laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Johann Briesmann

Johann või Johannes Briesmann (ka Briessmann, Brießmann, Brismann; 31. detsember 1488 Cottbus – 1. oktoober 1549 Königsberg) oli saksa usureformaator ja teoloog. Briesmann sündis Brandenburgis Cottbusis, kus tema pere kuulus linna patritsiaadi hulka. 1510. aastal astus Briesmann frantsisklaste mungaordu liikmeks, 1518. aastal asus ta õppima Oderi-äärse Frankfurdi ülikoolis. 1520. aastal siirdus ta aga Wittenbergi, kus liitus peagi Martin Lutheri juhitud reformatsiooniga. 1522. aastal sai ta sealt teoloogiadoktori kraadi. Samal aastal läks ta Cottbusi, kus ta väitles frantsisklastega mungatõotuse ja muude teoloogiliste probleemide üle. Sama aasta lõpus pöördus ta Wittenbergi tagasi. 1523. aastal siirdus Briesmann Lutheri soovitusel ja reformatsioonist mõjustatud Saksa ordu kõrgmeistri Albrecht von Hohenzollerni kutsel Königsbergi, kus ta 1525. aastal aitas välja töötada evangeelset kirikukorraldust. Samal aastal ta ka abiellus, olles esimene abielus jutlustaja Preisimaal. Briesmann oli kõrgmeistrist hertsogiks saanud Albrechti lähikondne, olles tema lossijutlustajaks. 1527. aastal kutsuti Briesmann aga Riia linna, et ta seal üldise kirikukorralduse välja töötaks. Koos Andreas Knopkeniga koostasidki nad 1529. aastal Riia kirikukorralduse, mis 1533. aastal ka Tallinna ja Tartusse laienes. Briesmann ise tegutses Riias kuni 1531. aastani, misjärel ta Preisimaale tagasi pöördus. Tema tagasipöördumise põhjusteks olid halvenev tervis ja ilmselt ka poliitilised vastuolud, kuna hertsog Albrechti usaldusalusena äratas ta eestkätt umbusaldust Liivi ordu leeris. Liivimaalt naasmise järel oli Briesmann jutlustajaks Königsbergi toomkirikus. 1544. aastal aitas ta välja töötada uut Preisimaa kirikukorraldust. Seejärel tekkisid tal aga vastuolud hertsog Albrechti soosiku Andreas Osianderiga, kelle usuõpetus kaugenes luterluse põhivoolust. 1549. aastal muutus tüli avalikuks, kuid samal aastal suri Briesmann katku. Leonid Arbusow noorem, Die Einführung der Reformation in Liv-, Est- und Kurland. Riia: Deubner, 1921.
EUL

EUL on lühend, mis võib tähendada: Eesti Uisuliit Eesti Ujumisliit ...
Jussi Ahlroth

Jussi Ahlroth (sündinud 1973) on Soome ajakirjanik, kriitik ja endine muusik. Aastast 2003 on ta töötanud ajalehe Helsingin Sanomat kultuuritoimetajana. Ta arvustab muu hulgas rokkmuusikaesitusi ning ulme-, fantaasia- ja religioosset kirjandust. Aastal 2006 ilmus tema kirjutatud teos "Mie oon Lordi" ("Mina olen Lordi"), mis räägib Soome bändi Lordi ajaloost bändiliikmete lapsepõlvest tänapäevani. Ahlroth mängis aastatel 1989–1990 bassi bändis Abhorrence. Hiljem on Ahlroth mänginud rokkansamblis Spiha. "Vulgar Necrolatry" (demo, 1989), bass "Abhorrence" (7" EP 1990), bass "Egoreactor" (CD, 2003), kitarr "It's Alive" (kontsert-CD, 2005), kitarr "Spiritual Hallucination" (CD, 2005), kitarr "If I Ever Let You Go" (singel, 2003), kitarr "Toothhelmet" (EP, 2003), kitarr "Crazy" (singel, 2004), kitarr "Icebreaker" (singel, 2004), kitarr "Planet Horse" (singel, 2005), kitarr "Mie oon Lordi" (2006, Helsingi, kirjastaja Johnny Kniga) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. jaanuar 2002. Vaadatud 20. veebruaril 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Jerry Ahrlin

Jerry Ahrlin (sündinud 15. jaanuaril 1978 Östersundis) on rootsi murdmaasuusataja. Ta on võitnud Tartu maratoni 2007. ja 2011. aastal. Jerry Ahrlin FIS-i kodulehel
Premier League'i staadionite loend

Siin on loetletud Inglismaa jalgpalli kõrgliiga Premier League'i praegused ja endised staadionid. ^Lammutatud staadionid, mahutavus on võetud sulgemise ajahetkeks. ^Kavas. "Soccer; Two American Buyers Purchase Liverpool Club" The New York Times, 7. veebruar 2007. Vaadatud 20.02.11 (inglise keeles) "Road to the Riverside". Middlesbrough F.C. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2008. Vaadatud 10. juuli 2009. "1890 to 1900". Derby County F.C. 24. juuni 2009. Vaadatud 10. juuli 2009. "Ex-football ground is 'eyesore'". BBC News. 20. jaanuar 2006. Vaadatud 10. juuli 2009. Inglis, Simon (1987). Upton Park (2nd ed.). London: Collins Willow. Lk 258. ISBN 0-00-218249-1. "Football Ground Guide: Britannia Stadium, Stoke City FC, Stadium details". footballgroundguide.co.uk. Vaadatud 2. oktoober 2009. Reardon, Andy. "Seven year itch scratched at the Reebok". This Is East Lancashire. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. august 2009. Vaadatud 23. juuli 2009. Inglis, The Football Grounds of Great Britain, p130 Inglis, The Football Grounds of Great Britain, p142 The City of Manchester Stadium hosted the Commonwealth Games in 2002, but has only been in use as a football stadium since 2003 Inglis, The Football Grounds of Great Britain, p168 Slater, Gary (26. august 2001). "Room for rewrite of Saints sequel". Daily Telegraph. Vaadatud 23. juuli 2009. "worldstadia.com page for the now demolished Dell stating the capacity". "JJB Stadium Facts & figures". JJB Stadium official website. Originaali arhiivikoopia seisuga 28.03.2008. Vaadatud 27.07.2009. "Bergkamp given rousing farewell". BBC Sport. 22. juuli 2006. Vaadatud 27. juuli 2009. Inglis, The Football Grounds of Great Britain, p72 "Filbert Street". Leicester City F.C. 29. mai 2008. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2009. Vaadatud 30. juuli 2009. Inglis, The Football Grounds of Great Britain, p160 Inglis, The Football Grounds of Great Britain, p213 Inglis, The Football Grounds of Great Britain, p190 "Highbury – A history". Arsenal F.C. Vaadatud 10. juuli 2009. Bevan, Chris (29. aprill 2005). "Highfield Road's final farewell". BBC Sport. Vaadatud 23. juuli 2009. "Home From Home". Hull City AFC. Originaali arhiivikoopia seisuga 2.07.2012. Vaadatud 27.07.2009. Ley, John (17. jaanuar 2003). "Fulham in talks to extend stay at Loftus Road". Telegraph. Telegraph Publishing Group. Vaadatud 30. juuli 2009. Bevan, Chris (11. mai 2003). "Maine Road through the ages". BBC Sport. Vaadatud 22. juuli 2009. Inglis, The Football Grounds of Great Britain, p196 Inglis, The Football Grounds of Great Britain, p102 Inglis, The Football Grounds of Great Britain, p57 "Stadium". Middlesbrough F.C. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. detsember 2006. Vaadatud 10. juuli 2009. Turnbull, Simon (25. märts 1997). "Football: Roker getting ready for its final roar". Independent. Vaadatud 23. juuli 2009. Inglis, The Football Grounds of Great Britain, p187 "White Hart Lane". Tottenham Hotspur F.C. Vaadatud 30. juuli 2009.
Minu loomad

"Minu loomad. Aleksei Turovskiga loomaaias" on Aleksei Turovski 2008. aastal kirjastuses AS Ajakirjade Kirjastus ilmunud lasteraamat loomaaia loomadest. Selles raamatus jutustab zooloog tõestisündinud lugusid loomaaias elavatest loomadest: Vaskast (kass), Johnnyst (koer), Allast (kassikakk), Filipist (kassikakk), Kassandrast (ilves), Astinist (Dagestani tuur), Naf-Nafist ja Teresast (metssead), Sultanist ja Johnnyst (lõvid), Pöial-Liisist (hallhüljes), Gabrielast (kuningboa), Pinost, Bettyst ja Quinsist (šimpansid), Tutist, Fruttist ja Rigmarist (marmosetid), Donna Klaarast (kondorkilpkonn), Vanamehest (harikrokodill), Mei-meist ja Huan-huanist (alligaatorid), Glückist, Küürakast ja Jõhvikast (leeguanid), Villist ja Šebast (surikaadid), Jaškast (ronk), Vaidast (jääkaru), Oliviast (lumeleopard), Dimkast (hunt), Vilhelminest ja Frederikist (rebased), Bangast (tiiger), Mörrist (ninasarvik), Karlist (elevant), Holgerist ja Puppast (jõehobud), Brontikust (harjasvöölane), Madrusest ja Pootsmannist (pelikanid), Saidist, Budurist, Fatimast ja Gürsast, (kaamelid) ja miiludest. Toredad seigad on põimitud faktidega loomade elukorralduse ja käitumise kohta looduses. Lugusid illustreerivad fotod, mille autorid on Maaja Kitsing, Priit Grepp ja Tavi Grepp. Turovski raamatus leidub ka ta enda joonistusi loomadest.
Saint John's (Kanada)

Saint John's (inglise St. John's; prantsuse Saint-Jean; iiri Naomh Seán) on linn Kanadas, Newfoundlandi ja Labradori keskus ja suurim linn. Saint John'si peetakse Ameerika vanimaks inglaste asutatud linnaks. Saint John's asub Newfoundlandi saarel, Avaloni poolsaare idatipus. See on Põhja-Ameerika idapoolsem linn, kui Gröönimaa välja arvata. 2006. aasta rahvaloenduse järgi elas Saint John'sis 100 646 inimest. 96,1% elanikkonnast räägib emakeelena inglise keelt. 2006. aastal tootis Saint John's poole Newfoundlandi ja Labradori SKP-st. Linn on lähtesadamaks paljudele ekspeditsioonidele (sh Titanicu vrakile). Canada 2021 Census Paul O'Neill, "The Oldest City: The Story of St. John's", Newfoundland, 2003, ISBN 0-9730271-2-6 Kanada Statistikaamet vaadatud 20.02.11 Kanada Statistikaamet vaadatud 20.02.11 cbc.ca vaadatud 20.02.11
Sandra Hansson

Sandra Hansson (sündinud 2. aprillil 1980 Bäckeforsis) on rootsi murdmaasuusataja. Ta esindab Rootsi Uddevalla ja Norra Trondheimi spordiklubi. Aastatel 2008 ja 2009 võitis ta naiste arvestuses Vasaloppeti ja oli FIS maratonide sarjas teine, aastatel 2010 ja 2011 oli ta juba sarja üldvõitja. Ta on Tartu maratoni naiste arvestuses võitnud 2009. aastal (aeg 3:13.04), 2010. aastal (aeg 3:20.59), 2011. aastal (aeg 3:08.35) ja 2013. aastal (aeg 2:58.53). Sandra Hansson on võitnud 21 Rootsi meistrivõistluste medalit suusatamises, rullsuusatamises ja kergejõustikus. Ta on võitnud medaleid rullsuusatamise Euroopa ja maailmameistrivõistlustel. Sandra Hansson FIS-i kodulehel (inglise) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. aprill 2010. Vaadatud 20. veebruaril 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Harri Lehiste

Harri Lehiste (kuni 1935 Harri Beekmann; 14. oktoober 1931 Lehtse vald, Järvamaa – 19. juuni 1984) oli eesti ajakirjanik ja följetonist. Aastatel 1973–1984 oli ta ajakirja Pikker peatoimetaja. "Lõbustusmaks : följetone, humoreske, miniatuure" (EKP Keskkomitee Kirjastus, 1964) "Võitlus müüriga : följetone, humoreske" (Eesti Raamat, 1966) "Läbi lukuaugu" (EKP Keskkomitee Kirjastus, 1974) "Valitud kaebused : vested ja humoreskid" (Eesti Raamat, 1990) "Härra kodanik Männike" (Sõnavald, 2020); lk. 200–201 "Kodanik Männikese lugude" bibliograafia 1981–1984; sealt edasi 1995–1996 Vladislav Koržetsi kirjutatud "Härra Männikese lood"; samas raamatus ka Harri Lehiste ja Vladislav Koržetsi koos kirjutatud näidend "Kodanik Männike alustab uut elu".
Harri Kärtner

Harri Kärtner (4. september 1925 – 1. veebruar 2011) oli eesti jurist, õppejõud ja ühiskonnategelane. Ta sündis Narvas väikeettevõtja peres. Aastatel 1933–1937 õppis Narva linna algkoolis, 1937–1944 Narva keskkoolis ja 1944–1945 koos perekonnaga sõja eest pagenduses olles Haapsalu keskkoolis. 1945–1951 õppis Harri Kärtner Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas 1951. aastal cum laude. Aastatel 1951–1954 oli ta Tartu Ülikooli riigi ja õiguse teooria ning ajaloo aspirant. Ta täiendas end üleliidulises uurijate täiendusinstituudis Leningradis isiku- ja varavastaste kuritegude uurimises (1962–1963), ametialaste, majandus- ja korruptsiooniga seonduvate kuritegude uurimises (1968) ning Moskva ülikoolis riigiõiguses (1968). Kärtner oli õigusteaduse kandidaat (1955), õigusnõunik (1968), justiitsteenistuse reservkapten (1972), riigiõiguse dotsent (1980). Aastatel 1955–1961 oli Kärtner ajalehe Edasi toimetuse kirjanduslik kaastööline, 1961–1963 Tartu Linna Prokuratuuri uurija, 1963–1971 Eesti Prokuratuuri eriti tähtsate asjade uurija. 1971–1991 oli ta Tartu Ülikooli kriminoloogia laboratooriumi vanem teaduslik töötaja, 1971–1991 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õppejõud, 1991–1993 Tartu Ülikooli ametiühingu juriskonsult. 1993–1995 oli Kärtner Riigikogu Maaliidu ühenduse fraktsiooni konsultant sotsiaal- ja õigusküsimustes, 1993–1995 Tartu Linnavolikogu aseesimees. Samuti oli ta Eesti Karskusliidu ning Dotsentide ja Teadurite Klubi asutajaliige, Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi asutajaliige, Eesti Pensionäride Liidu esimees 1990–1995 ja 1998–2003. Eesti Pensionäride Liidu esindajana pöördus Kärtner korduvalt Riigikogu, Vabariigi Valitsuse ja teiste kõrgemate riigi- ja omavalitsusorganite poole ettepanekutega pensionäride olukorra parandamiseks ja demokraatliku õigusriigi kaitsmiseks ning osalenud pensionäride õiguste ja seaduslike huvide kaitseks korraldatud aktsioonide organiseerimisel ja läbiviimisel.
Elmar Saar

Elmar Johannes Saar (6. veebruar (vkj) / 19. veebruar 1908 Tallinn – 19. detsember 1981 Tallinn) oli eesti jalgpallur, treener ja kohtunik. Ta oli 1939. aastal Eesti jalgpallikoondise peatreener. 1967 – Eesti NSV teeneline sporditegelane Eesti jalgpallikoondislaste loend Biograafia ESBL-is Haud Tallinna Metsakalmistul
Ferenc Nagy

Ferenc Nagy (21. veebruar 1884 – 1962) oli Ungari jalgpallur ja jalgpallitreener. Ta oli Eesti jalgpallikoondise ungarlasest peatreener aastatel 1925–1926. Aastatel 1903–1907 mängis ta 8 korda Ungari koondises. Jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 11. juunil 1903 mängus Austria vastu. MTK Budapest FC koosseisus mängis ta 1903–1911 ning tuli 3 korral Ungari meistriks. Esimeses maailmasõjas sattus ta Venemaale sõjavangi. Pärast sõda töötas ta treenerina Saksamaal, Šveitsis ja Prantsusmaal. Ta harrastas ka maadlust ja tõstmist. Nagy Ferenc, uus Eesti jalgpalli treener, Eesti Spordileht, nr. 23, 11. juuni 1925
Albert Vollrat

Albert Vollrat (21. oktoober (vkj 8. oktoober) 1903 Tallinn – 10. aprill 1978 Tallinn) oli Eesti maadleja ja jalgpallitreener. Alustas sportlaseteed jalgpalliklubis Olümpia. Maadlusega hakkas tegelema 1919. aastal karskusseltsis Valvaja. 1921. aastal Valvaja likvideeriti ning Vollrat astus võimlemisseltsi Sport liikmeks. Samal aastal osales Vollrat Helsingis toimunud maailmameistrivõistlustel, kus saavutas Kreeka-Rooma maadluses kärbeskaalus neljanda koha. Pärast seda elas ja treenis paar aastat Soomes, kus õppis ühtlasi massaaži. Omandatud massöörioskused tulid hiljem kasuks jalgpalliklubide juures töötades. 1922. aasta Eesti meistrivõistlustel sulgkaalus kolmas koht. 1923. ja 1924. aastal Eesti meistrivõistlustel kärbeskaalu kolmas koht. 1927. aasta Eesti meistrivõistlustel sulgkaalus teine koht. Aastatel 1926–1927 töötas jalgpalliklubis Tallinna VS Sport massöörina ja peatreeneri Antal Mally assistendina. 1927–1928 töötas Ungaris jalgpalliklubi Ferencváros massöörina ja abitreenerina. Töötas massöörina ka Amsterdami olümpiamängudel Ungari jalgpallikoondise juures. Aastatel 1928–1931 oli Hispaania jalgpalliklubi CE Europa hooldaja-abitreener. 1932. aastal sai Vollratist Eesti jalgpallikoondise esimene eestlasest peatreener. Vollrati juhendamisel peetud seitsmest kohtumisest võideti üks ja kaotati kuus. Hooajal 1932–1933 oli üks Londoni Arsenali abitreeneritest, kui klubi tuli Inglismaa meistriks. 1933–1938 juhendas Tallinna Puhkekodu ja 1942–1943 Pärnu Tervise jalgpallimeeskonda. 1944–1945 oli Tallinna Spartaki treener. 1945–1947 oli Moskva Spartaki peatreener. Võitis Spartakiga kaks Nõukogude Liidu karikat (1946 ja 1947). Moskvast tagasi tulnuna juhendas 1948–1951 Nõukogude Liidu meistrivõistluste B-grupis esinenud Tallinna Kalevit ning oli spordikooli treener. Ferencváros – Ungari meister ja karikavõitja 1928 (abitreenerina) Londoni Arsenal – Inglismaa meister 1933 (abitreenerina) Moskva Spartak – Nõukogude Liidu karika võitja 1946 ja 1947 (peatreenerina) Indrek Schwede. Tundmatu rahakas kuulsus Albert Vollrat. Jalka, 2. juuni 2009, nr 6, lk 44. Biograafia ESBL-is Moskva Spartaki kuulsuste hall – Albert Vollrat
Geezer Butler

Geezer Butler (sündinud Terence Michael Joseph Butler 17. juulil 1949 Birminghamis Inglismaal) on inglise muusik ja laulukirjutaja. Eeskätt on ta tuntud Black Sabbathi basskitarristi ja laulusõnade kirjutajana. 2006–2010 oli ta bändi Heaven & Hell liige.
Reinickendorf

Reinickendorf on Berliini linnarajoon, mis asub linna loodeosas ning mille piiresse jäävad Tegeli lennujaam ja Tegeli järv. Nime on saanud linnarajoon selles asuva Reinickendorfi linnaosa järgi. Pärast Teist maailmasõda kuulus piirkond Prantsuse haldustsooni ning oli kuni Saksamaade taasühendamiseni osaks Lääne-Berliinist. Reinickendorfi linnarajoon koosneb kümnest linnaosast: Reinickendorf Tegel Konradshöhe Heiligensee Frohnau Hermsdorf Waidmannslust Lübars Wittenau Märkisches Viertel Reinickendorfi linnarajoon piirneb edelas Spandau rajooniga, lõunas Charlottenburg-Wilmersdorfiga, kagus Mitte rajooniga ning idas Pankowiga. Kogu linnarajooni põhjapiir asub naabruses Brandenburgi liidumaa Oberhaveli kreisiga. Reinickendorfi rajoon moodustati 1920. aastal Reinickendorfi, Wittenau, Tegeli, Heiligensee, Hermsdorfi ja Lübarsi külast ning kolmest põllumajandusmõisast. Linnarajooni ilmestavad metsad ja veekogud, kuigi lõunapoolseim osa Reinickendorfist on linnaehituse käigus omandanud suure sarnasuse naabruses asuva Mitte rajooni Weddingi linnaosaga. Lisaks sellele asub Reinickendorfis aastatel 1929–1931 ehitatud asum Weiße Stad ('valge linn') ning korterelamupiirkonnana aastatel 1963–1974 rajatud Märkisches Viertel, kus praegu elab enam kui 30 000 inimest. Linnarajooni teistes linnaosades domineerivad ühepereelamud, mis on näiteks Hermsdorfis ja eriti Frohnaus ehitatud paljuski villa stiilis.
Albrecht I

Albrecht I ja Albrechti nime on kandnud mitu valitsejat: Albrecht I, Saksa kuningas 1298–1308 Albrecht I, Saksimaa hertsog 1212–1260 Albrecht I, Saksi-Lauenburgi hertsog 1286–1308 Albrecht I, Baieri hertsog 1347–1404 Albrecht I, Mecklenburg-Schwerini hertsog 1352–1379 Albrecht I Karu, Brandenburgi markkrahv 1157–1170 Albrecht I Uhke, Meißeni markkrahv 1190–1195 Albrecht I Suur, Braunschweig-Lüneburgi hertsog, Wolfenbütteli vürst 1252–1277 Albrecht I (Braunschweig-Grubenhagen) Albrecht Mecklenburgist oli Rootsi kuningas 1363–1389 Albrecht Elsaßist oli Lotringi hertsog 1047–1048 Albrecht von Hohenzollern ehk Albrecht (I) (1490–1568) oli viimane Saksa ordu kõrgmeister Preisimaal 1511–1525 ja esimene Preisimaa hertsog 1525–1568 Albrecht von Brandenburg oli Mainzi kuurvürst 1514–1545 Albrecht oli Saksi-Eisenachi hertsog 1621–1644 Albrecht von Wallenstein oli Mecklenburg-Schwerini hertsog 1628–1631 Albrecht on Castell-Castelli vürst alates 1945 Albrecht oli Holsteini krahv 1203–1227 Albrecht oli Holstein-Segeburgi krahv 1381–1403 Albrecht oli Brandenburg-Ansbachi markkrahv 1634–1667 Albrecht I, Brandenburg-Ansbachi (ja Kulmbachi) markkrahv, hiljem Albrecht III-na Brandenburgi kuurvürst, on tuntud Albrecht Achillese nime all Albert I Albrecht II Albrecht III Albrecht IV Albrecht V Albrecht VI Albrecht VII
Mootorrattapäevik

"Mootorrattapäevik" (hispaania keeles "Diarios de motocicleta") on Ernesto Che Guevara raamat, mis kirjeldab tema 23-aastaselt koos sõber Alberto Granadoga ette võetud reisi mootorrattal läbi kogu Ladina-Ameerika. Reis oli tähtis tema arenguloo seisukohalt: enda tunnistust mööda kujunes keskklassi perest pärit Guevara just selle retke käigus revolutsionääriks. Guevara ja Granado lahkusid 1952. aasta jaanuaris Buenos Airesest 1939. aastal valminud 500cc Nortoni mootorrattal, millele nad andsid iroonilise hüüdnime La Poderosa ("Võimas"). Seda ratast on nimetatud karburaatoriga versiooniks Don Quijote hobusest Rocinantest. Reisi eesmärk oli õppida tundma Lõuna-Ameerikat, mida noored teadsid seni vaid raamatutest. Retkeks kulunud üheksa kuu vältel sõitsid nad mootorratta, aurulaeva, parve, hobuse, bussiga ja hääletades ning läbisid umbes 13 000 kilomeetrit. Teel läbiti erinevaid maastike, sealhulgas Andide mäestik, Atacama kõrb ja Amazonase jõe bassein. Autor kirjeldab sotsiaalset ebaõiglust, mida peavad ühtviisi taluma nii ekspluateeritud kaevurid, tagakiusatud kommunistid, ühiskonnast kõrvale tõrjutud leeprahaiged kui ka kunagise suure inkade tsivilisatsiooni järeltulijad. Raamatu lõpus kuulutab Guevara oma soovi võidelda ja surra vaeste eest ning oma unelmat tervikuks ühendatud Ladina-Ameerikast. Raamatus anti välja käsikirja põhjal alles pärast Guevara surma. Sellest sai menuk, näiteks on see olnud korduvalt New York Timesi bestseller. "Mootorrattapäevik" on tõlgitud paljudesse keeltesse, 2004. aastal valmis selle põhjal film "The Motorcycle Diaries" ("Mootorrattapäevikud"; režissöör Walter Salles). 2012. aastal ilmus "Mootorrattapäevik" eesti keeles Riina Valmseni tõlkes hispaania keelest kirjastuses IlmaPress.
Rudolf I

Rudolf I ja Rudolfi nime all on tuntud mitu valitsejat: Rudolf I Habsburg oli Saksa kuningas (1273–1291) Rudolf I oli Ülem-Burgundia kuningas (888–911) Rudolf Burgundiast oli Lääne-Frangi kuningas Rudolf Austriast oli 1306–1307 Böömimaa kuningas ja Rudolf III nime all Austria kaasvalitseja Rudolf von Rheinfelden oli Saksa vastukuningas Rudolf Herul oli herulite valitseja Rudolf Lobiseja oli Baieri hertsog ja pfaltskrahv (1294–1317) Rudolf August oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog 1666–1685 Rudolf oli Saksi-Wittenbergi hertsog (1298–1356) Rudolf Lotringist oli Lotringi hertsog 1328–1346 Rudolf I oli Badeni markkrahv (1243–1288) Rudolf I oli pfaltskrahv (1182–1219) Rudolf oli Anhalt-Zerbsti vürst 1606–1621 Rudolf oli Sulzi krahv Rudolf Christian oli Ida-Friisi krahv 1625–1628 Rudolf von Altenburg oli Altenburgi krahv, Habsburgide dünastia eelkäijaid Rudolf II Rudolf III Rudolf IV
Spandau

Spandau on Berliini kõige läänepoolsem linnarajoon. Rajoon asub Haveli ja Spree jõe ühinemiskohas. See on küll pindala poolest linna rajoonidest neljas, kuid kõige väiksema elanike arvuga. Spandau rajoon loodi 1920. aastal varasemast Spandau linnakreisist ning mitmest lähikonnas asuvast kogudusest ja mõisast. Piirkond oli Teise maailmasõja järel Briti haldusalas Lääne-Berliinis. Linnarajoonis asus kurikuulus Spandau vangla, mis lammutati 1987. aastal. Spandau linnarajoon koosneb kümnest linnaosast: Spandau Haselhorst Siemensstadt Staaken Gatow Kladow Hakenfelde Falkenhagener Feld Wilhelmstadt Läänes piirneb Spandau Brandenburgi liidumaa Oberhaveli ja Havellandi kreisi ning Potsdami linnaga. Piirkonna teadaolev ajalugu ulatub 6. sajandisse, mil Havelland ja Havellern asustati. 1197. aastast pärinevates ürikutes on esmamainitud Spandow' kindlust. Kindlusest kasvas välja Spandau linn, millest sai piirkonna keskus. Asula nime kirjapilt muudeti 1878. aastal Spandow’st Spandauks ning 1. aprillil 1887 eraldati linn Osthavellandi kreisist ning muudeti linnakreisiks. Seoses Suur-Berliini loomisega 1920. aastal muudeti linnakreis linnarajooniks. Pärast Teist maailmasõda kuulus Spandau rajoon Briti haldusalasse, väljaarvatud West-Staakeni piirkond, mis läks Nõukogude Liidu haldusse. Kuni 1987. aastani asus Wilhelmstraßel sõjakurjategijate kinnipidamiseks mõeldud Spandau vangla, kus viimase kinnipeetavana elas eluaegset karistust kandnud Rudolf Heß. Pärast tema surma vangla lammutati ning sellele kohale ehitati Spandaus elanud Briti sõjaväelaste kaubanduskeskus. 1990. aastal liideti West-Staaken taas Spandauga. Spandau rajoonis asuvad Berliini teenindavad energia ja prügifirmad, aga ka mitmed tehased (Siemens, Osram, BMW), muutes rajooni oluliseks majanduspiirkonnaks. Samas asuvad rajoonis suured metsa- ja veealad, mida kasutatakse puhkamiseks. Rajooni kultuurikeskuseks on Spandau vanalinn, mille algupärasest arhitektuurist on säilinud Teise maailmasõja purustuste tõttu vaid väike osa. 1970. aastatel renoveeriti seal mitmed majad ning tühjadele kruntidele ehitati uued, ühekorruselised ärihooned. Ühtlasi muudeti vanalinn jalakäijate tsooniks. Hoolimata sõjapurustustest asuvad Spandaus endiselt mitmed Berliini vanimatest hoonetest. Rajooni lõunaosas asub endine Gatow lennuväli, mida sõjajärgsel perioodil kasutas Briti lennuvägi. 1995. aastal muudeti see Luftwaffe muuseumiks.