laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kõrgekalda kihistu

Kõrgekalda kihistu (inglise keeles Kõrgekalda Formation) on Ordoviitsiumi ladestu kihistu. Seda hakkas esimesena määratlema Algimantas Grigelis aastal 1978. Ajaliselt kuulub see Uhaku lademesse, moodustades selle ülemise osa. Selle stratotüübiks on Purtse jõe Kõrgekalda paljand, mille järgi kihistu on ka nime saanud. Kihistu paksus on suurim (18,1 m) Alatskivil. Kihistul on kolm kihistikku: Erra kihistik, Koljala kihistik ja Pärtlioru kihistik. Kihistu koosneb põhiliselt rohekashallist lubjakivist, mis sisaldab ohtralt kivistisi ja nende jäänuseid. Lubjakivi vahel on õhukeste kiohtide ja läätsedena merglit. Kirde-Eestis sisaldab kihistu ka õhukesi (kuni 2 cm) kukersiidi kihte, mis on vanimad maailmas. Lademe alumisel piiril on palju götiidist ooide. http://stratigraafia.info/glossary.php?keyword=k%C3%B5rgekalda (vaadatud 10.02.2017) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. veebruar 2017. Vaadatud 11. veebruaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 50 Uhaku Stage L. Hints Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3 Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Islami riigiteooria

Islami riigiteooria jagab maailma islami õigusel ehk šariaadil põhinevaks alaks dār al-islām ning ebaõigluse ja uskmatuse alaks nimetusega dār al-ḩarb – sõjatallermaa. Muslimite ülesanne on täidetud, kui maailmas valitseb õiglus ja allaheitmine – islam. Mõõdukas islamis valitseb dar al-harb '​iga ajutine rahu, mis võimaldab normaalset läbikäimist, ning seda ajutist rahu võib pikendada lõpmatuseni. Fundamentalistidele kestab rahu dar al-harb '​iga vaid islamimaailma nõrkuseperioodi lõpuni, mil kõrvaldatakse kõik ühiskonda kammitsevad pahed ja islam võidab (siis algab pealetung ning "pühakirjarahvad" (kristlased, juudid ja zoroastristid) peavad tunnistama muslimite ülemvõimu, uskmatud aga valima allaheitmise ja mõõga vahel). Teine islami riigiteooria punkt, mis ka Euroopat praegu otseselt puudutab, on dar al-islam '​i ja dar al-harb '​i enda määratlus: millise mõõdu alusel on mingi maa-ala islamimaailma osa? Osade õpetlaste arvates piisab muslimite arvulisest ülekaalust ja usu vabast kasutamisest, teised seavad peamiseks tingimuseks šariaadi kehtimise. Üllar Peterson. Kas euroopa islamirevolutsioon? 2005.
Kalorifeer

Kalorifeer on seade õhu soojendamiseks õhkkütte-, ventilatsiooni- ja kuivatussüsteemides või konditsioneerides. Ehituse järgi eristatakse plaat-, spiraaltoru- ja muid kalorifeere. Soojuskandja järgi liigituse järgi on olemas on aur-, vesi-, elektri- ja leekkalorifeere. Vanades mõisahoonetes ja lossides kasutati mõnikord kalorifeerahje hüpokauste hoone kütmiseks. Ahi asus keldris, kust läksid kiviseintes asuvad õhukanalid ruumidesse. Soojenes ka keldri lagi – esimese korruse põrand. Kolde ümber olevad kiviseinad ja lagi soojendasid õhku õhukanalites. Soe õhk liikus üles gravitatsioonijõu toimel. Kalorifeeriga köetakse näiteks Kuressaare lossi.
Kavastu asundus

Kavastu asundus oli asundus Tartumaal. Asundus moodustati 1920. aastate alguses endisaegse Kavastu mõisa maadel. 1939 jagati asundus Kikaste, Poksi ja Saeveski külaks. Enn Ernits: artikkel "Kavastu asundus" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 188.
Lehtmetsa (Jõgeva)

