laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vincent Jay

Vincent Jay (sündinud 18. mail 1985 Saint-Martin-de-Bellevilles) on Prantsusmaa laskesuusataja, olümpiavõitja. Jay saavutas juunioride maailmameistrivõistlustel 2004. aastal Prantsusmaal Haute Maurienne'is oma parimate tulemustena 7. koha eraldistardist distantsil ja 5. koha teatesõidus. 2005. aastal võitis ta juunioride MM-il Soomes Kontiolahtis 4×7,5 km teatesõidus hõbemedali. 2006. aasta juunioride MM-il Prantsusmaal Presque Isle'is tuli ta 4×7,5 km teatesõidus juunioride maailmameistriks ja 10 km sprindis sai hõbemedali. 2006. aasta Euroopa meistrivõistlustel Langdorf-Arbersees oli ta juunioride 10 km sprindis teine ja nii 12,5 km jälitussõidus kui 4×7,5 km teatesõidus kolmas. 2008. aastal osales ta esimest korda maailmameistrivõistlustel. Ta tuli Rootsis Östersundis Prantsusmaa koondises segateatesõidus 7. kohale. Ta sõitis 3. vahetust ja tegi 3 möödalasku nagu kõik teisedki prantslased. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Pyeongchangis sai Jay 4×7,5 km teatesõidus 4. koha. Ta sõitis avavahetust ja tegi 2 möödalasku, sama palju kui tema meeskonnakaaslased kokku. Individuaalselt ta äpardus, olles eraldistardis 23., sprindis 43. ja jälitussõidus 39. 2010. aasta taliolümpiamängudel Kanadas Vancouveris tuli Jay 10 km sprindis olümpiavõitjaks Emil Hegle Svendseni ees ning sai 12,5 km jälitussõidus pronksmedali Björn Ferry ja Christoph Sumanni järel. Eraldistardist jäi ta alles 60. kohale, ühisstardis oli 8. ja teatesõidus 6. Teatesõidus sõitis ta avavahetust ja tegi 3 möödalasku, rohkem kui rohkem kui ükskõik kes konkurentidest. Prantsusmaa meistriks on ta tulnud kaks korda, 2009. ja 2010. aastal, mõlemal korral ühisstardis. 2010 Vancouveris olümpiavõitja 10 km sprindis pronksmedal 12,5 km jälitussõidus 2005 Kontiolahtis hõbemedal 4×7,5 km teatesõidus 2006 Presque Isle'is juunioride maailmameister 4×7,5 km teatesõidus hõbemedal 10 km sprindis Maailma karikasarjas osales Jay esimest korda 23. märtsil 2006 Oslo etapil 10 km distantsil ja sai 104 osaleja seas 65. koha. Esimest korda jõudis ta punktikohale 7. detsembril 2007 sprindietapil Saksamaal Hochfilzenis 30. kohaga. Esimest korda jõudis ta 10 parema hulka 2008. aasta detsembris Hochfilzenis 12,5 km jälitussõidus 10. kohaga. 11. märtsil 2009 sai ta eelolümpial Vancouveris esimese MK-etapivõidu: 20 km eraldistardiga sõidus täpse laskmisega. Maailma karika üldarvestuses oli ta 2008. aastal 83., 2009. aastal 29. ja 2010. aastal 15. Ta on osalenud 17. märtsi 2010 seisuga 60 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 4 korral. 2 MK-etappi on ta võitnud, ühe eraldistardis ja ühe sprindis. Jälitussõidus on ta tulnud kaks korda kolmandaks. Teatesõidus on ta MK-etappidel saavutanud 1 esimese, 2 teist ja 1 kolmanda koha. Laskesuusatamine 2010. aasta taliolümpiamängudel Vincent Jay IBU kodulehel (inglise)
Deltaplaan

Deltaplaan ehk lohelennuk on hästi lihtsa konstruktsiooniga kerge (25 kuni 50 kg) laugur. Deltaplaani piloot tõuseb õhku oma jalgadelt, kandes tiiba turjal. Deltaplaani pehme kokkupandava, 11 kuni 18 m² tiiva moodustab alumiinium- või süsinikkiudtorudest kolmnurkse trosspingutitega raamile pinguletõmmatud õhutihe kangas. Lennus rippuv piloot kinnitub rakmete abil kuni 11 m ulatusega tiiva külge selle raskuskeskmes. Piloot juhib deltatiiba kolmnurkse juhtraami ehk trapetsi abil, oma keharaskuse asendi muutmisega (balanseerimisega) tiiva raskuskeskme suhtes. Harrastuse algusaegadel kujutasid lennud endast lühikest lauglemist kõrgematelt küngastelt. Deltaplaan, aerodünaamilise väärtusega 10 kuni 15 (lauglemine 100 m kõrguselt kuni 1,5 km kaugusele) võimaldab piloodil lennata tunde, tõusta tõusvate õhuvoolude abil tuhandete meetrite kõrgusele, teha vigurlendu ja lennata sadade kilomeetrite kaugusele kiirusega õhu suhtes 30 - 120 km/h. Deltaplaani pilootide sportlikku lennutegevust koordineerib Eesti Lennuspordi Föderatsioon. purilend tiibvari Drachenfliegen - Startrampe Feuerkogel seit 1977
Rahvapartei (Läti)

Rahvapartei (läti: Tautas partija, TP) oli Läti konservatiivne partei, Euroopa Rahvapartei liige. Läti Rahvapartei asutati 1998. aastal Andris Šķēle poolt, kes juhtis seda 2002. aastani, mil Šķēle avalikust poliitikast aastateks lahkus. Rahvaparteile on kahel korral kuulunud Läti valitsusjuhi ametikoht: aastatel 1999–2000 pidas peaministri ametit Šķēle ja aastatel 2004–2007 Aigars Kalvītis. 2006. aasta seimivalimistel sai Rahvapartei 19,49% häältest ning 23 kohta sajast, millega oli seimi suurim partei. 2007. aastal kaotas partei peaministrikoha, kuid jätkas esmalt Ivars Godmanise ning seejärel ka Valdis Dombrovskise valitsuses koalitsioonipartnerina. 2010. aasta 17. märtsil teatas Rahvapartei, et lahkub Valdis Dombrovskise juhitavast 5 partei koalitsioonivalitsusest. 2010. aasta parlamendivalimistel osales Rahvapartei koos erakonnaga Läti Esimene Partei/Läti Tee valimisliidus Hea Läti Eest, kuid sai seimis vaid 4 kohta. 9. juulil 2011 otsustati Rahvapartei kongressil partei tegevus lõpetada. Rahvapartei kuulus Euroopa Rahvaparteisse. 1998–2002 – Andris Šķēle 2002–2006 – Atis Slakteris 2006–2008 – Aigars Kalvītis 2008–2009 – Mareks Segliņš 2009–2011 – Andris Šķēle
Anna Bergendahl

