laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti Akadeemiline Seksuoloogia Selts

Eesti Akadeemiline Seksuoloogia Selts on mittetulundusühing, mille eesmärgiks on seksuoloogia kui teaduse edendamine Eestis; seksuaalsusega seotud teadmiste taseme tõstmine; inimeste seksuaalse ja reproduktiivse tervise edendamine; seksuoloogiaalase uurimistöö edendamine; inimeste seksuaalsete ja reproduktiivsete õiguste esindamine ning seksuoloogia erialastandardite väljakujundamine, kontroll ja kaitse. Eesti Akadeemilise Seksuoloogia Selts ühendab inimsuhete seksuaaltemaatikaga seotud kõrgharidusega inimesi – meedikuid, psühholooge, õpetajaid, filosoofe, kirjanikke, ajakirjanikke –, kes seltsi ühinenult aitavad kaasa seksuoloogia kui teaduse arengule ja inimeste seksuaalteadmiste rikastamisele. Eesti Akadeemiline Seksuoloogia Selts loodi 1998. aasta sügisel. Eesti Akadeemilise Seksuoloogia Seltsi koduleht
Eesti Seksuaaltervise Liit

Eesti Seksuaaltervise Liit (lühendina ESTL; varem Eesti Pereplaneerimise Liit, lühendina EPPL) on Eesti mittetulundusühing, seksuaal- ja reproduktiivtervise ja -õiguste eestkosteorganisatsioon. Selle tegevuse eesmärk on kõigi Eestis elavate inimeste reproduktiiv- ja seksuaaltervise parandamine. ESTL (tollal EPPL) asutati 18. novembril 1994. Liidu tegevuse fookuses on noored, kuid samuti tegutseb ESTL pereplaneerimise, rasestumisvastaste vahendite ja seksuaalsel teel levivate haiguste valdkonnas, tutvustab ja edendab Eestis seksuaalõigusi kui inimõigusi, edendab soolist võrdõiguslikkust ning võitleb seksuaalvägivalla vastu. Eesti Seksuaaltervise Liit projektilehel amor.ee (vaadatud 06.10.2017) Eesti Seksuaaltervise Liidu koduleht amor.ee, ESTLi seksuaaltervisealane noorteveeb
Tamme malevkond

Tamme malevkond on Kaitseliidu Tartu maleva vanuselt teine, 29. märtsil 1990. aastal alguse saanud üksus, mis asutati Tartu KEKi ehk Tartu Kolhooside Ehituskontori Kaitseliidu rühmana. Tamme malevkonna eestvedaja ja esimene pealik oli Harri Henn. Harri Hennu eestvõtmisel võttis Tamme malevkond 23. augustil 1990 Tartus maha Lenini ausamba. Malevkonda kuulusid Tamme ja Veeriku kompanii, Kõrveküla üksikrühm Tartu vallast, Puhja ja Võnnu üksikrühm. Malevkonna pealikud on olnud: 1990 – aprill 1992 Harri Henn aprill 1992 – oktoober 1999 Edgar Leppik oktoober 1999 – 2005 Avo Oja 2005 – detsember 2005 Marko Ferents 20. detsembrist 2005 - 09. november 2015 Tarmo Pihlik 10. november 2015 - 31.12.2015 malevkonnapealiku kt Tenno Mätlik 08. aprill 2016 - 29.01.2020 Madis Kask 30. jaanuar 2020 - 02.11.2023 Airit Kalmet (end. Alumets) 03. november 2023 - Gerro Avarlaid Tamme malevkonda kuulub praegu Tamme kompanii, Veeriku kompanii ja sisevete üksikrühm. Kokku on malevkonnas üle 220 liikme. Tamme malevkonda kuulub alates 2009. aasta 10. novembrist peaminister Andrus Ansip. Neinar Seli Lui Jaanson Riho Ühtegi Toivo Suuroja Artur Lillenurm Margus Koplimägi Kaupo Kiis Tähistame väärikalt ja tulevikku vaadates Kaitseliidu taasloomise 20. aastapäeva. Kaitse Kodu!, nr 1 (93/539), 2010, lk 6–7. Andrus Ansip sai kätte Kaitseliidu liikmepileti. Neljas.ee, 29. märts 2010. Tamme malevkonna koduleht
Zaanstadi vald

