laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kahtla mõis

Kahtla mõis (saksa keeles Kahtla, Kjahtla) oli riigimõis Pöide kihelkonnas Saaremaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016) Saaremaa. Maateaduslik, majanduslik ja ajalooline kirjeldus. Toim. A. Luha. Tartu: Eesti Kirjanduse Seltsi kirjastus, 1933. Lk 707 [1].
Kaisma mõis

Kaisma mõis (saksa keeles Kaisma) oli rüütlimõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Põhja-Pärnumaa valda. Mõisa omanikud olid Schmidtid.Oldekopid (Victor von Oldekop) http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016)
Kaliküla mõis

Kaliküla mõis (saksa keeles Kalliküll) oli Lustivere mõisa kõrvalmõis Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016) Kaliküla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Kalliküla (Põltsamaa khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Kalju mõis

Kalju mõis (saksa keeles Kaljo, Groß-Kaljo) oli rüütlimõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõisa asukoht Lääne maakonda Lääne-Nigula valda. Maastikul ei ole mõisast jälgi säilinud. Gustav II Adolf andis 25. septembril 1614 kuus adramaad ja hiljem veel kaks adramaad Suur-Kalju külast aadlik Gerhard Hünninghusenile. Mõisa omanikud olid Dellingshausenid ja hiljem Buxhoevedenid. Mõis riigistati 25. oktoobril 1919. http://www.mois.ee/pikknimk.shtml (vaadatud 22.01.2016) http://www.mois.ee/vallad/laane.shtml (vaadatud 31.01.2016) EELIS (20.11.2003). "Pärandkultuuri objekt: Kalju mõis (342:MOA:005)". Eesti Looduse Infosüsteem. Vaadatud 12.08.2018. Aarma, L. 2014: "Kullamaa kihelkonna ajaraamat". Vali Press, Kullamaa. Lk 128 Foto: Kalju mõisa asukoht 2013. aastal Kinnistute register: Kalju
Kaalepi mõis

Kaalepi mõis (saksa keeles Kaulep) oli rüütlimõis Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Järva maakonda Järva valda. Mõisa omanikud olid Wreded, Nierothid. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016)
Kallavere mõis

Kallavere mõis (saksa keeles Makalafer) oli Maardu mõisa kõrvalmõis Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Harju maakonda Jõelähtme valda. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016)
Kalli mõis

Kalli mõis on mitme Eesti mõisa nimi: Kalli mõis (Mihkli) (Kallie), riigimõis Mihkli kihelkonnas Pärnumaal Kalli mõis (Valjala) (Kalli), Sassi kõrvalmõis Valjala kihelkonnas Saaremaal
Neil Gaiman

Neil Richard Gaiman (sündinud 10. novembril 1960 Portchesteris Inglismaal) on juudi päritolu inglise ulmekirjanik ja koomiksiautor. 2005. aasta seisuga elas ta Wisconsinis Madisoni ja Minneapolise vahel Minnesotas USAs. Neil Gaimani tuntuim teos on koomiksisari "Sandman", mille peategelane, gootiliku (ja Gaimanit ennast meenutava) välimusega Morpheus on une mütoloogiline kehastus või jumal. Gaimani abikaasa oli laulja Amanda F. Palmer. 1991 World Fantasy Award "A Midsummer Night's Dream" ("Suveöö unenägu") nimelise "Sandmani" osa eest. (Pärast seda on auhinna väljaandmise reegleid muudetud ning seetõttu on Gaiman ainus koomiksistsenarist, kes selle auhinna on võitnud). 2002 Hugo auhind "Ameerika jumalate" eest. 2002 Nebula auhind "Ameerika jumalate" eest. 2003 Hugo parima lühijutu auhind "Coraline'i" eest. 2004 Hugo parima lühijutu auhind loole "A Study in Emerald". Kokku 13 Eisner Awardi koomiksite eest, kaks Nebula auhinda ja kolm World Horror Awardi. Comics' Buyer's Guide Award parimale kirjanikule 1992 ja 1993, ära märgitud 1997, 1998, 1999 ja 2000. "Head ended" [Koos Terry Pratchettiga] (Tallinn: Tänapäev 2001). Tõlkinud Tiina Randus. ISBN 9985-62-029-1 "Ameerika jumalad" (Tallinn: Tänapäev 2003). Tõlkinud Tiina Randus. ISBN 9985-62-181-6 "Coraline" (Tallinn: Tiritamm 2004). Tõlkinud Aivo Lõhmus. ISBN 9985-55-185-0 "Tähetolm" (Tallinn: Tiritamm 2010). Tõlkinud Sash Uusjärv. ISBN 9789985552766 "Ja tee lõpus on ookean" (Tallinn: Varrak 2013). Tõlkinud Lauri Vahtre. ISBN 9789985329184 "Kalmisturaamat" (Tallinn: Tiritamm 2014). Tõlkinud Sash Uusjärv. ISBN 9789985552988 "Eikusagi" (Tallinn: Varrak 2016). Tõlkinud Sash Uusjärv. ISBN 9789985339527 "Põhjala müüdid" (Tallinn: Varrak 2018). Tõlkinud Allan Eichenbaum. ISBN 9789985342510 "Suits ja peeglid" (Tallinn: Fantaasia 2021). Tõlkinud Sash Uusjärv, Tatjana Peetersoo, Triin Loide, Eva Luts. ISBN 9789949661992 Neil Gaimani veebileht Neil Gaimani ajaveeb Sandman – koomiks, mis on parem kui sliced bread. Noorus märts-aprill 1996 lk. 24-25.
Kambi mõis

Kambi mõis on mitme Eesti mõisa nimi: Kambi mõis (Harju-Jaani) (Kampen), Raasiku kõrvalmõis Harju-Jaani kihelkonnas Harjumaal Kambi mõis (Pärnu) (Kambi), Sauga kõrvalmõis Pärnu-Eliisabeti kihelkonnas Pärnumaal
Kalle mõis

Kalle mõis (saksa keeles Kalle) oli Saiakopli mõisa kõrvalmõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Praeguse haldusjaotuse järgi jääb mõisakoht Lääne-Viru maakonna Tapa valla Saiakopli külla. Kalle poolmõis eraldati Nõmmküla mõisast 1753. aastal. Mõis kuulus Michael Meurile, aga 1765. aastal ostis selle Otto Reinhold von Yhrmann. 1811. aastal läks mõis Jakob Johann von Patkuli valdusse, 1839. aastal abielu kaudu perekond Tritthofile. 1852. aastal ostis mõisa doktor Gustav-Hieronymus Ehrenbusch ning mõisa viimane omanik oli eestlane Arved Kurberg. Mõisahooned on hävinud. Praegu asub kunagiste hoonete kohal talumaja, osaliselt on säilinud Kalle mõisa vesiveski. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016) Kalle mõisa vesiveski, Ajapaik.ee/ Kalle mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Kalle mõis, www.tapamuuseum.ee 32. KALLE mõis (Kalle). Kõrvalmõis, kuulus Saiakopli mõisa juurde, register.muinas.ee
Kangru mõis

Kangru mõis (saksa keeles Konstanzenhof) oli Halinga mõis kõrvalmõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016)
Karula mõis (Haljala)

Karula mõis (saksa keeles Karrol) oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016) Karula mõis (Haljala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Karala mõis

Karala mõis (saksa keeles Karral) oli riigimõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Saaremaa valda. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016)
Karkuse mõis

Karkuse mõis (saksa keeles Karkus) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Tapa valda. Karkuse mõis kuulus algselt Järvajõe mõisa juurde, 1637. aastal eraldati mõis aga Järvajõe mõisast. Eraldamise ajal kuulus mõis Poortenite perekonnale, 1650. aastal said Karkuse mõisa omanikeks Mohrenschildtid. 1765. aastal läks mõis von Fockide perekonna valdusse, olles ühtlasi ka Tapa mõisa karjamõis. Von Fockide valdusse jäi mõis kuni võõrandamiseni, Karkuse mõisa viimaseks omanikuks jäi Axel Magnus Ludwig Eduard von Fock. Mõisa peahoone on täielikult hävinenud, säilinud on üksnes mõisa kuivati, mis on samuti lagunemisjärgus. Osaliselt varemetes on ka muud kõrvalhooned. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016) Karkuse mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Karkuse mõis, www.tapamuuseum.ee
Kassi mõis

Kassi mõis (saksa keeles Kaschhof) oli Uue-Antsla mõisa kõrvalmõis Urvaste kihelkonnas Võrumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016)
Kasenurme mõis

Kasenurme mõis (saksa keeles Kassenorm) oli Käända mõisa kõrvalmõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016)
Kasari mõis

Kasari mõis, Kassari mõis (saksa keeles Kasargen, (Gut) Kasargen; Klein-Kesküll; Kiwiszel; Kasarien; klein Käskül; vene keeles Мз. Казаргенъ; Им. Казаргенъ) oli rüütlimõis Kirbla kihelkonnas Läänemaal. Mõisa omanikud olid Bodiscod, viimane omanik advokaadist Alexander Eduard Woldemar von Bodisco. 1867. aastal võttis Kasari mõisa rendile eestlasest rentnik Ollino, Kasari mõis oli kahe inimpõlve jooksul rendil, kokku üle 50 aasta. Kassari mõis (Pühalepa kihelkonnas) http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016) Kasari mõis (Kirbla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Heinrich Ollino 80-aastane, Postimees (1886-1944), nr. 45, 15 veebruar 1939
Eduardo Duhalde

Eduardo Alberto Duhalde [du'alde] (sündinud 5. oktoobril 1941) on Argentina endine president. Duhalde sündis Buenos Airese lähedal Lomas de Zamoras. Aastal 1970 lõpetas ta õigusteaduskonna. Hiljem oli ta senaator, Buenos Airese provintsi kuberner ning president Carlos Menemi ajal asepresident. Pärast 2001. aasta detsembri kriisi sai Duhalde 2. jaanuaril 2002 Argentina presidendiks. 25. mail 2003 võttis ameti üle Néstor Kirchner. Duhalde abiellus 28. juulil 1971.
2002. aasta Rootsi parlamendivalimised

2002. aasta Rootsi parlamendivalimised olid Riksdagi (Rootsi parlamendi) valimised pühapäeval, 15. septembril 2002.
Kastolatsi mõis

Kastolatsi mõis (saksa keeles Kastolatz) oli riigimõis Otepää kihelkonnas Tartumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016)
Kauksi mõis

Kauksi mõis (saksa keeles Kauks) oli rüütlimõis Iisaku kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Ida-Viru maakonda Alutaguse valda, Kauksi küla lähedale Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas.. Mõisa omanikud olid Wetter-Rosenthal, Luederid. Kauksi mõisa alad eraldati Kiikla mõisast, Maidla mõisast ja Liigvalla mõisast 1782 ja 1795 vahel. Kauksi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 22.01.2016) Kauksi ms, www.eki.ee Kauksi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Beja rajoon

Beja rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Hakassia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Beja. Rajoon jaguneb 9 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 28 asulat. Q126687549  Beja rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Beja rajooni koduleht
Babrungase vald

Babrungase vald (leedu keeles Babrungo seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Plungė rajoonis. Vald paikneb Plungė linna ümbruskonnas. Valla pindala on 100 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2278 inimest. Valla keskuseks on Babrungase küla. Babrungėnai vesiveski Babrungas [1]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 22.01.2016.
Kuliai vald

Kuliai vald (leedu keeles Kulių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Plungė rajoonis Valla pindala on 128 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1193 inimest. Valla keskus on Kuliai alev (2011. aastal elas seal 625 inimest). Šiemuliai vana kalmistu Kuliai kirik Mižuikai Mažieji Mostaičiai [1]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 23.01.2016.
Üheksas planeet

Planeet üheksa (ka üheksas planeet) on oletuslik suur planeet päikesesüsteemi äärealadel. Planeedi olemasolu selgitaks mitmete Kuiperi vöö taevakehade üllatuslikke joondumisi ja orbiite. Esimest korda oletati planeedi olemasolu 2014. aastal, kui Chad Trujillo ja Scott Sheppard pakkusid planeedi välja kui võimaliku seletuse 13 Kuiperi vöö objekti ebatavalisele orbiidile. 20. jaanuaril 2016 avaldasid California Tehnoloogiainstituudi teadurid Konstantin Batygin ja Mike Brown artikli täiendavate tõendusmaterjalidega planeedi olemasolust. Kimm Fesenmaier (20.01.2016). "Caltech Researchers Find Evidence of a Real Ninth Planet" (HTML) (inglise). Pasadena, California, USA: Caltech. "ДЕВЯТАЯ. "ВЕРИТЕ ИЛИ НЕТ, НО ДЕВЯТАЯ ПЛАНЕТА ЕСТЬ. МЫ ЕЕ НАЙДЕМ"" [ÜHEKSAS. "USUTE VÕI MITTE, AGA ÜHEKSAS PLANEET ON OLEMAS. ME LEIAME SELLE ÜLES"]. www.liga.net (vene). Liga Novosti. Vaadatud 6.05.2016. Konstantin Batygin & Michael E. Brown. EVIDENCE FOR A DISTANT GIANT PLANET IN THE SOLAR SYSTEM. Division of Geological and Planetary Sciences, California Institute of Technology, Pasadena, CA 91125. Draft version January 14, 2016 (PDF, inglise keeles)
Kose mõis

Kose mõis on mitme Eesti mõisa nimi: Kose kirikumõis (Pastorat Kosch), kirikumõis Kose kihelkonnas Harjumaal Kose mõis (Kosch), poolmõis Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal Kose mõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Kose-Uuemõisa mõis (Kose kihelkonnas)
Kaisma valla vapp

Kaisma valla vapp on endise Kaisma valla vapp. Vapp oli kasutusel 13. oktoobrist 1995 kuni 27. oktoobrini 2009, mil ühinesid Kaisma vald ja Vändra vald ühtseks Vändra vallaks. Vändra ja Kaisma valla liitumislepingus on öeldud: "Kehtima jääb Vändra valla sümboolika. Kaisma valla senise sümboolika kasutamine lõpetatakse liitumise jõustumisest. Kaisma valla senine sümboolika antakse hoiule Vändra vallavalitsusele kuni edaspidise otsustamiseni. Mittevajalikku sümboolikat kandev asi hävitatakse vastava komisjoni otsusel ja vastavalt kehtivale korrale." Kaisma valla vapp on sinine kuldse äärisega vapikilp, mille sinisel väljal on hõbedane kuldse noka ja jalgadega seisev luik. Luige tiivad on tõstetud ja avatud. Kuldne ääris viitab Pärnumaale ning kilbi sinine värvus märgib Kaisma järvi, luik on vallas väga levinud lind. Kaisma valla vappi kasutatakse: Valla lipul. Vallavalitsuse pitsatil. Volikogu ja valitsuse õigusaktide plankidel. Volikogu liikmete ja valla ametnike visiitkaartidel. Vallavalitsuse poolt välja antud trükistel, reklaamidel ja meenetel. Muudel juhtudel valitsuse loal. Kaisma valla lipp
Hans Röckle ja kurat

"Hans Röckle ja kurat" on 1974. aastal valminud Saksa DV mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Ilse Korni ja Vilmos Korni muinasjutul "Meister Hans Röckle ja mister Flammfuss". Hans Röckle on populaarne nukunäitleja ja andekas leiutaja. Kuid ta sattub majanduslikesse raskustesse ja ta varandust ähvardab konfiskeerimine. Kurat Flammfuss pakub Röcklele lepingut. Röckle saaks endale võlujõu uute leiutiste loomiseks, kurat aga saaks endale Röckle hinge. Hans Röckle on sunnitud lepingule alla kirjutama. Röckle püüab oma imevõimeid kasutada inimeste hüvanguks, kuid tihti on nende tagajärjed hoopis negatiivsed. Lõpuks õnnestub Röcklel kuradit ninapidi vedada ja koos oma kaaslastega asub ta teele tulevikumaale. Rolf Hoppe – meister Hans Röckle Peter Aust – kurat Flammfuss Simone von Zglinicki – Luisa Matthias Günther – Jacob Christa Lehmann – Ellermutter Herbert Köfer – Reichenbach Regina Beyer – Base Margret Helmut Schreiber – parun Joe Schorn – Zacharias Theresia Wider – resoluutne naine Pedro Hebenstreit – rändkaupmees Jörg Hochschild – Konrad Kathrin Haseloff – Lenchen Karl Maschwitz – teener Gerd Lübbert – talupoeg Klaus Ebeling – voorimees Peter Heiland – sulane Viet-Peter Treuholz – peremees
La Loche

La Loche on küla Kanadas Saskatchewani provintsi loodeosas. Asub Lac La Loche'i idakaldal ning piirneb Clearwater Riveri Dene põliselanike omavalitsusalaga. Asula elanikud on valdavalt dened (tšipevaid) ja neist 89% emakeel on dene keel. Asula tekkis 1780. aastal rajatud karusnahakaubapunktide juurde. 1860 rajati sinna misjonipunkt. https://sites.google.com/site/portagelaloche/home/la-loche-2011-census http://esask.uregina.ca/entry/la_loche.html
Ordžonikidzevski rajoon

Ordžonikidzevski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Hakassia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Kopjovo. Rajoon jaguneb 14 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 24 asulat. Q126687549  Ordžonikidzevski rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ordžonikidzevski rajoon koduleht
Šira rajoon

Šira rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Hakassia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Šira. Rajoon jaguneb 15 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 37 asulat. Q126709394  Šira rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ust-Abakani rajoon

Ust-Abakani rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Hakassia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Ust-Abakan. Rajoon jaguneb 13 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 40 asulat. Q126687549  Ust-Abakani rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ust-Abakani rajooni koduleht
Nausodise vald

Nausodise vald (leedu keeles Nausodžio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Plungė rajoonis. Vald paikneb Plungė linna ümbruskonnas Minija ja Babrungase kallastel. Valla pindala on 82 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3673 inimest. Valla keskuseks on Varkaliai küla. [1]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 23.01.2016.
Kärevere mõis

Kärevere mõis oli mitme Eesti mõisa nimi: Kärevere mõis (Türi) (Kerrefer), rüütlimõis Türi kihelkonnas Järvamaal, praeguse haldusjaotuse järgi asub Türi vallas Järva maakonnas Kärevere mõis (Äksi) (Kerrafer), rüütlimõis Äksi kihelkonnas Tartumaal, praeguse haldusjaotuse järgi asub Tartu vallas Tartu maakonnas
Pimesikk

Pimesikk on laste otsimismäng. Üks kinniseotud silmadega mängija (pimesikk) püüab tabada ning ära tunda mõnd teist mängijat, kellest saab järgmine pimesikk. Pimesikule antakse mõnikord ka muid ülesandeid. Juba antiikajast see mitmes variandis Euroopas tuntud mäng kuulub nimetuse järgi ka Skandinaavia, Soome ja Eesti ühisvarasse. Eesti rahvakultuuri leksikon. 2000. Koostanud Ants Viires. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 208. Pimesikk kogumikus "100 rahvamängu lastele" Ajaloolise pimesikumängu kirjeldus Rahvaluulearhiivi veebisaidil
David Gross

David Jonathan Gross (sündinud 19. veebruaril 1941 Washingtonis) on Ameerika Ühendriikide osakestefüüsik ja stringiteooria uurija. 2004. aastal sai ta koos Frank Wilczeki ja David Politzeriga Nobeli füüsikaauhinna.
Claude Cohen-Tannoudji

Claude Cohen-Tannoudji (sündinud 1. aprillil 1933 Constantine'is Alžeerias) on prantsuse füüsik. 1997. aastal sai ta koos Steven Chu ja William Daniel Phillipsiga Nobeli füüsikaauhinna. 1992 – Lilienfeldi auhind 1997 – Nobeli auhind 2003 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks
Žoress Alfjorov

Žoress Ivanovitš Alfjorov (vene keeles Жорес Иванович Алфёров, valgevene keeles Жарэс Іванавіч Алфёраў Žares Ivanavič Ałfioraŭ; 15. märts 1930 Viciebsk – 1. märts 2019 Peterburi) oli valgevene päritolu Venemaa füüsik, akadeemik ja poliitik. 2000. aastal jagas ta Nobeli füüsikaauhinda. Alates 1995. aastast oli ta Riigiduuma liige. 1972 – Lenini preemia 1972 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1979 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks 1984 – NSV Liidu riiklik preemia 1987 – valiti Saksa DV Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1990 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks (inseneriteaduste sektsioon) 1990 – valiti USA Rahvusliku Inseneriakadeemia välisliikmeks 1999 – Demidovi auhind 2000 – Nobeli füüsikaauhind 2000 – valiti Moldaavia Teaduste Akadeemia välisliikmeks 2001 – Kyōto auhind 2001 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia 2003 – Vürst Jaroslav Targa V järgu orden 2004 – valiti Aserbaidžaani Teaduste Akadeemia välisliikmeks 2005 – valiti Valgevene Teaduste Akadeemia välisliikmeks 2007 – Tampere Tehnikaülikooli audoktor 2011 – valiti Montenegro Teaduste ja Kunstide Akadeemia välisliikmeks 2011 – valiti Armeenia Teaduste Akadeemia välisliikmeks Ta on valitud ka Hiina Teaduste Akadeemia välisliikmeks.
Taštõpi rajoon

Taštõpi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Hakassia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Taštõp. Rajoon jaguneb 9 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 32 asulat. Q126709394  Taštõpi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Altai rajoon

Altai rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Hakassia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Belõi Jar. Rajoon jaguneb 9 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 19 asulat. Q126687549  Altai rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Pierre-Gilles de Gennes

Pierre-Gilles de Gennes (24. oktoober 1932 Pariis – 18. mai 2007 Orsay) oli prantsuse füüsik. 1991. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind. 1984 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks 1990 – Wolfi füüsikaauhind 1991 – Nobeli füüsikaauhind
Roosna mõis

Roosna mõis (saksa keeles Sonorm) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Jõgisoo küla lähedale Järva maakonda Järva valda. Roosna mõis (Sonorm) oli enne 1402. aastat Curd Sonorme valduses, seejärel läänistas ordumeister Conrad von Vietinghoff mõisa Diderik von Gilsenile. 1594. aastal kinnitas kuningas Sigismund III Harju-Viru õiguse järgi Soonurme/Roosna mõisa kuulumist Johann von Rosenile. Mõisa omanikud olid teiste seas Rosenid, Wrangellid. Roosna-Alliku mõis (Järva-Jaani kihelkonnas) http://www.mois.ee/pikknimr.shtml (vaadatud 23.01.2016) Roosna mõis (Ambla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Roosna mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Roosna mõis (Ambla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Bogradi rajoon

Bogradi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Hakassia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Bograd. Rajoon jaguneb 10 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 28 asulat. Q126709394  Bogradi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Bogradi rajooni koduleht
Kastre mõis

Kastre mõis ehk Uue-Kastre mõis (saksa keeles Kaster) oli rüütlimõis (fideikomiss) Võnnu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Kastre valda. Enne mõisat oli seal 3 km ülesvoolu ja teisel pool Emajõge Uue-Kastre piiskopilinnus (saksa Warbecke), mis ehitati 14. sajandil. Uue-Kastre piiskopilinnus sai purustusi 16.–17. sajandil nii Liivimaa sõjas kui ka Poola-Rootsi sõdades, hävis lõplikult aga Põhjasõjas. Pärast linnuse hävimist rajati mõis, mis sai linnuse järgi nimeks Kaster. Liivi sõja järel oli mõis Poola Tartu vojevoodkonna Tartu staarostkonna folvark ehk riigimõis. 1765. aastal müüs vabahärra Otto Reinhold von Rosen Kastre mõisa krahv Andreas von Manteuffelile, 1790. aastal müüs krahv Gotthard Andreas Mannteuffel Kastre mõisa Karl Otto von Löwensternile. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Alexander Jacob Otto von Essen, kellel kuulus ka läheduses asunud Mäksa mõis. Kastre mõisasüdame omanik Aleksander Jakob Otto Essen (1878–1939) suri Tartus 61 a vanuses, 25. oktoobril 1939. aastal. 1924. aastal vaestemajana asutatud Kavastu Invaliididekodu hävines 1944. aastal lahingute käigus ja sealsed asukad koliti ümber Kastre mõisa härrastemajja. Sealt alates on mõisa peahoone olnud hooldekodu käsutuses, mis alates 1997. aastast kannab nime Hooldekodu Härmalõng. Mõisahoonete juures asub kaitsealune Kastre park. Kastre mõisa kuivati Kastre mõisa müür Kastre mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 23.01.2016) Enn Tarvel, Riigimõisate majanduslikust arengust Lõuna-Eestis XVI sajandil lõpul ja XVII sajandi algul, Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised IX köide. Ühiskonnateaduste seeria 1960 nr 4, lk 386 Kastre mõis (Võnnu khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Postimees (1886-1944), nr. 290, 27 oktoober 1939 Ajalugu SA Hooldekodu Härmalõng Kastre park Maiste, Juhan. Nutt, Nele. Tartumaa mõisad. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 33-5. Kastre mõis Eesti mõisaportaalis Kastre mõis (Võnnu khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Roopi Hallimäe

Roopi Hallimäe (kuni 1935 Robert Johann Grauberg; 7. mai 1908 Väinjärve vald, Järvamaa – 3. juuli 1969 Puhmu, Koeru külanõukogu, Paide rajoon) oli eesti kooliõpetaja, kirjanik ja astronoom. Ta lõpetas 1927. aastal Järva Maakonna Paide Avaliku Ühisgümnaasiumi. Õppis aastatel 1933–1934 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, uuesti veel 1948. aastal. Akadeemiliselt kuulus ta üliõpilasselts Veljestosse. Ta oli 1938–1940 Petserimaal Lugi koolis ja Roodva koolis õpetaja, 1940–1948 Tartu tähetorni vanemlaborant, 1948–1963 Tartu 2. Keskkooli ja 1963–1967 Palamuse Keskkooli õpetaja. 1932 "Rahuunelm". Kapu 1932 (lastenäidend) 1933 "Hommikune leid" (luulekogu) 1935 "Päikese maja" (luulekogu) 1935 "Astronoomilisi vaatlusi". Tartu 1935 1933 Eesti Rahvuskirjanike Ühingu asutajaliige Ülo Tonts. "Hallimäe, Roopi". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 105 Roopi Hallimäe Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Haud Koeru uuel kalmistul
Vana-Kastre mõis

Vana-Kastre mõis (saksa keeles Altenturn) oli Kaagvere mõisa kõrvalmõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Kastre valda. Mõisasüda asus Vana-Kastre külas. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Vana-Kastre mõisa peahoone Veljo Ranniku fotokogu