laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Helios Airwaysi lend 522

Helios Airwaysi lend 522 oli Küprose odavlennufirma Helios Airways 14. augustil 2005 katastroofiga lõppenud lend. Boeing 737-31S oli teel Larnacast Prahasse, vahepeatusega Ateenas. Lennuk purunes kokkupõrkes mäenõlvaga, hukkusid kõik 115 reisijat ja 6 meeskonnaliiget. See oli suurim lennuõnnetus Kreeka ajaloos. Lennuk väljus Larnaca lennujaamast kell 9.07. Umbes 4900 meetri kõrgusele jõudes teatas kapten lennukeskusele hoiatussignaalist, mis tema arvates andis märku stardieelsete seadete vigadest ning pidi seega olema valehäire. Tegelikult oli tegu salongi alarõhu alarmiga. Kui lennuk tõusis umbes 5500 meetri kõrgusele, vallandusid hapnikumaskid. Varuhapnikust peaks jätkuma 15 minutiks, mille jooksul on võimalik laskuda 3000 meetri kõrgusele, kus on piisavalt hapnikku. Meeskonnaliikmetel on lisaks kantavad hapnikuballoonid, millest jätkub kauemaks. Lennuk jätkas aga tõusmist, jõudes ettenähtud lennukõrguseni (10 300 meetrit). Umbes poolteist tundi pärast starti lendas lennuk üle Ateena lennujaama ja jäi seejärel ootejärjekorda, mis tähendas, et lennuk tegi autopiloodi juhtimisel kindlaksmääratud ringe ümber lennujaama. Olukorda uurima saadeti kaks Kreeka hävitajat, mille pilootide teatel tundusid nii reisijad, kapten kui ka kaaspiloot olevat teadvuseta. Lennukit püüdis juhtida lennuki stjuuard. Kütuse lõppemise tõttu seiskusid umbes kell 12 mõlemad lennuki mootorid. Lennuk hakkas kiiresti kõrgust kaotama ja paiskus juba mõni minut hiljem vastu mäge Grammatikó küla lähedal, umbes 33 km Ateenast kirde pool. Järgnenud uurimise käigus selgus, et pärast lennule eelnenud hooldust oli salongirõhu tagamise süsteemi lüliti jäänud käsitsijuhtimise asendisse ning piloodid ei lülitanud ka lennueelse kontrolli käigus seda automaatse peale ümber. See tähendas, et salongiõhu rõhk hakkas lennuki tõustes pikkamisi vähenema. Et hapnikupuudus toimis järk-järgult, oli seda võimatu märgata enne, kui oli juba hilja. Õnnetuse peamisteks põhjusteks tunnistati mitu pilootide viga. Esiteks ei täitnud nad ei lennueelset ega ka õhkutõusmisele järgnevat kontrollkaarti piisavalt hoolikalt, jättes märkamata rõhulüliti asendi. Teiseks tõlgendasid nad valesti alarõhust teatanud hoiatussignaali ning ignoreerisid seda. Seejärel hakkas hapnikupuudus kiiresti mõju avaldama nende otsustusvõimele ning lõpuks füüsilisele suutlikkusele lennukit juhtida. Lõplikuks õnnetuse põhjuseks oli mootorite seiskumine kütuse lõppemise tõttu. Õnnetuse põhjuste uurimise tulemused Õnnetuse põhjuste uurimise tulemused
Kanab Creek

Kanab Creek on jõgi Põhja-Ameerikas, Colorado jõe parempoolne lisajõgi. Ta voolab Colorado platool. Jõe pikkus on 145 km. Jõgi saab alguse Utah' osariigi Kane'i maakonnas veelahkmest Suure nõoga edelas. Ta kulgeb lõuna suunas Kanabi (Utah) lähedalt möödudes Arizonasse, kus ta on Mohave maakonna ja Coconino maakonna piirijõgi ning möödub osariikide piiri lähedal Fredoniast. Seejärel kulgeb ta ühes Suure kanjoni külgkanjonis (Kanabi kanjonis) ning suubub Suure kanjoni rahvuspargis Colorado jõkke. Utah' osariigis jääb jõgi nepilt lõuna poole Jõe läte ja jäe jääb napilt lõuna poole Grand Staircase-Escalante rahvuslikust mälestisest. Arizonas voolab Kanab Creek läbi Paiute-indiaanlaste Kaibabi indiaanlaste reservaadi ning looduskaitseala Kanab Creek Wilderness. Kanab Creeki org on olnud hõredalt asustatud Basketmaker- ja Anasazi-indiaanlastega, kelle asulate jälgi ja esemeid on leitud kogu jõe kulu ulatuses.
Rodope mäed

Rodope on mäestik Euroopas Balkanil. Kulgeb ida-lääne suunas. Mäestiku kõrgeim tipp on Golyam Perelik, mille kõrgus on 2191 meetrit.
Ometepe

Ometepe on saar Nicaragua järves. Ometepe pindala on 275 ruutkilomeetrit. Saar on mägine ja vulkaaniline, Concepcióni vulkaani kõrgus kuni 1610 meetrit üle merepinna ja 1581 meetrit üle järvepinna. Ometepe on järve pinnast kõige kõrgemale ulatuv järvesaar maailmas. Saar kuulub Nicaraguale. 5. juulil 1947 saatis Benjamín Lacayo Sacasa Nicaragua sotsialistide partei juhid Anastasio Somoza García nõudmisel Ometepe saarele asumisele.
Otto Roots

Otto Roots (29. juuni 1914 – 12. jaanuar 1994) oli eesti õpetaja, ehitusteadlane ja laulutekstide autor. Lõpetas 1932. aastal Tallinna Poeglaste Reaalgümnaasiumi, õppis aastatel 1936–1941 Tallinna Tehnikaülikoolis. Oli aastatel 1941–1945 mobiliseerituna Punaarmees. Lõpetas 1946. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) tööstus- ja tsiviilehituse eriala. Kaitses 1954. aastal TPI-s tehnikakandidaadi väitekirja "Risttalastiku arvutus ja elektriline modelleerimine". Töötas TPI dotsendina. Ta on kirjutanud sõnad Tallinna 20. Keskkooli hümnile ning mitmele Viktor Ignatjevi, Boris Kõrveri, Hans Hindpere ja Jaan Koha laulule. 1965 "Tugevusõpetus". Kaasautor Konstantin Ollik 1974 "Laule Otto Rootsi sõnadele". Tallinn: Eesti Raamat 1979 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane Tema poeg on keemik Ott Roots. Otto Roots oli kuni 1983. aastani abielus Ida (Lass) Rootsiga ning aastatel 1984–1994 näitleja ja teatripedagoogi Ellen Alakülaga. TTÜ lõpetajad 1918–2006 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1227–1228 Haud Tallinna Metsakalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mustakivi tee

Mustakivi tee on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Tänav valmis 1996. aastal ning see ühendab Peterburi teed, Laagna teed (Lasnamäe kanalit) ja Narva maanteed. Mustakivi tee ristub Läänemere tee, Linnamäe tee, Osmussaare tänava ja Tähesaju teega, lisaks sellele Kivila, Mahtra ja Punase tänavaga. Aastatel 1980–1989 kandis tee Juunipöörde auks 21. Juuni tee nime (Eesti kohanimeandmebaasis — 21. Juuli tee). Mustakivi teed rekonstrueeriti 2007. aastal, mille käigus muudeti 2-realine teelõik 4-realiseks, mida nüüdsest eraldab piklik ohutussaar. Uue tee projekteeris Sweco Projekt AS. Töid teostas Tallinna Teede AS. Tööde maksumuseks oli 37,8 mln krooni. Mustakivi tee laiendus Laagna tee ja Peterburi tee vahelisel lõigul ehitati neljarealiseks juba 2006. aastal. Mustakivi tee ääres paikneb mitu suurt kaubanduskeskust: Mustakivi Selver (Mustakivi tee 3a), Lasnamäe Centrum (Mustakivi tee 13), Mustakivi Prisma (Mustakivi tee 17), Mereakadeemia (kuni 2009. a., Mustakivi tee 25) — nüüd korterelamu “Vega”. Kavandatav pikendus kulgeb Narva maanteelt Kose teeni. Planeeritava maa-ala suurus on 8,1 hektarit. Teekoridori laius Lasnamäe-poolses otsas 60 m, kõige kitsamas kohas enne Kose teed 15 m. Suures osas jääb koridori laiuseks 45 meetrit. Mõlemasse suunda planeeritakse ühte sõidurada. Autotee kõrvale ida poole rajatakse 3,5 meetri laiune jalgrattatee ning lääne poole 2 meetri laiune kõnnitee. Lasnamäe klinti lõhati Mustakivi tee pikenduse süvend juba 1980. aastatel. Üle süvendi on edaspidi kavas rajada sild Narva maantee jalgrattatee jaoks. 7. detsembril 2007 avasid Tallinna linnapea Edgar Savisaar, abilinnapea Deniss Boroditš ja Lasnamäe linnaosavanem Kalle Klandorf Mustakivi tee jalakäijate tunneli. Mustakivi liiklussõlme ehituse lõplikuks maksumuseks kujunes 27 miljonit krooni. Mustakivi tee avatakse liikluseks. Eesti Päevaleht, 9. oktoober 1996. "Mustakivi tee". Eesti kohanimed. Eesti Keele Instituut. Vaadatud 3. juulil 2023. Täna avati liiklus neljarealisel Mustakivi teel Homme avatakse Mustakivi jalakäijate tunnel
Schleife

Schleife on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi. Schleife (Slepo), Rohne (Rowno) ja Mulkwitz (Mułkecy). Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Valla koduleht (saksa keeles)
Schöpstal

Schöpstal on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Valla koduleht (saksa keeles)
Sohland am Rotstein

Sohland am Rotstein on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi. 2014. aastal liideti ta Reichenbachi linnaga. Obersohland, Mittelsohland ja Niedersohland. Valla koduleht (saksa keeles)
Durmstrang

Durmstrangi kool on võlukunsti kool J. K. Rowlingu romaanisarjas Harry Potteri seeria maailmast. Durmstrangi asukoht ei ole kunagi päris selge olnud, aga on teada, et see asub kuskil Ida- või Kagu-Euroopas. Kuulsamad Durmstrangi õpilased on lendluudpalli mängija Viktor Krum, must võlur Gellert Grindewald ning kooli endine direktor Igor Karkaroff. Erinevalt Sigatüükast, on seal alati oldud musta maagia suhtes tunduvalt sallivamad. Selles koolis on õppinud ka Viktor Krum, kes võistleb Durmstangi kooli esindajana Kolme Võluri Turniiri karika eest. Samuti on selles koolis õppinud võlur Gellert Grindewald, keda loetakse Voldemorti eelkäijaks. Kuid Grindewaldi teod ja musta maagia lembus küündisid sinnani, et isegi Drumstangi kool otsustas ta oma õpilaste seast välja arvata.
Põhja-Eesti Regionaalhaigla

Põhja-Eesti Regionaalhaigla (lühend: PERH) on haigla Tallinnas, mille peamine hoone on J. Sütiste tee 19 asuv Mustamäe korpus. PERH on kujunenud pärast liitmist Eesti suurimaks aktiivravi asutuseks, mis pakub raviteenust kõigil arstlikel erialadel, välja arvatud sünnitusabi. Mustamäe haigla Kivimäe haigla Keila haigla (2009. aastast) Eesti Onkoloogiakeskus Tallinna Psühhiaatriakliinik Tallinna Nahahaiguste haigla Arstlik Perenõuandla Kutsehaiguste kliinik Põhja-Eesti Verekeskus Mustamäe korpust nimetatakse rahva seas siiani Mustamäe haiglaks või Kiirabihaiglaks. Regionaalhaigla konsolideerimisgruppi kuuluvad Läänemaa Haigla, Hiiumaa haigla ja Raplamaa Haigla sihtasutused. Grupp andis 2019. aastal esmakordselt välja Globaalsest Aruandlusalgatusest lähtuva konsolideeritud majandusaasta aruande. Raul Talvik (2005) Andres Ellamaa (2005–2008) Sergei Nazarenko (2008–2013) Andrus Remmelgas (2013–2018) Peep Talving (2018–2023) Kristo Erikson (alates 2023. aastast) Regionaalhaigla Grand Man / Grand Lady SA Põhja-Eesti Regionaalhaigla 2017. aasta eelarve Vabariigi Valitsuse 2. aprilli 2003. a määruse nr 105 «Haiglavõrgu arengukava» lisa "2022. aasta konsolideeritud majandusaasta aruanne" (PDF). Regionaalhaigla. Lk 28. Vaadatud 1. jaanuaril 2024. "Juhtimine". Regionaalhaigla. Vaadatud 10.11.2017. Eesti Päevaleht, 2009. Keila haigla muutub PERH-i hooldusravikliinikuks. 10. juuli 2009. "Nõukogu kinnitas Regionaalhaigla grupi majandusaasta aruande". Regionaalhaigla. 2. mai 2019. Vaadatud 31. detsembril 2023. Nazarenko, Sergei (september 2008). "Ülemarstide teatepulgavahetus" (PDF). Regionaalhaigla kuukiri. Lk 1. Vaadatud 1. jaanuaril 2024. "Sergei Nazarenko CV". ETIS. Vaadatud 1. jaanuaril 2024. "PERHi ülemarst Andrus Remmelgas: Pean oluliseks koostööd". Meditsiiniuudised. 8. november 2013. Vaadatud 1. jaanuaril 2024. "Regionaalhaigla uus juhatuse liige-ülemarst on prof Peep Talving". Regionaalhaigla. 2. oktoober 2018. Vaadatud 1. jaanuaril 2024. "Regionaalhaigla uus ülemarst: meid ootavad ees väga rasked aastad, puudus on nii rahast kui ka tööjõust". Maaleht. Vaadatud 1. jaanuaril 2024. Haigla koduleht Haigla 360° aeropanoraam / aerofoto
Trebendorf

Trebendorf on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi. Trebendorf ja Mühlrose. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Valla koduleht (saksa keeles)
Vierkirchen (Oberlausitz)

Vierkirchen on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi. Arnsdorf, Buchholz (sorbi Kšišow), Döbschütz (Debšk), Heideberg, Hilbersdorf, Melaune, Prachenau, Rotkretscham, Tetta ja Wasserkretscham. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Valla koduleht (saksa keeles)
Waldhufen

Waldhufen on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi. Diehsa (ülemsorbi Dźěže), Jänkendorf, Nieder Seifersdorf, Thiemendorf, Attendorf, Baarsdorf, Ullersdorf, Wilhelminenthal ja Schäferei. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Valla koduleht (saksa keeles)
Weißkeißel

Weißkeißel on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi. Weißkeißel, Haide (Hola), Kaupen (Kupelń) ja Bresina (Březina). Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Valla koduleht (saksa keeles)
Orasoja kanjon

Orasoja kanjon ehk Orasoja ürgorg on klindilõhe Põhja-Eesti panga Narva klindilõigus Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Vodava külas. Kanjon algab Vodava-Meriküla teest ja lõhestab Puhkova panga. Joastikust allavoolu paikneb umbes 400 m pikkune ja umbes 10 meetri sügavune V kujuline kanjon. Kanjoni vasak nõlv on laugem ja paljanditeta, paremal nõlval on paljandid, millel on nähtavad aluspõhja kivimid. Need ulatuvad Kesk-Ordoviitsiumist (lubjakivid) Kambriumini (liivakivi, sinisavi). Paremal kaldal paljandub diktüoneemakilda vahekihtidega oobolusliivakivi. Orasoja paljand on Pakerordi lademe Kallavere kihistu Orasoja kihistiku tüüppaljand. Paremkalda ülaäärest on võimalik välja puhastada ka Volhovi lademesse kuuluvat roheliste glaukoniiditeradega halli lubjakivi. Mööda kanjoni põhja voolab Orasoja esialgu paeplatool kuni joastikuni. Enne ja peale joastiku kõrgeimat (1,1 m) astangut moodustab ta väikestest astangutest kaskaadi, Orasoja joastiku. Sellest üles- ja allavoolu jäävate astangute kõrgus on alla 0,3 m. Pildiatatud 17. märtsil 2008 Orasoja juga oja suundub kanjonisse Orasoja juga Orasoja kanjon Orasoja kanjon Orasoja kanjon Orasoja kanjon Orasoja kanjon Orasoja lõhestab panga ja väljub madalikule Eesti pankade loend Meriküla pank Narva juga Narva pank Olgino pank Orasoja juga Puhkova pank Tõrvajõe juga Tõrvajõe kanjon Vaivara klindilõik Kalle Suuroja. Põhja-Eesti pangad, Tallinn 2004.
Riesa-Großenhaini kreis

