laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Maximilian Bresowsky

Maximilian Nikolai Gustav Bresowsky (17/29. märts 1877 Riia – 16. oktoober 1945 Kempten) oli Eesti psühhiaater. Tema isa oli ohvitser Wilhelm Bresowsky. Ta õppis 1895–1901 (arst, 1902 kreisiarst) Tartu ülikoolis arstiteadust ja 1901–1902 zooloogiat. О влиянии возраста заболевания на исход первичных дефект-психозов : диссертация на степень доктора медицины 1909 Album der Landsleute der Neobaltia 1879-1904. Jurjew 1908. Nr. 169 (15991), lk. 125. Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli Närvi- ja Vaimuhaiguste Kliinik
Kaevandamine

Kaevandamine on maavara looduslikust seisundist eemaldamine. Ärilises tähenduses mõistetakse kaevandamise all maavara kaubastamist. Tootmise mooduse järgi jaguneb kaevandamine avakaevandamiseks, allmaakaevandamiseks ja allveekaevandamiseks. Uuritakse võimalusi kaevandamiseks ka kosmoses (asteroididel kaevandamine). Kaevandamisviis on moodus maavara kaevandamiseks. Eestis kasutatakse avakaevandamist ja allmaakaevandamist. Avakaevandmise hulka kuuluvad järgmised viisid: aukkaevandamine, vaalkaevandamine ja väljakkaevandamine; allmaakaevandamise levinud viisid olid Eestis varem umbkaevandamine ja lankkaevandamine, nüüd on neid kahte hakanud asendama sageli kamberkaevandamine. Maavarade kaevandamine Eestis Eesti maavarad Keskkonnaministeerium
Alexander von Bulmerincq

Alexander Michael Carl von Bulmerincq (24. mai/5. juuni 1868 Peterburi – 29. märts 1938 Tartu) oli Eesti teoloog ja orientalist, maailmas tunnustatud Vana Testamendi teadlane. Bulmerincq oli Eesti Lähis-Ida uuringute ja assürioloogiateaduse üks alusepanijaid, ta avaldas palju uurimusi Iisraeli ja ümbritsevate piirkondade aja- ja usundiloost. Tema poeg oli tunnustatud orientalist Alexander Georg von Bulmerincq (1909–1945), kes tegutses marssal Erwin Rommeli ülemtõlgina Aafrikas. Alexander von Bulmerincq õppis evangeelset teoloogiat, Vana Testamendi teadusi ja semiidi keeli Tartu ja Leipzigi ülikoolides. Kaitses teoloogiamagistri väitekirja 1894 Tartu Ülikoolis. Oli korp! Neobaltia liige. 1898 aastast alates oli Tartu ülikooli erakorraline ja 1907. aastast alates korraline semiidi keelte professor. 1908–1912 oli Tartu Ülikooli usuteaduskonna dekaan. Eesti Vabariigi Tartu Ülikoolis sai temast Vana Testamendi ja semiidi keelte professor. Tema õpilaste hulka kuulusid Ameerika Ühendriikides 20. sajandi tuntuimaks süroloogiks kujunenud Artur Võõbus ning teoloog ja orientalist Uku Masing, kellest sai ka Bulmerincqi töö jätkaja Tartu Ülikooli Vana Testamendi ja semitistika professorina. Marju Lepajõe on öelnud: "Üks efektiivsemaid seminare Tartu ülikooli ajaloos on olnud mu meelest enne II maailmasõda Alexander von Bulmerincqi süüria keele tunnid, kus käisid enamasti ainult kaks õpilast: Uku Masing ja Arthur Võõbus." Teoloogia audoktor, Aberdeeni Ülikool (1906) Alexander von Bulmerincqi mälestuseks ilmus Riias kogumik In piam memoriam Alexander von Bulmerincq: Gedenkschrift zum 5. Juni 1938, dem siebzigsten Geburtstage des am 29. März 1938 Entschlafenen, dargebracht von einem Kreise von Freunden und Kollegen. Abhandlungen der Herder-Gesellschaft und des Herder-Instituts zu Riga 6/3. Riga: Verlag Ernst Plates, 1938, 231 lk. Teoses avaldasid artikleid mitmed maailmakuulsad uurijad nagu Enno Littmann, Martin Noth, Heinrich Seesemann, Uku Masing, Albrecht Alt ja teised. Der Prophet Maleachi. Bd. 1. Einleitg in d. Buch d. Propheten Maleachi. Dorpat: Krüger 1926. Die Mischehen im Buche Malachi. Leipzig: Hinrichs, 1926, lk. 31–42. Der Prophet Maleachi. Bd. 2. Kommentar zum Buche d. Prophet Maleachi. Dorpat: Krüger 1932. Die Immanuelweissagung (Jes. 7) im Lichte der neueren Forschung. Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli toimetused: B Humaniora ; 37,1. Tartu: Krüger 1935. Immaanueliennustus (Jes. 7) uuemate uurimuste valgusel: (väljavõte jaanuarikonverentsil 22.I 1935. peetud ettekandest). Tartu: Mattiesen 1935. "Eesti teaduse biograafiline leksikon" 2000, kd. 1, lk. 171. Mihhail Lotman Haridus vajab nii sügavust kui ka paindlikkust Sirp, 18.01.2019 (vaadatud 18.01.2019)
Oskar Daniel

