laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Minu pere

"Minu pere" on humoorikas Suurbritannia telesari Harperite perekonnast. Komöödiasarja autor on ameeriklane Fred Barron. Sarja tootmist alustati 2000. aastal ning kõigepealt jõudis see eetrisse telekanalil BBC One. 2009. aastal jõudis Suurbritannias eetrisse üheksas "Minu pere" hooaeg. Sarja viimane, 120. osa oli eetris 2011. aasta 2. septembril. Eestis on telesarja näidanud Eesti Televisioon. Harperid on väljamõeldud perekond, kes elab Londoni lääneosas. Benil, kes on hambaarst, ja Susanil, kes on muuseumigiid, on kolm last: Nick, Janey ja Michael, kes põhjustavad vanematele küllaldaselt peavalu. Kui Susan püüab mõningal määral laste tegemistega kursis olla ja vajadusel neid õigele teele suunata, siis Ben üritab enamasti lastekasvatamisest kõrvale jääda. Ben Harper, keda kehastab Robert Lindsay, on inimvaenulik hambaarst. Ta on Susani mees ning Nicki, Janey ja Michaeli isa. Kuigi ta sisimas naist ja lapsi väga armastab, on talle selle väljanäitamine väga vastumeelne. Lisaks ei hooli ta eriti oma patsientidest. Eriti vähe poolehoidu jagub tal aga töökaaslase Roger Bailey vastu. Susan Harper, keda kehastab Zoë Wanamaker, on Beni naine ning Nicki, Janey ja Michaeli ema. Kuigi ta armastab kindlate roogade valmistamist, on ta oma pere hinnangul halb kokk. Ta ei saa oma ema Grace Riggsiga kuigi hästi läbi. 2008. aasta jõulueris pärjatakse Susan heategevuse eest Briti Impeeriumi teenetemärgiga. Nick Harper, keda kehastab Kris Marshall, on Beni ja Susani vanim laps ning Janey ja Michaeli vend. Ta rumal ja lapsik käitumine ärritavad pereliikmeid. Ta on proovinud pidada mitmeid ameteid nagu näiteks mustkunstnik, miim ja kaskadöör, kuid kõigis läbi kukkunud. Nick lahkub sarjast neljanda hooaja lõpul, kolides omaette korterisse. Janey Harper, keda kehastab Daniela Denby-Ashe, on Beni ja Susani ainus tütar ning Michaeli ja Nicki õde. Teda näidatakse üsna pealiskaudse inimesena. 19-aastaselt saab tast üksikema, oma poja nimeks paneb ta Kenzo. Kolmanda hooaja lõpul lahkub ta mõneks ajaks sarjast, asudes Manchesteri ülikooli õppima. Sarja viiendal hooajal kukub ta ülikoolist välja ning naaseb põhitegelaste sekka. Michael Harper, keda kehastab Gabriel Thomson, on Beni ja Susani noorem poeg ning Nicki ja Janey vend. Esialgu on ta sarjas ülimalt taibukas ja kõlbeline laps, üritades näiteks ausal teel kooli õpilasesinduse presidendiks valituks osutuda. Sirgudes pöördub ta aga teistsuguste väärtuste poole ja võtab omaks mõningal määral küünilise naljasoone. Abi Bailey, keda kehastab Siobhan Hayes, on Beni sugulane, kes asub Harperite juurde elama sarja kolmandal hooajal. Sarja seitsmendal hooajal abiellub ta Beni töökaaslase Rogeriga, kuid otsustab peagi nunnaks hakata ning lahkub sarjast. Roger Bailey, keda kehastab Keiron Self, on hambaarst ja Beni töökaaslane. Sarja seitsmendal hooajal abiellub ta Abiga ning kaheksandaks hooajaks on tast abipolitseinik saanud. Alfie Butts, keda kehastab on Rhodri Meilir, on Nicki sõber, kes sarja kuuendal hooajal Harperite juurde elama asub. Ta on karjääriga algust tegev, kuid edutu kõmri muusik. Oma tegemistes ja kõnemaneeris on ta pikaldane. "Minu pere" BBC veebilehel (inglise)
Tsementaed

