laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kaadõr-ool Bitšeldei

Kaadõr-ool Bitšeldei (vene keeles Каадыр-оол Алексеевич Бичелдей, tõva keeles Каадыр-оол Алексей оглу Бичелдей; sündinud 2. jaanuaril 1950) on Venemaa poliitik, Tuva Ülemnõukogu esimees (1991–1993). On sündinud Pestunovka alevis Ulug-Hemi kožuunis tööliste perekonnas, rahvuselt tõvalane. 1968. aastal lõpetas keskkooli. 1968–1970 õppis Kõzõli riikliku pedagoogilise instituudi filoloogiateaduskonnas. 1975. aastal lõpetas Mongoolia riikliku ülikooli idamaade asjatundja ja filoloogi erialal, filoloogia kandidaat. 1975–1990 oli Tõva keele, kirjanduse ja ajaloo teadusinstituudis teadlane. 1990. aastal valiti ta Tõva Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni deputaadiks, Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu liikmeks. 1991–1993 oli Tuva ANSV Ülemnõukogu esimees. 1993. aasta detsembris valiti ta Tõva Vabariigi Ülemnõukogu deputaadiks, alates 6. jaanuarist 1994 kuni 29. juunini 1998 oli ta Tõva Vabariigi Ülemnõukogu esimees. 1996–1998 oli Venemaa Föderatsiooninõukogu liige. 1999. aastal valiti ta Venemaa Riigiduumasse, mille liige ta oli kuni 2003. aastani. Aastatel 2012–2015 oli ta Tõva Vabariigi haridus- ja teadusminister. Kaadõr-ool Bitšeldei on 5. klassi tõva keele õpiku, sõnastiku ja venelaste jaoks koostatud tõva keele õpiku autor. Tal on ilmunud üle 40 artiklit tõva keele, kultuuri, religiooni ja filosoofia kohta. On abielus, tal on kolm last.
Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu

Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu (vene keeles Верховный Совет Российской Федерации; aastatel 1938–1990 Vene NFSV Ülemnõukogu, Верховный Совет РСФСР) oli aastatel 1990–1993 tegutsenud riigivõimu kõrgeim organ, esimene pidevalt tegutsenud Venemaa Föderatsiooni parlament pärast 1917. aasta septembrit. Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu koosnes kahest kojast – Rahvuste Nõukogust ja Vabariigi Nõukogust – ja see valiti Venemaa Föderatsiooni Rahvasaadikute Kongressi poolt, olles viimase organ. 21. septembril 1993 andis Venemaa president Boriss Jeltsin välja seadluse nr 1400 "Venemaa Föderatsiooni etapiviisilisest konstitutsioonilisest reformist". Selle seadlusega saadeti Ülemnõukogu ja Rahvasaadikute Kongress laiali. Kohe pärast seadluse väljakuulutamist kokku tulnud Venemaa Föderatsiooni Konstitutsioonikohus kuulutas seadluse konstitutsioonivastaseks. 4. oktoobril 1993 aeti Rahvasaadikute Kongress ja Ülemnõukogu Venemaa presidendi Boriss Jeltsini käsul tankidega laiali. Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu likvideeriti 1993. aasta Venemaa Föderatsiooni Põhiseadusega ja asendati Venemaa Föderatsiooni Föderaalkoguga, mis koosneb kahest kojast: föderatsiooninõukogust ja riigiduumast.
Mongoolia Riiklik Ülikool

Mongoolia riiklik ülikool (mongoli keeles Монгол Улсын Их Сургууль) on Mongoolia vanim ülikool. Aastal 1942 asutatud ülikool asub Ulaanbaataris. Ülikoolis õpib üle 21 000 üliõpilase. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. jaanuar 2018. Vaadatud 11. jaanuaril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.num.edu.mn/
Maximilian II (Saksa-Rooma keiser)

Maximilian II (31. juuli 1527 Viin – 12. oktoober 1576 Regensburg) oli Saksa-Rooma keiser ja Austria ertshertsog 1564–1576. Ta oli keiser Ferdinand I poeg. Oli tuntud heldekäelise metseenina. Tema usupoliitika oli samuti väga tolerantne. Sõdades Türgiga sai ta aga lüüa ning pidi sultanile tribuuti maksma. Troonil järgnes talle tema vanem poeg Rudolf. Maximilian II oli seotud ka Liivimaa ja Poola ajalooga. Keisrina oli tal, nagu ka tema eelkäijatel, formaalne lääniisanda võim Liivimaa alade üle, kuid 1570. aastal oli võimalus, et tema võim muutub reaalseks, kui Rootsi oli kohustatud Põhjamaade Seitsmeaastase sõja tulemusena loovutama oma valdused rahalise kompensatsiooni eest keisrile. Kuid Maximilian polnud vajaliku raha kokkusaamisest kuigi huvitatud ning kui ta suri, loobus Rootsi alade loovutamise mõttest lõplikult. Poolas püüdis Maximilian aastatel 1572–1576 saavutada aga oma kuningaksvalimist, milles toetasid teda nii liivimaalased, leedukad kui ka Ivan Julm, kes lootis selle eest Poola-Leedu idaalasid endale saada. Maximiliani šansid olid tegelikult üpris reaalsed, sest tema isa Ferdinand I oli 1526. aastal vastavalt lepingutele Jagelloonidega pärinud Böömimaa ja Ungari ning viimase Jagellooni Sigismund II Augusti surma järel võis tunduda sobilik, et ka Poola läheks Habsburgide võimu alla. Kuid ootamatult tugev vastaskandidaat Stefan Bathory osutus Maximilianist otsusekindlamaks ning sõjaliselt võimekamaks ning nõnda ei suutnud keiser oma plaane ka Poolas läbi suruda.
Tõvalased

