laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Paapua Uus-Guinea

Paapua Uus-Guinea on riik Austraalia ja Okeaania maailmajaos. See hõlmab Uus-Guinea saare idaosa ning hulga väiksemaid saari, millest suurimad on Uus-Britannia, Bougainville ja Uus-Iirimaa. Piirneb läänes Indoneesiaga, lõunas teisel pool Torrese väina asub Austraalia. Riik jaguneb 20 provintsiks, üheks pealinnaringkonnaks ja üheks autonoomseks piirkonnaks: Bougainville'i autonoomne piirkond Chimbu provints Eastern Highlandsi provints Enga provints Gulfi provints Hela provints Ida-Sepiki provints Ida-Uus-Britannia provints Jiwaka provints Keskprovints Lääneprovints Lääne-Sepiki provints Lääne-Uus-Britannia provints Madangi provints Manusi provints Milne Bay provints Morobe provints Port Moresby (pealinnaringkond) Põhjaprovints Southern Highlandsi provints Uus-Iirimaa provints Western Highlandsi provints Paapua Uus-Guinea linnade loend Paapua Uus-Guinea riigipeade loend Paapua Uus-Guinea kindralkuberneride loend Maailmapanga andmebaas, vaadatud 20.10.2018. Maailmapanga andmebaas, vaadatud 27.05.2019. Paapua hõimu emad on kümne aasta jooksul tapnud kõik pojad, Postimees, 2. detsember 2008
Hagi (linn)

Hagi on linn Jaapanis Yamaguchi prefektuuris. Asub Jaapani mere kaldal, Abu jõe suudmes. Hagi on tuntud omapärase keraamika poolest. Hagis on sündinud Jaapani esimene peaminister Ito Hirobumi. 山口県/統計分析課/人口・人口移動統計調査(令和3年3月1日現在), vaadatud 25.03.2021. Hagi koduleht (jaapani keeles)
Raul Olle

Raul Olle (sündinud 23. jaanuaril 1968 Tartus) on Eesti endine murdmaasuusataja. Raul Olle on võitnud 2000. aasta Vasaloppeti suusamaratoni, olles selle maratoni ajaloos kümnes mitterootslasest võitja. Neli aastat hiljem, 2004. aastal, jäi Raul Ollel oma suursaavutuse kordamisest puudu väga vähe. Sel aastal võitis maratoni Anders Aukland ajaga 3:48.42, Olle kaotas norralasele vaid 12 sekundiga. 1998. aasta taliolümpiamängud Naganos 17. koht 30 km klassikas 37. koht 10 km klassikas 2002. aasta taliolümpiamängud Salt Lake Citys 18. koht 50 km klassikas Raul Olle on 188 cm pikk ja kaalub 84 kg. Biograafia ESBL-is Olle: kui usuksin ennetesse, teeksin Ansipile sõidu välja. Eesti Päevaleht, 4. märts 2006 Holger Roonemaa. Raul Olle: suusatajatel on tõestamise aeg. Eesti Päevaleht, 15. jaanuar 2011
Halvaa

Halvaa (Pärsiaes حلوا ḩalva) on idamaist päritolu maius, mis on valmistatud suhkrust ja pähklitest või seemnetest. Marks, Gil (17. november 2010). Encyclopedia of Jewish Food (inglise). HMH. ISBN 978-0-544-18631-6. Halva is a dense confection. The original type is grain based, typically made from semolina, and another kind is seed based, notably made from sesame seeds. Origin: Persia Foundation, Encyclopaedia Iranica. "Welcome to Encyclopaedia Iranica". iranicaonline.org (Ameerika inglise). Vaadatud 23. aprillil 2021. The origin of ḥalwā in Persia dates from the pre-Islamic period. References are found in the Middle Persian text of Xōsrōv ud rēdak (ed. Monchi-zadeh, secs. 38-40) to two kinds of sweetmeats (rōγn xwardīg): (1) summer sweetmeats, such as lōzēnag (made with almond), gōzēnag (made with walnut), and čarb-angušt (made from the fat of bustard or gazelle and fried in walnut oil); and (2) winter sweetmeats, such as wafrēnagītabarzad flavored with coriander (gišnīz ačārag). Many references are found to ḥalwā in classical Persian texts, but rarely do they provide details concerning ingredients.
Kloordioksiid