"Tsementaed" on Briti menukirjaniku Ian McEwani 1978. aastal ilmunud esikromaan. Romaani jutustajaks on 15-aastane noormees Jack, kellel on kaks õde – Julie ja Sue – ning noorem vend Tom. Järjest surevad laste isa ja ema, kuid lapsed otsustavad viimase surma varjata, kartes, et muidu nad lahutatakse ja paigutatakse eraldi peredesse. Nad matavad ema laiba salaja keldrisse betooni sisse ja üritavad omapäi elades hakkama saada. Lapsed elavad oma majas eemaletõmbununa ühiskonnast ja selle reeglitest, kuid betoonhaud aina mõraneb ning lastel muutub oma ainulaadse elukorralduse varjamine aina raskemaks. 1993. aastal lavastas Andrew Birkin romaani põhjal samanimelise filmi, peaosas Charlotte Gainsbourg. Raamatu tsitaati (filmis Charlotte Gainsbourgi öeldud) kasutatakse Madonna 2000. aasta laulus "What It Feels Like For A Girl". „Girls can wear jeans and cut their hair short. Wear shirts and boots. 'Cause it's OK to be a boy. But for a boy to look like a girl is degrading. 'Cause you think that being a girl is degrading. But secretly you'd love to know what it's like, wouldn't you? What it feels like for a girl.“ – Julie (Charlotte Gainsbourg) Peeter Künstler "Karmimat sorti lastekirjandus". Sirp, 9. märts 2001.
Seaduse ees

"Seaduse ees" on Franz Kafka mõistujutt, mis on 1925. aastal avaldatud romaani "Protsess" kuulsamaid katkendeid. See on osa raamatu 9. peatükist "Kirikus", milles peategelane Josef K. kohtub preestriga, kes talle selle loo jutustab. Sarnaselt mõistujutu peategelasega sureb ka Josef K. lõplikke vastuseid saamata. Erinevalt "Protsessist", mis ilmus aasta pärast Franz Kafka surma, avaldati "Seaduse ees" eraldi lühijutuna juba tema eluajal 1915. aastal. Üks maamees soovib kohtuda seadusega, kuid teda takistab väravavaht. Mees ootab aastaid seaduse sissepääsu ees, tüütab väravavahti oma küsimustega ja proovib teda kingitustega ära osta. Väravavaht võtab küll kingitused vastu, kuid teeb seda enda sõnul vaid mehe meelerahu nimel. Surma eel küsib mees väravavahilt, miks teised inimesed seaduse jutule ei kipu. Selle peale teatab väravavaht, et sissepääs on mõeldud vaid sellele mehele. Mees sureb sealsamas ilma seaduse ette pääsemata ja väravavaht sulgeb sissepääsu. Allegooria
Rothmannia annae

Rothmannia annae on ohualdis puuliik madaraliste sugukonnast. Rothmannia annae on endeemne liik, mis kasvab ainult Seišellidel Aride'i saarel. Saarel on teada 7 kasvukohta; osa neist ainult paari meetri kõrgusel merepinnast, osa aga mäetipus. Saarel on loendatud 922 tervet täiskasvanud isendit. Veel 20. sajandi alguses kasvas puu ka Mahé, Silhouette'i, Praslini ja Félicité saarel, kuid arvatavasti metsade maharaiumise tõttu on liik neilt saartelt hävinud. Puu kasvab kuni 6 meetri kõrguseks. Tüvi on sile, koor hallikasroheline. Lehed on suhteliselt pikad (kuni 12 cm) ja kitsad, teravatipulised, tumerohelised. Õied on valged, punaste tähnidega; tugeva joovastava lõhnaga. Puu õitseb kogu vihmaperioodi vältel, oktoobrist maini, kuid õite eluiga on lühike. Puu vili on kuni 6 cm pikkune oliiviroheline mari, mis sisaldab palju seemneid. Aride'i saarel on loodud looduskaitseala, kust on eemaldatud peaaegu kõik võõrliigid. Puud on istutatud ka Silhouette'i ja Frégate'i saarele. Nature Protection Trust of Seychelles (1998). Rothmannia annae. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2008. Habitat[alaline kõdulink] IUCN Description[alaline kõdulink] Conservation[alaline kõdulink] Fotod
Helmut Praks

Helmut Praks (5. veebruar 1917 Tallinn – 23. september 1992 Tallinn) oli eesti poksija. Ta poksis aastatel 1933–1947, tema treener oli Eesti Töölispordiliidus aastatel 1933–1935 Vello Kaaristo ning aastatel 1936–1947 Tallinna Poksiklubis ja Dünamos Nigul Maatsoo. Praks oli Eesti 1936. aasta noortemeister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) ja sai samal aastal Eesti meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 2. koha (kaotas finaalis Evald Seeperele). Ta oli kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) kolmekordne Eesti NSV meister aastatel 1941 ja 1945–1946. Praks sai Dinamo üleliidulistel meistrivõistlustel 1947. aastal 2. koha ja aastatel 1945–1946 3. koha. Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 390 Biograafia ESBL-is
NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu

NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu, lühendatult NSVL RKN (vene keeles Совет народных комиссаров СССР Sovet narodnõhh komissarov SSSR või СовНарКом Sovnarkom või СНК SNK) oli NSV Liidu kõrgeim valitsusorgan 6. juulist 1923 – 15. märtsini 1946, mille järel NSV Liidu valitsusorganite reformimise käigus sai selle õigusjärglaseks NSV Liidu Ministrite Nõukogu.  Pikemalt artiklis NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu esimees Vladimir Lenin – 6. juuli 1923 – 21. jaanuar 1924 Aleksei Rõkov – 2. veebruar 1924 – 19. detsember 1930 Vjatšeslav Molotov – 19. detsember 1930 – 6. mai 1941 Jossif Stalin – 6. mai 1941 – 15. märts 1946  Pikemalt artiklis Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu
Taavet Jansen

Taavet Jansen (sündinud 1978) on eesti koreograaf[viide?], programmeerija[viide?] ja interdistsiplinaarne kunstnik[viide?]. Ta töötab teatris[viide?], tegeleb elektroonilise kunsti[viide?] ja audiovisuaalse kunstiga[viide?]. 2008. aastal lõpetas Amsterdamis magistriprogrammi Dance Unlimited[viide?]. "it's nothing really" "Viimased korraldused neile, keda kunagi olen armastanud" 2006 Eesti Teatriliidu tantsuauhind (koos Oksana Titovaga) 2008 stipendium "Ela ja sära" 2013 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti aastapreemia (MIM project (Taavet Jansen, Maike Lond, Kalle Tikas, Andrus Aaslaid, Raul Keller, Andreas W, Hendrik Kaljujärv, Henri Hütt, Andres Tenusaar, Kristiina Kütt (tehnoloogia ja teaduse piire kompava interdistsiplinaarse näituse „100 aastat MIMprojecti" eest Tallinna Kunstihoones)) Taavet Janseni koduleht "Taavet Jansen tantsib taas Viljandis" Sakala, 15. jaanuar 2008
Jane Saks

Jane Saks (sündinud 1976) on stsenograaf. Elanud ja töötanud Eestis, Portugalis ja Hispaanias.[viide?] Lisaks teatriprojektidele[viide?] on teinud mitu näitust[viide?], osalenud kunstiprojektides[viide?] ja performance-festivalidel[viide?].
Kaja Kann

