laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ülo

Ülo on eesti mehenimi. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ülo 2021 mehel. Ülo oli populaarsuselt 89. mehenimi. Ülo oli keskmiselt 66 aasta vanune (mediaanvanus oli 67). Kõige populaarsem oli eesnimi Ülo vanuserühmas 80–84, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 49,86. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ülo 1639 mehel. Ülo oli populaarsuselt 105. mehenimi. 2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Ülo 1560 mehel. Ülo oli populaarsuselt 108. mehenimi. Ülo Altermann Ülo Bergmann Ülo Ennuste Ülo Heinsalu Ülo Ignats Ülo Jaaksoo Ülo Jõgi Ülo Järvekülg Ülo Kaadu Ülo Kaasik Ülo Kaasik (majandustegelane) Ülo Kaevats Ülo Kangur Ülo Keedus Ülo Keskküla Ülo Kiple Ülo Koit Ülo Kotkas Ülo Krigul Ülo Kurvits Ülo Lepik Ülo Lille Ülo Luht Ülo Lumiste Ülo Mander Ülo Matjus Ülo Mattheus Ülo Mets Ülo Mullamaa Ülo Niinemets Ülo Niisuke Ülo Nugis Ülo Nurges Ülo Ojaveer Ülo Oll Ülo Paap Ülo-Kaunileid Parbus Ülo Pavel Ülo Peda Ülo Pihlak Ülo Pikkov Ülo Puidak Ülo Purde Ülo Puurand Ülo Pärnits Ülo Raudmäe Toivo Ülo Raun Ülo Rooma Ülo Rudi Ülo Rätsep Ülo Samlan Ülo Sirk Ülo Sooster Ülo Tamm Ülo Telgmaa Heino-Ülo Tooming Ülo Tonts Ülo Tootsen Ülo Torpats Ülo Tulik Ülo Tuulik Ülo Uluots Ülo Valk Ülo Valk (poksija) Ülo Varul Ülo Vihma Ülo Vilimaa Ülo Vinter Ülo Voitka Ülo Vooglaid Ülo Õun "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2020. Vaadatud 1. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.stat.ee/nimed/%C3%9Clo
Vootele

Vootele on eesti mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Vootele 60 mehel. Vootele on Eestis levikult 821. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Vootele vanuserühmas 30–34, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,84, ning Saare maakonnas. Vootele oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 42). Vootele (vanem) Vootele Hansen, poliitik ja geograaf Vootele Meipalu, akušöör-günekoloog Vootele Tamm, trompetimängija Vootele Vaska, filosoof Vootele Veikat, ooperilaulja Votele "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2020. Vaadatud 10. septembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Manivald

Manivald on eesti mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Manivald 37 mehel. Manivald oli Eestis populaarsuselt 1014. mehenimi. 1. jaanuari 2020 seisuga olid vastavad arvud 31 ja 1163 ja 1. jaanuari 2022 seisuga 26 ja 1324. Kõige populaarsem on eesnimi Manivald üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,42. Manivald on keskmiselt 65 aasta vanune (mediaanvanus on 67). Manivald Aaman Manivald Heinam Manivald Kesamaa Manivald Kasepõld Manivald Korv Manivald Loite Manivald Noor Manivald Randla Maniwalde https://www.stat.ee/nimed/Manivald "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2020. Vaadatud 12. oktoobril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Tõivelemb

Tõivelemb on eesti mehenimi. Nimi on muinaseesti (läänemeresoome) päritolu (keskaegsetes allikates kirjutatud kujul Thoyuelembe, Toyuelembi). Tõivelemb Vallak Tõivelemb Kivikas Kairit Henno. Antroponomastika loengukursuse lühikonspekt. Eesti isikunimede ajaloost. Eesnimed. (Kasutatud 13.10.2015.) Eduard Roos. Inimene ja loodus muistses antroponüümikas. (Kasutatud 13.10.2015.)
Ülle

Ülle on eesti naisenimi. 13. sajandil oli Ylle Eesti mehenimi. 1. jaanuari 2019. aasta seisuga oli Eestis eesnimi Ülle 4364 naisel. Ülle on populaarsuselt 19. naisenimi. Ülle on keskmiselt 56 aasta vanune (mediaanvanus on 57). Kõige populaarsem on eesnimi Ülle vanuserühmas 55–59, kus neid on 10 000 elaniku kohta 118,41. Kõige populaarsem on eesnimi Ülle Järva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 58,60. Ülle Aaskivi Ülle Bernhardt-Hertmann Ülle Ergma Ülle Gunin Ülle Hahndorf Ülle Jaakma Ülle Kahusk Ülle Kaljuste Kauksi Ülle Ülle Kiin Ülle Konovalov Ülle Kreegipuu Ülle Kruus Ülle Kukk Ülle Känd Ülle Lahke Ülle Lichtfeldt Ülle Liitoja Ülle Liivamägi Ülle Luisk Ülle Madise Ülle Merisalu Ülle Must Ülle Paltser Ülle-Marike Papp Ülle Pechter Ülle Planken Ülle Pärl Ülle Pärli Ülle Rajasalu (keraamik) Ülle Rajasalu, poliitik Ülle Rannut Ülle Reinsoo Ülle Saarits Ülle Tarkiainen Ülle Tinn Ülle Udam Ülle Udam Ülle Ulla Ülle Viks https://web.archive.org/web/20140905144253/http://www.eki.ee/books/ekk09/index.php?p=6&p1=5&id=548 (vaadatud 05.09.2014) https://www.stat.ee/nimed/%C3%9Clle
Vilja

Vilja on eesti naisenimi. 13. sajandil oli see Eesti mehenimi. Eestis elas rahvastikuregistri andmetel 2. detsembri 2015 seisuga 185 Vilja-nimelist inimest. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Vilja 175 naisel. Vilja oli populaarsuselt 565. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Vilja vanuserühmas 75–79, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 3,19. Vilja Kiisler Vilja Oja Vilja Palm Vilja Toomast Vilja Toomi Vilja Volens Vilja Voolar https://web.archive.org/web/20140905144253/http://www.eki.ee/books/ekk09/index.php?p=6&p1=5&id=548 (vaadatud 05.09.2014) https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuli 2020. Vaadatud 21. juulil 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Tõnis

See artikkel räägib eesnimest. Tõnis Mäe albumi kohta vaata artiklit Tõnis (album). Tõnis on eesti mehenimi. Nimi on tuletatud nimest Antonius. 1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Tõnis 1932 mehel. Tõnis on Eestis populaarsuselt 93. mehenimi. Tõnis oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus oli 39). Kõige populaarsem oli eesnimi Tõnis vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 27,22 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 37,71. Tõnis Arnover Tõnis Arro Tõnis Avingo Tõnis Bittman Tõnis Braks Tõnis Erm Tõnis Grenzstein Tõnis Jõgiaas Tõnis Jürine Tõnis Kaasik Tõnis Kalbus Tõnis Kalde Tõnis Kasemets Tõnis Kask Tõnis Kaukvere Tõnis Kaumann Tõnis Kint Tõnis Kipper Tõnis Kivisild Tõnis Kõiv Tõnis Käo Tõnis Laanemaa Tõnis Leemets Tõnis Lehtmets Tõnis Leisner Tõnis Liibek Tõnis Loit Tõnis Lukas Tõnis Mägi Tõnis Naarits Tõnis Paberit Tõnis Padu Tõnis Palts Tõnis Peets Tõnis Pehk Tõnis Põder Tõnis Päi Tõnis Raamot Tõnis Rotberg Tõnis Rätsep Tõnis Saadre Tõnis Saarts Tõnis Sahk Tõnis Starkopf Tõnis Tamm Tõnis Tirel Tõnis Tuuga Tõnis Tüür Tõnis Uibo Tõnis Vaga Tõnis Vanna Tõnis Vares Tõnis Vilbing Tõnis Vint Tõnis Sarap https://web.archive.org/web/20140905144253/http://www.eki.ee/books/ekk09/index.php?p=6&p1=5&id=548 (vaadatud 05.09.2014) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuni 2020. Vaadatud 30. juunil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Juhan

Juhan on eesti mehenimi. Nimi on mugandus nimest Johannes. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Juhan 1016 mehel. Juhan oli populaarsuselt 163. mehenimi. Juhan oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 62). Kõige populaarsem oli eesnimi Juhan vanuserühmas 75–79, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 24,34. 1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Juhan 944 mehel. Juhan oli Eestis levikult 172. mehenimi. Juhan oli keskmiselt 55 aasta vanune (mediaanvanus oli 62). Kõige populaarsem oli eesnimi Juhan vanuserühmas 75–79, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 23,09 ning Viljandi maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 16,1. 1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Juhan 878 mehel. Juhan oli Eestis levikult 188. mehenimi. Juhan oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 61). Juhan Aare Juhan Aavik Juhan Aidas Juhan Ainson Juhan Alas Juhan Anvelt Juhan Aul Juhan Ehatamm Juhan Ehlvest Juhan Ekbaum Juhan Elken Juhan Habicht Juhan Jaik Juhan Jaska Juhan Jõgi Juhan Järv Juhan Järver Juhan Jüriste Juhan Jürme Juhan Kaarlimäe Juhan Kahk Juhan Kahk (tõlkija) Juhan Kallaste Juhan Kaljaspoolik Juhan Kartau Juhan Kattai Juhan Kikas Juhan Kivirähk Juhan Klein Juhan Kreem Juhan Kukk Juhan Kunder Juhan Kõpp Juhan Leinberg Juhan Liiv Juhan Looaru Juhan Luiga Juhan Maaker Juhan Madise Juhan Maidlo Juhan Maiste Juhan Mei Juhan Madarik Juhan Müller Juhan Müllerson Juhan Narma Juhan Neumann Juhan Nõmmik Juhan Oja Juhan Ottas Juhan Paberit Juhan Pahlpärk Juhan Paju Juhan Parts Juhan Peegel Juhan Piir Juhan Pillikse Juhan Pitka Juhan Püttsepp Juhan Raid Juhan Raudsepp Juhan Raud Juhan Ratnik Juhan Reidak Juhan Reitalu Juhan Ross Juhan Saar Juhan Schütz Juhan Simm Juhan Smuul Juhan Sooman Juhan Sõmer Juhan Sütiste Juhan Talve Juhan Tekkel Juhan Timmukuru Juhan Toomaspoeg Juhan Toomsar Juhan Trump Juhan Tuldava Juhan Tuuling Juhan Ulfsak Juhan Uuemaa Juhan Vaabel Juhan Vaher Juhan Vanari Juhan Vasar Juhan Vermet Juhan Vilbaste Juhan Vilms Juhan Viiding Juhan Voolaid https://web.archive.org/web/20140905144253/http://www.eki.ee/books/ekk09/index.php?p=6&p1=5&id=548 (vaadatud 05.09.2014) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2020. Vaadatud 6. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.stat.ee/nimed/Juhan
Hannes

Hannes on eesti mehenimi. Nimi on mugandus nimest Johannes. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Hannes 1412 mehel. Hannes on Eestis populaarsuselt 128. mehenimi. Hannes oli keskmiselt 38 aasta vanune (mediaanvanus oli 39). Kõige populaarsem oli eesnimi Hannes vanuserühmas 45–49, kus selle nimega mehi oli 10 000 elaniku kohta 18,61 ning Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 18,34. Hannes Altrov Hannes Ambos Hannes Anier Hannes Astok Hannes Danilov Hannes Hanso Hannes Hermaküla Hannes Kaljujärv Hannes Koivunen Hannes Kolehmainen Hannes Kollist Hannes Koppel Hannes Kuusma Hannes Maasel Hannes Nelis Hannes Niineväli Hannes Palang Hannes Reichelt Hannes Rumm Hannes Starkopf Hannes Tamjärv Hannes Valter Hannes Varblane Hannes Võrno Hannes Walter https://web.archive.org/web/20140905144253/http://www.eki.ee/books/ekk09/index.php?p=6&p1=5&id=548 (vaadatud 05.09.2014) "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuli 2019. Vaadatud 25. juuli 2019.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Dendrogramma

Dendrogramma on taksonoomiline perekond hüdraloomade klassist. Dendrogramma süstemaatika pole päris selge, Oleseni arvates võib tegemist olla kas jäänukliigiga või liikide vahelise liigiga, kes on paari millimeetri pikkused arvatavasti mereloomad. Need organismid leiti 400 – 1000 meetri sügavuselt. Perekonda Dendrogramma liigitatakse kaks liiki: Dendrogramma discoides Just, Kristensen, & Olesen, 2014 Dendrogramma enigmatica Just, Kristensen, & Olesen, 2014. Inna-Katrin Hein (5. september 2014). "«Mereseen» on senitundmatu liik". elu24. Vaadatud 05.09.2014. Jean Just, Reinhardt Møbjerg Kristensen, Jørgen Olesen, Dendrogramma, New Genus, with Two New Non-Bilaterian Species from the Marine Bathyal of Southeastern Australia (Animalia, Metazoa incertae sedis) – with Similarities to Some Medusoids from the Precambrian Ediacara, 3. september 2014 plosone.org (inglise keeles) Jennifer Frazer, New Deep-Sea Animal Species Look Like Mushrooms but Defy Classification. A new species discovered off Australia may reshape the animal family tree., 3. september 2014, nationalgeographic.com (inglise keeles)
Linnutaja (ansambel)

Linnutaja on eesti rahvamuusikaansambel, mis asutati 1978. aastal C. R. Jakobsoni Talumuuseumi juurde. Ansambli repertuaaris on rahvalaule, eesti esimeste heliloojate loomingut, kaasaegsete heliloojate rahvalaulutöötlusi, vaimulikke laule, torupillilugusid. Linnutaja üks asutajaid ja peamine eestvedaja oli Helgi Sildever. 1983. aastal avaldati heliplaat "Linnutaja". Ansambli koduleht "Carl Robert Jakobsonilt nime saanud Linnutajal oli aastapäev" Sakala, 7. oktoober 2008 "Linnutaja laulud" (telesaade, kestus 23 minutit) 1980 "Linnutaja veskiviisid" (telesaade, kestus 18 minutit) 1981 "Linnutaja laulud. Vennasrahvaste viise" (telesaade, kestus 18 minutit) 1982
Milvi Koplus

Milvi Koplus (16. juuni 1935 – 8. jaanuar 2010) oli eesti psühhiaater ja numeroloog. Kuna Koplus kirjutas seadust rikkudes välja psühhotroopseid aineid, heitis Eesti Arstide Liit ta 2007. aastal oma koosseisust välja (varem polnud EAL sellist karistust rakendanud). Nime numeroloogiast, ehk, Milliseid kosmilisi mõjutusi põhjustab inimese nimi. Tallinn, 1991 Kosmilised numbrid : kosmilistest mõjutustest inimese iseloomule ja saatusele numeroloogia alusel. Tallinn, [1992] Käsi kõneleb. Tallinn, [1993] Sõnast ja nimest : [numeroloogiast]. Tallinn, [1999] Päring andmebaasist Haudi[alaline kõdulink] Kirsti Vainküla: Miks visati perearstist menuautor Riina Raudsik arstide liidust välja? Eesti Ekspress 30. MÄRTS 2016
Gustavo Cerati

Gustavo Adrián Cerati (11. august 1959 Buenos Aires – 4. september 2014 Buenos Aires) oli Argentina laulja, helilooja ja produtsent. Ladina-Ameerika roki suurkujuks peetud Cerati oli rokiansambli Soda Stereo laulja, laulukirjutaja ja kitarrist. Lisaks Ceratile kuulusid 1982–1997 tegutsenud triosse ka Héctor "Zeta" Bosio ja Charly Alberti. Üheskoos anti välja seitse stuudioalbumit: "Soda Stereo" (1984), "Nada Personal" (1985), "Signos" (1986), "Doble Vida" (1988), "Canción Animal" (1990), "Dynamo" (1992) ja "Sueño Stereo" (1995). 2007. aastal tuldi taas kokku Me Verás Volveri turnee jaoks, mille raames anti kontserte Argentinas, Tšiilis, Colombias, Ecuadoris, Mehhikos, Panamas, Peruus, USA-s ja Venezuelas. Pärast Soda Stereo laialiminekut jätkas Cerati sooloartistina. Talt ilmusid sooloalbumid "Amor Amarillo" (1993), "Bocanada" (1999), "Siempre es Hoy" (2002), "Ahí vamos" (2006) ja "Fuerza Natural" (2009). Cerati muusikamaitse varasemate ja olulisemate mõjutajate hulka kuuluvad The Police, Queen, The Cure, David Bowie, Brian May, Ritchie Blackmore ja Deep Purple. Lisaks rokile katsetas Cerati muudegi muusikastiilidega, sealhulgas elektroonilise ja sümfoonilise muusikaga. Ta võitis karjääri jooksul mainekaid auhindu, näiteks tunnustati ta muusikat seitsme Latin Grammyga. Mais 2010 mõni tund pärast Venezuelas Caracases antud kontserti tabas Ceratit insult. Insuldi tagajärjel langes ta koomasse, millest ta enam ei ärganud. 4. septembril 2014 suri Cerati 55 aasta vanuselt. Cerati oli kuulus fraasi gracias totales kasutamise poolest. 5. septembril 2014 kuvati see tänuavaldus muusiku mälestamiseks Buenos Airese metroojaamade elektroonilistel ekraanidel. Jason Birchmeier. Gustavo Cerati biography. AllMusic.com. Argentine rocker Gustavo Cerati dies at 55. Big News Network. 04.09.2014. "Gracias totales", el homenaje a Gustavo Cerati en el subte porteño. Lanacion.com. 05.09.2014.
Uusna mõisa kalmistu

Uusna mõisa kalmistu on kalmistu Viljandi kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Uusna külas Viljandi vallas. Kalmistu jääb kunagisest Uusna mõisa südamest linnulennult umbes 0,35 km kaugusele edela poole. Kalmistut on osaliselt korrastatud pargina, osa hauatähiseid on säilinud pinnases. Mõisa kalmistu rajas Carl von zur Mühlen 1834. aastal oma naise jaoks. Surnuaias peaks olema ligi 13 inimese haud, mis olid kunagi märgistatud hauatähisega. Surnuaed on oma kujult ringikujuline ja piiratud kivist aiaga. Taavi Pae (2002). Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu Ülikooli loodusteaduskond. Harry Erm (2013). Viiratsi vald ajaloo tuultes. Talud, külad, majandid ja inimeste elu keerdkäigud. Uusna sovhoos. Viiratsi-Viljandi: Tallinna Raamatutrükikoda OÜ. Lk 407; 426: 432-433. Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002 Pärandkultuuri objekt: "Uusna mõisakalmistu" (892:HAT:001) Eesti looduse infosüsteemis Uusna mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis Uusna mõisa kalmistu. Viljandimaa kalmistute bibliograafia
Küünal (täpsustus)

"Küünal" võib tähendada mitut asja. Küünal on põletusaine ja tahiga valgusallikas. Küünal ehk süüteküünal on elektriline seadis sisepõlemismootoris küttesegu süütamiseks. Küünal on valgustugevuse vananenud ühik (u 0,9-1,1 kandelat). Küünal ehk ravimküünal ehk suposiit on kehaõõnde manustatav toatemperatuuril tahke ja kehatemperatuuril sulav ravimvorm.
Haradnaja

Haradnaja (valgevene keeles Гарадная, poola keeles Horodno, kohalikus murdes Horodna (Городнa), transkribeerituna Garadnaja) on küla ja endine alev Valgevenes Bresti oblastis Stolini rajoonis. Asula on Haradnaja külanõukogu halduskeskus. Haradnajas on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on õigeusu (endine kreekakatoliku) kirik XVIII sajandist. Haradnajat mainitakse esimest korda aastal 1448. Asula on algusest peale olnud käsitöökeskuseks. Aastal 1527 rüüstasid asulat krimmitatarlased. Aastal 1579 sai Haradnajast alev, see hakkas kuuluma Bresti vojevoodkonda ja Pinski maakonda. Aastal 1654 rüüstasid tatarlased taas alevit, viies vangi ligikaudu 700 elanikku ja põletades maha kohaliku arhiivi. Poola jagamisel läks Haradnaja aastal 1793 Venemaa koosseisu. Pärast Esimest maailmasõda kuulus alev Poola koosseisu. Tol ajal saabus sinna ligikaudu 200 väljarändajat Galiitsiast, kes asutasid seal kreekakatoliku koguduse. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu, ühtlasi kaotas see ka alevi staatuse. Aastal 1942 tapsid Natsi-Saksamaa sõdurid 242 kohalikku elanikku. Tuulik Haradnajas 1929. aastal Kirikuhooned Haradnajas (1929) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2015. Vaadatud 25. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Haradnaja ajalugu
Dmõtrivka

Dmõtrivka on mitme asula nimi: Dmõtrivka, küla Ukrainas Kiievi oblastis Butša rajoonis Dmõtrivka, küla Ukrainas Luhanski oblastis Novoaidari rajoonis Dmõtrivka, küla Ukrainas Harkivi oblastis Izjumi rajoonis Dmõtrivka, küla Ukrainas Harkivi oblastis Pervomaiski rajoonis
Dmõtrivka (Novoaidari rajoon)

Dmõtrivka on küla Ukrainas Luhanski oblastis Novoaidari rajoonis, umbes 20 km kaugusel Luhanski keskusest põhjaloodes. Dmõtrivka kõrgus merepinnast on 58 meetrit. Dmõtrivka asutati 1959. aastal. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 1372 inimest, asustustihedus 209 inimest ruutkilomeetri kohta. Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 4. septembril, tulistasid valitsusvastased relvajõud mitmelasulisest raketiheitjast Smertš puruks asulas asunud pataljoni "Kiiev-12" peakorteri, misjärel valitsusväed olid sunnitud taanduma. Pataljon oli viimane Luhanski lähistelt taanduma sunnitud Ukraina väeüksus. "Лагерь батальона "Киев-12" обстреляли из установок "Смерч": есть погибшие и раненые". Unian. 4. september 2014. "Силы АТО ушли из Луганска". LB.ua. 4. september 2014.
Tšehhoslovakkia lipp

Tšehhoslovakkia lipud on kaks lippu, mis olid kasutusel Tšehhoslovakkia riigilipuna aastatel 1918–1920 ja 1920–1992. Esimese (puna-valge) lipu värvid pärinevad Böömimaa vapilt ning Tšehhoslovakkia lipp oli seega identne Böömimaa lipuga. Kuna selline lipp oli peaaegu identne Poola lipuga ning kasutas samu värve mis Austria lipp, lisati 1920. aastal lipu vasakusse serva sinine kolmnurk. Tšehhoslovakkia jagunemisel võttis Tšehhi senise Tšehhoslovakkia lipu oma lipuks, Slovakkia võttis kasutusele teistsuguse lipu. Tšehhoslovakkia lipp 1918–1919 Tšehhoslovakkia lipp 1919 Tšehhoslovakkia lipp 1920 Tšehhoslovakkia lipp 1920–1992 Tšehhoslovakkia laevastiku lipp 1935–1955 Tšehhoslovakkia laevastiku lipp 1955–1960 Tšehhi lipp Slovakkia lipp
Alšany

Alšany (valgevene keeles Альшаны, kohalikus murdes Olšany (Ольшаны), transkribeerituna Alšanõ) on agrolinnake Valgevenes Bresti oblastis Stolini rajoonis. Asula on Alšany külanõukogu halduskeskus. Alšany asub merepinnast 127 meetri kõrgusel. Alšany on Bresti oblasti suurim mittelinnaline asula. Valdav osa elanikest on protestandid. Asulas on raamatukogu, kultuurimaja ja kaks keskkooli. Peamiseks tegevusalaks on aedviljade (eriti kurkide) kasvatus. Aastal 2009 oli kurkide kilo hind Alšanys 20 Valgevene rubla (0, 007 $). Alšany turg, kus aiasaadusi müüakse, on tipphooajal Valgevene suurim. Vaatamisväärsusteks on kaks õigeusu kirikut ja protestantide palvemaja. Alšanyt mainitakse esimest korda aastal 1392. Poola jagamisel läks Alšany aastal 1793 Venemaa koosseisu. Pärast Esimest maailmasõda kuulus küla Poola koosseisu. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu. Aastal 2009 sai Alšanyst agrolinnake. Alšany Alšany talu Alšany Alšany Valgevene fotoentsüklopeedias
Surnud 6. septembril

