laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tubrilinn

Tubrilinn (ka Tubri maalinn, Ridala linnus) on tänapäevase Haapsalu linna territooriumil Jõõdre küla ja Parila mõisa lähedal asunud linnus. Tubrilinna linnust on peetud ka Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Maianpata (ehk Maianpathe) linnuseks.. Eesti arheoloogide arvates ei ole piisavaid arheoloogilisi tõendeid, et Maianpata linnus Tubrilinnas asuda võis. Arheoloog Mati Mandeli hinnangul võidi Ridala Tubrilinna linnus püstitada viikingiajal ning Jõõdre lähedal leitud 1. või 2. sajandist pärinev Jõõdre kivikalme viitab sellele, et piirkond on asustatud olnud vähemalt alates meie ajaarvamise algusest. Ridala ümbruse asustus hakkas tihenema I aastatuhande teisel poolel ja ilmselt just siis kujunes välja ka Ridala muinaskihelkond, mis hõlmas hilisemast kirikukihelkonnast oluliselt suurema ala ning mille keskuseks kujunes Tubrilinna muinaslinnus. Tubrilinna ümbrusest on välja selgitanud 14 muistset külaaset ja selle põhjal võib Ridalat pidada tihedaima asustusega kihelkonnakeskuseks muinasaja lõpu Läänemaal. See võib selgitada ka kihelkonna nime kasutamist kogu Läänemaa tähenduses. Ovaalne linnuseala hõlmab umbes 1000 ruutmeetrit. Ringvall-linnuse sarnasust näitab peamiselt raudkividest laotud ovaalse kujuga 3,5 m laiune vall. Sellest on kõige paremini säilinud 18 m pikkune lõunakülje vall. Idapoolses vallis, mille kõrgus küündib 1,5 m ja laius 3,5 m, on kivimüüri servad fikseeritavad. Edelapoolse valli lõikudes on kaitseehitised osaliselt hävinud kuid lõunapoolse valliga kokku puutuv osa osaliselt säilinud. Läänekülje vall on ilmselt 3 m laiuselt laiali aetud ning seetõttu mõnekümne sentimeetri kõrgusena aimatav. Loodeservas on vall ainult aimatav, mitte selgesti nähtav ja põhjaservas 13 m pikkusel ja 8 m laiusel alal veidi kõrgema künkliku kohana hoomatav. Arvatakse, et idaküljel, kus vall 18 m pikkuselt puudub, võis asetseda väravaava. Kuna ülejäänud kõrgendiku maapind on linnusega ühekõrgune, võis tegu olla mingisuguse eellinnuse või värava eelkaitseehitise jäänukiga. Linnusealal on jälgitav tume pinnas, mis ulatub 0,4–0,5 m sügavuseni. Muinasasula kultuurkihti on märgata linnuse lääne- ja edelajalamil, mille juures olevat vanasti asunud Silmaallikas. Kirde–edelasuunalisele 2–4 meetri kõrgusele seljandikule püstitatud linnusest 19. sajandi keskpaigas juhuleiuna leitud ristikujuline ripats tõendab, et Tubrilinn oli kasutusel veel 13. sajandil. Linnuseaseme juurest põllult on 1950. aastatel leitud noorema rauaaja keraamikat. Vaatamata sellele, et kogutud leiud pärinevad nooremast rauaajast, on Tubrilinna näol tüpoloogiliselt tegemist rohkem keskmise ja vanema rauaaja linnusega. Ridala - Eesti Entsüklopeedia. Vaadatud 26.08.2014. eestigiid.ee. Vaadatud 26.08.2014. Muinasaeg - Ridala Vallavalitsus. 11.02.2014. Vaadatud 26.08.2014. Ridala kirik. Vaadatud 26.08.2014. Läänemaa muinaslinnused. Vaadatud 26.08.2014. Tubrilinn kultuurimälestiste riiklikus registris Linnuse kirjeldus Kultuurimälestiste registris
Vira Konõk

Vira Konõk (sündinud 27. septembril 1957 Ukrainas Lvivi oblastis Drohobõtši rajoonis Opaka külas) on Ukraina päritolu Eesti ajakirjanik ja ühiskonnategelane, Eesti Ukrainlaste Kongressi esimees. Ta lõpetas 1974. aastal keskkooli kuldmedaliga ja 1979. aastal Lvivi Polütehnilise Ülikooli insenerina. Eestisse kolis ta 1986. aastal, töötades aastaid tehnoloogina elektroonikaseadmete tehases ning hiljem keemiaõpetajana venekeelses koolis, kuni 2003. aastal pakuti talle tööd ajakirjanikuna BBC ukrainakeelses toimetuses ja Ukraina riiklikus raadios. Alates 2001. aastast on ta Ukraina Kaasmaalaskonna Eestis esimees ja alates 2003. aastast Eesti Ukrainlaste Kongressi esimees. 2017. aastal kandideeris ta kohaliku omavalitsuse valimistel Tallinnas Eesti Reformierakonna nimekirjas. Vira Konõki abikaasa Mõkola Konõk on lõpetanud Kaliningradi merekooli ja töötanud kaugsõidumeremehena. 2005 Koosmeele auhind ("Ukrainas toimunud demokraatlike protsesside teadvustamise ja neile Eestis toetuspinna loomise eest") 2014 Valgetähe V klassi teenetemärk ("rahvastevahelise koostöö edendaja") 22. august 2016 juubelimedal "25 aastat Ukraina iseseisvust" ("25 років незалежності України"), "olulise isikliku panuse eest Ukraina riigi rahvusvahelise autoriteedi tugevdamisse, ajaloolise pärandi ja tänapäevaste varade populariseerimisesse ning Ukraina iseseisvuse 25. aastapäeva puhul" Andres Tohver, "Eesti Ukrainlaste Kongressi juhataja: elame praegu alalises stressis, öösel und ei ole", Õhtuleht, 5. märts 2014 (vaadatud 27.09.2023) Vera Tšopõk, "Віра Коник: «Приїзд в Україну мене завжди зворушує, особливо коли відвідую рідне село»", Truskavetskõi Visnõk, 31.03.2015 (vaadatud 27.09.2023) "Kandidaat nr 1216 VIRA KONÕK", KOV2017, valimised.ee (vaadatud 27.09.2023) "Eesti Vabariik 98. Kätlemine (24.02.2016)", president.ee (vaadatud 27.09.2023) "Koosmeele auhind", Avatud Eesti Fond (vaadatud 27.09.2023) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Maalehe ajakirjanikud saavad presidendilt Valgetähe teenetemärgid", Maaleht, 05.02.2014 (vaadatud 27.09.2023) "Про відзначення державними нагородами України громадян іноземних держа", Ukraina presidendi koduleht, 22. august 2016 (vaadatud 27.09.2023) Lea Danilson-Järg, "Vira Konõk: Ukraina pihta lastud pommid on rahvast ainult ühendanud", Postimees, 9. märts 2022 "MA ELAN SIIN. Ukrainlanna Vira Konõk", Vikerraadio, 19. september 2015 (ERRi arhiiv) Andres Tohver, "Eesti Ukrainlaste Kongressi juhataja: elame praegu alalises stressis, öösel und ei ole", Õhtuleht, 5. märts 2014 "VIDEO: Eesti ukrainlaste esindaja: oleme kaks kuud Ukrainas toimuva pärast stressis olnud", Delfi, 24.02.2014 Evelyn Kaldoja, Tallinna kirikus kõlas "«Слава Україні! Героям слава!»", Postimees, 20. veebruar 2014
Zarathuštra

Zarathuštra (vanakreeka keeles Ζωροάστρης Zōroastrēs) oli vanairaani prohvet, zoroastrismi rajaja. Teda peetakse zoroastristliku põhiteksti Avesta vanima osa autoriks. Avesta kaudu on teada ka enamik teda ennast puudutav. Ta elas Iraani mägismaa idaosas, kuid tema täpne sünnikoht on teadmata. Ka selle üle, millal ta elas, vaieldakse. On allikaid, mille järgi dateeritakse Zarathuštra eluaastad 2. aastatuhandesse e.m.a (mis pole tõenäoline). On pakutud ka 6.–5. sajandil e.m.a (6. sajand e.m.a tundub üpris tõenäoline, kuid see ei ole tõestatud). "Nõnda kõneles Zarathustra", Friedrich Nietzsche teos
Redis

Redis ehk aedrõigas (Raphanus sativus) on taim ristõieliste sugukonnas. Redis on juurvili. Seda kultiveeriti juba Antiik-Roomas. Kasvatatakse mitmeid redisesorte. Aedrõigas andmebaasis eElurikkus
Võbutõ

Võbutõ on kirikuküla Venemaal Pihkva oblastis Pihkva rajoonis Tjamša vallas. Võbutõ asub Velikaja jõe vasakkaldal, Pihkvast 12 km ülesvoolu, Volženetsi ja Razdolje külade juures. Pärimuse kohaselt on Võbutõst pärit Kiievi-Vene valitseja Igori abikaasa suurvürstinna Olga. Prohvet Eelija kirik ja kellatorn. 15.–16. sajand. Prohvet Eelija ikoon Võbutõ kirikust. Pihkva koolkond, 13.–14. sajand. Tretjakovi galerii.  Prohvet Eelija kirik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis 25. august 2014. В России похоронили псковских десантников, погибших "при неизвестных обстоятельствах" – [Oletatavasti Donbassi sõjas hukkunud pihkvalastest Venemaa Föderatsiooni dessantväelaste matused]
Cà Mau

Cà Mau on linn Vietnami lõunaosas, Cà Mau provintsi keskus. 2010. aastal elas seal 204 895 inimest. Cà Maust on pärit Vietnami peaminister Nguyễn Tấn Dũng. Linnas asub Cà Mau lennujaam.
Merinõelalised

Merinõelalised (Syngnathiformes) on luukalade selts kiiruimsete klassist. Mõningate allikate kohaselt liigitatakse merinõelalised ogalikuliste (Gasterosteiformes) seltsi alamseltsiks Syngnathoidei. Seltsi Syngnathiformes sugukonnad: Torukalalased (Aulostomidae) Centriscidae Vilekalalased (Fistulariidae) Torusuulased (Solenostomidae) Merinõellased (Syngnathidae) Nelson, Joseph S. (2006). "Fishes of the World". John Wiley & Sons. Fourth edition. 601 p. Syngnathoidei Integrated Taxonomic Information System (ITIS) (2004) Syngnathiformes World Register of Marine Species
Merinõellased

Merinõellased (Syngnathidae) on luukalade sugukond merinõelaliste seltsist. Mõningate allikate kohaselt liigitatakse merinõellased ogalikuliste (Gasterosteiformes) seltsi sugukonnaks. Merinõellaste sugukonda kuuluvad kalad on enamasti kas väljavenitatud pikliku kehaga (osa neist on päris nõelja kujuga) või täiesti omalaadse, kohati kummalise kujuga (merihobukesed, narmaskalad). Kalasuu moodustab torujas koon. Täiskasvanud kalade pikkus jääb vahemikku kas 2,5–60 sentimeetrit (merinõelad) või 4–20 sentimeetrit (merihobukesed). Saba on tavaliselt pikk, kuid sabauim on väike või puudub üldse. Samuti puuduvad kõhuuimed. Mõned liigid on võimelised muutma oma keha värvust sõltuvalt ümbritseva keskkonna foonist. Paljudel liikidel on väljaarenenud mimikri: keha kuju, värvus ja aeglaselt hõljuv liikumine imiteerivad ümbritsevaid vetikaid või koralle. Merinõellased elavad troopiliste ja parasvöötme mere- ja riimvetes, mõned liigid on kohastunud elama ka magevees. Elutsemispaigana eelistavad nad liivases rannavöötmes meriheina tihnikuid. Merinõellased toituvad peamiselt väikestest planktilistest koorikloomadest. Merinõellaste paljunemise juures on omapärane see, et lõimetist hooldab alati isaskala. Emaskala heidab marja isaskala keha alapoolel olevasse renni või haudetaskusse. Pärast koorumist, painutades oma keha lookjalt üles, väljutab isane maimud iseseisvasse ellu. Eestie elab kaks liiki merinõellasi. Mõlemad on riimvees elavad merekalad. Nerophis ophidion – madunõel Syngnathus typhle – merinõel Sugukonna Syngnathidae alamsugukonnad: alamsugukond Hippocampinae alamsugukond Syngnathinae Merebioloogid Nerida G. Wilson ja Greg W. Rouse leiavad, et uuemate fülogeneetiliste andmete põhjal on Syngnathidae jagunemine ainult kaheks alamsugukonnaks vastuvõetamatu ja edaspidine süstemaatika muutmine oleks hädavajalik. Autorid soovitavad mitme uue alamasugukonna – Doryrhampinae, Nerophinae, Soleganthinae, Phyllopteryginae, Sygnathoidinae ja Haliichthyinae aktsepteerimist Sarnaseid ettepanekuid on kõlanud ka varem, näiteks Gilbert Percy Whitley ja Joyce Allani töödes. Doryrhamphus Dunckerocampus – vimpelnõel Haliichthys Hippocampus – merihobuke Kyonemichthys Nerophis – madunõel Phycodurus – narmaskala Phyllopteryx Syngnathus – merinõel Nelson, Joseph S. (2006). "Fishes of the World". John Wiley & Sons. Fourth edition. 601 p. Syngnathidae Integrated Taxonomic Information System (ITIS) (2004) Syngnathidae World Register of Marine Species Nerida G. Wilson & Greg W. Rouse (2010). "Convergent camouflage and the non-monophyly of ‘seadragons’ (Syngnathidae: Teleostei): suggestions for a revised taxonomy of syngnathids". – Zoologica Scripta, 39, 551–558. Gilbert Percy Whitley & Joyce Allan (1958). The Sea-Horse and Its Relatives. Melbourne: Griffin Press for Georgian House. [1]
Autoostuluba

Autoostuluba oli Nõukogude Liidus ja selle mõnedes satelliitriikides dokument, mille väljastas partei täitevkomitee, ning mille alusel võis asutuse ja selle kommunistliku partei allorganisatsiooni juhtkonna silmis "eesrindlik" töötaja muretseda endale auto. Autoostuloa soovituse andis asutuse ametiühing. Täiendavateks kriteeriumiteks võisid olla parteiline kuuluvus ja perekondlik seis (abielu ja lapsed). Autoostulube jagati ka eriteenete eest, näiteks sõjaveteranidele ja edukatele sportlastele. Eelisolukorras asutuste (sh administratiivsektor, julgeolek) ning ka suurte tööstusettevõtete töölistele jagati autoostulube lihtsamalt. Autoostuloa saamine ei tähendanud automaatselt kohe auto ostmist ja kättesaamist, sest pärast ostuloa saamist satuti autoostu-järjekorda, mis Ida-Saksamaal küündis tihtipeale kümne aasta pikkuseks ja vahel pikemakski. Sellise järjekorra põhjustas plaanimajandus, mis ei suutnud nõudlust mistahes kaupade järele rahuldada. Nõudlus ületas tugevalt pakkumise, ning nõutud kaupadest oli pidevalt puudus ehk defitsiit. Sõna defitsiit läks oskussõnana käiku mistahes kauba ja toodete kohta, mille järele oli nõudlus pakkumisest oluliselt suurem. Defitsiitse kauba hind oli mustal turul toote omahinnast palju kõrgem ning isegi kasutatud auto turuhind oli suurem kui uue auto hind. Seepärast tuli autoostulubadega sageli ette äritsemist. Moskvitš 412 suure populaarsuse tõttu idabloki riikides ja ka Soomes tol ajal (aastaid enne Žigulite tootmise alustamist) pidid Nõukogude Liidus elavad inimesed ootamisega rohkem kannatama, sest ootejärjekorrad sellevõrra pikenesid. Suurele osale NSV Liidu elanikkonnast oli sõiduauto siiski luksusese, mille muretsemiseks tuli väga pikka aega raha koguda, ning auto asemel kasutasid paljud inimesed sõitmiseks ühistransporti. Margus Kruut (21. august 2016). "Miljonite unistuste auto" (Registreeritud juurdepääs). Postimees Pluss. Vaadatud 22. augustil 2016. aga lisaks oli ju vaja ostuluba. Neid jagati lihtrahvale näpuotsaga töökohtade kaudu. Kasutatud auto soetamiseks ostuluba vaja ei olnud ning see oligi paljudele ainuke võimalus endale sõiduvahend muretseda. FOTOD: Nõnda uhkelt reklaamiti nõukogude sõidukeid Läänele! Delfi, 16. juuni 2010.
Psalmid

Psalmid ehk Psalmide raamat ehk Psalter ehk Taaveti laulud või Laulud (heebrea keeles תְּהִלִּים või תהילים Tehillim) on ketuvimi (Tanahi kolmas osa) esimene raamat. Judaismi ja läänekristluse traditsioonis on 150 psalmi, idakristluses rohkem. Patukahetsuspsalmid Psalter
Semen Sementšenko

Semen Sementšenko (kodanikunimega Kostjantõn Grõšõn, ukraina keeles Костянтин Ігорович Гришин; sündinud 6. juunil 1974 Sevastopolis) on nom de guerre, mida kasutab Ukraina sõjaväelane, vabatahtlikest koosneva pataljoni "Donbass" asutaja ja endine komandör,. Hiljem sai temast poliitik. Endine mereväeleitnant ja turvatöötaja Semen Sementšenko oli üks tuntumaid Ukraina siseministeeriumile alluvate vabatahtlike sõjaväeüksuste juhte. Perekonna ja tuttavate julgeoleku huvides keeldus ta Donbassi sõja alguses oma tegelikku nime avaldamast ja kandis avalikes kohtades alati näomaski. Ta oli Ülemraada VIII koosseisu liige (oli poliitilise partei Ühendus "Eneseabi" valimisnimekirjas teine). Позачергові вибори народних депутатів України 26 жовтня 2014 року. Відомості про кандидата в народні депутати України // Офіційний сайт ЦВК Walker, Shaun; Amos, Howard (15. mai 2014). "Ukraine civil war fears mount as volunteer units take up arms". Theguardian.com. Vaadatud 23. mai 2014. "Семенченко уже не командир батальона "Донбасс"". UNIAN. 23.02.2015. "Выходцы из батальона "Донбасс" отреклись от связей с Семенченко". UNIAN. 08.04.2015. Donbas battalion commander:“Our format is a compromise between state agencies and the voluntary movement. We want to change our country”, The Ukrainian Week (11. juuni 2014) Semen Sementchenko: Donbas covered criminal network regionals, communists and criminals, Glavcom (22. mai 2014) Ukraina keeles «Об'єднання „Самопоміч“» "Семен Семенченко - второй номер в списке партии "Самопомич"" (vene). telegraf.com.ua. Vaadatud 21. aprillil 2015. "Ukraine Votes On Oct. 26 To Elect New Parliament" (inglise). Kyiv Post. 24. oktoober 2014. Vaadatud 21.04.2015. 6. august 2014, Intervjuu Sementšenkoga (vene keeles) 1. september 2014, Семен Семенченко впервые снял балаклаву: фото. Sementšenko näitas esmakordselt oma nägu, foto. 1. veebruar 2015. Liga Novosti. У Семенченко переломы и пробито легкое - Филатов (vene keeles)
Kolm

Kolm ehk 3 on täisarv, mis otseselt eelneb arvule 4 ja otseselt järgneb arvule 2. Kolm järgarvuna märgitakse Rooma numbriga III.
Pimedus

Pimedus on nähtava valguse (kas loodusliku või tehisliku) puudumine või vähesus, ka vähese või puuduva valgusega ruumiosa. Pimeduses selgroogsete loomade (sh inimese) pupillid laienevad, et vähesest valgusest rohkem silma jõuaks ja võimalus objekte näha oleks suurem. Inimsilm eristab pimedas halvasti värvusi. Öö Hämarik Hämarus Pimendamine Pimekamber
Heleri Arumets

See artikkel räägib Eesti lauljast. Eesnime kohta vaata artiklit Heleri (eesnimi). Heleri Arumets (esinejanimi Heleri, sündinud 24. aprillil 1985) on eesti laulja. 2002. aastal võitis ta oma vanuseklassis lauluvõistluse Kongutal ja valiti ühtlasi publiku lemmikuks. Hiljem laulis ta neljast tüdrukust koosnevas ansamblis "4 Friends", millega võitis lauluvõistlusi ja auhinna kõige romantilisema sõnumiga laulu eest. 2008. aasta novembris võitis ta Raadio Elmar saatesarja "Laulutund". Hääletanuid oli 1009 ja ülekaalukalt kõige rohkem hääli sai Heleri Arumets. Teisele kohale tuli Marianne ja kolmandale Aare Külvja, kes võitsid kaks järgmist "Laulutunni" hooaega. Auhinnaks oli singli produtseerimine. Singel kandis pealkirja "Tule tagasi". See laul oli Elmari singlite edetabelis esikohal 9 nädalat ja kokku edetabelis (10 parema singli seas) 15 nädalat. 2009. aasta juulis ilmus Heleri Arumetsa esikalbum. Sellel oli 12 laulu. Albumi produtseeris Marco Margna. Albumi lood "Tule tagasi", "Põlevad tunded" ja "Ööralli" on ilmunud ka singlina. Pooltele lauludele (kuuele) kirjutas Heleri sõnad ise. Talle on sõnu kirjutanud ka Marco Margna ja Owe Petersell. 2012. aastal salvestas Heleri Aare Külvjaga dueti. Laulu kirjutas ja produtseeris Marco Margna. Argielus töötab Heleri Arumets lasteaias rühmaõpetajana. Tal on laps. Ohmygossip. Raadio Elmar "Laulutunni" parimaks valitud Heleri Arumets Gossip.ee-le: Proovimine on pool võitu! Vaadatud 26. augustil 2014 Lomm. Heleri Arumetsa "Põlevad tunded" Vaadatud 26. augustil 2014 Konguta Teataja. Lauluvõistlus Konguta rahvamajas lk. 3 (.pdf-vormingus) Vaadatud 26. augustil 2014 Nuustaku lauluvõistluse tulemused Vaadatud 26. augustil 2014 Õhtuleht. Elmari "Laulutunni" võitis Heleri Arumets 16. november 2008. Vaadatud 26. augustil 2014 Postimees. Raadio Elmar "Laulutunni" võitis Heleri Arumets 17. november 2008. Vaadatud 26. augustil 2014 Elmar. "Laulutunni" võitjatel ilmus ühissingel "Elmar", 30. aprill 2012. Vaadatud 26. augustil 2014 Heleri Arumetsa koduleht
Pimesus

Pimedus on nägemisvõime puudumine või nägemise teatud tõsine häire. Nägemisvõime võib puududa täielikult või osaliselt. Väga nõrga nägemisvõimega isikud eristavad vaid valgust ja varju. Kanapimedus Värvipimedus Pimesikk Pimestamine
Nael (täpsustus)

Nael võib tähendada mitut asja. Nael on terava otsaga pulgakujuline kinnitusvahend, mis taotakse materjali sisse. Nael on massiühik. Nael on rahaühik: Egiptuse nael Gibraltari nael Küprose nael Lewesi nael Lõuna-Sudaani nael Suurbritannia nael Nael on perekonnanimi: Ene Nael Jüri Nael
Nael

Nael on terava otsaga pulgakujuline kinnitusvahend, mis taotakse materjali sisse. Naelu kasutatakse puidust esemete ja konstruktsioonide valmistamisel ja laiemalt ehituses. Naelu võidakse kasutada ka nagina millegi riputamiseks. Naelad on enamasti valmistatud metallist, aga neid võib teha ka puust. Naela üks ots on terav ja teises on tavaliselt lame ja naela läbimõõdust suurem naelapea, mille pihta lüüakse haamri või vasaraga. Naelu valmistatakse väga erinevas suuruses. Rõhknael Naelapüstol
Venemaa Föderatsiooni presidendi juures asuv kodanikuühiskonna arengu ja inimõiguste nõukogu

Venemaa Föderatsiooni presidendi juures asuv kodanikuühiskonna arengu ja inimõiguste nõukogu (kuni 2011. aastani Venemaa Föderatsiooni presidendi juures asuva inimõiguste ja kodanikuühiskonna institutsioonide arengule kaasaaitamise nõukogu) on Venemaa Föderatsiooni presidendi juures asuv nõuandev organ. Organ moodustati Venemaa Föderatsiooni presidendi 2004. aasta 6. novembri ukaasiga nr 1417, millega reorganiseeriti alates 1993. aasta 1. novembrist tegutsenud "Venemaa Föderatsiooni presidendi juures asuv inimõiguste komisjon". Vene keeles `Совет при Президенте Российской Федерации по развитию гражданского общества и правам человека´. Vene keeles `Совет при президенте Российской Федерации по содействию развитию институтов гражданского общества и правам человека´. Vene keeles `Комиссия по правам человека при президенте Российской Федерации´. Nõukogu ametlik koduleht (vene keeles) 5. mai 2014. Forbes Putin's 'Human Rights Council' Accidentally Posts Real Crimean Election Results. Nõukogu avaldas oma ametlikul kodulehel, väidetavalt kogemata, aruande ("Krimmi elanike probleemid" 'Проблемы жителей Крыма'), millest lähtus, et Venemaaga ühinemise poolt oli 22,5 protsenti kogu okupeeritud Krimmi elanikkonnast (aruanne oli Nõukogu ametlikul kodulehel üleval umbes paar nädalat). 16. mai 2014. RIA Novosti. "Вежливые люди" как новый образ Российской армии Nõukogu liikme, tsiviil-militaarsuhete komisjoni esimehe Sergei Krivenko intervjuu, milles ta avaldab muuhulgas arvamust, et Krimmi okupeerimisel osalenud VF eriüksuslaste (vene keeles Вежливые люди, 'viisakad inimesed', eesti keeles "Rohelised mehikesed") tegevust ei tasuks kanda üle kogu vene armeele, mis koosneb kutsealustest.
Rollimäng

Rollimäng on tegevus, milles osalejad käituvad ja tegutsevad vastavalt omaks võetud või antud rollile. Rollimängud võivad olla mängulised, rituaalsed, kunstilised, maagilised, religioossed, meelelahutuslikud, pedagoogilised, psühhoteraapilised vmt. Rollimänge võidakse mängida kujutluses (üksnes sõnaliselt suheldes), tegevusega kaasnevalt, publiku ees või ilma selleta, juhendaja(te) poolt antud ettekirjutuste kohaselt või vabas vormis, arvutivõrgus või arvutiprogrammi poolt toetatuna (vt. rollimäng (arvutil)), spetsiaalset kirjandust vm abivahendeid kasutades, tekste ette lugedes või vabalt improviseerides jmt. Rollimängud erinevad spordimängudest, lauamängudest, kaardimängudest jmt eelkõige selle poolest, et rollimängudes ei ole üldreeglina võitjaid ega kaotajaid. Rollimängude puhul on peamiseks kaasakiskuvaks elemendiks kujutlusvõime kasutamisest saadav elamus. Paljud rollimängud põhinevad kirjandusteostel, filmidel või koomiksitel. Rollimängudeks võib pidada ka lahingute või möödunud ajastute taaskehastamist, kus osavõtjad kehastuvad tegeliku maailma varasemas ajaloos elanud või elada võinud tegelasteks, imiteerides neid riietuse, muu varustuse ja tegevuste poolest. Meelelahutuslikud rollimängud muutusid populaarseks 1990. aastatel. Praegu on maailmas tuntud sadu rollimänge, mida mängivad kümned miljonid inimesed. LARP Dungeons & Dragons Taaskehastamine MUD Rollimängud arvutil Foorumirollimängud Kivitsõõr Rollimäng (õppemeetod) Raul Kübarsepp Eesti rollimängijad Facebookis Dragon.ee, Eesti fantasy-huviliste ja rollimängijate portaal Rollimängude iseloomustus Dragon.ee portaali Lohewikis Andres Rattasepp "Fantaasia-rollimäng ja kunstiõpetus"
Abja mõisa kalmistu

Abja mõisa kalmistu on kalmistu Halliste kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Põlde külas Mulgi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu rajasid Abja mõisa tollased omanikud Stackelbergid arvatavasti 1844. aastal, kui suri Georg Gotthard von Stackelberg. Kalmistule maetud inimeste arv ei ole teada; võimalik, et sinna ongi maetud ainult üks lahkunu. Kalmistu lõhuti maaparanduse käigus ning selle hauatähised likvideeriti arvatavasti 1960. aastatel. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 900 meetri kaugusele itta. Praegu on selle kohal põld. 1844 – Georg Gotthard von Stackelberg (1786 – 1. märts (vkj) 1844) Valdo Praust. Pärnumaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2009. Lk 97 Ants Hein. "Viljandimaa mõisad". Viljandi 1999. Lk 31 Alo Särg. "Abja (Abia)". // Viljandimaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 11 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Abja mõisa kalmistu. Viljandimaa kalmistute bibliograafia Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013