Tõvalased ehk tuvalased ehk tõvad (tõva keeles тывалар tõvalar; türgi keeles Tuva Türkleri või Tuvalar; mongoli keeles Tuva Uriankhai) on Lõuna-Siberis elav turgi rahvas. Ajalooliselt on nad tuntud ka mongolikeelse nime järgi urjanhaidena. Tänapäeval on tõvalasi kokku üle 280 000, neist 236 000 Venemaal, 31 823 Mongoolias (5169 tõvalast, 26 654 urjanhaid) ja umbes 3900 Hiinas. 2010. aasta andmetel moodustasid tõvalased 82,0% Venemaa koosseisu kuuluva Tõva Vabariigi elanikkonnast. Eestis elas 2021. aasta rahvaloenduse andmetel 6 tõvalast. Tõvalased kõnelevad turgi keelte hulka kuuluvat tõva keelt, nende etniliste juurte seas on mongoli, turgi ja samojeedi rahvad. Levinumad võõrkeeled on vene ja mongoli keel. Tõvalaste ajalooline asuala jaguneb üheksaks kožuuni-nimeliseks piirkonnaks: Todža, Salchak, Oyunnar, Hemtšik, Khaasuut, Shalyk, Nibazy, Daavan & Choodu ning Beezi. Esimest nelja neist valitsesid uriankhai mongoli vürstid, ülejäänuid bordžigiti mongoli vürstid. Ajalooliselt on tõvalased olnud karjakasvatajaist rändrahvas. Tuhandeid aastaid on nad kasvatanud kodukitsi, lambaid, kaameleid, põhjapõtru, veiseid ja jakke. Traditsiooniliselt on nad elanud vildiga kaetud jurtades või kasetohu või nahkadega kaetud tšummides, mida nad aastaaegade vaheldudes kolivad ühelt karjamaalt teisele. Tõvalaste traditsiooniline usund on tengriismiga läbi põimunud Tiibeti budism. Tõva muusikast on kõige tuntum kõri- või kurgulaul, selle viljelejad on korduvalt esinenud ka Eestis. Rahvanime "urjanhaid" tähendus on segane. Mongolid nimetasid nii kõiki metsarahvaid, sealhulgas tõvalasi. Ka Mongoolias endas on rahvaid, keda selle nime all tuntakse. Sama nime varianti Uraŋxai kasutati jakuutide kohta. Venelane Pavel Nebolsin kirjeldas 1850. aastail Volga kalmõkkide Uranhu klanni. Veel üht sama nime varianti Orangkae (오랑캐) tarvitati Koreas kõigi "barbarite" kohta, kes elasid Koreast põhjas. Andmed: Hans Glück "Metzler Lexikon Sprache" (ISBN 3-476-00937-8), 1993 (lk 659) http://www.eki.ee/knab/lgv/alt4.htm#98001697 John Krueger "Tuvan Manual" 1977, lk 10 http://www.joshuaproject.net/people-profile.php "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. jaanuar 2012. Vaadatud 7. jaanuaril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://andmed.stat.ee/et/stat/rahvaloendus__rel_vordlus__rahvastiku-demograafilised-ja-etno-kultuurilised-naitajad/RLV428/table/tableViewLayout2 Denis Sinor, John R. Krueger, Jüri Kurman, Larry Moses, Robert Arthur Rupen, Vasilij Vasilevič Radlov, Kaare Grłnbech, George Kurman, Joshua A. Fishman, Stephen A. Halkovic, Robert W. Olson, V Diószegi, American Council of Learned Societies, Melvin J. Luthy, Luc Kwanten, Karl Nickul, A. A. Popov, Susan Hesse "The Uralic and Altaic Series" Routledge, 1996 Nicholas Poppe "Review of Menges "The Turkic Languages and Peoples"" Central Asiatic Journal, volume 12, issue 4, 1969, p 330 Otto Mänchen-Helfen "Journey to Tuva" Los Angeles: Ethnographic Press University of Southern California, 1931, isbn 187898604-X, page=180, kordustrükk 1992
Tõva keel

Tõva keel (varem tuva keel; tõva keeles тыва дыл 'tõva dõl') on turgi keel, mida kõnelevad tõvad, peaasjalikult Lõuna-Siberis asetsevas ja Venemaa koosseisu kuuluvas Tõva Vabariigis. Selle lähemad sugulased on hakassi ja altai keel. Tõva keeles on arvukalt mongoli, tiibeti ja uuemal ajal ka vene laene. Vähemal määral kõneldakse tõva keelt Hiina Rahvavabariigis ja Mongoolias. Tänapäeval[millal?] pruugib tõva keelt emakeelena umbes 265 000 inimest. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Venemaal tõva keele oskajaid 253 673 inimest. Tõvas kõneldav tõva keel jaguneb nelja murderühma: läänemurre, keskmurre, kirdemurre ja kagumurre. Lisaks on tõva keelel väiksemad džungaari, tsengeli ja duha murded, mida pole tänini kuigi põhjalikult uuritud. Tänapäevane tõva kirjakeel Venemaal kasutab täiendustega kirillitsat. Algselt tarvitati tõva keeles kirjutamiseks siiski mongoli kirja. 1930. aastal koostas buda munk Monguš Lopsang-Tšinmit (ehk Lubsan Žigmed) ka ladina kirjaviisi, milles trükiti mõned raamatud ja ajalehed, samuti aabitsad ja õpikud täiskasvanutele. 1943. aasta septembris asendati see kirjaviis praeguse kirillitsaga. Viimasel ajal[millal?] on tehtud uusi ettepanekuid ladina tähestiku kasutuselevõtuks. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. mai 2012. Vaadatud 7. jaanuaril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Otto Mänchen-Helfen "Journey to Tuva" Los Angeles: Ethnographics Press University of Southern California, 1992, lk 133 jj, ISBN 187898604X.
Kumulatiivlaeng

