laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Riina Airenne

Riina Airenne (aastani 1994 Riina Kadaja, sündinud 12. septembril 1959 Tartus) on eesti laulja (sopran, metsosopran). Lõpetas 1979 Tartu Heino Elleri nimelise Muusikakooli koorijuhtimise (Vaike Uibopuu klass) ning 1984 Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise (Ants Üleoja klass) ja 1989 laulu erialal (Tiiu Levaldi ja Ivo Kuuse klass). Ta täiendas end 1991–1993 Savonlinnas Shen Xiangi ja Li Yinwei kursustel ning Eva Plahova, Marga Schimli, Ludmilla Brauni, Thomas Hemsley, Nicola Christou, Tamara Novitšenko, Margarita Gruzdjeva jt juures. Olnud aastast 1989 Estonia solist ja 1992. aastast ühtlasi Eesti Muusikaakadeemia pedagoog, algul ansambliõppejõuna ja seejärel erialaõppejõuna. On Estonias ja mujal loonud üle 40 rolli, esinenud nii ooperi-, kontsert- kui suurvormilauljana ka Lätis, Leedus, Tšehhis, Soomes, Rootsis, Belgias, Venemaal, Tšuvaššias, Kanadas ja Küprosel. Gianetta (Gaetano Donizetti "Armujook", 1986 TRK-s ja 1989), Catharina (Eduard Tubina "Reigi õpetaja", 1988), Helena (Arrigo Boito "Mefistofeles", 1988), Krahvinna (W. A. Mozarti "Figaro pulm", 1989, TK Estonias), Barbara (Ed. Tubina "Barbara von Tisenhusen", 1990), II daam (W. A. Mozarti "Võluflööt", 1991), Annina (G. Verdi "Traviata", 1991), Anna (Aulis Sallineni "Ratsamees", 1991), Javotte (J. Massenet’ "Manon", 1992), Eboli (G. Verdi "Don Carlos", 1994), Silva (I. Kálmáni "Silva", 1995), Cherubino (W. A. Mozarti "Figaro pulm", 1996), Fenena (G. Verdi "Nabucco", 1996), Ciesca (G. Puccini "Gianni Schicchi", 1997), Frida (Alo Põldmäe "Depressioon baaris", 1997 Von Krahli Teatris), Flora (G. Verdi "Traviata", 1997), Carmen (G. Bizet’ "Carmen", 1998), Suzuki ja Kate (G. Puccini "Madam Butterfly", 1998), Vürstinna (A. Dargomõžski "Näkineid" 1999), Lucretia (Benjamin Britteni "Lucretia teotus", 1999, Vanemuine), Herodias (Straussi "Salome", 2000), Marina (Modest Mussorgski "Boriss Godunov", 2001), Abuela (Manuel de Falla "Lühike elu", 2001) Naaber (Igor Stravinski "Mavra", 2001, NYYD Ensemble), Miss Todd (G. C. Menotti "Vanatüdruk ja varas", 2002), Vürstinna (Rene Eespere "Gurmaanid", 2002) Giovanna (G. Verdi "Ernani", 2002), Marianna (G. Rossini "Sinjoor Bruschino", 2004), Ema Laine (Timo Steineri "Kosjas", 2004), Preili Baggott (B. Britteni "Väike korstnapühkija", 2003), Amneris (G. Verdi "Aida", 2004), Krahvinna (P. Tšaikovski "Padaemand", 2004), Emilia (G. Verdi "Othello", 2005), Õpetaja ja Josephine (T. Kaumanni "Mina – Napoleon", 2005), Madam Flora (G. C. Menotti "Medium", 2005), Vürstinna-Maria (R. Eespere "Gurmaanid 2", 2006), Lucia (P. Mascagni "Talupoja au", 2006), Tisbe (G. Rossini "Tuhkatriinu", 2006), Muusa-Niklaus (J. Offenbach "Hoffmanni lood", 2007). Metsosoprani partiid suurvormides, näiteks W. A. Mozarti “Reekviem”, G. Verdi “Reekviem” jpm. 1989 Teatriliidu eripreemia parima aariate esitajana 1992 Wagneri Ühingu stipendiaat 1999 Eesti Teatriliidu muusikaauhind 1999 Harjumaa teatripreemia 2001 Georg Otsa nimeline auhind
Barrow

Barrow võib tähendada järgmist. Barrow on jõgi Iirimaal Barrow-in-Furness on linn Inglismaal Barrow' neem on neem Põhja-Ameerikas Barrow on Utqiaġviki linna varasem nimi Barrow on perekonnanimi Clyde Barrow oli USA kurjategija Dean Barrow on Belize'i poliitik Nita Barrow oli Barbadose kindralkuberner Robert H. Barrow oli USA sõjaväelane Tony Barrow on Inglise pressiametnik
Rudiano

Rudiano on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Rudianos. 117 meetri kõrgusel merepinnast asuva Rudiano asustustihedus on keskmiselt 642 inimest ruutkilomeetri kohta. Rudiano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Calcio (BG), Chiari, Pumenengo (BG), Roccafranca, Urago d'Oglio. Toponimi in dialetto bresciano https://demo.istat.it/?l=it  Rudiano – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Rovato

Rovato on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis, Franciacorta piirkonnas, Monte Orfano jalamil. Halduskeskus asub Rovatos. 192 meetri kõrgusel merepinnast asuva Rovato asustustihedus on keskmiselt 712 inimest ruutkilomeetri kohta. Rovato piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Berlingo, Castrezzato, Cazzago San Martino, Coccaglio, Erbusco, Travagliato, Trenzano. Rovato halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Bargnana, Duomo, Lodetto, San Carlo, San Giorgio, San Giuseppe, Sant'Andrea, Sant'Anna. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 5. november 2013) Toponimi in dialetto bresciano https://demo.istat.it/?l=it  Rovato – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Korruptsioonivaba Eesti

Korruptsioonivaba Eesti on avalikes huvides tegutsev mittetulundusühing, mille eesmärk on tegeleda korruptsiooni ennetamisega, tõsta Eesti elanikkonna korruptsiooniteadlikkust ja tegutseda Eesti ühiskonna läbipaistvuse ja demokraatia edendamise nimel. Ühing loodi Jaan Tõnissoni Instituudi algatusel rahvusvahelise korruptsioonivastase organisatsiooni Transparency Internationali allorganisatsioonina 27. aprillil 2000 eesmärgiga juhtida ühiskonna tähelepanu avalikus ja erasektoris toimuvatele korruptsiooniilmingutele. MTÜ Korruptsioonivaba Eesti on alates 2007. aastast Transparency Internationali akrediteeritud esindaja Eestis. Kuni 2006. aasta lõpuni tegutses ühing seltsinguna, mille töövormiks oli Jaan Tõnissoni Instituudi juurde loodud Korruptsioonianalüüsi Keskus. Alates 2007. aastast tegutseb ühing registreeritud mittetulundusühinguna, et omada suuremat autonoomiat. MTÜ Korruptsioonivaba Eesti ei ole õiguskaitseasutus ega tegele korruptsioonijuhtumite avastamise või uurimisega. Seevastu tegeleb ühing Eesti korruptsioonivastase poliitika ning seaduste analüüsi, jälgimise ja mõjutamisega ettepanekute tegemise kaudu, et tagada struktuurse korruptsiooniennetuse tõus riigis. Samuti peab organisatsioon oluliseks sellealase teadlikkuse tõstmist nii konkreetsete sihtgruppide kui ka avalikkuse seas üldiselt. Aastate 2021–2024 prioriteetsed teemad on läbipaistev riigivalitsemine aus ettevõtlus vihjeandjate tõhus kaitse noorte teadlikkus korruptsioonivabad kohalikud omavalitsused MTÜ-d Korruptsioonivaba Eesti rahastatakse projektifinantseerimise vormis. Vähem saab ühingu eelarve täiendust teenuste osutamisest (uuringud, analüüsid, koolitused), liikmemaksudest ja annetustest. Juhatuse esimees on Steven-Hristo Evestus ning liikmed Anne Reino, Piret Kustasson, Raul Narits ja Merle Ojasoo. Vilepuhuja "Korruptsioonivaba Eesti projektide ülevaade". Vaadatud 18.10.2021. Ühingu Korruptsioonivaba Eesti majandusaasta aruanded www.transparency.ee "Korruptsioonivaba Eesti juhatus, liikmed ja töötajad". Vaadatud 18.10.2021. Korruptsioonivaba Eesti koduleht Korruptsioonivaba Eesti Facebook
Tammemäe järv

Tammemäe järv (ka Tammemäe karjäär, Lõuna karjäär, Saku karjäär) on tehisjärv Harjumaal Saku vallas Tammemäe külas. Järve pindala on 40,9 ha, koos saartega 44,49 ha. Saari on kaks. Kaldajoone pikkus on 4056 m. Suurema saare nimi on Donquixote saar, väiksemal saarel aga nime pole. Donquixote saar on 290 m pikk ja 140 m lai. Väiksema saare diameeter on 30 m. Järves on ahvenat, haugi, kiiska, särge, latikat. Tammemäe järve luigepere Tammemäe järv Tammemäe karjäär Männiku järv Männiku Väikejärv Pumbajärv Raku järv Valdeku karjäär
Franz Malmsten

Franz Malmsten (6. november 1905 Narva – 6. veebruar 1967 Tallinn) oli eesti näitleja. 1925. aastal astus Franz Malmsten koos venna Hugoga Narva "Võitleja" teatrisse, kus mängis aastatel 1925–1937 Narva teatris, saavutas edu nii opereti- ja ooperisolistina kui ka näitlejana sõnalavastustes. Oli aastatel 1937–1967 Eesti Draamateatri/V. Kingissepa nim. TRA Draamateatri näitleja. Ta on mänginud ka filmis ("Tagahoovis", 1956, Tallinnfilm) ja kuuldemängudes ("Sinel", 1952). Ta oli aastast 1940 abielus Eva Meiliga, nende poeg oli näitleja Rein Malmsten, pojapoeg on näitleja Mait Malmsten. Tema vend oli Hugo Malmsten, õde Lydia Bock. 1965 Eesti NSV teeneline kunstnik 1928 Hugo Raudsepp "Siinai lähistel" (Eenok) 1929 August Kitzberg "Püve talus" (Saaremaa Priidu) 1929 Henrik Ibsen "Peer Gynt" (Suur Kõver) 1930 August Kitzberg "Libahunt" (Tammaru peremees) 1930 Karl Zeller "Linnukaupleja" (Adam) 1931 Shakespeare "Othello" (Othello) 1931 Hugo Raudsepp "Põrunud aru õnnistus" (Jeremias Suurkukk) 1931 Eduard Vilde "Pisuhänd" (Piibeleht) 1933 August Mälk "Vaese mehe ututall" (Rein Rääbis) 1934 Imre Kálmán "Mariza" (vürst Dragomir) 1935 Enn Vaigur "Kraavihallid" (Mart) 1936 Aino Kallas "Mare ja ta poeg" (Imant) 1936 Aleksander Korneitšuk "Platon Kretšet" (Pavel) 1936 Oskar Luts/Andres Särev "Tagahoovis" (Trei) 1938 Karel Čapek "Valge taud" (Marssal) 1942 Tammsaare/Andres Särev "Karin ja Indrek" (Vesiroos) 1943 Aleksis Kivi/Hemmo Kallio "Seitse venda" (Lauri) 1944 George Bernard Shaw "Pygmalion" (Alfred Doolittle) 1945 Anton Tšehhov "Kosjas" (Tšubukov) 1945 Richard Brinsley Sheridan "Seltsidaam" (don Jerome) 1946 Carlo Goldoni "Põikpead" (Lunardo) 1947 August Jakobson "Võitlus rindejooneta" (Joosep Kangur) 1948 Eduard Vilde "Pisuhänd" (Vestmann) 1948 Valentin Katajev "Puhkepäev" (Dudkin) 1949 Nikolai Gogol "Revident" (Hlopov) 1950 Aleksandr Ostrovski "Mets" (Milonov) 1950 Vilis Lācis/Voldemars Sauleskalns "Kaluri poeg I" (vend Teodor) 1951 Lope de Vega "Tantsuõpetaja" (Bellardo) 1951 Tammsaare/Andres Särev "Vargamäe" (Juss) 1951 Aadu Hint/Andres Särev "Tuuline rand" (Laulu-Kaarli) 1952 Deniss Fonvizin "Äbarik" (Prostakov) 1952 Vilis Lācis/Voldemars Sauleskalns "Kaluri poeg II" (vend Teodor) 1953 Aleksander Korneitšuk "Eskaadri hukk" (Pootsman) 1957 George Bernard Shaw "Südamemurdumise maja" (Murdvaras) 1958 Viktor Rozov "Rõõmu otsinguil" (Lapšin) 1958 Tammsaare/Andres Särev "Vargamäe" (Sauna-Madis) 1961 Ardi Liives "Siinpool horisonti" (Rikas-Karu) 1962 Tammsaare/Voldemar Panso "Inimene ja jumal" (Jürka) 1964 Juhan Smuul "Kihnu Jõnn" (Jürnas) 1966 John Steinbeck "Hiirtest ja inimestest" (Candy) 1966 Tammsaare/Andres Särev "Vargamäe" (Sauna-Madis) Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000. Franz Malmsten, Sirp ja Vasar, nr. 6, 10. veebruar 1967
Roccafranca

Roccafranca on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Roccafrancas. 117 meetri kõrgusel merepinnast asuva Roccafranca asustustihedus on keskmiselt 256 inimest ruutkilomeetri kohta. Roccafranca piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Chiari, Comezzano-Cizzago, Orzinuovi, Orzivecchi, Pumenengo (BG), Rudiano, Soncino (CR), Torre Pallavicina (BG). Roccafranca halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Ludriano. Toponimi in dialetto bresciano https://demo.istat.it/?l=it  Roccafranca – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Pompiano

Pompiano on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Pompianos. 93 meetri kõrgusel merepinnast asuva Pompiano asustustihedus on keskmiselt 261 inimest ruutkilomeetri kohta. Pompiano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Barbariga, Comezzano-Cizzago, Corzano, Orzinuovi, Orzivecchi. Pompiano halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Gerolanuova, Zurlengo. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 5. november 2013) Toponimi in dialetto bresciano https://demo.istat.it/?l=it  Pompiano – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Meditsiinisõnastik

"Meditsiinisõnastik" on 1996. aastal kirjastuse Medicina avaldatud arstiteadusliku terminoloogia sõnastik. 2004. aastal avaldas sama kirjastus teise, uuendatud trüki. Sõnastikus on 864 lehekülge ja umbes 22 000 märksõna (ISBN 9985-829-55-7). Toimetajad Pavel Bogovski, Rein Kull; tõlkijad: Georg Loogna, Aet Raukas, Katrin Rehemaa ja Imbi Reili. Meditsiinisõnastikus on eestikeelsed terminid koos seletustega ning ladina, inglise ja soome vastetega. Sõnastiku veebiversioon on registreeritud kasutajatele tasuta saadaval portaalis Med24.ee.
Pertica Bassa

Pertica Bassa on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Pertica Bassas. 511 meetri kõrgusel merepinnast asuva Pertica Bassa asustustihedus on keskmiselt 22 inimest ruutkilomeetri kohta. Pertica Bassa piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Collio, Lavenone, Marmentino, Pertica Alta, Vestone. Pertica Bassa halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Avenone, Forno d'Ono, Levrange, Ono Degno. Toponimi in dialetto bresciano https://demo.istat.it/?l=it  Pertica Bassa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Kummardus Katalooniale

"Kummardus Katalooniale" (inglise "Homage to Catalonia") on George Orwelli minavormis kirjutatud jutustus, mis põhineb autori Hispaania kodusõjas kogetul. Teos valmis 1938. aasta jaanuaris, kuid kõikide Orwelli raamatute senine kirjastaja sotsialist Victor Gollancz keeldus selles sisalduva Hispaania kommunismi kriitika tõttu teost avaldamast. "Kummarduse Katalooniale" avaldas neli kuud hiljem kirjastaja Fredric Warburg. John Newsinger: Orwell and the Spanish Revolution International Socialism Journal, 1994. Kasutatud: 22.05.2009 Kalev Kesküla. George Orwell. „Kummardus Katalooniale”. Eesti Ekspress: Areen, 22. veebruar 2007
Vara kirik

Vara Brigitta kirik on kirik Tartumaal Kuusiku külas. Praegune vara kirik ehitati 1855. aastal põlenud puukiriku asemele. Varasema Pirita kiriku kohta on andmeid aastast 1627. Kirikut kasutab Vara Brigitta kogudus. Vara kirikaias asub Vara ohvritamm (ümbermõõt 4,2 m, kõrgus 24 m). Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Marien - Magdalenen, ehstnisch Maria kihhelkond mit dem Filial Warrol, oder St. Brigitten, ehstn Pirrita - kirrik, 1843 seite 90 EELK Vara Brigitta kirik. Puhka Eestis, vaadatud 25.01.2021. Vara kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Mari Vallik

Mari Vallik (on kasutanud pseudonüümi Marie Verdei; sündinud 14. märtsil 1993) on eesti kirjanik ja tõlkija. Vallik on avaldanud lühijutte ja luuletusi ja ta töötab tõlkijana. 2013 Tartu kirjandusfestivali Prima Vista kirjanduspreemia Esimene Samm Mari Vallik on kirjanik Aidi Valliku tütar. Madiken Kütt "Mari Vallik võitis Prima Vista kirjanikudebüüdiauhinna" Lääne Elu, 1. mai 2013 Madiken Kütt "Mari Vallik võitis Prima Vista kirjanikudebüüdiauhinna" Lääne Elu, 1. mai 2013 "Kroonikat" Looming, 8/2013
Grobiņa kreis

Grobiņa kreis (läti keeles Grobiņas apriņķis, saksa keeles Kreis Grobin, Hauptmannschaft Grobin) oli haldusüksus Venemaa keisririigis Kuramaa kubermangus. See eksisteeris aastatel 1819–1918. Läti riigis nimetati piirkond 1920. aastal Liepāja maakonnaks. Grobiņa kreisilinn oli Grobiņa (saksa keeles Grobin), kreisi kuulusid veel kaks kihelkonda (politischen kirschspiel): Grobiņa kihelkond (Kirchspiel Grobin), Durbe kihelkond (Kirchspiel Durben). Grobiņa kreis, 1820 Grobiņa kreisi Grobiņa piirkond Grobiņa kreisi Polangeni piirkond Liepāja http://demoscope.ru/weekly/ssp/rus_gub_97.php?reg=19 Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 452–455. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 452–455. Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918), lk 573–600.
Tšeptsa

Tšeptsa (vene Чепца, udmurdi Чупчи) on Vjatka parem lisajõgi. Saab alguse Ülem-Kama kõrgustikult Permi krais ja suubub Kirovo-Tšepetski linnas Vjatkasse. Tšeptsa muudab korduvalt järsult suunda. Pikkus umbes 500 km.
Kataveski hiiekadakas

Kataveski hiiekadakas on ohvrikadakas Harju maakonnas Kose vallas Kata külas. Hendrik Relve. Põlispuud. Tallinn, Koolibri 2003, lk 68–70. Kataveski hiiekadakas eestigiid.ee Kataveski hiiekadakas kultuurimälestiste riiklikus registris Kataveski hiiekadakas keskkonnaportaalis
Kaagvere mõis

Kaagvere mõis (saksa keeles Kawershof) oli mõis Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisasüda Kastre valda Pupe külla. Esmateade mõisa kohta pärineb aastast 1544 (Fyfhusen, hiljem Kawershof). Mõis kuulus perekond Kawerile, kelle järgi sai mõis saksakeelse nime. 1544. aastast oli mõisa omanik toomfoogt Peter Stackelberg, kes pärandas mõisa oma pojale Reinhold Stackelbergile. Poola kuningas (1576–1586) Stefan Batory andis mõisa Tartu kodanikule Berend Mestmannile ja pärast tema surma Ewert Unferfehrtile. 1601. aastal sai Kaagvere mõisa omandiõiguse Christian Allfeldt. Tema järel valdas mõisa Johann Wolter von Plettenberg (suri pärast 1651) ja seejärel tema teener Joachim Simonsson. Viimase valduses oli mõis kuni 1627. aastani. 1645. aastal kinnitas Rootsi kuninganna Kristiina omandiõiguse Fromhold von Tiesenhausenile. 1726. aastal müüs tema pojapoeg mõisa Võnnu Jakobi koguduse pastorile Johann Svenskele (Swenske) (u 1675−1727), kelle pärijad pantisid 1786. aastal mõisa krahv Johann Gottlieb von Münnichile (1740−1813), kes sai 1797. aastal mõisa omanikuks. 1815. aastal omandas tema tütar vabaproua Marie Ernestine von Nolcken (1768−1845) Mooste, Luunja ja Kaagvere mõisa. Nolckenite suguvõsa omandusse jäi mõis kuni võõrandamiseni. Viimane omanik enne võõrandamist oli vabahärra Eduard Georg von Nolcken (1875−1941). Mõisate riigistamise järel anti Kaagvere mõisa hooned 1920. aastal Tartu linnale. 1920. aastal tehti Kaagvere mõisahoonesse emade ja rinnalaste kodu, 1926. aastast oli seal Kaagvere lastekodu. 1941. aastal, teine maailmasõda hävis Kaagvere mõisahäärber pommirünnakutes, 1957. aastal ehitati mõisahoone vundamendile uus külgtiibadega maja lastekodule. 1965. aastal hakkas hoonestuses tööle Erikutsekool nr 34, mis andis üldharidust ning õpetas õmblemist ja köögiviljakasvatust käitumishälvetega tüdrukutele. Eesti taasiseseisvumise järel nimetati õppeasutus ümber Kaagvere erikooliks. 2015. aastal moodustati mitme erikooli (sh Kaagvere erikooli) baasil Maarjamaa Hariduskolleegium. Kaagvere mõisa teenijatemaja Kaagvere mõisa õllekoda Kaagvere mõisa valitsejamaja Kaagvere mõisa kasvuhoone Mõisa endine kuivati Kaagvere mõisa piirdemüürid Kaagvere mõisa aednikumaja Kaagvere mõisa kelder Kaagvere mõis, Eesti Ajalooarhiiv, EAA.1383 Kaagvere mõis (Võnnu khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Tartu linna waestehoolekandest ning emade- ja lastekaitsest läinud aastal., Päewaleht, nr. 125, 11 mai 1924 Päev Kaagvere lastekodus (1937), Eesti Kultuurfilmi ringvaade nr. 114, 1/5 Kaagverre kerkib erikooli linnak, Tartu Postimees, 10. veebruar 2014 Tapa erikoolist sai Maarjamaa Hariduskolleegiumi Valgejõe keskus, 4. september 2015 (vaadatud 21.06.2017) Kaagvere mõis (Võnnu khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Maiste, Juhan. Nutt, Nele. Tartumaa mõisad. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 25-7. Praust, Valdo. Tartumaa mõisad. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 104-7.
Babīte linnamägi

Babīte linnamägi (ladina keeles castrum Babath) oli linnus semgalite Upmale maakonnas, praegu asub Lätis Jūrmala linnas Bražciemsi linnaosas. Babīte linnus hoidis kontrolli all Lielupe veeteed ja jõe äärest sisemaale viivat teed. Ovaalse linnamäe suurus oli 10 × 20 meetrit. Pärast Mežotne muinaslinnuse vallutamist said ristisõdijad enda kätte ka Babīte. Aastal 1219 ehitasid ristisõdijad sinna Babate või Püha Maarja kindluse. Aastal 1228 ründasid kuralased koos semgalitega Dünamünde kloostrit, põletades ühtlasi maha ka vastse kindluse. Linnamägi kannab ka Poolamäe nime (Poļu kalns), sest Poola-Rootsi sõja ajal 1600–1629 paiknesid seal Rzeczpospolita väed.
Paderno Franciacorta

Paderno Franciacorta on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Paderno Franciacortas. 182 meetri kõrgusel merepinnast asuva Paderno Franciacorta asustustihedus on keskmiselt 670 inimest ruutkilomeetri kohta. Paderno Franciacorta piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Castegnato, Passirano, Rodengo-Saiano. Toponimi in dialetto bresciano https://demo.istat.it/?l=it  Paderno Franciacorta – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Orzivecchi

Orzivecchi on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Orzivecchis. 91 meetri kõrgusel merepinnast asuva Orzivecchi asustustihedus on keskmiselt 282 inimest ruutkilomeetri kohta. Orzivecchi piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Comezzano-Cizzago, Orzinuovi, Pompiano, Roccafranca. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 5. november 2013) AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, Milano, GARZANTI, 1996, p. 460. https://demo.istat.it/?l=it  Orzivecchi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Ome

Ome on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Omes. 231 meetri kõrgusel merepinnast asuva Ome asustustihedus on keskmiselt 358 inimest ruutkilomeetri kohta. Ome piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Brione, Gussago, Monticelli Brusati, Polaveno, Rodengo-Saiano. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 5. november 2013) Toponimi in dialetto bresciano Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Ome – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Nuvolera

Nuvolera on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Nuvoleras. 165 meetri kõrgusel merepinnast asuva Nuvolera asustustihedus on keskmiselt 348 inimest ruutkilomeetri kohta. Nuvolera piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bedizzole, Botticino, Mazzano, Nuvolento, Rezzato, Serle. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 5. november 2013) Toponimi in dialetto bresciano https://demo.istat.it/?l=it  Nuvolera – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Nuvolento

Nuvolento on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Nuvolentos. 176 meetri kõrgusel merepinnast asuva Nuvolento asustustihedus on keskmiselt 574 inimest ruutkilomeetri kohta. Nuvolento piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bedizzole, Nuvolera, Paitone, Prevalle, Serle. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 5. november 2013) Toponimi in dialetto bresciano Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Nuvolento – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Muscoline

Muscoline on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Muscolines. 272 meetri kõrgusel merepinnast asuva Muscoline asustustihedus on keskmiselt 260 inimest ruutkilomeetri kohta. Muscoline piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Calvagese della Riviera, Gavardo, Polpenazze del Garda, Prevalle, Puegnago del Garda. Muscoline halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Castrezzone, Longavina, Morsone, San Quirico. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 5. november 2013) Toponimi in dialetto bresciano https://demo.istat.it/?l=it  Muscoline – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Monticelli Brusati

Monticelli Brusati on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Monticelli Brusatis. 283 meetri kõrgusel merepinnast asuva Monticelli Brusatia asustustihedus on keskmiselt 414 inimest ruutkilomeetri kohta. Monticelli Brusatia piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Iseo, Ome, Passirano, Polaveno, Provaglio d'Iseo, Rodengo-Saiano. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 5. november 2013) Toponimi in dialetto bresciano Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Monticelli Brusati – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Kaapkübar

Kaapkübar (Saaremaal lakk) on endisaegne kõrge rummuga ja vildist tehtud peakate. Kaapkübarat kandsid mehed pidulikel sündmustel. Eestist on teateid kaapkübarast alates 17. sajandist. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 52