Zaanstadi vald on vald Hollandis Põhja-Hollandi provintsis Zaani jõe ääres. Vald moodustati 1974, kui liideti Zaandami linn ja selle lähivallad. Zaanstadi koduleht (hollandi ja inglise keeles)
Seksuaaltervise Kliinik

Seksuaaltervise Kliinik on Tallinnas asuv raviasutus, mis pakub abi seksuaalsuse ja seksuaaltervise probleemide korral. Kliinik on asutatud 2002. aastal, selle asutamist toetas Euroopa Liidu PHARE-programm. Seksuaaltervise kliiniku koduleht
Palmi

Palmi on linn Itaalias Calabria maakonnas. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. http://www.comuni-italiani.it/080/057/clima.html https://demo.istat.it/?l=it Palmi koduleht
Cortland

Cortland on linn Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis, Cortlandi maakonna halduskeskus. Linna geograafilised koordinaadid on 42° 36′ 2″ N, 76° 10′ 53″ W. Cortlandi elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 17 556. Cortlandis asub ülikool, mille ametlik nimi on State University of New York at Cortland. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. http://www.cortland.org/
Theodoor Hendrik van de Velde

Theodoor Hendrik van de Velde (12. veebruar 1873 – 27. aprill 1937) oli Hollandi günekoloog, Haarlemi Günekoloogiainstituudi direktor. Van de Velde tuntuim teos on "Het volkomen huwelijk" ('Täiuslik abielu'; eesti keeles "Abielutehnika").
New Yorgi Osariigi Ülikool Cortlandis

State University of New York at Cortland on ülikool Ameerika Ühendriikides, Cortlandis. Ülikooli kasutatavad lühendnimed on SUNY Cortland ja Cortland State. Ülikoolina tegutseb aastast 1948, mil oli State University of New York asutajaliikmeks, kolledžina aga juba aastast 1868. Ülikool paikneb Syracuse'i ja Binghamtoni linna vahel.
Rahvuslik Kontakt

Rahvuslik Kontakt on eesti- ja rootsikeelne ajakiri, mis ilmub Rootsis Stockholmis. See on Rootsi Eestlaste Liidu väljaanne. Ajakiri asutati 1957. aastal eestikeelsena esialgse nimega Kontakt. Peatselt selgus, et Rootsis juba on samanimeline ajakiri, misjärel sai ajakirja uueks nimeks Rahvuslik Kontakt. Ajakiri ilmus neli korda aastas. 2014. aasta lõpuni oli vastutav toimetaja Rein Asu. Tegevtoimetaja oli 1987. aastani Ahti Pae ja aastail 1987–2014 Mai Raud-Pähn. Kaastoimetaja on olnud Uno Schultz, keeletoimetaja oli Silvi Nemvalts. Toimetus asub Stockholmi Eesti Majas. 2014-2016 oli ajakirja peatoimetajaks Filip Laurits . Alates 2016. aastast on peatoimetajaks Sirle Sööt. Rahvusliku Kontakti toimetusse kuuluvad veel Aho Rebas, Mai Raud-Pähn, Taave Sööt Vahermägi, Kätlin Aare, Evelin Tamm, Liine Jaanivald. Alates 2015. aastast ilmub ajakiri kord aastas. Ajakiri on eesti- ja rootsikeelne, värviline ning digitaalselt loetav Rootsi Eestlaste Liidu kodulehel www.sverigeesterna.se. Ajakiri Rahvuslik KONTAKT muutub uuest aastast digitaalseks. Eesti Päevaleht (Rootsi), 26. november 2014 Mai Raud-Pähn. Lõpetuseks. Rahvuslik Kontakt 2014, nr 4 Rahvuslik Kontakt Rootsi Eestlaste Liidu kodulehel Ilmus ajakirja Rahvuslik Kontakt kahesajas number, neljas.ee, 19. detsember 2008
Abielutehnika

"Abielutehnika" (originaali pealkiri hollandi keeles Het volkomen huwelijk), alapealkirjaga "Uurimus täiusliku abielu füsioloogiast ja tehnikast" on Theodoor Hendrik van de Velde koostatud seksuaalelu käsiraamat, mis ilmus 1926. aastal. Katoliku kirik paigutas selle raamatu oma keelatud raamatute nimekirja (Index librorum prohibitorum). Eesti keeles ilmus "Abielutehnika" 1933. aastal (2. tr 1934). Avaldamisraskuste tõttu trükiti raamat Läti Valkas. Nõukogude okupatsioonivõimud keelasid raamatu ja see pagutati erifondidesse. "Abielutehnika" uus trükk ilmus kahes köites aastatel 1990 ja 1992 kirjastuse Perona väljaandel. Abielutehnika : uurimus täiusliku abielu füsioloogiast ja tehnikast / Th. H. van de Velde ; [tõlkinud E. Rosenberg] Valka [s.o. Valga] : Uus Sõna, 1933 (Tartu : Ed. Bergmann), 246 lk (2. tr Valka [s.o. Valga] : Uus Sõna, 1934 (Tartu : Ilutrükk), 246 lk)
Beira (Mosambiik)

Beira on linn Mosambiigis, Sofala provintsi halduskeskus. Beira on Maputo järel Mosambiigi suuruselt teine linn. Beira asutasid portugallased 1890 Chiveve jõe suudmesse ja kandis algul Chiveve nime. Peatselt sai sellest Mosambiigi suurim sadam varem sellel kohal olnud Sofala asemel. Kolonisaatorid hakkasid kolima Chivevesse ja alustasid seal majandustegevust. Portugallased rajasid Chivevesse juba samal 1890. aastal raudtee Rodeesiast. Esialgu oli raudtee rööpmelaius 610 mm, aga 1900. aastal ehitati see ümber uue rööpmalaiusega 1067 mm. 1907 külastas Beirat Portugali kroonprints Luís Filipe, kes oli esimene Mosambiiki külastanud kuningaperekonna liige. Teda saatis suur menu ja tema järgi nimetati Chiveve linn ümber Beiraks – Beira vürst oli Portugali kroonprints(ess)i traditsiooniline tiitel. 1907 andis Portugal Beirale linna staatuse. Alates 1891 asus Chiveves (hiljem Beiras) Mosambiigi Kompanii (Companhia de Moçambique) peakorter. Kompanii ühtlasi haldas linna kuni 1942, mil linna haldus läks Portugali võimude kätte. Enne Mosambiigi iseseisvumist oli Beira tuntud Ida-Aafrika kohta hea sadama poolest, samuti turismi-, kalapüügi ja kaubanduskeskusena. Linn oli paljurahvuseline, seal elasid ja töötasid nii eurooplased, hiinlased, indialased kui aafriklastest pärismaalased. Rodeesial puudus merepiir ja Beira toimis Rodeesia sadamana. Sel põhjusel oli Beiras suur ingliskeelne kogukond. 1970. aastal elas Beiras 113 770 elanikku. 1975 andis Portugal kõigile oma kolooniatele iseseisvuse. Enamik portugallasi lahkus maalt. Võimu haaras marksistlik FRELIMO, kes moodustas valitsuse. Seevastu Rodeesia ja Lõuna-Aafrika valitsused hakkasid rahastama valitsusvastast relvastatud organisatsiooni RENAMO, kes algatas kodusõja. See kestis kuni 1992. aastani ja lükkas riigi peaaegu täielikku kaosesse. Väliskaubandus ja turism kukkusid kokku, levisid nälg, haigused ja vaesus. 2000. aasta Mosambiigi uputus laastas Beirat ja ümberkaudseid alasid, jättes miljonid kodutuks ja kahjustades tugevalt veel säilinud majandust. Beira on üks väheseid Mosambiigi sadamaid, kus on raudtee. Zimbabwe jaoks on raudteeühendus Beira sadamaga niivõrd oluline, et tema eellase Lõuna-Rodeesia väed turvasid kodusõja ajal Beirasse viivat raudteed ja sellega paralleelselt kulgevat maanteed.  Beira – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Beira

"Beira" on mitmetähenduslik sõna. Beira on kõikide jumalate ja jumalannade ema keldi mütoloogias. Beira on küla São Jorge saarel. Beira on ajalooline piirkond Portugalis. Beira on sadamalinn Mosambiigis. Beira on (Dorcatragus megalotis) on antiloobiliik.
Index Librorum Prohibitorum

Index Librorum Prohibitorum ("Keelatud raamatute nimekiri") on Rooma katoliku kiriku poolt keelatud raamatute nimekiri. Nimekirjas loetletud raamatud olid katoliiklastele lugemiseks keelatud, kuna nad olid kas ebamoraalsed, sisaldasid teoloogilisi vigu või olid usu suhtes eksitavad. Index Librorum Prohibitorum kehtestati 1559. aastal Paulus IV poolt ning seda täiendati regulaarselt kuni 32. väljaandeni, mis ilmus 1948. aastal ja mis sisaldas selleks ajaks üle 4000 nimetuse. Nimekirjas sisalduvate raamatute autorite hulgas olid näiteks Laurence Sterne, Voltaire, Daniel Defoe, Kopernik, Honoré de Balzac, Jean-Paul Sartre, aga ka Hollandi seksuoloog Theodoor Hendrik van de Velde, "Abielutehnika" autor. Nimekirja ei kuulunud Karl Marx ega Charles Darwin. Index Librorum Prohibitorum lakkas olemast positiivse kirikuõiguse eeskiri, kuid säilitas vastavalt usudoktriini kongregatsiooni seletusele 14. juunist 1966 moraalse tähtsuse näidetena raamatuist, mida kristlased peaksid vältima. Kardinal Ottaviani seisukoha järgi oli selleks aastaks ilmunud pidevaks jälgimiseks juba liiga palju raamatuid. Thomas Browne Giordano Bruno (kõik teosed) Daniel Defoe Anatole France (kõik teosed) Conrad Gesner André Gide (kõik teosed) Edward Gibbon Vincenzo Gioberti (kõik teosed) Hugo Grotius Thomas Hobbes Victor Hugo (kuni 1959) David Hume (kõik teosed) Johannes Kepler Martin Luther Niccolò Machiavelli Maurice Maeterlinck (kõik teosed) Alberto Moravia (kõik teosed) Pierre-Joseph Proudhon (kõik teosed) Ernest Renan Alfred Rosenberg George Sand Jean-Paul Sartre (kõik teosed) Émile Zola (kõik teosed) Voltaire
Kalev Arro

Kalev Arro (11. juuli 1915 Valgjärve vald – 2. juuni 1974) oli eesti metsavend. Inimese teeb kangelaseks elutöö, mitte püstolikuul
Salmān ibn Ḩamad Āl Khalīfah (1894–1961)

Šeik Salmān ibn Ḩamad Āl Khalīfah (araabia keeles سلمان بن حمد آل خليفة; elas 10. oktoober 1894 – 2. november 1961) oli Bahreini monarh (ḩākim) aastatel 1942–1961. Ta oli eelmise hakimi Ḩamad ibn ‘Īsá Āl Khalīfah vanim poeg ja tõusis troonile pärast isa surma 20. veebruaril 1942. Hariduse omandas ta eraõpetajate käe all. Aastatel 1937–1942 oli šeik Salmān Al-Muharraq'i kuberner. Troonipärijaks nimetati ta ametlikult veebruaris 1940. Bahreini valitsejana osales ta 1953. aastal Suurbritannia kuninganna Elizabeth II kroonimisel. Šeik Salmānil oli kolm abikaasat. Nendest abieludest sündis kokku üheksa last, kolm poega ja kuus tütart. Tema surma järel tõusis troonile vanim poeg ‘Īsá. Tema teine poeg Khalīfah sai 1971. aastal Bahreini esimeseks peaministriks. 1943 – Suurbritannia India Impeeriumi ordu rüütel-komandör 1952 – Suurbritannia Püha Miikaeli ja Püha Jüri Ordu rüütel-komandör 1952 – Iraagi Al-Rafidaini ordeni I klass 1952 – Taani Dannebrogi ordu suurkomandör 1953 – Suurbritannia Elizabeth II kroonimise mälestusmedal
Salmān ibn Ḩamad Āl Khalīfah

Šeik Salmān ibn Ḩamad Āl Khalīfah (sündinud 21. oktoobril 1969) on Bahreini kuningliku perekonna liige ja sõjaväelane, alates 9. märtsist 1999 Bahreini kroonprints, alates 12. novembrist 2020 Bahreini peaminister. Ta on Bahreini kuninga Ḩamad ibn ‘Īsá Āl Khalīfah' vanim poeg. Aastatel 1999–2008 oli ta Bahreini kaitsejõudude ülemjuhataja. Alates 6. jaanuarist 2008 on ta Bahreini relvajõudude ülemjuhataja asetäitja, kellele alluvad nii Bahreini kaitsejõud kui ka rahvuskaart. Tema vastutusvaldkonnaks relvajõududes on planeerimine. Ta on abielus, tal on kaks poega ja kaks tütart.
Kifisós

Kifisós (Κηφισός) on kahe jõe nimi Kreekas: Atika Kifisós suubub merre Ateenas Kesk-Kreeka Kifisós Kephissos (mütoloogia)
Paasilinna

Paasilinna on soomepärane perekonnanimi, mille tuntud kandjate seas on: Arto Paasilinna, soome kirjanik (1942–2018) Erno Paasilinna, soome kirjanik (1935–2000) Mauri Paasilinna, soome kirjanik (1947–) Reino Paasilinna, Soome poliitik (1939–2022)
Punavöötaud

Punavöötaud on okaspuude okkaid kahjustav seenhaigus, mida põhjustab seen Mycosphaerella pini. Eestikeelne nimetus "punavöötaud" tuleneb haigusele tüüpilistest punastest risttriipudest okastel. Punavöötaudi on esmamainitud 1960. aastatel (Thyr, Shaw, 1964; Funk, Parker, 1966). Eestis avastati esimesed haigusjuhud 2006. aasta sügisel Tartumaal Järvseljal. Peamisteks peremeestaimedeks on perekonna mänd liigid. Kanaari mänd (Pinus canariensis) Keerdokkaline mänd (Pinus contorta) Süüria mänd (Pinus halepensis) Piiskopimänd (Pinus muricata) Must mänd (Pinus nigra) Piinia (Pinus pinea) Kollane mänd (Pinus ponderosa) Kiirjas mänd (Pinus radiata) Harilik mänd (Pinus sylvestris) Thunbergi mänd (Pinus thunbergii) Esmalt on sümptomid näha võra alusel vanematel okastel. Nakatunud okastele tekivad algul kollased, siis helepruunid laigud ja ristvöödid, mis muutuvad hiljem punaseks. Seejärel muutuvad okaste tipud punakaspruuniks. Okaste alused jäävad roheliseks. Kõige paremini on okastel sümptomid nähtavad juunis ja juulis, seejärel võivad nakatunud okkad pudeneda ning oksa tippu jääb ainult sama aasta okaste tutt. Selline okaste pudenemine jätkub aasta-aastalt ning nõrgestab puid, vähendades puidu teket, ja võib lõpuks põhjustada puu surma. Seene looduslikuks levikuks on vajalik niiskus. Puult puule levib vihmapiiskadega, veepritsmetega. Võib levida putukatega ja tööriistadega. Pikemate vahemaade taha levib niiskete tuulte ja ududega. Oluline on levik nakatunud istutusmaterjaliga. Võib levida ka seemnepartiide hulka jäänud okkaprahiga. Haiguse levialaks oli esialgu lõunapoolkera. Alates 1990. aastatest levib see ka põhjapoolkeral, põhiliselt musta männi alamliikidel Euroopas ja kiirja männi alamliikidel Kanadas. Esimesed leiud Järvseljal olid mägimännil ja mustal männil. Hiljem nakatus ka harilik mänd.
Eesti Eripedagoogide Liit

Eesti Eripedagoogide Liit on 1990. aastal asutatud eripedagooge ühendav organisatsioon, mille eesmärk on tagada erivajadustega lastele parim võimalik haridus ja elukäik, milleks omakorda esindatakse ja kaitstakse eripedagoogide kutsehuve, osaletakse eripedagoogide ettevalmistuses ja täiendõppes koostöös eripedagooge ettevalmistavate kõrgkoolidega ning osaletakse Eesti hariduspoliitika ja vastava õigusruumi kujundamisel. Liit on aastast 1991 Euroopa Eripedagoogide Assotsiatsiooni (European Association for Special Education) liige. Liit annab välja ajakirja Eripedagoogika. 2009. aastal oli liidul 144 liiget. Eripedagoogide liitu juhib president. Liidu esimene president oli Kosejõe Kooli direktor Vello Saliste. 2024. aasta seisuga on liidu president Pärnu Kuninga Tänava Põhikooli õppealajuhataja Liina Õmblus. Liidu auliiget nimetatakse Vanapaganaks. Aunimetuse on saanud järgmised inimesed: 1999 Karl Karlep – Vanapagan I 2000 Eha Vihm – Vanapagan II 2001 Viivi Neare – Vanapagan III 2004 Vello Saliste – Vanapagan IV 2005 Eha Viitar – Vanapagan V 2010 Ana Kontor – Vanapagan VI 2013 Tiina Kangro – Vanapagan VII 2016 Kaja Plado – Vanapagan VIII 2019 Krista Sunts – Vanapagan IX 2022 Jaan Kõrgesaar – Vanapagan X Jõgar, Laura (20. juuli 2023). "„Puudu on sellistest meestest, kes mõtleks!" Oskustöölisi on endiselt ülikeeruline leida". Maaleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2023. Vaadatud 20. juulil 2023. http://www.eripedaliit.ee/?page_id=23 (vaadatud 28.03.2021) Liidu koduleht
Silvester III

Silvester III, ka Sylvester III (Giovanni de' Crescenzi Ottaviani) oli paavst jaanuarist märtsini 1045. Ta oli 146. paavst. Varasemates paavstide loendites on teda sageli peetud vastupaavstiks, kuid alates 1947 tunnustatakse teda paavstina. Giovanni de' Crescenzi Ottaviani sündis 1000. aasta paiku arvatavasti Roomas. Ta võis olla seotud Crescenzi suguvõsaga, mis oli 10. sajandi lõpus Roomas võimul. Ta sai 1044. aasta paiku Sabina piiskopiks ja Benedictus IX ajal kardinaliks. Septembris 1044 põgenes Benedictus IX Roomas puhkenud rahutuste tõttu linnast. Kirikuloolase J. N. D. Kelly andmetel määras Crescenzi suguvõsa 20. jaanuaril 1045 uueks paavstiks Silvester III, Salvador Miranda andmetel sai ta paavstiks 13. jaanuaril. Väidetavalt oli ta valimisprotseduuri läbiviimiseks andnud altkäemaksu. Benedictus IX ekskommunitseeris veebruaris 1045 Silvester III ja saabus oma toetajate abiga 10. märtsil 1045 taas Rooma. Silvester III siirdus Sabinasse, kus ta tegutses Crescenzi suguvõsa protektsiooni all piiskopina edasi, kuid tema toetajad nõudsid Roomas tema volituste taastamist paavstina. Saksa kuninga Heinrich III nõudel pidi Silvester ilmuma 20. detsembril 1046 Sutris toimunud sinodile, kus ta tagandati ametlikult ametist. Sinodi otsuse alusel pidi Silvester loobuma oma ametitunnustest ja minema kloostrisse pagendusse, kuid tema karistus tühistati peatselt ja tal võimaldati tegutseda Sabina piiskopina. Leo IX ajal koostas Silvester III traktaadi "Libellum reclamationis", milles ta süüdistas Farfa kloostri abti Bernardot piiskoplike õiguste usurpeerimises ja piiskopi vastases tegevuses. Teda on mainitud vastupaavst Benedictus X bullades augustis 1058 ja 28. novembril 1058; Nicolaus II bullades aprillis 1059, 9. mail 1059, detsembris 1059 ja jaanuaris 1061 ning Aleksander II bullades oktoobris 1061, jaanuaris 1062, 15. aprillil 1062 ja juunis 1062. Silvester III-t on viimati mainitud juunis 1062 paavst Aleksander II bullas ja ta suri enne oktoobrit 1063, kui Sabina piiskopina on mainitud tema järglast Ubaldot. Georg Grandauer: Berichtigung der Chronologie Benedicts IX. und Silvesters III. "Neues Archiv der Gesellschaft für ältere deutsche Geschichtskunde" 5, 1880: 200–201. J. N. D. Kelly: The Oxford Dictionary of Popes. 1996. Artikkel Silvester III kohta. (inglise keeles) Artikkel Heinrich III kohta. (inglise keeles) Artikkel Benedictus IX kohta. (inglise keeles)
Riistvõimlemine 1952. aasta suveolümpiamängudel

Riistvõimlemine 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis Messuhallis 185 võistlejat 23 meeskonda 134 võistlejat 18 naiskonda 16 naiskonda
August Orav

August Orav VR II/3 (7. september 1895 Helme kihelkond – 4. jaanuar 1961) oli Eesti sõjaväelane (veebel). Ta osales Vabadussõjas ratsaväes. Rahuajal oli ta Kapermäe A 5 talu peremees ja Kaitseliidu Tartumaa maleva Alatskivi kompanii rühmapealik. Uudo Jõgi, Alatskivi valla Vabadusristi kavalerid Alatskivi Vallaleht, 11. veebruar 2010
Pühapaik