Riesa-Großenhain oli kreis Saksimaa kirdeosas. 2008 liideti see Meißeni kreisiga. (Elanike arv 31. detsember 2006) Linnad: Gröditz (7715) Großenhain (15 965) Riesa (36 140) Strehla (4143) Vallad: Ebersbachi vald (4853) Glaubitzi vald (2066) Hirschsteini vald [Keskus: Prausitz] (2428) Lampertswalde vald (1984) Nauwalde vald [Keskus: Spansberg] (1098) Nünchritzi vald (6504) Priestewitzi vald (3530) Röderaue vald [Keskus: Frauenhain] (3270) Schönfeldi vald (2032) Stauchitzi vald (3485) Tauscha vald (1498) Thiendorfi vald (2254) Weißig am Raschützi vald [Keskus: Blochwitz] (957) Wildenhaini vald (1723) Wülknitzi vald (1820) Zabeltitzi vald (2899) Zeithaini vald (6491)
Teelehelised

Teelehelised (Plantaginaceae) on õistaimede sugukond. Traditsioonilisse teeleheliste sugukonda (teelehelised sensu stricto) kuulus 3 perekonda (teeleht, järvikas (Littorella) ja Bougueria). Tänapäeval arvatakse teeleheliste alla umbes 90 perekonda 1700 liigiga (teelehelised sensu lato). See on üks mitmekesisemaid taimesugukondi. Selle esindajaid leidub peaaegu kõikides Maa piirkondades. Suurim perekond on mailane (Veronica) umbes 450 liigiga. Teeleheliste tüüpperekond on teeleht (Plantago).
Epifenomen

Mingi nähtuse epifenomeniks nimetatakse üldises mõttes selle nähtuse kaasnähtust – nähtust, mis põhinähtusega kaasneb, ilma et tal oleks vaadeldavas seoses iseseisvat tähtsust. Näiteks väidavad mõned rahvusvaheliste suhete teoreetikud, et rahvusvahelised organisatsioonid on riikide epifenomenid. Statistikas võib ilmneda epifenomenilisi seoseid, mis ei ole otseselt põhjusliku iseloomuga: näiteks esineb antibiootikumide tarvitajatel rinnavähki sagedamini, kuid antibiootikumid ei põhjusta rinnavähki, vaid rinnavähiga kaasneb põletik, mille korral kasutatakse antibiootikume. Koolide sulgemine võib olla kooliealiste laste arvu vähenemise epifenomen. Epifenomen võib olla (aga ei pruugi olla) põhinähtuse põhjustatud. Esimesel juhul saab teda tavaliselt vaadelda põhinähtuse kõrvalsaadusena. Sõna kasutatakse filosoofias ja meditsiinis ka kitsamalt määratletud terminina. Sõna pärineb meditsiinist: epifenomenideks on nimetatud nähtusi, mis lisanduvad haiguse käigus ega ole haigusele tüüpilised. Epifenomenid võivad olla, kuid ei pruugi olla haiguse põhjustatud. Filosoofias nimetatakse epifenomeniks nähtust, millel on küll põhjus, kuid puuduvad tagajärjed või puuduvad füüsilised tagajärjed. Filosoofilist positsiooni, mis postuleerib epifenomenide olemasolu, nimetatakse epifenomenalismiks. Enamasti räägitakse epifenomenalismist ja epifenomenidest selles tähenduses vaimufilosoofias: kõiki vaimunähtusi või mingit osa nendest võidakse pidada teatud füüsiliste nähtuste epifenomenideks.
Lõuna-Euroopa

Lõuna-Euroopa on piirkond Euroopa lõunaosas. ÜRO liigituse järgi kuuluvad Lõuna-Euroopasse:  Albaania  Andorra  Bosnia ja Hertsegoviina  Gibraltar (Suurbritannia)  Hispaania  Horvaatia  Itaalia  Kosovo  Kreeka  Küpros  Malta  Montenegro  Portugal  Põhja-Makedoonia  San Marino  Serbia  Sloveenia  Türgi  Vatikan Mandri-Euroopa Lääne-Euroopa Kesk-Euroopa Ida-Euroopa
Trummikomplekt

Trummikomplekt on kogum trumme, taldrikuid ja mõnikord ka teisi löökpille (triangel, torukellad, tamburiin jne), mis on paigutatud kompaktselt ühele löökpillimängijale mängimiseks. väike trumm (soolotrumm, inglise snare) 3 TomTom'i (erineva suuruse ja helikõrgusega trummid, enamasti paiknevad 2 basstrummi peal ja 1 maas 3 jala peal ning on järjestatud suuruse järgi) suur trumm (inglise Bass drum, lüüakse jalgpedaaliga) Hi-Hat (koosneb kahest taldrikust, mis on üksteise peal. Statiivi küljes maas on pedaal, mida jalaga vajutades ja lahti lastes saab taldrikuid kokku-lahti liigutada.) Ride (suur taldrik, teeb vaikset häält) Crash taldrik Splash (väike taldrik) China/Chinese (üleslöödud äärtega taldrik) Väikese trummi pilt TomTom'i pilt Floor Tom' i pilt Suure trummi pilt Hi-Hat'i pilt Ride'i pilt Crash'i pilt Splash'i pilt China pilt Suure trummi pedaal Trummitool Taldriku statiiv Suure trummi topeltpedaal (kardaan) Clamp (klamber, kinnitatakse statiivi külge koos Boomiga, mille otsa käib taldrik) Boom (kinnitub Clambi külge ja Boomi otsa pannakse taldrik) Rack (rackile pannakse siis külge trummid ja taldrikud) Tavaline algajate trummikomplekt ning trummide asukohad Helinäited saab tõmmata siit.
Põlula Kalakasvatuskeskus

Põlula Kalakasvatuskeskus on Eesti ainus riiklik kalakasvandus, mis asub Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Põlula külas ja mis tegeleb kalade noorjärkude kasvatamisega ning nende loodusesse lahtilaskmise käigus riigi kalavarude taastamise ja tugiasustamisega. Kalakasvatuskeskuse peaobjektiks on võetud lõhilaste noorjärkude kasvatamine, et rikastada ja tekitada uusi kalapopulatsioone Põhja-Eesti hapnikurikastes jõgedes. Kalakasvatus
Francysk Skaryna

Francysk Skaryna (valgevene Францыск Скарына või Францішак Скарына (Francišak Skaryna); 1490 Połack – 1551 Praha) oli renessansiajastu valgevene ja idaslaavi esmatrükkal, teadlane, valgustaja, tõlkija, kirjanik ja graafik. Ta sündis kaupmehe perekonnas. Ta astus 1504 Krakówi ülikooli ja lõpetas selle 1506 "vabade kunstide" bakalaureusena, hiljem kaitses doktoriväitekirja "vabades kunstides". 1512 kaitses Skaryna Padova ülikoolis arstiteaduse doktori väitekirja. 1517 asutas ta Prahas trükikoja ja andis välja vanavalgevenekeelse psaltri. 1519. aastani trükkis ta 23 eksemplari Piiblit. 1520 sõitis ta Vilniusse ja asutas esimese trükikoja Leedu suurvürstiriigis. Töötas Vilniuse piiskopi arsti ja sekretärina. Ta viibis Saksamaal, kus tutvus Martin Lutheriga. 1530 rajas Skaryna kohaliku hertsogi palvel trükikoja Königsbergis. 1520. aastate teisel poolel abiellus ta oma sponsori Juri Odverniku[küsitav] lese Margaritaga[küsitav], kuid rahalist sõltumatust see ei taganud. Kui tema vend Jan suri, polnud Skarynal raha tema võlgade tasumiseks ja võlausaldajad saavutasid 5. veebruaril tema viimise võlavanglasse. 21. novembril 1532 vabastas Poola kuningas Zygmunt I Skaryna vangistusest ja andis välja ukaasi, millega Skaryna sai mitmesuguseid soodustusi. 1534 kolis Skaryna Moskva suurvürstiriiki, kuid sealt aeti ta katoliiklasena välja ja tema raamatud põletati. Umbes järgmisel aastal kolis ta Prahasse, kus töötas kuningalossis arsti ja aednikuna. Tema surmaaeg on teadmata, kuid üldiselt oletatakse, et see juhtus 1551, sest 1552 sõitis tema poeg Simeon Prahasse päranduse järele. Francysk Skaryna, the Martin Luther of Belarus // The Economist Skaryna biograafia (valgevene keeles) Sama venekeelne versioon (lühem)
Toomas Tammaru

Toomas Tammaru (sündinud 3. mail 1968 Tartus) on eesti entomoloog, Tartu Ülikooli entomoloogia professor. Ta uurib putukate, eelkõige liblikaliste evolutsioonilist ökoloogiat. Tunneb huvi ka liblikate süstemaatika ja leviku vastu. Ta on Eesti Looduseuurijate Seltsi väljaande Lepinfo toimetaja. Eesti Vabariigi teaduspreemia 2002. aastal bio-geoteadustes (koos Raivo Männi, Peeter Hõraku ja Indrek Otsaga). 2008 Tartu Ülikooli aumärk 2018 Tartu Ülikooli medal Eesti Vabariigi teaduspreemiad Haridus- ja Teadusministeerium "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. Toomas Tammaru koduleht Toomas Tammaru Eesti Teadusinfosüsteemis
Lepinfo

Lepidopteroloogiline Informatsioon ehk Lepinfo on Eesti liblikateaduse ajakiri. Ajakiri sisaldab nii kutseliste kui ka harrastusentomoloogide kirjutisi ja vaatlusandmeid peamiselt Eesti liblikafauna, aga ka laiemalt entomoloogia kohta. Ajakirja annab välja Eesti Looduseuurijate Seltsi entomoloogiasektsioon koos Eesti Lepidopteroloogide Seltsiga. Esimene number ilmus 1981. aastal. Esimesed kuus numbrit ilmusid käsikirja õigustes. Alates 7. numbrist (1992) on ajakiri ilmunud trükituna. 2023. aasta seisuga on värskeim number 2021. aastal ilmunud Lepinfo nr 24. Lepinfo peatoimetaja on Toomas Tammaru, 1999. aastast on tegevtoimetaja Erki Õunap. Ajakirja Lepinfo numbrid Esteris. Vaadatud 15.08.2023. Lepinfo sisukorrad Lepinfo uuemate numbrite sisukorrad
Keskkonnainspektsioon

Keskkonnainspektsioon (lühend KKI) oli aastatel 1988–2020 Keskkonnaministeeriumi haldusalas tegutsenud valitsusasutus. KKI sai alguse 1988–1991 tegutsenud Riiklikust Looduskaitse Inspektsioonist. Aastatel 1991–1995 moodustas see ühe Keskkonnaministeeriumi osakondadest. Keskkonnainspektsiooni nime kandis asutus aastast 1997. Aastal 2000 liideti Keskkonnainspektsiooniga Mereinspektsioon. KKI tegevusvaldkond oli loodusressursside ja -keskkonna järelevalve koordineerimine ja selle teostamine, samuti tegeles KKI keskkonnaseaduste rikkumise tuvastajana ja teostab vajaduse korral nende uurimistoiminguid. KKI struktuuris oli seitse osakonda (sh keskkonna-, looduskaitse- ja kalakaitseosakond) ning 15 maakondlikku bürood. KKI keskus asus alates 19. märtsist 2018 Pärnus aadressil Roheline tänav 64. Kuni Pärnusse kolimiseni asus KKI keskus Tallinnas aadressil Kopli tänav 76. 1. jaanuaril 2021 liideti Keskkonnainspektsioon Keskkonnaametiga. Keskkonnainspektsiooni põhimäärus
Ihtüoloogia

Ihtüoloogia ehk kalateadus on zooloogia haru, mis uurib kalu. Täpsemalt hõlmab see luukalu (Osteichthyes), kõhrkalu (Chondrichthyes) ja ebaselget kalalaadsete rühma – lõuatuid (Agnatha). FishBase andmepanga järgi on kalaliike teada umbes 33 300 (november 2016 seisuga) ja see moodustab umbes poole kogu teadaolevatest selgroogsetest. Ehkki arvatakse, et enamik kalu on avastatud ja kirjeldatud, tuvastatakse igal aastal umbes 250 uut liiki. Rakenduslik ihtüoloogia on tihedalt seotud merebioloogia ja limnoloogiaga. Kalandus http://www.fishbase.org/
Dendroloogia

Dendroloogia on botaanika ja metsanduse haru, mis uurib puittaimi – puid ja põõsaid, ka liaane. Dendroloogia tegeleb nii puittaimede süstemaatika, floristika (dendrofloora uurimise) kui puude kasutamise küsimustega, sealhulgas puidu omaduste liigiliste iseärasuste uurimisega. Eesti tuntumate dendroloogide seas on Endel Laas, Aleksei Paivel, Heldur Sander ja Ivar Sibula. Dendrofloora Dendroklimatoloogia Dendrokronoloogia Puit Eesti Dendroloogia Selts Toomas Jüriado, Katre Palo (29. detsember 2017). "Uudistaja 29.12.2017". MTÜ Loodusajakiri. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2017. Laas, Endel 1987. Dendroloogia. Tallinn: Valgus. Laas, Eino. Dendroloogia ja pargindus. Atlex 2019, ISBN 978-9949-492-83-1. Õpik-käsiraamat.