laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aili

Aili on soome ja eesti naisenimi. Aili võib olla lühend nimedest Alice või Adelheid. Eestis sai nimi populaarseks 1930. aastatel. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Aili 2004 naisel. Aili on Eestis esinemissageduselt 86. naisenimi. Kõige sagedasem oli eesnimi Aili vanuserühmas 75–79, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 44, ning Saare maakonnas, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 28,69. Nime kandjate keskmine vanus oli 62 aastat (mediaanvanus oli 64). Aili Aarelaid-Tart, eesti kultuuriuurija, ajaloolane, teatriteadlane ja sotsioloog Aili Aasoja, eesti sisearhitekt Aili Aben, eesti haridus- ja parteitegelane Aili Jõgi, eesti laskesportlane ja treener Aili Kogerman, eesti keemik Aili Leetva, eesti laulja, hääleseadja ja näitleja Aili Miks, eesti ajakirjanik, koduloolane ja kultuuritegelane Aili Norberg, eesti lingvist ja bibliograaf-informist Aili Paju, eesti arstiteadlane ja kirjanik Aili Raendi, eesti ajaloolane Aili Univere, eesti keeleteadlane Aili Vahtrapuu, eesti skulptor ja graafik Aili Vint, eesti maalikunstnik ja graafik Edgar Rajandi. Raamat nimedest. Tallinn, 1966, lk. 18. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. mai 2019. Vaadatud 26. mail 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Saksi-Coburg-Eisenach

Saksi-Coburg-Eisenach oli hertsogkond Saksa-Rooma riigis. See eksisteeris kahel üsna lühikesel perioodil: 1572–1596 ja 1633–1638. Selle territoorium oli osa tänapäevastest Baieri ja Tüüringi liidumaadest. Hertsogkond loodi aastal 1572 Erfurdi jagamisega, mis rakendas aastal 1570 Speyeri Riigipäeva otsuse eraldada Coburg ja Eisenach Saksi-Weimari hertsogkonnast ja anda need Johann Casimirile ja Johann Ernstile, Johann Friedrich II kahele pojale. Kuid kuna kaks printsi olid sel ajal veel alaealised, valitses esmalt riiki Saksimaa kuurvürst August. Aastal 1586 lõppesid eestkoste ja regentlus ning Johann Casimir ja Johann Ernst hakkasid üheskoos hertsogkonda valitsema. Johann Ernst taandus varsti ja asus oma jahimõisa Marksuhlis. Aastal 1590 loobus ta ametlikult kogu oma osalusest hertsogkonna valitsuses viieks aastaks. Pärast selle perioodi lõppu nõustusid kaks venda riiki jagama. Johann Casimir sai Saksi-Coburgi ja Johann Ernst sai Saksi-Eisenachi. Kui Johann Casimir aastal 1633 lastetuna suri, päris Johann Ernst tema valdused ning Coburg ja Eisenach ühendati taas lühikeseks ajaks. Kui Johann Ernst aastal 1638 samuti lastetuna suri, lõppes Saksi-Coburg-Eisenachi hertsogite liin ning riik jaotati kahe muu samal ajal eksisteerinud Ernestiinide hertsogkonna Saksi-Weimari ja Saksi-Altenburgi vahel. Saksi-Coburg ja Saksi-Eisenach ei kuulunud enam samasse riiki, kuni kõik Ernestiinide hertsogkonnad aastal 1920 Tüüringi moodustamiseks ühendati.
Robert Simson

