laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Koosinus

Koosinus ehk koosinusfunktsioon (sümbol: cos) on matemaatikas üks trigonomeetrilistest funktsioonidest. Täisnurkse kolmnurga järgi defineeritakse koosinus nii: täisnurkse kolmnurga mittetäisnurkse nurga α koosinuseks nimetatakse selle nurga lähiskaateti b ning selle täisnurkse kolmnurga hüpotenuusi c pikkuse jagatist. cos ⁡ α = b c {\displaystyle \cos \alpha ={b \over c}} Taskuarvutid arvutavad siinust, koosinust, tangensit ja teisi trigonomeetrilisi funktsioone reeglina kraadides antud argumendi järgi, tabelarvutuspaketid (Excel, LibreOffice Calc ja teised) aga radiaanides antud argumendi järgi. Koosinusteoreem
Vahelmine huulhein

Vahelmine huulhein (Drosera intermedia) on huulheinaliste sugukonda kuuluv putuktoiduline õistaim. Ta on levinud peamiselt Lääne-Eesti rabades ja siirdesoodes. Lehed on kujult äraspidimunajad kuni talbjad. Õied on valged. Taime õisikuvars on 3–7 cm pikk, ega ulatu peaaegu üle lehtede. Õitseb juulis-augustis. Vili on vaoline kupar. Vahelmine huulhein andmebaasis eElurikkus
Ludwig von Löwenstern

Heinrich Karl Ludwig von Löwenstern (vene Лев Павлович Левенштерн 1783 – 1843) oli baltisaksa päritolu tõlkija ja Venemaa riigitegelane. Ta oli tõeline riiginõunik, saatkonna tõlkija Pariisis 1801–1810 ja Eestimaa kubermangu asekuberner 17. veebruarist 1816 kuni 20. märtsini 1842. Tema vanemad olid õuekohtu assessor ja Sachsen-Weimari salanõunik Paul Ludwig Johann von Löwenstern (1752 Vana-Antsla – 1802 Kuigatsi) ja Christiane Friederike von Gersdorff (1761–1847). Tema isale kuulusid eri aegadel Tartumaa Pringi (Brinckenhof), Soontaga (Sontack), Vaalu (Wahlenhof), Kuigatsi (Löwenhof), Viljandimaa Suure-Kõpu (Groß-Köppo) ja Valgamaa Vana-Laitsna (Alt-Laitzen) mõis. Tema vend oli titulaarnõunik ja rüütel Paul von Löwenstern ning õde Katharina Jakobine Augusta von Löwenstern (1785 Tartu – 1860 Viin), kes abiellus 1807 Böömimaa päritolu krahv Franz Ludwig von Coudenhovega (1783 Mainz – 1851 Viin). Ludwig von Löwenstern oli abielus Anna Charlotte von Vietinghoffiga. Abielust sündis: Charlotte Konstanze Katharina von Löwenstern (1815 – 1851 Peterburi), jalaväekindral Robert (Roman) von Knorringi (1802 – 1876 Ouchy, Šveits) abikaasa http://ora-web.swkk.de/goe_reg_online/regest.vollanzeige_bio?id=44440[alaline kõdulink] Heinrich von Hagemeister: Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. 2, 1836, lk.78 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 1,2,: Livland, Bd.:2, Görlitz, 1935 lk.737 Leonhard von Stryk: Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil, Der ehstnische District mit vier karten, 1877, lk.133, 157, 158, 159, 192, 346 Heinrich von Hagemeister: Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. 1, 1836, lk.262 William D. Godsey: Nobles and nation in Central Europe, 2004, lk.201[alaline kõdulink] Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1,2,: Estland, Bd.:2, Görlitz, 1935 lk.86
Apomiksis

Apomiksis on õistaimedel esinev suguta paljunemine, kus seeme areneb viljastamata õiest. Apomiksis on aluseks pisiliikide kujunemisele. Apomiktilised pisiliigid esinevad näiteks võililledel, hunditubakatel, kortslehtedel, tuhkpuudel, kibuvitstel, silmarohtudel. Partenogenees
Homeri vaenlane

"Homeri vaenlane" (Homer's Enemy) on Simpsonite 8. hooaja 23. jagu, mis jõudis ekraanile 4. mail 1997. Kent Brockman räägib loo Frank Grimes'ist, mehest, kes pidi oma elu elamiseks hästi palju pingutama. Springfieldi tuumaelektrijaama omanik Mr. Burns oli sellest loost nii liigutatud, et ta palkas Grimes'i enda asetäitjaks. Aga järgmisel päeval nägi Mr. Burns sarnast lugu ühest kangelaskoreast ja palkas koera oma asetäitjaks. Grimes läks tööle tuumaelektrijaama 7G sektorisse, kus ta töötas koos Homeri, Lenny ja Carliga. Grimes hakkas Homerit vihkama ja teda ärritas Homeri rõõmsameelsus, kehv tööeetika ja vastutustundetus. Bart tüdines ära klassiekskursioonist Springfieldi linnahalli ja ostis oksjonilt 1 dollari eest oma äri aadressil 35 Industrial Way, mis oli mahajäetud tehas. Bart jättis Milhouse'i öövalvuriks. Kui Bart tuli järgmisel päeval tagasi, oli vabrik kokku varisenud. Tuumaelektrijaamas ei meeldinud Grimesile Homeri veidrused - Homer sõi Grimes'i lõunat, näris tema monogrammpliiatseid ja ignoreeris algohutusnõudeid. Grimes siiski takistas Homerit joomast katseklaasist väävelhapet, lüües selle Homeri käest vastu seina. Kuid Mr. Burns läks mööda sealt ja noomis Grimes'i selle eest, kuna sai olukorrast valesti aru. Ta otsustas siiski anda Grimesile uue võimaluse, aga kärpis palka. Grimes kuulutas ennast Homeri vaenlaseks. Homer üritas Grimesi maha rahustada, kutsudes ta enda juurde õhtusöögile. Kuid see vihastas Grimesi rohkemgi veel - Homeril oli "võrratu elu, perekond, geeniusest tütar, kaunis naine, tehaseomanikust poeg, unistustekodu, kaks autot, Homer on võitnud Grammy, on käinud tuuril rokkstaaridega, oli sõber president Gerald Fordiga ja on isegi kosmoses käinud". Grimes ise pidi tegema kahte tööd ja elama korteris kahe keeglisaali vahel. Grimes ütles Homeri näitel, mis on USA-l viga: "Homer naudib elu täiel rinnal, teeb nii vähe tööd kui võimalik ja elab temasuguste tööloomade arvelt." Ta ütles ka, et kui Homer oleks elanud mõnes muus riigis, oleks ta juba nälga surnud ja lahkus vihaselt. Järgmisel päeval üritas Homer teenida austust Grimesi poolt, mängides mannekeentöötajat, aga ebaõnnestus. Grimes rääkis Lennyle ja Carlile et Homer on lapsik, aga nad ütlesid, et Homer on väga korralik. Grimes ütles, et kui ta saaks tõestada, et Homeri IQ on 6-aastase lapse tasemel, sureks ta õnneliku mehena. Grimes pani siis Homeri kirja tuumaelektrijaama disainivõistlusele, mis oli lastele. Homer ei teadnud, et see on lastele ja tahtis seal tõestada oma professionaalsust. Kuid auhindade tseremoonial Homer sai esikoha. Grimes sai seepeale väga vihaseks ja hakkas jooksis amokki terves tuumaelektrijaamas. Ta haaras ka kõrgepingekaablist, kuulutades valjult, et ta on Homer Simpson ja seetõttu ei vaja kummikindaid, sai elektrilöögi. Matustel jäi Homer magama ja uniselt palus, et Marge telekanalit vahetaks, mille peale kõik leinajad hakkasid naerma samal ajal, kui kirst sängitati maasse.
Velenje Rudar

Velenje Rudar (ametlikult Nogometni Klub Rudar Velenje) on 1948 asutatud Sloveenia jalgpalliklubi, mille kodulinn on Velenje ja -väljak Ob Jezeru. Võitnud korra Sloveenia karika. Sloveenia karikavõistlused Võitja (1): 1997/98 Klubi veebileht
Heinrich Johann von Wrangell

Heinrich Johann von Wrangell (vene Гейнрих Иоган (Андрей Иванович) Врангель; 9. detsember 1736 – 23. mai 1813 Sompa) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane, Andja vabahärra. Ta oli kindralleitnant (1791), riiginõunik, Tallinna asehaldurkonna asekuberner 13. oktoobrist 1783 kuni 23. septembrini 1786, Tallinna asehaldur 23. oktoobrist 1786 kuni 28. novembrini 1796. Talle kuulusid Virumaal Sõmeru, Sompa, Tärivere ja Uhe, ning Tartumaal Sangaste kihelkonna Väike-Puka mõis. Püha Georgi orden (30. juuli 1773) Püha Vladimiri ordeni 2. järk (1791) Heinrich Johann von Wrangelli vanemad olid Nils Johann von Wrangell (1709–1778) ja Kalvi mõisast pärit Auguste Gertrude von Essen. Tema isa oli Andja vabahärra ja Tartumaal asunud Soontaga, Kivijärve, Väike-Puka, Kandle ja Leevi mõisahärra, ning Rootsi feldmarssal Carl Henrik Wrangeli (1681–1755) vennapoeg. Ta abiellus 1778 Jakobine Elisabeth von Löwensterniga (1756–1818), kes oli Uue-Antsla mõisnik ja rittmeister Valentin Johann von Löwensterni (suri 1770) ja Kuigatsi (Kuikatz) mõisast pärit Hedwig Jakobina von Dückeri tütar. Abielust sündisid: Andreas Georg Carl Heinrich (1779–1809), staabirittmeister Reinhold Johann (1780–1859), leitnant, Sõmeru pärushärra Nils Ludwig (1781), suri lapsena Julie (1781–1862), 1822. aastast kindralmajor Wilhelm Blau (suri 1866) abikaasa Karl Johann (1782–1865), ohvitser, Virumaa kreisikohtunik; Sompa, Uhe ja Tärivere mõisa pärushärra. Otto Wilhelm (1785–1822), ooberstleitnant tütar, abielus Friederici Nils Ludwig (1786–1847), ooberst, Vilniuse asekuberner, tõeline riiginõunik Alexander (1790–1845), ooberstleitnant, Vilniuse politseimeister Nicolai (Nils) (1793–1794) August Gotthard (1795), ohvitser Friederike, 1822. aastast insenerkindral Wilhelm van der Weyde abikaasa Henry von Baensch, Geschichte der Familie von Wrangel vom Jahre Zwölfhundertfünfzig bis auf die Gegenwart. Nach Urkunden und Tageb chern bearbeitet. Hälfte 1, Elibron Classics: Adamant Media Corporation, ISBN 142124750X, lk.344–347 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,1,: Estland, Bd.:1, Görlitz, 1930, lk.585–586
Tangens

Tangens ehk tangensfunktsioon (sümbol: tan) on matemaatikas üks trigonomeetrilistest funktsioonidest. Täisnurkse kolmnurga järgi defineeritakse tangens nii: täisnurkse kolmnurga mittetäisnurkse nurga α tangensiks nimetatakse selle nurga vastaskaateti a ning lähiskaateti b pikkuse jagatist. tan ⁡ α = a b {\displaystyle \tan \alpha ={a \over b}} Tangensfunktsioon on siinuse ja koosinusega seotud järgmiselt: tan ⁡ θ ≡ sin ⁡ θ cos ⁡ θ , {\displaystyle \tan \theta \equiv {\frac {\sin \theta }{\cos \theta }},\,} kusjuures viimast seost kasutatakse tihti tangensfunktsiooni defineerimiseks. Tangensfunktsioon ja kootangensfunktsioon on seotud järgmiselt: tan ⁡ θ ≡ cot ⁡ ( π 2 − θ ) ≡ 1 cot ⁡ θ . {\displaystyle \tan \theta \equiv \cot \left({\frac {\pi }{2}}-\theta \right)\equiv {\frac {1}{\cot \theta }}.} Tangens on perioodiga π {\displaystyle \pi }  : tan ⁡ ( x + π ) = tan ⁡ ( x ) {\displaystyle \tan(x+\pi )=\tan(x)\,} Tangens on igas vahemikus ( k π − π 2 , k π + π 2 ) , k ∈ Z {\displaystyle \left(k\pi -{\frac {\pi }{2}},k\pi +{\frac {\pi }{2}}\right),k\in \mathbb {Z} } monotoonselt kasvav. Tangens on paaritu funktsioon: tan ⁡ ( − x ) = − tan ⁡ x . {\displaystyle \tan(-x)=-\tan x.\,} Tangensfunktsiooni nullkohad on x = n ⋅ π   ; n ∈ Z . {\displaystyle x=n\cdot \pi \ ;\quad n\in \mathbb {Z} .} Kõik nullkohad on esimest järku. Tangensfunktsiooni poolused on x = ( 1 2 + n ) ⋅ π   ; n ∈ Z {\displaystyle x=\left({\frac {1}{2}}+n\right)\cdot \pi \ ;\quad n\in \mathbb {Z} } Kõik poolused on esimest järku. Taskuarvutid arvutavad siinust, koosinust, tangensit ja teisi trigonomeetrilisi funktsioone reeglina kraadides antud argumendi järgi, tabelarvutuspaketid (Excel, LibreOffice Calc ja teised) aga radiaanides antud argumendi järgi. Arkustangens Hüperboolne tangens
Karl Gustav von Cahdeus

Karl Gustav von Cahdeus (ka Cadaeus ja Cadens) (suri 14. (ukj 25. aprillil) 1768 Tallinnas) oli Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane. Karl Gustav von Cahdeus oli kindralmajor (25. detsember 1755), kindralporutšik (16. märts 1762) ja Eestimaa kubermangu viitsekuberner 16. märtsist 1762 kuni 11. aprillini 1768. K. G. von Cahdeus immatrikuleeriti 17. mail 1764 Liivimaa (Nr.183) ja 31. jaanuaril 1765 Eestimaa (Nr.172) rüütelkonda. Talle kuulus Liivimaal Lemsalu kihelkonnas Šķirstiņi mõis, mille ta müüs 1751. aastal 8584 taalri eest õuekohtu sekretär ja assessor von Fischerile. Tema vanemad olid brigadir ja 1723. aastast Šķirstiņi mõisnik Albrecht von Cahdeus ja Apollonia von Funcken. Tema ema oli Rootsi kindralmajori ja Riia viitsekuberneri Rembert von Funckeni (suri 1709) ja Läänemaalt Paadrema mõisast pärit vabapreili Helene von Uexkull-Güldenbandi tütar. Tema 1788. aastal surnud abikaasa Christina Lovisa pärines Clodt von Jürgensburgide suguvõsast. TLA, f. 237, n. 1, s. 24, L 67p [1]. Erik Amburgeri andmebaas. Nr 2492 [2]. Paucker, Carl Julius Albert. Die Civil- und Militär-Oberbefehlshaber in Ehstland: zur Zeit der Kaiserlich Russischen Regierung von 1704 bis 1855. Dorpat: 1855, lk 20. Klingspor, Carl Arvid von. Baltisches Wappenbuch. Wappen sämmtlicher, den Ritterschaften von Livland, Estland, Kurland und Oesel zugehöriger Adelsgeschlechter. Stockholm: 1882 vapp info. Hagemeister, Heinrich von. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Teil. Riga: E. Frantzen, 1836, lk 160 [3]. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: 1930, lk 312 [4]. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd II. Görlitz: 1930, lk 502 [5]. ID puudub veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital" ID puudub veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Georg Friedrich von Grotenhielm

Georg Friedrich von Grotenhielm (Venemaal tuntud kui Georgi Jevstafjevitš, vene keeles Георгий Евстафьевич фон Гротенгельм) (19. oktoober 1721 – 8. september 1798) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane. Grotenhielm põlvnes 1653. aastal aadeldatud suguvõsast. Tema isa oli Roodi ja Kolu mõisnik rittmeister Magnus Gustav von Grotenhielm (1687–1753) ja ema Stettinist pärit Charlotta Sophia Elisabeth Marcks (1704–1743). 1738. astus ta Venemaa sõjaväeteenistusse. Tema esimene teenistuskoht oli Butõrski jalaväepolk. 1757. aastaks oli ta saanud premier-majoriks. Osales Seitsmeaastases sõjas, kus oli 1759. aastal Laadoga polgu alampolkovnik. 1762. aastal ülendati polkovnikuks ja Vene-Türgi sõjani alguseni teenis ta Butõrski jalaväepolgu komandörina. Sõjas türklastega näitas üles vaprust ja teda autasustati nii Püha Georgi III klassi kui ka Püha Anna ordeniga. 1774. aastal anti talle kindralporutšiku aukraad. Pärast sõda teenis ta Valgevene diviisis. 1779. aastal sai temast Eestimaa viitsekuberner, kellena oli ametis 1783. aastani. 1783−1786 oli ta Tallinna asehaldurkonna tsiviilkuberner. Selles ametis hoolitses ta uue asehalduskorralduse rakendamise eest Balti kubermangudes. 1786. aastal ülendati kindral en chef'iks ja nimetati senaatoriks. Läks aga juba järgmisel aastal haiguse tõttu erru ja veetis viimased eluaastad Roodi mõisas. 8. augustil (vkj) 1780 immatrikuleeriti ta Liivimaa rüütelkonna matriklisse. 1752. aasta 4. juulil (vkj) oli suguvõsa võetud Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Tema isa Magnus Gustav von Grotenhielm oli talle restitueeritud Roodi suguvõsamõisa müünud 1743. aastal Pärnu raehärra Jakob von Dohrenile. Grotenhielm lunastas nüüd mõisa välja ja pantis mõisa seejärel Dohrenile, kuid ta tegi seda ilma riigipoolse kinnituseta. Tema noorem vend porutšik Niels Diedrich von Grotenhielm püüdis 1763. aastal kasutada oma eelisostuõigust (Näherrecht), kuid kaotas Liivimaa õuekohtus. Kaasus kaevati edasi riigijustiitskolleegiumi ja 1772. aastal võeti mõis hoopis riigile. Keisrinna Katariina II doneeris Roodi aga 1773. aastal kindral von Grotenhielmile, kellele see kuulus veel 1785. aastal. Samuti oli tema omanduses Järvamaal Kolu mõis. Püha Georgi ordeni III klass (27. juuli 1770) Püha Anna orden (1771) Püha Aleksander Nevski orden Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Oesel. Tartu: Osaühing „Ilutrükk”, 1935, lk 501 [1]. Lenz, Wilhelm. Deutschebaltisches biographisches Lexikon 1710−1960. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1970, lk 265. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd II. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930, lk 234. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der ehstnische District mit vier karten. 1877, lk 308-309 [2]. TLA, f. 31, n. 1, s. 62, L 95 [3]. ID puudub veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Lampivaara ametüstikaevandus

Lampivaara ametüstikaevandus on üks väheseid kaevandusi kogu maailmas, mis on külastajaile avatud. Ta tegutseb Pyhä-Luosto tundruahelikku kuuluval Lampivaara tundrul, kuhu viib Ukko-Luosto tundru juurest 2,5 km pikkune jalgrada, mis jõuab 3 kilomeetri järel tagasi maanteele Rykimäkero juurde parklasse . Külastajaid tutvustatakse ametüsti tekkelooga; räägitakse selle kalliskivi osast mitmete rahvaste uskumustes; lõpuks võib iga külastaja ise kaevata endale õnnekivi, mille võib endaga kaasa viia. . (PDF) Kaart ja muu teave külastajale[alaline kõdulink] "Kaivosyhtiö Arctic Ametisti Oy". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. oktoober 2007. Vaadatud 3. juulil 2009. Kaevanduse pilt
Stian Aarstad

Stian Aarstad (sündinud 1976) on Norra pianist ja süntesaatorimängija, kelle hiilgeaeg oli aastatel 1993–1997, mil ta mängis black metal'i bändis Dimmu Borgir klaverit ja süntesaatorit. Aastatel 1998 ja 1999 produtseeris Stian EP "Vaakevandrig" samanimelisele unblack metal'i bändile. 2000. aastail oli Stian Aarstad bändi Enthral pianist, kuid lahkus sellelt kohalt bändi kolmanda albumi salvestamise ajal. Aastal 2007 töötas ta bändis ka heliinsenerina. Enne seda, kui Stian läks ansamblisse Dimmu Borgir, ei kuulanud ta metal'it ning eelistas hoopis klassikalist muusikat.
Bonnier

Bonnier on 1804. aastal asutatud Rootsi kirjastuskontsern. See sai alguse, kui Gerhard Bonnier asutas Kopenhaagenis raamatukaupluse. 1837. aastal asutati Stockholmis raamatukirjastus Albert Bonniers Förlag. 1924. aastal ostis perekond Bonnier Rootsi päevalehe Dagens Nyheter enamusosaluse, 1929. aastal tollase Rootsi suurima ajakirjade kirjastaja Åhlén & Åkerlunds. 1944. aastal asutas Bonnier õhtulehe Expressen, millest sai edukas väljaanne. 1950. aastal hakkas Bonnier kirjastama koomikseid ja 1965. aastal välja andma huvialaajakirju. 1973. aastal laienes perefirma filmiärisse, ostes suurima Rootsi filmitootmisettevõtte SF. 1976. aastal alustas tegevust perekond Bonnierile kuuluv majandusleht Dagens Industri. 1984. aastal hakkas Bonnier kirjastama ajakirja Science Illustrated. 1989. aastal asutas Bonnier ajalehe Äripäev. Alates 1997. aastast on Bonnier omandanud järk-järgult aktsiaid Rootsi suurimas telekanalis TV4, 2009. aasta seisuga kuulub Bonnierile ligi 99% firma aktsiatest. 2005. aastal ostis Bonnier Soome telekanali MTV3 ja raadiojaama Radio Nova. 2006. aastal ostis Bonnier osaluse USA kirjastuses World Publication, mis annab välja umbes 50 ajakirja ning peab käigus ligi pooltsada veebisaiti. Tänapäeval on Bonnier esindatud 25 riigis, kokku on kontsernil osalus 175 ettevõttes üle maailma. Bonnier on senini perefirma. Bonnier Publications Bonnieri koduleht
AS Äripäev

AS Äripäev (varasema nimega Äripäeva Kirjastuse AS) on Eesti ettevõte, mis kirjastab ajalehti Äripäev, Delovõje Vedomosti ja Meditsiiniuudised ning kuukirja RP (Raamatupidaja). Peale ajalehtede ja ajakirjade annab AS Äripäev välja käsiraamatuid ja infolehti, kirjastab majandusteemalisi raamatuid, korraldab majandusteemalisi seminare, konverentse ja koolitusi ning toodab hulgaliselt informatsiooni internetis. Alates 1997. aasta maist on Bonnier Äripäeva ainuomanik. Alates 2010. aasta novembrist kirjastab AS Äripäev kuukirja Imeline Teadus ning alates 2011. aasta oktoobrist kuukirja Imeline Ajalugu. 2016. aasta maikuus võttis AS Äripäev üle kuukirja National Geographic Eesti kirjastamise, mida seni oli teinud Leedu raamatukirjastus Alma Littera. AS Äripäeva peadirektor on alates septembrist 2007 varasem Äripäeva peatoimetaja Igor Rõtov. Sensa Äripäeva uudised internetis https://firma.aripaev.ee/firmast/ http://firma.aripaev.ee/firmast/ Äripäeva emafirma Bonnieri koduleht AS Äripäev Inforegistris
Meelis Mandel

Meelis Mandel (sündinud 13. aprillil 1971) on eesti ajakirjanik. Mandel on õppinud Tallinna Tehnikaülikoolis ja Estonian Business Schoolis. 1993. aastal asus ta tööle Õhtulehes reporterina, 1994. aastal siirdus ajalehte Äripäev. Seal töötas Mandel alul reporteri, seejärel arvamustoimetaja ning 1996. aastast uudistetoimetajana. 2005. aastal sai temast uudistetoimetuse juht ning septembrist 2007 Äripäeva peatoimetaja sellel kohal 1992. aastast olnud Igor Rõtovi asemel. Meelis Mandel on aastate vältel esinenud nii Äripäevas kui ka teistes meediakanalites ajakirjanduse, majanduse, poliitika jt teemadel. Muuhulgas on ta toetanud ettevõtete läbipaistvust ja aastaaruannete tõhusamat avalikustamist, kaitsnud Eesti ajakirjandust korruptsioonisüüdistuste eest ja vastustanud sookvoote. Mandel on Eesti Ajalehtede Liidu nõukogu liige. Meelis Mandelil on kolm last. Meelis Mandeli arvamusartiklid Äripäevas "Kesine parteivalik kinnistub" ÄP, 07.11.2012 "Kui korrumpeerunud on Eesti meedia?" ERR, 02.02.2010 "Ettevõtete aastaaruanded kiiremini ja tasuta!" ÄP, 03.06.2012 "Kolmeraudne" Mihkel Raua juhitud saate külalised on Anvar Samost ja Meelis Mandel "Meelis Mandel: sookvoodid on edukatele naistele alavääristavad" "Vabariigi kodanikud", ETV, 03.04.2012 Meelis Mandel Äripäeva kodulehel (vaadatud 15. augustil 2011) "Äripäeva peatoimetaja Meelis Mandel on äriajakirjanduse tuleviku suhtes optimistlik" Best Marketing, 16.09.2011 (vaadatud 18. detsembril 2012) "Ettevõtete aastaaruanded kiiremini ja tasuta!"[alaline kõdulink] ÄP, 03.06.2012 (vaadatud 18. detsembril 2012) "Kui korrumpeerunud on Eesti meedia?" ERR, 02.02.2010 (vaadatud 18. detsembril 2012) "Meelis Mandel: sookvoodid on edukatele naistele alavääristavad"[alaline kõdulink] "Vabariigi kodanikud", ETV, 03.04.2012 (vaadatud 18. detsembril 2012) "Äripäeva peatoimetaja Meelis Mandel on äriajakirjanduse tuleviku suhtes optimistlik" Best Marketing, 16.09.2011 Riina Kallas "Äripäeva uus peatoimetaja on Meelis Mandel" EPL, 1. juuni 2007 "Meelis Mandel: ajakirjandus päästis kümneid miljoneid" ERR, 17.12.2009
Igor Rõtov

Igor Rõtov (sündinud 14. septembril 1963) on eesti ajakirjanik, ärijuht ja maletaja. Rõtov õppis Tallinna Tehnikaülikoolis majandust ja Tartu Ülikoolis ajakirjandust, mõlemad on tal jäänud lõpetamata. Enne ajakirjandusse tulekut oli ta elukutseline malemängija ja -treener. 1990–91 töötas Rõtov reporterina Rahva Hääles, 1992. aastal siirdus reporteriks ajalehte Äripäev. 1992. aasta sügisel sai temast Äripäeva peatoimetaja ja tegevjuht, septembrist 2007 on ta AS-i Äripäev peadirektor. Rõtov kuulub Euroopa majanduslehtede liidu täitevkomiteesse. 2007 – Valgetähe IV klassi teenetemärk 1995 – Ettevõtluse sõber Tema ema on Merike Rõtova, isa oli Boriss Rõtov, vanaisa Oskar Kuningas, õde Regina Narva. Tema hobid on bridž, male ja kalapüük. Igor Rõtov Äripäeva kodulehel (vaadatud 15. augustil 2011) Igor Rõtov FIDE andmebaasis Biograafia ESBL-is Igor Rõtovi blogi Igor Rõtov Äripäeva
Johannes Lippus

Johannes Lippus VR II/3 (31. detsember 1891 Adavere, Viljandimaa – 15. august 1948 Taišetlag, Taišet, Irkutski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Skouts Üksiku Jalaväepataljoni, alates 20. novembrist 1939 Lahingukooli ülem. Ohvitseride andmekogu
Verner Trossi

Verner Ernst Harald Trossi VR I/3 ja II/3 (11. juuli 1890 Paide – 19. juuni 1953 Narva) oli Eesti ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (kolonel). Lõpetas 1907. aastal Tallinna Reaalkooli. 1919. aasta novembris teenis kapteni auastmes 9. Jalaväepolgus. Ülendati 7. novembril 1919 kiiduväärt teenistuse eest alampolkovnikuks, vanusega 1. november 1919. 1924. aastast Sakala jalaväerügemendi ülem, 1926. aastast Sõjakooli ülem, 1930. aastast 9. Üksiku Jalaväepataljoni ülem Võru-Petseri kaitseringkonna, Võru-Petseri Sõjaväeringkonna (1934–1936), Valga (1. juuni 1936–1939) ja Viru-Järva (1939) sõjaväeringkonna ülem. Vabastati tegevteenistusest 8. novembril 1939. 1940. aasta augustist oli Punaarmee 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse 21. laskurpolgu komandör. Arreteeriti 25. septembril 1950. Suri Narva vangilaagris. Ohvitseride andmekogu