laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Põlevkiviõli

Põlevkiviõli (inglise shale oil, vene keeles сланцевое масло) on erinevate küllastatud ja küllastamata alifaatsete, tsükliliste ja aromaatsete süsivesinike ning muude orgaaniliste ühendite segu, mis saadakse põlevkivi utmisel ehk poolkoksistamisel (põlevkivi kuumutamine kuni 500 °C) ja põlevkivi koksistamisel (kuumutamine 1000–2000 °C). Utmise eesmärk on eelkõige kerogeeni termiline lagundamine ja õli saamine. Suhteliselt madala temperatuuri tõttu ei allu saadav õli veel sekundaarsele lagunemisele ja seepärast nimetatakse seda mõnikord ka primaarõliks. Koksistamise eesmärk on kütuse sügav lagundamine, mille juures esmalt tekkinud õliaurud lagunevad edasi, andes gaasi ja koksi. Saadava õli iseloomulik omadus on suur aromaatsete süsivesinike sisaldus. Põlevkiviõlid sisaldavad küllaltki palju ühe- ja mitmealuselisi fenoole ning muid ühendeid. Põlevkiviõli kasutatakse eelkõige keemiatööstuses toorainena ning kütte- ja immutusõlina. Põlevkiviõli erineb naftast toodetud rasketest kütteõlidest suhteliselt väiksema viskoossuse ja madalama hangumistäppi ning mõnevõrra väiksema väävlisisalduse poolest. Eesti Energia Õlitööstus Auveres toodab kolme põlevkiviõli fraktsiooni: kerget ehk põlevkivibensiini (tihedus 780–820 kg/m³), keskmist destillaati ehk kerget kütteõli (tihedus 880–920 kg/m³) ja rasket kütteõli (tihedus 1025–1050 kg/m³). Põlevkiviõli toodavad Eestis veel VKG Oil AS, Kiviõli Keemiatööstuse OÜ jt. Suurim toodangumaht saavutati Eestis 2019. aastal, kui Eesti Energia, VKG ja Kiviõli Keemiatööstus tootsid üle 1,17 miljoni tonni põlevkiviõli. 2023. aasta toodangumahuks prognoositakse aga juba üle 1,23 miljoni tonni. Teise maailmasõja ajal kasutati põlevkiviõli Saksa laevastiku allveelaevadel, kuna see on veest raskem ega reeda seetõttu allveelaevade asukohta. Põlevkiviõli tootmise kaitseks rajas Saksa sõjaväe ehitusorganisatsioon Organisation Todt Eestis Ida-Virumaal nn Tannenbergi liini ja tootmispiirkonna kaitseks toimus Sinimägede lahing pealetungivate Punaarmee vägede vastu. Põlevkiviõli tootmine on leidnud korduvalt kajastust sotsrealistlikus kunstis. Ulatuslik põlevkiviteemaline kunstikogu on Kohtla-Järve Põlevkivimuuseumis. Põlevkivitööstus Põlevkivikeemia Enefit "Eesti Energia Narva Õlitehas". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2008. Vaadatud 19. juunil 2008. Eesti Energia õlitehas tootis esimese barreli põlevkiviõli, Delfi.ee, Majandus, 20. detsember 2012 "Eesti Energia toodab põlevkiviõli rekordkogustes" ERR, 19. juuli 2023 Erki Tammiksaar (2019). Põhijooni põlevkiviõlitööstuse arengust Eestis (PDF). Lk 30. Mati Õun (2007). "Sõjasündmused 1941-1944". muuseum.vaivaravald.ee. Vaadatud 12.02.2020. "Põlevkivimuuseumi esimene püsinäitus". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. veebruar 2017. Vaadatud 10. jaanuaril 2016. Andres Siirde: Põlevkiviõli tootmise erinevate stsenaariumide realiseerimisega kaasneva mõjude hindamine
Tehniline vaseliin

Tehniline vaseliin ehk kahurimääre on valge või kollakas määre, mis saadakse parafiini, tseresiini või petrolaatumi sulatamisel naftaõlis. Tehnilist vaseliini kasutatakse enamasti metalldetailide kaitsemäärdena. Detaili kastmisel sulasse tehnilisse vaseliini moodustub selle pinnal püsiv määrdekiht, mis temperatuuril alla 30 °C kaitseb metalli korrosiooni eest 15...20 aastat. Tehnilise vaseliiniga sarnaseid kaitsemäärdeid, mis lisaks sisaldavad ka lahusteid, nagu näiteks korrosioonikaitsemääre Movil kasutatakse autode detailide korrosioonikaitseks.
Vaakumõli

Vaakumõli (inglise vacuum oil) on mineraalõli või sünteetiline õli, mille eriomaduseks on madal küllastunud auru rõhk. Kasutatakse peamiselt vaakumpumpades määrdeõli või töövedelikuna, aga ka lõtkude tihendamiseks.
Spot-tehing

Spot-tehing (inglise spot transaction) on kas: ühe valuuta konverteerimine spot-kursi ehk hetkel kehtiva kursi alusel teiseks valuutaks; hetketehing, mille täitmine toimub kindlaksmääratud ajahetkel kokkulepitud hindade alusel ja kogustes. Valuutaturg
Aadu Talts

Aadu Talts (14. august 1932 Pärnu – 22. detsember 2009) oli eesti geodeesiaõppejõud ja ühiskonnateadlane ning kommunistliku partei tegelane. Aastal 1956 lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia maakorralduse insenerina. Aastal 1986 kaitses ta ajalooalase kandidaadiväitekirja "Деятельность Коммунистической партии Эстонии по развитию высшего образования в республике в 1966–1975 гг." (Eestimaa Kommunistliku Partei tegevus kõrghariduse arendamisel vabariigis 1966.–1975. a.). Ta töötas MTÜs Tekkel ning oli eraülikooli Veritas prorektor. Oli TPI Parteikomitee sekretär. 20. juunil 1995 astus ta Eesti Keskerakonda. Ta oli erakonna Harjumaa piirkonna Harku osakonna esimees. 1996. aasta kohalikel valimistel kandideeris ta valimisliidu KVL Tallinn nimekirjas kesklinna ringkonnas Tallinna linnavolikogusse. Ta sai 17 häält. 2002. aasta kohalikel valimistel kandideeris ta Eesti Keskerakonna nimekirjas Harku valla volikogusse. Ta kogus 14 häält. Volikogusse ta ei pääsenud. 2005. aasta kohalikel valimistel kandideeris ta Eesti Keskerakonna nimekirjas Harku valla volikogusse. Ta kogus 5 häält. Volikogusse ta ei pääsenud. 1999. aasta Riigikogu valimiste ajal kuulus ta Harju maakonna valimiskomisjoni koosseisu. Aerogeodeesia: laboratoorsete tööde metoodilised juhendid Tallinna Polütehniline Instituut 1971; parandatud ja täiendatud trükk 1987 koos Arne Randlepaga; 3. trükk 1991 Kõrgkooli parteiorganisatsioon : Tallinna Polütehnilise Instituudi parteiorganisatsiooni tööst, Tallinn: Eesti Raamat 1983. Ааду Петрович Тальтс. Партийная организация высшей школы: о работе партийной организации Таллиннского политехнического института, Tallinn: Eesti Raamat 1983 (eelmise teose tõlge vene keelde). Деятельность Компартии Эстонии по развитию высшего образования в Эстонской ССР 1966-1975, Tallinn: Eesti Raamat 1989. Aadu Talts, Jüri Tanner. Tehnikakõrgkooli teadus, Tallinn: Eesti Raamat 1989. Kandidaat Aadu Talts Vabariigi Valimiskomisjoni veebilehel http://www.vvk.ee/r99/kom_2010000.stm http://www.keskerakond.ee/index.php?main=50 Väljavõte Keskerakoona liikmete nimekirjast (katkine viide) http://www.epl.ee/sartikkel/972 [kõdulink] https://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=Aadu&filter_maetud_perenimi=Talts&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&token=27ebae11855ad60c&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink]
Naftaõli

Naftaõli on üldnimetus naftast toodetud mineraalõlidele. Naftaõli saadakse nafta destilleerimisel ja rafineerimisel. See on suure molekulmassi ja kõrge keemistemperatuuriga süsivesinike vedel segu. Naftaõli sulatamisel parafiiniga saadakse vaseliin.
Jõeranna