Lehtmetsa oli küla Jõgevamaal. Küla on mainitud 1922. 1930. aastatel on seda nimetatud ka paigaks. 1977. aastal liideti Lehtmetsa, Kasvandiku, Kirikuküla, Mõisaküla, Rava ja Vanatänava küla Laiusevälja külaks. Valdek Pall: artikkel "Lehtmetsa (Jõgeva)" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 301.
Mereküla (Häädemeeste)

Mereküla (varem ka Mere küla) on küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tahkuranna valda. Küla on esimest korda mainitud aastal 1922. 1977–2015 kuulus Mereküla Reiu küla koosseisu. 2015 küla taastati, ehkki väiksemates piirides. Kerkliiklussild üle Uulu kanali augustis 2023 Mälestusmärk Mereküla ajaloolises Roosiaia puhkepargis augustis 2023 Mälestusmärk Mereküla ajaloolises Roosiaia puhkepargis augustis 2023 Mälestusmärk Mereküla ajaloolises Roosiaia puhkepargis augustis 2023 Mälestusmärk Mereküla ajaloolises Roosiaia puhkepargis augustis 2023 Mälestuspink Mereküla ajaloolises Roosiaia puhkepargis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 28.08.2023. Marja Kallasmaa: artikkel "Mereküla (Häädemeeste)" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 371.
Mere

Mere on mitmetähenduslik sõna: Mere on Pärnu maakonna Mereküla endine nimi Mere on eesti perekonnanimi ...
Mõisaküla (Jõgeva)

Mõisaküla oli küla Jõgevamaal. Küla on mainitud 1922. 1977. aastal liideti Mõisaküla, Lehtmetsa, Kasvandiku, Kirikuküla, Rava ja Vanatänava küla Laiusevälja külaks. Laiuse ordulinnus Valdek Pall: artikkel "Mõisaküla (Jõgeva)" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 301.
Putki

Putki on paikkond (varem küla) Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Mustanina küla alal. Küla on mainitud 1913. Küla hääbus pärast Teist maailmasõda. Küla läheduses toimus 1944 Putki lahing. Marja Kallasmaa: artikkel "Putki" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 386.
Päite asundus

Päite asundus oli asundus Virumaal. Asundus moodustati 1920. aastatel ja sulandus 1930. aastateks Päite külaga. Marja Kallasmaa: artikkel "Päite asundus" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 519.
Rava (Jõgeva)

Rava oli küla Jõgevamaal. Küla on mainitud 1922. 1977. aastal liideti Rava, Lehtmetsa, Kasvandiku, Kirikuküla, Mõisaküla ja Vanatänava küla Laiusevälja külaks. Valdek Pall: artikkel "Rava (Jõgeva)" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 301.
Ruunavere

Ruunavere on paikkond (varem küla) Rapla maakonnas Märjamaa vallas Pajaka küla alal. Küla on mainitud 1922. Paikkonna või paigana on see tuntud alates 1930. aastatest. Ruunavere läheduses toimus Liivi sõja ajal Ruunavere lahing. Ruunavere postijaam
Vanatänava

Vanatänava oli küla Jõgevamaal. Küla on mainitud 1922. 1977. aastal liideti Vanatänava, Lehtmetsa, Kasvandiku, Kirikuküla, Mõisaküla ja Rava küla Laiusevälja külaks. Valdek Pall: artikkel "Vanatänava" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 301.
Rõika

Rõika oli küla (1920. aastatel alevik) Viljandimaal. Asulat on esimest korda mainitud 1797 (Reika oder Kathrin). 1977. aastal liideti Rõika küla Lalsi külaga. Asula on tuntud eelkõige Rõika-Meleski peeglivabriku pärast. Marja Kallasmaa: artikkel "Rõika" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 302.
Soojuskandja

