laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Joosep Martinson

Joosep Martinson (sündinud 2. veebruaril 1988 Tallinnas) on eesti spordifotograaf. Ta on lõpetanud 2008. aastal Tallinna Ühisgümnaasiumi ja õppinud Tartu Kõrgemas Kunstikoolis fotograafiat[viide?]. Töötas aastatel 2005–2007 pressi- ja spordifotograafina Eesti Päevalehes ja 2007–2011 Õhtulehes. Seejärel elas ja töötas mitu aastat Sydneys Austraalias.[viide?] Alates 2012. aastast teeb ta fotograafina kaastööd rahvusvahelisele agentuurile Getty Images. 2016. aastast on ta ka Rahvusvahelise Uisuliidu ametlik fotograaf.[viide?] 2007., 2008. ja 2010. aastal valiti tema foto Eestis aasta pressifoto võistlusel aasta spordifotoks. Spordialadest pildistab Martinson eeskätt jalgpalli, kiir- ja iluuisutamist ning golfi. "Eesti Pressifoto 2010 võitjad" epfl.ee, 4. märts 2011. "Joosep Martinson: fotograafi amet on väga vinge, iga päev on erinev!" Kroonika, 15. märts 2011. Joosep Martinson, artikkel Eesti spordi biograafiline leksikonis https://joosepmartinson.com/, koduleht ja ametlik portfoolio https://www.instagram.com/jmfotoz, Joosep Martinsoni Instagrami konto Joosep Martinsoni pildid Getty Images pildipangas Maailma parim fotograaf?, Kroonika, 13. juuni 2015 Eesti fotograaf pääseb ainsana vippidele ligi, Postimees, 11. juuli 2018 Kuidas sündis naiste MM-i parimaks fotoks tituleeritud tabamus?, soccernet.ee, 2. juuli 2019 Eesti spordifotograafi tabamus valiti CNN-i aasta parimate fotode sekka, ERR Sport, 3. detsember 2019
Vera C. Rubini Observatoorium

Vera C. Rubini Observatoorium (Vera C. Rubin Observatory, varem Suur Sünoptiline Vaatlusteleskoop, Large Synoptic Survey Telescope, LSST) on Tšiilis Cerro Pachóni mäel asuv ehitusjärgus teleskoop. Observatooriumi peapeegli läbimõõt on 8,4 meetrit. Teleskoop on võimeline mõne öö jooksul pildistama kogu nähtava tähistaeva. Teleskoop on nimetatud Ameerika Ühendriikide astronoomi Vera Rubini järgi. Observatooriumi ehitamise idee pakuti välja 2001. aastal ning erarahastuse abil algas peegli ehitus 2007. aastal. Observatooriumi ehitus algas 2014. aastal, kui seda toetas Riiklik Teadusfond. Teleskoopi rahastavad Riiklik Teadusfond, Ameerika Ühendriikide energiaministeerium ja erarahastajad. Observatooriumile pandi nurgakivi 14. aprillil 2015 ning esimesed vaatlused peaks see tegema oktoobris 2022. "Maailma kõige võimsam digikaamera aitab tungida tumeda aine saladustesse". Postimees Teadus. Vaadatud 15. jaanuar 2022. "It's Official: Vera Rubin Observatory Named to Honor Dark Matter Scientist". Space.com. Vaadatud 15. jaanuar 2022. "About Rubin Observatory". LSST. Vaadatud 15. jaanuar 2022.
Pervouralsk

Pervouralsk on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Asub Tšussovaja jõe ja selle lisajõe Šaitanka ääres, Jekaterinburgist 45 km idas. Linna haldusalas on ka kolm alevit. Linn asutati 1732. aastal Vassiljevsko-Šaitanski külana. 1933 sai linnaõigused. Pervouralskis toodetakse terastorusid ja silikaattelliseid. Pervouralski portaal
Kiril Petkov

Kiril Petkov Petkov (bulgaaria keeles Кирил Петков Петков; sündinud 17. aprillil 1980 Plovdivis) on Bulgaaria poliitik, ökonomist ja ettevõtja. Kiril Petkov asus 1994. aastal koos vanematega elama Kanadasse. Briti Columbia Ülikoolis õppis ta esialgu keemiat ja bioloogiat, kuid kolmandal kursusel vahetas eriala ja lõpetas ülikooli bakalaureusekraadiga rahanduse alal. Magistrikraadi ärijuhtimise alal omandas ta Harvard Business Schoolis. Aastatel 2001–2005 töötas ta Kanada ettevõttes McCain Foods arendusjuhina. Kiril Petkov pöördus Bulgaariasse tagasi 2007. aastal. Ta asutas probiootikume tootva ettevõtte ProViotik. Ta oli 12. maist kuni 16. septembrini 2021 Bulgaaria majandusminister. 13. detsembrist 2021 kuni 2. augustini 2022 oli Petkov Bulgaaria peaminister. Prime Minister-Designate Kiril Petkov - BIO Bulgarian News Agency, 11. detsember 2021 A Harvard graduate is the new Prime Minister of Bulgaria news.tvs-24.com RFI: Kiril Petkov - "Mr. Proper" of Bulgaria Novinite, 21. detsember 2021 Петков, Кирил : Премьер Болгарии Энциклопедия - ТАСС Kiril Petkov Comments on Coalition Policy of Continue the Change Bulgarian News Agency, 3. oktoober 2021 [1] Countries Br-Bu. Bulgaria
Selim Amallah

Selim Amallah (araabia keeles سليم أملاح; sündinud 15. novembril 1996 Saint-Ghislainis) on Belgias sündinud Maroko jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Valencia ja Maroko jalgpallikoondises. Amallah on mänginud kogu klubikarjääri Belgias. Belgia kõrgliigas debüteeris ta 2015. aasta juulis Royal Excel Mouscroni meeskonnas. Aastatel 2019–2023 mängis ta Belgia kõrgliigaklubis Standard Liège. 2020. aastal pälvis ta Belgia kõrgliigas mängivale parimale Araabia päritolu mängijale antava Belgia Lõvi auhinna. 2023. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Valladolidi Real. Hooaja teises pooles lõi kaheksa mänguga kaks väravat, kuid Valladolidi Real langes liigast välja. 2023. aasta augustis läks ta Valladolidi Realist üheks hooajaks laenule Valenciasse. Maroko jalgpallikoondises debüteeris Amallah 15. novembril 2019 Aafrika rahvuste karikavõistluste valikmängus Mauritaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. oktoobril 2020 sõprusmängus Senegali vastu. 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste teises alagrupimängus 14. jaanuaril lõi ta värava Komooride vastu. Ta kuulus Maroko koondisse ka 2022. aasta maailmameistrivõistlustel. Ta on Itaalia ja Maroko päritolu. https://int.soccerway.com/players/selim-amallah/409847/ (vaadatud 15.1.2022) "Selim Amallah named “Belgian Lion” of the year". archyde.com. 17.11.2020. Vaadatud 15.1.2022 "Selim Amallah 2027" (hispaania). Real Valladolid. 31. jaanuar 2023. Vaadatud 31. jaanuaril 2023. https://www.national-football-teams.com/player/76182/Selim_Amallah.html (vaadatud 15.1.2022) Tarik. "Sélim Amallah : Travailler dur car le travail paye toujours". lionsdelatlas.ma. Originaali arhiivikoopia seisuga 21. august 2017. Vaadatud 6. detsembril 2022.
Agali

Agali on küla Tartu maakonnas Kastre vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda. Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 1.03.2023. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. http://metaweb.stat.ee/get_classificator_file.htm?id=3765296&siteLanguage=et
Havanna vanalinn

Havanna vanalinn (hispaania keeles La Habana Vieja) on osa Kuuba pealinna Havanna kesklinnast, moodustades ühe viieteistkümnest linnaosast. 1982. aastal kanti see UNESCO maailmapärandi nimistusse selle ainulaadse barokiliku ja uusklassitsistliku arhitektuuri, kindlustuste ja ajaloolise tähtsuse tõttu. Vana-Havanna oli aegade jooksul meresõitude peatus Uude Maailma.  Havanna vanalinn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hoka hõimkond

Hoka hõimkond on hüpoteetiline keelte hõimkond, mis hõlmab mitmeid väikesi keelkondi Põhja-Ameerika läänerannikul Californias, Arizonas ja Baja Californias. Hoka hõimkonda on arvatud järgmised keelkonnad ja keeled: tšumaši keelkond pomo keelkond jana keelkond palaihnihi keelkond šasta keelkond tekistlateegi keelkond juma keelkond muud hoka keeled (esseleni keel, karoki keel, koahuilteegi keel, komekrudo keel, kotoname keel, tamaulipeegi keel, tšimariko keel, vaikuri keel, vašo keel) Nimetus hoka (inglise Hokan) on tuletatud arvu "kaks" tähistavast sõnast mitmes selle keelerühma keeles, nt *xwak algjuma keeles, c-oocj (hääldus [koːkx]) seri keeles, ha'k atšumavi keeles jne. Hoka hüpoteesile panid 1913. aastal aluse Roland B. Dixon ja Alfred L. Kroeber. https://www.eki.ee/knab/keelk.htm Jacobsen, William H., Jr.: Hokan Inter-Branch Comparisons. In: Lyle Campbell, Marianne Mithun (ed.): The Languages of Native America. Historical and Comparative Assessment. University of Texas Press, Austin TX u. a. 1979, ISBN 0-292-74624-5, lk 545–591. Gordon, Lynn: Maricopa Morphology and Syntax. (= University of California Publications in Linguistics. 108). University of California Press, Berkeley CA u. a. 1986, ISBN 0-520-09965-6. Kaufman, Terrence. 2015a. A research program for reconstructing proto-Hokan: first gropings. Project for the Documentation of the Languages of Mesoamerica. Kaufman, Terrence. 2015b. Some hypotheses regarding proto-Hokan grammar. Project for the Documentation of the Languages of Mesoamerica. Langdon, Margaret: Some Thoughts on Hokan With Particular Reference to Pomoan and Yuman. In: Lyle Campbell, Marianne Mithun (ed.): The Languages of Native America. Historical and Comparative Assessment. University of Texas Press, Austin TX u. a. 1979, ISBN 0-292-74624-5, lk 592–649. McLendon, Sally: Sketch of Pomo, a Pomoan Language. In: William C. Sturtevant (ed.): Handbook of North American Indians. Vol. 17: Ives Goddard (ed.): Languages. Smithsonian Institution, Washington DC 1996, ISBN 0-16-048774-9, lk 507–550.
Moonakamaja

Moonakamaja, ka moonamaja, oli mõisa moonakate elumaja. 19. sajandi keskpaiku kaotati Eestis teorent. Mõisates hakati ehitama moonakamaju, et rohkem kasutada moonakate tööjõudu. Moonakamajad ehitati üksikult või mitmekaupa kas mõisaõue naabrusesse või siis veidi kaugemale mõisapõldude äärde. Nad kaotasid oma tähtsuse, kui mõisamajandus 1920. aastal Eestis lõpule jõudis. Moonakamajas oli tavaliselt 4 või 8 korterit (vähem 2 või 12 korterit), harva oli rajatud väiksem maja ühe pere jaoks. Eluruum koosnes kööktoast, mille ees oli esik (vahel kahe pere peale) ning sahver. Vanemates moonakamajades oli ehitatud keskne roovialune mantelkorstnaga, mis oli kõigi perede ühiseks köögiks. Moonakamaja juurde kuulus ka laut, mis oli jagatud perede vahel. Mõnikord oli maja juurde ehitatud ka ait, saun, kelder ning isegi rehi. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 169 Moonakatest ja moonamajadest 19. sajandi lõpul – 20. sajandi alguses. Mihkel Leetmaa. Suitsutare, Nr. 3, Tallinn, 2002. Pudivere mõisa moonakatemaja, kus sündis E. Vilde. Olev Soansi joonis. Aa mõisa moonakamaja Moonakamaja. Eesti Arhitektuurimuuseum. Saare mõisa moonakamaja. Saaremaa Muuseum
Natalia Gavrilița

