laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
V. Steklovi nimeline Venemaa Teaduste Akadeemia Matemaatika Instituut

V. Steklovi nimeline Venemaa Teaduste Akadeemia Matemaatika Instituut (vene keeles Математический институт имени В. А. Стеклова РАН, lühend МИАН) on Venemaal Moskvas asuv Venemaa Teaduste Akadeemia üks instituute. See on maailmas üks juhtivaid matemaatikaga tegelevaid teadusasutusi. Instituut on nimetatud vene matemaatiku ja mehaanikateadlase Vladimir Steklovi järgi. Instituut asutati 28. aprillil 1934. 1934. aastal reorganiseeriti Leningradis asunud NSV Liidu Teaduste Akadeemia Füüsika-matemaatikainstituut kaheks iseseisvaks instituudiks. Üks neist oli Moskvasse rajatud Matemaatikainstituut (Leningradis loodi selle filiaal). NSV Liidu Teaduste Akadeemia Steklovi-nimeline Matemaatikainstituut (1934–1991) (nimetati Vladimir Steklovi auks) Venemaa Teaduste Akadeemia Steklovi-nimeline Matemaatikainstituut (alates 1991. aastast) 1934–1983 Ivan Vinogradov 1942–1944 Sergei Sobolev 1944–1983 Ivan Vinogradov 1983–1987 Nikolai Bogoljubov 1988–1993 Vassili Vladimirov 1993–2004 Juri Ossipov 2004–2016 Valeri Kozlov alates 2017 Dmitri Treštšov Instituudi koduleht
Radja Nainggolan

Radja Nainggolan (sündinud 4. mail 1988 Antwerpenis) on Belgia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Milano Internazionale. Ta on varem kuulunud Itaalia kõrgliiga klubide AS Roma ja Milano Internazionale ridadesse. Hooaegadel 2014–15, 2015–16, 2016–17 ja 2017–18 valiti ta Itaalia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2015 ja 2017 valiti ta Roma hooaja parimaks mängijaks. Aastatel 2009–2018 kuulus ta Belgia jalgpallikoondisse. Ta tegi koondisedebüüdi 29. mail 2009 mängus Tšiili vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 5. märtsil 2014 sõprusmängus Elevandiluuranniku vastu. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel lõi ta kaks väravat: viimases alagrupimängus Rootsi vastu ja veerandfinaalis Walesi vastu.  Radja Nainggolan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Martin Lundström

Bo Hilding Martin Lundström (30. mai 1918 – 30. juuni 2016) oli rootsi murdmaasuusataja. 1964. aasta taliolümpiamängudel Sankt Moritzis tuli ta olümpiavõitjaks 18 km distantsil ja 4×10 km teatesõidus. 1952. aastal Oslos sai ta teatesõidus pronksmedali. Lake Placidis 1950. aastal peetud maailmameistrivõistlustel sai ta teatesõidus kuldmedali.
Nils Täpp

Nils Bertil Täpp (sünninimi Nils Bertil Persson; 27. oktoober 1917 Malung – 23. oktoober 2000) oli rootsi murdmaasuusataja. Ta tuli olümpiavõitjaks 4×10 km teatesõidus 1948. aasta taliolümpiamängudel Sankt Moritzis ja maailmameistriks 1950. aasta maailmameistrivõistlustel Lake Placidis.
Toby Alderweireld

Tobias Albertine Maurits Alderweireld (hollandi hääldus: [ˈtoːbi ˈɑldərˌwɛːrəlt]; sündinud 2. märtsil 1989 Antwerpenis) on Belgia jalgpallur. Ta mängib Katari kõrgliiga klubis Al-Duhail ja kuulub Belgia rahvuskoondisse. Ta on peamiselt keskkaitsja, kuid vahel ka paremkaitsja. Aastatel 2015–2021 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Tottenham Hotspur. 2016. aastal valiti ta Tottenham Hotspuri aasta mängijaks. Hooajal 2015–2016 valiti ta Inglismaa Premier League'i sümboolsesse koosseisu. Debüüdi Belgia rahvuskoondises tegi Alderweireld 2009. aastal. Esimese värava koondise särgis lõi ta 19. novembril 2013 sõprusmängus Jaapani vastu. 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta värava Ungari vastu. Lisaks on ta Belgia koondisse kuulunud 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Ajax Eredivisie: 2010–11, 2011–12, 2012–13 KNVB beker: 2009–10 Johan Cruijff Schaal: 2013 Atlético Madrid La Liga: 2013–14  Toby Alderweireld – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Theresa May

