laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Perepelõtššja

Perepelõtššja (ukraina keeles Перепеличчя) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 180. Pindala on 1,21 km².
Pehr Evind Svinhufvud

Pehr Evind Svinhufvud af Qvalstad (15. detsember 1861 – 29. veebruar 1944) oli Soome riigihoidja aastal 1918 ja president aastail 1931–1937. Pehr Evind Svinhufvud oli Konstantin Pätsi sõber ning ta külastas 1934. ja 1936. aastal Eestit. 17. märtsil 1934 andis ta käsu, et Helsingis ilmuva ajalehe Ajan Suunta peatoimetaja Somersalo kohtulikule vastutusele võetaks artiklite pärast, mis sisaldavad solvavaid väljendusi Konstantin Pätsi, Soomega sõprussuhetes oleva maa riigipea kohta. Tema hüüdnimeks Soome rahva seas oli Ukko-Pekka. "Pehr Evind Svinhufvud". Estofilia. Tallinn: Soome suursaatkond. 2018. Vaadatud 04.05.2018. Ukko Pekka Eesti kaitsel. Esmaspäev, 19. märts 1934, nr. 12, lk. 1 Eesti Kotkaristi teenetemärgi I klass, 29. aprill 1931 Soome president saabus Tallinna kaudu. Uus Eesti, 1. august 1936, nr. 205, lk. 3. Soome president lahkus Eestist. Uus Eesti, 4. august 1936, nr. 208, lk. 1. Svinhufvudile avati mälestussammas. Uus Eesti, 6. september 1937, nr. 241, lk. 3. Soome president P. E. Svinhufvud 75-aastane. Uus Eesti, 14. detsember 1936, nr. 339, lk. 5. V. Kures. Ukko-Pekka kodus. Uus Eesti, 28. august 1938, nr. 235, lk. 4. s:Soome president kaitseb Eesti head nime s:Soome president jõudis Orule Soome presidendi külaskäik Eestisse (1934) Soome presidendi külaskäik Eestisse (1936)
Marussõne

Marusõne (ukraina keeles Марусине) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 5. Pindala on 0,164 km².
Tupõtšiv

Tupõtšiv (ukraina keeles Тупичів) on küla Ukrainas Tšernigivi oblastis Tšernihivi rajoonis (varem asus Horodnja rajoonis). Elanike arv on 2142.
Viitivka

Viitivka (ukraina keeles Війтівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 4434. Viitivka kirik.
Nélson Semedo

Nélson Cabral Semedo (sündinud 16. novembril 1993 Lissabonis) on Portugali jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Wolverhampton Wanderers ja Portugali jalgpallikoondises. 2008. aastal liitus Semedo Portugali klubi Sintrense noorteakadeemiaga. Põhimeeskonnas debüteeris ta 2011. aastal. 12. jaanuaril 2012 liitus Semedo juba Portugali kõrgliiga klubiga Benfica, sõlmides 5-aastase lepingu. Esimese hooaja veetis ta laenul kodumaa kolmanda divisjoni klubis CD Fátima. Peale laenult naasmist 2012. aastal kuulus ta järgmised neli aastad Benfica B-meeskonna rivistusse. Esimeeskonnas debüteeris Semedo 9. augustil 2015 Sporting CP vastu, kui Benfica kaotas 0:1 Portugali superkarikas. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 tuli ta klubiga Portugali meistriks ning võitis 2015–16 hooajal liigakarika ja 2016–17 hooajal ka Portugali karika. 13. juulil 2017 siirdus Semedo 30 miljoni euro eest Hispaania kõrgliiga klubisse Barcelona. Ta debüteeris klubi meeskonnas 16. augustil 2017 Hispaania superkarika korduskohtumises Madridi Realiga, mille Barcelona kaotas võõrsil 2:0. Semedo tegi oma debüüdi Portugali jalgpallikoondises 11. oktoobril 2015, kui koondis alistas EM-i valikmängu raames Serbia võõrsil 2:1. 2017. aasta Konföderatsioonide karikal kuulus ta koondise koosseisu. Semedo mängis alagrupi viimases mängus Uus-Meremaaga, aidates Portugalil võita 4:0. Semedo sai taas platsile kolmanda koha mängus, kus ta sai 106. minutil punase kaardi, aga koondis suutis ikkagi alistada Mehhiko 2:1. Benfica Primeira Liga: 2015–16, 2016–17 Taça de Portugal: 2016–17 Taça da Liga: 2015–16 Portugali superkarikas: 2016 Barcelona La Liga: 2017–18, 2018–19 Copa del Rey: 2017–18 Supercopa de España: 2018 Portugal Pronksmedal Konföderatsioonide karikas: 2017 "Võidukad Portugal ja Mehhiko pääsesid nelja parema hulka". ERR Sport. 24. juuni 2017. Vaadatud 15. septembril 2017. Profiil FC Barcelona kodulehel
Lytorhynchus levitoni

Lytorhynchus levitoni on maoliik teravkoonnastiku perekonnast. Lytorhynchus levitoni eristub oma sugulastest ninamiku kuju, soomuste arvu ja värvistuse järgi. Lytorhynchus levitoni elab Iraanis Z̄āgrose mäestikus. Farhang Torki, Description of a new species of Lytorhynchus (Squamata: Colubridae) from Iran, Zooloogy in the Middle East, lk 109-116, avaldatud 5. märtsil 2017 Sissekanne Facebookis Peter Uetz, Jakob Hallermann. Roomajate andmebaas: Lytorhynchus levitoni TORKI, 2017
Richard Macneil

Richard Macneil (sündinud 1958) on iseõppinud kunstnik, kes on alati töötanud loomevaldkonnas. Tema maalidel on unikaalne stiil. Tema esimene töökoht oli portselanivabrikus Worcester Royal Porcelain. Ta on töötanud skulptuuri-, keraamika- ja graafikavaldkonnas nii Ühendkuningriigis kui ka rahvusvaheliselt. Palju aastaid veetis kunstnik ka USA-s, kus tema ettevõte Bronn tootis suuri eksklusiivseid skulptuure. Üks tema töödest kaunistab ka Valge Maja Ovaalkabinetti. Pärast Ühendkuningriiki naasmist sai temast paljudeks aastateks vabakutseline kunstnik ja kaartide disainer. 2009. aastal lõi ta koos abikaasa ja poegadega perefirma Macneil Studio. Ettevõte tegeleb Richard Macneili tööde kasutamise õiguste müügiga. Firmal läheb hästi ja Macneili tööd kaunistavad paljusid kinke-, kodutarbe- ja paberitooteid üle maailma.
Heli Viisimaa

Heli Viisimaa (13. detsember 1918 – 8. oktoober 1996) oli eesti näitleja. 1934. aastal lõpetas ta Lüganuse täienduskooli, 1941. aastal lõpetas Tallinna Konservatooriumi Riikliku Lavakunstikooli. Aastatel 1941–1944 oli ta Tallinna Töölisteatri näitleja. Aastatel 1944–1949 töötas Estonias ja 1949–1950 Tallinna Riiklikus Draamateatris. 1951. aastal töötas lühikest aega Rakvere Teatris. Aastatel 1951–1961 oli ta Vanemuise teatri näitleja. Aastatel 1962–1971 töötas Eesti Televisioonis. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. 1957 Eesti NSV teeneline kunstnik Aarne Viisimaa oli tema onu. Vello Viisimaa oli tema onupoeg. 1949. aastast oli Heli Viisimaa abielus Ants Lauteriga. Vastab Heli Viisimaa. Teater. Muusika. Kino. 7/1994 "Kalmistute register HAUDI". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2017. Vaadatud 15. septembril 2017. Eesti Entsüklopeedia. Viisimaa, Heli
Esikmets

Esikmets on merest kerkinud maapinnal kasvav võsa. "Eesti Looduse tarkusekuu number tutvustab vesipappi". Eesti Loodus. Loodusajakiri. 13. september 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2017.
Dobroje rajoon

Dobroje rajoon (vene keeles Добровский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Lipetski oblasti idaosas. Rajooni keskus on Dobroje küla. Rajoon piirneb põhjas Tšaplõgini rajooniga, idas Tambovi oblastiga, lõunas Grjazi rajooniga, edelas Lipetski rajooniga, läänes Lebedjani rajooniga ja loodes Lev Tolstoi rajooniga. Rajooni pindala on 1316 km². Elanike arv oli 2012. aastal 23 826, 2009. aastal 19 058 ja 2002. aastal 26 821. Dobroje rajoonis on 45 asulat, mis kuuluvad seitsmeteistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsaim jõgi on Voroneži jõgi. Q126709394
Apollon Edelson

Apollon Edelson (venepäraselt Аполлон Николаевич Эдельсон; 1827 Rjazan – 2. veebruar 1896 Riia) oli saksa päritolu arhitekt, kes tegutses peamiselt Riias. Ta oli pärit venestunud saksa perekonnast. Ta lõpetas Peterburis Ehituskooli (Peterburi tsiviilinseneride instituudi eelkäija) ehitusinsenerina ja töötas peamiselt Riias, kus ta oli alates 1858. aastast Riia õigeusu piiskopkonna arhitekt. Tema projekteeritud ehitisi on ka mujal Läänemere kubermangudes, Eestis on ta tuntud peamiselt õigeusu kirikute järgi, mis on ehitatud tema tüüpprojekti järgi. 1862 Neeva Aleksandri kiriku kellatorn Brīvības iela 56 1871 käsitööliste kooli maja Aspazijas bulvāris 36/38 (praegu hotell Metropol) 1889 Issanda Muutmise kirik Sarkandaugavas 1891–1892 Kristuse Käteta Tehtud Ikooni kirik Torņakalnsi õigeusu kalmistul Vienības gatve 76 1891–1895 Püha Kolmainu kirik Āgenskalnsis Meža iela 2. Edelson osales selle projekteerimisel ja ehitamisel aastatel 1891–1894 1893–1895 Peaingel Miikaeli kirik Maskavas iela 170 18?? elumaja Ausekļa ielā 16 18?? elumaja Aristida Briāna ielā 12 18?? elumaja Dzirnavu ielā 18 18?? elumaja Brīvības ielā 80 18?? puidust elumaja Maskavas iela 11/13 (ümber ehitatud) 1890–1892 Kūolka Kristuse Sündimise õigeusu kirik 1861–1864 Mustvee õigeusu kirik 1866 Muhu-Hellamaa Peetruse ja Pauluse kirik 1866 Uduvere Apostel Jakobi kirik 1865-1866 Kalli Ristija Johannese kirik 1866-1867 Tori Kristuse Sündimise kirik 1866-1868 Lelle Püha Kolmainu kirik 1868 Vändra Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kirik 1867–1868 Rõngu Issanda Taevaminemise kirik (õhiti 1961. aastal) 1870–1872 Häädemeeste Issanda Muutmise kirik 1868 Karksi-Nuia Püha Aleksei kirik 1891 Suislepa Püha Katariina kirik 1894–1895 Põltsamaa uus õigeusu kirik 1894–1895 Tõhela-Murro Ristija Johannese kirik 1892 Paldiski Püha Georgi kiriku ümberehitus
Nièvre'i grifoon

Nièvre'i grifoon on Prantsusmaa samanimelisest departemangust pärinev koeratõug (grifoon). Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas: "Väga hea haistmismeelega, osav ning naudib liikumist rasketes maastikutingimustes ning tihnikutes." Samas allikas on koera kasutuse kohta kirjas järgmist: "Seda tõugu hagijaid kasutatakse põhiliselt metsseajahil, tavaliselt karjana, ent mõnikord ka üksikult. " "GRIFFON NIVERNAIS" (pdf) (inglise). FCI. Vaadatud 15.09.2017. "Nièvre'i grifoon" (pdf). Eesti Kennelliit. Vaadatud 15.09.2017. "Võõrsõnade leksikon | grifoon". Eesti Keele Instituut. Vaadatud 15.09.2017. • zool karedakarvaline Prantsuse linnukoeratõug  Nièvre'i grifoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Nivernei grifoon koer.ee saidil
Kapcevičy

Kapcevičy (transkribeerituna Kaptsevitšõ) on alevik (endine alev) Valgevenes Homieli oblastis Pietrykaŭ rajoonis, Kapcevičy külanõukogu halduskeskus. Alevik asub oblasti keskusest Homielist 191 ja rajooni keskusest Pietrykaŭst 21 kilomeetri kaugusel. Kapcevičy ümbruses asuvad mitmed kurgaanid, mis näitavad, et sealne piirkond on vana asustusega. Kirjalikes allikates mainitakse asulat esimest korda XVI sajandil, mil sealne küla kuulus Minski vojevoodkonda ja Mazyri maakonda. Seoses Poola jagamisega läks alev aastal 1763 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mozõri maakonda. Aastal 1795 ehitati sinna puidust õigeusu kirik, toona oli külas 194 elanikku. Aastal 1884 hakkas kiriku juures tegutsema kihelkonnakool. Asula hakkas intensiivsemalt kasvama pärast Polesje raudtee ehitamist, mil seal aastal 1886 avati raudteejaam. Toona oli Kapcevičy üle 300 elanikuga küla. Aastal 1903 avati seal saekaater ja vineeritehas, aastal 1908 sidejaoskond. Aastal 1915 toimus sealse vabrikus streik. Aastal 1919 läks Kapcevičy Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai aastal 1920 kohaliku külanõukogu halduskeskus. Toona oli külas 550 elanikku, ent eraldi asulana eristati veel raudteejaama, kus oli 203 elanikku. 15. juulil 1935 sai Kapcevičy töölisasula (sisuliselt alevi) staatuse. Teise maailmasõja ajal ründasid partisanid külas asuvat sakslaste garnisoni ja purustasid selle. Hiljem hukkasid saksa karistussalklased 63 alevi elanikku. Kapcevičy kaotas alevi staatuse 24. augustil 1951. Aastal 1959 oli seal 2095 elanikku, alevikus töötasid juurviljakonserve valmistav tehas, metsamajand ja saekaater; alevikus olid nii keskkool kui ka kutsekool, sidejaoskond, kultuurimaja ja kaks raamatukogu. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2020. Vaadatud 15. septembril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Kyösti Kallio

Kyösti Kallio (sünninimi Gustaf Kalliokangas; 10. aprill 1873 Ylivieska – 19. detsember 1940 Helsingi) oli Soome poliitik, riigi president aastail 1937–1940. Ta oli Soome president 1. märtsist 1937 kuni 19. detsembrini 1940. Ta oli ka Soome peaminister aastail 1922–1924, 1925–1926, 1929–1930 ja 1936–1937. 1930. aastal tegid lapualased katse Kalliot tappa, kuna pidasid teda reeturiks. Ülesanne usaldati Yrjö Hissale ja Juho Perämäkile. Kallio suutis veenda neid oma mõttest loobuma, sest neil polnud tema hingega midagi peale hakata. Ebaõnnestumise häbist, kuna nad polnud suutnud täita neile usaldatud rahvuslikku ülesannet, lasid mõlemad noormehed end maha. Helsingi üliõpilaskonna aastapäeva tähistamine 1938. aastal kujunes demonstratsiooniks Soome presidendi ja valitsuse vastu. Presidendi juuresolekul peetud kõnedes võrreldi teda venestusaegse kindralkuberneri Nikolai Bobrikoviga. Eesti Vabadusristi I liigi 2. järk (14. mai 1920) ja III liigi 1. järk (29. aprill 1925) Valgetähe teenetemärgi (Eesti) kett (26. oktoober 1938) Kotkaristi teenetemärgi (Eesti) I klass (22. jaanuar 1932) Eesti Punase Risti teenetemärgi III klass (20. veebruaril 1920) http://www.rulers.org/rulf.html Oula Silvennoinen, Marko Tikka, Aapo Roselius. Musta koidiku kuulutajad. Argo, 2017, lk. 141–143. J. M. Demonstratsioon Soome presidendi vastu. Rahvaleht, 6. detsember 1938, nr. 231, lk. 2.
Kleine Litanei

"Kleine Litanei" (eesti keeles 'väike litaania') on eesti helilooja Arvo Pärdi 2015. aastal valminud teos a cappella segakoorile. Muusikateose pikkus on viis minutit. Pärt kirjutas teose Viini Muuseumi tellimusel Virgiliuse kabeli (Virgilkapelle) taasavamise puhul. Teose rahvusvaheline esiettekanne toimus Viini Virgiliuse kabelis 10. detsembril 2015, seda esitas Arnold Schönbergi koor dirigent Erwin Ortneri juhatusel. Esiettekanne Eestis toimus 17. detsembril 2015 Tallinna Toomkirikus Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia jõulukontserdil, kus seda esitas ansambel Vox Clamantis dirigent Jaan-Eik Tulve juhatusel. Teos on pühendatud 8. sajandil elanud kristlikule pühakule Virgiliusele, kes pärines Iirimaalt, kuid tegutses üle 30 aasta Austria aladel Salzburgis, olles seal nii kloostriülemaks kui ka piiskopiks. Arvo Pärt: Kleine Litanei[alaline kõdulink] Universal Edition (vaadatud 15.09.2017) Arvo Pärdi “Kleine Litanei” maailma esiettekanne Viinis Arvo Pärdi Keskus, 7.12.2017 (vaadatud 15.09.2017) “Kleine Litanei” Eesti esiettekanne toomkirikus Arvo Pärdi Keskus, 16.12.2015 (vaadatud 15.09.2017)
Sopka

Sopka (vene sõnast сопка) on küngas või üksik ümara tipuga mägi või metsatu mäetipp Venemaal, Siberis ja Kaug-Idas. Eesti entsüklopeedia. 8. köide: RAI–SUM. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 601.
Vananaistesuvi

Vananaistesuvi on kujundlik väljend järelsuve kohta; see tähendab põhjapoolkeral esinevat kuiva, päikesepaistelist sooja aega sügisel. Euroopas esineb see enamasti septembri teisel poolel või oktoobris. Vananaistesuve põhjustab püsiv antitsüklon. Meteoroloogilises mõttes võib sügisest sooja ilma vananaistesuveks nimetada alles siis, kui hoolimata jahedatest öödest on ööpäeva keskmine õhutemperatuur püsinud pidevalt üle 13 kraadi. (Klimaatiline sügis algab ööpäeva keskmise õhutemperatuuri püsiva langemisega alla +13 °C ja lõpeb siis, kui temperatuur püsib alla +5 °C.) Nimetus "vananaistesuvi" tuleb tõenäoliselt sellest, et vanasti tegid lihtsamaid sügisesi põllutöid vanemad naised. Eestikeelne kujundlik väljend "vananaistesuvi" on tulnud samatähenduslikust saksakeelsest sõnast Altweibersommer. Vene keeles on sama tähendusega väljend бабье лето. Šveitsis öeldakse selle kohta Witwensömmerl – lesknaiste suveke. Põhja-Ameerikast pärineb laialdaselt levinud ingliskeelne väljend Indian summer – indiaanisuvi. Bulgaaria keeles on see циганско лято või сиромашко лято – mustlassuvi või vaese mehe suvi. Rootsi keeles öeldakse Brittsommar – Birgitta suvi. Soome keeles öeldakse intiaanikesä – indiaani suvi. Prantsuse keeles kasutatav été de la Saint-Martin tähendab püha Martinuse suve. Inglismaal kasutatakse väljendit All-hallown Summer – kõikide pühakute suvi. Türgi keeles kutsutakse vananaistesuve vinnutatud liha järgi – pastırma yazı ehk basturmaasuvi. Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 206. Jüri Kamenik. Mis siis ikkagi on vananaistesuvi? Postimees, 03.09.2020. Priit Põhjala. Sõnal sabast: Vananaistesuvi. Õpetajate Leht, 11.09.2020.
Andreas Christensen

Andreas Bødtker Christensen (sündinud 10. aprillil 1996 Lillerødis) on Taani jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Barcelona ja Taani jalgpallikoondises. Aastatel 2012–2022 kuulus Christensen Londoni Chelsea ridadesse. 2018. aastal valiti ta Chelsea aasta noorjalgpalluriks. Aastatel 2015–2017 mängis Christensen Bundesligas Mönchengladbachi Borussias (laenul Chelseast). Hooajal 2015–16 valiti ta Mönchengladbachi Borussia hooaja parimaks mängijaks. 2022. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Barcelonaga. Tema väljaostuklausliks seati 500 miljonit eurot. Debüüdi Taani rahvuskoondises tegi Christensen 5. juunil 2015 sõprusmängus Montenegro vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 14. novembril 2017 MM-i valikmängus Iirimaa vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Chelsea UEFA Meistrite Liiga: 2020–21 UEFA Euroopa Liiga: 2018–19 UEFA Superkarikas: 2021 Klubide maailmameistrivõistlused: 2021 "Christensen, second signing for FC Barcelona". FC Barcelona. 4. juuli 2022. Vaadatud 4. juulil 2022.  Andreas Christensen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Lauri Relander

Lauri Kristian Relander VR III/1 (31. mai 1883 – 9. veebruar 1942) oli Soome president aastail 1925–1931. 1925. aastal külastas Lauri Relander Eestit. Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule. Vabadusristi III liigi 1. järk, 1925 Kotkaristi I klassi teenetemärk, 1930 Soome presidendi külaskäik ja hiilgav vastuvõtt Eestis (film)
Tšaplõgini rajoon

Tšaplõgini rajoon (vene keeles Чаплыгинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Lipetski oblasti idaosas. Rajooni keskus on Tšaplõgini linn. Rajoon piirneb põhjas Rjazani oblastiga, idas Tambovi oblastiga, lõunas Dobroje rajooniga ja läänes Lev Tolstoi rajooniga. Rajooni pindala on 1490 km². Elanike arv oli 2012. aastal 32 141, 2009. aastal 33 089 ja 2002. aastal 36 069. Tšaplõgini rajoonis on 103 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Tšaplõgini linna) ja kahekümne kahe külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Stanovaja Rjassa ja Ranova. Q126709394
Lebedjani rajoon

Lebedjani rajoon (vene keeles Лебедянский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Lipetski oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Lebedjani linn. Rajoon piirneb põhjas Dankovi rajooniga, kirdes Lev Tolstoi rajooniga, idas Dobroje rajooniga, lõunas Lipetski rajooniga, edelas Zadonski rajooniga, läänes Krasnoje rajooniga ja loodes Tula oblastiga. Rajooni pindala on 1420 km². Elanike arv oli 2012. aastal 42 416, 2009. aastal 42 167 ja 2002. aastal 46 644. Lebedjani rajoonis on 89 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Lebedjani linna) ja kuueteistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Don ja Krasivaja Metša. Q126709394
Vladimir Laptev

Vladimir Laptev (vene keeles Владимир Георгиевич Лаптев; sündinud 13. juulil 1946) on vene teatri- ja filminäitleja ning lavastaja. Aastatel 1971–1975 oli ta V. Majakovski nimelise Moskva Akadeemilise Teatri näitleja. Aastatel 1982–1984 oli ta Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri peanäitejuht. Ta on Venemaa Teatrikunsti Instituudi (GITIS) dotsent. Aastatel 2002–2006 lavastas ta mitu lavastust Tallinnas Vene Noorsooteatris. Aastatel 1988–1993 tegi ta kaasa mitmes Eesti mängufilmis, sealhulgas "Varastatud kohtumine", "Need vanad armastuskirjad" ja "Armastuse lahinguväljad". 1988 Eesti NSV teeneline kunstnik 2013 Venemaa teeneline kultuuritöötaja Kino-teatr.ru Владимир Лаптев Eesti filmi andmebaas. Vladimir Laptev
Lev Tolstoi rajoon

Lev Tolstoi rajoon (vene keeles Лев-Толстовский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Lipetski oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Lev Tolstoi asula. Rajoon piirneb põhjas Rjazani oblastiga, idas Tšaplõgini rajooniga, kagus Dobroje rajooniga, edelas Lebedjani rajooniga ja läänes Dankovi rajooniga. Rajooni pindala on 970 km². Elanike arv oli 2012. aastal 17 004, 2009. aastal 16 818 ja 2002. aastal 17 862. Lev Tolstoi rajoonis on 45 asulat, mis kuuluvad kümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Guštšina Rjasa, Jagodnaja Rjasa ja Rakovaja Rjasa. Q126709394
Ivar Sikk

Ivar Sikk (sündinud 23. detsembril 1963) on Eesti riigiametnik. Ta on lõpetanud 1989. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia ökonoomika ja organiseerimise erialal. 2000. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli Õigusinstituudi. Täiendanud on ta end Tallinna Tehnikaülikoolis ja Eesti Kõrgemas Kommertskoolis. 1982–1983 Saku Instituudi laborant 1986–1988 Eesti Põllumajanduse Akadeemia ökonoomikakateedri analüütik 1989–1990 ETKVL-i koondise Agro insener 1990–1991 AS Floersi tegevjuht 1991–1993 AS-i Broksel maakler 1993–1994 AS Jalutaja juhataja 1995–1996 Põllumajandusministeeriumi Maailmapanga ja Euroopa Liidu projekti juhtimise üksuse ekspert 1996–1998 Põllumajandusministeeriumi Maailmapanga ja Euroopa Liidu projekti juhtimise üksuse juht 1998–2000 Põllumajandusministeeriumi põllumajanduspoliitika osakonna juhataja 2000–2004 Rahandusministeeriumi välisfinantseerimise osakonna juhataja 2004–2007 Rahandusministeeriumi riigieelarve osakonna juhataja 2007–2014 Rahandusministeeriumi riigieelarve poliitika asekantsler 2014–2016 Maailmapangas Balti- ja Põhjaregiooni direktori vanemnõunik 2017–2018 Haridus- ja Teadusministeeriumi planeerimise asekantsler "CV: Ivar Sikk" (PDF). 29.09.2017. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14.10.2017. Vaadatud 12.10.2017. "Haridus- ja Teadusministeeriumi planeerimise asekantsleriks saab Ivar Sikk". Haridus- ja Teadusministeerium. 15.09.2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 15.09.2017. Vaadatud 15.09.2017.
Koidula Soe

Koidula Soe on eesti õpetaja ja Tõlliste valla aumärgi laureaat. Õppinud Nõo Keskkoolis ning Tartu Ülikoolis keemiat ja bioloogiat. Töötas 40 aastat (1. augustist 1977 kuni 31. augustini 2017) Tsirguliina Keskkoolis bioloogia ja keemia õpetajana. Valis õpetajaameti, kuna see oli tema lapsepõlveunistus: talle meeldis lapsena mängida õpetajat ja viisi panna. 2012. aasta kevadel toimus Tsirguliina raamatukogus näitus Koidula Soe kogutud kivimite kogust. 2012. aastal avaldas Koidula Soe luulekogu "Rändaja", mille üht versiooni (raamat ilmus kahes versioonis: piltidega ja piltideta) illustreerivad autori loodus- ja reisifotod. Luulekogu sisaldab luuletusi, mille teemadeks on inimese elutee ehk rändamine elust surmani või rändamine looduses kevadest kevadeni. Trükituna ilmus luukekogu 2013. aastal. Tema hobideks on reisimine, luuletuste kirjutamine ja kivimite kogumine. Luuletuste hakkas Koidula Soe kirjutama juba koolis õppides. Luuletama inspireerivad teda loodus (eriti sügis), valu ja raskused, vastamata armastus ning tobedused ühiskonnaelus. Tõlliste Vallavalitsuse 28. augusti 2017. aasta korraldus nr 101 Tõlliste valla aumärgi andmine "Koidula Soe". Facebook. 6.10.2012. Vaadatud 15.09.2017. Järlik, Heikki (28.08.2017). "Tõlliste valla aumärgi kandidaadi esitamine" (doc). Tsirguliina Keskkool. Vaadatud 15.09.2017.[alaline kõdulink] "Muljed õpetajate päevast". Tsirguliina Keskkooli koolileht "Tsirguke". Oktoober 2009. Lk 5. Vaadatud 15.09.2017. "Kas tunned kivimeid?". Tsirguliina raamatukogu. 17.05.2012. Vaadatud 15.09.2017. "Luulekogu "Rändaja"". Tsirguliina Keskkooli raamatukogu. 5. september 2012. Vaadatud 15.09.2017. Hüdsi, Merlika (21.10.2012). "Õpetaja Koidula Soe avaldas esimese raamatu". Tsirguliina Keskkooli koolileht "Tsirguke". Lk 1. Vaadatud 15.09.2017. "Rändaja / Koidula Soe". E-kataloog ESTER. ISBN 9789949930098. Vaadatud 15.09.2017. Fotod Koidula Soest ja tema luulekogust "Rändaja" Tsirguliina Keskkooli raamatukogu blogi, 5. september 2012 Fotod Koidula Soe kivimite kogu näituselt Tsirguliina raamatukogus Tsirguliina raamatukogu veebipäevik, 17. mai 2012 Koidula Soe fotod Paganamaast Tsirguliina keskkool, 17. september 2016
Dankovi rajoon

Dankovi rajoon (vene keeles Данковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Lipetski oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Dankovi linn. Rajoon piirneb kirdes Rjazani oblastiga, idas Lev Tolstoi rajooniga, lõunas Lebedjani rajooniga ja läänes Tula oblastiga. Rajooni pindala on 1894,85 km². Elanike arv oli 2012. aastal 34 459, 2009. aastal 36 833 ja 2002. aastal 40 766. Dankovi rajoonis on 149 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Dankovi linna) ja neljateistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Don ja Vjazovnja. Q126709394