laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vältimatu sotsiaalabi

Vältimatu sotsiaalabi on Sotsiaalhoolekande seaduse järgi piisavate elatusvahenditeta isiku olukorrale vastavad hädavajalikud sotsiaalhoolekandelised abinõud, mis tagavad vähemalt toidu, riietuse ja ajutise peavarju. Vältimatut sotsiaalabi osutab kohalik omavalitsus. Ajutise peavarjuna pakuvad omavalitsused ilma elukohata inimesel võimalust kasutada varjupaika. Toidu kindlustamiseks pakutakse toidutalonge või supiköögi teenust. Elektrooniline Riigi Teataja. Sotsiaalhoolekande seadus. Vaadatud seisuga 17. august 2012
Spioonimängud

Spioonimängud on mitme filmi eestikeelne pealkiri: "Spioonimängud" ("Spy Game"), USA põnevik 2001. aastast "Spioonimängud" ("Shpionskie igri"), Venemaa põnevik 2005. aastast
Bromley

Bromley on paikkond Londonis, Bromley linnaosa keskus. See asub Charing Crossist 14,9 km kagus.
WOWOW

WOWOW on Jaapani tasuline era-satelliittelevisioonijaam, mis alustas saateid 1. aprillil 1991. Digitaalsaateid alustati 1. detsembril 2000. Saatejaam edastab peamiselt mängufilme, animesarju ja ameerika telesarju. WOWOW koduleht (jaapani keeles)
Lidingö vald

Lidingö vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Stockholmi läänis. See asub Lidingö saarel Stockholmist idas. Vald kasutab oma nimena ka Lidingö linn (Lidingö stad). Ligi 40% valla elanikest elab eramutes, 60% kortermajades. Q129406980 Valla koduleht
Coswig (Saksimaa)

Coswig on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis. Coswig on suur kreisilinn. Linna koduleht
Lommatzsch

Lommatzsch on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis. Linna koduleht (saksa keeles)
Nossen

Nossen on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis. Linna koduleht (saksa keeles)
Radebeul

Radebeul on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis. Radebeul on suur kreisilinn. Linna koduleht (saksa keeles)
Radeburg

Radeburg on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Linna koduleht (saksa keeles)
Graham Swift

Graham Swift (sündinud 4. mail 1949 Inglismaal Londonis) on inglise kirjanik. Ta on õppinud Cambridge'i ja Yorki ülikoolis. Swift on Kuningliku Kirjandusseltsi (Royal Society of Literature) liige. Oma teostes käsitleb ta peamiselt ajaloo problemaatikat. Mitmest teosest on valminud ka film, sealhulgas raamatust "Viimased korraldused" (osades Michael Caine ja Bob Hoskins). 1980 – "The Sweet Shop-Owner" 1981 – "Sulgpall" (Shuttlecock; eesti keeles 1990) 1982 – "Learning to Swim and Other Stories" 1983 – "Vete maa" (Waterland; eesti keeles 1998) 1988 – "Out of this World" 1992 – "Ever After" 1996 – "Viimased korraldused" (Last Orders; eesti keeles 1999) 2003 – "The Light of Day" Romaani "Viimased korraldused" eest võitis Swift 1996. aastal Bookeri kirjandusauhinna.
Porkuni mänd

Porkuni mänd on Porkuni lähedal kasvav omäparane jändrik ja keerdkasvuline looduskaitsealune põlispuu. 2010. aasta seisuga oli männi ümbermõõt 3,0 m ja kõrgus 9 m. Porkuni mänd Keskkonnaregistris
Södertälje

Södertälje on tiheasustusega paikkond Rootsis Södermanlandi maakonnas Stockholmi läänis, Södertälje valla keskus. 2005. aasta lõpu andmetel on linna pindala 2584 hektarit ja elanike arv 75 773. Ta on Rootsi tiheasustusega paikkondade seas elanike arvult 15. kohal. Södertäljes tegutseb jalgpalliklubi Syrianska FC. 1913. aastal asutas 400 arsti ja apteekrit Södertäljes ravimifirma Astra AB. 1999. aastal liitus Astra Briti ettevõtega Zeneca Group PLC ja moodustati aktsiaselts AstraZeneca, mille peakorter asub Londonis. Södertälje kogudus Statistical localities 2020 Statistical localities 2020 "Organizational Portraits – AstraZeneca". The Pharmaceutical Century: Ten Decades of Drug Discovery. Washington, D.C.: ACS Publications. 17. november 2000. Vaadatud 14. juuli 2008. "Our History - AstraZeneca Careers". AstraZeneca Careers.
Nykvarn