Theresa Mary May (neiupõlvenimi Brasier; sündinud 1. oktoobril 1956 Eastbourne'is) on Suurbritannia poliitik, kes alates 11. juulist 2016 kuni 23. juulini 2019 oli Briti Konservatiivse Partei juht ja 2016. aasta 13. juulist kuni 2019. aasta 24. juulini Suurbritannia peaminister. 24. mail 2019 teatas May, et astub 7. juunil 2019 partei juhi ametist tagasi, kuid jääb ametisse peaministrina kuni uue Konservatiivse Partei peaministrikandidaadi kinnitamiseni. Ta sündis 1956. aastal Eastbourne'is Ida-Sussexi krahvkonnas Inglismaa Kiriku vaimuliku tütrena. 1977. aastal lõpetas ta Oxfordi Ülikooli geograafia erialal bakalaureusekraadiga. Ta töötas aastatel 1977–1983 Bank of Englandis. 1997. aastal valiti ta Suurbritannia parlamenti. Alates 2010. aastast oli ta Suurbritannia siseminister (nii David Cameroni esimeses kui ka David Cameroni teises valitsuses). Siseministrina tegeles ta narkootikumide leviku piiramisega ning pooldas immigrantide sisserände piiramist. 2016. aasta 13. juulil sai May pärast David Cameroni tagasiastumist Suurbritannia peaministriks. May on teine naispeaminister Suurbritannias pärast Margaret Thatcherit. Peaministrina on May pidanud tegelema Brexitiga ehk Suurbritannia väljaastumisega Euroopa Liidust. "Theresa May resigns | PM in tears as she reveals decision to stand down as Tory leader on June 7" (inglise). The Times. Ametlik koduleht (inglise keeles) Theresa May] Encyclopædia Britannicas (inglise keeles)
Axel Witsel

Axel Laurent Angel Lambert Witsel (sündinud 12. jaanuaril 1989 Liège'is) on Belgia jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib Hispaania kõrgliigaklubis Madridi Atlético ja kuulub Belgia rahvuskoondisse. Ta alustas klubikarjääri kodumaa klubis Standard Liège. 2008. aastal valiti ta parimaks Belgia liigas mängivaks jalgpalluriks. Aastatel 2011–2012 mängis ta Benficas, 2012–2016 Peterburi Zenitis, 2017–2018 Hiina kõrgliigas Tianjin Quanjianis ja 2018–2022 Saksamaa kõrgliigaklubis Dortmundi Borussia. Debüüdi Belgia rahvuskoondises tegi Witsel 26. märtsil 2008 sõprusmängus Maroko vastu. Selles mängus lõi ta ka esimese värava koondise särgis. 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Iirimaa vastu. Lisaks on ta kuulunud Belgia koondisse ka 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Standard Liege Jupiler Pro League: 2007–08, 2008–09 Belgia karikas: 2010–11 Belgia superkarikas: 2008, 2009 Benfica Taça da Liga: 2011–12 Zenit Premjer Liga: 2014–15 Venemaa karikas: 2015–16 Venemaa superkarikas: 2015, 2016 Dortmundi Borussia DFB-Pokal: 2020–21 DFL-Supercup: 2019  Axel Witsel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Yannick Carrasco

Yannick Ferreira Carrasco (sündinud 4. septembril 1993 Vilvoordes) on Belgia jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético ja Belgia jalgpallikoondises. Carrasco alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Monaco. 2015. aastal liitus ta Madridi Atléticoga. UEFA Meistrite Liiga hooaja 2015–2016 finaalis lõi ta värava Madridi Reali vastu, kuid Atlético Madrid kaotas lõpuks penaltiseeria järel. 2018. aastal siirdus ta Hiina kõrgliiga klubisse Dalian Yifang, kuid naasis 2020. aasta jaanuaris laenule Madridi Atléticosse. Sama aasta suvel sõlmis ta Atléticoga taas täislepingu. Debüüdi Belgia rahvuskoondises tegi Carrasco 28. märtsil 2015 EM-i valikmängus Küprose vastu. Esimese värava rahvuskoondise särgis lõi ta 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste kaheksandikfinaalis Ungari vastu. Ta kuulus Belgia koondisse ka 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Monaco Ligue 2: 2012–13
Michy Batshuayi

Michy Batshuayi-Atunga (sündinud 2. oktoobril 1993 Brüsselis) on Belgia jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliiga klubis Beşiktaş ja Belgia jalgpallikoondises. Varem on ta esindanud selliseid klubisid nagu Liège'i Standard, Marseille Olympique, Chelsea, Crystal Palace ja Dortmundi Borussia. Belgia jalgpallikoondises debüteeris Batshuayi 28. märtsil 2016 Euroopa meistrivõistluste valikmängu raames Küprosega ja lõi viimase värava 5:0 võidumängus. 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta värava Ungari vastu. 2018. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Tuneesia vastu. Chelsea Premier League: 2016–17 FA Cup: 2017–18 "Michy Batshuayi". Transfermarkt. Vaadatud 3. veebruar 2018. "Viis väravat löönud Belgia purustas Tuneesia". sport.err.ee. 23.6.2018. Vaadatud 30.6.2018  Michy Batshuayi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Gheorghe Crețu

Gheorghe Crețu (sündinud 8. augustil 1968 Constanțas) on Rumeenia endine võrkpallur ja praegune võrkpallitreener. Ta oli aastatel 2014–2019 Eesti võrkpallikoondise peatreener. Ühtlasi on ta ka Poola võrkpalliklubi ZAKSA Kędzierzyn-Koźle peatreener. Gheorghe Crețu juhendamisel võitis Eesti võrkpallikoondis 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel 11. koha, mis on seni koondise parim koht. Aastal 2016 võitis koondis Euroopa liiga finaalturniiril kuldmedali ja pääses edasi Maailmaliigasse. 2017 Eesti aasta treener 2018 Eesti aasta treener 2019 Eesti Vabariigi spordipreemia (Eesti võrkpalli meeskonna peatreener, panus Eesti võrkpalli koondmeeskonna Euroopa Kuldliiga võitmiseks ettevalmistamisel ja Euroopa meistrivõistluste finaalturniirile pääsu tagamisel)
Valev Laube

Valev Laube (sündinud 21. veebruaril 1995) on eesti kunstnik, disainer, mänedžer ja produtsent. Laube on New Yorgis kujundus- ja turundusfirma The VL Studios üks asutajatest ja praegune loominguline juht. Ta on lõpetanud 2014. aastal rahvusvahelise keskkooli United World College of Adriatic Itaalias ja 2018. aastal Rochesteri Ülikooli Ameerika Ühendriikides digitaalmeedia ja kunsti erialal. Alates 2016. aastast on Laube töö hõlmanud peamiselt artistide brändindust ja produktsioonide disainitööd. Artistide hulka kuuluvad Tian Jiang, Fred Barton, Kristi Roosmaa, Jolie Curtsinger ja Diina Tamm. Alates 2017. aastast on ta New Yorgis muusikalide "Kalevala the Musical" ja "Singing Revolution: The Musical" brändi mänedžer. Liitreaalsus kunstiprojekt "Rochester Subway" (Sage Art Center, Rochester, NY; 2018), turundus ja visuaalkunstnik Multidistsiplinaarne kontsert "Tonality of Culture" (National Gallery of Art, Washington D.C., 2017), video kunstnik ja muusik Performance "Reflection Spectrum" (New York, Ameerika Ühendriigid; 2016), video kunstnik Eesti Kultuuripäevad New Yorgis (New York, Ameerika Ühendriigid; 2016–2018), kunstiline juht Kunstinäitus "Utopian Reality" (Rochester, NY, Ameerika Ühendriigid; 2015), kunstnik Project Unify (2013), esimees Tartu Lõõtspillifestival (Tartu, Eesti; 2010–2012), kujundaja Indrek Mäesalu CD "1999" (Võru, Eesti; 2010), kujundaja "Dystopia", Valev Laube singel 2016 "Maybe Next Time", Valev Laube singel 2014 2020. aasta Forbesi alla 30-aastaste edetabeli nominatsioon (Ameerika Ühendriikide regioonis) "The VL Studios". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2019. Vaadatud 23. mail 2019. ABC6 (15. mai 2019). "Creative Boutique Advocating for Tech & Data-Driven Design & Marketing". ABC6/WLNE-TV. Originaali arhiivikoopia seisuga 2019-05-23. Vaadatud 23. mai, 2019. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= (juhend) "Digitaalmeedia guru Valev Laube taaselustab Ameerika ununenud metroojaamad läbi liitreaalsustehnoloogia". Eesti Elu. 02.02.2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.08.2018. Vaadatud 17.08.2018. Kaspar Viilup (17.04.2017). "Valev Laube viib kodumaise pärimuse Ameerika rahvusgaleriisse". Eesti Rahvusringhääling. Vaadatud 17.04.2017. "Eestlased Viivad kunsti New Yorgi südamesse" – ERR, 2016 "Eesti Kultuuripäevad New Yorgis" – Eesti Muusika Infokeskus "Eesti noor juhib maailma rahvaid ühendatavat ja maailmarahu propageerivat programmi" – Delfi, 2013 "Traagiliselt hukkunud lõõtsamängija plaat nägi lõpuks ilmavalgust" – Lõunaleht, 2010 Siiri Liiva. "New Yorgi eestlane nomineeriti Forbesi 30 mõjukaima noore sekka". Ärileht. Vaadatud 13.11.2019. Valev Laube koduleht "New Yorgis tähistatakse Eesti kultuuripäevi" Postimees 24. märts 2016 Valev Laube: "Ühendriikides õppides pühendan rohkem aega Eesti muusika ja selle kõla esitlemisele" Vaba Eesti Sõna 10. oktoober 2014 "Võrumaalt päris digikunstnik vallutab New Yorki" – Lõunaleht, 2016 "VIDEO: Ameerikas elavad eestlased tutvustavad New Yorgis meie riiki ja kultuuri" – Publik, 2016
Hal Robson-Kanu

Hal Robson-Kanu (õieti Thomas Henry Alex Robson-Kanu; sündinud 21. mail 1989 Actonis) on elukutseline jalgpallur (äärepoolkaitsja, vahel ka ründaja). Ta mängib Inglismaa esiliiga klubis West Bromwich Albion. Robson-Kanu alustas jalgpallitreeninguid koolipoisina Arsenali noorteakadeemias, siis aga liitus Readingi noorteakadeemiaga. Pärast Readingi akadeemia lõpetamist mängis ta laenulepingute alusel Southend Unitedis ja Swindon Townis, enne kui 2009. aastal pääses esmakordselt väljakule Readingi meeskonnas. Algselt vahetusmehe rollis olnud Robson-Kanust oli 2011–2012 hooajaks, mil Reading tuli liiga meistriks, saanud klubi üks olulisemaid mängijaid. Oma Premier League'i debüüdi tegi ta 2012. aastal ning oma lahkumiseni klubist 2016. aastal oli ta Readingi meeskonnas platsil olnud 228 mängus ja löönud 30 väravat. Rahvusvahelisel areenil esindas Robson-Kanu algul oma sünnimaad Inglismaad, aga alates 2010. aastast U21 vanuseklassis olles valis Walesi koondise. Ta valiti Walesi koondisse ka 2016. aasta Euroopa meistrivõistlusteks.  Hal Robson-Kanu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil West Bromwich Albioni kodulehel
1947. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1947. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises toimusid 5.-14. septembrini Moskvas. Võistkondadest oli esimene Moskva (4907 punkti), järgnesid Vene NFSV (4729) ja Eesti NSV 4467. Ratsutamine; Kollom, Raigo; Tallinn: Eesti Raamat, 1981.
Julie Steinmann

Julie Steinmann (neiuna Vares; 29. september 1883 Põlgaste vald, Võrumaa – 8. detsember 1957 Stockholm) oli eesti ajakirjanik ja naisliikumise tegelane, Naiskodukaitse liige ning poliitik, V Riigikogu liige. Steinmann töötas õpetajana Eestis ja Peterburis ning lõpetas 1917. aastal Peterburi Kõrgema Kommertsteaduste Instituudi. Ta kirjutas mitmetes ajalehtedes, sealhulgas ka pseudonüümi Käo Orviku all. Steinmann osales paljudes naisorganisatsioonides, oli EÜS Põhjala liige. 1932. aastast oli Julie Steinmann V Riigikogu liige; Riigikogu koosseisu tegevus lõppes 1934. aastal, volitused peatati 1937. 1936. aastal avaldas Koduse Kasvatuse Instituut Steinmanni brošüüri "Seltskonna suhtumine lapsesse meil ja mujal". Teise maailmasõja ajal põgenes Julie Steinmann koos perega Rootsi, kus osales Eesti Komitee, Eesti Rahvusnõukogu jpt organisatsioonide tegevuses ning korraldas eesti sõjainvaliidide abistamist põgenikelaagrites Saksamaal. Julie Steinmanni elulugu Eesti Rahvusraamatukogu kodulehel
1948. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1948. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises toimusid Moskvas. Võistkondadest oli esimene Pištševik (2615), teine ALMAVÜ (2561), kolmas Nõukogude Armee (2555). Ratsutamine; Kollom, Raigo; Tallinn: Eesti Raamat, 1981.
Sõzrani sild

Sõzrani sild, ka Aleksandri sild, (vene keeles Сызранский мост, Александровский мост) on raudteesild üle Volga jõe Oktjabrskis Samara oblastis, 18 km Sõzranist ülesvoolu. Silda peeti oma aja tehnilise mõtte imeks ja omapäraseks "Aasia väravateks". Sõzrani sild oli esimene raudteesild Volga jõe kesk- ja alamjooksul. Silla esialgne nimi oli Aleksandri sild (keiser Aleksander II auks). 1917. aastal nimetati ümber Sõzrani sillaks. 1990. aastatel ennistati algne nimi, kuid ka "Sõzrani sild" jäi käibele. 1900. aasta Pariisi maailmanäitusel eksponeeriti Aleksandri silla vähendatud mudelit. Praegu säilitatakse seda maketti raudteetranspordi keskmuuseumis Peterburis. 1877. aastal anti käiku Sõzranit läbiv Batraki–Orenburgi raudtee (Batraki oli Oktjabrski linna sellane nimi). Üle Volga toimis praamiühendus kuni Aleksandri silla avamiseni 1880. aastal. 13-avalise paralleelvöödega metallsõrestiksilla projekteeris Nikolai Beleljubski. Silla üldpikkus on 1483 m, sillete skeem 13 x 109,2 m. Valmimisel oli sild Euroopa pikimaid. Üheteelise raudteesilla ehitamist juhtisid insenerid Konstantin Mihhailovski, Vladimir Berezin ja Eugen Karl von Knorre. Rakendati ehitustehnoloogilisi novaatorlikke lahendusi (uut tüüpi kessoonide kasutamine, fermide kokkupanek kaldal). Riiast toodi raudteed mööda kohale miljon puuda tsementi ja üle 140 tuhande puuda rauda kessoonide ehitamiseks. Teras telliti Belgiast. Jäämurdjad kaeti viiburi graniidiga. Objektiga oli hõivatud üle 2500 töölise. Insener-tehnilist personali oli sadakond spetsialisti. Sild avati pidulikult 30. augustil 1880. Sümboolse lindi lõikas läbi Vene Keisririigi teedeminister kindraladjutant Konstantin Possiet. Kahele ehitust juhtinud insenerile – Mihhailovskile ja Berezinile – andis keiser Aleksander II Püha Vladimiri ordeni 4. järgu. Vene kodusõjas kannatada saanud kahe sildeava sillafermide taastamisel lähtuti Lavr Proskurjakovi poolt 1907. aastal välja töötatud arvutusnormidest. Aastatel 1949–1951 rekonstrueeriti raudteesild kaheteeliseks ja vahetati välja kõik (peale kahe, mis pärast Vene kodusõda taastati) sildeava sillakandurid (paralleelvöödega sõrestikud asendati polügonaalvööga sõrestike vastu), 2002–2004 vahetati välja ka ülejäänud kahe ava sillafermid. Сызрань (1812-1896 гг.). syzran.ucoz.com 135 лет назад открылось движение по Александровскому мосту. pmokbsh.ru История Сызранского (Александровского) моста. livejournal.com Мостостроение – его призвание. prometeus.nsc.ru На станции Октябрьск. zeldortrans-jornal.ru Sillapildid old.syzran.ru (vene keeles) История Сызранского (Александровского) моста. livejournal.com (vene keeles)
Aleksandri sild

Aleksandri sild on mitme silla eestikeelne rööpnimi: Sõzrani sild Samara oblastis Kierbedźi sild Varssavis Aleksander I sild ehk Aleksandri sild oli betoonist Tartu Kuradisilla ametlik nimi
1949. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1949. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises toimusid Moskvas. Võistkonnad: 1. Sõjaõhujõud 3633,28 2. Pištševik 3621,79 3. ALMAVÜ I 3589,08 Ratsutamine; Kollom, Raigo; Tallinn: Eesti Raamat, 1981.
Michel Rocard

Michel Rocard (22. august 1930 Courbevoie – 2. juuli 2016 Pariis) oli Prantsusmaa sotsialistlik poliitik. Ta oli aastatel 1988–1991 Prantsusmaa peaminister. Ta sündis aastal 1930 Courbevoies Hauts-de-Seine'i departemangus protestantlikus perekonnas, tema isa oli tuumafüüsik Yves Rocard. Ta lõpetas Institut d'études politiques de Paris'i
1950. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1950. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises . Võistkonnad: 1. Nõukogude Armee 4566,28 2. Sõjaõhujõud 4498,84 3. ALMAVÜ 4448,55 Ratsutamine; Kollom, Raigo; Tallinn: Eesti Raamat, 1981.
1951. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1951. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises . Võistkonnad: 1. Nõukogude Armee I 4905,35 2. ALMAVÜ I 4725,29 3. Nõukogude Armee II 44713,36 Ratsutamine; Kollom, Raigo; Tallinn: Eesti Raamat, 1981.
1952. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1952. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises . Võistkonnad: 1. Sõja-õhujõud 3857,18 2. ALMAVÜ I 4126,79 3. Pištševik 5159,35 Ratsutamine; Kollom, Raigo; Tallinn: Eesti Raamat, 1981.
1953. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1953. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises . Võistkonnad: 1. Spartak 117,5 2. Nauka 117 3. ALMAVÜ I 109 Ratsutamine; Kollom, Raigo; Tallinn: Eesti Raamat, 1981.
1954. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1954. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises . Võistkonnad: 1. Moskva I 2. Vene NFSV II 3. Moskva II 4. Eesti NSV 5. Vene NFSV I 6. Gruusia NSV 7. Läti NSV Ratsutamine; Kollom, Raigo; Tallinn: Eesti Raamat, 1981.
1955. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1955. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises . Võistkonnad: 1. AKSK II 2. AKSK I 3. Urožai I Ratsutamine; Kollom, Raigo; Tallinn: Eesti Raamat, 1981.
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises peeti 6.-15. augustil Moskvas, rahvaste spartakiaadi raames. Võistkonnad: 1. Moskva 54 2. Vene NFSV 50,5 3. Eesti NSV 42 4. Usbeki NSV 39 5. Kirgiisi NSV 39 6. Turkmeeni NSV 37 Ratsutamine; Kollom, Raigo; Tallinn: Eesti Raamat, 1981. Kehakultuuri aastaraamat 1956; Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1957
1958. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1958. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises peeti 24.–30. augustil Moskvas. Võistkonnad: 1. Moskva 491,38 2. Vene NFSV 343,04 3. Ukraina NSV 226,16 4. Eesti NSV 224,2 5. Kirgiisi NSV 189,93 6. Turkmeeni NSV 165,43 Ratsutamine; Kollom, Raigo; Tallinn: Eesti Raamat, 1981. Kehakultuuri aastaraamat 1958; Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1959
1978. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises

1978. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises.
Ants Martins

Ants Martins (sündinud 25. november 1933 Põltsamaa) on eesti tehnikateadlane. Ta on lõpetanud 1953. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1958. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetika erialal. Ta on õppinud aspirantuuris aastatel 1962–1965 Eesti NSV Teaduste Akadeemia ja aastatel 1965–1967 selle Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis ning kaitsnud 1967. aastal väitekirja ja saanud tehnikakandidaadi kraadi. 1958. aastast töötas Eesti NSV Teaduste Akadeemia Energeetika Instituudis ja Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis. 2002. aastast töötab Tallinna Tehnikaülikoolis, 2016. aasta seisuga selle soojustehnika instituudis. 1982 – hõbemedal Rahvamajanduse Saavutuste Näituselt ("Eesti põlevkivide kaheastmelise põletamise seade") TTÜ Soojustehnika instituudi koosseis "Martins, Ants". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj–M. Tallinn 2005. Lk 543-544. Ants Martins Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
1940. aasta suveolümpiamängud

1940. aasta suveolümpiamängud pidid olema XII olümpiaadi kaasaegsed olümpiamängud, kuid need jäid ära Teise maailmasõja tõttu. Nende toimumiskoht pidi algul olema Tōkyō, kuid Jaapani-Hiina sõja tõttu määrati olümpialinnaks Helsingi.
Karl-Heinz Bartsch

Karl-Heinz Bartsch (25. november 1923 Löblau, Danzigi vabalinn – 19. juuli 2003 Halle) oli saksa põllumajandusteadlane ja Saksa DV riigitegelane. Karl-Heinz Bartsch oli pärit mõisavalitseja perekonnast. 1941. aastal lõpetas ta Danzigis Horst Wesseli Gümnaasiumi. 1941. aasta aprillis astus ta vabatahtlikuna Waffen-SS-i. Pärast sõjalise väljaõppe saamist teenis ta 1942. aastal Prantsusmaal. 1943. aastal saadeti Karl-Heinz Bartsch Idarindele, ta võttis osa ka Kurski lahingust. 1943. aasta augustis sai ta haavata, misjärel viibis kuni 1944. aasta jaanuarini haiglaravil. Alates 1944. aasta jaanuarist võitles Läänerindel, langes 1945. aasta mais Ameerika vägede kätte sõjavangi. Vabanes vangistuses 1945. aasta juunis. 1945–1946 töötas ta põllumajanduses. 1946–1949 õppis Bartsch Halles Halle-Wittenbergi Martin Lutheri Ülikoolis, mille lõpetas agronoomina. 1949. aasta veebruaris astus Bartsch Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1949–1951 õppis ta aspirantuuris Loomakasvatusinstituudis, doktorikraadi sai 1951. aastal. 1952–1958 töötas ta Clausbergi rahvamõisa juhatajana. 1954–1960 kuulus ta Erfurdi piirkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni juhatusse. 1958–1960 oli ta Saksa DV Põllumajandusteaduste Akadeemias osakonnajuhataja ja teaduskonna nõukogu esimees. 1960–1962 oli Karl-Heinz Bartsch Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee põllumajandusosakonna juhataja. 1961. aastast kuni 1963. aasta alguseni oli ta Berliini Humboldti Ülikooli Loomakasvatuse ja Koduloomade Geneetika Instituudi direktor. 1962. aastast kuni 1963. aasta alguseni oli ta Saksa DV põllu- ja metsamajanduse ministri asetäitja. 21. jaanuaril 1963 valiti Karl-Heinz Bartsch Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks ja Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks. 1963. aasta 7. veebruarist kuni 9. veebruarini oli ta Saksa DV Ministrite Nõukogu põllumajandusnõukogu esimees. Lääne-Saksamaa ajakirjanduses avalikustati aga Bartschi omaaegne kuulumine Waffen SS-i. 9. veebruaril 1963 arvati Karl-Heinz Bartsch välja keskkomitee koosseisust ja Keskkomitee Poliitbüroo kandidaatide hulgast ning vabastati aseministri ametikohalt. 28. märtsil 1963 heideti Bartsch Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja, kuna ta oli varjanud oma kuulumist Waffen-SS-i ja esitanud valeandmeid oma mineviku kohta. Seejärel töötas ta põllumajanduses kuni pensionile jäämiseni 1988. aastal. Bartsch, Karl-Heinz * 25.11.1923, † 19.7.2003 : Stellv. Minister für Landwirtschaft, Erfassung u. Forstwirtschaft Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur