laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Toomas Ots

Toomas Ots (31. jaanuar 1951 Tallinn – 20. oktoober 2019 Pärnu) oli eesti näitleja. Ta lõpetas 1972. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1976. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (7. lend). Töötas aastatel 1975–1984 näitlejana Lydia Koidula nimelises Pärnu Draamateatris. Ta on olnud abielus Anne Paluveriga, kellega tal on tütar. Tegeles oma elu viimased kaheksa aastat Pärnus qigong'iga ja viimased neli aastat ka Rein Siimu Taiji Koolis taiji'ga. 1975 Eduard Vilde "Tabamata ime" (Gustav Laurits) 1976 Stanislav Grochowiak "Püsime veel sadulas, härrased!" (Jumbu) 1977 Rudolfs Blaumanis "Rätsepad Sillamatsil" (Aleks) 1979 William Shakespeare "Mõõt mõõdu vastu" (Küünarnukk) 1980 August Kitzberg "Püve talus" (Ernst) 1981 August Jakobson / Vaino Vahing "Vaeste-Patuste alev" (Pjoss) 1982 Agatha Christie / Edgar Allen "Kutse mõrvale" (Patrick Simmons) 1982 Hugo Raudsepp "Mikumärdi" (Aadam Seeliohw) 1983 Edward Albee "Loomaaialugu" 2015 TV3 seriaalis "Varjudemaa" (Saare komissar) Rein Siimu Taiji Kool "Eesti teatri biograafiline leksikon", Tallinn, 2000. Eesti entsüklopeedia
Liis Bender

Liis Bender (alates 1986 Liis Tooming; 19. juuli 1947 Punikvere – 20. oktoober 2005 Tartu) oli eesti näitleja. Ta on lõpetanud 1965. aastal Alatskivi Keskkooli ja 1970. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (4.lend). Ta töötas 1970. aastast teatris Vanemuine. Ta on mänginud telelavastustes (nt "Elujõgi", 1970) ja filmis ("Rasked aastad", 1973, Eesti Telefilm). 1971 Afanassi Salõnski "Maria" (Vassilissa) 1973 Henrik Ibsen "Väike Eyolf" (Asta Allmers) 1975 Eugène Labiche "Itaalia õlgkübar" (Virginie) 1976 Tammsaare / Osvald Tooming "Põrgupõhja uus Vanapagan" (Lisete) 1976 Jerzy Andrzejewski / Jaan Tooming "Polonees 1945" 1977 August Kitzberg "Kauka jumal" (Leena) 1978 Aleksei Arbuzov "Julmad mängud" (Nelja) 1980 Anton Tšehhov "Onu Vanja" (Sonja) 1981 Osvald Tooming "Musta mandri kasupoeg" (Helene Schweitzer ja Rhena) 1981 Louize Labé "Eleegiad ja sonetid" (esitaja) 1982 Maksim Gorki "Jegor Bulõtšev ja teised" (Zobunova) 1983 Vladimir Arro "Kõrgeim määr" (Kislitsõna) 1985 August Strindberg "Unenäomäng" (Indra tütar) 1989 Thomas Stearns Eliot "Mõrv katedraalis" (Koor) 1990 Ronald Duncan "Proov" (Patricia) 1990 Henrik Ibsen "Metspart" (Gina Ekdal) 1991 John Boynton Priestley "Ma olen siin varem olnud" (Sally) 1992 Franz Werfel "Ainsal ööl" (Felizitas) 1993 Tomson Highway "Me sõidame Torontosse" (Marie-Adele) 1993 Kulno Süvalep "Emajõe ööbik" (Koidula) 1996 Lord Dunsany "Jumalate naer" (Kuninganna) 1996 Henrik Ibsen "John Gabriel Borkman" (Ella Rentheim) 1997 Astrid Lindgren / Mikk Mikiver "Väikevend ja Karlsson katuselt" (Ema) Ta oli aastatel 1986–2000 abielus Jaan Toominguga. Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000.
Łyntupy

Łyntupy (transkribeerituna Lõntupõ, poola keeles Łyntupy, leedu keeles Lentupis) on alev Valgevenes Viciebski oblastis Pastavy rajoonis, Łyntupy külanõukogu halduskeskus. Asub 1 km kaugusel Leedu piirist. Łyntupy nimi on ilmselt balti päritolu. Seda on esmamainitud 1385. aastal ja seejärel 1459. aastal, mil sinna rajati katoliku kirik. 1591. aastal oli asulas kaks tänavat ja 28 maja. 1795. aastal, Poola kolmandal jagamisel sai piirkonna endale Venemaa. Aastatel 1854–1939 kuulus asula Biszewskitele, kes rajasid sinna uhke lossi. 1897. aastal valmis asulat läbiv Połacki ja Vilniuse vaheline raudtee. Peale Esimest maailmasõda kuulus Łyntupy Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Alev aastast 1967. Łyntupy mõis Łyntupy park Łyntupy (1916)
Dipsadoboa

Dipsadoboa on maoperekond. Perekonda Dipsadoboa klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Dipsadoboa aulica GÜNTHER, 1864 Dipsadoboa brevirostris STERNFELD, 1908 Dipsadoboa duchesnii BOULENGER, 1901 Dipsadoboa flavida BROADLEY & STEVENS, 1971 Dipsadoboa shrevei LOVERIDGE, 1932 Dipsadoboa underwoodi RASMUSSEN, 1993 Dipsadoboa unicolor GÜNTHER, 1858 Dipsadoboa viridis PETERS, 1869 Dipsadoboa weileri LINDHOLM, 1905 Dipsadoboa werneri BOULENGER, 1897. Need maod on levinud Sahara-taguses Aafrikas. Valdavalt öise eluviisiga, päevasel ajal püüavad nad varjulist kohta leida. Emasloomad munevad ja järglased kooruvad munadest. Teadlased loevad, et neil on hästi arenenud mürginäärmed. Taksonipuu veebiversioon (vaadatud 20.09.2013) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Dipsadoboa Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 29.12.2013) (inglise keeles) William R. Branch, Field Guide to Snakes and Other Reptiles of Southern Africa, New Holland Publishing, lk 98, 1998, ISBN 1 86872 0403 Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 20.09.2013) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dipsadoboa seisuga 29.12.2013.
Ränduri tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Ränduri tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Ränduri tänav algab Olevi tänavalt, ristub Hõimu, Sõbra ja Lemmiku tänavaga ning lõpeb Rännaku puiesteel. Ränduri tänav on oma põhiosas enam-vähem kirde–edelasuunaline ja ligikaudu 790 meetri pikkune. Varem oli Ränduri tänav osa Raudtee tänavast. 19. augustil 2008 nimetati Raudtee tänava lõik Olevi tänava ja Rännaku puiestee vahel Relsi tänavaks. Tänava elanikelt tuli aga uue nime kohta nii palju kaebusi, et linnavalitsus otsustas nime ära muuta. Sobivaimaks peeti kõnealuse tänava elanike kirjas pakutud Ränduri nime, kuna tänav ristub Rännaku puiesteega. Alates 4. märtsist 2009 ongi tänava nimi Ränduri tänav. Tallinna tänavanimed. KNAB. Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed. http://www.tallinncity.ee/89283/relsi-tanav-muutub-randuri-tanavaks Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 292
Kings Peak

Kings Peak on mägi Ameerika Ühendriikides. Kings Peak on Utah' ja Duchesne'i maakonna kõrgeim mägi. Selle kõrgus on 4123 m (13 528 jalga). Asub ligikaudu 68 kilomeetri (42 miili) kaugusel Duchesne'ist põhjas High Uintasi ürgloodusealal. Mägi sai nime esimese Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistuse juhi Clarence Kingi järgi. Enne 1966. aasta satelliidilt tehtud mõõtmisi loeti Utah' kõrgemaks mäeks South Kings Peaki, mis on 7 meetrit madalam kui Kings Peak. "Kings Peak". summitpost.org. Vaadatud 21. september 2013.
Metalli tänav

See artikkel räägib Tallinna tänavast. Tartu tänava kohta vaata artiklit Metalli tänav (Tartu). Viljandi tänava kohta vaata artiklit Metalli tänav (Viljandi). Teiste samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Metalli tänav (täpsustus) . Metalli tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni allasumis. Metalli tänav algab Endla tänavalt ja lõpeb Mehaanika tänaval. Metalli tänav on põhjakirde-lõunaedelasuunaline ning ligikaudu 340 meetri pikkune. Tänapäeval on Metalli tänava keskosa planguga eraldatud, mistõttu tänav ei ole läbitav. Metalli tänav sai nime 1904. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Metallstrasse ja venekeelne Металлическая улица. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 77
Anatoli Kašpirovski

Anatoli Mihhailovitš Kašpirovski (vene keeles Анатолий Михайлович Кашпировский; sündinud 11. augustil 1939 Hmelnõtskõis Ukrainas) on Venemaa psühhoterapeut, kes sai tuntuks 1989. aastal NSV Liidu Kesktelevisioonis edastatud teleraviseanssidega. Kašpirovski lõpetas 1962. aastal Vinnõtsja meditsiiniinstituudi ning seejärel töötas 25 aastat Vinnõtsja psühhiaatriahaiglas. Anatoli Kašpirovski koduleht Peter Schille, Peter Schille über sowjetische Psychiatrie im Zeitalter von Gorbatschow (III) Gesellschaft der Wahnsinnigen, DER SPIEGEL 33/1990 ,13.08.1990. Der Spiegel'i veebiversioon (vaadatud 22.09.2103) (saksa keeles)
Kiire tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kiire tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis. Kiire tänav algab Koidu tänavalt ja lõpeb Tehnika tänaval raudtee ääres. Kiire tänav on peaaegu kirde-edelasuunaline ja ligikaudu 80 meetri pikkune. Kiire tänav sai nime 29. septembril 1926. 1950. aastal nimetati tänav ümber Väike-Kiire tänavaks. Varasema nime sai Kiire tänav tagasi 12. aprillil 1996., 27. juunist 1950 kuni 18. oktoobrini 1991 kandis Kiire tänava nime praegune Väike-Ameerika tänav. Tallinna tänavanimed Päring andmebaasist. Eesti kohanimed Tänava- ja muude kohanimede andmine ning muutmine kesklinnas, Tallinna Linnavalitsus, RT IV, 19.09.2013, 16 Päring andmebaasist. Eesti kohanimed
Forelli tänav

Forelli tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Marja allasumis. Forelli tänav algab Mustamäe teelt, ristub Artelli tänavaga ja lõpeb Laki tänaval. Forelli tänav on ligikaudu 630 meetri pikkune. Forelli tänav sai nime 25. septembril 1958. Tänav on nimetatud selle ääres asetsenud kalatiikides kasvatatud forellide järgi. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 29
Liimi tänav

Liimi tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Marja allasumis. Liimi tänav algab Mustamäe teelt ja lõpeb Artelli tänaval. Liimi tänav on idakagu-lääneloodesuunaline ja ligikaudu 375 meetri pikkune. Tänav sai nime 22. veebruaril 1955 seal paiknenud liimitehase järgi. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 69
Välja tänav (Tallinn)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Välja tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni allasumis. Välja tänav algab Mustamäe teelt, ristub Keemia tänavaga ja lõpeb Mooni tänaval. Välja tänav on idakagu-põhjaloodesuunaline ning ligikaudu 515 meetri pikkune. Välja tänav sai nime 4. veebruaril 1925. Tänav on saanud nime Kristiine heinamaa järgi. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 145 Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 304
Duchesne'i maakond

Duchesne'i maakond (Duchesne County) on maakond USA-s Utah' osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40° 17′ N, 110° 26′ W Maakonna halduskeskus on Duchesne ja suurim linn Roosevelt. Maakonna pindala on 8433 km², millest 46 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 18 607. Aastal 2000 oli elanike arv 14 371. Summiti maakond (põhjas) Daggetti maakond (kirdes) Uintah' maakond (idas) Carboni maakond (lõunas) Utah' maakond (edelas) Wasatchi maakond (läänes) Duchesne'i maakond moodustati 1915. aastal. Maakond on saanud nime Duchesne'i jõe järgi. Ashley metsakaitseala (osa) Wasatchi metsakaitseala (osa) High Uintasi ürgloodusala Duchesne'i maakonna koduleht (inglise keeles)
Auguste Beernaert

