laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Suur härg

"Suur härg" on eesti ja soome regilaulutüüp, milles kirjeldatakse üleloomulikult suurt härga — näiteks pääsuke võib päeva lennata, enne kui ühelt sarvelt teiseni jõuab —, kelle tapmiseks tuleb leida üleloomuliku jõuga mees. Laulu teisendites võib olla kirjeldatud, kui palju oli härjal liha ning verd, mida sellest tehti, milliseid tarbe- või imeasju härjast sai. Elias Lönnrot paigutas suure härja laulu motiive eepose "Kalevala" 20. runo algusesse, kus härg tapetakse Põhjala pulma ette valmistades enne õlletegu. "Suure härja" motiividega liitis Lönnrot selles runos motiive suure tamme raiumise lauludest. Ansambel Oort on laulu ühe variandi töötlusena lindistanud ja selle järgi nimetanud oma plaadi "Suur härg". Hasso Krull. Suur tamm ja kiviaja pärand. Konverentsil "Regilaulu müüdid ja ideoloogiad" (22.–23. november 2006, Tartu) peetud ettekande teesid. (Kasutatud 22. juunil 2010.) "Suur härja" kolm teisendit e-kogumikus "Eesti rahvalaulude antoloogia". Elias Lönnrot. "Kalevala", 20. runo. (Soome keeles.) Hasso Krull. Suur härg ja kiviaja pärand. Keel ja Kirjandus 2007, nr 3.
Käsklause

Käsklause ehk imperatiivlause on kommunikatiivne lausetüüp, mis väljendab käsku, palvet, üleskutset või nõuet lausega märgitud sündmuse teostamiseks. Käsutähenduses sisaldub kas kohustuslikkuse, soovitatavuse või lubatavuse suhtumistähendus ja taotlus, et käsu adressaat sündmuse teoks teeks. (Sa) kirjuta uus artikkel. (kohustuslik) Ma soovitan teil uus tööline palgata. (soovitatav) Saad sa meile veelkord seda lugu laulda? (lubatav) Eitavat käsku nimetatakse keeluks. Ärge karjuge laste peale! Mitte viivitada! Ei mingit kauplemist! Käsk on varieeruva tugevusega taotlus, mida pehmendavad kiilud, tingiv kõneviis ja võimalikkusmodaalsus. Palun pane aken kinni. Ole nii kena, lõpeta see harjutus homseks ära. (kiil) Ehk sa tooksid mu kingad siia? Ega sa ei ootaks veel viis minutit? (tingiv kõneviis) Võib-olla te siiski tuleksite sisse? Saad sa homme uuesti tulla? (võimalik) Käsku tugevdavad ajamäärused, paratamatust väljendavad sõnad, da-infinitiivsed laused ja vormelid. Tule kohe kapi otsast alla! (ajamäärus) Seda filmi vaata tingimata! (paratamatu) Kuulata ja vaikida! (da-infinitiivne lause) Käed üles! (vormel) Intonatsioon võib sõnastusega antud intensiivsust muuta: tugevdada leksikaalselt nõrka käsku või nõrgendada tugevat käsku. Palun mine ära! Tule juba ükskord! Käsklause, mis sisu või kontekstisobivuse poolest käsku ei saa väljendada, vormistab soovi või väidet. Mingu teil reis hästi! (soov) Patsient, alam inimene, kuulaku aga alandlikult iga kitlikandja sõna. (väide) Käsklause baasil on kujunenud etiketi-, tekstikohased ja suhtumist väljendavad vormelid. Anna andeks! Vabandage! Ole hea! (etiketivormelid) Kuule! Kujuta ette! Saa aru! (tekstikohased vormelid) Mine metsa! Täna õnne! Jumal hoidku! (suhtumist väljendavad vormelid) Käskiva või möönva kõneviisiga vormistatav väide on tavaliselt kohustatuse või võimalikkuse varjundiga. Iga kord alanda ennast kui poisike, et tülitajast lahti saada. Nühi või nahk maha, et käsi puhtaks saada. Võimalikkust väljendatakse veel kinnisehitusega lausete abil. Vaata et lähete oma tähtsa koha peal veel uhkeks. Räägi aga räägi, küll sinugi jutt kord lõpeb. Kinnisehitusega (eks sa) katsu ~ hakka ~ proovi ... Vda/Vma-lausetest järeldub infiniittarindiga märgitud tegevuse mõttetus, ebasoovitavus. Eks sa katsu mulle seletada, et sa enne tunnistuse saamist ühtegi pahandust ei tee. (mõttetu) Hakka nüüd vana pedagoogiga vaidlema! (ebasoovitatav) Väitlause Küsilause Soovlause Hüüdlause
Komplekslause

Laused liigituvad moodustajate struktuuri järgi elementaarlauseteks ja komplekslauseteks. Komplekslause on lause, mille moodustajateks on lisaks sõnavormidele ja fraasidele ka lauselühendid ehk sekundaartarindid ning osalaused. Viimaseid elementaarlause moodustajate hulgas ei esine. Näiteks lause Ta tahab hästi elada üks moodustaja on sekundaartarind hästi elada, vrd elementaarlause: Ta tahab seda. Lause Ta ütles, et ei tule homme tööle sisaldab osalauseid ta ütles ja ei tule homme tööle, vrd elementaarlause: Ta ütles nii. Komplekslaused võivad olla nii lihtlaused kui liitlaused. Kõik need laused, mille moodustajate hulgas pole osalauseid, on lihtlaused. Need laused, kus esineb osalause, on liitlaused. Komplekslause moodustajad on sõnavormid ehk ühe ja sama lekseemi eri vormid, s.o iga grammatiline vorm, milles mingi sõna esineb fraasid, mis moodustuvad omavahel sisuliselt kokkukuuluvatest sõnavormidest lauselühendid ehk sekundaartarindid, mis koosnevad ühest või mitmest sõnast, väljendavad sündmust või tegevust ning sisaldavad tavaliselt tegusõna käändelist vormi. Sekundaartarind on sekundaarne sündmuse väljendamise vahend, mis pole lause, kuid millel on lausega ühisjooni aktantide vormi, koosseisu ja grammatiliste kategooriate osas. Sekundaartarindite hulka kuuluvad infiniittarindid (Tüdruk läks marju korjama), nominalisatsioonid (Koolis õpetatakse raamatute köitmist) ja absoluuttarinditeks (Peeter istus söögilauas, müts peas) osalaused, mis on lauselise ehitusega ning moodustavad koos liitlause. Osalauseid seob omavahel kas alistus- või rinnastusseos. Komplekslause näiteid: sekundaartarindiga komplekslaused Maris oskab jäähokit mängida. Sõnagi lausumata astus ta uksest välja. Ma lähen välismaale puhkama. Jaanus läks koju, süda kerge. Kala söönud kass magab trepil. osalausetega komplekslaused Ma tean, et ta tuleb mulle järgi. Sõin praadi, kuigi mul polnud nälg. Mina tegin süüa ja tema mängis klaverit. Erelt, Mati, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare. 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut.
Reaalsus

Reaalsuseks ehk realiteediks ehk tõeluseks nimetatakse omadust päriselt olemas olla ja kõige päriselt olemasoleva kogusummat. See, mis on reaalne, on olemas päriselt, mitte näiliselt, mitte mängult, mitte välja mõelduna, mitte ainult vaimus (mõtetes, kujutlustes, unistustes, luuludes, meelepetetes, unenägudes). Reaalsus ei pea olema tajutav ega arusaadav, aga ta võib ka selline olla. Aristoteles, Platon, Gottlob Frege, Ludwig Wittgenstein ja Bertrand Russell on teinud vahet reaalsusele vastaval mõttel (thought corresponding to reality), koherentsel abstraktsioonil (coherent abstraction) ehk mõtetel asjadest, mis on ettekujutatavad, aga mitte reaalsed (thoughts of things that are imaginable but not real), ning sellel, mida pole võimalik isegi ratsionaalselt mõelda (which cannot even be rationally thought). Seevastu olemasolu all mõistavad nad ainult füüsilist olemasolu või seda, mis otseselt põhineb füüsilisel olemisel, nagu näiteks ajus sündivad mõtted.[viide?] Reaalsust võidakse vastandada ka abstraktsioonile. Samal ajal mängib abstraheerimine rolli nii igapäevaelus kui ka näiteks akadeemilises uurimuses. Näiteks keeruliselt määratletavaid abstraktseid mõisteid (concept) nagu 'kausaalsus' (causality), 'voorus' (virtue), 'elu' (life) ning 'õiglus' (distributive justice) on harva peetud puhasteks ettekujutusteks (delusion). Abstraktsioonide puhul käib vaidlus kahe leeri vahel: ühed leiavad, et abstraktsioonid on vaid sõnad ning teised suhtuvad neisse kui kõrgematesse tõdedesse, mitte kui abstraktsetesse mõistetesse. See vastuolu on ka üks universaalide probleemi (problem of universals) põhjuseid. Üldiselt ollakse ühel meelel, et tõde (truth) vastab sellele, mis on reaalne, ning väär (falsity) sellele, mis ei ole reaalne. Laiemas mõttes tähendab reaalsus kõike (everything), mis on olemas ja on olemas olnud (is and has been). Veelgi laiemas tähenduses on reaalsus kõik (everything), mis on olnud olemas, on olemas või saab olemas olema (has existed, exists, or will exist). Selles mõttes on ka meie ettekujutused, eelarvamused ja ekslikult tajutud kogemus reaalsus, sest midagi reaalset toimub meie ajus, kehas, mille tagajärjeks meie (n-ö mittereaalsed) ettekujutused on. Fakt Liitreaalsus Realism Realiseeritavus Tegelikkus Virtuaalreaalsus Eisler, Rudolf 1904. Realität – Wörterbuch der philosophischen Begriffe
Tseoliidid

Tseoliidid on mineraalide rühm, mis koosnevad vett sisaldavaist alumosilikaatidest, kus katioonideks on peamiselt kaltsium ja naatrium, vahel kaalium, baarium ja strontsium ning mõnikord magneesium ja mangaan. Tseoliidid on mikroboorsed materjalid. Nende kristallstruktuuris on avad, mis toimivad peene sõelana, kus väiksemad molekulid läbivad sõela või takeruvad sellesse aga suuremad molekulid mitte. Seetõttu võib tseoliite nimetada ja kasutada molekulaarsõeladena.
Baker

Bakeri saar, Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata ala. Bakeri mägi, mägi Ugandas (4844 m) Bakeri mägi, kihtvulkaan Kaskaadides (3285 m) Bakeri mägi, mägi Kanadas (3180 m) Baker, asula USA-s California osariigis
Angus Turner Jones

Angus Turner Jones (sündinud 8. oktoobril 1993 Austinis Texases) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Kõige enam tuntust on ta kogunud telesarjas "Kaks ja pool meest", kus ta kehastas Jake'i. Ta on näidelnud filmides, mille hulgas on ka "Spot jookseb" (2001). Ta on võitnud kaks Young Artist Awardi. 2013. aastal, pärast sarja "Kaks ja pool meest" 10. hooaega, lahkus Jones sarjast, kuna tema religioossed vaated (ta on seitsmenda päeva adventist) ei sobinud kokku sarja täiskasvanulike teemadega[viide?].
Tartu Tennisekool

Tartu Tennisekool on 1. oktoobril 2008 tööd alustanud litsentseeritud erahuvikool, mis pakub tenniseõpet Tartu lastele ja noortele vanuses 5–18 aastat. Kooli rajas MTÜ Tartu Tenniseklubi. Tartu Tennisekooli baasiks on Tähtvere Tennisehall Laulupeo puiesteel ja Tamme Tennisekeskus Tamme puiesteel. Tartu Tennisekool Tartu Tennisekool annab jõudu Lõuna-Eesti tennise arengule Tartu Tennisekool sai lastest piripungil Eesti Tennise Liit
Tootsi pulm

"Tootsi pulm" on Oskar Lutsu 1921. aastal ilmunud jutustus Tootsi-lugude sarjast, koos jutustusega "Argipäev" järgneb see romaanidele "Kevade" ja "Suvi". Loo keskmes on Raja Teele ja Joosep Tootsi pulm. Luts kirjeldab pulmadele eelnevat aega ja pidu ennast. Pulmas saavad kokku endised kooliõed-vennad ning tehakse nalja ja vallatletakse. Armuvalus Jorh Aadniel Kiir aga peletatakse vingerpussiga peolt minema. "Tootsi pulma" ja "Suve" põhjal on tehtud Arvo Kruusemendi film "Suvi" (1976).
Boris Buracinschi

Boris Buracinschi [bor'iss buratš'inski] (17. jaanuar 1964 Chișinău – 9. mai 2010 Tallinn) oli juudi ja rumeenia päritolu Moldaavia ja Eesti literaat. Boris Buracinschi kolis Eestisse 1990. aastal. Ta õpetas rumeenia keelt Tartu Ülikoolis ja oli raadiojaama Vaba Euroopa korrespondent. Ta töötas Eesti Rahvusraamatukogus venekeelse kirjanduse väliskirjandusosakonna vanemraamatukoguhoidjana, oli ajalehe KesKus kaastööline ning tegi aeg-ajalt kaastööd ka teistele Eesti väljaannetele, sealhulgas Eesti Ekspressile. Boris Buracinschi. "Oh see Eesti kergemeelsus". [artiklivalimik aastatest 1995-2010]. Ema ja Isa. Tallinn 2016 Boris Buracinschi: Molvaania forever. Eesti Päevaleht, 5. november 2005 Boris Buracinschi: Hämmastav. Pronkssõduri äraviimist planeeriti Washingtonist. Ekspress.ee, 13. jaanuar 2010 Boris Buracinschi: Kas te armastate Ukrainat? Ekspress.ee, 31. märts 2010 Kaineri asemel arestimajja viidud literaat lämbus, Õhtuleht, 13.05.2010 Литератор Бурачинский скончался в полиции Эстонии, DzD.ee, 13. mai 2010 Fenno-Ugria Asutuse nekroloog Literaat Boris Buracinschi surm arestikambris tõi uurimise, ERR, 12. mai 2010 Коллега Бориса Бурачинского: Эстония потеряла уникального специалиста, DzD.ee, 13. mai 2010 Райд: Умер человек маленький, как гора, DzD.ee, 13. mai 2010
Jorma Puusaag

Jorma Puusaag (sündinud 9. detsembril 1981) on eesti kitarrist ja kitarripedagoog. Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klassikalise kitarri erialal. Ta on mänginud kitarri Joel De Luna ja Koit Toome ansamblis. Jorma Puusaag kuulub aastast 2023 Erakonda Parempoolsed. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 53 häält ning ei osutunud valituks. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 13. mail 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Taliharjapäev

Taliharjapäev (ka kesktalvepäev, jõuluemapäev, tsiapäiv) on eesti rahvakalendri tähtpäev, mida tähistatakse 14. jaanuaril. Taliharjapäevaga algab kalendripühade rida, mida on peetud samuti talveharjaks (tõnisepäev, paavlipäev, küünlapäev) ning mille kohta öeldi, et see päev murrab talve selgroo. Taliharjapäeval peab pool loomatoitu alles olema ning sellest päevast peale liigub aeg kevade suunas. Varases kalendrikirjanduses seostatakse taliharjapäevaga lume sulama hakkamist. Taliharjapäeva tähistamine toovat tervist ja õnne meestele, seakasvatajatele või tervele perele. Kui näha on niigi palju päikest, et mees jõuab ratsahobuse selga hüpata, on eeloleval aastal mehed terved ja tublid. Kui terve päev on pilves, tuleb suvigi jahe ja pilvine. Väideti, et karu pöörab sel päeval teise külje ning hakkab teist käppa imema. Taliharjal keedeti seapeaga herne- ja oasuppi. Kui põhja pool oli seapea juba jõululaual tähtsal kohal, siis lõuna ja lääne pool söödi seda taliharja aegu. Folklorist Andres Kuperjanov on kirjutanud: "Vanas ajaarvamises oli Linnutee kõigepealt aastavahetuse märk. Eesti rahvakalendri taliharjapäev peaks langema ajale, mil talv on saavutanud oma lae ja murdub – algab soojenemine ja läheneb kevad." Nimetus "talihari" tähendas toona ka oma suurimal kõrgusel olevat Linnuteed. Astronoom Heino Eelsalu on arvestanud, et talihari langes umbes 3000 aastat tagasi kokku talvise pööripäevaga. Praeguseks on talihari nihkunud kevadpunkti pretsessiooni tõttu jaanuari lõppu või veebruari algusse. Talihari oli vanas kalendrisüsteemis konkreetne märk, mille abil sai sünkroonida kuukalendrit reaalse aastaga. Taliharjapäev. maavald.ee, vaadatud 14.01.2024. Taliharjapäev - 14. jaanuar folklore.ee, vaadatud 14.01.2024. Kaido Kama. 1988. Vikerkaar nr. 1. "Kümme aastat nüüdisaegseid sirvilaudu" Selma Lätt. 1970. "Eesti rahvakalender I" Taliharjapäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta Tänane taliharjapäev murrab talve selgroo ja annab põhjust hernesuppi keeta. Maaleht, 14. jaanuar 2019.
Mihhail Šiškin

Mihhail Pavlovitš Šiškin (vene keeles Михаил Павлович Шишкин; sündinud 18. jaanuaril 1961 Moskvas) on vene kirjanik. Ta õppis Moskva Pedagoogilises Instituudis inglise ja saksa keelt. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta tänavapühkija, teetöölise, ajakirjaniku, õpetaja ja tõlkijana. Kirjanikuna debüteeris ta 1993. aastal. Kirjutab nii vene kui saksa keeles. Alates 1995. aastast elab ta Zürichis. "Veenuse juus". Varrak 2010. Vene keelest tõlkinud Jüri Ojamaa. ISBN 9789985319215 "Izmaili vallutamine". Koolibri 2012. Vene keelest tõlkinud Meelis Lainvoo. ISBN 9789985029701 "Kiri sinule". Sari "Moodne aeg". Varrak 2013. Vene keelest tõlkinud Veronika Einberg. ISBN 9789985327517 "Sõda või rahu". Loomingu Raamatukogu 2022/35-37. Saksa keelest tõlkinud Tiiu Relve ja Krista Räni. 2000 Vene Booker Jüri Saar. "Venelaseks olemise valu" Sirp, 20. jaanuar 2023 Nad varastasid keele, on vaid üks lahendus, Postimees, 25. veebruar 2023
Andreï Makine

Andreï Makine (sündinud 10. septembril 1957 Krasnojarski krais) on Venemaal sündinud Prantsusmaa kirjanik. Ta on kasutanud pseudonüümi Gabriel Osmonde. Tema vanaema oli sündinud Prantsusmaal. Ta kirjutas noorena luuletusi nii prantsuse kui ka vene keeles. 1987. aastal läks ta õpetajavahetusprogrammiga Prantsusmaale ja sai seal poliitilise varjupaiga. 1990 – "La Fille d'un héros de l'Union soviétique" 1992 – "Confession d'un porte-drapeau déchu" 1994 – "Au temps du fleuve Amour" 1995 – "Le Testament français" (eesti keeles "Prantsuse testament", tõlkinud Andres Raudsepp, toimetanud ja värsid tõlkinud Ain Kaalep; Tallinn: Varrak, 1999) 1998 – "Le Crime d'Olga Arbélina" 2000 – "Requiem pour l'Est" 2001 – "La Musique d'une vie" (eesti keeles "Ühe elu muusika", tõlkinud Triinu Tamm; Tallinn: Varrak, 2008) 2003 – "La Terre et le ciel de Jacques Dorme" 2004 – "La Femme qui attendait" 2006 – "Cette France qu'on oublie d'aimer" 2006 – "L'Amour humain" 2007 – "Le Monde selon Gabriel" 2009 – "La Vie d'un homme inconnu" (eesti keeles "Tundmatu mehe elu", tõlkinud Triinu Tamm; Tallinn: Varrak, 2010) 2011 – "Le Livre des brèves amours éternelles" 2001 – "Le Voyage d'une femme qui n'avait plus peur de vieillir" 2004 – "Les 20 000 Femmes de la vie d'un homme" 2006 – "L'Œuvre de l'amour" 2011 – '"Alternaissance" 1995 Goncourti auhind ja Prix Médicise romaani "Le Testament français" ("Prantsuse testament") eest. Maïa De La Baume, Who is Gabriel Osmonde? A French Literary Mystery is Solved, New York Times, Arts Beat, 1. aprill 2011
Biotroof

Biotroofid on seened, kes on võimelised hankima orgaanilisi ühendeid teiste organismide elusatest rakkudest. Biotroofide hulka kuuluvad nii parasiitliku eluvormiga seened kui ka teiste organismidega vastastikku kasulikku kooselu omavad seened ehk sümbiondid. Saprotroofid
Conrad Klemmer

Conrad Klemmer (29. juuni 1882 Juuru kihelkond, Eesti – 23. juuli 1956 Paramus, New Jersey, USA) oli eesti vaimulik USA-s. Conrad Klemmer siirdus 1906. aastal San Franciscosse, et end tehnilistel aladel täiendada. Tallinnas oli ta asutanud mehaanikatöökoja, mille välisseinal oli tolleaegse kombe järgi saksakeelne silt "Mechanische Werkstatt Conrad Clemmer". Ent kuna ta oli sügavalt usklik mees ja kohapeal puudus pastor, siis hakkas ta sealsetele eestlastele piiblitunde pidama. Tema tee ristus California Concordia kolledži usuteaduse professori Jonesiga, kes oli märganud noormehe sügavat huvi ja head piibli tundmist ning soovitas tal usuteadust õppima asuda. Algul õppis ta Concordia kolledžis, kuid 1911. aastal lõpetas ta Teoloogilise Seminari Springfieldi kolledži (Illinois). Ordineeriti luteri usu õpetajaks 27. septembril 1911. Kuna Missouri Sinod otsis New Yorgi kogudusele uut õpetajat (Hans Rebane oli surnud 15. detsembril 1911), siis tehti Conrad Klemmerile ettepanek tutvuda olukorraga New Yorgis. Ta otsustas asuda New Yorki ja 1913. aastal valiti ta New Yorgi koguduse õpetajaks. Ta pidas oma kohuseks teenida ka kaugemal asuvaid eestlasi. Aga lisaks New Yorgi Eesti Evangeeliumi Luteri Usu kogudusele teenis ta veel Bostoni, New Jersey ja Patersoni kogudust. 1947. aastal läks ta emerituuri. Tema ametijärglaseks sai Rudolf Kiviranna. Conrad Klemmer suri 1956. aastal ja on maetud Georg Washington Memorial Parki kalmistule Paramuses. Matuseteenistus peeti kolmapäeval, 25. juulil 1956 Sioni luterlikus kirikus Maywoodis New Jersey osariigis. Elatist pidi ta teenima muu töö ja tegevusega. Ta asutas New Jerseys mehaanikatöökoja ja teenis lisatulu ehitusettevõtjana. Conrad Klemmer hakkas välja andma ajalehte Ameerika Ris­tirahva Leht, kuid selle väljaandmine katkes peagi tellijate vähesuse tõttu. Talle ja ta kogudustele oli väga meeliülendavaks sündmuseks teade Eesti Vabariigi väljakuulutamisest 24. veebruaril 1918. Conrad Klemmer sai eestlaste delegatsiooni esimeheks, kes astus ühendusse USA tolleaegse presidendi Warren Hardinguga Eesti Vabariigile USA valitsuse tunnustuse hankimisel. Ta käis Eesti Vabariigi ja eestlaste eest kostmiseks kolmel korral Ameerika Ühendriikide presidendi jutul. Conrad Klemmeri abikaasa Frieda oli päritolult šveitslanna. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Õpetaja Conrad Klemmer suri. Vaba Eesti Sõna 26. juuli 1956 New Yorgi Eesti Ev. Luteri Usu kogudus 110-aastane Estonian World Review
Gauss

Gauss (tähis Gs) on magnetilise induktsiooni mõõtühik CGS-süsteemis. See on nimetuse saanud saksa matemaatiku Carl Friedrich Gaussi järgi. Üks gauss on defineeritud kui maksvell ruutsentimeetri kohta: 1 Gs ≡ 1 Mx/cm2. SI-süsteemis on magnetinduktsiooni ühik tesla (T), 1 T = 10–4 Gs.
Andreas Weber

Andreas Weber (sündinud 4. novembril 1967 Hamburgis) on saksa bioloog ja ajakirjanik. Weber, Andreas 2003. Natur als Bedeutung. Versuch einer semiotischen Theorie des Lebendigen. Würzburg: Königshausen & Neumann. Weber, Andreas 2007. Alles fühlt. Mensch, Natur und die Revolution der Lebenswissenschaften. Berlin: Berlin Verlag. Weber, Andreas 2008. Biokapital: Die Versöhnung von Ökonomie, Natur und Menschlichkeit. Berlin: Berlin Verlag. Weber, Andreas 2011. Mehr Matsch! - Kinder brauchen Natur. Berlin: Ullstein Verlag. ISBN 978-3550088179 Weber, Andreas 2014. Lebendigkeit: Eine erotische Ökologie. Kösel. Weber, Andreas 2013. Enlivenment. Towards a fundamental shift in the concepts of nature, culture and politics. Heinrich-Böll-Stiftung, Berlin. Weber, Andreas 2016. The Biology of Wonder: Aliveness, Feeling and the Metamorphosis of Science. New Society Publishers. Weber, Andreas 2017. Matter and Desire: An Erotic Ecology. White River Junction: Chelsea Green. Weber, Andreas 2019. Enlivenment: Towards a Poetics for the Anthropocene. Cambridge: The MIT Press. Weber, Andreas 2011. Kõik me tunneme: Inimene, loodus ja eluteaduste revolutsioon. (Tõlkinud Krista Räni, järelsõna autorid Timo Maran ja Riin Magnus.) (Roheline Raamat.) Tallinn: Varrak. ISBN 9789985323168 Weber, Andreas 2016. Elus olla: Erootiline ökoloogia. (Tõlkinud Katrin Kaugver.) (Roheline Raamat.) Tallinn: Varrak. Weber, Andreas 2001. Das Verkaufte Volk. Süddeutsche Zeitung Magazin (23.11.2001) (Artikkel Eesti Geenivaramu teemadel.) Koduleht Andreas Weber: me ei mõtle endist kui loomadest, aga tegelikult oleme siiski loomad Eesti Päevaleht, 13. august 2011
Thomas Vaga

Thomas Vaga (8. märts 1938 Kuressaare – 9. juuli 2023) oli eesti vaimulik. Thomas Vaga põgenes sõja ajal vanematega Saksamaale, Geislingeni põgenikelaagris alustas ta ka kooliteed. Alates 1949. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides. Vaga lõpetas 1956. aastal Bridgetonis keskkooli. Seejärel astus ta Rutgersi ülikooli ja sai 1960. aastal bakalaureusekraadi psühholoogias. 1964. aastal saadeti ta Eesti Üliõpilaste Seltsi ja ühenduse Eesti Üliõpilaskond USA-s esindajana Helsingi ülikooli. Algul õppis ta inglise kirjandust. Helsingis elades abiellus ta 1965. aastal soomlase Airi Suomelaga (sündinud 22. septembril 1940) ja elas luteri pastori Raymond Martini jutluste tulemusel läbi usulise ärkamise. 1969. aastal alustas Thomas Vaga misjonitööd Richard Wurmbrandi ühenduses Jesus to the Communist World. Ta toimetas misjoniajakirja Voice of the Martyrs. Samal ajal otsustas Thomas Vaga saada eesti kirikuõpetajaks. Aastatel 1972–1975 õppis ta Helsingi ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta peapiiskoplikus koguduses Stockholmis. Thomas Vaga ordineeriti vaimulikuks 21. detsembril 1975. Aastatel 1976–1977 töötas ta EELK Göteborgi ja Lääne-Rootsi koguduse õpetajana. Samaaegselt oli ta ka Eesti Kiriku tegevtoimetaja. Aastatel 1978–1987 oli ta EELK Vancouveri Peetri koguduse õpetaja. Alates 1987. aastast teenis ta Lakewoodi Pühavaimu kogudust, samuti New Yorgi Pauluse kogudust, Bergen County kogudust ja pidas jumalateenistusi Syracuse'is ja Schenectady-Albanys, kus asuvad Pauluse koguduse pihtkonnad, vahel ka Long Islandis ja Seabrookis ning mujal eesti kogudustes. Thomas Vaga oli E.E.L.K. Konsistooriumi assessor aastatel 1990–2006 ning pärast peapiiskop Udo Petersoo surma peapiiskopi kohusetäitja (aastatel 2006–2007) kuni uue peapiiskopi valimiseni. Ta oli Eesti Evangeeliumi Luteriusu Koguduste Liidu ja Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kiriku piiskopi kohusetäitja. 30. mail 2015 valiti ta E.E.L.K. piiskopiks. Vaga oli Eesti Kongressi liige. Thomas Vaga suri 9. juulil 2023. Ta saadeti ära 14. juulil Lakewoodi Eesti luteri kirikus. 2008 Valgetähe IV klassi teenetemärk (eestluse hoidja Ameerika Ühendriikides ja kirikuelu edendaja) http://www.eestikirik.ee/teenekas-praost-thomas-vaga-70/ http://isik.tlulib.ee/index.php?id=475 Konrad Veem. Eesti Vaba Rahvakirik. Dokumentatsioon ja leksikon. EVR, Stockholm, 1988 Meie hulgast lahkus armastatud Lakewoodi Eesti Lutheri kiriku piiskop Thomas Vaga. 03.08.1938-07.09.2023 eestieest.com, 10. juuli 2023 Toomas Vaga Teenetemärkide kavalerid Teenekas praost Thomas Vaga – 70 E.E.L.K. Sinod Torontos. Teeme juttu piiskop electus Thomas Vagaga Thomas Vaga: tööta ja palveta