laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1824

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1790. aastad | 1800. aastad | 1810. aastad | 1820. aastad | 1830. aastad | 1840. aastad | 1850. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1820 | 1821 | 1822 | 1823 | 1824 | 1825 | 1826 | 1827 | 1828 | ► | ►► 1824. aasta (MDCCCXXIV) oli 19. sajandi 24. aasta. 5. märts – Algas Esimene Inglise-Birma sõda. 24. juuli – USA-s Delaware'is avaldati presidendivalimiste eel maailma esimese avaliku arvamuse küsitluse tulemused. 6. august – Simón Bolívari väed lõid Peruus Juníni puruks Hispaania armee. 4. oktoober – Seadusandlik kogu võttis vastu konstitutsiooni, millega Mehhikost sai iseseisev riik. 26. oktoobrist kuni 2. detsembrini toimusid Ameerika Ühendriikide presidendivalimised, mille võitis John Quincy Adams. Valimiste tulemusena lagunes Demokraatlik-Vabariiklik Partei. 9. detsember – Peruu iseseisvussõjas peetud Ayacucho lahing Peruu armee ja Hispaania koloniaalvägede vahel lõppes koloniaalarmee kapitulatsiooniga. 8. jaanuar – Wilkie Collins, inglise kirjanik 21. jaanuar – Stonewall Jackson, USA sõjaväelane 7. veebruar – William Huggins, Briti astronoom 14. veebruar – Winfield Scott Hancock, USA sõjaväelane 22. veebruar – Jules Janssen, prantsuse astronoom 2. märts – Bedřich Smetana, tšehhi helilooja 9. märts – Leland Stanford, USA jurist, tööstur ja filantroop 12. märts – Louis Prang, USA trükkal ja litograaf 31. märts – William Morris Hunt, USA kunstnik 1. mai – Alexander William Williamson, inglise keemik 6. mai – William Walker, USA jurist, seikleja ja palgasõdur 11. mai – Jean-Léon Gérôme, prantsuse maalikunstnik ja skulptor 23. mai – Ambrose Burnside, USA sõjaväelane ja poliitik 12. juuni – Albert-Ernest Carrier-Belleuse, prantsuse skulptor 26. juuni – William Thomson, briti füüsik, matemaatik ja insener 28. juuni – Paul Broca, prantsuse arst ja antropoloog 27. juuli – Alexandre Dumas noorem, prantsuse kirjanik 8. august – Marija Aleksandrovna, Venemaa keisrinna 4. september – Anton Bruckner, Austria helilooja 14. oktoober – Adolphe Monticelli, prantsuse maalikunstnik 27. oktoober – Julie Wilhelmine Hagen-Schwarz, baltisaksa päritolu Eesti maalikunstnik 15. detsember – Juliusz Kossak, poola kunstnik ja illustraator 24. jaanuar – Ercole Consalvi, katoliku kardinal 1. veebruar – Maria Theresia von Paradis, austria helilooja, pianist ja laulja 23. veebruar – Blasius Merrem, saksa loodusteadlane 16. aprill – Friedrich von Löwis of Menar, baltisaksa sõjaväelane ja poliitik 19. aprill – George Gordon Byron, inglise luuletaja 1. juuli – Lachlan Macquarie, Briti sõjaväelane ja Uus-Lõuna-Walesi kuberner 14. juuli – Kamehameha II, Hawaii kuningas 19. juuli – Agustín de Iturbide, Mehhiko sõjaväelane ja riigitegelane 16. september – Louis XVIII, Prantsusmaa kuningas 23. september – Jakob Pontus Stenbock, rootsi päritolu Venemaa sõjaväelane ja mõisnik
The Cloisters

The Cloisters, ka Met Cloisters, on kunstimuuseum Ameerika Ühendriikides New Yorgis, Metropolitani Kunstimuuseumi haru, mis on spetsialiseerunud Euroopa keskaja kunstile ja arhitektuurile, eelkõige romaani ja gooti kunstile. See on Ameerika ainuke keskaja kunstile spetsialiseerunud muuseum. Muuseum asub Upper Manhattanil Washington Heightsi naabruses, Fort Tryoni pargis. Kollektsioonis on suur hulk keskaegseid kunstiteoseid ruumides, mis järgivad Prantsuse kloostrite arhitektuuri. Muuseumi hooned on koondunud aedade ümber nelja ristikäigus Cuxa, Saint-Guilhemi, Bonnefonti ja Trie kloostritest, mille Ameerika skulptor ja kunstikaupmees George Gray Barnard ostis Prantsusmaal enne 1913. aastat, enne New Yorki kolimist. Barnardi keskaegsete skulptuuride ja arhitektuurielementide kogu ostis muuseumi jaoks John D. Rockefeller Jr. Teised suuremad esemeallikad olid J. P. Morgani ja Joseph Brummeri kogud. Muuseumi hoone projekteeris arhitekt Charles Collens järsule mäenõlvale ja sel on kaks tasandit, ülemine ja alumine. Kompleks hõlmab 1,6 hektarit ja ehitistes kasutati keskaegseid originaaldetaile, mis olid ostetud ja kohale toodud Prantsusmaa Saint-Guilhem-le-Déserti, Bonnefont-en-Commingesi, Trie-sur-Baïse'i ja Froville'i kloostritest ning Kataloonia Sant Miquel de Cuixà kloostrist. Originaalehitised võeti transpordiks kivihaaval lahti ja pandi New Yorgis uuesti kokku. Ehitus algas 1934. aastal ja kestis viis aastat. Muuseumi kompleksi kuuluvad ristikäikudesse rajatud keskaegsed aiad ning nende ümber paiknevad kabelid ja teemaruumid, nagu romaanika, hispaania ja gooti galeriid, Fuentidueña kabel ja samuti ükssarviku teemaline Flaami seinavaipade ruum. Ehitise kujundus ja ruumijaotus taotleb keskaegse Euroopa kloostrielu atmiosfäärei. Eksponeeritud on umbes 5000 kunsti- ja arhitektuuriteost Bütsantsi kunstist vararenessansi kunstini, peamiselt 12.–15. sajandist. Nende hulgas on kivi- ja puuskulptuure, seinavaipu, illumineeritud käsikirju ja tahvelmaale, millest tuntuimad on elevandiluust altaririst 12. sajandist (nn The Cloisters Cross), Jean Pucelle'i maalitud Jeanne d'Evreux' tundideraamat, Robert Campini Maarja kuulutuse altar (1422) ja Flaami seinavaibad Ükssarvikujahi seeriaga (1495–1505). The Cloisters Cross Ristrelikviaar Limoges'st, 12. sajand Fuentidueña apsiidimaaling ja romaani triumfirist Jeanne d'Evreux' tundideraamat, fo 15v-16r Akvamaniil Põhja-Saksamaalt Tikitud tekstiil (antependium) 14. sajandist Robert Campini altarimaal The Met Cloisters: An Overview. - The Metropolitan Museum of Art Koduleht
Gerhardtia

Gerhardtia on Lyophyllaceae sugukonda kuuluv perekond seeni. Gerhardtia borealis – põhjaheinik Gerhardtia andmebaasis eElurikkus.
Abinski rajoon

Abinski rajoon (vene Аби́нский район) on haldusüksus Venemaal Krasnodari krais. Põhjas moodustab loodusliku piiri Kubani jõgi. Rajoonis on 1 linnaasundus ja 7 külaasundust, neis on kokku 35 asulat. 2020. aastal moodustasid 93,98 % elanikkonnast venelased, 2,17 % armeenlased ja 0,57 % ukrainlased. Suuremad asulad on Abinsk (38 866 elanikku), Ahtõrski (21 270 elanikku) ja Holmskaja (18 699 elanikku). Rajooni veebileht (vene keeles)
Vagujalg-kühmik

Vagujalg-kühmik (Melanoleuca grammopodia) on klassi Agaricomycetes hulka šampinjonilaadsete seltsi kühmiku perekonda kuuluv seeneliik. Vagujalg-kühmik andmebaasis eElurikkus
Cyanosporus

Cyanosporus on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente perekond. Cyanosporus alni – sinkjas tümak Cyanosporus caesius – tinttümak Cyanosporus cyanescens Cyanosporus populi Cyanosporus andmebaasis eElurikkus
Guepiniopsis

Guepiniopsis on kandseente perekond. Guepiniopsis alpina Guepiniopsis buccina Guepiniopsis estonica – eesti pisarseen Guepiniopsis andmebaasis eElurikkus
Polyozellus

