laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Chichi

Chichi (ka Chi-chi, tõlkes 'nibu' või 'rind') on väga vanade hõlmikpuude okste alumistel külgedel ja tüvel suunaga allapoole kasvavad moodustised. Nende silinderjate puidumoodustiste pikkus võib ulatuda kuni 5 ja ümbermõõt 2 meetrini. Chichidel on koht Jaapani muistendis, kuid nende areng ja talitlus ning ülesanded pole puu-uurijatele käesoleval selged. Arvatakse, et need on hõlmikpuu iseuuenevad kasvavad vegetatiivsed moodustised - kasvumügarikud, mis võivad esineda kas 'sõlmekestena' või pikkade, otsast ümarate, silinderjate torudena. Kokkupuutel maapinnaga kasvatavad need juured ja võsud ja lehed. Chichide varasem inglikeelne termin oli Burrs. Henry John Elwes ja Augustine Henry on nähtust täheldanud ka Kew Kuninglikus botaanikaaias (London) kasvaval hõlmikpuul. Chichisid kirjeldati esmakordselt jaapanlaste poolt 1892. aastal. Fujii avaldas oma kirjelduse 1895. aastal Tokyo. Bot. Mag. lk 444. Eesti Teaduste Akadeemia Keemia-, Geoloogia- ja Bioloogiateaduste Osakond, Tallinna Botaanikaaed, Heldur Sander, Jüri Elliku, Aleksei Paivel, "Hõlmikpuu (Ginkgo biloba L) Eestis", Tallinn, lk 9, 1990 Henry John Elwes, Augustine Henry, The Trees of Great Britain and Ireland, lk 57-58, 1. köide, Cambridge University Press, Google'i raamatu veebiversioon vaadatud 21. märtsil 2017 Jill Jonnes, The Living Dinosaur, Peter Del Tredici's search for the wild ginkgo, november-detsember 2011 Eesti Teaduste Akadeemia Keemia-, Geoloogia- ja Bioloogiateaduste Osakond, Tallinna Botaanikaaed, Heldur Sander, Jüri Elliku, Aleksei Paivel, "Hõlmikpuu (Ginkgo biloba L) Eestis", Tallinn, 1990 Henry John Elwes, Augustine Henry, The Trees of Great Britain and Ireland, lk 57-58, 1. köide, Cambridge University Press
Mustafa IV

Mustafa IV (osmanitürgi keeles: مصطفى رابع Muṣṭafā-i rābi) (8. september 1779 – 16. november 1808) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1807–1808. Ta oli Abdülhamid I ja Rabia Sultaana poeg.
Kahetsus

Kahetsus on inimese teadlik negatiivne emotsioon, mis on seotud hinnanguga oma varasematele tegudele ja käitumisele. Kahetsev inimene tunneb sageli kurbust, häbi, piinlikkust, depressiooni, pahameelt või süüd pärast seda, kui sündmus on möödas, ja ta soovib, et oleks teisiti käitunud. Kahetsus erineb süütundest, mis on eriti emotsionaalne kahetsuse vorm. Võrdlusena – näiteks häbi viitab tavaliselt ühiskondlikule, mitte isiklikule aspektile, kui kahetseja on eksinud ühiskonna- või kultuurinormide vastu. Kahetsus pole sama emotsioon kui süümepiinade tundmine, kuna süümepiinad on otsesemad ja seotud tegudega, mida peetakse ühiskonnas vägivaldseks, häbiväärseks või haigettegevaks. Süümepiinadega seondatakse vajadust kelleltki (ka ebasiiralt) vabandust paluda, mitte vaid omaette arutlemist. Süümepiinu tundes vabandamine võib olla tingitud vajadusest vähendada karistust tehtud teo eest. Kahetsus pole alati tingitud tegudest, mis on tehtud, vaid tihtipeale mineviku tegevusetusest. Paljud inimesed soovivad, et nad oleksid minevikus midagi teinud, kuid nad ei teinud seda. Inimesed, kellel on antisotsiaalsuse isiksusehäire ei tunne kahetsust ega süütunnet. Metaanalüüsid, mis uurivad, mida me kõige rohkem kahetseme, on leidnud, et ameeriklased kahetsevad kõige rohkem oma valikuid seoses karjääri, suhete ja lapsekasvatamisega. Haridus sai mitmetes uuringutes kahetsustabelis esikoha. Põhjus võib olla tingitud võimaluste printsiibist. Võimaluse printsiip näitab, et inimesed kahetsevad kõige rohkem siis, kui minevikus oli suurim võimalus korrigeerivaks tegevuseks. Kui puudus võimalus tingimusi parandada, siis on ka kahetsus väiksem. Eksistentsiaalne kahetsus on sügav vajadus minna tagasi ja muuta eelmisi kogemusi, milles on pidevalt eksitud või tehtud valikud, mis lähevad vastuollu inimese uskumuste, väärtuste või vajadustega. Inimene tunneb korraga eksistentsiaalset rahutust ja eksistentsiaalset süütunnet. Rahutust põhjustab rahulolematus olemasolevaga, mille põhjustasid eelnevalt tehtud ebatäpsed valikud, võimetus olevikku muuta ja tunne, et ta ei mõistnud, kui vaba ta minevikus oli. Koos eksistentsiaalse kahetsusega on kahetsuse objektiks kogemus, milles inimesel ei õnnestunud teha teadlikku südamest tulnud valikut ja selle asemel tegi ta valiku hetkel, mil ta ei uskunud ei iseendasse ega oma õnne. Inimene tunneb, et on hüljanud ja reetnud iseenda, ja see tekitab sügavat eksistentsiaalset süütunnet. Sellele võib järgneda võimetus tegutseda ja valikuid teha. Lucas, Marijo (2004). "Existential Regret: A Crossroads of Existential Anxiety and Existential Guilt". Journal of Humanistic Psychology. 44 (1): 58–70. DOI:10.1177/0022167803259752. Originaali arhiivikoopia seisuga 3.07.2012. Vaadatud 15.03.2011.
Olev Träss

Olev Träss (sündinud 9. oktoobril 1931 Tartus) on eesti keemik. Ta lõpetas aastal 1955 Princetoni Ülikooli keemiainsenerina. Doktorikraadi kaitses aastal 1958 Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis. Alates 1958. aastast töötas Toronto Ülikoolis, aastast 1968 professorina. Ta on Toronto Tartu Instituudi loojaid ja president. Samuti on ta Kotkajärve Metsaülikooli asutajaid. 1993 Tallinna Tehnikaülikooli audoktor 2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2009 Tartu Ülikooli aumärk 2021 Aino Järvesoo auhind Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Aino Järvesoo auhind | Pere Sihtkapital". Vaadatud 23.02.2022. Biograafia TTÜ lehel. Tema 85. sünnipäeva artikkel Estonian World Reviews.
Holubetše

Holubetše (ukraina keeles Голубече) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis. Elanike arv on 1434. Pindala on 2,765 km².
Poliitiline Anekdoot

Poliitiline Anekdoot oli huumori- ja satiiriajaleht, mis ilmus ebaregulaarselt aastatel 1990–1991 Tallinnas. Ajalehte andis välja AS Kodamu koostöös Rahvusvahelise Detektiiv- ja Poliitilise Romaani Assotsiatsiooni Moskva Peakorteri Tallinna Keskusega. Ajaleht sisaldas poliitilisi anekdoote ja karikatuure. Karikatuurid joonistas Aldo Roomere. "ERB Poliitiline Anekdoot". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2017. Vaadatud 22. märtsil 2017. Poliitiline anekdoot 1991 nr 3
Hmarivka (Beršadi rajoon)

Hmarivka (ukraina keeles Хмарівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 585.
Zemljanka (Konotopi rajoon)

Zemljanka (ukraina keeles Землянка) on küla Ukrainas Sumõ oblastis Konotopi rajoonis. Elanike arv on 647.
Catherine Mohr

