laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Running Wild

Running Wild oli saksa heavy metal'i ansambel, mis tegutses aastatel 1976–2009. Esialgu oli ansambli nimeks Granite Heart, hilisem nimi (aastast 1979) võeti Judas Priesti samanimelise loo järgi. Esialgu viljeles ansambel speed metal'it ning lugude temaatika oli küllaltki satanistlik. 1987. aastast alates sai lugude põhiteemaks aga piraatlus ning Running Wild ise tuntuks pirate metal' bändina. Stiililiselt on bändi hiljem paigutatud ka power metal'i alla. Ansambli liidriks oli laulja Rolf Kasparek (Rock'n'Rolf), kes oli alates 2005. aastast ametlikult bändi ainus liige, kontsertidel esines ta koos tuuribändiga. Viimase kontserdi andis Running Wild 2009. aasta 30. juulil Wacken Open Airi metal-festivalil. Gates to Purgatory (1984) Branded and Exiled (1985) Under Jolly Roger (1987) Port Royal (1988) Ready for Boarding (1988), kontsertalbum Death or Glory (1989) Blazon Stone (1991) The First Years of Piracy (1991), kogumik Pile of Skulls (1992) Black Hand Inn (1994) Masquerade (1995) The Rivalry (1998) The Story Of Jolly Roger (1998), kogumik Victory (2000) The Brotherhood (2002), kontsertalbum Live (2002) 20 Years in History (2003), kogumik Rogues en Vogue (2005) Best of Adrian (2006), kogumik "Shadowmaker" (2012) "Resilient" (2013)
VY Canis Majoris

VY Canis Majoris (VY CMa) on hapnikurikas täht Suure Peni tähtkujus, punane hiid. See on suurimaid teadaolevaid tähti ning selle läbimõõt on hinnanguliselt 1420 Päikese läbimõõtu (990 000 000 km; 6,6 aü), olles Päikesest 17 ± 8 korda massiivsem. Selle kaugus Maast on 3900 valgusaastat (1200 parsekit), ning kuigi see on üks Linnutee heledamaid tähti, ei ole see siiski piisavalt ere, et seda palja silmaga vaadelda. Astronoomide hinnangul on täht jõudnud oma arengu lõppjärku ning see peaks muutuma supernoovaks järgmise 100 000 aasta jooksul. Canis Majoriselt eraldub palju infrapunakiirgust, mistõttu on ta üks heledamaid tähti lainepikkustel vahemikus 5 kuni 20 mikronit (μm). Tähte ümbritseb ka kompleksne asümmeetriline ümbrik (CSE), mis on põhjustatud tähtede enda kadumisest. See toodab tugevat molekulmassi emissiooni ja oli üks esimesi avastatud raadiosaatjaid. VY CMa on integreeritud suure molekulaarse pilvega Sharpless 310 (Sh2-310), mis on üks suuremaid tähti moodustavaid H II piirkondi, läbimõõduga 681 valgusaastat. VY CMa raadius on umbes 1420 korda suurem päikese omast, mis on Hayashi piiri lähedal ja on mahult umbes 3 miljardit korda suurem kui Päike. Hüpoteetiline objekt, mis liigub valguse kiirusel, teeks tiiru umbes Canis Majorise 6 tunniga ja ümber Päikese 14,5 sekundiga. Kui VY CMa paigutada Päikesesüsteemi keskele, ulatuks VY CMa pind Jupiteri orbiidist kaugemale. Tähe raadiuse hinnangutes on endiselt märkimisväärseid erinevusi ning mõnede hinnangute kohaselt ulatuks Canis Majoris Saturni orbiidist kaugemale. VY Canis Majori esimene teadaolev vaatlus on prantsuse astronoom Jérôme Lalande tähekataloogis 7. märtsil 1801, mis loetleb selle 7. suurusjärgu tähena. Edasised 19. ja 20. sajandi uuringud näitasid, et täht oli alates 1850. aastast tuhmunud. Alates 1847. aastast on VY Canis Majorist kirjeldatud kui punast tähte. 19. sajandi vaatlused tekitasid hüpoteesi, et VY Canis Majoris on tähesüsteem, kuid 1957. aastal tehtud vaatlused ja kõrge eraldusvõimega pildistamine 1998. aastal tõestasid, et see ei ole kaksiktäht. VY CMa heleduse variatsiooni kirjeldati esmakordselt 1931. aastal, kui see loetleti (saksa keeles) pika perioodi muutujana, mille fotomeetriline ulatus oli 9,5 kuni 11,5. Sellele anti 1939. aastal muutuva tähe tähistus VY Canis Majoris, Suure Peni tähtkuju 43. muutuv täht. UY Scuti Solar System Quick:VY Canis Majoris Constellation Guide:VY Canis Majoris Sunday Express:Can you spot EARTH in this stunning image? If you think you can, prepare to be ASTONISHED
Accept

Accept on Saksamaa heavy metal'i ansambel, mis on tegutsenud aastatel 1968/1971–1997, 2004–2005 ja alates 2009. Accepti otseseks eelkäijaks oli 1968. aastal loodud Band X, mis 1971. aastal ümber nimetati. Suurem edu saabus pärast 1976. aastat, mil nad kutsuti mängima Rock am Rhein'i festivalile. Esimene album ("Accept") ilmus 1979. aastal ja 1980. aastatel sai Acceptist üks Saksamaa mõjukamaid heavy-bände, kelle kuulsust ja mõjukust võrreldi Judas Priesti ja The Scorpionsi omadega. Kuid 1988. aastal lahkus bändist laulja Udo Dirkschneider, moodustades oma ansambli U.D.O. ning aasta hiljem läks Accept sisuliselt laiali. Dirkschneider tuli 1992. aastal bändi tagasi ning nii jätkati veel viis aastat. Seejärel aga pöördus Udo Dirkschneider täielikult tagasi oma sooloprojekti juurde ning bänd ei tegutsenud kuni 2004. aastani, mil Accepti klassikaline koosseis otsustas korraldada kontserditurnee, mis sai teoks aasta hiljem. Seejärel mindi taas laiali, Dirkschneider põhjendas seda sellega, et kõigil liikmetel on oma sooloprojektid ning uusi lugusid salvestada oleks pea võimatu. 2009. aastal tuldi uuesti kokku juba ilma Dirkschneiderita. Uueks lauljaks võeti ameeriklane Mark Tornillo. Koos temaga on ilmunud albumid "Blood of the Nations" (2010), "Stalingrad" (2012) "Blind Rage" (2014), "The Rise of Chaos" (2017) ja "Too Mean to Die" (2021). "Accept" (1979) "I'm a Rebel" (1980) "Breaker" (1981) "Restless and Wild" (1982) "Balls to the Wall" (1983) "Metal Heart" (1985) "Russian Roulette" (1986) "Eat the Heat" (1989) "Objection Overruled" (1993) "Death Row" (1994) "Predator" (1996) "Blood of the Nations" (2010) "Stalingrad" (2012) "Blind Rage" (2014) "The Rise of Chaos" (2017) "Too Mean to Die" (2021) Mark Tornillo (vokaal) alates 2009 Wolf Hoffmann (kitarr) alates 1976 Uwe Lulis (kitarr) alates 2015 Christopher Williams (trummid) alates 2015 Martin Motnik (basskitarr) alates 2019 Philip Shouse (kitarr) alates 2019 Lauljad Udo Dirkschneider (1971–1986, 1992–1997, 2004–2005) Rob Armitage (1987) David Reece (1988–1989) Kitarristid Michael Wagener (1971–?) Jan Koemmet (1981–1982) Gerhard Wahl (1976–1978) Jörg Fischer (1978–1981, 1984-) Herman Frank 1982–1984, 2005, (2009–2015) Basskitarristid Dieter Rubach (?–1976) Peter Baltes (1976-2018) Trummarid Birke Hoe (1971–?) Frank Friedrich (1972–1978) Stefan Kaufmann (1978–1994) Ken Mary (1989) Michael Cartellone (1996) Stefan Schwarzmann (1994–1995, 2005, 2009–2015) Ametlik koduleht
U.D.O.

U.D.O. on saksa heavy metal'i bänd, mille asutas 1987. aastal Udo Dirkschneider. U.D.O. on tihedalt seotud saksa heavy-legendiga Accept, mille Dirkschneider asutas juba 1971. aastal. 1987. aastal otsustas ta aga luua isikupärasema bändi, mis sai nime tema eesnime järgi. Aastal 1988 lahkus Dirkschneider Acceptist, kuid ei saavutanud enam kunagi endist hiilgust. U.D.O. osutus aga üsna edukaks ja tegutseb siiani. Animal House (1987) Mean Machine (1988) Faceless World (1990) Timebomb (1991) Solid (1997) No Limits (1998) Holy (1999) Man And Machine (2002) Thunderball (2004) Mission No. X (2005) Mastercutor (2007) Dominator (2009) Rev-Raptor (2011) Steelhammer (2013) Decadent (2015) Live from Russia (2001) Nailed to Metal – The Missing Tracks (2003) Mastercutor Alive (2008) Live In Sofia (2012) Steelhammer – Live From Moscow (2014) Best Of (1999) Metallized – 20 Years of Metal (2007) Celebrator – Rare Tracks (2014) They Want War (1988) Break The Rules (1989) Heart Of Gold (1990) Independence Day (1997) Dancing With An Angel (feat. Doro Pesch) (2002) Thunderball (2004) Blind Eyes (2004) The Arbiter (2004) Trainride To Russia (2004) Mean Streets (2005) The Wrong Side Of Midnight (2007) Black And White (2009) Leatherhead (2011) I Give As Good As I Get (2011) Metal Machine (2013) Heavy Rain (2013) Decadent (2014) They Want War (1988) Heart of Gold (1990) Faceless World (1990) Two Faced Woman (1997) Independence Day (1997) Lovemachine (1998) Dancing With An Angel (2002) 24/7 EP (2005) The Wrong Side of Midnight EP (2007) Infected EP (2009) Leatherhead EP (2011) Nailed to Metal – The Complete History (2003) Thundervision (2004) Mastercutor Alive (2008) Live In Sofia (2012) Udo Dirkschneider – vokaal (1987 – praeguseni) Andrey Smirnov – kitarr (2013 – praeguseni) Kasperi Heikkinen – kitarr (2013 – praeguseni) Fitty Wienhold – bass (1997 – praeguseni) Sven Dirkschneider – trummid (2015 – praeguseni) Wolla Bohm – kitarr (1990) Andy Susemihl – kitarr (1987–1990, 1991) Frank Fricke – kitarr (1991–1992) Jurgen Graf – kitarr (1997–1999) Jorg Fisher – kitarr (1997) Stefan Kaufmann – kitarr (1996–2012) Igor Gianola – kitarr (1999–2013) Thomas Smuszynski – bass (1989–1991) Dieter Rubach – bass (1987–1989) Stefan Schwarzmann – trummid (1988–1991, 1996–1999) Lorenzo Milani – trummid (2000–2004) Francesco Jovino – trummid (2004–2014) Udo Dirkschneider – vokaal Peter Szigeti – kitarr (1987) Mathias Dieth – kitarr (1987–1991, 1997) Frank Rittel – bass (1987) Thomas Franke – trummid (1987–1989) U.D.O. ametlik koduleht U.D.O. MySpace'is U.D.O. Facebookis
MAD

MAD võib tähistada: Madagaskar, riigi kood Maroko dirhem Sõjaväejulgeolekuteenistus (Militärischer Abschirmdienst) Vastastikuse garanteeritud hävingu doktriin (Mutual assured destruction)
Superstar

Superstar (nüüd Pascal Lota) on kiire parvlaev, mis aastani 2015 kuulus Eesti laevakompaniile Tallink. Laev ehitati 2008. aastal Fincantieri laevatehases Anconas Itaalias. Laev sõitis liinil Tallinn–Helsingi kaubamärgi all Tallink Shuttle. Superstari ristiema on Eesti tennisist Kaia Kanepi. Laeva sisekujunduse autorid on itaalia disainerid Carlo Ciribi ja Alessandro Cestaro. Superstar anti Tallink Grupile üle 8. aprillil 2008 ning tegi 21. aprillil esimese reisi. 30. aprillil tabas laeva tehniline rike ning järgmised kaks reisi tühistati. Laeval on ka mitu sõsarlaeva: Finlandia, Moby Wonder ja Moby Aki. Novembris 2015 müüs Tallink laeva 91,5 miljoni euroga ettevõttele Medinvest SpA (Corsica Ferries Grupp), kuid Superstar jäi prahilepingu alusel Tallinn-Helsingi liinile kuni uue laeva valmimiseni jaanuaris 2017. Superstar lahkus Tallinnast 1. veebruaril 2017 Küprose lipu all. Kodusadamaks sai Limassol. Veel samal aastal sai laeva uueks kodusadamaks Genova. Laeva uus nimi Itaalia lipu all on Pascal Lota. Superstar Tallinki pardamaalinguga "Uue Tallinki laeva Superstari kaks reisi tühistati". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. mai 2008. Vaadatud 1. mail 2008. Tallink müüb Kaia Kanepi ristitud Superstari Lõuna-Euroopasse, ERR uudised, 10. november 2015 Veristar Info BV-st
Iđoš

Iđoš (serbia keeles Иђош, Iđoš) on asula Põhja-Serbias Vojvodinas Põhja-Banatis Kikinda vallas. Elanike arv on 2174 (loendus 2002).
LUX

LUX või Lux võib tähendada järgmist: LUX on Luksemburgi maakood, mida kasutab Rahvusvaheline Olümpiakomitee. LUX on firma Lux-Tools lühendnimi. Lux on ladinakeelne sõna tähenduses 'valgus' Lux (ansambel), Eesti ansambel "Lux", Brian Eno album Luks
Uhtju saared

Uhtju saared on Soome lahe saared, mis halduslikult asuvad Haljala valla Toolse küla territooriumil. Suurimad saared on Uhtju saar (Hofti) ehk Põhja-Uhtju (10,1 ha) ja Sala saar ehk Lõuna-Uhtju (6,2 ha). Uhtja saartelt on teada Eesti ainsad pihkase põisrohu kasvukohad. Praegu arvatakse, et see liik on saartelt hävinud.[viide?] G. Vilbaste. Looduskaitse all olevaid taimi. Uus Eesti, 18. august 1936, nr. 222, lk. 5.
Uhtju

Uhtju saar ehk Põhja-Uhtju Uhtju saared Uhtju looduskaitseala Uhtju madal Uhtju päevamärk
2007. aasta Ukraina parlamendivalimised

2007. aasta Ukraina parlamendivalimised on 30. septembril 2007 toimunud erakorralised Ukraina Ülemraada valimised. Osavõtt oli 57,94%. Ukraina valimiskomisjoni vastav lehekülg
Hellamaa laht

Hellamaa laht asub Hiiumaa idarannikul Vohilaiu ja Tähva nina vahel Hellamaa küla juures. See on osa Hari kurgust. Lahe keskpunkti geograafilised koordinaadid on 58° 55′ 34″ N, 22° 59′ 1″ E, veepeegli pindala 11,6 km². Laht on madal, veetüübilt mesohaliinne. Hellamaa lahe keskkonnaregistri kood on VEE3311010. Hellamaa lahes on Hellamaa rahu (pindala 14,8 ha), Rambirahu, Uuemaa rahu.
Lahtede loendid

Eesti lahtesid loetletakse Eesti lahtede loendis Muu maailma meresid ja lahtesid loetletakse Välismaa merede ja lahtede loendis Itaalia lahtede loend
Udo Dirkschneider

Udo Dirkschneider (sündinud 6. aprillil 1952 Wuppertalis) on saksa laulja. Ta on peamiselt tuntud heavy metal'i ansamblite Accept ja U.D.O. solisti ja juhina. Dirkschneider on olnud mitmetes bändides (näiteks Lordi, Aria, Raven) ka külalisesinejaks. Samuti on ta laulnud duetti teise tuntud Saksa metal-laulja Doro Peschiga. Udo Dirkschneider on tuntud ka oma isikupärase kõrge ja käriseva hääle poolest. Ülo Külm. Udo jälle sooloteel. / Õhtuleht, 24. aprill 1997 Risto Kukk. U.D.O. metalliaktus sulatas südameid. / Eesti Päevaleht, 28. veebruar 2006 Kadri Ratt. Udo: mul on olnud väga palju õnne. / Virumaa Teataja, 20. detsember 2007
Ultra Jump

Ultra Jump (ウルトラ ジャンプ, Urutora Janpu) on jaapani manga-ajakiri, mis ilmub Shūeisha kirjastuse väljaandel alates 1999. aastast. Avaldab peamiselt fantaasia- ja ulmesarju. http://ultra.shueisha.co.jp/
Volta järv

Volta järv on veehoidla Ghanas. See on maailma suurim veehoidla, pindalaga 8502 km². Järve põhjapoolseim punkt on Yapei linn ja lõunapoolseim Akosombo pais. Punktide vahemaa on linnulennult 520 km. Akosombo pais tõkestab veevoolu Valges ja Mustas Volta jões. Varem moodustasid need kaks jõge Volta jõe, praegu voolab Volta jõgi paisu juurest Atlandi ookeani. Järv tekkis 1965. aastal, mil ehitati Akosombo pais. Alalt, kuhu vesi paisutati, evakueeriti umbes 78 000 inimest koos 200 000 kariloomaga, kes paigutati vastrajatud linna; 200 ehitist lammutati. Akosombo hüdroelektrijaam varustab elektriga suurt osa ghanalastest. Samuti toimub järvest tihe laevaliiklus: seal sõidavad nii parvlaevad kui ka väiksemad kaubalaevad. Järve läänekaldal asub Digya rahvuspark. 9. aprillil 2006 uppus järvel reisipaat, elu kaotas umbes 120 inimest.
Rolf Kasparek

Rolf Kasparek, hüüdnimega Rock'n'Rolf (sündinud 1. juulil 1961 Hamburgis), on saksa laulja, kes on üldiselt tuntud heavy metal bändi Running Wild laulja, kitarristi ja liidrina. Kasparek asutas bändi juba 1976. aastal, olles alles 15-aastane. Esialgu kandis see nime Granite Heart, kuid 1979. aastal valis ta Judas Priesti hittloo järgi uueks nimeks Running Wild. 1980. aastatel tõusis Kasparek koos bändiga Saksa heavy-maailma tippu, leiutades pirate metal'i ehk piraaditeemalise speed/power metali. Ent 1990. aastatel tekkisid bändis tõsised sisevastuolud ning teised liikmed lahkusid, mistõttu Running Wild muutus sisuliselt Kaspareki sooloprojektiks. Seda jätkas ta kuni 2009. aastani, mil Running Wild pärast viimast kontserti festivalil Wacken Open Air oma tegevuse lõpetas.
Apu

Apu on soome pere- ja üldajakiri, mis ilmub alates 1933. aastast. Ajakiri asutati töötute abistamiseks. 2006. aastal oli ajakirja trükiarv 224 545. Ajakirja koduleht
LTU

LTU on Leedu maakood, mida kasutab Rahvusvaheline Olümpiakomitee. LTU International oli Saksa lennufirma.
Jallu

Jallu oli soome meesteajakiri, mis ilmus alates 1958. aasta augustist. Ajakiri lõpetas ilmumise 2015. aastal väljaandja pankroti tõttu. 2003. aastal oli ajakirja trükiarv 20 000. Janis Petke: Suomen suosituin on nyt 50-vuotias. Jallu, 2008, nro 6, s. 15. "Pornolehtien kustantaja konkurssiin - Jallu, Kalle ja Ratto lopetetaan" iltalehti.fi. 21.10.2015
Butters Stotch

Leopold Stotch (hüüdnimi Butters) on tegelaskuju Ameerika Ühendriikide joonissarjas "South Park". Buttersi tegelaskuju teksti esitab sarja üks loojatest Matt Stone. Butters on üheksa-aastane South Parki neljanda klassi õpilane. Butters on reeglina rõõmus, naiivne ja optimistlik. Tema vanemad Stephen ja Linda Stotch on Buttersiga väga ranged ning karistavad teda sageli põhjendamatult.
Ypäjä vald

Ypäjä on vald Soomes Kanta-Häme maakonnas. Vallas elab 2600 inimest ja rahvastiku tihedus on 14,4 in/km². Vald assub Forssa ja Loimaa linna vahel. Ypäjä on tuntud hobusekasvatuse ja Ypäjä Hobusekooli (Ypäjän Hevosopisto) järgi. Kartanonkylä, Levä, Manninen, Palikkala, Perttula (kirikuküla), Varsanoja, Ypäjänkylä. Area of Finland's municipalities 2023-01-01 Population growth biggest in nearly 70 years  Ypäjä vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ypäjä valla koduleht
Klaus Störtebeker

Klaus Störtebeker (umbes 1360 – tõenäoliselt 20. oktoober 1401 Hamburg) oli saksa mereröövlite ehk vitaalivendade juht. Störtebekerist kui ajaloolisest isikust on teada suhteliselt vähe, tema elu enne piraadikarjääri on teadmata. Ta sai oma lisanime väidetavalt seetõttu, et suutis ühe sõõmuga tühjaks juua neljaliitrise õllekannu (alamsaksa Stürz den Becher- tühjendab peekri (ühe sõõmuga)). Pikka aega peeti keiser Maximilian I õuenarri Kunz von der Rose portreed teda kujutavaks, eksitus sai selgeks alles 19. sajandi lõpul. Vitaalivennad (saksa Vitalenbrüder) palgati esialgu Rootsi ja Hansa poolt, et päästa sisse piiratud Stockholmi Taani ehk kujuneva Kalmari uniooni vägede käest, selleks vedasid nad sinna provianti ning võitlesid taani laevadega. Kuid kui sõda läbi sai, asusid Störtebekeri juhtimise all olevad laevad jahtima ka Hansa kaubalaevu, nimetades end likedeeler'iteks (alamsaksa võrdselt jagaja). 1398. aastal sunniti Störtebeker Gotlandilt lahkuma, seejärel sõitis ta merd röövides nii Lääne- kui ka Põhjamerel (saksa keeles toona vastavalt Ost- ja Westsee). Nii teenis ta ära kogu Hansa viha ning ta otsustati iga hinna eest tabada.1401. aasta aprillis püüdiski Hamburgi laevnik Simon van Utrecht ta Helgolandi lähedal kinni. Järgnevalt toodi Störtebeker ja tema mehed Hamburgi kohtu ette ning nad hukati pea maharaiumise teel. Legendi järgi palus Störtebeker, et vabastataks need tema meremehed, kellest ta suudab pärast pea maharaiumist mööda kõndida. See luba olevat talle ka antud. Pärast pea maharaiumist tõusnudki Störtebekeri peata keha üles ja kõndinud, kuni sellele jalg taha pandi. Ta jõudnud mööda jalutada kaheteistkümnest mehest, kes aga sellele vaatamata hukatud. Mõned Störtebekeri laevakaptenid, nagu Gödecke Michels, Henning Wichmann ja magister Wigbold jäid veel vabadusse, kuid nad tabati ja hukati järgmisel aastal. Tänapäeval on Störtebekerit hinnatud üldiselt positiivses võtmes, ehkki küllaltki erinevalt. Vasakpoolsed tegelased kujutavad teda rõhutud klasside eestvõitlejana, samas kui parempoolsemad võtavad teda kui Francis Drake'i sarnast korsaari. Störtebekeri elust ja tegevusest on inspireeritud mitmed raamatud, aga ka muusikud. Näiteks on saksa heavy metal bänd Running Wild teinud loo "Störtebeker", samuti mitmed teised saksa artistid. Stralsundis asub ka Störtebekeri-nimeline õllepruulikoda.
Päidla Uibujärv

Uibujärv (ka Päidla Uibujärv, Uibojärv, Annijärv) on järv Valgamaal Päidla külas, üks Päidla järvedest. 1920. aastatel kasutati järve Päidla elanike ühise linaleotuskohana. Järvel pesitsevad kühmnokk-luiged, põhjast võib leida allikaid. Sissevool Kalmejärvest kraavi kaudu, väljavool kraavi kaudu Päidla Kõverjärve. Uibujärv keskkonnaportaalis
Fahd

Fahd (araabia فهد), ka Fahad või Fahed, võib tähendada: ilvest, pantrit või jaaguari väga vaprat inimest metsikut või raevukat inimest väljapaistvat inimest Fahdi nime all on tuntud ka konkreetsed inimesed: Fahd ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūd oli Saudi Araabia kuningas aastatel 1982–2005 Jussuf Salman Jussuf ehk seltsimees Fahd oli Iraagi kommunistliku partei esimene sekretär Fahd võib olla ka eesnimi
Tero Pitkämäki

Tero Kristian Pitkämäki (sündinud 19. detsembril 1982 Ilmajokis) on Soome kergejõustiklane, maailmameister odaviskes 2007, pronksmedalist Pekingi OM-il 2008. 5. oktoobril 2007 valiti ta Euroopa aasta parimaks kergejõustiklaseks. Ta valiti ka Soome 2007., 2013. ja 2015. aasta sportlaseks. Oktoobris 2019 teatas Tero Pitkämäki, et lõpetab tippsportlaskarjääri. 2008 Pekingis pronksmedal – 86.16 2012 Londonis 5. koht – 82.80 2005 Helsingis 4. koht – 81.27 2007 Ōsakas maailmameister – 90.33 2013 Moskvas hõbemedal – 87.07 2015 Pekingis pronksmedal – 87.64 2006 Göteborgis hõbemedal – 86.44 2010 Barcelonaas pronksmedal – 86.67 2012 Helsingis 11. koht – 74.89 (kvalifikatsioonis 80.66) 2014 Zürichis pronksmedal – 84.40 1999 – 66,83 (Hämeenlinna 9. september) 2000 – 73,75 (Pihtipudas 20. juuli) 2001 – 74,89 (Kannus 11. august) 2002 – 77,24 (Lapua 24. juuni) 2003 – 80,45 (Helsingi 11. august) 2004 – 84,64 (Pihtipudas 4. juuli) 2005 – 91,53 (isiklik rekord, Kuortane 26. juuni) 2006 – 91,11 (Kuortane 24. juuni) 2007 – 91,23 (Lapinlahti 22. juuli) 2010 – 86,67 (Barcelona septembris) 2012 – 86,98 (Stockholm augustis) 2013 – 87,60 (Shanghai mais) 2014 – 86.63 (Pariis, 5. juuli) 2015 – 89.09 (Turu, 25. juuni) 2007 world champion Pitkamaki announces retirement. Euroopa Kergejõustikuliidu koduleht. 14.10.2019. Sportlase koduleht Tero Pitkämäki Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Võrtsjärve Limnoloogiakeskus

Võrtsjärve Limnoloogiakeskus (endise nimega Limnoloogiajaam) asub Vehendi külas Tartu maakonnas ning kuulub Eesti Maaülikooli koosseisu. Limnoloogiajaam tegeleb Eesti järvede, eriti Võrtsjärve ja Peipsi järve komplekssete uurimistöödega, osaleb rahvusvahelistes teadusprojektides ja konverentsidel ning tegeleb tulevaste veeteadlaste õpetamisega. 1950. aastatel, kui moodustati ZBI (Zooloogia ja Botaanika Instituut), algasid komplekssed veekogude uuringud Eestis. Võrtsjärve suurust arvestades ei olnud kompleksseid uurimistöid võimalik lühiajaliste tööde käigus läbi viia ning Neeme-Õnneleid Mikelsaarel, kes oli ka tulevase Limnoloogiajaama esimene juhataja, tekkis mõte ehitada Võrtsjärve äärde välibaas. Jaama esimeseks hooneks sai lagunenud Petseri talu, mis 14. septembril 1954 Rannu külanõukogu ja ZBI sõlmitud leppe kohaselt anti ZBI-le välitööde jaoks kasutada. Petseri talu, kus puudusid elekter ja veesüsteem ning kus samuti ei saanud seal läbi viia eksperimentaalseid tegevusi, ei rahuldanud teadlaste vajadusi. Hiljem töötas Petseri talu hoones palju aastaid kohalik kauplus. Aastal 1958 otsustas Eesti NSV Teaduste Akadeemia ehitada olemasolevast välibaasist umbes 1 km põhja poole Limnoloogiajaama. Aasta hiljem algasid ehitustööd ning 1961. aastal valmis esimene nelja korteriga elamu, 1962 teine elamu. 6. mail 1961 avati Limnoloogiajaama peahoone nurgakivi tahvel. Jaama projekteeris Harri Kingo[viide?] ning lõplikult sai see valmis 1962. aasta lõpus. Hiljem ehitati veel 8-korteriline elamu ja teadusuuringuteks hädavajalikud akvaariumipaviljon, katsebasseinid ja sadamarajatised. Limnoloogiajaama kõrgperiood elanike ja töötajate arvu poolest (üle 80 inimese) jäi 1980. aastate keskpaika, mil juhatajaks oli Henn Haberman. Eesti taasiseseisvumisega toimusid suured muutused ka limnoloogias ja hüdroloogias, mis tugevasti mõjutasid ka Limnoloogiajaama käekäiku. Aastal 1991 asus jaama juhtima Ingmar Ott. Riigi vähene finantseerimine viis töötajate ja jaamaga seotud elanike vähenemisele, samuti katkesid lühiajalised järvede komplekssed uurimistööd. 1990. aastate keskpaigaks taastus limnoloogiajaama normaalne tegevus ning see tõi kaasa seal töötavate teadlaste publikatsioonide arvu ja kvaliteedi tõusu. Aastast 2005 sai Võrtsjärve Limnoloogiajaama nimeks Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudi Limnoloogiakeskus. Aastatel 2001-2017 juhatas Limnoloogiajaama (limnoloogiakeskust) Ain Järvalt. Alates 2017. aastast on hüdrobioloogia ja kalanduse õppetooli (sh limnoloogiakeskuse) juhataja professor Kalle Olli. Võrtsjärv, Eesti Entsüklopeediakirjastus 2003. Lingoloogiakeskuse koduleht
LCA

Lühend "LCA" võib tähendada mitut asja: LCA, Saint Lucia ROKi kood LCA, Küprose Larnaca rahvusvahelise lennujaama IATA kood LCA, (inglise fraasist life-cycle assessment) tootepoliitikas olelusringi hindamine LCA, Leberi tüüpi pärilik amauroos
Blue Ridge

Blue Ridge ('sinine ahelik') on mäestik Põhja-Ameerikas, osa Apalatšidest. Kulgeb edela-kirde suunas. Kõrgus kuni 2037 meetrit.