laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tihhon

Tihhon on kreekapärane mehenimi. Seda nime on kandnud ka mitmed vaimulikud: Tihhon (Moskva patriarh) Tihhon (Ševkunov) Tihhon Hrennikov oli vene helilooja Tihhon Rabotnov (1904–2000) oli vene botaanik ja fütotsönoloog Tihhon Šišov (1983–) on Eesti jalgpallur Tihhon Tammes (1975–) on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku ülempreester ja teoloog
Anatoli Ulturgašev

Anatoli Pavlovitš Ulturgašev (jakuudi keeles Анатолий Павлович Ултургашев; sündinud 20. aprillil 1950 Askizi rajoonis Hakassi autonoomses oblastis) on hakassi rahvusest Sahha balletitantsija ja balletipedagoog, Vene NFSV teeneline kunstnik. Ta oli 1980. aastate Jakuudi ANSV tuntumaid balletitantsijaid, Jakuudi Muusikateatri juhtiv solist. Praegu on ta Jakutski koreograafiakooli pedagoog. Pärast Novosibirski riikliku koreograafiakooli lõpetamist 1968. aastal asus Anatoli Ulturgašev balletisolistina tööle Jakuudi Muusika- ja Draamateatrisse. 1971. aastal asutati Jakuudi Muusikateater (praegu Sivtsev-Omollooni nimeline riiklik ooperi- ja balletiteater) ja ta sai selle solistiks. 1979 – Jakuudi ANSV teeneline kunstnik 1988 – Vene NFSV teeneline kunstnik Balletitantsijad on ka tema lapsed – Sajan Ulturgašev (töötab Cambridge'is koreograafiakooli õppejõuna) ja Galina Ulturgaševa (töötab Riiklikus ooperi- ja balletiteatris). Анатолий Ултургашев. kino-teatr.ru Звезда якутского балета 80-ых Анатолий Ултургашев[alaline kõdulink]. yakutsk.bezformata.ru Педагогический состав. sakhaballet.ru Foto. sakhaballet.ru
Volga-Balti veetee

Volga–Balti veetee (vene keeles Волго-Балтийский водный путь; 1810–1963 kandis nime Maria veetee, vene keeles Мариинская водная система) on kanalitest, jõgedest ja järvedest koosnev veetee Loode-Venemaal, mis ühendab Volga jõestikku Läänemerega ja Valge mere – Läänemere kanali kaudu Valge merega. Veetee pikkus on umbes 1100 km. Veetee üks ots saab alguse Rõbinski veehoidlast (Volga jõel) ja kulgeb Tšerepovetsi veehoidlani, sealt Šeksna jõe, Beloje järve, Kovža jõe, Maria ehk Volga–Balti kanali ja Võtegra jõe alamjooksu kaudu Oneega järveni ja sealt edasi Sviri jõe, Laadoga ümbersõidukanali ja Neeva jõe kaudu Läänemereni. Veetee ehitati aastatel 1799–1810, rekonstrueeriti 1890–1896 ja pärast põhjalikke rekonstrueerimistöid 1964 sai nüüdisaegse nime Volga-Balti veetee. Volga-Balti veetee Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 06.09.2017) Volga-Balti veetee Eesti entsüklopeedia veebiversioonis
Lazdijai

Lazdijai (leedu), poola Łoździeje) on linn Leedus Alytuse maakonnas, Lazdijai rajooni ja Lazdijai valla keskus. Linn asub merepinnast 126 meetri kõrgusel, 7 km kaugusel Poola piirist, kus asub Lazdiaji piiriületuspunkt. Linn on saanud nime seda läbiva Lazdija oja järgi (Raišupise oja kohalik nimetus). Aastal 1965 registreeriti linnas Leedu kõigi aegade kõige paksem keltsakiht (145 cm). Lazdijais antakse välja ajalehti Dzūkų žinios, Ryto žvaigždė ja Lazdijų reklama. Haridust annavad gümnaasium ja kaks lasteaed-algkooli. Lazdijais on kultuurimaja, aastal 2000 valminud spordikeskus ja kaks raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1895 valminud katoliku kirik ja vanausuliste kirik. Lazdijai on Łukówi sõpruslinn. Lazdijai mõis rajati aastal 1532. Zygmunt II August eraldas maad alevi rajamiseks aastal 1560, samal aastal valmis ka esimene sealne kirik. Sealset asulat on esimest korda mainitud aastal 1561. Lazdijai sai linnaõigused 1597. aastal. Aastal 1795 läks linn kolmandal Poola jagamisel Preisimaa koosseisu ja hakkas kandma nime Lasdien. Hiljem hakkas see kuuluma Venemaale, kus selle venekeelne nimekuju oli Лоздзее. Linn põles aastail 1857, 1879, 1886, 1922 ja 1923. Teise maailmasõja ajal sai Lazdijai lahinguis kannatada nii 1941. kui ka 1944. aastal. 3. novembril 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed Katkiškė külas ligi 1500 Lazdijai ja selle ümbruskonna juuti. Nõukogude võimud küüditasid 186 linna elanikku. Teise maailmasõja ajal tegutsesid linna ümbruskonnas Leedu metsavennad. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lazdijai elanikest leedulasi 96,13%, venelasi 2,36% ja poolakaid 0,37%. Kirikuväljak Koolimaja Kultuurikeskus Vanausuliste kirik Raišupise oja Kohtuhoone Joseph Achron – USA helilooja Avraham Tory – juudi kirjanik Motiejus Gustaitis – leedu luuletaja Salomėja Nėris – leedu luuletaja Valdas Vasiliauskas – Leedu ajakirjanik ja poliitik Arūnas Valinskas – Leedu teletäht ja poliitik Marijonas Mikutavičius – leedu laulja Gytis Andrulionis – Leedu jurist ja poliitik Valentina Karatajūtė-Talimaa – Leedu paleontoloog Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023. Лоздзее. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Kd. 17А (34) : Ледье — Лопарев. С.-Петербургъ, 1896., 913 lk. http://www.holocaustatlas.lt/EN/#a_atlas/search/vcntfr=1000.vcntto=5000/page/2/item/51/ Kazys Misius, Algimantas Miškinis ir kt. Lazdijai 1. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. 494-495 lk. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2015. Vaadatud 19. septembril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Linn portaalis vietoves.Lt Linn Poola geograafilises sõnastikus
Hvastovitši rajoon

Hvastovitši rajoon (vene keeles Хвастовичский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Hvastovitši asula. Rajoon piirneb põhjas Duminitši rajooniga, kirdes Uljanovo rajooniga, kagus Orjoli oblastiga, edelas Brjanski oblastiga ja kirdes Žizdra rajooniga. Rajooni pindala on 1413 km². Elanike arv oli 2012. aastal 10 628, 2009. aastal 10 977 ja 2002. aastal 12 677. Hvastovitši rajoonis on 93 asulat, mis kuuluvad viieteistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsaim jõgi on Resseta. Q126709394
Ljudinovo rajoon

Ljudinovo rajoon (vene keeles Людиновский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Ljudinovo linn. Rajoon piirneb põhjas Kirovi rajooniga, idas Duminitši rajooniga, lõunas Žizdra rajooniga, idas Brjanski oblastiga ja loodes Kuibõševski rajooniga. Rajooni pindala on 955 km². Elanike arv oli 2020. aastal 41 258, 2012. aastal 44 549, 2009. aastal 45 891 ja 2002. aastal 4864. Ljudinovo rajoonis on 65 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Ljudinovo linna) ja viie külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Bolva ja Nepolot. Q126948302
Kuibõševski rajoon (Kaluga oblast)

Kuibõševski rajoon (vene keeles Куйбышевский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Betlitsa asula. Rajoon piirneb põhjas Spass-Demenski rajooniga, idas Kirovi rajooniga, kagus Ljudinovo rajooniga, lõunas Brjanski oblastiga ja läänes Smolenski oblastiga. Rajooni pindala on 1243 km². Elanike arv oli 2012. aastal 7663, 2009. aastal 8233 ja 2002. aastal 9700. Kuibõševski rajoonis on 134 asulat, mis kuuluvad viie külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Desna, Snopot, Vetma, Hatoža ja Šuitsa. Q126948302
Linnutee tuuled

"Linnutee tuuled" on 1977. aastal valminud Lennart Mere kultuuriantropoloogiline dokumentaalfilm soome-ugri ja samojeedi rahvaste igapäevaelust, etnograafiast, folkloorist ja traditsioonilisest kultuurist. Film valmis koostöös Mainos-TV ja Magyar Televízióiga (Ungari televisioon), olles esimene Tallinnfilmi rahvusvaheline koostööprojekt. Filmivõtted toimusid Põhja-Soomes, Lapimaal, Vepsamaal, Vadjamaal, Mordvas, Handi-Mansimaal, Ungaris, Taimõri poolsaarel, Setumaal, Neenetsimaal, Saaremaal ja Muhu saarel. 2009. aastal taastati film digitaalselt projekti "Eesti film 100" raames, tähistamaks ühtlasi ka Lennart Mere 80. sünniaastapäeva. 2014. aastal taastati filmi täiendavalt. Filmi originaalmaterjale säilitab Eesti Filmiarhiiv. 1986. aastal ilmus filmi järg "Kaleva hääled". 10. mai 1978 – Vanemuise kontserdisaal, Tartu, Eesti 1. oktoober 1978 – Stockholmi filmimaja Viktori saal, Rootsi 16. mai 1978 – Bio Bristol, Helsingi, Soome 5. september 1978 – Uppsala, Rootsi 6. oktoober 1978 – kino Sõprus, Tallinn, Eesti 27. märts 2009 – kino Sõprus, Tallinn, Eesti 31. detsember 1978 – Mainos-TV, Soome 29. märts 2009 – Eesti Rahvusringhääling, Eesti Hõbemedal, (1979) New York Film Festival Kultuuriministeeriumi auhind parimale kultuuriainelisele filmile, (1979) TPI filmifestival Preemia erilise kultuuriloolise väärtuse eest, (1980) Nõukogude Eesti filmifestival "Filmitegijad". Eesti filmi andmebaas. Vaadatud 6. september 2017. {{netiviide}}: eiran teksti "Linnutee tuuled (1977)" (juhend) "Täiendandmed". Eesti filmi andmebaas. Vaadatud 6. september 2017. {{netiviide}}: eiran teksti "Linnutee tuuled (1977)" (juhend) "Esilinastused". Eesti filmi andmebaas. Vaadatud 6. september 2017. {{netiviide}}: eiran teksti "Linnutee tuuled (1977)" (juhend) "Linnutee tuuled (1977)". Eesti filmi andmebaas. Vaadatud 6. september 2017. Marge Sillaots (26. märts 2009). "Linastub Lennart Meri dokumentaalfilm "Linnutee tuuled"". Õhtuleht. Vaadatud 6. september 2017. Annika Haas (2. aprill 2009). ""Linnutee tuuled" pidulik linastus". Eesti Ekspress. Vaadatud 6. september 2017. "Festivalid, auhinnad, nominatsioonid". Eesti filmi andmebaas. Vaadatud 6. september 2017. {{netiviide}}: eiran teksti "Linnutee tuled (1977)" (juhend) "Obituary: Lennart Meri, leader in fight for Estonian independence". The New York Times (inglise keeles). 14. märts 2006. Vaadatud 6. september 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Šamaan" Sissekanne Eesti filmi andmebaasis Sissekanne IMDbs "Linnutee tuuled" (1977). YouTube. Tiit Tuumalu (27. märts 2009) "Tal on üks viga. Aga see läheb üle. Noorus!". Postimees
Anija kolhoos

Anija kolhoos oli kolhoos Harju rajoonis Anija külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Anijal. Kolhoos loodi 1948. aasta 25. augustil. 1956. aastast alates oli kolhoosi esimees Artur Sarap, sotsialistliku töö kangelane ja Lenini ordeni kavaler. 1976. aasta 2. veebruaril otsustas Anija kolhoosi üldkoosolek ühineda Kehra sovhoosiga ja moodustada Kehra sovhoosi Anija osakonna, juhatajaks Villem Ellus. Üle anti 362 lehma, 562 noorlooma, 1170 siga, 37 hobust, 23 traktorit, 11 veoautot, 2 autobussi, 3 teraviljakombaini, 2 sõiduautot. Anija sovhoos Anne Oruaas "Väikesest riigimõisast suureks riigimajandiks" MTÜ Kehra Raudteejaam IV ajalookonverents, 28.09.2013, Anija mõis Villem Ellus. „Mälestusi Anija kolhoosist“. Ilmunud 2008 Ants Miidla koostatud kogumikus „Anija lood“. Foto Anija kolhoosi juhatuse liikmetest 1961. aastal
Aravete kolhoos

Aravete kolhoos oli kolhoos Paide rajoonis Ambla külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Aravetel. Kolhoosi pindala oli umbes 13 000 ha. Kolhoosi keskmine töötajate arv oli 804 (seisuga 1977). Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 192
Järva-Jaani kolhoos

Järva-Jaani kolhoos oli kolhoos Paide rajoonis Järva-Jaani külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Järva-Jaanis. Kolhoosi pindala oli umbes 11 000 ha. Kolhoosi keskmine töötajate arv oli 667 (seisuga 1977). Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 192
Koeru sovhoos

Koeru sovhoos oli sovhoos Paide rajoonis Koeru külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Vaos. Sovhoosi pindala oli 6000 ha (seisuga 1978). Kolhoos Majak (keskus Koerus)
Valga sovhoos

Valga sovhoos oli sovhoos Valga rajoonis Õru külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Õrus. Sovhoosi pindala oli 7800 ha. Sovhoosi keskmine töötajate arv oli 310 (seisuga 1977). Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 378
Viktor Kingissepa nimeline kolhoos

Viktor Kingissepa nimelisi kolhoose (sageli kirjutati keelekujuga V. Kingissepa nimeline kolhoos) oli Eestis mitu tükki: Viktor Kingissepa nimeline kolhoos (Kingissepa rajoon) - Valjala Viktor Kingissepa nimeline kolhoos (Kohtla-Järve rajoon) - Maidla Viktor Kingissepa nimeline kolhoos (Tartu rajoon) Viktor Kingissepa nimeline kolhoos (Paide rajoon) Viktor Kingissepa nimeline kolhoos (Roela vald) 1954–1956 Viktor Kingissepa nimeline kolhoos (Pärnu rajoon) – Tali vald
Juri Grigorovitš

Juri Nikolajevitš Grigorovitš (vene keeles Юрий Николаевич Григорович; sündinud 2. jaanuaril 1927 Leningradis) on vene koreograaf ja ballettmeister. Pärast Leningradi Koreograafiakooli lõpetamist 1946. aastal sai Juri Grigorovitšist Kirovi-nimelises Leningradi Akadeemilises Ooperi- ja Balletiteatri balletisolist. Oma esimesed lavastajatööd tegi ta Gorki-nimelises Kultuuripalees 1947. aastal. 1961. aastal sai ta Kirovi teatri ballettmeistriks ja 1964. aastal Moskva Suure Teatri peaballettmeistriks. 1965. aastal lõpetas ta GITIS-e. Ta tegutses alates 1974. aastast ka õppejõuna – aastatel 1974–1988 oli ta professor Leningradi Riikliku Konservatooriumi režiiteaduskonna ballettmeistriosakonnas ja 1988. aastast juhtis ta Moskva Riikliku Koreograafia Instituudi koreograafiakateedrit. Suures Teatris töötas ta peaballettmeistrina üle 30 aasta (kuni 1995. aastani). Aastatel 1995–2001 töötas ta ballettmeistrina mitmes teatris, ka välismaal. 2001. aastaks taastus tal koostöö Moskva Suure Teatriga, 2008. aastal sai ta selle balletitrupi koosseisuliseks koreograafiks. Ta on olnud mitme rahvusvahelise ja üleliidulise balletikonkursi žürii esimees. Üks neid konkursse, mille žüriid ta juhib, on 2006. aastal tema eestvedamisel loodud rahvusvaheline konkurss "Maailma noor ballett". 1966 – Vene NFSV rahvakunstnik 1970 – Lenini preemia 1973 – NSV Liidu rahvakunstnik 1977 – NSV Liidu riiklik preemia 1981 – Usbeki NSV rahvakunstnik 1985 – NSV Liidu riiklik preemia 1986 – sotsialistliku töö kangelane 1995 – Kasahstani teeneline kunstitegelane 1996 – Baškortostani Vabariigi rahvakunstnik 2003 – Kuldne Mask, eripreemia "au ja väärikuse eest" 2004 – valiti Venemaa Kunstide Akadeemia auliikmeks 2017 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia 2017 – Püha apostli Andreas Esmakutsutu orden (nr 16) Tema abikaasa oli baleriin Natalja Bessmertnova (eluaastad 1941–2008). Юрий Николаевич Григорович. balletcontest.ru Международный конкурс Григоровича "Молодой балет мира". ria.ru  Juri Grigorovitš – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Pärnu Kalur

Pärnu Kalur oli Pärnu rajoonis tegutsenud kalurikolhoos. Pärnu Kalur moodustati 1969 kahe liitunud kalurikolhoosi (Jahta ja Vaal) baasil. Kolhoosi keskus asus Pärnus. Kolhoosil olid osakonnad Lius, Kihnus, Ruhnus, Treimanis ja Võistes. Kolhoos haldas Pärnu konservitehast. Aastast 1969 oli kolhoosi juhatuse esimees Feliks Kangur. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 141
Annikvere külanõukogu

Annikvere külanõukogu oli külanõukogu Vihula vallas ja hiljem Loksa rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Haljala külanõukoguga. Külanõukogu halduskeskus asus Annikvere asulas. Eesti nõukogude entsüklopeedia, nr 1, 1968: 159
Aravete külanõukogu

Aravete külanõukogu oli külanõukogu Albu vallas ja hiljem Tapa rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1963 ja seejärel liideti see Albu külanõukoguga. Külanõukogu halduskeskus asus Aravete asulas. Eesti nõukogude entsüklopeedia, nr 1, 1968: 181
Mihkel Tiks

Mihkel Tiks (sündinud 11. juunil 1953) on eesti endine korvpallur, ajakirjanik ja kirjanik. Rahvarinde asutamiskongressil valiti ta Rahvarinde volikokku. Ta oli Wellesto asutajaliikmete hulgas. Näidend "Lahtihüpe", 1980 "Korvpalliromaan", Eesti Raamat 1985 "Ja kui teile siin ei meeldi" (kahasse Tanel Tiksiga), Revalia 1991 "Estland selbst entdecken", Huma 1992 "Muulane ja kohtlane", Eesti Näitemänguagentuur 2001, ISBN 9985784073 "Mängumees", Tänapäev 2010, ISBN 9789985629635 "Elumees", Tänapäev 2011, ISBN 9789949270293 "Ärimees", Tänapäev 2011, ISBN 9789949271108 "Muidumees", Tänapäev 2012, ISBN 9789949271924 "Krimmi vang. Ukraina aeg", Tänapäev 2019, ISBN 9789949856237 "Krimmi vang II. Vene aeg", Tänapäev 2020, ISBN 9789949856244 1999 Eesti Näitemänguagentuuri näidendivõistluse II preemia ("Muulane ja kohtlane") Verni Leivak. Mihkel Tiks – keha Krimmis, hing Eestis. Postimees, 2. juuni 2012 Küllike Rooväli. Mihkel Tiks kolib Krimmist soojale maale, eemale Venest. 9. aprill 2014 Mihkel Tiks: eufooria on Krimmis kadunud. ERR, 18. märts 2015
Roohabekas

Roohabekas ehk roovilbas (Panurus biarmicus) on habeklaste sugukonda kuuluv linnuliik. Lind on Eestis harv kuni väikesearvuline haudelind, samuti talikülaline. L. Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 460 Roohabekas andmebaasis eElurikkus Olav Renno, Linnunurk: kas oled seda lindu näinud?, Maa Elu, 14. märts 2018
Colby O'Donis

Colby O'Donis (sündinud Colby O'Donis Colón; 14. märts 1989) on Ameerika laulja, laulukirjutaja, näitleja ja produtsent. Ta on tuntud külalisartistina Lady Gaga loost "Just Dance", mis oli rohkem kui 11 kuud Billboard Hot 100 edetabelis. Ta on tuntud ka oma esimese singli "What You Got" poolest, mis ilmus tema albumil "Colby O" ja selle laulu külalisesinejaks oli Akon. Laul jõudis edetabelis Hot 100 14. kohale. Hiljem tegi Akon koos temaga laulu "Beautiful", mis jõudis samas edetabelis 19. kohale. Colby O'Donis Colón on pooleldi Puerto Rico, pooleldi Itaalia verd. Ta sündis New Yorgis Queensis, kuid elas nii Queensis kui ka Florida osariigis. Tema ema Olga on laulja, kes on kroonitud ka Miss Puerto Ricoks New Yorgis. Tema isa Freddy Colón on New Yorgi DJ. Ta sai nime tuletõrjuja Colby O'Donise järgi, kes sai surma, päästes tema isa elu. O'Donisel on üks õde, kes on viis aastat vanem kui tema. Colby on öelnud ka seda, et õde aitas maksta tema tantsu-, klaveri- ja kitarriõppe eest seitse aastat oma palgast. Vanemad said tema talendist aimu, kui ta kolme ja poole aastaselt talendisaates Michael Jacksoni laulu laulis. O'Donis kasvas üles, kuulates The Temptationsit, Luther Vandrossi, Michael Jacksonit, Justin Timberlake'i, Usherit ja Mariot. "Colby O" (2008)
Hartmuth Lahm

Hartmuth Lahm (kasutatud ka Hardtmuth Lahm, Hardtmut Lahm, Hottie Lahm, Hotti Lahm, Hotpoint Lahm; 23. detsember 1912 Tallinn – 28. mai 1981 Sydney, Austraalia) oli eesti kunstnik, illustraator ja karikaturist. Lahm sündis Tallinnas juveliiri pojana. 1929. aastal kolis pere Austraaliasse. Algul oli Hartmuth Lahmil soov leida tööd elektriinsenerina, kuid ta asus õppima kolledži Irish Sydney Technical College in Darlinghurst kunstikoolis. Kursusekaaslased hüüdsid teda algul Hotpointiks, peagi aga lühemalt Hottieks. Tema esimesed karikatuurid Austraalias avaldas 1930. aasta jaanuaris ajaleht Sydney Mail. 1930. aastatel töötas vabakutselisena ning tegi kaastööd väljaannetele Smith’s Weekly ja Bulletin. 1934. aastal hakkas tegema kaastööd koomiksiajakirjale Fatty Finni Weekly, kus ta lõi kaks koomiksitegelast: karu Basso ja pingviin Popsy. Kui 1935. aastal ajakiri suleti, siis joonistas mõnda aega hotellide baarides külastajatest šarže, kuid teenitud raha kulus peamiselt pettunud klientidele joogi väljategemisele. 1937. aastal pöördus ta tagasi Sydneysse, kus hakkas koos Associated Newspapersiga looma koomiksi ja karikaturistide ühendust, mille kaudu varustati karikatuuride ja koomiksitega paljusid väljaandeid. 1937. aastal sündis tema kuulsaim tegelaskuju: koer Snifter, kes üle 30 aasta oli ajakirja Man tagaküljel ja kellest on trükitud spetsiaalseid väljaandeid, et koguda raha sõja jõupingutustele. 1951–1954 joonistas ta Manile veel muude tegelastega koomikseid, näiteks "Snowy McGann in the Sunday Sun". Lühikest aega tundis huvi ka must-valge fotograafia vastu ja tema fotosid avaldati 1951. aasta augustis ajakirjas The Australasian Photo Review. 1947. aastal kirjutas ja illustreeris lasteraamatu "Paddy Bow Wow" ja illustreeris muidki lasteraamatuid. 1950. aasta 2. augustil nimetas ajakiri People teda "üheks Austraalia elavamaks ja originaalsemaks kunstnikuks". Tema originaalteoseid on säilinud State Library of New South Walesis (Uus-Lõuna-Walesi Riigiraamatukogu), Art Gallery of Western Australias (Lääne-Austraalia kunstigalerii), Austraalia Rahvusraamatukogus, The Cartoon Bunkeris ja Coffs Harbour NSW-s. Ta suri Sydneys 1981. aastal. Design & Art Australia Online – Hardtmuth Lahm "Heaven Address – Hartmut Lahm". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. september 2017. Vaadatud 6. septembril 2017. COLLECTING BOOKS and MAGAZINES, Blue Mountains, NSW, Australia – Hardtmuth Lahm Collecting Books And Magazines – Hardtmuth Lahm Design & Art Australia Online – Hardtmuth Lahm
Anne Kull

Anne Kull on mitme tuntud inimese nimi: Anne Kull, eesti teoloog (1959–) Anne Kull, eesti geoinformaatik (1977–) Anne Kull, eesti tõlkija
Colby O

"Colby O" on Ameerika artisti Colby O'Donisi debüütalbum. Selle avaldas 16. septembril 2008 Akoni plaadifirma Kon Live.
Johan Laidoneri plats 1

Johan Laidoneri plats 1 on elamu Viljandis aadressil Johan Laidoneri plats 1. Hoone valmis 1924. aastal ja selle arhitekt on Artur Perna.
Loone (perekonnanimi)

Loone on eesti perekonnanimi. Loone on eestistatud nimi. Nime on antud isikutele, kelle perekonnanimi oli varem Paukmoorson, Treimut ja Treumuth. Nikolai Loone palvel kanti Loone perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 136 all. Eero Loone, eesti filosoof ja haridustöötaja Leida Loone, eesti ajaloolane ja tõlkija Leiki Loone, eesti matemaatik Nigolas Loone, eesti ajaloolane Oudekki Loone, eesti poliitik ja publitsist Piret Loone, eesti päritolu jurist ...
Valge (perekonnanimi)

Valge on eesti perekonnanimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Valge 286 mehel ja 324 naisel. Perekonnanimede levikult on Valge meeste seas 158. kohal ja naiste seas 153. kohal. Nimi on levinuim Võru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 13,14. Allan Valge, eesti alpinist (1979–2015) Anne Valge, eesti näitleja (1954–2013) Jaak Valge, eesti ajaloolane (1955–) Jüri Valge, eesti keeleteadlane (1948–) Mart Valge, eesti sporditegelane (1881–1967) Nikolai Valge, Eesti sõjaväelane (1899–1985) Voldemar Valge, eesti laulja (1909–2002) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. august 2019. Vaadatud 17. augustil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Neumünster

Neumünster on kreisivaba linn Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal. Neumünster rajati 1127. aastal Oldenburgi piiskopi Vizelini poolt. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. http://www.neumuenster.de/
Redfoo

Stefan Kendal Gordy, esinejanimega Redfoo, on ameerika muusik, Monotow Recordsi asutaja Barry Gordy noorim poeg. Koos oma vennapoja Skyler Husten Gordy ehk Sky Bluga moodustas ta 2006. aastal ansambli LMFAO, mis saavutas 2010. aastate algul ülemaailmse tuntuse.
Austria pinšer

Austria pinšer on Austriast pärinev koeratõug. Eesti Kennelliidu avaldatud standardis on koera käitumise/iseloomu kohta kirjas: "Tugeva iseloomuga, elav, tähelepanelik, mänguline ja eriti kiinduv ning sõbralik suhtlemisel lähedaste isikutega." "AUSTRIAN-PINSCHER" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 06.09.2017. "Austria pinšer" (PDF). Eesti Kennelliit. Vaadatud 06.09.2017.  Austria pinšer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Austria pinšer koer.ee saidil
Kajara

Kajara on eesti perekonnanimi. Perekonnanimi Kajara on nimede eestistamise käigus 1940. aastal Tartus antud isikutele, kelle perekonnanimi oli varem Blaubirk ja Blaubrik. Valmar Kajara palvel kanti Kajara perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 407 all.
Aavakivi (perekonnanimi)

Aavakivi on eesti perekonnanimi. Viktooria-Eliisabet Aavakivi palvel kanti Aavakivi perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 107 all. Nime on kandnud: Jaan Aavakivi Richard Aavakivi (suri 1906) Romulus Aavakivi, eesti majandustegelane (1903–1942) Tanel Aavakivi, eesti trompetist Viktoria Aavakivi, eesti raamatukogutöötaja (1897–1951)
Aavelaid

Aavelaid on eesti perekonnanimi. Nime on eestistamise tagajärjel antud isikutele, kelle perekonnanimi oli enne Knibbis. Aavo Aavelaiu (endine Alfred Josef Knibbis) palvel kanti Aavelaid perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 50 all.
Neuss

Neuss on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Asub Reini ääres Düsseldorfi vastaskaldal. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Neussi koduleht