laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Astrahani oblast

Astrahani oblast on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Lõuna föderaalringkonnas, Kaspia mere rannikul Volga jõe alamjooksul ja deltas. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas oblastis 1 010 073 inimest, kellest 618 204 (67,6%) olid venelased, 149 415 (16,3%) kasahhid, 60 523 (6,6%) tatarlased ja 8 132 (0,9%) ukrainlased. Linnades elas 2002. aastal 67,7% elanikest. Oblastis on 6 linna: Astrahan, Ahtubinsk, Znamensk, Harabali, Kamõzjak ja Narimanov. Oblast koosneb 11 rajoonist ja 3 oblastilise alluvusega linnast. Ahtubinski rajoon (Ахтубинский район) Tšornõi Jari rajoon (Черноярский район) Ikrjanoje rajoon (Икрянинский район) Kamõzjaki rajoon (Камызякский район) Harabali rajoon (Харабалинский район) Krasnõi Jari rajoon (Красноярский район) Limani rajoon (Лиманский район) Narimanovi rajoon (Наримановский район) Privolžski rajoon (Приволжский район) Volodarski rajoon (Володарский район) Jenotajevka rajoon (Енотаевский район) Astrahan Ahtubinsk Znamensk "2010. aasta rahvaloenduse andmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuni 2012. Vaadatud 1. jaanuaril 2012.  Astrahani oblast – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Astrahani oblasti koduleht
Krookusnarmik

Krookusnarmik (Sarcodontia crocea) on torikulaadsete seltsi kuuluv liik seeni. Krookusnarmik elab vaid väga vanadel õuna- ja pirnipuudel. Seent peeti Eestis väljasurnuks, kuid aastatel 2019-2021 on lisandunud 7 uut leiukohta Lääne-Eesti saartel, Põhja-Eestis ja Tartus. Küpsed viljakehad on tugeva õuna- või ananassi-lõhnaga. Krookusnarmik andmebaasis eElurikkus.
Oriljoon

Oriljoon (prantsuse keeles oreille 'kõrv; sealt orillon 'kõrvake') on militaararhitektuuris bastioni õla eenduv osa, mis varjab taandflanki (seal võivad olla värav, laskevad vms). Oriljoon võib olla neljakandilise või ümara kujuga. Eestis on hästisäilinud ümaroriljoon Narva Kristervalli bastionil. Ragnar Nurk, Robert Treufeldt. "Uusaeg tõi bastionid". Horisont 5/ 2014. Lk 37–47
Pinge-voolu tunnusjoon

Pinge-voolu tunnusjoon ehk pinge-voolu karakteristik (inglise keeles current–voltage characteristic) ehk volt-amper-karakteristik (vene keeles вольт-амперная характеристика) väljendab kahe viiguga (klemmiga) seadist läbiva voolu I {\displaystyle I} sõltuvust klemmidevahelisest pingest U {\displaystyle U} . Pinge-voolu tunnusjoon on funktsiooni I = f ( U ) {\displaystyle I=f(U)} graafiline kujutis.. Aktiivtakistusega seadise, näiteks aktiivtakisti korral muutub seadist läbiv vool pingest lineaarselt, mispuhul pinge-voolu tunnusjooneks on koordinaattelgede lõikepunkti läbiv sirge joon. Mittelineaarse pinge-voolu tunnusjoonega kaksklemmid on näiteks pooljuhtdioodid. Thevenini teoreemi kohaselt on mistahes viisil kahe väljundklemmi vahele ühendatud lineaarsete elementidega elektriahel asendatav ekvivalentse kaksklemmiga. Seega on võimalik kujutada ka keerukate lineaarsete elektriahelate pinge-voolu tunnusjooni. Lineaarne ahel Mittelineaarne ahel ENE 9. köide, 1996
Maksekäsk

Maksekäsk on kohtumäärus võla sissenõudmise kohta, kui võlgnik ei ole makseettepanekus nimetatud summat tasunud ega makseettepanekule õigeaegselt vastuväidet esitanud. Maksekäsk kuulub viivitamata täitmisele sõltumata maksekäsu kättetoimetamisest võlgnikule. "Mis on makseettepanek ja maksekäsk?" Juristaitab.ee (vaadatud 3. märtsil 2022) Maksekäsu kiirmenetlus
Makseettepanek