Robert Simson (26. juuli 1921 – 18. detsember 2004) oli eesti jurist. Ta lõpetas 1949. aastal Tallinna Juriidilise Kooli ja 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli juristina. 1941. aastal töötas ta Leningradi oblastis Kroonlinnas raamatupidajana. 1942. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, osales Teises maailmasõjas Eesti korpuses 27. Laskurpolgu koosseisus. 1946. aastast oli ta ELKNÜ Pärnumaa Komitee instruktor, 1949. aastast Tallinna Mererajooni rahvakohtunik. 1951. aastast oli ta Eesti NSV Kohtuministeeriumi Kohtuorganite Valitsuse juhataja. 1953. aastast töötas EKP Keskkomitee aparaadis. 1955. aastast oli ta Eesti NSV Ülemkohtu liige. Aastatel 1957–1959 oli ta Eesti NSV Ülemkohtu esimehe asetäitja, 1959. aastal lühemat aega Eesti NSV prokuröri asetäitja. Aastatel 1959–1985 oli ta Eesti NSV Ülemkohtu esimees. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik. Ta on maetud Pärnamäe kalmistule. 1973 Eesti NSV teeneline jurist In memoriam 2004. Sirp, 07.01.2005 "Eestlased Vene sõjaväes 1940–1945, kolmas osa. Tallinn, 2011, lk 186" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. november 2014. Vaadatud 2. oktoobril 2016. Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1985 Eesti NSV Ülemnõukogu otsus Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemkohtu valimisest. Eesti NSV Teataja, 1957, 6, 64 Eesti NSV Ülemnõukogu otsus Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemkohtu valimise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 1967, 64, 387 Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eesti NSV Ülemkohtu esimees Robert Simson esineb poliitpäeval Põlva rajooni Ed. Vilde nim. kolhoosis (1983)
Daniel Bekker

Daniel Wepener Bekker (9. veebruar 1932 Dordrecht, praegu Ida-Kapimaa – 22. oktoober 2009 Pretoria) oli Lõuna-Aafrika poksija. Bekker oli kokku seitsmekordne Lõuna-Aafrika Liidu meister raskekaalus (üle 81 kg) aastatel 1952, 1955-1959 ja 1961. Bekker sai raskekaalus (üle 81 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Peter Rademacherile (USA). Ta sai raskekaalus (üle 81 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Francesco De Piccolile (Itaalia). Bekker poksis novembrist 1961 kuni septembrini 1968 elukutselisena. Ta osales kokku 9 kohtumisel, millest võitis 6 (neist 4 nokaudiga) ja kaotas 2 (need mõlemad nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki. Ta oli 9. juunist 1962 kuni 21. jaanuarini 1963 Lõuna-Aafrika Vabariigi meister raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg). 16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles 17. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rooma 1960. Tulemused inglise keeles Daniel Bekker veebisaidil Olympedia (inglise) Daniel (Daan) Bekker lehel BoxRec. Inglise keeles
Vaike Merka

Vaike Merka (sündinud 1936) on Eesti kohtunik. Aastatel 1970–1980 oli ta Kalinini rajooni rahvakohtunik, 1980–1990 Eesti NSV Ülemkohtu kriminaalkohtu kolleegiumi liige, 1990–1991 Eesti Vabariigi Ülemkohtu liige. 1991 jaanuaris vabastati ta Ülemkohtu liikme kohustustest seoses pensionile minekuga. 1986 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri 1987 Eesti NSV teeneline jurist Eesti NSV Ülemnõukogu XII koosseisu viies istungjärk esimene istung, 7. mai 1990 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu otsus. Muudatuse tegemise kohta Eesti Vabariigi Ülemkohtu koosseisus. RT 1991, 4, 55 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Merka, Vaike Erichi tütar - Kalinini rajooni rahvakohtuniku kandidaat (fotograaf Oskar Juhani), 1970 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kalinini rajooni rahvakohtunik Vaike Merka ja kaasistujad Salme Lainsalu ning Valve Mau enne järjekordset kohtuistungit (fotograaf Oskar Juhani), 1970
Mähma oja

Mähma oja (ka Mähma peakraav ja Auajaagu peakraav) on peakraav Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi ja Viljandi vallas, Tänassilma jõe parempoolne lisajõgi. Kraavi pikkus on 5,9 km, valgla pindala 10,4 km², langus 10 m ja lang 1,7 m/km. Kraav saab alguse 49 m kõrgusel Riuma ja Vasara küla piirilt ning suubub Mähma ja Tõnuküla küla piiril 39 m kõrgusel paremalt poolt Tänassilma jõkke 20,1 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Tänassilma jõgi Mähma oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.10.2016) Mähma oja keskkonnaportaalis (vaadatud 02.10.2016) Mähma oja Eesti looduse infosüsteemis Mähma oja keskkonnaportaalis
Michael Tippett

