laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Veneetsia rahu

Veneetsia rahu ehk Veneetsia leping on 1177. aastal paavstivõimu ja selle liitlaste (Lombardia Liigasse kuulunud Põhja-Itaalia linnriigid) ning Rooma keisri Friedrich I Barbarossa vahel sõlmitud rahuleping. Läbirääkimistest võttis osa ka normannide Sitsiilia kuningriik ja rahu määras seeläbi mitmeks järgmiseks aastaks ära kogu Itaalia poliitilise suuna. Rahuleping järgnes aasta varem, 1176. aasta 29. mail, toimunud Legnano lahingule, mille keiser Friedrich I Barbarossa väed kaotasid. Keiser saatis peale kaotust kiiresti saadikud paavst Aleksander III juurde Anagni linna, soovides paavsti ja Friedrichi vastupaavsti Calixtus III vahelise kirikulõhe lõpetamist. Peale seda kui esialgne kokkulepe oli saavutatud, kavandati suurem nõupidamine 1177. aasta juulikuusse. Vahepealsel ajal sekkus Friedrich Veneetsia sisemistesse võitlustesse, lootes kindlustada paavstiga vastamisi seismise ajaks võimu keisririigi toetajatele. 24. juulil saatis paavst Püha Markuse basiilikast teele kardinalide delegatsiooni Veneta laguuni suudmes oleval Lido di Venezia saarel viibiva keisri juurde. Keiser tunnustas ametlikult Aleksandrit paavstina ja hülgas oma vastupaavsti. Seepeale võtsid kardinalid ka keisrilt kirikuvande, mille alla Friedrich I oli pandud. Seejärel eskortisid Veneetsia doodž Sebastian Ziani ja Aquileia patriarh Ulrich II von Treven keisri Veneetsiasse. Sitsiilia kuninga saadikutena olid kohal Salerno peapiiskop ning kroonik Romualdo, kes sündmuse pealtnägijana kirja pani, ja krahv Andria Roger. Sõlmitud lepinguga tunnustas keiser küll paavstide ilmalikke õigusi Rooma linnale, kuid linn ise ei alistunud paavstile ja viimane sunniti sealt 1179. aastal lahkuma. Keiser Friedrich I ja Sitsiilia kuninga Wilhelm II vahel sõlmiti 15-aastane rahu, mis sillutas teed Sitsiilia kuldsetele rahu- ja õitsenguaastatele. Samamoodi sõlmiti Lombardia Liigaga kuueaastane rahu, ent need läbirääkimised jätkusid hiljem ja keiser tunnustas Lombardia linnade sõltumatust lõpuks 1183. aasta Konstanzi rahuga. Rahulepingute loend Norwich, John Julius. The Kingdom in the Sun 1130-1194. Longman: London, 1970. Veneetsia rahu tekst
Joanna Rajkowska

Joanna Rajkowska (sündinud 1968 Bydgoszczis) on Poola kunstnik, kes looming hakkas avalikkuse ette jõudma 1990. aastatel. Tema tuntuim töö on 15-meetrine kunstpalm, mis seisab Varssavis Jeruusalemma avenüül (Aleje Jerozolimskie). Installatsiooni nimi on "Tervitused Jeruusalemma avenüült" (Pozdrowienia z Alej Jerozolimskich). 2015. aastal tutvustati seda ka Eestis, Tartu Kunstimuuseumi näitusel "Minu Poola. Mäletamisest ja unustamisest".
Lümfotsüütide aktivatsiooni signaalmolekul

Lümfotsüütide aktivatsiooni signaalmolekul ehk SLAM ehk CD150 on looduslikult valk mis toimib aktiveeritud T- ja B-rakkude pinnal retseptorina. Selle molekuli täpsed funktsioonid pole selged arvatakse, et see osaleb T-rakkude paljunemisel. SLAM on tuvastatud naiivsetel tümotsüütidel, aktiveeritud lümfotsüütidel, makrofaagidel ja dendriitrakkudel. Retseptor reguleerib interleukiin-4 ja interleukiin-13 komplekteerimist CD4-lümfotsüütide (ehk T-abistajarakk) ja ka interleukiin-12, tuumornekroosifaktor alfa (TNFα) ja lämmastikosiidi komplekteerimist makrofaagide poolt. SLAMi seostatakse ka metsiku leetriviiruse H valguga (hemagglutinin glycoprotein) ja arvatakse, et seondudes sellega saab viirus rakumembraani läbida ja rakku siseneda. Koostaja Laine Trapido, "Meditsiiniterminite lühendeid", 2. trükk, AS Medicina, lk 212, 2007 Yusuke Yanagi, Makoto Takeda ja Shinji Ohno, Measles virus: cellular receptors, tropism and pathogenesis, 10.1099/vir.0.82221-0, J Gen Virol, oktoober 2006, 87. väljaanne, nr 10, lk 2767-2779, veebiversioon (vaadatud 5.02.2014) (inglise keeles) Nasim Mavaddat, Don W. Mason, Paul D. Atkinson, Edward J. Evans, Robert J. C. Gilbert, David I. Stuart, Janet A. Fennelly, A. Neil Barclay, Simm J. Davis ja Marion H. Brown, Signaling Lymphocytic Activation Molecule (CDw150) Is Homophilic but Self-associates with Very Low Affinity, 8. september 2000 The Journal of Biological Chemistry, 275, 28100-28109. veebiversioon (vaadatud 2.03.2015)(inglise keeles) Koji Hashimoto, Nobuyuki Ono, [...], ja Yusuke Yanagi, SLAM (CD150)-Independent Measles Virus Entry as Revealed by Recombinant Virus Expressing Green Fluorescent Protein, J Virol. juuli 2002; 76(13): 6743–6749. doi: 10.1128/JVI.76.13.6743-6749.2002, PMCID: PMC136249, veebiversioon (vaadatud 2.03.2015)(inglise keeles) María F. Quiroga, Gustavo J. Martínez, Virginia Pasquinelli, Mónica A. Costas, María M. Bracco, Alejandro Malbrán, Liliana M. Olivares, Peter A. Sieling ja Verónica E. García, Activation of Signaling Lymphocytic Activation Molecule Triggers a Signaling Cascade That Enhances Th1 Responses in Human Intracellular Infection, J Immunol 2004; 173:4120-4129; doi: 10.4049/jimmunol.173.6.4120, veebiversioon (vaadatud 2.03.2015)(inglise keeles) ProteinHemagglutinin glycoprotein
Sumeroloogia

Sumeroloogia on interdistsiplinaarne teadusharu, mis tegeleb sumeri keele ja kultuuri ning Sumeri ajaloo uurimisega, assürioloogia allteadus. Sumeroloogia sai alguse pärast sumeri kiilkirja ja keele dešifreerimist ning kujunes iseseisvaks teadusharuks Vana-Lähis-Ida uuringute raames 19. sajandil.
Hetitoloogia

Hetitoloogia on teadusharu, mis uurib hetiitide keelt, kultuuri ja ajalugu. Üks assürioloogia harusid. Vladislav Ardzinba Sedat Alp Trevor Bryce Gary Beckman Helmuth Theodor Bossert Halet Çambel Louis Joseph Delaporte Hans Ehelolf Thamaz Gamkrelidze Albrecht Goetze Oliver Gurney Hans Gustav Güterbock Volkert Haas Harry Hoffner Bedřich Hrozný Alwin Kloekhorst Itamar Singer Edgar Howard Sturtevant
Christian Pierre Mathiesen

Christian Pierre Mathiesen (14. aprill 1870 Christiania–1953) oli Norra mõisnik ja poliitik.
Mentalist