Kloordioksiid (ClO2) on rohekaskollane vees hästi lahustuv õhust raskem mürgine plahvatusohtlik gaas. Tugevate oksüdeerivate omaduste tõttu kasutatakse seda valgendi (nt puidutselluloosi töötlemisel) ja desinfektandina (sh joogivee töötlemisel). Tööstuslikult saadakse kloordioksiidi peamiselt naatriumkloraadist väävelhappe ja metanooli abil või naatriumkloritist ja soolhappest. Plahvatusohtlikkuse tõttu käideldakse kloordioksiidi harva puhtal gaasilisel kujul, vaid tavaliselt vesilahusena.  Pikemalt artiklis MMS Alates 2006. aastast on mitmel pool maailmas, 2009. aastast ka Eestis turundatud MMSi nime all imeravimi või tervisetootena naatriumkloriti 28% vesilahust, mis on kloordioksiidi valmistamise üks võimalik lähteaine. Naatriumklorit on ohtlik kemikaal, mis on nahale sattumisel mürgine ja sööbiv, selle käsitlemisel võivad kaasneda mürgistusnähtudena kõhuvalu ja oksendamine. Terviseameti mürgistuse infoliin on saanud mitmeid kõnesid seoses MMSi mürgistusjuhtumitega ning hoiatab, et kloordioksiid on mürk, mille tarvitamine "pole ühegi tervisehäda korral põhjendatud". "Safedy Data Sheet (Chlorine Dioxide Solution)" (PDF). "Terviseamet keelas MMS-i levitamise". ERR. Vaadatud 22.07.2020. "MMS on kloordioksiidil põhinev tervisele kahjulik lahus". Terviseameti koduleht. Vaadatud 22.07.2020.
Jõgeva kõrts

Jõgeva kõrts oli kõrts Kullamaa kihelkonnas Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Koluvere külas, Tallinn-Risti-Virtsu maantee ääres Koluvere linnusest Virtsu poole jääva kahe kivisilla juures. Väidetavalt on tegemist Eesti pikima kõrtsihoonega (hoone pikkus on 60,93 meetrit). Kõrtsi klassitsistlikus stiilis hoone ehitati 19. sajandi I poolel. Hoone on oma põhiplaanilt L-kujuline ja kõrtsihoonetele erandlikult kahe talliga . Jõgeva kõrtsi hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Jõgeva kõrts kultuurimälestiste riiklikus registris (11.09.2015) Ernesaks, M. (1984). "Jõgeva kõrtsi põhiplaan". Kultuurimälestiste riiklik register. Jpg. Vaadatud 11.08.2018. Aarma, L. 2014: "Kullamaa kihelkonna ajaraamat". Vali Press, Kullamaa. Lk 97 Eesti arhitektuur. 2. osa: Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus, lk 19. Jõgeva kõrts kultuurimälestiste riiklikus registris Foto: Jõgeva kõrts 1980. aastal
Jaagu talu

Jaagu talu on mitme Eesti talu nimi: Jaagu talu, Lääne maakonnas Kirbla kihelkonnas Kelu külas Jaagu talu, Saare maakonnas Muhu kihelkonnas Koguva külas ...
Jaagu talu (Kirbla kihelkond)

Jaagu talu on talu Pärnu maakonnas Lääneranna vallas (endisaegse haldusjaotuse järgi Kirbla kihelkonnas) Kelu külas. Talukompleks on arvele võetud riikliku kultuurimälestisena. Taluhooned on enamikus ehitatud 19. sajandi IV veerandil. Taluhooned on teiste seas rehielamu, meeait, kalaait, vilja- ja jahuait, laut. Talus elavad filmitegijad Katri Rannastu ja Joosep Matjus. Jaagu talu (Kirbla kihelkond) kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 11.09.2015) Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 21 "NÄDALA PERSOON ⟩ Rannastu ja Matjus: filmitegijana ära elada on suur kunst" Postimees, 9. oktoober 2021 Jaagu talu rehielamu kultuurimälestiste riiklikus registris
Koluvere sild

Koluveres asub mitu silda: Koluvere mõisa peasild ehk Koluvere mõisa kivisild Koluvere mõisa viinavabriku sild ehk Koluvere mõisa kivisild Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild üle Liivi jõe Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild üle Marimetsa oja Koluvere maanteesild Risti–Virtsu maanteel Vaikna mõisa kivisild, mis asub Koluveres
Lihula kultuurimaja

Lihula kultuurimaja (ka Lihula rahvamaja, Lihula kultuurikeskus) on kultuurimaja Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Lihulas. Kultuurimaja valmis 1989 ja selle arhitekt on Rein Tomingas. Lihula kultuurimaja direktor on Tiina Lobja. Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 28 "Kontakt". Originaali arhiivikoopia seisuga 3.12.2017. Vaadatud 02.12.2017.
Shimonoseki

Shimonoseki (haldusüksusena 下関市 (Shimonoseki-shi)) on linn Jaapanis Yamaguchi prefektuuris. Asub Honshū saare edelatipus Jaapani mere ja Kanmoni väina kaldal. Alates asutamisest 1889. aastal kuni 1902 kandis nime Akamagaseki. Linn on tuntud kerakalade poolest, mida seal palju püütakse. 1895. aastal sõlmiti seal Hiina ja Jaapani vahel Shimonoseki rahu. 山口県/統計分析課/人口・人口移動統計調査(令和3年3月1日現在), vaadatud 25.03.2021. Shimonoseki koduleht (jaapani ja inglise keeles)
Piirsalu kõrts

Piirsalu kõrts on endisaegne kõrts Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Piirsalu küla juures. Kõrtsihoone ehitati 19. sajandi I poolel. Hoone on kahe talliga. Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 34
Ridala Baptisti palvemaja

Ridala Baptisti palvemaja (ka Ridala palvela) on palvemaja Lääne maakonnas Haapsalu linnas Vilkla külas. Palvemaja kasutab Ridala Baptisti Kogudus. Palvemaja lähedal asub Ridala Maarja Magdaleena kirik. Palvemaja sai valmis 1988 ja selle arhitekt on Peeter Püssim. Palvemaja avati 26. juunil 1988. Ridala Baptisti vana palvemaja valmis sügisel 1900, kuid see palvemaja hävis 31. detsembril 1983 tuleõnnetuse tagajärjel. Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 36 Ridala baptistikogudus, archivesportaleurope.net 50 aastat apostlite radadel: jooni baptisti koguduste eluarengust Eestis. Toimetanud R. Kaups. Tallinn. EBK Liidu Kirjastus, 1934 Ridala koguduse koduleht
Tika talu

Tika talu on talu Pärnu maakonnas Lääneranna vallas (endisaegse haldusjaotuse järgi Lihula kihelkonnas) Kirikukülas. Talu mitmed hooned ja teised ehitised (rehielamu, 3-ruumiline ait, kaev, kelder, vahelikuga ait) on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Talu hooned ehitati 1890. aastatel. Tika talu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 11.09.2015) Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 42 Tika talu hooned. Arhitektuurimälestise pass
Kuusnõmme tuulik

Kuusnõmme (pukk)tuulik on pukktuulik Saare maakonnas Saaremaa vallas Kuusnõmme külas. Tuulik on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Tuulik ehitati 1891. See oli üks viimaseid (1970. aastate keskpaigani) töötavaid tuulikuid Saaremaal. Kuusnõmme tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 11.09.2015) Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 67 Kuusnõmme tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Mändjala kämping

Mändjala kämping on kämping Saare maakonnas Saaremaa vallas Mändjala külas. Kämpingu hooned valmisid 1979. aastal ja nende arhitekt oli Liina Jaanus. Kämpingu hooned paiknevad 9 ha suurusel alal. Tänapäeval haldab kämpingut OÜ Saaremaa Camp. Eesti arhitektuur. 2, Läänemaa. Saaremaa. Hiiumaa. Pärnumaa. Viljandimaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus, 1996. Lk 73 Mändjala Kämpingu koduleht
Kreva loss