Sõna "püha" kasutatakse mitmes tähenduses, nagu "puutumatu", "õige" või "tõene" (aluslike tõdede puhul). Pühapaik on puutumatu koht. Pühapaik võib tähendada kohta, kus inimesed ei tohi viibida, välja arvatud üksikutel juhtudel (näiteks, kui on tegu pühameestega). Pühapaik võib tähendada kohta, kus toimuvad eriti olulised üritused. Pühapaik võib tähendada kohta, kus sõja ajal sõjategevust ei toimu (kus on võimalik näiteks varjuda). Klassikaline aadlike aukoodeks muutis selles tähenduses pühapaikadeks ka nende kodud (sõja ajal oli aadlikel võimalik üksteisele puutumatult külla minna—see tuleneb aadlike aukoodeksist, mis lahutab poliitika eraelust ja jätab võimaluse, et omavahel sõjas olevad aadlikud käivad koos jahil, pidutsevad, mängivad malet ja teevad muid asju, mis ei ole seotud nende poliitiliste eesmärkidega). Pühapaigad laiema kategooriana võib määratleda rahvastele ja kogukondadele erilise vaimse tähendusega paikadena ning need hõlmavad nii peamiselt looduslikke alasid (näiteks metsi) kui ka inimeste rajatud ehitisi ja komplekse (näiteks templeid). Paljud inimeste rajatud pühapaigad asuvad aladel, mille suurt loodusväärtust tunnustavad ka asjaomase usundi järgijad. Tšaitja Looduslik pühapaik Abaton
Uļi Kīnkamäg

Uļi Kīnkamäg (ka Uldrik Kahperg, ametliku nimega Uldriķis Kāpbergs; lätipäraselt ka Uļi Kīnkamegs (25. märts 1869 Pizā – 1. juuni 1932 Ventspilsi vangla) oli liivi luuletaja ja rahvuslane, kes on tuntud kui "Liivi kuningas". Uldrik Kahperg oli harilik vähese kirjaoskusega taluperemees, kelle ainsaks lugemisraamatuks oli piibel, mille ta oli läbi lugenud mitu korda.Ta ei tunnustanud Läti riigi võimu liivlaste üle, pidades end "jumala kuningriigi kodanikuks". Ta ei maksnud makse ja keeldus oma poega Läti sõjaväkke ajateenistusse saatmast. Mais 1932 ta vangistati. Ta suri Ventspilsi vanglas südamerabandusse. Ta on maetud Pizā kalmistule. Liivi kuningaks nimetas teda ajakirjandus, ise ta ennast kuningaks ei nimetanud. Tema luuletusi avaldati ajalehes Līvli. Tema poeg Pētõr Kīnkamäg oli samuti luuletaja. Liivi kuningas ja tema järglased. Vaba Maa, 25. oktoober 1933, nr. 250, lk. 6. "Liivlaste kuningas". Kaja, 14. oktoober 1928, nr. 242, lk. 7 "Liivi kuningas ja tema järglased". Vaba Maa nr 250, 25. oktoober 1933. Lk 6 UĻI KĪNKAMEGS livones.lv
Toimetuleku riiklik õppekava

Toimetuleku riiklik õppekava on haridusministri poolt 15. detsembril 1999 kinnitatud riiklik õppekava, mille järgi õpetatakse mõõduka ja raske vaimse alaarenguga õpilasi. Toimetulekuõppekava koosneb erinevatest eneseteostusele suunduvatest hierarhilistest astmetest: teadmised iseendast, eneseteenindus, keskkonnaga kohanemine, orienteerumine sotsiaalsetes suhetes, oma keskkonna kujundamine. emakeel orienteerumisained matemaatika kunst ja käeline tegevus muusikaõpetus tööõpetus kehaline kasvatus rütmika eripedagoogika toimetulekuklass toimetulekukool vaimupuudepedagoogika õppekava Toimetuleku riiklik õppekava
Toimetulekukool

Toimetulekukooliks nimetatakse kooli, kus õpetatakse mõõduka ja raske vaimse alaarenguga õpilasi ning rakendatakse toimetuleku riiklikku õppekava. Hilariuse Kool Jaagu Lasteaed-Põhikool Käo Põhikool Mihkli Kool Põlva Roosi Kool Pärnu Päikese kool Tartu Maarja Kool Türi Kevade Kool Võru Järve Kool Salu Kool eripedagoogika toimetulekuklass toimetuleku riiklik õppekava vaimupuudepedagoogika