laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Leonid Sobolev (jõelaev)

Leonid Sobolev (vene keeles Леонид Соболев) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 esimene seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1985. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud, laev sai nime vene kirjaniku Leonid Sobolevi auks. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 383 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Gorkis asuvale Volga Laevakompaniile (ОАО СК "Волжское пароходство) üle 1985. aastal. Riigiettevõte Volga Laevakompanii ja hiljem eraettevõte OAO SK Volga Laevakompanii käitasid jõelaeva Leonid Sobolev Volgal, Kamal ja Neeval välismaa turistide heaks. 2012. aastal kavandati teha segakruiise (venemaalased koos välismaalastega): kaldal väiksete rühmade kaupa vene keeles, pardal aga võõrkeeles (mitte vene keeles). Leonid Sobolevi kapten (seisuga 2012) on Mihhail Grušin. Jõereisilaevade loend RRR, Alus 160224 (vene keeles) "Projekt 302". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2007. Vaadatud 24. veebruaril 2007. Теплоход Дмитрий Фурманов (vene keeles) Jõelaev Leonid Sobolev (vene keeles) Jõelaev Leonid Sobolev (inglise keeles) Леонид Соболев, registri andmed (vene keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruaril 2007. Laev Vodohodi kodulehel (vene keeles) Laev infofloti kodulehel (vene keeles) Teatmik, projekt 302 (vene keeles)
Elbewerft Boizenburg

Elbewerft Boizenburg GmbH oli kuni 1997. aastani laevatehas Saksamaal Boizenburgis. Tehasel on varem olnud teisi nimesid: aastail 1948–1970 VVW Elbewerft Boizenburg VEB ja aastail 1970–1990 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau). Laevatehases ehitati aastail 1948–1997 laevu kokku rohkem kui 500 000 brt, ehitati ka ujuvkraanasid jm. Klass CBK – väikesed lähisõidu konteinerilaevad Klass Vladimir Iljitš – suured jõereisilaevad (1974–1983) Klass Dmitri Furmanov – suured jõereisilaevad (1983–1992) Kalalaev Kuuba jaoks Puksiir Rostockis Jõereisilaevad lumisel Venemaal Transformation der ostdeutschen Schiffbauindustrie (saksa keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruaril 2007. Schiffbaugeschichte in Deutschland (saksa keeles)
Jaan Murde

Jaan Murde VR II/3 (kuni 1935. aastani Jaan Munakson; 22. november/4. detsember 1892 Pöögle vald – 3. august 1980 Haaslava külanõukogu, Tartu rajoon) oli Vabadussõja veteran (vanemallohvitser, 1919). Ta teenis Vabadussõjas suurtükipaadil Lembit ja sai Männiku talu Vana-Kuuste vallas. Kolhooside asutamise järel oli ta lühikest aega kolhoosi Leek esimees.
Otto Tammend

Otto Tammend (kuni 1936. aastani Otto Treufeldt; 3. märts 1882 Jõgeveste vald, Viljandimaa – 1943 Norilsk, Venemaa) oli Vangimajade Talituse direktor. Ta õppis aastail 1926–1930 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Rotalia vilistlane. Ta oli prokurist Peterburi ja Moskva ettevõtetes, võttis osa Esimesest maailmasõjast. Aastail 1918–1919 oli ta Narva linnavalitsuse ja 1919–1920 Posti Peavalitsuse pearaamatupidaja, 1920–1927 Kohtuministeeriumi arveosakonna pearaamatupidaja, 1927–1929 Kohtuministeeriumi majandusjuhataja, 1929–1932 Kohtu- ja siseministeeriumi kantseleidirektor, alates 1932. aastast üldosakonna ja Vangimajade Valitsuse (alates 1938 Vangimajade Talituse) direktor. 1941. aastal arreteeriti NKVD poolt, suri vangistuses Venemaal. okupatsioon.ee
Elu allikad

"Elu allikad" on Mihkel Muti 1988. aastal ilmunud irooniline lühiromaan, mis kirjeldab elu Tartu Ülikoolis Nõukogude aja lõpul. Teos avaldati esmalt järjejutuna ajakirjas Vikerkaar, seejärel 1988. aastal raamatus "Kerge meel" ning kordustrükk 2002. aastal . Juba ajakirjas ilmumise järel sai "Elu allikad" ülimalt populaarseks. Romaani peategelased on maalt pärit naiivsevõitu üliõpilased Tuuli Botik ja Arved Mahtra ning nende paheline kursuseõde, dekadentliku linnaelu kehastus Polizia Braun. Maalt pärinevat elujõudu sümboliseerib Mahtrale kodust kaasa antud seasink, mis teose lõpus hallitama läheb. Teos on pikem versioon ajalehe "Sirp ja Vasar" 1976. aasta 45-48 numbris Jussup Mirza Frankenšteini nime all ilmunud üliõpilaste elust rääkivast lühijutust "Tsehh ja tühermaa" kus Polizia Brauni nimelise tegelase nimeks on Helen Elbrus. ""Elu allikad", mille asetaksin kõhklemata (ja lühimahule vaatamata) eesti kirjanduse tippteoste hulka, on parajalt tempereeritud, väga kujundlikult orkestreeritud, piisavalt tempokas ja algusest peale läbi selgete karakterite kaasaimev," kirjeldab teost kriitik Paavo Matsin. "Kolmest peategelasest esindab naabobsust selgesti Polizia Braun ja vastandlikku pööbellikku-barakilikku suhtumist (asi on kaunis tabamatu, ma ei ole kindel, kas need on siin kõige paremad sõnad, võib-olla peaks kirjutama "nõukogulikku-leplikku" või "talupoeglikkusingilikku", midagi sellist, keeruline öelda) Arved Mahtra ja Tuuli Botik. Nende kolme kaudu on Mutt tabanud väga hästi mingit kaunis raskesti sõnastatavat Tartus kohati hõljuvat ülikooli vaimu, selle eufoorsust ja paratamatut kaduvust." "Keegi ei taha eriti uskuda, et minule on selle raamatu tolleaegne menu täiesti mõistetamatu," on Mutt ise nentinud. "Ma ei usu, et teised minu tegelased oleksid tänapäeva noorte inimeste seas nii tuntud kui Polizia Braun või Tuuli Botik. Need nimed on tuntud, kuigi isegi ei teata, mis nad on või kes nad on. Mina muidugi irvitan. See on hirmus, kui paroodiat hakatakse võtma kui meistriteost." Paavo Matsin "Naabob Mutt"[alaline kõdulink]. Sirp, 28. jaanuar 2011 "Paroodiast meistriteos"[alaline kõdulink]. Äripäev, 2. august 2002 Jussup Mirza Frankenstein (5. 12. 19 ja 26 november 1976). "Tsehh ja tühermaa". Sirp ja Vasar (lk 16). {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) Paavo Matsin "Naabob Mutt". Sirp, 28. jaanuar 2011 "Paroodiast meistriteos". Äripäev, 2. august 2002
Kapsapea (multifilm)

"Kapsapea" on režissöör Riho Undi 1993. aastal valminud multifilm Oskar Lutsu näidendi "Kapsapea" (1913) ainetel. Multifilmis on Lutsu näidendi tegevus toodud tänapäeva. Samaks on jäänud siiski põhiline tegevusliin, taluperemees Saamuel Pliuhkami soov saada endale au ja kuulsus lesknaise Krõõda hiigelsuure kapsapea eest. Filmi järgesid "Tagasi Euroopasse" (1997) ja "Saamueli internet" (2000) ühendab Lutsu loominguga juba vaid peategelane Pliuhkam. "Ungari: Riho Undi "Kapsapea" triloogia filmiklubis"[alaline kõdulink] Eesti Instituut Ungaris, 12.12.2011.
Gustav Kromel

Gustav Karl Kromel VR I/3 (28. veebruar 1887 Loodna, Luiste vald, Läänemaa – juuni 1942 Tšebarkul, Tšeljabinski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonel) ja kohtunik. Ta lõpetas 1923. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, EÜS Põhjala vilistlane. Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas. Aastail 1926–1935 oli ta Sõjaringkonnakohtu esimees ja 1935–1940 Kohtukoja liige. 1940. aastal ta arreteeriti NKVD poolt. Suri vangilaagris. Vabadusristi I liigi 3. järk Ohvitseride andmekogu
Johannes Pirn

Johannes Pirn (1. detsember 1895 Eristvere, Jõgeva vald, Tartumaa – 7. august 1973 Fort Lee, Bergen, New Jersey, USA) oli Eesti kohtunik. Ta õppis aastail 1917–1918 Tartu Ülikooli arsti- ja 1921–1925 (lõpetas) õigusteaduskonnas, korporatsiooni Fraternitas Estica vilistlane. Johannes Pirn osales Vabadussõjas, oli 1921–1923 Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1923–1924 Lüganuse jaoskonnakohtunik, 1924–1925 Narva 1. jaoskonnakohtunik, 1925–1928 Tartu 1. jaoskonnakohtunik, 1928–1934 Tartu-Võru Rahukogu liige, 1934–1939 Viljandi Ringkonnakohtu abiesimees, 1939–1940 Kohtukoja tsiviilosakonna liige. 1943. aastal oli ta Tallinna ringkonnakohtu esimees. Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale, kust siirdus hiljem Lõuna-Aafrikasse, suri USA-s. Abikaasa oli Ülenurme mõisa omaniku Peeter Muna tütar Hella Muna (1908–1996), poeg tehnikateadlane Rein Pirn (sündinud 1932). T. K. Eesti kohtunik fotograafina Lõuna Aafrikas. Teataja, 18. aprill 1954, nr. 8, lk. 3. Album Academicum geni.com
Juhan Laugis (kohtunik)

Juhan Laugis (19. aprill 1896 Pajusi vald, Viljandimaa – 9. aprill 1971 Tallinn) oli Eesti kohtunik. Ta õppis aastail 1920–1923 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Juhan Laugis osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, oli 1921–1924 Viljandi-Pärnu Rahukogu ametnik. Võru 3. jaoskonnakohtunik, hiljem Tallinna Ringkonnakohtu liige. Oli 1941–1945 Punaarmees.
Tiaara

Tiaara on kroonilaadne kõrge peakate, sõna täpne tähendus oleneb kontekstist. Ajalooliselt oli tiaara Pärsia ja Assüüria kuningate peakate, kujult kõrget kuhilat meenutav, sageli väärismetallist ja juveelidest dekooriga müts. Religiooni kontekstis on tiaara traditsiooniline paavstide peakate, mille kolm krooni sümboliseerivad kolmainsust, samuti kannatavat, võitlevat ja võidukat kirikut ning paavsti võimu kuningate ja keisrite üle. Viimati kasutas tiaarat paavst Paulus VI. Õigeusu patriarhi ja piiskopi mitra on kujult sarnasem tiaaraga kui katoliku piiskopi mitraga. Sargon II (paremal, sauaga ja tiaaras) ning tema aukandja Kuningas Antiochos I armeenia tiaaras vasakul, paremal Apollon/Mithra pärsia tiaaras Paavst Innocentius III varases kroonita tiaaras Paavst Benedictus XII kahe krooniga tiaaras Paavst Pius XII kroonimismissal 1939 Kreeka õigeusu patriarhi peakate Uuemal ajal on, võib-olla inglise keele mõjul, nimetatud eesti keeles vahel tiaaraks ka kroonitaolist diadeemi, peaehet, mida seostatakse kuninglikust või aadlisoost naistega, kuid mida võib kanda kes tahes, sest see ei tähista mingit kindlat auastet ega staatust. EKI keelenõu ega Eesti õigekeelsussõnaraamat seda tähendust ei kinnita. mitra kroon diadeem pärg https://www.eki.ee/dict/vsl/index.cgi?Q=tiaara&F=M&C06=et T. SEpp. KUNINGLIKUD PEAKATTED ⟩ Juveeliekspert selgitab, mis vahe on kroonil ning tiaaral. - Postimees, 12. juuni 2020 "Juuksekaunistused, tiaarad. - Nora Butiik. norabutiik.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. august 2021. Vaadatud 10. augustil 2021. tiaara [e-keelenõu - Eesti Keele Instituut] https://www.eki.ee/dict/qs/index.cgi?Q=tiaara&F=M
Aleksander Mägi

Aleksander Mägi (12. jaanuar 1895 Tallinn – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti kohtunik. Ta õppis Peterburi ülikooli õigusteaduskonnas 1915–1916 ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas 1920–1923 (lõpetas). Aleksander Mägi osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, aastail 1923–1928 Tallinna-Haapsalu Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1928–1940 Tallinna Ringkonnakohtu 1. jaoskonna abiprokurör ja 1940. aastal Tallinna ringkonnakohtu liige. Suri 1943 Tallinnas.
Johann Theodor Kurs

Johann Theodor Kurs (22. aprill 1888 Tartu – 7. detsember 1969 Toronto) oli Eesti kohtunik. Ta õppis aastail 1916–1918 ja 1920–1922 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Johann Theodor Kurs oli aastail 1922–1923 Viljandi-Pärnu Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1923 Pärnu 3. jaoskonna, 1923–1925 Tallinna 1. jaoskonna kohtu-uurija, alates 1926. aastast Tallinna Ringkonnakohtu liige. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, siirdus sealt edasi Kanadasse.
Heinrich Maru

Heinrich August Maru (21. mai 1897 Abja vald, Pärnumaa – 14. aprill 1983 Hindsdale, Illinois) oli Eesti kohtunik. Ta õppis aastail 1921–1925 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Heinrich Maru oli aastail 1925–1927 Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1927–1931 Petseri 2. jaoskonna kohtu-uurija, 1931–1934 Petseri 3. jaoskonnakohtunik, 1934–1936 Tartu 2. jaoskonnakohtunik, alates 1937. aastast Tallinna Ringkonnakohtu liige. 1941. aastal oli ta Eesti NSV Ülemkohtu liige. Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale, kust siirdus 1949. aastal USA-sse.
Aksel Helmut Palgi

Aksel Helmut Palgi (31. jaanuar 1902 Küti vald, Virumaa – 14. september 1986 Sydney) oli Eesti kohtunik. Ta õppis aastail 1922–1927 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Sakala vilistlane. Aksel Helmut Palgi osales Vabadussõjas, oli 1923–1933 Tallinna-Haapsalu Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1933–1934 Tartu ringkonnakohtu Petseri 2., 1934–1938 Tallinna Ringkonnakohtu Tallinna 4. ja 1. jaoskonnakohtunik. Alates 1938. aastast oli ta Tallinna Ringkonnakohtu liige, 1941. aastal Eesti NSV Ülemkohtu liige. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, siirdus edasi Austraaliasse.
Hans Luiga

Hans Luiga VR I/3 (21. märts 1871 Sultsi talu, Ropka vald, Tartumaa – 2. märts 1936 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (kapten). Ohvitseride andmekogu
Peeter Golubov

Peeter Golubov (8. jaanuar 1869 Oudova, Venemaa – 31. juuli 1936 Tartu) oli Eesti arst ja sõjaväelane (kolonel). Ohvitseride andmekogu
August Jõgi

August Jõgi (13. märts 1891 Lohusuu, Tartumaa – 5. november 1944 Gdynia) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Ohvitseride andmekogu
Augustin Verlin

Augustin Verlin (22. september 1898 Kuressaare – 9. aprill 1942 Suhhobezvodnoje, Gorki oblast) oli Eesti kohtunik. Ta lõpetas 1919. aastal Saaremaa Eesti Segagümnaasiumi ja õppis seejärel 1919. aastal Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja aastail 1920–1924 (lõpetas) õigusteaduskonnas. Augustin Verlin oli 1924–1929 Tallinna-Haapsalu Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1929–1932 Kuressaare kinnistusjaoskonnas 1917. aastal hävitatud kinnistusraamatute ja registrite jaluleaseadmiseks asutatud erikomisjoni alaline liige, alates 1932. aastast Saaremaa 2. jaoskonnakohtunik. 14. juunil 1941 arreteeriti ta Kuressaares NKVD poolt, § 58-13. Suri vangistuses. Vilistlased. Kuressaare Hariduse Kooli veebisait. TÜ üliõpilased
Rudolf Kjellén

Johan Rudolf Kjellén (13. juuni 1864, Torsö – 14. november 1922, Uppsala) oli rootsi sotsiaalteadlane. Tema poolt kasutusele võetud on terminid geopoliitika (1916) ja biopoliitika. Ta pidas oluliseks autarkiat. Kjellén, Rudolf 1940. Riik kui eluvorm. (Toimetanud ja eessõna kirjutanud Edgar Kant, tõlkinud M. Kuldkepp.) Tallinn: Kirjastus-osaühing "Kultuurkoondis".
Selena Gomez & the Scene

Selena Gomez & the Scene on USA popbänd, mis loodi 2008. aastal Hollywoodis. Bändi asutas Selena Gomez, kes on ühtlasi ka ansambli laulja. Teisteks liikmeteks on kitarrist Ethan Roberts, bassimees Joey Clement, trummar Greg Garman ja klahvpillimängija Dane Forrest. Bändil on 2008. aastast sõlmitud plaadileping Hollywood Recordsiga. Selena Gomez & the Scene on välja andnud kolm stuudioalbumit: "Kiss & Tell" (2009) "A Year Without Rain" (2010) "When the Sun Goes Down" (2011)
Kolmikduubel

Kolmikduubel (ka kübaratrikk; inglise keeles Triple-double) on korvpallitermin, mis tähendab, et korvpalluril on ühes mängus kolm statistilist näitajat kahekohalised (10 või enam). Kõige rohkem tehakse kolmikduubleid punktide, resultatiivsete söötude ja lauapallidega, kuid on ka mängijaid, kes on saanud 10 või enam blokeeringut või vaheltlõiget. USA korvpalliassotsiatsiooni NBA tegevmängijatest on parim kolmikduublite tegija Jason Kidd, kes on 79 korraga NBA läbi aegade kolmas. Oscar Robertson suutis NBA-s ainsana ajada oma hooaja kolm statistilist näitu 10-ni. Hooajal 1961–1962 viskas "Suur O" 30,8 punkti, noppis 12,5 lauapalli ja andis 11,4 resultatiivset söötu. LeBron James on noorim mängija NBA ajaloos, kellel on õnnestunud teha kolmikduubel: 19. jaanuaril 2005 Portland Trail Blazersi vastu 27 punkti, 11 lauapalli ja 10 tulemuslikku söötu. Ta oli siis 20 aastat ja 20 päeva vana. Oscar Robertson 181 (parim hooaeg 41 TD) Magic Johnson 138 Jason Kidd 100 Wilt Chamberlain 78 (parim hooaeg 31 TD) Larry Bird 59 (1+5+3+4+7+8+10+5+2+10+3+1 = 59) Pikk jada on kolmikduublid hooaegade kaupa. Larry Bird mängis 13 hooaega, sh esimesel ja viimasel hooajal sai ta kirja ühe kolmikduubli. Kaksikduubel "VÕIMAS: Balti liigas tehti uskumatu kolmikduubel!" Delfi, 12. jaanuar 2010
Gian Giacomo Trivulzio

Gian Giacomo Trivulzio (1440 Milano – 5. detsember 1518 Arpajon) oli 15. sajandi lõpu ja 16. sajandi alguse Itaalia sõdades osalenud Itaalia sõjaväelane ja poliitik. Trivulzio osales 1495. aasta 6. juulil Fornovo lahingus Venezia liiga vastu. Ta nimetati 29. septembril 1499 Prantsuse marssaliks. 1509. aasta 14. mail osales ta Agnadello lahingus prantslaste poolel veneetslaste vastu. Alistas 1515. aastal šveitslased Marignano lahingus. Kaitses 1516. aastal edukalt Milanot keiser Maximilian I rünnakute eest.
Valter Taremaa

Valter Taremaa (enne eestistamist Valther Oskar Johann Treumann; 17. oktoober 1901 Tallinn – 5. mai 1956 Geesthacht, Schleswig-Holstein, Saksamaa) oli Eesti kohtunik. Ta lõpetas aastal 1923 Tallinna Poeglaste Gümnaasiumi. Ta õppis aastail 1923–1929 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Valter Taremaa oli aastail 1929–1944 kohtuameti kandidaat, notari abi ja kohtunik. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2013. Vaadatud 7. detsembril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Austria Sotsiaaldemokraatlik Partei

Austria Sotsiaaldemokraatlik Partei (saksa keeles Sozialdemokratische Partei Österreichs; lühend SPÖ) on Austria sotsiaaldemokraatlik poliitiline partei. Asutati 1889. aastal Austria Sotsiaaldemokraatliku Tööpartei (Sozialdemokratische Arbeiterpartei Österreichs) nime all. ASDP on üks tähtsamatest Austria parteidest konservatiivse Austria Rahvapartei kõrval. Partei oli edukas 1920. aastatel, aga 1930. aastate algupoolel kiusasid parempoolsed selle liikmeid. Nii austrofašistliku diktatuuri (1934–1938) kui ka Saksa okupatsiooni ajal oli partei keelatud ja selle liikmeid kiusati pidevalt taga, kuid pärast Austria vabastamist Saksa okupatsioonist tõusis partei sõjajärgse Austria poliitikas tähtsaks jõuks. Jooksvalt hoiab ASDP Austria presidenditooli Heinz Fischeri näol, omab 69 kohta Nationalratis ja 23 kohta Bundesratis, tehes parteist tugevuselt teise partei. ASDP on valitsenud sõjajärgset Austriat aastatel 1945–1966 ja 1971–1999. Sellest ajast ollakse opositsioonis. Partei võitis 2002. aasta Austria parlamendivalimistel (Nationalrati) 36,5% häältest ja 69 kohta 183-st. Sellele eelnenud 1999. aasta Austria parlamendivalimistel 33,1% häältest ja 65 kohta 183-st. Liidumaa tasandil domineerib ASDP Viinis, kus kõik linnapead 1919-1934 ja uuesti alates 1945. aastast on olnud ASDP liikmed, Burgenlandis (kõik kubernerid (Landeshauptmann) alates 1964) ja Kärntenis (1945-1989 ja uuesti alates 2013). Salzburgis oli ASDP võimul 2004-2013 ja Steiermargis 2005-2015. ASDP on esindatud kõikide liidumaade parlamentides (Landtag), valitsuskoalitsiooni kuulub Burgenlandis, Kärntenis, Alam-Austrias, Ülem-Austrias, Steiermargis ja Viinis. ASDP kuulub Sotsialistliku Internatsionaali ja Euroopa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Omab Euroopa Parlamendis 7 kohta ja on suurim Austria partei Euroopa Parlamendis. Adolf Schärf (1945–1957) Bruno Pittermann (1957–1967) Bruno Kreisky (1967–1983) Fred Sinowatz (1983–1988) Franz Vranitzky (1988–1997) Viktor Klima (1997–2000) Alfred Gusenbauer (2000–2008) Werner Faymann (2008–2016) Christian Kern (2016–2018) Pamela Rendi-Wagner (2018–)
Sulev Iva

Sulev Iva (võru keeles Jüvä Sullõv; sündinud 3. oktoobril 1969 Võrus) on võru keeleteadlane ja kirjanik. Ta on edendanud võru keelt ja tänapäevast kirjaviisi, olnud üks võru keele sõnaraamatu kaastöölistest ning võrukeelse aabitsa ja lugemiku autor, samuti üks võrukeelse Vikipeedia eestvedajaid. 2002. aastal kaitses Iva Tartu Ülikoolis magistritöö ja 2007. aastal doktoriväitekirja "Võru kirjakeele sõnamuutmissüsteem" (juhendaja Karl Pajusalu). 1995. aastast on ta töötanud Võru Instituudis spetsialisti ja teadurina, Tartu Ülikoolis 2006. aastast teadurina, 2008. aastast erakorralise lektorina ning alates 2010. aastast täiskohaga teadurina. Sulev Iva "Võru kirjakeele sõnamuutmissüsteem" Dissertationes Philologiae Estonicae Universitatis Tartuensis 20, Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007. Sulev Iva "Võro-eesti synaraamat" Võru Instituudi toimetised 12. Tarto-Võro, 2002. 2002 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (võru-eesti sõnaraamatu koostamine) 2020 Tartu Ülikooli aumärk Jüvä Sullõv Võrumaa keskraamatukogu "Intervjuu Sulev Ivaga" Wikimedia Eesti ajaveeb, 30. aprill 2014 "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Sulev Iva Eesti Teadusinfosüsteemis Võrumaa Keskraamatukogu "Võrumaa lastekirjanikud: Jüvä Sullõv" Võro Instituut "Võro kiräviis"
August Jakobson (vaimulik)

August Jakobson (15. märts 1899 Ulila vald, Tartumaa – 16. juuli 1930 Kuressaare) oli Eesti vaimulik. Alghariduse sai ta Ulilas kohalikus vallakoolis ja Puhja kihelkonnakoolis. Aastal 1916 astus ta Tartu linna kommertskooli, kust läks varsti üle Tartu reaalkooli, lõpetas aastal 1923 Tartu õhtuühisgümnaasiumi. Ta võttis kooliõpilasena osa Vabadussõjast (kus kaotas oma tervise). Aastatel 1923–1929 õppis ta (lõpetas jaanuaris 1929) Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, Korporatsioon Fraternitas Liviensis vilistlane. Prooviaastal oli ta Tartu Peetri koguduses, Gustav Rutopõldi juures. Ordineeriti 8. septembril 1929 õpetajaks. Ta oli aastatel 1929–1930 (kinnitati ametisse 4. septembril 1929) Kihelkonna koguduse õpetaja. Suri Kuressaare haiglas, maeti 19. juulil 1930 Tartu Maarja surnuaiale. Kiriku Teataja nr 3 (oktoober) 1929 Eesti Kirik. 24. juuli, 1930 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk 265
Hilda Maikalu

Hilda Maikalu (21. november 1893 Soosaare vald, Viljandimaa – 1967 New York) oli eesti advokaat. Ta oli Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vabakuulaja 1922. aastal ja üliõpilane 1923–1926 (lõpetas), Korporatsioon Lembela vilistlane. Hilda Maikalu oli 1927–1928 vandeadvokaat Karl Grau abi Tartus, 1928–1932 Väike-Maarjas, alates 1932. aastast vandeadvokaat Väike-Maarjas. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1950. aastal USA-sse.
Batümeetriline kaart

Batümeetriline kaart (ka batümeetriline skeem) on veekogu samasügavusjoonte kaart. Batümeetrilisel kaart moodustub ühesugust sügavust märkivatest joontest. Batümeetria Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus