laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Harju Maakonnaraamatukogu

Harju Maakonnaraamatukogu on Harju maakonnas Keila linnas aadressil Ehitajate tee 1 asuv maakonnaraamatukogu, mida haldab Keila linnavalitsus. Raamatukogu teeninduspiirkond on Keila linn ning põhiteenused on teavikute kohapeal kasutamine, kojulaenutus ja avalikule teabele üldkasutatava andmesidevõrgu kaudu juurdepääsu võimaldamine. Raamatukogul on kaks osakonda: teenindusosakond ja kogude arendamise osakond. Raamatukogus on hoiul tõlkija ja esseisti Enn Soosaare (1937–2010) isiklik raamatukogu ja  osa välis-eesti kirjaniku Arvo Mägi (1931–2004) isiklikust raamatukogust. Kokku oli Harju Maakonnaraamatukogus 2019. aasta lõpu seisuga 100 219 teavikut. Harju Maakonnaraamatukogu täidab täiendavalt raamatukoguteeninduse maakondliku koordineerimise ülesandeid, millest peamisteks on erialane nõustamine, täiendkoolituse korraldamine ja kogude komplekteerimine. Raamatukogu annab kord kvartalis välja infolehte. Jakob Maaberg asutas 1883. aastal Keilasse esimese laenuraamatukogu, mis tegutses üheksa aastat. Eesti, Liivimaa ja Peterburi raamatukogude nimekirjades aastatest 1909–1911 ja 1913 märgitakse ära 1903. aastal asutatud raamatukogu Keila mõisas. Praegune raamatukogu peab oma eelkäijaks siiski Keila Rahvahariduse Seltsi raamatukogu, mis avati lugejatele 2. veebruaril 1919. Kui Keila sai 1938. aastal linnaõigused, otsustas selts raamatukogu üle anda linnale. 1941. aastal oli raamatukogus 3500 köidet. Sõja aastatel jäi raamatukogu üsnagi laokile, palju raamatuid kanti laiali. 1945. aastal kandis raamatukogu nimetust Keila Valla ja Linna Keskraamatukogu ja fondis 2547 raamatut. 1. oktoobril 1951 loodi Keilas lasteraamatukogu. 1957. aastal koliti uude vastvalminud kultuurimajja. 1919 Keila Rahvahariduse Seltsi Raamatukogu 1939 Keila Linnaraamatukogu 1945 Keila Valla- ja Linnaraamatukogu 1951 Keila Rajooni Raamatukogu 1962 Keila Linnaraamatukogu 1972 Harju Rajooniraamatukogu 1975 Harju Rajooni Keskraamatukogu 1990 Harju Maakonnaraamatukogu Põhimäärus (vaadatud 19.12.2016) Infolehed "Keila raamatukogu loomine". Tallinna Teataja nr 92, 26. aprill 1920 "Raamatukogu on raamatute kodu". Maaleht, 25. oktoober 2013 "77 aastat raamatukogu lugejana". Palametsa pajatused. Keila Leht nr 19, 15. mai 2015 "Sada aastat Keila raamatukogu". Keila Leht nr 5, 1. veebruar 2019 "3 küsimust". Harju Elu nr 5, 1. veebruar 2019 Raamatukogu koduleht Raamatukogu lasteteeninduse koduleht Veebipõhine raamatukogusüsteem Urram
Kuuste Raamatukogu

Kuuste raamatukogu on Tartu maakonnas Vana-Kuustes Vana-Kuuste mõisa härrastemajas asuv raamatukogu. Raamatukogu viidi mõisahoonesse 2001. aastal. Kuuste raamatukogu sünniajaks võib lugeda 1926. aastat, mil Vana-Kuuste vallavalitsus otsustas asutada Sipe algkooli juurde täiskasvanutele ja õpilastele avaliku raamatukogu. Raamatukogu komplekteerimine ja laenutamine tehti ülesandeks koolijuhataja Eduard Prügile. Raamatute arv kogus oli 54, sellest ilukirjandust 45. Raamatud olid liigitatud, kasutati inventarivihikut ja kaardikataloogi. Lugejaid oli 34, neist 14 õpilast. 1940. aastaks oli fondis juba 703 raamatut, neist ilukirjandust 433. Kõik raamatud olid eestikeelsed. Raamatukogu oli avatud kaks tundi nädalas, korraga laenutati kuni neli köidet 30 päevaks. Raamatukogu mahtus ära klassitoa kappi ja jäi sinna 15 aastaks. 1941. aastal viidi avalik raamatukogu Vana-Kuuste mõisa härrastemajja, kus asusid tööle ka Kambja valla täitevkomitee ja rahvamaja. Kooliraamatukogu jäi Sipele ja hävis sõjas peaaegu täielikult. Ka Kuuste raamatukogu sai osaliselt kannatada. Kuuste raamatukogu taasavati 1945. aastal. 1947. aastal asus raamatukogujuhatajana tööle Elisabeth Kihno, kelle juhtimisel saavutas Kuuste raamatukogu vabariiklikul ülevaatusel juba 1948. aastal esimese koha. 1951. aastal alustas Vana-Kuuste mõisahoones tööd Kuuste 7-klassiline kool ja raamatukogu pidi poole sajandi jooksul viis korda asupaika vahetama, sest alati läks ruume kellelegi rohkem tarvis. Kolimiste raskus langes 1959. aastast raamatukogu juhatama asunud Saima Nemvaltsi õlgadele. Mõisahoonest koliti kõigepealt kõrvalasuvasse moonakamajja, sealt kolhoosi "Uus elu" senisesse kontorisse, seejärel Vambola kolhoosi vabanenud kontorisse ning lõpuks isegi kolhoosi töökoja 30 ruutmeetri suurusesse kütteta abiruumi. 2001. aastal kolis raamatukogu tagasi Vana-Kuuste mõisa härrastemajja. Muu hulgas (taas)ühendati küla- ja kooliraamatukogu. Raamatukogu teenindab nii kõiki piirkonna lugejaid kui ka kooli, tegeldes ka õppekirjanduse hankimise, laenutuse ja müügiga. Raamatuid on koos õpikutega üle 15 000, lugejaid 200 ringis. 42 aastat Kuuste raamatukogu juhatajana töötanud Saima Nemvalts ja kauaaegne kooliraamatukogu juhataja Milvi Padjus läksid pensionile. Ühendatud raamatukogu juhatajana asus tööle Kuuste kooli emakeeleõpetaja Heli Nemvalts. Alates 1. oktoobrist 2020 töötab Kuuste raamatukogu Tõrvandi raamatukogu harukoguna. Kuuste Raamatukogu. Kõrveküla Raamatukogu blogi.
Viisakusmaksiimid

Vastavalt Geoffrey Leechile on olemas viisakuspõhimõtted koos vestlus maksiimidega, mis sarnanevad nendega, mida Paul Grice formuleeris. Ta loetleb kuus maksiimi: taktitunne, suuremeelsus, heakskiit, tagasihoidlikkus, nõustumine ja sümpaatia. Esimene ja teine moodustavad paari nagu ka kolmas ja neljas. Need maksiimid varieeruvad kultuuriti: mis on ühes kultuuris viisakas, võib olla imelik või ebaviisakas teises. See maksiim ütleb: „Vähenda teise inimese vaeva ja suurenda teise inimese hüve.“ Esimene puudutab negatiivse viisakuse strateegiat ja teine positiivse viisakuse strateegiat. Selle maksiimi esimene osa sobib kokku Browni ja Levinsoni negatiivse viisakuse strateegiaga, mis vähendab kohustust. Teine pool peegeldab positiivse viisakuse strateegiat, mis keskendub kuulaja huvidele, tahtmistele ja vajadustele. See maksiim ütleb: „Vähenda iseenda kasu ja suurenda iseenda kulusid.” Heakskiit ütleb: „Vähenda laitust teisele ja suurenda kiitust.“ Esimene osa väldib lahkarvamust ja teine tekitab inimestes heaolu, näidates solidaarsust. Tagasihoidlikkus ütleb: „Suurenda eneselaitust ja vähenda enesekiitust.“ Nõustumismaksiim ütleb: „Vähenda enda ja kuulaja vahelisi lahkarvamusi ning suurenda nõustumisi.“ See on kooskõlas Browni ja Levinsoni strateegiaga, mis püüab kokkuleppele jõuda ja väldib lahkarvamust. Sümpaatiamaksiim ütleb: „Vähenda omavahelist antipaatiat ja suurenda sümpaatiat.“ Sinna kuulub väike grupp kõneakte, nagu õnnitlus, kaastunne ja muud, mis on kooskõlas Browni ja Levinsoni positiivse viisakuse strateegiaga.
Prandi looduskaitseala

Prandi looduskaitseala on looduskaitseala Järva maakonnas . Kaitseala pindala on 862,6 ha. Kaitsealale jäävaid objekte: Prandi Allikajärv Nurmsi peakraav Prandi jõgi Haudemäe peakraav Prandi allikad Prandi suurallikas Prandi looduskaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 19.12.2016) Prandi looduskaitseala keskkonnaportaalis
Regina-Film

Regina-Film oli 1923 Tartu fotograafi Jakob Sildniku eestvedamisel asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte jõudis toota kaks filmi: "Must teemant", 1923 "Vanaema kingitus", 1923 Regina-Film Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 19.12.2016) Regina-Film Eesti filmi andmebaasis
1985. aasta Tillanderi juveelipoe rööv

1985. aasta Tillanderi juveelipoe rööv oli 17. aprillil 1985 Soomes Helsingi kesklinnas Aleksanterinkatu tänaval Tillanderi juveelipoes toime pandud relvastatud rööv. Röövitud ehete väärtus oli umbes 1,4 miljonit Soome marka. Röövi panid toime Alex Lepajõe ja Raivo Roosna. Päev hiljem röövisid samad mehed Helsingi Osakepankki Käpylä kontorist 100 000 Soome marka. Kolme päeva pärast Lepajõe ja Roosna vahistati. Röövitud ehteid ei leitud. Tillanderi kullassepaäri juhtivtöötajad lahkusid omal soovil töölt mõne kuu jooksul pärast röövi. Lepajõele ja Roosnale mõisteti ligi kaheksa-aastane vanglakaristus. Lepajõe vabanes vanglast ennetähtaegselt 1989. aastal ning Rootsi Norrköpingi vanglasse karistust kandma läinud Roosna põgenes sealt 1989. aastal. 2017. aastal valmis eestlaste Läände põgenemise ning toime pandud röövide ainetel tehtud Eesti-Soome-Läti mängufilm "Sangarid". Veli-Pekka Lehtonen, Aleksanterinkadun kuuluisasta jalokiviryöstöstä tehdään kansainvälinen elokuva, Helsingin Sanomat, 21. aprill 2016 Tarmo Michelson, Kummipaadiga NSV Liidust pagemine tegi poistest sangarid, Õhtuleht, 18. mai 2001 Retro 1985: Keitä olivatkaan Roosna ja Lepajoe, nuo aikansa julkkikset?, mtv.fi, 25. detsember 2014
Freyja Film

Freyja Film on 1990 Tõnu Virve asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud mängu-, dokumentaal- ja õppefilme. 1992 "Need vanad armastuskirjad" 1992 "Daam autos" 2012 "Armud jäänud, armud tulnud" ... Freyja Film Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 19.12.2016) Freyja Film Eesti filmi andmebaasis
Homeless Bob Production

Homeless Bob Production on 2006 Veiko Õunpuu asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud mängu- ja dokumentaalfilme. 2007 "Sügisball" 2009 "Püha Tõnu kiusamine" 2013 "Free Range / Ballaad maailma heakskiitmisest" 2017 "November" 2021 "Kapten Volkonogovi põgenemine" Homeless Bob Production Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 19.12.2016) Homeless Bob Production Eesti filmi andmebaasis
Tallinna Automuuseum

Tallinna Automuuseum on 2013. aastal asutatud autode eksponeerimisele orienteeritud muuseum (automuuseum). MTÜ Tallinna Automuuseum avati 8. augustil 2013 Tallinnas. 12. juunil 2016 kolis Automuuseum Pärnumaale Põhja-Pärnumaa vallas asuvasse Loomse külla (Tallinna–Pärnu maantee 103. km). Muuseumist leiab laia valiku Nõukogude Liidus ja läänes toodetud autodest. Automuuseumis on ka suur autosuveniiride ja mudelautode kogu. Automuuseumis on vaatamiseks väljas Rambler, mille Paul Keres võitis 1963. aastal Los Angelese maleturniiri peaauhinnana. Teine Automuuseumi pärl on Lennart Meri Tšaika (GAZ 14), millega ta sõitis taasiseseisvunud Eesti Vabariigi algusaastatel. Halinga http://automuuseum.ee/et
Revolver Film

Revolver Film on 2005 Karin Reinberg-Šestakovi eestvõttel asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud mängu-, dokumentaal- ja lühifilme, samuti telereklaame. 2008 "Soovide puu" 2015 "Hundi süda sees" ... Revolver Film Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 19.12.2016) Revolver Film Eesti filmi andmebaasis
Alasti Kino

OÜ Alasti Kino on 2009. aastal asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud dokumentaalfilme, muusikavideoid ja reklaamklippe. 2012" Distants" – tudengifilmina valminud lühimängufilm, režissöör Janno Jürgens 2015 "Äralend " – lühimängufilm, režissöör Carlos Lesmes 2016 "Räägitakse, et tomatid armastavad rokkmuusikat" – mängufilm, režissöör Janno Jürgens ... Alasti Kino Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 19.12.2016) Alasti Kino Eesti filmi andmebaasis
Amrion

Amrion on 2003 Riina Sildose asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud dokumentaal- ja mängufilme. 2012" Eestlanna Pariisis" 2013 "Kertu" 2014 "Ma ei tule tagasi" ... Amrion Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 19.12.2016) Amrion Eesti filmi andmebaasis
Eetriüksus

OÜ Eetriüksus on 2000 asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud dokumentaalfilme. Selle peamine režissöör on Artur Talvik. 2009 "Hurda kutsikad. Eesti Üliõpilaste Selts" 2009 "Baruto – tõlkes kaduma läinud" 2009 "Disko ja tuumasõda" 2013 "Okupeeri oma müür" Eetriüksus Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 19.12.2016) Eetriüksus Eesti filmi andmebaasis
In-Ruum

OÜ In-Ruum on 1997 asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud dokumentaalfilme. 2008 "Aljoša" 2014 "PMR" ... In-Ruum Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 19.12.2016) In-Ruum Eesti filmi andmebaasis
Maurum

Maurum on 1997 asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud dokumentaal- ja reklaamfilme. 2003 "Krooni aeg" ... Maurum Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 19.12.2016) Maurum Eesti filmi andmebaasis
Umberto Productions

Umberto Productions on 1997. aastal asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud peamiselt dokumentaalfilme. 2009 "Palusalu" 2012 "Sinine Kõrb" 2014 "Ballettmeister" 2015 "Englas. Vana soldat" 2016 "Ühe unistuse maja" 2019 "Mees muinasjutust. Toomas Edur" Umberto Productions Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 19.12.2016) Umberto Productions Eesti filmi andmebaasis
Konstantin Märska Filmproduktsioon

Konstantin Märska Filmproduktsioon oli Konstantin Märska asutatud Eesti filmitootmisettevõte, mis tegutses 1920. ja 1930. aastatel. Ettevõte tootis neli mängufilmi. 1929 "Vigased pruudid" 1929 "Jüri Rumm" 1929 "Dollarid" 1930 "Kuldämblik" Konstantin Märska Filmproduktsioon Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 19.12.2016) Konstantin Märska Filmproduktsioon Eesti filmi andmebaasis
Barrie Kosky

Barrie Kosky (sündinud 18. veebruaril 1967 Melbourne'is) on austraalia lavastaja. Kosky on 2012/2013 hooajast Berliini Koomilise Ooperi (Komische Oper Berlin) pealavastaja ja kunstiline juht. Aastal 2014 pälvis ta auhinnatseremoonial aasta ooperilavastaja nimetuse. 1990. aastal asutas Gilgul Theatre ja oli aastani 1997 selle kunstiline juht. Aastatel 2001–2005 oli Schauspielhaus Wieni kaaslavastaja Viinis. Eestis on mängitud tema lavastatud Kurt Weilli muusikal ja Bertold Brechti tekstil põhinevat lavateost "Seitse surmapattu" Birgitta festivalil. Lavastuse muusikajuhiks ja dirigendiks oli Kristiina Poska. The Knot Garden (1989, Melbourne Spoleto Festival) The Exile Trilogy (1993, the Belvoir St Theatre) "Figaro pulm" (1991, Victorian State Opera) "Sevilla habemeajaja" (1991, Victorian State Opera) The Golem (1993, Opera Australia) The Oresteia (1993) Goethe "Faust" (1993, Melbourne Theatre Company) Oedipus Rex (1993, Opera Queensland) "Nabucco" (1996, Opera Australia) "Lendav hollandlane" (1996, Opera Australia) Molière "Tartuffe" (1997, Sydney Theatre Company) Mourning Becomes Electra (1997, Sydney Theatre Company) "Kuningas Lear" (1997, Bell Shakespeare company) Wozzeck (1999, Sydney Opera House) Oidipus (2000, Sydney Theatre Company) Euripidese "Medeia" (2001, Schauspielhaus Wien) Poppea (Monteverdi ja Cole Porter, 2001, Schauspielhaus Wien) "Hoffmanni lood" (2002, Schauspielhaus Wien) Shakespeare "Macbeth" (2003, Schauspielhaus Wien) Le Grand Macabre (2003, Komische Oper Berlin) "Lendav hollandlane" (2006, Aalto-Musiktheater) L'Orfeo (2005, Innsbrucker Festwochen für Alte Musik) "Figaro pulm" (2005, Komische Oper Berlin) Lohengrin (2005, the Vienna State Opera) The Lost Echo (2006, Sydney Theatre Company) Britteni "Suveöö unenägu" (2005, Theater Bremen) L'incoronazione di Poppea (2007, Edinburgh Festival Iphigénie en Tauride (2007, Komische Oper Berlin) Peter Grimes (2007, Staatsoper Hannover) "Tristan ja Isolde" (2007, Aalto-Musiktheater) "Suudle mind, Kate" (2007, Komische Oper Berlin) Aufstieg und Fall der Stadt Mahagonny (2008, Aalto-Musiktheater The Navigator (2008, Brisbane Festival) Euripides "Trooja naised" (2008, Sydney Theatre Company) The Tell-Tale Heart (2008, Melbourne International Arts Festival) Janáček "Surnute majas" (2009, Staatsoper Hannover) "Rigoletto" (2009, Komische Oper Berlin) Die schweigsame Frau (2011, Bavarian State Opera) Dido and Aeneas (2011, Oper Frankfurt) "Hertsog Sinihabeme loss" (2011, Oper Frankfurt) Rusalka (2011 Komische Oper Berlin) "Võluflööt" (2015, Komische Oper Berlin) Verdi "Macbeth" (2016, Opernhaus Zurich) Die Perlen der Kleopatra (2016, Komische Oper Berlin) http://www.operaawards.org/archive/2014/ http://tallinncity.postimees.ee/1325272/birgitta-festival-toob-publikuni-tosiseltvoetava-teatri Bauer, Jürgen (2008). No Escape. Aspekte des Jüdischen im Theater von Barrie Kosky. Edition Steinbauer, Wien. ISBN 978-3-902494-34-4 (in German) Kosky, Barrie (2008). On Ecstasy. Melbourne University Publishing, Melbourne. ISBN 978-0-522-85534-0
Algirdas Butkevičiuse valitsus

Algirdas Butkevičiuse valitsus oli pärast oktoobris peetud 2012. aasta Leedu parlamendivalimisi Algirdas Butkevičiuse moodustatud Leedu Vabariigi valitsus. Valitsuskoalitsiooni kuulusid Leedu Sotsiaaldemokraatlik Partei, Tööerakond, Kord ja õiglus ja Leedu poolakate valimisaktsioon. Leedu poolakate valimisaktsioon lahkus valitsuskoalitsioonist augustis 2014. Valitsusse kuulusid järgmised ministrid: Leedu peaminister Leedu valitsusjuhtide loend
Pobeda (lennufirma)

Pobeda (vene keeles Победа) on Venemaa odavlennufirma. Pobeda on Aerofloti tütarettevõte. Pobeda kodulennujaam on Vnukovo lennujaam, firmal on baasid ka Anapas ja Sotšis. Ettevõttel on sihtkohti nii Venemaal kui ka välisriikides.
Vnukovo lennujaam

Vnukovo rahvusvaheline lennujaam (vene keeles: Международный аэропорт Внуково; IATA: VKO, IACO: UUWW) on kaherajaline rahvusvaheline lennujaam, mis asub Moskva kesklinnast 28 kilomeetri kaugusel. Peale Vnukovo lennujaama teenindavad Moskvat ka Moskva Domodedovo rahvusvaheline lennujaam ja Šeremetjevo rahvusvaheline lennujaam. 2015. aastal teenindas Vnukovo lennujaam 15,82 miljonit inimest, see oli 2014. aastaga võrreldes 24% tõus. Vnukovo lennujaam on Venemaa suuruselt kolmas lennujaam.  Vnukovo lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Rein Ahun

Rein Ahun (22. märts 1940 Valga – 14. detsember 2016) oli eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener. Ta sündis aastal 1940 Valgas. Ta lõpetas aastal 1958 Valga 1. Keskkooli ja aastal 1963 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Ta harrastas kergejõustikku aastatel 1954–1959 Meinhard Kukli ja aastatel 1959–1963 Valter Kalami juhendamisel. Tema rekord vasaraheites oli 50.48 (aastal 1962) Ta oli aastatel 1963–1967 Tööjõureservide kergejõustikutreener. Aastatel 1980–1984 oli ta Tallinna Polütehniline Instituudi õppejõud. Aastast 1984 oli ta Karksi-Nuia spordiklubis kergejõustikutreeneriks, olles ühtlasi aastatel 1984–2004 August Kitzbergi nimelise Gümnaasiumi kehalise kasvatuse õpetajaks. Tema õpilasteks olid Margus Hunt ja Märt Israel. 2003 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (silmatorkava kvalifikatsiooniga noortetreener, kes rea aastate jooksul on koolitanud välja vabariigi paremaid heitealadel ning teinud Karksi-Nuiast rahvusvahelise tasemega heitealade keskuse) 2006 Valgetähe V klassi teenetemärk 2007 Eesti Vabariigi spordipreemia (tulemusliku töö eest treenerina Margus Hundi ettevalmistamisel juunioride kergejõustiku maailmameistrivõistlusteks 2006. aastal) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Biograafia ESBL-is Suri Margus Hundi ja Märt Israeli talendi avastanud treener
Ülar Martjan

Ülar Martjan (sündinud 18. detsembril 1971 Pajusis) on eesti rahvatantsujuht. Ta oli I Eesti Naiste Tantsupeo ja II Eesti Naiste Tantsupeo lavastusmeeskonna liige. Ülar Martjan lõpetas 1987. aastal Lustivere Põhikooli ja 1990. aastal masinisti-traktoristina Põltsamaa Ametikooli. Ta on tantsinud 1990. aastast Lustivere segarahvatantsurühmas Lustilised. Aastast 2004, mil eelmine juhendaja Harry Tarve pani ameti maha, on Martjan selle rühma juhendaja. 2011. aastast juhendab Pajusi segarühma Kaljaan. Ülar Martjan oli I Eesti Naiste Tantsupeo sega- ja meesrühmade liigijuhi assistent ja II Eesti Naiste Tantsupeo sega- ja meesrühmade liigijuht. Martjan: Olgu tööpäev pealegi pikk, tantsutrenni lähen õhtul ikka heal meelel[alaline kõdulink], Vooremaa, 17.05.2014 (vaadatud 19.12.2016) Kultuuritegijad Kalevipoja tegude maalt. Toimetaja Ene Sööt. Tallinn 2009, lk 166 | II Eesti Naiste Tantsupeo korraldustoimkond, II Eesti Naiste Tantsupeo koduleht (vaadatud 19.12.2016)
Marcus Kolga

Marcus Adrian Kolga (sündinud 6. augustil 1973 Torontos) on eesti ajakirjanik ja politoloog Kanadas. Ta on lõpetanud Illinoisi Ülikooli, kus ta õppis aastail 1991–1995 politoloogiat. 2004 “GULAG 113”, mis kirjeldab Eduard Kolga eluteed, kellel õnnestus pääseda GULAGist 2008 “Sinking The Gustloff”, mis kirjeldab laeva Wilhelm Gustloff hukkumist teises maailmasõjas; tegu on kõigi aegade suurima ohvrite arvuga laevahukuga 2010 Multimeediaprojekt "The Global Museum on Communism" 2015 Valgetähe V klassi teenetemärk Kirje TLÜAR väliseesti isikute arhiivis. Gulag 113 (2005) Eesti Filmi Andmebaas Marcus Kolga’s "Sinking the Gustloff" echoworld.com, detsember 2008 Teenetemärkide kavalerid: Marcus Adrian Kolga Ülevaade Marcus Kolga töödest.
Dramaturgia (sotsioloogia)

Dramaturgia on sotsiaalne käitumine, mis on valitud vastavalt näitleja kujutlusele sellest, millisena võib publik teda konkreetses olukorras näha. Lisaks Erving Goffmanile on seda mõistet kasutatud näiteks ka Jürgen Habermas ja Harold Garfinkel. Dramaturgia on sotsioloogilises perspektiivis käitumismeetod, mida kasutab indiviid enda igapäevases sotsiaalses elus. Esimest korda võeti sotsioloogias kasutusele teatrist laenatud termin tänu Erving Goffmanile, kes avaldas 1959. aastal teatrisotsioloogiat käsitleva raamatu "The Presentation of Self in Everyday Life" ('enda esitlemine teistele igapäevaelus'). Varem oli Goffman kasutanud dramaturgilist sotsioloogia teooriat juba 1945. aastal, siis põhinesid tema ideed suuresti Shakespeare'i kirjutatud teostel. Siiski pole Goffmann ainuke, kes on kasutanud oma teostes dramaturgia teooriat. Sellest on kirjutanud ka Kenneth Burke, kuid mõlema teadlase käsitletud teooriates leidub erinevusi. Näiteks tugineb Burke'i teooria pigem reaalsele elule, sest Burke'i jaoks näib kõik dramaturgiaga seonduv tulenevat päris elust. Goffmann näeb teatrit pigem kui metafoori. Tema sõnul kujutleme me ennast ette lavastajatena, kes liiguvad ringi teatris (ehk igapäeva elus) ja seda analüüsides teeme me ka nii-öelda dramaturgilist analüüsi, sest vaatleme pidevalt teiste inimeste sotsiaalset käitumist (ehk vaatleme teatris näitlejate käitumist). Indiviide ühiskonnas vaadeldes hakkame me ka enda käitumist vastavalt lavale (ehk situatsioonile) teadlikult muutma. Dramaturgia teooria sotsioloogias on kogum inimese käitumise variantidest eri ajal, kohas ja publiku ees. Goffmani teooria järgi käitub inimene teadlikult vastavalt sellele, millise publiku ees tal esineda palutakse. Goffmani sõnul hakkab indiviid oma käitumist muutma vastavalt keskkonnale. Ta esitleb end täpselt sellisena, nagu see talle antud kohas kõige soodsam on, ja nii näitab ta teadlikult enda kultuurilisi väärtusi, norme ja uskumusi. See esitlus on aga inimese poolt hoolega valitud, mistõttu näeb publik näitlejat ehk indiviidi sellisena, nagu ta soovib, et teda nähtaks, sest niinimetatud näitleja on teadlik enda lavast.
Koskenkorva

Koskenkorva on asula Soomes Ilmajoki vallas. Koskenkorva Viina on Altia Oyj toodetav viinamark.