laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Daugavpilsi lennujaam

Daugavpilsi lennujaam on lennujaam Lätis. Lennujaam asub Augšdaugava piirkonnas Naujene vallas Lociki külas Daugavpilsist 12 kilomeetrit kirdes. Daugavpilsi ümbruskonnas oli enne Teise maailmasõja algust sõjaväelennuväli. Pärast sõda rajati lennuväebaas Locikisse, seal paiknes 372. lennuväepolk. Seal paiknesid lennukid MiG-15, MiG-19, MiG-23 ja MiG-27, samuti ka Jak 25 ja Jak-28P. Sealsel lennuväljal maandusid ka suured transpordilennukid An-22 ja Il-76. Sõjaväebaas asus seal aastani 1994. Pärast seda demonteeriti osaliselt peamine 2500 meetri pikkune lennurada, nii et see pole tänapäeval enam kasutatav. Lühikest aega pärast tsiviilkasutusse andmist kasutati lennujaama reisideks Liepājasse, Kopenhaagenisse ja Riiga. Aastal 2005 rajas Daugavpilsi linnavolikogu sihtasutuse SIA Daugavpils Lidosta, mis ostis ära lennujaama maad ja asus seda arendama. Seoses majanduskriisiga lõppesid aga finantseeringud ja lennujaam jäi reaalselt avamata. Aastast 2013 on lennujaama edasist arendamist finantseeritud aktsiate müügiga. 2016. aasta seisuga lennujaamast regulaarseid reisilende ei toimu. http://www.delfi.lv/bizness/uznemumi/daugavpils-dome-apsver-iespeju-pardot-lidostu.d?id=43177630  Daugavpilsi lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Agent M

Agent M oli eesti akternatiivroki ansambel. Reilika Saks (vokaal) Marten Vill (kitarr, muusika) Reimo Va (bass) Taago Piisang (trummid) Merili Varik (vokaal) Andres Aru alias Mõmmi (trummid) Margus Tammela (klahvpillid) Mihkel Kupits (trummid) Märten Rodes (kitarr) Ivan Korshunov (basskitarr) Andrus Kanter (klahvpillid) Jarmo Nuutre alias Chopper (trummid) Agent M alustas live-koosseisuna 2005. aasta kevadest, kuid projekti tegelikku algusaega on raske määratleda. Ansambli looja Marten Vill on varem osalenud pungihõngulistes bändides Uss (vokaal, looming) ja Migreen (kitarr). Agent M-i nime kasutas Marten esimest korda aastal 2002 oma elektroonilisema kõlaga arvutimuusika puhul. Hiljem, 2003. aastal, pärast sõjaväest naasmist, hakkas Marten Kiviussi nime all viljelema retrohõngulist pseudopunki. Mõned lood jõudsid ka punk-kogumikele.[viide?] 2004. aasta lõpul tekkis Martenil idee panna kokku täiekoosseisuline bänd ja seda uuesti Agent M-i nime all. Lauljaks sai tollal Tallinna Pedagoogikaülikoolis õppinud Merili Varik ja peagi valmisid esimesed ühised salvestised. 2005. aasta algul huvitus lugudest Raadio 2 ja pala „7 surmapattu" püsis nädalaid Top 20 tipus. Esimene kontsert anti mais koos Sõpruse Puiesteega Rock Café's. 2007. aastal ja hiljem astus bänd üles Rabarockil ja teistel suurematel festivalidel. Nelja tegutsemisaasta jooksul anti välja album „Spionaaž" ja kaks EP-d. Pärast mõningaid koosseisumuutusi lõpetas Agent M sel kujul tegevuse 2009. aasta sügisel.[viide?] 2011. aasta sügisel alustas Agent M uuesti tegevust koos uue laulja (Reilika Saks) ja trummariga (Taago Piisang). Aasta jooksul avaldati mitu uut salvestist ja loo „Suvel meil majas sooja vett ei ole" muusikavideo. Juba esimestel taastegutsemise kuudel hakkas bändi uuema loomingu stiil varasemast palju erinema – loobuti taustade kasutamisest ning liiguti alternatiivsema ning agressiivsema roki suunas, kusjuures suurt osa loomingust hakkas kirjutama ka laulja Reilika.[viide?] 2012. detsembris teatasid Marten ning Reilika, et jätkavad uue nime all Luna Vulgaris, loobudes täielikult 2011. aasta eelsest materjalist.[viide?] Agent M-i muusika on olnud segu mitmest erinevast stiilist – rokk, elektroonika, indie, punk. Esimese põhikoosseisu muusikas saab paralleele tõmmata tantsulist rokkmuusikat viljelevate new wave'i ja indie-bändidega nagu Blondie, The Sounds jne. 2011 muutunud koosseisuga ning uue lauljaga on bändi looming võtnud alternatiivsema suuna, mis on lähemal post-pungile ja garaažirokile. Valdav osa loomingust on eestikeelne, kuid paljud lood on ka inglise keeles. Kogu produktsioon ja stuudiotöö on siiani bändi enda tehtud ning valminud kodustuudios.[viide?] 2006 – EP „Šokolaad" (ise väljastatud) 2007 – singel „Väike tüdruk" (Kulundpea Records) 2007 – album „Spionaaž" (Kulundpea Records) 2009 – virtuaalne EP „Kloostris me elada ei saa" 2012 – virtuaalne EP „Minu koer ei hammusta" 2005 – Kus on mu kodu 2006 – Shokolaad / Perfect World 2009 – Pidurid on surnud 2012 – Suvel meil majas sooja vett ei ole
Proba-V

