laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kanyzelis

Kanyzelis (žemaidi Kanīzelės) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas. Kanyzelis asub Läti piiri ääres Apše ja Bartuva jõe kaldal. Külla jääb osa Bartuva ihtüoloogilisest kaitsealast. Osaliselt ulatuvad sinna ka Natura 2000 linnukaitse ala Apšė jõgi ja selle org ning Natura 2000 ala Luoba jõgi. Külas on Kanyzelise kalmistu. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. https://www.geoportal.lt/map/ Skuodo rajono savivaldybė
Juhan Elken

Juhan Elken (1851–1931) oli eesti koolmeister ja koorijuht, aktiivne rahvusliku liikumise tegelane. Elken sündis Kodaveres taluniku pojana, õppis samas kihelkonnakoolis ning oli hiljem koolmeistriks Laiusel ja Porkunis. Tegutses Aleksandrikooli liikumises, tegi kaastööd Eesti Postimehele, Sakalale, Tartu Eesti Seitungile ja hiljem ka Postimehele. Kuulus "Kalevipoja" seltsi ja ärgitas kohalikku seltsiliikumist. Juhan Elken Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Mägi-Karabahhi lipp

Mägi-Karabahhia lipp oli tunnustamata Mägi-Karabahhi Vabariigi lipp. Lipul on kolm võrdse laiusega horisontaalset laidu - punane, tumesinine ja kollane. Parempoolses servas on valge siksak.
Gurstiškė

Gurstiškė (žemaidi Gorstėške) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas. Gurstiškė asub Läti piiri ja Skuodase linna vahel Bartuva jõe kaldal. Külas on Gurstiškė läti kalmistu. Külla jääb osaliselt Bartuva ihtüoloogiline kaitseala. Osaliselt ulatub sinna ka Natura 2000 ala Luoba jõgi. Algselt olid küla alad osa Skuodase linna territooriumist. Aastal 1797 oli seal ligi 300 elanikku. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. Skuodo rajono savivaldybė https://www.geoportal.lt/map/
Mägi-Karabahhi vapp

Mägi-Karabahhi Vabariigi vapp oli rahvusvaheliselt tunnustamata Mägi-Karabahhi Vabariigi vapp, mis oli kasutusel alates 1992. aasta 17. novembrist. Vapil on kujutatud kollast kotkast päikese taustal. Vapil on kiri armeenia keeles: Լեռնային Ղարաբաղի Հանրապետություն-Արցախ "Mägi-Karabahhi Artsakhi Vabariik".
Montserrati lipp

Montserrati lipp on Suurbritannia meretaguse ala Montserrati lipp. Montserrati vapp Montserrati lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Blessy

Blessy on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandusküla asub umbes 23 km Béthune'ist loodes ja 51 km Lille'ist läänes, teede D159 ja D189 ristumiskoha ümbruses, Autoroute A26 möödub vähem kui 800 m kaugusel. St. Omeri kirik, pärineb 15. sajandist Blesseli lossi jäänused Lubjakivikarjäär Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Montserrati vapp

Montserrati vapp on Suurbritannia meretaguse ala - Montserrati vapp. Montserrati lipp
Koff

Koff on eesti perekonnanimi. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Koff 13 inimesel (8 mehel ja 5 naisel). Nime Koff on pandud Viljandi, Suure-Jaani, Sangaste ja Kõpu kihelkonnas. Nimede eestistamisel võtsid perekonnanime Koff kandjad uueks nimeks Kaare, Kohtla, Kohv, Laigna, Leisalu ja Talving. Eva Koff (sündinud 1973), eesti kirjanik ja õpetaja Indrek Koff (sündinud 1975), eesti tõlkija ja kirjanik Tiiu Koff (sündinud 1955), eesti ökoloog "Koff Surname". forebears.io. Vaadatud 18. märtsil 2023. Approximately 1,815 people bear this surname. Most prevalent in: United States; Highest density in: Estonia. https://www.stat.ee/nimed/pere/Koff https://www.ra.ee/apps/onomastika/index.php/et/nimepanek/searchNimepanek?nimi=Koff&q=1 https://www.ra.ee/apps/onomastika/index.php/et/nimemuutused/searchNimemuutused?vana=Koff&q=1
Bourecq

Bourecq on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandusküla asub umbes 16 km Béthune'ist loodes ja 50 km Lille'ist läänes, teede D94E3 ja N43 ristumiskoha ümbruses, Autoroute A26 möödub vähem kui 1,6 km kaugusel. St. Riquier' kirik, pärineb 20. sajandist. Malannoy lossi jäänused. Iidne 16. sajandi häärber. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Põhja-Iirimaa lipp

Põhja-Iirimaa on Suurbritannia ajaloolise piirkonna - Põhja-Iirimaa lipp. Lipul on valgel taustal punane rist. Risti keskkohas on valgel kuusnurga taustal kujutatud punane käsi. Kuusnurga kohal asub kroon. Põhja-Iirimaa vapp
Kulai I

Kulai I (žemaidi Kolā I) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas Läti piiri ja Skuodase linna vahel ning Bartuva jõe ääres (Skuodase paisjärve kaldal). Külas asus allikas, mille vett peeti tervistavaks. Selle juures asus ka votiivkabel, mis viidi hiljem üle küla kalmistule. Allikas jäi Skuodase paisjärve rajamisel veeoidla alla. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. Vaitkevičius V. Senosios Lietuvos šventvietės. Žemaitija, Vilnius 1998, 126 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Kulai II

Kulai II (žemaidi Kolā II) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas Läti piiri ja Skuodase linna vahel ning Bartuva jõe ääres (Skuodase paisjärve kaldal). Külas kasvab looduskaitsealune Struliai pärn ümbermõõduga 3,51 meetrit. Külas asub muinsuskaitse alune Kubiliškė linnamägi. See on kolmnurkse põhiplaaniga, ühes suunas 35 ja teises 28 meetri pikkune. Seda piirab 35 meetri pikkune ja 1,5 meetri kõrgune vall. Selle alumine osa on laotud maakividest. Selle ees asetsevat eeslinnust piirab kaks valli, esimesel pikkust 70 ja kõrgust 1,7 meetrit, mille ees asus veel 0,8 meetri kõrgune vall. Vallide vahel on 100 meeri pikkune ja 10 meetri laiune vallikraav, teise valli ees on veel 3-4 meetri laiune poolteist meetrit sügav vallikraav. Jõepoolsel küljel on linnamäe nõlvad 8-10 meeri kõrgused. Muinsuskaitse all on ka votiivkabel Jan Nepomucký skulptuuriga. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. Strulių liepa Kubiliškės piliakalnis Koplytėlė su Jono Nepomuko skulptūra]  Kulai II – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Küla portaalis vietoves.Lt
Novohopjorsk

Novohopjorsk on linn Venemaal Voroneži oblastis, Novohopjorski rajooni keskus. Asub Hopjori jõe paremal kaldal, 270 km Voronežist kagus. Linna asutamisaastaks loetakse 1710. aastat, mil Peeter I ukaasiga hakati rajama Hopjorskaja laevaehitustehast. Asula sai linnaõigused ja praeguse nime 1779. aastal. 1979. aastal oli linnas 8757 elanikku. 2021. aastal oli elanike arv 5948. Q126684906 https://novohopersk-nhoper.ru/
Aprill 2023

Aprill 2023, kroonika. 2023. aasta aprill algas laupäeval ja lõppes 30 ööpäeva hiljem pühapäeval. Kuupäevad:   1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 ... Bulgaarias toimunud parlamendivalimised võitis 26,5 %-ga häältest ekspeaminister Bojko Borisovi juhitud erkonna GERB moodustatud valimisliit, teiseks tuli 24,6 %-ga Kiril Petkovi juhitud liberaalne valimisliit ning kolmandaks paremäärmuslik ja venemeelne erakond Taassünd, kes sai 14,1 protsenti häältest. Soomes toimunud parlamendivalimised võitis Rahvuslik Koonderakond, kes sai 20,8 %-ga häältest ja 48 kohta Eduskunnas. Järgnesid Põlissoomlased 20,1 %-ga häältest ja 46 kohaga ning Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei 19,9 %-ga häältest ja 43 kohaga. Algas 2023. aasta Sudaani konflikt. Ametisse astus Kaja Kallase kolmas valitsus. Euroopas algas kümne riigi territooriumi hõlmav 23. juunini kestev ühisõppus Defender 23, milles osaleb enam kui veerandsada tuhat sõjaväelast 26 riigist. 2023. aasta 28. aprilli õhurünnak Umani korterelamule: Varahommikul toimunud Venemaa raketirünnakus sai pihta korrusmaja Umani linnas ning hukkus vähemalt 23 rahulikku elanikku, nende seas 6 last.
Joseph Mazilier

Joseph Mazilier (13. märts 1797 Marseille – 19. mai 1868 Pariis) oli prantsuse balletitantsija, koreograaf ja ballettmeister. Mazilier tantsis 1820. aastatel Lyonis, Bordeaux's ja Pariisis (Théâtre de la Porte-Saint-Martin's) ning aastatel 1830–1839 esitantsijana Pariisi Ooperiteatris. Alates 1839. aastast töötas Mazilier teatrites ballettmeistrina (sealhulgas 1851–1852 Peterburis Suures Teatris). Aastatel 1839–1851 ja 1952–1957 oli ta Pariisi Ooperiteatri ballettmeister. Aastatel 1853–1859 oli ta ühtlasi Pariisi Ooperi Balletikooli direktor. 1832– James, Schneitzhoeffer/Taglioni "Sülfiid" (peaosas tantsis Maria Taglioni) "Korsaar" – kolmevaatuselise ballett-pantomiim. Libreto autor Jules-Henri Vernoy de Saint-Georges, muusika kirjutas Adolphe Charles Adam. Mazilier' loodud koreograafiaga balletilavastus esietendus 1856. aastal Pariisis Keiserlikus Ooperiteatris.
Halastuslask

Halastuslask on hukkamise käigus tehtud viimane lask. See järgneb vähemalt ühele algsele lasule, mille eesmärk on ohvrit surmavalt haavata või tappa. Seda peetakse "halastavaks" selles mõttes, et see lõpetab hukatava isiku füüsilised kannatused. Halastuslasu kasutamine ei ole universaalne; kuna ohvrite suhtes on piiratud kaastunne või on piiratud laskemoona hulk, jäetakse mõned hukkamisohvrid oma haavadesse surema või lihtsalt maetakse elusalt maha, ilma armulasuta. Ordinary Men, Christopher R. Browning
Bruay-la-Buissière

Bruay-la-Buissière (lääneflaami: Bruwaei, pikardi: Brouay-l'Bussière) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Endine söekaevanduslinn asub u. 9,7 km Béthune'ist edelas ja 48 km Lille'ist edelas, teede D57 ja N47 ristumiskoha ümbruses. Nelja söekaevandusega oli see Bruay kaevandusettevõtte peakorter. Söekaevandused suleti 1960. aastatel ning nende asemele ehitati kergetööstus- ja keemiatehased. 1972. aasta aprillis sai kaevuri tütre Brigitte Dewevre'i mõrvast politiseeritud sündmus, kui arreteeriti kohaliku kaevandusettevõttega seotud kohalik keskklassi advokaat Pierre Leroy: maoistliku Gauche prolétarienne ajaleht La Cause du Peuple avalikustas juhtumi pealkirjaga "Bruay: Ja nüüd nad tapavad meie lapsi!" Kaks endist valda Bruay-en-Artois ja Labuissière liideti üheks 1987. aastal. Hôtel de Ville (raekoda), 47 m kõrgune, ehitatud 1927. aastal. Aknad jutustavad stseene kaevurite elust. Art déco ujumisbassein, ehitatud 1936. aastal (viimane allesjäänud Art déco bassein, mis avalikkusele avatud). Kaevandusmuuseum. Saint Martini kirik, pärineb 15. sajandist, laiendatud ja renoveeritud 1974. aastal. Ballencourt'i häärber Labuissière'is, ehitatud 1777. aastal. Osaliselt renoveeritud, võõrustab muusikakooli. La Buissière'i linnuse donžoon, ehitatud 1310. aastal Mahaut d'Artois' poolt. Labuissière'i kirik, renoveerimistöödeks avalikkusele suletud. Labuissière'i velodroom, ehitatud 1925. aastal Bruay kaevandusettevõtte poolt. Arvutamise ja Pühakirja muuseum. Jälgib kirjutamis- ja arvutusmasinate, näiteks Saksa kodeerimismasina Enigma ajalugu. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Hain Henno

Hain Henno (21. veebruar 1836 Holstre vald – 2. juuli 1922 Kovali talu, Holstre vald) oli eesti rahvusliku liikumise tegelane. Henno sündis Holstres Härjakoorma talus. Õppis Paistu külakoolis, hiljem sai Holstre vallavanemaks. Ta osales palvekirjade liikumises (1864), kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi ja Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi ning oli Eesti Aleksandrikooli idee toetajaid ning aastast 1870 Eesti Aleksandrikooli peakomitee liige. Juhan Kunder oli Hain Henno poolvend.
Burbure

Burbure on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandusküla asub u. 13 km Béthune'ist läänes ja 48 km Lille'ist edelas, teede D916 ja D182 ristumiskoha ümbruses. St. Gervaisi ja Protaisi kirik, pärineb 15. sajandist, laiendatud ja renoveeritud 1870. aastal. Sõjakalmistu. Sõjamälestusmärk. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
U-seaduse algoritm

μ-seaduse algoritm on kompander algoritm, mida kasutatakse peamiselt 8-bitise impulsskoodmodulatsioon digitaalsete andmete edastamiseks telekommunikatsioonis Põhja-Ameerikas ja Jaapanis.'μ-seadusele sarnane algoritm on A-seadus. Seda kasutatakse regioonides, kus telekommunikatsiooni maailmas kasutatakse signaalide transportimiseks E-1 ahelat. Antud seadust kasutatakse peamiselt Euroopas. Algoritm vähendab dünaamikaulatust audiosignaalil. Analoogsüteemides, võib selle tulemusena suurendada Signaali-müra suhet. Digitaalses maailmas, on võimalik, et see algoritm vähendab kvantiseerimisviga. Omadused μ-seaduse algoritm on lineaarne umbkaudne väärtus logaritmiline suhe sisend ja väljundile. Algoritmi kasutatakse 8-bitiliste sõnade jaoks (256 taset, üks iga kvantiseerimise intervalli jaoks). 8-bitiline lubab ribalaiuseks 64 kilobitti sekundis(kbps). Algoritmi dünaamika ulatus koosneb 16-st erinevast segmendist. Kaheksa positiivset ja kaheksa negatiivset segmenti. Iga segment on kaks korda pikem kui eelmine. 8-bittiline sõna on jagatud osadeks, esimene bit(MSB) määrab ära polaarsuse. Teine,kolmas ja neljas identifitseerivad segmendi. μ-seadus võimaldab paremat signaali esitust, kui temaga väga sarnane A-seadus. Lihtsamalt öeldes, μ-seaduse algoritm pakib kokku igasugused helid 8-bitiseks, kui seda edastatakse telekommunikatsioonisüsteemis. Selle tulemusena saavutatakse puhtam heli, kuid säilitatakse sama kõrge heli kvaliteet. Kui antakse sisendisse x, siis μ-seaduse algoritmi saab arvutada valemiga F ( x ) = sgn ⁡ ( x ) ln ⁡ ( 1 + μ | x | ) ln ⁡ ( 1 + μ ) , − 1 ≤ x ≤ 1 , {\displaystyle F(x)=\operatorname {sgn}(x){\dfrac {\ln(1+\mu |x|)}{\ln(1+\mu )}},\quad -1\leq x\leq 1,} Algse signaali saab taastada F − 1 ( y ) = sgn ⁡ ( y ) ( 1 + μ ) | y | − 1 μ , − 1 ≤ y ≤ 1. {\displaystyle F^{-1}(y)=\operatorname {sgn}(y){\dfrac {(1+\mu )^{|y|}-1}{\mu }},\quad -1\leq y\leq 1.} Kus μ = 255, nagu on Põhja-Ameerika ja Jaapani standardid. Sgn on signumfunktsioon, mis põhimõtteliselt võtab reaalarvult ära ta märgi. Diskreetne vorm on defineeritud koodeksis G.711. Koodeksis pole täpselt kirjas, kuidas tuleb käsitleda väärtusi, mis asetsevad piirangute äärtes. Näiteks kui on kasutusel arv +31, siis kuidas tuleb seda programmeerida. Positiivsete ja negatiivsete väärtuste erinevus on see, et negatiivsete arvude piirang on arvust -31 kuni -2, positiivsete arvude piirang +30 kuni +1. Selle arvutamiseks kasutatakse Ones' complementi. Analoogselt Kasuta elektroonilist võimendit, et saavutada täielikult analoogne signaal. Mittelineaarne ADC Kasuta Analoog-digitaalmuundur kvantiseerimisviga. Digitaalne Kasuta kvantiseeritud digitaalset versiooni μ-seaduse algoritmiga, get muuta andmeid. "U-Law". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2023. Vaadatud 26. märtsil 2023. "Waveform Coding Techniques". Vaadatud 26. märtsil 2023. https://www.ti.com/lit/ml/spra634/spra634.pdf? "G.711 : Pulse code modulation (PCM) of voice frequencies". Castellano, Mark A. "µ-Law and A-Law Companding With Software or the McBSP" (PDF). Vaadatud 26. märtsil 2023.
Busnes

Busnes (lääneflaami: Bune) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandusküla asub u. 13 km Béthune'ist loodes ja 37 km Lille'ist läänes, teede D916, D94 ja D187 ristumiskoha ümbruses. 1346. aastal rüüstasid Renty Oudart'i tellitud flaami banded kättemaksuks Bethune'i linna piiramise eest paljusid naaberkülasid ja eriti Busnes'i. Elanikud leidsid enda kaitseks varjupaiga kirikus. Kirikut tugevdati, et muuta see rünnakutele vastupidavamaks. 1383. aastal Saja-aastase sõja ajal röövisid ja rüüstasid küla Inglise väed. 1519. aastal sai kirik kõvasti kannatada ja see tuli uuesti üles ehitada. Aastatel 1537-1543 ususõdade ajal ja taas 1655. aastal tulid omakorda hispaanlased ja prantslased, põhjustades tulekahjusid ja kohutavaid hävinguid. 1793. aasta revolutsioonilise segaduse ajal otsustasid Saint-Venant'i demagoogid tulla Busnes'i, et põletada kirikus pühakute kujusid. Busnes'i patrioodid pidasid vapralt vastu ja hoidsid sellega ära edasise hävingu. Prantsuse revolutsiooni ajal kirik müüdi ja sellest sai ühiskondlik hoone, mis omakorda toimis klubi, tantsusaali ja püssirohuvabrikuna. Alles 20. veebruaril 1802 sai sellest taas kultusepaik. Sajandite jooksul kõvasti põlenud ja remonditud kirik lammutati lõplikult 1870. aastal. Uue kiriku ehitamine algas järgmistel aastatel. Küla sai pärast Esimest maailmasõda Croix de Guerre. St. Pauli kirik, pärineb 19. sajandist. Beaulieu loss. Quesnoy loss, pärineb 17. sajandist. Sõjakalmistu. Sõjamälestusmärk. Helilooja Antoine Busnois Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Johann Gustav von Osten-Sacken

Johann Gustav von Osten-Sacken (1667–1717) oli Rootsi sõjaväelane ja mõisnik, kes osales Põhjasõjas ning juhatas Saaremaa jalaväepataljoni. Johann Gustav von Osten-Sacken sündis 1667. aastal. Tema vanemad olid Georg von Osten-Sacken ja Anna Maria Rosencrantz. Põhjasõja algul, 1701. aastal sai ta Saaremaa maatragunieskadronis ooberstleitnandiks ning sama aasta 11. novembril määrati ta juhatama Saaremaa jalaväepataljoni. 1704. aasta kevadel kaebas Osten-Sacken kuningale, et tema rügement pole lahingulippe veel saanud, hiljem ta need siiski sai. Osten-Sacken kuulus oma üksusega 1707. aastal Lewenhaupti armeesse ning võitles Kuramaal ning hiljem ka Valgevenes (osales Lesnaja lahingus). Ta langes Perevolotšna all 1709. aastal vangi, kuid vahetati järgmisel aastal välja. 1711. aastal läks ta sõjaväest erru. Vene tsaar Peetri täievolilise komissari Gerhard von Löwenvolde korraldusega 1712. aastal anti osad Hiiumaa suurmõisad talle rendile. Johann Gustav von Osten-Sacken suri 1717. aastal. Johann Gustav von Osten-Sacken abiellus Wilhelmina Gertruda von Ferseniga. "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 18.03.2023. "Noblesse Européenne - European Nobility » Johann Gustav von der Osten-Sacken (1667-1717)". Vaadatud 18.03.2023. "Swedish Colours from Enlisted and Militia Units in the Baltic Provinces 1700-1710" (PDF). Vaadatud 18.03.2023. Leo Tiik, Hiiumaast. Eriti Orjakust, Reigist ja Putkastest, Kassarimaa, nr. 32, lk 11, 1 detsember 2012 Särg, Alo. Hiiumaa mõisad. Lk 16.
Oleg Vinogradov (lavastaja)

Oleg Mihhailovitš Vinogradov (vene keeles Олег Михайлович Виноградов; sündinud 1. augustil 1937 Leningradis) on vene ballettmeister, koreograaf ja endine balletitantsija. Aastatel 1958–1965 oli Vinogradov Novosibirski Riikliku Akadeemilise Ooperi- ja Balletiteatri balletiartist, seejärel samas ballettmeister. 1967. aastal lõpetas ta GITIS-e ballettmeistriteaduskonna. Aastatel 1973–1977 töötas Vinogradov Leningradi Akadeemilise Väikese Ooperi- ja Balletiteatri peaballettmeistrina ja 1977–1997 Kirovi teatri (aastast 1992 Maria Teatri) balletitrupi kunstilise juhina. 1980. aastate lõpus lubati Vinogradovil kutsuda külalisesinejatena Kirovi lavale endisi balletitrupi liikmeid, kes jätsid omal ajal välisturneelt Nõukogude Liitu tagasi pöördumata (Mihhail Barõšnikov, Natalija Makarova ja Rudolf Nurejev). Aastatel 1990–2018 töötas Vinogradov balletipedagoogina Ameerika Ühendriikides ja Lõuna-Koreas. Pärast naasmist töötas ta Rimski-Korsakovi Peterburi Riikliku Konservatooriumi ooperi- ja balletiteatri kunstilise juhina. Külalislavastajana on Vinogradov käinud lavastamas ka Eestis. 1980. aastal lavastas ta Estonias balleti "Asjatu ettevaatus". 1983 – NSV Liidu rahvakunstnik
Grenoble

Grenoble [grön'oobl] on linn Prantsusmaal Kagu-Alpides Rhône'i lisajõe Isère'i kaldal, Isère'i departemangu halduskeskus. Linna kõrgus merepinnast on 214 meetrit. Antiikajal oli linna kohal gallia-rooma asula Gularo, mis hiljem kandis nime Gracciopolis. Grenoble on linn aastast 1242. Keskajal oli ta Dauphiné feodaalriigi pealinn. Grenoble'is toimusid 1968. aasta taliolümpiamängud. Grenoble École de Management Joseph Fourier' ülikool Université Grenoble Alpes 2014. aastal elas Grenoble'is 160 232 inimest. Populations légales 2021 map-france.com vaadatud 5.06.11 Linna koduleht
Novosibirski Ooperi- ja Balletiteater

Novosibirski Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater (vene keeles Новосибирский государственный академический театр оперы и балета) on Venemaa ooperi- ja balletiteater Novosibirskis. Teater avati 1945. aastal. See on üks Venemaa juhtivaid teatreid. Venemaa ja NSV Liidu mahult suurim teatrihoone ehitati aastatel 1931–1941. See on ainulaadne arhitektuurikompleks, mis on arvatud föderaalse tähtsusega Venemaa kultuuripärandi nimistusse. Teatri saalis on 1449 istekohta.
Jonas Höckflycht

Jonas Höckflycht (1668–1702) oli Rootsi sõjaväelane ja mereväekapten, kes osales Põhjasõjas. Jonas Höckflycht sündis 1668. aastal Paul Höckflychti ja Garin Gyllenpatroni perre Skindstorpis Östergötlandis. 1685. aastal oli ta Rootsi admiraliteedis vabatahtlik ning neli aastat hiljem konstaabel. 1690. aastal oli ta merikadett. 1700. aasta 2. märtsiks oli ta saanud nooremleitnandiks, kuid saavutas kapteni auastme sama aasta 23. oktoobril. 1702. aastaks oli ta enda juhatuse alla saanud jahi nimega Vivat, millega ta osales reididel Vene positsioonide vastu Peipsi järve ääres. Ühel sellisel reidil puhuti ta laev Oudovasse, kus ta läks oma meestega rannale ning tungis ühte mõisa. Seal mõisas pakkusid naisterahvad tema sõduritele süüa, kuni lõpuks saabus üks venelaste ratsasalk, mis nad sealt minema kihutas. Rootslased taandusid oma laevadele ning alustasid Vene kahurite ja lotjadega tulevahetust. 8. novembril 1702 saadeti Höckflycht oma laevaga luureretkele, kuid piirati Vene laevade poolt ümber. Jonas Höckflycht oli sunnitud end koos oma laevaga õhku laskma. Jonas Höckflycht abiellus Charlotta Susanna Hård af Segerstadiga. Neil oli kaks last: Brita Catharina ja Margaretha Charlotta Höckflycht. "Hökeflycht no. 208". Vaadatud 18.03.2023. "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 18.03.2023. Kelch, Christian. Liivimaa kroonika järg. Lk 168. "Tartu sõjalaewastik Põhja sõja ajal". Vaadatud 18.03.2023.
Liikumine Nüüd

Liikumine Nüüd (soome keeles Liike Nyt, rootsi keeles Rörelse NU) on Soome partei. Partei asutati 2018. aastal. Partei esimees on Hjallis Harkimo. Partei koduleht
Võim kuulub rahvale

Võim kuulub rahvale (soome keeles Valta kuuluu kansalle on Soome partei. Partei asutasid 2021. aastal. Partei esimees on Ano Turtiainen. Partei koduleht
Riikka Purra

Riikka Katriina Purra (esimeses abielus Niskakari; sündinud 13. juunil 1977 Pirkkalas) on Soome poliitik ja parlamendiliige. Ta lõpetas 1995. aastal Tamperes gümnaasiumi. Ta õppis alates 1999. aastast Turu Ülikoolis, kus sai 2004. aastal sotsiaalteaduste magistri kraadi. 17. aprill 2019 Soome rahvasaadik (Põlissoomlaste fraktsioon) 14. august 2021 erakonna Põlissoomlased esimees 20. juuni 2023 Soome rahandusminister ja asepeaminister Petteri Orpo valitsuses Tema teine abikaasa on ajakirjanik Mikko Välimaa, neil on kaks last. Ta on taimetoitlane. Iida Hallikainen. "Oman tiensä kulkija". Ilta-Sanomat, 1. aprill 2023 Elina Karvinen. "Kovaa maahan­muutto­linjaa ajava kasvis­syöjä, joka puhuu mielellään taloudesta: Tällainen on perus­suomalaisten johtaja­kisaan lähtevä Riikka Purra". Helsingin Sanomat, 8. juuli 2021 Riikka Purra koduleht Riikka Purra Soome parlamendi kodulehel
Hjallis Harkimo

Harry Juhani "Hjallis" Harkimo (sündinud 2. november 1953 Helsingi) on Soome poliitik, ettevõtja, purjetaja, spordijuht ja juutuuber. Ta on partei Liikumine Nüüd esimees. Ta valiti Eduskunna liikmeks 2015. aasta parlamendivalimistel Rahvusliku Koonderakonna liikmena. 2018. aastal lahkus ta Koonderakonnast ja asutas erakonna Liikumine Nüüd. 2019. aasta parlamendivalimistel pääses ta ainsa Liikumise Nüüd esindajana parlamenti. 2024. aasta Soome presidendivalimiste esimeses voorus kogus ta 0,5% häältest ja teise vooru edasi ei pääsenud. Harkimo on Hartwall Arena ehitamise algataja ja jäähokiklubi Jokerit endine omanik. Ta müüs klubi maikuus 2019. Tulospalvelu Presidentinvaalit 2024. Vaadatud 3. veebruaril 2024 Hjallis Harkimo