Auguste Marie François Beernaert (26. juuli 1829 Oostende, Madalmaad – 6. oktoober 1912 Luzern, Šveits) oli Belgia jurist ja poliitik. Beernaert õppis Louvaini, Pariisi, Berliini ja Heidelbergi ülikoolides. 26. oktoobrist 1884 kuni 26. märtsini 1894 oli ta Belgia peaminister, 30. jaanuarist 1896 kuni 18. juulini 1900 Belgia Esindajatekoja esimees. Ta esindas Belgiat 1899. ja 1907. aasta Haagi rahukonverentsidel. 1909. aastal anti talle ja Paul Henri Benjamin d'Estournelles de Constant'ile Nobeli rahuauhind. "In Memoriam: Mr. Auguste Beernaert", American Journal of International Law 7.2, 1913, lk. 371–374. Auguste Beernaert Nobeli rahuauhinna ametlikul lehel
Mergel

Mergel on peamiselt kaltsiumkarbonaati ja savimineraale sisaldav settekivim. Teisitiöelduna on mergel savikas lubjakivi, mida liiga suure savisisalduse tõttu enam lubjakiviks ei peeta. Mergel on pehme muldjas, enamasti hallikat või sinakat värvi kivim. Savisisaldus on reeglina 35...65%. Kaltsiumkarbonaat on mergli koostises enamasti mineraal kaltsiidina. Kui valdavaks karbonaatseks mineraaliks oleks kaltsiidi asemel dolomiit, nimetataks vastavat kivimit mergli asemel domeriidiks (dolomiit+mergel). Mergel on kas järvelise või merelise tekkega savi- ja lubimuda kivistumise produkt. Merglit kasutatakse näiteks kaltsiumivaeste muldade lupjamiseks.
Vojevood (film)

"Vojevood" on Poola Kuningriigis 1912. aastal valminud tummfilm. Bolesław Leszczyński
Keskööl

"Keskööl" on Lorimer Johnstoni poolt Ameerikas 1913. aastal loodud tummfilm. Harry Van Meter Violet Neitz Louise Lester Jack Richardson Vivian Rich
Majaka tänav

Majaka tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sikupilli asumis. Majaka tänav algab Lasnamäe tänavalt, ristub Pallasti, Sikupilli ja Tuulemäe tänavaga ning Majaka põiguga ja lõpeb Peterburi teel. Majaka tänav on peaaegu loode-kagusuunaline ja 915 meetri pikkune. Majaka 2 asub Tallinna Teeninduskool. Majaka tänava kesk- ja kaugemas osas lammutati pärast Teist maailmasõda eramud, nende asemele ehitati kahe- ja kolmekorruselinsed kivielamud. Hiljem tihendati hoonestust hruštšovkade ja ühe paneelelamuga. Majaka 10 asus Tallinna Puu- ja Köögivilja Kaubastu kaupluse nr 1 filiaal kauplus Vaida. Majaka 2, Tallinna Teeninduskool Majaka 2, Tallinna Teeninduskool Majaka 2, Tallinna Teeninduskooli uus korpus Majaka 10 Majaka 28a Majaka 56 Majaka 56, kus tegutses kauplus Majaka Majaka tänav (saksa keeles Majakenstrasse, vene keeles Маячная улица) sai nime 1908. aastal lähedal asuva majaka järgi. Pärast teist maailmasõda ehitatud Majaka tänava, Kivimurru tänava ja Peterburi tee vahelise kvartali hoonetele on iseloomulikud stalinistlik arhitektuuri ühised õuealad ning kvartalipõhine planeering. Kasutusel olid ranged majade tüüpprojektid: Tüüp A-1 või U-2. Alates 1955. aasta juulist kulgeb Majaka tänavat pidi trammitee. Esialgu oli trammitee üherealine, 1962. aasta algusest aga kaherealine. Tallinna ülemine tuletorn Tallinna alumine tuletorn Tallinna tänavanimed. KNAB. Erastatavate toidukaupluste nimekiri, Eesti Vabariigi Valitsuse korraldus 26.septembrist 1991.a. nr.342-k., Riigi Teataja Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 74 Ester Vaitmaa, Stalinistlik maja, delfi.ee/forte, 18. NOVEMBER 2016 Aare Olander. Tramm, buss ja troll Tallinnas. Tallinn, 2008, lk 87  Majaka tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Peegel (film 1913)

"Peegel" on Anthony O'Sullivani poolt Ameerikas 1913. aastal loodud tummfilm. Henry B. Walthall – jaamaülem Claire McDowell – Daisy Lionel Barrymore – Daisy isa Harry Carey – esimene hulgus Charles West – teine hulgus John T. Dillon – kolmas hulgus
Jaapani lipp

Jaapani lipp on Jaapani ametlik lipp. Ametlikult nimetatakse seda Nisshōki 'päikeselipp', kuid üldiselt kutsutakse seda Hinomaru 'päikesekera'. Lipp sümboliseerib Jaapani hüüdnime Tõusva Päikese Maa. Jaapani riigi- ja rahvuslipuks on valge kangas, mille keskel on punane sõõr ehk päikesesümbol Hinomaru. See kuulutati riigi tunnuseks kaubalaevadel 27. jaanuaril 1870 ja sõjalaevastikul 3. oktoobril 1870, kuid ametlikult tunnistas Jaapani parlament selle riigilipuks alles 13. augustil 1999. Valge tähistab puhtust ja puutumatust, punane on aga siiruse, soojuse ja inspiratsiooni värv. Päikeseketas on muistsetest aegadest peale olnud Jaapani ja selle keisri sümbol. Legendi järgi rajas Jaapani keisririigi päikesejumalanna Amaterasu Omikami poeg Jimmu Tenno. Esimesed andmed päikesemotiividega lipu kasutamise kohta Jaapani keisri poolt pärinevad 8. sajandist. Tõusev päike ise oli Jaapanis sümboolse tähendusega juba 7. sajandil. 28. juunil 1575 toimus Jaapanis kodusõja otsustav lahing, Nagashino lahing, mille mõlemad vaenupooled heiskasid lahingusse minnes Hinomaru. Esimese, 1889. aasta põhiseadusega sai sõjavägi endale "tõusva päikese lipu". Lipu põhivärv oli valge, millele oli paigutatud keskkohast veidi varda poole punane sõõr, sellest väljus 16 punast kiirt. Peale Teist maailmasõda keelas rahuleping selle lipu kasutamise, kuid 1954. aastal võeti see lipp siiski kasutusele laevade lipuna ehk merelipuna. Jaapani vapp Jaapani lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Eesti NSV riiklik preemia

Eesti NSV riiklik preemia oli Eesti NSV autasu, mis asutati 1982. aastal EKP Keskkomitee ja Eesti NSV Ministrite Nõukogu määrusega seniste Nõukogude Eesti preemiate asemele. Nõukogude Eesti preemia
Majaka põik

Majaka põik on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sikupilli asumis. Majaka põik algab Majaka tänavalt ning kulgeb kirde suunas, ristudes Killustiku ja Tuha tänavaga. Seejärel pöördub tänav itta ja lõpeb Pae tänaval. Majaka põik on ligi 550 meetri pikkune. Majaka põik sai nime 25. veebruaril 1941. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 74
Hinemoa (film 1913)

"Hinemoa" on Gaston Méliès' poolt Uus-Meremaal 1913. aastal loodud tummfilm. Võimalik, et film Uus-Meremaal ei linastunudki. Filmi peetakse kaotsiläinuks. "Film New Zealand - history". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. detsember 2013. Vaadatud 21. septembril 2013. Hinemoa legend (inglise keeles) Uus-Meremaa filmitööstuse ajalugu (inglise keeles)
Kui me vaid teadnuks

"Kui me vaid teadnuks" on Ameerikas 1913. aastal valminud tummfilm. Võimalik, et filmi lavastas D. W. Griffith. Henry B. Walthall – isa Blanche Sweet – ema Harry Carey – meremees William Courtright – vaimulik Mae Marsh "Silent Era: If We Only Knew". silentera. Vaadatud 21. september 2013.
Triibus

Triibus (tribus) on bioloogilises taksonoomias sugukonna ja perekonna vaheline taksoni järk. Vajaduse korral lisatakse triibusesse kuuluvate perekondade klassifitseerimisel veel järk alamtriibus (subtribus). Taksonijärkude rida: ülemsugukond (superfamilia) sugukond (familia) alamsugukond (subfamilia) triibus (tribus) alamtriibus (subtribus) perekond (genus) Triibuse taksonoomilise nimetuse sufiks võib olla: botaanikas -eae, Acacieae, Agariceae, Andropogoneae, Bolbitieae, Encoelioideae, Genisteae jm. zooloogias -ini, näiteks Bupalini, Cacatuini, Calyptorhynchini, Hominini, Nymphicini, Scombrini jm.
Matthias Weckmann

Matthias Weckmann (u 1616 Niederdorla Mühlhauseni lähedal Tüüringi – 24. veebruar 1674 Hamburg) oli Saksa barokkorganist ja helilooja. Muusikahariduse sai Matthias Weckann Dresdenis. Seejärel töötas ta Hamburgis organistina koos tuntud Jacob Praetoriusega Peetruse kirikus (Petrikirche). 1637. aastal sõitis Matthias Weckmann koos Heinrich Schütsiga Taani. Aastatel 1638–1642 töötas ta organistina Dresdenis. 1647. aastal sõitis uuesti Taani. Aastatel 1649–1655 elas ta jälle Dresdenis, kus kohtus Johann Jakob Frobergeriga muusikaliste võistluste ajal. Pärast neid võistlusi 1655. aastal sai Matthias Weckmannist titulaarorganist Hamburgi Jaakobi kirikus (Jakobkirche). Hamburgis veetiski Matthias Weckmann kogu oma ülejäänud elu. Hamburgis asutas ta Collegium Musicumi. See oli Matthias Weckmanni kõige viljakam loominguline periood. Ta kirjutas kompositsioone vaimulikele tekstidele 1663. aastal katku ajal, kui surid Matthias Weckmanni naine ja paljud kolleegid, kelle hulgast tuntuim oli Heinrich Scheidemann. Matthias Weckmann maeti perekonnahauda Jaakobi kirikusse oreli alla. Matthias Weckmann kirjutas prelüüde orelile ning Itaalia ja Prantsuse stiilis palu klavessiinile. Samuti lõi ta sonaate kolmele või neljale pillile ja vaimulikku vokaalmuusikat. 12 vaimulikku kontserti 12 sonaati Hamburgi Collegium Musicumi jaoks Teosed orelile ja klavessiinile Laulud ja lühikesed aariad Matthias Weckmann. Prelüüdid, fuugad ja tokaatad imslp.org/wiki/
Varapajeva

Varapajeva (poolapäraselt Woropajewo) on alev Valgevenes Viciebski oblastis, Pastavy rajoonis, Varapajeva külanõukogu halduskeskus. Esimest korda mainitakse asulat aastal 1880. Siis asus seal Przeździeckitele kuuluv karjamõis. Peagi, aastal 1896, hakkas asulast läbi sõitma rong. 1921. aastast kuulus Poola riiki, siis püstitati sinna krahviloss uhke raamatukogu ja muusikariistade koguga (viidi 1939. aastal Minskisse). Varapajevast ehitati ka raudtee Krulaŭščynasse. Aastal 1930 rajati Varapajevast raudteeliin Drujasse. 1934 aastal ehitati katoliiklik kirik. 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Alev aastast 1950. Alev Valgevene fotoentsüklopeedias
Kakskümmend minutit armastust

"Kakskümmend minutit armastust" on Charlie Chaplini poolt Ameerikas 1914. aastal loodud tummfilm. Film oli Charlie Chaplini debüüdiks lavastaja ja stsenaristina. Charlie Chaplin – taskuvaras Minta Durfee – Edgari tüdruk Edgar Kennedy – armastaja Gordon Griffith – poiss Chester Conklin – taskuvaras Josef Swickard – ohver Hank Mann – magaja Filmi "Kakskümmend minutit armastust" allalaaditav koopia internetiarhiivis
Lindormen-klassi toetuslaev-miiniveeskja

Lindormen-klassi miiniveeskja on Taanis miiniveeskjaks ehitatud, vahepeal Eesti Mereväes tuukri- ja toetuslaevana kasutatud ja hiljem miiniveeskajana kasutatud sõjalaevaklass. On teenistuses. Laeval on kaks peamasinat Frichs kahe muudetava sammuga sõukruviga. Vööris on põtkur. Algselt oli laeva relvastuseks kaks või kolm 20 mm automaatkahurit, mis asendati hiljem õhutõrjeraketiseadetega FIM-92 Stinger. Eestis on relvastuse asenduseks paigaldatud 12,7 mm raskekuulipildujad M2 Browning. Miinitekk on ette nähtud 50–60 meremiini paigutamiseks sõltuvalt miinitüübist. Miinitekk on vajadusel kasutatav staabiruumidena, isikkoosseisu veoks, varutuse veoks või tuukrite tegevuse toetuseks. Laeva luugid avanevad pea otse veepiirile, samuti on ruumi tuukrite barokambri jaoks. Lisaks on pardal kaks töökoda, puurmasinad, treipingid. Varustuses on kaks kummipaati: üks kaheksale inimesele ja teine neljale. Vööri- ja ahtritekil on mõlemal 2,2-tonnise tõstejõuga kraana. Lindormen-klassi miiniveeskjad ehitati Taanis Svendborg Vaerfti laevatehases aastatel 1977–1978 ja olid mõeldud spetsiaalselt kaugjuhitavate miiniväljade veeskamiseks. Mõlemad laevad olid mereväe 3. eskaadri ehk miinilaevade eskaadri koosseisus. Lisaks teenis üks laevadest perioodiliselt NATO alalise põhja-miinitõrjeüksuse MCMFORNORTH staabi- ja toetuslaevana ehk lipulaevana. 2004. aastal arvati mõlemad laevad Taani kuningliku mereväe teenistusest välja. Lindiormenid müüdi 2006. aastal hinnanguliselt 13 miljoni krooni eest Eestile. Ühe laeva sai Eesti merevägi ja teise Eesti Mereakadeemia. Mereväe laeva nimeks sai Tasuja ja seda hakati kasutama tuukri- ja toetuslaevana. Laeva sõpruslinn on Kunda. 2011. aasta juulist detsembrini oli Tasuja NATO alalise 1. miinitõrjeeskaadri SNMCMG1 staabi- ja toetuslaev ning lipulaev. Seejuures satuti teel Zeebrüggesse Põhjamerel paariks päevaks tugeva tormi kätte. Mereakadeemia laeva nimeks sai Kristiina ja see jäi seisma Lennusadamasse. Laeva plaaniti pärast ümberehitamist kasutada õppelaevana. Kristiina eest maksmisel tekkis aga segadus ja veel 31. maiks 2007 oli Taanile tasumata nii ostuhind kui ka võimalikud viivised tasumata ostuhinnalt. Tasumiseks raha siiski leiti. Lisaks osutus laeva ülalpidamine ja ümberehitamine Mereakadeemiale rahaliselt üle jõu käivaks ja laev lasti käest ära. 2009. aastal loobus Haridusministeerium laevast ja see võeti kaitseväe juhataja initsiatiivil mereväele ning viidi mereväebaasi. 2009 sai laev nime Wambola ja oli reservis ning remondis kuni 2016. aasta sügiseni. 1. novembril 2016 võeti laev (teadaolevalt Tasuja asemel) ametlikult mereväe teenistusse. Pärast meremiinide hanget 2022. aastal on hakatud laeva liigitama ametlikult miiniveeskajaks. Sandown-klassi miinijahtija Eesti on Taanile õppelaeva eest juba terve aasta võlgu. Eesti Päevaleht, 17. juuli 2007. Merevägi sai õppelaeva „Kristiina“. Valitsus.ee, 10. september 2009. Danish Naval History