Catherine Jane Mohr (sündinud 23. novembril 1968 Dunedinonis Uus-Meremaal) on insener, leiutaja ja kirurgiarobotite väljatöötaja. Catherine Mohri ema on biostatistik ja isa biokeemik. Teadlaste peres kasvanuna meeldis ka Catherine Mohrile koolis eksperimente teha. Insenerihuvi teadvustas Catherine Mohr oma esimesel töökohal jalgrattamehaanikuna. Kolledžis ehitas ta elektriautosid ja osales võistlustel. Doktorikraadi ta sel alal siiski ei kaitsnud, vaid läks tööle legendaarse Rod Milleni meeskonda. Ta on osalenud lennukite ja alternatiivenergial töötavate autode väljatöötamisel. Kuna administratiivne töö muutus rutiinseks, hakkas Catherine Mohr huvi tundma kirurgirobotite vastu ning alustas meditsiiniõpinguid. Catherine Mohr on mitme idufirma nõustaja Silicon Valleys ja Uus-Meremaa riiklike programmide juures. Ta töötab ka Stanfordi meditsiinikooli kirurgiaosakonnas (consulting assistant professor) ning Singularity ülikooli meditsiini ja robootika osakonnas. Tema nimel on mitu patenti , ta on avaldanud teadusartikleid ja pidanud loenguid, sealhulgas TED-loenguid. Catherine Mohri tegevus on leidnud sageli tunnustamist. "Singularity University. Catherine Mohr". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2017. Vaadatud 22. märtsil 2017. e-talks. Catherine Mohr: Medical research, technology and innovation. 2.11.2014(vaadatud 22.03.2017) Patrick May. Q&A: Surgeon, inventor Catherine Mohr pushes robotic surgery to new heights. The Mercuury News, 13.06.2014 (vaadatud 22.03.2017) motosport.com. Rod Millen. (vaadatud 26.03.2017) Catherine Mohr. CV. (vaadatud 22.03.2017) JUSTIA Patents. Patents by Inventor Catherine Mohr. (vaadatud 26.03.2017) ResearchGate Catherine Mohr Stanford Medicine , Stanford Mechanical Engineering, Obstetrics, Gynaecology (vaadatud 26.03.2017) Dr. Catherine Mohr. Tunnustus, auhinnad. Catherine Mohri koduleht TED loeng: Surgery's past, present, and robotic future (Kirurgia arengust, veebruar 2009) TED loeng: The tradeoffs of building green (Säästva mõtteviisi analüüs ühe ehituse näitel) TEDMED Catherine Mohr
Turvajalanõud

