laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
August Pess

August Pess (vene keeles Август Яковлевич Песс; 17. jaanuar 1895 Karkla vald, Valgamaa, Liivimaa kubermang – 29. juuli 1933 NSV Liit) oli Nõukogude sõjaväelane ja sõjaväeluuraja, rahvuselt eestlane. August Pess astus 1912. aastal Läti Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse (LSDP). Jaanuaris 1915 ta vahistati ning mõisteti poliitilise tegevuse eest 4 aastaks sunnitööle. Pess vabastati karistuse kandmisest pärast 1917. aasta veebruarirevolutsiooni, misjärel asus LSDP Riia linna ja rajooni parteikomiteesse (1917–1918). Pärast Läti okupeerimist Saksamaa keisririigi poolt esimese maailmasõja käigus varjas Pess end seni, kuni Saksa võimud ta vahistasid. Kui Punaarmee oli ajutiselt Läti vallutanud, tegutses Pess Riia parteikomitee liikme ja Läti Revolutsioonilise Tribunali uurimiskomisjoni esimehena (1918–1919). 1919. aastal astus ta ÜK(b)P-sse. Venemaa kodusõja ajal sõdis 1919. aasta veebruarist kuni 1920. aasta aprillini oli Pess Nõukogude poolel 15. armee koosseisus (kuulipildurina, polgu, brigaadi ja diviisi sõjakomissarina) lahingutes Lätis Riia, Daugavpilsi, Rēzekne ja Sebeži piirkonnas; Alates märtsist 1920 töötas August Pess Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Luurevalitsuses, aastatel 1920–1921 oli sõjaväeluure resident Eestis ja Austrias; aastatel 1922–1923 oli sõjaväeluure resident Soomes, sõjaväeatašee abi katte all ning August Lillemäe nime all), kust saadeti välja pärast Reino Drokkilo, luuregrupi paljastamist; aastatel 1923–1924 oli sõjaväeluure resident Saksamaal Vene SNFV diplomaatilises esinduses; oktoobrist 1924 kuni juunini 1926 oli Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Luurevalitsuse 2. osakonna(agentuurluure) ülema abi; juunist 1926 kuni jaanuarini 1928 täitis Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsuse 2. osakonna eriülesandeid; jaanuarist 1928 kuni juulini 1933 oli Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsuse 2. osakonna (agentuurluure) ülema asetäitja. 1931. aastal haigestus Pess raskelt ning suri 1933. aastal. 1928 – Punalipu orden "Скандинавия". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. november 2013. Vaadatud 6. jaanuaril 2010. Дроккило Рейно Петрович ГРУ: дела и люди By В. М Лурье, Валерий Яковлевич Кочик "Очерки истории российской военной разведки". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuni 2010. Vaadatud 6. jaanuaril 2010.
Kate Moss

Katherine Ann Moss (sündinud 16. jaanuaril 1974 Londonis) on inglise modell. Ta sündis reisiagent Peter Edward Mossi ja baaridaam Linda Rosina Shepherdi vanima lapsena. Tal on noorem vend Mick, poolõde ja poolvend. Vanemad lahutasid abielu, kui Kate oli 13-aastane. Koolis oli ta põhiainetes alla keskmise õpilane, kuid edukas spordis. Modellitööd hakkas ta tegema 14-aastaselt. Kuulsus tuli pikkamööda. Moss sai tuntuks kui saleda figuuri, väikese kehakaalu ja väikeste rindadega modell. Kriitikud on teda nimetanud anorektikuks ja anti-supermodelliks, sest ta erines välimuselt täiesti niisugustest supermodellidest nagu Cindy Crawford, Claudia Schiffer ja Naomi Campbell, kes paistsid silma pika kasvu ja kehakumeruste poolest. Moss on alati anoreksiat eitanud. 29. jaanuaril 2002 sündis Mossi tütar Lila Grace Moss, kelle isa on Briti moeajakirja toimetaja Jefferson Hack. Aastatel 2011–2016 oli Moss abielus Jamie Hince'iga, pärast seda sai ta elukaaslaseks saksa fotograaf Nikolai von Bismarck. 2008. aastal arvas PETA Mossi kõige halvemini riietuvate kuulsuste nimekirja, sest ta kannab sageli karusnahku. 2008. aastal teatati, et Briti Muuseumi näituse jaoks valmis puhtast kullast kuju "Sireen", mis kujutab Mossi. See kaalub 50 kg ja maksab poolteist miljonit naela. Skulptuuri autori Mark Quinni väitel kehastab Moss praegusel ajal ideaalset ilu. Väidetavalt on see suurim kullast valmistatud kuju, kui Vana-Egiptuse kujusid mitte arvestada. Kate Moss Statue: largest since Ancient Egypt Triin Tael, "Miks Kate Moss nii trööbatud välja näeb?", Õhtuleht, 2. oktoober 2009
Kõlleste vald

