laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ZFB-05

ZFB-05 Xinxing (hiina keeles 新星, Xīnxīng (Uus Täht)) on Hiina soomustransportöör. See konstrueeriti Rahvavabastusarmee maavägede, Rahva Relvastatud Politei, politseijõudude, Hiina ÜRO rahuvalve ning ekspordi jaoks. Tegu on lihtsa ehitusega ning üsna odava masinaga. Auto kere on soomustatud ning peab vastu käsitulirelvadele ning suurtükikildudele.  Benin  Boliivia  Gabon  Hiina  Kongo Vabariik  Myanmar  Niger  Rwanda  Tšaad  Venemaa "ZFB-05 Armored Personnel Carrier | Military-Today.com". www.military-today.com. Vaadatud 27. oktoobril 2022.
Rips-viltvahelik

Rips-viltvahelik (Ripartites tricholoma) on šampinjonilaadsete seltsi heinikuliste sugukonda kuuluv seente liik. Seen kasvab muuhulgas kõduneval põhul, on maheda maitsega ja selle eospulber on valge. Rips-viltvahelik andmebaasis eElurikkus
Machine Girl

Machine Girl on Ameerika elektroonilise muusika duo. Veebiajakiri Kerrang! nimetas Machine Girli üheks "hardcore'i definitsiooni laiendavatest bändidest" ja kirjeldas projekti kui "eriti pungilikku ja raevukat tõugu breakcore’ist" (elektroonilise muusika alamžanr). Veebiajakiri Pitchfork kirjeldas nende stiili kui "halastamatu pungi, grindcore'i, reivi, industriaalmuusika ja muu killustiku kokku löömist". Veebipõhine plaadipood Bandcamp on Machine Girl'i kohta kirjutanud: "Võtke meie tänapäeva maailma viha ja valu, kiirendage seda ning lisage bassivõimendit – just selline tunne on Machine Girl'i kuulates. See on kõla, mis on täpselt nii kaasaegne kui see on ülifuturistlik." Machine Girli muusikas leiduvad sõnad ja sämpelid, mis kritiseerivad kapitalismi ja uurivad vaimset tervist, soolist identiteeti ning seksuaalsust. Duo muusikas on libahundid ja koerad läbiv lüüriline ja esteetiline teema, mida kasutatakse agressiivsuse ja metsikuks olemise kirjeldamiseks. Projekt on oma nime saanud 2008. aasta Jaapani filmi The Machine Girl järgi, mida nad ka oma 2014. aasta albumil WLFGRL sämpeldasid. Matt Stephenson - produktsioon, vokaal (2012-praegu) Sean Kelly - trummid (2015-praegu) WLFGRL (2014) Gemini (2015) ...Because I'm Young Arrogant and Hate Everything You Stand For (2017) The Ugly Art (2018) U-Void Synthesizer (2020) MG Ultra (2024) Electronic Gimp Music EP (2013) 13th Hour EP (2013) GRLPWR EP (2013) MACHINE GIRL VS MACHINE GIRL (2016) RePorpoised Phantasies (2020) SUPER FREQ EP (2024) Jet Set Radio Remixes 1 (2014) WLFGRL Remixes A (2014) WLFGRL Remixes B (2014) Phantom Tracks (2015) Phantasy Trax™ (2016) WLFGRL+ (2017) MG DEMO DISC (2020) Stretch Collection (2020) Gravity Diva (2012) Emerald Juke / Krystle (Glitch Mix) (2014) Killing of the Bird / Lifeforce (2015) Costume / Fuqthatlil (2016) Minnesota / Explode (2016) Yesterday (Machine Girl Remix) (2023) Concerning Peace (Machine Girl Remix) (2023) Until I Die (2024) Motherfather (2024) Darren Keen + Machine Girl (2014) Machine Girl / Five Star Hotel (2016) Shade / Machine Girl - QUARANTINETAPES_vol3 (2020) Neon White Soundtrack Part 1 "The Wicked Heart" (2022) Neon White Soundtrack Part 2 "The Burn That Cures" (2022) Machine Girl, Genius. Vaadatud 13. oktoober 2024. Machine Girl, Discogs. Vaadatud 13. oktoober 2024. Enis, Eli. Five incredible bands expanding the definition of hardcore, Kerrang! .Vaadatud 13. oktoober 2024. Joyce, Colin. U-Void Synthesizer, Pitchfork. Vaadatud 13. oktoober 2024. Smith, Nadine. A Guide to the Relentless Hardcore of Machine Girl, Bandcamp. Vaadatud 13. oktoober 2024.
Fromhold von Ungern

