laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Dirhami rahn

Dirhami rahn on hiidrahn Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 8,0 m, laius 6,0 m, kõrgus 3,1 m, ümbermõõt 20,8 m. Dirhami rahn Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Dirhami rahn Eesti looduse infosüsteemis
Eevakivi

Eevakivi (ka: Pullevere kivi) on graniidist hiidrahn Järva maakonnas Järva vallas Mägise külas. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,0 m, laius 8,5 m, kõrgus 3,3 m ja ümbermõõt 25,3 m. Jämedateraline graniitrahn, rohke päevakivi ja kvartsi sisaldusega, esineb ka tumedaid mineraale. Rahn on viilkatusekujuline. Rahnu lõunapoolsest osast on eraldunud 1,2 m paksune kild. Rahnu peal on põletamisjälgedega lohk läbimõõduga 40x50 cm. Lohu keskel on kuni 3 cm sügavune 9x12 cm laiune süvend, mis tundub sisse raiutud olevat. Tõenäoliselt on rahn saanud välgutabamusi. Rahn on kaetud sambla- ja samblikkattega. Rahnu nimetus tuleneb Laasi Eeva (rahvasuus Taagi Eeva) nimest, kelle väike saun on olnud kivi lähedal maa sees, nii et aknad ulatunud maa peale. Rahnu juures on tehtud jaanituld ja peetud rahvapidusid. Rahn on alates 1937. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Eevakivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 30.12.2022. "Eevakivi". Keskkonnaportaal. Vaadatud 30.12.2022. Eevakivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Eevakivi keskkonnaportaalis
Bīriņi

Bīriņi on küla (vidējciems) Lätis Limbaži piirkonnas Vidriži vallas. Asulas on endise Bīriņi mõisa (Koltzen) süda. Külas on raamatukogu. Külas asuvad bussipeatused Bīriņi ja Bīriņu pils. seal asub uusgooti stiilis Pistohlkorside suguvõsale kuulunud loss maalilise pargiga. Praegu asub mõisas hotell. Bīriņi mõisa hoonetekompleks (park, häärber ja kolme toa laed) on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Regionaalse kaitse all on kabelis asuv Mellinite hauatähis. Looduskaitse all on tammed ümbermõõtudega 4,16 meetrit, 4,25 meetrit ja 4,05 meetrit, vaher ümbermõõduga 3,52 meetrit, pärn ümbermõõduga 4,09 ning kõrgusega 18 meetrit, pärn ümbermõõduga 3,52 meetrit, Dore tamm, Kapeņi pärn, Bīriņi must mänd, Bīriņi hobukastan, Bīriņi kooli tamm, Bīriņi allee tammed, Bīriņi allee pärn, Bīriņi pargi paju, Bīriņi pargi remmelgas, Bīriņi pargi tamm, Bīriņi pargi pärnad ja Armastuse tamm. Aastal 2015 oli külas 146 elanikku, aastal 2022 oli elanikke aga 150. Asula Bīriņi mõis tänapäeval https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Autotransporta direcija Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Aqua (ansambel)

Aqua on taani-norra popmuusikaansambel, mis loodi 1989. aastal. Aastal 2001 läks bänd laiali ja 2007. aastal tuli uuesti kokku. Ansambli liikmed on Lene Nystrøm Rasted, René Dif, Søren Rasted ja Claus Norreen. Aqual on ilmunud kolm stuudioalbumit: "Aguarium" (1997), "Aquarius" (2000) ja "Megalomania" (2011). Rahvusvaheliselt sai bänd tuntuks lauluga "Barbie Girl" (1997). Aqua plaate on müüdud üle 33 miljoni eksemplari ja bändi singlid on olnud esikohal 35 riigi edetabelites.[viide?]
Zvārtava

Zvārtava (eestipäraselt Vaartu) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Gaujiena (Koivalinna) lähedal, mis kuulub Smiltene piirkonda Koivaliina valda. Asulas on endise Zvārtava mõisa (Adsel-Schwarzhof) keskus. Zvārtava mõisakompleks ja selle peahoone on riikliku kaitse all olev muinsusmälestised. Kohaliku kaitse all on Zvārtava tuulik, Zvārtava mõisa park, tallid, ait ja aedniku maja. Zvārtava mõisa pargis kasvavad tamm ja ebatsuuga on looduskaitse all. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Hopa piirkonda. Zvārtava tuulikust avanev vaade külale Zvārtava tuulik Zvārtava Vietvārdu datubāze Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija[alaline kõdulink] Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija[alaline kõdulink] Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Vittorio Emanuele II

Vittorio Emmanuele II (Vittorio Emanuele Maria Alberto Eugenio Ferdinando Tommaso; 14. märts 1820 – 9. jaanuar 1878) oli ühendatud Itaalia kuningriigi kuningas, enne seda Sardiinia kuningas. Sardiinia kuningaks sai Vittorio Emanuele II 1849. aastal. Selleks jäi ta 17. märtsini 1861, mil võttis endale Itaalia kuninga tiitli. Ta oli esimene ühendatud Itaalia kuningas pärast 6. sajandit. Itaalia kuninga tiitlit kandis ta oma surmani 1878. aastal. Itaallased andsid talle epiteedi Padre della Patria ("Isamaa isa"). Itaalia jäi kuningriigiks 1946. aastani.
Christoffer II

Christoffer II (29. september 1276 – 2. august 1332) oli Taani kuningas ja Eestimaa hertsog aastail 1320–1326 ja 1329–1332. Tema vanemad olid Taani kunings (1259–1286) Erik V ("Klipping") ja Brandenburgi Agnes. Christoffer II järglased olid: 3 tütart, üks tütar Margareta (1305–1340) (kes abiellus 1324. aastal Brandenburgi markkrahv Ludwigi, Saksa-Rooma keiser Ludwig IV pojaga) ja Agnes, Heilwig. Pojad noor kuningas Erik (1307–1331), Otto (1310 – pärast 1347), kes kandis ühtlasi ka Eestimaa hertsogi tiitlit ja Valdemar (1320–1375) hilisem Taani kuningas Valdemar IV. Taani ajalugu#Keskaeg
Oncino

Oncino on vald Itaalias Piemonte maakonnas Cuneo provintsis. Oncino kõrgus merepinnast on 1220 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt 2 inimest ruutkilomeetri kohta. Oncinos asuvad järgmised asulad: Arlongo, Bigorie, Piatette, Chiotti, Paschie', Porcili, Ruata, Ruera, Sant'Ilario, Saret, Serre, Tirolo, Villa. Oncino piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Casteldelfino, Crissolo, Ostana, Paesana, Pontechianale, Sampeyre. Haldushoone Rooma plats Santo Stefano kiriku kellatorn Santo Stefano kiriku kellatorn DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana https://demo.istat.it/?l=it  Oncino – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ernst Carlsen

Ernst Søren Terman Detlef Carlsen (23. mai 1875 – 5. august 1961) oli ajavahemikul 13. märts 1926 – 3. mai 1938 Eesti peakonsul Taanis. Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk, seeria 44. 12.01.1928. Eesti Punase Risti I järgu II astme teenetemärk, seeria 45. 23.05.1929 Kotkaristi III klassi teenetemärk, seeria 426. 22.01.1932. [1] [2] [3][alaline kõdulink] [4][alaline kõdulink] [5][alaline kõdulink]
Ostana

Ostana on vald Itaalias Piemonte maakonnas Cuneo provintsis. Ostana kõrgus merepinnast on keskmiselt 1250 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 4 inimest ruutkilomeetri kohta. Ostanas asuvad järgmised asulad: Ciampagna, Ciampetti, Sant'Antonio, La Villa, San Bernardo, Bernardi, Serre, Miridò, Martino. Ostana piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bagnolo Piemonte, Barge, Crissolo, Oncino, Paesana. https://demo.istat.it/?l=it  Ostana – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ellukivi

Ellukivi (ka: Iila Ellu kivi, Elukivi) on graniidist hiidrahn ja ohvrikivi Lääne-Viru maakonna Viru-Nigula valla ja Viru-Nigula kihelkonna Iila külas. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,3 m, laius 8,1 m, kõrgus 3,0 m, ümbermõõt 27,4 m. Rahn meenutab lamavat neljakandilist prismat. On järskude külgede ja tasase, peaaegu horisontaalse laega. Selle lääne- ja põhjaküljed on maapinnal negatiivse kaldenurgaga. Lael on kaks ohvrilohku: üks on 60 cm pikk ja 40 cm lai, vihmaga on need vett täis; teine lohk paikneb prao kohal. Rahn on praguline, krobelise pinnaga, millest ulatuvad välja kvartsiterad (nende ümbert on porsumine teised mineraalid hävitanud. Kohamuistendi järgi, mis on Iila külast kogutud 1939. aastal, viheldi kängu jäänud kasvuga lapsi kivil noore kuu ajal kadakavihaga, et nad kasvama ja kõndima hakkaksid: Malla vallas Iila külas Hiie talu maa peal asub Hiiemägi. /---/ Sellessamas vallas ja külas Hiiemäe talu maa peal asub praega suur kivi, täma nimi on Ellu kivi. Eided teadasivad rääkida: vanast, kui laps kasvuga kängus oli ja jalgu alle ei saand, kui änam ei aitand saunas "harjaste vottamine" ega löilis aurutamine, pidi lapsega menema noorekuu ööse Ellu kivile. Seal pidi lapse panema vatsuli kivi pääle ja vihtlema kadakase vihaga. Siis oli laps hakanud kasvama ja kondima. (ERA II 216, 199/201 (1–2) < Viru-Nigula khk, Malla v, Iila k, Pikapõllu t – V. Talu < isalt, August Talu, 56 a (1939). Eesti hiidrahnude loend Iila Hiiemägi Iila hiieallikas "Ellukivi ehk Elukivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 30.12.2022. Pühad kivid Eestimaal. Koostanud Mall Hiiemäe. Tallinn: Tammerraamat, Eesti Kirjandusmuuseum, Eesti Rahvaluule Arhiiv 2011, lk 36. Iila Ellu kivi Hiite Maja SA andmekogus. Ellukivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Ellukivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Tõnu Tunnel

Tõnu Tunnel (sündinud 31. juulil 1987) on eesti fotokunstnik ja arhitektuurifotograaf. Ta lõpetas 2011. aastal bakalaureusekraadiga Eesti Kunstiakadeemia vabade kunstide teaduskonna fotograafia eriala. Tunneli fotosid on avaldatud fotonäitusel "Eesti läbi 100 silmapaari". Toomas Jüriado: Uudistaja 14.02.2018 MTÜ Loodusajakiri, 13. veebruar 2018 (veebiarhiivis) Tõnu Tunneli veebileht "Tõnu Tunnel mängib pimeduse ja valgusega" Pärnu Postimees, 12. november 2013 "11 küsimust | Arhitektuurifotograaf Tõnu Tunnel võtab maja tükkideks ja paneb kaameras uuesti kokku" Moodne Kodu, 4. mai 2018 "Arhitektuuri ja elu vahendaja Tõnu Tunnel" ERR kultuur, 11. detsember 2021
Paroldo

Paroldo on vald Itaalias Piemonte maakonnas Cuneo provintsis. Paroldo kõrgus merepinnast on keskmiselt 640 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 19 inimest ruutkilomeetri kohta. Paroldo piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Ceva, Mombarcaro, Murazzano, Roascio, Sale San Giovanni, Torresina. https://demo.istat.it/?l=it  Paroldo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Hara Suurkivi

Hara Suurkivi on apliitgraniidist hiidrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas Hara külas. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus: 11,0 m, laius 6,9 m, kõrgus 4,5 m, ümbermõõt 29,4 m. Rahn on järskude külgede ja ida suunas kallaku laega, mis on kaetud metsakõdu ja rohelise samblavaibaga. Rahnu külgedel on üksikuid kinnislõhesid. Lõunaküljel ja lael esineb süvendeid. Rahn pole üksikobjektina kaitse all, kuid jääb Lahemaa rahvuspargi territooriumile. Eesti hiidrahnude loend "Hara Suurkivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 27.12.2022. Hara Suurkivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
Helgikivi

Helgikivi (ka Ala kivi, Suurekivi, Ohvrikivi, Nõiakivi) on genissgraniidist hiidrahn Valga maakonnas Tõrva vallas Kähu külas. On Valga maakonna ainus hiidrahn. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 11,8 m, laius 7,4 m, kõrgus 2,0 m, ümbermõõt 30,2 m. Kivi maht on 61 m³ Lapik, ebatasase laega ja püstiste külgedega suur rahn. Lae kalle lõunasse. Idapoolsel laeosal on vaondilaadne lohk, kus püsib vesi. Lohk kulgeb piki ida-läänesuunalist lõhet, milles kohati kasvavad rohttaimed. Lääneosas, kõrgeima tipu juures väike lohksüvend läbimõõduga 5,5 ja sügavusega 2 cm. Rahn tugevasti sammaldunud. Rahnuga on seotud muistendid. Kivi juures käidud hobustega öösiti õitsil, hiljem tantsimas ja hullamas. Mõnikord ilmuvat kivi juurde punase mütsiga poisike, kes eksitavat inimese ära. Südaöösel ta kaduvat. Rahnu lähedal Saunametsa soos olla teinegi kivi, kus tüdruk olla hundiks moondatud ja jälle inimeseks tagasi. Rahn on alates 1966. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. Viiding, Herbert (1986). Suurte rändrahnude kirjeldamise juhend. - Abiks loodusevaatlejale. Tartu: Eesti Teaduste Akadeemia. "Ala kivi ehk Helgikivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 28.12.2022. "Helgikivi". Keskkonnaportaal. Vaadatud 28.12.2022. Helgikivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Helgikivi keskkonnaportaalis Helgikivi kultuurimälestiste riiklikus registris Kähu ohvrikivi Hiite Maja SA andmekogus.
Salme Vooremaa

Salme Vooremaa (kuni 1931 Salme Taler; kuni 1936 eestistamisel Salme Wöhrmann; 9. veebruar 1904 Einmanni vald, Järva-Jaani kihelkond, Järvamaa – 5. juuli 1999 Stockholm) oli eesti ja Rootsi silmaarst. Ta lõpetas 1924. aastal Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1931 arstiastme väärilisena. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Filiae Patriae liige. Ta töötas juba üliõpilasena Tartu Ülikooli silmakliinikus volontäärassistendina. Aastatel 1931–1933 töötas ta silmakliinikus professor Jaan Uudelti nooremassistendina ja aastast 1934 vanemassistendina. Aastast 1936 töötas ta Tartus eraarstina silmahaiguste alal. Ta oli Eesti Arstide Seltsi liige ja ühingu "Pimedate Abi" liige aastast 1932. Aastal 1939 tunnustas Arstide Koja Eriarstide Toimkond ta silmahaiguste eriarstiks. Suviti puhkas ja praktiseeris ta koos abikaasaga Saaremaal. Aastal 1943 asus ta koos abikaasaga tööle Saaremaale. Aastal 1944 põgenes ta koos abikaasa ja tütrega üle Läänemere Rootsi. Aastatel 1947–1953 töötas ta alamarsti ja ülemarsti kohusetäitjana mitme Rootsi haigla silmaosakonnas. Lõpliku tööloa sai ta aastal 1950 ja oli siis aastast 1954 erapraksisega silmaarst Arvikas (Värmlandi läänis). Ta elas ka aastal 1976 Arvikas ja suri 1999 Stockholmis. Ka tema abikaasa Ilmar Vooremaa oli arst. Eesti Päevaleht 12. august 1999 lk. 11 (surmakuulutused) Helbe Merila-Lattik. "Eesti arstid 1940–1960". Lk 509 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Kakukivi

Kakukivi (ka Saunakivi) on pegmatiidist hiidrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas Juminda poolsaarel. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,3 m, laius 9,0 m, kõrgus 4,6 m, maksimaalne ümbermõõt 28,5 m. Kivi on leivapätsi või majakujuline. See on järskude, maapinna lähedal negatiivsete kaldenurkadega külgede ja nõrgalt kumera laega ning selles esineb mitmesuguse pikkusega kinnislõhesid. Rahn pole üksikobjektina looduskaitse all, kuid asub Lahemaa rahvuspargi territooriumil. Eesti hiidrahnude loend Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Kakukivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
Kalevipoja lingukivi

Kalevipoja lingukivi (ka: Prossa hiidrahn) on hiidrahn Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,0 m, laius 7,9 m, kõrgus 2,3 m, ümbermõõt 24,7 m. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Kalevipoja lingukivi keskkonnaportaalis
Kiviheinamaa kivi

Kiviheinamaa kivi (ka: Kiviheinamaa Kärga kivi) on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 10,6 m, laius 6,5 m, kõrgus 5,4 m, suurim ümbermõõt 28,2 m. Kiviheinamaa kivi asub metsa sees Vihasoo–Loksa teest 110 meetrit lõuna pool. Kivi poole viitab tee juurest silt ja selle suunas viib rada, kuid rändrahn asub rajast veidi eemal tihedas metsas. Rändrahn olevat saanud nime kunagi selle ümber olnud heinamaa järgi. Rahn on alates 1939. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) "Kiviheinamaa kivi". Keskkonnaportaal. Vaadatud 28.12.2022. Kiviheinamaa kivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Kiviheinamaa kivi keskkonnaportaalis
Kuradisadul

Kuradisadul (ka Nurmiku tee hiidrahn) on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Tallinnas Pirita linnaosas. Rahn asub Kose asumis Nurmiku tee ääres, osaliselt Nurmiku tee 19 territooriumil. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 11,3 m, laius 5,9 m, kõrgus 3,1 m, ümbermõõt 28,4 m. Rahn on sadulakujuline (sellest ka rahnu nimi) järskude külgede ja lameda, keskelt nõgusa laega tugevasti murenenud, arvukate kinnislõhedega. Suur osa lõhedest, eriti rahnu lõunaküljel, kulgevad üksteisega rööpselt. Rahnu idakülg on osaliselt lamedam ning võimaldab kergesti pääseda kivi otsa. Kivi paikneb klindiastangul, kus aluspõhjaks on kambriumi liivakivid. Need on paksult kaetud kvarternaarsete liivadega. Rahn on alates 1992. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend "Kuradisadul". EELIS Infoleht. Vaadatud 29.12.2022. "Kuradisadul". Keskkonnaportaal. Vaadatud 29.12.2022. Kuradisadul ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Kuradisadul keskkonnaportaalis
Kurkse Suurkivi

Kurkse Suurkivi (ka: Kaarnavälja liukivi) on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Laane külas. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 11,1 m, laius 8,4 m, kõrgus kuni 2,6 m, ümbermõõt 27,9 m. Eesti hiidrahnude loend Suuroja, K. & M. Suuroja. 2008. Hiidrahnud. OÜ Geotrail KS. Lk 76
Laur Valk

Laur Valk (ka Lauri Walk; 20. juuni 1912 Puhja – 28. juuli 2008 Solna, Rootsi) oli eesti arst. Ta lõpetas aastal 1929 Tallinna Reaalkooli ja astus samal aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda. Aastal 1930 läks ta üle arstiteaduskonda, kus katkestustega õppides lõpetas aastal 1937 arsti astme väärilisena cum laude. Ta on lipnikuna lõpetanud ka Sõjakooli aspirantide kursused. Aastal 1937 oli ta Tartu Ülikooli I sisehaiguste kliiniku nooremassistent ja asus tööle röntgenoloogina, millisel kohal töötas aastani 1940. Selle ajajärgu vältel valmis tal doktoriväitekiri teemal "Röntgenoloogilisest, gastroskoopilisest ja histoloogilisest leiust gastriitide puhul", mille ta kaitses Tartu Ülikooli juures 29. detsembril 1941, omandades dr. med. kraadi. Aastal 1940 tunnustas Arstide Koja Eriarstide Toimkond ta röntgendiagnostika eriarstiks. Aastal 1944 sai ta dotsendi kutse. Aastal 1944 põgenes ta üle Läänemere Rootsi. Aastatel 1945–1949 oli ta 2. alamarst Eskilstuna Keskhaigla röntgeniosakonnas. Aastal 1949 omandas ta alalise tööloa Rootsis. Aastatel 1949–1959 oli ta 1. alamarst Eskilstuna Keskhaigla röntgeniosakonnas. Aastatel 1959–1960 töötas ta alamarstina Stockholmi Radiumhemmeti Lasaret'is. Ta on töötanud veel mitmete haiglate röntgeniosakondades. Aastal 1996 elas ta Solnas, kus ka suri 2008. Tema isa Jaak Valk oli Puhja ja Urvaste koguduse õpetaja. Eesti Päevaleht 18. september 2008 lk. 11 (surmakuulutused) Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 501-502
Tehuantepeci maakitsus

Tehuantepeci maakitsus on umbes 200 km laiune maakitsus Mehhikos, Mehhiko lahe ja Vaikse ookeani vahel. Panama maakitsus
Roheline tänav (Tallinn)

Roheline tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Tänav algab Pärnu maantee nr 300 maja juurest ja lõppeb Mai tänav nr 8 juures. Tänav on 350 meetrit pikk. Õie ja Rohelise tänava nurgal asub Nõmme Saksa Lunastaja kirik. Suurim paarisarvuline majanumber on 18, paaritu 17. Roheline tänav puutub algusest lõpu poole minnes kokku järgmiste tänavatega: Kiige (vasakult), Õie (risti) ja Valdeku tänav (risti). Rohelise tänava järgi sai bussipeatus, kus peatub buss nr 36, nime Roheline. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm
Theodor Kima

Theodor Kima (9. aprill 1899 Tartu – 17. veebruar 1980 Berliin) oli eesti arst. Ta lõpetas aastal 1916 Tartu Aleksandri Gümnaasiumi ja asus samal aastal õppima Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, kuid stuudium katkes aastal 1917. Vabadussõjast võttis ta osa aastatel 1918–1920 Balti pataljoni koosseisus. Õpingud arstiteaduskonnas jätkusid aastal 1920 ja aastal 1924 lõpetas ta ülikooli arstiastme väärilisena cum laude. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Fraternitas Academica. Aastal 1925 oli ta Ahjal jaoskonnaarst. Aastatel 1926–1930 töötas ta Vana-Tänassilmas jaoskonnaarstina. Aastal 1930 asus ta Viljandisse, kus töötas laste- ja sisehaigustele spetsialiseerunud eraarstina. Ta oli aastast 1926 Viljandi Eesti Arstide Seltsi liige. Aastal 1941 lahkus ta abikaasaga Saksamaale. Aastatel 1941–1942 töötas Neuenburgi kreisihaiglas Poola aladel, 1942–1945 Brombergis (praegu Bydgoszcz Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Poolas). Aastatel 1948–1952 oli ta Mecklenburgi Tervishoiuministeeriumis osakonnajuhataja, 1952–1965 Saksa Demokraatliku Vabariigi Tervishoiuministeeriumi epideemiate vastu võitlemise osakonna juhataja ning aastast 1965 samas nõunik-epidemioloog. Dr. Theodor Kima suri aastal 1980 Berliinis. Tema isa oli vaimulik Gustav Kima. Tema abikaasa Beate Käthe isa William Oskar Hertel ja vend Ernst Wilhelm Hertel olid arstid. Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 405.
Lauritsakivi

Lauritsakivi (ka: Rajakivi) on rändrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas. Kivi kõrgus on 1,7 m, pikkus 3,6 m, laius 2,8 m ja ümbermõõt 10,2 m. Kivisse raiutud keskajast pärinevaid märke seostatakse muistendipärimuses katoliku pühaku püha Laurentsiuse ja tema märtrisurmaga seotud motiividega: Kuusalu kiriku lähedal heinamaal asetseb kivi, millele on raiutud sisse rist ja käärid. Väga vanal ajal, aastaarvu ei ole teada, olevat paganad seal võtnud kinni Roomast tuleva püha Laurentsiuse. Paganad lõiganud teda kääridega puruks ja siis sellel kivil ära põletanud. Laurentsiuse luud ja riided aga olevat kristlased müürinud Kuusalu kiriku alusmüürisse. Kuusalu kirikus pühitsetakse aga tänapäevani selle mälestuseks Lauritsa päeva igal aastal 10. augustil. (RKM II 233, 579 (19) < Kuusalu khk, Kolgaküla – Õ. Aasmaa < August Soomere, sünd 1891 (1966). Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Pühad kivid Eestimaal. Koostanud Mall Hiiemäe. Tallinn: Tammerraamat, Eesti Kirjandusmuuseum, Eesti Rahvaluule Arhiiv 2011, lk 83. Lauritsakivi keskkonnaportaalis Lauritsakivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Nelja kuninga kivi

Nelja kuninga kivi ehk Neljakuningakivi on rändrahn ja ohvrikivi Harju maakonnas Kuusalu vallas. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 2,9 m, laius 1,9 m, kõrgus 1,2 m, ümbermõõt 7,3 m. Rahvaluulekoguja Matthias Johann Eiseni korrespondent J. Abreldal kirjeldab 1893. aasta paiku Kuusalust saadetud teates Neljakuningakivi ja sellega seotud pärimust nii: "Siin Kuusalu küla juures on pikergune kivi tee ligidal. See on rahvakõrvus suures lugupidamises, ja kaugemal rahval ikka rohkem. Kes sealt mööda lähevad, need käivad teist vaatamas. Rahvasuu räägib, et seal peal on vanal sõja ajal neli kuningat söönud. Siis on igaüks sinna peale enda mälestuseks suure risti raiunud, mis praegu veel alles on. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Nelja kuninga kivi ja munkade torn — Raamatus: Matthias Johann Eisen. Esivanemate varandus. II. Kodused jutud. Tartu: Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakond 2002, nr 80. (ISBN 9985-867-39-4.) Käsikirjas: E 4288 (1-2) < Kuusalu - J. Abreldal (u. 1893). Nelja kuninga kivi keskkonnaportaalis Nelja kuninga kivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Käsmu kivikülv

Käsmu kivikülv on kivikülv Lääne-Viru maakonnas Käsmu poolsaarel. See on Eesti ja ühtlasi ka Baltimaade ja viimase jääaja hõivatud Põhja-Euroopa suurim kivikülv. Kivikülvi moodustavad u 400 ha alal paiknevad suured kivid. Mõned kivikülvi tuntumad kivid: Matsikivi, Lemeti kivi, Vana-Jüri kivid, Saadumetsa Suurkivi. Suuroja, K. & M. Suuroja. 2008. Hiidrahnud. OÜ Geotrail KS. Lk 80 Suuroja, K. & M. Suuroja. 2008. Hiidrahnud. OÜ Geotrail KS. Lk 81–83 Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Matsikivi

Matsikivi (ka: Eremiit, Uustalu kivi) on hiidrahn Lääne-Viru maakonnas Käsmu poolsaarel; Käsmu kivikülvi kividest suurim. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 8,5 m, laius 7,1 m, kõrgus 4,3 m, ümbermõõt maapinnal 22,7 m (maksimaalne 23,4 m), maht 119 m3. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Lemeti kivi

Lemeti kivi (ka: Lemmeti suurkivi) on rändrahn Lääne-Viru maakonnas Käsmu poolsaarel; üks Käsmu kivikülvi rändrahnudest. Kivi mõõtmed on järgmised: suurim kõrgus 5,2 m, suurim ümbermõõt 22 m. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Lemeti kivi keskkonnaportaalis
Vana-Jüri rahnude rühm

Vana-Jüri rahnude rühm (ka: Vana-Jüri kivid) on rändrahnud Lääne-Viru maakonnas Käsmu poolsaarel. Kivid on osa Käsmu kivikülvist[viide?]. Rahnude seas on 18 läbimõõt üle 3 m. Rahnudest suurim on Vana-Jüri kivi. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Vana-Jüri kivi

Vana-Jüri kivi on rändrahn Lääne-Viru maakonnas Käsmu poolsaarel; üks Käsmu kivikülvi rändrahnudest ja Vana-Jüri rahnude rühmast. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 7,5 m, laius 7,2 m, kõrgus merepõhjast 6,2 m, ümbermõõt 21,8 m. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) "Vana-Jüri" rändrahn (KLO4000985) Eesti looduse infosüsteemis
Saadumetsa Suurkivi

Saadumetsa Suurkivi on rändrahn Lääne-Viru maakonnas Käsmu poolsaarel; üks Käsmu kivikülvi rändrahnudest. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 7,0 m, laius 6,3 m, kõrgus 3,8 m, ümbermõõt 21,1 m. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis