laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kajaani linnus

Kajaani linnus (soome Kajaanin linna, rootsi Kajaneborg) on varauusaegne linnus Kesk-Soomes Kainuu maakonnas Kajaani linnas Kajaani jõe jõesaarel. Saart ja linnust poolitab üle jõe viiv Ahontie sild. 1595. aasta Täyssinä rahuga sai Rootsi riik uue idapiiriga seoses uusi alasid Karjalas, Kesk-Soomes ja Lapimaal. Moodustati Kainuu maakond. Aastal 1604 andis Rootsi kuningas Karl IX käsu rajada Kajaani jõe äärde Venemaa vastu Rootsi riigi äärealade kaitseks kivilinnus. Samal aastal alustati ettevalmistustöid, ehitus algas aastal 1605. Tööd sujusid aeglaselt. Aastal 1650 sai linnuse omanikuks Rootsi suuraadlik Peter Brahe. Järgmisel aastal asutas ta linnuse kõrvale linna. Linnust kasutati edaspidi rohkem vanglana. Põhjasõja ajal vallutasid linnuse venelased. Linnusekavatis on saare järgi ida-läänesuunaline ja ristkülikukujuline ning laotud osaliselt tahutud graniitkividest. Ringmüüri pikema külje pikkus on 39 meetrit, kõrgus oli 9,6 m ja paksus on 3,6 m. Linnuse kummalgi otsal oli 2 suurtükitorni ja neljakandiline torn põhjaväraval. Linnusel oli 2 tõstesildadega varustatud väravat: põhja- ja lõunaküljel ning kummagi ees sild üle jõe – põhja pool 50 m ja lõuna pool 91 m pikkune. Linnus on säilinud 1. korruse kõrguselt. Üle varemete läheb saart poolitav maanteesild.
Yoshimi Kawade

Yoshimi Kawade (川出由己 Kawade Yoshimi; 9. mai 1924 Qingdao, Hiina – mai 2015) oli Hiinas sündinud jaapani biokeemik, viroloog ja biosemiootik. Ta lõpetas 1947. aastal Tōkyō Ülikooli ja kaitses 1957. aastal samas doktorikraadi. Alates 1956. aastast töötas ta Kyōto Ülikoolis, aastast 1974 professorina. Uuris interferoone. Kawade, Yoshimi 2006. Seibutsu-kigouron: Shutaisei no seibutsugaku (Biosemiotics: The biology of subjectivity). Kyoto: Kyoto University Press. http://stakano.blogspot.com.ee/2011/02/blog-post_4399.html Intervjuu.] Raamatust.
Verner Gerretz

Verner Gerretz (4. märts 1919 Kädva küla, Ingliste vald, Harjumaa – 31. oktoober 1994 Tallinn; aastatel 1964–? Verner Karu) oli eesti laulja (bass). 1950. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli Jenny Siimoni lauluklassis, 1950–1952 õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Jenny Siimoni lauluklassis. Aastatel 1944–1964 oli ta Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja ja hääleseadja, oli ka RAM-i koorinõukogu liige. Aastatel 1950–1955 laulis kvartetis RAM-1. Aastatel 1966–1981 laulis Eesti Televisiooni ja Raadio Segakooris. Ta on maetud Pärnamäe kalmistule. 1954 Eesti NSV teeneline kunstnik Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 82 Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Riikliku Akadeemilise Meeskoori koorinõukogu koosolek. Vasakul seisavad: Verner Gerretz, August Nuga; istuvad: Erich Kaaruks, Uno Järvela, Harry Vilpart. Paremal: Gustav Ernesaks, Rene Rätsnik ja Filharmoonia direktor Viktor Vekšin (1960) Eesti rahvusbibliograafia. Gerretz, Verner, esitaja
Harry Vilpart

Harry Vilpart (6. oktoober 1917 Tallinn – 26. juuni 1997 Tallinn; ka Harri Vilpart) oli eesti laulja (bariton) ja muuseumitöötaja. Aastatel 1949–1951 õppis Tallinna Muusikakoolis Ants Kiilaspea klassis, 1951–1953 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Gustav Ernesaksa koorijuhtimisklassis. Aastatel 1948–1982 oli ta Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja, 1956–1978 ka koori inspektor ja koorinõukogu liige. 1982. aastast töötas Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi teadurina. Ta on tõlkinud laulusõnu. Ta on maetud Siselinna kalmistule. 1974 Eesti NSV teeneline kunstnik Tema abikaasa oli näitleja ja lavastaja Astrid Lepa. Margus Lepa on nende poeg. Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 291 Eesti rahvusbibliograafia. Vilpart, Harri, tõlkija[alaline kõdulink] Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Riikliku Akadeemilise Meeskoori koorinõukogu koosolek. Vasakul seisavad: Verner Gerretz, August Nuga; istuvad: Erich Kaaruks, Uno Järvela, Harry Vilpart. Paremal: Gustav Ernesaks, Rene Rätsnik ja Filharmoonia direktor Viktor Vekšin (1960) Eesti rahvusbibliograafia. Vilpart, Harri, tõlkija
Kyōto Ülikool

Kyōto Ülikool on ülikool, mis asub Kyōto linnas Jaapanis. Ülikool on asutatud aastal 1897 ja on üks Jaapani vanimaid. Ülikoolis õpib üle 22 000 üliõpilase ja töötab üle 5000 töötaja. Üksteist Kyōto Ülikooli vilistlast või töötajat on saanud Nobeli auhinna: Hideki Yukawa – Nobeli füüsikaauhind 1949. aastal; ta oli esimene jaapanlane, kes Nobeli auhinna sai Shinichiro Tomonaga – Nobeli füüsikaauhind 1965. aastal Kenichi Fukui – Nobeli keemiaauhind 1981. aastal Susumu Tonegawa – Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind 1987. aastal Aung San Suu Kyi – Nobeli rahuauhind 1991. aastal Ryōji Noyori – Nobeli keemiaauhind 2001. aastal Makoto Kobayashi – Nobeli füüsikaauhind 2008. aastal Toshihide Masukawa – Nobeli füüsikaauhind 2008. aastal Shinya Yamanaka – Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind 2012. aastal Isamu Akasaki – Nobeli füüsikaauhind 2014. aastal Tasuku Honjo - Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind 2018. aastal
Broad Peak Central

Broad Peak Central (hiina keeles: Zhongyang) on mäetipp Broad Peaki mäel Gasherbrumi mäemassiivis Karakoramis. Tipp jääb Jammu ja Kashmiri (India) ja Xinjiangi (Hiina) territooriumile. Laia tipuharjaga Broad Peaki mäe kaks tippu on üle 8000 meetri kõrgused: peatipp Broad Peak ja Broad Peak Central ('Broad Peaki kesktipp'). Viimane asub peatipust (8051 m) 840 m põhjaloodes. Tipu kõrgus on 8011 m. Väikese suhtelise kõrguse tõttu ei klassifitseeru see mäeks (tema topograafiline prominentsus on vaid 196 m). Vahel vaieldakse selle üle, kas Broad Peak Central ei peaks olema 15. kaheksatuhandeline . Vahel lülitatakse see tipp maailma mägede ja peatippude kõrgusjärjestuse tabelitesse võrdluseks, kuid jäetakse järjestuse koht täitmata. Esmatõusu tippu tegid 28. juulil 1975 Poola ekspeditsiooni mägironijad. Tipputõusu III laagrist (kõrguselt 7200 m) alustasid Roman Bebak, Kazimierz Głazek, Marek Kęsicki, Janusz Kuliś, Bohdan Nowaczyk ja Andrzej Sikorski. Viis neist (kõik peale Bebaki) jõudsid tippu. Traagiliselt lõppenud ekspeditsioonist jäid tipust laskumisel ellu vaid kaks (Głazek ja Kuliś). Broad Peaki peatipp Rocky Summit Broad Peak Central, Pakistan. peakbagger.com High Asia - All mountains and main peaks above 6650 m. 8000ers.com (download) Broad Peak. summitpost.org Broad Peak. web.archive.org
Luukamber

Luukamber on laulukooride töös kasutatav võte repertuaari omandamiseks. Luukambrisse kutsub dirigent lauljad üksikult või ansamblitena (igast häälerühmast laulja, harvem mitu), et veenduda, kas partiid on omandatud ja lauljate intonatsioon puhas. Luukamber võib toimuda kooriproovis (mida peetakse eriti raskeks, sest kogu koor kuulab) või eraldi ainult dirigendi või hääleseadjaga. Klassikaraadios algab eesti koorimuusikale pühendatud sari "Luukamber"(vaadatud 27.10.2016)
Häälerühm

Häälerühm (ka hääl) on sarnaste hääleomadustega ja sama partiid esitav osa koorist. Lauljad jagunevad häälerühmadesse hääle ulatuse ja tämbri järgi. Koori häälerühmade arv vastab teose esitamise ajal selle teose partiide arvule. Eri kooriliikidel on olemas tüüpiline häälerühmade arv ja jaotus, mis vastab sellele kooriliigile esitamiseks mõeldud teostes enamasti kasutatud partiide arvule. Naishääled jagunevad koorides sopraniteks ja altideks (kõrgemast madalamaks I sopran, II sopran, I alt, II alt), meeshääled tenoriteks ja bassideks (levinud jaotus I tenor, II tenor, bariton, bass). Lastekoorides jagunevad hääled sopraniteks ja altideks. Koorid ja kooriliigid(vaadatud 27.10.2016)
Sarah Hutton

Sarah Hutton (sündinud 1948) on Briti filosoof, filosoofia- ja teadusloolane. Hutton on õppinud õppis Cambridge'i Ülikoolis (New Hall) ja kaitsnud doktoritöö Warburgi instituudis Londonis. Ta on õpetanud Hertfordshire'i Ülikoolis, Middlesexi Ülikoolis ja on professor Aberystwythi Ülikoolis Walesis. Sarah Hutton on olnud külalisprofessor Utrechti, Yorki, Paderborni ja Columbia ülikoolides ning Pariisi VII ülikoolis jm. Tema erialaks on 16.-17. sajandi Briti filosoofia, eelkõige Cambridge'i platoonikud (Henry More jt) ning uusaegne platonism laiemalt, kveekerid ja naisfilosoofid, nagu Anne Conway ja Émilie du Châtelet. Aastatel 1996–2004 juhtis Hutton Briti Filosoofia Ajaloo Seltsi. Ta on ajakirjade The Journal of the History of Philosophy ja The British Journal of the History of Philosophy peatoimetaja. Anne Conway, a woman philosopher, Cambridge University Press 2004 British Philosophy in the 17th century, Oxford History of Philosophy, Oxford University Press 2015 Toim: Henry More (1614–1687) tercentennary studies, Kluwer 1990 (Henry More and Jacob Boehme) Toim koos Douglas Hedleyga: Platonism and the origin of modernity, Studies on Platonism and Early Modern Philosophy, Springer 2008 Toim koos Paul Schuurmaniga: Studies on Locke: Sources, Contemporaries and Legacy, Springer 2008 Benjamin Furly (1646–1714): a Quaker Merchant and his Milieu, Florenz: Olschki 2007 Koos James E. Force'ga: Newton and Newtonism, Kluwer 2004 The Cambridge Platonists, Stanford Encyclopedia of Philosophy CV Yorki Ülikooli kodulehel
Victor Toweel

Victor Anthony Toweel (12. jaanuar 1928 Benoni, praegu Gauteng – 15. august 2008 Sydney, Austraalia) oli Lõuna-Aafrika poksija. Toweel osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Toweel poksis jaanuarist 1949 kuni novembrini 1954 elukutselisena. Ta pidas kokku 32 kohtumist, millest võitis 28 (neist 14 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 2 nokaudiga) kohtumist ning viigistas 1 kohtumise. Ta oli Lõuna-Aafrika Liidu meister kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 26. märtsist 1949 kuni 26. oktoobrini 1953 ning sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 6. augustist 1949 kuni 22. maini 1954. Ta oli Briti Impeeriumi meister kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 11. novembrist 1949 kuni 15. novembrini 1952 ning ühtlasi ka maailmameister 2. detsembrist 1950 kuni 15. novembrini 1952. Ta on ainus Lõuna-Aafrika poksija, kes on olnud elukutseliste maailmameister. Tema isa Michael Toweel, isa vend Paul Toweel ning vennad James, William, Fraser, Maurice ja Allan olid samuti tuntud Lõuna-Aafrika poksijad. Nad olid pärit Liibanonist. Ta kolis 1980. aastatel elama Austraaliasse. 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles Victor Toweel veebisaidil Olympedia (inglise) Victor (Vic) Toweel lehel BoxRec. Inglise keeles
Gordianus III

Gordianus III (Imperator Caesar Divi Marcus Antonii Gordiani Divi Antonii Gordiani Sororis Maximus Antonius Gordianus Augustus; sünninimi Marcus Antonius Gordianus; 20. jaanuar 225 – 11. veebruar 244) oli Vana-Rooma keiser 9. maist 238 kuni surmani. Ta surma kohta on 4 erinevat versioonirühma: Ladina ajalookirjutuse traditsioon väidab, et ta tapeti, kuid üksikasjad on eri versioonides erinevad Ladina traditsioonis mainitakse, et tema tapmises süüdistatavad olevat levitanud valeteateid tema surma kohta haiguse tagajärjel Pärslased väidavad, et ta langes lahingus Kreeka traditsioon, alates 6. sajandi ajaloolasest Johannes Malalasest väidab, et ta sai lahingus hobuselt kukkudes surmavalt viga ja suri hiljem vigastustesse.
Programmeeritav loogikaseade

Programmeeritavad loogikaseadmed ehk PLD-d on järgmised: PLA PAL GAL CPLD FPGA PROM "PLD". webopedia (inglise keeles). Vaadatud 27.10.2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Villem Õunapuu

Villem Õunapuu (7. jaanuar 1917 Narva – 6. juuli 2007 Käina) oli eesti viiuldaja. 1938. aastal lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi Johannes Paulseni viiuliklassi. 1939. aastal täiendas end Pariisis Jacques Thibaud juures. Osales rahvusvahelisel viiuldajate konkursil Varssavis (1935) ja Brüsselis (1937). Aastatel 1942–1945 ja 1966–1969 oli Estonia teatri orkestri viiuldaja, aastatel 1949–1966 ja 1969–1977 mängis viiulit Eesti NSV Riikliku Televisiooni- ja Raadiokomitee estraadiorkestris. 1945–1948 oli ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia solist. Aastatel 1959–1965 oli ta Tallinna Kammerorkestri kontsertmeister. 1969 Eesti NSV teeneline kunstnik Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 299 "VE: Õunapuu, Villem – viiuldaja". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. september 2020. Vaadatud 27. oktoobril 2016. Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Õunapuu, Villem, Eesti NSV teeneline kunstnik - viiulikunstnik ERR arhiiv. Villem Õunapuu
Konstantin Kasekivi

Konstantin Kasekivi (enne eestistamist Konstantin Hvostkov; 10. juuli 1930 Valga – 28. juuni 1979 Tallinn) oli eesti laulja (tenor). 1949. aastal lõpetas ta Raudteekooli nr 1 ja töötas lukksepana. 1956. aastast oli ta Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja. Laulis ka meeskvartetis RAM-3. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. 1974 Eesti NSV teeneline kunstnik https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:107266/109311/page/60 Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 82–83 Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja Konstantin Kasekivi Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Riiklik Akadeemiline Meeskoor. Ansambel RAM 3: Kaljo Räästas, Olev Valgma, Konstantin Kasekivi, Vello Mäeots (1969)
Gasherbrum III

Gasherbrum III (hiina keeles Jiāshūěrbùlǔmù III Fēng) on mäetipp Gasherbrumi mäemassiivis Baltoro Muztaghi mäeahelikus Karakoramis. Tipp jääb Gilgit-Baltistani (Pakistan) ja Xinjiangi (Hiina) territooriumile. Mäetipp Gasherbrum III asub Gasherbrum IV ja Gasherbrum II vahel. See jääb Gasherbrum II peatipust (8034 m) 1010 m loodesse. Gasherbrum IV (7932 m) jääb 2,6 km läände. Tipust 760 m kirde suunas jääb Gasherbrum III North (7702 m). Tipu kõrgus on 7946 m Tipu topograafiline prominentsus on alla 500 m (461 m)), mistõttu seda tippu tavaliselt eraldi mäena ei käsitleta. Sel juhul vaadeldakse seda tippu Gasherbrum II alamtipuna (subpeak). Kuna tipu prominentsus on siiski märkimisväärne, siis lülitatakse ta vahel maailma mägede ja peatippude kõrgusjärjestuse tabelitesse võrdluseks, kuid jäetakse sel juhul järjestuse koht täitmata. Esmatõusu tippu tegid 11. augustil 1975 Poola ekspeditsiooni mägironijad Wanda Rutkiewicz, Alison Chadwick-Onyszkiewicz, Janusz Onyszkiewicz (hilisem Euroopa Parlamendi liige) ja Krzysztof Zdzitowiecki. Kuni esmatõusuni oli see tipp sel ajal (1975) üks kõrgemaid vallutamata mäetippe. High Asia - All mountains and main peaks above 6650 m. 8000ers.com (download) Gasherbrum III, China/Pakistan. peakbagger.com Gasherbrum III. summitpost.org
Takahito, prints Mikasa

Takahito, prints Mikasa (jaapani keeles 三笠宮崇仁親王 Mikasa-no-miya Takahito Shinnō; 2. detsember 1915 Tōkyō – 27. oktoober 2016 Tōkyō) oli Jaapani keisrikoja vanim liige, keiser Yoshihito ja keisrinna Teimei poeg, Hirohito vend ja Akihito onu. Teise maailmasõja ajal teenis ta Jaapani ratsaväes. Pärast sõja lõppu sai temast õpetlane semi keelte alal. Ta oli aastast 1941 abielus Yuriko Takagiga. Neil sündis kolm poega ja kaks tütart (pojad surid enne isa). Tema surma ajal oli neil 9 lapselast ja 4 lapselapselast.
John Bauer

John Bauer (4. juuni 1882 Jönköping, Rootsi – 20. november 1918) oli Rootsi kunstnik. Autoportree (1908) "Tere õhtut, härra!" (1915) "Trollid ja kuningatütar" (1915) "Tir ja Fenrir" (1911)
Isaiah Berlin

Isaiah Berlin (läti keeles Jesaja Berlins, 6. juuni 1909 Riia – 5. november 1997) oli juudi päritolu inglise filosoof, 20. sajandi üks tähtsamaid liberalismist kirjutajaid. 1966 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia välisliikmeks
J. Norman Collie

John Norman Collie (10. september 1859 Alderley Edge, Cheshire – 1. november 1942 Sligachan, Šotimaa) oli Briti keemik ja alpinist. Ta lõpetas University College'i Bristolis, täiendas end Würzburgis, kus 1884. aastal kaitses ka doktoriväitekirja keemias. Hiljem töötas ta William Ramsay (hilisem nobelist) assistendina University College Londonis (UCL) ja aastatel 1896–1913 orgaanilise keemia professorina UCL-is. Tal on uurimusi dehüdroäädikhappe ja inertgaaside kohta. Ta tegeles alpinismiga ning praktiseeris seda Alpides, Kaukasuses, Himaalajas ja Kanada mägedes. Esimese teadaoleva tõusukatse kaheksatuhandelise mäe tippu tegid Norman Collie ja Albert F. Mummery 1895. aastal, üritades ronida Himaalajas Nanga Parbati (8125 m) tippu. Tipputõus nurjus, kui Mummery ja kaks gurkhat hukkusid lumelaviinis. Collie valiti 1921. aastal Everesti Himaalaja komitee liikmeks. 1888 – valiti Edinburghi Kuningliku Seltsi liikmeks 1896 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks Nanga Parbat: 9th Highest Mountain in the World. climbing.about.com Mount Collie History - People - John Norman Collie
Johan Christoffer Boklund

Johan Christoffer Boklund (15. juuli 1817 Stockholm – 9. detsember 1880) oli Rootsi kunstnik. "Meranerskyttar" (1862) "Lovisa" (1861) "Ung kvinna i fönster med stickning och katt"
Antonello da Messina

Antonello da Messina (1430 Messina, Itaalia – 1479) oli itaalia maalikunstnik. "Kuulutuse Neitsi" (1475) "Madonna pühakutega – Bari Nikolause, Anastassia, Ursula, Dominicuse and Helenaga" (1475/1476) "Kolgata" (1455)
Wrangeli looduskaitseala

Wrangeli (saare) looduskaitseala on Venemaa looduskaitseala, mis hõlmab Wrangeli ja Heraldi saare ning neid ümbritseva mere. See on Venemaa kõige põhjapoolsem looduskaitseala. Kaitseala pindala on 7670 km2. Kaitseala loodi 1976. Kaitsealal puutuvad kokku Ida-Siberi ja Põhja-Ameerika floora- ja faunaelemendid. Suur osa (4700 km2) kaitsealast on mägine, palju on väikeseid jõgesid ja järvi.
Harri Taliga

Harri Taliga (sündinud 23. juunil 1957) on eesti ametiühingutegelane. 1975. aastal lõpetas ta Järvakandi Keskkooli. 1980. aastal lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna. Aastatel 1980–1983 õppis samas aspirantuuris, 1984. aastal sai Moskva Riiklikus Ülikoolis filosoofiateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Социально-экономические основы интернационального и патриотического воспитания в трудовом коллективе". Ta on täiendanud end Humboldti Ülikoolis (1989–1990), Yorki Ülikoolis (1996) ja Northumbria Ülikoolis (2002). Aastatel 1986–1991 oli ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (1989. aastast Tallinna Kunstiülikooli) dotsent, 1991–1993 Tallinna Kunstiülikooli teadusprorektor. 1993. aastast oli ta Kultuuri- ja Haridusministeeriumi osakonnajuhataja. Hiljem töötas Eesti Õigustõlke Keskuse arendusjuhina. Aastatel 1998–2003 oli ta Eesti Ametiühingute Keskliidu sotsiaalsekretär. 2003. aasta novembrist 2013. aasta märtsini oli ta Eesti Ametiühingute Keskliidu esimees. Aastatel 2005–2006, 2008–2009 ja 2011–2012 oli ta Eesti Töötukassa nõukogu esimees. 2014. aastast on ta konsultatsioonifirma Taliga Consulting OÜ juhatuse liige. "Järvakandi kool. Vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. mai 2016. Vaadatud 27. oktoobril 2016. E-kataloog ESTER. Талига, Харри. Социально-экономические основы интернационального и патриотического воспитания в трудовом коллективе: автореферат кандидата философских наук. Москва: Московский государственный университет им. М. В. Ломоносова, 1984 Eesti Ametiühingute Keskliit. Harru Taliga CV Harri Taliga: Eesti tööturul on ülekaalus paindlikkus tööandja kasuks. Pärnu Postimees, 10. oktoober 2010 Töötukassa nõukogu esimeheks sai Harri Taliga. ERR uudised, 25.08.2005 Töötukassa nõukogu esimeheks valiti Eesti Ametühingute Liidu esimees Harri Taliga. Delfi, 19. august 2008 Töötukassa nõukogu uueks esimeheks valiti Harri Taliga Harri Taliga lõi enda firma. Äripäev, 14. mai 2014
Tõrs

Tõrs on suur silindriline või ülalt pisut ahenev laudnõu. Saarte murdes ja läänemurdes on nimetatud ka sõnaga "tann", Lõuna-Eesti murretes tõrike, võru murdes tõrdu. Tõrs oli vanasti Eesti suurim laudnõu või ummik, suuremate tõrte (õlletõrte) kõrgus ja läbimõõt pealt kõikus 1 meetri ümber, allosa võis olla kõrgusest kuni 20 cm laiem. Tõrred olid harilikult jalgade ja kaaneta, eraldi tõrrejalal (raejalgadel) seisvad ning nende maht oli tavaliselt 200–300 liitrit. Tõrres hoiti soolvees liha, säilitati kapsaid, teravilja, tehti õlut, leotati pesu, pargiti nahka, vanutati riiet, tallis või laudas hoiti vett jne. aam ankur lass pütt tünn vaat Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 321 Tõrs. Eesti keele seletav sõnaraamat, vaadatud 21. veebruar 2022. Tõrs. Väike murdesõnastik, vaadatud 18. veebruar 2022. Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 210 Ants Viires. "Eesti rahvapärane puutööndus". Tallinn, Eesti Riiklik Kirjastus, 1960 Taaritõrs, tõrs ehk tõrdu. Eesti Rahva Muuseum Tõrs. Eesti Põllumajandusmuuseum
Matthias Diependaele

Matthias Diependaele (sündinud 7. augustil 1979 Sint-Niklaasis) on Belgia poliitik, ta kuulub erakonda Uus Flaami Allianss. Ta valiti aastal 2009 Flaami parlamendi liikmeks. Ta õppis õigusteadust Leuveni Katoliiklikus Ülikoolis.
Raivo Plumer

Raivo Plumer (sündinud 24. detsembril 1961 Tallinnas) on eesti alpinist ja mägimatkaja, kes on tõusnud kahe kaheksatuhandelise mäe tippu. Ta võttis osa Baltikumi aasta parimaks kõrgtõusuks tunnistatud tipputõusust Denalile (1999). Ta on 2001. aastast MTÜ Mägiekspeditsioonide Klubi esimees. 2000. aastatel tegutses ta Eesti Matkaliidu asepresidendina. Ta on teinud kaastööd "Matkaseletussõnastiku" (2002) ja "Matkaspordi käsiraamatu" (2004) koostamisel. 2000. aastal oli ta kirjastuses Karrup ilmunud Reinhold Messneri raamatu "Mallory teine surm" eestikeelse tõlke konsultant. Ta lõpetas 1985 Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna. Matkamist ja mägironimist harrastab ta 1982. aastast. Ta on tulnud Eesti meistriks mägimatkatehnikas (1986–1988) ja mägimatkamises (1987, 1999). Ta on roninud Alpides, tõusnud 1995. aastal Matterhorni (4478 m) ja Mont Blanci (4807 m) tippu. 2000. aastal tõusis ta Kaukasuses Elbruse (5642 m) tippu. Ta on tõusnud kahele üle 8000 meetri kõrgusele mäele: 11. oktoobril 1998 Cho Oyu tippu ja 23. juulil 2001 Broad Peaki eeltippu. Põhiallikas: 1990 – Estonia mäetipp (6211 m) 1990 – Lenini mäetipp (7134 m) 1991 – Korženevskaja (7105 m) 1991 – Kommunismi mäetipp (7495 m) 1997 – Aconcagua (6960 m) 1998 – Cho Oyu (8188 m) 1999 – Mount McKinley (6190 m) 2001 – Broad Peaki eeltipp Rocky Summit (8028 m) 1999 – Baltikumi aasta parim kõrgtõus – Mount McKinleyle (6190 m, alpinismirühma koosseisus) 2001 – J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (tõus Broad Peaki tippu) 2001 – Eesti Matkaliidu aunimetus Aasta matkaja (2001) Eesti Matkaliit valis ta 20. sajandi Eesti 100 silmapaistvaima matkaja ja matkategelase hulka Raivo Plumer, Tõivo Sarmet. "Everesti päevik". Tallinn: Pegasus, 2005 Kontakt. Mägiekspeditsioonide Klubi magiklubi.ee Plumer, Raivo. entsyklopeedia.ee Raivo Plumer. magiklubi.ee Raivo Plumer, Tõivo Sarmet. "Everesti päevik". Pegasus: Tallinn, 2005. Lk 48 Eesti mägironijad on Baltikumi parimad. 3.12.2001. epl.delfi.ee Eesti mägimatkajad islamimaailmas. kultuur.elu.ee. 2/2002
Roland Pikhof

Roland Pikhof (14. märts 1922 Majakovo, Petrogradi kubermang – 6. juuli 2002 Tallinn) oli eesti keelpillimängija. 1941. aastal lõpetas ta Leningradi konservatooriumi muusikakooli vene rahvapillide erialal. 1940–1941 mängis Leningradis Vassili Andrejevi nimelises vene rahvapilliorkestris. Aastatel 1946–1985 oli ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia solist. Teda hinnati kui balalaika ja havai kitarri virtuoosi. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. 1968 Eesti NSV teeneline kunstnik Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 182 "Andres Klemet. Postimehe mälestused". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. aprill 2016. Vaadatud 28. oktoobril 2016. Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Roland Pikhof poja Andresega (1958) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Interpreet Roland Pikhof (1972) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kontserdibrigaad Roland Pikhof, Jelena Solovjova, Jüri Pärg ja Aino Himbek ning tootmiskoondise “Ookean” parteikomitee sekretäri asetäitja Viktor Jurman enne baaslaevale “Frederek Chopin” minemist (1976) ERR arhiiv. Muusikaline tund. Sinine Havai (1978)
Kozhikode

Kozhikode (varem Calicut) on rannikulinn Kerala osariigis Indias. Linnas asub 1968. aastal asutatud Calicuti Ülikool. Linna nimest on tuletatud tekstiilide kalinguri ja calico nimetused.