laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Osa (täpsustus)

Osa on mitmetähenduslik tähekombinatsioon: osa on terviku paarismõiste osa on näitleja roll näidendis või filmis Osa on jõgi Poolas OSA on Venemaa kaasaegsete arhitektide ühenduse venekeelse nimetuse Объединение современных архитекторов (ОСА) akronüüm 9K33 Osa on raketikompleks.
Kujutis

Kujutis on kunstis või kartograafias objekti graafiline esitus.
Chalkidike maakond

Chalkidike maakond (kreeka νομός Χαλκιδικής) on endine 2. järgu haldusüksus (maakond) Kreekas Kesk-Makedoonia piirkonnas Chalkidike poolsaarel. Antiikajal oli osa Traakiast.
Drusti kihelkond

Drusti kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Drostenhof, läti keeles Drustu draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu kreisis, varem Dzērbene-Drusti kaksikkihelkonna osa. Auļukalnsi (Aulenberg) rüütlimõis Briņģi (Brinkenhof) rüütlimõis Gatarta (Gotthardsberg) rüütlimõis Vecdrusti, varem Drusti (Alt-Drostenhof, varem Drostenhof) rüütlimõis Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Bd I. Livland. Riga, 1909.
Evald Teras

Evald Teras (20. detsember 1929 – 13. november 2009) oli eesti õpetaja, koorijuht ja koduloolane. Ta lõpetas 1949. aastal Kärdla Keskkooli ja 1972. aastal Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise erialal. Aastatel 1949–1951 oli ta Lauka 7-klassilise Kooli õpetaja. Oli ka Kärdla Keskkooli ajaloo- ja muusikaõpetaja, sh Erkki-Sven Tüüri muusikaõpetaja. Aastatel 1997–2009 juhatas ta EELK Kärdla kiriku segakoori. Ta tegeles ka Hiiumaa ajaloo uurimisega. Ta oli Tobiase Seltsi loomise idee algataja ja seltsi asutajaliige. 1970 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri 1974 Rinnamärk "Haridustöö eesrindlane" 1979 Eesti NSV Haridusministeeriumi ja Haridusala, Kõrgemate Koolide ja Teaduslike Asutuste Töötajate Ametiühingu Eesti Vabariikliku Komitee aukiri 1984 Eesti NSV teeneline õpetaja 1989 Kärdla linna aukodanik 1999 Kodanikupäeva aumärk 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk 2012. aastal avati Kärdlas Pika ja Aia tänava ristil tema auks mälestuspink. Ta oli Tõnis Lukase onu. "Kärdla Keskkooli 3. lend 1949". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. november 2017. Vaadatud 16. novembril 2017. "Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. oktoober 2016. Vaadatud 16. novembril 2017. Lauka kooli õpetajad läbi aegade "Kärdla kirikukoori ajaloost ja sünnipäevast. Hiiu Leht, 15. detsember 2015". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. november 2017. Vaadatud 16. novembril 2017. "Kärdla linna preemia ja aukodanikud". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. november 2017. Vaadatud 16. novembril 2017. "Kodanikupäeva aumärgi saajad aastatel 1998–2016". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. november 2017. Vaadatud 16. novembril 2017. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Kõrgessaare vald tahaks mälestuspinki Ungern-Sternbergile. Hiiu Leht, 13.juuli 2012". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. november 2017. Vaadatud 16. novembril 2017. TLÜ Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum. Kärdla Keskkooli õpetaja Evald Teras (1985)
Sovetskaja rajoon

Sovetskaja rajoon (vene keeles Советский район on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Sovetskaja staniitsa. Rajoon piirneb põhjas ja idas Volgogradi oblastiga, lõunas Oblivskaja rajooniga, kagus Miljutinskaja rajooniga, läänes Kašarõ rajooniga ja loodes Bokovskaja rajooniga. Rajooni pindala on 1200 km². Elanike arv oli 2012. aastal 6623, 2009. aastal 6856 ja 2002. aastal 7449. Sovetskaja rajooni asulad kuuluvad kolme külaasunduse koosseisu. Q126684906
Paulo Wanchope

