laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Franklin

Franklin on isikunimi ning mitme koha ja asja nimi: Franklin, perekonnanimi Franklin, eesnimi Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Alabama osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Arkansase osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides California osariigis Mercedi maakonnas Franklin, asula Ameerika Ühendriikides California osariigis Sacramento maakonnas Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Connecticuti osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Idaho osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Louisiana osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Lääne-Virginia osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Maine'i osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Missouri osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Nebraska osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides New Hampshire'i osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides New Jersey osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Ohio osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Pennsylvania osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Põhja-Carolina osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Vermonti osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Virginia osariigis Franklin, asula Ameerika Ühendriikides Wisconsini osariigis Franklin, asula Poolas Łódźi vojevoodkonnas Franklin, asula Tasmaanias Franklin on USA automark "Franklin" on Kanada animasari ...
Joseph Greenberg

Joseph Harold Greenberg (28. mai 1915, Brooklyn, New York – 7. mai 2001) oli ameerika keeleteadlane. Ta tegeles keeleuniversaalidega ja keelte geneetilise klassifikatsiooniga. Joseph Harold Greenberg valiti 1975. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Franklin (Tennessee)

Franklin on linn Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigis, Williamsoni maakonna halduskeskus. Franklin asub umbes 32 km Nashville'i kesklinnast lõunas. 2010. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 62 487 inimest. Asula rajati 1799. aastal ja see sai nime Benjamin Franklini järgi. Ameerika kodusõja ajal peeti 30. novembril 1864 linnas Franklini lahing. Linnas on meditsiiniteenuste ja meediaettevõtteid ning Nissani Põhja-Ameerika peakorter. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Koduleht
Dmitri Furmanov

Dmitri Andrejevitš Furmanov (vene Дмитрий Андреевич Фурманов; õieti Furman; 7. november 1891 Sereda küla, Kostroma kubermang (tänapäeval Ivanovo oblast) – 15. märts 1926 Moskva) oli vene kirjanik. Tema tuntuim teos on 1923. aastal ilmunud romaan "Tšapajev". Tema järgi sai nime Furmanovi linn Ivanovo oblastis. "Tšapajev", Ilukirjandus ja Kunst 1947; Eesti Raamat 1970 ja 1985 "Mäss", Eesti Riiklik Kirjastus 1959 Arnold Tulik, "D. Furmanov: Tšapajev" – Looming 1947, nr 10/11, lk 1382–84 Anatoli Lunatšarski, "Vene ja nõukogude kirjandusest", Eesti Raamat, Tallinn 1976, lk 266–268 Vaapo Vaher, "Meie suguvend Tshapai" – Eesti Päevaleht/Pluss 21. oktoober 2000, lk 22B; ilmunud ka Vaapo Vaheri kriitikakogumikus "Surmakuul & seemnepurse", Tallinn 2002, lk 369–374
Urvaste ürgorg

Urvaste ürgorg (ka Urvaste-Lõõdla ürgorg) on ürgorg Lõuna-Eestis. Org on loode-kagusuunaline, see poolitab endist Urvaste valla looduslikult ja etniliselt erinevaks põhja- ja lõunaosaks. Org on üle 10 km pikkune ja kõige rohkem 40 m sügav (Urvaste kiriku juures). Ürgorus asub mitmeid järvi: Visela järv (ka Restu-Madise järv), Punde järv, Uhtjärv, Luhasoo järv, Lõõdla järv. Ürgorus voolab Visula jõgi. 2005. ja 2009. aastal toimusid orunõlval maalihked, mille põhjuseks oli kraavide rajamine ja põõsaste väljajuurimine. Uhtjärve orust leiti 2017. aastal muistne matmispaik, kust tuli välja naise ehtejäänustega luustik. "Maalihked õgivad tasapisi Urvaste ürgorgu" ilmajaam.ee, 7. aprill 2009 Urvastest leiti ürgnaise luustik koos põnevate rõivakaunistustega, Postimees, 29. juuli 2017
Kelaino