Proba-V on Euroopa Kosmoseagentuuri seeria Proba neljas satelliit; V-täht satelliidi nimes tähendab taimestikku (inglise keeles vegetation). ESA partnermissioon Proba
François Borne

François Borne (ka François Bourne; 30. august 1840 – 5. veebruar 1920) oli prantsuse helilooja ja flötist. Borne mängis Toulouse'i ooperiteatris flööti ja oli sealses konservatooriumis õppejõud. Ta täiustas ka Theobald Böhmi konstruktsiooniga flöötide ehitust. Tema tuntumad heliteosed on "Fantaisie brillante sur L'Africaine de Meyerbeer, pour flûte avec accompagnement de piano ou d'Orchestre" (1885) ja "Fantaisie brillante pour flûte et piano" Georges Bizet' ooperi "Carmen" teemadel. http://imslp.org/wiki/Category:Borne,_Fran%C3%A7ois Blakeman, E "Taffanel: genius of the flute", lk.128. Oxford University Press, 2005 http://www.naxos.com/person/Francois_Borne/17292.htm
Kamāl ‘Abbās

Kamāl ‘Abbās (araabia keeles كمال عباس; sündinud 1955‎) on Ametiühingute ja Töötajate Teenuste Keskuse (CTUWS) üldkoordinaator. ‘Abbās on olnud aktivist üle 20 aasta ja oli aktiivne töötajate toetuse mobiliseerimises 2011. aasta Egiptuse revolutsiooni ajal. Tema metoodika taotleb rahumeelseid streike ja meeleavaldusi, paremaid palku ja töötingimusi, tihedamaid ametiühingute ametnike valimisi ning iseseisvat ametiühingute süsteemi. Jeffrey Fleishman. Unions tap into public ire in Egypt. LA Times, 14. mai 2008 (inglise keeles)
Tarmo Noop

Tarmo Noop (sündinud 23. aprillil 1968 Tartus) on Eesti ärijuht. 1986. aastal lõpetas ta Elva Keskkooli. 1991. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuse juhtimise ja planeerimise eriala. Töötas restoranis Carina šveitserina ja mööblitööstusettevõtte Tarmeko välissuhete spetsialistina. Aastatel 1994–1998 oli ta AS ETK Hulgi kaubandusdirektor. 1998. aastal sai ta Tartu Õlletehase juhiks, A. Le Coq AS juhatuse liige. Ta on ka Saare Õlu OÜ ja Eesti Õlletootjate Liidu juhatuse liige. Ta on olnud eri perioodidel ka AS Estiko ja AS Sangar nõukogu liige. 1999. aastast on ta Tartu Rotary Klubi liige. Aastatel 1993, 1996, 1999, 2002 kandideeris ta kohalike omavalitsuste valimistel Elva linnavolikokku ning oli Elva linnavolikogu liige. 2013. aastal kandideeris ta Reformierakonna nimekirjas Tartu linnavolikokku ja osutus valituks, oli volikogu liige 2015 septembrini, kuid siis lahkus volikogust omal soovil. 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2006 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja II klassi aumärk 2008 Tartu medal 2022 asetati tema jalajäljed Tartu Teerajajate alleele Eesti majanduse biograafiline leksikon. Ilo Kirjastus. 2003. Lk 325-326 Taivo Paju. 14 aastat ametis olnud Tarmo Noop: Ma ei mõista juhte, kes iga viie aasta pärast uusi võimalusi otsivad. Director, juuni 2012 "Inforegister. Tarmo Noop". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. september 2020. Vaadatud 3. veebruaril 2016. "Estiko nõukogu liikmeks sai Tarmo Noop. Äripäev, 15. aprill 2002". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2020. Vaadatud 3. veebruaril 2016. Vabariigi Valimiskomisjon. 1992-2015 valimistel osalenud kandidaadi otsing Risto Mets. Tarmo Noop lahkus Tartu linnavolikogust. Tartu Postimees, 1. september 2015 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Kaubanduskoja II klassi aumärgi saajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. jaanuar 2016. Vaadatud 3. veebruaril 2016. Eesti majanduse biograafiline leksikon. Ilo Kirjastus. 2003. Lk 325-326 Kaisa Gabral, Palgatöötajal on parem uni, Äripäev, 19. märts 2015
Erik Sakkov

Erik Sakkov (sündinud 3. novembril 1967 Tartus) on eesti ärijuht ja muusik, oli klahvpillimängija ansamblis Pantokraator. 1995 lõpetas ta TPÜ. 1996–1999 oli ta Eesti Ühispanga reklaamidirektor. Aastail 1999–2005 oli ta Tallinna Sadama turundusdirektor. 2003–2005 oli Sakkov AS-i Green Marine nõukogu liige ning 2005–2008 AS-i NT Marine juhatuse esimees. 2009–2015 oli ta Tallinna Lennujaama juhatuse liige. 2015-2016 oli ta Nordic Aviation Groupi kommertsjuht ja juhatuse liige. Tema isa oli mehaanikateadlane Elmar Sakkov, ema arhitekt Helmi Sakkov, vend on eesti välis- julgeoleku- ja kaitsepoliitika ekspert Sven Sakkov. Eesti majanduse biograafiline leksikon. Ilo Kirjastus. 2003. Lk 445 Eesti majanduse biograafiline leksikon. Ilo Kirjastus. 2003. Lk 445 Andres Reimer, Erik Sakkov: Tallinn peab juba praegu mõtlema metroo rajamisele lennujaamast kesklinna suunas, Eesti Päevaleht, 4. november 2009
Jaak Saarniit

Jaak Saarniit (sündinud 30. juulil 1952 Pärnus) on Eesti omavalitsus- ja majandustegelane ning Eesti NSV komsomoli- ja parteitegelane. 1974. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kaubandusökonoomika erialal. Aastatel 1976–1989 oli ta ELKNÜ (ELKNÜ Pärnu Linnakomitee sekretär), ÜLKNÜ, EKP juhtivtöötaja. (EKP Tallinna Linnakomitee propaganda ja agitatsiooni osakonna juhataja). 1989. aasta 27. detsembri otsusega nimetas Pärnu Linna volikogu Jaak Saarniidu Pärnu linnapeaks. 1992. aastal astus Jaak Saarniit linnapea kohalt tagasi. Aastatel 1993–1996 oli ta Tallinna abilinnapea. 1996. aastast oli ta Eesti Suurettevõtjate Assotsiatsiooni tegevdirektor, hiljem Silikaat Grupi direktor. Aastatel 2006–2015 oli ta Riigi Kinnisvara AS juhatuse esimees. 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk 2008 Pärnu vapimärk (Pärnu linnale osutatud teenete eest linnapeana aastatel 1989–1992) Eesti majanduse biograafiline leksikon. Ilo Kirjastus. 2003. Lk 443 EESTI NSV ÜLEMNÕUKOGU PRESIIDIUMI SEADLUS nr 760 NSV Liidu rahvasaadikute valimiste ringkonnakomisjonide moodustamise kohta territoriaalsetes valimisringkondades Eesti NSV-s, EESTI NÕUKOGUDE SОTSIALISTLIКU VABARIIGI ÜLEMNÕUKOGU JA VALITSUSE TEATAJA 30. detsember 1988 Nr. 53 (878), lk 1259 "Pärnu linnapeade loend". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. jaanuar 2004. Vaadatud 4. jaanuaril 2004. Mari Kamps. Riigi Kinnisvara juhiks saab Jaak Saarniit. Postimees, 11. aprill 2006 Riigi Kinnisvara juhiks saab Urmas Somelar. Eesti Päevaleht, 6. oktoober 2015 Eesti majanduse biograafiline leksikon. Ilo Kirjastus. 2003. Lk 443
Lehte Ilves

Lehte Ilves (sündinud 31. detsembril 1951) on eesti ajakirjanik. 1991. aastal lõpetas ta kaugõppe Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal. Aastatel 1985–1990 töötas ta ajalehe Läänlane ajakirjanikuna. 1990. aastast ajalehe Lääne Elu toimetaja. Aastatel 1999–2003 oli ta Lääne Elu peatoimetaja. Praegu Lääne Elu reporter. Ta on ka Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Haapsalu Püha Johannese koguduse juhatuse liige. 2007 Valgetähe V klassi teenetemärk 2013 Läänemaa teenetemärk "Tartu Ülikool. Ühiskonnateaduste Instituut. Lõpetamise aasta: 1957-2002". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2014. Vaadatud 12. veebruaril 2016. Tarmo Õuemaa. Ajalehe Lääne Elu arengulugu ja lugejaskond. Bakalaureusetöö. Tartu Ülikool, 2008 Lääne Elu toimetus Inforegister. Lehte Ilves[alaline kõdulink] Eesti Vabariigi teenetemärgid. Lehte Ilves Lehte Ilvese artiklid Eesti artiklite andmebaasis
Villu Päärt

Villu Päärt (sündinud 8. aprillil 1972) on eesti ajakirjanik. 1990. aastal lõpetas ta Puurmani Keskkooli. 1996. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajakirjanduse eriala. Ta on olnud teadusportaali Novaator toimetaja (2008–2014) ning Tartu Ülikooli ajakirja Universitas Tartuensis kolleegiumi liige. Ta on töötanud ajalehe Postimees ajakirjanikuna ja olnud ajakirja Tarkade Klubi toimetaja. 2014. aastast oli ta ajalehe Eesti Ekspress ajakirjanik, 2017. aastast taas ajalehe Postimees ajakirjanik. 2018. aastal pälvis ta Eesti Ajalehtede Liidu preemia parima arvamusloo eest. Ta on Eesti Teadusajakirjanike Seltsi liige. Puurmani Gümnaasiumi ja Mõisakooli lõpetanud lennud[alaline kõdulink] "Tartu Ülikooli lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 3. veebruaril 2016. Universitas Tartuensis. Kolleegium Villu Päärt. Küll antakse. Postimees, 25. august 2006 "Teadus.ee Maailma teadusajakirjanikud kohtusid Londonis, 04.07.2009". Originaali arhiivikoopia seisuga 19.06.2018. Vaadatud 3.02.2016. Parima arvamusloo preemia pälvis Postimehe ajakirjanik. Postimees, 2.3.2018 "Eesti Teadusajakirjanike Seltsi liikmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 3. veebruaril 2016.
Holger Roonemaa

Holger Roonemaa (sündinud 14. märtsil 1983) on eesti ajakirjanik. Ta töötab Eesti Päevalehe tegevtoimetaja ja uudistetoimetuse juhatajana. Tema vend on tehnoloogiaajakirjanik Henrik Roonemaa. 2023 – Parima üleriigilise uudise autor (koos Urmas Jaagantiga) 2023 – Bonnieri preemia (koos Martin Laine, Riin Aljase, Oliver Kundi, Tiina Kaukvere ja Aleksander Algoga, ühistööna valminud artikliseeria laenuärist) "Inforegister.ee Holger Roonemaa". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. september 2020. Vaadatud 4. veebruaril 2016. Eesti Päevaleht (vaadatud 03.02.2016) "Vaata, kes pälvisid auhinnad! Delfi Meedia ajakirjanikud võitsid 13 pressipreemiat". Delfi. 17. veebruar 2023. Vaadatud 18. veebruaril 2023. Twitter Holger Roonemaa Eesti artiklite andmebaasis ISE
Linda-Mari Väli

Linda-Mari Väli (sündinud 3. augustil 1988) on Eesti ajakirjanik ja keskkonnaaktivist. Avaldanud ka ilukirjandust ja kirjanduskriitikat. 2011 "Eikeegi eikunagi eikusagil" 2012 "Kosmose kutse" 2014 "Võõrdunud" VOLK: oma elekter, oma vesi, oma kartulid, oma reeglid, epl.delfi.ee, 28. märts 2009 Tarandikku aetud vabadus, sirp.ee, 29. mai 2014 Kehtiv metsanduspoliitika on ohuks eesti metsade liigirikkusele, muurileht.ee, 16. juuni 2015 Lendorava olukord Eesti metsades on ülikriitiline, muurileht.ee, 22. jaanuar 2016 Eesti metsanduspoliitika vajab ümbermõtestamist, muurileht.ee, 13. mai 2016 Vahearuanne korruptiivsest metsanduspoliitikast, muurileht.ee, 9. november 2016 Ministeerium kiirendab uue seadusega metsade hävinemist, postimees.ee, 24. november 2016 Ametkondi tuleb rookida, aripaev.ee, 29. november 2016 Kantsler eitab korruptsiooni metsanduspoliitikas, muurileht.ee, 6. detsember 2016 Riigi laastav ja silmakirjalik metsanduspoliitika ehk miks me korraldame reedel piketi metsaseaduse muudatuste vastu, epl.delfi.ee, 15. detsember 2016 Metsaraie ohustab loodusturismi, postimees.ee, 29. jaanuar 2017 Metsakaitsjad otsivad tasakaalu, maaleht.delfi.ee, 2. veebruar 2017 Kogukonnad saavad riigimetsa majandamises kaasa rääkida, maaleht.delfi.ee, 23. veebruar 2017 Topeltmoraal Eesti metsanduspoliitikas: räägitakse säästlikkusest, juhindutakse tööstuslikkusest, urban.ee, 31. märts 2017 Citizens Confront Estonian State Over Excessive De-Forestation, politicalcritique.org, 31. märts 2017 Double Standards in Estonian Forestry Policies – Preaching Sustainability, Practicing Industry, urban.ee, 31. märts 2017 Tselluloositehase ehitamine Eestisse seaks meie metsad veelgi suurema löögi alla, maaleht.delfi.ee, 27. aprill 2017 Soome teadlased hoiatavad Eestile eeskujuks oleva metsandusmudeli ohtude eest, maaleht.delfi.ee, 27. juuli 2017 Riiklik metsanduspoliitika toodab mädanevat metsa, maaleht.delfi.ee, 28. september 2017 Linda-Mari Väli: lükkame ühe müüdi ümber: metsa tagasiistutamine on muinasjutt epl.delfi.ee, 3. november 2018 2015 Värske Rõhu aastaauhind 2016 Eestimaa Looduse Fondi (ELF) noore looduskaitsja eriauhind (panuse eest metsateemalise diskussiooni õhutamisel ühiskonnas ning metsade kaitseks loodud kodanikuliikumise Eesti Metsa Abiks (EMA) algatamisel) Ta on Hasso Krulli ja Kirsti Oidekivi tütar. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] "Noore looduskaitsja auhinna pälvis Annely Esko". Postimees. 1. veebruar 2017. "Luuletajate kodu – Kristin, Hasso, lapsed ja kassid" Eesti Päevaleht, 29. aprill 2000 "Võtikvere ja kogu Eesti" Vooremaa, 18.08.2011 Kodanikuliikumine Eesti Metsa Abiks (EMA), Lea Larini intervjuu Linda-Mari Väliga sirp.ee 27.07.2018 Maarja Pärtna. Kirjandus kui dialoogi lävepakk (intervjuu Linda-Mari Väliga), sirp.ee, 10. aprill 2015 https://arhiiv.err.ee/vaata/op-420 https://arhiiv.err.ee/vaata/jarjejutt-jarjejutt-linda-mari-vali-rannak-iseendaga-iseenda-radadel/similar-412 https://arhiiv.err.ee/vaata/jarjejutt-jarjejutt-linda-mari-vali-laiba-loks Kogutud teoste torrent Linda-Mari Väli Eesti artiklite andmebaasis ISE
Annika Koppel

Annika Koppel (sünninimi Annika Maasik; sündinud 30. novembril 1964 Põlvas) on eesti ajakirjanik ja filmikriitik. Ta on kasutanud ka pseudonüümi Annika A. Koppel. Annika Koppel on lõpetanud 1983. aastal Põlva Keskkooli ja 1988. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi raamatukogunduse erialal. Ta on töötanud aastatel 1990–2005 toimetajana Päevalehes, Postimehes ja Ühinenud Ajakirjades; 2005–2010 juhtinud projekti Eesti Film 100 ja 2011–2014 olnud Eesti Rahvusraamatukogu avalike suhete osakonna juhataja. Ta on olnud ka Eesti Keele Instituudi teabejuht ja ajalehe Viimsi Teataja toimetaja. Oktoobrist 2021 on ta ajakirja Estonian Literary Magazine (ELM) toimetaja. "Kevade. Suvi. Sügis. Arvo Kruusemendi filmid", Kadmirell 2010. "Karu südamega mees. Arvo Iho elu ja looming", Tänapäev 2015. "Kuidas tuli "Kevade"", Tallinnfilm 2006 (režissöör Anne-Mari Neider) – stsenarist ja toimetaja "Nipernaadit otsides", Tallinnfilm 2007 (režissöör Kristiina Davidjants) – stsenarist ja toimetaja "Keelemässaja. Mati Hint", Kopli Kinokompanii 2022 – stsenarist ja režissöör 2010 Aasta filmiajakirjanik (koos Ülo Pikkoviga) Annika Koppeli elulugu Eesti Filmi Andmebaasis. Vaadatud 15.08.2023. Pille-Riin Larm. ELM ilmub siiski Sirp, 11.03.2022. https://filmikriitik.ee/neitsi-maali/aasta-kriitik/ (vaadatud 01.02.2016). Annika Koppel Eesti artiklite andmebaasis ISE http://www.fipresci.org/people/annika-koppel "Krimisõpra juhib iha mõistatada.", Eesti Päevaleht, 4. september 2004 "Kuidas Prangli rahvas suveks valmistub", Eesti Elu, 16. aprill 2016 "Tõsiseltvõetav katse 1990ndaid kinolinal kujutada", Maaleht, 5. jaanuar 2017 ""Skandinaavia vaikus" - psühholoogiline draama Eestimaa sügises", Maaleht, 17. november 2016 Suunamudija haukab välevorsti, Postimees, 5. aprill 2019 "Kui raamatus ei ole Sipsikul ülinukulikke võimeid, siis filmis on teistmoodi", Maaleht 27. veebruar 2020 "90aastaseks saanud loodusfilmitegija Rein Marani lustakad meenutused: ilves istus autos mu põlvedel ja pani käpad roolile"], Maaleht 6. september 2021 "Film, mis põimib emaduse ja traagilised ajaloosündmused", Maaleht 16. detsember 2021 "Soo - kindla peale minek", Maaleht, 5. märts 2022 Ajakiri Estonian Literary Magazine
Tõestus (näidend)

"Tõestus" (originaalpealkiri "Proof") on David Auburni näidend aastast 2000. 2001. aastal sai Auburne näidendi eest Pulitzeri preemia ja Tony auhinna. Näidendi maailmaesietendus toimus 2000. aastal New Yorgis. Tegevus toimub pärast andeka, kuid vaimuhaigust põdenud matemaatikaprofessori surma. Matemaatikaprofessori tütar Catherine tunneb end pärast isa surma üksi ning teda vaevab küsimus, kui palju isa geniaalsusest ja hullumeelsusest on ta pärinud. Mõtiskleda selle üle aga ei lase tal tema vanem õde Claire – blondiin New Yorgist, kes on isa matusteks kohale sõitnud – ja matemaatikaprofessori õpilane, kes loodab professori paberitest midagi huvitavat leida. Robert (vaimuhaige matemaatikaprofessor) Catherine (matemaatikaprofessori tütar) Claire (Katherine õde) Hal (matemaatikaprofessori endine õpilane) Eestis on "Tõestust" lavastatud Linnateatris. Lavastaja Ain Prosa. Näidendi eestindas Anu Lamp. Kunstnik Aime Unt. Catherine – Elisabet Tamm Claire – Liina Olmaru või Evelin Pang Robert – Andres Ots Hal – Andres Raag
Katrin Pauts

Katrin Pauts (sündinud 25. augustil 1977) on eesti ajakirjanik ja kirjanik. Ta lõpetas 1995. aastal Orissaare Keskkooli. Ta on Õhtulehe ajakirjanik. Ta oli saatesarja "Eesti tippmodell" peatoimetaja. Katrin Pauts kandideeris 2023. aasta valimistel Keskerakonna nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 82 häält ning ei osutunud valituks. "Politseiniku tütar. Saaremaa põnevik", Varrak, 2016 ISBN 9789985336939 "Tulekandja. Muhumaa põnevik", Varrak, 2016 ISBN 9789985338957 "Öömees", Rahva Raamat, 2017 ISBN 9789949997480 "Hull hobune", Varrak, 2018 ISBN 9789985343029 "Marduse tänav. Romaan teleseriaali "Nukumaja" ainetel", Tallinn: Varrak 2018 ISBN 9789985343722 "Minu Muhumaa : lühike libahuntide ajalugu", Tartu : Petrone Print, 2018 ISBN 9789949608980 "Minu salajane elu : teekond algab alati kusagilt kaugemalt kui jaamast", Tallinn : Rahva Raamat, 2019 ISBN 9789949664603 "Minu Praha : tunnustamata geeniuse piinad", Tartu : Petrone Print, 2020 ISBN 9789916605325 "Tallinna tume : tavaliste inimeste väikesed nurjatused", Tallinn : Varrak, 2021 ISBN 9789985350850 "Külmkingauurija", Tallinn : Rahva Raamat, 2021 ISBN 9789916661468 "Valge aiaga maja", Tallinn : Ühinenud ajakirjad, 2024 ISBN 9789916760109 "Siluett aitas Nõukogude Eestis naiseks jääda", Õhtuleht, 6. detsember 2003 «Sulev oleks oma sünnipäeval tööd rabanud», Õhtuleht, 11. jaanuar 2006 Kas Saaremaal ikka peab Tallinna mängima? Saarte Hääl, 19. juuli 2017 "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. aprill 2019. Vaadatud 24. aprillil 2017. http://elu24.postimees.ee/3477617/modellisaate-blogi-paljastab-saates-ongi-uhe-foto-tegemiseks-umbes-20-minutit (vaadatud 01.02.2016) Katrin Pauts Eesti artiklite andmebaasis ISE Mehis Tulk, Katrin Pauts: Möldri tütar, kes tahab olla sihvakas palgimänd, Saarte Hääl, 7. juuli 2016
Greta Kaupmees

Greta Kaupmees (sündinud 27. detsembril 1974) on eesti ajakirjanik. Õppinud ärijuhtimist ja töötanud ajakirjanikuna mitmes ajakirjandusväljaandes[viide?]. On töötanud ka Suhtekorraldajana[viide?] ja olnud mitme telesaatesarja toimetaja. Ta on olnud ajakirja Müstilised Lood peatoimetaja ja ajakirja Naised toimetaja. Greta Kaupmees "108 ideed laua katmiseks" (Minu Kodu, 2013) Greta Kaupmees ja Anu Pahka "Pilk šamaani maailma" (Ajakirjade Kirjastus, 2016) Greta Kaupmees "Nõiakatla tarkuseterad" (Pilgrim, 2017) Eskimo-taat Evald Rooma avas jäätisemuuseumi, Õhtuleht, 25. aprill 2001 Kunstnik Ave Nahkur ja muud loomad, Eesti Päevaleht. 11. juuli 2001 "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. juuni 2021. Vaadatud 4. märtsil 2016. https://web.archive.org/web/20160203184420/http://www.saladused.ee/greta-kaupmees-kasutab-praktilist-mstikat (vaadatud 03.02.2016) https://web.archive.org/web/20160203184831/http://www.raamat24.ee/ajakirjade-kirjastus-as/toimetused/ajakiri_naised/toimetus-6/ (vaadatud 03.02.2016) Greta Kaupmees Eesti artiklite andmebaasis ISE
Aleksandr Puškini mälestusmärk (Narva)

Aleksandr Puškini mälestusmärk on Aleksandr Puškini 200. sünniaastapäeva puhul Narva püstitatud monument. See asub vanalinna linnaosas aadressil Aleksander Puškini tänav 12. Mälestusmärk paigaldati 1999. aastal. Mälestusmärgi autor on vene skulptor Mihhail Anikušin (1917–1997). See on teine Puškini mälestusmärk Narvas. Esimene oli kipsist, see püstitati 1949. aastal ja pole tänaseks säilinud. Aleksandr Puškin pole ise Narvas kunagi käinud, kuid tema sugulased on linna ajalooga tihedalt seotud. Luuletaja poeg Aleksandr oli aastast 1870 13. Narva husaaripolgu komandör. 1911. aastal saadeti linna Puškini pojapoeg Grigori Puškin, Narvas sündisid tema lapsed Sergei ja Grigori. Памятник А.С.Пушкину в Нарве Пушкин в Нарве. Живой и с женой Narvskaja Gazeta Esimese Aleksandr Puškini mälestusmärgi pildid
Nils Niitra

Nils Niitra (sündinud 20. detsembril 1975) on eesti ajakirjanik ja suhtekorraldaja. Ta on lõpetanud 1994. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi. Niitra töötas 2017. aastani ajalehe Postimees ajakirjanikuna. 2014. aastal valiti ta Eesti Ajalehtede Liidu aasta ajakirjanikuks. "Tartu vaksalisse tuleb luksuslik kultuurikeskus", Tartu Postimees, 16. jaanuar 2007 "Eesti vanim eraülikool kaotab ülikooli staatuse", Postimees, 28. mai 2011 "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. märts 2019. Vaadatud 18. märtsil 2016. http://sytevaka.ee.klient.veebimajutus.ee/3-lend/ http://uudised.err.ee/v/eesti/9ba7a4c8-2f0a-4f4a-a9f8-b7344bf48781/aasta-ajakirjanikuks-kuulutati-nils-niitra-postimehest (vaadatud 03.02.2016) Nils Niitra Eesti artiklite andmebaasis ISE