laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lasse Lehis

Lasse Lehis (sündinud 15. augustil 1972) on Eesti õigusteadlane. 2001. aastal sai Lehis Tartu Ülikoolis doktorikraadi majandusteaduses väitekirjaga "Eesti tulumaksureform" (juhendaja Kalle Merusk). Ta on kirjutanud majandusteemalisi artikleid ja maksundust käsitlevaid raamatuid (sh õigusaktide kommenteeritud väljaandeid). 2001. aastast on ta Rahvusvahelise Maksuõiguse Ühingu IFA-Eesti juhatuse esimees, 2007. aastast Eesti Maksumaksjate Liidu juhatuse liige, 1999. aastast Eesti Maksuteadlaste Seltsi juhatuse esimees. 1998. aastast kuni 2023. aastani oli ta Riigikohtu halduskolleegiumi nõunik. EVEA nimetas Lehise (koos Indrek Tederiga) 2009. aasta ettevõtluse sõbraks. Lasse Lehis "Maksuguru näitlikustab, kuidas Jürgen Ligi manipuleerib maksumaksjatega" Delfi, 1. detsember 2013 Lasse Lehis Eesti Teadusinfosüsteemis
Priit Turk

Priit Turk (sündinud 27. mail 1976 Kuressaares) on Eesti diplomaat, Eesti suursaadik Singapuris. Turk on lõpetanud Saaremaa Ühisgümnaasiumi, kuid vahepeal põhikoolis käinud Kihelkonnal. Ta lõpetas 1999. aastal Tartu Ülikooli, kus õppis sotsiaalteaduskonna bakalaureusõppes politoloogia erialal. Hiljem täiendas ta end Suurbritannias Birminghami Ülikoolis, kus tema eriala oli arengumaade majandus. Ta on töötanud Tartu linnavalitsuses pressiesindajana. 2003. aastast on Turk töötanud Eesti välisministeeriumi arengukoostööbüroos, Eesti esinduses ÜRO juures New Yorgis ning juhtinud välisministeeriumi arengukoostöö ja humanitaarabi bürood. Alates 1. septembrist 2012 oli ta Eesti suursaadik Gruusias ja Armeenias, resideerides Gruusia pealinnas Thbilisis. 14. juunil 2021 nimetas president Kersti Kaljulaid Priit Turki Eesti Vabariigi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Singapuri Vabariigis. Priit Turk on abielus ja tal on kaks poega. Eesti suursaadik Armeenias andis üle volikirja. Välisministeeriumi pressiteade, 12. detsember 2012 Rita Loel. "Saarlasest saab suursaadik Gruusias". Saarte Hääl, 18. juuli 2012
Ristluu

Ristluu (ladina keeles os sacrum) on paljudel täiskasvanud selgroogsetel ristluulülidest kokkukasvanud luu. Ristluu anatoomia, asend ja morfoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Osal selgroogsetest võib ristluu ka puududa (näiteks tänapäevastel madudel). Mehe ristluu on naise ristluust pikem, laiem ja suurema kõverusega. Ristluul eristatakse eesmist (vaagenmine, nõgus) ja tagumist (selgmine, kumer) pinda, ristluu põhimikku (basis ossis sacri) (ülemine laiem osa) ja ristluu tippu (apex ossis sacri) (alumine kitsam osa). Eesmisel pinnal paiknevaid lülikehade liitumiskohti tähistavad horisontaalsed ristjooned. Ristjooned kulgevad vaagenmiste ristluumulkude (foramina sacralia dorsalia) vahel. Ristluumulgud on ühenduses vertikaalsuunas kulgeva ristluukanaliga (canalis sacralis), mis on lülisambakanali jätk. Ristluu tagumine ehk selgmine pind on kumer ja varustatud harjadega. Harjad on moodustunud lülijätkete kokkukasvamisel. Keskel asetseb keskpidine ristluuhari (crista sacralis mediana), sellest kummalgi pool paikneb madal vahepealne ristluuhari (crista sacralis intermedia). Ristluu ühinemiskohal 5. nimmelüliga asub ristluuneem. Ristluud loetakse tugevaks luuks ning ristluumurde esineb harva, selleks peaks tugev löök tabama otse ristluud. "Meditsiinisõnastik" 665:2004. Meeli Roosalu. Inimese anatoomia, Kirjastus Koolibri, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Terminologia Anatomica : A02.2.05.001: Os sacrum [vertebrae sacrales I - V].Ristluu (ristluulülid).
Conchita Wurst

Conchita Wurst (kodanikunimega Thomas Neuwirth; sündinud 6. novembril 1988 Gmundenis Ülem-Austrias) on austria laulja (drag queen), 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võitja. Thomas Neuwirth sündis Gmundenis ja kasvas üles Bad Mitterndorfis. 2011. aastal lõpetas ta Grazis moekooli ja on igapäevaelus teeninud leiba moedisainerina. Praegu elab ta Viinis. Muusikaga hakkas ta tegelema juba varases nooruses. 2006. aastal osales Thomas Austria talendisaates "Starmania", kus tuli teisele kohale. 2007. aastal kuulus ta poistebändi jetzt anders!, mis tegutses küll väga lühikest aega, vaid veebruarist novembrini 2007. Alates 2011. aastast on ta avalikult esinenud peamiselt Conchita Wurstina. Conchita on võluv naislaulja, kelle eripäraks on mehelik täishabe, pälvides sellega hüüdnime "habemega naine". Eraelus elab ja tegutseb Neuwirth mehena, hoides selgelt piiri oma lavalise tegevuse ja eraelu vahel. Esimest korda kogus ta Wursti rollis kuulsust Austria rahvusringhäälingu ORF talendisaates "Die große Chance". Samal aastal avaldas ta singlina esimese omaloodud laulu "Unbreakable", mis jõudis Austria edetabelis 32. kohale. 2012. aastal osales ta Eurovisiooni lauluvõistluse Austria rahvuslikus voorus teise omaloodud lauluga "That's What I Am" ja saavutas teise koha, kaotades hiphopduetile Trackshittaz. 2013. aastal osales Wurst tõsielusarjades "Die härtesten Jobs Österreichs" ja "Wild Girls". Austria rahvusringhääling ORF valis ta septembris 2013 Austria esindajaks 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. See otsus kutsus esile vastakaid reaktsioone nii Austrias kui ka mujal Euroopas. Kõige jõulisem vastureaktsioon leidis aset Valgevenes, kus rühm kodanikke saatis riiklikule televisioonile petitsiooni palvega Wursti esinemist Eurovisiooni ülekande ajal mitte näidata. Valgevene televisioon keeldus petitsiooni rahuldamast. 10. mail 2014 Kopenhaagenis toimunud Eurovisiooni lauluvõistluse finaalis saavutas tema laul "Rise Like a Phoenix" ülekaalukalt esikoha, tuues Austriale pärast 1966. aastat esimest korda Eurovisiooni võidu. 30. novembril ja 1. detsembril 2013 esines Conchita Wurst ka Tallinnas. Hiljem on ta osalenud Life Balli heategevuslikul festivalil Viinis, 2017. aastal oli ta selle õhtujuht.
Moldova lipp

Moldova lipp on Moldova Vabariigi riigilipp. Selle värvid on samad kui Rumeenia rahvuslipul, kuid mõõtmed on 1:2. Lipu keskel asub Moldova Vabariigi vapp.
Katre Talviste

Katre Talviste (sündinud 31. oktoobril 1978) on eesti tõlkija, toimetaja ja kirjandusteadlane. Ta õppis 1985–1996 Tartu Descartes'i Lütseumis ja töötas samas koolis 1997–2007 õpetajana. 1996. aastast õppis ta Tartu Ülikoolis eesti kirjandust ja sai 2002. aastal magistrikraadi tööga "Eesti kriitikute kirjutatud prantsuse kirjandus. Tõlkekaanoni kujunemisest prantsuse-eesti kirjandussuhete näitel". Aastal 2003 sai ta teise magistrikraadi Pariisi 12. Ülikoolist (Université Paris-Est Créteil Val-de-Marne) tööga Charles Baudelaire'i retseptsioonist Eestis, 2007. aastal sai ta sealsamas doktorikraadi väitekirjaga "Baudelaire et la poésie estonienne" ("Baudelaire ja eesti luule"). 2001. aastast on ta Elmatari sarja "Öölane" toimetaja ja 2013. aastast Avita kirjanduse õppematerjalide toimetaja. Alates 2013. aastast on Talviste võrdleva kirjandusteaduse ajakirja Interlitteraria tegevtoimetaja, 2014. aastast ka Tartu Ülikooli vanemteadur. Ta on tõlkinud teoseid prantsuse keelest eesti keelde ning avaldanud kirjandusteadusliku esseekogu "Laulmine iseendast ja teistest. Mõtteid tõlkivatest luuletajatest" (Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2013, ilmunud sarjas "Kaasaegne mõte"). 2013 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (artikliauhind: „Luuletusi loomadest“) 2014 Ivar Ivaski Mälestusfondi stipendium (loominguliseks tegevuseks ja märkimaks ära 2013. aastal ilmunud esseekogu „Laulmine iseendast ja teistest. Mõtteid tõlkivatest luuletajatest“ ning rahvusvahelise võrdleva kirjandusteaduse ajakirja Interlitteraria toimetamist) Katre Talviste Eesti Teadusinfosüsteemis
Priit Põldroosi nimeline auhind

Priit Põldroosi nimeline auhind (ka Priit Põldroosi nimeline teatrimõtte auhind) on üks Eesti teatri aastaauhindadest, mis antakse välja teatrimõtte arendamise, teatriuurimusliku või pikaaegse teatripedagoogilise tegevuse eest. Auhind asutati Jüri Järveti ettepanekul, Eesti NSV Teatriühingu juhatuse otsusega 1984. aastal. Auhinnaga kaasneb Vaike Pääsukese kujundatud auaadress ja Eesti Kultuurkapitali rahaline preemia. "Priit Põldroosi nimeline auhind. Eesti Teatriliidu veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. aprill 2019. Vaadatud 5. aprillil 2019.
Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium

Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium (ka Riho Pätsi Koolimuusika Fondi aastapreemia) on aastast 2002 välja antav stipendium, mille eesmärk on tunnustada lastele, noortele ning õpetajatele suunatud muusikalise tegevuse eest eriliselt silma paistnud muusikaõpetajat, instrumendiõpetajat, heliloojat, muusikapedagoogika uurijat ja koolimuusika edendajat. Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendiumi annab välja 2002. aastal asutatud Riho Pätsi Koolimuusika Fond. Laureaaditunnistusega kaasneb ehtekunstnik Jaan Pärna kujundatud hõbemärk ning stipendium 800 eurot. Riho Pätsi Koolimuusika Fond. Tallinna Ülikooli veebisait. Riho Pätsi koolimuusika fond jagas tunnustusi. ERR, 25. oktoober 2019. Riho Pätsi Koolimuusika Fond. Tallinna Ülikooli veebisait
Voldemar Rumessen

Voldemar Rumessen (24. märts 1911 Tallinn – 13. september 1992 Pärnu) oli eesti dirigent, koorijuht, muusikapedagoog ja laulja (tenor). Ta õppis Tallinna Konservatooriumis aastatel 1935–1942 laulmist (Aleksander Arderi klassis), aastatel 1940–1941 orkestridirigeerimist (Julius Vaksi klassis) ja aastatel 1940–1942 koorijuhtimist (Tuudur Vettiku klassis). Aastatel 1942–1943 juhatas Rumessen Tallinna varieteeorkestrit. 1944. aastal kolis ta perega elama Pärnusse. Ta oli aastatel 1944–1948 Endla teatri dirigent ja koormeister, aastatel 1946–1966 Pärnu 1. Keskkooli ning aastatel 1951–1953 Pärnu 2. Keskkooli muusikaõpetaja ja koorijuht (ta võitis aastal 1959 koolinoorte olümpiaadil Pärnu 1. Keskkooli segakooriga I koha). Rumessen töötas aastatel 1946–1947 muusikaõpetajana Pärnu Turbatehnikumis ning 1970. aastal Tahkuranna 8-klassilises koolis. Aastatel 1966–1968 oli ta Pärnu rajooni kultuurimaja direktor. Ta asutas Pärnu poistekoori ning oli koori peadirigent. Ta on juhatanud ka teisi kooriliike. Ta on töötanud ka Pärnu kooride inspektorina ning olnud Pärnumaa laulupidude üldjuht. Voldemar Rumessen abiellus 1941. aastal ooperilaulja Velda Rumesseniga (neiuna Veerberg, Weerberk). Abielust sündis neli last, elama jäid poeg ja kaksikud tütred. Nende poeg Vardo oli eesti pianist, muusikateadlane ja poliitik, minia Maaja Rumessen on laulja. Tema väimees Madis Salum on ajakirjanik. Ta on ajakirjanik Piret Kooli vanaisa. Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide: N–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 222. Toomas Velmet: kuidas sünnivad sümfooniaorkestrid? Muusika, 5. juuli 2019 Priit Kuusk: Vardo Rumessenit meenutades ERR.ee, 26. august 2015 Ilmar Tõnisson. Tagasivaade 1960. aastate Pärnu muusikaelule/ Pärnu Postimees 19. september 2012 Muzõkalnaja Estonia: Pärnu linna muusikaelu ajaloost (venekeelne) Eesti Raadio 1990 Segakoor Endla kroonika
Ervin Pütsepa preemia

