laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Parim lihaveisekarjakasvataja

Parim lihaveisekarjakasvataja on Maaelu Edendamise Sihtasutuse poolt 2006. aastast antav aunimetus inimesele, kes aasta jooksul on saavutanud häid tulemusi lihaveisekarja kasvatamisel. Aunimetuse väljaandmise eesmärk on tunnustada innovaatilist ja efektiivset tootmist ning avaldada tunnustust inimestele, kelle panus lihaveisekarjade kasvatamisel on olnud arvestatav kogu Eesti ulatuses. Aunimetuse kandidaadi lihaveisekarjas peab olema vähemalt 10 ammlehma ja kari peab olema olnud jõudluskontrollialune vähemalt 5 aastat. Võitja väljaselgitamisel arvestatakse lisaks karja suurusele veel söötmis- ja pidamistingimuste nõuetele vastavust, puhtatõulise pulli olemasolu loomade paaritamisel, tõuloomade müüki teistesse lihaveisekarjadesse, keskkonna- ja loodussõbralikkust karja kasvatamisel, talu/ettevõtte arengut ja innovaatilisust, jätkusuutlikkust, näitustel ja konkurssidel osalemist ja selle abil veisekasvatuse propageerimist. Parima lihaveisekarjakasvataja aunimetuse andmiseks võivad kandidaate esitada Eesti Tõuloomakasvatajate Ühistu, Veterinaar- ja Toiduamet, Eesti Põllumajandusloomade Jõudluskontrolli AS, Eesti Maaülikooli veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut, Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoda, Eestimaa Talupidajate Keskliit. 2006 Leino Vessart 2007 Arne Tamm 2008 Andrus Sepp 2009 Meelis Marmor 2010 Margus Keldo 2011 Kalmer Visnapuu 2012 Aldo Vaan 2013 Jane Mättik 2014 Reet Pikkmets ja Targo Pikkmets 2015 Arti Silm 2016 Silja Trahv 2017 Vallo Kruusimägi 2018 Tiina ja Ivo Tomson 2019 Andres Vaan 2020 Mariliis Vahar "Parima lihaveisekarjakasvataja aunimetuse andmise kord". Maaelu Edendamise Sihtasutus. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.10.2017. Vaadatud 07.10.2017. Selgusid 2018. aasta parim piimakarja- ja lihaveisekarjakasvataja põllumajandus.ee, 20.02.2019.
Ārciemsi raudteejaam

Ārciemsi raudteejaam oli raudteejaam Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteel Limbazi piirkonnas Pāle vallas Ārciemsi küla lähistel. Jaam asus Heinaste raudteejaamast 35,5 kilomeetri kaugusel ja jäi Volmari kreisi Umurga kihelkonda. Jaam avati aastal 1912. Algselt kandis see nime Erkul; nime sai ta Ārciemsi mõisa järgi, mille maadel see asus. Jaama juurde kujunes väike küla nimega Ārciema stacija. Aastal 1919 sai raudteejaam tänapäevase nime. Aastal 1923 hakkas kohalik ettevõtja A. Šmuljans seal hoidma oma lokomotiivi, mis võimaldas veetava puitmaterjali veo ajal saagimist. Jaam suleti aastal 1979, pärast selle sulgemist on jaamahoone tühjalt seisma jäänud. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 117. lk. Jaam vanal kaardil
Pāle raudteejaam

Pāle raudteejaam oli raudteejaam Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteel Limbaži piirkonnas Pāle vallas Pāle küla lähistel. Jaam asus Heinaste raudteejaamast 28,6 kilomeetri kaugusel. Jaam avati aastal 1912. Algselt kandis see nime Sepküll; nime sai ta Pāle mõisa järgi, mille maadel see asus. Jaam jäi Volmari kreisi Katriņa kihelkonda. Aastal 1913 avati jaamast lähtuv ja Staicele paberivabriku juurde viiv harutee, nii kujunes jaamast liini esimene reaalne sõlmjaam. Teise maailmasõja lahingutes sai sealne jaamahoone rängalt kannatada ja arvati raudtee inventari seast välja; seejärel läks hoone eravaldusse, tehti korda ja on kasutusel eluhoonena. Jaam suleti aastal 1979. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 117. lk. Jaam vanal kaardil
Pavāri raudteepeatus

