laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Billungite mark

Billungite mark (saksa: Billunger Mark või Mark der Billunger) oli 10. sajandil piiriala kaugel Saksimaa hertsogiriigi kirdeservas. See sai nime Billungite perekonna järgi, kes seda haldas. Mark ulatus Elbe jõelt Läänemereni ja Limes Saxoniaest Peene jõeni idas, laias laastus tänapäeva Ida-Holsteini, Mecklenburgi ja osaliselt Lääne-Pommeri territoorium. Saksa ekspansioon Billungite margi piirkonda oli "loomulik" ja ümberasumine "tõeline kolonisatsioon". Sellele võib vastandada Marca Geronise sõjalise okupatsiooni, Gero suurmark Billungitest lõunas. Billungite mark moodustati aastal 936, kui Saksimaa hertsog ja Ida-Frangi kuningas Otto I tegi Hermann Billungist princeps militiae (markkrahv, sõnasõnalt "miilitsavürst"), andes talle kontrolli piiril, valitsemisega lääneslaavi obodriidi hõimude üle, sealhulgas polaabid, varnid ja vagrid, samuti redarid, tsirtsipanid ja kessinid veletite hõimuliidust ning daanid, kes korduvalt territooriumi rüüstasid. Suur osa ljutitšite ja hevellide maad asus väljaspool Hermanni mõjusfääri Marca Geronises. Selle piirkonna slaavlased olid sageli omavahel vaenus ja nii ei tekkinud organiseeritud vastupanu. Sellest hoolimata kasutas obodriidi pealik Nakon aastal 955 võimalust ja asus liitu Hermanni vennapoegade, Saksi krahvide Wichmann II ja Ekbert Ükssilmaga nende kodutülis oma onuga. Nende avalik mäss tipnes Raxa lahingus, kus obodriidid said kuningas Otto vägedelt lõplikult lüüa. Hermann sai oma margis üpris suure autonoomia ja mõnikord kutsuti teda "Saksimaa hertsogiks" (millist tiitlit kandis tegelikult Otto) suure võimu tõttu, mille kuningas talle, kui oma saadikule delegeeris. Idamarkide germaniseerimise killustatus viis sajanditepikkuse vaenutegevuseni; kuid katoliku kirik, "ettenägelikum, kui kroon ... kasutas kümnist koloniaalmaadel päris algusest alates". Nagu külgnev Põhjamark, kaotati Billungite mark lõplikult pärast obodriidide ja veletite ülestõusu aastal 983.
Pikantsed nalja-anekdoodid

Pikantsed nalja-anekdoodid oli huumoriajakiri, mis ilmus 1932. aastal Viinistul sagedusega kord kuus. Väljaandja ja vastutav toimetaja Eduard Koppel. Kokku ilmus 2 numbrit. ESTER Pikantsed nalja-anekdoodid
Pilkenali

"Pilkenali : poliitiline pilke- ja nalja ajakiri", oli huumoriajakiri, mis ilmus 1932. aastal Tallinnas. Väljaandja H. Jõbbeda. Vastutav toimetaja oli Juhan Kruberg. Ajakirja trükiti Tallinnas trükikojas "J. ja A. Paalmann". Ilmus üks number. "ERB Pilkenali". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. aprill 2017. Vaadatud 9. aprillil 2017. ESTER Pilkenali 1932
Veiko Liis

Veiko Liis (sündinud 24. jaanuaril 1980) on eesti disainer. Veiko Liis on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia tootedisaini erialal 2002. aastal bakalaureuseõppes ja 2008. aastal magistriõppes. 2010 parima tootedisaini BRUNO Voldikkann kilepiima jaoks 2001 Aura ACE pudeli disain AS-ile Ösel Foods Eesti Kunstiakadeemia koduleht vaadatud 09.04.2017 "Lihtsus ilust olulisem", Postimees, 17. veebruar 2007 Eda Post Veiko Liis - noormees kilepiima voldikkannuga, Eesti Päevaleht, 9. mai 2009 "Veiko Liis leiutas piimakannu" Eesti Ekspress, 31. oktoober 2010 Laura Reiter, Karin Paulus Uus eesti disain: Veiko Liis Müürileht, 11. juuli 2016
Naljandid

