laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vidsmuiža

Vidsmuiža on küla Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas. Küla asub valla kaguosas Koja jõe läänekaldal. Vidsmuiža jääb valla keskusest Rudbāržist 6,5, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 15,7 ja Riiast 165,7 kilomeetri kaugusele. Aastal 2005 oli külas 7 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Vietvārdu datubāze
Laukmuiža (Rudbārži vald)

Laukmuiža on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas. Küla asub valla kaguosas Koja jõe läänekaldal. Laukmuiža jääb valla keskusest Rudbāržist 7,1, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 16,1 ja Riiast 166,1 kilomeetri kaugusele. Aastal 2005 oli külas 12 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Vietvārdu datubāze
Pelči (Rudbārži vald)

Pelči on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas. Küla asub valla lääneosas maantee A9 ääres Garūdene oja kaldal. Pelči jääb valla keskusest Rudbāržist 6,7, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 15,7 ja Riiast 165,7 kilomeetri kaugusele. Seal kasvav pärn ümbermõõduga 4,98 ja kõrgusega 28 meetrit ning pärn ümbermõõduga 3,52 ja kõrgusega 28 meetrit on looduskaitse all. Aastal 2005 oli külas 7 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Marijas muiža

Marijas muiža on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas. Küla asub valla lääneosas maantee A9 ääres. Marijas muiža jääb valla keskusest Rudbāržist 6,1, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 15,1 ja Riiast 165 kilomeetri kaugusele. Küla on tekkinud endise Marija karjamõisa (Marienhof) juurde. Nõukogude perioodil rajati külast lõunasse raketiväebaas, kus paiknes 29. raketiväediviisi 344. raketipolgu teine divisjon. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Seal kasvav tamm ümbermõõduga 4,32 meetrit on looduskaitse all. Aastal 2005 oli külas 23 elanikku. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Zaļumi

Zaļumi (vanasti ka Zaļā muiža) on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas. Küla asub valla lääneosas Garūdene oja kaldal. Zaļumi jääb valla keskusest Rudbāržist 2,9, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 11,9 ja Riiast 161,9 kilomeetri kaugusele. Küla on tekkinud endise Zaļā muiža karjamõisa (Grünhof) juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Seal kasvav pärn ümbermõõduga 4,24 ja kõrgusega 23 meetrit on looduskaitse all. Aastal 2005 oli külas 15 elanikku. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Ļūdikas

Ļūdikas on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas. Küla asub valla keskosas Garūdene oja kaldal. Ļūdikas jääb valla keskusest Rudbāržist 2,4 kilomeetrit põhja poole, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 11,4 ja Riiast 161,3 kilomeetri kaugusele. Küla piirneb Rudbārži parkmetsaga. Seal kasvav tamm ümbermõõduga 5,42 ja kõrgusega 26 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,1 meetrit, tamm ümbermõõduga 5,49 ning kõrgusega 25 meetrit meetrit, tamm ümbermõõduga 5,33 meetrit ja kõrgusega 12 meetrit ning tamm ümbermõõduga 4,5 ja kõrgusega 24 meetrit on looduskaitse all. Aastal 2005 oli külas 6 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Rein Jalak

Rein Jalak (sündinud 15. juulil 1953 Tartus) on eesti spordiarst. "Jalak, Rein". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 02.02.2022. Weineck, Jürgen; Jalak, Rein (2008). Kehalised võimed ja organism [Võrguteavik]. Tallinn: Eesti Olümpiakomitee. Hannus, Aave; Jalak, Rein; Loko, Jaan; Nurmekivi, Ants; Port, Kristjan; Randma, Tiia; Raudsepp, Lennart; Männik, Gunnar; Thomson, Kaivo; Tõnise, Toomas; Ööpik, Vahur (2008). Spordi üldained I tase. Tallinn: Eesti Olümpiakomitee. Weineck, Jürgen; Jalak, Rein (2008). Kehalised võimed ja organism. Tartu: Medisport. Lemberg, Harry; Jalak, Rein (2007). Liikumisharrastaja treeningpäevik. Tallinn: Ühendus Sport Kõigile. Ööpik, Vahur; Port, Kristjan; Jalak, Rein; Nurmekivi, Ants; Loko, Jaan; Thomson, Kaivo; Hannus, Aave; Randma, Tiia; Rumm, Hannes; Tõnise, Toomas; Seene, Teet; Piip, Marika (2007). Spordi üldained III tase. Tallinn: Eesti Olümpiakomitee. Jalak, Rein (2007). Tervise treening. Tartu: Medisport. Jalak, Rein (2007). Vastupidavustreeningu mõju organismile tervisespordis. Liikumine ja Sport, 1, 30−35. Jalak, Rein (2007). Kehalise koormuse mõju organismile. Liikumine ja Sport, 1, 22−29. Jalak, Rein; Ööpik, Vahur (2006). Sportlase toitumine. Tallinn: Medisport. Lemberg, Harry; Nurmekivi, Ants; Jalak, Rein (2006). Jooksja tarkvara. Tartu: Medisport. Jalak, Rein (2006). Enesetestimise käsiraamat. Tallinn: Ühendus Sport Kõigile. Jalak, Rein; Neissaar, Inga (2006). Jõu- ja venitusharjutusi igaühele. Tallinn: Eesti Olümpiakomitee. Jalak, Rein (2006). Tervise treening. Tartu: Medisport. Sommer, Sven; Jalak, Rein; Metspalu, Andres (2003). Geenidoping paneb spordimaailma proovile. Sporditäht, 1, 48−50. Biograafia ESBL-is Rein Jalak Eesti Teadusinfosüsteemis Kaire Tensuda. Dr. Rein Jalak: spordiarstist professoriks, kelle südameasjaks tervisesport. Eesti Elu, 21. detsember 2007
Kandeļi

Kandeļi on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas. Küla asub valla keskosas, Jelgavast Liepajasse viivast raudteest põhja pool. Kandeļi jääb valla keskusest Rudbāržist 3,4, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 12,4 ja Riiast 162,4 kilomeetri kaugusele. Küla on tekkinud endise Kandeļi karjamõisa (Kandeln) juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Aastal 2005 oli külas 14 elanikku. Vietvārdu datubāze
Kokapuze

Kokapuze on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas. Küla asub valla põhjaosas Durbe oja ääres. Kokapuze jääb valla keskusest Rudbāržist 9,1, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 10,7 ja Riiast 160,7 kilomeetri kaugusele. Küla on tekkinud endise Jaunapuze mõisa (Neu-Appusen) keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Seal asuvad Kokapuze muinaskalmed on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Aastal 2005 oli külas 12 elanikku. Vietvārdu datubāze "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. jaanuar 2022. Vaadatud 2. jaanuaril 2022.
Sieksāte

Sieksāte (ka Kalnmuiža) on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas. Küla asub valla põhjaosas. Sieksāte jääb valla keskusest Rudbāržist 7,8, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 9,4 ja Riiast 159,4 kilomeetri kaugusele. Küla on tekkinud endise Kalna mõisa (Berghof) keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Mõisa häärber on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all. Aastal 2005 oli külas 35 elanikku. Vietvārdu datubāze "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. jaanuar 2022. Vaadatud 2. jaanuaril 2022.
Jaunsieksāte

Jaunsieksāte on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas. Küla asub valla põhjaosas. Jaunsieksāte jääb valla keskusest Rudbāržist 9,9, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 11,5 ja Riiast 161,5 kilomeetri kaugusele. Küla on tekkinud endise Jaunsieksāte mõisa (Neu-Seeksaten) keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Aastal 2005 oli külas 17 elanikku. Vietvārdu datubāze
Vecsieksāte

Vecsieksāte on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Rudbārži vallas. Küla asub valla põhjaosas. Vecsieksāte jääb valla keskusest Rudbāržist 11,3, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 13 ja Riiast 162,9 kilomeetri kaugusele. Küla on tekkinud endise Vecsieksāte karjamõisa (Alt-Seeksaten) juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Aastal 2005 oli külas 12 elanikku. Vietvārdu datubāze
Jaanus Järveoja

Jaanus Järveoja (sündinud 11. juunil 1963 Kongutas) on Eesti koolijuht, Nõo Reaalgümnaasiumi direktor. Jaanus Järveoja. Kohalikud valimised 2021. Pensa, Milvi. JAANUS JÄRVEOJA: "Kooli ligi hoiavad mind noored." Nõo Valla Leht, nr 9, oktoober 2015
Lääne-Paapua provints

Lääne-Paapua provints (indoneesia keeles Papua Barat) on 1. järgu haldusüksus (provints) Indoneesias. See asub Uus-Guinea saare loodepoolses osas, hõlmates Doberai poolsaare idaosa ja Bomberai poolsaare. Provintsi keskus on Manokwari. Provints eraldati 2003. aastal Paapua provintsist. 2022. aastal eraldati provintsist Edela-Paapua provints. Selle pindala oli algselt 102 946 km², pärast Edela-Paapua eraldamist on 60 275 km². 2020. aasta rahvaloenduse järgi elas provintsis 1 134 068 inimest.
Tallinna Muusika- ja Balletikool

Tallinna Muusika- ja Balletikool (lühend MUBA) on Tallinnas Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalas olev riigikool, mis alustas tegevust 1. septembril 2022, kui liideti Tallinna Muusikakeskkool, Georg Otsa nimeline Tallinna Muusikakool ja Tallinna Balletikool. Kolme kooli ühendamisel loodi ühe õppeasutusena tegutsev kutseõppeasutus ja gümnaasium. Kool asub selleks spetsiaalselt ehitatud õppehoones Tallinnas aadressil Pärnu maantee 59. Samal kinnistul asus kuni 2018. aastani Tallinna Ülikooli ühiselamu, mis lammutati. Õppehoone projekteeris mainekas Austria arhitekt Thomas Pucher, kes võitis 2011. aastal toimunud arhitektuurivõistluse. Koolikompleksis on peale klassi- ja harjutusruumide veel mitu saali, õpilaskodu, stuudio, ujula ja sisehoov. Aastatel 2018–2020 oli kooli asutav direktor Eero Raun. Alates 2. maist 2021 on Tallinna Muusika- ja Balletikooli direktor Timo Steiner, varasem Tallinna Muusikakeskkooli direktor. Alates 2021. aasta septembrist kuuluvad kooli juhtmeeskonda veel neli õppe- ja neli loovjuhti: klassikalise muusika õppejuht – Reet Käärik rütmimuusika õppejuht – algul Maarja Soomre, alates augustist 2023 Ivi Rausi-Haavasalu balleti ja kaasaegse tantsu õppejuht – Kaie Kõrb üldhariduse õppejuht – Heli Tohver klassikalise muusika loovjuht – algul Mihhail Gerts, alates 1. märtsist 2022 Andres Kaljuste rütmimuusika loovjuht – Reigo Ahven balleti ja kaasaegse tantsu loovjuht – Teet Kask üldhariduse loovjuht – Heili Einasto Tallinna Muusika- ja Balletikool. Haridus- ja Teadusministeeriumi veebisait. Tallinna Muusika- ja Balletikooli direktoriks saab Timo Steiner. Haridus- ja Teadusministeeriumi veebisait, 14. aprill 2021. Tallinna muusika- ja balletikool otsib juhtmeeskonda. ERR, 8. juuli 2021. Tallinna Muusika- ja Balletikooli veebisait. Tallinna Muusika- ja Balletikooli veebisait
Spordimeditsiin

Spordimeditsiin on meditsiiniteaduse ja -praktika haru, mis käsitleb sportlaste tervise kaitset ning mille eesmärk on vältida vigastusi, haigestumisi ja äkksurmajuhte spordis. Distsipliin hõlmab ka dopingu seiret, dopingu kasutamise vastast võitlust ja dopingu kasutamise testimist spordis. "Who We Are" [Kes me oleme]. wada-ama.org (inglise). Vaadatud 02.02.2022. The World Anti-Doping Agency's mission is to lead a collaborative worldwide movement for doping-free sport {{cite web}}: |work= ja |website= dubleerivad üksteist (juhend)  Spordimeditsiin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Paula Rõuk. 60 aastat tagasi hakati Tartu Ülikoolis õpetama spordimeditsiini eriala. PM, 29. oktoober 2019
Pinatubo

Pinatubo on vulkaan Luzoni saarel. Asub 90 km Manilast põhjas. Kõrgus 1486 meetrit. Enne 1991. aasta purskeid oli vulkaan vaikinud üle 500 aasta. Vulkaan ärkas 2. aprillil 1991. 3. juunil toimus esimene laavapurse. 15. juunil toimus kõige suurem purse, mis paiskas tuhka kuni 34 km kõrguseni. Tuhapilv kattis 125 000 km2. Pinatubo pursetes hukkus üle 300 inimese, hävis umbes 8000 maja. Vulkaani purse mõjutas kogu maailma kliimat. "Mt. Pinatubo's cloud shades global climate". Science News. Kasutatud 15. juuni 2015
Bērzkrogs (Nīkrāce vald)

Bērzkrogs on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Kuldīga piirkonnas Nīkrāce vallas. Küla asub valla põhjaosas merepinnast 55 meetri kõrgusel Bērzkrogsi jõe ääres. Bērzkrogs jääb valla keskusest Dzeldast 7,6, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 9,5 ja Riiast 157 kilomeetri kaugusele. Aastal 2005 oli külas 20 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Vietvārdu datubāze
Maznīkrāce

Maznīkrāce on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Nīkrāce vallas. Küla asub valla lääneosas merepinnast 120 meetri kõrgusel Dzelda jõe ääres. Maznīkrāce jääb valla keskusest Dzeldast 6,3, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 20 ja Riiast 167 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Dižnīkrāce mõisale kuulunud Maznīkrāce karjamõisa (Klein-Niekratzen) juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Aastal 2005 oli külas 10 elanikku. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
Ѓ

Ѓ (ѓ) on kirillitsa täht, mis on kasutusel makedoonia keeles. See on makedoonia tähestiku kuues täht ja seda kasutatakse helilise palataalklusiili /d̠ʲ/ (IPA: ɟ) märkimiseks. Seda translitereeritakse ladina kirjas tähega Ǵ / ǵ. Põhja-Makedoonia passides on see translitereeritud täheühendiga Gj gj. Näited: ѓумбир /ˈɟumbir/ 'ingver', раѓање /ˈraɟaɲɛ/ 'sünd'. Ќ
Jón Baldvin Hannibalsson

Jón Baldvin Hannibalsson (sündinud 21. veebruaril 1939 Ísafjörðuris) on Islandi poliitik ja diplomaat. Magistrikraadi majandusteaduse alal omandas ta Edinburghi Ülikoolis 1963. aastal. Täiendas end Stockholmi Ülikoolis aastatel 1963–1964. 1965. aastal omandas ta Islandi Ülikoolis kraadi pedagoogikateaduste alal. Täiendas end Harvardi ülikooli Euroopa Uuringute Keskuses 1976–1977. Aastatel 1964–1970 töötas ta õpetajana Reykjavíkis, selle kõrvalt aastatel 1964–1967 ka ajalehe Frjáls þjóð toimetaja. Aastatel 1970–1979 oli ta Ísafjörðuris gümnaasiumidirektor. Lisaks oli ta 1971–1978 Ísafjörðuri linnapea. 1979–1982 oli ta ajalehe Alþýðublaðið toimetaja. 1982–1998 oli ta Alþingi (parlamendi) liige. Aastatel 1987–1988 oli ta Islandi rahandusminister. Alates 28. septembrist 1988 kuni 23. aprillini 1995 oli ta Islandi välisminister. 1991. aasta jaanuaris tegi Jón Baldvin Hannibalsson visiidi Leedusse, Lätisse ja Eestisse. Ta oli ainuke Lääne poliitik, kes julges seal ajal neid maid külastada. Jón Baldvin Hannibalssoni välisministriks oleku ajal taastunnustas Island 22. augustil 1991 Eesti Vabariiki. 26. augustil 1991 kirjutasid Eesti välisminister Lennart Meri ja Islandi välisminister Jón Baldvin Hannibalsson Reykjavikis alla ühisdeklaratsioonile diplomaatiliste suhete kehtestamisest (enne Teist maailmasõda ei olnud Eesti ja Islandi vahel diplomaatilisi suhteid sõlmitud, sest et Island oli personaalunioonis Taaniga). Aastatel 1989–1994 juhtis ta Islandi delegatsiooni ühinemisläbirääkimistel Euroopa Majanduspiirkonnaga. Ta oli Islandi suursaadik Ameerika Ühendriikides ja Mehhikos (1998–2002) ning Soomes, Eestis, Lätis ja Leedus (2002–2005). Ta oli Islandi suursaadik Ukrainas aastatel 2004–2006. Eesti keeles on 2020. aastal ilmunud Jón Baldvin Hannibalssoni raamat "Väikeriikide solidaarsusest : Islandi õppetunnid." 1996 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk Jón Baldvin Hannibalsson Alþingi Jón Baldvin Hannibalsson Store norske leksikon Iceland. Ministries, etc. rulers.org Jón Baldvin Hannibalsson Virtuaalmuuseum Eesti ja Island - mis meid ühendab Välisministeerium Jón Baldwin Hannibalsson Rahvusvaheline Kaitseuuringute Keskus Dr. Jón Baldvin Hannibalsson University of Tartu. Centre of Eurasian and Russian Studies Jón Hannibalsson on Catalonia: "The EU must not stand by and shrug its shoulders" ElNacional.cat, 14. oktoober 2017
Sofiensaal