Pavāri raudteepeatus oli raudteepeatus Ainaži–Valmiera–Smiltene raudtee Pāle ja Staicele vahelisel haruteel Limbaži piirkonnas Aloja vallas. Peatus asus Pāle raudteejaamast 5,8 kilomeetri kaugusel, avamisel jäi see Volmari kreisi Aloja valda. Peatus avati aastal 1935 ja see oli Staicelesse viival haruteel ainus peatus. Peatus suleti aastal 1979. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 120. lk. Peatus vanal kaardil
Staicele raudteejaam

Staicele raudteejaam oli raudteejaam Ainaži–Valmiera–Smiltene raudtee Pāle ja Staicele vahelisel haruteel Limbaži piirkonnas Staiceles. Jaam asus Pāle raudteejaamast 14,8 kilomeetri kaugusel. Kuigi Pālest Staicele paberivabriku juurde viiv harutee avati juba aastal 1913, avati Staicele raudteejaam siiski alles 15. veebruaril 1927, mil sealne harutee arvati Läti raudtee kitsarööpmeliste raudteede koosseisu. Toona asus jaam Volmari kreisi Aloja vallas. Sealne jaamahoone valmis siiski juba aasta varem. Jaama avamine ei võimaldanud aga Staicele elanikele kohe reisirongiliiklust, kuna jaam rajati Staicele paberivabriku teenindamiseks ja see jäi jaama põhifunktsiooniks ka hiljem. Jaam suleti aastal 1979. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 120. lk. Jaam vanal kaardil
Wulf

Mitte segi ajada aadlisuguvõsaga Wolff Wulf (ka Wulff) oli aadlisuguvõsa, mis pärines Anhalt-Magdeburgist. Johann von Wulf (1663–1748) sai Rootsi aadlikuks 25. aprillil/5. mail 1704. Suguvõsa esindajad olid kantud alates 1742. aastast Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Wulfidele kuulusid Eestis Tähtvere, Kärevere, Laeva, Taheva, Tidriküla, Mõniste ja Saarde mõis. Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft. 1
Šadurski

Šadurski (poolapäraselt Szadurski) oli Poola päritolu aadlisuguvõsa. Suguvõsale kuulus mitu mõisat ka Läti alal, nt Salnava ja Malnava mõis. Szadurski suguvõsa genealoogia
Mežkadaga raudteepeatus

Mežkadaga raudteepeatus oli raudteepeatus Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteel Limbaži piirkonnas Salatsi vallas. Peatus asus Heinaste raudteejaamast 21,7 kilomeetri kaugusel. Raudtee rajamisel aastal 1912 rajati peatuse asukohta nimetu platvorm ehk peatuspaik. See jäi Volmari kreisi Salatsi kihelkonda Vana-Salatsi mõisa maadele. Aastail 1919-1920 kandis see platvorm Rozeni raudteepeatuse nime. Mežkadaga raudteepeatus ise avati aastal 1935. Peatus suleti seoses rongiliikluse lõpetamisega aastal 1977. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, lk 117. Peatus vanal kaardil
Madrigal (ansambel)

Madrigal (vene keeles Мадригал ) on Venemaa vanamuusikaansambel; ühtlasi Venemaa üks vanimaid ja autoriteetsemaid vanamuusikat esitav ansambel. Ansambel esitab eeskätt 14.-18. sajandi muusikat. Ansambli asutas 1965 Andrei Volkonski. 1972 sai ansambli juhiks Lidija Davõdova. 2008 reorganiseeriti ansambel Moskva Riikliku Filharmoonia eestvõttel. Uus ansambel säilitas oma varasema nimi ja ansambli uueks juhiks sai Aleksandr Suetin. Endised ansambli liikmed aga moodustasid samuti uue ansambli nimega Madrigal ja seda hakkas juhtima Lidija Davõdova.
Zonepe raudteejaam

Zonepe raudteejaam oli raudteejaam Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteel Limbaži piirkonnas Salatsi vallas Zonapi ehk Zonepe külas. Peatus asus Heinaste raudteejaamast 18,6 kilomeetri kaugusel. Raudtee rajamisel aastal 1912 rajati sealse hõreda asustusega paika kaks teed, kuna seda oli vaja, võimaldamaks rongidele üksteisest mööda sõitmist. Aastal 1918 rajati selle koha juurde raudteejaam, mis algselt kandis nime Sonepi. Jaam jäi Salatsi kihelkonda Zonepe mõisa maadele. Tänapäevase nime sai raudteejaam aastal 1924. Sealne jaamahoone on tänapäevaks hävinud. Raudteejaam suleti seoses rongiliikluse lõpetamisega aastal 1977. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 117. lk. Jaam vanal kaardil
Lagaste raudteepeatus

Lagaste raudteepeatus oli raudteepeatus Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteel Limbaži piirkonnas Heinaste vallas. Peatus asus Heinaste raudteejaamast 9,9 kilomeetri kaugusel. Raudtee rajamisel aastal 1912 rajati sinna peatus, mis kandis algselt nime 10. versta platvorm. Peatus asus Volmari kreisi Salatsi kihelkonnas Vana-Salatsi mõisa maadel. Aastal 1918 sai peatus uueks nimeks Punčuri, juba järgmisel aastal aga Punguri. Lagaste nime hakkas raudteepeatus kandma aastal 1920. Raudteepeatus suleti seoses rongiliikluse lõpetamisega aastal 1977. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 117. lk. Peatus vanal kaardil
More Than You Know

"More Than You Know", helilooja Vincent Youmansi laul aastast 1929, millest on lugematu arv eri esitajate versioone "More Than You Know", Out of Edeni album ja selle nimilaul "More Than You Know", Dexter Gordoni album "More Than You Know", Martika laul tema omanimeliselt albumilt "More Than You Know", Axwell Λ Ingrosso EP "More Than You Know", selle EP nimilaul
Salace raudteepeatus

Salace raudteepeatus oli raudteepeatus (lühikest aega ka raudteejaam) Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteel Limbaži piirkonnas Heinaste vallas. Peatus asus Heinaste jaamast 7 kilomeetri kaugusel. Raudtee rajamisel aastal 1912 rajati Salatsi jõe silla lähistele ooteplatvorm, mis aastal 1919 kavandati raudteejaamaks. See platvorm jäi toona Salatsi kihelkonda Heinaste mõisa maadele. Rongiliikluse taasavamisel aastal 1921 sealset jaama aga uuesti ei avatud. Endise jaama kohal avati aastal 1935 Salace peatus., mis jäi Volmari kreisi Heinaste valla maadele. Raudteepeatus suleti seoses rongiliikluse lõpetamisega aastal 1977. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 117. lk. Peatus vanal kaardil
Marek Gołąb

Marek Gołąb (7. mai 1940 Zakliczyn – 6. oktoober 2017 Wrocław) oli Poola tõstja. Ta osales 1968. aasta suveolümpiamängudel, kus ta võitis poolraskekaalu kaaluklassis Eesti tõstja Jaan Taltsi järel pronksmedali. Neil võistlustel oli tema kogusumma 495 kg.
Zimmermann (Riia suguvõsa)

Zimmermann, varem Timmermann oli baltisaksa aadlisuguvõsa. Suguvõsa esindajad olid kantud Liivimaa (1747, nr. 130) ja Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse (1780, nr. 335). Lorenz von Zimmermann (u 1505−1572), Riia raehärra ja bürgermeister, ülemfoogt, mõisaomanik Carsten von Zimmermann (u 1573−pärast 1654), Riia raehärra, maafoogt Lorenz von Zimmermann (1576−1656), Riia raehärra ja bürgermeister, ülemfoogt, linnusekrahv Karsten (Christian) von Zimmermann (1604−1676), Riia raehärra Johann (Hans) von Zimmermann (1612−1683), Riia raehärra ja bürgermeister Lorenz von Zimmermann (1640−1685), Riia raehärra, maafoogt Dettmar von Zimmermann (suri 1710), Riia raehärra, ülemfoogt Christian von Zimmermann (1675−1737), Riia raehärra ja bürgermeister, mõisaomanik Dietrich von Zimmermann (1681−1750), Riia raehärra, Ķieģeļi mõisaomanik Carl Johann von Zimmermann (1715−1753), Riia raehärra, mõisaomanik Liivimaa läti distrikt: Aijāži (Ayasch) (1730−1750), Dīķeri (Puderküll) (1821−1825), Jugla (Jägelmühle) (kuni 1857), Katvari (Kadfer) (1806−? pandi-, ?−1834 pärusvaldus), Ķiegeļi (Kegeln) (1730ndad−1750), Knīderi (Krüdenershof) (1734−1748), Lēdurga (Loddiger) (1730ndad−1750), Liepa (Lindenhof) (1740ndad), Murkužmuiža (Murrikas) (1730ndad−1750), Podzēni (Podsem) (1730ndad−1750), Rembate (Ringmundshof, tollal Memersdorf) (1560−1572, naisliinis kuni 1595), Sprēstiņi (Spurnal) (kuni 1750), Šķirstiņi (Napküll) (1770ndad−1834), Ulbroka (Stubensee) (1718−1874), Vaidava (Waidau) (1730ndad−1750), Veļķi (Welkenhof) (1730ndad−1750), Vidriži (Widdrisch) (1725−1726) Zimmermann, Thomas von. Stammfolgen verschiedener Familien Zimmermann im Baltikum. − Baltische Ahnen- und Stammtafeln. 41. Jahrgang. Köln: 1999. Lk 117−161. Siin: lk 117−132.
Kaširskoje rajoon

Kaširskoje rajoon (vene keeles Каширский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Kaširskoje küla. Rajoon piirneb põhjas Novaja Usmani rajooniga, kirdes Panino rajooniga, idas Bobrovi rajooniga, lõunas Liski rajooniga ja läänes Ostrogožski rajooniga. Rajooni pindala on 1090 km². Elanike arv oli 2012. aastal 25 010, 2009. aastal 26 082 ja 2002. aastal 27 106. Kaširskoje rajoonis on 30 asulat, mis kuuluvad neljateistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Don, Tamlõk ja Hvorostan. Q126684906
Zakliczyn

Zakliczyn on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tarnówi maakonnas, Zakliczyni valla halduskeskus. Zakliczyn asub Tarnówist ligikaudu 21 km edelas Dunajeci jõe ääres. Zakliczyn sai linnaõigused 1557. aastal, kuid kaotas need 1934. aastal. Uuesti on Zakliczyn linn alates 1. jaanuarist 2006. Zakliczyn Ecoexpress24 Zakliczyn commune (Poland) CRW Flags Koduleht
Jermiši rajoon

Jermiši rajoon (vene keeles Ермишинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Jermiši alev. Rajoon piirneb põhjas ja kirdes Nižni Novgorodi oblasti Võksa linnaringkonna ja Voznessenskoje rajooniga, idas Mordva Vabariigi Tenguševo rajooniga, kagus Kadomi rajooniga, edelas Pitelino rajooniga ja läänes Kassimovi rajooniga. Rajooni pindala on 1342,82 km². Elanike arv oli 2012. aastal 8527, 2009. aastal 9331 ja 2002. aastal 10 926. Jermiši rajoonis on 61 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Jermiši alevi) ning viie külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Jermiš, Mokša ja Oka. Rajooni rahvastiku moodustavad venelased, mordvalased ja tatarlased. Постановление министерства территориальной политики Рязанской области от 6 сентября 2023 года № 7 «Об утверждении Реестра административно-территориальных единиц и населенных пунктов Рязанской области»
Neff

Neff (vene keeles Неф) oli Eestimaalt pärit aadlisuguvõsa. Suguvõsale pani aluse vallaslapsena sündinud akadeemik Carl Timoleon von Neff (1804–1876), kes tõsteti 1860. aastal Venemaa aadliseisusse. Abielu kaudu Luise von Kaulbarsiga (1804−1882) langes suguvõsa kätte Muuga mõis. Tema poeg Reinhold Heinrich Gaston von Neff (1841–1906) immatrikuleeriti 15. jaanuaril (vkj) 1881 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Carl Timoleon von Neff (1804–1876), salanõunik, Kunstide Akadeemia liige, professor, nimekas kunstnik Reinhold Heinrich Gaston von Neff (1841–1906), titulaarnõunik, rahukohtunik, mõisaomanik Heinrich Karl Timoleon von Neff (1880−1951), kindralmajor, roodu-, polgu- ja korpusekomandör Karl Konstantin von Neff (1884−1927), pangadirektor Heinrich Georg Moritz Eugen von Neff (1915−1940), Muuga jäänukmõisa omanik Eestimaa: Muuga (Münkenhof) (1860−1919, a-st 1879 fideikomiss; a-st 1919 jäänukmõis) Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 376. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 172-174 [1]. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd IX. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1998. Lk 351. Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Numers

Numers (ka Nummers) oli rootsi-soome aadlisuguvõsa. Suguvõsa pärineb Lübeckist pärit Lorentz Numersist, kes 17. sajandil oli Narva rae bürgermeister. 1653. aastal tõsteti Lorentz aadliseisusse ja kanti tituleerimata aadlisuguvõsana Rootsi rüütelkonna Rootsi introdutseeritud aadlisuguvõsade loendisse nr. 596 all. 1818. aastal kanti suguvõsa Soome rüütelkonna aadlimatriklisse. Lorentz von Numers (1614 Lübeck, Schleswig-Holstein – 12. juuli 1671, Narva), Narva bürgermeister 1660 ja Narva linnusekrahv, Liivimaa Mooste mõisnik Levin Numens, Narva raehärra ja rahapajameister Lorentz von Numers (surn 1676), Rootsi sõjaväelane (major), Stralsundi komandant Gustav Lorentz von Numers (surn 1701 Narva), Rootsi sõjaväelane (kaptenleitnant), Narva garnisonis Gideon von Numers (1650–1708 Karlskrona), Rootsi sõjaväelane (viitseadmiral), aastatel 1701–03 juhatas Rootsi laevastikku, mis tegutses Soome lahe kõige sisemises osas ja Laadogal Carl von Numers (surn 1701), Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant) Lorentz von Numens, /www.geni.com Laurenz (Lorenz) Numers, Narva linnusekrahv ja bürgermeister, Rahvusarhiiv, Pitserid Numers, von (von Nummers, Nummens, Numens), Svenskt biografiskt lexikon, Riksarkivet Gideon von Numers, www.adelsvapen.com von Numers nr 596, www.adelsvapen.com
Kassimovi rajoon

Kassimovi rajoon (vene keeles Касимовский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Kassimovi linn (ei kuulu rajooni koosseisu). Rajoon piirneb põhjas Vladimiri oblasti Melenki rajooniga, kirdes Nižni Novgorodi oblasti Võksa linnaringkonnaga, idas Jermiši rajooniga, kagus Pitelino rajooniga, lõunas Šilovo rajooniga, edelas Spasski rajooniga ja läänes Klepiki rajooniga. Rajooni pindala on 2969 km². Elanike arv oli 2012. aastal 28 843, 2009. aastal 30 840 ja 2002. aastal 35 365. Kassimovi rajoonis on 56 asulat, mis kuuluvad kolme linnaasunduse (Guss-Železnõi, Jelatma ja Sõntuli alevite) ning kahekümne ühe külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Oka, Guss, Unža ja Kolp. Постановление министерства территориальной политики Рязанской области от 6 сентября 2023 года № 7 «Об утверждении Реестра административно-территориальных единиц и населенных пунктов Рязанской области»
Altrei

Altrei (itaalia: Anterivo) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias. 2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 384 inimest. Altrei on ainus Lõuna-Tirooli vald Fiemme orus Lõuna-Lubjakivi Alpides, paiknedes umbes 25 km Bolzanost lõunas poolel teel Trento linnani. Ümbritsevad vallad põhjas, lõunas ja idas: Capriana, Carano, Castello-Molina di Fiemme ja Valfloriana kuuluvad kõik Trento provintsi, välja arvatud Truden loodes. Kagus ulatub Altrei vald Avisio jõe oruni. Suur osa kuulub Trudner Horni loodusparki. Valla pindala on 11,1 km². Altrei vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Eben (Pramarino) ja Guggal. 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 87,80% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 12,20% itaalia keelt. Asukat on esmamainitud (nimega Antereu) 1321. aasta dokumendis, mille andis välja krahv Heinrich von Kärnten, kes oli asustanud piirkonna saksa talupoegadega. See oli osa Heinrichi edukast katsest võitluses Trento vürstlike piiskoppide feodaalsuveräänsusega Fiemme orus. Kauge piirkond jäi Tirooli valduseks aastani 1779, kui Habsburgide keisrinna Maria Theresia vahetas selle Tramini vastu Etschtalis. Pärast 1803. aasta sekulariseerimist liideti kõik Fiemme oru valdused Austria Tirooli kroonimaasse. Fašistliku režiimi ajal oli Altrei 1926. aastast osa suuremast Capriana vallast Trento provintsis; see liideti taas Lõuna-Tirooliga vastavalt esimesele autonoomiastatuudile aastast 1948. Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
Põiktänav (film)

"Põiktänav" (läti keeles "Šķērsiela") on Läti 1989. aasta dokumentaalfilm. Filmi režissöör on Ivars Seleckis. Filmi tootis Riia Kinostuudio. Filmi tegevus toimub 1988. aastal, kui kogu Läti NSV oli suurte muutuste keerises. Filmi tegevuskoht on väike vaikne Riia Imanta asumi tänav. 1999. aastal tehti filmile järg "Põiktänava uued ajad", mille lavastas samuti Ivars Seleckis.
Bronisław Chromy

Bronisław Chromy (3. juuni 1925 Leńcze – 4. oktoober 2017 Kraków) oli poola skulptor ja Krakówi kunstiakadeemia professor. Chromy teoste hulgas on "Waweli draakon" Waweli linnamäel Krakówis. Waweli draakon  Bronisław Chromy – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Klepiki rajoon

Klepiki rajoon (vene keeles Клепиковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Spass-Klepiki linn. Rajoon piirneb põhjas ja kirdes Vladimiri oblastiga, idas Kassimovi rajooniga, lõunas Spasski ja Rjazani rajooniga, edelas Rõbnoje rajooniga ning läänes ja loodes Moskva oblastiga (Jegorjevski linnaringkonna ja Šatura rajooniga). Rajooni pindala on 3235 km². Elanike arv oli 2012. aastal 25 399, 2009. aastal 26 941 ja 2002. aastal 29 391. Klepiki rajoonis on 275 asulat, mis kuuluvad kahe linnaasunduse (Spass-Klepikii linna ja Tuma alevi) ning kaheksateistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Pra, Guss, Kolp ja Narma. Постановление министерства территориальной политики Рязанской области от 6 сентября 2023 года № 7 «Об утверждении Реестра административно-территориальных единиц и населенных пунктов Рязанской области»
Andrian

Andrian (itaalia: Andriano) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 9 km Bolzanost loodes. 2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1043 inimest. Valla pindala on 4,9 km². Andrian külgneb järgmiste valdadega: Eppan, Nals ja Terlan. 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 89,96% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 9,53% itaalia keelt ja 0,51% ladiini keelt. Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles) Turismiinfo (saksa, itaalia ja inglise keeles)
Kas on kerge olla noor?

"Kas on kerge olla noor?" (läti keeles "Vai viegli būt jaunam?") on Riia Kinostuudio 1986. aasta dokumentaalfilm. Filmi režissöör oli Juris Podnieks. Film räägib noorte inimeste probleemidest perestroikaaja alguses NSV Liidus. Filmile on tehtud ka kaks järge.
Paarl

Paarl on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas, Drakensteini valla halduskeskus. Paarl asub Kaplinnast ligikaudu 50 km kirdes. 1690. aastal asutatud Paarl on üks Lõuna-Aafrika vabariigi vanemaid linnu. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Paarli elanikest värvilisi 69,89%, valgeid 17,90%, mustanahalisi aafriklasi 10,35%, India ja Aasia päritolu inimesi 0,57% ja teisi 1,29%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 86,81% Paarli elanikest, inglise keelt 6,18% ja koosa keelt 4,63%. Paarlis asub 1975. aastal rajatud Afrikaani keele monument. Paarl Census 2011 The Afrikaans Language (Taal) Monument, Paarl showme.co.za
Appiano sulla strada del Vino

Appiano sulla Strada del Vino (Saksa: Eppan an der Weinstraße), sageli lühidalt Appiano või Eppan, on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 8 km Bolzanost edelas. 2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 14 226 inimest. Valla pindala on 59,7 km². Eppan külgneb järgmiste valdadega: Andrian, Bolzano, Kaltern, Nals, Terlan, Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix, Vadena, Cavareno, Fondo, Malosco, Sarnonico ja Ronzone. Eppani vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Frangart (Frangarto), Girlan (Cornaiano), Missian (Missiano), Montiggl (Monticolo), Perdonig (Predonico), St. Michael (San Michele), St. Pauls (San Paolo) ja Unterrain (Riva di Sotto). 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 86,23% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 13,29% itaalia keelt ja 0,48% ladiini keelt. Johann Georg Platzer (1704–1761), maalikunstnik Leonhard von Call (1767–1815), helilooja Sepp Kerschbaumer, Frangartis (Frangartos) sündinud vabadusvõitleja/terrorist George McAnthony (1966–2011), kantrilaulja ja laulukirjutaja Ametlik koduleht (saksa ja itaalia keeles)
Saatana teenrid

"Saatana teenrid" (läti keeles "Vella kalpi") on Riia Filmistuudio 1970. aasta ajalooline põnevusfilm. Filmi režissöör on Aleksandrs Leimanis. Film põhineb Arveds Mihelsonsi (Rutku Tēvsi) romaani "Trīs vella kalpi" motiividel. Filmi tegevus toimub 17. sajandil Riias 30-aastase sõja ajal.
Bronzolo

Bronzolo (saksa: Branzoll) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 11 km Bolzanost lõunas. See on üks vaid viiest peamiselt itaaliakeelsest vallast Lõuna-Tiroolis. 2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2652 inimest. Valla pindala on 7,4 km². Bronzolo külgneb järgmiste valdadega: Aldein, Laives, Deutschnofen, Auer ja Vadena. 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 62,01% rahvastikust esimese keelena itaalia keelt, 37,34% saksa keelt ja 0,65% ladiini keelt. Valla koduleht (itaalia ja saksa keeles)
Anna Kuzmina

Anna Ivanovna Kuzmina (jakuudi keeles Анна Ивановна Кузьмина; 3. märts 1933 Lääne-Hangalassõ rajoon, Jakuudi ANSV – 25. november 2017) oli jakuudi näitleja, Sahha rahvakunstnik. Ta õppis aastatel 1950–1955 Štšepkini-nimelise Kõrgema Teatrikooli Jakuudi stuudios. Pärast lõpetamist asus ta tööle Jakuudi Muusika- ja Draamateatri (praeguse nimega Oiunski-nimeline Sahha akadeemiline teater) näitetruppi. Sai seal juhtivaks näitlejaks; mängis enam kui 150 teatrirollis. Ta mängis ka mitmes jakuudi mängufilmis. Ta oli telekanali NVK Sahha saate "Kustumatud tähed" autor ja saatejuht. 2010. aastal ilmus tal mälestuste raamat "Umnullubat sulustar" ("Умнуллубат сулустар"). 1965 – Jakuudi ANSV teeneline kunstnik 1982 – Vene NFSV teeneline kunstnik 2003 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahvakunstnik 2014 – Kuldse Maski eripreemia "väljapaistva panuse eest teatrikunsti arengusse" 2016 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodanik Кузьмина Анна Ивановна. sakhatheatre.ru Анна Кузьмина. goldenmask.ru Актрисе Анне Кузьминой присвоено звание. sakhapress.ru