Sir Michael Kemp Tippett OM AHELS CBE (2. jaanuar 1905 London – 8. jaanuar 1998 London) oli Suurbritannia helilooja, kes tõusis esile Teise maailmasõja ajal ja vahetult pärast seda. Ta oli üks silmapaistvamaid 20. sajandi Briti heliloojaid, keda eluajal võrreldi mõnikord tema kaasaegse Benjamin Britteniga. Tema tuntumaid teoseid on oratoorium "A Child of Our Time" ('Meie aja laps', 1946), orkestriteos "Fantasia Concertante on a Theme of Corelli" ja ooper "The Midsummer Marriage" (1955).
Linettšõna

Linettšõna (ukraina keeles Лінеччина) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Orativi rajoonis. Elanike arv on 8. Pindala on 0,183 km².
Semenkõ (Bari rajoon)

Semenkõ (ukraina keeles Семенки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 385. Pindala on 7,3 km².
Bohdanivka (Ovrutši rajoon)

Bogdanivka (ukraina keeles Богданівка) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Ovrutši rajoonis. Elanike arv on 274. Pindala on 1,291 km².
Charles Catterall

Charles Catterall (16. oktoober 1914 Salisbury, Rodeesia – 1. november 1966) oli Lõuna-Aafrika poksija. Catterall sai sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) hõbemedali 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Oscar Casanovasile (Argentina). Catterall poksis oktoobrist 1936 kuni märtsini 1946 elukutselisena. Ta pidas kokku 18 kohtumist, millest võitis 16 (neist 1 nokaudiga) kohtumist ning kaotas 1 ja viigistas 1 kohtumise. Ta oli 18. novembrist 1939 Lõuna-Aafrika Liidu meister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg). Pärast elamaasumist Põhja-Rodeesiasse Luanshyasse (praegu Copperbelti provintsis Sambias) 1940. aastal jäi see tiitel talle 6. augustini 1948, ehkki ta ei kaitsnud seda kordagi. 11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles Charles Catterall veebisaidil Olympedia (inglise) Charles (Charlie) Catterall lehel BoxRec. Inglise keeles
Marek Helm

Marek Helm (sündinud 27. oktoobril 1973) on Eesti endine riigiametnik, aastatel 2011–2017 Maksu- ja Tolliameti peadirektor. Ta lõpetas 1992. aastal Vändra Gümnaasiumi 65. lennu. Aastal 1996 lõpetas ta Eesti Sisekaitse Akadeemia tolli ja maksunduse alal bakalaureusena. Aastal 2008 lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli avaliku halduse alal magistrina. Marek Helm oli 2003–2006 Maksu- ja Tolliameti peadirektori asetäitja, 2006. aastal Siseministeeriumi sisejulgeolekupoliitika osakonna juhataja, 2006–2007 Siseministeeriumi sisejulgeoleku asekantsler, 2007–2009 Siseministeeriumi sisejulgeoleku ühendasutuse loomise juht, 2009–2011 Rahandusministeeriumi halduspoliitika asekantsler. Alates 2011. aasta detsembrist oli ta Maksu- ja Tolliameti peadirektor. 2017. aasta jaanuarist töötab Marek Helm tarkvara- ja ärikonsultatsioonide ettevõttes Nortal, juhtides valdkonda, mis nõustab erinevatel eksporditurgudel avaliku sektori kliente muutuste juhtimise ja riigirahanduse vallas. 2008 Valgetähe V klassi teenetemärk 2015 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja II klassi aumärk 2017 Valgetähe III klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Port Depositi sild

Port Depositi sild, ka Susquehanna sild, ka Rock Run Toll Bridge, (inglise Port Deposit Bridge) oli katusega sild üle Susquehanna jõe Port Depositi lähedal Ameerika Ühendriikides Marylandi osariigis. See oli varaseim püsisild Columbiast allavoolu Susquehanna jõe alamjooksul, esimesi katusega sildu Marylandi osariigis, ühtlasi ka tuntumaid. Sild ühendas kahte maakonda: Harfordi ja Cecili maakonda. Katusega puitsilla ehitas aastatel 1817–1818 Susquehanna Bridge and Bank Company. Silla asukoht valiti kohta, kus jões asub mitu jõesaart, mis tegi silla rajamise lihtsamaks. Üle nende saarte (Steel Island, Robert Island ja Wood Island) projekteeritigi sild. See jäi Port Depositist 2 km loodesse. Silla autor oli Theodore Burr, kes varasematel aastatel oli jõudnud projekteerida Susquehanna jõele neli silda. Ka selle silla kandekonstruktsiooni lahendusena kasutas ta Burri kaarsõrestikku. Sild avati liikluseks 1818. aastal. Tarinduselt oli rajatis 18-avaline puidust kaarsõrestiksild sildeavadega 200 jalga (61,0 m). Silla üldpikkus koos pealesõitudega oli 4170 jalga (1271 m). Sild sai 1823. aastal tulekahjus kannatada. Taastustöid juhtis 1824. aastal Louis Wernwag. Sild oli ekspluatatsioonis kuni 1857. aastani. Rock Run or Port Deposit Covered Bridge. mdcoveredbridges.com
Theodore Burr

Theodore Burr (16. august 1771 Torrington, Connecticut – 22. november 1822 Middletown, Pennsylvania) oli USA sillaehitaja ja leiutaja, Burri sõrestiku leiutaja. Ta oli USA esimesi sillaprojekteerijaid. 1793. aastal asus ta elama Oxfordi külla Chenango maakonnas (New Yorgi osariik), kus 1794. aastal ehitas vesiveski ja 1800. aastal üle Chenango jõe talasilla. Aastatel 1809–1811 ehitas ta Oxfordis oma perele muljetavaldava föderaalstiilis kahekorruselise elumaja, mis on tänini säilinud laiendatud kujul (hoone külgtiivad ehitati hiljem). Tänapäeval asuvad hoones, mis tuntud kui Theodore Burr House, avalik raamatukogu (Oxford Memorial Library) ja Burri katusega sildade uurimiskeskus (Theodore Burr Covered Bridge Resource Center). Hoone on ajaloomälestis. 1804. aastal leiutas ta uue sillasõrestiku tarinduse – Burri sõrestiku – ning kasutas seda lahendust tulemuslikult enda projekteeritud sildadel. Neist esimene sellise tarindusega oli 1804. aastal valminud sild Waterfordis Saratoga maakonnas Hudsoni jõe keskjooksul. Üle saja aasta ekspluatatsioonis olnud sild hävis 1909. aastal tulekahjus. 1817. aastal patenteeris ta oma leiutise. Aastatel 1811–1818 projekteeris ja ehitas ta (või oli järelevaataja rollis) viis kaetud ehk katustatud silda Susquehanna jõe kesk- ja alamjooksul. Neist neli silda ehitati Pennsylvania osariigis: Nescopeck Fallsis Berwickis, Columbias (McCall's Ferry Bridge), Harrisburgis ja Northumberlandis. Viies sild, 1,3 km pikkune Port Depositi sild Susquehanna jõe alamjooksul, valmis 1818. aastal Port Depositi lähedal Marylandi osariigis. Tema nõbu oli USA asepresident Aaron Burr. Theodore Burr Covered Bridge Resource Center. oxfordmemoriallibrary.org McCalls Ferry Covered Bridge. mikeandjackiesstore.com Oxford Memorial Library and Theodore Burr Covered Bridge Resource Center. Theodore Burri ehitatud hoone renoveeritud ja laiendatud kujul
Saarevälja kraav

Saarevälja kraav on kraav Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Uusna külas, Tänassilma jõe parempoolne lisajõgi. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Tänassilma jõgi Saarevälja kraav Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.10.2016) Saarevälja kraav keskkonnaportaalis (vaadatud 03.10.2016) Saarevälja kraav Eesti looduse infosüsteemis Saarevälja kraav keskkonnaportaalis
Alfrēds Valdmanis

Alfrēds Artūrs Aleksandrs Valdmanis (29. august / 11. september 1908 Saka kihelkond – 11. august 1970 Alberta, Kanada) oli Läti jurist ja poliitik. Ta oli aastatel 1938–1939 Läti rahandusminister. Ta sündis 1908. aastal Saka kihelkonnas Aizpute kreisis. Ta lõpetas Liepājas gümnaasiumi. Seejärel kolis Riiga, õppis Läti Ülikoolis õigusteadust ja lõpetas ülikooli 1931. aastal. Seejärel töötas rahandusministeeriumis. Ta oli 16. juunist 1938 kuni 25. oktoobrini 1939 Läti rahandusminister Kārlis Ulmanise viiendas valitsuses. Jaanuarist 1940 töötas ta Ķegumsi Hüdroelektrijaama peadirektorina. Tema poeg Gundars Valdmanis (1940–2005) oli Läti poliitik, 6. seimi liige.
Epigenees

Epigenees on arenguprotsess, mille puhul uued omadused ilmuvad ilma muutusteta genoomis. Epigenees on näiteks hulkrakse organismi areng munast, mille käigus üksteisele järgnevaid etappe läbides rakud diferentseeruvad kudedeks. epigeneetika preformism
Salaspilsi lade

Salaspilsi lade on Ülem-Devoni ladestiku lade. Eesti aladel seda ei esine. Salaspilsi lade lamab Lätis Dubniki lademel ja temal lasub Daugava lade. Lade avaneb Lätis 1-5 kilomeetri laiuse ribana, Rēzekne ümbruskonnas on lademe avamusala aga 38 kilomeetri laiune. Lademe paksus Lätis on 6-31 m. Lademel on väikeseid paljandeid mitmete Daugava, Lielupe, Abava ja Venta lisajõgede orgudes. Lademe kivimkoosseisus on palju dolokivi, domeriiti, savi ja kipsi. Läti idaosas esineb lademe kivimites ka anhüdriiti. Allaži ümbruskonnas esineb selle lademe kivimites karstinähtuseid. Latvijas ģeoloģiskā karte M 1:500 000 - Latvijas Universitāte
Giruliai

Giruliai on Leedu linna Klaipėda osa. Saksa keeles kandis piirkond nime Försterei. Giruliai asub linna põhjaosas Läänemere kaldal, seal asub Klaipėda raadio- ja teletorn. Algselt oli Giruliai tõrvavalmistajate asula. Tõrva aeti lähedalasunud männiistandusest saadavatest puudest. Asula saksakeelne nimetus Försterei tähendab metskonda, selle järgi on asula ka oma leedukeelse nimekuju saanud. XIX sajandi lõpus hakkasid sinna kerkima ka suvilad. Toona rajati piirkonda esimesed pargid, kuhu istutati tammesid ja pööke. Aastal 1915 valmis asulat läbiv raudtee, mille äärde rajati Giruliai raudteejaam. II maailmasõja ajal rajati asulasse rannakaitsepatarei tarbeks kolm dotti. Nende juures asus suurtükiväelaste sanatoorium. Aastal 1946 liideti Giruliai koos lähedalasuva Melnragėga Klaipėdaga. 12. novembril 1947 sai Giruliaist Klaipėda haldusalas asuv linn. Aastal 1959 oli Giruliais 655 elanikku. Aastal 1961 rajati Giruliaisse 200 meetri kõrgune Klaipėda teletorn. Aastal 1970 oli linnas 719 elanikku. Aastal 1975 Giruliai linn likvideeriti. Aastail 1993–2010 oli linnaosa koos Melnragėga Klaipeda linnaosa koosseisus Melnragė ja Giruliai vallana.
Õpilaste Teaduslik Ühing

Õpilaste Teaduslik Ühing (lühend ÕTÜ) on õpilaste teadustegevust korraldav organisatsioon. ÕTÜ on asutatud 1980. aastal. Õpilaste Teaduslik Ühing – mitte oivikute targutamis- ja etlemisklubi, vaid enesearendus mõtlevale noorele – asutati 22. novembril 1980. Hiilgeaegadel koondas see ühing ligi 500 teadushuvilist noort inimest, kellest mitmetest on tänaseks saanud tuntud ja lugupeetud teadlased. Ühingul olid oma õpilasjuhid, traditsioonilised ettevõtmised (kevad- ja sügiskonverents, suveseminar Viitnal ja Balti Õpilaste Teaduslike Ühingute teaduskonverents) ning anti välja mitmeid kogumikke. 1990. aastate keskel ühingu tegevus aga vaikselt hääbus. 2004. aastal ÕTÜ vilistlased osaliselt taastasid tegevuse koostöös Sihtasutus Archimedesega, seejärel Eesti Teadusagentuuriga ja Eesti Teaduste Akadeemiaga. Tegevuste eestvedajaks on olnud Peeter Lorents. Silmapaistev ajalooline fakt Eesti teadusajaloolaste jaoks on aastast 1986, kui ÕTU laureaadiks sai Kersti Kaljulaid (juhendaja Raivo Mänd, ZBI, hiljem TÜ). Raivo Mänd oli sel aastal juhuslikult ka hindamiskomisjoni esimees (andmed ÕTÜ arhiivist ja osalenute mälestustest). Võitnud töö edasiarendus ilmus artiklina ajakirjas Eesti Loodus (nr 4, 1987), autorid Kersti Kaljulaid (tollane abiturient) ja Enn Roodes (10. klassi õpilane). Tippteadlase ja tipp-poliitiku viljakas koostöö jätkub.
Nuudsaku järv

Nuudsaku järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas Viljandi maakonnas Mulgi vallas Muri ja Suuga külas. Järve pindala on 8 ha, pikkus 550 m, laius 180 m ja kõrgus merepinnast 89 m. Järvest voolab läbi Nuudsaku oja, samuti voolab järve Müüri järvest lähtuv kraav. Järve kagukallas asub Tuhalaane külas. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Nuudsaku järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.10.2016) Nuudsaku järv keskkonnaportaalis (vaadatud 03.10.2016) Nuudsaku järv Eesti looduse infosüsteemis Nuudsaku järv keskkonnaportaalis
Schweinfurt

Schweinfurt ('seakoole') on linn Saksamaal Baieri liidumaal Alam-Frangimaa ringkonnas. Asub Maini jõe ääres. Linna järgi on nime saanud Schweinfurdi roheline. Schweinfurti on esmamainitud 791. aastal (Swinfurt). 1254. mainitakse Schweinfurti vaba riigilinnana. Linn sai tugevasti kannatada Napoleoni sõdade käigus. 1852. aastal jõudis linna raudtee. Järgnevatel kümnenditel kujunes Schweinfurdist juhtiv kuullaagrite tootmise keskus maailmas, mille tõttu pommitati seda tugevasti teise maailmasõja käigus. Aastatel 1945–2014 asus linnas USA armee garnison (USAG Schweinfurt). Schweinfurdist pärit tuntud inimeste seas on näiteks teoloog Johann Sebastian Markard, insener András Mechwart, kirjanik Paul Maar, luuletaja Friedrich Rückert ja helilooja Wolfgang Carl Briegel. Alates 1905. aastat tegutseb klubi 1. FC Schweinfurt 05. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Schweinfurdi koduleht
Müüri järv

Müüri järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Muri külas. Järve pindala on 1,9 ha, pikkus 270 m, laius 95 m ja kõrgus merepinnast 89 m. Järvest voolab välja Nuudsaku järve suubuv kraav. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Müüri järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.10.2016) Müüri järv keskkonnaportaalis (vaadatud 03.10.2016) Müüri järv Eesti looduse infosüsteemis Müüri järv keskkonnaportaalis
Soome linnuste loend

Soome keskaegsete linnuste loend on loetelu Soome territooriumil asunud keskaegsetest, hiliskeskaegsetest ja varauusaegsetest (XII–XVII sajand) kivilinnustest. Brahelinna linnus (Braheslotti linnus) Borgbackeni kindlus, Porvoo juures; Grabbacka linnus Haapaniemi linnus Häme linnus (Tavastehusi linnus) , Häme linnuselääni, Häme lääni keskus; Junckarsborgi linnus Kajaani linnus (Kajaniborgi linnus) Kastleholma linnus (Kastelholmi linnus), Ahvenamaal; Korsholmi kindlus, Pohjanmaal/Ostrobothnias (rootsi Österbotten). Kuitia linnus (Qvidja linnus) (60° 17′ 48″ N, 22° 24′ 0″ E) Kuusisto piiskopilinnus (Kustö piiskopilinnus) (60° 24′ 28″ N, 22° 28′ 27″ E), Turu juures. Käkisalmi linnus (Kexholmi linnus) Lieto linnus Liinmaa linnus (Vreghdenborgi linnus) Olavinlinna linnus (Olofsborgi linnus) Oulu linnus (Uleåborgi linnus) Raasepori linnus (Raseborgi linnus) Rapola linnus Sipoo linnus (Sibbesborgi linnus) Sjundby linnus Stenberi linnus (Stenberga linnus) (60° 32′ 5″ N, 22° 0′ 18″ E) Turu foogti residents Turu linnus (Åbo linnus) Turu ja Pori lääni keskus; Viipuri linnus (Viborgi linnus) Viiburi linnuselääni keskus; --- varem (1920–1940) Soome Vabariigi territooriumil asunud keskaegsed linnused, praegu Venemaa Föderatsioonis Hämeenlinna 1850-aastail Raasepori kindlus Kastelholmi loss
Õisu Veskejärv

Veskejärv ka (Õisu Veskejärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Õisu alevikus. Järve pindala on 3 ha, pikkus 1,04 km, laius 110 m ja valgla suurus 70 km² ja kõrgus merepinnast 53 m. Järv on paisutatud Vidva ojale ja selles asub üks saar pindalaga 0,02 ha. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu kalgiveeline eutroofne ehk kalgiveeline rohketoiteline järv. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Õisu järv Veskejärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 16.09.2016) Veskejärv keskkonnaportaalis (vaadatud 16.09.2016) Veskejärv Eesti looduse infosüsteemis Veskejärv keskkonnaportaalis
Raúl Villarreal

Raúl Vicente Villarreal (29. oktoober 1909 – surma-aeg ja -koht on teadmata) oli Argentina poksija. Villarreal sai keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Jean Despeaux'le (Prantsusmaa) ning saades 3. koha kohtumises loobumisvõidu Henryk Chmielewskilt (Poola). Villarreal poksis aprillist 1940 kuni detsembrini 1941 elukutselisena. Ta pidas kokku 3 kohtumist ning kaotas need kõik (neist 2 nokaudiga). 11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles Raúl Villarreal veebisaidil Olympedia (inglise) Raúl Villarreal lehel BoxRec. Inglise keeles
Uueveski maastikukaitseala

Uueveski maastikukaitseala on kaitseala Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi linnas. Kaitseala pindala on 13 ha. Orus asuvad Uueveski oja ja sellele paisutatud Uueveski järv. Uueveski maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis Uueveski maastikukaitseala keskkonnaportaalis
Hispaania vabariikide valitsejate nimistu

Hispaania vabariikide valitsejate nimistu loetleb Hispaania presidente perioodidel, mil riik oli vabariik. Hispaania esimene vabariik eksisteeris aastatel 1873–1874, teine vabariik aastatel 1931–1977 (1939. aastast alates eksiilis). Kaldkirjas on märgitud ajutised riigipead. Vabariigi presidendi ametikoht loodi 1931. aasta põhiseadusega, enne seda täitis vabariigis presidendi rolli peaminister. Hispaania monarhide loend Hispaania riigipeade loendid Hispaania peaministrite loend
Harry Isaacs

Harry Isaacs (26. jaanuar 1908 Johannesburg – 13. september 1961 Johannesburg) oli Lõuna-Aafrika poksija. Isaacs sai kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale John Daleyle (USA) ning võites 3. koha kohtumises Frank Traynori (Iirimaa). 9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles Harry Isaacs veebisaidil Olympedia (inglise)