laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Saksa DV-ga Sõpruse Arendamise Nõukogude Ühingu Eesti osakond

Saksa DV-ga Sõpruse Arendamise Nõukogude Ühingu Eesti osakond oli 7. oktoobril 1965 asutatud organisatsioon, mis tegutses Välismaaga Sõpruse ja Kultuurisidemete Arendamise Eesti Ühingu juures. Ühingul oli eraldi linnaosakond Tartus. Ühingu esimees oli Lembit Kaik, Tartu linnaosakonna esimees oli Uno Palm. Ühingu olulisemaid eesmärke oli Saksa DV kultuuri tutvustamine ja propageerimine Eestis ning Eesti NSV kultuuri tutvustamine Saksa DV-s. Ühingut esindasid kohalikul tasandil selle kollektiivsed liikmed, milleks olid erinevad asutused üle Eesti, sh tehased, haridus- ja kultuuriasutused jt. 1983. aasta seisuga oli ühingul 59 kollektiivset liiget Tallinnas, 33 Tartus ning 13 mujal Eestis. Informatsioon Eesti sõprusühingu tegevuse kohta. Tallinn 1983, lk 25 Informatsioon Eesti sõprusühingu tegevuse kohta. Tallinn 1983, lk 33–36
Peale kooli

"Peale kooli" (inglise "After School", vene "После школы") on 2012. aastal USA telestuudio Walt Disney Pictures ja Venemaa Ostankino Pervõi Kanal koostöös valminud teleseriaal. Seriaali näidati kanalitel Pervõi Kanal / Disney Russia. Seriaali režissöörid on Oleg ja Vladimir Presnjakov. Mitmed seriaali võtted tehti Eestis. Eestis filmitakse Disney hittseriaali - võimalus osaleda juba sel nädalal! www.Publik.ee, 20.06.2012
Valgus Koordis

"Valgus Koordis" on 1949. aastal ilmunud Eesti kirjaniku Hans Leberechti jutustus. Teose sisuks on kolhooside moodustamine Eesti NSV-s. Raamatu puhul on esile toodud tegevuse küllalt täpset vastamist Nõukogude Liidu võimude seatud ideoloogilisele skeemile, kuidas tuli kollektiviseerimist kajastada. Teose põhjal on loodud samanimeline film. 1949. aastal sai Leberecht teose eest Stalini preemia. Seda on tõlgitud 17 keelde. 1950. aastatel oli see enim tõlgitud eesti kirjanduse teos. 1980. aastate lõpul ilmus Edasis Akadeemilise Hans Leberechti Seltsi huumorilehekülg Valgus Koordis; see kaotati sealt ära pärast Leberechti lese kaebust. https://keeljakirjandus.ee/ee/archives/34798 "Sada kõige-kõigemat fakti meie maa ja rahva kohta: kes on Eesti kõige noorem ja kõige vanem õpetaja?" Postimees, 4. september 2017 https://www.postimees.ee/2554037/meediaarvustus-ajalugu-saab-votta-niipidi-ja-naapidi
Valgus Koordis (film)

"Valgus Koordis" on 1951. aastal Lenfilmi ja Tallinna Kinostuudio koostöös valminud mängufilm. Filmi režissöör on Herbert Rappaport. Film põhineb Hans Leberechti samanimelisel jutustusel "Valgus Koordis". Georg Ots – Runge Aleksander Randviir – Vao Valentine Tern – Aino Ilmar Tammur – Muuli Rudolf Nuude – Maasalu Olev Tinn – Taaksalu Elmar Kivilo – Semidor Evi Rauer – Roosi Hugo Laur – Saamu Johannes Kaljola – Priidu Franz Malmsten – Janson Lembit Rajala – Kurvest Arnold Kasuk – Kamar Ants Eskola – Känd Valgus Koordis Eesti filmi andmebaasis Olev Remsu, Retroretsensioon. Prostitutsioon kuubis, ERR [1]
Setu vurle küüsis

"Setu vurle küüsis" on Eesti 1993. aasta animafilm. Filmi režissöör on Aarne Vasar. Filmi tootis Tallinnfilm. Setu vurle küüsis Eesti filmi andmebaasis
Saatana pisar

"Saatana pisar" (originaalpealkirjaga "Слеза Князя тьмы", poola "Łza księcia ciemności") on Eesti-Poola koostöös 1993. aastal valminud mängufilm. Filmi režissöör on Marek Piestrak. Filmi tootsid Tallinnfilm, Zespół Filmowy "Oko", Eskomfilm. Hanna Dunowska – Joanna Karwicka Tomasz Stockinger – Gunnar Leppikson Vassili Lanovoi – parun Preimann Aarne Üksküla – advokaat Leppikson Lembit Ulfsak – politseikomissar Vint Jüri Järvet – vana trükkal Vladimir Ivašov – hotelli administraator Volodja Oskar Liigand – teener Paavo Marina Levtova – agent Elsa Tõnu Saar – laborant Sergei Desnitski – hotelli direktor Evald Aavik – munk Tõnu Aav – kõrtsmik Carmen Mikiver – Mimi Raimo Pass – noor trükkal Egon Nuter – detektiiv Oleg Titov – paganausu preester Ita Ever – proua Kaar Ivo Eensalu – hotelli šveitser Aleksander Kikinov – paruni autojuht Stepan Maurits – rüütel Oleg Rogatšov – vene meremees Sulev Luik – paruni agent Jüri Karindi – vana kelner Raivo Rüütel – hotelli boy Salme Poopuu – pirukamüüja sadamas Helle Tarmet – naine maoga Raivo E. Tamm – kelner Saatana pisar Eesti filmi andmebaasis
Jalgrattataltsutajad

"Jalgrattataltsutajad" on Eesti 1963. aasta mängufilm. Filmi režissöör on Juli Kun. Filmi tootis Tallinnfilm. Ljudmila Gurtšenko – Rita Laur Oleg Borissov – Leo Varik Eduards Pāvuls – Robert Alas Rein Aren – Karl Gleiser Sergei Martinson – Georg Sibul, vanem võidusõitja Rina Zeljonaja – Asta, tema naine Aleksei Smirnov – jalgrattatehase direktor Hugo Laur – jalgrattatehase valvur Elvira Lossmann – Inga, seatalitaja Einari Koppel – loomaaia komandant Olga Krūmiņa – koolidirektor Oleg Sapožnin – jalgrattakohtunik Grigori Špigel – autor Aleksandr Beniaminov – režissöör Uldis Pūcītis – miilits Arvi Hallik – bussikontrolör Filmi käis Nõukogude Liidu kinodes vaatamas 21,2 miljonit inimest. http://www.kinopoisk.ru/film/42515/ Jalgrattataltsutajad Eesti filmi andmebaasis
Sprott võtmas päikest

"Sprott võtmas päikest" on Eesti 1992. aasta animafilm. Filmi režissöör on Mati Kütt. Filmi tootis Tallinnfilm. See on saksakeelne veealune animaooper. Sprott võtmas päikest Eesti filmi andmebaasis
Ilija

See artikkel räägib Valgevene jõest. Eesnime kohta vaata artiklit Illa (eesnimi). Ilija (ka Illa või Ilja) on jõgi Valgevenes Minski oblastis, Vilija (Neris) vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Ілія. Paralleelnimena on käibel ka nimekujud Ільля ja Ілья. Jõe pikkus on 62 km, valgla on 1220 km². Jõe langus on 1,8 meetrit kilomeetri kohta, keskmine vooluhulk suudmes on 8,8 m³/s. Jõe laius on ülemjooksul 5–10, alamjooksul 20 meetrit. Ilija algab Łahojski rajoonist Minski kõrgustikult ja suubub Vilejka rajoonis Vilija veehoidlasse. Suurim lisajõgi on Kamienka, piki Kamienka sängi ja Ilija alamjooksu kulgeb Vilija-Minski kanal. Ilija org on 2–3 kilomeetrit lai. Lamm on madal ja soostunud. Ülemjooksul on jõe sängi 25 kilomeetri ulatuses maaparandustöödega reguleeritud ja õgvendatud.
Ilja

See artikkel räägib eesnimest. Valgevene jõe kohta vaata artiklit Ilija. Ilja (vene keeles Илья, vene transliteratsioonis ka Ilya) on venepärane mehenimi. 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 82. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ilja 2117 mehel. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ilja 2158 mehel ja alla viiel naisel. Ilja oli keskmiselt 27 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 27). Ilja oli populaarsuselt 79. mehenimi. Lisaks oli eesnimi Ilya 347 mehel. Ilya oli populaarsuselt 340. mehenimi. Ilja Antonov Ilja Frank Ilja Repin ... https://www.stat.ee/nimed/Ilja (vaadatud 19.05.2019) https://www.stat.ee/nimed/Ilja https://www.stat.ee/nimed/Ilya Ilja statistikaameti andmebaasis
Dzvinasa

Dzvinasa (ülemjooksul ka Sytnica) on jõgi Valgevenes Minski oblastis, Vilija vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Дзвінаса, ülemjooksul Сытніца. Jõe pikkus on 54 km, valgla on 614 km². Jõe langus on 1,2 meetrit kilomeetri kohta, keskmine vooluhulk suudmes on 4,3 m³/s. Jõe laius on 5–15 meetrit. Dzvinasa algab Łahojski rajoonist Minski kõrgustikult maaparanduskraavide ühinemisel. Ülemjooksul on jõgi 3,3 kilomeetri ulatuses maaparandustööde käigus õgvendatud. Dzvinasa suubub Vilejka rajoonis Vilija jõkke. Suurim asula jõe kaldal on Pleščanicy alev, seal asub jõel ka veehoidla.
Todor Živkov

Todor Hristov Živkov (Toдор Xpиcтoв Живков; 7. september 1911 Pravec – 5. august 1998 Sofia) oli Bulgaaria poliitik, Bulgaaria Kommunistliku Partei juht 1954–1989, peaminister 1962–1971 ja president 1971–1989. Živkov sündis Pravecis talupoja peres. 1928 astus ta Bulgaaria Noorsoo Liitu, mis oli tihedalt seotud Bulgaaria Tööliste Parteiga. 1929 asus ta tööle trükitöölisena Sofias valitsuse ametlikus trükikojas Daržavna Pečatnica. 1932 astus ta Bulgaaria Kommunistlikku Parteisse ja valiti peatselt Sofia piirkonnakomitee liikmeks. 19. mail 1934 korraldatud riigipöörde tulemusel keelustati kõik erakonnad Bulgaarias, ent kommunistliku partei struktuur säilis ja Živkovi roll Sofias samuti. Ta osales 1941–1944 vastupanuliikumises. 1943 organiseeris ta oma kodukoha lähedal Čavdaris partisaniliikumist. 1944. aasta suvel oli ta Sofia operatsiooni ajal komandöri asetäitja ja koordineeris partisanirühmade koostööd Punaarmeega 9. septembril 1944 korraldatud nõukogude-meelse riigipöörde ajal, mille käigus Živkov sai Sofia politseijõudude (rahvamiilitsa) juhiks. Pärast sõda eelistas Živkov edutada neid inimesi, kellega oli partisaniliikumise ajal koos töötanud. Pärast sõda valiti ta parlamenti ja edutati peagi Bulgaaria KP sekretariaati ja poliitbüroosse. Bulgaaria KP esimese sekretärina sai temast Bulgaaria poliitika domineeriv kuju 1956, kui suri Vǎlko Červenkov. 1962. aastal valiti Živkov Bulgaaria peaministriks ja 1971 Bulgaaria presidendiks, kelleks ta jäi idabloki kokkuvarisemiseni 1989. Živkovi ametiaega iseloomustas ettevaatlik konservatism. [viide?] 1990. aastal esitati talle süüdistused pettustes ja 1992 mõisteti ta seitsmeks aastaks koduaresti. Vabastati jaanuaris 1997. The Communist Leadership in Eastern Europe, 1959-3-31 The new Bulgarian Government[alaline kõdulink], 1 DECEMBER 1962
Olgred Aule

Olgred Aule (22. november 1916 Tartu – 13. märts 2015 Heidelberg) oli eesti majandusteadlane ja linnaplaneerija. Ta lõpetas 1934. aastal Tallinnas Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja 1937. aastal Tartu Ülikooli (õppis majandusteaduskonnas). Ta oli korporatsiooni Vironia liige. Olgred Aule õppis aastatel 1938–1941 Berliini majanduskõrgkoolis (Wirtschaftsschule Berlin) ja 1950–1952 Kölni ülikoolis. Riigiteaduse doktor (1953, Köln). Ema päritolule tuginedes põgenes perekond Aule 1941. aastal Saksamaale, kuid naasis juba järgmisel aastal Eestisse. Kaks aastat hiljem põgenesid nad uuesti Saksamaale. Olgred Aule võitles teises maailmasõjas (astus vabatahtlikuna Saksa maaväkke, sai Itaalias kolmel korral haavata, sõja lõpu poole viidi üle eesti diviisi), oli 1945–1950 Venemaal sõjavangis (pääses Saksamaale, kuna teda peeti baltisakslaseks). Ta oli aastail 1952–1957 Kölni ülikooli ehitusmajanduse osakonna teadur, 1958–1963 Müncheni majandusuuringute instituudi teaduslik referent, 1963–1976 ehituse ja korterimajanduse osakonna juhataja ning 1976–1980 samas instituudis teadur, ühtlasi Saksa ehitusministeeriumi komisjonide teaduslik nõustaja. Temalt on ilmunud uurimusi ehitusmajanduse teemal. Olgred Aule oli organisatsiooni International Association of Construction Coordinators (IACC) asepresident, Saksamaal asunud Balti Seltsi juhataja ja seltsi ajakirja Mitteilungen aus baltischem Leben toimetaja. 2002 – Valgetähe V klassi teenetemärk eestluse hoidmise eest Saksamaal Tema isa oli Eesti poliitik ja pangandustegelane Eduard Aule, ema Sophie Aline (neiupõlvenimega Jehnich). Olgred Aule oli pere noorim laps, tal oli õde Ruth Mary ning vennad Ilmar, Erik ja Olaf. Olgred Aule abiellus 1952. aastal. Die Subventionierung der Wehnungswirtschaft. Ein Vergleich der Subventionierungssysteme (1953, doktoritöö) Kostenstruktur und Preisentwicklung in der Bauindustrie (1963) Optimaler Winterbau (1967) Rationalisierung aus der Sicht der Baubeteiligten (1976) Bauinvestitionen und Volkswirtschaft (1982) Jüri Estam. Olgred Aule in memoriam. Eesti Päevaleht (Rootsi), 22. aprill 2015 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti teadlased väljaspool kodumaad. Stockholm, 1984 Olgred Aule 75-aastane. – Eesti Päevaleht (Stockholm) nr 95. 6. detsember 1991, lk 3 Per aspera ad astra. Jakob Westholm ja tema kool. Tallinn, 1999 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 1. köide. Tallinn, 2000 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944 Olgred Aule in memoriam, Vaba Eesti Sõna, 27. aprill 2015
Ehime prefektuur

Ehime prefektuur on Jaapani prefektuur Shikoku saarel Seto kaldal. Ehime prefektuuri tunnuslind on jaapani punarind (Erithacus akahige), tunnuspuu on mänd (Pinus) ja tunnuslill satsuma (Citrus unshiu). Ehime prefektuur on jaotatud 20 omavalitsusüksuseks, millest 11 on linnad (市 shi). Imabari Iyo Matsuyama Niihama Ōzu Saijō Seiyo Shikokuchūō Tōon Uwajima Yawatahama 愛媛県庁／県推計人口, vaadatud 25.03.2021. Ehime prefektuuri koduleht
Elias Gräntzin

Elias Gräntzin (ka Elias Grentzien, Elias Grantzin, Elias Grenzius; umbes 1600 Saksamaa – 20. detsember 1656 Viru-Nigula) oli Eesti vaimulik. Ta oli aastatel 1632–1639 Viru-Nigula koguduse adjunkt, aastatel 1639–1656 oli ta sama koguduse õpetaja. Tema vaimulikuks olemise ajal jagas piiskop Joachim Jhering visitatsioonil kogudusele (aastal 1643) eestikeelseid aabitsaid. Ta andis Kongla nõia tuleriidale saatmise otsusele komisjonis allkirja. Elias Gräntzin suri detsembris 1656, kuid ta maeti aastal 1657, pärast nelipühi Tallinnas. Ta on kirjutanud pühendusluuletuse ja hauakõne Rootsi kuningale Gustav II Adolfile (peetud 6. novembril 1634, ilmus trükitult 1637). Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
Mihklirahu

Mihklirahu on Saare maakonnas Vilsandi lähedal Vilsandi rahvuspargis asuv saar (rahu). Saare pindala on 1,9 hektarit ja rannajoone pikkus 868 meetrit. Mihklirahu asub 200 meetrit Juksirahust kirdes. Mihklirahu Eesti looduse infosüsteemis
Ēvele

Ēvele on küla (vidējciems) Lätis Valmiera piirkonnas, Ēvele valla keskus. Asulasse jäävad Ēveles skola, Ēveles pienotava, Ēveles ambulance, ja Ēvele bussipeatus. Külas on raamatukogu. Ēvele on nime saanud Höwelnite suguvõsa järgi. Külas asub 19. sajandil ehitatud luteri kirik, mille aastal 1874 valminud orel on riikliku tähtsusega kunstimälestis. Selle kõrval asub valla vanim ehitis, 1609. aastal valminud Ēvele kirikumõisa preestrimaja, mida praegu kasutatakse rahvamajana. Sinna jääb ka Ēvele mõisa hoonetekompleks. Looduskaitse all on kaks tamme ümbermõõduga 4,25 meetrit, Vabadusetamm ümbermõõduga 4,37 meetrit, Mācītājmuiža tamm ümbermõõduga 4,25 meetrit, tammed ümbermõõtudega 5,35 meetrit, 4,94 meetrit ja 4,5 meetrit, Mācītājmuiža pärn ümbermõõduga 5,3 meetrit, pärnad ümbermõõtudega 3,51 meetrit, 4,74 meetrit, 6,2 meetrit ning 4,72 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,79 meetrit, kuusk ümbermõõduga 4,2 meetrit, Euroopa lehis ümbermõõduga 3,64 meetrit ja Zīversi kraavi paju ümbermõõduga 5,15 meetrit. 2015. aastal oli külas 231 elanikku, 2021. aastal 202. Aastail 2009–2021 kuulus küla Burtnieki piirkonda. http://vietvardi.lgia.gov.lv/vv/to_www_obj.objekts?p_id=2938 Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu "Ēveles pagasts". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2017. Vaadatud 5. märtsil 2017. Ēvele Luterlik Kirik ja preestrimaja visit.valmiera.lv (vaadatud 20. aprillil 2015) Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Hügelkultuur

Hügelkultuur (saksa keeles Hügelkultur, Hugelkultur) on kompostimise meetod, milles kasutatakse kõrgendatud peenraid, mis asuvad kõduneval puitmaterjalil ja muul biomassil. Selline meetod aitab väetada taimekasvupinnast, imab endasse vett, soojendab – teisisõnu soodustab künkal ja lähedal asuvate taimede kasvu. Hügelkultuur jäljendab metsa all toimuvat looduslikku protsessi. Mahakukkunud puudest saavad tihti n-ö hälli halud, mis kõdunedes seemnetele ja istikutele tuge annavad. Puu kõdunedes läheb see poorsemaks, mis suurendab veeimamisvõimet, võimaldades vett imada nagu käsn. Vesi imendub vajaduse korral peenrasse tagasi ja soodustab sellega taimede kasvu. Kuhi-hügelkultuuripeenar on ideaalne aladele, kus pinnas on väheviljakas või väga kokku pressitud. Neid on kergem hooldada, tingituna sellest, et nad on maapinnast kõrgemal. Peenrad on tüüpiliselt 0,9 m (3 jalga) laiad, 1,8 m (6 jalga) pikad ja 0,9 m (3 jalga) kõrged. Hügelkultur (hügelbeet) on saksa päritolu sõna, mis tähendab kõrgendatud peenart. Seda praktiseeriti saksa ja Ida-Euroopa kultuurides sajandeid. Ideed on edasi arendanud Sepp Holzer, Austria permakultuuri ekspert. Hilisemad permakultuuri üle arutlejad Paul Wheaton ja Geoff Lawton soovitavad tungivalt hügelkultuuripeenraid täiusliku permakultuuri disainiga. Hügelkultuuripeenrad erinevad kuju ja suuruse poolest, mis sõltuvad konkreetsest eesmärgist ja sellest, kui palju on peenra kallal vaeva nähtud. Peenra põhjas on palgid, puuhalud, oksad, taimejäänused ja kompost ning seda katab muld, hein, multš jms. Kui pinnas on aasta läbi märg, siis võib peenra rajada maapinnale. Kuiva pinnase korral on mõistlik kaevata 30 cm sügavune kraav ning palgid ja peenra põhi maa alla panna. 90 cm kõrgune veest küllastunud peenar kannatab kolm nädalat põuda, enne kui seda kindlasti kasta on vaja. 1,8 meetri kõrgune veest küllastunud peenar peaks vastu pidama terve hooaja. Ehitamisel tasub meeles pidada, et kompostimise käigus peenar liigub ja vajub natuke. Kui on soov 1,8 meetri kõrgust peenart saada, tuleks esialgne kuhi teha 2,1 meetri kõrgune. Permakultuur Biodünaamiline põllumajandus Mahepõllumajandus Miles, Melissa (3.08.2010). "The Art and Science of Making a Hugelkultur Bed – Transforming Woody Debris into a Garden Resource". The Permaculture Research Institute. Vaadatud 2.05.2014. "The Many Benefits of Hugelkultur". Permaculture Magazine. 17.10.2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 3.05.2014. Vaadatud 2.05.2014. Palmer, Kim (14.08.2013). "A Garden Made of WOOD; Hugelkultur (Hoogellocullocher or Hewogellocullocher) A Nature-Inspired Method of Gardening in Beds Built on Logs, Touted as a Drought-Resistant Way to Produce Food". Minneapolis, MN. Star Tribune. Vaadatud 2.05.2014. Lauterbach, Margaret (2.02.2012). "Margaret Lauterbach: Clippings fuel fertile 'hugel' mounds". Boise, ID. Idaho Statesman. Vaadatud 3.05.2014. Martin, Claire (11.04.2014). "Hugelkultur , translated: A path to richer soil". Denver, CO. Denver Post. Vaadatud 2.05.2014. Wheaton, Paul, hugelkultur: the ultimate raised garden beds, retrieved 6/9/2014 Hugelkultur: The Ultimate Raised Garden Beds by Paul Wheaton
Koosmeel

Koosmeel (läti keeles Saskaņa) on Läti vasaktsentristlik erakond. Erakond asutati valimisliiduna 21. novembril 2009 ning 10. veebruaril 2010 ühineti ühtseks parteiks. Erakonna juht on endine Riia linnapea Nils Ušakovs. Koduleht
Kagawa prefektuur

Kagawa prefektuur on Jaapani prefektuur Shikoku saarel Seto kaldal. Kagawa prefektuuri tunnuslind on väikekägu (Cuculus poliocephalus), tunnuspuu on harilik õlipuu (Olea europaea) ja tunnuslill õlipuuõis. Kagawa prefektuur on jaotatud 17 omavalitsusüksuseks, millest 8 on linnad (市 shi). Higashikagawa Kan'onji Marugame Mitoyo Sakaide Sanuki Takamatsu Zentsuji 香川県人口移動調査 Kagawa prefektuuri koduleht
Vehkleja (film)

"Vehkleja" on 2015. aastal esilinastunud Soome-Eesti-Saksamaa koostööfilm. Film põhineb osaliselt Eesti vehkleja ja treeneri Endel Nelise elulool. 1952. aastal saabub Haapsalu meistersportlane Endel ja asub tööle kohaliku kooli kehalise kasvatuse õpetajana. Esialgu on tal raske õpilastega kontakti saavutada ja kui ta asutab kooli suusatamisklubi, teatab koolidirektor talle, et andis kõik suusad sõjaväele. Hoolimata kooli direktori vastuseisust õnnestub Endlil saada luba hakata lastele vehklemist õpetama. Pikapeale saab vehklemisest eneseväljendamise vahend nii lastele kui ka nende õpetajale. Lüüasaanud koolidirektor hakkab salaja Endli minevikus sorima, et selgitada välja, miks ikkagi on Nõukogude Liidu meistersportlane väikelinna tulnud. Märt Avandi – Endel Ursula Ratasepp – Kadri Hendrik Toompere – Koolidirektor Liisa Koppel – Marta Joonas Koff – Jaan Lembit Ulfsak – Jaani vanaisa Piret Kalda – Jaani ema Egert Kadastu – Toomas Ann-Lisett Rebane – Lea Elbe Reiter – Tiiu Jaak Prints – Direktori abi Kirill Käro – Aleksei Leida Rammo – Valvur ühiselamus Raimo Pass – Ohvitser Erkki Tikan – Ohvitser Maria Avdjuško – Ametnik Leningradis Alina Karmazina – Treener Armeeniast 2015. aastal sai film Hollywoodi Välisajakirjanike Ühingu (Hollywood Foreign Press Association) poolt parima võõrkeelse filmi nominatsiooni. 2016 Jussi auhind (Soome) 2015. aastal kogus film Eesti kinodes 40 376 vaatajat. PM: «Vehkleja» pakkus ookeani taga suurüllatuse http://filmi.ee/wordpress/wp-content/uploads/2016/02/Kinolevi_distribution-2015.pdf
Pherekydes

Pherekydes (Φερεκύδης; u 580 eKr – u 520 eKr) oli Syrose saarelt pärit kreeka mõtleja. Pherekydesele omistatakse "Pentemychose" (Πεντέμυχος) nime all tuntud kosmogoonia, mis ühendab Hesiodose-aegse mütoloogilise maailmapildi eelsokraatilise filosoofiaga. Pherekydest peetakse esimeseks, kes väljendas filosoofilisi mõtisklusi proosavormis. Tema tööd ei ole säilinud, kuid need olid laialdaselt tuntud Hellenistlikul perioodil ning on sedakaudu tuntud ka meile.
City Arena Tallinn

City Arena Tallinn on Tallinnas aadressil Tatari 58 asuv siseseikluspark. Pargi suurus on 1400 m². See on ühtlasi Baltimaade suurim siseseikluspark. Parki haldas City Arena OÜ, mis on äriregistrist kustutatud 23.05.2017. Pargis on muu hulgas siseseiklusrada SegTrack Segway, ronimisseikluspark Spider Park ja minigolfirada Neon Minigolf. https://web.archive.org/web/20150321092035/http://privileeg.aripaev.ee/privileegid/arena (vaadatud 20.03.2015) City Arena OÜ (12496466) - teatmik.ee Videoklipp avamisest
Võru Spordikeskuse staadion

Võru Spordikeskuse staadion (ka Võru staadion) on Võrus asuv jalgpalli- ja kergejõustikustaadion. Staadion kuulub Võru Spordikeskusele. Staadion on ehitatud kuni 1600 pealtvaatajale. Staadion on Võru FC Heliose kodustaadion (varem JK Võru). Võru Spordikeskuse staadion Eesti spordiregistris
Sergei Baruzdin

Sergei Baruzdin (vene Сергей Алексеевич Баруздин; 22. juuli 1926 Moskva – 4. märts 1991 Moskva) oli vene kirjanik. Põhiliselt oli ta tuntud laste- ja noorsookirjanikuna. Sergei Baruzdini esimene jutustus ilmus lasteajakirjas 1938. aastal. Ta võttis osa Teisest maailmasõjast. Üleliidulisse Kommunistlikku (bolševike) Parteisse astus ta 1949. aastal. 1958. aastal lõpetas Sergei Baruzdin Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi. 1957–1965 oli ta Vene NFSV Kirjanike Liidu juhatuse sekretär, alates 1967. aastast oli ta Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu sekretär. Alates 1965. aastast töötas Sergei Baruzdin ajakirja Družba Narodov peatoimetajana. Lipuke : [luuletused]. Tallinn, 1952 Nii see oli ... : [romaan]. Tallinn, 1966 Seitsmest kümneni : [jutustused]. Tallinn, 1971, tõlkija Silvi Väli Veider eesel : [jutustused loomadest]. Tallinn, 1974
Laimdota Straujuma valitsus

Laimdota Straujuma on juhtinud kaht Läti valitsust. Laimdota Straujuma esimene valitsus Laimdota Straujuma teine valitsus
Hansa Shipping OÜ

Hansa Shipping AS on aastal 1999 Tallinnas asutatud Eesti laevanduskontsern. Ettevõte tegeleb prahtimisega (inglise chartering), laevameeskonna juhtimisega (inglise crew management) ja laevade tehnilise teenindamisega (inglise ship management services). http://www.hansashipping.ee/ (vaadatud 20.03.2015) Ettevõtte koduleht
Michael Pärt Musik OÜ

Michael Pärt Musik OÜ on Eesti-Islandi muusikatööstusettevõte. Ettevõtte asutas eesti muusikaprodutsent Michael Pärt. Ettevõtte on muu hulgas teinud muusikat filmidele. Samuti on ta plaadistanud mitmete popartistide muusikat (nt Islandi artist Björk). https://web.archive.org/web/20150321110707/http://www.paert.com/about (vaadatud 20.03.2015) Ettevõtte koduleht
Michael Pärt

Michael Pärt (sündinud 17. augustil 1977 Tallinnas) on eesti muusikaprodutsent. Ta on ettevõtte Michael Pärt Musik OÜ asutaja ja Arvo Pärdi Keskuse üks kaasasutajaid, Arvo Pärdi Keskuse nõukogu esimees. Tema isa on helilooja Arvo Pärt. Michael Pärdi tutvustus Arvo Pärdi Keskus (vaadatud 11.12.2019) Ametlik veebileht (vaadatud 11.12.2019) Michael Pärt andmekogus IMDb (inglise)