laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mircea Fulger

Mircea Fulger (sündinud 26. jaanuaril 1959 Hârsești vallas Argeși maakonnas) on Rumeenia endine poksija. Fulger sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Dhawee Umponmahale (Tai) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Fulger osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 3. maailmameistrivõistlustel (München 1982), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Carlos Garcíale (Kuuba) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja. 23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles 3. maailmameistrivõistlused poksis. München 1982. Tulemused inglise keeles Mircea Fulger veebisaidil Olympedia (inglise)
Pneumostoom

Pneumostoom on kopstigude hingamisava, osa tigude hingamissüsteemist. See on ava teo mantlikilbis, tavaliselt kilbi paremal poolel. Õhk siseneb pneumostoomi kaudu looma ainsasse kopsu, õhuga täidetud õõnsusse. Sageli on pneumostoomi kergem näha nälkjatel kui tigudel, kuna nälkjatel puudub koda. Tavaliselt on avatud pneumostoom looma paremal küljel selgelt nähtav. Suletud pneumostoomi pole aga sugugi kerge märgata. Pneumostoom avaneb ja sulgub tsükliliselt, piisava niiskuse korral tavaliselt aeglasemalt kui pool korda minutis. Avanemine ja sulgumine kiireneb, kui tigu kaotab niiskust. Piltidel võib näha pneumostoomi asendit kolme perekonna tigudel: Arionidae, (Arion ater), pneumostoom on veidi eespool mantlikilbi keskpaika just anterior to the mid-point of the mantle Limacidae, (Bielzia coerulans), pneumostoom on mantlikilbi keskpaigast veidi tagapool Milacidae, (Tandonia budapestensis), pneumostoom on samuti mantlikilbi keskpaigast tagapool Pneumostoomi reaktsioon dehüdratsioonile
Oleg Melnik

Oleg Melnik (15. august 1949 Tallinn – 12. detsember 2011 Tallinn) oli Eesti poplaulja. Populaarse meelelahutajana, kes võis ühesuguse elegantsiga laulda nii vene, eesti, inglise kui ka soome keeles ning mängis ka kitarri, töötas ta peamiselt Tallinna varieteedes ja esines kontsertidel. 1970. aastatel oli ta ka ansambli Laine solist. Aastatel 1980–1990 elas Oleg Melnik peamiselt Soomes. Pärast abielu purunemist Soomest naasnult loobus ta 1990. aastatel laulmisest ning tegeles hoopis rahvusvahelise näituseäriga (valmistas ette eksponaate ja pani näitusi üles, reisis palju mööda Venemaad). Ta mängis kontsertfilmis "Sillerdav päev" (1974) ja muusikafilmis "Võtmeke" (Eesti Telefilm 1970). Üks tuntumaid laule Oleg Melniku esituses oli Nino Rota "Sa vaiki nüüd" filmist "Ristiisa". Ta oli aastatel 1980–1990 abielus Ariel Melnikuga, kellest hiljem sai Eri Klasi abikaasa. Tol perioodil elas pere Soomes. Nende tütar Marion Melnik on Soomes ooperilaulja. Nende teine tütar on Julia. Oleg Melnik suri raskekujulise diabeedi tagajärjel. "Muusik Oleg Melnik suri pärast rasket haigust". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2012. Vaadatud 12. detsembril 2011. Jaanus Kulli. Katrin Kalde: "Melnik oli üks seitsmekümnendate levimuusika korüfeedest" Õhtuleht, 14.12.2011. Jaanus Kulli. Katrin Kalde: "Melnik oli üks seitsmekümnendate levimuusika korüfeedest". Õhtuleht, 14. detsember 2011 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. jaanuar 2012. Vaadatud 13. detsembril 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Muusik Oleg Melnik suri pärast rasket haigust. Kroonika/Delfi, 12. detsember 2011 Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Alfred Mõttus

