laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lančiūnava mõis

Lančiūnava mõis (leedu Lančiūnavos dvaras) on endine mõis Leedus Kėdainiai rajoonis Vilainiai valla Lančiūnava külas. Lančiūnava mõis tekkis XVI sajandi lõpus, mil Zygmunt II August andis osa sealsetest maadest sõjaliste teenete eest Kognovickiste suguvõsale. Tema poeg abiellus naabermõisa omaniku tütrega ja ühendas kõik hilisemad mõisa maad (kolm varasemat mõisa) oma valdustega. On oletatud, et sellest tuleb ka mõisa nimi (poola keeles tähendab łączenie ühendamist, liitmist). XIX sajandil jagunes mõis kolme omaniku vahel, moodustades kolm iseseisvat valdust. Peahoone lasid Kognovickid ehitada sajandi lõpus, aga ehitustööd jätkusid veel XX sajandi alguses. Mõisakompleksist on säilinud uusklassitsistlik peahoone. Selle keskses osas asub kahekorruseline portikus, mõlemal hoone küljel on aga ühekorruselised tiibhooned. Portikust liigendavad kaks sammast. Aastal 1940 võõrandati mõis selle omanikelt. Juba enne võõrandamist tegutses mõisas kohalik kool, pärast võõrandamist jäi hoone vaid põllumajanduskooli käsutusse. Aastal 1958 hakkas senise põllumajanduskooli asemel hoones tegutsema tehnikum, tänapäeval on hoones taas põllumajanduskool. Säilinud on ka mitmed kõrvalhooned: ladu, ait, laut, jääkelder, sepikoda, kõrts ja elektrijaam. Mõisa ümber asub korrapärase planeeringuga park. Pargist viib pärnaallee endise karjamõisani Stasinė külas. Üks mõisa omanikest, Zigmantas Kognovickis, asus aastal 1863 vana puidust kiriku asemele uut tellistest hoonet ehitama, aga samal aastal alanud ülestõus sundis teda töid katkestama. Alles aastal 1874 sai ta loa ehitada sinna kivist kabelihoone. See hoone valmis aastal 1880. Eksituse tõttu lubas Kovno kubermangu kuberner vanast kirikust kirikuvarad kabelisse üle viia ja seal jumalateenistusi jätkata (seega kujunes hoone sisuliselt kirikuks), kuid peagi parandas ta oma vea ja lõpetas sealsed jumalateenistused. Rahvas käis seal palvetamas aastani 1885, mil ka see keelustati. Aastal 1886 lubati siseministeeriumi korraldusega kabelis kaks korda aastas (4. märts ja 2. mai) jumalateenistusi pidada, samuti olid ka lubatud mälestusteenistused surnutele, igasugune muu tegevus oli keelatud. Pärast teist maailmasõda kirik suleti. See avati taas aastal 1991. Hoone on klassitsistlik nelinurkse põhiplaaniga ilma apsiidita hoone. Hoone on ehitatud tellistest. Kiriku juures asub lohukivi. Kohaliku uskumuse kohaselt oli lohku kogunenud vesi püha. Lohukivi Stasinėsse viiv pärnaallee Sepikoda Endine purskkaev peahoone ees http://laisvalaikiskartu.weebly.com/dvarai/laninavos-dvaras "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuni 2016. Vaadatud 4. juunil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.kedainiutvic.lt/index,lt,18387.html http://www.kaunoarkivyskupija.lt/lanciunava/ Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; skeem (leedu keeles) Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (leedu keeles) Video Lančiūnava mõisast Fotoreportaaž Lančiūnava mõisast (leedu keeles)
Lidia Isac

Lidia Isac (sündinud 27. märtsil 1993 Peterburis) on Moldova laulja. Ta kuulus duetti Glam Girls[viide?], millega üritati Moldovat esindada 2013., 2014. ja 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel.[viide?] Lõpuks läks ta sooloartistina võistlema ja pääses Moldovat esindama 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele lauluga "Falling Stars", kuid laul ei saanud esimesest poolfinaalist edasi.
Attaliidide dünastia

Attaliidide dünastia (kreeka keeles Δυναστεία των Ατταλιδών) oli aastatel 282−133 eKr Väike-Aasias Pergamonis valitsenud hellenistlik valitsejasugu. Dünastia rajajaks oli Musta mere äärsest Tieioni linnast pärit Philetairos (u 343−263), kes oli Aleksander Suure väepealiku Lysimachose ohvitser. Tema isa Attalose järgi said Attaliidid oma nime.  Pikemalt artiklis Pergamon Lysimachose teenistusest deserteerunud Philetairos kehtestas end 282. aastal Pergamonis. Alludes küll ametlikult Seleukiididele, oli ta tegelikult iseseisev valitseja. Kuna ta oli eunuhh ja tal seetõttu järglasi ei olnud, päris Pergamoni vennapoeg Eumenes I (suri 241; valitses 263−241). Viimane oli ilmselt samuti lastetu ja dünastia meesliin jätkus Philetairose noorema venna Attalose järeltulijatega. Attalos I Soter (269−197; valitses 241−197) saavutas galaatide üle võidu ja kuulutas end 230. aastatel kuningaks. Tema pojapoeg Attalos III Philometor Euergetes (u 170−133; kuningas 138−133) pärandas kuningriigi Rooma vabariigile ja sellest moodustati Asia provints.  Pikemalt artiklis Pergamoni altar Pergamoni altaril on friis, millel on kujutatud Heraklese poja Telephose elukäiku. Attaliidid seostasid viimast Pergamoni linnaga ja väitsid end tema kaudu põlvnevat Olümpose jumalatest. Pergamon
Iveta Mukutšhjan

Iveta Mukutšhjan (armeenia keeles Իվետա Մուկուչյան; esinejanimi Iveta Mukuchyan; sündinud 14. oktoobril 1986 Jerevanis) on Armeenia laulja, laulukirjutaja, modell ja näitleja. Kui ta oli 5-aastane, kolis ta perega Saksamaale Hamburgi. 2009. aastal tuli ta tagasi Armeeniasse ja osales sealses talendisaates "Haj Supersthar", milles saavutas 5. koha. 2012. aastal kuulutati ta ajakirja El Style poolt seksikamaiks armeenlannaks. Ta esindas Armeeniat 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "LoveWave". Finaalkontserdil sai see 249 punktiga 7. koha. Ametlik koduleht
Tartu valla lipp

Tartu valla lipp on Eesti haldusüksuse Tartu valla lipp. Lipp on kinnitatud 2. juunil 1994 (Tartu Vallavolikogus 26. mail 1994). Valla lipuks on ristkülikukujuline vapilipp. Valgel kangal kuue lehega rukkililleõis, mis on lipu keskpunktist veidi kõrgemale nihutatud. Õie südamik on kollane. Lippu läbib õiest allpoolt horisontaalne sinine laineline laid. Rukkilille kuus õielehte viitavad kuuele endisele vallale: Raadi, Sootaga, Tammistu, Tartu, Vesneri ja Äksi, millest on kujunenud praegune Tartu vald. Nende valdade inimeste töö ja vaimne looming moodustavad Tartu valla jõukuse ning on osa Eesti kultuurist, sellele osutabki rukkililleõie kollane südamik. Sinine laineline laid sümboliseerib valla piires asuvat Amme jõge ja Saadjärve. Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9 (2:3). Tartu valla lippu kasutatakse valla pidupäevadel, avalikel üritustel ja suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega. Kui valla lipp heisatakse koos Eesti riigilipu või mõne teise riigi lipuga, asub Tartu valla lipp lippude poolt vaadatuna Eesti riigilipust ja teiste riikide lippudest vasakul. Alaliselt on valla lipp heisatud Tartu vallamaja ees lipuväljakul. Tartu valla vapp Tartu maakond Tartu valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Dotnuva

Dotnuva on alev (endine linn) Leedus Kėdainiai rajoonis, Dotnuva valla halduskeskus. Saksa keeles kasutati asula kohta vanasti nimekuju Dotnau, žemaidikeelne nimekuju on Duotnova. Alev asub merepinnast 48 meetri kõrgusel Dotnuvėlė jõe kaldal, mille järgi on ka nime saanud. Dotnuva on kõige kuivem paik Leedus, sealne aasta keskmine sademete hulk on vaid 572 mm. Dotnuvas on põhikool. Vaatamisväärsusteks on XVIII sajandil ehitatud Hollandi tuulik, aastal 1810 valminud katoliku kirik ja selle juures asuv kaputsiinlaste kloostri hoonetekompleks. Alevi järgi on nimetatud Birštonase kihistu Dotnuva kihistik. Dotnuvat mainitakse esimest korda kirjalikult aastal 1382 (Datinen). Taas on sealset küla mainitud aastal 1568. Aastal 1582 sai Dotnuvast alev. Aastal 1636 ehitati alevisse esimene kirik, aga juba järgmisel aastal sai Dotnuvast linn. Aastal 1701 rajati alevisse klooster (algselt kuulus see bernardiinidele). Algselt peeti linnas kaks korda aastas laata, aga aastal 1777 sai see õiguse pidada laata aastas neli korda. Aastal 1707 läks Dotnuva mõisale kuulunud linn Brzostowskitelt Sczyttide valdusse. Sajandi lõpus said Dotnuva omanikeks Chrapowickid. Aastail 1773–1810 ehitati kloostri juurde uus kirik. Aastal 1796 hakkas selle juures tegutsema ka kool. Kuna kloostriasukad osalesid ülestõusudes tsaarivõimude vastu, siis aastal 1864 klooster suleti ja kaks selle asukat viidi Siberisse sunnitööle. Aastail 1821, 1833, 1896 ja 1911 Dotnuva põles. XIX sajandi teisel poolel rajati asula lähedusse Liibavi–Romno raudtee. Tsaariajal kasutati Dotnuva kohta vene keeles nimekujusid Датновъ, Датново, Датнов. Leedu keeles oli aastani 1925 kasutusel ka nimekuju Dotnava. Pärast Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Dotnuva kohaliku kolhoosi keskasulaks. Sealne kolhoos asutati 26. veebruaril 1947 ja see oli esimene kolhoos Leedus. Kolhoos tegutses aastani 1992. 28. detsembril 1956 sai vahepeal alevi staatuses olnud Dotnuvast taas linn. Linnaõigused kaotas see aastal 1996. Aastal 1990 alustas endise bernhardiinide kloostri ruumides tegevust kaputsiinide klooster. Dotnuva Dotnuva kirik Koolimaja Endine saekaater Dotnuvėlė Alevi surnuaed Vesiveski Dotnuva klooster Bronisław Żongołłowicz – Leedu vaimulik ja poliitik Mihhail Hvatsev – Vene pedagoog Icchak Rubinstein – juudi rabi [1] Krituliai. Enciklopedija „Lietuva“, I Kd. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008, 71 lk. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 19 http://dir.icm.edu.pl/pl/Slownik_geograficzny/Tom_I/911 Датновъ. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 2 (Дабанъ — Кяхтинское Градоначальство). СПб, 1865, 14 lk. http://lithuanianphilately.com/provisional-postmarks/dotnuva/ Vincas Brazauskas. Dotnuva. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 95 lk. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. september 2008. Vaadatud 4. juunil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Alev portaalis vietoves.Lt
Akademija (Kėdainiai)

Akademija on alev Leedus Kėdainiai rajoonis Dotnuva vallas. Alev asub merepinnast 65–75 meetri kõrgusel Dotnuvėlė jõe kaldal. Akademijas on Leedu maaviljelusinstituut, gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on Dotnuva mõisa hoonetekompleks. Dotnuva mõisa on esimest korda kirjalikult mainitud 1545. aastal. 1911. aastal avas Pjotr Stolõpin mõisas keskharidust andva põllumajanduskooli. 1922. aastal avati seal esimene taimede sordiaretusjaam Leedu aladel. 1923. aastal osales kolm sealset õpilast Klaipėda ülestõusus ja Väike-Leedu alade Leedu külge liitmises. Aastail 1924–1945 tegutses alevis põllumajanduskoolist välja kasvanud Leedu Põllumajanduse Akadeemia, nüüdne Aleksandras Stulginskise Ülikool. Kooli järgi sai ka alev nime. 1946. aastal kolis kool Kaunasesse, ent Akademija nime ei muudetud. 1925. aastal võtsid sealsed katoliiklased üle juba varem püstitatud õigeusu kiriku; Nõukogude perioodil kirik aga suleti. Tänapäeval on alevis kabel, mis kuulub Dotnuva kihelkonda. Koolimaja Dotnuvėlė. Akademija paisjärv [1] Vincas Brazauskas, Kazys Misius. Dotnuva. Visuotinė lietuvių enciklopedija Kd. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 95 lk. Petras Gaučas. Akademija. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 212 lk. Alev portaalis vietoves.Lt
Anssi Kela

Anssi Matias Kela (29. juuli 1972 Helsingi) on soome muusik, laulja ja helilooja. Kela debüütalbum "Nummela" ilmus 2001 ja on müügiedult Soome muusikaajaloo 13. koha plaat. See sai viiekordseks plaatinaplaadiks ehk seda müüdi üle 150 000 eksemplari. Kokku ta on andnud välja 6 sooloalbumit ning kirjutanud kolm raamatut. Lapsepõlve veetis Kela Kauniaises ja 12-aastaselt kolis Vihti kirikukülla. Sealt suundus ta Nummelasse, praegu elab Helsingis Käpyläs. Nummela (2001) Suuria kuvioita (2003) Rakkaus on murhaa (2005) Aukio (2009) Anssi Kela (2013) Nostalgiaa (2015) Ääriviivoja (2018)
Jaama park

Jaama park on park Narvas Joaoru linnaosa lõunaosas. Pargi põhjapiiriks on Vaivara tänav, ida- ja lõunapiiriks on Vaksali tänav. Pargis asub Narva bussijaama hoone ja represseeritute mälestuskivi "Memento mori". Pargile anti nimi 19. märtsil 2008 Narva linnavalitsuse korraldusega nr 359-k. 19.03.2008 Narva linnavalitsuse korraldus nr 359-k
Võidu prospekt

Võidu prospekt on tänav Narvas Soldina ja Kerese linnaosa piiril. Algab Paul Kerese tänavalt, kulgeb kirde poole, ristub Mõisa tänavaga ja lõpeb Tallinna maanteega ristudes. Tänava pikkus on 810 m. Enne 1990. aastaid kandis tänav nime Pobedõ prospekt (vene keeles проспект Победы). Об уточнении перечня улиц г.Нарва и пос. Нарва-Йыэсуу. Решение Нарвского городского Совета народных депутатов №72 от 02.03.1982
Ba riik

Ba (hiina keeles 巴) oli vanaajal riik tänapäeva Hiina Sichuani provintsi idaosas. Algselt oli Ba pealinn Yicheng (tänapäeva Enshi linn Hubeis). Aastal 316 eKr vallutas Qin Ba. Tänapäeva thutsjad on väidetavalt Ba elanike kauged järeltulijad. Ba oli suhteliselt nõrgalt seotud omavalitsuste liit, mis tunnustasid kõik ühte kuningat. Ba hõimud erinesid üksteisest üsna palju nii keele kui kultuuri poolest. Arheoloogilised leiud näitavad, et balased elatusid peamiselt kalapüügist ja jahist, põllumajandusel polnud suurt tähtsust, niisutust ei kasutatud. Algselt oli Ba aladel ka Hani jõe org, pealinn oli Yicheng; hiljem olid balased sunnitud tänu Chu riigi laienemisele läände, Sichuani jõgikonna juurde liikuma. Chu laienemine sundis balasi mitmetel kordadel ka pealinna vahetama. Neljanda sajandi eKr kroonikate andmetel oli Bal mitmeid administratiivseid pealinnu, Jiangzhou (Chongqing Shi), Dianjiang ja Pingdu, lõpuks jäi pealinnaks Langzhong. Sõdivate riikide ajastul piirnesid kõik võimsamad riigid, Qin, Chu ja Shu Baga.
Anu Samarüütel-Long

Anu Samarüütel-Long (sündinud 14. veebruaril 1966) on eesti moekunstnik, disainer, illustraator ja ajakirjanik. Ta lõpetas aastal 1984 Tallinna 2. Keskkooli ja 1991 moekunsti erialal Tallinna Kunstiülikooli, omandas 2006 Londoni Kunstide Ülikooli Central Saint Martinsi kolledžis naistemoe erialal magistrikraadi. Samarüütel-Long tegutseb moekunstnikuna, ta on loonud Mati Undi lavastustele kostüüme, õpetanud aastast 2001 (vaheajaga) Eesti Kunstiakadeemias ja 2015 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas, teinud kaastööd ajalehtedele ja ajakirjadele (Eesti Ekspress, Stiil), avaldanud raamatud "Ma armastan moodi" (kirjastus Valgus, 2003) ja "Minu London" (Petrone Print), illustreerinud raamatuid. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] "Samarüütel, Anu - Eesti Entsüklopeedia". etbl.teatriliit.ee. Vaadatud 5. oktoobril 2024. "Anu Samarüütel-Long. LinkedIn". https://opleht.ee/2015/10/anu-samaruutel-long-opetajate-laps/ https://kodus.ee/artikkel/anu-samaruutel-long-voin-hea-meelega-enda-leiutatud-nippe-teistega-jagada https://kultuur.err.ee/1090745/disainer-anu-samaruutel-long-mul-poleks-probleemi-kui-vahepeal-poes-muujana-tootaksin https://epl.delfi.ee/artikkel/51277379/anu-samaruutel-long-sama-kleiti-voiks-toota-mitukummend-aastat
August

August ehk lõikuskuu on Gregoriuse kalendris aasta kaheksas kuu. Selles on 31 päeva. Augusti rahvapärased nimetused on ka põimukuu, viljakuu, rukkikuu, mädakuu ehk mädanemiskuu, hallituskuu, kirbukuu ja pärtlikuu. August oli Rooma kalendri kuues kuu (kuni aastani 154 eKr) ning kandis seetõttu nimetust sextilis seni, kuni 8 eKr otsustas senat selle kuu ümber nimetada keiser Augustuse auks. Aasta päevad Mall Hiiemäe. Pühad ja argised ajad rahvakalendris. Tallinn, Varrak 2010, lk 99.
Kõlavärvimeloodia

Kõlavärvimeloodia (saksa keeles Klangfarbenmelodie) on muusikas helide või meloodiate järgnevus, mille käigus tämber muutub. Mõiste võttis kasutusele Arnold Schönberg "Harmooniaõpetuses" ("Harmonielehre, Viin 1911), et viidata tämbrite järgnevusele, milles tämbrite omavahelised suhted sarnanevad helikõrguste loogikaga meloodias („Klangfarben, deren Beziehung untereinander mit einer Art Logik wirkt, ganz äquivalent jener Logik, die uns bei der Melodie der Klanghöhen genügt“). Schönberg komponeeris esimese kõlavärvimeloodia kolmandas palas tsüklist "Viis orkestripala" op. 16 (1909), mille algne pealkiri oli "Värvid" ("Farben"). Kõlavärvimeloodia rakendusi võib aga leida juba Richard Wagneri ooperi "Reini kuld" ("Rheingold", 1869) avamängus, kus staatilist Es-duuris kõlavälja elavdab üksnes instrumentatsioon, st muutused tämbris. Ka impressionistlikus orkestrikäsitluses sai kõlavärvimeloodia laialt levinud väljendusvahendiks. Vastupidi Schönbergi ideele tämbri sõltumatusest on Anton Webern orkestreerinud Bachi ricercari kuuele häälele teosest "Muusikaline ohver" (1935) helikõrgusstruktuuriga seotud tämbri muutumise struktuurina. Alates 1960. aastatest on tämbrist saanud nüüdismuusikas sedavõrd iseseisev valdkond, et on kadunud vajadus kõlavärvimeloodia mõistet eraldi analüütiliselt nimetada või kirjeldada.
Tuuli Aule

Tuuli Aule (sündinud 2. augustil 1981) on eesti disainer. 2005. aastal lõpetas ta Eesti Kunstiakadeemia graafilise disaini eriala. 2006. aastal võitis ta Eesti Muusikaauhindade galal Aasta Albumikujunduse auhinna Helena Tulve CD-albumi "Sula" kujunduse eest. 2016. aastal valiti tema kujundatud raamat "Juhan Kuus. Inimlikkuse mõõt. 45 aastat dokumentaalfotograafiat Lõuna-Aafrikas" 25 kauneima Eesti raamatu hulka. 2021. aastal valiti tema kujundatud raamat Tõnis Vint “Kogutud artiklid / Collection of Articles” 25 kauneima Eesti raamatu hulka. 2009 Eesti Kultuurkapitali helikunsti aastapreemia (projekti "Eesti helisalvestised 1939" meeskond: Urve Lippus, Kadri Steinbach, Ilvi Rauna, Anu Sõõro, Tuuli Aule, Claus Byrith, Morten Hein (eesti muusikaloo kuuldavaks tegemise eest)) 2015 stipendium "Ela ja sära" Eesti Kunstiakadeemia graafilise disaini eriala vilistlased "Eesti Muusikaauhinnad 2006". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2016. Vaadatud 4. juunil 2016. Eesti Rahvusraamatukogu. 25 kauneimat Eesti raamatut 2016 ERR (10. veebruar 2022). "Galerii. Selgusid 2021. aasta kauneimad Eesti raamatud". ERR. Vaadatud 10. oktoobril 2023. "Eesti Kultuurkapital. "Ela ja sära" stipendiumi saajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2017. Vaadatud 27. veebruaril 2018.
Kopernik (film)

Kopernik on 1972. aastal valminud Poola ja Saksa DV mängufilm. Filmis kujutatakse tuntud astronoomi Mikołaj Koperniku elukäiku. Andrzej Kopiczyński – Mikołaj Kopernik Barbara Wrzesińska – Anna Schilling, Koperniku täditütar ja majapidajanna Czesław Wołłejko – Łukasz Watzenrode, piiskop, Koperniku onu Andrzej Antkowiak – Andrzej Kopernik, Mikołaj Koperniku vend Klaus-Peter Thiele – Jerzy Joachim Retyk, Koperniku õpilane Henryk Boukołowski – kardinal Hipolit d'Este Hannjo Hasse – kirjastaja Ossiander Henryk Borowski – Tiedemann Giese, Chełmno piiskop Jadwiga Chojnacka – varas Kacperi ema
Iirimaa president

Iirimaa president (iiri keeles Uachtarán na hÉireann) on Iirimaa riigipea (president) ja Iiri kaitseväe ülemjuhataja. Presidendi valib rahvas, tema ametiaeg on seitse aastat ning ta võib olla ametis kuni kaks ametiaega. Peamiselt on presidendil tseremoniaalne funktsioon, kuid tal on õigus vastu võtta ka teatud otsuseid. Presidendiamet seati sisse 1937. aastal. Esimene president, Douglas Hyde, valiti 1938. aastal. Iirimaa põhiseadus: artikkel 12.3
Farmakoloogia

Farmakoloogia on teadus ravimite toimest tervele või haigele organismile. Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas on farmakoloogia instituut alates 1802. aastast. Eesti Farmakoloogia Selts Farmaatsia Georg Kingisepp. "Farmakoloogia". Eesti Riiklik Kirjastus 1963
Dotnuva mõis

Dotnuva mõis (leedu Dotnuvos dvaras) on endine mõis Leedus Kėdainiai rajoonis Dotnuva valla Akademija alevis. Dotnuva mõisa mainitakse esimest korda kirjalikult aastal 1545. Toona kuulus see Izakauskitele. XVII sajandil läks see Mlečkate valdusse. Järgmisteks omanikeks olid Brzostowskid, kes lasid lähedal asuvasse Dotnuva linna rajada kloostri. Aastal 1707 läks Dotnuva mõisale kuulunud linn Brzostowskitelt Sczyttide valdusse. Sajandi lõpus said Dotnuva omanikeks Chrapowickid. Jaanuariülestõusu järel konfiskeeriti mõis Chrapowickitelt. Aastal 1867 läks see Šuvalovite valdusse, aga aastal 1869 ostsid selle Kreutzid. Järgmiseks omanikuks sai Pjotr Stolõpin. Aastal 1911 avas ta mõisas keskharidust andva põllumajanduskooli; selle tarbeks lasi ta ka rajada uue peahoone.. Aastal 1918 sai mõisa omanikuks Leedu maaviljeleja ja agrokeemik Viktoras Ruokis, kelle eestvedamisel jätkati mõisas põllumajandushariduse andmist. 1922 avati seal esimene taimede sordiaretusjaam Leedu aladel. Aastal 1923 osales kolm sealset õpilast Klaipėda ülestõusus ja Väike-Leedu alade Leedu külge liitmises. Aastail 1924–1945 tegutses alevis põllumajanduskoolist välja kasvanud Leedu Põllumajanduse Akadeemia, nüüdne Aleksandras Stulginskise Ülikool. Kooli järgi sai alev ka omale nime. Hiljem oli see sunnitud Kaunasesse asuma, aga aastast 1956 tegutseb mõisas Leedu Maaviljelusinstituut, XIX sajandi alguses kuulus mõisakompleksi lisaks peahoonele veel administratiivhoone, puidust ait, koolimaja, tall, meierei ja pruulikoda, mis oli kasutusel ka saunana. Sellest perioodist on säilinud vaid peahoone. Mõisakompleksist on säilinud kaks peahoonet – vana ja uus. Vana klassitsistlik peahoone püstitati XIX sajandil ja see on kolmekorruseline nelinurkse põhiplaaniga hoone. Hoone keskel on risaliit. Selle tagaküljel asub paisjärv. Uues peahoones asub Leedu maaviljelusinstituut, ent see ehitati akadeemia eesmärke silmas pidades. Hoones on õpperuumid, auditooriumid, laboratooriumid, raamatukogu, lugemissaalid, õpilasseltside ruumid, ruumid õpilaste toitlustamiseks. Hoone põles Teise maailmasõja ajal praktiliselt maha, hävis ka sealne raamatukogu. See taastati aastal 1961. Hoonekompleksi kuuluvad veel õppehoone, kaks ühiselamut, haigla, esimese selektsioonijaama hoone, Dionizas Rudzinskase ja Stasys Nacevičiuse laboratooriumid. Maaviljelusinstituudi hoone Õppehoone Mõisa park http://dir.icm.edu.pl/pl/Slownik_geograficzny/Tom_I/911 Vincas Brazauskas, Kazys Misius. Dotnuva. Visuotinė lietuvių enciklopedija Kd. V (Dis-Fatva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 95 lk. http://www.lzi.lt/naujienos/Mokslo_mok_istaigos_Dotn.pdf https://lietuvosdvarai.wordpress.com/2015/12/11/dotnuvos-dvaras/ Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; skeem (leedu keeles) Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (leedu keeles) Video Dotnuva mõisast Fotoreportaaž Dotnuva mõisast (leedu keeles)
Soomerootslased

Soomerootslased (rootsi keeles finlandssvenskar, soome keeles suomenruotsalaiset) on rootsi keelt emakeelena kõnelevad Soome sünnipärased elanikud. 2018. aasta 31. detsembri seisuga oli kogu Soome rahvastikust rootsi emakeelega 288 400 inimest ehk 5,2%. Soomerootslased elavad Soomes peamiselt kolmes piirkonnas: Uusimaal, Pohjanmaal ning Ahvenamaal ja Turu saarestikus. Soomerootsi keele – nagu ka nüüdseks kasutusest kadunud eestirootsi keele – juured on rootsi keele idamurretes. Soomerootslaste mitteametlik lipp Soomerootslaste lipp Väestö kielen mukaan 1980–2018, Soome Statistikaamet Hakusana suomenruotsalaiset teoksessa Suomalainen tietosanakirja 7, reun–tamm. Espoo: Weilin + Göös, 1993. ISBN 951-35-4478-8.
Lääne tänav (Narva)

Lääne tänav on tänav Narvas Soldina linnaosas. Tänav algab Rahu tänavalt, kulgeb lääne poole 560 meetrit ja pöörab lõuna poole, kus lõpeb tupiktänavana. Tänava üldpikkus on umbes 770 m. Tänavale anti nimi novembril 2004 Narva linnavalitsuse korraldusega nr 1120-k. 17.11.2004 Narva linnavalitsuse korraldus nr 1120-k
Petrindu

Petrindu (ungari Nagypetri) on asula Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Sălaji maakonna Cuzăplaci vallas. kalvinistlik Petrindu kiriku ansambel, mis kultuurimälestis 14-18. sajandist. Kiriku ansamblisse kuulub ka kellatorn 18. sajandist Endine õigeusu puukirik (rumeenia keeles Biserica de Lemn Petrindu), mis toodi üle 1965. aastal Transilvaania Etnograafiamuuseumisse Cluj-Napoca linna (algselt ehitatud 18. sajandil) puitnikerdustega taluhooned Petrindu kalvinistlik kirik. Foto: Țetcu Mircea Rareș, 19. juuli 2015 Petrindu uus rumeenia õigeusu kirik (1956-1972). Foto: Țetcu Mircea Rareș, 19. juuli 2015 Maja, millel on puitnikerdustega värav. Foto: Robert Treufeldt, 20. mai 2011 Puitnikerdustega värav. Foto: Robert Treufeldt, 20. mai 2011 Petrindu kalvinistlik kirik lehel Biserici.org. Rumeenia keeles Sălaji maakonna kultuurimälestised. Rumeenia keeles Petrindu rumeenia õigeusu puukirik lehel Biserici.org. Rumeenia keeles