laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Barkava

Barkava (latgali Borkova) on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas, Barkava valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 100 meetri kõrgusel Ida-Läti madalikul, Lubānsi järvest 10 kilomeetrit läänes. Barkava jääb piirkonna keskusest Madonast 30 ja Riiast 186 kilomeetri kaugusele. Külas asuvad põhikool, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu, haridust annab veel Jēkabpilsi kolledži allüksus. Sinna jääb Barkava bussipeatus. Barkava on kujunenud aastal 1822 valminud katoliku kiriku juurde. Nime on see saanud lähedal Muiža külas asunud Barkava mõisa omanike Borchide ja saksakeelse mõisa (hof) liitumisel. Külla asus elama ka palju vanausulisi. katoliku kirik on kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis. Nõukogude perioodil ehitati küla välja kui kohaliku sovhoosi keskasula. Barkava on üks neist piirkondadest Lätis, mida on enim tabanud Sosnovski karuputke invasioon. Küla jääb osaliselt Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse. Barkava kalmistul asub Nõukogude sõdurite matmispaik, kuhu on maetud ka Ivan Kurganski. Aastal 2008 oli külas 817 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 719, aastal 2019 aga 734. Aastal 2022 oli elanikke 675. Läti Ruumiandmete Agentuur https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Autotransporta direcija "Barkavas katoļu baznīca". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. november 2022. Vaadatud 22. novembril 2022. Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk. Ilze Vabole. «Visplašākā latvāņa izplatība - Barkavas, Vaives un Pilskalnes pagastos». AgroPols, 12. märts 2010. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS «Герои страны» Vietvārdu datubāze
James Van Allen

James Van Allen (7. september 1914 – 9. august 2006) oli Ameerika Ühendriikide astrofüüsik. Ta oli kosmosest magnetosfääri uurimise teerajajaid. Rahvusvahelisel geofüüsika aastal avastati Explorer 1 abil Van Alleni kiirgusvöönd. Vööndi olemasolu kinnitas Explorer 3. Kiirgusvööndid avastati Van Alleni Geiger-Mülleri torude abil ning vöönd on nimetatud Van Alleni järgi. Van Allen suri 9. augustil 2006 südamepuudulikkuse tagajärjel. "James A. Van Allen". National Academy of Sciences. Vaadatud 8. detsember 2019. "Pioneering Astrophysicist James Van Allen Dies". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2019. Vaadatud 8. detsember 2019.
Siân Berry

Siân Rebecca Berry (sündinud 9. juuli 1974) on Briti poliitik ja alates 4. septembrist 2018 Inglismaa ja Walesi rohelise partei kaasjuht Jonathan Bartley kõrval. Ta oli roheliste kandidaat 2008. ja 2016. aasta Londoni linnapea valimistel, saavutades vastavalt neljanda ja kolmanda tulemuse. Praegu on ta Londoni assamblee liige ja alates 2014 Camdeni linnaosavalitsuse liige (ainsa rohelisena). Ta õppis Oxfordi Ülikoolis metallurgiat ja materjaliteadust ning lõpetas selle magistrikraadiga inseneriteaduse alal. Ta on muuhulgas kirjutanud raamatud "50 viisi kodu ja aia rohelisemaks majandamiseks" ja "50 viisi vee ja energia säästmiseks" (eesti keeles mõlemad Maalehe Raamat, 2008).
Inglismaa ja Walesi Roheline Partei

Inglismaa ja Walesi Roheline Partei (GPEW; kõmri keeles: Plaid Werdd Cymru a Lloegr) on roheline vasakpoolne poliitiline partei Inglismaal ja Walesis. Partei peakontor asub Londonis ning selle kaasjuhid on Siân Berry and Jonathan Bartley. Rohelistel on Suurbritannia parlamendi alamkojas üks (MP Caroline Lucas), Lordide kojas kaks ja Euroopa Parlamendis seitse kohta. Maailmavaateliselt kombineerib partei keskkondlust vasaktsentristliku majanduspoliitikaga, mille hulka kuuluvad hästi rahastatud ja kohaliku kontrolli all olevad avalikud teenused ja riigi tasandil reguleeritud kapitalism. Partei sotsiaalpoliitilised vaated on progressiivsed teemadel nagu kodanikuvabadused, LGBT õigused, narkopoliitika ja loomakaitse. Partei pooldab proportsionaalset valimissüsteemi, kodanikupalka ja demokraatlikku osalust. Koduleht
Orja keel

Orja keel on Tori-kverba keelte hulka kuuluv paapua keel, mida kõneldakse Indoneesia Lääne-Paapua provintsis. Kõnelejate arv on umbes 1600. Orja keeles on 16 konsonantfoneemi ja 7 vokaalfoneemi. Konsonandid: Vokaalid: https://www.ethnologue.com/language/ury http://www.eki.ee/knab/lgv/ppk.htm William A. Foley "The Languages and Linguistics of the New Guinea Area: A Comprehensive Guide" "The languages of Northwest New Guinea". Berlin, De Gruyter Mouton, lk 433-568 https://glottolog.org/resource/languoid/id/orya1242 https://wals.info/languoid/lect/wals_code_ory http://transnewguinea.org/language/orya
Tillemanni kell

Tillemanni kell oli Tartus Promenaadi tänaval asunud avalik kell, üks peamisi kokkusaamiskohti Teise maailmasõja eelses Tartus. Kella valmistas H. Tillemanni kella- ja kullasepa tööstus. Sõjas hävis Tillemanni kell ja selle lähedal paiknenud hoonestus linna pommitamisel, hiljem ehitati sinna Tartu kaubahall ja täpne koht jäi Postimaja (praegune Playtech) alla. Tillemanni kella on nimetatud korduvalt kirjasõnas, näiteks Kaia Lehe raamatus "Tillemanni kella all". Tillemanni kella alt algab näitus “Randevuu. Kohtumispaik Tartu”. Leht. "Tillemani kella all Digar arhiivis". Digar. Vaadatud 9.12.2019. "Näituse tutvustus Facebookis". Facebook. Vaadatud 9.12.2019. Tillemanni kella foto. Eesti Fotopärand
Liezēre vald

Liezēre vald (läti keeles Liezēres pagasts) on vald Lätis Madona piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Arona, Vestiena, Cesvaine ja Jumurda vallaga, Gulbene piirkonna Druviena vallaga ning Cēsise piirkonna Jaunpiebalga, Ineši ja Vecpiebalga vallaga. Valla pindala on 255 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1344 inimest. Valla halduskeskus on Liezēre küla. Vallavanem on Artūrs Vāvere. Aastal 1935 oli Liezere valla pindala 112,3 km² ja seal oli 1972 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Liezēre ja Ozoli külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Liezēre külanõukoguga likvideeritav Ozoli külanõukogu, aastal 1975 aga likvideeritav Mēdzūla külanõukogu. Aastal 1977 liideti sellega veel osa Arona külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Madona piirkonda. Vald asub Vidzeme kõrgustikul, osalt aga Ida-Läti madalikul. Tähtsamad jõed on Ogre jõgi, Tirza jõgi ja Kuja. Suuremad järved on Liezēris (105,9 ha), Gulbēris (87,2 ha), Ūbēris (30,6 ha), Sezēris (29 ha), Dziļūkste järv (28,3 ha), Atstirve järv (20,7 ha), Sieži järv (16,6 ha) ja Govenis (10,5 ha). Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Ozolmuiža muinaskalmed, Lubeja linnamägi, Salnaskrogsi muinaskalmed, Avotiņi linnamägi, Avotiņi muinaskalmed, Tirguskalni muinaskalmed, hiiepaik Puļķi Kuradikivi, Puļķi muinaskalmed, Lejasstukuļese muinaskalmed, Liezēre linnamägi, Liezēre järve asulakoht, Dzeņi muinaskalmed, Stārķi allika asulakoht ja Pelavi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Ogriņi asulakoht, Dārznieki muinaskalmed, Dzeņi muinaskalmed ehk Kalmemägi, Lapēni muinaskalmed ehk Katkuhauad, Blukase muinaskalmed, Zvejnieki muinaskalmed ehk Rootsi hauad, Lejasviglaji muinaskalmed, Cērpi muinaskalmed ehk Kaseküngas, Cērpi keskaegne kalmistu ehk Marjaküngas, Piekalneskurmi keskaegne kalmistu ja Gulbēre muinaskalmed. Looduskaitse all on Rudēni tamm ja üksteist nimetut põlispuud. Aastal 2011 elas vallas 1259 lätlast, 35 venelast, 9 valgevenelast, 7 ukrainlast, 2 poolakat ja 1 leedulane. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Madonas novads (vaadatud 7.12 2019) Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 08.06 2019 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 08.06 2019 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Liezēre vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Pentatlon

Pentatlon ehk viievõistlus oli antiikolümpiamängude kavas olnud võistlusala. Pentatlon koosnes staadionijooksust, kettaheitest, kaugushüppest, odaviskest ja maadlusest. Pentatloni leiutajaks peeti legendide põhjal Iolkose kuninga Aisoni poega Iasonit, kellest kirjutas Apollonios Rhodoselt teoses "Argonautika". Viievõistlus
1937. aasta Pärnu maleturniir

Pärnu maleturniir 1937 oli Pärnus 1937. aastal korraldatud rahvusvaheline maleturniir. Eesti esivõistlustele (võitis Paul Schmidt Ilmar Raua ees) järgnes juulis 1937 sõjaeelse Eesti tähelepanuväärseima malesündmusena tugevakoosseisuline rahvusvaheline turniir Pärnus. Osavõtjate hulgas oli kolm suurmeistrit (Salo Flohr, Gideon Ståhlberg ja Savielly Tartakower) ja kaks rahvusvahelist meistrit (Paul Keres, Karel Opočenský), kellest suurmeister Flohr kandis tollal maailmameistri kandidaadi nimetust. Pärnu linnavalitsus oli nõus osavõtjate ülalpidamise enda kanda võtma, kui lisaks Keresele võistleb veel kolm nimekat maletajat. Tartakowerilt ja Ståhlbergilt polnud raske nõusolekut osalemiseks saada. Raskusi oli kolmanda tippmaletaja leidmisel, sest Samuel Reshevsky, Aleksandr Alehhini, Salo Flohri ja Reuben Fine'i nõutud osavõtuhonorarid olid liialt kõrged. Viimaks õnnestus Keresel Flohri nõutud summat vähemaks saada ja nii jõuti kokkuleppele. Suurem osa turniiri korraldustööst langes Kerese õlule. Turniir peeti suvekasiino Punases saalis. Keres lõi lisaks muule kaasa samal ajal Pärnus alanud rahvusvahelistel tennisevõistlustel. Eesti meedia teatel Eesti esindajate Schmidti, Raua ja Feliks Villardi šansse ei peetud millekski. Kui pärast võistlust küsiti turniiri võitnud Paul Schmidtilt kommentaari, vastas too enesekindlalt: "Mu praegune edu ei olnud mulle üllatuseks." Esmaspäevas kirjutati: "Kui Schmidt füüsiliselt ei nõrgene, siis näeme Eestis peatselt kaht suurmeistrit." 1. Schmidt 5,5 punkti, 2.–4. Keres, Flohr ja Ståhlberg 4,5 p, 5. Tartakower 4 p, 6. Opočenský 3,5 p, 7. Raud 1,5 p, 8. Villard 0 p. Paul Keres, turniiri 2.–4. koht Salo Flohr, turniiri 2.–4. koht Gideon Ståhlberg, turniiri 2.–4. koht Savielly Tartakower, turniiri 5. koht 1935. aasta Tallinna maleturniir 1945. aasta Eesti NSV lahtised meistrivõistlused 1947. aasta Pärnu maleturniir 1955. aasta Pärnu maleturniir "Male Eestis". Koostanud E. Lukk. Tallinn: Eesti Raamat, 1965. Lk 111 Valter Heuer. "Meie Keres". Tallinn: Eesti Raamat, 1977. Lk 219–222
1947. aasta Pärnu maleturniir

Pärnu maleturniir 1947 oli Pärnus 1947. aastal korraldatud üleliiduline maleturniir – Nõukogude Liidu tippmaletajate treeningturniir enne matši Inglismaaga. Märtsis 1947 tuli Paul Keres NSV Liidu malemeistriks. Pärast võistlust asus Keres organiseerima Pärnu treeningturniiri. 14 osavõtjaga turniir peeti juulis-augustis 1947 Endla teatri saalis. Pärnusse saabus peaaegu kogu Nõukogude Liidu maleparemik (peale Mihhail Botvinniku ja Vjatšeslav Ragozini). NSV Liidu suurmeistritest olid võistlemas (lisaks Keresele) Aleksandr Kotov, Igor Bondarevski, Andor Lilienthal, Vassili Smõslov, Salo Flohr ja Issaak Boleslavski. Lisaks neile mängisid viimastel NSV Liidu meistrivõistlustel 12 parema hulka jõudnud Aleksandr Toluš, David Bronštein, Genrihh Kasparjan ja Vladimir Makogonov. Kutse osalemiseks said ka Moskva linna malemeister Vladimir Simagin, Eesti malemeister Raul Renter ja 20-aastane esimese järgu maletaja Jüri Randviir. Avaaktusel esines külaliste nimel vanim NSV Liidu suurmeister Grigori Löwenfisch, kes aga ise turniiril ei mänginud. 1. Keres 9,5 punkti, 2. Kotov 9 p, 3. Lilienthal 8,5 p, 4.–6. Boleslavski, Bronštein, Smõslov 8 p, 7. Kasparjan 7,5 p, 8. Flohr 7 p, 9. Bondarevski 6 p, 10. Toluš 5,5 p, 11. Makagonov 5 p, 12. Simagin 4 p, 13. Renter 3 p, 14. Randviir 2 p. Aleksandr Kotov, turniiri 2. koht Andor Lilienthal, turniiri 3. koht Issaak Boleslavski, turniiri 4.–6. koht David Bronštein, turniiri 4.–6. koht Vassili Smõslov, turniiri 4.–6. koht Pärast Pärnu turniiri käis NSV Liidu malekoondis Inglismaal. Võistkonna esimesel laual mänginud Paul Keres võitis Conel Hugh O'Donel Alexanderi 1,5:0,5. Matš Inglismaaga võideti 15:5. 1937. aasta Pärnu maleturniir 1945. aasta Eesti NSV lahtised meistrivõistlused 1955. aasta Pärnu maleturniir Valter Heuer. "Meie Keres". Tallinn: Eesti Raamat, 1977. Lk 372–374 "Male Eestis". Koostanud E. Lukk. Tallinn: Eesti Raamat, 1965. Lk 166–168
1925. aasta Moskva maleturniir

Moskva esimene rahvusvaheline maleturniir (vene keeles 1-й московский международный шахматный турнир) oli Moskvas 1925. aastal korraldatud rahvusvaheline maleturniir. Turniir korraldati NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu otsuse alusel. Novembris-detsembris 1925 Moskvas Teises Nõukogude Majas (tänapäeval hotell Metropol) peetud turniiri initsiaator oli Nõukogude Liidu malejuht Nikolai Krõlenko. 21 osavõtjaga turniirile said kutse 11 välismaa tuntud maletajat, sealhulgas maailmameister José Raúl Capablanca ja eksmaailmameister Emanuel Lasker. Nõukogude Liidu maletajaid osales 10, neist kaheksa kvalifitseerusid NSV Liidu meistrivõistlustelt, lisaks said personaalse kutse Nikolai Zubarev ja Fedir Bogatõrtšuk. 1.Jefim Bogoljubov 15,5 punkti, 2. Emanuel Lasker 14 p, 3. José Raúl Capablanca 13,5 p, Frank James Marshall 12,5 p. 5.–6. Carlos Torre ja Savielly Tartakower 12 p, 7.–8. Richard Réti ja Pjotr Romanovski 11,5 p. Bogoljubov ja Rubinstein Capablanca ja Lasker Marshall ja Réti Torre ja Tartakower Turniiri ajal filmis Vsevolod Pudovkin maleteemalise komöödiafilmi "Шахматная горячка" ("Šahmatnaja gorjatška" 'Malepalavik'). Mitu episoodi tehti vahetult turniirisaalist. Cameo-rollis esines maailmameister José Raúl Capablanca. Moskva maleturniir 1935 Moskva maleturniir 1936 Tummfilm Šahmatnaja gorjatška YouTube'is
Elvinas Jankevičius

Elvinas Jankevičius (sündinud 1. märtsil 1976 Vilniuses) on Leedu poliitik, ta on Leedu Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Ta oli 15. maist 2018 kuni 11. detsembrini 2020 Leedu justiitsminister. Ta on õppinud Vilniuses Salomėja Nėrise koolis ja Saksamaal Düsseldorfis Max Plancki gümnaasiumis. Aastatel 1997–1998 õppis ta Duisburgi-Esseni ülikoolis (Nordrhein-Westfaleni liidumaal) majandust. Aastast 2004 õppis ta Vilniuse Pedagoogikaülikoolis sotsioloogiat ja politoloogiat. Aastatel 2011–2013 oli ta Varėna rajooni maavanem. Aastatel 2013–2016 oli ta Leedu asesiseministriks nii siseministrite Dailis Barakauskase (2013–2014), Saulius Skvernelise (2014–2016) kui ka Tomas Žilinskase (2016) ajal. 15. maist 2018 kuni 11. detsembrini 2020 oli ta Leedu justiitsminister Saulius Skvernelise valitsuses. Ta on abielus ja tütre isa.
Erchin

Erchin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aniche'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Estrées (Nord)

Estrées on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aniche'i kantonis. See on üks paljudest küladest Põhja-Prantsusmaal, mis kannab nime Estrées. Nime etümoloogia pärineb sõnast strata piirkonna kivisillutisega Rooma teede kohta (millest mõned on muudetud tänapäevasteks maanteedeks). Siit Estreti, küla teel millest kujunes Estrées. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Féchain

Féchain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aniche'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Férin

Férin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aniche'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Fressain

Fressain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aniche'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Toli keel

Toli keel on hikake keelte hulka kuuluv keel, mida räägivad tolid Hondurases. 2012. aastal oli umbes 300 toli keele kõnelejat. http://www.eki.ee/knab/lgv/ii01.htm "Atlas of the World’s Languages in Danger". Christopher Moseley (ed.) (2010) UNESCO Publishing https://glottolog.org/resource/languoid/id/toll1241
Michel Barnier

Michel Jean Barnier (sündinud 9. jaanuaril 1951 La Tronche'is, Isère'i departemangus) on Prantsusmaa poliitik. Ta on alates septembrist 2024 Prantsusmaa peaminister. Ta oli Euroopa komisjoni Prantsusmaalt nimetatud regionaalpoliitika volinik (1999–2004) ja siseturu ning teenuste volinik (2010–2014) Barroso teises komisjonis. Enne seda oli ta Prantsusmaal erinevates ministriametites, sealhulgas põllumajandusminister (2007–2009), välisminister (2004–2005), Euroopa asjade minister (1995–1997) ja keskkonnaminister (1993–1995). 2010. kuni 2015. aastani oli ta Euroopa rahvapartei asepresident ning 2016–2021 Euroopa Liidu Brexiti-pealäbirääkija Ühendkuningriigiga. Michel Barnier' koduleht Euroopa Komisjoni veebisaidil
Margaret Lyngdoh

Margaret Lyngdoh (sündinud 2. veebruaril 1983) on eesti-india folklorist, Tartu Ülikooli kultuuriteaduste instituudi folkloristika teadur. https://www.etis.ee/CV/Margaret_Lyngdoh/est
Liidia Tanimäe

Liidia Tanimäe (sünninimi Liidia Kõrts; 7. november 1912 Kaiavere, Tartumaa – 3. august 1982 Tartu) oli eesti õpetaja. 1929. aastal lõpetas ta ENKS-i tütarlastegümnaasiumi, samal aastal astus Tartu Ülikooli. Lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika eriala 1946. aastal. Aastatel 1934–1941 töötas kindlustusmatemaatikuna, 1942–1944 töötas Tartus gümnaasiumiõpetajana. Aastatel 1944–1945 oli ta Tartu Ülikooli füüsika kateedri vanemlaborant, 1945–1950 TRÜ üld- ja eksperimentaalfüüsika kateedri assistent. Aastatel 1947–1950 töötas ühtlasi Tartu Õpetajate Seminari vanemõpetajana. 1950–1974 oli ta Tartu 1. Keskkooli füüsikaõpetaja. Ta on maetud Vana-Jaani kalmistule. 1966 – Eesti NSV teeneline õpetaja 1937. aastast oli ta abielus üliõpilas- ja majandustegelase Alfred Tanimäega. Nende tütred olid arstiteadlane Tiina Talvik ja haridustegelane Kai Kukk. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944 "Liidia Tanimäe (1919–1982) haud". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. detsember 2019. Vaadatud 10. detsembril 2019. Õpetajate Leht, 28. mai 1999 Tiina Talvik – 65. Kliinikumi Leht, aprill 2003 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eesti NSV teeneline õpetaja, Tartu I keskkooli füüsikaõpetaja Liidia Tanimäe (1974)
Kannatus

Kannatus on ebameeldiv, piinav või valus emotsioon ja tundmus. Kannatuse põhjused võivad olla nii kehalist ehk füüsilist laadi kui ka vaimsed ehk hingelised, samuti võivad kannatused olla lühiajalised või kauakestvad. Kannatuse vastand on rõõm või nauding. Kannatuse aspekte käsitletakse psühholoogias ja meditsiinis, aga ka paljudes filosoofiates ja religioonides. Hedonism on mõtteviis, mille kohaselt on nauding ainus tõeline hüve ning selle saavutamiseks tuleb vältida kannatusi. Stoitsismi kohaselt tuleks lähtuda mõistusest ja voorusest ning võtta kannatusi ja naudinguid võrdselt. Schopenhauer soovitab pigem kannatusi vältida kui naudinguid otsida.  Pikemalt artiklis Dukkha Budistliku käsitluse kohaselt on kannatuse põhjuseks kiindumine illusoorsesse endasse. Kannatusest vabanemiseks on kaheksaosaline tee. Kristluses on kesksel kohal Jeesuse kannatused ja märtrisurm ristil, millega ta lunastas kogu inimkonna kannatused.
1935. aasta Moskva maleturniir

Moskva teine rahvusvaheline maleturniir (vene keeles 2-й московский международный шахматный турнир) oli Moskvas 1935. aastal korraldatud rahvusvaheline maleturniir. Veebruaris-märtsis 1935 Moskvas Kujutava Kunsti Riiklikus Muuseumis peetud turniiri organisaator oli Nõukogude Liidu malejuht Nikolai Krõlenko. 20 osavõtjaga turniirile said kutse kaheksa välismaa tuntud maletajat, sealhulgas eksmaailmameistrid José Raúl Capablanca ja Emanuel Lasker, Hastingsi turniiri kolmel korral võitnud Tšehhoslovakkia esimaletaja Salomon Flohr ning naiste maailmameister Vera Menchik. Nõukogude Liidu maletajaid osales turniiril 12, neist kaheksa kvalifitseerusid NSV Liidu meistrivõistlustelt. Personaalse kutse said Mihhail Botvinnik, Pjotr Romanovski, Ilja Kan ja Viktor Goglidze. 1.–2. Mihhail Botvinnik ja Salomon Flohr 13 punkti, 3. Emanuel Lasker 12,5 p, 4. José Raúl Capablanca 12 p, 5. Rudolf Spielmann 11 p. 6.–7. Ilja Kan ja Grigori Löwenfisch 10,5 p, 8.–10. Andor Lilienthal, Vjatšeslav Ragozin ja Pjotr Romanovski 10 p. Vera Menchik kogus 1,5 punkti ja sai viimase koha. Mihhail Botvinnik, turniiri kaasvõitja Salomon Flohr, turniiri kaasvõitja Emanuel Lasker, turniiri kolmas koht José Raúl Capablanca, turniiri neljas koht Moskva maleturniir 1925 Moskva maleturniir 1936
1936. aasta Moskva maleturniir

Moskva kolmas rahvusvaheline maleturniir (vene keeles 3-й московский международный шахматный турнир) oli Moskvas 1936. aastal korraldatud rahvusvaheline maleturniir. Mais-juunis 1936 Moskvas Ametiühingute Maja sammassaalis peetud kaheringilise turniiri organisaator oli Nõukogude Liidu malejuht Nikolai Krõlenko. Kümne osavõtjaga turniirile said kutse neli välismaa maletajat: eksmaailmameister José Raúl Capablanca (Kuuba), Erich Eliskases (Austria), Andor Lilienthal (Ungari) ja Hastingsi turniiri kolmel korral võitnud Salomon Flohr (Tšehhoslovakkia). Kaasa tegi ka 67-aastane eksmaailmameister Emanuel Lasker, kes seekord esindas turniiril Nõukogude Liitu. Lisaks talle esindasid Nõukogude Liitu Mihhail Botvinnik, Vjatšeslav Ragozin, Grigori Löwenfisch, Ilja Kan ja Nikolai Rjumin. 1. Capablanca 13 punkti, 2. Botvinnik 12 p, 3. Flohr 9,5 p, 4. Lilienthal 9 p, 5. Ragozin 8,5 p, 6. Lasker 8 p, 7.–10. Kan, Löwenfisch, Rjumin ja Eliskases 7,5 p. Mihhail Botvinnik, turniiri teine koht Salomon Flohr, turniiri kolmas koht Andor Lilienthal, turniiri neljas koht Vjatšeslav Ragozin, turniiri viies koht Moskva maleturniir 1925 Moskva maleturniir 1935
Geoturism

Geoturism on turismiliik, mis toetab ja tugevdab eri paikade erilist geograafilist iseloomu, sealhulgas selle keskkonda, ajaloolist pärandit, esteetikat, kultuuri ja elanike heaolu. 1.     Keskkonna säästlik – pühendunud ressursside püsimisele ja bioloogilise mitmekesisuse säilitamisele; 2.     Kultuuri hoidev – pühendunud kohalike traditsioonide austamisele ning selle säilitamisele; 3.     Sünergiline – koondab kokku kõik geograafiliselt erilised elemendid, et luua reisielamus mis on koos rikkalikum kui eraldi ning mis meeldiks erinevate huvidega külastajatele. Geoturism on rohkem kui lihtsalt „läbi sõit“ mingist kohast. See on ühe paiga ühiskonna tahe näidata ning õpetada turistidele oma elukoha võlusid ja, kuidas selle eest hoolt kanda. Geoturismi kontseptsiooniks on asetada rõhk kohalikule kultuurile, toodetele ja traditsioonidele ning pakkuda külastajatele erinevaid võimalusi avastada selle paiga erilist loodust ja suhelda ka kohalikega. Geoturismi eelised: ·      Kaasab kogukonda, kohalikud ettevõtted ja üksikisikud ühendavad jõud, et pakkuda turistile autentset külastajakogemust; ·      Tekitab kohalikes uhkuse tunde enda kodukandi suhtes, sest nemad ei pruugi näha seda võlu, mis neid ümbritseb, mida turist märkab; ·      Majanduslik kasv kogukonnas, sest turismisektor palkab kohalikke tööle, et nad toodaks kohalikke produkte; ·      Austus kohaliku kultuuri ja traditsioonide vastu. Näiteks turistid õpivad kohaliku eetika kohta samas kui kohalikud õpivad, kuidas välisturistide ootustega toime tulla. Geoturist otsib ettevõtteid, kes müüvad kohalikke tooteid. Nad on keskkonnasõbralikud ning otsivad ettevõtteid, kellel on sama mõtteviis nagu nendel endil – vähendada õhusaastet, prügi, üleliigset värskevee kasutust jne. Sellised turistid eelistavad kvaliteeti kvantiteedile ning neile meeldib oma teadmisi ja kogemusi teistega jagada. Nad räägivad kohtadest, kus nad on käinud ning, mida seal on kogetud. See omakorda innustab teisi külastama neid erilisi kohti. National Geographic. (n.d.). About Geotourism. Loetud aadressil https://www.nationalgeographic.com/maps/geotourism/about/ Foure corners region. (n.d.). What is geotourism? Loetud aadressil https://fourcornersgeotourism.com/info/what-is-geotourism/fca144960b8dd0d31cf5 Crown of the Continent Discovery Center. (n.d.). What is Geotourism? Loetud aadressil https://www.crowndiscoverycenter.com/geo-tourism-information/