Kaja Kann (sündinud 23. juunil 1973 Vändras) on eesti kaasaegse tantsu koreograaf, tantsija ja treener. Kaja Kann on ZUGA ühendatud tantsijate ning OMAtsirkuse üks asutajaid.[viide?] "Lokaalis täna: Kann/Valkeapää" (2009) "50 Lovely Ways to Die” (2008) "Briviba" / "Vabadus" (2007) "Naine ja Hunt" (2006) "ZUGA müüt ja tegelikkus" (2005) "Eestis elavad Laika koerad" (2005) "ZUGA lastekas" (2004) "ZUGA teeb suure linna" (2004) projekt "Sissejuhatus kaasaegsesse tantsu" (2003) "walking home solo" (2002) "D&B" (2000), grupitöö (klubides) "Käijad" (1999), kohaspetsiifiline grupitöö Kaja Kann "Tänavatüdruk" Tallinn: Varrak, 2020, ISBN 9789985348635 Kaja Kann "Eratee" Tallinn: Hea Lugu, 2013, ISBN 9789949489916 Miks peegel kella ei näita? Teater. Muusika. Kino, veebruar 2018 Residentuuride ajutine aeg ERR, 12.10.2018 Kangro koreografeeritud sõnateater Sirp, 01.11.2019 Kaja Kann, Madis Kolk Kui palju maksab üks Descartes’i meditatsioon? Sirp, 01.11.2019 Kaja Kann. Meie kõigi või ühe inimese õnn. ERR 7. veebr. 2020. 2021 Tallinna Ülikooli kirjandusauhind (eripreemia teose "Tänavatüdruk" eest) (Tallinna Ülikooli tudengielu kajastamine värskes ja ilukirjanduslikult veenvas vormis.) "Märjamaa rahvamaja uus juhataja on mitmekülgne õhuakrobaat" Toidublogi. Kaja Kann Eesti Ekspress, 6. veebruar 2014 Tiit Tuumalu Kaja Kann - visa hingega vabakutseline Postimees, 12. veebruar 2014 Henri Hütt Intervjuu: Kaja Kann Müürileht, 31. jaanuar 2014 Kadi Viik 3 kiiret küsimust: Kaja Kann Feministeerium, 09.04.2016
Eike Ülevain

Eike Ülevain (sündinud 15. augustil 1980 Tallinnas) on eesti kaasaegse tantsu koreograaf ja tantsija. Lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli koreograafia eriala. "Kahe korruse rahvas" (2009) Tema isa on operaator Peeter Ülevain, ema laulja Maren Petra Ülevain.
Kärt Tõnisson

Kärt Tõnisson (sündinud 1981) on eesti vabakutseline tantsija ja koreograaf. Ta on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli koreograafia erialal 1999. aastal. "Kahe korruse rahvas" (2009) 2010 Salme Reegi nimeline auhind (ZUGA ühendatud tantsijad Tiina Mölder, Helen Reitsnik, Triin Lilleorg, Kärt Tõnisson) "Kärt Tõnissoni ja Triin Lilleoru tantsuetendus Dr. Tõrva ja prof. Sule süsteem". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2006. Vaadatud 24. märtsil 2009.
Jaak Sapas

Jaak Sapas (sündinud 1979) on eesti vabakutseline tantsija ja koreograaf. Lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli koreograafia eriala. "Kahe korruse rahvas" (2009)
Mairika Plakso

Mairika Plakso (sündinud 26. oktoober 1980) on eesti vabakutseline tantsija ja koreograaf. Lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli koreograafia eriala. "ZUGA müüt ja tegelikkus" "Väikesed asjad" "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. veebruar 2021. Vaadatud 10. juunil 2018.
Sõltumatu Tantsu Ühendus

Sõltumatu Tantsu Ühendus (lühendina STÜ) on 2005. aastal loodud mittetulundusühing, mis produtseerib nii kohalikke kui ka rahvusvahelisi tantsuteatri lavastusi ning esineb seal ja ka muudel üritustel. Eesti tantsuorganisatsiooni kuuluvad Fine 5 Tantsuteater, Tantsuteater Zick, Pärnu Kaasaegse Tantsu Ühing ja Saltatores Revalienses. STÜ eesmärk on tantsuteatri kui kunstiliigi tutvustamine, teadvustamine ja edendamine ühiskonnas, Eesti professionaalse tantsuelu arendamine, koordineerimine ning koostöövõimaluste leidmine teiste riikide tantsuorganisatsioonidega. STÜ kureerib festivali "Tantsuveski" ja programmi "Tantsukunst Kumus". STÜ pakub tegevusväljundit, arenguvõimalusi ja korraldustuge nii oma organisatsiooni liikmetele kui ka teistele loovisikutele, tantsurühmitustele, koreograafidele ja tantsijatele, kelle tegevuse aluseks on kehakeskne, füüsilisele ning vaimsele treenitusele suunatud tantsumõtlemine. STÜ on IETM-i (rahvusvaheline kaasaegsete etenduskunstide võrgustiku) liige. Koduleht
Päikesevarjutus (Meyer)

"Päikesevarjutus" (ingl "Eclipse") on Stephenie Meyeri romaanisarja "Videvik" kolmas raamat. "Päikesevarjutuse" eestikeelne tõlge ilmus 2009. aasta juulis. Päikesevarjutus. Kirjastus Pegasus. Kasutatud 9.06.2009
Koidukuma

"Koidukuma" on Stephenie Meyeri romaanisarja "Videvik" neljas raamat. See ilmus 2008. aastal. Sellele eelneb kolmas osa "Päikesevarjutus". Sarja viienda osa "Keskööpäike" ("Midnight Sun") kirjutamine jäi Meyeril pooleli. Eesti keeles avaldati "Koidukuma" Marge Paali tõlkes kirjastuses Pegasus 2009. aastal.
Eclipse

Eclipse (inglise keeles 'varjutus') on mitme asja nimi: Eclipse'i väin on väin Baffini maal. "Eclipse" on Stephenie Meyeri 2007. aasta romaani "Päikesevarjutus" originaalpealkiri. Eclipse on Mitsubishis 1990–2011 toodetud sportauto. Eclipse on tarkvaraarendusplatvorm. "Eclipse" on USA ansambli Journey 2011. aasta stuudioalbum. "Eclipse" on Suurbritannia kitarristi Jason Carteri 1999. aasta muusikaalbum. "Eclipse", laul Pink Floydi albumilt "The Dark Side of the Moon", 1973 "Eclipse" on Norra bändi Apoptygma Berzerk 1999. aasta singel. "Eclipse" on John Shirley romaan, samanimelise triloogia esimene osa. Eclipse on närimiskummi mark. Eclipse on 2009. aastal Saksamaal valminud mootorjaht Eclipse on 1893. aastal ettevõtte Crompton & Co toodetud röster. Celebrity Eclipse on 2010. aastal valminud kruiisilaev. Eclipse Data Technologies on DVD-de standardite väljatöötamise organisatsiooni DVD Forum liige. "In the Nightside Eclipse" on norra black metal-bändi Emperor 1994. aasta stuudioalbum. "The Afro-Eurasian Eclipse" on Duke Ellingtoni 1971. aasta muusikaalbum. "Total Eclipse" on Arthur Rimbaud' elust rääkiva 1995. aasta filmi "Täielik päikesevarjutus" originaalpealkiri. Torell, Unn (2. november 2022). "Tio uppfinningar som förändrade vardagen" [10 argielu muutnud kodumasinat]. Historia (soome). Originaali arhiivikoopia seisuga 3. detsember 2022. Vaadatud 27. jaanuaril 2024.
Kalju Kangur

