laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ropsimõõk

Ropsimõõk oli puust ühe teraga noakujuline tööriist, millega murtud linavarsi puhastati luudest ehk ropsiti. Ropsimõõga ots võis olla terav või lame. Loode- ja Kagu-Eestis kasutati ka laia ristkülikukujulist ühe- või kaheteralist ropsimõõka. Luude eemaldamiseks ropsiti linapeosid enamasti põlvel, mõnes piirkonnas ka ropsilaual. Ropsimõõka nimetati Lõuna-Eestis roobits, 19. sajandil võeti seal piirkonnas kasutusele ka püstne ropsilaud. Ropsimine Eesti etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn. 1995. lk 182 Eesti rahvakultuuri leksikon. Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 259 Ropsimõõk, Eesti Põllumajandusmuuseum [1]
Taheva Sanatoorium

Taheva Sanatoorium on Eesti sihtasutus, mis osutab hoolekandeteenuseid. Asutuse hallatavad hooned asuvad Valga maakonnas Valga vallas Tsirgumäe külas. Asutuse ajalugu ulatub aastasse 1926, kui Taheva mõisas avati Taheva vigaste lastekodu. 1927 viidi lastekodust ära invaliidistunud lapsed ja asemele toodi tuberkuloosi põdevad lapsed. Asutus nimetati ümber Taheva tiisikushaigete laste kodu-sanatooriumiks. http://www.sats.ee/?IDnavi=8&kategooria=SIHTASUTUS&alamkategooria=SA&sihtkoht=SAajalugu (vaadatud 05.11.2018) Asutuse koduleht
Ropsilaud

Ropsilaud oli kolmel jalal olev laud, millel murtud linavarsi puhastati luudest ehk ropsiti. Laua kaks jalga võisid olla looduskõverad. Põhiliselt oli ropsilaud kasutusel Setu- ja Võrumaal. 19. sajandil võeti seal piirkonnas kasutusele ka püstne ropsilaud, mis seisis jalgadel (samuti looduskõverad) või oli kinnitatud pingi külge. Ropsimine Eesti etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn. 1995. lk 182 Eesti rahvakultuuri leksikon. Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 259 Ropsilaud. Eesti Rahva Muuseum
Hildesheimi kreis

Hildesheim on kreis (Landkreis) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal. Kreis külgneb (põhjast ja päripäeva) Hannoveri regiooni ning Peine, Wolfenbütteli, Goslari, Northeimi, Holzmindeni ja Hameln-Pyrmonti kreisiga. Kreisi pindala on 1206 km². 31. detsembril 2017 elas seal 276 640 inimest. 1885. aastal rajas Preisi valitsus Hannoveri provintsi kreisid. Kreisi praegusel territooriumil oli neli kreisi: Hildesheim, Alfeld, Gronau ja Marienburg. 1932. aastal ühines Gronau Alfeldiga. Kui 1946. aastal loodi Alam-Saksi liidumaa, korraldati kreisid ümber: Hildesheimist sai linnakreis ning ülejäänud Hildesheimi kreis ja Marienburg liideti uueks Hildesheim-Marienburgi kreisiks. Alfeldi kreis jäi oma endistesse piiridesse. 1974. aastal kaotas Hildesheimi linn oma linnakreisi staatuse ja sai ümbritseva kreisi osaks, mis nimetati ümber Hildesheimiks. Hildesheimi ja Alfeldi kreisid liideti 1977. aastal. Kreis paikneb Hannoverist kagus ja põhjapoolsemad osad külgnevad Hannoveri metropolipiirkonnaga. Kreisi põhjapoolne osa on tugevalt linnastunud, samas lõunapoolne osa on kaetud metsaga. Leine jõgi siseneb kreisi territooriumile lõunast, voolab läbi Alfeldi ja Gronau linna ning lahkub loodesse Hannoveri suunas; väike lisajõgi Innerste suubub Leinesse idast pärast läbi Hildesheimi voolamist. Leine ja Innerste vahel on metsane mäeahelik Hildesheimi mets (Hildesheimer Wald) ja Sieben Berge ('seitse mäge', vt Alfeld). Samtgemeinde: Samtgemeinde Leinebergland Duingen Eime Gronau1, 2 1Samtgemeinde keskus; ²linn Hannoveri-Braunschweigi-Göttingeni-Wolfsburgi metropolipiirkond GeoNames https://www1.nls.niedersachsen.de/statistik/ www.landkreishildesheim.de
Innerste

Innerste on jõgi Alam-Saksimaal Saksamaal. See on Leine parempoolne lisajõgi ja 101 km pikk. Jõe nimi ei ole seotud saksa keele sõnaga innerste (sisim). Innerste, varem ka Inste (1805), Inderste (1567), Indistria (1313), Entrista (1065) ja Indrista (1013), pärineb arvatavasti indogermaani tüvest oid = rahutu, tugev. Nimi võib viidata lahinguvälja nimele Idistaviso (16. aastal pKr). Seetõttu ei ole see ülivõrre ja käändub saksa keeles ilma käändelõputa: Hildesheim liegt an der Innerste, mitte an der Innersten. Jõe läte on Harzi mägedes, 4 km Clausthal-Zellerfeldi linnast edelas, kõrgusel 615 m ja kannab nime Innerstesprung. Väikese ojana voolab Innerste läände ja läbib rea järvi, neist esimese nimi on Entensumpf. Järgmised järved on Oberer Nassenwieser Teich, Bärenbrucher Teich, Ziegenberger Teich ja Sumpfteich. Saksa keele sõna Teich tähendab "tiiki". Buntenbocki küla keskel läbib Innerste Prinzenteichi ja pöörab läände Wildemanni (390 m), mis on üks väikseimaid linnu Saksamaal. Grumbach, üks esimesi lisajõgesid, suubub Innerstesse Wildemanni keskel. Innerste pöörab põhja Lautenthali (300 m), mis on veel üks linn tema teel, ja voolab mahajäetud Langelsheimi–Altenau (Oberharzi) raudtee kõrval. Laute suubub Innerstesse Lautenthali keskel. Linna nimi tähendab "Laute orgu". Lautenthali lähedal on Innerste paisutatud (Innerstetalsperre). Kui pais aastatel 1963–1966 ehitati, tekkis kena järv puhkuseks ja veespordiks. Mõni kilomeeter edasi väljub Innerste Harzi mägedest Langelsheimi linna juures (204 m) ja pöörab loodesse. Esimene lisajõgi on Grane jõgi (12 km pikk). Siit edasi voolab Innerste läbi künkliku Harzvorlandi. Järgmised lisajõed on Nette (42 km pikk), Lamme (21 km pikk), Bruchgraben, Neile ja Beuster (12 km pikk). Veel mõned teele jäävad linnad on Salzgitteri lõunakvartalid ja Hildesheim. Innerste möödub Marienburgi lossist, Hildesheimi keskusest (90 m) ja Steuerwaldi lossist linna põhjaosas. Hildesheimist põhjas siseneb Innerste suurele madalikule Norddeutsche Tiefebene. Umbes 18 km edasi suubub see Leinesse Sarstedti linna juures, Hannoverist lõunas, kõrgusel 65 m. Wilhelm Raabe on kirjutanud romaani pealkirjaga "Die Innerste".
CHE

CHE või Che võib tähendada järgmist: CHE on Šveitsi riigi kood ISO 3166-1 järgi Che Guevara Pärnu Avatud Noortekeskus "Che" ...
Läti jäähokikoondis

Läti meeste jäähokikoondis esindab Lätit jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Koondist haldab Läti jäähokiföderatsioon. Taliolümpiamängudel on Läti koondise parimaks kohaks veerandfinaali jõudmine 2014. aasta taliolümpiamängudel. Maailmameistrivõistlustel on parimaks tulemuseks 2023. aastal saavutatud 3. koht, kaheksa parema sekka on jõutud kuuel korral. 2006. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused toimusid Riias. 2018. aasta mai seisuga asub Läti Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni (IIHF) koostatavas maailma koondiste edetabelis 11. kohal. Koondise praegune kapten on Kaspars Daugaviņš. Peatreener on alates 2021. aastast lätlane Harijs Vītoliņš. Läti jäähokikoondise koosseis 2023. aasta maailmameistrivõistlustel. Helmuts Balderis (1992–1994) Leonīds Beresņevs (1996–1999) Haralds Vasiļjevs (1999–2001) Curt Lindström (2001–2004) Leonīds Beresņevs (2004–2006) Petr Vorobiev (2006) Oļegs Znaroks (2006–2011) Ted Nolan (2011–2014) Aleksandrs Beļavskis (2014–2015) Leonīds Beresņevs (2015–2016) Haralds Vasiļjevs (2016) Bob Hartley (2016–2021) Harijs Vītoliņš (2021–) IIHF - World Ranking. iihf.com. Vaadatud 7.11.2018 "Team Roster Latvia" (PDF). iihf.com. 12. mai 2023. Ametlik koduleht
Maladzjožnaja metroojaam

Maładziožnaja metroojaam (vene keeles Молодёжная (Molodjožnaja metroojaam), valgevene Маладзёжная (transkribeerituna Maladzjožnaja metroojaam)) on üks Minski metroo jaamadest Aŭtazavodskaja liinil Frunzienski rajoonis. Jaam avati 3. juulil 1995. See asub Minsk-Paŭnočny raudteejaama juures. Üks jaama väljapääsudest avaneski algselt jaama perroonidele, ent aastal 2011 see suleti ja sealsed eskalaatorid seisatati. Väljapääs avati taas kevadel 2012. Aastal 2015 avati uus väljapääs, mis avaneb kaubanduskeskus Karona juures. Jaama kujundus on lakooniline, ootesaal on lihtne ühelööviline raudbetoonkonstruktsioon. Sealne perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune. Kasutatud on Koelga marmorit, halli graniiti ja alumiiniumit. Seinu ehivad pikad valgustid, mis koos seinte ja sissepääsude lineaarse kujundusega peaks edasi andma liikumist. Sissepääsude seintel asuvad vestibüülipoolsetes otstes temaatilised pannood. Jaama silt Metroojaama trepid http://www.urbanrail.net/eu/by/minsk/minsk.htm  Maładziožnaja metroojaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Infot jaama kohta (vene keeles)
Anniste

Anniste on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Anniste uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Annoff, Annov, Prints, Rinso, Rintso, Tonna ja Varm. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Anniste Eestis 19 mehel ja 21 naisel. Aivar Anniste (sündinud 1980), Eesti jalgpallur
Tugev

Tugev on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Tugev (Tuggew) on pandud Muhu-Suuremõisa mõisas Muhu kihelkonnas ja Kaali mõisas Püha kihelkonnas, mõlemad Saaremaal. Nimede eestistamisel määrati Tugev uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Prenner ja Stark. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Rebasemäe (perekonnanimi)

Rebasemäe on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Rebasemäe uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Borissov (1937. aastal Rae vallas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5. ​
Kaalijärv

Kaalijärv on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Kaalijärv uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bergmann (1936. aastal Tallinnas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Sofia piirkond

Sofia piirkond on 1. järgu haldusüksus Bulgaarias. Piirkonnas on 18 vallasisest linna ning ta jaguneb järgmisteks valdadeks: Antoni vald Božurište vald Botevgradi vald Čavdari vald Čelopeči vald Dolna banja vald Dragomani vald Elin Pelini vald Etropole vald Godeči vald Gorna Malina vald Ihtimani vald Koprivštica vald Kosteneci vald Kostinbrodi vald Mirkovo vald Pirdopi vald Praveci vald Samokovi vald Slivnica vald Svore vald Zlatica vald https://www.nsi.bg/bg/content/2975/%D0%BD%D0%B0%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B5-%D0%BF%D0%BE-%D0%BE%D0%B1%D0%BB%D0%B0%D1%81%D1%82%D0%B8-%D0%BE%D0%B1%D1%89%D0%B8%D0%BD%D0%B8-%D0%BC%D0%B5%D1%81%D1%82%D0%BE%D0%B6%D0%B8%D0%B2%D0%B5%D0%B5%D0%BD%D0%B5-%D0%B8-%D0%BF%D0%BE%D0%BB
Elistvere (perekonnanimi)

Elistvere on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Elistvere uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Tõnisson (1938. aastal Seliste vallas). 1.jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Õunamaa

Õunamaa on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Õunamaa uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Bogdanoff ja Õunmann. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Õunamaa Eestis 7 mehel ja 5 naisel.
Ühismaa

Ühismaa on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Ühismaa uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Einberg (1940. aastal Tallinnas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Estron

Estron oli Eesti elektroonikaettevõte, mis asutati 1968. aastal. Ettevõte tegutses Kuusalu lähedal Kiiul, selle omanik oli Kuusalu kolhoos. Ettevõtte juht oli Vladimir Makarov, peainsenerid Lembit Kirsme ja Ülo Kala, peakonstruktor oli Tõnu Tüksammel. Insener-tehnilise personali hulgas olid varasemaid Raadio-Elektroonika Tehase ja Tallinna Raadio-Elektroonika Konstrueerimisbüroo töötajaid. Töötajaid oli kokku ligi 200. Kuni aastani 1975 paiknes ettevõte Kiiu mõisahoones. Hiljem ehitati välja oma tootmishoone ja muud vajalikud hooned ning restaureeriti ka Kiiu mungatorn. Estronist sai alguse kõrvalettevõte Bioestron. Eesti taasiseseisvumise järel lõpetas ettevõte tegevuse peamiselt majandusliku kollapsi ja endise NSV Liidu turu äralangemise tõttu. Tõnu Tüksammel ja Lembit Kirsme projekteerisid asutusesisese telefonside keskjaama Estron-100. See oli nn kõvasti rääkivate telefonidega süsteem, mida valmistati isegi Kremli jaoks.[viide?] Tootmises olid põllumajanduslikud mõõtevahendid, näiteks temperatuuri mõõtmiseks ja monitoorimiseks kartulihoidlates ja niiskuse mõõtmiseks teraviljahoidlates.[viide?] Ettevõte tootis elektroonilisi kalkulaatoreid Estron, hiljem ka arvutit Juku. Koondise RET tarbeks valmistas ettevõte vibraatormuundurit MDM-võimendite jaoks, mida kasutati alalispinge mikrovoltmeetrites.[viide?] "Kuusalu vallamajas oli 7 aastat elektroonikatehas". 08.1988, E. Norman, Harju rajooni Kuusalu kolhoosi Põllumajanduse Elektronaparatuuri tehase Estron operaator Aili Vellemäe seab töökorda arvprogrammjuhtimisega tööpinki akude puurimiseks trükiplaatidesse, fotis
Üksmeel

Üksmeel on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Üksmeel uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Ruusthal (1937. aastal Patküla vallas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Äike (perekonnanimi)

Äike on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Äike uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Danner (1936. aastal Tallinnas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Alalisvoolu mikrovoltmeeter

Alalispinge mikrovoltmeeter on mõõteriist mikrovoltide suurusjärgus olevate alalispingete mõõtmiseks. Mikrovoltide suurusjärgus olevate elektripingete mõõtmiseks kasutatavad seadmed on peaaegu eranditult elektroonsed mõõteriistad, mis põhinevad mõõdetava pinge võimendamisel voldi suurusjärku. Probleemiks ei ole selle juures mitte niivõrd suure võimendusteguriga võimendi vajadus, kuivõrd termoelektriliste parasiitsete pingete tekkimine erinevast metallist detailide ja juhtmete vahel (Seebecki efekti tõttu). Spetsiaalsete konstruktiivsete võtetega (nn termošuntide kasutamine jms) saavutatakse nanovoltide suurusjärku ulatuv tekkivate parasiitsete nihkepingete ja/või nende muutuste (triivi) madal tase. Eestis tootis alalispinge mikrovoltmeetrid Tallinna Tootmiskoondis RET. Algselt põhinesid nendes kasutatud tehnilised lahendused vibraatormuunduriga MDM-võimendi kasutamisel. Vibraatormuundureid tootis Kuusalu kolhoosi ettevõte Estron. Hilisemates mudelites asendati vibraatormuundur MDM-võimendis transistorlülititega. Kasutatud lahendused põhinesid suuresti Rein Kipperi kandidaaditööl.
Alalispinge mikrovoltmeeter

Alalispinge mikrovoltmeeter on mõõteriist mikrovoltide suurusjärgus olevate alalispingete mõõtmiseks. Mikrovoltide suurusjärgus olevate elektripingete mõõtmiseks kasutatavad seadmed on peaaegu eranditult elektroonsed mõõteriistad, mis põhinevad mõõdetava pinge võimendamisel voldi suurusjärku. Probleemiks ei ole selle juures mitte niivõrd suure võimendusteguriga võimendi vajadus, kuivõrd termoelektriliste parasiitsete pingete tekkimine erinevast metallist detailide ja juhtmete vahel (Seebecki efekti tõttu). Spetsiaalsete konstruktiivsete võtetega (nn termošuntide kasutamine jms) saavutatakse nanovoltide suurusjärku ulatuv tekkivate parasiitsete nihkepingete ja/või nende muutuste (triivi) madal tase. Eestis tootis alalispinge mikrovoltmeetrid Tallinna Tootmiskoondis RET. Algselt põhinesid nendes kasutatud tehnilised lahendused vibraatormuunduriga MDM-võimendi kasutamisel. Vibraatormuunduri tootjaks oli Kuusalu kolhoosi ettevõte Estron. Hilisemates mudelites asendati vibraatormuunduri MDM-võimendis transistorlülititega. Kasutatud lahendused põhinesid suuresti Rein Kipperi kandidaaditööl.
Rebeka Koha

Rebeka Koha (sündinud 19. mail 1998 Ventspilsis) on Läti tõstja. Ta hakkas tõstmisega tegelema 12-aastaselt. 2014. aasta noorte olümpiamängudel Nanjingis võitis ta kaalukategoorias kuni 48 kg pronksmedali (rebimine 75 kg, tõukamine 90 kg). Sama aasta maailmameistrivõistlustel Almatõs oli ta kaalukategoorias kuni 53 kg 22 (80+94). Järgmisel aastal sai ta Houstonis toimunud maailmameistrivõistlustel juba 10. koha (87+105). 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros jäi ta esimesena medalita (90+107), kuid võitis Førdes toimunud Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali (90+108). 2017. aastal võitis ta kaalukategoorias kuni 58 kg maailmameistrivõistlustel Anaheimis pronksmedali (101+121) ja Euroopa meistrivõistlustel Splitis (95+108) hõbemedali. 2018. aastal tuli maailmameistrivõistlustelt taas pronksmedal (103+124) ning lisaks tuli Euroopa meistriks (100+120). Aastatel 2017 ja 2018 on ta tulnud juunioride maailmameistriks. Ta õpib Riia Stradiņši Ülikoolis. Rebeka Koha. Rahvusvahelise Tõstmisliidu koduleht. iwf.net. Vaadatud 8.11.2018 Medaļniece, rekordiste, skolniece. sporto.lv
Vibraatormuundur

Vibraatormuundur on kontaktide perioodilisel vibreerimisel põhinev elektromehaaniline muundusseade, mille abil alalispinge muundatakse vahelduvpingeks ja vajaduse korral pärast sobivat pinge muundamist (näiteks kõrgemaks transformeerimist trafo abil) uuesti tagasi alalispingeks, alaldades seda teiste samal vibraatoril paiknevate sünkroonselt toimivate kontaktide abil sünkroonalaldamise (sünkroondetekteerimise) teel. Eestis kasutati vibraatormuundurit enne II maailmasõda tehase RET toodetes, mis olid ette nähtud aku või keemilise elemendi (patarei) suhteliselt madala pinge muundamiseks kõrgeks anoodpingeks. Samalaadset muundurit kasutati ka auto aku pinge (mis tavaliselt on 12 V) muundamiseks kõrgeks anoodpingeks autodes kasutatavates lampraadiotes, aga ka aku pinge muundamiseks vahelduvpingeks sagedusega 50 Hz, et kasutada vahelduvpingetoitelisi elektriseadmeid auto juures. Hiljem kasutati erilise konstruktsiooniga vibraatormuundureid Tallinna Tootmiskoondise RET alalispinge mikrovoltmeetrites kasutatud MDM-võimendites. Neid tootis TREKB-s välja töötatud versioonis ettevõte Estron. 1960. aastatel mindi üle transitorlülitite kasutamisele. Neid juhiti etteande- ehk tugigeneraatorist saadavate juhtsignaalide abil.
Endel Veliste

Endel Veliste (kuni 1936 Erich Vuks; 27. oktoober 1930 Uulu vald, Pärnu kihelkond, Pärnumaa – 5. veebruar 2001 Viljandi) oli eesti fotograaf ja karikaturist. Ta õppis Uulu algkoolis ja lõpetas keskkooli Pärnus. Hiljem lõpetas Tallinna Õpetajate Instituudi ajalooõpetajana. Töötas Uusna koolis õpetajana. 1961. aastast oli ta Eesti Telegraafiagentuuri fotograaf. Aastatel 1962–2000 oli Viljandi rajooni ajalehe Tee Kommunismile ja hiljem Sakala fotograaf. Ta avaldas ajalehtedes ka karikatuure ja koostas ristsõnu. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi liige. 1989 Eesti NSV teeneline ajakirjanik Hüvasti, Endel Veliste – Veli! Sakala, 9. veebruar 2001 Haud Viljandi Metsakalmistul
Estonia hotell-spaa

Estonia hotell-spaa (ka Estonia Resort Hotel & Spa) on spaahotell, mis asub Pärnus aadressil Pärna 12 / Sääse 7. Asutuse ajalugu ulatub aastasse 1890, kui Pärnus avati esimene ravikuurorti hoone. 1947–1962 kandis asutus nime Sanatoorium nr 1. 1962 nimetati asutus ümber sanatooriumiks Estonia. Asutuse peahoone asus varem aadressil Ranna puiestee 5 (praegune Pärnu rannahotell). https://www.spaestonia.ee/medical/meist/ajalugu/ (vaadatud 08.11.2018). Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus 1996. Lk 122–123 Koduleht
Kose sanatoorium

Kose sanatoorium on tervishoiuasutus (sanatoorium) Harju maakonnas Kose asulas. Sanatooriumi omanik on Põhja-Eesti Regionaalhaigla. Sanatooriumis ravitakse tuberkuloosihaigeid. Esimesed haiged võeti sanatooriumisse 25. mail 1966. Sanatooriumis on 100 voodikohta. Sanatooriumi järgi on nimetatud Kose sanatooriumi tee. Tuberkuloosiosakond Kosel Regionaalhaigla
Elva Laste Tuberkuloosi Sanatoorium

Elva Laste Tuberkuloosi Sanatoorium oli tuberkuloosihaigete laste sanatoorium Tartu maakonnas Elvas Peedu linnaosas. Asutus tegutses aastatel 1945–1964[küsitav]. Asutus asutati 1. novembril 1945. Aastani 1950 kandis asutus nime Laste Tuberkuloosi Sanatoorium Nuudil. 1950–1959 kandis asutus nime Peedu Laste Tuberkuloosi Sanatoorium. Aastast 1959 kandis asutus nime Elva Laste Tuberkuloosi Sanatoorium. Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Elva Laste Tuberkuloosi Sanatoorium (vaadatud 08.11.2018) Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Elva Laste Tuberkuloosi Sanatoorium
Seli sanatoorium

Seli sanatoorium oli tervishoiuasutus (sanatoorium) Rapla maakonnas Seli külas Seli mõisa peahoones. Asutus tegutses 1920–1985. Tänapäeval asub Seli külas Seli Tervisekeskus. Pärast 1919. aasta mõisate sundvõõrandamist sai Seli mõisa valdajaks Eesti Punane Rist. 1920–1985 töötas mõisa peahoones kopsutuberkuloosi sanatoorium, seejärel olid raviastutuse patsientideks sõjaveteranid. ""Mälestised • 15354 Seli mõisa peahoone"". register.muinas.ee. Vaadatud 19.02.2012.
Vabariiklik Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatoorium

Vabariiklik Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatoorium oli kopsutuberkuloosi haigete asutus (sanatoorium) Saare maakonnas Sõmera asulas. Asutus tegutses 1961-1975. Sõmera hooldekodu Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Vabariiklik Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatoorium (vaadatud 08.11.2018) Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Vabariiklik Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatoorium
Taevaskoja Lastesanatoorium

Taevaskoja Lastesanatoorium oli tervishoiuasutus (sanatoorium) Taevaskoja külas. Asutus tegutses 1945–1993. Nimed: 1945–1963 Vabariiklik Taevaskoja Laste Näärmetuberkuloosi Sanatoorium 1963–1967 Vabariiklik Taevaskoja Laste Tuberkuloosi Sanatoorium 1968–1988 Vabariiklik Laste Sanatoorium Taevaskoda 1989–1993 Taevaskoja Lastesanatoorium. Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Taevaskoja Lastesanatoorium (vaadatud 08.11.2018) Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Taevaskoja Lastesanatoorium
Arutlus

Arutlus (ka järeldus, argument; inglise keeles argument) koosneb eeldus(t)est ja järeldusest. Nii eeldus(ed) kui ka järeldused on propositsioonid (väited), mis tavaliselt on väljendatud lausetega. Arutlus ei saa koosneda lausetest, sest muidu ei saaks üht ja sama arutlust esitada eri keeltes. Traditsioonilises loogikas on arutluse mõistega analoogiline järelduse mõiste. Erinevus siinsest arutluse mõistest seisneb selles, et järeldust vaadeldakse koosnevana propositsioonide asemel otsustustest. Neid otsustusi nimetatakse eeldusteks ja tuletiseks. Termin "arutlus" ei ole lõplikult juurdunud. Arutlust võiks põhimõtteliselt nimetada ka järelduseks, sest erinevus propositsioonide ja otsustuste vahel ei etenda selles kontekstis põhimõttelist osa. Et aga arutluste puhul kasutatakse sõna "järeldus" matemaatika eeskujul, siis tekitaks niisugune sõnakasutus kahemõttelisuse sõna "järeldus" eri tähenduste tõttu. On kasutatud ka inglise keele eeskujul sõna "argument". Arutluse väljenduses esitatakse kõigepealt eeldus(ed) ning seejärel järeldus. Järeldus eraldatakse eeldus(t)est kas pika rõhtkriipsuga eelduste all ja ühtlasi järelduse kohal või sõnadega "järelikult" (traditsiooniline väljend), "seega", "niisiis" (on ka teisi väljendeid). Formaalsema esituse puhul kasutatakse näiteks tähistust p1, p2, ..., pn; pn+1, kus pi (1≤i≤) on propositsioonid. Klassikaline arutluse näide: Sokrates on inimene. Kõik inimesed on surelikud. Järelikult Sokrates on surelik. See näide pärineb traditsioonilisest loogikast, kus ta figureerib järelduse näitena. Arutlused, mida tavaelus esitatakse, võivad sisaldada vaikivaid eeldusi (varjatud eeldusi). Näiteks arutluses Jaan Tatikas ei saanud parlamendivalimistel ühtki häält. Järelikult ta parlamenti ei pääse. sisaldub varjatud eeldus "See, kes parlamendivalimistel hääli ei saa, parlamenti ei pääse". Sõltumata sellest, kas see eeldus on tõene, on ta jäetud ütlemata, sest teda peetakse enesestmõistetavaks. Et arutlust rangelt analüüsida, tuleb varjatud eeldused päevavalgele tuua. Arutlust, milles järeldus järeldub eeldus(t)est, nimetame kehtivaks. Arutlus on kehtiv (ehk kehtib), kui pole loogiliselt võimalik, et kõik eeldused oleksid tõesed ja järeldus väär. Kui arutlusel on mitu eeldust, siis võib arutluse taandada ühe eeldusega arutluseks. Selleks tuleb eeldusi väljendavad laused ühendada sõnaga "ja". Nii saadud lause väljendab eelduste konjunktsiooni. Arutlusi rakendatakse tavaliselt argumentides: kehtiv arutlus kuulub näiteks tõestuse juurde. Sõna "järelikult" arutluse esituses viitab sellele, et lugeja ja kuulaja, kes usub eeldusi, peaks uskuma ka järeldust. Deduktiivne arutlus Induktiivne arutlus Argument