laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Winnigstedt

Winnigstedt on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 12,05 km². 31. detsembril 2017 elas seal 690 inimest. Küla asub Großes Bruchi soost põhjas ja Magdeburger Bördest läänes, ümbritsevas piirkonnas on hea mulla kvaliteet. Lõunas külgneb see vahetult Hesseni külaga Saksi-Anhaltis. Vald koosneb Winnigstedti alast ja Mattierzolli lõunapoolsest veerandist, mis on olnud sajandeid tollitee ja -jaam Wolfenbütteli ja Halberstadti vahelisel teel (Hessendammiks kutsutud, tänapäeval Bundesstrasse 79). See võimaldas reisijatel läbida märgalasid teetammil, mis ühendas Braunschweig-Lüneburgi maid põhjas vürstliku Halberstadti piiskopkonna territooriumiga lõunas. Pärast Teist maailmasõda külgnes see Nõukogude okupatsioonitsooniga, hiljem Saksa Demokraatliku Vabariigiga ja tee oli suletud kuni Rahuliku revolutsioonini 1989. aastal. Säilinud vahitorn maanteel tähistab endist Saksamaa sisepiiri. 1902. aastast oli Mattierzoll ka raudteesõlm, kus Jerxheimi–Börßumi raudtee oli ühendatud liiniga Braunschweigist Schöningeni ja eraraudteega Heudeberi. 1950. aastatel raudteeühendus Ida-Saksa Heudeberiga katkes, sellest hoolimata jäi piirijaam raudtee sõlmpunktiks Braunschweigi-Schöningeni liini ja Helmstedti-Holzmindeni raudtee vahele. Kõik liinid likvideeriti 1970. aastate lõpuks. Winnincstedet Saksimaa hertsogiriigis on esmamainitud 1182. aasta dokumendis, toona Marientali kloostri valdus. 1351. aastal läks kihelkonnakiriku eestkoste Riddagshauseni kloostrile. Tänapäeva vald loodi 1939. aastal, kui ühendati kaks küla, Groß ja Klein Winnigstedt. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.winnigstedt.de
Wittmar

Wittmar on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 4,65 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1131 inimest. Mitusada aastat kaevandati soola Asses, väikeses mäestikus Wolfenbütteli kreisis. Ühte nendest kaevandustest, Schacht Asse II, kasutatakse nüüd meditsiinis ja tuumaelektrijaamades toodetud madala- ja keskmise-liigiliste radioaktiivsete jäätmete ladustamiseks. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Samtgemeinde Asse
Sorteerimisjaam

Sorteerimisjaam (ka sorteerjaam, inglise keeles classification yard, marshalling yard; saksa keeles Rangierbahnhof; vene keeles сортировочная станция) on raudteejaam või selle osa, mis on spetsiaalselt varustatud raudteeveeremite sorteerimiseks (jaotamiseks) vajalike rööbasteede või muu varustusega. Sorteerimisjaama nimetatakse mõnikord ka klassifitseerimisjaamaks. Eestis on tänapäeval sorteerimisjaamad suuremate kaubajaamade koosseisus (näiteks Ülemiste kaubajaamas). Eurostati, ITFi ja ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni sekretariaatidevaheline transpordistatistika töörühm, toim (2011). Transpordistatistika sõnastik (PDF) (4. trükk). Luxembourg: Eurostat. Lk 12.
Börßum

Börßum on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 30,59 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2835 inimest. Börßum asub vaid mõned kilomeetrid Harzi mägedest põhjas, Schladenist põhjas, Okeri vasakkaldal, 11 km Wolfenbüttelist lõunas. See ei ole Oderwaldist kaugel kagus. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Cramme

Cramme on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 12,45 km². 31. detsembril 2017 elas seal 874 inimest. GeoNames Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.cramme.de
284 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 300. aastad eKr | 290. aastad eKr | 280. aastad eKr | 270. aastad eKr | 260. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 287 eKr | 286 eKr | 285 eKr | 284 eKr | 283 eKr | 282 eKr | 281 eKr | ► | ►► 284. aasta eKr Makedoonia kuningas Lysimachos käskis oma poja Agathoklese tappa, kuna see proovis teda mürgitada. Ptolemaios III (umbes 284 eKr), Egiptuse kuningas
285 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 300. aastad eKr | 290. aastad eKr | 280. aastad eKr | 270. aastad eKr | 260. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 288 eKr | 287 eKr | 286 eKr | 285 eKr | 284 eKr | 283 eKr | 282 eKr | ► | ►► 285. aasta eKr Vana-Rooma konsuliteks olid Gaius Claudius Canina ja Marcus Aemilius Lepidus. Dikaiarchos (umbes 285 eKr), Vana-Kreeka filosoof, kartograaf
Dorstadt