Kalju Kangur (25. oktoober 1925 Vana-Kuuste, Tartumaa – 15. jaanuar 1989 Tartu) oli eesti kirjanik (põhiliselt luuletaja) ja luuletõlkija. Kalju Kangur alustas kooliteed Sipe algkoolis, seejärle õppis aastatel 1939–1944 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Esimest korda trükiti tema värsse 1943 Postimehes ja alates 1949 ilmus tema luuletusi pidevalt perioodikas. Kalju Kanguri esimene luulekogu "Mööda jalgteid" ilmus 1957. 1959 ilmunud "Üksainus rukkipea" avas talle 1960 tee Eesti Kirjanike Liitu. Temalt on ilmunud neli sonetikogu, luulekogusid, haikusid, epigrammide kogu, lasteraamatuid ja proosateoseid. Tema töid on tõlgitud inglise, saksa, soome, läti, leedu, vene, itaalia ja muudesse keeltesse. Kalju Kangur on tõlkinud vene kirjanike (muuhulgas Puškini) teoseid. Kalju Kanguri luulest moodustab suure osa loodusluule. Samuti on ta käsitlenud ajaloolisi teemasid ning viljelnud lembeluulet. Tähtsa osa Kalju Kanguri loomingust moodustavad lasteluuletused. Kalju Kanguri luuletused on meetrilised, kindlasse stroofi surutud tugeva riimiga. Ta kirjutas sonette, järgides itaalia soneti rangeid reegleid. Kalju Kangur on enim sonette kirjutanud eesti luuletaja ja tema loodud on ka Eesti mahukaim sonetikogu "Sonetid" (1979), mille kaante vahel on 109 sonetti. Ta on kirjutanud ka haikusid ja epigramme ("Vale mees vaadis", 1973). Peale itaalia soneti on Kalju Kangur kõige rohkem kasutanud riimiskeemi abab. Üks haruldasemaid riimiskeeme Kalju Kanguri luules on abcbdbeb ("Ära kohta võõrast õnne"). Luuletustest jäävad meelde sõnad "päike", "kristall", "hirm". Luuletused on lihtsad ja sisutihedad. värsikogu "Konnakübar", 1963 värsikogu "Hajameelne tramm", 1966 "Puud, mis virvendavad lindude laulust", 1966 proosajutustus "Timbu-Limbu õukond ja lumemöldrid", 1969 jutukogu "Kuningalinnalood", 1973 "Päikesepaiste krobelistel kuusetüvedel", 1975 "Laulumaja", 1977 "Unenäod kristallkohvris", 1979 "Kuldsed krabid", 1982 värsikogu "Tiritammetõrud", 1985 "Mööda jalgteid", 1957 "Üksainus rukkipea", 1959 "Kivid ja kajad", 1969 Epigrammid "Vale mees vaadis", 1973 "Härmalõngad", 1977 "Sonetid", 1979 Sonetid "Portselantantsud", 1981 Sonetid "Möödumatus", 1982 "Sonetiraamat", 1988–1989 "Juturaamat", 1986 "Ruslan ja Ludmilla", 1969 (Aleksandr Puškin) "Valik luulet", 1974 (Aleksandr Puškin) "Nägemise ülistus" 1978 (Valeri Brjussov) "Päikesetempel", 1982 (Ivan Bunin) "Viinamäesügis", 1986 (Vjatšeslav Ivanovitš Ivanov, Fjodor Sologub, Mihhail Kuzmin) "Ööbikuaed", 1972 (koos teiste tõlkijatega; Aleksandr Blok) Kalle Kurg. Sigridi-raamat. Arvustus ("Puud, mis virvendavad lindude laulust") – Edasi, 24. märts 1966 Reet Krusten, "Kalju Kanguriga Peedul" – Keel ja Kirjandus 1985, nr 10, lk 628–629 Eesti kirjanduse ajalugu, V köide, 2. raamat, Eesti Raamat, Tallinn 1991, lk 221–225 ja bibliograafia lk 244, ülevaate autor Aadu Säärits
Kari Aronpuro

Kari Kalervo Aronpuro (sündinud 30. juunil 1940 Tamperes) on soome luuletaja. Tema esimene luuleraamat "Peltiset enkelit" ('plekkinglid') ilmus 1964. aastal. Järgmisel aastal ilmunud kollaažromaan "Aperitiff – avoin kaupunki" sai suure tähelepanu osaliseks. Aronpuro on pälvinud kirjandusauhindu, sealhulgas Runebergi auhinna (1987). Eesti keeles on Aronpuro luulet ilmunud kogumikus "Kümme nüüdissoome luuletajat" (1991). 1987 Runebergi auhind 2004 Pro Finlandia medal 2011 Eino Leino auhind "Peltiset enkelit" (1964) "Aperitiff – avoin kaupunki" (1965, 2. trükk 1978) "Terveydeksi" (1966) "Minä viihtyy" (1967) "lokomonyliopisto" (1970) "Kiinan ja Rääkkylän runot" (1972) "Moskovan ikävä" (1973) "Kalpea aavistus verenkierrosta" (1977) "Galleria" (1979) "Vähäfysiikka" (1981) "Merkillistä menoa" (1983) "Kirjaimet tulevat" (1986) "Selvää jälkeä Runoja 1964–1987" (1988) "Rihmasto" (1989) "Tasanko 967" (1991) "Pietas" (1994) "Saa tulla" (1996) "Paon viivoja. Verkatehdas" (1998) "Pomo:n lumo" (2000) "Mikä tahansa" (2003) "Augustan tanssikenkä" (2003) "Gathandu" (2005) "Lehmän henkäys" (2008) "Kihisevä tyhjä" (2010) ISBN 978-952-215-093-6 "Retro 1964–2008" (2010) ISBN 978-952-215-094-3
Juribei (Gõda poolsaar)