Ervin Pütsepa preemia on kunstiauhind, mis antakse aastast 1996 igal aastal välja silmapaistva kunstiajaloolise uurimuse eest. Auhinna asutas Ervin Pütsepa poeg Peeter Pütsep. 1996 Mai Levin (kataloog "Märt Laarman") 1997 Ants Hein (uurimus "Palmse : ein Herrenhof in Estland = Palms") 1998 Leo Gens (monograafia "Karl Burman") 1999 Teddy Böckler (monograafia "Tallinna raekoda") 2000 Kersti Markus (monograafia "Fran Gotland till Estland" – "Gotlandilt Eestisse") 2001 Rein Zobel (monograafia "Tallinn (Reval) keskajal. Linnaehitus XIII-XIV sajandil") 2002 Jüri Kermik (monograafia "A. M. Luther 1877-1940. Materjalist võrsunud vormiuuendus") 2003 Heie Treier (monograafia "Pärsimägi. Võrumaa - Tartu - Pariis") 2004 Ene Lamp (monograafia “Ekspressionism Eesti kujutavas kunstis”) 2005 Karin Hallas-Murula (monograafia "Suurlinn Tallinn: Eliel Saarineni "Suur-Tallinna" projekt, 1913") 2006 Mart Siilivask (monograafia "Tartu arhitektuur 1830-1918. Historitsism ja juugend") 2007 Pia Ehasalu (monograafia "Rootsiaegne maalikunst Tallinnas 1561–1710. Produktsioon ja retseptsioon") 2008 Peeter Linnap (monograafia "Fotoloogia") 2009 Katrin Kivimaa (raamat "Rahvuslik ja modernne naiselikkus eesti kunstis 1850-2000") 2010 Epi Tohvri (monograafia „Valgustusideede mõju Tartu arhitektuurikultuurile 19. sajandi alguses”) 2011 Mari Laanemets (monograafia „Lääne modernismi ja nõukogude avangardi vahel. Mitteametlik kunst eestis 1969–1978” („Zwischen westlicher Moderne und sowjetischer Avantgarde. Inoffizielle Kunst in estland 1969-1978”) 2012 Kaur Alttoa (raamat „Tartu Jaani kirik”) 2013 ?? 2014 Krista Kodres (monograafia "Esitledes iseend. Tallinlane ja tema elamu varauusajal") 2015 ?? 2016 ?? 2017 ?? 2018 ?? 2019 ?? A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 512 Kunstiuudised. Sirp, 25. september 1998. Lühidalt. Eesti Päevaleht, 18. oktoober 2000. Uudised. Sirp, 20. september 2002. Heie Treier sai Pütsepa preemia. Postimees, 22. september 2003. Ervin Pütsepa preemia Ene Lambile. Eesti Ekspress, 21. september 2004. Liivrand, Harry. Ervin Pütsepa preemia kümneaastane. Eesti Ekspress, 27. september 2005. Mart Siilivasele Pütsepa preemia.Eesti Päevaleht, 20. september 2006. Raamatututvustus. Sirp, 26. oktoober 2007. Linnapile Pütsepa preemia. Eesti Ekspress, 18. september 2008. Kivimaale Pütsepa preemia. Eesti Ekspress, 16. september 2009. Varblane, Reet. Ervin Pütsepa auhinna laureaat on Kaur Alttoa. Sirp, 21. september 2012. Tehnikadoktor Ervin Pütsepa Mälestusfondi 2014. aasta auhinna laureaat on Krista Kodres. Eesti Kunstiakadeemia.
Macrocalamus

Macrocalamus on maoperekond. Perekonda Macrocalamus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Macrocalamus chanardi David & Pauwels, 2005 Macrocalamus gentingensis Yaakob & Lim, 2002 Macrocalamus jasoni Grandison, 1972 Macrocalamus lateralis Günther, 1864 Macrocalamus schulzi Vogel & David, 1999 Macrocalamus tweediei Lim, 1963 Macrocalamus vogeli David & Pauwels, 2005. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Macrocalamus Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 02.12.2013) (inglise keeles) Gernot Vogel, Patrick David, A REVISION OF THE GENUS MACROCALAMUS (SERPENTES: COLUBRIDAE), WITH DESCRIPTION OFA NEW SPECIES AND A KEY TO THE GENUS, THE RAFFLES BULLETIN OF ZOOLOGY 1999 47(2): 309-332, Veebiversioon (vaadatud 02.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Günther:The reptiles of British India, London, 1864, OpenLibrary raamat veebiversioon (vaadatud 02.12.2013) (inglise keeles) Gernot Vogel, Patrick David, A REVISION OF THE GENUS MACROCALAMUS (SERPENTES: COLUBRIDAE), WITH DESCRIPTION OF A NEW SPECIES AND A KEY TO THE GENUS, THE RAFFLES BULLETIN OF ZOOLOGY 1999 47(2): 309-332, Veebiversioon (vaadatud 02.12.2013) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Macrocalamus seisuga 02.12.2013.
Anna Raudkatsi rahvatantsustipendium

Anna Raudkatsi rahvatantsustipendium on 1994. aastast välja antav auhind silmapaistva rahvatantsualase tegevuse eest. Auhinda annab välja Eesti Rahvuskultuuri Fondi Anna Raudkatsi Fond. Stipendiumi määramise aluseks on rahvatantsutegelase elutöö, sealhulgas tantsupedagoogiline, loominguline, organisatsiooniline, propagandistlik ja uurimuslik tegevus. Stipendiumi saaja peab olema vähemalt 50-aastane. Stipendiumi määratakse ühele isikule vaid üks kord. Stipendium antakse välja Anna Raudkatsi viie või nulliga lõppeva sünniaastapäeva aastal ja igal üldtantsupeol. 1994 Alfred Raadik 1996 Linda Raus 1999 Heino Aassalu 2001 Helju Müürsepp 2004 Ilma Adamson 2006 Eike Rõõmus 2009 Lille-Astra Arraste ja Henn Tiivel 2011 Helju Mikkel 2014 Ülo Luht 2015 Maie Orav 2019 Ene Jakobson A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 518 Eesti Rahvuskultuuri Fond. Allfondid. Rahvakultuur Anna Raudkatsi rahvatantsustipendiumi laureaadid. Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts. Anna Raudkatsi Fondi laureaadid selgunud http://www.kylauudis.ee/2011/02/17/tantsumemm-helju-mikkel-saab-anna-raudkatsi-elutoopreemia/ (vaadatud 02.12.2013) Anna Raudkatsi preemia saab Ülo Luht ERR kultuur, 21.02.2016. Maie Oravale anti Paides üle Anna Raudkatsi nimeline rahvatantsu elutööpreemia Laulu- ja tantsupeo koduleht, 05.07.2019 Anna Raudkatsi rahvatantsupreemia saab Ene Jakobson
Etheridgeum

Etheridgeum on maoperekond. Perekonda Etheridgeum klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üks maoliik: Etheridgeum pulchrum (WERNER, 1924). Peter Uetz & Jakob Hallermann, Etheridgeum Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 02.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ReptileDB-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Etheridgeum pulchrum seisuga 02.12.2013.
Collorhabdium

Collorhabdium on maoperekond. Perekonda Collorhabdium klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üks maoliik: Collorhabdium williamsoni (Smedley, 1931). Peter Uetz & Jakob Hallermann, Collorhabdium Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 02.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ReptileDB-s Smedley,Amphibians and reptiles from the Cameron Highlands, Malay Peninsula, Bulletin of the Raffles Museum, Singapore, vol. 6, p. 119-120, 1931, Veebiversioon (vaadatud 02.12.2013) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Collorhabdium williamsoni seisuga 02.12.2013.
Calamorhabdium

Calamorhabdium on maoperekond. Perekonda Calamorhabdium klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Calamorhabdium acuticeps Ahl, 1933 Calamorhabdium kuekenthali Boettger, 1898. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Calamorhabdium Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 02.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ReptileDB-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Calamorhabdium seisuga 02.12.2013.
Salme Reegi nimeline lasteteatri auhind

Salme Reegi nimeline lasteteatri auhind (ka Salme Reegi (nimeline) lastelavastuse auhind, Salme Reegi (nimeline) auhind) on üks Eesti teatri aastaauhindadest, mida antakse alates 1997. aastast kunstiliselt silmapaistva ja lastepärase töö eest lavastajale, näitlejale, kunstnikule või muule lastelavastuse osalisele. Auhind on asutatud Rein Oja ettepanekul ja see kinnitati Eesti Teatriliidu juhatuse otsusega 1997. aastal. Auhinnaga kaasneb Vaike Pääsukese kujundatud auaadress ja Eesti Kultuurkapitali rahaline preemia. Salme Reegi nimeline lasteteatri auhind. Eesti Teatriliidu veebisait.
Ullo Toomi nimeline rahvatantsustipendium

Ullo Toomi nimeline rahvatantsustipendium on aastast 1987 välja antav auhind eesti rahvatantsu ja autoritantsu valdkonnas silmapaistnud inimesele. Stipendiumi annab välja Eesti Rahvuskultuuri Fondi allfondina tegutsev Ullo Toomi Fond. Laureaadid kuulutatakse välja Ullo Toomi sünniaastapäeval 14. septembril. 1987 Maie Orav 1988 Heino Aassalu 1989 Salme ja Ott Valgemäe 1990 Lille-Astra Arraste 1991 Helju Mikkel 1992 Virve Kurbel 1993 Richard Tõnnus 1995 Mait Agu 1996 Enn Madi 1997 Ilma Adamson, Pill Luht ja Ülo Luht 1998 Maido Saar 1999 Liina Teose 2000 Angela Arraste 2001 Ene Jakobson 2002 Niina Raadik 2003 Henn Tiivel 2003 Ilmar Moss 2004 Maie Orav 2005 Erika Põlendik 2006 Urve Kilk 2007 Külli Tüli 2008 Airi Rütter 2009 Juris Žigurs 2010 Kadri Valner ja Anneli Ammas 2011 Maie Pau 2012 Helle-Mare Kõmmus 2013 Vaike Rajaste 2014 Natalja Rasskazova 2015 Linda Pihu 2016 Kadri Tiis 2017 Maire Udras 2018 Jaanus Randma 2019 Kaja Tammik 2020 Marina Kuznetsova 2021 Rita Mändla 2022 Sille Kapper 2023 Maie Tammemäe 2024 Agne Kurrikoff-Herman http://www.soprus.eu/index.php?option=com_content&task=view&id=99&Itemid=55 (vaadatud 02.12.2013) OODATAKSE KANDIDAATE ULLO TOOMI FONDI STIPENDIUMITELE[alaline kõdulink] "Ullo Toomi nimelise stipendiumi saab Juris Žigurs" ERR, 12.09.2009 "Ammas ja Valner pälvisid Ullo Toomi preemia" Eesti Päevaleht, 15. september 2010 "Maie Pau saab Ullo Toomi nimelise stipendiumi" LõunaLeht, 05/09/2011 "Ullo Toomi nimelise stipendiumi laureaat on Helle-Mare Kõmmus" ERR, 12. september 2012 "Ullo Toomi nimelise stipendiumi laureaat on Vaike Rajaste" ERR, 12. september 2013 "Ullo Toomi stipendium läks tänavu Ida-Viru tantsujuhile" Postimees, 10. september 2014 "Ullo Toomi nimelise rahvatantsustipendiumi sai tantsujuht Linda Pihu". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. veebruar 2017. Vaadatud 21. veebruaril 2016. Ullo Toomi nimeline tantsupreemia 1987–2016 Ullo Toomi rahvatantsustipendiumi pälvis Jaanus Randma
Ullo Toomi Fond

Ullo Toomi Fond on rahastu, mis annab välja Ullo Toomi nimelist rahvatantsustipendiumi. Ullo Toomi Fondi asutasid Ullo Toomi (1902–1983) mälestuse jäädvustamiseks1994. aastal Eesti Üldlaulupeo Direktsioon (Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutus), Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts ning AS Norma. 2001. aastast tegutseb Ullo Toomi Fond Eesti Rahvuskultuuri Fondi allfondina. Fondi tegevust juhib 6-liikmeline halduskogu. [1]
Peeter Toominga fotopreemia

Peeter Toominga fotopreemia on aastast 1999 üle aasta välja antav preemia fotoloomingu alal väljapaistnud inimesele. Preemia väljaandmisega propageeritakse fotoloomingut ja tunnustatakse valdkonna edendajaid. Fotopreemiat annab välja Haljala vald ja selleks korraldatakse avalik konkurss. 1999 Juhan Lassman, Heidi Tooming 2001 Jaan Künnap 2003 Kalju Suur 2005 Elmo Riig, Tairo Lutter 2007 Yury Shkabara 2009 preemiat välja ei antud 2011 Anette Parksepp 2013 Enel Lepik 2015 Vivian Ainsalu 2017 preemiat välja ei antud 2019 A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 520 Peeter Toominga nimelise fotopreemia väljaandmise kord. Riigi Teataja, RT IV, 30.04.2019, 12. Peeter Toominga fotopreemia said Jaan Künnapi mägifotod kultuur.postimees.ee, 1. juuni 2001 Lainvoo, Meelis. "Sakala" fotograaf sai Virumaalt preemia. Sakala, 3. juuni 2005. Selgusid Haljala fotokonkursi võitjad. Virumaa Teataja, 1. juuni 2007. Peeter Toominga fotopreemia sai Haljala õpilane Anette Parksepp. Virumaa Teataja, 8. juuni 2011. Peeter Toominga fotopreemia pälvis Enel Lepik. Virumaa Teataja, 1. juuni 2013. Viita-Neuhaus, Anu. Peeter Toominga fotopreemia pälvis Vivian Ainsalu. Virumaa Teataja, 26. mai 2015. "Eelteade" Haljala Valla Sõnumid, nr 3, 1. märts 2019 (DIGAR) Peeter Toominga nimelise fotopreemia väljaandmise kord. Riigi Teataja, RT IV, 30.04.2019, 12
Ado Vabbe nimeline stipendium

Ado Vabbe nimeline stipendium (ka Ado Vabbe preemia, Ado Vabbe (nimeline) kunstipreemia) on aastast 1997 välja antav stipendium, millega tunnustatakse kunstnikku, kelle kunstiteos, kunstiteose seeria või näitusekomplekt on märkimisväärselt rikastanud Eesti ja Tartu kunstipilti. Auhinda annavad välja Tartu Linnavalitsus ja Tartu Kunstnike Liit. 1997 Peeter Allik 1998 Lola Liivat-Makarova 1999 Helle Vahersalu 2000 Ahti Seppet 2001 Valve Janov 2002 Anne Parmasto 2003 Lembit Saarts 2004 Andrus Kasemaa 2005 Imat Suumann 2006 Jaan Punga 2007 Ilmar Kruusamäe 2008 Jüri Kask 2009 Albert Gulk 2010 Rauno Thomas Moss 2011 Jaan Elken 2012 Enn Tegova 2013 Laura Põld 2014 Meiu Münt 2015 Peeter Krosmann, Nadežda Tšernobai 2016 Evelin Zolotko (Huupi) 2017 Art Allmägi 2018 Eike Eplik 2019 Heikki Leis 2020 Jevgeni Zolotko 2021 Per William Petersen 2022 Diana Tamane 2023 Timo Toots A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 522 Lembit Saartsi ja Eeva Anti maalinäitus "Kahed pildid kahest sajandist". Võru Linnagalerii. Vaadatud 03.10.2014. "Ado Vabbe nimeline kunstipreemia 20 000 kr ootab taotlusi" - Tartu Kultuurkapital Ado Vabbe nimeline stipendium - Tartu Kultuurkapital Tartu Kultuurkapital » "Ado Vabbe nimelise kunstipreemia pälvis Evelin Salumaa" "Ado Vabbe nimelise kunstipreemia tänavune laureaat on Art Allmägi" - Tartu Kultuurkapital
Väinö Tanner

Väinö Alfred Tanner (aastani 1895 Väinö Alfred Thomasson; 12. märts 1881 Helsingi – 19. aprill 1966 Helsingi) oli Soome poliitik, peaminister 13. detsembrist 1926 17. detsembrini 1927. Ta oli välisminister 1. detsembrist 1939 27. märtsini 1940. Tanner oli Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees 1918–1926 ja 1957–1963. Ta lõpetas Soome Ärimeeste Kaubanduskooli (Suomen Liikemiesten Kauppaopisto). Tanner on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.