Naljandid oli nalja- ja huumoriajakiri, mis ilmus 1933. aastal Tartus. Ajakirja väljaandja oli R. Suudar ja vastutav toimetaja S. Eier. Ajakirja trükiti Tartu trükikojas "K. Mattiesen". Ilmus ainult üks number. ESTER Naljandid
Kratt (ajaleht, 1979)

Kratt oli väliseestlaste ajaleht, mis ilmus aastatel 1979–1988 Kanadas Torontos. Seda andis välja kirjastus "Kotkajärve Teataja / Kotkajärve komitee Kratt". Toimetaja oli Ülo Soots. Ajaleht ilmus 1979. aastal 1 korra ja 1980–1988 igas kvartalis. Ajalehes kirjutati Eesti skautide ja väliseestlaste tegevustest Kanadas. ERB Kratt Toronto, 1979-1988
Clapeyroni-Clausiuse võrrand

Faasisiirdeid kirjeldav võrrand ehk Clapeyroni-Clausiuse võrrand on saksa füüsiku Rudolf Clausiuse ja prantsuse füüsiku Benoît Paul Émile Clapeyroni järgi nimetatud võrrand, mis kirjeldab katkendlikku faasisiiret kahe faasi vahel üheainsa faasi koostisosa kaudu. Kõverjoont, mis eraldab rõhu-temperatuuri (P-T) diagrammil kahte faasi, nimetatakse teisisõnu ka binodaalkõveraks. Clapeyroni-Clausiuse võrrand annab nimetatud kõverjoone puutujale tõusu. Faasisiirdeid kirjeldava võrrandi võib esitada matemaatilisel kujul d P d T = L T Δ v = Δ s Δ v , {\displaystyle {\frac {\mathrm {d} P}{\mathrm {d} T}}={\frac {L}{T\,\Delta v}}={\frac {\Delta s}{\Delta v}},} kus d P / d T {\displaystyle \mathrm {d} P/\mathrm {d} T} on kõverjoone puutuja tõus mis tahes punktis, L {\displaystyle L} on latentne soojus, T {\displaystyle T} on temperatuur, Δ v {\displaystyle \Delta v} on faasisiirde eriruumala muutus ning Δ s {\displaystyle \Delta s} on faasisiirde entroopia muutus.
Ka Üks Minut

Ka üks minut oli huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus 1924. aastal Tallinnas. Ajakirja väljaandja oli Emil Elstein ja vastutav toimetaja H. Kuuskmann. Ajakirja ilmus kaks numbrit: nr 1 (7. aprillil 1924) ja nr 2 (24. mail 1924). Hinnaks 5 marka. Toimetus asus Tallinnas aadressil Pikk tänav 55-6. Ajakirja trükiti Tallinna trükikojas H. Murr & A. Toom. Ajakirja andis välja restorani Kontsertaed kelner Emil Elstein, kes 24. mail ilmunud ajakirjas kirjutas kõmulise artikli "Minister ja pudel". See kirjeldas, kuidas siseminister Theodor Rõuk käis restoranis Kontsertaed ja soovis kahe õllepudeliga ilma maksmata lahkuda. Selle artikli peale kirjutas minister Rõuk kaitsepolitseile, et viidaks läbi vastav juurdlus. Tallinna kaitsepolitsei ülema abi Julius Eiskopi korraldatud juurdlusel selgus, et isik, kes oli end Kontsertaias siseministriks nimetanud, oli tegelikult parun von Ungern-Sternberg, kes sai oma teo eest trahviks ühe nädala aresti. Ilmselt lõpetas just selle kõmulise loo tagajärgede pärast ajakiri tegevuse. ESTER - Ka üks minut "ERB "Ka üks minut"". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. aprill 2017. Vaadatud 9. aprillil 2017. Kaja, nr. 308, 15. november 1924 tr. 1 Tõnis Erilaid, Kuidas õllepudelivargast minister lehte sattus. Õhtuleht, 7. mai 2014
Lakkvaabik

Lakkvaabik (Ganoderma lucidum), ka läikvaabik, on vaabiku perekonda vaabikuliste (Ganodermataceae) sugukonda torikulaadsete (Polyporales) seltsi kuuluv seeneliik. Viljakeha pealt punakas, läikiv. Lakkvaabik andmebaasis eElurikkus
Elektrėnai elektrijaam

Elektrėnai Elektrijaam (ka Leedu Elektrijaam) on 1800 MW soojuselektrijaam Leedus Elektrėnais, umbes 50 km Leedu pealinnast Vilniusest lääne pool. Seda kasutab Lietuvos Energija tütarettevõte Lietuvos Elektrinė. Jaam ehitati aastatel 1960–1972 aastaste etappide kaupa. Strėva jõele ehitati jahutusvee saamiseks pais, mis tekitas Elektrėna reservuaari. 2008. aastal oli jaamas kaheksa töökorras plokki, kus põletati maagaasi, rasket naftat ja bituumenil põhinevat kütust orimulsiooni. Orimulsiooni on imporditud Venezuelast. See oli kavandatud baasvõimsuse jaamana ja genereeris kuni 1992. aastani umbes 10 TWh elektrit aastas. Seejärel kasutati seda Leedu tagavarajaamana ja seepärast vähenes väljundvõimsus viie protsendini. 2012. aastal avati 9. plokk. Pärast Ignalina tuumaelektrijaama sulgemist 2009. aastal sai jaamast Leedu põhiline elektrienergia allikas. Kuna jaam ei vasta Euroopa Liidu keskkonnanormidele, on parandamiseks välja pakutud mitmeid täiustusi. 2008. aasta septembris valmis suitsu väävlist eemaldamise projekt. 2007. aasta detsembris andis Leedu majandusministeerium teada uue 400 MW kombineeritud tsükliga ploki ehitamisest. Uue ploki ehituse maksumuseks hinnati 252 miljoni eurot, millest 57% pidi tulema Euroopa Liidult, 33% jaamalt ja ülejäänud 10% riiklikust Ignalina sulgemise fondist. Üheksas plokk, mis avati 2012. aastal, läks tegelikult maksma 377 miljonit eurot. Jaam varustab ka 1962. aastal töölistele rajatud Elektrėnai linna keskküttega. Kaks korstent kolmest on kasutusel elektripostidena. The Baltic Course. 13.10.2010 http://www.baltic-course.com/eng/energy/?doc=32654. Vaadatud 08.04.2017. {{cite news}}: eiran tundmatut parameetrit |päis= (juhend); puuduv või tühi pealkiri: |title= (juhend) "Environmental upgrade for Lithuanian power plant". European Bank for Reconstruction and Development (inglise). Vaadatud 09.04.2017.
Torikulaadsed

Torikulaadsed (Polyporales) on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente selts. Cerrenaceae Fomitopsidaceae Ganodermataceae — vaabikulised Grifolaceae Hyphodermataceae Ischnodermataceae Irpicaceae Meripilaceae Meruliaceae Panaceae Phanerochaetaceae Podoscyphaceae Polyporaceae — torikulised Steccherinaceae Climacocystis — põhjatorik Crustoderma Cyanosporus Diplomitoporus — vahakorgik Faerberia — soonlehik Fuscopostia Pycnoporellus — roostetorik
Vaabik

Vaabik (Ganoderma) on vaabikuliste (Ganodermataceae) sugukonda torikulaadsete (Polyporales) seltsi kuuluv seeneperekond. Perekonda kuulub umbes 50 liiki. Enamik neist elab troopikas. Ganoderma adspersum – pargivaabik Ganoderma applanatum – jänesvaabik Ganoderma australe – lõunavaabik Ganoderma carnosum – nuluvaabik Ganoderma lobatum Ganoderma lucidum – lakkvaabik, läikvaabik Vaabik andmebaasis eElurikkus.
Kodanik Mats

