laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Harilik tokkroos

Harilik tokkroos ehk aed-tokkroos (Alcea rosea) on rohttaim kassinaeriliste sugukonnast tokkroosi perekonnast. Harilik tokkroos kasvab looduslikult Ees-Aasia põldudel ning prügi- ja rusuhunnikutes. Tokkroos on olnud Eesti talu traditsiooniline lill, mida on kasvatatud näiteks maja seina ääres. Tuulisemas kasvukohas võib toestamata taim lamanduda. Tokkroos kasvab meelsamini soojas ja päikesepaistelises kohas. Taim pole pinnase suhtes eriti nõudlik, kuid eelistab kuivemat liivakat mulda, mida siiski on väetatud. Kuival ajal vajab ta rohket kastmist. Tokkroos on vastupidav ühe- või mitmeaastane taim. Kõige sagedamini kasvatatakse teda kaheaastase taimena. Taim võib kasvada 2,5–3 meetri kõrguseks. Tokkroosi vars on jäme ja karekarvane. Tokkroosi sõrmhõlmised või sõrmlõhised lehed kinnituvad varrele vahelduvalt. Õied on suured, läbimõõduga 6–10 cm, ning kinnituvad lühikese rao külge. Õied kinnituvad kahe- või kolmekaupa lehekaenaldesse. Looduslikul liigil on õied roosad või kollased, kuid on aretatud hulk liht- ja täidisõielisi sorte, mille õied võivad olla nii valged, roosad, punased, kollased, oranžid kui ka purpursed. Kroonlehed on kuni 5 cm pikad. Vili on jaguvili, mis koosneb 18–40 neerjast seemnisest. Tokkroos õitseb juulist septembrini, sageli esimeste öökülmadeni. Taim paljuneb seemnetega, kuid tihti paljundatakse seda ka juurekaela juurest võetud pistikutega. Pistikust paljundatud taimed on tavaliselt madalamad ja õiterikkamad. Rahvameditsiinis on taime osi kasutatud nahka pehmendava ainena ning kõhulahtistina, samuti tema põletikuvastase toime pärast, näiteks igemete veritsemise korral. Tema õietee parandab seedimist, kaitseb limaskesti ning leevendab põletiku korral mao- ja kurguvalu. Turgutavat teed saab lehtedest. Lehemähis aitab paisete korral. Õitest tehakse näole auruvanne ning kanget tõmmist lisatakse nii näomaskidesse kui salvidesse. Seemnetega on rahvameditsiinis ravitud neeru- ja sapikivivalu. Tumedaõieliste tokkrooside kroonlehed sisaldavad värvainet altiini ning neid on pruugitud veinide, likööride, toitude ning siidi värvimiseks. "Juhani puukool". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. oktoober 2009. Vaadatud 26. september 2009. Toivo Niiberg Tokkroos püüdleb kõrgustesse Aialeht.ee 20.08.2012 [alaline kõdulink] Harilik tokkroos andmebaasis eElurikkus
Alise Stein-Anvelt

Alice (Alise) Stein-Anvelt (sünninimi Leevald, ka Lewald ja Levald); venepäraselt Алисе (Ализе) Пауловна Стейн-Анвельт; 9. oktoober (vkj)/ 21. oktoober 1899 Riisipere vald, Nissi kihelkond, Harjumaa – 15. aprill 1991 Tallinn) oli eesti kunstnik ja revolutsionäär; II Riigikogu liige, NSV Liidu Kunstnike Liidu liige. Liitnimi Stein-Anvelt tulenes illegaalse poliitilise tegevuse ajal kasutatud varjunimest "Stein" ja abiellumisel Jaan Anveldiga võetud perekonnanimest. Ta sündis mõisatöölise perekonnas. Lõpetas 1914 Tallinna 6-klassilise tütarlaste algkooli. Oli 1915 Volkovitsa mõisa aia- ja köögitööline Peterburi lähistel, 1915–1916 Petrogradi kummivabriku Treugolnik tööline. Naasis 1917 Eestisse, kus töötas aasta Munalaskme külakoolis õpetajana. 1919–1925 töötas illegaalse EKP KK juures Tallinnas, selle hulgas 1922. aastani Viktor Kingissepa masinakirjutaja ja sidepidajana, ka masinakirjutaja, korrektori ja ladujana põrandaalustes trükikodades. Osales 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatses. Siirdus 1925 partei korraldusel NSV Liitu, kus sai nime Stein. Sai kunstihariduse Moskvas VHUTEIN-s, mille lõpetas 1930 maalikunstnikuna. Pidas mitut töökohta Venemaal, enne Eestisse naasmist 1945 viibis ka Jaroslavli Eesti kunstiansambli juures. On loonud revolutsiooni, Teise maailmasõja ja sotsialistliku ülesehitusöö teemalisi maale. Hiljem tegeles põhiliselt portree-, lille- ja maastikumaalide, akvarellide ja joonistustega. Esinenud näitustel Moskvas aastast 1930, korduvalt Tallinnas, sh isikunäitustel 1967, 1969, 1982. Kirjutas mälestusraamatu "Valguses ja varjus: unustamatuid inimesi ja sündmusi" (avaldatud 1988), kus on muuhulgas mälestusi Viktor Kingissepast ja Jaan Anveldist. Alise Stein oli punakomandör Paul Leevaldi õde ja Jaan Anveldi abikaasa. Neil oli tütar Kima ja poeg Jaan. Nissi koguduse sündinute ja ristitute nimekiri 1892-1926. Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.1218.1.234 II RIIGIKOGU, 31.05.1923-14.06.1926 Eesti Rahvusraamatukogu virtuaalnäitus "Meie parlament ja aeg : fakte, sündmusi, dokumente, inimesi" Ajaloolane Jaak Valge: Anvelti vanaema võttis Nõukogude Liidu kodakondsuse. www.postimees.ee, 22. mai 2018 Документы прошлого. Письмо рабочего-коммуниста Генеральному секретарю его партии - Сталину., 18-01-02 Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000. AS Kirjastus Ilo. 2003 Alise Stein-Anvelt Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Alice Stein-Anvelt (Leevald), 20.10.1900 Vardi v., Harjumaa – 15.04.1991 Tallinn, Eesti Rahvusraamatukogu
Austurgrunne neem

Austurgrunne neem ehk Austurgrunne säär on pikk kitsas neem Vormsi põhjarannikul. Foto
Viktor Tarmas

Viktor Tarmas (kuni 1937. aastani Viktor Tomberg; 19. november 1891 Sindi, Pärnumaa – 20. märts 1963 Tallinn) oli Eesti diplomaat, poliitik ja advokaat. Lõpetas 1915 Moskva ülikooli õigusteaduskonna. 1918- aastal oli Viktor Tomberg Järva maakonnavalitsuse esimees, seejärel Ajutise Valitsuse komissar Järvamaal. Asutava Kogu liige. Aastatel 1922–1924 oli ta kontroll-opteerimiskomisjoni esimees ja peakonsul Petrogradis (Eesti peakonsulaadi rüüstamisest 3. aprillil 1923 pääses ta eluga), 1924–1926 vandeadvokaat Tartus, 1926–1930 Paides ja 1930–1932 Tallinnas. Oli nõukogude vangistuses 1944–1945 süüdistatuna spekuleerimises ja Irkutski oblastis Angarlagi vangilaagris 1950–1956 poliitilistel põhjustel. http://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=ERA.31.1.8:168 Ajutise Valitsuse otsus 24. detsembrist 1918 nr. IV. okupatsioon.ee
Viktor Tomberg

See artikkel on tõlkijast; kuni 1937. aastani kandis Viktor Tombergi nime diplomaat, poliitik ja advokaat Viktor Tarmas Viktor Tomberg (12/25. november 1915 Pärnu – 5. jaanuar 1984 Tallinn) oli eesti tõlkija. Ta õppis 1934–1935, 1936–1941 ja 1946–1950 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas. Mobiliseeriti 1941, oli tööpataljonis ja Eesti Laskurkorpuses. Aastatel 1945–1946 oli ta rahvakohtunik, 1946–1950 Eesti NSV kohtuministeeriumi ametnik ja 1950–1951 notar. 1951–1956 töötas Tomberg toimetajana Eesti Riiklikus Kirjastuses ja 1956–1964 kirjastuses Eesti Raamat ning aastast 1964 oli vabakutseline tõlkija. Alates 1948. aastast oli Tomberg NLKP liige. Tomberg tõlkis peamiselt uuemat saksa kirjandust, näiteks Erich Maria Remarque´i teoseid, nagu "Läänerindel muutuseta" (1929, "Im Westen nichts Neues"; eesti keeles 2000, kordustrükk 2006) "Arc de Triomphe" (1946; eesti keeles 1975, kordustrükk 1976, 2004, 2024) "Aeg antud elada, aeg antud surra" (1954, "Zeit zu leben und Zeit zu sterben"; eesti keeles 1959, kordustrükk 1993) "Lissaboni öö" (1962, "Die Nacht von Lissabon"; eesti keeles 1964, kordustrükk 1993; 2000). Avaldanud Tom Bergi nime all nuputamisülesandeid.
Thomas Curtis

Thomas Pelham Curtis (9. jaanuar 1873 San Francisco – 23. mai 1944) oli USA kergejõustiklane, 1896. aasta suveolümpiamängude olümpiavõitja. Ta mängis klubis Boston Athletic Association. Elukutselt oli ta elektriinsener. Ateena olümpiamängudel võistles Thomas Curtis Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi üliõpilasena. Esimesel päeval, 6. aprillil võitis ta 100 m jooksus oma eeljooksu 12,2-ga. See aeg andis sakslasele Fritz Hofmannile olümpiahõbeda, kuid Curtis loobus finaalist, sest see oli vahetult enne tema põhiala 110 m tõkkejooksu finaali. 7. aprillil võitis Curtis oma tõkkejooksu eeljooksu (18,0) ja 10. aprillil ka finaali (17,6). Tema peakonkurent inglane Grantley Goulding kaotas finaalis ainult 5 sentimeetriga. Ülejäänud finalistid loobusid võistlusest. Harrastusfotograafina tegi Curtis Ateena olümpiamängudel palju väärtuslikke pilte. Pärastpoole tegi ta Massachusettsi rahvuskaardis sõjalist karjääri ja oli I maailmasõja ajal Massachusettsi kuberneri Calvin Coolidge'i sõjaline nõunik. Insenerina osales ta röstri leiutamises. Olümpiamängudest kirjutas ta humoristliku mälestusteraamatu "High Hurdles and White Gloves" (1932). Thomas Curtis veebisaidil Olympedia (inglise) Kergejõustik 1896. aasta suveolümpiamängudel
Valgehobusemäe suusakeskus

Valgehobusemäe suusakeskus (ka Valgehobusemäe Suusa- ja Puhkekeskus) on suusa- ja puhkekeskus Järvamaal Järva vallas Valgehobusemäe jalamil. Valgehobusemäe Suusa- ja Puhkekeskus
Vladimir Putini teine valitsus

Vladimir Putini valitsus oli Venemaa Föderatsiooni Valitsus 8. maist 2008 kuni 7. maini 2012. Peaminister Vladimir Putin Peaministri esimene asetäitja Igor Ivanovitš Šuvalov Peaministri esimene asetäitja Viktor Aleksejevitš Zubkov Peaministri asetäitja Dmitri Nikolajevitš Kozak Peaministri asetäitja Igor Ivanovitš Setšin Peaministri asetäitja Aleksandr Hloponin (alates 19. jaanuarist 2010) Peaministri asetäitja Dmitri Rogozin (alates 23. detsembrist 2011) Peaministri asetäitja Vladislav Surkov (alates 27. detsembrist 2011) Peaministri asetäitja Sergei Borissovitš Ivanov (22. detsembrini 2011) Peaministri asetäitja Aleksei Leonidovitš Kudrin (26. septembrini 2011) Peaministri asetäitja Sergei Semjonovitš Sobjanin (21. oktoobrini 2010) Peaministri asetäitja Aleksandr Dmitrijevitš Žukov (20. detsembrini 2011) Välisminister Sergei Lavrov Siseminister Rašid Gumarovitš Nurgalijev Kaitseminister Anatoli Serdjukov Rahandusminister Aleksei Kudrin (26. septembrini 2011), Anton Siluanov (alates 16. detsembrist 2011) Põllumajandusminister Jelena Skrõnnik Tsiviilkaitse,- erakorraliste olukordade ja loodusõnnetuste minister Sergei Šoigu Kommunikatsiooni- ja massimeedia minister Igor Štšegolev Kultuuriminister Aleksandr Avdejev Majandusarengu minister Elvira Nabiullina Haridus- ja teadusminister Andrei Fursenko Energeetikaminister Sergei Šmatko Tervise- ja sotsiaalarengu minister Tatjana Golikova Tööstus- ja kaubandusminister Viktor Hristenko Justiitsminister Aleksandr Konovalov Loodusressursside minister Juri Trutnev Regionaalarengu minister Viktor Basargin Spordi- turismi- ja noortepoliitika minister Vitali Mutko Transpordiminister Igor Jevgenevitš Levitin Välisluureteenistuse (SVR) direktor, Mihhail Jefremovitš Fradkov Föderaalne Julgeolekuteenistus (FSB) direktor Aleksandr Vassiljevitš Bortnikov Valitsusaparaadi juhataja Sergei Sobjanin (21. oktoobrini 2010), Vjatšeslav Volodin (2010–2011), Anton Vaino (alates 27. detsembrist 2011) Julgeolekunõukogu Nikolai Platonovitš Patrušev Peaprokurör Juri Jakovlevitš Tšaika Venemaa keskpanga esimees Sergei Mihhailovitš Ignatjev "CIA Home > Library > Publications > World Leaders > World Leaders - R > Russia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. september 2012. Vaadatud 12. jaanuaril 2010.
Juan Demóstenes Arosemena

Juan Demóstenes Arosemena Barreati (24. juuni 1879 Panamá – 16. detsember 1939 Penonomé) oli Panama president 1. oktoobrist 1936 kuni surmani.
Elisabeth Hasselbeck

Elisabeth Hasselbeck (neiupõlvenimi Filarski; sündinud 28. mail 1977) on Emmy auhinna võitnud Ameerika Ühendriikide saatejuht. Ta võistles telesaates "Survivor: The Australian Outback" (2001) ning oli 2003. aastast vestlussaate "The View" kaassaatejuht. Elulookirjeldus saate "The View" kodulehel
Arnold Torpel

Arnold Torpel (hiljem ka Jo(h)nny Arno(ld) Torpel; 22. oktoober 1920 Tallinn – 2. august 1995 Long Beach, Los Angelese maakond, California, USA) oli eesti poksija ja hilisem välis-eesti kultuuri- ja sporditegelane. Ta poksis Tallinna Poksiklubis. Torpel oli kahekordne Eesti meister, 1938. aastal kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) ja 1939. aastal kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg). Ta osales Eesti–Soome maavõistlusel kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1938. aastal, kus ta kaotas oma kohtumise. Ta osales märtsis 1939 Eesti–Poola maavõistlusel kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg), kus ta kaotas oma kohtumise. Ta osales kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1937. aastal Tallinn–Stockholmi linnavõistlusel, kus ta võitis oma kohtumise ning Tallinn–Rooma linnavõistlusel, kus ta kaotas oma kohtumise. Saadeti 30. juunil 1941 sunniviisiliselt Venemaale. Ta põgenes 1944. aastal Rootsi. Ta asus elama Malmösse ning võistles ka sealse poksiklubi eest, kuid näitles asjaarmastajana ka eesti teatrites. Ta läks septembris 1950 Kanadasse. Ta võttis osa eelkõige Toronto eestlaste kultuuri- ja spordielust ning oli eesti teatrites etleja ja näitleja. Ta oli Torontos 24. mail 1951 spordiselts "Kalevi" üks asutajaid ning 14. juulil 1972 Välis-Eesti Spordiliidu üks asutajaid. Johnny. "Meie poksijate saatusest". Vaba Eesti Sõna nr 52, 26. detsember 1968. Lk 10 A. T. "Poksimeister V. Leet hukkunud". Vaba Eesti Sõna nr 3, 16. jaanuar 1969. Lk 14 Johnny Torpel. "40 aastat dramaatilisest jalgpallilahingust. Kurbmänguga lõppenud Eesti–Läti maavõistlus Tallinnas". Vaba Eestlane nr 70, 18. september 1980. Lk 7 ning nr 71, 23. september 1980. Lk 7 "memento.ee" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. november 2014. Vaadatud 3. novembril 2014. "Sport. 1. Torpel kaotas Malmös.". Välis-Eesti nr 42, 21. oktoober 1945. Lk 7 "Torontos asutati "Kalev"". Eesti Post nr 11, 23. mai 1951. Lk 1 "Asutati Välis-Eesti Spordiliit". Vaba Eesti Sõna nr 32, 10. august 1972. Lk 6 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009 Arnold Torpeli sporditulemused
Glenn Beck (telesaade)

"Glenn Beck" on Ameerika Ühendriikide Fox News Channeli poliitikasaade, mida juhib konservatiivne kommentaator Glenn Beck. Saadet edastas varem CNN Headline News (nüüd HLN). Esimene saade läks FNC-s eetrisse 19. jaanuaril 2009. Pärast FNC-sse üleminekut tõusid tema reitingud märgatavalt. 2009. aasta augustis ületas ta reitingute poolest isegi Fox Newsi populaarset saatejuhti Bill O'Reillyt. Reedeste saadete motoks oli "Honest Questions", mille käigus ta intervjueeris selliseid kuulsaid inimesi nagu Ron Paul, Al Sharpton, Janice Dickinson, Larry King, Benjamin Netanyahu, Anderson Cooper ja Ben Stein. Matea Gold. Fox News' Glenn Beck strikes ratings gold by challenging Barack Obama - Los Angeles Times, 06.03.2009 Big Beck: Goes over 3 million viewers, beats O’Reilly in demo: Cable News Ratings for Wednesday, August 26, 2009 - TV by the numbers.com, 27.08.2009
GEICO

Government Employees Insurance Company (lühend GEICO) on Ameerika Ühendriikides sõidukikindlustust pakkuv ettevõte. Berkshire Hathaway 10-K Koduleht
Kabala soo

Kabala soo (ka Kabala raba) on soo Lääne-Virumaal Vinni vallas Viru-Kabala küla ääres.
Tähtaeg

Tähtaeg on kindlaks määratud ajavahemik või ajahetk, enamasti ajahetk (kuupäev, kellaaeg vm), milleks mingi toiming peab olema tehtud või lõpetatud. Õigusteaduses on tähtaeg tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 134 järgi "kindlaksmääratud ajavahemik, millega on seotud õiguslikud tagajärjed". Tähtpäev Aegumistähtaeg Õigust lõpetav tähtaeg Menetlustähtaeg
Tähtpäev (majandus)

Tähtpäev ehk tärmin on kalendripäev, mil tähtaeg lõpeb. Tähtpäev võib olla määratud ka päevast väiksema ühiku täpsusega, näiteks kellaajaga. Tingimusi, millal tähtpäev saabub, reguleerib Eesti kehtivas õiguses tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 136.
MD16

MD16 on Cheetah-i rütmimasin (trummimasin?) MD16 arvuti mälumoodul MD16 on kuvari mark MD16 on ehitusmaterjal MD 16 elektroonilist muusikat viljelev ansambel. [1]
Aegumistähtaeg

Aegumistähtaeg on tähtaeg, mille jooksul nõue aegub, st mille järel võib kohustatud isik keelduda oma kohustuse täitmisest. Nõudeõiguse aegumine Parim enne
Nõue

Nõue on subjektiivne õigus nõuda teiselt isikult teo tegemist või sellest hoidumist. Aegumistähtaeg "Tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 142 lõige 1". Riigi Teataja.
Henry Louis Gates

Henry Louis Gates (inglise keeles Henry Louis Gates, Jr.; sündinud 16. septembril 1950) on Ameerika Ühendriikide kirjanduskriitik, haridustegelane, publitsist ja ajakirjanik. Teda on tunnustatud mustanahaliste kultuuri uurimise eest.[viide?] 1999 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks
RSA (algoritm)

RSA (Rivest-Shamir-Adleman) on avaliku võtmesüsteemiga krüpteerimise algoritm andmeedastuses. Aastal 1977, natuke aega pärast seda, kui oli esitatud avaliku võtmesüsteemi idee, koostasid kolm matemaatikut Ron Rivest, Adi Shamir ja Len Adleman näite sellest, kuidas sellist meetodit saaks kasutada. Nende auks nimetati meetod RSA skeemiks. See süsteem kasutab salajast ja avalikku võtit. RSA oli kõige populaarsem meetod avaliku võtme krüpteerimiseks ja digitaalseks allkirjastamiseks, Eesti kasutab nüüd elliptilist krüptograafiat. Alustuseks valitakse kaks erinevat algarvu p ja q. Algarvud korrutatakse omavahel; n = pq. Arvutatakse φ(n) = φ(pq) = φ(p)φ(q) = (p − 1)(q − 1). Valitakse eksponent e nii, et SÜT(e, φ(n)) = 1. Teisisõnu peavad e ja φ(n) olema kaasalgarvud. Arvutatakse e pöördarv moodulis φ(n); d ≡ e−1 (mod φ(n)). Selleks saab kasutata laiendatud Eukleidese algoritmi. Täisarvupaar (e, n) on avalik võti ja (d, n) privaatne võti. Sõnumi M saab krüptida valemiga C ≡ M e ( mod n ) {\displaystyle C\equiv M^{e}{\pmod {n}}} ehk M e = q n + C {\displaystyle M^{e}=qn+C} , kus 0 <= C < n {\displaystyle 0<=C<n} . Dekrüptimine toimub vastupidi: M ≡ C d ( mod n ) {\displaystyle M\equiv C^{d}{\pmod {n}}} . Avaliku võtme krüptograafia Heikki Vallaste "RSA (Rivest-Shamir-Adleman)" e-Teatmik: IT ja sidetehnika seletav sõnaraamat
Saku vald (1921)

Saku vald oli vald Harjumaal aastail 1921–1939. Vallamaja asus Kajamaa külas. Saku vald oli olemas olnud juba varem (vaata Saku vald), kuid liideti 1890. aastal Saue vallaga. Valla taasloomise otsustas Harju maakonnanõukogu oma koosolekul 28. mail 1921. Otsuse põhjuseks oli kohalike elanike palve Saku kogukond Saue vallast lahutada. Uue valla piirkonnaks oli Saku mõis, Kiisa karjamõisad[küsitav] ja kõik kogukonna talud ja muud majapidamised. Otsuse kinnitas siseministeeriumi omavalitsuse asjade peavalitsus 2. juunil. Vallavalitsus hakkas asuma tollases Saku külas. Vallavanemaks valiti Jüri Esko. Pärast Eskot oli lühikest aega vallavanem August Altof ja seejärel aastatel 1924–1939 Rudolf Marmor. Valla pindala oli 65 km². Valla asulad olid Juuliku, Kajamaa, Kiisa, Nõmme, Saku, Saku-Mõisaküla, Tõdva. Elanike arv oli 1922. aastal 981, 1934. aastal 841 ja 1939. aastal 783. 1934. aastal oli vallas 149, 1936. aastal 102 talu. 1. aprillil 1939 jagati Saku vald Saue ja Tõdva valla vahel. Vallavanem Rudolf Marmor sai uue Tõdva valla esimeseks vallavanemaks. Maa-ameti kaardirakendused Harju maakonnavalitsuse teadaanne. RT 1921, 71 Saku valla ajalugu Saku valla koduleht (vaadatud 12. detsembril 2014)
Holdre vald

Holdre vald oli vald Valga maakonnas aastail 1921–1939. Vallamaja asus Holdre külas. 1921. aasta 22. veebruaril otsustas Valga maakonnavalitsus 1900. aastal Patküla valla külge liidetud Holdre valla uuesti lahutada ja koos Homuli (Hummuli) valla osaga nimetada uueks Holdre vallaks. Otsus jõustus 1. mail 1921. 1. aprillil 1939 jagati 1939. aasta vallareformiga vald Helme ja Vaoküla valla vahel. Maa-ameti kaardirakendused Valga maakonnavalitsuse teadaanne. RT 1921, 36. Valgas, 20. apr. 1921 a. Nr. 984. Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88., Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938
Hageri vald (1921)

Hageri vald oli vald Harju maakonnas aastail 1921–1939. Vallamaja asus Hageris. 21. detsembril 1920 lahutati Harju maakonnanõukogu otsusega Adila, Maidla ja Kelba kogukonnad Kernu vallast ja Sutlema-Lümandu, Mäeküla ja Rabivere kogukonnad Kohila vallast ja asutati nendest iseseisev Hageri vald. Vallavalitsus hakkas tegutsema Hageri alevikus. 1. aprillil 1939 jagati vald Hageri ja Saue valla vahel. Maa-ameti kaardirakendused Harju maakonnavalitsuse administratiiv-osakonna teadaanne. Tallinnas, 21. augustil 1921 a. Nr. 962. RT 1921, 77.
Rein Laul

Rein Laul (sündinud 20. märtsil 1939) on eesti helilooja ja muusikateadlane. Ta on lõpetanud 1957. aastal Tallinna 2. Keskkooli kuldmedaliga, 1958. aastal klaveri erialal Tallinna Muusikakooli, 1964. aastal muusikateaduse ja 1967. aastal kompositsiooni erialal Leningradi Konservatooriumi ning 1970. aastal muusikateaduse erialal Leningradi Teatri-, Muusika- ja Kinematograafiainstituudi aspirantuuri. Kaitses 1990 Moskva konservatooriumis doktoriväitekirja. 1970. aastast oli ta Leningradi Konservatooriumi teooriaõppejõud (1993. aastast professor). Temalt on vene ja eesti keeles ilmunud teadusartikleid.[viide?] Ta on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia audoktor. Rein Laulu poeg on pianist Peeter Laul. Seitseteist etüüdi Beethoveni muusikast. Scripta Musicalia, 2001 "Muusikavaatlusi." Ilmamaa, 1999 Tallinna Reaalkooli kuld- ja hõbemedaliga lõpetanud läbi aegade, Tallinna Reaalkooli koduleht, 28. jaanuar 2022
Kanepi Gümnaasium

Kanepi Gümnaasium on üldhariduskool Põlva maakonnas Kanepis. Esimesed andmed koolihariduse alguse kohta Kanepi kihelkonnas pärinevad kirikuõpetaja aruandest 1680. aastast. Kanepi köstrikooli tegutsemisest on kirjutatud 1686. aastal. Esimene teadaolevalt maarahva seast pärinev koolmeister oli Kanepi põliselanik Jaan Raudsepp, kes töötas koolmeistrina alates 1700. aastast ning määrati 1731. aastal vakantsi ajal kirikuõpetaja asendajaks. Kanepi Gümnaasium loeb oma haridustegevuse eelkäijaks 1804. aastal asutatud Kanepi kihelkonnakooli, mille asutas alates 1780. aastast Kanepi kirikuõpetajana teeninud Johann Philipp von Roth. Rothi asutatud poiste kihelkonnakool oli uut tüüpi kihelkonnakool (Parochialschule), mis Liivimaal alles 1819. aasta talurahvaseadusega üldiseks tunnustati. Kihelkonnakooli õppekavades olid lisaks tavaainetele (lugemine, kirjutamine, rehkendamine ja katekismus) ka maateadus, ajalugu, laulmine, võimlemine, põllutöö, käsitöö ja makettide valmistamine mitmesuguste hoonete ehitamiseks. Oma õppekava ja töökorraldusega lõi Kanepi kihelkonnakool eesti tulevasele pedagoogikateadusele uue – vastastikuse õpetamise meetodi. 1925 – Kanepi Kõrgem Algkool 1927 – Kanepi 6-klassiline Algkool 1937 – Kanepi Mittetäielik Keskkool 1946 – Kanepi 7-klassiline Kool 1959 – Kanepi 8-klassiline Kool 1960 – Kanepi Keskkool 1997 – Kanepi Gümnaasium Koolis asub oma muuseum. Kanepi Gümnaasiumi arengukava aastateks 2006–2010. Kanepi Vallavolikogu 19.01.2006.a määrus nr 7. (Kasutatud 29. augustil 2011.) https://web.archive.org/web/20181023144710/https://kanepig.edu.ee/public/file/info/Kanepi_G_Meie_Kooli_Lugu.pdf (vaadatud 23.10.2018) http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=537 (vaadatud 30.07.2013) Milvi Hirvlaane. Kanepi kool läbi kahe sajandi. Kanepi Gümnaasium 2004. 309 lk. Kooli koduleht
Peeter Laul

Peeter Laul (sündinud 28. novembril 1977 Leningradis) on eesti juurtega pianist ja pedagoog Venemaal. Ta on õppinud Peterburi muusikakeskkoolis (1990–1995), Peterburi konservatooriumis (1995–2000) ja samas aspirantuuris (2000–2002). Töötab 2002. aastast Peterburi konservatooriumis õppejõuna. Laul on aktiivne kontsertpianist, mitme rahvusvahelise konkursi laureaat. Ta on võitnud esikoha rahvusvahelisel Aleksandr Skrjabini nimelisel pianistide konkursil 2000. aastal Moskvas. Ta on sage külaline ka Eesti kontserdilavadel, esinenud näiteks Tallinnas, Tartus, Jõhvis, Pärnus. Peeter Laulu isa on Peterburis tegutsev muusikateadlane ja helilooja Rein Laul.
Eduard Konsin

Eduard Voldemar Konsin (14. detsember 1907 Luunja vald, Tartumaa – 21. veebruar 1996) oli eesti agronoom ja Luunja vallavanem. Õppis 1926–1931 (lõpetas) Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja 1932–1933 õigusteaduskonnas, Korporatsioon Ugala vilistlane. Alates 1931 Vändra gümnaasiumi õpetaja, 1936–1944 talupidaja Luunja vallas, 1939–1944 Luunja vallavanem, 1945–1950 Pärnumaa põllumajandusosakonna, 1950–1951 Pärnu-Jaagupi MTJ agronoom, 1956–1969 Polli katsejaama peaagronoom. Elas 1994. aastal Elvas. http://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=251183