"Mentalist" (algupärane pealkiri "The Mentalist") on Ameerika ühendriikide telesari, mis alustas 23. septembril 2008 ja lõpetas 18. veebruaril 2015. Sarja peategelane Patrick Jane (Simon Baker) on sõltumatu konsultant CBI-s (California Juurdlusbüroos). Ta ei ole politseiametnik, vaid konsultant, ja aitab endise "selgeltnägijana" oma võimeid kasutades CBI-l mõrvajuhtumeid lahendada. Jane'i põhieesmärk on tabada sarimõrvar Red John, kes tappis viie aasta eest tema abikaasa ja tütre. Patrick Jane on konsultant, kes suudab üsna ebatavalisel moel lahendada absoluutselt kõik juhtumid. Ta näeb inimesi läbi ja teab, kui inimene midagi varjab või valetab. Tema lemmiktegevus on diivanil lebada ja teed juua. Teresa Lisbon on uurija, kes Jane'i kohale kutsub ja peab mõrvari leidmiseks Jane'i kummaliste ideedega sageli kaasa minema. Teresa on väga kohusetundlik, kuid Jane'iga töötades satub temagi vahel jamadesse. Cho Kimball on väga kohusetundlik uurija ja uurimisrühma kõige tõsisem liige. Wayne Rigsby on uurija, kelle parim sõber on Cho ja keda pannakse väga tihti uurimises kedagi teist jäljendama. Talle meeldib nalja teha, kuigi see ei tule tal alati kõige paremini välja. Grace Van Pelt on uurija, kes tegutseb enamasti IT alal, kuid käib tihti ka väljas. Ta on väga võluv naine, kes võrgutab oma keha ja punase peaga nii mõnegi mehe. Grace on mõistev ja alati valmis teisi aitama. Simon Baker – Patrick Jane Robin Tunney – Teresa Lisbon Tim Kang – Cho Kimball Owain Yeoman – Wayne Rigsby Amanda Righetti – Grace Van Pelt Rockmond Dunbar – Dennis Abbott Emily Swallow – Kim Fischer Joe Adler – Jason Kylie Josie Loren – Michelle Vega Ametlik koduleht Mentalist andmekogus IMDb (inglise)
Simon Baker

Simon Lucas Baker (sündinud 30. juulil 1969 Launcestonis, Tasmaanias) on Austraalia näitleja. Ta on eelkõige tuntud CBS-i telesarjadest "Mentalist" (2008–2015) ja "The Guardian" (2001–2004). Rolli eest nendes sarjades on kandideerinud Emmy auhinnale ja Kuldgloobusele. Bakeri tuntumad osatäitmised on filmides "Surnute maa" (2005) ja "Saatan kannab Pradat" (2006). Aastatel 1993–1994 kehastas ta seebiooperis "Kodus ja võõrsil" ("Home and Away") James Hudsoni. 1998 abiellus näitleja Rebecca Riggiga. Nad elavad Los Angeleses ja neil on kolm last. "Simon Baker biography". starpulse.com. Kasutatud 2. märts 2015 Simon Baker Network Simon Baker andmekogus IMDb (inglise)
Udo Parrest

Udo Parrest (kuni 08.09.1937 Udo Paukson) (21. aprill 1908 Tartu – 29. veebruar 1944 Vepsküla) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1940) ja Teises maailmasõjas 43. SS-vabatahtlike rügemendi ja 46. Relva-SS Grenaderirügemendi pataljoniülem (SS-Sturmbannführer). Udo Parrest teenis Eesti kaitseväes, nooremleitnandina (1928) ja leitnandina (1932) 3. Üksikus Jalaväepataljonis. 08.09.1937. aastal eestistas perekonnanime Udo Paukson -> Udo Parrest. Kõrgema Sõjakooli lõpetamise järel jätkas teenistust Sõjavägede Staabi, V osakonna (mobilisatsiooniosakond), A jaoskonnas ülema abina, ülendati 16.02.1940 kapteniks. Teise maailmasõja alguses ja Saksa okupatsiooni ajal Eestis teenis ta 1942. aastal Eesti Julgeolekupolitsei ja SD personali- ja väljõppeteenistuses. 1943. aasta novembrist nimetati U. Parrest 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi 43. SS-vabatahtlike rügemendi II Pataljoni ja hiljem I Pataljoni ülemaks. Novembris 1943 nimetati rügement ümber 46. Relva-SS-i grenaderirügemendiks, mis allutati jaanuaris 1944 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisile. Udo Parrest langes 1944. aasta 29. veebruaril Vepsküla juures, Punaarmee vägede sillapea likvideerimisel. "82 RAUDRISTI EESTI BRIGAADILE". Postimees (1886-1944). 12. veebruar 1944. Vaadatud 23.03.2019. Udo Parrest, EESTI SÕJAMUUSEUM - KINDRAL LAIDONERI MUUSEUM. EESTI OHVITSERID 1918-1940. Udo Parrest, EESTI SÕJAMUUSEUM - KINDRAL LAIDONERI MUUSEUM. EESTI OHVITSERID 1918-1940.
Virgo Koppel

Virgo Koppel (sündinud 28. veebruaril 1967 Rakveres) on eesti poliitik. Ta on Vinni vallvalitsuse liige ja oli alates 2012. aastast Rägavere valla vallavanem. Ta lõpetas aastal 1986 Jäneda Sovhoostehnikumi agronoomia erialal. Ta kuulub 10. märtsist 1998 Keskerakonda. http://info.kov2013.vvk.ee/kandidaadid/?code=0059&scode=0702&cid=6141 http://www.vinnivald.ee/vallavalitsuse-koosseis "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 3. märtsil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Valla koduleht
Peter Henry Abrahams

Peter Henry Abrahams (3. märts 1919 Gautengi provints, Vrededorp – 18. jaanuar 2017) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi päritolu ingliskeelne kirjanik. Ta sündis Johannesburgi lähedal Vrededorpis. Tema isa oli pärit Etioopiast ja ema Angelina du Plessis oli värviline. Aastal 1939 või 1940 läks ta Inglismaale ning kontakteerus seal Jomo Kenyatta ja Kwame Nkrumah'ga. Ta oli 1946. aasta Manchesteri Pan-Aafrika kongressi üks korraldajatest. Aastal 1956 asus ta elama Jamaicale. Tema tuntuim romaan "The Path of Thunder" (1948) räägib valge ja mustanahalise armastusest ning on tõlgitud kolmekümnesse keelde. Eesti keeles ilmus "Kõue rada" 1957. aastal.
Petra

See artikkel räägib kaljulinnast Jordaanias. Eesnime kohta vaata artiklit Petra (eesnimi). Petra (araabia keeles البتراء Al-Batrā‘; vanakreeka keeles Πέτρα) on ajalooline kaljulinn ja arheoloogiline leiukoht Jordaania lõunaosas Ma‘āni kubernerkonnas. Petra on kuulus nii oma arhitektuuri kui ka veejuhtmete süsteemi poolest ning saanud kaljude värvi järgi hüüdnime Roosa linn. Arvatavasti juba 312. aastal eKr nabatealaste pealinnana asutatud Petra on Jordaania enim külastatav turismiobjekt. See paikneb alangus Jabal al-Madhbaḩi nõlval keset mägesid, mis moodustavad Surnumerest Al-‘Aqabah' laheni kulgeva Wādī ‘Arabah' oru idaserva. 1985. aastal kanti Petra UNESCO maailmapärandi nimistusse. Läänemaailmale oli paik tundmatu kuni 1812. aastani, mil Petrast kõneles Šveitsi maadeavastaja Johann Ludwig Burckhardt. 2007. aastal valiti Petra seitsme uue maailmaime hulka. Petra
Lesk (täpsustus)

Lesk võib tähendada mitut asja. Lesk on isik, kelle abikaasa on surnud. Lesk ehk isasmesilane on viljastamata munast arenenud mesilane. Łęsk on asula Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas. LeSK ehk Lentosotakoulu on Soome sõjalennukipilootide kool. Must lesk
Sassaniidid

Sassaniidid oli Iraani valitsejate suguvõsa 3.–7. sajandil Sassaniidide riigis. Sassaniidide suguvõsa oli pärit muistse Persepolise linna ümbrusest, mis oli kunagi ahhemeniidide pealinn. Sassaniidide suguvõsast põlvnevad Iraani kuningad rõhutasid, et on ahhemeniidide ja Dareios III järeltulijad, ehkki nad seda tegelikult ei olnud. Sassaniidide riigi kuningad alates Ardashir I-st (Artaxerxes) (224–241) nimetasid ennast šāhān šāh Ērān ud-Anēran ehk "kõikide Iraani ja mitte-Iraani kuningate kuningaks". Sassaniidide riik Zoroastrism Ahhemeniidid
Topelt-Kiiks

Topelt-Kiiks on harrastusteatriga tegelev näitetrupp, mis tegutseb Vana-Vigala Rahvamajas. Näiteringi esimene etendus publikule toimus 23. veebruaril, mil esitati A. Kitzbergi külakomöödiat "Kosjasõit". 2000. aastast tuntakse kollektiivi Topelt-Kiiksu nime all. Tänaseks on publiku ette toodud lavastusi 24. Trupi tegevusest on osa võtnud pea sada inimest. Kümnel aastal (1998–2008) on esitatud külatükke Silaotsa Talumuuseumis Trupp on osalenud Raplamaa Teatripäevadel, Külateatrite festivalil, Lääne-Eesti näitemängu päevadel ja rahvusvahelisel teatrifestivalil "Braižas" Leedus, tuues koju mitmeid preemiaid Koduleht
Avesta

Avesta on zoroastrismi alustekst, mis pärineb 6.–4. sajandil e.m.a. Sõna avesta tähendus pole teada. Avesta keel on üks muistsemaid säilinud kirjalikest iraani keeltest, see on lähedalt suguluses sanskriti keelega. Esimese Avesta versiooni hävitas 330. aastal e.m.a Aleksander Suur. See juhtus Persepolise vallutamise ja põletamise käigus, kui hävis suur Iraani kuningate raamatukogu (asus kuninga lossis). Avesta on zoroastristide püha raamat, mille vanimad osad, Gatha hümnid, olevat Zarathuštra kirjutatud. Hilisemad on preestrikoodeks, loitsud, prohvet Zarathustra legendid ja ettekuulutused. Avesta järgi on õiglase inimese voorused seotud maaharimise ja taimekasvatusega. Kolm rängimat pattu on surnukeha põletamine, raipe söömine ja loomusevastane suguelu. ENE 7. köide, Tallinn, 1975, lk 405.
Kassaaparaat

Kassaaparaat on seade tehingute registreerimiseks ja summade arvutamiseks kaubanduses ja teeninduses. Esimese mehaanilise kassaaparaadi leiutasid vennad James ja John Ritty pärast Ameerika kodusõda. James Ritty oli kõrtsiomanik Ohios Daytonis ja tahtis takistada töötajaid, kes varastasid kõrtsi sissetulekut. Ritty Model 1 valmis 1879. aastal ja vennad patenteerisid selle 1883. Eeskuju võtsid leiutajad seadmelt, mis loendas aurulaeva propelleri pöördeid. Esimesed mehaanilised kassaaparaadid olid ilma tšekiväljastusvõimaluseta. Kassiir pidi iga müügiga summad sisestama ning kui vajutati nuppu, siis kassa sahtel avanes ja kell helises, et omanik märkaks, et tehing toimus. Peatselt hakkas kahe äri samaaegne majandamine Rittyle üle jõu käima ning ta müüs oma kassaaparaadiäri Jacob Eckertile Cincinnatist, kes oli portselani- ja klaasnõude müüja. Eckert asutas National Manufacturing Company. 1884 müüs Eckert firma John Pattersonile, kes nimetas selle ümber National Cash Register Companyks. Patterson parandas kassaaparaatide ehitust, lisades sinna rullpaberiprinteri, mis kirjutas aparaadiga tehtud tehingud üles. Sellest ajast on tuntud kassakviitung. 1906 leiutas Charles Kettering National Cash Register Company heaks töötades elektrimootoriga kassaaparaadi.
Lukmanieri mäekuru

Lukmanieri mäekuru (itaalia keeles Passo del Lucomagno, romanši keeles Cuolm Lucmagn) on Šveitsi alpides 1915 meetri kõrgusel asuv mäekuru. Šveitsi Graubündeni kantonist Disentis/Mustér'i omavalitsusest lähtuv tee kulgeb läbi Val Medel'i oru üle mäekuru ja jõuab Ticino kantonis olevasse Blenio orgu ja Biasca linna. Kurust põhja pool kulgeb tee piki Lai da Sontga Maria järve idakallast. Mäekuru hoitakse talvel lahti. 1176. aasta 29. mail Lombardias Saksa-Rooma riigi vägede, keda juhtis keiser Friedrich I Barbarossa, ja Lombardia Liiga vahel toimunud Legnano lahingus keisri vägedega liitunud Saksamaalt tulnud abiväed jõudsid piirkonda 1176. aasta aprillis just Lukmanieri mäekuru ületades. Abivägi liikus edasi Como järve suunas. Kurude loend
Paksi tuumaelektrijaam

Paksi tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam Ungaris. See asub 5 km kaugusel Paksi linnast. Jaam töötab alates 1982. aastast, ent ehitust alustati 1974. See on Ungari ainus tuumajaam. Tuumajaamas on aset leidnud suuremad avariid aastail 2003 ja 2009. Koduleht
Leili Bluumer

Leili Bluumer (17. aprill 1928 Tallinn – 24. jaanuar 2004) oli eesti näitleja ja teatripedagoog. Ta lõpetas aastal 1948 Tallinna 3. Keskkooli ja aastal 1953 GITIS-e eesti stuudio. Ta töötas aastatel 1953–1961 näitlejana Eesti Draamateatris, aastatel 1961–1981 oli ta ETV-s režissöör. Aastast 1981 tegutses ta Tallinna 13. Keskkoolis näitekunstiõpetajana ja oli ühtlasi samas Laste Rahvateatri kunstiliseks juhiks. Leili Bluumer suri 24. jaanuaril 2004 ja ta maeti 25. mail 2004 Metsakalmistule. Ta oli aastast 1957 abielus näitleja Johannes Rebasega. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 3. märtsil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000 1953 Aleksandr Korneitšuk "Eskaadri hukk" (Junga) 1953 August Jakobson "Võitlus rindejooneta" (Endla) 1955 Oskar Luts/Andres Särev "Tagahoovis" (Niina) 1957 Hugo Raudsepp "Põrunud aru õnnistus" (Eba) 1958 Tammsaare/Andres Särev "Vargamäe" (Maret) 1959 Jevgeni Švarts "Lumekuninganna" (Väike röövlitüdruk)
Ben Drui

Ben Drui (ka Benjamin Drui ja Benjamin-Jakov Drui; 31. juuli 1924 Tartu – 1. oktoober 1975 Tallinn) oli Eesti lavastaja ja näitleja. Ta on õppinud Tartu 17. Algkoolis (Tartu Juudi Algkoolis) ja Tartu 5. Keskkoolis. Sõja puhkedes evakueerus ta koos perekonnaga Nõukogude tagalasse. Kui ta sai 18-aastaseks, mobiliseeriti ta Punaarmeesse. Ta lõpetas Tšeljabinski tankikooli vanemseersandina. Ta teenis Eesti Laskurkorpuses, osaledes aastal 1944 Tallinna vallutamise operatsioonis ja lahingutes Sõrve poolsaarel. Aastal 1953 lõpetas ta GITIS-e eesti stuudio. Ta töötas aastatel 1953–1965 näitleja ja lavastaja assistendina ning aastatel 1968–1971 lavastajana Draamateatris. Aastatel 1971–1975 töötas lavastajana ETV-s. Ben Drui suri 1. oktoobril 1975 Tallinnas ja ta maeti 6. oktoobril 1975 Pärnamäe kalmistule. Ta oli aastast 1952 abielus Aasa Käsiga. Nende poeg Heini Drui on dokumentaal- ja muusikafilmide režissöör. http://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=133932 Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000 https://muuseum.jewish.ee/Culture/Ben%20Drui_es.html 1957 Dumas/Radzinski "Kolm musketäri" 1959 Oskar Luts "Nukitsamees" 1961 Aleksei Arbuzov "Poeg" 1964 Boris Kabur "Rops" 1966 Federico Garcia Lorca "Bernanda Alba maja" 1966 Jan Drda "Patune küla" 1969 Peter Karvaš "Seitse tunnistajat" 1969 Maksim Gorki "Viimased" 1969 Ardi Liives "Monolisk" 1970 Viktor Rozov "Öö vastu pühapäeva" 1970 August Kitzberg "Tuulte pöörises" 1954 August Jakobson "Kaotatud paradiis" (Anton) 1955 Shakespeare "Antonius ja Kleopatra" (Diomedes) 1958 Bertolt Brecht "Härra Puntila ja tema sulane Matti" (Loomaarst) 1958 Maksim Gorki "Jegor Bulõtšov ja teised" (Baškin) 1969 Mihhail Šatrov "30. august" (Jenukidze)
Membranoosse kofaktori proteiin

Membranoosse kofaktori proteiin ehk MCP ehk CD46 on looduslikult tuumaga rakkude ekspresseeritav valk, mis toimib retseptorina. Selle molekuli täpsed funktsioonid pole selged. Seda ekspresseeritakse lootepõiekese vastavates rakkudes, spermatosoidides, mitut tüüpi vähirakkudes ja T-rakkudes. Kesknärvisüsteemis ekspresseerivad CD46 soonpõimiku epiteelirakud, cerebral endothelium, ependüümirakud jmt. Arvatakse, et sarnaselt CD150ga, mis seondub loodusliku leetriviiruse valkudega, seondub see retseptor Edmonstoni viirustüve vaktsiini valkudega (nakatunud CD46+ rakud toodavad viiruseosakesi) CD46 on retseptoriks bakteriliigile Streptococcus pyogenes ja patogeensetele Neisseria bakteritele. Koostaja Laine Trapido, "Meditsiiniterminite lühendeid", 2. trükk, AS Medicina, lk 149, 2007 CD46, veebiversioon (vaadatud 3.03.2015)(inglise keeles) The Human Protein Atlas project,CD46, veebiversioon (vaadatud 3.03.2015)(inglise keeles) AKIKO HIRANO, ZIPING YANG, YUKO KATAYAMA, JENNIFER KORTE-SARFATY, ja TIMOTHY C. WONG, Human CD46 Enhances Nitric Oxide Production in Mouse Macrophages in Response to Measles Virus Infection in the Presence of Gamma Interferon: Dependence on the CD46 Cytoplasmic Domains, JOURNAL OF VIROLOGY, June 1999, lk 4776–4785, 73. väljaanne, nr 6, veebiversioon (vaadatud 3.03.2015)(inglise keeles) Stephen McQuaid ja Sara Louise Cosby, An Immunohistochemical Study of the Distribution of the Measles Virus Receptors, CD46 and SLAM, in Normal Human Tissues and Subacute Sclerosing Panencephalitis, Lab Invest 2002, 82:403–409, veebiversioon (vaadatud 3.03.2015)(inglise keeles) Shannon K. Alford, Gregory D. Longmore, [...], ja Claudia Kemper, CD46-induced Immunomodulatory CD4+ T-cells Express The Adhesion Molecule And Chemokine Receptor Pattern of Intestinal T-cells, J Immunol. 15. august 2008; 181(4): 2544–2555. PMCID: PMC2597161, NIHMSID: NIHMS76597, veebiversioon (vaadatud 3.03.2015)(inglise keeles)
Aoshima

Aoshima (jaapani 青島 'sinine saar') on Jaapanile kuuluv saar, mis paikneb Miyazaki prefektuuris Miyazaki linna territooriumil.  Aoshima – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
ÜRO Inimõiguste Nõukogu

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Inimõiguste Nõukogu (inglise keeles United Nations Human Rights Council, lühend UNHRC) on ÜRO süsteemi valitsustevaheline organ, mille 47 liikmesriigi vastutusalas on inimõiguste edendamine ja kaitsmine kogu maailmas. ÜRO Inimõiguste Nõukogu on ÜRO Peaassamblee allorgan, ÜRO Inimõiguste Komisjoni järglane. ÜRO Inimõiguste Nõukogu moodustati ÜRO 2006. aasta 15. märtsi otsusega A/RES/60/251. ÜRO Inimõiguste Nõukogu 47 liiget valitakse ametisse ÜRO Peaassamblee poolt. Luis Alfonso de Alba (Mehhiko) – 19. juuni 2006 – 18. juuni 2007 Doru Romulus Costea (Rumeenia) – 19. juuni 2007 – 18. juuni 2008 Martin Ihoeghian Uhomoibhi (Nigeeria) – 19. juuni 2008 – 18. juuni 2009 Alex Van Meeuwen (Belgia) – 19. juuni 2009 – 18. juuni 2010 Sihasak Phuangketkeow (Tai) – 19. juuni 2010 – 18. juuni 2011 Laura Dupuy Lasserre (Uruguay) – 19. juuni 2011 – 9. detsember 2012 Remigiusz Henczel (Poola) – 10. detsember 2012 – 31. detsember 2013 Baudelaire Ndong Ella (Gabon) – 1. jaanuar 2014 – 31. detsember 2014 Joachim Rücker (Saksamaa) – 1. jaanuar 2015 – 31. detsember 2015 Choi Kyong-lim (Lõuna-Korea) – 1. jaanuar 2016 – 31. detsember 2016 Joaquín Alexander Maza Martelli (El Salvador) – 1. jaanuar 2017 – 31. detsember 2017 Vojislav Šuc (Sloveenia) – 1. jaanuar 2018 – 31. detsember 2018 Coly Seck (Senegal) – 1. jaanuar 2019 – 31. detsember 2019 Elisabeth Tichy-Fisslberger (Austria) – 1. jaanuar 2020 – 31. detsember 2020 Nazahat Shameen Khan (Fidži) – 1. jaanuar 2021 – 31. detsember 2021 Federico Villegas (Argentina) – 1. jaanuarist 2022 – 31. detsember 2022 Václav Bálek (Tšehhi) – 1. jaanuarist 2023 – 31. detsember 2023 "Resolution adopted by the General Assembly" (PDF). OHCHR. 3. aprill 2006. "UN creates new human rights body". BBC. 15. märts 2006. "Election of the Human Rights Council (14.10.2021)". United Nations General Assembly. United Nations. 14.10.2021. Vaadatud 7.1.2021. "Election of the Human Rights Council (13.10.2020)". United Nations General Assembly. United Nations. 13.10.2020. Vaadatud 7.1.2021. "Election of the Human Rights Council (7.04.2022)". United Nations General Assembly. United Nations. 07.04.2022. Vaadatud 10.04.2022. "Election of the Human Rights Council (17.10.2019)". United Nations General Assembly. United Nations. 17.10.2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.10.2019. Vaadatud 17.10.2019. "UN Human Rights Council: new President will help promote human rights equitably". ÜRO. 10. detsember 2012. ÜRO Inimõiguste Nõukogu – ametlik veebisait International Service for Human Rights A Geneva-based, international NGO providing analysis and reporting on developments at the Human Rights Council UN Watch A NGO based in Geneva monitoring the work of the Human Rights Council UN Human Rights Council legal news and resources
Dan Flavin

Dan Flavin (1. aprill 1933 – 29. november 1996) oli Ameerika Ühendriikide kunstnik, minimalist. Ta oli üks esimesi, kes hakkas kunstis kasutama valgusinstallatsioone (alates aastast 1961).
MCP

MCP on lühend, mis võib tähendada: membranoosse kofaktori proteiin Molycorp (börsisümbol)