laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nowa Sól

Nowa Sól (saksa Neusalz an der Oder) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas, Nowa Sóli maakonna halduskeskus. Nowa Sól asub Odra jõe vasakul kaldal, Zielona Górast umbes 21 km kagus. Asula oli olemas alates 14. sajandi esimesest poolest. 1553. aastal asutati soolatööstusettevõte ja soolalaod. Linnaõigused sai Nowa Sól 1743. aastal. 19. sajandil asutati linnas üha uusi tööstusettevõtteid. Raudteeühendus alates 1871. aastast. Kuni 1945. aastani kuulus linn Saksamaa koosseisu. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/020811404011-0988520?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022. Nowa Sól Encyklopedia PWN
Amy Biehl

Amy Elizabeth Biehl (26. aprill 1967 Santa Monica, California – 25. august 1993 Gugulethu, Kaplinna linnaringkond, Lääne-Kapimaa provints, Lõuna-Aafrika Vabariik) oli Ameerika Ühendriikide teadlane ja apartheidivastane aktivist. Amy Biehl oli pärit valgest keskklassi perekonnast. Ta lõpetas 1989. aastal Stanfordi ülikooli bakalaureusekraadiga rahvusvaheliste suhete alal. Aastatel 1992–1993 õppis ta Fulbrighti programmi stipendiumiga doktoriõppes Lääne-Kapimaa Ülikoolis. Lisaks töötas ta sama ülikooli õiguskeskuses ja aitas ette valmistada parlamendivalimisi. 25. augustil 1993 sõidutas ta autoga tuttavaid koju Kaplinna lähedale Gugulethu township'i. Mustanahaliste aafriklaste rahvahulk hakkas ta autot kividega loopima. Raskelt vigastatud Biehl püüdis põgeneda, kuid teda loobiti kividega ja pussitati surnuks. Amy Biehl tapeti, sest ta oli valge. 1994. aasta oktoobris mõisteti neli meest Amy Biehli mõrva eest 18 aastaks vangi. 1998. aastal otsustas Tõe ja Lepituse Komisjon Biehli mõrvarid amnestia alusel ennetähtaegselt vanglast vabastada, kuna nende tegevuse motiivid olevat olnud poliitilised. Amy Biehli vanemad toetasid nende vabastamise otsust. 1994. aastal asutasid Amy Biehli vanemad Amy Biehli Fondi (Amy Biehl Foundation Trust) township'ide noorte arengu heaks ja vägivallast eemalehoidmiseks. Jon Jeter:A Daughter's Dream Lives at Scene of Her Death Washington Post, 18. veebruar 2001 Three convicted of murdering Stanford graduate Amy Biehl Stanford University. News Service, 25. oktoober 1994 Amy Biehl Memorial Township Tours South-Africa Venues Dana Parsons:Amy Biehl’s Life Was Short but Her Legacy Is Immortal Los Angeles Times, 29. august 1993 About us Amy Foundation Scott Kraft:South African killers now work on behalf of their victim Los Angeles Times, 21. oktoober 2008 South Africa: Parents of Amy Biehl meet mother of one of her kilers AP Archive How American 'Sister' Died in a Township The New York Times, 27. august 1993 South Africa: Killers of student Amy Biehl walk free from jail AP Archive Amestry for killers of Amy Biehl Department of Justice and Constitutional Development, 28. juuli 1998 Linda Biehl and Easy Nofemela The Forgiveness Project Reconciliation in its purist form Restorative Justice Centre
Kostroma oblasti lipp

Kostroma oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Kostroma oblasti lipp. Lipp võeti ametlikult kasutusele 28. aprillil 2006. Kostroma oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud vertikaalselt kolmeks väljaks. Varda- ja lehvipoolne väli on punased ning kumbki moodustab lipu pikkusest 1/4, keskmine väli on aga sinine ning selle keskel on Kostroma oblasti vapilt pärit kollane laev. Laeva pikkuseks on 1/3 lipu pikkusest ja kõrguseks 1/2 lipu laiusest. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3. Kostroma oblasti lipuks aastatel 2000–2006 oli ristkülikukujuline kangas, mis oli jagatud vertikaalselt kaheks väljaks. Vardapoolne väli, mis moodustas 1/8 lipu laiusest oli sinine ning lehvipoolne väli punane. Kanga keskel oli värviline Kostroma oblasti vapp, mille kõrguseks oli 1/3 lipu laiusest. Lipp sarnanes oma värvide paigutuselt Vene NFSV lipuga. Ametlikult kinnitati see lipp 19. oktoobril 2000 ning oli kasutusel kuni uue lipu kinnitamiseni. Kostroma oblasti vapp Kostroma oblasti sümboolika Geraldika ru. lehel (vene keeles) Riiklik sümboolika: Kostroma oblast - Kostroma (Oblasti endine lipp ja vapp) (vene keeles)
Narva Paplimäe Kool

Narva Paplimäe Kool oli erivajadustega õpilaste põhikool Narva keskosas Kalevi linnaosas aadressil Aleksander Puškini tänav 31. Õppetöö toimus vene keeles lihtsustatud õppekava järgi. Kooli sihtrühm oli psüühikahäiretega lapsed. Õpilaste arv aastati: 2001/2002 – 132 2002/2003 – 116 2005 – 105 2006 – 83 2007 – 62 2008 – 50 Koolis oli õmblusklass ning puutöö- ja lukksepatöökoda. Varem kandis kool nime Narva Erikool (Нарвская спецшкола), koolis õppis umbes 300 õpilast. Hiljem oli kooli nimi Narva Abikool (Нарвская Вспомогательная школа). Alates 5. märtsist 2003 kandis kool nime Narva Paplimäe kool. 14. veebruaril 2008 tegi Narva Linnavolikogu otsuse, mille kohaselt Paplimäe kool lõpetas oma tegevuse pärast liitumist Narva Paju Kooliga 31. augustil 2008. 1983–2008 – Valentina Zaitseva Taotlus Narvas Aleksandr Puškini tn 31 asuva kinnistu võrrandamiseks (vaadatud 24.06.2020) Narva Paplimäe Kooli põhimäärus Vastu võetud 01.12.2004 (vaadatud 24.06.2020) Narva arvudes 2002 (vene keeles)[alaline kõdulink] (vaadatud 24.06.2020) Школа Паплимяэ была обречена Seti.ee 02.03.2008 (vaadatud 24.06.2020) Директор Паю школы: “Ваши дети не станут падчерицами и пасынками” Prospekt.ee, 28.02.2008 (vaadatud 24.06.2020)
Pax Americana

Pax Americana (ladina keeles "Ameerika rahu", mis võttis eeskuju Pax Romanast ja Pax Britannicast) on termin, mida kasutatakse läänepoolkeral ja hiljem maailmas esinenud suhtelise rahu kirjeldamiseks. Perioodi, mida arvatakse algavat umbes 20. sajandi keskpaigas, põhjustajaks peetakse Ameerika Ühendriikide ülekaalukat võimu maailmas.
Harry Feldmann

Harry Karl Friedrich Feldmann (6. märts 1884 Laatre vald, Sangaste kihelkond, Tartumaa – 1945) oli eesti ettevõtja, kummitööstusettevõtte "Põhjala" looja. Ta sündis taluperemehe ja vallakirjutaja Jakob Grossi peres. Oma perekonnanime Feldmann sai ta pärast isa surma adopteerinud onult proviisor Karl Feldmannilt. Ta alustas kooliteed Valga linnakoolis, edasi õppis ta Tartu reaalkoolis. 1903. aastal sõitis ta koos onuga Moskvasse, kus lõpetas kohaliku reaalkooli 1906. aastal. Kuigi onu soovis noormehest koolitada proviisorit, soovis Harry siiski õppida tehnikat. Nõnda õnnestuski tal Moskvas astuda tehnikakõrgkooli, mille lõpetas 1910. aastal energeetika alal insenerina. Pärast lõpetamist asus ta tööle Moskva Westinghouse'i elektrimasinate tehasesse. 1914. aastal kutsuti ta appi tegelema äsjavalminud Tallinna elektrijaama laienduse projektiga, mis puhkenud maailmasõja tõttu aga edasi lükkus. Samal aastal abiellus ta Moskvas Agnes Saddega. 1916. aastal sündis neil tütar Marie, kes jäi ka pere ainsaks lapseks. Ta tuli 1920. aastal Eesti tagasi ja oli endises Vene-Balti laevaehitustehases mehaanikuna. Aastatel 1923–1927 oli ta Tallinna linna trammiosakonna direktor, pannes aluse Tallinna elektritrammi arengule. 1924. aastal asutas Feldmann koos sugulase Karl Feldmanni ja ühiskonnategelase Friedrich Johann Uibopuuga (1877–1933) osaühisuse "Eesti Kummitööstus" ("Põhjala"), mis kasvas suurtööstuseks. Ta oli kuni "Põhjala" tehase natsionaliseerimiseni 1940. aastal selle suuromanik ja direktor. Lisaks temale oli ettevõttel ka mitmeid teisi aktsionäre, kellest enamik olid tema sugulased. Seega oli Põhjala suures ulatuses perefirma. 1941. aastal kolis ta koos perega järelümberasujana Saksamaale ja suri 61-aasta vanusena seal vahetult pärast sõja lõppu 1945. aastal. H. Feldman 50-aastane. Päewaleht nr 64, 6. märts 1934 Anne Ruussaar. "Saagem tuttavaks! Eesti Michelin: kummitööstur Harry Feldmann". Director, 3. detsember 2019
Narva Kutsekeskkool

