laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mart Pool

Mart Pool (9. september 1908 Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 18. detsember 1995 Portland) oli eesti põllumajandusteadlane. Mart Pool oli talupidaja poeg. Lõpetas 1927 Vändra Gümnaasiumi. Oli 1927–28 praktikal Rootsis ja Saksamaal, õppis 1928–1940 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja lõpetas selle agronoomina. Läks 1941 järelümbeasujana Saksamaale. Teenis Teises maailmasõjas Saksamaa relvajõududes. 1944 läks ta uuesti Saksamaale. Ta läks sealt 1949 USA-sse. Sai 1951 magistrikraadi M.Sc. (Rutgersi Ülikool), väitekiri "Performance of winter grains alone and with winter vetch for supplemental forage". Sai 1956 doktorikraadi Ph.D. (Purdue Ülikool, Indiana), väitekiri "The effect of the delay accompaning the use of the combine harvester on the physical and chemical properties of soft red winter wheat". Oli aastatel 1949–1951 Rutgersi Ülikooli teadur, 1951–1956 Purdue Ülikooli uurimisassistent, 1956–1959 Texas Research Foundationi (Texas A&M University, Texas) teadur. Töid geneetikast ja sordiaretusest. American Society Agronomy, Bio-Dynamic Farming & Gardening Associationi, Sigma Xi liige. Moisture relations in soft red winter wheats, I–II (kaasautor F. L. Patterson). // Agronomy J. 50 (1958) 3 Effect of delayed harvest on quality of soft red winter wheat (kaasautorid F. L. Patterson, C. E. Bode). Agronomy J. 50 (1958) 5 Rain and sunshine effects on the wheat meal fermentation time test (kaasautor F. L. Patterson). // Agronomy J. 50 (1958) 5 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. 2. kd. Tartu 1994. Lk 504 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm 1984. Lk 94 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 693-694 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
2005. aasta Saksamaa parlamendivalimised

2005. aasta Saksamaa parlamendivalimised on 18. septembril 2005 toimunud Saksamaa alamkoja Bundestagi valimised. Dresdenis korraldati kandidaadi surma tõttu 2. oktoobril järelvalimine. 22. mail 2005 kaotas Saksamaa kõige rahvarohkeimal liidumaal Põhja-Rein-Vestfaalis toimunud Maapäeva valimistel senine sotsiaaldemokraatide ja roheliste koalitsioon (mis valitses ka riiklikul tasandil) enamuse, võimule sai uus kristlike demokraatide ja vabade demokraatide koalitsioon. Nii saavutasid nad enamuse ka Bundestagi ülemkojas – Liidunõukogus. Seepeale teatas liidukantsler Gerhard Schröder, et on otsustanud organiseerida ennetähtaegsed valimised (valimised oleksid pidanud muidu toimuma sügisel 2006). Ennetähtaegseid valimisi tohib korraldada ainult kahel juhul: kui Liidupäev hääletab kantslerikandidaadi vastu kolm korda, või kui valitsus kaotab umbusaldushääletuse ja ei saavuta Liidupäevas enamust. Selleks paluski Schröder umbusaldushääletust, mis toimus 1. juulil ja mille ta meelega kaotas (151 poolt- ja 296 vastuhäält, 148 ei hääletanud), olles palunud SPD liikmetel hääletusest kõrvale jääda. Seepeale saatis liidupresident Horst Köhler 21. juulil Liidupäeva laiali ja korraldas varajased valimised. Valijaskond kokku: 61 870 195 Valimisaktiivsus: 77,7% ehk 48 044 841 Kehtetuid sedeleid: 1,6% ehk 756 385 Kehtivaid sedeleid: 98,4% ehk 47 288 456 Tabelis on Dresdeni järelvalimise tulemused arvesse võetud. Valimiste tulemusena kaotas senine seitse aastat kestnud puna-roheline koalitsioon enamuse, vajalik oleks olnud koalitsiooni kas Vaba Demokraatliku Partei või Vasakpartei kaasamine. Ka kummalgi traditsioonilisel koalitsioonil (SPD-rohelised või CDU-CSU-FDP) ei olnud enamust. Kuid sotsiaaldemokraatliku kantsler Gerhard Schröderi ja endise parteijuhi, nüüd Vasakpartei liidri Oskar Lafontaine'i vaheliste vastuolude tõttu langes koalitsioon Vasakparteiga ära. Sotsiaaldemokraadid ja kristlikud demokraadid olid nõus moodustama koalitsiooni kõigi kohti võitnud parteidega peale Vasakpartei, Vasakpartei keeldus moodustamast koalitsiooni kahe suurema parteiga. 10. oktoobril moodustati koalitsioon Kristlik-Demokraatliku Liidu, Kristlik-Sotsiaalse Liidu ja Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei vahel. Liidukantsleriks sai 22. novembril Kristlik-Demokraatliku Liidu esimees Angela Merkel, saades Saksamaa esimeseks naisliidukantsleriks. 2002. aasta Saksamaa parlamendivalimised
Suur-Hingan

Suur-Hingan on mäestik Aasias. Kulgeb põhja-lõuna suunas, eraldab Sise-Mongooliat (läänes) ja Mandžuuriat (idas). Kõrgus kuni 2035 meetrit. Emur Shan
Poks 1968. aasta suveolümpiamängudel

Poks 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 13.–26. oktoober. Val Barkeri karika parima tehnikaga poksijale sai sulgkaalu (kuni 57 kg) pronksmedalivõitja Philip Waruinge (Keenia). 24 võistlejat. See oli Venezuela ja Sri Lanka ainus koht esikuuikus México olümpiamängudelt. 26 võistlejat. 39 võistlejat. 32 võistlejat. 37 võistlejat. 36 võistlejat. 34 võistlejat. 27 võistlejat. 23 võistlejat. 18 võistlejat. 16 võistlejat.
Ljudmilla Priimägi

Ljudmilla Priimägi (aastani 1958 Haenko; sündinud 9. juulil 1937 Tšapajevskis Saraatovi oblastis Venemaal) on Eesti arstiteadlane ja viroloog. Ljudmilla Priimägi on keemikute tütar. Lõpetas 1954 Leningradi 89. Keskkooli, 1959 Leningradi Keemia-Farmakoloogia Instituudi mikrobioloogia osakonna, 1965 aspirantuuri Moskvas Meditsiiniakadeemia Ivanovski nimelises Viroloogia Instituudis, bioloogiakandidaat (1965, samas), väitekiri "Получение тканевых интерферонов и определение спектра действия их на вирусы", bioloogiadoktor (1972, samas), väitekiri "Изучение феномена индукции интерферона стимуляторами различного происхождения". Oli 1959–1967 Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituudi noorem- ja vanemteadur, 1967–1977 labori juhataja, 1977–1997 (aastast 1988 Profülaktilise Meditsiini Instituut) instituudi direktor, aastast 1997 EKMI (aastast 2003 Tervise Arengu Instituut) viroloogia osakonna juhataja. Uurimisvaldkonnad: respiratoorsed viirusnakkused, immuun- ja interferoonsüsteem lastel; haigused enteroviirustest; tsütokiinid B- ja C-hepatiidi korral, HIV-nakkus Eestis ja labori diagnostika (üks AIDSI-i profülaktika riikliku programmi autoreid, WHO programmi Eesti koordinaator). Korraldanud 38 mitmesugust teadusüritust, 14 kogumiku tegevtoimetaja, 18 teadusprojekti juhataja; Euroopa Kliinilise Viroloogia Seltsi liige (1992), nõukogu liige (1997), Interferooni ja Tsütokiinide Uurimise Rahvusvahelise Seltsi liige (1993), Eesti Assotsiatsiooni "Anti-AIDS" asutajaid (1990), juhatuse esimees (aastast 1997). Üle 200 teadustrükise, 1 monograafia. 2007 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk Защита детей от гриппа и других острых респираторных заболеваний (kaasautorid A. Štšadrin, R. Vassiljeva). Tallinn, 1987 HIV infection in Estonia. // Clin. Diagn. Virol. 1 (1993) 1 Cостояние системы интерферона у пациентов на гемодиализe, инфицированных вирусами гепатита В и С (kaasautor). // Вопр. вирусол. (1999) 4 Иммунорегуляторные Тh1- и Th2-цитокины при хронических инфекциях вызванных вирусами гепатитов В и С (kaasautor). // Вопр. вирусол. (2003) 4 Hepatitis B virus genotype D strains from Estonia share sequence similarity with strains from Siberia and may specify ayw4 (kaasautor) // J. Med. Virol. 74 (2004) 2 Current trends in the epidemiology of viral hepatitis B and C in Estonia (kaasautor). // EpiNorth, 6 (2005) 3 Emerging viral hepatitis B and C in Estonia. Emerging Biological Threat. // NATO Science Series. Life and Behavioural Sciences. Series I, 370 (2005). B. EE, 14, 379 NET 1973, 6, 537 EA 1997, 4, 380. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Ljudmilla Priimägi Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Thomas Rowlandson

Thomas Rowlandson (13. juuli 1757 London – 12. aprill 1827 London) oli Briti karikaturist ja raamatute illustraator. Rowlandson joonistas väga erinevaid illustratsioone ja karikatuure romaanidele, naljaraamatutele ja topograafilistele teostele. Samuti joonistas ta erootikat, mida 1840. aastatel tsenseeriti. Tema karikatuurid hõlmasid võimulolevaid inimesi nagu Devonshire'i hertsoginna Georgiana Cavendish, Suurbritannia peaminister William Pitt noorem ja Prantsusmaa valitseja Napoleon I. Thomas Rowlandson sündis Londonis Georgian Era linnaosas. Ta oli ainus poeg isale William Rowlandson (1756–1789) ja tema naisele Mary. Thomas ristiti 23. juulil 1757 Londonis St Mary Colechurchis kirikus. Ristimisprotokollis, mis on nüüd Londoni arhiivis, annab seal selgelt tema sünnikuupäevaks 13. juuli 1757, mitte 1756, nagu on antud enamikus varasemates elulugudes. Tema isa William oli olnud kangakuduja, kuid asunud tekstiilitööstuse tarnetega kauplema, mis ei olnud edukas ja 1759. aastal kuulutati tema ettevõttele pankrot. Nende elu muutus Londonis raskeks ja 1759. aasta lõpus kolis nende perekond Richmondi maakonda Põhja-Yorkshire. Thomase onu James suri 1764. aastal ja tema lesk Jane muretses arvatavasti nii rahalised vahendid, kui ka majutuse, mis võimaldasid Thomasel Londoni koolis käia. Rowlandson suri pärast pikka haigust 69-aastaselt 21. aprillil 1827 Londonis Adelphis James Streetil 1 asuvas majutusasutuses. Ta maeti 28. aprillil 1827 Covent Gardeni St Pauli kiriku juurde. The Concert The Modern Pygmalion Stolen Kisses Goodbye John Hayes. "Oxford Dictionary of National Biography - Rowlandson, Thomas". Vaadatud 28.09.2020. Robert R. Wark, Drawings by Thomas Rowlandson in the Huntington Collection, San Marino, CA 1975, ISBN 0-87328-065-2
Menševikud

Menševikud ehk vähemlased (vene keeles меньшевики) olid 20. sajandi alguses Venemaa keisririigis tegutsenud poliitilise partei – Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei (VSDTP) mõõdukama fraktsiooni (tiiva) esindajad. VSDTP II kongressil 1903. aastal said radikaalsed sotsiaaldemokraadid, keda juhtis Vladimir Lenin, partei keskorgani VSDTP Keskkomitee valimisel häälteenamuse. Sellest osaluse jaotusest tekkisidki VSDTP-siseste fraktsioonide jaotuses nimetused "vähemlased" ja "enamlased". Vähemusse jäänud vastaseid hakati nimetama menševikeks (vene keeles меньше, 'vähem') ehk vähemlasteks. Menševike farktsiooni juht oli Georgi Plehhanov, aktiivsemad fraktsiooniliikmed: Juli Martov (pseudonüüm "Lev Martov", sünnijärgne nimi Juli Zederbaum), Fjodor Dan, Irakli Tsereteli, Pavel Akselrod, Aleksandr Potresov, Veera Zassulitš. Sotsiaaldemokraadid hindasid aastatel 1905–1907 alanud revolutsioonilist liikumist kui kodanlik-demokraatlikku revolutsiooni, mis oli suunatud tsaari isevalitsuse nõrgestamisele, mitte aga klassivõitlusest lähtuvat proletariaadi diktatuuri kehtestamisele. Bolševike arvates pidi see revolutsiooniline liikumine üle kasvama sotsialistlikuks, menševikud aga arvasid, et Venemaa peab enne sotsialismi läbima rea reforme. Samuti olid bolševikud ja menševikud eriarvamusel VSDTP organisatsioonilise ülesehituse suhtes: bolševikud ja Lenin arvasid, et partei peab olema rangelt tsentraliseeritud, sõjaväe tüüpi organisatsioon, mis võimaldaks saavutada peale taktikaliste eesmärkide ka strateegilisi eesmärke (proletariaadi maailmarevolutsioon jne). Vähemlaste parteisisene võitlus enamlaste vastu lõppes VSDTP VI Kongressil 1912. aastal sellega, et vähemlased heideti VSDTP-st välja ning Venemaa Sotsiaaldemokraatlik Partei nimetati ümber Venemaa Sotsiaaldemokraatlikuks (bolševike) Parteiks. Parteist eraldunud vähemlaste seast eraldus omakorda väiksemaid poliitiliste erimeelsustega gruppe: menševikud-parteilased (меньшевики – партийцы ja menševikud-likvidaatorid (меньшевики – ликвидаторы).  Pikemalt artiklis Gruusia Demokraatlik Vabariik Menševikel oli suur kandepind Gruusias. 25. novembril 1917 toimunud Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel võitsid menševikud kokku vaid 3 protsenti häältest, kuid Lõuna-Kaukaasia valimisringkonnas olid 27 protsendiga suurimaks parteiks. Lõuna-Kaukaasias võitsid kolm parteid kokku 75% häältest, mis olid selgelt jagunenud etniliselt: grusiinid toetasid menševikke, armeenlased dašnakke ja moslemid (aserid) müsavatte. Lõuna-Kaukaasias olid menševikud põimunud gruusia rahvuslusega, valituks osutunud Gruusia menševikud muutusid ruttu vägagi natsionalistlikeks.[viide?] Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei БАНК БИОГРАФИЧЕСКИХ ДАННЫХ ПО МЕНЬШЕВИСТСКОМУ ПРОЕКТУ
Pille Pruulmann-Vengerfeldt

Pille Pruulmann-Vengerfeldt (aastani 2004 Pille Vengerfeldt; sündinud 26. novembril 1978 Jõgeval) on eesti sotsiaalteadlane ja meediauurija. Pille Pruulmann-Vengerfeldt on inseneri tütar. Lõpetas 1997 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 2001 TÜ sotsiaalteaduskonna, 2002 samas magistrantuuri ja 2006 doktorantuuri. M.A. (meedia ja kommunikatsioon, 2002, TÜ), väitekiri "Information flows in the new media enviroment: a case study of crisis news reception", Ph.D. samal teadusalal (2006, TÜ), väitekiri "Information technology users and uses within the different layers of information environment in Estonia" (Tartu, 2006). Oli 2001–2003 TÜ ajakirjanduse ja kommunikatsiooni osakonna projektijuht ja alates 2003. aastast oli samas teadur (osakond reorganiseeriti 2008 samanimeliseks instituudiks), 2003 ka Dublini Ülikooli (Iirimaa) külalisteadur ja aastast 2008 ERMi teadur (osalise koormusega). Alates 1. septembrist 2015 on ta Tartu Ülikooli meediauuringute professor. 2015. aastal sai Pille Pruulmann-Vengerfeldtist Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu liige. Uurimisvaldkonnad: kommunikatsiooni- ja infoteadused; infoühiskond Eestis; uudised uue meedia keskkonnas; infoühiskonna tekkimisega seotud sotsiaalsed ja kultuurilised probleemid. Väljaande The Researching and Teaching Communication Book Series (ilmub aastast 2007) toimetajaid. Üle 20 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Asjatundjast ERR-i nõukogu liikmeks saab Pruulmann-Vengerfeldt". ERR. 12. mai 2015. Vaadatud 07.02.2021. The September 11 attacks on the US in the new interactive media space in Estonia. // Prometheus 20 (2002) 3 Uus meedia Eestis (kaasautor P. Runnel). // Meediasüsteem ja meediakasutus Eestis 1965–2004. Tartu, 2004 Exploring social theory as a framework for social and cultural measurements of the information society. // The Information Soc. 22 (2006) 5 Digitaalsed võimalused arengutegurina. // Inimarengu aruanne 2006. Tallinn, 2007 Creating content or creating hype: Practices of online content creation and consumption in Estonia. // Cyberpsychol. 2 (2008) 1. Pille Pruulmann-Vengerfeldt Eesti Teadusinfosüsteemis Pille-Pruulmann-Vengerfeldt ERM Pille Pruulmann-Vengerfeldt ja ajakirjandus YouTube Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Raivo Puhke

Raivo Puhke (sündinud 24. mail 1966 Tapal) on eesti spordifüsioloog. Raivo Puhke on töölise poeg. Lõpetas 1984 Tapa 1. Keskkooli ja 1991 Tartu Ülikooli (kehakultuuriteaduskonnas). 1992 alustas magistriõpinguid, 1993 stažeeris Jyväskylä Tippspordi Uuringute Keskuses, sporditeaduste magister (1994, TÜ), väitekiri "Erineva iseloomuga vastupidavustreeningu mõju müofibrillaarvalkude sisaldusele ja omavahelistele seostele". 2006 kaitses doktoritööd teemal "Pikaajalise jõutreeningu mõjul toimuvad adaptatiivsed muutused müosiini isovormilises kompositsioonis keskealiste inimeste skeletilihases". Ta oli aastatel 1994–1997 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna treeningõpetuse õppetooli teadur, 1997–2003 spordibioloogia ja füsioteraapia instituudi funktsionaalse morfoloogia õppetooli teadur ja 2004. aastast on erakorraline teadur. Uurimisvaldkonnad: kehalise aktiivsuse mõju skeletilihaskiudude ja kontraktiivvalkude isovormilisele kompositsioonile ja II tüüpi diabeedi kujunemisele riskirühma patsientidel; puusaliigese osteoartriidi mõju ümbritsevate lihaste kontraktsiooniaparaadile ja metaboolsetele omadustele. Üle 30 teadustrükise. 2023 Tartu Ülikooli aumärk The effect of contractile activity on the damaged skeletal muscle and the application on paraplegic locomotion (kaasautor). // Neuroprosthetics from Basic Res. to Clinical Application. Berlin, 1996 Role of skeletal muscle-fibre type in regulation of glucose metabolism in middle-aged subjects with impaired glucose tolerance during a long-term exercise and dietary intervention (kaasautor). // Diabetes Obesity and Metabolism. 6 (2005) 7 Altered mitochondrial apparent affinity for ADP and impaired of mitochondrial creatine kinase in gluteus medius of patients with hip osteoarthritis. // Am. J. Physiol. 290 (2006) 5. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Raivo Puhke kaitses väitekirja[alaline kõdulink] Universitas Tartuensis, 16. november 2006 "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 27. oktoobril 2023. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 135. Raivo Puhke Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Heivi Pullerits

Heivi Pullerits (aastani 1963 Heivi Ilsjan; 25. august 1938 Tartu – 10. detsember 2013) oli eesti kultuuriloolane ja museoloog. Ta lõpetas 1956. aastal Tartu 2. Keskkooli, 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli vene keele ja kirjanduse osakonna, 1968 kaugõppeaspirantuuri Tartu Ülikoolis, filoloogiakandidaat (1975, TRÜ), väitekiri "Vene dramaturgia Eestis (kuni 1940)". Ta oli 1961–1966 Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi teadur, 1966–1979 Tartu Linnamuuseumi filiaali (Oskar Lutsu Majamuuseumi) juhataja, 1979–2002 Tartu Linnamuuseumi direktor, 2002–2012 juhtivteadur. 1989. aastal anti kahe ja poole sajandi vanune puust elamu Jaani 16 Tartu linnamuuseumi käsutusse. Heivi Pulleritsu eestvõttel avati seal 7. juulil 1993 linnamuuseumi filiaalina 19. sajandi Tartu linnakodaniku muuseum. Direktori aktiivsel eestvedamisel rajas linnamuuseum oma uue ekspositsiooni muuseumi Narva mnt 23 hoones. Ekspositsiooni elavdamiseks ja tartlaste huvi tõstmiseks linna ajaloo vastu korraldas Heivi Pullerits muuseumis näitemänge. Pulleritsu uurimisvaldkonnad olid kultuurilugu ja museoloogia. Temalt ilmus 15 teadustrükist. 1988 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 2004 Valgetähe V klassi teenetemärk 2004 Tartu Tähe kavaler 2008 Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind Heivi Pullerits oli raudteeametniku tütar, Rein Pulleritsu abikaasa, Priit ja Teet Pulleritsu ema. О постановках пьесы М. Горького "На дне" на эстонской сцене (до 1940 года). // Уч. зап. ТГУ 217 (1968) Eduard Vilde ja teater (koost, kaasautor). Tallinn, 1965 Liina Reiman (1891–1961). Tallinn, 1966 Oskar Luts ja teater. Tartu, 1969 A. Ostrovski ja Eesti (1940. aastani). // Keel ja Kirjandus (1973) 4 Idatuuled. // KK (1974) 6 Kui päikest sõelaga tehti (kaasautor). Tallinn, 1974 Oskar Luts lastekirjanikuna. Tartu, 1975 Oskar Luts ja "Noor-Eesti" kirjastus. // KK (1977) 1 Tartu "Uus Teater" 1892–1909. // Tartu Linnamuuseumi aastaraamat IV. Tartu, 1998 Eesti muuseumiseadusest. // Muuseum (1998) 4 Нужен ли тысячелетнему городу свой музей. // Исторические музеи в системе города. М, 1997 Millest jutustavad Narva mnt 23 hindamisaktid aastatest 1790, 1859, 1863. // Tartu Linnamuuseumi aastaraamat V. Tartu, 1999 Tartu. Ajalugu ja kultuurilugu (koostaja, kaasautor ja kaastoimetaja). Tartu, 2005. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Heivi Pullerits. Tartu linna veebisait. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Mets, Risto. Heivi Pullerits pälvis Hurda rahvuskultuuri auhinna. Postimees, 15. juuli 2008. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Heivi Pullerits Tartu linna kodulehel Heivi Pullerits "Hoiame linna ajaloolist keset!" Postimees, 18. detsember 2011 "Heivi Pullerits pälvis Hurda rahvuskultuuri auhinna" Postimees, 15. juuli 2008 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Teenusetõkestusrünne

Teenusetõkestusrünne ehk DoS-rünne (ingl denial-of-service attack ehk DoS attack) on arvuti või arvutivõrgu ülekoormamine samal ajal suure hulga päringute saatmise teel. Päringuid saadavad kas inimkasutajad või vastavad programmid: inimkasutaja aktiivne osalus – päringute saatmise sagedus on suhteliselt väike. Rünne omab tähelepanuväärset mõju, kui päringuid saadavad üheaegselt paljud kasutajad paljudest arvutitest. Sel juhul nimetatakse seda hajusaks ummistusründeks ehk hajutatud teenusetõkestusründeks (DDoS ehk distributed denial-of-service attack); vastav programm – päringute saatmise sagedus on väga suur. Sageduse piiriks on päringuid tekitava arvuti internetiühenduse üleslaadimiskiirus; levinuim on botneti omanikelt ostetud piraatvõrgu võimsuse kasutamine kuritegelikel eesmärkidel, kas küberrünnakuks või viiruste levitamiseks või muudel kuritegelikel eesmärkidel, näiteks krediitkaardiinfo varastamiseks. Kübersõda Interneti turvalisus Teenusetõkestamise rünne @ e-Teatmik: IT ja sidetehnika seletav sõnaraamat @vallaste.ee Küberrünnakud sundisid seadust muutma teenusetõkestusrünne; ummistusrünne (olemus, ülevaade ja liigitus, meetodid jm) hajus ummistusrünne (olemus, ülevaated, näited, tõrje)
Kersti Põldemaa

Kersti Põldemaa (aastani 1970 Neu; sündinud 29. mail 1947 Tallinnas) on eesti sotsiaalteadlane. Lõpetas 1966 Tallinna 42. Keskkooli, 1971 TPedI algõpetuse pedagoogika osakonna, 1995 TPÜ-s magistrantuuri, sotsiaaltöö magister (1995, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Vaimupuudetöö sotsiaaltöö kontekstis. Vaimupuudetöötaja pädevustamise võimalusi" (Tallinn, 1995). Oli 1990 Tallinna Eriinternaatkooli õpetaja-kasvataja, 1990–2001 Sotsiaalministeeriumi peaspetsialist, 2001– Tallinna Sotsiaaltöö Keskuse (endine Avahoolduse Arenduskeskus) direktor. Uurimisvaldkonnad: sotsiaalhoolekanne, vaimupuudetöö, sotsiaaltöötajate kutseoskused. Eesti Akadeemilise Sotsiaalturvaühingu ja Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni liige. Üle 10 teadustrükise. Kes on vaimupuudega inimene? Tallinn, 1992 Nõuandeid vaimupuudega inimeste iseseisvuse kasvatamiseks. Tallinn, 1992 Töö sotsiaalhoolekandeasutustes. Tallinn, 1996 Vaimupuudega inimeste elukvaliteet. Tallinn, 1997–1998 Avahooldusest Tallinnas. // Sotsiaaltöö (2001) 2 Kutsekvalifikatsioonid sotsiaalvaldkonnas. // Sotsiaaltöö (2004) 3. 2021 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 172. Kersti Põldemaa - sotsiaaltöö esimene leedi Vimeo Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.