Sofiensaal on Austria pealinna Viini üks esinduslikemaid kontserdisaale. See asub Marxergassel, linna kolmandas ringkonnas Landstraßes. Hoone põles maha 16. augustil 2001, püsti jäid vaid kandeseinad, kuid ehitati uuesti üles ja avati 2013. aasta detsembris.  Sofiensaal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ameerika Ühendriikide Õhuväe Akadeemia

Ameerika Ühendriikide Õhuväe Akadeemia (United States Air Force Academy, USAFA) on Ameerika Ühendriikide sõjaväeakadeemia, mis koolitab ohvitsere õhuväele ja kosmoseväele. Akadeemia asub Colorado osariigis Colorado Springsi lähistel. See on asutatud 1954. aastal ja on Ameerika Ühendriikide viiest sõjaväeakadeemiast noorim. Esimesed õhuväeohvitserid lõpetasid 1959. aastal. Kõik USAFA lõpetajad saavad bakalaureusekraadi ning asuvad õhuväe või kosmoseväe teenistusse nooremleitnantidena. Akadeemia on Colorado osariigi suurimaid turismiatraktsioone ning seda külastab aastas üle miljoni turisti. Akadeemiasse kandideerimine on kõrge konkurentsiga ning igal aastal saab sisse umbes 1200 kadetti. Õhuväe Akadeemias õppimise ajal maksab õhuvägi kadettidele stipendiumi, nende õppemaksu ja kadetid saavad elada ühiselamus. Teise õppeaasta esimesest päevast on kadett kohustatud pärast lõpetamist teenima ohvitserina kindla arvu aastaid õhuväes või kosmoseväes. Õpingute katkemisel peab kadett õhuväele õppemaksu tagasi maksma või teenima kindla ajavahemiku õhuväes või kosmoseväes. Ajavahemik on tavaliselt viis aastat tegevteenistuses ja kolm aastat reservväelasena, kuid see võib varieeruda. "Air Force Academy Base Guide". Military.com. Vaadatud 2. jaanuar 2022. "United States Air Force Academy". Encyclopaedia Britannica. Vaadatud 2. jaanuar 2022. "U.S. Air Force Academy". Visit Colorado Springs. Vaadatud 2. jaanuar 2022. "Frequently Asked Questions". USAFA. Vaadatud 2. jaanuar 2022.
Maritsa lahing

Maritsa lahing või Tšernomeni lahing (serbia: Marička bitka / Маричка битка, türgi: Çirmen Muharebesi, İkinci Meriç Muharebesi (Teine Maritsa lahing)) toimus 26. septembril 1371 Maritsa jõel Tšernomeni küla (tänapäeva Orménio Kreekas) lähedal Lala Şahin Paşa ja Evrenose juhitud Osmanite vägede ning kuningas Vukašin Mrnjavčevići ja tema venna despoot Jovan Uglješa juhitud Serbia vägede vahel. 1354. aastal omandasid Osmanid Gallipoli. Sealt laienesid nad Traakiasse, vallutades 1369. aastal olulise Adrianoopoli linna. Nad jõudsid Uglješa maade piirile. Uglješa püüdis nende vastu koalitsiooni luua. Tal ei õnnestunud bütsantslastelt ja bulgaarlastelt toetust saada. Enamik Serbia isandaid olid hõivatud omavahelisest võitlusest ja ainus Serbia isand, kes Uglješa ideid toetas, oli tema vend Vukašin. 1371. aasta suvel marssis Vukašin Zetasse, et toetada oma sugulast Đurađ Balšićit sõjas Nikola Altomanovići vastu. Tema armee oli Shkodëris ja ootas mereväe toetust Ragusa vabariigilt. Uglješa sai teada, et suurem osa Osmanite vägedest lahkus Euroopast ja marssis Anatooliasse. Ta otsustas, et on õige aeg oma ründeplaanide elluviimiseks ja palus Vukašinilt abi. Vukašin lahkus oma sõjaväega Shkodërist ja ühines Uglješaga. Nad marssisid Adrianoopoli vastu. Serbia armee arv oli 50 000–70 000 meest. Despoot Uglješa tahtis korraldada üllatusrünnaku Osmanite vastu nende pealinnas Edirnes, samal ajal kui Murad I oli Väike-Aasias. Osmanite armee oli palju väiksem, Bütsantsi õpetlane Laonikos Chalkokondyles ja erinevad allikad annavad arvuks 800–4000 meest, kuid parema taktika tõttu suutis Şahin Paşa Serbia laagrile öise rünnaku korraldada, võita Serbia armeed ning tappa kuningas Vukašini ja despoot Uglješa. Tuhanded serblased hukkusid ja tuhanded uppusid Maritsa jõkke, kui nad põgeneda üritasid. Pärast lahingut voolasid Maritsas verest helepunased veed. Osa Makedooniast ja Traakiast langes pärast seda lahingut Osmanite võimu alla. Lahing oli osa Osmanite kampaaniast Balkani vallutamiseks ja sellele eelnes Osmanite poolt Sozopoli vallutamine tänapäeva Bulgaarias ning järgnes Dráma, Kavála ja Sérresi vallutamine tänapäeva Kreekas. Lahing eelnes hilisemale 1389. aasta Kosovo lahingule ja oli üks paljudest Serbia–Türgi sõdades.
Ketšupiefekt

"Ketšupiefekt" (rootsikeelne originaalpealkiri "Hip Hip Hora!") on 2004. aasta Rootsi teismeliste film, mille režissöör on Teresa Fabik . Peategelaseks 13. aastane tüdruk. Sofiele nagu paljudele teistele samavanustele tüdrukutele, meeldib kooli populaarseim poiss, kes on reeglina idioot. Poiss kutsub tüdruku peole, tüdruk joob end täis ja tüüp kasutab olukorda ära, et tüdrukust piinlikke fotosid teha. Levima hakkavad kuulujutud ja fotod saadetakse ka tüdruku isale, kes tüdrukut üksinda kasvatab. Sofie läheb tülli oma sõpradega ja isaga, ning lõpuks laheneb kõik ilusti ära. "42. Hip Hip Hora! (2004)". Coffee & Movies. 03.09.2007. Vaadatud 02.01.2022.
Juri Haluškin

Juri Haluškin (ukraina keeles Юрій Алімович Галушкін; sündinud 26. juunil 1971 Horolis Poltaava oblastis) on Ukraina sõjaväelane. Ta oli esimene Ukraina maakaitseväe ülem. Ta oli ametis 2022. aasta algusest kuni 2022. aasta maikuu keskpaigani. 2015 - Bohdan Hmelnõtskõi ordeni II järk УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №1/2022. Про призначення Ю. Галушкіна Командувачем Сил територіальної оборони Збройних Сил України, 01.01.2022. УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №336/2022 Про звільнення Ю. Галушкіна з посади Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України. Звільнити ГАЛУШКІНА Юрія Алімовича з посади Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України, 15.05.2022 Указ Президента України № 461/2015. Нагородити орденом Богдана Хмельницького II ступеня ГАЛУШКІНА Юрія Алімовича - полковника. 31.07.2015 УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №541/2020 Про присвоєння військового звання. Присвоїти військове звання бригадного генерала полковнику ГАЛУШКІНУ Юрію Алімовичу — заступнику Головного інспектора Міністерства оборони України, 05.12.2020.
Rogas

Rogas on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Nīkrāce vallas. Küla asub valla kaguosas merepinnast 120 meetri kõrgusel Šķērvelise jõe ääres. Rogas jääb valla keskusest Dzeldast 6,5, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 25 ja Riiast 172 kilomeetri kaugusele. Aastal 2005 oli külas 16 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Vietvārdu datubāze
UDA-tehnoloogia

Tehnoloogia aluseks on Universaalne Desintegraator Aktivaator (lühend UDA) – Johannes Hindi täiustatud sõrmikveski, milles saab aineid peale peenestamise (desintegreerimise) ka ergastada (aktiveerida). Aine ergastamine rajaneb tehnoloogia neljandal põhikomponendil, mille Johannes Hint avastas samuti just sõrmikveskiga aineid manipuleerides[viide?]. Ergastamine seletub UDA-seadmes töödeldava aine osaks saavate suurte kiirendustega, mis ületavad vaba langemise kiirendust kuni 400 miljonit korda[viide?]. Tehnoloogia rakendusalad ületavad seejuures elutu, puhttehnilise maailma piire. Näiteks õnnestus katsete käigus UDA-seadmes mikroorganismide olemasoluks vajalikke aineid ergastades mitmekordselt kiirendada mikroorganismide paljunemist[viide?]. Laiemas väljavaates tõotas UDA-menetlus seega kogu füüsilis-keemilise tehnoloogia asendamist olemuselt tõhusama biotehnoloogiaga ning ühtlasi tulevikus miinimumini vähenevat keskkonnareostust. Johannes Hindi oletusel pidi aine, inertsi- ja gravitatsioonijõu vahel eksisteerima sõltuvus, mis sarnaneb Albert Einsteini avastatud energia seosega massiga. Hint oletas, et selles võiski peituda aine kardinaalse muutumise põhjus ja kogu UDA-tehnoloogia alus[viide?]. Kuigi tehnoloogia teoreetiline baas jäi viimistlemata, rakendati UDA-tehnoloogiat edukalt ning kõigepealt XX sajandi keskel leiutatud tsemendita ehitusmaterjali – silikaltsiidi tootmiseks. Tsemendivaba tehnoloogia üksigi oli ehitusala suursaavutus. Aga UDA-tehnoloogia esimesed praktilised tulemused tõotasid mitte ainult energia kokkuhoidu, vaid ka täiesti uue energialätte avamist, samuti tööstusliku tootmise olulist vabastamist jäätmeist, kaasa arvatud radioaktiivsest saastest. Tehnoloogia üleilmseks levitamiseks asutati nõukogude korra oludes esmakordselt[viide?] ühisettevõte lääne ettevõttega, milleks oli Austria-Eesti tehnoloogiabüroo Dessim. NSV Liidu Riiklik Plaanikomitee võttis 1981. aastal vastu UDA-tehnoloogia kompleksse arenguprogrammi, mis pidi ellu viidama kümne aastaga. Selle väljatöötamise põhijõuks oli Tallinnas asuv erikonstrueerimisbüroo Desintegraator, mille teadlased arvestasid, et lähema kümnendiga säästaks sihtprogramm Nõukogude Liidule umbes viis miljardit rubla[viide?]. Kuid samamoodi nagu silikaltsiidi evitamine enne, koges tugevat süsteemset vastuseisu ka dr Hindi väljatöötatud UDA-tehnoloogia[viide?]. Plaanikomitee sihtprogramm jäi teostamata Hindi poliitilise represseerimise tõttu ning perspektiivne tehnoloogiaarendus vaibus Desintegraatori teadusbüroos karmistatud kommunistliku partei poolse ja salapolitseiliku[viide?] kontrolli tõttu.