Makseettepanekut kasutatakse maksekäsu kiirmenetluses, kui kohus rahuldab maksekäsu kiirmenetluse avalduse ja edastab maksekäsu kiirmenetluse avalduse koos vastuväite blanketiga võlgnikule, et võlgnikult küsida, kas ta tunnistab nõuet või mitte ja antakse võimalus nõue tasuda või nõudele vastuväide esitada. Makseettepanekus peavad sisalduma vähemalt järgmised andmed: (1) Maksekäsu kiirmenetluse avalduses olevad andmed: 1) poolte ja nende esindajate andmed; 2) kohtu andmed, kuhu avaldus esitatakse; 3) nõutav rahasumma, kusjuures eraldi tuleb märkida põhinõue ja kõrvalnõuded, viivise arvestamise korral viivise määr ja arvestamise kestus; 4) nõude aluseks olevate asjaolude lühikirjeldus; 5) tõendite lühikirjeldus, mida avaldaja saaks kasutada oma nõude tõendamiseks hagimenetluses; 6) kinnitus, et nõue on sissenõutav ega sõltu vastastikuse kohustuse täitmisest või et vastastikune kohustus on täidetud; 61) kinnitus, et avaldaja on esitanud andmed ausalt oma parimate teadmiste kohaselt ja on teadlik, et tahtlik valeandmete esitamine kohtule võib kaasa tuua kriminaalvastutuse; 7) kohtu, kes võib kohtualluvuse järgi maksekäsu esemeks oleva nõude lahendada hagimenetluses, korteriomandist või kaasomandist tulenevas asjas aga hagita menetluses, andmed. (2) selgitus, et kohus ei ole põhjalikult kontrollinud, kas avaldaja võib nõude esitada; (3) ettepanek tasuda väidetav võlg koos viivise ja makseettepanekus nimetatud menetluskuludega makseettepaneku kättetoimetamisest alates 15 päeva jooksul, makseettepaneku välismaal kättetoimetamise korral 30 päeva jooksul, kui võlgnik loeb esitatud nõuet põhjendatuks, või sama tähtaja jooksul kohtule teatada, kas ja millises ulatuses esitab võlgnik nõudele vastuväiteid; (4) selgitus, et kohus võib makseettepaneku alusel koostada täitedokumendina maksekäsu, kui võlgnik ettenähtud tähtaja jooksul makseettepanekule vastuväidet ei esita; (5) selgitus, et maksekäsu kiirmenetluse avalduse esitamisega peatub nõude aegumistähtaeg samamoodi hagi esitamisega; (6) vastuväite esitamise juhuks teave, millisesse kohtusse asi menetleda antakse, koos märkega, et see kohus võib kontrollida, kas hagi talle allub. Viited Jurist Aitab. https://www.juristaitab.ee/et/maksekasu-kiirmenetlus/mis-makseettepanek-ja-maksekask Tsiviilkohtumenetluse seadustik1 § 482. Riigiteataja. https://www.riigiteataja.ee/akt/109042021017?leiaKehtiv#para482
Kommunismivastane võitlus Poolas (1944–1953)

