laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sumatra tiiger

Sumatra tiiger (Panthera tigris sondaica) on tiigri alamliik, kes elutseb Sumatra saarel Indoneesias. Sumatra tiigritel on tumeoranž karv, millel on tumedad triibud. Võrreldes teiste tiigri alamliikidega on Sumatra tiigril tumedam karvkate ja peenemad triibud. Sumatra tiigrite kaela katab pikem lakka meenutav karvkate. Samuti on neil pikad ja tundlikud vibrissid, mis aitavad neil tajuda erinevaid muutuseid ümbritsevas keskkonnas, mis on abiks liikumisel ja jahi pidamisel. Sumatra tiigrid on elutsevatest tiigritest kõige väiksemad, isaslooma mass ulatub 120 kilogrammist kuni 140 kilogrammini, emaslooma oma umbes 90 kilogrammist 110 kilogrammini. Isaslooma pikkus peast sabani on umbes 2,5 meetrit, emasloomad on umbes 30 sentimeetrit lühemad. Sumatra tiiger on IUCN-i poolt klassifitseeritud kriitilises seisundis olevaks liigiks. 2017. aastal hinnati nende arvukuseks vabas looduses 618 ± 290 isendit. Sumatra tiiger on lihasööja ehk karnivoor nagu teisedki tiigrid. Emased sumatra tiigrid saavad suguküpseks umbes 3–4 aasta vanuselt, isased umbes 4–5 aasta vanuselt. Neil ei ole kindlat paaritumishooaega, kuid tavaliselt toimub paaritumine novembrist aprillini. Liu, Yue-Chen; Sun, Xin; Driscoll, Carlos; Miquelle, Dale G.; Xu, Xiao; Martelli, Paolo; Uphyrkina, Olga; Smith, James L.D.; O’Brien, Stephen J.; Luo, Shu-Jin (detsember 2018). "Genome-Wide Evolutionary Analysis of Natural History and Adaptation in the World's Tigers". Current Biology. 28 (23): 3840–3849.e6. DOI:10.1016/j.cub.2018.09.019. ISSN 0960-9822. "Sumatran Tigers: Habitat, Threats, & Conservation". IFAW (inglise). Vaadatud 6. augustil 2024. "Sumatran Tiger Facts". www.internationaltigerproject.org (inglise). Vaadatud 6. augustil 2024. "Sumatran tiger". Flora & Fauna International. Vaadatud 6. augustil 2024. IUCN (30. juuni 2008). "Panthera tigris ssp. sumatrae: Linkie, M., Wibisono, H.T., Martyr, D.J. & Sunarto, S.: The IUCN Red List of Threatened Species 2008: e.T15966A5334836" (inglise). DOI:10.2305/iucn.uk.2008.rlts.t15966a5334836.en. Luskin, Matthew Scott; Albert, Wido Rizki; Tobler, Mathias W. (5. detsember 2017). "Sumatran tiger survival threatened by deforestation despite increasing densities in parks". Nature Communications. 8: 1783. DOI:10.1038/s41467-017-01656-4. ISSN 2041-1723. PMC 5717059. PMID 29208916. "Sumatran Tiger Facts". WildCats Conservation Alliance (Briti inglise). Vaadatud 6. augustil 2024.
Vostoki programm

Vostok (vene keeles Восток, Ida) oli Nõukogude Liidu programm esimeste mehitatud kosmoseaparaatide loomiseks ning esimesteks inimeste lendudeks kosmosesse. Vostok konkureeris Ameerika Ühendriikide Mercury programmiga, 12. aprillil 1961 õnnestus saata kosmonaut Juri Gagarin kosmoselaeval Vostok 1 orbiidile. Vostoki kosmoselaev arendati luuresatelliidist Zenit ning selle kanderakett mandritevahelisest ballistilisest raketist R-7 Semjorka. Sõna "Vostok" oli salastatud kuni Gagarni lend maailma ajakirjandusele teatavaks tehti. Programmi raames tehti aastatel 1961–1963 kuus mehitatud kosmoselendu. Pikim lend kestis peaaegu viis päeva, neli viimast lendu saadeti paarides ühepäevase vahega. Sellega oldi Mercuryst edukamad, kuna Mercury lend kestis vaid 34 tundi. Vostokile järgnes Voshodi programm aastatel 1964–1965, millega lennutati suuremad, kahe- ja kolmemehelised kapslid ning kasutati võimsamat raketti. Asif. A. Siddiqi (2000). Challenge to Apollo: The Soviet Union and the Space Race, 1945-1974. NASA. SP-2000-4408. Part 1 (page 1-500), Part 2 (page 501-1011). Colin Burgess, Rex Hall (2. juuni 2010). The first Soviet cosmonaut team: their lives, legacy, and historical impact. Praxis. Lk 356. ISBN 978-0-387-84823-5. Rex Hall, David Shayler (18. mai 2001). The rocket men: Vostok & Voskhod, the first Soviet manned spaceflights. Springer. Lk 350. ISBN 1-85233-391-X.
Sojuzi programm

