laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Voldemar Tasa

Voldemar Tasa (sündinud 6. augustil 1948 Tallinnas) on eesti sporditegelane, orienteeruja, orienteerumistreener. Ta on ka kaitseliidu taasasutajaliige[viide?], Erna seltsi liige[viide?] ja Arula külavanem 1996. aastast[viide?]. Voldemar Tasa lõpetas 1968. aastal Tallinna Polütehnikumi. 1971–1974 ENSV Turismi- ja Ekskursiooninõukogu instruktor 1974–1976 Balti Laevaremonditehases treener 1976–1977 Laste Turismi ja Ekskursiooni Keskmaja metoodik 1977–1978 spordiseltsi Dünamo inspektor 1972–1979 Dünamo orienteerumistreener 1979–1991 Madsa spordibaasi direktor 1991–1992 Kääriku spordibaasi juhataja 1992–1994 AS-i Kuutsemäe mäesuusakeskuse tegevdirektor 2003. aastast on Voldemar Tasa OÜ Lutsujärve juhatuse liige. Voldemar Tasa tegeles orienteerumisjooksuga 1961.–1978. aastal. Treeninguid on juhendanud Hugo Tartlan ja Tõnu Raid. Eesti meistrivõistluste teatejooksu hõbe, 1973 meistersportlane, 1974 1971–1988 Eesti NSV Orienteerumisspordi Föderatsiooni presiidiumi liige 1976. aastast vabariikliku kategooria kohtunik 1982. aastast osalenud Tartu suusamaratoni korraldamisel, 1997. aastast Matu teeninduspunkti ülem Voldemar Tasa on Valgamaal ainuke SPORTidenti kiipidega võistluste korraldaja. 2020. aastal kasutati kiipe ka saunamaratonil. Voldemar ja abikaasa Eike Tasa Lutsu talu on Arula külaelu ja külaseltsi keskus. Korraldatakse Arula küla kokkusaamisi, kultuuriüritusi, antakse välja raamatuid ja kodulooainelisi brošüüre. Eike teab põhjalikult piirkonna ajalugu , peetakse küla blogi. 2019. aastal tähistati Arula küla esmamainimise 600. aastapäeva. Voldemar Tasa vend Johannes Tasa on samuti orienteeruja. Kaitseliidu Valgerist kaitseliidu taasasutajale[viide?] 2020 Valgamaa vapimärk Arula külavanem Voldemar Tasa tähistas 70. juubelit. Monika Otrokova, Otepää.ee ESBL Voldemar Tasa Valgamaa vapimärgi pälvis Arula külavanem Voldemar Tasa. Lõuna-Eesti Postimees. Tegus vanahärra ammutab jõudu spordist ja külaelust Siim Saavik, Lõuna-Eesti Postimees, 28.02.2020. "Arula ajalooveeb". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2020. Vaadatud 28. veebruaril 2020. Arula küla täna
Enel Liin

Enel Liin (sündinud 12. jaanuaril 1974) on eesti omavalitsustegelane. Aastatel 2005–2017 oli ta Veriora vallavanem. Pärast 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi on ta Räpina vallavanem. Ta on ka Põlvamaa Omavalitsuste Liidu esimees. 2012. aastast on ta erakonna Isamaa liige. 2020 – Põlvamaa teenetemärk "Põlvamaa uudised". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. veebruar 2020. Vaadatud 28. veebruaril 2020. Äriregister. Erakonnad[alaline kõdulink]
Eduardo de Pedro

Eduardo Enrique "Wado" de Pedro (sündinud 11. novembril 1976 Mercedeses Buenos Airese provintsis) on Argentina jurist ja poliitik, ta kuulub peronistliku erakonna Partido Justicialista ridadesse. Ta on 10. detsembrist 2019 Argentina siseminister. Ta sündis aastal 1976 Mercedeses Buenos Airese provintsis Argentinas. Ta on lõpetanud Buenos Airese ülikooli. Seejärel sai ta Universidad de San Andrésist magistrikraadi avaliku poliitika alal. 2011. aastal valiti ta Buenos Airese provintsi esindajana Argentina parlamendi liikmeks. Alates 10. detsembrist 2019 on ta töötanud president Alberto Fernándeze kabinetis siseministrina.
Kasper Schmeichel

Kasper Peter Schmeichel (sündinud 5. novembril 1986 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, kes mängib väravavahina Belgia kõrgliigaklubis Anderlecht ja Taani jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Manchester Citys, kuid mängis enne Manchester Citys debüteerimist Inglismaa madalamate liigade klubides Darlington ja Bury ning Šotimaa kõrgliigaklubis Falkirk. Manchester Citys tegi Schmeichel debüüdi 2007. aasta augustis. Hooajal 2007–08 tegi ta Manchester City särgis kaasa kokku seitsmes Inglismaa kõrgliiga mängus ning mängis samal hooajal veel laenul Inglismaa esiliigaklubides Cardiff City ja Coventry City. Hooajal 2009–2010 mängis ta Inglismaa neljanda liiga klubis Notts County ning hooajal 2010–11 Inglismaa esiliigaklubis Leeds United. 2011. aasta juunis liitus Schmeichel Inglismaa esiliigas mängiva Leicester Cityga. Alates hooajast 2011–12 oli ta klubi põhiväravavaht, kokku 11 hooaega. Alates hooajast 2014–15 mängis ta klubiga Premier League'is. Hooajal 2015–16 tuli ta klubiga Inglismaa meistriks. Aastatel 2012 ja 2017 valiti Schmeichel Leicester City aasta mängijaks. Hooajal 2022/23 mängis Schmeichel Prantsusmaa kõrgliigaklubis Nice. 2023. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Anderlecht. Debüüdi Taani jalgpallikoondises tegi Schmeichel 6. veebruaril 2013 sõprusmängus Makedoonia vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel. 2016., 2019. ja 2020. aastal valiti ta Taani aasta jalgpalluriks. Tema isa Peter Schmeichel oli samuti väravavaht ning kuulus aastaid Taani koondisse. Notts County Football League Two: 2009–10 Leicester City Premier League: 2015–16 FA Cup: 2020–21 FA Community Shield: 2021 Football League Championship: 2013–14 "RSCA sign Kasper Schmeichel" (inglise). RSC Anderlecht. 5. september 2023.  Kasper Schmeichel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Leicester City FC kodulehel
Link (sulus)

Link oli ust või väravat sulgev (ühelt poolt lapatsi vajutusega tõstetav) metallist pide, tänapäeval on see ukse suluse vajutuskäepide. Lingid oli kasutusel juba roomlastel, keskajal kasutati neid kogu Euroopas. Eestis tehti vanemad lingid puust ning neid kasutati nii ustel kui väravatel. Vanem link oli kangikujuline sulus, mille üks ots oli kinnitatud ukse külge. Teine ots, mis oli üles-alla liikuv, käis uksepiida küljes oleva konksu taha. Kui liikuv ots tõsteti konksu tagant üles, uks avanes. Ukse avamiseks vastasküljelt kinnitati lingi külge nöör, mille ots paigaldati lingi kohal olevast august läbi teisele poole. Hiljem pandi uksest läbi liikuv puidust või rauast pulk (nimetati trikkel), mille lapatsile vajutades sai ust avada. 19. sajandi lõpul ja 20. sajandil kasutati põhiliselt elamuustel laialdaselt trikli ja käepidemega raudlinke. Tänapäeval kuuluvad lingid ukse suluste juurde vajutatavate käepidemetena, mis paigaldatakse koos lukukorpusega. Nad on valmistatud enamasti messingust, mille pind on matt kroom, läikiv kroom, matt messing, läikiv messing, tume oksiid, nikkel, pulbervärv jne. Siseuste lingid on veel tsingist ja alumiiniumist vastavate pinnatöötlustega. Lisaks valmistatakse ka spetsiaalse antimikroobse pinnatöötlusega linke. Roostevabast terasest linke paigaldatakse tugevalt korrosiivsesse keskkonda või ruumidesse, kus on kõrged hügieeninõuded. Moodsad on lingid, mis helendavad ja muudavad värvi ning on loodud ustele, kus tulenevalt kasutusotstarbest tahetakse märku anda, kas ruum on hõivatud või vaba, näiteks riietusruum, vannituba, tualettruum jms. EKSS 2009 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 145 , Ukse link Eesti Rahva Muuseum
Gedly Tugi

Gedly Tugi (sündinud 11. septembril 2001 Karksi-Nuias) on Eesti kergejõustiklane, odaviskaja. Ta on lõpetanud Karksi-Nuia August Kitzbergi nimelise Gümnaasiumi 11. klassi ja Audentese Spordigümnaasiumis 12. klassi . Juba lapsepõlves sai Gedly palju tähelepanu suurepärase pallivisketehnika tõttu ning tema esimeseks treeneriks oli tema isa Taimo Tugi, kes talle palli- ja odaviske põhitehnika selgeks õpetas. Tugi treenib kergejõustikuklubis Audentese SK, treenerid on Toomas Merila, Magnus Kirt ja Indrek Tustit. Noorte olümpiamängudel Buenos Aireses 2018. aastal saavutas ta 6. koha 2018. aasta Euroopa U18 meistrivõistlustel Ungaris võitis Tugi tulemusega 55.28 (500-grammine oda) pronksmedali ning 2019. aasta Euroopa U20 meistrivõistluste Rootsis võitis ta samuti pronksmedali, saavutades tulemuse 54.52. 2019. aasta Eesti meistrivõistlustel tuli esimest korda täiskasvanute arvestuses Eesti meistriks, tulemus 51.11. Teist korda tuli täiskasvanute Eesti meistriks 2022. aasta Eesti meistrivõistlustel visates oda 56.21. 2022. aasta Eesti U-23 meistrivõistlustel Rakveres tuli vanuseklassi meistriks tulemusega 58.39, mis on Eesti läbi aegade 4. tulemus. 2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus Münchenis jäi tema parimaks katseks 54.38, mis andis 18. koha. 22. juunil 2023 viskas ta Poolas Krakówis Euroopa Mängudel isikliku rekordi 60.19 ning 2. juulil Pärnu Rannastaadionil parandas seda 46 sentimeetriga (60.65), tõustes Eesti läbi aegade edetabelis kolmandaks. 16. juulil 2023 võitis Tugi Soomes Espoos toimunud U23 vanuseklassi Euroopa meistrivõistlustel tulemusega 57.62 hõbemedali. Kuldmedali võitis tulemusega 60.73 Elina Tzengko ja pronksmedali Anni-Linnea Alanen tulemusega 56.67. 2019 Eesti Kultuurkapitali tunnustuspreemia edukate sportlike saavutuste eest. 2021 Mulgi valla tänukiri heade sportlike tulemuste eest. Edetabelid. Eesti Kergejõustiku Liit. Vaadatud 19.08.2002 European Athletics. Eesti Kergejõustikuliit. Edetabelid. Eesti Vabariigi 104. aastapäev Abja kultuurimajas. mulgivald.ee Gedly Tugi Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Gedly Tugi: pigem tunnen suurt ootust kui närvi. err.ee 17.08.2022. EM-il debüteerinud Gedly Tugi finaali ei pääsenud. Delfi Sport, 18.08.2022. U23 EM-hõbe Gedly Tugi: natuke olen pettunud, aga medal on medal. sport.delfi.ee, 16. juuli 2023.
Abilatt

Abilatt (ka libelatt, linnulatt, lõualatt, räästasõlg) oli hoone õlgkatuse räästa kohale asetatud lisalatt. Latt paigaldati esimese roovlati kohale 3–4 cm kõrgusele ning kinnitati vitste või pulkadega. Esimene katuseräästale asetatav õlekiht paigaldati tasandatud tüvedega õlevihkudest. Kolmandik räästavihkudest torgati roovlati ja abilati vahele ning ülejäänu pandi abilati peale. Õlevihkude tüved, mis toetusid abilatile, hoidsid ära katuse räästaosa vajumise(väljalangemise). Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 3
258

258. aasta Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand Aastakümned: 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad - 250. aastad - 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad Aastad: 253 254 255 256 257 - 258 - 259 260 261 262 263 ... ... Sixtus II, paavst Laurentius, märterpühak Novatianus, õpetlane ja vastupaavst
Polanica-Zdrój

Polanica-Zdrój (saksa Altheide-Bad, kõnekeeles ka Bad Altheide) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Kłodzko maakonnas. Polanica-Zdrój asub Kłodzkost ligi 11 km läänes, Tšehhi piirist umbes 11 km kaugusel. Polanica-Zdrój on kuurortlinn. Kuurortlinnaks kujunes Altheide-Bad 19. sajandil. Raudteeühenduse sai 1890. aastal. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Linnaõigused sai Polanica-Zdrój 1945. aastal. Polanica-Zdrój Encyklopedia PWN
Dennis Praet

Dennis Praet (sündinud 14. mail 1994 Leuvenis) on Belgia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Premier League'i klubis Leicester City ja Belgia jalgpallikoondises. Ta alustas profikarjääri 2011. aastal Belgia kõrgliigaklubis Anderlecht. Hooaegadel 2011–12, 2012–13 ja 2013–14 tuli ta klubiga Belgia meistriks. Hooajal 2013–14 valiti Praet Belgia liiga parimaks mängijaks. Aastatel 2016–2019 mängis ta Itaalia kõrgliigaklubis Sampdoria. 2019. aasta augustis liitus ta Leicester Cityga, kellega sõlmis viie aasta pikkuse lepingu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 11. jaanuaril 2020 mängus Southamptoni vastu. Hooajal 2021/22 oli ta laenul Itaalia kõrgliigaklubis Torino. Belgia jalgpallikoondises tegi Praet debüüdi 12. novembril 2014 sõprusmängus Islandi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 30. märtsil 2021 MM-i valikmängus Valgevene vastu. Ta kuulus Belgia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Anderlecht Belgia liiga (3): 2011–12, 2012–13, 2013–14 Belgia superkarikas (3): 2012, 2013, 2014 Leicester City FA Cup: 2020–21
Idlib

Idlib on linn Süürias, Idlibi provintsi keskus.
SPORTident

SPORTident kiipkaart (ka SI-kaart, SI-sõrm, SI-näpp, SI-pulk, SI-kiip) on elektrooniline kontrollkaart, mida kasutatakse orienteerumises kontrollpunkti läbimise fikseerimiseks. Elektrooniline süsteem võimaldab fikseerida kontrollpunkti läbimise aja. Finišis saab kohe kontrollida, kas võistleja läbis raja määrustepäraselt, ning välja arvutada raja läbimisele kulunud aja. Väiksematel võistlustel ja päevakutel, kus puuduvad stardi- ja finišikohtunikud, võtavad osalejad ise stardi- ja finišiaja. Kiipkaart on asendanud vana, kompostri jäljenditel kontrollkaartidel põhinenud kontrollpunktide läbimise kontrollisüsteemi, mille puhul lõpliku tulemuse fikseerimine võttis oluliselt kauem aega. Tak-Soft. SPORTident.
Morna Õnne talu

Morna Õnne talu on talu Lõuna-Eestis Karksi kihelkonnas Mulgimaal, Karksi-Nuiast 8 km kaugusel endise Morna mõisa maadel. 2010. aastal soetas Morna mõisa moonakamaja ja hilisema õunakuivati perekond Gavronski. Moonakamaja on elu- ja seminaripaik, samas on veinikelder ning veinikoda. Viinamäel on 4000 viinapuud, saaki annavad kaks põldu mustasõstrapõõsaid ja hektarijagu kirsipuid. Talu teeb viinamarja-, mustasõstra-, kirsi-, rabarberi-, vaarika-, jõhvika- ja mustika-, aga ka kasemahlaveini. Praegu valmib 1000 pudelit aastas. Morna mõis oli kuni 1919. aasta võõrandamiseni Sieversite perekonna valduses, mõisa viimane omanik oli Karl von Sievers. Sieversi äi, Vagneri aiaäri ülemaednik, taanlane Ernst Ohlsen, istutas Mornas põllud ja kännustikud noori õunapuid täis, kuivendas suure tüki raba ja asutas sinna puukooli, ehitas kasvumajad ja roosikasvanduse. Ärisidemed olid näiteks Riia, Peterburi ja Moskvaga. Esimene maailmasõda tõmbas tõusvale ärile kriipsu peale. Sieversid lahkusid Saksamaale, jäid vaid vanad Ohlsenid. Pärast perioodi, kus ärimehed Tallinnast olid kasutanud Morna aiatalu riiklike toetuste väljapetmiseks, andis 1929. aastal riik selle hallata lähedalasuvale Polli riigimõisale. Kool lõpetas oma töö 1946. aasta kevadel. Alates 1945. aastast töötas Pollis ka äsja loodud teaduslik uurimisasutus Polli Aianduse ja Mesinduse Instituut, 1946 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituut, mille osaks jäid ka Morna aiad, kus tehti õuna-, pirni-, ploomi- ja kirsisortide katsetusi ja aretati hulk uusi puuviljasorte: Pollis on aretatud 26 õuna-, 3 pirni-, 19 ploomi-, 1 hapu ja 16 magusa kirsipuu sorti ning 4 maasika-, 6 vaarika-, 1 punasesõstra-, 3 valgesõstra-, 13 mustasõstrasorti ja 1 karusmarjasort. 2000. aasta paiku oli taastas perekond Mets elamuks mõisa tuuliku vareme, süvendas paisjärve ja taastas mitukümmend hektarit õunapuuaeda. Morna mõis Karksi ordulinnus Koduleht Priscilla Õmblus. "Meie veinikultuur. Kiirkäik Viljandimaa Toscanasse". Sakala, 23. veebruar 2020 (vaadatud 29. veebruar 2020) Egon Valdaru, Elmo Riig. "Galerii. Mornas ootab kulastajaid imposantne veinitalu". Sakala, 2. november 2016 (vaadatud 29. veebruar 2020)
Milicz

Milicz (saksa Militsch) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas, Milicze maakonna ja Milicze valla halduskeskus. Milicz asub Wrocławist umbes 50 km põhjakirdes. Asulat on esmamainitud 1136. aastal. Militsch sai linnaõigused 1245. aastal või 1323. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/030210413034-0987130?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 3.10.2022. Milicz. Historia miejscowości Wirtualny sztetl Doradca podatkowy Milicz GOSKON Kancelaria Podatkowa Milicz to miasto z wielką i bogatą histooria Milicz Milicz Encyklopedia PWN
Kowary

Kowary (saksa Schmiedeberg) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Jelenia Góra maakonnas. Kowary kesklinn asub Tšehhi piirist ligikaudu 5 km kaugusel. Asulat on esmamainitud 1305. aastal, linnaõigused sai 1513. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. Kowary Encyklopedia PWN
Charles Dias de Oliveira

Charles Dias de Oliveira (enam tuntud lihtsalt kui Charles; sündinud 4. aprillil 1984 Belémis) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Eibar. Ta alustas klubikarjääri 2002. aastal Portugali klubis Feirense. Aastatel 2004–2010 mängis ta Hispaania kolmanda liiga klubis Pontevedra (hooajal 2004/05 ka Hispaania esiliigas). Aastatel 2010–2012 mängis ta Hispaania esiliigas Córdoba ja hooajal 2012–2013 Almería meeskonnas. Hooajal 2012–2013 lõi ta Hispaania esiliigas 27 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt. Alates 2013. aastast on Charles mänginud Hispaania kõrgliigas. Aastatel 2013–2015 mängis ta Celta de Vigos ja 2015–2017 Málagas ning alates 2017. aastast on ta mänginud Eibaris. Ta on kolmel hooajal löönud Hispaania kõrgliigas 12 või enam väravat. Tema edukaim hooaeg on olnud 2018–2019, kui ta lõi liigas 14 väravat.
Saare keel

Saare keeleks nimetatakse rahvakeeles Saaremaa põliselanike saarlaste murrakuid. Keeleteaduslikult on tegu eesti keele saarte murde Anseküla, Jämaja, Kihelkonna, Kaarma, Karja, Püha, Valjala, Jaani, Mustjala ja Pöide murrakuga, mida murdeliigendustes jagatakse Ida-Saaremaa ja Lääne-Saaremaa murrakurühmaks. Teatud hulga tunnuste järgi on saare keelt võimalik kuulates eristada näiteks keskmurdest ja läänemurdest (nn mandrimeeste keel). Saare keelt on võimalik teiste tunnuste järgi (näiteks intonatsioon) eristada hiiu keelest. Saaremaa murdekeele üheks tuntuimaks tunnuseks on õ asemel ö hääldamine. muhu keel kihnu keel Saare keele pilkamisvormel Eiseni naljaraamatust Enel Põld, Anton Malmi: "Kas saarlaste kõnepruuk näitab tõesti hääbumise märke?" ERR Novaator, 31. juuli 2019
Yoel Rodríguez

Yoel Rodríguez Oterino (sündinud 28. augustil 1988 Vigos) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania esiliiga klubis Eibar. Ta alustas klubikarjääri Celta de Vigos, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1999. aastal. 2009. aastal debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Hispaania esiliigas. Hooajal 2012–2013 mängis ta Celta de Vigost laenul Hispaania esiliiga klubis CD Lugo. Hispaania kõrgliigas on ta mänginud Valencia, Rayo Vallecano, Valladolidi Reali ja alates 2016. aastast Eibari meeskonnas.
José Ángel Valdés

José Ángel Valdés Díaz (tuntud ka kui José Ángel või Cote; sündinud 5. septembril 1989 Gijóns) on Hispaania jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hispaania esiliigaklubis Sporting Gijón. Ta alustas Sporting de Gijónis ka klubikarjääri. Sporting Gijóni noorteakadeemiaga liitus ta 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2009. aastal. 2011. aastal liitus ta Itaalia kõrgliigaklubiga AS Roma, kus mängis ühe hooaja. 2012. aastal naasis ta Hispaaniasse, mängides kaks hooaega Real Sociedadis. 2014. aastal siirdus ta Portugali kõrgliigaklubisse Porto. Hooajal 2016–2017 mängis ta laenul Villarrealis. 2017. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Eibariga. Pärast seda, kui Eibar hooaja 2020–21 järel Hispaania kõrgliigast välja langes, sõlmis ta 2021. aasta juulis lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Osasuna. 2022. aasta juulis naasis ta Sporting Gijóni. 2011. aastal tuli José Ángel Hispaania kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks.
Anri Rulkovi preemia

Anri Rulkovi preemia on eesti filmiauhind, mille eesmärk on julgustada neid noori filmitegijaid, kelle koolitööna valminud filmis kajastub looja sisemaailm ja selle väljendamise otsingud kõige ehedamal kujul. Preemia väljaandmiseks asutasid režissöör ja stsenarist Raimo Jõerand, telerežissöör Indrek Simm, filmiprodutsent Peeter Urbla ja teadlane Aleksander Rulkov 2012. aastal sihtasutuse Anri Rulkov. Preemia suurus on 1000 eurot. 2012 Triin Ruumet 2014 Moonika Siimets 2016 Eret Kuusk ja Jako Krull 2020 Johannes Magnus Aule ja Teresa Väli Kuul, Marek. Eesti filmi teisipäeval näidatakse Anri Rulkovi filme. ERR, 11. november 2012. Tänavune Anri Rulkovi preemia laureaat on Moonika Siimets. Müürileht, 7. aprill 2014.
Edrisa Lubega

Edrisa Lubega (sündinud 17. aprillil 1998 Kaseses) on Uganda jalgpallur, kes mängib ründajana Portugali esiliiga klubis Estrela da Amadora. Ta alustas klubikarjääri Uganda klubis Proline. Aastatel 2017–2019 mängis ta Austria esiliiga klubides Floridsdorfer ja Ried. 2019. aasta detsembris liitus ta Eesti Meistriliiga klubiga Paide Linnameeskond. Meistriliigas tegi ta debüüdi 19. mail 2020 mängus Viljandi JK Tuleviku vastu, lüües selles mängus ka värava. 2020. aasta hooajal oli Lubega Meistriliigas 14 väravaga paremuselt teine väravakütt. 2021. aasta veebruaris läks ta Paide Linnameeskonnast laenule Tšehhi kõrgliiga klubisse 1. FK Příbram. Üheksa liigamänguga lõi ta Tšehhi kõrgliigas kaks väravat. 2021. aasta juulis läks ta üheks hooajaks laenule Estrela da Amadorasse. Uganda jalgpallikoondises tegi Lubega debüüdi 4. jaanuaril 2017 sõprusmängus Tuneesia vastu. Edrisa Lubega. transfermarkt.com. Vaadatud 5.3.2021 "Torres Eestisse! Paide täiendas ridu Uganda koondise vahva hüüdnimega ründajaga". soccernet.ee. Vaadatud 29.2.2020 "Luup peale | Tulevik keetis eelmise hooaja komeedist Paidest mulgi putru!". soccernet.ee. Vaadatud 19.5.2020 https://int.soccerway.com/players/lubega-edrisa/432444/ (vaadatud 26.1.2022) https://www.transfermarkt.com/edrisa-lubega/nationalmannschaft/spieler/480401 (vaadatud 26.1.2022) Edrisa Lubega profiil Paide Linnameeskonna kodulehel
Bellingshauseni šelfiliustik

Bellingshauseni šelfiliustik on šelfiliustik Antarktise idaosas. Asub Printsess Martha ranniku idaosas. 1960. aastatel ulatus see 100 km kaugusele Lõuna-Jäämerre. Lõunas piirneb see Fimbuli šelfiliustikuga. 1969. aastal oli selle pindala 1700 km², pikkus 75 km ja laius 30–50 km. Bellingshauseni šelfiliustik on nime saanud baltisaksa päritolu meresõitja, Venemaa admirali Fabian Gottlieb Benjamin von Bellingshauseni järgi, kes nimelt selles piirkonnas jõudis 16. jaanuaril 1820 esimest korda ajaloos Antarktise šelfiliustiku juurde Venemaa esimese Antarktika ekspeditsiooni käigus. Беллинсгаузена шельфовый ледник // Большая советская энциклопедия : [в 30 т.] / гл. ред. А. М. Прохоров. — 3-е изд. — М. : Советская энциклопедия, 1969—1978.
Shinjirō Koizumi

Shinjirō Koizumi (jaapani keeles 小泉 進次郎 Koizumi Shinjirō; sündinud 14. aprillil 1981 Yokosukas) on Jaapani poliitik, Liberaaldemokraatliku Partei liige. Alates 11. septembrist 2019 on ta Jaapani keskkonnaminister. Ta sündis aastal 1981 Yokosukas. Yokosukas ta ka kasvas üles. Ta lõpetas aastal 2004 Yokohamas asuva Kanto Gakuini Ülikooli. Seejärel õppis ta politoloogiat Columbia ülikoolis, kust sai ta ka samal alal magistrikraadi. Enne 2007. aastal Jaapanisse naasmist töötas ta ühe aasta osalise tööajaga teadustöötajana strateegiliste ja rahvusvaheliste uuringute keskuses ning Vaikse ookeani foorumi CSIS noore juhina. Pärast Jaapanisse naasmist töötas ta oma isa Jun'ichirō Koizumi erasekretärina. Ta on aastast 2009 Jaapani parlamendi alamkoja liige. 11. septembrist 2019 on ta Jaapani keskkonnaminister. Tema isa on endine peaminister Jun'ichirō Koizumi, ema Kayoko Miyamoto, isapoolne vanaisa oli poliitik Junya Koizumi (1904–1969), vend Kotaro Koizumi on näitleja. Ta abiellus 7. augustil 2019 teleajakirjanik Christel Takigawaga, 17. jaanuaril 2020 sündis neil poeg. Shinjirō Koizumi koduleht (jaapani keeles)
Eesti naiste jääpallikoondis

Eesti naiste jääpallikoondis on Eesti naiste esinduskoondis jääpallis. Koondis kuulub Eesti Jääpalliliitu.
Jānis Kalniņš (jäähokimängija)

Jānis Kalniņš (sündinud 13. detsembril 1991 Limbažis) on Läti jäähokimängija, kes mängib väravavahina Soome kõrgliiga klubis Tappara. Ta alustas klubikarjääri Läti klubis HK Liepājas Metalurgs. Hooajal 2010–11 tuli ta klubiga Läti meistriks. Lisaks mängis ta klubiga mitmel hooajal Valgevene kõrgliigas. 2013. aastal liitus ta Ungari-Rumeenia-Austria ühisliigas mängiva klubiga Dunaújvárosi Acélbikák. Ta mängis aastatel 2016–2018 KHL-is Riia Dinamo ridades. 2018. aasta juunis liitus ta Jokeritega. 2019–20 põhihooajal saavutas ta Jokeritega 33 võitu, millega oli selles arvestuses liiga hooaja parim väravavaht. 2021. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu valitseva Rootsi meistri Växjö Lakersiga. Tema tõrjeprotsent jäi Lakersis tagasihoidlikuks (88,7%) ja 2022. aasta märtsis liitus ta Tapparaga. Kalniņš on kuulunud Läti jäähokikoondisse 2015., 2016., 2017. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2022. aasta taliolümpiamängudel. Jānis Kalniņš KHL.ru lehel Jānis Kalniņš hockeydb.com lehel