laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Oskar Mamers

Oskar Heinrich Mamers VR I/3 (15. mai 1891 Liivi vald, Läänemaa – 6. oktoober 1930 Seli, Raplamaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1920). Oskar Mamers lõpetas aastal 1912 Tallinna Peetri Reaalkooli. Asus 23. septembril 1912 vabatahtlikuna 89. Belomorski jalaväepolku ajateenistusse. 13. augustil 1913 arvati ta sealt reservlipnikuna reservi. Esimese maailmasõja puhkedes kutsuti 6. augustil 1914 teenistusse ja määrati 2. tagavarapataljoni. 11. septembril samal aastal oli ta 177. tagavarapataljonis rooduülemaks ja 30. aprillil 1915 saadeti ta eesliinile 314. Novo-Oskolski polku rooduülemaks. Selles väeosas osales ta 17. maist 1915 kuni 1. jaanuarini 1917 lahinguis austerlaste ja sakslaste vastu. Sai mitmel korral haavata ning ka vahvuse eest aumärke. 6. juunil 1917 tuli Mamers 1. Eesti jalaväepolku. Mamers oli koos Eduard Alveriga üks kahest ööl vastu 18. veebruari 1918 Vene armee 1. Eesti jalaväepolgu komandöri polkovnik Ernst Põdderi poolt Kuressaarde Saksa Põhjakorpuse juhataja kindral Adolf von Seckendorffi juurde läkitatud saadikust, kes teatasid eesti rahvusväeosade plaanitavast rinde avamisest pealetungiks valmistuvatele Saksa vägedele. See kohtumine valmistas ette tingimused Eesti Vabariigi väljakuulutamiseks 24. veebruaril 1918. Eesti Vabadussõjas oli kapten Oskar Mamers Eesti sõjavägede 1. Operatiivstaabi teadete jaoskonna ülem, alates 21. novembrist 1918 oli teadete jaoskonna ülema abi Helmut Veem. Ülendatud kiiduväärt teenistuse eest alampolkovnikuks, vanusega 1. märtsist 1920 1. aprillil 1921 läks kolonelleitnandina reservi. Õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas 1922–1923. 1. septembril 1923 asus uuesti kaitseväeteenistusse ja määrati 7. jalaväerügementi, teenis seal kuni 23. maini 1927, mil läks uuesti omal soovil reservi. Oskar Mamers suri kopsutiisikusse. Vabadusristi I liigi 3. järk, 1920 "Tallinna Reaalkooli vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2012. Vaadatud 24. novembril 2011. https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:46128/70673/page/5 Päevakäsk Sõjavägede Staabile, nr. 1, 27. märts 1920. Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944. II köide. Tartu, 1944. lk. 238.
Virka mõis

Virka mõis (Virkas muiža) on suvemõis Lätis Kuldīga piirkonnas Kuldīga linnas. Virka mõis asub Kuldīga linna piiril aadressil Virkas iela 27. 18. sajandil asus mõisas piirkonna esimene luterlik kool. Historitsistlikus peahoones asus teise maailmasõja järel Nõukogude Liidu sõdurite hospidal. Häärber on kohaliku kaitse all olev arhitektuurimälestis. Mõisa ümber asub 19. sajandil rajatud park. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. detsember 2018. Vaadatud 27. detsembril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Faraday arv

Faraday arv ehk Faraday konstant on füüsikas ja keemias kasutatav konstantne arv, mis näitab ühe mooli elektronide või teiste elementaarlaengut kandvate osakeste elektrilaengute koguväärtust. Faraday konstandi väärtus saadakse Avogadro arvu N A {\displaystyle N_{\mathrm {A} }} korrutamisel elementaarlaengu väärtusega e {\displaystyle e} : F = N A ⋅ e = 6,022 140 76 ⋅ 10 23 ⋅ 1,602 176 634 ⋅ 10 − 19 C m o l = 96 485,332 12... C m o l . {\displaystyle F=N_{\mathrm {A} }\cdot e=6{,}022\,140\,76\cdot 10^{23}\cdot 1{,}602\,176\,634\cdot 10^{-19}\;{\frac {\mathrm {C} }{\mathrm {mol} }}=96\,485{,}332\,12...\;{\frac {\mathrm {C} }{\mathrm {mol} }}.} CODATA Internationally recommended 2018 values of the Fundamental Physical Constants: Faraday constant
Liibüa lipp

Liibüa lipp (araabia keeles علم ليبيا) on Liibüa riigilipp. Kodusõjas olevas Liibüas on suuremat osa Liibüast kontrolliva Üleminekunõukogu lipuna alates 27. veebruarist 2011 kasutusel Liibüa Kuningriigi lipp. Võimult kukutatud Suure Liibüa Araabia Sotsialistliku Rahvadžamahirija riigilipp on üleni roheline plagu. See oli kasutusel alates 11. novembrist 1977.
Inimõiguste Teabekeskus

Inimõiguste Teabekeskus (inglise keeles The Legal Information Centre for Human Rights, LICHR) on 1994. aastal asutatud Eesti õiguskaitseorganisatsioon, mis tegeleb peamiselt Eesti venekeelse elanikkonna õigustega. Keskust juhib Aleksei Semjonov. Pronksiöö rahutuste ajal kogus ITK kaebusi korravalveorganite tegevuse kohta. Keskus aitas ka mässus osalenud rühmituse Öine Vahtkond liikmetel viia kohtuasjad Eesti riigi vastu Euroopa Inimõiguste Kohtusse. Eesti kaitsepolitsei on korduvalt avaldanud arvamust, et Inimõiguste Teabekeskus on Venemaaga lähedalt seotud ning Eesti riigi suhtes vaenulik. Amnesty International on pidanud süüdistusi alusetuteks. Keskust juhatab Vene Föderatsiooni Tallinna saatkonna kureerimisel tegutseva kaasmaalaste koordinatsiooninõukogu liige Aleksei Semjonov. Keskus on avaldanud kogumikke, näiteks 2003. aastal "Materialõ. Meždunarodnõi seminar «Menjšinstva i boljšinstvo v Estonii: problemõ integratsii v evropeiskom kontekste»" ning 2008. aastal "Bronze Soldier. Бронзовый солдат". Eesti Inimõiguste Keskus Inimõiguste Instituut Kari Käsper Kodanikuühiskonnast, inimõiguste kaitsest ja KAPO aastaraamatust Memokraat Apr 26, 2012 http://uudised.err.ee/?06275800 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. detsember 2013. Vaadatud 9. detsembril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://archive.today/20120715220924/thereport.amnesty.org/sites/default/files/AIR2010_AZ_RU.pdf%23page=394 http://uudised.err.ee/v/eesti/0adbed7d-89ef-4c55-88e0-a7c439909ac2 Inimõiguste Teabekeskuse koduleht Samorodni: inimõiguste teabekeskus oli pronksiööde kohtuasja ajamisel tankisti rollis Delfi.ee 8. aprill 2013 Kari Käsper Kodanikuühiskonnast, inimõiguste kaitsest ja KAPO aastaraamatust Memokraat Apr 26, 2012
Courvoisier

Courvoisier on üks maailma tuntuimatest konjakimarkidest. Ametlikult asutas Felix Courvoisier firma Jarnaci linnas Charente'i departemangus Prantsusmaal 1836. aastal, kuid juba 19. sajandi algul tootis Emmanuel Courvoisier alkohoolseid jooke Pariisi eeslinnas Bercys. 2011. aastast kuulub kaubamärk firmale Beam Inc.. C by Courvoisier Courvoisier VS Courvoisier VSOP Courvoisier VSOP Exclusif Courvoisier Napoleon Fine Champagne Courvoisier XO Imperial Courvoisier Initiale Extra Courvoisier Succession JS L'Esprit de Courvoisier Courvoisier 12 Courvoisier 21 Courvoisier Cour Imperiale Grand Champagne Koduleht
Aleksander Pallas

Aleksander Pallas (10. september 1887 Hageri kihelkond – 7. jaanuar 1939) oli eesti advokaat. Ta lõpetas Moskva ülikooli õigusteaduskonna. Aleksander Pallas oli vandeadvokaat Otto Strandmani abi, seejärel iseseisev vandeadvokaat Tallinnas, Tallinna linnavalitsuse liige ehk linnanõunik ja Tallinna linnapea asetäitja, osales Vabadussõjas.
Kalnamuiža mõis

Kalnamuiža mõis (ka Sieksāte mõis; läti keeles Kalnamuiža või Sieksātes muiža, saksa keeles Berghof) on mõis Lätis Skrunda piirkonnas Rudbārži vallas Sieksāte külas. Esimesed teated mõisast pärinevad 1539. aastast. Varaseimad asukad olid Renned. Pärast neid kuulus mõis Kosküllidele ja aastast 1825 võõrandamiseni Medemitele. Aastail 1926–1975 oli mõisas Sieksāte kool, seejärel muuseum. Praegu on mõisas hotell. Historitsistlik peahoone valmis 19. sajandi algul. 1905. aastal mõis rüüstati, ent aastaks 1912 oli mõis arhitekt Paul Max Bertschy projekti kohaselt taastatud. Mõisakompleksi juurde kuuluvad veel park ja majandushooned. Peahoonest läänes asub Medemite pere rahula, kuhu viib pärnaallee. Pargi põhiosa moodustavadki kõrgel seljakul asuvast häärberist eemale viivad alleed. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles) Piena muiža - Berghof
Kazdanga mõis

Kazdanga mõis (Kazdangas muiža) on mõis Lätis Aizpute piirkonnas Kazdanga vallas Kazdangas. Saksa keeles Katzdangen, ka Kaßdangen. Mõisa peahoone rajati aastail 1800–1804 klassitsistlikus stiilis Johann Gottfried Adam Berlitzi projekti järgi. Aastal 1905 põletati mõis maha, aga parun von Manteuffel lasi selle Paul Schultze-Naumburgi projekti järgi taastada. Taastamisel jäljendati väga hoolsalt algupärast hoonet, seda isegi interjööri osas. Esimene maailmasõda laastas taas peahoone, ent see taastati aastail 1925–1927 uuesti. 1930. aastal kolis majja Kazdanga põllumajandus-kaubanduskool, mis asub seal praegugi. 2009. aastal rajas kool peahoonesse ka muuseumi osa. Peahoone juurest suundub üle Alokste jõe viiva kivisillani tee, mille ääres asuvad aidad ja Kavaleride maja, mis on veel stiililt barokne. Jõe teisel kaldal asuvad mõisavalitseja maja, tallid, kõrts, veski ja muud kõrvalhooned. Mõisakompleksi juurde kuulub veel rahula. Pargi planeerimist alustati 18. sajandil. Metsapark kujunes siiski välja 19. sajandil. Pargis asuvad mõisa rahula ja mitu tiiki. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
MTÜ Avatud Vabariik

MTÜ Avatud Vabariik on Eesti üleriigiline noorteorganisatsioon. Organisatsiooni tegevus on suunatud Eesti ühiskonna erinevate kultuurilis-sotsiaalsete gruppide integratsioonile, et aidata kaasa sidusama ühiskonna moodustamisele. MTÜ Avatud Vabariik asutati 1999. aastal ja sellel on ligikaudu 16-26-aastast 1000 liiget, kellest ligi 70% liikmetest on rahvusvähemused. Avatud Vabariigi fookuses on pikalt noorte kodanikke jõustamine ja nende osalusmotivatsiooni toetamine. Noorteühingu eestvedajad esinevad tihti avalikus arutelus nii arvamusliidritena kui ka kodanik-ajakirjanikena. Avatud Vabariigi suuremate projektide seas on Noorte Diplomaatiakool, UrbanLAB, Noorte Meedialabor ja Eesti nõukogude massirepressioonide ohvrite mälestamine Narvas. Organisatsiooni koduleht ENL. "Avatud Vabariik". European Solidarity Corps. "MTÜ Avatud Vabariik". Risto Veskioja (2011). "Noorteorganisatsioonide kajastus Eesti trükimeedias ajalehe Postimees näitel" (PDF). Euroopa noored. "Head näited". NML. "NML". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2022. Vaadatud 29. novembril 2022. Kurakin, Daniil (28. märts 2023). "Daniil Kurakin: narvalastele tuleb küüditamine suure üllatusena. Aga kõik pole kaugeltki kadunud". Eesti Päevaleht. Vaadatud 28. märtsil 2023.
Cīrava mõis

Cīrava mõis (Cīravas muiža) on mõis Lätis Aizpute piirkonnas Cīrava vallas Cīravas. Saksa keeles Zierau. Cīrava mõis sai alguse 1752. aastal Manteuffelite pere jahilossina. Hiljem kujunes sellest tõeline mõis, mis jäi võõrandamiseni Manteuffelite valdusse. Hiljem asus seal metsanduskool, seejärel majanduskool. Mõisa peahoone rajati 1860. aastatel uusgooti stiilis. Algne interjöör on suures osas säilinud. Kõrvalhoonetest on säilinud mõisavalitseja maja, tallid, moonakamaja. Mõisakompleksi osana rajati ka Cīrava luteri kirik. Pargi planeerimist alustati 19. sajandil. Vaid 7-hektarilisse parki on siiski mahutatud saartega tiigid. Pargi rajamisel oli suur osa Georg Kuphaldtil. Praegu hoolitseb pargi eest kool. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Kesk-Itaalia ühendatud provintsid

Kesk-Itaalia ühendatud provintsid, ka Kesk-Itaalia liit, Kesk-Itaalia konföderatsioon või Kesk-Itaalia kindralkubermang, oli lühiealine Sardiinia kuningriigi vasallriik. See moodustati endiste Toscana suurhertsogkonna, Parma hertsogkonna, Modena ja Reggio hertsogkonna ning Legazioni Pontificie ühendamisega, pärast nende monarhide rahvarevolutsioonidega minemaajamist. Augustist 1859 ühinesid Toscana, Parma, Modena ja Legazioni Pontificie Sardiiniameelsed režiimid mitme sõjalise lepinguga. 7. novembril 1859 valisid nad regendiks Eugenio Emanuele di Savoia-Carignano. Siiski keeldus Sardiinia kuningas Vittorio Emanuele II valimisi tunnistamast ja saatis kohale Carlo Bon Compagni di Mombello kui Kesk-Itaalia kindralkuberneri, kes vastutas riikide diplomaatiliste ja sõjaliste asjade eest. 8. detsembril 1859 liidendati Parma, Modena ja Legazioni Pontificie Emilia kuninglikku provintsi. Pärast referendumeid märtsis 1860 annekteeriti riik ametlikult Sardiinia kuningriiki. Prantsusmaa poolse tunnustamise eest loovutati Savoia ja Nice Prantsusmaale. Itaalia ühinemine Toscana suurhertsogkond Parma hertsogkond Modena ja Reggio hertsogkond Vittorio Emanuele II Itaalia ajalooliste riikide loend Endised riigid Euroopas pärast aastat 1815
Denominazione di Origine Controllata e Garantita

Denominazione di Origine Controllata e Garantita ehk DOCG on Itaalia veinide klassifikatsioonitähis. DOCG klassi kuuluvad kõige tuntumad ja paremad veinid, mille tootmine toimub autentsust garanteeriva (G kui garantiitähis) kontrollsüsteemi raames. DOCG sätestav seadus võeti vastu 1963. aastal, esimeseks DOCG-veiniks sai 1966 Vernaccia di San Gimignano. 2021. aasta seisuga on DOCG veine 77 nimetust. Valik Itaalia DOCG-veine: Acqui (Brachetto d'Acqui) Aglianico del Vulture Superiore Albana di Romagna Asti (vein) Barbaresco Bardolino Superiore Barolo Brunello di Montalcino Carmignano Chianti Chianti Classico Conero Fiano di Avellino Franciacorta Gattinara Gavi või Cortese di Gavi Ghemme Greco di Tufo Montefalco Sagrantino Montepulciano d'Abruzzo Colline Teramane Ramandolo Recioto di Soave Sforzato di Valtellina (Sfursat di Valtellina) Soave Superiore Taurasi Torgiano Riserva Valtellina Superiore Vermentino di Gallura Vernaccia di San Gimignano Vernaccia di Serrapetrona Vino Nobile di Montepulciano
Simeri Crichi

Simeri Crichi on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis. 465 meetri kõrgusel merepinnast asuva Simeri Crichi asustustihedus on keskmiselt 97 inimest ruutkilomeetri kohta. Simeri Crichi piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Catanzaro, Sellia, Sellia Marina, Soveria Simeri. Simeri Crichi halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Homomorto, Marincoli, Porto d'Orra, Simeri, Roccani, Apostolello. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Simeri Crichi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Ljubov Orlova

Ljubov Petrovna Orlova (Любовь Петровна Орлова; 29. jaanuar/11. veebruar 1902 Zvenigorod – 26. jaanuar 1975, Moskva) oli esimene Nõukogude Liidu filmitäht, tuntud teatrinäitleja ja laulja.
Sersale

Sersale on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis. 740 meetri kõrgusel merepinnast asuva Sersale asustustihedus on keskmiselt 89 inimest ruutkilomeetri kohta. Sersale piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cerva, Cropani, Magisano, Petronà, Sellia Marina, Zagarise. Sersalet tuntakse ka Crocchio jõel asuvate Campanaro ja Rupe joa järgi. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Sersale – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Eesti euromeenemündid

Eesti euromeenemündid on enamasti kullast, hõbedast vm metallist euromündid, mille väljaandmist korraldab Eesti Pank. Eesti euromeenemündid Eesti Panga kodulehel
Sellia

Sellia on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis. 560 meetri kõrgusel merepinnast asuva Sellia asustustihedus on keskmiselt 43 inimest ruutkilomeetri kohta. Sellia piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Albi, Catanzaro, Magisano, Pentone, Simeri Crichi, Soveria Simeri, Zagarise. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 20. oktoober 2013) Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Sellia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Eesti Aeroklubi

Eesti Aeroklubi (EAK) oli Eestis lennusporti ja harrastuslennuasjandust ühendav riiklik organisatsioon, mis tegutses aastail 1937–1940. Seni eralennuasjandust korraldanud Eesti Õhu- ja Gaasikaitse Liit likvideeriti 1. juulil 1936 ning selle asemele moodustati tegevusalade järgi Eesti Aeroklubi ja Vabatahtliku Kodanliku Õhukaitse Liit. 7. septembril 1937 kutsusid asutajaliikmed kokku koosoleku uue organisatsiooni, Eesti Aeroklubi moodustamiseks, kinnitati põhikiri ja valiti klubi nõukokku üheksa liiget.[1] Eesti Aeroklubile allusid mootor- ja purilennusektsioon, alates 1938. aastast ka noortesektsioon. Viljandis ja Narvas olid klubi osakonnad. 23.–28. juulil 1938 Berliinis peetud konverentsil võeti Eesti Aeroklubi FAI (Rahvusvahelise Lennuasjanduse Liidu) liikmeks, ning selle otsusel määrati Eesti Aeroklubi ainuvolitatud ja FAI ametlikuks ainuesindajaks Eestis. Seega kujutas Eesti Aeroklubi endast ainsat seaduslikku lennuspordi võimu Eestis ning lennuspordisaavutused ja rekordid, mis polnud Eesti Aeroklubis registreeritud, ei leidnud tunnustamist Eestis ega ka rahvusvaheliselt.[2] Eesti Aeroklubi nõukogu esimees oli teedeministri abi Karl Jürgenson, juhatuse esimeheks (presidendiks) määrati majandusminister Karl Selter. 1938. aastal oli aeroklubil 265 liiget. Klubi 190 000-kroonisest aastaeelarvest 150 000 krooni tuli riiklikust toetusest (1939).[3] EAK omanduses oli 7 mootor- ja 5 purilennukit ning erialaraamatukogu. Eesti Aeroklubi korraldas lennukursusi nii mootor- kui ka purilennu alal ning lendurite lennuväljaõpet ja -treeninguid. Aeroklubi võimaldas sooritada tasulisi ülelende. Eesti Aeroklubi suleti Nõukogude Liidu okupatsioonivõimu määratud sisekaitseülema otsusega 12. juulil 1940. Ado Anderkopp Gerhard Buschmann Artur Keller August Liit Kurt Mollin Friedrich Olbrei Arseni Palu Voldemar Post Jaan Soots Roman Tavast Karl Terras Richard Tomberg Rein Tooma Anton Uesson Rudolf Vaharo Richard Veermaa Eduard Voitra Frederik Gerdessen, Toivo Kitvel, Johannes Tilk. "Aeg, mehed, lennukid", Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2001, lk 356 Postimees nr. 242, 8. september 1937, lk. 3 Sakala nr. 85, 25 juuli 1938 Mida taotleb EAK, Postimees nr. 257, 23. september 1937 Frederik Gerdessen, Toivo Kitvel, Johannes Tilk. Aeg, mehed, lennukid. 2001, lk 204 Eesti Aeroklubi märgid Eesti Lendur
Magdaleena tänav

Magdaleena tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. Magdaleena tänav algab Pärnu maanteelt, ristub Asula põiguga ja Marta tänavaga ning lõpeb Tondi tänaval. Magdaleena tänav on 516 meetrit pikkune. Magdaleena 3b asub korterelamu, kus asub ka Valgevene suursaatkond Tallinnas Magdaleena 6 asub Tallinna Kullatera Lasteaed Magdaleena 11/1 asub Tallinna Kullatera Lasteaed Magdaleena tänav sai nime 1916. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Magdalenenstrasse ja venekeelne Магдалиненская улица. Tänav oli nimetatud seal asunud Püha Magdalena nimelise varjupaiga Magdaleniumi järgi. Magdaleena tänav 4 asus Diakonisside Asutise kuuluv hoone, mis Töö- ja Hoolekandeministeeriumi poolt 1920. rekvireeriti Tallinna linna Rekvireerimiskomisjoni poolt Invaliidide Varjupaiga jaoks. 1920. aasta maikuus, pärast Vabadussõja lõppu asutati Eesti riigi ja Eesti Punase Risti Seltsi poolt Tallinnasse Magdaleena tn. 4 Magdaleeniumi seltsimajja vigastatud sõjameeste kodu. Ruumikitsikus sundis otsima paremaid võimalusi ja nii saadigi kodu kasutusse Imastu mõisahoone, kuhu koliti 1920. aastal. Magdaleena tänav 4 asus hiljem Harjumaa polikliinik Tallinnas, mis suleti 2003. aasta suvel.. Magdaleena tänav 4 kinnistu müüdi 2016 kevadel korraldatud oksjonil uusehituseks. 1939. aastal nimetati Magdaleena tänav, Tallinna linnavolikogu poolt Maimu tänavaks. 27. juunil 1950 sai tänavast Lasteaia tänav. Magdaleena tänava ajalooline nimi taastati 18. oktoobril 1991. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Tallinna Linnavolikogu (6.10.2016). "Tallinna kohalike teede nimekiri". Õigusaktid. Tallinn. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 281 Diakonissiasutuste vol. vann. adv. Hermann Kochi kaebus töö- Ja hoolekandeministri abi resolutsiooni peäle 13. V. 22. a. Tallinnas Magdaleena t nr. 4 asuva maja rekvisitsiooni alt mittevabastamise pärast. 1923. aasta Riigikohtu otsused. „Õiguse" väljaanne Tartus 1924 a. Imastu invaliidide kodu, www.tapamuuseum.ee Harju valdade-linnade omanduses polikliinikuhoone Tallinnas müüdi, Sõnumitooja Magdaleena piirkonda kerkib ärihoone, Ärileht, 12.12.2001 Rida Tallinna tänavaid ümberristimisele, Päewaleht, nr. 110, 23 aprill 1939 Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 63 Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed
Klaudia Tiitsmaa

Klaudia Tiitsmaa (sündinud 9. septembril 1990 Tallinnas) on eesti näitleja. Ta lõpetas 2009. aastal Türi Majandusgümnaasiumi ja 2013. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia näitleja erialal. Töötab alates 2013. aastast Viljandi teatri Ugala näitlejana. Ta mängis läbivat peaosa teleseriaalis "Üheotsapilet". Alates 2017. aastast mängib ta Kioko Veega rolli seriaalis "Kättemaksukontor". Väiksemad osatäitmised on tal olnud seriaalides "Kelgukoerad" ja "Kartulid ja apelsinid". 2016. aastal valminud filmis "Päevad, mis ajasid segadusse" mängis ta Maria rolli. Ugala teatri publikupreemia "Kuldõun" 2015 Ugala kolleegipreemia 2015. Parim naisnäitleja Ugala teatri publikupreemia "Kuldõun" 2016 Ugala kolleegipreemia 2016. Parim naisnäitleja Ugala teatri publikupreemia "Kuldõun" 2017 Ugala kolleegipreemia 2017. Parim naisnäitleja Ugala teatri publikupreemia "Kuldõun" 2018 Ugala teatri publikupreemia – Aasta naisnäitleja "Kuldõun" (rollid lavastustes "Kolm musketäri", "Kirsiaed" ja "Head lapsed") 2023 Ugala teatri publikupreemia – Aasta naisnäitleja „Kuldõun“ (“Meie klassi” Dora ja “Uhkuse ja eelarvamuse (justkui)” Mary Benneti, Lydia Benneti, härra Collinsi, proua Gardineri ja teenija rollide eest) 2024 Klaudia Tiitsmaa vanemad on kunstnikud Margus Tiitsmaa ja Resa Tiitsmaa. Ta on kihlatud näitleja ja lavastaja Vallo Kirsiga. Neil on kaks poega: 9. septembril 2018 sündinud Vallo Valter ja sügisel 2020 sündinud Villu. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2014. Vaadatud 20. oktoobril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. veebruar 2014. Vaadatud 20. oktoobril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Klaudia Tiitsmaa Ugala teatri kodulehel Klaudia Tiitsmaa Eesti filmi andmebaasis Klaudia Tiitsmaa andmekogus IMDb (inglise)
Pääsküla depoo

Pääsküla depoo on Pääsküla raudteejaama lähedal asuv elektri- ja diiselrongide depoo. Depoo valmis 1962. aasta suvel ja seda haldab AS Elron. 2014. aasta alguseks renoveeriti depoohoone täies mahus. Depoos teostatakse kõigi Stadler FLIRT tüüpi reisirongide hooldust ja remonti, milleks on kohapeal vajalikud seadmed. Eesti raudteetransport Stadler FLIRT Elron "Elron". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuli 2016. Vaadatud 1. jaanuaril 2016. Elektrirongide lugu; Harju Elu, nr. 40, 3. oktoober 2014 Esimesed uued elektrirongid tulevad liinile 1. juulil; Äripäev, 04.06.2013 FOTO: Pääsküla depoo aastal 1997; Baltic Trains Picture Gallery YouTube-i video: Pääsküla depoo aastal 2000
20. eesti diviisi veteranide kokkutulek

20. eesti diviisi veteranide kokkutulek on iga-aastane Sinimägedel Grenaderimäel toimuv mälestusüritus, kus tähistatakse Sinimägede lahingu aastapäeva. Kokkutulekut korraldab 20. Eesti Relvagrenaderide Diviisi Veteranide Ühendus.  2008. a kokkutulek – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis  2009. a kokkutulek – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis