laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Reinhold Winkler vanem

Reinhold Winkler (vanem) (oktoober 1686 Rapla – 10. juuli 1733 Järva-Jaani) oli Eesti vaimulik. Winkler õppis alates 1696 (koos kaksikvenna Theodor Winkleriga) Lübecki ladina koolis. Ta immatrikuleeriti 11. oktoobril 1706 Kieli Ülikooli ja kaitses seal koos kaksikvend Theodoriga 13. jaanuaril 1713 dissertatsiooni "De Gemellis". Oli Kohilas maanõunik Wrangeli juures koduõpetaja. Ordineeriti 19. septembril 1714 õpetajaks. Oli 1714–1733 Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Winkler oli vastu, et kirikuteenistuses hakatakse kasutama Eberhard Gutsleffi uut pietistlikku lauluraamatut, ning seetõttu kõrvaldati ta 5. oktoobril 1727 ajutiselt ametist. Tema isa Abraham Winkler oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, ta vanaisa Abraham Winkler oli Tallinna Toomkiriku saksa koguduse õpetaja, kaksikvend Theodor Winkler oli Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, vend Johann Abraham Winkler oli Koeru- ja Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, vend Samuel Matthäus Winkler oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja. Poeg Reinhold Johann Winkler oli Tallinna superintendent ja Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja, pojapoeg Reinhold Johann Winkler (noorem) oli Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Theodor Winkler

Theodor Winkler (oktoober 1686 Rapla – 30. oktoober 1735 Tallinn) oli Eesti vaimulik. Õppis alates 1696 (koos kaksikvenna Reinhold Winkleriga) Lübecki ladina koolis. Immatrikuleeriti 11. oktoobril 1706 Kieli ülikooli, kus kaitses koos kaksikvenna Reinholdiga 13. jaanuaril 1713 dissertatsiooni "De Gemellis". Kutsuti 13. detsembril 1713 Tallinna Püha Vaimu koguduse abiõpetajaks ning aastatel 1713–1726 ta oligi seal abiõpetaja. Winklerit kutsuti aastal 1721 Tallinna Oleviste koguduse abiõpetajaks, kuid ta ei võtnud kohta vastu. Alates 31. jaanuarist 1726 kuni aastani 1735 oli ta Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja. Winkler suri aastal 1735 ja ta maeti 21. novembril 1735 Tallinna Toomkirikusse. Tema isa Abraham Winkler oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, ta vanaisa Abraham Winkler oli Tallinna Toomkiriku saksa koguduse õpetaja, kaksikvend Reinhold Winkler oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, vend Johann Abraham Winkler oli Koeru ja Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, vend Samuel Matthäus Winkler oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja. Tema poeg Johann Abraham Winkler oli Viljandi Jaani koguduse õpetaja. Tema äi Johann Andreas Helwig oli Tallinna superintendent. Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885, Tallinn 2007.
Karl-Richard Idlane

Karl-Richard Idlane (18. jaanuar 1910 Saaremaa, Kaarma küla – detsember 1942) oli Eesti jalgpallur ja veepallur. Idlane õppis Jakob Westholmi Gümnaasiumis ning oli edukas jalgpallis. Esimese jalgpallikoolituse sai ta Lutheri NMKÜ spordiväljakul. 17-aastaselt võeti ta klubi "Sport" meeskonda. 1929. aastal mängis Idlane esimese mängu Eesti koondises. Mäng toimus võõrsil Rootsi vastu ning debüütmängus õnnestus tal lüüa Eesti auvärav. Varem olid seda teinud Elmar Kaljot, Helmuth Räästas, Herbert Kipp ja Feliks-Juhan Kull. Mõningatel andmetel lõi värava Ernst Joll. Ülejäänud kaks väravat lõi Idlane 1933. aastal Leedu vastu. 1934. aasta Eesti meistrivõistlustel jalgpallis oli Idlane 8 väravaga suurim väravalööja. 1929–1936. aastal mängis ta Eesti jalgpallikoondises 31 mängu ja lõi 2 väravat. Eesti veepallikoondises mängis ta ühe mängu. Aastatel 1937–1940 oli Idlane Tartu Olümpia treener. 1941. aasta suvel mobiliseeriti ta Tallinnas Punaarmeesse. Idlane suri 1942. aastal Arhangelski oblastis Verhnjaja Toima rajoonis nälga. Idlane oli 192 cm pikk ja kaalus 86–88 kg. Tema poeg Mati Idlane oli korvpallur. Eesti jalgpallikoondislaste loend http://est.worldfootball.net/spieler_profil/karl-richard-idlane/#redirect http://www.spordiinfo.ee/est/eesti_spordi_biograafiline_leksikon/esbl_2002/sportij.doc[alaline kõdulink] http://www.jalgpallihaigla.ee/?id=381&keel=ee http://www.eu-football.info/_match.php?id=5677 http://jalgpall.struktuur.ee/3008 http://www.eu-football.info/_player.php?id=8957 http://www.okupatsioon.ee http://paber.maaleht.ee/?page=&grupp=artikkel&artikkel=3626[alaline kõdulink] Biograafia ESBL-is
Johannes Tucherm

Johannes Tucherm (1. jaanuar 1893 Albu vald, Järvamaa – 6. mai 1922 Tallinn) oli Eesti politseinik. Ta mobiliseeriti 1914. aastal Vene sõjaväkke, osales Vene sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas, alates 29. maist 1919. aastast Vabadussõjas 4. jalaväepolgus vanemallohvitserina kuni 1. augustini 1920, mil ta demobiliseeriti. Sama aasta 5. septembril astus Tucherm vanemkordnikuna Tallinna linna politseireservi teenistusse, 1. juulil 1921 nimetati ta rajooniülemaks ja viidi üle II politseijaoskonda. 1. mail 1922 haavas tagaotsitav kommunist Johannes Linkhorst teda kõhtu ja ta suri 6. mail. Ta maeti 10. mail Järva-Madise kalmistule Albu vallas. Rajooniülem Joh. Tucherm †. Päevaleht, nr.104, 7. mai 1922, lk. 4 Johannes Tucherm †. Eesti Politseileht, 13. mai 1922, nr. 22, lk. 369–371.
Kõhutüüfus

Kõhutüüfus (ladina keeles typhus abdominalis või febris typhoides) on bakteri Salmonella typhi põhjustatud eluohtlik soolestiku nakkushaigus. Inimene haigestub bakteriga, kui sööb toitu või joob vett, mis on saastunud haige inimese väljaheidete või uriiniga. Bakter püsib vees või kuivanud heitveega kohtades nädalaid. Bakter võib levida ka puudutuse teel, kui haige ei ole käsi pesnud. Sellepärast on kõhutüüfus levinud viletsa hügieenitasemega piirkondades, kus napib puhast joogivett, nagu Aasia, Aafrika ja Ladina-Ameerika. Maailmas haigestub sellesse aastas ligi 12,5 miljonit inimest. Haiguse peiteaeg on 3–60 päeva. Kõrge palavik (kuni 40 °C), valulik kurk, oksendamine, verepais rinnus, kõhulahtisus, lööve nahal ja nõrkus. Haigus võib kesta kuni kuus nädalat. Tüüfusse haigestumist saab määrata väljaheite- või vereproovi alusel. Ilma ravita on inimene kuude viisi haige ning 10–30% sureb üldise nakkuse ja tüsistuste, nagu kopsupõletik ja sisemised verejooksud, tagajärjel. Lastele, eriti imikutele on tüüfus peaaegu alati surmav. Kui ravi alustada õigeaegselt, siis on paranemine täielik, surmajuhte täheldatakse ravitud patsientidel haruharva. Ravitakse antibiootikumidega. Tüüfus M. P. Powell, Dr. O. Fischer, 101 haigust, mida te saada ei taha, tõlge eesti keelde: Sinisukk 2006, lk 137 inimene.ee välja otsitud 2.08.10
August Kudi

August Kudi (28. september 1905 Kambja vald, Tartumaa – 5. september 1938 Tartu) oli Eesti politseinik. 1. märtsil 1929 astus ta Politseikooli alamasse klassi, mille lõpetamise järel määrati 28. juunil 1929 kordnikuks Tartu linna 3. politseijaoskonda. Ka kuulus ta Kaitseliidu Tartu maleva ratsaeskadroni. August Kudi hukkus õnnetusjuhtumi tagajärjel politseinike õppelaskmisel Kaitseliidu laskerajal Lembitu kasarmute juures. Ta oli abielus ja tema poeg oli tema hukkumise ajal kaheksa aastane. –ste. Kordnik August Kudi †. Politseileht, 16. september 1938, nr. 17, lk. 445.
Peeter Vassil

Peeter Vassil (29. november 1879 Sangaste – 14. november 1919) oli Eesti politseinik. Vanemkordnik Peeter Vassil tabas 14. novembri varahommikul 1919 Raadi mõisa väljal kaks hobusevarast koos hobustega, kes samal ööl olid varastatud Kodijärve vallas elavalt Anna Austalt. Ühel hobusevargal õnnestus põgeneda. Teise hobusevarga viis ta lähedalasuvasse Vahi tallu, et seal kutsuda telefoni teel Tartust abi. Helistamise ajal laskis varas selja tagant talle kuuli pähe. "Mälestame lahkunuid..." Politseileht, 19. november 1937, nr. 21, lk. 538–541. Tekst Vikitekstides
Arved Koll

Arved Koll (23. juuli 1896 – 29. november 1918 Tallinn) oli Eesti politseinik. Ta oli vanemmilitsionäär Tallinna 1. politseijaoskonnas. 29. novembril 1918 läks ta koos kaitseliitlastega läbi otsima maja, kus saadud andmeil pidi olema salk kurjategijaid. Maja piiramisel läks ühe kaitseliitlase püss eksikombel lahti. Kuul tabas Arved Kolli rinda ja tõi silmapilkse surma.
Johann Abraham Winkler

Johann Abraham Winkler (27. aprill 1722 Tallinn – august 1769 Viljandi) oli Eesti vaimulik. Õppis usuteadust (immatrikuleeriti 6. septembril 1742) Halle Ülikoolis. Ordineeriti 25. augustil 1748 õpetajaks. Oli 1748–1749 Viljandi Jaani koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1749–1769 sama koguduse õpetaja. Tema isa Theodor Winkler oli Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, vanaisa Abraham Winkler oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, emapoolne vanaisa Johann Andreas Helwig oli Tallinna superintendent. Tema äi Johann Friedrich Körber oli Tarvastu, Otepää ja Helme Maarja koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Haldjaist ristivanemad

"Haldjaist ristivanemad" (inglise keeles The Fairly OddParents) on Ameerika Ühendriikidest pärit multifilmisari, mille loojaks on Butch Hartman. Peategelaseks on poiss nimega Timmy Turner, kellele antakse haldjatest ristivanemad Cosmo ja Wanda. Sari sai alguse lühimultikatest, mida näidati saates "Oh Yeah! Cartoons" 4. septembrist 1998 kuni 23. märtsini 2001. aastal. Hiljem loodi samade tegelastega terve sari telekanali Nickelodeon jaoks. Eestis näitab sarja TV3. "Haldjaist ristivanemad" Frederator Studios kodulehel Tootmisblogi The Fairly OddParents andmekogus IMDb (inglise)
Vikerkaarekeha

Vikerkaarekeha (tiibeti keeles Jalü või Jalus (`Ja` vikerkaar, `lus`keha), hiina keeles 虹光身 / 光蘊身) on keha, mis ei ole lihast ega luust, vaid koosneb puhtast valgusest/energiast. Vikerkaarekeha on dzogchen õpetuse kõrgeim meisterlikkuse tase, mis saavutatakse tavaliselt peale surma hetke bardos e. vaheolus viibides. Vikerkaarekeha manifesteerumisega kaasneb tavaliselt mitmesuguste vikerkaarte ilmumine surnukeha läheduses, kuuldakse ka ebamaist muusikat, tuntakse lõhnu. Protsess võib lõpulejõudmiseni aega võtta mitu päeva ning selle käigus keha mõõtmed pidevalt vähenevad kuniks keha üldse kaob, mõnikord jättes järgi küüned ja juuksed, mõnikord mitte. Shardza Tashi Gyaltsen (1935) Shug-gseb rJe-btsun Cho-nyid bzang-mo (sündis 1852, saavutas vikerkaarekeha 1953. aastal) Kenchen Tsewang Rigdzin - haihtus elusana 1958. aastal, kui Hiina sõjavägi teda vangistada püüdis Ayu Khandro (1953) Nima Cultrim Rinpotše Khenpo A-chos (1998) "Kenchen Tsewang Rigdzin-Rainbow Body". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuni 2012. Vaadatud 9. aprillil 2014. "前世今生论". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. detsember 2010. Vaadatud 9. aprillil 2014. Allione, T. (2000) "Women of Wisdom" Shambhala Publications, Inc. Holland, Gail. Christian Zinkie (2006) Buddhist Explorations: The Rainbow Body in The Snow Lion Newsletter Pilt vikerkaarekehast
Silvester Stodewescher

Silvester Stodewescher (ka Sylvester Stodewescher; surnud 1479) oli Riia peapiiskop aastatel 1448–1479. Stodewescher kuulus Saksa ordu kõrgmeistri Konrad von Erlichshauseni lähikonda ning kui ordu Liivimaa haru soovis Riia peapiiskopkonda enda võimu alla saada, siis suruti paavsti juures läbi just Stodewescheri kandidatuur. Esialgu täitis Stodewescher kuulekalt ordu soove: 1451. aastal taaskinnitas ta peapiiskopi ja Riia toomkapiitli inkorporeerituse Saksa ordusse ning aasta hiljem sõlmis ta Kirchholmi lepingu, mis andis Riia linna ordu ja peapiiskopi kaksikvõimu alla (enne seda oli Riia ametlikult allunud vaid peapiiskopile, reaalselt aga ordule). Hea läbisaamine orduga ei kestnud siiski kuigi kaua. Stodewescher, keda toetasid nii Riia kui ka mõned rahulolematud aadlikud, püüdis oma sõltumatust ordust kasvatada. 1470. aastal, kui ordus puhkes sisetüli, oleks see tal peaaegu ka õnnestunud, kuid uus ordumeister Bernd von der Borch surus oma tahte peapiiskopile siiski peale. Alles 1478. aastal õnnestus peapiiskopil saavutada paavsti toetus Saksa ordust väljaastumisele. Ordu reageeris sellele aga sõjakäiguga peapiiskopi vastu, mis lõppes Stodewescheri vangistamisega (Stodewescheri vaenus). Peapiiskop pidi loobuma orduvastasest poliitikast ning kinnitama endised lepingud. Kuid varsti pärast seda ta suri ning Riia ja ordu vahel puhkesid tõsised tülid.
Constantin Winkler

Constantin Winkler (7. mai 1809 Jüri – mai 1855 Rakvere) oli Eesti vaimulik. Lõpetas Tallinna Toomkooli. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1829–1832. Ordineeriti 8. detsembril 1835 õpetajaks. Oli aastatel 1835–1855 Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja. Asutas aastal 1843 Rakveresse piibliseltsi ja juhtis selle tegevust. Lisaks oli ta Rakvere vaeslastekooli ja vaestemaja, Rakvere linnapea Adam Gottlieb Zeehi loodud heategevusasutuse juhataja. Tema isa Reinhold Johann Winkler oli Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja, vanaisa Reinhold Johann Winkler oli Tallinna Oleviste koguduse ülempastor ja Tallinna superintendent, vanavanaisa Reinhold Winkler oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Õemees Carl Bernhard Gebhardt oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja, pojapoeg Reinhold Johann Winkler III oli Karja Katariina koguduse õpetaja ja viimane Saaremaa superintendent. Äi Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Abraham Nicolaus Winkler

Abraham Nicolaus Winkler (22. november 1762 Tallinn – 7. mai 1848 Türi) oli Eesti vaimulik. Immatrikuleerus 16. oktoobril 1780 Göttingeni Ülikooli, õppis Leipzigi Ülikoolis aastatel 1780–1783. Oli koduõpetaja Saaremaal. Ordineeriti 21. augustil 1784 õpetajaks. Oli 1784–1790 (kutsuti 18. juunil 1784) Tallinna Püha Vaimu koguduse abiõpetaja. Rakvere Kolmainu koguduse õpetajaks kutsuti aastal 1790, kogudust teenima asus 4. veebruaril 1791. Oli Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja aastatel 1791–1835. Emerituuri jäi pastoriametist detsembris 1835. Oli Viru praostkonna praost aastatel 1812–1839, veel oli ta alates aastast 1812 Virumaa ülemkirikueestseisja ameti liige, septembrist 1815 - konsistooriumi nõunik ja 20. septembrist 1829 senior ministerii. Oli Ulvi mõisa omanik. Tema isa Reinhold Johann Winkler oli Tallinna Oleviste koguduse ülempastor ja Tallinna superintendent, vanaisa Reinhold Winkler oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, vanavanaisa Abraham Winkler oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, vend Reinhold Johann Winkler oli Jüri- ja Tallinna Toomkoguduse õpetaja; väimees Adam Johann Schubbe oli Kursi Maarja-Eliisabeti koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Jumalaema kiriku kellamees

"Jumalaema kiriku kellamees" on 1939. aasta film. "Jumalaema kiriku kellamees" on 1982. aasta film. "Jumalaema kiriku kellamees" on 1996. aasta joonisfilm. "Jumalaema kiriku kellamees" oli teatrilavastus. "Jumalaema kiriku kellalööja" on 1923. aasta tummfilm.
The Hunchback of Notre Dame

"Jumalaema kiriku kellalööja" ("The Hunchback of Notre Dame") on 1923. aasta tummfilm. "Jumalaema kiriku kellamees" ("The Hunchback of Notre Dame") on 1939. aasta film. "Jumalaema kiriku kellamees" ("The Hunchback of Notre Dame") on 1982. aasta film. "Jumalaema kiriku kellamees" ("The Hunchback of Notre Dame") on 1996. aasta joonisfilm. "Jumalaema kiriku kellamees" ("The Hunchback of Notre Dame") on 1997. aasta film.
Loksa kogudus

Loksal on mitu kogudust: EELK Loksa Püha Neitsi Maarja kogudus MPEÕK Loksa Kroonlinna Püha Joanni kogudus
Kimberliit

Kimberliit on ultraaluselise koostisega soonkivim. Kimberliit võib olla sinakas, rohekas või must. Porsumise, näiteks limoniidistumise tõttu võib pind olla kollakas või pruun. Struktuurilt on kimberliit jämedateraline ja porfüüriline, sageli esineb ksenoliite. Levinuimad fenokristalle moodustavad mineraalid on oliviin, enstatiit, diopsiid, flogopiit, rombiline pürokseen ja ilmeniit serpentiinistunud oliviinist, flogopiidist, perovskiidist jne koosnevas põhimassis. Aktsessoorseteks mineraalideks on sageli kaltsiit, ilmeniit, kromiit ja mõnikord ka teemant. Just viimane ongi kimberliidi tuntuse põhjuseks, sest kimberliit on põhiline loodusliku teemandi allikas. Peale kimberliidi võib teemante leiduda ka lamproiidis. Peale selle, et kimberliit on teemandisisalduse tõttu majanduslikult tähtis, on ta oluline ka geoloogidele, sest pakub vahetut infot vahevöö ülemise osa koostise kohta. Kimberliit esineb enamasti vertikaalsete või järsu kaldega soontes, mida nimetatakse diatreemideks. Diatreemide aines, sealhulgas teemandid, pärinevad vahevöö ülaosast. Diatreemide läbimõõt on enamasti alla 100 meetri, nad on ristlõikes ümarad või ovaalsed. Mõnikord lõikavad ja ühendavad diatreeme peened daikid, mis võivad samuti koosneda kimberliidist. Kimberliidi nimi tuleb Lõuna-Aafrikast Kimberley teemandikaevanduse järgi. Olgugi et kimberliidis esineb tihti teemante, on nende kontsentratsioon siiski suhteliselt väike. Kimberley kaevandusest kaevandatud 24 miljonist tonnist kimberliidist saadi 3 tonni teemante, see teeb suhteks üks kaheksale miljonile. Kimberliite esineb peale Lõuna-Aafrika ka Siberis, Lääne-Aafrikas, Indias, USA-s, Brasiilias, Kanadas ja mujal. Üks rikkalikumaid kimberliidikaevandusi 20. sajandi teisel poolel oli Sahhas asuv Mir.
John Phillips (ökoloog)

John Frederick Vicars Phillips (15. märts 1899, Grahamstown – 17. jaanuar 1987, Hekpoort) oli Lõuna-Aafrika botaanik. Rakendas holistlikke vaateid bioloogias. Oli tuttav Jan Smuts'iga. Õppis Edinburghi Ülikoolis. 1931. aastal sai ta botaanikaprofessori koha Witwatersrandi Ülikoolis. 1950. aastatel töötas Ghana Ülikoolis, kus asutas põllumajandusteaduskonna. 1960. aastal kolis Rodeesiasse, kus töötas Maailmapanga ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni nõunikuna. Tema abikaasa oli Jeanie Dalgleish Turnbull (1903–1979), kellega ta kohtus Edinburghis õppides. Neil on kolm tütart ja kaks poega. "Fire: Its Influence on Biotic Communities and Physical Factors in South and East Africa" (1930) "Edology, the Foundation of Forestry" (1931) "Mortality Among Plants" (1931) "Plant Indicators in the Knsyna Region" (1931) "Committee of Inquiry into African Education" (1962)
Mihkli kogudus (täpsustus)

Mihkli kogudus on mitme koguduse nimi: EELK Juuru Mihkli kogudus EELK Jõhvi Mihkli kogudus EELK Kihelkonna Mihkli kogudus EELK Kodavere Mihkli kogudus EELK Mihkli kogudus, asukohaga Mihklis EELK Rõngu Mihkli kogudus EELK Tallinna Rootsi-Mihkli kogudus välismaal Peterburi Mihkli kogudus
Klooga rand

Klooga rand on liivaluiteline supelrand Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Kloogaranna külas. Rand jääb Lahepere lahe kaguossa. Klooga rand ja temaga piirnevad alad kuuluvad Natura 2000 võrgustikku. Männimetsaga kaetud supelranda kasutati juba 19. sajandi lõpul. 1960 aasta suvel valmis piirkonda Klooga–Klooga-Ranna raudteelõik koos Klooga-Ranna raudteepeatusega (praegu Kloogaranna), mille ooteplatvorm jääb rannast umbes 50 meetri kaugusel. Lahe juurdepääs muutis Klooga ranna suvitajate seas populaarseks. Käesoleval ajal on rand väheses kasutuses. Keila vallavalitsus algatas 2010. aastal koos Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse kaasrahastamisega projekti "Kloogaranna rannapiirkonna väljaarendamise kava" ranna korrastamiseks. 2021. aastal lõpetati rekonstrueerimistööde I etapp. 2022. aastal plaanitakse ehitada täiendavad 800 ruutmeetrit laudteid ning rajada juurde mängu- ja spordiväljakuid. Juulis 2023 ilmus Agu Veetamme koostatud raamat ranna ajaloost ning suvitamisest. Rannas oli vetelpäästejaam (alles vaid algne NSV Liidu piirivalve 106. piirivalvesalga 11. piirivalvekordoni tehnilise vaatluse post Lahepere lahe ääres Kloogarannas, soditud torn), rannarestoran Kajakas (hävinud), rannavahendite laenutus-garderoob, 6 alalist müügikioski (enamus hävinud või maha jäetud), hulgaliselt laste liumägesid-kiikesid jm atraktsioone, palliplats.[viide?] Asustust ja maakasutust suunavad keskkonnatingimused Harju Maavalitsuse arengu- ja planeeringuosakond, Tallinn 2003. Lk. 14 Leho Lõhmus. Elektriraudtee alustas kolme mootorvaguniga. Horisont, Nr. 6/2004 Tõnu Tammearu. Elektriraudtee Eestimaal alates 1924. Tänapäev 2009. 72-73 Klooga-Rand. Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee Keila vald paneb Kloogaranna tulevikuplaanid paika. Keila Leht nr 28, 21. august 2009 "Uuenenud Klooga rand loodab endise hiilguse tagasi saada" ERR, 27. juuni 2021 Dannar Leitmaa. Mahajäetud Klooga rand mattub ametnike kempluses mustusesse. Eesti Päevaleht, 07. mai 2008 Kerttu Kaldoja. Klooga rand loodetakse äratada uuele elule. Eesti Päevaleht, 16. juuli 2009 Kloogarand. Olga Pealagi, 13. september 2009 Klooga rannast sai eramaa: riieteta viibimine ja roojamine keelatud! TV3 Uudised/Õhtuleht 18. juuni 2010
Anomeer

Suhkrute keemias on anomeer epimeeri eriliik. Anomeerideks nimetatakse suhkrute vorme, kus suhkru 1'-süsiniku juures (hemiatsetaalse süsiniku juures) paiknevate –H- ja –OH-rühmade paigutus on erinev. Beetaanomeeril on –OH-rühm pealpool tsükli tasandit ja alfaanomeeril allpool.
Polyus Gold

Polyus Gold (venekeelse nimega ОАО «Полюс Золото») on Venemaa kaevandus- ja metallurgiaettevõte, mille põhitegevusalaks on kullatootmine Venemaal ja Kasahstanis. Polyus Gold on Venemaa suurim kullatootja. 2009. aastal toodeti 39,2 tonni (1261 untsi) kulda. Peamised omanikud on Suleiman Kerimovi struktuurid (37% aktsiatest), Mihhail Prohhorovi Onexim (umbes 40%). Suleiman Kerimovi varad kuulusid 2009. aasta kevadeni Vladimir Potaninile. Ettevõtte aktsiatega kaubeldakse Venemaa börsidel RTS ja MICEX, New Yorgi börsil OTC ning Londoni börsil. Polyus Gold moodustati 2006. aasta märtsis Norilsk Nickeli kontrollitud kullatootmise aktivate eraldamisel eraldi ettevõttesse. 2009. aasta augustis teatas ettevõte, et omandas 50,1% osaluse Kasahstani kullatootmisettevõttes KazakhGold. 2010. aastal kiitis Venemaa valitsuse välisinvesteeringute komitee heaks Polyus Goldi pööratud ülevõtmise (обратное поглощение / reverse takeover), mille käigus Jersey saarel registreeritav KazakhGold pidanuks omandama Polyus Goldi aktivad ja saama grupi juhtivettevõtteks. Tulemusena moodustuv Polyus Gold International koteeritaks Londoni börsil, 73,6 % tema aktsiatest omandaksid Prohhorov ja Kerimov. 2010. aasta juuni lõpus andis Polyus Gold Londonis kohtusse KazakhGoldi varasemad juhid -- ettevõtte varasemate omanike, Asaubajevite perekonna liikmed. Hageja nõuab 450 miljoni dollari tasumist, väites et Asaubajevid esitasid neile valeväiteid kullatootmise kohta Kasahstanis. 2010. aasta juulis tühistas Kasahstan oma heakskiidu pööratud ülevõtmise tehingule, väites, et Polyus Gold on rikkunud maavarade seadust. Ettevõtte koduleht
Abraham Winkler noorem

Abraham Winkler (noorem) (1649 Tallinn – 21. märts 1696 Rapla) oli Eesti vaimulik. Vanemate surma järel kasvas üles Raplas von Hastferi peres. Immatrikuleeriti 29. juunil 1669 Jena Ülikooli. Ordineeriti 29. märtsil 1674 õpetajaks. Oli 1674–1696 Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. Suri aastal 1696, maeti 12. veebruaril 1697 Tallinna toomkirikusse. Osales pärast 6. juuni 1684 Toompea tulekahjus hävinenud eestikeelse Uue Testamendi evangeeliumide teksti tõlkimisel ja revideerimisel. Võttis osa Liepa (asub praeguse Cēsise rajooni territooriumil) piiblikonverentsist (25. august–25. september 1686). Valiti aastal 1693 eestikeelse lauluraamatu üheks revideerijaks ja kokkuseadjaks (kasutas meediumkirjaviisi). Oli üheks Rootsi 1693. aasta kirikukorralduse eesti keelde tõlkijateks aastal 1695. Koostas ja laskis trükkida leinajutlusi, nt. pastor Anton Heidrichile. Tema isa Abraham Winkler oli Tallinna Toomkiriku saksa koguduse õpetaja, naisevend Johann Matthäus Embken oli Vigala Maarja koguduse õpetaja. Poeg Reinhold Winkler oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, poeg Theodor Winkler oli Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, poeg Johann Abraham Winkler oli Koeru- ja Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, poeg Samuel Matthäus Winkler oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Vesikulaarne tekstuur

Vesikulaarne tekstuur on purskekivimeile omane tühikuline ehk poorne tekstuur. Vesiikulid tekivad gaaside eraldumisel laavast, seetõttu on vesiikulid sileda pinnaga. Vesiikulite sile pind eristab vesikulaarset tekstuuri kavernoossest, mille korral on tühikud tekkinud näiteks mingi mineraali väljalahustumisest või muudel põhjustel. Kui vesiikulite pinnad on kattunud teise mineraali mikrodruusidega, nimetatakse sellist tekstuuri miarooliliseks. Mandelkivitekstuuri korral on aga tühikud täitunud mõne teise mineraaliga.