Polyozellus on perekond seeni, mis kuulub lehternahkiseliste sugukonda. Polyozellus griseopergamaceus Polyozellus humicola Polyozellus mucidulus Polyozellus umbrinus Polyozellus andmebaasis eElurikkus.
Będzini maakond

Będzini maakond (poola keeles powiat będziński) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Sileesia vojevoodkonna keskosas. Maakonna halduskeskus on Będzini linn. Będzini maakond on moodustatud 1. jaanuaril 1999. Maakonnas on viis linna: Będzin, Czeladź, Siewierz, Sławków ja Wojkowice. Będzini maakonnas on neli valda: Bobrowniki vald Mierzęcice vald Psary vald Siewierzi vald Kapliczki w powiecie będzińskim Kapliczki Turystyka. Vaadatud 21. septembril 2024
Kalju Palo

Kalju Palo (22. september 1964, Viljandi – 11. detsember 2023) oli eesti sisearhitekt. Ta lõpetas 1982 aastal Viljandi 5. Keskkooli ja 1991 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi / Tallinna Kunstiülikooli sisearhitektuuri eriala. Aastatel 1993–1994 täiendas end Bratislavas Academia Istropolitanas kultuuri- ja ahitektuurimälestiste kaitse ja restaureerimise alal. 2000 – Eesti Üliõpilaste Seltsi (EÜS) maja sisekujundus (arhitekt Raul Vaiksoo) 2001 – TTÜ Majandusteaduskonna hoone Kopli 101, arhitektuurne põhiprojekt, sisekujundus (arhitekt Raul Vaiksoo) 2003 – TTÜ Õppekorpus 4B, renoveerimine, sisekujundus (R.Projekt OÜ) 2003 – Suure-Kõpu mõisa peahoone restaureerimine, sisekujundus (R.Projekt OÜ) 2004 – Rakvere Teatri sisekujundus (arhitekt Raul Vaiksoo) 2004 – Heimtali mõisa peahoone restaureerimine, sisekujundus (arhitekt Urmas Arike) 2005 – Koigi mõisa peahoone restaureerimine, sisekujundus (arhitekt Urmas Arike) 2005 – Eesti Moskva saatkonna konsulaarosakonna ruumide ümberehitus ja sisekujundus koostöös sisearhitekt Mari Tosminiga (arhitekt Katrin Etverk) 2006 – Narva Aleksandri Suurkiriku restaureerimine, sisekujundus (arhitekt Urmas Arike) 2007 – Rakvere Rahvamaja sisekujundus (arhitekt Raul Vaiksoo) 2008 – Rakvere teatri väike maja sisekujundus (arhitekt Raul Vaiksoo) 2015 – Aruküla mõisa peahoone, Koeru Keskkool Järvamaal, restaureerimine, sisekujundus, DEST Disainistuudio OÜ 2016 – Kohvik Maiasmokk 2. Korrus – kohviku sisekujundus koostöös sisearhitekt Maarja Margaga (arhitekt Tiina Linna) 2019 – Tallinna Perekonnaseisuamet, Pärnu mnt 67, sisekujundus (arhitekt Tiina Linna) Alates 1991 oli Eesti Sisearhitektide Liidu (ESL) liige. "Eesti Üliõpilaste Seltsi maja Tartus — 100 aastat". Estonian World Review. Vaadatud 21. septembril 2024. "Rakvere Teater 2003/2005 – Eesti Arhitektide Liit". arhliit.ee. Vaadatud 21. septembril 2024. "Ajalugu on elu õpetaja". Sakala. 30. september 2011. Vaadatud 21. septembril 2024. "Koeru Keskkool – Koeru Keskkool". www.koeru.edu.ee. Vaadatud 21. septembril 2024. "café Maiasmokk – MAARJA MARGA" (Ameerika inglise). Vaadatud 21. septembril 2024.
Tõnu Erin

Tõnu Erin (sündinud 15. veebruaril 1958 Tallinnas) on eesti koolijuht, õpetaja ja ujuja. Ta lõpetas aastal 1976 Tallinna 2. Keskkooli, 1981 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna ja 1998 Tartu Ülikooli informaatika erialal, 2002. aastal omandas magistrikraadi Tallinna Ülikoolis. Erin alustas sportimist 1969. aastal Mall Randmeri õpilasena Tallinna Kalevi ujumiskoolis, harrastas sportlikku ujumist harrastas Ann Schiffi juhendamisel, tuli aastatel 1976–1978 5 korda Eesti meistriks rinnuli- ja teateujumises, püstitas rinnuliujumises 3 ja teateujumises 1 Eesti rekordi, kuulus 1976–1979 Eesti koondisse. Erin oli aastatel 1981–1984 Tornimäe 8-klassilise Kooli direktor, 1984–1993 Leisi Keskkooli ujumisinstruktor, olnud ka majandus- ja informaatikaõpetaja, 1999–2014 direktor, on alates 2014. aastast Kuressaare Vanalinna Kooli direktor. Ta on olnud Saaremaa Haridustöötajate Liidu juhatuse esimees, Eesti Koolijuhtide Ühenduse juhatuse liige ja Leisi vallavolikogu liige. 25-m ujulas 100 m rinnuli – 1.07,6 (1979) 25-m ujulas 200 m rinnuli – 2.24,0 (1979) 50-m ujulas 100 m rinnuli – 1.09,02 (1978) 50-m ujulas 200 m rinnuli – 2.27,40 (1979) 1976 NSV Liidu meistersportlane "Erin, Tõnu - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 21. septembril 2024. "Tõnu Erin lahkub vaadete lahknemise tõttu ametist". Saarte Hääl. 23. mai 2014. Vaadatud 21. septembril 2024. "Tõnu Erin: demograafilist liikumist ma ei suuda teistpidi käima panna". Saarte Hääl. 28. mai 2014. Vaadatud 21. septembril 2024. "Meie Maa 27 juuni 2014 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 21. septembril 2024. "Koduvald : [Leisi valla väljaanne] 1 mai 2007 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 21. septembril 2024. "Õpetajate Leht 20 märts 1998 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 21. septembril 2024. "Koduvald : [Leisi valla väljaanne] 1 august 2007 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 21. septembril 2024. https://dea.digar.ee/?a=d&d=omasaar20090418.1.4&srpos=104&e=-------et-25--101-byDA%2cbyAU%2cbyTI-txt-txIN%7ctxTI%7ctxAU%7ctxTA-%22t%c3%b5nu+erin%22------------ https://mentoritekoda.ee/koja-liikmed/tonu-erin/
Sant Miquel de Cuixà klooster

Sant Miquel de Cuixà (prantsuse keeles Saint-Michel-de-Cuxa) klooster on 9. sajandil asutatud benediktlaste klooster Codalet' vallas, Pyrénées-Orientalesi departemangus Edela-Prantsusmaal. Klooster asutati 840. aastal ja taasasustati samal kohal 878. aastal pärast seda, kui algsed ehitised olid üleujutuses hävinud. 10.–11. sajandil abt Oliba ajal oli see tähtis kultuurikeskus. Kompleks on tähelepanuväärne ahitektuurimälestis ajast, mil läänegootide-mõjuline eelromaanika asendus ehitiste välisilmes umbes ühe inimpõlve jooksul romaani arhitektuuri vormidega. Osa kloostri ehituskividest ja 12. sajandi raiddetailidest osteti ja viidi 20. sajandi alguses Ameerika Ühendriikidesse ning moodustavad praegu osa Metropolitani Kunstimuuseumi The Cloistersi hoonest New Yorgis. Architecture. - Abbaye Sant-Michel-de-Cuxa Presenting. - Abbaye Sant-Michel-de-Cuxa History. - Abbaye Sant-Michel-de-Cuxa Cuxa Cloister. Catalan. ca. 1130–40 - Metropolitan Museum of Art
Ants Põldoja

Ants Põldoja (sündinud 1. mail 1959 Tallinnas) on eesti spordiajakirjanik. Ta lõpetas 1977. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna. Põldoja töötas 1980. aastatel õpetajana 3 aastat Tallinna 21. Keskkoolis ja Eesti Maaviljeluse Instituudis mulla uurimise osakonna nooremteadurina. Ta alustas ajakirjandustegevust aastal 1982 Noorte Hääle toimetuses, jätkas 1991–2000 Päevalehe ja Eesti Päevalehe ning 2000–2007 SL Õhtulehe sporditoimetajana, 2007–2009 Õhtulehe veebitoimetuse spordiosakonna reporterina, hiljem vabakutselisena, oli aastatel 1994–2004 Eesti spordi aastaraamatute kaastööline, 2000–2010 olümpiaraamatute statistikaosa autor. Ta on Eesti Spordiajakirjanike Liidu ja Rahvusvahelise Spordiajakirjanike Liidu liige 1998. aastast. Ta tegeleb mälumänguga, võitis 2000. aastal telesaate "Kuldvillak". Sydney 2000. XXVII olümpiamängud (2000, autoreid) Eesti Tennis 90 (2003, autoreid) Ateena 2004. XXVIII olümpiamängud (2004, autoreid) Eesti kergejõustiku kullakamber (2010, autoreid) Tema isa oli tennisetreener Jüri Põldoja, vend on ettevõtja Priit Põldoja. "Põldoja, Ants - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 21. septembril 2024. "Lootsin kuldvillakut võita esimesest saatest alates". Õhtuleht.
Karmen Braun

Karmen Braun (sündinud 23. mail 1959 Tallinnas) on eesti ujuja ja treener. Ta lõpetas 1977. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Braun hakkas ujumist hakkas harrastama 1968. aastal Tallinna Kalevi ujumiskoolis Anne Reintami õpilasena. Ta tuli aastatel 1973–1975 14 korda Eesti meistriks liblik-, kompleks- ja teateujumises, püstitas 26 Eesti rekordit, neist 6 teateujumises. Ta kuulus aastatel 1973–1976 Eesti koondisse, töötas 1981–1993 Kirovi-nimelises näidiskalurikolhoosis ja Tallinna Lastestaadionil treenerina. 25-m ujulas 200 m liblikat – 2.32,7 (1975) 50-m ujulas 100 m liblikat – 1.09,8 (1975) 50-m ujulas 200 m liblikat – 2.34,71 (1975) 50-m ujulas 200 m kompleksi – 2.36,5 (1975) 50-m ujulas 400 m kompleksi – 5.35,4 (1975) "Braun, Karmen - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 21. septembril 2024.
Raul Rannaveer

Raul Rannaveer (sündinud 14. juunil 1959 Tallinnas) on eesti ujuja ja treener. Ta lõpetas 1977. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1986 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna. Rannaveer hakkas ujumist harrastama Tallinna Dünamo ujumiskoolis treener Vilma Soosaare õpilasena, hiljem jätkas treeninguid Viio Helmi ja Mall Randmeri juhendamisel. Ta tuli aastatel 1977, 1979–1980 vaba- ja liblikujumises 7 korda Eesti meistriks, püstitas 16 Eesti rekordit, sh 4 teateujumises, kuulus 1976–1980 Eesti koondisse. Ta oli aastatel 1977–1983 Tallinna Dünamo ujumiskoolis instruktor, 1983–1987 treener, on 2008. aastast Tallinna Transpordiametis ühistranspordi liiniveo ja taristu osakonna liiniveo peaspetsialist. 50-m ujulas vabalt 100 m – 55,75 (1979) 50-m ujulas vabalt 200 m – 1.58,05 (1980) 50-m ujulas vabalt 400 m – 4.10,41 (1980) 50-m ujulas 200 m liblikat – 2.11,1 (1980) 1976 NSV Liidu meistersportlane "Rannaveer, Raul - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 21. septembril 2024. "Raul Rannaveer | Tallinn". www.tallinn.ee. Vaadatud 21. septembril 2024.
Valgevene 2004. aasta referendum

17. oktoobril 2004 korraldati Valgevenes koos parlamendivalimistega rahvahääletus president Aljaksandr Lukašenka järgmistel valimistel kandideerimise kohta. Lukašenka kaks põhiseadusega piiratud ametiaega hakkasid lõppema ja muudatus võimaldas tal kandideerida kolmandaks ametiajaks. Põhiseaduse artikli 140 kohaselt oli tulemuse kehtivaks tunnistamiseks vajalik hääleõiguslike kodanike häälte enamust. 88,91% antud häältest toetasid seadusmuutust, mis moodustas 79,42% võimalikest häältest, osalus oli 90,28%. „„Kas lubate Valgevene Vabariigi esimesel presidendil Lukašenko A.G. osaleda presidendikandidaadina Valgevene Vabariigi presidendivalimistel ja võtate vastu Valgevene Vabariigi põhiseaduse artikli 81 I osa järgmises sõnastuses: Presidendi valib Valgevene Vabariigi rahvas otse 5 aastaks üldise, vaba, võrdse ja otsese valimisõiguse alusel salajase hääletamise teel?“ Valgevene valimisseadustiku paragrahv 112 loetleb "Valgevene Vabariigi presidendi valimise ja ametist vabastamisega seotud küsimused" küsimuste hulka, mida ei tohi referendumile tuua. Tulemuste vastu protestijaid arreteeriti mitmeid ja teatati ka opositsiooniliidrite peksmisest politsei poolt. "Weissrussland (Belarus), 17. Oktober 2004 : Alexander Lukaschenka als Kandidat für das Präsidentenamt und unbegrenzte Wiederwahl des Präsidenten -- [en allemand]". Nohlen & Stöver, p257 "Electoral Code of the Republic of Belarus". The National Center of Legal Information of the Republic of Belarus. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. august 2011. Vaadatud 11. jaanuaril 2012. "Dozens arrested at Belarus rally". BBC News. 19. oktoober 2004. Vaadatud 20. detsembril 2010.
Jaak Issak

Jaak Issak (sündinud 30. märtsil 1960 Tallinnas) on eesti tennisist. Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1990. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna. Issak alustas tennisetreeninguid 1967. aastal Tallinna Mererajooni Laste ja Noorte Spordikoolis Eve Laastu juhendamisel, hiljem treenis Evald Kree ja Peeter Lambi käe all. Ta võitis aastal 1985 Nõukogude Liidu meistrivõistlustel paarismängus Ain Suurthaliga hõbemedali, tuli 1979–1986 paarismängus 4 korda Eesti meistriks, võitis 3 hõbemedalit ja 1986. aastal üksikmängus pronksmedali. Ta mängis 27 korda Eesti koondises, töötab 2009. aastast Soomes tennisetreenerina. 1978 NSV Liidu meistersportlane Tema isa oli kergejõustiklane ning korv- ja jalgpallur Friedrich Issak, ema tennisist ja kehalise kasvatuse õpetaja Aino Issak. "Issak, Jaak - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 21. septembril 2024.
Kalle Liivamägi

Kalle Liivamägi (sündinud 14. aprillil 1960 Tallinnas) on eesti ujuja ja treener. Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Liivamägi alustas sportimist Dünamo ujumiskoolis Lotte Moori õpilasena, hiljem treenis Viio Helmi ja Uno Tõnnuse juhendamisel. Ta tuli 1976. aastal Nõukogude Liidu juunioride meistriks 4 × 200 m vabaujumises. aastatel 1976 ja 1981 4-kordseks Eesti meistriks liblik- ja kompleksujumises, kuulus 1975–1981 Eesti koondisse, parandas 13 korral Eesti rekordit, sh 2 korral teateujumises. Liivamägi oli aastatel 1979–1994 Tallinna Dünamo ujumiskooli treener ja vanemtreener, kuulus 1983–1990 Ujumisföderatsiooni presiidiumi, 1994–1996 Ujumisliidu eestseisusse, 1983–1994 Dünamo ujumissektsiooni eestseisusse, 1982–1990 Eesti Vetelpäästekomiteesse, on 1994. aastast Riigi- ja Omavalitsuste Töötajate Ametiühingute Liidu esimees. Tema õpilaste hulgas on Indrek Sei, Eve Heikla, Aldo Suurväli, Martin Salu, Imre Tiidemann, Ilmar Ojase. 25-m ujulas 100 m vabalt – 54,1 (1981) 25-m ujulas 400 m kompleksi – 4.46,5 (1980) 50-m ujulas 100 m vabalt – 55,59 (1981) 50-m ujulas 200 m liblikat – 2.13,0 (1977) 50-m ujulas 400 m kompleksi – 4.49,11 (1980) 1976 NSV Liidu meistersportlane Tema lapsed on majandusteadlane Kristjan Liivamägi ja ujuja Martin Liivamägi. "Liivamägi, Kalle - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 21. septembril 2024. "Spordileht 26 juuni 1992 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 21. septembril 2024.
Terje Viidebaum

Terje Viidebaum (1981. aastani Terje Tomson, hiljem Terje Nurmoja; sündinud 5. septembril 1960 Rakveres) on eesti ujuja ja arst. Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Viidebaum hakkas harrastama ujumist 1969. aastal Tallinna Kalevi ujumiskoolis Viive Solli õpilasena, hiljem jätkas treeninguid Ester Sillaste juhendamisel. Ta võitis aastal 1978 Nõukogude Liidu meistrivõistlustel hõbemedali 4 × 100 m kombineeritud teateujumises, tuli 1977 NL-i juunioride meistriks teateujumises, startis NL-i meistrivõistlustel liblikujumise finaalis, tuli 1976–1979 12-kordseks Eesti meistriks liblik- ja teateujumises. Ta püstitas lühikeses ja pikas ujulas kokku 18 Eesti rekordit, püstitas 11 rekordit teateujumises ja kuulus aastatel 1975–1979 Eesti koondisse. Viidebaum on 1992. aastast Mustamäe ja Pelgulinna Polikliiniku kardioloog, ta on töötanud Põhja-Eesti Regionaalhaiglas intensiiv-reanimatsiooni osakonnas. 25-m ujulas 100 m – 1.06,0 (1977) 25-m ujulas 200 m – 2.24,4 (1979) 50-m ujulas 100 m – 1.06,03 (1979) 50-m ujulas 200 m – 2.26,11 (1979) 1975 NSV Liidu meistersportlane Tema isa oli keemik Toomas Tomson, poolvend on arhitekt Tarmo Teedumäe. "Tomson, Terje - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 22. septembril 2024. "Südametuba | Sauevallakas.ee". sauevallakas.ee. Vaadatud 22. septembril 2024.
Bielsko-Biała maakond

Bielsko-Biała maakond (poola keeles powiat bielski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Sileesia vojevoodkonna lõunaosas. Maakonna keskus asub Bielsko-Biała linnas, mis maakonna koosseisu ei kuulu. Bielsko-Biała maakond on moodustatud 1. jaanuaril 1999. Maakonnas on neli linna: Czechowice-Dziedzice, Szczyrk Wilamowice. Bielsko-Biała maakonnas on üheksa valda: Bestwina vald Buczkowice vald Czechowice-Dziedzice vald Jasienica vald Jaworze vald Kozy vald Porąbka vald Wilamowice vald Wilkowice vald To już 30 lat samorządności! Powiat bielski, 27. mai 2020. Vaadatud 22. septembril 2024
Taekwondo 2024. aasta suveolümpiamängudel

Taekwondo võistlused 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis toimusid 7.–10. augustil Grand Palaisi palees. Mängudel võistles kaheksas erinevas kaalukategoorias (neli soo kohta) 128 taekwondo võitlejat, mis jagunesid võrdselt meeste ja naiste vahel, sama palju kui eelmistel olümpiamängudel alates 2008. aasta Pekingist. Iga kaalukategooria koosnes kuueteistkümnest taekwondo võitlejast; see arv võis aga suureneda, kui kutsutakse ja valitakse pagulasolümpiakoondisest täiendavaid sportlasi.   *   Korraldajariik (Prantsusmaa) Taekwondo ametlik koduleht Pariisi OM-il Tulemuste raamat
Triatlon 2024. aasta suveolümpiamängudel

2024. aasta Pariisi suveolümpiamängude triatlonivõistlused kestsid 31. juulist 5. augustini Pont Alexandre III juures, kus osales kokku 110 sportlast, kes võistlesid nii meeste kui ka naiste arvestuses. Pärast edukat debüüti 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos jäi segateatevõistlus teist korda triatloni programmi. Olümpiatriatlon koosneb kolmest osast: ujumine 1,5 km, rattasõit 40 km ja jooksmine 10 km. Võistlused toimusid ühe osavõistlusena kõigi võistlejate vahel ilma eelvoorudeta. Segavõistkondade võistlusel osalesid neljaliikmelised võistkonnad (kaks meest ja kaks naist). Iga sportlane ujus 300 m, sõitis jalgrattaga 8 km ja jooksis 2 km teatevõistlusel. Meeste võistlus algas kell 8.00 ja naiste start toimus 10.45.   *   Korraldajariik (Prantsusmaa) Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 55 Riike: 31 Olümpiavõitja 2020: Kristian Blummenfelt,  Norra Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 55 Riike: 33 Olümpiavõitja 2020: Flora Duffy,  Bermuda Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 5. august Osavõtjaid: 60 Riike: 15 Olümpiavõitja 2020:  Suurbritannia Jess Learmonth Jonny Brownlee Georgia Taylor-Brown Alex Yee Ametlikud tulemused: Finaal Triatloni Pariis 2024 veebileht