laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vilkokšnis

Vilkokšnis on järv Leedus Trakai rajoonis. Järv asub Onuškisest 6 kilomeetrit kirdes ja jääb Aukštadvarise regionaalparki. Vilkokšnis kuulub Nemunase vesikonda ja jääb merepinnast 125,1 meetri kõrgusele. Kaldajoone pikkus on 20,47 kilomeetrit. Järve lõunaosas on väike saareke, selle idaosas eraldub järvest Koja nimeline 1,9 kilomeetri pikkuna abajas. Järve kaldad on kõrged, seal esineb jäärakuid. Erandiks on abaja ja järve põhiosa vahele jääv poolsaar, mis on madal, allikaterohke ja soostunud. Põhjakallas on metsane. Vilkokšnisest algab Verknė jõgi. Sinna suubub kaheksa oja, millest suuremad on Koja ja Samė. Asulatest jäävad järve äärde Grendavė, Žalioji, Tolkiškės, Jankovicai, Žuklijai, Antakalnis ja Savaitiškės. Turismitalusid on järve kallastel 7, seal asub ka Žuklijai linnamägi. Vilkokšnis. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 525 lk.
Toomas Toomsoo

Toomas Toomsoo (sündinud 20. oktoobril 1970) on eesti arst. Toomsoo on lõpetanud Tartu Ülikooli arstiteaduskonna (1996), neuroloogia residentuuri (2001) ning olnud Tartu Ülikooli Närvikliiniku ja Saksamaa Tübingeni Ülikooli Aju-uuringute Keskuse doktorantuuris. Residentuuri ajal tutvus ta ka Kieli Ülikooli ja Lübecki Ülikooli närvikliiniku tööga. Kaitses 2019 filosoofiadoktori väitekirja "Transcranial brain sonography in the Estonian cohort of Parkinson's disease (Transkraniaalne aju ultraheliuuring Eesti Parkinsoni tõve haigetel)". Septembrist 2022 töötab ta Confido Meditsiinikeskuse sisekliiniku juhatajana. Toomsoo kuulub Eesti Neuroloogide ja Neurokirurgide Seltsi, Eesti Peavalu Seltsi, Eesti Liigutushäirete Seltsi, Eesti Hüpertensiooni Ühingusse, Saksa Neuroloogide Seltsi ja Euroopa Neurosonograafia Ühingusse. Neuroloogina on tema meditsiiniline erihuvi peavalud ja Parkinsoni tõbi. Lisaks on professor Toomsool sertifikaat transkraniaalse sonograafia, neurovaskulaarse ultraheli teostamiseks (unearterid, ajuarterid) ja karpaaltunneli sündroomi hindamiseks ultrahelis. "Migreenist vabaks õige toiduga", Pilgrim, 2021 (ISBN 9789949099511, kahasse Kristel Randrüüdiga) Toomas Toomsoo Eesti Teadusinfosüsteemis Sissekanne Confido tervisekeskuse veebis Neuroloog Toomas Toomsoo räägib sagedasest peavalude põhjusest, Postimees, 9. september 2020
Muut

Muut on matemaatikas muutuja kahe vaadeldava väärtuse vahe. funktsiooni muut argumendi muut
Ölgij

Ölgij (mongoli keeles Өлгий, kasahhi keeles Өлке) on linn Mongoolias, Bajan-Ölgij aimaki halduskeskus. Ölgij asub merepinnast keskmiselt 1710 meetri kõrgusel. Ölgij on ametlikult asutatud 1940. aastal. Linn asub Ulaanbaatarist 1686 km läänes, Venemaa piirist 80 km kaugusel ja Hiina piirist 130 km kaugusel. Ölgij on Mongoolia läänepoolseim linn. Suurema osa elanikest moodustavad kasahhid. Bayan-Ölgij, Mongolia Koryo Group Город Улгий Tury Club Melody Nixon:Changing places: mining Mongolia, 1. aprill 2013 The Common
Korpusekomissar

