laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Matti Helminen

Matti Olavi Helminen (14. oktoober 1931 Helsingi – 9. oktoober 2015 Hyvinkää) oli Soome zooloog, looduskaitsetegelane ning Eesti-Soome koostöö edendaja. Ta oli Soome Metsaameti (Metsähallitus) Loodusteenuste, mis on Soome kaitsealade valitseja, looja ja esimene juhataja. Tema ametisoleku ajal asutati Soomes 19 uut rahvusparki. Ta oli ka tuntud looduse ja looduskaitse populariseerija, olles 1975–2007 populaarses Soome televisiooni- ja raadiosaates "Luontoilta" zooloogiaekspert. Matti Helminen avastas esimesena Soomes, et merikotkaste arvukus väheneb keskkonnamürkide tõttu. Ta oli Eesti ja Soome looduskaitsekoostöö üks eestvedajaist kaitsealade vahel, pannes rõhku looduskaitsjate isiklikele kontaktidele ning looduskaitsemõtte vahendamisele. Tänu Matti Helmineni aktiivsele tegevusele sai Lahemaa rahvuspargist 1989. aastal EUROPARCi (Euroopa Loodus- ja Rahvusparkide Föderatsioon) liige. Matti Helminen oli esimese Matsalu Loodusfilmide Festivali žürii liige (2003). Alfred Toepferi medal 2006 Maarjamaa Risti V klassi teenetemärk Matti Helminen. Composition of the Finnish populations of capercaillie, Tetrao urogallus, and black grouse, Lyrurus tetrix, in the autumns of 1952–1961, as revealed by a study of wings. – Helsinki: Suomen riistanhoitosäätio, 1963. (Riistatieteellisiä julkaisuja, 23. ISSN 0015-2447). Eesti kaitsealad ja nende juhtimine/ Kaja Peterson, Teet Koitjärv, Üllas Ehrlich, Antti Haapanen, Matti Helminen. – Tallinn: Säästva Eesti Instituut, 2001. ISBN 9985-9282-7-X "Kuolleet | Matti Helminen". Helsingin Sanomat (soome). 2. november 2015. Vaadatud 4. veebruaril 2024. "Arhiiv". Matsalu Loodusfilmide Festival. Originaali arhiivikoopia seisuga 20.08.2019. Vaadatud 20.08.2019. "Matti Olavi Helminen". Teenetemärkide infosüsteem. 06.02.2006. Vaadatud 20.08.2019. "Helminen, Matti. Overview". WorldCat Identities. Vaadatud 20.08.2019. Dr Matti Helminen's legacy to WCPA as a protected areas pioneer (IUCN, International Union for Conservation of Natur)
Karakalpakkia

Karakalpakkia on autonoomne vabariik Usbekistani koosseisus. Ta hõlmab läänepoolse kolmandiku Usbekistanist ning piirneb Türkmenistani ja Kasahstaniga. Karakalpakkia põhjapiir kulgeb läbi jõudsalt kuivava Araali mere. Jaguneb 15 rajooniks. Vabariigis on 12 linna ja 14 alevit. Karakalpakkiasse jääb Üstirti platoo idaosa, Kõzõlkumi kõrbe lääneosa ning Amudarja delta. Karakalpakkia kliima on tugevalt kontinentaalne. Jaanuari keskmine temperatuur on –5 °C, juulis 27 °C. Sademeid on aastas ainult 100 mm. Ainus jõgi on Amudarja. Kunagi jõge ümbritsenud lammimetsad on enamjaolt maha raiutud ning asendatud põldude ja karjamaadega. Väljaspool jõge ümbritsevat Horezmi oaasi valitseb kõrb. Araali järve seisund on katastroofiline. Teda toitnud Amudarjast juhitakse nii palju vett niisutamiseks põldudele, et järve see enam ei jõua. Järve pindala on alates 1960. aastatest vähenenud kolm korda. Näiteks endine sadam Mo‘ynoq (Mojnak) asub nüüd mitu kilomeetrit kaldast eemal. Linnades elab 48% rahvastikust. Karakalpakke on rahvastikust 32%, usbekke 33%, kasahhe 26%. Karakalpakkia suuremad linnad: Nukus (usbeki; karakalpaki Nökis) Xo‘jayli (Hoželi) Taxiatosh (Tahhia taš) Beruniy (Birunij) Taxiatoshi elektrijaam. Ainuvõimalik on niisutuspõllundus. Kasvatatakse puuvilla, riisi, lutserni, puuvilju; loomadest karakullilambaid, veiseid ja kaameleid. Valmistatakse siidi. Peamisteks tööstusharudeks on puuvilla puhastamine, puuvillaseemneõli ning puuvillase riide valmistamine, ehitusmaterjalide tootmine ning metallitöötlemine. Amudarja on laevatatav jõgi. Karakalpakkiat läbib raudtee, mis kulgeb Usbekistanist Kasahstani kaudu Venemaale. Keskajal kuulus Karakalpakkia Horezmi riiki. Venemaa koosseisu läksid Karakalpakkia alad 1873. aastal. 1925. aastal sai Karakalpakkiast autonoomne oblast Vene SFNV-sse kuulunud Kasahhi ANSV koosseisus. 1932. aastal viidi Karakalpaki autonoomne oblast Kasahhi ANSV koosseisust Karakalpaki ANSV-na Vene SFNV koosseisu. 1936. aastast kuulus Karakalpaki ANSV Usbeki NSV-sse. Karakalpaki autonoomne oblast Karakalpaki ANSV Karakalpakstan (inglise keeles)
Raissa Bogatõrjova

Raissa Bogatõrjova (ukraina keeles Раїса Василівна Богатирьова; sündinud 6. jaanuaril 1953) on Ukraina poliitik ja riigiametnik. Суд обязал прокуратуру закрыть дело против главы Минздрава времен Януковича - ZN.ua, 20.08.2019
Ukraina põhiseadus

Ukraina põhiseadus (ukraina keeles Конституція України) on Ukraina riigiõiguse kõrgeim õigusakt, mille Ukraina Ülemraada võttis vastu 1996. aastal. Ukraina Konstitutsioonikohus Põlõp Orlõk З А К О Н У К Р А Ї Н И Про прийняття Конституції України і введення її в дію, ідомості Верховної Ради України (ВВР), 1996, N 30, ст.142 КОНСТИТУЦІЯ УКРАЇНИ (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1996, № 30, ст. 141) Зеленский внес пять законопроектов об изменении Конституции - Lb.ua, 29.08.2019
Peerukiskumine

Peerukiskumine, ka lõmmukiskumine, oli männi- või kasepuust pikkade laastude kiskumine peergude valmistamiseks. Peerge kisti enamasti kiiniga pisut üle meetri pikkustest hästi kuivatatud lõmmudest. Lõmmu küljest eemaldati kuiv südameosa ning seejärel lõhestati lõmmud piki süüd peergudeks. Hea kvaliteediga lõmmust oli võimalik kohe ükshaaval peergusid kiskuda, kuid tavaliselt lõhuti lõmmud enne särmeteks ehk 1–2 cm paksusteks laastudeks. Igast laastust sai kiskuda 5–10 peergu. Selleks kasutati kiini, kirvest või nn peerunuga. Valmis peerud vesteti noaga siledaks. Peergkorvide tegemisel tehti peerukiskumine vahetult enne korvi punumist, et peerud ära ei kuivaks. Lõmm Lõmmukivi Lõmmuõrred Eesti rahvakultuuri leksikon (2. trükk). 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 200 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 139
Lõmm

Lõmm oli paari küünra ehk veidi üle meetri pikkune kuiv puuhalg või pakulõhendik, millest kisti peergusid taluruumide valgustuse tagamiseks. Lõmmukiskumine Lõmmukivi Lõmmuõrred Eesti rahvakultuuri leksikon. 2000. Koostanud Ants Viires. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 200. Lõmm, ÕS 2018
Lõmmuõrred

Lõmmuõrred, ka peeruõrred olid rehetoas peeruhalgude või peergude kuivatamise õrred. Lõmmuõrred toetusid ühe otsaga ahjuservale ning teise otsaga lähimale aampalgile või sellele paigaldatud pakule. Peergusid kuivatati ka rehetoa parsil. Lõmm Lõmmukivi Lõmmukiskumine Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 139 Eesti rahvakultuuri leksikon (2. trükk). 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 200
Natalja Žukova

Natalja Oleksandrivna Žukova (ukraina keeles Наталя Олександрівна Жукова; sündinud 5. mail 1979 Dresdenis) on ukraina maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2010). Žukova on kahekordne Euroopa naiste malemeister (2000, 2015). Naiste maailmameistrivõistlustel pääses ta 2000. aastal MM-i turniiril New Delhis veerandfinaali (kus kaotas turniiri võitnud Xie Junile) ning 2004. ja 2012. aastal kaheksandikfinaali. Ta sai FIDE-lt 1996. aastal naiste suurmeistri ja 2010. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Ta oli abielus malesuurmeister Aleksandr Grištšukiga.  Natalja Žukova – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Natalja Žukova FIDE andmebaasis
Valentina Gunina

Valentina Jevgenjevna Gunina (vene keeles Валентина Евгеньевна Гунина; sündinud 4. veebruaril 1989 Murmanskis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2013). Gunina on kolmekordne Venemaa naiste malemeister (2011, 2013, 2014) ja kolmekordne Euroopa naiste malemeister (2012, 2014, 2018). Naiste maailmameistrivõistlustel pääses ta 2015. aastal Sotšis ja 2018. aastal Hantõ-Mansiiskis kaheksandikfinaali. Mais 2019 pretendentide turniiril Kaasanis jäi ta 8. kohale. Gunina võitis kuldmedalid Venemaa naiskonna koosseisus kolmel naiste maleolümpial (2010, 2012, 2014), neljadel Euroopa naiste võistkondlikel meistrivõistlustel (2009, 2011, 2015, 2017) ja 2017. aastal Hantõ-Mansiiskis toimunud naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel. Ta sai FIDE-lt 2010. aastal naiste suurmeistri, 2011. aastal rahvusvahelise meistri ja 2013. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 2011. aastal sai Gunina Venemaa suurmeistri nimetuse. Koos 43 teise Venemaa tippmaletajaga allkirjastas ta avaliku kirja Vladimir Putinile, milles protesteeriti Venemaa sissetungi vastu Ukrainasse. 2013 – Venemaa teeneline meistersportlane 'Stop the war.' 44 Top Russian Players Publish Open Letter To Putin chess.com, 20. aprill 2022  Valentina Gunina – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Valentina Gunina FIDE andmebaasis
Xie Jun

Xie Jun (hiina 谢军, pinyin'is Xiè Jūn; sündinud 30. oktoobril 1970 Baodingis Hebeis) on hiina maletaja, maletreener ja maletegelane, maailmameister (1991–1996 ja 1999–2001), rahvusvaheline suurmeister (1993), FIDE vanemtreener (2004). Xie Jun on 2019. aastast Hiina Male Assotsiatsiooni president. Ta tegutseb ka maletreeneri ja malekohtunikuna. Ta sai FIDE-lt 2004. aastal FIDE vanemtreeneri ja rahvusvahelise arbiitri nimetuse. Maletajana sai Xie 1990. aastal Malaisias toimunud naiste maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisel turniiril teise koha, millega kindlustas endale edasipääsu samal aastal Bordžomis toimunud MM-i pretendentide turniirile. Bordžomis jagas ta 1.–2. kohta. Järelmatšis Alisa Marićiga veebruaris 1991 oli ta edukam ja sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Maia Tšiburdanidzega. Samal aastal Manilas toimunud tiitlimatši võitis Xie Jun ja sai maailmameistriks. 1993. aastal kaitses Xie tiitlit matšis Nana Ioselianiga. 1996. aastal Hispaanias Jaénis toimunud tiitlimatšis kaotas ta Susan Polgárile. 1997. aastal MM-i pretendentide turniiril Groningenis sai Xie Alissa Galljamova järel teise koha. Reglamendi järgi turniiri kaks paremat pidid mängima 1998. aastal matši selgitamaks uue tiitlipretendendi. FIDE määras toimumise paigaks Shenyang Shi. Galljamova sellega ei nõustunud ja FIDE kuulutas tiitlipretendendiks Xie Juni, kes sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Susan Polgáriga. Järgnenud läbirääkimised FIDE ja Polgári vahel lõppesid tulemusteta ja FIDE otsustas, et MM-matši mängivad Xie Jun ja Galljamova. 1999. aastal Kaasanis ja Shenyang Shis toimunud tiitlimatši võitis Xie Jun. 2000. aastal MM-i turniiril New Delhis võitis Xie ja kaitses sellega MM-tiitlit. Järgmisel aastal Moskvas toimunud MM-ist ta osa ei võtnud, millega kaotas maailmameistri tiitli. Xie Jun võitis Hiina naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel kolm kuldmedalit (1998, 2000, 2004), ühe hõbemedali (1996) ja kolm pronksmedalit (1990, 1992, 1994). Ta sai FIDE-lt 1989. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1990. aastal naiste suurmeistri ja 1993. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.  Xie Jun – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Xie Jun FIDE andmebaasis
Alissa Galljamova

Alissa Mihhailovna Galljamova (vene keeles Алиса Михайловна Галлямова; sündinud 18. jaanuaril 1972 Kaasanis) on vene maletaja, naiste suurmeister (1989). Galljamova on pärit vene-tatari perekonnast. Ta on kolmekordne Venemaa naiste malemeister (1997, 2009, 2010). Euroopa naiste meistrivõistlustel võitis ta kaks pronksmedalit (2002, 2017). Galljamova mängis maailmameistrivõistlustel. 1990. aastal MM-i pretendentide turniiril Bordžomis jagas ta 3.–4. kohta. 1991. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Suboticas jagas ta 8.–12. kohta. 1993. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Jakartas sai teise koha ja pääses edasi Tilburgis peetud pretendentide turniirile, kus saavutas 4.–5. koha. 1995. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Chişinăus jagas Galljamova 3.–6. kohta ja pääses edasi 1997. aastal Groningenis peetud pretendentide turniirile. Galljamova võitis turniiri (teise koha sai Xie Jun). Reglamendi järgi turniiri kaks paremat pidid mängima 1998. aastal matši selgitamaks uue tiitlipretendendi. FIDE määras toimumise paigaks Shenyang Shi. Galljamova sellega ei nõustunud ja FIDE kuulutas tiitlipretendendiks Xie Juni. Kuid MM-i tiitlimatš jäigi pidamata ja FIDE otsustas, et MM-matši mängivad Xie Jun ja Galljamova. 1999. aastal Kaasanis ja Shenyang Shis toimunud tiitlimatši Galljamova kaotas tulemusega 6½:8½. 2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis võitis Galljamova poolfinaalis Viktorija Čmilytėt, kuid kaotas finaalis Xu Yuhuale. Ta võitis naiste maleolümpiatel Nõukogude Liidu (1990) ja Ukraina (1992) naiskonna koosseisus hõbemedali ning Venemaa naiskonna koosseisus kuldmedali (2010) ja kaks pronksmedalit (1996, 2000). Galljamova sai FIDE-lt 1988. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1989. aastal naiste suurmeistri ja 1993. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta oli abielus malesuurmeister Vassõl Ivantšukiga.  Alissa Galljamova – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alissa Galljamova FIDE andmebaasis
Halkomelemi keel

Halkomelemi keel (Halq̓eméylem ülemjooksu murdes, Hul̓q̓umín̓um̓ saare murdes, Hən̓q̓əmin̓əm̓ alamjooksu murdes) oli Põhja-Ameerika põliskeel, mida räägiti Briti Columbias.
Sihtasutus Noored Olümpiale

Sihtasutus Noored Olümpiale on sihtasutus, mis korraldab Eesti noortele sportlastele suunatud toetusprogrammi. Toetus kestab olümpiatsükli ning sisaldab koolitusi turundus- ja kommunikatsioonioskuste ning vaimse poole arendamuseks. Koduleht
Suja keel

Suja keel on žee keelkonda kuuluv keel, mida räägivad sujad Brasiilias Mato Grosso osariigis. 2006. aasta andmetel rääkis suja keelt 350 inimest. Suja keeles on 13 konsonantfoneemi ja 15 vokaalfoneemi. https://www.ethnologue.com/18/language/suy/ https://phoible.org/inventories/view/1973 https://www.ethnologue.com/18/language/suy/ https://glottolog.org/resource/languoid/id/suya1243 http://www.endangeredlanguages.com/lang/2725 https://phoible.org/languages/suya1243
Tatjana Kossintseva

Tatjana Anatoljevna Kossintseva (vene keeles Татьяна Анатольевна Косинцева; sündinud 11. aprillil 1986 Arhangelskis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009). Kossintseva on suurmeistri Nadežda Kossintseva õde. Ta tuli kahel korral Euroopa naiste malemeistriks (2007, 2009). Lisaks kahele kuldmedalile võitis ta Euroopa meistrivõistlustelt kaks hõbemedalit (2012, 2014) ja ühe pronksmedali (2003). Kossintseva esines korduvalt naiste maailmameistrivõistlustel, kuid kaheksandikfinaalist kaugemale ta ei jõudnud. Ta sai FIDE-lt 2001. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2001. aastal naiste suurmeistri, 2004. aastal rahvusvahelise meistri ja 2009. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 2010 – Venemaa teeneline meistersportlane  Tatjana Kossintseva – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Tatjana Kossintseva FIDE andmebaasis
Nadežda Kossintseva

Nadežda Anatoljevna Kossintseva (vene keeles Надежда Анатольевна Косинцева; sündinud 14. jaanuaril 1985 Arhangelskis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2011). Kossintseva on malesuurmeister Tatjana Kossintseva õde. 2008. aastal tuli ta Venemaa naiste malemeistriks. Ta võitis Euroopa naiste meistrivõistlustel hõbemedali (2005) ja pronksmedali (2007). Kossintseva on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel: 2008. aastal pääses ta kaheksandikfinaali ja 2012. aastal veerandfinaali. Naiste maleolümpial 2010. ja 2012. aastal võitis ta Venemaa naiskonna koosseisus kuldmedali. Ta sai FIDE-lt 2001. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2002. aastal naiste suurmeistri, 2004. aastal rahvusvahelise meistri ja 2011. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Fail:Надежда Косинцева - Обладатель и победитель почетной премии ФИДЕ Caissa award 2010.jpg 2010 – FIDE Caissa auhind 2011 – Venemaa teeneline meistersportlane  Nadežda Kossintseva – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Nadežda Kossintseva FIDE andmebaasis
Pia Cramling

Pia Cramling (sündinud 23. aprillil 1963 Stockholms) on rootsi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1992). Cramling jagas 1987. aastal Rootsi meistrivõistlustel 2.–3.kohta (võistles koos meesmaletajatega). Ta tuli 2003. ja 2010. aastal Euroopa naiste malemeistriks. Ta mängis naiste maailmameistrivõistlustel. 1985. aastal tsoonidevahelisel turniiril Havannas jagas ta 3.–5. kohta. Järelmatšis kolmandale kohale oli ta parim ja pääses 1986. aastal Malmös toimunud pretendentide turniirile, kus ta jagas 4.–5. kohta. 1993. aastal tsoonidevahelisel turniiril Jakartas (39 osavõtjat) jagas Cramling 6.–8. kohta ja pääses 1994. aastal Tilburgis peetud 9 osavõtjaga pretendentide turniirile, kus ta tuli Zsuzsa Polgári ja Maia Tšiburdanidze järel kolmandaks. 1997. aastal Groningenis pretendentide turniiril tuli ta 10 osavõtja seas 8. kohale. 2004. aastal MM-i turniiril Elistas sai Cramling turniiritabelis 6. asetuse. Kaheksandikfinaalis kaotas ta Viktorija Čmilytėle. 2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis sai ta turniiritabelis 3. asetuse, kuid kaheksandikfinaali ei pääsenud. 2008. aastal MM-i turniiril Naltšikis võitis ta teises ringis Tan Zhongyid ja veerandfinaalis Antoaneta Stefanovat, kuid kaotas poolfinaalis Aleksandra Kostenjukile. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis võitis ta kaheksandikfinaalis Valentina Guninat ja veerandfinaalis Anna Muzõtšukki, kuid kaotas poolfinaalis Natalja Pogoninale. 2017. aastal MM-i turniiril Teheranis kaotas Cramling kaheksandikfinaalis Kostenjukile. Cramling võitis 2003. aastal Tallinnas rahvusvahelisel kiirmaleturniiril Meenutades Paul Kerest naisteturniiri. Ta sai FIDE-lt 1982. aastal naiste suurmeistri, 1983. aastal rahvusvahelise meistri ja 1992. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Cramling on abielus malesuurmeister Juan Manuel Bellón Lópezega, neil on tütar Anna Cramling Bellón. 1983 – Male-Oscar (naismaletajate kategoorias)  Pia Cramling – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Pia Cramling FIDE andmebaasis
Anna Sharevich

Anna Sharevich (valgevene keeles Ганна Шарэвіч Hanna Šarevič; sündinud 18. detsembril 1985 Brestis) on valgevene päritolu ameerika maletaja, naiste suurmeister (2006). Sharevich onn neljakordne Valgevene naiste malemeister (2002, 2005, 2007, 2011). 2014. aastast mängib ta Ameerika Ühendriikide eest. Elab USA-s. Sharevich sai FIDE-lt 2003. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2006. aastal naiste suurmeistri nimetuse.  Anna Sharevich – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Anna Sharevich FIDE andmebaasis
Irina Krush

Irina Krush (sündinud 24. detsembril 1983 Odessas) on ameerika maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2013). Krush emigreerus 1989. aastal koos vanematega Ameerika Ühendriikidesse. Elama asusid nad Brooklynisse. 14-aastaselt võitis ta Ameerika Ühendriikide naiste meistrivõistlused. Krush on seitsmekordne USA naiste malemeister (1998, 2007, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015). 2000. aastal naiste maailmameistrivõistluste turniiril New Delhis võitis ta avaringis Zhu Cheni (2001. aasta naiste maailmameister), kuid sai kaotuse teises ringis. 2012. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis võitis Krush teises ringis Pia Cramlingit, kuid sai kaotuse kaheksandikfinaalis. 2018. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis pääses ta 32 parema hulka, kuid teises ringis kaotas selle turniiri võitnud Ju Wenjunile. Ta mängis USA võistkonna koosseisus kuuel naiste maleolümpial (1998, 2002–2010); sai neilt võistkondliku hõbe- (2004) ja pronksmedali (2008). Krush sai FIDE-lt 2001. aastal naiste suurmeistri, 2001. aastal rahvusvahelise meistri ja 2013. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.  Irina Krush – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Irina Krush FIDE andmebaasis
Abja–Valga raudtee

Abja–Valga raudtee oli kitsarööpmelise raudteelõik, mis oli aastatel 1928–1939 kavandatud Viljandi–Mõisaküla raudtee haruna Abja-Paluojalt läbi Tõrva Valka, et hoida kokku Läti transiidikuludelt ja edendada ääremaade majandust. Raudtee siht raiuti sisse ja hakati rööpaid maha panema, kuid II maailmasõda katkestas harutee ehituse. "Valga-Abja vahele raudtee" - Päevaleht, nr. 102, 15 aprill 1939 DIGAR
Mona Khaled

Mona Khaled (sündinud 9. aprillil 1994) on Egiptuse maletaja, naiste suurmeister (2007). Khaled on kolmekordne Aafrika naiste malemeister (2007, 2011, 2015) ja kahekordne Araabia maade naiste malemeister (2008, 2015). 2013. aastal võitis ta Egiptuse malemeistrivõistlused (võistles tiitlile koos meesmaletajatega). 2014. aastal tuli Khaled Vahemere maade naiste malemeistriks. Neljal korral Aafrika esivõistlustel esikolmikusse jõudmisega (2007, 2009, 2011, 2016) kvalifitseerus Khaled naiste maailmameistrivõistlustele (64 osavõtjat), kus sai turniiritabelis asetuse viimaste sekka (2012. ja 2017. aastal asetati 60-ks). Avaringist ta edasi ei pääsenud – 2008. aastal Naltšikis kaotas Hou Yifanile (hilisem maailmameister), 2010. aastal Antakyas kaotas Tatjana Kossintsevale, 2012. aastal Hantõ-Mansiiskis kaotas Katerõna Lagnole ja 2017. aastal Teheranis kaotas Nana Dzagnidzele (tulemusega 2:4). Khaled on esimene Araabia maade naismaletaja, kellele FIDE on andnud naiste suurmeistri nimetuse. Mona Khaled (2012)  Mona Khaled – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Mona Khaled FIDE andmebaasis
STS-92

STS-92 oli NASA Space Shuttle'i programmi 100. missioon. Missiooni teenindas kosmosesüstik Discovery ja see viis Rahvusvahelisse Kosmosejaama Integrated Truss Structure'i Z1 sõrestiku, neli güroskoopi ja PMA-3 põkkumisvärava. Missioon startis 11. oktoobril 2000 ja naasis Maale 24. oktoobril. "STS-92". NASA. Vaadatud 21. august 2019. "STS-92 Crew". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 21. august 2019. Vaadatud 21. august 2019.
STS-106

STS-106 oli NASA Space Shuttle'i programmi 99. missioon. Missiooni teenindas kosmosesüstik Atlantis ja see viis Rahvusvahelisse Kosmosejaama Zvezda mooduli kolm akut ja varustust 1. ekspeditsiooni jaoks. Ekspeditsioon saabus jaama mõni kuu pärast STS-106 lõppu. STS-106 startis 8. septembril 2000 ja naasis Maale 20. septembril. "STS-106 Crew". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. mai 2019. Vaadatud 21. august 2019. "STS-106 Crew". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. oktoober 2020. Vaadatud 21. august 2019.
Kanefoor

Kanefoor (vanakreeka keeles κανηφόρος kanephoros 'korvikandja') on karüatiidi erikuju, korvi või korviga sarnanevat kapiteeli pea peal kandev tütarlapsekuju. Arhitektuurielemendina on tuntud alates renessansskunstist, olnud kasutusel nii arhitektuurse kaunistuselemendina kui ka iseseisva aiaskulptuurina. Mõiste ja motiiv pärineb Vana-Kreekast, kus suursugused neitsid kandsid jumalate auks korraldatud pidustustel korvides pühi esemeid. Louis de Brézé hauamonument Roueni katedraalis on kaunistatud nelja kanefooriga Kanefoor 17. sajandist pärit François Mansarti ehitatud Maisons-Laffitte'i lossi dekoorina Suvi. 1770. aastate aiaskulptuur Metropolitani Kunstimuuseumi kogus "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. mai 2019. Vaadatud 21. augustil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001 Κανηφόροι. – Реальный словарь классических древностей
STS-101

STS-101 oli NASA Space Shuttle'i programmi 98. missioon. Missiooni teenindas kosmosesüstik Atlantis ning selle peamine eesmärk oli valmistada Rahvusvaheline Kosmosejaam ette 1. ekspeditsiooni saabumiseks. Missioon startis 19. mail 2000 ja naasis Maale 29. mail. Missiooni probleem sarnanes kosmosesüstik Columbia katastroofi omaga, sest vasaku tiiva kuumuskilbis oli kahjustatud liitekoht, mille kaudu pääsesid kuumad gaasid tiiva sisemusse. Kuna gaasid ei tunginud sügavale tiiva sisemusse, pidas Atlantis atmosfääri sisenemise vastu ja tekkinud kahjustused parandati enne järgmist missiooni. "STS-101". NASA. Vaadatud 21. august 2019. "STS-101". Space Facts. Vaadatud 21. august 2019.