Dorstadt on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 10,36 km². 31. detsembril 2017 elas seal 704 inimest. Dorstadt paikneb Harzi põhjajalamil. Valla ala ulatub Oderwaldi idanõlvadelt alla Okeri jõeni, umbes poole teeni Wolfenbütteli ja Schladeni vahel. Asulat on esmamainitud 1110. aasta dokumendis, kui Hildesheimi piiskop Udo andis Schladeni piiskopilinnuse Saksi aadlikule Eiko Dorstadtist. 1189. aastal asutasid Dorstadti isandad, keda innustas nende sugulane piiskop Adelog von Hildesheim, augustiinide nunnakloostri. Mitu aastakümmet klooster õitses, kuid esimene maa müük dokumenteeriti 14. sajandi alguses ja 1438. aastal laastas tuli suurt osa ruumidest. Pärast Hildesheimi piiskopkonna vaenust läks Dorstadt Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonnale. Reformatsiooni käigus pöördusid nunnad 1568. aastal Braunschweig-Wolfenbütteli hertsogi Juliuse valitsemise ajal luterlusse. Dorstadt anti Hildesheimile 1643. aastal tagasi, kuid ruumid lagunesid ja tuli anda pärast Kolmekümneaastast sõda katoliku nunnadele. Wittelsbachist vürstlik piiskop Maximilian Heinrich von Bayern algatas 1680. aastast kloostri rekonstrueerimise barokkstiilis. Pärast Hildesheimi vürstliku piiskopkonna mediatiseerimist 1803. aastal Preisimaale Dorstadt sekulariseeriti ja konvent saadeti laiali. Mõis on tänini eravalduses. Härrastemaja Kloostrikiriku varemed Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Mart Markus

Mart Markus (sündinud 2. juulil 1990 Adaveres[küsitav]) on Eesti kiiruisutaja ja treener. Ta lõpetas 2006. aastal Adavere Põhikooli, 2009. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ning 2009. aastal Tallinna Ülikooli bakalaureuseõppe ja 2014. aastal Tallinna Ülikooli tervise ja spordi instituudi haridusteaduse magistrina. Töötab treenerina Tallinna Spordikoolis ja Tallinna Kiiruisuklubis; alates 2015. aastast tegutsenud Tondiraba jäähallis lühirajauisutamise treenerina. Põhikooli ajal tegeles ta jalgpalli ja võrkpalliga. Kiiruisutamistreeninguid alustas 9. klassis (15-aastaselt) Väino Treimani juhendamisel. Pärast juunioride vanuseklassi oli tal võimalik treenima minna Inzelli Kiiruisuakadeemiasse. Seljaprobleemide tõttu sai seal treenida vaid neli kuud ning pidi tipptasemel kiiruisutamisest loobuma. Edaspidi keskendus õpingutele ülikoolis ja kiiruisutamise arendamisele Eestis. Harrastustasemel võistleb tänaseni rattaspordis, kiiruisutamises ja kiirrulluisutamises. Püstitanud 26 Eesti rekordit ja 18 juunioride Eesti rekordit Valitud 3 korral Eesti parimaks kiiruisutajaks 2009, 2010, 2011, 2014 kiiruisutamise mitmevõistluses üksikdistantsidel Eesti meister 10 000 m Eesti rekordi omanik tänaseni 2008 MM-il 1500 m – 41. koht, 500 m – 44. koht, 3000 m – 44. koht 2009 MM-il mitmevõistlused – 33. koht, 3000 m – 34. koht 2010 MM-il 1500 m – 47. koht 500 m 38,54 1000 m 1.16,05 1500 m 1.55,83 3000 m 4.07,01 5000 m 7.12,14 10 000 m 15.14,28 Biograafia ESBL-is "Töörööbikud". ETV, 7. aprill 2019
Flöthe

Flöthe on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Valla pindala on 18,84 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1119 inimest. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Negatiivsuskalduvus

Negatiivsusekalduvus või negatiivsusefekt on psühholoogiline kalduvus pöörata muudes omadustes võrdse tugevusega asjaolude korral suuremat tähelepanu negatiivsetele tunnetele, mõtetele, suhtlusolukordadele, sündmustele. Kalduvuse esinemist uuritakse eri nähtuste nagu tähelepanu, õppimise, mälu, otsustamise, riskide hindamise jpm juures. Negatiivsuskalduvusega põhjendatakse halbade uudiste eelistamist meedias, sest need pälvivad rohkem tähelepanu ning toovad väljaannetele rohkem lugejaid, kuid see mängib rolli ka kalduvuses kirjalikus internetisuhtluses eelistada sõnumi negatiivset tõlgendust positiivsele ning suurendab konfliktide esinemise tõenäosust. Kalduvuse füsioloogilise põhjusena on näidatud, et negatiivse stiimuli tuvastamisel suureneb ajukoores elektriline aktiivsus võrreldes positiivse stiimuli tuvastamisega rohkem, eralduvad stressihormoonid ning kaasneb hirmutunne ja kiirem infotöötlus. Kristin Byron (1. aprill 2008). "Carrying too Heavy a Load? The Communication and Miscommunication of Emotion by Email". Academy of Management Review. Hara Estroff Marano (9. juuni 2016). "Our Brain's Negative Bias". Psychology Today.
Jinh Yu Frey

Jinh Hei Yu-Frey (korea keeles 유 진희; sündinud 20. mail 1985) on Korea päritolu Ameerika Ühendriikide sportlik vabavõitleja. Ta on Invicta FC naiste kääbuskaalu tšempion. Ta isa oli korealane, korea keelt ei oska ta aga üldse. Frey õppis Amarillo Kolledžis, seejärel astus Midwesterni Riikliku Ülikooli radioloogiateaduskonda ja omandas bakalaureusekraadi. Aastal 2015 kaitses ta Texase Ülikoolis magistrikraadi. Tema abikaasa on Douglas Frey. Jinhi sõbratar on Michelle Waterson. Jinh Hei Yu-Frey Instagram.com "Jinh Yu Frey – Invicta Fighting Championships". www.invictafc.com. Vaadatud 7.04.2019. Sanders, David Lee (31. mai 2017). "Interview with Jinh Yu Frey". HalfKorean.com (An online community for mixed-race Koreans). Vaadatud 7.04.2019. This was my first time meeting her in person, she was such a genuinely kind and positive individual. Jinh Yu Frey MMA rekord
Mehinaku keel

Mehinaku keel on Brasiilias Mato Grosso osariigis räägitav keel, mis kuulub aravaki keelkonda. Seda räägivad Xingú looduspargis elavad mehinakud. Mehinaku keeles on 13 konsonantfoneemi ja 10 vokaalfoneemi (5 oraalset ja 5 nasaliseeritut). https://www.ethnologue.com/18/language/mmh/ https://phoible.org/inventories/view/1823 https://glottolog.org/resource/languoid/id/mehi1240
Thilo Kehrer

Jan Thilo Kehrer (sündinud 21. septembril 1996 Tübingenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Monaco ja Saksamaa jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodumaal Schalkes, millega liitus 2012. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2016. aastal. 2018. aasta augustis liitus ta 37 miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Paris Saint-Germain. Paris Saint-Germainiga tuli ta Prantsusmaa meistriks kolm korda. 2022. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu West Inglismaa kõrgliigaklubiga West Ham United, võimalusega pikendada lepingut veel kahe aasta võrra. Üleminekusumma oli umbes 10,1 miljonit naelsterlingit. West Ham Unitedist mängis Kehrer tervenisti vaid ühe hooaja, sest siirdus 2024. aasta jaanuaris laenule Monacosse. 2024. aasta mais sõlmis ta Monacoga püsiva nelja-aastase lepingu. 2017. aastal tuli Kehrer Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Saksamaa jalgpallikoondises debüteeris ta 9. septembril 2018 sõprusmängus Peruu vastu. Tema isa on sakslane ja ema Burundi päritolu. Paris Saint-Germain Ligue 1: 2018–19, 2019–20, 2021–22 Coupe de France: 2019–20, 2020–21 Coupe de la Ligue: 2019–20 Trophée des Champions: 2019 UEFA Meistrite Liiga: Teine koht 2019–20 "West Ham United sign Germany international Thilo Kehrer | West Ham United F.C." www.whufc.com. "Thilo Kehrer: West Ham agree £10.1m deal with Paris Saint-Germain for defender". Sky Sports.[alaline kõdulink] Ouzia, Malik (17. mai 2024). "Kehrer leaves West Ham to complete permanent £9.5m Monaco move". Evening Standard. Vaadatud 17. mail 2024. "Zwei Tübinger Schüler im Nationaltrikot". Schwäbisches Tagblatt. 28.5.2012. Vaadatud 8.4.2019
Dmitri Kazakov