Korpusekomissar (vene keeles корпусной комиссар) oli Punaarmees ja NSV Liidu sõjalaevastikus aastatel 1935–1942 kehtinud spetsiaalne sõjaväeline auaste poliitilisele juhtivkoosseisule. Punaarmee maa- ja lennuväes aastatel 1935–1940 vastas korpusekomissarile korpusekomandöri auaste. Sõjalaevastikus vastas korpusekomissarile 1. järgu flagmani auaste. Korpusekomissarist kõrgem auaste oli armeekomissari ja madalam diviisikomissari auaste. 1935. aastal anti korpusekomissari auaste 30 sõjaväelasele. Neist 22 järgnevail aastail represseeriti. 1940. aasta mais kehtestati sõjaväe kõrgemale juhtivale koosseisule kindralite ja admiralide auastmed, kuid poliittöötajate seni kehtinud auastmed jäid muutmata. 9. oktoobril 1942 viidi NSV Liidu Riikliku Kaitsekomitee määrusega poliittöötajate auastmed kaotati ja asendati üldväeliste auastmetega. Trofim Govoruhhin (1896–1966), korpusekomissar (1935), represseeriti 1938. aastal. Ta oli kuni 1946. aastani parandusliku töö koloonias, seejärel saadeti ta uue süüdistuse alusel asumisele Krasnojarski kraisse, kus ta oli kuni rehabiliteerimiseni 1955. aastal. Pärast rehabiliteerimist anti talle erukindralmajori auaste ja üleliidulise tähtsusega personaalpension. Stefan Mrotškovski (1885–1967), luuraja, korpusekomissar (1935), 1940. aastal oli Prantsusmaal, kus teda hoiti Vichy režiimi koonduslaagris. 1942. naasis ta Nõukogude Liitu, kus aasta hiljem ta arreteeriti. Ta istus kuni 1952. aastani vangis eeluurimise all. 1952. aastal mõisteti talle 15 aastat vabadusekaotust. Juulis 1953 tema kohtuotsus muudeti ära, ta ennistati armeeteenistusse, kuid oktoobris 1953 tervislikel põhjustel saadeti erru. Personaalpensionär. Filipp Golikov, korpusekomissar (1937), hilisem Nõukogude Armee ja Sõjalaevastiku Poliitpeavalitsuse ülem ja Nõukogude Liidu marssal Nikolai Birjukov, korpusekomissar (1939), poliittöötaja, kes 1943. aastal sai Punaarmee soomustanki- ja mehhaniseeritud vägede sõjanõukogu liikmeks; tankivägede kindralpolkovnik (1944). Fjodor Kuznetsov, korpusekomissar (1939), oli 1943–1947 Punaarmee Kindralstaabi Luurevalitsuse ülem, kindralpolkovnik (1944.) Semjon Zahharov, korpusekomissar (1940), poliittöötaja sõjalaevastikus, kes 1951. aastal sai admirali auastme Nikolai Smirnov, korpusekomissar (1942), poliittöötaja sõjalaevastikus, kes 1944. aastal sai viitseadmirali auastme. Ta oli sõja ajal Balti laevastiku sõjanõukogu liige.
Baruun-Urt

Baruun-Urt (mongoli keeles Баруун-Урт) on linn Mongoolias, Sühbaatari aimaki halduskeskus. Baruun-Urt asub merepinnast keskmiselt 981 meetri kõrgusel. Asula on rajatud 1942. aastal (teistel andmetel 1941. aastal) seoses Sühbaatari aimaki moodustamisega. Linnaõigused sai Baruun-Urt 1957. aastal. Баруун-Урт Legend tour
Pierre Laval