Alfred Julius Mõttus (12. september 1886 Taheva vald – 4. oktoober 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti arst, tervishoiutegelane ja poliitik. Õppis Taheva vallakoolis, Karula kihelkonnakoolis (1897–1900), Hugo Treffneri Eragümnaasiumis (1901–1902), Tartu Kroonugümnaasiumis (1902–1908) ja Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas (1908–1914) Töötas aastail 1914–1918 arstina Võrumaal ja Valgas, olles 1915–1916 Valga Punase Risti haigemaja juhataja, 1916–1918 Venemaa Linnade Liidu Valga haigemaja juhataja ja Valga rajooni vanemarst ning 1917–1918 Valga linna tervishoiuarst. Valga tsiviil komissar alates 21. novembrist 1918. Osales Eesti Vabariigi sünnist alates elavalt poliitikas. Aastail 1919–1940 töötas Mõttus Tervishoiu Peavalitsuses, algul juhataja abina ja alates 1920. aastast juhatajana. 1919–1923 oli ta Eesti-Läti piirikomisjoni Eesti delegatsiooni juhataja. 1922–1923 ja 1926–1927 oli töö- ja hoolekandeministri abi. Aastail 1926–1932 oli Mõttus Riigikogu liige ja 1927–1928 haridusminister Jaan Tõnissoni kolmandas valitsuses. 1928–1940 töötas haridus- ja sotsiaalministri (alates 1936 sotsiaalministri) abina. 1936. aastal oli ta Männiku plahvatusohvrite ja nende perekondade abistamise seltskondliku komitee esimees. 1937. aastal kuulus Rahvuskogu esimese koja liikmete hulka ja oli aastail 1938–1940 Riiginõukogu liige (rahvatervishoiu alalt, Tervishoiu Talituse direktor). Arreteeriti NKVD poolt 13. juunil 1941. Suri Sosva vangilaagris. Korporatsiooni Sakala asutajaliige Eesti Tööerakonna liige Eesti-Soome Liidu juhatuse esimees (1922–1924) Estonia Teatriseltsi juhatuse esimees (1923–1940) Kultuurkapitali nõukogu liige ja näitekunsti sihtkapitali valitsuse esimees 1927 – Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk 1936 – Eesti Punase Risti mälestusmärgi I järgu II aste 1939 – Valgetähe II klassi teenetemärk "Dr A. Mõttus 50-aastane". Päewaleht, nr. 246. 11. september 1936. Vaadatud 20.04.2017. "Dr Mõttus Riiginõukogu liikmeks". Postimees (1886-1944). 23. märts 1938. Vaadatud 20.04.2017. Alfred Mõttus Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Valga kodulooline andmebaas ISIK
Xianni

Xianni (hiina keeles 仙妮 Xiānnī, inglise keeles Princess Jeannie) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302MK, IV seeria) Hiina jõereisilaev, mis on ehitatud 1991. aastal. Laeva hiinakeelne nimi "Xianni" on ingliskeelse nime "Jeannie" hiinapärastatud kuju, kusjuures 仙 xiān tähendab 'surematut taevaasukat' või 'haldjat' ja murdesõna 妮 nī 'tüdrukut' või 'plikat'. Laev tehasenumbriga 304 ehitati Elbewerft Boizenburgi laevatehases (endine VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau) ühinenud Saksamaal Boizenburgis 1991. aastal nime Konstantin Stanjukovitš all Moskva Laevakompaniile. Laev nimetati Venemaa kirjaniku Konstantin Stanjukovitši (1843–1903) järgi, kes on peamiselt tuntud jutustuste tõttu Venemaa sõjalaevastiku elust. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit. Laev on 129,10 m pikk, 16,70 m lai ja 15,93 m kõrge. Nagu jõelaevadel ikka on tema süvis suhteliselt väike, 3852 tonni korral 2,94 m. Suurim kiirus on 25,5 km/h ehk 13,8 sõlme. Laeva peamasina moodustavad 3 diiselmasinat 6ЧРН 36/45 (ЭГ70-5), millest igaühe võimsus on 736 kW ja koguvõimsus 2208 kW ehk 3000 hj. Laeva sõuseadme moodustavad 3 viielabalist põtkurit, mille läbimõõt on 1,8 m. Kaks nendest pöörlevad paremale ja üks vasakule. Laeva kogumahutavus on 5475. Laeval on 146 kajutit. Projekti järgi on neis 258 reisijakohta. Laevaperes on 130 liiget. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist puudus huvi laeva eest maksta ja see müüdi koos kahe sõsarlaevaga Arkadi Gaidar (hiljem Xian Na) ja Aleksandr Grin (hiljem Xian Ting) Hiina laevakompaniile Regal China Cruises. Esialgu kandis ta nime "Princess Jeannie", 1994. aastal nimetati ta ümber Xianniks ja selle nime kandis ta 2015. aastani. Alus kasutati Hiinas Jangtse jõel, kodusadam oli Nantong. Reisijate käsutuses on 146 kajutit. Neist 10 on kahekohalised luksuskajutid, kus on magamiskajut ja eraldi salong, kööginurk külmkapi ja baarikapiga ning vannituba duši ja bideega. Kajutis on teler ja telefon. Veel on laeval 14 ühekohalist luksuskajutit. 114 kajutit on tavalised. Neis on kaks voodit, külmkapp, vannituba dušiga ja lai välisaken. Külalistele on avatud restoran, söökla, baar, tantsusaal, raamatukogu ja mängutuba. Xianna Xianting Jõereisilaevade loend Xian Ni (Princess Jeannie) (до 1994 Константин Станюкович) (vene keeles) Projekt 302: Joonised lk. 1–3, tehnilised andmed lk. 4–10, nimekiri ja pildid lk. 11–16 ja "Vladimir Võssotski" ümberehitamine lk. 17 (PDF, laevaehitusinseneri J. L. Smirnovi raamatukogu] (vene keeles) Projekt 302 - Водоизмещение и осадка (displacement) (vene keeles) T. G. Shevchenko (1991) Forever Lucky Passenger (Cruise) Ship, IMO 8529179 (inglise keeles) "Cruise Name: China Regal Cruises". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2013. Vaadatud 12. aprillil 2013. 仙妮号游船 (hiina keeles)
Komárno

Komárno (ungari keeles Komárom, saksa keeles Komorn) on linn Slovakkias Nitra maakonnas, Komárno ringkonna (slovaki keeles Okres Komárno) keskus. Linn asub Doonau kaldal Váhi jõe suudmes. Jõe vastaskaldal asub Ungari linn Komárom. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Komárno elanikest ungarlasi 53,68%, slovakke 31,29%, tšehhe 0,59%, mustlasi 0,54% ja vietnamlasi 0,25%. Rahvus oli teadmata 13,0%-l elanikest. http://pop-stat.mashke.org/slovakia-cities.htm Number of population by ethnicity in the municipality Komárno at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 13. mail 2023 Komárno ametlik koduleht
Éverton Lopes

Éverton dos Santos Lopes (sündinud 8. augustil 1988 Salvadoris Bahia osariigis) on Brasiilia poksija. Lopes osales kergekaalus (kuni 60 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Lopes osales kergekaalus (kuni 60 kg) 15. maailmameistrivõistlustel (Milano, 2009), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Albert Selimovile (Venemaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta võitis I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011) kuldmedali ja tuli maailmameistriks. 29. suveolümpiamängude poksivõistlus. Peking 2008. Tulemused inglise keeles 15. maailmameistrivõistlused poksis. Milano 2009. Tulemused inglise keeles 16. maailmameistrivõistlused poksis. Bakuu 2011. Tulemused inglise keeles Éverton Lopes veebisaidil Olympedia (inglise)
Ühisteenused

AS Ühisteenused on Eesti ettevõte, mis tegeleb liikluse reguleerimise, parkimiskorralduse, parkimismajade ja parklate opereerimise, parkimiskontrolli ja dokumentide hävitusteenusega Infokaitseteenus. AS Ühisteenused, mis alustas tegevust 2007. aastal, on OÜ UG Investeeringud tütarettevõtte Kuni 2019. aasta alguseni kuulus ettevõte G4S Eesti rahvusvahelisse majanduskontserni, olles AS-i G4S Baltics tütarettevõte. Ettevõte tegutseb parklaoperaatorina Tallinnas, Tartus, Jõhvis, Pärnus, Narvas ja Narva-Jõesuus. Sealhulgas korraldab ettevõte parkimist neljas parkimismajas Tallinna kesklinnas (Viru Keskus, Admirali, Vabaduse väljak, Finest ärimaja). Parkimiskorralduse teenust osutatakse muuhulgas eramaa omanikele, korteriühistutele, kaubanduskeskustele, ärimajadele ja tanklatele. AS Ühisteenused teostab lepingujärgset parkimiskontrolli Tallinna linna avalikul tasulisel parkimisalal ning vahendab elektroonilisi parkimislubasid nii Tallinna kui ka Tartu avaliku tasulise parkimise alale. Ettevõte on olnud parkimiskorralduse ja liiklusreguleerimise partneriks mitmetel teetöödel, tänavasulgemistel, filmiprojektidel ja suurüritustel, sealhulgas Laulu- ja Tantsupidu ning erinevad spordiüritused (Tallinna Maraton, Ironman Tallinn, Stamina tervisejooksud, Maijooks). AS Ühisteenused parklate juhtimiskeskuses jälgitakse ööpäevaringselt parklate tööd videoseadmete ja parklate haldusprogrammi abil. Rikete ja eriolukordade tekkimisel reageeritakse ööpäevavaringselt, ööpäevaringne kliendiabi on tagatud infotelefonil 6511515. AS-i Ühisteenused on seadnud eesmärgiks suurendada ühiskonnas seaduskuulekust; olla avaliku sektori koostööpartner; luua erinevaid parkimislahendusi, olla parim abimees parkimise korraldamises, liikluse reguleerimises ja kontrollteenuste pakkumises. AS Ühisteenused omab alates 2007. aasta aprillist kvaliteedijuhtimissüsteemi sertifikaati ISO 9001:2000. Igapäevaste protsesside vastavust ISO standardi nõuetele kontrollitakse sisemiste audititega ning kord aastas Bureau Veritas Eesti OÜ audiitorite tehtava korralise auditiga. AS Ühisteenused hakkas alates 2019. aasta algusest pärima Maanteeametilt andmeid nende sõidukiomanike kohta, kelle sõidukiga on rikutud parkimistingimusi. Päringuid teostatakse selliste sissenõutavate trahvide kohta, mis on õigeaegselt tasumata jäänud. Parkimistingimuste rikkujate andmete pärimist võimaldab 15.01.2019 jõustunud kohtulahend. AS Ühisteenused on alates 07.04.2020 Maanteeameti poolt tunnustatud reguleerija koolituse läbiviija. AS-is Ühisteenused oli 2018. aasta alguse seisuga 58 töötajat. Ettevõtte juhatuse ainuliige on Hendo Priimägi. "Kristjan Rahu ostab G4S-ilt parkimisteenust pakkuva AS-i Ühisteenused". Eesti Rahvusringhääling. 14.01.2019. Vaadatud 25.06.2020. "Maanteeamet hakkab eraparklatele väljastama sõidukiomanike andmeid". Maanteeamet. 16.04.2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 27.06.2020. Vaadatud 25.06.2020. "Reguleerija koolitaja tunnustamine". Maanteeamet. Originaali arhiivikoopia seisuga 3.04.2020. Vaadatud 25.06.2020. AS Ühisteenuste koduleht
Mõrv 101

"Mõrv 101" (inglise k "Murder 101") on kahe filmi ja filmisarja pealkiri. "Mõrv 101", film aastast 1991, peaosas Pierce Brosnan "Mõrv 101", film aastast 2006, peaosas Dick Van Dyke See film juhatas sisse Hallmark Channeli sarja. Edasiste filmide pealkirjad: "Murder 101: College Can Be Murder" (2007) "Murder 101: If Wishes Were Horses" (2007) "Murder 101: Locked Room Mystery / New Age" (2008)
Hans Heinz Holz

Hans Heinz Holz (26. veebruar 1927 Frankfurt – 11. detsember 2011 Sant'Abbondio, Šveits) oli saksa marksistlik filosoof. 1971–1979 oli ta professor Marburgi ülikoolis ja 1979–1993 Groningeni ülikoolis. 1994 astus ta Saksa Kommunistlikku Parteisse. Ta andis välja ajakirja "Topos – Internationale Beiträge zur dialektischen Theorie". Filosoofina uuris dialektika ajalugu ja süstemaatikat ning üritas taaslõimida marksistlikku filosoofilisse diskursusesse ontoloogiat, tuginedes eriti Leibnizile. Oma teoses "Weltentwurf und Reflexion" (2005; "Maailmakontseptsioon ja refleksioon") arendas Holz refleksiooni (peegeldumise) kategooriat olemisstruktuuri metafoorina meelelis-materiaalse protsessi asemel. Dialektik und Widerspiegelung, Köln: Pahl Rugenstein 1983 Dialectische constructie van de totaliteit, Groningen: Uitgeverij Konstapel 1983 (kaasautorid Jeroen Bartels, Detlev Pätzold ja Jos Lensink) Dialectiek als open systeem, Groningen: Uitgeverij Konstapel 1985 (kaasautorid Jeroen Bartels, Detlev Pätzold ja Jos Lensink) De actualiteit van de metafysica, Kampen: Kok-Agora 1991 Niederlage und Zukunft des Sozialismus, Essen: Neue Impulse Verlag 1991 Gottfried Wilhelm Leibniz. Eine Einführung, Frankfurt/M. / New York: Campus 1992 Philosophische Theorie der bildenden Künste Band I, Der ästhetische Gegenstand. Die Präsenz des Wirklichen, Bielefeld: Aiesthesis Verlag 1996, Band II, Strukturen der Darstellung. Über Konstanten der ästhetischen Konfigurationen, Bielefeld: Aisthesis Verlag 1997 Band III, Der Zerfall der Bedeutungen. Zur Funktion des ästhetischen Gegenstandes im Spätkapitalismus, Bielefeld: Aiesthesis Verlag 1997 Einheit und Widerspruch. Problemgeschichte der Dialektik in der Neuzeit Band I: Die Signatur der Neuzeit, Stuttgart/Weimar: J. B. Metzler 1997 Band II: Pluralität und Einheit, Stuttgart/Weimar: J. B. Metzler 1997 Band III: Die Ausarbeitung der Dialektik, Stuttgart/Weimar: J. B. Metzler 1997 Gesammelte Aufsätze aus 50 Jahren Band I: Der Kampf um Demokratie und Frieden Essen: Neue Impulse Verlag 2003 Band II: Deutsche Ideologie nach 1945, Essen: Neue Impulse Verlag 2003 Weltentwurf und Reflexion. Versuch einer Grundlegung der Dialektik. Stuttgart/Weimar: J. B. Metzler 2005
Hans Silbermann

Hans Silbermann VR I/2 (17. jaanuar 1886 Kalana, Pajusi vald – 2. juuni 1960 Tartu) oli eesti arst ja sõjaväelane (sanitaarkolonel). Hans Silbermann sündis kaheksalapselise pere viimase lapsena. Ta õppis Kalana külakoolis, Eesti Aleksandrikoolis Põltsamaal ja Treffneri gümnaasiumis Tartus. Aastal 1905 astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1912. aastal. Pärast õpinguid töötas mõnda aega Viljandis arstina. Aastal 1914 mobiliseeriti Hans Silbermann sõjaväkke, osales Esimeses maailmasõjas. Hiljem võttis arstina osa ka Vabadussõjast ja Teisest maailmasõjast. Vabanenuna sõjaväeteenistusest asus Hans Silbermann tööle Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna sõjaväemeditsiinilise ettevalmistuse kateedri juhatajana. Aastast 1950 töötas ta Tartu Sanitaar-epidemioloogiajaamas osakonnajuhatajana. Hans Silbermann oli Korporatsioon Sakala asutaja ja vilistlane. Hans Silbermann on maetud Tartu Maarja koguduse Maarja kalmistule. Aastal 1992 avati tema haual tütar Agda-Thea Oksa eestvõttel Heinz Valgu kujundatud hauatähis. Püha Anna orden (III klass) Püha Stanislavi orden (II ja III klass) Vabadusristi I liigi 2. järk, 1920 Eesti Punase Risti II järgu II astme teenetemärk, 1929 Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk, 1934 Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1934 Soome Valge Roosi orden (III klass) Ohvitseride andmekogu Kalanast pärit kolonel Hans Hans Silbermann, arst ja sõjamees, Vooremaa, 17. september 2011
Endel Jaanimägi

Endel-Johannes Jaanimägi (4. veebruar 1919 Vastse-Antsla vald Võru maakond – 1. märts 1974 Tallinn) oli Eesti NSV ühiskonnategelane (ELKNÜ KK ja EKP KK liige). Endel Jaanimägi astus 1940. aastal sõjaväeteenistuses olles ta Kommunistlikku Parteisse, võttis aktiivselt osa nõukogude võimu kehtestamisest Eestis ning komsomoliorganisatsioonide asutamisest Valga linnas ja maakonnas, tegi poliitilist tööd sõjaväelaste hulgas. Suure Isamaasõja aastail oli E.-J. Jaanimägi poliitilisel tööl Nõukogude armees. Ta võttis osa lahingutest Kalinini ja II Balti rindel. Aastail 1944—1945 oli ta ELKNÜ Keskkomitee sekretär. Pärast NLKP Keskkomitee Kõrgema Parteikooli lõpetamist oli E.-J. Jaanimägi juhtival parteitööl: EKP Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna juhataja asetäitja, kirjanduse ja kunsti ning teaduse ja kultuuri osakondade juhataja, EKP Tartu Oblastikomitee sekretär ja EKP Keskkomitee sekretär. Endel-Johannes Jaanimägi oli 1953. aastast, surmani EKP Keskkomitee liige ja Eesti NSV Ülemnõukogu VI, VII ja VIII koosseisu saadik. Ta oli aastatel 1957–1974 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Raadio ja Televisiooni Komitee esimees ja 1960–1974 Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee variasutuse Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Komitee esimees. "Endel Johannes Jaanimägi". Kodumaa : nädalaleht, nr. 10, 6 märts 1974. 6. märts 1974. Vaadatud 29. veebruar 2024. ENDEL JOHANNES JAANIMÄGI, Kodumaa : nädalaleht, nr. 10, 6 märts 1974 Art 82 Sm. E. Jaanimäe autasustamise kohta Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukirjaga. Teenete eest raadio ja televisiooni arendamisel vabariigis ning seoses viiekümnenda sünnipäevaga autasustada Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Raadio ja Televisiooni Komitee esimeest Endel-Johannes Adami p. Jaanimäge Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukirjaga. Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 7. veebruar 1969 Nr. 7 (172) Nekroloog Endel Jaanimägi ENDEL JOHANNES JAANIMÄGI, Kodumaa : nädalaleht, nr. 10, 6 märts 1974
Achille Lauro

Achille Lauro (16. juuni 1887 Piano di Sorrento – 15. november 1982 Napoli) oli Itaalia ettevõtja ja poliitik. Ta asutas 1923. aastal laevafirma Flotta Lauro. 1950. aastatel ja 1960. aastate alguses oli ta Napoli linnapea.
Anders Nielsen

Anders Nielsen (16. jaanuar 1875 Taani – maetud 1. mail 1939 Valga Saksa surnuaiale, kust on ümber maetud Tartu mnt õigeusu kalmistule) oli taanlasest Eesti mõisavalitseja (nt Are mõisas 1911. aastal) ja meier Laatres. Ta sündis Taanis ja sai seal erialase hariduse. Aastatel 1897–1923 oli ta mitme Eestimaa mõisa valitseja, seejärel Laatre piimatalituse juhataja. Alates 1936. aastast oli ta Eesti kodanik.
Supiinitarindid

Supiin on ma-tegevusnimi. Supiinitarindi moodustab ma-tegevusnime sisseütleva käände (illatiivi-); seesütleva käände (inessiivi-); seestütleva käände (elatiivi-); saava käände (translatiivi-) või ilmaütleva käände (absessiivi-) vorm koos oma laienditega. Supiinitarindid võivad lauses esineda seotud või vabade laienditena. Ma-, mas- ja mast-tarindid on lauses seotud määrused ehk adverbiaalid või määrustäiendid ehk adverbiaaltäiendid. Ma-tegevusnime sisseütleva, seesütleva või seestütleva käände vorm võib koos tegusõnaga või nimisõnaga moodustada süntaktiliselt lahutamatu ja liigendamatu terviku. Sina läksid laulma / käisid laulmas / tulid laulmast (määrus). Laulma tulek / laulmas olek / laulmast tulek (määrustäiend). Me hakkasime minema (ahelverbi kui liitöeldise osa). Ma-, mas- ja mast-tarindi alus on võrdne intransitiivse põhilause tegevussubjektiga ja transitiivse põhilause sihitisega. Ma lähen magama / ← Ma magan / Ma käisin magamas / ← Ma magan/ Ma tulin magamast / ← Ma magan / Maks-tarind on lauses vaba määrus ehk adverbiaal või määrustäiend ehk adverbiaalatribuut. Otsustamaks tegeliku olukorra üle, pöördugem faktide poole. Ta tahtis püsti tõusta, rõhutamaks sellega, et lahkub. Maks-tarindi alus ühildub alati põhilause tegevussubjektiga. Teenimaks kuulsust nii endale kui ka klubile / ← Treener teenib kuulsust nii endale kui ka klubile /, saatis treener klubi parimad sportlased Tallinnasse võistlema. Mata-tarind on lauses vaba määrus või vastav vaba määrustäiend: Arvestamata hilinemist, sa tulid. öeldistäide, seisundimäärus või vastav omadussõnaline täiend: Töömees oli tegevuseta. Töömehe käed jäid tegevuseta. Töömehe tegevuseta käed vihastasid perenaist. erandlikult tegusõna unustama seotud laiend: Te unustasite alla kirjutamata ~ alla kirjutada ~ alla kirjutamast. Mas-vorm väljendab põhilause sündmusega samaaegset sündmust. Tüdruk käis poes toitu ostmas. Ma- ja maks-vorm näitavad põhilause sündmusele järgnevat sündmust. Laps hakkas mänguasjadega mängima. Andmaks näpunäiteid, jagati õpilastele õppematerjalid. Mast-vorm väljendab põhilause sündmusele eelnevat sündmust. Poiss tuli pesemast. M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993. §676 (lk 251-252)
Francesco Maria I della Rovere

Francesco Maria I della Rovere (25. märts 1490 Senigallia – 20. oktoober 1538 Pesaro) oli Itaalia kondotjeer ja väejuht, esimene della Rovere soost Urbino ja Sora hertsog. Francescol ja ta kaasal Eleonoral oli viis last: Guidobaldo (1514–1574); Ippolita (1525–1561); Elisabetta (1529–1561); Giulia Feltria (1531–1563); Giulio Feltrio (1533–1598).
Washington Capitals

Washington Capitals on USA jäähokiklubi, mis mängib jäähokiliiga NHL-i Idakonverentsis Metropolitani divisjonis. Klubi asutati 1974. aastal Washingtonis. Oma kodumänge peab klubi Capital One Arenais. Klubi peatreener on Peter Laviolette. Seisuga 22. juuli 2023 Väravavahid: Darcy Kuemper, Charlie Lindgren Kaitsjad: Aleksandr Aleksejev, John Carlson, Joel Edmundson, Martin Fehérváry, Nick Jensen, Chase Priskie, Rasmus Sandin, Trevor van Riemsdyk Ründajad: Nicklas Bäckström, Nic Dowd, Jevgeni Kuznetsov, Dylan Strome, Sonny Milano, Aleksandr Ovetškin (kapten), Max Pacioretty, Nicolas Aubé-Kubel, Anthony Mantha, T. J. Oshie, Matthew Phillips, Tom Wilson Stanley karika võidud (1): 2017–18 Konverentsi võidud (2): 1997–98, 2017–18 Presidents' Trophy võidud (3): 2009–10, 2015–16, 2016–17 Divisjoni võidud (13): 1988–89, 1999–00, 2000–01, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2012–13, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20 5 Rod Langway 7 Yvon Labre 11 Mike Gartner 32 Dale Hunter 99 Wayne Gretzky (ei kasutata NHL-is enam kunagi) http://nhl.com/capitals