laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Saaga (andmekogu)

Saaga on digiteeritud arhiiviallikaid sisaldav veebikeskkond, mis võimaldab tutvuda Eesti Rahvusarhiivis ja Tallinna Linnaarhiivis säilitatavate arhivaalide digitaalsete koopiatega. Saaga esialgne eesmärk oli koguda kõikide genealoogilise uurimistöö jaoks olulisemate allikate kasutuskoopiad ühte kohta. Alates 2008. aastast hõlmab Saaga kõiki arhiivide digiteeritud arhivaale, sõltumata temaatikast. Lisaks perekonnaloolistele allikatele on uurijatele kättesaadavad mitmesugused Eesti Vabariigi (1918–1940) sise- ja välispoliitikat kajastavad materjalid, valik välisarhiivides leiduvatest Eesti ajaloo allikatest, vakuraamatud, ajaloolised käsikirjalised maakaardid ja plaanid, organisatsioonide ja isikute arhiivides säilitatavad dokumendid, populaarsemad kooliajaloo allikad, Tartu linna hoonete ehitusprojektid, aadlivappide kujutised jpm. 2015. aasta 8. aprilli seisuga sisaldab Saaga 154 481 digiteeritud säilikut, mis koosnevad 13 839 531 pildist kogumahuga 17 999 GB. "Saaga; Saaga kohta". Vaadatud 30.01.2014. "Saaga; Digiteeritud arhiiviallikad". Vaadatud 30.01.2014. Saaga avaleht Moskva Evangeeliumi Luteriusu Konsistooriumi arhiivifond
Hans Pöhl

Hans Pöhl (2. august/15. august 1876 Suur-Nõmmküla, Noarootsi kihelkond – 22. jaanuar 1930) oli eestirootslaste üks juhte. Aastatel 1886–1890 õppis Hans Pöhl Sutlepa algkoolis. Seejärel õppis ta aastatel 1890–1893 Haapsalu venekeelses linnakoolis. 15. aprillil 1893 nõudis Österby kooli õpetaja Jaan Liewoh koolinõukogult palga tõstmist, paremaid küttepuid, koolimajja ahju, pliidi ja aia parandamist. Vald polnud Liewoh tingimustega nõus ning siis pöörduti kutsega Hans Pöhli poole, kes nõustus õpetajaks hakkama. Selle vastu protesteeris Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja Wilhelm Girgensohn, kes leidis (ilmselt õigustatult), et Pöhl pole õpetajaameti jaoks piisavalt pädev (rootsi ja eesti keele oskused jätsid soovida). Lõpuks andis praost Girgensohn järele, kuid nõudis, et Pöhl läheks suvel köster Johan Nymanni juurde rootsi keelt ja usuõpetust õppima. Ta oli Asutava Kogu ja I, III ning IV Riigikogu liige. Kuulus Kristlikku Rahvaerakonda. Hans Pöhl on maetud Vormsi saarele, Hullo Püha Olavi kiriku kalmistule. Hans Pöhl. Estlandssvenskarnas hövding. Rannarootslaste eestvõitleja. Hans Pöhli (1876–1930), Eesti rootslaste vaimse liidri ja valgustaja elulugu. Svenska Odlingens Vänners förlag. Stockholm – Tallinn 2010.
101. kilomeeter

101. kilomeeter oli NSV Liidus mitteametlikus kasutuses olnud termin, mis tähendas, et teatavatel inimgruppidel oli keelatud elada Moskvast, Leningradist, liiduvabariikide pealinnadest ja suletud linnadest 100 kilomeetri raadiuses. Seda piirangut kasutati § 58 alusel poliitiliselt represseeritute ning nende perekonnaliikmete, aga ka retsidivistide puhul. Nõukogude seaduste järgi rakendati vanglast vabanenud inimestele liikumispiirangut, ning tavalise sisepassi või sissekirjutusdokumendi asemel said nad dokumendi, mis piiras nende liikumist, jättes nad tähtsatest linnadest 100 kilomeetri raadiusest välja. Kõnekeeles nimetati dokumenti "hundipassiks" (волчий билет), mis sai oma nimetuse juba tsaariajast. Tänapäeva kõnekeeles tähistab termin "hundipass" mistahes dokumenti või märget, mis näitab selle omaja rikutud mainet.
Sulev Soodla

Sulev Soodla (6. detsember 1951 – 3. detsember 2018) oli eesti pedagoog. Ta õppis Tallinna Pedagoogilises Instituudis vene keele õpetajaks. Kaugõppes õppimise ajal töötas ta Kuressaare kutsekoolis kehalise kasvatuse ja sõjalise algõpetuse õpetajana. Ta töötas 22 aastat (kuni 2014. aasta aprillini) Kuressaare Vanalinna Kooli direktorina ja õpetas samas ka kodanikuõpetust. 2010. aastast on ta Kuressaare Linnavolikogu hariduskomisjoni liige. Sissekanne Vabariigi Valimiskomisjoni veebilehel "Koolijuht Sulev Soodlal on täna viimane tööpäev (FOTOD) Saarte Hääl, 30. aprill 2014 Kuressaare Linnavolikogu komisjonide koosseisude kinnitamine[alaline kõdulink], jaanuar 2010
Mesiohakas

Mesiohakas on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond. Mesiohakaid on umbes 150 liiki ja nad on looduslikult levinud Lõuna-Euroopas, Aasias ning Põhja- ja Lääne-Aafrikas. Echinops bannaticus – ungari mesiohakas Echinops exaltatus – kõrge mesiohakas Echinops giganteus – hiid-mesiohakas Echinops ritro – sinine mesiohakas Echinops sphaerocephalus – valkjas mesiohakas
James Roday

James Roday (kodanikunimega James David Rodríguez; sündinud 4. aprillil 1976 San Antonios) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Heather O'Rourke

Heather Michelle O'Rourke (27. detsember 1975 San Diego – 1. veebruar 1988 San Diego) oli USA lapsnaitleja. Ta mängis filmisarjas "Poltergeist".
Wilhelm Reinhold Heinrich Girgensohn

Wilhelm Reinhold Heinrich Girgensohn (28. september / 10. oktoober 1835 Mazsalaca – 9. detsember / 22. detsember 1902 Rapla) oli Eesti vaimulik. Girgensohn õppis Riias gümnaasiumis ja aastatel 1855–1859 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta koduõpetajana. Prooviaastal oli ta Pärnus ja Audru Püha Risti koguduses. Ordineeriti 2. veebruaril / 14. veebruaril 1864 Riia Jakobi kirikus õpetajaks. Sai pärast ordineerimist Liivimaa vikaarõpetajaks; 10. juulil / 22. juulil 1864 sai ta Eestimaa vikaariks. Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetajaks kutsuti ta 14. jaanuaril / 26. jaanuaril 1865, ametisse introdutseeriti 13. juunil / 25. juunil 1865. Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja oli ta aastatel 1865–1902. Saarte-Lääne praostkonna praostiks sai ta 2. novembril / 14. novembril 1872, Eestimaa konsistooriumi assessoriks sai ta aastal 1891. Girgensohn andis välja rootsikeelse kooliraamatu "Skolbok". Tema isa Wilhelm Johann Friedrich Girgensohn oli Mazsalaca ja Matīši koguduse õpetaja, vanaisa Christian Reinhold Girgensohn oli Jaunpiebalga koguduse õpetaja, onu Otto Christoph Heinrich Girgensohn oli Apekalnsi koguduse õpetaja ning hiljem Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja ja Tallinna konsistoriaalringkonna superintendent, teine onu Theodor Leonhard Girgensohn oli Bikernieki koguduse õpetaja, onupoeg Reinhold Ernst Leonhard Girgensohn oli Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja, teine onupoeg Reinhold Carl Girgensohn oli Kroonlinna läti koguduse õpetaja ning hiljem Sigulda koguduse õpetaja, poeg Hermann Girgensohn oli Reigi, Rapla ja Novorossiiski koguduse õpetaja. Tema äi Woldemar Eugen Grohmann (samuti ka abikaasa vanaisa Justus Heinrich Grohmann) olid Türi Püha Martini koguduse õpetajad. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007 Wilhelm Reinhold Heinrich Girgensohn Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Inglismaa kuningas

Inglismaa kuningas või Inglismaa kuninganna oli Inglismaa kuningriigi valitseja kuni kuninganna Elizabeth I surmani (1603), mil Šotimaa kuningas James VI päris ka Inglismaa trooni. Kuninganna Elizabeth I surres päris Šoti kuningas James VI Inglismaa trooni. Sellest ajast on Inglismaal ja Šotimaal samad monarhid. Inglismaa ja Šotimaa monarhide loend Lühikest aega nõudlesid Inglise trooni nii Saksi kui ka Taani dünastia. Pärast normannide vallutust 1066 algas kuningate loendamine otsast peale. See puudutab ainult Edwardeid. Dünastia nimi muutus Henry I tütre Matilda abielu tõttu Geoffrey Plantagenetiga. Henry Bolingbroke kõrvaldas troonilt Richard II ja dünastia nimi muutus kooskõlas Henry isa tiitliga (Lancasteri hertsog). Lancasteri ja Yorki dünastiad pidasid trooni pärast Rooside sõda. Yorki dünastia sai troonile. Henry Tudor Lancasteri dünastiast võttis trooni tagasi.
Kreeklased

Kreeklased (kreeka keeles Έλληνες Ellenes), ajaloolise nimetusega hellenid, on kreeka keelt kõnelev rahvas Kreekas, Küprosel ja nende naaberaladel. Suur osa neist elab ka diasporaas, üle kogu maailma leidub arvukalt kreeka kogukondi. Kokku on kreeklasi maailmas 14–17 miljonit; neist elab Kreekas 10,28 miljonit (2001), Ameerika Ühendriikides 1,39–3 miljonit (2009), Küprosel 0,79 (2008), Austraalias 0,37–0,7 (2006) ja Suurbritannias 0,4 miljonit. Juba antiikajal rajasid kreeklased kolooniaid kogu Vahemere ümbruses, kuid kreeka asustus keskendus siiski Egeuse merele, mille rannikualadel kõneldakse tänini kreeka keelt. 20. sajandi alguseni elasid kreeklased eelkõige Kreeka poolsaarel, Väike-Aasia läänerannikul, Pontoses, Egiptuses, Küprosel ja Konstantinoopolis; enamik neist piirkondadest kuulus 11. sajandi lõpul Bütsantsi keisririigi alla ning antiikajal olid seal Kreeka kolooniad. Pärast Kreeka-Türgi sõda 1919-1922 vahetas suur osa Kreeka ja Türgi elanikest elukohariiki, mistõttu kreeklaste asualaks jäid pea täielikult tänapäevane Kreeka riik ja Küpros. Kreeka kogukondi leidub veel Lõuna-Itaaliast Gruusiani ning paljudes kaugemates riikides. Tänapäeval kuulub enamik kreeklasi Kreeka Õigeusu Kirikusse; Kreeka elanikest on õigeusklikke 98%, muslimeid 1,3% ja muid 0,7%. Hellenid
Maoism

Maoism on marksistliku kommunismi revisionismivastane vorm, mis põhineb Hiina Rahvavabariigi poliitilise juhi Mao Zedongi (1893–1976) õpetusel. 1950.–1960. aastail kujunenud teooria oli Hiina Kommunistliku Partei poliitiline ja sõjaline ideoloogia alates Mao võimule tõusmisest kuni Deng Xiaopingi võimuletulekuni, kes alustas 1978. aastal oma teooria põhjal majandusreforme. Ehkki Hiina Rahvavabariigi valitsus reformide tõttu maoismi enam täielikult ei järgi, on maailmas endiselt palju maoistlikke parteisid ja rühmitusi. Silmapaistvamad neist on Peruu Hiilgav Tee, India Maoistlik Kommunistlik Partei ning Nepali Maoistlik Kommunistlik Partei, mis võitis 2008. aastal Nepali parlamendivalimised. Rahva sõda: partei relvastatud haru ei tohi lahkneda massidest. Õnnestumiseks peab revolutsioon jälgima masside vajadusi ja nõudmisi. Uus demokraatia: alaarenenud riikides ei saa sotsialismi arendada enne, kui riik on läbinud elatustaseme paranemise perioodi. Seda ei saa juhtida kodanlus, kuna selle progressiivne loomus asendub varakult regressiivse loomusega. Vastuolud on ühiskonna tähtsaim omadus: ühiskonda valitsevad mitmesugused vastuolud. Kuna nende loomus erineb, tuleb neid ka käsitleda eri moel. Kõige tähtsam erinevus on ühelt poolt massidesiseste vastuolude ning teiselt poolt masside ja nende vaenlaste vaheliste vastuolude vahel. Ka sotsialistlikke institutsioone kimbutavad vastuolud, kuid neid ei tohi alla suruda, nagu seda tehti Stalini ajal. Kultuurirevolutsioon: revolutsioon ei kaota kodanlikku ideoloogiat. Sotsialismis klassivõitlus jätkub ja isegi tugevneb. Seepärast tuleb jätkata võitlust vaenuliku ideoloogia ja selle ühiskondlike juurte vastu. Kolme maailma teooria: külma sõja ajal moodustasid kaks imperialistlikku riiki, USA ja NSV Liit, "esimese maailma". Teine maailm koosnes ülejäänud imperialistlikest riikidest ja nende mõjusfääridest. Kolmas maailm koosnes mitteimperialistlikest maadest. Nii esimene kui ka teine maailm ekspluateerisid kolmandat, kuid esimene oli kõige agressiivsem. Imperialism on esimese ja teise maailma töölised ära ostnud, et revolutsiooni ära hoida. Kolmanda maailma inimestel pole aga isegi lühiajalist huvi senist olukorda säilitada. Seepärast on revolutsioonil kõige kergem alata kolmanda maailma maades, nõrgendades omakorda imperialismi ka teistes riikides tekkivate revolutsioonide suhtes.
Kirjakeel

Kirjakeel on keele vorm, mis on esitatud kirjasüsteemi abil. Ehkki lapsed omandavad kõnekeele vanemate ja kaasinimestega suheldes, tuleb kirjakeelt neile eraldi õpetada. Kirjakeel eksisteerib üksnes täiendusena kõnekeelele, ükski loomulik elav keel ei koosne üksipäini kirjakeelest. Seevastu on paljud keeled ilma kirjakeeleta. Küll esineb surnud keelte seas selliseid, millest on säilinud ainult kirjakeel, samuti on kirjakeel esmane enamiku tehiskeelte puhul. Kirjakeele mõiste ja piirid ei ole keeleteaduses päris täpselt määratletud. Tänapäeval kaldub kirjakeel kõnekeelestuma, kuna arvuti ja internet võimaldavad inimestel korraldada suure osa oma igapäevasest suhtlusest kirjalikult ja isegi reaalajas. Varem tuli igale kirjalikule eneseväljendusele vastust vähemalt natuke aega oodata, mistõttu kirjakeel polnud nii spontaanne. Mitmeid kõnekeeles olulisi parameetreid nagu intonatsioon kirjakeeles ei markeerita või markeeritakse napilt (nt hüüumärk ja küsimärk). Ka ei kasutata kirjakeeles paljusid kõnekeeles tavalisi sõnu ja isegi mõningaid sõnaklasse, näiteks parasiitsõnu ehk pragmaatilisi partikleid (noh, no, nagu, eksju) ja funktsionaalseid häälitsusi ehk üneeme (ee, ää). Sõnade tähendused muutuvad kirjakeeles aeglasemalt ning ka grammatiliselt on kirjakeel konservatiivsem kui kõnekeel. Kui kõnekeelt on raske reeglistada, siis kirjakeele arengut teadlikult suunata on palju lihtsam. Suuresti teevad seda sõnaraamatud, millel ei ole enamasti siiski seadusega kehtestatud normeerivat jõudu. Enamikus keeltes tugineb kogu keelekorraldus ühiskondlikele pooleldi vabatahtlikele normidele: teatud keelekasutust peetakse teatud sotsiaalsetes rollides ja situatsioonides aktsepteeritavaks ning mõningaid variatsioone välistatuteks. Mõnes riigis suunatakse keele arengut ka ametlike institutsioonide kaudu (keelekorraldus), korraldades vahel isegi keelereforme. Kirjakeele normi nimetatakse õigekeelsuseks. Eesti kirjakeelt normeerib õigekeelsussõnaraamat (ÕS), mida Eesti valitsuse ülesandel koostab Eesti Keele Instituut. eesti kirjakeel ortograafia Eesti õigekeelsussõnaraamat 2006
Koletis

Koletis ehk koll ehk monstrum on iga väljamõeldud olevus, kes on mõningal määral hirmsa väljanägemisega ning võib oma välimuse või tegevusega põhjustada füüsilisi vigastusi või hirmu. Sageli esineb neid legendides, õuduskirjanduses ja -filmides. Sõna monstrum tuleneb ladinakeelsest sõnast monstrum. Tavaliselt seostuvad koletised millegi väära või kurjaga. Koletis on tavaliselt halb, inetu ja ebaloomulik. Sõna kasutatakse ülekantud tähenduses ka tavatult ebamoraalse inimese kohta. Müütilisi koletisi esines Mesopotaamia, vanakreeka, vanarooma, keldi, semiidi, vanapõhja, hiina ja teisteski mütoloogiates ja rahvaluules. Kuulsamate sekka kuuluvad näiteks Kerberos, Scylla ja Charybdis, kimäär, draakon, kükloop, lohe Fafnir, Lerna hüdra, Midgardrimadu, Minotauros, gorgo Medusa, Morrigan ning titaanid. Tänapäeva rahvaluulest on tuntud Loch Nessi koletis ja jeti. Kirjandusest ja filmidest on tuntud sellised koletised nagu Frankensteini koletis, golem, libahunt, vampiir (sh Dracula), Godzilla, mäekoll ja Cthulhu. Samas suhtutakse uuemas popkultuuris koletistesse ambivalentsemalt ja iroonilisemalt. Sõbralike koletiste seas on Chewbacca ja Elmo, kangelastest koletised on Shrek ja Hulk. Ka Frankensteini koletist ja King Kongi on arvatud kannatavat valestimõistmise all. Arvukalt nii traditsioonilisi kui ka uusi koletisi on kirjeldatud fantaasiapõhistes rollimängudes, kus mõnikord võivad neid kehastada ka mängijad. Tihti peetakse koletisteks ka väidetavasti reaalselt eksisteerivaid, kuid teadusele seni tundmatuks jäänud loomi, keda uurib teaduse ja pseudoteaduse piirialale jääv distsipliin krüptozooloogia. Deemon Ogre Tulnukas
Monster

Landkreuzer P. 1500 Monster oli Saksa tankiprojekt Teise maailmasõja ajal. Monsterist pidi saama ülirasketank, Saksa tankidisaini tippteos. 23. juunil 1942 pakkus Saksamaa sõjatööstusministeerium välja 1000-tonnise tanki Landkreuzer P. 1000 Ratte projekti. Adolf Hitler ise ilmutas projekti vastu huvi ja sellele anti roheline tuli. Sama aasta detsembris disainis Krupp veelgi suurema, 1500-tonnise tanki: P. 1500 Monsteri. 1943. aastal tühistas sõjatööstusminister Albert Speer aga mõlemad projektid. Panzer VIII Mausi arendus demonstreeris ülisuurte tankide tähtsaid praktilisi probleeme: need purustasid teid, ei suutnud kasutada sildu ning neid oli raske transportida teed või raudteed mööda. Mida suurem tank, seda suuremad olid probleemid, kuni need muutusid ületamatuteks. Mausi ehituse käigus osutus probleemseks ka mootorisüsteem. Prototüüp ei suutnud saavutada nõutud kiirust, seega oleksid veelgi suuremad tankid nagu P. 1500 liikunud üliaeglaselt ja olnud oma suuruse tõttu vaenlase lennuväele suurepärane sihtmärk.
Argo (kirjastus)

Argo on Eesti kirjastus, mis kirjastab põhiliselt õpikuid, eksamimaterjale ja ajalookirjandust. Argo asutasid 1999. aastal ajaloolastest abikaasad Andres Adamson ja Lea Adamson. Andres Adamson on tänini kirjastuse omanik ja juhatuse liige. Argo kirjastus annab välja raamatusarja "Abiks õpetajale", kuhu kuuluvad kogumikud üksikute õppeainete didaktikast ja pedagoogikast, samuti kirjastatakse sarju nagu "Eksaminandile ajaloo riigieksamist", "Eksaminandile ühiskonnaõpetuse riigieksamist", "Elav teadus" jne. Ajalookirjandusest on ilmunud näiteks Priit Raudkivi kolmeosaline raamatusari Suurbritannia ajaloost, mälestustekogu "Eesti idapataljonid Idarindel 1941–1944", Toomas Karjahärmi "Ajaloolase käsiraamat", Tiit Saare "Eesti mõisnike vapid", Inna Põltsami "Söömine-joomine keskaegses Tallinnas", "Taani ristisõjad: sõda ja misjon Läänemere ääres" ning terve rida Tiit Made raamatuid. Ilukirjandusest on avaldatud näiteks Enn Kasaku, inBoili, Kivisildniku, Vladimir Sorokini ja Mats Traadi teoseid. 2017. aastal tunnustati Eesti Teadusagentuuri teaduse populariseerimise konkursil kirjastus Argo "Elava teaduse" raamatusarja trükisõna kategoorias II preemiaga. Reelika. "Rubriik: Kirjastus Argo". Blogi Raamaturiiulike. Vaadatud 03.02.2021. "Eesti teaduse populariseerimise auhind. Varasemad tulemused". Eesti Teadusagentuur. Vaadatud 03.02.2021. Kirjastuse Argo koduleht
Argo

Argo oli vanakreeka mütoloogias laev, millel Iason ja teised argonaudid sõitsid Iolkosest Tessaalias Kolchisesse kuldvillaku järele. Nime Ἀργώ sai see oma ehitaja Argose järgi. Argo on tuntud eeskätt Rhodose Apolloniose teose "Argonautika" põhjal. Argo ehitas legendaarne laevaehitaja Argos, kasutades jumalanna Athena abi. Selle täävis oli Dodona hiiest toodud maagiline puutükk, mis võis kõnelda ja ennustada. Laeva meeskonda kaitses kreeka peajumala Zeusi naine Hera. Pärast edukat reisi pühitseti Argo Kórinthose maakitsuses Poseidonile. Seejärel kandus see taevasse, muutudes Argo tähtkujuks (Argo Navis). Mitmed antiikautorid, nende seas Apollonios Rhodoselt, Plinius Vanem ja Philostephanos, arutlesid laeva oletatava kuju üle. Üldiselt kujutati seda kreeka sõjalaeva galeerina. Argo arvati olevat esimene sedalaadi laev, mis läks avamerereisile.
Kolu mõis

Eestis oli kaks Kolu mõisa: Kolu mõis Kadrina kihelkonnas Kolu mõis Türi kihelkonnas
Luan Santana

Luan Rafael Domingos Santana (stiliseeritult Luan Santana; sündinud 13. märtsil 1991 Campo Grandes) on Brasiilia laulja. Tema kuulsamaid laulud on "Tô de Cara", "Meteoro" ja "Adrenalina".
Maardu hiiemets

Maardu hiiemets on hiis Jõelähtme kihelkonna Saha ja Maardu külas. Maardu hiiemets tunnistati kultuurimälestiseks kultuuriministri määrusega 27. juulil 1998. Maardu hiiemetsa ohvrikivi kohta on 1937. aastal Vandjala külast 88-aastase Jüri Saare esituse järgi kirjutatud üles muistend: Korra elanud üks püha mees. See mees käinud alati pühas hiies palumas. Korra palunud see mees päeva läbi oma jumalat. Inimesed läinud vaatama, mis see mees iga päev pühas hiies teeb. Kui inimesed seda näinud, küsinud, mida ta siin teeb. Siis vastanud paluja: "Ma palun siia ohvrikivi." Kui ta seda öelnud, kukkunud taevast alla suur kivi ja just selle mehe peale. Inimesed pannud selle kivi nimeks Ohvrikivi. Imelik mees olnud aga kadunud, teda pole kusagilt enam leitud. Inimesed arvanud, et ta jäänud kivi alla. See kivi olla praegugi Maardus Hiie metsas. ERA II 165, 213/4 (1) < Jõelähtme khk, Vandjala k – L. Bataškov < Jüri Saar, 88 a (1937) Maardu hiiemets Maardu hiiemets Ohverdamiskoht "Hiiemets". Kultuurimälestiste riiklik register. (Kasutatud 7. aprillil 2011) Pühad kivid Eestimaal. Koostanud Mall Hiiemäe. Tallinn: Tammerraamat, Eesti Kirjandusmuuseum, Eesti Rahvaluule Arhiiv 2011. Lk 143 Kristel Vilbaste, Mikk Sarv. Surmahaldjas Marduse kodupaik. Maaleht, 24. juuli 2010 Tallinna lähedal asuv Maardu hiis sattus lageraie ohvriks. Maavalla Koja koduleht, 6. aprill 10224 (2011) Margit Adorf. "Muinaseesti pühapaigas teostatakse lageraiet" Eesti Päevaleht, 7. aprill 2011 "Maardu pühas hiiepaigas korraldati lageraie" Õhtuleht, 7. aprill 2011 Merili Nael. "Muinsuskaitse all olevad hiiepaigad ei ole kaitstud" ERR Uudised, 7. aprill 2011 Ulvar Käärt. "Kogu Maardu hiiemets võeti ajutise kaitse alla" Eesti Päevaleht, 8. juuli 2011 "Kohus peatas Maardu hiiemetsa raieloa" Postimees, 17. veebruar 2012 Andres Heinapuu. "EW ja ENSV ajal kaitsti Maardu hiiemetsa, aga nüüd?" Postimees, 29. märts 2024 "Riigil võib Maardu hiie pärast ees seista kohtutee" ERR, 12. mai 2024 Maardu hiiemets pühapaikade andmekogus Maardu hiiemets kultuurimälestiste riiklikus registris
Šifara Hindrekson

Šifara Hindrekson (sündinud 6. aprillil 1941) on eesti antikvaar ja kunstikoguja. Ta on Tallinna vanalinnas asuva kunsti- ja antiigigalerii "Shifara" omanik. Galerii koduleht ETV saade Ars et vita: kunstist kui kapitalist, ERR videoarhiiv, 31. jaanuar 1996 Vene saatkond sai hoiule hindamatu Köleri teose, Õhtuleht, 2. juuli 1997 Šifara: pooled antiigipoed panevad peagi uksed kinni, Äripäev, 7. august 2008 Mart Sander: Hindrekson haistab elementaarset ohtu, Äripäev, 14. august 2008 Kunstiekspert Hindrekson kaebas politsei riigikohtusse, Delfi, 13. august 2009 Tuntud kunstiekspert võitis vaidluse politseiga, ERR uudised, 29. jaanuar 2010 Antiigikaupmees, surnud ekspert ja Konrad Mägi mõistatus, Eesti Ekspress, 27. november 2019
Alküülhaliidid

Alküülhaliidid ehk alküülhalogeniidid ehk haloalkaanid on orgaaniliste ühendite klass, mida võib vaadelda tuletatuna alkaanidest, nii et üks või enam vesiniku aatomit on asendatud halogeeni (F, Cl, Br, I) aatomi(te)ga, see tähendab sisaldavad süsinik-halogeen sidet (tähistatakse C–Hlg või C–X). Siia kuuluvad alküülfluoriidid, alküülkloriidid, alküülbromiidid ja alküüljodiidid. Sõluvalt sellest, kas halogeeni aatom asub ühe, kahe või kolme alküülrühmaga (R) seotud süsiniku aatomi juures, liigitatakse alküülhaliidid primaarseiks (RCH2X), sekundaarseiks (R2CHX) ja tertsiaarseiks (R3CX). Kuna halogeeni aatom on elektronegatiivsem kui süsiniku aatom, siis C–X side on polariseeritud, nii et halogeeni aatomil on osaline negatiivne laeng ja süsiniku aatomil on osaline positiivne laeng. Alküülhaliidide molekulis on halogeeni aatom suhteliselt kergesti asendatav mitmete teiste funktsionaalrühmadega (näiteks nukleofiilne asendusreaktsioon). Võimalikud on HX elimineerimisreaktsioonid vastava alkeeni moodustumisega. Levinumad alküülhaliidide saamise meetodid on alkeenide hüdrohalogeenimine (+HX), alkeenide halogeenimine (+X2) ja saamine alkoholidest OH-rühma asendamisel halogeeni aatomiga. Alküülhalogeniide kasutatakse ulatuslikult keemiatööstuses, olmekeemias, keemialaborites jm. Näiteid: kloroetaani C2H5Cl kasutati tetraetüülplii tootmiseks; diklorometaan CH2Cl2 ja 1,2-dikloroetaan ClCH2CH2Cl on kasutusel solventidena; kloroform CHCl3 on tuntud kui anesteetik ja kasutatakse tefloni (polütetrafluoroeteen) tootmisel. Alküülrühm Alküülkloriidid Haliidid
Luciano Spalletti

Luciano Spalletti (sündinud 7. märtsil 1959 Certaldos) on Itaalia jalgpallitreener ning endine jalgpallur. Jalgpallurikarjääri jooksul 1984–1993 mängis ta ainult Itaalia klubides, sh Spezias ja Empolis. Jalgpallurina oli tema positsioon poolkaitsja. Treenerina alustas ta tööd 1990. aastatel. Aastast 2023 on ta Itaalia jalgpallikoondise peatreener. Enne seda on ta muuhulgas olnud AS Roma (2005–2009 ja 2016–2017), Peterburi Zeniti (2009–2014), Milano Internazionale (2017–2019) ja SSC Napoli (2021–2023) peatreener. Hooaegadel 2010 ja 2011–12 tuli ta Zenitiga Venemaa meistriks ning hooajal 2022–23 Napoliga Itaalia meistriks. Hooaegadel 2005–06, 2006–07 ja 2022–23 valiti Spalletti Itaalia kõrgliiga hooaja parimaks peatreeneriks.