Turvajalanõud on vastupidavad jalatsid (nt saapad, kingad või sandaalid), mille osad on tugevdatud kaitsematerjaliga ning mille eesmärk on kaitsta jalga mitmesuguste ohtude eest. Tavaliselt on turvajalanõudel varbaotsaplaadid, mis on kombineeritud vahetalla plaadiga, et kaitsta jalga põrutuste eest nii alt kui ülevalt. Kuigi traditsiooniliselt on tugevdusplaadid valmistatud terasest, siis saab tugevdusi teha ka komposiitmaterjalidest, nagu näiteks termoplastsest polüuretaanist (TPU) või alumiiniumist. Vajadusel saab kasutada isegi puitu. Turvasaapad on olulised seal, kus tööohutus seda nõuab, näiteks ehitusobjektidel, paljudel tööstusaladel jne. Saabaste taldadel on markeeringud, mis näitavad, mille vastu antud saapaid kasutada saab (nt elektrišokk, kemikaalid ja põrutus). Turvaninad pärinevad aastast 1925, et paremini kaitsta inimesi jalavigastuste eest. Sellest ajast alates on Ameerika Rahvusstandardite Instituut pannud paika kindlad standardid turvajalanõudele. Kaks põhilist nõuet mida täitma peab, on kaitse löökide ja kokkusurumise eest. Olemas on ka mitmed muud jalatsistandardid, näiteks libisemiskindlus, tallakaitse, mugavusaste, kaitse elektrilöögi ohu eest ja elektrostaatiline mahalaadimine. Kõik need andmed on mõeldud selleks, et informeerida töötajaid ja et kantaks õigeid jalanõusid erinevates oludes. Turvajalanõusid valmistatakse erinevates stiilides (nt saapad, tossud, kingad jne). Olemas on ka viisakamaid turvajalanõusid, mis on mõeldud järelevalvet teostavatele inseneridele, kes külastavad objekte, kus on kohustuslik kanda turvajalanõusid, kuid samas peavad käima ka tähtsamatel koosolekutel. Valmistatakse ka selliseid turvasaapaid, mis on moes näiteks selliste subkultuuride seas nagu skinheedid, punkarid ja rivetheadid. Löögimõju: I/75, I/50, I/30, tähistavad 50-naelase raskuse peale kukkumise mõju. Kokkusurumine: C/75, C/50, C/30, tähistavad jalatsi kokkusurumist vastavalt 2500-, 1750- ja 1000-naelaste raskustega. Mida suurem on number, seda tugevam on jalanõu. Elektrostaatilise mahalaadimise tähistused on SD tüüp I või tüüp II. Selliste tähistustega jalanõud ei lase koguneda staatilisel elektril, mis mahalaadimisel võib süüdata kemikaale või muid kergesti süttivaid aineid. Safety footwear features
Häbelikkus

Häbelikkus (ka ujedus) on inimese emotsioon, kui ta tunneb hirmu, ebamugavust, kohmakust teiste inimeste seltskonnas. Sagedamini esineb häbelikkus uutes olukordades ja tundmatute inimestega. Ujedus on omane inimestele, kellel on madal enesehinnang. Tugevamad häbelikkuse vormid viitavad sotsiaalsele ärevusele või sotsiaalfoobiale. Häbelikkust põhjustab inimesel hirm, et mida teised inimesed tema käitumisest arvavad. Selle tagajärjel kardab inimene midagi teha või öelda, mis võiks põhjustada teiste negatiivset reaktsiooni – väljanaermist, alandust, kriitikat või eemale tõukamist. Häbelik inimene parema meelega hoidub sarnastesse olukordadesse sattumisest. Oluline aspekt ujeduses on sotsiaalsete oskuste areng. Kool ja lapsevanemad eeldavad vaikimisi, et lapsed oskavad hästi suhelda. Suhtlusoskuste koolitust ei peeta oluliseks (erinevalt lugemisest ja kirjutamisest) ja selle tulemusena ei saa häbelikud õpilased võimalust osaleda klassitöös ja suhelda eakaaslastega. Õpetajad saavad arendada suhtlusoskused ja esitada küsimusi vähem otsesel ja ähvardaval viisil, et õrnalt julgustada häbelikke õpilasi klassis rääkima ja teiste lastega sõbrunema. Teadlased arvavad, et häbelikkus on osaliselt põhjustatud pärilikkusest, kuid suurt osa mängib ka lapse kasvukeskkond ja inimese isiklikud kogemused. Näiteks põhjustab inimese ujedust lapse vastu tarvitatud vägivald, eriti vaimne vägivald nagu naeruvääristamine. Ujedus võib-olla ka kasvamise käigus ilmnev nähtus, mis läheb aja möödudes üle. Suhtumine häbelikkusesse erineb kultuuriti. Näiteks idamaades on häbelikkus-vaoshoitus koolilaste puhul väga positiivne omadus. Häbelikke kooliõpilasi peetakse targemateks nii õpetajate kui õpilaste poolt ja tihtipeale saavad nad koolis liidripositsiooni. Häbelikkus ei seostu seal üksinduse või depressiooniga nagu läänemaailmas, vaid näitab viisakust, austusväärsust ja järelemõtlikkust. "Shyness and social phobia". Royal College of Psychiatrists. 2012. Vaadatud 17.01.2014.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) Coplan, R. J.; Arbeau, K. A. (2008). "The Stresses of a "Brave New World": Shyness and School Adjustment in Kindergarten". Journal of Research in Childhood Education. 22 (4): 377–389. DOI:10.1080/02568540809594634.
Vladimir Juškin

Vladimir Juškin (sündinud 16. novembril 1948) on Eesti poliitikaanalüütik. Ta on lõpetanud Baumani-nimelise Moskva Kõrgema Tehnikakooli insenerina. Eestis 1974.aastast Aastail 1990–1992 töötas ta Eesti valitsuse nõunikuna. 2012 Valgetähe V klassi teenetemärk Balti Venemaa Uurimise Keskus Juškin, Vladimir 2016. Peaministri nõuniku päevik: 1990. aprill - 1992. jaanuar. (Vene keelest tõlkinud Tiito Himma.) Tallinn: Varrak. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Pilkeleht

Pilkeleht oli huumori- ja satiiriajaleht, mis ilmus Tallinnas 1906. aastal üks number ning mida toimetas ja andis välja Juhan Lilienbach. Ajalehes oli lisaks ühele kuulutusteleheküljele üheksa lehekülge sisuteksti. Sisaldas jutustust "Kõlbeline keedukursus ehk Rahwuslised siad" / Mats Soolane. Ajaleht trükiti Tallinnas Mihkel Schifferi trükikojas. Väljaande iIllustraator ja karikaturist oli Karl Merilaid-Schnell. Ajaleht maksis kuus kopikat. "ERB Pilkeleht 1906". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2017. Vaadatud 22. märtsil 2017.
Kadi Pajupuu

Kadi Pajupuu (sündinud 27. augustil 1963 Tallinnas) on eesti tekstiilikunstnik ja leiutaja. Kadi Pajupuu on lõpetanud Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituudi 1986. aastal tekstiili erialal. 2007 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (rahvusliku käsitöötraditsiooni hoidja ja edasiarendaja) 2009 aasta 25 kaunima raamatu preemia 2009 Euroopa Naisleiutajate Liidu ja Võrgustiku eripreemia 2009 Aasta tekstiilitegu 2010 hõbemedal rahvusvahelisel naisleiutajate näitusel Koreas reguleeritavate piivahedega kangasoa AdRe (Adjustable Reed) leiutamise eest 2013 aasta tekstiilikunstnik 2014 Pärandihoidja (tekstiilikunstnik, õpetaja. Rahvuslike käsitöötraditsioonide alalhoidmise ja edasiarendamise eest.) Kadi Pajupuu ema oli tekstiilikunstnik Veevi Pajupuu. Tema õde Liis Pajupuu on õppinud klaasikunsti. Kadi Pajupuu kuulub Eesti Tekstiilikunstnike Liitu ja Eesti Kunstnike Liitu. Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751 Eesti Päevaleht 7.11.2009 "Aasta tekstiilipreemiad. Eesti Tekstiilikunsnike Liidu veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuli 2020. Vaadatud 22. juulil 2020. Eesti Rahvakunsti ja Käsitöö Liidu koduleht vaadatud 23.03.2017 Tekstiil 100
Karl Tombak

Karl (Karla) Tombak (kuni nimede eestistamiseni ka Karl (Karla) Tombach); 9. juuli 1894 Ramma küla, Väinjärve vald, Koeru kihelkond, Järvamaa – 21. oktoober 1971 Aegviidu oli Eesti kaupmees, Elva linnavolinik ja abilinnavanem. K. Tombak oli pärit talunike perest. Ta abiellus Ella Elvine Puskariga, neil sündis tütar Evi (1931). Perekond elas Elvas, kus Karl Tombak tegutses vilja- ja linakaupmehena, talle kuulus ka väike pudu- ja raamatukauplus. Alates 1939. aastast oli ta linnavolinik ja abilinnavanem, alates 1943. aastast linnavanema ajutine kohusetäitja. Ta kuulus Elva Algkooli hoolekogusse linna esindajana 1940. aastal. Elva Vabatahtliku Tuletõrjeühingu liikmena tunnustati tema tegevust 1944. aastal 2. järgu preemiaga. Karl Tombak arreteeriti 18. detsembril 1944 ja saadeti 1946. aastal Saraatovi oblastisse Venemaal. Pärast vabanemist 18. detsembril 1951 elas ta väikeses korteris Aegviidus, tütre pere läheduses. Kodu oli hävinud sõjatules. Alles 1955. aastal naasis Siberist tuberkuloosi haigestununa tema abikaasa, kes oli 1944. aastal põgenenud, elas Tallinnas ja küüditati hiljem, 1949. aasta märtsis. Tütrel õnnestus tänu heade inimeste hoiatustele küüditamisest pääseda. Karl Tombak suri 77-aastaselt aastal 1971. "Isikukirje genealoogia portaalis". Geni.com. "Tervitus-visiitkaart vabariigi aastapäevaks". Uus Eesti, nr. 54, 24 veebruar 1938. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "Reas waldades ja wäikelinnades... Elvas:". Päewaleht, nr. 262, 27 september 1939. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "Veel kandidaate Tartumaalt. Elva linnast:". Postimees (1886-1944), nr. 261, 28 september 1939. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "Volikoguliikmete kandidaate Tartumaa linnades". Uus Eesti, nr. 263, 27 september 1939. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "Tartus valis 44,8 protsenti, Elvas 83,5". Päewaleht, nr. 282, 17 oktoober 1939. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "Elva linnapea tagandatud. Ajutiseks linnavanema kohusetäitjaks on määratud..." Postimees (1886-1944), nr. 78, 3 aprill 1943. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "Läbi kodumaa linnade. Elvast:". Postimees (1886-1944), nr. 54, 26 veebruar 1940. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "Tartumaa premeeritud tuletõrjujad. Elva linna kompaniist 27 tuletõrjujat". Postimees (1886-1944), nr. 27, 3 veebruar 1944. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "Uurimistoimikud: TOMBAK Karl Hans (1894). UNGVERE Jaan Juhan (1891)". ENSV Riikliku Julgeoleku Komitee lõpetamata uurimistoimikute kollektsioon. "Arr. 18.12.44 Elva, Pikk 11-4, trib. 10.01. 46 §58-4, 58-3, 7a.; Saraatovi obl, vab. 18.12.51". EESTI KOMMUNISMIOHVRID 1940-1991. Elektrooniline memoriaal. # 0000155669.
Lukácsi ravitermid

Lukácsi ravitermid (ungari keeles Szent Lukács gyógyfürdő) on ajalooline sise- ja välivesiravila Ungari pealinna Budapesti III ringkonnas, mis kasutab looduslike kuumaveeallikate mineraalvett. Esimene spaahotell avati seal 1880. aastatel, seda laiendati 1937. ja 1979. aastal. Seal asub neli termi, mille temperatuurid on vahemikus 26 °C jahutusvannis kuni 40 °C kuumaveevannis. Väljas asub kolm ujumisbasseini, majas on mitu sauna. Kuni 2011. aastani külastasid Lukácsi raviterme peamiselt kohalikud. Turistidele on Budapest Cardiga sinna sissepääs tasuta, mis tõmbab tänapäeval ligi üha rohkem välismaalasi. Lukácsi termide ametlik veebileht
Veevi Pajupuu

Veevi Pajupuu (sünninimi Veevi Tealane 21. märtsil 1929 Rõuges – 25. novembril 1992 Tallinnas) oli eesti tekstiilikunstnik. Veevi Pajupuu õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust aastatel 1947–1948 ning lõpetas Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituudi 1954. aastal tekstiili erialal. Veevi Pajupuu tütar on tekstiilikunstnik Kadi Pajupuu. Teine tütar Liis Pajupuu on õppinud klaasikunsti. 1979 Tallinna Kunstihoone salong 1991 Tallinna Lillepaviljon Koostanud Veevi Pajupuu: "Naine Nõukogude Eestis", Perioodika, 1981 Veevi Pajupuu kuulus Eesti Kunstnike Liitu aastast 1980. Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751 Tekstiil 100
Eesti Selts Hollandis

Eesti Selts Hollandis oli Hollandis tegutsev Hollandi eestlasi ühendav selts. Selts oli Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu liige. Seltsi esinaine oli Aino Friesen-Kuiva. Selts lõpetas oma tegevuse ca 2005/2006 aastal. Peale Eesti Seltsi tegevuse lõpetamist alustas 2007. aastal tegevust Eesti Kool Hollandis ning 2017. aastal asutati Eesti Maja Hollandis. Eestlased Hollandis https://web.archive.org/web/20170323102354/https://www.e-varamu.ee/item/4MSNRZ2GXYF64DM5WLB5MYP5V3YACSSF (vaadatud 23. märts 2017)
Ervita Raamatukogu

Ervita raamatukogu on raamatukogu Ervita külas Järva vallas. 2012. aastal ühendati Koeru valla raamatukogud (Ervita, Vao ja Koeru raamatukogu) Koeru Raamatukogu nime alla. "Koeru raamatukogu". Koeru raamatukogu blogi. Vaadatud 4.7.2017.[alaline kõdulink] Koeru valla raamatukogud Koeru valla kodulehel
Diraci medal

Diraci medal on Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli (UNSW) väljaantav teadusauhind Diraci medal on Abdus Salami Teoreetilise Füüsika Rahvusvahelise Keskuse (ICTP) väljaantav teadusauhind Diraci medal on Füüsikainstituudi (IOP) väljaantav teadusauhind Diraci medal on Keemiateoreetikute ülemaailmse assotsiatsiooni (WATOC) väljaantav teadusauhind
Albert Einsteini medal

Albert Einsteini medal on teadusauhind, mida annab välja Bernis asuv Albert Einsteini Ühing. Auhinda antakse välja igal aastal alates 1979. aastast teadlasele, kellel on silmapaistvaid teadusuurimusi või publikatsioone, mis on seotud Albert Einsteini uurimisvaldkonnaga. Esimene laureaat oli Stephen Hawking. Albert Einsteini auhind The Awarding of the Einstein Medal. einstein-bern.ch The Awarding of the Einstein Medal. einstein-bern.ch
Gellérti ravitermid

Gellérti ravitermid (ungari keeles Gellért gyógyfürdő) ja selle ujulad on tuntud kui osa juugendlikust Gellérti hotelli kompleksist Ungari pealinnas Budapestis. Gellérti vesiravila ja hotell valmisid aastatel 1912–1918, väliujulad ehitati hiljem. Alates 1934. aastast hakati Budapesti kutsuma spaalinnaks. Kolm aastat hiljem korraldati Gellérti vesiravilas esimene Rahvusvaheline Balneoloogia Kongress. Teises maailmasõjas sai hoone kahjustada, kuid taastati hiljem. Tänapäeval kasutab kompleks kaasaegseid tehnoloogiaid ajalooliselt rikka pärandiga keskkonnas. Rajatis renoveeriti 2008. aastal algses hiilguses. Gellérti termide ametlik veebileht
Diraci medal (UNSW)

Diraci medal, ka Diraci medal ja loeng, on teadusauhind, mida annab välja Sydneys asuv Uus-Lõuna-Walesi Ülikool (UNSW). Ta on üks neljast eri institutsioonide poolt väljaantavast Diraci medalist. Auhind asutati Briti füüsiku Paul Diraci auks. Auhinna väljaandmist toetab Austraalia Füüsikainstituut. Auhinda antakse välja igal aastal alates 1979. aastast teadlasele, kes on olulisel määral edendanud teoreetilise füüsika valdkonda. Auhinnaga kaasneb laureaadil võimalus esitada avalik loeng (nn Diraci loeng). Esimene laureaat oli Hannes Alfvén. Dirac Lecture Series. science.unsw.edu.au Dirac Lecture Series. science.unsw.edu.au