laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
The Royal Vio

The Royal Vio (ka The-Royal-Vio, Royal Vio, Royal-Vio) oli kino Tallinnas, aadressil Viru tänav 10. Kino rajati 1910. või 1911. aastal. Kino omanikuks oli Salomon Fallstein. 1914. aasta veebruaris esilinastus kinos The Royal Vio üks esimesi Eesti mängufilme "Karujaht Pärnumaal". 1930. aastast kandis kino nime Skandia. 1941. aastal kino natsionaliseeriti. 1947. aastal pandi kinole nimeks Pioneer. Tallinn. Lühientsüklopeedia. Tallinn: Valgus, 1979, lk 164 Entsüklopeedia Tallinn, A–M. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2004, lk 79–80 Tallinna vanima kino juubel. Uus Eesti, 11. oktoober 1938[alaline kõdulink] Kadri Kanter. Eesti NSV kinematograafia ministeerium 1946–1953: eellugu, tegevuse põhisuunad ja likvideerimine. Magistritöö. Tartu Ülikool, 2014
BMW M57

BMW M57 on reasasetusega kuuesilindriline diiselmootor, mida hakati tootma 1998. aastal Austrias Steyri mootoritehases. M57 on vesijahutusega ja turboga ülelaetud kuuesilindriline mootor, millel on ühisanum (common rail) sissepritse. Paljud omadused ja tunnused on sarnased eelkäijale M51 ja tootmise jooksul modifitseeriti seda mootorit kaks korda. Esimese M57 ja TÜ (Technische Überarbeitung = tehniline uuendus) plokk ja plokikaas on tehtud sepistatud rauast, TÜ2 uuendusega mootoriplokk on tehtud alumiiniumist. Veel muudeti TÜ2 uuendusega põlemiskambri kuju. Pihustusrõhk 2,5-liitrisel mootoril on 1350 baari, kuid teised mudelid kasutavad 1600-baarist rõhku. Kütuse pihustamiseks on kasutusel magnetilise tööpõhimõttega pihustid. TÜ2 mootorites on teist tüüpi pihustid. Pihustussüsteem on toodetud Boschi poolt ja on juhitud Bosch DDE 5 mootoriaju poolt. M57 mootor kasutab üht Garrett GT2556V turbot koos vahejahutiga. M57 TÜ kasutab Garrett GT2260V turbot ja vahejahutit. M57D30TÜTOP kasutab BorgWarner KP39 turbiini kõrge rõhuga ja K26 turbiini madala rõhuga turboülelaadimiseks. Mootori surveaste on vahemikus 16,5:1–18:1 ja võimsamad M57 mootorid, millel on rohkem kui üks turbo, on väiksema surveastmega. Iga silindri kohta on kaks sisse- ja väljalaskeklappi ning mootoril on kaks kettajamiga nukkvõlli. Mootori pöörete piiraja on seatud 4750 p/min. "Die BMW-Sportdiesel" "BMW E60" "BMW M57 Straight-6 Diesel engine" "Valve Train Components and Cylinder Heads" Alates lk 255 "BMW M57D30 Engine"
BMW M51

BMW M51 on 6-silindriline reasasetusega diiselmootor, mida toodeti Austrias Steyris asuvas BMW tehases. Selle eelkäijaks oli BMW M21 ja järeltulijaks oli BMW M57. Tegu on vedelikjahutusega turbolaaduriga 6-silindrilise ridamootoriga, mille töömaht on 2,5 liitrit ning surveaste on 22,0:1. Mootoriplokk on valmistatud malmist ning sellel on 2 klappi silindri kohta (kokku 12 klappi). Klapiajamis on kasutusel üks ülanukkvõll (SOHC), mida ajab ringi kettajam ning erinevalt M21-st, on M51 varustatud juba hüdrotõukuritega. Mõningad mootoriversioonid olid varustatud lisaks turbole ka vahejahutiga ning nende versioonide tähistamiseks kasutas BMW markeeringut tds (ilma vahejahutita mudelite tähiseks oli td). Sõltuvalt versioonist oli M51 võimsuseks 85–105 kW (116–143 hj). Kasutusel oli see mootor 1991-2000 mudelitel BMW E36, E34, E39 ja E38 ning lisaks kasutasid sama BMW mootorit ka Opel Omega (1995-2001) ja Land Rover Range Rover (1995-2001).
BMW M21

BMW M21 mootor on vedelikjahutusega 6-silindriline reasasetusega diiselmootor, mida toodeti 1983–1991 Austrias Steyr-Daimler-Puchi mootoritehases. See oli BMW esimene diiselmootor. 1973. aasta naftakriisi tõttu otsustas BMW arendada mootori, mis oleks nii võimas kui ka kütusesäästlik. Võttes aluseks M20 bensiinimootori, hakkasid BMW insenerid 1975. aastal arendama M21-diiselmootorit. 1983. aasta Frankfurdi autonäitusel esitles BMW esimest M21-mootoriga autot, milleks oli E28 kerega 524td. Tippkiirusega 180 km/h, 0–100 kiirendusega 12,9 sekundit ja kütusekuluga 7,1 liitrit 100 km kohta oli see 1983. aastal maailma kiireim seeriatootmises olev diiselauto. Mootor oli saadaval kahes variandis, algselt 1983. aastal oli saadaval vaid turbolaaduriga variant (115 hj, 210 Nm), 1987. aastal suurenes pöördemoment 220 Nm-ni; 1985. aastal tuli välja ka vabalthingav (85 hj, 152 Nm). Vabalthingavat kasutasid 1985.–1993. aastal E30 kerega 324d ning 1985.–1988. aastal E28 524d. Turbodiislit kasutasid BMW autodest E28 524td (1983-1988), E30 324td (1985-1993) ning E34 524td (1988-1991).
Dovilai vald

Dovilai vald (leedu keeles Dovilų seniūnija) on teise järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis. Valla pindala on 121,7 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4888 inimest. Valla keskus on Dovilai alev (2011. aastal oli seal 1246 elanikku). Vallavanem on Antanas Skiotys. Ketvergiai kool Šernai. Sillad Minija jõel Dovilai kirik Vallas on järgmised külad. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 5. novembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#klai_r
Turbatööstus

Turbatööstus on tööstusharu, kütusetööstuse allharu, mis tegeleb turba kaevandamise, ümbertöötamise ja tarbijatele edastamisega. Eestis on turbatööstuse käive umbes 100 miljonit eurot aastas ja Eestist on pärit 10% maailma turbatoodangust. Sektoris töötab 35 ettevõtet, kes kaevandavad turvast ligi 14 000 hektaril. 2021. aastal andis turba kaevandamine kümnendiku kogu Eesti kasvuhoonegaaside heitest, mida on sarnases mahus kõigi Eesti sõiduautode tekitatud heitmetega. "Ministeerium: seisvad turbamaardlad on mõistlik taas kasutusele võtta" ERR, 25. aprill 2020 "Kasvuhoonegaase õhku paiskav turbatööstus ootab riigilt õigusselgust" ERR, 3. oktoober 2023
Endriejavase vald

Endriejavase vald (leedu keeles Endriejavo seniūnija) on teise järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis. Valla pindala on 145 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1675 inimest. Valla keskus on Endriejavase alev (2011. aastal oli seal 640 elanikku). Vallavanem on Laimutė Šunokienė. Žadeikiai Ablinga Ablinga Vallas on järgmised külad. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 5. novembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#klai_r
Maria Stuart

Maria Stuart on eesti ansambel. Liana Kolodinskaja – vokaal Ragnar Häide – klahvpillid Hanna-Roosi Karro – basskitarr Margus Sekk – kitarr Ralf Erik Kollom – trummid Martins Briedis – trummid Tõnu Ilves – trummid Mari Rauba – trummid Sigrid Luiga – süntesaator, vokaal Maria Stuart loodi 2013. aastal Tartus. Esialgse koosseisuga tehti proove kaks kuud ning salvestati J.M.K.E austusplaadile lugu "Õhtumaa viimased tunnid". Ametlikult loeb bänd oma alguseks 2013. aasta oktoobrit, kui bändiga liitusid klahvpillidel Meelis Tisler ja trummidel Tõnu Ilves. 2014. aasta algul avaldati esimene singel "Luuraja". "Luuraja" (2014) "Emotsioonid" (2014) "Peegelpildis" (2015) "Ookeanisinine" (2015) "Sügislehtedes" (2015) "Ibuprofeen" (2016) "Dinosaurused" (2016)
Kõštõm

Kõštõm on linn Venemaal Tšeljabinski oblastis. Asutati 1757. aastal rauasulatustehaste ehitamise käigus. Linn aastast 1934. Kõštõmis asub endine Demidovide residents Valge maja. Nikolai Pusanov (1938–2008), laskesuusataja Kõštõmi plahvatus Народная энциклопедия «Мой город». Кыштым Kõštõmi koduleht (vene keeles)
Lennu number

Lennu number või lennunumber (inglise keeles flight number) on reisilennunduses lendude eristamiseks kasutatav, tavaliselt kolmest või neljast numbrimärgist koosnev lennu tunnuskood. Lennu numbri ees käib harilikult lennuettevõtet tähistav IATA lennufirmakood või ICAO lennufirmakood. Konkreetse lennu identifitseerimiseks on tarvis peale lennu numbri ja lennuettevõtte koodi teada ka lennu toimumise kuupäeva. Reisilennu puhul on lennuettevõtte kood ja lennu number märgitud nii lennupiletile kui ka lennujaama infotahvlile, nii et neid võrreldes saab reisija kontrollida oma lennu väljumisaega ja -kohta. Tsiviillennukite kerel näha olev tähtede ja numbrite kombinatsioon ei ole lennu number, see on registritunnus, kuid mõlemat koodi (tunnust) kasutatakse tsiviillennunduses ka raadiokutsungina. Üks lennuk võib samal päeval lennata mitme lennunumbri all ja eri päevadel võivad sama lennunumbri all lennata sama lennuettevõtte erinevad lennukid. Mida lennunumber tegelikult tähendab?. Maarja Hindoalla, reis.postimees.ee, 28. juuli 2013
Muhumaa JK

Mitte segi ajada FC Kuressaare duubliga, mis kasutas sama nime 2000. ja 2001. aasta hooajal. Muhumaa JK on endine Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Kuressaares. Klubi asutasid Tallinna FC Flora, FC Kuressaare ja Priit Penu. 2008. aastal kaebas endine treener Margus Kuusk klubi kohtusse, arvates ekslikult, et klubi kuulub mängijatele. Endine treener kaebas Muhumaa jalgpalliklubi kohtusse Saarte Hääl, 15. juuli 2008
Tallinn C.F.

Tallinn C.F. on 2015. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tallinnas. Klubi on Tallinna JK Visaduse õigusjärglane. Eesti jalgpalliklubide loend https://www.facebook.com/JKVisadus/posts/623041097822069 Tallinn C.F. EJL-i kodulehel
JK Tabasalu

JK Tabasalu on Tabasalus tegutsev jalgpalliklubi. Esiliiga B 2. koht (1): 2022 II liiga 3. koht (1): 2017, 2018 III liiga 2. koht (1): 2014 IV liiga 2. koht (1): 2013 Eesti jalgpalliklubide loend Tabasalu Jalgpalliklubi Tallinna FC Charma mööbel jalgpall.ee Tallinna FC Charma jalgpall.ee Tabasalu JK Charma jalgpall.ee JK Tabasalu jalgpall.ee
JK Leisi

JK Leisi on endine Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Leisis. Eesti jalgpalliklubide loend Saaremaa JK
Riigigümnaasium

Riigigümnaasium on Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalasse kuuluv gümnaasium, mida peab üleval riik. 2024. aastal on Eestis kokku 28 riigigümnaasiumi, mis on asutatud kõikidesse maakonnakeskustesse ja suurematesse linnadesse, kuid mõni riigigümnaasium asub ka maapiirkondades (nt Nõo Reaalgümnaasium, Noarootsi Gümnaasium, Kiviõli I Keskkool). Riigigümnaasiumide projekteerimine ja ehitamine koosneb 85% ELi regionaalarengu fondist ja 15% riiklikust kaasfinantseeringust. Esimene nn maakondlik gümnaasium, Viljandi Gümnaasium, alustas tegevust 1. septembril 2012. Noarootsi Gümnaasium (1994) Nõo Reaalgümnaasium (1994) Viljandi Gümnaasium (2012) Läänemaa Ühisgümnaasium (2013) Jõgevamaa Gümnaasium (2013) Jõhvi Gümnaasium (2015) Pärnu Koidula Gümnaasium (2015) Tartu Tamme Gümnaasium (2015) Võru Gümnaasium (2015) Põlva Gümnaasium (2016) Valga Gümnaasium (2016) Hiiumaa Gümnaasium (2016) Rapla Gümnaasium (2018) Paide Gümnaasium (2018) Viimsi Gümnaasium (2018) Kohtla-Järve Gümnaasium (2019) Saaremaa Gümnaasium (2021) Tabasalu Gümnaasium (2021) Rakvere Riigigümnaasium (2022) Saue Riigigümnaasium (2022) Pärnu Täiskasvanute Gümnaasium (2022) Tallinna Mustamäe Riigigümnaasium (2023) Tallinna Tõnismäe Riigigümnaasium (2023) Tallinna Pelgulinna Riigigümnaasium (2023) Narva Eesti Gümnaasium (2023) Narva Gümnaasium (2023) Sillamäe Gümnaasium (2023) Rae Gümnaasium (2024) Riigigümnaasiumid. Haridus- ja Teadusministeeriumi veebisait. Neljas maakonnas alustasid õppetegevust uued riigigümnaasiumid. riigigymnaasiumid.ee, 02.09.2015. Järgmise kolme aastaga avab uksed veel kümme riigigümnaasiumi ERR, 05.07.2020 (vaadatud 07.07.2020). Riigigümnaasiumidest Haridus- ja Teadusministeeriumi veebisaidil
Vill (vigastus)

Vill ehk rakk on mingi kahjustuse tagajärjel tekkinud põisjas vedelikuga täitunud moodustis nahal või limaskestal. Villid võivad enamasti tekkida hõõrumise, põletuse, külmakahjustuse või teatud keemiliste ainetega kokkupuutumisel. Põiekese sisu järgi võidakse villi nimetada vesivilliks, verivilliks, mädavilliks.
Judrėnai vald

Judrėnai vald (leedu keeles Judrėnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis. Valla pindala on 87,4 km². 2011. aasta seisuga elas seal 705 inimest. Valla keskuseks on Judrėnai alev (2011. aastal oli seal 468 elanikku). Vallavanem on Zigmantas Siminauskas. Vallamaja Judrėnai Judrėnai kirik Vallas on järgmised külad. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2015. Vaadatud 6. novembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#klai_r
Ranna sovhoos

Ranna sovhoos oli sovhoos Eesti NSV-s Harju rajoonis Harku külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Tabasalus. Ranna sovhoos oli ENSV Põllumajanduse Ministeeriumi Eesti Linnukasvatuse Valitsuse tõulihakanade paljundus ja lihakanade tõuaretusmajand. Sovhoos moodustati 1966. aastal kolme varasema kolhoosi liitmise teel. 1978. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala 9700 hektarit, sellest põllumajanduslikku maad 6041 hektarit, sealhulgas haritavat maad ca 3000 hektarit. Sovhoosi töötajate arv oli samal aastal 651. Sovhoosi peamised tootmisharud olid veisekasvatus ja broilerikasvatus. Ranna sovhoosil oli eesti mustakirju veise tõufarm 1000 veisega (1979. aasta seisuga). Broileriliha toodang 1978. aastal oli 2800 tonni. 1979. aastal ehitati uus broilerifarm tootmismahuga 6500 tonni liha aastas. Sovhoosi direktor aastatel 1968–1981 oli Vello Lind, aastatel 1981–1991 Richard Martinson. Entsüklopeedia Tallinn, A–M. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2004, lk 203 Nõukogude Eesti. Entsüklopeediline teatmeteos. Tallinn: Valgus, 1978, lk 135, 136 ja 357 Tallinn. Lühientsüklopeedia. Tallinn: Valgus, 1979, lk 276
Malaisia

Malaisia on põhiseadusliku monarhiaga liitriik Kagu-Aasias. Ta koosneb 13 osariigist ja kolmest liidualast. Malaisia pärineb malailaste kuningriikidest, mis juba 18. sajandil allutati Briti impeeriumile. Kuid juba sajandeid varem oli see piirkond tähtsate kaubateede ristumiskoht, kus lisaks kohalikele olid indialaste ja hiinlaste kogukonnad ning praktiseeriti paljusid religioone. Malai poolsaar ühendati 1946 Malai Liitu, mis 1948 reorganiseeriti Malaya Föderatsiooniks. Malaisia saavutas iseseisvuse Suurbritannia alluvusest 31. augustil 1957. 16. septembril 1963 ühendas Malaisia endaga Briti kroonikoloonias Põhja-Borneo, Sarawaki ja Singapuri ning seda nimetatakse Malaisia päevaks. 7. augustil 1965 sõlmiti Singapuri proklamatsioon, millega Singapur arvati Malaisiast välja. Mahathir Mohamad oli Barisan Nasionali eesotsas ja Malaisia peaministri ametis 22 aastat, 1981–2003. Tema valitsemisajal sai Malaisiast üks Aasia tiigreist. 1990. aastatel kasvas majandus hüppeliselt. Administratiivselt on Malaisia 13 osariigist ja kolmest liidualast koosnev föderatsioon. 11 osariiki ja kaks liiduala on Lääne-Malaisias Malai poolsaarel ning ülejäänud kaks osariiki ja üks liiduala Ida-Malaisias Kalimantani saarel. Iga osariik jaguneb ringkondadeks, mis omakorda jagunevad omavalitsusüksusteks (malai mukim). Sabahi ja Sarawaki osariik on jagatud jaotisteks (bahagian). Malai poolsaarel asuvad Johori osariik, Kedahi osariik, Kelantani osariik, Melaka osariik, Negeri Sembilani osariik, Pahangi osariik, Peraki osariik, Perlise osariik, Pulau Pinangi osariik, Selangori osariik, Terengganu osariik, Kuala Lumpur ja Putrajaya. Kalimantani saarel asuvad Sabahi osariik, Sarawaki osariik ja Labuan. Suuremad rahvusrühmad on malailased (50,4%), hiinlased (23,7%) ning põlisrahvad (11%) (2004. aasta seisuga). Malaisia ametlik riigikeel on malai keel, kuid laialdaselt kõneldakse ka inglise, hiina (sealhulgas kantoni ja hakka keelt ning Hokkieni murret) ja tamili keelt. Malaisia põhiseadus tagab kõigile usuvabaduse, kuid sätestab islami "föderatsiooni religioonina". Moslemeid on Malaisia elanikest 2020. aasta seisuga 63,5%. Budiste on 18,7%, kristlasi 9,1% ja hinduiste 6,1%. 1,3% elanikest järgib taoismi, konfutsianismi ja teisi traditsioonilisi hiina religioone. 2,7% on uskmatud. Malaisia jalgpallikoondis Lahad Datu konflikt Kommunistide ülestõus Malaisias (1968–1989) https://unstats.un.org/unsd/demographic/products/dyb/dyb2012/Table03.pdf Maailmapanga andmebaas, vaadatud 21.10.2018. Maailmapanga andmebaas, vaadatud 27.05.2019. Maailma riigid. Varrak, 2005, lk 111. ISBN 9985-3-1126-4 "Visionary, who nurtured an Asian 'tiger'". Hindustan Times Leadership Summit. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2008.  Malaisia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis  Malaisia – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus
Wiesbaden

Wiesbaden [v'iisbaaden] on linn Saksamaal, Hesseni liidumaa pealinn. Asub Reini jõe paremal kaldal ja ulatub kirdes ning idas Taunuse mäestikuni. Wiesbadenis on üle 20 kuuma- ja külmaveeallika, mis olid oma raviomaduste poolest tuntud juba rooma ajal. Wiesbaden on üks Euroopa vanimaid kuurortlinnu. Lisaks Hesseni liidumaa ministeeriumitele asuvad Wiesbadenis ka Saksamaa Kriminaalamet (Bundeskriminalamt) ja Saksamaa Statistikaamet (Statistisches Bundesamt). Teises maailmasõjas sai Wiesbaden palju vähem kannatada kui teised Saksamaa suurlinnad. Seetõttu on kogu kesklinnas säilinud klassitsistlikus stiilis hooned. Linnas on palju muuseume, teatreid ja raamatukogusid. Hessenit on esmamainitud Karl Suure kroonikas 828/830. aastal (Wisibada). 1170. aasta paiku läks linn Nassau krahvide valdusse. 1232. aastal sai Wiesbadenist arvatavasti riigilinn. 1609 kuni 1610 ehitati Vana raekoda, mis on vanim siiani säilinud hoone linnas. 19. sajandi lõpus hakkas linn kiiresti kasvama. Mainz Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Wiesbadeni koduleht
Harku külanõukogu

Harku külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s, algselt Harku vallas Harjumaal (kuni 1950), hiljem (alates 1950) Harju rajoonis. Harku külanõukogu moodustati 8. augustil 1945 Harku valla territooriumi jagamisel kolme külanõukogu (Harku, Muraste ja Vääna külanõukogu) vahel. Külanõukogu administratiivkeskus asus Tabasalus. 1954. aastal ühendati Muraste ja Vääna külanõukogu Harku külanõukoguga. 1978. aasta seisuga kuulusid Harku külanõukokku Harku ja Tabasalu alevik ning Adra, Harkujärve, Humala, Ilmandu, Kumna, Kütke, Laabi, Liikva, Muraste, Naage, Rannamõisa, Suurupi, Sõrve, Tiskre, Tutermaa, Türisalu, Vahi, Vaila, Viti, Vääna ja Vääna-Jõesuu küla. Harku külanõukogu (välja arvatud Rannamõisa asula, Harku järv ja 100 meetri laiune vöönd selle ümber) kuulus piiritsooni. Harku külanõukogu territooriumil tegutsesid Ranna sovhoos ja Tallinna Aiandussovhoos. 21. novembril 1991 moodustati Harku külanõukogust uuesti Harku vald. Eesti NSV territooriumi administratiivne jaotus ja maa-asulad. Tallinn: Valgus, 1978 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Harju maakonna Harku valla, Põlva maakonna Alaküla valla ning Tartu maakonna Mehikoorma ja Peipsiääre valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta"
Lipuväljak

Lipuväljak on väljak, kuhu on püstitatud lipuvarras.
Henri Broms

Henri Broms (24. august 1927 – 11. aprill 2014) oli soome semiootik. Ta töötas Helsingi Ülikoolis pärsia keele ja kirjanduse dotsendina. Broms, Henri; Gahmberg, Henrik 1987. Semiotics of Management. Helsinki: School of Economics. Broms, Henri; Kaufmann, Rebecca (eds.) 1988. Semiotics of Culture: Proceedings of the 25th Symposium of the Tartu–Moscow School of Semiotics, Imatra, Finland, 27th–29th July, 1987. Helsingi: Arator. Broms, Henri 2007. Jazzin semiotiikkaa. (Imatran kansainvälisen semiotiikka-instituutin julkaisuja nro 4.) Imatra: Imatran kansainvalinen semiotiikka-instituutti (Helsingi: Suomen semiotiikan seura). Broms, Henri 2001. Paiga hing. Tallinn: Eesti Raamat.
Weimar

Weimar on linn Saksamaal Tüüringi liidumaal. Weimar oli tähtis kultuurikeskus 19. sajandi alguses. Seal elasid Johann Wolfgang von Goethe ja Friedrich Schiller. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.  Weimar – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Weimari koduleht
Elektroenergeetika

Elektroenergeetika on energeetika haru, mis tegeleb elektrienergia tootmise, ülekandmise, jaotamise ja kasutamisega. Elektrienergiat toodetakse elektrijaamades, kantakse üle elektriliinide kaudu ja jaotatakse elektrivõrkude ning alajaamade abil elektritarbijatele. Elektrijaamades muundatakse elektrienergiaks peamiselt kütuste põletamisel saadavat soojust (vt soojusenergeetika), vee potentsiaalsed energiat (hüdroenergeetika), tuuleenergiat (tuuleenergeetika), päikeseenergiat (päikeseenergeetika) ja tuumaenergiat. Eri liiki allikate energiat muundatakse elektrienergiaks sellepärast, et seda on suhteliselt kerge üle kanda (ka kauge maa taha) ja jaotada ning tarbijatel muundada mõnda teist liiki energiaks (mehaaniliseks energiaks, soojuseks, valguseks, keemiliseks energiaks jne). Esimesed ettevõtete elektrijaamad rajati 1870. aastail (peamiselt kaarlampide toiteks). Üldtarbijaile mõeldud elektrijaamu hakati ehitama 1880. aastail pärast hõõglambi leiutamist (1879). Juba sajandivahetuseks loodi esimesed energiasüsteemid. Energiatehnika Elektrivõrk Alajaam Energy and Climate Data
Nora Brockstedt

Nora Brockstedt (20. jaanuar 1923 Oslo – 5. november 2015 Oslo) oli norra laulja. Brockstedt esindas Norrat 1960. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Voi Voi" ja 1961. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Sommer i Palma". Laul "Voi Voi" sai 4. koha ja "Sommer i Palma" 7. koha.
Aavo Ots

Aavo Ots (25. jaanuar 1951 Vastseliina – 10. juuni 2023) oli eesti trompetist, dirigent ja muusikapedagoog. Aavo Ots õppis aastatel 1967–1971 Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis trompetit ja koorijuhtimist. 1976. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi dirigeerimise eriala Gustav Ernesaksa ja Olev Oja klassis ning trompeti erialal Tõnu Tarumi klassis. 1986. aastal lõpetas ta Leningradi konservatooriumis Juri Bolšijanovi klassi. 2005. aastal täiendas ta end Šveitsis Andreas Spörri meistrikursustel. Aastatel 1975–1984 töötas Aavo Ots Estonia teatri orkestris, alates 1977. aastast töötas ta ühtlasi Tallinna Muusikakeskkooli õpetaja-metoodikuna. Alates 1984. aastast oli ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud, 1998. aastast dotsent. 2002. aastal asutas ta MTÜ Aavo Otsa Muusikastuudio. 2013. lõi Aavo Ots koos Priit Sonni ja Kaido Kiviga Eesti Noorte Kontsertorkestri, mille tööd koordineerib dirigentide otsusel MTÜ Aavo Otsa Muusikastuudio. 1997 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (Eesti trompetikoolkonna järjekindel edendamine) 2001 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (vaskpillimuusika edendamine) 2004 – Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium 2004 – Eesti Kooriühingu aasta orkestridirigent 2005 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (Kagu-Eesti muusikaelu viljakas arendamine) 2006 – Eesti Kooriühingu aasta orkestridirigent 2007 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (puhkpillimuusika edendamine) 2008 – stipendium "Ela ja sära" 2009 – Eesti Kooriühingu aasta orkestridirigent 2010 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (raamatu "Tuulefantaasia. Trompetiõpetaja käsiraamat" ja panuse eest eesti vaskpillimuusikasse) 2011 – aasta isa 2014 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2019 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (panus eesti puhkpillimuusikasse) 2022 – Eesti Kooriühingu aasta orkestridirigent Eesti Muusika Infokeskus. Aavo Otsa biograafia Eesti Noorte Kontsertorkester Ungaris. Muusikakoolid.ee, 22. juuli 2014. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Aavo Otsa Muusikastuudio Aavo Ots – Eesti Interpreetide Liit Aavo Ots – Eesti Muusika Infokeskus "Tänavune aasta isa on Aavo Ots", Postimees, 13. november 2011
Kretingalė vald

Kretingalė vald (leedu keeles Kretingalės seniūnija) on teise järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis. Vald ulatub lääneosas Läänemere kaldale. Valla pindala on 110 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4736 inimest. Valla keskus on Kretingalė alev (2011. aastal oli seal 936 elanikku). Teine alev vallas on Plikiai (607 elanikku 2011. aastal). Vallavanem on Vytautas Gūžas. Vaade Läänemerele Olando kepurėlt Karklė kalmistu Kalotė mõis Kalotė järv Vallas on järgmised külad. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 6. novembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#klai_r