Fromhold von Ungern (tapeti 1602) oli Liivimaa aadlik ja Poola-Leedu ning Rootsi sõjaväelane Ungernite suguvõsast põlvnev Fromhold von Ungern sündis Aderkaši (Fistehl) ja Patkule (Gilsen) mõisniku Fromhold von Ungerni ja Magdalene von Tiesenhauseni pojana. Fromhold von Ungern võitles "truult ja vapralt" Liivi sõjas, ning kui kuningas Stefan Batory külastas 1582. aastal Riiat, lootis Ungern saada temalt kuninglikku kinnitust oma isa Patkule mõisale. Kuigi kuninglikku kinnitust saada ei õnnestunud, väljastas asehaldur Mikołaj Radziwiłł Rudy talle 5. septembril 1582 tõendi, mis kinnitas, et Ungern võib loota kuninglikule heatahtlikkusele oma truu ja vapra teenistuse eest. Kuningliku kinnituse Patkule mõisale sai ta alles 1589. aastal, misjärel omandas oma vennalt mõisa. Kui Poola-Rootsi sõja ajal tungis hertsog Karl oma vägedega Liivimaale, ning poolakad hakkasid vägesid koguma, pani Ungern oma Patkule mõisast välja kaks ratsanikku. Peagi aga vahetas Fromhold von Ungern oma venna eeskujul poolt ning astus rootslaste teenistusse, mispeale Karl määras ta Alūksne linnusepealikuks. Kui krooni suurkantsler Jan Zamoyski alustas 1602. aastal vastupealetungi, piiras ta sisse ka Alūksne ja garnison oli peagi sunnitud nälja tõttu poolakatele alistuma. Suurkantsler võimaldas Ungernile alistumise eest vaba läbipääsu Rootsi aladele ning andis talle ka vastavasisulise turbekirja. Ungern soovis ratsutada Pärnusse, kuid Alūksne ja Antsla vahel tungisid talle ja tema saatjatele kallale Poola kasakad ning tapsid Fromhold von Ungerni, Christoph Korffi ja veel üheksa inimest. Lisaks võtsid nad vangi Ungerni alaealise poja ning põletasid maha tapetute peatuskohaks olnud majad. Kantsler avaldas vahejuhtumi osas nördimust, ning algatas uurimise, mis küll tagajärjetuks jäi. Fromhold von Ungern oli abielus Anna Gutsleviga, kes oli Puikule mõisniku Jürgen Gutslevi tütar ja Fege mõisniku Reinhold von Tiesenhauseni lesk. Abielust sündisid: poeg, kes langes 1602. aastal poolakate kätte vangi, ning oli vangistuses veel 1626. aastal Anna von Ungern, kes abiellus 9. veebruaril 1611 Asote mõisniku ja Eestimaa maanõuniku Heinrich von Ungerniga (suri 1630) ja 2. märtsil 1634 Lihula linnusepealiku ning Lakstene mõisniku Ewolt von Patkuliga Margaretha von Ungern, abiellus Johann Leonhard von Zoegega (hukkus 1625) vabahärra Rudolf von Ungern-Sternberg "Nachrichten über das Geschlecht der Ungern-Sternberg. Erster Theil.", Breslau, 1876, lk. 230 Franz Nyenstädt "Livländische Chronik", lk. 112
Niit-võlvnutt

Niit-võlvnutt (Cuphophyllus virgineus) on šampinjonilaadsete seltsi limanutiliste sugukonda kuuluv seen. Niit-võlvnutt andmebaasis eElurikkus
Füüsikaline suurus

Füüsikaline suurus on füüsikalise objekti mõõdetav omadus või olek, mida saab matemaatiliselt tõlgendada suurusena ning mis võimaldab antud objekti tähise ja mõõtühiku abil arvuliselt kirjeldada. Näiteks mõõtes mingi keha massiks 13 kg on 13 füüsikalise suuruse – massi – arvväärtus ja kg mõõtühik, milles massi mõõdeti. Füüsikalised suurused on näiteks skalaarsed suurused, vektorsuurused või üldiselt tensorsuurused. Suurust väljendatakse selle arvväärtuse ja mõõtühiku korrutisena. Kuigi mõõtmisel saadakse suuruste väärtuseks alati ratsionaalarvud, vaadeldakse füüsikateooriates suurusi tavaliselt reaalarvulistena.  Pikemalt artiklis Mõõtühik Üldiselt eelistatakse ja eeldatakse tänapäeval SI-süsteemi ühikute kasutamist nende laialt levinud rakendatavuse ja hõlpsa kasutuse tõttu.  Pikemalt artiklis Dimensionaalanalüüs Dimensiooni mõiste füüsikas võttis esimesena kasutusele Joseph Fourier 1822. aastal. Tava kohaselt rühmitatakse füüsikalised suurused dimensioonide alusel vastavalt põhisuurustele, millel igaühel on oma dimensioon.  Pikemalt artiklis Rahvusvaheline suuruste süsteem Põhisuurusteks on suurused mis on looduses eristatavad ja mida ei saa avaldada läbi teiste suuruste. Seega saab kõiki teisi suurusi esitada erinevate põhisuuruste kombinatsioonidena. Seitse põhisuurust on loetletud Rahvusvahelises suuruste süsteemis (ISQ) ja neile vastavad SI-süsteemi ühikud. Rahvusvaheline suuruste süsteem Füüsikaliste suuruste loend Dimensioonita suurus Füüsikaline konstant Fourier, Joseph. Théorie analytique de la chaleur, Firmin Didot, Paris, 1822. (In this book, Fourier introduces the concept of physical dimensions for the physical quantities.)
Nino Rota

Giovanni Rota Rinaldi, tuntud ka kui Nino Rota (3. detsember 1911 Milano, Itaalia Kuningriik – 10. aprill 1979 Rooma, Itaalia) oli itaalia helilooja. Rota sündis Milanos muusikuperekonnas. Ta oli imelaps – oma esimese oratooriumi "L'infanzia di San Giovanni Battista" kirjutas ta 11-aastaselt ning seda esitati Milanos ja Pariisis juba 1923. aastal; tema lasteooper Hans Christian Anderseni muinasjutu "Seakarjus" ainetel "Il Principe Porcaro" sai komponeeritud, kui ta oli kõigest 13-aastane ja ilmus 1926. aastal. Oma pika karjääri jooksul oli Rota erakordselt viljakas helilooja, seda eriti filmimuusika alal. Ta kirjutas muusika rohkem kui 180 filmile. Lisaks sellele komponeeris ta kümme ooperit, viis balletti ja kümneid muid orkestri-, koori- ja kammerteoseid. Rota tegi ta koostööd paljude rahvusvaheliselt tuntud režissööridega, nagu Luchino Visconti, King Vidor, Eduardo De Filippo, Mario Monicelli, René Clément, Franco Zeffirelli, Federico Fellini ja Francis Ford Coppola (kelle jaoks kirjutas muusika filmidele "Ristiisa" ja "Ristiisa II"). 1973 – nomineeriti parima filmimuusika Oscarile (Francis Ford Coppola film "Ristiisa") 1973 – võitis parima filmimuusika Kuldgloobuse (Coppola film "Ristiisa") 1973 – võitis parima filmimuusika BAFTA (Coppola film "Ristiisa") 1975 – võitis parima filmimuusika Oscari (Coppola film "Ristisa II") 1977 – võitis parima filmimuusika David di Donatello (Federico Fellini film "Il Casanova di Federico Fellini")  Nino Rota – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Nino Rota andmekogus IMDb (inglise)
Claude Agostini

Claude Agostini (21. jaanuar 1936 Pariis – 29. oktoober 1995 Pariis) oli prantsuse filmioperaator. Ta oli filmioperaatori Philippe Agostini poeg. Agostini oli operaatorina filminud üle 40 mängufilmi, sealhulgas kolm Jean-Jacques Annaud' filmi ("Must ja valge värvides", 1976; "Coup de tête", 1979; "La guerre du feu", 1981). 1982 – nomineeriti parima operaatoritöö Césarile (Annaud' film "La guerre du feu") Claude Agostini andmekogus IMDb (inglise)
Robert Fraisse

Robert Fraisse (sündinud 1940 Pariisis) on prantsuse filmioperaator. Ta on lõpetanud Pariisis filmikooli École nationale supérieure Louis-Lumière. Fraisse on operaatorina filminud üle 50 mängufilmi. Ta on on olnud režissööride Jean-Jacques Annaud' ja Nick Cassavetesi regulaarne koostööpartner. 1993 – nomineeriti parima operaatoritöö Oscarile (Annaud'i film "Armuke") 1993 – nomineeriti parima operaatoritöö Césarile (Annaud' film "Armuke") Robert Fraisse andmekogus IMDb (inglise)
Kordiljeerid

Kordiljeerid on mäestik Ameerikas. Kulgeb piki Vaikse ookeani läänekallast. Kordiljeeride Lõuna-Ameerikas asuvat osa nimetatakse Andideks, see on Kordiljeeride kõrgeim osa, kõrgusega kuni 6960 m.
Tonino Delli Colli

Tonino Delli Colli (20. november 1923 Rooma – 16. august 2005 Rooma) on itaalia filmioperaator. Delli Colli on operaatorina filminud üle 60 filmi, sealhulgas filmis 1952. aastal Itaalia esimese värvilise filmi "Totò a colori". Ta töötas koos mitmete tunnustatud ja eriilmeliste režissööridega, sealhulgas Sergio Leone, Roman Polański, Louis Malle, Federico Fellini (kelle kolme viimase filmi operaator ta oli) ja Jean-Jacques Annaud ("Roosi nimi"). 1987 – nomineeriti parima operaatoritöö David di Donatellole (Jean-Jacques Annaud' film "Roosi nimi") 1997 – võitis parima operaatoritöö David di Donatello (Roberto Faenza film "Marianna Ucrìa") 1998 – nomineeriti parima operaatoritöö David di Donatellole (Roberto Benigni film "Elu on ilus") Tonino Delli Colli andmekogus IMDb (inglise)
Jean-Marie Dreujou

Jean-Marie Dreujou (sündinud 18. juulil 1959 Toursis) on prantsuse filmioperaator. Ta on lõpetanud 1979. aastal Pariisis asuva kõrgema kinematograafiakooli École supérieure d'études cinématographiques. Dreujou on operaatorina filminud üle 60 filmi, sealhulgas Jean-Jacques Annaud' kaks filmi ("Kaks venda", 2004 ja "Notre-Dame brûle", 2022). 2005 – nomineeriti parima operaatoritöö Césarile (Annaud' film "Kaks venda") Jean-Marie Dreujou andmekogus IMDb (inglise)
Juta Vahtramäe

