laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aasta noorsootöötaja

Aasta noorsootöötaja on aunimetus, mida annab kord aastas välja Haridus- ja Noorteamet koostöös Haridus- ja Teadusministeeriumiga. Aasta noorsootöötaja kuulutatakse välja noortevaldkonna tegijate tunnustuskonkursil, mille eesmärk on esile tõsta noorsootöösse panustanud ning noortevaldkonda edendanud inimesi ja organisatsioone ning silmapaistvamaid ja olulisemaid algatusi, millel on oluline mõju kohalikul, maakondlikul, üleriigilisel või rahvusvahelisel tasandil. Kuni 2020. aastani kuulutas aasta noorsootöötaja välja Eesti Noorsootöö Keskus. 2016 – Hele Riit 2017 – Ivo Visak, Riin Luks 2018 – Kaie Pranno 2019 – Roger Tibar, Triin Mäger 2020 – Alexander Arabkin, Krista Dreger 2021 – Tessi Ilustrumm 2022 – Reelika Ender Eesti Noorsootöö Keskus (26.07.2018). "Noortevaldkonna tunnustamine". Eesti Noorsootöö Keskus. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.09.2019. Vaadatud 01.09.2019. Haridus- ja Teadusministeerium (01.02.2017). "Aasta noorsootöötajaks valiti Tartu Lille Maja noortekeskuse direktor Hele Riit". Haridus- ja Teadusministeerium. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.09.2019. Vaadatud 01.09.2019. Haridus- ja Teadusministeerium (26.01.2018). "Aasta noorsootöötaja tunnustuse pälvisid Ivo Visak ja Riin Luks". Haridus- ja Teadusministeerium. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.09.2019. Vaadatud 01.09.2019. Haridus- ja Teadusministeerium (31.01.2019). "Aasta noorsootöötaja tunnustuse pälvis Kaie Pranno Hiiumaalt". Haridus- ja Teadusministeerium. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.09.2019. Vaadatud 01.09.2019. Haridus- ja Teadusministeerium (29.01.2020). "Aasta noorsootöötajad on Roger Tibar ja Triin Mäger". Haridus- ja Teadusministeerium. Originaali arhiivikoopia seisuga 30.01.2020. Vaadatud 30.01.2020. Haridus- ja Teadusministeerium (03.02.2021). "Aasta noorsootöötajad on Krista Dreger ja Alexander Arabkin". Haridus- ja Teadusministeerium. Vaadatud 05.03.2021.[alaline kõdulink] Haridus- ja Teaduministeerium (08.02.2022). "Selgusid noortevaldkonna parimad tegijad: aasta noorsootöötaja on Tessi Ilustrumm". Haridus- ja Teadusministeerium. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2022. Vaadatud 16.08.2022. "Selgusid noortevaldkonna parimad: aasta noorsootöötaja on Reelika Ender | Haridus-ja Teadusministeerium". hm.ee. Vaadatud 25. jaanuaril 2023.
Aleuaadid

Aleuaadid (vanakreeka keeles Άλευάδαι) oli Vana-Kreeka aristokraatlik suguvõsa Tessaaliast. Aleuaadid valitsesid Larissas ja linna ümbruses. Aristotelese ja Plutarchose järgi olevat Aleuas I (Aleuas Punane) loonud Tessaalia liidu poliitilise ja sõjalise korra. Hiljem olid mitmed suguvõsa esindajad liidu kõrgeimal ametikohal (tagos, tageia). Herodotose (7,6; 130; 9,58) järgi võtsid Aleuaadid ühendust Xerxes I-ga, et ärgitada teda Kreekasse sisse tungima. Kreeka-Pärsia sõdade ajal võitles osa suguvõsast pärslaste poolel. Alates aastast 404 eKr määras poliitikat Tessaalias konflikt Aleuaadide ja Pherai türannide vahel. Ka selle käigus püüdsid Aleuaadid saada võõrast abi, algul pärslastelt, hiljem ka makedoonlastelt. Philippos II sekkus ajavahemikus 356–349 eKr korduvalt konflikti ning saavutas lõpuks Pherai türannide üle võidu. Hiljem aga liitis ta Tessaalia oma võimualuse maaga. Tänuks toetuse eest said paljud Aleuaadid tetrarhi ameti. Tessaalias jäi veel kauaks ajaks määravaks üksikute suguvõsade meelevaldne valitsemine. Aristoteles, fragmendid 497–498. Plutarchos, Moralia 492a–b = De fraterno amore 21. (Ingliskeelne tõlge veebis)
Kiichi Miyazawa

Kiichi Miyazawa (jaapani keeles 宮澤 喜一 Miyazawa Kiichi, 8. oktoober 1919 Fukuyama – 28. juuni 2007 Tōkyō) oli Jaapani poliitik, aastatel 1991–1993 Jaapani peaminister.
Maud, Southeski krahvinna

Maud Alexandra Victoria Georgina Bertha Carnegie (sündinud Duff; 3. aprill 1893 London – 14. detsember 1945 London) oli Briti kuningliku perekonna liige, kuningas Edward VII tütretütar. Maud ja tema vanem õde Alexandra Connaught olid ainsad Briti monarhi tütretütred, kes Suurbritannia ja Iirimaa printsessi tiitlit nimetusega 'kõrgus'. Maudi isa oli Alexander Duff, esimene Fife'i hertsog, ema Louise oli Edward VII ja kuninganna Alexandra vanim tütar. Talle kui kuninganna Victoria pojatütretütrele ei kuulunud Maudile sünnijärgselt Suurbritannia ja Iirimaa printsessi tiitel ega nimetus "Kõrgus". Selle asemel oli ta hertsogi tütrena leedi Maud Duff. Sünnihetkel oli ta troonipärilusjärjestuses 5. kohal. 1900 muutis kuninganna Victoria Maudi isale kuuluvate Fife'i hertsogi ja MacDuffi markii tiitlite statuuti, andes meessoost pärija puudumise korral pärimisõiguse ka naissoost pärijale. Maudist sai oma õe Alexandra järel pärilusjärjestuses teine. 5. novembril 1905 sai tema emast kuninglik printsess. Selle järel andis ta Maudile ja Alexandrale 'Suurbritannia ja Iirimaa printsesside tiitli nimetusega kõrgus. Seega oli Maud saanud oma tiitli mitte isalt, vaid valitsevalt suveräänilt. 12. novembril 1923 abiellus Maud 11. Southeski krahvi Charles Carnegiega Londonis Royal Military kabelis. Charles päris krahvitiitli 10. novembril 1941 oma isalt. Pärast abiellumist loobus Maud printsessitiitli kasutamisest ning teda kõnetati kui leedi Maud Carnegied, hiljem ka Southeski krahvinnat. Maudi onu George V pani oma isale pahaks, et too oli Maudile ja Alexandrale andnud printsessitiitli, ning justkui kuninga soovidele vastu tulles loobus Maud selle kasutamisest. Tiitel jäi talle siiski kuni surmani alles. Charles ja Maud Carnegiel oli üks laps: James Carnegie, kolmas Fife'i hertsog (sündinud 23. septembril 1929). Maud Carnegie ei täitnud kuninglikke kohustusi. Siiski oli ta 1943 mõnda aega riiginõunik. Oma surma ajal oli ta troonipärilusjärjestuses 13. ning hertsogkonna päriluses teine, kuna tema õepoeg Alastair oli surnud. 1959 sai järgmiseks Fife'i hertsogiks Maudi poeg James, kes 1992 päris ka oma isa tiitlid. Maud Carnegie suri Londoni hooldekodus detsembris 1945 bronhiiti.
Andrés Fernández Moreno

Andrés Eduardo Fernández Moreno (sündinud 17. detsembril 1986 Murcias) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania esiliiga klubis Huesca. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud Hispaania klubides Osasuna, Huesca, Granada ja Villarreal. Huescas on ta mänginud aastatel 2010–2011 ja alates 2020. aastast. Hooajal 2014–15 mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Porto.
Palm (perekonnanimi)

Palm on perekonnanimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Palm 880 inimesel: 398 mehel ja 482 naisel. Perekonnanimede levikult on Palm 93. kohal (meeste puhul 97. kohal ja naiste puhul 86. kohal). Nimi on levinuim Võru maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 19,7. Aleksei Palm, eesti sporditegelane (1882–1960) Asta Palm, eesti maastikuarhitekt (1927–) August Palm, eesti kirjandusteadlane ja bibliograaf (1902–1972) Eero Palm, eesti arhitekt (1974–) Erich Palm, Eesti poliitik ja riigiametnik (1962–) Friedrich von Palm, Maasi mõisa rentnik (1859–1911) Friedrich Anton Palm, eesti sporditegelane (1886–1973) Hille Palm, eesti skulptor (1941–) Ille Palm, eesti klimatoloog ja meteoroloog (1937–) Jaanika Palm, eesti lastekirjanduse uurija (1973–) Johann Philipp Palm, saksa raamatukaupmees (1766–1806) Kaia Palm, eesti molekulaarbioloog (1964–) Lembit Palm, eesti majandusteadlane (1927–2019) Lembit Palm, eesti skulptor (1944–) Maimu Palm, eesti arhitekt (1925–2014) Mari Palm, eesti näitleja (1947–) Mari-Ann Palm, eesti filoloog (1942–) Mati Palm, eesti laulja (1942–2018) Natalia Palm, Eesti keemik (1953–) Reedik Palm, eesti matemaatik (1933–1974) Richard Palm, eesti sõjaväelane (1883–1941) Rudolf Palm, eesti viiuldaja (1904–1990) Sandra Palm, eesti koreograaf ja tantsija (1988–) Thomas Palm, eesti majandusteadlane (1937–2015) Toivo Palm, eesti bioloog (1942–) Tõnis Palm, eesti arhitekt (1955–) Uno Palm, eesti keemik (1933–1989) Valter Palm, eesti poksija (1905–1994) Vello Palm, eesti sporditeadlane (1938–) Viktor Palm, eesti keemik ja poliitik (1926–2010) Viktor Palm, Eesti füüsik (1957–) Vilja Palm, eesti telerežissöör (1957–) ... https://www.stat.ee/nimed/pere/Palm (vaadatud 1.09.2019)
Mario Gaspar Pérez

Mario Gaspar Pérez Martínez (sündinud 24. novembril 1990 Noveldas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Watford. Kogu klubikarjääri esimese poole mängis ta Hispaania klubis Villarreal. Villarreali põhimeeskonnas debüteeris ta 2009. aastal. 2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu Watfordiga. Aastatel 2008–2011 mängis Mario Gaspar Hispaania noortekoondistes. Debüüdi Hispaania jalgpallikoondises tegi ta 12. oktoobril 2015 EM-i valikmängus Ukraina vastu ning ta lõi mängu ainsa värava, tuues Hispaaniale 1:0 võidu. Villarreal UEFA Euroopa Liiga: 2020–21 "Official: Mario Gaspar signs on". Watford F.C. 29. juuli 2022. Vaadatud 29. juulil 2022.
Kagate keel

Kagate keel on Hiina-Tiibeti keelkonna Tiibeti-Birma keelte tiibeti harusse kuuluv keel, mida emakeelena räägivad kagated Nepalis. Kagated eelistavad endi kohta nimetust sjubad (Syuba) ja sjuba keel. Lähim sugulaskeel on jolmo keel. Kagate keeles on 36 konsonantfoneemi, 5 vokaalfoneemi ja 2 tooni. http://endangeredlanguages.com/lang/5433 http://www.endangeredlanguages.com/lang/syw https://glottolog.org/resource/languoid/id/kaga1252
Vicente Iborra

Vicente Iborra de la Fuente (sündinud 16. jaanuaril 1988 Moncadas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Olympiakós. Ta alustas klubikarjääri Levantes, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2008. aastal. Aastatel 2013–2017 mängis ta Sevillas, kellega võitis kolm korda UEFA Euroopa Liiga, ja aastatel 2017–2019 Inglismaa Premier League'i klubis Leicester City. 2019. aasta jaanuaris liitus ta Hispaania kõrgliigaklubiga Villarreal, kellega võitis ta Euroopa Liiga hooajal 2020/21. Hooajal 2022/23 mängis Iborra laenulepingu alusel Villarrealist taas Levantes. 2023. aasta juulis sõlmis ta lepingu Olympiakósega. Sevilla UEFA Euroopa Liiga: 2013–14, 2014–15, 2015–16 Copa del Rey: Teine koht 2015–16 UEFA Superkarikas: Teised kohad 2014, 2015, 2016 Villarreal UEFA Euroopa Liiga: 2020–21 UEFA Superkarikas: Teine koht 2021 "Ο Βιθέντε Ιμπόρα στον Ολυμπιακό" (kreeka). Olympiacos F.C. 11. juuli 2023. Vaadatud 11. juulil 2023.
Moi Gómez

Moisés Gómez Bordonado (tuntud ka kui Moi Gómez; sündinud 23. juunil 1994 Rojaleses) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Osasuna. 2010. aastal liitus ta Villarrealiga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2011. aastal. Hooajal 2015–2016 mängis ta laenul Getafes. Seejärel liitus ta Sporting de Gijóniga, kus mängis kaks hooaega. 2018. aasta jaanuaris suundus ta laenule Hispaania esiliigaklubisse Huesca. Pärast seda, kui Huesca Hispaania kõrgliigasse tõusis, jäi Gómez Huescasse laenule ka hooajaks 2018–2019. 2019. aasta juulis naasis ta Villarreali, sõlmides klubiga nelja-aastase lepingu. 2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Osasunaga.
Samuel Chukwueze

Samuel Chimerenka Chukwueze (sündinud 22. mail 1999 Umuahias) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis AC Milan ja Nigeeria jalgpallikoondises. 2017. aastal liitus ta Hispaania klubiga Villarreal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aasta septembris. 2023. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu AC Milaniga. 2015. aastal tuli ta Nigeeria kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistriks. Chukwueze lõi turniiril kokku kolm väravat. Debüüdi Nigeeria jalgpallikoondises tegi Chukwueze 20. novembril 2018 sõprusmängus Uganda vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. juulil 2019 Aafrika rahvaste karikavõistluste veerandfinaalis Lõuna-Aafrika Vabariigi vastu. 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Sudaani vastu. "OFFICIAL STATEMENT: SAMUEL CHUKWUEZE". AC Milan (inglise). Vaadatud 27. juulil 2023. Rai, Guillermo. "AC Milan complete Chukwueze signing". The Athletic (inglise). Vaadatud 27. juulil 2023.
Ujumine 1912. aasta suveolümpiamängudel

Ujumine 1912. aasta suveolümpiamängudel toimus Stockholmis laupäevast 6. juulist kuni reedeni 12. juulini. 1912. aasta olümpiamängudel võisteldi ujumises 9 alal ja osaleda said nii mehed, kui ka esimest korda naised. Otsuse naiste osalemise kohta 5. olümpiamängude ujumisvõistlustel tegi ROK ühehäälselt 1910. aastal Luxembourgis toimunud üheteistkümnendal istungjärgul. Mehed selgitasid olümpiavõitjad 7 alal ja naised 2 alal Võistlustel osales 17 riiki 120 sportlasega. Ujumisvõistlused toimusid Stockholmi sadamasse ehitatud 100 m basseinis. Edukaim maa ujumisvõistlustel oli Saksamaa, kes võitis 7 medalit, sealhulgas 2 kulda, kolm hõbedat ja 3 pronksi. Finaal: 10. juuli Osavõtjaid: 34 Maailmarekord: 1.02,4 (1912) Kurt Bretting,  Saksamaa Olümpiarekord: 1.05,6 (1908) Charles Daniels,  USA Olümpiavõitja 1908: 1.05,6 Charles Daniels,  USA Finaal: 14. juuli Osavõtjaid: 26 Riike: 13 Maailmarekord: 5.28,4 (1912) Béla Las-Torres, Ungari Olümpiarekord: 5.36,8 (1908) Henry Taylor,  Suurbritannia Olümpiavõitja 1908: 5.36,8 Henry Taylor,  Suurbritannia Finaal: 10. juuli Osavõtjaid: 19 Riike: 11 Maailmarekord: 22.48,4 (1908) Henry Taylor,  Suurbritannia Olümpiarekord: 22.48,4 (1908) Henry Taylor,  Suurbritannia Olümpiavõitja 1908: 22.48,4 Henry Taylor,  Suurbritannia Finaal: 13. juuli Osavõtjaid: 18 Riike: 7 Maailmarekord: 1:15.6 (1912) Otto Fahr, Saksamaa Olümpiarekord: 1.24,6 (1908) Arno Bieberstein, Saksamaa Olümpiavõitja 1908: 1.24,6 Arno Bieberstein, Saksamaa Finaal: 12. juuli Osavõtjaid: 24 Riike: 11 Maailmarekord: 3.00,8 (1910) Félicien Courbet,  Belgia Olümpiarekord: 3.09,2 (1908) Frederick Holman,  Suurbritannia Olümpiavõitja 1908: 3.09,2 Frederick Holman,  Suurbritannia Finaal: 12. juuli Osavõtjaid: 17 Riike: 10 Olümpiarekord: 7.23,6 (*) (1904) Georg Zacharias, Saksamaa (*) 440 jardi (= 402.34 m) Olümpiavõitja 1904: 7.23,6 Georg Zacharias, Saksamaa Finaal: 15. juuli Osavõtjaid: 5 võistkonda Riike: 5 Maailmarekord: 10.53,4 (1908)  Suurbritannia William Foster, Paul Radmilovic, John Derbyshire, Henry Taylor Olümpiarekord: 10.53,4 (1908)  Suurbritannia William Foster, Paul Radmilovic, John Derbyshire, Henry Taylor Olümpiavõitja 1908: 10.53,4  Suurbritannia William Foster, Paul Radmilovic, John Derbyshire, Henry Taylor Neljandas eelujumises ujus Fanny Durack Australaasiast uue maailmarekordi ajaga 1.19,8. Finaal: 12. juuli Osavõtjaid: 27 Riike: 8 Maailmarekord: 1.20,6 (1912) Daisy Curwen,  Suurbritannia Finaal: 15. juuli Osavõtjaid: 4 võistkonda Riike: 4   *   Korraldajariik
Gerard Moreno

Gerard Moreno Balagueró (sündinud 7. aprillil 1992 Santa Perpètua de Mogodas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Villarreal ja Hispaania jalgpallikoondises. Ta liitus Villarrealiga esimest korda 2010. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2012. aastal. Hooajal 2013–2014 mängis ta laenul Hispaania esiliiga klubis Mallorca. Hooajal mängis ta taas Villarrealis. Seejärel liitus ta 2015. aastal Espanyoliga, kelle ridades mängis ta Hispaania kõrgliigas kokku kolm hooaega. Hooajal 2017–18 lõi ta Hispaania kõrgliigas 16 väravat. 2018. aasta juunis naasis Moreno Villarreali. Hooajal 2019–20 ta Hispaania kõrgliigas 18 väravat ja oli sellega sel hooajal enim väravaid Hispaania kõrgliigas löönud Hispaania mängija. 26. mail 2021 toimunud UEFA Euroopa Liiga hooaja 2020–21 finaalis lõi ta värava Manchester Unitedi vastu. Villarreal võitis lõpuks penaltiseeria järel. Samal hooajal lõi Moreno Hispaania kõrgliigas 23 väravat ning oli teist hooaega järjest resultatiivseim Hispaania mängija. Hispaania jalgpallikoondises tegi Moreno debüüdi 15. oktoobril 2019 EM-i valikmängus Rootsi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 15. novembril EM-i valikmängus Malta vastu. Villarreal UEFA Euroopa Liiga: 2020–21
Javier Ontiveros

Javier Ontiveros Parra (sündinud 9. septembril 1997 Marbellas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Villarreal. Ta alustas klubikarjääri Málagas, millega liitus 2010. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2015. aastal. Hooaja 2017–2018 teises pooles mängis ta laenul Hispaania esiliiga klubis Valladolidi Real. 2019. aasta augustis sõlmis Ontiveros viieaastase lepingu Villarrealiga.
Carlos Bacca

Carlos Arturo Bacca Ahumada (sündinud 8. septembril 1986 Puerto Colombias) on Colombia jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Granada. Ta alustas klubikarjääri 2007. aastal Colombia klubis Atlético Junior, kellega tuli 2010. aasta kevadhooajal ja 2011. aasta sügishooajal Colombia meistriks. 2011. aasta suundus ta Euroopasse, liitudes Belgia kõrgliiga klubiga Club Brugge. Hooajal 2012–13 lõi ta liigas 25 väravat, millega oli sel hooajal liiga suurim väravakütt. Samal hooajal valiti ta Belgia kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks. Seejärel mängis ta aastatel 2013–2015 Hispaania jalgpalliklubis Sevilla, kellega võitis kahel korral UEFA Euroopa Liiga, ja aastatel 2015–2017 Itaalia kõrgliiga klubis AC Milan, kellega võitis 2016. aastal Itaalia superkarika. 2017. aastal suundus ta laenule Villarreali, kellega sõlmis järgmisel hooajal püsiva lepingu. Hooajal 2020–21 võitis ta Villarreali Euroopa Liiga. 2021. aasta juulis sõlmis ta lepingu Granadaga. Debüüdi Colombia jalgpallikoondises tegi Bacca 11. augustil 2010 sõprusmängus Boliivia vastu, lüües selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta on kuulunud Colombia koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta Copa Américal, 2016. aasta Copa América Centenariol ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Atlético Junior Categoría Primera A: 2010-I, 2011-II Sevilla UEFA Euroopa Liiga: 2013–14, 2014–15 Milan Supercoppa Italiana: 2016 Villareal UEFA Euroopa Liiga: 2020–21  Carlos Bacca – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Angerja

Angerja on küla Rapla maakonnas Kohila vallas. Angerja küla paikneb Kohila–Tuhala tee ääres Juuru teeristi juures; Tallinnast u 30 km, Raplast ligi 25 km kaugusel. Külast voolab läbi Angerja oja, mille käärus on säilinud Angerja vasall-linnuse varemed. Angerja-Pahkla alade asustus pärineb ilmselt juba muinasajast, 10.–12. sajandist. Seda tõestavad arvukad kultusekivid ja muud muistised ümbruskonnas, samuti mitu aardeleidu viimastel aastakümnetel. Küla ja oja pole nime saanud siiski selle järgi, nagu oleks ojast püütud angerjaid, vaid Angerja mõisa ühe esimese omaniku von Angeri järgi. Küla (Anger) on esimest korda mainitud 1241. aastal Taani hindamisraamatus. Muistse vabadusvõitluse ajaks 13. sajandi alguses oli seal juba elanikkond varaliselt kihistunud ning esimeseks Taani kuninga vasalliks sai kohalik eesti soost ülik Haenrich fan Angern. Angerja küla staatus ja piirid taastati 1999. aastal. Külaelanike algatusel moodustati 2001. aasta kevadel Angerja ja Pahkla küla ühine eestseisus ning valiti külavanem. 2002. aasta septembris taasasutati Angerja-Pahkla Haridusselts. Angerja mõis Alesti järv Angerja Issanda Taevaminemise kirik (Kohilas) Angerja Issanda Taevaminemise kogudus Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 4.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Yona Kosashvili

Yona Kosashvili (sündinud 3. juulil 1970 Thbilisis) on Iisraeli maletaja ja kirurg, rahvusvaheline suurmeister (1994). Kosashvili elab 1972. aastast Iisraelis. Ta töötab Rehovotis asuvas Kaplani Meditsiinikeskuses ortopeedia osakonna juhatajana ja professorina. Malesuurmeistriks sai ta 24-aastaselt 1994. aastal. Neli aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 1995. aastal kuulus Kosashvili maailmas saja tugevama maletaja hulka. Kosashvili abiellus 1999. aastal naiste malesuurmeistri Sofia Polgáriga.  Yona Kosashvili – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Yona Kosashvili FIDE andmebaasis
Elshan Moradi

Elshan Moradi Abadi (sündinud 22. mail 1985 Teheranis) on iraani päritolu Ameerika Ühendriikide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2005). Moradi sai suurmeistriks 20-aastaselt 2005. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2001. aastal tuli ta Iraani malemeistriks. 2017. aastast esindab Moradi rahvusvahelistel malevõistlustel Ameerika Ühendriike. Ta on abielus naiste malesuurmeistri Sabina-Francesca Foisoriga.  Elshan Moradi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Elshan Moradi FIDE andmebaasis
Ahmed Adly

Ahmed Adly (sündinud 18. veebruaril 1987 Kairos) on Egiptuse maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2005). Adly sai suurmeistriks 18-aastaselt 2005. aastal. Neli aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kolmekordne Aafrika malemeister (2005, 2011, 2019). 2007. aastal tuli ta Jerevanis juunioride maailmameistriks.  Ahmed Adly – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ahmed Adly FIDE andmebaasis
Hjörvar Steinn Grétarsson

Hjörvar Steinn Grétarsson (sündinud 29. mail 1993 Reykjavikis) on islandi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2013). Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 2013. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Grétarsson on mänginud Islandi võistkonna koosseisus neljal maleolümpial (2010–2016).  Hjörvar Steinn Grétarsson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Hjörvar Steinn Grétarsson FIDE andmebaasis
Helgi Grétarsson

Helgi Dagbjartur Áss Grétarsson (sündinud 18. veebruaril 1977 Reykjavikis) on islandi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1994). Helgi Grétarsson tuli 17-aastaselt 1994. aastal Brasiilias Matinhoses juunioride maailmameistriks. Tiitliga kaasnes FIDE suurmeistri nimetus. Ta on abielus naiste malesuurmeistri Lenka Ptácníkovága. Helgi Grétarsson FIDE andmebaasis
Aleuas I

Aleuas I ehk Aleuas Punane ehk Aleuas Punapea (Ἀλεύας ὁ Πυρρός; tõenäoliselt 6. sajandi keskpaigast teise pooleni eKr), Archedike poeg, oli Vana-Kreekas Tessaalias Larissas valitsenud Aleuaadide suguvõsa poollegendaarne esiisa. Nagu kõiki Tessaalia tähtsaid suguvõsasid, peeti ka Aleuase suguvõsa Heraklese järglasteks tema poja Thessalose kaudu. Aleuas ise olevat omandanud jumalate soosingu ühe draakoni kaudu, kes temasse armus, kui ta karjatas lambakarja Ossa mäe nõlvadel. Draakon olevat suudelnud tema juukseid, lakkunud tema nägu ja talle kingitusi teinud. Aleuase uhke ja ohjeldamatu iseloomu pärast olevat isa teda põlanud, onu aga salaja toetanud. Kui isa tahtis, et Delfi oraakel vastaks liisutõmbamise kaudu küsimusele Tessaalia kuningavõimu kohta, oli onu salaja püütiale sokutanud Aleuase nimega liisu, nii et leidis kinnitust jumalate tahe tema kasuks. Isa esitas protesti, aga püütia tõmbas teist korda liisu "punapäine mees, Archedike poeg". Aristotelese pärines Tessaalia liidu kaitsekorraldus Aleuaselt. Selle järgi jaotati Tessaalia neljaks kaitseringkonnaks ehk tetraadiks (tetras) – Thessaliotiseks, Phthiotiseks, Pelasgiotiseks ja Hestiaiotiseks, mis omakorda jaotati mõisateks (kleroi). Kriisi korral pidi iga kleros välja panema 40 ratsanikku ja 80 hopliiti või peltasti. Liidu ühendatud väe juhtimiseks loodi mittepärilik tagos '​e ametikoht, mida Aleuas esimesena täitis. Teiselt poolt omistatakse Tessaalia kaitsekorralduse sisseseadmine ka Krannoni dünastile Skopas I-le. Tema poeg oli tõenäoliselt Simos, kes oli Aleuas II isa. Pindaros, Pythia 10. Claudius Aelianus, De natura animalium 8, 11. Plutarchos, Moralia 492a–b = De fraterno amore 21. Aristoteles, fragmendid 497–498. – V. Rose (toim). Aristotelis qui Ferebantur Librorum Fragmenta (Leipzig 1886). Xenophon, Hellenika 6, 1, 19. Üks skoolion Theokritose idüllidele (16, 34) ütleb, et tragöödiakirjanik Euphorion kogus kokku kõik, mis puudutab "Aleuast, Simose poega". Vt: J. L. Lightfoot. Hellenistic Collection: Philitas, Alexander of Aetolia, Hermesianax, Euphorion, Parthenius (Loeb Classical Library 508, 2009), lk 433, F199. Eduard Meyer. Theopomps Hellenika, mit einer Beilage über die Rede an die Larisaeer und die Verfassung Thessaliens. Niemeyer, Halle an der Saale 1909 (veebis). H. T. Wade-Gery. Jason of Pherae and Aleuas the Red. – The Journal of Hellenic Studies, kd 44 (1924), lk 55–64. Bruno Helly. L'Ètat thessalien. Aleuas le Roux, les tetrads et les tagoi. – Collection de la Maison de l'Orient méditerranéen, kd 25 (1995), lk 39–68.