laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rannu ema

"Rannu ema" on Ole Ehelaiu skulptuur, mis asub Tartu maakonnas Rannu asulas Rannu kalmistul. Skulptuur avati 1976. Varem asus samas kohas Rannu Vabadussõja mälestussammas. https://vortsjarv.weebly.com/vallapalu-ja-rannu-ema.html (vaadatud 04.12.2018)
Tammiku kultuurihoiuala

Tammiku kultuurihoiuala on kultuurihoiuala Järva maakonnas Järva vallas Roosna külas Uustalu talu maadel. Hoiuala moodustati 31. märtsil 2008 ja on ühtlasi Eesti esimene kultuurihoiuala. Hoiualal asuvad Tammiku Pühaallikas, Tammiku küla 26 linaleoauku (kõrval asuval Muraka kinnistul asub Kaarevere küla 26 linaleoauku, nii palju hästisäilinud linaleoauke ühes kohas on Eestis ainukordne), linaleotee, Tammiku oja, 1880. aastast pärit talu piirikivid ja 18. sajandil kasutusel olnud kruusavõtukoht.
Kivimäe saun

Kivimäe saun oli avalik linnasaun Tallinnas Kivimäel aadressil Sihi 122 / Voolu 15. 1940. aasta algul registreeriti Kivimäe-Pääsküla ühistu Oma Saun. Samal aastal jõuti ehitada vundament. Hoone ehitust jätkati pärast sõda ja see sai valmis 1959, regulaarne kasutus algas siiski paar aastat hiljem. Omal ajal oli saun populaarne, püsikundede hulgas oli tuntud kultuuritegelasi, nende hulgas lavastaja Voldemar Panso ja näitleja Jüri Järvet. Kivimäe saun oli ligi 1700 ruutmeetrit suur kolmekorruseline hoone. Paiknes 3000-ruutmeetrisel kinnistul, selle juurde kuulusid katlamaja ja muud väiksemad hooned. Nõukogude aja lõppedes vahetusid sauna haldajad, remonti ei tehtud ja hoone amortiseerus kiiresti. Hoolimata lubadustest saun korda teha, müüs linnavalitsus 2011. aastal hoone ja saun suleti lõplikult. 2016. aastal ehitati hoone ümber korterelamuks. Pekka Erelt (19.11.2012). "Järelehüüe Kivimäe saunale". Eesti Ekspress. Vaadatud 5.12.2018. NÕMME SAUNAD, Videvik, nr. 13/14, 29 märts 2007 Tallinna linnavalitsuse istungi protokoll nr.5, 8.02.2012 "Teatrirahva saunast sai Kivimäe kodu". YIT. 6.11.2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 6.12.2018. Vaadatud 5.12.2018.
Sotsiaalse Arengu Eesti Ühing

Sotsiaalse Arengu Eesti Ühing oli Eestis aastatel 1927–1940 tegutsenud ühing, mis tegeles sotsiaalküsimuste uurimisega. Sotsiaalse Arengu Eesti Ühing määratles end akadeemilise ühinguna, mille eesmärgiks oli aidata kaasa sotsiaalküsimuste uurimistööle. Ühingu esimees oli Johannes Sonin. Ühingu häälekandjaks aastatel 1928–1940 oli sotsiaalpoliitika kuukiri "Töö ja Tervis". Ühing toetas rahaliselt ajakirja väljaandmist ja ühingu liikmed osalesid ajakirja toimetamisel. Sotsiaalse Arengu Eesti Ühing oli Sotsiaalse Arengu Rahvusvahelise Liidu liige. Sotsiaalse Arengu Eesti Ühingu tegevusest. Töö ja Tervis, nr 4, 1934
Järvamaa kultuurihoidja