Nykvarn on tiheasustusega paikkond Rootsis Södermanlandi maakonnas Stockholmi läänis, Nykvarni valla keskus. 2000. aasta andmetel on asula pindala 432 hektarit ja elanike arv 5969. Statistical localities 2020 Statistical localities 2020
Sõudikulised

Sõudikulised (Cyclopoida) on väikesed alamvähid, kes kuuluvad aerjalaliste seltsi. Sõudikulised elavad meredes ja mageveekogudes.
Norrtälje

Norrtälje on tiheasustusega paikkond Rootsis Upplandi maakonnas Stockholmi läänis, Norrtälje valla keskus. 2005. aasta lõpu andmetel on linna pindala 746 hektarit ja elanike arv 16 263. 2000. aasta lõpu andmetel oli linna pindala 735 hektarit ja elanike arv 16 189. Statistical localities 2020 Statistical localities 2020
Eddie Van Halen

Eddie Van Halen (õieti Edward Lodewijk van Halen; 26. jaanuar 1955 Holland, Amsterdam – 6. oktoober 2020, Santa Monica) oli Ameerika Ühendriikide kitarrist, klahvpillimängija ja lugude autor. Ta mängis rokkansamblis Van Halen.
2007. aasta Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

2007. aasta Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti 18. – 26. augustini 2007 Gravelines'is. Oma seitsmenda meistritiitli võitis Arnaud Cordier. Teise koha saavutanud Flaubert Ndonzi on pärit Kamerunist, aga et ta elab 2004. aastast Prantsusmaal, siis Prantsusmaa Kabeföderatsiooni (FFJD) kehtestatud reeglite järgi (elanud riigis vähemalt 3 aastat) oli tal õigus ka sellel turniiril osaleda.
Harilik vesihernes

Harilik vesihernes (Utricularia vulgaris) on vesiherneliste sugukonda vesiherne perekonda kuuluv taim. Hariliku vesiherne rahvapärased nimetused on lihtne vesihernes, kalahernes ja vesipõis. Vesihernes on veetaim, millel juured puuduvad. Selle eest on tal pikk vars, mille pikkus võib olla üle ühe meetri. Harilik vesihernes kasvab Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Aasia parasvöötmes. Teda leidub nii toitainetevaestes kui -rikastes vetes, nii seisvas kui tasa voolavas vees. Siiski eelistab ta päikesepaistelist seisvat vett. Peamiselt esineb ta tasandikel, aga teda on kohatud ka 1 km kõrgusel merepinnast. Veest ulatub välja püstine õievars kollaste õitega. Vesihernel on 14–15 õiest koosnev kobarõisik. Üksikul õiel on kaks õielehte, see on kuldkollane ja kellukakujuline. Harilik vesihernes õitseb aprillist augustini. Ta on putuktolmleja ja teda tolmeldavad peamiselt sirelased. Vesiherne teeb iseloomulikuks see, et lisaks lehtedele kinnituvad varrele mõne millimeetri suurused munajad põiekesed (püünispõied), mis meenutavad natuke herneid – sellest ka taime nimetus. Põiekeste ülesandeks on taimele lisatoidu hankimine, milleks on näiteks väikesed putukad. Taolisi põiekesi pole ühelgi teisel Eesti taimel, välja arvatud sama perekonna teised, hoopis vähem levinud liigid. Vesihernes on lihasööja taim. Korduvalt on tehtud katseid hoida hariliku vesiherne abil kontrolli all sääskede arvukust lootuses, et vesihernes püüab sääsevastsed kinni ja sööb ära. Kuid see töötab ainult sääskede perekonnal Culex, seevastu sääskede vastu perekonnast Aedes see ei aita, sest need paljunevad suurvee ajal ajutiselt üleujutatavates kohtades, kus vesihernest ei ole. Saksamaal kuulub harilik vesihernes õis- ja sõnajalgtaimede punasesse raamatusse. Esimest korda kirjeldas harilikku vesihernest teaduslikult Linnaeus aastal 1753.  Harilik vesihernes – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Harilik vesihernes andmebaasis eElurikkus
Stig Blomberg

Stig Blomberg (16. oktoober 1901 Linköping – 19. detsember 1970 Lidingö) oli rootsi skulptor. Ta õppis kunsti Stockholmi Konsthögskolanis ja Pariisis. Aastatel 1951–1961 oli ta Konsthögskolani õppejõud. Ta kujutas sageli lapsi ja noorukeid. Tema teoseid leidub kogu Rootsis, näiteks mitu skulptuuri Laholmis ning Lidingös Näseti turul oleva purskkaevu skulptuur. Stig Blomberg tegutses ka illustraatorina varjunime T Arvidsson all.
Mellbystrand

Mellbystrand on asula Rootsis Hallandi läänis Laholmi vallas. Asub Laholmi lahe ääres. 19. sajandist alates on see tuntud kuurort. Seal on Rootsi pikim, 12 km pikkune liivarand (lõunapoolne osa jääb Skummeslövsstrandi). Rand on jagatud tsoonideks, et oma kohta ujumast tulles kergem oleks üles leida. Rannas on ka 300 m pikkune lõik koerte ujutamiseks ning nudistidele eraldatud lõik.
Nacka

Nacka on osa Stockholmi tiheasustusega paikkonnast, Nacka valla keskus. See asub Södermanlandi maakonna loodeosas, umbes 5 km kaugusel Stockholmi keskusest. 2000. aastal oli Nackas 25 170 elanikku. Nacka on Nacka valla peamine teenindus- ja elamukeskus. Suurim järv on Järlasjön, mille kogumaht on 8 030 000 m3. Algselt hõlmas Nacka piirkonda Nacka Strömi jõe ümber Järlasjöni järvest lõunas. Nacka on saanud nime jõest läänes paikneva kõrgendiku Nacke seljandiku (Nacke-bergrygg) järgi. Kui 1887 liideti kolm kihelkonda Nacka kihelkonnaks ning ehitati Järlasjöni järvest põhja poole Järla ja Sickla vahele Nacka kirik, hakati Nacka all mõtlema suuremat piirkonda. Nacka sai linnaks 1949, kui seal oli 15 000 elanikku, ning oli üks viimaseid linnaõigused saanud asulaid Rootsis. Suurema asula kujunemine oli alanud juba 1870. aastatel, kui Stockholmi kesklinnast välja kolinud vabrikute juurde kerkis töölisasula. Kui 1993 avati raudtee Saltsjöbanan, sai tee rajaja Knut Agathon Wallenberg kasutada varem Järla ja Sickla talule kuulunud maad kasutada tööstusettevõtete rajamiseks. Nende seas olid AB de Lavals Ångturbin (1896) ja AB Diesels Motorfabrik (hiljem Atlas Copco) (1898). Kui raudteeliin pikenes, tekkisid varsti eramurajoonid, sealhulgas Storängen (1904) ja Saltsjö-Duvnäs (1907). 1890. aastatel lisandusid suured veskitööstused Saltsjöqvarn ja Kvarn AB Tre Kronor. Mitmes muus kohas tekkisid puumajade ja vabrikute asumid, mille seas suuremad olid Sickla ja Järla. Majanduselus jäi kauaks valdavaks tööstus. Nüüdisajal on Nackas tööstusettevõtteid palju vähem ning valdavaks on saanud teenindussektor. Pendelmigratsioon Stockholmi valda on ulatuslik. 1971. aastal läks Nacka linn koos Saltsjöbadeni alevi ja Boo vallaga vastmoodustatud Nacka valla koosseisu. Nacka hoonestuses domineeris kaua eramu- ja tööstusrajoonide segu, mis kujunes 19. sajandi lõpus. 20. sajandi keskpaigast on linnapilti sugenenud rohkem korrusmaju. 1950. aastatel lisandusid Alphyddan ja Finntorp. Viimane oli mõeldud Nacka ärikeskuseks, kuid 1980. aastatel sellest plaanist loobuti. 1989. aastal avati ostukeskus Forum Nacka, mis märgistas uue vallakeskuse Värmdövägeni ääres. Forum Nackat ehitatakse ümber, nii et nüüd on see saanud endisest umbes poole suuremaks. 2002. aastal avati Forum Nacka lähedal läänitee 222 ääres ICA Maxi kaubandusketi ostukeskus ning 2000. aastaiks ehitati Nacka serval välja hulk korruselamuid ja ärihooneid, sh Stockholm Radio mereraadiokeskus ja merevalvekeskus, mille projekteerimisel on arvesse võetud ka "1% põhimõtet" kunstiteoste lisamiseks hoone interjööri.
Gräsö

Gräsö on Rootsile kuuluv saar Põhjalahes. Pindala 88 km2. Halduslikult kuulub Uppsala lääni Östhammari valda. Saarel elab umbes 800 inimest. Parvlaevaühendus on mandril asuva Öregrundiga.
Butšatš

Butšatš (poola Buczacz, jidiši בוטשאטש) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Butšatši rajooni keskus. Asub Strõpa jõe mõlemal kaldal. Linna on esmamainitud 1260. aastal. 1393. aastal ja uuesti 1515. aastal sai linn Magdeburgi linnaõigused. Aastatel 1340–1569 kuulus linn Poolale, seejärel 1772. aastani Rzeczpospolitale, 1772–1918 Austria-Ungarile ja 1920–1939 Poola Vabariigile. Linnas oli suur juudi kogukond, sealt on pärit Simon Wiesenthal ja Šmuel Josef Agnon. Butšatši koduleht
Probus

Probus (Imperator Caesar Dalmatii Marcus Aurelius Probus Augustus; sünninimi Marcus Aurelius Probus; 19. august 232 Sirmium – oktoober 282) oli Vana-Rooma keiser juulist 276 kuni surmani. Lisanimed: Gothicus maximus (277), Germanicus maximus (279), Parthicus Persicus maximus (279), Medicus maximus (279). Ta võttis osa keisrite Valerianuse, Gallienuse, Claudius II ja Aurelianuse sõjakäikudest. Tacitus määras ta itta kuberneriks. Keisriks kuulutasid ta tema oma väeosad pärast eelmise keisri Tacituse surma. Ta võitis Tacituse venna Florianuse, kelle sõdurid kuulutasid keisriks läänes, septembris 276, samuti vastukeisrid Saturninuse, Proculuse ja Bonosuse 280. Ta saavutas lühiajalist edu võitluses frankide, alamannide, vandaalide ja pärslaste vastu. Probus tühistas Domitianuse keelu kasvatada viinamarju väljaspool Itaaliat ning aitas sellega kaasa viinamarjakasvatuse levikule. Probuse ideaal oli sõjaväe kaotamine ja riigi valitsemine ainult seaduste jõul. Ta rakendas sõdureid rahu ajal ehitustöödel. Selle peale muutusid sõdurid rahulolematuks ning tapsid Probuse.
Afganistani põhiseadus (2004)

2004. aasta Afganistani põhiseadus on Afganistani Islamivabariigi praegu kehtiv põhiseadus. Vastavalt Bonni leppele töötas põhiseaduse välja avalikkusega nõu pidav Afgaani Põhiseaduskomisjon. 2003. aasta Loya Jirga kiitis selle 4. jaanuaril 2004 konsensuslikult heaks. Ajutine president Ḩāmid Karzay kirjutas sellele alla 26. jaanuaril 2004. Rühm Loya Jirga saadikuid eesotsas ‘Abdol Ḩāfez̧ Manşūriga väitis 28. jaanuaril, et versioonis, millele Karzay alla kirjutas, oli vähemalt 15 muudatust võrreldes 4. jaanuaril alla kirjutatud versiooniga. Nad saatsid koopia oma kaebustest ÜRO Abimissioonile Afganistanis, Euroopa Liidule ja endisele kuningale.
Gibraltari väin

Gibraltari väin on väin, mis ühendab Vahemerd Atlandi ookeaniga ja eraldab Aafrikat Euroopast. Kitsaimas kohas, Marroquí neeme kohal, on väina laius 14 kilomeetrit. Seal on väin sügav, keskel umbes 850 meetrit. Väin on kõige madalam lääne pool, Camarinali neeme juures, kus ta sügavus on 330 meetrit. Gibraltari väina pinnakihtides voolab Atlandi ookeani vesi Vahemerre, sügavamal aga voolab Vahemere soolasem vesi Atlandi ookeani.
Thera (munk)

Thera (paali keeles 'vanem') on Buddha munga (bhikkhu) austav nimetus, mis viitab targale, kes on mõistnud dhammat ja nelja tõde, on vägivallatu, kõlbeline ja tajusid ohjav, tark ja ebapuhtusest loobunud. Mahathera on bhikkhu, kelle ordinatsioonist on möödunud üle 20 aasta. Sanskriti tekstides on thera vasteks sthavira. Munk#Mungad budismis Munklus#Budism Bhikkhu Budism#Sangha Sangha Andrus Kahn (Ṭhitañāṇa bhikkhu) (2021). Ordinatsioon Eesti Theravaada Sanghas. Tallinn: Eesti Theravaada Sangha. Lk 1-5.
Viitna Pikkjärv

Pikkjärv (ka Viitna Pikkjärv, Suur Viitna järv, Suurjärv, Viitna järv) on oligotroofne järv Lääne-Virumaal Kadrina vallas Viitna külas. Järv asub Viitna maastikukaitsealal ning on üks kolmest Viitna järvest. Järvest 0,5 km kirde pool asub Linajärv. Oligotroofsed järved on ökoloogiliselt unikaalsed ning neid leidub Eestimaal paljude ekspertide arvamusel kõige vähem. Järv paikneb Kõrvemaa ja Põhja-Eesti platoo piirialal. Taimestik on liikide arvu poolest keskmine: esineb 16 liiki makrofüüte, sealhulgas mitu looduskaitsealust liiki. Kaladest leidub ahvenat, haugi, kokre ja lutsu. Kalapüük on keelatud. Viitna Pikkjärve seisundit on pikka aega seiratud ning seire tulemused näitavad aeglast, aga pidevat eutrofeerumist. Eutrofeerumine on põhjustanud Viitna Pikkjärve seisundi halvenemise ja võib põhjustada järve troofsuse muutumise, mis tähendaks ka taimeharulduste vesilobeeliate elupaiga kadumist. Veevahetus toimub aeglaselt, kuna järv toitub ainult sademetest, põhjas olevatest allikatest, ning läbi kruusa ja liiva imbuvast pinnaseveest. Eutrofeerumise on mõningate ekspertide arvamuse kohaselt põhjustanud tuhandete inimeste suvine suplemine järves, mis ületab veekogu isepuhastusvõime. Veereostust põhjustab ka kallaste ohtrast tallamisest põhjustatud erosioon. Vaatamata kaitsekorralduslikele meetmetele, mis lubavad järve kasutada ainult põhjakaldal, võib suvitajaid leida ümber terve järve. Suvitajad tallavad vette minnes taimestikku hoidva muda laiali ja niiviisi tõstetakse kord juba settinud biogeenid taas ringlusse. Eesti väikejärvede klassifikatsioon lähtub Aare Mäemetsa tüpoloogiast, kus jaotatakse Eesti järved kaheksasse tüüpi: oligotroofsed, semidüstroofsed, düstroofsed, eutroofsed + hüpertroofsed, miksotroofsed, sideotroofsed, halotroofsed ja alkalitroofsed. Oligotroofseid järvi rangelt võttes enam Eestis pole, vaid tegemist on nüüdseks juba mesotroofsesse staadiumi jõudnud veekogudega. Seepärast käsitletakse oligotroofsete veekogudena selliseid, mis olid tüüpilised 1950. aastatel ja on praeguseks säilitanud osa iseloomulikust elustikust. Seda tüüpi järve iseloomustavad väga väike puhverdusvõime, väike biogeenide (eriti fosfori) sisaldus, mesotroofne fütoplanktoni koondindeks, vee hea läbipaistvus. Eesti kõige haruldasemad veetaimed, mis moodustavad lahnarohu-vesilobeelia koosluse, kasvavad just oligotroofsetes vetes. Tõnisson, A., (koost.) 2009. Viitna maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2011-2020. Käsikiri Keskkonnaametis. Kotter, R. (2010). "Viitna maastikukaitseala: järved mägede vahel". Eesti Loodus. Vaadatud 31.08.2017. Ott, I. & T. Kõiv (1999). Eesti väikejärvede eripära ja muutused. Tallinn. Pikkjärv Eesti looduse infosüsteemis
Järfälla vald

Järfälla vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Stockholmi läänis. Ta asub Stockholmist vahetult loodes. Valla tiheasustusega ala on osa Stockholmi asulast. Väljaspool seda elab vaid paarsada inimest. Vald koosneb seitsmest osast: Jakobsberg Viksjö Barkarby Skälby Kallhäll Stäket (osa Kallhällist) Veddesta (osa Barkarbyst) Q129406980 Valla koduleht
Nohipalu Valgjärv

Nohipalu Valgjärv ehk Valgõjärv ja Valgejärv on oligotroofne järv Põlva maakonnas Räpina vallas Nohipalo külas. Järve vesi on Eesti üks kõige läbipaistvamaid (kuni 10 m). Taimestik on liigivaene, esineb jõgitakjat ja lahnarohtu. Kalastikus domineerib ahven, vähem leidub haugi. Valgjärvest 0,5 km lõuna pool asub Nohipalu Mustjärv. Eesti järvede loend Sissekanne eestigiid.ee lehel
Vahemeri

Vahemeri on meri Aafrika, Aasia ja Euroopa vahel, sellest ka nimi. Vahemere kirdeosas asuvas Türgi lõunaosas, kasutatakse Vahemere kohta ka nimetust Valge meri. Pindala 2 509 000 km² (va Must meri) Maht 3 653 000 km³ Suurim sügavus 5121 m Keskmine sügavus 1456 m Gibraltari väina kaudu on ta ühendatud Atlandi ookeaniga ning Dardanellide kaudu Marmara ja Musta merega. Poolsaared ja saared jagavad Vahemere paljudeks erinimelisteks meredeks, näiteks Aadria meri, Alboráni meri, Egeuse meri, Joonia meri, Liguuria meri ja Türreeni meri. Vahemere sügavaim osa on Helleni süvik sügavusega kuni 5121 meetrit. Vahemeri on kunagise Tethyse ookeani jäänuk ehk sulguv ookean. Suure auramise ja väheste sademete tõttu on Vahemere vesi soolasem kui Atlandi ookeanis. Mare Nostrum Vahemere maad Vahemere Liit Foto – puhkus Vahemerel sada aastat tagasi
Huddinge vald

Huddinge vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Stockholmi läänis. See asub Stockholmist vahetult lõunas. Suurem osa valla asustusest on Stockholmi asula osa, suurematest asulatest jääb väljapoole vaid Vidja. 33% valla pindalast on loodusreservaadina kaitse all. Swedish Land and Water Area Report 2012–2019 Q129406980 Valla koduleht
Femtotehnoloogia

Femtotehnoloogia on mõiste, mille on kasutusele võtnud futuroloogid, kirjeldamaks hüpoteetilist tehnoloogiat, kus ainega manipuleerimine toimub femtomeetri suurusjärgus üksuste (nt nukleonide) tasemel. Füüsikud on näiteks arutanud, kas ja millistel tingimustel tuumaosakestest (mitte aatomitest) koosnevad "molekulid" võiksid olla piisavalt stabiilsed, et ehitada neist isereplitseeruvaid masinaid vms. Nanotehnoloogia
Eesti NATO Ühing

Eesti NATO Ühing (inglise keeles Estonian Atlantic Treaty Association) on Eesti mittetulundusühing, mis asutati 2. veebruaril 2001 Tallinnas. Selle eesmärk on NATO tegevuse ja eesmärkide tutvustamine Eesti avalikkusele. Eesti NATO Ühing
Ingrid Veidenberg

Ingrid Kasak (sündinud Veidenberg, 1995-2010 Tähismaa; sündinud 1. juulil 1968) on eesti ajakirjanik. Ta lõpetas Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajakirjanduse erialal 1992. aastal. Ta oli seltskonnaajakirja Kroonika peatoimetaja aastatel 1997–2007 ja on alates 2019. aastast praeguseni. Ta on korporatsiooni Amicitia vilistlane. Ta on olnud abielus ajakirjanik Inno Tähismaaga. Neil on kaks poega. Abielu lahutati jaanuaris 2006. Alates aprillist 2021 on Ingrid abielus ettevõtja Ago Kasakuga, kes kuulub muu hulgas Tõrva vallas asuva hotelli Wagenküll ja Taagepera lossi juhatusse. "Tartu Ülikool. Põhiõppe lõpetanud 1992.aastal". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. oktoober 2014. Vaadatud 15. oktoobril 2014. Krister Kivi "Päev Ingrid Tähismaa elus", Eesti Naine Priit Pullerits "Ingrid Tähismaa – kroonita kroonik", Postimees, 14 jaanuar 2006 (foto) "Ingrid Tähismaa tantsib Anu Saagimi dublandina", Eesti Päevaleht, 12. oktoober 2006 "Viis põhjust, miks lahkus Kroonika peatoimetaja Ingrid Tähismaa", Eesti Ekspress, 5. detsember 2007 (foto) "Ingrid Tähismaa parimad ütlemised", Eesti Ekspress, 5. detsember 2007 "Ingrid Tähismaa lahkub Kroonikast", Eesti Päevaleht, 5. detsember 2007 (foto) "Ingrid Tähismaa: jätan Kroonika südamerahus maha", SL Õhtuleht, 8. detsember 2007 (foto) "Meediaprintsessi hukk ehk miks lahkus Ingrid", SL Õhtuleht, 8. detsember 2007 Piret Kooli "Ingrid Tähismaa uus elu põllega ja paljajalu" / ajakiri Naised, 7. märts 2008 Ingrid Tähismaa: Kollane press on kõiges süüdi!?, EPL, 31. oktoober 2008
Sebastián de Belalcázar

Sebastián de Belalcázar (1479 või 1480 – 1551) oli Hispaania konkistadoor. Aastal 1524 aitas ta Pedro Arias de Ávilal vallutada maid Nicaragua aladel. Aastal 1531 ühines ta Francisco Pizarro vägedega Peruu vallutamisel. Aastal 1533 vallutas ta Ecuadori. Detsembris 1534 võitis ta inka Rumiñahuid ja vallutas Quito. Ta rajas Cali, Pasto ja Popayáni linnad. Nagu paljud teisedki konkistadoorid, oli Belalcázar lummatud müütilisest kullamaast Eldoradost, ja üritas seda leida. Oma otsingutel tungis ta Colombiasse, kuhu rajaski Popayáni linna, mille valitsejaks ta ise sai. Ometigi sattus ta konflikti teiste hispaanlastest valitsejatega. Lõpuks ta isegi tappis ühe hispaanlase ning suri seejärel vanglas.
Aruküla koopad

Aruküla koopad on Tartu linnas Ülejõe linnaosas Aruküla tee ääres Emajõe ürgoru vasakul nõlval mõne meetri sügavusel maapinnast liivakivis asuvad koopad. 1959. aastast on koobastik Aruküla koobaste kaitsealana looduskaitse all. Koobastiku pindala arvatakse olevat umbes 10 ha. Koobastiku kaardistamine algas 19. sajandi esimesel poolel, ent täpne ettekujutus koobastiku ulatusest puudub siiani. Siiski on 1982. aastal koostatud Aruküla koobaste skeem. Aruküla koopad said laiemalt tuntuks 1844. aastal, kui sissevarisemise tagajärjel tekkis suur sissepääs maa-alustesse käikudesse. Koobaste päritolu on selgusetu – arvatakse, et koopad on inimtekkelised. Need rajati liivavõtu kohana, mis pidi koopauurija Ülo Heinsalu arvamuse kohaselt olema enne 1830. aastaid, või sõjaaegse peidupaigana. Koopad on üsna madalad (1–1,5 m) ja paljudes kohtades sisse varisenud. Koobaste seinad, sambad ja osaliselt ka laed koosnevad valgemast ja kõvemast Devoni ladestu Aruküla lademe liivakivist kui laed, mis paiguti ulatuvad valgel liivakivil lasuvasse punasesse kergesti lõhenevasse liivakivisse, mis võib põhjustada sissevarisemisi. Aruküla koopad on läinud teadusajalukku seoses unikaalsete kalafossiilide (Devoni väljasurnud rüükalade) leiukohana. Aastail 1834–1859 tegi koobastes väljakaevamisi Tartu ülikooli professor Hermann Asmuss. Umbes 800 koobastikust avastatud rüükala kivistist on esindatud Tartu Ülikooli geoloogiamuuseumis. Aruküla koobastes talvitusid nahkhiired, kuid 1998. aastal alanud lahtikaevamised peletasid nad sealt minema. Lahtikaevamiste eesmärk oli rajada lastele meelelahutuskoht Päkapikumaa. Ivar Puura. Aruküla koopaid taasavastamas. Loodus, detsember 1998 "Mare Isakar. Aruküla koopad". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. mai 2007. Vaadatud 27. augustil 2007. Anne Kleesment. Lõhest liivakivis saab koobas. Eesti Loodus 07-08, 2003 Matti Masing. Aruküla koobastes talvituvad nahkhiired. Loodus, detsember 1998 Kristel Vilbaste, Mikk Sarv: "Maa-aluse tee algus või ohvripaik?" Maaleht, 9. oktoober 2010