Sojuzi programm (vene keeles Союз, Liit) on Nõukogude Liidus 1960. aastate alguses alanud programm inimese kosmosesse viimiseks. Sojuzi kosmoselaev oli algselt osa kuundumisprojektist, mille eesmärk oli viia Nõukogude kosmonaut Kuule. Sojuz oli pärast Vostoki (1961–1963) ja Voshodi programmi Nõukogude Liidu kolmas inimese kosmoselennu projekt. Programm koosneb Sojuzi kapslist ja Sojuzi raketist ning seda viib tänapäeval läbi Venemaa Roskosmos. Pärast seda kui Space Shuttle'i programm 2011. aastal lõppes, oli Sojuz kuni 2020. aastani ainus võimalus Rahvusvahelisse kosmosejaama (ISS) saamiseks. Mais 2020 viis Dragon 2 esimesed astronaudid ISS-i. Shenzhou (kosmoselaev) Space Shuttle Energija-Buran Kosmoselennuõnnetuste loend Harland, David M. "Soyuz". Encyclfopedia Britannica. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2022. Vaadatud 20. veebruaril 2022. Hendrickx, Bart (2018). "Russian Life Support Systems: Vostok, Voskhod, and Soyuz". Seedhouse, Erik; Shayler, David J. (toim-d). Handbook of Life Support Systems for Spacecraft and Extraterrestrial Habitats. Springer International Publishing. Lk 1–15. DOI:10.1007/978-3-319-09575-2_39-1. ISBN 978-3-319-09575-2. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2022. Vaadatud 20. veebruaril 2022. Wild, Flint (27. juuni 2018). "What Is the Soyuz Spacecraft?". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. jaanuar 2022. Vaadatud 20. veebruaril 2022. O'Callaghan, Jonathan (9. aprill 2020). "The Last Soyuz - NASA Ends Reliance On Russia With Final Launch Before Crew Dragon". Forbes. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2022. Vaadatud 20. veebruaril 2022. Luscombe, Richard; Sample, Ian (30. mai 2020). "SpaceX successfully launches Nasa astronauts into orbit". The Guardian. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. mai 2020. Vaadatud 20. veebruaril 2022.
Kārtikeja

Kartikeya on sõjajumal ning jumalate armee kindral. Tavaliselt kujutatakse teda kuue peaga. Ühes käes kannab ta oda nimega Shakti ja teise käega õnnistab ta alati oma järgijaid. Ta ratsutab paabulinnu seljas.
Mägi-rasvatihane

Mägi-rasvatihane (Parus monticolus) on tihaslaste sugukonda tihase perekonda kuuluv linnuliik. Mägi-rasvatihane on levinud Himaalaja mäestiku lääneosast Lõuna-Vietnamini ja Hiina Taiwani saareni. Mägi-rasvatihane on välimuselt ja kehaehituselt sarnane rasvatihasele. Mägi-rasvatihase keha pikkus jääb vahemikku 11-13 sentimeetrit, rasvatihasest eristab mägi-rasvatihast erkrohelist värvi kõhu- ja seljaosa. Ye, Ping; Yao, Xiaogang; Bi, Jianli; Li, Guangrong; Liang, Wei; Yang, Canchao (9. november 2021). "Breeding biology of the Green-backed Tit (Parus monticolus) in southwest China". Avian Research. 12 (1): 60. DOI:10.1186/s40657-021-00296-z. ISSN 2053-7166.
Voshodi programm

Voshodi programm (vene keeles Восход, Tõus või Koit) oli teine Nõukogude Liidu programm inimese kosmosesse viimiseks. Programmi raames tehti Voshodi kosmoselaeva ja raketiga kaks ühepäevast mehitatud lendu, üks 1964 ja üks 1965. Lisaks lennutati aastal 1966 kosmosesse kaks koera 22 päevaks. Voshod oli järg Vostoki programmile ning selles kasutati Vostokist kuuest lennust üle jäänud materjali. Voshodile järgnes Sojuzi programm.
Goa trance

Goa trance on elektroonilise tantsumuusika stiil, mis arenes 1990. aastate alguses välja India Goa osariigis. Goa tranceʾi iseloomustavad burdoonilikud bassiliinid, mis sarnanevad 21. sajandi psychedelic tranceʾi tehnominimalismile. Goa trance oli psuchadelic tranceʾi eelkäija. Pikad lood, mille tempo muutub, peaksid kuulaja viima n-ö transiseisundisse. Goa muusika Bogdanov, Vladimir (2001). All Music Guide to Electronica: The Definitive Guide to Electronic Music (4th ed.). Backbeat Books. Lk xi. ISBN 978-0879306281. Graham St John (2010). The Local Scenes and Global Culture of Psytrance. Routledge. ISBN 978-1136944345. vijendra kudnekar. & Hollands, R., Beyond Subculture and Post-subculture? The Case of Virtual Psytrance, Journal of Youth Studies, Volume 9, Number 4, September 2006, pp. 393–418(26), Routledge. St John, G. 2004 (ed.), Rave Culture and Religion, Routledge. (ISBN 978-0-415-31449-7). St John, G. 2001 (ed.), FreeNRG: Notes From the Edge of the Dance Floor free ebook download, Common Ground, Melbourne, 2001 (ISBN 978-1-86335-084-6). St John, G. 2010. (ed.), The Local Scenes and Global Culture of Psytrance. New York: Routledge. (ISBN 978-0415876964). St John, G. 2011. DJ Goa Gil: Kalifornian Exile, Dark Yogi and Dreaded Anomaly. Dancecult: Journal of Electronic Dance Music Culture 3(1): 97–128. St John, G. 2012. Seasoned Exodus: The Exile Mosaic of Psyculture. Dancecult: Journal of Electronic Dance Music Culture 4(1): 4–37. St John, G. 2012. Global Tribe: Technology, Spirituality and Psytrance. Equinox. (ISBN 9781845539559). St John, G. 2014. "Goatrance Travellers: Psytrance and its Seasoned Progeny." In Simone Krüger and Ruxandra Trandafoiu (eds), The Globalization of Musics in Transit: Musical Migration and Tourism. New York: Routledge, 160–182. Taylor, T., 2001. Strange Sounds: Music, Technology and Culture, Routledge. (ISBN 978-0-415-93684-2). Moon Juice Stomper Novel by Ray Castle
Drone

Drone on minimalistlik muusikažanr, milles kasutatakse palju burdoone. Seda iseloomustavad pikad teosed, milles on võrdlemisi vähe harmoonilist variatsiooni. Burdoonirikast muusikat leiab nii Aasia, Austraalia kui Euroopa traditsioonist, kuid droneʾiks nimetatakse peamiselt Lääne muusikat. Droneʾi elemente on kasutatud ka rokkmuusikas, ambientʾis ja elektronmuusikas. Drone metal Space music Echo, Altstadt. "Drone Techno Introduction". www.dubmonitor.com. Dub Monitor. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2015. Vaadatud 18. veebruaril 2015. Boon, Marcus, "The Eternal Drone" originally published as "The eternal drone: good vibrations, ancient to future" in The Wire book: Rob Young (ed.), Undercurrents: The Hidden Wiring of Modern Music, ed. Rob Young, London: Continuum Books, 2002, ISBN 978-0-8264-6450-7 — History and analysis of drone music from medieval Europe to 1960s La Monte Young (who helped with the article) to 1990s Coil (band). Cook, Nicholas & Pople, Anthony, The Cambridge History of Twentieth-century Music, Cambridge University Press, 2004, ISBN 978-0-521-66256-7 Cox, Christoph & Warner, Daniel (eds) & al., Audio Culture: Readings in Modern Music, Continuum International, 2004, ISBN 978-0-8264-1615-5 DRAM (Database of Recorded American Music), "Drone in American Minimalist Music" (Archive.org copy should be available in February 2009), by Nate Wooley, August 1, 2008. — Short history with six online drone pieces (available from accredited institutions or with a library login). Levaux, Christophe, "Démesures. Une histoire du drone des 1960 à nos jours"[alaline kõdulink], Interval(le)s No 7 (2015): Réinventer le rythme / Den Rhythmus neu denken. Potter, Keith, Four Musical Minimalists: La Monte Young, Terry Riley, Steve Reich, Philip Glass, Cambridge University Press, 2002 (rev. pbk from 2000 hbk), ISBN 978-0-521-01501-1 Textura, "Drones: Theatres of Eternal Music" (Archive.org copy of 2008), Textura No. 5, February 2005, textura.org. (Also printed as "On and On and On...: The drone & modern music" in Grooves No. 16, 2005) — Definition, history, further reading, records list, links. Young, La Monte, "Notes on The Theatre of Eternal Music and The Tortoise, His Dreams and Journeys" (original PDF file), 2000, Mela Foundation, www.melafoundation.org — Historical account and musical essay where Young explains why he considers himself the originator of the style vs. Tony Conrad and John Cale. Zuckerman, Gabrielle (ed.), "An Interview with La Monte Young and Marian Zazeela" (Archive.org copy of 2006), American Public Media, July 2002, musicmavericks.publicradio.org — Text transcript with audio version available. Biron, D. 2015. The Democratic Drone. Overland, 20 October.
Intesa Sanpaolo

