laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jämepeamadu

Jämepeamadu (Dipsas) on maoperekond. Jämepeamadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Dipsas albifrons (Sauvage, 1884) Dipsas alternans (Fischer, 1885) Dipsas andiana (Boulenger, 1896) Dipsas articulata (Cope, 1868) Dipsas baliomelas Harvey, 2008 Dipsas bicolor (Günther, 1895) Dipsas brevifacies (Cope, 1866) Dipsas bucephala (Shaw, 1802) Dipsas catesbyi (Sentzen, 1796) Dipsas chaparensis Reynolds & Foster, 1992 Dipsas copei (Günther, 1872) Dipsas elegans (Boulenger, 1896) Dipsas ellipsifera (Boulenger, 1898) Dipsas gaigeae (Oliver, 1937) Dipsas gracilis (Boulenger, 1902) Dipsas incerta (Jan, 1863) Dipsas indica Laurenti, 1768 Dipsas infrenalis Rosen, 1905 Dipsas maxillaris (Werner, 1910) Dipsas nicholsi (Dunn, 1933) Dipsas oreas (Cope, 1868) Dipsas pakaraima Macculloch & Lathrop, 2004 Dipsas pavonina Schlegel, 1837 Dipsas peruana (Boettger, 1898) Dipsas pratti (Boulenger, 1897) Dipsas sanctijoannis (Boulenger, 1911) Dipsas sazimai Fernandes, Marques & Argôlo, 2010 Dipsas schunkii (Boulenger, 1908) Dipsas temporalis (Werner, 1909) Dipsas tenuissima Taylor, 1954 Dipsas variegata (Duméril, Bibron & Duméril, 1854) Dipsas vermiculata Peters, 1960 Dipsas viguieri (Bocourt, 1884). Nad elavad Lõuna- ja Kesk-Ameerikas ning Mehhikos. Peter Uetz & Jakob Hallermann, [1] Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Loomade elu 5:267. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Dipsas Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 12.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne Animal Diversity Web-is Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dipsas seisuga 12.04.2014.
Ingrid Peek

Ingrid Peek (sündinud 1. detsembril 1977) on eesti ajakirjanik, Vikerraadio peatoimetaja aastatel 2017–2019. Ta juhtis Raadio 2-s aastail 2010–2017 saadet "Hallo, Kosmos!". Aastatel 2010–2011 võis teda kuulda ka Raadio 2 lõunaprogrammis "Siin me oleme" koos Tõnu Pedaruga. Ta on juhtinud ka saadet "Suveraadio" ja lõunaprogrammi "Eetris on Ingrid Peek". Aastal 2008 tegi ta R2 reisisaadet "Reisipalavik". 2014. aasta kevadel juhtis ta koos Sander Loitega ETV2-s saatesarja "Teaduspalavik" saadet "Dieedideemonid", 2013. aasta sügisel tegi ta Kanal 2-s koos Elo Mõttus-Leppikuga vestlussaadet "Stereo". Aastal 2011 juhtis ta koos Robert Kõrvitsaga Eesti Televisioonis saadet "Rabarock", 2000. aasta suvel Eesti Televisioonis koos Lemoga saadet "Eesti Top40", aastatel 1998–1999 koos Tarmo Leinatammega TV1 muusikasaadet "Uus viis". 7. augustil 2017 sai temast Vikerraadio peatoimetaja. 26. septembril 2019 teatas Eesti Rahvusringhääling, et Peek lahkub Vikerraadio peatoimetaja ametikohalt omal soovil. Alates 2024. aastast teeb Peek ajakirja Eesti Naine iganädalast podcast'i "Iga naine on lugu". Saatesari "Hallo, Kosmos!" ja saatejuht Ingrid Peek pälvisid 2011. aastal Umbluu preemia, mida annab välja MTÜ Eesti Skeptik, ning 2013. aastal Ulmefilmi auhinna. Tema vanaisa oli kunstnik Aleksander Peek. Palju õnne! Müstikaradade kaunitar peab täna sünnipäeva!, Publik, 1. detsember 2010 Ingrid Peek salateadmisi ise ei kasuta, Ajakiri Naised, 11. mai 2011 "Vikerraadio uus peatoimetaja Ingrid Peek: ärge kartke, midagi hullu ei tule". ERR. 19. juuni 2017. Vaadatud 2. aprillil 2022. "Vikerraadio peatoimetaja Ingrid Peek annab teatepulga üle Janek Lutsule". ERR. 26. september 2019. Vaadatud 2. aprillil 2022. Kaio, Heidit (17. jaanuar 2024). "Raadiohääl Ingrid Peek on tagasi oma podcastiga: mind tabas mingi eriline rõõmulaine". Eesti Naine. Vaadatud 17. jaanuaril 2024. Martin Vällik: "Umbluu preemia" Ulmefilmi Auhinna pälvis Ingrid Peek, Telegram, 18. veebruar 2013 Teet Malsroos. Perekond Peek avas kunstnikust vanaisa mälestusnäituse. Õhtuleht, 8. aprill 2015
Ditaxodon