Soojuskandja on suvalises agregaatolekus aine, millega soojus mingisse süsteemi sisestatakse, seal edastatakse või sealt väljastatakse. Soojuskandjana kasutatakse vett, freoone, gaase, vedelaid metalle, keraamilisi materjale ning orgaanilisi ja räniorgaanilisi ühendeid. Hoonete küttesüsteemides kasutatakse sageli soojuskandjana veeauru, vett või õhku. Soojuskandja, Eesti entsüklopeedia EE 8. kd, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995. 575 lk.
Susan Oyama

Susan Oyama (sündinud 22. mail 1943) on psühholoog ja teadusfilosoof, õppeasutuste John Jay College of Criminal Justice ja Graduate Center, CUNY emeriitprofessor. Ta problematiseerib vaidlusi loomuse ja kasvatuse üle. Tema arengusüsteemi mõiste võimaldab ümber hinnata arengu ja evolutsiooni, keha ja vaimu ning paigalseisu ja muutuse dihhotoomia. Arengusüsteemide teooria on mõjutanud tunnetusteadust, psühholoogiat ja bioloogiafilosoofiat. The Ontogeny of Information: Developmental Systems and Evolution (1985, 2. trükk 2000) Evolution's Eye: A Systems View of the Biology-Culture Divide (2000) Cycles of Contingency (2001) Academia.edu Publikatsioonide loetelu 2000. aastani
Pertti Ahonen

Pertti Pellervo Ahonen (sündinud 23. detsembril 1952) on soome poliitikateadlane ja semiootik. Ahonen, Pertti (ed.) 1993. Tracing the Semiotic Boundaries of Politics. (Approaches to Semiotics 111.) Berlin: Mouton de Gruyter.
Pierre Maranda

Pierre Maranda (1930 – 5. juuli 2015) oli Kanada antropoloog, folklorist ja semiootik. Ta oli Claude Lévi-Straussi õpilane. Tema oluliseks uurimisteemaks oli Saalomoni saarte etnoloogia. Köngäs Maranda, Elli; Maranda, Pierre 1971. Structural Models in Folklore and Transformational Essays. (Approaches to Semiotics 10.) The Hague: Mouton & Co.
Salm-Horstmar

Salm-Horstmar oli lühiealine Napoleoni-aegne krahvkond Saksamaal kaugel Nordrhein-Westfaleni põhjaosas. See asus Münsterist kirdes ümber Horstmari linna. See loodi aastal 1803 Salm-Grumbachi metsa- ja reinkrahvile Friedrich Karl Augustile pärast Grumbachi ja teiste Reinist läänes asuvate territooriumite kaotamist Prantsusmaale. See mediatiseeriti aastal 1813 Preisi kuningriigile ning metsa- ja reinkrahvile kingiti kolm aastat hiljem Preisimaal vürstitiitel. Friedrich Karl August (1803–1813)
Litene

Litene on küla (lielciems) Lätis Gulbene piirkonnas 19 km kaugusel Gulbene linnast, Litene valla halduskeskus. Külas asub Litene mõisa süda. Küla läbib Pedetsi jõgi, mille ääres asus paberitehas. Mõisa lähedal pidas Eesti rahvavägi Vabadussõja ajal 7. juunil 1919 lahingu Landeswehri ratsasalgaga. Mõis natsionaliseeriti 1921. aastal ja 1924. aastast tegutseb mõisa peahoones kool. Külas on ka raamatukogu. Asula sai laiemalt tuntuks 1941. aasta suvel, kui Nõukogude okupatsiooni ajal koondati sinna suur hulk Läti sõdureid. Juuniküüditamise ajal 14. juunil koguti kokku ohvitserid ja viidi õppuste ettekäändel metsa, kus neilt võeti relvad ja nad arreteeriti. Vastuhakanud tapeti. Ülejäänud pandi rongidele ja viidi Riiga, kust nad suunati edasi GULAGi vangilaagritesse. Selle tõttu on see paik tuntud kui Läti Katõn. Nõukogude ajal oli küla kohaliku kolhoosi keskasula. Pärast iseseisvuse taastamist on Läti arheoloogid leidnud sealt 11 Läti ohvitseri surnukeha jäänuseid, kuid tapetute täpne hulk ei ole teada. 2001. aastal avati külas hukkunute mälestuskompleks. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Läti sõjaväe Litene suvine välilaager, Litene mõisaansambel (sealhulgas tall) ja kommunistliku massimõrva ohvrite mälestusmärk koos matmispaigaga. Kohaliku kaitse all on Litene kalmistu kabel, Litene mõisa pesuköök, häärber, kaks teenijate maja, park, magasiait, ait, küün ja apteek. Looduskaitse all on pärn ümbermõõduga 4,08 meetrit, tamm ümbermõõduga 5,06 meetrit, Ozolciemsi tammed, Litene paberivabriku tamm, Pedetsi jõe tammed, Litene vabaõhulava tamm, Litene mõisa jalakas ja Litene tamm. Asula juurest läheb läbi Gulbene ja Balvi vaheline maantee (P35) ja sealt algab P43-maantee, mis suundub Alūksnesse. Asulas on Aprūpes centrsi ja Litenes centrsi bussipeatus. 2012. aastal oli külas 1140 elanikku, 2017. aastal aga 685 elanikku. 2022. aastal oli elanikke 587. Vietvārdu datubāze "Liitina paberi vabrik 7. VII 1019". Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiiv, EFA.114.A.256.248 http://www.litene.lv/?page_id=149 https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Valdis O. Lumans. "Latvia in World War II". Fordham University Press. 2006. 547 lk, ISBN 0-8232-2627-1 ISBN 9780823226276 Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. Рига: Лиесма, 1978. 137 lk Litene – The Latvian Katyn latvianhistory.com, 15. veebruar 2013 "Latvia marks 60 years since Communist regime deportations". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. veebruar 2018. Vaadatud 25. veebruaril 2018. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. august 2022. Vaadatud 14. augustil 2022. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuni 2021. Vaadatud 14. augustil 2022. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Autotransporta direcija Autotransporta direcija
Klimavičy

Klimavičy (transkribeerituna Klimavitšõ, poola keeles Klimowicze, leedu keeles Klimavičai või Klimovičiai) on linn Valgevenes Mahiloŭ oblastis, Klimavičy rajooni halduskeskus. Klimavičy asub Mahiloŭ linnast 124 kilomeetri kaugusel Orša ja Unetša vahelise raudtee ääres. Haridust annavad neli keskkooli, põllumajanduskolledž, spordikool ja muusikakool. Linnas on kultuurimaja ja neli raamatukogu. Seal antakse välja ajalehte «Родная ніва». Linnas on toiduainetetööstus, seal valmistatakse ka ehitusmaterjale. Vaatamisväärsused on koduloomuuseum, osaliselt säilinud vanalinn ja XIX sajandi keskel valminud õigeusu kirik. Klimavičyt on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1581. Selle varasemad omanikud olid Glinskid. See kuulus toona Mstsisłavi vojevoodkonda. Aastal 1626 asutati sinna dominiiklaste klooster. XVII sajandiks oli külast saanud alev, mille keskuseks oli katoliku kiriku juures asuv väljak. Aastal 1720 läks alev Bielackite valdusse, aastast 1758 oli see Hołyńskite valdus. Poola jagamisel läks alev aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi maakonda. Aastal 1777 sai Klimavičyst linn. Aastal 1897 oli seal kolm õigeusu kirikut, kolm palvemaja ja neli kooli. Linnas tegutsesid polikliinik ja trükikoda. Toona olid ligi pooled linna elanikest juudid. Samal aastal avati linnas piiritusevabrik. Aastal 1904 oli linnas apteek, fotosalong ja raamatukogu. Linnas oli toona kaheksa kõrtsi ja üheksa võõrastemaja. Aastal 1924 läks Klimavičy Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai Kalinini ringkonna halduskeskus. Aastal 1929 valmis linna läbiv raudtee. Aastal 1932 avati veterinaariatehnikum (praegune põllumajanduskolledž). Teise maailmasõja ajal hukkasid Saksa okupatsiooniväed kõik linnas elanud juudid, hiljem ka segaperekondadesse kuulunud lapsed. Õigeusu kirik Raudteejaam Miaščerskite häärber Leanid Karnijenka – Valgevene murdmaasuusataja Kryscina Cimanoŭskaja – Valgevene jooksja The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Kd. 2: Кадэцкі корпус — Яцкевіч. — Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. Lk 109 http://dir.icm.edu.pl/pl/Slownik_geograficzny/Tom_IV/152 http://yahadmap.org/#village/klimovichi-klimavichi-mogilev-belarus.654 Linn Valgevene fotoentsüklopeedias Fotod linnast Video linnast
Głubczyce

Głubczyce ([ɡwupˈt͡ʂɨt͡sɛ]), tšehhi Hlubčice või harvemini Glubčice; saksa Leobschütz; sileesia saksa Lischwitz) on 12,759 (2015) elanikuga linn Poola edelaosas, 62 km Opole lõunas. Głubczyce asutati kaheteistkümnendal sajandil, linnaõigused sai 1270 aastal. Głubczyce on Głubczyce maakonna halduskeskus. Głubczyce raekoda Głubczyce veetorn Głubczyce kirik Głubczyce barokne purskkaev https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/031613102034-0965329?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. http://www.polskawliczbach.pl/Glubczyce#podstawowe-informacje http://glubczyce.pl/1/strona-glowna.html
Hanne Gaby Odiele

Hanne Gaby Odiele (sündinud 8. oktoobril 1987 Kortrijkis) on belgia modell. Tema moefotosid on ilmunud ajakirjades Vogue, Marie Claire, Teen Vogue ja Elle. Detsembris 2006 jäi ta foori punase tule ajal teed ületades auto alla, mille tagajärjeks olid mõlema jala luumurrud. Ta sai naasta moeetendustele alles 2008. aastal. Ta on intersooline ning on sündinud androgeenresistentsuse sündroomiga. Odiele elab New Yorgis Manhattanil Chinatownis. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. veebruar 2017. Vaadatud 10. veebruaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Model Hanne Gaby Odiele reveals she is intersex to 'break taboo' http://www.fashionmodeldirectory.com/models/Hanne+Gaby_Odiele/ Tuntud modelli šokeeriv pihtimus: mul olid munandid, Õhtuleht, 25. jaanuar 2017
Harilik granaadipuu

Harilik granaadipuu (Punica granatum) on kukesabaliste sugukonda kuuluv taimeliik. Hariliku granaadipuu viljad on granaatõunad. Granaatõun andmebaasis eElurikkus
Paul Halmos

Paul Halmos (ungari Halmos Pál; 3. märts 1916 Budapest – 2. oktoober 2006 Los Gatos, California) oli Ungari juudi päritolu USA matemaatik. Aastast 1925 elas ta USAs. Tuntud on tema tööd tõenäosusteooria, statistika, operaatorite teooria, funktsionaalanalüüsi ja matemaatilise loogika valdkonnas. Ta oli ka silmapaistev metoodik ja õppejõud.
Peter Lax

Peter David Lax (ungari Lax Péter; sündinud 1. mail 1926 Budapestis Ungaris) on ungari päritolu USA matemaatik. 1941 kolis ta perega USA-sse. 1966 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks 1970 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia 1986 – National Medal of Science 1987 – Wolfi auhind 1988 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia välisliikmeks (1991. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia välisliige) 1993 – valiti Ungari Teaduste Akadeemia välisliikmeks (auliikmeks) 2005 – Abeli auhind 2013 – Lomonossovi suur kuldmedal Ta on valitud ka Norra Teaduste Akadeemia välisliikmeks. Tema järgi on nimetatud Laxi-Milgrami teoreem.
Kędzierzyn-Koźle

