laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jacques Anquetil

Jacques Anquetil (8. jaanuar 1934 – 18. november 1987) oli Prantsusmaa jalgrattur. Ta võitis esimesena 5 korral Tour de France'i (1957 ja 1961–1964). 1960 ja 1964 tuli ta Giro d'Italia üldvõitjaks ja 1963 Vuelta a España üldvõitjaks. 1952. aasta suveolümpiamängudel võitis ta meeskondlikus maanteesõidus Prantsusmaa koondises pronksmedali.
Vittorio Alfieri

Vittorio Alfieri (16. jaanuar 1749 Asti – 8. oktoober 1803 Firenze) oli itaalia luuletaja ja näitekirjanik, keda peetakse itaalia klassitsistliku tragöödia rajajaks. Tema teostes kajastuvad 18. sajandi lõpu vabariiklikud vabaduseideed ning põlgus igasuguse türannia vastu. Need avaldasid suurt mõju 19. sajandi Itaalia ühinemisliikumisele ehk risorgimento'le. Alfieri leiutas tramelogöödia žanri. Alfieri kirjutas 22 tragöödiat (näiteks "Saul", 1782; "Maria Stuart", 1788; "Alkestis", 1797), kuus komöödiat, satiire ja poliitilist proosat (nt "Türanniast"). Säilinud on ka tema autobiograafia.
Christoph Martin Wieland

Christoph Martin Wieland (5. september 1733 Oberholzheim – 20. jaanuar 1813 Weimar) oli saksa valgustuskirjanik. Tema teostest on tuntuimad romaanid "Agathon" (1766–1767) ja "Die Abderiten" ("Abderiidid" 1781) ja värsis kirjutatud eepos "Oberon" (1780). 1773 asutas ta esimese silmapaistva saksa kirjandusliku kuukirja "Der Teutsche Merkur". Voldemar Vaga (1976). Kunst Tallinnas XIX sajandil. Tallinn: Kunst. Lk 102.
Claude (Grand Theft Auto)

Claude Speed on fiktiivne tegelane, kes esineb videomängus "Grand Theft Auto III" (GTA III) ning mõnes vaheanimatsioonis mängus "Grand Theft Auto: San Andreas". Claude'i nime ei mainita GTA III-s kordagi, kuid nimi leidub mängu andmefailides. Teised tegelased kutsuvad teda nimedega Fido ja Kid. Nime Claude mainitakse esimest korda mängus "Grand Theft Auto: San Andreas". Claude ei räägi üldse teisiti kui mängu muud peategelased.
Törökszentmiklós

Törökszentmiklós (saksa Türkischsanktniklas) on linn Ungaris Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadis, Törökszentmiklósi kreisi halduskeskus. Asub Szolnokist 15 km ida pool. Asulat on ürikutes esmamainitud 1399. aastal. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. http://www.torokszentmiklos.hu/
St. Hanshaugen

St. Hanshaugen on asum Oslos St. Hanshaugeni linnaosas. Asum paikneb St. Hanshaugeni pargist idas, lõunas ja edelas. Tavaliselt arvatakse sellesse hoonestus Geitmyrsveienil piki pargi serva (Knud Knudsens plassi (lõunas) ja Colletts gate (põhjas) vahel) ning lõunas ja edelas paiknev piirkond, mille piirid on Bergstien, Bjerregaards gate, Ullevålsveien, Stensberggata, Sofies gate Colletts gate kuni Ullevålsveienini (välja arvatud Doblougløkka (Mikkel Doblougs gate)) ja park. Kuulutustes paigutatakse St. Hanshaugenisse sageli ka naaberasumeid, sest nimi on tuntud ja asumit peetakse heaks rajooniks.
Regulaarne graaf

Regulaarne graaf on graaf mille kõikide tippude valentsused (astakud) on võrdsed, st iga tipp omab sama arv naabertippe. Regulaarsuse valents on graafi invariant ning tähistatakse r ( G ) {\displaystyle r(G)} . Kõikide graafide hulgas domineerivad mitteregulaarsed, regulaarsete osakaal on kaduvväike. Kuna regulaarsete graafide raames võib esineda ka teisi regulaarsusi, siis nimetagem siin esimest valentsregulaarsuseks. Valentsuse (astaku) järgi klassifitseeritult koosneb: 0-regulaarne (tühi graaf) isoleeritud tippudest; 1-regulaarne isoleeritud servadest; 2-regulaarne isoleeritud ringidest (tsüklitest, vöödest) või kujutab tervikuna ringi. 3-regulaarset nimetatakse ka kuupgraafiks. 0-valentsregulaarne graaf 1-valentsregulaarne graaf 2-valentsregulaarne graaf 3-valentsregulaarne graaf Graafi regulaarsus on tippude ja/või servade omadus olla teatud mõttes ühesugused. On olemas erinevaid regulaarsusi. Valentsregulaarne graaf, mille iga tipu kõikide naabertippude kaugus on d, on d-distantsregulaarne. Näites esitatud 3-valentsregulaarne graaf on ka 2-distantsregulaarne. Valentsregulaarne graaf, mille kõik tipud kuuluvad vöösse ümbermõõduga d on d-vööregulaarne. Näiteks, valentsregulaarne Peterseni graaf on 5-vööregulaarne. Valentsregulaarne graaf, mille kõik tipud kuuluvad klikki võimsusega n on n-klikkregulaarne. Näiteks, Peterseni graafi täiend on 4-klikkregulaarne ning koosneb neljast lõikuvast 4-klikist. Valentsregulaarne graaf, mille iga naabertippude paar omab a ⩾ 0 {\displaystyle a\geqslant 0} ühist naabrit ja iga mittenaabertippude paar omab b ⩾ 1 {\displaystyle b\geqslant 1} ühist naabrit on tugevregulaarne. Näiteks, Peterseni graaf on ka tugevregulaarne. Need regulaarsused on hästi väljaloetavad graafi semiootilisest mudelist. Valentsregulaarsete graafide hulgas on distants-, vöö-, klikk- ja tugevregulaarsete osakaal kaduvväike. Valentsregulaarse graafi r ( G ) {\displaystyle r(G)} täiend G ¯ {\displaystyle {\overline {G}}} on valentsregulaarne. Vööregulaarse graafi G {\displaystyle G} täiend G ¯ {\displaystyle {\overline {G}}} on klikkregulaarne, ja vastupidi. Klikkregulaarse graafi klikid võivad olla kas komponentsed, sidusad või lõikuvad. m-aluselise graafi G {\displaystyle G} täiend G ¯ {\displaystyle {\overline {G}}} on võrdsete aluste n puhul n-klikkregulaarne, mittelõikuvate n-klikkide arvuga m. Tugevregulaarse graafi G {\displaystyle G} sidus täiend G ¯ {\displaystyle {\overline {G}}} on tugevregulaarne. Ka graafi sümmeetria puhul on tegemist ühesuguste kordumisega ehk ekvivalentsusklassidega. Graafi sümmeetria on nö "kõige tugevam regulaarsus". Tippudest sümmeetriline (transitiivne) graaf on valents-, distants- ja vööregulaarne (või klikkregulaarne) . Samal ajal on valentsregulaarne graaf väga harvadel juhtudel sümmeetriline. Ka tugevregulaarne graaf ei pea olema sümmeetriline. Harary, F. Graph Theory. Addison-Wesley, 1969. Tevet, J.-T. Graafi varjatud külgi. S.E.R.R. 2009. ISBN 9789949213108 Ashay Dharwadker, A., Pirzada, B. Graph Theory, Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, 2011. ISBN 1466254998 Graafi klikk ja vöö
Karcag

Karcag on linn Ungaris Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadis, Karcagi kreisi halduskeskus. Asub Debrecenist 60 km lääne pool Hortobágyi rahvuspargi lõunaserval. Karcag on populaarne turismisihtkoht. Osa linnaelanikest on 13. sajandil tänapäeva Ungarisse tulnud kõptšakkide järeltulijad. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. http://www.karcag.hu/
Kalev Kalkun

Kalev Kalkun (24. märts 1949 Viitina – 5. juuli 2012) oli eesti tõlkija ja tõlk. Kalev Kalkun õppis Viitina 8-klassilises Koolis. 1968. aastal lõpetas ta Tartu Pedagoogilise Kooli klassiõpetaja diplomiga ja 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Ülikoolis õppis eesti, soome, vene, saksa, läti ja rootsi keelt. Kalev Kalkun on tuntud eelkõige läti keelest eesti keelde tõlkijana, aga ta on tõlkinud ka soome ja saksa keelest. Tema tõlgetest on ilmselt kõige tuntum Jānis Baltvilksi raamat "Vestlusi lindudest", mida anti välja kokku 150 000 eksemplari. Ta on tõlkinud ka Jānis Lejiņši "Pitser punasel vahal: vennad. 1162–1184". Kokku on läti keelest Kalkuni tõlgituna ilmunud Eestis raamatutena 15 teost. Aastatel 1973–1976 töötas ta Meremäe Keskkooli õpetajana, aastatel 1976–1980 Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi direktorina, aastatel 1980–1983 kirjastuse Valgus entsüklopeediatoimetuse teadustoimetajana, aastatel 1983–1989 kirjastuse Eesti Raamat tõlkekirjanduse vanemtoimetajana, aastatel 1989–2000 Ruusmäe Põhikooli direktori ja saksa keele õpetajana, aastatel 2000–2011 Misso Keskkooli saksa keele õpetajana. Alates 2011. aastast oli ta vabakutselise tõlkija ja tõlk. Vladimirs Kaijaks, "Ämblik" (Loomingu Raamatukogu 24, 1981) Andris Puriņš, "Ärge küsige minult midagi" (Tallinn: Eesti Raamat, 1984) Māra Svīre, "Õdus õhtu kahekesi" (Loomingu Raamatukogu 10–11, 1984) Viktors Lagzdiņš, "Mõrv metsatalus: kriminaalromaan" (Loomingu Raamatukogu 28–30, 1985) Zigmunds Skujiņš, "Noore inimese memuaarid" (Tallinn: Eesti Raamat, 1986) Jānis Baltvilks, "Vestlusi lindudest" (Tallinn: Eesti Raamat, 1986) Anna Žīgure, "Läti maa ja taevas" (lühendatud tõlge; Loomingu Raamatukogu 29–30, 2001) Valdis Rūmnieks, "Iidse tamme saladus: ulmeline põnevusjutt" (Tallinn: Tormikiri, 2004) Jānis Lejiņš, "Pitser punasel vahal: vennad. 1162–1184" (Tallinn: Eesti Raamat, 2007) Nora Ikstena, "Neitsi õpetus" (Loomingu Raamatukogu 13–14, 2011) Ilona Maria Hilliges, "Valge nõid" (Tallinn: Tormikiri, 2000) Carl Gustaf Mannerheim, "Soome marssali mälestused" (koos Elle Anupõlluga, Tallinn: Olion, 2007) 2011 Eesti-Läti keeleauhind (Nora Ikstena romaani "Neitsi õpetus" tõlkimise eest eesti keelde) Eesti parim läti keele tõlk elab Ruusmäel. Võrumaa Teataja, 23. veebruar 2012. Suri tunnustatud tõlkija Kalev Kalkun. ERR uudised, 5. juuli 2012. Eesti-Läti tõlkeauhinna pälvis Kalev Kalkun, ERR uudised, 16. veebruar 2012
Divertisment

Divertisment (itaalia keeles divertimento, prantsuse keeles divertissement) on kerge ja lõbusa karakteriga süidilaadses vormis enamjaolt mitmeosaline muusikažanr. Enamjaolt kirjutati divertismente 18. sajandil, tuntumate tol ajal selles žanris kirjutanud heliloojate hulka kuuluvad Wolfgang Amadeus ja Leopold Mozart, Joseph ja Michael Haydn ning Luigi Boccherini. Esimese divertismendinimelise teose kirjutas 1681. aastal Carlo Grossi. 20. sajandi heliloojatest on divertismente kirjutanud teiste seas Sergei Prokofjev, Benjamin Britten, Béla Bartók, Bohuslav Martinů, Malcolm Arnold, Ferruccio Busoni ja Lennox Berkeley. http://www.eki.ee/dict/qs/index.cgi?Q=divertisment&F=M Visnapuu, E. (1923) Muusika leksikon. Tallinn: Esto-Muusika, lk 30
Edmund Sobkowiak

Edmund Sobkowiak (25. jaanuar 1914 Poznań, Suur-Poola vojevoodkond – 11. mai 1988 Varssavi) oli Poola poksija. Sobkowiak oli kokku kolmekordne Poola meister - kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) aastatel 1935-1936 ning kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 1939. aastal. Ta sai Poola meistrivõistlustel kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 1946. aastal 3. koha. Sobkowiak osales ühe korra Eesti ja Poola maavõistlusel poksis ning võitis oma kohtumise Arnold Torpeli vastu 1938. aasta kevadel. Ta osales rahvusvahelistel kohtumistel Poola eest 13 korral. Ta võitis neist 8 ja kaotas 4 kohtumist ning viigistas 1 kohtumise. Sobkowiak osales kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Louis Laurie'le (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Sobkowiak sai kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Vilmos Énekesile (Ungari). Ta osales kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939), kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Ulderico Sergole (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles 5. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1937. Tulemused inglise keeles 6. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1939. Tulemused inglise keeles Edmund Sobkowiak veebisaidil Olympedia (inglise)
Józef Pisarski

Józef Pisarski (15. juuni 1913 Łódź, Łódźi vojevoodkond – 8. detsember 1986 Łódź) oli Poola poksija. Pisarski oli kokku kolmekordne Poola meister - kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1933. aastal ning keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) aastatel 1937-1938. Ta sai Poola meistrivõistlustel keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1936. aastal 3. koha ja 1948. aastal 2. koha. Pisarski osales mõlemal Eesti ja Poola maavõistlusel poksis. Ta võitis oma kohtumise Aleksander Reinke vastu 1938. aasta kevadel ning kaotas oma kohtumise Anton Raadiku vastu 1938. aasta sügisel. Ta osales aastatel 1933-1948 rahvusvahelistel kohtumistel Poola eest kokku 17 korral. Pisarski osales kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Pisarski sai keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Anton Raadikule (Eesti). 11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles 6. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1939. Tulemused inglise keeles Józef Pisarski veebisaidil Olympedia (inglise)
Astromeetria

Astromeetria on astronoomia haru, mis rakendab astronoomiaülesannete lahendamiseks ruumi, aja ja liikumise kirjeldamise meetodeid. Eristatakse fundamentaalset astromeetriat, fotograafilist astromeetriat ja praktilist astromeetriat. Astrofüüsika Heino Eelsalu. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996, 200 lk.
Vibulaskmine 2012. aasta suveolümpiamängudel

Vibulaskmine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist kuni 3. augustini. Vibulaskmise võistlustel osales 128 sportlast ja välja jagati 4 komplekti medaleid. Võistluste programm koosnes nii meeste kui ka naiste individuaalvõistlusest ning võistkondlikust võistlusest, kus osalesid kolmeliikmelised võistkonnad. Võistlused toimusid Lord's Cricket Groundil. Vibulaskmise koduleht Londoni OM-il FITA koduleht
Laimdota Straujuma

Laimdota Straujuma (sünninimi Laimdota Lustika; sündinud 24. veebruaril 1951) on Läti poliitik, kes oli 22. jaanuarist 2014 kuni 11. veebruarini 2016 Läti peaminister. Ta oli alates 25. oktoobrist 2011 Läti põllumajandusminister Valdis Dombrovskise kolmandas valitsuses. Ta on lõpetanud Läti Riikliku Ülikooli matemaatika ja füüsika teaduskonna ja kaitses 1992. aastal majandusdoktori kraadi. 2000–2006 töötas ta Läti põllumajandusministeeriumi kantslerina ja 2007–2010 regionaalarenguministeeriumi kantslerina. Laimdota Straujuma astus valitsust moodustama asudes erakonda Ühtsus, kes oli ta ministriks esitanud. Varem oli ta parteitu, aga ta on olnud ka Rahvapartei liige. 6. jaanuaril 2014 esitas president Andris Bērziņš pärast mitme muu kandidaadi tagasilükkamist Straujuma Läti uueks valitsusjuhi kandidaadiks. 22. jaanuaril 2014 astus Laimdota Straujuma esimene valitsus ametisse. 5. novembril 2014 alustas tööd Laimdota Straujuma teine valitsus. DELFI. "Saeima izsaka uzticību Dombrovska trešajai valdībai". Delfi.lv. Vaadatud 25.10.2011. Elulugu Läti põllumajandusministeeriumi kodulehel
Adaki saar

Adak (aleuudi Adaax) on saar Põhja-Ameerika läänerannikul Aleuudi saarestikus, üks Andreanofi saartest. Adaki saar jääb Ameerika Ühendriikide Alaska osariigi territooriumile. Saare pindala on 711 km². Saar on mägine, kõrgeim tipp on 1196 m kõrgune Moffetti mägi. Saare põhjatipus asub 610 m kõrgune Adagdaki vulkaan. 1997. aastani asus saarel teise maailmasõja ajal rajatud USA mereväe baas. Saarel on lennuväli, mis on USA läänepoolseim lennuväli. Alaska Airlinesil on regulaarlennuühendus King Salmoni ja Anchorage'iga. Saare ranniku lähedal asub USA ballistiliste rakettide kaitsekilpi kuuluv Sea-Based X-Band Radar. 2000. aasta rahvaloenduse ajal elas saarel 316 inimest. Ainuke asula on saare põhjaosas asuv Adak.  Adaki saar – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Võimlemine 2012. aasta suveolümpiamängudel

Võimlemine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist kuni 12. augustini. Võistlustel osales 324 sportlast ja välja jagati 18 komplekti medaleid (sportvõimlemine (16), iluvõimlemine (2), batuudihüpped (2)). Sportvõimlemises ja iluvõimlemises peeti olümpiavõistlused Wembley Arenal ning batuudihüpped The O2 Arenal. Naised Individuaalne mitmevõistlus Rühmaharjutus Mehed Naised Sportvõimlemine Londoni OM-i kodulehel Iluvõimlemine Londoni OM-i kodulehel Batuudihüpped Londoni OM-i kodulehel Rahvusvahelise Võimlemisföderatsiooni (FIG) koduleht
Raudteesild

Raudteesild on sild, mis viib raudtee üle jõe, maantee, tänava või muu takistuse. Eestis asuvad näiteks Jänese ja Narva raudteesild ning varasemal on kasutuses olnud Konuvere, Reiu, Rumba ja Tuderna raudteesild. Samuti on mitmeid viadukte üle maanteede nagu näiteks Endla viadukt ja Paldiski maantee raudteeviadukt Tallinnas ning Riia tänava raudteesild Tartus. Keila raudteesild Eestis Papiniidu silda Pärnus ületas varem ka raudteeliiklus Raudteesild Lätis Daugavpilsis Bogibeel sild on India pikim raudteesild (see on avatud ka autoliiklusele)
Riia tänava raudteesild

Riia tänava raudteesild on Tartu raudteesild, mis ületab Riia tänava lõigul Vaksali tänava ja Raudtee tänava vahel. Sild asub Vaksali ja Tammelinna linnaosa piiril. Piki raudteed jääb sellest ühele poole Tartu raudteejaam, teisel pool aga raudtee hargneb: Valga suunal asub Aardla, Petseri suunal Kirsi raudteepeatus. Viadukt rajati algselt aastal 1887 seoses Pihkva–Riia raudtee Tartu ja Valga vahelise harutee rajamisega. Esimese samas kohas asunud raudteesilla õhkisid 1941. aasta 9. juuli keskpäeval Tartust teise maailmasõja käigus taganevad Nõukogude väed. 2020. aastal alustati Riia-Vaksali ristmiku rekonstrueerimist. Tööde käigus ehitati Riia tänava viadukti kõrvale raudteetammi muldkehasse kahele poole tänavat kergliiklustunnelid ja teed ületava raudteeviadukti kõrvale kergliiklussild, mis muudavad piirkonna kergliiklejatele ohutumaks ja mugavamaks. Liiklussõlm ja Vaksali sild avati 2021. aasta lõpul. Mehis Helme, Eesti raudteede 100 aastat, lk. 19 Jaak Juske "70 aastat hävitavast tulemöllust Tartus" 6. juuli 2011 "Tartu alustab Riia-Valksali ristmiku rekonstrueerimistlustab-riia-vaksali-ristmiku-rekonstrueerimist" tartu.ee, 02.03.2021 Tartus valmis Riia-Vaksali liiklussõlm koos kergliiklussillaga ERR, 8. detsember 2021 "Enesetapjate magnet – Riia tänava raudteeviadukt Tartus" Reporter.ee, 17. jaanuar 2012
Variku viadukt

Variku viadukt on Tartus Variku linnaosas Tartu ringteel paiknev 435 m pikkune sild, mis viib ringtee üle Tartu-Valga raudtee. Viadukt asub ühtlasi Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 186. kilomeetril. See ehitati 1984. aastal. Liikluseks avati sild 27. septembril 1985. Jaan Olmaru. "Variku viadukti remont algab sügisel". Postimees, 27. juuni 2011
Alfred Hermann Fried

Alfred Hermann Fried (11. november 1864 Viin – 4. mai 1921 Viin) oli juudi päritolu austria patsifist, publitsist ja esperantist. Ta sai 1911. aastal Nobeli rahuauhinna ajakirja Die Waffen nieder! (Relvad maha!) asutamise ja muude rahupooldavate tegevuste eest. Ta jagas auhinda õigusteadlase Tobias Asseriga.
Enola Gay

Enola Gay oli Ameerika Ühendriikide teise maailmasõja aegne Boeing B-29 Superfortress-tüüpi pommituslennuk, millelt heideti 6. augustil 1945 esimene tuumapomm koodnimega Little Boy Jaapani linnale Hiroshimale. Ameerika Ühendriikide Armee Õhujõudude (USAAF) üksuse 509th Composite Group komandör, sõjaväelendur kolonel Paul Tibbets maalis selle lennuki kerele oma ema nime Enola Gay. Praegu asub see taastatud mittelennukõlblik B-29 Ameerika Ühendriikide Riiklikus Lennundus- ja Kosmonautikamuuseumis väljapanekuna. Bockscar – Boeing B-29 Superfortress-tüüpi lennuk, millelt heideti tuumapomm koodnimega Fat Man Jaapani linnale Nagasakile.
Pegasus (jõelaev)