Kodanik Mats oli huumoriajakiri, mis ilmus 1926. aastal Tallinnas. Väljaandja oli Aleksander Annus ja tegevtoimetajaks oli Hendrik Saar (ps. Kivilombi Ints). Ajakirja trükiti trükikojas "Estotrükk" Tallinn, Suur-Karja 5. Ilmus üks number. Ajakirja esikaane oli joonistanud Axel Roosmann. "ERB Kodanik Mats". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. aprill 2017. Vaadatud 9. aprillil 2017. Digar - Kodanik Mats 1926
Elizabeth Cady Stanton

Elizabeth Cady Stanton (12. november 1815 Johnstown, New Yorgi osariik – 26. oktoober 1902 New York) oli USA sufražett, sotsiaalaktivist, abolitsionist ja üks naiste õiguste eest võitlejate juhte. Tema dokumenti "Declaration of Sentiments" ("Õiguste ja tunnete deklaratsioon"), mis kanti ette Seneca Fallsi konverentsil 1848. aastal, peetakse sageli organiseeritud naisõiguslaste ja sufražettide liikumise alguseks USA-s. Staton oli aastail 1892–1900 National Woman Suffrage Associationi president. Enne naiste õiguste eest kõnelemist oli Stanton aktiivne abolitsionist. Erinevalt paljudest teistest keskendus Stanton peale naiste valimisõiguse tagamise ka teistele seotud küsimustele. Ta puudutas lisaks naiste vanema- ja hooldusõigusi, varalisi õigusi, töö- ja töötuluõigusi ning lahutuse, perekonna majandusliku heaolu ja sünnikontrolli teemasid. Ta oli ka karskusliikumise toetaja. Pärast Ameerika Ühendriikide kodusõda põhjustas Stantoni panus naiste valimisõiguse heaks naisõiguslaste seas vastuolu, kui ta koos Susan B. Anthonyga vähendas toetust Ameerika Ühendriikide põhiseaduse 14. ja 15. paranduste läbimiseks. Ta oli vastu sellele, et afroameeriklastest meestele anti õiguslik kaitse ja valimisõigus, samas kui naistele, nii valgetele kui ka mustadele, neid õigusi ei antud. Tema positsioon selles küsimuses viis kahe erineva naisõiguslaste organisatsiooni loomiseni, mis ühinesid hiljem taas ning Stanton oli selle üks juhte ligi kakskümmend aastat. Stanton oli "Naiste Piibli" ("The Woman's Bible"), enda autobiograafia "Eighty Years and More" ning paljude naiste valimisõigusi ja muid õigusi puudutavate artiklite ja lendlehtede autor. Elizabeth Cady Stanton. Encyclopædia Britannica. Vaadatud 9.4.2017 Naise Piibel. Kirik ja Teoloogia
Lõbusad Lehed

Lõbusad Lehed oli huumoriajakiri, mis ilmus Eestis 1908. aastal. Sisuks naljajutud ja karikatuurid. Väljaandjaks oli kirjastusühisus "Edasi". Ajakiri trükiti Soomes, Viipuri trükikojas "Viipurin Uusi Kirjapaino". Enamik materjali olid nähtavasti soome keelest tõlgitud. Seda näitas nii ajakirja keeleline külg, kui illustreerijateks olid soome karikaturistid: B. H., Kari, V. Savolainen. Ajakiri oli 28 leheküljeline ja maksis 15 kopikat. Ilmus ainult 1 number. "ERB Lõbusad Lehed". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. aprill 2017. Vaadatud 9. aprillil 2017. Digari – Lõbusad Lehed 1908
Kabun

Kabun ehk kohikukk on kastreeritud kukk. Kuked kastreeritakse kabunaks enne nende suguküpseks saamist. Kabunate liha on õrnema maitsega ja rasvasem kui kukel või kanal.
Kohvimasin

Kohvimasin on kodumasin, mis teeb kohvi jahvatatud kohviubadest kuuma vee läbijuhtimise teel. Kõige laiemalt on kasutusel filterkohvimasinad, mitmekülgsemate võimalustega aga kohviautomaadid (espressomasinad). Esimestes suundub kuum vesi kohvipurule või -pulbrile vabalt, teistes surve all. Olenevalt automatiseerituse astmest võib masin jahvatada ube ja lisada kohvile kuuma või vahustatud piima. Külm vesi voolab mahutist läbi tagasivooluklapi ja kuumeneb kütteelemendi toimel torus, mis paikneb soojendusplaadis. Kuumenemisel tekkiva auru survel klapp sulgub ja kuum vesi tõuseb püsttorus, läbib rõhtsa toruosa (see võib olla pööratav) ja tilgub filtris olevale kohvipurule. Vee eemaldumise järel rõhk torus alaneb, vee survel klapp avaneb ja kuumutamiseks siseneb uus veekogus. See protsess kordub, kusjuures iga kord kaasneb jääkvee aurustumisega iseloomulik korin. Kui kogu külm vesi on ära tarvitatud, tõuseb temperatuur kuumutustoru ümber 130−150 kraadini ja termoregulaator lülitab kohvimasina elektrivõrgust välja või (olenevalt mudelist) jätkab plaadi ja kannu soojas hoidmist kütteelementi perioodiliselt sisse ja välja lülitades. Lisaks on igal masinal termokaitselülitus, mis katkestab võrgutoite, kui nt regulaatori rikke korral tõuseb temperatuur üle 180 °C. Kohv Espresso Kohvimasinad Kohvimasinate liigid
Pardel

Pardel on mehaaniline või elektriline raseerimisvahend. Mehaanilist pardlit ehk terapardlit tuntakse ka žiletiaparaadina (seda hakkas esimesena tootma King C. Gillette'i firma 1902. a USA-s). Algselt kasutati neis vahetatavaid kahepoolselt teritatud žiletiterasid, praegusaegsetes terapardlites on kaks või enam ühepoolset tera; need võivad olla vahetatavad, kuid levinumad on korrakasutusega raseerimisvahendid.[viide?] Elektripardleid eristatakse lõikepea järgi, mis võib olla võnkuvate või pöörlevate teradega. Võnkuvate teradega lõikepeas liiguvad lõiketerad edasi-tagasi õhukese metallvõrgu all, siit ka nimetus võrkpea. Niisugust pardlit hakkas kõigepealt tootma Remington 1937. aastal; viimastel aastakümnetel on kõige tuntumad Brauni tooted. Kolmekettalise pöörleva lõikesüsteemiga pardlit toodab Philips alates 1939. aastast (kuni 2006. aastani tootemark Philishave). Braun Syncro 7505 Lõikepea võrk (Braun 340) Philips 7300 Serie Philipsi pardel avatuna Pöörlevate teradega lõikepea (Philips) Pardlite test
Norman Greenbaum

Norman Joel Greenbaum (sündinud 20. novembril 1942 Maldenis Massachusettsi osariigis) on USA laulja ja laulukirjutaja. Tema tuntuim laul on "Spirit in the Sky", mille singlit müüdi 1969. ja 1970. aastal üle 2 miljoni eksemplari. Ajakiri Rolling Stone asetas laulu oma kõigi aegade 500 parima laulu edetabelis 333. kohale. Ta on üks selliseid artiste, kelle kohta öeldakse ühehitimees.
Sandra Pihlak

Sandra Pihlak (sündinud 4. mail 1989 Tallinnas) on eesti tekstiilikunstnik. Sandra Pihlak õppis aastatel 1996–1999 Tallinna Muusikakoolis ning seejärel 2003. aastani Tallinna Nõmme Gümnaasiumis. Aastatel 2003–2006 õppis ta Brüsseli Ameerika Koolis (Brussels American School) ning aastatel 2006–2008 Athénée Royal Crommelynckis. Ta on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia tekstiili eriala bakalaureuseõppe 2013. aastal. 2015. aastast alates õpib ta Londoni Ülikooli Püha Martini kunsti- ja disainikolledži magistriõppes tulevikumaterjale. Sandra Pihlak on olnud mitme eesti tudengifilmi grimeerija ja kostüümikunstnik.[viide?] 2013 Mari Adamsoni nimeline parima tekstiilitudengi stipendium Sirp 02.09.2016 Eesti Kunstiakadeemia koduleht vaadatud 10.04.2017
Feministlik Partei (Soome)

Feministlik Partei (soome keeles Feministinen puolue) on Soomes tegutsev feministlik erakond. Erakonna programmi keskmes on sooline võrdõiguslikkus, inimõigused ja inimeste turvalisus. Erakond asutati 2016. aastal. Seda juhivad Katju Aro, Warda Ahmed ja Katriina Rosavaara. 2017. aasta kohalikel valimistel sai erakond Helsingis 1,5% häältest ja ühe koha volikogus. Erakonna veebileht
Doctor and the Medics

Doctor and the Medics on Inglise glämmrokiansambel. Bänd sai tuntuks oma kaveriga Norman Greenbaumi laulust "Spirit in the Sky", mis jõudis 1986. aastal Suurbritannia singlimüügi edetabeli esikohale. Bänd tegutseb tänapäeval erinevates koosseisudes peamiselt teiste esinejate tribuutbändina. The Doctor (Clive Jackson) (laul) Steve McGuire (kitarr) Richard Searle (bass) Andrew McLachlan (trummid) The Doctor (laul) Adrian Hill (trummid) Dan Angelow (kitarr) Jon Randle (bass) Melissa Weekes (taustalaul) "Laughing at the Pieces" (1986) (Suurbritannias nr 25) "I Keep Thinking It's Tuesday" (1987) "The Adventures of Boadacea and the Beetle" (1992) "Instant Heaven" (1996)
Gareth Gates

Gareth Paul Gates (sündinud 12. juulil 1984 Bradfordis West Yorkshire'is) on inglise laulja ja laulukirjutaja. Ta saavutas ITV talendisaate "Pop Idol" esimesel hooajal (2001–2002) teise koha (võitis Will Young). Tema esitatud lauludega heliplaate on müüdud üle 3,5 miljoni eksemplari. Ta on tuntud ka selle poolest, et aeg-ajalt ta kogeleb. "What My Heart Wants to Say" (2002) "Go Your Own Way" (2003) "Pictures of the Other Side" (2007) "The Very Best of Gareth Gates" (2014) "Anyone of Us (Stupid Mistake)" "Say It Isn't So" Koduleht
Bauhaus (ansambel)

Bauhaus oli Inglismaal Northamptonis 1978. aastal moodustatud post-punk-bänd. Bändi moodustasid Peter Murphy (laul), Daniel Ash (kitarr), Kevin Haskins (trummid) ja David J (basskitarr). Bändi algne nimi oli Bauhaus 1919 ning arv tähendas Bauhausi kunstikooli esimest tegutsemisaastat. Bänd läks laiali 1983. aastal, kuid hiljem on aeg-ajalt taas kontsertide andmiseks kokku tulnud. Peter Murphy, laul, akustiline kitarr, klahvpillid, meloodika, kongad Daniel Ash, elektriline ja akustiline kitarr, saksofon, laul Kevin Haskins, trummid, löökpillid, klahvpillid, klaver, taustalaul David J (David John Haskins), elektriline ja akustiline basskitarr, klaver, klahvpillid, löökpillid, laul "In the Flat Field" (1980) "Mask" (1981) "The Sky's Gone Out" (1982) "Burning from the Inside" (1983) "Go Away White" (2008)
Jaan Roots (agronoom)

Jaan Roots (8. oktoober 1908 Polli vald, Pärnumaa – 27. september 1967 Tallinn) oli eesti agronoom ja mesinduse eriteadlane. Jaan Roots oli kooliõpetaja ja mesiniku poeg. Lõpetas 1927 Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1934 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna agronoomina, täiendas end 1936–37 Baieri mesinduse instituudis Erlangenis ja Berliini mesinduse instituudis. Oli 1937–40 Põllutöökoja mesinduskonsulent ja 1941–44 Põllutöödirektooriumi mesinduse eriteadlane. 1937–40 ajakirja "Mesinik" ja 1941 ajakirja "Aed ja Mesila" toim ning 1944–67 Põllum-ministeeriumi mesinduse eriteadlane, ühtlasi 1945 Polli Aianduse ja Mesinduse TUI mesinduse osakonna juhataja. 1949–67 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi juhataja. liige. Uurimisvaldkond: mesindus (tarude ehitus, mesilasperede paljundamine ja talvitumine, mee- ja vahatoodangu suurendamine). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Talts, H. Tegelik mesinik. Tallinn, 1977, 12 Eesti avalikud tegelased. Tartu, 1932, 279. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Eesti taru ehituse õpetus. Tartu, 1945 Kuidas teostada mesilasperede paljundamist. Tallinn, 1947 Mesilasperede talvitamine. Tallinn, 1950 Mee- ja vahatoodangu suurendamine. Tallinn, 1960. Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
We've Got a Fuzzbox and We're Gonna Use It!!

We've Got a Fuzzbox and We're Gonna Use It!! (ka Fuzzbox) on Inglise alternatiivroki ansambel. Naiskvarteti moodustasid 1985. aastal Birminghamis Vix (Vickie Perks), Magz (Maggie Dunne), Jo Dunne ja Tina O'Neill. Bändi nimi lühenes Fuzzboxiks nende esimese USA-s avaldatud albumi jaoks. Bänd läks laiali 1990. aastal, kuid on kokku tulnud kontsertide andmiseks 2010. ja 2015. aastal, seda aga viieliikmelisena ja ilma trummar Tina O'Neillita. Bändi kitarrist Jo Dunne suri 2012. aastal 43-aastaselt vähki 6 nädalat pärast selle diagnoosimist. Vix – laul (1985 – tänini); õieti Victoria Perks, sündinud 9. oktoobril 1968 Birminghamis) Maggie Dunne – klahvpillid, bass (1985 – tänini; sündinud 5. juunil 1964 Solihullis) Megan Burke – kitarr (2015 – tänini) Sarit Black – bass (2015 – tänini) Hannah Layhe – trummid (2015 – tänini) Jo Dunne – kitarr (1985–2011; sündis 12. novembril 1968 Birminghamis; suri 26. oktoobril 2012) Tina O'Neill – trummid (1985–1990; sündinud 20. jaanuaril 1969 Birminghamis) Sarah Firebrand – bass (2010–2011) "Bostin' Steve Austin" (Vindaloo Records) (1986) "We've Got a Fuzzbox and We're Gonna Use It!!" (Geffen Records) (1987) – albumi "Bostin' Steve Austin" esimese 12 laulu uusväljalase "Big Bang!" (Warner Bros. Records) (1989) Suurbritannias nr 5)
Nina Hagen

Nina Hagen (õieti Catharina Hagen; sündinud 11. märtsil 1955 Ida-Berliinis Saksa DV-s) on Saksa laulja, laulukirjutaja ja näitleja. 1976. aasta detsembris asus ta elama Lääne-Saksamaale. Teda kutsutakse ka pungi ristiemaks ja vanaemaks. Isa Hans Oliva-Hagen (1922–1992), kasutanud ka nime John Ryder. Ema Eva-Maria Hagen(1934, n Buchholz). Tütar Cosma Shiva Hagen (1981). Kasuisa Wolf Biermann(1936). "Nina Hagen Band" (1978) "Unbehagen" (1979) "NunSexMonkRock" (1982) "Fearless" / "Angstlos" (1983) "Nina Hagen in Ekstasy" / "In Ekstase" (1985) "Nina Hagen" (1989) "Street" (1991) "Revolution Ballroom" (1993) "FreuD euch" / "BeeHappy" (1995) "Om Namah Shivay" (1999) "Return of the Mother" (2000) "Big Band Explosion" (2003) "Irgendwo auf der Welt" (2006) "Personal Jesus" (2010) "Volksbeat" (2011) "Heiraten/Weiblich" (1975) "Heute ist Freitag" (1975) "Liebesfallen" (1976) "Unser stiller Mann" (1976) "Bildnis einer Trinkerin" (1979) "Cha-Cha" (1979) "Pankow '95" (1983) "Der Albtraum vor Weihnachten" (1993) "Lilien in der Bank" (1996) "Vasilisa" (2000) "7 Dwarves – Men Alone in the Wood" (2004) "7 Zwerge – Der Wald ist nicht genug" (2006) "Gutterdämmerung" (2016) Apocalyptica - 'Seemann' feat. Nina Hagen (Official Video) (Rammstein Cover). 23. juuli 2014
DC Talk

DC Talk (stiliseeritult dc Talk) on kristlikku räppi ja rokkmuusikat tegev Ameerika Ühendriikide trio. 2000. aastal ilmus EP "Solo", millel oli igalt bändiliikmelt kaks soolopala ja ühine kaver U2 laulust "40". Pärast seda EP-d on bänd määramata pikkusega pausil ja bändi liikmed teevad soolokarjääri. Bänd ei ole kunagi teatanud ei laialiminekust ega ka uuesti kokkutulemisest. Ansambel on võitnud 4 Grammy auhinda parima rokk- või gospelalbumi eest. Toby McKeehan Michael Tait Kevin Max 1989: "DC Talk" 1990: "Nu Thang" 1992: "Free at Last" 1995: "Jesus Freak" 1998: "Supernatural"
Võti

Võti on riist, millega saab avada ja sulgeda lukku. Võti koosneb keelest, vardjast ja pärast. Muukraud Eesti Entsüklopeedia. 8. köide: Tanulane–Yvon. Tartu: Loodus, 1937, lk 1228.
Kuntagani mõis

Kuntagani mõis (ka Kuntaugani mõis) oli mõis Venemaa keisririigis Simferopoli maakonnas Tauria kubermangus Krimmis. 1882. aastal ostsid eesti asunikud (Krimmi eestlased) Johann Köleri osalusel Kuntagani mõisa. Mõisa pindala oli 6310 tiinu (umbes 6941 ha) ja mõisa hind oli 271 362 rubla. Maa hinnaks oli kokku 213 000 rubla, millest 90 000 rubla oli antud Hersoni Põllupanga laenusumma, millest pidid ostjad tasuma kohe 24 000 rubla ja kaheksa kuu pärast veel 50 000 rubla, kuna 109 000 rubla jäi võlana 6%-ga kaheksa aasta jooksul tasuda. Kölerile ja sealsetele asunikele käis mõisa ostmine üle jõu ning Köleril ei õnnestunud 30 000 rubla laenu saada ka Eesti Aleksandrikooli kapitalist. 1889. aastal läks mõis oksjonile, asunike maksevõimekust mõjutas Krimmis aset leidnud ikaldus aastatel 1889–1897. Eesti Entsüklopeedia. 4. köide: Jaapan–Käolina. Tartu: Loodus, 1934, lk 1291. Ottomar Laaman, Eesti asundused Venemaal[alaline kõdulink], Meie Tee, nr 9-10, 1978, lk 140
Anyone of Us (Stupid Mistake)

"Anyone of Us (Stupid Mistake)" on inglise poplaulja Gareth Gatesi laul tema debüüt-stuudioalbumilt "What My Heart Wants to Say". Laulu autor on Nik Kershaw. See anti singlina välja 8. juulil 2002. Lugu jõudis Briti singlite edetabelis UK Singles Chart esikohale.. Laul on saadaval allalaaditavana, singlina ning muusikavideona, mis filmiti Veneetsias. Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums. Lk. 675 (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. ISBN 1-904994-10-5. Ametlik muusikavideo