Ditaxodon on maoperekond. Perekonda Ditaxodon klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Ditaxodon taeniatus (Peters in Hensel, 1868). Need maod elavad Brasiilias - São Paulo, Paraná, Rio Grande do Suli ja Mato Grosso do Suli osariigis. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Ditaxodon Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 12.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne Animal Diversity Web-is Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Ditaxodon taeniatus seisuga 12.04.2014.
Diego López

Diego López Rodríguez [dj'eego l'opes] (hääldus hispaania keeles [ˈdjeɣo ˈlopeθ]; sündinud 3. novembril 1981 Paradelas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliigaklubis Rayo Vallecano. Hispaania kõrgliigas on ta mänginud veel Madridi Reali, Villarreal, Sevilla ja Espanyoli meeskonnas. Hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 mängis ta Itaalia kõrgliigaklubis Milan. López kuulus Hispaania jalgpallikoondisse 2009. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril.
Drepanoides

Drepanoides on maoperekond. Perekonda Drepanoides klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Drepanoides anomalus (Jan, 1863). Need maod elavad Colombias, Ecuadoris, Peruus, Boliivias, Brasiilias ja Prantsuse Guajaanas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Drepanoides Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 12.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne Animal Diversity Web-is Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Drepanoides anomalus seisuga 12.04.2014.
Połacki rajoon

Połacki rajoon (transkribeerituna Polatski rajoon) on rajoon Valgevenes Viciebski oblastis. Kirdes piirneb rajoon Venemaaga. Rajooni pindala on 3138 km². 2014. aasta seisuga elas seal 109 016 inimest. Rajoon moodustati 1924. aastal, tänapäevased piirid sai see 1960. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Adamova, Astroŭščyna, Azina, Babyničy, Baravucha, Ekimańi, Farynava, Harany, Homieli, Juravičy, Małoje Sitna, Pałata, Sałoniki, Zavozierje, Zialonka, Varoničy ja Vietryna külanõukogu. Halduskeskus on Połacki linn. Lisaks asub rajoonis veel Vietryna alev. Rajooni territooriumil asuvad selle koosseisu mitte kuuluvad Navapołacki linn ja Baravucha alev. Vietryna Farynava Dretuni liivikud Järv Połacki rajoonis Rajooni suurim jõgi on Daugava. Teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Palata ja Ušača. Rajoon asub Połacki madalikul, kõrgused on vahemikus 120–180 meetrit üle merepinna. Suurimad järved on Biełaje, Homiel, Zaščaty, Suja, Turoŭla ja Janova. 2014. aasta seisuga olid elanikest 86,95% valgevenelased, 9,97% venelased, 1,39% ukrainlased ja 1,18% oli teistest rahvustest. 67,92% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 30,33% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 35,33% elanikke, vene keelt aga 60,02%. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Połacki rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Echinanthera

Echinanthera on maoperekond. Perekonda Echinanthera klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Echinanthera amoena (Jan, 1863) Echinanthera cephalomaculata Di Bernardo, 1994 Echinanthera cephalostriata Di Bernardo, 1996 Echinanthera cyanopleura (Cope, 1885) Echinanthera melanostigma (Wagler, 1824) Echinanthera undulata (Wied, 1824). Need maod elavad Lõuna-Ameerikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Echinanthera Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 12.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne Animal Diversity Web-is Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Echinanthera seisuga 12.04.2014.
Lexus NX

Lexus NX on Lexuse poolt toodetav väike luksuslik linnamaastur, mida esitleti 2014. aasta kevadel Pekingi autonäitusel, mis oma suuruse poolest jääb Lexus RX-i ja UX-i vahele. Eesmärk oli pakkuda Lexus RX-ist väiksemat mudelit ning 2014 aastal oli tegu väikseima Lexuse mudeliga. Lexus NX kasutab sama platvormi, mida 4. põlvkonna Toyota RAV4-l ning ka autode teljevahe (2660 mm) on sama pikk. Disainilt sarnaneb see varem näidatud ideeautoga LF-NX. Lexus LF-NX ideeauto Lexus NX Lexus NX-i teine põlvkond avalikustati 11. juunil 2021. a. Lexus NX350h (2021) "Sharply Styled Lexus 'NX' Compact Crossover SUV Debuts at Beijing Show". 20. aprill 2014. "New LF-NX concept". 10. september 2013. Brad Anderson. "Watch The 2022 Lexus NX Reveal Live Here Tonight".
Ḩamīd Abūţālebī

Ḩamīd Abūţālebī (pärsia keeles حمید ابوطالبی, sündinud 16. juunil 1957 Teheranis) on Iraani diplomaat, suursaadik. Ta oli 25. juulist 2014 Iraani ajutine esindaja ÜRO-s (ta vahetas välja Moḩammad Khazā‘ī) ja hiljem alaline esindaja. Abūţālebī on varem esindanud Iraani Austraalias, Euroopa Liidus, Belgias ja Itaalias ning olnud Iraani välisministeeriumi poliitikajuht. Lisaks esindas ta 1990ndatel Iraani Euroopa Liidu esindust New Yorgis. حمید ابوطالبی گزینه تصدی نمایندگی ایران در سازمان ملل, High Counsil for Human Rights. حمید ابوطالبی معاون سیاسی دفتر رئیس‌جمهور شد, Khabar Online. US position on Iran’s UN pick unacceptable: Afkham, Press TV.
Jeep Grand Cherokee

Jeep Grand Cherokee on Jeepi toodetav keskklassi maasturi mudel, mida valmistatakse aastast 1993. Erinevalt paljudest teistest maastikuautodest, mis on ehitatud raamile, on Grand Cherokee olnud alati kandevkerega auto. Esimese põlvkonna Grand Cherokeed esitleti 1992. aastal Põhja-Ameerika autonäitusel 1993. aasta mudelina ning tegu oli luksusmaasturite segmenti mõeldud autoga. Mudelid, mida toodeti Euroopa turu jaoks Austrias Grazi tehases, said mudelitähistuseks ZG. Grand Cherokee ZJ Grand Cherokee ZJ Autot tutvustati 1998. aasta septembris kui 1999. aasta mudelit. Euroopa turul müüdava mudeli tähiseks oli WG, USA turu mudelil WJ. Grand Cherokee WJ Grand Cherokee WJ Grand Cherokee WG (2004) Grand Cherokee WG (2004) Grand Cherokee WK Grand Cherokee WK Neljanda põlvkonna Grand Cherokee mudelitähisega WK2 on tootmises 2011. aastast. 2014. aastal kutsuti Grand Cherokee ja selle sõsarmudel Dodge Durango parandusse pidurivõimendi roostetamise ohu tõttu ning kokku osales tagasikutsumiskampaanias 870 000 autot. Grand Cherokee WK2 Grand Cherokee WK2 (2012) Jeep Grand Cherokee SRT8 oli kuni 2018. aastani Grand Cherokee võimsaim V8-mootoriga versioon. Selle konkurendid on Euroopa autodest Audi Q7, Mercedes GLE AMG versioonid, BMW X5M. SRT8 on nende 500-hobujõulistest mudelitest odavam, aga peaaegu sama kiire. See oli 2011. aasta seisuga ajaloo võimsaim Jeep. Mootor on 6,4-liitrine ja sellel ei ole ülelaadimist. Sellel autol on viis sõidurežiimi: track, sport, auto, snow ja tow. Kõigi rataste rehvimõõt on 295/45 ZR 20. Viienda põlvkonna (WL) Grand Cherokee avalikustati kolmerealise pikendatud teljevahega versioonina (Grand Cherokee L) 7. jaanuaril 2021. a. Kahe istmereaga versioon esitleti 30. septembril 2021. Grand Cherokee L tuli müügile 2021. aasta juunis. Selle teljevahe on 175 mm (6,9 tolli) pikem kui eelmise põlvkonna kahe istmereaga mudelil ja 127 mm (5 tolli) pikem kui kaherealisel mudelil. Auto on varustatud sõltumatu esi- ja mitmikhoob-tagavedrustusega. Jeep Grand Cherokee L Overland Jeep Grand Cherokee L Overland "Chrysler Recall Totals 870,000 Vehicles". 4. aprill 2014. Anderson, Brad (7. jaanuar 2021). "2021 Jeep Grand Cherokee L Debuts With 3-Rows Of Seats, Striking Looks And Added Luxury". Chilton, Chris (29. september 2021). "2022 Jeep Grand Cherokee 5-Seater SWB Introduces Model's First Hybrid Option". Hoffman, Connor (7. jaanuar 2021). "2021 Jeep Grand Cherokee L Three-Row SUV Is First of Luxurious New Generation".
Dodge Durango

Dodge Durango on Dodge'i maastur, mida on toodetud 1997. aastast kolme põlvkonna vältel. Esimesed kaks põlvkonda olid ehitatud Dodge Dakota pikapi platvormile ja tegemist oli raamile ehitatud autodega ning nende autode juures kasutati mitmeid Dodge RAMi sõlmi. Kolmas põlvkond on juba kandevkerega auto, mis kasutas Jeep Grand Cherokee platvormi. Dodge Durango (2003) Dodge Durango (1999) Teise põlvkonna autos, mida esitleti 2003. aastal, on kuni kaheksa istekohta ning olulise uuendusena oli sõltumatu tagasild varustatud keerdvedrudega, mis lisas sõidumugavust võrreldes varasema lehtvedrusid kasutanud tagasillaga. Mudeliuuendus tehti teise põlvkonna Durangole 2007. aastal. Dodge Durango (2004) Dodge Durango (2005) Dodge Durango (2007) Kolmanda põlvkonna Durangol, mida hakati tootma 2010. aastal, on samasugune platvorm nagu Jeep Grand Cherokeel ning tegu on erinevalt eelkäijatest kandevkerega autoga. Selle teljevahe on veidi pikem kui Grand Cherokeel ja autos on kolm istmerida. Dodge Durango (2011) Dodge Durango SRT Hellcat (2023) 2014. aastal kutsuti Durango ja sõsarmudel Jeep Grand Cherokee parandusse pidurivõimendi roostetamise probleemi tõttu. Tagasikutsumiskampaania hõlmas 870 000 autot. "Chrysler recalls 42,380 SUVs in Canada for brake corrosion". CBC News. 2. aprill 2014.
BMW 9. seeria

BMW 9. seeria oli BMW luksuskupee, mille tootmisse võttu kaaluti. See sarnanes arvatavasti ideeautoga BMW Gran Lusso Coupé. 2019. aasta esimese poolel aga kinnitas BMW arendusjuht Klaus Frohlich, et BMW 9. seeria siiski tootmisse ei jõua. Zhang, Benjamin (22. aprill 2014). "This Ultra-Luxurious Concept Car Could Be The First $200,000 BMW". "The BMW Pininfarina Gran Lusso Coupe". TopGear. 24. mai 2013. Traugott, Jay (6. veebruar 2019). "BMW Makes Final Decision About 9 Series". Carbuzz. Vaadatud 10.11.2020.
Citroën DS5 LR

Citroën DS5 LR on Citroëni sportsedaan, mida hakatakse tootma vaid Hiinale. Sedaan on loodud Citroën DS5 LS-i põhjal. Sellel on 1,6-liitrine turbomootor, mille võimsus on 300 hobujõudu ja pöördemoment 400 Nm. Sellel on järjestiklülitusega käigukast, kliirens on 15 mm madalam ja rööbe laiem. Lisaks on sedaanil 20-tollised veljed ja ta näeb DS5 LS-ist agressiivsem välja. Ideeauto värviti mattpunaseks ja mõnes kohas on R-tähega logod.
Ásgrímur Jónsson

Ásgrímur Jónsson (4. märts 1876 – 5. aprill 1958) oli Islandi maalikunstnik, riigi esimene elukutseline kunstnik. Ásgrímur Jónsson sündis Lõuna-Islandil Galtafelli talus talupoja pojana ning kasvas üles Hekla vulkaani lähistel. Tema vend Einar Jónsson (1874–1954) oli tuntud skulptor. 1897. aastal kolis ta Taani pealinna Kopenhaagenisse, kuhu jäi elama kuni aastani 1908. Aastatel 1900–1903 õppis ta Kopenhaageni Kuninglikus Akadeemias maalikunsti. Pärast akadeemia lõpetamist ta reisis palju ning oma viimase talve võõrsil veetis ta 1908–1909 Itaalias. Seejärel naasis ta aastal 1909 Islandile. Tema lemmikteemaks oli oma kodumaa maastike ja eriti mägede kujutamine. Tema maalid sarnanevad stiililt Prantsuse impressionistide teostega, näiteks Camille Corot' omadega. Mõned tema maalid illustreerivad ka Islandi saagasid ja müüte. Kuigi ta oli väga oskuslik õlimaalide meister, mäletatakse teda eriti tema akvarellmaalide poolest. Ta on kuulus ka mitmes Islandi kirikus leiduvate seinamaalide poolest. Hulk tema teoseid on eksponeeritud Reykjavíkis asuvas Islandi Rahvusgaleriis. Tema teosed, mis panid aluse Islandi maastikumaali traditsioonile, on mõjutanud mitmeid hilisemaid Islandi kunstnikke. Ásgrimur Jónsson suri aastal 1958, jättes kõik oma teosed ja Reykjavíkis aadressil Bergstaðastræti 74 asunud kodustuudio Islandi rahvale. Seal avati 1960. aastal väike muuseum, kus saab vaadata valikut tema teostest. 1988. aastal sai temanimelisest kollektsioonist üks rahvusgalerii osa. Ásgrímur Jónsson collection. Vaadatud 12.04.2014. Ólafur Kvaran & Karla Kristjánsdóttir (toim.). "Confronting Nature: Icelandic Art of the 20th Century". National Gallery of Iceland, Reykjavík, 2001. Ásgrímuri andmed Islandi Rahvusgalerii kodulehel Valik Ásgrímuri teoseid
Nigeeria lipp

Nigeeria lipp on Nigeeria Liitvabariigi riigilipp. Lipp on horisontaalselt jaotatud kolmeks laiuks, millest keskmine on valge ja äärmised mererohelised. Mereroheline värv sümboliseerib Nigeeria metsi ja loodusrikkusi ning valge rahu. Lipp kavandati 1959. aastal ning võeti kasutusele 1960. aastal. 1959. aasta konkursi võitnud lipukavandil oli valge laiu keskel punane päike, mille kohtunikud otsustasid eemaldada.
Atlandi tee

Atlandi tee ehk Atlandi ookeani tee (norra keeles Atlanterhavsveien) on Averøy saart ja Eidet ühendav ainulaadne maantee Norras Møre og Romsdali maakonnas Nordmøre piirkonnas. Lähedal asuvad Molde ja Kristiansundi linn. Averøy ja maismaa vahelist ühendust hakati kavandama juba 1909. Tee projektid valmisid 1970. aastatel ning Atlanterhavsveieni ehitust alustati 1. augustil 1983. Maantee avati 7. juulil 1989. Tee kogupikkus on 8274 m ja laius 6,5 m. Saarekesed on omavahel ühendatud kaheksa sillaga, millest pikim (Storseisundbrua) on 260 meetri pikkune. Pilte
BMW 1. seeria

BMW 1. seeria (invabmw) on BMW AG toodetav kompaktne ja sportlik kõrgema hinnaklassi väikeauto, mis oli mõeldud asendama BMW 3. seeria E46 Compacti mudelit. Esimest põlvkonda toodeti 2004–2011 (kupeed 2013. aastani ja kabrioletti 2014. aastani). Auto oli tagaveoline ning R4- ja R6-bensiini- ja R4-diisemootoritega varustatud. Tootmises olid järgmised keretüübid: kolmeukseline luukpära (E81), viieukseline luukpära (E87), kupee (E82) ja kabriolett (E88). Sellest toodeti ka võimsamat versiooni M Coupé. Esimene põlvkond, viieukseline Esimene põlvkond, kolmeukseline Esimene põlvkond, kupee Esimene põlvkond, kabriolett M Coupé Erinevalt enamikust sama ajastu luukpäradest on 1. seeria teine põlvkond ehitatud tagaveolisele platvormile. Selle tootmise alguseks märgiti 2011 ning kupeed ja kabrioletid kannavad nüüdsest BMW 2. seeria nimetust. Keretüübid olid kolmeukseline luukpära (F21) ja viieukseline luukpära (F20). Seda turustati ka 2. seeria Active Tourer ja Gran Tourer BMW 2. seeria nime all, aga tegu oli teisel platvormil esiveolise autoga. Teine põlvkond, viieukseline 2. seeria kupee 2. seeria, Active Tourer 2014. aastal tehti teise põlvkonna mudelivärskendus, millega muutus veidi kaitseraua, laternate ja radiaatorivõre disain. Põhivarustust täiendati ja uuendati ka siseelektroonikat. 3. põlvkond jõudis turule 2019. aastal ja ainsa keretüübina on saadaval viieukseline luukpära. Võrreldes oma eelkäijaga on F40 1. seeria 5 mm lühem, 34 mm laiem ja 13 mm kõrgem. Erinevalt varasematest mudelitest on auto on ehitatud esiveolisele platvormile ning lisavarustusena on saadaval xDrive nelikvedu. Mootorivalikusse kuuluvad kolme- ja neljasilindrilised mootorid. 1. seeria tippmudel on BMW M135i xDrive, mille 2,0-liitrise R4 mootori võimsuseks on 225 kW (306 hj), millel on 8-käiguline Steptronic Sport automaatkäigukast ja xDrive nelikvedu. Kiirendusaeg 0–100 km/h on 4,8 sekundit. M135i baashind on 2020. aasta juuli seisuga 52 850 eurot. BMW M135i BMW M135i
Sianno rajoon

Sianno rajoon on rajoon Valgevenes Viciebski oblastis. Rajooni pindala on 1966 km². 2014. aasta seisuga elas seal 23 133 inimest. Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Bahdanava, Bahušeŭski, Bielica, Chodcy, Kakoŭčyna, Maškany, Niamojta ja Studzionka külanõukogu. Halduskeskus on Sianno linn. Teine tähtsam asula on Bahušeŭski alev. Sianno rajoon Surnuaed Bahušeŭskis Sianno rajoon Rajoon asub suuremalt jaolt Orša kõrgustikul, osalt ka Łučosa madalikul. Kõrgeim koht on Papina küla lähistel (263 meetrit). Madalaim koht asub Sierakarotnia järve ääres Rybnaje külas (154 meetrit). Teised suuremad järved on Sianno, Bahdanaŭskaje, Biarozaŭskaje ja Kičyna. 2014. aasta seisuga olid elanikest 94,21% valgevenelased, 4,31% venelased ja 1,48% oli teistest rahvustest. 79,49% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 19,29% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 50,25% elanikke, vene keelt aga 44,94%. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Sianno rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Viktor Aleksejev

Viktor [Victor] Aleksejev (30. aprill 1902 Saksamaa – 15. juuni 1945 Tartu) oli saksa rahvusest Eesti kunstnik ja illustraator. Ta õppis Tartus vene gümnaasiumis. Kunstiõpinguid alustas 1918. aastal Voronežis Venemaa Riiklikus Kunstikoolis kunstnik Maksimovi juhendamisel. Sealt siirdus ta Novotšerkasskisse, kus asus tööle dekoratiivkunsti klassi juhendajana. 1921. aastast õppis ta Leipzigis akadeemik Kühleri juhendamisel portree- ja maaliklassis. 1926. aastal lõpetas ta graafikuna Dresdeni Kunstkäsitöö Akadeemia. 1921. aastal eksponeeris ta kodulinnas Kunstide Edendamise Seltsi näitusel oma 78 stilistilist kompositsiooni. Kolm aastat hiljem korraldas ta isikunäituse, kus eksponeeris 42 teost, mis hõlmasid peamiselt maastiku, lille- ja linnupilte. 1941. aastal oli ta Tartu koonduslaagris, kust vabanes koos (teise) abikaasa Leida Aleksejevaga 9. novembril. Ta maeti 22. juunil 1945 Uspenski kalmistule kasuema Elise Aleksejeva kõrvale; haud pole säilinud, kuid asukoht on teada. Viktor Aleksejevi kunstnikukäekiri oli väga omapärane. Tema loomingut iseloomustavad tugevad rahvuslik-religioossed sugemed ning keskaja ja idamaade mõjutused. Lisaks on ta viljelenud ja edasi arendanud vanavene miniatuuridelt tuttavat esteetikat. 1936. aastal illustreeris ta oma esimese lasteraamatu "Kolm oravat". Ta illustreeris mitmeid Hans Christian Anderseni teoseid: "Inetu pardipoeg" (1945), "Vankumatu tinasõdur" (1945), "Ööbik" (1949), "Pöial-Liisi (1945). Ta tegi ka kaanekujundusi Edgar Wallace'i põnevusjuttudele ja miniatuurisarja (47 pildiga, 1926–1940) Johannese Ilmutusraamatu apokalüptilistel teemadel. Teosed on säilinud Valmar Adamsi erakogus ja Eesti Rahvusraamatukogu graafikakogus. Tema kasuisa oli Tartu Ülikooli õppejõud ja rektor Vissarion Aleksejev. Tema esimene abikaasa aastani 1936 oli Ernestine-Sofie Värav. Viktor Aleksejev. - Olion, nr 7, 1930, lk 30 H. C. Andersen. "Pöial-Liisi". Järelsõna K. Kumberg. Printon Trükikoda As, 2005 https://www.pigtailsinpaint.com/category/artists-by-name/aleksejev-viktor/
Maidla valla lipp

Maidla valla lipp on Ida-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Maidla valla lipp. Lipp oli kasutusel 11. veebruarist 1994 kuni 27. oktoobrini 2013, mil ühineti Püssi linna ja Lüganuse vallaga ühtseks Lüganuse vallaks. Vapi autor on Tiit Saare. Lipp koosneb kahest võrdse laiusega horisontaalsest värvilaiust: ülemine laid on roheline, alumine on kollane. Lipu rohelise värvilaiul on vardapoolsest otsast 140 mm ning ülaservast 120 mm kaugusel Maidla valla vapi kujutis mõõtmetega 205×250 mm, mille kujundajaks on Tiit Saare. Vapikalad on suunatud peadega lipuvarda poole. Lipu mõõtmed on 1000×1620 mm. Lipu värvused: roheline – PMS 355, kollane – PMS 109 ning vapi sinise osa värvus – PMS 300. Roheline laid sümboliseerib metsa, kollane laid sümboliseerib küpset viljapõldu. Maidla valla vapp Lüganuse valla lipp Püssi lipp Ida-Viru maakond Maidla valla sümboolika valla kodulehel Maidla valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
S/2009 S 1

S/2009 S 1 on üks Saturni kaaslastest, planeedile kõige lähem. S/2009 S 1 tiirleb Saturnist keskmiselt 117 000 km kaugusel B-rõnga välimises osas Saturni rõngastega samal tasandil ning ulatub Saturni rõngast mõlemalt poolt umbes 200 m väljapoole. Tema läbimõõt on tõenäoliselt umbes 400 m. See kaaslane avastati 26. juulil 2009 Cassini kujutiste meeskonna poolt kosmosesondi tehtud piltidelt. Teda märgati esimest korda ajal, kui Saturn lähenes oma 2009. aasta augustikuu võrdpäevsusele ning see taevakeha heitis Saturni B-rõngale umbes 36 km pikkuse varju. A Small Find Near Equinox. Vaadatud 12.03.2014. Porco, C. C. ja Cassini kujutiste meeskond (2009). "S/2009 S1". IAU Circular 9091. (teade avastamisest) Vaadatud 12.03.2014.