Kumulatiivlaeng on silindriliselt metallkoonustühemiku taha paigaldatud tavalõhkelaeng, mille plahvatuse korral on ligikaudu 50% plahvatuse energiast koonuse teljest kitsalt fokuseeritult eemale suunatud. Kasutatakse sellise ilmingu läbistamisefekti. Laengu plahvatuse tulemusena moodustub koonuse (sfääri) metallmaterjalist (vask, uraan, tantaal jne) sulametallijuga. Selliseid laenguid kasutatakse paksude terasplaatide (soomuse), betoonkonstruktsioonide jm läbistamiseks/lõikamiseks. Kõige suurem purustusefektiivsus saavutatakse siis, kui purustatav/lõigatav materjal paikneb lõhkekohast fookuskaugusel, sest sellel momendil on joa pikkus optimaalne. Franz von Baader (Benedikt Franz Xaver Baader) Kumulatiivlaeng ja selle toimimise põhimõte (vene sait) Kumulatiivefekt lõhkekehade hävitamisel. Sisekaitseakadeemia
Plahvatuspõlemine

Plahvatuspõlemine on lõhkeaines 400–1000 meetrit sekundis leviv füüsikalis-keemiline protsess, mille tulemusena leiab aset plahvatus. Kui põlemistsooni levik aines on aeglasem, on tegemist põlemisega, kui kiirem, siis nimetatakse toimuvat detonatsiooniks. Plahvatuspõlemise käigus eralduv energiahulk on võrdne detonatsioonil vabaneva energiaga, kuid kuna reaktsiooni kestus on pikem, siis jääb vabanev võimsus oluliselt väiksemaks. Plahvatuspõlemine on iseloomulik paiskavatele lõhkeainetele (näiteks must püssirohi), kuna selle käigus tekkivate plahvatusgaaside rõhk suureneb aeglasemalt ja sellest tulenevalt omandab plahvatus ka paiskava iseloomu. Plahvatuspõlemisel aset leidev keemiline reaktsioon toimub tavaliselt nii õhu kui ka lõhkeaine enda koostises oleva hapniku arvel. Plahvatus Keemiline plahvatus
Kapseldetonaator

Kapseldetonaator on süütenööri otsa ühendatav ja kesta pressitud laeng, mille ülesandeks on süütenöörilt tuleva leegi ülekandmine lõhkelaengule plahvatuse esilekutsumiseks. Kapseldetonaator koosneb tavaliselt ligikaudu 7 mm läbimõõduga ja 45–50 mm pikkusega ühest otsast suletud metallkestast, mille suletud ots on täidetud tugevdatud võimsusega brisantse lõhkeainega (tavaliselt massiga 1–1,5 g) ning millele on tihti lisatud ka initsieerivast lõhkeainest valmistatud primaarlaeng, mille ülesandeks on süütenöörilt saadava tuleimpulsi toel detoneerida brisantne põhi- ehk sekundaarlaeng. Detonaatori suletud ots on sageli valmistatud nõgusa põhjaga ehk kumulatiivsüvendiga, et plahvatuse impulssi paremini edasi kanda. Kapseldetonaator koos süütenööriga moodustab süütli. Elektrisütikut sisaldav kapseldetonaator on elektridetonaator.
Elektridetonaator