Siin loetletakse 6. septembril surnud tuntud isikuid. 1581 – Guillaume Postel, prantsuse keeleteadlane, astronoom, kabalist ja diplomaat 1683 – Jean-Baptiste Colbert, prantsuse majandustegelane 1907 – Sully Prudhomme, prantsuse luuletaja ja esseist 1916 – Jakob Kõrv, eesti ajakirjanik ja kirjamees 1942 – Laos Koort, Eesti sõjaväelane 1942 – Hans Kubu, eesti vaimulik ja haridustegelane 1943 – Alfred Sällik, eesti ajakirjanik ja laulja 1946 – Lucina Hagman, Soome poliitik ja pedagoog 1948 – Ignacy Pieńkowski, poola kunstnik 1950 – Olaf Stapledon, inglise filosoof ja kirjanik 1956 – Witold Hurewicz, poola matemaatik 1959 – Kay Kendall, inglise näitlejanna ja laulja 1962 – Hanns Eisler, austria helilooja 1966 – Hendrik Verwoerd, Lõuna-Aafrika poliitik 1971 – Olev Tinn, eesti näitleja 1972 – Teodors Zaļkalns, läti skulptor 1976 – Gunnar Floss, eesti koorijuht ja muusikapedagoog 1977 – Yrjö Kokko, soome loomaarst ja kirjanik 1984 – Elmar Rebane, eesti skulptor 1984 – Asta Jääger, koorijuht ja laulupedagoog 1985 – Franco Ferrara, itaalia dirigent ja helilooja 1985 – Shi Liang, hiina jurist ja Hiina Rahvavabariigi riigitegelane (1900–1985) 1988 – Hedda Hacker, eesti maalikunstnik 1990 – Tom Fogerty, ameerika muusik 1991 – Aili Leetva, eesti näitleja 1992 – Albert Grauen, Eesti sõjaväelane 1998 – Akira Kurosawa, Jaapani filmirežissöör 1999 – Tamás Mendelényi, ungari vehkleja 2000 – Jiří Sovák, tšehhi näitleja 2003 – Rudolf Rimmel, eesti luuletaja ja publitsist 2005 – Anu Vissel, eesti folklorist ja etnomusikoloog 2007 – Luciano Pavarotti, itaalia tenor ja ooperilaulja 2007 – Heino Kersna, eesti graafik 2008 – Anita Page, ameerika näitleja 2010 – Arvo Pesti, eesti ühiskonnategelane 2011 – Georgi Zavarzin, vene mikrobioloog 2011 – Janusz Morgenstern, poola filmiprodutsent ja režissöör 2012 – Bertil Norström, rootsi näitleja 2012 – Rita Loel, eesti ajakirjanik ja naiskodukaitsja 2013 – Ann C. Crispin, ameerika ulmekirjanik 2017 – Kate Millett, ameerika feministlik kirjanik ja aktivist 2017 – Lotfi Zadeh, aserbaidžaani päritolu USA matemaatik 2018 – Claudio Scimone, itaalia dirigent 2018 – Burt Reynolds, USA filminäitleja 2018 – Peter Benson, briti näitleja 2019 – Robert Mugabe, Zimbabwe poliitik, riigi president aastatel 1987–2017 2021 – Jean-Paul Belmondo, prantsuse näitleja 2022 – Vambola Velli-Vällik, eesti helirežissöör
Heiti Kadastik

Endel-Heiti Kadastik (15. august 1926 Vaimastvere vald, Tartumaa – 15. november 1992) oli eesti psühhiaater. Ta õppis Vaimastvere algkoolis ja ta lõpetas aastal 1944 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Ta oli väga aktiivse loomuga ja oli Vaimastvere vallas tuletõrjekompanii pealik. 16. augustist 21. septembrini oli ta mobiliseeritud Saksa sõjaväkke tagavarapataljoni, kust tal õnnestus põgeneda ja edasistest repressioonidest pääseda. 1944. aastal sügisel astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1951 arstina. Millest on tingitud vaimuhaigused ja kuidas nendest hoiduda. Tartu 1958 Vestlusi noorukitele. Tartu 1963 Vestlusi noorukitele. Tallinn 1966 (kordustrükid 1970, 1972) Hüpnoos ja imepärased tervistumised. Tallinn 1967 Heiti Kadastik oli aastast 1950 abielus lastepsühhiaater Alma Kadastikuga (1925–2014); neil oli kaks poega: Tiit on arst, Mart on ajakirjanik.