Dmitri Igorevitš Kazakov (vene keeles Дмитрий Игоревич Казаков; sündinud 6. oktoobril 1951 Moskvas) on vene füüsik, Venemaa Teaduste Akadeemia liige. Ta lõpetas 1974. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. Ta kaitses 1977. aastal füüsikakandidaadi väitekirja "Вопросы перенормировок в теориях с динамической симметрией" ja 1988. aastal füüsika-matemaatikadoktori kraadi väitekirjaga "Конечные суперсимметричные модели квантовой теории поля" ('Kvantväljateooria lõplikud supersümmeetrilised mudelid'). Kazakov oli aastatel 2005–2012 Moskva Füüsika-Tehnika Instituudi (MFTI) professor. 2012. aastast on ta MFTI mikromaailma füüsika fundamentaalsete ja rakendusprobleemide kateedri juhataja. Aastatel 1999–2014 oli ta ühtlasi Moskvas asuva Alihhanovi-nimelise Teoreetilise ja Eksperimentaalse Füüsika Instituudi fundamentaalsete vastastikmõjude laboratooriumi juhataja. Alates 2017. aastast on ta Dubnas asuva Tuumauuringute Ühendatud Instituudi Bogoljubovi-nimelise teoreetilise füüsika laboratooriumi direktor. Kazakov töötab kvantväljateooria ja osakestefüüsika valdkonnas, kus tema peamised uurimissuunad on Feynmani graafid, supersümmeetrilised kalibratsiooniteooriad, spontaanse rikkumisega supersümmeetrilised teooriad, supersümmeetriline standardmudel ja tumeaine tiheduse määramine. 2016 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks Директор Лаборатории теоретической физики им. Н. Н. Боголюбова. jinr.ru Казаков, Дмитрий Игоревич. ras.ru
Märt Lelle

Märt Lelle (21. juuni 1945 Pärnu – 10. september 1995 Pärnu) oli Eesti sõudja. Sportima hakkas 1958 poksitreener Hugo Soasepa käe all, sõudma 1960 Mihkel Leppiku juhendamisel. 1967 NL-i mv-tel paarisaerulisel kahepaadil 3. 1963 NL-i noortemv-tel ühepaadil 3. Tuli 1967 ühepaadil ja 1970 paarisaerulisel kahepaadil Eesti meistriks. Meistersportlane (1967) Töötas 1988–95 Dünamos ja Pärnu Sõudeklubis treenerina. Alates 1995 on sõudjate sügisjooksukrossil korraldatud tema mälestusvõistlust. – Poeg Raini Lelle (21. XI 1972) on Pärnu Sõudeklubis sõudetreener (6. kutsetase, 2006). Õpilasi: Katrin Ots, Kersti Paldis, Kalver Tammik, Elar Jaakson, Martin Absalon, Sten Villmann, Andrus Sabiin, Raimo Pull. Sõudeliidu parim noortetreener 2014. https://www.esbl.ee/biograafia/M%E4rt_Lelle
Marika Roomere

Marika Roomere (sündinud 16. jaanuaril 1966) on eesti ajakirjanik ja suhtekorraldaja. Aastatel 1995–2004 töötas ta BNS-is algul reporterina, seejärel rahandusuudiste toimetajana, majandusuudiste reporterina ja majandusuudiste toimetajana, alates 2001. aastast majandustoimetuse juhatajana. Aastatel 2004–2006 tegutses Roomere suhtekorralduse alal OÜs APriori, mille klientide hulgas olid näiteks Oleg Ossinovskile kuuluvad firmad ja mitu omavalitsusüksust, sealhulgas Võru linn. Augustist 2006 naasis ta meediasse ja oli TV3 "Seitsmeste uudiste" päevatoimetaja. Sama aasta novembrist töötas Eesti Ekspressis majandusuudiste toimetajana. 2007. aasta sügisest oli Marika Roomere Oliver Kruuda uuele ettevõttele Kalev Meedia kuuluva ajakirja Ärielu tegevtoimetaja. Ettevõte ja selle omanik pankrotistusid veebruaris 2008. Sellest ajast saadik on Marika Roomere tegutsenud vabakutselise ajakirjaniku ja raamatutoimetajana, peamiselt aimekirjanduse vallas, aga on toimetanud ka mõne autori ilukirjandust. Alates 2022. aasta veebruarist on ta vabatahtlik Ukraina sõjapõgenike aitaja, samuti on ta vabatahtlikuna aidanud keelesõbra programmi raames integreerida Eesti ühiskonda siinseid venelasi. http://www.teatmik.ee/et/info/p217743-Marika-Roomere
Admiral Stepan Makarovi nimeline Mere- ja Jõelaevastiku Riiklik Ülikool

Admiral Stepan Makarovi nimeline Mere- ja Jõelaevastiku Riiklik Ülikool (vene Государственный университет морского и речного флота имени адмирала С. О. Макарова) on kõrgharidust andev merekool Venemaal Peterburis. See ülikool asutati 11. septembril 2012, kui liideti Admiral Stepan Makarovi nimeline Peterburi Riiklik Mereakadeemia (vene Государственная морская академия имени адмирала С. О. Макарова) ja Peterburi Veeteede Riiklik Ülikool (vene Санкт-Петербургский Государственнвый университет водных коммуниакаций). Admiral Stepan Makarovi nimeline Mere- ja Jõelaevastiku Riiklik Ülikool Merevikis (vaadatud 08.04.2019) Admiral Stepan Makarovi nimeline Mere- ja Jõelaevastiku Riiklik Ülikool Merevikis
Filosoofide laev

Filosoofide laev on kujunenud Nõukogude Venemaalt kontrrevolutsiooniliselt meelestatud intelligentsi väljasaatmise kampaania nimetuseks. Kampaania käivitas Lenini kiri Dzeržinskile 19. mail 1922. Seni oli kontrrevolutsionääride vastu võitlemisel rakendatud meetodeid isikute leidmiseks ja hukkamiseks. Lenini ettepanek oli saata kontrrevolutsionäärid välja. Operatsiooni pidi arendatama läbimõeldult ja süstemaatiliselt, et ei juhtuks palju rumalusi. Üle vaadata tuli kõik ülikoolid, toimetused jne, kus kontrrevolutsionääride esinemist võis oletada. Lenin ise tõstis teiste võimalike kontrrevolutsiooniliste koosluste taustal esile Petrogradis asuva ajakirja Ekonomist toimetust. Kolm päeva hiljem oli Leninil esimene insult. Kõige rohkem väljasaadetuid viidi 29.–30. septembril laevaga Oberbürgermeister Haken ja 16.–17. novembril laevaga Preussen Saksamaale Stettinisse, kokku üle 160 inimese. 1922. aastal saadeti välja pereliikmed 228 inimest, sh 32 üliõpilast. Hiljem saadeti 1922. aastal intellektuaale välja veel rongiga Lätisse Riiga ja laevaga Odessast Istanbuli. Väljasaatmine toimus alandavalt: kaasa võis võtta kaks komplekti pesu, kaks paari sokke, pintsak, püksid, palitu, müts ja kaks paari jalanõusid; raha ja muu vara konfiskeeriti. Ilja Bakkal (Баккал, Илья Юрьевич) Nikolai Berdjajev (Бердяев, Николай Александрович) Sergei Bulgakov (Булгаков, Сергей Николаевич) Valentin Bulgakov (Булгаков, Валентин Фёдорович) Semjon Frank (Франк, Семён Людвигович) Ivan Iljin (Ильин, Иван Александрович) Vsevolod Jassinski (Ясинский, Всеволод Иванович) Lev Karsavin (Карсавин, Лев Платонович) Aleksandr Kiesewetter (Кизеветтер, Александр Александрович) Nestor Kotljarevski (Котляревский, Нестор Александрович) Dmitri Kuzmin-Karavajev (Кузьмин-Караваев, Дмитрий Владимирович) Ivan Lapšin (Лапшин, Иван Иванович) Nikolai Losski (Лосский, Николай Онуфриевич) Venedikt Mjakotin (Мякотин, Венедикт Александрович) Mihhail Novikov (Новиков, Михаил Михайлович) Mihhail Osorgin (Осоргин, Михаил Андреевич) Pitirim Sorokin (Сорокин, Питирим Александрович) Sergei Trubetskoi (Трубецкой, Сергей Евгеньевич) Nikolai Tsvetkov (Цветков, Николай Николаевич) Aleksandr Ugrimov (Угримов, Александр Иванович) Письмо В. И. Ленина о высылке за границу писателей и профессоров 19.05.1922 Lenini kiri kirjanike ja professorite väljasaatmisest välismaale 19.05.1922 (vene keeles)
Sushi ajalugu

Sushi pärineb Kagu-Aasiast, mida tuntakse tänapäeval "soolatud kala" nime all. Riisi kääritatakse, riisi lakto-käärimine takistas kalade riknemist, enne kala tarbimist kõrvaldatakse riis. Jaapani tarbijatele sai see kohe oluliseks valguallikaks. Mõiste sushi pärineb vananenud grammatilisest vormist, mida ei kasutata enam teistes kontekstides, ja sõna-sõnalt tähendab "hapu maitsmist". Osaka stiilis sushit nimetatakse ka "Oshi-zushi" või "hako-sushi". Maitse parandamiseks hakati Murasiši perioodil (1336–1573) lisama äädikat Narezushi valmistamisele. Lisaks riisi hapukuse suurendamisele suurendas äädikas oluliselt roogade säilivust, põhjustades käärimisprotsessi lühendamist ja lõpuks loobumist. Algupärast sushit arendatakse edasi Osaka, kus mitme sajandi jooksul sai sellest oshi-zushi või "hako-zushi"; selles valmistises pressiti mereannid ja riis kuju (tavaliselt bambusest). Alles Edo perioodil (1603-1868) serveeriti värsket kala. Tänapäeva nigirisushi eriline stiil sai populaarseks Edos (kaasaegne Tokyo) 1820. või 1830. aastatel. Üks levinud lugu nigirizushi päritolust on kokk Hanaya Yohei (1799-1858), kes leiutas või täiustas tehnikat 1824. aastal oma kaupluses Ryōgoku linnas. Nõu sai algselt nimetuse Edomae sushi, kuna ta kasutas värskelt püütud kala Edo-maelt (Edo või Tokyo laht); terminit Edomae nigirisushi kasutatakse ikka veel kvaliteetse sushi kõrvale, olenemata selle koostisosade päritolust. Oxfordi inglise sõnaraamatus on ekslikult täheldatud varaseima kirjaliku mainega sushit inglise keeles 1893. aasta raamatus „Jaapani interjöör”, kus ta mainib sushit kui „külma riisi rull kala, mererohuga või mõne muu maitseainega”. Siiski on James Hepburn'i jaapani-inglise sõnastikus juba varem mainitud sushit ja 1879. aasta artiklit Jaapani kokandusest ajakirjas Notes and Queries. read on 03.04.2019 [on 03.04.2019] [[1]]
King Kong

See artikkel räägib väljamõeldud tegelasest. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit King Kong (täpsustus). King Kong on väljamõeldud tegelaskuju, mis kujutab hiiglaslikku ahvilaadset olendit. Tegelaskuju on palju kasutatud popkultuuris, näiteks filmides, koomiksites, arvutimängudes. Tegelaskuju mõtles välja Merian C. Cooper, kes kasutas seda esimest korda oma 1933. aasta filmis nimitegelasena. King Kong Kongivere (Ott Kangilaski pseudonüüm) Godzilla
Muza Lepik

Muza Lepik (aastani 1969 Vorotõntseva; sündinud 21. novembril 1946 Vene NFSVs Rostovi oblastis Millerovos) on Eesti spordiarst ja endine kergejõustiklane, samuti Tõnu Lepiku abikaasa. Kuulunud Kalevisse. Töötanud 1970–73 arstina Kalevi siseujulas ning aastast 1973 Vabariiklikus Kehakultuuri Dispanseris, Tippspordi Uuringute Keskuses ja Spordimeditsiini SA-s. Kuulus 1996 arstina Eesti olümpiadelegatsiooni. 170 cm, 60 kg. Lõpetas 1963 Millerovo keskkooli ja 1970 spordimeditsiini erialal TRÜ arstiteaduskonna. Hakkas sportima 1959 Millerovo SK-s. Võistles tulemuslikult kõrgushüppes, ülikoolis Martin Kutmani, hiljem Aleksander Tšikini juhendamisel. Eesti mv-tel 1968 ja 1970 kuld, sisemv-tel 1969 ja 1971 kuld, 1968 hõbe ning 1970 pronks. Püstitas 1970 Eesti rekordi 1.68. Isiklik rekord 1.71 (1971). Võistelnud 15 korral Eesti koondises. 1995 Sõudeliidu aasta aktivist 2016 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi aastapreemia (spordimeditsiini kuldvara) 2019 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk https://www.esbl.ee/biograafia/Muza_Lepik
Evi Leppik

Evi Leppik (ka Evi Lepik) (6. juuli 1934 Pärnumaa Audru vald – 28. veebruar 2012 Pärnu) oli Eesti sõudja ja sõudetreener. Õppis Pärnu 2. keskkoolis, lõpetas 1954 Pärnu töölisnoorte õhtukooli. Alustas treeninguid 1950 Pärnu Spartaki klubis Erich Seileri juhendamisel. NL-i mv-tel 1964 kaheksapaadil pronks NL-i noortemv-tel 1951 kaheksapaadil pronksi ja 1961 paarisaerulisel neljapaadil roolijana kulla. Tuli 4 korral Eesti meistriks: 1953 ja 1955 roolijaga neljapaadil 1957 ja 1965 kaheksapaadil. Meistersportlane (1964). Töötas sõudetreenerina 1955–59 Spartakis, 1959–60 Kalevis ja 1962–89 Dünamos, 1960–61 oli Pärnu Jõus raamatupidaja. Tegutses sõudekohtunikuna (1966 vab kat, 1994 rahvuskat). Õpilasi: Ingrid Aija, Malle Enno, Külli Hunt, Maie Jäärats, Ilmi Nael, Maire Roots, Reet-Kaie Turban, Ulvi Valmet, Urve Viitkin. Oli Tiit Helmja ja Rein Põlluste esimene treener. ENSV tnl treener (1974) B: Eesti sõudespordi ajalugu. [Koostanud H-H. Artma] Tln, 2001, lk 257–262; H-H. Artma. Pärnu – Eesti sõudespordi kants. Pärnu, 2004, lk 133–137. https://www.esbl.ee/biograafia/Evi_Leppik
King Kong (täpsustus)

King Kong, väljamõeldud tegelaskuju, mis on nime andnud paljudele asjadele: King Kong (film, 1933) King Kong (film, 1976) King Kong (film, 2005) King Kong (E-Roticu laul), E-Roticu laul King Kong Kongivere (Ott Kangilaski pseudonüüm)
290 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 310. aastad eKr | 300. aastad eKr | 290. aastad eKr | 280. aastad eKr | 270. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 293 eKr | 292 eKr | 291 eKr | 290 eKr | 289 eKr | 288 eKr | 287 eKr | ► | ►► Aasta 290 eKr oli 290. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi ab urbe condita CDLXIV (464). Vana-Rooma konsuliteks olid Publius Cornelius Rufinus ja Manius Curius Dentatus. Roomlased alistasid konsul Manius Curius Dentatuse juhtimisel samniidid. ... ...
289 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 300. aastad eKr | 290. aastad eKr | 280. aastad eKr | 270. aastad eKr | 260. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 292 eKr | 291 eKr | 290 eKr | 289 eKr | 288 eKr | 287 eKr | 286 eKr | ► | ►► Aasta 289 eKr ehk ab urbe condita CDLXV (465). Vana-Rooma konsuliteks olid Marcus Valerius Maximus Corvinus ja Quintus Caedicius Noctua. ... ... Agathokles, Sürakuusa türann