laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Baker Street

Baker Street on tänav Londonis Marylebone'is Westminsteri linnaosas. Tänav rajati 18. sajandil ja sai nime ehitaja William Bakeri järgi. Kui algul rajati Baker Streetile kõrgklassi elamuid, siis tänapäeval asuvad seal peamiselt kontori- ja ärihooned. Baker Street on üsna tiheda liiklusega. Baker Streetile saab sõita Londoni metrooga. Väljuda tuleb Baker Streeti peatuses. See on üsna vana peatus: ta avati juba 1863. Väljamõeldud aadressil 221B Baker Street elas Arthur Conan Doyle'i loodud detektiiv Sherlock Holmes. Doyle valis niisuguse aadressi seetõttu, et tema ajal ei olnud Baker Streetil 100-st suuremaid majanumbreid ja ta ei tahtnud tegelike majade omanikele tekitada fännikirjade saabumisega probleemi. Ööl vastu 11. septembrit 1971 toimus Baker Streetil asuvas Lloyds Banki harukontoris ulatuslik rööv. Mitu meest rentisid panga naabermajas äriruumid ning kaevasid maja alt panga varakambrisse käigu. Nad tekitasid pangale ligi 3 miljonit naelsterlingit kahju, sellest umbes poole moodustas sularaha ja poole hoiulaegastes olnud väärtasjad. 1973. aasta jaanuaris mõisteti beli meest varguses süüdi, neist üks sai 8 aastat ja ülejäänud 12 aastat vangistust. 1835 avati Baker Streetil esimene alaline Madame Tussaud' vahakujude näitus. Vahakujude muuseum oli seal kuni 1884. Seejärel viidi muuseum üle Marylebone Roadile, mis asub kohe ümber nurga.
Axel Gabriel Ylander

Axel Gabriel Ylander (19. jaanuar 1829 Turu – 9. juuli 1882 Pori) oli Soome ja Eesti vaimulik. Ta õppis aastatel 1848–1851 Turus gümnaasiumis. Usuteadust õppis ta aastatel 1851–1855 (immatrikuleeriti 18. juunil 1851) Helsingi Ülikoolis. Ta ordineeriti 13. juunil 1855 Turus õpetajaks. Ta oli aastatel 1855–1856 pastor Kakskertas, Turu lähedal (praegu Turu linnaosa). Aastal 1857 oli ta pastor Turus, aastatel 1858–1859 Dragsfjärdis (Päris-Soome maakonnas), aastatel 1860–1861 Nauvos (Päris-Soome maakonnas) ja Lemlandis (Ahvenamaa maakonnas). Aastatel 1862–1866 oli ta (introdutseeriti 5. mail/17. mail 1863) Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Aastatel 1867–1870 oli ta pastor Turus ja aastatel 1870–1882 Poris. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Ylioppilasmatrikkeli 16964 (Axel Gabriel Ylander)
Jon Bon Jovi

Jon Bon Jovi (kodanikunimega John Francis Bongiovi Jr.; sündinud 2. märtsil 1962 Perth Amboys New Jerseys) on ameerika laulja, laululooja ja näitleja. Tema isa John Francis Bongiovi (seenior) oli itaalia ja slovaki päritolu habemeajaja. Ema Carol Sharkey oli saksa ja vene päritolu lilleseadja ja üks esimesi Playboy jänkusid. Tal on vennad Anthony ja Matthew. Ta kasvas katoliiklikus peres. John ei armastanud koolis käia. Selle asemel eelistas ta pilli mängida. Juba 16-aastaselt mängis ta klubides. 17-aastaselt töötas ta oma kauge sugulase Anthony Bongiovi helisalvestusstuudios koristajana. Sel aastal salvestas Domenico Monardo seal oma albumit "Christmas in the Stars: The Star Wars Christmas Album", kuhu Anthony soovitas ka Johni laulma. Ta esitas seal laulu "R2-D2 We Wish You A Merry Christmas", mis ongi tema esimene salvestis. Albumil oli tema nimi kirjutatud kujul "John Bongiovi". 1983 moodustas ta oma bändi Bon Jovi. Bänd sai nime Bongiovi perekonnanime järgi ja seda hääldatakse samamoodi kui perekonnanime, aga kirjutatakse nii, et ameerika publikul oleks lihtsam mõista, kuidas seda hääldada tuleb. Bänd tegutseb vaheaegadega siiani ja selle algkoosseisust lööb kaasa koguni neli liiget. Need on Jon Bon Jovi ise (laul ja rütmikitarr), David Bryan (klahvpillid ja taustalaul), Tico Torres (trummid) ja Richie Sambora (soolokitarr ja taustalaul). 1990 avaldas Jon Bon Jovi oma esimese sooloalbumi "Blaze of Glory", mis oli saanud nime albumil oleva samanimelise laulu järgi. See laul pärines filmist "Young Guns II". See album ja laul nimetati 1991 paljude auhindade kandidaadiks, mille hulgas olid Oscar ja Kuldgloobus originaalloo kategoorias, Grammy visuaalse meedia jaoks kirjutatud laulu kategoorias ja laulja ise rokklauluesituse kategoorias, Ameerika muusikaauhind pop- või rokksingli kategoorias ning MTV videomuusikaauhind filmist pärit video ja meesesitaja video kategoorias. Neist võitis ta Kuldgloobuse ja Ameerika muusikaauhinna. 2012 nimetati ta uuesti Kuldgloobuse kandidaadiks originaalloo kategoorias lauluga "Not Running Anymore", aga ta ei võitnud seda. 29. aprillil 1989 abiellus ta keskkooliaegse kallima Dorothea Hurleyga. Neil on neli last: Stephanie Rose (1993), Jesse James Louis (1995), Jacob Hurley (2002) ja Romeo Jon (2004). "Bon Jovi" (1984) "7800° Fahrenheit" (1985) "Slippery When Wet" (1986) "New Jersey" (1988) "Keep the Faith" (1992) "These Days" (1995) "Crush" (2000) "Bounce" (2002) "Have a Nice Day" (2005) "Lost Highway" (2007) "The Circle" (2009) "Blaze of Glory" (filmimuusikaalbum "Young Guns II", 1990) "Destination Anywhere" (1997) "Young Guns II" (1990) "Anna edasi" ("Pay It Forward", 2000) "U-571" (2000) "Ally McBeal" (2001–2002) "Vampiirid: Mehhiko vereimejad" ("Vampires: Los Muertos", 2002) "Hokibeibed" ("National Lampoon's Pucked", 2006) "30 Rock" (2010) Ametlik koduleht
Oksendamine

Oksendamine (lad. vomitus) on mao (mõnikord ka kaksteistsõrmiksoole) sisu instinktiivne väljutamine suu ja mõnikord nina kaudu. Oksendamine on organismi kaitsereaktsioon mürgistuse vastu. Samuti võib oksendamist esineda mitmesuguste haiguste korral.
Pikk tänav (täpsustus)

Pikk tänav on mitme tänava nimi Eestis. Pikk tänav on Ambla alevikus. Pikk tänav on Elvas. Pikk tänav on Harku alevikus. Pikk tänav on Järva-Jaani alevis. Pikk tänav on Kadrina alevikus. Pikk tänav on Kasepää alevikus. Pikk tänav on Kiltsi alevikus. Pikk tänav on Kiviõlis. Pikk tänav on Kohtla-Järvel Järve linnaosas. Pikk tänav on Kose alevikus. Pikk tänav on Kuressaares. Pikk tänav on Kärdlas. Pikk tänav on Lehtse alevikus. Pikk tänav on Märjamaa alevis. Pikk tänav on Mustla alevikus. Pikk tänav on Narvas. Pikk tänav on Oisu alevikus. Pikk tänav on Otepääl. Pikk tänav on Paides. Pikk tänav on Põltsamaal. Pikk tänav on Pärnus. Pikk tänav on Pärnu-Jaagupi alevis. Pikk tänav on Rakveres. Pikk tänav on Simuna alevikus. Pikk tänav on Sindis. Pikk tänav on Sõmeru alevikus. Pikk tänav on Tallinnas Kesklinna linnaosas Vanalinna asumis. Pikk tänav on Tapal. Pikk tänav on Tartus Ülejõe ja Annelinna linnaosas. Pikk tänav on Toila alevikus. Pikk tänav on Tõrvas. Pikk tänav on Türil. Pikk tänav on Valgas. Pikk tänav on Vastseliina alevikus. Pikk tänav on Viljandis. Pikk tänav on Võiste alevikus. Pikk tänav on Võrus. Pikk tänav on Väike-Maarja alevikus. Pikk tänav on Vändra alevis. Pikk tänav on Värska alevikus. Pikk tänav on Väätsa alevikus. Pikk jalg Lai tänav
Karl Oskar Freiberg

Karl Oskar Freiberg (pseudonüüm Oskar Kurmiste; 2. mai 1894 Mäksa vald, Tartumaa – 2. detsember 1941 Sverdlovsk, hukati) oli ajakirjanik ja poliitik. Ta asus 7. septembril 1920 Johannes Semperi asemel Asutava Kogu liikmeks ning oli hiljem ka I, II, III, IV ja V Riigikogu liige. Freiberg kuulus Eesti Iseseisvasse Sotsialistlikku Tööliste Parteisse. FREIBERG, KARL OSKAR – Eesti biograafiline andmebaas
Vassili Grigorjev

Vassili Grigorjev (27. veebruar / 11. märts 1870 Dõmkovo, Petseri vald, Pihkva kubermang – ?) oli Eesti põllumees ja poliitik. Ta sündis Petserimaal Dõmkovos kehviktalupoja perekonnas. Ta sai keskhariduse. Pärast sõjaväeteenistust töötas ta 22 aastat Vene siseministeeriumis. Lahkus aastal 1918 Venemaalt Eestisse, kus hakkas talupidajaks. Grigorjev kuulus Eesti Tööerakonna liikmena I Riigikogu koosseisu, II ja III Riigikogu koosseisu kuulus Vene ühendatud erakondade nimekirja järgi. Eesti II Riigikogu. Tallinn, 1924 Riigi Teataja. 15. juunil 1926 Pekka Erelt, Petserimaa separatistid ja salakuulajad, Eesti Ekspress, 7. juuli 2005
Aleksander Hint

Aleksander Hint (30. november 1884 Kopli talu, Kuusnõmme küla, Lümanda vald, Saaremaa – 30. oktoober 1943 Ujalõ saar, Araali meri, Venemaa) oli eesti põllumees ja kaugsõidukapten. Aleksander Hint kuulus Eesti Tööerakonna liikmena alates 25. novembrist 1921 I Riigikogu koosseisu (asudes Timotheus Grünthali kohale). Suri tüüfusse. Tema pojad olid kirjanik Aadu Hint ja tehnikateadlane Johannes Hint. geni.com Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 161 (Matr. nr. 13243: Hint, Johannes Rudolph)
Rakvere tammik

Rakvere tammik on Rakveres Vallimäe ühes otsas asuv tammik. Tammiku kaitseks on moodustatud Rakvere tammiku maastikukaitseala. Rakvere tammikusse jäävad mälestusmärk "Okaskroon" ja Saksa sõjaväekalmistu. Tammiku geograafilised koordinaadid on 59° 20′ 15″ N, 26° 21′ 4″ E. Rakvere tammikut piiravad idast Õie tänav, loodest Mädapea tee, põhjast Tõusu tänav, idast Pikk tänav ja kagust Tammiku tänav. Ekspresskataloog 2005, lk 49. Tammikust kui puhkealast
Eesti vallavanemate loend (2012)

Eesti vallavanemate loend loetleb Eesti vallavanemaid 2012. aastal. Leo Aadel, Haljala vald Raimu Aardam, Kihelkonna vald Maris Aleksašin, Laeva vald Aivar Aleksejev, Ülenurme vald Aare Anderson, Luunja vald Siim Avi, Piirissaare vald Niina Baranina, Peipsiääre vald Andrus Blok, Rakke vald Aare Ets, Raasiku vald Madis Gross, Tõlliste vald Veigo Gutmann, Rae vald Heiki Hepner, Kohila vald Andres Hirvela, Koonga vald Kalev Kaljuste, Tootsi vald Kalevi Kaur, Kolga-Jaani vald Kalju Kertsmik, Albu vald Tõnu Kiviloo, Kõpu vald Väino Kivirüüt, Vara vald Maano Koemets, Rannu vald Rein Kokk, Tähtvere vald Terje Korss, Palupera vald Oleg Kuznetsov, Illuka vald Tiit Kuusmik, Toila vald Jarno Laur, Väätsa vald Raido Liitmäe, Muhu vald Priit Lomp, Haaslava vald Heiki Luts, Vaivara vald Lauri Luur, Are vald Aare Martinson, Valjala vald Jüri Morozov, Saare vald Tõnu Muru, Võnnu vald Alar Mutli, Rapla vald Ludvik Mõtlep, Leisi vald Margus Mägi, Kaarma vald Jaanus Männik, Surju vald Andres Ojanurm, Tudulinna vald Haldo Oravas, Viimsi vald Andres Palloson, Õru vald Urmas Pau, Vormsi vald Tiit Peedu, Emmaste vald Rait Pihelgas, Ambla vald Villi Pihl, Kärla vald Triin Pobbol, Kareda vald Kalmer Poopuu, Salme vald Priit Pramann, Rõngu vald Tiit Põld, Torgu vald Aivar Rahe, Alajõe vald Peeter Rahnel, Abja vald Vilmar Rei, Laimjala vald Peeter Reimann, Tootsi vald Kuno Rooba, Saku vald Rain Ruusa, Karula vald Priit Ruut, Sauga vald Toomas Rõhu, Tõstamaa vald Kaupo Rätsepp, Harku vald Rain Sangernebo, Nõo vald Pipi-Liis Siemann, Türi vald Jüri Saar, Pihtla vald Ingvar Saare, Kihnu vald Peeter Sibul, Puhja vald Kalle Song, Saarde vald Aivar Soop, Tartu vald Siim Suursild, Audru vald Aleksandr Suvorov, Meeksi vald Aare Sünter, Ruhnu vald Taivo Tali, Mäksa vald Tiit Tammaru, Anija vald Ivar Tedrema, Kambja vald Sirje Tobreluts, Laheda vald Sivar Tõnisson, Varbla vald Toivo Tõnson, Põltsamaa vald Andu Tõrva, Alatskivi vald Ene Täht, Lavassaare vald Aivar Uibu, Põdrala vald Mart Vaiksaar, Tori vald Jaanika Vakker, Lümanda vald Ülle Vapper, Halinga vald Mart Vardja, Ahja vald (5. juulini) Andres Visnapuu, Otepää vald Jüri Vooder, Kasepää vald Mart Võrklaev, Rae vald Toomas Väinaste, Vinni vald Tõnis Väli, Aegviidu vald Jozsef Weinrauch, Pala vald Aivar Õun, Konguta vald Eesti vallavanemate loend (1939) Eesti vallavanemate loend (1940)
Kaia Soosaar

Kaia Soosaar (sündinud 24. aprillil 1993 Tallinnas) on eesti kergejõustiklane. Tema põhiala on kaugushüpe. Kaia õppis Tallinnas Rocca al Mare koolis. Kaia Soosaare treener on Epp Maasik. Tema isa oli ujuja ja spordipedagoog Toomas Soosaar (1962–2014), vanaisa on ujuja ja veepallur Marti Soosaar. Kaia Soosaar: hõbe oli üllatus Eesti Päevaleht, 11. september 2010.
Esko Häkli

Esko Antero Häkli (sündinud 30. novembril 1936) on Soome raamatukogutegelane, Helsingi Ülikooli raamatukogu (Soome Rahvusraamatukogu) direktor (1976–2001). 19. oktoobril 1994 promoveeriti professor Esko Häkli Tallinna Ülikooli audoktoriks. Teadlasena uurib ta raamatu ja trükinduse ajalugu ning nüüdisaegset võrdlevat raamatukogundust teadusraamatukogude kontekstis. Tema artikleid on ilmunud peamiselt Rootsi ja Saksamaa teadusväljaannetes. Häkli alustas oma töömeheteed praktikandina Helsingi ülikooli raamatukogus. Töötanud 1960. aastate algusest Helsingi Ülikooli Teoloogilise teaduskonna raamatukogu juhatajana, siirdus ta 1969 tagasi ülikooli raamatukokku, kus oli esialgu osakonnajuhatajana ja 1976. aastast direktor. Direktorina viis ta läbi mitmeid muudatusi ja arendusprojekte. Maa alla valmis suur ventileeritav ladu. Mikkelisse asutati raamatukogu konserveerimiskeskus. Häkli ajal pandi raamatukogus alus mitmele uurimisprojektile ning Helsingi Ülikooli raamatukogu sai Soome teadusraamatukogude võrgustiku keskuse staatuse. Rahvusraamatukogu vastutab raamatukogude IT-süsteemi ja elektroonilise raamatukogu (FinELib) hooldamise ja arendamise eest ning tegutseb riikliku kogude digiteerimiskeskusena. Ta toetas esimese ühise raamatukogusüsteemi (VTLS) kasutuselevõttu Häkli on filosoofiadoktor (1972), Helsingi Ülikooli audoktor (1990), Kuningliku Gustav Adolfi Akadeemia (Uppsala) kirjavahetajaliige (1993), rahvusvaheliste erialaorganisatsioonide (IFLA, LIBER) juhatuse liige ja töörühma Bibliotheca Baltica juhataja. Ta oli ajakirja Books from Finland toimetuskolleegiumi esimees 1976–2001, Soome kirjanduse seltsi juhatuse liige 1984–1999, Sibeliuse Seltsi esimees 2002–2009. 2009. aastast on ta olnud ajakirja Nordisk Pappershistorisk Tidskrift vastutav toimetaja. Häkli on 1976. aastast abielus magister Gunilla Häkliga (sündinud Berglund). Esimesest abielust (1957–1976) Eeva-Liisa Viljaneniga on tal kaks last. Tallinna Ülikooli audoktor Soome Lõvi ordeni komandör Saksamaa Liitvabariigi Teeneteordeni suur teeneterist Rootsi Põhjatähe ordeni komandör Sibeliuse Seltsi auliige
Sõjaväeline auaste

Sõjaväeline auaste (vananenud termin aukraad) on sõjaväelase või reservis (erus) oleva sõjaväekohuslase auaste, mis määrab sõjaväelase hierarhilise positsiooni (õigused ja kohustused) teiste sõjaväelaste suhtes. Sõjaväeline auaste antakse igale sõjaväes teenivale isikule. Auastmed jagunevad ohvitseride, allohvitseride ja sõdurite auastmeteks. Ohvitseride auastmed jagunevad kõrgemateks, vanem- ja nooremohvitserideks. Igal auastmel on oma auastmetunnus, mida kantakse sõjaväe vormiriietusel. Mõnikord eristatakse veel nooremallohvitsere ja vanemallohvitsere.  Pikemalt artiklis Eesti sõjaväelised auastmed Eesti sõjaväeline auaste on Eesti Vabariigi nimel kaitse- või reservväelasele antav nimetus, mis sõltub tema sõjaväelisest väljaõppest, haridusest, sõjaväelisest ametikohast, tegevteenistuse staažist ning põhiväeliigist. Kõrgeim võimalik Eesti õhu- ning maaväe auaste on kindral, mereväes admiral.  Pikemalt artiklis Ukraina sõjaväelised auastmed Alates 2020. aastast on madalaim kindraliauaste brigaadikindral, säilisid kindralmajor ja kindralleitnant, kuid Ukraina armeekindrali auastme asmele võeti kasutusele kindral. Teise maailmasõja sõjaväeliste auastmete võrdlev tabel Рада ввела звання бригадного генерала і комодора (vaadatud:20.08.2023)
Ohtlikud armusuhted

"Ohtlikud armusuhted" (tõlgitud ka kui "Ohtlikud suhted"; originaalpealkiri "Les liaisons dangereuses") on Roger Vadimi film aastast 1959; peaosades Jeanne Moreau ja Gérard Philipe. Tegevus on toodud 1950. aastatesse. "Ohtlikud armusuhted" (samuti on kasutatud tõlget "Ohtlikud suhted"; originaalpealkiri "Dangerous Liaisons") on Stephen Frearsi film aastast 1988; peaosades Glenn Close ja John Malkovich. "Ohtlikud suhted" ("Les Liaisons dangereuses"), filmide aluseks olev Pierre Choderlos de Laclos' romaan. "Valmont", Miloš Formani film aastast 1989, peaosades Annette Bening, Colin Firth ja Meg Tilly. "Õelad kavatsused" (tõlgitud ka kui "Julmad mängud"; originaalpealkiri "Cruel Intentions"), film aastast 1999; režissöör Roger Kumble; peaosades Sarah Michelle Gellar, Ryan Phillippe ning Reese Witherspoon. Film paigutab tegevuse tänapäeva New Yorki. Sellele filmile on tehtud ka kaks järge.
Ohtlikud suhted

"Ohtlikud suhted" (prantsuse Les Liaisons dangereuses) on Pierre Choderlos de Laclos' romaan. Romaan ilmus anonüümsena 1782. aastal. See põhjustas skandaali ning romaan keelati. Eesti keeles ilmus romaan 1987 Kristiina Rossi tõlkes. Ohtlikud armusuhted
Ülo Kaasik

Ülo Kaasik (9. november 1926 Tallinn – 17. aprill 2017 Tartu) oli eesti matemaatik. Ta lõpetas 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna. 1957. aastal kaitses matemaatikadoktori väitekirja. Aastatel 1953–1959 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna lektorina. 1959–1979 oli ta ülikooli arvutuskeskuse teaduslik juhendaja, 1979–1993 matemaatikateaduskonna professor, seejärel 1993. aastast Tartu Ülikooli matemaatika-informaatikateaduskonna emeriitprofessor. Tartu Ülikooli arvutuskeskuse ja programmeerimise kateedri (praeguse arvutiteaduse instituudi) arendamise kõrvalt kirjutas Ülo Kaasik matemaatika- ja programmeerimisteemalisi artikleid ja raamatuid. Ta on koostanud matemaatikateatmikke: leksikone, sõnastikke ja koostöös kolleegidega ka koolimatemaatika entsüklopeedia. 1998 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal 2001 Tartu Ülikooli medal 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk 2003 Eesti Matemaatika Seltsi auliige 2007 Eesti Vabariigi teaduspreemia elutöö eest 2007 Tartu Ülikooli suur medal 2009 Tartu Ülikooli aumärk 2013 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2017. Vaadatud 21. aprillil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 4.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Haud Tallinna Metsakalmistul
Minu venna tüdruksõber

"Minu venna tüdruksõber" (eesti keelde on pealkirja tõlgitud ka "Päris Dan" ja "Dan päriselus"; inglise "Dan in Real Life") on 2007. aasta koomiline draamafilm. Filmi lavastas Peter Hedges ning peaosades mängivad Steve Carell ja Juliette Binoche. Steve Carell – Dan Burns Juliette Binoche – Marie Diamond Dane Cook – Mitch Burns John Mahoney – Poppy Burns Dianne Wiest – Nana Burns Norbert Leo Butz – Clay Burns Jessica Hecht – Amy Burns Amy Ryan – Eileen Burns Margot Janson – Olivia Alison Pill – Jane Burns Brittany Robertson – Cara Burns Marlene Lawston – Lilly Burns Jessica Lussier – Jessica Burns Seth Deantoni – sugulane Emily Blunt – Dr. Ruthie Draper Felipe Dieppa – Marty Matthew Morrison – politseinik Stephen Mellor – Bookstore Clerk C.J. Adams – väike poiss "Minu venna tüdruksõber" andmebaasis Box Office Mojo (inglise) "Dan in Real Life". Blogi Filmidest ja Muusikast
Adolf Fredrik Dreijer

Adolf Fredrik Dreijer (ka Adolf Friedrich Dreyer; 3. jaanuar 1817 Tammisaari – 26. mai/7. juuni 1892 Ruhnu) oli Soome ja Eesti vaimulik. Ta õppis aastatel 1835–1847 (immatrikuleeriti üliõpilaseks 10. juunil 1835) Helsingi Ülikooli usuteaduskonnas. Õpingud venisid pikaks, kuna ta töötas õpetajana Tammisaaris (aastal 1839) ja Tamperes (aastal 1841). Ordineeriti 18. detsembril 1847 Porvoos õpetajaks. Ta oli aastatel 1847–1854 Uusimaa maakonnas Karjaa koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1854–1871 oli ta Ahvenamaal Vårdö koguduse õpetaja. Aastatel 1871–1892 oli ta Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Fredrik Dreijeri kohta veebiportaalis Helsinki.fi
Erich Differt

Erich Aleksander Nikolai Differt (8. november 1883 – 1959) oli Eesti insener ja nudist. Ta lõpetas Stuttgardi Ülikooli mäeinsenerina, töötas Venemaal ja opteerus 1920. aastail Eestisse. Ta oli ühe Saksa esimese alastikultuuri ühingu liige alates 1907. aastast. Kui ei olnud võimalik osaleda ühingu töös, siis viljeles ta nudismi perekonna ja tuttavate ringis ning propageeris seda kõikjal. Ta oli kolm aastat järjest Saksa suusahüppe meister. 22. augustil 1933 andis Patendiamet kaitsetunnistuse Erich Differti leiutisele "Kiirelt vahetatav õhuvoolik jalgrataste ja jõuvankrite ratastele kui ka kõiksugustele muudele ratastele pressitud õhuga täidetud voolikuga." 1938. aastal registreeriti ta Haridusministeeriumi Kutseoskuse Osakonnas tehnikuna mäetööstuse alal. Erich Differt oli maapõuevarade kasutamise aktsiaseltsi "Magna" asutajaliige. 23. juunil 1932 otsustas ta asutada Eesti Vabakehakultuuri Ühingu ja esitas selle põhikirja 29. juulil kohtu- ja siseministeeriumile kinnitamiseks. Minister Ado Anderkopp keeldus selle registreerimisest. 1. novembril 1932 otsustas Riigikohus kohtu- ja siseministri otsuse tühistada. 1934. aastal oli ühingul 55 liiget. Ühing suleti siseministri resolutsiooniga 15. novembrist 1939 ja loeti likvideerituks likvideerimiskomisjoni otsusega 21. augustist 1940. Erich Differt siis enam ühingu tegevuses ei osalenud. Ta vabastati Eesti kodakondsusest Vabariigi Valitsuse otsusega 30. novembril 1939 ja ta pöördus tagasi Saksamaale. Erich Differt oli abielus ja tal oli kolm last. Nudistlik tegevus Eestis vaibus aastakümneteks, kuid rahva seas elasid edasi legendid Eesti nudismi pioneerist Erich Differtist ja tema asutatud alastikultuuri ühingust. Tema ideed olid okupatsiooni ajal võitluses nudismi ideede eest suureks toeks. 3 tundi "Eedeni aias". Rahvaleht, 7. märts 1933, nr 28, lk 4. Differti uus jalgratas. Sõnumed, 2. september 1933, nr 185, lk 4. https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:382926/329523/page/2 RTL 1939, 12. https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:379926/326826/page/1 RTL 1937, 49 http://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=ERA.31.2.814:83 Vabariigi Valitsuse otsus 30. novembrist 1939 nr 104-X-1. Maha riided! Rahvaleht, 24. juuni 1933, nr 73, lk 8. "Olev Meremaa artikkel". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2014. Vaadatud 21. juunil 2011. Geni Olev Meremaa: 75 aastat Eesti nudismi Eesti kuulsaima nudisti lapselaps: meie peres pole kunagi alasti keha peljatud Magnetiit (magnetraua maak). Tallinn, 1936. Tõde alastikultuurist. Tallinn, Ringraadio, 1934.
Paula Järv

Paula Järv (neiupõlvenimega Paula Kaubi; 1898 Harku vald, Harjumaa – ? Nõukogude Liit) oli Eesti tööline ja kommunist, kes kuulus lühikest aega asendusliikmena I Riigikogu koosseisu. Ta elas lapsepõlves Harjumaal Väänas ja Riisiperes. Tallinna kolis perekond 1919. aastal. Paula töötas 1919. aastast kangruna Tallinnas Balti Puuvillavabrikus (Balti Puuvilla Ketramise ja Kudumise Vabrik). Alates 1917. aastast oli ta Eesti Kiutööliste Ametiühisuse liige, 1919. aastast enamlaste (bolševike) partei liige. 1920. aasta märtsist oli ta Tallinna Ametiühisuste Kesknõukogu liige ja Kiutööliste Ametiühisuse juhatuse liige. Ta oli ka karskusseltsi Valvaja juhatuse liige. 1921. aastal valiti ta Tallinna Linnavolikokku, kus ta tegutses nn kommunistliku töölisterühma liikmena. 1921. aasta aprillis ta arreteeriti, misjärel vabastati, kuid võeti sama aasta mais uuesti riigivastase tegevuse eest vahi alla (streigile õhutamine ja riigivastases salaorganisatsioonis osalemine). Riigikogusse pääses Paula Järv 10. märtsil 1922, asendades Karl Ellist. Ta astus tagasi sama aasta 25. aprillil ning teda asendas Karl Tammik. 1922. aasta aprillis vabastati ta lühiajaliselt vangistusest kui Riigikogu liige, pärast Riigikogust lahkumist vahistati aga uuesti. Talle määrati 115 protsessis riigivastase tegevuse eest kolm aastat vangistust. Vangis olles sünnitas ta tütre Endla. Palvekirja peale vabastati Paula Järv veebruaris 1923 ennetähtaegselt. Pärast tema vabanemist arreteeriti ta abikaasa August Järv. 1927. aasta augustis võeti Paula Järv uuesti vahi alla ning saadeti Eestist välja. Ta sõitis koos tütrega Nõukogude Liitu, kus ta kümne päeva pärast arreteeriti, süüdistatuna spionaažis ja koostöös Eesti kaitsepolitseiga. Veebruaris 1928 mõisteti ta karistuseks 10 aastaks vangilaagrisse. Tema süüasja vaadati mitu korda üle ning küsiti ka teiste Eestist pärit kommunistide arvamust, kuid otsus jäeti jõusse. Eesti Rahvusraamatukogu. "Paula Järv".