Narva Kutsekeskkool oli kutsekool Narvas aadressil Kalda tänav 9. Kutsekool sai aunimetuse Nõukogude Liidu kangelase Aleksandr Grivtsovi auks (vene keeles Городское профессионально-техническое училище имени А. Гривцова (ГПТУ)). Eesti Vabariigi Haridusministeeriumi käskkirjaga nr 372 nimetati A. Grivtsovi nimeline Kutsekeskkool nr 14 ümber Narva Kutsekeskkooliks. 28. märtsil 2000 otsustas Vabariigi Valitsus liita 1. oktoobrist 2000 Narva Kutsekeskkooli, Narva Kergetööstuskooli, Narva Kaubanduskooli ja Narva Energeetikute Kooli ning asutada Narva Kutseõppekeskuse. autoremondilukksepp tisler-tööpingitööline sanitaartehnika lukksepp gaaskeevitaja metallitööpingide tööline remondilukksepp kodumasinate remondija Aleksandr Boskin ""Гривцуха" (короткометражка) Stena, 03.05.2020 (vaadatud 24.06.2020) Приём учащихся в профессионально-технические училища в 1972 году (vaadatud 26.06.2020) Monika-Aino Jõesaar. Narva Kutseõppekeskuse 15 töörohket aastat. 2000-2015 (vaadatud 24.06.2020) Narva Energeetikute Kooli, Narva Kaubanduskooli, Narva Kergetööstuskooli ja Narva Kutsekeskkooli ümberkorraldamine Vastu võetud 28.03.2000 nr 96 (Vaadatud 24.06.2020)
Kostroma oblasti vapp

Kostroma oblasti vapp on Venemaa haldusüksuse Kostroma oblasti vapp. Vapp võeti ametlikult kasutusele 28. aprillil 2006. Kostroma oblasti lipp Kostroma oblasti sümboolika Geraldika ru. lehel (vene keeles) Riiklik sümboolika: Kostroma oblast - Kostroma (Oblasti endine lipp ja vapp) (vene keeles)
Julian Weigl

Julian Weigl (sündinud 8. septembril 1995 Bad Aiblingis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Mönchengladbachi Borussia ja Saksamaa jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Saksamaa klubis TSV 1860 München. 2014. aastal debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Saksamaa esiliigas. Pärast hooaega 2014–15 siirdus ta Saksamaa kõrgliigaklubisse Dortmundi Borussia. Ta mängis Borussias kokku viiel hooajal ning võitis sel ajal klubiga Saksamaa karika ja superkarika. 2020. aasta alguses siirdus ta 20 miljoni euro eest Portugali kõrgliigaklubisse Lissaboni Benfica. 2020. aastal valiti Weigl Benfica aasta mängijaks. 2022. aasta septembris läks ta Benficast laenule Mönchengladbachi Borussiasse. Debüüdi Saksamaa jalgpallikoondises tegi Weigl 2016. aastal enne 2016. aasta Euroopa meistrivõistlusi. Ta kuulus 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ka Saksamaa koondisse, kuid üheski mängus väljakule ei pääsenud. Dortmundi Borussia DFB-Pokal: 2016–17 DFL-Supercup: 2019 "O pedido de Weigl que o levou ao Benfica". www.record.pt. Vaadatud 24.6.2020
Carlos Vinícius

Carlos Vinícius Alves Morais (sündinud 25. märtsil 1995 Bom Jesus das Selvases) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliigaklubis İstanbuli Galatasaray. Ta alustas klubikarjääri Brasiilias. 2017. aastal suundus ta Brasiilia klubist Grêmio Esportivo Anápolis laenule Portugali esiliiga klubisse Real. Hooajal 2017–18 lõi ta liigas 19 väravat, millega oli liigas väravaküttide arvestuses teisel kohal. Real jäi sel hooajal aga liigas viimaseks ja langes madalamasse liigasse. 2018. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Napoli. Leping jõustus sama aasta juulis ning ta lõi Napoli meeskonnas hooajaeelses sõprusmängus värava Carpi vastu. Hooaja 2018–19 esimeses pooles mängis ta laenul Portugali kõrgliiga klubis Rio Ave, kus lõi 14 mänguga kaheksa väravat. 2019. aasta jaanuaris suundus ta laenule Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Monaco, lüües 15 mänguga kaks väravat. 2019. aasta juulis sõlmis Carlos Vinícius viieaastase lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Benfica. Üleminekusumma oli 17 miljonit eurot. Hooajal 2019–20 lõi ta Portugali kõrgliigas 18 väravat ning oli kahe teise mängija kõrval liiga suurim väravakütt. Hooajal 2020–2021 mängis ta laenul Inglismaa kõrgliigaklubis Tottenham Hotspur. Ainsa värava lõi ta Hotspuri meeskonnas Inglismaa kõrgliigas 21. märtsil 2021 mängus Aston Villa vastu. Edukam oli ta UEFA Euroopa Liigas, kus ta oli kuue väravaga Harry Kane'i järel klubi paremuselt teine väravakütt. Hooajal 2021/22 oli ta laenul Hollandi kõrgliigaklubis PSV Eindhoven. 2022. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Fulham. Hooajal 2022/23 lõi ta Inglismaa kõrgliigas viis väravat. 2024. aasta veebruaris läks ta kuni hooaja lõpuni laenule Galatasaraysse. Benfica Supertaça Cândido de Oliveira: 2019 "Welcome, Carlos Vinícius!". S.L. Benfica. 20.7.2019. Vaadatud 24.6.2020 "Carlos Vinícius'un geçici transferi hakkında". Galatasaray S.K. (türgi). 2. veebruar 2024. Vaadatud 2. veebruaril 2024. Profiil Lissaboni Benfica kodulehel
Võlvisiil

Võlvisiil (saksa keeles Gewölbekappe, inglise keeles vaulting cell) on diagonaalsete roietega või servjoontega piiratud võlvipinna lõik. Ristvõlvi võlvisiilud on kolmnurkse kujuga, üks võlvik koosneb neljast võlvisiilust. Need kohtuvad ühes punktis võlvi kiirus, kus tavaliselt asetseb päiskivi. Ka ristroidvõlvis ja kloostervõlvis on neli võlvisiilu, keerukamas roidvõlvis (kuueosaline võlv, Piastide võlv, täht-, lehvik- ja võrkvõlvid) oleneb võlvisiilude arv sellest, kui palju pindu moodustub roiete vahel. Teravkaarne servjoonvõlv altvaates, servjooned piiravad võlvisiile Neli võlvisiilu laotakse võlvikandadest alustades nii, et võlvikivid jäävad servjoontes risti Neli võlvisiilu Visby Nikolause kiriku varemeis Salisbury katedraali kesklöövi võlvisiilud pealtvaates Genti Nikolause kiriku kooriruumi lae ebakorrapärase kujuga võlvisiilud Evelyn Zagorski. 4.–16. sajandi kirikuarhitektuuri eesti-inglise-eesti seletav illustreeritud sõnastik. Magistriprojekt. Tartu, 2005. lk 26 R. Paris, E. End. Kunstileksikon. - keeleveeb.ee
Narva Kaubanduskool

Narva Kaubanduskool oli kutsekool Narvas aadressil Energia tänav 46 endise Lasteaia nr 19 hoones. Enne 1994. aastat asus kool Jaanilinnas aadressil Kotovski tänav 1. 1974. aastal asutati kaubandustöötajaid ettevalmistav kutsekool nimega Narva Kutsekeskkool nr 23. 22. jaanuaril 1994 nimetati see ümber Narva Kaubanduskooliks. 28. märtsil 2000 otsustas Vabariigi Valitsus liita 1. oktoobrist 2000 Narva Kutsekeskkooli, Narva Kergetööstuskooli, Narva Kaubanduskooli ja Narva Energeetikute Kooli ning asutada Narva Kutseõppekeskuse. kokk tööstuskaupade kontrollija-kassiir kokk-kondiiter pagar-puhvetipidaja ettekandja baaripidaja tänapäeva ettevõtte raamatupidaja hotellimajandus 1974–1980 Tamara Fjodorova 1980–1989 Ljudmila Daškevitš 1989–2000 Ljubov Rõtškova Monika-Aino Jõesaar. Narva Kutseõppekeskuse 15 töörohket aastat. 2000-2015 (vaadatud 25.06.2020) Narva Energeetikute Kooli, Narva Kaubanduskooli, Narva Kergetööstuskooli ja Narva Kutsekeskkooli ümberkorraldamine Vastu võetud 28.03.2000 nr 96 (Vaadatud 25.06.2020)
Zunda Towers

Zunda Towers on kaksiktorn Lätis Riias. Lõuna poole jääv torn on 123 meetri ja põhjapoolne 117,5 meetrit kõrge. Seal asuvad nii korterid kui ka kontorid. Samuti on hoonetes restoranid, spordiklubi, spaa, bassein. Hoonekompleksi arhitekt on Helmut Jahn. www.z-towers.com
Góra

Góra (saksa Guhrau) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas, Góra maakonna ja Góra valla halduskeskus. Góra asub Wrocławist umbes 72 km põhjaloodes. Küla on esmamainitud 1155. aastal, linnaõigused sai 1289. aastal. 15.–17. sajandini oli linn kalevitootmise keskus. Kuni 19. sajandini oli linnas palju veskeid. Raudteeühendus alates 1885. aastast. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. Góra Encyklopedia PWN
Paul Laxalt

Paul Dominique Laxalt (2. august 1922 – 6. august 2018) oli Ameerika Ühendriikide Vabariikliku Partei poliitik. Ta sündis baski immigrantide peres. 1940–1943 õppis Laxalt Santa Clara ülikoolis Californias ning astus seejärel sõjaväkke. Ta võttis sanitarina osa teise maailmasõja lahingutest, nende seas ka Leyte lahe lahingust Filipiinidel. Pärast sõda lõpetas Laxalt 1949 Denveri ülikooli õigusteaduskonnas ning töötas seejärel ametnikuna. Laxalt oli aastatel 1963–1967 Nevada asekuberner, 1967–1971 kuberner ja 1974–1987 Ameerika Ühendriikide Senati liige. Former Nevada governor Paul Laxalt dies at 96
Pruuklaen

Pruuklaenu (commodatum) sisu on kirjeldatud Justinianuse Digestides 43.26.1.3: “Et est simile commodato: nam et qui commodat rem, sic commodat, ut non faciat rem accipientis, sed ut ei uti re commodata permittat.“ (See sarnaneb pruuklaenuga: nimelt et laenuandja laenab oma asja välja nii, et laenuks antud asi ei muutu vastuvõtja varaks, vaid see annab talle ainult õiguse laenuks saadud asja kasutada.) Seega laenab omanik pruuklaenu lepingu puhul oma vara teisele isikule omandivormi muutmata, s.t et laenusaaja ei muutu omanikuks. Teise laenulepingu liigi, nimelt muutlaenu puhul, saab laenusaajast omanik. Pruuklaenu ehk commodatum’it iseloomustabki see, et pruuklaenu esemeks on asendamatu asi. Leping sai sõlmituks kui laenatud vara oli laenusaajale üle antud. Pruuklaenu-lepingu alusel tuli tagasi anda täpsemalt sama asi, mis laenati. Saadud vara tuleb kasutada lepingus ette määratud ulatuses ning kindlaks määratud aja jooksul. Kindlaks määratud ajaraam on asjaolu, mis eristab pruuklaenu näiteks tasuta kasutamise lepingust ehk precarium’ist, mis tuli tagastada omaniku nõudmisel hiljemalt seitsme päeva jooksul. Pruuklaen on Eesti õigussüsteemis sarnane võlaõiguses kasutatava tasuta kasutamise lepinguga, VÕS § 389. Justinianus. Digesta seu Pandectae. http://www.thelatinlibrary.com/justinian/digest43.shtml (kasutatud: 05.06.2020). Zimmermann, R. The Law of Obligations: Roman Foundations of the Civilian Tradition. Oxford University Press, 1996, lk 188.
Erik Bergkvist

