laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Elmar Rõigas

Elmar Rõigas (13. november 1913 Hageri vald, Harjumaa – 22. juuni 2002 Tallinn) oli eesti arstiteadlane ja dermatoveneroloog. Elmar Rõigas oli postiametniku poeg. Ta lõpetas 1932. aastal Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi ja 1940. aastal Tartu Ülikooli (arstiteaduskonnas); meditsiinikandidaat (1961, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Meeste urogenitaaltrakti põletikkude trihomonaalsest etioloogiast ". Osales 1944 II maailmasõjas Saksa sõjaväes 6. piirikaitserügemendi arstina. Oli 1940–1944 jaoskonnaarst Surjus ja Pärnus, 1943–1944 Pärnu raehärra, 1945 Pärnumaa tervishoiuosakonna juhataja, edasi dermatoveneroloog Narvas, Kuuda leprosooriumis ja 1950–1957 Tallinna Vabariiklikus Naha- ja Suguhaiguste Dispanseris, 1955 ka Tallinna Kehakultuuritehnikumi ja Tallinna Meditsiinikooli õpetaja. 1955–1957 ka Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi protozooloogia sektoris mittekoosseisuline teadur, 1957–1962 nooremteadur, 1962–1968 vanemteadur, 1968–1975 Zooloogia ja Botaanika Instituudi vanemteadur ja 1976–83 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi vanemteadur, 1979–1983 samas parasitaarprotozooloogia sektori juhataja. Uurimisvaldkond: kusesuguteede, hingamisteede ja seedekulgla trihhomonoosi tekitajate omadused, süüfilise ja gonorröa epidemioloogia ja leepra ajalugu Eestis. Üle 60 teadustrükise, 2 autoritunnistust, üle 100 aimetrükise. Meeste urogenitaaltrakti trihhomoniaasi diagnostikast. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1958) 5 Über die venerische Verbreitung der urogenitalen Trichomoniasis (kaasautorid J. Teras, I. Laan). // Dermatol. Wschr. 147 (1963) 16 Leepravastase võitluse ajaloost (kaasautor R. Uuetoa). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1965) 2 The dependence of serologic reactions in the serotypes of Trichomonas vaginalis (kaasautor). // Wiad. Parazytol. (Wroclaw) 12 (1966) 2/4 Võimalustest Trichomonas vaginalis'e liigisiseste antigeensete omaduste diferentseerimiseks immunofluorestsentsmeedodil. // Teaduste Akadeemia Toim. Biol (1975) 2 Trihhomonaste võimalik osa kopsuhaiguste tekkel (kaasautor). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1982) 1 Omandatud immuunpuudulikkuse sündroom. AIDS. Tallinn, 1988. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Nimetati ametisse esimesed maanõunikud ja raehärrad. Eesti Sõna, 3. juuni 1943, nr 126, lk 3. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 187 Nõukogude Eesti Tervishoid (1974) 1, 78 Nõukogude Eesti Tervishoid (1983) 6, 456 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 315. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Heili Rõivas

Heili Rõivas (aastani 1955 Prants, sündinud 14. aprillil 1934 Mõniste vallas Võrumaal) on eesti loomakasvatusteadlane. Heili Rõivas on talupidaja tütar. Lõpetas 1952 Tartu 2. Keskkooli ja 1957 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna; põllumajanduskandidaat (1975 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut (ELVI)), väitekiri "Lehmade kinnisperioodi pikkust mõjutavad tegurid ja nende seos piimajõudlusega suurfarmides". Oli 1959–1974 ELVI laborant, ökonomist ja vanemzootehnik, 1974–1976 Katsemajandite osakonna nooremteadur, 1976–1981 vanemteadur ja 1981–1990 ökonoomika osakonna vanemteadur. Uurimisvaldkonnad: lehmade piimajõudlust mõjutavad geneetilised ja mittegeneetilised tegurid, optimaalse pikkusega poegimisvahemiku ja kinnisperioodi osatähtsus piimatoodangu suurendamisel ja karja taastootmise parandamisel. 38 teadustrükist. Lehmade piimatoodangu ja kinnisperioodi pikkuse seosest. // Aktuaalset Põllumajanduses 1974. Tallinn, 1975 Piimajõudlust mõjutavad geneetilised tegurid. // Aktuaalset Põllumajanduses 1976. Tallinn, 1976 Lehmade poegimisvahemiku ja kinnisperioodi kestus suurfarmides. // Põllumajanduse päevaprobleeme 1982. Tallinn, 1982 Suuretoodanguliste lehmade piimajõudlus eri laktatsioonidel ja karjas püsimine. // Põllumajanduse päevaprobleeme 1986. Tallinn, 1987. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut, 48 T. Kristal. Uusi teaduse kandidaate. // Sotsialistlik Põllumajandus (1975) 16, 762. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aarend-Mihkel Rõuk

Aarend-Mihkel Rõuk (14. märts 1943 Hageri vald, Harjumaa – 10. detsember 1997 Tallinn) oli eesti geograaf, geoarheoloog ja kirjastustöötaja. Lõpetas 1961. aastal Pärnu 1. Keskkooli ja 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli loodusgeograafina. Täiendas end Rootsis. Töötas 1969–1991 Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi arheoloogiasektoris, sealhulgas 1986–1990 geoarheoloogia ja muinastehnoloogia labori juhatajana. Aastatel 1991–1997 töötas Eesti Entsüklopeediakirjastuses, sealhulgas 1991–1994 loodusteaduste toimetuse juhatajana. Uuris arheoloogiliste muististe ümbruse loodusolusid, Eesti voorestike loodusgeograafiat ja kujunemist, taimkatte arengulugu ja nüüdisjärvede viirkihilisi setteid. Koguteose "Eesti loodus" (1995) toimetuskolleegiumi sekretär ja üks autoreid, kirjutas tõlgitud lasteentsüklopeediale Eesti osa. Umbes 20 teaduspublikatsiooni. Voorte ja voorelaadsete pinnavormide vaheldusrikkus Saadjärve voorestikus. // Eesti Geograafia Seltsi aastaraamat 1973. Tallinn 1974 Drumlins and drumlin-like landforms in the North-East Baltic. // Estonia, Regional Studies. 1976 Некоторые вопросы сооружения и морфологии курганов юго-восточной Эстонии. // TA Toim. Ühiskonnateadused 28 (1979) 3 Lõhavere linnamäe ja selle lähiümbruse kujunemisest paleogeograafia ja arheoloogia andmeil (kaasautor Evald Tõnisson). // TA toim. Ühiskonnateadused 33 (1984) 4 On the effect of human economic activities on Estonian leke ecosystems (kaasautor Anto Raukas). // Paleohydrology of the temperate zone. 2. Tallinn 1987 Inimtegevuse kajastumisest Vooremaa soo- ja järvesetetes (kaasautor R. Pirrus). // Loodusteaduslikke meetodeid Eesti arheoloogias. Tallinn 1988 Связь древнего расселения с развитием Балтийского моря (kaasautor I. Vuorela). // Геология Финского залива. Tallinn 1991 Looduslikud olud hilisjääajast tänapäevani. // Eesti talurahva ajalugu I. Tallinn 1992 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Eesti entsüklopeedia, 14. köide, lk 442 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Rein Rõõm

Rein Rõõm (sündinud 17. oktoobril 1945 Tarvastu vallas Viljandimaal) on Eesti füüsik. Rein Rõõm on tööliste poeg. Lõpetas 1964 Mustla Keskkooli ja 1972 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna. Füüsika-matemaatikakandidaat (1980, Eesti NSV TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituut (AAI)), väitekiri "Перенос излучения в атмосферах планет при вытянутой индикатрисе рассеяния". Täiendas end 1994 ja 1998–1999 Readingi Ülikoolis Inglismaal, 1995 Lissaboni Ülikoolis Portugalis, 1996 Müncheni Ülikoolis Saksamaal. Oli 1972–1973 AAI insener, 1973–1983 nooremteadur, 1983–1989 vanemteadur, 1989–1995 AAI teadusdirektor, 1995–2002 TO atmosfäärifüüsika osakonna juhataja, 1995–2001 TÜ külalisprofessor (dünaamiline meteoroloogia), 2002– TÜ meteoroloogia professor, keskkonnafüüsika instituudi juhataja. Uurimisvaldkonnad: kiirguslevi atmosfääris, atmosfääri kaugseire füüsikalised meetodid, atmosfääridünaamika alused, atmosfääriliikumiste modelleerimine ning numbriline ilmaennustus. Arendanud atmosfääri kiirguslevi numbrilisi meetodeid; osalenud Maa atmosfääri optiliste omaduste uurimisel teleraadiomeetriga FAZA kosmosejaamast Mir saadud mõõtmisandmetest; loonud mittehüdrostaatiliste atmosfääridünaamika võrrandite rõhukoordinaatesituse ning saadud tulemusi rakendanud numbrilises ilmaennustuses. Numbrilise atmosfääridünaamika koolkonna rajaja Eestis. Osalenud rahvusvahelises ilmaennustusprojektis HIRLAM. 2010 Tartu Ülikooli medal 2015 Tartu Ülikooli aumärk Üle 100 teadustrükise. Peculiarities of light absorption and scattering on two-layer Mie particles with absorbing nucleus. // Proc. Sov. Acad. Sci., Atm. Ocean Phys. 10 (1974) 4 Albedo and transparency of optically homogeneous cloud layers. // Radiation in Cloudy Atmospheres. Holland, 1983 General form of the equations of atmospheric dynamics in isobaric coordinates. Izvestia, Atmosperic and Oceanic Phys. 26, (1990) 1 Responses of different nonhydrostatic, pressure-coordinate models to orographic forcing (kaasautor). // J. Atm. Sci. 56, (1999) 15 Least action principle for general, nonhydrostatic, compressible, acoustically non-filtered pressure-coordinate model. // Quart. J. Royal Meteorol. Society 125 (1999) 557 Nonhydrostatic generalization of pressure-coordinate based hydrostatic model with implementation in HIRLAM: Validation of adiabatic core (kaasautor). // Tellus A, 55 (2003) 3 Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. EE 14. Lk 442 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1290 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Toomas Rõõm

Toomas Rõõm (sündinud 7. novembril 1961 Tallinnas) on eesti füüsik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2022). Tema teadustöö keskendub teraherts-spektroskoopia arendamisele ning erinevate füüsikanähtuste uurimisele. Lõpetas 1979 Tallinna 2. Keskkooli ja 1984 Tartu Riikliku Ülikooli tahke keha füüsika erialal; Ph.D. (1993, Tartu Ülikool), väitekiri "Paramagnetic H2- and F+ centers in crystals: spectra, relaxation and recombination luminescense". Täiendas end 1994–1996 USA-s Californias Berkeley Ülikoolis, 1996–1997 Kanadas Ontarios McMasteri Ülikoolis ja 2001 Saksamaal Stuttgardi Ülikoolis ja Max Plancki Instituudis. Oli 1984–1996 Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi (KBFI) teadur, aastast 1996 vanemteadur.Alates 2012 on ta KBFI juhtivteadur. Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks füüsika alal valiti ta 2022. aastal. Kandideeris koos Heikki Junnineni ja Kaupo Kukliga. Ta kuulub akadeemias astronoomia ja füüsika osakonda. On Eesti TA energeetikakomisjoni liige. Ta oli perioodil 2019–2021 Eesti Teaduste Akadeemia uurija-professor. Uurimisvaldkond: madalamõõduliste ja tugevalt korreleeritud elektron- ja spinnsüsteemide infrapunane ja terahertsspektroskoopia tugevates magnetväljades. Ta on kolme patentse leiutise kaasautor. Üle 60 teadustrükise. Mechanism of nuclear spin-lattice relaxation at very low temperatures. // Phys. Rev. B 40 (1989) Enhancement of solution NMR and MRI with laser-polarized xenon (kaasautor). // Science 271 (1996) New far infrared vibrational mode in Cu1-xMxGe1-ySiyO3 (M=Zn,Cd,Ni) (kaasautor). // Phys. Rev. B 59 (1999) Suppression of the Charge-Density-Wave state in Sr14Cu24O41 by Calcium Doping (kaasautor). // Phys. Rev. Lett. 90 (2003) Low energy excitations and dynamic Dzyaloshinskii-Moriya interaction in a'-NaV2O5 studied by far infrared spectroscopy (kaasautor). // Phys. Rev. B 69 (2004) Far-infrared spectroscopy of spin excitations and Dzyaloshinskii-Moriya interactions in a Shastry-Sutherland compound SrCu2(BO3)2 (kaasautor). // Phys. Rev. B 70 (2004) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Teaduste Akadeemia sai juurde kolm uut akadeemikut" Eesti Teaduste Akadeemia, 7. detsember 2022 "Kolmele akadeemikukohale kandideerib kaheksa teadlast" Sirp, 14. oktoober 2022 Nõukogud ja komisjonid Eesti TA kodulehel Uurija-professorid Eesti Teaduste Akadeemia Toomas Rõõm Eesti Teadusinfosüsteem Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri). Leht 155 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1290-1291 Toomas Rõõm Eesti Teadusinfosüsteem Toomas Rõõm Eesti Teaduste Akadeemia koduleht Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Oolu Rõõs

Oolu Rõõs (25. november 1933 Väätsa vald, Türi kihelkond, Järvamaa – 14. oktoober 2014) oli eesti mullamikrobioloog. Oolu Rõõs oli talupidaja poeg. Lõpetas 1952 Türi 1. Keskkooli ja 1957 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina; 1960–63 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi (EBI) aspirant; bioloogiakandidaat (1966, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Mõningate mullas vabalt elunevate õhulämmastikusidujate bakterite ökoloogilis-geograafilisest levikust Eesti NSV muldades". Töötas 1957–60 Põllumajandusministeeriumi Maakorralduse Valitsuses. Oli 1963–69 EBI nooremteadur, 1969–70 vanemteadur, 1970–90 mikrobioloogia sektori juhataja, 1990–92 mikrobioloogia osakonna juhataja, 1992–95 juhtivteadur ja taimefüsioloogia osakonna mullaökoloogia labori juhataja, 1995 EPMÜ maaviljeluse ja taimesaaduste tehnoloogia instituudi vanemteadur. Uurimisvaldkond: mullabakterite ökoloogilis-geograafiline levik, orgaaniliste ja mineraalväetiste mõju mullabakterite, -seente ja -vetikate arvukusele, mulla ensümaatilisele aktiivsusele ja lämmastikuühendite muundumisprotsessidele mullas, mullabakterite, -seente ja -vetikate sesoonne dünaamika ja seda põhjustavad tegurid, erinevate kompostide mõju mullaelustikule. 1975–91 mulla biodünaamika-alaste uuringute koordinaator NSVL-s ja 1963–81 Eesti Mikrobioloogia Seltsi juhataja, aseesimees ja 1981–91 esimees. Üle 20 teadustrükise. Mullas vabalt elunevate õhulämmastikuseondajate bakterite levikust Eesti kamar-leetmuldades. // Teaduste Akadeemia Toim. Biol 12 (1963) 3 Основные направления современных исследований по почвенной биодинамике. // Микробиологические основы повышения плодородия почвы. Tallinn 1978 Микробиологические процессы в почве при орошении жидкой фракцией свиного навоза. // TА Toim. Biol 38 (1989) 4 Influence of composts of semicoke, oil, shale, peat and liquid manure on soil biota (kaasautor T. Pungas). // Trans. Est. Academic Agricultural Society I (1996) Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 EE 14. Lk 442 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituut 40, 17, 92-93 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Haud Tallinna Liiva kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kaljo Rägo

Kaljo Rägo (26. november 1921 Tartu – 15. märts 1985 Tartu) oli eesti arstiteadlane, terapeut ja kardioloog. Kaljo Rägo oli Gerhard ja Natalie Rägo poeg, Lembit Rägo isa. Lõpetas 1941 Tartu 1. Keskkooli ja 1949 TÜ arstiteaduskonna. Oli 1949–52 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi (EKMI) aspirant, 1952–53 Tartus Vabariikliku Struumatõrje Dispanseri osakonnajuhataja, 1953–55 laborijuhataja, 1955–67 TÜ sisehaiguste propedeutika kateedri assistent, 1967–71 EKMI kardioloogiasektori juhataja, 1971–85 Tartu Kliinilise Haigla kardioloog. Organiseeris 1958 Tartu Vabariiklikus Kliinilises Haiglas kardioloogiakabineti. Konstrueerinud rea originaalseid diagnoosimisaparaate, sh arendanud välja sternokostaalse vibrokardiograafia (1960–62). Uurimisvaldkond: kliiniline füsioloogia, funktsionaalne kardioloogiline diagnostika. Üle 25 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Об особенностях электрокардиограммы у больных зобом. // Проб. эндокринол. гормонотерап. 4 (1958) 3 Применение вибрографии к исследованию кардиокинетических явлении. // TÜ Toim 112 (1961) Südame mehhaanilise süstoli vältuse määramise diagnostilisest tähtsusest (kaasautor R. Ridala). // TÜ Toim 134 (1963) Vibrograafia rakendamine kardiokineetiliste nähtuste uurimisel. // TÜ Toim 141 (1963) Sternokostaalse vibrokardiogrammi muutustest mitraalsuistiku stenoosiga haigeil (kaasautor R. Ridala). // TÜ Toim 143 (1963). Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 407 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 122 Nõukogude Eesti Tervishoid (1982) 1, 61 In memoriam. Nõukogude Eesti Tervishoid (1985) 3, 223 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 977 Tartu Ülikooli Kliinikum 200. Trt, 2004, 134. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Toivo Räim

Toivo Räim (sündinud 4. oktoobril 1949 Tallinnas) on eesti molekulaarbioloog. Toivo Räim on töölise poeg. Lõpetas 1967 Tallinna 16. Keskkooli, 1972 TÜ füüsikaosakonna ja 1978 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis (EBI) aspirantuuri; bioloogiakandidaat (1990, TÜ), väitekiri "Избирательность взаимодействия и структурные характеристики некоторых комплексов низкомолекулярных соединений с ДНК". Oli 1979–98 EBI-s (nooremteadur, teadur, vanemteadur, teadussekretär). 1994–97 Eesti Teadusfondi peaspetsialist, 1999–2001 EV Haridusministeeriumi teaduse ja kõrghariduse osakonna nõunik, 2001–2002 poliitikaosakonna teadustalituse juhataja, aastast 2002 EV eriatašee teadusküsimustes Brüsselis asuvas Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu juures. Uurimisvaldkonnad: nukleiinhapete ja valkude interaktsiooni modelleerimine madalmolekulaarsete ühendite ja nukleiinhapete kompleksidel; teadus- ja arendustegevuse poliitika, bibliomeetria, teadus- ja arendustegevuse indikaatorid. 30 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Изучение спектров гиперхромизма комплексов ДНК с феносафранином и дистамицином А (kaasautor). // Молекулярная биол., 14 (1980) 1 Thermal denaturation of distamycin A-DNA complexes as followed by hyperchromic spectra (kaasautor). // Biophys. Chem. 11 (1980) 2 Migration of dye molecules in the course of thermal denaturation of phenosafranine-DNA complexes (kaasautor). // Study Biophys., 80 (1980) 3 Изучение комплекса поли-L-гистидина с ДНК методом гиперхромных спектров (kaasautor). // Молекулярная биол. 15 (1981) 6 Spectroscopic investigation on the interaction of the anthracycline antibiotic violamycin BI with desoxyribonucleic acid (kaasautor). // International J. Biochem. 15 (1983) 5 Исследование рентгеновской дифракции и линейного дихроизма инфракрасных спектров поглощения комплексов ДНК с виоламицином ВІ (kaasautor).// Молекулярная биол. 20 (1986) 5 Complementarity of infrared linear dichroism and x-ray diffraction analysis as demonstrated by the study of DNA-drug complex (kaasautor).// Biomed. Biochim. Acta, 48 (1989) 7. Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituut 40, 19. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Heikko Rämma

Heikko Rämma (sündinud 30. märtsil 1953 Paides) on eesti bioloog. Lõpetas 1971. aastal Rakvere 1. Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloog-ihtüoloogina. Aastatel 1981–1985 töötas ta Põlva kolhoosi kalakasvatajana. 1985–1991 töötas Eesti NSV TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudi biofüüsikalaboris, 1992– Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudis Agu Laiski töörühmas töötas välja taimede fotosünteesi uurimisaparatuuri. Neli teadustrükist. Technical note: A computer-operated routine of gas exchange and optical measurements to diagnose photosynthetic apparatus in leaves (kaasautor). // Plant, Cell Environ. 25 (2002) Ozone-induced transient stomatal closure is absent in Arabidopsis mutants abi1, abi2 and rcd3 (kaasautor). // The 5. NorFA workshop Arabidopsis as a tool in molecular breeding. 13.–15. of October 2005. Denmark (2005) Photosystem II cycle and alternative electron flow in leaves (kaasautor). // Plant Cell Physiol. 47 (2006) 7. Heikko Rämma on teenistuja poeg ja Bellis Kullmani abikaasa. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ahto Räni

Ahto Räni (aastani 1937 Seberg, 11. september 1930 Narva – 31. mai 2020 Audru) oli eesti tehnikateadlane. Ahto Räni oli sõjaväelase poeg. Lõpetas 1949. aastal Paide Keskkooli ja 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mäeinsenerina; tehnikakandidaat (1969, TPI), väitekiri "Исследование свойств водных суспензий гидроокиси кальция и кинетики образования известково-кремнеземистого монолита автоклавного твердения на их основе"; tehnikadoktor (1985, Kiievi Polütehniline Instituut), väitekiri "Полимер-минеральные структурированные дисперсные системы на основе промышленных отходов". Oli 1954–1957 Põlevkivi- ja Keemiatööstuse Ministeeriumi Projekteerimise ja Teadusliku Uurimise Instituudi vaneminsener, 1957–1961 Eesti NSV Rahvamajandusnõukogu tehnikaosakonna vaneminsener, 1961–1991 Silikaatbetooni Instituudis sektori-, labori- ja osakonnajuhataja, aastast 1992 AS EDK peateadur. Uurimisvaldkond: erisuguste liivade, lupjade ja lubjakivi sobivus autoklaavse silikaatbetooni ja silikaattellise toormena, polümeer-mineraalsed struktureeruvad disperssed süsteemid, reomeetria, lubja hüdratiseerumisprotsess, lubjakivi kui tehnoloogiline toore. Umbes 110 teadustrükist, üle 50 autoritunnistuse. Der Einfluss der Kalkart auf die Bildungskinetik von Monoliten aus Kalksandbindemitteln bei der hydrothermalen Behandlung. // II Int. Symp. für dampfdehärtete kaltziumsilikat. Baustoffe. / Paper 67. Hannover 1969 Über den Mechanismus der Kalkhydratation (kaasautor). // Silikattechnik 10 (1977) О применении принципа наследственности при описании изменения вертикального осевого усилия конического индентора в структурированной дисперсной среде. // TÜ Toimetised 564 (1981) Об определении упруго-пластично-вязких констант структированных дисперсных систем при помощи конического индентора. // Коллоидный ж. (1982) 1 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Hele-Mai Räni

Hele-Mai Räni (aastani 1995 Hele-Mai Must, 20. mai 1931 Tallinn – 17. mai 2017) oli eesti tehnikateadlane. Hele-Mai Räni oli ehitusmeistri ja pangaametniku tütar. Lõpetas 1950 Tallinna 10. Keskkooli ja 1955 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna; tehnikakandidaat (1972, Riia Polütehniline Instituut), väitekiri "Исследование морозостойкости и усадки газосиликата объемной массой 500/600 кг/м3". Oli 1962–1974 Silikaatbetooni Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur, 1974–1988 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur. Uurinud gaasbetooni omadusi, osalenud gaasbetooni kasutamisea pikendamist tagavate tehnoloogiliste parameetrite väljatöötamises, uurinud ja katsetanud ehituskonstruktsioone. 15 teadustrükist. "Влияние некоторых технологических факторов на усадочные деформации газосиликата". Kaasautor U. Kreis. // Сб. тр. НИПИ силикатбетон 3 (1968) "Влияние некоторых технологических факторов на структуру и морозостойкость газосиликата объемной массой 500–600 кг/м3". Kaasautor U. Kreis. // Сб. тр. НИПИ силикатбетон 6 (1971) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide О деятельности НИПИС, 96, 138 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1299 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Arvi Ränk

Arvi Ränk (26. mai 1960 Kuressaare külanõukogu, Saaremaa – 20. detsember 1994 Tallinn) oli Eesti ajaloolane ja etnoloog. Arvi Ränk oli ehitusinseneri ja pangatöötaja poeg. Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 32. Keskkooli ja 1985. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna. Aastatel 1979–1992 oli Ränk mitmes Tallinna keskkoolis ajalooõpetaja, aastatel 1992–1993 Tallinna Põhjarajooni haridusosakonna juhataja ja 1994. aastal Tallinna Kõrgema Tehnikakooli ühiskonnateaduste kateedri ajaloo ja politoloogia õppejõud. Ta uuris Eesti hariduslugu ja etnoloogia küsimusi ja koostas esimese Eesti etnograafiaalase sõnaraamatu. Ränk hukkus autoõnnetuses. Esivanemate elupaigad. // Horisont (1993) 8 Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn 1995 Arvi Ränga vanalell oli Gustav Ränk. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1299 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.