laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mai (eesnimi)

Mai on eesti naisenimi. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mai 958 naisel. Mai oli populaarsuselt 194. naisenimi. Mai oli keskmiselt 62 aasta vanune (mediaanvanus oli 66). Kõige populaarsem oli eesnimi Mai vanuserühmas 75–79, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 32,45. Mai Leisz, eesti basskitarrist ja helilooja Mai Kiisk-Bereczki, eesti keeleteadlane Mai Kolosov, eesti agronoom, pedagoog, parteitöötaja ja poliitik Mai Levin, eesti kunstiajaloolane Mai Lumiste, eesti kunstiajaloolane Mai Murdmaa, eesti ballettmeister, endine baleriin ja stsenarist Mai Raud-Pähn, eesti kunstiajaloolane Mai Zetterling, rootsi filmilavastaja Mai Treial, eesti poliitik Mai Väljas, eesti pedagoog "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2020. Vaadatud 3. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Mai statistikaameti andmebaasis
Ausammas kõikidele tühistele inimestele

Ausammas kõikidele tühistele inimestele on Kolga-Jaanis asuv ausammas, mis püstitati ETV paroodiasaate Erisaate tegijate poolt tühisusele ja kõikidele tühistele inimestele 2008. aasta oktoobris. Algselt püstitati ausammas Kolga-Jaani vallamaja juurde, sealt teisaldati see 2009. aastal bussijaama juurde ning seejärel katlamaja taha. Kõige tühisem kuju seisab katlamaja kõrval, Sakala, nr. 224, 21. november 2015
Uueveski vesiveski

Uueveski vesiveski on kaitsealune vesiveski hoone Viljandis aadressil Uueveski tee 27. Hoone on ehitatud 19. sajandil ja asub Uueveski järve kaldal veskitammil. Hoone on maakivist, sellel on kaks korrust ja kelpkatus. Avade raamistused on laotud tellistest. Algupärased aknad on ümber ehitatud, lisaks on hoone ülemisel küljel mitmed hilisemad juurdeehitused. Veskihoone on registreeritud riikliku ehitismälestisena registrinumbriga 14721. Uueveski vesiveski, 19. sajand kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 03.08.2018) Uueveski vesiveski, 19. sajand kultuurimälestiste riiklikus registris
Villa Nora

Villa Nora on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Waterbergi ringkonnas Lephalale vallas. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Villa Nora elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,32%, valgeid 0,54% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,15%. Pedi keelt pidas emakeeleks 88,60% inimesi, tsvana keelt 6,63%, sotho keelt 1,71% ja suulu keelt 0,83%. https://census2011.adrianfrith.com/place/978036004
Rändaja udumere kohal

"Rändaja udumere kohal" on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teos. "Wanderer above the Sea of Fog". artble.com (inglise). Artble. Vaadatud 3.08.2018. Christina Grummt: Caspar David Friedrich. Die Zeichnungen. Das gesamte Werk. 2 Bde., München 2011 Hartmut Böhme: Rückenfigur bei Caspar David Friedrich. In: Gisela Greve (Hrsg.): Caspar David Friedrich. Deutungen im Dialog. Edition discord, Tübingen 2006 Werner Hofmann: Caspar David Friedrich. Naturwirklichkeit und Kunstwahrheit. C. H. Beck Verlag, München 2000, ISBN 3-406-46475-0 Jens Christian Jensen: Caspar David Friedrich. Leben und Werk. DuMont Verlag, Köln 1999 Karl-Ludwig Hoch: Caspar David Friedrich in der Sächsischen Schweiz, Verlag der Kunst, Dresden 1996 Sigrid Hinz (Hrsg.): Caspar David Friedrich in Briefen und Bekenntnissen. Henschelverlag Kunst und Gesellschaft, Berlin 1974 Helmut Börsch-Supan, Karl Wilhelm Jähnig: Caspar David Friedrich. Gemälde, Druckgraphik und bildmäßige Zeichnungen, Prestel Verlag, München 1973, ISBN 3-7913-0053-9 (Werkverzeichnis) Ludwig Grote: Der Wanderer über dem Nebelmeer. In: Die Kunst und das schöne Heim 48, 1950 Carlos Idrobo: He Who Is Leaving … The Figure of the Wanderer in Nietzsche’s Also sprach Zarathustra and Caspar David Friedrich’s Der Wanderer über dem Nebelmeer, in: Nietzsche-Studien Band 41, Heft 1, Seiten 78–103, ISSN (Online) 1613-0790, ISSN (Print) 0342-1422, DOI:10.1515/niet.2012.41.1.78, November 2012. Caspar David Friedrich - Wanderer über dem Nebelmeer
Gao Gang