Pegasus (endine Fr. R. Kreutzwald) on 1958. aastal Moskva laevatehases ehitatud ja Tartus tegutsev jõelaev-reisilaev. On 1960. aastate Tartu reisilaevadest ainukesena tänapäeval kasutuses. Pegasus on kahe tekiga projekt 544 Moskvitš-klassi jõereisilaev Laev on teraskerega, 27,25 meetrit pikk ja kandejõud on 13,3 t. Laeval on ka pardanumber M-282 (ilmselt antud kunagi tehase poolt). Laeva sõite mõjutab veetaseme kõrgus Emajões, kuna kõrgvee ajal Pegasus Kaarsilla alt läbi ei mahu. Samuti on laeval pikkuse tõttu vahel raskusi suhteliselt kitsal Emajõel ümber pööramisega. Laeva meeskond koosneb kaptenist, laevajuhi abist (tüürimees) ja madrusest ja reisisaatjast. Laev on ehitatud 1958. aastal Venemaal Moskva laevatehases. Omanik on Tartu Sadam. Enamjaolt on laeva kasutamist korraldanud aga teised firmad, kes on Tartu Sadamalt laeva rentinud. Kuni 1993. aastani kandis laev nime Fr. R. Kreutzwald. 2004. aastal kaotas laev juhitavuse ja sõitis Tartus Sõpruse silla lähedal paadisadamas otsa mootorpaatidele. 2005. aastal põrkas Pegasus Emajõel kokku mootorpaadiga. 2006. aastal ärandati laev purjus noormeeste poolt, kes sõitsid sellega vastu kallast. 2008. aastani rentis Pegasust Atlantise keskuse omanik Olga Aasav 400 000 Eesti krooni eest aastas., 2009-10 OÜ Paremax OÜ Atlant VII kaudu. Alates 1. maist 2012 alustas Pegasus regulaarreise Emajõel. Pegasus sildub Tartus (2005. aastal rajatud) kai ääres ööklubi Atlantis ees. Pegasust kasutatakse lõbusõidureisideks Emajõel.. Laeva rendib ja kasutab OÜ Paremaks Pegasus Emajõe festivali jõeparaadil Kaarsilla all Pegasus Emajõe festivalil Tartus 100 000. tartlase mälestusmärgi ees Tahvel tootja andmetega laeva seinal Sisevaade Тип Москвич (М, С, Т, ПТ), Projektid 515, 544, M-21T (vene keeles) Pegasus hakkab viima suurveele ja jõhvikale "Tellimusreisid Emajõel". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. veebruar 2015. Vaadatud 10. juulil 2013. Rainer Napits "Emajõe navigatsioonitingimused"[alaline kõdulink] Bakalaureusetöö keskkonnatehnoloogias, Tartu, 2010, lk 28-29. Vilja Kohler "Miks pole Pegasust Atlantise ees näha?" Postimees, 19.07.2010 "Laevakapten". "Tüürimees". "Madrus". Tarmo Michelson "Reisilaev põrutas Tartus otsa seitsmele mootorpaadile" Õhtuleht, 26. juuni 2004 "Emajõel põrkasid kokku reisilaev Pegasus ja mootorpaat"[alaline kõdulink] Postimees, 19.09.2005 "Noormehed sõitsid Emajõel ärandatud Pegasusega vastu kallast"[alaline kõdulink] Postimees, 15.05.2006 Jüri Saar "Tartu lähedal põllul seisab reisilaev"[alaline kõdulink] Postimees, 18.11.2008 Viitamistõrge: Vigane <ref>-silt. Viide nimega ootab on ilma tekstita. Kristel Rõss "Laev Pegasus valmistub suvisteks lustisõitudeks"[alaline kõdulink] Postimees, 27.04.2005 Pegasus hakkab viima suurveele ja jõhvikale Postimees, 18.10.2010 13:31 Jüri Saar "Reisilaev Pegasus kõhutab supelrannas" Postimees, 03.10.2012 Jüri Saar "Tartu ei luba laeva rannas vuntsida" Postimees, 09.10.2012 "Laev Pegasus viib pered lõbusõidule" Postimees, 08.06.2005 Jaan Olmaru Pegasus läks suveks uuele rentnikule Postimees, 23.04.2013 Jõelaev Pegasus koduleht