laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Konstantin Pätsi kolmas valitsus

Konstantin Pätsi kolmas valitsus tegutses 12. veebruarist 1931 kuni 19. veebruarini 1932. 23. jaanuaril 1931 lahkus põllutööminister August Kerem omal soovil ametist ja 3. veebruaril astus Otto Strandmani valitsus tagasi. Konstantin Pätsi valitsus otsustas 29. jaanuaril 1932 esitada Riigikogule ametist lahkumise teadaande, sest jõudude vahekord Riigikogus oli saadikurühmade ühinemise tulemusel muutunud. Jaan Teemanti neljas valitsus asus ametisse 19. veebruaril 1932. Riigivanem – Konstantin Päts Välisminister – Jaan Tõnisson, alates 26. veebruarist 1931 ka Riigivanema asetäitja Kohtu- ja siseminister – Jaan Hünerson, kuni 20. novembrini 1931 Kohtu- ja siseminister – Johan Reinhold, alates 20. novembrist 1931 Põllutööminister – August Jürman, kuni 20. novembrini 1931 Põllutööminister – Jaan Hünerson, alates 20. novembrist 1931 Majandusminister – Mihkel Pung, kuni 20. novembrini 1931 Majandusminister – August Jürman, alates 20. novembrist 1931 Haridus- ja sotsiaalminister – Jaan Piiskar Kaitseminister – August Kerem Teedeminister – Aleksander Oinas 25. märtsil 1931 kaotas Vabariigi Valitsus kaitseseisukorra kehtivuse kitsaroopaliste raudteede piirkonnas. 13. mail 1931 otsustas valitsus esitada Riigikogule Põllutöökoja seaduse eelnõu. 23. septembril 1931 vabastas valitsus Eesti Entsüklopeedia trükkimiseks sisseveetava paberi (16 250 kg neto) sisseeveotollimaksust. 30. septembril 1931 lubas valitsus Pikalaenu Pangal loobuda kirjastusühisuse Postimees võlalt intresside arvestamisest ja nõudmisest viie aasta kestusel. 28. jaanuaril 1932 esitas valitsus Riigikogule Töölistekoja seaduse eelnõu. 5. veebruaril 1932 otsustas valitsus riigiteenistuses vabade kohtade täitmisel võimalust mööda eelistada vabadussõjalasi, kui muud tingimused teiste soovijatega on võrdsed. Vabariigi Valitsuse otsus 29. jaanuarist 1932 nr. I http://www.ra.ee/dgs/browser.php?tid=68&iid=110700257021&img=era0031_002_0000168_00319_t.jpg&tbn=1&pgn=16&prc=30&ctr=0&dgr=0&lst=2&hash=688526586b890a69ce2e4bb32b59b19b Vabariigi Valitsuse otsus 25. märtsist 1931 nr. V Vabariigi Valitsuse otsus 13. maist 1931 nr. I-1 Vabariigi Valitsuse otsus 23. septembrist 1931 nr. X-1 Vabariigi Valitsuse otsus 30. septembrist 1931 nr. XI Vabariigi Valitsuse otsus 28. jaanuarist 1932 nr. I Vabariigi Valitsuse otsus 5. veebruarist 1932 nr. V Vabariigi Valitsuse koosolekute protokollid alates 13. veebruarist 1931 Vabariigi Valitsuse koosolekute protokollid alates 29. aprillist 1931
Otto Strandmani teine valitsus

Otto Strandmani teine valitsus tegutses 9. juulist 1929 kuni 12. veebruarini 1931. 11. kuni 13. maini 1929 toimusid IV Riigikogu valimised, mille tulemusel sai Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei 25 kohta ja Põllumeestekogud 24 kohta. 29. juunil lahkus August Rei valitsus ametist. 1. juulil alustas tööd Raha- ja Kaubandus-Tööstusministeeriumi liitmise teel loodud Majandusministeerium ning ühendati Kohtu- ja Siseministeerium. 2. juulil toimus IV Riigikogu avakoosolek. 9. juulil astus ametisse Otto Strandmani juhitud valitsus. Strandman oli eelnevalt olnud saadikuks Varssavis. 23. jaanuaril 1931 lahkus põllutööminister August Kerem omal soovil ametist ja 3. veebruaril astus Otto Strandmani valitsus tagasi. Riigivanem – Otto Strandman (tööerakond) Välisminister – Jaan Lattik (kristlik rahvaerakond) Kohtu- ja siseminister – Tõnis Kalbus (tööerakond), kuni 12. aprillini 1930 Kohtu- ja siseminister – Ado Anderkopp, alates 12. aprillist 1930 Põllutööminister – August Kerem (rahvaerakond) Haridus- ja sotsiaalminister – Jaan Hünerson (põllumeestekogud) Majandusminister – Johannes Zimmermann (asunikkude koondus) Kaitseminister – Oskar Köster (asunikkude koondus) Teedeminister – August Jürman (põllumeestekogud)
Lars Ivarsson Fleming

Lars Ivarsson Fleming (surnud 27. veebruaril 1562 Tallinnas) oli Rootsi riigitegelane ja väejuht, Nynäsi vabahärra. Lars Ivarsson Fleming sündis admirali ja riiginõuniku Ivar Joakimsson Flemingi pojana. 1540. aastatel õppis ta Saksamaal. 1553. aastal viibis ta Rootsi saadikuna Taani õukonnas. 1556. aastal määrati ta Viiburi asehalduriks ja Tallinna all paikneva laevastiku admiraliks. Samal aastal on teda mainitud ka Ålandi kihelkonnakohtunikuna ning 1559. aastal Stockholmi linnuselääni asehaldurina. Võttis osa Stockholmi 1560. aasta ja Arboga 1561. aasta riigipäevast. Erik XIV kroonimisel anti talle Nynäsi vabahärra tiitel (soome keeles Nyynäisten vapaaherra, :fi). Aastatel 1561–1562 oli Lars Ivarsson Fleming Rootsi asehaldur Tallinnas ja Rootsi asehaldur Eestimaal. Suri 1562. aastal katku ja on maetud Tallinna Oleviste kirikusse. Lars Ivarsson Fleming abiellus 1549. aastal Lars Turesson Tre Rosori (surnud 1560) tütre Brigitta Larsdotter Tre Rosoriga, kes oli Norrtälje vallas asuva Penningby lossi pärijanna. Abielust sündisid: Ivar Larsson Fleming (1553–1569) Elin Larsdotter Fleming (surnud 1586), abiellus Claes Nilsson Bielkega (1544–1623) Elulooline ja genealoogiline info (rootsi k.) Artikkel Nordisk Familjebokis (rootsi k.)
August Rei valitsus

August Rei valitsus tegutses 4. detsembrist 1928 kuni 9. juulini 1929. III Riigikogu valimistel 1926. aastal said ESDTP saadikud 22,9% häältest ning 100 kohast, 24 kohta. August Rei alustas valitsuse kokkuseadmist 16. novembril 1928. Riigikogus tekitasid ministrivalikud erinevaid reaktsioone. Nii ei meeldinud keskparteidele Leopold Johanson, keda nad pidasid liiga sõjakaks ja äkiliseks. Reile heideti ette, et ta riigivanemaks ei sobi, sest ta on ka Bekkeri tehases hooldajana ametis. Aleksander Oinase kui pahempoolse kandidatuur ei sobinud pangandus- ja majandusringkondadele . Lahkhelide tulemusena jäi Rahvaliit valitsusest kõrvale ja ka kristlased kaalusid eemale jäämist, kuid siiski jäid. Lõpuks moodustati valitsus 24 sotsialisti, 13 tööerakondlase, 14 koonduslase ja 5 kristlase häälega, kokku 56 häält Riigivanem – August Rei (Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei) Välisminister – Jaan Lattik (Kristlik Rahvaerakond) Sise- ja kohtuminister – Tõnis Kalbus (Tööerakond) Põllutööminister – Karl Soonberg (Asunikkude, Riigirentnikkude ja Väikepõllupidajate Koondis) Töö- ja hoolekande- ja haridusminister – Leopold Johanson (Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei) Raha- ja kaubandus-tööstusminister – Aleksander Oinas (Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei) Sõjaminister – Mihkel Juhkam (Tööerakond) Teedeminister – Oskar Köster (Asunikkude, Riigirentnikkude ja Väikepõllupidajate Koondis) Kaja, 3. detsember 1928, lk 3 Kaja, 5. detsember 1928, lk 3
Jaan Tõnissoni kolmas valitsus

Jaan Tõnissoni kolmas valitsus tegutses 9. detsembrist 1927 kuni 4. detsembrini 1928. Riigivanem – Jaan Tõnisson (Rahvaerakond) Välisminister – Hans Rebane (Põllumeeste kogu] Siseminister – Jaan Hünerson (Põllumeeste kogu] Põllutööminister – Oskar Köster (Asunikude koondis) Haridusminister – Alfred Mõttus (Tööerakond) Töö- ja hoolekandeminister – Karl Soonberg (Asunikude koondis) Kaubandus-tööstusminister – Johan Holberg (Põllumeeste kogu) Kohtuminister – Tõnis Kalbus (Tööerakond) Rahaminister – Anton Teetsov (Põllumeeste kogu] Sõjaminister – Nikolai Reek (erapooletu) Teedeminister – August Kerem, (Rahvaerakond) riigivanema asetäitja alates 14. detsembrist 1927 "Ühendus : Eesti sotsialistide häälekandja 18 detsember 1927 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 14. juunil 2024.
Jaan Teemanti kolmas valitsus

Jaan Teemanti kolmas valitsus tegutses 4. märtsist 1927 kuni 9. detsembrini 1927. Riigivanem – Jaan Teemant Välisminister – Friedrich Akel, kuni 11. novembrini 1927 Välisminister – Aleksander Hellat, alates 11. novembrist 1927 Siseminister – Jaan Hünerson Põllutööminister – Oskar Köster Haridusminister – Jaan Lattik Töö- ja hoolekandeminister – Jaan Masing Kaubandus-tööstusminister – Karl Friedrich Kornel Kohtuminister – Otto Tief Rahaminister – Leo Sepp Sõjaminister – Nikolai Reek Teedeminister – August Kerem
Kiivi

Kiivi (Apteryx) on lennuvõimetute lindude perekond. Kiivid elutsevad Uus-Meremaal. Perekonda kuulub viis liiki mitme alamliigiga.
Sade Adu

Helen Folasade Adu (joruba keeles Fọláṣadé Adú; sündinud 16. jaanuaril 1959), esinejanimega Sade, on Nigeeria päritolu Suurbritannia lauljatar, helilooja ja plaadiprodutsent, kes sai tuntuks 1980. aastail ning esitab popmuusikat tänini. Elizabeth II tegi ta 2002. aastal Briti impeeriumi ordu ohvitseriks ja 2017. aastal Briti impeeriumi ordu komandöriks. Sade on sündinud Nigeeria Oyo osariigi pealinnas Ibadanis. Tema isa oli nigeeria õpetlane ja ema inglise ringkonnaõde. Tema pärisnimi Folasade tähendab tõlkes 'au, mis nõuab krooni'. Tema vanemad lahutasid abielu, kui ta ise oli nelja-aastane, misjärel kasvatasid teda ja ta vanemat venda Banjit Colchesteris vanavanemad. 11-aastaselt kolis Helen Adu Holland-on-Seasse ema juurde. Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta Londoni kõrgkoolis Saint Martin's School of Art moedisaini (lõpetas). "Diamond Life" (1984) "Promise" (1985) "Stronger Than Pride" (1988) "Love Deluxe" (1992) "Lovers Rock" (2000) "Soldier of Love" (2010) Adu elab 2005. aastast Gloucestershire'i krahvkonnas ühes renoveeritud maamajas. Sestpeale annab ta intervjuusid haruharva. Adul on Jamaica muusikaprodutsendi Bob Morganiga transsooline poeg Izaak ning uuest suhtest lisaks kasupoeg[viide?].  Sade Adu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
He Kexin

He Kexin (何可欣; sündinud 1. jaanuaril 1992 või 1994 Pekingis) on Hiina naissportvõimleja, kahekordne olümpiavõitja. Ta võitis kulla 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis Hiina võistkonna koosseisus ja individuaalselt rööbaspuudel. Ajakirjanduses on väidetud, et He Kexin on noorem, kui ametlikud andmed kinnitavad. Et võimleja tohiks olümpiamängudel osaleda, peab ta olema vähemalt 16-aastane või vähemalt saama olümpia-aastal 16-aastaseks. Hiina ajakirjandusest on leitud mitmeid viiteid selle kohta, et He Kexin on noorem kui 16-aastane. 21. augustil 2008 andis ROK käsu alustada uurimist He Kexini tegeliku vanuse kindlakstegemiseks.
YHWH

YHWH (ka JHWH) on Jumala nime tähed (tetragramm), mis vastavad heebrea keele konsonantidele יהוה. Jumala nimi
Falgi tee

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Falgi tee on tänav Tallinna Kesklinna linnaosas Vanalinna asumis. Falgi tee algab Toompealt, suundub Toompuiestee poole tugeva langeva nurga all ning lõpeb Toompuiestee ja Paldiski maantee ristmikul. Falgi teed ääristab lõuna poolt Hirvepark. Falgi tee rajati aastatel 1856–1857 Eestimaa kubermangu maamõõtja Johann Heinrich Schmidti 1852. aastal koostatud kava kohaselt koos Komandandi tee ja Toompea tänavaga Toompeaga otseühenduse loomiseks. Planeeritud maa-alad tükeldati ja anti ehituskruntidena obrokirendile. Falgi tee 6 // Toompuiestee 18 esinduslik puitelamu ehitati 1881. aastal kaupmees Friedrich Blumwerki tellimisel. Hoone projekteeris arhitekt Rudolf Otto von Knüpffer. 1856. aastal vedasid Toomgildi oldermann Hans Heinrich Falck ja Tallinna komandant kindral parun von der Salza kihla, et Hans Heinrich Falck suudab ehitada ühe kuuga uue tee Toompealt kuni Paldiski maantee alguseni. Selleks pidi ta läbi kaevama Rootsi kantsi läänekülje, tasandama vallid, mis olid selle ees ja täitma vallikraavid. Salza ei pidanud seda võimalikuks ja teatas, et kui Falck suudab enne ühe kuu möödumist ehitada tee, siis ehitab tema omal kulul teise tee Toompealt kuni Harju väravani (Komandandi tee). Falck sai oma ülesandega hakkama ja 1856. aasta novembris avati tee. Salza sai oma tee valmis mõne aasta hiljem. Falgi tee Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi Falki tee, saksa keeles Falkensteg, Falckensteg, vene keeles Фалькскій подъемъ, Фалькенштегская ул., Соколиный спуск, Балтийскопортский подъем. Falcki nime all tunti teed kuni 1948. aastani, kui Falcki tee ja Komandandi tee nimetati ümber Nõukogude tänavaks. 1989. aastal taastati endised nimed. Falgi park Falgi õu Hans Heinrich Falck Falgi tee 6 // Toompuiestee 18 Falgi tee, EKI KNAB: Eesti - Eesti Keele Instituut, Eesti kohanimed (vaadatud 04.07.2021) Valdeko Vende, "Ununenud Tallinn", 1990
Hans Heinrich Falck

Hans Heinrich Falck (4. aprill (vkj)/ 15. aprill 1791 Järvajõe, Ambla kihelkond – 7. november (vkj)/ 19. november 1874) oli Toomgildi oldermann. Ta sündis Ambla kihelkonnas mölder Niklas Falcki ja tema eestlannast abikaasa Gertrude Koppelsohni pojana. Perekonnapärimuse järgi on ta Linköpingi piiskopi Erik Falcki järglane. Kaks aastat õppis ta Tallinna Tallinna Püha Vaimu koguduse koolis. Juba 12-aastaselt alustas ta mööblitisleri õpilasena ameti õppimist. Väidetavalt olevat ta omandanud möldri, sepa, tisleri, kübarsepa, klaverimeistri ja -häälestaja ning ka kaupmehe elukutse; ta ka pidanud neist iga ametit lühemat aega. 1812. aastal Vene-Prantsuse sõja ajal oli ta Venemaa sõjaväe varustaja ning teenis sellega kena varanduse. Pärast sõda rajas ta Tallinna oma tislerikoja, kuid tugeva konkurentsi tõttu spetsialiseerus peagi klaverite ja teiste muusikariistade tootmisele. 1818. aastal alustanud väikesest klaverikojast sai peagi suur vabrik. 1828. aastal omandas ta maatüki Toompea eeslinnas, praeguse Luise tänava piirkonnas. Ta laiendas pidevalt seda maatükki, ostes kokku naaber- ja muid lähiümbruse krunte. Hiljem rajati tema sinna, Wismari ja Adamsoni tänava vahele, avalik park (Falgi park). 1830. aastal valiti ta Toompea lossifoogtikohtu vanemaks, 1848. aastal Toomgildi oldermanniks ja Toompea maksuvalitsuse esimeheks. 1850. aastal müüs ta oma klaverivabriku maha. Falckil oli teeneid ka Tallinna linnatänavate rajamisel ja korrastamisel. 1849. aastal viibis Tallinnas Venemaa keiser Nikolai I koos perekonnaga ning nad soovisid külastada Alexander von Benckendorffi Keila-Joa mõisa. Tee sinna viis mööda Paldiski maanteed, mis oli tol ajal halvas korras, mudane ja isegi linna piires kohati sõidukõlbmatu. Linnavalitsus ei osanud midagi ette võtta, kuid Falck lasi kümne päevaga Paldiski maanteelt ära vedada palju muda ja mulda ning tee siledaks rullida. 1856–1857 rajati tema initsiatiivil ja suuresti ka tema raha eest Toompea ja Paldiski maantee vahele ühendustee, mida tuntakse Falgi teena. Samal ajal korrastati ja ääristati puudega Toompuiestee ning rajati Suur-Falgi tänav ehk Kaarli puiestee. Tema eestvõttel rajati Tallinna uus eesti kogudus – Kaarli kogudus. Falcki raha eest valmis ka väike puust Kaarli hädakirik. Hilisem uhke Kaarli kirik rajati samuti Falcki antud maatükile. Algul ehitati kirikut tema ehitusmaterjalidest, mis olid pärit samas paiknenud linnakindlustiste lammutamisest. Ta on toetanud ka mitme andeka noore eestlase õpinguid. Tuntuim neist oli keisrite ihuarst Philipp Karell. Tema eluloo avaldas poeg Paul Theodor Falck: Ein baltischer Bürger von altem Schrot und Korn. Nach hinterlassenen Aufzeichnungen Hans Heinrich Falcks mitgeteilt von Paul Th. Falck. Riga, Verlag von Jonck & Poliewsky, 1914 Valdeko Vende. "Ununenud Tallinn". 1990 Andres Pulver. "Hans Falck oli Tallinna esimene eestlane". Virumaa Teataja nr 49, 11. märts 2008. Lk 7
Falgi park

Falgi park (varasem nimi ka Lastepark) asub Tallinna kesklinnas Wismari, A. Adamsoni tänava ja Toompuiestee vahelisel alal. Falgi pargi keskmeks oli kunagi tiik, mis kuulus seal omal ajal elanud värvalile. Toomgildi oldermann Hans Heinrich Falck ostis selle maalapi, lasi tiigi kinni ajada, sinna mulda vedada ja puid istutada. Pargi rajamine läks talle maksma 10 000 rubla. Falck kinkis pargi 1868 Toomgildile ja seadis tingimuse, et seda tuleb rahval kasutada lasta ja korras hoida. 1860. aastast asus pargis mitmeid lõbustusasutusi. 1882.–1887. aastal renditi parki suviti eesti seltsile Lootus, kes korraldas seal suvepidusid. 1887. aastal toimus seal Harju kooride laulupidu, kust võttis osa 13 koori, Saku ja Kuusalu orkestrid. 1926. aastal, pärast Toomgildi likvideerimist, anti park Tallinna linnavalitsusele ja 1937 Kehakultuurihoone sihtasutisele. Pargi pindala vähenes mõnevõrra, kui 1990. aastail kolis pargis asuvasse hoonesse Suurbritannia saatkond ja piiras oma kinnistu vastavalt turvanõuetele. 2008. aastal korrastati pargi teid ja müüri. Rajati purskkaev "Ring voolavale veele". Purskkaev koosneb ringikujulisest graniitplaadist, mille ümber on graniidist täringukividest kujundatud ring. Vesi hakkab voolama umbes 10 meetri pikkusesse graniiti uuristatud kanalisse ning sealt alla ja tagasi ristkülikukujulise avause kaudu. Falgi õu Tallinn saab maikuuks kolm uut purskkaevu 13. märts 2008.
Lohusuu lahingu mälestussammas

Lohusuu lahingu mälestussammas on püstitatud Lohusuu lahingus hukkunute mälestuseks. Mälestussammas asub Lohusuul Jõgevamaal. Mälestussammas avati 26. juulil 1931. 1940. aastal mälestussammas lammutati Nõukogude võimu poolt. Mälestussamba detaile kasutati hiljem Avinurme Suure Isamaasõja mälestussambal. Mälestussammas taastati ja avati uuesti 23. juunil 1990. Mälestussamba esiküljel on tekst: "Venna verega / võietud pind, / terve eluga / hoian sind! / Vabadussõja / Lohusuu / lahing / 14 dets. 1918. a." Mälestussamba tagaküljel on tekst: "Avatud 26. juul. 1931 / lõhutud 1940 / taasavatud 23. juun. 1990". Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas Eesti Vabadussõja mälestusmärkide loend Lohusuu lahingu mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Ambon (varakristlik kirik)

Ambon (kreeka keeles 'mäe äär') oli varakristlikus kirikus kõrge poodiumiga ja trepiga lugemispult, kust preester luges Pühakirja ja pidas jutlust. Statsionaarne ambon oli kirikutes kasutuses alates V–VI sajandist. Ambon (õigeusu kirik)
Ambon (õigeusu kirik)

Ambon (kreeka keeles 'mäe äär') on õigeusu kirikus altariesise keskmine osa kuninglike uste ees, kus diakon ütleb ekteeniat, loeb evangeeliumi ja preester peab jutlust. Enne XVII sajandit kasutati Bütsantsi tüüpi amboneid, mis sarnanesid varakristlike ambonitega. Ambon (varakristlik kirik)
Léon

Léon on asula Prantsusmaal Nouvelle-Aquitaine'i piirkonnas Landesi departemangus. Oli keskajal kabalistika keskus. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Stuudioalbum

Stuudioalbum on muusikaalbum, mis on kokku pandud helistuudios salvestatud lugudest. Stuudioalbumi salvestamine stuudios ja järeltöötlus võib võtta aega mõnest päevaks mitme aastani. Tavaliselt on albumi salvestamine ette planeeritud ja paika pandud ka avaldamise aeg. Kuid stuudioalbum võib ilmuda ka aastaid pärast salvestamist, isegi pärast esitaja tegevuse lõpetamist või surma. Enamasti sisaldab stuudioalbum esitaja varem avaldamata originaallugusid. Stuudioalbumil võib olla ka kavereid. Täielikult kaveritest koosnevat albumit nimetatakse ka kaveralbumiks. Stuudioalbumi materjali salvestamisel võib osaleda lisaks albumi põhiesitajale külalisesinejaid, keda tavaliselt esitaja kontsertidel ei ole. Tähtsamatest ja menukamatest stuudioalbumitest võidakse teha uusväljaandeid. Need võivad olla originaalalbumi salvestiste uuestitöötlused (näiteks omaaegsest täiuslikuma tehnika abil). Stuudioalbumil sisalduvaid lugusid võidakse välja anda ka singlitena, tihti enne kogu albumi avaldamist.
Akon

Akon ['eikon] (täisnimega Aliaune Damala Bouga Time Bongo Puru Nacka Lu Lu Lu Badara Akon Beikon Thiam; sündinud 16. aprillil 1973) on USA R&B-laulja, helilooja ja produtsent. Akon sündis Ameerika Ühendriikides, kuid veetis oma varase lapsepõlve Senegalis. Kui ta oli seitsmeaastane, kolis perekond tagasi USA-sse. Tema esimese albumi lugudest "Lonely" ja "Locked Up" said edetabelite hitid. Praeguseks on neile lisandunud muu hulgas "Belly Dancer", "Smack That", "I Wanna Love You", "Don't Matter", "The Sweet Escape", "Wanna Be Startin' Somethin' 2008". Tema singel "Smack That" tõusis nädalaga maailma edetabelis 95. kohalt seitsmendaks. See oli edetabeli 48-aastase ajaloo jooksul suurim tõus. Akoni esimest albumit osteti üle 2,5 miljoni eksemplari ja teist albumit on seni müünud rohkem kui 3,5 miljonit eksemplari. Mõlemad albumid on saanud kuue nädalaga plaatinaplaadiks. Akon on koostööd teinud rohkem kui 130 artistiga, kelle hulgas on ka Michael Jackson, Eminem, Gwen Stefani, Snoop Dogg, P Diddy, R Kelly, Fergie, Busta Rhymes, Timbaland, Pitbull ja teised. "Akon: mina panin räpparid laulma". elu24.ee. 14. detsember 2008.
2008. aasta Austria parlamendivalimised

2008. aasta Austria parlamendivalimised toimusid 28. septembril. Tegemist oli erakorraliste valimistega. Valimiste erakorralisus oli tingitud Austria Rahvapartei (ÖVP) liidri Wilhelm Moltereri lahkumisest koalitsioonist (mida juhtisid sotsiaaldemokraadid (SPÖ)). Seoses rahulolematusega koalitsiooniparteide suhtes prognoositi uue koalitsiooni tekkimist. Samuti oli oodata parlamendis (Nationalratis) esindatud erakondade arvu suurenemist kuni seitsmeni. Nendest valimistest alates kehtestati Austria parlamendivalimistel valimisiga 16 aastat, samuti lihtsustati posti teel valimist. Lisaks hakati alates nendest valimistest parlamenti valima 5 aasta tagant varasema 4 aasta asemel. Samal nimekirjal ei tohtinud eri liidumaades olla erinev nimi. Eelmistel valimistel kasutas Allianss Tuleviku Austria Eest (BZÖ) Kärnteni liidumaal teist nime.
Hiid-karuputk

Hiid-karuputk (Heracleum mantegazzianum) on sarikaliste sugukonda kuuluv õistaim. Hiid-karuputk on Euroopa suurim sarikaline. Ta on kiire kasvuga ning võib kasvada kuni 7 meetri kõrguseks[viide?]; enamasti on taime kõrgus siiski 3...5 meetrit. Eestis on hiid-karuputk naturaliseerunud võõrliik, mis toodi Kaukaasiast silo- ja meetaimena koos Sosnovski karuputkega, ning on praeguseks laialt levinud. Taim kasvab peamiselt jõgede ja ojade kallastel ning söötis maadel. Putke varred võivad kasvada kuni 10 cm jämeduseks. Lehed on sügavalt 3...5-hõlmalised; lehe laius ulatub tihti üle ühe meetri. Hiid-karuputk õitseb juulist septembrini. Sarika läbimõõt on 50...80 cm. Hiid-karuputke mahl sisaldab fototoksiini. Kui see satub nahale ning seejärel päikese kätte, tekib äge nahapõletik. Hiid-karuputke leidub Eestis hajusalt. Eesti taimede määraja (toim. M. Leht). 2007. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu, lk 211 Hiid-karuputk andmebaasis eElurikkus
Kesk-Atlandi mäestik

Kesk-Atlandi mäestik on ookeani keskahelik Atlandi ookeani keskosas. See jagatakse Põhja- ja Lõuna-Atlandi mäestikuks. Mäestiku tekkepõhjus on laamade eemaldumine. Kesk-Atlandi mäestikul on palju vulkaane, sealhulgas vulkaanitekkelised saared (Island, Jan Mayen, Assoorid, Sāo-Paulo saar, Ascension, Tristan da Cunha saared, Bouvet' saar ja teised). Piirkonnas toimub tihti nõrku maavärinaid.
Väike-Juusa järv

Väike-Juusa järv (ka Olep-Juusa järv, II Juusa järv) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Otepää külas. Järve pindala on 3,1 hektarit. Ruta Tamre (2006). "Eesti järvede nimestik" (PDF). Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus. Originaali (pdf) arhiivikoopia seisuga 9.03.2016. Vaadatud 31.07.2008. Väike-Juusa järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 7. novembril 2014)
Vesiämblik

Vesiämblik (Argyroneta aquatica) on vee-eluline ämblik Cybaeidae (või teise süsteemi järgi Dictynidae) sugukonnast, perekonna Argyroneta ainuliik. Vesiämblik on levinud Palearktises, hõlmates nii Euroopa, Põhja-Aasia ja Aafrika põhjaosa. Vesiämbliku eluiga on umbes 2 aastat. Vesiämblikud söövad kõike, isegi enda liigikaslasi kui toitu napib. Tema keha on karvane ja pruunikas, kuna ta "kannab" endaga kaasas õhumulli, näib ta vees hõbedana. Ehkki tavaliselt on emased ämblikud suuremad kui isased, siis vesiämblikel on vastupidi. Isaste kehapikkus on kuni 15 mm, emastel 10 mm. Eestis on vesiämblik suhteliselt laialdaselt levinud. Greenhalgh, M. & Ovenden, D. (2008). Euroopa magevee-elustik (toim. Timm, H.). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 206 Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Diving bell spider seisuga 22.08.2008. Vesiämblik andmebaasis eElurikkus
Sefer Yetzirah

Sefer Yetzirah (ספר יצירה, "Loomise raamat") on üks kolmest kabala tuntumast raamatust "Zohari" ja Johannese ilmutusraamatu kõrval. Eesti keeles on kasutatud ka nimekuju "Sefer Jetsira." Suure tõenäosusega pani selle kirja rabi Akiba umbes 120 eKr. "Loomise raamatu" puhul pole tegu jutustusega 1. Moosese raamatust ega ka piibli loomislugude aseainega, vaid filosoofilise uurimusega ilmaruumi ja inimkonna algete päritolust.