Järvamaa kultuurihoidja on auhind, mida Järvamaa Omavalitsuste Liit ja Eesti Kultuurkapitali Järvamaa eksperdigrupp määravad inimestele ja kollektiividele, kellel on tähelepanuväärseid teeneid Järva maakonna kultuurieluga seotult. Auhinnal on kolm kategooriat: kultuurihoidja, kultuurielu edendaja ja kollektiiv. ... 2009 Ulvi Tamm ... 2018 Ene Puhmaste (kultuurihoidja) Kaarel Orumägi (kultuurielu edendaja) Alburahva Teater (kollektiiv). https://jarva.ee/kultuuritaeva-tahed-said-tunnustatud/ (vaadatud 04.12.2018)
Aino Paju

Aino Paju (sünninimi Aino Roop; 7. september 1935 Kaalepi, Järvamaa – 4. jaanuar 1997 Lääne-Virumaa) oli eesti kultuuritegelane. Ta õppis Seidla algkoolis. 1955. aastal lõpetas Paide Keskkooli. Seejärel lõpetas Viljandi Kultuurharidustöö Kooli. 1971. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise eriala, 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia eriala. Aastatel 1959–1966 oli ta Järva-Madise kultuurimaja juhataja, 1966–1970 Haljala kultuurimaja kunstiline juht, 1970–1990 kultuurimaja direktor. Ta juhatas Haljala kultuurimajas ka näiteringi, deklamaatorite ringi ja naisteklubi. 1974 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane "Paide Gümnaasiumi vilistlased, 31. lend 1955. aasta". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2020. Vaadatud 5. detsembril 2018. Egon Mets. Järva tüdrukust Viru Mariks. Maaleht, 3.11.2010 "Haljala rahvamaja ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. detsember 2018. Vaadatud 5. detsembril 2018.
Maret Altnurme

Maret Altnurme (sündinud 17. märts 1975) on Eesti jurist, kohtunik. Maret Altnurme omandas 1998. aastal Tartu Ülikoolis baccalaureus artiumi kraadi. 14. veebruaril 2001 nimetas president Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Maret Altnurme esimese astme kohtunikuks Tallinna Halduskohtusse. 30. detsembril 2014 kuulutati välja konkurss ühele Tallinna Ringkonnakohtu kohtuniku ametikohale. Kandideerisid Janar Jäätma, Daimar Liiv, Veiko Vaske ja Maret Altnurme ise. Valituks osutus Maret Altnurme. 7. oktoobril 2015 nimetas president Toomas Hendrik Ilves Riigikohtu üldkogu ettepanekul Altnurme teise astme kohtunikuks alates 1. detsembrist 2015. 2020. aasta seisuga töötab ta senini Tallinna ringkonnakohtu halduskolleegiumis. 14. veebruaril 2020 toimunud kohtunike täiskogul valiti Maret Altnurme Riigikohtu distsiplinaarkolleegiumi liikmeks. 2015 – Kohtu teravaim sulg Kersti Kerstna-Vaks, Toomas Riismaa, Krista Tamm, Tiia Kotkas, "Eesti kohtunikud" (2006), lk 24. Krista Tamm, Tiia Kotkas, "Eesti kohtunikud" (2011), lk 24. Riigikohtu veebilehekülg (riigikohus.ee), "President nimetas ametisse kolm kohtunikku", 7. oktoober 2015. Pressiteade. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Presidendi 14.02.2001 otsus nr 992 "M. Altnurme kohtunikuks nimetamine". Avaldamismärge: RTL 2001, 21, 285. Riigikohtu esimehe 07.09.2015 määrus nr 7-1/15-4. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Presidendi 07.10.2015 otsus nr 678 "Kohtunikuks nimetamine". Avaldamismärge: RT III, 09.10.2015, 1. "Eesti kohtute veebilehekülg. Tallinna Ringkonnakohtu kontaktandmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2018. Vaadatud 5. detsembril 2018. "Kohtunike XIX täiskogu omavalitsusorganite liikmete valimise hääletusprotokoll", punkt 7. "Teravaima sulega kohtunikud on Maret Altnurme, Velmar Brett ja Marika Leimann" ERR, 17. veebruar 2015
Monika Laatsit