Kõlleste vald oli vald Põlva maakonnas. 2016. aastal sõlmisid Kõlleste vald, Kanepi vald ja Valgjärve vald ühinemislepingu. 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustus nende kolme valla ühinemisel uus omavalitsusüksus – Kanepi vald. Mait Kiristaja 1991–1993 Roland Lepp 1993–2002 Andrus Seeme 2002–2017 Kõlleste valla territooriumil oli 12 küla: Häätaru, Ihamaru, Karaski, Karilatsi, Krootuse, Palutaja, Piigaste, Prangli, Tuulemäe, Tõdu, Veski ja Voorepalu Kõlleste vald moodustati 1991. aasta 26. septembril. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator "Kanepi valla, Kõlleste valla ja Valgjärve valla ühinemisleping" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 7. november 2017. Vaadatud 3. novembril 2017. Ida-Viru maakonna Iisaku valla, Järva maakonna Järva-Jaani valla, Lääne maakonna Haapsalu linna ja Lihula valla, Pärnu linna Sindi linna, Pärnu maakonna Vändra valla, Põlva maakonna Kõlleste valla, Saare maakonna Laimjala ja Pöide valla ning Võru maakonna Sõmerpalu valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (Vastu võetud 26.09.1991)
Agadez

Agadez on linn Nigeris, Agadezi departemangu keskus. Asub riigi keskosas Aïri platoo lõunaservas. Agadez on tuareegide keskus. Linn on asutatud 14. sajandil. 2013. aastal lisati Agadezi vanalinn UNESCO maailmapärandi nimistusse. http://whc.unesco.org/en/list/1268
Paide tänavate loend

Siin on loetletud tähestikulises järjekorras Paide tänavaid ja muid aadressikohti. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Aasa Aiavilja Eha Ehitajate Jaama Jõe Järve tee Kaevu Karja Kase Kastani Keskväljak Kevade Kitsas Kivimurru Koidu Kooli Kure Kuu Lai Lembitu puiestee Liiva Looduse Luige Lühike Nooruse Nurme Parkali Peetri Pikk Posti Põllu Prääma tee Puuvilja Pärna Pärnu Pärnuvälja Rahu Raja Raudtee Ringtee Ristiku Roheline Ruubassaare tee Rüütli Soo Suur-Aia Suur-Kaare Sõpruse Tallinna Telliskivi Tiigi Tähe Tööstuse Uus Vahe Vainu Vaksali Valli Veski Väike-Aia
Laheda vald

Laheda vald oli vald Põlva maakonnas. Valla keskus asus Tilsi külas. Laheda vallavanem aastatel 1990–2017 oli Sirje Tobreluts. 20. sajandi alguses kuulusid hilisema Laheda valla ala Aleksandri valla koosseisu. 1945. aastal moodustati nendel aladel Mustajõe külanõukogu. 6. detsembril 1990 kinnitati Laheda valla omavalitsuslik staatus. 22. oktoobrist 2017 ühines Laheda vald Ahja, Mooste, Põlva ja Vastse-Kuuste vallaga ning ühinemise teel moodustus uus omavalitsusüksus – Põlva vald. Vallas oli 11 küla: Himma, Joosu, Lahe, Mustajõe, Naruski, Pragi, Roosi, Suurküla, Tilsi, Vardja ja Vana-Koiola. Maakatastri statistika, vaadatud 12.10.2018. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Rein Raudvere. Vallavanemate edetabelit juhib naine. Maaleht, 6.01.2012 Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014 Põlva vald. Ühinemisleping
Mikitamäe vald

Mikitamäe vald oli vald Põlva maakonnas Setumaal. Haldusreformiga sai Mikitamäe vallast Setomaa valla osa koos Meremäe valla, Värska valla ja Misso valla Luhamaa nulgaga. Kui Mikitamäe vald kuulus Põlva maakonda, siis Setomaa vald kuulub Võru maakonda. Maakondliku kuuluvuse määramise eel korraldati liidetavates valdades ja Luhamaa nulgas rahvaküsitlus, millest osavõtnute enamus pooldas Setomaa valla kuulumist Võru maakonda. Mikitamäe Vallavolikogu ei nõustunud vabatahtlikult Setomaa vallaga liituma ja vaidlustas sundliitmise Riigikohtus, kuid jäi seal kaotajaks. Viimane Mikitamäe vallavanem oli Aare Poolak. Enne teda olid vallavanemateks näiteks Inara Luigas, Sulo Nurmeots, Aleksander Bachmann, Toivo Paap ja Ülo Mängel. Vallas oli 18 küla: Audjassaare, Beresje, Igrise, Järvepää, Kahkva, Karisilla, Laossina, Lüübnitsa, Mikitamäe, Niitsiku, Puugnitsa, Rõsna, Rääsolaane, Selise, Toomasmäe, Usinitsa, Varesmäe, Võõpsu. Kaitsealadest asus Mikitamäel suur osa Lüübnitsa hoiuala ja Mädajõe hoiuala. Samuti ka väike siil Tonja-Värska kaitsealast ja Rebasmäe hoiualast. Valla kirdeosa piirnes Pihkva järvega. Täpsemalt asusid seal Beresje laht, Lüübnitsa laht, Kulkna kurk ja Värska laht. Territooriumile jäi üks saar – Salusaar. Mikitamäe küla Lüübnitsa küla Lüübnitsa hoiuala Kääbas Puugnitsa kääbastikus Mädajõe hoiuala Maakatastri statistika, vaadatud 17.10.2018. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Vabariigi Valitsuse 10. juuli 2017. a määruse nr 125 „Meremäe valla, Mikitamäe valla ja Värska valla osas haldusterritoriaalse korralduse muutmine ja Misso valla territooriumiosa üleandmine“ ning 14. juuli 2017. a määruse nr 128 „Vabariigi Valitsuse 10. juuli 2017. a määruse nr 125 „Meremäe valla, Mikitamäe valla ja Värska valla osas haldusterritoriaalse korralduse muutmine ja Misso valla territooriumiosa üleandmine” ja Vabariigi Valitsuse 3. aprilli 1995. a määruse nr 159 „Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu kinnitamine” muutmine“ põhiseaduspärasuse kontroll Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
Mooste vald

Mooste vald oli vald Põlva maakonna põhja osas, jagades piiri Ahja, Põlva ja Räpina valla ning Tartu maakonnaga. Vald loodi 1820. aastal pärast pärisorjuse kaotamist, kandes tollal nime Moisekatsi-Mooste. Alates 1931. aastast kandis vald Mooste nime. 1945. aastal moodustati Mooste valla territooriumil Mooste külanõukogu. 12. detsembril 1991 anti Mooste vallale taas omavalitsuslik staatus. 22. oktoobrist 2017 ühines Mooste vald Ahja valla, Laheda valla, Põlva valla ja Vastse-Kuuste vallaga ning ühinemise teel moodustus uus omavalitsusüksus – Põlva vald. Mooste vallavanemad on olnud: Elsa Madikainen 1991–1992 Tõnis Sütt Agu Puniste Elmar Varik Ülo Needo 1996–2017 Mooste vallas oli 2017. aasta seisuga üks alevik (Mooste) ja 14 küla. Jaanimõisa, Kaaru, Kadaja, Kanassaare, Kastmekoja, Kauksi, Laho, Rasina, Savimäe, Suurmetsa, Säkna, Säässaare, Terepi, Viisli. Maakatastri statistika, vaadatud 15.10.2018. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus. Lääne-Viru maakonna Vihula, Viru-Nigula ja Väike-Maarja valla ning Kunda linna, Pärnu maakonna Pärnu-Jaagupi alevi ning Koonga ja Surju valla, Põlva maakonna Mooste valla ja Võru maakonna Vastseliina valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta. RT 1991, 45, 556 Põlva vald. Ühinemisleping Aare Plakk. Mooste vald on kultuurilembene ja tegusate inimestega. Koit, 22. detsember 2011 Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
Segaja

Segajad ehk summutamisjaamad olid raadiojaamad muuhulgas Nõukogude Liidus lääneriikide raadiojaamade summutamiseks. Summutati peamiselt Ameerika Häält, Raadio Vaba Euroopat, BBC-d, aga ka tollaseid Hiina ja Albaania venekeelseid raadiojaamu. Eestis olid "segajad" Tallinnas, Tartus ja Pärnus. Raadio- ja televisioonijaamade summutamist on esinenud ja esineb praegugi teistes riikides (Hiina, Kuuba, Põhja-Korea, Lõuna-Korea, Iraan). Raadiohääli segati Kuibõševist, Õhtuleht, 16. juuni 2001 R. Pleikys, D. Vildžiūnas. Empire of Noise (video).
Rock Café

Rock Café on rokiklubi Tallinnas aadressil Tartu maantee 80D. Klubi koduleht
Nyíregyháza Spartacus

Nyíregyháza Spartacus on Ungari linna Nyíregyháza jalgpalliklubi. Martin Hurt (2010–) Koduleht
Orava vald

Orava vald oli 2017. aastani üks 13-st Põlva maakonna vallast. Valla keskus oli Orava küla. Valla pindala oli 17 567,4 ha. Orava vallavanem oli Riina Sabalisk. Vallas oli kokku 30 küla: Hanikase, Jantra, Kahkva, Kakusuu, Kamnitsa, Kliima, Korgõmõisa, Kõivsaare, Kõliküla, Kõvera, Lepassaare, Liinamäe, Luuska, Madi, Marga, Orava, Oro, Piusa, Praakmani, Päka, Pääväkese, Rebasmäe, Riihora, Rõssa, Soe, Soena, Suuremetsa, Tamme, Tuderna, Vivva. Domineerival kohal olid isiklikud majapidamised. Oraval oli valla ainuke kool (Orava Põhikool, avati 1. septembril 1997), lasteaed, üks raamatukogu ja perearstikeskus. Valla kultuurimaja ja teine raamatukogu olid Hanikases. Orava vald oli looduslikult mitmekesine. Vallas oli neli järve: Orava, Solda, Mustjärv ja Kõvera järv. Valla üheks piiriks on Järvepää järv. Peale selle oli kaks jõge: Piusa jõgi ja Mädajõgi ning kolm oja: Rebasmäe, Tuderna ja Kamnitsa oja. Orava valla territooriumile jäi osa Orava ja Ilumetsa metskonnast. Riigi metsamaad oli vallas 9142,9 ha. Vallas olevaid metsi on nimetatud Eesti ühtedeks ilusamateks ning neid iseloomustavat suur tootlikkus ja mitmekesisus nii liigiliselt koosseisult kui ka paiknevuselt. Metsa oli ligikaudu 10 000 ha, põllumaa all oli ligikaudu 7000 ha. Elanikkonna põhiline tegevus oli põllu- ja metsamajandus. Valla tähtsaim maavara oli Piusas leiduv kvartsliiv. Eesti maavarade komisjon on kinnitanud aktiivseks tarbevaruks 1 816 000 m³. Vallas oli kolm looduskaitseala kogupindalaga 34,7 ha: Ilumetsa meteoriidikraatrid 2,5 ha, Rebasmäe allikas 1,2 ha ja Piusa koopad 31 ha. Viimane oli üks turistide põhikülastusobjekte Kagu-Eestis. Suuremetsa külanõukogule anti valla staatus 26. märtsil 1992, 30. aprillil nimetati vald ümber Orava vallaks. 2017. aasta haldusreformiga kaotati Orava vald. Orava vallamaja Orava koolimaja Põrguhaud, suurim Ilumetsa meteoriidikraatrite seas Rebasmäe allikas Piusa koopad Piusa raudteejaama hoone Maakatastri statistika, vaadatud 26.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014 Ida-Viru maakonna Alajõe valla, Põlva maakonna Suuremetsa valla ja Saare maakonna Mustjala ning Valjala valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 26.03.1992) Põlva maakonna Suuremetsa valla ümbernimetamise kohta (vastu võetud 30.04.1992) Orava valla koduleht
Tõnis Vanna

Tõnis Vanna (sündinud 5. juunil 1984 Paides) on Eesti jalgpallur (kaitsja), kes mängis viimati Eesti III liiga klubis FCF Järva-Jaani SK. 24. detsembril 2009 siirdus Vanna Rootsi klubisse Syrianska FC. Augustis 2010 siirdus ta Rootsi klubisse Dalkurd FF. Märtsis 2011 siirdus ta Paide Linnameeskonda. Aprillis 2011 siirdus ta Rootsi tugevuselt neljanda liiga klubisse Nyköpings BIS. Imevärava autor Tõnis Vanna siirdus Rootsi esiliigasse Õhtuleht, 25.12.11 Tõnis Vanna siirdus Syrianskasse Postimees, 25.12.2009 Dalkurd FF kan presentera ett meriterat nyförvärv[alaline kõdulink] (rootsi keeles) Vanna vahetas Rootsis klubi Postimees, 02.08.2010 http://www.soccernet.ee/tonis-vanna-liitus-paide-linnameeskonnaga http://www.soccernet.ee/tonis-vanna-siirdus-samuti-rootsi
Lotta II

Lotta II oli Kihnu Veeteede Ahvenamaalt renditud parvlaev, mis sõitis Sviby ja Rohuküla vahelisel liinil aastate 2004–2006 talvekuudel. Laev kuulub ettevõttele Ålands Trafiken. Lotta II - Fakta om fartyg (rootsi keeles)
Põlva vald (1991)

Põlva vald oli vald Põlva maakonna keskosas 1991–2017. aastatel. Vallakeskus asus aastatel 1991–2013 Mammaste külas, 2013–2017 Põlva linnas. Põlva vald moodustati Põlva külanõukogu territooriumile ja sai omavalitsusliku staatuse 10. oktoobril 1991. Kuni 2013. aastani ümbritses Põlva vald niinimetatud rõngasvallana Põlva linna. 2013. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimiste järel ühinesid senine Põlva vald ja Põlva linn 26. oktoobril 2013 uueks ühinenud omavalitsusüksuseks. 2017. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimiste järel ühinesid 22. oktoobrist 2017 Vastse-Kuuste vald, Ahja vald, Laheda vald, Põlva vald ja Mooste vald ning ühinemise teel moodustus uus omavalitsusüksus – Põlva vald. Põlva vallavanemad 1993–1999 Tarmo Tamm. 1999–2012 Arne Tilk 2012–2013 Mati Meeliste 2013–2017 Georg Pelisaar (2015 umbusaldusavaldus). Põlva Vallas oli 28 küla: Aarna - Adiste - Andre - Eoste - Himmaste - Holvandi - Kiisa - Kiuma - Kähri - Lutsu - Mammaste - Meemaste - Metste - Miiaste - Nooritsmetsa - Orajõe - Partsi - Peri - Puskaru - Puuri - Rosma - Soesaare - Taevaskoja - Tromsi - Tännassilma - Uibujärve - Valgesoo - Vanaküla Statistikaamet, vaadatud 27.05.2015. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Järva maakonna Kareda valla, Lääne-Viru maakonna Tamsalu valla, Põlva maakonna Põlva valla, Pärnu maakonna Halinga ja Saarde valla, Valga maakonna Sangaste valla, Viljandi maakonna Võhma alevi ning Võru maakonna Rõuge valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta Põlva valla arengukava 2014–2029 Põlva vald. Ühinemisleping "Maaeluministeerium. Maaeluminister Tarmo Tamm". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2019. Vaadatud 8. jaanuar 2018. Pikaajalise vallavanema tool kõigub kooli ja spordikeskuse pärast. LõunaLeht, 02.02.2012 Põlva vallavanem on Mati Meeliste. Eesti Elu, 22.03.2012 Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
Helmar Tõnurist

Helmar Balduin Tõnurist (kuni 1933 Elmar Tennorist; 31. detsember 1896 Jõhvi vald, Virumaa – 22. november 1952 Paide) oli Eesti sõjaväelane (sanitaarkapten, 1938). Ohvitseride andmekogu
Kuninganna (kuninga abikaasa)

Kuningannaks ehk konsort-kuningannaks võidakse nimetada valitseva kuninga abikaasat. Kuigi kuninganna on kuningaga aadlihierarhias võrdsel astmel, ei oma ta reeglina kuningriigis reaalset võimu. Mõnel juhul ei kanna valitseva kuninga abikaasa kuninganna tiitlit. Konsort-kuninganna (ajalooliselt ka keisri, konsort-keisrinna)le laienes tema abikaasa kuninga, sotsiaalne staatus, kuid tal ei olnud monarhi poliitilist ja sõjalist võimu. Kuningannast kui kuninga abikaasast erineb valitsev kuninganna, kes on ise trooni pärinud. Leskkuninganna Kuningas (kuninganna abikaasa)
Valitsev kuninganna

Valitsev kuninganna on kuningriigi naissoost valitseja. Valitsev kuninganna on reeglina oma võimu pärinud, erinedes sedasi kuningannast kui kuninga abikaasast. Valitseva kuninganna abikaasa võib kanda kuningatiitlit. Anne, Inglismaa ja Šotimaa kuninganna 1702–1707, Suurbritannia kuninganna 1707–1714 Beatrix, Madalmaade kuninganna 1980–2013 Elizabeth I, Inglismaa ja Iirimaa kuninganna 1558–1603 Elizabeth II, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi kuninganna 1952–2022 Isabel I, Kastiilia kuninganna 1474–1504 Isabel II, Hispaania kuninganna 1833–1868 Juliana, Madalmaade kuninganna 1948–1980 Kristiina, Rootsi kuninganna 1632–1654 Maria I, Portugali kuninganna 1777–1816 Maria Theresia, Ungari kuninganna 1740–1780 Mary I, Inglismaa ja Iirimaa kuninganna 1553–1558 Mary Stuart, Šotimaa kuninganna 1542–1567 Ulrika Eleonora, Rootsi kuninganna 1718–1720 Victoria, Suurbritannia ja Iirimaa kuninganna 1837–1901 Wilhelmina, Madalmaade kuninganna 1890–1948 Margrethe II, Taani kuninganna 1972–2024
Varbla kihelkond

Varbla kihelkond (lühend Var) oli kihelkond Läänemaal ja Eestimaa kubermangu Haapsalu kreisis. 1934. aasta seisuga elas kihelkonna alal 2233 inimest. Kihelkond moodustati aastal 1611 Hanila kihelkonna lõunaosast. Oli hiljemgi mitu korda Hanilaga ühendatud. Kihelkonnakirik ehitati aastal 1858, teistel andmetel 1860–1861 vana puukiriku asemele. Aastatel 1883–1889 siirdus suur osa elanikke õigeusku, rajati Paadrema kirik. „V. khk. asetseb Läänemaa äärmises lõunaosas, põhja–lõunasuunaliselt voorestatud alal. Maapind kerkib kahe valdava suurvoorena, millele on koondunud põllumaa ja asustus, voorte vaheline lohkus ala on aga soode, puisniitude ja metsade all. Kirik ühes lähedalolevate suuremate küladega asetseb läänepoolse voore lael.“ – Eesti Entsüklopeedias, August Tammekannu kirjeldus Varbla kihelkonnast Varbla kihelkonnas paiknes 6 mõisat – 1 kirikumõis ning 4 rüütlimõisast peamõisat koos 1 kõrvalmõisaga. Varbla kirikumõis (Pastorat Werpel) Orasaare mõis (Orrasaar) Saulepi kõrvalmõis Saulepi mõis (Saulep) rüütlimõis Uue-Varbla mõis (Neu-Werpel) rüütlimõis Vaiste mõis (Waist) rüütlimõis Vana-Varbla mõis (Alt-Werpel) rüütlimõis Saulepi vald (1866–1917) Uue-Varbla vald (1866–1891) Vana-Varbla vald (1866–1891) Tänapäeval hõlmavad kihelkonna osad Pärnu maakonna Lääneranna valla ning Vaiste mõisa ja Rammuka küla piirkonna Pärnu linnas. Varbla kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Varbla kihelkonnast Eesti mõisaportaalis Eesti Entsüklopeedia, VIII köide, veerg 771. "EE 10", Tallinn 1998, lk. 222
Charles'i seadus

Charles'i seaduse [š'arli seaduse] järgi on jääval rõhul ideaalse gaasi ruumala võrdeline absoluutse temperatuuriga: p/T = const, kui V = const (p = const × T). Reaalsete gaaside käitumine sarnaneb enamiku tingimuste korral üsna hästi ideaalse gaasi käitumisega ja see teeb Charles'i seaduse kasulikuks. Charles'i seaduse avaldas esimesena prantsuse loodusteadlane Joseph Louis Gay-Lussac 1802, aga ta omistas selle autorsuse oma kaasmaalase Jacques Charles'i avaldamata tööle 1780. aastatest. Gay-Lussacist sõltumatult avastas selle seaduse inglise loodusteadlane John Dalton 1801, kuigi tema kirjeldus oli vähem põhjalik kui Gay-Lussaci oma. Seaduse põhimõtet kirjeldas juba sajand varem prantsuse teadlane Guillaume Amontons, aga Gay-Lussac oli esimene, kes näitas, et see kehtib üldiselt kõigile gaasidele, kaasa arvatud normaaltingimustes vedelal kujul esinevate ainete aurudele. Ta täheldas ka, et see seadus ei kehti gaaside keemistemperatuurist üksnes mõne kraadi võrra kõrgemate temperatuuride juures. Charles'i seadus jätab mulje, et kui temperatuur läheneb absoluutsele nullile, siis läheneb gaasi ruumala nullile. See küll reaalsete gaaside kohta ei käi. Kui ükskõik missugust reaalset gaasi piisavalt jahutada, siis ta veeldub, kui temperatuur langeb tema keemistemperatuurini, mis on igal gaasil erinev. Seetõttu kehtib Charles'i seadus reaalsetele gaasidele üksnes keemistemperatuurist kõrgematel temperatuuridel. Gay-Lussac püüdis kindlaks määrata ka seda temperatuuri, millel ideaalse gaasi ruumala peaks nulliks muutuma. Ta sai selleks –266,66 °C, mis langeb täitsa hästi kokku tänapäevase väärtusega –273,15 °C. Esimesena arutles minimaalse temperatuuri võimalikkuse üle Robert Boyle 1665. Esimesena püüdis absoluutse nulltemperatuuri väärtust määrata Guillaume Amontons 1702 ja sai selle väärtuseks –240 °C. Lord Kelvin määras aastal 1852 temperatuuriks, millel Charles'i seaduse järgi peaks gaaside ruumala nulliks muutuma, –273,22 °C, aga ta ei seostanud seda absoluutse nulliga. Alles Ludwig Boltzmann näitas 1870, et need kaks langevad kokku. Ideaalse gaasi olekuvõrrand Universaalne gaasikonstant
Kõpu kihelkond

Kõpu kihelkond (lühend Kõp) oli kihelkond Viljandimaal. Kõpu kihelkond moodustati 1911. aastal Viljandi kihelkonna lääneosast. Kihelkonna suurus oli 292 km², 1934. aastal oli elanikke 3320. Kihelkonna endine idaosa ja keskus Kõpu asuvad Sakala kõrgustikul ning hõredalt asustatud lääneosa Pärnu madalikkul. Kõpu kalmistu Lellepi talu kalmistu Puiatu mõisa kalmistu Suure-Kõpu mõisa kalmistu Eesti Entsüklopeedia, IV köide, veerud 1377–1378. Ants Vihman. Ajalooline traditsioon Kõpu kihelkonnast ja Viljandi kihelkonna läänepoolsest osast 1926. a. Eesti Kirjandusmuuseum. 2008. Kõpu kihelkond Eesti mõisaportaalis
Saarde kihelkond

Saarde kihelkond, ka Saara khk (saksa keeles Kirchspiel Saara, lühend Saa) oli kihelkond Pärnumaal ja Liivimaa kubermangu Pärnu kreisis. 1934. aastal oli kihelkonnas 8162 elanikku.[viide?] Kihelkonna järgi on nime saanud siluri Saarde kihistu. Saarde kirikumõis (saksa keeles Pastorat Saara) Jäärja mõis (Saarahof) rüütlimõis Kilingi mõis (Kurkund) riigimõis Kärsu mõis (Kersel) Voltveti kõrvalmõis Laiksaare mõis (Laiksaar) riigimõis Pati mõis (Pattenhof) riigimõis Tali mõis (Freyhof) rüütlimõis Tuuliku mõis (Thule) Tali kõrvalmõis Voltveti mõis ehk Tihemetsa mõis (Tignitz) rüütlimõis. Jäärja vald Kilingi vald Laiksaare vald Pati vald Talli vald Voltveti vald Kihelkonna maad jäävad peaaegu tervikuna tänapäeva Pärnu maakonna aladele, vaid mõni küla kihelkonna idaserval kuulub Viljandi maakonna Mulgi valda. Liiwimaa kubermangu walitsus teatab, et 27. augustil uue Liiwimaa politsei kohaline sisseseadmine, Eesti Postimees ehk Näddalaleht : ma- ja linnarahvale, nr. 37, 14 september 1888, lk 2 Stratigraafia terminoloogia Büsching, Anton Friedrich (1773). Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt. Lk 391.