laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
2023. aasta CONCACAF Gold Cup

2023. aasta CONCACAF Gold Cup olid 17. CONCACAF-i korraldatud jalgpallivõistlused, millest võtsid osa CONCACAF-i kuuluvad jalgpallikoondised. Võistlused toimusid 24. juunist kuni 16. juulini. Turniiri võitis kuuendat korda Mehhiko koondis, kes alistas finaalis Panama koondise tulemusega 1:0. AT&T Stadium (Arlington) Bank of America Stadium (Charlotte) NRG Stadium (Houston) Shell Energy Stadium (Houston) SoFi Stadium (Inglewood) Levi's Stadium (Santa Clara) State Farm Stadium (Glendale, Arizona) Soldier Field (Chicago) Allegiant Stadium (Paradise) Snapdragon Stadium (San Diego) BMO Field (Toronto) TQL Stadium (Cincinnati) Red Bull Arena (Harrison) CityPark (St. Louis) DRV PNK Stadium (Fort Lauderdale) Kolmanda koha mängu ei ole turniiril alates 2005. aastast (välja arvatud 2015. aastal) enam peetud. Panama v Panama Mehhiko v Costa Rica Guatemala v Jamaica USA v Kanada USA v Panama Jamaica v Mehhiko Mehhiko v Panama 7 väravat Jesús Ferreira 4 väravat Ismael Díaz 3 väravat Patrick Burner Brandon Vázquez 2 väravat Matthias Phaëton Ange-Freddy Plumain Rubio Rubin Frantzdy Pierrot Demarai Gray Luis Chávez Santiago Giménez Henry Martín Orbelín Pineda Luis Romo Yoel Bárcenas José Fajardo Djordje Mihailovic 1 värav Lucas Cavallini Junior Hoilett Jonathan Osorio Jayden Nelson Liam Millar Jacob Shaffelburg Steven Vitória Arichel Hernández Luis Paradela Maikel Reyes Francisco Calvo Joel Campbell Diego Campos Anthony Contreras Aarón Suárez Juan Pablo Vargas Kendall Waston Brayan Gil Mayer Gil Bryan Tamacas Thierry Ambrose Anthony Baron Andreaw Gravillon Darwin Lom Carlos Mejía Danley Jean Jacques Duckens Nazon Jerry Bengtson Alberth Elis José Pinto Leon Bailey Amari'i Bell Di'Shon Bernard Cory Burke Daniel Johnson Damion Lowe Dujuan Richards Jon Russell Karl Fabien Kévin Fortuné Brighton Labeau Jonathan Mexique Roberto Alvarado Érick Sánchez Fidel Escobar Michael Amir Murillo Iván Anderson Yusuf Abdurisag Tameem Al-Abdullah Hazem Shehata Ajani Fortune Alvin Jones Andre Rampersad Gianluca Busio Cade Cowell Bryan Reynolds 1 omavärav Scott Kennedy (mängus USA vastu) Jacen Russell-Rowe (mängus Guadeloupe'i vastu) Méddy Lina (mängus Kanada vastu)) Ricardo Adé (mängus Mehhiko vastu) Julani Archibald (mängus Jamaica vastu) Jameel Ible (mängus Trinidadi ja Tobago vastu) Parim mängija (Golden Ball Award): Adalberto Carrasquilla Suurima väravaküti auhind (Golden Boot Award): Jesús Ferreira Parim väravavaht (Glove Award): Guillermo Ochoa Parima värava auhind (Goal of the Tournament): Anthony Baron (värav Kuuba vastu) Võitluslikuma mängija auhind (Mark of a Fighter): Santiago Giménez Ausa mängu auhind: USA Ametlik koduleht
Štšutšje

Štšutšje (vene keeles Щучье) on linn Venemaal Kurgani oblastis, Štšutšje rajooni halduskeskus. Štšutšje asub Tšeljabinskist ligikaudu 85 km idas ja Kurganist umbes 168 km läänes. Linna läbib Siberi raudtee. Küla on asutatud 1750. aastal. Linnaõigused sai Štšutšje 1945. aastal. Щучье "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 17. juulil 2023
Oliver Baumann

Oliver Baumann (sündinud 2. juunil 1990 Breisachis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliigaklubis Hoffenheim. Ta alustas klubikarjääri SC Freiburgis, mille noortesüsteemiga liitus ta 2002. aastal. Freiburgi põhimeeskonnas debüteeris Baumann hooaja 2008/09 viimases liigamängus Dortmundi Borussia vastu. Järgmisel hooajal tõusis ta Freiburgi esiväravavahiks. 2014. aasta mais sõlmis Baumann lepingu Hoffenheimiga. Alates hooajast 2014/15 on ta olnud Hoffenheimi põhiväravavaht. Aastatel 2008–2013 mängis Baumann Saksamaa noortekoondistes. Saksamaa jalgpallikoondise juurde kutsuti Baumann esmakordselt 2020. aasta septembris UEFA Rahvuste Liiga mängudeks Hispaania ja Šveitsi. "Löw: "Ich habe Verantwortung gegenüber den Spielern"" (saksa). DFB. 25. august 2020. Vaadatud 6. septembril 2020.
Alfred Dreyfus

Alfred Dreyfus (9. oktoober 1859 Mulhouse – 12. juuli 1935 Pariis) oli juudi päritolu Prantsuse sõjaväelane. Ta mõisteti 5. jaanuaril 1895 väidetava Saksa spioonina eluks ajaks vangi, kuid mõisteti 12. juulil 1906 õigeks. Dreyfusi afäär
Kartmatu

"Kartmatu" (originaalpealkirjaga "Braveheart") on 1995. aasta ajalooline draamafilm, mille lavastas Mel Gibson. Peaosades mängivad Mel Gibson, Sophie Marceau ja Patrick McGoohan. Film pälvis viis Oscarit, sealhulgas parima filmi, parima režissööri ja parima filmi Oscari. Kartmatu andmekogus IMDb (inglise)
Kevin Akpoguma

Kevin John Ufuoma Akpoguma (sündinud 19. aprillil 1995 Neustadt an der Weinstraßes) on Saksamaal sündinud Nigeeria jalgpallur, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis Hoffenheim. 2007. aastal liitus ta Karlsruher SC noortesüsteemiga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas 2012. aasta novembris. 2013. aastal sõlmis ta lepingu Hoffenheimiga. Aastatel 2013–2015 mängis ta Hoffenheimi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas. Seejärel oli ta kaks hooaega laenul Saksamaa esiliigaklubis Düsseldorfi Fortuna. Hoffenheimi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas lõpuks hooajal 2017/18. Hooaja 2018/19 teises pooles oli ta Hoffenheimist laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Hannover 96. Aastatel 2010–2017 mängis Akpoguma Saksamaa noortekoondistes. 2014. aastal tuli ta Euroopa omavanuste meistriks Saksamaa kuni 19-aastaste koondisega. 2020. aasta septembris otsustas ta Nigeeria jalgpallikoondise kasuks. Nigeeria koondises tegi ta debüüdi 9. oktoobril 2020 sõprusmängus Alžeeria vastu. Tema ema on sakslanna ja isa Nigeeria päritolu. https://int.soccerway.com/players/kevin-akpoguma/213932/ (vaadatud 17.7.2023) "AKPOGUMA COMMITS HIS INTERNATIONAL FUTURE TO NIGERIA". 28. september 2020 – cit. via www.tsg-hoffenheim.de/en.
Kastor (täht)

Kastor (ka Castor, Alpha Geminorum, α Geminorum) on kuuest tähest koosnev tähesüsteem, mis asub Kaksikute tähtkujus. Palja silmaga vaadeldes paistab ühe tähena. See on Kaksikute tähtkuju heleduselt teine täht ja tähistaeva heleduselt 24. täht. Kastor asub umbes 52 valgusaasta kaugusel. Selle tähesuurus on 1,59. Kastor koosneb kolmest kaksiktähest. Neid tähistatakse α Gem A ja α Gem B ning kuuluvad sektraalklassi A1 ja A2m. Kaks neist paaridest annavad 99,8% Kastori kiirgusest. https://earthsky.org/brightest-stars/best-castor-brightest-second-magnitude-star/
Grischa Prömel

Grischa Prömel (sündinud 9. jaanuaril 1995 Stuttgardis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Hoffenheim. Hoffenheimiga liitus ta esmakordselt 2013. aastal. Enne seda kuulus ta klubisse Stuttgarter Kickers. Aastatel 2014–2015 mängis Prömel Hoffenheimi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas. Aastatel 2015–2017 mängis ta Saksamaa esiliigaklubis Karlsruher SC. Pärast seda, kui Karlsruher hooaja 2016/17 järel Saksamaa esiliigas välja langes, sõlmis ta lepingu Saksamaa esiliigaklubiga 1. FC Union Berlin. 2019. aastal kindlus ta Union Berliniga pääsu Saksamaa kõrgliigasse. 2022. aasta juulis naasis Prömel Hoffenheimi. 2016. aasta suveolümpiamängudel võitis ta Saksamaa meeskonna koosseisus hõbemedali. "Prömel to return to TSG". 21. veebruar 2022. Vaadatud 7. juulil 2022.
Oleksandr Sak

Oleksandr Sak (Олександр Олександрович Сак) on Ukraina sõjaväelane. Lõpetas 2015. aastal Rahvusliku Maavägede Akadeemia. Pärast seda osales Donbassi sõjas Piskõ asula kaitsmisel. Juhtis 2022–2023 47. üksikut mehhaniseeritud brigaadi. 2022 – Bohdan Hmelnõtskõi ordeni I järk 2022 – Bohdan Hmelnõtskõi ordeni II järk 2016 – Bohdan Hmelnõtskõi ordeni III järk 2015 – Ukraina Rahva Kangelane 26-річний комбат Олександр Сак “Стафф” із 93-ї бригади: Готуємося до масштабної війни з Росією (vaadatud: 17.09.2023) "Неважливо, ким ти був — ідеш і виконуєш обов’язки, які потрібні для перемоги" — поет Матюша про службу у війську (vaadatud: 17.07.2023= Воїн 93-ї механізованої бригади став Народним Героєм України (vaadatud: 17.09.2023) Командира 47 ОМБр Сака сняли с должности. Бригаду возглавит Александр Павлий – кто это (vaadatud: 16.09.2023) УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №569/2022. Про відзначення державними нагородами України. Нагородити орденом Богдана Хмельницького І ступеня: САКА Олександра Олександровича — майора, 08.08.2022 Указ Президента України № 113/2022. Про відзначення державними нагородами України. Нагородити орденом Богдана Хмельницького II ступеня: САКА Олександра Олександровича – майора 07.03.2022 Указ Президента України № 37/2016. Про відзначення державними нагородами України. Нагородити орденом Богдана Хмельницького III ступеня: САКА Олександра Олександровича – старшого лейтенанта, 04.02.2016
Krasnouralsk

Krasnouralsk (vene keeles Красноуральск) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Krasnouralski linnaringkonna keskus. Krasnouralsk asub Jekaterinburgist ligi 170 km põhjas. Esimene asula linna territooriumile rajati 1832. aastal seoses kullaleiukoha avastamisega. Kulda leiti piirkonnas siiski suhteliselt vähe. 19. sajandil avastati piirkonnas vasemaagi leiukohad. 1925. aastal asutati seoses vasemaagi leiukoha kasutuselevõtuga ja vasesulatustehase ehitusega Bogomolstroi asula, mis 1929. aastal sai uueks nimeks Uralmedstroi. Vasesulatustehas alustas tööd 1931. aastal. 10. juunil 1931 sai asula alevi staatuse ja praeguse nime. 1932. aastal anti Krasnouralskile linnaõigused. Красноуральск "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 17. juulil 2023
58. ühendarmee

58. ühendarmee (58-я общевойсковая армия) on Venemaa maavägede väeüksus. 19. motoriseeritud laskurdiviis 42. motoriseeritud laskurdiviis 136. motoriseeritud laskurbrigaad 291. suurtükiväebrigaad
Karpinsk

Karpinsk (vene keeles Карпинск) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Karpinski linnaringkonna keskus. Linn asub Turja jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 330 km põhjas. Asula rajati 1759. aastal seoses Turjinski malmisulatuse ja rauatootmistehase ehitamisega. Alates 1774. aastast hakati tehases sulatama vaske. Hiljem sai asula nimeks Bogoslovsk. 27. augustil 1928 anti Bogoslovskile alevi staatus. Linnaõigused ja uue nime sai Karpinsk 1941. aastal. Linnale anti nimi geoloogi ja mineraloogi Aleksandr Karpinski (1847–1936) auks. Карпинск "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 17. juulil. 2023
Kevin Vogt

Kevin Vogt (sündinud 23. septembril 1991 Wittenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Berliini Union. 2004. aastal liitus ta VfL Bochumi noortesüsteemiga. 2008. aasta detsembris sõlmis ta Bochumiga esimese profilepingu. Aastatel 2009–2010 mängis ta põhiliselt Bochumi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta Bochumi meeskonnas 18. aprillil 2009 mängus Dortmundi Borussia vastu. Bochumi meeskonnas hakkas Vogt enam mänguaega saama hooajal 2010/11, mil Bochum oli langenud kõrgliigast esiliigasse. Aastatel 2012–2014 mängis Vogt Saksamaa kõrgliigaklubis FC Augsburg. 6. aprillil 2013 lõi ta mängus Dortmundi Borussia vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas. Aastatel 2014–2016 kuulus ta Saksamaa kõrgliigaklubi 1. FC Kölni ridadesse. 2016. aasta mais sõlmis ta lepingu Hoffenheimiga. Hooaja 2019/20 teises pooles oli ta laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Bremeni Werder. 2024. aasta jaanuaris siirdus ta Berlini Unioni. Aastatel 2008–2013 mängis Vogt Saksamaa noortekoondistes. Kienel, Uli (16. detsember 2008). "Kevin Vogt wird VfL-Profi". ruhrnachrichten.de (saksa). Vaadatud 17. juulil 2014. https://int.soccerway.com/players/kevin-vogt/74231/ (vaadatud 17.7.2023) "Hoffenheim verplifchtet Vogt vom 1. FC Köln" (saksa). DFB. 30. mai 2016. "Kevin Vogt wird Unioner" [Kevin Vogt becomes a Unioner] (saksa). 1. FC Union Berlin. 11. jaanuar 2024. Vaadatud 13. jaanuaril 2024. "Kevin Vogt set to join Union, per Sky". Bulinews (inglise). 11. jaanuar 2024. Vaadatud 13. jaanuaril 2024.
Degtjarsk

Degtjarsk (vene keeles Дегтярск) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Degtjarski linnaringkonna keskus. Degtjarsk asub Jekaterinburgi kesklinnast ligi 35 km lääneedelas. Asula tekkis väävlileiukoha juurde 1914. aastal ja kandis nime Degtjarka. Degtjarka sai aleviks 1932. aastal. Linnaõigused ja praeguse nime sai Degtjarsk 1954. aastal. Дегтярск "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 18. juulil 2023
Ao Tanaka

Ao Tanaka (jaapani keeles 田中碧, Tanaka Ao; sündinud 10. septembril 1998 Kawasakis) on Jaapani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Düsseldorfi Fortuna ja Jaapani jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Kawasaki Frontale, mille noortesüsteemiga liitus ta 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Jaapani kõrgliigas 2018. aasta septembris mängus Consadole Sapporo vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. 2019. aastal valiti Tanaka Jaapani kõrgliiga hooaja parimaks uustulnukaks ja 2020. aastal liigahooaja sümboolsesse koosseisu. 2018. ja 2020. aastal tuli ta Kawasaki Frontale'iga Jaapani meistriks. 2021. aasta juunis läks ta laenule Düsseldorfi Fortunasse. 2022. aasta aprillis sõlmis ta klubiga püsiva kolmeaastase lepingu. Jaapani jalgpallikoondises debüteeris Tanaka 14. detsembril 2019 mängus Hongkongi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Austraalia vastu. 2022. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Hispaania vastu. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril saavutas Tanaka Jaapani võistkonnaga neljanda koha. Kawasaki Frontale J1 League: 2018, 2020 Emperor's Cup: 2020 J.League Cup: 2019 Japanese Super Cup: 2019, 2021 "Ao Tanaka signs a 3-year long contract with F95" (saksa). Vaadatud 30. aprillil 2022.
Artjomovski

Artjomovski (vene keeles Артёмовский) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Artjomovski linnaringkonna keskus. Linn asub Bobrovka jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 93 km kirdes. Küla rajati 1665. aastal ja kandis Jegorišino nime. 1871. aastal leiti piirkonnas kivisütt. Kivisöe kaevandamist alustati 19. sajandi lõpul. Kaevandusasula sai nõukogude korra ajal nimeks Artjomovski. 27. augustil 1928 anti Artjomovskile alevi staatus. 1938. aastal ühendati Artjomovski alev ja Jegorišino küla ning moodustati Artjomovski linn. Артёмовский "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 18. juulil 2023
Sredneuralsk

Sredneuralsk (vene keeles Среднеуральск) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Sredneuralski linnaringkonna keskus. Linn asub Issetskoje järve ääres, Verhnjaja Põšmast umbes 5 km loodes ja Jekaterinburgi kesklinnast ligikaudu 19 km põhjaloodes. Sredneuralsk asutati Sredneuralski soojuselektrijaama ehitajate asulana 1931. aastal. Aleviks sai Sredneuralsk 1933. aastal, linnaks 1966. aastal. Среднеуральск "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 18. juulil 2023
Paulinho (sündinud 2000)

Paulo Henrique Sampaio Filho (tuntud kui Paulinho; sündinud 15. juulil 2000 Rio de Janeiros) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolikuna Brasiilia kõrgliigaklubis Atlético Mineiro. Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Vasco da Gama, mille meeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 12. juulil 2017 mängus Vitória vastu. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas 11 päeva hiljem mängus Atlético Mineiro vastu. Paulinho sai sellega esimeseks 2000. aastatel sündinud mängijaks, kes on Brasiilia kõrgliigas värava löönud. 2017. aastal lõi Paulinho Brasiilia kõrgliigas kokku kolm väravat. 7. veebruaril 2018 lõi ta Copa Libertadorese eelringi korduskohtumises värava Tšiili klubi Universidad de Concepcióni vastu ning sai esimeseks 2000. aastatel sündinud mängijaks, kes on Copa Libertadoresel värava löönud. 2018. aasta aprillis sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Leverkuseni Bayer. Üleminekusumma oli 20 miljonit eurot, millega sai Paulinho Vasco da Gama kõige kallimaks müügiks. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 10. novembril 2019 mängus VfL Wolfsburgi vastu. 2022. aasta detsembris naasis Paulinho Brasiiliasse, kui läks Leverkusenist laenule Atlético Mineirosse. 2023. aasta juulis sõlmis ta klubiga püsiva nelja ja poole aasta pikkuse lepingu. Aastatel 2015–2021 mängis Paulinho Brasiilia noortekoondistes. 2017. aastal saavutas Paulinho Brasiilia kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel kolmanda koha. Paulinho lõi sel turniiril kolm väravat. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Brasiilia võistkonnaga olümpiavõitjaks. Olümpiamängude alagrupiturniiri avamängus lõi Paulinho värava Saksamaa vastu. https://www.transfermarkt.com/paulinho/profil/spieler/428791 (vaadatud 18.7.2023) "Mais jovem a marcar na história da Série A, Paulinho comemora noite decisiva". espn.com.br. Vaadatud 18.7.2023 "Paulinho faz história, e Vasco confirma classificação na Libertadores". al1.com.br. 7.2.2018. Vaadatud 18.7.2023 "Brasiliens Top-Talent Paulinho wechselt unters Bayer-Kreuz" (saksa). Bayer Leverkusen. 27. aprill 2018. Vaadatud 4. juunil 2023. https://int.soccerway.com/players/paulo-henrique-sampaio-filho/475123/ (vaadatud 18.7.2023) "Paulinho assinará com o Atlético-MG até dezembro de 2027 após empréstimo" (Brasiilia portugali). Goal.com. 1. detsember 2022. Vaadatud 2. juulil 2023.
Verhni Tagil

Verhni Tagil (vene keeles Верхний Тагил) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Verhni Tagili linnaringkonna keskus. Linn asub Tagili jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 70 km põhjaloodes. Verhni Tagil asutati 1716. aastal malmisulatus- ja rauatootmistehase asulana. Aleviks sai Verhni Tagil 1929. aastal. 1951. aastal algas Verhni Tagili soojuselektrijaama ehitus. Soojuselektrijaam alustas tööd 1956. aastal. Linnaõigused sai Verhni Tagil 15. septembril 1966. Верхний Тагил "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 18. juulil 2023
Süngeim tund

"Süngeim tund" (originaalpealkiri "Darkest Hour") on 2017. aasta sõjadraamafilm. Filmi režissöör on Joe Wright. Filmi peaosa mängib Gary Oldman, kes võitis Winston Churchilli rolli eest parima meespeaosatäitja Oscari. Süngeim tund andmekogus IMDb (inglise)
Liberaalne Kodanik

Liberaalne Kodanik (ka SALK) on 2020. aasta sügisel Tarmo Jüristo asutatud sihtasutus. Jüristo sõnu loodi sihtasutus selleks, et võidelda ja seista liberaalse maailmavaate ning laiemas mõttes avatud ühiskonna eest. Esimeseks eesmärgiks seati valitsuse kavandatava abielureferendumi jaoks ei-kampaania tegemine. Pärast referendumi ärajäämist teatas Jüristo, et sihtasutuse lõpp-eesmärk on abieluvõrdsuse saavutamine. 2023. aasta Riigikogu valimiste eel toetas SALK liberaalseid erakondi (Reformierakonda, Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda ja erakonda Eesti 200) ning mõningaid üksikisikuid teistest parteidest uuringute, nõustamise ja videoreklaamidega. Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjon saatis juulis 2023 kuuele erakonnale järelepärimise eesmärgiga välja selgitada, kas nad on saanud Sihtasutuselt Liberaalne Kodanik hüve, mis on käsitletav keelatud annetusena – st teenust, mille eest nad pole tasunud ega kavatse tasuda. Nimelt on juriidilise isiku annetused erakondadele keelatud. Oma kodulehel on SALK teatanud, et nende plaan on pikaajaline ning nad tahavad osaleda Eesti väärtusruumi kujundamisel pakkudes argumente ja osalusvõimalusi vaba ja avatud ühiskonna, kestliku keskkonna, vähemuste õiguste, solidaarsuse ja vaba meedia toetamiseks Eestis. Jüristo sihtasutus sai nimeks SALK. ERR, 25. november 2020 Jüristo sõnul on uus sihtasutus vastukäik konservatiivide ühendustele. ERR, 19. november 2020 „Võitsime!“ Liberaalne ühendus Salk seadis juba alustades eesmärgiks valimiste mõjutamise, Eesti Ekspress, 31. mai 2023 ERJK saatis erakondadele SALK-i kohta päringu, ERR, 18. juuli 2023 Salgast. Sihtasutuse Liberaalne Kodanik koduleht. Vaadatud 18. juuli 2023 Sihtasutuse Liberaalne Kodanik koduleht
Richard III

Richard III (2. oktoober 1452 – 22. august 1485) oli Inglismaa kuningas 6. juulist 1483 kuni surmani 1485. Ta oli Yorki dünastia ja Plantagenet dünastia viimane kuningas. Pärast tema surma lõppes Rooside sõda. Ta oli ka viimane Inglismaa kuningas, kes langes lahinguväljal, Bosworth Fieldi lahingus. Kuninga säilmed maeti ümber kunagise lahinguvälja läheduses asuvasse Leicesteri linna katedraali 26. märtsil 2015. Holden, Michael (26. märts 2015). "Richard III, England's 'villainous' warrior king, is finally reburied". Reuters. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. "Gene studies suggest King Richard III was a blond, blue-eyed boy". Reuters. 2. detsember 2014. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015. Richard III Society,England Richard III Society, American Branch The Richard III Society of Canada Richard III Society of New South Wales The Search for Richard III by the University of Leicester 27 September 2012, By Greig Watson, Richard III dig: From cabinet-maker to kingmaker, BBC News, bbc.co.uk 4 March 2013, University of Leicester press release: Was King Richard III a control freak? Richard III rediscovered, WORLD ARCHAEOLOGY, April 5, 2013 Alex Fraser, King Richard III returns to battlefield where he died 530 years ago, Reuters, 22. märts 2015 (inglise keeles)
Novaja Ljalja

Novaja Ljalja (vene keeles Новая Ляля) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Novaja Ljalja rajooni halduskeskus. Linn asub Ljalja jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 245 km põhjas. Asula on rajatud 1723. aastal. 1914. aastal alustas tööd paberivabrik ja 1922. aastal tselluloositehas. Aleviks sai Novaja Ljalja 1928. aastal ja linnaks 1938. aastal. Новая Ляля "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 18. juulil 2023
Nataljevka

Nataljevka (vene keeles Натальевка) on küla Venemaal Rostovi oblastis Neklinovka rajoonis, Nataljevka külaasunduse keskus. Elanike arv: 1575 (2010). Küla asub Miussi limaani paremkaldal, Taganrogist 30 km lääneedela suunas. Küla edelaosa jääb Aasovi mere äärde. Küla lähedale kolm kilomeetrit kirde suunas ehitati üle limaani raudbetoonist maanteesild. See asub Rahvusvahelise E-teede võrku kuuluval maanteel E58. 1796. aastal tekkis Miussi limaani paremkaldale Aasovi merre suubumiskoha lähedal Matvejevka asundus, mis nimetati sealsete maade omaniku Doni kasakate atamani Matvei Platovi järgi. Hiljem muudeti asunduse nimi Nataljevkaks atamani ühe poegadest naise Natalja järgi. Asulasse asusid peamiselt ümberasujad Ida-Ukrainast. Tegeleti maaviljeluse ja kalapüügiga. Lakedemonovka Итоги Всероссийской переписи населения 2010 года. Том 1. Численность и размещение населения Ростовской области]
Shrek nüüd ja igavesti

"Shrek 4: nüüd ja igavesti" (inglise keeles "Shrek Forever After") on 2010. aastal valminud Ameerika Ühendriikide animafilmi viimane peatükk. Filmi režissöörid on Andrew Adamson ja Vicky Jenson. Filmi tootsid DreamWorks Animation stuudio. Shrek 4: nüüd ja igavesti andmekogus IMDb
Šamino (Belgorodi oblast)

Šamino on asula Šebekino rajoonis Belgorodi oblastis Venemaal, Belgorodist 29 km lõunakagus. Belgorodi oblasti kuberner Vjatšeslav Gladkov teatas 2023. aasta 18. juulil, et Ukraina rünnaku tulemusel sai asulas vigastada viis inimest. "Пять человек пострадали при обстреле села в Белгородской области — губернатор" (vene). BBC News Русская служба. 18. juuli 2023. Vaadatud 18. juulil 2023. "Настоящий Гладков" (vene). 18. juuli 2023. Vaadatud 18. juulil 2023. Под обстрел вооруженных сил Украины попала окраина поселка Шамино. По предварительным данным, 5 человек пострадали — мирные жители. "Five people wounded in Ukrainian shelling of Russia's borderline Belgorod Region". tass.com (inglise). TASS. 18. juuli 2023. Vaadatud 18. juulil 2023.
Leleka-100

Leleka-100 (Лелека-100) on Ukrainas valmistatud luuredroon.  Ukraina Ukraina relvajõud alates 2021. aastast. Ukraina Rahvuskaart «Лелека-100» прийнято на озброєння ЗСУ (vaadatud: 18.07.2023) Бійці Національної гвардії отримали комплекс “Лелека-100” (vaadatud: 20.07.2023)