laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hiidhai

Hiidhai (Cetorhinus maximus) on kõhrkalade klassi kuuluv kalaliik. Hiidhai on vaalhai järel maailma suuruselt teine kala. Suurima mõõdetud isendi pikkus olnud 12,3 m. See kaalus hinnanguliselt 19 tonni. Keskmine hiidhai pikkus on 6–8 m ja kaal umbes 5 tonni. Hiidhai on planktontoiduline. Nad toituvad planktonist ja selgrootutest, libisedes aeglaselt veepinna lähedal, filtreerides vett läbi lõpuste sõelaparaadi. Päevas vajab täiskasvanud hiidhai umbes 500 liitrit planktonit. Talvel laskuvad nad kuni 900 meetri sügavusele. Inimesele on hiidhai ohutu. http://www.iucnredlist.org/details/4292/0 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 21. juulil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Kristjan Kannukene

Kristjan Kannukene (sündinud 18. juulil 1996) on eesti muusik. Ta õpib Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias vioolat ja kompositsiooni. Aastal 2018/19 õppis ta vioolat Rivka Golani juhendamisel Londoni Trinity Labani konservatooriumis. Tema vanaisa oli teoloog ja vaimulik Robert Kannukene, tädi on brüoloog Leiti Kannukene. "333" (2017) https://menu.err.ee/619659/kristjan-kannukene-superstaarisaates-survestati-kommertsi-tegema https://www.kristjankannukene.ee/bio
Merimetsa tänav (Pärnu)

Merimetsa tänav on tänav Pärnus. Merimetsa tänav asub Raeküla linnaosas. Merimetsa algab Raja ja Mai tänava ristmikult ja kulgeb üldiselt kagu suunas. Merimetsa tänav lõpeb Rannametsa teega ristudes. Merimetsa ristub veel Saare, Viru (vasakult), Lääne, Harju, Järva, Tormi (paremalt), Haraka, Pilve (paremalt), Lennuki, Uku puiestee, Lembitu, Olevi (vasakult), Vambola, Tarva, Põdra, Hirve, Hiie ja Laane tänavaga. Tänava pikkus on ligikaudu 2,7 kilomeetrit. Merimetsa tänava ääres on ka viis bussipeatust: Viru, Haraka, Olevi, Hirve ja Metsamajand. Merimetsa tänav juulis 2020 Merimetsa tänav juulis 2020 Merimetsa tänav juulis 2020 Merimetsa tänav juulis 2020 Merimetsa tänav juulis 2020 Metsamajandi sissepääs, 27. jaanuar 2023 Metsamajandi hoone, 27. jaanuar 2023 Merimetsa 121 ja 116, vaade Laane tänavalt, 2. veebruar 2023 Mänguväljak Merimetsa-Hirve ristmikul, oktoober 2023
Gina Lückenkemper

Gina Lückenkemper (sündinud 21. novembril 1996 Hammis) on Saksamaa kergejõustiklane, sprinter. 2015. aastal tuli ta 200 meetri jooksus juunioride Euroopa meistriks. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis osales ta 100 meetri jooksus, saades eeljooksus ajaga 11,34 kokkuvõttes 28. koha. Poolfinaalikohast jäi puudu viis sajandikku. 4×100 meetri teatejooksus sai ta Saksamaa naiskonnaga viienda koha. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis ta pronksmedali 200 meetri jooksus ja 4×100 meetri teatejooksus. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros jõudis ta 200 meetri jooksus poolfinaali ning sai seal ajaga 22,73 kokkuvõttes 14. koha. 4×100 meetri teatejooksus jäi ta koos Saksamaa naiskonnaga esimesena medalita. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis püstitas ta 100 meetri eeljooksus isikliku rekordi 10,95, parandades isiklikku rekordit kuue sajandikuga ning pääses poolfinaali eeljooksude parima ajaga. Enne teda oli viimase sakslannana alla 11 sekundi jooksnud Katrin Krabbe aastal 1991. Oma poolfinaalis jäi ta ajaga 11,16 kuuendaks ja sai kokkuvõttes 14. koha. 4×100 meetri teatejooksus sai ta Saksamaa teatenaiskonnaga neljanda koha ajaga 42,36. 2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis võitis ta 100 meetri jooksus 10,98-ga hõbemedali. Poolfinaalis oli ta sama tulemusega jooksnud Euroopa alla 23-aastaste rekordi. Lisaks võitis ta 4×100 meetri teatejooksus Saksamaa naiskonnaga pronksmedali. 2018. aastal valiti ta Saksamaa aasta naiskergejõustiklaseks. Lückenkemper on tulnud kolmel korral Saksamaa meistriks välitingimustes ja kahel korral meistriks sisetingimustes. Väljas Sees Allikas: IAAF Gina Lückenkemper. leichtathletik.de. Vaadatud 5.8.2017 "Lückenkemper erstmals unter elf Sekunden". lawm.sportschau.de. 5.8.2017. Vaadatud 5.8.2017 "Lückenkemper verpasst Finale". sport1.de. 6.8.2017. Vaadatud 7.8.2017 "Lückenkemper nimmt Platz vier sportlich: „Andere waren besser“". soester-anzeiger.de. 14.8.2017. Vaadatud 14.8.2017 "Silber: Gina Lückenkemper wieder unter 11 Sekunden". leichtathletik.de. 7.8.2018. Vaadatud 8.8.2018 Koduleht Gina Lückenkemper Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Ungari karmikarvaline linnukoer

Ungari karmikarvaline linnukoer on Ungarist pärinev koeratõug. Karmikarvaline linnukoer on mitmekülgne "jahikoer, kes peab suutma töötada nii lagendikul, metsas kui vees." Ungari karmikarvaline linnukoer arenes 1930. aastatel ungari lühikarvalise linnukoera (rövidszőrű magyar vizsla) ja saksa karmikarvalise linnukoera ristamise tulemusena. Pildid Ungari lühikarvaline linnukoer "Ungari karmikarvaline linnukoer" (pdf). EKL. 6. detsember 2012. Vaadatud 21.07.2017. "Fényes Varázs Kennel" (inglise). Vaadatud 21.07.2017.  Karmikarvaline linnukoer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Fantastic (Toy-Boxi album)

"Fantastic" on debüütstuudioalbum Taani bubblegum dance'i viljelevalt popansamblilt Toy-Box. Album sisaldab hitte "The Sailor Song", "Teddybear", "Best Friend" ja "Tarzan & Jane". See avaldati 1999. aasta jaanuaris ja ka 1999. aasta mais. Singapuri versioon sisaldas arvutitele mõeldud videomängu "Toy-Box Space Trap". "The Special Christmas Editioni" versioon albumist sisaldas boonuslaulu "So Merry Christmas Everyone (X-MAS Bonus)", mis oli tehtud ja kohandatud Candy Hell Entertainmenti jaoks. Albumi kaanepilt sarnaneb Euroopa PlayStationi mängu omaga. Toy-Box avaldas muusikavideod lauludele "The Sailor Song", "Best Friend", "Tarzan & Jane" ja "Teddybear". Enamikku Toy-Boxi videoid saab liigitada multifilmilike alla, kuid "Teddy Bear" on tõsisem video, see filmiti Pariisis ja seal näidati Amiri ja Aneelat romantilisemal viisil kui teistes videotes. "Best Friendi" videos võitlevad Amir ja Aneela neoonmõõgaga ning muutuvad pallideks. "The Sailor Songi" videos kukuvad mehed paadist välja. "Tarzan & Jane" on tehtud elusate ahvide ja elevantidega multikaparoodiana. "Tarzan & Jane" "Best Friend" "The Sailor Song" "Teddybear"
Fantastic

"Fantastic" on mitme asja nimi: "Fantastic", ansambli Wham! album "Fantastic", ansambli Toy-Box album Fantasic, aastatel 1952–1980 USA-s ilmunud ulmeajakiri
Toy Ride

"Toy Ride" on Toy-Boxi teine stuudioalbum. See avaldati 28. juulil 2001.
Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskond

Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskond oli aastail 1946–1951 tegutsenud Tartu Ülikooli teaduskond. Kuna Eesti NSV-s oli maa natsionaliseerimisega saanud metsade ainuomanikuks riik, suurenes vajadus metsandusspetsialistide järele, mida senine Tartu ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakond ei suutnud rahuldada. 12. juulil 1946 nimetas rektor ametisse metsandusteaduskonna organiseerimistoimkonna, mille juhataja oli Valdek Ritslaid (dekaan alates 15. aprillist 1947). Teaduskond alustas tegevust 1. septembril 1946. Alates 1950. aastast tegutsesid teaduskonnas üldmetsateaduse; metsakasvatuse ja dendroloogia; metsatakseerimise; metsatööstuse mehhaniseerimise; insenerikonstruktsioonide; ja veomasinate kateeder. Teaduskonnas tegutses metsakasvatuse ja -kaitse üliõpilaste ring. Seoses sundkollektiviseerimisega suurenes 1949. aastal vajadus kõigi põllumajandusspetsialistide järele üldse. Seetõttu asutati 1951. aastal Tartu ülikooli senise agronoomia-, metsandus- ja loomaarstiteaduskonna baasil Eesti Põllumajanduse Akadeemia, millele anti Tartu ülikoolilt eraldatud varad üle 4. juulil 1951 ja mille avaaktus toimus 31. augustil 1951. Teaduskond asutati Nõukogude Liidu okupatsiooni ajal rasketes poliitilistes tingimustes, mis kestsid kogu tema lühikese tegevusaja jooksul, süvenedes eriti pärast 1949. aastat. Teaduskonnas tegutsesid parteiorganisatsiooni ja ELKNÜ organisatsiooni grupp. Metsandusteaduskonna lõpetas 88 isikut, lisaks 3 Saksa okupatsiooni ajal ülikooli lõpetanut, kelle diplomit ei tunnustatud ja kes pidid uuesti ülikooli lõpetama. Teaduskonna dekaan aastail 1947–1950 oli Valdek Ritslaid ja 1950–1951 Teodor Krigul.
Juhan Aruoja

Juhan Aruoja (Juhan Arbeiter; 16. mai 1927 Laeva vald, Tartumaa – 26. juuli 1979 Pikknurme) oli eesti metsateadlane. Tema vanemad olid metsavaht Juhan Aruoja (1879–1962) ja Liisa Viira (1896–1988). Ta õppis 1946–1951 (lõpetas) Tartu Riikliku Ülikooli Metsandusteaduskonnas, diplomitöö "Hooldusraiete analüüs ja edasiarendamise perspektiivid Tartu metsamajandi Laeva metskonnas". 1951–1954 oli ta Kurista metsamajandi metsakultuuride ja metsakasutuse insener, 1954–1979 Pikknurme metsaülem. Geni
Hans Blumenberg

Hans Blumenberg (13. juuli 1920, Lübeck – 28. märts 1996, Altenberge) oli saksa filosoof. Ta tegeles filosoofilise antropoloogiaga. Pavesich, Vida 2008. Hans Blumenberg's philosophical anthropology: After Heidegger and Cassirer. Journal of the History of Philosophy 46(3): 421–448.
Soome Kirjandusteabe Keskus

Soome Kirjandusteabe Keskus (soome keeles Kirjallisuuden vientikeskus; inglise keeles Finnish Literature Exchange, lühend FILI) on Soome organisatsioon, mis toetab Soome kirjanduse tõlkimist, trükkimist ja väljaandmist ning vahendab Soome kirjandusega seotud infot välismaale. FILI on Soome Kirjanduse Seltsi üksus. FILI asutati 1977. FILI koduleht
Doblougi preemia

Doblougi preemia (ka Doblougi auhind; rootsi keeles Doblougska priset, norra keeles Doblougprisen) on ilukirjandus- ja kirjandusteadusteoste eest Rootsi Akadeemia välja antav preemia. Auhind on nimetatud norra filantroobi Birger Doblougi järgi, kes oma testamendiga 1938. aastal sellele aluse pani. Preemiat antakse välja 1951. aastast. Esialgu määrati see igal aastal ühele rootsi ja ühele norra kirjanikule, 1985. aastast aga igal aastal kahele rootsi ja kahele norra kirjanikule. Rootsi Akadeemia koduleht
Michael Faraday auhind

Michael Faraday auhind, ka Michael Faraday medal ja loeng, (inglise keeles Michael Faraday Prize) on iga-aastane teadusauhind, mida annab välja Londoni Kuninglik Selts alates 1986. aastast erakordselt heade saavutuste eest teaduskommunikatsiooni valdkonnas Suurbritannias. Auhind on nimetatud Michael Faraday järgi. Auhind koosneb medalist, 2500-naelasest auhinnarahast ja avalikust loengust. Michael Faraday Prize and Lecture. royalsociety.org
Bombay Sapphire

Bombay Sapphire on Inglismaal toodetav džinn. Selle tootmist alustati aastal 1987. Toote valmistamise retsept on pärit juba aastast 1761. 2017. aastal jõudis Kanadas müügile džinn, mille etiketile oli trükitud 40-protsendine alkoholisisaldus, kuid laboriuuringud näitasid, et tegelikult on alkoholisisaldus 77-protsendine. Kaubamärgi omanikfirma Bacardi esindaja kinnitas, et 1,14-liitristes pudelites olev džinn on liiga kange ja tegemist on tootmiveaga. http://liviko.ee/toode/bombay-sapphire-dry-gin/ http://elu24.postimees.ee/4102365/kanadas-korjatakse-liiga-kange-dzinn-muugilt
Loend (andmestruktuur)

Loend on informaatikas andmestruktuur andmeelementide hoidmiseks järjestatud kujul. Loend erineb massiivist selle poolest, et loendi maht ei ole eelmääratud. See tähendab, et olemasolevasse loendisse saab elemente lisada ja neid sealt eemaldada. Loendis saab olla mitu võrdset elementi, erinevalt näiteks hulgast. Operatsioonid, mida loendiga saab teha, sõltuvad loendi konkreetsest implementatsioonist. Operatsioonid võivad olla järgmised: elemendi lisamine loendi lõppu, elemendi eemaldamine, elemendi lugemine asukohast ehk indekseerimine, elemendi ülekirjutamine asukohas, elemendi sisestamine asukohta, loendi tühjendamine. Loendit saab implementeerida ahelloendina või massiivi abil. Ahelloendis viitab iga element endale järgnevale elemendile, tänu millele saavad elemendid olla mälus hajutatud. Massiivi kasutades saab loend algul elementide hoidmiseks luua väärtustamata massiivi, millel on kindel pikkus. Kui elementide lisamisel loendisse saab massiiv täis, siis saab elementide hoidmiseks luua uue massiivi.
Rahvuslike akadeemiate teaduskommunikatsiooni auhind

Rahvuslike akadeemiate teaduskommunikatsiooni auhind (inglise keeles National Academies Communication Award) on iga-aastane teadusauhind, mida alates 2003. aastast annavad ühiselt välja USA Rahvuslik Teaduste Akadeemia, Rahvuslik Inseneriakadeemia ja Rahvuslik Meditsiiniakadeemia teaduskommunikatsiooni valdkonnas. Auhinda haldab Keck Futures Initiative. Auhinda rahastab W. M. Keck Foundation, auhinnaraha suurus on 20 000 $. Auhinda antakse välja neljas kategoorias: raamat film/raadio/televisioon ajakiri/ajaleht internet (alates 2009. aastast) 2003 – Carl Safina. Eye of the Albatross: Visions of Hope and Survival 2004 – Matt Ridley. The Agile Gene: How Nature Turns on Nurture 2005 – John M. Barry. The Great Influenza: The Epic Story of the Greatest Plague in History 2006 – Charles C. Mann. 1491: New Revelations of the Americas Before Columbus 2007 – Eric Kandel. In Search of Memory 2008 – Walter Isaacson. Einstein: His Life and Universe 2009 – Neil Shubin. Your Inner Fish 2010 – Richard Holmes. The Age of Wonder 2011 – Rebecca Skloot. The Immortal Life of Henrietta Lacks 2012 – Daniel Kahneman. Thinking, Fast and Slow 2013 – David George Haskell. The Forest Unseen 2014 – Dan Fagin. Toms River: A Story of Science and Salvation 2015 – Mark Miodownik. Stuff Matters: Exploring the Marvelous Materials That Shape Our Man-Made World 2016 – Deborah Cramer. The Narrow Edge: A Tiny Bird, an Ancient Crab, and an Epic Journey 2009 – Walter Isaacson. Einstein. Tema elu ja universum. Tõlkinud Matti Piirimaa. Eesti Raamat, ISBN 978-9985657508 2016 – Daniel Kahneman. Kiire ja aeglane mõtlemine. Tõlkinud Jana Linnart. Kirjastus Tänapäev, ISBN 978-9949274277 Communication Awards. keckfutures.org
Jaan Jaakson

Jaan Jaakson (10. november 1903 Enge vald, Pärnumaa – 17. september 1944 Kavastu) oli Eesti ohvitser. Jaan Jaakson sündis Pärnumaal Enge vallas kuuelapselise pere kolmanda lapsena ning kasvas üles Velise vallas, Nurtu külas. Tema vanem vend Juhan Jaakson oli Velise vallavanem. Peres valitses rahvuslik vaimsus. Jaan Jaakson ja tema hilisem võitluskaaslane Richard Ottomar Saaliste olid üheküla mehed ning head sõbrad. Pärast erruminekut elas Järva-Jaani vallas Jalgsema külas ja Paide linnas. Jaan Jaakson käis algkoolis Velise vallas. Seejärel läks ta Pärnu Ühiskaubanduskooli, kus õppis kaks aastat. Selle järel jätkas Jaan Jaakson õpinguid Tallinna Poeglaste Reaalgümnaasiumis (Tallinna Reaalkool), mille lõpetas cum laude 1924. aastal. 1924. aastal siirdus õppima Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste Tondi Sõjakooli tehnilisväe osakonda, spetsialiseerudes side erialale, mille lõpetas 1927. aastal, saades nooremleitnandi auastme. Pärast sõjakooli lõpetamist määrati Sidepataljoni teenistusse. Alates 1. juulist 1928 oli ta 3. sidekompanii 2. rühma ülem. Alates 6. septembrist 1929 oli ta 1. sidekompanii 3. rühma raadiojaama ülem. 15. septembril 1929 arvati Jaan Jaakson enda palvel reservi (1. Sidepataljoni käskkiri nr 157 paragrahv 4). Reservis olles valiti Järva-Jaani Kaitseliidu juhiks aastatel 1931–1932. Pidas aastatel 1929–1938 loenguid tsiviilkaitsest gaasirünnakute korral ning osales Eesti Kaitseväe korraldatud ühisõppustel. Saksa okupatsiooni alguses 1940. aastal ei liitunud Jaan Jaakson Saksa vägedega vaid ERNA II rühmaga. ERNA II rühm osales Eesti vabastuslahingutes liikudes Kautla rabast Tallinna peale. Suurimaid võidukaid lahinguid toimus 27. augustil Tallinna külje all Ülemiste rabas Nõukogude mereväe madruste vastu, kelle väeosa purustati täielikult. Seejärel võttis Erna II Wehrmachti 217. jalaväediviisi koosseisus osa 17.–27. septembril Saaremaa ja Kuressaare vallutamisest. Kuressaares aidati kohalikke punase terrori ohvrite tuvastamisega. Saksa okupatsiooni ajal Jaan Jaakson arreteeriti ning paigutati Rakvere vanglasse. Tõenäoliseks põhjuseks oli majanduslikest erimeelsustest provotseeritud tüli. Pärast vangistusest vabanemist liitus Jaan Jaakson 1944. aastal Eesti sõjaväelaste baasil formeeritud 1. Piirikaitserügemendiga ning nimetati selle 3. pataljoni 10. kompanii ülemaks. Samas kompaniis teenis reamehena tema kasupoeg Kaljo Vehnik (sündinud 17. septembril 1927 Järva-Jaanis – langenud lahingus 17. septembril 1944 Luunja vallas). Jaan Jaakson langes Emajõe forsseerimise kaitselahingutes 17. september 1944 Kavastu küla juures Tartumaal Luunja vallas, kui nende staabi punker sai Nõukogude vägede ettevalmistavas kahuritules otsetabamuse. Sõjaväe Ühendatud Õppeasutuste lõputunnistus nr 1275 "Postimees nr. 196, 28 august 1943". Postimees. 28. august 1943. Urmas Kiil. "Enamlaste julm veretöö Kuressaares". Saarte Hääl. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. mai 2015. Mart Laar (2005). Emajõgi 1944. Eesti: Varrak. Lk 258.
Skulte vald

Skulte vald (läti keeles Skultes pagasts) on vald Lätis Limbaži piirkonnas Liivi lahe kaldal. Vald piirneb sama piirkonna Limbaži, Vidriži ja Liepupe vallaga ning Saulkrasti piirkonna Saulkrasti ja Sēja vallaga. Valla pindala on 146,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 2098 inimest. Valla keskus on Mandegase küla, vallavanem on Artis Ārgalis. Valda läbib Via Baltica. Tähtsaimaks jõeks on Aģe jõgi. Aastal 1935 oli Skulte valla pindala 84 km²,elanikke oli seal 2411. 1945 moodustati valla aladele Skulte ja Straume külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Skulte külanõukoguga likvideeritav Straume külanõukogu. Aastal 1967 liideti Skulte külanõukogu Zvejnieksi kalurikolhoosi maad Saulkrasti aleviga. Aastal 1971 liideti külanõukoguga Stiene ja Vidriži külanõukogu Skulte sovhoosi maad. Aastal 1977 arvati Skulte külanõukogu koosseisu veel veidi Liepupe ja Limbaži külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub Skulte vald Limbaži piirkonda. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Skulte kirik, selle portaal, uksed, altar ja kantsel ning selle maalingud. Regionaalse kaitse all on Stārasti muinaskalmed. Looduskaitse all on Menkuļi hõbepappel, Čorki sanglepp, Kadakamäe mänd, Blusase mänd, Kursieši tammed, Jaunpriedese mänd, Priedese männid, Ādiņi keerdus tamm, Vangase künnapuu, Skulte tammed, Skulte kahe tüvega mänd, Lääne elupuu, Piemiņa kask, Osīši remmelgas, Lauči rändrahn, Pahakask, Niedrītese või Žurki paju, Stārasti linnamäe tamm, Kirikumänd, Rootsi mänd, Droņi pärn, Droņi tamm, Lejasbeļavase Majatamm, Gaiļi tamm, Kaupiņi tamm ja Zeltiņi tamm. Valla põhjaosa asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Valla mererand jääb Vitrupe-Tūja kaitstavale merealale. Aastal 2011 elas vallas 460 lätlast, 27 venelast, 30 valgevenelast, 18 ukrainlast, 10 poolakat ja 14 leedulast. Valla külad on: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Lauči rändrahnud Ārņi rand Vārzase rand Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Skultes pagasts Limbažu novads, vaadatud 21.07 2017 Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-4 12-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 8.08 2023 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS, vaadatud 21.07 2017 Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra, vaadatud 21.07 2017.  Skulte vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Underberg

See artikkel räägib alkohoolsest joogist. Lõuna-Aafrika Vabariigi linna kohta vaata artiklit Underberg (LAV). Underberg on bitter, mida toodetakse Rheinbergi linnas Saksamaal. Underbergi hakkas 1846. aastal tootma Hubert Underberg-Albrecht. Tootes kasutatakse ürte 43 riigist. Laagerdumine toimub paar kuud Sloveeniast pärit tammevaatides. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. september 2017. Vaadatud 22. juulil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2017. Vaadatud 22. juulil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Hiiumaa laiud

Hiiumaa laiud on laiustik Väinameres Hiiumaa (Salinõmme ja Sarve poolsaare) ja Muhu vahel. 43 laiu ja rahu kogupindala on 6,6 km². Suurematel idapoolsetel laidudel (Heinlaiul, Kaevatsi laiul) ning neid ümbritsevatel rahudel karjatatakse noorloomi. Ülejäänud, sealhulgas Saarnaki, Hanikatsi, Vareslaid, Kõrgelaid, Ahelaid ja Kõverlaid, moodustavad aastast 1971 Hiiumaa laidude maastikukaitseala. Heinlaiust põhja poole ja Salinõmme poolsaarst lääne poole jäävaid laide ei arvata Hiiumaa laidude hulka (näiteks Vohilaid, mis kuulub samuti Hiiu maakonda). Kõik Hiiumaa laiud jäävad Hiiumaa valla territooriumile. Hiiumaa laidude maastikukaitseala laiud (välja arvatud Langekare) kuuluvad Salinõmme külale ja Kaevatsi laid ning Heinlaid Sarve külale. Laidusid katavad valdavalt niit ja kadastik. Loendatud on üle 600 liigi kõrgemaid taimi. Püsiasustus on olnud vähemalt kolmel Hiiumaa laiul: Kaevatsil (kuni 1974), Saarnakil (kuni 1973) ja Hanikatsil (kuni 1964). Kõrts oli Hanikatsi laiul 1826–1878 ja Kõrgelaiul 1842–1860. 1880 ehitatud Saarnaki tuulik ja 1888 ehitatud Hanikatsi tuulik on arhitektuurimälestistena kaitse all. Pindalaga üle 1 hektari on 12 Hiiumaa laidu, need on järgmised: Panoraamvaade Hiiumaa laidudele Kumari laiult Hiiumaa laiud Saarnakist Kõverlaiuni Muhu poolt Vaade Hiiumaa laidudele idast Tuulik Saarnaki laiul Hanerahu talvel Hiiumaa laiud. (1996). – Mereleksikon. 1 kd. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 98 "Maa-ameti kaardiserveri kaardid". Haide-Ene Rebassoo. Laidude raamat, Tallinn 1972, lk 94 Saarnaki tuulik kultuurimälestiste registris Hanikatsi tuulik kultuurimälestiste registris "Hiiumaa laidude maastikukaitseala asukoht". Fred Jüssi. Hiiumaa laiud, Tallinn 1973 Tiit Leito. Aastaring laidudel, Tallinn 1984 Haide-Ene Rebassoo. Laidude raamat, Tallinn 1972 Hiiumaa laidude maastikukaitseala Mõne laiu lühitutvustus Väinamere materjalikogus
Golgi kõõlusorgan

Golgi kõõlusorgan ehk Golgi organ (organum sensorium tendinis) on selgroogsete loomade liigutusi reguleeriv organ. See asub lihase kõõluseks ülemineku kohas. Tas asuvad propriotseptiivsed retseptorid. Organ on saanud nime itaalia arsti Camillo Golgi (1843–1926) järgi.
John Heard

John Matthew Heard (7. märts 1945 Washington – 21. juuli 2017 Palo Alto) oli USA filminäitleja. Ta mängis 1988. aasta filmis "Reedetud", mille lavastas Costa-Gavras. Eesti televaatajale on ta tuntud peamiselt filmidest "Üksinda kodus" ja "Üksinda kodus 2", kus ta mängis pereisa Peter McCallisteri. 1993. aasta filmis "Tulejoonel" kehastas ta professor Rigerit, 1993. aasta filmis "Pelikani memorandum" ‎aga Gavin Vereeki. 1999. aastal oli ta nomineeritud Emmyle osatäitmise eest sarjas "Sopranod". "CSI: Miamis" mängis ta Calleigh Duquesne'i isa; "Põgenemises" mängis ta Frank Tancredit.