laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Gardone Val Trompia

Gardone Val Trompia on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Campania maakonnas Caserta provintsis. Gardone Val Trompia sai linnaõigused vabariigi presidendi 2001. aasta 17. septembri dekreediga. Linna õigusi tähistav viie torniga kroon lisati linna vapile 2002. aastal. 332 meetri kõrgusel merepinnast asuva Gardone Val Trompia asustustihedus on 436 inimest ruutkilomeetri kohta. Inzino fraktsiooni kõrgus merepinnast on 340 meetrit, Magno kõrgus merepinnast on 615 meetrit. Kõrgeima tipu, Punta Almana kõrgus merepinnast on 1391 meetrit. Gardone Val Trompia asub Oglio lisajõe Mella kallastel. Gardone Val Trompia piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Marcheno, Marone, Polaveno, Sale Marasino, Sarezzo. Gardone Val Trompia halduspiires asuvad järgmised fraktsioonid: Inzino, Magno (mõlemad liideti 1927. aastal). Gardone Val Trompia: Basilica di Santa Maria degli Angeli; Santa Maria degli Angeli basiilika Chiesa parrocchiale San Marco Evangelista; Püha Markuse kihelkonnakirik Chiesa San Carlo Borromeo; Chiesa di San Rocco – Santuario della Madonna del popolo. Püha Rochuse kirik – Madonna del popolo pühakoda Inzino: Chiesa parrocchiale di San Giorgio; Püha Georgi kihelkonnakirik Santuario del S.nome di Maria "Madonna del castello". Magno: Chiesa parrocchiale di San Martino; Chiesa Maria Madre della vita; Santuario di San Bartolomeo. Bartolomeuse pühakoda Casa Gotica; Gooti maja Palazzo della Loggetta; Palazzina (ehk castellino) di Aveno; Palazzo Chinelli (munitsipaliteet); Ponte Medievale (o romanico); Keskaegne (või Rooma-aegne) sild Villa Mutti Bernardelli Villa Beccalossi-Buizza; Villa Beretta (Beretta relvatehase peakontor).  Burkina Faso – Nanoro Toponimi in dialetto bresciano Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Gardone Val Trompia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
AS Aswega

AS Aswega on Tallinnas tegutsev ettevõte, mis valmistab peamiselt soojusarvesteid ja kulumõõtureid. Ettevõtte eelkäija oli 1828. aastal asutatud Drümpelmanni masinatehas. Selle tehase hooneis alustaski 1919. aastal tööd AS Aswega. Ettevõte on läbi aegade kandnud järgmisi nimesid: 1919–1949 Tallinna Kaalude ja Masinavabrik Wega 1949–1976 Tallinna Mõõduriistade Tehas 1976–1978 Tallinna Aparaaditehas 1978–1989 Tallinna Tootmiskoondis "Tööstusaparaat" 1989–1994 Rendiettevõte Tallinna Tootmiskoondis "Tööstusaparaat" Tallinna entsüklopeedia. I köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 25 Ettevõtte koduleht Ettevõtte taustainfo - Inforegister
SAAL Biennaal

SAAL Biennaal (varasem nimega Augusti tantsufestival, stiliseeritud kujul Augusti TantsuFestival) on aastast 1999 Tallinnas toimuv nüüdistantsufestival. Festivali korraldab MTÜ 2. tants. Tallinna entsüklopeedia. I köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 26 Tantsufestivali koduleht
Tallinna aukodanik

Tallinna aukodanik oli Tallinna linnale tehtud teenete vm ajendite tõttu antud aunimetus. Aunimetust andis välja Tallinna linnavalitsus, aastatel 1973–1980 aga Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu (Tallinna TSN). Tänapäeval seda aunimetust välja ei anta, vaid selle asemel on teenete-, vapimärk või raemedal. 1853 Woldemar Karl Friedrich Reinhold von Patkul, sõjaväelane, Tallinna komandant 1828–1854 1865 Friedrich Georg von Bunge, jurist ja ajaloolane, Balti eraõiguse kodifitseerija, Tallinna bürgermeister 1844–1856 1870 Alexander Johann Karl Magnus von der Pahlen, Eestimaa rüütelkonna peamees 1862–1868, Balti raudtee (Peterburi–Tallinna raudteeliini) ehituse organisaator 1882 Philipp Jakob Karell, Tallinnast pärit arst, 1849–1879 Vene tsaariperekonna ihuarst, rahvuselt eestlane 1899 Sergei Witte, Vene riigitegelane, 1892–1903 rahandusminister, 1903–1906 Ministrite Nõukogu esimees 1912 Ivan Grigorovitš, Vene mereminister, admiral 1921 Herbert Hoover, USA riigitegelane, 1929–1933 president; juhtis 1917–1919 Föderaalset Toiduainete Administratsiooni ja 1919–1923 Ameerika Abi Administratsiooni 1929 Gustav V, Rootsi kuningas 1935 Konstantin Päts, Eesti riigitegelane, 20. sajandi algul Tallinna linnaomavalitsuse juhtivaid tegelasi 1972 Dmitri Tatarenko, talt võeti aukodaniku nimetus 1990. aastatel ära [viide?] 1973 Aleksander Hendrikson, 1945–1961 Tallinna Linna TSN TK esimees Ivan Fedjuninski, Nõukogude sõjaväelane, armeekindral Kristjan Kärber, ehitaja-töökangelane Lembit Pärn, Nõukogude sõjaväelane, kindralleitnant; 1942–1945 eesti laskurkorpuse komandör, 1945–1949 Eesti NSV relvajõudude minister ja sõjakomissar 1974 Alfred Valdov, metallitööline-töökangelane 1975 Vassili Võrk, Nõukogude sõjaväelane, polkovnik; juhtis 1944. aastal Tallinna hõivamisel eesti laskurkorpuse eelsalka 1978 Albert Repson, Nõukogude sõjakangelane; insener, 1950–1960. aastatel tehasedirektor Kundas ja Tallinnas Gustav Ernesaks, koorijuht ja helilooja Ludvig Vammus, ehitaja-töökangelane 1980 Vladimir Kassatonov, Nõukogude sõjaväelane, laevastikuadmiral Hans Liblik, lukksepp-töökangelane Hendrik Allik, EKP veteran, Eesti NSV valitsustegelane Georg Sommer, EKP veteran, Nõukogude funktsionäär Tallinna Aukodanike Kogu Tallinna entsüklopeedia. I köide. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 26 warheroes.ru: Татаренко Дмитрий Митрофанович Tallinn.ee: Aukodanikud
Beretta

Fabbrica d'Armi Pietro Beretta S.p.A. on üks vanimaid tegutsevaid relvatootjaid maailmas. Firma asutamisajaks loetakse 1526. aastat, kui Itaalia Gardone Val Trompia relvameister Maestro Bartolomeo Berettale maksti Veneetsia arsenali poolt 296 tukatit 185 arkebuusi toru eest. Tehingu maksedokumente säilitatakse ettevõtte arhiivis. 1918. aastal võeti teise püstolkuulipildujana Itaalia armee relvastusse Beretta MAB 1918. Beretta M1915, M1919 ja M1923 Beretta 418 Beretta M951 Beretta M 1934 / Beretta M 1935 Beretta M 1951 Beretta M-100 Beretta 70 sari (Jaguar) Beretta 76 Beretta Cheetah Beretta 81 Beretta 84 Beretta 85 Beretta 86 Beretta 87 Beretta 89 Beretta 8000 Beretta 8000 Cougar Beretta 8045 Cougar Beretta Cougar Inox Beretta Mini Cougar Beretta 90 Beretta 9000 Beretta 9000S Beretta 92 Beretta 90two Beretta 92F Beretta 92F/FS Beretta 92FS Inox Beretta 92FS Compact Beretta 92FS Centurion Beretta 92FS Brigadier Beretta 92FS Brigadier Inox Beretta 92G Elite 1A Beretta 92G Elite II Beretta 92S Beretta 92SB Beretta 92SB-C Beretta 92A1 Püstol M9 Beretta 96 Beretta 96A1 Beretta Px4 Storm Beretta Px4 Storm Compact Beretta Px4 Storm Subcompact Beretta U22 Neos Beretta 418 Beretta 21 Bobcat Beretta 21A Bobcat Beretta 3032 Tomcat Beretta 950 Jetfire Beretta Nano Beretta Pico Beretta Stampede Beretta Laramie Beretta 1201FP Beretta DT-10 Beretta Silver Pigeon Beretta AL391 Urika ja Teknys Beretta SO4, SO5 and SO6 Beretta Xtrema Beretta Xtrema 2 Beretta Model A series Beretta UGB25 Xcel Beretta Folder Beretta Urika Beretta Urika 2 Beretta RS 202-M2 Beretta LTLX7000 Beretta Extrema2 Beretta Tx4 Beretta Tx4 Storm Beretta A400 Beretta A400 Xcel Beretta A400 Xtreme Unico Beretta A400 Xplor Action Beretta A 300 Beretta LTLX7000 Beretta 470 Silver Hawk Beretta 682 Beretta BM-59 Beretta Cx4 Storm Beretta 501 (sportrelv) Beretta AR70/90 Beretta AS70/90 Beretta ARX 160 Beretta AR-70/223 Beretta Rx4 Storm Beretta MAB 1918 Beretta Model 38 Beretta Model 38A Beretta Model 38/42 Beretta Model 38/44 Beretta Model 3 – 38/42 sõjajärgne modifikatsioon Beretta M12 tootesari Beretta Mx4 Storm Beretta 93R Beretta 93R "Auto 9" Beretta GLX-160 Il bilancio 2012 di Beretta holding. Vaadatud 13.05.2014. "Bartolomeo Beretta" Encyclopædia Britannica Beretta ajalugu ametlikul veebisaidil. Koduleht (itaalia keeles) Berettaweb.com - Tooteinfo (inglise keeles) Berettacollection.com - Tooteinfo, kollektsioonid (inglise keeles) Beretta Factory Tour - An Insider's Look At How Beretta Firearms Are Made In Italy, tutvustus YouTube'is
Kiiri Tamm

Kiiri Tamm (sündinud 7. jaanuaril 1962 Tallinnas) on eesti näitleja ja inspitsient. Ta lõpetas aastal 1980 Kingissepa 1. Keskkooli ja 1984 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (11.lend). Ta töötas 1984–1994 näitlejana Rakvere Teatris ning 1994–2005 teatris Ugala. Ta on mänginud filmides "Eesti ballaadid" (1989, Eesti Telefilm) ja "See kadunud tee" (1990, Tallinnfilm). Aastast 2005 töötab Ugalas inspitsiendina. Tema elukaaslane on Arvi Mägi. 1983 Jaan Kruusvall "Pilvede värvid" (Helin) 1984 Tammsaare/Mikk Mikiver "Armastus ja surm" (Tiina) 1984 Ülo Tuulik/Raivo Trass "Oh meid mere terida" (osaline) 1985 Ferenc Molnár "Liilia" (Luiza) 1986 August Kitzberg "Libahunt" (Tiina) 1988 Ireneusz Iredynski "Hüvasti, Juudas" (Tüdruk) 1989 Tennessee Williams "Klaasist loomaaed" (Laura) 1989 Lydia Koidula "Kosjaviinad" (Eeva) 1990 Bernard Kangro "Kohtumine vanas majas" (Enda) 1991 Shakespeare "Kaheteistkümnes öö" (Viola) 1992 Tammsaare/Andres Särev "Abielu ja õnn" (Ida Karim) 1993 Henrik Ibsen "Rosmersholm" (Rebekka West) 1994 Thornton Wilder "Meie linnake" (proua Webb) 1995 Frank Marcus "Õde George'i tapmine" (Mercy Croft) 1996 Mihhail Bulgakov "Poolearuline Jourdain" (proua de Brie) 1997 David Storey " Väikekodanluse ebadiskreetne valu ehk Arnold Middletoni restauratsioon" (Maureen Wilkinson) Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000
Intuitsioon

Sõna Intuitsioon kasutame tavaliselt siis, kui sisetunne, vaist ütleb meile midagi, me aimame midagi või saame millestki aru, kuid ei suuda seda põhjendada või siis ei näegi vajadust selle põhjendamiseks. Intuitsioon võib avalduda erinevates situatsioonides. On olemas kolme liiki intuitsiooni. 1) Intuitsioon kui taju 2) Loominguline intutsioon 3) Intuitsioon kui Kiirendatud arutlus Diskursiivsus
Sikorsky SH-60 Seahawk

Sikorsky SH-60/MH-60 Seahawk ehk Sea Hawk ('merikotkas') on Ameerika Ühendriikide sõjaväe UH-60 Black Hawk helikopteri (Sikorsky S-70 sari) põhjal tälja töötatud kahe turbomootoriga mitmeotstarbeline USA mereväe (US Navy) helikopter opereerimiseks sõjaväe merealustel. USA mereväes on kasutusel H-60 baasil valmistatud modifikatsioonid SH-60B, SH-60F, HH-60H, MH-60R ja MH-60S. Ühe kopteri hind 2012. aastal oli järgmine: MH-60R – 42,9 miljonit USA dollarit MH-60S – 28,1 miljonit USA dollarit "MH-60R Selected Acquisition Report (SAR)" (PDF). US Department of Defense. 31. detsember 2011. Lk 11. Originaali (pdf) arhiivikoopia seisuga 5. märts 2013. Vaadatud 10. november 2013. "MH-60S Selected Acquisition Report (SAR)" (pdf). US Department of Defense. 31. detsember 2011. Lk 14. Vaadatud 10. november 2013. A1-H60CA-NFM-000 NATOPS Flight Manual Navy Model H-60F/H Aircraft Donald, David ed. "Sikorsky HH/MH/SH-60 Seahawk". Warplanes of the Fleet. AIRtime, 2004. ISBN 1-880588-81-1. Leoni, Ray D. Black Hawk, The Story of a World Class Helicopter. American Institute of Aeronautics and Astronautics, 2007. ISBN 978-1-56347-918-2. Tomajczyk, Stephen F. Black Hawk. MBI, 2003. ISBN 0-7603-1591-4. S-70B Seahawki leht Sikorsky.com saidil SH-60 andmefail jaSH-60 ajalugu USA mereväe saidil SH-60, HH-60H, MH-60S lehed Globalsecurity.org saidil
Butha-Buthe ringkond

Butha-Buthe ringkond on 1. järgu haldusüksus Lesothos. Butha-Buthe ringkond piirneb kagus Mokhotlongi ringkonnaga, lõunas Leribe ringkonnaga ja põhjas Free State'i provintsiga Lõuna-Aafrika Vabariigis.
MT

MT või Mt või mt võib tähendada mitut asja. MT (inglise machine translation) märgib masintõlget. Mt on Matteuse evangeeliumi lühend. Mt on meitneeriumi tähis. mt on malta keele keelekood. M või m võib märkida ka eesliidet mega- või milli- ning seega võib MT olla: MT – megatonn, massiühik Mt – megatonn, energiaühik (1 Mt = 4,184 petadžauli) MT – megatesla mT – millitesla .mt
Leribe ringkond

Leribe ringkond on 1. järgu haldusüksus Lesothos. Leribe ringkond piirneb põhjas Butha-Buthe ringkonnaga, idas Mokhotlongi ringkonnaga, kagus Thaba Tseka ringkonnaga, edelas Berea ringkonnaga ja põhjas Free State'i provintsiga Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Mafetengi ringkond

Mafetengi ringkond on 1. järgu haldusüksus Lesothos. Mafetengi ringkond piirneb kirdes Maseru ringkonnaga, kagus Mohale's Hoeki ringkonnaga ja läänes Free State'i provintsiga Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Maseru ringkond

Maseru ringkond on 1. järgu haldusüksus Lesothos. Maseru ringkond on elanike arvult Lesotho suurim, seal elab umbes veerand riigi elanikest. Maseru ringkond piirneb põhjas Berea ringkonnaga, idas Thaba Tseka ringkonnaga, lõunas Mohale's Hoeki ringkonnaga, edelas Mafetengi ringkonnaga ja läänes Free State'i provintsiga Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Mohale's Hoeki ringkond

Mohale's Hoeki ringkond on 1. järgu haldusüksus Lesothos. Mohale's Hoeki ringkond piirneb loodes Mafetengi, põhjas Maseru, kirdes Thaba Tseka, idas Qacha's Neki ja kagus Quthingi ringkonnaga ning edelas Free State'i ja kagus Ida-Kapimaa provintsiga Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Matthew Gray Gubler

Matthew Gray Gubler (sündinud 9. märtsil 1980 Las Vegases) on Ameerika Ühendriikide näitleja, režissöör, fotograaf, kunstnik ja endine modell. Eesti televaataja teab teda seriaalist "Kurjuse kannul", kus ta mängib dr Spencer Reidi. Samas seriaalis on ta olnud ka viie jao režissöör. Ta on dubleerinud Simonit filmis "Alvin ja koopaoravad".
Epidermis (täpsustus)

Epidermis võib olla: epidermis on elusatest rakkudest koosnev kattekude taime lehtede, noorte varte ja viljade pinnal; epidermis on inimestel ja paljudel selgroogsetel loomadel nahka kattev kihiline lameepiteel; epidermis on pärishulkraksete (va käsnad) keha kattev rakkude kiht.
Indoneesia lipp

Indoneesia lipp on Indoneesia ametlik lipp. Indoneesia riigi- ja rahvuslipp kinnitati 17. augustil 1945. Lipp on jagatud kaheks horisontaalseks väljaks, punaseks ja valgeks. Indoneesia keeles kutsutakse seda lippu ka Sang Saka (uhke kahevärviline) ja Merah Putih (punane valge). Punane sümboliseerib keha, vaprust ja vabadust, valge aga hinge, õilsaid püüdlusi ja õiglust. 1922. aastal asutasid rahvuslikult meelestatud üliõpilased Hollandis Indoneesia Liidu, mis võttis oma tunnuseks keskaegse Majapahiti kuningriigi punavalge lipu. Esmakordselt lehvis see lipp Jaaval 1927. aastal, kui tuli kokku Indoneesia Rahvuspartei. Indoneesia vapp Indoneesia lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Isamaaliit (1935–1940)

Isamaaliit oli organisatsioon Eesti Vabariigis aastatel 1935–1940. Isamaaliit loodi aastatel 1934–1940 kogu riigis kestnud kaitseseisukorra kehtimise ajal, pärast erakondade ja teiste poliitiliste ühingute tegevuse seismapanekut. Seetõttu ei ole tegemist erakonnaga, kuigi teda tihti nii nimetatakse. Isamaaliidu struktuur: täiskogu ja keskjuhatus; maakonnakomiteed ning Tallinna ja Tartu linnakomiteed; osakonnad (u 400). Juhtivateks organiteks olid keskkomitee täiskogu, keskjuhatus ja kesk-revisjonikomisjon. Põhimõtete ja kavade arutamiseks kutsuti kokku üleriiklik kongress. Isamaaliit oli kavandatud Kaarel Eenpalu ja tema pooldajate poolt vastukaaluks Konstantin Pätsi asutatud kutsealastele omavalitsustele. Ühing "Isamaaliit" kanti Siseministeeriumi ühingute, seltside ja nende liitude registrisse 22. veebruaril 1935 (RTL 1935, 26) nr. 4571 all (nr. 4569 oli Rakke Turbaühisus ja nr. 4572 Evangelisatsiooni selts "Tänavmisjon"), juhatuse asukohaga Tallinnas. Asutajatena kirjutasid põhikirjale alla Hans Oidermaa, Hugo Kukke ja Edgar Kigaste. Juhtivad tegelased: Kaarel Eenpalu, Jüri Uluots, Ants Oidermaa, August Jürima jt. „“ – "Isamaaliit" on ühing, mille sihiks on sisemiselt kui ka väliselt tugev Eesti riik ja Eesti isamaa. "Isamaaliit" sihi saavutamiseks arendab kogu Eesti rahva kooskõlalist edenemist ja ühtekuuluvuse vaimu, kõikide rahvakihtide kindlat koostööd, üksmeelsust ja riiklikku mõtlemisviisi, et ühendada Eesti rahvast Eesti isamaa eesmärkide teenimisele, oma riikliku võimu kaitsel ning juhtimisel. . 15. märtsil 1935 ütles Sõjavägede Ülemjuhataja Johan Laidoner kohtumisel diviisiülematega: "On asutatud uus liit: "Isamaaliit". Kuidas peavad sellele suhtuma sõjaväelased. Mina arvan, et sõjavägi on juba patriootiline liit, nii et Isamaaliit enam seda rohkem olla ei saa. Liidu põhikirjas tähendatud ülesanded on meie ülesanded. Seepärast ei soovita ka sõjaväelasile astuda selle liidu liikmeteks." Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinne (Isamaaliidu Põhikirja § 1) [1] Asutati Isamaaliit. Kaja, 7. märt 1935, nr. 57, lk. 1. "Isamaaliidu" lähemaid ülesandeid. Kaja, 9. märts 1935, nr. 59, lk. 7. L. Isamaa liit ja seniste erakondade tegevuse lõpetamine. Vaba Maa, 13. märts 1935, nr. 62, lk. 2
Valvelaev

Valvelaev (ka vahilaev, patrull-laev, patrulllaev, piirivalvelaev) on peamiselt avamerel valve-, vaatlus- ja kontrolliülesannete täitmiseks mõeldud kergelt relvastatud sõjalaev või tsiviilstruktuuri patrull-laev. Valvelaevad on merekindlad, kaatritest suuremad ja (või) aeglasekäigulisemad jõustruktuurile kuuluvad laevad, mis omavad peamiselt vaid kerget enesekaitserelvastust ning häid mere- ja õhuseirevahendeid. Neil võivad olla ka allveeseirevahendid, reostustõrjevahendid ja merepäästevahendid. Samuti võivad nad kanda pardahelikopterit. Valvelaevadele võivad olla planeeritud spetsiaalsed lafetikohad, et mobilisatsiooni korral saaks paigaldada täiendvaid raskemaid relvasüsteeme. Valvelaeva eelis võrreldes korvetiga on odavus, üldine mitmeotstarbelisus (ka mittesõjalised ülesanded) ja mõnikord ka suurem merekindlus. Valvelaevadel on ka väiksem meeskond, mis tähendab väiksemaid personalikulusid. Valvelaevade kiirus on tavaliselt mitte üle 25 sõlme ja pikkust võib arvestada väiksemate laevade puhul alates 25 meetrist. Suured ookeanikõlbulikud valvelaevad (avamere patrull-laevad) võivad olla aga isegi 100 m pikkused. Valvelaeva ja valvekaatri liigituse piir siiski varieerub riigiti ja ametkonniti. Valvelaevu ehk patrull-laevu kasutavad oma valdkonna ülesannete täitmiseks peamiselt: Merevägi Merepiirivalve või rannavalve Politsei Keskkonnakaitseteenistused Toll Laine (vahilaev) Pikker (vahilaev) Korvett – valvelaevast tugevamini relvastatud (peamiselt allveetõrje- ja õhutõrjerelvastusega) teiste laevade kaitse- ja saateülesanneteks võimeline valvelaev Patrullkaater – valvelaevast kiirekäigulisem ja väiksem rannalähedaseks valveteenistuseks mõeldud veesõiduk Luurelaev – spetsiaalselt eriti võimekate raadioelektrooniliste luure- ja jälgimisseadmetega varustatud valvelaev või sõjalaev
Baravucha

Baravucha (transkribeerituna Baravuhha, poola keeles Borobucha) on alev Valgevenes Viciebski oblastis Połacki rajoonis Navapołacki haldusalas. Asulat läbib Połacki-Daugavpilsi raudteeliin. Baravuchas asuvad keskkool, kunstikool, raamatukogu. Asulas toodetakse mööblit, puidust aknaid ja uksi, taimekaitsevahendeid, ehitusmaterjale, trikotaaži. Baravuchat mainitakse esimest korda aastal 1812. Aastal 1866 rajati Baravuchat läbiv raudtee. Nõukogude-Poola sõda muutis Baravucha tähtsaks sõjaliseks tugipunktiks, mis pidi kaitsma Połacki linna ja tõkestama Poola vägede liikumise Moskva ning Leningradi suunas. Aastal 1919 rajati asulasse sõjaväelinnak Baravucha-1 ja sellest sai üks Połacki kindlustatud rajooni keskusi, hiljem osa Stalini liinist. Aastal 1941 peeti Baravucha all 2. juulist 11. juulini ägedaid lahinguid. Teise maailmasõja ajal oli Baravuchas suur sakslaste garnison ja koonduslaager Staatlag 354, kus hukkus 29 000 sõjavangi ning kohalikku elanikku, lisaks veel Połacki linna juutide geto. Pärast sõda taastati sõjaväebaas. 1997. aastal sai Baravucha külast alev ja see viidi Navapołacki haldusalasse. Pavel Dubatovka – Omski disainer Aleksei Vorobjov – Venemaa sõjaväelane Janka Kupała – valgevene luuletaja
Meresõda

Meresõda on sõda või sõja oluline osa, mis leiab aset merel, ookeanil, suurematel järvedel või jõgedel. Meresõja eesmärk on tavaliselt merelise ülemvõimu või kontrolli saavutamine vastaspoole tegevuse üle suurtel veekogudel. See aitab omakorda kaasa või toetab ka sõja õnnestumist maismaal — omades ülemvõimu merealal või kontrolli selle üle, on üldjuhul lihtsam saavutada sõjas edu ka vastaval külgneval maismaa-alal. Meresõja pidamises osaleb tänapäeval põhiliselt merevägi, saades toetust maaväelt ja õhuväelt. Põhilised meresõja vahendid on erinevad sõjalaevad, kaldal paiknevad ja rannikuveealade mõjutamiseks mõeldud relvasüsteemid ning sõjalennukid. Meresõda võib toimuda kas pealpool või allpool veepinda, või nii pealpool kui allpool veepinda. Olulist rolli võivad etendada ka meremiinid. Esimesed meresõjalahingud peeti enam kui kolm tuhat aastat tagasi. Merelahing
Leping Eesti Demokraatliku Vabariigi ja Ukraina Sotsialistliku Nõukogude Vabariigi vahel

Leping Eesti Demokraatliku Vabariigi ja Ukraina Sotsialistliku Nõukogude Vabariigi vahel on 25. novembril 1921 Moskvas Eesti ja Ukraina NSV vahel sõlmitud leping. Kuna Ukraina oli Nõukogude Liidu asutamiseni formaalselt sõltumatu sotsialistlik nõukogude vabariik, ei laienenud temale Tartu rahuleping ja temaga tuli peamiselt opteerumisküsimuste lahendamiseks sõlmida eraldi kokkulepe. Leping koosneb 18 artiklist ja on koostatud eesti, ukraina ja vene keeles. Lepingule kirjutasid alla Tõnis Vares, Ferdinand Vellner ja Juri Kotsjubinski. Lepingu I artikli järgi lepinguosalised, loodud oma rahvaste tahtmisel, tunnustavad ilmtingimata teineteist iseseisvaks ja suveräänseks riigiks. IV artikli järgi kumbki lepinguosalistest kohustub teise poole lippu ja vappi, kui sõprusriigi embleemi, tunnustama ja neist lugu pidama. Lepingu juurde kuulub samal päeval sõlmitud Kokkulepe Eesti Demokraatliku Vabariigi ja Ukraina Nõukogude Sotsialistliku Nõukogude Vabariigi vahel kodakondsuse opteerimise korra kohta. Leping ratifitseeriti Riigikogu poolt 16. detsembril 1921 ja avaldati Riigi Teatajas (RT 1922, 9/10, 6). Eesti-Ukraina suhted [1]
Drew Barrymore

Drew Blyth Barrymore (sündinud 22. veebruaril 1975 Culver Citys, Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja, režissöör, produtsent ja modell. Mais 2007 nimetati ta nälja vastu võitleva ÜRO Maailma Toiduprogrammi saadikuks. 2008. aastal annetas Barrymore sellele toitlusprogrammile Keenia koolilaste toiduga varustamiseks miljon USA dollarit. ”ET – sõber kaugelt” (Gertie Taylor, USA, 1982) "Batman igaveseks" (Sugar) "Muusika ja sõnad" (Sophie Fisher) "Charlie inglid" (Dylan Sanders) "Ta pole sinust eriti huvitatud" (Mary Harris) "Donnie Darko" (Karen Pomeroy) "Tuhkatriinulugu" ("Ever After: A Cinderella Story") (USA, 1998) Danielle 2007 oli nomineeritud filmi "Muusika ja sõnad" eest Teismeliste valiku auhinnale suudluse kategoorias koos Hugh Grantiga, aga ei võitnud seda. 2010 Ekraaninäitlejate Gildi auhind 2010 Kuldgloobuse auhind parima lühisarja või telefilmi naisnäitleja kategoorias Tema vanaisa oli filmilegend John Barrymore. Tema isa oli näitleja John Drew Barrymore ja ema oli Ungari näitleja Ildiko Jaid Barrymore. Actress Drew Barrymore donates $1 million to UN anti-hunger programme UN News, 03.03.2008.