laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alberico Gentili

Alberico Gentili (Albericus Gentilis; 14. jaanuar 1552 – 18. juuni 1608) oli itaalia päritolu õigusteadlane, Oxfordi ülikooli esimene professor regius tsiviilõiguses ja üks esimesi, kes püüdis luua rahvusvahelise õiguse süsteemi. Gentili sündis Itaalias protestantlikus perekonnas ja pidi 1579. aastal seetõttu sealt lahkuma. Enne seda oli ta jõudnud siiski käia ülikoolis ja saada õigusteaduse doktoriks. Esialgu läks ta Ljubljanasse (Laibachi), hiljem Saksamaale, kus õpetas õigusteadust Tübingenis ja Heidelbergis. 1580. aastal saabus ta aga Inglismaale, kus tegi kiiret karjääri. 1587. aastast kuni surmani oli ta Oxfordi ülikooli professor. Üks olulisemaid küsimusi, mida Gentili käsitles, oli õiglane sõda. Senimaani polnud renessansiaegsed õpetlased, kes distantseerisid end skolastilisest õpetusest, sellele uut määratlust andnud. Skolastiline õiglase sõja doktriin aga sätestas, et sõjas võib vaid ühe poolel olla õiglus, samuti mitmeid väga piiravaid sätteid sõjale. Protestantlikele humanistlikele õigusteadlastele see aga ei sobinud, sest ususõdadeaegses Euroopas olid sõjad tihedad ja universaalset autoriteeti paavsti ja katoliku kiriku näol enam polnud. Gentili oligi üks olulisemaid ilmalikule õiglase sõja traditsioonile alusepanijaid. Tema seisukohad olid: sõda võib olla õiglane mõlemalt poolelt, sest põhjuseid õiglaseks sõjaks on väga mitmeid ja tihti satuvad need vastuollu (kaitsesõda lugesid humanistid nimelt alati õiglaseks); lubatud on ennetav sõda vastase vastu, sest ainult irratsionaalsed inimesed laseksid end kõigepealt kahjustada, et siis õiglast sõda alustada, seejuures ei ole vaja väga otsest ohtu, vaid piisab ka kartusest rünnaku ees, ehkki päris suvalise kahtluse korral siiski ka sõtta minna ei tohtinud; karistussõda on lubatud kõigile, kes suudavad õiguserikkumist karistada. Viimase alla luges ta ka variandi, kus õiglases sõjas on kahju saanud pool rünnanud ja karistab kahjutegijat, kuid teeb seda ülemäära karmilt; sel juhul võisid teised riigid karistatava poolel sõtta astuda. Samuti toetas ta ka sõjapidamist riikliku au ja kuulsuse nimel, sest pidas patriotismi kui ühe riigi inimesi liitvat jõudu väga oluliseks. Samas välistas ta kindlalt usu nimel sõttamineku, sest just see kiskus temaaegset Euroopat kõige rohkem lõhki ja oli ilmne, et ükski osapool ei suuda saavutada lõplikku võitu. Usuasjades eksijaid pidi karistama Jumal. Gentili retoorika oli selgelt suunatud ka Hispaania, toonase Euroopa tugevaima võimu vastu, kes tema arvates plaanis universaalmonarhia kehtestamist. Gentili toetas aga selgelt uut, kujunevat suveräänsete riikide süsteemi, kus iga riik oli põhimõtteliselt teisega võrdne. Seetõttu oli universaalmonarhia tema jaoks ka täielikult negatiivne mõiste. Gentili seisukohad olid aluseks Hugo Grotiuse ja teiste humanistlike õigusteadlaste seisukohtadele, kes tema radikaalseid positsioone tunduvalt mahendasid.
Maarja Talts

Maarja Talts (sündinud 22. aprillil 1973) on eesti pianist. Lõpetanud aastal 2000 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klaveri erialal professor Valdur Rootsi klaveriklassis. Õpetanud Pärnu Kunstide Majas ja Pärnu Muusikakoolis klaverit ning tegutsenud samas ka klaverisaatjana. Esinenud pianistina erinevates kammerkoosseisudes. Töötanud toimetajana Pärnu linnavalitsuse kultuuriosakonnas. Tegutseb produtsendina Arbo Valdma klaverikursuste ja Pärnu Filharmoonia juures. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink]
Anne Uusna

Anne Uusna (Lahesaare) (sündinud 14. jaanuaril 1966 Pärnus) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog. Õppinud Pärnu Ülejõe Gümnaasiumis muusika eriklassis ja Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis klassikalist ja poplaulu. Haridusteaduse magister gümnaasiumi ja põhikooli muusikaõpetaja erialal. Võitis 1985. aastal ETV saatesarja "Kaks takti ette", edestades näiteks Siiri Sisaskit ja Thea Paluojat. Ta töötas alates 1993. aastast Pärnu Kunstide Majas, kus juhendas vokaalsoliste ja vokaalansambleid. Alates 2020. aastast jätkab tööd Pärnu Kunstide Koolis. Tegutseb hääleseadjana mitme Pärnu koori juures ja klaverisaatjana. Töötanud ka lasteaia muusikaõpetajana. Aastal 2005 pälvis ta loomingulise tegevuse eest Pärnu linna muusika aastapreemia ja 2006 Eesti Kultuurkapitali muusika aastapreemia. Aastast 2006 Pärnu Kammerkoori hääleseadja, koormeister ja projektidirigent. Koori dirigendina osales ta edukalt ETV saatesarjas "Laululahing" (2008). Aastast 2007 on ta ka Pärnu Noortekoori dirigent. Erinevate kollektiivide juhina on saavutanud tunnustust ja esikohti nii Eestis kui ka välismaal. Tuntud popsolistide koolitajana. Aastal 2007 vabariikliku SÜG solistide ja duettide konkursi parim juhendaja. Osalenud muu hulgas Pärnus tegutsenud vokaalansambli Pangelaulukuuik koosseisus, mille esituses kõlavad laulud CD-albumil "Pärnu laulud" (2003).
Annely Kuningas

Annely Kuningas (sündinud 9. novembril 1966 Pärnus) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog. Lõpetanud 1985. aastal Pärnu Ülejõe Gümnaasiumi muusika eriklassi ja 1989. aastal Tartu Heino Elleri nimelise Muusikakooli koorijuhtimise erialal. Töötanud Sindi Gümnaasiumi muusikaõpetajana. Ta töötas alates 1991. aastast Pärnu Kunstide Majas koorijuhi ja vokaalansamblite juhendajana, juhendas samas laste- ja ettevalmistuskoori Pöial-Liisi, vokaalansamblit Liisud, ettevalmistuskoori ansamblit ja Audru valla segakoori ja Uulu Segakoori. Mitme kollektiivi juhina on ta saavutanud auhinnalisi kohti koorikonkurssidel nii Eestis kui ka välismaal. Annely Kuningas on töötanud solfedžoõpetajana Pärnu Muusikakooli filiaalis ja Audru Huvialakoolis. Osalenud laste lauluvõistluste žüriides. 2006. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli kunstide teaduskonnas muusikateraapia kursuse ja alates sellest ajast on töötanud ka SA Pärnu Haigla Psühhiaatria Kliiniku Päevakeskuses muusikaterapeudina. Alates 2007. aastast laulab ta Eesti Koorijuhtide Naiskooris. Aastal 2008 pälvis ta Pärnu linna aasta õpetaja aunimetuse.
Drenaaž

Drenaaž (ka salakraavitus, torutus) on mingi maa-ala pinnasesse ehitatud dreenitorudesüsteem, mille eesmärk on vaadeldavalt alalt liigse vee kokkukogumine ja selle ärajuhtimine. Drenaažisüsteeme jaotatakse sõltuvalt ehitusest ja otstarbest horisontaal- ja vertikaaldrenaažideks ning nende kahe üheaegsel kasutamisel saadud kombineeritud drenaažiks. Kuivendus Niisutus
Põhiseaduslikkuse järelevalve kohus

Põhiseaduslikkuse järelevalve kohus ehk konstitutsioonikohus on kohus, mis otsustab seaduste kehtivuse ja nende tõlgendamise üle ning viisi üle, kuidas täitevvõim seadusi täidab. Kui konstitutsioonikohtu poolt teostatav kohtulik järelevalve on apellatsioonikohtute süsteemi osa, siis on see organ tavaliselt kõrgeima instantsi kohus, mille otsused ei kuulu edasikaebamisele. Nii on see näiteks Ameerika Ühendriikide Ülemkohtu puhul. Mõnes teises riigis on olemas spetsiaalne kohus konstitutsiooni kaitsmiseks, nagu näiteks Saksamaa Föderaalne Konstitutsioonikohus Saksamaal. Mõnes riigis konstitutsioonikohut ei ole. Näiteks Suurbritannias kehtiva parlamendi ülemvõimu printsiibi kohaselt on seadusandlikul võimul õigus kehtestada mis tahes seadus. Ent Euroopa Liidu liikmelisus allutab nüüd Suurbritannia Euroopa Liidu õigusele ja Euroopa Kohtule. Samuti allub ta pärast Euroopa Nõukogu Euroopa inimõiguste konventsiooniga ühinemist Euroopa Inimõiguste Kohtule. Need organid on faktiliselt konstitutsioonikohtud, mis saavad Suurbritannia seadusi kehtetustada ja tõlgendada. Eesti Vabariigi põhiseadus Eesti NSV konstitutsioon
Kuivendus

Kuivendus (ka kuivendamine) on melioratsioonivõte, millega mingilt alalt eemaldatakse liigne pinna- või pinnasevesi (näiteks drenaažiga). Kuivendamine on levinud põllumajanduses, kus liigniiskeid või antud tingimustes vähetootvaid muldi kuivendatakse, mille tagajärjel on võimalik tõsta nende viljakust ja seeläbi kasvatatava taimekultuuri tootlikkust; samuti tõuseb seeläbi agrotehniliste võtete efektiivsus (nt väetamine). Soodest liigvee ärajuhtimist nimetatakse sookuivenduseks. Drenaaž Irrigatsioon
Niisutus

Niisutus (ka kastmine ja irrigatsioon) on mingi maa-ala (enamasti põllu) kunstlik veega kastmine. Niisutust kasutatakse üldjuhul kuivades piirkondades või kohtades, kus pikema aja vältel pole sadanud (vt põud), harvem ka põllukultuure öökülma eest kaitstes. Eristatakse viit niisutusviisi: uduniisutus, vihmutus, pindmine niisutus, mullasisene niisutus ja altniisutus. Arheoloogilistes uurimistes on leitud tõendeid niisutamisest, kuna looduslikud sademed ei olnud põllukultuuride kasvatamiseks piisavad. Niisutamine on hinnanguliselt alguse saanud Induse oru tsivilisatsioonis umbes 4500 eKr ja drastiliselt suurendanud nende asulate suurust ja jõukust. Niisutus ja veemajandussüsteemid on välja töötanud Induse oru tsivilisatsioon, kaasa arvatud kunstlikud veehoidlad Girnaris, mis pärinevad 3000 eKr ja algne kanali niisutussüsteem umbes 2600 eKr. Hiina kõige vanemad ja tuntumad hüdraulika insenerid olid Sunshu Ao (6. sajandil eKr) kevadete-sügiste ajastul ning Ximen Bao (5. sajandil eKr) sõdivate riikide ajastul. Mõlemad töötasid suurte niisutusprojektidega. Vana-Hiinas asuvas Sichuani piirkonnas töötas hüdroloog ja hüdraulika insener Li Bing välja Dujiangyani niisutussüsteemi, mis tänapäevalgi varustab piirkonda veega. Hani dünastia ajal 2. sajandil pKr kasutasid hiinlased ketiga toimivaid pumpi, millega toodi vett alt kõrgemale. Selleks kasutati pedaale, vesirattaid või rattaid, mis härgade abil pöörlesid. Vett kasutati linnas elamutes ja palee aedades, kuid peamiselt põllumaa niisutamiseks. Koreas leiutas insener Jang Yeong-sil 1441. aastal maailma esimese vihmamõõturi. See paigutati niisutussüsteemidesse, mille abil mõõdeti ja koguti sademete andmeid prognoosimiseks. Ameerika Ühendriikides vanim teadaolev niisutuskanal töötati välja vahemikus 1200–800 eKr ja avastati USA Arizona osariigis Maranas 2009. aastal. Niisutuskanal töötati välja kaks tuhat aastat enne Hohokami kultuuri ja ei ole kindlaks tehtud, milline kultuur sellele aluse pani, kuna Põhja- Ameerikas oli Hohokam ainus kultuur, kes teadaolevalt kasutas niisutuskanaleid. Nende niisutussüsteemid toitsid 1300 pKr suurimat edela piirkonda. 7.–14. sajandil ehitati ja hooldati ulatuslikke niisutussüsteeme madalate soode aladel ja Gila jõe ääres, mis võistlesid Vana-Egiptuse ja Vana-Hiina süsteemide keerukusega. Hohokam kultuuris kasvatati näiteks puuvilla, tubakat, maisi, ube ja kabatšokke. drenaaž kuivendus Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus The Basis of Civilization--water Science?. China – history. Encyclopædia Britannica. 1994. Needham, Joseph (1986). Science and Civilization in China: Volume 4, Physics and Physical Technology, Part 2, Mechanical Engineering. Needham, Volume 4, Part 2, 340-343 Baek Seok-gi 백석기 (1987). Jang Yeong-sil 장영실. Woongjin Wiin Jeon-gi 웅진위인전기. ""Earliest Canals in America - Archaeology Magazine Archive"". James M. Bayman, "The Hohokam of Southwest North America." Journal of World Prehistory 15.3 (2001): 257-311.
Eesti Vabariigi põhiseadus (1992)

Eesti Vabariigi 1992. aasta põhiseadus on Eesti Vabariigi neljas põhiseadus. See võeti vastu rahvahääletusel 28. juunil 1992 ja jõustus 3. juulil 1992. Suveräänsus Eesti põhiseaduses Põhiseaduse Assamblee Elektrooniline Riigi Teataja. Eesti Vabariigi Valimiskomisjoni 02.07.1992 otsus "1992. aasta 28. juunil toimunud rahvahääletuse tulemuste ja rahvahääletusel vastuvõetud Eesti Vabariigi põhiseaduse ning Eesti Vabariigi põhiseaduse rakendamise seaduse kohta". Avaldamismärge: RT 1992, 26, 348. Põhiseadus ja Põhiseaduse Assamblee: koguteos. Eesti Vabariigi Justiitsministeerium; toimetaja Viljar Peep; eessõnad: Lennart Meri, Viljar Peep. Tallinn: Juura, 1997. 1296 lk. ISBN 9985-822-69-2 Eesti Vabariigi põhiseadus: kommenteeritud väljaanne. Tallinn: Juura 2002. ISBN 9985-75-089-6 Eesti Vabariigi põhiseaduse praegu kehtiv tekst Vabariigi Valimiskomisjoni 02.07.1992 otsus "1992. aasta 28. juunil toimunud rahvahääletuse tulemuste ja rahvahääletusel vastuvõetud Eesti Vabariigi põhiseaduse ning Eesti Vabariigi põhiseaduse rakendamise seaduse kohta". Avaldamismärge: RT 1992, 26, 348. Eesti Vabariigi põhiseaduse rakendamise seadus - RT, 06.07.1992, 26, 350 Eesti Vabariigi põhiseaduse rakendamise seadu - RTI, 28.06.2007, 43, 312 Eesti Vabariigi põhiseaduse täiendamise seadus - Elektrooniline Riigi Teataja RTI, 10.10.2003, 64, 429 Eesti Vabariigi põhiseaduse kommenteeritud väljaanne
Hugo Gunckel Lüer

Hugo Gunckel Lüer (23. august 1901 Temuco – 10. juuli 1997 Santiago) oli Tšiili botaanik. Botaaniline nimelühend on Gunckel. "Helechos de Chile" Monografías Anexos de los Anales de la Universidad de Chile, 245 pp. "Bibliografía Moliniana" Fondo Andrés Bello, 166 pp.
Francisco de Vitoria

Francisco de Vitoria (umbes 1492 – 12. august 1546) oli hispaania filosoof ja teoloog, üks silmapaistvamaid hilisskolastika esindajaid. Vitoria oli aastakümneid Salamanca ülikooli õigusprofessor, kes kuulus dominiiklaste ordusse. Ta oli 16. sajandi tähtsamaid autoriteete õiguse alal. Oma õpetuses tugines ta keskaja autoriteetidele, eriti Aquino Thomasele. Samas kohandas ta oma õpetust ka muutuvate oludega, pidades näiteks kaitseotstarbel peetavat sõda peaaegu alati õigustatuks. Muuhulgas töötas Vitoria välja ka Ameerika vallutamise õigustamise skeemi. Tema seisukoha järgi ei saanud koloniaalvallutusi põhjendada keisri või paavsti kui maailmavalitsejate autoriteediga, hispaanlaste esmaavastuse õigusega (sest indiaanlased olid seal ometi ju varem), usu levitamise ettekäände (sest juba Innocentius IV oli keelanud kristlust vägivaldselt levitada), barbarite pattudega (sest need ei kahjusta otseselt kristlasi), sellega, et Ameerika olla Jumala kingitus Hispaaniale (seda ei saa kuidagi tõestada) või ka indiaanlaste vabatahtliku alistumisega (sest tõenäolisemalt sundisid hispaania konkistadoorid selle ikkagi vägivaldselt peale). Tema välja toodud õiglasteks vallutuse põhjendusteks olid aga: vaba reisimise ja kaubandusõiguse rikkumine, ristiusu rahumeelse levitamise tõkestamine, vastristitute kaitse, ristitud inimeste üle valitseva paganliku valitseja kukutamise legitiimsus (sest kristlikud inimesed vajavad mõistagi kristlikku valitsejat), rahva kaitsmisega türanni eest (isegi kui rahvas seda kaitset ja abi ei taha), liitlaste kaitsmise vajadus ja ka indiaanlaste suutmatus end korralikult valitseda. Viimast argumenti ei pidanud ta väga kindlaks, kuna ei teadnud täpselt, milline Ameerika riikide valitsussüsteem oli. Samuti soovitas ta indiaanlastesse suhtuda leebelt, neid kristlikus vaimus valitseda ja aidata paremale mõistmisele, mitte aga neid orjastada. Vitoria välja töötatud skeem sai Hispaanias valitsevaks 1550. aasta järel, kui konkureerivad Bartolomeo Las Casase ja Juan de Sepulveda vaated Valladolidi vaidluse käigus olid liialt radikaalseteks osutunud (Las Casas kaitses ägedalt indiaanlaste iseolemise õigusi, Sepulveda pidas neid aga õigusteta orjadeks, kellele on parem, et nad täielikult alla heidetaks).
Nikolai Tšistjakov

Nikolai Tšistjakov (20. mai (vkj 8. mai) 1853 Võisiku – 20. august (vkj 7. august) 1912 Rannu) oli õigeusu vaimulik. Ta pühitseti preestriks 1888. aastal ning teenis vaimulikuna Kõrgessaare, Kikevere ja Rannu õigeusu kogudusi. Isa Nikolai peres kasvas neli last. Tütar Ludmillast sai preester Nikolai Pätsi abikaasa, poeg Nikolai omandas juriidilise hariduse ja oli sõjaväelane. Nikolai Tšistjakov Eesti Õigeusu Vaimulike andmebaasis
Spånga-Tensta

Spånga-Tensta on Stockholmi linnaosapiirkond. Koosneb Bromsteni, Flysta, Solhemi, Lundby, Sundby ja Tensta linnaosast. Elanike arv on umbes 35 000 ja pindala 12,85 km². http://www.stockholm.se/OmStockholm/Forvaltningar-och-bolag/Stadsdelsforvaltningar/Spanga-Tensta/
Rõõmuallikas

Rõõmuallikas on allikas Tallinnas Mustamäe nõlval Nõmme-Mustamäe maastikukaitsealal. Allika vooluhulk on kuni 10 l/s. See on üks Glehni pargi allikatest.
Araabia kohvipuu

Araabia kohvipuu (Coffea arabica) on madaraliste sugukonda kohvipuu perekonda kuuluv puittaimede liik. Araabia kohvipuu viljadest valmistatakse araabika kohvi. Araabika kohvipuud peetakse vanimaks viljeldud kohvipuuliigiks – seda hakati kasvatama Araabia poolsaare edelaosas rohkem kui 1000 aastat tagasi. Legendi järgi avastasid taime 850. aasta paiku Etioopia kitsekarjused - üks neist märkas, et tema kitsed näksivad mingit tundmatut taime ja on pärast seda nii energilised, et ei taha magadagi. Eestisse jõudis kohv 17. sajandi lõpul. Araabia kohvipuu kasvab metsikult 9–12 m kõrguseks. Lehed on ovaalsed, 6–12 cm pikad ja 4–8 cm laiad, tumerohelist värvi. Puu õied on väikesed, valged, tugeva lõhnaga, 10–15 mm läbimõõduga. Õite magus lõhn meenutab jasmiini. Õitsemine kestab vaid paar päeva. Puu viljaks on luuvili, mida sageli nimetatakse marjaks. Viljad on ovaalsed, umbes 1 cm pikkused ja 10–15 mm läbimõõduga. Viljad on esialgu tumerohelised, küpsedes muutuvad esialgu kollaseks, siis roosakaks ning lõpuks tumepunaseks. Vili sisaldab tavaliselt kaht seemet, mida kutsutaksegi kohviubadeks. Araabia kohvipuu kannab kõige paremat vilja niiskes kliimas. Seda kasvatatakse tavaliselt 1300–1500 m kõrgusel, aga on ka istandusi merepinna kõrgusel ning ka 2800 m kõrgusel[viide?]. Taim talub madalaid temperatuure, kuid mitte öökülma. Parim viljumistemperatuur jääb 20 °C ümbrusse[viide?]. Erinevalt kongo kohvipuust kasvab araabia kohvipuu hästi ka varjus. Araabia kohvipuu jõuab viljakandvasse ikka umbes seitsme aastaga. Kultivarid kasvavad vaid umbes 5 m kõrguseks ning neid lõigatakse tagasi 2 m kõrgusele, et kergendada saagi korjamist ning vältida liiga suurt saaki, mis kurnaks ja kahjustaks puud. Viljade õigeaegne korje on väga oluline. Kuna kõik viljad ei valmi üheaegselt, kasutatakse tihti käsitsikorjet, et sekka ei satuks tooreid ega üliküpseid marju. Sõltuvalt kliimast, konkreetsest puust jms saab ühelt araabia kohvipuult 0,5–5 kg kuivatatud kohviube. Kilo röstitud kohvi valmistamiseks kulub ligikaudu 4400 araabika kohvi marja. Täiuslikes kasvutingimustes, näiteks Jaava saarel, istutatakse puid igal aastaajal ning ka saaki annavad nad seega kogu aeg. Vähem ideaalsetes tingimustes, näiteks Brasiilia mõningates osades, korjatakse saaki ainult talviti. Parimaks araabia kohvipuu kasvatuspiirkonnaks peetakse Colombiat[viide?]. Indoneesias hakati araabia kohvipuud kasvatama 1699. aastal. Parimad gurmeekohvid on tavaliselt valmistatud kõige kvaliteetsematest mahedamaitselistest araabia kohvipuu viljadest.[viide?] "Täna räägime kohvist". Arhiiv. 10. mai 2008. Vaadatud 30. juulil 2023. Araabia kohvipuu andmebaasis eElurikkus 23. aprill 2024 kell 07:48, Priit Ennet, Araabia kohvipuu tekkis mõnisada tuhat aastat tagasi, ERR Novaator
Eesti Disainikeskus

Eesti Disainikeskus on mittetulundusühing, mille asutasid 21. aprillil 2008 Eesti Kunstiakadeemia, Tallinna Tehnikaülikool, Eesti Disainerite Liit ja Eesti Disaini Instituut. Eesti Disainikeskuse missioon on teha disain nähtavaks, teadvustada disaini kui lisandväärtuse andjat ning luua disaini arenguks inspireeriv, innovaatiline ja koostööle suunatud keskkond. Visioon: Eesti Disainikeskus on disainivaldkonna arendaja, disainialase info, teadmiste ja oskuste koguja ning vahendaja. Soovime, et inimesed mõistaksid disaini kui olulist lisandväärtuse andjat - disain aitab muuta meid ümbritsevat keskkonda toimivamaks, mugavamaks, ilusamaks ja lihtsamini kasutatavaks. Eesti Disainikeskuse visioon aastaks 2020: - Eesti ettevõtted ja avalik sektor kasutavad eesti disaini strateegilisel tasandil - Eesti disainerid pakuvad konkurentsivõimelist disainiteenust nii kodu- kui ka välisturul - Eesti disain on eestlaste jaoks väärtuslik - Eesti disain on nähtav ja kättesaadav - Meid ümbritsev elukeskkond muutub läbi disaini inimkesksemaks - Juba kooliõpilane mõistab disaini olemust Keskuse strateegilised eesmärgid on: 1. Suurendada disainibüroode ja disainerite disaini- ja ettevõtlusalaseid oskusi  2. Toetada strateegilist disainikasutust ettevõtetes ja avalikus sektoris, edendamaks innovatsiooni ning maailma tasemel kaubamärkide loomist  3. Tõsta teadlikkust Eesti disainist nii Eestis kui välismaal, loomaks soodsat keskkonda disainiteenuste pakkujatele  4. Kujundada riiklikke poliitikaid, soodustamaks disaini kasutust läbi riiklike regulatsioonide 5. Aidata kaasa disaini algtõdede ja disainiprotsessi õpetamisele Eesti üldhariduskoolides Eesti Disainikeskuse veebileht
Vorona

Vorona on kahe Venemaa jõe nimi: Vorona Penza, Tambovi ja Voroneži oblastis Vorona Smolenski ja Kaluga oblastis
Vahš

Vahš (tadžiki Вахш) on linn Tadžikistanis Hatloni vilajetis Vahši jõe ääres. Linn asub umbes 100 km kaugusel lõunas pealinnast Dušanbest. Kurgonteppast asub Vahš 15 km kaugusel lõunas. http://www.stat.tj/ru/img/65a709121baf8a64bf15d33f398aafde_1435736807.pdf
Lõugas

Lõugas on mitmetähenduslik sõna. Lõugas on saarte murdes abajas, väike laht, lahesopp või -käär. Rannikulõugas on endine laht, mis on maa kerkimise tõttu ülejäänud merest selgelt eraldunud. Lõugas on kalakajaka nimetus murdes (August Gailit). Lõugas (iste) on kolde ees asuv istemüür või istekivi. Lõugas on lee, tuhkhaud. Lõugas on pinnase kamakas või pank (Kesk-Eesti). Lõugas on laepealne, lakk, aga ka ahjupealne, partepealne (Tartumaa). Lõugas on nurk, sopp (Saaremaa). Lõugas on tüma koht, laugas (Lääne-Eesti ja Saaremaa). Lõugas, Eesti murrete sõnaraamat Lõugas, Eesti keele seletav sõnaraamat 2009
Termiz

Termiz (vene keeles Термез Termez) on linn Usbekistanis, Surxondaryo vilajeti keskus. Asub Amudarja ääres Afganistani piiril. Termiz on üle 2500 aasta vana. Kušaani riigis oli Termiz budismi keskus, 7.–8. sajandist islami keskus. Aastal 1897 rajati linna Vene sõjaväe garnison. Nõukogude-Afganistani sõja ajal baseerus linnas 100 000 Nõukogude sõjaväelast. Alates 2002. aastast kasutab Saksamaa Termizis asuvat sõjaväerajatist Afganistanis tegutsevate vägede tugibaasina. Linnas on ülikool ja mitu muud kõrgkooli. http://www.stat.uz/upload/str2.jpg http://www.eurasianet.org/node/62622
Elatuskorje

Elatuskorje on mesilaste korjatud mesi, millest jätkub ainult mesilaspere enda eluvajadusteks. Selline olukord on näiteks kevadel, kui pere hakkab end suureks kasvatama: rohkem tegeldakse haudme toitmise kui korjega. Veel võib mee vähesuse põhjuseks olla kuiv suvi, kui nektar kuivab õie sees ära ja mesilased ei saa seda kätte, aga ka pikad sajud, mille ajal mesilased korjele ei lenda.
Matšeete

Matšeete on suur nuga, mille tera on tavaliselt 50–60 cm pikk ja alla 3 mm lai. Nuga kasutatakse tihkete taimede, näiteks suhkruroo läbilõikamiseks. Algselt võeti matšeete kasutusele Ladina-Ameerikas. kiin saami nuga
Afüllia

Afülliaks ehk lehituseks nimetatakse botaanikas roheliste lehtede puudumist kõrgemate taimede puhul. Afülliat esineb sageli kohastumusena kuivustaimedel, kel seeläbi väheneb veekaotus. Seejuures toimub fotosüntees siis sageli vaadeldava taime teistes rohelistes organites (näiteks varres). Afüllia on omane ka mitmetele parasiittaimedele.
Kaftan

Kaftan on siidist või puuvillasest riidest meeste pealiskuub, mis ulatub pahkluuni ja mille saab eest kinni nööpida. Kaftan võeti kasutusele Osmanite riigis, kuid keskajaks levis see ka Indias, Pärsias, Hiinas, Veneetsias ja Genovas.
Puhmas

Mitte segi ajada puhmikuga Puhmas ehk kääbuspõõsas (varasemas eesti keeles ka jässikpõõsas) on puittaimede eluvorm. Puhmad sarnanevad põõsastega, kuid on neist madalakasvulisemad (kuni 0,5 m). Puhma maadjas peavars muutub varases kasvustaadiumis arvukateks harudeks. Puhma võsud arenevad tavaliselt 3 kuni 10 aastat. Maadligi oksad juurduvad tihti, tekitades uusi taimi. Eestis kasvavad puhmastest näiteks igihaljad pohl, sookail ja kanarbik ning heitlehine mustikas. Põõsas Poolpõõsas Masing, V. (koost.). 1992. Ökoloogialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 204
Looduslik rohumaa

Looduslik rohumaa on rohumaa, kus on säilinud looduslik rohukamar ning kus inimtegevus piirdub põhiliselt rohusaagi kasutamisega. Looduslike rohumaade hulka kuuluvad looduslikud karjamaad ja looduslikud niidud. Kultuurrohumaa