laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Narva vald

Narva vald oli vald Viru maakonnas Narva jõe idakaldal 18. jaanuarini 1945. Narva vald koos Raja ja Piiri vallaga moodustasid Narva-taguse. Vallamaja asus Väikülas. Vald kuulus Riigivolikogu 73. valimisringkonda, kust valiti Elmar-Aleksander Lehtmets. Vald kuulus Narva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. 21. jaanuar 1927 täpsustas Viru maavalitsus, et Naroova-Jõesuu alevi, Naroova valla ja Naroova jõe nimedes Akadeemilise Emakeele Seltsi kaalutlemisel ja maavalitsuse vastava otsuse põhjal 20. nov. 1926 a. prot. nr. 71 §§ll ja 14 tuleb "Naroova“ asemel tarvitada ja kirjutada "Narva“. 1939. aastal toimunud haldusreformiga ühendati paljud väikesed vallad elujõulisemateks, Narva valla piire ei muudetud, maa-ala jäi senise Narva valla piires. „16. Narva vald – maa-alaga senise Narva valla piires.“ – Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88– 7. oktoobrist 1938 Detsembris 1939 valis Narva vallavolikogu vallavanemaks tagasi Nikolai Raja, abivallavanemaks Narva põllumeeste konvendi esimehe Aleksander Laasi. 1941. aastal asutati vallas kolhoosid Krasnaja Niva ja Krasnaja Korovka. 1922. aastal oli Narva vallas 350 eestlast (12,5%), 1765 venelast (63,0%) ja muid rahvusi 684 (24,5%) – kokku 2799 elanikku. 1934. aastal oli Narva vallas 600 eestlast (20,8%), 1449 venelast (50,0%) ja muid rahvusi 845 (29,2%) – kokku elas vallas 2894 inimest. Narva valda kuulusid külad: Keldrimäe, Lilienbachi, Uusküla, Natalino, Dolgaja-Niiva, Zahonje (Sahonje), Popovka, Odrasaare, Komarovka, Risu, Lömmi, Karuküla, Zaretšje, Karlova, Väiküla (Venkul), Saarküla (Sarkul), Karstela (Karostel), Gorka, Tõrvala (Smolka), Kallivere küla, Kallivere kruntnikud, Kallivere ülejõe, Rägala, Vanaküla, Feodormaa, Raja, Kullaküla, Hannike ja Ropsa Nizino, Fedorovka, Orlõ, Keikino, Mannovka, Izvoz. Maa-ameti kaardirakendused Viru maavalitsuse teadaanne. Riigi Teataja nr 5, 21. jaanuar 1927 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88. Riigi Teataja nr 87, 14. oktoober 1938 Narva vallavanemaks uuesti N. Raja. Rahvaleht nr 293, 13. detsember 1939, lk 8 Narvatagused kolhoosid likvideeruvad. Eesti Sõna nr 20, 30. detsember 1941, lk 6 590. Viru Maavanema otsus Viru maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta. Riigi Teataja nr 75, 9. september 1939 Tiit Rosenberg, Maareformist Eesti Vabariigi Virumaa Narva-tagustes valdades 1920–1940 Piiriäärsetele küladele uued nimed. Rahvaleht nr 10, 12. jaanuar 1939, lk 1
Piiri vald