Kędzierzyn-Koźle ([kɛnˈd͡ʑɛʐɨn ˈkɔʑlɛ], saksa Kandrzin-Cosel; sileesia Kandrzin-Koźle) on 62,193 (2015) elanikuga linn Poola edelaosas Opole vojevoodkonnas, Kędzierzyn-Koźle maakonna halduskeskus. Linn asub 41 km Opolest edelas. Kędzierzyn-Koźle asutati kolmeteistkümnendal sajandil, Koźle linnaõigused sai aastal 1281 ja Kędzierzyn 1951. Kędzierzyn-Koźle on Kędzierzyn-Koźle maakonna halduskeskus. Kędzierzyn-Koźle raekoda Kędzierzyn-Koźle kirik Kędzierzyn-Koźle kino Kędzierzyn-Koźle park http://www.polskawliczbach.pl/Kedzierzyn_Kozle http://www.kedzierzynkozle.pl/
November (film 2017)

"November" on Eesti 2017. aasta õudussugemetega fantaasiafilm, mis põhineb Andrus Kivirähki romaanil "Rehepapp ehk November". Linateose režissöör on Rainer Sarnet. Film esilinastus Eestis 27. jaanuaril 2017. Rahvusvaheline esilinastus toimus sama aasta 24. aprillil New Yorgis Tribeca filmifestivalil. Mängufilm valmis Eesti, Hollandi ja Poola tootjate koostöös. Film esitatakse parima võõrkeelse filmi Oscari kandidaadiks. Rea Lest – Liina Jörgen Liik – Hans Arvo Kukumägi – Rein Heino Kalm – Sander Meelis Rämmeld – Jaan Katariina Unt – Luise Taavi Eelmaa – Ints Dieter Laser – parun Jette Loona Hermanis – paruness Jaan Tooming – kurat Klara Eihgorn – nõid Ene Pappel – Imbi Enn Lillemets – Ärni Sepa Tom (Taimo Kõrvemaa) – Endel Tiina Keeman – Rosalie Heino Paljak – kirikuõpetaja Ilmar Meos – esiisade vaim Aare Lutsar – esiisade vaim Mari Abel – Liina ema vaim Aire Koop – Hansu ema vaim Jonathan Peterson – noormees gondlis Linda Kolde – neiu gondlis Maria Aua – katkutüdruk Mart Laoväli – Timofei Jaak Juhkam – kaubasetu Aksella Liimets – mõisaproua Ado Tikerpäe – gondoljeer 2017 – parima operaatoritöö auhind, Tribeca filmifestival 2017 – Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi auhind 2018 – Ameerika Filmioperaatorite Ühingu (American Society of Cinematographers, ASC) Spotlight – auhind parima operaatoritöö eest (Mart Taniel) 2018 – filmiauhinna East–West. Golden Arch parima kunstnikutöö auhind Kais Allkivi: "GALERII |"Rehepapi" põhjal vändatud film "November" jõudis pärast pikka ootust kinolinale Õhtuleht, 27. jaanuar 2017. Kais Allkivi: Ameeriklased eestlaste "Novembrist": "See on ju kapitalism, mitte eestlaste ahnus!" Õhtuleht, 9. mai 2017. "Eesti esitab Oscarile "Novembri"" kultuur.err.ee, 7. september 2017. "Novembri" operaator Mart Taniel võitis Tribeca festivalil parima kaameratöö auhinna! Õhtuleht, 28. aprill 2017 Aasta film Eesti Filmiajakirjanike Ühing "Eesti operaator võitis võimsa auhinna". Postimees. 18. veebruar 2018. Vaadatud 18. veebruaril 2018. "Tähelepanek: "Rehepapi" filmi esilinastus lükkub järgmisse aastasse" epl.delfi.ee, 7. oktoober 2016 Kais Allkivi ""Novembri" treiler: Kes on see metsikult maas püherdav näitsik ja kuidas kratile elu sisse sai?" Õhtuleht, 7. jaanuar 2017 Rasmus Rammo, "Arvustus: Eesti filmikunsti meistriteos "November" toob Kivirähki romaani stiilipuhtalt kinolinale" kinoveeb.delfi.ee, 1. veebruar 2017 Aarne Seppel ""November": vänge, naturalistlik, pöörane, eesti*" kultuur.postimees.ee, 2. veebruar 2017 Greta Varts "Peamine võit on visuaalne poeesia" kultuur.postimees.ee, 2. veebruar 2017 ""November" läheb täissaalidele" Õhtuleht, 6. veebruar 2017 Raido Kahm "November" on heas mõttes eesti film Saarte Hääl, 8. veebruar 2017 Lauri Jürisoo "Arvustus: "November" - igav ei hakanud ja visuaalselt on kõik väga mõjuv, aga..." kinoveeb.delfi.ee, 9. veebruar 2017 Mihhail Trunin "November" või "Rehepapp"? Kas irooniline grotesk või armastusdraama? Sirp nr 7/8 (3627/3628), 17. veebruar 2017 Ringo Ringvee ""November" – Sarneti kauamängiv" kultuur.postimees.ee, 18. veebruar 2017
Rava tammik

Rava tammik on tammik Järva maakonnas Järva vallas Rava külas. Tammiku pindala on 37 ha. Tammikut kaitstakse Rava maastikukaitseala koosseisus. Tammik võeti kaitse alla 1936 ja oli ühtlasi Eesti Looduskaitse Registri esimene sissekanne. Seega võib öelda, et Rava tammik on Eesti esimene looduskaitsealune objekt.[viide?] Rava tammik Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 11.02.2017) Rava tammik Eesti looduse infosüsteemis
Krapkowice

Krapkowice ([krapkɔˈvʲit͡sɛ], saksa Krappitz; tšehhi Krapkovice, Chrapkovice) on 16,721 (2015) elanikuga linn Poola edelaosas, 22 km Opolest edelasse. Krapkowice asutati kolmeteistkümnendal sajandil, linnaõigused sai 1275 aastal. Krapkowice on Krapkowice maakonna ja Krapkowice valla halduskeskus. Krapkowice lossi hoovis Krapkowice linnamüür Krapkowice kirik Osłoboga jõgi https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/031613205024-0965677?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. http://www.polskawliczbach.pl/Krapkowice http://krapkowice.pl/3088/strona-glowna.html
Vahenurme ohvripärn Kai

Vahenurme ohvripärn Kai on ohvripuu (pärn) Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Vahenurme külas. Pärnast umbes 60 m kaugusel asub Vahenurme ohvripärn Mai. Mõlemad pärnad on võetud kaitse alla. Rahvaluules on Kai-, Mai- ja Riinu-nimelist pärna käsitletud ka koos. Vahenurme ohvripärn Kai keskkonnaportaalis (vaadatud 10.02.2017) Hendrik Relve. Põlispuud. Tallinn: Koolibri, 2003. Lk 168–170 Vahenurme ohvripärn Kai keskkonnaportaalis
Vahenurme ohvripärn Mai

Vahenurme ohvripärn Mai on ohvripuu (pärn) Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Vahenurme külas. Pärnast umbes 60 m kaugusel asub Vahenurme ohvripärn Kai. Mõlemad pärnad on võetud kaitse alla. Rahvaluules on Mai-, Kai- ja Riinu-nimelist pärna käsitletud ka koos. Vahenurme ohvripärn Mai keskkonnaportaalis (vaadatud 10.02.2017) Hendrik Relve. Põlispuud. Tallinn: Koolibri, 2003. Lk 168–170 Vahenurme ohvripärn Mai keskkonnaportaalis