Oskar Evald Daniel (15/27. märts 1874 Võru – 3. mai 1945 Ilshofen, Saksamaa) oli eesti metsateadlane. 1896–1897 Eberswalde Metsaakadeemia vabakuulaja. 1921. aastast töötas Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonnas. 1938–1944 Tartu Ülikooli metsakasvatuse erakorraline professor. Pidas loenguid metsakasvatuse, metsakaitse, metsanduse ajaloo, metsapoliitika ja jahinduse õppeainetes. 1925–1927 Metsade Peavalitsuse juhataja. 1927–1935 ajakirja Eesti Mets vastutav toimetaja ja 1935–1940 peatoimetaja. Avaldas artikleid ka ajakirjades Konjunktuur ja Uus Talu. 1925–1940 Akadeemilise Metsaseltsi esimees. 1929. aastast ka Tartu Metsaühingu esimees. Metsakasutus, 1923 Metsakasvatus I–II, 1926–1927 Mets ja metsandus Eestis, 1929 Metsanduse põhijooned, 1930 Metsakaitse käsiraamat, 1935 Mets ja puu rahvatarkuse peeglis, 1935 K.Veermets. Prof. Oskar Daniel'i elust ja tööst. Eesti Mets, nr 3/4, märts/aprill 1944 Metsandusteadlased. Oskar Evald Daniel Oskar Daniel Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
David Grimm

David Johann Friedrich Grimm (11/23. jaanuar 1864 Peterburi – 29. juuli 1941 Riia) oli Venemaa ja Eesti õigusteadlane. Ta oli 1891–1913 ja 1917–1920 Peterburi ülikooli professor, 1920–1927 Praha ülikooli professor ja 1889–1891 ja 1927–1934 Tartu Ülikooli professor. Ta on uurinud Rooma õigust. 1917. aastal oli Venemaa ajutises valitsuses haridusministri abi.
Konstantin Grimm

Konstantin Grimm (10/22. september 1891 Kirillov, Novgorodi kubermang – juuni 1953) oli Eesti tehnikateadlane. 1935. aastal kinnitati ta kaheks aastaks Tartu ülikooli masinakonstruktsioonide ja tehnilise joonestamise dotsendi kohustetäitjaks. 1937. aastal töötas ta samas eradotsendina jõumasinate alal. Õpetajaks on Grimm olnud ka Tartu poeglaste gümnaasiumis, Tartu Tööstus- ja Majandusõpilaste Koolis ja Tihemetsa metsatehnilises tehnikumis. Grimm arreteeriti NKVD poolt 1945. aastal Tihemetsa vallas Pärnumaal ja saadeti Tjumeni oblastisse asumisele. Ta põgenes asumiselt ja arreteeriti uuesti 1949. Ta vabanes 1953. aastal. Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule. Ülikooli õppejõudude kinnitamisi. Postimees, 6. aprill 1935. Kes õpetavad elektro-tehnika koolis. Postimees, 22. september 1932. Kinnitamisi ja vabastamisi. Postimees, 15. veebruar 1937. Tehnikumi personal. Pärnumaa Kutsehariduskeskus. Kasutatud 16.08.2010 Arreteeritute nimed. Okupatsioonide Muuseum. "Kalmistud.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. aprill 2015. Vaadatud 3. aprillil 2015.
Lazar Gulkowitsch

Lazar Gulkowitsch (8. detsember (vkj)/ 20. detsember 1899 Cyryn, Minski kubermang – juuli 1941 Tartu) oli Eestis töötanud judaist. Ta oli 1933. aastani Leipzigi ülikooli professor. 1934 tuli ta Tartusse, kus juhtis 1940. aastani Tartu Ülikooli juudi teaduse õppetooli. Hukati koos perega juulis 1941 natside poolt. Die Entwicklung des Begriffes Hasid im Alten Testament. Tartu 1934 Das Wesen der maimonideschen Lehre. Tartu 1935 Zur Grundlegung einer begriffs-geschichtlichen Methode in der Sprachwissenschaft. Tartu 1937 Isidor Levin. "Lazar Gulkowitsch, tema juudi teaduse õppetool ja Tartu Ülikool". Akadeemia nr 7, 2008
Pärtel Haliste

Pärtel Haliste (kuni 1928 Pärtel Bauman; 21. märts (9. märts vkj) 1890 Hageri, Harjumaa – 10. juuni 1944 Soome laht) oli eesti klassikaline filoloog ja ajaloolane. Ta lõpetas 1916. aastal Peterburi Ülikooli. Sügisel 1919 valiti ta Tartu Ülikooli kreeka ajaloo ja arheoloogia dotsendiks. Alates 1926. aastast oli ta kreeka filoloogia professori kohusetäitja. Alates 1925. aastast juhtis ta didaktilis-metoodilises seminaris vanade keelte osakonda. Pärast 1929. aastat luges ta ka valitud ladina autorite interpretatsiooni koos stilistikaharjutustega. 1937. aastal valiti ta samal alal erakorraliseks professoriks. Kreeka kultuuri universalism, Ajalooline Ajakiri nr 1 1922 Riik ja isik Ptolemaioste-aegse Egiptuse majanduselus, Ajalooline Ajakiri nr 2 1924 Cyrenaica, Ajalooline Ajakiri nr 1 1928 Horatiuse 2000-aastase sünnipäeva puhul, Looming nr 10 1935 Etruskide kultuur nüüdisaja teaduse valgustusel, Ajalooline Ajakiri nr. 3 1939 Pärtel Haliste. "Hagerist Hellaseni". Eesti mõttelugu 90. Koostaja Ivo Volt. Tartu: Ilmamaa, 2009. 379 lk. ISBN 9789985773253 Ivo Volt. "Pärtel Haliste (1890–1944): esimene eestlasest klassikalise filoloogia õppejõud". // Kakssada aastat klassikalist filoloogiat Eestis = Duo saecula philologiae classicae in Estonia. Acta Societatis Morgensternianae 1. Koostanud ja toimetanud Ivo Volt. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 77–98 Pärtel Haliste TÜ klassikalise filoloogia õppetooli kodulehel
Arthur Hansen

Arthur Hansen (27. november/10. detsember 1908 Kolga vald, Harjumaa – 27. aprill 1944 Illuka) oli eesti metsateadlane ja Eesti sõjaväelane (lipnik). Ta lõpetas 1928. aastal Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi ja 1933. aastal Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna cum laude. Pärast seda asus ta tööle Tartu Ülikooli metsatakseerimise õppejõuna. 1941. aastal osales ta ohvitserina Tartu enamlastest vabastamisel, 10. veebruaril 1944 ta mobiliseeriti ja temast sai leitnandi auastmes 2. piirikaitserügemendi 2. pataljoni 7. kompanii ülem. Artur Hanseni kompanii pidas ägedaid tõrjelahinguid Krivasoos. 1944. aasta 17. aprilli öösel alustasid venelased ägedaid rünnakuid. Hansen asus ise langenud võitleja asemele kuulipilduja taha. Ta sai lahingus raskelt haavata, suri 10 päeva hiljem ning maeti Jõhvi kalmistule, hiljem sängitati ümber Elvasse. Soodla jõe ääres Oru metsavahitalu juures asuval rändrahnul on temale pühendatud mälestustahvel, mis avati 16. juulil 1992. aastal. Tema isa oli A. H. Tammsaare vanem vend Jüri Hansen, kes oli alates 1903. aastast Koitjärve metsandiku metsavaht. Arthur sündis Oru talus pere kolmanda lapsena, tema vend oli puidu- ja metallikunstnik Albert Hansen. Ohvitseride andmekogu Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Eerik Inari

Eerik Alfred Leopold Inari (kuni 1937 Erik Alfred Leopold Pipenberg, 20. aprill (vkj)/ 2. mai 1897 Tartu – 31. detsember 1998 Bad Godesberg, Bonn) oli eesti geograaf. Ta lõpetas 1917. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi, 1931. aastal Tartu Ülikooli ja kaitses 1932. aastal samas magistriväitekirja. Ta oli korporatsiooni Fraternitas Normannia liige. Ta sai 1944. aastal Berliini Ülikoolis dr. phil. nat. kraadi. Töötas aastatel 1925–1930 Tartu Ülikooli geograafia kabineti abijõuna ja 1932–1939 samas vanemassistendina. 1939. aastal läks sakslaste ümberasumise käigus Saksamaale ja vabastati Vabariigi Valitsuse otsusega 30. novembrist 1939 Eesti kodakondsusest. Ta oli aastatel 1940–1943 Poseni Ülikooli õppejõud, 1946. aastast Balti Ülikooli geograafialektor ja aastatel 1947–1949 professori kohusetäitja. Aastatel 1952–1958 oli ta Briti Reini Armee teenistuses. 1960. aastal läks pensionile. Ta oli 1961. aastal üks Balti Instituudi asutajaid ja oli kuni 1970. aastani selle teadussekretär. Saksamaal elas ta peamiselt Bonnis. Töid inimgeograafia alalt. Tema peamised uurimisteemad Eestis olid linnageograafia (nt Pärnu, Kuressaare ja Petseri) ja geomorfoloogia (Mustoja mõhnastik ja Pihkva järve lääneranniku ja saarte loodus). Vabariigi Valitsuse otsus nr 104-X-8, 30. november 1939 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 TLÜAR väliseesti isikud
Karl Inno

Karl Inno (1/14. november 1908 Lustivere vald – 12. november 1994 Oneida, New Yorgi osariik) oli eesti majandusteadlane. Ta lõpetas 1927. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ja 1932. aastal Tartu Ülikooli cum laude. Ülikooliõpingute kõrvalt õppis ta ka Ühistegevuse Instituudis. 1936. aastal sai ta magistrikraadi käitismajanduse alal (mag. rer. oec., Ühistu mõiste ja liigitus). Aastatel 1932–1938 töötas Ühistegevuse Instituudis lektorina. 1935. aastal kandideeris ta Tartu Ülikooli ühistegevuse professoriks, kuid kaotas Jaan Tõnissonile. Alates 1936. aastast oli ta Tartu Ülikooli õppejõud, aastatel 1938–1940 ja 1941–1944 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna panganduse ja kindlustusasjanduse adjunktprofessor. 1944. aastal põgenes Inno koos perega Saksamaale, kust 1950. aastal siirduti USA-sse New Yorgi osariiki. Seal töötas ta pearaamatupidaja ja revidendina ning kirjutas artikleid majandusteaduse ja eesti ajaloo teemadel. Ta oli Eesti Teadusliku Ühingu Ameerikas liige. Kuni 1980. aastani oli ta ajakirja Aja Kaja toimetaja. Karl Inno suri Ühendriikides, tema tuhk maeti 1995. aastal Põltsamaa kalmistule. Inno abiellus 1933. aastal Erika Pladoga, neil sündis kaks tütart, kellest teine suri 1945. aastal Saksamaal. 1995. aastal asutasid Karl Inno lesk, tütar ja sõbrad Karl ja Erika Inno stipendiumifondi. Fond toetab Tartu Ülikooli majandusteaduskonna bakalaureuse- ja magistriõppe finantsharu üliõpilasi, jäädvustades nii Karl Inno mälestust ja soodustades ühistegevuse arengut. Stipendiumi on saanud Priit Sander, Anu Algoja, Olga Luštšik, Henri Vaher, Margus Kõomägi, Andres Luts, Kaspar Ojasoo, Elis Ruus, Lolita Bagojan, Mariel Aim. Stipendiumi tutvustus
Hermann Jaakson

Hermann Jaakson (ka Herman Jaakson; 13/25. jaanuar 1891 Uue-Võidu vald, Viljandimaa – 28. august 1964 Kiidjärve) oli eesti matemaatik. 1913. aastal lõpetas ta Tartu ülikooli. 1925. aastal kaitses Jaakson doktoriväitekirja "Sur certains types de systèmes d'équations linéaires à une infinité d'inconnues sur l'interpolation", misjärel tast sai esimene eestlasest matemaatikadoktor. 1915–1919 töötas Jaakson Tartus matemaatikaõpetajana. Tartu ülikooli taasavamise järel õpetatas ta seal matemaatilist analüüsi ja diferentsiaalvõrrandeid. Aastal 1926 sai ta Tartu ülikooli korraliseks matemaatikaprofessoriks. 1995. aastal püstitati Kokaviidika külla Hermann Jaaksonile ja tema lellele Jüri Jaaksonile mälestuskivi. Lumiste, Ü., 1994. Mathematics in Estonia until 1940. In: Lumiste, Ü., Peetre, J. (Eds.), Edgar Krahn 1894–1961. IOS Press. Statistikaamet, 2010. Jüri Jaaksoni mälestuskivi.
Mart Järvik

Mart Järvik (kuni 1935 Martin Gross, 5/17. oktoober 1897 Käru vald, Järvamaa – 10. september 1956 Malmö) oli eesti piimandusteadlane. Õppis Vändra vallakoolis ja Vändra kihelkonnakoolis 1908–1911, 1918. aastal lõpetas Jamburgi kommertskooli. Aastatel 1919–1926 õppis Tartu ülikoolis agronoomiat ning kaitses 1931. aastal samas magistrikraadi. 1932. aastal sai ta doktorikraadi agronoomias väitekirjaga "Võis leiduvad pungseened ja nende mõju võisse: Schleswig-Holsteini ja Eesti piimatalitiste või uurimiste andmeil". Aastatel 1929–1944 oli ta Tartu ülikooli õppejõud, algul piimatalituse dotsendi kohusetäitja, 1932. aastast dotsent, 1938. aastast piimanduse adjunktprofessor ja aastast 1939 erakorraline professor. 1944. aastal emigreerus Järvik Saksamaale, kus töötas piimanduslabori teadurina. Aastal 1946 suundus ta edasi Rootsi, kus töötas 1953. aastani Rootsi Piimaühingute Liidus bakterioloogina. 1920. aastast kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi. Samuti oli ta Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige ja 1935. aastast Agronoomide Koja abiesimees. Hiljem Rootsis oli ta Eesti Agronoomide Seltsi, Eesti Rahvusfondi, Eesti Rahvusnõukogu ja Vabade Eestlaste Põllumajandusliidu liige. Järvik uuris muu hulgas võis elutsevaid mikroorganisme ja selgitas, kuidas parandada või säilivust. Mart Järvik oli põllumajandusteadlase Leida Lepajõe onu. Uus agronoomia doktor. Postimees, 24. mai 1932 https://dea.digar.ee/article/AKriigiteataja/1939/04/28/17 Mart Järvik Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Mart Järvik väliseesti isikuloolises andmebaasis
Avakaevandamine

Avakaevandamine ehk pealmaakaevandamine (mitte lahtine kaevandamine) toimub avatud maapõues. Pealmaakaevandamisele vastandub allmaakaevandamine. Seejuures kasutatakse aukkaevandamist, kui katendit on vähe. Nii kaevandatakse Eestis liiva, paasi ja savi. Aukkaevandamisel jääb pärast maavara väljamist kaevandamiskohale auk. Vaalkaevandamist kasutatakse seal, kus maavara katab paks katend, mis tõstetakse kaevandatud alale vaaludesse. Pärast kaevandamist ja kaevandatud ala korrastamist (rekultiveerimist) tekib maale, kus kasutati vaalkaevandamist, uus maakate. Vaalkaevandamine on kasutusel Eesti põlevkivimaardlas ja oli kasutusel fosforiidi tootmisel Maardus. Väljakkaevandamisel moodustatakse maardlas välja(ku)d, millelt kooritakse kaevist. Eestis kasutatakse väljakkaevandamist turba tootmisel. Avakaevandamine, eriti aukkaevandamine, on vanim kaevandamise liik. Avakaevandused, näiteks liiva saamiseks, on umbes sama vanad kui riiklus. Suurimad tänapäeva avakaevandused võivad olla rohkem kui poole kilomeetri sügavused. Allmaakaevandamine Karjäär
Bernhard Jürgens

Bernhard Jürgens (28. august/9. september 1895 Elistvere vald, Tartumaa – 2. august 1969 Ludwigsburg) oli eesti arst ja arstiteadlane. TLÜAR väliseesti isikud Biograafia ESBL-is Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
431

◄ | 4. sajand | 5. sajand | 6. sajand | ► ◄ | 400. aastad | 410. aastad | 420. aastad | 430. aastad | 440. aastad | 450. aastad | 460. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 427 | 428 | 429 | 430 | 431 | 432 | 433 | 434 | 435 | ► | ►► 431. aasta Toimus Efesose kirikukogu. Paavst Coelestinus I ordineeris Iirimaa piiskopiks Palladiuse. ... ...
430

◄ | 4. sajand | 5. sajand | 6. sajand | ► ◄ | 400. aastad | 410. aastad | 420. aastad | 430. aastad | 440. aastad | 450. aastad | 460. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 426 | 427 | 428 | 429 | 430 | 431 | 432 | 433 | 434 | ► | ►► 430. aasta Bütsantsi keiser Theodosius II saatis Põhja-Aafrikasse oma väed appi Lääne-Roomale võitluses vandaalidega. Seal sõdis ka tulevane Bütsantsi keiser Marcianus. Anastasius I, Ida-Rooma keiser (ligikaudne aasta) Julius Nepos, Lääne-Rooma keiser Augustinus, mõjukaim hilisantiigi kristlik õpetlane, õigeusu ja katoliku kiriku pühak David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst. Lk 33-37.
Johan Kruusmann

Johan Kruusmann (ka Johannes Kruusmann; 29. september 1900 Märjamaa vald, praegune Raplamaa – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti piirivalvur. Kruusmann teenis Vabadussõja ajal 1. diviisi staabis telefonistina. Ta astus 1. septembril 1924. aastal üleajateenijana piirivalvesse Tallinna jaoskonda Tallinna rajooni Tallinna kordonisse. Tema auaste oli reamees. Kruusmann tapeti ametikohustuste täitmisel kommunistide poolt 1. detsembri riigipöördekatse ajal. Ta oli 1. detsembri hommikul postil Tallinnas Kadriorus Russalka mälestusmärgi juures, kui mässulised tungisid talle kallale ja lasid ta maha. Kruusmann maeti 4. detsembril 1924. aastal. Matusetalitus toimus Tallinnas Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste (ka Kruusmanni oma) Balti jaama. Algselt pidi ta maetama Märjamaale, kuid seni teadmata põhjusel maeti ta Rahumäe kalmistule koos riigipöördekatses hukkunud politseinikega samale hauaplatsile. Piklikul, põhja-lõunasuunalisel platsil oli seitse hauda. Kruusmanni oma oli kõige lõunapoolsem. Igal haual oli maapinnaga tasa olev Vabadusristi kujutisega lubjakivist plaat (algne hauaplaat on näiteks säilinud Tartu sõjaväekalmistul kadett Aleksander Tedre haual). Haudade ala ümbritses madalatele graniitpostidele kinnitatud teraskett. Hauaplaadid säilisid ka esimesel ja teisel Nõukogude ajal. Kruusmanni hauale tehti 1981. aastal pealematus. Lõunapoolsed postid kõrvaldati ning piirdekett tõsteti ümber järgmistele postidele nii, et Kruusmanni hauast järgmine jäi nüüd kõige lõunapoolsemaks. Pragunenud hauaplaadid asendati 1990. aastatel uute mustast graniidist plaatidega, kuid Kruusmanni haud on seni tähistamata. Ave Kusmin, Tõnu Mesila. "Johannes Kruusmann - ühe detsembrimässu ohvri lugu". Märjamaa Nädalaleht, 26. november 2014
452

◄ | 4. sajand | 5. sajand | 6. sajand | ► ◄ | 420. aastad | 430. aastad | 440. aastad | 450. aastad | 460. aastad | 470. aastad | 480. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 448 | 449 | 450 | 451 | 452 | 453 | 454 | 455 | 456 | ► | ►► 452. aasta Attila laastas oma vägedega Itaaliat, kust lahkus pärast paavst Leo I käest suure lunaraha saamist (samal ajal laastas Itaaliat näljahäda). Hunnide eest põgenejad rajasid Veneetsia laguuni saartele Veneetsia linna. ... ...
453

◄ | 4. sajand | 5. sajand | 6. sajand | ► ◄ | 420. aastad | 430. aastad | 440. aastad | 450. aastad | 460. aastad | 470. aastad | 480. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 449 | 450 | 451 | 452 | 453 | 454 | 455 | 456 | 457 | ► | ►► 453. aasta ... ... Attila, hunnide juht Pulcheria – Ida-Rooma keisrinna , keiser Theodosius II õde ja keiser Marcianuse abikaasa David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst. Lk 33–37.
Allmaakaevandamine

Allmaakaevandamine (mitte maa-alune kaevandamine) toimub maapõues, katendit eemaldamata. Allmaakaevandamisele vastandub pealmaakaevandamine. Eestis on allmaakaevandamine kasutusel ainult põlevkivi tootmisel. Kaevandus Pealmaakaevandamine
Urmas Kirs

Urmas Kirs (sündinud 5. novembril 1966 Viljandis) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Ta on abitreener Eesti U21- ja U23-jalgpallikoondistes. Aastail 1992–2000 pidas Eesti koondises 80 kohtumist ja lõi viis väravat. Koondisedebüüdi tegi Kirs 3. juunil 1992 sõpruskohtumises Sloveenia vastu. Ta kuulus algkoosseisu, aga 77. minutil vahetas Marko Kristal ta välja. See oli koondise esimene kohtumine pärast Eesti iseseisvuse taastamist. Oma debüüdi samas mängus tegid veel Mart Poom, Meelis Lindmaa, Urmas Kaljend, Urmas Hepner, Igor Prins, Toomas Kallaste, Martin Reim, Indro Olumets, Sergei Ratnikov, Tarmo Linnumäe, Risto Kallaste, Viktor Alonen, Aleksandr Puštov, Marko Kristal. Mäng lõppes viigiga 1:1. Kirs oli mängu päeval 25-aastane. 2013. aasta hooaja eel asus Kirs juhendama toona III liigas mängivat meeskonda Tallinna JK Visadus. 2014. aasta hooajaks tõusti II liigasse. Hooajalõpus lõpetas JK Visadus tegevuse. 2015. aasta hooajal eel asus Kirs peatreeneriks Esiliiga B klubis HÜJK Emmaste, mis lõpetas hooajalõpus tegevuse. 2016. aasta hooajal asus Kirs juhendama HÜJK Emmaste ja Viimsi MRJK ühinemisel tekkinud klubi Viimsi JK, mis mängib Esiliiga B-tasandil. 4. juunil 2016 palgati Kirs juhendama Premium liiga klubi Rakvere JK Tarvas. Tallinna FC Flora Meistriliiga: 1993/94, 1994/95, 1997/98, 1998 Eesti karikas: 1995, 1998 Eesti Superkarikas: 1998 Eesti jalgpallikoondislaste loend https://www.facebook.com/JKVisadus/posts/319948654797983 http://soccernet.ee/artikkel/rakvere-tarvas-vahetab-peatreenerit Rakvere Tarvas vahetab peatreenerit http://jktarvas.ee/esindusmeeskond-vahetab-treenerit/ Esindusmeeskond vahetab treenerit Biograafia ESBL-is
Eduard Eelma

Eduard Eelma (aastani 1937 Eduard Ellmann; 7. aprill 1902 Peterburi – 16. november 1941 Kirov, Kirovi oblast) oli Eesti politseinik ja jalgpallur (ründaja). Aastail 1921–1935 pidas Eesti koondises 60 kohtumist ja lõi 21 väravat (koondise kolmas näitaja Andres Operi ja Indrek Zelinski järel). Ta osales ka 1924. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiri eelringikohtumises USA vastu. Tuli 1923. aastal JK Tallinna Kalevi koosseisus Eesti meistriks. JK Tallinna Kalev võitis toonases mängus 1:0 Sporti. Eelma on mänginud ka Tallinna JK ridades. NKVD arreteeris ta 11. juunil 1941 Tallinnas, ta mõisteti surma ja lasti maha Kirovi linna vanglas nr 1. Eesti jalgpallikoondislaste loend Eduard Ellman-Eelma – Goals in International Matches rsssf.com http://www.okupatsioon.ee Biograafia ESBL-is Eduard Ellmann – Eesti koondise 20. sajandi parim väravakütt, kelle okupandid maha lasid Soccernet.ee, 29. november 2017