Kelaino (Κελαινώ, ladinapäraselt Celaeno, Calaeno või Celeno) on mitme vanakreeka mütoloogia tegelaskuju nimi: Kelaino on üks harpüiadest, keda Aeneas kohtas Strophadese saartel. Kelaino on üks plejaadidest. Tal olid Poseidoniga pojad Lykos, Nykteus, Eurypylos (Eurytos) ja Lykaon ning Prometheusega Lykos ja Chimaireus. Kelaino on üks danaiididest, Danaose tütardest. Ta oli Hyperbiose naine ning Krino, Aigyptose ja Hephaistine ema. Poseidoniga oli tal poeg Kelainos. Kelaino oli amatsoon, kelle Herakles oma üheksandat vägitegu sooritades tappis. Kelaino oli Hyamose tütar ja Delphose ema.
Võšgorod (täpsustus)

Võšgorod on: Võšgorod, linn Ukrainas Kiievi oblastis, Võšgorodi rajooni keskus; Toompea venekeelne nimi; Võšgorod, Eestis ilmuv kultuuriajakiri. Võšgorodi rajoon Ukrainas Kiievi oblastis Vyšehrad
Druskininkai omavalitsus

Druskininkai omavalitsus on 1. järgu haldusüksus Leedus. Kuulub Alytuse maakonda. Piirneb lõunas Valgevenega. Selle pindala on 454 km2 ja elanike arv oli 2017. aastal 20 059 inimest. Omavalitsus moodustati 2000. aastal. Selles on 1 linn (Druskininkai), 2 alevit (Leipalingis ja Viečiūnai) ning 62 küla. Halduslikult jaguneb Druskininkai linnaks ja 2 vallaks (seniūnija): Leipalingise ja Viečiūnai vald. 2011. aasta seisuga olid elanikest 91,10% leedulased, 3,46% poolakad, 2,72% venelased, 1,24% valgevenelased, 0,38% ukrainlased ja 1,07% oli teistest rahvustest. Omavalitsuse suurimad jõgi on Nemunas koos oma lisajõgede Baltoji Ančia ja Ratnyčiaga. Omavalitsuses on 49 järve, neist suuremad on Aviris, Bilsas Juodajis, Bilsas Baltajis, Grūtas, Latežeris ja Vilkas. Selle territoorium jääb osaliselt Dzūkija rahvusparki. Aviris Grūtas Latežeris Druskininkai Kuradikivi Snaigupėlė paljand Nuolatinių gyventojų skaičius metų pradžioje, vaadatud 12.02.2023. Druskininkai omavalitsuse koduleht
Cincinnati Bengals

Cincinnati Bengals on Ameerika Ühendriikide Ameerika jalgpalli liigas NFL osalev meeskond. Tema kodulinn on Cincinnati Ohios ja kodustaadion Paul Browni staadion. Meeskond mängib konverentsi AFC Põhjadivisjonis koos Baltimore'i Ravensi, Pittsburghi Steelersi ja Clevelandi Brownsiga. Cincinnati Bengals loodi 1968. aastal. Meeskonna värvid on must, oranž ja valge. Konverentsi meistriks on Bengals tulnud kaks korda, aastatel 1981, 1988 ja 2021. Divisjoni meistri tiitel on võidetud seitse korda, aastatel 1970, 1973, 1981, 1988, 1990, 2005, 2009, 2013, 2015 ja 2021. Väljalangemismängudeni on meeskond jõudnud aastatel 1970, 1973, 1975, 1981, 1982, 1988, 1990, 2005, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2021. Meeskonna mängujuht (quarterback) on 2011. aastal Bengalsiga liitunud Andy Dalton. Aastatel 2003–2011 oli quarterback Carson Palmer. Aprillis 2013 sai meeskonna liikmeks defensive end'i positsioonil mängiv Margus Hunt, kelle Bengals valis draft'i teises ringis 53. valikuna. Koduleht
Metoksürühm

Terminit metoksürühm kasutatakse orgaanilises keemias tähistamaks rühma CH3–O– kas funktsionaalrühma või molekuli osa tähenduses. Metoksürühmas on metüülrühm üksiksideme kaudu seotud hapniku aatomiga ja evib elektronidoonori omadusi. Metoksürühm esineb näiteks metüüleetrites CH3OR, metüülvinüüleetris CH3OCH=CH2, metoksüklorometaanis CH3OCH2Cl, metüülestrites CH3OC(=O)R, atsetaalides (CH3O)(RO)CHR’, anisoolis CH3OC6H5 jt. ühendites. Alkoksürühm
Varėna rajoon

Varėna rajoon on 1. järgu haldusüksus (omavalitsus) Leedus endise Alytuse maakonna aladel. Piirneb lõunas Valgevenega. Rajooni pindala on 2218 km². 2017. aasta seisuga elas seal 22 455 inimest. Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piiridest on aastast 1999, mil osa sellest eraldati Druskininkai omavalitsuse moodustamiseks. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Jakėnai, Kaniava, Marcinkonysi, Matuizosi, Merkinė, Valkininkai, Varėna ja Vydeniai vald. Halduskeskus on Varėna linn. Tähtsamad asulad on veel Merkinė ja Valkininkai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,1% leedulased, 0,34% poolakad, 1,2% venelased, 0,93% valgevenelased ja 0,16% ukrainlased, 0,83% oli teistest rahvustest. Rajooni suurimad jõed on selle idaosas voolav Nemunas, selle lisajõed Merkys ning Merkysi lisajõgi Ūla. Rajoonist algab ka Kotra jõgi. Seal on 144 järve, millest suurimad on Lavysas, Ilgis, Nedzingis ja Glėbas. Osa rajoonist asub Dzūkija rahvuspargi territooriumil. Rajooni jääb ka Čepkeliai looduskaitseala. Glėbas Lavysas Merkysi jõgi Ūla jõgi Mančiagirėse paljand Bobo aia allikad Ūla kaevu allikas Zervynase tamm Nuolatinių gyventojų skaičius metų pradžioje, vaadatud 12.02.2023. Varėna rajooni omavalitsuse koduleht Varėna rajoon
Erich Matteus

Erich-Johannes Matteus (6. november 1903 Mõtusmäe talu, Kärgula vald, Võrumaa – 8. juuli 1985 Võru) oli Eesti sõjaväelane (kapten). Ta on maetud Osula kalmistule. 24.08.1927 auaste noorem portupee kadett -> nooremleitnant (ülendamine) 19.02.1932 auaste nooremleitnant -> leitnant, Pioneeripataljon (ülendamine) 15.11.1935 teenistus Pioneeripataljon -> Inseneriväe ohvitseride täienduskursus 1935-1936 (lähetus) 15.09.1936 haridus Inseneriväe ohvitseride täienduskursus 1935-1936 16.09.1937 teenistus Pioneeripataljon -> 7. Jalaväerügement (üleviimine) 17.02.1939 auaste leitnant -> kapten, 7. Jalaväerügement (ülendamine) Võru maleva 3. pataljon Rõuge ülem. 07.02.1945 vangistus arreteerimine trib. 22.10.1945 §58-1b 1940 Kotkaristi V klassi teenetemärk Sissekanne Ohvitseride andmekogus
Hüdrogeoloogia

Mitte segi ajada geohüdroloogiaga Hüdrogeoloogia on põhjavee uurimisega tegelev teadusharu. Hüdrogeoloogia uurimisobjektiks on maapinnaaluse vee liikumine, põhjavees sisalduvad keemilised ühendid ja nende liikumine, põhjavee vastastikmõju ümbritsevate kivimitega jne. Hüdrogeoloogia on rakenduslikult tähtis teadus, sest suur osa inimkonna poolt tarbitavast mageveest on põhjavesi. Geohüdroloogia Hüdroloogia mõisteid Maateaduste mõisteid Karl Orviku. 1946. "Tartu linna hüdrogeoloogia"
August Meriloo

August Meriloo (kuni 1936. aastani August Madisson; 24. juuli 1902 Helme vald, Viljandimaa – 2. august 1966) oli Eesti sõjaväelane (kapten). 24. august 1927 – kadett, ülendatud nooremleitnandiks 19. veebruar 1934 – teenis Kaitseliidu Lääne malevas, ülendatud leitnandiks 16. veebruar 1940 – ülendatud kapteniks August Meriloo arreteeriti NKVD poolt 25. jaanuaril 1948 ja tema üle mõistis kohut erinõupidamine 19. veebruaril 1949. Ohvitseride andmekogu
917. Laskurpolk

917. laskurpolk (vene keeles 917-й стрелковый полк) oli Teise maailmasõja ajal NSV Liidu Punaarmee koosseisus formeeritud jalaväeväeosa, mis kuulus 249. Eesti Laskurdiviisi koosseisu. Polgukomandörid alampolkovnik Hans Virit polkovnik Johan Lombak, 1942. aasta veebruar – oktoober; alampolkovnik Elmar Horn major Peeter Lepp (1943, 1944) Peeter Liivak, 1944–1945 Polgu staabiülem Polgu staabiülem, Voldemar Oja Polgu staabiülem, Eduard Raia Polgukomissar, komandöri asetäitja poliitalal Polgukomissar vanempolitruk Eduard Avald; polgukomissar Bernhard Tinnuri; polgukomandöri asetäitja poliitalal, alampolkovnik Eduard Avald; polgukomandöri asetäitja poliitalal, major Aleksei Kurme komandöri asetäitja rivi alal komandöri asetäitja rivi alal, B.Kikas Polgu tagalaülem tagalaülem 3. järgu intendant Johannes Napp Pataljonikomandörid: kapten Valentin Andrusov 917. Laskurpolgu 1. Pataljon, ülem major Grigori Karaulnõi 1. Pataljoni 1. rood, 1. Pataljoni 2. rood, 1. Pataljoni 3. rood, 917. Laskurpolgu 2. Pataljon, ülem 2. Pataljoni 4. rood, 2. Pataljoni 5. rood, 2. Pataljoni 6. rood, 917. Laskurpolgu 3. Pataljon, ülem kapten V. Klasman († märts 1945 Kuramaa) 3. pataljoni ülema asetäitja rivialal vanemleitnant Tsvetkov, asetäitja poliitalal vanemleitnant Vladimir Premet 3. Pataljoni 7. rood, 3. Pataljoni 8. rood, 3. Pataljoni 9. rood, ülem leitnant Rõbakov 917. Laskurpolgu ansamblis tegutses Raimond Valgre. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend Tehumardi lahing "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. märts 2012. Vaadatud 9. veebruaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Иван Эспер, Начало службы в 917 полку[alaline kõdulink], Апрель 3, 2011 Punaarmee 8. eesti laskurkorpus 1. septembril 1944
Pierre Boulle

Pierre Boulle (20. veebruar 1912 – 30. jaanuar 1994) oli prantsuse kirjanik, kes on tuntud eelkõige romaanide "Sild üle Kwai jõe" ja "Ahvide planeet" autorina. "Sild üle Kwai jõe" – "Le Pont de la rivière Kwaï", 1952; eesti keeles: Eesti Raamat, Tallinn 1969, tõlkinud Heiti Kaarde; järelsõna: Leili-Maria Kask "Absurdilood" – "Contes de l’absurde", 1953, Prantsuse Akadeemia suur novelliauhind "Le Bourreau", 1954 "E = mc2", 1957, novellikogu "Ahvide planeet" – "La Planète des singes", 1963; eesti keeles: Eesti Raamat 1973 sarjas "Mirabilia", tõlkinud Lennart Meri; järelsõna autor Leili-Maria Kask "Ahvide planeet". 2. trükk. Sari "Eesti Päevalehe romaaniklassika", nr 68. Eesti Päevaleht 2008; ISBN 9788498199697 "Ligimesearmastuse lood" – "Histoires charitables", 1965; sellest novellikogust on eesti keeles ilmunud novell "Mees, kes vihkas masinaid" ("L'Homme qui haïssait les machines") – kogumikus "Prantsuse novell", Eesti Raamat, Tallinn 1973, lk 98–144, tõlkinud Henno Rajandi "Keiser Friedrich II kummaline ristisõda" – "L'Étrange croisade de l'empereur Frédéric II", 1968 "Quia absurdum", 1970, novellikogu "Džungli kõrvad" – "Les Oreilles de jungle", 1972, käsitleb Vietnami sõda "Les Vertus de l’enfer", 1974 "Le Bon Léviathan", 1978 "Miroitements", 1982 "La Baleine des Malovines", 1983 "Pour l’amour de l’art", 1985 "Le Professeur Mortimer", 1988 "L’Îlon", 1991 "À nous deux, Satan!", 1992 Jüri Talvet, Pierre Boulle "Ahvide planeet" – Eesti Päevaleht, 27. juuni 2008, lk 24 Pierre Boulle (1912–1994). Kirjasto.sci.fi (soome keeles)
1. Eesti Üksik Tagavara Laskurpolk

1. Eesti Üksik Tagavara Laskurpolk (vene keeles 1-й Эстонский отдельный запасной стрелковый полк) oli Punaarmee 8. Eesti Laskurkorpuse ohvitseride, allohvitseride ja reakoosseisu väljaõppeüksus, mis asutati veebruaris 1942. 1. Eesti Tagavara Laskurpolk, algselt 7. eesti laskurdiviisi tagavarapolk alustas tegevust Uraali sõjaväeringkonnas Sverdlovski oblastis 7. diviisi formeerimise asukohas veebruaris 1942. aastal. Teise maailmasõja ajal juulis 1944 paiknes Eesti tagavarapolk Leningradi oblastis Veimarni raudteejaama lähedal, sõja lõppedes paigutati tagavarapolk algul Tartusse, kust see viidi hiljem koos teiste punaarmee eesti väeosadega Kloogale. Polgukomandör major Villem Jakobson alampolkovnik Ralf Teiman major Karl Vinkel Polgukomissar А. Borkman Erich Tarkpea Tagavarapolku kuulusid: 4 laskurpataljoni; kuulipildurite õppepataljon; miinipildujate õppepataljon; muude eriotstabeliste korpuse allüksuste õppeüksused. 25. oktoobril 1942 moodustati polgus suurtükiväedivisjon, automaaturite rood ja paranejate rood. 12. märtsi varahommikul 1943. aastal puhkes tagavarapolgu muldonnis tulekahju, kus hukkus 74 meest. Hukkunud maeti ühishauda. 1980. aastal maeti hukkunud ümber mõned kilomeetrid eemal asuvasse Kalinovka kalmistule. Haual on ka venekeelne mälestussammas, kus kuupäevaks on eksitavalt märgitud detsember. Edasi. 9/5. 1990.a.
Marshalli Saarte riigipeade loend

Marshalli Saarte riigipeade loend esitab Marshalli Saartel ametis olnud presidentide nimestiku alates riigile laialdase omavalitsuse andmisest 1979. aastal. Marshalli Saarte president
Tundrakaur

Tundrakaur (Gavia adamsii) on kaurlaste sugukonda kauri perekonda kuuluv veelind. Eestis on tundrakaur peaaegu iga-aastane haruldane läbirändaja. Esimesena kirjeldas tundrakauri teaduslikult George Robert Gray 1859. aastal Alaskalt kogutud isendi põhjal. Tema perekonnanimi Gavia tähendab ladina keeles merikajakat ja esines juba Plinius Vanema teostes. Liiginimi adamsii on pandud briti mereväekirurgi ja loodusteadlase Edward Adamsi (1824–1856) auks, kes joonistas ja kogus Arktikas palju linnuliike ning oli kolm aastat varem Sierra Leones tüüfusse surnud. Just tema oligi hankinud selle isendi, mille põhjal Gray tundrakauri uue liigina kirjeldas. Tundrakaur on monotüüpne liik ehk teisisõnu tal ei eristata alamliike, kuigi ta on levinud suurel alal kogu Holarktises. Tundrakaur on lähedalt sugulane jääkauriga. Nad sarnanevad nii sulestiku kui ka käitumise poolest ja mõnikord ühendatakse nad samasse ülemliiki. Mõlemad arvatakse pärinevat järvekauri asurkondadest, mis kaotasid läbikäimise teiste asurkondadega ja seejärel koloniseerisid kogu Arktika. Tundrakaur pesitseb Põhja-Jäämeres kuni 78. põhjalaiuseni, näiteks Venemaal, Kanadas ja USA-s. Ta talvitub peamiselt Vaikse ookeani ja Norra varjulistel rannikutel tavaliselt kuni 50. põhjalaiuskraadini, aga Jaapanis kuni 35. põhjalaiuseni. Eksikülalisena on teda kohatud paarikümnes riigis, sealhulgas isegi Hispaanias ja Mehhikos. Pesitseda eelistab tundrakaur mageveetiikidel ja -järvedel, kuid võib seda teha ka jõekaldal, deltas või mererannikul. Metsa ta väldib. Tundrakaur on 76–97 cm pikk ja 4–6,4 kg raske. Tema tiibade siruulatus on 135–160 cm. Niisuguste näitajate poolest on ta kauride perekonna suurim liik. Pulmasulestikus täiskasvanud linnud on musta peaga. Keha alapool on valge ja ülapool musta-valgekirju. Muul ajal on sulestik kahvatu, lõug ja kaela eesosa valged. Tundrakaur erineb jääkaurist peamiselt pikema ja õlgkollase noka poolest. Nokk tundub olevat kergelt ülespoole suunatud. Tema põhiliseks toiduks on kalad. Kuid ta sööb ka koorikloomi, molluskeid ja rõngusse. Toitu jälitades suudab ta sukelduda. Tundrakaur asub pesitsema juuni alguses, aga see sõltub sellest, kas lumi on selleks ajaks juba sulanud. Nagu teisedki kaurid, ehitab ta pesa taimsest materjalist veele väga lähedale. Emaslind muneb sinna kaks muna. 2010. aastas muutis Rahvusvaheline Looduskaitseliit tundrakauri seisundi ohulähedaseks, arvestades seda, et tema arvukus väheneb "mõõdukalt kiiresti". Peamiseks ohuks nimetas looduskaitseliit pesarüüstamist inimeste poolt. L. Jonsson. "Euroopa linnud". Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000 Tundrakaur andmebaasis eElurikkus Tundrakaur YouTube'is
Vöötnokk-pütt

Vöötnokk-pütt (Podilymbus podiceps) on pütlaste sugukonda kuuluv linnuliik. Linnu üldpukkus on 31–38 cm, tiibade siruulatus 56–64 cm. Vöötnokk-pütt on Eestis väga haruldane eksikülaline Põhja-Ameerikast. L. Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus
Tiziani teoste loend

Alltoodud loendis on esitatud Itaalia maalikunstniku Tiziani peamised teosed kronoloogilises järjestuses. M. Alpatov: õitsvate põllutaimede jumalanna muistse Itaalia hõimude ja Rooma usundis (lk 396). M. Alpatov. Kunstiajalugu, II kd. Renessansi ja uusaja kunst. Tallinn: Kunst, 1982. Lk 63-67. Francesco Valcanover, L'opera completa di Tiziano, Rizzoli, Milano 1969. Cecilia Gibellini (a cura di), Tiziano, I Classici dell'arte, Milano, Rizzoli, 2003. Stefano Zuffi, Tiziano, Mondadori Arte, Milano 2008. ISBN 978-88-370-6436-5
Nikolai Švernik

Nikolai Mihhailovitš Švernik (vene keeles Николай Михайлович Шверник; 19. mai (vkj. 7. mai) 1888 Peterburi – 24. detsember 1970 Moskva) oli NSV Liidu riigitegelane. Nikolai Švernik sündis 1888. aastal Peterburis. 1905. aastal liitus bolševikega. 1924. aastal sai temast Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu ning 1925. aastast ÜK(b)P Keskkomitee täieõiguslik liige. 1927. aastal viidi üle madalamale ametikohale Uuralitesse. Seal tegutses ta kohalikus parteiorganisatsioonis. 1929. aastal, mil Stalin hakkas industrialiseerimiskava ellu viima, leidis ta N. Šverniku uue poliitika elluviimisele lojaalne olevat ning suunas ta Moskvasse Metallurgia ametiühingu esimeheks. N. Švernik jätkas samal ajal tõusu ka parteiliinis: temast sai ÜK(b)P KK Sekretariaadi Orgbüroo (hiljem NLKP Keskkomitee Sekretariaat) liige. Muu hulgas oli ta ka Üleliidulise Ametiühingute Kesknõukogu esimene sekretär 1930. aasta juulist kuni 1944. aasta märtsini. Teise maailmasõja ajal, Nõukogude-Saksa sõja alguses vastutas N. Švernik NSV Liidu relvatööstuse evakueerumise eest sisemaale pealetungivate Saksa vägede eest. 1946. aastal pärast NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe Mihhail Kalinini surma, määrati N. Švernik Kalinini ametikohale. Pärast Stalini surma 1953. aasta märtsis asendati N. Švernik Kliment Vorošiloviga, kellest sai nüüd uus NSV Liidu formaalne riigipea. Pärast kõrgelt ametikohalt tagandamist naasis N. Švernik tööle Üleliidulise Ametiühingute Kesknõukokku. 1956. aastal valmistas N. Švernik ette Hruštšovi kõnet NLKP XX kongressil, kus mõisteti hukka Stalini isikukultus ja repressioonid. Kuivõrd N. Švernik oli ülesandega hästi toime tulnud, määras Hruštšov ta vastutavaks Stalini poliitiliste repressioonide ohvrite rehabiliteerimisega seotud küsimuste lahendajaks. 1957. aastal sai N. Švernikust taas NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi liige. Selle liikmena püsis ta kuni 1966. aastani, mil läks pensionile. Nikolai Švernik suri 1970. aastal Moskvas. 1958 – sotsialistliku töö kangelane Lenini orden (viiekordne kavaler)
Dux Armeniae

Dux Armeniae oli Rooma keisri Constantinus I ajal Rooma idapoolse limese piirivalvevägede ülem Ponticas. "Notitia dignitatumi" ajal (ca 400) oli tema otsene ülemus magister militum praesentalis II. J.Rodríguez González "Historia de las legiones Romanas" Madrid, 2003 A. K. Goldsworthy "Storia completa dellesercito romano" Modena, 2007. ISBN 978-88-7940-306-1 Y. Le Bohec "Armi e guerrieri di Roma antica. Da Diocleziano alla caduta dell'impero" Roma, 2008. ISBN 978-88-430-4677-5 Dux Armeniae
Sild üle Kwai jõe

"Sild üle Kwai jõe" on Pierre Boulle'i 1952. aastal avaldatud sõjaromaan raudteesilla ehitusest üle Kwai jõe. Raamatu olustik põhineb Teise maailmasõja ajal toimunud tõestisündinud lool, kus jaapanlaste kätte vangi langenud sõjavangid ehitasid Birma-Siiami raudteed (tänast Birma raudteed, mida on kutsutud ka Surmaraudteeks). Romaani sündmustik kulgeb Tai läbipääsmatutes džunglites Kanchanaburi linna lähistel. Raamat anti eesti keeles välja 1969. aastal Eesti Raamatu kirjastuses Heiti Kaarde tõlkes. Teos on 143-leheküljeline tavaformaadis ja ümbrispaberiga kõvas köites. Kanchanaburi War Cemetery. Commonwealth War Graves Commission Pierre Boulle – Sild üle Kwai jõe (1969). Blogi loterii, 19. august 2010
Restu-Madissõ järv

Restu-Madissõ järv (ka Visela järv, Restu paisjärv, Restu-Madise järv) on paisjärv Võrumaal Urvaste ürgorus. Järve läbib Visela jõgi. Järve pindala on 61,5 ha. Moodustab koos Punde järvega Visula kaksikjärve. Restu-Madissõ järv Eesti looduse infosüsteemis
Tom Cleverley

Thomas William Cleverley (sündinud 12. augustil 1989 Basingstoke'is) on Inglismaa jalgpallitreener ja endine jalgpallur (poolkaitsja). Pärast oma karjääri alustamist Bradford City noorteakadeemias liitus Cleverley 12-aastaselt Manchester Unitediga. Aastate 2007 ja 2009 vahel mängis ta Manchester Unitedi reservmeeskonna eest ning vahetevahel ka esindusmeeskonna sõpruskohtumistes. Cleverley saadeti 2009. aastal laenule Leicester Citysse, kus ta aitas võita Inglismaa teise liiga ja pääseda esiliigassse. Hooaja 2009–10 veetis ta laenul Watfordiga Inglismaa esiliigas, kus ta lõi 33 liigamänguga 11 väravat ning valiti klubi aasta mängijaks. 31. augustil 2010. aastal liitus ta Wigan Athleticuga aastapikkuse laenulepingu alusel, kus ta tegi liigas kaasa 25 kohtumist ja lõi 4 väravat, millega aitas kaasa Wigan Athleticu püsimajäämisele Premier League'i hooaja viimasel päeval. Ta naasis Manchester Unitedisse hooaja 2011–12 alguseks ning tegi oma esimese kohtumise Unitedi särgis Community Shieldis Manchester City vastu, keda võideti 3:2. Jalgpallurikarjääri lõpetas Cleverley 2023. aastal Watfordis. Pärast seda, kui Valérien Ismaël 2024. aasta märtsis Watfordi peatreeneri kohalt vallandati, sai Cleverley Watfordi ajutiseks peatreeneriks. Järgmine kuu sai Cleverley püsivalt klubi peatreeneriks. Leicester City Football League One: 2008–09 Manchester United Premier League: 2012–13 FA Community Shield: 2011, 2013 "Official: Cleverley Confirmed As Permanent Head Coach". www.watfordfc.com. 24. aprill 2024. Vaadatud 24. aprillil 2024.  Tom Cleverley – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Watford F.C. kodulehel