laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Masayuki Okano

Masayuki Okano (jaapani keeles 岡野 雅行 Okano Masayuki; sündinud 25. juulil 1972 Yokohamas) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–1999 25 mängu ja lõi 2 väravat. Masayuki Okano veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Hiroaki Morishima

Hiroaki Morishima (jaapani keeles 森島 寛晃 Morishima Hiroaki; sündinud 30. aprillil 1972 Hiroshimas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–2002 64 mängu ja lõi 12 väravat. Hiroaki Morishima veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Skulte raudteejaam

Skulte raudteejaam on raudteejaam Lätis Riia–Skulte raudteeliinil Limbaži piirkonnas Skulte vallas. Raudteejaam on selle raudteeliini lõpp-peatus. Jaam asub Riia raudteejaamast 56 km kaugusel ja on nime saanud Skulte küla järgi. Jaamas on üks ooteplatvorm ja kaks teed. Piletihinnalt kuulub jaam C-tsooni. Peatus on rajatudi aastal 1934. Jaamahoone valmis aastal 1952, tänapäeval on see kasutusel elamuna. Aastal 1991 pikendati elektriraudtee Skulte peatuseni ja see muudeti raudteejaamaks. Algselt asus jaam Tallinna–Pärnu–Riia raudteel, kuid aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles ja jaamast sai lõppjaam. Selle protsessi käigus rajati ka uus ooteplatvorm vanast seitsesada meetrit Riia poole. Varem järgnes Skulte jaamale Ziediņi raudteepeatus. http://www.pv.lv/lv/zonas/ T. Altbergs, K.; Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 186. lk "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Toshihide Saitō

Toshihide Saitō (jaapani keeles 斉藤 俊秀 Saitō Toshihide; sündinud 20. aprillil 1973 Shizuokas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1996–1999 17 mängu. Toshihide Saitō veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Yutaka Akita

Yutaka Akita (jaapani keeles 秋田 豊 Akita Yutaka; sündinud 6. augustil 1970 Nagoyas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–2003 44 mängu ja lõi 4 väravat. Yutaka Akita veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Eisuke Nakanishi

Eisuke Nakanishi (jaapani keeles 中西 永輔 Nakanishi Eisuke; sündinud 23. juunil 1973 Suzukas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1997–2002 14 mängu. Eisuke Nakanishi veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Takashi Hirano

Takashi Hirano (jaapani keeles 平野 孝 Hirano Takashi; sündinud 15. juulil 1974 Shizuokas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1997–2000 15 mängu ja lõi 4 väravat. Takashi Hirano veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Gea Rennel

Gea Rennel (sündinud 9. detsembril 1958) on Eesti diplomaat ja riigiametnik. Ta lõpetas 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogia erialal diplomitööga "Põhja-Eesti platoo muldade geokeemiast" (juhendajad Valter Petersell ja Aadu Loog). 1992. aastal lõpetas ta Eesti Diplomaatide Kooli diplomaatia ja rahvusvaheliste suhete erialal. 1992. aastal asus tööle Välisministeeriumi. Ta on töötanud Välisministeeriumi 1. poliitikaosakonna peadirektorina ja oli Eesti NATOga liitumise läbirääkimiste valitsusdelegatsiooni liige. Aastatel 2003–2007 oli ta Eesti erakorraline ja täievoliline suursaadik ja alaline esindaja Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) juures Viinis. Aastatel 2007–2011 oli ta Välisministeeriumi siseauditi osakonna peadirektor. Aastatel 2011–2015 oli ta Eesti erakorraline ja täievoliline suursaadik ja alaline esindaja Euroopa Nõukogu juures Strasbourgis. 2015. aastast oli ta Riigikogu Kantselei välissuhete osakonna juhataja. Ta on Eesti Geoloogia Seltsi liige. Aastatel 1972–1976 võitis ta Eesti noorte meistrivõistlustel tennises 5 kulda, 5 hõbedat ja 2 pronksi. Harrastab orienteerumist ja on Harju Orienteerumisklubi liige. 2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk "Tartu Ülikooli geoloogia osakonna diplomi- ja bakalaureusetööd". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. veebruar 2017. Vaadatud 14. jaanuaril 2016. "Eesti Diplomaatide Kool. Vilistlased. Grupp 1991/1992". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. mai 2016. Vaadatud 14. jaanuar 2016. Välisministeerium. Liitumisläbirääkimised NATOga[alaline kõdulink] Välisministeeriumi pressiteade 9. september 2011. Kolm Eesti suursaadikut alustasid tööd rahvusvaheliste organisatsioonide juures Riigikogu. Kontaktid "Eesti Geoloogia Selts. Tegevliikmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2016. ESBL sporditulemused. Gea Rennel Harju KEK RSK orienteerujate nimekiri Eesti Vabariigi teenetemärgid. Gea Rennel[alaline kõdulink]
Riia–Skulte raudtee

Riia–Skulte raudtee (ametlikult Zemitāni–Skulte raudtee) on raudteeliin, mis oli varem Tallinna–Pärnu–Riia raudtee osa. Raudtee pikkus on 52 kilomeetrit. Suurem osa raudteest on kaheteeline. Üks tee on Mangaļi ja Ziemeļblāzma raudteejaama vahel, kus tee ületab Mīlgrāvise kanali; ka on üks tee Carnikava ja Gauja raudteepeatuse vahel, kus tee ületab Koiva jõe. Ühe teega on veel lõik Lilaste raudteejaamast Inčupe raudteepeatuseni ja alates Saulkrasti raudteejaamast jätkub raudtee üheteelisena. Rong sõidab Riiast Skulteni tunni ja kümne minutiga. Riia (Rīga pasažieru) Zemitāni (Valga ja Valmiera rongi peatus) Brasa Sarkandaugava Mangaļi Ziemeļblāzma Vecdaugava Vecāķi Kalngale Garciems Garupe Carnikava Gauja Garezers (endine peatus) Lilaste Inčupe Pabaži Saulkrasti Ķīšupe Zvejniekciems Skulte Esimene lõik raudteest valmis aastal 1872 ja viis Mīlgrāviseni. Lõppjaamaks oli toona Mangaļi raudteejaam. Algselt loeti seda Riia–Dünaburgi raudteeliini osaks ja see kuulus liini hallanud ettevõttele, aga aastal 1894 sai raudteest riigi omand. Aastal 1933 rajati üle Mīlgrāvise kanali raudteesild ja alustati raudtee pikendamist. Praegune raudtee valmis aastaks 1934, aga aastaks 1937 jõuti raudtee ehitamisega Ruhja linnani. Aastal 1957 rajati Mangaļi raudteejaamani elektriraudtee. Aastal 1971 pikendati elektrifitseeritud lõiku Zvejniekciemsi raudteepeatuseni, aastal 1992 aga Skulteni. Aastatel 1975–1981 ehitati Eestis kitsarööpmelise raudtee asemele laiarööpmeline raudtee. Läbi Pärnu kulgenud Tallinna ja Riia vaheline reisirongiliiklus avati pidulikult 17. juulil 1981. 1987. aasta seisuga sõitis liinil Tallinn–Pärnu–Riia mõlemal suunal üks reisirong päevas. Sõit kestis keskmiselt 5 tundi ja 15 minutit. Viimane reisirong sõitis Tallinnast Riiga läbi Pärnu 20. veebruaril 1992. Liinil Riia–Ipiku sõitis rong kuni 1997. aastani. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Liinil Riia–Skulte opereerivad tänaseni Läti raudtee elektrirongid, mis sõidavad Carnikavasse, Saulkrastisse ja Skultesse. Kaubarongide liiklus toimub kuni Ziemeļblāzma raudteejaamani. http://railwayz.info/photolines/rw/9 Video raudteest Garciemsi ja Gauja vahel
Ryūzō Morioka

Ryūzō Morioka (jaapani keeles 森岡 隆三 Morioka Ryūzō; sündinud 7. oktoobril 1975 Yokohamas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1999–2003 38 mängu. Ryūzō Morioka veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Akinori Nishizawa

Akinori Nishizawa (jaapani keeles 西澤 明訓 Nishizawa Akinori; sündinud 18. juunil 1976 Shizuokas) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1997–2002 29 mängu ja lõi 10 väravat. Akinori Nishizawa veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Takashi Fukunishi

Takashi Fukunishi (jaapani keeles 福西 崇史 Fukunishi Takashi; sündinud 1. septembril 1976 Niihamas Ehime prefektuuris) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1999–2006 64 mängu ja lõi 7 väravat. Takashi Fukunishi veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Tomokazu Myōjin

Tomokazu Myōjin (jaapani keeles 明神 智和 Myōjin Tomokazu; sündinud 24. jaanuaril 1978 Kobes) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2000–2002 26 mängu ja lõi 3 väravat. Tomokazu Myōjin veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Kazuyuki Toda

Kazuyuki Toda (jaapani keeles 戸田 和幸 Toda Kazuyuki; sündinud 30. detsembril 1977 Machidas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2001–2002 20 mängu ja lõi 1 värava. Kazuyuki Toda veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Daisuke Ichikawa

Daisuke Ichikawa (jaapani keeles 市川 大祐 Ichikawa Daisuke; sündinud 14. mail 1980 Shizuokas) on Jaapani jalgpallur, kaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1998–2002 10 mängu. Daisuke Ichikawa veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Hitoshi Sogahata

Hitoshi Sogahata (jaapani keeles 曽ヶ端 準 Sogahata Hitoshi; sündinud 2. augustil 1979 Kashimas) on Jaapani jalgpallur, väravavaht. Ta sündis aastal 1979 Kashimas (asub Ibaraki prefektuuris). Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2001–2003 4 mängu. Hitoshi Sogahata veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Iljušin

Iljušin (praegune ametlik nimi: Открытое Акционерное Общество «Авиационный Комплекс им. С. В. Ильюшина» – 'avatud aktsiaselts S. V. Iljušini nim. Lennunduskompleks') on Venemaa (varem Nõukogude Liit) lennukitootmisettevõte. Selle rajas Sergei Iljušin. Iljušin Il-2 Iljušin Il-4 Iljušin Il-10 Iljušin Il-12 Iljušin Il-14 Iljušin Il-18 Iljušin Il-20 Iljušin Il-28 Iljušin Il-32 Iljušin Il-32 Iljušin Il-36 Iljušin Il-38 Iljušin Il-62 Iljušin Il-76, Il-76D Iljušin Il-78 Iljušin Il-80 Iljušin Il-86 Iljušin Il-96 Iljušin Il-103 Iljušin Il-114 Iljušin Il-214 Koduleht
Teruyuki Moniwa

Teruyuki Moniwa (jaapani keeles 茂庭 照幸 Moniwa Teruyuki; sündinud 8. septembril 1981 Atsugis) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja. Ta sündis aastal 1981 Atsugis (asub Kanagawa prefektuuris). Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2003–2006 9 mängu ja lõi 1 värava. Teruyuki Moniwa veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Yōichi Doi

Yōichi Doi (jaapani keeles 土肥 洋一 Doi Yōichi; sündinud 25. juulil 1973 Kumamotos) on Jaapani endine jalgpallur, väravavaht. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2004–2005 4 mängu. Yōichi Doi veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Keisuke Tsuboi

Keisuke Tsuboi (jaapani keeles 坪井 慶介 Tsuboi Keisuke; sündinud 16. septembril 1979 Tamas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2003–2007 40 mängu. Keisuke Tsuboi veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Todža kožuun

Todža kožuun on 2. järgu haldusüksus Venemaa Tõva Vabariigis. Kožuuni halduskeskus on Toora-Hem. 2015. aastal oli kožuuni elanike arv 6462, neist 44,67% todžalased, 33,59% tõvad ja 19,80% venelased. Kožuun jaguneb 6 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 7 asulat.
Ühiskondliku Leppe Sihtasutus

Ühiskondliku Leppe Sihtasutus oli Eesti presidendi Arnold Rüütli eestvedamisel 2003. aasta märtsis asutatud Eesti sihtasutus, mis on planeeritud ühendama Eesti kestva arenguga seotud valitsusväliseid organisatsioone, sh kodanikuühendusi, ja muu hulgas edendama organisatsioonidevahelist koostööd. Kestva arenguga seotud põhiteemad on rahva tervis, haridus, sotsiaalne turvalisus ja regionaalne areng. 2007. aastal oli sihtasutusega seotud üle 60 organisatsiooni. 2003. aastast oli Ühiskondliku Leppe Sihtasutuse juhatuse esimees Andra Veidemann ja tegevjuht Agu Laius. Sihtasutuse tegevust finantseeriti riigieelarvest presidendi kantselei kaudu ja annetustest – sihtasutuse esimene suurtoetaja oli sihtasutuse nõukogu esimees ettevõtja Aadu Luukas. 2003. aastal töötas sihtasutus välja Eesti Ühiskondliku Kokkuleppe memorandumi ning Ühiskondliku Leppe, mis olid põhidokumendid edasiseks tegevuseks. Tööle hakkasid ühiskondliku leppe foorum ja toimkonnad: laste ja perede toimkond, haridustoimkond, kultuuritoimkond majandustoimkond, rahvatervise toimkond, maaelu toimkond, loodushoiutoimkond. Sihtasutus alustas 2006. aastal kogumiku "Eesti inimarengu aruanne" väljaandmist. Ühiskondliku Leppe Sihtasutus tegutses aastatel 2003–2007, kuni president Toomas Hendrik Ilvese juhtimisel sihtasutus reorganiseeriti Eesti Koostöö Koguks. "Vabariigi President algatas Ühiskondliku Leppe Sihtasutuse põhikirja muutmise". Presidendi Kantselei pressiteade. 23.03.2007. "Ühiskondliku Leppe Sihtasutus. Aastaraamat 2004". Digar. Tallinn, 2005. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "Ühiskondliku leppe põhimõtted riigieelarves arvesse võetud". Äripäev. 16.08.2004. "VPK-Vabariigi Presidendi Kantselei" (PDF). Vabariigi Presidendi Kantselei. Kadriorg, 2012. Lk. 21. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend)
Antonov

Riigiettevõte Antonov (ukraina keeles Державне підприємство "Антонов", Deržavne pidpriemstvo "Antonov"), enne seda Antonovi-nimeline lennundusalane teaduslik-tehniline kompleks (ukraina keeles: Авіаційний науково-технічний комплекс імені Антонова, АНТК ім. Антонова, Aviatsijnij naukovo-tehnitšnij kompleks imeni Antonova, ANTK im. Antonova), on Ukraina (varem Nõukogude Liidu) lennukeid konstrueeriv ja valmistav ettevõte, mis kuulub 2015. aastast riiklikku kontserni Ukroboronprom. 1946. aasta 31. mail loodi NSV Liidu Ministrite Nõukogu määrusega Novosibirski lennukitehases erikonstrueerimisbüroo nr 153 (OKB-153), mille juhatajaks määrati O. K. Antonov. Büroo esimeseks ülesandeks oli luua põllumajandustöödeks vajalik hea lennuk, milleks saigi hiljem An-2. Samal ajajärgul arendati büroos purilennukid A-9 ja A-10, mida ehitati väikese sarjana. Ettevõtte peakorter asub alates 1952. aastast Harkivis Ukrainas. Ettevõte on saanud nime peakonstruktor Oleg Antonovi järgi. Riigittevõtte Antonov üks allüksus on lastilennuettevõte Antonov Airlines, mille lennukipargis on maailma suurimad lastilennukid An-225 ja An-124-100. Antonovile kuulub ka rahvusvaheline Antonovi lennujaam. An-2 An-3 An-6 An-8 A-9 A-10 An-10 A-11 An-12 A-13 An-14 A-15 An-22 An-24 An-26 An-28 An-30 An-32 An-70 An-71 An-72 An 74 An-124 An-140 An-178 An-225 An-2 Purilennuk A-15 AN-12 An-70 An-71 An-74 An-148 An-178 An-225 Cabinet transfers Antonov enterprise from Antonov concern to Ukroboronprom - Interfax, 12.05.2015 Ettevõtte veebisait (ukraina, vene ja inglise keeles) Antonovi purilennukid ja lennukid
Välisministeeriumi kultuuripreemia

Välisministeeriumi kultuuripreemia on Eesti Välisministeeriumi välja antav preemia. ... 2013 Ewert and The Two Dragons, Ilmar Raag, Riina Sildos, Laine Mägi ja Kalle Kasemaa 2014 Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Kristiina Ehin, Ilmar Lehtpere, Anne Erm ja filmi "Mandariinid" tegijad 2015 Helen Sildna, Madis Kolk ja Sirje Helme 2016 Veljo Tormis ja Aare Hõrn 2017 Mati Talvik, Renita Timak ja Indrek Kangur saatesarja "Ajavaod" eest 2018 Edward von Lõngus digitänavakunsti projekti "(R)estart Reality" eest Eesti Vabariigi kultuuripreemia Keila kultuuripreemia "Välisministeeriumi kultuuripreemia sai Edward von Lõngus. Pealinn, 8. jaanuar 2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. jaanuar 2019. Vaadatud 10. jaanuaril 2019. Galerii: Välisministeeriumi kultuuripreemia pälvis tänavakunstnik Edward von Lõngus. ERR, 9. jaanuar 2019
Taimetoodangu Inspektsioon

Taimetoodangu Inspektsioon (lühend TI) oli valitsusasutus Eesti Põllumajandusministeeriumi alluvuses. Inspektsioon moodustati 1997, kui liideti Seemne ja Sordikatse Inspektsioon, Taimekaitseamet ja Taimekarantiini Inspektsioon. Inspektsioon lõpetas tegevuse 2010, kui Taimetoodangu Inspektsioon, piirkondlikud maaparandusbürood ning Maaparanduse Ehitusjärelevalve- ja Ekspertiisibüroo ühendati Põllumajandusametiks. https://web.archive.org/web/20181225092526/http://termin.eki.ee/esterm/concept.php?id=5624&term=Taimekaitseamet (vaadatud 22.12.2018) https://web.archive.org/web/20151018033229/http://www.pma.agri.ee/index.php?id=102 (vaadatud 14.01.2016). Kehtetu Taimetoodangu Inspektsiooni põhimäärus eRTis
Moto by Lenovo

Moto by Lenovo (või Moto) on Lenovo Groupi tütarettevõtte Motorola Mobility toodetavate Androidil toimivate nutitelefonide ja nutikellade bränd. Moto X (1. generatsioon) (2013 versioon) Moto X (2. generatsioon) (2014 versioon) Moto X Style (2015 generatsioon), Suurbritannias nimega Moto X Pure Edition. Moto X Force, (2015 version), Suurbritannias nimega Droid Turbo 2. Moto X Play (2015 generatsioon), Suurbritannias nimega Droid Maxx 2. Moto G (1. generatsioon) (2013 versioon) Moto G (2. generatsioon) (2014 versioon) Moto G (3. generatsioon) (2015 versioon) Moto G (4. generatsioon) (2016 versioon) Moto E (1. generatsioon) (2014 versioon) Moto E (2. generatsioon) (2015 versioon) Moto Maxx, Suurbritannias nimega Droid Turbo. Moto Turbo, Suurbritannias nimega Droid Turbo. Moto 360 (1. generatsioon) (2014 versioon) Moto 360 (2. generatsioon) (2015 versioon)
Pärnu linnavolikogu

Pärnu linnavolikogu on Pärnu linna omavalitsusorgan (linnavolikogu), mille on valinud valimisõiguslikud linnakodanikud. Pärnu linna täidesaatev võimuorgan on Pärnu linnavalitsus. Silver Smeljanski Vahur Mäe Raido Ilp Kaja Martinson Eino-Jüri Laarmann Elmo Joa Jaana Junson Andres Metsoja Merle Lillak Eino Ojandu Ago Kalmer Mati Sutt Kai Oraste Ilme Seepere Rain Jung Jaanus Põldmaa Aare Arva Toomas Kivimägi Toomas Rõhu Jane Mets Marika Valter Jüri Lebedev Urmas Sule Laura Kiviselg Enn Raadik Irina Talviste Avo Keel Vladimir Zemljannikov Tatjana Gussarova Hillar Talvik Anne Betker Arvo Reedik Külli Pärtelson Kalev Kaljuste Imre Baumann Heldur Paulson Helle Kullerkupp Edmond Penu Siimo Lopsik 1877. aastal hakati Baltikumis rakendama vene linnaseadust, mille põhjal likvideeriti kitsa privilegeeritud ringkonna moodustatud raad kui omavalitsusorgan ning 1878. aastal astus Pärnu rae asemele Pärnu linnakodanikest maksumaksjate valitud Pärnu linnaduuma ehk Pärnu linnavolikogu. Volikogu valis Pärnu linnavalitsuse eesotsas Pärnu linnapeaga. Linnaseaduse alusel muutus ka senine varalise tsensusega piiratud rae liikmete valimisõigus ning nüüd anti valimisõigus kõigile Vene riigi alamaile, kes olid vähemalt 25-aastased, elanud linnas vähemalt 2 aastat ja omasid linnas kinnisvara või ettevõtet.Nt kandideerisid 1882. aastal Pärnu linnaduumasse ehk volikogusse: 1. klassis, kaupmees Jacob Dietrich Ammende, Pärnu linnasekretär Eduard Simson; 2. klassis, kaupmees Justus Friedrich Specht; 3. klassis, linnavanem Oskar Alexander Brackmann, linnavalitsuse liige Nicolaus Michael Bremer, linnavalitsuse liige Alexander Dietrich Johann Rodde. Linnavolikogu valijad jagunesid, varalise seisundi järgi kolme valimisklassi ehk kuuriasse, kellest igaühel oli õigus määrata üks kolmandik linnavolikogu liikmest, kes valiti neljaks aastaks. Kuni 1892. aastani jagati valijad varanduse (linnale makstavate maksude suuruse) alusel 3 klassi. 1892. aastast jagati valijad politseijaoskondade järgi ja iga linnajagu valis oma suuruse järgi teatava arvu linnavolinikke. Pärnu linnavolikogu asus Pärnu raekoja 1911. aastal valminud juurdeehitises Uue tänaval, nurgahoones Uus 4 // Nikolai 3. Pärnu linnavolinike loend Pärnu linnavolikogu[alaline kõdulink] Kandidaatide nimekiri, keda Pärnu linna walimise klassidele walimiseks soowimise kombel ette pannakse., Perno Postimees ehk Näddalileht, nr. 46, 12 november 1882 Pärnu linna põhimäärus, RT IV, 29.12.2017, 275
Omakaitse Sihtkapital

Omakaitse Sihtkapital oli 1940 Eestis asutatud organisatsioon, mille eesmärk oli koguda annetusi tankitõrjerelvastuse soetamiseks. Sihtkapital asutati pärast seda, kui 5. märtsil 1940 lõpetas tegevuse Allveelaevastiku Sihtkapital. Omakaitse Sihtkapitali komitee esimene koosolek oli 7. mail 1940. Komitee esimeheks sai Anton Uesson.
Tandinski kožuun

Tandinski kožuun on 2. järgu haldusüksus Venemaa Tõva Vabariigis. Kožuuni halduskeskus on Toora-Hem. Kožuun jaguneb 8 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 13 asulat.
Kõzõli kožuun

Kõzõli kožuun on 2. järgu haldusüksus Venemaa Tõva Vabariigis. Kožuuni halduskeskus on Kaa-Hem. Kožuun jaguneb 10 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 12 asulat.
Kaa-Hemi kožuun

Kaa-Hemi kožuun on 2. järgu haldusüksus Venemaa Tõva Vabariigis. Kožuuni halduskeskus on Sarõg-Sep. Kožuun jaguneb 11 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 17 asulat.
Erzini kožuun

Erzini kožuun on 2. järgu haldusüksus Venemaa Tõva Vabariigis. Kožuuni halduskeskus on Erzin. Kožuun jaguneb 6 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 6 asulat.
Barun-Hemtšiki kožuun

Barun-Hemtšiki kožuun on 2. järgu haldusüksus Venemaa Tõva Vabariigis. Kožuuni halduskeskus on Kõsõl-Mažalõk. Kožuun jaguneb 9 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 9 asulat.
Bai-Taiga kožuun

Bai-Taiga kožuun on 2. järgu haldusüksus Venemaa Tõva Vabariigis. Kožuuni halduskeskus on Teeli. Kožuun jaguneb 7 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 8 asulat.
Linda Olmaru

Linda Olmaru (aastani 1960 Linda Kuusma; sündinud 15. juunil 1937 Alnavere külas Tartumaal) on eesti näitleja. Lõpetas 1957. aastal Alatskivi keskkooli ja 1961. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (1.lend). Töötas aastatel 1961–1968 teatris Endla, 1968–1973 Rakvere Teatris näitlejana ning pärast seda samas kostüümiala juhatajana. Ta oli abielus näitleja Rein Olmaruga. Näitleja Liina Olmaru on nende tütar.
Sirje Raudsik

Sirje Raudsik (1963. aastani Sirje Põldots; 12. november 1935 – 16. märts 2022) oli eesti näitleja ja teatripedagoog. Lõpetas 1954. aastal Pärnu 2. Keskkooli, õppis aastatel 1954–1955 Tallinna Polütehnilises Instituudis mäekeemiat, 1955–1957 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust ning lõpetas 1961. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (1. lennus). Ta oli aastatel 1961–1969 Viljandi Kultuurharidustöö Kooli ja 1980–1991 Viljandi Kultuurikooli õppejõud. Töötas aastatel 1961–1969 teatris Ugala ning 1969–1973 Rakvere Teatris näitlejana ja kirjandusala juhatajana. Ta on olnud õpetaja Tallinna 32. Keskkoolis ja Pärnu Raeküla Koolis (viimases kuni 2014. aastani). 2013 Pärnu aastate õpetaja Ta on olnud abielus Heino Raudsikuga. Abielust kolm last: Andres (1964), Indrek (1965) ja Mari (1969, abielus Paenurm). Tema ema oli teatritegelane Aleksandra Põldots.