Juribei (Юрибей) on jõgi Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas Gõda poolsaarel. Jõe pikkus on 479 km, valgla pindala on 11 700 km². Suubub Kara mere Gõda lahte. Kohati on jõesäng väga looklev, jõgikonnas on palju järvi. Toitub peamiselt lumesulamisveest, oktoobrist kuni juunini on kaetud jääga. "Большая Советская Энциклопедия" (vene).[alaline kõdulink]
Võõrpuu

Võõrpuu on nimetus nendele mingis paigas kasvavatele puuliikidele, mis pole pärismaised. Eestis on enamkasvatatavateks võõrpuuliikideks lehised, harilik hobukastan, suurelehine pärn, nulud jt. Eesti looduskaitseseadus keelab võõrpuuliikide istutamise metsa (välja arvatud ministri poolt sätestatud erandite puhul). võõrliik Eesti pärismaised puud Eesti pärismaised põõsad
Vibulaskmine 2004. aasta suveolümpiamängudel

Vibulaskmine 2004. aasta suveolümpiamängudel toimus 12.–21. augustil. Nii mehed kui ka naised selgitasid parimad individuaalses ja võistkondlikus arvestuses. Vibulaskmise võistlused peeti Panathinaikó staadionil, kuhu mahtus 7500 pealtvaatajat. Panathinaikó staadionil peeti 1896. aastal esimesed kaasaegsed olümpiamängud ning see on ehitatud 329. aastast eKr pärineva antiikse staadioni varemetele. "Ma arvan, et meil on mängude parim võistluspaik," väitis FITA president Jim Easton.
Juribei (Jamali poolsaar)

Juribei (Юрибей) on jõgi Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas Jamali poolsaarel. Jõe pikkus on 340 km, valgla pindala 9740 km². Tekkib Levõi Juribei (voolab välja järvest 1.Jarotto) ja Pravõi Juribei (voolab välja järvest 2.Jarotto) jõe ühinemisel. Suubub Kara mere Baidarata lahte. Toitub peamiselt lume sulamisveest, oktoobrist kuni juunini on kaetud jääga. Detsembrist 2007 ehitati Venemaa pikimat silda pikkusega 4 km läbi Juribei delta. Sild valmis juunis 2009. See sild on raudtee Obskaja - Bovanenkovo osa. "В России будет самый длинный мост!". НаканунеRU (vene). 05.03.2009. "Мост через реку Юрибей к месторождению Бованенково может быть сдан в эксплуатацию в апреле". ИА "Новое Время" (vene). 6 November, 2007. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend)
Baidarata laht

Baidarata laht (Байдарацкая губа) on Kara mere laht Jugori ja Jamali poolsaare vahel. Lahe pikkus on 180 km, laius kuni 78 km, sügavus kuni 20 m. Pinnavee temperatuur on suvel +5...+6°C. Oktoobrist kuni juunini on peaaegu kogu laht kaetud jääga. Laheäärsed asulad on Ust-Kara, Ust-Juribei ja Morrasale küla. Lahte suubub umbes 70 jõge. Lahes on 5 saart.
Endel Annus

Endel Annus (16. veebruar 1915 Mõisamaa küla, Jõgeva vald, Tartumaa – 25. mai 2011) oli eesti raamatukogundustegelane, raamatukogundusteadlane ja bibliograaf. 1945–1948 oli ta Eesti Kirjandusmuuseumi arhiivraamatukogu juhataja. 1949. aastal siirdus ta Tallinna, tolleaegsesse Riiklikku Raamatukokku. 1978–1999 töötas Annus Eesti Akadeemilises Raamatukogus. Ta oli Üliõpilasselts Liivika vilistlane. 1990 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 1997 Riigivapi IV klassi teenetemärk Tema poeg on kunstiajaloolane ja graafik Siim-Tanel Annus. [Personaalraamat XII (Jõgeva, Kurista). Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.2434.1.171; 19s4v-20s1v] Suri raamatuteadlane Endel Annus. err.ee, 25. mai 2011 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul