laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kirburohi

Kirburohi (Polygonum L.) on taimeperekond tatraliste sugukonnas. Kirburohu perekonna esindajad kasvavad peamiselt põhjapoolkera parasvöötmes. Liigid erinevad suuresti üksteisest: perekonnast leiab nii alla 5 cm kõrgusi üheaastasi rohttaimi, mitmeaastasi rohttaimi, mis kasvavad 3–4 m kõrguseks, mitmeaastasi puituvaid ronitaimi, mis kasvavad 20–30 m kõrgusele puude otsa, mitmeid veetaimi ning lausa veepinnal elavaid taimi. Terveservaliste lehtede kuju ja suurus varieerub liigiti. Lehed võivad olla süstjad, ovaalsed, laikolmnurksed, südajad või nooljad ning 1–30 cm pikad. Varred on tihti punakad või punasetäpilised. Õied on väikesed, roosad, valged või rohekasvalged. Tihedad õisikud moodustuvad lehekaenaldesse või varrele. Sõltuvalt käsitlusest loetakse perekonda kuuluvaks 65–300 liiki. Mõned teadlased jagavad perekonna omakorda alamperekondadeks: Fagopyrum – tatar Fallopia – konnatatar Persicaria – kirbutatar Polygonum amphibium – vesi-kirburohi – hajusalt Polygonum arenastrum – harilik linnurohi – sage Polygonum aviculare – eriline linnurohi – tavaline Polygonum bistorta – ussitatar – peamiselt Lõuna-Eestis Polygonum boreal – põhja-linnurohi – harva Polygonum calcatum – lamav linnurohi – hajusalt Polygonum hydropiper – mõru kirburohi – kohati Polygonum lapathifolium – kahar kirburohi – sage Polygonum minus – väike kirburohi – hajusalt Polygonum neglectum – ahtalehine linnurohi – hajusalt Polygonum oxyspermum – rand-linnurohi (rand-kirburohi) – harva Polygonum persicaria – harilik kirburohi – hajusalt Polygonum viviparum – pung-kirburohi – Kagu-Eestis harva, mujal tavaline Polygonum arenarium – liiv-linnurohi (liiv-kirburohi) – haruldane tulnukas Polygonum linicola – lina-kirburohi – väga haruldane (Lõuna-Eestis) Polygonum patulum – laiuv kirburohi – tulnukana, väga haruldane Polygonum rurivagum – ränd-linnurohi (ränd-kirburohi) – tulnukana, väga haruldane pargitatar
Sergei Punin

Sergei Punin (1. aprill 1890 Gattšina – 20. oktoober 1963 Freiburg im Breisgau) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant) ja loomaarst. Eesti iseseisvuse algusest kuni 1933. aastani oli ta Tallinna kaitseväe hobuste laatsareti ülemaks. Kuni 1936. aastani oli ta varustusvalitsuse veterinaarohvitseride ülekoosseisus. 1936. aastal peeti tema üle kohtuprotsesse, sest ta oli 1931. aastal oma ametikohta ära kasutades lasknud teha isiklikke töid riigi raha eest. Selle eest mõisteti ta üheks aastaks kaitseväelisse vangistusse tingimisi. Teises protsessis mõisteti ta üle kohut ajateenijate ja teiste sundimises oma isiklikke töid tegema. Selles asjas otsustati ta ametist tagandada. Kolmas protsess puudutas ülemuse sõimamist. "Kohtust. Weterinaar-kol.-leitn. S. Punini protsessid" Uus Eesti, nr. 300, 5 nov. 1936 "Kolonel, kes otsib inimesetapjat!" Uudisleht, nr. 119, 4 aug. 1933 Kirje ohvitseride andmekogus
Vikenti Ilvest

Vikenti Ilvest (22. oktoober 1889 Kuressaare – 7. oktoober 1959 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1927). Unustatud majad: maja, mis alles ootab valmimist - Õitse 42
Keelpillikvartett

Keelpillikvartett on instrumentaalansamblikoosseis, mis koosneb neljast keelpillist. Klassikalise keelpillikvarteti koosseisu kuuluvad järgmised instrumendid: Viiul I (esimene viiul, violino primo) Viiul II (teine viiul, violino secundo) Alt (vioola, viola) Tšello (violoncello) El Primo(balls) Alates 18. sajandist on selline koosseis olnud üsna populaarne. Keelpillikvartett on ka muusikažanri ja ühtlasi ka muusikavormi nimetus, mille puhul sonaaditsükkel esitatakse keelpillikvarteti poolt. Keelpillitrio Keelpillikvintett Tallinna keelpillikvartett Järvi Instrumentalists
Roland Ilves

Roland Ilves (9. juuli 1916 Narva – 19. märts 1940 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant). Lõpetas 1934. aastal cum laude Narva linna Ühisgümnaasiumi. 2. juulil 1934 asus teenima 1. Soomusrongirügementi, kust saadeti Sõjakooli aspirantide kursusele, mille lõpetas 22. juunil 1935. Õppis aasta aega Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, kuid siis katkestas õpingud ning astus Sõjaväe Tehnikakooli. Lõpetas selle käsirelvaklassi 24. veebruaril 1940 nooremleitnandina ning sai parima lõpetajana Sõjavägede Ülemjuhataja kuldtaskukella. Suri raske haiguse tagajärjel.
Bock

Bock on mitmetähenduslik sõna. Bock (Minnesota), linn Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis Bocki saar, saar Läänemeres Bock (õlu), kange õlletüüp, näiteks eriti kange (doppelbock) Double Bock (õlu), Tartu õlletehase kange õllemark Bock (õlletehas), endine Soome õlle- ja joogitootja Bock (Lahmuse) (Bock a.d. H. Lachmes), Suure-Jaani kihelkonna Lahmuse mõisa aadlisuguvõsa Bock (Bukas) (Bock a.d. H. Suddenbach), Poola aadlidiplomi 1600 saanud Liivimaa Bukase mõisa aadlisuguvõsa (Liivimaa nr 2, Eestimaa nr 10) Bock af Näs, Rootsi aadlisuguvõsa nr 50 Bock af Bukkila, Rootsi aadlisuguvõsa nr 247 (1540. aastatest alates Pukkila mõisnikud Soomes Piikkiös) Bock (Boxbacka), vana vabameeste suguvõsa Helsingis asuvast Pukinmäe (Boxbacka) mõisast Bocken, Tallinnas sündinud ning Tartus ja Pärnus ülikoolis õppinud sõjaväelasest Georg von Bockist (surnud 1746) põlvnev Rootsi aadlisuguvõsa nr 1541 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 2: Estland, Görlitz, 1930, lk 662–664 (Venevere ja Purdi mõisa haru Eestimaal) Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ...1, 1754, Lk 228 Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ...2, 1755, Lk 1153
Arnold Oksmaa

Arnold Oksmaa (sündinud 17. augustil 1979 Kohtla-Järvel) on eesti laulja, meelelahutus- ja seltskonnategelane. Kuivõrd Oksmaa on laulmisest enam tuntud oma skandaalse eraelu ja meedialembuse poolest, on teda avalikkuses tituleeritud tihti ka "kõmutegelaseks". Ta õppis aastatel 1987–1997 Tallinna I Internaatkoolis. Arnold Oksmaa esindas 2000. aastal Eestit puuetega inimeste Eurovisioonil Tamperes, kus ta sai koos kõigi teiste osalejatega, kes ei tulnud esikohale, teise koha. Ta kirjutas Mart Laarile ja Signe Kivile, et ta tahab selle eest preemiat saada, nagu "päris" eurolauljad ja tippsportlased. Ta oleks seda kasutanud oma koduköögi remontimiseks Kalamajas. 2002. aastal valmis Arnoldist dokumentaalfilm "Teine Arnold" (režissöör Urmas E. Liiv). Samal aastal sai Oksmaa tuntuks ajakirjas Kroonika esitatud väidetega, mille kohaselt oli ta alaealisena laulja ja helilooja Joel Steinfeldti armuke. Lisaks esitas Oksmaa samal aastal Raadio Uunole antud intervjuus väiteid ka samasuguse suhte kohta telesaatejuht Urmas Liiviga. Järgnenud uurimise ja kohtuprotsesside käigus Oksmaa esitatud süüdistused tõendamist ei leidnud.[viide?] Augustis 2006 algatati Arnold Oksmaa pornovideote ja -piltide väidetavalt ebaseaduslikus levitamises kriminaalasi karistusseadustiku paragrahvi 220 alusel, mis käsitleb autoriõiguse rikkumist. Hiljem asus ta elama Helsingisse, kus teenis leiba kelnerina. Ta on jätkanud ka tegevust harrastuslauljana ja tegeleb autobiograafia kirjutamisega. 2010. aastal avas ta isikliku kanali veebisaidil YouTube. 2002 plaadifirma TopTen tõi turule Arnold Oksmaa sooloplaadi "Teine Arnold" 2003 "Hüljatud Eesti moodi" (autobiograafia). Hai Uim. Tallinn 2003 2006 "Valitud pressiteated". Presshouse Kirjastus. Tallinn 2006 2011 hakkas kirjutama oma uut autobiograafiat 2003 Eesti popmuusika aastaauhind "Kuldne Plaat 2003" 2002 Urmas E. Liivi dokumentaalfilm "Teine Arnold" 2003 Mari Leen Albers kirjutas Oksmaa elust raamatu "Avameelselt Arnoldist" 2004 Aivar Palumäe ja Gunnar Loho lavastasid temast eluloofilmi "MEESUS" Kohtutäiturid arestisid Arnold Oksmaa pangaarved Delfi, 10. november 2010. Vainküla, Kirsti. Presidendi tütre ähvardaja teine ohver oli Arnold Oksmaa Eesti Ekspress, 4. november 2010. Arnold Oksmaa. Hüljatud Eesti moodi. Hai Uim, Tallinn 2003, lk. 89–91 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2013. Vaadatud 4. detsembril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Jaan Väljaots. Steinfeldt Kroonikaga kohtus. Õhtuleht, 21. jaanuar 2003 Kadi Viljak. "Teadsin, et ta soovib minuga magada". Õhtuleht, 29. august 2002 Oksmaa pornopiltide levitajad vangi? Õhtuleht, 2. veebruar 2006 Arnold Oksmaa soovib abielluda Eestis 10.10.2010 kell 10. Elu 24, 27. veebruar 2010 Arnold Oksmaa kanal YouTube'is Arnold Oksmaa: "Oma väikese kasvu kohta on mul ilus ja sirge riist" Arnold Oksmaa pommitab meediat omatehtud uudistega
Lux (ansambel)

Lux on tantsumuusikat mängiv ansambel. Ansambel Lux on Saaremaalt Kuressaarest pärit bänd, mis alustas tegevust aastal 1995. Algkoosseisu kuulusid Valmer Luks (klahvpill) ja Ain Kivilo (basskitarr). Valdavalt kahekesi (vajadusel 1–4-liikmelisena) tegev bänd, kus pillideks on klahvpill, basskitarr, (kitarr), (trummid) ja natuke elektroonikat. Valmer Luks – laul, klahvpill Ain Kivilo – laul, basskitarr (Toomas Tang – kitarr) (Ivo Aksiim – trummid) "Ainult roose sul toon " vol. 1 (Stuudio Alligaator, 1998, MC ) "Ainult roose sul toon " vol. 2 (Stuudio Alligaator, 2000, MC ) "Tuntud südamlikud laulud" (Stuudio Alligaator, 2004, CD MC ) "See ongi see" (singel 2009) Ansambli Lux ametlik koduleht Ansambli Lux salvestisi eri aegadest
Kvintett

Kvintett on viiest esinejast (lauljast või pillimängijast) koosnev ansambel. Ajalooliselt välja kujunenud kindla koosseisuga on keelpillikvintett, klaverikvintett, puhkpillikvintett (flööt, oboe, klarnet, fagott, metsasarv), vaskpillikvintett (2 trompetit, metsasarv, tromboon, tuuba).
Valentselektron

Valentselektronideks nimetatakse elektrone, mis osalevad keemiliste sidemete moodustamisel. Valetselektronid asuvad üldjuhul aatomi väliselektronkihis, kuid (nagu mõnikord ekslikult arvatakse) see pole alati nii. Näiteks siirdemetallides osalevad keemiliste sidemete moodustamisel ka välise d-orbitaali elektronid. Valentselektrone ei saa olla üle 4 elektronpaari, ehk mitte rohkem kui 8. Seda reeglit nimetatakse okteti reegliks. Aufbau printsiip Elektronkate
Balti eraseadus

Balti eraseadus (lühend BES, nimetatud ka Balti eraseadustik, tsiviilseadustik; saksa keeles Liv-, Est- und Curländisches Privatrecht) oli Balti provintsiaalõiguse kolmas jagu, mis kehtestati 1865. aastal[viide?]. Balti eraseaduse koostas Friedrich Georg von Bunge, kelle ülesandeks oli kodifitseerida kõik seni Liivimaal, Eestimaal, Kuramaal ja Narvas kehtinud seadused ja üksikud privileegid. Kuna tal ei olnud volitust neid muuta ega ühtlustada, jäi kehtima arvukalt kasuistlikke norme eri piirkondade ja seisuste kohta, mille tõttu sai Balti eraseadus väga mahukas (36-paragrahviline sissejuhatus ja eriosa 4600 paragrahvi). Balti eraseadus on üles ehitatud Rooma õiguse süsteemi järgides. Originaaltekst on saksa keeles. Venekeelne tõlge valmis Modest Korffi juhatusel. Venestusajal võeti ametliku tekstina kasutusele venekeelne tõlge, kuigi saksakeelne tekst oli täpsem. Kohalikud õigusnormid on järgmised: Liivimaa maaõigus (kehtis ka Tartu ülikoolis kuni venestuseni) Eestimaa maaõigus (kehtis ka Toompeal, Paides ja Paldiskis) Kuramaa maaõigus Piltene linnaõigus Liivimaa linnaõigus Eestimaa linnaõigus (kehtis Tallinna all-linnas, Haapsalus ja Rakveres) Kuramaa linnaõigused Narva linnaõigus Need 1864. aastal kehtinud õigusprovintside piirid kehtisid kuni 1944. aastani, sõltumata hilisematest administratiivpiiride muutmistest. See tähendab, et pärast 1864. aastat asutatud uutes linnades ja linnadega liidetud maa-aladel kehtis edasi senine maaõigus. Nii on ka 1938. aasta linnaseaduses (XVII osa) rõhutatud, et selle seadusega linnadeks muudetud alevite maa-aladel jääb kehtima seal senini kehtinud tsiviilõigus. Talupoegade (Liivimaa 1860, Saaremaa 1819, Eestimaa 1856 ja Kuramaa 1817) eraõigused ei sisaldu Balti eraseaduses, vaid on välja antud eraldi. Balti eraseadust muudeti korduvalt, eriti seoses 1889. aasta kohtureformiga. 1920. aastal vastu võetud seisuste kaotamise seadus nägi ette Balti eraseaduse laiendamise kõigile seisustele, kuid selle sätte jõustamine lükati edasi ja talurahvaseadused jäid jõusse. 1940. aastaks jõuti välja töötada uue tsiviilseadustiku eelnõu, kuid seda ei jõutud kehtima panna. 1. jaanuaril 1941 asendati BES Vene NFSV Tsiviilkoodeksiga, kuid taasjõustati Saksa okupatsiooni ajal ja kaotas lõplikult kehtivuse uue Nõukogude okupatsiooni ajal. Täielikku eestikeelset Balti eraseaduse tõlget ei ole siiani välja antud. Peale esimese, 1864. aasta, trüki on 1890. ja 1902. aastal välja antud saksakeelsed eraväljaanded ja venekeelsed täiendused kuni 1914. aastani. Pärast 1918. aastat Eestis kehtestatud muudatused ja täiendused on eesti keeles ja avaldati Riigi Teatajas. Liv-, est- und kurländisches Urkundenbuch Toomas Anepaio. Tuntud tundmatu seadus. Balti eraseaduse väljaanded. Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat. 1994–1999. Tartu 2002. Lk. 202–324. Marju Luts-Sootak. Balti Eraseaduse (1864/65) koht ja kohatus Euroopa kodifikatsioonide peres. Valter Nõges. Balti eraseaduse tekstidest. Normitehniline arutelu. Õigus, 1930, nr. 3, lk. 111–117. Baltimaa eraseadus (osaline tõlge eesti keelde), DIGARis DIGARis
Valmer Luks

Valmer Luks (sündinud 18. aprillil 1978 Kärlal) on eesti laulja ja muusik. Valmer Luks on lõpetanud Kuressaare Lastemuusikakooli klaveri erialal, õppinud Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimise erialal Hirvo Surva juhendamisel. Ta on laulnud kiriku-, laste- ja poistekooris, tegelenud rahvamuusika ja rahvatantsuga. Valmer Luks oli ansambli Lux looja aastal 1995. Ansambel tegutseb siiani. Valmer Luksi tegemised YouTube'is Ansambli Lux koduleht
Sekstett

Sekstett on kuuest esinejast (lauljast või pillimängijast) koosnev ansambel.
Harilik metspipar

Harilik metspipar (Asarum europaeum L.) on tobiväädiliste sugukonda metspipra perekonda kuuluv rohttaim. Teaduslikult kirjeldas harilikku metspipart esimesena Linnaeus 1753. Harilik metspipar ei kasva Briti saartel, Skandinaavias ega Hollandis, kuid ülejäänud Euroopas Lõuna-Soomest kuni Lõuna-Prantsusmaa, Itaalia ja Põhja-Makedooniani. Venemaa Euroopa-osas ja Lääne-Siberi lõunaosas on metspipar metsas ja metsastepis laialt levinud. Harilik metspipar on Eestis pärismaine. Ta on mandril tavaline, saartel haruldane. Lisaks põhialamliigile on harilikul metspipral eritatud veel kaks alamliiki: A.e. caucasicum, mis kasvab Kagu-Alpides, ning A.e. italicum, mis kasvab Kesk- ja Põhja-Itaalias ning Makedoonias. Väljaspool levilat kasvatatakse metspipart laialdaselt ilutaimena. Mõnikord kasutatakse teda ka maitsetaimena või lõhna andmiseks. Kuid metspipar on mürgine taim. Harilikku metspipart kohtab kõige sagedamini metsas, nii leht- kui okasmetsas, eriti lubjarikkal pinnasel. Ta talub hästi varju ja iluaianduses kasutatakse teda maapinna katmiseks kohtades, kus teised rohttaimed kasvada ei taha. Metspipar on igihaljas püsik. Taime vars on 1–1½ dm pikk ja lamab maas. Igal varrel on kaks neerjat pika rootsuga lehte. Lehe ülemine külg on läikiv. Metspipral on pipart meenutavad maitse ja lõhn ning sellest on taim nimetusegi saanud. Varrel on ka 2-3 paari abilehti, mis paiknevad vastakuti. Õied kasvavad ühekaupa varre otsas, on kahvatud tumepunased, längus ja lamavad maapinnal. Õietupp koosneb 3 kokkukasvanud õielehest. Tolmukaid on 12. Metpipar õitseb aprillis-mais, seemned valmivad juunis. Metspipar on mürmekofiil: tema seemneid levitavad sipelgad. Metspipar võib paljuneda ka vegetatiivselt, risoomi jagunemise teel. Sel moel moodustab metspipar tihti maapinnal suuri laike. Harilik metspipar andmebaasis eElurikkus
Septett

Septett on seitsmest esinejast (lauljast või pillimängijast) koosnev ansambel.
Amandus Adamsoni monument

Amandus Adamsoni monument on skulptor Amandus Adamsoni mälestusmärk Tallinnas Kadrioru pargis. See paigaldati sinna 1962. aastal. Monumendi autorid on skulptor Albert Eskel ja arhitekt Allan Murdmaa.
Kodumaa (skulptuur)

"Kodumaa" on Peeter Mudisti graniitskulptuur Tallinnas Kadrioru pargis aadressil Roheline aas 3. Teos valmis 1981. aastal. Skulptuur on alates 1991. aastast muinsuskaitse all Tallinna kohaliku tähtsusega kunstimälestisena nr. 745. "Kodumaa" kujutab saledat sambalaadset naisefiguuri otsevaates. Ülakeha on katmata, pikk nelinurkne seelik detailideta, ees põll. Üle kõrvade kammitud juuksed on seljal kokku põimitud. Õlad on nelinurksed, käed ristatud rinnal, jalad paljad. Seisva täisfiguuri taga istub alasti laps, nägu vastu naist. Üle pea olevas paremas käes on haamer, vasakus käes peitel. Samast kiviplokist on valmistatud madal nelinurkne alus. Kodumaa kultuurimälestiste riiklikus registris
Belvedere Apollo

"Belvedere Apollo" on Tallinnas Kadrioru pargis asuv malmist skulptuur, mis on Leocharese marmorskulptuuri "Apollo Belvedere" koopia. Algselt olnud Eesti koopia keha värvitud elevandiluukarva ja kangas kuldne. Belvedere Apollo on liikumises, parem käsi ette sirutatud. Selles käes võis olla vibu, seda arvamust toetab ettesirutatud käe suunas pööratud pilk. Teises käes hoiab ta allavajuvat draperiid. Kuju postament on valatud betoonist, koos figuuriga on skulptuur ligikaudu 4,5 meetri kõrgune. Kuni 1937. aastani seisis kuju Alatskivi lossiparkmetsas suurel rändrahnul. President Konstantin Päts laskis pärast külaskäiku Alatskivile selle hooletusse jäetud kuju Tallinna Kadrioru parki üle viia. Belvedere Apollo kultuurimälestiste riiklikus registris
Oktett

Oktett (itaalia keeles ottetto) tähendab number 8-t. See on mitmetähenduslik sõna olenevalt sellest millisest valdkonnast on jutt: oktett on muusikas kaheksast esitajast (lauljast või pillimängijast) koosnev ansambel oktett on muusikateos kaheksale esitajale. oktett on kirjanduses luuleteose kaheksast värsireast koosnev stroof. oktett on keemias ja füüsikas kaheksaelektroniline püsiv aatomi väliskiht. (Kõikidel väärisgaasidel (peale heeliumi) on väline elektronkiht maksimaalselt täitunud, sisaldades nelja elektronpaari, kaheksat elektroni ehk elektronoktetti.) Samuti on elektronoktett paljudes molekulides, neid moodustavate aatomite väliskihi elektronide ühine keemilist sidet moodustav hulk.
Jungent

Jungent on Eestis, Lätis ja Leedus tegutsev peamiselt hulgimüügi, turundus- ja logistikateenustega tegelev kontsern. Eestis alustas ettevõte tegevust 1991. aastal. Firma on Eesti Kaupmeeste Liidu ja Eesti Kaubandus-Tööstuskoja liige. Jungenti tegevjuht on Mart Liibert. Tuntumad tooted, mida Jungent Eestis esindab, on Colgate, Evian, Nivea, Snickers, Mars ja Shell. Lisaks müüb ettevõte tooraineid toitlustusettevõtetele ja osutab rahvusvahelisi veo-, lao- ning logistikateenuseid. Äripäeva järgi on Jungent Eesti Edukamate Ettevõtete TOP-500 nimekirjas, Jungent Estonia oli 2016. aastal 119. kohal ja 2022. aastal 454. kohal. 2016. aasta seisuga olid umbes 5% Eesti inimeste ostetud esmatarbekaupadest teenindatud Jungent grupi firmade poolt. 2021. aasta juulist 2022. aasta juunini teenist Jungent 180 926 818 eurot müügitulu. Ettevõtte müügitulu 2008. aastal oli 1,88 miljardit Eesti krooni. 2000. aastal olid äritulud kokku 441 670 757 krooni. Töötajate arv kontsernis on järjepidevalt kasvanud. Kui 2000. aastal oli töötajate keskmine arv 131, siis 2008. aastal töötas Jungenti grupis 363 töötajat. 2021. aastal oli töötajate keskmine arv taandatuna täistööajale 726. 2016. aastal oli Jungenti töötajate keskmine tööstaaž 10 aastat ja vanus 39 aastat. Jungenti koduleht "Grupi ettevõtted". Jungent. Vaadatud 26. jaanuaril 2024. Kreek, Romet, toim (25. veebruar 2021). "Kaupmeeste liidu avaldus: pingutame koroonaviiruse leviku tõkestamise nimel". Delfi ärileht. Kroonmäe, Mai (11. jaanuar 2021). "30aastane Jungent: otsime oma portfelli pidevalt uusi tooteid". Äripäev. "JUNGENT ESTONIA OÜ". Äripäev. Vaadatud 26. jaanuaril 2024. "Jungent on 25 aastat hoolitsenud esmatarbekaupade rikkaliku valiku eest Eestis". Äripäev. 26. mai 2016. Lk 3. "Jugenti majandusaasta aruanne (01.07.2021 - 30.06.2022)". Jugent. 27. detsember 2023 – cit. via e-Äriregister. "Jugenti majandusaasta aruanne (01.01.2008 - 31.12.2008)". Jugent. 13. november 2009 – cit. via e-Äriregister. "Jugenti majandusaasta aruanne (01.01.2000 - 31.12.2000)". Jugent. 21. november 2001 – cit. via e-Äriregister.
Koorilaul

Koorilaul on muusikažanr, mida esitab lauljate koor. Alates ärkamisajast on koorilaul olnud Eestis väga populaarne. Laulukoor Laulupidu
Andja kivisild

Andja kivisild on Andja mõisniku poolt, arvatavasti 19. sajandi algupoolel ehitatud paekivist kaarsild üle Toolse jõe Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Andja külas. Sild on kahe kaarega ja umbes 15 meetri pikkune. Hubert Matve andmeil on sild 4,95 meetrit lai ja kaarte sildeavad on 3,6-meetrised. Andja sild Andja kivisild kultuurimälestiste riiklikus registris
Konnatatar

Konnatatar (Fallopia Adans.) on nelgilaadsete seltsi tatraliste sugukonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede perekond. Esimesena kirjeldas konnatatart teaduslikult šoti päritolu Prantsusmaa loodusteadlane Michel Adanson (1727–1806). Nime sai perekond Padua botaanikaaias töötanud Gabriele Falloppio (1523–1562) järgi, kes on üks tänapäevase anatoomia rajajatest. Perekonda kuulub 15 liiki, kes kasvavad põhjapoolkera parasvöötmest lähistroopikani. Perekonda kuulub ka ronitaimi. Paljud konnatatraliigid on umbrohud. Nagu umbrohud ikka, kasvavad konnatatradki sööti jäänud maadel, jäätmaadel, liivastel nõlvadel, teepeenardel, jõgede kallastel jne. Konnatatra lehed on terve servaga ja 2–8 cm pikad. Õied on rohelised ja asuvad 2–5 kaupa lehekaenaldes. Taim õitseb maist juulini. Vili on kolmekandiline pähklike. Paljud konnatatrad on head meetaimed. Mitut konnatatraliiki peetakse kahjulikuks, invasiivseks liigiks, eriti jaapani, sahhalini ja himaalaja konnatatart. Jaapani konnatatar toodi 19. sajandil ilutaimena Jaapanist Suurbritanniasse, kus pääses vabadusse. Samamoodi jõudis jaapani konnatatar hiljem USA-sse. Konnatatar kasvab väga kiiresti väga kõrgeks. Üheainsa suvega saavutab sahhalini konnatatar kõrguse 4½ m ja jaapani konnatatar kõrguse 3 m. Himaalaja konnatatar on nende kõrval kääbus, kasvades 1½–2 m kõrgeks. Konnatatar levib väga kiiresti oma laialdase juurestiku, täpsemalt risoomide abil. Juurestik võib emataimest ulatuda 7–20 m kaugusele ja 2 m sügavusele. Juure- ja varretükkidest, isegi kõigest 1 cm pikkustest, võib alguse saada uus taim. Suurvesi ja üleujutused võivad juurestikku ja taime maapealset osa lõhkuda ning selle tükke allavoolu kanda. Kui need jälle pinnast kohtavad, võivad need veekogu kaldal aluse panna uuele taimele. Nagu teisedki invasiivsed liigid, saab konnatatar suurepäraselt kasvada pinnasel, kus varem taimestikku polnud. Suure kasvu tõttu suudab konnatatar terve pinnase enda valdusse võtta, nii et teised liigid sellel kasvada ei suuda. Taime ei saa kergesti hävitada ka lõikamise, niitmise, väljakaevamise ja isegi mõnede taimemürkidega, sest kui taim katki teha, siis paneb see taime allesjäänud osas olevad uinunud pungad puhkema ning taim annab rohkesti juure- ja varrevõsusid, et taastada hävinud osa. Eestis on levinud kaks liiki, mis võivad oma vahel anda ka hübriidseid järglasi: võsa-konnatatar (Fallopia dumetorum) põld-konnatatar (Fallopia convolvulvus) Sahhalini pargitatar, vooljas pargitatar (vooljas kirburohi) ning nende hübriidid kuuluvad keskkonnaministri määruses toodud looduslikku tasakaalu ohustavate taimeliikide nimekirja. Ehk nende toomine Eestisse on keelatud ning neid ei tohi kasvatada ja levitada ilma keskkonnaameti loata. A. Kähr. "Kõrgekasvulised püsililled". Tallinn, AS Ajakirjade kirjastus "Keelatud võõrliigid, load". Keskkonnaamet.
Instrumentaalmuusika

Instrumentaalmuusika on muusika liik, milles heliteos esitatakse muusikainstrumentidega. Prelüüd Inventsioon Etüüd Tokaata Eksprompt Muusikaline hetk Nokturn Barkarool Serenaad Skertso Humoresk Kapritšo (Kapriis) Rapsoodia Novellett duo trio kvartett kvintett sekstett septett oktett nonett Sümfoonia Instrumentaalkontsert Avamäng Sümfooniline poeem Sümfooniline pilt Sümfooniline süit
Elmar Ilp (ohvitser)

Elmar Ilp (15. oktoober 1904 Tartu – 11. detsember 1941 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (leitnant). 1938 Kotkaristi kuldrist Ohvitseride andmekogu