laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ottilie-Olga Kõiva

Ottilie-Olga (Olli) Kõiva (aastani 1958 Ottilie-Olga Niinemägi; 6. veebruar 1932 Anna vald, Järvamaa – 9. november 2023 Tallinn) oli eesti teadlane, rahvus- ja rahvakultuuri talletaja ja tutvustaja, laulu-uurija, folklorist. 1954 – lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna eesti filoloogina. 1954–1961 ja 1963–1966 teadur Eesti Kirjandusmuuseumi rahvaluuleosakonnas. 1963 – kaitses filoloogiakandidaadi väitekirja "Regivärsilise rahvalaulu traditsioon Kihnu saarel". 1966–1977 Kirjandusmuuseumi rahvaluuleosakonna juhataja. 1984–1987 Kirjandusmuuseumi heliarhiivi juhataja. 1990–1993 Kirjandusmuuseumi vanemteadur. Erialaseid kirjutisi on Olli Kõiva avaldanud alates 1957. aastast. Peamiseks uurimisalaks on regivärsilised rahvalaulud, laulikud ja laulutraditsiooni lokaalne omapära. Tema koostatud ülevaateid eesti regilaulutraditsioonist, rahvaluule arhiivist ja rahvaluule kogumise ajaloost on ilmunud ka vene, inglise, saksa ja soome keeles. Ta osaleb "Vana Kandle" koostamises. 1970 – heliplaatide teaduslik valimik "Eesti rahvalaule ja pillilugusid", koostatud koos Herbert Tampere ja Erna Tamperega 1985 – Vana Kannel V. Mustjala regilaulud. Viis lõpule ja toimetas, koostajad Herbert ja Erna Tampere, kaasautor Ingrid Rüütel 1997 – Vana Kannel VII:1. Kihnu regilaulud, kaasautor Ingrid Rüütel 2003 – Vana Kannel VII:2. Kihnu regilaulud, kaasautor Ingrid Rüütel 2012 – Vana Kannel X. Paide ja Anna regilaulud, kaasautor Janika Oras 2014 – Aeg ärgata. Kakskümmend kaheksa eesti rahvalaulu, kirja pannud Friedrich Reinhold Kreutzwald Järvamaalt Viisu külast 1828. aastal. Time to wake: twenty-eight Estonian folk songs written down by Friedrich Reinhold Kreutzwald in 1828 in Viisu village, Järva county 2021 – Vana Kannel XIV. Peetri regilaulud, kaasautor Janika Oras 1961 – "Sõnakera" 1971 – "Sinisirje linnukene" TA Emakeele Selts Akadeemiline Rahvaluule Selts Soome Kalevalaseura välisliige Soome Kirjanduse Selts kirjavahetajaliige 1999 – Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind 2014 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi eristipendium 2014 – Järvamaa teenetemärk 2021 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali elutööpreemia viljaka töö eest folkloristina, rahvus- ja rahvakultuuri tutvustajana ja talletajana Oli abielus ehitusinseneri ja karikaturisti Harri Kõivaga (1932–2003). Tütar Meeli Kõiva on kunstnik, tütar Katre Kõiva on laulja. Eduard Laugaste, Eesti rahvaluuleteaduse ajalugu II (1980), lk 402; Keel ja Kirjandus 1982, 2 (K. Salve); Keel ja Kirjandus 2002, 2. Rahvuskultuuri Fondi eristipendiumid pälvisid Fred Jüssi, Olli Kõiva, Arvo Valton ja Enn Vetemaa ERR, 14.12.2014 Kristi Salve "Folklore": "Olli Kõiva 75" Olli Kõivat usutlemas Regilaul annab meile tagasi meie põlvnemisloo Ottilie-Olga Kõiva 6.II 1932 – 9. XI 2023
Marco Albarello

Marco Albarello (sündinud 31. mail 1960 Aostas) on endine Itaalia murdmaasuusataja. Võrreldes teiste samal ajal võistelnud itaallastega, näiteks Maurilio De Zolti ja Silvio Fauneriga, oli Abarello tugevam külg just klassikastiil. Tema esimene suurvõistluste individuaalne saavutus oli see, et ta tuli 1987. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis mõnevõrra ootamatult 15 km klassikastiilis maailmameistriks. 1992. aasta olümpiamängudel Albertville'is sai ta kaks hõbemedalit, olles teine 10 km klassikas ja 4x10 km teatesõidus. Teatevõistluse hõbemedali sai ta ka 1993. aasta MM-il Falunis. Mõlemal korral sai kuldmedali Norra. 1994. aasta olümpiamängudel Lillehammeris teatevõistluse olukord muutus ja Itaalia võttis norralastelt kulla nende koduradadel. Samal olümpiamängudel sai Albarello 10 km pronksmedali. Veel võitis ta Itaalia koondisega 4x10 km teatevõistluses 1995. aasta MM-il Thunder Bays pronksmedali ja 1988. aasta OM-il Naganos hõbemedali. 1992 Albertville hõbemedal 10 km klassikalises stiilis hõbemedal 4x10 km teatesõidus 1994 Lillehammeris olümpiavõitja 4x10 km teatesõidus pronksmedal 10 km klassikalises stiilis 1998 Naganos hõbemedal 4x10 km teatesõidus 1985 Seefeldis hõbemedal 4x10 km teatesõidus 1987 Oberstdorfis maailmameister 15 km klassikalises stiilis 1993 Falunis hõbemedal 4x10 km teatesõidus 1995 Thunder Bays pronksmedal 4x10 km teatesõidus Marco Albarello FIS-i kodulehel (inglise)
Hubble'i seadus

Hubble'i seadus ehk punanihke seadus on astronoomias täheldatav seos, mille kohaselt vaadeldavate galaktikate punanihke suurus on võrdeline nende kaugusega vaatlejast. Kui Edwin Hubble hakkas süstematiseerima galaktikaid, avastas ta, et galaktikad liiguvad teineteisest eemale kiirusega, mis on võrdeline nende kaugusega. Mida kaugemal galaktikad paiknevad, seda kiiremini kihutavad need eemale. 1929. aastal jõudis ta Hubble'i seaduse ehk punanihke seaduse sõnastamiseni. See kujutab endast empiirilist seadust, mille järgi galaktikate eemaldumiskiirus v on võrdeline nende kaugusega r: v=Hr, kus H on Hubble'i konstant. Jäädvustades tähevalguse värvilist kujutist, saavad astronoomid teada, kui kiiresti täht liigub. Kui täht liigub vaatlejast eemale, siis on tähelt lähtuvad valguslained väljaveninud. See põhjustab kujutise nihkumist spektri punase otsa poole. Selle niinimetatud punanihke suuruse järgi saab kindlaks teha tähe liikumise kiiruse. Hubble'i seadust peetakse Universumi paisumise esimeseks vaatluslikuks aluseks ja tänapäeval on see üks tähtsamaid tõendeid suure paugu teooriale. Astronoomiliste objektide liikumine, mis on tingitud üksnes selle paisumise tõttu, on tuntud kui Hubble'i voolamine. Hubble'i seadus
Onomasioloogia

Onomasioloogia on keeleteaduses asjade nimetuste uurimine. Onomasioloogilise lähenemise puhul võetakse aluseks mõiste (idee, objekt, tegevus jne) ning vaadatakse, kuidas seda keeleliselt väljendatakse. Onomasioloogia nimetuse võttis kasutusele Adolf Zauner oma 1902. aasta doktoritöös, milles ta uuris kehaosade nimetusi romaani keeltes. Onomasioloogia vastandub semasioloogiale – sõnade tähenduse uurimisele. Kitsamas mõttes isiku- ja kohanimede uurimist nimetatakse onomastikaks. Semasioloogia Zauner, Adolf. Die romanischen Bezeichnungen der Körperteile. Romanische Forschungen, 1903, 14: 339–530. (See on avaldatud versioon A. Zauneri 1902. aasta doktoritööst "Die romanischen Namen der Körperteile. Eine onomasiologische Studie".)
Raimondo Laikre

Raimondo Laikre (sündinud 4. märtsil 1983) on Eesti laulja. Ta oli 2007. aastal telesaate "Eesti otsib superstaari" esimese hooaja üks finaliste. 2007. aasta suvel tegid Raimondo Laikre ja Anna-Liisa Supp kontserditurnee "10 kontserti Eestimaa kirikutes".[viide?] 2007. aastal oli Raimondo Laikre üks soliste WAF koori "Valge gospli" kontsertidel.[viide?] Tema ja Marvi Vallaste esitatud laul "Tallinn" (autor Piret Laikre) võitis 2009. aastal loomingukonkursi "Tallinna laul". Raimondo Laikre on üles astunud ka "Eestimaa uhkuse" galal.[viide?] Raimondo Laikre on usklik. Usulistest tõekspidamistest lähtudes esines ta 2014. aasta 5. oktoobril SA Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks korraldatud üritusel "Meeleavaldus perekonna ja demokraatia kaitseks", et protesteerida kooseluseaduse vastu. 2008 – "Suveaeg" 2012 – "Jõuluaeg on see" 2013 – "Ma teen kõik" 2007. aasta novembris sündis Raimondo Laikre poeg Ramón. "Eesti otsib superstaari" (esimene hooaeg) "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk 428 Piret Laikre. "Tallinn" (võidulaul) - Raimondo Laikre, Marvi Vallaste. Youtube, 08.03.2010. "Superstaari-Raimondo - pätipoisist musterisaks". SLÕL Online, 15.02.2008. Aasta kõige teravam meeleavaldus: Toompeal protestiti kooseluseaduse vastu! Delfi 05.10.2014. "Jõuluaeg on see" Youtube'is "Ma teen kõik" Youtube'is
Marjo Matikainen-Kallström

Marjo Tuulevi Matikainen-Kallström (sündinud 3. veebruaril 1965 praeguse Lohja linna territooriumil) on endine Soome murdmaasuusataja, kolmekordne maailmameister. Ta on Soome parlamendi liige (Rahvuslik Koonderakond) ja oli 2006. aastani erakonna aseesimees. 1992. aastal lõpetas ta Helsingi Tehnikaülikooli ja on diplomeeritud insener. Ta on töötanud firmades Imatra Steel, Neste Oy, IVO ja Posiva. Matikainen-Kallström on abielus Arne Matias Kallströmiga ja neil on kolm last. Matikainen võitis 1988. aasta olümpiamängudel Calgarys 5 km klassikas kuldmedali. Samadel mängudel sai ta pronksmedali nii 10 km klassikas kui ka 4x5 km teatesõidus. Ta sai ka neli aastat varem 1984. aasta olümpiamängudel Sarajevos teatesõidus pronksi. Ta on tulnud kolmekordseks maailmameistriks (1987 ja 1989), saanud MM-ilt veel kaks hõbe- ja kaks pronksmedalit. Maailma karikasarja üldkarika võitis ta kolmel aastal: 1986, 1987 ja 1988. Aastatel 1986, 1987 ja 1989 valiti ta Soome aasta parimaks sportlaseks ja 1988 aasta parimaks naissportlaseks. Koonderakonna aseesimees 6. juuni 2004 – 11. juuni 2006 Koonderakonna saadik parlamendis 2003– Euroopa parlamendi liige 1996–2004 Soome Olümpiakomitee aseesimees 2000– 1984 Sarajevos pronksmedal 4x5 km teatesõidus 1988 Calgarys olümpiavõitja 5 km klassikalises stiilis pronksmedal 10 km klassikalises stiilis pronksmedal 4x5 km teatesõidus 1987 Oberstdorfis maailmameister 5 km klassikalises stiilis hõbemedal 10 km klassikalises stiilis 1989 Lahtis maailmameister 15 km klassikalises stiilis maailmameister 4x5 km teatesõidus hõbemedal 10 km vabastiilis pronksmedal 10 km klassikalises stiilis pronksmedal 30 km vabastiilis 1. koht: 1986, 1987, 1988 Marjo Matikainen-Kallströmi koduleht Marjo Matikainen-Kallströmi kui parlamendiliikme tutvustus Marjo Matikainen-Kallström FIS-i kodulehel (inglise)
Ikonos

Ikonos on esimene suure ruumilise lahutusega kujutisi edastav kaugseire kommertssatelliit. Esimene katse Ikonost orbiidile viia ebaõnnestus. Orbiidile jõudis 24. septembril 1999 startinud tehiskaaslane ning 1. jaanuaril 2000 hakati müüma 0,8-meetrise lahutusega pankromaatseid ja 4-meetrise lahutusega multispektraalseid kujutisi neljas spektraalkanalis: sinine, roheline, punane ja lähiinfrapuna. Ikonos on päikesesünkroonsel polaarorbiidil 680 km kõrgusel. Ikonose mõlema skanneri skaneerimisulatus on 11 km. Ikonose mõõtmisintervall on 3–5 päeva orbiidist kõrvale vaadates, 144 päeva vertikaalse vaatesuuna jaoks. Ikonos DigitalGlobe'i veebilehel Satellite Imaging Corporationi pildigalerii
Narva Kunstigalerii

Narva Muuseumi kunstigalerii (harvemini Narva Kunstimuuseum) on Narva Muuseumi kunstiekspositsioon, mis avati 21. aprillil 1991. Kunstigalerii asub Narvas endises magasiaidas (Vestervalli 21), mis on üks vähestest Teises maailmasõjas säilinud Narva vanalinna hoonetest. See on 18. sajandi viimase veerandi alguses ehitatud aidahoone, mis ehitati ümber polgu kasarmuks. Teise maailmasõja ajal hoone hävis. Hiljem see taastati ning maja kasutati Baltijetsi tehase õppehoonena. Hoone jõuti põhjalikult renoveerida vahetult enne Nõukogude Liidu kokkuvarisemist. Magasiait Narva, Vestervalli 21
Semasioloogia

Semasioloogia on keeleteaduses sõnade tähenduste uurimine. Vastandub onomasioloogiale kui asjadele vastavate sõnade (nimetuste) uurimisele. onomasioloogia semantika
Kosmos (tehiskaaslased)

Kosmos on Venemaa satelliitide suur ja mitmekesine seeria. Nii on nimetatud luure-, meteoroloogilisi, side- jms satelliite. 1962. aastal startinud Kosmos-4 oli luuresatelliit Zenit-2. Zenit-8 viidi orbiidile 1994. aastal, nimeks Kosmos-2281. 9. detsembril 2007 startis vene militaarsatelliit Kosmos-2434. Septembris 1985 orbiidile viidud satelliidil Kosmos-1686 töötas Tõravere observatooriumi, Eesti TA Erikonstrueerimisbüroo ja Leningradi LOMO ühistööna valminud 8-kanaliline teleradiomeeter Faza, millega uuriti atmosfääri aerosoolisisaldust.
Tamara Tihhonova

Tamara Ivanovna Tihhonova-Volkova (vene keeles Тамара Ивановна Тихонова; sündis 13. juunil 1964 Kovaljovos, Udmurtia vabariigis) on endine Nõukogude Liidu ja Venemaa murdmaasuusataja Tihhonova osales ainult ühel korral olümpiamängudel. See juhtus 1988. aasta olümpiamängudel Calgarys, kus ta võitis kaks olümpiakulda ja ühe hõbemedali. Avadistantsil 5 km klassikalises stiilis kaotas ta võitjale Marjo Matikainenile vaid 1,3 sekundiga. Olümpiavõitjaks tuli ta 20 km ja 4x5 km teatesõidus. Maailmameistrivõistlustel võitis Tihhonova viis medali, millest kaks olid kuldsed: 1985. aasta MM-il Seefeldis ja 1991. aasta MM-il Val di Fiemmes 4x5 km teatesõidus. 1988 Calgarys olümpiavõitja 20 km vabastiilis olümpiavõitja 4x5 km teatesõidus hõbemedal 5 km klassikalises stiilis 1985 Seefeldis maailmameister 4x5 km teatesõidus 1989 Lahtis hõbemedal 4x5 km teatesõidus pronksmedal 10 km vabastiilis 1991 Val di Fiemmes maailmameister 4x5 km teatesõidus pronksmedal 10 km vabastiilis 3. koht: 1989 Tamara Tihhonova ROK-i kodulehel Tamara Tihhonova FIS-i kodulehel (inglise)
Pulsar

Pulsar (inglise sõnadest pulse – 'pulss' ja star – 'täht') on tugeva magnetväljaga kiiresti pöörlev neutrontäht, mis kiirgab oma magnetpoolustelt elektromagnetlaineid. Pulsarilt lähtuvat kiirgust saab jälgida ainult siis, kui emissioonikiir on suunatud Maa poole (sarnaselt sellega, kuidas tuletornist lähtuvat valgust saab näha ainult siis, kui valgus on suunatud vaatleja suunas). Neutrontähed on väga tihedad ja neil on lühikesed korrapärased pöörlemisperioodid. See loob väga täpse intervalli impulsside vahel, mis ulatub üksiku pulsari puhul millisekunditest sekunditeni. Pulsarid on üks ülikõrge energiaga kosmiliste kiirte allika kandidaate. Pulsarid on tänu perioodilisusele astronoomide jaoks kasulikud tööriistad. Gravitatsioonikiirguse olemasolu kaudseks kinnitamiseks kasutati pulsari vaatlusi kaksikneutrontähtede süsteemis. Esimesed eksoplaneedid avastati 1992. aastal pulsari, täpsemalt PSR B1257+12 ümber. 1983. aastal tuvastati teatud tüüpi pulsarid, mis tol ajal ületasid aatomkellade täpsuse aja mõõtmisel. "NASA's NICER Delivers Best-ever Pulsar Measurements, 1st Surface Map". NASA. Vaadatud 25. märtsil 2024. "What are pulsars?". Space.com. Vaadatud 25. märtsil 2024. "Pulsar termed most accurate 'clock' in sky". The New York Times. Vaadatud 25. märtsil 2024.
Katse (tõenäosusteooria)

Katseks ehk juhuslikuks katseks nimetatakse tõenäosusteoorias põhimõtteliselt piiramatult korratavat kindlaksmääratud protseduuriga toimingut, mille tulemus ei ole ette teada (on "juhuslik"), kuid kuulub etteantud võimalike tulemuste hulka. Eeldatakse ka, et katse lõputul kordamisel on etteantud tulemuse esinemise suhtelisel sagedusel mingi piirväärtus, mis on selle tulemuse tõenäosus, (statistiline stabiilsus ehk statistiline regulaarsus). Juhuslike katsete näidetena vaadeldakse kulli ja kirja viskamist ja täringuviset. Ka näiteks mõõtmisi vaadeldakse matemaatilises statistikas juhuslike katsetena. Rangelt võttes on tõenäosusteoorias tegemist reaalsete "katsete" mudelitega. Katse kordamisel räägitakse katseseeriast, mis koosneb üksikkatsetest. Katse võimalikke tulemusi vaadeldakse elementaarsündmustena. Sündmused defineeritakse elementaarsündmuste hulga alamhulkadena. Sündmus loetakse toimunuks, kui katse tulemus on selle alamhulga element. Alamhulk, mis langeb kokku elementaarsündmuste hulgaga, on kindel sündmus. Selle toimumine katsel on paratamatu. Tühi alamhulk on võimatu sündmus. Selle toimumine katsel on võimatu. Kõiki ülejäänud sündmusi (sündmusi, mis võivad katsel toimuda või mitte toimuda) võidakse nimetada juhuslikeks sündmusteks. Teise terminoloogia järgi nimetatakse juhuslikeks sündmusteks kõiki sündmusi. Katseseeria Ivar Tammeraid. Tõenäosusteooria ja matemaatiline statistika
Sündmus (matemaatika)

Sündmus (ka: juhuslik sündmus) on üks tõenäosusteooria põhimõiste, mida lihtkäsitluses enamasti ei defineerita. Formaalsemalt nimetatakse sündmuseks vaadeldava katse elementaarsündmuste hulga Ω alamhulka. Katse käigus saab jälgida, kas mõni sündmus toimub või mitte. Olenevalt sellest, millise sagedusega sündmust katses jälgitakse, omistatakse sündmusele teatud tõenäosus; kui see tõenäosus on p, siis öeldakse, et see sündmus toimub tõenäosusega p. Teises tõlgenduses nimetatakse sündmuseks väidet, mille tõeväärtus sõltub juhusest. Selline väide sisaldab tingimuste komplekti, mille abil määratakse sündmusele vastav elementaarsündmuste hulga alamhulk. Sündmuse käsitlemine väitena on seetõttu samaväärne sellega, kui sündmust käsitletakse teatud alamhulgana kõigist võimalikest sündmustest. Loe ka näidet. Kindel sündmus on sündmus, mis toimub alati; selle toimumise tõenäosus on 1. Kindlaks sündmuseks on näiteks elementaarsündmuste hulk. Võimatu sündmus on sündmus, mis ei toimu kunagi; selle toimumise tõenäosus on 0. Võimatuks sündmuseks on elementaarsündmuste hulga tühi alamhulk. Juhuslik sündmus on sündmus, mis pole ei kindel ega võimatu. Selliseks sündmuseks on mõni elementaarsündmuste hulga mittetühi pärisalamhulk. (Abstraktsemas käsitluses mõistetakse juhuslikku sündmust ja sündmust enamasti sünonüümidena, mis tähendab, et ka võimatud ja kindlad sündmused arvatakse juhuslike sekka.) Elementaarsündmus ehk lihtsündmus on elementaarsündmuste hulga Ω element. Liitsündmus on sündmus, mis sisaldab vähemalt kaht elementaarsündmust. Vastandsündmus on sündmus, mis toimub parajasti siis, kui vaadeldav sündmus ei toimu. Selliseks sündmuseks on vaadeldava sündmuse täiend elementaarsündmuste hulga Ω suhtes. Sõltumatud sündmused on sündmused, mille tõenäosuste korrutis võrdub nende korrutise tõenäosusega. Võrdvõimalikud sündmused on sündmused, mille toimumise tõenäosused on võrdsed. Kujutame ette kasti, mis on täidetud mustade ja valgete kuulidega. Katse võib sel juhul toimuda näiteks nii, et kastist võetakse pimesi üks kuul, kusjuures elementaarsündmuseks on mõne konkreetse kuuli võtmine. Juhuslikuks sündmuseks on nüüd näiteks valge kuuli võtmine, kusjuures selle sündmuse toimumine pole sugugi kindel, sest pihku võib jääda ka must kuul. Paneme tähele, et viimati kirjeldatud sündmus on määratud väitega "kastist võetakse valge kuul", kuid samaväärselt vastab sellele hulk – kõigi kastis olevate valgete kuulide hulk. Sellises katsekorralduses on kindlaks sündmuseks valge või musta kuuli võtmine, võimatu sündmus aga on näiteks punase kuuli võtmine, sest kastis pole ühtegi punast kuuli. Sündmus Tõenäosusteooria Ü. Kaasik, Matemaatikaleksikon (2002) Tammeraid, Ivar. Tõenäosusteooria ja matemaatiline statistika (2005)
Tilleorg

Tilleorg on Ahja jõe ülemjooksul olev org, mis asub Põlva maakonnas Põlva vallas. Org on 400–500 m laiune ning kuni 35 m sügavune. Oru veergude kaldenurgad on vahemikus 10–26°. Oru parem veerg on liigestamata ning järsem, vasak aga terrassidega ja laugem. Vasakul veerult siseneb orgu ka mitmeid lisaorge. Oru nime tuleb selles, et Ahja jõge nimetatakse ülemjooksul Tille jõeks või Tille ojaks. Tilleoru veerus asub linnamägi – Tilleoru Kantsimägi. Varbuse oja lisaorus asub Merioone liivakivipaljand ja allikas. Oru kaitseks on loodud Tilleoru maastikukaitseala. Orus asub Tilleoru matkarada. "Tilleoru matkarada". RMK Loodusegakoos veebileht. Vaadatud 22. september 2022. "Tilleorg on lilleorg" Eesti Loodus, 5/2004
Francis Obikwelu

Francis Obiorah Obikwelu (sündinud 22. novembril 1978 Nigeerias Onitshas) on endine Portugali kergejõustiklane (100 m ja 200 m jooksja) Tema perekond emigreerus Portugali Nigeeriast 1994. aastal. 26. oktoobrist 2001 võistles ta Portugali esindades. 100 m jooks 9.86 22. august 2004 Ateena 200 m jooks 19.84 25. august 1999 Sevilla 400 m jooks 46.79 21. juuli 1994 Lissabon 2004 2. koht 100 m jooksus 9,86 Ateena 1997 3. koht 200 m jooks 21,10 sisemaailmameistrivõistlustel (Pariis) 1997 2. koht 4 x 100 m teatejooksus 38,07 (Ateena) 1999 3. koht 200 m jooksus 20,11 Sevilla 1999 3. koht 4 x 100 m teatejooksys 37.91 Sevilla 1999 1. koht 100 m jooksus ja 2. koht 200 m jooksus 2002 Euroopa meister 100 m jooksus 10,06 2002 2. koht 200 m jooksus 20,21 2006 Euroopa meister 100 m jooksus 9,99 2006 Euroopa meister 200 m jooksus 20,01 2000 3. koht 100 m jooksus 10.00 (Rooma) 2001 1. koht 100 m jooksus 9.98 (Berliin) 2002 2. koht 100 m jooksus 10.01 Brüssel 2002 3. koht 200 m jooksus 20.22 (Brüssel ) 2004 1. koht 100 m jooksus 10.06 (Pariis Saint-Denis) 2004 1. koht 200 m jooksus 20.12 Pariis Saint-Denis 2004 3. koht 200 m jooksus 20.46 (Oslo) 2004 3. koht 200 m jooksus 20.36 (Zürich) 2001 3. koht 200 m jooksus 20.41 (Nice) 2001 3. koht 200 m jooksus 20.59 Ateena 2002 1. koht 100 m jooksus 10.09 (Lausanne) 2001 3. koht 200 m jooksus 20.52 (Melbourne) 2003 2. koht 200 m jooksus 20.59 (Madrid) 2004 1. koht 200 m jooksus 20.29 Madrid 2004 2. koht 100 m jooksus 10.02 Lausanne Francis Obikwelu oli tippsportlasena 195 cm pikk ja kaalus 74 kg.
Kuuskheinalised

Kuuskheinalised (Hippuridaceae) on iganenud taimesugukond, kuhu kuulus üks perekond – kuuskhein. APG II süsteemi järgi on see takson arvatud teeleheliste (Plantaginaceae) sugukonda.
Illimar Paul

Illimar Paul (sündinud 16. septembril 1945 Tallinnas) on eesti kunstnik. Ta lõpetas aastal 1964 Tallinna 22. Keskkooli, õppis Eesti Kunstiakadeemias (1966–1968) ning Leipzigi Kõrgemas Graafika- ja Raamatukunsti Koolis, mille lõpetas 1971 raamatukujunduse erialal. Töötanud õppejõuna Eesti Kunstiakadeemias (1972–1979 ja 1999–2001). Eesti Kunstnike Liidu liige (1970). Ta harrastab vabagraafikat (eriti siiditrükki), tegelenud eksliibrise, akvarelli, plakati ja raamatukujundusega. Osalenud enam kui 300 ühisnäitusel nii kodu- kui ka välismaal, isikunäitusi on toimunud 68. “Illimar Pauli 1970ndate hüperrealistlikus laadis serigraafiatehnikas linnavaated olid omal ajal ühed novaatorlikumad graafikateosed, seda nii tehnika kui ka kujutamisviisi poolest. Paul on oma loomingus kasutanud mitmeid tehnikaid – siiditrüki kõrval teisi graafikatehnikaid (linoollõige), aga ka akvarelli, värvilist pliiatsijoonistust, teinud kolmemõõtmelisi kollaaže jne. Illimar Paul NOBA kodulehel Varblane, Reet (09.09.2021). "Illimar Pauli "Kokkumäng"". Eesti Kunstnike Liidu koduleht.
Kõrvemaa

Kõrvemaa (ka Vahe-Eesti madalik, ka Kõrvemaa tasandik) on Eesti maastikurajoon. Kõrvemaa asub Harju lavamaa ja Pandivere kõrgustiku vahel ning selle pindala on 3130 km2. Maastikurajoon on kirde-edelasuunaline, külgneb Soome lahe rannikumadalikuga põhjas ja Navesti jõega edelas. Kõrvemaa soostumus on suur – 37,7%. Nagu nimigi ütleb, on ala metsasus suur ning elanike arv võrdlemisi väike. Kõrvemaa pinnamood on mitmekesine: seal leidub mandrijää tekitatud oosistikke, mõhnastikke jm. Kõrvemaal on umbes 120 järve ja mitu veehoidlat. Neist tähtsamad on Paunküla ja Soodla veehoidla. Kõrvemaal asuvad Põhja-Kõrvemaa ja Kõrvemaa maastikukaitseala ning osa Lahemaa rahvuspargist. Ivar Arold. Eesti maastikud. Tartu Ülikooli Kirjastus, 2005
Ivar Arold

Ivar Arold (4. juunil 1931 Tartu – 27. jaanuar 2024) oli eesti maastikugeograaf. Ta lõpetas 1953. aastal Tartu Õpetajate Instituudi ja 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. Geograafiakandidaat 1974. Täiendas end Leningradi ülikoolis, Vilniuse ülikoolis ja Läti Ülikoolis. Töötas Tartu koolides õpetajana ning 1967–1996 Tartu ülikoolis teaduri ja õppejõuna (aastast 1977 dotsent). Oli aastast 1997 Eesti Põllumajandusülikooli lepinguline õppejõud. Ta uuris Eesti geomorfoloogiat ja maastikke, sealhulgas Eesti looderannikut, Haanja kõrgustikku ja Vooremaa maastikku. Koostas erialaseid õppematerjale, maastikukaartide koostamise metoodikaid ja Eesti tüpoloogilise pinnaehitusliku maastikukaardi (1:100 000, 1998). Ta kirjutas teose "Eesti maastikud" (2005), mis on kõige põhjalikum ülevaade Eesti maastikest ja maastikurajoonidest. 1996–1997 Tartu Ülikooli medal 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk 2011 Tartu Ülikooli aumärk 2014 Eesti looduskaitsemärk "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022.