Elektridetonaator on elektrisütikut sisaldav kapseldetonaator, mida kasutatakse lõhkelaengute initsieerimiseks elektrivoolu abil. Toimeaja alusel liigitatakse elektridetonaatorid hetk-, lühiviit- ja viittegevusega detonaatoriteks. Kui hetkdetonaator annab elektriimpulsi otse primaarlaengule, mis kutsub kohe esile plahvatuse, siis lühiviit- ja viittegevusega elektridetonaatoritel on elektrisüüturite hõõgniidi ja primaarlaengu vahel viiteelement. See tagab oma põlemiskestusega ettenähtud pikkusega viivituse impulsi saamise, enne kui süütab detonaatori primaarlaengu ja kutsub sellega esile sekundaarlaengu ning sellega ka detonaatori enese plahvatuse. Viitekestus lühiviittegevusega detonaatoritel on 15–300 millisekundit ja viittegevusega detonaatoritel 0,5–100 sekundit. Elektridetonaator koosneb tavaliselt seda ümbritsevast detonaatori kestast, kaitsekapslist, juhtmetest (mis sisenevad kaitsekapsli kaudu detonaatorisse ja on kinnitatud hõõgsilla ehk süütepea külge), primaarlaengust ja sekundaarlaengust ning vajadusel ka viiteelemendist. Elektrilõhkamise kasutamisel peab elektridetonaatoreid ja muid elektrilõhkevõrgu komponente hoidma ohutul kaugusel elektriülekandeliinidest ning raadio- ja televisioonisaatjatest, et vältida elektridetonaatorite iseeneslikku rakendumist elektriülekandeliinide tekitatava madalsagedusliku elektromagnetvälja mõjul. Elektridetonaatorite kasutamine on vajalik, kui soovitakse ühel ajal lõhata mitu lõhkelaengut. Elektrilõhkevõrk Kapseldetonaator Lõhketöö projektile esitatavad nõuded Riigi Teataja "Detonaator tõi mehele kaela rahalise karistuse" Delfi, 3. november 2010
Flash (täpsustus)

Flash on mitme tähendusega nimi. Flash (film 1997) on Disney Channeli film 1997. aastast Flash (film 2004) on USA film 2004. aastast, peaosas Amanda Loncar Flash (film 2008) on malajalamikeelne põnevusfilm 2007. aastast The Flash (seriaal) on USA superkangelaseseriaal 1990. aastast Adam Flash (sündinud 1971) on USA profimaadleja DJ Flash (sündinud 1957) on USA DJ Dwyane Wade (sündinud 1982) on USA profikorvpallur hüüdnimega Flash Flash Hollett (1912–1999) on Kanada hokimängija Flash (maadleja) (sündinud 1957) on kostümeeritud profimaadleja Gabriel Elorde (1935–1985) on Filipiinide profipoksija hüüdnimega Flash Grandmaster Flash (sündinud 1958) on USA hiphopmuusik ja DJ Lee Young-Ho (sündinud 1992) on Lõuna-Korea elukutseline "StarCrafti"-mängija hüüdnimega Flash Flash (Staffordshire) on küla Inglismaal Staffordshire'is Pennington Flash Country Park on park Inglismaal Manchesteri lähedal The Flash (järv) on järv Walesis Flash (ansambel) oli 1970. aastate progeroki ansambel Flash (Moving Sidewalks) on Moving Sidewalksi plaat (1968) Flash (Electric Food) on Electric Foodi plaat (1970) Flash (Jeff Beck) on Jeff Becki plaat (1985) Flash (Towa Tei) on Towa Tei plaat (2005) Flash (Crystal Kay) on Crystal Kay EP (2010) "Flash" on laul ansambli Queen 1980. aasta plaadilt "Flash Gordon" "Flash on laul Monaco printsessi Stéphanie 1986. aasta plaadilt "Besoin" Utah Flash on NBA Development League'i meeskond Flash Airlines on Egiptuse (Kairo) tšarterlennufirma Western New York Flash on USA naiste jalgpalliklubi New Yorgi osariigist Flash Engineering on Rootsi motospordimeeskond "The Flash" on DC Comicsi koomiks, mille peaosas on samanimeline kangelane "Flash" on L. E. Modesitti ulmeromaan (2004) M202 FLASH on raketilaskmisseade Operatsioon Flash oli Horvaatia armee operatsioon Lääne-Slavoonias mais 1995 Adobe Flash (varem ka Shockwave Flash ja Macromedia Flash) on multimeediatarkvara platvorm FLASH, inglise keeles Free Electron LASer in Hamburg on osakestekiirendi Hamburgis FLASH MRI on kiire magnetresonantskuva mõõteviis Flash memory ehk välkmälu on mittemuutliku arvutimälu tüüp. Flash (koomiks) on DC Comicsi mitme kiire superkangelase nimi Flash (Jay Garrick) on esimene sellenimeline superkangelane Flash (Barry Allen) on teine sellenimeline superkangelane Flash (Wally West) on esimene Kid Flash Flash (Bart Allen) on teine Kid Flash Flash (Dukes of Hazzard) on šerif Rosco koer koomiksis The Dukes of Hazzard Flash (G.I. Joe) on tegelane in the G. I. Joe maailmas Flash Gordon on ulmekoomiksi nimikangelane Flash Thompson on Marveli koomiksitegelane Flash ehk Teen patti on pokkerilaadne kolme kaardiga mäng Lõuna-Aasias Flash (puhastustoode) on Procter & Gamble'i puhastustoode, tuntud ka nimega Mr. Clean
Elektrisütik

