laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Altküla (Toila)

Altküla on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Konju

Konju on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Konju mõis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Martsa

Martsa on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 29 inimest. Kirjalikes allikais on küla esmamainitud 1538. aastal. 19. sajandi teisel poolel hakkas Toila suvituskohaks kujunemine ja see hoogustus eriti pärast Tallinna–Peterburi raudteeliikluse avamist aastal 1870. Männiku küla juurde praeguse Pika tänava äärde hakkasid selle küla ja Toila-Altküla-Martsa peremehed ehitama suvilaid. Põhja-Eesti paekallas oli esimese eesti geoloogiprofessori Hendrik Bekkeri (1891–1925) uurimisteema. Oma 1919. aastal ilmunud populaarteaduslikus ülevaates "Paeseina profiil Martsal" kirjutas ta: "Ja see värvide mitmekesisus üksikuis kihijärkudes: all rohekas-sinine savi, siis roostekarva ja valged liivakivid, umbra karva tumeviolett läikega tahvelkivi ja rohekad, sinikas-hallid ja hallikas-kollased lubjakihid; siia juurde veel lopsakalt kasvavad õige mitmekesised lehtpuud ja põõsad – see kõik kokku loob pildi, mille sarnast me kusagil mujal oma kodumaal ei leia." Tuntumad Martsa küla elanikud on Margus Paalo ja Aleksandr Apolinsky. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Päite

Päite on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Osa küla territooriumi asetseb Päite maastikukaitsealal. Küla järgi on nime saanud Billingeni lademe Päite kihistik. Päite pank Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Päite Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 04.05.2018)
Pühajõe

Pühajõe on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas Pühajõe jõe ääres. Küla põhjaosa jääb Soome lahe äärde. Lõunaosa läbivad Tallinna–Narva maantee ja Tallinna–Narva raudtee. Külas asub Aluoja puhkekeskus. Küla on esmamainitud Taani hindamisraamatus 1241. aastal nimega Pühhajöggi. Pühajõe kirik ehitati aastal 1467. Kivikirikut hakati rajama 1836. aastal. 1700. aastal peeti küla juures Pühajõe lahing. Külas asus Pühajõe mõisa keskus. 1897. aastal ostis Vene suurkaupmees Grigori Jelissejev mõisa, selle karjamõisa ja kahe talu maad (u 140 hektarit), et rajada sinna endale loss, mida nimetati ka omaniku järgi Jelissejevi lossiks. 1934. aastal ostsid Eesti tööstusringkonnad lossikompleksi Jelissejevilt 100 000 krooni eest ja kinkisid Eesti riigile. Oru lossi renoveerimistööd kestsid 1936. aastani ja see võeti kasutusele Eesti riigipea suveresidentsina. 1940. aasta juunipöörde järel hakati lossi laastama ning 13. augustil 1941 süütasid taganevad punaarmeelased lossi. 1944. aastal lasid Saksa väed õhku varemed, kus asus miiniladu. Külas asuvad Pühajõe ohvrikivi ja Oru lossipargi kivi. Küla territooriumile jäävad Aluoja joastik ja Aluoja allikad Mägara oja alamjooksul. Oru pargi maastikukaitseala jääb pooleldi Pühajõe külla ja pooleldi Toila alevikku. Jõe alamjooksu kaitstakse Pühajõe hoiuala koosseisus. Külas on tähelepanuväärne Kohvimäe talu, mille elamu ja ait-laut on nimetatud kultuurimälestisteks. Küla lääneosas Tallinna–Narva maantee ja Pühajõe juures asub Hugo Jürgensoni mälestussammas. Kunstimälestisteks on arvatud kaks graniidist karuskulptuuri Oru pargi sissepääsu juures, mille on loonud Hermann Halliste. Arheoloogiamälestiseks on kiriku juures asuv kalmistu. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Aluoja. 6796 Skulptuur "Karu", H. Halliste, 1930. aastad (graniit) kultuurimälestiste riiklikus registris 6795 Skulptuur "Karu", H. Halliste, 1930. aastad (graniit) kultuurimälestiste riiklikus registris 9159 Kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
18. sajand

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 1. aastatuhat | 2. aastatuhat | 3. aastatuhat   ◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | 1740. aastad | 1750. aastad | 1760. aastad | 1770. aastad | 1780. aastad | 1790. aastad 18. sajand ehk XVIII sajand pKr ehk m.a.j. on kristliku ajaarvamise kaheksateistkümnes sajand, mis algas 1. jaanuaril 1701 ja lõppes 31. detsembril 1800. 1700–1721 Põhjasõda 1701 – Brandenburgi markkrahv, Hohenzollernite dünastiast Friedrich III nimetas end Friedrich I nime all Preisimaa kuningaks, valitsedes personaaluniooniga nii Brandenburgi ja Preisimaad – Preisi kuningriiki. 1701–1714 Hispaania pärilussõda 1707 – Suurbritannia kuningriigi moodustamine Inglismaa ja Šotimaa kuningriigist 1721 – Moskva ehk Vene tsaari Peeter I kuulutamine Venemaa keisriks ja Moskva tsaaririigi kuulutamine Venemaa keisririigiks 1740–1748 Austria pärilussõda 1756–1763 Seitsmeaastane sõda 1772, 1793 ja 1795 Poola jagamised 1775–1783 USA Iseseisvussõda 1776 USA iseseisvusdeklaratsioon 1789–1799 Prantsuse revolutsioon  Pikemalt artiklis 18. sajand Eestis Felipe V, Hispaania kuningas Friedrich Suur, Preisimaa kuningas Benjamin Franklin, USA riigitegelane ja teadlane George I, Inglismaa kuningas George III, Inglismaa kuningas Gustav III, Rootsi kuningas Ibrahim Hannibal, aafrika päritolu Venemaa sõjaväelane ning Tallinna ülemkomandant Joseph II, Saksa-Rooma keiser ja Austria valitseja Karl VI, Saksa-Rooma keiser Karl XII, Rootsi kuningas Katariina II, Venemaa keisrinna Louis XV, Prantsusmaa kuningas Louis XVI, Prantsusmaa kuningas Maria Theresia, Austria valitsejanna Honoré de Mirabeau, Prantsusmaa revolutsionäär ja riigitegelane Maximilien Robespierre, Prantsusmaa revolutsionäär ja riigitegelane Emmanuel-Joseph Sieyès, Prantsusmaa revolutsionäär ja riigitegelane Peeter I, Venemaa esimene keiser William Pitt noorem, Inglismaa peaminister Robert Walpole, esimene Inglismaa peaminister George Washington, USA esimene president ... 1700. aastad: (1700), 1701, 1702, 1703, 1704, 1705, 1706, 1707, 1708, 1709 1710. aastad: 1710, 1711, 1712, 1713, 1714, 1715, 1716, 1717, 1718, 1719 1720. aastad: 1720, 1721, 1722, 1723, 1724, 1725, 1726, 1727, 1728, 1729 1730. aastad: 1730, 1731, 1732, 1733, 1734, 1735, 1736, 1737, 1738, 1739 1740. aastad: 1740, 1741, 1742, 1743, 1744, 1745, 1746, 1747, 1748, 1749 1750. aastad: 1750, 1751, 1752, 1753, 1754, 1755, 1756, 1757, 1758, 1759 1760. aastad: 1760, 1761, 1762, 1763, 1764, 1765, 1766, 1767, 1768, 1769 1770. aastad: 1770, 1771, 1772, 1773, 1774, 1775, 1776, 1777, 1778, 1779 1780. aastad: 1780, 1781, 1782, 1783, 1784, 1785, 1786, 1787, 1788, 1789 1790. aastad: 1790, 1791, 1792, 1793, 1794, 1795, 1796, 1797, 1798, 1799 1800
Uikala

Uikala on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Vaivina

Vaivina on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kriminaalsed sidemed

"Kriminaalsed sidemed" on USA 2001. aasta film. Kriminaalsed sidemed andmekogus IMDb (inglise)
Voka küla

Voka on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Küla järgi on nimetatud Sillaoru kihistu Voka kihistik. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Voka küla Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 04.05.2018) Voka ajalugu Voka alev
Voka

Voka on alevik Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Vokas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 823 inimest. Neist 687 (83,5%) olid eestlased. Alevikus asub Voka mõisa süda ja kalmistu. "Kaljurand" Voka mõisa asukoha ja aastatel 1923–1944 tegutsenud Voka algkooli mälestuskivi Vana traktor külakeskuses – kunagise MTJ-EPT mälestuseks Voka paisjärv suvel Voka park Vaade Toila poole Voka rannas Voka kivine mererand https://voka.ee Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Toila

Toila on alevik Ida-Viru maakonnas, Toila valla keskus. Toilas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 780 inimest. Neist 628 (80,5%) olid eestlased. Oru loss Toila kalmistu Toila mõis Toila raudteejaam Toila Saksa sõdurite kalmistu Toila Sadama Jahtklubi Toila spaahotell Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Garaaž Olimpo

"Garaaž Olimpo" ("Garage Olimpo") on 1999. aasta prantsuskeelne draamafilm. Garaaž Olimpo andmekogus IMDb (inglise)
Tuulium

Tuulium (sümbol Tm) on keemiline element järjenumbriga 69. Tuuliumi avastas Rootsi keemik Per Teodor Cleve. Tal on üks stabiilne isotoop massiarvuga 169. Omadustelt on ta lantanoid ja sellisena haruldane muldmetall. Tuuliumi tihedus normaaltingimustel on 9,32 g/cm³. Sulamistemperatuur on 1545 ja keemistemperatuur 1950 Celsiuse kraadi.
Gombožab Tsõbikov

Gombožab Tsõbikov (1873 Urdo-Aga – 20. september 1930 Aginskoje) oli burjaadist tibetoloog. Rahvuselt burjaat, sündis ta 1873. aastal Aga Burjaadi autonoomses ringkonnas Tšita oblastis. Gümnaasiumi lõpetas Tšitas. Edasi läks Peterburi ülikooli tibetoloogiat õppima. Külastas Tiibetit palverändurina. Gombožab Tsõbikov asus Tiibetisse teele 1899. aasta 25. novembril Urgaast Mongoolia pealinnast koos palverändurite karavaniga (tol ajal võttis reis Lhasasse aega 8 kuud). Tagasi saabus Gombožab Tsõbikov Tiibetist "palverännakult" alles 1902. aasta 2. mail. Kogu tema sõidu maksis kinni Keiserlik Vene Geograafiaühing. Tsõbikov tõi kaasa suure hulga tekste ja raamatuid. Reis oli planeeritud selleks, et saada enam andmeid seal mägede taga asuvast kaugest Tiibetist. Enda reisul Lhasasse Tsõbikov nuhkis Venemaa huvides. Kuna eurooplast oli mõttetu saata, sest neid ei lastud Tiibetisse sisse ja burjaadi palverändurid külastasid koos mongolitest palveränduritega suurel hulgal Tiibetimaa pühi-paiku ja Lhasas asuvat dalai-laamat. Selles suhtes oli Tsõbikov lausa unikaalne leid, kuna ta oli burjaat, üles kasvanud budistlikus miljöös tundes tavasid ja kombeid ning keeli. See oli põhjuseks, miks Tsõbikov sattus spiooni-rolli. Gombožab Tsõbikovi nn palverännakut Lhasasse kirjeldab ka eesti keeles ilmunud Jeremei Parnovi raamat "Pronksnaeratus" (tõlkinud Jüri Pärni, kommenteerinud Linnart Mäll. Raamatu lõpus on lisana toodud "Teemantsuutra" tõlkinud Linnart Mäll ja "Õnneliku maa suutra" tõlkinud Maret Kark).
Amuletid

"Amuletid" (originaalpealkiri inglise keeles "Charms for the Easy Life") on Ameerika Ühendriikide 2002. aasta film. Amuletid andmekogus IMDb (inglise)
Kõue kaja

"Kõue kaja" on 1998. aasta Ameerika Ühendriikide film. Kõue kaja andmekogus IMDb (inglise)
Jõemetsa

Jõemetsa on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ida-Viru maakonnas Lohusuu vallas. Küla läbib Kalma–Avinurme tee. Külas tegutseb Piilsi raamatukogu, mis on Mustvee raamatukogu väliteeninduspunkt. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kalmaküla

Kalmaküla (18. sajandi kaartidel Kalmakül) on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ida-Viru maakonnas Lohusuu vallas. Kalmaküla läbib Jõhvi–Tartu–Valga põhimaantee. Avinurmega ühendab Kalma–Avinurme tee. Kalmaküla teeristi (ja Piilsi jõe suubumiskoha) ümbrust on nimetatud ka Ranna-Piilsiks (18. sajandi kaartidel ka Forstey). 17. sajandi alguse Rootsi kaardil kannab see nime Renne kyle. Piilsi jõgi Ninasi (Kalmaküla algkool tegutses aastatel 1919–1966 Ninasi külas endises Ninasi postijaamas) Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Karta Estland Livland 1600 tal Oxenstiernska saml nr 16_3-2.; Rootsi Riigiarhiiv
Kärasi

Kärasi on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ida-Viru maakonnas Lohusuu vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Ninasi

Ninasi (varem eesti keeles ka Nina ja Nenasi; saksa keeles Nennal; vene keeles Неннал ja Ненази) on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Peipsi järve looderannikul. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ida-Viru maakonnas Lohusuu vallas. Ninasi küla jäi Peterburi–Narva–Tartu–Riia postimaanteele (tänapäeval E264), mis Eestis kannab Jõhvi–Tartu–Valga põhimaantee nime. 2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 52 alalist elanikku. Küla on esmamainitud 1599. aastal (Wioska Noss). Ninasil asus aastatel 1772–1877 Peterburi–Narva–Tartu–Riia postimaanteel tegutsenud Ninasi postijaam. Aastatel 1892–1916 tegutses endistes postijaama hoonetes leeprahaigete ravimiseks kohandatud Ninasi leprosoorium ja 1919–1966 endistes leprosooriumi hoonetes Kalmaküla algkool. Aastatel 1992–2007 asus samades hoonetes Eesti Piirivalve Ninasi kordon. Ninasi kordoni vaatlustorn Tahvel Ninasi hobupostijaama hoonel Värske teekatte saanud Jõhvi–Tartu–Valga maantee Ninasi külas Ninasi postijaam Kalmaküla Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. http://pub.stat.ee/px-web.2001/Dialog/varval.asp?ma=RL102&ti=FAKTILINE+JA+ALALINE+RAHVASTIK+VALDADE+ASULATES+NING+EESTLASTE+ARV+JA+OSAT%C4HTSUS+ALALISE+RAHVASTIKU+HULGAS&path=../Database/Rahvaloendus/REL2000/14Rahvastiku_paiknemine._Ajutine_kohal-_ja_araolek/&lang=2 Külli Kriis:"Lohusuu vald kempleb siseministriga Ninasi kordoni pärast", Põhjarannik, 22.12.2007 "Riik laseb kordonil laguneda", e24, 1.06.2009
Piilsi

Piilsi (18. sajand kaartidel Metspiilso) on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ida-Viru maakonnas Lohusuu vallas. Küla läbib Kalma–Avinurme tee, Ulvi külaga ühendab Ulvi–Piilsi tee. Piilsi küla on esmamainitud 395 aastat tagasi. Piilsi bussipeatus Endine Piilsi jaamahoone Piilsi jõgi Piilsi peitleid Piilsi raudteejaam Sonda–Mustvee raudteeliin Kalmaküla Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Raadna

Raadna on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ida-Viru maakonnas Lohusuu vallas. Raadna on Peipsi põhjaranniku läänepoolseim suvituskoht; Raadnast idas asuvad Järvevälja liivaluited. Raadnat on esmamainitud 1695. aastal (Radena kylla). Küla lähedal maantee ja oja ristumiskoha lähedal on olnud kõrts ja külast idas Rannapungerja lähedal on olnud ajaloolise Tartumaa piir. Külas asub Sidani rahn. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Separa

Separa on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ida-Viru maakonnas Lohusuu vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Tammispää

Tammispää on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Peipsi järve looderannikul. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ida-Viru maakonnas Lohusuu vallas. Tammispääd läbib Jõhvi–Tartu–Valga põhimaantee. Tammispää külas on küla piknikuplats Peipsi järve ääres, kus on varikatusega lauad, grillvann, riietuskabiinid, kõlakoda, kiiged ja laste ronimispuud. Igal aastal süüdatakse platsil jaanituli ning iga viie aasta tagant toimuvad seal külapäevad (viimati 2014. aasta juulis). 2008. aastani tegutses külas Kõrgemäe pood. Endise poe vastas on grillvanni ja katusega piknikulaud ning Peipsi põhjakalda kaart. Tammispää külaplatsi kõrval on Tammispää peakraav. Küla on esmamainitud 1599. aastal (Wieska Tamista) ja 1601. aastal (Tamispe). 17. sajandi alguse Rootsi kaardil on tähistatud nimega Tamiſpe. 18. sajandi kaartidel Tammispä. 2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 90 elanikku. Tammispää külas elab 2012. aasta seisuga 89 inimest.[viide?] Tammispää külaplats (suurvee ajal mais 2010) Tammispää külaplatsi varikatusega lauad (suurvee ajal mais 2010) Tammispää külaplatsi kiiged (suurvee ajal mais 2010) Kõlakoda Tartu poole suunduvate busside peatus Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Leonid Mihhailov. Peipsimaa asulad. Kirjastus Absurdum Art. Tallinn 2008, lk 73, ISBN 9789949159406 EE 9. köide, lk 257 Karta Estland Livland 1600 tal Oxenstiernska saml nr 16_3-2.; Rootsi Riigiarhiiv
Vilusi

Vilusi (18. sajandi kaartidel Willus) on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ida-Viru maakonnas Lohusuu vallas. Naaberasulaks on olnud Tiirikoja (18. sajandi kaartidel Tirikoja). Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Augustimäss

Augustimäss (gruusia აგვისტოს აჯანყება (agvistos adžankeba)) oli Gruusia NSV-s 1924. aasta augustist septembrini toimunud nõukogude võimu vastane ülestõus. Augustimässu eesmärgiks oli Gruusia iseseisvuse taastamine. Mässule eelnes nõukogudevastane sissisõda 1921–1924. 1921. aastal vallutas Punaarmee Gruusia, Gruusia Demokraatliku Vabariigi valitsus kukutati ning moodustati Gruusia NSV. 1922. aastal moodustati Thbilisis Taga-Kaukaasia SFNV, mis ühendas Gruusia, Armeenia ja Aserbaidžaani NSV-d. 26. mai 1922 korraldas Gruusia NSV Riiklik Poliitvalitsus küüditamise. Tuhanded nõukogude võimu vastased gruusia menševikud ja esseerid vahistati või deporteeriti, Gruusia õigeusu kirik represseeriti, paljud sissisõja piirkonnas asuvad külad põletati. Aastal 1923 tabati kindral Kote Abhazi ja tema militaarne keskus likvideeriti. Ülestõus algas Tšiathuras Lääne-Gruusias 29. augustil 1924. Sissid Lääne-Gruusias said sellest teada ja võtsid ümbruskaudsetes külades võimu. Asjast sai teada ka Gruusia eksiilvalitsus. Mässu juhtis Kakutsa Tšolokašvili. Punaarmee piiras piirkonna ümber ja isoleeris selle. Tšekaa ründas Tšiathurat, Senakit ja Abašat 29.–30. augustil. Mässulised aeti metsadesse ja mägedesse. 29. augustil algas mäss ka Thbilisist kagus Manglisis. Seal viibis ka Kakutsa Tšolokašvili. 3. septembril rünnati üllatusrünnakuga Dušethit, kuid initsiatiiv jäi endiselt Punaarmee kätte ja Tšolokasvili lahkus mägedesse. 4. septembril avastas Gruusia NSV Riiklik Poliitvalitsus mässuliste peakorteri Mtshethas ja Lavrenti Beria kohtus vahistatutega Thbilisis. Tšolokasvili lahkus Türki ja sealt Prantsusmaale. Mässulised sõlmisid Beriaga kapituleerumisakti ja sõjale pandi lõpp. 5. septembrist lõpetasid viimased mässulised võitluse. Reidide ajal tapeti tuhandeid inimesi. Tehnilise külje eest vastutas ohvitser Talahadze. Võitluse käigus tapeti 3000 inimest, punane terror tappis oktoobris-septembris[küsitav] 7000 – 10 000 inimest.
Arumäe

Arumäe on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Auvere

Auvere on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda. Küla läbib Hiiemetsa–Auvere tee ning teda ümbritsevad järgmised külad: põhjast Hundinurga ja Hiiemetsa külad, kirdest Arumäe küla, idast Narva linna haldusterritoorium, kagust Narva veehoidla ja Narva jõgi, läänest Mustanina küla ja loodest Hundinurga küla. Küla põhjapiiriks on Tallinna–Narva raudtee, kus asub ka Auvere raudteejaam. Auverest on pärit Carl Friedrich Tenner. Auvere mõis asutati 17. sajandi keskel. 24. juulil 1944 ja sellele järgnenud päevadel peeti seal ümbruskonnas Auvere lahing, mis oli osa teise maailmasõja Narva lahingutest. 2012. aastal valmis Auveres Eesti Energia põlevkiviõlitehas. Samal aastal alustati Auvere elektrijaama rajamist. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Hiiemetsa

Hiiemetsa (ka Repniku) on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda. Küla läbib Tallinna–Narva maantee ja Hiiemetsa–Auvere tee nr 13145 ning teda ümbritsevad järgmised külad: põhjast Udria, kirdest ja idast Laagna lõunast Auvere küla, läänest Hundinurga ja Udria küla. Hiiemetsa küla lõunapiiriks on Tallinna–Narva raudtee. Kuni 1939. aastani kandis küla nime Repniku. Hiiemetsa külas elas 2008. aastal 13 inimest, 2006. aastal 14 inimest ja 2005. aastal 15 inimest. Esmateated külast pärinevad aastast 1499, kui küla kuulus Laagna mõisale. Põhasõja ajal hävitati küla täielikult. Need inimesed, kes veel venelaste rüüsteretkedest alles jäid, haigestusid katku. 1712. aastal elas külas ainult üks pere – vana Lallo oma naise Pille ja kahe pojaga. 1726. aastal oli külas juba 10 peret, kes olid tulnud Ingerimaalt ja Jüri Pavopoig, kes oli tulnud Soitküla[küsitav] rannast ja on nüüdisajal külas elavate Torpanite eelkäija. 18. sajandi lõpus moodustati külla Repniku mõis, mis kuulus H. G. von Wulfile. 1827. aastal toimusid Repniku mõisas talurahvarahutused, kus talupojad keeldusid tegemast teorenti mida mõisnik tahtis suurendada. Külas on vana hiiemägi, mis Tallinna-Narva maanteelt enne Laagnat paremale keerates jääb kohe tee äärde. Hiiemäel metsa all on kaks ohvrikivi. Juba vanast ajast kasutab kohalik rahvas hiiemäge jaanitulepaigana. Hiiemetsa liukivi Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Soldinole uueks nimeks Alutaguse. Rahvaleht, 14. jaanuar 1939, nr 12, lk 6. EAA, f. 3, n. 1, s 51 Virve Orav "Matkateed Narva lähistel ehk Vaivara radadel", Tallinn, Olion
Hundinurga

Hundinurga on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Perjatsi

Perjatsi on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda. Ajalooliselt kuulus küla Vaivara kihelkonda. 1726 aasta vakuraamatu järgi kuulus Perjatsi Laagna mõisale. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 8.02.2023.
Soldina

Soldina (varasem kirjaviis Soldino) on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda. 1939. aastal taotles Auvere-Joala vallavalitsus Soldino küla ja raudteejaama ümbernimetamist Alutaguseks. Aastast 1977 hõlmab Soldina küla ka endised Härmamäe, Mudajõe, Sundja ja Tuleviku külad. Aabrami Soldina raudteejaam Väike-Soldina Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Soldinole uueks nimeks Alutaguse. Rahvaleht, 14. jaanuar 1939, nr. 12, lk. 6. Soldina raudteejaam
Sõtke (Narva-Jõesuu)

Sõtke on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda. Külas asub Sõtke ohvrikivi. Sõtke külas on sündinud näitekirjanik Kristjan Rajasaare. Silla varemed üle raudtee Sõtke külas Silla varemed üle raudtee Sõtke külas rongiga Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 8.02.2023.