laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kassitapulised

Kassitapulised (Convolvulaceae Juss.) on taimede sugukond maavitsalaadsete seltsist. Kassitapuliste sugukonda kuulub umbes 60 perekonda ja üle 1650 liigi. Enamasti on tegu rohtsete ronitaimedega, kuid leidub ka puid, põõsaid ja rohttaimi. Triibus Aniseieae Aniseia Iseia Odonellia Tetralocularia Triibus Cardiochlamyeae Cardiochlamys Cordisepalum Dinetus Poranopsis Tridynamia Triibus Convolvuleae Calystegia – seatapp Convolvulus – kassitapp Polymeria Triibus Cresseae Bonamia Cladostigma Cressa Evolvulus Hildebrandtia Itzaea Neuropeltis Neuropeltopsis Sabaudiella Seddera Stylisma Wilsonia Triibus Cuscuteae Cuscuta – võrm Triibus Dichondreae Calycobolus Dichondra Dipteropeltis Falkia Metaporana Nephrophyllum Porana Rapona Triibus Erycibeae Ericybe Triibus Humbertieae Humbertia Triibus Ipomoeeae Argyreia Astripomoea Blinkworthia Ipomoea – lehtertapp Lepistemon Lepistemonopsis Paralepistemon Rivea Stictocardia Turbina Triibus Jacquemontieae Jacquemontia Triibus Maripeae Dicranostyles Lysiostyles Maripa Triibus Merremieae Decalobanthus Hewittia Hyalocystis Merremia - uimatapp Operculina Xenostegia Triibuse väline Pentacrostigma Eestis kasvab pärismaisena kaks liiki: perekond Calystegia – seatapp Calystegia sepium – tara-seatapp perekond Convolvulus – kassitapp Convolvulus arvensis – harilik kassitapp
Kassitapp (perekond)

Kassitapp (Convolvulus L.) on taimeperekond kassitapuliste sugukonnas. Kassitapu perekonda kuulub umbes 200 liiki. Enamik liike on üheaastased või mitmeaastased, 0,3–3 meetrit kõrged, rohtsed ronitaimed või (mõne üksiku liigi puhul) puhmad. Lehed asetsevad varrel spiraalselt, lehterjad õied on enamasti kas valged või roosad, kuid leidub ka siniste, lillade, tumepunaste ja kollaste õitega liike. Paljusid liike peetakse umbrohuks, kuid on ka liike, mis on hinnatud oma kaunite õite tõttu. Eestis kasvab üks liik – harilik kassitapp (Convolvulus arvensis L.).
Seatapp (perekond)

Seatapp (Calystegia R.Br.) on taimeperekond kassitapuliste sugukonnas. Perekonda kuulub umbes 30 liiki. Eestis üks liik – tara-seatapp (Calystegia sepium (L.) R.Br.).
Boryeong

Boryeong (ka Poryŏng) on linn Lõuna-Koreas Lõuna-Chungcheongi provintsis. Linnaosad Daecheoni linnaosa 대천동 1. Daecheoni linnaosa 대천1동 2. Daecheoni linnaosa 대천2동 Dongdae linnaosa 동대동 Gungchoni linnaosa 궁촌동 Hwasani linnaosa 화산동 Jukjeongi linnaosa 죽정동 Namgoki linnaosa 남곡동 Naehangi linnaosa 내항동 myeongcheoni linnaosa 명천동 Sinheuki linnaosa 신흑동 Yoami linnaosa 요암동 Alevvald Ungcheoni eup 웅천읍 Vallad Cheonbuki myeon 천북면 Cheongra myeon 청라면 Cheongso myeon 청소면 Jugyo myeon 주교면 Jupo myeon 주포면 Jusani myeon 주산면 Nampo myeon 남포면 Misani myeon 미산면 Ocheoni myeon 오천면 Seongju myeon 성주면 http://kosis.kr/eng/
Tara-seatapp