Anna Henrietta Bergendahl (sündinud 11. detsembril 1991 Stockholmis) on Rootsi poplaulja. Bergendahl on osalt iiri päritolu, sest tema vanaema sündis ja elab Iirimaal. Ka Anna esimene avalik esinemine publiku ees toimus Briti saartel, nimelt Yorki katedraalis, kui ta oli 8-aastane. 2004 osales ta Rootsi telekanali TV4 muusikaprogrammis "Super Troupers" ja 2008 TV4 talendiotsimissaatesarjas "Idol 2008", kus ta saavutas 5. koha. Samal 2008. aastal andis Bergendahl välja 5 singlit, millest 4 oli ta esitanud juba talendiotsimissaates ja viies oli duett talendisaate võitja Kevin Borgiga. Just see laul "(I've Had) The Time of My Life" tõusiski Rootsi edetabelis kõige kõrgemale, 36. kohale. Ta valiti Rootsi esindajaks naaberriigi pealinnas Oslos toimunud 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, mis oli Rootsi 50. osaluskord Eurovisioonil, lauluga "This Is My Life". See oli ballaad ja viimati oli Rootsi ballaadiga Eurovisioonile läinud 1998, kui laul "Kärleken är" saavutas 10. koha. Bergendahlil nii hästi ei läinud ja alates 2004. aastast, kui Eurovisioonil juurutati poolfinaalid, oli ta esimene Rootsi esineja, kes finaali ei pääsenud: ta jäi teises poolfinaalis 11. kohale, kusjuures edasi läks 10 paremat. Televaatajad andsid talle 9. ja žürii 11. koha. 2023. aasta seisuga on ta ainus Rootsi laulja, kes Eurovisioonil poolfinaalis välja langenud. Samal aastal andis Bergendahl välja oma esimese albumi "Yours Sincerely" ja sellel oleva eurolaulu ka singlina. Mõlemad tõusid Rootsi edetabeli tippu, aga välismaal neist kumbki edu ei saavutanud, kuigi "This Is My Life" jõudis Norraski 6. kohale. 2012. aasta oktoobris avaldas Bergendahl oma teise albumi "Something to Believe In" ja sellel oleva laulu "Live and Let Go" ka singlina. Album jõudis Rootsi edetabelis 13. kohale, singel edetabelisse ei pääsenudki. Ametlik koduleht
Wolmar Yxkull

Wolmar Yxkull (ka Waldemar Yxkull või Woldemar Yxell; u 1579 – maetud 5. augustil 1627) oli Rootsi õukonnaametnik ja esimene Üxküllide aadlisuguvõsa esindaja Rootsis. Ta oli kuningas Johan III kammerjunkur ja seejärel Karl IX õuemarssal. Ta sai naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks ja immatrikuleeriti 1625 Rootsi rüütelkonda Yxkull nime all (nr 76). Talle kuulusid Kasti mõis (Kasti vasallilinnus) Märjamaa kihelkonnas Eestimaal, ning Djursnäsi, Ogesta ja Körunda mõis Stockholmi lääni Ösmo kihelkonnas Rootsis. Ta maeti 5. augustil 1627 Ösmo kirikusse Södermanlandis. Tema vanemad olid Eestimaa maanõunik ja Nissi kihelkonna Russalu mõisnik Dietrich Yxkull (Didrik Woldemarsson von Yxkull; surnud 1602) ja Võnnust pärit Anna Titfer (Tidtfer, Tittuver), kes oli Johan Hansson Titferi ja Adelheid Tuve (Taubede Edise- Malla harust) tütar. Ta abiellus Helena Gyllenhielmiga (1572–1630), kes oli Östergötlandi ja Dalslandi hertsog Magnuse ja Anna von Haubitzi tütar. Abielust sündisid: Johan Yxkull (1605 – 24. november 1654), Dalregementeti ooberst, maetud 1655, Hannula ja Louhisaare mõisast pärit Elisabet Hermansdotter Flemingu (1615–1685) abikaasa; Kasti ja Bäddarö (Upplandi Löti kihelkonnas) mõisniku kapten Claes Yxkulli isa Conrad Yxkull (sünd. u 1605) Didrik Yxkull (u 1607 – 1637), Ogesta (Ogstad) mõisnik, ihukaitse ooberst, Beata Olofsdotter Oxehufwudi abikaasa, Lage Yxkulli (u 1633–1699; 1679. aastast vabahärra Meijendorff von Yxkull), Didrik Yxkulli (1637–1667) ja Helena Yxkulli (–1691) isa, šoti päritolu Rootsi vabahärra Gustaf Duwalli (1630–1691) äi. Wolmar Yxkull (1609 – 14. jaanuar 1649), Djursnäsi ja Sarlaxi (Sarslax) mõisnik, ooberst, 1644. aastast Nyköpingi lossi komandant ja rügemendiülem; Henrik Flemingi ja Ebba Bååti tütre Helena Flemingu (sünd. 1611) esimene abikaasa. Conrad Yxkull (sünd. u 1611) Elisabeth Yxkull (sünd. u 1613), 1635. aastast Håkan Larsson Skytte abikaasa, kes oli Lars Skytte poeg ja Johan Skytte vennapoeg. Vilhelm Fredrik Palmblad: Biographiskt Lexicon öfver namnkunnige svenska män 23, Örebro: N. M. Linde 1856, lk. 32 Anders Anton von Stiernman: Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ...1 (1754) lk. 239-240 Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Vana-Kasti mõis (Märjamaa khk) Ösmo socken, Beskrifning öfver Stockholms län., 1850 lk. 333 DelaGardiska archivet 5., 1834, lk.186 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2010. Vaadatud 17. märtsil 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) familysearch.org[alaline kõdulink] Duwall: Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ...1 (1754) lk. 111-112 Oxehufwud (Nr.102): Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ...1 (1754) lk. 254 Anders Anton von Stiernman: Swea och Götha Höfdinga-Minne ...1 (1836) lk. 119-120 http://www.mesterton.net/montell/p456a022f.html[alaline kõdulink] Uexküllid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1 , Görlitz, 1930, lk.481
Goodluck Jonathan

Goodluck Ebele Azikiwe Jonathan (sündinud 20. novembril 1957) on Nigeeria poliitik. Ta oli 6. maist 2010 kuni 29. maini 2015 Nigeeria president. Goodluck Jonathan on hariduselt zooloog. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta haridusinspektori, lektori ja keskkonnakaitseametnikuna, enne kui 1998 läks poliitikasse. Ta on abielus Patience Jonathaniga. Neil on kaks last. Ta kuulub valitsevasse Rahva Demokraatlikku Parteisse. Aastatel 2005–2007 oli ta Bayelsa osariigi kuberner. 29. mail 2007 sai ta Nigeeria asepresidendiks. 9. veebruaril 2010 nimetas senat ta haigestunud Umaru Yar'Adua asemele presidendi kohusetäitjaks. 17. märtsil 2010 saatis ta laiali Umaru Yar'Adua ametisse nimetatud valitsuse. Pärast Umaru Yar'Adua surma sai temast president. 16. aprillil 2011 toimusid Nigeeria 2011. aasta presidendivalimised. Ülejärgmisel päeval kuulutati Jonathan nende valimiste võitjaks. Alates veebruarist 2010 on ta Lääne-Aafrika Riikide Majandusühenduse eesistuja. 2010. aasta maailmameistrivõistlustel jalgpallis jäi Nigeeria jalgpallikoondis alagrupis viimaseks. Kuigi ta ei olnud MM-i kõige viletsama tulemusega meeskond (ta sai ühe viigi ja kaks üheväravalist kaotust ning lõi mitu väravat), keelustas Jonathan kõik Nigeeria jalgpallikoondise rahvusvahelised mängud. Rahvusvaheline Jalgpalliföderatsioon FIFA mõistis presidendi otsuse hukka ja ähvardas Nigeeria FIFA liikmeskonnast välja heita. Seejärel tühistas Jonathan oma keelu.
Oro

Oro on küla Võru maakonna Võru vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas. Küla lõunapiiri märgib Valga–Petseri raudtee. Küla läbib Hanikase–Oro tee. Seal asub Munkülä järv. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Betoonipäev

Betoonipäev on tähtpäev, mida tähistatakse Eestis iga aasta märtsi keskpaigas alates aastast 2000 Eesti Betooniühingu initsiatiivil. Et betoon on oluline ehitusmaterjal, on betoonipäev mõeldud betooni ja betoonehitiste tutvustamiseks arhitektidele, projekteerijatele, ehitajatele, ehitusmaterjalide tootjatele ja ehitiste tellijatele. Betoonipäeval tutvustatakse ka mõnda olulist välismaa arhitekti ja kuulutatakse välja konkursi aasta betoonehitis võitjad. Производство бетона в Эстонии упало наполовину
A-GPS

A-GPS (Assisted GPS ehk 'abistatav GPS') on mobiilsidevõrgu lisateenus, mis võimaldab kasutaja mobiiltelefoni sisseehitatud ja A-GPS-i toetaval GPS-vastuvõtjal määrata oma asukoha otsekohe, eelnevalt sidesatelliite otsimata, mis võtaks aega kuni mitu minutit. Süsteemist on kasu hädaabiteenuste osutamisel. A-GPS toimib mobiilse internetiühendusega. Satelliitide andmed edastatakse spetsiaalsest serverist, mis neid reaalajas jälgib. Eestis toimib A-GPS teadaolevalt EMT ja Elisa Eesti võrgus[viide?].
Ülikooli tänav

Ülikooli tänav on tänav Tartu kesklinnas. Tänav on ca 650 m pikk. Kapitali maja, Ülikooli 6a Barclay hotell, Ülikooli tänav 8 kohvik Werner, Ülikooli tänav 11 Soome Instituut koos raamatukoguga, Ülikooli tänav 11 von Bocki maja, Ülikooli tänav 16 Tartu Ülikooli peahoone, Ülikooli tänav 18 Ülikooli tänava ääres asuvad: Tartu raekoda, Raekoja plats 1A, Barclay plats, Tõnissoni plats, Gildi tänav 2a, teater Vanemuine, Vanemuise tänav 6, Tartu Jaani kirik, Jaani tänav 5, Pirogovi plats, Toomemäe nõlva all Ülikooli tänava ja Lossi tänava ääres jpm. Ülikooli tänav 13/Küütri tänav 2 Ülikooli tänav 17, 15, 13 Pirogovi plats Tartus Lossi tänav 2, Ülikooli tänava nurgal, suvi 2011. Ülikooli tänav 20 Ülikooli tänav 20 Louis Höflingeri litograafia reproduktsioon von Bocki maja otsaseinal, Ülikooli tänav 16. Kaugemalt paistab Tartu Ülikooli peahoone, Ülikooli tänav 18. Poola koridor Tartus Kapitali maja vahetas omanikku, tartu.postimees.ee, 31. mai 2011 Uku Põllumaa möönab pangakvartali kirevust, www.arhliit.ee, 28.11.2005 6908 Elamu Tartus Ülikooli 13, 1790-1799.a., Kultuurimälestiste riiklik register Kristiina Kruuse: "Kuidas Ülikooli tänavast sai Silicon Alley" Tartu Postimees, 14. oktoober 2011
Joseph Poolpo

Joseph Poolpo (hüüdnimi Poulpo; sündinud 1986) on prantsuse beatboxer ja laulja. Ta osales võistlusel "Nouvelle Star" (saatesarja "Pop Idol" prantsuse variant).
.zr

.zr oli Zaire'i Interneti tippdomeen. Kui 1997. aastal sai riigi nimeks Kongo Demokraatlik Vabariik, võeti kasutusele .cd ja .zr kadus järk-järgult kasutusest.
.dd

.dd oleks olnud Saksa DV Interneti tippdomeen. Kood tulenes riigi saksakeelsest nimest Deutsche Demokratische Republik. See määrati riigile ISO 3166-1 standardiga, kuid tegelikult seda riigi tippdomeenina kasutusele ei võetud. Seda kasutati ainult Jena ja Dresdeni ülikooli sisevõrkudes. Pärast Saksamaa ühendamist 1990. aastal hakkas kogu Saksamaa jaoks kehtima domeen .de.
Ülekriitiline fluidum

Ülekriitiliseks fluidumiks ehk ülekriitiliseks vooliseks nimetatakse ainet, mille rõhk ja temperatuur on tema kriitilise punkti väärtustest kõrgemad. Seda olekut nimetatakse ülekriitiliseks olekuks (superkriitiline olek). Iga aine olekudiagrammil on vedeliku ja aurufaasi tasakaalu kõveral (keemiskõveral) olemas kriitiline punkt, millest kõrgemal algab ülekriitiline piirkond. Kriitilisest punktist edasi on vedelik ja selle aur eraldamatud ning on kadunud erinevus vedela ja gaasilise oleku vahel. Kriitilisest punktist kõrgematel rõhkudel ja temperatuuridel muudab temperatuuri ja rõhu muutus ainult fluidumi tihedust, kuid ei põhjusta ülekriitilise fluidumi üleminekut vedelasse või gaasilisse faasi. Ainete segude puhul on olukord sageli väga komplitseeritud kriitiliste punktide ja ülekriitiliste piirkondade määramisel, kuid see ei mõjuta kõige olulisemat – gaasilise ja vedela oleku eristamatust. Kriitilise punkti parameetrid on iga aine jaoks ainulaadsed. Kriitilise punkti ümbruses väikestele rõhu ja temperatuuri muutustele vastavad suured muutused fluidumi tiheduses ja teistes füüsikalistes omadustes nagu viskoossus, difusioon, dielektriline läbitavus, soojusjuhtivus jm. Kuna ülekriitiliste fluidumite omadused on tavalistest lahustitest erinevad, võib nende kasutamine omada olulisi eelised ekstraktsioonil või reaktsioonikeskkonnana, kuna kombineeruvad gaasi sarnased massi ülekandeomadused ja vedeliku sarnased lahustamise omadused. Sellele lisaks saab neid omadusi laiades piirides muuta ja tulemuseks on lahusti lahustamisvõime varieerimine. Siit tuleneb fluidumi kasutamisel ekstrahendina võimalus selektiivseks ekstraktsiooniks ühe ja sama lahustiga. Praktikas kasutatakse kõige enam ülekriitilises olekus süsinikdioksiidi ja vett. Kõige enam kasutatakse ülekriitilisi vedelikke: ekstrahendina superkriitilise ekstraktsiooni protsessides liikuva faasina ülekriitilise fluidumi kromatograafias reaktsiooni keskkonnana Uurides ainete omadusi kõrgetel rõhkudel ja temperatuuridel tegi parun Charles Cagniard de la Tour 1822. aastal kindlaks ainetel kriitilise punkti olemasolu. Alles 1978. aastast rakendati esmakordselt tööstuses kofeiini superkriitilist ekstraktsiooni kohviubadest. Tabel. Mõnede ainete kriitilised parameetrid Agregaatolek Ülekriitiline süsinikdioksiid Ülekriitiline vesi
Iivo Nei

Iivo Nei (sündinud 31. oktoobril 1931 Tartus) on eesti maletaja ja maletreener. Ta lõpetas aastal 1949 Tartu 5. Keskkooli ja aastal 1954 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna. 1972. aastal oli ta male maailmameistrivõistluste tiitlimatšil NSV Liitu esindanud Boriss Spasski üks lähedasemast abilisest, kuna Nei on mustade malendite kasutamisel valmistanud Spasskile probleeme. Neil tuli Spasski abilisena käsitsi analüüsida 900 Robert Fischeri partiid. KGB ei soosinud Nei osalust. Spasski kui NSV Liidu ainus lootus nõudis Nei osalust. Neil lubati osaleda. Neil ja Spasskil oli kokkulepe, et konjakit juuakse maailmameistrivõistluste ajal ainult Nei nõusolekul. Spasski ja Nei kohtusid paar aastat hiljem Riias ning 2007. aastal tollase Tallinna linnapea Jüri Ratase juures. Neile pakuti pärast tiitlimatši lõppu Islandile emigreerumist. Nei keeldus sellest kodu tõttu. Filmis "Etturi ohverdus" mängib Iivo Nei rolli Aleksandr Gortškov. 2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta IRLi nimekirjas. 2001 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk 2002 Tallinna teenetemärk 2016 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali elutööpreemia (Kerese pärandi edasikandja – enam kui 60 aastat aktiivselt Eesti maleelus osalenud rahvusvaheline meister, kes on juhendanud treenerina nii maailmameistreid kui ka Tallinna Malekooli pisikesi poisse ja tüdrukuid, ning mälestusväärse telesaate „Malekool“ eestvedaja) 2024 ausuurmeister "Maleõpik" (Heino Hindre, Iivo Nei, Raul Renter ja Isai Rozenfeld, Eesti Riiklik Kirjastus, 1955) "Avangute teooria" (koos Isai Rozenfeldiga; Eesti Riiklik Kirjastus 1962) "Üld- ja agrometeoroloogia" (Autorid: Heinrich Aruksaar, Helene Liidemaa, I. Martin, Herman Mürk, Iivo Nei ja Karl Põiklik, Eesti Raamat 1964) "Maleaabits". (koos Paul Keresega; 1. trükk "Eesti Raamat" 1969; 2. trükk "Eesti Raamat" 1978; 3. trükk Kirjastus Ilo, 2008. ISBN 9789949170074) "4x25. Robert Fischer, Boriss Spasski, Viktor Kortšnoi, Bent Larsen" (koos Paul Keresega; Eesti Raamat, 1975. Raamat on tõlgitud ka prantsuse ja hispaania keelde.) Ta on aastast 1955 abielus arst Helgi Neiga (neiuna Helgi Brok), nende pojad on keemik Lembit Nei ja Toomas Nei. Vend Mati Nei on samuti maletaja. Dannar Leitmaa (13. juuli 2017). "TÄNA 45 AASTAT TAGASI: Läänemaailma saatus rippus juuksekarva otsas – tõsi, sümboolselt, ainult malelaual". Eesti Ekspress. Ekspress Meedia AS. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2017. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Iivo Nei FIDE andmebaasis Biograafia ESBL-is Toivo Tukk, Iivo Nei: "Noorte malepidu õnnestus.", Õhtuleht, 21. august 1997 Iivo Nei juhib halduskogu, Õhtuleht, 20. november 1999 Iivo Nei kutsus külalised Malemajja, Õhtuleht, 1. november 2001
Lipariit

Lipariit on happelise (ränirikka) koostisega purskekivim. Lipariit on rüoliidi sünonüüm, vähemalt üldgeoloogias on see nii. Et rüoliit on eelistatavam termin, tuleks hoiduda nimetuse "lipariit" kasutamisest. See termin on laiemalt kasutusel saksa- ja venekeelses geoloogias. Petroloogias ehk kivimiteaduses siiski tehakse neil väikest vahet. Lipariit on nimelt pisut leeliselisema koostisega kui rüoliit. Nimetus on pandud vulkaaniliste Lipari saarte järgi, kus nimetatud purskekivimeid esineb.
Windows Fundamentals for Legacy PCs

Windows Fundamentals for Legacy PCs ("WinFLP") on Microsofti operatsioonisüsteem, mis põhineb Windows XP Embeddedil, kuid on nõrgema võimsusega. See avaldati 8. juuli 2006.
Oktett (värsivorm)

Oktett või oktaav ehk oktav (itaalia keeles ottava rima) on Itaalia päritolu värsivorm, kaheksast 11-silbilisest värsireast koosnev stroof, mille riimiskeem on abababcc. Värsivorm ilmub kirjandusse esmakordselt 13. sajandi lõpul või 14. sajandi algul ja seda arendasid Toscana luuletajad oma trubaduurilauludest inspireeritud luules. Giovanni Boccaccio kasutas oktaavi on eepilistes luuleteostes "Il filostrato" (u 1338) ja "Teseida" (1340–1341) ning kehtestas selle värsivormi eepilise ja narratiivse luule standardina. Suure paindlikkuse ja variatiivsusega kasutasid oktaavi Ludovico Ariosto oma poeemis "Raevunud Orlando" (1507–1532) ja Torquato Tasso "Vabastatud Jeruusalemmas" (ilmus 1581). Näide Torquato Tasso "Vabastatud Jeruusalemmast": Canto l’arme pietose, e ’l Capitano Che ’l gran sepolcro liberò di Cristo. Molto egli oprò col senno e con la mano; Molto soffrì nel glorioso acquisto: E invan l’Inferno a lui s’oppose; e invano s’armò d’Asia e di Libia il popol misto: Chè ’l Ciel gli diè favore, e sotto ai santi Segni ridusse i suoi compagni erranti. Strambotto https://www.britannica.com/art/ottava-rima
Oktett (muusika)

Oktett on muusikas kaheksast esitajast (lauljast või pillimängijast) koosnev ansambel.
Henry Hudson

Henry Hudson (u 1570 – u 1611) oli inglise maadeavastaja. Ta sooritas mitu reisi Kirdeväila leidmiseks ja uuris piirkonda praeguse New Yorgi ümbruses, et leida lühimat teed Aasiasse. Ta uuris jõge, mis hiljem nimetati tema auks Hudsoni jõeks. Selle ääres asuvad ka tema järgi nimetatud Hudsoni maakond New Jersey osariigis ja Hudsoni linn New Yorgi osariigis. Hudsoni viimase ekspeditsiooni eesmärk oli leida Loodeväil. Selle käigus avastas ta väina ja lahe, mis hiljem nimetati tema auks Hudsoni väinaks ja Hudsoni laheks. Laevale olid pandud suured lootused, et ta suudab Loodeväila läbida. Sellel reisil seilas ta Inglismaa lipu all, sest ekspeditsiooni rahastasid Virginia Kompanii ja Briti Ida-India Kompanii (eelmist, 1609. aasta reisi rahastas Hollandi Ida-India Kompanii). Laevaks oli 1602 valminud 20-tonnise veeväljasurvega purjelaev Discovery. Laev jõudis 11. mail Islandile ja 4. juunil Lõuna-Gröönimaale. Ta sõitis ümber Farveli neeme Labradori merre ja jõudis 25. juunil Hudsoni väina. 2. augustil jõudis laev Labradori poolsaare põhjatipuni, milleks on Wolstenholme'i neem. Sealt edasi pöördub rannik järsult lõunasse ja algab Hudsoni laht. Järgmised kuud veetis Hudson, uurides ja kaardistades lahe kaldaid, aga edasipääsu Aasiasse seal ei olnud. Novembris jäi laev lahe lõunasopis Jamesi lahes jäässe kinni ja meeskond läks kaldale talvituma. 1611. aasta kevadel soovis Hudson uuringuid jätkata, aga meeskond tahtis koju. Juunis hakkas meeskond mässama. Nad panid Hudsoni, tema teismelise poja Johni ja veel kuus meeskonnaliiget, kes olid kas haiged, ei toetanud mässu või olid Hudsonile lojaalsed, väikesesse sõudepaati ja jätsid nad rannikule. Mässulised jätsid neile püssirohtu ja püssikuule, mõned odad, raudpoti, toitu ja muid esemeid, sealhulgas riietust. Mahajäetuid ei nähtud enam iialgi ja nende saatus on teadmata. 13 mässulisest saabus Inglismaale 8. Nad vahistati ja neid süüdistati Hudsoni tapmises. Kohus otsustas, et kogenud meremehe jätmine rannikule, mis polnud inimtühi ega elukõlbmatu, ei ole tapmine ja kõik mässulised mõisteti õigeks. Kui neid oleks süüdistatud mässus, oleks nad kindlasti süüdi mõistetud ja vähemalt osa neist hukatud. Oletatavasti taheti nad ellu jätta, sest nad olid väärtuslikud infoallikad. Giovanni da Verrazzano  Henry Hudson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Riina Raheltšik

Riina Raheltšik on eesti moekunstnik, Tallinna Kunstikooli maalikunsti ja kunstiajaloo õpetaja. Ta lõpetas Eesti Kunstiakadeemia moedisaini eriala 1977. aastal. Tutvustus Tallinna Kunstikooli lehel Intervjuu Õpetajate Lehes