laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Üliõpilaste teaduslik ühing

Üliõpilaste teaduslik ühing (lühend ÜTÜ) oli Eesti NSV ajal üliõpilaste vabatahtlik teadusorganisatsioon. Üliõpilaste teaduslikke ühinguid loodi kõrgkoolide juurde eriti hoogsalt 1960. aastate lõpus. Tartu Riikliku Ülikooli ÜTÜ tegutses arvatavasti aastast 1947, Tallinna Polütehnilise Instituudi ÜTÜ aastast 1949. Ühingud tegutsesid 1980. aastate lõpuni. Üliõpilaste teaduslikud ühingud korraldasid näiteks konverentse, laagreid, õppekogunemisi, andsid välja üliõpilastööde kogumikke. Üliõpilaste teaduslike ühingute juhtorgan oli ÜTÜ Vabariiklik Nõukogu. Õpilaste Teaduslik Ühing Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 650.
Seismoloogia

Seismoloogia on teadusharu, mis uurib maavärinaid ja Maa siseehitust, kasutades selleks loodusliku tekkega seismilisi laineid. Ajalooliselt olid esimesed seismoloogiliste uuringute jaoks praktiliselt kasutatavad seadised seismograafid, milles seismomeetriga oli ühendatud registreeriv seade. Tavaliselt toimus sellistes seismograafides võnkekeha liikumise registreerimine tindisule abil paberlindile. Hilisemates seadmetes on registreerimise funktsioon tehniliselt mõõtetulemust sisaldava signaali tekitamise vahendist lahutatud ja seda teostatakse andmeregistraatorite või arvutustehniliste vahendite abil. Seismoloogilist seadet, milles tekkivad võnkumised on kõrvaga kuuldavad, nimetatakse geofoniks. Seismomeetria Seismograaf Geofon
Riiklik Biotehnoloogia Infokeskus

Riiklik Biotehnoloogia Infokeskus (ingl National Center for Biotechnology Information, lühend NCBI) on USA riiklik molekulaarbioloogia valdkonna andmete kogumise ja töötlemisega tegelev asutus, Riikliku Tervishoiu Instituudi (NIH) haldusalas tegutseva Riikliku Meditsiiniraamatukogu (NLM) osa. Keskus loodi 1988. aastal ja see asub Bethesdas Ameerika Ühendriikides. Riiklikku Biotehnoloogia Infokeskusesse on koondunud mitmed biotehnoloogia ja biomeditsiini valdkonna internetipõhised andmebaasid: 1990 – BLAST 1991 – Entrez 1992 – GenBank 1993 – Network Entrez 1994 – NCBI Website 1995 – Bankit 1997 – PubMed 1998 – New NIH Disease 1999 – Human Genome 1999 – Suite of Genomic Resources 2000 – PubMed Central 2000 – Gene Expression Omnibus (GEO) 2001 – NCBI Bookshelf 2002 – WGS 2003 – DTDs 2003 – Entrez Gene 2004 – PubChem ...  Pikemalt artiklis NCBI Taxonomy database NCBI Taxonomy on internetipõhine andmebaas, kust saab otsida NCBI-andmebaasidesse kantud organismide taksonoomilist kuuluvust nii teaduslike nimede kui ka spetsiaalsete taksonoomiliste identifitseerimistunnuste alusel. Kent Smith, The NCBI Handbook [Internet]. 2nd edition, A Brief History of NCBI’s Formation and Growth, Bethesda (MD): National Center for Biotechnology Information (US); 2013-., Veebiversioon (vaadatud 24.04.2014) (inglise keeles) McEntyre J, Ostell J, The NCBI Handbook (Internet.), Scott Federhen., Chapter 4 The Taxonomy Project, 9. oktoober 2002, Bethesda (MD): National Center for Biotechnology Information (US); 2002-., Veebiversioon (vaadatud 24.04.2014) (inglise keeles) Linking to the NCBI Taxonomy Database, Veebiversioon (vaadatud 24.04.2014) (inglise keeles) NCBI koduleht
SU-85I

SU-85I oli Nõukogude Liidu liikursuurtükk. See oli mõeldud tankihävitajana ja ehitatud sõjas sõjasaagina saadud (peamiselt Stalingradi kotist) liikursuurtüki StuG III ja tanki PzKpfw III kere peale, millele oli paigaldatud 85 mm D-5S-85A suurtükk.
Irooniline töötlus

Irooniline töötlus on psühholoogiline protsess, kus inimese teadlik püüd konkreetseid mõtteid alla suruda või vältida muudab need mõtted veel püsivamaks. Mõiste pärineb iroonilise töötluse teooriast (inglise k. ironic processing theory) kognitiivpsühholoogiast. Mitmed uuringud on näidanud, et joomist kontrollida püüdvad alkoholitarbijad teevad end vastuvõtlikumaks alkoholiga seotud mõtetele, ja et sellised püüdlused võivad viia tagasilöökideni (rebound), kus mõeldakse just eriti palju alkoholimõtteid. Cohn, A. M., Cameron, A. Y., Udo, T., Hagman, B. T., Mitchell, J., Bramm, S., & Ehlke, S. (2012). Delineating potential mechanisms of implicit alcohol cognitions: Drinking restraint, negative affect, and their relationship with approach alcohol associations. Psychology Of Addictive Behaviors, 26(2), 318-324.
Laekvere valla lipp

Laekvere valla lipp on Lääne-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Laekvere valla lipp. Lipp kinnitati 23. novembril 1995. Valla lipuks on ruudukujuline okaspuuoksalõikeliselt püstisuunas poolitatud kangas. Lipu vardapoolne osa on kollane, lehviv pool roheline. Kandelipu suurus on 105x105 cm. Lipukujundus märgib Laekvere vallale iseloomulikku metsarikkust ning jahimajandust ja viitab ka tuntud Laekvere männile. Valla lipp heisatakse: Alaliselt valla administratiivhoonel või selle peasissekäigu ees lipumastis. Ajutiselt valla asutuste hoonetel või nende peasissekäigu ees lipumastis pidupäevadel ja üritustel. Avalikel üritustel muudes kohtades. Vallalipu heiskamisel koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või omavalitsusüksuse, maakonna või muu lipuga asub vallalipp lippude poolt vaadatuna vasakul. Vallalipu heiskamise võib teha kohustuslikuks valitsuse korraldusega vallale kuuluvatel hoonetel, rajatistel ja maa-aladel. Teistele omanikele on sellised otsused või korraldused soovitusliku iseloomuga. Laekvere valla vapp Lääne-Viru maakond Laekvere valla sümboolika valla kodulehel Laekvere valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Bukulti mõis

Bukulti mõis (saksa keeles Bellenhof, läti keeles Bukultu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Riia linnas Bukulti asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Jaunciema gatve 8. Bukulti mõis tekkis XVIII sajandil Ādaži ordulinnuse asukohta. Mõisa hoonete ehitamiseks kasutati ordulinnuse lammutamisel vabanenud kive. Tänapäevaks on mõisa peahoone hävinenud, mõisakompleksi alal on säilinud on mõned vahvärkehitised, mis olid tõenäoliselt mõisa kõrvalhooned. Bukulti mõis. Johann Christoph Brotze Bukulti mõis Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836. Lk 52-53 [1]. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885. Lk 61-62 [2]. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Mudamadu (perekond)

Mudamadu (Farancia) on maoperekond. Mudamadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Farancia abacura (Holbrook, 1836) – mudamadu, Farancia erytrogramma (Palissot De Beauvois, 1802). Need pool-veelise ja öise eluviisiga maod elavad Ameerika Ühendriikide kaguosa soodes ja veekogude mudastel kallastel. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Loomade elu 5:284. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Farancia Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 24.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne Animal Diversity Webis Sissekanne Catalogue of Life'is Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy Database'is Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Farancia seisuga 24.04.2014.
Ādaži ordulinnus

Ādaži ordulinnus oli Liivi ordule kuulunud linnus, mis asus Lätis Riia linna Bukulti asumis. Linnuse asukoht oli Jaunciema gatve 8 ümbruses, Jugla kanali kaldal. Ladina keeles on ordulinnuse kohta kasutatud nimekuju Novum Molendinum. Saksa keeles kasutusel olnud nimekuju on Neuermühlen, selle järgi tunti vanasti ka Bukulti piirkonda Neuermühleni või lätipäraselt Neiermīle nime all. Vanemad nimekujud on Nien-Mohlen, Niegenmollen, Nymolen. Ordulinnus ehitati XIII sajandil Riiast Gauja jõe äärde viiva tee ehk Via magna kõrvale. Linnuse lähedal oli paik, kus tee ületas Jugla järve ja Ķīšezersi vahelise Jugla jõe. Algselt kandis kindlus nime Novum Molendinum ehk Uus veski (Vana veski oli Mīlgrāvise kaldal asuv Dünamünde kloostri veski), nii et tõenäoliselt tekkis see alguses kindlustatud veskikohana. Kuna toona muutusid Liivi ordu ja Riia linna vahelised suhted pingeliseks, siis ehitati veski kindluseks ümber. Täpne ordulinnuse rajamise aeg pole teada, ent aastal 1299 oli seal vangis Riia peapiiskop. Balthasar Russowi Liivimaa kroonika kohaselt ründasid ordulinnust aastail 1298 ja 1345 leedulased. XIV ja XV sajandil laiendati kindlust ja ehitati seda tugevamaks. Aastal 1558 põletasid Riia peale tungivad Vene väed kindluse maha, aga aastaks 1586 oli kindlus taas üles ehitatud. Aastal 1587 peeti ordulinnuses Liivimaa maapäeva. Aastal 1656 hävitasid Vene väed taas linnuse ja enam seda üles ei ehitatud. Aastal 1706 lammutati kindluse varemed lõplikult. Kive kasutati Bukulti mõisa ehitamiseks, samuti veeti neid Daugavgrīva kindluse ehitusele. Säilis vaid üks torn, mis lasti õhku aastal 1968. XVII sajandil rajati ordulinnuse varemete juurde Peterburi–Riia postimaantee Ādaži hobupostijaam. Linnus asus Jugla järve veskit toitva oja vetest ümbritsetud künkal. Vallikraavi veetaset reguleeris veski. Nelinurkse konvendihoone tüüpi kindluse kolmes nurgas paiknesid tornid. XIV sajandil oli künkal ainult nelinurkne kindlus, mille peavärav oli loodeküljes. Kindluse küljed olid ligikaudu 40 meetrit pikad. Toona oli kindlusel vaid üks torn, mis asus põhjanurgas. Kroonikate põhjal oli värava ees ka eeslinnus. XV sajandi lõpuks olid lisandunud ka teised Ādaži ordulinnuse tornid, mis paiknesid ida- ja läänenurkades. Nende tornide diameetrid olid 12 ja 14 meetrit. Tänaseks ei ole Ādaži ordulinnusest maapinnal säilinud ainsatki detaili. Viimased säilinud osad olid vesiveski jäänused ja kindluse nurgatorni varemed, aga kui ordulinnuse territoorium XX sajandi keskel Nõukogude sõjaväe valduses oli, siis hävitati need. Linnuse müürid võivad olla säilinud maa sees. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles) Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (läti keeles)
Seismomeeter

Seismomeeter on seade, millega mõõdetakse seismilisi laineid. Seismomeetreid kasutatakse maavärinate tugevuse ja asukoha määramiseks ning Maa siseehituse uurimiseks. Eestis asuvad seismojaamad Arbaveres, Matsalus ja Vasulas ning soovitakse veel viie alalise jaama rajamist. Seismograafia Geofon "Eesti vajab maavärinate tuvastamiseks rohkem seirejaamu" ERR Novaator, 2. märts 2021
Geophis

Geophis on maoperekond. Perekonda Geophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Geophis anocularis Dunn, 1920 Geophis bellus Myers, 2003 Geophis betaniensis Restrepo & Wright, 1987 Geophis bicolor Günther, 1868 Geophis blanchardi Taylor & Smith, 1939 Geophis brachycephalus (Cope, 1871) Geophis cancellatus Smith, 1941 Geophis carinosus Stuart, 1941 Geophis chalybeus (Wagler, 1830) Geophis championi Boulenger, 1894 Geophis damiani Wilson, Mccranie & Williams, 1998 Geophis downsi Savage, 1981 Geophis dubius (Peters, 1861) Geophis duellmani Smith & Holland, 1969 Geophis dugesii Bocourt, 1883 Geophis dunni Schmidt, 1932 Geophis fulvoguttatus Mertens, 1952 Geophis godmani Boulenger, 1894 Geophis hoffmanni (Peters, 1859) Geophis immaculatus Downs, 1967 Geophis incomptus Duellman, 1959 Geophis isthmicus (Boulenger, 1894) Geophis juarezi Nieto-Montes De Oca, 2003 Geophis juliai Pérez-Higareda, Smith & López-Luna, 2001 Geophis laticinctus Smith & Williams, 1963 Geophis laticollaris Smith, Lynch & Altig, 1965 Geophis latifrontalis Garman, 1883 Geophis lorancai Canseco-Márquez, Pavón-Vázquez, López-Luna & Nieto-Montes de Oca, 2016 Geophis maculiferus Taylor, 1941 Geophis mutitorques (Cope, 1885) Geophis nasalis (Cope, 1868) Geophis nephodrymus Townsend & Wilson, 2006 Geophis nigroalbus Boulenger, 1908 Geophis nigrocinctus Duellman, 1959 Geophis occabus Pavón-Vázquez, García-Vázquez, Blancas-Hernández & Nieto-Montes De Oca, 2011 Geophis omiltemanus Günther, 1893 Geophis petersii Boulenger, 1894 Geophis pyburni Campbell & Murphy, 1977 Geophis rhodogaster (Cope, 1868) Geophis rostralis (Jan, 1865) Geophis russatus Smith & Williams, 1966 Geophis ruthveni Werner, 1925 Geophis sallaei Boulenger, 1894 Geophis semidoliatus (Duméril, Bibron & Duméril, 1854) Geophis sieboldi (Jan, 1862) Geophis talamancae Lips & Savage, 1994 Geophis tarascae Hartweg, 1959 Geophis tectus Savage & Watling, 2008 Geophis turbidus Pavón-Vázquez, Canseco-Márquez & Nieto-Montes De Oca, 2013 Geophis zeledoni Taylor, 1954. Need maod elavad Mehhikos, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Geophis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 20.02.2017) (inglise keeles) Luis Canseco-Márquez, Carlos J. Pavón-Vázquez, Marco Antonio López-Luna, Adrián Nieto-Montes de Oca, A new species of earth snake (Dipsadidae, Geophis) from Mexico, earth snake (Dipsadidae, Geophis). ZooKeys 610: 131–145. doi: 10.3897/zookeys.610.8605, [2017, veebruar 20] Sissekanne Animal Diversity Web-is Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy Database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Geophis seisuga 24.04.2014.
Andrei Abduvalijev

Andrei Abduvalijev (sündinud 30. juunil 1966 Leningradis) on endise NSV Liidu, 1992–1997 Tadžikistani ja alates 1997. aastast Usbekistani kergejõustiklane (vasaraheitja). Olümpiavõitja (1992) ja kahekordne maailmameister (1993 ja 1995). 1992 Barcelona olümpiavõitja 82.54 1993 Stuttgart maailmameister 81.64 1995 Göteborg maailmameister 81.56 1994 London 1. koht 81.72 1998 Johannesburg 3. koht 79.40 1994 Pariis 1. koht 81.46 1998 Moskva 3. koht 78.30 Andrei Abduvalijev Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Postmark pilt Barcelona 1992
Vedruka hiiemägi

Vedruka hiiemägi ehk Palvemägi on hiiemägi Järvamaal endise Peetri kihelkonna ja nüüdse Paide linna Vedruka küla territooriumil. Vedruka hiiemägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Pärnamäe hiis

Pärnamäe hiis (ka Jägala Pärnamäe hiis) on hiis Harjumaal Jõelähtme kihelkonna ja valla Jägala ja Haljava külas. Pärnamäe hiis kultuurimälestiste riiklikus registris Sulev Õitspuu foto Pärnamäe hiiest Taarausulised korrastavad Eesti vanimat hiit. ETA uudis, 28. september 2001 (Eesti Päevaleht).
Haldusüksus

Haldusüksus ehk administratiivüksus on haldusjaotusel põhinev, seaduse ja teiste õigusaktidega kindlaks määratud staatuse, nime ja piiridega üksus, mille territooriumi ulatuses teostatakse riiklikku või omavalitsuslikku haldamist.  Pikemalt artiklis Eesti haldusjaotus Eestis praegu kasutatavad haldusüksused on maakond, vald ja linn. Ajalooliselt on Eesti olulisim haldusüksus olnud kihelkond (alates muinasajast kuni 1920. aastate alguseni), mida tihti on rühmitatud maakondadeks/kreisideks. Eesti haldusüksusi klassifitseeritakse Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaatori (EHAK) abil. See on ettenähtud kasutamiseks territoriaalse paiknevuse tähistamiseks. Klassifikaator hõlmab: riikliku haldamise üksused – maakonnad; omavalitsuslikud haldusüksused – vallad ja linnad; piiratud omavalitsusega haldusüksused – osavallad ja linnaosad; muud asulad ja asustusüksused – vallasisesed linnad, alevid, alevikud, külad ja asumid; muud. Igale klassifitseerimisobjektile on antud unikaalne neljakohaline kood ning on ära näidatud objekti nimi ja rööpnimi (kui selline on olemas). Koodiga seotud lisatunnused (klassifitseeriv osa) näitavad iga objekti maakondliku ja omavalitsusliku alluvuse ning tema tüübi (maakond, vald, linn, alev, vallasisene linn, osavald, linnaosa, alevik, küla või muu asula). Eesti maakondade EHAK koodid on järgmised: haldusüksuste koondtabel asustusüksus omavalitsusüksus Eesti territooriumi haldusjaotuse seadus §21 lõige 2 Statistikaamet. "Klassifikaatorite nimistu". Originaali arhiivikoopia seisuga 30.03.2017. Vaadatud 10.02.2017. Kehtiv Eesti territooriumi haldusjaotuse seadus Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu
Kahala hiiemets

Kahala hiiemets on looduslik pühapaik (pühaks peetud puudesalu) Harjumaal Kuusalu kihelkonna ja valla Uuri külas Kahala järve kaldal. Uuri hiiemets Kahala soo Kahala (Kuusalu) Kahala hiiemets kultuurimälestiste riiklikus registris Kahala hiiemets Eesti looduse infosüsteemis Kahala hiiemets riiklikus keskkonnaregistris Ahto Kaasik. Lahemaa hiites on loodust kaitstud muinasajast alates. Eesti Loodus 2011, nr 5.
Jonás Gutiérrez

Jonás Manuel Gutiérrez (sündinud 5. juulil 1983 Sáenz Peñas) on Argentina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Banfield. Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Vélez Sarsfield. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud muuhulgas veel Hispaania klubides Mallorca (2005–2008) ja Deportivo de La Coruña (2015–2016) ning Inglismaa klubides Newcastle United (2008–2015) ja Norwich City (2014. aastal laenul Newcastle Unitedist). Argentina koondises tegi ta debüüdi 7. veebruaril 2007. Ta mängis Argentina koondises 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel.
Nõgiseened

Nõgiseened (Ustilaginomycetes) on klass kandseeni. Nõgiseened on taimeparasiidid. Nõgiseeni on umbes 1400 liiki 70 perekonnas. Ustilaginales – nõgiliselaadsed
Maisi-lendnõgi

Maisi-lendnõgi (ka maisi-pahknõgi; Ustilago maydis) on nõgiseente klassi kuuluv seeneliik. Ta moodustab viljakehi maisi tõlvikutel. Maisi-lendnõgi on üheks mudelorganismiks bioloogilises uurimistöös. Gerrit J. Keizer. Seente entsüklopeedia. Tallinn: Sinisukk, 2006. Lk CCC Maisi-lendnõgi andmebaasis eElurikkus
Kennedy Kosmosekeskuse stardikompleks 39

Kennedy Kosmosekeskuse stardikompleks 39 (Launch Complex 39, LC-39) on kanderakettide stardipaik John F. Kennedy Kosmosekeskuses, mis asub Ameerika Ühendriikide Florida osariigis Merritt Islandis. Stardipaik ja sellega kaasnevad rajatised ehitati kasutamiseks Apollo programmis. Hiljem kohandati need Space Shuttle'i programmi jaoks. Stardikompleks 39 koosneb kahest stardiplatvormist (39A ja 39B), kosmosesõidukite koostehoonest Vehicle Assembly Building (VAB), roomiktransportteest (teed kasutasid Space Shuttle'i programmi raames roomiktransportöörid, et toimetada liikuvaid raketistardiplatvorme VAB-i ja stardiplatside vahel), kosmosesüstikute lennuvahelise hoolduse angaaridest (inglise Orbiter Processing Facility), stardikontrollikeskusest, pressikeskusest ja abihoonetest. Praegu kohandatakse stardipaika ümber nii, et sealt saaksid startida SpaceX-i kanderaketid Falcon 9 ja Falcon Heavy ning NASA kanderakett Space Launch System.
Eosinofiilid

Eosinofiilid ehk eosinofiilsed granulotsüüdid ehk atsidofiilid (ladina keeles eosinum, eosinophilus, granulocytys acidophilus) on paljude selgroogsete lümfoid(-immuun)süsteemi fagotsüütilised leukotsüüdid. Eosinofiilide noored vormid tekivad luuüdis. Eosinofiilide ülesandeks on suuremate parasiitide hävitamine ning allergiliste ja põletikuliste reaktsioonide modulleerimine. Eosinofiilide areng, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti. Eosinofiilide nimetust kannab ka täisvereanalüüsi eosinofiilide absoluutarv (lüh EO). Madude veres ning kudedes liikuvaid eosinofiile ei ole lõpuni uuritud, teatud autorite arvates on madudel eosinofiilid ikkagi tuvastatavad ja kirjeldatavad. Madude vereanalüüside eosinofiilide referentsväärtuste vahemikuks võetakse 0–1%. Eosinofiilid on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica-sse. Eosinofiilide hulk veres on küllalt kõikuv ja varieeruv näitaja, mis sõltub mitmetest teguritest. Eosinofiilide arvu vereproovis määratakse erinevaid automatiseeritud laboratoorse diagnostika meetodeid kasutades. Eosinofiilide normväärtused vere automaatuuringu põhjal Eosinofiilidega seostatakse inimestel mitmeid allergilisi ja haiguslikke seisundeid, näiteks eosinofiilia, eosinofiilne granuloom, eosinopeenia, eosinofiilne gastroenteriit jpt. Meditsiinisõnastik" 182:2004. Elliott Jacobson, Infectious Diseases and Pathology of Reptiles: Color Atlas and Text, CRC Press, lk 147, 2007, ISBN 978 0 8493 2321 8, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 25.04.2014) (inglise keeles) Snake Reference Ranges, 2002, University of Pennsylvania School of Veterinary Medicine, Veebiversioon (vaadatud 25.04.2014) (inglise keeles) Laine Trapido. "Meditsiiniterminite lühendeid". AS Medicina, Tallinn, 2007, lk 253, ISBN 978-9985-829-79-0. Sissekanne Terminologia Histologica-s H2.00.04.1.02017: Eosinophilus. Eosinofiil Sissekanne Encyclopædia Britannica-s Valgevererakkude muutused - eosinofiilia Veterinary & Aquatic Services Department, Drs. Foster & Smith, Eosinophilic Disease in Cats Conditions Associated with Increased Eosinophils Helene F. Rosenberg, Kimberly D. Dyer & Paul S. Foster, Cellular features of eosinophils., Eosinophils: changing perspectives in health and disease, Nature Reviews Immunology 13, 9-22 (Jaanuar 2013), doi:10.1038/nri3341, veebiversioon (vaadatud 25.04.2014) (inglise keeles)
Tartu Forseliuse Kool

Tartu Forseliuse Kool on põhikool Tartus. Kool on nimetatud Bengt Gottfried Forseliuse auks. Varem on kool kandnud nimesid Tartu Forseliuse Gümnaasium, Tartu 8. Keskkool ja Johannes Semperi nimeline Tartu 8. Keskkool. Kooli kauaaegne kirjandusõpetaja oli Vello Saage, mistõttu kutsuti kooli ka Saage kooliks. Kool asub Tartus Tähe tänaval, Forseliuse pargi vastas. Septembrist 2013 hakkas kool töötama põhikoolina. Forseliuse seminar Nostalgiline Tartu | Head õpetajate päeva Kooli koduleht Ivi Drikkit "Jällenägemiseni, kollane kass!" Postimees, 5.07.2011 (mälestused kooli algusest ja ajaloost)
Üksik merelennusalk

Üksik merelennusalk oli aastatel 1932–1939 Tallinna Lennusadamas paiknenud sõjaväeosa. Selle eelkäijad olid: 1919 merilennu(väe) rühm 1919 merilennu(väe) salk 1919–1921 merilennu(väe) rühm 1921–1924 merilennusalk 1924–1926 Lennuväerügemendi merelennueskadrill 16. juulil 1932 asutati Üksik Merelennusalk, mis tegutses kuni 21. maini 1939. Pärast seda pandi üksiku merelennusalga ülesanded Tallinnas baseerunud 3. lennuväedivisjonile. Mikk Maasikrand, Eesti rannakaitse võimekus 1939. aastal. Tartu: Tartu Ülikool, lk 36 Tallinna entsüklopeedia. II köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 345.