Pierre Laval (28. juuni 1893 – 15. oktoober 1945) oli Prantsuse riigitegelane, Kolmanda vabariigi aegne peaminister ja teise maailmasõja aegse kollaboratsionistliku Vichy valitsuse tegelane (valitsusjuht 1942–1944). Jaanuaris 1931 valitsuskriisi ajal, kui parempoolsete (Action Française) vastuseisu tõttu radikaalist peaminister (ministrite nõukogu esimees, prantsuse keeles président du Conseil des ministres) Théodore Steeg erru saadeti, sai sõltumatute esindaja Pierre Laval võimaluse moodustada valitsus. Kuid ka Lavali valitsus Action Française'i survel varsti langes (veebruaris 1934). Seejärel oli Laval Gaston Doumergue'i valitsuses asumaade minister ja ühtlasi ka välisminister. 2. mail 1935 kirjutati Pariisis alla Prantsuse-Nõukogude vastastikuse abistamise paktile. 13.–15. mail 1935 käis välisminister Laval visiidil Moskvas, kus kohtus Jossif Stalini ja Vjatšeslav Molotoviga. Juunis 1935 sai Laval taas peaministriks, kuid jaanuaris 1936 vasakpoolsete jõudude survel astus tema valitsus tagasi. Kui pärast Pariisi langemist ja suurema osa Prantsusmaast okupeerimist (juunis 1940) marssal Pétain moodustas Prantsusmaa okupeerimata osas valitsuse (nn Vichy valitsus), pakkus ta Lavalile justiitsministri portfelli. Laval ei nõustunud, ta soovis endale välisministri kohta. Selle ta ka lõpuks sai, lisaks veel ministrite nõukogu aseesimehe ametikoht (vice-président du Conseil des ministres). 13. detsembril 1940 saatis Pétain Lavali erru. Hiljem Lavali ja Pétaini omavahelised suhted paranesid ja 18. aprillil 1942 määrati Laval François Darlani asemele valitsusjuhiks (chef du gouvernement). Mõni aeg hiljem sai Laval enda kätte ka välis-, sise- ja informatsiooniministri portfellid. Võitluseks vastupanuliikumisega lubas Laval Gestapol töötada sakslaste poolt okupeerimata territooriumil. Laval lõi Saksa SS-i prantsuse analoogi (Prantsuse miilitsa) ja gestaapo (Carlingue'i) ning organiseeris Prantsuse juutide Saksamaale väljaviimist. 1944. aasta augusti lõpul evakueerisid sakslased Vichy valitsuse (sealhulgas Lavali ja Pétaini) Baden-Württembergis asuvasse Sigmaringenisse. Kumbki neist enam Vichy valitsuse eksiilis töös ei osalenud. Erinevalt Pétainist, kes andis end aprillis 1945 liitlastele üles, põgenes Laval mais 1945 Hispaaniasse, kus ta aga Barcelonas interneeriti ja deporteeriti sealt Austriasse. Juulis 1945 andsid liitlased ta Prantsuse võimudele üle. Lavali üle mõisteti kohut Pariisis. 4. oktoobril 1945 astus Laval kohtu ette süüdistatuna riigireetmises ja koostöös vaenlasega. Vaatamata Lavali advokaadi soovitusele keeldus Laval end süüdi tunnistamast (isegi osaliselt mitte), väites, et ta tegutses prantslaste huvides ja ta lootis seda kohtus ka tõestada. 9. oktoobril mõistis kohus Lavalile surmanuhtluse mahalaskmise läbi. 15. oktoobril püüdis Laval mürki võtta (tal oli pintsakusse peidetud tsüaniidiampull), kuid ta suudeti elustada ja seejärel lasti veel samal päeval maha. Pierre Laval maeti nimetusse hauda Pariisi lähistel Thiais' kalmistul. 15. novembril sai tema perekond loa ta ümber matta Montparnasse'i kalmistule Pariisis.
Sajnšand

Sajnšand (mongoli keeles Сайншанд) on linn Mongoolias, Ida-Gobi aimaki halduskeskus. Sajnšand asub merepinnast keskmiselt 938 meetri kõrgusel, Ulaanbaatarist ligikaudu 400 km kaugusel. Linn on asutatud 1931. aastal. Sajnšandi läbib Trans-Mongoolia raudtee. Город Сайншанд Legend tour
Dorfgastein

Dorfgastein on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. Vald asub juures Gasteini oru põhjapoolse sissepääsu Kõrg-Tauerni mäestikus, laiemast Salzachi orust lõunas. Sinna pääseb Tauerni raudteelt, mis viib Bad Hofgasteini ja Bad Gasteini, ületades Tauerntunneli kaudu Alpide peaaheliku. Vallaosad on Dorfgastein ja Klammstein. Ratsarada läbi Gasteini kuristiku üles Tauerni kurule on esmamainitud 1212. aasta dokumendis. Küla ennast (ze Dorff), toona Salzburgi peapiiskopkonna osa, on esmakordselt dokumenteeritud vanimas Gasteini kaevandamiseeskirjas 1342. aastast. Püha Ruperti kihelkonnakirik asutati 1350. aastal. 12. sajandil püstitati sajanditeks ajaloolise kaubatee kohale Klammsteini loss, mis oli peapiiskoppide Gasteini oru valvurite halduspaik. Ajutiselt Baieri Ortenburgi krahvide käes, omandas selle 1251. aastal Salzburgi peapiiskop Philipp von Spanheim, kelle ministeriaalid kehtestasid teemaksud ja kindlustasid oru sissepääsu piirkonna. Ümberkaudsed valdused liidendati 1297. aastal Baieri hertsogite Otto III ja Stephan I nõusolekul lõpuks Salzburgi peapiiskopkonda. Haldus viidi Hofgasteini üle pärast seda, kui peapiiskop Leonhard von Keutschach andis lossi kingituseks oma sugulastele. 1589. aastal lubas peapiiskop Wolf Dietrich Raitenau välismüürid lammutada. 1735. aastal avati Dorfgasteinis esimene kool (elektrivalgus klassides 1921. aastast). Telegraafijaam avati 1893. aastal. Uus koolihoone avati 1927. aastal. Esimene Dorfgasteini suusatõstuk avati 1959. aastal. Täna on kohalik Großarltal-Dorfgasteini suusapiirkond suurema Ski Amadé piirkonna osa. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Trump International Hotel & Tower (Chicago)

Trump International Hotel & Tower on 98-korruseline pilvelõhkuja (kõrgusega 423,2 m), mis asub Chicago kesklinnas Ameerika Ühendriikides. Kõrghoone kannab Donald J. Trumpi kaubamärki.  Trump International Hotel & Tower (Chicago) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Hotelli ametlik koduleht
Trump International Hotel & Tower (New York)

Trump International Hotel & Tower on 44-korruseline pilvelõhkuja (kõrgusega 177,6 m), mis asub New Yorgi kesklinnas Ameerika Ühendriikides. Kõrghoone kannab Donald J. Trumpi kaubamärki. Columbus Circle  Trump International Hotel & Tower (New York) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Hotelli koduleht
Martin Lidegaard

Martin Lidegaard (sündinud 12. detsembril 1966) on Taani poliitik. Ta kuulub erakonda Det Radikale Venstre. Martin Lidegaard on lõpetanud Roskilde Ülikooli 1993. aastal kommunikatsiooni ja ajakirjanduse erialal. Aastatel 1993–1996 töötas ta Omavalitsuste Vastastikuses Kindlustusseltsis. 1996–2001 oli ta arenguabiorganisatsiooni Mellemfolkeligt Samvirke infoülem ja asepeasekretär. Ta oli üks mõttekoja Concito asutajatest ja aastatel 2008–2011 selle tegevjuht. Ta oli Folketingi liige 2001. aasta novembrist kuni 2007. aasta novembrini. Uuesti on ta Folketingi liige alates 2015. aasta juunist. Ta oli Taani kliima- ja energiaminister 3. oktoobrist 2011 kuni 3. veebruarini 2014 ning Taani välisminister 3. veebruarist 2014 kuni 28. juunini 2015. Martin Lidegaard (RV) Folketinget
Eben im Pongau

Eben im Pongau on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. Vald asub Radstadti nõo loodeserval Ennspongaus. Lõunas on Altenmarkt im Pongau ja Flachau suunas Ennsi ülemjooksu org. Pühjas on Fritzbachi org. Läänes on Pongau nõgu ja idas on Filzmoos. Seega on see Salzachi vesikonna ja Ennsi vahelisel veelahkmel. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Filzmoos

Filzmoos on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. Valla peamine tulu tuleb turismist: suusatamine talviti ja matkamine suviti. Vald asub u 1 km kõrgusel merepinnast. Filzmoos asub Gosaukammi mäestiku all, lähim kõrge tipp on Bischofsmütze (piiskopi mitra), mis on nii nimetatud topelttipu kuju tõttu. Mägi ise on populaarne eesmärk ronijatele. Kirdes on Dachsteini massiiv. Brigitte Totschnig, endine Austrian mäesuusataja Michaela Kirchgasser, endine maailma slaalomi hõbemedalist Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Werner Arber

Werner Arber (sündinud 3. juunil 1929 Gränichenis Šveitsis) on Šveitsi mikrobioloog ja geneetik. 1978. aastal anti talle, Hamilton Smithile ja Daniel Nathansile Nobeli meditsiiniauhind restriktaaside avastamise eest.
Gränichen

Gränichen on Šveitsi asula Aargau kantoni ringkonnas Aaraus. Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie Geschlecht und Gemeinde; Provisorische Jahresergebnisse; 2018, vaadatud 11.04.2019.
Opawica

Opawica (saksa keeles Troplowitz, tšehhi keeles Opavice) on küla Poolas Opole vojevoodkonnas Głubczyce maakonnas Głubczyce vallas. Opawica asub Tšehhi piiri ääres, Głubczycest 17 km lääneedelas. Opawica sai linnaõigused 1377. aastal, kuid kaotas need 1742. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/031613102035-0494433?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Robert Krzysztofik. Lokacje miejskie na obszarze Polski : dokumentacja geograficzno-historyczna. Katowice, 2007, Lk. 56-57.
803

803. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Kümnendid: 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad - 800. aastad - 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad Aastad: 798 799 800 801 802 - 803 - 804 805 806 807 808 Bütsants tunnistas Veneetsia iseseisvust. Du Mu, hiina luuletja Lindisfarne'i Higbald, piiskop 9. augustil suri umbes 50-aastaselt Bütsantsi keisrinna Irene Vseviov, David (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
Flachau

Flachau on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. Selle arvukad suusatamisvõimalused on osa Ski Amadé suusapiirkondade võrgustikust, mis on üks suurimaid Euroopas. Kuni 19. sajandini oli Flachau rauasulatamise keskus Pongau piirkonnas. Töökodade jäänused on sellest ajast alates lammutatud ning mälestuseks on jäänud vaid tänavate ja majade nimed. Hermann Maier (* 1972), Austria mäesuusataja, nelja maailma karika võitja, olümpiavõitja Claudia Riegler, elukutseline lumelaudur (maailma karika võitja, maailmameister 2015) Manuela Riegler, elukutseline lumelaudur (maailma karika võitja, maailmameister 2005) Kaspar Steger, Austria armee kapten (1780–1858); Prantsuse ja Baieri vägedega võitlevate Radstadti füsiljeede juht Viienda koalitsiooni sõjas (1809) Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Forstau

Forstau on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. Forstau asub Radstadti ja Schladmingi vahelises kõrgorus. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
John Fetterman

John Karl Fetterman (sündinud 15. augustil 1969 West Readingis Pennsylvanias) on Ameerika Ühendriikide demokraadist poliitik. Aastatel 2005–2019 oli ta Braddocki linnapea. Alates 2019. aastast on ta Pennsylvania asekuberner. 2016. aastal kandideeris ta Pennsylvania osariigist USA senatisse, kuid ei saavutanud edu. Ta kandideeris uuesti 2022. aasta valimistel ja osutus valituks. Ta on abielus ja tal on kolm last.
Torquay

Torquay on mereäärne väikelinn Inglismaal Devoni krahvkonnas, osa Torbay ühtsest haldusüksusest. Torquays on sündinud Richard Francis Burton ja Agatha Christie. https://www.citypopulation.de/de/uk/southwestengland/torbay/E63006890__torquay/  Torquay – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jaan Schwede

Jaan Schwede (14. oktoober 1885 Vastemõisa – 30. juuli 1962 Viljandi) oli Eesti tööstur ja kaupmees. Jaan Schwedel oli Viljandis aadressil Tartu tänav 44 villakraasimise, ketramise ja kangakudumise ettevõte. Ettevõtte toodangut – villast ülikonnariiet müüdi Tartu tänav 15a asunud kaupluses. Schwede oli 1930. aastatel Kaubandus-Tööstuskoja, Viljandi Kaupmeeste Ühingu ja Viljandi Linnavolikogu liige. Jaan Schwede pojapoeg on spordiajakirjanik Indrek Schwede ja tütrepojapoeg diplomaat Sten Schwede.
804

804. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Kümnendid: 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad - 800. aastad - 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad Aastad: 799 800 801 802 803 - 804 - 805 806 807 808 809 ... ... 19. mai - Alkuin, Tours'i piiskop, Karl Suure nõunik
Goodwill Zwelithini kaBhekuzulu

Goodwill Zwelithini kaBhekuzulu (14. juuli 1948 Nongoma – 12. märts 2021 Durban) oli suulude kuningas Lõuna-Aafrika Vabariigis. Zwelithini ametikoht oli tseremoniaalne, kuid tal oli märkimisväärne mõjuvõim. Zwelithini oli tuntud traditsiooniliste väärtuste ja kultuuri kaitsjana. Tema kriitikud süüdistasid teda liigses koostöös Lõuna-Aafrika valgetega. Goodwill Zwelithini sai kuningaks pärast oma isa Cyprian Bhekuzulu surma 17. septembril 1968. Apartheidivõimud tunnistasid teda KwaZulu bantustani riigipeana. KwaZulu põhiseaduse järgi oli kuningal vaid tseremoniaalne roll ning tegelik võim oli peaministril, kelleks oli Mangosuthu Buthelezi. Goodwill Zwelithinil oli surres 6 naist ja 28 last. Zulu King Goodwill Zwelithini dies in South Africa aged 72, BBC News, 13. märts 2021
Akmena

Akmena on järv Leedus Trakai rajoonis. Järv asub Trakaist 3 kilomeetrit loodes ja jääb Trakai rahvusparki. Akmena kuulub Nemunase vesikonda ja jääb merepinnast 149,8 meetri kõrgusele. Kaldajoone pikkus on 12,37 kilomeetrit. Järve lääneosas on kolm saart (1,5 ha, 0,09 ha ja 0,03 ha). Akmena asub kahes kõrvutises jääajal tekkinud tunnelorus. Järve kaldad on põhjas ja kagus kõrged ning kuivad, kohati metsased. Edelakallas on madal ja turbane. Kaldaid katavad valdavalt niidud, kohati ka põllud. Järve põhi on kivine. Järve voolab kolm nimetut oja, kevadise suurvee ajal voolab järve vesi nimetu oja kaudu Galvė järve. Asulatest jäävad järve äärde Akmena, Varatniškėse ja Kunigaikštinė külad ning Pagulianka huutor. Lisaks piirneb järv idas Trakaiga, suviti tegutseb seal veepark.Ka on järve ääres mitmed turismitalud. Vaclovas Chomskis. Akmena. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. 27 lk.
Dimitri Matiesen

Dimitri Matiesen (sündinud Dimitri Matvejev; 9. juuni 1908 Sindi – 21. märts 2009 Lidingö, Rootsi) oli Eesti ja Rootsi ettevõtja ja kaupmees. Dimitri Matiesen töötas 1930. aastatel Tallinnas Toompeal Kohtu tänav 12 ehk Tiesenhauseni majas asunud ning tema onule Paul Matiesenile ja šveitslasele Arnold Lüscherile kuulunud Luscher & Matieseni veinitehases. Dimitri Matiesen õppis Saksamaal tuntud õunamahlatootja Baumanni juures värske õunamahla tootmist ning juhtis seejärel ettevõttes mahla tootmist ja turundamist. Teise maailmasõja keerises põgenes Matiesen Eestist. 1944. aastal jõudis ta Rootsi, kus lõpetas Stockholmi Tehnika Instituudi keemiainsenerina. 1951. aastal lõi Matiesen Mariefredis mahlatootmise ettevõtte, mille müüs hiljem maha Kooperativa Förbundetile. Seejärel asutas ta uue mahlatootmisettevõtte Hälsosaft. Selle ettevõtte müüs Matiesen maha 1972. aastal, kuid jäi veel kaheksaks aastaks firma konsultandiks. 2014. aastal valmis Dimitri Matieseni elust dokumentaalfilm "Mahlakuningas" (režissöör Keiti Väliste, stsenarist Mari Tamm). Dokumentaalfilm "Mahlakuningas" Vimeo. Vaadatud 15.05.2022.
Lenox (Massachusetts)

Lenox on väikelinn Ameerika Ühendriikide Massachusettsi osariigis Berkshire'i maakonnas. Linnas suri Andrew Carnegie. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.  Lenox (Massachusetts) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Antti Tamm

Antti Tamm (sündinud 14. juuni 1977 Tartus) on eesti astrofüüsik, Tartu Observatooriumi direktor. Antti Tamm sündis 14. juunil 1977 Tartus. Koolis käis Tartu Miina Härma Gümnaasiumis. Pärast keskkooli lõpetamist asus õppima Tartu Ülikoolis füüsikat. Bakalaureusetöö kaitses 1999. aastal ja magistritöö 2001. aastal. Doktoritöö valmis 2006. aastal. Nii magistritöö "Spiraalgalaktikate heleduse ja massijaotuse mudelid punanihetel" kui doktoritöö "Kaugete ketasgalaktikate struktuur" valmisid Tartu ülikoolis Peeter Tenjese juhendamisel. Alates 2005. aastast töötab Tartu observatooriumi galaktikate füüsika ja kosmoloogia osakonnas alul teadurina, siis vanemteadurina ning 1. aprillist 2020 on ta Tartu observatooriumi direktor. Juba alates magistritööst on Antti Tamme uurimisteemaks olnud galaktikad ja tumeaine, täpsemalt galaktikate teke ja areng, galaktikate struktuur, tähepopulatsioonid galaktikates, tumeaine omadused ja jaotus, kosmiline tolm. Teadustöö on viinud teda Saksamaale Göttingeni ülikooli, Hispaaniasse Kanaari astrofüüsikainstituuti ja Valencia ülikooli. Tema juhendamisel on valminud üks bakalaureusetöö, üks magistritöö ning valmimas (2021) üks doktoritöö. Ta on olnud tippkeskuse "Tumeaine astroosakeste füüsikas ja kosmoloogias" (2011–2015) juht, mitme Eesti teadusfondi ning ühe Euroopa kosmoseagentuuri projekti vastutav täitja. Tema osalusel on ilmunud rohkem kui 40 teaduspublikatsiooni. Antti Tamm on aktiivne teadusorganisaator. Ta on Rahvusvahelise Astronoomiauniooni (IAU) liige, kuulub ajakirja "Astronomy and Astrophysics" direktorite nõukotta, on Euroopa kosmoseagentuuri kosmose programmikomitee nõunik ning Euroopa Liidu teadusuuringute ja innovatsiooni rahastamisprogrammi Horisont 2020 kosmose programmikomitee ekspert. Nüüd ka Tartu observatooriumi direktor. 2023 Tartu Ülikooli aumärk Tamm, A., Tenjes, P. (2003) Structure and mass distribution of spiral galaxies at intermediate redshifts. Astronomy & Astrophysics, 403(2), 529–536. Tempel, E., Tamm, A., Tenjes, P. (2010) Dust-corrected surface photometry of M31 from Spitzer far-infrared observations. Astronomy & Astrophysics, 509. Tempel, E., Libeskind, N.I., Hoffman, Y. et al. (2014) Orientation of cosmic web filaments with respect to the underlying velocity field. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 437(1), L11-L15. Tamm, A., Tempel, E., Tenjes, P. et al. (2012) Stellar mass map and dark matter distribution in M31. Astronomy & Astrophysics, 546, A4. Tempel, E., Tamm, A., Gramann, M. et al. (2014) Flux- and volume-limited groups/clusters for the SDSS galaxies: Catalogues and mass estimation. Astronomy & Astrophysics, 566, A1. Eesti Teadusinfosüsteem Ulvar Käärt. Universumi tume pool. Selles numbris: Antti Tamm. Horisont 5/2020, 18–23. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 27. oktoobril 2023. Antti Tamm ETIS