laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Harjumaa metskond

Harjumaa metskond on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Harju maakonnas. Metskonna pindala on 94 460 ha, millest metsamaa moodustab 77%. Metsatüüpidest on levinumad palumetsad, samblasoometsad, nõmmemetsad ja rabastuvad metsad. Puuliikidest on levinuim mänd, järgnevad kask ja kuusk. Harjumaa metskonda kuulub kuus metsandikku: Aegviidu metsandik Keila metsandik Kuusalu metsandik Paunküla metsandik Saku metsandik Viimsi metsandik Metskonna keskus asub Jõelähtme vallas Jägala külas. RMK Harjumaa metskond RMK Harjumaa metskonna põhimäärus
Järvamaa metskond

Järvamaa metskond on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Järva maakonnas. Metskonna pindala on 62 005 ha, millest metsamaa moodustab 78%. Metsatüüpidest on levinumad samblasoometsad, laanemetsad ja palumetsad. Puuliikidest on levinuim mänd, järgneb kask. Järvamaa metskonda kuulub neli metsandikku: Kabala metsandik Rava metsandik Türi metsandik Väätsa metsandik Metskonna keskus asub Järva vallas Aravetel. RMK Järvamaa metskond RMK Järvamaa metskonna põhimäärus
Poliitiline religioon

Poliitiline religioon (ka tsiviilreligioon, sekulaarne religioon) on interdistsiplinaarse analüüsi mõiste, mis peaks selgitama totalitaarse ühiskonna teket ja toimimist. Mõiste võeti kasutusele 1930. aastatel diktaatorlike režiimide (natsionaalsotsialism) ja totalitaarriikide iseloomustamiseks (stalinism). Poliitiline religioon ei ole jumalavalitsus (teokraatia). Jumalavalitsuses legitimeerib poliitiline juhtkond võimu jumalale viidates. Poliitilise religiooni puhul võetakse võimu legitimeerimiseks üksikuid osi usunditest (nt valitseja jumalikustamine Rooma keisrikultuses).
Jõgevamaa metskond

Jõgevamaa metskond on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Jõgeva maakonnas. Metskonna pindala on 68 815 ha, millest metsamaa moodustab 79%. Metsatüüpidest on levinumad salumetsad ja soovikumetsad, nõmmemetsad ja rabastuvad metsad. Puuliikidest on levinuim kask, järgnevad kuusk ja mänd. Jõgevamaa metskonda kuulub kuus metsandikku: Halliku metsandik Laiuse metsandik Pikknurme metsandik Põltsamaa metsandik Torma metsandik Vaimastvere metsandik Metskonna keskus asub Põltsamaa vallas Pikknurme külas. RMK Jõgevamaa metskond RMK Jõgevamaa metskonna põhimäärus
Läänemaa metskond

Läänemaa metskond on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Lääne maakonnas. Metskonna pindala on 41 891 ha, millest metsamaa moodustab ligi 50%. Metsatüüpidest on levinumad palumetsad ja soovikumetsad. Puuliikidest on levinuim mänd, järgneb kask. Läänemaa metskonda kuulub kaks metsandikku: Kullamaa metsandik Piirsalu metsandik Metskonna keskus asub Risti alevikus. RMK Läänemaa metskond RMK Läänemaa metskonna põhimäärus
Religioonipoliitika

Religioonipoliitika on õigus- ja kultuuripoliitika osa, millega reguleeritakse riigi ja usuliste ühenduste suhteid.
Pärnumaa metskond

Pärnumaa metskond on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Pärnu maakonnas. Metskonna pindala on 68 203 ha, millest metsamaa moodustab 87%. Metsatüüpidest on levinumad palumetsad (39%) ja soovikumetsad (25%). Puuliikidest on levinuim kask, järgneb mänd. Pärnumaa metskonda kuulub 5 metsandikku: Kanaküla metsandik Laiksaare metsandik Orajõe metsandik Riisselja metsandik Surju metsandik Metskonna keskus asub Saarde vallas Laiksaare külas. RMK Pärnumaa metskond RMK Pärnumaa metskonna põhimäärus
Raplamaa metskond

Raplamaa metskond on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Rapla maakonnas. Metskonna pindala on 68 556 ha, millest metsamaa moodustab 70%. Metsatüüpidest on levinumad soovikumetsad (26%) ja palumetsad (17%). Puuliikidest on levinuim mänd, järgneb kask. Raplamaa metskonda kuulub neli metsandikku: Kõnnu metsandik Käru metsandik Mahtra metsandik Märjamaa metsandik Metskonna keskus asub Käru alevikus. RMK Raplamaa metskond RMK Raplamaa metskonna põhimäärus
Saaremaa metskond

Saaremaa metskond on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Saare maakonnas. Metskonna pindala on 19 567 ha, millest metsamaa moodustab 88%. Metsatüüpidest on levinumad palumetsad (36%) ja soovikumetsad (16%). Puuliikidest on levinuim mänd, järgneb kask. Saaremaa metskonda kuulub 2 metsandikku: Kihelkonna metsandik Kuressaare metsandik Metskonna keskus asub Kärla vallas Kuuse külas. RMK Saaremaa metskond RMK Saaremaa metskonna põhimäärus
Tartumaa metskond

Tartumaa metskond on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Tartu maakonnas. Metskonna pindala on 76 938 ha, millest metsamaa moodustab 75%. Metsatüüpidest on levinumad salumetsad (21%) ja palumetsad (20%). Puuliikidest on levinuim kask, järgneb mänd. Tartumaa metskonda kuulub 5 metsandikku: Alatskivi metsandik Elva metsandik Kastre metsandik Laeva metsandik Tartu metsandik Metskonna keskus asub Tartus Rõõmu tee 2. RMK Tartumaa metskond RMK Tartumaa metskonna põhimäärus
Viljandimaa metskond

Viljandimaa metskond on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Viljandi maakonnas. Metskonna pindala on 65 825 ha, millest metsamaa moodustab 87%. Metsatüüpidest on levinumad palumetsad (23%) ja soovikumetsad (21%). Puuliikidest on mänd ja kask peaaegu võrdselt esindatud, järgneb kuusk. Viljandimaa metskonda kuulub 5 metsandikku: Aimla metsandik Karksi metsandik Kõpu metsandik Vastsemõisa metsandik Õisu metsandik Metskonna keskus asub Mulgi vallas Kalvre külas. RMK Viljandimaa metskond RMK Viljandimaa metskonna põhimäärus
Humanistlik kristlus

Humanistlikus kristluses on tähtsaimaks väärtuseks inimene. Humanistliku kristluse pooldajad nõuavad loobumist antiikaegsest maailmapildist ja teadusevaenulikust fundamentalismist. Humanistlikus kristluses on religiooni lahutamatuks osaks inimõiguste austamine. Rudolf Bultmann arvas, et mõnel perioodil on humanismi ja kristlust teravalt teineteisele vastandatud, mõnel perioodil on aga tunnistanud nende ühisosa. Humanismi ja kristlust ühendab inimese erilisuse ja väärtuse tunnistamine. Tänapäeval pole vaja humanismile vastanduvat kristlust. Jumalakartus, ilma inimesekesksuseta on fanatism, mis võimaldab õigustada vägivaldsust, ristisõda, inkvisitsiooni, autoritaarsust, rassilist või soolist ahistamist. Igasugune religioon ilma humanismi maailmavaateta on ebainimlik.  Filosoofias nimetatakse inimsuse eitamist, inimese asjastamiseks. Inimese asjastamine esineb erinevates vormides nii kapitalistlikus majandussüsteemis, kui ka kirikus.  Kui kirik peaks millelegi ühiskonnas vastu seisma, siis just nimelt mõtteviisile, mis näeb inimeses vaid objekti ning vahendit mingi süsteemi (firma, partei, riigi) eesmärkide saavutamiseks. Humanistlik kristlus vastandub sellistele kristluse vormidele, mis ei tunnista inimese õigust ise otsustada ja vastutada; mis nõuavad inimese pimedat allumist kiriklikele autoriteetidele; mis tahavad demokraatiat kirikus asendada autoritaarsusega. Jaan Lahe. Humanismist ja kristlusest. - Eesti kirik. 14.09.2011. http://www.eestikirik.ee/humanismist-ja-kristlusest/ Jaan Lahe. HUMANISTLIKU KRISTLUSE MANIFEST. 2011.
Raharong