Natalia Gavrilița (neiupõlvenimi Natalia Catrinescu; sündinud 21. septembril 1977) on Moldova ökonomist ja poliitik (Tegevuse ja Solidaarsuse Partei). Natalia Gavrilița sai 2000. aastal Moldova Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas bakalaureusekraadi rahvusvahelise õiguse erialal. Magistrikraadi avaliku poliitika erialal sai ta Harvardi Ülikooli Harvard Kennedy Schoolis 2005. aastal. 2019. aasta 8. juunist kuni 14. novembrini oli ta Moldova rahandusminister. 6. augustist 2021 kuni 10. veebruarini 2023 oli Natalia Gavrilița Moldova peaminister. President Maia Sandu signs decree nominating Natalia Gavrilița premier candidate Infotag, 30. juuli 2021. Moldova. Ministries, etc. rulers.org. Reuters (6. august 2021). "Moldovan parliament confirms Gavrilita as president's choice for new PM". Reuters (inglise). Vaadatud 10. veebruaril 2023. Деордиева, Анастасия (10. veebruar 2023). "Премьер-министр Наталья Гаврилица ушла в отставку". TUK.MD (vene). Vaadatud 10. veebruaril 2023.
Muldpink

Muldpink, Lõuna-Eestis ka mulder,) oli rehielamus rehetoa, hiljem ka kambrite välisseinte äärde rajatud madal muldvall, mida ääristas palk või kivirida. Rõhtpalkidest taluhoonetel süvistati pinnast vundamendi tarbeks väga vähe või üldse mitte. Iga nurga ja seinte liitumiskoha alla pandi nurgakivi e. plint. Vahepealne osa võidi jätta tühjaks või täita kividega, mille vahed tihendati kas savi või lubjaseguga, mõnikord laoti kivid ka ilma sideaineta. Selline tihendatud vundament, mis pakkus kaitset külma, tuule ja kahjurloomade eest, ehitati tavaliselt elumajadele ja tallidele. Elamu soojapidavuse tõstmiseks rajati sageli välisseina äärde 20-30 cm kõrgune muldvall, mida kasutati ka istumiseks. Et muld laiali ei vajuks, asetati maapinnale seinast umbes 50-70 cm kaugusele palk, mida nimetati muldpink. Põhja- ja Lääne-Eestis ning saartel ehitati samal eesmärgil nn. kivipingid, kus palki asendas paeplaatidest madal müür. Ka idaslaavlaste ning soomlaste palkelamutel oli muldpink enamasti sisse ehitatud. Eestis kadus muldpink kasutuselt, kui 19. sajandi lõpul hakati elamutele vundamente ehitama. Väike murdesõnastik Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 170 Ilmari Manninen. Die Sachkultur Estlands. II. Band. Kirjastus: Õpetatud Eesti Selts, Tartu, 1933 Gustav Ränk. Saaremaa taluehitised. Tartu, 1939. Vundament ja sokkel. Muinsuskaitseamet. Toasisene muldpink. Johannes Võerahansu joonis, Eesti Rahva Muuseum.
Abdulla Aripov

Abdulla Aripov (sündinud 24. mail 1961) on Usbekistani poliitik (Usbekistani Liberaaldemokraatlik Partei), 2016. aasta detsembrist peaminister. Abdulla Aripov lõpetas 1983. aastal Taškendi Elektrotehnilise Sideinstituudi (tänapäeval Taškendi Infotehnoloogiate Ülikool) elektriside insenerina. Aastatel 1983–1992 töötas ta Taškendi telefoni-telegraafi jaamas esimese kategooria insener-elektroonikuna. 1992–1993 oli ta Usbekistani sideministeeriumis peaspetsialist. Aastatel 1993–1995 oli ta väliskaubandusfirma "Oʻzimpeksaloqa" direktori asetäitja. Aastatel 1995–1996 oli Aripov ühisettevõtte TashAfinalAL peadirektor. Ühtlasi töötas ta Usbekistani sideministeeriumi erastamise ja konkurentsiarengu osakonna juhatajana. 1997. aastal töötas ta Usbekistani Posti- ja Telekommunikatsiooni Agentuuri turuümberkorralduse ja väärtpaberite osakonna juhatajana. Aastatel 1997–2000 oli ta Posti ja Telekommunikatsiooni Riikliku Toetuse Fondi direktor. 2000–2001 oli ta Usbekistani Posti- ja Telekommunikatsiooni Agentuuri peadirektori asetäitja ja 2001–2002 peadirektor. 20. mail 2002 määrati Aripov Usbekistani peaministri asetäitjaks. Alates 14. detsembrist 2016 on Abdulla Aripov Usbekistani peaminister. АРИПОВ Абдулла Нигматович CentrAsia Арипов, Абдулла Нигматович : Премьер-министр Республики Узбекистан Энциклопедия - ТАСС Countries U. Uzbekistan rulers.org
Atapaski keeled

Atapaski keeled on naa-dene keelkonda kuuluv Põhja-Ameerika indiaanikeelte rühm. See kõige suurema levikuga indiaani keelte rühm Põhja-Ameerikas. Atapaski keeli kõneldakse suurtel aladel Kanada loodeosas, Alaska lõunaosas, Vaikse ookeani rannikupiirkonnas, Californias ning USA lõunapiirkonnas. Atapaski keelerühma kuulub enam kui 40 keelt ja dialekti. Tänapäeval kõneleb neid keeli kokku umbes 200 000 inimest. Kõige tuntumad ja suurima kõnelejate arvuga on lõunaatapaski keeled, kuhu kuuluvat navaho keelt kõneleb 150 000 inimest; navaho keel on ühtlasi kõige suurima kõnelejate arvuga indiaanikeel USA-s. Geograafiliselt on kõigi Põhja-Ameerika indiaani keelte seas suurima levialaga tšipevai keel, mis kuulub põhjaatapaski keelte hulka. Atapaski keelerühm on saanud nime Alberta põhjaosas asuva Athabasca järve järgi, mille nimetus tuleneb kriikeelsest väljendist aðapaskāw ('[kus] taimed kasvavad üksteise järel'). Atapaski nime kasutas esimesena poliitik ja keeleteadlane Albert Gallatin 1826. aastal oma teoses "Classification of the languages of North America" ("Põhja-Ameerika keelte klassifikatsioon"). Põhjaatapaski keeled Lõuna-Alaska alarühm ahtena keel (kõnelejaid: 15) denaina keel (75) Kesk-Alaska–Yukoni alarühm Alam-Tanana keel (15) deg-hinagi keel (25) gvitšini keel (370) hani keel (14) holikatšuki keel (†) väljasurnud kojukoni keel (100) lõunatutšoni keel (200) põhjatutšoni keel (200) Tanacrossi keel (35) Ülem-Kuskokwimi keel (40) Ülem-Tanana keel (24) Loode-Kanada alarühm danezaa keel (150) dene keel ehk tšipevai keel (9000) dogribi keel (2100) kaska keel (15) lõunasleivi keel (2900) põhjasleivi keel (1000) sekani keel (309) tagiši keel (1) tahltani keel (35) Tsetsauti alarühm tsetsauti keel (†) väljasurnud Kesk-Briti Columbia alarühm babini keel (430) karrieri keel (680) nikola keel (†) väljasurnud tšilkotini keel (860) Sarsi alarühm sarsi keel (50) Kwalhioqua-Clatskanie alarühm Kwalhioqua-Clatskanie keel (†) Vaikse ookeani atapaski keeled California atapaski-alarühm hupa keel (8) kato keel (†) väljasurnud matole keel (†) väljasurnud tututni keel (†) väljasurnud vailaki keel (†) väljasurnud Oregoni atapaski-alarühm tolova keel (1) Ülem-Umpqua keel (†) väljasurnud Lõunaatapaski keeled Tasandikuatapaski alarühm Kiowa apatši keel (18) Lääne-atapaski alarühm lääneapatši keel (12 700) meskalero-tširikahua keel (1800) meskalero murre tširikahua murre navaho keel (150 000) Ida-atapaski alarühm hikarilja keel (680) lipani keel (†) väljasurnud
Artek