Piiri vald (1939. aastani Kose vald) oli vald Virumaal Vaivara kihelkonnas Narva jõe idakaldal aastail 1939–1945. Vald moodustati senise Kose valla piires. Piiri vald koos Raja valla ja Narva vallaga moodustasid Narva-taguse. Vallamaja asus Krivasoo külas. Kose vald (vene keeles Козельскaя) eksisteeris alates 1920. aastast kuni 1939. aastani Narva jõest ida pool asunud maa-alal, mis pärast Eesti Vabadussõja edukat lõppu oli liidetud Tartu rahulepingu alusel Viru maakonnaga. Vald kuulus Riigivolikogu 66. valimisringkonda, kust valiti Aleksander Ossipov, ja Vasknarva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. Piiri valla riigimõisad: Dundukovi mõis, Gromovo mõis, Marinskaja mõis, Urakonda mõis, Uue-Rantovka mõis, Vana-Rantovka mõis. 1939. aastal toimunud haldusreformiga moodustati Kose vallast selle senistes piirides Piiri vald. 1922. aastal oli Kose vallas 113 eestlast (8,7%), 1194 venelast (91,1%) ja muid rahvusi 3 (0,2%) – kokku 1310 elanikku. 1934. aastal oli Kose vallas 145 eestlast (11,3%), 1135 venelast (88,2%) ja muid rahvusi 7 (0,5%) – kokku 1287 elanikku. 1. aprillil 1939 oli vallas 1202 elanikku. Piiri valda kuulusid külad: Kossari (vene k. Косари), Pustoi Konets, Skorjatina Gora, Ust-Žerdjanka, Suur-Žerdjanka, Romanovštšino, Nižõi, Krjuša Lukina-Gora, Krjuša, Kivikonda, Kljušna puustus, Vlasovo puustus, Dolgaja-Niva, Kasekonda, Uusna. Maa-ameti kaardirakendused 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88., Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938 Piiri vald, https://www.archivesportaleurope.net/ Tuletõrje kuldmedal elupäästjale, Uus Eesti Narva Uudised nr 155, 15 juuli 1939 "Kogu vald võitleb karskuse eest, kuid viina juuakse ikkagi". Lääne Elu nr 119, 16. oktoober 1939. Lk 2.
Kalda vald

Kalda vald (1922–1939 Kulje vald) oli vald Eesti Petseri maakonnas aastail 1922–1945. Vallamaja asus Kulje külas. Esimene vallavanem oli Mihhail Reino. 1939. aasta vallareformiga muudeti valla nime, kuid mitte valla piire. Vald kuulus Riigivolikogu 28. valimisringkonda, kust valiti Nigul Kaliste. Vald kuulus Värska põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. Kalda valda kuulusid külad: Külje, Dubki, Samosje, Sabolotje, Suure-Drisliviku, Väike-Drisliviku, Glasovo, Kirsino, Suhlovo, Dalnevo, Martõsovo, Krasnaja Gora, Lisje, Kolpino, Medli, Sartovo, Kolomtsa, Budovitsi, Medovo, Suure-Seltsõ, Väike-Seltsõ, Kamenka, Rozitsa, Dalnevo (Taalna) ja Puudovitsa (Budoviži), ning Kamenka ja Kolpino saar. Maa-ameti kaardirakendused 598. Petseri Maavanema otsus Petseri maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nendejpiiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 Elmar Elisto, Akadeemilise Emakeele Seltsi juhatuse keelelisi otsuseid ja seletusi, Eesti Keel, 1936 nr 5, lk 159 Kohanimi Budoviž-Budovištši k-Kiviranna-Valli k, http://www.eki.ee/
Linnuse vald

Linnuse vald oli vald Eesti Petseri maakonnas aastail 1939–1945. Vallamaja asus Irboskas. Linnuse vald moodustati endise Irboska valla piirides. 1. aprillil 1939 (haldusreformi jõustumise päeval) oli vallas 10 231 elanikku; see oli suurima elanike arvuga vald kogu tolleaegses Eestis. Vald kuulus Riigivolikogu 29. valimisringkonda, kust valiti Vladimir Roslavlev. Vald kuulus Linnuse põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. Linnuse valda kuulusid: Brodi, Lopotovo, Irboska, Vastse, Mäe-Krupski, Alam-Krupski, Zamogilje, Kamenka, Tretjakovo, Kljukušino, Turoki, Botagovo, Zehnovo, Kurkovo, Kolosovka, Terebi, Kilski, Tšitševka, Põževo, Borševitsa, Avdaševo, Belkovo, Davõdovo, Novaja, Kulanovo, Kostino, Poddubje, Rešetovo, Drozdovo puustus, Golikovštšina puustused, Mihhalevo, Anaškino, Petrovski, Kosõgino Gora, Velje, Goristnitsa, Kotja Gora, Bor Belkovo, Babino, Polzohnovo, Zababje, Zagrivje, Lebeži, Ledištse, Teševitsa, Plesoki, Suure-Miltsa, Väike-Miltsa, Dubniki, Piskoni, Podvišenje, Zalavje, Kräkovo, Zujevo, Filipkovo, Zabrodje, Volkovo, Slizovo, Maia, Rogovo, Stankovo Konetski, Djatlovo Makarovo, Gusinetsa, Zahnovo Mitino, Bobkovo, Gnilkino, Vertuškino, Zadrebje, Mokšino, Trostino külad. 1940. aastal suri Avdašovo külas 110-aastane E. Simeonova, kes oli Eesti vanim inimene juba 1934. aasta rahvaloenduse ajal. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 598. Petseri Maavanema otsus Petseri maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nendejpiiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 Suri Eesti vanim inimene. Rahvaleht, 24. jaanuar 1940, nr. 20, lk. 7.
Lõuna vald

Lõuna vald oli vald Eesti Petseri maakonnas aastail 1939–1945. Valla keskus oli Laura küla. Lõuna vald moodustati 1939. aastal Laura valla ja osaliselt Rootova valla aladest (Litšnikovo, Tarantajevo, Slizujevo ja Gorbunovo küla). Vald kuulus Riigivolikogu 30. valimisringkonda, kust valiti Georgi Orlov. Vald kuulus Lõuna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. Lõuna valda kuulusid Poddubje, Fedossõ, Baskakovo, Šumräninovo, Podgorje, Bobrenki, Ramšino, Nikolštšino, Laura, Panjkovo, Slizujevo, Gorbunovo, Lidva II, Laura mõis, Goruška, Sohhino, Stukolovo, Väike-Apolihino, Suure-Apolihino, Gribuši, Gagulino, Mildino, Zahharevo, Stehnovo, Bobrovo, Sohhino, Lamištše, Suzikovo, Mildino, Borissovo, Kalvino, Tarantajevo, Litšnikovo puustused, Smolänka, Terehovo, Prektiši, Väike-Zamošje, Suure-Zamošje, Hrebtõ, Kõrgesilla, Papuševo, Durkovo, Usaadištše, Zamošje Borissovo, Jevdokimovo, Bruniševo, Šelehovo, Kendiši, Krassikovo, Võstavka, Võrvino, Kljutšištše, Tšuhhnovo, Botvino, Stolbovo, Suure-Kikutõ, Väike-Kikutõ, Medvedkovo, Plastinovo, Kostomarõ ja Ljubätovo küla. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776). 598. Petseri Maavanema otsus Petseri maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nendejpiiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
Mäe vald

Mäe vald oli vald Petserimaal aastail 1922–1945 ja Võrumaal aastail 1945–1950. Vallamaja asus tänapäeva Toomasmäe küla aladel (Töganitsa külas). Aastatel 1922–1923 kandis vald nime Mikitamäe vald. Valla pindala oli 102,5 km². 1922. aasta rahvaloenduse andmeil oli vallas 3016 elanikku ja 32 küla. 1. aprillil 1939 oli vallas 3310 elanikku. Vald kuulus Riigivolikogu 28. valimisringkonda, kust valiti Nigul Kaliste. 13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Mikitamäe külanõukogu ja Võõpsu külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Räpina rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused
Petseri vald

Petseri vald oli vald Eesti Petseri maakonnas aastail 1920–1945. 1939. aasta vallareform valla piire ei muutnud. Vald ümbritses Petseri linna, selle pindala oli 435,5 km² ja elanike arv 1934. aastal 7042, neist eestlasi 28,2%. Vallamaja asus Petseris. „7. Petseri vald – maa-alaga senise Petseri valla piires.“ Petseri valda kuulusid: Kunitsina Gora, Bogdanovka, Sloboda, Suur-Tsaltsovo, Väike-Tsaltsovo, Abramihino, Košelovka, Moškovo, Uus-Butõrka, Tivikovo, Podovalitsa, Kosje Zagorje, Väike-Patškovka, Suur-Patškovka, Ragosino, Mõlnikovo, Gorki Lebedõ, Bobkovo, Pitalovo, Rõsevo, Herkovo, Demidovo, Bulatnovo, Jandovino, Šamihino, Tišinka, Kalugino, Gološtšenkovo, Gorka Goruška, Uljantsevo, Ševelevo, Lõsihino, Pavlovo, Babino, Ulanovo, Muraškino, Belousovo, Väike-Goruška, Suur-Goruška, Morozovo, Marino, Kurjanovka, Tailovo, Novaja, Teterkino, Amskovo, Pometkino, Tsernojarovo, Tšavõdovo, Tšerepovo, Laasarevo, Katelevo, Petseri raudteejaam, raudteevahi maja, Petseri haigla, Kesk-Netsaja, Jupatovo, Lahnovo, Vedernika, Vaartsi, Säpina, Plastõrkovo, Vammuste, Matsuri, Vorobi, Koidula, Puravitsa Võselok, Suur-Puravitsa, Väike-Puravitsa, Golovino, Nutretsovo, Podtekalovo, Fomina veski, raudteevahi majad nr. 605, 604 ja 602, raudteevahi maja, raudtee kasarm nr. 606, Zalesje, Stukolovo, Golino, Volodino, Dekšino, Gorelõi Rei, Väike-Zadrebje, Suur-Zadrebje, Tsivilevo, Gvosdnikovo, Dõmkova, Jemeljanovo, Verebkovo, Rogova Gora, Ülem-Bõstra, Alam-Bõstra, Belska, Volkovo, Slähovo, Repino, Rozikovo, Laptevo, Mednikovo, Borok, Zatulje, Kudrovo, Zašino, Rossolovo, Gorohovo, Aristovo, Krivonožka, Poljanõ, Sõromjatino, Romanovo, Plitanovo, Uspensko külad, Založje mõis, Dõmkovo, Rogova Gora, Roroki puustus ja Kudrovo puustused. Eesti entsüklopeedia VI, Tartu 1936, veerg 719 Maa-ameti kaardirakendused RT 1938, 87, 776 598. Petseri Maavanema otsus Petseri maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nendejpiiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
Roodva vald

Roodva vald oli vald Petserimaal aastail 1939–1945. Roodva vald moodustati senise Rootova valla maa-alast, välja arvatud Litšnikovo, Tarantajevo, Slizujevo ja Gorbunovo küla piirkond, mis arvati vallareformiga Lõuna valda. Vallamaja asus Roodva külas. Vald kuulus Riigivolikogu 30. valimisringkonda, kust valiti Georgi Orlov. Vald kuulus Lõuna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. Esimene vallavanem oli Paul Laats. Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Maa-ameti kaardirakendused
Saatse vald

Saatse vald (aastail 1922–1939 Satserinna vald) oli vald Petserimaal aastail 1922–1945 ja Võrumaal aastail 1945–1950. Vallamaja asus Satseri külas. 13. septembril 1945 moodustati vallas Matsuri külanõukogu ja Satserinna külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Räpina rajooni koosseisu. „9. Saatse vald – maa-alaga senise Satserinna valla piires.“ Maa-ameti kaardirakendused
Senno vald

Senno vald oli vald Petserimaal aastail 1920–1945. Vallamaja asus tänapäeva Uus-Irboska küla aladel. 1934 oli vallas 8860 elanikku. 1. aprillil 1939 oli vallas 10 078 elanikku. Valla pindala oli 215 km². Vald kuulus Riigivolikogu 29. valimisringkonda, kust valiti Vladimir Roslavlev. Vallas oli Senno küla. „10. Senno vald – maa-alaga senise Senno valla piires.“ Maa-ameti kaardirakendused
Vilo vald

Vilo vald oli vald Petserimaal aastail 1922–1944. Suuremad külad olid Pankjavitsa, Mitkovitsa (Mitkovitsõ) ja Vilo. Siseministri 13. novembri ja 11. detsembri 1928 otsustega Vabariigi Valitsuse 29. juuni 1928 otsuse alusel eestistati mitme Vilo valla küla nimi: Saltanovo küla Saloste külaks (Saltanuva) Makarovo küla Mäe külaks (Makarova) Pokolodovo küla Tamme külaks (Pokolduva) Sokolovo küla Nurme külaks (Sokolova) Gagarino küla Virve külaks (Kagarinna) Katsevo küla Kalde külaks (Kaatsova) Lõkovo küla Ojavere külaks (Lõkova) Ogarevo-Marevo küla Ugavere külaks (Ugar'ova). 1934. aastal oli valla elanike arv 6841 ja pindala 192 km². Vilo vallas oli mitu kooli – Molnika (Molniga), Sokolovo (Sokolova), Truba, Košelki (Koss'olka), Alaotsa, Jaaska, Pankjavitsa (Panikovitši) ja Lõkovo (Lõkova) külas. Vilo vallavanemad: ?–1938 Vassili Tuvik 1939–1940 Jaan Sõmmer 1944. aasta augustis liideti Vilo vald Vene NFSV Pihkva oblasti Petseri rajooniga. Pihkva oblastiga liitmise ajal elas Vilo vallas 3290 eestlast, kes moodustasid 66,3% valla elanikest. „11. Vilo vald – maa-alaga senise Vilo valla piires.“ Siseministri 6. novembri 1928 a. otsus Vilo valla külanimede muutmiseks. Riigi Teataja, nr. 92, 13. novembril 1928 Siseministri 11. detsembri 1928 a. otsus Vilo valla külanimede muutmiseks. Riigi Teataja, nr. 104, 21. detsembril 1928 "Enn Esko. Kust jooksma peaks piir? Videvik, 01.02.2007". Originaali arhiivikoopia seisuga 1.07.2007. Vaadatud 23.02.2015.
Gunnar Koitsaar

Gunnar Koitsaar (sündinud 3. detsembril 1979) on eesti õpetaja ja kaitseväelane. Kaitseväe juhataja 16.06.2011 ettepanekul ülendati ta leitnandiks. Gunnar Koitsaar annab mitmes Eesti üldhariduskoolis riigikaitse ainetunde.[viide?] Elektrooniline Riigi Teataja: 149. Sõjaväeliste auastmete andmine
Kümme FBI tipptagaotsitavat

"Kümme FBI tipptagaotsitavat" on Ameerika Ühendriikide Föderaalse juurdlusbüroo (FBI) koostatav kümne kõige tähtsama tagaotsitava isiku nimekiri. Tasu nimekirjas oleva tagaotsitava tabamisele viiva informatsiooni eest on 100 000 USA dollarit, kui pole märgitud teisiti. Seisuga 16. mai 2012 oli nimekirjas olnud kokku 496 inimest, kellest oli hiljem tabatud 466 (94%), kellest omakorda 154 (31%) tabati avalikkuselt tulnud vihje abil. Tabatud kurjategijate näiteid: Edward Eugene Harper Emigdio Preciado, Jr. (tasu 200 000 dollarit) Usāmah ibn Lādin (tasu 50 000 000 dollarit) The FBI's Ten Most Wanted Fugitives
Saint Lawrence'i laht

Saint Lawrence'i laht on Atlandi ookeani laht Põhja-Ameerika idakaldal. Loodes piirab lahte Labradori, kagus aga Nova Scotia poolsaar. Lahe suus asub Newfoundland. Lahe pindala on umbes 250 000 ruutkilomeetrit, sügavus kuni 572 meetrit. Lahte suubub Saint Lawrence'i jõgi.
Mats

See artikkel räägib mehenimest. Eesti kirjastuse kohta vaata artiklit Mats (kirjastus). Mats on üks paljudest mehenimedest, mis pärineb heebrea keelest - nimest Mattay, Mattithayu tähendas Jumala andi. Seda nime kandis ka üks evangelistidest. Ladina keelde jõudis nimi kujul Matthaeus ning sealt edasi paljudesse keeltesse eri kujudel, sh Eestis levinud Mattias, Madis, Mats, Mati. Mads on levinud mehenimi Skandinaavias. Kui rahvusvahelised eesnimed Eestis laiemalt levisid, sai Matsist eestlastest talupoegade seas levinud eesnimi. Valitsev klass – põhiliselt sakslastest mõisnikud – kasutas sõna "mats" eestlaste kohta halvustava tähendusega üldnimena. "Matslik" hakkas tähendama labast ja kasvatamatut käitumist ja olekut. Samas sõna "mats" omandas eestlaste seas pigem positiivse varjundi, nt rahvalikus laulus "Mats alati on tubli mees". A. H. Tammsaare vastandas matsi kui alalhoidlikkuse ja visaduse kehastust ja vurlet kui iseloomutut konjunkturisti: "Mats on traditsiooniline, püsiv, visa, alalhoidev. Mis tal on, sellest peab ta kinni, sest selle on ta omandanud mitte uisapäisa, vaid tasa ja targu, oma loomu ja tarvete kohaselt. Tema armastab isegi seda, mille käes ta kannatab ja millega peab verist võitlust." Nimepäev eestikeelse kalendri järgi on 24. veebruaril. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 87 inimest eesnimega Mats. Perekonnanimega Mats oli 67 inimest. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mats 88 mehel. Mats oli populaarsuselt 676. mehenimi. Mats oli keskmiselt 38 aasta vanune (mediaanvanus oli 31). Kõige populaarsem oli eesnimi Mats vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,64. Sitakoti Mats, Kullamaa kiriku juurde maetud eesti talupoeg Mats Erdell, esimene eestlasest pandimõisa valitseja Mats Estonius, eesti arstiteadlane Mats Grant, eesti tõlkija ja kooliõpetaja Mats Kissa, eesti linatööstur Mats Laarmann, eesti vallakooliõpetaja, põllumees ja poliitik Mats Larsson, rootsi murdmaasuusataja Mats Mõtslane (õieti Mart Kiirats), eesti kirjanik Mats Nõges, eesti arst ja kultuuritegelane Mats Traat, eesti kirjanik Mats Tõnisson, eesti kirjamees Mats Õun, eesti kunstnik ja fotograaf Mats Wühner, eesti koolmeister ja rahvusliku liikumise tegelane Meie Mats https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2017. Vaadatud 26. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Chuuki saared

Chuuki saared on saarestik Mikroneesias, osa Karoliinid. Saarte pindala on 100 ruutkilomeetrit. Saared on künklikud, kõrgus kuni 443 m. Saared kuuluvad Mikroneesiale. Chuuki saarte satelliidipilt Chuuki vaade
Aranküla peakraav

Aranküla peakraav on kraav Raplamaal Rapla vallas Arankülas, Ridakülas, Uuskülas ja Sulupere külas. Peakraavi pikkus on 6,2 km ning see suubub paremalt Vigala jõkke. Peakraavi valgla on 15,9 km². Peakraavi lähte lähedal ületab selle Tallinna–Pärnu raudtee. Samuti ületavad selle Rapla–Aranküla tee, Tallinna–Rapla–Türi maantee ja Rapla–Varbola tee. Suudmest umbes 400 m ida poole jääb Rapla linn. Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Aranküla peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110405. Aranküla peakraav keskkonnaportaalis
Impulsstrafo

Impulsstrafo on transformaator informatsiooni ülekandmiseks impulsside vahendusel. Kui tavalise trafo korral on esmatähtis energia võimalikult kaovaba ülekanne, siis impulsstrafo peab impulsse üle kandma võimalikult moonutusvabalt, et säiliks impulsside kuju. Impulsstrafosid kasutatakse info- ja kommunikatsioonitehnoloogias ristkülikukujuliste impulsside ülekandmisel eesmärgiga signaaliahelaid sümmetreerida ja galvaaniliseks eraldada. Elektriimpulss Transformaator
Sõbralaat

Sõbralaat (soome keeles sepramarkkinat) on ajalooline sõbrakaubanduse vorm (laat), mida on eestlaste ja soomlaste vahelisel läbikäimisel peetud mõlemal pool Soome lahte üle seitsmesaja aasta. Soome väikesaarte asukad vahetasid sõbrakaubanduse raames kala- ja hülgepüügi saadusi, näiteks soolaräime, virulaste vilja ja liha, hiljem ka kartulite vastu. Samuti kaubeldi käsitöö ja villaga. Vahepeal Nõukogude okupatsiooni tõttu pea poolesajaks aastaks katkenud sõbrakaubandus taastati 1990. aastatel kultuuripäevadena, mida peetakse kordamööda Eestis ja Soomes. Soomes oli Kunda linna partneriks alguses Lõuna-Kymenlaakso kaheksa valla maapiirkondade Sepra ry, alates 2004. aastast on partneriks Hamina linnavalitsus. 2002. aastal toimus sõbralaat Klamilas, Soome Virolahti vallas. 2004. aasta juulikuus oli avatud suur käsitöölaat Kunda rannas. 2006. aastal Haminas (Soomes), kus laata külastas ligikaudu 15 tuhat külalist. 2008. aastal toimus sõbralaat Kunda rannas (Mahu rannas ?) 2010. aastal Haminas 2012. aastal Kundas. 2014. aastal Haminas (14.–15. juuni ?) 2016. aasta 9.-10. juulil Kundas 2018. Virolahtis 2020. Kunda rannas 11. juulil mai 2008, Raivo Raigna, Virumaa Teataja, Helmut Elstroki sisukalt elatud aastad[alaline kõdulink] Sõbralaat 2008: Ajalugu Kunda Linna Klubi (vaadatud 4. augustil 2011) "Aastasada tagasi tulid soome velled siia oma silkudega ning viisid koju kaasa kartulit ja vilja". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. detsember 2007. Vaadatud 2. septembril 2009. "www.seprat.net". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2009. Vaadatud 2. septembril 2009. "Kunda linna klubi, Sõbralaat, JÄRGMINE SÕBRALAAT TOIMUB KUNDAS 9.-10. JUULIL 2016". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2013. Vaadatud 13. novembril 2013. 11. juuli 2016, Kundalased tegid soomlastega sõbrakaupa Helmut Elstrok, Sõbrakaubandus - sepralaitos], 1999. Teavik Sõbralaat E-kataloogis ESTER Üle mere sõprus : 700 aastat sõbrakaubandust. Koostanud Agu Veetamm. 2002. ISBN 9985641752 Ystävyyttä yli meren : 700 vuotta seprakauppa. Koonnut Agu Veetamm. 2002. ISBN 9985641760 ESR-PROJEKTIN LOPPURAPORTTI, Virolahden ja Viron välisen seprakaupan hengen elvyttäminen, 8.6.1999 – 30.9.2001. 2002. aasta Sepramarkkinat - Söbralaat - fotogalerii Raivo Raigna: "Majandus: Sõbralaat Kundas toimub vanade ärisuhete vaimus" Virumaa Teataja, 12. juuni 2008 2008. aastal toimus sõbralaat Kunda rannas SÕBRALAAT - TURISMI KOOSTEGU 2008 Sõbralaat Mahu rannas Jouni Jäppinen, Ikuiset Seprat, Tytärsaarelaisten ikivanhat kauppasuhteet Pohjois-Viron rannikolla "Viljo Terkki". Estofilia. Tallinn: Soome suursaatkond. 2018. Vaadatud 04.05.2018.
Keevitusalaldi

Keevitusalaldi on keevitusseade, mis annab keevitamiseks vajalikku alalisvoolu. Traditsiooniline keevitusalaldi koosneb võrgutrafost, mis madaldab elektrivõrgu pinget, ja alaldist, mis muudab vahelduvvoolu alalisvooluks. Tavaliselt on kasutatud kolmefaasilist võrguvoolu ja vastavalt kolmefaasilist alaldit, sest siis on väljundpinge pulsatsioon vaid 4% (võrreldes ligi 50 protsendiga ühefaasilise alaldi korral). Tänapäeval kasutatakse kompaktseid võrgutrafota alalisvoolu-keevitusseadmeid, nn keevitusinvertereid, mis muundavad ühe- või kolmefaasilise võrguvoolu vajalikuks keevitusvooluks elektroonilise impulsstoitelülituse abil. Kaarkeevitus Keevitustrafo Keevitusalaldi
Estcoy-E

Estcoy-E oli Eesti jalaväekompanii, mis osales NATO juhitud sõjalisel operatsioonil Afganistanis. Jalaväekompanii Estcoy-E oli 134-liikmeline. Estcoy-E tegutses Lõuna-Afganistanis Helmandi provintsis Ameerika Ühendriikide 2. merejalaväebrigaadi koosseisus. Kompanii oli moodustatud Scouts-pataljoni baasil. Tegemist oli sama üksusega, mis 2010. aasta esimesel poolaastal kuulus Balti riikide ühise jalaväepataljoni NRF-14 koosseisus. „Ma haaraksin kohe kinni võimalusest teenida tulevikus ükskõik millise Eesti üksusega ning mul on hea meel nende ligi kuue kuu üle, kui mul oli võimalus nendega õppida ja teenida.“ – Merejalaväe kapten Ross Schellhaas. Eesti NATO sõjalistes operatsioonides Estcoy-E alustab operatsioonidega järgmisel nädalal - Postimees, 2. september 2009 USA merejalaväelased kiidavad Eesti sõjakultuuri - Postimees, 15. oktoober 2009 Washington Times kirjeldab Estcoy-E esimest kokkupuudet Talibaniga Postimees, 5. november 2009 Valimisi turvanud Estcoy-E jõuab homme Afganistanist koju Postimees, 22. november 2009 Aaviksoo ja Laaneots võtsid vastu Estcoy-E Postimees, 23. november 2009
Induktiivtakistus

Induktiivtakistus ehk induktiivne reaktiivtakistus on elektritakistus, mis esineb induktiivsust omavatel elektriahela elementidel (näiteks induktiivpoolil) vahelduvvoolu korral. Mõõtühik on oom, tähis Ω. Induktiivtakistus X L {\displaystyle X_{L}} avaldub kujul X L = 2 π f L , {\displaystyle X_{L}=2\pi fL,} kus f {\displaystyle f} on vahelduvvoolu sagedus ja L {\displaystyle L} on ahelaelemendi induktiivsus. Valemist järeldub, et induktiivtakistus sõltub vahelduvvoolu sagedusest ning mida suurem on sagedus, seda suurem on ka induktiivtakistus. Reaktiivtakistus Näivtakistus Mahtuvustakistus
Must kassa

Must kassa on rahvapärane nimetus asutuse raha kohta, mis ei ole raamatupidamises arvel, vaid on mõne juhtiva töötaja valduses ja saadakse või kasutatakse ebaseaduslike tehingute puhul. Nõukogude Liidus oli see laialt levinud.