laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Gesa Felicitas Krause

Gesa Felicitas Krause (sündinud 3. augustil 1992 Ehringshausenis) on Saksamaa kergejõustiklane, takistusjooksja. Tema põhidistants on 3000 meetri takistusjooks. 2011. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel Tallinnas võitis ta 3000 meetri takistusjooksus kuldmedali. Sama aasta maailmameistrivõistlustel Taegus sai ta seitsmenda koha, joostes uue Euroopa juunioride rekordi 9.32,74. 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel sai ta ajaga 9.38,20 algselt neljanda koha, kuid tõusis pärast Ukraina jooksja Svitlana Shmidti diskvalifitseerimist pronksmedalile. 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis sai ta isikliku rekordiga 9.23,52 seitsmenda koha. 2013. aastal tuli ta Tamperes Euroopa U23 meistriks, püstitades võistluste rekordi 9.38,91. Sama aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas oli ta 9.37,11-ga üheksas. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta pronksmedali tulemusega 9.19,25. 2016. aastal tuli ta Amsterdamis 3000 meetri takistusjooksus ajaga 9.18,87 Euroopa meistriks. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta rahvusrekordiga 9.18,41 kuuenda koha. 5. mail 2017 jooksis ta Teemantliiga etapil Dohas isiklikuks rekordiks ja ühtlasi rahvusrekordiks 9.15,70. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis kukkus ta 3000 meetri takistusjooksu finaalis, kuid sai ajaga 9.23,87 üheksanda koha. 27. augustil 2017 parandas ta Berliinis toimunud võistlusel 3000 meetri takistusjooksus isiklikku ja ühtlasi rahvusrekordit ligi nelja sekundiga, kui jooksis 9.11,85. 2018. aastal tuli ta teist korda Euroopa meistriks, kui võitis kuldmedali ajaga 9.18,80. Ta on tulnud Saksamaa meistriks 3000 meetri takistusjooksus aastatel 2015, 2016, 2017, 2018 ja 2019 ning aastal 2017 ka 5000 meetri jooksus. Tema nimel on Saksamaa rekord nii 2000 meetri kui ka 3000 meetri takistusjooksus. Aastatel 2015, 2016 ja 2017 on ta valitud Saksamaa aasta naiskergejõustiklaseks. 2011. aastal valiti ta Saksamaa aasta nooreks naiskergejõustiklaseks. Väljas Sees Allikas: IAAF Gesa Felicitas Krause. european-athletics.org. Vaadatud 26.3.2017 Gesa Felicitas Krause. leichtathletik.de. Vaadatud 26.3.2017 "EM 2012: Nachträglich Silber und Bronze für DLV-Asse". leichtathletik.de. 31.5.2015. Vaadatud 26.3.2017 "Krause läuft überraschend zu Bronze". Spiegel Online. 26.8.2015. Vaadatud 26.3.2017 "Krause rennt deutschen Rekord - und hat doch keine Chance". RP Online. 15.8.2016. Vaadatud 26.3.2017 "9:15,70 min! 93,90 m! Deutsche Rekorde für Krause und Röhler". leichtathletik.de. 5.5.2017. Vaadatud 6.5.2017 Gesa Felicitas Krause nach Sturz mit einer Heldensage". spiegel.de. Vaadatud 14.8.2017 "Gesa Felicitas Krause mit einer Traumzeit". welt.de. 27.8.2017. Vaadatud 3.10.2017 "Leichtathleten des Jahres". leichtathletik.de. Vaadatud 18.1.2018 Gesa Felicitas Krause Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Gesa Felicitas Krause Leichtathletik.de lehel "Leichtathletin Gesa Felicitas Krause Der rote Faden: Sie nimmt jede Hürde: Der rote Faden: Sie nimmt jede Hürde". Frankfurter Neue Presse. 7. märts 2015
Anna Humal

Anna Humal (neiuna Anna Saar, sündinud 31. mail 1971) on eesti organist, EELK Tartu Pauluse koguduse peaorganist. Ta lõpetas aastal 1989 Kohila Keskkooli. Tema isa oli vaimulik Paul Saar, tema äi on füüsik Leo-Henn Humal. Ta on 17. septembrist 1994 abielus poliitik Priit Humalaga, neil on neli last.
Eesti rahva ennemuistsed jutud

"Eesti rahva ennemuistsed jutud" (originaalpealkirjaga "Eestirahwa Ennemuistesed jutud") on 1866 Helsingis ilmunud Friedrich Reinhold Kreutzwaldi raamat, mille kirjastas Soomemaa Kirjaselts (Soome-maa Kirja-selts). Raamat sisaldab näiteks jutte "Kullaketrajad", "Pikse pill", "Põhja konn". Teosest on ilmunud palju trükke (sealhulgas 9. trükk 1978. aastal); 1951. aastal ilmunud trükile tegi kujunduse Günther Reindorff. Kullaketrajad Pikkjalg, Osavkäpp ja Teravsilm Vaeselapse käsikivi Kaksteistkümmend tütart Kuidas vaenelaps kogemata leidis õnne Kergejalgne kuningatütar Puulane ja Tohtlane Lopi ja Lapi Nupumees Härjapõlvlaste riid Võllamehikesed Tuhka-Triinu Kuidas üks kuningatütar seitse aastat oli maganud Tark mees taskus Tänulik kuningapoeg Maa-alused Vägev vähk ja ahne naine Põhja konn Leitud laps Õnnemunake Kivialuste ristitütar Õnne-rublatükk Julge rehepapp Kuidas üks kuningapoeg karjapoisi-põlves üles kasvas Pilli-Tiidu Võõrasema Küti kadunud õnn Paristaja-poeg Helde puuraiuja https://utlib.ut.ee/eeva/index.php?lang=et&do=tekst&tid=4512 (vaadatud 24.03.2017) "Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996. Lk 436 Raamatust EEVAs
Sara Kolak

Sara Kolak (sündinud 22. juunil 1995 Ludbregis) on Horvaatia odaviskaja, olümpiavõitja (2016). Sara Kolak on võitnud juunioride arvestuses pronksmedali nii 2014. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is (tulemusega 55,74) kui ka 2013. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel Rietis (57.79). Esimest korda rahvusvahelistel tiitlivõistlustel täiskasvanute arvestuses, tegi ta kaasa 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis, kus ta tulemusega 52.51 kvalifikatsioonist edasi ei pääsenud. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis ta tulemusega 63.50 pronksmedali. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta isikliku rekordiga 66.18 kuldmedali. 2017. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel võitis ta kuldmedali tulemusega 65.12. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta tulemusega 64.95 neljas. Tema isiklik rekord odaviskes on 6. juulil 2017 Teemantliiga etapil Lausanne'is visatud 68.43, mis on ühtlasi Horvaatia rekord. "Sara Kolak IAAF-i andmebaasis" (inglise). Vaadatud 26.03.2017. "Žene - Državni rekordi na otvorenom". Originaali arhiivikoopia seisuga 17.03.2018. Vaadatud 26.03.2017.  Sara Kolak – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Sara Kolak Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Matriarhaat

Matriarhaat ühiskonnavorm, millele on iseloomulikud sugulusjärgus ja pärimiskord emaliinis, mille uskumused põhinevad esiemal või emajumalannal ning mille hierarhias mängivad naised keskset rolli.[viide?]
Majlinda Kelmendi

Majlinda Kelmendi (sündinud 9. mail 1991 Pejës) on Kosovo judoka, olümpiavõitja (2016) ja kahekordne maailmameister. Majlinda Kelmendi võitis Kosovo esimese medali maailmameistrivõistlustelt ja olümpiamängudelt. "Judo maailmameistrivõistlustel Brasiilias tehti ajalugu". sport.delfi.ee. 28.08.2013. Vaadatud 26.03.2017. "Kosovo esimene olümpiamedal on kuldne". sport.err.ee. 8.08.2016. Vaadatud 26.03.2017.
Rebekka Haase

Rebekka Haase (sündinud 2. jaanuaril 1993 Zschopaus) on Saksamaa kergejõustiklane, sprinter. 2015. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel võitis ta kolm kuldmedalit: 100 meetri jooksus (11,47), 200 meetri jooksus (23,16) ja 4×100 meetri teatejooksus (43,47). Ta oli esimene, kes on ühtedel Euroopa U23 meistrivõistlustel võitnud kolm kuldmedalit. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis ta Saksamaa naiskonnaga 4×100 meetri teatejooksus pronksmedali; Haase jooksis ankruvahetust. 100 meetri sprindis jõudis ta poolfinaali. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta Saksamaa naiskonnaga 4×100 meetri teatejooksus neljanda koha. 100 meetri sprindis sai Haase 11,47-ga oma eeljooksus viienda koha ega pääsenud edasi poolfinaali. 18. juunil 2017 Stockholmis toimunud Teemantliiga etapil parandas ta oma 200 meetri jooksu isiklikku rekordit 19 sajandikuga, saades ajaks 22,76. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis jõudis ta 200 meetri jooksus poolfinaali. Ta sai oma poolfinaalis ajaga 23,03 neljanda koha, kuid finaali ei pääsenud. Finaalipääsust jäi puudu 18 sajandikku. Kokkuvõttes sai ta 12. koha. 4×100 meetri teatejooksus sai ta Saksamaa teatenaiskonnaga neljanda koha ajaga 42,36. Haase on 200 meetri jooksus Saksamaa kahekordne välis- ja neljakordne sisemeister. Väljas Sees Allikas: IAAF Haase on õppinud Chemnitzi tehnoloogiainstituudis psühholoogiat. Rebekka Haase. european-athletics.org. Vaadatud 14.8.2017 Rebekka Haase. leichtathletik.de. Vaadatud 27.3.2017 "Haase makes history at European Under-23 Championships". iaaf.org. 12.7.2015. Vaadatud 27.3.2017 "Leichtathletik-WM: Rebekka Haase verpasst 200-m-Finale hauchdünn". Eurosport Deutschland. 10.8.2017. Vaadatud 11.8.2017 "Lückenkemper nimmt Platz vier sportlich: „Andere waren besser“". soester-anzeiger.de. 14.8.2017. Vaadatud 14.8.2017 "Rebekka Haase - schnell und musikalisch". leichtathletik.de. 28.1.2014. Vaadatud 27.3.2017 Rebekka Haase Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
H. L. Mencken

Henry Louis Mencken (12. september 1880 Baltimore, Maryland – 29. jaanuar 1956) oli ameerika ajakirjanik, satiirik, kirjanduskriitik, lingvist, ühiskonnakriitik ja kirjanik. Tema hüüdnimi oli The Sage of Baltimore. Mencken sündis Baltimore'is Marylandi osariigis saksa väljarändajate peres. Tema isa August Mencken oli sigarivabriku omanik. Henry läks kooli 6-aastaselt. Ta õppis Baltimore'is Friedrich Knappi erakoolis (1886–1892) ja Baltimore'i Polütehnilises Instituudis (1896–1899). Pärast isa surma lahkus Mencken koolist ja asus ajakirjanikuna tööle Baltimore'i ajalehes The Herald (1899–1906). Heraldist lahkumise järel 1906. aastal töötas ta The Baltimore Sunis. Ta oli koos George Jean Nathaniga ajakirja The Smart Set kaastoimetaja (1914–1923). Mencken asutas ajakirja The American Mercury, kus ta töötas ka toimetajana (1924–1933). The Heraldis töötamise ajal ilmus Mencenil luulekogu "Ventures Into Verse" (1903). Ta oli saksa religioonifilosoofi Friedrich Nietzsche ideede propageerija. Nii ilmus tema sulest Nietzschet tutvustav teos "The Filosophy of Friedrich Nietzsche" (1908) ning koos õega tõlkis ta inglise keelde Nietzsche teose "Der Antichrist" (1920). Menckeni üks tähtsamaid teoseid oli lingvistiline uurimus ameerika inglise keele kohta "The American Language" (1919). Oma väljaütlemistes on Mencken seadnud üksikisiku vabadused kõrgemaks riigivõimust. Üksikisiku vabaduste kaitsel on tema rünnakute sihtmärgiks olnud organiseeritud religioon. Religioonikriitilisi vaateid on Mencken väljendanud muuhulgas oma teoses "Treatise on the Gods" (1930). Ajaleht on vahend rumalate muutmiseks veel rumalamaks ja hullude ajamiseks veel hullemaks. Inimesed ei hinda siin maailmas mitte õigusi, vaid privileege. Kui kogemus üldse meile midagi õpetab, siis seda, et demokraatia tingimustes on hea poliitik sama ebatõenäoline nagu aus murdvaras. Armastus on eksiarvamus, justkui erineks üks naine teisest. Vaimulik: piletitega hangeldaja Taeva väravate ees. Goldberg, Isaac. The Man of Mencken: A Biografical and Critical Survey. New York, Simon and Schuster: 1925: 69, 74. Большая Российская Энциклопедия, 19. köide. Научное издателъство: 2012: 738. Goldberg, Isaac. The Man of Mencken: A Biografical and Critical Survey. New York, Simon and Schuster: 1925: 95. Goldberg, Isaac. The Man of Mencken: A Biografical and Critical Survey. New York, Simon and Schuster: 1925: 133. Goldberg, Isaac. The Man of Mencken: A Biografical and Critical Survey. New York, Simon and Schuster: 1925: 213.
Tyrnävä vald

Tyrnävä on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas. Elanike arv on 2016. aasta seisuga 6807. Pindala on 189,89 km². Naabervallad on Kempele vald, Liminka vald, Muhose vald ja Oulu linn. Population growth biggest in nearly 70 years  Tyrnävä vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Tyrnävä
Lumijoki vald

Lumijoki on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas. Elanike arv on 2016. aasta seisuga 2079. Pindala on 213,85 km². Naabervallad on Oulu linn, Hailuoto vald, Liminka vald ja Siikajoki vald. Population growth biggest in nearly 70 years  Lumijoki vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Lumijoki
Paguuma

Paguuma (Paguma larvata) on tsiibetlaste sugukonda kuuluv loom. Paguuma üldpikkus on meeter või rohkem ja kehakaal kuni 5 kg. Emased paguumad võivad poegida kaks korda aastas, pesakond koosneb 1–4 pojast. Paguumad on kõigesööjad. Hõlmikpuude kasvualas Zhejiangi provintsis (Hiinas) söövad nad hõlmikpuuseemneid, aidates kaasa hõlmikpuude levikule. Neid söövad inimesed. Paguumad on SARS-koroonaviiruse vektorid. Paguuma perekonda kirjeldas esimesena John Edward Gray 1831. aastal. Tänapäeval eristatakse paguumal järgmisi alamliike: Paguma larvata chichingensis Wang, 1981 Paguma larvata grayi (Bennett, 1835) Paguma larvata hainana Thomas, 1909 Paguma larvata intrudens Wroughton, 1910 Paguma larvata janetta Thomas, 1928 Paguma larvata jourdanii (J. E. Gray, 1837) Paguma larvata lanigera (Hodgson, 1836) Paguma larvata larvata (C. E. H. Smith, 1827) Paguma larvata leucomystax (J. E. Gray, 1837) Paguma larvata neglecta Pocock, 1934 Paguma larvata nigriceps Pocock, 1939 Paguma larvata ogilbyi (Fraser, 1846) Paguma larvata robusta (Miller, 1906) Paguma larvata taivana Swinhoe, 1862 Paguma larvata tytlerii (Tytler, 1864) Paguma larvata wroughtoni Schwarz, 1913. Paguuma elab metsades ja põõsastikes laialdasel alal Kashmirist, Birmast ja Hiinast kuni Malai saarestikuni. Pole selge, kas ta on pärismaine liik ka Jaapanis või on ta sinna introdutseeritud. Loomade elu 7:262. Peter Del Tredici, Wake Up and Smell the Ginkgos, lk 18, 2008, Arnoldia 66:11-21, vaadatud 26. märtsil 2017 ITIS, Paguma larvata (C. E. H. Smith, 1827), veebiversioon vaadatud 26. märtsil 2017 Masuda, R.; Kaneko, Y.; Siriaroonrat, B.; Subramaniam, V.; Hamachi, M. (2008). "Genetic variations of the Masked Palm Civet Paguma larvata, inferred from mitochondrial cytochrome B sequences". Mammal Study. 33: 19–24. DOI:10.3106/1348-6160(2008)33[19:gvotmp]2.0.co;2.[alaline kõdulink] Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Masked palm civet seisuga 26.03.2017. Masuda R, Lin LK, Pei KJ, Chen YJ, Chang SW, Kaneko Y, Yamazaki K, Anezaki T, Yachimori S, Oshida T, Origins and founder effects on the Japanese masked palm civet Paguma larvata (Viverridae, Carnivora), revealed from a comparison with its molecular phylogeography in Taiwan, Zoolog Sci. 2010 juuni;27(6):499-505. doi: 10.2108/zsj.27.499.
Siikajoki vald

Siikajoki on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas. Elanike arv on 2016. aasta seisuga 5456. Pindala on 1051,43 km². Naabervallad on Hailuoto vald, Liminka vald, Lumijoki vald, Raahe linn ja Siikalatva vald. Population growth biggest in nearly 70 years  Siikajoki vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Siikajoki
Merike Roodla

Merike Roodla (sündinud 31. mail 1959) on eesti tekstiilikunstnik. Merike Roodla on lõpetanud Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituudi 1984. aastal tekstiili erialal. 2011 "Lillesonaat", Rahvusooper Estonia talveaed, koos Sigrid Huigi ja Ainikki Eiskopiga Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 2000. Eesti Kunstnike Liidu koduleht vaadatud 26.03.2017 Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751
Kohtla-Järve linnapiirkond

Kohtla-Järve linnapiirkond oli haldusüksus Eesti NSVs 1959–1965, Kohtla-Järve linnanõukogule allutatud maapiirkond. 1959. aastal likvideeriti Kiviõli rajoon ning selle alal moodustati Kohtla-Järve linnapiirkond, millega liideti Kiviõli linn ning Kohtla ja Kukruse alev. 1960. aastal liideti Kohtla-Järve linnapiirkonnaga Jõhvi rajoon. 1962. aastal liideti Kohtla-Järve linnapiirkonnaga varem Narva linnapiirkonnale allutatud Alutaguse külanõukogu, Rakvere rajooni Tudu külanõukogu ning Jõgeva rajoonile kuulunud Avinurme, Lohusuu ja Ulvi külanõukogu. 15. detsembril 1964 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega Kohtla-Järve rajoon, mille keskuseks sai Jõhvi. Mati Laur, Tõnu Tannberg, Rajoonide aeg. Ümberkorraldused Eesti NSV haldusjaotuses, Tuna 4 / 2019, lk 98–109
Mari Kaarma

Mari Kaarma (sündinud 5. mail 1951) on eesti kujundusgraafik. Mari Kaarma on lõpetanud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi 1974. aastal moe erialal. 1980 "Akvarellid ja tekstiilid", Tallinna Kunstihoone 1983 "Akvarellid ja tekstiilid", Tartu Kunstimuuseum 1983 akvarellide näitus, Kinomaja, Tallinn 1990 rahvarõivapiltide näitus, Kristjan Raua majamuuseum (koos Melanie Kaarmaga) 2014 postmarkide ja -kaartide originaalide näitus "Rahvarõivad posti teel", ERM, Narva Muuseum 1988. aasta 25 kauneima raamatu preemia raamatu "Põder, kes käis varvastel" (1987) illustratsioonide eest 2012. aasta 25 kauneima raamatu preemia, aasta viie kauneima lasteraamatu preemia ja Eesti Lastekirjanduse Keskuse eripreemia raamatu "Aett, eit ning mia" (2011) kujundamise eest Ta on 1983. aastast Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Kujundusgraafikute Liidu liige. Tema ema oli eesti rõivakunstnik Melanie Kaarma ja isa mööblikunstnik Voldemar Kaarma. Raamatugraafik Jüri Kaarma oli Mari Kaarma vend. Tema vend on ka vaimulik Juvenalius (Märt) Kaarma. Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751
Narva linnapiirkond

Narva linnapiirkond oli haldusüksus Eesti NSVs 1950–?. Narva linnapiirkond moodustati 1950. aastal seniste Vaivara ja Alutaguse valla aladest. Pindala oli 340 km². 1954. aastal taastati moodustati endiste valdade piirides Vaivara külanõukogu ja Alutaguse külanõukogu alluvusega Narva linnapiirkonnale.
Don't Be So Shy

"Don't Be So Shy" on Komoori päritolu prantsuse poplaulja Imany laul teiselt muusikaalbumilt "The Wrong Kind of War". "Don't Be So Shy" (Filatov & Karas Remix) – 3:10 "Don't Be So Shy" (Ruslan Nigmatullin Remix) – 3:46 "Don't Be So Shy" (Work in Progress)" – 3:02 Euroopas sai kuulsaks selle laulu Filatov & Karase remiks, mis anti välja augustis 2015, see jõudis mitme riigi edetabelites esikohale, sealhulgas Austrias, Bulgaarias, Poolas,Prantsusmaal, Rumeenias, Saksamaal, Serbias, Slovakkias, Sloveenias, Šveitsis, Ungaris ja Venemaal. "Don't Be So Shy (Filatov & Karas Remix)" võitis Eesti raadiojaama Sky Plus 2016. aasta Sky Plusi aastaedetabelis esikoha. EDETABEL: Sky Plus selgitas välja aasta popimad lood! Vaata, millised artistid ja laulud vallutasid raadiokuulajate südamed, 31.12.2016, vaadatud 26. märtsil 2017
Pärnu linnapiirkond

Pärnu linnapiirkond oli haldusüksus Eesti NSVs 1957–1962. Pärnu linnapiirkond moodustati Pärnu rajooni alal 1957. aastal. Aastal 1959 liideti sellega likvideeritud Pärnu-Jaagupi rajooni kesk- ja lõunaosa ning likvideeritud Kilingi-Nõmme rajooni lääneosa. Aastal 1961 liideti sellega likvideeritud Lihula rajooni lõunapool. Aastal 1962 liideti sellega likvideeritud Vändra rajooni kesk- ja lõunaosa ning likvideeritud Abja rajooni läänepool.
Mari Moora

Mari Moora (neiupõlvenimega Toomiste; sündinud 19. märtsil 1966) on eesti ökoloog. Ta on lõpetanud 1984. aastal Nõo Keskkooli. 1989. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geneetika erialal. 1998. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis taimeökoloogia ja ökofüsioloogia erialal doktoritöö "Arbuskulaar-mükoriisse sümbioosi mõju lubjarikka niidu taimeliikide konkurentsile ja kooseksisteerimisele". 2000. aastal oli ta järeldoktor Helsingi Ülikooli Viikki Biokeskuses. 1983. aastal töötas ta Eesti Loomakasvatuse- ja Veterinaaria Instituudis laborandina, seejärel aastatel 1989–1992 Eesti Agrobiokeskuses nooremteadurina. Tartu Ülikooli botaanika ja ökoloogia instituudis oli ta esialgu vanemlaborant, siis doktorant taimeökoloogia õppetooli juures. Pärast doktoritöö kaitsmist 1998. aastal sai temast teadur taimeökoloogia õppetooli juures ja novembris 2003 sai temast Tartu Ülikooli botaanika ja ökoloogia instituudi taimeökoloogia vanemteadur. Alates septembrist 2020 on ta Tartu Ülikoolis koosluse ökoloogia professor. 2017–2020 oli ta Tartu Ülikooli loodus- ja täppisteaduste valdkonna teadus-arendusprodekaan. 2022–2023 oli ta Tartu Ülikooli nõukogu liige. Alates 1. augustist 2023 on Moora Tartu Ülikooli teadusprorektor. Moora kuulub Tartu Ülikooli koosluseökoloogia töögruppi ja tema teadustöö keskendub liigirikkusega seotud küsimustele: biootiliste interaktsioonide mõju taimekoosluste kujundajana taimede konkurents ja vastastikune kasu koosluste kujundajatena. arbuskulaarse mükoriisa (AM) mõju taimedevahelistele suhetele ja taimekooslustele AM seenekoosluste liigirikkuse varieeruvus lokaalselt ja globaalselt AM ja taimede seoseid üldisemas kontekstis – millised taimed on mükoriissed ja millised mitte, kas taimede ökoloogilised liigigrupid pakuvad oma juurtes eluaset mükoriisaseentele, millist rolli mängib mükoriisne sümbioos taimeliikide levikus ja võõrliikide invasioonis. Kuulub oma valdkonnas maailmas enim viidatud teadlaste hulka. 1998 Eesti Vabariigi teaduspreemia geo- ja bioteaduste alal (kollektiivi liige) 1998 Río Cuarto ülikooli auliige 2016 Eesti Vabariigi teaduspreemia geo- ja bioteaduste alal (kollektiivi liige) 2016 Tartu Ülikooli aumärk 2023 Alma Tomingase medal (Eesti Teaduste Akadeemia) Mari Moora Eesti Teadusinfosüsteemis http://www.botany.ut.ee/planteco/et/tootajad/mari_moora.html "Maailma mõjukaimate kolleegide sekka jõudis üheksa Eesti teadlast" ERR Novaator, 19. november 2019 "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. "Selgusid Ostwaldi, Tomingase ja teaduste akadeemia medalite laureaadid". Tartu Postimees. 15. november 2023. Vaadatud 15. novembril 2023. Mari Moora Eesti Teadusinfosüsteemis
Arvils Ašeradens

Arvils Ašeradens (sündinud 30. detsembril 1962 Riias) on Läti poliitik. Alates 11. veebruarist 2016 kuni 23. jaanuarini 2019 oli ta majandusminister Māris Kučinskise valitsuses. Ta lõpetas aastal 1986 Läti Ülikooli geograafina. Aastatel 1986–1989 töötas ta LATINFORMi fotokorrespondendina. Aastatel 1990–2009 oli ta ajalehe Diena direktor ja juhatuse esimees. 2010–2014 oli ta seimi liige. 2014–2016 oli ta Läti rahandusministeeriumi parlamentaarne sekretär. Ta kuulub parteisse Ühtsus. Alates 14. detsembrist 2022 on ta Läti rahandusminister. Latvia. Ministries, etc. rulers.org Arvils Ašeradensi elulugu Ühtsuse kodulehel (läti keeles)
Oma Maa (ajakiri, 1946)

Oma Maa oli ajakiri, mis ilmus Rootsis aastatel 1946–1951. 1959 jätkas väljaanne ilmumist samanimelise ajalehena (rootsi keeles Eget land) ja ilmus kuni 1960. Ajakirja vastutav väljaandja oli Voldemar Brun. Ajakirja andis välja kirjastus Oma Maa. Ajalehte andis välja kirjastus Eesti Post. Oma Maa (ajakiri, 1946) E-kataloogis ESTER (vaadatud 26.03.2017) Oma Maa (ajakiri, 1946) E-kataloogis ESTER (vaadatud 26.03.2017)
René Guillot

René Guillot (1900 Courcoury, Prantsusmaa – 26. märts 1969 Pariis) oli prantsuse lastekirjanik. Pärast ülikooli õpinguid Prantsusmaal elas teise maailmasõja alguseni Senegalis ning töötas matemaatikaõpetajana. Eesti keeles tema teoseid seni ilmunud ei ole. 1964 – Hans Christian Anderseni lastekirjanduspreemia
Cathy Weseluck

Cathy Weseluck (õieti Catherine Weseluck; sündinud 21. augustil 1970 Torontos Ontario provintsis) on Kanada näitleja.
Aimee Mullins

Aimee Mullins (sündinud 20. juulil 1975 Allentownis Pennsylvanias USA-s) on Ameerika Ühendriikide sportlane, näitleja, motivatsioonikõneleja ning modell. Aimee Mullinsil on kaasasündinud luupatoloogia fibular hemimelia (fibula ehk pindluu puudub), mistõttu mõlemad jalad amputeeriti altpoolt põlve, kui ta oli aastavanune. Siiski hakkas ta juba koolipõlves tegelema spordi ja näitekunstiga. Ta lõpetas Georgetowni ülikooli ja asus hiljem tööle modelli ning näitlejana. Aimee Mullins on pidanud loenguid isiksuse arengust ja puuetest, identiteedist, disainist ja innovatsioonist. Ta on ka tunnustatud TED-kõneleja ning TED 2014 All-Stars esinejaks valitud. 2016. aastal abiellus Aimee Mullins inglise näitleja Rupert Friend'iga. Matthew Rosenbaum, Lana Zak. Aimee Mullins: Double Amputee a Model, Athlete, Inspiration ABC News, 30.11.2012 (vaadatud 27.03.2017) Aimee Mullins CV (vaadatud 27.03.2017) Juliet Blake. TED2014 All-Stars Line Up. (vaadatud 27.03.2017) Scarlett Conlon.Aimee Mullins Shares Wedding Album. Vogue, 6.06.2016 (vaadatud 27.03.2017) Aimee Mullinsi veebileht Amy Mullins in Today Show (Amy Mullinsi elust ja saavutustest) TED-loeng: The opportunity of adversity (Võimalustest, piirangutest ja piiratusest, 10 naiskõnelejate TED-loengut, mida peaks teadma) TED-loeng: My 12 pairs of legs (Minu 12 paari jalgu. Suhtumine ja eelarvamused: puudest läbi laste silmade ja puude võimalustest, puudega naisest supernaiseks)
Anne & Stiil

Anne & Stiil on Eestis alates 2009. aastast ilmuv ajakiri. Ajakiri moodustati ajakirjade Anne ja Stiil ühinemisel. Ajakirja annab välja Ajakirjade Kirjastus. Ajakirja peatoimetaja on olnud Tiina Kruus, 2018. aastast on Mari-Liis Helvik. Ajakirja koduleht