laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mrągowo

Mrągowo (aastatel 1945–1947 Ządźbork, saksa Sensburg) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Mrągowo maakonna halduskeskus. Mrągowo asub Olsztynist umbes 55 km idas. Asula on rajatud 1348. aastal, linnaõigused sai ajavahemikul 1404–1407. 1920. aastal jäi linn rahvahääletuse tulemusel Saksamaa võimu alla. Teises maailmasõjas hävis umbes 45% linnast. Alates 1945. aastast on linn Poola koosseisus. Mrągowo Encyklopedia PWN
Haanjamaa

Haanjamaa on kultuuriline ja geograafiline piirkond Lõuna-Eestis. Haanimiihhi nõvvokoda Haanjamaa Elu
Narva täppisteaduste kool

Narva täppisteaduste kool on huvikool Narvas, mis pakub 2013. aastast reaalteaduste (matemaatika, keemia, füüsika) õpet vene keeles. Kool loodi MTÜ Puškini instituut juhtimisel. Aastatel 2013–2016 tegutses kool endise Narva Joala Kooli hoones aadressil 26. Juuli tänav 9. 2017. aastast tegutseb kool Narva Laste Loomemaja hoones ringina. Kooli juhataja on Narva aukodanik, matemaatikaõpetaja Aleksandr Sutõrin. Õpilaste arv on umbes 200. Готова к открытию Нарвская школа точных наук Postimees.ru 30.08.2013 (vaadatud 03.07.2020) НАРВСКАЯ ШКОЛА ТОЧНЫХ НАУК – ОЧЕРЕДНОЙ УСПЕХ! (vaadatud 03.07.2020) Институт Пушкина потерял нарвский филиал, но готовится к суду sputniknews.ru 24.08.2018 (vaadatud 03.07.2020) Aleksandr Sutõrin on Narva linna aukodanik (vaadatud 03.07.2020) Известный нарвский педагог хочет возродить «олимпиадную» славу Нарвы Tema.ee 16.09.2014 (vaadatud 03.07.2020)
Świdwin

Świdwin (saksa Schivelbein) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas, Świdwini maakonna halduskeskus. Świdwin asub Szczecinist umbes 90 km idakirdes. Asula sai linnaõigused 1296. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. Świdwin Encyklopedia PWN
Merilin Kirbits

Merilin Kirbits (sündinud 13. augustil 1986 Võrus) on eesti näitleja. Ta on lõpetanud 2005. aastal Otepää Gümnaasiumi ja 2009. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia ning õppinud 2013. aastast Räpina Aianduskoolis aiandust. Ta on töötanud aastatel 2009–2013 Eesti Improteatris, 2014. aastast tegutseb Improteatris Impeerium. Ta juhendas aastatel 2010–2013 Türi Kultuurikeskuse teatristuudiot. Ta on mänginud teleseriaalides ("Kelgukoerad", 2013) ning dubleerinud animafilme. Aastatel 2017–2020 oli ta Otepää Kultuurikeskuse loomejuht. 2020 – Valgamaa pärandihoidja hõbesõlg, lootustandev noor rahvakunstnik Merilin Kirbits Eesti Entsüklopeedia veebiversioonis
Wodzisław Śląski

Wodzisław Śląski (saksa Loslau) on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas, Wodzisław Śląski maakonna halduskeskus. Wodzisław Śląski asub Tšehhi piirist umbes 8 km kaugusel. Wodzisław Śląski sai linnaõigused 1257. aastal. Rahvahääletuse tulemusel läks linn 1922. aastal Poola koosseisu. 1975. aastal ühendati Wodzisław Śląskiga Radlin, Pszów ja Rydułtowy. Rydułtowy sai iseseisva linna staatuse tagasi 1992. aastal, Pszów 1995. aastal ja Radlin 1997. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/012414915041-0944853?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 7.10.2022. Wodzisław Śląski Encyklopedia PWN Historia Pszowa Urząd Miasta Pszów Historia Radlin Oficjalna strona i Biuletyn Informacji Publicznej Miasta Radlin
Kirbits

Kirbits on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Kirbits (Kirbitz) on Eestis pandud ainult Viitina mõisavallas Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati sellenimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kalmus, Kasesalu, Kivioja, Mändmäe ja Rannu. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kirbits Eestis 18 mehel ja 18 naisel. Merilin Kirbits (sündinud 1986), eesti näitleja
Vjatšeslav Tihhonov

Vjatšeslav Vassiljevitš Tihhonov (vene Вячеслав Васильевич Тихонов; 8. veebruar 1928 Pavlovski Possad – 4. detsember 2009 Moskva) oli vene filminäitleja. Eriti tuntud on Tihhonov Stirlitzi osatäitjana teleseriaalis "Seitseteist kevadist hetke" (1973). Ta mängis ka parima võõrkeelse filmi Oscari võitnud filmis "Sõda ja rahu", kus mängis vürst Bolkonskit. Vjatšeslav Tihhonov oli Lenini ordeni kavaler. Ta on maetud Mosvas Novodevitšje kalmistule. "Noor Kaardivägi" (1948) "See juhtus Penkovos" (1958) "Maitähed" (1959) "Optimistlik tragöödia" (1963) "Sõda ja rahu" (1968) "Vaatame, mida toob esmaspäev" (1968) "Seitseteist kevadist hetke" (1973) "Valge Bim, mustkõrv" (1977) "See juhtus Euroopas" (1984) "Tappa draakon" (1988) "Päikesest rammestunud" (1994) "Läbi hundi silmade" (2006) "Andersen. Elu ilma armastuseta" (2006) Vjatšeslav Tihhonov andmekogus IMDb (inglise) Elulugu (vene keeles) Tihhonovi elu ja loomingut käsitlev veebileht (vene keeles) "Vjatšeslav Tihhonov alias Stirlitz viidi haiglasse", Postimees.ee, 1. detsember 2009 Suri näitleja Vjatšeslav Tihhonov alias Stirlitz - Elu24, 4. detsember 2009
Rauno Kaibiainen

Rauno Kaibiainen (sündinud 17. märtsil 1986 Rakveres) on eesti näitleja ja lavastaja. Ta lõpetas 1998. aastal Rakvere Linna Algkooli, 2005. aastal Rakvere Reaalgümnaasiumi ja 2009. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti (VII lennus) näitleja erialal. Ta on vabakutseline näitleja, kes on rollilepingutega teinud kaasa mitme Eesti teatri lavastustes. Eesti Näitlejate Liidu liige. Aastatel 2010–2014 kuulus Eesti Improteatri koosseisu. 2014. aastast kuulub improteatri Impeerium koosseisu (on ka teatri üks asutajaliikmetest). Läbinud improteatri koolitusi mitme rahvusvaheliselt tunnustatud õpetaja käe all[viide?] ning omandanud teadmisi commedia dell'arte ja maskiteatri valdkonnas[viide?]. Lisaks traditsioonilisele ja improvisatsioonilisele teatrile tegeleb Rauno Kaibiainen ka visuaal-, varju-, devise- ja nukuteatriga. Ta on õpetanud improteatrit laagrites ja koolitustel igas vanuses inimestele, lisaks on ta andnud improteatri tunde näitleja eriala üliõpilastele Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias. Kaibiainen on teinud kaasa teleseriaalides, filmides, reklaamides ja muusikavideotes ning dubleerinud animafilme. https://www.enliit.ee/?id=1613&action=full_creativity_register&member_id=543 https://rrg.kovtp.ee/31.-lend https://improimpeerium.ee/
EM Strasbourg Business School

EM Strasbourg Business School on Strasbourgis asuvate linnakutega Euroopa äriülikool, mis asutati 1919. aastal. Financial Timesi edetabelis platseerus EM Strasbourg 2019. aastal 95 Euroopa äriülikooli seas 85. kohale. Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EPAS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid, nt Jean-Marc Zulesi (Prantsuse poliitik). "European Business School Rankings 2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2020. Vaadatud 3. juulil 2020. L’EM Strasbourg reçoit l’accréditation Amba Ametlik koduleht
Hasan Salihamidžić

Hasan Salihamidžić (alias Brazzo; sündinud 1. jaanuaril 1977) on Bosnia ja Hertsegoviina endine jalgpallur, praegune Bundesliga klubi Müncheni Bayerni spordidirektor. Ta alustas enda mängijakarjääri Hamburger SV-s, hiljem mängis üheksa hooaega Bayernis. Üheksa hooaja jooksul võitis ta kuus korda Bundesliga, neli korda DFB-Pokali, 2000.–2001. aasta UEFA Meistrite Liiga ja 2001. aasta Intercontinental Cupi. Aastal 2001 kaotas ta enda ainsa mängu UEFA Superkarikas. Ta mängis neli hooaega ka Torino Juventuses. Salihamidžić oli väljakul tavaliselt kas parempoolkaitsja või äärekaitsja. Ta oli väle ning energiline mängija, kes tegi palju tööd. Ta lõi enda meeskonnakaaslastele palju võimalusi, kuna oli andekas tsenderdaja ja söötja. Ta käis Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondise eest väljakul 42 korda ning lõi kuus väravat. Teda peetakse riigi lähiajaloo üheks edukamaks mängijaks. Salihamidžić lõpetas mängijakarjääri 2012. aastal, kui lõppes tema üheaastane leping VfL Wolfsburgiga. Ta jätkas 2017. aastani tööd telekanalites Sky Deutschland, RTL ja ZDF, seejärel sai ta Müncheni Bayerni spordidirektoriks. "Salihamidžić Hasan" (bosnia). nfsbih.ba. Vaadatud 1. juuli 2014. "Bayerns neuer Sportdirektor heißt Salihamidzic". kicker.de (saksa). 31. juuli 2017. Vaadatud 31. juuli 2017. Arnhold, Matthias (16. juuni 2016). "Hasan Salihamidžić – Matches and Goals in Bundesliga". RSSSF. Vaadatud 20. juuni 2016. Haisma, Marcel (16. juuni 2016). "Hasan Salihamidzic – Matches in European Cups". RSSSF. Vaadatud 20. juuni 2016.
Laurent Fabius

Laurent Fabius (sündinud 20. augustil 1946 Pariisis) on Prantsusmaa sotsialistlik poliitik, kes oli Prantsusmaa peaminister aastatel 1984–1986 ja 16. maist 2012 kuni 11. veebruarini 2016 välisminister. Laurent Fabius on rikka kunstikaupmehe André Fabiuse ja Louise Fabiuse (neiupõlvenimega Strasburger-Mortimer) poeg. Tema vanemad olid katoliku usku pööranud juudid. Ta lõpetas École Normale Supérieure'i ja École Nationale d'Administrationi kolledžid kirjanduses, õigusteaduses ja majanduses. Riiginõukogu (Conseil d'État) liikmena 1973–1981 valiti ta 1977 Grand-Quevilly esimeseks aselinnapeaks ja 1978 saadikuks Rahvusassambleesse Seine-Maritime piirkonnast. Ta on Sotsialistliku Partei (SP) liige alates 1974. aastast. Pikkamööda sai temast François Mitterrandi usaldatavaim nõuandja majanduse alal. Samuti sai temast Mitterrandi erasekretär, kui ta valiti SP partei pressisekretäriks (1979). Ta korraldas 1981. aastal Mitterrandi presidendikampaaniat ja määrati minister-delegaadiks Pierre Mauroy esimeses valitsuses, seejärel tööstusministriks 1983. aastal. 1981–1982 oli ta Ülem-Normandia (Haute-Normandie) regionaalnõukogu president. 1984. aasta algul anti talle ülesandeks juhtida majanduslikke ümberkorraldusi ja päästa Lorraine'i terasetööstus. Juulis 1984 valis Mitterrand Fabiuse Mauroy järglaseks peaministri ametikohal (37-aastaselt oli ta Prantsusmaa viienda vabariigi noorim peaminister). Ta oli ametis kuni aastani 1986, mil sai valimistel lüüa. Rahvusassamblee presidendina 1988–1992 juhtis Fabius suurimat fraktsiooni selles assamblees ja elas läbi kibeda võitluse 1990. aastal Lionel Jospini ja Michel Rocardiga. Ta oli sotsialistide liider 1992–1993. Siis varjutas tema karjääri AIDS-iskandaal 1985. aastast, mil ta oli peaminister. Sellest hoolimata oli ta uuesti Rahvusassamblee president aastatel 1997–2000 ning majandus-, rahandus- ja tööstusminister aastail 2000–2002. Artikkel AIDS-iskandaali kohta
Rõbnoje

Rõbnoje on linn Venemaal Rjazani oblastis, Rõbnoje rajooni keskus. Asub 21 km Rjazanist loodes. Küla on esmamainitud 1597. aastal. See hakkas kiiresti kasvama pärast Moskva-Rjazani raudtee valimist 1864. aastal. 1947 sai aleviks ja 1961 linnaks. 2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 20 677.[viide?] http://www.rybnoe-rzn.ru/ http://rybnoe.net/
Żory

Żory (saksa Sohrau) on maakonna õigustega linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas. Żory asub Tšehhi piirist umbes 17 km kaugusel, Katowicest ligikaudu 33 km edelas. Asulat on esmamainitud 1258. aastal. Żory sai linnaõigused 1272. aastal. Rahvahääletuse tulemusel läks linn 1922. aastal Poola koosseisu. Teises maailmasõjas hävis umbes 80% linnast. 1. mail 2014 kehtestati Żorys tasuta ühistransport. Kamp-Lintfort, Saksamaa Mezőkövesd, Ungari Pasvalysi rajoon, Leedu Montceau-les-Mines, Prantsusmaa Tetijiv, Ukraina Żory Encyklopedia PWN Historia miasta Portal miejski Zory.com.pl Triin Oja:Zory linnapea nõunik tasuta ühistranspordist: nüüd on bussis peale juhi veel inimesi Pealinn, 10. mai 2018
Spioonide sild

"Spioonide sild" on 2015. aastal esilinastunud film, mille lavastas Steven Spielberg ning peaosades olid Tom Hanks, Mark Rylance, Amy Ryan ja Alan Alda. Filmi tegevustik toimub külma sõja ajal ning jutustab Ameerika Ühendriikide advokaadi James Donovani loo, kes kaitses Ameerika Ühendriikides tabatud Nõukogude spiooni Rudolf Abelit kohtus ning kellele hiljem anti ülesandeks pidada salajasi läbirääkimisi, mille eesmärgiks oli vahetada Nõukogude Liidus alla tulistatud luurelendur Gary Powers vangis istuva Abeli vastu. Filmi pealkiri viitab Glienicke sillale, kus külma sõja ajal vahetati korduvalt spioone. "Bridge of Spies: The true story behind Jim Donovan's defence of a Soviet spy in an American court". The Indenpendent. Vaadatud 4. juuli 2020. "How Bridge of Spies Uses the Present to Shape the Past". Time. Vaadatud 4. juuli 2020. "Glienicker Brücke". Visit Berlin. Vaadatud 4. juuli 2020.
Aleksandr Kokko

Aleksandr Kokko (sündinud 4. juunil 1987 Leningradis) on Venemaal sündinud Soome jalgpallur, kes mängib ründajana Soome kõrgliiga Veikkausliiga klubis RoPS. Ta on ingerisoome päritolu ning ta kolis perekonnaga Soome Porisse kümneaastaselt. Klubikarjääri alustas ta FC Jazzis, millega liitus 1997. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas 2004. aastal. Soome kõrgliigas on ta mänginud veel FC Honka (2007–2010), VPS-i (2011) ja RoPSi meeskonnas (kõrgliigas aastatel 2013–2016, 2018–). Ta on olnud kahel hooajal Soome kõrgliiga suurim väravakütt: 2008. aastal Honkas mängides (13 väravat, koos Tampere Unitedi mängija Henri Mynttiga) ja 2015. aasta hooajal RoPS-is mängides (17 väravat). Väljaspool Soomet on ta mänginud aastatel 2016–2017 Austraalia kõrgliiga klubis Newcastle Jets ja aastatel 2017–2018 Hongkongi kõrgliiga klubis Eastern. Soome jalgpallikoondises debüteeris Kokko 2016. aasta veebruaris mängus Rootsi vastu. https://web.archive.org/web/20161125044908/http://www.urheilumuseo.fi/portals/47/veikkausliiga/pelaajat/kokko.htm (vaadatud 4.7.2020)
Mysłowice

Mysłowice (saksa Myslowitz) on maakonna õigustega linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas. Mysłowice kuulub Ülem-Sileesia linnastusse ja asub Katowicest vahetult kagus. Asulat on esmamainitud 1241. aastal. Linnaõigused sai 1360. aastal, kaotas need 1744. aastal ja sai tagasi 1861. aastal. Raudteeühendus loodi 1846. aastal. Esimene kivisöekaevandus alustas tööd 1877. aastal. Poola koosseisu läks Mysłowice linn 1921. aastal. Mysłowice Encyklopedia PWN
Kaanetüdruk

Kaanetüdruk on naine, keda kujutav foto on ajakirja numbri kaanepildiks. Ta võib olla modell või mõni (muu) tuntud inimene. Inglise keeles kasutati seda terminit (cover girl) esmakordselt 1899. aasta paiku.
Nauru lennuväli

Nauru rahvusvaheline lennujaam on Nauru ainuke lennujaam. Lennujaama kasutab Nauru rahvuslik lennufirma Nauru Airlines, mis on selle kodulennujaam. Nauru Airlines Boeing 737–300 Nauru lennujaamas Terminaalihoone Lennurada õhupildil
Lilla ooker

Lilla ooker on üks punase ookri vorme, keemiliselt sama koostisega mis hematiit (α-Fe2O3) mõningas räni-, kipsi- või kaltsiidisisaldusega, kuid jämedama jahvatusega. Osakese suurus, mis on keskmiselt suurem kui punasel ookril, põhjustab valguse difraktsiooni tõttu külma punakas- või pruunikasvioletse värvitooni. https://www.naturalpigments.com/armenian-purple-ocher-pigment.html
Erik Ruus

Erik Ruus (aastani 1986 Erik Molodov, pseudonüüm Erik Moldov; sündinud 23. aprillil 1962 Elvas) on eesti näitleja. Ta on lõpetanud 1982. aastal Viljandi Kultuurikooli. Ta töötas aastatel 1982–1984 sovhoosis kunstnikuna. Aastatel 1985–1995 ja 1996–2009 oli ta Rakvere Teatri ning 1995–1996 Endla teatri näitleja. Ta on mänginud filmides ("Vaatleja", 1987; "Ainus pühapäev", 1990; "Tulivesi", 1994; kõik Tallinnfilm), "Päeva lõpus" (2009) ja "Kutsar koputab kolm korda" (2010); telelavastustes "Viimane lend" (1995) ning seriaalides "Õnne 13" (1997–1999), "Ohtlik lend" (2006) ja "Klass: elu pärast" (2010). Ta oli aastatel 1995–2008 abielus teatrikunstnik Jule Käeniga. 2012. aastal oli ta abielus kunstnik Meeli Ruusiga. Erik Ruus Eesti Entsüklopeedia veebiversioonis
Eesti jalgpalli 2019/2020. aasta karikavõistlused

Eesti jalgpalli 2019/2020. aasta karikavõistlused (ametlikult ka Tipneri karikavõistlused 2020) oli Eesti jalgpalli karikavõistluste 30. hooaeg, mis algas juunis 2019 ja lõppes juulis 2020. Karikavõistluse finaalis võitis Tallinna FC Flora Narva JK Transi skooriga 2:1. Loosimine toimus 25. mai 2019. Sulgudes võistkonna liiga tase. Märkused 1Tallinna FC Zapoos andis loobumiskaotuse. 2Jalgpalliklubi 32. Keskkool andis loobumiskaotuse. 3Mängutulemus tühistatud - võistkonna RL. FC Solutionsi koosseisus osales mänguõigust mitteomav mängija. 4SK Kadrina andis loobumiskaotuse. 5Mängutulemus tühistatud - RL. Vikings FC võistkonnas osales mänguõigust mitteomav mängija. 6FC Maardu Aliens andis loobumiskaotuse. Otse 1/32 finaali pääsesid võistkonnad: Meistriliiga (1): JK Tallinna Kalev, Tallinna FCI Levadia, Tallinna FC Flora, FC Kuressaare, Nõmme Kalju FC Esiliiga (2): Tallinna FC Flora U21, Pärnu JK Vaprus, Tartu JK Welco, Tallinna JK Legion Esiliiga B (3): Viimsi JK, Võru FC Helios, JK Tabasalu, FC Nõmme United, Keila JK II liiga (4): FC Jõgeva Wolves, Raplamaa JK, Pärnu JK Poseidon, FC Kose, Põhja-Tallinna JK Volta II, Läänemaa JK III liiga (5): Rumori Calcio Tallinn, FC Tarvastu ja JK Tõrva ÜM, JK Loo, Tallinna JK Jalgpallihaigla, Tallinna FC Hell Hunt, FC Äksi Wolves, FC Järva-Jaani, Anija JK IV liiga (6): Kristiine JK, Viimsi Lõvid, Tallinna FC Eston Villa II Rahvaliiga (RL): FC Puhkus Mehhikos, Npm Silmet, Rasmus Värki Jalgpallikool, SC ReUnited, FC Elbato, FC Teleios, Team Helm, Kohtla-Nõmme Loosimine toimus 15. juuli 2019. Sulgudes võistkonna liiga tase. Sulgudes võistkonna liiga tase. Loosimine toimus 11. septembril 2019. Sulgudes võistkonna liiga tase. Loosimine toimus 28. veebruar 2020. Tallinna FC Flora v JK Narva Trans Selgusid Tipneri karikavõistluste avaringi paarid jalgpall.ee, 25. mai 2019 Tipneri karikavõistlustel loositi 1/32-finaalpaarid jalgpall.ee, 15. juuli 2019 Karikavõistlustel võib näha esineliku meeskondade omavahelisi heitluseid jalgpall.ee, 11. september 2019 Karikavõistluste veerandfinaalis kordub mullune finaal jalgpall.ee, 29. veebruar 2020
Konrad I (Brandenburg)

Konrad I (u.1240–1304) oli Askania dünastia liige ja Brandenburgi kaasvalitseja. Konrad I oli Brandenburgi markkrahvi Johann I ja tema naise Sophie kuuest lapsest neljas. Ta oli 26 aastane, kui 1266. aastal suri tema isa ning tema ja ta vanemad vennad Johann II ja Otto IV said Brandenburgi kaasvalitsejateks. Konrad asus valitsema Brandenburg äsjaomandatud Neumarki osa Odra jõest idas, ehkki ta ilmus harva poliitilisele areenile. Ühel korral abistas ta oma venda Otto IV-t, kui nad 1269. aasta Arnswalde lepingu kohaselt asusid liitu Pomereelia hertsogi Mestwin II-ga, okupeerides Pomereelia linna Gdański ja omandades Pommeri territooriumi Rügenwalde ümbruses. Ta suri 1304. aastal ja maeti oma naise kõrvale Chorini kloostrisse. Konrad oli abialus Piastist hertsogi Przemysł I tütre Konstancja Przemysłównaga (suri 1281). Nad said neli last: Johann IV (u.1261–1305) Otto VII (suri 1308) Waldemar (u.1280 – 14. august 1319) Agnes (suri 1329)
Piekary Śląskie

Piekary Śląskie (saksa Deutsch Piekar, 1939–1945 Scharley-Deutsch Piekar) on maakonna õigustega linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas. Piekary Śląskie asub Bytomist vahetult põhjas. Piekary Śląskie moodustati 1934. aastal, kui ühendati Szarlej ja Piekary Wielkie asulad. Linnaõigused sai Piekary Śląskie 1939. aastal (faktiliselt 1947. aastal). Piekary Śląskie Encyklopedia PWN
Heinrich I (Brandenburg)

Heinrich I (hüüdnimega Heinrich Maata; 21. märts 1256 – 14 veebruar 1318) oli Askania dünastia liige ning Brandenburg-Stendali ja Landsbergi markkrahv. Heinrich oli Brandenburgi markkrahvi Johann I ja tema kolmanda naise Jutta poeg. Hüüdnime "Maata" päritolu pole teada. Heinrich oli oma vendadest Johann II, Otto IV "Noolega" ja Konrad I rohkem kui 15 aastat noorem ja oli seetõttu täenäoliselt valitsemisest ilma jäetud, kui tema vennad markkrahvkonna pärisid. Alles 1294. aastal alustas ta riigi valitsemises osalemist. Kui ta seda tegi, võttis ta — Böömimaa krooniku Přibík Pulkava tsitaadi järgi — Delitzschi oma asupaigaks. Delitzsch asus Landsbergi markkrahvkonnas, mille Meißeni markkrahv Albrecht II oli Brandenburgi markkrahvidele müünud. Sellest ajast peale kasutas Heinrich peaaegu kõigis dokumentides lisaks Brandenburgi markkrahvile tiitlit Landsbergi markkrahv. Landsbergi markkrahvina võitles ta naabervürstidega mitu vaenust. Ta heideti Magdeburgi peapiiskopi Burchard II poolt kirikust välja. 1311. aastal kaotas Heinrich vaenuse Saksimaa hertsog Rudolf I-le ja pidi Rudolf I-le üle andma Saksimaa pfaltskrahvkonna koos Grillenbergi lossiga Sangerhausenis ja Raspenburgi lossiga Rastenbergis. Samuti kaotas ta vaenuse Lausitzi markkrahv Dietrich IV-le. Keiser Heinrich VII järel tegi Heinrichi vennapoeg markkrahv Waldemar ettepaneku valida Heinrich I Roomlaste kuningaks. Näib, et Heinrich I keeldus ettepanekust ja lubas hääletada hertsog Friedrich Ilusa või oma venna Leopold I poolt. Kuid lõpuks hääletas Heinrich hertsog Ludwig Baierist poolt. Heinrich suri 14. veebruaril 1318. Heinrich abiellus Baieri Agnesega. Nad said järgmised lapsed: Heinrich II (1308–1320) Sophia (1300-1356) Judith Margaretha (1302–1347)
Ajutine Põhja-Balti Komitee

Ajutine Põhja-Balti Komitee oli 1915. aastal moodustatud sõjapõgenike abistamise organisatsioon. Jaan Tõnissoni initsiatiivil moodustatud Ajutise Põhja-Balti Komitee põhikiri kinnitati 23.08.1915. Komitee abistas evakueerumisel, majutuskohtade, samuti töö ja olme organiseerimisel Esimese maailmasõja põgenikele. Ajutisele Põhja-Balti Keskkomiteele allusid kihelkonna- ja maakonnakomiteed, mis koosnesid esimeestest, laekahoidjast ja kirjatoimetajatest ühe või kahe abiga. Kihelkonnakomiteesse kuulus 10–20 kohalike poolt valitud isikut. Maakonnakomitee juhatajaks oli kohaliku põllumeeste seltsi või kohaliku krediidiühisuse juhatuse esimees. Koosolekuil osalesid kaks saadikut igast vallast vallavolikogu määramisel, kaks saadikut põllumeeste-ja haridusseltsist; esindajad laenu-, hoiu-, majanduse- ja tarbijate ühistutest ning krediidiühistutest maakonna piires nende eestseisuse määramisel. Keskkomitee juhtis maakonnakomiteede tegevust kooskõlas tsiviil- ja Venemaa keisririigi sõjaväevõimude korraldustega. Abistas evakueerimisel, aitas läbi viia nt vara ja koduloomade hindamist, otsis vahendeid kannatanutele abi andmiseks jne. Põhja-Balti ajutise komitee põhjuskiri kinnitatud., Päewaleht, nr. 198, 31 august 1915 Sõjapõgenike abistamise Põhja-Balti komitee, 1915-1918, www.archivesportaleurope.net
Stefan Ristovski

Stefan Ristovski (makedoonia keeles Стефан Ристовски; sündinud 12. veebruaril 1992 Skopjes) on Põhja-Makedoonia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Horvaatia kõrgliiga klubis Zagrebi Dinamo ja Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Makedoonia klubis FK Vardar. 2010. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Itaalia klubiga Parma. Ta mängis klubi põhimeeskonnas Itaalia kõrgliigas ainult hooaja 2014–15 esimeses pooles. Ülejäänud ajal mängis ta Parmast laenul Itaalia madalamates klubides Crotone, Frosinone, Bari ja Latina. Aastatel 2015–2017 mängis ta Horvaatia kõrgliiga klubis HNK Rijeka. Hooajal 2016–17 tuli ta klubiga Horvaatia meistriks. 2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Sporting. 2021. aasta veebruaris liitus ta Zagrebi Dinamoga. Põhja-Makedoona jalgpallikoondises debüteeris Ristovski 10. augustil 2011 sõprusmängus Aserbaidžaani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. juuni 2017 MM-i valikmängus Hispaania vastu. Rijeka Horvaatia liiga: 2016–17 Horvaatia karikas: 2016–17 Sporting CP Taça da Liga: 2017–18, 2018–19 Taça de Portugal: 2018–19
Złotoryja

Złotoryja (saksa Goldberg) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas, Złotoryja maakonna halduskeskus. Złotoryja asub Wrocławist umbes 80 km läänes. Goldberg tekkis kullakaevandajate asulana 12. sajandi lõpul, linnaõigused sai 1211. aastal. Kullakaevandamine lõppes 14. sajandil. Linna majanduselus etendasid seejärel olulist osa käsitöö ja õllepruulimine. 16. sajandil alustati ka vasemaagi kaevandamist. Kolmekümneaastases sõjas sai linn rängalt kannatada. 18. sajandil kujunes linn oluliseks tekstiilitööstuse keskuseks. Raudteeühenduse sai linn 1884. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. Złotoryjas on sündinud ajakirjanik ja kirjanik Mariusz Szczygieł. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/030210126021-0954219?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 3.10.2022. Złotoryja Encyklopedia PWN Historia miasta Gmina Miejska Złotoryja Goldberg/Złotoryja Online-Lexikon zur Kultur und Geschichte der Deutschen im östlichen Europa Mariusz Szczygieł: Od lata 1983 do dzisiaj nie opuszcza mnie jedna myśl: "Zawsze sobie w życiu poradzisz" Onet Kobieta