laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Riisling

Riisling (saksa keeles Riesling) on traditsiooniline Saksamaa ja Alsace'i valge viinamarjasort, mida kasutatakse eelkõige riislingiks nimetatava veini valmistamiseks. Tegemist on väga vana sordiga, esimene kirjalik märge riislingi kohta on aastast 1435. Peale Saksamaa ja Prantsusmaa kasvatatakse seda ka Austrias ja Põhja-Itaalias. Austrias on riisling kasvatatavuselt teisel kohal, kohe pärast viinamarjasorti "Grüner Veltliner". Riislingi viinapuid kasvatatakse ka Austraalias, seal ta on valgetest viinamarjadest kasvatatavuse poolest 2.-3. kohal olev viinamarjasort. Veini potentsiaalse kvaliteedi poolest on riisling võrdne Chardonnay'ga, kuid pole sugugi nii populaarne. Riisling on tihti kuiv, väga aromaatne, tsitruseline, lilleline ja mineraalne vein. Kui enamik valgeid veine on kahe- kuni nelja-aastase normaalse elutsükliga, siis riislingil hakkab sel ajal alles teine hingamine ning tänutäheks hoidmise eest täieneb aroomibukett petrooliste ja kuivatatud puuviljaliste nootidega, mis on intelligentse veini puhul lausa suurepärased aroomibuketi lisandid. Ka on riisling vastupidav ilmastikuoludele, mis võimaldab kasvatada seda ka külmadel ja põhjapoolsetel aladel. Heal riislingil on spetsiifiline, veidi bensiini meenutav aroom. On mitu viinamarjasorti, kus vaatamata sellele, et nimes sisaldub sõna "riesling", ei ole mingit moodi seotud eespool nimetatud viinamarjasordiga. "Welschriesling" – see viinamarjasort on levinud sellistes riikides nagu Austria, Horvaatia, Tšehhi, Ungari ja Rumeenia. Vaatamata sarnasele nimele ei ole tal midagi ühist päris riislingiga. "Schwarzriesling" ('must riisling') – tegu on saksakeelse nimetusega viinamarja "Pinot Meunier" kohta. "Gray Riesling" – seda viinamarjasorti tuntakse ka "Trousseau grisi" nime all. Seos tegeliku riislingi viinamarjaga puudub. "White Riesling" – see on nn 'õige' riisling, mõnikord kutsutakse seda ka "Johannisbergi Rieslingiks". Nimi tuleneb Johannisbergi lossist (Schloss Johannisberg). Samuti on levinud väljend "Reini jõe riisling". "Riesling – viinamarjade kuninganna"
Isaak Citroën

Isaak Citroën (eesnimi ka Isak, Itsõk, perekonnanimi ka Citron, Tsitron; 19. jaanuar 1878 – surmaaeg teadmata) oli juudi päritolu Eesti ärimees. Tema perekond oli pärit Leedust. Citroën tegutses enne Esimest maailmasõda Tallinnas väikeärimehena, nagu tema isagi. Tema karjäär suurärimehena sai hoo sisse Vabadussõja lõpus. Temast sai Balti Puuvilla Ketramise ja Kudumise Vabriku, Sindi Tekstiilivabriku, Kreenbalti, Eesti Niidi, Unioni nahatööstuse, tööstuslik-kaubandusliku grupi Silva ja Kommertspanga osanik ja juhatuse liige. Ta oli Eesti üks rikkamaid inimesi. Isaak Citroën on kogunud tuntust kui Berliini juudi kogukonna abistaja Weimari Vabariigi aastatel.[viide?] Isak Citron oli Tallinna restoranide, kohvikute ja söögimajade teenijate ühingu auliige.[viide?] 1932. aastal puhkes Balti Puuvilla Ketramise ja Kudumise Vabriku ümber skandaal. Firma peaomanikke Isaak Citroëni ja Konstantin Wachmanni süüdistati aktsiaseltsi raamatupidamise ning aruannete võltsimises kuue aasta jooksul, et saada aktsiaemissioonidest 20 miljonit krooni. Firma oli Eesti Panga kõige suurem võlglane. Citroën määrati kaheks aastaks vanglasse. Ta vabastati 1935. aastal pool aastat enne tähtaega tervislikel põhjustel. Citroën säilitas aktsiad firmas kuni 1940. aastani. Citroën omas siis pea 50% aktsiatest, Robert Bang 25% ja Wachmann 10% aktsiatest. Nõukogude okupatsiooni ajal novembris 1940 ta arreteeriti. 1941. aastal viidi ta Unžlagi Gorki oblastis, kust ta vabanes 22. veebruaril 1942. Tema edasine elukäik, surmaaeg ja -koht on teadmata. Isaak Citroëni tütre Reeli poeg on Tallinnas tegutsev kinnisvaraärimees Eduard Klas-Glass (sündinud 1948), kes on Eri Klasi lelle Leopoldi poeg. "Isaak Citron - 50. aastane". Päewaleht, nr. 20. 21. jaanuar 1928. Vaadatud 24.05.2017. "Isaak Citron likvideerib "asju"". Postimees (1886-1944), nr. 176. 30. juuli 1933. Vaadatud 24.05.2017. "Isaak Citron vabastati". Uudisleht, nr. 80, 24. Mai 1935. Vaadatud 24.05.2017. Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Città metropolitana di Palermo

Città metropolitana di Palermo on 2. järgu haldusüksus (città metropolitana) Itaalias Sitsiilia maakonnas. See moodustati endise Palermo provintsi asemele. Città metropolitana di Palermo jaguneb 82 omavalitsusüksuseks (comuni): Alia Alimena Aliminusa Altavilla Milicia Altofonte Bagheria Balestrate Baucina Belmonte Mezzagno Bisacquino Bolognetta Bompietro Borgetto Caccamo Caltavuturo Campofelice di Fitalia Campofelice di Roccella Campofiorito Camporeale Capaci Castelbuono Casteldaccia Castellana Sicula Castronovo di Sicilia Carini Cefalà Diana Cefalù Cerda Chiusa Sclafani Ciminna Cinisi Collesano Contessa Entellina Corleone Ficarazzi Gangi Geraci Siculo Giardinello Giuliana Godrano Gratteri Isnello Isola delle Femmine Lascari Lercara Friddi Marineo Mezzojuso Misilmeri Montelepre Montemaggiore Belsito Monreale Palazzo Adriano Palermo Partinico Petralia Soprana Petralia Sottana Piana degli Albanesi Polizzi Generosa Pollina Prizzi Roccamena Roccapalumba San Cipirello San Giuseppe Jato San Mauro Castelverde Santa Cristina Gela Santa Flavia Sclafani Bagni Sciara Scillato Termini Imerese Terrasini Torretta Trabia Trappeto Ustica Valledolmo Ventimiglia di Sicilia Vicari Villabate Villafrati Palazzo Comitini, haldushoone Öine vaade Palermo lahele Palermo San Giovanni degli Eremiti Monreale katedraal Palermo San Cataldo Belmonte Mezzagno Palermo Zisa Cefalu Lavatoio Partinico Isola delle Femmine Termini Imerese aquaduct Solunto Tempel Himera Ustica  Città metropolitana di Palermo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Fats Domino

Fats Domino (kodanikunimega Antoine Dominique Domino; 26. veebruar 1928 New Orleans Louisiana osariik – 24. oktoober 2017) oli USA rhythm and blues'i ja rock'n'roll'i laulja ja pianist. Tema näol on kahtlemata tegemist rock'n'roll'i ühe tugevama esindajaga. Elvis Presleyt kutsutakse küll rock'n'roll'i kuningaks, kuid Fats Dominot võib vabalt tituleerida rock'n'roll'i isaks.[viide?] 1949. aastal ilmus Fats Domino esimene lugu "The Fat Man". Esile kerkis Fats aga aastal 1956 looga "Blueberry Hill", millest sai tema suur hitt ning mis tõstis ta samale tasemele Elvis Presley, Bill Haley ja Chuck Berryga. Fats Domino polnud vihane rocker, vaid hoopis tõsisem ja rahulikum kui näiteks Jerry Lee Lewis ja Elvis Presley. Domino oli mõjutatud džässist ta tundnud nooruses huvi Fats Walleri muusika vastu. Arvatavasti oligi Fats Waller talle suunanäitajaks.[viide?] Domino on läinud muusikaajalukku eelkõige omapärase külmetanud kõlaga madala häälega, mida paljud, teiste hulgas näiteks Led Zeppelin, on püüdnud matkida. Domino oleks peaaegu surma saanud, kui orkaan Katrina 2005. aastal ta kodulinnast üle käis. Domino jäi selle käigus kadunuks ja päästeti 1. septembril. Domino on hääletatud ajakirja Rolling Stone poolt ajaloo 25. rock'n'roll'i suurkujuks.[viide?] Viimastel aastatel esines Domino harva. 1998 – National Medal of Arts My Girl Josephine
Rudolf Kenkmaa

Rudolf Kenkmaa (1935. aastani Rudolf Kenkmann; 5. veebruar 1898 Hummuli vald, Helme kihelkond, Viljandimaa – 26. aprill 1975 Tallinn) oli eesti ajaloolane ja arhivaar. Ta osales Vabadussõjas. 1929 lõpetas ta Tartu ülikooli filosoofiateaduskonna. 1928–1944 töötas ta Tallinna Linnaarhiivis, sealjuures 1939–1944 selle juhatajana. 1945–1947 oli ta Eesti NSV Riikliku Keskarhiivi ülem. 1957–1963 oli ta Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi vanemteadur. Ta oli Tallinna Ajaloo Seltsi asutajaid. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 152. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 152. ISIK Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Rudolf Kenkmaa Eesti ohvitseride andmekogus Haud Tallinna Hiiu kalmistul
Erich Kaup

Erich Kaup (17. mai 1929 Gattšina rajoon, Leningradi oblast – 28. juuni 2007[viide?]) oli Eesti ajaloolane. 1957. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi. 1952. aastast töötas ta EKP Keskkomitee Partei Ajaloo Instituudis, aastatel 1985–1989 oli selle direktor. 1989. aastast töötas ta Eesti Riigiarhiivis. Ta on põhjalikult uurinud muu hulgas Eesti ajalugu perioodil 1939–1945 ja sõjavangilaagrite ja sõjavangide teemat Eestis. 1972 Eesti NSV riiklik preemia 1987 Eesti NSV teeneline teadlane Erich Kaup, Sõjavangilaagrite dokumendid ajalooallikana: [Eestis paiknenud nõukogude sõjavangilaagrite tegevusest aastail 1944–1949] Ajaloolise tõe otsinguil. Tallinn, 1999, Kaup, Erich; Margit-Mariann Koppel; Niidassoo, Külli. Maetud laagrikalmistule. Sõnumileht. – 19. oktoober 1998, lk 6–7 “Sõjavangilaagrid aastail 1944–1949, sõjavangilaagrite kalmistud. Nimekirjad eestlastest, kes on maetud sõjaväe kalmistutele”. Erich Kaup, Sõjavangilaagrid Eestis 1944–1949. Kleio. – (1995), nr 2 Erich Kaup, Kuhu viivad rohtunud rajad?; Kontupohja ja teised sõjavangilaagrid, 1944–1949. Eesti Sõnumid. (1.06.1994) Erich Kaup, Kuhu viivad rohtunud : Kontupohja ja teised sõjavangilaagrid 1944–1949. Eesti Sõnumid. (11.05.1994) Erich Kaup, Kuhu viivad rohtunud : Kontupohja ja teised sõjavangilaagrid 1944–1949. Eesti Sõnumid. – (18.05.1994) Nimekiri: Kontupohja sõjalaagri kalmistule ajavahemikus 17.02.–24.11.1945 maetud sõjavangid Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 150. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 150.
Artur Uibopuu

Art(h)ur Uibopuu (31. detsember 1878 Sooru vald – 2. aprill 1930 Tallinn) oli Eesti pangandustegelane. 1904. aastal lõpetas ta Riia Polütehnikumi majandusosakonna. Töötas aastatel 1903–1905 Pihkva kommertspangas, oli 1905–1907 Tartu Vastastikuse Krediidiühistu asjaajaja-direktor. Aastast 1907 oli ta Tallinna Vastastikuse Krediitühisuse direktor. Aastast 1919 oli ta Tallinna Krediitpanga direktor. 1919–1926 oli ta Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse juhatuse esimees ja 1920–1925 Tallinna pankade nõukogu esimees. Ta oli Asutava Kogu liige. 1925–1926 oli ta Eesti Panga president. Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 565. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 565.
Karl Kask

Karl Kask on mitme tuntud Eesti inimese nimi: Karl Kask (1913–1982), keemik Karl Kask, sõjaväelane Karl Kask, kergejõustiklane
Karin Hallas-Murula

Karin Hallas-Murula (kuni 1975 Karin Kallion; kuni 2000 Karin Hallas; sündinud 29. oktoobril 1957 Kiviõlis) on eesti arhitektuuriajaloolane. Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1982. aastal Leningradis Ilja Repini nimelise Maali-, Skulptuuri- ja Arhitektuuriinstituudi. 1992. aastal kaitses ta NSV Liidu Kunstide Akadeemia Üleliidulise Kunstiteaduse Instituudis Moskvas väitekirja "Стилевое развитие таллиннской архитектуры 1830-1910-х годов. Историцизм и стиль модерн" ("Tallinna arhitektuuri stiililine areng 1830.–1910. aastatel. Historitsism ja juugend") ning sai kunstiteaduse doktori kraadi. Karin Hallas-Murula oli Eesti Arhitektuurimuuseumi asutajaid ja aastatel 1991–2010 muuseumi juhataja. 2011–2014 oli ta Tallinna Kunstihoone juhataja. Aastast 2014 töötab ta Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna arhitektuuri- ja urbanistikainstituudis, kus juhatab kunsti- ja arhitektuuriajaloo õppetooli. Ta on muu hulgas uurinud 19. ja 20. sajandi Tallinna arhitektuuri. 1990 – kultuurilehe Reede aastapreemia laiale kultuuritaustale ja pikaajalisele arhiivitööle tugineva arhitektuurikirjutise eest 1997 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (Eesti Arhitektuurimuuseumi ülesehitamine) 2002 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2005 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (raamatud "Suurlinn Tallinn" ja "Eesti-Soome: sajand arhitektuurisuhteid", Eesti arhitektuuriajaloo oluliste peatükkide professionaalne käsitlemine) 2005 – Ervin Pütsepa preemia (monograafia "Suurlinn Tallinn: Eliel Saarineni "Suur-Tallinna" projekt, 1913") 2010 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (monograafia "Tallinna juugendarhitektuur: Jacques Rosenbaum" ja baltisaksa arhitektuuri uurimise eest) 2011 – Kristjan Raua preemia (arhitektuurimuuseumi loomine ja juhtimine, arvestades rahvusvahelise tasemega teadus- ja kirjastustegevust ning näitusteprogrammi aastatel 1991–2010) 2024 – Eesti Teatriliidu juhatuse auhind ("Eesti teatrimajad. Kaskedega küünidest tänapäeva arhitektuurini": pikaaegse põhjaliku ja kunstiteadusi lõimiva uurimistöö eest) Tema isa oli Ivar Kallion. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 78. https://www.etis.ee/Portal/Persons/Display/04429417-7de4-4be4-8ea5-3b7ae9651b66 Karin Hallas-Murula ETISes (vaadatud 04.02.2016) "Kunstihoone juht koondas kuraatorid" ERR, 28.12.2011 "Karin Hallas-Murula lahkub Kunstihoone juhataja kohalt tehnikaülikooli" ERR, 21.10.2014 "REEDE AASTA PARIMAD". REEDE. 28.12.1990. Vaadatud 3.01.2022. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Silja Konsa. "Hallas, Karin". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 95–96 "Hallas, Karin". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A-Ki. Tallinn 2000. Lk 336 "Hallas, Karin". // Eesti entsüklopeedia. 14. kd (Eesti elulood). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000. Lk 78 Karin Hallas-Murula Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Johannes Talmre

Johannes Talmre (aastani 1935 Tomson, 1935-1937 Toomre; 6. jaanuar 1911 Tallinn – 29. september 1991 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane. Ta tuli 10 korda Eesti meistriks 110 m tõkkejooksus ja 10 korda Eesti meistriks teatejooksus. 1934. ja 1939. aasta Eesti mängudel võitis ta 110 m tõkkejooksu ja 4 x 100 m teatejooksu. Tema 110 m tõkkejooksu rekordaeg oli 15,0 (tehtud 1939). 1949 pälvis ta meistersportlase nimetuse. 1941 mobiliseeriti ta Punaarmeesse ja Velikije Luki lahingus sai vigastada. Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.02.2015) Biograafia ESBL-is
Koit Annamaa

Koit Annamaa (16. september 1912 Tartu – 1. november 1970 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane. 1939 lõpetas ta Tallinna Kolledži ja pärast seda astus Tallinna Tehnikaülikooli. 1934–1938 tuli ta 5 korda Eesti meistriks vasaraheites. 1934–1936 tuli ta 3 korda Eesti meistriks raskusheites. Ta osales 1936. aasta Berliini olümpiamängudel, kus vasaraheites sai 8. koha. Ta oli Valga ja Tallinna ÜENÜTO ja 1933. aastast Tallinna Politsei spordiringi liige. Ta kirjutas Eesti Spordilehele vasaraheiteteemalisi artikleid. Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.02.2015) Biograafia ESBL-is
Ülle Tamla

Ülle Tamla (sündinud 5. veebruaril 1952) on eesti arheoloog. Tamla töötab Tallinna Ülikooli arheoloogia teaduskogu peavarahoidjana, uurib arheoloogilisi väärismetallesemeid ja nende valmistamise tehnoloogiat. Ta on aastakümneid uurinud Eestist leitud muinasaegseid hõbeehteid, kaitsnud sel teemal teadusmagistritöö ning avaldanud artikleid. 2016. aastal sai Ülle Tamla Valgetähe IV klassi teenetemärgi. Ülle Tamla loengu “Eestist leitud muinasaja lõpu hõbeehted, nende valmistamine ja valmistajad” pressiteade, Tartu Linnamuuseum, 10.04.2018 Mida uurivad Eesti teadlased, kellele president teenetemärgi annab? ERR 04.02.2016
Jüri Talu

Jüri Talu (2. aprill 1936 Märjamaa – 27. detsember 2020) oli eesti laskur ja lasketreener. Ta lõpetas aastal 1954 Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi, aastatel 1956–1960 õppis Tallinna Polütehnilises Instituudis. 1954–1972 tuli ta 8 korda individuaalselt ja 3 korda meeskondlikult Eesti meistriks olümpiakiirlaskmises. 1960–1973 oli ta Tööjõureservides, 1974–1988 Tallinna KSMKs ja 1988–1990 organisatsioonis Eesti Sport treener ja vanemtreener. 1974–1990 oli ta Eesti laskekoondise vanemtreener ja 1996–2005 Laskurliidu peatreener. Ta oli aastast 1968 abielus lauatennisist Signe-Mai Taluga. 1977 – Eesti NSV teeneline treener Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.02.2015) Biograafia ESBL-is
Leiu Heapost

Leiu Heapost (sündinud 13. märtsil 1936) on eesti antropoloog. 1958–1963 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodus- ja bioloogia-geograafiateaduskonnas bioloogia osakonnas antropoloogia erialal. 1976. aastal kaitses ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis kandidaaditöö teemal "Tallinna kooliõpilaste füüsiline areng" (juhendaja Juhan Aul). Ta töötas vanemteadurina Tallinna Ülikooli ajalooinstituudis. 2015. aastal ilmus Heaposti eestvedamisel pikaajalistele ja laiaulatuslikele andmetele tuginev teos "Soome-ugri rahvaste füüsiline antropoloogia". Eesti juhtiva antropoloogina on Leiu Heapost oma eriala tänapäeva kohta kirjutanud: "Tänapäeva ruttamise ja teadusprogressi ajastul on ehk mõneti kõrvale jäänud inimene ise kui rahva peamine väärtus. Inimeses – tema välistunnustes, geenides, kromosoomides, pärilikes tunnustes on talletunud tema ja kogu rahva kujunemise ajalugu". 2016 Valgetähe V klassi teenetemärk https://www.etis.ee/Portal/Persons/Display/9acd8648-6195-4bbb-95c4-ac0a1cae3fdd Käsikiri. Tallinna Ülikooli Akadeemiline Raamatukogu Baltica kogu. Msc 2-2-377 Mida uurivad Eesti teadlased, kellele president teenetemärgi annab? ERR 4. veebruar 2016 http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c21-teadus/meie-ja-teised/ Leiu Heapost ETISes Leiu Heapost Meie ja teised: Soome-ugri rahvaste füüsiline antropoloogia Sirp 10.04.2015 Ühe minuti loeng: kuidas eristada keskmist eestlast? Novaator 23.02.2015
Ska

Ska on 1950. aastate lõpus tekkinud Jamaica päritolu tantsumuusika stiil, milles on kokku sulanud Kariibi muusikatraditsioon (mento, kalüpso) ning raadio kaudu Ameerika lõunaosariikidest tuntuks saanud džäss ja rütmibluus. Ska on kiire ja rütmikas, 4/4-taktimõõdus, trumm ja rütmikitarr rõhutavad teist ja neljandat lööki. Levinumad harmoonilised järgnevused on A-D-E, C-F-G, A-D-E9-A, G-Em-C-D. Traditsiooniline ska-ansambel koosnes trummidest, basskitarrist, kitarrist, klahvpillist ja puhkpillist (saksofon, tromboon või trompet). Nimetus ska tuleb levinud legendi kohaselt Jamaica kuulsa basskitarristi Cluet Johnsoni iseloomulikust tervitusest "Skavoovie!". Tantsupidudel kasutatavate mobiilsete helisüsteemide omanikud Prince Buster, Clement "Coxsone" Dodd ja Duke Reid lõid Kingstonis esimesed helistuudiod, kus salvestati ska-muusikat. 1960. aastate keskel jõudis ska Põhja-Ameerikasse ja Suurbritanniasse, kus kasvas Kariibi päritolu kogukond. Ska kuulajatateks olid ka skinheedid, modid ja rudeboy'd. Samal ajal oli Jamaical ska'st arenemas rocksteady. Teiseks ska'st välja kasvanud muusikastiiliks on reggae. 1970. aastatel võtsid Suurbritannias ska-rütmid kasutusse punkrokkarid. Selle nn teise laine ska tuntuimaks esindajaks sai ansambel Madness. Kolmas laine tekkis Ameerika Ühendriikides 1980. aastate keskel, kuid vaibus suuresti 1990ndate lõpuks. Ska-punk Eesti ska assotsiatsioon
Madis Õunapuu

Madis Õunapuu (16. jaanuar 1969 Rakvere – 27. juuli 2012) oli Eesti maadleja ja sumomaadleja. Ta lõpetas aastal 1989 zootehniku ja kalakasvatajana Türi näidissovhoostehnikumi ja aastal 2005 keskkonnakaitse erialal Räpina aianduskooli. 1982–1993 tegeles ta maadlemisega ja teda juhendasid Henn Põlluste ja Ants Nisu. 1992. aasta Euroopa meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses sai ta raskekaalus 6. koha. Ta tuli 4 korda Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluses: 1990 ja 1992 raskekaalus, 1991 ja 1992 absoluutkaalus. 1996–2006 tegeles ta sumoga ja teda juhendas Riho Rannikmaa. 1997. aasta maailmameistrivõistlustel sumos sai ta meeskondlikult pronksmedali ja 1997. aasta Euroopa meistrivõistlustel sumos meeskondlikult kuld- ja individuaalselt hõbemedali. Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.02.2015) Biograafia ESBL-is
Tõnu Lehtla

Tõnu Lehtla (sündinud 14. juunil 1947) on eesti energeetik ja robootik, Tallinna Tehnikaülikooli professor. T. Lehtla õppinud Rakke Keskkoolis 1954–65, TPI elektrotehnikateaduskonnas elektriajamite ja tööstusseadmete automatiseerimise erialal 1965–70 (cum laude); TPI elektriajamite kateedri aspirant 1970–73. Täiendusõpe: Leningradi Elektrotehnikainstituut 1978; Slovaki Kõrgem Tehnikakool (Bratislava) 1979–80; Helsingi Tehnikaülikool 1991; Rootsi Kuninglik Tehnikaülikool 1993; Bielefeldi Erialakõrgkool 1996. Tehnikateaduste kandidaat 1976; dotsent 1985. TTÜs 1970–…: elektriajamite kateedri vaneminsener 1970–73, assistent 1974–78, vanemõpetaja 1978–82, dotsent 1982–92; elektriajamite ja jõuelektroonika instituudi robotitehnika õppetooli aseprofessor 1992–97; robotitehnika õppetooli juhataja 1992–2016, robotitehnika professor 1997–2016; energeetikateaduskonna teadus- ja arendusprodekaan 2004–06; energeetikateaduskonna dekaan 2006–2012; emeriitprofessor 2016-... Robotitehnika ja tööstusautomaatika, robotiajamid ja ajamite juhtimisprobleemid. Ta on uurinud energia tarbimise ja sisemajanduse kogutoodangu seoseid maailma riikides ning inimarengu indeksi seoseid elektritarbimise, Maa energiabilansi, energia muundamise ja põhiliste energiakasutuse probleemidega.. Avaldanud üle 50 teaduspublikatsiooni, 4 patenti/autoritunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 7 magistri- ja 3 doktoritööd. NSV Liidu elektriaparaatide eriala üleliidulise metoodikakomisjoni liige 1980–85; TTÜ nõukogu liige 2002–…, TTÜ valitsuse liige 2006–… NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronksmedal 1986; TTÜ kuldmärk 1995; Valgetähe IV klassi teenetemärk 2016 EE 2000, 14. https://www.etis.ee/Portal/Persons/Display/9acd8648-6195-4bbb-95c4-ac0a1cae3fdd Mida uurivad Eesti teadlased, kellele president teenetemärgi annab? ERR 04.02.2016 Tõnu Lehtla ETISes Tõnu Lehtla Eestlaste suur jalajälg EPL 23. november 2006
Rain Ottis

Rain Ottis (sündinud 21. jaanuaril 1981) on eesti arvutiteadlane, Tallinna Tehnikaülikooli küberkriminalistika ja küberjulgeoleku keskuse juhataja. Aastatel 1999–2003 õppis Ottis West Pointi sõjaväeakadeemias USAs ja lõpetas bakalaureusekraadiga arvutiteaduses. Aastatel 2005–2007 õppis ta informaatikat Tallinna Tehnikaülikoolis magistritasemel ja 2007–2011 doktorantuuris ning kaitses PhD. Ottis on uurinud kübersõja mõistet rahvusvahelise õiguse, sõjalise võimekuse ja tavakasutuse vaatepunktist. 2016. aastal otsustas president Toomas Hendrik Ilves anda Rain Ottisele Valgetähe V klassi teenetemärgi. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Mida uurivad Eesti teadlased, kellele president teenetemärgi annab? ERR 04.02.2016 https://www.etis.ee/Portal/Persons/Display/a1b65268-56d9-401a-b480-c37063fcae0d?tabId=CV_EST Rain Ottis ETISes