Edward, Kenti hertsog

Prints Edward, Kenti hertsog (Edward George Nicholas Patrick Windsor; sündinud 9. oktoobril 1935) on Briti kuningliku perekonna liige, George V lapselaps. Ta on Kenti hertsogi tiitlit kandnud 1942. aastast. Kenti hertsog täitis oma nõo, kuninganna Elizabeth II eest kuninglikke kohustusi. Prints Edward sündis 9. oktoobril 1935 Londonis. Tema isa, George oli kuningas George V ja kuninganna Mary neljas poeg. Tema ema Marina (neiupõlves Kreeka ja Taani printsess Marina) oli Kreeka ja Taani prints Nicholase ning Venemaa suurvürstinna Elena Vladimirovna tütar. Briti monarhi järeltulijana meesliini pidi oli ta sünnist saati Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigi prints, tiitliga Tema Kuninglik Kõrgus, seega Tema Kuninglik Kõrgus Kenti prints Edward. Ta ristiti 20. novembril 1935 Buckinghami palees ning ta ristivanemad olid George V, kuninganna Mary, Walesi prints Edward VIII, printsess Mary, Connaughti hertsog, Argylli hertsoginna ning Kreeka ja Taani prints Nicholas. Printsi haridustee algas Ludgrove'i Algkoolis Berkshire'is, kust ta läks edasi Etoni Kolledžisse ja seejärel Šveitsi Le Rosey kooli. Pärast kooli lõpetamist astus ta Sandhursti Kuninglikku Sõjaväeakadeemiasse, kus ta võitis võõrkeelteoskuse eest Sir James Moncrieff Griersoni auhinna ning temast sai prantsuse keele tõlk. 25. augustil 1942 hukkus Edwardi isa Kenti hertsog Šotimaal lennuõnnetuses. Seetõttu sai Edwardist järgmine Kenti hertsog, St. Andrewsi krahv ja Downpatricki parun. 1959 võttis ta sisse oma koha lordide kojas. Kuningliku hertsogina tuli tal juba noores eas täita kuninglikke kohustusi. 17-aastaselt kõndis ta oma onu George VI kirstu taga viimase matustel 1952. Järgmisel aastal osales ta oma nõo kuninganna Elizabeth II kroonimisel. 1955 lõpetas Kenti hertsog Sandhursti akadeemia leitnandina; sellega algas tema sõjaväeline karjäär, mis kestis üle 20 aasta. 1962–1963 teenis ta Hongkongis. 1970 juhatas hertsog oma rügemendi eskadroni Küprosel, osana ÜRO missioonist tuua rahu saare Kreeka ja Türgi poolte vahel. 1976 läks hertsog armeest erru, olles sel ajal kolonelleitnant. 1983 sai temast major ja 1993 armee ülemjuhataja. Arvati, et 1970. aastatel ei lubatud hertsogi juhitud rügemendil meelega Põhja-Iirimaale rahutusi kontrollima minna. Kuigi hertsog ise seda soovis, kartis valitsus võimalust, et kuninganna nõbu võiks vangi langeda või hukkuda, mis põhjustaks häbi valitsusele endale. 8. juunil 1961 abiellusid Kenti hertsog ja Katharine Worsley York Minsteris. Pärast abiellumist sai Katharine'ist Tema Kuninglik Kõrgus Kenti hertsoginna, kuid ta loobus tiitlist 2002. aastal ning on nüüdsest Katharine Kent või Katharine, Kenti hertsoginna. Abielupaaril on kolm last, kellest ühelgi pole kuninglikku tiitlit: George Windsor, St. Andrews'i krahv Leedi Helen Marina Windsor Lord Nicholas Charles Windsor Paaril oli ka 1977. aastal surnult sündinud laps. 1994 astus hertsoginna katoliku usku. Sellele vaatamata ei kaotanud hertsog oma kohta troonipärilusjärjestuses, kuna abiellumise ajal oli hertsoginna anglikaan. Paari poeg Nicholas astus samuti ema eeskujul katoliku usku. 2022. aasta septembri seisuga on hertsog Briti troonipärimisjärjekorras 40. kohal. Hertsog ja hertsoginna elavad Londonis Wren House'is. Kenti hertsog täitis üle 50 aasta vajadusel oma nõo Elizabeth II eest kuninglikke kohustusi. Ta on esindanud kuningannat endiste Briti kolooniate – Sierra Leone, Uganda, Guyana ja Gambia – iseseisvumise tähistamisel. Kuninganna viibimisel välismaal on ta täitnud ka riiginõuniku ametikohta. Lisaks kuninglikele kohustustele on hertsog Wimbledoni üleinglismaalise kriketi- ja tenniseklubi president; selle ameti võttis ta üle pärast oma ema surma. Lisaks on ta veel mitme organisatsiooni president. 1990 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi kuninglikuks liikmeks Kenti hertsog