laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Iŭje

Iŭje (transkribeerituna Ivje) on linn Valgevenes Hrodna oblastis, Iŭje rajooni ja Iŭje külanõukogu halduskeskus. Leedu keeles Vija või Yvija, poola keeles Iwie, tatari keeles Өе. Linna läbib raudteeliin Maładziečna–Lida. Linna nime päritolu kohta on mitu varianti. Ühe oletuse kohaselt pärineb see Gediminase naise Eva nimest, teised hüpoteesid otsivad asula nime päritolu nii slaavi, soome-ugri kui ka tatari keeltest. Linna piirides on keskkool, laste spordikool ja muusikakool. Iŭjes on ka kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Tööstusest on linnas vaid toiduainetetööstus. Iŭjes on olnud ajalooliselt suur juutide kogukond. Lisaks juutidele on seal elanud ka palju tatarlasi. Linn on ajalooline valgevene tatari kogukonna keskus. Linna suurimaks vaatamisväärsuseks on aastal 1600 ehitatud ja aastal 1782 ümber ehitatud barokkstiilis katoliku kirik XVI sajandi lõpus ehitatud kellatorniga. Huvi võivad pakkuda ka XIX sajandi lõpus ehitatud veski, XIX sajandil ehitatud katoliku kabel, mošee aastast 1884 ja sünagoogid XX sajandi algusest. Iŭje vanalinn pärineb põhiliselt XIX sajandi lõpust. Iŭjet mainitakse esimest korda XV sajandil kui suurvürstide valdust. Aastal 1444 müüdi asula Mangirdastele, hiljem läks see Zabrzezińskite valdusse ja aastast 1558 Kiszkadele. Aastast 1598 on teada, et Iŭjes elasid tatarlased. Aastal 1611 rajati asulasse trükikoda, aastal 1631 aga klooster, mille juurde ehitati ka kirik. Osade allikate andmeil trükiti Iŭjes Meletiy Smotryts’kyy koostatud esimene valgevene keele grammatika. Aastal 1742 sai Iŭjest alev. Omanikud vahetusid asulal kiiresti, pärast Kiszkasid tulid Słuškad, seejärel Glebowicsid, Żyżemscyd, Ogińskid, Sapiehad, Tiesenhausenid. XVI–XVII sajandil oli Iŭje tähtis ariaanide keskus. Aastal 1795 läks alev Kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. XIX sajandil oli asula Zamoyskite suguvõsa valduses. Asulasse ehitati mošee, seal peeti aastas viis laata. Aastast 1921 oli Iŭje Poola koosseisus, 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Linnaõigused sai asula aastal 2000 Iŭje veski Iŭje kirik Iŭje katoliku kirik seestvaates Iŭje mošee The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements Linna koduleht Linn valgevene fotoentsüklopeedias Linn YouTube'is Iŭje
Capua lennujaam

Capua lennujaam on lennujaam Itaalias Campania maakonnas Caserta provintsis, vähem kui kilomeetri kaugusel Capua keskusest lääneloodes, mõne kilomeetri kaugusel Caserta Grazzanise sõjaväelennuväljast kirdes. Lennujaamale on antud I maailmasõja kangelase Oreste Salomone nimi. Kuni 1943. aasta augustini asus lennuvälja territooriumil Itaalia sõjaväe Lennundusakadeemia lennukool, 28. juulil 2008 anti lennujaam sõjaväelt üle tsiviilvaldusesse. Great Circle Mapper Gazzetta Ufficiale nº172 del 24 luglio 2008 Koduleht (itaalia keeles)
Lielvārde linnus

Lielvārde linnuse all võidakse mõista Lielvārde muinaslinnust, Lielvārde vasallilinnust või Lielvārde piiskopilinnust
Žvan

Žvan (ukraina keeles Жван) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Murovani Kurõlivtsi rajoonis. Elanike arv on 892. Pindala on 4,474 km².
Võštšeoltšedajiv

Võštšeoltšedajiv (ukraina keeles Вищеольчедаїв) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Murovani Kurõlivtsi rajoonis. Elanike arv on 2236. Pindala on 3,474 km².
Dubovi Mahharõntsi

Dubovi Mahharõntsi (ukraina keeles Дубові Махаринці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kozjatõni rajoonis. Elanike arv on 640. Pindala on 2,08 km².
Lielvārde vasallilinnus

Lielvārde vasallilinnus (saksa keeles Alt-Lennewarden) oli Riia piiskopkonna vasallilinnus tänapäeva Lielvārde linna territooriumil Daugava jõe ääres. Suhteliselt väike kompleksi põhiosa oli 2 m kõrguse müüri vastu ehitatud 35 m² suurune hoone, mida ümbritses 3–6 m sügav ja kuni 10 m lai vallikraav. Riia piiskop Albert andis 1201. aastal Lielvārde piirkonna benefiitsiks Danielile, kes hakkas seal endale residentsi ehitama ilmselt 1206. aastal. Linnus rajati Dievukalnsi mäele, mis varem oli olnud kohalike liivlaste kultuskoht. Otse uue linnuse vastas, teisel pool Daugava lisajõe Rumbiņa orgu asus liivlaste Lielvārde muinaslinnus. 1248. aastal on linnust mainitud juba Riia piiskopile ja 1255. aastal Riia peapiiskopile kuuluvana. Linnus oli kasutusel ilmselt kuni 14. sajandini, mil kunagise Lielvārde muinaslinnuse asukohale ehitati Lielvārde piiskopilinnus. Naaskel ja nuga, nooleotsad, saapa kontsarauad. Kõik leitud Liellvarde vasallilinnuse alalt. 13.-14. sajand. Põrandakivid 14.-16. sajand. Leitud Lielvarde vasallilinnuse alalt. Lielvārde muinaslinnus Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ābrams Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ēvalds Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993. V peatükk, kommentaar 4 "Lielvārdes (Veclielvārdes) pilsvieta, vasaļa pils. Latvijas Piļu un muižu asociācija". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. veebruar 2014. Vaadatud 11. veebruaril 2014.
Arthur Headlam

Arthur Cayley Headlam (2. august 1862 – 17. jaanuar 1947) oli Gloucesteri piiskop aastail 1923–1945. 1945. aastal nimetas ta balti rahvaste hävitamist häbiks Inglismaale ja Ameerika Ühendriikidele. Kas Atlandi deklaratsioon on kehtiv Balti riikide kohta? Eesti Sõna, 21. veebruar 1945, nr. 12, lk. 1.
Edgar Gibson

Edgar Charles Sumner Gibson (1848 Fawley, Hampshire – 1924) oli 31. Gloucesteri piiskop aastail 1905–1924.
Kõldkest

Kõldkestaks ehk koorioniks ehk serooskihiks (ladina chorion) nimetatakse roomajatel, lindudel ja imetajatel embrüot ümbritsevat lootepõie väliskesta. Putukatel on koorion putukamunade välimine kest. Koorioni areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Inimestel on kõldkest raseduse ajal ema ja loodet eraldav ning loodet ümbritsev lootepõie väliskest. Koorion areneb trofoblastist ja lootevälisest mesenhüümist. Harilikult 10.arengunädalal moodustab kõldkest loote kusekotiga liitunult emaka limaskestaga emakoogi. Kõldkestast arenevad kõldkestahatud varustavad embrüot toitainetega. Kõldkest eritab valke, mis tõkestavad antikehade komplekteerimist ja mõjutab lümfotsüütide deferentseerumist ning osaleb seega emakoogi kaudu loote kaitsmisel emapoolse immuunreaktsiooni (immuunrünnaku) eest. "Meditsiinisõnastik" 307:2004. Sissekanne Encyclopaedia Britannica-s, Veebiversioon (vaadatud 12.02.2014) (inglise keeles) Gastrulatsioon, Veebiversioon (vaadatud 12.02.2014)
Jharkhand

Jharkhand on India osariik. Osariik moodustati 15. novembril 2000 Bihari lõunapoolsest osast. Osariik jaguneb 24 ringkonnaks: Bokāro ringkond Chatra ringkond Deoghari ringkond Dhanbādi ringkond Dumka ringkond Garhwa ringkond Girīdīhi ringkond Goddā ringkond Gumla ringkond Hazārībāgi ringkond Jāmtāra ringkond Khuntī ringkond Kodarma ringkond Lātehāri ringkond Lohārdaga ringkond Pākauri ringkond Palāmu ringkond Pashchim Singhbhumi ringkond Purba Singhbhumi ringkond Ramgarhi ringkond Rānchi ringkond Sāhibganji ringkond Saraikela ringkond Simdega ringkond 2011 census of India  Jharkhand – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Jharkhandi osariigi koduleht
Zaragoza

Zaragoza (varasem eestikeelne nimekuju Saragossa) on linn Hispaanias, Aragóni autonoomse piirkonna ja Zaragoza provintsi halduskeskus. Asub Ebro jõe kaldal. 2004. aastal elas linnas 641 600, 2009. aastal 666 100 ja 2010. aastal 699 755 inimest. Zaragozas toimus maailmanäitus EXPO 2008. Real Zaragoza Municipal Register of Spain of 2023 Linnavalitsuse koduleht
Jack London (kergejõustiklane)

John Edward London (ka Jack London; 13. jaanuar 1905 Guyana – 2. mai 1966) oli Suurbritannia kergejõustiklane, kes võistles peamiselt 100 meetri jooksus. 1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis võitis ta hõbe- ja pronksmedali, saades Briti esimeseks mustanahaliseks olümpiamedalistiks. 1930. aastal katkestas Londoni karjääri jalavigastus. Ta esindas küll Inglismaad 1931. aastal toimunud maavõistlusel Saksamaaga, kuid 1932. aasta olümpiamängudele teda enam ei valitud. Hiljem tegutses ta pianistina ning oli uksehoidja St Pancrase hospidalis Londonis. 1948. aastal avaldas ta ajakirjanik Joe Binksiga kahasse kirjutatud raamatu "How to Win on Track and Field" ("Kuidas jooksurajal võita"), mis ei olnud eriti edukas. Moving the Goalposts: A History of Sport and Society Since 1945, Martin Polley, Routledge, 1998, ISBN 0415142164 Martin Polley, "London, John Edward (1905–1966)" Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, May 2012 (vaadatud 7. augustil 2012) London at the 1928 Olympics London at the 1928 Olympics London at the 1928 Olympics Jack London (kergejõustiklane) veebisaidil Olympedia (inglise)
Jack London (poksija)

Jack London (kodanikunimega John George Harper; 23. juuni 1913, West Hartlepool, Durhami krahvkond – 19. detsember 1963) oli inglise raskekaalu poksija. Ta oli Suurbritannia ja Rahvaste Ühenduse raskekaalutšempion 1944–1945. Tema poeg, poksijanimega Brian London, sai Suurbritannia ja Rahvaste Ühendus raskekaalutšempioniks 1958–1959. Ronnie Wharton (2005), Fighting Men of the North, Tempus Publishing Limited, ISBN 0-7524-3551-5 http://www.boxrec.com/media/index.php/Jack_London
Ingverilaadsed

Ingverilaadsed (Zingiberales) on katteseemnetaimede selts. Ingverilaadsete seltsi kuuluvad järgmised sugukonnad: Cannaceae – kannalised Costaceae – kostuselised Heliconiaceae – helikoonialised Lowiaceae Marantaceae – marantalised Musaceae – banaanilised Strelitziaceae – paradiisilinnulillelised Zingiberaceae – ingverilised
Jack London (ettevõtja)

J. Phillip London (ka Jack London; 1937 Oklahoma, USA – 18. jaanuar 2021) oli USA sõjaväelane ja ettevõtja, IT- ja luurefirma CACI tegevjuht ja nõukogu esimees. Jack Londoni juhtimisel jõudis CACI 2002. aastal New Yorgi börsile (NYSE:CACI). Aastail 1959–1971 teenis ta USA mereväes, olles muuhulgas helikopteripiloot; 1983. aastal läks ta reservist erru kapteni auastmes. Aastal 1971 kaitses ta George Washingtoni Ülikoolis doktorikraadi ärijuhtimises. Jack London on pälvinud arvukalt ettevõtlusauhindu, kuid ka mereväeadmiral George Dewey auhinna 2013. aastal. http://www.caci.com/about/management.shtml
Gevehard

Gevehard (surnud 1206) oli piiskop Alberti köögiülem, keda on mainitud Henriku Liivimaa kroonikas. 1206. aastal saatis piiskop ta koos preester Danieli ja ammuküttidega varem vallutatud Holmi linnust mehitama. Peagi linnust piirama saabunud Polotski vürsti ja turaidalaste väe rünnakud lõid kaitsjad edukalt tagasi ning pärast 11 päeva kestnud vallutuskatseid piirajad lahkusid, kuid Gevehard suri hiljem lahingus saadud haavade tõttu. Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982, lk 63–67
Eesti kullafond (Alo Mattiisen)

"Eesti kullafond" on Hitivabriku 2004. aastal välja antud album, mis sisaldab Alo Mattiiseni parimad laule. Ei ole üksi ükski maa Kaunimad laulud Mingem üles mägedele Sind surmani Isamaa ilu hoieldes Eestlane olen ja eestlaseks jään Lootuses Vaid ühte hoides Hakake, mehed, minema! Kuula, kivid kõnelevad Mede laul Korraga! Mu suul ei ole sulgejat Minu isa maal Ise otsustame Ei ole ime ükski ime Eestile on kombeks Lootus loob Looja naeratuse saatel Üksik puu Aeg on laul Kui tuulehoog sahistab roos Koraal Ema õpetus Tuul eukalüptuse puus Kiitus Emale Üks öö Hää on Jaagu laul Sokk on kena Sisemuse säilitaja Eestimaa euromehe laul Vikerkaar Unelaul Sinus endas talv Jõuluvana Õhtul pimedal ja nõnda valgel Harjutusi arvutile Teekond Maarjaorg Lepitus Murtud käe rondo Arrit Igavikumeel Kirjutusmasina kontsert in D Lahkumine Sonaat tšellole ja klaverile (1987)
Eesti kullafond (Georg Ots)

"Eesti kullafond" on Hitivabriku 2004. aastal välja antud album, mis sisaldab Georg Otsa parimad laule. Armastusest räägi, Mariu Romanss Maailm samme täis On hetki Meloodia Armastan Esmakordselt Catari Hall sõdurisinel Elu, armastan sind Peagi saabun tagasi su juurde Nii algas see kõik Armunud sõdur Kui laulan sul Mõtisklus Valss valsist Punavarju laul Taiga, taiga Öö ja päev Mälestus Kodutunne Don Quijote tõotuslaul Järve keskel Kevadine lugu Kallima auto Jalutuskäik Oi, te poisid Matkasellid Kammipilli polka Heinaveol Kevade valss Olgu jääv meile päike Tipa-tapa valss Väike tüdruk Jalutuskäik Uus paat / Rannakolhoosis Sõsarsaared Puhkus Võsul Sääsed Tiideratas Viimane voorimees Vestlus tütrega Hõbedaselt helgib juuksekuld Saaremaa valss On kallis mulle kodupaik
Eesti kullafond (Anne Veski)

"Eesti kullafond" on Hitivabriku 2006. aastal välja antud album, mis sisaldab Anne Veski parimad laule. Roosiaia kuninganna Sinu juures Jätke võtmed väljapoole Viimane vaatus Ei salli tujukust ma Andesta need käigud Peeglike seina peal Pihtimus Vii mind, vii Tähelend Järgnen Sulle Viimne pilet Ärimeel Julius Caesar Hea tuju laul Vaata ette Lohutuseks ümber maailma Unusta Ehavalgus Veel Eilne päev Iga teine on naine Keegi ei kuule Sosinad Võidumees Kuninga kass Kiire Täistund Apteek Ajaproov Fotograaf Moelaul Makstud viis Maailm pöörleb Saamata kirjad Lapsepõlve meenutus Kui pahur pole rahul Unes või ilmsi Troopikaöö Väike koll Elu on kink Ema käed Heida varjud näolt Helisev vaikus Jääd või ei? Kiivus Kui ükskord hülgad mu Kuldne vahtraleht Kõike juhtub Leia mind tuhandete seast Maapealne tee Paberlennuk Saar Teid aeda viia tõotan ma Unenäod Uusaasta Vaiki vaid Võin olla ka leebe Õnne Ära räägi mulle
Uuno Öpik

Uuno Öpik (ka Uno Öpik; 19. oktoober 1926 Tartu – 30. aprill 2005 Bath) oli eesti rahvusest Suurbritannia aatomifüüsik. Ta lõpetas aastal 1943 Tartu 1. Gümnaasiumi. Aastal 1943 siirdus ta vanematega Saksamaale; ta on elanud Danzigis, Swinemündes, Sielbeck-Ukleis ja Hamburgis. Ta õppis aastatel 1946–1948 Balti Ülikoolis. Aastal 1948 kolis perekond elama Põhja-Iirimaale, aastal 1950 lõpetas ta Belfasti ülikooli bakalaureusekraadiga matemaatikuna ja aastal 1951 füüsikuna, aastal 1954 kaitses ta samas tööga "Quantal investigations of certain excitation and ionization processes" doktorikraadi (PhD). Ta kuulus aastast 1950 Üliõpilasseltsi Liivika. Ta töötas aastatel 1955–1956 teadurina Bristoli Ülikoolis, 1956–1986 õppejõuna Aberystwythi ülikoolis (Walesis), 1960–1962 Readingi Ülikoolis ja 1962–1986 Belfasti ülikoolis; lisaks töötas ta aastatel 1965–1966 Oak Ridge'i Rahvuslaboris (Tennessees USA-s). Ta tegeles põhiliselt aatomifüüsikaga ja on avaldanud üle 20 teaduspublikatsiooni. Ta elas Melkshami väikelinnas (Lõuna-Inglismaal). Ta laulis kooris ja mängis klaverit. Ta oli tegev Leicesteri Eesti Majas. Tema isa oli astronoom Ernst Öpik, poeg on Suurbritannia poliitik Lembit Öpik. Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011 Uuno Öpik andmebaasis ISIK
Mežaparks

Mežaparks ('Metsapark') on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 11,821 km². Asub Ķīšezersi kaldal. Asum piirneb lõunas Čiekurkalnsi, läänes Sarkandaugava ja põhjas Mīlgrāvisega. 4529 elanikku (2010). Mežaparks asub üldiselt madalal ja tasasel alal, mis ulatub 3–8 meetrit üle merepinna. Ķīšezersi kaldal asub ligikaudu 40 meetri pikkune järsak, mille kõrgus on kuni 5 meetrit. Asumi kõrgeima osa moodustab loodeosas asuv luidete ala, kus kõrgeim osa ulatub 18 meetrit üle merepinna. Mežaparks kujunes Ķīšezersi järve kaldal asunud Ķeizarmeža (saksa keeles Keiserwald) aladele, kui see ala 1901. aastal Riia linnaga liideti. Metsa all olid siiski juba XIV sajandist asunud kalurite eluasemed ja mitmed suvemõisad. XVII sajandil asus metsa aladele kuningas Gustav II Adolfi sõjavägi; sellest sai mets ka oma nime. XIX sajandi lõpus hakati kauni loodusega metsa rajama suvemõisaid. Tekkisid Meijermuiža mõis, Annasmuiža mõis, Wolansky mõis ja Grave mõis. Juba aastal 1900 koostas aga Georg Kuphaldt piirkonnale arenguplaani, mille järgi tuli metsa alla rajada aedlinn. Riia linna inseneri Adolf Agthe eestvedamisel alustati aedlinna rajamist aastal 1902. Mitmed varasemad villad asumi aladel on juugendstiilis. Aastal 1904 valmis Mežaparksi luteri kirik, mis on väikseim kirik Riias. Aastal 1912 rajati asumisse Ķīšezersi kaldale ka Riia loomaaed. Linna ja asumi vahele rajati trammitee. Asum kujunes rikkama rahva elukohaks, seal elasid välismaised diplomaadid, töösturid, poliitikud. Aastal 1949 rajati asumisse Kultuuripark, kuhu ehitati vabaõhuteater. Aastal 1955 ehitati selle juurde veel ka laululava, mis on praegu Läti laulupidude toimumispaigaks. Asumi territooriumil asub ka Riia metsakalmistu, mis on tähtsamate Läti kultuuritegelaste ja poliitikute matmispaik. Mežaparksi koduleht (läti keeles) Asum portaalis CitaRiga (läti keeles)
Julija Lipnitskaja

Julija Lipnitskaja (vene keeles Юлия Вячеславовна Липницкая, sündinud 5. juunil 1998 Jekaterinburgis) on Venemaa iluuisutaja, olümpiavõitja (2014), Euroopa meister (2014) ja juunioride maailmameister (2012). 2014 Sotšis kuldmedal (meeskonnavõistlus) 2014 Saitamas hõbemedal 2014 Budapestis Euroopa meister 2012 Minskis juunioride maailmameister 2013 Milanos hõbemedal "Yulia LIPNITSKAYA Figure Skating Russian Fed. - Sochi 2014 Olympics". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. aprill 2014. Vaadatud 12. veebruaril 2014. "Yulia Lipnitskaya, 15, wins European Championships". NBC OlympicTalk. "Julia LIPNITSKAIA - Biography". ISU. Julija Lipnitskaja ISU kodulehel Julija Lipnitskaja 2014. aasta taliolümpiamängude kodulehel
Rapla valla lipp

Rapla valla lipp on Rapla maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Rapla valla lipp. Lipp kinnitati 26. aprillil 2018, kujundajaks on Priit Herodes. Neljastatud rohelisel ja valgel lipukangal on vastasvärvides pügalrist. Eesti Vabariigi Valitsuse 11. juuli 2002 määrusega moodustati senise Rapla linna ja senise Rapla valla baasil uus omavalitsusüksus Rapla vald, mille lipuks kinnitas Rapla vallavolikogu 13. märtsil 2003 endise Rapla valla lipu. Rapla valla lipuks on valge kangas, mida läbib keskelt roheline horisontaalne triip, mille kõrgus on 1/7 lipu kõrgusest. Ülemisel valgel laiul on kaks ja alumisel üks roheline pügalrist. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11. Värvid sümboliseerivad maad ja vaimsust. Pügalristid tähistavad rahvuslikke traditsioone, samuti Rapla omapärast kahe torniga kirikut. Valla lippu kasutatakse Rapla valla ajaloolistel ja kultuurilistel pidupäevadel ning muudel tähtsündmustel kõrvuti Eesti riigilipuga ning samadel alustel, mis kehtivad riigilipu kohta. Päevad, mil valla lipp heisatakse, määrab kindlaks vallavalitsus. Vallavalitsuse hoonele heisatakse valla lipp alaliselt. "Lippude õnnistamine Rapla kirikus - Uudised ja teated - Rapla Vallavalitsus". rapla.ee. Vaadatud 17. juulil 2024. Rapla valla vapp Rapla maakond Rapla valla sümboolika
Žamysłaŭl

Žamysłaŭl, ka Žemłasłaŭ (valgevene keeles Жамыслаўль või Жэмласлаў, transkribeerituna Žamõslavl või Žemlaslav) on küla (endine alev) Valgevenes Hrodna oblastis Iŭje rajoonis Subotniki külanõukogus. Aastal 1861 oli külas 475 elanikku. Poola keeles on küla nimi Żemłosław. Küla asub Gauja jõe kaldal. Esimest korda on Žamysłaŭli mainitud aastal 1587. Toona oli küla nimi Пятроўшчына ja seal asus Zenowiczitele kuulunud Kandraciški mõisa süda, mille ostsid Roskad. Poola jagamisel läks Žamysłaŭl aastal 1795 Venemaa koosseisu. Aastal 1807 ehitas mõisa Kenewiczitelt ostnud krahv Umiastowski külasse lossi. Umiastowskite valdusse asula ka jäi. Kuni 1917. aastani oli Žamysłaŭl Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale, 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu. Mõisa ait Mõisa jääkelder Žamysłaŭl "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Žamysłaŭl Valgevene fotoentsüklopeedias
Ohvriallikas

Ohvriallikas on allikas, millele omistatakse tervendatavat mõju ning kuhu on ohverdatud raha, hõbedat, ehteid või muud taolist. Eesti looduslike pühapaikade loend T. Tamla. Kultuslikud allikad Eestis. Rmt: Rahvasuust kirjapanekuni. Tallinn, 1985.  Esivanemate ohverdamised/Pühad veed – alliktekstid Vikitekstides
Mari Uusküla

Mari Uusküla (kuni 1. juuli 2005 Mari Bogatkin; sündinud 23. jaanuaril 1980) on eesti keeleteadlane. Ta lõpetas 1998. aastal Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumi ja 2003. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ungari keele alal. Nii tema magistri- kui ka doktoritööd juhendas Tartu Ülikoolis Urmas Sutrop. Doktoritöö kaitses ta 2008. aastal üldkeeleteaduse osakonnas. 2021 – Eesti teaduse populariseerimise auhind (ergutusauhind) Tema isa on Georg Bogatkin. Mari Uusküla Eesti Teadusinfosüsteemis "Teaduse populariseerimise elutööpreemia pälvis Tõnu Viik". ERR Novaator. 11.11.2021. Vaadatud 11.11.2021. "Mari Uusküla CV". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2014. Vaadatud 12. veebruaril 2014.
Rousseau

Rousseau võib tähendada järgmist: Rousseau (perekonnanimi), on prantsuse perekonnanimi Jean-Jacques Rousseau, šveitsi päritolu kirjanik ja filosoof (1712–1778) Théodore Rousseau, prantsuse kunstnik (1812–1867) Henri Rousseau, prantsuse kunstnik, naivist (1844–1910)
Kalnõk (Illintsi rajoon)

Kalnõk (ukraina keeles Кальник) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Illintsi rajoonis. Elanike arv on 1223. Pindala on 3,09 km².
Furosemiid

Furosemiid on diureetikumide hulka kuuluv ravimi toimeaine, mida kasutatakse erinevates ravimivormides. Nii nagu enamik diureetikume, kuulub ka furosemiid WADA poolt keelustatud ainete nimekirja, kuna teda on võimalik kasutada dopingu kasutamist maskeeriva ainena. Aine keemiline valem on C12H11ClN2O5S. Toimeaine ATC-kood on C03CA01. Eestis on furosemiidi sisaldavad ravimpreparaadid klassifitseeritud retseptiravimitena. Furosemiidi manustatakse diureesi saavutamiseks peamiselt arteriaalse hüpertensiooni, kopsuturse, uroloogiliste operatsioonide ajal ja mürgistuste ravil. Furosemiidi kasutatakse ka tursete, nefrootilise sündroomi, maksatsirroosi ravis ja/või sümptomite leevendamisel nii loomadel kui inimestel. Organismi manustatuna vähendab furosemiid kaltsiumi, magneesiumi, kaaliumi, B1-, B6- ja C-vitamiini ning tsingi sisaldust. Raseduse ajal kasutada üksnes äärmisel vajadusel, kuna furosemiid läbib platsentaarbarjääri. Manustatud furosemiid on sõidukijuhile liiklusohtlik, eriti koos alkoholiga. Furosemiid on loomkatsetes osutunud teratogeenseks. "Furosemiid Tallinna Farmaatsiatehas" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2014. Vaadatud 18. veebruar 2014. Ross Pelton, James B. LaValle, The Nutritioal Cost of Prescription Drugs, How to maintain good nutrition while using PRESCRIPTIOn DRUGS, lk 111,152,168,190,201,208,223, 2000, Morton Publishing Company, (inglise keeles) Furosemidum QC03CA01 WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology, veebiversioon (vaadatud 13.02.2014) Furosemiidi toimeainepõhine infoleht Ravimiamet