laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Helmut Tarand

Helmut Tarand (ka Helmuth Tarand, aastani 1935 Helmuth Takenberg, pseudonüüm Annus Rävälä; 25. september (vkj)/ 8. oktoober 1911 Tallinn – 1. november 1987 Tallinn) oli eesti kultuuritegelane, publitsist, filoloog ja luuletaja. Ta lõpetas aastal 1929 Tallinna Kaarli gümnaasiumi; õppis aastatel 1929–1936 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas eesti ja üldist kirjandust, filosoofiat ning eesti keelt ja rahvaluulet. Ta kuulus üliõpilasseltsi Veljesto. Aastatel 1935–1938 toimetas ta ajakirja Eesti Noorus, ta juhendas selle juures tegutsenud õpilasringi Elbumus. Aastatel 1940–1941 oli ta ajakirja Nõukogude Kultuur toimetaja. 1941. aasta suvel tegutses ta Harjumaa Omakaitses. Aastatel 1944–1945 töötas ta Ajaloomuuseumis osakonnajuhataja ja asedirektorina. Aastal 1945 arreteeriti ta väljamõeldud poliitilise süüdistusega, aastal 1946 saadeti ta vangina Komi ANSV söekaevandusse Vorkutas, aastast 1955 oli ta samas asumisel, töötades NSV Liidu Teaduste Akadeemia Igikeltsa Uurimise Instituudis kütjana. Aastal 1956 pääses ta tagasi Eestisse, elatus Tallinnas kirjanduslikest juhutöödest. Aastatel 1962–1971 oli ta ametis Aianduse Valitsuse baasis, aastatel 1972–1986 oli ta Tallinna Pelgulinna Haigla ametnik, koostades haigla kroonikat. Ta on kirjutanud ka varjunime Annus Rävälä all ning oli kaasautor varjunime Aili Helm all. Helmut Takenberg. "Eesti epigramm : bibliograafiline visand teoreetilise sissejuhatusega". Tartu 1934 "ÜENÜ noorsoopidustused : XX aastapäeva puhul : 15./16. juunil 1940 Tallinnas". Kava. Toimetanud August Meikop ja Helmut Tarand, kaas Paul Liivak Juhan Sinimäe, Helmut Tarand. "Nõukogude deklamatoorium I. Valik luulet ja proosat deklameerimiseks nõukogude pühadel ja tähtpäevadel. Tallinn 1941 "Hajutatud müüdid : eesti kirjamehed religioonist". Koostanud Vaime Kabur ja Helmut Tarand, kaas Silvia Liiberg. Tallinn, Eesti Riiklik Kirjastus, 1961 Edgar Rajandi. "Raamat nimedest". Tallinn, Eesti Raamat, 1966. Eessõnas lk 10 on kaasautorina mainitud ka Helmut Tarandit "Usk ja mõistus". Koostanud Helmut Tarand, kujundanud Naima Neidre. Tallinn, Eesti Raamat, 1970 "Üldpsühholoogia : õpik pedagoogilistele instituutidele". Tõlkinud Enn Koemets, Helmut Tarand, Juhan Sõerd. Tallinn, Valgus, 1975 Annus Rävälä. "Vorkuta värsse". Lund 1981. 2., täiendatud trükk Lund 1984 Annus Rävälä. "Vorkuta värsse". Tungal. Tartu 1990 "Epitaaf". Luulekogu. Koostanud ja järelsõna autor Kaarel Tarand, kujundanud Jüri Kaarma. Loomingu Raamatukogu 1–2/ 1990 "Ürglohutus". Koostanud ja kommenteerinud Mart Kuldkepp, eessõna Andres Tarand, kujundanud Piia Ruber. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2011 1983 Henrik Visnapuu preemia ("Vorkuta värsse") Tema poeg on Andres Tarand, pojapojad Indrek Tarand ja Kaarel Tarand. Õepoeg on Priit Aimla. Raimond Kaugver. "Suri Helmut Tarand". Looming 12/ 1987. Lk 1705–1706 Mart Mäger. "Tarand, Helmut(h), filoloog ja luuletaja". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 584 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Registrite ja Infosüsteemide Keskus

Registrite ja Infosüsteemide Keskus (inglise keeles Centre of Registers and Information Systems; varasema nimega: Justiitsministeeriumi Registrikeskus) on Justiitsministeeriumi hallatav asutus, mis arendab ja haldab Eesti mitmeid olulisi info- ja sidesüsteeme ning pakub info- ja sidetehnoloogilisi lahendusi. Keskus arendab/haldab muu hulgas järgmisi süsteeme: e-äriregister, e-notar, e-kinnistusraamat, kohtuinfosüsteem, kriminaalhooldusregister, kinnipeetavate register, karistusregister, e-toimik, elektrooniline Riigi Teataja. https://www.riigiteataja.ee/akt/13345199?leiaKehtiv (vaadatud 23.01.2013) https://www.riigiteataja.ee/akt/13345199?leiaKehtiv (vaadatud 04.01.2013) Keskuse koduleht (vaadatud 23.01.2013)
Ei jäägi üle muud...

"ei jäägi üle muud..." on Paha Polly debüütplaat, mis ilmus aastal 2008. Naerame Salaja Silmad Keegi Sa Suvi on surnud Anna andeks Pisang Muretult lonkides Linnud Tahaks karjuda Paha Polly
Killud (Paha Polly)

"Killud" on Paha Polly teine album, mis ilmus aastal 2010. Tule ja leia Tulnukas Ei jäägi üle muud... Elu ei ole vaid mustvalge film Ma olen Tartu Õhtuvalguses Sinise taeva all Süda(metu) Ei ole tühine Vaikselt purunes klaas... Lõvisüda Tuulte valss
Kosmos ootab

"Kosmos ootab" on Paha Polly album, mis ilmus 2012. aastal. Mu valgus Maa ja taeva vahel Külm detsember Ava silmad Karussell Vaba Külma linna Linnud Lumi on läinud Sa mind ei näe Me ei kao Meid ootab see päev Kosmos ootab Vihm Paha Polly R2 Kuulderaadiuses
Viljandi Linnakapell

Viljandi Linnakapell on Eesti esimene vanamuusikaansambel, mille 1971. aastal asutas Tõnu Sepp. 1989. aastast oli kapell Viljandi kutseline ansambel. Kapelli tegevus lõppes 2016. aastal. Kapelli repertuaaris oli muusikat keskajast varabarokini. Ansambel on andnud kontserte Eestis, Soomes, Rootsis, Taanis, Saksamaal, Leedus ja Venemaal. Viljandi Linnakapelli asutas 1971. aastal Viljandi Lastemuusikakooli flöödiõpetaja Tõnu Sepp. Ansambli algusaastatel lõid selles kaasa peamiselt Viljandi Lastemuusikakooli õpilased, kapell esines ka koos muusikakooli juures tegutsenud Viljandi Kammerkooriga. Ansambli koosseis kasvas 1989. aastal, kui saadi Viljandi kutseliseks ansambliks, mis aitas sisustada Viljandi pidulikke üritusi ja avardada linna muusikaelu. Traditsioonilised Viljandi Linnakapelli öömuusikakontserdid toimusid enamasti iga aasta 30. detsembril. 1982. aastal pandi alus Viljandi vanamuusika festivalile. Aastatel 1989–1991 juhtisid Viljandi Linnakapelli Margus Kubo ja Peeter Klaas Hortus Musicusest, 1998. aasta sügisest juhib kapelli ansambli Hortus Musicus flöödisolist, endine viljandlane Neeme Punder. Viljandi Linnakapelli viimane kontsert toimus 23. oktoobril 2016 Tartu ülikooli ajaloomuuseumi valges saalis. 6. juulil 2021 tähistati Viljandi Muusikakoolis Viljandi Linnakapelli 50. aastapäeva ja esitleti trükist "50 aastat vanamuusikat Viljandis" (koostaja Maret Tomson, kujundajad Mare Hunt ja Katrin Kaev; ISBN 978-9916-4-0600-7). Ansambli repertuaari kuulus keskaja, renessansi ja varabaroki muusika. 21. sajandil esitas ansambel peamiselt Euroopa renessanssmuusikat. Lisaks vanamuusikale esitas ansambel ka eesti heliloojate Urmas Sisaski, Rene Eespere ja Lepo Sumera nüüdismuusikat. Viljandi Linnakapell. Helikassett. 1994 Viljandi Linnakapell Facebookis www.facebook.com (vaadatud 23.01.2013) EE 12. köide, 2003: 668. Viljandi Muusikakooli ajaloost - 60. juubelil. Viljandi Muusikakooli veebisait. https://www.digar.ee/viewer/en/nlib-digar:256167 Viljandi Linnakapell Facebookis Viljandi linna meistermuusikud (musitseerivad Viljandi linnakapell ja Viljandi Lastemuusikakooli õpilased). - arhiiv.err.ee (1989) Vanamuusika festivalilt: Viljandi linnakapell. - arhiiv.err.ee (1991) Viljandi Linnakapell (Viljandi Linnakapell esitab Viljandi Raekoja saalis saksa, prantsuse ja inglise 16.- 17. sajandi muusikat) - arhiiv.err.ee (1993) Vestlusi kultuurist. Viljandi Linnakapell. - arhiiv.err.ee (2008) Klassikaraadios Delta saates 20. mail 2021: "Viljandi Linnakapell 50". Saatejuht on Robert Staak "Tänavu möödub 50 aastat Viljandi Linnakapelli esimesest kontserdist. Meenutusi käidud loometeest jagab ansambli kauaaegne liige, muusikaõpetaja Maret Tomson, kes koostab peagi ilmuvat raamatut linnakapelli ajaloost."
Viljandi Nukuteater

Viljandi Nukuteater on Viljandis alates 1955. aastast tegutsev nukuteater. 1955. aastal asutas Alice Mägi Viljandi Rajooni Kultuurimaja nukunäiteringi, millest kujunes kindla struktuuri ja näitetrupiga iseseisev nukuteater – Viljandi isetegevuslik nukuteater. Teater andis esimese etenduse 1956. aasta veebruaris. See oli Alice Mägi lavastatud I. V. Wembergeri "Kolm põrsakest". 1965. aastal sai Viljandi Rajooni Kultuurimaja nukunäitering esimesena Nõukogude Liidus isetegevuslikest nukuteatritest rahvateatri nimetuse. Sellest ajast pärineb ka teatri nimi. Aastatel 1956–1977 oli teatri eestvedaja/lavastaja Votele Kuusik. Muusika kirjutas lavastustele Osvald Ehala, nukud valmistas ja lavapildi kujundas Ilmar Andra. 1977. aastast on teatri direktor – kunstiline juht Altmar Looris. 1994. aastal on teater munitsipaalasutusena Viljandi Linnavalitsuse alluvuses ja kasutab statsionaarseid ruume aadressil Lossi 31. 2020 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (Nukumäng on tõsine asi ja suurte inimeste töö! Tunnustus teenekale ja loominguliselt silmapaistvale teatrile) "Viljandi Nukuteater. Ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuli 2012. Vaadatud 23. jaanuaril 2013. Nukuteatri koduleht
AS Wris

AS Wris (ka: Wris Reisibüroo) on 1991. aastal asutatud Eesti turismiettevõte. Ettevõte tegeleb puhkusereiside, lennupiletite, autorendi, laevapiletite, luksuskruiiside ja muude turismiteenuste müügiga. Aastal 1992 sai ettevõte Eestis esimesena Rahvusvaheliselt Õhutranspordi Assotsiatsioonilt (IATA) loa müüa rahvusvahelisi lennupileteid. http://www.facebook.com/pages/WRIS-Reisib%C3%BCroo/368115883732?sk=info (vaadatud 23.01.2013) EE 12. köide, 2003: 682. Ettevõte koduleht (vaadatud 23.01.2013)
Ärielu

Ärielu oli aastatel 1994–2009 Eestis ilmunud äri- ja majandusteemaline ajakiri. Ajakirja kaks esimest numbrit ilmusid nime Äriilm all. 2007. aastal tihendati varasem kuukiri iganädalaseks ajakirjaks. Ärielu kuulus 2009. aastani Oliver Kruuda meediakonserni Kalev Meedia ja suleti seoses selle tegevuse lõpetamisega. EE 12. köide, 2003: 705. https://web.archive.org/web/20120528234321/http://rmp.ee/perioodiline/ilmumiselopetanudajakirjad/arielu/ (vaadatud 23.01.2013) Ajakirja lühitutvustus (vaadatud 23.01.2013) Ärielu muutus nädalakirjaks (vaadatud 7.03.2019)
Võru Õpetajate Seminar

Võru Õpetajate Seminar oli aastatel 1921–1930 tegutsenud õppeasutus, mis koolitas algkooliõpetajaid. Kooli juhtis Johannes Käis. 10 aasta jooksul õppis seminaris 243 inimest, kellest õpetajakutse sai 169. Paljud lõpetajad läksid lähiümbrusse koolidesse Valga-, Võru- ja Petserimaal. Võru Õpetajate Seminari on teiste seas lõpetanud Arthur Behrsing, Natalie Mei, Edgar Oissar, Rudolf Reiman, Jaan Vahtra. Pedagoogiline Ühing Võru Seminar EE 12. köide, 2003: 693. Võru Õpetajateseminar, tegevus ja uuenduspüüded. Tartu, 1936 Koolile pühendatud elu: Johannes Käis 1885–1950. Koostajad F. Eisen, V. Horm. Tallinn, 1985 Võru Õpetajate Seminarist Johannes Käisile pühendatud veebilehel (vaadatud 23.01.2013)
AS Tootsi Turvas

AS Tootsi Turvas on aastal 1919 asutatud turbatootmisettevõte. Aastal 1996 ettevõte erastati. Aastast 2002 kuulub ettevõte Soome kontserni VAPO OY. Ettevõtte tootmisüksused paiknevad Eestis Pärnumaal Tootsi vallas ja Lavassaares, Ida-Virumaal Puhatus, Harjumaal Turba asulas ja Peningis ja Tartumaal Ulilas. Ettevõte valmistab küttetükkturvast, kasvuturvast, puiduhaket, turbatootmismasinaid. Ettevõttes töötas 2013. aasta seisuga 55 inimest. Ettevõte on kandnud mitmeid nimesid: Jõõpre Turbatööstus, Lavassaare Turbatööstus, Tootsi Briketitööstus, Tootmiskoondis Tootsi, Riiklik Aktsiaselts Tootsi Turvas ja AS Tootsi Turvas. https://web.archive.org/web/20161026042926/http://www.vapo.ee/kontakt/etttevottest/ (vaadatud 23.01.2013) Ettevõtte koduleht
Täna Otsustan Mina

Täna Otsustan Mina (lühend: TOM) oli 2001. aastal loodud Eesti Vabariigi valitsuse internetiportaal, mille eesmärk oli kaasata inimesi riigi otsustusprotsessidesse. Portaal suleti 2008. aastal ja selle järeltulija on veebiportaal osale.ee (Osalusveeb). EE 12. köide, 2003: 599. http://www.virumaa.ee/tom-tana-otsustan-mina-lopetas-tegevuse/ (vaadatud 23.01.2013) TOM-i järeltulija Osalusveeb (vaadatud 23.01.2013)
Vanarooma muusika

Vanarooma muusika on muusika Vana-Roomas. Vana-Kreeka kultuuril oli suur mõju Rooma vabariigile, eriti pärast Kreeka mandriosa vallutamist Rooma poolt 168 eKr. Muusikas tähendas see kreeka muusikateooria ülevõtmist ja muusikute sisserändu Rooma. Muusikud tõid endaga kaasa pille, mis täiendasid etruskidelt päritud pillikogu. Rikastes kodudes oli kombeks kuulata muusikat õhtusöögi ajal ning teatris kuulus nii tragöödiate kui komöödiate juurde sageli tibia (aulose rooma versioon) või hüdraulise (vesioreli) muusika. Hüdraulist mängiti ka tsirkuseareenil, sageli koos vaskpillidega nagu cornu ja tuuba, saatemuusikana kaarikute võidukihutamisele ja gladiaatorite võistlusele. Esimeseks sajandiks pKr, kui impeerium laienes ida suunas, saabusid Rooma muusikud ja pillid Lääne-Aasiast ja Põhja-Aafrikast ning tulijate eksootilised laulud ja tantsud andsid tõuke pantomiimteatri edasiseks arenguks. Pantomiimid põhinesid kreeka tragöödial, nagu ka väga populaarsed miimid. Pärast Egiptuse vallutamist 30 pKr jõudis Rooma Isise kultus ja koos sellega egiptuse sistrum, harf ja pikk flööt. Vanaaja muusika Vanakreeka muusika
Toomas Kümmel

Toomas Kümmel (sündinud 28. aprillil 1960 Pärnus) on eesti ajakirjanik. Ta lõpetas aastal 1984 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna geograafia osakonna. Teinud kaastööd ajakirjale Heinakuu, nädalalehtedele Eesti Ekspress ja Eesti Aeg ning ajalehele Eesti Päevaleht.Teinud ETVs saadet "Toomas Kümmeli majandussõprade klubi". Aastal 2009 oli ta Jõelähtme vallavanem. Ta kuulus 28. detsembrist 2008 kuni 15. veebruarini 2012 Isamaa ja Res Publica Liitu. Toomas Kümmel on teist korda abielus. Tema esimesest abielust sündinud poeg Peeter on suusataja ja Tartu Ülikooli doktorant, teisest abielust on tal kaksikud pojad. 2023 – Elutöö preemia (ajakirjanduspreemia) "Ain Seppiku süümeskandaal", 2003 ISBN 994910114X "Isamaa rüüstajad : dokumentaaluurimus suurimast pangaröövist tänapäeva-Eestis", 2004 "Mõttetute riikide aabits II", 2020 ISBN 9789949733835 Online-intervjuu ajakirjanik Toomas Kümmeliga. 4. veebruar 2003, epl.ee Jõelähtme vallavanem on endine uuriv ajakirjanik TOOMAS KÜMMEL Võim muutus...[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 24. jaanuaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Vaata, kes pälvisid auhinnad! Delfi Meedia ajakirjanikud võitsid 13 pressipreemiat". Delfi. 17. veebruar 2023. Vaadatud 18. veebruaril 2023. Teet Korsten "Toomas Kümmel – aus ja radikaalne" Põhjarannik, 7. juuni 2003 Toomas Kümmeli ja Artur Talviku I Tšetšeenia sõja aegne videointervjuu Tšetšeenia presidendi Džohhar Dudajeviga, YouTube (ei ole enam saadaval) Kümmel: teadmatus VEB fondi ümber teeb Eesti rünnatavaks eesti.ca, 22. jaanuar 2013.
Kaja Kreisman

Kaja Kreisman (sündinud 20. märtsil 1969 Kiviõlis) on Eesti poliitik. Ta lõpetas 1987. aastal Püssi Keskkooli ja 2009. aastal Lääne-Viru Rakenduskõrgkooli raamatupidamise erialal. Ta töötab alates 1993 aastast ASi Kiviõli Kaubahoov pearaamatupidajana. Kaja Kreisman kuulus 2004-2018 aastatel Isamaa ja Res Publica Liitu. Kreisman oli Kiviõli Linnavolikogu liige 2002–2013 (volikogu esimees 2002–2003, 2009–2010). 22. jaanuarist 2013 26. märtsini 2014 oli ta XII Riigikogu liige. Elulugu Riigikogu lehel
Djimrangar Dadnadji

Djimrangar Dadnadji (1. jaanuar 1954 – 31. detsember 2019) oli Tšaadi poliitik. Ta oli 21. jaanuarist kuni 21. novembrini 2013 Tšaadi peaminister. Enne peaministriks saamist oli ta president Idriss Déby kantseleiülem. Ta on olnud mitmes ministriametis. "Tchad: démission du Premier ministre, Djimrangar Dadnadji lui succède". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2020. Vaadatud 24. jaanuaril 2013.
Nicolas Tiangaye

Nicolas Tiangaye (sündinud 13. septembril 1956) on Kesk-Aafrika Vabariigi jurist ja poliitik, alates 17. jaanuarist 2013 kuni 10. jaanuarini 2014 Kesk-Aafrika Vabariigi peaminister.
Tuuli Petäjä-Sirén

Tuuli Pauliina Petäjä-Sirén (kuni 29. septembrini 2012 Tuuli Pauliina Petäjä; sündinud 9. novembril 1983 Espoos) on soome purjetaja ja arhitekt. Ta lõpetas 2016. aastal Aalto ülikooli arhitektuuri erialal. Sport on Tuuli Petäjä-Siréni elus olnud seni esikohal, kuid sportimisest vabal ajal teeb ta arhitektitööd. Tema kui arhitekti meelisteemad on tänapäevased palkmajad ja saarestikuelu. Ta tegeles purjetamisega alates 1993. aastast, purjelauaga alates 2006. aastast. Ta on võistelnud neljadel olümpiamängudel. 2008. aasta Pekingi suveolümpiamängudel tuli ta purjelaua RS:X klassis 16. kohale, kuid 2012. aasta suveolümpiamängudel võitis hõbemedali. 2012. aastal võitis ta ka Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali. Rio de Janeiro suveolümpiamängudel (2016) saavutas ta samas purjelauaklassis 10. koha ja Tokio suveolümpiamängudel (2020/2021) sõitis välja 14. koha. Tema sponsorite seas on 2019. aasta algusest näiteks Ålandsbanken, vastutasuks osaleb sportlane panga huvides Läänemere keskkonnaprojektis. 2012 Soome aasta parim sportlane Liisa Lahti. Tällainen on moderni saaristolaispirtti – olympiamitalisti suunnitteli Iltalehti, 23.06.2021. "Tuuli Pauliina Petäjä". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. juuni 2016. Vaadatud 24. jaanuaril 2013. Tuuli Petäjä-Sirén Ålandsbankeni blogis 11.02.2019. Koduleht Tuuli Petäjä-Sirén veebisaidil Olympedia (inglise)
Litvinova balletistuudio

Litvinova balletistuudio oli aastatel 1918–1939 Tallinnas töötanud balletikool. Balletikooli asutas Jevgenia Litvinova (eesnimi ka: Eugenia), kes ise oli varem õppinud Peterburi Maria Teatris. Ta korraldas õpilaste balletiõhtuid, esines nendega ka Riias ja Stockholmis. Tema õpilasteks olid Lilian Looring, Emmy Holz, Rahel Olbrei, Robert Rood, Nadežda Taarna, Anna Ekston, Alja Elbing, E. Sadde, Jelena Izerovitš, Liia Leetmaa ja Ada Ahi. EE 12. köide, 2003: 298.
Rahvuslik Keskerakond

Rahvuslik Keskerakond (lühend RKE) oli aastatel 1932–1934 tegutsenud Eesti partei. Erakond moodustati Eesti Rahvaerakonna, Kristliku Rahvaerakonna ja Eesti Tööerakonna ühinemisel. Erakonna esimees oli Jaan Tõnisson. V Riigikogu valimistel 1932. aastal kogus Rahvuslik Keskerakond 110 662 häält ehk 22,1%, millega nad said V Riigikogus 23 kohta. Oktoobris 1933 toimunud põhiseaduse muutmise rahvahääletusel oli erakond põhiseaduse muutmise vastu. Selle takistamiseks kehtestati üleriiklik kaitseseisukord ja ajakirjanduse "kontroll" (vältimaks sõna "tsensuur", kuna trükitoodete tsensuur oli põhiseadusega keelatud). Põhiseaduse muudatused võeti rahvahääletusel vastu suure häälteenamusega ja Jaan Tõnissoni valitsus pidi toetuse kaotanuna tagasi astuma. Keskerakonna likvideerimine oli päevakorral juba 1933. aastal, kuid see lükkus peamiselt vormilistel põhjustel aastaid edasi. Erakond kaotati 6. mail 1938 jõustunud Ühingute ja nende liitude seaduse alusel (RT 1938, 42, 396 II) ja likvideeriti 20. septembril 1939. 18. aprillil 1953 teatas end Rahvusliku Keskerakonna esimeheks nimetav Heldur Tõnisson, et Rahvuslik Keskerakond lahkub Eesti Rahvusnõukogu koalitsioonist. Pärast seda pole erakonnast midagi kuulda olnud. EE 12. köide, 2003: 460. "Rahvuslik" keskerakond likvideerimisele? Võitlus, 1. august 1933, nr. 62, lk. 1. http://ais.ra.ee/index.php?module=202&op=4&tyyp=3&otsing_id=20150717232639162691&id=110250416020&active=1&query=Rahvuslik+Keskerakond&naita_ridu=&sess_id=1e689af528ffc22f19fc8cd0c5dbf083 Vaielusi põhiseaduse ümber. Meie Kodu, 14. mai 1953, nr. 19, lk. 1.
Orioni vöö

Orioni vöö on Orioni tähtkujus asuv asterism, mis koosneb kolmest tähest, milleks on Alnitak, Alnilam ja Mintaka. Kõik kolm tähte asuvad Maast 1200 kuni 2000 valgusaasta kaugusel. Tähed paistavad peaaegu võrdse suurusega ning asuvad teineteisest peaaegu võrdsel kaugusel. Orioni vöö järgi on võimalik kergesti leida Orioni tähtkuju. Eestis on Orioni vöö kõige paremini vaadeldav veebruaris-märtsis, mil see on kõrgeimas asendis lõuna suunas. Orioni vöö kolme tähte on kirjeldatud ka kui kolme kuningat, kolme ketravat neidu, Kalevi mõõka. "Orion". Constellations of Words. Vaadatud 26. mai 2019. "Tähistaeva retk #3: Õhtu Orioniga". Astronoomia.ee. Vaadatud 26. mai 2019.
Eesti Radikaaldemokraatlik Erakond

Eesti Radikaaldemokraatlik Erakond (lühend: ERDE) oli aastatel 1917–1918 Eestis tegutsenud liberaalne partei. Erakond asutati 1917. aasta suvel Tallinna liberaalide poolt. ERDE liidrid olid Ado Birk ja Jüri Jaakson, partei häälekandkandjaks oli mõnda aega Tallinna Teataja. Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu valimistel sai ERDE 4 kohta 62-st. Ülevenemaalise Asutava Kogu valimisteks moodustati ühine nimekiri sarnast agraarprogrammi omava Eesti Talurahva Liiduga, mis Eestimaa valimisringkonnas sai 5,8% häältest ja ühtegi saadikukohta ei võitnud. 1918. aasta alguse Eesti Asutava Kogu valimisteks liituti Eesti Demokraatliku Bloki valimisnimekirjaga, kuhu kuulusid veel Eesti Demokraatlik Erakond ja Eesti Maarahva Liit. Need valimised toimusid aga vaid osaliselt ja Asutavat Kogu ei moodustatud. Enne valimiste katkestamist antud häältest läks 23,2% Demokraatlikule Blokile. Järgnenud Saksa okupatsiooni ajal kõik erakonnad keelustati. Pärast okupatsiooni lõppu ühinesid 30. novembril 1918 ERDE ja Eesti Demokraatlik Erakond ühtseks Eesti Rahvaerakonnaks. EE 12. köide, 2003: 90. Revolutsioon, kodusõda ja välisriikide interventsioon Eestis (1917-1920). I köide, Oktoobrirevolutsiooni võit ja nõukogude võimu kindlustamine. Veebruar 1917 - veebruar 1918. EKP Keskkomitee Partei Ajaloo Instituut, NLKP Keskkomitee Marksismi-Leninismi Instituudi Filiaal, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituut. Tallinn : Eesti Raamat, 1977. Eesti NSV ajaloo küsimusi. 6 = Вопросы истории Эстонской ССР. 6. Tartu Riiklik Ülikool, [redaktsioonikolleegium: L. Eringson, K. Siilivask, V. Vaga]. Tartu, 1970. Küllo Arjakas, Mati Laur, Tõnis Lukas ja Ain Mäesalu. Eesti ajalugu. Õpik 11. klassile. Tallinn, Koolibri 1991. Eesti Radikaal-Demokraatliku Erakonna programmi põhijooned