laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
India 2022. aasta taliolümpiamängudel

IND India osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis ühe sportlasega. See on kümnes kord, kui India taliolümpiamängudest osa võtab. Indiat esindas mäesuusataja Arif Khan. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. veebruar 2022. Vaadatud 6. veebruaril 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://indianexpress.com/article/sports/winter-olympics-india-skier-arif-khan-7698689/
Andorra 2022. aasta taliolümpiamängudel

AND Andorra osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis viie sportlasega, kes võistlesid kolmel spordialal. Andorrat esindasid murdmaasuusatajad Irineu Esteve ja Carola Vila, mäesuusatajad Joan Verdú Sánchez ja Cande Moreno ning lumelaudur Maeva Estevez. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. jaanuar 2022. Vaadatud 6. veebruaril 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Frjazino

Frjazino on linn Venemaal Moskva oblastis. Asub Moskvast 42 km kirdes. Frjazinot on esmamainitud 1584. aastal Frjazinovka külana. Aastal 1938 nimetati aleviks ja 1951 sai linnaõigused. "Rahvaloenduse andmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2011. Vaadatud 20. augustil 2011. Frjazino koduleht Frjazino infoportaal
Treial (perekonnanimi)

Treial on eesti perekonnanimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Treial 297 inimesel: 151 mehel ja 146 naisel. Perekonnanimede levikult oli Treial meeste puhul 460. ja naiste puhul 548. kohal. Perekonnanimi Treial on levinuim Järva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 6,07. Henn Treial, eesti ajakirjanik ja politik (1905–1941) Herman Treial, Eesti sõjaväelane (1904–1951) Hugo Treial, eesti advokaat (1898–1976) Kristiina Treial, eesti psühholoog (1979–) Mai Treial, Eesti poliitik (1952–) Malle Treial, endine eesti näitleja (1945–) Rudolf Treial, Eesti sõjaväelane (1904–1978) https://www.stat.ee/nimed/pere/Treial
Treier

Treier on eesti perekonnanimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Treier 342 inimesel: 186 mehel ja 156 naisel. Perekonnanimede levikult oli Treier meeste puhul 332. ja naiste puhul 489. kohal. Perekonnanimi Treier on levinuim Põlva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 6,95. Elem Treier, eesti kirjandusteadlane Grete Treier, eesti maanteejalgrattur (1977–) Heie Treier, eesti kunstiteadlane Jan Treier, eesti laskesuusataja (1992–) Kaspar Treier, eesti korvpallur (1999–) Märt Treier, eesti teleajakirjanik (1975–) Paul Treier, Eesti majandustegelane (1934–) Valfried Treier, eesti insener (1901–1984) https://www.stat.ee/nimed/pere/Treier
Sun Tower

Sun Tower on 17-korruseline ​​äripindadega kõrghoone, mis asub Briti Columbia suurimas linnas Vancouveris. Ehitise arhitekt oli William Tuff Whiteway. Valmimisel oli see linna kõrgeim hoone (82 meetrit). Eelmine rekordiomanik oli 1910. aastal valminud Dominion Building (53 meetrit). Lühikest aega oli Sun Tower ka Kanada kõrgeim hoone. Kuppel Detail Hoone 1946. aastal Varajased pilvelõhkujad  Sun Tower – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Audun Lysbakken

Audun Bjørlo Lysbakken (sündinud 30. september 1977) on Norra poliitik (Sotsialistlik Vasakpartei). Audun Lysbakken on lõpetanud Bergeni Ülikooli prantsuse keele ja võrdleva poliitikateaduse erialal 1998. aastal. 1999–2000 sooritas ta kohustusliku ajateenistuse asemel tsiviilteenistuse Norra Mahepõllumajanduse Liidus. 2000–2001 oli ta ajakirjanik ja toimetaja ajalehes Klassekampen. 2000–2002 oli ta Sotsialistliku Vasakpartei noorteorganisatsiooni Sosialistisk Ungdom aseesimees. Aastatel 2001–2005 oli ta Stortingi liige ja on uuesti parlamendiliige alates 2009. aastast. 20. oktoobril 2009 sai ta Norra laste ja võrdõiguslikkuse ministriks. 5. märtsil 2012 oli ta sunnitud ministriametist tagasi astuma, kuna selgus, et tema juhitud ministeerium oli rahastanud Sotsialistliku Vasakparteiga seotud radikaalset feministlikku organisatsiooni. 11. märtsil 2012 valiti Audun Lysbakken Sotsialistliku Vasakpartei esimeheks. Sellel ametikohal oli ta kuni 18. märtsini 2023. Lysbakken, Audun (1977-) Stortinget Audun Lysbakken Store norske leksikon Audun Lysbakken Elected as New Party Leader of SV The Nordic Page Minister resigns over feminist funding scandal NTB/The Local, 5. märts 2012 SV plots course out of crisis News in English, 11. märts 2012
Paul Ritter

Simon Paul Adams (20. detsember 1966 Gravesend – 5. aprill 2021 Faversham), ametialaselt tuntud kui Paul Ritter, oli inglise näitleja. "Paul Ritter". British Film Institute. Vaadatud 6. aprill 2021. "Paul Ritter List of Movies and TV Shows". TV Guide. Vaadatud 6. aprill 2021. "Waking the Dead: Mask of Sanity (Part 1 of 2): Series 6, episode 7". digiguide.tv. Vaadatud 7. aprill 2021. "Love You More (2008)". Gans, Andrew (6. aprill 2021). "Tony and Olivier Nominee Paul Ritter Dies at 54". Playbill. Vaadatud 6. aprill 2021. Cole, Tom. "Inbetweener joins galaxy of stars for Channel 4's The Function Room". Radio Times. Vaadatud 6. aprill 2021. "Cast confirmed for BBC Two's cycle of Shakespeare films". BBC Drama Publicity. 24. november 2011. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. detsember 2011. Vaadatud 7. aprill 2021. "Chasing Shadows". BritBox. Vaadatud 6. aprill 2021. "Paul Ritter: Friday Night Dinner star dies at 54". BBC News. 6. aprill 2021. Vaadatud 6. aprill 2021. Bley Griffiths, Eleanor (8. oktoober 2019). "Meet the cast of BBC conspiracy thriller The Capture". Radio Times. Vaadatud 6. aprill 2021. Carr, Flora (15. märts 2020). "Meet the cast of ITV's Belgravia". Radio Times. Ramachandran, Naman. "Paul Ritter, 'Chernobyl' and 'Friday Night Dinner' Star, Dies at 54". Variety. Vaadatud 6. aprill 2021. Harp, Justin (14. jaanuar 2021). "Friday Night Dinner will return for 10th anniversary special, but there's a twist: No more Milson quite yet". Digital Spy.  Paul Ritter – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Paul Ritter andmekogus IMDb (inglise)
Jäähoki 1948. aasta taliolümpiamängudel

Meeste jäähokiturniir 1948. aasta taliolümpiamängudel Šveitsis Sankt Moritzis oli 6. olümpiamängude turniir, mis oli ühtlasi ka 15. maailmameistrivõitlused ja 26. Euroopa meistrivõistlused. Olümpiaturniir toimus 30. jaanuarist kuni 8. veebruarini. Kanada võitis oma viienda olümpiakulla ja tuli 12. korda maailmameistriks, Kanadat esindas seal relvajõudude meeskond Ottawa RCAF Flyers. Kõrgeima tulemuse saanud Euroopa meeskond Tšehhoslovakkia võitis hõbemedali ja tuli kaheksandat korda Euroopa meistriks. Bibi Torriani mängis Šveitsi eest, kes võitis pronksmedali, ja temast sai esimene jäähokimängija, kes luges kõigi sportlaste nimel olümpiavande. Osales üheksa võistkonda. Esimest korda pärast sõda naasis ka rekordiline maailmameister Kanada. Tšehhoslovakkia lõpetas turniiri vaid väravate vahega teisena ja tuli kaheksandat korda Euroopa meistriks. Kanadat esialgu nii kõrgelt ei hinnatud, kuid turniiri edenedes sai see hoo sisse. Tegemist oli sitke ja kiireima meeskonnaga, kes võitis Tšehhoslovakkiat parema tehnika jõuga. Kaitse oli eriti hea, kui sisse lasti vaid viis väravat, Halder oli turniiri parim väravalööja. Šveitsil oli selgelt paremuselt kolmas meeskond, kuigi kaotus Tšehhoslovakkia vastu oli valusalt suur. Hokiturniiri mängimine oli ohus Ligue Internationale de Hockey sur Glace'i ja Rahvusvahelise Olümpiakomitee lahkarvamuste ning Ameerika Ühendriikide olümpiakomitee ähvardatud boikoteerimise tõttu. USA koondis võistles kutseliste mängijatega ja diskvalifitseeriti seepärast Rahvusvahelise Olümpiakomitee poolt. Ameeriklasi see aga väga ei tabanud, sest nende pettumust valmistav esitus olümpiamängudel tähendas, et medalit polnud nad niikuinii võitnud. Turniir toimus liigasüsteemis, millest võttis osa üheksa võistkonda. Kanadalased said Tšehhoslovakkia vastu seitse võitu ja ühe viigi. Tšehhoslovakkia võitis samuti seitse mängu. Turniiri otsustas väravate vahe. Kanada võitis vastaseid 69:5. Tšehhoslovakkia koondis ületas vastaseid 80:18. Kuna see turniir oli ühtlasi LIHG maailmameistrivõistlused, saavutas USA LIHG edetabelis neljanda koha. George Dudley (Kanada jäähokijuht) väitis, et 1948. aasta olümpiamängude hokiturniir mängiti "naeruväärsetes ilmastikutingimustes" ja kehva kohtunikutööga. Ameerika Ühendriikide meeskond ei saanud lõplikku paremusjärjestust. Ametlikult on paremusjärjestuses vaid kaheksa meeskonda. Poola meeskond oli turniiri vanim meeskond mängijate keskmise vanusega 29 aastat ja 10 kuud. USA oli turniiri noorim meeskond mängijate keskmise vanusega 23 aastat ja 1 kuud. Kuldmedalist Kanada mängijate keskmine vanus oli 25 aastat ja 8 kuud. Kõigi turniiri mängijate keskmine vanus oli 27 aastat ja 2 kuud. Sankt Moritzi olümpiamängud 1948
Kjersti Toppe

Kjersti Toppe (sündinud 20. oktoobril 1967) on Norra poliitik (Keskpartei). Kjersti Toppe lõpetas Bergeni Ülikooli arstiteaduse erialal 1992. aastal. Ta töötas jaoskonnaarstina Bremangeris 1996–1997 ja Bergenis 1999–2002. Ta oli Bergeni linnavolikogu liige aastatel 2003–2009. Alates 2009. aastast on ta Stortingi liige. Alates 14. oktoobrist 2021 on Kjersti Toppe Norra laste ja perekondade minister. Toppe, Kjersti (1967-) Stortinget Minister of Children and Families Kjersti Toppe (Centre Party) Government.no
Saint-Georges

Saint-Georges on mitme koha nimi. Saint-Georges (Québec), linn Kanadas Québeci provintsis Saint-Georges-sur-l'Aa, vald Prantsusmaal Nordi departemangus Saint George's
Al Hilal SFC

Al Hilal Saudi Football Club (araabia keeles نادي الهلال السعودي) on Saudi Araabia jalgpalliklubi, mis tegutseb Ar-Riyāḑis. See mängib Saudi Araabia kõrgliigas Saudi Professional League. Klubi on asutatud 16. oktoobril 1957. See on üks neljast klubist, mis on mänginud Saudi Araabia kõrgliigas kõikidel hooaegadel alates esimesest hooajast 1976. aastal. Al Hilal on tulnud Saudi Araabia meistriks 17 korda, millega on see Saudi Araabia edukaim klubi. Aasia klubide Meistrite Liiga on võidetud neljal korral, millega on Al Hilal kõige edukam Aasia klubi ja üks kahest Saudi Araabia klubist, mis on Meistrite Liiga võitnud. Al Hilali saavutuste hulka kuulub muuhulgas veel üheksa Saudi Araabia karikavõistluste võitu, kolm Saudi Araabia superkarika võitu ja kaks Araabia klubide meistrivõistluste võitu. Al Hilali suurimad rivaalid on Al-Ittihad Club (derbi nimi Saudi El Clasico) ja Al Nassr (Riyadh derby) Saudi Araabias ning Esteghlal Iraanis. 2009. aastal valis IFFHS Al Hilali 20. sajandi parimaks Aasia jalgpalliklubiks. Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Saudi Professional League (19): 1976–77, 1978–79, 1984–85, 1985–86, 1987–88, 1989–90, 1995–96, 1997–98, 2001–02, 2004–05, 2007–08, 2009–10, 2010–11, 2016–17, 2017–18, 2019–20, 2020–21, 2021-22, 2023-24 King Cup (9): 1961, 1964, 1980, 1982, 1984, 1989, 2015, 2017, 2019–20 Saudi Crown Prince Cup (13): 1963–64, 1994–95, 1999–00, 2003, 2004–05, 2005–06, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2015–16 Saudi Super Cup (3): 2015, 2018, 2021 AFC Meistrite Liiga (4): 1991, 2000, 2019, 2021 Aasia karikavõitjate karikas (2): 1997, 2000 Aasia superkarikas (2): 1997, 2000 Araabia klubide meistrivõistlused (2): 1994, 1995' Araabia karikavõitjate karikas (1): 2000 Araabia superkarikas (1): 2001 "IFFHS – Asia's Club of the Century". Arhiiviversioon seisuga 18.3.2013 Ametlik koduleht
André Carrillo

André Martín Carrillo Díaz (sündinud 14. juunil 1991 Limas) on Peruu jalgpallur, kes mängib parema äärepoolikuna Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Hilal ja Peruu jalgpallikoondises. Peruu kõrgliigas debüteeris ta 2009. aastal Alianza Lima meeskonnas. 2011. aasta mais sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Sporting. 2016. aasta juulis liitus ta Portugali klubiga Lissaboni Benfica. Benficas mängis ta vaid hooajal 2016–17, kuid sel hooajal klubiga Portugali meistriks. Hooajal 2017–18 oli ta Benficast laenul Inglismaa kõrgliiga klubis Watford ja 2018–19 Al Hilalis. Al Hilaliga sõlmis ta 2019. aasta juulis nelja-aastase lepingu. Peruu jalgpallikoondises debüteeris Carrillo 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. augustil 2012 sõprusmängus Costa Rica vastu. 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Austraalia vastu. Ta on kuulunud Peruu koondise veel lisaks neljal Copa América turniiril. Sporting CP Taça de Portugal: 2014–15 Supertaça Cândido de Oliveira: 2015 Benfica Primeira Liga: 2016–17 Taça de Portugal: 2016–17 Supertaça Cândido de Oliveira: 2016 Al-Hilal Saudi Professional League: 2019–20, 2020–21 King Cup: 2019–20 Saudi Super Cup: 2018, 2021 AFC Meistrite Liiga: 2019, 2021 https://www.transfermarkt.com/andre-carrillo/profil/spieler/135057 (vaadatud 6.2.2022)
Karl Toom

Karl Toom (sündinud 23. juunil 1997 Viljandis) on Eesti käsipallur. Ta mängib Saksamaa 2. Bundesliga klubis HSC2000Coburg vasaksisemisel positsioonil. Toom mängib ka Eesti käsipallikoondises. Karl Toom on 1,97 meetrit pikk ja kaalub 100 kilogrammi. 2020 ja 2021 valiti ta Eesti parimaks käsipalluriks. Karl Toom alustas käsipallurikarjääri HC Viljandis. Toomiga võitis Viljandi HC karika 2014 2016. aastal sõlmis Toom kaheaastase lepingu TV1893 Neuhauseniga. 2018. aasta aprilli alguses sõlmis Toom lepingu Saksamaa teise liiga klubi TV Emsdetteniga. Pärast hooaega Saksamaal siirdus Toom Rootsi meistriliigasse. Ta sõlmis kaheaastase lepingu Rootsi meeskonnaga HK Varberg. Toom siirdus tagasi Saksamaa 2. Bundesligasse. Sõlmis kaheaastase lepingu HSC2000 Coburgiga. "Coburg verpflichtet Nationalspieler". sport1. "Eesti parimad käsipallurid on Karl Toom ja Alina Molkova". "Viljandi HC võitis klubi ajaloo esimese Eesti karika". Sport.err.ee. 21. detsember 2014. Vaadatud 21. detsembril 2014. "18-aastane Eesti tulevikulootus siirdub Saksamaa esiliigasse". Sport.postimees.ee. Vaadatud 27. aprillil 2016. "Karl Toom wechselt nach Emsdetten | Swp". swp.de. 11. aprill 2018. Vaadatud 11. aprillil 2018.[alaline kõdulink]
Ujula abajas

Ujula abajas ehk Kuressaare Titerand on abajas Saare maakonnas Kuressaares. Kuressaare rannikut liigestavad Tori, Ujula ja Punasekivi abajas ning Väike-Roomassaare poolsaar. Ujula abaja läänekaldal oli välibassein, kus toimusid ujumiskursused ja -võistlused. Ujula abajas oli supelrannana kasutusel kuni 1960. aastateni, kui ujumine reostuse ja kinnikasvamise tõttu võimatuks muutus. Ujula abaja supelrand taastati aastatel 1997–1999. Kertu Kalmus, Titerannas algavad sügisel süvendustööd, saartehaal.postimees.ee, 7. juuli 2017 Saaremaa avab suvehooaja, SL, 8. juuni 1999
Jäähoki 1952. aasta taliolümpiamängudel

Meeste jäähokiturniir 1952. aasta taliolümpiamängudel Norras Oslos oli 7. olümpiaturniir, mis oli ühtlasi 19. maailmameistrivõistlused ja 30. Euroopa meistrivõistlused. Olümpiaturniir toimus 15.–25. veebruarini. Enamik matše peeti vastvalminud Jordal Amfi jäähallis, vaid mõned mängud peeti mujal, Dælenenga (Oslos), Kadettangeni (Sandvika), Marienlysti (Drammen) ja Lillestrømi (Lillestrøm) staadionidel. Kanada, keda esindas Edmonton Mercurys, võitis kuuenda olümpiakulla ja tuli 15. korda maailmameistriks. Parima tulemuse saanud Euroopa meeskond Rootsi võitis pronksmedali ja tuli kuuendat korda Euroopa meistriks. 1950. aastal algasid arutelud selle üle, kas jäähoki kaasatakse 1952. aasta taliolümpiamängudele või mitte. Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK) otsis kindlust, et osalevad meeskonnad järgivad pigem oma amatööride koodeksit kui Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni (IIHF) koodeksit, ning soovis ka IIHF-i presidendi Fritz Kraatzi läbirääkimistest välja jätta. IIHF-i endine president W. G. Hardy ja sekretär George Dudley leppisid kokku, et nende tingimuste üle läbirääkimisi ei peeta ega hakata ka Kraatzi tagasi lükkama. Dudley eeldas, et IIHF arutaks selle asemel oma 1952. aasta jäähoki maailmameistrivõistluste korraldamist, ja väitis, et ilma jäähokit arvestamata oleksid olümpiamängud rahaliselt ebaõnnestunud. 1951. aastal otsustati hoki 1948. aasta mängudega seotud vastuolude tõttu olümpiakavast välja jätta. Samal aastal Rumeenias toimunud ROK-i kongressil see aga taastati. W. G. Hardy pooldas Nõukogude Liidu jäähokikoondise kaasamist eeldusel, et puudub poliitiline sekkumine. Vaatamata tema poolehoiule ei taotlenud Nõukogude võimud õigel ajal turniirile pääsu. Esimest korda pärast teist maailmasõda lubati Saksamaa Liitvabariigil taas turniirist osa võtta. Seevastu Austria rahvuslik olümpiakomitee laskis 30. novembril 1951 osalemisest teatamise kuupäeva mööda minna. Esimest korda osalesid olümpiaturniiril Soome ja korraldajamaana Norra. Turniir peeti sarnaselt eelmiste taliolümpiamängudega liigasüsteemis. Kanada võitis oma kuuenda olümpiakulla jäähokis ja tuli ka maailmameistriks. Alles 2002. aastal võidutsesid nad uuesti. Hõbemedal läks USA-le, kes sai leevendada oma pettumust oma kehva esinemise pärast eelmistel olümpiamängudel. Rootsi ja Tšehhoslovakkia olid võrdse punktide ja väravate vahega, seega mängiti lisamäng, mille Rootsi võitis 5:3. Oslo 1952. aasta olümpiamängud
Michael Richard Delgado de Oliveira

Michael Richard Delgado de Oliveira (tuntud lihtsalt kui Michael; sündinud 12. märtsil 1996 Poxoréus) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Hilal. Ta alustas klubikarjääri Goiási osariigi klubides. Goiási osariigi meistrivõistluste kõrgeimas divisjonis mängis ta esmakordselt 2017. aastal Goianésia meeskonnas. Seejärel liitus ta Brasiilia esiliiga klubiga Goiás. 2018. aastal tuli ta Goiásega Goiási osariigi meistriks. 2018. aastal lõi Michael Goiáses mängides Brasiilia esiliigas seitse väravat ja 2019. aastal Brasiilia kõrgliigas üheksa väravat. 2019. aasta hooaja lõpus valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja parimaks uustulijaks. 2020. aasta jaanuaris liitus ta Brasiilia suurklubi ja valitseva Brasiilia meistri Flamengoga. Kuigi ta tuli 2020. aastal Flamengoga Brasiilia meistriks, ei suutnud Michael ise sel aastal Brasiilia kõrgliigas mitte ühtegi väravat lüüa. 2021. aasta hooajal tegi ta vigade paranduse, lüües Brasiilia kõrgliigas 14 väravat ning ta valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2022. aasta jaanuaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Al Hilaliga. Goiás Campeonato Goiano: 2018 Flamengo Campeonato Brasileiro Série A: 2020 Supercopa do Brasil: 2020, 2021 Campeonato Carioca: 2020, 2021 Recopa Sudamericana: 2020 "https://ge.globo.com/go/futebol/noticia/acabou-a-novela-goias-oficializa-venda-de-michael-ao-flamengo.ghtml". ge.globo.com. 10.1.2020. Vaadatud 6.2.2022 https://www.transfermarkt.com/michael/profil/spieler/520392 (vaadatud 6.2.2022)
Toomas ja sõbrad

"Toomas ja sõbrad" ("Thomas & Friends") on Briti lastetelesari, mille on loonud Britt Allcroft. See põhineb Wilbert Awdry ja tema poja Christopher Awdry raamatusarjal "The Railway Series", mis jälgib inimesestatud auruveduri tegemisi Sodori saarel.
Uus-Meremaa 2022. aasta taliolümpiamängudel

NZL Uus-Meremaa osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis 15 sportlasega, kes võistlesid 5 spordialal. Olümpiavõitjaks tuli lumelaudur Zoi Sadowski-Synnott pargisõidus ja vigursuusataja Nico Porteous rennisõidus. Kiiruisutamine: Peter Michael Laskesuusatamine: Campbell Wright Lumelauasõit: Tiarn Collins, Zoi Sadowski-Synnott, Cool Wakushima Mäesuusatamine: Alice Robinson Vigursuusatamine: Ben Barclay, Anja Barugh, Finn Bilous, Margaux Hackett, Ben Harrington, Gustav Legnavsky, Chloe McMillan, Miguel Porteous, Nico Porteous. https://www.olympic.org.nz/news/new-zealand-team-ready-for-beijing-winter-olympic-games/ https://olympics.com/beijing-2022/olympic-games/en/results/all-sports/noc-entries-new-zealand.htm
Lumivalge

Lumivalge on erakordselt valge või hele, puhtusest sädeleva lume värvus. Seostub puhtuse, hapruse, õrnuse, ajutisusega Lumine maastik Lumine maastik Päikeses sädelev lumi Naerukajakas (Larus ridibundus) Nõrglubi Lumikelluke (Galanthus nivalis) E. F. Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." nimetab lumivalget (schneeweiß) puhtaimaks valgeks, selle näitemineraaliks toob ta teralise lubjakivi (körniger Kalkstein). 1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" kirjeldab lumivalget (snow white) kui valgete värvuste karaktertooni, värskelt sadanud lumega sarnanevat puhtaimat valget ilma kõrvalvarjunditeta. Värvuse näideteks loodusest toob ta naerukajaka rinnasulgede ja lumikellukese õie valge värvuse, mineraalidest Carrara marmori ja allikalubja. Veebivärv Snow on üks X11 värvidest, kergelt roosakana näiv kahvatu valkjas toon      Piimvalge Kriitvalge Liiliavalge "blanc de neige. - pourpre.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. mai 2022. Vaadatud 6. veebruaril 2022. https://www.htmlcsscolor.com/hex/FFFAFA https://sonaveeb.ee/search/unif/dlall/dsall/lumivalge/1[alaline kõdulink] https://www.eki.ee/dict/ekss/index.cgi?Q=lumivalge&F=M Grundriss der Mineralogie. ... Nebst einem Anhange; ein Verzeichniss der bis jetzt in Schlesien aufgefundenen Fossilien enthaltend, 1821, lk 123 https://www.c82.net/werner/#whites
Montréali vanalinn

Montréali vanalinn (prantsuse keeles Vieux-Montréal, inglise keeles Old Montreal) on Montréali linna ajalooline naabruskond Kanadas. See rajati prantsuse kolonistide poolt Fort Ville-Marie'i nime all aastal 1642. Ville-Marie  Montréali vanalinn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Novator

Novator (ukraina keeles Спеціалізований бронеавтомобіль «Новатор») on Ukraina päritolu kerge soomusauto.  Ukraina Varta ARMORED PERSONNEL CARRIER NOVATOR - Ukrajinska Bronethnika (vaadatud: 06.02.2022) Владислав Христофоров. Армія отримала одразу 40 новітніх бронеавтомобілів “Новатор” від “Української бронетехніки” - Промисловий Портал 15.11.2019 (vaadatud: 06.02.2022)
Pudrupäev

Pudrupäev võib rahvakalendris olla: vastlapäev küünlapäev (Lääne-Eestis)
Aserbaidžaan 2022. aasta taliolümpiamängudel

AZE Aserbaidžaan osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis kahe sportlasega ühel spordialal. See oli seitsmes kord, kui Aserbaidžaan taliolümpiamängudest osa võttis. Aserbaidžaani esindasid iluuisutajad Vladimir Litvintsev ja Jekaterina Rjabova. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. veebruar 2022. Vaadatud 7. veebruaril 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Theodor Lessing

Theodor Lessing (8. veebruar 1872, Hannover – 31. august 1933, Marienbad) oli saksa-juudi filosoof. Meine Tiere. 1926 Blumen. 1928 Der jüdische Selbsthaß. 1930 Einmal und nie wieder. Erinnerungen: aus dem Nachlass herausgegeben, 1935 Die verfluchte Kultur. Matthes & Seitz 1981
Ilmar Anderson

Ilmar Anderson (27. juuli (vkj)/ 9. august 1909 Viljandi – 19. november 1997 Malmö) oli eesti põllumajandusteadlane. Ta lõpetas 1927. aastal Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1927–1933 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja aastatel 1933–1934 Helsingi Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, mille ka lõpetas. Uuesti lõpetas ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna 1937. aastal. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Fraternitas Estica liige. Oli aastatel 1932–1940 Põllutöökoja ametnik, ajakirja Piimandus toimetaja. 1944. aastal põgenes Rootsi. Töötas Rootsi Piimaühistute Keskliidu laboris. Tema isa oli riigiametnik Adolf Anderson, vend Viktor Anderson langes Vabadussõjas.. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Korp! Fraternitas Estica Geni
Sweetener

"Sweetener" on Ameerika poplaulja Ariana Grande neljas stuudioalbum. Album anti välja 17. augustil 2018. Albumi produtseerisid Pharrell Williams, Max Martin, Ilya Salmanzadeh ja Tommy Brown. Albumi muusikapalades löövad kaasa ka artistid Nicki Minaj, Williams ja Missy Elliott. Albumi temaatika ringleb ümber romantika, naiselikkuse, ärevuse ja visadusega raskuste ületamise. Pop-, R&B- ja trap-plaat sisaldab house-, funk- ja hiphopmuusika elemente, mis koosnevad peamiselt tempolugudest ning downtempo-ballaadidest, mis sisaldavad võimsaid harmooniaid. "Sweetener" pälvis kohe väljatuleku järel kriitikute tunnustuse, esile tõsteti albumi eksperimentaalset olemust. Mõned kriitikud pidasid seda Grande karjääri oluliseks saavutuseks tänu selle mõttele. 2019. aastal võitis see parima poplaulualbumi Grammy.