laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Divion

Divion on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Endine söekaevanduslinn asub u. 8 km Béthune'ist edelas ja 55 km Lille'ist edelas, teede D341 ja N41 ristumiskoha ümbruses, millest nüüd möödub D301. 1960. aastate keskpaigast asendab söekaevandamist põllumajandus ja kergetööstus. St. Martini kirik, pärast Esimest maailmasõda koos enamusega linnast uuesti üles ehitatud. Sõjakalmistu. 15. sajandi liivakivirist. Vana linnuse jäänused. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Matilda efekt

Matilda efekt on soopõhine eelarvamus, mille tulemusena omistatakse naisteadlaste saavutused nende meessoost kolleegidele. Nähtust kirjeldas esimene sufražett Matilda Joslyn Gage oma 1870. aasta traktaadis "Naisleiutaja" (Woman as Inventor) ja 1883. aastal esseega väljaandes North American Review. Mõiste Matilda efekt võttis kasutusele teadusloolane Margaret W. Rossiter 1993. aastal. Rossiter tõi mitmeid näiteid: 12. sajandil kirjutas naisarst Trotula mitu raamatut, mille autoriteks nimetati pärast tema surma mehed, 19.–20. sajandil tabas Matilda efekt näiteks Nettie Stevensit, Lise Meitnerit, Marietta Blaud, Rosalind Franklinit ja Jocelyn Bell Burnelli. Matilda efekti on seostatud Matteuse efekti või põhimõttega, mille puhul tuntud teadlane pälvib sageli rohkem tunnustust kui vähemtuntud teadlane, ehkki mõlemad olid uuringul võrdsed kaasautorid või jõudsid sõltumatult sarnase tulemuseni. Alice Ball Cecilia Payne-Gaposchkin Chien-Shiung Wu Eunice Newton Foote Rosalind Franklin teadusajalugu teaduseetika "Teadus pole naiste asi? Sooline diskrimineerimine akadeemias". Feministeerium. 12. detsember 2018. Vaadatud 24. märtsil 2023. Shmydkaya, Ksenia (17. detsember 2018). "Arvamus: teadus pole naiste asi?". ERR. Vaadatud 24. märtsil 2023. "Jätkusuutlikud teadlaskarjääri kontseptsioonid ja mudelid Eesti kontekstis. Lõpparuande lühikokkuvõte" (PDF). Eesti Teaduste Akadeemia. 2018. Vaadatud 24.03.2023. Rossiter, Margaret W. (1993). "The Matthew/Matilda effect in science". Social Studies of Science. London, UK. 23 (2): 325–341. DOI:10.1177/030631293023002004. ISSN 0306-3127. S2CID 145225097. Flegal, Katherine M. (21. august 2022). "A female career in research". Annual Review of Nutrition (inglise). 42 (1): annurev–nutr–062220-103411. DOI:10.1146/annurev-nutr-062220-103411. ISSN 0199-9885. PMID 35363538. S2CID 247866328. Vaadatud 22. aprillil 2022. Resnick, Brian (7. juuli 2016). "Nettie Stevens discovered XY sex chromosomes. She didn't get credit because she had two X's". Vox. Vaadatud 7. juulil 2016. "Ühe minuti loeng: kuidas kasvab hariduslik ebavõrdsus?". ERR. 16. november 2015. Vaadatud 24. märtsil 2023. Rossiter, Margaret W. (1993). "The Matthew Matilda Effect in Science". Social Studies of Science. Kd 23, nr 2. Lk 325–341. ISSN 0306-3127. JSTOR 285482. Dominus, Susan (oktoober 2019). "Women scientists were written out of history. It's Margaret Rossiter's lifelong mission to fix that". Smithsonian Magazine (inglise). Kd 50, nr 6. Lk 48.
Rahvusvahelise Kriminaalkohtu vahistamismäärused Vladimir Putini ja Marija Lvova-Belova kohta

17. märtsil 2023 väljastas Rahvusvaheline Kriminaalkohus (RKK) vahistamismäärused Venemaa presidendi Vladimir Putini ja Venemaa laste õiguste voliniku Maria Lvova-Belova kohta, süüdistades neid vastutuses laste ebaseadusliku deporteerimise ja ümberasustamise eest Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse. Putini vastu esitatud vahistamismäärus on esimene ÜRO Julgeolekunõukogu alalise liikme vastu esitatud vahistamismäärus. Reutersi andmetel võidakse pärast vahistamismääruse väljaandmist Putin ja Lvova-Belova arreteerida ja üle anda Rahvusvahelisele Kriminaalkohtule ükskõik millises neist 123 riigist, kes on Rooma statuudi ratifitseerinud. "Situation in Ukraine: ICC judges issue arrest warrants against Vladimir Vladimirovich Putin and Maria Alekseyevna Lvova-Belova". International Criminal Court (inglise). 17. märts 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2023. Vaadatud 18. märtsil 2023. Corder, Mike; Casert, Raf (17. märts 2023). "International court issues war crimes warrant for Putin". Associated Press (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2023. Vaadatud 17. märtsil 2023. Deutsch, Anthony; Berg, Stephanie van den (20. märts 2023). "Explainer: What does the ICC arrest warrant mean for Putin?" (inglise). Vaadatud 23. märtsil 2023 – cit. via www.reuters.com. Anna Dabrowska; Olena Harmash (19. märts 2023). "Factbox: Who are the Ukrainian children at the heart of Putin arrest warrant?" [Faktid: Kes on need Ukraina lapsed, kes on Putini vahistamismääruse keskmes?]. reuters.com (inglise). Reuters. Vaadatud 24. märtsil 2023. Ukraine's Prosecutor General Andriy Kostin said on March 17 the prosecutors were investigating cases of deportation of over 16,000 children from Russian-occupied areas of Donetsk, Luhansk, Kharkiv and Kherson regions. "But the real figure can be much higher," Kostin said on his Facebook page.
Sjurte

Sjurte (ukraina keeles Сюрте, ungari keeles Szürte, slovaki keeles Surty) on küla Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis Užhorodi rajoonis, Sjurte valla halduskeskus. Sjurte asub Slovakkia piirist ligikaudu viie ja poole kilomeetri kaugusel ning Užhorodist umbes 13 km lõunaedelas. Küla on esmamainitud 1281. aastal. Aastatel 1946–1995 oli küla nimi Strumkivka. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel pidas 78,77% Sjurte elanikest emakeeleks ungari keelt. Kárpátalja anno: a szürtei református templom Kárpátalja, 13. jaanuar 2022 Siurte[alaline kõdulink] History of Siurte Угорці й угорська мова на Закарпатті : Закарпаття 1920–2020
2012. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

2012. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused olid 14. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 9.–11. märtsil Türgis İstanbulis Ataköy Athletics Arenal. See oli esimene kord, kui kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused toimusid Serbias. Võistlustel osales 629 sportlast 171 riigist. Eestit esindasid Anna Iljuštšenko kõrgushüppes ja Mikk Pahapill seitsmevõistluses. ██ Korraldajariik
Hardwired...To Self-Destruct

Hardwired... to Self-Destruct on Ameerika heviansambli Metallica kümnes stuudioalbum, mis ilmus 18. novembril 2016 duubelalbumina nende enda plaadifirma Blackened Recordings alt. CD 1 Hardwired – 3:09 Atlas, Rise! – 6:31 Now That We’re Dead – 6:59 Moth into Flame – 5:50 Dream No More – 6:29 Halo on Fire – 8:15 CD 2 Confusion – 6:41 ManUNkind – 6:55 Here Comes Revenge – 7:17 Am I Savage? – 6:29 Murder One – 5:45 Spit Out the Bone – 7:09
72 Seasons

"72 Seasons" on Ameerika hevibändi Metallica üheteistkümnes stuudioalbum, mille avaldas ansamblile kuuluv plaadifirma Blackened Recordings 14. aprillil 2023. "72 Seasons" – 7:39 "Shadows Follow" – 6:12 "Screaming Suicide" – 5:30 "Sleepwalk My Life Away" – 6:56 "You Must Burn!" – 7:03 "Lux Æterna" – 3:22 "Crown of Barbed Wire" – 5:49 "Chasing Light" – 6:45 "If Darkness Had a Son" – 6:36 "Too Far Gone?" – 4:34 "Room of Mirrors" – 5:34 "Inamorata" – 11:10
Oleksandr Hõžnjak

Oleksandr Hõžnjak (ukrainapäraselt Олександр Олександрович Хижняк; sündinud 3. augustil 1995 Poltavas) on Ukraina poksija. Ta oli kokku vähemalt kolmekordne Ukraina meister keskkaalus (kuni 75kg) aastatel 2016 ja 2018–2019 Ta sai keskkaalus (kuni 75 kg) 2021. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis Hebert Conceiçãole (Brasiilia). Ta võitis kuldmedali ning tuli maailmameistriks keskkaalus (kuni 75kg) 19. maailmameistrivõistlustel (Hamburg, 2017). Ta võitis keskkaalus (kuni 75 kg) 42. Euroopa meistrivõistlustel (Harkiv, 2017) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks. Ukraina 2016. aasta meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles Ukraina 2018. aasta meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles Ukraina 2019. aasta meistrivõistlused poksis. Nimekiri inglise keeles, tulemused ukraina keeles 32. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tulemused inglise keeles 19. maailmameistrivõistlused poksis. Hamburg 2017. Tulemused inglise keeles 42. Euroopa meistrivõistlused poksis. Harkiv 2017. Tulemused inglise keeles Oleksandr Hõžnjak Ukraina Poksiliidu kodulehel. Ukraina keeles Olympedia
Liikluskoonus

Liikluskoonus ehk tähiskoonus on liikluskorraldusvahend, mida kasutatakse teedel ja tänavatel liikluse suunamiseks, ohu näitamiseks või tööde ja remonditööde ala märgistamiseks. Liikluskoonused on tavaliselt valmistatud elastsest ja vastupidavast materjalist, näiteks PVC-st, ning neil on erksavärviline ja hästi nähtav pind, tavaliselt oranž või kollane. Need on tavaliselt koonusekujulised, laia alusega, et hoida neid püstises asendis ka tuulistel päevadel või kui neid puudutab sõiduk. Liikluskoonused võivad samuti olla varustatud helkurribadega, et parandada nähtavust öösel. Liikluskoonused on oluline ohutusvahend nii juhtidele kui ka jalakäijatele ning neid kasutavad laialdaselt teedeehitajad, teetööde tegijad ja liiklusohutuse spetsialistid. Euroopa Liidus reguleerib liikluskoonuste nõudeid Euroopa standard EN 13422 "Road vertical signs - Cones". See standard määratleb liikluskoonuste minimaalsed mõõtmed, värvid, valgusnähtavuse nõuded ja muud omadused, mis tagavad liikluskoonuste ohutu ja efektiivse kasutamise teedel ja tänavatel. Eestis on liiklusohutuse valdkonda reguleerivaks seaduseks liiklusseadus, mis sätestab nõuded liiklusohutusele ja liiklusmärkidele ning nende kasutamisele määrusega "Liiklusmärkide ja teemärgiste tähendused ja nõuded fooridele". Lisaks on tähiskoonuste kasutamine reguleeritud määrusega "Nõuded ajutisele liikluskorraldusele". Peamised nõuded liikluskoonustele: Liikluskoonus peab vastama standardile EN 13422 ning olema valmistatud vastupidavast ja elastsest materjalist, näiteks PVC-st. Liikluskoonus peab olema erksavärviline ja hästi nähtav, tavaliselt oranž või kollane. Liikluskoonus peab olema varustatud helkurribadega, et parandada nähtavust öösel või halbades ilmastikuoludes. Liikluskoonus peab olema piisava raskusega, et püsida kindlalt paigal ka tugeva tuule või mööduvate sõidukite korral. Liikluskoonuse tipu kõrgus ei tohi ületada 1,2 meetrit. Liikluskoonus peab olema varustatud helkuriga või ohutuslambiga, kui seda kasutatakse pimedas või hämaras. "EVS-EN 13422:2019". EVS. Vaadatud 25. märtsil 2023. "Liiklusmärkide ja teemärgiste tähendused ning nõuded fooridele–Riigi Teataja". www.riigiteataja.ee. Vaadatud 25. märtsil 2023. "Nõuded ajutisele liikluskorraldusele–Riigi Teataja". www.riigiteataja.ee. Vaadatud 25. märtsil 2023.
Lhalung Pelgi Dorzi

Palgyi Dordže (Palgyi Dorje), (dPal-gyi-rdo-rdzhe) Kuningas LangDarma (Glang-dar-ma) valitsemise (836–842) ajal, ta oli ise böni pooldaja alustati punamütsikeste suhtes kohe pogromme. LangDarma võttis nyingmapa kloostritele kuuluva vara, sundis budiste üle minema böni usku. Seni rahulikult õpetusega tegelenud nyingmalased, keda kõik valitsejad olid siiani soosinud, sattusid raske põlu alla kuningakojas. Probleem lahendati kiiresti 841. aastal nyingma poolt. Leiti vabatahtlik nende väheste munkade hulgast, kes alles veel olid jäänud, kes pidi sooritama poliitilise pääste operatsiooni. Selleks vabatahtlikuks osutus Lhalung Palgi Dorzi. Lhalung Palgi Dorzi määris enda ja musta hobuse tuhaga kokku, kappas kuningas LangDarma ette, kes oli kaaskonnaga tsamil (jumaluste auks korraldatav religioosne tants), kus püha snaiper tulistas vibuga 3 noolt LangDarmale keresse. Kuningas lartsatas surnult maha ja mõrtsukas laama Palgi Dorzi kihutas üritusel tekkinud segadust kasutades hobusega jõkke, kus vesi pesi tuha maha, teispool jõge ronis kaldale juba mustal hobusel ratsanik, keda tagaajajad enam kätte ei saanud. Palgi Dorzi kihutas aga Drag Yerpa kloostrisse, kust ta ise pärit oli. Nyingmapa oli edukalt sooritanud enda esimese poliitilise mõrva, mis lõppes edukalt. LangDarma valitsemisaeg oli lühike (836–842). Hiljem olid noored nyingma mungad Palgi Dorzi poole pöördunud palvega saata pühitsust raevukate jaoks. Palgi Dorzi keeldus ja ülejäänud elu veetis ta üksi koopas. Ajast, mil see tapmine toimus on osa nyingma rituaalidest saanud rikkamaks ühe instrumendi võrra. Nyingma hakkas kasutama vibunooli kui ritaal-esemeid. Bhutanis siiani avalikel rituaalidel õnnistavad laamad rahvast nooltega. (Ten da, Tshe da, La da, Da dar ja Chhe mar) kaitse eesmärgil on nool rituaalis ka lapse sünni puhul. See kuninga tapmine jättis sügava jälje Nyingmaa ajalukku ja praktikasse. Mongolitel on legend, kus Lhalung Palgi Dorzi oli mongol nimega Lalam-baldorzij ja kuninga nimeks oli Langdrom. Õpetatud laama Lalam-baldorjj saabus Bat Khan Uul-i ja mediteeris seal pikalt enne kui võttis ette kuninga tapmise. Selles versioonis on tegu Gelugi mitte nyingmapa laamaga. On veel üks loo versioon olemas, kus Palgyi Dordze oli taas siia ilma sündides mongolite esimese Bogdoo Zanabazari juures teenistuses olnud pikki aastaid. Tänu LangDarma poolsele tegevusele, mis suunatud budistide vastu, jooksid paljud punamütsikesd Hiinasse ja Mongooliasse, kus budism tänu neile levis kohaliku rahva hulgas koos selle LangDarma tapmise looga, mida põgenikud endaga kaasa tõid.
Tori Bowie

Frentorish Bowie (27. august 1990 – 3. mai 2023) oli USA kergejõustiklane, olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister. Ta tegi rahvusvaheliste tiitlivõistluste debüüdi 2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Sopotis, kui osales kaugushüppes ning sai kvalifikatsioonis tulemusega 6.12 viimase, 13. koha. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis osales ta 100 meetri jooksus ja võitis Shelly-Ann Fraser-Pryce'i ja Dafne Schippersi järel pronksmedali. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis Bowie hõbemedali 100 meetri jooksus, pronksmedali 200 meetri jooksus ja tuli 4×100 m teatejooksus USA naiskonnaga olümpiavõitjaks. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis tuli ta 100 meetri jooksus ajaga 10.85 Marie-Josée Ta Lou ja Dafne Schippersi ees maailmameistriks. Teise kuldmedali võitis ta USA naiskonna koosseisus 4×100 m teatejooksus. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas Bowie 100 meetri jooksu poolfinaalis starti ei tulnud. Ta osales ka kaugushüppes ning sai tulemusega 6.81 4. koha. Väljas Sees Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit "Tori Bowie". www.eurosport.com. Vaadatud 25. märtsil 2023. Tori Bowie Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Hugo Pallon

Hugo Pallon (16. juuni 1942 – 29. jaanuar 2023) oli Tartu ettevõtja, Tartu Kalakombinaadi pikaaegne juht ja üks ülesehitajaid. Hugo Pallon sündis kooliõpetaja ja inseneri perre Võrumaal, Alakülas. Isa Maksim oli keemiainsener, kes suri vahetult peale Hugo sündi sõjakeerises. Ema Maimu oli pikaaegne ajalooõpetaja ja koolijuht Varstu Keskkoolis. Alustas haridusteed Varstu valla Miku põhikoolis (hilisem Varstu Keskkool ja Varstu Kool), mille lõpetas 1956. aastal. Ta lõpetas Varstu Keskkooli 1963. aastal. Peale aastast tööd Varstu sovhoosis asus õppima Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehhaniseerimise teaduskonda, mille lõpetas 1969. aastal. Vahepeal jõudis käia ka armees aega teenimas Kaliningradi oblastis. Pärast ülikooli lõpetamist suunati ta tööle insenerina kolhoosi Haaslavas. Neljaaastase töö järel asus töötama ja üles ehitama Tartu kalatööstust (Tartu Kalakombinaat, hiljem Peipsi Kalur Tartu filiaal) peaenergeetikuna, 1979. aastast peainsenerina ja siis direktorina, töötades seal Nõukogude aja lõpuni 1991. aastal. 200 töötajaga Tartu kalatööstus erastati ja Hugo Pallon järkas tööd ettevõtte juhi ja suurosanikuna. Kuna ettevõtte turg oli peamiselt Venemaal, siis 1997. aasta vene rubla devalveerimine (Vene kriis) mõjutas ettevõtet niipalju, et see pankrotistus. 1997. aastal asus juhtima oma uut ettevõtmist – ettevõtet Valestori turg, mis rajas Tartu avaturu turuhalli ning haldas seda, kuid põhitegevusena importib Eestisse ehitusmaterjale. Pallon juhtis ettevõtet kuni pensionile jäämiseni, andes juhtimise üle partner Valeri Meltserile. Ülikooli kõrvalt töötas vabatahtliku pritsumehena, aidates kustutada TÜ peahoone põlengut 1965. aastal. Nooruses treenis ja võistles suusahüpetes Võrumaa nõlvadel. Teda huvitasid ka mootorrattad, tehnika, tuletõrjesport ja reisimine. On kahe lapse, ettevõtja Alar Palloni ja Indrek Palloni isa. Hugo pallon on maetud Tartu pauluse kalmistule.
Arleigh Burke-klassi hävitaja

Arleigh Burke-klassi hävitaja on USA mereväele valmistatud hävitaja. On kasutusel. Esimene selle klassi hävitaja võeti teenistusse 1991. aastal ja kokku on plaanitud valmistada 90 selle klassi laeva, mis on neljas erinevas modifikaitsioonis (inglise k: Flight). Hävitaja maksimaalne pikkus on 155,4 m, maksimaalne veeväljasurve 9700 t ja kiirus kuni 30 sõlme. Sõidukaugus on u 4400 meremiili. Meeskonna koosseisus on kuni 323 liiget. Relvastusest on laeval sõltuvalt modifikatsioonist 90-96 rakettide püststardiseadet, 1x 127mm poolautuomaatkahur, 1x (või 2x) 20mm 6-raudne automaatkahur, 2x 25mm automaatkahurit, 2x 3-324mm torpeedoaparaati. Lisaks sonarid, mitmesugused peibutiste laskeseadmed, elektroonilise võitluse seadmed ja radarid. Globalsecurity.org Naval-technology.com
Eivind Henriksen

Eivind Prestegård Henriksen (sündinud 14. septembril 1990 Oslos) on Norra vasaraheitja. Ta heitis 2011. aastal Halles Norra rekordi 74.59, millega alistas 1980. aastast Richard Olsenile kuulunud varasema rekordi 13 sentimeetriga. Ta tegi täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis, kui sai 13. koha, jäädes 8 sentimeetriga finaalist välja. 2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis heitis ta finaalis Norra rekordi 76.86 ja sai 5. koha. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas oli ta 77.38-ga kuues. 2021. aastal toimunud Tokyo olümpiamängudel parandas Henriksen neljal korral Norra rekordit ning võitis tulemusega 81.58 Wojciech Nowicki järel hõbemedali. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene’is 2022 võitis ta Poola vasaraheitjate Paweł Fajdeki ja Wojciech Nowicki järel pronksmedali tulemusega 80.87. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis ta pronksmedali Nowicki ja ungarlase Bence Halászi järel. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis sai Henriksen tulemusega 77.06 7. koha. Eivind Henriksen. eurosport.com. Vaadatud 25.03.2023 Eivind Henriksen Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Juri Mamin

Juri Borissovitš Mamin (vene keeles Юрий Борисович Мамин; sündinud 8. mail 1946 Leningradis) on vene filmirežissöör ja stsenarist. Mamin lõpetas 1969. aastal Leningradi Riikliku Teatri-, Muusika- ja Filminstituudi dramaatikateaduskonna režii osakonna. Alates 1976. aastast töötas ta filmistuudios Lenfilm režissööri assistendi ja teise režissöörina. 1982. aastal lõpetas ta Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused (Eldar Rjazanovi meistrikursus). Mamini esimene täispikk mängufilm valmis 1988. aastal; tema tuntuim film on 1993. aastal linastunud "Aken Pariisi" (Mamin oli selle režissöör, kaasstsenarist ja kõrvalosatäitja). 2019. aastal Mamin emigreerus Ameerika Ühendriikidesse. 1993 – filmifestvali Kinošokk auhind parima režii kategoorias ("Aken Pariisi") 1994 – Berliini filmifestivalil ajalehe Junge Welt auhind ("Aken Pariisi") 1994 – Nika nominatsioon parima režissööri kategoorias ("Aken Pariisi") 1994 – Nika nominatsioon parima stsenaariumi kategoorias ("Aken Pariisi") 1997 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstitegelane 1986 – "Prazdnik Neptuna" 1988 – "Fontan" 1990 – "Bakenbardõ" 1993 – "Aken Pariisi" 1998 – "Gorko!" 2008 – "Ne dumai pro belõhh obezjan" Juri Mamin andmekogus IMDb (inglise)
Šāntarakšita

Šāntarakšita (sanskriti Śāntarakṣita; tiibeti zhi ba ‘tsho; inglise Shantarakshita; tõlkes 'Rahu järele valvaja'; 8. sajand) oli Indiast pärit õpetlane ja tantrist, Vikramašīla klooster-ülikooli eestseisja. Ta saabus Tiibetisse kuningas Trisong Detseni kutsel 767. aasta paiku selleks, et populariseerida budismi. Teda peetakse Vadžrapani kehastuseks. Ta on tuntud ka Khenpo Bodhisattva ja Bhikšu Bodhisattva Šāntarakšita nime all. Šāntarakšita filosoofia on segu maadhjamika ja joogatšaara koolkonna õpetusest. Tema filosoofilise pärimusliini on taastanud ja selgitanud Mipham Rinpoche tekstikommentaaris "Madhyamaka Lamkara". Ningmapa koolkond
Nikolai Dostal

Nikolai Nikolajevitš Dostal (vene keeles Николай Николаевич Досталь; 21. mai 1946 Moskva – 18. jaanuar 2023) oli pärsia juurtega Venemaa filmirežissöör ja stsenarist. Dostal lõpetas 1970. aastal Lomonossovi Moskva Riikliku Ülikooli žurnalistikateaduskonna ja 1972. aastal Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused (Giorgi Danelia meistrikursus). Dostali esimene täispikk mängufilm valmis 1985. aastal; tema tuntuim film on 1990. aastal linastunud "Oblako-rai". 2005. aastal valmis selle järjefilm "Kolja – perekati pole". 1991 – Locarno filmifestivali Hõbedane Leopard ("Oblako-rai") 1991 – Locarno filmifestivali FIPRESCI auhind ("Oblako-rai") 1997 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstitegelane 2008 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik 2009 – Moskva filmifestivali peaauhind ("Petja po doroge v Tsarstvije Nebesnoje") 2012 – Nika eriauhind ("Raskol") 2016 – Moskva filmifestivali eriauhind ("Monahh i bess") 1987 – "Šura i Prosvirnjak" 1990 – "Oblako-rai" 1995 – "Melki bess" 2005 – "Kolja – perekati pole" 2009 – "Petja po doroge v Tsarstvije Nebesnoje" 2011 – "Raskol" 2016 – "Monahh i bess" Nikolai Dostal andmekogus IMDb (inglise)
Ukko-Pekka Luukkonen

Ukko-Pekka Luukkonen (sündinud 9. märtsil 1999 Espoos) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Buffalo Sabres. Ta alustas klubikarjääri Soome klubis HPK, mille meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2017/18. 2017. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i draft '​is 54. valikuna. 2018. aastal siirdus Luukkonen Põhja-Ameerikasse ja mängis ühe hooaja noorteliiga Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Sudbury Wolves. OHL-is mängides pälvis ta liiga hooaja parima väravavahi auhinna ja hooaja parimale mängijale antava Red Tilson Trophy. Sabresiga sõlmis ta lepingu 2018. aasta juunis ning mängis hooajal 2018/19 ühe korra American Hockey League'is (AHL) Sabresi tütarklubis Rochester Americans. Hooajal 2019/20 mängis ta Rochester Americansile lisaks ECHL-i klubis Cincinnati Cyclones. Hooaja 2020/21 esimeses pooles mängis ta Soome kõrgliigaklubis TPS. NHL-is debüteeris Luukkonen 23. aprillil 2021 mängus Boston Bruinsi vastu, keda võideti 6:4. Lysowski, Lance (23. aprill 2021). "Latest chapter in Ukko-Pekka Luukkonen's 'journey:' Securing a Sabres win". The Buffalo News. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. aprill 2021. Vaadatud 24. aprillil 2021. Ukko-Pekka Luukkonen NHL.com lehel Ukko-Pekka Luukkonen hockeydb.com lehel
Douvrin

Douvrin (lääneflaami: Doverin) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Endine söekaevanduslinn asub u 16 km Béthune'ist idas ja 24 km Lille'ist edelas, teede D165, D163 ja N47 ristumiskoha ümbruses. 1960. aastate keskpaigast asendavad söekaevandamist põllumajandus ja kergetööstus. 11. sajandil on linna mainitud erinevate (tuntud) nimekujudega: Doverin (1098), Dovring (1120), Dovrin (1149), Dovrign (1218), Douvringnum (1229), Douvrin (15. sajandil) ja ka Douvrain (1652). Esimeses maailmasõjas sai linn suuri purustusi. Söekaevandamine oli seal peamine elatusallikas sadakond aastat, 19. sajandi keskpaigast kuni 1960. aastateni, mil varud muutusid ebaökonoomseks. 1969. aastast on PSA grupi osa Française de Mécanique tootnud automootoreid tehases valla põhjaosas. Seal töötab üle 3400 inimese ja toodetakse 7000 mootorit nädalas. Sacre-Coeuri kirik, pärast Esimest maailmasõda koos enamusega linnast uuesti üles ehitatud. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021