laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mitre poolsaar

Mitre poolsaar on poolsaar Lõuna-Ameerika mandril Argentina lõunaosas Tulemaa provintsis Tulemaa saare kaguosas. Poolsaarele pani Bartolomé Mitre auks nime Bulgaaria päritolu maadeavastaja Julius Popper.
Haisev pilvik

Haisev pilvik (Russula foetens) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv seen. Kübar on kollakaspruun; 8–20 cm lai. Haisev pilvik on mitmes vees kupatatult söödav. Sobib soolamiseks ja hapendamiseks. Tal on ebameeldivalt magus-lääge lõhn ja maitse. Eestis kasvab ta leht- ja segametsades, väga sageli. Tõnis Leisner "Eesti pilvikud", Tallinn, "Valgus", 1973, lk 18 Haisev pilvik andmebaasis eElurikkus
Lümanda valla vapp

Lümanda valla vapp on Saare maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Lümanda valla vapp. Vapp on kinnitatud 16. novembril 1993. Lümanda valla vapil on kujutatud sinisel kilbil hõbedane teravik, milles roheline Saaremaa robirohu leht. Lipuvärvused ja kujundid tähistavad Saaremaad, merd, liivarandu, lubja põletamist, Viidumäe looduskaitseala ja selle unikaalset taime - Saaremaa robirohtu. Lümanda valla lipp Lümanda valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Eestlased Islandil

Eestlased Islandil on Islandil elanud või elavad eestlased. Vaata kategooriat: Eestlased Islandil Eesti-Islandi suhted
Ruske pilvik

Ruske pilvik (Russula badia) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv seen. Kübar on purpur- või veripunane, keskel mustjas, väga limane, 8–13 cm lai. Jalg on valge, alumine osa punase varjundiga. Ruske pilvik on toorelt mürgine, kupatatult söödav. Ta on Eestis üsna sage, augustis ja septembris. Ruske pilvik andmebaasis eElurikkus
Ukraina Välisministeerium

Ukraina Välisministeerium (ukraina keeles Міністерство закордонних справ України) on välispoliitikaga tegelev täitevvõimu organ.
Inimesekirp

Inimesekirp (Pulex irritans) on kirbuliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 101 Inimesekirp andmebaasis eElurikkus
Kassikirp

Kassikirp (Ctenocephalides felis) on kirbuliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 101 Kassikirp andmebaasis eElurikkus
Mõniste

Mõniste on küla Võrumaal Rõuge vallas, endise Mõniste valla keskus. Mõniste piirkonda on rahvapäraselt nimetatud kui Mehkamaa. Mõnistes on teenuskeskus, kus asuvad Mõniste raamatukogu, postkontor, perearstikeskus ja hooldekodu. Selle lähedal asub ka Coop kauplus. Asula piiresse jäävad Mõniste mõisa park ja Wulfide suguvõsa kalmistu. Mõniste mõisa pargis asub Mõniste järv. Pargi alal asusid ka Mõniste vasallilinnus ja Mõniste mõisa hooned, mis on hävinud. 1977 liideti Mõnistega Aidamäe küla. Küla läänepiir kulgeb mööda Mustjõge. Küla läbib Võru–Mõniste–Valga maantee ning sealt saab alguse Mõniste–Ape maantee. Mõniste teeninduskeskus ja hooldekodu Kohalik Coop kauplus Mõniste mõisa park kevadel Mõniste järv ja ujumiskoht Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 331. "Mõniste sotsiaalkeskuse maja sai valmis"[alaline kõdulink] Võrumaa teataja, 29. november 2012 Mariko Faster: artikkel "Mõniste" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kanakirp

Kanakirp (Ceratophyllus gallinae) on kirbuliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 101 Kanakirp andmebaasis eElurikkus
Mutikirp

Mutikirp (Hystrichopsylla talpae) on kirbuliste seltsi kuuluv putukaliik. Parasiteerib muttidel, karihiirtel ja väikestel närilistel. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 101 Mutikirp andmebaasis eElurikkus
Võsa-kiilassilm

Võsa-kiilassilm (Chrysopa perla) on võrktiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 106 Võsa-kiilassilm andmebaasis eElurikkus
Seitsetäpp-kiilassilm

Seitsetäpp-kiilassilm (Chrysopa pallens, sün. C. septempunctata) on võrktiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 106 Seitsetäpp-kiilassilm andmebaasis eElurikkus
Kuutsi

Kuutsi on küla Võrumaal Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda. Kuutsil asuvad Mõniste Muuseum, Mõniste Rahvamaja, Mõniste Kool ja Kuutsi raamatukogu. Külas asub ohvrikivi. Küla lääneosa, endise Mõniste raudteejaama ümbrus, on tuntud ka Mehka nime all. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Harilik kiilassilm

Harilik kiilassilm (Chrysoperla carnea) on võrktiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 106 Harilik kiilassilm andmebaasis eElurikkus
Harilik koonlane

Harilik koonlane (Panorpa communis) on koonuliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 108 Harilik koonlane andmebaasis eElurikkus
Talikoonlane

Talikoonlane (Boreus) on koonuliste seltsi kuuluv putukaperekond. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 108 Talikoonlane andmebaasis eElurikkus
Kapsa-sääriksääsk

Kapsa-sääriksääsk (Tipula oleracea) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 192 Kapsa-sääriksääsk andmebaasis eElurikkus
Soo-sääriksääsk

Soo-sääriksääsk (Tipula paludosa) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 192 Soo-sääriksääsk andmebaasis eElurikkus
Harilik laulusääsk

Harilik laulusääsk (Culex pipiens) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 194 Harilik laulusääsk andmebaasis eElurikkus
Euroopa laulusääsk

Euroopa laulusääsk (Culiseta annulata) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 194 Euroopa laulusääsk andmebaasis eElurikkus
Soo-metsasääsk

Soo-metsasääsk (Ochlerotatus punctor, sünonüüm Aedes punctor) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik perekonnast metsasääsk. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 196 Soo-metsasääsk andmebaasis eElurikkus
Väike-hallasääsk

Väike-hallasääsk (Anopheles plumbeus) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 194 Väike-hallasääsk andmebaasis eElurikkus
Tiigi-klaasiksääsk

Tiigi-klaasiksääsk (Chaoborus crystallinus) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 194 Tiigi-klaasiksääsk andmebaasis eElurikkus
Kevad-karussääsk

Kevad-karussääsk (Bibio marci) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 196 Kevad-karussääsk andmebaasis eElurikkus
Mustjala valla vapp

Mustjala valla vapp on Saare maakonnas endise Eesti haldusüksuse Mustjala valla vapp. Vapp kinnitati 2. augustil 1998. Pikuti sirgelt ja põigiti laineliselt poolitatud kilbi 1. ja 4. väli on roheline, 3. väli sinine. 1. väljal paikneb kaldasendis roheline tähtrist, mille haardes neli sinist sõõri. Vapivärvid tähistavad paest pinnast, merd ja metsarohkust ja vapiväljade jaotus viitab valla pankrannikule, tähtrist koos sõõridega sümboliseerivad kadakaokkaid ja -marju. Mustjala valla lipp Mustjala valla sümboolika valla kodulehel Mustjala valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Aia-karussääsk

Aia-karussääsk (Bibio hortulanus) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 196 Aia-karussääsk andmebaasis eElurikkus
Kirju-kurvitskärbes

Kirju-kurvitskärbes (Rhagio scolopaceus) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 198 Kirju-kurvitskärbes andmebaasis eElurikkus
Veiseparm

Veiseparm (Tabanus bovinus) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Liik on heledamat värvi kui sudeediparm. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 200 Veiseparm andmebaasis eElurikkus
Harilik sõgelane

Harilik sõgelane (Haematopota pluvialis) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 200 Harilik sõgelane andmebaasis eElurikkus
Järvekibun

Järvekibun (Chrysops relictus) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 200 Järvekibun andmebaasis eElurikkus
Metsakibun

Metsakibun (Chrysops caecutiens) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik pimeparmu perekonnast. Ta on levinud Palearktises. Putukat on ka Eestis. Metsakibun on järvekibuna lähedane sugulane. Valmikute kehapikkus on 7–14 mm. Keskrindmik ja kilbike on säravmustad ning kaetud pruunikaskollaste karvadega. Rindmiku ülapoolel on kaks kollakasrohelist pikitriipu. Emaste tagakeha on kahvatukollane ja sellel on must tagurpidi V. Isastel on valdavalt must tagakeha. Läbipaistvatel tiibadel on lai must põikiside keskel ja must laik tipus. Silmad on sageli eredalt kuldrohelised ja veinipunased, tumedamate elementidega. Tundlad ja jalad on mustad, ka keskjalgade sääred. Liik on levinud kogu Euroopas ning suures osas Aasia põhja- ja keskosast, idas Siberini. Ta elab eelkõige niiskemates elupaikades, nagu padumere rannikud ja niisked metsad, enamasti veekogude lähedal. Metsakibun on haruldasem kui järvekibun. Vastsed elavad veealuses taimkattes või mudastes, niisketes muldades. Seal toituvad nad mikroorganismidest, vetikatest ja muust orgaanilisest ainest. Valmikud lendavad maist septembrini. Selleks, et emasel saaksid munad valmida, peab ta toituma mitmesuguste imetajate verest. Metsakibun imeb näiteks veiste, hobuste, metskitste ja inimeste verd, eelistades pead ja kukalt. Pistmisel süstivad nad antikoagulante, et vere hüübimist peatada. Isased ning täiskasvanud emased, kellel ei ole mune valmimas, toituvad õienektarist ja õietolmust, näiteks harilikul härjasilmal. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 200 Metsakibun andmebaasis eElurikkus
Vapsikkärbes

Vapsikkärbes (Asilus crabroniformis) on kahetiivaliste seltsi röövkärblaste sugukonda kuuluv putukaliik. Vapsikkärbes on levinud peamiselt Euroopas, sealhulgas Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 202 Vapsikkärbes andmebaasis eElurikkus
Harilik mudasirelane

Harilik mudasirelane (Eristalis tenax) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 206 Harilik mudasirelane andmebaasis eElurikkus
Ohakapahakärbes

Ohakapahakärbes (Urophora cardui) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 208 Ohakapahakärbes andmebaasis eElurikkus
Sellerikärbes

Sellerikärbes (Euleia heraclei) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 208 Sellerikärbes andmebaasis eElurikkus
Sakurgi

Sakurgi on küla Võrumaal Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kirsi-kirikärbes

Kirsi-kirikärbes (Rhagoletis cerasi) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. astelpaju-kirikärbes Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 208 Kirsi-kirikärbes andmebaasis eElurikkus
Porgandikärbes

Porgandikärbes (Chamaepsila rosae) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 210 Porgandikärbes andmebaasis eElurikkus
Rootsi kärbes

Rootsi kärbes (Oscinella frit) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 210 Rootsi kärbes andmebaasis eElurikkus
Hobuse-raudkärbes

Hobuse-raudkärbes (Hippobosca equina) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 212 Hobuse-raudkärbes andmebaasis eElurikkus
Pääsukärbes

Pääsukärbes (Stenepteryx hirundinis) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 212 Pääsukärbes andmebaasis eElurikkus
Piiritajakärbes

Piiritajakärbes (Crataerina pallida) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 212 Piiritajakärbes andmebaasis eElurikkus
Hiid-röövikukiin

Hiid-röövikukiin (Tachina grossa) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 212 Hiid-röövikukiin andmebaasis eElurikkus
Raipekärbes

Raipekärbes (Cynomya mortuorum) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 214 Raipekärbes andmebaasis eElurikkus
Harilik pistekärbes

Harilik pistekärbes (Stomoxys calcitrans) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Välimuselt sarnaneb ta toakärbsega, kuid imeb loomade verd. Pistekärbsed ilmuvad sügise poole. Pistekärbsed on veiste sagedased verd imevad välisparasiidid, Eesti oludes olulisim ümarusstõbi, millesse veised nakatuvad eriti pistekärbeste vahendusel, on veiste suvehaavandtõbi ehk stefanofilarioos. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 216 "Kahetiivalised". Miksike. Originaali arhiivikoopia seisuga 5.08.2021. Vaadatud 03.04.2021. "Veiste tiivulised putukparasiidid". Eesti Põllumajandusloomade Jõudluskontrolli AS. Vaadatud 03.04.2021. Harilik pistekärbes andmebaasis eElurikkus
Orissaare valla vapp

Orissaare valla vapp on Saare maakonna endise Eesti haldusüksuse Orissaare valla vapp. Vapp kinnitati 29. augustil 1995. Põigiti poolitatud kilbi hõbedasel ülapoolel kolm rootsupidi ühendatud sinist tammelehte, mis tõusevad kilbi poolitusjoonelt. Vapi sinisel alumisel poolel on samasugused hõbedased tammelehed allapööratud kujul. Vapivärvid viitavad maale ja merele ning Saaremaa vapile. Tammelehed tähistavad tugevust, väärikust ja põlisust. Samuti viitavad ka Orissaare valla harukordsele tammederohkusele. Orissaare valla lipp Orissaare valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Väike-toakärbes

Väike-toakärbes (Fannia canicularis) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 216 Väike-toakärbes andmebaasis eElurikkus
Harilik roojakärbes

Harilik roojakärbes (Scathophaga stercoraria) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 216 Harilik roojakärbes andmebaasis eElurikkus
Veise-nahakiin

Veise-nahakiin (Hypoderma bovis) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 216 Veise-nahakiin andmebaasis eElurikkus
Lamba-nahakiin

Lamba-nahakiin (Oestrus ovis) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 216 Lamba-nahakiin andmebaasis eElurikkus
Hobuse-maokiin

Hobuse-maokiin (Gasterophilus intestinalis) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 216 Hobuse-maokiin andmebaasis eElurikkus
Parmupalu

Parmupalu on küla Võrumaal Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda. Külas asub II maailmasõjas hukkunute ühishaud. 1977. aastal liideti Parmupaluga Pardsi (Partsi) ja osa Luhtu külast. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. II maailmasõjas hukkunute ühishaud kultuurimälestiste riiklikus registris Mariko Faster: artikkel "Parmupalu" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Pihtla valla vapp

Pihtla valla vapp on Saare maakonna endise Eesti haldusüksuse Pihtla valla vapp. Vapp kinnitati 12. juunil 1997. Kahest ümberpööratud S-lõikest moodustunud kaldjaotusega vasakult poolitatud sini-kuldsel kilbil kaks lõikest lähtuvat vastandvärvides tähtristi. Pihtla valla maad on kunagi taevaste vägede poolt ära märgitud (Kaali järv – meteoriidikraater), mida on silmas peetud ka valla lipu kujundamisel. Sinine on taeva ja vee, aga samuti vaimsuse ja puhtuse võrdkuju. Kollane on tule, energia, vilja ja jõukuse sümbol. Diagonaalteljel olevad tähtristid kujutavad muistset sündmust, mil taevast langev täht lõikus maapinda. Langemiskohta jäi sügav kraater, millest veega täitudes tekkis omapärane järv. Tähtrist meenutab ka ristiusu peamist sümbolit – risti. Pihtla valla lipp Pihtla valla sümboolika valla kodulehel Pihtla valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Villike

Villike on küla Võrumaal Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
STS-109

STS-109 oli Space Shuttle'i programmi 108. ja kosmosesüstik Columbia 27. missioon ning Hubble'i kosmoseteleskoobi neljas hooldusmissioon. See oli ka kosmosesüstik Columbia viimane edukas missioon, sest see purunes missioonilt STS-107 naasmisel. Hubble'i kosmoseteleskoobi viis 25. aprillil 1990 orbiidile missioon STS-31. Pärast teist hooldusmissiooni STS-82, läksid katki kolm kuuest kosmoseteleskoobi güroskoobist ning NASA otsustas seetõttu jaotada järgmise hooldusmissiooni missioonideks STS-103 ja STS-109. STS-103 toimus 1999. aastal. Missiooni ajal vahetati kosmoseteleskoobil välja mitmed seadmed, sealhulgas päikesepaneelid, üks kaamera ja hooratas. STS-109 eesmärk oli Hubble'i kosmoseteleskoobi hooldamine. See oli kosmosesüstik Columbia esimene missioon pärast kaks ja pool aastat kestnud remonti. Missiooni ajal paigaldas meeskond Hubble'ile uue kaamera Advanced Camera for Surveys (ACS), uued päikesepaneelid, uue energia juhtimisseadme ja eksperimentaalse jahuti Near Infrared Camera and Multi-Object Spectrometer'ile. Columbia viis kosmoseteleskoobi ka kõrgemale orbiidile. STS-109 astronaudid sooritasid kosmoseteleskoobiga töötamiseks viiel päeval viis kosmosekõndi, mille kogukestus oli 35 tundi ja 55 minutit. STS-109 oli kosmosesüstik Columbia viimane edukas missioon, sest vähem kui aasta hiljem Columbia purunes ja kogu meeskond hukkus. "Patch, Mission, Shuttle, STS-31". National Air and Space Museum. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2019. Vaadatud 20. juuli 2019. "STS-109 Crew". NASA Human Spaceflight. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. august 2020. Vaadatud 20. juuli 2019. "STS-109". Space Facts. Vaadatud 20. juuli 2019. "STS-109". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. mai 2017. Vaadatud 20. juuli 2019.
Singa

Singa on küla Võrumaal Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda. Külas asub II maailmasõjas hukkunute ühishaud. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Singa kultuurimälestiste riiklikus registris
Bataki keel

Bataki keel on Malai-Polüneesia keelte Filipiini rühma kuuluv keel, mida kõnelevad batakid Filipiinidel Palawani saarel. Kõnelejate arv on umbes 200. Bataki keelt on tugevalt mõjutanud palavani keel. http://www.ethnologue.com/language/bya
Naiste rahvusvaheline meister

Naiste rahvusvaheliste meister (inglise keeles Woman International Master; akronüüm WIM) on males sportlike saavutuste eest naismaletajatele tulemustepõhiselt antav nimetus. Tegu on eluaegse nimetusega ning selle saavutamiseks on vaja täita kolm vastavat FIDE normi. Nõuded WIM-i saamiseks on madalamad kui rahvusvahelise meistri (IM) ja naiste suurmeistri (WGM) nimetuse saamiseks. Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) 1950. aastal. Samal aastal sai selle nimetuse 17 naismaletajat – kõik 1950. aasta male maailmameistrivõistluste turniiri 16 osavõtjat ning 1937. aasta Stockholmis peetud maailmameistrivõistlusel teise koha saanud itaallanna Clarice Benini (toona maailmameistriks saanud Vera Menchik hukkus 1944. aastal Londonis õhurünnakus). 2019. aasta märtsi seisuga on naiste rahvusvahelise meistri nimetuse saanud kokku 829 maletajat. 1950 – Ljudmõla Rudenko, sai maailmameistriks 1950 1950 – Jelizaveta Bõkova hilisem maailmameister 1950 – Olga Rubtsova, hilisem maailmameister 1950 – Valentina Borissenko, hilisem naiste suurmeister 1950 – Edith Keller-Herrmann, hilisem naiste suurmeister 1950 – Sonja Graf 1950 – Eileen Betsy Tranmer 1950 – Chantal Chaudé de Silans, hilisem naiste ausuurmeister 1950 – Fenny Heemskerk, hilisem naiste suurmeister 1951 – Rowena Mary Bruce 1952 – Kira Zvorõkina, hilisem naiste suurmeister 1952 – Olga Ignatjeva, hilisem naiste suurmeister 1954 – Larissa Volpert, hilisem naiste suurmeister 1954 – Antonia Ivanova, hilisem naiste suurmeister 1954 – Milunka Lazarević, hilisem naiste suurmeister 1954 – Verica Nedeljković, hilisem naiste suurmeister 1955 – Éva Karakas, hilisem naiste suurmeister 1957 – Maria Albuleț, hilisem naiste suurmeister 1957 – Květa Eretová, hilisem naiste suurmeister 1960 – Käty van der Mije, hilisem naiste suurmeister 1960 – Elisabeta Polihroniade, hilisem naiste suurmeister 1961 – Nona Gaphrindašvili, hilisem maailmameister ja rahvusvaheline suurmeister 1961 – Tatjana Zatulovskaja, hilisem naiste suurmeister 1961 – Henrijeta Konarkowska-Sokolov, hilisem naiste suurmeister 1962 – Alla Kušnir, hilisem naiste suurmeister 1964 – Katarina Jovanović, hilisem naiste ausuurmeister 1964 – Margareta Teodorescu, hilisem naiste suurmeister 1965 – Valentina Kozlovskaja, hilisem naiste suurmeister 1966 – Nana Alekhsandria, hilisem naiste suurmeister 1968 – Corry Vreeken, hilisem naiste ausuurmeister 1969 – Zsuzsa Verőci, hilisem naiste suurmeister 1957 – Salme Rootare 1964 – Maaja Ranniku 1978 – Tatjana Fomina 1990 – Leili Pärnpuu 1991 – Monika Tsõganova 1992 – Tuulikki Laesson 2004 – Viktoria Baškite 2006 – Valentina Golubenko, hilisem naiste suurmeister 2015 – Mai Narva, hilisem naiste suurmeister 2021 – Margareth Olde 2024 – Anastassia Sinitsina FIDE tiitlid
Lundi ülikooli tehnikateaduskond

Lundi ülikooli tehnikateaduskond (rootsi keeles Lunds tekniska högskola 'Lundi tehnikaülikool') on Rootsis asuva Lundi ülikooli üks teaduskondi. 1961. aastal asutati iseseisev Lundi tehnikainstituut. 1969. aastal liideti instituut Lundi ülikooliga. Teaduskonnas õpib üle 9000 üliõpilase. Koduleht
Lääne-Austraalia ülikool

Lääne-Austraalia ülikool (inglise keeles University of Western Australia) on ülikool Austraalias Lääne-Austraalia osariigis. Ülikooli keskus asub Perthis. Ülikool asutati 1911. Ülikoolis õpib üle 25 000 üliõpilase. "History". University of Western Australia. Vaadatud 14. november 2022. Koduleht