Kreva loss (valgevene keeles Крэўскі замак) on keskaegne kastell Valgevenes Hrodna oblastis Smarhońi rajoonis Krevas. Tegemist on ühe vanima kivist kindlusehitisega Leedu aladel, see on ajaloomälestisena kaitse all. Kastelli tüüpi loss on põhiplaanilt ebakorrapärane nelinurk. Selle põhjakülje pikkus on 85, idakülje pikkus on 108,5, lõunakülje pikkus on 77,5 ja läänekülje pikkus on 97,2 meetrit. Lossi müüride paksus oli 2,5–3 meetrit, nende kõrgus aga ulatus 13 meetrini. Müüride alumine osa oli ehitatud maakivist, ülemine, kõrgemal kui seitse meetrit aga oli rajatud tellistest. Kindlusel oli kaks torni. Põhjapoolne torn oli kaitsemüüri osa. See oli nelinurkse põhiplaaniga (18,65 х 17 meetrit) vähemalt neljakorruseline torn, mille keldris asus vangla. Korruseid ühendavad trepid olid rajatud müüri sisse. Lõunapoolne torn asus kaitsemüüri taga. Ka see oli nelinurkse põhiplaaniga (11 х 10,65 meetrit). Alumised kolm meetrit olid maakivist, kõrgemal oli torn tellistest. Lossi värav asus kindluse kirdenurgas. Kastelli müüride vahel asusid eluruumid, sepikoda, tiik. Loss rajati soise maastiku keskel asuvale liivaluitele, mida ehitustööde käigus kunstlikult laiendati. Kreva lossi rajas XIV sajandil Algirdas vana puidust linnuse asemele (on andmeid, mille kohaselt algasid ehitustööd juba XIII sajandi lõpus) ja see kuulus Leedu suurvürstidele. Vahetult peale rajamist tulistati kindlust kahuritest; nende kivist kuule on leitud väljakaevamistelt kindluse soises ümbruskonnas. Aastal 1382 vangistas Jogaila seal oma onu Kęstutise, kes lossi kongis ka suri. 14. augustil 1385 sõlmiti lossis Krevo unioon. Aastal 1433 läks loss suurvürsti tiitli kaotanud Švitrigaila valdusse. Aastail 1503–1506 sattus loss korduvalt krimmitatarlaste rünnaku alla; lõpuks põletasid need lossi ka maha, kuid hiljem see taastati. Aastal 1519 rüüstasid kindlust Moskva vojevoodid. XVII sajandi teisel poolel elas lossis Andrei Kurbski. Veel XVIII sajandil oli loss heas seisukorras; seejärel algas lossi rüüstamine. Esimese maailmasõja ajal läbis Krevat Saksa-Vene vägede vaheline rindejoon. Asula ümber peeti kolm aastat positsioonisõda, selle käigus võeti vana ja lagunenud kindlus uuesti kasutusele. Kindluse juurde rajati kaasaegsemad betoonvarjendid, torne kasutasid Saksa väed vaatluspunktidena. Aastal 1917 võeti Kreva all Saksa vägede vastu ette suurtükirünnak, kannatada said nii kindlus kui ka asulas olnud katoliku kirik. Aastal 1929 alustasid Poola võimud lossi konserveerimist. Aastail 1970, 1985 ja 1988 tehti lossi juures arheoloogilisi väljakaevamisi. Uued konserveerimistööd võeti ette aastal 2004. Lossi säilitamisele pühendunud mittetulundusühingu koduleht Artikkel lossist leitud keskaegse fresko jäänustest Artikkel väljakaevamistest Kreva lossi juures Kreva loss I maailmasõjas
Nehatu Haridusselts

Nehatu Haridusselts oli haridusselts, mis tegutses 1936–1940 Tallinna lähedal Nehatu vallas. Seltsi asutasid Nehatu Põllumeeste Seltsi muusikaosakonna liikmed. Haridusseltsil oli oma juhendatav näitetrupp, laulukoor ja orkester. Tallinna entsüklopeedia. II köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 8
Nehatu Maanaiste Selts

Nehatu Maanaiste Selts oli Tallinna lähedal Nehatus aastatel 1931–1940 tegutsenud selts. Selts korraldas peaasjalikult Nehatu algkoolis (hilisem Iru algkool) käsitöö-, toiduvalmistamis- jm kursusi. Selts osales ka kodukaunistamisliikumises. 31. juulil 1938 jäi seltsi esinaine Benita Kangur veoauto alla ja suri saadud vigastuste tõttu. Nehatu Haridusselts Nehatu Põllumeeste Selts Tallinna entsüklopeedia. II köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 8 http://eag.vanatehnika.ee/ewveokid.html
Nehatu Põllumeeste Selts

Nehatu Põllumeeste Selts oli Tallinna lähedal Nehatus 1920. aastatest kuni 1940. aastani tegutsenud selts. Selts korraldas Nehatu algkoolis (hilisemas Iru algkoolis) näitemänge, tantsu- ja muusikaõhtuid, mitmesuguseid loenguid ja lühiajalisi kursuseid. Selts osales ka kodukaunistamisliikumises. Seltsil oli mitu osakonda, millest tähelepanuväärseim oli muusikaosakond. 1935 sai muusikaosakond Eesti Lauljate Liidu liikmeks. 1936 eraldus muusikaosakond seltsist ja moodustas Nehatu Haridusseltsi. 14. aprillil 1940 otsustas seltsi peakoosolek üle minna põllumeesteseltside normaalpõhikirjale ning võtta seltsile uueks nimeks "Iru põllumeeste selts". Nehatu Haridusselts Nehatu Maanaiste Selts Tallinna entsüklopeedia. II köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 8 Keila konvendis põllumajandus elektrifitseerimisele. Uus Eesti, 16. aprill 1940, nr. 101, lk. 9.
Aserbaidžaanlaste genotsiidipäev

Aserbaidžaanlaste genotsiidipäev (aserb. keeles Azərbaycanlıların Soyqırımı Günü) 1918. aastal armeenlaste poolt toime pandud arveteõiendused aserbaidžaani rahvaga ja genotsiid. Aserbaidžaanlaste vastu toime pandud genotsiidi päeva – tähistatakse igal aastal 31. märtsil. 1918. aastal viis Bakuu Kommuun, kelle poliitiline ja sõjaväeline juhtkond koosnes põhiliselt armeenlastest, ellu häbiväärse plaani, mis nägi ette puhastada Bakuu kubermang aserbaidžaanlastest. Selle tulemusena hävitati kümneid tuhandeid rahulikke elanikke, purustati asulaid, kultuurimälestisi, mošeesid ja koole. Armeenlased korraldasid arveteõiendamisi rahulike aserbaidžaani elanike kallal Gjandžas, Šemahas, Gubas, Ljankjaranis, Karabahhis, Muganis ja teistes Aserbaidžaani piirkondades. 1918. aasta märtsis-aprillis, tapsid armeenlased Bakuus, Šamahhõs, Gubes, Muganis ja Ljankjaranis üle 30 tuhande aserbaidžaanlase ning kümned tuhanded inimesed aeti omalt maalt minema. Ainuüksi Bakuus tapeti erilise julmusega umbes 10 tuhat aserbaidžaanlast, Šamahhõs purustati 58 küla, tapeti 7 tuhat inimest (kellest olid 1653 naised, 965 lapsed). Gubõ territooriumil tehti maatasa 122 küla, aga Karabahhi mägialadel 150 küla, Zangezuris 115, Irevanski kubermangus 211, Karski oblastis 92. Külades sattus elanikkond genotsiidi ohvriks sõltumata vanusest ja soost. Arvukates irevani aserbaidžaanlaste pöördumistes ajalehe Ašhadavor poole, olid 1919. aasta 2. novembri numbris ära toodud arvud, et selles ajaloolises aserbaidžaanlaste linnas ja selle ümbruses laastati lühikese aja jooksul 88 küla, põletati 1920 maja, tapeti 131 970 inimest. Märts päeva 26. märtsil 1998. aastal andis Aserbaidžaani president Heydər Əliyev välja erimääruse, mille kohaselt 31. märts kuulutati mälestuspäevaks – aserbaidžaanlaste genotsiidipäevaks. Hodžalõ veresaun Mägi-Karabahhi sõda Aserbaidžaani Vabariigi presidendi Geidar Alijevi kõne vabariiklikul tseremoonial 19 - 20 jaanuaril 2000 aastal, mis oli pühendatud märtrite - šahhiidide (õigluse eest võidelnud hukkunute) mälestuseks. aliyevheritage.org Aserbaidžaani Vabariigi riigipühad ja mälestuspäevad. aliyevheritage.org Hodžalõ veresaun - kuritegu inimsuse vastu. aliyevheritage.org Azərbaycanlıların soyqırımı haqqında Azərbaycan Respublikası Prezidentinin 26 mart 1998-ci il tarixli, 690 nömrəli Fərmanı «День геноцида азербайджанцев» на сайте www.calend.ru
Nõmme keskuse park

Nõmme keskuse park on park Tallinnas Nõmme linnaosas Jaama tänaval. Pargi kõrval asub Nõmme raudteejaam. Pargi pindala on 0,3 ha. Pargi lähedal põhja pool Jaama tänava haljakul on Mare Mikofi skulptuur "Nõmme emme" ("Nõmme ema"). Tallinna entsüklopeedia. II köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 25
Hain Toss

Hain Toss (27. mai 1939 Tallinn – 30. august 2015) oli eesti arhitekt ja muinsuskaitsja. Ta lõpetas 1957. aastal Viljandi 2. Keskkooli. Ta jätkas õpinguid Tallinna Polütehnilises Instituudis tööstus- ja tsiviilehituse erialal. Aastal 1959 läks ta üle ERKI arhitektuuriteaduskonna 2. kursusele; lõpetas 1964. aastal ERKI arhitektina. Tta suunati tööle Kohtla-Järve linna ehituse ja arhitektuuri osakonda; aastatel 1966–1971 oli ta Kohtla-Järve peaarhitekt. Aastatel 1971–1978 töötas ta Tallinnas Ehituskomitee linnaplaneerimisosakonna peaspetsialistina. Aastatel 1978–1993 töötas ta Eesti Ehitusmälestistes peaarhitektina ja aastatel 1993–2009 Muinsuskaitseametis, misjärel jäi ta pensionile. Lisaks töötas ta aastast 1979 ERKI-s linnaplaneerimise õppejõuna. 1967 Eesti Arhitektide Liit 1994–1997 esimees 1993 Rahvusvahelise Mälestiste ja Mälestisalade Nõukogu (ICOMOS-i) Eesti komitee asutajaliige Piret Lindpere. "Toss, Hain". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 538 Lahkunud on arhitekt Hain Toss (Eesti Arhitektide Liidu kodulehel) Haud Tallinna Metsakalmistul
Möldri tuulik

Möldri tuulik on Hollandi tüüpi tuulik Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Audevälja külas. Tuulik on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Tuulik on ehitatud 1885. aastal. Möldri tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 11.09.2015) Eesti arhitektuur. 3, Harjumaa. Järvamaa. Raplamaa. Lääne-Virumaa. Ida-Virumaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 10 Möldri tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Wyomia Tyus

Wyomia Tyus (sündinud 29. augustil 1945 Griffinis Georgia osariigis) on USA kergejõustiklane (põhidistants 100 m). Tokyo 1964 olümpiavõitja 100 m jooksus (11,4) hõbemedal 4x100 m teatejooksus (43,9) México 1968 olümpiavõitja 100 mjooksus (11,0) olümpiavõitja 4x100 m teatejooksus (42,8)
Kahala postijaam

Kahala postijaam on endisaegne postijaam Harju maakonnas Kuusalu vallas vana Tallinna-Narva maantee ääres. Postijaama peahoone ehitati 1854–1855. Enne seda hoonet oli samas kohas 18. sajandi lõpust pärinev postijaamahoone. Algne postijaam Tallinna–Peterburi postimaanteel, asus Kahala külas, pärast 1790. aastat viidi Kahala postijaam, kuna algsed hooned olid lagunenud ja tuleohtlikud Kahala külast välja, Kahalast umbes ühe versta kaugusele Eesti postijaamade loend Eesti arhitektuur. 3, Harjumaa. Järvamaa. Raplamaa. Lääne-Virumaa. Ida-Virumaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 18 E. Selli, POSTIJAAMADE VÕRGU KUJUNEMINE JA ARENG EESTIS XVIII JA XIX SAJANDIL. EESTI NSV AJALOO KÜSIMUSI VIII. VIHIK 340, TARTU RIIKLIKU ÜLIKOOLI TOIMETISED TARTU 1974, lk 69
Kanama viadukt

Kanama viadukt on viadukt Harju maakonnas Saku vallas Tallinna ringteel. Viadukti projekteeris Giprodornii Leningradi filiaal 1980. aastal selleks, et Tallinna ringteed üle viia Tallinna-Pärnu maanteest. Eesti arhitektuur. 3, Harjumaa. Järvamaa. Raplamaa. Lääne-Virumaa. Ida-Virumaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 18
Kehra tselluloositehas

Kehra tselluloositehas on paberit ja tselluloosi tootev tehas Harju maakonnas Anija vallas Kehras, Anija maantee 10. Tehase omanik on Horizon Pulp and Paper Ltd (Horizon Tselluloosi ja Paberi AS). Kehras toodetakse tavatehnoloogiaga pleegitamata sulfaattselluloosi, mis on paberi- ja papitööstuse tooraine. Tehase projekteerisid Roman Koolmar, Johann Ostrat ja insener oli K. Ze(h)ren. Eesti Metsa- ja Tselluloosi aktsiaseltsi tehase hooned ehitas 1937–1938 ehitusettevõte Vennad Edenbergid. Kehra sulfaat-tselluloosivabrik ehitati Kehra raudteejaama lähedale, Kehra riigimõisa südamesse. 1950 ehitati tehase juurde ka paberivabrik. 1957 ehitati paberkottidetsehh. Kehra tselluloosi- ja paberitööstus paber tselluloos KEHRA SULFAATTSELLULOOSI TEHASE EKSPERDIHINNANG, Koostaja: Henry Kuningas. Tellija: EKA Muinsuskaitse- ja restaureerimise osakond, Tallinn 2012 https://web.archive.org/web/20190320083214/https://www.horizon.ee/sponsorship/ (vaadatud 20.03.2019) Eesti arhitektuur. 3, Harjumaa. Järvamaa. Raplamaa. Lääne-Virumaa. Ida-Virumaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 19 Tselluloositehas ehitatakse arwatawasti Kehra, Postimees (1886-1944), nr. 110, 25 aprill 1936
Kolga sild

Kolga sild on sild Harju maakonnas Kolga–Pudisoo teel üle Kolga jõe. Sild on kahe kaarvõlviga ja paekivist. Sild ehitati aastatel 1850–1860 vanema ja väiksema silla ümberehitamisega. Eesti arhitektuur. 3, Harjumaa. Järvamaa. Raplamaa. Lääne-Virumaa. Ida-Virumaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 28 Kolga mõisa kivisild kultuurimälestiste riiklikus registris
Viimsi talveaed

Viimsi talveaed on talveaed Harju maakonnas Viimsi vallas Pringi külas. Talveaed sai valmis 1973 ja selle arhitekt on Rein Hansberg. Talveaed ehitati Kirovi-nimelisele näidiskalurikolhoosile. Talveaia tähelepanuväärseim ehitis on palmimaja. Eesti arhitektuur. 3, Harjumaa. Järvamaa. Raplamaa. Lääne-Virumaa. Ida-Virumaa. Villem Raam (üldtoimetaja). Tallinn: Valgus. Lk 47