laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Turbofolk

Turbofolk (mõnikord nimetatakse seda ka popfolgiks) on Lääne-Balkanil loodud kaasaegse popmuusika alamžanr, mis kujunes välja 1980. ja 1990. aastatel. Sellega sarnanevad muusikastiilid on Bulgaarias chalga, Rumeenias manele ja Albaanias tallava. Turbofolgis sulandatakse traditsioonilist muusikat teiste žanritega nagu pop-, rokk-, elektrooniline muusika ja hiphop. Inspiratsioonina võidakse kasutada arabeski, türgi, serbia ja kreeka rahvamuusikat ning Balkani puhkpillimuusikat. Disco polo
Karl Rudolf Õigus

Karl Rudolf Õigus (sündinud 5. novembril 1998 Tartus) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Tallinna FCI Levadia. A-koondise debüüdi tegi Õigus 24. märtsil 2021 MM valikmängus Tšehhi vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Maksim Paskotši ja Bogdan Vaštšuk. Uuendatud seisuga 10. märts 2023 Eesti karikas Eesti Superkarikas II liiga üleminekumängud UEFA Euroopa Liigas 1 mäng UEFA Meistrite Liigas ja 1 mäng UEFA Euroopa Konverentsiliigas Värav UEFA Euroopa Konverentsiliigas Uuendatud seisuga 10. märts 2023 Tallinna FCI Levadia Premium liiga: 2021 Eesti karikas: 2021 Superkarikas: 2022 Eesti jalgpallikoondislaste loend Eesti-Tšehhi 24. märts 2021 Karl Rudolf Õigus Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel Karl Rudolf Õigus koondise statistika Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel Levadia profiil Transfermarkti profiil
Helluland

Helluland (kivi-, kalju- või pangamaa, vanaislandi sõnast hella 'lame kivi või kalju') on maa, mille Islandi-Gröönimaa meresõitja Leifr Eiríksson avastas umbes aastal 1000. Saagades on öeldud, et see maa oli kõrge kaldaga ja kaljune ning selle peal lasusid suured liustikud. Kaldast kuni liustikeni olevat maa olnud kivine ja tasane, rohtu seal ei kasvanud. Leifr pidas seda maad kasutuks, kuid läks siiski maale ja nimetas selle Hellulandiks. Arvatakse, et Leifri Helluland oli Baffini saar. Markland Vinland L'Anse aux Meadows
Vardan Oskanjan

Vardan Oskanjan (armeenia keeles Վարդան Օսկանյան; sündinud 7. veebruaril 1954) on Armeenia poliitik. Vardan Oskanjan sündis Aleppos Süürias armeenia perekonnas. 1973. aastal asus ta elama Jerevani, kus lõpetas 1979. aastal insenerina Jerevani Polütehnilise Instituudi. Aastatel 1981–1983 õppis ta Ameerika Ühendriikides Tuftsi Ülikoolis, kus sai magistrikraadi inseneriteaduste erialal. 1984–1986 õppis ta Harvardi ülikoolis, kus sai magistrikraadi avaliku halduse erialal. 1988–1991 õppis ta Tuftsi Ülikooli Fletcheri Õiguse ja Diplomaatia Koolis, kus sai magistrikraadi õigusteaduse ja diplomaatia erialal. 1992. aastal pöördus ta tagasi Armeeniasse, kus töötas Armeenia Välisministeeriumis Lähis-Ida osakonna juhatajana ja seejärel Põhja-Ameerika osakonna juhatajana. 1994–1997 oli ta Armeenia välisministri asetäitja ja 1997–1998 Armeenia välisministri esimene asetäitja. Aastatel 1998–2008 oli ta Armeenia välisminister. 2008. aasta asutas ta mõttekoja Civilitas, mille juhatuse esimees ta oli kuni 2012. aastani. 2012–2017 oli ta Armeenia parlamendi liige. 2018. aasta oli ta külalislektor Lõuna-California Ülikoolis ja Tuftsi Ülikoolis. Alates 2018. aasta septembrist töötab ta Prantsusmaal firma Recom Solar juhataja nõunikuna. Curriculum Vitae Vartan Osakian Vartan Osakian Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Armenia
Olulisuse tõenäosus

Olulisuse tõenäosus on väikseim olulisuse nivoo, mis antud valimi põhjal lubab vastu võtta alternatiivse hüpoteesi. See näitab antud valimi sobivust nullhüpoteesiga. Ako Sauga (2020). Statistika õpik majanduseriala üliõpilastele. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli kirjastus. Lk 312. ISBN 978-9949-83-519-5.
Mira Alečković

Mira Alečković (serbia kirillitsas Мира Алечковић; 2. veebruar 1924 Novi Sad – 27. veebruar 2008 Belgrad) oli serbia luuletaja ja polüglott. Ta oli Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia liige ja Jugoslaavia Kirjanike Liidu president. Õppis Belgradi Ülikoolis slavistikat, kus tema juhendajaks oli tuntud keeleteadlane Aleksandar Belić. Hiljem täiendas end Pariisis Sorbonne'i Ülikoolis. Enne II maailmasõda osales vasakpoolses liikumises. Teise maailmasõja ajal kuulus Jugoslaavia rahvavabastusarmeesse ning osales vastupanuliikumises. Mira Alečković valdas prantsuse, saksa, inglise, vene, itaalia, poola, tšehhi, makedoonia, sloveeni ja slovaki keelt. Mira Alečković oli abielus maalikunstnik Sava Nikolićiga. Peres oli kaks tütart ja poeg. Mira Alečković suri Belgradis 27. veebruaril 2008. Ta maeti sõjaväeliste auavalduste saatel 3. märtsil Belgradi Novo groblje kalmistule nn väärikate kodanike alleele (Алеја заслужних грађана). Ta kirjutas luuletusi ja romaane ning avaldas üle 50 raamatu lastele ja täiskasvanutele. Oma esimese luulekogu "Täheballaadid" avaldas ta 1946. aastal, esimese romaani "Hõbedased juuksed" 1953. aastal. Tema teosed on tõlgitud 20 keelde: prantsuse, itaalia, vene, poola, läti, gruusia, slovaki, kreeka, ukraina, ungari, makedoonia, sloveeni, rumeenia, bulgaaria, albaania ja mongoli keelde. Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole. "Zvezdane balade", 1946 "Srebrna Kosa", 1953 "Pionirsko proleće", 1955 "Prijatelji", 1956 "Lastavica", 1957 "Zbogom velika tajno", 1960 "Srebrni voz", 1963 "Sunčani soliteri", 1970 "Da život bude ljubav", 1972 "Sanjalica", 1975 "Ne mogu bez snova", 1980 "Staza srebrom izvezena", 1982 "Zašto grdiš reku?" "Jutro" Auleegioni ordeni ohvitser Auleegioni ordeni komandör orden "Akadeemilised Palmioksad" Isamaasõja orden "Alečković, Mira" (horvaatia). Vaadatud 28.03.2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Mira Alečković Biografija". Vaadatud 28.03.2021.
Alek Sandar

Aleksandar Nikolov (bulgaaria keeles Александр Николов; sündinud 13. juunil 1987 Sofias Bulgaarias) on muusikaprodutsent, laulukirjutaja ja helikunstnik. Mees on üles kasvanud Saksamaal, 2009. aastal kolis ta Ameerika Ühendriikidesse. Artistinimega Alek Sandar on tuntud oma singlite "P.O.R.N." (feat. Amanda Lepore), "Creature In Me", "Say That You Love Me", "Peaceful Place" (duett Balkani superstaar Andreaga), "It Ain't Over" ja "You and Me" poolest. 2016. aastal osales ta tõsielusaate Big Brother Bulgaaria versioonis. Oma muusikas on ta kasutanud ka turbofolgile omaseid elemente.  Alek Sandar – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Jegor Jakovlev (jäähokimängija)

Jegor Konstantinovitš Jakovlev (vene keeles Егор Константинович Яковлев; sündinud 17. septembril 1991 Magnitogorskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Magnitogorski Metallurg. KHL-is debüteeris Jakovlev hooajal 2010–11 Kaasani AK Barsi meeskonnas. Aastatel 2012–2015 mängis ta KHL-is Jaroslavli Lokomotivi ja 2015–2018 Peterburi SKA ridades. 2017. aastal võitis ta SKA-ga Gagarini karika. 2018. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga New Jersey Devils. NHL-is debüteeris ta Devilsi meeskonnas 11. novembril 2018 mängus Winnipeg Jetsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 3. detsembril mängus Tampa Bay Lightningu vastu. 2019. aasta mais naasis Jakovlev KHL-i, sõlmides kaheaastase lepingu Magnitogorski Metallurgiga. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Jakovlev Venemaa olümpiavõistkonnaga kuldmedali. Lisaks tuli ta 2014. aastal Venemaa jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Jegor Jakovlev NHL.com lehel Jegor Jakovlev hockeydb.com lehel
Nikolai Prohhorkin

Nikolai Nikolajevitš Prohhorkin (vene keeles Николай Николаевич Прохоркин; sündinud 17. septembril 1993 Tšeljabinskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib ründajana KHL-i klubis Omski Avangard. KHL-is debüteeris Prohhorkin hooajal 2010–11 Moskva CSKA ridades. 2012. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i draft '​is 121. valikuna. 2012. aasta septembris sõlmis ta Kingsiga kolmeaastase lepingu. Ta asus hooaja 2012–13 alguses mängima American Hockey League'is Kingsi noorteklubis Manchester Monarchs, kuid naasis 2012. aasta lõpus Moskva CSKA-sse. 2014. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul. Hooajal 2015–16 mängis Prohhorkin KHL-is Ufa Salavat Julajevi ja 2016–2019 Peterburi SKA ridades. 2017. aastal võitis ta SKA-ga Gagarini karika. 2019. aasta mais sõlmis ta taas lepingu Kingsiga. NHL-is sai ta hooajal 2019–20 kirja neli väravat ja kümme väravasöötu. 2020. aastal naasis ta KHL-i, liitudes Magnitogorski Metallurgiga. 2021. aasta augustis siirdus ta Omski Avangardi. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Prohhorkin Venemaa olümpiavõistkonnaga kuldmedali. Nikolai Prohhorkin KHL.ru lehel Nikolai Prohhorkin NHL.com lehel Nikolai Prohhorkin hockeydb.com lehel
Mihhail Pašnin

Mihhail Valerjevitš Pašnin (sündinud 11. mail 1989 Tšeljabinskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Magnitogorski Metallurg. Aastatel 2006–2009 mängis ta Venemaa esiliiga klubis Tšeljabinski Metšel. 2009. aastal valiti ta NHL-i draft '​is New York Rangersi poolt 200. valikuna, kuid Põhja-Ameerikas ei ole ta kunagi mänginud. Alates hooajast 2009–10 on Pašnin mänginud KHL-is. 2009–2012 mängis ta Moskva CSKA-s, 2012–2017 Jaroslavli Lokomotivis, 2017–2019 taas Moskva CSKA-s ja 2019–2020 Ufa Salavat Julajevis. 2019. aastal võitis ta CSKA-ga Gagarini karika. 2020. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Metallurgiga. 2009. aastal võitis Pašnin Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Mihhail Pašnin KHL.ru lehel Mihhail Pašnin hockeydb.com lehel
Koidu tänav (Kunda)

Koidu tänav on tänav Kunda linnas, see paikneb linna kesk- ja lääneosas. Tänav on 2152 meetrit pikk, alguses laiusega ligi 21 meetrit ja lõpuosas umbes 8 meetrit. Koidu tänav saab alguse Rakvere maantee ringristmikult ning suundub loode poole, ristudes Võidu, Kalevi, Kalda, Aia, Eha, Videviku, Loode ja Mäe tänavaga. Tänav lõpeb linna lääneosas tupikuga. Tänav on suures osas ehitatud puiesteena, rajatud on kõnniteed. Võidu ja Koidu tänavate ristmikul (Koidu 9) asub kahekorruseline ärihoone, mis oli varem Kunda linna kaubamajaks. Koidu 8 hoone oli varem kasutuses Lähta väikelaste koolimajana. Kalda ja Koidu tänavate ristmikul asub Kunda Noortemaja (Koidu 13). Koidu 75 hoones tegutseb Kunda Linna Lasteaed Kelluke. Koidu 44 paikneb Kunda linna veepuhastusjaam. Tänava ülejäänud osas paiknevad põhiliselt ühepereelamud, lõpuosas ka korterelamud. Kunda linna kaart Teeregister(Vaadatud 28.03.2021) Geoportaal(vaadatud 28.03.2021) Vaade Koidu-Aia tänava ristmikult loode suunas
Tour Oxygène

Fail:Lyon tour oxygene.jpg Tour Oxygène on 115 meetri kõrgune büroopindadega pilvelõhkuja, mis asub Prantsusmaal Lyonis. Hoone ehitati aastatel 2007–2010. Hoonel on 28 korrust ja 28 700 m² põrandapinda.
Kosovo Rahvusraamatukogu

Kosovo Rahvusraamatukogu (albaania keeles Biblioteka Kombëtare e Kosovës) on Kosovo kõrgeim raamatukogundusasutus, mis asub Prištinas. Raamatukogu missiooniks on riigi dokumentaalse ja intellektuaalse pärandi kogumine, säilitamine, edendamine ja kättesaadavaks tegemine. See korraldab näitusi ja omab üleriigiliste ajalehtede arhiivi. Raamatukogu pakub ka mitmeid muid teenuseid. Horvaatia arhitekti Andrija Mutnjakovići projekteeritud hoone valmis 1982. aastal. See on tuntud oma ainulaadse ajaloo ja välimuse poolest. Albaania Rahvusraamatukogu
Ontoloogiline sidumus

Ontoloogiline sidumus ehk ontoloogiline kohustus (inglise keeles ontological commitment) on Willard Van Orman Quine'i artiklis "Sellest, mis on olemas" ("On what there is", 1948) kasutusele võetud mõiste, mille ta on defineerinud järgmiselt: "teooria on kohustatud nendeks ja üksnes nendeks entiteetideks, millele peavad teooria seotud muutujad suutma osutada selleks, et teoorias esitatud väited oleksid tõesed." (Quine 2008: 649)) ("a theory is committed to those and only those entities to which the bound variables of the theory must be capable of referring in order that the affirmations made in the theory be true.“(Quine 1948: 33) Quine'i sõnul lähtub iga keelekasutaja ontoloogiast, eeldades entiteetide, millest ta räägib, olemasolu. Sellist eeldust nimetas Quine sidumuseks. Seega saab Quine'i järgi teooriaid mõista ainult seoses keeleliste viidete süsteemiga, mis on seotud tõetingimustega, mis annavad teada, missugune peab maailm olema, et teooria oleks tõene. Teooria ontoloogiline sidumus on entiteet või entiteetide liik, mis peab eksisteerima, et teooria oleks tõene. Quine, Willard Van Orman 2008. Sellest, mis on olemas. Akadeemia Nr. 228, 2008-03. Tõlkinud Bruno Mölder: 637-657 Quine, Willard V. 1948. On What There Is. The Review of Metaphysics 2, no. 5: 21-38
Andrej Nestrašil

Andrej Nestrašil (sündinud 22. veebruaril 1991 Prahas) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib Tšehhi kõrgliiga klubis Třineci Oceláři ründajana paremäärel. Aastatel 2008–2011 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Victoriaville Tigres ja P.E.I. Rocket. 2009. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i draft '​is 75. valikuna. 2011. aasta mais sõlmis ta Red Wingisga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2011–12 debüteeris Nestrašil American Hockey League'is Red Wingsi noorteklubis Grand Rapids Griffins. 2013. aastal võitis ta Griffinsiga Calder Cup'i. NHL-is tegi Nestrašil Red Wingsi meeskonnas debüüdi 9. oktoobril 2014 mängus Boston Bruinsi vastu. 2014. aasta novembris liitus ta Carolina Hurricanesiga. 22. novembril lõi ta mängus Colorado Avalanche'i vastu oma esimese värava NHL-is. Aastatel 2017–2019 mängis ta KHL-is Nižnekamski Neftehimiki ridades. Seejärel mängis ta lühikest aega Tšehhi kõrgliiga klubis Třineci Oceláři, kuid naasis hooaja 2019–2020 alguses KHL-i, kui liitus Magnitogorski Metallurgiga. 2021. aasta juulis liitus Nestrašil taas Ocelářiga. Tšehhi jäähokikoondise koosseisus osales Nestrašil 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. "Oceláři získali významnou ofenzivní posilu do útoku". hcocelari.cz. 1.7.2021. Vaadatud 17.12.2021 Andrej Nestrašil KHL.ru lehel Andrej Nestrašil NHL.com lehel Andrej Nestrašil hockeydb.com lehel
USS Nautilus (SSN-571)

USS Nautilus (SSN-571) oli maailma esimene tuumkütusel toimiv allveelaev ja laev. Allveelaev sai nime Jules Verne'i teoses "20 000 ljööd vee all" kirjeldatud allveelaeva järgi. Laeva ehitus algas 1952 ja esimene sõit sellega toimus 1954. Nautilus oli esimene allveelaev, mis jõudis jää all liikudes põhjapoolusele. USS Nautiluse kasutamine lõpetati 1980. aastal ja praeguseks on sellest saanud muuseumlaev.
Gorodoki maakond

Gorodoki maakond (valgevene keeles Гарадоцкі павет; vene keeles Городокский уезд) oli Venemaa Keisririigi ja Valgevene NSV Vitebski kubermangu haldusüksus. Sealsed maad läksid Venemaa koosseisu esimese Poola jagamise järel. Maakond rajatigi aastal 1772. aastal endise Polotski vojevoodkonna aladele. Algselt oli see Polotski kubermangu, seejärel Polotski asehaldurkonna koosseisus. Aastail 1796–1802 kuulus see Valgevene kubermangu koosseisu, seejärel aga Vitebski kubermangu koosseisu. Aastal 1866 liideti sellega osa seni Suraži maakonda kuulunud alasid. Maakond likvideeriti aastal 1923. Aastal 1882 oli maakonnas 146 maaomanikku. Neist 80 olid õigeusklikud, 45 katoliiklased, 12 vanausulised, 7 protestandid ja 2 juudid. 1897. aasta rahvaloenduse järgi elas maakonnas 112000 inimest. Valgevenelasi oli 83,6, venelasi 10,7% ja juute oli 4,7%. Maakonnalinnas Gorodokis oli toona 5023 elanikku. Aastal 1906 leidsid mitmes maakonna mõisas aset streigid, kus rehepeksjad ja puuraidurid tööst keeldusid. Venemaa keisririigi koosseisus jagunes maakond valdadeks (vene keeles Волость). Maakonna keskuseks oli maakonnalinn Gorodok, kus aastal 1897 oli 5023 elanikku. Lisaks oli maakonnas aastal 1913 veel 21 valda. XIX sajandi alguses oli maakonnas Aziaryšča alev. 21 valda maakonna koosseisus olid aastal 1913: Беларуская энцыклапедыя: У 18 т. Kd.15: Следавікі — Трыо / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў і інш. — Мн.: БелЭн, 2002. — Lk. 278. ISBN 985-11-0251-2 Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, lk. 134 http://demoscope.ru/weekly/ssp/rus_gub_97.php?reg=5 Гісторыя сялянства Беларусі са старажытных часоў да нашых дзен: У 3 т. / З. Е. Абезгауз, Х. Ю. Бейлькін, А. Р. Бухавец [і інш.]; НАН Беларусі, Ін-т гісторыі; Галоўная рэдкал.: М, С. Сташкевіч (старшыня) і інш.; Рэд. тома В. П. Панюціч. Kd. 2: Ад рэформы 1861 г. да сакавіка 1917 г. — Мн.: Беларуская навука, 2002. — Lk. 332. — ISBN 985-08-0506-4. Волостныя, станичныя, сельскія, гминныя правленія и управленія, а также полицейскіе станы всей Россіи съ обозначеніем мѣста ихъ нахожденія. — Кіевъ: Изд-во Т-ва Л. М. Фишъ, 1913. Poola Kuningriigi geograafiline leksikon
IRA

Ira või IRA võib viidata: Ira (nimi), heebrea, sanskriti, vene või soome keele isikunimi Ira (perekonnanimi), eesti perekonnanimi Individuaalne pensionikonto, USA-s kasutusel olev säästmiskonto eraisikutele Ira (Poola bänd), Poola heavy metal bänd Ira!, Brasiilia rokkbänd I.R.A. (bänd), Colombia punkbänd Iiri Vabariiklik Armee, mis on eksisteerinud erinevates vormides alates 1917. aastast: Iiri Vabariiklik Armee (1919–1922) Iiri Vabariiklik Armee (1922–1969) Järjepidev Iiri Vabariiklik Armee (CIRA) (1994– tänapäev) Ametlik Iiri Vabariiklik Armee (OIRA) (1969–1972) Ajutine Iiri Vabariiklik Armee (PIRA) (1969–2005) Tõeline Iiri Vabariiklik Armee (RIRA), mida mõnikord nimetatakse ka uueks IRA-ks (1997– tänapäev) Uus Iiri Vabariiklik Armee (NIRA) (2012 – tänapäev) Íslenskir Radíóamatörar, ÍRA, amatöörraadioorganisatsioon Islandil Ira, Iowa osariik Ira alev, Michigani osariik Ira, Missouri osariik Ira, New Yorgi osariik Ira, Texase osariik Ira, Vermonti osariik Ira (Lesbos), iidne linn Lesbose saarel Kreekas Ira, Mazandaran, küla Mazandarani provintsis, Iraanis Ira, Süüria, küla As-Suwayda kubermangus, Süürias Ira, Teheran, küla Teherani provintsis, Iraanis Lielirbe ehk Īra, küla Lätis Ira, ladina keeles viha, üks seitsmest surmapattust "Ira" (film), 2018. aasta India film Ira (mütoloogia), jumalanna Polüneesia mütoloogias Ira (genus), Vaksiklaste sugukonda kuuluv ööliblika perekond Irina või Ira, eesnimi
Suraži maakond

Suraži maakond (valgevene keeles Суражскі павет; vene keeles Суражский уезд) oli Venemaa Keisririigi Vitebski kubermangu haldusüksus. Maakond rajati 1772. aastal. Algselt kuulusid selle alad Polotski kubermangu koosseisu. 1796. aastal likvideeriti kubermang ja ühtlasi ka maakond. 1802. aastal loodi see taas loodava Vitebski kubermangu koosseisus. Venemaa koosseisus oli maakonna pindala 3200 km. 1863. aastal elas maakonnas 36 000 inimest. 1866. aastal maakond likvideeriti ning selle alad jagati Vitebski, Gorodoki ja Veliži maakonna vahel. Беларуская энцыклапедыя: У 18 т. Kd.15: Следавікі — Трыо / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў і інш. — Мн.: БелЭн, 2002. — Lk. 278. ISBN 985-11-0251-2
Anna Sorokina

Anna Sorokina (vene keeles Анна Сорокина; sündinud 23. jaanuaril 1991 Domodedovos Venemaa Föderatsioonis) on saksa kodakondsusega vene päritolu naine, kes pälvis tuntuse pettuseskandaaliga. Ta kolis 2013. aastal New Yorki ja lõi Anna Delvey nime all fiktiivse identiteedi, teeseldes end olevat rikas saksa soost pärijanna. 2017. aastal ta arreteeriti. 2019. aastal mõisteti ta New Yorgi hotellide ning oma jõukate tuttavate petmise eest süüdi. Ta pani toime varguse katse, teenuste varguseid ja hulga pisivarguseid. Sorokina lugu ja tema võimet sulanduda jõukatesse ringkondadesse kajastati meedias laialdaselt. Netflix ja HBO on töötanud selle nimel, et tuua tema lugu ekraanile. Netflixi draamasarja pealkirjaks on "Inventing Anna", mille on loonud ja produtseerinud Shonda Rhimes. Sorokinat hoiti kohtuprotsessi ajal Rikersi saarel eelvangistuses. Pärast kohtuprotsessi viidi ta Bedford Hillsi parandusasutusse, hiljem Albioni parandusasutusse. Ta vabastati vanglast 11. veebruaril 2021.
Vormsi tuletorn

Vormsi tuletorn ehk Saxby tuletorn Vormsi lääne-looderannikul on Eesti esimene monteeritud Gordoni süsteemi malmplaatidest tuletorn ja ühtlasi Vormsi vanim tuletorn. See asub Vormsi kõrgeimal kaldal, millelt avaneb vaade ka Hiiumaale. Tuletorn ehitati 1864. aastal. See on 24 meetrit kõrge. Torni läbimõõt on soklil 4,6 meetrit, laternaruumis 2,35 meetrit. Tuletorni lähedal metsas on osaliselt säilinud 20. sajandi algul rajatud Peeter Suure merekindluse kaitseehitised. Tuletorni juures on päästejaama paadikuur, puitelamu, saun ja muud kõrvalhooned. Tuletorn töötab pimedal ajal läbi aasta. Vormsi tuletorn moodustab Vormsi ülemise tulepaagiga sihi, mis juhatab merel liikleja turvaliselt Väinamerre ning Vormsi alumise tulepaagiga sihi, mis aitab juhatada meresõitja Hari kurgu kaudu Väinamerelt välja. Esimesel juhul on Vormsi tuletorn sihi alumine märk ja teisel juhul sihi ülemine märk. Vormsi tuletorn navigatsioonimärkide andmekogus Vormsi tuletorn kultuurimälestiste riiklikus registris
Danuta Bieńkowska

Danuta Bieńkowska (31. jaanuar 1920 Vilnius – 20. august 1992 Varssavi) oli poola lastekirjanik ja tõlkija. Ta tõlkis rumeenia keelest. Danuta Bieńkowska lõpetas Bukaresti Ülikooli meditsiiniteaduskonna, oli teaduste doktor. Aastail 1946–1953 elas ja töötas Wrocławis, 1954. aastast Varssavis. Kirjandusdebüüdi tegi 1946. aastal näidendiga "Krzysztof". Danuta Bieńkowska tõlkis rumeenia keelest Rumeenia kultuuri ja ajalugu käsitlenud raamatud "Rumunia od Trajana do demokracji ludowej" (Varssavi 1953), "Gwardia Archanioła" (Varssavi 1960) ja "Michał Waleczny" (Katowice 1975). Aastal 1975 sai ta Poola skaudiliikumise – hartserite – preemia (poola keeles Harcerska Nagroda Literacka). Raamatu "Daniel na Saharze" eest kanti 1986. aastal Danuta Bieńkowska IBBY (Rahvusvaheline Noorsookirjanduse Nõukogu) aunimekirja. Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole. "Szlakiem orlich gniazd" (1955) "Lekarz starej Warszawy" (1964) "Żywot szczęśliwy Sebastiana Klonowica" (1965) "Rada nie od parady" (1965) "Kawaler różanego krzyża" (1966) "Wielka gra" (1966) "Skowronek" (1967) "Potajemna wyprawa" (1968) "Obrona wybrzeża 1629–1629" (1968) "Piękna nieznajoma" (1971) "Siostra z wyboru" (1971) "Chłopiec z gitarą" (1971) "Najdłuższa noc" (1972) "Ślubne kobierce" (1974) "Chwila prawdy" (1975) "Trwaj chwilo!" (1976) "Daniel w paszczy lwa" (1978) "Czy to jest kochanie?" (1979) "Upragniony telefon" (1980) "Wesprzyj mnie" (1980) "Daniel na Saharze" (1984) "Lotem bliżej" (1989)
Aleksei Mirantšuk

Aleksei Andrejevitš Mirantšuk (vene keeles Алексей Андреевич Миранчук; sündinud 17. oktoobril 1995 Slavjansk-na-Kubanis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Atalanta ja Venemaa jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Moskva Lokomotivis, millega liitus 2011. aastal. Venemaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 2013. aastal. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 5. mail 2013 mängus Permi Amkari vastu. Hooajal 2013–14 valiti Mirantšuk Venemaa kõrgliiga hooaja parimaks alla 21-aastaseks mängijaks. Hooajal 2017–18 tuli ta Lokomotiviga Venemaa meistriks. Hooajal 2019–20 lõi ta Venemaa kõrgliigas 12 väravat. 2020. aasta augustis siirdus ta umbes 15 miljoni euro eest Atalantasse. Klubi meeskonnas debüteeris ta 21. oktoobril 2020 UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril mängus FC Midtjyllandi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Itaalia kõrgliigas tegi ta debüüdi 8. novembril 2020 mängus Milano Internazionale vastu ja lõi ka selles mängus värava. Venemaa jalgpallikoondises tegi Mirantšuk debüüdi 7. juunil 2015 sõprusmängus Valgevene vastu ja lõi selles mängus ka värava. 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus 16. juunil lõi ta värava Soome vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Tema kaksikvend Anton Mirantšuk on samuti jalgpallur. Moskva Lokomotiv Premjer Liga: 2017–18 Venemaa karikas: 2014–15, 2016–17, 2018–19 Venemaa superkarikas: 2019
Mathias Jensen

Mathias Jensen (sündinud 1. jaanuaril 1996 Jerslevis) on Taani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Brentford ja Taani jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Taani klubis FC Nordsjælland, mille meeskonnas debüteeris ta Taani kõrgliigas 2015. aastal. Hooajal 2017–18 lõi ta Taani kõrgliigas 12 väravat ja valiti Nordsjællandi hooaja parimaks mängijaks. 2018. aasta augustis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Celta de Vigo. Vigastuse tõttu jäi tal hooaeg suuremas osas vahel ning ta sai hooajal 2018–19 Hispaania kõrgliigas kirja vaid kuus mängu. 2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brentfordiga. Taani jalgpallikoondises tegi Jensen debüüdi 7. oktoobril 2020 sõprusmängus Fääri saarte vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 28. märtsil 2021 MM-i valikmängus Moldova vastu.