"Raharong" ("Money Train") on 1995. aastal valminud USA põnevusmärul kasuvendadest Johnist (Wesley Snipes) ja Charliest (Woody Harrelson), kes tegutsevad metroojaamades pätte püüdvate detektiividena. Ehkki meeste suhteid segab ka ühine kirg seksika naiskolleegi (Jennifer Lopez) vastu, läheb tõsiseks jamaks alles siis, kui võlgades siplev Charley otsustab röövida metroos kihutava raharongi. Režissöör on Joseph Ruben.
Tali valla lipp

Tali valla lipp on endise Pärnu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Tali valla lipp. Lipp oli kasutusel 5. juulist 1993 kuni 2005. aastani, mil ühineti koos Kilingi-Nõmme linna ja Saarde vallaga ühtseks omavalitsusüksuseks Saarde vallaks. Valla lipuks oli ruudukujuline vapilipp. Sinisel kangal valge kuuseoksa rist, mille kõrgus normaalsuurusega lipul oli 42 cm. Risti keskel punane jõhvikas. Lipu normaalmõõtmed olid 105x105 cm. Kuuseoksa rist sümboliseeris metsade rohkust Tali vallas, samuti seda, et Tali keskusest suundub nelja põhiilmakaarde tee. Jõhvikas sümboliseeris soode ja rabade rohkust Tali vallas. Tulenevalt kohanimest "Tali", oli lipuvärvideks valitud karged ja külmad toonid, sinine ja valge. Tali valla vapp Saarde valla lipp Saarde valla vapp Kilingi-Nõmme lipp Kilingi-Nõmme vapp Pärnu maakond Tali valla sümboolika
Lycodonomorphus leleupi

Lycodonomorphus leleupi on Lamprophiidae sugukonna maoliik. Seda maoliiki võib kohata Tansaanias, Malawis, Sambias, Zimbabwes, Mosambiigis ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Lycodonomorphus leleupi (Laurent, 1950), Catalogue of Life, veebiversioon (vaadatud 23.03.2015) (inglise keeles) Lycodonomorphus leleupi (LAURENT, 1950), Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 23.03.2015) (inglise keeles) Lycodonomorphus_leleupi, Animal Diversity Web, veebiversioon (vaadatud 23.03.2015) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Lycodonomorphus leleupi seisuga 24.03.2015.
Lycodonomorphus obscuriventris

Lycodonomorphus obscuriventris on Lamprophiidae sugukonna maoliik. Neid veelise eluviisiga madusid võib kohata Mosambiigis, Lõuna-Aafrikas, Malawis ja Zimbabwes. Lycodonomorphus obscuriventris FITZSIMONS, 1963, Roomajate andmebaas, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Lycodonomorphus obscuriventris BROADLEY 1995, Universal Biological Indexer and Organizer, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Lycodonomorphus obscuriventris (Floodplain water snake), http://www.biodiversityexplorer.org/, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) V. FitzSimons, A new subspecies of water-snake from Kruger National Park, Transwaal Museum, 7. väljaanne, lk 26 – 29, 1963 Lycodonomorphus Scale Counts Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Lycodonomorphus obscuriventris seisuga 24.03.2015.
Sonoscopia

Sonoscopia on loome- ja kultuurikeskus instituut Portugalis Portos. Asutus tegeleb muusika uute väljendusvahendite ja tehnoloogiate arendamise ning teadustööga. Koduleht
Lycophidion acutirostre

Lycophidion acutirostre on Lamprophiidae sugukonna maoliik. Neid madusid võib kohata Tansaanias, Malawis ja Mosambiigis. Lycophidion acutirostre, Rahvusvaheline Looduskaitseliit, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Lycophidion acutirostre, Animal Diversity Web, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Lycophidion acutirostre GÜNTHER, 1868 Roomajate andmebaas, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Günther, 1868: Sixth account of new species of snakes in the collection of the British Museum. Annals and Magazine of Natural History, lk 427, The Annals and magazine of natural history; zoology, botany, and geology, 4, sari, 1. köide, lk 427 Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Lycophidion acutirostre seisuga 30.08.2014.
Pierre Bérégovoy

Pierre Eugène Bérégovoy [pjäär öž'enn beregovu'aa] (23. detsember 1925 Déville-lès-Rouen – 1. mai 1993 Pariis) oli ukraina päritolu Prantsusmaa poliitik. Ta oli aastatel 1992–1993 Prantsusmaa peaminister. Ta sündis Déville-lès-Rouenis Ülem-Normandias ukraina-prantsuse segaperekonnas; tema isa Adrian Beregovoi sündis Harkovi kubermangus Izjumis, ema oli prantslane. Tööle hakkas ta juba 16-aastaselt metallitöölisena. Teise maailmasõja ajal, töötades prantsuse raudtee-ettevõttes SNCF, võttis ta osa Prantsuse vastupanuliikumisest. Ta võttis osa sotsialistlikust liikumisest. Aastast 1969 oli ta Sotsialistliku Partei liige. Aastatel 1982–1984 oli ta sotsiaalminister Pierre Mauroy teises ja kolmandas valitsuses. Aastatel 1984–1986 oli ta rahandusminister Laurent Fabiuse valitsuses. Aastatel 1988–1992 oli ta rahandus-, majandus- ja erastamisminister (Michel Rocardi ja Édith Cressoni valitsuses). 2. aprillist 1992 kuni 29. märtsini 1993 oli ta Prantsusmaa peaminister. Pierre Bérégovoy lõpetas 1. mail 1993 oma elu enesetapuga, peale sotsialistide halba tulemust 1993. aasta parlamendivalimistel, kui nad võitsid ainult 53 kohta 577st, lisaks oli ta sattunud uurimise alla sõbralt, ärimees Roger-Patrice Pelat'ilt saadud intressivaba miljonifrangise laenu eest.
Lioliai

Lioliai on alev (endine linn) Leedus Kelmė rajoonis, Lioliai valla halduskeskus. Lioliais on põhikool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsusteks on aastal 1768 püstitatud katoliku kirik, pastoraat aastast 1857, kalmistul asuv puidust kabel aastast 1853 ja XIX sajandi algul püstitatud nikerdatud ristiga tulpkabel. Esimesel aastatuhandel asus Lioliais linnamägi. Sealset mõisa on esimest korda mainitud XV sajandil. Aastal 1508 suutis sealne mõisnik Mykolas Viekavičius mõisa juures asuvale asulale välja kaubelda linnaõigused, sinna rajati turuplats ja asula sai õiguse pidada laata. Aastal 1522 rajas ta sinna esimese kiriku. XVI sajandi teisel poolel läks sealne kirik kalvinistide valdusse. Katoliiklased said selle tagasi aastal 1628. Aastail 1709–1710 laastas linna katk, kõik sealsed elanikud surid. XVIII sajandil sai tunduvalt väiksemaks muutunud Lioliai alevi staatuse. Teise maailmasõja järel tegutsesid Lioliai ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Lioliai kohaliku kolhoosi keskasula. Lioliai kirik Lioliai kiriku kellatorn Lioliai kool http://statistics.bookdesign.lt/table_125_06.htm?lang=lt#kelm_r  Lioliai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Lioliai Alev portaalis vietoves.Lt
Maebashi

Maebashi (jaapani 前橋) on linn Jaapanis, Gumma prefektuuri keskus. Asub umbes 100 km Tōkyōst põhjas. Maebashi moodustati 1. aprillil 1892. Teises maailmasõjas hävis suur osa linnast. 2004. aastal liideti linnaga Ogo linn ning Kasukawa ja Miyagi küla. Elanike arv on 320 300 (2006) ja pindala 311,6 km². Masebashi on siiditööstuse keskus. Aastal 1999 toimusid Maebashis kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused. 群馬県統計情報提供システム > 移動人口調査 > 月報 Maebashi koduleht
Lycophidion capense

Lycophidion capense on huntmao perekonna Lamprophiidae sugukonna maoliik. Lycophidion capense alamliigid: Lycophidion capense jacksoni BOULENGER 1893 Lycophidion capense capense (SMITH 1831) Lycophidion capense loveridgei LAURENT 1968. Neid madusid võib kohata Lõuna - ja Kesk-Aafrikas (sh Malawis ja Sambias. Lycophidion capense, NCBI Taxonomy database, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Lycophidion capense (SMITH, 1831), Roomajate andmebaas, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015)(inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Lycodonomorphus capense seisuga 24.03.2015.
Lycophidion semiannule

Lycophidion semiannule on Lamprophiidae sugukonna maoliik. Neid madusid võib kohata Mosambiigis, Malawis, Tansaanias, Sambias, Zimbabwes. Lycophidion semiannule, Catalogue of Life, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Lycophidion semiannule PETERS, 1854, Roomajate andmebaas, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Lycophidion semiannule, Animal Diversity Web, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Lycophidion semiannule seisuga 24.03.2015.
Charon (kuu)

Charon on ümber Pluuto tiirlev taevakeha, Pluuto suurim kaaslane. Charoni avastas 22. juunil 1978 James W. Christy. Charoni läbimõõt arvutati esmakordselt 11. juulil 2005, kui toimus küllalt haruldane sündmus – tähe kattumine Charoniga. Observatooriumid mõõtsid Charoni läbimõõduks 1212,0 ± 1,5 kilomeetrit. Varjutuse kestuse põhjal erinevates Lõuna-Ameerika observatooriumides leiti lisaks Charoni läbimõõdule ka selle kuju. Charoni täpne läbimõõt selgus juulis 2015, kui kosmosesond New Horizons mõõtis selle läbimõõduks 1208 km. Charoni tihedus on 1,63 ± 0,07 g cm–3, mis jääb tunduvalt alla Pluuto tihedusele (1,92 ± 0,12 g cm–3). Charoni kaugus Pluutost on 19 640 kilomeetrit, tiirlemisperiood on 6 päeva 9 tundi 17 minutit ja 36 sekundit. Charoni orbiidi kalle Pluuto orbiidi tasandi suhtes on 122,54°. Esimene ja seni ainus Charonit uurinud kosmosesond on NASA kosmosesond New Horizons, mis möödus 14. juulil 2015 Pluutost ja lähenes Charonile 27 000 km kaugusele. "Eesti Kosmosebüroo:Pluuto väikesed kaaslased pöörlevad kaootiliselt". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2017. Vaadatud 19. jaanuaril 2017. Space.com: Charon:Pluto's Largest Moon "NASA:How Big Is Pluto? New Horizons Settles Decades-Long Debate". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. november 2019. Vaadatud 19. jaanuaril 2017. arXiv:astro-ph/0602082v1 Charon's radius and density from the combined data sets of the 2005 July 11 occultation "Culture's Ways:Pluto's moon Charon, discovered in 1978". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. jaanuar 2017. Vaadatud 19. jaanuaril 2017. Nine Planets Orbits and photometry of Pluto's satellites: Charon, S/2005 P1 and S/2005 P2 (astro-ph/0512491)
Psammophis angolensis

Psammophis angolensis on Lamprophiidae sugukonna maoliik. Neid madusid võib kohata Botswanas, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Namiibias, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Angolas, Mosambiigis, Malawis, Tansaanias, Sambias, Zimbabwes ja Etioopias. Psammophis angolensis, Catalogue of Life, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Psammophis angolensis, Animal Diversity Web, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Psammophis angolensis (BOCAGE, 1872), Roomajate andmebaas, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Psammophis angolensis seisuga 24.03.2015.
Muinsuskaitse aastaraamat

Muinsuskaitse aastaraamat on aastaraamat (jätkväljaanne), mis kajastab eelneval aastal Eesti muinsuskaitses ja mälestisel toimunut. Aastaraamatut antakse välja Muinsuskaitseameti, Tallinna linnavalitsuse muinsuskaitsega tegeleva allüksuse (praeguse nimetusega Tallinna Linnaplaneerimise Ameti muinsuskaitse osakond) ja EKA vastava üksuse (praeguse nimetusega muinsuskaitse ja konserveerimise osakond) koostöös alates 2005. aastast (tegevuste kajastus alates 2004. aastast). Muinsuskaitse aastaraamat 2004. Tallinn 2005. Toimetaja: Leele Välja. 116 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2005. Tallinn 2006. Toimetaja: Leele Välja. 128 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2006. Tallinn 2007. Toimetaja: Leele Välja. 116 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2007. Tallinn 2008. Toimetaja: Kais Matteus. 128 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2008. Tallinn 2009. Toimetajad: Liina Jänes ja Kais Matteus. 128 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2009. Tallinn 2010. Toimetajad: Liina Jänes ja Kais Matteus. 128 lk. Muinsuskaitseraamat 2010. Tallinn 2011. Toimetajad: Liina Jänes ja Kais Matteus. 128 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2011. Tallinn 2012. Toimetajad: Mari Loit ja Kais Matteus. 128 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2012. Tallinn 2013. Toimetajad: Mari Loit ja Kais Matteus. 128 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2013. Tallinn 2014. Toimetajad: Elle Lepik ja Mari Loit. 136 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2014. Tallinn 2015. Toimetaja: Leele Välja. 136 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2015. Tallinn 2016. Peatoimetaja: Mari Loit. 136 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2016. Tallinn 2017. Peatoimetaja: Reesi Sild. 136 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2017. Tallinn 2018. Peatoimetaja: Reesi Sild. 136 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2018. Tallinn 2019. Peatoimetaja: Leele Välja. 136 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2019. Tallinn 2020. Peatoimetaja: Kais Matteus. 136 lk. Muinsuskaitse aastaraamat 2020. Tallinn 2020. Toimetajad: Riin Alatalu ja Maris Mändel. 136 lk. 2013. aastal anti välja ingliskeelne kogumik, mis võttis kokku aastatel 2005–2012 Eesti muinsuskaitses ja mälestisel toimunu. 2017. aastal anti välja järjekorras teine kogumik, mis võttis kokku aastatel 2013–2016 ning osaliselt 2017. aastal Eesti muinsuskaitses ja mälestisel toimunu. Estonian Cultural Heritage. Preservation and Conservation. Vol. 1. 2005-2012. Tallinn 2013. Toimetajad: Mari Loit, Kais Matteus ja Anneli Randla. 160 lk. Estonian Cultural Heritage. Preservation and Conservation. Vol. 2. 2013-2017. Tallinn 2017. Toimetaja: Anneli Randla. 160 lk. Tutulus (ajakiri) Muinsuskaitseameti trükised. Muinsuskaitse aastaraamat Muinsuskaitseameti kodulehel
Psammophis subtaeniatus

Psammophis subtaeniatus on Lamprophiidae sugukonna maoliik. Neid madusid võib kohata Namiibias, Botswanas, Zimbabwes, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Svaasimaal, Angolas, Sambias, Keenias, Tansaanias, Malawis, Sudaanis, Kesk-Aafrika Vabariigis ja Etioopias. Psammophis subtaeniatus, Rahvusvaheline Looduskaitseliit, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Psammophis subtaeniatus PETERS, 1882, Roomajate andmebaas, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Psammophis subtaeniatus, Animal Diversity Web, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Psammophis subtaeniatus seisuga 24.03.2015.
Nagoya

Nagoya (jaapani 名古屋) on linn Jaapanis, Aichi prefektuuri keskus. Nagoya asub Vaikse ookeani Ise lahe kaldal. Suurem osa linnast hävitati ameeriklaste õhurünnakutes 1945. aasta mais. Tänapäeval on Nagoya suuruselt neljas linn Jaapanis. Elanike arv on 2 215 400 (2006) ja pindala 326 km². Linnas on 6 liiniga metroo. 2005. aastal avati Nagoyas tehissaarele rajatud Chūbu lennujaam. Nagoya loss (名古屋城, Nagoya-jō) Atsuta pühamu (熱田神宮) Nagoya teletorn Tokugawa muuseum 県民文化局県民生活部　統計課 | 愛知県, vaadatud 9.03.2021. Nagoya koduleht Nagoya lennujaam
Pseudaspis cana

Pseudaspis cana on Lamprophiidae sugukonna maoliik. Neid madusid võib kohata Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Keenias, Rwandas, Burundis, Tansaanias, Malawis, Zimbabwes, Mosambiigis, Sambias, Lõuna-Aafrikas, Svaasimaal, Namiibias, Botswanas ja Angolas. Pseudaspis cana, Catalogue of Life, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Pseudaspis cana (LINNAEUS, 1758), Roomajate andmebaas, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Pseudaspis cana, Animal Diversity Web, veebiversioon (vaadatud 24.03.2015) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Pseudaspis cana seisuga 24.03.2015.
Charon

Charon on vanakreeka mütoloogias paadimees, kes viib surnud Hadeses üle Acheroni jõe (mõnes versioonis üle Styxi jõe).
Užventise mõis

Užventise mõis (leedu Užvenčio dvaras) on endine mõis Leedus Kelmė rajoonis Užventise linnas. Mõisa on esimest korda mainitud aastal 1527, toona oli see riigimõis. Mõis on kuulunud Andrius Tujinlaitisele, Kasparas Bilevičiusele, Gorskitele, Simonas Vainiusele, Matas Vainiusele, Elžbieta Vainienėle, Antanas Gadonasele. Aastal 1820 said mõisa omanikuks Drucki-Lubeckid. Aastail 1887–1898 rentisid mõisa Leedu kirjaniku Šatrijos Ragana vanemad. Sealset olustikku on ta hiljem kirjeldanud oma aastal 1922 ilmunud raamatus "Vana mõis". Aastail 1912–1942 kuulus mõis Leedu poliitikule, iseseisvusdeklaratsioonile alla kirjutanud Jonas Smilgevičiusele. Tema rajas mõisa telliselöövi ja vesiveski, mille ruumides asus ka viinavabrik. Peahoone on tagasihoidlik kahe sissepääsuga puidust hoone. Lisaks vesiveskile ja peahoonele on säilinud veel mõisa ait, kus asub koduloomuuseum, küün, sigala, lehmalaut, teenijate maja koos selle juurde kuuluva laudaga, piimaköök, kelder, sepikoda, veski ametiruumid, linnaseladu. Ka on säilinud mõisa juures asuv park. Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (leedu keeles) Video mõisa pargist ja vesiveskist