Jõeranna on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Küla piirneb põhjas Kõrgessaare aleviku, läänes Paope, lõunas Heiste ning idas Napi ja Isabella külaga. 1660 on Kõrgessaare mõisas mainitud talupoega Jöggi Tönnis. Kohalikus murdes on kohanimi Jöö ranna. Küla idaosas asuvad Tammelais ja Veskilais, küla läbib Jõeranna oja. Küla põhjaosas asub Paope looduskaitseala. Külas asub Jõeranna rahn. Küla kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. Esimest talunikku on mainitud 1660. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis on Kõrgessaare mõisa Kõpu vakuses mainitud talunikke Joe Pent ja Joe Jürri. Küla läbib Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee. Külas asub Jõeranna bussipeatus. Külas asub kivisild. Jõeranna oja Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 26.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Jõeranna" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Jõesuu (Hiiumaa)

Jõesuu on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Küla põhjaosas asub Puski, läänes Reigi-Nõmme ja Mardihansu, lõunas Õngu ja idas Kiivera küla. Küla nimi tuletub asukohast Vanajõe suudmes. Küla kohalik nimetus on Jöö suu. Küla läbib Vanajõgi, mille suudmes on Vanajõe hoiuala. Koht kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis oli mainitud Paope vakuses talupoega Jõe Michle Pent. Küla kujunes välja 20. sajandi algul. Küla läbib Emmaste–Luidja maantee. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Jõesuu" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kalana

Kalana on kolme küla nimi: Kalana, küla Hiiumaa vallas Hiiu maakonnas Kalana, küla Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas Kalana, küla Malis Kalana sadam Kalana oja
Kaleste

Kaleste on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõpu poolsaarel. Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõrgessaare valda ja enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda. Kaleste on Hiiumaa üks läänepoolsemaid külasid. Küla piirneb põhjas Hirmuste, läänes Kalana, idas Suurepsi ja Ojaküla ning kagus Ülendi külaga. Küla ajaloolised nimekujud varieeruvad märgatavalt: 1565 Kalystha, 1576 Gollist, Kollaste ja Kallaste, 1583 Kalleste ja 1725 Kalliste. Paul Ariste arvates tuletub nimi sõnast "kallis". Kaleste küla piiridesse Puski–Kõpu–Ristna teest lõuna poole jäävad Korbi mäed, loode-kagusuunalised luited, mille suurim kõrgus on 44,7 meetrit. Korp on hiiumurdeline ronga nimetus, mis tuleneb otseselt rootsi keelest. Küla alale jäävad Kõpu looduskaitseala Kaleste ja Väikesoode sihtkaitsevööndid. Kalestes kasvavad pöökpuud. Küla kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. 1565 on Kõpu vakuses mainitud talunikku Pet(t)er Kalystha, 1576 Gollist Petter, Kollaste Jürgen ja Kallaste Jake, 1583 Kalleste Jürgen ja 1606 Kallista Kotkas. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis elas Kõpu vakuses kolm talunikku: Kalliste Laur, Kalliste Jaak ja Kalliste Mick. 1835 asus külas kolm talu, elanikud said perenimeks: Korell (Korall), Paar, Sims, Wamba ja Wolens. Küla läbib Puski–Kõpu–Ristna tee. Külas asub bussipeatus. 1930. aastatel rajati külla sadam, mida pole hiljem kasutatud. Kaleste laht, Kaleste sadam Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 31.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kaleste" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Reigi kihelkond: perekonnanimede raamat; Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.1.359; 1835
Kanapeeksi

Kanapeeksi on Hiiumaal Hiiumaa vallas Kesk-Hiiumaal asuv küla. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Küla piirneb põhjas Risti, loodes Kidaste, läänes Koidma, edelas Leigri, lõunas ja kagus Tubala ja Määvli ning idas Prählamäe, Pilpaküla, Kärdla-Nõmme ja Tareste külaga. Asula nime on esmamainitud 1795. aastal, kui Kõrgessaare mõisa alal elas Kannapex Mats. 1811 elas mõisa alal Kanapöhsa Iaack ja 1816 Kannapökse Iurry. 1888 oli kohanimi Kanapeeks ja 1922 Kanapuksi ehk Kanapsi küla. Nime esimene pool võib pärineda sõnast "kana", kuid võib tulla ka sõnast "kand". Viimasel juhul oleks hääldus "kana" kiirkõneline muutus. Nime teine pool tuleb sõnast "pääks: pääksi" 'tihe kuusik, soosaar'. Küla alast pea kaks kolmandikku jääb Pihla-Kaibaldi looduskaitsealale. Küla alal asuvad Pihla raba, Kaibaldi nõmm ja Kaibaldi liivik. Küla lõunaosa läbib Pihla oja. Küla alale jääb Kaibaldi piirkond. Kanapeeksi asub ajalooliselt Reigi kihelkonnas ja kuulus Kõrgessaare mõisale. 1888 on mainitud talu ja metsavahikohta. Kanapeeksi oli algselt Koidma osa, kujunes 1930. aastatel omaette külaks, 1940. aastatel liideti Kanapeeksi Koidmaga ja taastati iseseisva külana 1997. Nõukogude armee kasutas Kaibaldi liivikut 1960. aastani tankipolügoonina. Küla läbib kirdest edelasse Kärdla–Koidma tee ja põhjast lõunasse Risti–Kaibaldi tee. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 31.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kanapeeksi" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kauste

Kauste on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani kuulus küla Kõrgessaare valda. Küla piirneb põhjas Meelste, idas Lehtma, lõunas Kodeste, Malvaste ja Mangu ning läänes Läänemerega. Kohanime on esmamainitud 1565. aastal kui Kowstha, 1677. aastal aga kui Kauste. Paul Ariste pakkus nime kujunemisel välja sõna "kaust" (nahkrihm, karusnahatükk). Marek Meristo arvates võis kohanimi kujuneda välja isikunimest. Kauste asub Tahkuna poolsaarel. Küla alale jäävad Tahkuna looduskaitseala Kauste ja Kodeste soo sihtkaitsevööndid. Küla läbib Meelste oja. Kauste liivik metsastati 20. sajandil. Kauste ajaloolised talud 1917 Küla kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla ja oli hiirootslaste küla. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis oli Kaustes 9 talu, mille peremehed olid Greiss Greisson, Bertel Hinrichson, Clemet Hansson, Christian Hansson, Greiss Mortenson, Jöran Bertelson, Magnus Mortenson, Siffer Bertelson ja Jacob Knutson. 1835 oli külas 3 taluperemeest: Kauste Hans (perekonnanimi Lüll), Kauste Pawel (Abo) ja Kauste Andrus (Kaus). Sulased said perekonnanimeks Olm, Sülla ja Tubi (Tubbi). 1917 asus külas 8 talukohta. Kauste kuulus 1977–1997 Malvaste koosseisu. Küla lääneosa läbib Tahkuna tee. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 31.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kauste" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv, era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Kidaste

Kidaste on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Kidaste piirneb põhjas ja kirdes Malvaste, loodes Ogandi, läänes Reigi, edelas Heigi, lõunas Koidma ning idas Kanapeeksi ja Risti külaga. Kohanime on mainitud 1565 Kitas, Kyttus, 1635 Kidasz ja 1798 Kiddas. Carl Russwurm on kohanime aluseks pakkunud eesti keelest pärineva mõiste küttissema või rootsikeelse sõna kyda 'lehm', Paul Ariste pakkus kohanime lähtevormiks eestikeelset sõna 'kida'. Küla läbib lõunast põhja Kidaste oja. Külas asub Kidaste allikasoo ja Kuusiku allik. Kidaste ajaloolised talud 1917 Küla kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla ja oli hiiurootslaste küla. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis oli Kidastes 10 talu, mille peremehed olid Magnus Sifferson, Peter Hinrichson, Thomas Matsson, Clemet Matzson, Hans Magnusson, Michel Greisson, Jöran Magnusson, Bengt Erichsson, Siemon Martenson ja Bertell Klemetson. 1835. aastal oli külas 6 talu ja saadi perekonnanimed: Abo, Keskla, Klee, Nabi (Nabbi), Simmer ja Viin (Wien). 1917. aastal oli külas 24 talu. Nõukogude ajal asusid Kidastes Hiiumaa metsamajandi põllud ja taimeaed, sellest ajast on säilinud Kidaste väetisekuur. Kidaste küla läbib Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee, millelt viib küla keskusse Kidaste tee ja asub bussipeatus. Küla idaosa piirneb Malvaste–Koidma–Kidaste teega. Külast pärinesid hiiurootslaste 17. sajandi vabadusvõitleja Kidaste Jürgen ja muusik Johannes Kappel. Kidaste oja Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 31.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kidaste" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv RA,era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Kiduspe

Kiduspe on Hiiumaal Hiiumaa vallas Kõpu poolsaarel asuv küla. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Kiduspe piirneb põhjas Kõpu, läänes Vilima ja Tiharu ning idas Suureranna külaga. Kohanime on esmamainitud 1565. aastal kui Kyttwspä by, kus elas Kyttus Gregis. Küla nimetati 1620 kujul Kitaspä ja 1798 kujul Kidduspä. Kohanime päritolu on selgusetu. Paul Ariste rekonstrueeris selle algkujuks kituisa või kitaisa + pää ning võrdles seda sõnadega "kiduma", "kidur" ja soome keeles esinev kitu : kitun. Lauri Kettunen arvas, et "pää" võiks olla rootsi sõna by 'küla' teisend. Leo Tiik võrdles Kiduspe nime Saaremaal asuva Kütispega ja väitis, et Kiduspe nimi tuleb hoopis sõnadest "kütus" või "kütis". Pole aga aru saada, millist häälikut tähistas küla nime esimeste kirjapanekute y. Tiik oletas, et kohanimi jõudis Hiiumaale Saaremaalt, kus nimi tundub olevat hävinud, kuna 1453 nimetati Saaremaal isikut Tyleke Syn is tho Kyttispell eyn bur. Rahvapärimuse järgi tuleb küla nimi sõnast "kiduspuu", mis tähendab kibuvitsa. Minevikus on küla nime kirjutatud kujul Kiduspäe. Seda nimekuju soovitakse taastada. Külas asub Kõpu looduskaitseala Niidametsa sihtkaitsevöönd. Küla läbib Jõe jõgi, samuti asub külas Kiduspe külarahn. Kiduspe ajaloolised talud 1917 Kiduspe kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla ja Kõpu vakusesse. Küla idaosa tuntakse Saralde nimega. Nimi pärineb küla- või talunimest, seda esmamainiti teadaolevalt 1655, kui nimetati isikut Sare Pöldo Jürri. 1835 oli külas 8 talu, elanikud said perenimeks Ankur, Jago, Klemm, Koit (Koid), Korell (Korall), Lepp, Lets (Saralde piirkond), Murr (Saralde piirkond), Niit (Nied, Saralde piirkond), Punn, Puss, Põllo (Saralde piirkond), Rõmmel, Sims (Saralde piirkond), Tuisk ja Uljast (Saralde piirkond). 1917 oli külas 12 talu. Kiduspest eraldus vahepeal Tiharu, mis 1930. aastatel liideti taas Kiduspega ja 1997 eraldati jälle. Küla läbib Märjakaasiku–Kiduspe–Kõpu tee. Külas asub 1938 ehitatud baptistide palvela. 2006 toimus külas Kõpu külade päev. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 31.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kiduspe" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Hiiumaal nimetatakse ümber külad, mille nimed seostuvad tagumikuga Eesti Ekspress, 18. jaanuar 2017. Vaadatud 21. jaanuaril 2017 Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv RA,era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; EAA.1864.2.VIII-194; 1835 Riho Saard: "Kiduspe: Kõpu poolsaare lõunarannniku põlisküla." 2006. Kiduspe küla Facebookis
Kiivera

Kiivera on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Kiivera piirneb põhjas Puski, läänes Jõesuu, lõunas Õngu, idas Sülluste ja Hüti ning kirdes Paope külaga. Kohanime on 1564. aastal mainitud kujul Kyvviwarre, 1565 Kiwiuar, Kiffuiwara; 1664 Kiwiwahre ja 1811 Kiwwerre, Kiwwarro Lauri Kettunen ja Leo Tiik pakkusid kohanime aluseks sõnu "kivi" ja "vare", Tiik ka "vaar". Küla alale jääb osa Hüti looduskaitsealast. Küla läbib Vanajõgi. Kiivera kuulus ajalooliselt Lauka mõisa alla. 1564 on mainitud talunikku Urbas Kyvviwarre ja 1664 Kiwiwahre Jürgen. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjoni alusel elas Paope vakuses Kiwwiwarre Mart. 1835 oli külas kolm talu, elanikud võtsid perekonnanimeks Demus, Kark, Kiive (Kiewe), Raud ja Tilk. Küla liideti 1940. aastate Puskiga ja taastati 1997. aastal. Küla läbib Kõrgessaare–Hüti–Puski tee, kust lähtub Kiivera–Sülluste tee. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kiivera" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Kodeste

Kodeste on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla põhjaosas Tahkuna poolsaarel. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Kodeste piirneb põhjas Lehtma ja Kauste, läänes Malvaste, lõunas Risti ja idas Tareste külaga. Kohanimi on olnud 1564 Kopsta by, 1565 Kotzta, 1599 Quottista, 1688 Kosteby, Kåtste, Kotsta ja 1798 Kotsta. Paul Ariste pakkus nime aluseks eestikeelset sõna "koda", Marek Meristo aga rootsikeelseid sõnu gǻð 'tara, tarandik' ja stḁ̱́ 'koht, ulualune'. Küla alale jääb Tahkuna looduskaitseala Kodeste soo sihtkaitsevöönd. Küla alale jääb Kodeste soo, kust saab alguse Tareste oja. Kodeste ajaloolised talud 1917 Kodeste kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla ja oli hiiurootslaste küla. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis oli külas 4 talu ja peremehed olid: Jöran Magnusson, Siemon Larsson, Hinrich Pawelson ja Proos Matsson. 1781 oli külas 4 talu, mille elanikud küüditati Ukrainasse. 1835 oli külas 3 talu. Kodeste Mihkli pere sai perekonnanimeks Kotkas (Kottkas), Kodeste Peetri pere Ritso ja Kodeste Thoma pere Leiger. Teised külaelanikud said perekonnanimedeks Lees, Malw, Mango ja Mann. 1977–1997 kuulus küla Malvaste koosseisu. Küla läbib Risti–Kauste tee, kust saab alguse Kodeste–Risti tee. Kodeste järv Kodeste soo Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kodeste" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv, era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Koidma

Koidma on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Koidma piirneb idas ja põhjas Kanapeeksi, loodes Kidaste, läänes Heigi ja Metsaküla ning lõunas Leigri külaga. Kohanime on märgitud 1565 ja 1635 kui Koidma. Carl Russwurm arvas, et kohanimi lähtub sõnast "koit", Marek Meristo on pakkunud lähtekohaks eesnime Koit. Koidma lõunaosa hõlmab Pihla-Kaibaldi looduskaitseala. Küla lääneosa läbivad Pihla oja ja Rima oja, põhjaosas asub lõik Kidaste ojast. Koidma ajaloolised talud 1917 Küla kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. 1835 asus Koidmas 4 talu, elanikud said perekonnanimeks: Karmed, Klee, Küster, Nina (Ninna) ja Sülla. 1917 oli külas 16 talu. Koidma kuulus 1977–1997 Kidaste koosseisu. Koidma kaguosas asub Mäeselja (Mäesla) piirkond, kus asus 1930. aastatel samanimeline küla. Küla läbib põhjast lõunasse Malvaste–Koidma–Kidaste tee, kust algab Koidma tee. Hiiumaa metsamajand rajas 1970. aastatel Koidmasse hobusekasvanduse. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Koidma" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv RA,era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Kopa

Kopa on küla Hiiumaal Hiiumaa vallas. Enne 2017. aasta haldusreformi kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Kopa küla piirneb põhjas Luidja, läänes ja lõunas Villamaa ning idas Puski külaga. Kohanime on mainitud 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis kui Koppa. Kohanimi pärineb Paul Ariste arvates sõnast kopp ('koor, kest, väike anum'). Küla põhjaosa läbib Luidja jõgi. Külas asub Kopa allik. Kopa küla kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. Küla kasvas välja samanimelisest talust. Esimest korda mainiti seda nime 1726, kui nimetati Kõrgessaare mõisa all Paope vakuses elavat talumeest Koppa Matz. Küla oli tekkinud 20. sajandi alguseks. 1917. aastal oli külas neli talu. Ilmselt 1930. aastateks oli küla liidetud läänepoolse Villamaa külaga, kuid 1997. aastal taastati see omaette külana. Küla keskosa läbib Villamaa–Puski tee, millega lõikub Mäki tee. Kopa külas sündis kunstnik Kaljo Põllu. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 2.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kopa" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv, era.4313.1.608; 1917.