laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kahemehesaag

Kahemehesaag ehk suursaag on saag, mida kasutati eelkõige puude langetamiseks ning tükeldamiseks, palkide ristisaagimiseks ja seinapalkidel nurgatappide lõikamiseks. Seda saagi nimetati ka põikpuusaag (Saaremaal ja Hiiumaal), kärpsaag (Saaremaal ja Edela-Eestis), plokksaag ja nurgasaag (palkide nurkamisel). Saag koosneb saelehest ja selle kummassegi otsa kinnitatud käepidemest. Esialgu olid saed sirge hammasvööga, 19. sajandil hakati kasutama ka kumera servaga saelehti. Laudu saeti palkidest samuti kahe mehe jaoks mõeldud saega ehk veidi erineva lauasaega. Euroopas oli suursaag puusepatöödel tuntud 15. sajandist, varasemad teated selle sae Baltimaadel kasutamisest on pärit 17. sajandi keskelt. Senise aegaviitva ja puitu raiskava kirvetehnika asemel hakati metsatöödel suursaagi kasutama alles 18. sajandi teises pooles. Eesti talurahva hulgas sai kahemehesaag mõisate ja linnade vahendusel üldiseks 19. sajandi keskpaiku. Käsisaag Lauasaag Lintsaag Nurgasaag ehk järkamissaag Põõnasaag Raamsaag Tapisaag ehk roogsaag Tikksaag Vibusaag Vineerisaag Vukssaag Murdekaart. (vaadatud 20.09.2022.) Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. Lk 185 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 2007. Lk 286 Ants Viires. "Eesti rahvapärane puutööndus", Ilo, Tallinn 2006. ISBN 9985-57-794-9 Kahemehesaag]. Eesti Põllumajandusmuuseum. Kahemehesaag. Virumaa Teataja, 28. juuli 2018.
Heinrich Christoph von Reimers

Heinrich Christoph von Reimers (vene: Андрей Алексеевич Реймерс; Генрих Крисгоф (Кристиан) фон Реймерс; 24. (vkj 13.) veebruar 1768 Tallinn– 13. (vkj. 1.) aprill 1812) oli baltisaksa publitsist ja Vene riiginõunik, muuhulgas ka Välisasjade Kolleegiumi tõlk. 1793. aastal tegi ta kaasa seitsmekuulise Venemaa saatkonna reisi Türgi sultani juurde. Oma reisikirjelduses kirjeldab ta Konstantinoopoli eeslinnu ja ümbrust, vastuvõttu sultani ja vesiiride juures, sultani residentsi vaatamisväärsusi, türklaste kombeid ja tavasid. Heinrich von Reimers abiellus 25. detsembril 1796. aastal Lohul, brigadiri ja Lohu mõisniku Otto Wilhelm von Krusensterni tütre, Anna Helenaga (1777–1861). Reise der Russisch-Kaiserlichen ausserordentlichen Gesandtschaft an die Othomanische Pforte im Jahr 1793. Drei Theile vertrauter Briefe eines Ehstländers an einen seiner Freunde in Reval. St. Petersburg, 1803. 3 The, St. Petersburg 1803 Digitaalselt ESTERis Konstantinopel und St. Petersburg, der Orient und der Norden, Hrsg.: F. Murhard, H. v. Reimers (Jg. 1), F. E. Schröder (Jg. 2, Bd. 1), B. Heideke (Jg. 2, Bd. 2-4), St. Petersburg und Penig bey F. D. Dienemann und Compagnie, Jg. 1.2. 1805 - 1806 Digitaalselt Sankt-Petersburg am Ende seines ersten Jahrhunderts, Bei F. Dienemann u. Comp., 1805, 1. osa, 2. osa Санкт-Петербург в конце своего первого столетия., пер. с нем. А.Д. Сыщикова; Б-ка Рос. акад. наук. – СПб.: Росток, 2007 L'Académie Impériale des Beaux-Arts à St Petersbourg Depuis son origine jusqu'au Régne d'Alexandre 1er en 1807. Publié parle Conseiller d'État Henri de Reimers, Drechsler, 1807 Digitaalselt Санкт-Петербургская адресная книга на 1809 год., Санкт-Петербург: тип. Шнора и Плавильщикова, 1809. Recke, Johann Friedrich v.; Napiersky, Karl Eduard: Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. 3 köide L-R, Mitau 1831 Lk. 501-502 Erik-Amburger-Datenbank: Heinrich Christoph Reimers "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 2: Estland" Görlitz. 1930. Lk. 107 Alfred von Hansen: Stammtafeln nicht immatrikulierter baltischer Adelsgeschlechter. Band I, 1932, lk. 121
Hella Haasse

Hélène Serafia Haasse (2. veebruar 1918 – 29. september 2011) oli hollandi kirjanik. Ta kirjutas kaalukaid ajaloolisi romaane, kuid ka luulet, näidendeid, esseid, autobiograafilisi teoseid ja novelle. Tihti toimub tema teoste tegevus Hollandi Indias, kus ta sündis ja elas 20 esimest eluaastat. Pärast gümnaasiumi lõpetamist kolis ta Hollandisse. 1945. aastal ilmus tema esimene luulekogu ja 1948. aastal esimene romaan. Haasse pälvis palju kirjandusauhindu, sealhulgas nii oma esimese kui viimase (2002) romaani eest. Igal aastal korraldatakse Hollandis raamatunädal, mille puhuks tellitakse mõnelt tuntud kirjanikult lugu, tavaliselt lühiromaani mõõtu – seda teost nimetatakse raamatunädalakingituseks. Haasse on ainus, kes kirjutanud kolm raamatunädalakingitust (1948, 1959 ja 1994). 1981. aastal pälvis ta Constantijn Huygensi auhinna, mis antakse kord aastas elutöö eest elavale hollandi kirjanikule. 1983 pälvis ta Cornelius Hoofti auhinna, mis antakse kord aastas elutöö eest vaheldumisi elavale hollandi romaanikirjanikule, esseistile ja luuletajale (sellega kaasnev rahaline auhind on mitu korda suurem Huygensi auhinna omast). Eesti keeles on ilmunud tema jutustus "Uruq" Kerti Tergemi tõlkes (2022). Virtuaalne Hella Haasse muuseum Süva-Holland ja uued hollandlased Vikerkaar nr 7–8/2010
Võrded

Võrded on omadussõna võrdlusastmed. Eristatakse kolme võrret: algvõrre, keskvõrre, ülivõrre (positiiv/komparatiiv/superlatiiv). Näide: kerge, kergem, kergeim (ehk kõige kergem).
Gaur

Gaur ehk india piison (Bos gaurus) on veislaste sugukonda veise perekonda kuuluv imetaja. Ta on maailma suurim sõraline, õlakõrgusega üle kahe meetri. Gaur elutseb Lõuna- ja Kagu-Aasia vihmametsades. Gaur on esindatud ka Tallinna loomaaias. Gaur. Tallinna Loomaaia haruldused. Tallinn Zoo Piret Pappel. Zooloogiasündmused aastal 2000. Eesti Loodus Tallinna loomaaed saab haruldase kingituse. Eesti Päevaleht, 31. märts 2000 Silvia Lotman. Kaitseme vihmametsi, aga kuidas seda teha? Eesti Loodus, 2005/2
Gagauusi keel

Gagauusi keel (gagauusi keeles gagauz dili) on turgi keelte oguusi rühma kuuluv keel, mida kõnelevad gagauusid. Gagauusi keel on Gagauusias ametlik keel. Esimesed gagauusikeelsed vaimuliku sisuga tekstid ilmusid 19. sajandil kreeka kirjas. 1957 loodi kirillitsal põhinev kirjakeel. 2000. aastal mindi üle ladina kirjale. Gagauusi keelt loetakse ohustatud keeleks. http://www.helsinki.fi/~tasalmin/europe_report.html Higgins, Andrew (4. oktoober 2023). "'Our Language Is Dying'". The New York Times (inglise). ISSN 0362-4331. Vaadatud 4. oktoobril 2023.
Dari Pats

Dari Pats ('tee ise') on alates 2004. aastast Riias ilmuv lätikeelne ajakiri, mille teemadeks on ehitus, remont, mööblidisain, käsitöö, meisterdamine ja aiakujundus. Ajakiri ilmub kord kuus. Alates 2006. aasta oktoobrist ilmub ka venekeelne paralleelväljaanne Делай Cам. Ajakirja koduleht
2011. aasta Bahreini rahutused

2011. aasta Bahreini rahutused algasid veebruaris mõjutatuna Tuneesiast alanud ja suurt osa Araabia riikidest haaranud revolutsioonilisest lainest. Bahreini meeleavalduste esmaseks nõudmiseks oli šiiidi enamusele suuremate poliitiliste ja muude õiguste tagamine sunniitliku vähemuse poolt valitsetud riigis. 17. veebruari öösel ründasid valitsusjõud protestijate laagrit Manama Pärliväljakul. Inimohvreid kaasa toonud rünnaku järel asusid protestijad nõudma lõppu kuningas Hamadi võimule. 14. märtsil toodi riiki Pärsia lahe Araabia riikide koostöönõukogu sõjaväe- ja politseijõud, päev hiljem kuulutas kuningas kolmeks kuuks välja erakorralise olukorra. Rahutused suruti vägivaldselt maha. Valitsus karistas protestijatele abi osutanud meditsiinitöötajaid. Juuni lõpus asutati Kuninglik Sõltumatu Uurimiskomitee veebruaris ja märtsis juhtunu uurimiseks. Komiteelt oodatakse raportit oktoobri lõpuks.
Pärsia lahe Araabia riikide koostöönõukogu

Pärsia lahe Araabia riikide koostöönõukogu (مجلس التعاون لدول الخليج الفارسی‎) või lühemalt Pärsia lahe koostöönõukogu (مجلس التعاون الخليج الفارسی) on Pärsia lahe äärseid Araabia riike koondav poliitiline ja majanduslik organisatsioon. Liikmeteks on Araabia Ühendemiraadid, Bahrein, Katar, Kuveit, Omaan ja Saudi Araabia. 2011. aasta mais arutati Pärsia lahest eemal asuva Jordaania liitumistaotlust ja ühinemiskutse esitati Aafrika loodeosas paiknevale Marokole. Organisatsioon asutati 1981. aastal.
Babajevo rajoon

Babajevo rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Vologda oblastis. Selle keskuseks on Babajevo linn. Piirneb läänes Leningradi oblastiga. Rajoon jaguneb halduslikult 7 kohalikuks omavalitsuseks. Rajooni põhjaosas elab vepslasi. 2002 – 24 900 2010 – 22 853 2016 – 20 021 Q126719912 Babajevo rajooni ametlik koduleht Babajevo rajoon Vologda oblasti lehel
Bernhard I

Bernhard I on olnud mitme valitseja nimi: Bernhard I, Armagnaci krahv Bernhard I, Saksi hertsog (973–1011) Bernhard I, Lippe isand (kuni 1158) Bernhard I, Paderborni piiskop 1127–1160 Bernhard I, Hildesheimi piiskop (1130–1153) Bernhard III ehk Bernhard I, Saksimaa hertsog (suri 1212) Bernhard I, Lebenau krahv 1210–1229 Bernhard I, Anhalt-Bernburgi vürst 1252–1287 Bernhard I, Jaueri (1278–1281) ja Löwenbergi hertsog (1281–1286) Bernhard I, Werle isand 1277–1281 ja Prisannewitzi isand 1281–1286 Bernhard I, Badeni markkrahv (1372–1431) Bernhard I, Lüneburgi (1388–1409 ja 1428–1434) ja Wolfenbütteli vürst (1400–1428) Bernhard I, Saksi-Meiningeni hertsog (1680–1706)
548

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 510. aastad | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | 550. aastad | 560. aastad | 570. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 544 | 545 | 546 | 547 | 548 | 549 | 550 | 551 | 552 | ► | ►► 548. aasta (DXLVIII) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas kolmapäeval. Arvu 548 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine. ... ... Theudis, läänegootide kuningas
547

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 510. aastad | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | 550. aastad | 560. aastad | 570. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 543 | 544 | 545 | 546 | 547 | 548 | 549 | 550 | 551 | ► | ►► 547. aasta Valmis San Vitale kirik Ravennas ... Benedictus Tribonianos, Bütsantsi jurist
546

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 510. aastad | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | 550. aastad | 560. aastad | 570. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 542 | 543 | 544 | 545 | 546 | 547 | 548 | 549 | 550 | ► | ►► 546. aasta (DXLVI) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas esmaspäeval. Arvu 546 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks anno Domini ajaarvamine. 17. detsember – Rooma rüüstamine: Idagoodid vallutasid Rooma. ... Walthari, langobardide pealik
545

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 510. aastad | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | 550. aastad | 560. aastad | 570. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 541 | 542 | 543 | 544 | 545 | 546 | 547 | 548 | 549 | ► | ►► 545. aasta (DXLV) oli Juliuse kalendri järgi aasta, mis algas pühapäeval. Arvu 545 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine. ... ... Clotilde, frangi kuninga Chlodowech I naine
544

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 510. aastad | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | 550. aastad | 560. aastad | 570. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 540 | 541 | 542 | 543 | 544 | 545 | 546 | 547 | 548 | ► | ►► 544. aasta ('DXLIV) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas reedel. Arvu 544 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine. ... ... ...
Tabassaraanid

Tabassaraanid on rahvas Dagestanis. Kõnelevad tabassaraani keelt, mis kuulub dagestani keelte lesgi-samuri ehk kagurühma. Hinnanguliselt on tabassaraane ühtekokku 200 000. 2002. aasta ülevenemaalise rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 131 785 tabassaraani, neist Dagestanis 110 152 (4,3% elanikkonnast). 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 146 360 tabassaraani, neist Dagestanis 118 848 (4,1% elanikkonnast). Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 3 tabassaraani. Tabassaraanid elavad Dagestani kaguosas. Nad on islami usku (sunniidid). Antropoloogiliselt kuuluvad tabassaraanid balkani-kaukaasia rassi kaspia tüüpi. Eelmäestikus asuvad tabassaraanid on traditsiooniliselt tegelenud peamiselt maaharimise ja aiandusega, mägedes on olnud esikohal loomakasvatus. Tähtsal kohal on olnud ka käsitöö, tuntuse on saavutanud tabassaraani vaibad. Kollektiviseerimine toimus tabassaraanide asualadel alles 1940. aastatel. Tabassaraani rajoon "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 11. jaanuaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 11. jaanuaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Päring Statistikaameti andmebaasist Tabassaraanid Vene impeeriumi Rahvaste Punases raamatus (inglise keel)
Tsahhid

Tsahhid ehk tsahurid on rahvas Dagestanis ja Aserbaidžaanis. Tsahhid kõnelevad tsahhi keelt, mis kuulub dagestani keelte lesgi-samuri ehk kagurühma. Hinnanguliselt on tsahhe ühtekokku 30 000, neist Aserbaidžaanis 15 900 (1999. aasta andmetel) ja Venemaa Föderatsioonis 2002. aasta ülevenemaalise rahvaloenduse andmetel 10 366. Dagestanis elas 2002. aastal 8168 tsahuri (0,32% elanikkonnast). 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 12 769 tsahhi, neist Dagestanis 9771 (0,34% elanikkonnast) Tsahhid on islamiusulised (sunniidid). Säilinud on ka islamieelseid kombeid. Antropoloogiliselt kuuluvad tsahhid balkani-kaukaasia rassi kaspia tüüpi. Tsahhide asuala Dagestanis on vabariigi lõunaosas Rutuli rajoonis. Aserbaidžaanis elavad tsahhid Zakatali ja Kahhi rajoonis. Traditsiooniliselt on tsahhid tegelenud põhiliselt karjakasvatusega, maaharimine on olnud väiksema tähtsusega. Tänapäeval on tsahhid kakskeelsed ja valdavad lisaks oma keelele veel ka vene või aserbaidžaani keelt. "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 11. jaanuaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 11. jaanuaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Avaarid

Avaarid (ka avaarlased) on rahvas Dagestanis ja naaberaladel. Kõnelevad dagestani keelte looderühma kuuluvat avaari keelt. Avaarid on suurim Dagestani rahvas. Maailmas elab ühtekokku ligikaudu 1 miljon avaari. Venemaa Föderatsioonis elas 2002. aasta ülevenemaalise rahvaloenduse andmetel 814 473 avaari, neist 757 438 Dagestanis (29,4% elanikkonnast). Aserbaidžaanis elas 1999. aastal 50 900 avaari. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 912 090 avaari, neist Dagestanis 850 011 (29,4% elanikkonnast). Türgis elab hinnanguliselt ligikaudu 50 000 avaari, kellest alla poole kõnelevad avaari keelt. Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 35 avaari, neist Tallinnas 22. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 39 avaari (26 meest ja 13 naist). Neist 16 emakeel oli avaari keel ja 23 olid Eesti kodanikud. Avaarid on islamiusulised (sunniidid). Antroloogiliselt kuuluvad avaarid balkani-kaukaasia rassi kaukasoidsesse tüüpi. Avaaride asualad on põhiliselt mägedes. "Информационные материалы об окончательных итогах Всероссийской переписи населения 2010 года". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. aprill 2020. Vaadatud 2. juulil 2012. Päring Statistikaameti andmebaasist https://andmed.stat.ee/et/stat/rahvaloendus__rel2021__rahvastiku-demograafilised-ja-etno-kultuurilised-naitajad__rahvus-emakeel/RL21442/table/tableViewLayout2
Kumõki keel

Kumõki keel on turgi keelte kõptšaki-polovetsi rühma kuuluv keel, mida kõneldakse põhiliselt Dagestani keskosa tasandikel. Kõnelejate arv on umbes 430 000. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Venemaal kumõki keele oskajaid 426 212. Kuni 19. sajandi alguseni oli kumõki keel Põhja- ja Kesk-Dagestanis kasutusel lingua franca'na. Kumõki kirjakeel hakkas kujunema 19. sajandi esimesel poolel araabia kirja baasil. Aastatel 1929–1938 kasutati ladina tähestikku. 1938. aastal võeti kasutusele vene tähestik. Kumõki keele lähimad sugulaskeeled on nogai keel ja karatšai-balkaari keel. Kumõki keel on üks Dagestani ametlikest keeltest. Kumõki lapsed õpivad kumõki keeles algkoolides. Põhikoolis ja keskkoolis õpitakse kumõki keelt õppeainena. Kord nädalas ilmub kumõkikeelne ajaleht Joldaš (Ёлдаш). 2012. aastal ilmus Venemaal 11 nimetust kumõkikeelseid raamatuid ja brošüüre kogutiraažiga 14 500 eksemplari. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2013. Vaadatud 13. detsembril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Harovsk

Harovsk on linn Venemaal Vologda oblastis, Harovski rajooni keskus. Asub Kubena jõe ääres 83 km Vologdast põhja pool. Asula tekkis 1903 rajatud klaasivabriku juurde. Harovsk sai aleviks 1932. aastal ja linnaõigused 1954. aastal. Linnas on metsatööstuse ettevõtted. Klaasivabrik suleti 2007. aastal. http://harovsk.com/
Camphilli liikumine

Camphilli liikumine on antroposoofiale tuginev ravipedagoogiline liikumine, mille eesmärgiks on intellektipuudega inimeste integreerimine külakogukondades. Camphilli liikumise aluseks on Rudolf Steineri ravipedagoogika ja sotsiaalteraapia. Esimese Camphilli kogukonna asutas 1939 Viinist emigreerunud lastearst Karl König Šotimaal Aberdeeni lähedal. Tänapäeval on maailmas üle saja Camphilli kogukonna enam kui 20 riigis. Paljud Camphilli kogukonnad tegelevad biodünaamilise põllumajandusega. Külasarnastes Camphilli kogukondades elavad puuetega (sageli liitpuuetega) inimesed koos oma hooldajate peredega, tegutsedes erinevates töökodades, köögis, põllutööl. Hooldatavad elavad võimetele vastavat, võimalikult iseseisvat elu. Erinevalt hooldekodudest, kus töötajad on tööl vahetustega, kujunevad siin perekondlikud suhted. Päeva, nädala ja aasta kulg on nii liigendatud, et ka sügava puudega inimesed leiavad eluks orientiiri. Selle hulka kuuluvad ühised söögiajad, mõtisklused, sünnipäevad ja iga-aastased pühad muusika ja muude kunstiliste tegevustega. Ka raskete arenguhäiretega lapsed saavad osa Waldorfi pedagoogikale orienteeritud kooliharidusest. Psühhofarmaatsiat (ravimite manustamist) välditakse. Selle asemel kasutatakse antroposoofilisi ravimeid ja teraapiaid, näiteks ravieurütmiat, muusikateraapiat ja rütmimassaaži. Külakogukondade kõrval on ka kool, tegevus- ja teraapiakeskused. Eestis tugineb Camphilli liikumise põhimõtetele erihoolekannet vajavatele täiskasvanutele kogukonnas elamise teenust pakkuv Pahkla Camphilli Küla. Pahkla Camphilli Küla koduleht http://www.camphill.org/ http://www.camphill.net/ http://www.camphill.de/ http://www.freundeskreis-camphill.de/
Kesklinna sild

Kesklinna sild, ka Vanasild, on Pärnus asuv sild üle Pärnu jõe, Tallinna maantee alguslõik. Sild asub ajaloolise Nahksilla ja Puusilla asukohast umbes 20 meetrit ülesvoolu kunagise Suursilla asukohal. Sild avati 1956. aastal. Silla projekteerimist alustati 1948. aastal. Sild projekteeriti Leningradis ja silla ehitamisel kasutati ära endise Suursilla sambaid. Kesklinna sillale oli projekteeritud 6 meetri laiune sõidutee ja kaks 1,7 meetri laiust kõnniteed. Silla ehitust alustati 1954. aasta jaanuaris. Kesklinna sild avati 31. detsembril 1956. Esimene auto, mis üle uue silla sõitis, oli takso, mida juhtis Abram Ratut. Silla keskmine ava oli plaanitud lahtikäivana, ent metalli kokkuhoidmise eesmärgil asendati metallist sõiduteeplaat massiivse raudbetoonplaadiga, mille raskusele silla avamismehhanism vastu ei pidanud. Sild avanes küll kolm korda ja jäi seejärel poolavanenud asendisse. Lisaraskuse abil suruti sillaklapp alla. Väidetavalt oli kasutatud lisaraskuseks Vene garnisoni tank. Kuna silla avamismehhanism sai sedavõrd kahjustada, et silla avatavaks tegemiseks tulnuks uus klappsild ehitada, siis keevitati sillaklapp igaveseks kinni. 1992.–1993. aastal silda renoveeriti ning kõlasid mõtted teha sild taas avatavaks, ent need ideed ei teostunud. Silda renoveeriti ka 1995. aastal. Pärnu linnal oli plaan laiendada Kesklinna sild kolmerealiseks, kuna silla liikluskoormus on suur ja rajatis on üsna kehvas seisukorras. Samas oli kavas ehitada ka kolmas sild üle Pärnu jõe ja mõlema jaoks linnal raha ei ole. 2021. aasta seisuga eelistab linn ehitada enne valmis kolmanda silla ja alles seejärel põhjalikult remontida Kesklinna silda. 2023. aastal alustati kolmanda silla ehitamist. Kesklinna sild aprillis 2023 Kesklinna silla värav Grafiti Kesklinna silla all, veebruar 2024 Pärnu Kesklinna silla keskmine osa Kesklinna sild, taamal kolmanda silla kaare ehitus. 7. juuli 2024 Pärnu sillad Jaak Juske. "Lood unustatud Pärnust". Eesti Raamat: Tallinn, 1971. Lk 61 Tõnu Kann (17. märts 2007). "Pärnu suured sillad 1803–2007". Pärnu Postimees. Vaadatud 09.05.2021. Ilmar Pihlak (17. aprill 2013). "Ilmar Pihlak: Ajaloost tänapäeva kolmanda sillani üle Pärnu jõe". Pärnu Postimees. Vaadatud 09.05.2021. 25. november 2019 15:36, Reporter: Pärnu kesklinna sild tuleb ilmselt pikaks ajaks kinni panna, Reporter.ee "Pärnu Kesklinna sild laieneb kolmerealiseks". Pärnu Postimees. 18. veebruar 2019. Vaadatud 09.05.2021. Eno-Gerrit Link (14. jaanuar 2020). "Linnavalitsus eelistab Kesklinna silla laiendamisele uue autosilla ehitamist". Pärnu Postimees. Vaadatud 09.05.2021.  Kesklinna sild – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kalev Vilgats. Kesklinna silla laiendus maksaks uue silla raha. Pärnu Postimees, 19. september 2013
Suursild

Suursild on sild Saaremaal Kuressaares Põduste jõe ületamiseks. Esimest korda on selles kohas asuvat silda mainitud 1650. aastal. Umbes 1820. aastal asendati puusild kivisillaga, mis on nüüd tuntud Suursillana. Murtud dolomiidist rajatis on 105 meetrit pikk ja ligi 7 meetrit lai. Algselt tagasid vee läbivoolu silla 12 kaarava. Suursild sai Teises maailmasõjas kannatada, kui pommitabamus purustas silla Kihelkonna-poolse otsa. Silla taastamisel 1948.–1949. aastal laoti viis kaarava kinni. Kõikide pärast sõda tehtud remontide käigus on sild kaotanud palju oma esialgsest arhitektuursest ilmest. Tänapäeval on see Eesti analoogsete mälestiste üks suuremaid, pikemaid ja vanemaid kivisildu. See kuulub arhitektuurimälestiste hulka ja on kaitse all. 1990. aastal hakati silda restaureerima (selle käigus leiti silla seest isegi lennukipomme), kuid 2001. aastal jäi ettevõtmine pooleli ning osalt ka seetõttu kipub sild jõudsalt lagunema. 2020. aastatel on koostatud uus restaureerimisprojekt, milles on ette nähtud silla konstruktsiooni toestamine ja laiendamine ning arvestatud senisest rohkem jalgratturite ja jalakäijate ohutusega. 2023. aastal sai sild restaureeritud ning valgustuse pimedaks ajaks. Suursild Saaremaa kodulehel Monika Metsmaa. Vald loodab Kuressaare Suursilla lähiaastail restaureerida Saarte Hääl, 25. juuli 2020. "Kuressaare suursild sai uue ilme" ERR, 28. november 2023 Suursild kultuurimälestiste riiklikus registris
Belozersk

Belozersk on linn Venemaal Vologda oblastis, Belozerski rajooni keskus. Asub Valgjärve ääres 149 km Vologdast loode pool. Linna asutamisaastaks loetakse 864 ja see on üks esimesest 5 vene linnast, mida kroonikas mainitakse. Esialgu asus linn Valgjärve teisel kaldal Kisnema küla lähedal. 1777. aastani oli linna nimi Beloozero. Valgjärve ümbrus oli asustatud läänemeresoome hõimudega, tänapäeva vepslaste esivanematega, kes avaldasid tõsist vastupanu ristiusustamisele. 1071 suruti Jan Võšatitši juhtimisel maha paganate ülestõus. Nestori kroonika kirjeldab, kuidas paganate preestrite surnukehad riputati tammede otsa ja lasti karudel nad tükkideks kiskuda. 1352 tabas linna katk ning 1363-1364 ehitati linn uuesti üles tänapäeva asukohta. 1238–1370 oli Beloozero väikese vürstiriigi keskus. Q126719912 http://www.belozer.ru/
Chelsea

Chelsea on paikkond Londonis Kensington and Chelsea linnaosas.
Fulham

Fulham on piirkond Londonis Hammersmithi ja Fulhami linnaosas. See asub 6 km Charing Crossist edelas Thamesi põhjakaldal Putney ja Chelsea vahel. 2011. aastal elas seal 87 161 inimest. Fulhami postikood on SW6. Fulham Palace oli varem Londoni piiskopi residentsiks. Praegu on see muuseum ja selle juures asub ka botaanikaaed.
Albert Parki ringrada

Albert Parki ringrada on tänavaringrada Austraalias Melbourne'i keskusest mõne kilomeetri kaugusel ümber Albert Parki järve. Rajal peetakse Vormel 1 Austraalia Grand Prix' etappe, aga ka teiste ringrajasarjade võistlusi.