laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aeronaut

Eesti Õhusõidu Aktsiaselts Aeronaut oli Eesti lennufirma, mis tegutses aastatel 1921–1927. Aeronaut asutati 22. märtsil 1921 Robert Holsti ja Jakob Tillo eestvedamisel. Aktsiaseltsi põhikapital oli 10 000 000 Eesti marka. Aeronaudi asutajaliikmed olid Robert Holst, Jakob Tillo, Madis Jaakson, Otto Strandman ja Martin Luther. 1921. aasta juulis sooritas AS Aeronaut postilennuk esimese lennu Riiga. Reise alustati renditud Sablatnig P III lennukiga 29. juulil 1921 postilennuga Tallinnast Helsingisse. 1921. aastal tegi aktsiaseltsi Aeronaut lennuk 175 üksiklendu 673 sõitjaga. 1922. aasta juuli lõpus ostis Aeronaut Sablatnig Flugzeugbault miljoni marga eest kaks LVG C.V ja ühe Sablatnig P III lennuki. Augustis valmis esimene kuuest Dvigateli tehastes litsentsi alusel ehitatud Sablatnig P III lennukist, ülejäänud said valmis järgmisel kuul. 1922. aastal kohustus Aeronaut pidama regulaarset lennuühendust Tallinna ja Riia vahel ning lendama sisemaistel lennuliinidel 40 000 kilomeetrit. Ühtlasi avati 31. augustil Junkers F.13-ga Tallinna–Riia lennuliin. Aeronaut kasutas maalennukitel Lasnamäe lennuvälja. Aeronaut kasutas algul ka Eesti õhuväe angaare ning teenindust. Lepingu alusel sai Aeronaut endale eraldi Lasnamäe lennuvälja angaari (algul angaari nr 4, hiljem nr 5) ning lepiti kokku lennuvälja teenuste hinnas. 1922. aasta juulis sai Aeronaut Lasnamäel 12 aastaks rendile 4000-ruutsüllase maatüki ja 1. augustil algasid sellel raudbetoonist angaari ehitustööd. Angaari pikkus oli 16 meetrit ning laius 10 meetrit, lisaks angaarile rajati ka töökoda koos teenindus- ning olmeruumide ja reisijate ooteruumiga. 9. veebruaril 1923 algasid regulaarsed postilennud Soome Ülemiste lennusadamast. Lennud toimusid igal teisipäeval ja reedel. Aprillis ostis Aeronaut Saksamaalt Soome liinile kaks Junkers F.13 tüüpi vesilennukit, kasvatades lennukipargi 11 masinani. Mai teisel poolel 1924 pikendas Aeronaut Tallinna–Riia liini Memeli kaudu Königsbergini. Päevas toimus üks lend, mis kestis koos vahepeatustega 7 tundi ja 15 minutit. 24. jaanuaril 1926 kukkus Aeronaudi lennuk Tallinnas alla. Surma sai ettevõtte asutajaliige Jakob Tillo. 11. aprillil 1927 lõpetas Aeronaut segaste rahaasjade tõttu tegevuse. Viis päeva hiljem vallandati kogu personal ning järgmise aasta aprilli alguses Aeronaut likvideeriti. 12. septembril 1929 müüdi aktsiaseltsi viimased varad oksjonil. Kaks mootorita lennukit müüdi 3,50 krooni eest. 20. septembril 2021 ilmus postmark, mis on pühendatud Eesti tsiviillenunduse 100. aastapäevale. Margil on kujutatud Sablatnig P III lennuk. Õhusõidu aktsiaseltsi „Aeronaut'i" tegewusest., Kaja, nr. 256, 29 oktoober 1921 Lasnamäe unustatud sõjaväelennuvälja lugu, jaakjuske.blogspot.com, 25. jaanuar 2014 Eilasest tänaseni. Rahvaleht, 14. september 1929, nr. 107, lk. 2. Eesti tsiviillennundus 100 (vaadatud 04.10.2021)
1. armee (Wehrmacht)

Saksa 1. armee (saksa keeles 1. Armee) oli Saksa Wehrmachti väliarmee Teises maailmasõjas. 1. armee aktiveeriti 26. augustil 1939. 1939. ja 1940. aasta alguses oli armee Maginot' liini vastas Läänerindel. Peale Prantsusmaa alistumist jäi armee kaitsele Edela-Prantsusmaale peakorteriga Bordeaux's. Peale liitlaste invasiooni Prantsusmaale 1944. aastal võitles 1. armee alates augustist taganemislahingutes Loire'i ja Ülem-Seine'i piirkonnas taganedes lõpuks Saari piirkonnas Läänevallile kaitsesse. Armee alistus 6. mail. Erwin von Witzleben (26.08.1939) Johannes Blaskowitz (24.10.1940) Joachim Lemelsen (3.05.1944) Kurt von der Chevallerie (4.06.1944) Otto von Knobelsdorf (6.09.1944) Hans von Obstfelder (30.11.1944) Hermann Förtsch (28.02.1945) 9. september 1939.: IX korpus XII korpus 75. jalaväediviis 214. jalaväediviis 223. jalaväediviis 246. jalaväediviis 209. jalaväediviis 231. jalaväediviis 268. jalaväediviis 10. mai 1940.: XXXVII eriotstarbeline korpus (Höhere Kommando z. b. v. XXXXVII) XXIV korpus XII korpus XXX korpus 95. jalaväediviis 257. jalaväediviis 7. august 1940.: XXXXV eriotstarbeline korpus (Höhere Kommando z. b. V. XXXXV) XXXVI korpus XII korpus XXIV korpus 5. aprill 1941.: XXXXV eriotstarbeline korpus (Höhere Kommando z. b. V. XXXXV) XXVII korpus 20. motoriseeritud jalaväediviis 79. jalaväediviis 85. jalaväediviis 2. jaanuar 1942.: XXXXV eriotstarbeline korpus (Höhere Kommando z. b. V. XXXXV) VIII korpus 23. tankidiviis 8. juuni 1942.: LXXX korpus 8. november 1942.: LXXX korpus 7. tankidiviis 7.juuli 1943.: LXXXVI korpus.: LXXX korpus 334. jalaväediviis 14. tankidiviis 10. SS-tankidiviis 12. juuni 1944.: LXXXVI korpus LXXX korpus 11. tankidiviis 26. november 1944.: Korpus Vogesen (Höhere Kommando Vogesen) XII SS-korpus LXXXII korpus 553. grenaderidiviis 245. jalaväediviis 256. jalaväediviis 12. aprill 1945 XIII SS-korpus XXIV korpus
2. armee (Wehrmacht)

Saksa 2. armee (saksa keeles 2. Armee) oli Saksamaa väliarmee Teises maailmasõjas. Formeeriti 20. oktoobril 8. armee vägedest, mis oli just lõpetanud Poola kampaania. Võttis osa sõjakäigust Prantsusmaa ja Beneluxi maade vastu, pärast nende alistumist viidi tagasi Saksamaale garnisonivägedeks. Osales 1941. aasta märtsist kuni maini Balkani maade vallutamisel. Juunist 1941 osales sissetungil Nõukogude Liitu. Armee liikus väegrupi Mitte lõunatiival ja jõudis kuni Voronezini. 1944. aasta suve Punaarmee suurrünnaku käigus taganes armee läbi Pripeti soode, jõudes sügiseks Narevi liinile Varssavist põhjas. 7. aprillil 1945 formeeriti ümber armeeks Ostpreussen. Maximilian Reichsfreiherr von Weichs (20.10.1939) Hans von Salmuth (15.07.1942) Walter Weiss (4.02.1943) Dietrich von Saucken (12.03.1945) 1. mail 1940: XVII korpus XXXVII korpus XXXIX motoriseeritud korpus XXXXV eriotstarbeline korpus (Höhere Kommando z.b.v. XXXXV) 8. juunil 1941: IX korpus XXVI korpus VI korpus 3. septembril 1941: XIII korpus XXXXIII korpus XXXV eriotstarbeline korpus (Höhere Kommando z.b.V XXXV) 2. jaanuaril 1942: XXXVIII motoriseeritud korpus LV korpus XXXV eriotstarbeline korpus (Höhere Kommando z.b.V XXXV) 1. jaanuaril 1943: XII korpus VII korpus LV korpus 88 jalaväediviis (osaliselt) 7. juulil 1943: XII korpus VII korpus Ungari 1. julgestusdiviis. 26. detsembril 1943: XXXXVI tankikorpus XX korpus LVI tankikorpus Ungari VII korpus 203. julgestusdiviis (osad) 4. tankidiviis (osad) 15. aprillil 1944: VII korpus LVI tankikorpus XXIII korpus 16. septembril 1944: Ratsaväekorpus XXIII korpus XX korpus 3. tankidiviis 102. tankibrigaad 31. märtsil 1945: XXVII korpus XXIII korpus VII tankikorpus XVIII mägikorpus
3. armee (Wehrmacht)

Saksa 3. armee (saksa keeles 3. Armee) oli Saksa väliarmee Teises maailmasõjas. Moodustati 28. augustil 1939. Võttis osa Poola vallutamisest. Saadeti laiali 21. oktoobril 1939. Enamik staabist läks 16. armee käsutusse. Georg von Küchler (28.08.1939) I korpus XXI korpus Grupp Brand 217. jalaväediviis
4. armee (Wehrmacht)

Saksa 4. armee (saksa keeles 4. Armee) oli Saksa väliarmee Teises maailmasõjas. Formeeriti 1. augustil 1939. Võttis osa Poola vallutamisest ja 1940. aastal sõdis Belgias ning Põhja-Prantsusmaal. Sissetungil Nõukogude Liitu oli armee väegrupp Mitte ridades ja võttis selle koosseisus osa kõigist idarinde keskosas toimunud võitluseist. 1944. aasta suvel taandus armee lahingutega Ülem-Dneprilt Ida-Preisimaale, kus ta 7. aprillil 1945. nimetati ümber 21. armeeks. Günther von Kluge (1.08.1939) Ludwig Kübler (26.12.1941) Gotthard Heinrici (20.01.1942) Friedrich Hossbach (18.07.1944) Friedrich-Wilhelm Müller (30.01.1945) 1. september 1939.: XIX motoriseeritud korpus II korpus III korpus 23. jalaväediviis 218. jalaväediviis 207. jalaväediviis 10. mai 1940.: II korpus XV korpus VIII korpus 4. jalaväediviis 87. jalaväediviis 211. jalaväediviis 263. jalaväediviis 267. jalaväediviis 1. august 1940.: VI korpus XI korpus 5. juuni 1941.: VII korpus IX korpus XXXXIII korpus XII korpus XIII korpus LIII korpus XXXV eriotstarbeline korpus (Höheres Kommando z.b.V. XXXV) 286. julgestusdiviis 2. jaanuar 1942.: XX korpus LVII motoriseeritud korpus XII korpus XIII korpus XXXXIII korpus XXXX motoriseeritud korpus 8. juuni 1942.: XII korpus XXXXIII korpus LVI tankikorpus 7. juuli 1943.: XXVII korpus XXXIX tankikorpus IX korpus XII korpus LVI tankikorpus 183. jalaväediviis 253. jalaväediviis 15. juuni 1944.: XXVII korpus XXXIX tankikorpus XII korpus 286. julgestusdiviis 5. november 1944.: XXXIX tankikorpus VI korpus Ratsakorpus XXVII korpus LV korpus 21. jalaväediviis 31. märts 1945.: VI korpus XX korpus XXXXI tankikorpus 50. jalaväediviis
5. armee (Wehrmacht)

5. armee oli 1939. aasta suvel ja sügisel Saksamaa Wehrmachti koosseisu kuulunud väliarmee. Armee moodustati 25. augustil 1939 Siegfriedi liini kaitseks ja kuulus väegrupi C koosseisu. Oktoobris 1939 saadeti 5. armee Poolasse, kus see formeeriti 13. oktoobril ümber piirivalvepiirkonna "Mitte" juhatuseks (Grenzschutz-Abschnittskommando Mitte) ja 4. novembril moodustati omakorda selle koosseisu kuulunud üksustest 18. armee, mis viidi tagasi Saksamaa läänepiirile. 5. armee ainus komandör oli selle asutamisest likvideerimiseni jalaväekindral (General der Infanterie) Curt Liebmann. Seisuga 4. september 1939 kuulusid 5. armee koosseisu järgmised väeosad: V korpus VI korpus 58. jalaväediviis 87. jalaväediviis 227. jalaväediviis
6. armee (Wehrmacht)

Saksa 6. armee (saksa keeles 6. Armee) oli Saksa Wehrmachti väliarmee Teises maailmasõjas. Formeeriti 10. armeest 10. oktoobril 1939. Võttis osa sissetungist Prantsusmaale, Poolasse ja Venemaale. 1942. aasta novembris piirati armee Stalingradis ümber ning 2. veebruaril 1943 ta alistus. Formeeriti uuesti armeegrupist Hollidt 6. märtsil 1943. Sai tugevate kaotuste osaliseks 1944. aasta augustis toimunud Punaarmee suurpealetungi käigus. Septembris 1944 nimetati järelejäänud armee osad ümber armeegrupiks Fretter-Pico (Armeegruppe Fretter Pico). Jaanuarist märtsini 1945. aastal eksisteeris armee armeegrupp Black (Armeegruppe Black) nime all. Armee alistus 8. mail 1945. Walter von Reichenau (10.10.1939) Friedrich Paulus (1.01.1942)) Karl Hollidt (5.03.1943) Maximilian de Angelis (22.11.1943) Karl Hollidt (19.12.1943) Maximilian de Angelis (8.04.1944) Maximilian Fretter-Pico (17.07.1944) Hermann Balck (23.12.1944) 10. oktoober 1939.: XXIII korpus VI korpus III korpus 3. jalaväediviis 23. jalaväediviis 3. mägidiviis 17. jalaväediviis 10. mai 1940.: I Armeekorpus XXVII korpus IV korpus XI korpus VI korpus XXXX korpus 3. tankidiviis 4. tankidiviis 61. jalaväediviis 20. motoriseeritud diviis 216. jalaväediviis 223. Jalaväediviis 255. jalaväediviis 5. juuni 1941.: XVII korpus LV korpus XXIX korpus III motoriseeritud korpus XXXXVIII motoriseeritud korpus XXXXIV korpus 99. kergejalaväediviis 2.jaanuar 1942.: XXIX korpus XVII korpus LI korpus 62. jalaväediviis 4. juuli 1942.: XXIX korpus XXXX motoriseeritud korpus VIII korpus XVII korpus LI Armeekorpus 2. veebruar 1943.: XIV tankikorpus VIII korpus LI korpus XI korpus IV korpus 14. tankidiviis 9. aprill 1943.: XVII korpus XXIX korpus XXIV tankikorpus 79. jalaväediviis 17. jalaväediviis 23. tankidiviis 15. juuni 1944.: VII korpus XXXXIV korpus LII korpus XXX korpus 3. tankidiviis 13. tankidiviis 19. veebruar 1945.: I ratsakorpus IV SS-tankikorpus III Germaani Soomuskorpus Ungari II korpus
Nigeeria asulate loend

Nigeeria asulate loend. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Aba - Abeokuta - Abuja - Akure Badagri - Benin (Nigeeria) Enugu Ibadan - Ife - Ilorin Jos Kaduna - Kano - Katsina Lagos Maiduguri - Makurdi Ogbomoso - Ondo - Onitsha- Oshogbo - Oyo Port Harcourt Sokoto Zaria Umuahia Warri Yola
Uruguay jõgi

Uruguay (portugali Uruguai, hispaania Uruguay) on jõgi Lõuna-Ameerikas. Algab Serra do Mari läänenõlvult. Voolab ülemjooksul üle Brasiilia mägismaa läände, seejärel pöördub edelasse, alamjooksul lõunasse. Ühinedes Paranága moodustab La Plata lahe.
Polügoon

Polügoon on maa- või mereala, kus viiakse läbi õppe- ja lahinglaskmisi, militaarharjutusi ja -õppusi ning katsetatakse relvi, lahingumoona, lahingutehnikat jm militaarseadmeid.
Thalese teoreem

Thalese teoreemi kohaselt on ringjoone diameetrile toetuv piirdenurk alati täisnurk. Thalese teoreem on nime saanud Thalese järgi Mileetosest (umbes 625 – 547 eKr). Thalese teostest ei ole midagi säilinud. Vana-Kreekas oli kombeks avastused omistada eriti tarkadeks peetavatele meestele, hoolimata sellest, kes need avastused õigupoolest tegi. Eriti kehtib see pütagoorlaste kohta, kelle hulka Thales küll ei kuulunud: tema oli varasem mees. Thalesele omistavad selle teoreemi Proklos ja Diogenes Laertios, nende eeskujul ka kõik hilisemad allikad. Thales polnud esimene, kes seda teoreemi teadis. Vana-Egiptuses ja Babüloonias tunti seda empiiriliselt, kuid pole teada, et nad oleksid suutnud seda tõestada. Thales väidetakse olevat esimene, kes selle teoreemi tõestas. Selleks jagas ta uuritava kolmnurga ABC kaheks võrdhaarseks kolmnurgaks ABO ja BOC ning kasutas oma varasemat avastust, et võrdhaarse kolmnurga alusnurgad on võrdsed. Samuti teadmist, et kolmnurga nurkade summa võrdub kahe täisnurgaga. (Tõestuse videomaterjali saab vaadata arutelu lehelt) Tõene on ka Thalese teoreemi pöördteoreem: Täisnurkse kolmnurga hüpotenuus on ühtlasi selle kolmnurga ümberringjoone diameetriks. Kui kombineerida Thalese teoreem ja tema pöördteoreem, siis saame järgmise tõese lause: Kolmnurga ümberringjoone keskpunkt asub ühel kolmnurga külgedest siis ja ainult siis, kui see kolmnurk on täisnurkne. Endel Jürimäe, Kalle Velsker. "Matemaatika käsiraamat IX–XI klassile". Tallinn, "Valgus" 1987, lk. 213 Endel Jürimäe, Kalle Velsker. "Matemaatika käsiraamat IX–XI klassile". Tallinn, "Valgus" 1987, lk. 160
Molaarmass

Molaarmass on aine ühe mooli osakeste (aatomite, molekulide) mass: M = m n {\displaystyle M={\frac {m}{n}}} , kus M {\displaystyle M} on molaarmass, m {\displaystyle m} on aine mass (kilogrammides), n {\displaystyle n} on ainehulk (moolides). Molaarmassi mõõtühik SI-süsteemis on kilogramm mooli kohta (kg/mol), keemias aga üldiselt grammi mooli kohta (g/mol). Molaarmass kuulub intensiivsete olekuparameetrite hulka (need parameetrid ei sõltu ainehulgast, seega ka mitte valitud massiühikust). Molaarmassi ja molekulmassi arvväärtused on ühesugused, ent erinevalt molaarmassist on molekulmass ühikuta suurus. Näiteks dihapniku molekulmass on 2×16 = 32, sest selle molekul koosneb kahest hapniku aatomist, mille aatommass on 16; dihapniku molaarmass on 32 g/mol. Ainehulk Avogadro arv Keemia koduõpetaja, autor Hergi Karik, kirjastus Ilo 2003" lk 239.
Tiina Talumees

Tiina Talumees (sündinud 28. septembril 1973 Tallinnas) on eesti moedisainer. Ta lõpetas 1991. aastal Tallinna Reaalkooli, seejõrel õppis Eesti Kunstiakadeemia 1992–1994 nahakunsti ja 1994–1997 moekunsti erialal. 1998. asutas ta Tiina Talumees Moestuudio OÜ, mis on tegutsenud Tallinnas Maakri kvartalis. Stuudiol on olnud kaks brändi: eeskätt pidulikku rõivastust loov Tiina Talumees Couture ning igapäevarõivaste bränd TIINA by Tiina Talumees. Mõlema brändi kollektsiooni on esitletud kaks korda aastas – kevadel ja sügisel. Suure osa Tiina Talumehe loomingust hõlmavad pruutkleidid ja iga-aastase presidendi vastuvõtu tualetid. 2004 nominatsioon Kuldnõelale kollektsiooniga "Sefiir" 2009 nominatsioon Kuldnõelale kollektsiooniga "17 tulipunast nelki" 2012 Kuldnõel Ingrid Veidenberg, "Tiina Talumees: trendid on rahva lollitamiseks", Postimees, 31. märts 2012 Piret Kooli, "Moelooja Tiina Talumehel on nipiga peegel" Delfi, 13. november 2009 Piret Kooli, "Rojo Negro ehk mummud, tikitud nelgid ja lehvikud" Delfi, 21. november 2009 Piret Kooli, "Täna õhtul jõuab vaatajate ette sügise oodatuim moeetendus" Delfi, 16. november 2009 "Kuldnõel: Tiina Talumehe kollektsioon" Delfi TV, 7. märts 2009
Ingrid Bergman

Ingrid Bergman (29. august 1915 Stockholm – 29. august 1982 London) oli rootsi näitleja, kes võitis kolm Oscarit, kaks Emmyt ja ühe Tony auhinna. Ameerika Filmiinstituut reastas ta maailma naisnäitlejate seas neljandaks.[viide?] Bergmanile pandi nimi Rootsi printsessi Ingridi järgi. Tema isa oli Justus Samuel Bergman ja ema sakslane Friedel Adler Bergman. Ta ema suri, kui Ingrid oli kolmeaastane. Isa suri, kui Ingrid oli 13-aastane. Pärast seda elas ta koos tädiga, kes kuus kuud hiljem suri südamehaigusse. Seejärel võtsid tüdruku enda juurde teine tädi ja onu, kelle peres juba kasvas viis last. 17-aastaselt kutsuti ta Stockholmi Kuninglikku Draamateatrisse. Esimesel suvepuhkusel värvati ta tööle Rootsi filmistuudiosse ja Ingrid pidi seetõttu teatritöölt lahkuma. Tema debüüt toimus 1935. aastal filmis "Munkbrogreven". 10. juulil 1937, olles 21-aastane, abiellus Ingrid hambaarst Petter Lindströmiga (kellest hiljem sai neurokirurg). 20. septembril 1938 sündis neil tütar Pia Lindström. Pärast tosinaid filme Rootsis sõlmis Ingrid 1939. aastal lepingu Hollywoodi produtsendi David O. Selznickiga. Tema esimeseks etteasteks oli juba varem 1936. aastal Rootsis mängitud filmi "Intermezzo" reproduktsioon. Film oli menukas ning Ingrid sai Hollywoodis populaarseks: teda nimetati isegi "rootslaste kingituseks Hollywoodile". Tema puudusteks jäi algul veel nimi, mis ei sobinud Hollywoodi konteksti, pikk kasv ning väga vähese jumestuse kasutamine rollides. Pärast kolme edukat filmi Ameerikas mängis ta koos Humphrey Bogartiga 1942. aasta klassikaks saanud filmis "Casablanca", mis jäi Ingridi kuulsaimaks rolliks. 1943. aastal pälvis ta parima naisnäitleja nominatsiooni filmis "For Whom the Bell Tolls" (1943). Aasta hiljem pärjati Ingrid esimese Oscariga kategoorias "parim naisnäitleja" filmi "Gaslight" (1944) eest. Bergman suri 1982. aastal Londonis 67-aastaselt pärast pikka võitlust rinnavähiga. Tema keha kremeeriti Rootsis. Suur osa tema tuhast puistati merre ja väike osa Stockholmi kalmistule, kus puhkasid tema vanemad. Üks hübriidroos kannab tema nime. Pärast rolli filmis "Arch of Triumph", kus ta pidi suitsetama, sai temast eluaegne suitsetaja. Ta rääkis soravalt rootsi, saksa, inglise, itaalia ja prantsuse keelt. Ka Ingmar Bergmani viimase abikaasa nimi oli Ingrid Bergman, kuid tegu oli siin käsitletud näitleja Ingrid Bergmani nimekaimuga. Charlotte Chandler, "Ingrid. Ingrid Bergmani elulugu". Tõlkinud Anu Lamp. Kirjastus Pilgrim, Tallinn 2009, 320 lk Aleksandra Ziolkowska-Boehm, Ingrid Bergman and her American Relatives, Lanham, MD: Hamilton Books, The Rowman @ Littlefield Publishing Group, 2013, ISBN 978-0-7618-6150-8. Ingrid Bergman andmekogus IMDb (inglise)
Kunda hiiemägi

Kunda hiiemägi on hiiemägi, muistne ohverdamiskoht Kundas. Kunda hiiemäest on Jüri Parijõgi kirjutanud jutustuse "Haldjad nutavad" Hiiemäel asub Kunda tarandkalme. Marju Kõivupuu. 101 Eesti pühapaika. Tallinn: Varrak 2011, lk 110–111. Kunda hiiemägi kultuurimälestiste riiklikus registris Kunda hiiemägi Hiite Maja SA andmekogus. http://www.maavald.ee/prindi.html?id=600 Kunda hiiemägi jõudis riigikohtusse. Virumaa Teataja, 14.09.2007. Oliver Kahu. Kohus andis Hiiemäe tuulepargi osas õiguse Taarausulistele. ERR Uudised, 17.10.2007. Härjapea koda pöördus Kunda hiiemäe kaitseks kohtusse 10. 08. 2006 Maausulised seljatasid riigikohtus tuulepargitegijad 17. 10. 2007 Andres Pulver. Kundale teeb muret hiiemäe saatus. Virumaa Teataja, 20. mai 2009.
Erko Niit

Erko Niit (sündinud 8. oktoobril 1986) on Kuressaarest pärit laulja ja helilooja. 2003. aasta Raimond Valgre laulufestivalil krooniti Erko Niit oma kategooria parimaks meessolistiks. Aastal 2006 võitis ta üleriigilise solistide konkursil esikoha ja peaauhinna. 2007. aasta Muusikatriaadil jäi Erko Niit Tanel Kadalipuga esikohta jagama. Erko Niit on laulnud Saaremaa Poistekooris, Saaremaa Noortemeeskooris ja segakooris Āve. Ansambleid, kus ta on laulnud: TK-3 (lauljad: Erko Niit, Roland Saar, Sander Mölder, Luigi Heinmaa, Preedik Heinmaa, Hurmet Heinmaa, Mikk Meikas, Ranno Ait). Alo Mattiiseni muusikapäevade raames toimunud vokaalansamblite konkursil Jõgeval saavutas ansambel 7.-9. klassi vanuseastmes I koha. TK-4 (lauljad: Erko Niit, Jako Niit, Preedik Heinmaa, Lauri Leppik). Alo Mattiiseni muusikapäevade raames toimunud vokaalansamblite konkursil Jõgeval saavutas ansambel 7.-9. klassi vanuseastmes II koha, märtsis 2002 EMLS-i korraldatud üleriigilisel poisteansamblite konkursil Paides saavutati I koht, esikoht tuli ka 9. Saaremaa koolinoorte kultuuripäevadelt Saaremaa Ühisgümnaasiumis. J.E.P.P.S (lauljad: Preedik Lemba, Erko Niit, Jako Niit, Preedik Heinmaa, Sander Maripuu). Alo Mattiiseni muusikapäevade raames toimunud vokaalansamblite konkursil Jõgeval saavutas ansambel gümnaasiumi arvestuses esikoha. 2 + 2 = 5 (Tiit Paulus, Maria Väli, Mai Jõgi, Laas Pärtel ja Erko Niit). Erko Niit Trio ja sõbrad Vahipataljoni ajateenijate vokaalansambel Kaunite Kunstide Kompanii "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. jaanuar 2019. Vaadatud 30. septembril 2016. Erko Niit andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles) Marek Mühlberg, "Erko Niit tahab õppida ja mängida", Oma Saar, 18. detsember 2007 "Erko Niit tunnistati Valgre festivalil parimaks meessolistiks", Meie Maa, 12. november 2002
Üheksa jardi

"Üheksa jardi" on 2000. aastal Ameerika Ühendriikides valminud must komöödia, mille režissöör on Jonathan Lynn. Peaosades Matthew Perry ja Bruce Willis. Filmile valmis 2004. aastal järg "Kümme jardi". Peategelane Oz (Matthew Perry) on masendunud ja veidi neurootiline hambaarst, kes kolinud oma naise Sophiega (Rosanna Arquette) Kanadasse tolle ema juurde elama, kuna varalahkunud äiapapa jättis nende ühise hambaravipraksise suurtesse võlgadesse. Kui Ozi kõrvalmajja kolib elama endine palgamõrvar Jimmy Tudeski (Bruce Willis), muutub Ozi rahulik elu päevapealt. Bruce Willis – Jimmy Tudeski (The Tulip) Matthew Perry – Nicholas Oseransky (Oz) Rosanna Arquette – Sophie Michael Clarke Duncan – Frankie Figs Natasha Henstridge – Cynthia Amanda Peet – Jill Kevin Pollak – Janni Gogolak Harland Williams – agent Hanson "Kümme jardi" IMDb link puudub Üheksa jardi andmekogus IMDb (inglise) Yahoo Movies
Jiella

Jiella on saamide popmuusika ansambel Soomest, Utsjoelt. See alustas tegevust aastal 1999. Liikmed on Niilo Rasmus, Eeva-Liisa Rasmus ja Jenna Rasmus. Kaks viimast on bändi vokalistid; Niilo on nende isa ning bändi laulusõnade ja muusika autor. Gosnu (2002) Sámi Álbmot (The Sámi People) Jaskat Olát Ánde Gollejohka Gosnu (Somewhere) Váimmu Ganjal Luonddu Giella Láhpon Áigi Čáppa Niehku Mánáš Eallinbálgát (2006) Amma ealát fámolaččat Gufihtar Beaivváža modji Fuolkevuohta Muittut Bábergumppet Nuorra eallin Dovddatgo ruonas hája Otná beaivi Olát Eallinbálgát Čakčamodji Bändi koduleht