Eesti ehte- ja metallikunstnik Juta Vahtramäe (25. märts 1924 - 12. märts 2004) sündis Viljandimaal taluniku perekonnas. 1953. aastal lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi metallehistöö kateedri. Seejärel suunati Tallinna Juveelitehasesse teostuskunstnikuks. 1958. - 1968. töötas Eesti NSV Kunstifondi Kunstitoodete Kombinaadis metallehitööde ateljees kunstilise juhina. Jätkas samas kuni 1981. aastani teostuskunstnikuna. 1981. aastas kuni surmani vabakunstnikuna. Kunstnike liidu liige aastast 1954. Juta Vahtramäe oli ehtekunstnik, kes valdas meisterlikult paljusid tehnikaid ja tehnoloogiaid. Loomingu alguses teostas ja kujundas palju töid eesti filigraani tehnoloogias. Juba õppimise perioodil oli kasutama hakanud emailimist. Hiljem keskendus loomingus rohkem metalli modelleerimisele. Paistis silma unikaalse pärlmutri graveerimisega. 1960. aastate lõpust alates rõhutas enda töödes pool- ja vääriskivide erilisust. Kujundas ehtekompositsiooni vastavalt kivi värvile, kujule, suurusele. On töötanud palju kullaga ja loonud suursuguseid ehtekomplekte. Loomingu paremikku säilitatakse Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis, samuti on tema loomingut ka teistes Eesti muuseumites. Nõukogude perioodil jõudsid tema tööd ka Moskva ja Peterburi muuseumitesse.
Kimberley

Kimberley või Kimberly võib tähendada järgmist: Kimberley (Austraalia), põhjapoolseim Lääne-Austraalia üheksast regioonist Kimberley (Tasmaania), linn Tasmaania saarel Austraalias Kimberley (Uus-Meremaa) Kimberly (Alabama) Kimberley (Idaho) Kimberly (Wisconsin) Kimberley (Norfolk), küla Norfolkis Inglismaal Kimberley (Nottinghamshire), küla Nottinghamshire'is Inglismaal Kimberley (Lõuna-Aafrika Vabariik), linn Lõuna-Aafrika Vabariigis, Põhja-Kapimaa provintsi ja Frances Baardi ringkonna halduskeskus. Kimberley piiramine (1899–1900), Teise Buuri sõja raames toimunud lahing Kimberly (eesnimi), k.a Kimberley Kimberley (perekonnanimi), k.a Kimberly Kimberley krahv, aadlitiitel Ühendkuningriigi aadli koosseisus
Terschelling

Terschelling on saar Põhjameres, üks Friisi saartest. Kuulub Madalmaadele. Pindalaon 92 km². Saarel on luiteid, mille kõrgus kuni 31 meetrit. Terschellingi saar moodustab koos asustamata Griendi saarega Terschellingi valla.
Henoteism

Sõna henoteism tuleb kreekakeelsest sõnast hen, mis tähendab ühte. Henoteismis kerkib üks jumal esile, jättes teised varju - näiteks Marduk, Amon Ra, Imti või Jahve. See on tihti faas, mis kujuneb monoteismiks.
Anastassija Dmõtruk

Anastassia Dmõtruk (ukraina keeles Анастасія Дмитрук; sündinud 31. jaanuaril 1991 Nižõnis) on vene ja ukraina keeles kirjutav ukraina luuletaja. Ta kirjutab luuletusi ja on pärast Kiievi Polütehnilise Instituudi lõpetamist töötanud infoturbe spetsialistina. Tema enim tsiteeritud luuletuseks on saanud vene keeles kirjutatud „Me ei ole enam kunagi vennad“. Записала Наталья Вагнер (18. märts 2014). ""Вы огромные, мы - великие": Vgorode поговорил с киевлянкой-автором стиха об агрессии России - Киев". Kiev.vgorode.ua. Vaadatud 17. juunil 2014. Anastassia Dmõtruk YouTube '​i kanalil Koduleht
Stooks

Stooks (tähis St) on kinemaatilise viskoossuse ühik CGS-süsteemis. Tänapäeval seda ühikut ei kasutata. Ühik nimetati inglise teadlase George Gabriel Stokesi järgi. Tänapäeva SI-süsteemi ühikutes oleks üks stooks 1 cm²/s ehk 10−4 m²/s. Kasutati ka ühikut sentistooks (cSt), kus 1 cSt = 1 mm²/s = 10−6 m²/s.
Kalamaja Blues

Kalamaja Blues on 2023. aastal esilinastunud Eesti-Soome veebipõhine lühiseriaal, mis valmis koostöös Ylega. Sarja esimene hooaeg räägib teismelise tüdruku Manna (Grete Alavere) ja tema kunstitudengist täditütre Olli (Annabel Tanila) seiklustest Kalamajas ühe hilissuvise päeva jooksul. 2024. aastal kuulutati välja teise hooaja võtted. "Kalamaja Blues" ERR Jupiteris "Kalamaja Blues" Instagram Kalamaja Blues (Comedy, Drama), Annabel Tanila, Grete Alavere, Maria Valk, Moondustfilms, 21. november 2023, vaadatud 14. oktoobril 2024{{viide}}: CS1 hooldus: teised (link) ERR (8. märts 2024). "Tiktoki-sarja "Kalamaja Blues" režissöör: loodan, et see tekitab äratundmisrõõmu". ERR. Vaadatud 14. oktoobril 2024. ERR (15. august 2024). ""Kalamaja blues" saab teise hooaja". ERR. Vaadatud 14. oktoobril 2024.
Tahkisaku

Need on uuenduslikud akud, mis pakuvad suuremat energiatihedust, paremat ohutust ja pikemat tööiga võrreldes traditsiooniliste liitium-ioonakudega. Nende elektrolüüt on tahke, mitte vedel. Tahkisakud Tahkisakud on uue põlvkonna akud, mis on loodud tahke elektrolüüdi kasutamise põhjal. See eristab neid traditsioonilistest liitium-ioonakudest, kus elektrolüüt on vedel või geelistunud. Tahkisakud pakuvad mitmeid eeliseid, mis muudavad need atraktiivseks erinevates rakendustes, eriti elektromobiilsuses. Ehitus Tahkisakus on kaks elektroodi (anood ja katood) ning nende vahel asub tahke elektrolüüt. Tahke elektrolüüt võimaldab liitiumioonidel liikuda elektroodide vahel laadimise ja tühjenemise protsessi ajal. Fail:Https://article.murata.com/sites/default/files/static/en-global/images/article/basic-lithium-ion-battery/basic-lithium-ion-battery-4-1 en.png Eelised Suurem energiatihedus: Tahkisakud võimaldavad salvestada rohkem energiat samasse ruumi, mis tähendab pikemat sõiduulatust elektriautode puhul. Parem ohutus: Tahke elektrolüüt on vähem süttiv kui vedel elektrolüüt, mis vähendab tulekahju ohtu. Pikem tööiga: Tahkisakud säilitavad oma võimsuse pikema aja jooksul võrreldes liitium-ioonakudega. Kiirem laadimine: Tahkisakud on võimelised kiiremini laadima. Rakendused Tahkisakude potentsiaalsed rakendused on väga laiad: Elektriautod: Tahkisakud võivad oluliselt muuta elektriautode töökestvust ja laadimise aega. Kantavad elektroonika seadmed: Tahkisakud võivad võimaldada luua väiksemaid ja võimsamaid seadmeid. Energiasalvestus: Tahkisakud võivad olla kasulikud suuremahulise energia salvestamiseks, näiteks päikeseenergia või tuuleenergia jaoks. Väljakutsed Kuigi tahkisakud pakuvad paljusid eeliseid, on nende kommertsialiseerimine seotud ka väljakutsetega: Kõrgemad tootmiskulud: Tahkisakude tootmine on praegu kallim kui liitium-ioonakude tootmine. Materjalide leidmine: Sobivate materjalide leidmine tahke elektrolüüdi jaoks on keeruline ülesanne. Skaalautuvus: Tahkisakude tootmise skaalautuvus on praegu piiratud. Kokkuvõte Tahkisakud on paljutõotav tehnoloogia, mis võib revolutsiooniliselt muuta energia salvestamist. Kuigi on veel palju väljakutseid, mis tuleb lahendada, on tahkisakude potentsiaal suur ja nende arendamine on aktiivne uurimisvaldkond.
Malaparte auhind

Malaparte auhind (itaalia keeles Premio Malaparte) on Itaalia kirjandusauhind, mis antakse igal aastal ühele välisautorile. Selle asutasid 1983. aastal Graziella Lonardi Buontempo, Alberto Moravia ning ühendus Amici di Capri. Auhind on saanud nime kirjaniku ja ajakirjaniku Curzio Malaparte järgi ja auhinnatseremoonia toimub Capril. Auhinna väljaandmine katkes 1998. aastal, kuid see käivitati taas 2012. aastal. Premio Malaparte
Barnumi efekt

Mall:Short description Mall:For Mall:Redirect Mall:Good article Mall:Use American English Barnumi efekt ehk Foreri efekt või vähem levinud nimetusega Barnum–Foreri efekt on levinud psühholoogiline nähtus, kus inimesed hindavad kõrge täpsusega isiksusekirjeldust, mis väidetavalt on just neile loodud, kuid mis tegelikult on piisavalt üldised ja ebamäärased, et sobida peaaegu kõigile inimestele. See efekt võib osaliselt selgitada mõnede paranormaalsetesse uskumuste ja praktikate laialdast aktsepteerimist, näiteks astroloogia, ennustamine, aurakirjandus ja teatud tüüpi isikustustest. Psühholoog Bertram Forer nimetas seda algselt "isikliku kinnituse eksimõtteks". Termin "Barnumi efekt" võttis kasutuse psühholoog Paul Meehl 1956. aasta essees "Wanted – A Good Cookbook" ("Otsides head kokaraamatut"), sest ta seostab teatud "pseudo-edukate" psühholoogilistes testides kasutatud ebamääraseid isiksusekirjeldusi showmani P. T. Barnum'i poolt antute kirjeldusega. Barnumi efekt avaldub vastuseks väidetele, mida nimetatakse "Barnumi väideteks". See tähendab, et inimesele omistatud üldised iseloomustused tajutakse tema jaoks tõeks, hoolimata sellest, et väited on nii üldistatud, et võivad kehtida peaaegu kõigi inimeste kohta. Selliseid tehnikaid kasutavad ennustajad, astroloogid ja teised praktikud, et veenda kliente selles, et neil endil on tegelikult paranormaalne annetus. <ref name="The Skeptic's Dictionary">{{cite web |last1=Carroll |first1=Robert | "Barnum Effect". Encyclopedia Britannica. Vaadatud 14. veebruaril 2018. Mall:Cite APA Dictionary of Psychology Meehl, Paul E. (1956). "Wanted – A Good Cookbook". American Psychologist. 11 (6): 263–272. DOI:10.1037/h0044164. Dutton, D. L. (1988). "The cold reading technique". Experientia (inglise). 44 (4): 326–332. DOI:10.1007/BF01961271. PMID 3360083. S2CID 2382430. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. jaanuar 2020. Vaadatud 28. novembril 2012.
Laeng

Laeng on füüsikaline suurus, mis iseloomustab elementaarosakest ja on selle kõigis vastastikmõjudes jääv suurus. Laengu väärtus võib olla ±1 (barüonlaeng, leptonlaeng) või 0 ja ±1 (elektrilaeng); ühikuks on siin elementaarlaeng. Laengu mõistet kasutatakse ka elektromagnetilise induktsiooni tugevuse iseloomustajana. Selles tähenduses on laeng elektromagnetvälja allikas. Füüsikas peetakse laengu all silmas tihti just elektrilaengut. Elektrilaengut kannavad kõik elektriliselt laetud osakesed (elektronid, prootonid, ioonid). Üldiseimal juhul, kui vaatlusalune väljateooria omab mõnd pidevat sisemist sümmeetriat, siis nimetatakse laenguks vastava sümmeetriarühma suvalist generaatorit. Noetheri teoreemi järgi vastab igale sümmeetriale jääv vool. Suurus, mida see vool kannab, on vastav laeng. Viimast nimetatakse mõnikord ka Noetheri laenguks. Näiteks elektrilaengule vastab Lie rühm U(1) ja värvilaengule rühm SU(3). Osakestefüüsika teooriatest on teada mitmesuguseid laengu kavantarve. Osakestefüüsika standardmudelis on need elektrilaeng, mis tuleneb elektromagnetilisest vastastikmõjust; nõrk isospinn iseloomustab osalemist nõrgas vastastikmõjus. Elektronõrga vastastikmõju sümmeetriarühma U(1)×SU(2). Nõrk isospinn vastab SU(2) osa generaatoritele ja elektrilaeng U(1) osa generaatoritele; värvilaeng on tugeva vastastikmõju kvantarv. See vastab tugeva interaktsiooni sümmeetriarühmale SU(3). Ligikaudsetele sümmeetriatele vastavad laengud: leptonlaengu jäävus üksikute generatsioonide jaoks on rikutud neutriinoostsillatsioonide tõttu, kuid kogu leptonlaeng on (standardmudelis) siiski jääv; tugev isospinn; erinevad maitsele vastavad kvantarvud nagu veidrus. Nende jäävus on tugevalt rikutud osakeste mitmeid suurusjärke erinevate masside tõttu. Elektrilaeng ENE 5. köide, 1990
1812

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1780. aastad | 1790. aastad | 1800. aastad | 1810. aastad | 1820. aastad | 1830. aastad | 1840. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1808 | 1809 | 1810 | 1811 | 1812 | 1813 | 1814 | 1815 | 1816 | ► | ►► 1812. aasta (MDCCCXII) oli 19. sajandi 12. aasta. Napoleoni sõjad. Juulis-augustis alustati Tallinnas Vene-Saksa Leegioni moodustamist. Napoleoni sõjad. Juulist detsembrini töötas Tartu ülikooli juures sõjaväehospidal. 18. oktoober (vkj 6. oktoober) – Tartus keelati avalik teatritegemine, keeld kehtis aastani 1867. Sel aastal võeti Eestimaa kubermangust 3604 ja Liivimaa kubermangust 3640 nekrutit. 31. juuli – Hispaania väed vallutasid Venezuela aastavanuse vabariigi. 24. august – Briti väed põletasid maha Washingtoni linna. 7. september – Borodino lahing 14. september – Napoleon Bonaparte' i väed sisenesid Moskvasse, taganevad venelased panid linna põlema. 12. jaanuar – Edouard Séguin, prantsuse arst ja õpetaja 7. veebruar – Charles Dickens, inglise kirjanik 12. mai – Edward Lear, inglise kunstnik ja kirjanik 20. aprill – George Clinton, USA 4. asepresident 1805–1812 Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 117–118
Konserv

Konserv on õhukindlas pakendis (klaaspurk, plekktoos jne) hoidistatud ehk kauasäilivaks muudetud toiduaine. Konservi pikaajaline säilimine tagatakse toiduainete riknemist põhjustavate hallitus- ja pärmseente ning bakterite hävitamisega kuumtöötlemise (pastöörimine, steriliseerimine) abil. Konservid võivad sisaldada ka vürtse ja konservante (keedusool, äädikhape, bensoehape jpt). Konserve valmistatakse puu- ja köögiviljadest, marjadest, lihast ning kalast. Preserv Toiduainete konserveerimine