Erik Bergkvist (1. mai 1965 Norsjö vald – 20. veebruar 2024) oli Rootsi poliitik, ta oli Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei liige. Ta oli aastast 2019 Euroopa Parlamendi liige. Ta õppis Umeå ülikoolis, kus omandas 2001. aastal majanduse doktorikraadi. Tema doktoritöö kannab pealkirja ”Freight Transportation: Valuation of Time and Forecasting of Flows" ("Kaubavedu: aja väärtustamine ja voogude prognoosimine"). Ta oli sotsiaaldemokraatide partei juhatuse liige alates 2009. aastast. Ta on varem olnud Läänemere komisjoni liige, Norrlandsfondeni aseesimees ja Almi Nordi aseesimees. Varem on ta olnud Umeå Energi esimees (2002–2006), Umeå valla kultuurikomisjoni esimees (2002–2006) ja Umeå tööliskommuuni esimees (2001–2009). Europarlamendis kuulus ta Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni.
Molly Geertsema

Molly Geertsema [m'olli h'eertsema] (õieti Willem Jacob Geertsema; 18. oktoober 1918 Utrecht – 27. juuni 1991 Wassenaar) oli Hollandi poliitik. Ta kuulus Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest. Ta kuulus poliitikute suguvõssa. Carel Coenraad Geertsema oli tema lähedane sugulane. Ta töötas kohalikes omavalitsustes ning Sise- ja Kuningriigi Asjade Ministeeriumi ametnikuna. Alates 1959. aastast oli ta Generaalstaatide Teise Koja liige ning oli fraktsiooni esimees ja samal ajal Wassenaari vallavanem. Barend Biesheuveli valitsustes oli ta asepeaminister ja siseminister. Aastal 1973 sai temast kuninganna komissar Gelderlandis ja ta elas Middachteni linnuses. Pärast seda oli ta Generaalstaatide Esimese Koja liige. Geertsema oli oma keelepruugi tõttu paljude jaoks liberaalse poliitiku kehastus. Oma parteis oli ta vaadetel tsentrist vasakul, pooldades koostööd Tööparteiga ja homode võrdõiguslikkust. 1953–1957 Warffumi vallavanem (burgemeester) 1961–1971 Wassenaari vallavanem (burgemeester) 1971–1973 asepeaminister ja siseminister 1973 Suriname ja Hollandi Antillide asjade minister 1973–1983 kuninganna komissar Gelderlandis
Heraklese vägitööd

Heraklese vägitööd on vanakreeka mütoloogias kaksteist kangelastegu, mida Herakles pidi sooritama karistuseks oma naise Megara ja kolme poja tapmise eest. Tapatöö saatis ta korda hullusehoos, mille talle saatis Hera, kes vihkas teda sellepärast, et ta oli Hera abikaasa Zeusi abieluväline laps. Kõigepealt soovis Herakles ennast häbi pärast tappa, aga tema isa Amphitryon laitis selle plaani maha. Nad läksid koos Ateenasse, mille kuningas Theseus püüdis talle selgitada, et ta oli ajutiselt vastutusvõimetu ja teda ei tule karistada. Heraklesele tundus see ebaõiglasena ja ta tahtis saada karistust. Delfi oraakel käskis tal minna oma vanaisa vennapoja, Mükeene (mõnes variandis Tirynsi) kuninga Eurystheuse juurde ja sooritada tema antud 10 kangelastegu, kusjuures ilma kõrvalise abita. Eurystheus polnud kaugeltki rumal, vaid üsnagi leidlik inimene, ja ta mõtles välja töid, mis normaalsele inimesele üle jõu käisid. Esimesed tööd nõudsid mõne ohtliku looma hävitamist kas Eurystheuse kuningriigist või mujalt Kreekast, hilisemad nõudsid niisuguste asjade toomist, mida oli raske kätte saada. Eurystheus otsustas, et kaks sooritatud tegudest ei lähe arvesse, nii et kokku pidi Herakles sooritama 12 kangelastegu. Seda on nähtud kompromissina osas legendides esinenud 10 ja osas olnud 12 kangelasteo vahel. Nemea lõvi tapmine Lerna hüdra tapmine Keryneia hirve kinnipüüdmine Erymanthose metssea kinnipüüdmine Augeiase tallide puhastamine Stymphalose lindude tapmine Kreeta sõnni kinnipüüdmine Diomedese hobuste äratoomine Hippolyte vöö äratoomine Geryoni kariloomade äratoomine Hesperiidide õunte äratoomine Kerberose äratoomine Hüdra tapmist Eurystheus ei arvestanud, sest Heraklest abistas tema sõber Iolaos. Augeiase tallide puhastamine ei sobinud sellepärast, et Herakles oli varem tasu suhtes kokku leppinud. Antiigileksikoni järgi lubati Heraklesele tasuks kõigi ülesannete täitmise eest surematus. Ta suri siiski enam-vähem inimese kombel, ent pärast surma võtsid jumalad ta igaveseks enda juurde Olümposele. Algselt ei olnud Kreekas vägitegude nimestik välja kujunenud. Esimesena loetles Heraklese vägitööd praegu levinud kujul Peisandros Rhodoselt umbes 600 e.m.a. Heraklese muud vägiteod (enam-vähem kronoloogilises järjekorras): kahe mao kägistamine, kui ta veel aastane polnud Thespia lõvi tapmine 18-aastaselt Kyknose tapmine kentauride tapmine Prometheuse vabastamine Busirise tapmine Thespiose tütarde viljastamine Antaiose tapmine Alkestise tagasitoomine allmaailmast Hesione vabastamine argonautide retkel osalemine (jäi pooleli) Acheloosi võitmine maadluses Kuigi Heraklese vägitööd ja kogu ta elulugu oleks hea aines eepose kirjutamiseks, ei ole ükski antiigikirjanik üheski oma teoses kõiki tema vägitegusid kirjeldanud, kui üldse, siis vaid loetlenud. Ka hilisemad ilukirjandusteosed Heraklese vägitegudest ei ole tuntuks saanud. Sellegipoolest on Heraklese müüt inspireerinud paljusid kirjanikke: Asterix sooritas Caesari käsul kaksteist Asterixi vägitööd. Hercules Poirot lahendas kaksteist Herculese vägitööd.
Trühvel (perekond)

Trühvel (Tuber) on perekond seeni. Eestis oli 2011 teada 5 trühvliliiki . Aastal 2015 leiti ka kevadtrühvel ja valkjas trühvel. Tuber aestivum – kevadtrühvel (ka suvitrühvel, must suvitrühvel) Tuber borchii – valkjas trühvel Tuber foetidum Tuber maculatum Tuber puberulum Tuber rapaeodorum – põhjala trühvel Tuber rufum – ruuge trühvel Tuber brumale – talitrühvel Tuber magnatum – valge trühvel Tuber melanosporum – must trühvel (ehk perigord-trühvel) http://www.eestiloodus.ee/index.php?artikkel=3656 Trühvel andmebaasis eElurikkus
Havisaba

Havisaba (Sansevieria) on varem eristatud perekond õistaimi umbes 70 liigiga. Praeguseks on liigid arvatud draakonipuu perekonda aspariliste sugukonnas. Nende looduslik levila on Aafrikas (eriti Madagaskaril) ja Lõuna-Aasias. Mitmeid liike kasvatatakse toataimena. Sansevieria trifasciata – kolmevöödiline havisaba
Trevor Daniel

Trevor Daniel Neill (sündinud 28. septembril 1994) on Ameerika Ühendriikide laulja ja laulukirjutaja. Tema debüüt EP ''Homesick'' ilmus 2018. aasta oktoobris ja sisaldas laulu "Falling", mis jõudis 2019. aastal enam kui kahekümne riigi muusikaedetabelitesse. Sama laul ilmus teist korda ka tema debüütalbumil ''Nicotine''. ''Nicotine'' (2020) Homesick (2018) Restless (2019) "Youth" (2017) "Pretend" (2017) "With You" (2018) "Mirror" (2018) "Face It" (2018) "Wake Up" (2018) "Drive'' (2018) "Falling" (2018) "Trouble" (2019) "Paranoid" (2019) "Never" (2019) "Forgot" (2019) "Past Life" (2020) (remiksi versioonis koos Selena Gomezega)
Kelly Turk

Kelly Turk (sündinud 1993) on eesti kirjanik. "Reaalne elu" (Värske Rõhk, 2014) "Rakenduslik teoloog" (Vihmakass ja Kakerdaja, 2017) "Originaalkoopia" (Tuum, 2019) Kelly Turk, Carolina Pihelgas "Lähen tšekkan reaalset elu". – ERR 17.09.2014.