laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Suhtekorralduse dialoogiteooria

Dialoogiteooriat on defineeritud kui “mistahes ideede ja arvamuste vahetamist” (Kent & Taylor, 1998, p 325). Suhtekorraldus saab dialoogile kaasa aidata, rajades kanaleid ja toiminguid dialoogilise kommunikatsiooni jaoks (Kent & Taylor, 2002). Dialoogiteooria väidab, et organisatsioon peaks tahtma suhelda inimestega ausalt ja eetiliselt selleks, et luua efektiivne kommunikatsioonikanal organisatsiooni ja avalikkuse vahel (Kent, Taylor & White, 2003). Dialoogi kontseptsiooni juured pärinevad erinevatest teadusharudest, näiteks filosoofia, retoorika, psühholoogia ja suhestus-kommunikatsioon (Kent & Taylor, 2002). Filosoofid ja retoorikud on suhtunud dialoogi kui ühte kõige eetilisemasse kommunikatsioonivormi. Dialoogi peetakse üheks põhiliseks viisiks tõe eraldamisest valest. Teoloog Martin Buberit peetakse kaasaegse dialoogi kontseptsiooni loojaks (Kent & Taylor, 2002). Eelnevalt on suhtekorralduses selgitatud dialoogi kui “avalikkusega probleemide arutamine” (Kent & Taylor, 2002, p. 22). Ajaga on toimunud muudatus teoreetilises lähenemises, mis kunagi peegeldas suhtekorralduse rolli kommunikatsioonis (Gruning & Hund, 1984), kuid nüüd on see omandanud olulise rolli suhete loomise alustamiseks vajaliku kommunikatsiooni suunamisel. Esimesena hakkas dialoogi suhtekorraldusteooriasse arvestama Pearson (Kent & Taylor, 2002). Pearsoni (1989) sõnul saab suhtekorraldust võrrelda isikutevaheliste seosetega. Pärast seda (1997) väitis Botan, et “kommunikatsioonis kujutab dialoog endast pigem hoiakut, kehahoiakut ja orienteeritust, kui eraldi meetodit, tehnikat või formaati.” Kent ja Taylor vaidlesid Botanile vastu (1998), väites, et dialoogi puhul on tegemist pigem tulemuse kui protsessiga ning vaatlesid selle sümmeetrilist mudelit kui tavapärast moodust kuulamiseks või tagasiside andmiseks. Lisaks sellele on Kent ja Taylor selgitanud (2002) suhtekorralduse valdkonnas dialoogi mõistet ning pakkunud välja ka dialoogiteooria põhiprintsiibid. Dialoogi teooriat on laiendatud, et selgitada, kuidas erinevad organisatsioonid loovad dialoogilist suhet oma sihtrühmaga veebilehtede (Esrock & Leichty, 1999; Taylor, Kent, & White, 2001; Kent et al., 2003), blogide (Seltzer & Mitrook, 2007) ja sotsiaalmeedia nagu Facebook (Sweetser & Lariscy, 2008; Bortree & Seltzer, 2009) ja Twitter (Rybalko & Seltzer, 2010) kaudu. Esrock ja Leichty (1999) uurisid dialoogi kasutust ettevõtete veebilehtedel ja leidsid, et ainult vähesed Fortune 500 ettevõtted kasutasid Kenti ja Taylori (1998) dialoogilise suhtluse põhimõtteid. Teine uuring vaatles, kuidas keskkonda propageerivad organisatsioonid kasutasid dialoogilisi strateegiaid oma Facebooki profiilidel ja jõuti järeldusele, et dialoogi kasutamine viib parema suhteni organisatsiooni ja selle klientide vahel (Bortree & Seltzer, 2009).
Trükkimine

Trükkimine on teksti, piltide jm kujutiste paljundamine sel teel, et trükivormilt kantakse trükivärv paberile vm materjalile. Kõnekeeles nimetatakse trükkimiseks ka printimist ja arvutil kirjutamist. Trükkima (EKSS) Trükkima (ÕS) Trükitehnika Eesti trükikodade loend
Köitmine

Köitmine on trükinduses poognate või lehtede ühendamine raamatuks. Köitmise tulemus on köide. Köitekujundusega tegelevat tarbekunsti haru nimetatakse köitekunstiks. Eesti entsüklopeedia, 5. kd, 1990. "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 17.04.2017)
Köide

Köide on köitmise tulemusena saadud raamat. Köide ühendab poognad (või lehed) ning annab raamatule vajaliku tugevuse ja vormi. Poognate või lehtede ühendamise viisi järgi eristatakse õmmeldud köidet ja liimköidet, kaante kõvaduse järgi pehme- ja kõvaköidet, kaane kattematerjali järgi paber-, riie-, nahk- või tehismaterjalist köidet. Köide võib sisaldada tervikteost või olla mitmest raamatust koosneva (mitmeköitelise) teose üks raamat, ka jätk- ja perioodikaväljaande kokkukuuluvad numbrid (nt aastakäik). Konvoluut ENE, 5. kd, 1990, lk 318 ""Köide" Raamatukogusõnastikus". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2016. Vaadatud 20. detsembril 2016.
Trükitööstus

Trükitööstus ehk polügraafiatööstus on trükiseid valmistav tööstusharu. Trükitööstuse keskne üksus on trükikoda. Trükindus Eesti trükikodade loend ENE, 9. kd, 1996, lk 539
Niidu mõis (Ambla)

Niidu mõis (saksa keeles Nido) oli Tapa mõisa karjamõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Niidu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 20.12.2016) Niidu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Nurme mõis (Muhu)

Nurme mõis (saksa keeles Nurms) oli riigimõis Muhu kihelkonnas Saaremaal. Nurme mõis asutati 1750. aastatel Suuremõisa mõisast eraldatud alast. Nurme mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 20.12.2016) Nurme mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Polli mõis (Kadrina)

Polli mõis (saksa keeles Kurrisaar) oli eramõis Kadrina kihelkonnas Virumaal. Mõisast on teateid alates 1521. aastast. Polli oli Udriku mõisa kõrvalmõis. Mõis kuulus Riesbieteritele, Brun Drolshagenile ja 1591. aastal võeti mõis Rootsi kroonile, 1628. aastal Rootsi kuningas Gustav II Adolf kinkis Polli ja Udriku mõisa Rehbinderitele. Polli pärushärra Bernhard von Rehbinder hukkus Vene-Rootsi sõja Riia kaitsmisel, 1656. aastal Kirchholmi lahingus. Mõis võõrandati 1919. aastal. 1810. aastal asutas krahv Gustav Diedrich von Rehbinder Kadrina kihelkonnas Polli mõisas kalevimanufaktuuri. See oli omal alal esimene Eestimaal, ettevõtte valduses oli kuus hoonet, neist neli kivist ja kaks puust. Töötades kuuel teljel nn lendavate süstikutega, valmistati Hispaania ja Inglise kalevit lambavillast, mida andis Rehbinderi oma kari. Ettevõttes töötas 65 inimest, nende hulgas 3 meistrit, 1 sell, 1 õpipoiss ja 60 oma mõisa pärisorja. 1812. aastal oli hooneid juba seitse, neist viis kivist ja kaks puust. Töötades 12 teljel, valmistati aastas 5400 arssinat kalevit ja 600 arssinat kašmiiri, mis realiseeriti osalt Peterburis, osalt mujal. Töötajaid oli 92, nende hulgas 7 välismaalast. 1816. aastal töötati juba 9 hoones, millest enamik olid kivist. Telgi oli 9, töötajaid 90, nendest 5 välismaalast. Toodang ulatus 5400 arssinani ning see müüdi Tallinnas, Peterburis ja Moskvas. 1818. aastaks toodang oli langenud, ulatudes 3000 arssinani. Telgi oli endiselt 9, töötajaid aga 89, nende hulgas endiselt ka välismaalasi. 1823. aastal läks manufaktuur sulgemisele. Polli mõisas avati küünlavabrik, mis 1812. aastal (arvatavasti on see ka asutamise aasta) andis toodangut 800 puuda. Ettevõttes töötas seitse kohalikku inimest. Ettevõte läks sulgemisele enne kalevimanufaktuuri sulgemist. Polli mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 20.12.2016) Brun Drolshagen Gerti poeg, Polli mõisa omanik Kadrina kihelkonnast pitser (1559), Pitserid, Rahvusarhiiv Polli mõis (Kadrina khk) Jaan Konks, PÄRISORJUSEST KAPITALISMI LÄVENI. JOONI EESTIMAA MINEVIKUST. UURIMUSI LÄÄNEMEREMAADE AJALOOST I, Tartu Riiklku Ülikooli Toimetised, TARTU 1973, lk 65-66 Polli mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Puiatu mõis (Anna)

Puiatu mõis (saksa keeles Pojato) oli Purdi mõisa kõrvalmõis (poolmõisa staatuses) Anna kihelkonnas Järvamaal.
Valgma mõis (Risti)

Valgma mõis (saksa keeles Walgma) oli Risti mõisa karjamõis Risti kihelkonnas Harjumaal. Valgma mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 20.12.2016) Valgma mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Tamme mõis (Rannu)

Tamme mõis (saksa keeles Tammenhof) oli riigimõis Rannu kihelkonnas Tartumaal. Tamme mõis asutati 17. sajandil Rannu mõisast eraldatud alast. Tamme mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 20.12.2016) Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 389 [1]. Tamme mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Kodanikuajakirjandus

Kodanikuajakirjandus põhineb inimestel, kes mängivad aktiivset rolli info ja uudistest teatamises ning nende analüüsimises ja edastamises.[küsitav] Courtney C. Radsch tõlgendab kodanikuajakirjandust aktiivse alternatiivina uudiste kogumiseks ja neist teatamiseks väljaspool meediainstitutsioone. Võrreldes traditsioonilise ajakirjandusega kasutab kodanikuajakirjandus samu ajakirjandusvõtteid, kuid juhindub teistest ideaalidest, eesmärkidest ja sõltub alternatiivsest legitiimsusest. Jay Rosen aga pakub lihtsamat definitsiooni ja leiab, et kodanikuajakirjandus on see, kui kodanikud kui pealtvaatajad võtavad kasutusele ajakirjanduslikud tööriistad, et informeerida kolmandat isikut. Kodanikuajakirjandus ei ole kogukondlik ajakirjandus, sest kogukondlikus ajakirjanduses töötavad kutselised ajakirjanikud. Ka ei ole see koostööl põhinev ajakirjandus, mis on eraldi kutselisi ja mittekutselisi ajakirjanikke ühendav liit. Sarnaselt erineb kodanikuajakirjandusest sotsiaalne ajakirjandus mis avaldab materjale digitaalsel kujul ja mille taga on segu professionaalsest ja mitteprofessionaalsest ajakirjandusest. Kodanikuajakirjandus on spetsiifiline vorm kodanikumeediast ja kasutajate loodud sisust. Kodanikuajakirjanduses tähendab sõna "kodanik" isiklikku mõtteviisi ja sotsiaalset vastutust, mis liites sõnaga "ajakirjandus" muutub ühtäkki elukutseks. Courtney C. Radsch kirjeldab kodanikuajakirjandust kui veebipõhist ja digitaalset ajakirjanduse vormi, mida koostavad amatöörid, kuid mida seob ajakirjandusega poliitikast ja avaliku sfääri teemadel kirjutamine. Uus meediatehnoloogia ehk suhtlusvõrgustikes loodav ja veebipõhine meedia on rahvale kättesaadav üle maailma. Tänu tehnoloogiale jõuavad tähtsad uudised inimesteni kiiremini kui traditsiooniliste meediaväljaannete kaudu. Märkimisväärseid sündmusi, mida kodanikuajakirjandus on põhjalikult kajastanud: 2010. aasta Haiti maavärin, Araabia kevad, Hõivake Wall Street, 2013. aasta protestid Türgis, Euromaidani rahutused Ukrainas, Süüria kodusõda ja Fergusoni rahutused. Eestis esindab kodanikuajakirjanduse huvirühmi koondav Kodanikuajakirjanduse Selts. Bowman, S. and Willis, C. "We Media: How Audiences are Shaping the Future of News and Information." 2003, The Media Center at the American Press Institute. Jay Rosen (14 July 2008). "A Most Useful Definition of Citizen Journalism". PressThink. Retrieved 21 May 2012. Novin, A., Secko, D. (November 25, 2012). "Debate Cited: A First Exploration of a Web Application to Enhance the Production of Science Journalism Students". Journalism Interest Group, CCA/Groupe d'intérêt en journalisme, ACC Conference Proceedings. 2012. Retrieved September 8, 2016. Deutsch Karlekar, Karin and Radsch, Courtney C., Adapting Concepts of Media Freedom to a Changing Media Environment: Incorporating New Media and Citizen Journalism into the Freedom of the Press Index (July 1, 2012). ESSACHESS Journal for Communication Studies, Vol. 5, No. 1, 2012. Available at SSRN: http://ssrn.com/abstract=2161601
Kaljulaid (perekonnanimi)

Kaljulaid on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamise ajal, aastatel 1935–1940 võttis ligi 58 perekonda või üksikisikut (kokku umbes 174 inimest) endale perekonnanimeks Kaljulaid. Nimi on olemas 1935. aastal Akadeemilise Emakeele Seltsi välja antud raamatus "Eesti nimi. Valik uusi perekonnanimesid". Nimede eestistamisel määrati Kaljulaid uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bärg, Berendsen, Berjoskin, Bieroza, Blundt, Bränningk, Edemann, Glandorf, Glasberg, Goldschidt, Grünberg, Gulba, Jürgenson, Kaiklem, Kambek, Karlevits, Kaufeldt, Kaupmann, Kips, Kirkmann, Klandorf, Kleemann, Klement, Klink, Klook, Komsar, Kons, Konts, Korotky, Korotshenko, Kösler, Krautman, Kribi, Kulbok, Kuljusin, Kurg, Lipmann, Lottberg, Mäll, Oina, Peenman, Peterson, Prügi, Semmel, Tank, Tomann, Tõnsau, Veiss ja Vinter.[viide?] Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 20. detsembri 2016 seisuga 144 inimest perekonnanimega Kaljulaid. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaljulaid 74 mehel ja 70 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaljulaid meeste puhul 1239. ja naiste puhul 1531. kohal. Nimi oli levinuim Saare maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 5,87. Eimel Kaljulaid, eesti trummar Holger Kaljulaid, eesti ajakirjanik Kersti Kaljulaid, Eesti Vabariigi viies president Raimond Kaljulaid, Eesti poliitik Uno Kaljulaid, eesti matemaatik "KAS TAHAD TEADA: kuidas sai Kersti Kaljulaid oma nime?" Õhtuleht.ee, 3. oktoober 2016 Nimede statistika päring: "kaljulaid"[alaline kõdulink]. Riigiportaal www.eesti.ee. Vaadatud 20.12.2016 https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/KALJULAID[alaline kõdulink]
Fääri saarte Jalgpalliliit

Fääri saarte Jalgpalliliit (FSF) (fääri keeles Fótbóltssamband Føroya) on Fääri saarte jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Effodeildin), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Soome Jalgpalliliit

Soome Jalgpalliliit (SPL) (soome keeles Suomen Palloliitto; rootsi keeles Finlands Bollförbund) on Soome jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Veikkausliiga) ja haldab mitut koondist (sh esinduskoondist). Soome Jalgpalliliit (soome keeles Suomen Palloliitto; otsetõlkes Soome Palliliit) on asutatud 19. mai 1907 Helsingis. Asutajaliikmeteks olid Unitas (Helsingist), Polyteknikkojen urheiluseura (Helsingist), Stjernan (Helsingist), Viborgs Hockeyklubb (Viiburist), Åbo Idrottsvänner (Turust), Turun Jalkapalloseura ja Idrottens Vänner (Kokkolast). Kuni Soome Jääpalliliidu loomiseni 1972. aastal kuulus Soome Jalgpalliliidu alla ka jääpall. Esimesed jäähoki maailmameistrivõistlused 1928. aastal korraldas Jalgpalliliit, kuigi spordiala kuulus Soome Uisuliidu (alates 20. jaanuarist 1929 Soome Jäähokiliidu) haldusalasse. Samuti kuulusid kuni 1925. aastani Jalgpalliliidu egiidi alla ka Soome pesapall ja pikkpall. "SPL100: Kansainvälinen pääjuhla Kalastajatorpalla". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. august 2016. Vaadatud 20. detsembril 2016.
Prantsusmaa Jalgpalliliit

Prantsusmaa Jalgpalliliit (FFF) (prantsuse keeles Fédération Française de Football) on Prantsusmaa jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Ligue 1), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Gruusia Jalgpalliliit

Gruusia Jalgpalliliit (GFF) (gruusia keeles საქართველოს ფეხბურთის ფედერაცია) on Gruusia jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Umaglesi Liga), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Saksamaa Jalgpalliliit

Saksamaa Jalgpalliliit (DFB) (saksa keeles Deutscher Fußball-Bund) on Saksamaa jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Bundesliga), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Gibraltari Jalgpalliliit

Gibraltari Jalgpalliliit (GFA) (inglise keeles Gibraltar Football Association) on Gibraltar jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Gibraltari Premier Division), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Kiivitaja

Kiivitaja (Vanellus vanellus) on tülllaste sugukonda kuuluv linnuliik. Kiivitaja on 28–31 cm pikkune. Ta tiibade siruulatus on 67–72 cm. Sulestik on põhiliselt must ja valge, ülapool roheka läikega. Tiivaotsad on ümara kujuga. Peas on kiivitajal suletutt. Kiivitaja pesitseb Euraasia parasvöötmes. Valdavas osas levilast on kiivitaja rändlind, talvitusalad ulatuvad Põhja-Aafrika, India põhjaosa ja Hiinani. Lääne-Euroopa populatsioon on paikne. Eestis hinnatakse kiivitaja pesitsusaegset arvukust 40 000–60 000 paarile. Kiivitaja pesitseb madala taimestikuga avamaastikel – põldudel (eelistades suviviljapõlde), rohumaadel ja soodes. Vähese vooderdusega pesa asetseb maapinnal. Täiskurnas on kolm või neli rohekasbeeži, tumepruuni mustriga muna. Kiivitaja toiduks on selgrootud: putukate valmikud ja vastsed, limused, väheharjasussid. Kiivitajat on nimetatud tema iseloomuliku häälitsuse ning agressiivse käitumise järgi järgmiselt: hirmutaja, kiiber, kiivit, poola kana, tillvitt ja vaenulind. Rahvusvaheline Looduskaitseliit hindas kiivitaja 2015. aastal võrdlemisi kiire arvukuse vähenemise tõttu ohulähedaste liikide hulka. Tema arvukuse vähenemist põhjustavad põllumajanduspraktikate muutused. 2001. aastal valis Eesti Ornitoloogiaühing kiivitaja aasta linnuks. Sel puhul ilmus Eesti Postilt 4. aprillil postmark ja esimese päeva ümbrik. BirdLife International (2017). Vanellus vanellus. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2016. "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2003–2008" (PDF). Hirundo. Eesti Ornitoloogiaühing. Jaanuar 2009. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2011. Vaadatud 27. oktoobril 2011. Jaanus Elts. Kiivitaja on selle aasta lind, Eesti Loodus Kiivitaja andmebaasis eElurikkus Kiivitajaga postmargi kirjeldus Eesti Posti kodulehel
Kreeka Jalgpalliliit

Kreeka Jalgpalliliit (HFF) (kreeka keeles Ελληνική Ποδοσφαιρική Ομοσπονδία) on Kreeka jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Kreeka Super League), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Ungari Jalgpalliliit

Ungari Jalgpalliliit (MLSZ) (ungari keeles Magyar Labdarúgó Szövetség) on Ungari jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Nemzeti Bajnokság I), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Islandi Jalgpalliliit

Islandi Jalgpalliliit (KSÍ) (islandi keeles Knattspyrnusamband Íslands) on Islandi jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Úrvalsdeild), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Iirimaa Jalgpalliliit

Iirimaa Jalgpalliliit (FAI) (iiri keeles Cumann Peile na hÉireann; inglise keeles Football Association of Ireland) on Iirimaa jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh League of Ireland), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Kaarel Tetsmann

Kaarel Tetsmann (23. mai 1935 Jaanisoo talu, Sürgavere vald, Viljandimaa – 15. detsember 2016), eesti dirigent ja muusikaõpetaja. Lõpetas Tartu Muusikakooli 1967, Tallinna Riiklik Konservatooriumi 1973. Ta oli aastatel 1955–1973 Meremäe Keskkooli ja aastatel 1973–1997 Jõgeva koolide muusikaõpetaja ja koorijuht. 1987 Eesti NSV teeneline õpetaja Abikaasa Ivi Tetsmann, pojad Kalle Tetsmann ja Indrek Tetsmann. Lahkus Jõgeva linna vapi- ehk teenetemärgi kavaler Kaarel Tetsmann
Iisraeli Jalgpalliliit

Iisraeli Jalgpalliliit (IFA) (heebrea keeles ההתאחדות לכדורגל בישראל) on Iisraeli jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Iisraeli Premier League), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Pepeljajev

Pepeljajev (vene keeles Пепеляев) on Peterburi kubermangust pärit vene aadlisuguvõsa. Suguvõsa esimene teadaolev liige oli Mihhail Pepeljajev, kes tõusis Venemaa riigiteenistuses riiginõunikuks. Tema poeg Nikolai Mihhailovitš Pepeljajev (1858–1916) oli kindralleitnant. Viimase poeg Viktor Nikolajevitš Pepeljajev (1884–1920) oli IV Riigiduuma liige ning kodusõja ajal admiral Koltšaki Omski valitsuses esmalt siseminister (1919) ja seejärel Ministrite Nõukogu esimees (peaminister; 1919–1920). Ta lasti koos admiral Koltšakiga maha. Noorem vend Anatoli Nikolajevitš Pepeljajev (1891–1938) osales valgekaartlikus liikumises ja tõusis kindralleitnandiks. Perekond sai bolševike repressioonides rängalt kannatada. Nikolai Mihhailovitš Pepeljajev (1858–1916), kindralleitnant Viktor Nikolajevitš Pepeljajev (1884−1920), jurist, Koltšaki Omski valitsuse sise- ja peaminister Anatoli Nikolajevitš Pepeljajev (1891−1938), kindralleitnant Mihhail Pepeljejev (suri pärast 1858), riiginõunik A1. Nikolai (1858–1916), kindralleitnant; abiellus Klavdia Georgijevna Nekrassovaga (*u 1862–1938) B1. Pjotr (suri noorelt), õppis Omski kadetikorpuses B2. Viktor (1884 – lasti maha 1920), Omski valitsuse Ministrite Nõukogu esimees; abiellus Jevstolija Vassiljevna Obolenskajaga (surn 1960) C1. Galina (suri 1991) B3. Jekaterina (1886–?) B4. Vera (1889–?); abiellus Popoviga (1889–?) B5. Anatoli (1891–lasti maha 1938), kindralleitnant; abiellus 1912 Nina Ivanovna Gavronskajaga (1893–1979) C1. Vsevolod (1913–?), mõisteti laagrisse (1947) C2. Lavr (1922–1991), mõisteti laagrisse (1946) D1. Poeg B6. Mihhail (1892–lasti maha 1938), staabirittmeister B7. Loggin (1900–hukkus 1919) B8. Arkadi (suri vangilaagris 1946); abiellus Anna Georgijevna Jakubinskajaga C1. Nina, näitleja C1. Tatjana, arst Pepeljajevi suguvõsa genealoogia saidil ru.rodovid.org (Külastatud 20. detsembril 2016)
15. lend

15. lend oli Tallinna Konservatooriumi lavakunstikateedris 1988–1992 õppinud lend. Lendu juhendas Kalju Komissarov. Rednar Annus Katri Kaasik-Aaslav Raido Keskküla Marika Korolev Tarvo Krall Kristel Leesmend Tiina Mälberg Kaili Närep Merle Palmiste Dan Põldroos Andres Raag Gert Raudsep Piret Rauk Jaanus Rohumaa Üllar Saaremäe Sten Zupping Garmen Tabor Ivo Uukkivi Ingomar Vihmar 7. lend
3. liin

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › 3. liin on kõrvaltänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis, üks Kopli liinidest. Tänav sai nime 16. oktoobril 1951. Nimepanekul on eeskujuks olnud Vassili saare liinid Peterburis. Tänava hoonestus tekkis Vene-Balti laevaehitustehase ametnike ja tööliste elamutena ning on ehitatud tüüpprojektide järgi ja rühmitatud tüüpide kaupa. Laevaehitustehase tööliste elubarakid ehitati nn liinidele (1., 2., 3. liin, 4., 5.) ja Sepa ning Kaevuri tänavale paralleelselt reastatud kompaktsete rühmadena. Elamud on kitsa keskkoridoriga kahekorruselised puumajad, igal korrusel 16 kööktoa-tüüpi 12 m² korterit. http://www.tallinn.ee/Tallinna-tanavate-liigitus http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 279.
4. liin

4. liin on kõrvaltänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis, üks Kopli liinidest. Tänav sai nime 16. oktoobril 1951. Nimepanekul on eeskujuks olnud Vassili saare liinid Peterburis. Tänava hoonestus tekkis Vene-Balti laevaehitustehase ametnike ja tööliste elamutena ning on ehitatud tüüpprojektide järgi ja rühmitatud tüüpide kaupa. Laevaehitustehase tööliste elubarakid ehitati nn liinidele (1., 2., 3., 4. liin, 5.) ja Sepa ning Kaevuri tänavale paralleelselt reastatud kompaktsete rühmadena. Elamud on kitsa keskkoridoriga kahekorruselised puumajad, igal korrusel 16 kööktoa-tüüpi 12 m² korterit. 4. liinil olid ka kahekorruselised nn meistrite elamud, milles oli samuti keskne trepikoda, aga korterites oli lisaks kööktoale teinegi tuba. http://www.tallinn.ee/Tallinna-tanavate-liigitus http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 279.
5. liin

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › 5. liin on kõrvaltänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis, üks Kopli liinidest. Tänav sai nime 16. oktoobril 1951. Nimepanekul on eeskujuks olnud Vassili saare liinid Peterburis. Tänava hoonestus tekkis Vene-Balti laevaehitustehase ametnike ja tööliste elamutena ning on ehitatud tüüpprojektide järgi ja rühmitatud tüüpide kaupa. Laevaehitustehase tööliste elubarakid ehitati nn liinidele (1., 2., 3., 4., 5. liin) ning Sepa ja Kaevuri tänavale paralleelselt reastatud kompaktsete rühmadena. Elamud on kitsa keskkoridoriga kahekorruselised puumajad, igal korrusel 16 kööktoa tüüpi 12 m² korterit. http://www.tallinn.ee/Tallinna-tanavate-liigitus http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 279.
Tromsø

Tromsø on linn (tiheasustusega paikkond) Norras, Tromsi maakonna ja Tromsø valla keskus. Kesklinn asub Tromsøya saarel. Elanike arv on 2020. aasta seisuga 40 979. Aastal 2017 oli elanikke 38 980. Tromsø on sadamalinn ja selles paikneb Norra suurim kalasadam. Tromsø asub 500 km polaarjoonest põhja pool. Seal asuvad maailma põhjapoolseim ülikool (Tromsø ülikool), toomkirik, botaanikaaed ja planetaarium. Tromsø ülikool on Arktika uurimise keskus. Ülikoolil on mitu linnakut, lisaks Tromsøle veel Narvikis, Altas, Harstadis, Hammerfestis, Bardufossis ja Kirkenesis. Põhja-Atlandi hoovuse tõttu pole kliima nii külm kui sellel laiuskraadil tavaliselt. Jaanuari keskmine temperatuur on –4 °C. Madalaim registreeritud õhutemperatuur on –18,4 °C. Suvel tõuseb õhutemperatuur üle 20 °C. Linnas tegutseb jalgpalliklubi Tromsø IL. Macki õlletehas Tromsø lennujaam  Tromsø – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis