laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Reedik Palm

Reedik Palm (27. august 1933 Tartu – 28. veebruar 1974 Tartu) oli eesti matemaatik ja kirjanik. Reedik Palm oli August Palmi poeg, Ille Palmi vend, Mare Koidu abikaasa. Lõpetas 1952 Tartu 6. Keskkooli, 1953–1954 oli vangis (§ 58-10 lg. 1), 1960 TRÜ matemaatika-loodusteaduskonna. Oli 1960–64 Keele ja Kirjanduse Instituudi (KKI) vaneminsener, 1964–74 TÜ Arvutuskeskuse insener ja nooremteadur. Uurinud matemaatilise lingvistika ja masintõlke küsimusi, sh esitas keele matemaatilise mudeli, defineeris mitmed mõisted (keel, keele semantika, sõnum, sõnumi transkriptsioon jm), sõnastas tõlkimise üldise ülesande. Muuhulgas andis hinnangu matemaatilise lingvistika olukorrale, selgitas seisaku põhjusi masintõlke arengus 1970. aastate algul. 12 teadustrükist. Vahemikus 1965–1970 ilmus perioodikas (sh päevaleht Edasi, ajakiri Pioneer) tema sulest lühiproosat, luulet ning satiiri. Kui pilkeloomingut ja publitsistikat (viimast kirjutas ka varjunimede Peeter Pseudonüüm, R. Retsensent ja A. Autor all) mitte arvestada, siis on avaldatud 4 tema novelli ning 7 luuletust, paljud neist ajakirjandusväljaannete kirjanduskonkurssidel auhinnatud. Proosaloomingus on olulisel kohal teadusulme (nt jutud “Vaigulõhn”, “Järeleksam”), sageli on seal üheks peategelaseks nutikas ning vastuvõtlik noor tüdruk. Tema lüürikat iseloomustab filosoofilisus ja eluterve autorihoiak. “О морфологическом анализе русской фразы” – Сообщения по машинному переводу. 1. Тлн, 1962. “Математическая лингвистика 1” – Тр. Вычисл. центра ТГУ 12 (1968). “К вопросу об основаниях математической лингвистики” – Тр. Вычисл. центра ТГУ 18 (1969). “Vaigulõhn. (Fantastiline jutustus)” – Pioneer 1965, nr 8. Luuletused “Täna õhtul kell 20.00 tantsivad murueide tütred”, “Kas tead, mis on kustunud kaja?”, “Tüli me ei nori”, “Kas maksab ilmaaegu vaeva näha?” – Noorus 1966, nr 8. “Metsik suvitaja” – Pioneer 1967, nr 9; “Jutupaunik 1969” 1969, koost Heino Väli; “Kullaotsijad” 1988, koost Heljo Mänd. (Jutustuse peategelane on metsavend.) “Järeleksam” – Edasi 1969, nr 228 (28. sept). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Ivar Kull, Abel Nagelmaa. Reedik Palm – matemaatik ja literaat. Matemaatika ja kaasaeg 20. 1975. Tartu Riiklik Ülikool. Lk 136–139. "Eesti biograafiline andmebaas ISIK". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 22. märtsil 2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 124 TÜ ajalugu III, 311. Matemaatika ja kaasaeg 20 (1975) Generatiivse grammatika sektori grupi juubelikoosolek. Tartu, 1990, 28 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Toivo Palm

Toivo Palm (sündinud 23. oktoobril 1942 Tallinnas) on eesti bioloog. Toivo Palm on inseneri poeg. Lõpetas 1961 Tallinna 22. Keskkooli, 1969 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna, 1969–1972 TA aspirant, bioloogiakandidaat (1979, Moskva Ülikool). Täiendas end 1993–2001 Taanis, Saksamaal, Rootsis, USA-s ja Hollandis. Oli 1972–1989 ZBI, Läänemere Kalamajanduse TUI, Keemia Instituudis ja TPI noorem- ja vanemteadur, 1990–1993 Eesti Agrobiokeskuse teadusdirektor, aastast 1993–99 Põllumajandusministeeriumi teaduse ja koolituse osakonna juhataja ja ministri nõunik, ühtlasi EPMÜ dotsent, seejärel taimetervise kontrolli labori juhataja, 2002–2003 Riigikogu nõunik, 2003–2004 Euroopa Parlamendi ametnik, 2004–2005 Põllumajandusministeeriumi taimetervise osakonna juhataja kohusetäitja, aastast 2005 juhataja. Uurimisvaldkonnad: toksikoloogia, keskkonnakeemia (merekeemia), mikrobioloogia, biotehnoloogia. Eesti Mikrobioloogia Seltsi liige. Üle 60 teadustrükise. Effects of some heavy metals and crude oil dispersants on fertilization, embryonic development and hatching of Baltic herring Clupea harengus membras L. (kaasautor T. Kaivo). // Proc. of the XII Conference of the Baltic oceanographers. Helsinki, 1982, 2 Распределение тяжелых металлов в некоторых компонентах морской среды прибрежной зоны Северо-Восточной Балтики (kaasautor Z. Sergieva). // Изв. АН ЭССР. Биол. (1987) 36, 1 Применение циклодекстринов в биотехнологии и пищевой промышленноти (kaasautor P. Kostner). // Итоги науки и техники. Микробиол. 21 (1988) 2 A study of the contents and convertibility of polycyclic hydrocarbons and sulfur in lichen Hypogymnia physodes and its substrate (kaasautor M. Trapido). // Proc. Acad. Sci. Est. Ecol. (1991) 1 Maamajandus Eesti ühiskonnas (koost). Tartu, 1994 Senise taimekaitseseaduse asemele tuleb uus (kaasautor E. Liive). Maamajandus (2000) 7 Changes in EU-consciousness in Estonia in 1995–2002 (kaasautorid A. Kirch, K. Oole). // Monitoring preparations of transition countries for EU accession. Tallinn, 2002 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Thomas Palm

Thomas Palm (ka Toomas Palm; 9. november 1937 Tallinn – 14. detsember 2015 Portland, Oregon) oli eesti majandusteadlane, Portlandi Ülikooli majandusteaduste emeriitprofessor ja Tallinna Tehnikaülikooli audoktor. Toomas Palm asus 1941. aastal perekonnaga järelümberasumise käigus Saksamaale. 1942. aastal lubati tal emaga Eestisse tagasi pöörduda. 1944. aasta Suure põgenemise lainel põgenes emaga uuesti Saksamaale. Sealt läks perekond 1949. aastal edasi Ameerika Ühendriikidesse. Ta lõpetas 1957. aastal Canon City keskkooli Colorados ja 1961. aastal Colorado Ülikooli majanduse erialal; majandusmagister (1965, Michigani Ülikool), Ph.D. (majanduses, 1967, samas), väitekiri "The Possibility Function: On the Outlook for national Social Accounting". Ta oli aastatel 1960–1965 Michigani Ülikooli teaching fellow, 1965–1966 pre-doctoral instructor ja staff economist, aastast 1967 Portlandi Ülikoolis majanduse abiprofessor ja dotsent, 1977–1999 professor, aastast 1999 emeriitprofessor. 1983. aastal oli ta külalisuurija California Ülikoolis Berkeleys, 1986. aastal Stuttgardi Ülikoolis ja 1990. aastal Leningradi Ülikoolis ning Eesti kõrgkoolides külalislektor. Toomas Palm nõustas 1991. aastal Eesti üleminekuvalitsust. Ta oli Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna asutajaid 1992. aastal. Uurimisvaldkonnad: hinnateooria, majandusteooria ajalugu, juhtimisökonoomika, keskkonnaökonoomika, investeeringud, rasside ja rahvusvähemuste majandus. American Economic Associationi, Association for Evolutionary Economicsi jt liige, Balti Teaduste Edendamise Assotsiatsiooni president (1998–2000). The economics of Black America (kaasautor H. G. Vatter). Harcourt, Brace, Jovanovich, 1972 Growth and Change. // J. of Reginal Development (1973) 4 Private and public investment analysis (kaasautor A. Qaym). Cincinnati, 1985 Investeeringute analüüs (kaasautor A. Qaym). Tallinn, 1991 Ettevõtte juhtimisökonoomika alused 1–4 (kaasautor). Tallinn, 1991 Inglise-eesti majandusterminite seletussõnastik (kaasautor). Tallinn, 1992 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Thomas Palm, 1991 TTÜ Eesti entsüklopeedia 14, 355 Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse arhiiv Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Uno Palm

Uno Palm (5. detsember 1933 Laoküla, Harjumaa – 1. märts 1989 Tartu) oli eesti keemik. Uno Palm oli talupidaja poeg ja Kaia Palmi isa. Lõpetas 1952. aastal Tallinna 2. Keskkooli hõbemedaliga ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) keemiaosakonna. Keemiakandidaat (1964, TRÜ), väitekiri "Исследование состояния свинца, кадмия и висмута в процессе катодного выделения водорода", keemiadoktor (elektrokeemia, 1974, NSV Liidu TA Elektrokeemiainstituut), väitekiri "Строение двойного электрического слоя, адсорбция и перенапряжение водорода на висмутовом электроде". Oli aastatel 1957–1958 TRÜ anorgaanilise keemia kateedri vanemlaborant, 1958–1960 assistent, 1960–1963 aspirant, 1963–1966 vanemõpetaja, 1966–1976 dotsent, 1967–1969 kateedri juhataja, 1977–1989 professor; 1969–1972 füüsika-keemiateaduskonna prodekaan, 1976–1986 TRÜ õppeprorektor, 1986–1989 TRÜ elektrokeemia labori peateadur, ühtlasi aastast 1980 elektrokeemialabori teaduslik juhendaja. Lugenud füüsikalise keemia, kolloidkeemia, mittepöörduvate protsesside termodünaamika, elektrokeemia jm kursusi, paljude õpikute autor. Uurinud elektroodiprotsesse, elektrilise kaksikkihi ehitust ja adsorptsiooni vismutil jm elektroodidel, samuti silikaatide keemia küsimusi ning keemia ajalugu. NSV Liidu TA Elektrokeemia Nõukogu ja Rahvusvahelise Elektrokeemiaühingu liige, keemiaajaloo uurimise eesti sektsiooni esimees. Üle 330 teadustrükise ja aimeartikli. Üle 330 teadustrükise ja aimeartikli, paljude õpikute autor. Keemia arengujooni Tartu Ülikoolis 1802–1918. // Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakond 1947–1972. Tartu 1972 Füüsikaline keemia (kaasautor Vello Past). Tallinn 1974 Keemiateaduse arengujooni Eestis. Tallinn 1975 Влияние природы металлической фазы на строение двойного электрического слоя и кинетику выделения водорода (kaasautor Vello Past). // Успехи химии (1975) 44 Строение двойного электрического слоя и явление адсорбции на висмутовом электроде (kaasautor B. Damaskin). // Итоги науки и техники. Электрохимия 12 (1977) Üldine ja anorgaaniline keemia (kaasautorid Hergi Karik, Vello Past). Tallinn 1981 Polycrystalline effects on the double layer structure and adsorption phenomena. // Acta Polytehnica Scandinavica. Ser. Chem. Tehn. Metallurgy 17 (1987) Klassikalise füüsikalise keemia areng ja Tartu Ülikool. // TÜ ajaloo küsimusi XXIII (1989) 1977 – Eesti NSV teeneline teadlane 1985 – Eesti NSV riiklik preemia Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti entsüklopeedia 14. Lk 355 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987, 21–22 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri). Leht 124 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn 1982: I, 6; II, 24, 25, 407; III, 229, 290, 291, 293, 403 Edasi (1983), 11. XII Edasi (1989) 4. III TÜ Toimetised 905 (1990) Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 "Uno Palm ja elektro­keemia Tartu Ülikoolis". UT, 9. detsember 2003 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Vello Palm

Vello Palm (sündinud 8. märtsil 1938) on eesti kergejõustikutreener ja sporditeadlane. Vello Palm on teenistuja poeg. Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 4. Keskkooli, 1963. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna, sporditeaduse magister (1992, Tartu Ülikool), väitekiri "Kuulitõuke tehnika ja selle täiustamine". Oli 1960–1963 Harju Jõu treener ja 1970–1975 Kalevi kergejõustikukooli treener, õppealajuhataja ja direktor, 1963–1970 Tallinna Polütehnilise Instituudi kehalise kasvatuse kateedri assistent, 1975–1986 vanemõpetaja, 1986–1992 kateedri juhataja, 1992– Tallinna Tehnikaülikooli spordikeskuse juhataja, aastast 2000 ka kehalise kasvatuse osakonna lektor ja juhataja. Treeninud mitut silmapaistvaid tulemusi saavutanud Eesti sportlast (Veronika Triisa, Elju Kubi, Eha Rünne jt). Uurinud kuulitõuke tehnikat, välja töötanud selle biomehaanikalise mudeli 20 teadustrükist. Pyörähdystekniika biomekaaniset perusteet. // Heitto/Hyppy Uutiset (1990) 1 Some biomechanical observations of the rotational shot put. // Modern Athlete and Coach 28 (1990) 3 Balance – the key to success in the rotational shot put technique. // Modern Athlete and Coach 29 (1991) 2 olnud Eesti Kergejõustiku Liidu juhatuse esimehe asetäitja olnud Eesti kergejõustikutreenerite nõukogu liige 2022 Valgetähe V klassi teenetemärk Tema abikaasa on endine kergejõustiklane Eha Rünne. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti spordi biograafiline leksikon. Lk 464 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Biograafia ESBL-is Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Viktor Palm (noorem)

Viktor Palm (sündinud 23. aprillil 1957 Tartus) on Eesti füüsik. Viktor Palm on Viktor Palm vanema poeg. Lõpetas 1974 Tartu 4. Keskkooli ja 1979 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika osakonna tahke keha füüsika erialal. 1982–1985 Füüsika Instituudi aspirantuur, füüsika-matemaatikakandidaat (1988, Füüsika Instituut), väitekiri "Orgaaniliste klaaside lisandite foononvabade joonte uurimine spektrite fotosälkamise meetodil". Oli 1979–1982 TA Füüsika Instituudi (aastast 1997 TÜ Füüsika Instituudi) kristallide spektroskoopia sektori insener, 1985–1989 laserspektroskoopia labori nooremteadur, 1989–2004 teadur, 2005– vanemteadur. Olnud teaduslähetustel ETH Zürichi füüsikalise keemia laboris (1993, 1994, 1999, 2000), Müncheni Tehnikaülikooli füüsikalise keemia instituudis (1996, 1997, 1998) jm, osalenud mitmes rahvusvahelises uurimisprojektis. Uurimisvaldkonnad: orgaanilistes klaasides foononvabade joonte uurimine madalatel ja ülimadalatel temperatuuridel ning teised spektraalsälkamise meetodite rakendused, üksiku lisandmolekuli spektroskoopia orgaanilistes tahkistes. Teadustöö senine tähtsaim tulemus on üksiku lisandimolekuli optiliste interferogrammide esmakordne registreerimine. Eesti Füüsika Seltsi (EFS) asutajaliige (1989). Üle 70 teadustrükise, 1 autoritunnistus. Eesti Vabariigi teaduspreemia (1996, kollektiivis). Viktor Palm võitis 2021. aasta Eesti teadusfoto võistlusel esikoha looduspiltide kategoorias fotoga vesipüksist Peipsi järve põhjaosa kohal. Temperature broadening of a photochemical hole in the spectrum of H2-octaethylporphin in polystyrene between 0.05 and 1.5 K (kaasautor). // Chem. Phys. Lett. 125 (1986) 4 Line width study in fluoroscence excitation spectra of single pentacene molecules introduced as impurities in p-terphenyl crystal (kaasautorid K. Rebane, A. Suisalu). // J. Phys. Chem. 98 (1994) 9 Optical probing of single molecules of terrylene in a Shpol'skii matrix: a two-state single-molecul switch (kaasautor). // J. Phys. Chem. 98 (1994) 30 Compact simplified design of optical cell for single-molecule spectroscopy. // Rev. Sci. Instrum. 70 (1999) 7 Zero-phonon lines of single molecules in polyethylene down to millikelvin temperatures (kaasautor). // J. Lumin. 87–89 (2000) 1–4 Interferometric signatures of single molecules (kaasautor T. Plakhotnik). // Phys. Rev. Lett. 87 (2001) 18 Saturation spectroscopy of vibronic transitions in single molecules (kaasautorid T. Plakhotnik, T. Nonn). // Chem. Phys. Lett. 357 (2002) 5–6 Hole burning and single-molecule spectroscopy of terrylene in incommensurate biphenyl (kaasautorid M. Pärs, J. Kikas). // J. Lumin 107 (2004) 1–4. "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide "Galerii: Vikipeedia teadusfoto konkursi võitjad" ERR Novaator, 29. jaanuar 2022 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Viktor Palm Füüsika Instituudi lehel Viktor Palm Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ahto Palm-Leis

Ahto Palm-Leis (sündinud 1932 Haapsalus) on eesti tehnikateadlane. Ahto Palm-Leis on loomaarsti poeg. Isa küüditati 1941, põgenes 1944 koos ema ja vendadega Saksamaale. Lõpetas 1949 Geislingeni Eesti Gümnaasiumi. Emigreerus 1949 USA-sse. Õppis Bradley Ülikoolis (Peoria, Illinois), lõpetas 1954 Minnesota Ülikooli lennundusinsenerina. Täiendas end samas ülikoolis ja Hartfordi (Connecticut) ning Illinoisi Ülikoolis, Ph.D. (kosmose- ja lennundustehnoloogia, 1966, Illinoisi Ülikool), väitekiri "Transient Behavior of Free Flames in Laminar and Turbulent Media". Töötas aastast 1954 mitmes laboris aerodünaamika alal, oli Illinoisi Ülikooli assistent, aastast 1966 Arnold Engineering Development Centeri (Tennessee) teadur raketimootorite valdkonnas. 1971 siirdus Torontosse, kus oli Ontario transpordiministeeriumi transpordisüsteemide uurimise osakonna juhataja. Aastast 1989 viibinud korduvalt Eestis, osalenud siinses poliitikaelus, Eesti Demokraatliku Algatuse (EDA) idee autor, avaldanud Eesti sisepoliitikat käsitlevaid artikleid. Uurimisvaldkond: aerodünaamika, matemaatika, füüsika. Eestlane seisab teelahkmel. // Kultuur ja Elu (2003) 1 Tema vend on mäeinsener Lembit Palm-Leis. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Lk 405 Vaba Eesti Sõna, 28. juuli 1966 Kultuur ja Elu 1/2003 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 405 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Hendrik Palmre

Hendrik Palmre (aastani 1938 Heinrich Barkrall-Barkla, autorina ka Barkla; 11. detsember 1904 Rakvere vald, Virumaa – 6. detsember 1989 Tallinn) oli eesti geoloog. Hendrik Palmre oli mõisatöölise poeg. Lõpetas 1927 Rakvere Ühisgümnaasiumi, 1939 TÜ loodusteaduste erialal, geol-knd (1947, TÜ), väitekiri "Eesti klaasiliivad". Oli 1938–47 Loodusvarade Instituudi geol-osakonna geoloog, 1947–66 GI rakendusgeol (aastast 1961 litol ja mineral) sektori juhataja, 1966–83 KI rikastamisprotsesside labori vanemteadur. Uurimisvaldkond: Eesti maavarad, peamiselt klaasiliivad, savid, rauamaagid, polümetallid, Eesti aluspõhja polümetalne maagistumine, eriti sulfiidsete maakmineraalide geokeemia. Koostas u veerandi Eesti maavarasid käsitlevast osast koguteoses Геология СССР (Moskva, 1960). 20 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide The drumlins of Türi (Estonia). // Geoloogia Instituudi Toimetised 48 (1935) Eesti klaasiliiv. Tartu, 1946 К литостратиграфии адавереского горизонта. // Тр. Ин-та геол. АН ЭССР 10 (1962) О некоторых микроэлементах в сульфидных минералах (kaasautor E. Johannes). // Литология палеозойских отложений Эстонии. Тлн, 1964 О микроэлементах в пиритовых и марказитовых кристаллах и конкрециях в палеозойских отложениях Эстонии. // Изв. АН ЭССР. Хим. Геол. 18 (1969) 3 Заметки о встречаемости молибдена и рения в пиритовых кристаллах палеозойских отложений Эстонии (kaasautor H. Hõdrejärv). // Изв. АН ЭССР. Хим. Геол. 29 (1980) 1. AAUT II, 514 EGBT, 85 KI teaduskaader 1947–1972, 18. Palmre, Hendrik Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Õie Palmre

Õie Palmre (sündinud 3. juunil 1948 Paldiskis) on eesti keemik. Õie Palmre on majakavahi tütar. Lõpetas 1966 Tallinna 24. Keskkooli, 1971 TPI keemia-teaduskonna elektroonika erimaterjalide tehnoloogia erialal, 1975–78 TPI füüsikalise keemia kateedri aspirant, keemiaknd (1979, Sverdlovsk, A. M. Gorki nimeline Uurali Riiklik Ülikool), väitekiri "Кинетика квазихимическх реакции в ZnSe". Oli 1979–87 TPI füüsika kateedri vanemteadur, 1987–92 ülijuhtivuse labori vanemteadur, 1993–99 Flora Kadrina AS-i küünalde kvaliteediinsener, tehnoloog ja projektijuht, 1999– Statistikaameti vanemspetsialist. Uurimis­valdkonnad keemias: A2B6-tüüpi pooljuhtmaterjalide defektkoostis, defektide tekkenähtuste kineetika, kõrgtemperatuursete ülijuhtkilede kasvatamine. Eesti NSV riiklik preemia (1985, kollektiivis). 6 teadustrükist. Центры свечения в легированном ZnSe и энергия актвации их образования. // Изв. АН СССР. Неорг. материалы (1980) 16 Structure of Recombination Centres in ZnSe Phospores. // Phys. Status Solidi (1982) 70 СВЧ методы для аналитического контроля состава луминофоров. // Всесоюзн. совещ: синтез, свойства исследования, технология и применение луминофоров. Ставрополь, 1985 Tööandja kulutused töötajatele. 2000 (kaasautor Mare Kusma). // Eesti Statistika (2002) 9. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide TPI 1936–1986, 419, 422, 498. Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Muhu väina regatt

Muhu väina regatt (harvem nimetatud kui Väinamere regatt) on iga-aastane purjetamisvõistlus Eestis, mida korraldatakse juuli teisel või kolmandal nädalal. Esimest korda purjetati võidu sellenimelisel regatil 1958. aastal. 1974. aastast oli Muhu väina regatt Eesti meistrivõistlusteks avamerepurjetamises. Aastal 2020 korraldati regatil meistrivõistlus vaid Folkboot klassile. ORC-i klasside jahtidel on Eesti meistrite väljaselgitamiseks alates aastast 2014 eraldi regatt. Aastast 2008 on Muhu väina regatt üks Avamere Eesti karikavõistluste etapp. Aastal 2017 peetud 60. Muhu Väina regatt oli senistest suurim, 850 purjetajat 144 jahi pardal kokku viiest riigist: Venemaalt, Lätist, Leedust, Soomest ja Eestist. Regatt oli rahvusvahelisem kui ei kunagi varem, 144 jahi hulgas oli 34 välismaalt: 1 Soomest, 2 Leedust, 14 Lätist ja 17 Venemaalt. 2018. aasta Muhu Väina regatt oli pühendatud Eesti Vabariigi 100. aastapäevale, sellega tähistati ka Eesti Jahtklubide Liidu 90. ja Kalevi Jahtklubi 70. juubelit. Pirita sadamast startinud Muhu Väina regati teise etapi sõitis kaasa ka president Kersti Kaljulaid. 1974 – Muhu väina regatt, 15 minutit, ETV 1994 – 38. Muhu väina regatt, RTV ja Lucky Strike 1996 – Muhu väina regatt, 40 minutit, Jaanus Nõgisto Väina karikas LYS, ORC Muhu väina regatt – REGATI TAUST Piret Salmistu (9.07.2018). "Eesti Vabariigi president osaleb esimest korda Muhu Väina regatil". www.muhuvain.ee. 26. oktoober 1974, Heinrich Mosolainen, XVII Muhu väina regatt, err.ee 11. aprill 2013, Mati Sepp, Muhu väina regatt Muhu väina regati koduleht 21. august 1980, Helve Võsamäe, Edgar Selberg, Tuulte süles. 01., Keskööprogramm, Kilde ja jutuajamisi 23. Muhu väina regatilt I saade. Olev Roosma, Harri Kenk, Priidik Mental, Leonid Parašin. 04. september 1980, Helve Võsamäe, Edgar Selberg, Tuulte süles. 02., Keskööprogramm, Kilde ja jutuajamisi 23. Muhu väina regatilt II saade. Etapid Orjaku - Dirhami - Tallinn. Tõnu Urbanik, Ants Vesiloo, Kristiina Aas, Kalev Jannson, Ain Pomerants, Sander Kannelmäe, Niilo Saar ja Aldo Adamson. Taivo Paju: Teravad elamused Läänemerelt, Eesti tähtsaimal avamerejahtide võiduajamisel – Muhu Väina regatil – osales tänavu 34 jahti. Luup nr. 15 (20); 22. juuli 1996. Muhu väina regatil selgusid Eesti meistrid avamerepurjetamises. Postimees, 19. juuli 2009
Andreas Palmroth

Andreas Palmroth (ka Andreas Palmroot; surnud 15. detsember (vkj 4. detsember) 1725 Uppsalas) oli Eestis tegutsenud rootsi filosoof, Tartu Ülikooli rektor. Andreas Palmroth oli rootslane. Õppis Uppsala Ülikoolis, kaitses seal filosoofiamagistri kraadi. Oli 1701 lühikest aega Uppsala Ülikooli filosoofia erakorraline professor, 1701–1710 Academia Gustavo-Carolina praktilise filosoofia (moraali, poliitika, esteetika) professor, ühtlasi 1704 kevadsemestril AGC rektor. Sattus 1710 Pärnus Vene vägede kätte, pärast vangist vabanemist elas 5 aastat Pärnus, seejärel oli 2 aastat koduõpetaja Riias. 1721 pääses Rootsi, oli 1724 Uppsala Ülikooli raamatukogu juhataja. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Libanii Sophistae epistolae 154 selectae a Lacapeno, hactenus ανεχδοται, ex Cod. Mscto. Rolambiano, a Laurento Normanno Graecar. Litt. Prof., communicatio, latine verse (1691) Dissertatio philosophiae de genio Socratis (1706) TÜ ajalugu I, 107, 134, 187, 271 Recke-Napiersky III, 359 Inno, K. Tartu University in Estonia during the Swedesh Rule (1632–1719). Stockholm, 1972, 96–97 Sainio, M. A. Dissertationen und Orationen der Universität Dorpat 1632–1656. Stockholm, 1978 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.