Betly

"Betly" (originaalis Betly, ossia La capanna svizzera 'Betly ehk Šveitsi onn') on Gaetano Donizetti koomiline ooper (dramma giocoso), originaalis ühes, hiljem kahes vaatuses, helilooja libretole Eugène Scribe’i ja Mélesville’i Adolphe Adamile kirjutatud libreto "Le châlet" (1834) järgi, mis omakorda põhineb Goethe Singspieli "Jery und Bätely" (1780) ainetel. Esmaettekanne toimus 21. augustil 1836 Napoli Teatro Nuovos. Rollide esmaesitajad olid Adelaide Toldi (Betly), Lorenzo Salvi (Daniele) ja Giuseppe Fioravanti (Max). Muudetud versioon esitati 29. septembril 1837 Napoli Teatro del Fondos. Dirigeeris Gaetano Donizetti. Aeg-ajalt vajasid tollased teatrid ühevaatuselisi farss-oopereid, et esitada ühel õhtul 2–3 kergesisulist teost. Donizetti komponeeris tavaliselt neid teoseid perioodidel kui mõnda suuremat tööd parajasti tellitud polnud. Betly on üks tema meeldivamaid hea muusikaga lugu, mis algvariandis kestis umbes tund aega ja hiljem 2-vaatuselisena 1,5 tundi. Algvariant valmis napilt kahe nädalaga ning muusikalugusid sidusid Napoli dialektis kõnedialoogid. Teos oli väga edukas. See ajendas Donizettil järgmisel aastal venitada partituur kahevaatuseliseks. Ta lisas uue sissejuhatuse ja finaali ning II vaatuse tertsetti. Kõnedialoogid vahetati secco retsitatiivide vastu. "Betly" oli mõne teise Donizetti lühiooperiga koos esitamisel paljudes Itaalia teatrites, kuid 19. sajandi keskel oli teos unustatud. "Betly" taaselustati 1949. aastal Roomas. Ooperit mängitakse tänapäeval harva. Tuntuim üksikpala on Betly eriti lummav sissetuleku kavatiin joodeldamisega (tyrolienne) „In questo semplice modesto asilo”. Seda on tänapäeval eriti meisterlikult esitanud sopranid Margherita Carosio (1959), Joan Sutherland (1986), Eva Mei (1997) ja Simone Kermes (2013). 17. novembril 2015 esitati Berliini Konzerthaus am Gendarmenmarktis tänapäeval esimest korda "Betly" kahevaatuselist versiooni. 2021. aasta suvel 17. rahvusvahelisel Chopini festivalil toimus "Betly" kontsertettekanne. Helisalvestised on aastatest 1949, 1990, 2013. Betly (sopran), Maxi õde Daniele Birman (tenor), noor maaomanik Max Starner (bariton), Šveitsi kapral Tegevus toimub 18. sajandil Šveitsis Appenzelli alpimajakeses. Kohalikud naljahambad saadavad Betly nimel naiivsevõitu Danielele kirja, milles teatavad, et tüdruk on nõus abieluettepanekuga. Kui Daniele kohale saabub, tõrjub Betly tema lähenemiskatsed, teatades, et ta ei tea kirjast midagi ning soovib olla sõltumatu. Tüdruku vend kapral Max jõuab koju tagasi inkognito pärast pikki aastaid armeeteenistust. Ta otsustab Daniele’i aidata, korraldades asjad nii, et noormees saab näidata tüdrukule oma vaprust. Seejärel on Betly nõus noormehega abielluma. (Ooperi kahevaatuselises variandis) Daniele aaria kooriga „Gia l'aurora in cielo appar" Daniele kavatiin „E fia ver?" Betly kavatiin „In questo semplice, modesto asilo" Koor „Maledetta la vita di stento" Maxi kavatiin „Ti vedo, ti bacio, terreno natio" Betly ja Maxi duett kooriga „Per questa via Remota" Koor „Che si tarda?" Betly ja Maxi duett kooriga „Lasciatemi... che volete da me?" Joogilaul (brindisi) „I destini del soldato" Betly, Daniele ja Maxi tertsett „Davvero la scelta è buona" Daniele ja Maxi duett „O la bella immantinente" Betly, Maxi ja Daniele finaal kooriga „Se crudele il cor mostrai" Charles Osborne. The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti and Bellini, Portland, Amadeus Press, 1994 Tiit Made. Ooperimaailm I köide, Tallinn, 2012 Bongiovanni. Gaetano Donizetti Betly CD, Bologna, 1990