Elektrisütik ehk elektrisüütur on elektrivoolu tuleimpulsiks muutev elektridetonaatori osa. Süüturit läbiv elektrivool kuumutab hõõgniiti, mis süütab seda ümbritseva süütepea ning edasi levib impulss juba kas primaarlaengule või viiteelemendile ja sealt primaarlaengule.
Matthias (Saksa-Rooma keiser)

Matthias (24. veebruar 1557 – 20. märts 1619) oli Saksa-Rooma keiser ja Austria ertshertsog aastast 1612, Ungari kuningas aastast 1608 (Mátyás II nime all) ja Böömimaa kuningas (Matyáš) aastast 1611 kuni surmani. Ta oli keiser Maximilian II poeg ja Rudolf II noorem vend. Ta abiellus 1593 oma onu Austria ertshertsogi Ferdinand II tütre Tiroli Annaga aastal 1593 ja suri lastetuna. Ka tema noorem vend Maximilian oli aasta varem surnud, mistõttu keisritiitel pärandus Habsburgide Ferdinandi liini noorema haru kätte. 1595 sai Matthias oma onu pärijana Austria ertshertsogiks. 1606 sai ta Habsburgide dünastia peaks ja seega troonipärijaks. 1606 sooritas ta sõjakäigu Ungari protestantlike mässuliste vastu. See lõppes samal aastal Viini rahulepinguga, mille järgi Ungari sai usuvabaduse. Matthias sundis oma melanhoolia ja hullumeelsushoogude all kannatava vanema venna Rudolfi 1608 Ungari kuninga ja 1611 Saksa-Rooma keisri tiitlist loobuma ning sai ise keisriks. Rudolfile jättis ta Böömimaa kuninga tiitli. Järgmisel aastal suri Rudolf seaduslike järglasteta ja Matthias sai ka Böömimaa kuningaks. Matthias oli suhteliselt mõõdukas ja tolerantne valitseja, püüdes lepitada katoliiklasi ja protestante, lubades usuvabadust kogu impeeriumis. Sellele vaatamata algas konflikt, millest kasvas välja Kolmekümneaastane sõda, just tema ajal. 1618. aastal algasid rahutused Tšehhi kuningriigis, mida loetaksegi tolle sõja alguseks (1618. aasta Teine Praha defenestratsioon). Sõda saanuks ära hoida, kui keiser ja tšehhid oleksid kompromissile jõudnud, ent vana keiser suri juba järgmisel aastal ning tema järeltulija Ferdinand II oli tõsiusklik katoliiklane, kes tahtis Tšehhi protestandid ja iseseisvuslased täielikult põrmustada. Habsburgid
Ivar Must

Ivar Must (sünninimega Igor Tsõganov; sündinud 7. mail 1961 Tallinnas) on Eesti helilooja ja muusikaprodutsent. Ivar Must on 2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võitnud Eesti eurolaulu "Everybody" meloodia autor. "Ivar Must: mul pole Eestis enam midagi teha" Õhtuleht, 30. september 2011 http://www.ohtuleht.ee/102401/ivar-must-8220mulle-ei-lainud-see-kuradi-marssimine-korda8221 Kohus teeb otsuse Ivar Musta rahanõudes Põltsamaa Felixi vastu juunis ERR Uudised, 4. mai 2018
Mõrv golfiväljakul

"Mõrv golfiväljakul" on Agatha Christie 1923. aastal avaldatud kriminaalromaan, milles astuvad üles Hercule Poirot ja Arthur Hastings. Jutustuse sündmused toimuvad Prantsusmaal. Seal tutvub kapten Hastings Dulcie Duveeniga, kellega hiljem abiellub. Hercule Poirot Kapteni Hastings Paul Renauld – endise nimega Georges Conneau Eloise Renauld – tema naine Jack Renauld – nende poeg Françoise Arrichet – villa eakas teener Léonie Oulard – majas elav noor neiu Denise Oulard – Léonie Oulardi õde Auguste – villa aednik Gabriel Stonor – Eloise Renauldi sekretär Madame Daubreuil – Paul Renauldi naaber, varem Madame Jeanne Beroldy Marthe Daubreuil – tema tütar Lucien Bex – kohalik komissar Monsieur Hautet – eeluurimiskohtunik Dr Durand – kohalik arst Merlinville'is Monsieur Giraud – salapolitseinik Sûreté Nationale'is Joseph Aarons – Briti teatri agent Bella Duveen – Jack Renauldi kihlatu, näitlejanna Dulcie Duveen – Bella Duveen õde Bella Maître Grosier – Jack Renauldi kaitsja 1937 – "Mõrv golfiväljakul", sarjas "Kriminaalromaan" nr. 11; kirjastus Loodus. 192 lk, pehmes köites. Inglise keelest tõlkinud Irene Liiv. 2004 – "Mõrv golfiväljakul" sarjas "Hercule Poirot' lood"; kirjastus Varrak. 239 lk, taskuformaadis ja pehmes köites. Inglise keelest tõlkinud Liina Tordik. Christie Encyclopedia.[alaline kõdulink] The Murder on the Links. Stories. Agatha Christie koduleht.
Hans Herbjørnsrud

Hans Herbjørnsrud (2. jaanuar 1938 Heddal – 15. november 2023 Notodden) oli norra kirjanik. Oma teostes mängis ta tihti norra kahe keelevormi (bokmåli ja nynorski) ja murrete erinevustega. Tema tegelased on tihti keeleliselt loomingulised, segavad ja leiutavad keelevahendeid ning mõnikord hakkavad keelemängudesse takerdudes oma identiteeti kaotama. Herbjørnsrud kasvas üles Telemargi maakonnas ja sai talupidajaks. Pärast mõnda aega õpetajana töötamist hakkas ta neljakümnendates eluaastates lugusid kirjutama. Esimese lühijutukogu avaldas ta 1979. aastal ning sai selle eest ka aasta debüüdipreemia. Hiljem on ta saanud veel mitu olulist kirjandusauhinda. Tema jutte on tõlgitud mitmesse keelde, sealhulgas saksa, inglise, prantsuse, vene ja hindi. Tema mänguline murrete kasutus teeb tõlkimise keeruliseks. Juttu "Kai Sandemo" (1997) peeti kaua aega tõlkimatuks. Zürichi ja Müncheni ülikoolid võtsid ette mitmeaastase ülesande tõlkida see saksa keelde ning avaldasid tõlke 2005. aastal. Nad viisid jutu tegevustiku Šveitsi ja asendasid norra keele variandid ja murded saksa keele variantide ja murretega. 2005 – Doblougi preemia
Associação Portuguesa de Desportos

Associação Portuguesa de Desportos on 1920. aastal asutatud Brasiilia jalgpalliklubi. Klubi kodulinn on São Paulo. Seisuga 6. märts 2015 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Elenco; Portuguesa Koduleht
Ferdinand II

Ferdinand II (9. juuli 1578 – 15. veebruar 1637) oli Saksa-Rooma keiser 1619–1637. Tema isa oli ertshertsog Karl, kes oli Ferdinand I noorim poeg. Tema ajal sai tegelikult alguse Kolmekümneaastane sõda, kus üliambitsioonikas keiser püüdis oma võimule allutada kogu Saksa-Rooma riiki. Esialgu olid keiserlikud väed (tänu katoliiklaste ja eriti Baieri abile) edukad, Tšehhi väed purustati Valgemäe lahingus ning Böömimaa liideti otse Habsburgide pärusvaldustega, kuid hiljem hakkasid asjad kiiva kiskuma. Maale tungisid Rootsi, Taani ja teiste protestantlike riikide väed. Viimaks ründas isegi katoliiklik Prantsusmaa. Kui keiser suri, oli kogu Saksamaa täielikult laastatud, enamik inimesi näljas ning sõjas ei paistnud olevat mingit lahendust, toimusid vastastikused röövretked, mis vaesestasid maad üha enam.
George Martin

Sir George Henry Martin (3. jaanuar 1926 London – 8. märts 2016) oli inglise muusikaprodutsent ja arranžeerija. Kuigi George Martini produtseeritud muusika esitajate valik ulatub UFO-st kuni Ultravoxi, Jeff Becki ja Celine Dionini ning Peter Sellersist Earth, Wind & Fire'ini[küsitav], on tema pärand lahutamatult seotud ansambliga The Beatles. Kui Martin 1950. aastal muusikafirmas EMI tööle asus, pandi ta vastutama plaadifirma Parlophone eest. Ta lihvis oma produktsioonitehnikat komöödiaplaatide peal, mida avaldasid näiteks Peter Ustinov ning Spike Milligan ja Peter Sellers raadiosarjast "The Goon Show". Olles rohkem sisse võetud biitlite karismast kui nende muusikast, sõlmis ta nendega 1962. aastal lepingu. Ent kui Martin oma oskused kasutusele võttis, hakkas ansambli potentsiaal realiseeruma. Martin tootis kõik nende albumid ja ka hilisemad väljaanded, näiteks 2006. aastal ilmunud remikside plaadi "Love". Seepärast oli ta ainuõige valik Elton Johni singli "Candle in the Wind" produtsendiks, sellest sai kõigi aegade müüduim singel. 1972. aasta oktoobris hakkas Martin uuesti koostööd tegema Paul McCartneyga, et toota ansambli Wings nimilugu Bondi-filmile "Ela ja lase teistel surra" ("Live And Let Die"), millest Guns N'Roses tegi hiljem oma versiooni. 1974. aasta 17. aprillil alustas Martin tööd ansambli America albumiga "Holiday". 1976. aastal anti välja ansambli American Flyer debüütalbum. Martin nimetas seda suurimaks pommiks, mida ta eales teinud. Kokku juhtis ta seitsme America albumi produtseerimist. Briti impeeriumi ordu komandör (CBE) 1996 – löödi rüütliks (Knight Bachelor)
Aleksei Stahhanov

Aleksei Stahhanov (vene keeles Алексей Григорьевич Стаханов, ukraina keeles Олексій Григорович Стаханов; 21. detsember 1905/3. jaanuar 1906 Lugovaja, Orjoli kubermang, Vene Impeerium – 5. november 1977 Thorez, Donetski oblast, Ukraina NSV, NSVL) oli vene kaevur, stahhaanovlaste liikumisele nime andja, sotsialistliku töö kangelane (1970). Ta oli kahekordne Lenini ordeni kavaler (1936 ja 1970). Samuti pälvis ta Tööpunalipu ordeni.