Gao Gang (lihtsustatud hiina kirjas 高岗 ; traditsioonilises hiina kirjas 高崗; 25. oktoober 1905 Hengshan Shaanxi provints – 17. august 1954 Peking) oli hiina kommunist ja Hiina Rahvavabariigi riigitegelane. Gao Gang oli pärit talupoja perekonnast. Ta astus Hiina Kommunistlikku Parteisse 1926. aastal. Ta võttis osa partisanivõitlusest. 1935. aastal määrati ta Hiina Punaarmee 15. armeegrupi poliitosakonna juhatajaks. 1937–1945 oli to Shaan-Gan-Ningi piiriala parteikomitee sekretär ja Kirde-Hiina HKP Büroo sekretär. Hiina Kommunistliku Partei 7. kongressil 1945. aastal valiti Gao Gang Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee ja Keskkomitee Poliitbüroo liikmeks. 1945–1949 oli ta Kirde-Hiina (Mandžuuria) HKP Büroo sekretär, Kirde Rahvavalitsuse esimees ja Kirde sõjaväeringkonna poliitiline komissar. 1949–1952 oli Gao Gang Hiina Keskrahvavalitsuse esimehe asetäitja ja 1952–1953 Hiina Vabariigi Riikliku Plaanikomisjoni esimees. 1953. aasta lõpus langes Gao Gang Mao Zedongi silmis ebasoosingusse. 1954. aasta 6. veebruarist kuni 10. veebruarini toimunud Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee istungil süüdistati Gao Gangi ja Rao Shushid fraktsioonilises tegevuses ja nad vabastati oma ametikohtadelt. Gao Gangi võimult kõrvaldamise põhjuseks võisid olla tema tihedad kontaktid Nõukogude Liiduga. 17. veebruaril 1954 püüdis ta ennast elektriga tappa, kuid see katse ebaõnnestus. Seejärel hoiti teda koduarestis. Sama aasta augustis tegi ta tulemusliku enesetapu unerohutablettidega. Gao Gang Prabook The Gao Gang and Rao Shushi Affair 1954 ChinaKnowledge.de Purges in 1950s China Wilson Center. Digital Archive Gao Gang[alaline kõdulink] Alpha History Jung Chang, Jan Halliday. Mao : the unknown story. London : Vintage Books, 2006, lk. 473-474
1932. aasta hipodroomivõistlus mootorratastele

1932. aasta hipodroomivõistlus mootorratastele oli 25. septembril 1932 Tallinna hipodroomil toimunud mootorrataste võidukihutamine. See võistlus oli ühtlasi esimene Tallinna hipodroomil toimunud võistlus mootorratastele. Võistlusraja pikkus oli 1,1 km. Osa võttis kuus võistlusklassi. Võistluse üldvõitja oli Erich Tomson. ESBL veebis (vaadatud 03.08.2018) http://www.efis.ee/et/filmiliigid/film/id/621/huvitavat-lugemist (vaadatud 03.08.2018)
Evelin

Evelin on naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Evelin 1648 naisel. Evelin on Eestis populaarsuselt 110. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Evelin vanuserühmas 35–39, kus neid on 10 000 elaniku kohta 30,76 ning Rapla maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 16,28. Evelin on keskmiselt 34 aasta vanune (mediaanvanus on 36). Evelin Harjakas Evelin Ilves Evelin Kivimaa Evelin Kõrvits Evelin Penttilä Evelin Poolamets Evelin Samuel Evelin Talts Evelin Verš Evelin Võigemast "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. august 2020. Vaadatud 3. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Luule (eesnimi)

Luule on eesti naisenimi. Selle esitas Mats Tõnisson oma kalendris ja uuesti Oskar Kallas 1910. aastal. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Luule 1205 naisel. Luule on Eestis populaarsuselt 157. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Luule vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 43,20 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 17,75. Luule on keskmiselt 70 aasta vanune (mediaanvanus on 71). 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Luule 1030 naisel. Luule on populaarsuselt 187. naisenimi. Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Luule 1 inimesel. Luule Aasnõmm Luule Allika Luule Epner Luule Komissarov Luule Kormašova Luule Käis Luule Laanet Luule Liivaku Luule Maar Luule Paljasmaa Luule Pavelson Luule Põder Luule Saat Luule Sakkeus Luule Žavoronok Luule Tull Luule Viilma Edgar Rajandi "Raamat nimedest", Tammerraamat 2011, lk 113 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2020. Vaadatud 3. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.stat.ee/nimed/Luule Personvārdu datu bāze
Lihavõttehommik

„Lihavõttehommik“ on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teos. "Mañana de Pascua". museothyssen.org (hispaania). Vaadatud 3.08.2018.
Jänese kõrts

Jänese kõrts (saksa keeles Hasenkrug) oli kõrts Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. See oli Vorbuse mõisale kuulunud üks kahest kõrtsist (teine oli Tuule kõrts). Kõrtsi on markeeritud 1796 Mellini atlases (Jennisi-Krug) ja 1839 Carl Gottlieb Rückeri kaardil (Jennese-Krug). 1900 oli kõrtsmikuks Johann Rosenberg, 1909 Aleksander Ader. 1912 langes kõrts tuleroaks. 1926 põles see taas ning järgmisel aastal taotles varemeid ja kõrtsikohta endale Kaitseliit. Jänese raudteesild Westermann, Gertrud. Krüge und Poststationen in Estland und Nordlivland vom 17. bis zum 20. Jahrhundert. − Schriften der Baltischen Historischen Komission. Lüneburg: Verlag Nordostdeutsches Kulturwerk, 1994, lk 29. Richter, Adolf. Livländisches Adressbuch. Riga, 1900, lk 126. Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Band I. Livland. Riga, 1909, veerg 565. Postimees. Nr 174. 31. juuli 1912, lk 3. Postimees. Nr 78. 20. märts 1927, lk 9.
Triinu (eesnimi)

Triinu on eesti naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Triinu 1298 naisel. Triinu on Eestis populaarsuselt 142. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Triinu vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 25,31 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 18,79. Triinu on keskmiselt 28 aasta vanune (mediaanvanus on 28). Triinu Esken Triinu Jalg Triinu Jürves Triinu Kartus Triinu Kivilaan Triinu Kärbla Triinu Kööba Triinu Laan Triinu Meres Triinu Meriste Triinu Ojamaa Triinu Pakk Triinu Rajasalu Triinu Tamm Triinu Vernik Triinu Viilukas "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2020. Vaadatud 3. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Volga-Bulgaaria

Volga-Bulgaaria, ka Volga-Kama-Bulgaaria oli bulgaaride riik 8.–13. sajandil Volga keskjooksul Kama jõgikonnas. 6.–7. sajandil asusid algbulgaaride rändhõimud Aasovi merd piiravais steppides. Ajavahemikus 630 kuni 635 suutis khaan Kubrat ühendada peamised bulgaari hõimud, luues võimsa konföderatsiooni Suur-Bulgaaria, tuntud ka kui Onoguuria. Kasaaride tugeva surve all lagunes Suur-Bulgaaria aastal 668. Osa bulgaare rändas Balkani poolsaarele ja osa põhjasuunas. Põhjasuunas rännanud bulgaarid jõudsid 8. sajandil Volga keskjooksu ja Kama jõe aladele, kus aja jooksul segunesid kohalike soome-ugri hõimudega (mokšad ja ersad) ja muutusid paikseteks. Lõuna poole rännanud bulgaaridega asutas Asparuh pärast Ongali lahingut aastal 680 Doonaust lõunas Bütsantsi territooriumil Esimese Bulgaaria tsaaririigi. Pärast Suur-Bulgaaria lagunemist moodustasid bulgaari hõimud Volga keskjooksul 8. sajandi teisel poolel riigi, mida hakati nimetama Volga-Bulgaariaks. Pealinn Bolgar asus Volga kaldal, praegusest Kaasani linnast 160 km lõunas. Khaan Almışi valitsusajal 922. aastal sai seal riigiusuks islam. Alguses oli riik sõltuv Kasaari kaganaadist, kuid pärast vürst Svjatoslavi hävitavat sõjakäiku 965. aastal kasaaride vastu lagunes Kasaari kaganaat paarikümne aasta jooksul ning Volga-Bulgaaria sai täiesti iseseisvaks riigiks, laiendades territooriumi ja kasvatades sõjalist võimsust. 10. sajandil olid Volga-Bulgaarial majanduslikud sidemed Kiievi-Venega, mis ei takistanud Kiievi suurvürsti teostamast sõjaretki Volga-Bulgaariasse, aastatel 977, 985, 994 ja 997. 1236. aastal vallutasid mongolite väed Batu-khaani väejuhi Subedei juhtimisel Volga-Bulgaaria ja see läks Kuldhordi koosseisu. Pärast Kuldhordi lagunemist 15. sajandil tekkis samasse piirkonda iseseisev Kaasani khaaniriik, mille rahvast moodustasid endiselt suure osa bulgaarid. Kunagine Volga-Bulgaaria rahvas on mänginud olulist rolli Volga keskjooksu tatarlaste, tšuvaššide ja baškiiride etnogeneesis.
44 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 44 sõidab Gaasi piirkonna lähedal asuva bussipeatuse vahel ja Viru keskuse vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel. Kuni 1. veebruarini 2019 oli see bussiliin ringliin 19. liinile, st sõitis liinil peegelpildis. Väljumised 15-34 minuti tagant. Marsruut Viru bussiterminali suunal: Gaasi tn, Peterburi tee, J. Smuuli tee, Punane tänav, Varraku tänav, Liikuri tänav, Narva maantee. Marsruut Gaasi suunal: Narva maantee, Liikuri tänav, Varraku tänav, Punane tänav, J.Smuuli tee, Peterburi tee, Gaasi tn 44. bussiliini sõiduplaan Tallinna linna veebilehel Muudatused Tallinna ühistranspordiliinidel alates 1. veebruarist 2019
41B

Tallinna bussiliin 41B sõidab Balti jaama ning Kakumäe poolsaare tipu vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel. Väljumised 1-2 tunni tagant Marsruut Kakumäe suunal: Rannamäe tee, Põhja puiestee, Mere puiestee, Pärnu maantee, Vabaduse väljak, Toompuiestee, Tehnika tänav, Paldiski maantee, Klooga maantee, Vana-Rannamõisa tee, Kakumäe tee Marsruut Balti jaama suunal: Kakumäe tee, Vabaõhumuuseumi tee, Paldiski maantee, Toompuiestee, Kaarli puiestee, Toompuiestee, Rannamäe tee Tallinna ühistranspordiliinid 41 21 21A 21B 41B. bussiliini sõiduplaan Tallinna linna veebilehel
Ganyesa

Ganyesa on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkonnas, Kagisano-Molopo valla halduskeskus. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ganyesa elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,38%, värvilisi 0,66%, India või Aasia päritolu inimesi 0,43%, valgeid 0,07% ja teisi 0,46%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 92,67% inimesi, inglise keelt 1,89%, ndebele keelt 1,29%, suulu keelt 1,17% ja afrikaani keelt 0,64%. https://census2011.adrianfrith.com/place/674043
Supingstad

Supingstad on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Ramotshere Moiloa vallas. Linn asub Botswana piirist ligikaudu 8 km kaugusel. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Supingstadi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,47%, India või Aasia päritolu inimesi 0,24%, värvilisi 0,12% ja valgeid 0,12%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 94,82% inimesi, inglise keelt 1,79% ja suulu keelt 0,98%. https://census2011.adrianfrith.com/place/669001
Kaja (eesnimi)

Kaja on naisenimi. See on levinud Eestis, Norras, Taanis ja Sloveenias. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kaja 2313 naisel. Kaja on Eestis populaarsuselt 69. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Kaja vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 55,19 ning Võru maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 37,1. Kaja on keskmiselt 53 aasta vanune (mediaanvanus on samuti 53). Kaja Kallas Kaja Kõlar Kaja Kärner Kaja Peterson Kaja Sildna Kaja Sepp Kaja Tael "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. mai 2019. Vaadatud 4. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Eesti Kohtueelse Uurimise Amet

Eesti Kohtueelse Uurimise Amet (täisnimega Eesti Vabariigi Riikliku Kohtueelse Uurimise Amet, lühemalt Eesti Uurimisamet või Uurimisamet) oli Eesti valitsusele alluv ja Eesti siseministri valitsemisalas tegutsenud valitsusorgan, mis tegeles kriminaalkohtumenetluses kohtueelse uurimisega. Eesti Vabariigi Riikliku Kohtueelse Uurimise Amet moodustati Vabariigi Valitsuse 1990. aasta 12. novembri määrusega nr 232, aastast 1991. Uurimisameti struktuuri kuulusid: keskasutus, keskuurimisbüroo ning maakondade, linnade ja transpordiliikide uurimisbürood, mis tegutsesid vastavates politseiprefektuurides. 1993. aastal politseiseaduse muutmisega andis Vabariigi Valitsus 1993. aasta 31. mail määruse nr 165, millega moodustati Riikliku Kohtueelse Uurimise Ameti baasil Riigi Politseiameti alluvuses Politsei Keskuurimisbüroo.  Pikemalt artiklis Keskuurimisbüroo Eesti NSV Siseministeeriumi Uurimisvalitsus Endine uurimisameti juht võttis pargipingil endalt elu, /www.postimees.ee, 27. jaanuar 2003 "Eesti Vabariigi Riikliku Kohtueelse Uurimise Ameti põhimääruse" ning "Eesti Vabariigi Riikliku Kohtueelse Uurimise Ameti töötajate töösuhete põhimõtete" kinnitamise kohta, RT 1991, 8, 137 (vaadatud 03.08.2018) Eesti Vabariigi politseiseaduse muutmise ja täiendamise seadus. § 8. Politsei ülesehitus, RT I 1993, 20, 355 "Eesti Vabariigi Riikliku Kohtueelse Uurimise Ameti põhimääruse" ning "Eesti Vabariigi Riikliku Kohtueelse Uurimise Ameti töötajate töösuhete põhimõtete" kinnitamise kohta
Esituspraktika

Esituspraktika (saksa keeles Aufführungspraxis, inglise keeles performance practice) on muusikas kogum omadusi, kuidas muusikat esitatakse ning on varem esitatud. Esituspraktika uurimine võib keskenduda muusika noodikirja rakendamisele esituse käigus, st milline on helide ja neid tähistavate noodikirja märkide suhe. Seejuures on uuritud eelkõige rütmi, tempo ja artikulatsiooni tähistamist noodikirjas; improvisatsioonile kui heliteose esituse komponendile; ornamentide kasutamisele; muusikainstrumentidele, nende ajaloolistele ja füüsilistele omadustele ning mänguvõtetele; hääle tekitamisele; häälestusele ja intonatsioonile; esituskoosseisudele, nende suurusele, paigutusele ning juhtimise struktuurile; esitust puudutavate kaasaegsete reeglite kogumite, muusikatraktaatide, muusikakriitika, ikonograafilise info ja muusikainstrumentide kõrvutamisele heliteostega. Esituspraktika uurimine muutus oluliseks seoses ajalooteadliku esituse (historically informed performance) tekkimisega.
Tallinna Linnaplaneerimise Amet

Tallinna Linnaplaneerimise Amet on Tallinna linna amet, mis tegeleb Tallinnas linna jätkusuutliku ja harmoonilise arengu temaatikaga. Amet asub aadressil Vabaduse väljak 7. Ametit on juhatanud Ivari Rannama (2023. aasta 17. veebruarini). Uueks juhatajaks saab Martin Karro (alates sama aasta 2. maist). Juhataja põhipalk kuus on 5500 eurot. Ameti põhimääruse järgi on selle ülesannete seas: linna ruumilise arengu ja planeerimise ühtse strateegia kujundamine; üld-, teema- ja detailplaneeringute koostamise korraldamine; miljööväärtuslike hoonestusalade kaitse- ja kasutustingimuste määramine, säilitamise ja kaitse ning järelevalve korraldamine; ehitusjärelevalve teostamine ja ehitiste vastuvõtmise korraldamine; topograafia, kartograafia ja geoinformaatika tööde korraldamine ja andmete väljastamine; kohanimekorraldus ja aadressi määramine. https://oigusaktid.tallinn.ee/?id=3001&aktid=125943&fd=1&leht=1&q_sort=elex_akt.akt_vkp (vaadatud 03.08.2018) https://web.archive.org/web/20180804080145/https://www.tallinn.ee/ehitus/g20761 (vaadatud 03.08.2018) "Tallinna linnaplaneerimise ametit asub juhtima Martin Karro". www.ehitusuudised.ee. 5. aprill 2023. Vaadatud 15. aprillil 2023. Ametist Tallinna kodulehel
Apartheidi muuseum

Apartheidi muuseum (inglise keeles Apartheid Museum) on muuseum Lõuna-Aafrika Vabariigis Johannesburgis. Muuseum avati 2001. aasta novembris. Muuseumis käsitletakse apartheidi-perioodi Lõuna-Aafrika Vabariigis. Apartheid Museum Dewander Safaris & Tourism Muuseumi koduleht
Tallinna Transpordiamet

Tallinna Transpordiamet on Tallinna linna amet, mis tegeleb Tallinnas transpordi valdkonnaga. Amet asub aadressil Toompuiestee 35. Ameti juhataja on Indrek Gailan. Enne 2005 eksisteeris Tallinnas Transpordi- ja Keskkonnaamet.[viide?] https://www.tallinn.ee/est/transpordiamet (vaadatud 03.08.2018) Ametist Tallinna kodulehel
Tallinna Transpordi- ja Keskkonnaamet

Tallinna Transpordi- ja Keskkonnaamet oli Tallinna linna amet, mis tegeles Tallinnas transpordi ja keskkonna valdkonnaga. Amet eksisteeris 2003–2005 ja siis moodustati eraldi ametid Tallinna Transpordiamet ja Tallinna Keskkonnaamet.[viide?]
Ugala teatrihoone

Ugala teatrihoone on kaitsealune teatrihoone Viljandis, kus tegutseb teater Ugala. Hoone arhitektid on Irina Raud ja Inga Orav, sisearhitekt Mait Summatavet. Ehituskonstruktoriks oli Toomas Aakre. Hoone on registreeritud riikliku ehitismälestisena. Punastest tellistest fassaadiga modernistlik hoone sobitub harmooniliselt ümbritsevasse keskkonda Valuoja orgu tiigi kaldale. Sisekujunduses annavad tooni vestibüülis asuvad ümmargused toolid ja suured laevalgustid, garderoobipiire, Olev Subbi seinamaal, pilvena paigutatud fuajee laevalgustuse lahendus, suure saali seinte ja lae kujundus. Hoone mahud, fassaadikujundus ja avalike ruumide siselahendus on säilinud algsel kujul. Teatrihoone asub Valuoja oru läänenõlval ojale paisutatud tiigi kaldal. Läänest piirab hoonet Viljandi vana kalmistu, põhjast Vana-Vaksali tänav ja lõunast Reinu tee. Hoone on alates 2016. aastast registreeritud kultuurimälestisena kui silmapaistev hoone Eesti arhitektuuriajaloos, näide nõukogudeaegsest avalikust hoonest ja kõrge arhitektuurse väärtusega autentsena säilinud ehitis. See on Endla ja Vanemuise teatrihoonete kõrval üks kolmest nõukogude ajal ehitatud suurest teatrihoonest ja nendest ainus, mis on kaitse alla võetud. Hoone on Viljandi kontekstis silmapaistva mõjuga kohalikule ruumilisele identiteedile, märgiline objekt nii linnaruumis kui kultuuriloos. Hoone projekteerimiseks toimus aastatel 1968-1971 arhitektuurivõistlus, mille tulemusena said projekteerimisõiguse arhitektid Irina Raud ja Inga Orav. Tööprojekti koostamiseks kaasati Kalju Luts. Projekteerimistööd alustati 1972. ja projekt valmis 1976. aastal. Teatri nurgakivi pandi 1975. aasta detsembris ja hoone valmis 1981. aastal. 1982. aastal anti hoone eest "Ugalale" NSV Liidu Arhitektide Liidu preemia. 2015. aastal läks hoone kapitaalremonti ja avati uuesti 2017. aasta märtsis. Aastal 2016 võeti hoone ehitismälestisena riikliku kaitse alla kui arhitektuurse, linnaehitusliku ja ajaloolise väärtusega hoone. Ugala teater kultuurimälestiste riiklikus registris "Ugala teatri kultuurimälestiseks tunnistamine". Riigi Teataja. 17.03.2016. Vaadatud 06.08.2018. Valdek Kulbach, Armas Luige, Enno Soonurm (1986). Ehitusinsenerid Tallinna Polütehnilisest Instituudist. Tln.: Valgus. Lk 174.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Padrik, Ain; Fjuk, Ignar. Ignar Fjuk, Ado Heigi (toim). "Ugala". Ehituskunst. 1982/1983 (2/3): Lk 9. Ugala teater kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 04.08.2018) Ugala maja läheb remondi eel muinsuskaitse alla
Imagia

Imagia (ka Imagia-94) oli Eesti esimene disaini- ja reklaamitehnoloogia mess, mis toimus 10. veebruaril 1994 Tallinnas Eesti Näituste Sinises ja Valges paviljonis. Messil osales 52 ettevõtet ja seda külastas 5400 inimest. http://dspace.ut.ee/bitstream/handle/10062/42512/vegmann_eero_2014.pdf (vaadatud 03.08.2018)
Alexander Kofkini fond

Alexander Kofkini fond on suurettevõtja Alexander Kofkini 1993. aastal asutatud fond, mille eesmärk on toetada Eesti näitlejate ja lavastajate täiendõpet välismaal. See fond on Eesti Rahvuskultuuri Fondi üks allfondidest. Igal aastal jaotatakse fondist stipendiume 1000 euro väärtuses. http://www.erkf.ee/allfondid/alexander-kofkini-fond (vaadatud 03.08.2018) Fondist Eesti Rahvuskultuuri Fondi kodulehel
Eesti kehalise kasvatuse kongress

Eesti kehalise kasvatuse kongress oli Eesti esimesel iseseisvusajal toimunud kehalise kasvatuse valdkonda puudutav kongress. I kongress toimus 1920 Tallinna raekojas. II kongress toimus 8.–10. aprillini 1926 Tallinnas. https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=eestispordileht19260401.2.13 (vaadatud 03.08.2018)
Schwäne im Schilf beim ersten Morgenrot

"Schwäne im Schilf beim ersten Morgenrot" ('luiged pilliroos esimese koidupunaga') on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teos. "Friedrich, Caspar David. 1774-1840 | Swans in the Reeds". hermitagemuseum.org (inglise ja vene). Vaadatud 3.08.2018.{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Purjelaeva pardal

„Purjelaeva pardal“ on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teos. "Friedrich, Caspar David. 1774-1840 | On a Sailing Ship". hermitagemuseum.org (inglise ja vene). Ermitaaž. Vaadatud 4.08.2018.{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Auf dem Segler - Caspar David Friedrich
Põtkur

Põtkur on veesõiduki manööverdamisvõime suurendamiseks mõeldud veealune täiendav käitur-seade, mis toimib risti veesõiduki pikiteljega. Põtkur paikneb veesõiduki keres vööris või (ja) ahtris. Põtkur tekitab töötades risti läbi veesõiduki kere kulgevas torus (tunnelis) asuva sõukruvi abil tugeva veevoolu, pannes veesõiduki liikuma külgsuunas. Üldjujul on põtkuriga laeva vabaparrastele veeliini lähedusse kantud põtkuri märgistus. Põtkureid võib suuremal laeval olla kõrvuti rohkem, kui 1.