laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Zwolle

Zwolle on linn ja vald Hollandis, Overijsseli provintsi keskus. Ta asub Amsterdamist 85 km kirdes Overijsseli kanali ääres. Zwolle pindala on 119,28 km², elanike arv 117 663 (31. detsember 2008) ja rahvastiku tihedus 1022 in/km². Rooma riigi ajal elasid Zwolle kandis saali frangid. Tänapäevase linna asutasid 800. aasta paiku friisi kaupmehed ja Karl Suure väed. Nimi Zwolle tuleb sõnast Suolle 'küngas'. See viitab kõrgemale kohale maastikus linna ümbritseva nelja jõe IJsseli, Vechti, Aa ja Zwarte Wateri vahel. See kõrgendik oli ainus ala nende jõgede vahel, mida sagedased üleujutused vee alla ei matnud. 31. augustil 1230 andis Utrechti piiskop Zwollele linna õigused. 1294 sai Zwolle Hansa Liidu liikmeks ja 1361 ühines Hansa Liidu sõjaga Taani kuninga Valdemar IV vastu. Selle sõja lõpetas 1370 Stralsundi rahu ja Zwolle sai endale kauplemisõigusi Sknes. 1324. aasta juulis ja 1361. aasta oktoobris põletasid kohalikud aadlikud Zwolle maha.1324. aasta tulekahju järel oli linnas üksnes 9 tervet hoonet. 15. sajandil oli Zwolle kuldaeg. Ajavahemikul 1402–1450 linna kogutoodang kuuekordistus. Zwolle lähedal elas kloostris ja suri 1471 Thomas a Kempis. Ühtlasi olid Zwolle ja Deventer 14. sajandil tekkinud askeetliku ühiseluvendade liikumise keskused. Ühiseluvennad elasid koos, aga nad ei olnud mungad, nad ei andnud vandeid, ei küsinud ega saanud almusi, elasid põllumajandusest ja pidasid väga tähtsaks haridust, asutades hulgaliselt koole ja raamatukogusid. Dokumendid mainivad kiriku olemasolu asulas. See oli pühitsetud pühale Miikaelile ja seda kutsuti Grote või Sint Michalskerk (suur või püha Miikaeli kirik). 15. sajandi alguses see renoveeriti ja ta eksisteerib tänapäevani. Kiriku kantsel pärineb umbes 1620. ja orel 1721. aastast. Raudtee jõudis linna 6. juunil 1864. Tänapäeval on linnal raudteeühendus seitsmel suunal: kagusse Enschedesse, lõunasse Arnhemisse ja Nijmegenisse, edelasse Amersfoorti, läände Kampenisse, loodesse Leeuwardenisse, põhja Groningeni ja kirdesse Emmenisse. 1911. aasta seisuga olid linnas suur jõesadam, kalaturg, Hollandi suuruselt teine karjaturg pärast Rotterdami, puuvilla- ja rauatööstus, samuti paadiehitus-, värvimis-, pleegitus-, parkimis-, nööritegemis- ja soolatootmistöökojad. Teise maailmasõja lõpus vabastas Kanada kapral Leo Major üksinda Zwolle linna sakslaste okupatsioonist. Linnas toodetakse muu hulgas piimatooteid, metallitooteid, keemiatooteid ja rõivaid. Seal on suur trükikoda. Zwolle elanikke nimetatakse kõnekeeles sininäppudeks (Blauwvingers). Legend räägib, et linnavalitsus oli ükskord nii suures rahahädas, et otsustas kirikukella maha müüa. Ostjaks oli naaberlinn Kampen. Zwolle küsis kellade eest kõrget hinda ja Kampen nõustus tingimusel, et nad saavad ise valida, millises rahas maksavad. Maksid 8-pennistes müntides. Zwolle neid eriti ei usaldanud ja linnavalitsus luges kontrolliks kogu raha uuesti üle, kuni nende sõrmed olid sinised. Statistics Netherlands Valla koduleht
Šamaš

Šamaš oli babüloonia päikesejumal. Ta oli jumalate kohtumõistja ning kaitses inimlikke seadusi. Tema ettekirjutusel olevat sündinud ka Hammurapi seadustekogu. Samastatakse sumeri Utuga ja Süüria kultuse Elagabaliga.
Utu (jumal)

Utu oli sumeri päikesejumal. Teda samastati babüloonia Šamašiga. Ta oli kuujumala Nanna ja jumalanna Ningali poeg. Utu vend oli tormijumal Iškur ja õed kaksikud Inanna ja Ereškigal.
Marduk

Marduk oli Babüloni kaitsejumal, kes tõusis panteoni tippu, kui kuningas Hammurapi allutas Babüloni valitsejana endale kogu Mesopotaamia. Enne seda oli Marduk tähtsusetu jumal. Peagi hakkas ta Enlilit jumalate kuninga kohalt kõrvale tõrjuma. Isegi mõni müüt kohendati niimoodi ümber, et senise Enlili asemel osales neis nüüd Marduk. Ühe etümoloogia kohaselt oli Marduki nime algne kuju Amar-Utu, mis tähendab päikesejumala (Utu) vasikat. Assüürias vastas Mardukile sealne riigijumal Aššur.
Zutphen

Zutphen on Hollandi linn, mis asub Gelderlandi provintsis IJsseli jõe paremal kaldal, Berkeli jõe suubumiskohal, umbes 30 km Arnhemist kirdes. Zutpheni vallaga liideti 1. jaanuarist 2005 Warnsveldi vald. Praeguse valla pindala on 42,84 km² ja elanike arv 46 709 (1. jaanuar 2007). Linna on korduvalt piiratud, vallutatud ja rüüstatud. Aastal 1586 leidis aset Zutpheni lahing, milles langes Sir Philip Sidney. Linnast on pärit 15. sajandi maalikunstnik meister Francke. Zutphen on Tartu sõpruslinn. Linna koduleht
Klassikaline jaapani keel

Klassikaline jaapani keel (jaapani keeles 中古日本語 (chūko nihongo)) on Heiani ajastu (794–1185) jaapani keel. See oli jaapani keele staadium vanajaapani keele ja keskjaapani keele vahel. Sel ajal tekkisid silptähestikud hiragana ja katakana, nii et kirjutamine muutus lihtsamaks. Kirjandus lõi õitsele. Klassikalises jaapani keeles on kirjutatud "Genji monogatari", "Taketori monogatari" ja "Ise monogatari".
Ilok

Ilok on linn Horvaatia idaosas, Vukovari-Srijemi maakonnas. Asub Doonau paremal kaldal künkal. See on Horvaatia idapoolseim linn. Linnas on frantsiskaani klooster. Register of spatial units of the State Geodetic Administration of the Republic of Croatia 2021 Croatian census: population data by age, sex, settlement  Ilok – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Zuwārah

Zuwārah (eesti keeles on kasutatud nimekuju Zuara; berberi Tamurt n Wat Willul) on sadamalinn Liibüa loodeosas Tripolist 105 km lääne pool umbes 60 km kaugusel Tuneesia piirist, An-Nuqāt al-Khamsi omavalitsuse halduskeskus. Elanike arv oli 2006. aastal 184 200, 2007. aasta andmetel 180 300. Elanikud on peamiselt berberid, kes on usutunnistuselt ibadiidid ja kõnelevad ühte zenati keeltest. Linnal on kunstlik sadam, mis teenindab mootorkalalaevu. Linna ümbruses kasvatatakse teravilja, datleid ja halfa-stepirohtu. Viimasest saadakse halfakiudu, millest tehakse nööri, jalanõusid ja paberit. Linna on esmamainitud ühes katalaani meresõiduõpikus 1375. aastal Punta dar Zoyara nime all. Linna on maininud ka Leo Africanus. Itaalia võimu ajal (1912–1943) oli linn Itaalia eelpost. Linna ühendas Tripoliga raudtee. 1973. aastal kuulutas Mu‘ammar al-Qadhdhāfī seal välja Liibüa kultuurirevolutsiooni.
Valmiera rajoon

Valmiera rajoon oli 1. juulini 2009. aastani 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes põhjas Eestiga. Rajoonis oli 3 linna (Valmiera, Mazsalaca, Rūjiena) ja 20 valda. 2009. aasta haldusreformi käigus jaotati Limbaži rajoon järgmiste haldusüksuste vahel: Beverīna piirkond, Burtnieki piirkond, Mazsalaca piirkond, Naukšēni piirkond, Ruhja piirkond, Kocēni piirkond. "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likums". Latvijas Vēstnesis, 202 (3986). 30.12.2008. Vaadatud 15.04.2019.
An-Nuqāţ al-Khamsi omavalitsus

An-Nuqāţ al-Khamsi omavalitsus [annuk'aat alh'ams] on Liibüa 1. järgu haldusüksus (omavalitsus). See asub riigi loodenurgas Tripolitaanias. Omavalitsuse halduskeskus on Zuwārah. Sama nime kandis ka varasem 1. järgu haldusüksus (kubernerkond), mis hõlmas suurema territooriumi.[viide?]
Riigihümnide loend

Siin on loetletud riigihümne. Adõgee Vabariigi hümn Afganistani hümn Albaania hümn Ameerika Ühendriikide hümn Andorra hümn Angola hümn Antigua ja Barbuda hümn Argentina hümn Armeenia hümn Austraalia hümn Belgia hümn Bhutani hümn Bulgaaria hümn Burkina Faso hümn Burundi hümn Colombia hümn Costa Rica hümn Eesti hümn Ekvatoriaal-Guinea hümn Elevandiluuranniku hümn Gruusia hümn Guinea-Bissau hümn Hiina Rahvavabariigi hümn Hispaania hümn Horvaatia hümn Iirimaa hümn Islandi hümn Jaapani hümn Kameruni hümn Kanada hümn Keenia hümn Kreeka hümn Küprose hümn Leedu hümn Lesotho hümn Lõuna-Korea hümn Läti hümn Makedoonia hümn Malawi hümn Mali hümn Moldova hümn Montenegro hümn Nauru hümn Norra hümn Pakistani hümn Poola hümn Portugali hümn Prantsusmaa riigihümn Rootsi hümn Rumeenia hümn Rwanda hümn Saksamaa hümn Sambia hümn Seišellide hümn Sloveenia hümn Soome hümn Suriname hümn Suurbritannia hümn Svaasimaa hümn Transnistria hümn Trinidadi ja Tobago hümn Ukraina hümn Ungari hümn Vanuatu hümn Venemaa hümn Armeenia NSV hümn Montenegro Kuningriigi hümn Nõukogude Liidu hümn Valgevene Rahvavabariigi hümn Venemaa Keisririigi hümn "Bože, Tsarja hrani" Saksa DV hümn "Dideba zetsith kurtheuls", endine Gruusia hümn "National Anthems, Hymns, Patriotic and Folk Songs"
Zubaatovlus

Zubaatovlus ehk politseisotsialism oli Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi Politseidepartemangu Eriosakonna ülema Sergei Zubatovi algatusel 1901–1903 Venemaa keisririigi ohranka (poliitilise politsei) poolt teostatud poliitika, mis seisnes politsei suunamisel ja järelevalve all tegutsevate ametiühingute asutamises ja käigushoidmises, et vältida revolutsiooniliselt meelestatud tööliste ametiühingute revolutsioonilist tegevust väljaspool politsei kontrolli olevaid organisatsioone.
Rein Oja

Rein Oja (sündinud 26. veebruaril 1956 Tallinnas) on eesti teatrijuht, näitleja, lavastaja ja lavavõitluse õpetaja. Ta on alates 2006. aastast Eesti Draamateatri juht. 10. aprillil 2024 valis SA Eesti Draamateater nõukogu konkursi tulemusena Rein Oja uueks 3-aastaseks ametiajaks Draamateatri teatrijuhiks. Tema uus ametiaeg algab 2024. aasta septembris. Rein Oja lõpetas 1978. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (VIII lend). 1978–1997 Eesti Riiklik Noorsooteater / Tallinna Linnateater, näitleja 1993–2006 Eesti Näitlejate Liidu esimees 1998. aastast vabakutseline näitleja, näitejuht, lavavõitluse koreograaf ja lavastaja Õpetanud Eesti Muusikaakadeemias ja Tallinna Ülikoolis Eesti Lavavõitluse Seltsi asutaja ja 2000–2005 selle esimees 2001–2008 Eesti Teatriliidu esimees 2002–2006 Rahvusooper Estonia nõukogu liige 2006. aastast Eesti Draamateatri juht 1997 – Suure Vankri auhind 2000 – Raadioteatri näitlejaauhind 2001 – Helmi Tohvelmani nimeline auhind 2006 – Eesti Teatriliidu meespeaosatäitja auhind 2008 – Valgetähe IV klassi teenetemärk 2015 – Suur Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia meespeaosatäitjale (Orgon „Tartuffe“) 2016 – Prantsusmaa Auleegioni ordeni rüütlikraad (Ordre national de la Légion d’honneur, Chevalier) 2017 – Raadioteatri näitlejaauhind (koos Tõnu Ojaga) 2019 – Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia auliige Salme Reegi nimeline auhind Näitleja Tõnu Oja on tema vend. Tema abikaasa on Reet Oja, kelle isa oli Rein Ristlaan. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Rein Oja Draamateatri kodulehel
Koigi mõis

Koigi mõis (saksa keeles Koik) oli rüütlimõis Peetri kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval kuuluvad kunagise Koigi mõisa alad Järva valda Järva maakonnas. 1564. aastani oli Koigi Mäo mõisa küla. 1616. aastal andis Rootsi kuningriigi valitsus Koigi maad Jürgen Krüdener von Rosenbeckile, kes rajas ka Koigi mõisa. Pärast tema surma läks valdus Rootsi riigile tagasi. 1636. aastal läänistati maad Rootsi kindralile Lennart Torstensonile, kes müüs Mäo ja Koigi 1669. aastal Hans von Fersenile. Alates 1726. aastast oli mõis Adam von Stackelbergi valduses. 1758. aastal eraldas Adam Friedrich von Stackelberg oma väimehele Johann Adam von Grünewaldtile osa Mäo mõisale kuulunud maa-alasid, millest moodustus Koigi mõis. Johann Adam von Grünewaldt hakkas 18. sajandi lõpul mõisakompleksi rajama. 1771 valmis mõisa peahoone. Pärast tema surma 1792. aastal päris mõisa tema poeg Johann Georg von Grünewaldt, kelle valitsemise ajal toimus suur mõisahäärberi ümberehitus. 1817–1823 kuulus mõis Johann Georgi lesele Anna Christinele ning pärast seda nende pojale Otto Magnus von Grünewaldtile. 1836–1846 tegutses Grünewaldtide mõisas kodukool, kus õppisid mitmed tolleaegsete nimekate isikute lapsed. 1890–1901 kuulus mõis Johann Georg Ernst von Grünewaldtile ning aastast 1902 kuni riigistamiseni aastal 1919 kuulus mõis Otto Johann Werner von Grünewaldtile. Varaklassitsistlikus stiilis ühekorruseline peahoone valmis 1771. aastal. Hoonet kaunistavad kaarjad külgrisaliitide frontoonid ja keskel asub sammastele toetuv portikus. Hoonel on säilinud ka klassitsistlikud välisuksed. Pärast võõrandamist asus mõisahoonesse kool, mis tegutseb seal praegugi. Kooli tarbeks oma mõisa peahoonele lisatud mahukas juurdeehitis. Säilinud on ka hulk kõrvalhooneid, millest paljud on küll ümber ehitatud või varemetes. Silmapaistvaim on neist uusgooti stiilis astmikviiluga meierei 19. sajandi lõpust. Koigi Triigi, Koigi, Laimetsa ja Prandi mõis - EAA.1687, www.eha.ee Koigi (Peetri khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Koigi - mõis, kus valitsesid kindlakäelised peremehed, maakodu.delfi.ee, 3.03.2016 Koigi mõis (Peetri khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Dainis Kūla

Dainis Kūla (sündinud 28. aprillil 1959 Tukumsis) on Läti endine odaviskaja, olümpiavõitja. Ta võitis 1980. aasta suveolümpiamängudel Moskvas tulemusega 91.20. 1983. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Helsingis võitis ta pronksmedali.
Zubova Poljana

Zubova Poljana on alev Venemaal Mordva Vabariigis, Zubova Poljana rajooni halduskeskus. Alev asub Partsa jõe ääres 201 km Saranskist läänes. Asulat on esmamainitud 1679. aastal. Sihtnumber on 431110, suunakood 83458. Q126683186 Zubova Poljana rajooni koduleht
Nõkodõm Zubrõtskõi

Nõkodõm Zubrõtskõi (ukraina keeles: Никодим Зубрицький; 1688–1724) oli ukraina graafik ja joonistaja. Ta tegi puu- ja metallgravüüre raamatuillustratsioonideks. Ta töötas Lvivi, Kiievi, Tšernigivi ja Potšajevi trükikodadele. Temalt telliti puuklišeed Siinai mäe Katariina kloostri suurtele maastikumaalidele, mis olid mõeldud palveränduritele.
Enrico Zuccalli

Enrico Zuccalli (õieti Johann Heinrich Zuccalli; umbes 1642 Roveredo (Graubündeni kanton) – 8. märts 1724 München) oli Šveitsi päritolu arhitekt ja ehitusmeister, Müncheni kõrgbarokkarhitektuuri peamine esindaja (Müncheni itaaliapärase baroki juhtiv esindaja Giovanni Antonio Viscardi kõrval). Väljaõppe sai ta Kaspar Zuccallilt. Aastal 1669 läks ta Münchenisse, kus ta sai 1673 Agostino Barelli järeltulijana Baieri õueehitusmeistriks. Ta võttis üle Barelli ehitused ning viis lõpule Theatinerkirche ja Nymphenburgi lossi. Aastal 1677 edutati ülemehitusmeistriks ning 1689 sai ta õuekammernõunikuks. Aastatel 1684–1688 projekteeris ja ehitas Zuccalli Lustheimi lossikese Schleißheimi lossi pargis. Aastal 1695 läks ta Liège'i ning seejärel Bonni, kuhu ta pidi Baieri kuurvürsti Joseph Clemensi ülesandel ehitama residentsilossi. Aastal 1697 pandi lossile nurgakivi, kuid ehituse viis lõpule alles Robert de Cotte pärast 1715. aastat. See tohutu hoone on üks Euroopa barokkarhitektuuri monumentaalseid teoseid. Aastal 1706 vabastas Austria administratsioon Baieris Zuccalli kõikidest ametitest. Ta elas kuni 1714. aastani Ettali kloostris. Alates 1710. aastat juhatas ta kloostri ümberehitamist. Zuccalli ehitisi mõjutas itaalia kõrgbarokk. Selles stiilis tegi ta 1696 esimesed kavandid kuurvürsti suveresidentsile Schleißheimis (Schleißheimi loss). Ehitus algas ametlikult 1701 ning kestis algul 1704. aastani; lõpule viis selle Joseph Effner 1719–1727. Enrico Zuccallilt pärineb ka Porcia palee Münchenis (1693). Zuccalli
SOL

SOL on Saalomoni Saarte maakood, mida kasutab Rahvusvaheline Olümpiakomitee. Sol on alusheli g tähtnimetus. Sol oli Peruu rahaühik 1863–1985, alates 1991 on Peruu rahaühik Peruu uus sol. Sol Campbell (sündinud 1974) on Inglismaa jalgpallikoondise mängija.
Friedrich Wilhelm von Patkul

Friedrich Wilhelm von Patkul (1604–1666) oli baltisaksa päritolu Rootsi sõjaväelane. Friedrich Wilhelm von Patkul astus üsna noorelt sõjaväkke ning võttis Rootsi armee koosseisus osa Kolmekümneaastasest sõjast. 1643. aastal valiti ta Liivimaa maanõunikuks. 1655. aastal puhkenud Poola-Rootsi sõja ajal asusid Poola-Leedu väed rüüstama Põhja-Lätit. Patkul läks koos perega Valmiera kindlusse varjule. Ohvitserina oleks pidanud ta siirduma Riiga oma rügemendi juurde, kuid olude sunnil jäi ta kaitsma Valmiera linnust. Üsna pea kindlus alistus ja selle kaitsjad pidid andma poolakatele truudusvande. Järgmisel aastal vahistati rittmeister Patkul Rootsi võimude poolt süüdistatuna riigireetmises. Meest hoiti algul Riia ja hiljem Stockholmi vanglates. Karl XI troonile pääsedes anti Patkulile armu ja kõik tema valdused taastati. Friedrich Wilhelm von Patkul abiellus 1632. aastal Gertrud von Zoegega, kellega sai kolm tütart. 1647. aastal abiellus Patkul Gertrud von Holstferiga, abielust sündis kaheksa last, kellest täiskasvanuks sai vaid kaks: Johann Reinhold von Patkul (1660–1707), tuntud Rootsi riigitegelane Karl Friedrich von Patkul (1661–1697) Gertrud von Holstferi on iseloomustatud kui keevalise iseloomuga naist, kes ei osanud täisealisena isegi oma nime kirjutada, kuid ratsutas osavalt ning oskas tulirelvadega ümber käia. Kui Friedrich Wilhelm von Patkul 1666. aastal suri, panditi perekonna Kiegali mõis rittmeister Tiesenhausenile. Gertrud von Holstfer ei olnud sellega rahul ning ratsutas mõõga ja püstolitega relvastatult ning ühes saatjaskonnaga Tiesenhauseni akende alla ja nõudis, et too välja ilmuks. Järgmisel päeval ähvardas ta kirikus Tiesenhausenit ja lubas teda püstolist tulistada. Samuti lasi ta Kiegali tiikidest kogu kalavaru välja püüda ja valmimata odra Tiesenhauseni põldudelt maha niita. Samuti oli Gertrud von Holstfer vaenujalal Rubene kihelkonna pastoriga, kes oli teda jutluses noominud. Leskproua ratsutas seejärel nelja teenri saatel kirikumõisa ja peksis kirikuõpetajat piitsaga. Johann Reinhold von Patkul on meenutanud, et kodus oli ema sõim ja vandumine tavapärane ning isegi oma kahele pojale soovis ta võllast ja piinaratast. Patkul Tõnu Viik "Johann Reinhold von Patkul - Liivimaa suur riigimees?" Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1, Görlitz, 1930, lk 179.
No Angels

No Angels oli Saksamaa popansambel. Bänd on tuntud saatest "Popstars" ja oli esimene grupp, kes selle sarja Saksamaal võitis. No Angels esindas Saksamaad 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Belgradis lauluga "Disappear". Finaalkontserdil sai laul 14 punktiga 23. koha. "Elle'ments" (2001) "Now ... Us!" (2002) "Pure" (2003) "Destiny" (2007) "Welcome to the Dance" (2009)
Simple Plan

Simple Plan on Montréalis tegutsev Kanada pop-punkansambel, mis loodi 1999. aastal. Bänd on Eestis esinenud 28. oktoobril 2008 ja 30. mail 2016, mõlemal korral Tallinnas. Jeff Stinco (soolokitarr) Chuck Comeau (trummid) Pierre Bouvier (peavokaal, kitarr) Sébastien Lefebvre (rütmikitarr, taustavokaal) David Desrosiers (basskitarr, taustavokaal) 2002 "No Helmets No Pads...Just Balls" 2004 "Still Not Getting Any..." 2008 "Simple Plan" 2011 "Get Your Heart On!" 2016 "Taking One for the Team"
Emajõe-Suursoo maastikukaitseala

Emajõe-Suursoo maastikukaitseala oli kaitseala Tartu maakonnas Luunja, Meeksi, Mäksa, Vara ja Võnnu valla aladel. Emajõe-Suursoo on Eesti suurim deltasoostik ja selle pindala on umbes 1000 km². Soostiku kaitseks moodustati 1981. aastal kaitseala. Maastikukaitseala keskus (ühtlasi Emajõe-Suursoo looduskeskus) asus Tartust umbes 24 km kaugusel Emajõe vasakul kaldal (geograafilised koordinaadid 58°22'55 N, 27°6'20 E) Kavastu külas. 2006. aasta 1. jaanuarist oli Emajõe-Suursoo maastikukaitseala Riikliku Looduskaitsekeskuse Jõgeva-Tartu regiooni koosseisus. Endise kaitseala piirides asub kolm suurt ja viis väiksemat järve: Leegu järv, Kalli järv, Soitsejärv, Võngjärv ning Lääniste Ahijärv. Sügisel 2010 peeti Emajõe-Suursoos maailma esimesed jõhvikakorjamise maailmameistrivõistlused. 10. jaanuarist 2014 Emajõe-Suursoo maastikukaitseala likvideeriti, sellest ning ümbritsevatest kaitsealadest moodustati Peipsiveere looduskaitseala. Kaitseala koduleht Esimene jõhvika-MM tuleb Eestis Maaleht, 6. mai 2010
Modibo Sidibé

Modibo Sidibé (sündinud 4. novembril 1952) on Mali poliitik. 28. septembrist 2007 kuni 3. aprillini 2011 oli ta Mali peaminister. Pärast diktaator Moussa Traoré kukutamist 1991. aasta märtsis sai Modibo Sidibé üleminekuvalitsuse kaitseministri tehniliseks nõustajaks. Seejärel oli ta kaitseminister ja sisemise turvalisuse minister. Pärast Alpha Oumar Konaré valimist presidendiks sai Sidibést tervishoiuminister kuni 1992. aasta juuni lõpuni. Septembrist 1997 juunini 2002 oli ta Mali välisminister. Pärast Amadou Toumani Touré saamist presidendiks sai Sidibé presidendi peasekretäriks ja oli selles ametis kuni peaministriks saamiseni. Modibo Sidibé oli ühtlasi ka Mali politsei kindral-inspektor.
Emajõe-Suursoo

Emajõe-Suursoo (ka: Emajõe soostik) on soostik Tartu maakonnas. Soo pindala on 13 000 ha. Soostiku kaitseks on moodustatud Emajõe-Suursoo maastikukaitseala. Soostikust 85% on madalsoo, kus turbakihi paksus on kuni 5,8 m. Emajõe-Suursoo on tekkinud Emajõe delta ümbrusse, mis on Eesti suurim delta. Seal leidub puutumatut loodust ja palju metsloomi. Emajõe-Suursoo on Eesti suurim soostik. Nils Niitra, Kadri Kuulpak. "Sada kõige-kõigemat fakti meie maa ja rahva kohta: Mis on Eesti hinnalisim kunstiteos?". Postimees. AS Eesti Meedia. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 130
Alpha Oumar Konaré

Alpha Oumar Konaré (sündinud 2. veebruaril 1946 Kayesis) on Mali poliitik, esimene vabadel valimistel valitud Mali president. Ta oli selles ametis aastatel 1992–2002. Alpha Oumar Konaré oli liikumise Alliance pour la démocratie au Mali (ADEMA) kaasasutaja. Alates 2003. aastast on ta olnud Aafrika Liidu komisjoni esimees. Septembris 2021 hospitaliseeriti Alpha Oumar Konaré kiiresti Marokos Rabati Cheikh Zaidi haiglas.
Ivan Rabtšinski

Ivan Vassiljevitš Rabtšinski (vene keeles Иван Васильевич Рабчинский; 24. jaanuar 1879 Kazatino, Vinnõtsja oblast – 30. jaanuar 1950 Moskva) oli revolutsionäär ja Nõukogude riigitegelane. Tegeles poliitilise tegevusega Ukrainas ja Peterburis alates 1895. aastast. 1905. aasta revolutsiooni ajal oli Peterburi nõukogu liige. Lõpetas 1915. aastal Peterburi polütehnilise instituudi. Veebruarirevolutsiooni ajal 1917. aastal oli VSDTP Tallinna komitee juht. Oktoobrirevolutsiooni ajal asutati 4. novembril 1917 ülestõusu juhtimiseks Eestimaa Sõja-Revolutsioonikomitee, mille esimees oli Rabtšinski ja aseesimees Viktor Kingissepp. Aastail 1917–1918 oli ta Vene SFNV Posti ja Telegraafi Rahvakomissariaadi rahvakomissari asetäitja, Rahvuste Rahvakomissariaadis eesti asjade rahvakomissar; Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee liige. 1918. aasta juunist töötas I. Rabtšinski Ülevenemaalise Kõrgema Rahvamajandusnõukogu Mäeosakonna kolleegiumi liikmena ja 1919. aasta jaanuarist Kõrgema Rahvamajandusnõukogu Mäeosakonna esimehe asetäitjana. 1919. aasta veebruarist oli ta Eesti Töörahva Kommuuni esindaja Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu juures. Aastatel 1920–1931 oli ta NSV Liidus Gostehizdati direktor ja vastutav toimetaja. Председатель ревкома, Советская Эстония : орган ЦК Компартии Эстонии, Верховного Совета и Совета Министров Эстонской ССР, nr. 261, 5 november 1959 D. Rudnev. "Ivan Rabtšinski". Tallinn 1960 Председатель ревкома, Советская Эстония : орган ЦК Компартии Эстонии, Верховного Совета и Совета Министров Эстонской ССР, nr. 261, 5 november 1959
Everton FC

Everton Football Club on Liverpoolis 1878. aastal asutatud Inglismaa jalgpalliklubi, mis mängib Premier League'is. See on üks Inglismaa edukamaid meeskondi, üheksakordne Inglismaa meister. Everton on mänginud pidevalt riigi kõrgemas jalgpalliliigas, välja arvatud neli hooaega. Everton oli 1888. aastal Football League'i üks asutajaliikmeid. Klubi kodustaadion on alates 1892. aastast olnud Goodison Park. Seisuga 25. september 2022 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Inglismaa meister (1992. aastani Football League First Division) (9): 1891, 1915, 1928, 1932, 1939, 1963, 1970, 1985, 1987 UEFA karikavõitjate karikas: 1985 FA Charity Shield: Võidud (9): 1928, 1932, 1963, 1970, 1984, 1985, 1986 (jagati), 1987, 1995 Inglismaa karikavõite 5: 1906, 1933, 1966, 1984, 1995 ... Walter Smith (1998–2002) David Moyes (2002–2013) Roberto Martínez (2013–2016) Ronald Koeman (2016–2017) Sam Allardyce (2017–2018) Marco Silva (2018–2019) Carlo Ancelotti (2019–2021) Rafael Benítez (2021–2022) Frank Lampard (2022–) Klubi koduleht
Kuznetsk

Kuznetsk (vene Кузнецк) on linn Venemaal Penza oblastis. Asub Trujovi jõe ääres, 120 km Penzast ida pool. Linn on elektrotehnika- ja kergetööstuse keskus. 2007. aastal elas linnas 88 900 inimest ja 2009. aastal 87 700 inimest. Linna ametlik koduleht http://gorodkuzneck.ru
Ants (täpsustus)

Ants on eesti mehenimi. Seda nime on kandnud või kannavad: Ants, poollegendaarne Koguva küla elanike esivanem Ants on kartulisort. Ants on slängis amfetamiin.