laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tenno Teets

Tenno Teets (26. oktoober 1931 Tallinn – 31. mai 2003) oli eesti põllumajandustegelane. 1949. aastal lõpetas ta Tallinna 10. Keskkooli. 1954. aastal lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina. Töötas 1950. aastatel Saaremaal algul agronoomina, seejärel kolhoosi esimehena. 1961. aastast kolis Rapla rajooni, töötas algul kolhoosi Tee Kommunismile agronoomina, 1962. aastal valiti sama kolhoosi esimeheks. Aastatel 1965–1966 töötas ta ühtlasi Valtu 8-klassilise kooli õpetajana. 1971. aastal, pärast kolhoosi Tee Kommunismile ühinemist kolhoosiga Võit sai temast kolhooside ühinemisel moodustatud Valtu kolhoosi esimees ja ta töötas Valtu kolhoosi esimehena kuni kolhoosi likvideerimiseni 1991. aastal. Seejärel oli Valtu põllumajandusliku osaühistu esimees. 1988. aastal oli üks Rahvarinde asutajatest ja valiti Rahvarinde volikogu liikmeks. 1989. aastal oli ta üks Balti keti korraldamise juhtidest Raplamaal ning samal aastal valiti ta Rapla maakonna volikogu liikmeks. 1990. aastal oli ta üks Eesti Maa-Keskerakonna algatajatest, hiljem kuulus Eesti Maarahva Erakonda. Aastatel 1996–2002 oli ta Kehtna vallavolikogu liige ja juhtis erinevatel aegadel volikogus keskkonnakaitsekomisjoni ja heakorrakomisjoni. 2003. aastal avaldas ta Maalehe intervjuus pettumust Eesti põllumajanduse suhtes ning nimetas kindlameelseid kolhoosiesimehi rahva teenriteks. Samas intervjuus iseloomustab ta ennast Eesti-meelsena. Tenno Teetsile on Kaereperes püstitatud mälestuskivi. 1982 – Eesti NSV teeneline agronoom "Tallinna Nõmme Gümnaasium. Vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2015. Vaadatud 9. detsembril 2015. Eesti Maaülikool. Vilistlaste nimekirjad. 1954. a. lõpetajad[alaline kõdulink] "In memoriam. Tenno Teets. Valla Vaatleja, 5. juuli 2003" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. märts 2019. Vaadatud 9. detsembril 2015. "Valtu Põhikool. Endised õpetajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. jaanuar 2016. Vaadatud 9. detsembril 2015. Balti keti tammede mälestuskivi avamine Raplas Karl Õunapuu. Rapla rajoonist Rapla maakonnaks[alaline kõdulink] "Eesti Maa-keskerakonna algatusrühma pöördumine Eestimaa rahva poole. Maaleht, 25. jaanuar 1990" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 9. detsembril 2015. Vabariigi Valimiskomisjon. Valimiste arhiiv Valla Vaatleja, 12. oktoober 2002[alaline kõdulink] Indrek Veiserik (3. detsember 2008). "Kas Kesk-Eestist on saamas ääremaa?". Kesknädal. MTÜ Vaba Ajakirjandus. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2017. Viio Aitsam. Isepäise kolhoosiesimehe sada minutit. Maaleht, 25. november 2011 Google Plus. Majandijuht Tenno Teetsi (1931–2003) mälestusmärk DVD "Tenno Teetsi lugu" (2011) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Valtu kolhoosi esimees Tenno Teets Haud Rapla kalmistul
Viterbo

Viterbo on linn Itaalias Lazio maakonnas, Viterbo provintsi halduskeskus. Asub umbes 100 km Roomast põhjas Via Cassia ääres. Viterbo oli oluline etruskide keskus, mille roomlased vallutasid 4. sajandil eKr. Aastatel 1257–1281 asus Viterbos sinna ajutiselt üle viidud paavstitool. Viterbo toomkirik (Duomo) 12. sajandist, fassaad 16. sajandist. Toomkiriku kõrval seisab musta-valgetriibuline kellatorn. Santa Maria delle Verità kirik; Lorenzo da Viterbo freskod 15. sajandist Palazzo Papale ehk Paavstipalee 13. sajandist; ehitatud paavsti külaskäikude tarvis Palazzo dei Priori 15. sajandist; tähelepanuväärsed on Baldassare Croce linna ajaloo ja mütoloogiaainelised freskod. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it Viterbo linna koduleht itaalia keeles
Valtu kolhoos

Valtu kolhoos oli kolhoos Rapla rajoonis Kehtna külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Kaereperes, kolhoosi maad ulatusid 8 küla – Hertu, Ingliste, Kaerepere, Kumma, Lau, Pae, Põrsaku ja Saksa küla – maadele. Valtu kolhoos asutati 1971. aastal kolhooside Tee Kommunismile ja Võit ühinemisel. Kolhoosi kogupindala oli 6615 ha, millest 3310 ha haritavat maad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil umbes 450 töötajat. Kolhoos oli tugev maaviljeluses, tegeleti teravilja-, kartuli- ja põldheinakasvatusega, samuti veise- ja seakasvatusega. Lisaks oli kolhoosil mitmeid abitootmisi – Valtu veinitehas, Valtu aiand ja keemiatehas Estosteriil. Kolhoosil oli oma ujula ja staadion ning hoolitseti Kaerepere ja ümbruse haljastuse eest. Kolhoosi esimees asutamisest kuni likvideerimiseni (1971–1990) oli Tenno Teets. 1990. aastal moodustati Valtu kolhoosist Valtu põllumajanduslik osaühistu. Arvi Paidla. Raplamaa. Siin- ja sealpool maanteed. Tallinn: Olion, 1991, lk 70 Nõukogude Eesti: Entsüklopeediline teatmeteos. Tallinn:Valgus, 1978, lk 375 Kehtna vald. Kehtna valla ajaloost Viio Aitsam. Isepäise kolhoosiesimehe sada minutit. Maaleht, 25. november 2011 Endel Maltsar. Valtu kolhoos. Tallinn: Olion, 1989
Kuveidi šeikide ja emiiride loend

Siin on loetletud Kuveidi monarhid sõltumata nende tiitlist alates esimese aş-Şabāḩi dünastia esindaja võimuletulekust 1756. aastal. Kuni 1961. aastani kandsid valitsejad šeigi tiitlit. Aastatel 1871–1899 valitsesid šeigid Osmanite riigi vasallidena; 1899–1961 oli Kuveit Suurbritannia protektoraat ja šeigid valitsesid Briti poliitiliste agentide eestkoste all. Kuveit kuulutati iseseisvaks 19. juunil 1961 ja alates sellest ajast on riigipea tiitliks emiir. 2. augustist 1990 kuni 26. veebruarini 1991 okupeerisid riiki Iraagi väed. Sel ajal viibis emiir eksiilis Saudi Araabias, kohapeal teostasid võimu esmalt Iraagi valitsuse määratud riigipea ja seejärel juba Iraagi kubernerid, kelle loend on esitatud artiklis Iraagi okupatsioon Kuveidis. Kuveidi emiir Kuveidi valitsusjuhtide loend
Kalju Rahu (pedagoog)

Kalju Rahu (15. mai 1935 – 20. märts 2018) oli eesti pedagoog ja koolijuht. Ta töötas 1962. aastast Valtu 8-klassilise Kooli õpetajana, aastatel 1964–2000 oli sama kooli (1989. aastast Valtu 9-klassilise Kool, 1991. aastast Valtu Põhikool) direktor. Aastatel 1993–1996 oli ta Kehtna vallavolikogu liige. 1985 Eesti NSV teeneline õpetaja 1999 Valgetähe V klassi teenetemärk 2008 Kehtna valla teenetemärk "Rapla Keskraamatukogu. Koduloolised tähtpäevad". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. veebruar 2015. Vaadatud 9. detsembril 2015. "In memoriam Kalju Rahu". Õpetajate Leht. Vaadatud 22.03.2018. "Valtu Põhikool. Endised õpetajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. jaanuar 2016. Vaadatud 9. detsembril 2015. Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Valtu Põhikooli direktor Kalju Rahu
Avatud ühiskond ja selle vaenlased

"Avatud ühiskond ja selle vaenlased" on filosoof Karl Raimund Popperi tuntuim teos. Teosel on kaks köidet, esimene kannab alapealkirja "Platoni lummus" (The Spell of Plato), teine aga "Prohvetluse kõrgaeg: Hegel, Marx ja järellainetused" (The High Tide of Prophecy: Hegel, Marx and the Aftermath). Teose eesmärk on diskrediteerida mõttemalle, mis viivad suletud ühiskonna poole ega toeta avatud ühiskonna ideaali. "Platoni lummus" käsitleb peamiselt Platoni ühiskonnafilosoofiat ning näitab, et liberaalse demokraatia vaatevinklist on Platoni hoiakud õigluse, riigi jms suhtes kõlvatud ning totalitarismi soodustavad. Popper avaldab teose raames korduvalt imestust, kuidas on saadud pidada Platonit humanistiks, kui ta on oma veendumustelt inimvaenulik ning lisaks veel totalitaarse režiimi pooldaja. Teoses otsib Popper teda ennastki sügavalt ja negatiivselt puudutanud totalitaarsete mõttemallide juuri ning püüab leida seletust, miks täiesti tavalised ja sugugi mitte pahatahtlikud inimesed selliste kurjusest pakatavate mõttemallide küüsi langevad. "Prohvetluse kõrgaeg" on sama intentsiooniga, kuid uurimisalaks pole antiik ja totalitaarsuse juured, vaid selle esinemise vormid tema enda ajas. Peamiseks kriitika objektiks on selles köites historitsism ning sellega kaasnev mõttelaad, mille esindajaiks nimetab Popper Hegelit ja Marxi. Peamine etteheide historitsismi vastu seisneb selles, et inimesed eeldavad ja usuvad, et on olemas mingisugune maailma ajalugu, millel on algus, käik ja siht. Popper kinnitab, et selline arusaam on ekslik ning hariduse pealiskaudsusest tulenevalt sunnitud. Ajalool pole mingit kindlat suunda või ettemääratust, on vaid ajaloo tõlgendused ja hüpoteesid toimunu kohta mingite käesolevate eesmärkide saavutamise vahenditena. Ajaloost ei saa otsida märke tuleviku kohta, saab vaid ajaloo lühikesi etappe mõtestada. Hegeli arusaam dialektilisest arenguloogikast, mille võttis üle Marx, on sügavalt ekslik ja loob illusiooni maailmaajaloo ülimast eesmärgist. Popperi hinnangul nimetatakse sõnaga "maailmaajalugu" poliitilist ajalugu, mis on aga tema silmis eelkõige rahvusvahelise kuritegevuse ning massimõrvade ajalugu. Sestap oleks õige rääkida paljudest eri ajalugudest, aga mitte absolutiseerida ühte neist. Teos on eesti keeles ilmunud 2010 (I köide: "Platoni lummus"; tõlkinud Ene-Reet Soovik) ja 2011 (II köide: "Prohvetluse kõrgaeg: Hegel, Marx ja järellainetused"; tõlkinud Triinu Pakk).
Avinurme raudteejaam

Avinurme raudteejaam oli raudteejaam Sonda–Mustvee raudteel Jõgeva maakonnas Avinurmes ja on raudteejaam Avinurme muuseum-raudteel. Avinurme jaam oli 57 km pikkuse raudteeharu suurim. Alates 1968. aastast oli Avinurme raudteeliini lõppjaam. Jaamas asus kolm teed, üks tupik ning harutee liiva laadimiseks, mis viis kiriku kõrvale liivakarjääri. Avinurmele eelnes Sonda poolt tulles Muru raudteepeatus ja järgnes Kõrve raudteepeatus. Jaam suleti 1972. aastal seoses kitsarööpmelise raudtee sulgemisega. Seoses Avinurme muuseum-raudtee arenguga valmis 2018. aasta augustis uus jaamahoone. Avinurme esimene jaamahoone ehitati eriprojekti järgi 1927. aastal. Jaamahoone hävis koos suure osaga alevist 1941. aastal. Jaamahoone asemele rajati puitbarakk, mis oli kasutusel kuni raudtee sulgemiseni. Hoone on muudetud kujul säilinud ja kasutusel elamuna. Augustis 2018 avati Avinurmes uus jaamahoone, mis on ühtlasi esimene taasiseseisvunud Eesti Vabariigi ajal rajatud kitsarööpmelise raudtee jaamahoone. Kunagisest raudteest taastati algselt kohalike poolt 178,5-meetrine raudteelõik, raudteesild ning veerem, mis koosneb bensiinimootoriga vedurist (MUZ-4) ja kohvik-, looma- ja platvormvagunist. 22. juunil 2019 avati taastatud ühe km pikkune kitsarööpmeline raudteelõik, mis on kohaliku elu seisukohalt oluline turismiobjekt. Kui vanal 178,5 m lõigul võis rong sõita kuni 5 km/h, siis uuel teel on lubatud tunnikiirus 7 kilomeetrit. Raudteelõigu pikendamise ehitustöö teostas Go Track. Kitsarööpmeline raudtee Eestis Raudteetransport Eestis Eesti Muuseumraudtee Margus Kruut: "Kohalik rahvas hoiab mälestust Alutaguse raudteest elus" Postimees, 13. detsember 2008 Avinurme muuseumrong Avinurme jaamahoone. Põhjarannik: "Ministeeriumile ei meeldi mitmed Ida-Viru projektid", 20.11.2015 "Avinurme entusiastid avasid taastatud kilomeetrise raudteelõigu" ERR uudised, 22.06.2019 Go Track taastab Avinurmes ajaloolist raudteed AS Go Group (vaadatud 26.06.2019) TuleTulemine: ikka edasi ja tagasi mööda kitsarööpmelist 178,5-meetrist teed ERR Kultuur, 19.06.2014 Avinurme elanikud taastavad ajaloolist raudteed: tahame selle valmis saada jaanipäevaks 23.10.2018 Avinurme kitsarööpmelisele raudteele rajati ülesõidukoht 01.10.2016
Vändra raudteejaam

Vändra raudteejaam (Vana-Vändra) oli raudteejaam Pärnumaal Vändras. Vändra raudteejaam oli kitsarööpmelise Viluvere–Vändra harutee lõppjaam. Raudteejaam rajati aastatel 1927-1928. Samal ajal valmis ka Leon Johansoni projekti järgi ehitatud jaamahoone. Jaamahoone ehitati tüüpprojekti järgi sarnaselt Eidapere, Sindi, Tori ja Viluvere jaamahoonetega. Hoone oli kasutusel kuni raudtee sulgemiseni 1969. aastal ning on säilinud tänaseni. Kitsarööpmeline raudtee Eestis Viluvere–Vändra raudtee Lelle–Papiniidu raudtee Vana-Vändra jaam | Histrodamus.ee Vändra jaam; Eesti kitsarööpmelised raudteed 20. sajandi Eesti raudteejaamad. lk. 53; Tallinn 2012
Şabāḩ IV al-Aḩmad al-Jābir aş-Şabāḩ

Sabah IV Al-Ahmad Al-Jaber Al-Sabah (araabia keeles: صباح الأحمد الجابر الصباح Sabāh al-Ahmad al-Jābir as-Sabāh; 16. juuni 1929 – 29. september 2020) oli Kuveidi emiir. Sheikh Sabah al-Ahmad al-Sabah: Kuwaiti emir hospitalised for medical checks, BBC News, 18. juuli 2020
Pirita Majandusgümnaasium

Pirita Majandusgümnaasium on üldhariduskool Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. Kool alustas tööd 1. septembril 1948 kui Tallinna 36. Mittetäielik 7-klassiline Kool. Esimesel paaril aastal tegutses kool eramus aadressil Metsavahi tee 14. Esimesel õppeaastal õppis koolis 132 õpilast (neist osa eesti ja osa vene õppekeelega) ja töötas 13 õpetajat. 1950. aastal valmis uus koolihoone praeguses asukohas Metsavahi tee 19. 1996. aastast kannab kool Pirita Majandusgümnaasiumi nime. Kooli erisuunaks on juba algklassidest algav majandusõpe. 2017. aastal avati ka loomeettevõtluse õppesuund. 2003. aastal valmis kooli juurdeehitis, mille projekteeris arhitekt Andres Põime. Kooli juurdeehitises asub Pirita raamatukogu. 1948–1961 Tallinna 36. Mittetäielik 7-klassiline Kool 1961–1962 Tallinna 36. 8-klassiline Kool 1962–1992 Tallinna 36. Keskkool 1992–1996 Pirita Keskkool alates 1996 Pirita Majandusgümnaasium 1948–1951 Leonti Sepp 1951–1955 Taissia Kuprina 1955–1959 Helmi Viikholm 1959–1963 Ülo Randmaa 1963–1981 Sirje Terask 1981–1989 Dagmar Arengu 1989–2009 Edith Asveit 2009–2016 Rita Rumm 2016– Toomas Pikhof Tallinna Haridusamet. Pirita Majandusgümnaasium Robert Nerman. Jalutaja teejuht, Pirita. Tallinn, 2008, lk 118 Pirita Majandusgümnaasium. Kooli ajalugu "Haridusamet andis Pirita majandusgümnaasiumile lootust laieneda" ERR, 3. märts 2020
Sa‘d al-‘Abdullāh as-Sālim aş-Şabāḩ

Sa‘d al-‘Abdullāh as-Sālim aş-Şabāḩ ( سعد العبد الله السالم الصباح ; sündis umbes 1930 – 13. mai 2008) oli Kuveidi emiir 15. jaanuarist 24. jaanuarini 2006. Ta oli Kuveidi peaminister 1978–2003.
Maie Lind

Maie Lind (sünninimi Maie Palm; 26. mai 1938 – 1. märts 2013) oli eesti erakonnategelane. Maie Lind oli 1990. aastast Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei, hiljem Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 1993. aastal oli ta Tallinna Sotsiaaldemokraatlike Naiste Klubi Kibuvits üks asutajaid, juhatuse liige ja aseesinaine. 1994. aastal sai ta Ühenduse Eesti Sotsiaaldemokraatlikud Naised esinaiseks. Ta oli eri perioodidel erakonna revisjonikomisjoni liige, naiskogu president, erakonna tegevsekretär, erakonna Mustamäe osakonna revident, Ühenduse Vanemad Sotsiaaldemokraadid sekretär-koordinaator. Ta osales 1993., 1996. ja 1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel ning kandideeris Tallinna linnavolikokku vastavalt Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei, Valimisliidu Paremerakonnad ja Mõõdukad ning Erakonna Mõõdukad nimekirjas, kuid ei osutunud valituks. Maie Lind on maetud Tallinna Metsakalmistule. 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk "Maie Lind (nekroloog). Rein Karemäe järelhüüd Maiele. Sotsiaaldemokraat, aprill 2013" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 10. detsembril 2015. "Maie Lind. Kibuvitsast kadrideni. Sotsiaaldemokraat, oktoober 2012" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 11. august 2014. Vaadatud 10. detsembril 2015. "Maie Lind. Kibuvitsast kadrideni 2. osa. Sotsiaaldemokraat, november 2012" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 10. detsembril 2015. Vabariigi Valimiskomisjon. Valimiste arhiiv. Kandidaadi otsing, Maie Lind Kalmistute register HAUDI. Metsakalmistu, vana osa, kv8, 2779 Naiskogu Kadri 20. aastapäeva konverents
Jälle see Jäpe

"Jälle see Jäpe" oli TV3 lastesaade, mis oli eetris aastatel 1998–2001. Saate peategelased olid Tibu (Venno Loosaar) ja Jäpe (Jaan Vaher). Kahe semu tutvus sai alguse nii: Jäpe: "Ah et sina oled siis kunstnik?" Näitleja: "Jah, kunstnik, näitleja, muusik ja luuletaja. Kodanikunimega Kaupo-Lembitu Keerberg von Timberhoff, aga sõbrad hüüavad mind lihtsalt Tibuks." Jäpe: "Väga meeldiv, mina olen ... Aga ise hüüan ma ennast lihtsalt Jäpeks." Jäpe soovitas kõigil elu lõpuni lasteks jääda. Sarja produtsendid olid Tarmo Kiviväli ja Indrek Simm. Režissöör-lavastaja oli Venno Loosaar ning stsenaristid Erki Aule ja Tim Janson. Venno Loosaar – Tibu Jaan Vaher – Jäpe Indrek Ojari – taksojuht, Neetud Mees Erki Aule – postiljon, sensitiiv Kadri Oim – Daisy/Deisy, varas Triin Jugapuu – Majasokk Kaidu Tiirik – isa; jt.
Uitru säär

Uitru säär on Ihasalu poolsaare tipus olev maasäär. Säärel asub Ihasalu päevamärk. Säärel asus NSV Liidu piirivalve Eestis asunud Tallinna piirivalvesalga 1. piirivalvekordoni Neeme tehnilise vaatluse post (TVP) Neeme tehnilise vaatluse post Jõelähtme vallas Harjumaal, Projekt „Eesti 20. sajandi (1870–1991) sõjalise ehituspärandi kaardistamine ja analüüs”. Koostajad: Ain Tähiste, Mart Mõniste. Kärdla 2018
Rummu karjäär

Rummu karjäär on mahajäetud karjäär Harju maakonna lääneosas Lääne-Harju vallas. Karjäärist kaevandati paekivi, sealhulgas Vasalemma paekivi, mida tuntakse paremini Vasalemma marmorina. Rummu karjääris alustati kaevandamist 1938. aastal, kui alustas tööd Vasalemma Lubja- ja Marmoritehas asukohaga Rummul, mis kasutas tööjõuks Murru vangla vange. Kuna vee ärajuhtimine karjäärist 1990. aastatel lõpetati, hakkas põhjaveetase tõusma. Murru vangla suleti 2012. aasta lõpus. Karjääri kõrval on kaevandamisest üle jäänud osast tekitatud Rummu aherainemägi. Karjääri pikkus on 2,5 kilomeetrit, laius 150-750 meetrit. Murru seinas paljandub vee kohal 3 meetri ulatuses paas, vee all esineb veel 4 meetrit paljandit. Paljanduv osa on puhas Vasalemma kihistu lubjakivi, mille stratotüübiks karjäär ka on. Vee all paljandub veel meetri jagu lubjakivi, edasi tuleb kahe meetri ulatuses mikrokihilist mergli ja puhta lubjakivi vahekihtidega paasi. Paljandi alumise osa moodustavad meetri ulatuses Pääsküla või Saue kihistiku lubjakivid. Karjääris on 88 ha suurune tehisjärv (Rummu järv). Varem oli keskkonnaregistrisse kantud nüüdse tehisjärve kohal kaks eraldi veekogu: Läänekarjäär ja Idakarjäär. Rummu karjääri ja Murru vangla territooriumi hoiab ja arendab Rummu Invest OÜ, 21. sajandil karjäärisse on rajatud veepark, vesirataste ja SUP laudade rent. Territooriumil töötab ka suvekohvik. Vasalemma kihistu Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 15.08.2019) Eesti stratotüüpsed paljandid "Veepark - RUMMU Quarry | Prison". 6. aprill 2021. Vaadatud 25. veebruaril 2024.  Rummu karjäär – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nantua

Nantua (hääldus nan'tüa) on vald ja asula Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Aini departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks. Linna territoorium asub 427–1125 meetri kõrgusel üle merepinna. Brembilla, Itaalia (2011) Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles)
2006. aasta Bahreini grand prix

2006. aasta Vormel 1 etapp Bahreini Grand Prix toimus 12. märtsil Bahreinis Sakhiri ringrajal. Sõidu katkestasid: Yūji Ide, Super Aguri Jaqcues Villeneuve, BMW Giancarlo Fisichella, Renault Christian Albers, Midland
Gex

Gex (hääldus že'ks) on vald ja asula Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Aini departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks. Ta kuulub Šveitsi linna Genfi suurlinnastusse ja on ühendatud TPG linnaliiniga mis kannab nimetust liin F. Linna territoorium asub 532–1614 meetri kõrgusel üle merepinna. Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles)
Soissons

Soissons [soa'sson] on linn Prantsusmaal Aisne'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka kahe kantoni keskuseks. Linna territoorium asub 38–130 meetri kõrgusel üle merepinna. Linna tähtsaim ehitismälestis on gooti stiilis ehitatud Soissonsi katedraal. Eisenberg, Saksamaa (1993) Stadthagen, Saksamaa (1969) Câmpulung, Rumeenia (1995) Guardamar del Segura, Hispaania (1995) Arad (ערד), Iisrael (1990) Tidjikdja, Mauritaania (1989) Louiseville, Kanada (1982) Populations légales 2021 Soissonsi koduleht
Château-Thierry

Château-Thierry (hääldus šatoo tje'rrii) on linn Prantsusmaal Aisne'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks. Linna territoorium asub 59–222 meetri kõrgusel üle merepinna. Prantsuse Revolutsiooni segastel aegadel kandis linn algul nime Château-Égalité ja hiljem Égalité-sur-Marne. Pößneck, Saksamaa (1989) Aliártos, Kreeka Cisnădie, Rumeenia Kinyami, Rwanda Mosbach, Saksamaa (1974) Grybów, Poola Ambohitrolomahitsy, Madagaskar Populations légales 2021 Château-Thierry koduleht
Vichy

Vichy [vi'ši] on linn Prantsusmaal Allier' departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka kahe kantoni keskuseks. Linna territoorium asub 243–317 meetri kõrgusel üle merepinna. Wilhelmshaven, Saksamaa (1965) Rhein-Neckar, Saksamaa (1970) Dunfermline, Šotimaa (1983) Logroño, Hispaania (1993) Cluj-Napoca, Rumeenia Saratoga Springs, Ameerika Ühendriigid (1994) Populations légales 2021 Linna koduleht
Barcelonnette

Barcelonnette [bar'se'lo'nett] on linn Prantsusmaal Alpes-de-Haute-Provence'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks. Linna territoorium asub 1115–2680 meetri kõrgusel üle merepinna. Valle de Bravo, Mehhiko (2005) Populations légales 2021 Linna koduleht
Castellane

Castellane [kas'tel'an] on linn Prantsusmaal Alpes-de-Haute-Provence'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks. Linna territoorium asub 639–1761 meetri kõrgusel üle merepinna. Pescasseroli, Itaalia (2001) Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles)
Forcalquier

Forcalquier [fork'alk'jee] on linn Prantsusmaal Alpes-de-Haute-Provence'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks. Linna territoorium asub 397–904 meetri kõrgusel üle merepinna. Guastalla, Itaalia (1982) Alcalà de Xivert, Hispaania (2012) Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles)
Digne-les-Bains

Digne-les-Bains [din'je le ban] on linn Prantsusmaal Alpes-de-Haute-Provence'i departemangus. Ta on departemangu prefektuur (prefecture) ehk halduskeskus. Linn on ka kahe kantoni keskuseks. Linna territoorium asub 524–1731 meetri kõrgusel üle merepinna. Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles)
Grasse

Grasse (hääldus grass) on linn Prantsusmaal Alpes-Maritimesi departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka kahe kantoni keskuseks. Linna territoorium asub 80–1061 meetri kõrgusel üle merepinna. Ingolstadt, Saksamaa (1963) Opole, Poola (1964) Carrara, Itaalia (1995) Vila Real, Portugal (1975) Ichinomiya (一宮市), Jaapan (1992) Ariana (أريانة), Tuneesia (1999) Murcia, Hispaania (1990) Marblehead, Ameerika Ühendriigid (1986) Populations légales 2021 Linna ametlik koduleht (prantsuse keeles)
Pärnu rand

Pärnu rand ehk Pärnu keskrand on Pärnu linnas Pärnu lahe ääres asuv supelrand. Ranna ääres asuvad Pärnu mudaravila, Pärnu rannakohvik, Pärnu rannahotell ja hotell-veekeskus Tervise Paradiis. Rannast põhja poole jääb Pärnu rannapark. Läände ja itta jääb Pärnu rannaniidu looduskaitseala. Rannani ulatub ka Pärnu vanalinna ja kuurordi muinsuskaitseala. Rannas tegutseb vetelpääste. Paigaldatud on kaks vetelpäästetorni. Teisele poole Pärnu jõge jääb Vana-Pärnu rand. Pärnu rannajalgpalliväljak augustis 2023 Pärnu rannajalgpalliväljak juuli 2023 Pärnu rand Pärnu linn Huvitavaid fakte kuurordi kujunemise ajaloost
Nõlvassoo

Nõlva(s)soo on soo Raplamaal Kehtna vallas. Soo kaitseks on moodustatud Nõlvassoo hoiuala. Soo lõunaservalt algab Kõnnu jõgi. Nõlvassoo järv
Ohtu soo

Ohtu soo (ka Ohtu raba) soo (raba) Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. Soos asub Ohtu linnamägi, mis on arvele võetud kultuurimälestisena. Soost on lõigatud turvast. Ohtu soost saab alguse Lehola oja[viide?].
Niitvälja soo

Niitvälja soo on soo Harju maakonnas Lääne-Harju valla ja Keila linna territooriumil.
Väike-Õismäe tiik

Väike-Õismäe tiik (ka Õismäe tiik) on tiik Tallinnas Haabersti linnaosas Väike-Õismäe asumis. Tiigi pindala on 1,6 hektarit. "Õismäe tiigi ümbruse pargiala". Tallinn.ee. Vaadatud 10.12.2015 "Eesti järvede nimestik". Keskkonnainfo.ee