laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vampiir

Vampiir on müütiline või folkloorne olend, kes toitub inimeste või loomade verest. Vampiiridel olevat palju üleloomulikke võimeid. Tuntumate uskumuste kohaselt suudavad nad joosta nii kiiresti et neid peaaegu ei nähtagi. Nad on inimestest palju tugevamad. Vampiirid suutvat ka inimest, kelle verd nad joonud on, vampiiriks muuta. Vampiiride tapmiseks olevat mitmeid viise. Tuntumad neist on puuvaia löömine läbi vampiiri südame, tema jätmine päikese kätte, siseelundite eemaldamine ja vampiiri põletamine, tema keha tükkideks rebimine (seda suudab ainult teine vampiir) ja ärapõletamine. Õigeusu uskumuste järgi ei lahku pärast surma hing kehast 40 päeva jooksul. Mõnel pool kaevati surnud sellepärast 3–7 päeva pärast üles ja kui surnukeha polnud hakanud kõdunema, löödi neile puuvai südamesse, et vältida inimese muutumist vampiiriks. Felix J. Oinas, "Ida-Euroopa vampiirid". Inglise keelest tõlkinud ja saatesõna: Jaan Undusk. – Keel ja Kirjandus 1991, nr 3, lk 129–137
Call of Duty 3

"Call of Duty 3" on Teise maailmasõja teemaline FPS tulistamismäng ja kolmas osa "Call of Duty" videomängude sarjas. See on välja antud konsoolidele Xbox, Xbox 360, PlayStation 2 ja PlayStation 3 ning Wii. "New Call of Duty skipping PC - Xbox 360 News at GameSpot". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2011. Vaadatud 20. juulil 2010. Kaanepilt
Sipoo vald

Sipoo (rootsi keeles Sibbo) on vald Soomes Uusimaa maakonnas. Vald on kakskeelne, 58% elanikest on soome emakeelega ja 40% rootsi emakeelega. 1953. aastani vald oli täiesti rootsikeelne (ükskeelne), pärast seda kakskeelne rootsi enamusega ja alates 2003. aastast kakskeelne soome enamusega. Sipoo sõprusvald Eestis on Kuusalu vald. Helsingi linn esitas 2006. aastal taotluse liita linnaga 5000 hektarit Sipoo lääneosast. Helsingi ei piirne Sipooga, sest kahte omavalitsust eraldab kitsas Vantaale kuuluv maa-ala. Suurem osa Sipoo elanikest oli liitmise vastu. Soome Riiginõukogu otsustas 28. juunil 2007 häältega 8:4 liita Sipoo edelaosast 30 ruutkilomeetri suuruse ala Helsingiga 2009. aasta algusest. Otsus kaevati edasi kõrgemasse halduskohtusse, kuid 15. jaanuaril 2008 lükkas kohus kaebuse tagasi. 1. jaanuaril 2009 liideti 3000 hektarit Sipoo edelaosast Helsingiga. Liidetud alal elab üle 3000 inimese. 2011. aastani kuulus vald Ida-Uusimaa maakonda. Sipoo kõrval asub Soome pealinn Helsingi ja Porvoo. Söderkulla, Broböle, Eriksnäs, Gesterby, Gumbostrand, Hangelby, Hindsby, Herrala (Hertsby), Immersby, Kalkkiranta (Kalkstrand), Kallbäck, Kärr, Linnanpelto (Borgby), Löparö, Majvik, Martinkylä (Mårtensby), Massby, Myyras (Myras), Nevas, Nikkilä (Nickby), Pigby, Savijärvi, Sipoo (Sibbo), Simsalo (Simsalö), Skräddarby, Spjutsund, Svartböle, Talma (Tallmo), Träskby, Box, Västerskog, Põhja- ja Lõuna-Paippinen (Norra ja Södra Paipis) Sipoost on pärit: Zacharias Topelius, kirjanik ja ajaloolane Carl Enckell, Soome mitukordne välisminister A. I. Virtanen, biokeemik Jan Stenfors, muusik Harry Harkimo, ärimees André Wickström, koomik ja näitleja Population growth biggest in nearly 70 years Sipoo koduleht
Olga Lauristin

Olga Lauristin (sündinud Olga Künnapuu; 28. aprillil 1903 Kolga vald – 25. juuni 2005) oli eesti kommunist. Isa Anton Künnapuu oli Kolga vallas koolijuhataja. Astus 1920. aastal Eestimaa Töörahva Parteisse. Sellest ajast arvestatakse tema kuulumist Nõukogude Liidu Kommunistlikku parteisse (NLKP). 1923. aasta Tallinna linnavolinike valimisel valiti ta Tallinna linnavolinikuks Töörahva Ühise Väerinna nimekirjast. Mõisteti 149 protsessil (10.–27. november 1924) eluks ajaks sunnitööle. Vabanes 1938. aasta amnestiaseadusega.[viide?] Aastal 1940 töötas ta Rahva Hääle toimetuses ja Eestimaa Kommunistliku (bolševike) Partei Keskkomitee naistööinstruktorina, 1941 Eesti NSV Kirjandus- ja Kirjastusasjade Peavalitsuse ülemana. Sel ametikohal andis ta korralduse tuhandete okupatsioonivõimudele sobimatute eestikeelsete raamatute hävitamiseks. Aastatel 1941–1944 töötas ta Üleliidulises Raadios ja Võõrkeelse Kirjanduse Kirjastuses eesti toimetuse juhatajana. Aastatel 1944–1947 oli ta Eesti NSV sotsiaalkindlustuse minister ja 1947–1951 Eesti NSV kinematograafia minister. Küüditatute Valve Kivi, Elvi Sukku ja Ella Gitali ütluste kohaselt osales ta märtsiküüditamise läbiviimises Hiiumaal.. Olga Lauristini tütar Marju Lauristin on enda sõnul pöördunud Kaitsepolitsei poole palvega uurida tema ema võimalikku osalust küüditamises ning "sai eitava vastuse". Olga Lauristini tegevust märtsiküüditamise ajal tema elu jooksul kriminaalkorras ei uuritud.[viide?] Seoses abikaasa Hendrik Alliku arreteerimisega heideti ta 1952. aastal NLKP-st välja; 1953. aastal liikmesus taastati. Aastatel 1956–1961 oli ta Välismaaga Sõpruse ja Kultuurisidemete Arendamise Eesti Ühingu Presiidiumi esimees ja 1961–1989 Rahufondi Eesti osakonna esimees. 1983. aastal Eesti NSV Ministrite Nõukogu ja Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu autasustas aukirjaga, "Kauaaegse viljaka töö eest rahvastevahelise sõpruse arendamisel ja tugevdamisel" Lauristin, Olga Antoni t., Välismaaga Sõpruse ja Kultuurisidemete Arendamise Eesti Ühingu juhatuse liiget. Oli aastatel 1939–1941 (kuni abikaasa hukkumiseni) abielus Johannes Lauristiniga. Nende tütar on poliitik, sotsioloog ja ajakirjandusteadlane Marju Lauristin. Aastatel 1945–1989 (kuni abikaasa surmani) oli Olga Lauristin abielus Hendrik Allikuga. Nende poeg on poliitik ja teatritegelane Jaak Allik. Alates 1997. aastast elas ta Tartus tütretütar Marin Laaki juures.[viide?] Ta oli Eesti Vasakpartei kõige vanem liige. Tallinna linnawolikogu wolinikkude nimekiri, Riigi Teataja, nr. 50, 11 aprill 1924 "Trükitsensuur". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. juuli 2015. Vaadatud 12. detsembril 2013. ""Siberis käinud hiidlane annaks Merile vabaduse", 10. oktoober 2003". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. mai 2008. Vaadatud 13. oktoobril 2007. "Hiiumaa naine mäletab küüditajate seas Olga Lauristini", Postimees, 21. oktoober 2003 "Arnold Meri küüditas Hiiumaalt enamasti lapsi, naisi ja raukasid", Postimees, 8. september 2007[alaline kõdulink] EESTI NÕUKOGUDE SOTSIALISTLIKU VABARIIGI ÜLEMNÕUKOGU JA VALITSUSE TEATAJA, 1983, 44, 526 Urmo Soonvald "Kümme Eesti mõjukamat perekonda" Õhtuleht, 4. november 2006 (vaadatud 3. novembril 2011)
Michel Platini

Michel François Platini (sündinud 21. juunil 1955 Jœufis) on endine UEFA president ja endine Prantsusmaa jalgpallikoondise poolkaitsja. Prantsusmaa rahvuskoondises on ta mänginud 72 mängu ja löönud 41 väravat. 43 korda oli ta kapten. Ta oli sunnitud UEFA presidendi kohalt tagasi astuma 2016. aasta maikuus. 1968–1972 AS Jœuf 1972–1978 AS Nancy-Lorraine 1979–1982 AS Saint-Étienne Loire 1982–1987 Juventus 1978 Prantsusmaa karikas 1981 Prantsusmaa meister 1982 maailmameistrivõistluste 4. koht 1983 Itaalia karikas 1984 Euroopa meister 1984 Euroopa karikavõitjate karikas 1984 Euroopa Superkarikas 1984 Itaalia meister 1985 Maailma klubide karikas 1985 Euroopa meistrite karikas 1986 maailmameistrivõistluste pronks 1986 Itaalia meister Maailma parim jalgpallur ("World Socceri" küsitlus) 1984 ja 1985 (1983 2.) Euroopa parim jalgpallur ("France Footballi" küsitlus) 1983, 1984 ja 1985 (1980 3.) Itaalia meistrivõistluste parim väravakütt 1983, 1984 ja 1985 1992 Prantsusmaa koondise peatreener Gibson, Owen (9. mai 2016). "Michel Platini resigns as Uefa president after ban reduced to four years" (inglise). theguardian.com. Vaadatud 9. mail 2016.
Monagase osariik

Monagase osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Venezuela kirdeosas. Piirneb kirdes Kariibi merega. Osariik moodustati 1856. aastal, tänapäeva piirides alates 1909. aastast. Halduslikult jaguneb 13 omavalitsusüksuseks. Osariigi valitsuse koduleht (hispaania keeles)
Ingel

Ingel on Jumalat või jumalaid teeniv vaim mitmes religioonis, põhiliselt judaismis ja sellest arenenud monoteismides nagu kristlus, islam ja mormoonlus. Nende nimetus tuleneb ladinakeelsest sõnast angelus, mis tuleneb omakorda kreekakeelsest sõnast ἄγγελος (angelos) 'sõnumitooja, saadik' (kirjutatuna "gg" hääldatakse kreeka keeles nagu "ng"). Heebrea keeles on lähim sõna ingli kohta מלאך [mal'ach], mis tähendab samuti sõnumitoojat. Tänapäevases traditsioonis tuntud inglid pärinevad Vanast Testamendist, kuhu nad jõudsid ilmselt Mesopotaamia mütoloogia eeskujul. VT vanemais kihistustes on inglid jumala käskjalad, kes liiguvad maa ja taeva vahet redeli abil. Uuemates VT tekstides on neil aga juba tiivad, nad tegutsevad valvurite, jumala viha ja soosingu edastajate ning Uues Testamendis ka inimeste kaitsjatena. Ingellik personifikatsioon omistati juba vanarooma mütoloogiast tuntud võidujumalannale Victoriale, kes mahitas Rooma sõjakäikudel surma. Alates 2.-4. sajandist kujutati kristlikke ingleid noormeestena. Renessansist alates kujutatakse ingleid ka naistena. Nüüdisajal samastatakse ingleid sageli putode ehk amoritega, kes on renessansiajal moodi läinud paksud tiivulised lapsed. Tänapäeval on inglimütoloogia levinud ka mõnes mittekristlikus või kristlusega vaid osaliselt kattuvas new age'i harus. Selliste hulka kuulub nt ingliteraapia. Levinud on uskumine kaitseinglitesse. Tihti seostatakse ingleid jõuludega, neid mainivad mitmed kristlikud jõululaulud ning jõulupuu kaunistuseks kasutatakse inglikujulisi ehteid. Piiblis on nimepidi nimetatud vaid kaht peainglit: Miikaeli ja Gabrieli. Seitsme peaingli täielik loend pärineb 5. sajandist. Peainglid: Miikael Gabriel Raafael Uriel Chamuel Jophiel Zadkiel Inglid Uues Testamendis Kaitseingel Langenud ingel Surmaingel Deemon Victoria Esimesed inglid ei lennanud Õhtuleht, Rainer Kerge, 24. detsember 2013, intervjuu Tartu Ülikooli võrdleva usundiloo professori Tarmo Kulmariga Angelology Inglid ei patusta Judaism FAQs: What about angels, demons, miracles, and the supernatural? Articles on Angels Angels on the Web (resource and art directory) Romaan ühest inglist Catholic Encyclopedia: Angels Jewish Encyclopedia: Angelology The Media Guide to Islam "New angles on angels" Religion Newswriters Association website Inglid judaismis Angels & Demons
Bolívar

Bolívari nime kannavad Simón Bolívari järgi mitmed haldusüksused: Colombia Bolívari departemang, Colombia Cauca departemangu Bolívari vald Colombia Valle del Cauca departemangu Bolívari vald Ecuadori Bolívari provints Boliivia Cochabamba departemangu Bolívari provints ja selle pealinn Peruu La Libertadi departemangu Bolívari provints ja selle pealinn Venezuela Bolívari osariik Venezuela Monagase osariigi Bolívari vald Venezuela Barinase osariigi Bolívari vald ... Venezuela boliivar
Agu Tammeveski

Agu Tammeveski (sündinud 20. oktoobril 1951 Hiiumaal) on eesti kirjanik ja filmistsenarist. Lõpetas 1969. aastal Nõo Keskkooli. Kirjutanud jutte Indrek Kraasi varjunime all. 1986. aastal võitis jutustus "Õhk" ajakirja Vikerkaar jutuvõistluse. "Sipelgate universum" pälvis 1999 ja "Igaviku maaletooja" 2000 August Mälgu novellipreemia. "Kas teie olite siis teistsugune?" (2003, töö märgiti ära 2002. aasta romaanivõistlusel) "Pikk hoojooks. Jutte aastaist 1986–2001" (2003, Tuum) "Kolmevennapäev " (2004) "Suvepäeva valgus. Kaks jutustust" (2004) "Ühtmoodi eikuidagi : romaan lisapalaga" (2013) "Mööduvate päevade soolane ja magus. Seitse juttu ühe pealkirjaga" (2016) "Ameerika mäed" (1994) 1999 August Mälgu novellipreemia (“Sipelgate universum“) 2000 August Mälgu novellipreemia (“Igaviku maaletooja“, III koht) Olev Remsu. "Kas mees või naine? Mis tähtsust sellel on!" (retsensioon Agu Tammeveski proosaraamatule "Möödunud aegade soolane ja magus. Seitse juttu ühe pealkirja all"), Looming, august, 2017
Johan Neeskens

Johan Neeskens (täisnimi Johannes Jacobus Neeskens; 15. september 1951 Heemstede – 6. oktoober 2024) oli hollandi jalgpallur, endine Hollandi jalgpallikoondise poolkaitsja. Hollandi rahvuskoondises mängis Neeskens 49 korda ja lõi kokku 17 väravat (1970–1981). kuni 1969 FC Haarlem 1969–1974 Amsterdami Ajax 1974–1979 FC Barcelona 1979–1984 New Yorgi Cosmos 1984–1985 FC Groningen 1972 Intercontinental Cup 1974. aasta maailmameistrivõistluste hõbe 1976. aasta Euroopa meistrivõistluste pronks 1978. aasta maailmameistrivõistluste hõbe 1978 Hispaania karikas Euroopa Meistrite karikas 1971, 1972 ja 1973 Euroopa superkarikas 1972 ja 1973 Hollandi meister 1970, 1972 ja 1973 USA meister (NASL-i võitja) 1980 ja 1982 Hollandi karikas 1970, 1971 ja 1972
IATA lennujaamakood

IATA lennujaamakood on kolmetäheline kood, millega Rahvusvaheline Lennutranspordi Ühendus (IATA, International Air Transport Association) tähistab lennujaamasid. Koode kasutatakse näiteks pagasilipikutel. Uuendatud koodide nimekiri avaldatakse kaks korda aastas, 1. juunil ja 1. detsembril. Erinevalt ICAO lennujaamakoodidest ei ole IATA koodid unikaalsed. Samuti võivad kolmetähelised koodid minna segamini kolmetäheliste navigatsioonimajakate koodidega. Paljudes riikides (näiteks Kanadas) on ametlikus lennunduses IATA koodide kasutamisest täielikult loobutud. IATA on koodid andnud ka paljudele raudteejaamadele. TLL – Tallinna lennujaam URE – Kuressaare lennujaam HEL – Helsingi-Vantaa LHR – Londoni Heathrow' lennujaam CDG – Charles de Gaulle'i rahvusvaheline lennujaam JFK – John F. Kennedy rahvusvaheline lennujaam ATH – Ateena rahvusvaheline lennujaam "Elefthérios Venizélos" Lennukompaniide loend IATA-koodi järgi ICAO lennujaamakood
Vanimate ettevõtete loend

Vanimate ettevõtete loend loetleb vanimad seniajani tegutsevad ettevõtted. Nimekirjast on välja jäetud ülikoolid, valitsusasutused ja usuorganisatsioonid. Paljude ettevõtete puhul on küsimuseks, millist aastat võib pidada firma asutamisajaks. Pankrotistumised, ülesostmised ja liitumised raskendavad kõik päritoluaasta leidmist. Näiteks Stora alustas söekaevandusena tegutsemist 1288. aastal ja alles 710 aastat hiljem ühines Stora Ensoks, mis on tänaseks arenenud suureks puidu- ja paberitööstuseks. Aga näiteks USA tööstusteenuste ettevõte Harsco võib oma asutamisajaks pidada aastat 1742. Nimelt alustas sel aastal tegevust firma Taylor-Wharton, mille tootevalikus olid ka suurtükikuulid George Washingtoni armee jaoks. Harsco ise omandas aga Taylor-Whartoni alles 1953. aastal. Probleeme on isegi vanimaks ettevõtteks peetava Kongō Gumiga (株式会社金剛組, Kabushiki Gaisha Kongō Gumi), mis on tegutsenud enam kui 1400 aastat. Prints Shotoku tõi Koreast Kongō perekonna liikmed Jaapanisse, et nad ehitaksid budistliku Shitennoji templi, mis seniajani püsti seisab. Ettevõte sattus 2006. aastal majandusraskustesse ja kuulus likvideerimisele, kuid osteti enne ära Takamatsu korporatsiooni poolt. Enne seda oli ettevõttes üle saja töötaja ja aastakäive ulatus 7,5 miljardi jeenini (üle 700 miljoni krooni). Ettevõtte viimane president oli Masakazu Kongō, asutajaperekonna 40. põlvkonnast. 2006. aasta detsembris jätkas ettevõte tegevust Takamatsu omanduses. Rohkem kui 200 aastat tegutsenud ja veel praegugi asutajaperekonna kontrolli all olevad ning finantsiliselt heas seisus ettevõtetest kuuluvad paljud klubisse Henokiens, mille osaliste arv on praegu 40. Nimi pärineb piiblitegelaselt patriarh Eenokilt, kes elas maa peal 365 aastat ja läks seejärel ilma suremata otse taevasse. Mingit majanduslikku tuge klubiliikmed üksteisele ei osuta. 2009. aastal tegi üks Jaapani ettevõte uuringu enda andmebaasi kuulunud 1 975 620 firma asutamisaastate kohta. Leiti 21 666 ettevõtet, mis on tegutsenud üle saja aasta. Vastavalt Korea panga andmetele on üle 200 aasta vanuseid ettevõtteid Saksamaal 837, Hollandis 222 ja Prantsusmaal 196. 89,4 protsendil ettevõtetest, mille eluiga ületab 100 aastat, on tööl vähem kui 300 inimest. Eesti vanimate ettevõtete loend vanimate ülikoolide loend "www.henokiens.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. detsember 2007. Vaadatud 25. juunil 2007. "Tokyo Shoko Research". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2010. Vaadatud 9. oktoobril 2010. "Over 20,000 firms in Japan aged 100 or older: survey+" Associated Press, 12. august 2009 "Centennial Firms Dry up in Korea" Korea Times, 14. mai 2008
FC Nantes

FC Nantes ehk Football Club de Nantes (aastail 1992–2007 FC Nantes Atlantique) on Prantsusmaa linnas Nantesis tegutsev jalgpalliklubi. See mängib Prantsusmaa kõrgliigas Ligue 1. Klubile pandi alus 23. aprillil 1943, ajal, kui Teine maailmasõda ei olnud veel lõppenud ning linn kannatas pidevate pommirünnakute all. Nantes on Prantsusmaa üks edukamaid klubisid, olles tulnud kaheksa korda Prantsusmaa meistriks ja võitnud neli Prantsusmaa karikat. Nantesi noortesüsteemist on pärit teise seas sellised jalgpallurid nagu Marcel Desailly, Didier Deschamps, Mickaël Landreau, Claude Makélélé, Christian Karembeu ja Jérémy Toulalan. Seisuga 11. august 2020 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Ligue 1 Võidud (8): 1964–65, 1965–66, 1972–73, 1976–77, 1979–80, 1982–83, 1994–95, 2000–01 Coupe de France Võidud (4): 1978–79, 1998–99, 1999–00, 2021–22 Coupe de la Ligue Võidud (1): 1964–65 Trophée Des Champions Võidud (3): 1965, 1999, 2001 Cup of the Alps Võidud (1): 1982 "Effectif". fcnantes.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 20.01.2021. Vaadatud 8.8.2020. Ametlik koduleht
Berliini lennujaam

Berliini lennujaam võib tähendada: Berliini Tegeli lennujaama, IATA: TXL Berliini Schönefeldi lennujaama, IATA: SXF Tempelhofi rahvusvahelist lennujaama, IATA: THF, suleti 2008 Berliini Brandenburgi rahvusvaheline lennujaama, IATA: BER Berliini Gatowi lennujaama, suleti 1995 Berliini Johannisthali lennujaama, suleti 1952 Berliini Staakeni lennujaama, suleti 1948
Bobby Moore

Bobby Moore ehk Robert Frederick Chelsea Moore ( 12. aprill 1941 Barking – 24. veebruar 1993 London) oli Inglismaa jalgpallikoondise kaitsja, maailmameister 1966. Aastatel 1958–1973 mängis Bobby Moore West Ham Unitedis, siis siirdus ta Fulhami (1973–1976). Inglismaa rahvuskoondises mängis (1962–1974) Moore 108 mängu ja lõi 2 väravat. FA Cup (1) – 1964 Euroopa karikavõitjate karikas (1) – 1965 Maailmameistrivõistlused 1966. aasta MM – 1. koht Euroopa meistrivõistlused 1968. aasta EM – 3. koht Inglismaa parim jalgpallur – 1964 Inglismaa parim sportlane – 1966 West Ham Unitedi aasta mängija (4) – 1961, 1963, 1968, 1970 Euroopa parima jalgpalluri valimistel (France Footballi küsitlus) 1970 teine ja 1966 neljas. "Robert Frederick Chelsea "Bobby" Moore – International Appearances". The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation.
Stockholmi lennujaam (täpsustus)

Stockholmi lennujaama nime kannab mitu lennujaama: Stockholmi Arlanda lennujaam (ARN/ESSA) Stockholmi Bromma lennujaam (BMA/ESSB) Stockholmi Skavsta lennujaam (NYO/ESKN) Stockholmi Västeråsi lennujaam (VST/ESOW)
Grand Theft Auto (videomäng)

"Grand Theft Auto" (GTA) on DMA Designi (praegu Rockstar North) välja töötatud ja ASC Gamesi välja antud avatud maailmaga arvutimäng. See on "Grand Theft Auto" sarja esimene mäng, sarjas on seni olnud kaheksa iseseisvat mängu ja kaks lisapakki originaalile. Mängu nimi oli algselt "Race'n'Chase" . "Grand Theft Auto" tegevus toimub 1997. aastal vaheldumisi kolmes tegevuspaigas: New Yorgi järgi loodud Liberty Citys, Miamil põhinevas Vice Citys ja algselt San Franciscol põhinevas San Andreas. Kõigis kolmes linnas vohab kuritegevus, vägivald ja korruptsioon. Kuigi "Grand Theft Auto: London 1961", "Grand Theft Auto: London 1961" ja "Grand Theft Auto 2" kasutasid teisi tegevuspaiku, on eelmainitud kolm linna jäänud "Grand Theft Auto" seeria mängude peamisteks tegevuspaikadeks. Liberty City oli peamine (ja ainuke) tegevuspaik mängudes "Grand Theft Auto III", "Grand Theft Auto Advance", "Grand Theft Auto: Liberty City Stories" ja "Grand Theft Auto IV", Vice City mängudes "Grand Theft Auto: Vice City" ja "Grand Theft Auto: Vice City Stories", ning San Andreas, mis kujundati ringi Californial ja Nevadal põhinevaks osariigiks, mängudes "Grand Theft Auto: San Andreas" ja "Grand Theft Auto V". "Grand Theft Auto" arendus algas 4. aprillil 1995, arendajateks oli Briti videomängustuudio DMA Design. Mängu algne pealkiri oli "Race'n'Chase". Algse plaani järgi pidi mäng ilmuma MS-DOS-ile, Windows 95-le, PlayStationile, Sega Saturnile ja Nintendo 64-le, kuid hiljem plaanid Sega Saturni ja Nintendo 64 versioonideks tühistati. Mängu arendus möödus problemaatiliselt, arendustiim ei suutnud kinni pidada paljudest arendustähtaegadest, ilmnes mitmesuguseid tehnilisi probleeme jm. Wallis, Alistair (21.12.2006). Playing Catch Up: GTA/Lemmings' Dave Jones. Kasutatud 15.08.07. Ransom-Wiley, James (22. märts 2011). "Race'n'Chase: Original GTA design docs posted". Engadget. AOL. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. märts 2016. Vaadatud 8. juuli 2015. The Guardian (16. september 2013). "The making of Grand Theft Auto: 'Like nailing jelly to kittens'". YouTube. Vaadatud 26. september 2013.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) "Grand Theft Auto" ametlik koduleht
Antoine Jérôme Balard

Antoine Jérôme Balard (30. september 1802 Montpellier – 30. märts 1876) oli prantsuse keemik, Prantsuse Teaduste Akadeemia liige (1844). Ta alustas tööd apteekrina, aga pärast õpet hakkas tööle oma kodulinna ülikooli loodusteaduskonna keemialaborandina. Peatselt sai ta keemiaprofessoriks ning õpetas lisaks ülikoolile farmaatsiakoolis ja kuninglikus kolledžis. 1826. aastal avastas Balard broomi. Ta avastas senitundmatu elemendi mereveest ja andis sellele nime. Aasta varem oli temast sõltumatult broomi mineraalsooladest avastanud saksa keemik Carl Jacob Löwig ja neid mõlemaid peetakse broomi avastajateks. See saavutus tegi Balardi nii tuntuks, et tagas talle valimise Louis Jacques Thénardi järglasena College de France'i keemiaprofessoriks. Tema õpilased, siis assistendid ja seejärel kolleegid olid Marcellin Berthelot ja Louis Pasteur. Balardi laboris avastas Pasteur erinevuse vasaku- ja paremakäeliste kristallide vahel, töötades viinhappega. Balard aitas ka Pasteuril välja töötada katset, mille abil Pasteur hiljem näitas, et elu iseeneslik teke elutust ainest ei ole võimalik. Tänapäeval tuntakse Balardi peamiselt broomi avastamise ja paljude broomi sisaldavate liitainete valmistamise poolest, aga ta oli viljakas nii teoreetilises kui rakendusteaduses. Ta otsis võimalusi, kuidas saada majanduslikult tasuval moel mereveest kaaliumkarbonaati ja naatriumhüdroksiidi. Nende tööde praktiline väärtus kadus pärast seda, kui Saksamaal Staßfurdis avastati suured potaselademed, mida hakati 1861 kaevandama. Esimesena väljendas ta seisukohta, et kloori valgendavad omadused tulenevad kaltsiumkloriidist ja kaltsiumhüpokloriidist. Orgaanilise keemia vallas avaldas ta teadustöid ammooniumoksalaadi lagunemise kohta, mille käigus tekib oksalaathape, samuti amüülalkoholidest, tsüaniididest ning etüülnitraadi ja dietüüleetri omavahelisest erinevusest.
Prantsuse Akadeemia

Mitte segi ajada Prantsuse Teaduste Akadeemiaga Prantsuse Akadeemia (prantsuse Académie française) on Prantsusmaa vanim teaduslik selts. See asutati 1635. aastal kardinal Richelieu algatusel prantsuse keele arendamiseks. See on Prantsusmaa Instituudi viiest akadeemiast vanim. Prantsuse Akadeemia liikmeid (akadeemikuid) nimetatakse "surematuteks" (prantsuse keeles les immortels). Prantsuse Akadeemial on 40 eluks ajaks valitud liiget. "Surematuteks" nimetatakse neid vastavalt kardinal Richelieu ajal kinnitatud akadeemia deviisile. Napoleon III ajal sai akadeemiku eraldusmärgiks roheline frakk (habit vert). Kui mõni akadeemia liikmeist sureb, jääb tema "tool" (prantsuse keeles fauteuil) vabaks ja sinna valitakse keegi silmapaistev kultuuritegelane, kirjanik, jurist, filosoof või ka vaimulik. Valimisele järgneb teatud aja möödudes pidulik vastuvõtmine akadeemiasse ja siis peab uus liige pidama kõne oma eelkäija mälestuseks. Pärast teist maailmasõda heideti kohtuotsuse alusel mitu "surematut" kollaboratsionismis süüdistatuna akadeemiast välja, nende seas marssal Philippe Pétain. Vahel on akadeemiasse valitud inimesi, kes ei ole kirjanikud ega teadlased, vaid on tuntud kui poliitikud ja sõjaväelased (tavaliselt on need akadeemikud siiski avaldanud publikatsioone, memuaare ja muud sellist). Prantsuse Akadeemia liikmete loend Fanny de Sivers: Mõistus ja usk Prantsuse Akadeemias (2010) Prantsuse Akadeemia (prantsuse)