Paulo César Wanchope Watson (sündinud 31. juulil 1976 Heredia) on endine Costa Rica jalgpallikoondise ründaja. Costa Rica rahvuskoondises mängis Paulo Wanchope esimest korda 3. oktoobril 1996, kui kohtuti Venezuela jalgpallikoondisega. 2008. aastal lõpetas ta rahvuskoondises mängimise. Ta mängis 12 aasta jooksul 73 mängu ja lõi 45 väravat. Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta tegutsenud treenerina. Aastatel 2014–2015 oli ta Costa Rica koondise peatreener. 1993–1997: C.S. Herediano 1997–1999: Derby County 72 (23) 1999–2000: West Ham United 35 (12) 2000–2004: Manchester City 64 (27) 2004–2005: Málaga 25 (6) 2005: Al-Gharafa SC 2006: C.S. Herediano 2006: Rosario Central 2007: FC Tokyo 2007: Chicago Fire Paulo Wanchope on 182 cm pikk.
Alfred Raus

Alfred Raus (6. juuli 1921 Petrograd – 27. oktoober 1989) oli Eesti NSV kohtunik. Lõpetas Narva tööstuskeskkooli, Tallinna Juriidilise Kooli (1949), Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna (1956). Lukksepp Kiviõli põlevkivitööstuses, osales Punaarmee koosseisus Teises maailmasõjas, Keila rahvakohtunik, kohtuministeeriumi vanemrevident ja kohtorganite valitsuse ülem. Alates 1954 Viljandi rajooni rahvakohtu esimees. Orden Austuse märk (1962), Eesti NSV teeneline jurist (1967).
Ole Rømer

Ole Christensen Rømer (25. september 1644 Aarhus – 19. september 1710 Kopenhaagen) oli taani astronoom. Teda peetakse esimeseks, kellel õnnestus mõõta valguse kiirust. Rømer vaatles paljude aastate jooksul Jupiteri kaaslase Io liikumist ning leidis, et kaaslane liigub perioodiliselt Jupiteri varju ja ilmub selle tagant uuesti välja. Selgus, et selles on ebaregulaarsus. Kord ilmub Io liiga vara, kord jääb jälle hiljaks. Astronoom tegi julge, suurejoonelise ja õige oletuse, et ebaregulaarsus pole mitte Io liikumises, vaid on tingitud vaatleja (Rømeri) asukoha muutumisest, Maa asukoha muutumisest Jupiteri ja tema kuu Io suhtes. Ja sellest on tingitud näivad ebaregulaarsused Io liikumises, kuna valgusel, mis liigub lõpliku kiirusega, kulub lihtsalt erinev aeg erinevate teepikkuste läbimiseks. Tuginedes oma teadmistele Maa orbiidi suurusest ja Jupiteri kaugusest ning võrreldes seda Io ilmumise ja planeedi varju liikumise aja ebaregulaarsusega, arvutas ta 1676 aastal oletatava valguse kiiruse. Selge, et tal puudusid täpsed andmed Maa ja Jupiteri orbiitide kohta, sealt ka mõnevõrra ekslik arvutuse tulemus. Olgugi et arvutus osutus ebatäpseks, oli avastus siiski pöördelise tähtsusega. See oli esimene ligilähedane valguse kiiruse määratlus. Tolle aja tõekspidamistele vastavalt levis valgus lõpmatult kiiresti, silmapilkselt ruumi ühest punktist teise. Vaatamata Rømeri väite argumenteeritud loogikale ja tuginemisele selgetele mõõdetavatele faktidele, ei tunnustanud paljud tolle aja väljapaistvad astronoomid Römeri vaateid. Rømer oli meridiaaniringi ja passaažiriista leiutajana üks uusaja astromeetria rajajaid. Tema avastused ja leiutised ei piirdunud üksnes astronoomiaga – ta leiutas ka termomeetri, võttes aluseks vee külmumis- ja keemispunkti.
Vatla raamatukogu

Vatla raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Vatla külas Vatla mõisa peahoones. Raamatukogu juhataja on Triin Vare. Alates 1. septembrist 2018 on raamatukogu koos teiste Lääneranna vallas asuvate raamatukogudega Lääneranna Raamatukogu haruraamatukogu. http://www.hanila.ee/raamatukogud (vaadatud 17.11.2017) Raamatukogust Lääneranna valla kodulehel
Virtsu raamatukogu

Virtsu raamatukogu on raamatukogu Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Virtsu alevikus. Raamatukogu aadress on Pargi 4, Virtsu. Raamatukogu juhataja on Tiia Lepik. Alates 1. septembrist 2018 on raamatukogu koos teiste Lääneranna vallas asuvate raamatukogudega Lääneranna Raamatukogu haruraamatukogu. https://web.archive.org/web/20171116233006/http://www.lib.haapsalu.ee/maaraamatukogud.html (vaadatud 17.11.2017) Raamatukogust Lääneranna valla kodulehel
Paul Kangro

Paul Kangro (14. juuni 1909 Tartu – 11. märts 1985 Tartu) oli eesti jumestuskunstnik. Aastatel 1919–1926 õppis ta Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumis. Seejärel õppis jumestamist ja parukate valmistamist 1934. aastal Berliinis ja 1939. aastal Pariisis. Aastatel 1932–1972 töötas ta Vanemuise teatri grimeerija, kostümeerija ja jumestusala juhatajana. 1960 Eesti NSV teeneline kunstitegelane Paul Kangro Eesti entsüklopeedia veebiversioonis
Evald Laprik

Evald Laprik (30. jaanuar 1929 Kuivajõe vald, Harjumaa – 16. juuli 2017) oli eesti õpetaja, koolijuht ja sporditegelane. 1949. aastal lõpetas ta Türi Keskkooli. 1959. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatikaõpetajana. 1974. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia erialal. 1951. aastast töötas õpetajana. Aastatel 1953–1955 oli ta Võiera 7-klassilise Kooli direktor, 1956–1957 Vändra rajooni haridusosakonna juhataja. Aastatel 1958–1960 oli ta Räpina Keskkooli direktor, 1960–1972 Rapla Keskkooli direktor ning 1974–1989 C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli direktor. Aastatel 1989–1990 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi koolijuhtide kvalifikatsiooni tõstmise teaduskonna dekaan, 1990–1994 Eesti Hariduse Arenduskeskuse koolitusosakonna juhataja, 1994–1997 Viljandi maakonna haridusosakonna nõunik ja 1997–2002 koolituskeskuse Vilko juhataja. 1950. aastal võitis ta Eesti talvistel kergejõustiku esivõistlustel teivashüppes pronksmedali, aastatel 1952–1954 tuli teivashüppes spordiühingu Jõud meistriks. Ta oli spordiühingu Jõud kergejõustikusektsiooni juht ning töötas ka kergejõustikukohtunikuna. Ta oli Eesti Koolijuhtide Ühenduse asutajaliige ja hiljem auliige. 1999. aasta Riigikogu valimistel osales ta Eesti Koonderakonna nimekirjas, kuid ei osutunud valituks. Aastatel 2002–2004 oli ta Eesti Pensionäride Erakonna juhatuse esimees. 1981 – Eesti NSV teeneline õpetaja 1986 – spordiühingu Jõud auliige 2001 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk 2005 – Vabariigi Presidendi hariduspreemia Eesti spordi biograafiline leksikon. Evald Laprik Räpina Ühisgümnaasium. Direktorid "Evald Laprik on lahkunud. Raplamaa Sõnumid, 20/07/2017". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. september 2017. Vaadatud 17. novembril 2017. Lahkus legendaarne koolijuht. Sakala, 19. juuli 2017 In memoriam: Evald Laprik. Õpetajate Leht, 18. august 2017 Vabariigi Valimiskomisjon. Valimiste arhiiv Eesti Pensionäride Erakond: olemasolevad parteid ei kaitse piisavalt eakate huve. Postimees, 9. august 2002 Eesti Päevaleht, 2. märts 2011 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). TLÜ Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum. Kärdla Keskkooli õpetaja Evald Teras (1985)
Rein Pill

Rein Pill (sündinud 13. jaanuaril 1961 Tallinnas) on eesti ratsutaja. Ta lõpetas 1980 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi. Ratsasporditreeninguid alustas 1974 Tondil Tõnu Rähna ja Mihhail Fadejevi juhendamisel. Võistelnud 1974–83 kolmevõistluses ja a-st 1983 takistussõidus. Kuulunud a-st 1979 Eesti koondisse ja 1986–91 Nõukogude Liidu koondisse. Osalenud 1997, 2010 ja 2017 MK finaalis ning 1999 ja 2009 EM-il (esimesel osavõistlusel 7. koht). Saanud Kesk-Euroopa liiga kokkuvõttes 2009, 2010 ja 2017 3. koha. MK etappidel võitnud 1992–2017 Kesk-Euroopa liigas individuaalselt 19 esikohta, meeskondlikult 2007 Bratislavas Rahvuste karika võistlusel 1. koha. NSV Liidu meistrivõistlustel 1985 3., 1987 1. ja 1988 3. koht, 1985 ja 1990 Nõukogude Liidu karika võitja. Tulnud 1980–2017 2 korda kolmevõistluses ja 39 korda takistussõidus Eesti meistriks (sh 18 korda noorhobuste arvestuses ja 6 korda sisemeistriks). Olnud 1998 Soome sisemeister ja võitnud 2000 Ypäjä peaauhinna. Msp (1979). Töötanud Niitvälja ratsabaasis, Ruila tallis ja OÜ-s Trooja Hobune ratsastajana. A-st 2007 elanud ja töötanud ka Belgias. A-st 2010 OÜ Tresor Holding juhatuse liige. A-st 2017 Ratsaspordiliidu juhatuse liige. Rein Pilli abikaasa on Riina Pill, neil on tütar Katrin Pill ja poeg Raido Pill.
Maria I

Maria I Bragança, sünninimi: Maria Francisca Isabel Josefa Antónia Gertrudes Rita Joana de Bragança (17. detsember 1734 Lissabon – 20. märts 1816 Rio de Janeiro) oli Portugali kuninganna 24. veebruar 1777 – 16. detsember 1815 ja Portugali, Brasiilia ja Algarvede kuninganna 16. detsember 1815 – 20. märts 1816. Tema täielik valitsejatiitel oli: Por graça de Deus, Rainha do Reino Unido de Portugal, e do Brasil, e Algarves de aquém e de além-mar em África, Senhora de Guiné e da Conquista, Navegação e Comércio da Etiópia, Arábia, Pérsia, e da Índia Ta oli Portugali kuninga José I ja kuninganna Mariana Vitória vanim tütar. Maria oli abielus alates 6. juunist 1760 oma onu Dom Pedroga, kuningas João V (valitses 1706–1750) pojaga. Aastal 1777 sai ta Portugali troonile koos oma abikaasaga, kes sai kaaskuningaks Pedro III nime all. Pärast Pedro III surma 25. mail 1786 ja nende vanima poja Dom José Francisco Xavier de Paula surma 11. septembril 1788 kannatas Maria niivõrd vaimse pinge all, et jäi vaimuhaigeks. Seetõttu nõudsid ministrid tema kolmanda poja Dom João Maria José Francisco Xavier de Paula asumist riigipea kohale. João oli nõus ja 10. veebruaril 1792 sai temast João VI nime all 'asevalitseja kuninganna nimel'. Pärast edutuid katseid ravida Maria I süvenevat vaimuhaigust asus João ametlikult regendi ametisse 15. juulil 1799. Novembris 1807 vallutas Napoléon I armee Portugali ja Maria toimetati varjule Brasiiliasse (27. november 1807). Kuninganna ja ta kaaskond saabus Rio de Janeirosse 7. märtsil 1808. Olles täielikult teovõimetu oma haiguse tõttu, elas Maria vaikuses ja eraldatuses kuni surmani 1816.
Riina Pill

Riina Pill (sünninimi Udu; sündinud 9. jaanuaril 1964 Rakveres) on treener, sporditegelane ja endine ratsasportlane. Lõpetas 1982 Rakvere 1. keskkooli. Ratsasporti hakkas harrastama 1975 E. Vilde nimelise kolhoosi ratsaspordibaasis Silvi Keskküla juhendamisel, hiljem (1980–1982) treenis Tiit Sireli ja Mihhail Fadejevi (1983–1985) suunamisel. Saanud 1982 Eesti meistrivõistlustel takistussõidus hõbemedali ja olnud 1985 Jõu võistkonnas Nõukogude Liidu maaspordimängude võitjaid. Kuulunud 1984–1985 Eesti takistussõidukoondisse. Meistersportlane (1985). Ratsutamistreeneri 7. kutsetase (2016). Rahvusvahelise Ratsaspordiföderatsiooni (FEI) I taseme treener (2007). Töötanud 1982–1991 E. Vilde nimelises kolhoosis treenerina, 1991–1997 Ratsaspordiliidus, 1997–2001 Kalevi ratsaspordikoolis ja aastast 2001 ratsaklubis Ruila Tall treenerina. Õpilasi: Hanno Ellermann, Jüri Sokolovski, Kätlin Helena Sehver, Katrin Pill, Catlin Vatsel, Renek Rosenberg, Linda Randpere. Eesti parim ratsutamistreener 2010, 2011, 2013, 2015 tunnustati parimaks takistussõidu treeneriks. Olnud 1993–97 Ratsaspordiliidu büroojuhataja, 1997–1999 juhatuse liige, 1999–2001 peasekretär, aastast 2001 spordidirektor ja aastast 2009 takistussõidu mänedžer. Aastast 1993 MK etappide, rahvaste karikavõistluse etappide ja rahvusvahelise võistluse Tallinn International Horse Show korraldajaid. 2013 Kultuurkapitali Harjumaa ekspertgrupi aastapreemia. Avaldanud kirjutisi ajakirjas Oma Hobu, veebilehel hobumaailm.ee. Pidepunkte ratsaspordi kajastamiseks meedias (kaasautorid Siim Nõmmoja, Madeleine Tults) Ratsutamise ja ratsastamise õpetus (kaastoimetajad Raigo Kollom, Merle Männik) Abikaasa Rein Pill, neil on tütar Katrin Pill ja poeg Raido Pill.
Järva-Jaani Gümnaasium

Järva-Jaani Gümnaasium on gümnaasium Järva maakonnas Järva vallas Järva-Jaani alevis, Pikk tänav 1. Järva-Jaani hariduselu algusaastaks loetakse aastat 1685, kui seal avati talurahvakool. 1939. aastal liideti asulas tegutsenud Järva-Jaani I algkool ja Järva-Jaani II algkool. Uue õppeasutuse nimeks sai ärva-Jaani 6-klassiline algkool. 1944. aastal korraldati algkool ümber Järva-Jaani mittetäielikuks keskkoolik. 1955. aastal nimetati kool ümber Järva-Jaani Keskkooliks. Alates 1. septembrist 2004 kannab kool nime Järva-Jaani Gümnaasium. 2023. aasta sügisest hakatakse muutma gümnaasiumi põhikooliks. 1. septembrist 2025 jätkab kool põhikoolina. https://web.archive.org/web/20171117091250/http://www.jjaani.edu.ee/kooli-ajalugu/ (vaadatud 17.11.2017) Peegel, Mari. Ülevaade: koolide sulgemine sügisel puudutab pea kõiki maakondi. ERR, 3. aprill 2023 Kooli koduleht
Choummaly Sayasone

Choummaly Sayasone (sündinud 6. märtsil 1936 Vat Neua külas, Attapeu provintsis) on Laose sõjaväelane ja poliitik. Ta oli 8. juunist 2006 kuni 22. jaanuarini 2016 Laose Rahvarevolutsioonilise Partei peasekretär ja 8. juunist 2006 kuni 20. aprillini 2016 Laose Demokraatliku Rahvavabariigi president. Alates 1954. aastast võttis Choummaly Sayasone sõdurina osa revolutsioonilisest liikumisest. 7. detsembril 1955 sai temast Lao Rahvarevolutsioonilise Partei liige. Järgmise kahekümne aasta jooksul tegi ta peamiselt sõjaväelist karjääri, juhatades mitmeid väeüksuseid. Tal on kaks diplomit: üks sõjaväelisest õppeasutusest Nõukogude Liidus ja teine politoloogia alal Vietnami ülikoolist. 1972–1980 oli ta staabiülem ja 1980–1982 Laose armee kindralstaabi ülema asetäitja. Aastal 1982 nimetati Sayasone kaitseministri asetäitjaks ja partei keskkomitee liikmeks. Aastal 1986 sai temast partei keskkomitee poliitbüroo ajutine liige. Kindralleitnandi auaste anti talle 1990. Aastatel 1991–2001 oli Choummaly Sayasone Laose Demokraatliku Rahvavabariigi kaitseminister. 2001 sai temast riigi asepresident ning Riikliku Kaitse ja Julgeoleku Keskkomitee aseesimees. Partei poliitbüroo alaliseks liikmeks nimetati 2003. aastal. 21. märtsil 2006 valiti ta Laose Rahvarevolutsioonilise Partei peasekretäriks. Sama aasta 8. juunil valis riigi parlament Choummaly Sayasone ühtlasi Laose Demokraatliku Rahvavabariigi presidendiks. Lao News Agency: Choummaly Sayasone ametlik biograafia (inglise keeles)
Tapa Keelekümbluskool

Tapa Keelekümbluskool oli põhikool Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Tapa linnas aadressil Nooruse tänav 2. Kool oli osaliselt vene õppekeelega. Kool asutati 1945. aastal ja suleti 2023. aastal, kui see liideti 1. septembrist 2023 Tapa Gümnaasiumiga. 1945 kooli asutamine alates 1948 Eesti Raudtee Tapa jaama 1. Kool alates 1953 Balti Raudtee 18. Keskkool alates 1956 Eesti Raudtee Tapa 2. Keskkool alates 1960 Tapa 2. Keskkool alates 1995 Tapa Vene Gümnaasium alates 2015 Tapa Vene Põhikool 11.12.2020 - 01.09.2023 Tapa Keelekümbluskool "Ajalugu". Tapa Keelekümbluskooli koduleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 5.02.2021. Vaadatud 31.01.2021. Tohver, Andres (1. märts 2023). "Liisk on langenud: Tapa vald ühendab keelekümbluskooli ja Tapa gümnaasiumi". Virumaa Teataja. Vaadatud 18. novembril 2023. Kooli koduleht
Haapsalu Linna Algkool

Haapsalu Linna Algkool on algkool Lääne maakonnas Haapsalus aadressil Ehte tänav 14. Alates 2007. aastast on kooli direktor Malle Õiglas. Haapsalu Linna Algkooli eelkäijaks peetakse Haapsalu esimest eestikeelset kooli, mille rajas Haapsallu 1839. aastal Karl Abraham Hunnius ja mis Kool tegutses alguses endise linnakooli majas Kooli tänavas, hiljem koliti Ehte tänava avaramatesse ruumidesse ning tegutses samas kohas, kus asub tänapäeval Ehte 14 koolimaja. 1936. aastal alustati aadressile Ehte 14 uue koolihoone ehitamist. Hoone arhitekt oli Erika Nõva. 1939. aastal tähistas kool 100. tegutsemise aastapäeva. Kui Haapsalu Gümnaasium ja Haapsalu Progümnaasium 1940. aasta augustis Haapsalu Keskkooliks reorgamiseeriti, liideti selle loodud kooliga ka Haapsalu Linna Algkool. Saksa okupatsiooni ajal 1941–1944 kandis see kool Haapsalu Gümnaasiumi nime. Õppetöö toimus Ehte tänava majas, Wiedemanni tänava majja paigutati sõjaväehaigla. Nõukogude Eesti perioodil nimetati kool 1944. aastal jälle Haapsalu Keskkooliks ja 1945. aastal Haapsalu 1. Keskkooliks. Kool pidi tegutsema mitmes vahetuses, sest muu hulgas tuli ruume jagada Haapsalu Pedagoogilise Kooliga (1945–1956) ja Haapsalu Vene Keskkooliga (1956–1964), aga ka Haapsalu Töölisnoorte Keskkooliga. 1961. aastal alustati tollasele Männi tänavale (tänapäeval Kuuse 1) uue koolihoone ehitamist. Koolimaja valmis 23. veebruaril 1964 ja sinna kolis Haapsalu 1. Keskkool. Ehte tänava koolimajas avati 1964. aastal uus kool – Haapsalu 8-klassiline Kool –, kus jätkasid õpinguid ka osa (kaheksa) Haapsalu 1. Keskkooli noorematest klassidest. Haapsalu 2. Keskkool tegutses kuni 1972. aastani Wiedemanni tänava koolimajas. Pärast 1972. aasta tulekahju seisis Wiedemanni tänava koolimaja kümmekond aastat tühjana. Pärast renoveerimist 1984. aastal kasutas Wiedemanni tänava koolimaja Haapsalu 8-klassiline Kool, mis nimetati 1989. aastal ümber Haapsalu 9-klassiliseks Kooliks. Nii Ehte kui ka Wiedemanni tänava koolimajas tegutsenud põhikool – Haapsalu 9-klassiline Kool – reorganiseeriti 1990. aastal: Wiedemanni tänava koolimajas õppinud 5.–9. klasside õpilaste baasil loodi Wiedemanni tänava majja uus eestikeelne keskkool – Ferdinand Johann Wiedemanni nimeline Haapsalu Keskkool. Alates 1992. aastast õppisid selles koolis õpilased alates 7. klassist. Ehte tänava koolimajas alustas 1990. aastal põhikooli reorganiseerimise järel tegevust aga kuueklassiline Haapsalu Linna Algkool. Ajalugu. Haapsalu Linna Algkooli veebisait. Eestikeelne gümnaasiumiharidus Haapsalus. Ajalugu., Haapsalu Põhikooli veebisait. Kooli koduleht
Väärtpaberikonto

Väärtpaberikonto on väärtpaberite (aktsiate, osakute) hoidmiseks ja väärtpaberitehingute tegemiseks avatud konto. Väärtpaberikonto avamiseks on vaja sama panga arvelduskontot, millelt võtta raha väärtpaberitehingute tegemiseks. See, mis konto väärtpaberitehingute tegemiseks avatakse, sõltub sellest, mis riikide väärtpaberiturgudel tehinguid tehakse. Selleks, et teha tehinguid Eesti, Läti ja Leedu väärtpaberitega, avatakse konto Eesti Väärtpaberikeskuses. Selleks, et teha tehinguid muude riikide väärtpaberitega, avatakse pangasisene väärtpaberikonto valitud pangas. Kuna väärtpaberitehinguid on võimalik teha vaid tegevusloaga väärtpaberimaakleri vahendusel, on alustamiseks vaja sõlmida leping. Väärtpaberite ostmine või müümine koosneb järgmistest etappidest: klient esitab pangale korralduse tehingu tegemiseks; väärtpaberimaakler täidab tasu eest korralduse juhul, kui see vastab nõuetele. Väärtpaberikonto avamisega kaasnevad nii konto avamise tasu kui ka igakuine hooldustasu. Sellele lisanduvad tehingutasud aktsiate ostmisel ja müümisel ning teenitud kasumilt makstav tulumaks. Investeerimiskonto Tarbijaveeb - minuraha.ee | Väärtpaberikonto. Vaadatud 17.11.2017. Tarbijaveeb - minuraha.ee | Väärtpaberikonto avamine. Vaadatud 17.11.2017. Tarbijaveeb - minuraha.ee | Väärtpaberitehingute tegemine. Vaadatud 17.11.2017.
Kemi

Kemi on: Kemi linn Soome Lapimaa läänis Kemijoki suudmes Läänemere ääres Kemi linn Venemaa Karjalas Kemi jõe suudmes Valge mere ääres
Põhja-tormipääsu

Põhja-tormipääsu (Oceanodroma leucorhoa) on tormipääsulaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 50 Põhja-tormipääsu andmebaasis eElurikkus
Puna-harksaba

Puna-harksaba (Milvus milvus) on haugaslaste sugukonda kuuluv lind. Lääne-Euroopa liik. Eestis on ta eksikülaline. must-harksaba Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 122 Puna-harksaba andmebaasis eElurikkus
Ain Jürisson

Ain Jürisson (11. oktoober 1931 Kaelase – 14. november 2017) oli eesti näitleja. Ta sündis 1931. aastal Kaelasel talunike lapsena; lõpetas 1957. aastal Tallinnas kaugõppekeskkooli ja Draamateatri õppestuudio. Aastatel 1958–1981 töötas ta Draamateatris näitlejana, 1981–2004 lavastusala juhatajana ja 2004–2006 töökodade juhatajana. Ta esines Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio saadetes ning mängis filmides "Vallatud kurvid" (1959), "Ohtlikud kurvid" (1961), "Viimne reliikvia" (1969) ja "Madude oru needus" (1987). Draamateatri töö kõrvalt tegutses ta 30 aasta jooksul ka Tallinnfilmi dublaažinäitlejana. Tema häält võib kuulda paljudes eesti keelde dubleeritud Sojuzmultfilmi animafilmides (näiteks postiljon Petškini rollis), kuid ka muudes dubleeritud linateostes. 2000 – Draamateatri kolleegipreemia Asi-Ants (parim tehniline töötaja) 2005 – Eesti Teatriliidu tehnilise töötaja auhind 2008 – Kaarel Saha preemia 1959 Tammsaare / Andres Särev "Vargamäe vanad ja noored" (Rava peremees) 1960 Oskar Luts / Andres Särev "Suvi" (Imelik) 1961 Oskar Luts / Andres Särev "Tootsi pulm" (Imelik) 1962 Tammsaare / Voldemar Panso "Inimene ja jumal" (Kopfschneider) 1966 Shakespeare "Troilus ja Cressida" (Paris) 1969 August Kitzberg / Juhan Simm "Kosjasõit" (Mats Mürk) 1973 Mats Traat / Voldemar Panso "Tants aurukatla ümber" (Jakob Lusik) 1975 Shakespeare "Richard III" (Piiskop) 1996 Jaan Kruusvall "Hullumeelne professor" (Assistent) 1997 Franz Grillparzer "Esiema needus" (Sõdur) Suri Draamateatri tehnikapoole raudvara Ain Jürisson Verni Leivak. Multifilmihääl Ain Jürisson peab täna 70. sünnipäeva Õhtuleht.ee, 10.10.2001.