Tara-seatapp (Calystegia sepium (L.) R.Br.) (ehk lihtsalt seatapp) on kassitapuliste sugukonda seatapu perekonda kuuluv mitmeaastane taim. Liigil eristatakse 9 alamliiki, millest 6 kasvavad Põhja-Ameerikas, üks Euraasias, üks Lääne-Euroopas ja üks Siberis. Kaks viimast on roosade õitega. Seatapp kasvab parasvöötmes (üks alamliik ka Põhja-Ameerika lõunaosas). Ta on sisse viidud ka Austraaliasse ja Argentinasse. Liik on Eestis tavaline. Ta kasvab jõekallastel ja aedades. Seatapp on vääntaim, mis keerdub vastupäeva ümber teiste taimede. Ta kasvab 2–4, vahel kuni 5 m pikaks. Lehed paiknevad varrel spiraalselt, nad on lihtsad, nooleotsakujulised, 5–10 cm pikad ja 3–7 cm laiad. Õied kasvavad hiliskevadest suve lõpuni. Õienupud on kaetud suurte tupplehtedega, mis katavad kattelehti. Avatud õied on trompetikujulised, 3–7 cm läbimõõduga, valged või kahvaturoosad valgete triipudega. Õielehti on 5. Viljaks on peaaegu kerakujuline kupar, mille läbimõõt on 1 cm ja mis sisaldab 2–4 musta seemet. Tara-seatapp on meeldiva välimuse ja ilusate õitega taim. Ent tema kiire kasvu ja klammerduvate väätide tõttu võib ta istutatud puid-põõsaid ümber mähkida ja ära kägistada. Tara-seatapu seemned võivad eluvõime säilitada kuni 30 aastat. Tema roomavad juured võivad olla kuni 3–4 m pikad. Seetõttu on tara-seatapp mõnel pool klassifitseeritud ohtlikuks umbrohuks. Temast on raske lahti saada; parima tulemuse annab järjekindel umbrohutõrje. harilik kassitapp Tara-seatapp andmebaasis eElurikkus
Seatapp

Seatapp ehk seatapmine on protseduur, mille eesmärk on tavaliselt saada sealiha. Traditsiooniliselt kõneldakse seatapust just koduse väikeloomapidamise, mitte tööstusliku seakasvatuse kontekstis. Eesti rahvatraditsioonis on selle ümber kujunenud hulk rituaale ja pärimusi. Uuemal ajal on seatapu ümber tekkinud diskussioon, kui ranged nõuded (eelkõige hügieeni tagamiseks) peaks seadused seatapule seadma, millised seatapuviisid on humaansed ja kuivõrd eetiline on seatapmist eksponeerida. 1990. aastatel kehtis Eestis keeld müüa kodus tapetud sea liha. Eesti tavandis on seatapmisel põhiliseks tööriistakse pika teraga seatapupuss. Seatapule eelneb rida protseduure, muuhulgas valmistutakse sealt tapmise järel tulise veega karvu kõrvetama. Mõnel pool on kombeks siga enne tapmist viinaga tuimastada, teisalt võtab viina ka seatapja. Samuti on seatapuga seotud tava värskelt tapetud sea põrna järgi ilma ennustada. 2003. aastal tekitas Eesti ajakirjanduses poleemikat Võrumaal korraldatud seatapuseminar. Seminari ühe korraldaja Aigar Piho sõnul oli selle eesmärk pealinna rahvale teada anda, et seatapmine on täiesti loomulik asi ja seda ei tohiks keelata. "Tänapäeva seadused on väga linnakesksed. Nii hävivad aga vanad traditsioonid ja ükskord tuleb hetk, kui me enam siga tappa ei mõistagi," hoiatas Piho. Ajalehes Sirp kirjutas seevastu kirjanik Mati Unt: "Liha muretsevad mulle lihunikud ja jahimehed. Las nad siis teevad seda. Aga miks nad peavad lehes poseerima? Tegelikult on mulle küll vastik, kui ajakirjandus teeb tapmisest atraktsiooni." Seatapp Anna külas 1983. aastal Jaan Künnapi fotodel. peekon seakasvatus tõuaretus K. Roolaini (Karl Laaguse) novellikogus "Öised warjud" (Tartu: Noor-Eesti, 1922) on novell "Seatapmine". Ülle Harju "Sea hing lahkus kaamerate silme all" EPL, 1. detsember 2003 [1] Rahvanaljand "Seatapmine" ERR-i arhiivis (Ruubel Paul, 1953) "Seatapmine Eesti moodi", 1930. aastate postkaart Jan Uuspõld "Seatapp", Youtube
Lõokannus

Lõokannus (Corydalis DC.) on taimeperekond magunaliste sugukonnas. Perekonnas on üle 400 liigi, mille levila asub peamiselt põhjapoolkera parasvöötmes. Eestis elab pärismaisena kaks liiki lõokannuseid. Corydalis solida – harilik lõokannus (võrdlemisi tavaline, hajusa levikuga) Corydalis intermedia – vahelmine lõokannus (haruldane) C. cava – õõnes lõokannus C. cheilanthifolia – sõnajalg-lõokannus C. diphylla – kahevärviline lõokannus C. gracilis – nõtke lõokannus C. lutea – kollane lõokannus C. nobilis – vääris-lõokannus C. ochroleuca – valkjas lõokannus C. popovii – popovi lõokannus C. wilsonii – wilsoni lõokannus
Punand

Punand (Fumaria L.) on taimeperekond magunaliste sugukonnas. Perekonda kuulub umbes 50 liiki. Fumaria officinalis L. – harilik punand – Eestis tavaline Fumaria vaillantii Loisel. – põldpunand – Eestis haruldane
The Peel Session

"The Peel Session" on Islandi ansambli múm 2006. aastal välja antud EP. Laulud lindistati Maida Vale nimelises stuudios bändi John Peeli sessiooni ajal ning anti esimest korda eetrisse 3. oktoobril 2002.. "Scratched Bicycle/Smell Memory" – 5:25 "Awake on a Train" – 7:58 "Now There Is That Fear Again" – 3:57 "The Ballad of the Broken String" – 3:56 "FatCat Records : Releases". Fat Cat Records. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.07.2009. Vaadatud 01.02.2009.
Unilook

Unilook (Sisymbrium) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas. Sisymbrium altissimum – suur unilook (paiguti) Sisymbrium loeselii – karvane unilook (paiguti) Sisymbrium luteum – võimas unilook Sisymbrium officinale – harilik unilook (tavaline) Sisymbrium orientale – ida-unilook (tulnukana, haruldane) Sisymbrium supinum – madal unilook (ussikapsas, Lääne- ja Põhja-Eestis) Sisymbrium volgense – volga unilook (tulnukana, harva)
Harakalatv

Harakalatv (Erysimum L.) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas. Perekonda kuulub umbes 180 liiki, mille hulgas on nii umbrohtusid kui ka hinnatud aiakultuure. Harakaladvad kasvavad Edela-Aasias, Vahemere maades, Euroopas, Makroneesias, Roheneemesaartel) ja Põhja-Ameerikast Costa Ricani. Erysimum cheiranthoides – põld-harakalatv Erysimum diffusum – hallikas harakalatv Erysimum hieraciifolium – mägi-harakalatv Erysimum marschallianum – jäik harakalatv (haruldane) Erysimum repandum – haraline harakalatv (tulnukana, harva) Erysimum strictum – sirge harakalatv (paiguti, peamiselt Lääne- ja Põhja-Eestis) Erysimum sect. cheiranthus – kuldlakk
Autopant

Autopant on asjaõiguslik instituut Eesti õiguses (antud juhul registerpant), vallasvara tagatis. Pant on üks võlausaldaja viisidest võlgniku rahaliste kohustuste täitmise tagamiseks. Vastavate kohustuste täitmise tagamise viisina on pant hea oma sundkorras sissenõudmise võimaluste lihtsusega. Tagatis näeb ette, et võlgniku varale on võimalik pöörata sissenõuet. Autopandi puhul on tagatise objektiks liiklusvahend (sõiduauto, mootorratas, eritehnika, ujuvvahendid jms). Olenevalt lepingu tingimustest, võib panditav liiklusvahend jääda nii võlgniku kasutusse, kui ka võlalepingu kehtivuse ajaks üle minna võlausaldaja hoiule. Teise variandi puhul, et tagada transpordi vahendi korrasolek, võlalepingu kogu kehtivuse ajaks, peab liiklusvahend olema paigutatud valvatavasse parklasse. Ent mõlema variandi puhul läheb tagatise omandiõigus võlausaldajale üle ning kui liiklusvahend jääb võlgniku kasutusse, siis tema nimele vormistatakse üldvolikiri. Võlgniku poolt rahaliste kohustuste mittetäitmise puhul rakendatakse panditavale varale sissenõudmine, see võõrandatakse ning vahendid suunatakse põhikohustuste kustutamiseks. Selle artikli kirjutamisel on kasutatud venekeelset artiklit ru:Автозалог seisuga 14. jaanuar 2012.
Raasiku vald (1939)

Raasiku vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vald moodustati senise Raasiku valla maa-alast, välja arvatud Paasiku küla ja asunduse, Kostivere ja Haljava mõisa järgi olevate kruntide nr. A-96, A-97, A-98, 14, 15 ja 19 ning Paasiku mõisa järgi olevate kruntide nr. 1 ja maa-alad; senise Anija valla Aavere küla maa-alast ja Anija asunduse läänepoolse osa maa-alast kuni taludeni nr. A-122 ja A-151, viimased kaasa arvatud; senise Peningi valla Kurgla küla piirkonnast ja seniste Raasiku ja Rae valla vahel oleva osa maa-alast kuni Nõmme nr. 28 ja Kaasiku nr. 28 taludeni, viimased kaasa arvatud; senise Jõelehtme valla Kostivere mõisa järgi oleva Parasmaa raba nr. A-52 ja sama mõisa järgi olevate lahus-heinamaatükkide (kuni talude nr. 19 ja 25 piirini) maa-aladest. 1939. aastal oli vallas 2032 elanikku. Territooriumi suurus oli 9647,88 ha ehk 96,5 km². Esimene vallavanem oli August Irves. 1940. aasta veebruaris nimetati vallavanemaks Jaan Lagle. Vald kuulus Riigivolikogu 16. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Jüris. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Haljava külanõukogu ja Läti külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu. Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Ajutine Valitsus (Venemaa)

Ajutine Valitsus oli Venemaal pärast Veebruarirevolutsiooni 1917. aastal moodustatud Venemaa Vabariigi koalitsioonivalitsus. Ajutine Valitsus moodustati pärast Venemaa keisrite Nikolai II ja Mihhail II loobumist troonist IV Riigiduuma Sotsialistide-Revolutsionääride Partei, Vene SDTP ja konstitutsiooniliste demokraatide (kadettide) esindajatest. Venemaa Keisririigi asemel loodi Venemaa Vabariik. Ajutise Valitsuse juhid olid Georgi Lvov, 23. märts – 21. juuli 1917 Aleksandr Kerenski, 21. juuli – 8. november 1917. Järgmisel päeval pärast moodustamist avaldas Ajutine Valitsus Izvestijas deklaratsiooni, millega Georgi Lvov soovis muuta Venemaa kõige vabamaks riigiks maailmas: täielik ja viivitamatu amnestia kõigi poliitiliste ja religioossete kuritegude eest, sealhulgas terrorism, relvastatud ülestõus ja põllumajanduskuriteod täielik sõna-, trüki-, ametiühingu-, kogunemis- ja streigivabadus, sealhulgas sõjaväelastele, kusjuures ainsa erandi võib teha sõjatehnika kirjeldamisele kõigi päritolust, religioonist ja rahvusest tulenevate klassipiirangute tühistamine Viivitamatult alustatakse universaalsete, ühetaoliste, salajaste ja otseste valimiste korraldamist Põhiseadusliku Assamblee kokkukutsumiseks, mis otsustaks riigivalitsemise korra ja põhiseaduse. Politsei asendatakse avaliku miilitsaga ja selle valitud juhatus allutatakse kohalikele võimudele. Kohalike omavalitsuste valimised toimuvad edaspidi universaalse, ühetaolise, otsese ja salajase hääletuse teel. Petrogradis asuvaid sõjaväeüksusi, kes osalesid revolutsioonis, ei relvitustata ega saadeta väljapoole Petrogradi. Säilitades ranget distsipliini ja jätkates sõjaväeteenistust, lõpetatakse kõik piirangud, mis takistavad sõduritel kasutada neid õigusi, mis on antud ülejäänud kodanikele. Samuti öeldi deklaratsioonis: "Ajutine Valitsus tunneb end kohustatuna teatama, et olukorda rindel ei tohi kasutada ettekäändena viivitamiseks nende korralduste täitmisega." Ajutine Valitsus pidi võimu üle andma Ülevenemaalise Asutava Kogu poolt moodustatavale valitsusele, kuid kukutati 8. novembril 1917 VSDT(b)P ja Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee juhtimisel Petrogradis Oktoobrirevolutsiooniga. Pärast Ajutise Valitsuse kukutamist ja Asutava Kogu laialisaatmist moodustasid bolševikud koalitsioonivalitsusena koos esseeridega Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu) eesotsas Vladimir Leniniga. Sellega lakkas Venemaa Vabariik olemast ja loodi Nõukogude Venemaa. Eesti Ajutine Valitsus Georgi Lvovi esimene valitsus (2. vkj/15. märts kuni 5. vkj/18. maini 1917) Georgi Lvovi teine valitsus (18. vkj/30. mai kuni 20. juulini vkj 1917) Aleksandr Kerenski esimene valitsus Aleksandr Kerenski teine valitsus (14. september vkj kuni 29. oktoobrini vkj 1917) Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu (27. veebruar vkj/12. märts) 1917 –)
Albu vald (1939)

Albu vald oli vald Järva maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Järva-Madise külas. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Albu valla maa-alast, välja arvatud Kautla, Kautlasaare, Vahtrasaare, Palgisaare ja Kunglajärve talude ning Triigi metskonna Ravila metsandiku kvartaali nr. ja Triigi metskonna Paunküla metsandiku kvartaali nr. 33 maa-alad; senise Kuksema valla Kihme ja Kiigemõisa külade maa-aladest. Esimene Albu vallavanem oli Kustas Tammets. Vald kuulus Riigivolikogu 19. valimisringkonda, kust valiti August Miljan. Valla aukodanik oli A. H. Tammsaare. Albu vallavolikogu tegevus lõpetati 25. juulil 1940. 1941. aasta suvel vallavalitsus taastati, 1941. aasta augustist oli Albu vallavanem kohalik Omakaitse juht Edgar Linkhorst (1904–1967), tema abid J. Päll ja A. Kalani ning vallasekretär Juhan Parts. 8. augustil 1945 moodustati Albu vallas 3 külanõukogu: Aravete külanõukogu keskusega Aravete külas, Järva-Madise külanõukogu keskusega Järva-Madise alevikus ja Peedu külanõukogu keskusega Peedu külas. 1950. aastal Albu vald likvideeriti ja selle alad arvati Tapa rajooni koosseisu. Albu mõis Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88., Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938 Järva Teataja, nr.1, 23. august 1941, lk 1 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Järva maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1945, 35, 544. Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114 Elanike nimekirjad Elanike nimekirjad
Kollakas

Kollakas (Barbarea R. Br.) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas. Ingliskeelne taimenimetus on winter cress, yellow rocket; saksakeelne das Barbarakraut, die Winterkresse; soome kanankaalit; vene keeles сурепка, сурепица; ladina keeles Barbarea R. Brown. Barbarea stricta – püstkollakas (hajusalt) Barbarea vulgaris – läänekollakas (haruldane) Barbarea vulgaris subsp. arcuata – kaarkollakas (sage) Barbarea praecox – ameerika kollakas Kollakas on üks esimesi teede ääres kasvavaid kollaseõielisi ristõielisi taimi, kes annavad rohumaadele kollase üldilme. Ristõieliste sugukonda kuuluv kaheaastane umbrohi. Kasvab kuni 60 cm kõrguseks. Õied väikesed, lõhnavad, kuldkollased, mis on koondunud tihedatesse õisikutesse. Lehed aluselt laienenud. Esineb sagedamini niiskemates kohtades, jõgede ja järvede kallastel, niisketel niitudel ja luhtadel. Õitseb maist augustini. Nektari ja õietolmutaim. Meeproduktiivsus 35–40 kg/ha. (kirjanduse andmetel kuni 184 kg/ha). Mesi rohekaskollane, nõrgalt aromaatne, kuid meeldiva maitsega. Kristalliseerub kiiresti, mistõttu ei sobi mesilastele talvesöödaks. Maie Meius. Miljon varsakabjaõit on miljonivaade! Meie Maa, 11. mai 2019 https://term.eki.ee/iframe/concept/view/1102600785/
Antsla vald (1939)

Antsla vald oli vald Võru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Oe küla aladel. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Vana-Antsla valla maa-alast, välja arvatud Alaküla, Litsmetsa, Maasiksaare, Metova ja Latiku külade piirkonnad ning osa Antsla metsandiku maa-alast; senise Vastse-Antsla valla Tokko-Jaani nr. 87, Tokko-Märdi nr. 88, Maurits-Hansu nr. 90 ja Kõrtsi-Jüri nr. 91 talude piirkonnast. Esimene vallavanem oli Paul Antsov. 10. juulil 1941 määras Võru maavalitsus ta oma kohale tagasi, valla täitevkomitee esimees August Lieber tabati Otepää kandis. Vald kuulus Riigivolikogu 77. valimisringkonda, kust valiti Alo Karineel. 13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Reidle külanõukogu ja Tohvri-Kaika külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Antsla rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88., Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938 Võrumaa talundid
Haanja vald (1939)

Haanja vald oli vald Võru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Haanja külas. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Haanja valla maa-alast, välja arvatud Nogo küla piirkond; senise Viitina valla Ala-Mahtja, Mäe-Mahtja, Tallikese ja Mets-Mikita talude piirkonnast. Vald kuulus Riigivolikogu 76. valimisringkonda, kust valiti Albert Kendra. Esimene vallavanem oli August Parv. Valla täitevkomitee (esimees Jaan Jõõger) oli eestimeelne ja jäi ametisse kuni 10. juulini 1941, mil Võru maavalitsuse poolt ametisse määratud omariikluse aegne vallavalitsus ametid üle võttis. 13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Haanja külanõukogu, Kergatsi külanõukogu ja Koke külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Võru rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88., Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938 Võrumaa talundid
Kerss

Kerss (Rorippa Scop.) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas. Rorippa amphibia – vesikerss (paiguti, Ida-Eestis sagedam) Rorippa austriaca – austria kerss Rorippa palustris – sookerss (tavaline) Rorippa sylvestris – metskerss (harva) Rorippa x anceps – kallaskerss (harva) Kerss andmebaasis eElurikkus.
Kanepi vald (1939)

Kanepi vald oli vald Võru maakonnas aastail 1939–1950. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Erastvere valla maa-alast, välja arvatud Mõrgi küla piirkond ja osa Kõigera küla piirkonnast; senise Põlgaste valla Mäha, Hauka, Ropso ja Sõõriste külade ning Naadi, Prandi, Patupera ja Kurgsoo talude piirkondadest; senise Kõlleste valla Hurmi ja Karaski asunduste osa piirkondadest ning Heisri asunduse Lutumäe ja Järveotsa talude piirkonnast; senise Kooraste valla Jõksi asunduse osa piirkonnast; senise Sõmerpalu valla Peetrimõisa piirkonnast; senise Kärgula valla Saia talu maa-alast; senise Valgjärve valla Tammemetsa talude piirkonnast ja Piigandi metsa maa-alast.. Vald kuulus Riigivolikogu 80. valimisringkonda, kust valiti Jaan Murro. Esimene vallavanem oli Hugo Leis, kes valiti 17. aprillil 1939 Võru maavolikogu liikmeks. Valla täitevkomitee esimees Siegfried Lill (19. september 1908 –9. oktoober 1941) võeti kinni Põhja-Tartumaal, oli EKP liige, üks hävituspataljoni juhte, korraldas rüüstamisi, osales hävituspataljoni tegevuses Põltsamaal ja Tartumaal, hukati Võru Omakaitse välikohtu otsuse alusel. 13. septembril 1945 asutati valla koosseisus Erastvere külanõukogu, Kanepi külanõukogu ja Põlgaste külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Põlva rajooni koosseisu. Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88., Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938 Võrumaa talundid
Volker Zotz

Volker Zotz (sündinud 28. oktoobril 1956) on Austria budoloog ja filosoof. Maitreya. Kontemplationen über den Buddha der Zukunft. Mit einem Vorwort von Lama Anagarika Govinda. Hannoversch Münden 1984, ISBN 3-87998-054-3 Zur Rezeption, Interpretation und Kritik des Buddhismus im deutschen Sprachraum vom Fin-de-Siècle bis 1930. Historische Skizze und Hauptmotive. Wien: Phil. Diss., 1986 Maitréja. Elmélkedések a jövö Buddhájáról. Körösi Csoma Sandor Buddhológiai Intézet, Budapest 1986 Freiheit und Glück. Buddhas Lehren für das tägliche Leben. München 1987, ISBN 3-8138-0090-3 André Breton. Rowohlt, Reinbek bei Hamburg 1990, ISBN 3-499-50374-3 Erleuchtung im Alltag. München 1990, ISBN 3-8138-0175-6 Buddha. Rowohlt, Reinbek bei Hamburg 1991, 6. Auflage 2001, ISBN 3-499-50477-4 André Breton. Préface de José Pierre. Paris: Édition d'art Somogy, 1991, ISBN 2-85056-199-1. Der Buddha im Reinen Land. Shin-Buddhismus in Japan. Diederichs, München 1991, ISBN 3-424-01120-7 Buddha. Votobia, Olomouc 1995, ISBN 80-85885-72-7 Geschichte der buddhistischen Philosophie. Rowohlt, Reinbek bei Hamburg 1996, ISBN 3-499-55537-9. Buddha. Hangilsa, Seoul 1997, ISBN 89-356-0136-5. Mit Buddha das Leben meistern. Buddhismus für Praktiker. Rowohlt, Reinbek bei Hamburg 1999, 4. Auflage 2003, ISBN 3-499-60586-4 Konfuzius. Rowohlt, Reinbek bei Hamburg 2000, ISBN 3-499-50555-X Auf den glückseligen Inseln. Buddhismus in der deutschen Kultur. Theseus, Berlin 2000, ISBN 3-89620-151-4 Totus tuus. Marianisches Lesebuch zur Luxemburger Muttergottes-Oktave. Kairos, Luxembourg 2004, ISBN 2-9599829-9-1 Die neue Wirtschaftsmacht am Ganges. Redline, Heidelberg 2006, ISBN 3-636-01373-4 Buda, Maestro de Vida. Ellago Ediciones 2006, ISBN 84-95881-87-X Konfuzius für den Westen. Neue Sehnsucht nach alten Werten. O.W. Barth, Frankfurt am Main 2007, ISBN 978-3-502-61164-6 Die Suche nach einem sozialen Buddhismus. Kairos, Luxembourg 2007, ISBN 2-9599829-6-7 Historia Filozofii Buddyjskiej. Wydawnictwo WAM, Krakau 2007,ISBN 978-83-7318-878-5 Business im Land der aufgehenden Sonne. Redline, Heidelberg 2008, ISBN 978-3-636-01449-8 Kamasutra im Management. Inspirationen und Weisheiten aus Indien. Campus Verlag, Frankfurt am Main 2008, ISBN 978-3-593-38515-0 Volker Zotz