Kommunismivastane võitlus Poolas oli aastatel 1944–1953 toimunud võitlus Poola põrandaaluste ühingute ja pärast teise maailmasõja lõppu Poolas võimu üle võtnud Nõukogude Liidu nukuvalitsuse vahel. Sissisõda juhtis Poola poolel juba sõja ajal moodustunud liikumine "neetud sõdurid" (zołnierze niezłomni). Rünnati stalinistliku režiimi asutatud vanglaid, riiklikke julgeolekuameteid, poliitvangide kinnipidamisasutusi ja vangilaagreid. Jaanuaris 1945 kuulutas Punaarmee poolt ametisse pandud nukuvalitsus Poolas, et natsismivastased liikumised eesotsas Armia Krajowaga on ebaseaduslikud ning kutsus selle liikmeid välja tulema, lubades neile vabadust ja julgeolekut. Paljud vastupanuvõitlejad otsustasid relvad ära anda ning välja tulla, kuid paljud neist arreteeriti ja pandi vangi. Tuhandeid piinati ning saadeti GULAG-i vangilaagritesse või anti libakohtu alla ja hukati (näiteks Uroczysko Barani hukkamisväljadel). Repressioonid tõid kaasa Armia Krajowa umbusu uue valitsuse vastu ning selle liikmed kogunesid uuesti salaja, et jätkata võitlust Nõukogude okupatsioonivõimude vastu. Moodustati mitmeid uusi organisatsioone, näiteks Vabadus ja Iseseisvus (Wolność i Niezawisłość), ning vabastati sadu poliitvange. Lõpuks õnnestus võimudel julgeolekuteenistuste ja mõrvarühmade abil enamik "neetud sõduritest" alistada. Kommunismivastane võitlus Poolas (1944–1989) Ida-Euroopa kommunismivastased ülestõusud Staff writer (18. juuni 2014), "The Secrets of Uroczysko Baran" [Tajemnica Uroczyska Baran], Oddano hołd żołnierzom AK, NSZ, BCh oraz WiN, Międzyrzec.info, originaali arhiivikoopia seisuga 14. august 2017 Lublin112.pl (10. jaanuar 2015), "Uroczysko Baran in Kąkolewnica: the Second Katyn" [Uroczysko "Baran" w Kąkolewnicy: Drugi Katyń], Materiał Dziennikarza Obywatelskiego, Lublin.NaszeMiasto.pl, originaali arhiivikoopia seisuga 14. august 2017 Karolina Bogudał (20. juuli 2017), "At Uroczysko Baran known as Little Katyn, new exhumations to begin" [Uroczysko Baran: trwa poszukiwanie szczątków ludzkich], W Uroczysku Baran w Kąkolewnicy, zwanym Małym Katyniem, rozpoczęły się prace poszukiwawczo - ekshumacyjne, originaali arhiivikoopia seisuga 14. august 2017 Tennent H. Bagley (2007). Spy wars: moles, mysteries, and deadly games. Yale University Press. Lk 120. ISBN 978-0-300-12198-8. Vaadatud 24. mai 2011.
Ene-Lille Kitsing-Jaanson

Ene-Lille Kitsing-Jaanson (kuni aastani 1960 Ene-Lille Kitsing, 19. jaanuar 1934 Tartu – 23. oktoober 2013 Tartu) oli eesti korvpallur. Ta oli Lydia-Marie Kitsingu ja Jüri Kitsingu tütar ning Heldur Jaansoni abikaasa. Ene-Lille Kitsing küüditati koos vanematega 1941. aastal Siberisse, tagasi tuli omal käel 1948. aastal. Ta lõpetas Tartu 3. Keskkooli 1952. aastal, Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna 1956. aastal ning ajaloo-keeleteaduskonna 1967. aastal kaugõppes saksa filoloogina. Ta oli 173 cm pikk. Algul harrastas Ene-Lille Kitsing kergejõustikku ja jalgrattasporti, seejärel alustas korvpallitreeninguid Edgar Naaritsa juures. Ta oli Eesti NSV noortekoondise liige ning võitis NSV Liidu noortemeistrivõistlustel 1952. aastal hõbemedali. Kitsing kuulus Nõukogude Liidu täiskasvanute koondisse, mille koosseisus võitis kuldmedali 1959. aastal maailmameistrivõistlustel. 1957. aastal tuli ta rahvusvahelise noorsoofestivali võitjaks. Ene-Lille Kitsing-Jaanson mängis aastaid Eesti NSV koondises ja Tartu Ülikooli korvpallinaiskonnas. Ta oli mitmekordne NSV Liidu ametiühingute meister ja üliõpilasmeister. 1959. aastal võitis NSV Liidu rahvaste spartakiaadil hõbemedali ning aastatel 1957–1960 hõbemedalid NSV Liidu meistrivõistlustel. 1954. aastal oli Balti spartakiaadi võitja. Meistersportlase nimetuse sai ta 1954. aastal. Eesti meistrivõistlustel (1950–1965) on ta tulnud 3 korda Eesti meistriks ning võitnud 6 hõbe- ja ühe pronksmedali. 1963. aastast on ta Kalevi auliige. 2020. aastal valiti Ene-Lille Kitsing-Jaanson Eesti korvpalli kuulsuste halli. Hiljem töötas Kitsing-Jaanson Spordiselts Kalevi kesknõukogu instruktorina, Tartu Laste Spordikoolis treenerina, Tartu 3. Keskkoolis ja Tartu 5. keskkoolis saksa keele õpetajana ning Tartu Ülikooli Raamatukogu pearaamatukoguhoidjana (1969–2000). Kitsing, Ene-Lille. ESBL Ene-Lille Kitsing-Jaanson, tulemused Eesti korvpall. Portreed. Vello Lään, Märt Ibrus. Kirjastaja: Eesti Korvpalliliit. Tallinn 2006. Üheksa kaptenit, ehk, Maailma tipule lähedal. Vello Lään. Kirjastaja: Elmatar. Tartu 2011, Korvpallur Ene-Lille Jaanson (Kitsing). Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum. Korvpallurid Ene Jaanson ja Maret-Mai Otsa. Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum. Ene-Lille Kitsing-Jaanson – Basket.ee. Kuulsuste hall. Korvpall 100. Ene-Lille Kitsing-Jaanson. Postimees, 1.06.2010.
Vahastu

Vahastu on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1993–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Kaiu vallas. 1. jaanuaril 2010 elas Vahastus 79 inimest, neist tööealisi oli 50, pensionäre 22 ja lapsi 7. Külas on raamatukogu, kauplus ja tuletõrjehoone. Varem tegutses ka Vahastu metskonna kontor. Kool suleti 2003. aastal. Vahastu kogudus käib koos Vahastu kirikus; kiriku juures on kalmistu. Kirikuaias on Vahastu Vabadussõja mälestussammas. Külas tegutseb vabatahtlik päästekomando ja mittetulundusühing Vahastu Küla Selts. Praeguses Vahastust Lelle ja Kuimetsast Paidesse suunduvate teede ristis asus muinaslinnus Vahastu linnamägi, mis kuulus Alempoisi muinaskihelkonda. Külast kirdesse jääb Saueaugu (tänapäeval Järva maakonnas), kagusse Piiumetsa (tänapäeval Järva maakonnas), edelasse Kädva, läände Põlliku ja loodesse Suurekivi küla. Vahastu külast itta jääb Vahastu raba. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 28.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Vahastu ja Suurekivi arengukava Vahastu ja Suurekivi arengukava Vahastu ajalugu Vahastu on kui oaas kesk metsi ja rabasid Eesti Kirik, 18. juuni 2003 Vahastu metsavendade ühishaud sai mälestuskivi, Postimees, 17. november 2008 Vabatahtlikel päästekomandodel napib järelkasvu
Švetaketu

Švetaketu (ka Śvetaketu) on Chāndogya-upaniṣadis Uddalaka Aruni poeg ja teadmiste (jñāna) otsija, kes vestleb isaga teadmatuse, enese ja tõe tundmise teemadel. Švetaketu esineb kolmes põhilises (mukhya) upanišadis: Brhadaranyaka 6.2.1 - 6.2.8, Chandogya 5.3 ja Kausitakis 1.
Metsavendlus Baltimaades

Sissisõda Baltimaades oli periood, mil Baltimaade metsavennad (läti keeles mežabrāļi, leedu keeles miško broliai) võitlesid teise maailmasõja ajal alanud Nõukogude okupatsiooni vastu. Sarnased Nõukogude-vastased vastupanuliikumised tegutsesid Nõukogude Liidu kommunistliku režiimi vastu näiteks ka Bulgaarias, Poolas, Rumeenias ja Lääne-Ukrainas. Punaarmee okupeeris Baltimaad aastatel 1940–1941 ning pärast Saksa okupatsiooni uuesti aastatel 1944–1945. Aastate jooksul muutusid stalinistlikud repressioonid rängemaks ning umbes 50 000 Eesti, Läti ja Leedu elanikku otsustas varjuda metsadesse, et sealt võimude eest peidus olla ning sealt valitsusvastaseid rünnakuid korraldada. Hinnanguliselt osales nii Eestist kui ka Lätist 10 000 metsavenda ja Leedust 30 000. Lisaks oli metsavendadel külades ja linnades palju abilisi. Metsavendlus lõppes NSV Liidu relvajõudude ülemvõimu tõttu suures osas 1950. aastatel. Eesti viimane metsavend August Sabbe hukkus alles 1978. aastal. Nõukogude-vastased partisanid Osula lahing Nõukogude okupatsioon Eestis, Lätis ja Leedus Operatsioon Priboi Lietuvos istorijos atlasas. Compiled by Arūnas Latišenka. Briedis. 2001. p. 25 Clodfelter, p. 538 Plakans, Andrejs. The Latvians: A Short History, 155. Hoover Institution Press, Stanford, 1995. Ziemele, Ineta (2005). State Continuity and Nationality: The Baltic States and Russia. Martinus Nijhoff Publishers. Lk 25. ISBN 90-04-14295-9. Daumantas, Juozas L. (1975). "Fighters for Freedom", Manyland Books, New York, ISBN 0-87141-049-4 Laar, Mart (1992). War In The Woods. Washington, DC: Howells House. ISBN 978-0-929590-09-7. Razgaitis, Darius. Forest Brothers from the West, research thesis, 2002. Rieber, Alfred J. (2003). Civil Wars in the Soviet Union. Kritika: Explorations in Russian and Eurasian History 4.1, 129–162. Smit, Mikie (1865). "The Legend of The Forest" Vardys, V. Stanley (1965). Lithuania Under the Soviets: Portrait of a Nation, 1940–65, F. A. Praeger, New York Genocide and Resistance Research Centre of Lithuania Lithuanian Tauras District Partisans and Deportation Museum War Chronicle of the Partisans – Chronicle of Lithuanian partisans, June 1944 – May 1949, prepared by Algis Rupainis «Forest Brothers – Fight for the Baltics» – official YouTube channel of NATO, 2017 Documentary examines the fight of the 'Forest Brothers'. 9. oktoober 2020. Läti Rahvusringhääling.
Biograd na Moru

Biograd na Moru on linn Horvaatias Dalmaatsia põhjaosas. Tänane Zadari maakonna halduskeskus oli kunagise keskaegse Horvaatia kuningriigi pealinn. See asub Aadria mere rannikul ning seda eraldab Pašmani saarest kaks väikesaart Otok Planac ja Sveta Katarina. Seda läbib Zadarist ja Sukošanist lähtuv maantee, mis suundub Vodice ja Šibenikku. Linn on tuntud kui turismikuurort, esimesed turistid saabusid 1920. aastatel Tšehhoslovakkiast ja selle esimene hotell ehitati 1935. aastal. Register of spatial units of the State Geodetic Administration of the Republic of Croatia 2021 Croatian census: population data by age, sex, settlement  Biograd na Moru – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vodice

Vodice on Šibeniki-Knini maakonna linn Horvaatias. See asub Aadria mere ääres. Register of spatial units of the State Geodetic Administration of the Republic of Croatia 2021 Croatian census: population data by age, sex, settlement  Vodice – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Saksid

Saksid on (tänapäeval) osa sakslastest, kes asustavad Saksa maakondi Schleswig-Holstein, Alam-Saksi, Saksi-Anhalt, Nordrhein-Westfaleni põhjapoolt ja Hollandi kirdeosa (Drenthe, Groningen, Twente, Achterhoek). Eelkristluse aegsete germaanlastest sakside hõimu asuala ulatus Põhjamerest Elbe ja Eideri vaheliselt alalt (tänapäeva Holsteinis), loodesse ning Jüütimaale, Vana-Saksi ja Hollandi idaossa. Sakse on esimesena maininud vanakreeka geograaf Ptolemaios u 130. aastal. Hõim sai nimetuse nende kasutatava relva – kivinoa Sax järgi. 3.-4. sajandil sõdisid ja liikusid saksid lääne suunas, teenides kuulsust ning nende hõimunimetus kandus üle ka nendega liitunud hõimukonföderatsioonile, mis laius kuni Rooma Impeeriumi läänepiirini, st Reini jõeni. Frankide hõimu valdusse jäi ainult kitsas riba Reini jõe paremal kaldal. Sakside alad laienesid kuni Harzi mägedeni ja Eichsfeldini ja hõivasid ka suure osa Tüüringist. Idasuunal lainesid nende alad algselt Elbe ja Saale jõeni; hilisematel sajanditel aga veelgi kaugemale. Põhjamere rannik oli sakside valduses, väljaarvatud Weseri jõe lääneosa, mis kuulus friisidele. 5. sajandil olid saksid osa läänegermaanlastest, kes tungisid Ida-Rooma keisririigi vägede poolt maha jäetud Britannica provintsi Inglismaal. Saksidest ja anglitest kujunesid välja anglosaksid. Läänesuunal oma alade laienemisel osutas saksidele vastupanu Frangi riigi moodustanud Chlodovech I, kes alustas ka sakside ristiusustamist. Umbes 8. sajand jagunesid saksid neljaks: vestfaalid, Reini ja Weseri vahelisel alal; engernid ehk angrid, Weseri jõe mõlemal kaldal; ostfaalid, Weseri ja Elbe vahel ja tänapäeva Holsteini asunud hõim. Germaanlastest katoliku usu vastu võtnud frankide Frangi riigi kuninga Karl Suure poolt peetud aastatel 772–805 Saksi sõdade tulemusel saksid ristiusustati. Sakside lõplikuks alistamiseks hukati 782. aastal Verdeni linna lähedal Põhja-Saksamaal Karl Suure käsul 4500 saksi pealikku (Verdeni kaelakohus). Ristiusu levitamiseks sakside seas hakkas benediktiini munk Sturmius 744. aastal ehitama Fuldas kloostrit. Sturmiuse surma järel (779) jagati Saksimaa misjonipiirkondadeks ja allutati Frangi piiskopile. Eesti ja soome keeles kasutatakse saksidest tuletatud nime terve riigi (Saksamaa/Saksa) ja nende asukate (sakslased/saksalaiset) tähistamiseks. Keldi keeltes kasutatakse inglise rahvuse tähistamiseks sõna, mis tuleneb samuti saksidest – neist kasutatuim on Sassenach. Vana-Saksimaa Saksimaa ajalugu Bremeni piiskopkond, mis 848. aastal liideti Hamburgi peapiiskopkonda; Ansgar (pühak) hõimuhertsogkond
Sukošan

Sukošan (itaalia keeles San Cassiano) on Zadari maakonna küla Horvaatias. See asub Aadria mere ääres.  Sukošan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Korea konflikt

See artikkel räägib aastast 1945 kestnud konfliktist. Aastatel 1950–1953 toimunud sõja kohta vaata artiklit Korea sõda. Korea konflikt on käimasolev konflikt Põhja-Korea (Korea Rahvademokraatlik Vabariik) ja Lõuna-Korea (Korea Vabariik) vahel. Mõlemad riigid peavad ennast Korea ainsaks legitiimseks valitsuseks. Külma sõja ajal toetasid Põhja-Koread Nõukogude Liit, Hiina ja nende liitlased. Lõuna-Koread toetasid Ameerika Ühendriigid ja selle liitlased. Korea lõhenes USA ja NSVL-i eestvedamisel aastal 1945. Mõlemad suurjõud panid enda poolel püsti oma vaadetele vastava valitsuse. Kahe Korea pinged kulmineerusid aastatel 1950–1953 toimunud Korea sõjaks. Sõja lõppedes olid mõlemad riigid palju kannatada saanud, kuid poolsaar oli endiselt kaheks jaotatud. Põhja- ja Lõuna-Korea lõpetasid küll täiemahulise sõjategevuse, kuid aeg-ajalt toimusid piirialadel siiski kokkupõrked. Konflikt on kestma jäänud ka pärast külma sõja lõppu. Ameerika Ühendriikidel on Vastastikuse kaitse lepingu alusel Lõuna-Koreas enda väeosad. Aastal 1997 nimetas USA president Bill Clinton Korea konflikti "külma sõja viimaseks lõheks". Aastal 2002 kirjaldas president George W. Bush Korea RDV-d osana "kurjuse teljest". Aina süvenevamasse isolatsiooni jäänud Põhja-Korea on välja arendanud raketi- ja tuumavõimekuse. Pärast 2017. aastal toimunud pingete suurenemist kohtusid Põhja-Korea, Lõuna-Korea ja Ameerika Ühendriikide juhid aastal 2018 korduvalt ning tuumarelvadest loobumine ja desarmeerimine tundusid realistlikud eesmärgid. Protsess kulmineerus Panmunjomi deklaratsiooniga, kus Põhja- ja Lõuna-Korea leppisid kokku poolsaare tuumadesarmeerimise ja omavaheliste suhete parandamise osas. Lisaks lubati liikuda konflikti lõpetamise ja Korea rahumeelse taasühendamise osas. Põhja-Korea ajalugu Lõuna-Korea ajalugu Korea taasühendamine Lõuna-Korea ja Põhja-Korea suhted Ameerika Ühendriikide ja Põhja-Korea suhted Lõuna- ja Põhja-Korea piiriintsidentide loend 2018.–2019. aasta Korea rahuprotsess Hyung Gu Lynn (2007). Bipolar Orders: The Two Koreas since 1989. Zed Books. Lk 3. Cumings, Bruce (2005). Korea's Place in the Sun: A Modern History. New York: W. W. Norton & Company. Lk 504. ISBN 0-393-32702-7. Bluth, Christoph (2008). Korea. Cambridge: Polity Press. Lk 112. ISBN 978-07456-3357-2. Examining North Korea's Missiles Displayed During the 2017 Day of the Sun Parade Excerpts From Chinese Historian Shen Zhihua's Speech on North Korea
Heinsalu

Heinsalu on eesti perekonnanimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Heinsalu 328 inimesel (155 mehel ja 173 naisel). Perekonnanimede levikult oli Heinsalu meeste puhul 446. ja naiste puhul 421. kohal. Levinuim on see Lääne-Viru maakonnas, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 6,81. Alo Heinsalu, Eesti riigiametnik (1958–) Anne Heinsalu, eesti õpetaja Anu Heinsalu, eesti inspitsient, näitleja ja tekstiilivärvija (1959–) Els Heinsalu, eesti füüsik (1980–) Hillar Heinsalu, eesti karikaturist ja toimetaja (1934–1991) Ülo Heinsalu, eesti geoloog ja looduskaitsja (1928–1994) https://www.stat.ee/nimed/pere/Heinsalu
Harry Tuul

See artikkel räägib ajakirjanikust. Politseiniku kohta vaata artiklit Harry Tuul (politseinik). Harry Tuul on eesti ajakirjanik. Tuul lõpetas 1999. aastal Tallinna Reaalkooli ja sai 2004. aastal Tartu Ülikooli vene ja slaavi filoloogia erialal bakalaureusekraadi. Harry Tuul on majandusajakirjanik. Ta oli koos Andrus Karnauga Raadio 2 saate "Olukorrast riigis" saatejuht. Lisaks on ta töötanud väljaannetes Äripäev, Postimees, DigiPro ja Geenius, samuti Kuku raadios. "LÕPETANUTE TÄHESTIKULINE NIMEKIRI". Tartu Ülikool. Originaali arhiivikoopia seisuga 6.09.2021. Vaadatud 6.9.2021. "ERRI UUS AJASTU: „Olukorrast riigis" saatejuhid Andrus Karnau ja Harry Tuul vallandatakse". Õhtuleht. 18.1.2021. Vaadatud 6.9.2021. "Statistikaamet pakub Arvamusfestivalil mitmeid arutelusid". TV3. 12.7.2021. Vaadatud 6.9.2021. ""Olukorrast riigis" saatejuhiks saab ajakirjanik Harry Tuul". ERR. 27.3.2020. Vaadatud 6.9.2021.
Tanel Sepp

Tanel Sepp on eesti diplomaat. Sepp sai põhihariduse Saaremaa Ühisgümnaasiumis ja keskhariduse Nõo Reaalgümnaasiumis. Rahvusvaheliste suhete eriala bakalaureusekraadi sai Tanel Sepp Euroülikoolis ning magistrikraadi Audentese ülikoolis Tanel Sepp on diplomaat alates 2003. aastast, tegelenud välisministeeriumis nii Euroopa julgeoleku kui Lõuna-Aasia teemadega. Neli aastat kaitseministeeriumis töötades tegeles Sepp peamiselt küberjulgeolekuga. Ta on olnud lähetustel Luksemburgis, Brüsselis, Kabulis, Washingtonis ja alates 2020. aastast Addis Abebas. Evely Aavik (6.9.2021). "TANEL SEPP – diplomaadikohvriga diplomaadiks". 15.8.2011. Originaali arhiivikoopia seisuga 6.09.2021. Vaadatud 6.09.2021. Tanel Sepp (15.8.2009). "Oma saare mees Kabulis". Oma Saar. Vaadatud 6.9.2021. Tanel Sepp (26.6.2021). "Tanel Sepp: Aafrika kontrastid ja võimalused". Edasi. Vaadatud 6.9.2021. "Eesti saadab Addis Abebasse asjuri". Välisministeerium. 12.1.2020. Vaadatud 6.9.2021.
Odawara

Odawara (jaapani 小田原, haldusüksusena 小田原市 Odawara-shi) on linn Jaapanis Kanagawa prefektuuris. Asub Hakone mäe ja Sakawa jõe vahel Sagami lahe kaldal. Elanike arv oli 2021. aasta 1. augustil 188 403. Odawara sümboliteks on Thunbergi mänd, ploomiõis, väiketiir ja medaka. 神奈川県の人口と世帯 - 神奈川県ホームページ, vaadatud 22.02.2021. Odawara koduleht