Monika Laatsit (sündinud 6. septembril 1974) on Eesti jurist, kohtunik. Monika Laatsit on lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduse erialal 1998. aastal ning omandanud 2000. aastal magistrikraadi õigusteaduses Kesk-Euroopa Ülikoolis Ungaris. 2007–2009 oli ta Tallinna Halduskohtus kohtuniku ettevalmistusteenistuses, augustist 2009 kuni kohtunikuametisse asumiseni 1. augustil 2010 oli ta Riigikohtu halduskolleegiumis nõunik. President Toomas Hendrik Ilves nimetas ta 30. juunil 2010 Riigikohtu üldkogu ettepanekul esimese astme kohtunikuks alates 1. augustist 2010. Ta oli Tallinna Halduskohtu kohtunik 2010–2017. 21. aprillil 2017 kuulutati välja konkurss ühele Tallinna Ringkonnakohtu kohtuniku ametikohale. Kandideerisid Tallinna Halduskohtu kohtunikud Kadriann Ikkonen, Daimar Liiv, Kristina Maimann ning Monika Laatsit ise. Riigikohtu üldkogu otsustas ringkonnakohtunikuks nimetada Monika Laatsiti. Ta on kohtunik ringkonnakohtu halduskolleegiumis. Ta on Eesti Kohtunike Ühingu liige. Krista Tamm, Tiia Kotkas, "Eesti kohtunikud" (2011), lk 25. Riigikohtu veebilehekülg (riigikohus.ee), "President nimetas ametisse kaks kohtunikku", 9. juuli 2010. Pressiteade. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Presidendi 30.06.2010 otsus nr 710 "Kohtunikuks nimetamine". Avaldamismärge: RT III 2010, 29, 85. Riigikohtu esimehe 25.08.2017 määrus nr 7-1/17-6. "Eesti kohtute veebilehekülg. Tallinna Ringkonnakohtu kontaktandmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2018. Vaadatud 5. detsembril 2018. Eesti Kohtunike Ühingu veebilehekülg. "Liikmed".
47 rōnin'it

47 rōnin'it olid peremeheta jäänud samuraid ehk rōnin'id, kes 18. sajandil maksid kätte kohtuametnikule Kira Yoshinakale oma isanda daimjo Asano Naganori enesetapule sundimise eest. Aasta hiljem tapsid 47 rōnin'it kohtuametniku ning tegid seejärel ise enesetapu (seppuku), demonstreerides nõnda oma lojaalsust, austust ja ohvrimeelsust surnud isanda vastu. Kaur Kender nimetas 47 rōnin'iks neid oma poolehoidjaid, kes taasavaldasid nihilist.fm-is jaanuaris 2015 kirjatüki "UNTITLED-12", mille valmistamise ja teistele isikutele kättesaadavaks tegemise tõttu algatati kirjanik Kenderi suhtes kriminaalasi. Külli-Riin Tigasson, "Vabadus luua lapspornot – milleks?" Eesti Ekspress, 21.01.2015. Kaur Kender, "47 roninit, 15 000 nihilist ja pedomendid" nihilist.fm, 17.01.2015. Internet Archive (archive.org). Arhiveeritud veebileht (23.01.2015) portaalist nihilist.fm
Pideva keskkonna mehaanika

Pideva keskkonna mehaanika (PKM) uurib tahkiste (deformeeruvate tahkete kehade), gaaside ja vedelike liikumist välismõjude toimel. Akustika Reoloogia Tahkisemehaanika või deformeeruva keha mehaanika (ing. k - solid mechanics) Tugevusõpetus (elastostaatika) Elastsusteooria Plastsusteooria Ehitusmehaanika Plaatide ja koorikute teooria Vooliste mehaanika (Hüdro- ja aeromehaanika, ing. k - fluid mechanics) Hüdromehaanika ehk voolamise mehaanika Hüdrostaatika Hüdrodünaamika Aeromehaanika Aerodünaamika Andrus Salupere (2016). "Pideva keskkonna mehaanika" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2018-12-06. Vaadatud 2018 detsember. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= (juhend)
Märt Koik

Märt Koik (sündinud 8. oktoobril 1990 Haapsalus) on eesti näitleja ja videoblogija. Ta on lõpetanud 2010. aastal Märjamaa Gümnaasiumi ja 2015. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna teatrikunsti õppekava näitleja erialal. Märt Koik oli 2014. aastal üks projektiteatri Must Kast asutajaist ja töötas kuni 2019. aastani seal näitlejana. 2018. ja 2019. aastal oli Eesti Televisiooni kavas satiirisaade "Ongi Koik", mille peaosas (ja paljudes muudes osades) on Märt Koik. Lühikest aega juhtis ta koos Katariina Tammega Kanal 2 satiirisaadet "Su nädal kõlab tuttavalt". 2020. aastal alustasid Märt Koik ja Andreas Jääger taskuhäälingusarja “Võhkarid”, kus käsitletakse päevakajalisi teemasid. 2011 Drewe/Stiles/Komissarov “Inetu!” (Ugala) 2011 Dambe/Tammaru “Albert” (TÜVKA) 2012 Harms/Kalvet/Landberg/Peep/Tammaru “Lood pildi seest” (TÜVKA) 2012 Jaaks/Peep “…ja Päike kustub” (TÜVKA ja Drakadeemia) 2012 Tuglas/Landberg “Ühe elu mõistatus” (TÜVKA) 2012 Tuglas/Kalvet “Androgüüni päev” (TÜVKA) 2012 Tuglas/Tammaru “Keiserlik kokk” (TÜVKA) 2013 V. Granov “Veel kord armastusest” (Ugala + TÜVKA) 2013 Targo/Leinberg/Polman/Kaljula “Lood saba otsast” (TÜVKA) 2013 Shakespeare/Stoppard/Unt/Komissarov “Neetud rist” (TÜVKA) 2013 Petrov/Kalvet “Sõber number üks” (TÜVKA) 2013 Oleša/Tammaru “Kolm paksu” (TÜVKA) 2013 Juhanson “Salamaa” (TÜVKA + Norteas) 2014 Monolavastus: Stand Up Comedy Special (Must Kast ja TÜVKA) 2014 Landberg “Aadamamängud” (Must Kast ja TÜVKA) 2014 Heinsaar/Kalvet “Insener Paaveli armastuse eesõu” (Must Kast ja TÜVKA) 2014 Tammaru “Pööriöö” (Must Kast ja TÜVKA) 2016 Butkaite/Peep “Võõrana põhjala kõrbes” 2016 Peep/Koik “Avameelselt arvamisest” 2016 Volkonski „Kangelased“ 2018 Kipling/Landberg “Mowgli” 2015 Põllu “1987” (TUT ja TÜVKA) 2015 Shakespeare/Vihmar “Romeo ja Julia” (Eesti Draamateater ja TÜVKA) 2015 Bean/Dvinjaninov “Üks mees, kaks bossi” (Teater Vanemuine) 2015 Rekkor „Laineid lausudes“ (MTÜ Misanzen) 2016 Ots/Dvinjaninov “Katarina mõrsjalinik. Risti ja kivi tee.” (Emajõe Suveteater) 2017 Kordemets “Tõeajastu Lõpp” (Tõstamaa Suveteater) 2011 Talgufilm “Täitsa lõpp!” (Kinobuss) 2014–2018 Raid “Köök” (Kassikuld) 2015 Reinup “Elas kord” (BFM) 2015 Lehemaa “Bänd” (BFM) 2016 Vilbre “Klassikokkutulek” (Taska Film) 2017 KMD Klubi 2018 Sander “Litsid” (Reede) 2018 Roosaar/Noormets/Seljamaa “Su nädal kõlab tuttavalt” (BFM) 2018 Meier/Lepasar/Meiel/Koik/Sildvee “Ongi Koik” (ETV) Märt Koigi isiklik veebileht Märt Koik andmekogus IMDb (inglise) Telesaade "Ongi Koik" ERR-i portaalis
Tekstitüüp

Tekstitüüp (ingl text type) on abstraktne kategooria, mille abil liigitatakse tekste. Liigitusalus võib olla kas vorm, funktsioon või vormi ja funktsiooni kombinatsioon. Keeletunnustel põhineva liigituse korral paigutatakse ühte tekstitüüpi keeleliselt sarnased, kuid eri žanre esindavad tekstid. Keeletunnustest lähtub Douglas Biber, kes eristab kaheksat tekstitüüpi: intiimset suhtlust, infosuhtlust, teaduslikku seletust, õpetatud seletust, üldist jutustavat seletust, kujutluslikku narratiivi, situatiivset reportaaži ja veenmist. Funktsioonil põhineva liigituse korral võetakse liigitusaluseks universaalsed keelelised põhitegevused. Selle suuna põhiesindaja on Egon Werlich, kes eristab kirjeldavat ehk deskriptiivset, jutustavat ehk narratiivset, põhjendavat ehk argumenteerivat, eritlevat ehk ekspositoorset ja juhendavat ehk instruktiivset tekstitüüpi. Wang, Sunsoon 2009. Text types and dynamism of genres. – Discourse, of course: an overview of research in discourse studies. Toim Jan Renkema. Amsterdam, Philadelphia: John Benjamins Publishing Company, 81–92. Tsiplakou, Stavroula; Floros, Georgios 2013. Never mind the text types, here’s textual force: towards a pragmatic reconceptualization of text type. – Journal of Pragmatics, 45(1), 119–130. Hennoste, Tiit 2000. Allkeeled. – Eesti keele allkeeled (Tartu Ülikooli eesti keele õppetooli toimetised 16). Toim Tiit Hennoste. Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus, 9–56. Kasik, Reet 2007. Sissejuhatus tekstiõpetusse. Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus. Werlich, Egon 1983. A text grammar of English (2nd ed.). Heidelberg: Quelle & Meyer.
Statica

Statica on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2009. Pärtel Preinvalts – vokaal Simo Männiste – kitarr Sander Degis – kitarr Artur Aava – bass, laul Clen Kink – trummid Chris-Sten Sedrik (endine) – trummid. 2015 album "Statica" http://www.allstarz.ee/vaata_artiste/675.html (vaadatud 04.12.2018) Ansamblist allstarz.ee andmebaasis
Stem

Stem või STEM võib tähendada järgmist: Stem, arvuti Stem, Eesti ansambel STEM ehk LTT ehk loodus- ja täppisteadused ning tehnoloogia
Stem (ansambel)

Stem oli Eesti ansambel. Ansambel asutati 2005. Taavi Narits aka Deiv – vokaal Mart Kinkar – vokaal, kitarr, löökriistad, programmeerimine Kaur Kokk – kitarrid, programmeerimine, süntesaator Elijah Ivanov – kitarrid Raido Traumann – bass (2005-2007) Madis Kaljuvee - bass (2007-...) Kristjan Oden – trummid. 2007 album "Marble Men" ... http://www.allstarz.ee/vaata_artiste/454.html (vaadatud 04.12.2018) Ansamblist allstarz.ee andmebaasis https://www.last.fm/music/Stem/+wiki
Super Hot Cosmos Blues Band

Super Hot Cosmos Blues Band on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2013. Nad osalesid 2014. aasta Eesti Laulu konkursil lauluga "Maybe-Maybe". Nad osalesid ka 2017. aastal lauluga "Valan pisaraid" kui Janno Reim ja Kosmos. Janno Reim (13.03.1981) - vokaal, rütmikitarr Priit Jääger (03.11.1980) - kitarr Mati Sütt (01.09.1981) - basskitarr Ilja Sharapov (16.12.1980) – trummid Erki Reim (1986) - kitarr Merlin Purge - taustvokaal Indra-Mirell Zeinet - taustavokaal. 2014 album "Countdown to Jesus" ... http://www.allstarz.ee/vaata_artiste/628.html (vaadatud 04.12.2018) Raud, Geidi, toim (1. märts 2014). ""Eesti Laul 2014" žüriilemmik oli Super Hot Cosmos Blues Band". Õhtuleht. Vaadatud 20. veebruaril 2024. Kaldoja, Kerttu, toim (8. detsember 2016). "Kuula laulu | Janno Reim ja Kosmos laulavad üksiolemisest". ERR. Vaadatud 20. veebruaril 2024. Ansamblist allstarz.ee andmebaasis
Talbot

Talbot võib tähendada järgmist: Talbot (automark) Talbot (ansambel)
Talbot (ansambel)

Talbot on Eesti doom-ansambel, mis on asutatud 2003. aastal. Selle asutajaliikmed on Magnus Andre (bass, süntesaator ja vokaal) ja Jarmo Nuutre (hüüdnimega Chopper; trummid, vokaal). 2013. aastal lahkus trummar Jarmo bändist. Tema asendajaks sai Peterburist pärit Eugene Mikhaylov. Koroonapandeemia ja Vene-Ukraina sõja tõttu Türki kolinud Eugene lahkus bändist 2022. aastal. Kuni 2024. aastani mängis trumme taas Jarmo Nuutre. [1] Talbot on andnud kontserte nii Euroopas, Jaapanis kui ka Austraalias. Talbot on üks kolmest Eesti bändist kes on esinenud Roskilde festivalil. http://www.allstarz.ee/vaata_artiste/724.html (vaadatud 04.12.2018) Ansamblist allstarz.ee andmebaasis
Taavi Peterson & Üdi

Taavi Peterson & Üdi on Eesti ansambel, mida juhib Taavi Peterson. Ansambel asutati 2000. aastate lõpus. Taavi Peterson – vokaal, 12-keelne kitarr Madis Kreevan – ukulele, elektrikitarr Paul-Gunnar Loorand – bass, akustiline kitarr, tšello Ramuel Tafenau – löökpillid, klahvpillid. 2012 album "Selges eesti keeles" ... http://www.allstarz.ee/vaata_artiste/460.html (vaadatud 04.12.2018) Ansamblist allstarz.ee andmebaasis
Tankist

Tankist (vene keeles танкист) on tankimeeskonna liige või tankiväelane. "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 04.12.2018)
The Ilves Sisters

The Ilves Sisters on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2016. Ansambli moodustavad viis õde: Silvia Ilves (tšello) Liidia Ilves (klaver) Aleksandra Ilves (viiul) Gloria Ilves (viiul) Damaris Ilves (laul). 2018 album "Sound of Movies" ... http://www.allstarz.ee/vaata_artiste/307.html (vaadatud 04.12.2018) Ansamblist allstarz.ee andmebaasis
The Notes

The Notes on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2013. Kõu Kaur - tenor Markus Bachmann - bariton Helar Tappo - bass 2017 album "Lead My Mind" ... http://www.allstarz.ee/vaata_artiste/707.html (vaadatud 04.12.2018) Ansamblist allstarz.ee andmebaasis
Mary Cyrene Burch Breckinridge

Mary Cyrene Burch Breckinridge (16. august 1826 Georgetown, Scott County, Kentucky – 8. oktoober 1907 University Heights, Bronx, New York) oli Ameerika Ühendriikide asepresidendi (1857–1861) ja Ameerika Riikide Konföderatsiooni sõjaministri (1865) John C. Breckinridge'i abikaasa.
Minski kõrgem poliitiline sõjakool

Minski kõrgem poliitiline sõjakool (vene keeles Минское высшее военно-политическое общевойсковое училище, lühend МВВПОУ) oli kõrgem sõjakool Nõukogude Liidus Minskis, aastatel 1980–1991. Kool asutati 10. mail 1980. Kooli lõpetas 7 lendu, üle 1900 Nõukogude ohvitseri ning üle 900 välismaalase 22 eri riigist. Enim oli välisõppureid Afganistanist ning Kuubalt. Valgevene iseseisvumisel 1991. aastal kool reorganiseeriti. https://minpolit.com/istoriya/ МВВПОУ vilistlaste koduleht
Nicole Schmidhofer

Nicole Schmidhofer (sündinud 15. märtsil 1989 Friesachis) on Austria mäesuusataja. Ta on spetsialiseerunud kiirsuusaaladele. Tema esimesed taliolümpiamängud olid 2010. aastal Vancouveris, kus ta osales ainult ülisuurslaalomis, kuid katkestas seal. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Schladmingis oli ta ülisuurslaalomis 11. ja 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Beaver Creekis kiirlaskumises neljas. 2017. aastal tuli ta ülisuurslaalomis maailmameistriks. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis oli ta kiirlaskumises 12. ja ülisuurslaalomis 18. Maailma karikasarjas tegi Schmidhofer debüüdi 15. märtsil 2007. Esimest korda jõudis ta poodiumile 20. jaanuaril 2023 Itaalias Cortina d'Ampezzos, kui oli ülisuurslaalomis teine. Esimese etapivõidu sai ta 30. novembril 2018 Kanadas Lake Louise'is kiirlaskumises. Päev hiljem võitis ta sealsamas teise etapi. 2017 Sankt Moritzis maailmameister ülisuurslaalomis 2007 Altenmarkt im Pongaus ja Flachaus maailmameister ülisuurslaalomis maailmameister suurslaalomis hõbemedal Alpi kahevõistluses pronksmedal kiirlaskumises 2009 Garmisch-Partenkirchenis pronksmedal kiirlaskumises Nicole Schmidhofer on osalenud (seisuga 5. detsember 2018) 131 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse kuuel korral, neist kahel korral on ta võitnud. Nicole Schmidhofer FIS-i lehel
Joonase lood

"Joonase lood" (inglise keeles "Jonah: A VeggieTales Movie") on 2002. aastal valminud Ameerika Ühendriikide animafilm. Phil Vischer – Bob Tomat, Joona, Twippo, Hr Lunt, Papa Viinamari, Hr Nezzer, Kuningas Twistonomer, Jimmy Pudelkõrvits ja Philippe Hernes Mike Nawrocki – Larry Kurk, Jerry Pudelkõrvits ja Jean-Claude Hernes Tim Hodge – Khalil Dan Anderson – Isa Spargel Lisa Vischer – Junior Spargel Kristin Blegen – Laura Porgand Shelby Vischer – Annie Jim Poole – Angus Tarmo Männard Indrek Sammul Pille Lukin Ketlin Habicht Marko Piirsoo Andres Tabor
Jemgum

Jemgum on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Leeri kreisis. Valla pindala on 78,48 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3583 inimest. Piirkond on tuntud kui Rheiderland (Saksa) või Reiderland (Hollandi). Rheiderland asub Ida-Friisimaal. Ida-Friisimaalt on pärit Saksa kirjanikud Georg Klein (Bunde) ja Uwe Kreisel (Jemgum). Jemgumis toimus 21. juulil 1568 Jemmingeni lahing, mis oli Kaheksakümneaastase sõja varajane sündmus, kus Hispaania armee võitis Hollandi mässajate armeed, mida juhtis Lodewijk van Nassau. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.jemgum.de
Richarlison

Richarlison de Andrade (sündinud 10. mail 1997 Nova Venécias) on Brasiilia jalgpallur. Ta mängib Premier League'i klubis Tottenham Hotspur ja Brasiilia jalgpallikoondises ründajana. Ta alustas klubikarjääri 2015. aastal Brasiilia esiliiga klubis América. 2015. aasta hooajal lõi ta liigas üheksa väravat ja aitas klubil kindlustada pääs kõrgliigasse. 2015. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Fluminense. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta 26. juunil 2016 mängus Flamengo vastu. 2017. aasta Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlustel Campeonato Carioca lõi ta kaheksa väravat ja valiti meistrivõistluste hooaja sümboolsesse koosseisu. 2017. aasta augustis suundus ta Inglismaale, sõlmides lepingu Premeri League'i klubiga Watford. Debüüdi Premier League'is tegi ta hooaja 2017–2018 esimeses mängus 11. augustil mängus Liverpooli vastu. Esimese värava lõi ta liigas juba järgmises mängus 19. augustil Bournemouth. Ta oli ainus Watfordi mängija, kes tegi sel hooajal kaasa kõigis 38 liigamängus. 2018. aasta juuli suundus ta Evertoni. Hooaja esimeses mängus 11. augustil lõi ta kaks väravat Wolverhampton Wanderersi vastu. Evertonis mängis ta neli hooaega ning lõi selle jooksul Inglismaa kõrgliigas 43 värvat. 2020. aastal valiti Richarlison Evertoni aasta mängijaks. 2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Tottenham Hotspuriga. Debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta 7. septembril 2018 sõprusmängus USA vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis juba neli päeva hiljem sõprusmängus El Salvadori vastu. 2019. aastal võitis ta Brasiilia koondisega Copa América. Ta lõi värava finaalis Peruu vastu. 2021. aastal tuli ta Brasiilia olümpiavõistkonnaga olümpiavõitjaks. Tokyo suveolümpiamängude jalgpalliturniiril oli ta viie väravaga suurim väravakütt. "Terceiro reforço: Fluminense confirma a contratação do atacante Richarlison". Globo Esporte. 29.12.2015. Vaadatud 5.12.2018 "Richarlison: Everton sign Brazilian from Watford for £50m". BBC Sport. 24.7.2018. Vaadatud 6.12.2018 "Richarlison joins from Everton". Tottenham Hotspur F.C. 1. juuli 2022. Vaadatud 1. juulil 2022.
Giulia Grillo

Giulia Grillo (sündinud 30. mail 1975 Catanias) on Itaalia meedik ja poliitik, ta kuulub Viie tähe liikumise ridadesse. Ta oli 1. juunist 2018 kuni 5. septembrini 2019 Itaalia tervishoiuminister. Ta on õppinud arstiteadust Catania ülikoolis ja katoliiklikus Università Cattolica del Sacro Cuore'is (Katoliiklikus Püha Südame ülikoolis).
Kudjape

Kudjape (Kudjapea, Kudjapä, Kudjapäh) on alevik Saaremaal Saaremaa vallas. Asub Kuressaarest idas. 1997. aasta asulareformini kandis Kudjape nime Kuressaare küla. 2009. aastal sai Kudjape külast Kudjape alevik. Detsembrini 2014 kuulus alevik Kaarma valda ja enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal Lääne-Saare valda. 2. novembril 2004 oli Kudjapel 463 elanikku, seisuga 1. jaanuar 2011 oli seal 531 alalist elanikku. Alevikus asuvad Kudjape kalmistu, tammik, jäätmejaam, aiand ja samanimeline talu. Alevik on nime saanud lähedal asunud Kudjape mõisa järgi. Kalmistu juurest algab laialehise metsa ja loomännikuga Kudjape–Upa loodusrada (5 km). Kudjape aleviku lähedal asuvad Kuressaare Ida-Niidu ja Lilleküla linnaosa. Alevikus asuvad järgmised tänavad: Hiie tänav, Kase tänav, Kuressaare tee, Lillevälja tänav, Loo tänav, Mereranna tee, Mesilase tänav, Männi tänav, Päklimetsa tee ja Tööstuse tänav. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 14.03.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 11.07.2022. Nimemuutused 1997–1998 RTL 2009, 87, 1261