Intesa Sanpaolo S.p.A. on Itaalia pangandusettevõte. See on varade suuruselt Itaalia suurim ning maailma suuruselt 27. pank. Ettevõte tekkis juriidiliselt 2007. aastal Banca Intesa ja Sanpaolo IMI liitumisel, kuid selle juured ulatuvad aastasse 1583. Aastal 2020 oli Intesa Sanpaolos Itaalias 14,6 miljonit klienti ning tütarpankade Bank of Alexandria, CIB Banki, Privredna banka Zagrebi ja Všeobecná úverová banka kaudu veel 7,2 miljonit klienti Kesk- ja Lõuna-Euroopas ning Ukrainas ja Egiptuses. Aastal 2010 oli panga varade väärtus 877,66 miljardit $ ning see oli nimistus Forbes Global 2000 26. kohal. Ettevõte kuulub börsiindeksisse EURO STOXX 50. Aastal 2014 loodud Euroopa Pangandusjärelvalve määratluse järgi on Intesa Sanpaolo oluline pank ning seega teostab sellele järelevalvet otse Euroopa Keskpank. Mais 2024 oli panga turukapitalisatsioon 74,83 miljardit $. Inter-Alpha Group of Banks Ali, Zarmina (7. aprill 2020). "The world's 100 largest banks". Standard & Poor. Vaadatud 23. juunil 2020. "IntesaSanpaolo Shareholder's Guide" (PDF). Vaadatud 23. veebruaril 2021. "The Global 2000 - Forbes.com". www.forbes.com. Vaadatud 16. juulil 2019. "Intesa Sanpaolo S.P.A." Originaali arhiivikoopia seisuga 29. veebruar 2012. Vaadatud 13. septembril 2010. "Frankfurt Stock Exchange". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. veebruar 2019. Vaadatud 6. augustil 2024. "The list of significant supervised entities and the list of less significant institutions" (PDF). European Central Bank. "List of supervised entities" (PDF). European Central Bank. www.intesasanpaolo.com
Kuldvaarikas

Kuldvaarikas (Rubus ellipticus) on roosõieliste (Rosaceae) sugukonda ja muraka (Rubus) perekonda kuuluv poolpõõsas. Selle kasvuala ulatub India subkontinendist (Nepal, India, Sri Lanka ja Pakistan) Hiina lõunaosa, Indohiina ja Filipiinideni. Choerospondias Myrica esculenta "Rubus ellipticus Smith, 1815. 椭圆悬钩子 tuo yuan xuan gou zi". Flora of China.
Nickelback

Nickelback on Kanada üks edukamaid rokkansambleid.[viide?] Selle asutasid Chad Kroeger ja Mike Kroeger 1996. aastal Alberta provintsis Hannas. Hiljem liitusid nendega Ryan Peake ja trummar Brandon Kroeger. Nickelbacki muusikat on tavaliselt valesti nimetatud alternatiiv- või hardrock'iks, sealjuures neid liigitatakse valesti ka alternatiiv-metal'i ja post-grunge alla. Ansambli liikmed ütlevad, et nad teevad siiski rokkmuusikat. Praegu tegutseb ansambel Vancouveris. Hittsingel "How You Remind Me" nende kolmandalt albumilt "Silver Side Up" jõudis Kanada singlite edetabelisse ja edetabeli Billboard Hot 100 esikolmikusse samal ajal – see oli sel ajal teine Kanada bändi, kes sellega oli hakkama saanud (esimene oli The Guess Who oma "American Womaniga"). "How You Remind Me" ajast ehk 2001. aastast saatis ansamblit suur reklaamiedu. Nickelbacki albumeid müüdi üle 13,5 miljoni eksemplari Ameerika Ühendriikides ja üle 1,7 miljoni Kanadas, maailmas kokku 20 miljoni ringis. Nickelbacki viiendat stuudioalbumit, mis ilmus 2005. aastal, "All the Right Reasons", müüdi üle 6,1 miljoni albumi USA-s ja üle 9 miljoni albumi maailmas. Tuntumad lood sellelt on "Photograph", "Savin' Me", "Far Away", "If Everyone Cared" ja "Rockstar". Album "Dark Horse", ilmus Euroopas 17. novembril 2008. Üks selle tuntumaid lugusid on "Gotta Be Somebody". Albumi produtseeris Mutt Lange. Nickelbacki praegused liikmed on Chad Kroeger – laulja/kitarr, Ryan Peake – taustalaulja/kitarr, Mike Kroeger – bass, Daniel Adair – trummid. "Curb" (1996) "The State" (1998) "Silver Side Up" (2001) "The Long Road" (2003) "All the Right Reasons" (2005) "Dark Horse" (2008) "Here and Now" (2011) "No Fixed Address" (2014) "Feed the Machine" (2017) "Get Rollin'" (2022)
Kuldvihm

Kuldvihm (Laburnum) on liblikõieliste (Fabaceae) sugukonda kuuluv väikeste puude ja põõsaste perekond, mis on pärit Kesk- ja Lõuna-Euroopast. Perekonda kuulub kaks liiki, harilik kuldvihm (Laburnum anagyroides) ja alpi kuldvihm (Laburnum alpinum). Kuldvihma iseloomustavad kevadel ja varasuvel õitsevad silmatorkavad kollased, rippuvad õiekobarad, mis meenutavad vihma, andes taimele tema rahvapärase nime. Puud võivad kasvada 7-10 meetri kõrguseks ja on populaarsed ilupuud aedades ning parkides. Kuldvihma kõik osad, eriti seemned, on mürgised, sisaldades alkaloid tsütisiini, mis võib põhjustada tõsist mürgistust, eriti lastele ja loomadele. Vaatamata oma mürgisusele on kuldvihm hinnatud oma dekoratiivsete omaduste poolest ja teda kasutatakse laialdaselt maastikukujunduses, eriti Euroopas. Taime puit on kõva ja vastupidav ning seda on ajalooliselt kasutatud väiksemate puitesemete valmistamiseks. Forrester R.M. (1979). "Have you Eaten Laburnum?". The Lancet. 313 (8125): 1073. DOI:10.1016/S0140-6736(79)92963-5. PMID 86787. S2CID 38961471. Rendle BJ (1969). World Timbers: Europe and Africa. Kd 1. Univ of Toronto Press. Lk 40. ISBN 978-0802015709.
Annika Sörenstam

Annika Charlotta Sörenstam (snd 9. oktoobril 1970) on Rootsi golfimängija. Teda peetakse üheks ajaloo parimaks naisgolfariks. Kui ta 2008. aasta hooaja järel suurest golfist tagasi astus, oli ta võitnud naiste seas rekordilised 96 rahvusvahelist profiturniiri. Ta pn võitnud 72 LPGA ametlikku võistlus, sh 10 suurvõistlust, ning 24 rahvusvahelist turniiri. Pärast 50-aastaseks saamist ta naasis spordi juurde ning võitis 2021. aasta Ameerika Ühendriikide seeniorite naiste lahtised meistrivõistlused. Aastaks 2003 saavutas ta karjääri suure slämmi, sh võitis kõik neli oma karjääri põhiosa ajal toimunud suurturniiri. Kuigi ta lõpetas tavagolfikarjääri aastal 2008, oli ta 2022. aasta lõpus 22 miljoni $-ga endiselt enimteeninud naisgolfar. Lähim jälitaja oli teeininud üle 2 miljoni vähem, kuigi osalenud 187 turniiril rohkem. Aastal 2021 sai ta Ameerika Ühendriikide president Donald Trumpilt Presidendi Vabadusmedali. Suur slämm (golf) Brittany Lincicome Lexi Thompson Michelle Wie West Babe Didrikson Zaharias "Har spelat in 137 miljoner kronor". Svenska Dagbladet (rootsi). 8. august 2004. Vaadatud 11. jaanuaril 2021. "Official Career Wins" (PDF). LPGA (Ladies Professional Golf Association). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 25. jaanuar 2007. Vaadatud 7. märtsil 2007. "LPGA Tour Career Money List". LPGA Tour. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. mai 2024. Vaadatud 4. juunil 2022. www.annikasorenstam.com
Soohorang ja Bandabi

Soohorang ja Bandabi (korea keeles vastavalt 수호랑 ja 반다비) olid vastavalt 2018. aasta taliolümpiamängude ja 2018. aasta parataliolümpiamängude maskotid. Mõlemad võistlused toimusid Pyeongchangi maakonnas Gangwoni provintsis Lõuna-Koreas. Soohorang on valge tiiger ning Bandabi kaeluskaru. Maskotid valiti 2014. aastal konkursi kaudu ning Rahvusvaheline Olümpiakomitee kinnitas need 2016. aasta juunis. Hodori Tiigrite kujutamine kultuuris "The Official Mascots for PyeongChang 2018". pyeongchang2018.com. Vaadatud 30. mail 2017.[alaline kõdulink] PyeongChang 2018 First Episode of Mascot Animation Video. YouTube. 25. oktoober 2016. Vaadatud 30. mail 2017. Pyeongchang2018. "PyeongChang 2018 Mascots Emoticonized in Free Texting Service". The PyeongChang 2018 Olympic and Paralympic Winter Games. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. september 2016. Vaadatud 22. septembril 2016.
Dilšod Nazarov

Dilšod Džamoliddinovitš Nazarov (tadžiki keeles Дилшод Ҷамолиддинович Назаров; pärsia keeles دلشاد نظروف‌; vene keeles Дильшод Джамолиддинович Назаров; sündinud 6. mail 1982) on Tadžikistani kergejõustiklane, vasaraheitja. Ta on osalenud neljadel olümpiamängudel (2004, 2008, 2012 ja 2016). Aastal 2016 võitis ta Rio de Janeiros Tadžikistani ajaloo esimese olümpiakulla. Nazarov on osalenud kergejõustiku maailmameistrivõistlustel seitsmel korral, kuid põhiline edu on teda saatnud piirkondlikel võistlustel: ta võitis medali neljadel järjestikustel Aasia meistrivõistlustel ning võitis vasaraheites kulla kolmedel Aasia mängudel (2006, 2010 ja 2014). Esimese maailmatasemel medali (hõbeda) võitis ta 2010. aasta maailmajagude meistrivõistlustel. Tema isiklik rekord on 80,71 m (2013).
Zico uppumine

Zico uppumine leidis aset 7. aprillil 2024 kui isetehtud parvlaev Zico Mosambiigi väina ja Mossurili lahe vahel Mosambiigi põhjaranniku lähistel põhja läks. Ülerahvastatud alusel olnud 130 reisijast hukkus üle 100. Video katastroofist
Ultramariinroheline

Ultramariinroheline on sinakasrohelise värvusega (paabulinnuroheline, pardiroheline) anorgaaniline värvipigment, koostiselt lähedane sünteetilisele ultramariinile. Esmakordselt saadi ultramariinroheline 1828. aastal Meissenis sinise ultramariini sünteesimise kõrvalproduktina, manufaktuurset tootmist alustati 1856. aastatel. Tootmine kestis 1960. aastateni, väikestes kogustes teevad seda tänapäeval üksikud värvitootjad. Värvainete indeksis kannab ultramariinroheine tähiseid PG24 (Pigment Green 24) ja 77013; CAS-number on CAS 57455-37-5 või CAS 101357-30-6. Pigmendi värvus on kergelt tuhmjas sügav sinakasroheline. Nagu muud ultramariini perekonna pigmendid, on ultramariinroheline valguskindel, ent tundlik happelise keskkonna suhtes. Pantone värvivaliku toon 18-5338 kannab nime Ultramarine green, see on mererohelist meenutav sinakas sügavroheline      . Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001 PG24. - The Color of Art Pigment Database: Pigment Green, PG Kremer Watercolor - Ultramarine Green, genuine. - Kremer Pigmente https://icolorpalette.com/color/pantone-18-5338-tcx Video: Brought back to life .. PG24 Ultramarine Green handmade watercolor paint! - Dirty Blue Tube Death of a Pigment. - Sunsikell. Adventures in the quest of color (blog)
Morozovski lennuväli

Morozovski lennuväli on Venemaal paiknev sõjaväelennuväli.
Katšalovo kalmistu

Katšalovo kalmistu (vene keeles Качаловское кладбище) on kalmistu Moskvas Edelaringkonnas Põhja-Butovo rajoonis (munitsipaalringkonnas) aadressil Starokatšalovskaja ulitsa 8a. Katšalovo kalmistu pindala on 10 hektarit. Katšalovo kalmistu rajati 1694. aastal samaaegselt Suurkannataja Paraskeva kiriku ehitamisega. Kalmistu sai nime omaaegse Katšalovo küla järgi. Seoses halduspiiride muutmisega on Katšalovo kalmistu alates 1989. aastast Moskva linna koosseisus. Качаловское кладбище ritual.ru. Vaadatud 6. augustil 2024 Качаловское кладбище Государственное Бюджетное Учреждение города Москвы Ритуал. Vaadatud 6. augustil 2024
Ristpiilar

Ristpiilar ehk ristikujuline piilar on piilar, mille horisontaalne ristlõige on võrdhaarse risti kujuline. Risti eenduvatele haaraosadele toetuvad arkaadi kaared ja vööndkaared. Risti haarade otstesse või ristiharude vahele võivad olla liidetud turbad, pilastrid või muud eendtoed. Ristpiilar esineb nii Lääne-Euroopa arhitektuuris, iseloomulikumalt romaanikas ja gootikas, kui ka Bütsantsi ja Kiievi-Vene arhitektuuris. Ristpiilar Trieri toomkiriku kesklöövis Paderborni toomkiriku ristpiilar ümarturpadega Kertši Ristija Johannese kiriku ristpiilarid Neljale ristpiilarile toetuv keskkuppel Vladimiri Püha Dimitri katedraalis Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
Kasseli kollane

Kasseli kollane (saksa keeles Kasseler Gelb, Kasslergelb, Mineralgelb, Mengel, inglise keeles Turner's Yellow, Patent Yellow) on erkkollane anorgaaniline värvipigment, mida kasutati rohkelt 19. sajandil. Värvainete indeksis kannab Kasseli kollane tähiseid PY30 (Pigment Yellow 30) ja 77592. Värvaine avastas 1770. aastal Carl Wilhelm Scheele oma soodaga tehtud katsete kõrvalproduktina, kuid katsete tulemusi ei avalikustanud ta enne 1775. aastat. Värvi valmistamise patenteeris James Turner 1781. aastal. Saksakeelne nimetus anti värvi tootja J. H. Flüggeri elupaiga Kasseli järgi. Koostiselt on Kasseli kollane aluseline pliikloriid PbCl2 • 6 PbO, mida saadi massikoti kuumutamisel koos salmiaagiga. Kasseli kollane sadestub suurte lehtjate pruunikaskollaste kristallidena. Pigment on puhta sidrunkollase värvusega, küllalt stabiilne ja seda kasutatakse õli- lubi- ja vesivärvides. Berliini sinisega segades annab see ilusa erkrohelise tooni. 19. sajandil oli värvipigment väga hinnatud paberi värvimisel, tapeetide trükkimisel, ka maalrivärvina ja õlimaalis. Lead oxychloride. - Conservation and Art Materials Encyclopedia Online (CAMEO) PY30. - The Color of Art Pigment Database: Pigment Yellow, PY Kasseler Gelb. - Pierers Universal-Lexikon. - zeno.org Farbe, Farbmittel: Pigmente und Bindemittel in der Malerei. - Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte. - RDK Labor Bleichlorid (Chlorblei). - Meyers Konversations-Lexikon, 1888. - e-lexikon Lead oxychloride. - Conservation and Art Materials Encyclopedia Online (CAMEO)