laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Algonkini keeled

Algonkini keeled on algonkini-ritva keelkonda kuuluv keelte rühm, kuhu kuuluvad mitmed Põhja-Ameerika põlisrahvaste kõneldavad keeled. Paljud sellesse keelkonda kuuluvad keeled on ohustatud või väljasurnud. Algonkini keeli kõnelevad algonkini rahvad on levinud Kaljumäestikust Põhja-Ameerika idarannikuni. Algkeelt, millest kõik algonkini keeled pärinevad, kõneldi 2500–3000 aastat tagasi, kuid keeleteadlased ei ole üksmeelel selles osas, kus seda keelt kõneldi. Tasandiku-algonkini keeled arapaho keel Gros Ventre (†) väljasurnud mustjalaindiaani keel Nawathinehena ​​(†) väljasurnud šaieeni keel Kesk-algonkini keeled krii keel menomini keel meskvaki keel Miami-Illinois ​​(†) väljasurnud odžibvei keel potavatomi keel šooni keel Ida-algonkini keeled Abenaki keeled abnaki keel idaabnaki keel (†) väljasurnud lääneabnaki keel passamakodi keel Lõuna-Uus Inglismaa keeled Loup ​​(†) väljasurnud massatšuuseti keel ​​(†) väljasurnud mohegani-montoogi-narraganseti keel ​​(†) väljasurnud Quiripi ​​(†) väljasurnud Delavari keeled delavari keel Munsee ​​(†) väljasurnud Unami ​​(†) väljasurnud mohikaani keel ​​(†) väljasurnud Etchemin (†) väljasurnud mikmaki keel nantikoki keel (†) väljasurnud pamliko keel ​​(†) väljasurnud pouhatani keel ​​(†) väljasurnud
Algi keeled

Algi keeled ehk algonkini-ritva keelkond on Ameerika põliskeelte üks suurimaid keelkondi, mille hulka kuuluvad Algonkini keeled (levinud Kaljumäestikust kuni Atlandi-Kanadani), lisaks hääbunud juroki keel ja vijoti keel (Californias). Algonkini keeled Läänealgonkini keeled Keskalgonkini keeled Idaalgonkini keeled juroki keel vijoti keel Siuu-katooba keelkond Irokeesi keelkond Beotuki keel
Punn (ehitus)

Punn on laua või prussi serva freesitud hari ehk keel. Punn vastab teise laua või prussi servas olevale soonele. Puiduserva lõigatud täisnurkse astme serv on poolpunn, väljalõiget nimetatakse valtsiks. Terrie Noll. Puitühenduste piibel. Täielik seotiste ja tappide käsiraamat. Kirjastus Sinisukk, 2007, lk. 12. ISBN 9789949142286 Puiduterminoloogia sõnastik
Venemaa Libertaarne Partei

Venemaa Libertaarne Partei (vene keeles Либертарианская партия России, lühend ЛПР LPR) on poliitiline partei Venemaal, mis propageerib riigi arengut libertaarses suunas. Venemaa justiitsministeerium pole tänini LPR-i registreerinud (nagu ka mitmeid teisi opositsiooniliste vaadetega parteisid, sealhulgas Aleksei Navalnõi juhitavat parteid). 2008. aasta veebruaris toimus Venemaa Libertaarse Partei asutamiskonverents. Partei asutamise kuupäevaks loetakse 15. aprilli 2008, kui justiitsministeeriumile esitati teade partei orgkomitee loomise kohta. Alates 2009. aastast on partei edendanud Tea Party liikumist Venemaal. 3. aprillil 2012 osales partei liider Andrei Šalnev Venemaa presidendi Dmitri Medvedevi kohtumisel poliitiliste parteide loomise initsiatiivgruppide juhtidega. 2012. aasta oktoobris kandideerisid Andrei Šalnev ja Vladimir Ossenin Venemaa opositsiooni koordinatsiooninõukokku, kuid ei osutunud valituks. 2013. aasta märtsis peeti Moskvas Venemaa Libertaarse Partei asutamiskongress, kus partei juhtimiseks valiti juhtorgan – föderaalkomitee, mille etteotsa valiti Andrei Šalnev. 2015. aasta aprillis teatas LPR liitumisest RPR–PARNAS-i baasil moodustatud opositsioonijõudude koalitsiooniga, et osaleda 2015. aasta regionaalvalimistel ja 2016. aasta septembris kavandatud Riigiduuma valimistel. 2017. aasta märtsis toimunud partei kongressil valiti partei esimeheks Sergei Boiko. Alates 2017. aastast on partei föderaalkomitee liikme Mihhail Svetovi YouTube'i kanal SVTV saavutanud suurt populaarsust ning suhtlusportaalis Telegram on korraldatud avalikke jututubasid. Regionaalosakondade iseseisev tegevus kasvas oluliselt. 2017. aasta juuni seisuga oli partei liikmeid veidi üle 1000 inimese, sealhulgas Moskva osakonnas ligi 200 inimest. Михаил Светов: о ФСБ, Навальном и сексе с эльфийкой. stanok.space, 29. aprill 2018 Отчет: 9 марта 2013 состоялся учредительный съезд Либертарианской партии России[alaline kõdulink]. archive.lp-russia.org, 15. märts 2013 «Власть очень умная. Была бы тупой — мы бы давно ее победили». znak.com, 19. juunis 2018 Koduleht
Res publicae

Res publicae ehk avalikud asjad olid Vana-Roomas esemed, mida põhimõtteliselt saaks omandada, kuid mis on mõeldud kasutamiseks kõigile (nagu jõekaldad, mis on rahvaste õiguse järgi mõeldud kasutamiseks igaühele) ja seetõttu ei kuulu need kellelegi. See tähendab, et need asjad on väljaspool inimeste eraomandit ehk res extra nostrum patrimonium. Sinna kuuluvad ka jumalikud asjad (Res divini iuris), mis ei kuulu kellelegi. Res publicae mõistet on selgitanud Rooma 2. sajandi jurist Gaius oma teoses "Igapäevased asjad ehk Kuldsed [sõnad]", mis on edasi antud "Digestas" (Dig. 1.8.5.pr): Riparum usus publicus est iure gentium sicut ipsius fluminis. Itaque navem ad eas appellere, funes ex arboribus ibin atis religare, retia siccare et ex mare reducere, onus aliquid in his reponere cuilibet liberum est, sicuti per ipsum flumen navigare. Sed proprietas illorum est, quorum praedilis haerent: qua de causa arbores quoque in his natae eorundem sunt. 'Jõekallaste kasutamine on rahvaste (loomu)õiguse alusel avalik nagu ka jõe enda [kasutamine]. Seega on kõigil vaba voli laeva kalda poole suunata, köitega seal kinnitada, võrke kuivatada ja merest välja tõmmata ning koormat sinna [kaldale] laadida, nagu ka mööda jõge ennast sõita. Aga omandiõigus [kallaste üle] kuulub neile, kelle maatükid ulatuvad jõeni: sel põhjusel kuuluvad neile ka puud, mis seal kasvavad.' Üldiselt jaotati asjad esmalt nendeks, mis allusid jumalikule ja inimlikule õigusele. Inimlikule õigusele alluvad asjad olid kas avalikus või eraomandis. Kõik asjad jagunesid ka kehalisteks ja kehatuteks asjadeks. Res universitatis Siimets-Gross, H., Ristikivi, M. Fontes iuris Romani. Rooma õiguse allikate kogumik. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus 2019, lk 134, vt nt Dig. 1.8.5 pr. Ilus, E. Rooma eraõiguse alused II. Tartu: Kirjastus Ilo, 2000, lk 101 H. Siimets-Gross, M. Ristikivi (2019), lk 129. Gai. 2.2: Summa itaque rerum divisio in duos articulos diducitur; nam aliae sunt divini iuris, aliae humani. H. Siimets-Gross, M. Ristikivi (2019), lk 130. Gai. 2.10: Hae autem, quae humani iuris sunt, aut publicae sunt aut privatae. H. Siimets-Gross, M. Ristikivi (2019), lk 131. Gai. 2.12: Quaedam praeterea res corporales sunt, quaedam incorporales.
Almanach de Gotha

Almanach de Gotha on genealoogia, diplomaatia ja statistika teatmeteos, mida antakse välja aastast 1763. Selles aastaraamatus esitatakse kõigi (nii võimulolevate kui ka kukutatud) Euroopa (kaasa arvatud Brasiilia) valitseja- ja kõrgaadliperekondade elusolevate liikmete genealoogilised andmed koos statistiliste andmetega kõigi maailma maade kohta. Prantsuskeelne Almanach de Gotha ja selle saksakeelne paralleelväljaanne koos järk-järgult kasvavate lisaväljaannetega ilmusid Gothas kuni 1944. aastani, saavutades kuulsuse ja usaldusväärsuse kogu Euroopas. 1951. aastal hakkas ilmuma Genealogische Handbuch des Adels ja 2015. aastal uuesti saksakeelne originaalväljaanne originaalpealkirjaga Gothaisches Genealogisches Handbuch. Alates 1998. aastast antakse Almanach de Gothat välja ka Londonis inglise keeles ("Kennedy Gotha"). Albaania Anhalt Austria Baden Baieri Belgia Bonaparte Brasiilia Bulgaaria Taani Prantsusmaa Suurbritannia Kreeka Hannover Hessen Hohenzollern Holstein Itaalia Liechtenstein Lippe Luksemburg Mecklenburg Monaco Montenegro Madalmaad Norra Oldenburg Parma Portugal Preisimaa Reuss Rumeenia Venemaa Saksimaa Schaumburg-Lippe Hispaania Rootsi Toscana Mõlema Sitsiilia Kuningriik Waldeck Württemberg Jugoslaavia Almanach de Bruxelles Semi-Gotha 'Almanach de Gotha' - about the publisher Online-Gotha
Ameerika põliskeeled

Ameerika põliskeeled on põlisrahvaste räägitud keeled Ameerikas. Paljud põliskeeled on alates kontaktist eurooplastega hääbunud ja välja surnud. Algi keeled (30) Beotuki keel † Eskimo-aleuudi keeled (7) Haida keel Irokeesi keeled (11) Jana keel † Jutoasteegi keeled (33) (Ameerika Ühendriigid ja Mehhiko) Kado keeled (5) Karankava keel † Kerese keeled (2) Kutenai keel Naa-dene keeled (39) Penuti keeled (5) Pomo keeled (7) Salina keel † Sališi keeled (23) Siuu keeled (19) Sunji keel Timukua keel † Tonkava keel † Tšimaku keeled (2) Tšumaši keeled † (6) ... Juma keeled (11) Jutoasteegi keeled (33) (Ameerika Ühendriigid ja Mehhiko) Kuitlateegi keel † Kujumateegi keel † Oto-mange keeled (27) Purepetša keel Seri keel Tekistlateegi keeled (3) Tšibtša keeled (5) † ... Andi-ekvaatori keeled Aravaki keeled (64) Hibaro keeled Kariibi keeled (29) Maia keeled (31) Tupi-guaranii keeled (70) Tšibtša keeled (5) † ... Ameerika põlisrahvad
Eesti Õpetajate Meeskoor

Eesti Õpetajate Meeskoor on Tallinnas tegutsev meeskoor. Koori dirigent on Kadi Uibo. Koori asutasid 1970. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi meeskoori endised lauljad. Koori esimene dirigent oli Harald Uibo. Koor teeb koostööd Eesti Meestelaulu Seltsi Tallinna meeskoori ja Nõmme Õpetajate Naiskooriga. 1978 Eesti NSV rahvakoor 1981 Eesti NSV teeneline koor https://web.archive.org/web/20190627113318/http://www.nommekultuur.ee/huviring/emls-tallinna-meeskoor-ja-eesti-opetajate-meeskoor/ (vaadatud 27.06.2019) Koorist Nõmme Kultuurikeskuse kodulehel
Veeder

Veeder ehk irdsulund ehk sulundliist on servseotise tugevdamiseks kasutatav ribakujuline ühendusvahend. Veeder liimitakse laua soontesse. Terrie Noll. Puitühenduste piibel. Täielik seotiste ja tappide käsiraamat. Kirjastus Sinisukk, 2007, lk. 29. ISBN 9789949142286 Puiduterminoloogia sõnastik TTÜ Materjali- ja keskkonnatehnoloogia instituut. Puiduterminoloogia.
Eesti Meestelaulu Seltsi Tallinna meeskoor

Eesti Meestelaulu Seltsi Tallinna meeskoor on Tallinnas Eesti Meestelaulu Seltsi juures tegutsev meeskoor. Koori dirigent on Evi Eespere. Koor asutati 1989. Koor harjutab aastast 2019 Kaja Kultuurikeskuses. https://web.archive.org/web/20190627113318/http://www.nommekultuur.ee/huviring/emls-tallinna-meeskoor-ja-eesti-opetajate-meeskoor/ (vaadatud 27.06.2019)
Valga meeskoor

Valga meeskoor oli Valga maakonnas Valgas aastatel 1956–2006 tegutsenud meeskoor, mis oli asutatud 10. oktoobril 1956. Koor esines kõikidel üldlaulupidudel (alates 1960), üleriigilistel meeskooride laulupäevadel, samuti Eesti-Soome laulupeol. https://lounapostimees.postimees.ee/2215677/valga-meeskoor-lopetas-tegevuse (vaadatud 27.06.2019) https://lounapostimees.postimees.ee/2215677/valga-meeskoor-lopetas-tegevuse
Räpina meeskoor

Räpina meeskoor on Põlva maakonnas Räpinas tegutsev meeskoor. Koor asutati 1952 Voldemar Konsapi eestvedamisel. Räpinas on ka varem tegutsenud meeskoor, mis esines näiteks ka 1869. aasta üldlaulupeol. Koor on muu hulgas osalenud Lõuna-Eesti meeskooride laulupäevadel. Haljasmägi, Kalju-Erik. 60 aastat meestelaulu Räpinas. Räpina Rahvaleht, nr 97, märts 2012. http://www.lounaleht.ee/index.php?page=1&id=3629 (vaadatud 27.06.2019)
Rapla meeskoor

Rapla meeskoor oli Rapla maakonnas Raplas tegutsenud meeskoor. Koor lõpetas tegevuse 2015 (Äriregistrist kustutati MTÜ Rapla meeskoor). Koor asutati 1950. aastatel. Raplamaa noorte meeskoor https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=nadaline20090303.1.6 (vaadatud 27.06.2019)
Mihhail Svetov

Mihhail Vladimirovitš Svetov (vene keeles Михаил Владимирович Светов; sündinud 4. jaanuaril 1985 Moskvas) on Venemaa opositsioonipoliitik, libertaarsete ideede peamine populariseerija Venemaal. Alates juunist 2021 elab väljaspool Venemaad, põhiliselt Lõuna-Ameerikas. Ta on Venemaa Libertaarse Partei föderaalkomitee liige, partei liige 2010. aastast. Laiemalt sai ta tuntuks aastatel 2018–2019 Moskvas mitme miitingu korraldamisega: 30. aprillil 2018 miitinguga suhtlusportaali Telegram blokeerimise vastu, 29. juulil 2018 miitinguga pensionireformi vastu, 10. märtsil 2019 miitinguga vaba interneti toetuseks ja 23. juunil 2019 miitinguga kriminaalasjade fabritseerimise vastu. Kõigil neil esines ta ka ise sõnavõtuga. Ta on lustratsioonide pooldaja. Svetov oli 20. juulil 2019 Moskvas Prospekt Akademika Sahharoval toimunud viimaste aastate suurima osavõtjate arvuga meeleavalduse (Aleksei Navalnõi hinnanguil 30 000 – 40 000 osavõtjat, tegelikult umbes 22 000 osalejat) põhikorraldajaid. Meeleavaldusel nõuti õiglasi ja vabu valimisi. Nädal varem olid võimud keeldunud registreerimast valimistele opositsioonipoliitikuid. Üks esinejaid oli ka Svetov ise. Meeleavaldus lõppes otsusega, et kui võimud ei registreeri seitsme päeva jooksul kõiki kandidaate, keda ebaõiglaselt kõrvaldati, siis korraldatakse 27. juulil Moskva Linnavalitsuse hoone juures uus meeleavaldus. Svetov juhib YouTube'is poliitilist kanalit SVTV, kus ta kutsub avaliku elu tegelasi arutama kõige resonantsemaid küsimusi ja nähtusi, mis tänapäeval Venemaal aset leiavad. Samuti peab ta loenguid üle Venemaa; kaugeim loengupidamise koht on Južno-Sahhalinsk. Svetov kutsus Cato Instituudi presidendi Peter Goettleri pidama loengusarja Venemaal. Svetov sai koolihariduse koduõppel. 2009. aastal lõpetas ta Nottinghami Ülikooli politoloogia erialal. Ta valdab vabalt vene, inglise, prantsuse ja jaapani keelt. Ta elas aasta Kanadas, kolm aastat Prantsusmaal ja neli aastat Jaapanis. Ta on väitnud ka, et 2016. aastal lõpetas ta Uus-Meremaal filmiakadeemia ja kirjutas filmistsenaariumi, mille järgi Uus-Meremaal valmis film. Ka seda, et on külastanud 45 riiki, sealhulgas Hiinat, Iraani, Singapuri ja Mehhikot. Михаил Светов: о ФСБ, Навальном и сексе с эльфийкой. stanok.space, 29. aprill 2018 Либертарианская партия. Лица партии. libertarian-party.ru Федеральный комитет. Михаил Светов. archive.libertarian-party.ru Лекция Михаила Светова в Южно-Сахалинске. lpr.timepad.ru Михаил Светов: о ФСБ, Навальном и сексе с эльфийкой (продолжение). stanok.space, 29. aprill 2018 Mikhail Svetov. couchsurfing.com  Mihhail Svetov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Mihhail Svetovi YouTube'i kanal SVTV. YouTube. com Mihhail Svetovi esinemine Moskvas 30. aprillil 2018 toimunud miitingul. tjournal.ru «Власть очень умная. Была бы тупой — мы бы давно ее победили». Intervjuu Mihhail Svetoviga. znak.com, 19. juuni 2018>
Paide meeskoor

Paide meeskoor on Järva maakonnas Paides tegutsev meeskoor. Koor asutati 1975. Koor on esinenud muu hulgas kõikidel Järvamaa laulupidudel, samuti on esinetud välismaal. https://web.archive.org/web/20190627123149/http://arhiiv.kuma.fm/uudised/uudis/article/paide-meeskoor-taehistab-suennipaeeva-kontsert-etendusega-heliloik/ (vaadatud 27.06.2019)
Haapsalu meeskoor

Haapsalu meeskoor oli Lääne maakonnas Haapsalus tegutsenud meeskoor. Koor asutati 1927.[viide?] Enne Teist maailmasõda juhendas koori Paul Mutt. Lihula meeskoor https://www.cfe.ee/album-esticum?show=1936 (vaadatud 27.06.2019) Pilt. Aasta 1966
Eesti Meestelaulu Seltsi Tartu meeskoor

Eesti Meestelaulu Seltsi Tartu meeskoor on Eesti Meestelaulu Seltsi üks kohalikke (Tartu) meeskoore. Koori dirigent on Made Ritsing ja koori president on Alo Rebane. Koor on pälvinud auhindu üle-eestilistelt meeskooride konkurssidelt. http://www.emls.ee/liikmed-2/meeskoorid/(vaadatud[alaline kõdulink] 27.06.2019)
Akadeemiline Meeste Lauluselts

Akadeemiline Meeste Lauluselts on Tallinna Tehnikakõrgkooli juures tegutsev meeskoor, juriidiliselt MTÜ. Koori dirigent on Laine Randjärv. Koor asutati 2015. Tehnikaülikooli Akadeemiline Meeskoor Inseneride Meeskoor https://web.archive.org/web/20190626122621/http://www.emls.ee/liikmed-2/meeskoorid/ (vaadatud 27.06.2019) https://www.facebook.com/pg/meestelaul/about/ (vaadatud 27.06.2019) Koori koduleht Facebookis
Korporatsioon Rotalia meeskoor

Korporatsioon Rotalia meeskoor on Korporatsioon Rotalia juures tegutsev meeskoor. Koor asutati 2015. Kooril on kolm dirigenti: Mariliis Kreintaal, Roland Viilukas ja Lauri Breede. Koor on Eesti Meestelaulu Seltsi liige. https://web.archive.org/web/20190627145636/https://www.rotalia.ee/et/tegevus/meeskoor.html (vaadatud 27.06.2019) Koorist Korporatsioon Rotalia kodulehel
Rwanda riigipeade loend

Rwanda riigipeade loend loetleb Rwanda teadaolevad riigipead kuni iseseisvuse kaotamiseni 1890. aastal Saksamaale ja alates autonoomia saamisest 1960. aastal ÜRO käest.
Suur-Soome idee

Suur-Soome (soome keeles: Suur-Suomi) oli idee, mis sündis maa põlisasukatele tagastamise poliitika liikumiste hulgas ning väljendas Euroopa rahvusluse Soome vormi enne Teist maailmasõda. Selle järgi pidid ühinema Soome, teised soomlaste, sealhulgas ingerisoomlaste asualad ning eestlaste ja kveenide asualad. Suur-Soome idee kaotas populaarsuse ning mõju 1917. aastal ning kaotas poolehoiu pärast Jätkusõda ja Teist maailmasõda. Suur-Soome ideed kandis ja levitas aastail 1922–1944 tegutsenud Akadeemiline Karjala Selts (Akateeminen Karjala-Seura). Suur-Soome idee populaarseim versioon oli ühendada Soomega piirnevad alad, kus elasid soomlased ja karjalased. Mõned idee pooldajad lisasid ka Ingerimaa, Eesti, Põhja-Finnmargi ja Tornio jõe oru. Mõnedes utoopilistes või naljatavates nägemustes taheti ühendada kogu ala Põhjalahest kuni Uurali mäestikuni ning ka kaugemad Lääne-Siberi alad, kus soome-ugri keelte kõnelejad elavad ka tänapäeval. Suur-Soome ideed on kasutanud 1930. aastatel Venemaa eriteenistused soome-ugri vähemuste haritlaste vastastes protsessides süüdistuste fabritseerimiseks, näiteks udmurdi kirjanik Kuzebai Gerd mõisteti süüdi ja represseeriti selliste süüdistuste alusel. Venemaa ajakirjanduses viidatakse Suur-Soome ideele tänapäevalgi, radikaalid on seda tarvitanud soome-ugri ohu tõestamiseks. Suur-Soome idee pooldaja Eestis oli Konstantin Päts, kes tegi korduvalt ettepanekuid Eesti-Soome ühisriigi loomiseks. Jätkusõjas vallutas Soome 1941. aasta oktoobri alguseks Petroskoi. Algas Karjala soomestamine (Юкка Куломаа... lk 185, 235). Slaavlaste tarvis rajati 6 koonduslaagrit, linna uueks nimeks sai kapten Eino Leskineni ettepanekul Äänislinna. 1942. aasta aprillis tähistas Akadeemiline Karjala Selts seal oma 20. tegevusaastat. Osales üle 300 noore ohvitseri, kelle idee oli ühendada Soomega Ida-Karjala ja ka kõik sugulusrahvad. Pärast okupantide taganemist 27. juunil 1944 kannab linn oma ajaloolist nimekuju Petrozavodsk (Peetritehas) ja Suur-Soome idee vaibus (Юкка Куломаа... lk 197, 201, 226). "Pehr Evind Svinhufvud". Estofilia. Tallinn: Soome suursaatkond. 2018. Vaadatud 18.05.2018. Aleksander Kaasik "Vabaduse mõtteis Karjalas" ISBN 978-9949-30-997-9 Jukka Kulomaa"Äänislinna: Petroskoin suomalaismiehityksen vuodet 1941-1944." SHS Helsinki, 1989 Юкка Куломаа "Финская оккупация Петрозаводска."Verso" Петрозаводск, 2006 Soome sõjaväekroonika 1941 Soome okupatsioon lõpp Pärast Soome iseseisvumist 1917. aastal, Oktoobrirevolutsiooni ja Vene kodusõda, peeti Soomest ida poole jäänud soomeugrilastega asustatud alasid ebastabiilseteks ning rahvuslikku aktivismi soosivateks. Mõned Soome vabatahtlikud viisid läbi operatsioone Venemaa territooriumil. Neid tegevusi ja Soome vabatahtlike osavõttu Eesti Vabadussõjas (1918–1920) nimetatakse Soome ajaloos mõistega heimosodat (hõimusõjad). Talvesõda 30. november 1939 – 13. märts 1940 Jätkusõda 25. juuni, 1941 – 19. september, 1944
Helin

Helin võib tähendada järgmist: Helin (luuletus) Helin (eesnimi) Helin (perekonnanimi) Helini järv (Norras)
Hannijöggi

Hannijöggi on Harju maakonnas Anija vallas Anijas tegutsev segakoor. Koori nimi on võetud Anija ajaloolisest nimest, mida esineb allikates alates 14. sajandist. Koori peadirigent Mariell Aren. Koor asutati 1. oktoobril 2014 Anija vallavanema Arvo Karotame ideel. Koor on osalenud aktiivselt kõikidel vallas toimunud sündmustel, vabariiklikel laulupäevadel, üldlaulupeol Tallinnas ning andnud kontserte nii kodu- kui välismaal. Hannijöggi on edukalt osalenud segakooride võistulaulmisel Tuljak. 2017 C-kategooria repertuaari ja kohustusliku laulu eripreemia. 2019 C-kategooria III koht. 2024 C-kategooria I koht. 2023 aastal osales koor koorikonkursil Vox Lucensis Itaalias (B1 kategooria hõbediplom ja II koht). 2023. aasta sügisel tunnustati segakoori Hannijöggi nominatsiooniga Harjumaa “Aasta tegija 2023” konkursil aasta vabaühenduse kategoorias. Lisaks tunnustati samal aastal segakoor Hannijöggi Eesti Kooriühingu Koori- ja puhkpillimuusika aastapreemiate nominatsiooniga "Aasta koor". 2024 aastal osales koor rahvusvahelisel koorikonkursil Bad Ischl Austrias (B1 kategooria hõbediplom). Segakoor Hannijöggi kuulub Eesti Segakooride Liitu ning võtab aktiivselt osa erinevatest ühisprojektidest. Koor püüdleb järjepidevalt parema kõlakvaaliteedi poole ning ei karda võtta aina uusi väljakutseid nõudlikuma repertuaari osas. Koori peadirigent on loomisest alates olnud Mariell Aren, abidirigentidena on koori ees seisnud Heli Karu, Eleri-Kristel Kuimet ning alates 2023. aasta sügisest Heili Kivi. Kooriga on aastate jooksul koostööd teinud hääleseadja Triin Ella. http://hannijoggi.ee/ (vaadatud 27.06.2019) Koduleht
George Washingtoni sild

George Washington Bridge on kahetekiline rippsild üle Hudsoni. Üle kilomeetri pikkune sild ühendab Washington Heightsi naabruskonda New Yorgis üle jõe Fort Lee väikelinnaga New Jersey osariigis. Sild on nimetatud George Washingtoni järgi.
Nootkond

Nootkond ka noodaselts, noodavägi (murdeti ka kamp, meriseur, noodaseur, vadakond jms), oli ühises kalapüügis osalev liikmeskond, kes andsid võrdse võrguosa nooda valmistamiseks ning kes jagasid püütud saagi hiljem võrdselt. Nootkonnad said alguse vanadest kogukondlikest tavadest ja püsisid kuni 20. sajandi alguseni Eesti läänerannikul ja saartel. 19. sajandi lõpul oli väiksemate nootkondade kõrval ka suuri, kuhu kuulus 60 kuni 70 inimest. Seejärel toimusid muudatused, saaki hakati jaotama proportsionaalselt, seda turustati ühiselt ja raha jagati. Vene kalurite eeskujul hakati looma uut tüüpi nootkondi, artelle. Sinna kuulus vaid niipalju mehi kui püügil oli vaja (kuus kuni kaheksa), saak jagati vastavalt püügist osavõtule ja varustuseosa suurusele. Saagi naturaalse jagamise asemel sai valdavaks müügist saadud raha jagamine. . Ühte nootkonda kuulusid ühe või mitme küla mehed, hooajakalastusega tegelevad põllumehed. Selle etteotsa valiti kogenud kalurite hulgast kipper, keda Peipsil kutsuti hirsnik ja põhjarannikul jättel. Kipperi ülesandeks oli nooda valmistamise ja püügi juhtimine. Paiguti oli talupoegade nootkonnas osanikuks mõis, andes noodapära või paadi. Saagist võisid osa saada ka püügist eemale jäänud nootkonna liikmed, kui tõid püüdjatele õlut (pütaõlu) või viina ning vastalised. Hiljem tekkinud artellides olid liikmeteks ainult nooda osanikud (võis olla ka mitu osa, pära kuulus kipperile). Kui osanikke oli vähe, palgati kindla tasu eest lisatööjõud. Ainult palgalistest koosnevad nootkonnad töötasid ettevõtjate kasuks, kellel oli anda püügivarustust. Püügile minekuks koguneti kipperi või hirsniku juurde. Enne kodust lahkumist oli kombeks jumalat paluda, sellele järgnesid mõnel pool rituaalid. Näiteks Piirissaares ja Kodaveres viidi noodavõrk majast välja akna või ukse kaudu koos suitsutamisega. Suitsu tekitati heina- või õleprügi põletamisega. Noodavedu algas pärast jääminekut ja kestis jaanipäevani. Kui kalastuskoht oli külast kaugel, tekkis randa ajutine kaluriasula. Iga nootkond ehitas seal endale pilliroost nn roogonni, kus öösiti magati. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 127 Eesti rahvakultuuri leksikon (2. trükk). 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 177 Nootkond, Kalapeedia
Džulbars

Džulbars (vene keeles Джульбарс) oli koer, kes teenis Suure Isamaasõja ajal Punaarmees miinide otsijana. Suure Isamaasõja ajal loodi Nõukogude Liidus 18 demineerimisega tegelevat pataljoni, kus kasutati ka koeri. Džulbars oli neist koertest kõige edukam ja kuulsam. Kokku avastas ta üle 7500 miini ja üle 150 lõhkemata mürsu. Ta osales Doonau kalda demineerimisel ning Praha kindluste ja Viini kloostrite demineerimisel. Teenete eest sai ta ainsa koerana 21. märtsil 1944 medali "Lahinguteenete eest". Eriliselt tuntuks sai Džulbars 1945. aasta võiduparaadi ajal Moskvas Punasel Väljakul. Tema käpp oli sel ajal vigastatud. Kui sellest kanti ette Stalinile, siis selleks, et koer saaks paraadil osaleda, saatis Stalin oma sineli, millel kantigi Džulbarsi paraadi ajal. Pärast sõda 1946. aastal osales ta filmis "Valgekihv". Овчарка Джульбарс - собака-герой войны. Русская Правда. Дата обращения 22 марта 2019.