Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitus-mehaanikateaduskond

Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitus-mehaanikateaduskond oli Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) akadeemiline struktuuriüksus (teaduskond) aastatel 1940–1941 ja 1944–1947. Teaduskonna eelkäija oli Tallinna Tehnikaülikooli ehitus- ja mehaanikateaduskond. 1947. aastal lahutati ehitus-mehaanikateaduskond iseseisvaks ehitusteaduskonnaks ja mehaanikateaduskonnaks. ENSV Tallinna Tehnikaülikooli ehitus- ja mehaanikateaduskond (9. oktoober 1940 – 31. märts 1941) Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitus- ja mehaanikateaduskond (31. märts 1941 – 30. september 1941) Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitus-mehaanikateaduskond (18. oktoober 1944 – 1947) 9. oktoobril 1940 kinnitas Eesti NSV valitsus "ENSV Tallinna Tehnikaülikooli ajutise põhikirja". Selle alusel hakkas tehnikaülikoolis tegutsema kolm teaduskonda, millest üks oli ehitus- ja mehaanikateaduskond. Tähtis uuendus oli kateedrite loomine. 1940. aastal oli mehaanikaosakonda astuda soovijaid 242, ehitusosakonda 141. Uute õppeplaanide järgi oli õppeaja pikkus viis aastat. Viimane semester oli ette nähtud diplomiprojekti tegemiseks. Täiesti uute ainetena lisandusid kõikidesse õppeplaanidesse marksismi-leninismi alused ja poliitiline ökonoomia. 1941. aasta suvel sõja käigus evakueerus osa TPI õppejõude ja teadlasi NSV Liidu tagalasse Uurali piirkonda (nende seas ehitus- ja mehaanikateaduskonna professor Jüri Nuut (ühtlasi TPI senine direktor) ning äsja kevadel TPI ehitusinsenerina lõpetanud ja hiljem tehnikateadlastena tuntuks saanud Nikolai Alumäe, Tarmo Randvee, Heino Joosti ja Valter Raidna). 1943. aasta detsembris määrati Jüri Nuut Eesti NSV hariduse rahvakomissariks, kes oma käskkirjaga nimetas 1944. aasta augustis TPI-le uue direktori (Albrecht Altma). 1944. aasta septembris vallutas Punaarmee Tallinna. Õppetöö TPI-s taastati sama aasta novembri keskel. Ehitus-mehaanikateaduskonnas jätkasid tuntumatest õppejõududest professorid Ottomar Maddison ja Leo Jürgenson. 1944. aasta 15. detsembri seisuga oli teaduskonnas 383 üliõpilast. Oskar Martin (1940–1944; 1944. aastal põgenes Saksamaale) Ottomar Maddison (oktoober 1944–1947) 1940. aasta oktoobris otsustati vastloodud ENSV Tallinna Tehnikaülikooli ehitus- ja mehaanikateaduskonnas moodustada 7 kateedrit. Senised uurimislaborid allutati kateedritele. Endiste raudbetoon-, puu- ja massiivkonstruktsioonide ning tugevuse ja tehnilise mehaanika laborite ühendamise tulemusena loodi ehitusmehaanika ja -konstruktsioonide labor. 1944/1945. õppeaastal alustas TPI ehitus-mehaanikateaduskond tööd kolme kateedriga: ehitusmehaanika ja -konstruktsioonide kateeder ehitiste kateeder tehnoloogia kateeder 1944/1945. õppeaastal jagunesid TPI ehitus-mehaanikateaduskonna üliõpilased viide erialasse, sealhulgas kolmes valmistati ette ehitusspetsialiste (tööstus- ja tsiviilehitus, teedeehitus ja arhitektuur). "Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986". Koostanud Mati Graf. Tallinn: Valgus, 1986. Lk 81–85 "Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986". Koostanud Mati Graf. Tallinn: Valgus, 1986. Lk 87–89 "Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986". Koostanud Mati Graf. Tallinn: Valgus, 1986. Lk 105 "Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986". Koostanud Mati Graf. Tallinn: Valgus, 1986. Lk 108–109 "Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986". Koostanud Mati Graf. Tallinn: Valgus, 1986. Lk 109–110 "Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986". Koostanud Mati Graf. Tallinn: Valgus, 1986. Lk 227