Artek (vene keeles Артек) on rahvusvaheline lastelaager (endine pioneerilaager) Musta mere ääres Krimmi poolsaarel Gurzufi alevis Aju-Dagi lähedal. Laager asutati 16. juunil 1925. Esimesel aastal majutas laager vaid 80 last, kuid nende hulk kasvas kiiresti. 1969. aastaks laienes laager 3,2 ruutkilomeetrile. Laager koosnes 150 hoonest, sealhulgas kolmest meditsiiniasutusest, koolist, filmistuudiost Artekfilm, kolmest ujumisbasseinist, 7000 vaatajat mahutavast staadionist ja mitmesugustele tegevustele mõeldud mängualadest. Erinevalt teistest pioneerilaagritest oli Artek oma sooja kliima tõttu tegev aasta läbi. Artekis käimine oli Nõukogude Liidu lastele privileeg. Laagri kõrgajal puhkas Artekis korraga 27 000 last. Aastatel 1925–1969 külastas laagrit 300 000 last, nendest üle 13 000 lapse 70 välisriigist. Artek koosnes kümnest väiksemast laagrist. Igaühel oli oma nimi: Morskoi, Lazurnõi, Kiparisnõi jne. Arteki kuulsaim Pribrežnõi kompleks, mis ehitati aastatel 1960–1964, koosnes neljast laagrist (Retšnoi, Ozjornõi, Lesnoi ja Polevoi). Selle kompleksi arhitektid eesotsas Anatoli Poljanskiga said NSV Liidu riikliku preemia arhitektuuri alal 1967. aastal.[viide?] Pärast pioneeriorganisatsiooni lagunemist 1991. aastal laagri prestiiž langes, kuid see jäi siiski populaarseks puhkuse veetmise sihtkohaks. Laagri keskus oli osa Ukraina valitsusprogrammist. 60% lastest said tasuta või riigi poolt osaliselt rahastatult osaleda. Toetust said väikese sissetulekuga või suurtest peredest pärit lapsed, samuti orvud, puudega või andekad lapsed. Teiste hulgas külastasid Artekki järgmised tuntud inimesed: Артек, Great Soviet Encyclopedia The International Children Center Artek Arhiiviversioon - Ukrainian tours Information about Artek at the State Management of Affairs website Arhiiviversioon ··• МДЦ "Aртек" ·•· Хроника 60-х годов. •·· Arhiiviversioon Borman, Frank; Serling, Robert J. (1988). Countdown – An Autobiography. New York: W. Morrow. Lk 251. ISBN 0-688-07929-6. "··• МДЦ "Aртек" ·•· Хроника 70-х годов. •··". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2011. Vaadatud 15. jaanuaril 2022. "··• МДЦ "Aртек" ·•· Хроника 50-х годов. •··". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2011. Vaadatud 15. jaanuaril 2022. "··• МДЦ "Aртек" ·•· Хроника 80-х годов. •··". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2011. Vaadatud 15. jaanuaril 2022. "··• МДЦ "Aртек" ·•· Хроника 40-х годов. •··". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2011. Vaadatud 15. jaanuaril 2022. "··• МДЦ "Aртек" ·•· Хроника 30-х годов. •··". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2011. Vaadatud 15. jaanuaril 2022. "Новая газета - Novayagazeta.ru". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. jaanuar 2022. Vaadatud 15. jaanuaril 2022.
Ahunapalu

Ahunapalu on küla Tartu maakonnas Kastre vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda. Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 1.03.2023. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. http://metaweb.stat.ee/get_classificator_file.htm?id=3765296&siteLanguage=et
Mirtha Vásquez

Mirtha Esther Vásquez Chuquilín (sündinud 31. märtsil 1975) on Peruu advokaat ja poliitik. Mirtha Vásquez oli alates 17. novembrist 2020 kuni 26. juulini 2021 Peruu Kongressi (parlamendi) president. 6. oktoobrist 2021 kuni 1. veebruarini 2022 oli Mirtha Vásquez Peruu ministrite nõukogu president (sisuliselt peaminister). Oma tagasiastumisest teatas ta 31. jaanuaril 2022. VÁSQUEZ CHUQUILIN, MIRTHA ESTHER : Cargos en el Congreso Congreso de la República Mirtha Vásquez Chuquilín asume como nueva presidenta del Consejo de Ministros Estado Peruano
Hammaste

Hammaste on küla Tartu maakonnas Kastre vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Imste

Imste on küla Tartu maakonnas Kastre vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda. Külas asub Võnnu uus kalmistu. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Issaku

Issaku on küla Tartu maakonnas Kastre vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda. Issaku mõis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Ezri Konsa

Ezri Ngoyo Konsa (sündinud 23. oktoobril 1997 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Aston Villa. 2009. aastal liitus ta Charlton Athleticuga. Hooajal 2016–17 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas. Samal hooajal valiti Konsa Charlton Athleticu aasta noormängijaks. 2018. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Brentford. 2019. aasta juulis siirdus ta äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Aston Villaga. 16. augustil 2020 lõi ta mängus Evertoni vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. 2017. aastal tuli Konsa Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Tema isa on pärit Kongo Demokraatlikust Vabariigist ja ema Angolast. "PLAYER OF THE YEAR : 2016/17 a great learning curve for award-winning Ezri Konsa". Charlton Athletic F.C. 3.5.2017. Vaadatud 15.1.2022 "South London Press exclusive interview with Ezri Konsa – on January transfer window speculation, game time at Charlton Athletic and promotion hopes – South London News". londonnewsonline.co.uk. 23.2.2018. Vaadatud 15.1.2022
Himarë

Himarë (kreeka keeles Χειμάρρα) on linn Albaanias. See asub Albaania rannikualal ja kuulub Vlorë maakonda. See on Himarë valla halduskeskus ja suurim asula. Seal elavad enamasti kohalikud kreeklased. GeoNames  Himarë – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Saare-roninastik

Saare-roninastik (ladina keeles Elaphe climacophora) on maoliik. Saare-roninastik võib kasvada kuni 1,3 meetri pikkuseks. Mao värvus muutub vanusega. Täiskasvanud isendid on sinakasrohelised või hallikat oliivivärvi. Noored isendid on kollakaspruunid. Igas vanuses madude seljal on neli katkendlikku pikisuunalist vööti. Saare-roninastik elab mererannikul kivide vahel, bambustihnikutes, metsaalustes, luhtadel ja geotermiliste allikate läheduses. Saare-roninastik ujub hästi. Madu on aktiivne aprillist-maist kuni oktoobrini. Toitub väikestest imetajatest, lindudest ja vähemal määral konnadest. Saare-roninastik on mürgitu. Saare-roninastik elab Jaapani saartel ja Venemaale kuuluval Kunaširi saarel. Kidera, N ; Ota, H. (2016). Elaphe climacophora. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2016. Полоз островной Zoo-ekzo Островной полоз (Elaphe climacophora) Змеи мира Островной полоз Тульский областной экзотариум
Kannu (Kastre)

Kannu on küla Tartu maakonnas Kastre vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.