NE!

NE! on avangardismi ja underground-kultuuri viljelev grupp Tartus, kus on osalenud mitmeid tuntud inimesi. Aastal 1995 alustati sõna otseses mõttes põrandaaluses amatöörfilmiklubis Tartu Film, mis tegutses eelkõige bändina. Ühendusele panid aluse varemalt Doktor Mardusena sooloprojekte teinud ja autsaiderliku süntpopi palaga "Võitle" R2 saates "Eesti edekabel" ka kuldmedali saavutanud "Mardus K (Margus Kiis) ja Martiini (Tarmo Vahtra), hiljem – 1996. aastal – lisandusid Anneli Kaarna ja Erkki Hüva, 1997. aastal Lauri Sommer. Grupiga tegid samal ajal sporaadilist koostööd Berk Vaher, Kiwa, Connor (Tõnis Aaliste), Aldar Talviste, Juka Käärman, Mehis Heinsaar jt. Muusikaliselt improvisatsiooniline ja väga eklektiline, kus suur osatähtsus puhtal spontaansusel, juhusel ja huumoril. 1998 tegi grupp oma esimese kontsert-ülesastumise Tartu Tudengibändide festivalil (koosseisus Margus Kiis & Berk Vaher – vokaal, Erkki Hüva – bass, Sommer – trummid, klaver), kus võideti kõige erilisema bändi tiitel. Proove tehti endise ja tulevase Eesti Rahva muuseumi territooriumil Raadil, kus mitu bändiliiget öövalvuritena töötasid. 1999 hakati tegema veidi struktureeritumat postpunkist mõjutatud muusikat, esineti peamiselt pungiüritustel (Jaanipunk Vasalemmas – koosseisus Kiis – vokaal, trummid, klahvid, Anneli Kaarna – kitarr, klahvpillid; Martini – bass, kitarr; Tankistide Päev Jõgeval, kus trummidel Sommer) ning väljastati omal käel kaks plaati "Bullshience Fixion" – 1997. aasta salvestises koos Berk Vaheriga vokaalil ja "Covers Yesterday" (tosin biitlite "Yesterday" tekstiga lugu, külalisena laulmas näitleja Elgitha Zeno). Samas laadi kontserte tehti ka 2000, siis eemaldusid bändist Sommer ja Kaarna. MKiis ja Martini jätkasid elektroonilisema ja abstraktsema saundiga (projekt "Maailma lihtsaim muusika" aastal 2002, kus kasutati südamelöökide salvestisi, primitiivseid pille jms), NE!-ga tegid koostööd Mati Karu, Hindrek Kaasik jt. 2002 naasid Lauri Sommer ja Erkki Hüva ja esineti üritusel "Lennoni sünnipäev" Tartu Laululava kohvikus, kus esitati kakskeelne (korraga eesti ja inglise keeles) versioon Piitelsi loost "In My Life" ning tõenäoliselt ainulaadne live variant "Revolution Nr 9"-st. 2005 kogunes NE! uuesti koosseisus MKiis, Martini, Mauri Sommer pluss Liis Keerberg ning lindistati kümmekond avangardfolgi võtmes lugu, millest tuntuim "Mis peab me rahvast saama" (mida on mängitud ka raadios). Margus Kiis – alates 1998 juhtinud MTÜ Klubi Tart Film, alates 1999 tuntud kui kultuurikriitik, alates 2004 Tartu Y galerii galerist. Aastal 2002 ansamblite Radio de Libertad ja Guruhark trummar. Filminud palju rokk-kontserte ja festivale (näiteks Plink Plonk 2005, 2006), sporaadiliselt teostanud dokumentaalfilme ("Tartu menininnkai Kaune" 2006). Lisaks kriitilis-avangardistlikule tegevusele on Margus hea pereisa, mis polegi nii väike asi. Martini – kunstnik ja kujundaja. Teinud ansamblis Muutuvkoosseis eksperimentaalset elektronmuusikat. Mänginud veel ansamblites Budapest (1996–1999), Hark (1998–1999), Guruhark (1999–2002), Acid Punk, Radio de Libertad (2001–2004), Parmupilliorkester (2001), Trikotaazh (2001–2004), duos Eestlased (alates 2001), Juhan Liivi tänava Uueaja Punkbänd jne. Alates 2004 teinud mitmeid omapäraseid nn. impressionistlikke filme ("Koer, jalgratas, jalgrattur", "Kultus", "Vannitoa uks" jt") Anneli Kaarna – tegutseb tekstiilikunstnikuna ja on perekonnaema. NE! on sämplimmaterjalina kasutanud tütre Tuule-Mari beebihelisid. Lauri Sommer – tegeleb kirjutaja ja muusikuna kusagilt 1990-ndate algusest peale mänginud mitmetes bändides nagu Lilleaken, Pööloy Gläänz, Tuljak, Drunken Pilgrims, Parmupilliorkester, Liinatśuraq, Ytsiotsõ) jt. Alates 2002 nime Kago all ja viljeleb (sageli koos Liis Keerbergiga) elektrooniliste lisanditega holla-laolu. Liis Liska Keerberg – keskkonnaaktivist ja jurist, viljeleb ka omapärast muusikat nime all Iduvigik vt kogumik "Toatuur". Erkki Hüva – avaliku elu tegelane, aktsionist, vabaõhu-judokas, ilukõneleja, näitleja ("Võimlev Jänes & Asjad" 1996, "2RI" 1997, "Lindiskandaali puhul" 2000, "Alma mater power Tartuensis" 2004) ja trubaduur. 2005 ilmus Õunaviksi alt debüütalbum "Varjust rambini"vt: Erkki Hyva, Jaan Jürgen Klaus on temast teinud portreefilmi "Sinitäheke" ja humoreski "Erkki Hyva läheb tallinna". Tema muusikat kuuleb ka siit. Ta on oma kodulinna Tartut huvilistele tutvustanud ka loeng-jooksu vormis. NE! Eesti Ansamblite Andmebaasis koduleht NE! No 9 (Piitlite kover, konsa, 2002) NE! "Mis peab me rahvast saama" (Rein Veidemanni ainetel, 2005)