laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Independence of the Seas

Independence of the Seas on kolmas Freedom-klassi ristluslaev, mis kuulub ettevõttele Independence of The Seas Inc. (Royal Caribbean Cruises Ltd.) ja mida käitab Royal Caribbean International. Laev kannab Bahama lippu ning tema kodusadam on Nassau. Laev telliti novembris 2004. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 1354 Aker Finnyardi Turu laevatehases Turus Soomes. Vettelaskmistseremoonia toimus 14. septembril 2007 kuivdokis nagu teistelgi Freedom-klassi laevadel. Laeva ehitamine maksis umbes 828 miljonit USA dollarit. Tema sõsarlaevad on Freedom of the Seas ja Liberty of the Seas. Valmides jagas ta koos oma sõsarlaevadega maailma kõigi aegade suurima ristluslaeva tiitlit. 2009. aastal valmis Oasis of the Seas, mis on suurem. Independence of the Seas on 338,95 m pikk, 38,6 m lai ja 63,7 m kõrge. Laeva süvis on 8,5 m ja suurim kiirus 21,6 sõlme, lühiajaliselt 23 sõlme. Laeval on 18 tekki, neist 15 reisijatele, reisijakohti on 4370 ja laevapereliikmeile 1360 kohta. Laeva peamasina moodustavad kuus Wärtsilä diiselmasinat 12V46C koguvõimsusega 75,6 MW. Seega on iga üksiku masina võimsus 15,1 MW. Laeva sõuseadme moodustavad kolm põtkurit, millest üks on jäigalt kinnitatud ja kaks võivad asendit muuta. Neist igaühe võimsus on 14 MW ja koguvõimsus seega 42 MW. Laeva suurt laiust on kasutatud promenaadi rajamiseks laeva keskele. See annab igale alumise teki kajutile oma akna, ühtedele väljapoole merevaatega ja teistele sissepoole promenaadivaatega. Promenaadil asub sild, mida saab tõsta ja langetada. Nagu teistelgi Freedom-klassi laevadel, on ka laeval Independence of the Seas veepark ning täismõõtmetes võrkpalli- ja korvpalliväljak. Laeval on kahekorruseline teater Alhambra, kus on istekohti 1200 pealtvaatajale, konverentsikeskus ja Vana-Egiptuse teemaline kabaree Pyramid Lounge. Laeval on uisuväljak, kus etendatakse uisušõusid, aga seal tohivad ka reisijad uisutada. Laeval on lainegeneraator surfamiseks siseruumis, minigolfiväljak ja mägironimissein. Kõikjal laevas on Wi-Fi ja mobiiltelefonilevi. Igas kajutis on lameekraanteler. 17. aprillil 2008 anti valmis laev omanikele üle. Laev ristiti 30. aprillil 2008 Southamptonis, ristiemaks sai lapsehoidja Elizabeth Hill. Ülejärgmisel päeval asus Independence of the Seas oma esmareisile. 31. mail 2011 said naftatanki plahvatuse tõttu viga 12 reisijat, vigastusi oli ka laeval. Kuigi laev seilab Bahama lipu all, väljuvad kõik tema reisid Southamptonist. Kuid plaani järgi peaks ta 22. novembril 2012 lahkuma Fort Lauderdale'i, kus ta talvehooajal pakub kruiise Kariibi merel. 2013. aasta aprillis peaks ta naasma Suurbritanniasse. Det Norske Veritas (inglise keeles) Kreuzfahrtschiffe mit ungewöhnlichen Taufpatinnen (saksa keeles) Explosion in Gibraltar nahe der Independence of the Seas (saksa keeles) Independence of the Seas Royal Caribbean Internationali kodulehel (inglise keeles)
Vulkaaniline kivim

Vulkaaniline kivim ehk vulkaniit on vulkaanilise tekkega tardkivim. Vulkaanilised kivimid on tekkinud vulkaanist väljutatud ainese tardumisel maapinnal, vees või maapinnalähedastes intrusioonides. Vulkaniitidele on omane peitkristalne ehk afaniitne struktuur. Vulkaanilisi kivimeid eristatakse süva- ja poolsüvakivimeist, mis tardusid sügavamal maakoores. Ekstrusiivne kivim, purskekivim ja efusiivne kivim on terminid, mida enamasti käsitletakse kui vulkaanilise kivimi sünonüüme, kuid tegelikult on neil pisut teistsugune tähendus. Vulkaanilised kivimid on üldiselt kiire jahtumise tõttu afaniitse või peeneteralise struktuuriga. Nende koostises võib leiduda fenokristalle ja klaste. Fenokristallid on moodustunud vedelast magmast kristalliseerumise tulemusena ajal, mil magma polnud veel laavana maapinnale jõudnud. Klastid on teiste kivimite fragmendid, mis on sattunud laava või magma koostisse kas maa-alustes tingimustes magmakambri või vulkaanilõõri seintest või siis maapinnal, olles näiteks liikuvast laavavoolust kaasa haaratud. Mineraale, millest vulkaanilised kivimid koosnevad, on väga palju. Siiski, kui jätta välja aktsessoorsed ehk kivimi koostises juhuslikud mineraalid või mineraalid, mida seal leidub nii vähe, et neid ei kasutata kivimite klassifitseerimisel ja nimetamisel, jääb järele vaid seitse põhilist mineraaliperekonda, millele lisandub kvarts. Seitsmest kuus kuuluvad silikaatide hulka. Need seitse on: Oliviinid, näiteks forsteriit Pürokseenid, näiteks augiit Amfiboolid, näiteks küünekivi Vilgud, näiteks biotiit Päevakivid, näiteks sanidiin Feldšpatoidid, näiteks nefeliin Raua- ja titaanioksiidid, näiteks magnetiit Nagu eespool mainitud, lisandub neile seitsmele üksikmineraal kvarts. Vulkaanilisi kivimeid nimetatakse sarnaselt teiste magmakivimitega vastavalt nende keemilisele koostisele. Ränirikastest vulkaniitidest on tuntud süvakivim graniidi vulkaaniline analoog rüoliit, samuti vahtja tekstuuriga pimss, või klaasja struktuuriga vulkaaniline klaas ehk obsidiaan. Ränivaestest vulkaniitidest on levinuim basalt. Plahvatusliku vulkanismiga kaasneb nn püroklastiliste kivimite teke. Tüüpiline püroklastiline kivim on tuff. Vulkaanilisteks kivimiteks peetakse ka pinnalähedastes intrusioonides tardunud kivimeid, mis kiire jahtumise tõttu meenutavad struktuurilt pigem purske- kui süvakivimeid. Efusiivne kivim Purskekivim Süvakivim Peter Francis, Clive Oppenheimer, 2004. Volcanoes. Oxford University Press, 521 lk. ISBN 0-19-925469-9 Myron G. Best, 2003. Igneous and metamorphic petrology. Blackwell Science, 729 lk. ISBN 1-4051-0588-7 Eesti keelde tõlgitud animeeritud õppevahend vulkanismi ja vulkaaniliste kivimite kohta Tromsø ülikooli veebilehel webGeology.
Separaat

Separaat ehk äratrükk (inglise offprint) on artikli muutmata trükilaoga eralditrükis. Separaate kasutatakse teadusajakirjades ilmunud artiklite üksikuna levitamiseks. Vastavalt lepingule võib autor saada mingi arvu (näiteks 20) separaate oma artiklist tasuta või tellida neid tasu eest.
Trükikoda

Trükikoda on ettevõte, milles trükitakse paljundamise eesmärgil trükiseid – ajalehti, ajakirju, raamatuid, plakateid, postkaarte jms. Tegevusvaldkondade järgi jagunevad trükikojad: perioodiliste väljaannete trükikodadeks raamatutrükikodadeks reklaammaterjalide tootjateks etiketi- ja pakenditrükikodadeks pakenditootjadeks digitrükikodadeks. Trükindus ehk polügraafia Trükikunst Eesti trükikodade loend
Hoya krahvkond

Hoya krahvkond (saksa: Grafschaft Hoya) oli riik Saksa-Rooma riigis, asus tänapäeva Saksamaa Alam-Saksi liidumaal. Selle keskus oli Hoya linn Weseri jõe keskjooksul, Bremeni ja Nienburgi vahel; ala kuulub praegu Nienburgi ja Diepholzi kreisi. Krahvkonna suurim linn oli Nienburg. Aastast 1582 piirnes Hoya (alates põhjast, päripäeva) Bremeni linna, Bremeni peapiiskopkonna, Verdeni piiskopkonna, Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonna alljaotuste Lüneburgi ja Calenbergi, Mindeni piiskopkonna, Diepholzi krahvkonna, Münsteri piiskopkonna ja Oldenburgi hertsogkonnaga. Esimene Hoya krahv Saksimaal Heinrich oli Bremeni peapiiskopi Hartwig II läänimees aastal 1202. Ta rivaalitses kohaliku Hodenbergi aadliperekonnaga Hodenhageni lossist; nende valdused Weseri kallastel omandasid järk-järgult krahv Heinrich ja tema järeltulijad aastani 1313. Nienburgi omandamine viis pikaajalise konfliktini Mindeni piiskoppidega, kes jälgisid kahtlustavalt oma naabrite järsku suurenemist. Aastal 1345 jagasid vennad Gerhard III ja Johann II krahvkonna omavahel; kui Gerhardi vanem haru aastal 1497 hääbus, taasühendati territoorium Johanni järglase Jobst I võimu alla. 16. sajandil sattusid krahvid vägevate Braunschweig-Lüneburgi hertsogite surve alla, kes aastal 1512 nende valdused okupeerisid. Pärast viimase Hoya krahvi surma aastal 1582 ilma poegi saamata jagati territoorium Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonna Lüneburgi vürstkonna, sama hertsogkonna Calenbergi vürstkonna ja Hessen-Kasseli maakrahvkonna vahel. Hoya krahvid olid aastal 1512 juba tunnustanud Welfidest Braunschweig-Lüneburgi hertsogid oma lääniisandaiks. Pärast Austria-Preisi sõda aastal 1866 annekteeriti ala koos Hannoveri kuningriigiga Preisimaa poolt. 1202–1235 Heinrich I 1235–1290 Heinrich II 1290–1313 Gerhard II 1313–1324 Otto II 1324–1345 Gerhard III ja Johann II 1345–1383 Gerhard III 1383–1428 Otto III 1428–1451 Otto V 1451–1497 Otto VII ja 1457–1503 Friedrich (ühiselt) 1345–1377 Johann II 1377–1426 Erich I 1426–1466 Johann V 1466–1507 Jobst I 1507–1545 Jobst II 1545–1563 Albrecht II 1563–1575 Erich V 1575–1582 Otto VIII 1251–1269 Gerhard von Hoya 1407–1426 Heinrich von Hoya 1253–1261 Wedekind von Hoya 1397–1398 Gerhard von Hoya 1436–1473 Albrecht von Hoya 1442–1463 Gerhard von Hoya 1410–1424 Otto von Hoya 1437–1442 Erich von Hoya 1450–1454 Albert von Hoya 1553–1574 Johann von Hoya 1392–1424 Otto von Hoya 1450–1457 Erich I von Hoya 1566–1575 Johann von Hoya 1394–1399 Johann von Hoya 1568–1574 Johann von Hoya 1398–1424 Johann von Hoya Hadewig von Hoya, 1363–1365 Bassumi abtiss Katharina von Hoya, 1412–1474 Wienhauseni kloostri abtiss Mechthild von Hoya, 1452–1467 Wunstorfi abtiss Margarethe von Hoya, 1541–1549 Bassumi abtiss Anna von Hoya, 1549–1584 Bassumi abtiss Johann VII von Hoya, aastast 1530 Viiburi kuberner. Oli abielus Gustav I Vasa õe Margareta Eriksdotteriga.
Bernhard II (Braunschweig-Lüneburg)

Bernhard II (u. 1437–1464) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog, oli aastatel 1452 kuni 1458 Hildesheimi piiskop (kui Bernhard III), samuti Lüneburgi vürst aastatel 1457 kuni 1464. Braunschweig-Lüneburgi hertsogkond Lüneburgi vürstkond Hildesheimi piiskopkond Welfide dünastia koduleht Hildesheimi piiskopkond
Purskekivim

Purskekivim (inglise extrusive rock) on vulkaanist väljapaisatud materjalist koosnev kivim. Enamasti peetakse purskekivimit ja vulkaanilist kivimit sünonüümiks, kuid tegelikult on nad pisut erineva tähendusega terminid. Purskekivimi sünonüümiks on "ekstrusiivne kivim". Purskekivimid on ka vulkaanilised kivimid, kuid kõik vulkaanilised kivimid ei ole purskekivimid. Asi on selles, et termin "vulkaaniline kivim" hõlmab kõiki peitkristalse struktuuriga tardkivimeid, olenemata sellest, kas nad on vulkaanist väljunud või subvulkaanilised ehk väljumata, purskekivim on aga kindlasti vulkaanipurske produkt. Efusiivne kivim Vulkaaniline kivim
Pete Townshend

Pete Townshend (kodanikunimega Peter Dennis Blandford Townshend; sündinud 19. mail 1945 Londoni Chiswicki linnaosas) on Suurbritannia kitarrist ja laulukirjutaja. Ta vanemad on saksofonist Cliff Townshend ja laulja Betty Dennis. 1960. aastate alguses liitus Pete Townshend Roger Daltrey bändiga The Detours, millest 1964. aastal sai The Who. Ajakirja Rolling Stone koostatud kõigi aegade 100 parima kitarristi edetabelis tuli Pete Townshend 10. kohale. "Pete Townshend artist page" Rolling Stone "100 Greatest Guitarists Of All Time" Rolling Stone
Tootemaks

Tootemaks (inglise product tax) on keskkonnapoliitika majandushoob, mis kehtestatakse toodetele, mille tootmine, kasutamine või kasutusest kõrvaldamine tekitab kahju looduskeskkonnale. Kahju on tingitud kahjulike ainete sisaldusest või loodusvarade liigsest tarbimisest. Tootemaksu eesmärk on vähendada tootmistegevuse keskkonnamõju. Ergutusmaks Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 09.11.2011)
Rivaldo

Rivaldo Vítor Borba Ferreira (lühemalt Rivaldo; sündinud 19. aprillil 1972 Paulistas) on Brasiilia endine jalgpallur ja praegune klubi Mogi Mirim president. Ta mängis enamasti ründava poolkaitsjana, aga võis mängida ka ründajana. Ta on vasakujalgne. Rivaldo oli tuntud oma tehnika, karistus- ja käärlöökide poolest. 1999. aastal valiti ta FIFA aasta jalgpalluriks ja Euroopa aasta jalgpalluriks. 2004. aastal nimetati ta FIFA 100 nimekirja. Aastatel 1997–2002 mängis Rivaldo Barcelonas. Ta moodustas klubis eduka partnerluse Patrick Kluivertiga. Rivaldo aitas Barcelonal võita 1998. ja 1999. aasta La Liga karika ning 1998. aasta Copa del Rey. 2000–01 hooaja Hispaania kõrgliiga viimases mängus Valenciaga lõi ta kübaratriki, kohtumine lõppes 3:2. Barcelona vajas selles mängus võitu, et kindlustada koht järgmise hooaja Meistrite Liigas. Oma debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi Rivaldo 1993. aastal. Ta lõi rahvuskoondises 74 mängus 35 väravat, sellega on ta Brasiilia läbi aegade paremuselt seitsmes väravakütt. Rivaldo aitas koondisel jõuda finaali 1998. aasta maailmameistrivõistlustel ja võita 1999. aasta Copa América, kus ta valiti turniiri parimaks mängijaks. 2002. aasta maailmameistrivõistlustel moodustas ta koos Ronaldinho ja Ronaldoga Brasiilia ründekolmiku. Rivaldo aitas koondisel alistada MM-finaalmängus 2:0 Saksamaa. Palmeiras Campeonato Brasileiro Série A: 1994 Campeonato Paulista: 1994, 1996 Barcelona Euroopa superkarikas: 1997 La Liga: 1997–98, 1998–99 Copa del Rey: 1998 Milan UEFA Meistrite Liiga: 2002–03 Coppa Italia: 2002–03 Euroopa superkarikas: 2003 Cruzeiro Campeonato Mineiro: 2004 Olympiakós Kreeka Super League: 2005, 2006, 2007 Kreeka karikas: 2005, 2006 Bunyodkor Usbekistani jalgpalliliiga: 2008, 2009, 2010 Usbekistani karikas: 2008, 2010 Brasiilia Kuldmedalist Konföderatsioonide karikas: 1997 Copa América: 1999 Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 2002 Hõbemedalist Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 1998 Pronksmedalist Olümpiamängud: 1996 Rob Moore ja Karel Stokkermans. "European Footballer of the Year ("Ballon d'Or")". RSSSF. Vaadatud 21.01.2017.
Koidula raudteejaam

Koidula raudteejaam on raudteejaam (raudteepiirijaam) Võru maakonnas Setomaa vallas Koidula külas. Avamisel jäi jaam Põlvamaa Värska valda. 2011. aasta keskpaigaks ehitati seoses Koidula piiripunkti ja seal asuva Koidula raudteejaama renoveerimisega Piusa lähedal (Eesti alal) kokku Valga poolt tulev Valga–Koidula raudteelõik ja Tartu poolt tulev Tartu–Koidula raudteelõik, mistõttu sai võimalikuks rongiliiklus nn Kagu-Eesti kolmnurgas (Tartu-Valga-Koidula-Tartu). Varem said raudteed kokku alles Venemaal Petseri raudteejaamas. Aastaks 1964 oli valminud küll juba raudteid Eesti NSV pinnal ühendav tee: toonaselt Tartu-Petseri raudteelõigult kulges Piiroja raudteepeatuse ja Petseri raudteejaama vahelisel alal Valga suunas harutee, mis võimaldas liikuda ühelt lõigult teisele läbimata Petseri sõlmjaama. Hiljem võeti sealt rööpad üles. Koidula raudteepiirijaama põhiülesandeks on Venemaaga peetava kaubavahetuse korraldamine (selleks otstarbeks on jaamas näiteks röntgen, mis valgustab jooksvalt läbi kõigi kaubarongide sisemuse). Varem toimus see protseduur Tartus. Koidula jaamas asub 10 rööpapaari ja 38 pööret. Ehitusel paigaldati kokku 25,6 km rööpaid. Raudteejaam suudab vastu võtta kuni 40 rongipaari ööpäevas. Lisaks jaamahoonele asub Koidula raudteepiirijaamas ka maksu- ja tolliameti kaubaladu, depoohoone, vedurite pöördsild, ning mitmed kauba käitlemiseks mõeldud abiehitised. Reisijate teenindamiseks asub jaamas kaks madalat reisiplatvormi pikkustega 200 ja 150 m. Lisaks on jaamas ka tolliteenistuse kontrollplatvorm pikkusega 140 m. Jaamas peatub vastavalt päevale kuni 4 Elroni reisirongi liinil Tartu–Koidula. Alates 2012. aasta suveperioodist pikenes tollal Edelaraudtee opereeritav Tartu–Koidula raudteeliin Piusani. Liini pikendus on seni olnud kasutusel ainult suveperioodil. Elron alustas sõite Piusale 1. juunist 2014. Käigus on üks reisirong päevas. Pöördsild Reisirong väljumas Piusale Edelaraudtee reisirong (DR1B) Maa-ameti geoportaal [1] Koidula piiriraudteejaam avab reisivõimaluse kolme suurlinna. Postimees 25.09.2009 Koidula jaama tehnokorraldusakt; AS Eesti Raudtee "Algasid Koidula raudteetollijaama ehitustööd" ERR, 10. oktoober 2008 "Eesti võimsaim ehitus: mägedest on saanud orud ja orgudest mäed" Eesti Päevaleht, 15. oktoober 2009 "Koidula piirijaam nagu Eesti BAM" Õhtuleht, 27. jaanuar 2010 "Galerii: Koidula raudteepiiripunkti avamine" Postimees, 3. september 2011 "Koidula raudteepiirijaam elavdab elu Lõuna-Eestis" Postimees, 3. september 2011 Riigi Kinnisvara - "Koidulas avati Euroopa kaasaegseim raudteepiirijaam", 03.09.2011 [kõdulink] "Koidula jaam töötab veerandvõimsusel" Maaleht, 6. veebruar 2014 "Koidula piirijaam on töötanud mõnda aega miinimumvõimsusega" ERR, 3. oktoober 2017 "Sõja tõttu on Koidula raudteepiirijaam tühjaks jäänud" ERR, 27. juuni 2022 "Sõda on Koidula raudteejaamast teinud vaikse nurgataguse" Lõuna-Eesti Postimees, 29. jaanuar 2023 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles)
Parim praktika

Parim praktika (ingl.k. best practice) on protsess või kogum protsesse, mida tuntakse kui parimat võimalikku meetodit või viisi tegevuste korraldamiseks. Parimad praktikad varieeruvad tegevusalade lõikes või geograafiliselt sõltudes keskkonnast, kus neid kasutatakse. Parima praktika metodoloogiat rakendatakse ressurssidele, tegevustele, kuluobjektidele või protsessidele. Need on protsessid, praktikad ja süsteemid, mida tuntakse kui parimat võimalikku tulemust tootvaid vaadeldavas valdkonnas, organisatsioonis või selle teatud protsessis. Parima praktika kasutuselevõtmisega püütakse parendada ja maksimeerida organisatsiooni terviklikku sooritust (suutlikkust), efektiivsust ja majanduslikku tulemust. Hea valitsemistava Strateegiline planeerimine Võrdlusanalüüs Logistikasõnastik. Seilecs. 2021. ISBN 9789916960066. Viitamistõrge: <references>-siltide vahel olevat <ref>-silti nimega "SEI" ei kasutata eelnevas tekstis.
Samit Basu

Samit Basu (bengali keeles সমিত বসু; sündinud 14. detsembril 1979) on India kirjanik. Ta elab ja töötab Delhis. Tema sulest on ilmunud romaanid "The Simoqin Prophecies" (2004), "The Manticore's Secret" (2005) ja "The Unwaba Revelations" (2007), mis moodustavad "Mängumaailma" (viide raamatutes kirjeldatud jumalate mängule inimeste saatusega) triloogia (inglise "The GameWorld Trilogy"). 2010. aastal ilmus temalt kaks romaani: "Terror on the Titanic" ja "Turbulence". Basu kirjutas romaani "The Simoqin Prophecies" 22-aastaselt ning kui see aasta hiljem ilmus, sai temast üks tolle aja India nooremaid kirjanikke. Inglise keeles kirjutatud "The Simoqin Prophecies" on tõlgitud ka rootsi ja saksa keelde. Kõik kolm "Mängumaailma" sarja raamatut on Indias saanud laialdast tähelepanu, ent rahvusvaheline menu on jäänud kesiseks. Romaanidele lisaks on Basu avaldanud lühijutte lastele ja artikleid ajakirjanduses ning kirjutanud tekste koomiksitele. Mumbai Mirrori andmetel on käimas ettevalmistused romaani "Turbulence" filmiversiooni tegemiseks. Samit Basu koduleht Samit Basu Twitteris
Kvinthäälestus

Kvinthäälestus on kitarri häälestus, milles on alumine E-keel häälestatud 2 pooltooni tavalisest (E B G D A E) häälestusest madalamaks, et E ja A keelte vaheline erinevus oleks 7 pooltooni ning nad moodustaksid kvint-intervalli. Kõige põhilisem kvinthäälestus on drop D.
Akustiline kitarr

Akustiline kitarr on kitarr, mis kasutab heli tekitamiseks akustilisi omadusi, milleks on kõlakast ja kõlaava, mis tähendab, et see on seest õõnes. Akustiline kitarr teeb klassikalisest kitarrist teravamat heli. Seda saab ka vooluvõrku ühendada.
Vene kitarr

Vene kitarr (vene keeles семиструнная гитара 'seitsmekeeleline kitarr') on 7 keelega akustiline kitarr, mis arenes välja Venemaal 18. sajandi lõpus. See sarnaneb ehituselt klassikalise kitarriga. Keelte tüüpiline häälestus on D G B d g b d1. 1960. aastatel toodetud Vene kitarr
Padilaava

Padilaava on veealustes tingimustes tardunud padjalaadse morfoloogiaga laavavool. Koostiselt on padilaava enamasti basaltne või andesiitne. Padilaava moodustab ofioliitse kompleksi ülemise osa. Padilaava moodustub laava kokkupuutel veega, enamasti juhtub see ookeanide põhjas. Padilaava on laialt levinud nähtus, kuid esinemise tõttu veealustes tingimustes on ta vähetuntud ja tema moodustumine halvasti vaadeldav. Padilaava ristlõige võib meenutada köislaava ristlõiget, kuid padilaavas on vähem vesiikuleid ning tühikuid. Samuti võivad padilaavas esineda radiaalsed lõhed. Pealmine kiht on tihti klaasjas. Aa-laava Pahoehoe
Gittern

Gittern on suhteliselt väike kitarrisarnane näppekeelpill. Gittern arenes välja umbes 13. sajandil ja selle tõid Euroopasse Hispaania maurid. Saksamaal tunti seda nimetuse quinterne, Hispaanias guitarra ja Itaalias chitarra all.. See oli populaarne instrument 14. sajandi laulikute ja amatöörmuusikute seas ning sai kiiresti suurema mõjuvõimu kui citola. Hiljem gitterni populaarsus siiski langes, tehes ruumi suurematele pillidele lautole ja kitarrile. P. 118. The Encyclopedia of Music. New York: Hermes House, 2002. Quinterneoxfordreference.com (vaadatud 20.11.2010)
Antonio de Torres Jurado

Antonio de Torres Jurado (13. juuni 1817 Almería – 19. november 1892 Almería) oli hispaania kitarrist ja pillimeister. Ta oli 19. sajandi kõige tähtsam hispaania kitarrimeister. Teda peetakse kaasaegse klassikalise kitarri loojaks. Enamiku tänapäevaste akustiliste kitarride disain on tuletatud tema loomingust. R. E. Bruné: "1883 Antonio de Torres No. 52" september 2011, Vintage Guitar, lk 84–88 John Morrish: Atonio de Torres, Guitar Salon International (vaadatud 8. mai 2011)
Pudel

Pudel on korgiga suletav anum, mille ülaosa (pudelikael) on tunduvalt kitsam kui alaosa. Enamasti on pudelid tehtud klaasist või plastist, aga võivad olla ka savist, metallist või puust. Pudelid on enamasti silinderja kujuga, kuid leidub ka lapikuid, kandilisi ja erikujulisi pudeleid. Enamasti kasutatakse pudeleid vedelike hoidmiseks, nagu näiteks vesi, piim, õlu, vein, muud joogid, õli, ravimid, šampoon, tint jne. Pudelite hulgalist vedelikuga täitmist (näiteks joogi tootmisel) nimetatakse villimiseks. Ka kannu ülaosa võib olla alaosast veidi kitsam, kuid mitte nii oluliselt kui pudelil. Bocksbeutel Lutipudel Süütepudel Taskupudel Termospudel Tindipudel Kleini pudel Nanseni pudel Pudelpost Pudelikaela efekt
Hea valitsemistava

Hea valitsemistava (inglise good governance) on tõhus ja õiglane avalik haldus, mille põhieesmärk on otsused ellu viia inimõiguseid rikkumata. Terminil puudub kindel määrang. Hea valitsemistava hõlmab järgmisi põhimõtteid: õigusriiklus, avaliku sektori aruandekohustus üldsuse ees, selgus ja arusaadavus otsuste tegemisel, tulemuslik otsuste rakendamine, osalusdemokraatiale tuginemine ja konsensusele orienteeritus, avalike teenuste osutamine mõistliku aja jooksul, võrdne kohtlemine ja kaasatus. Kodanikuühiskond Otsustusprotsess Sotsiaalne vastutus Üldsuse kaasamine Poliitikauuringute Keskus Praxis. Valitsemisest ja heast valitsemisest, [1] (vaadatud 13.11.2011)
Andrei Kaissarov

Andrei Sergejevitš Kaissarov (vene keeles Андрей Сергеевич Кайсаров; 27. november (16. november vkj) 1782 Moskva – 26. mai (14. mai vkj) 1813) oli vene filoloog, publitsist ja luuletaja. 1811. aastal valiti ta Tartu Ülikooli vene keele professoriks. 1812. aastal läks ta sõjaväkke. Hukkus partisanitegevuses. Лотман, Ю.М. А. С. Кайсаров и литературно-общественная борьба его времени. «Ученые записки Тартуского государственного университета». 1958. 63. Elulugu Andrei Kaissarov Eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA
Bobby Stuart

Bobby Stuart (ka: Bob Stuart, Rob Stuart) on USA kaskadöör ja filminäitleja. 2000 "Bloody Murder", Henry 2001 "Ali", Thomas 15X Johnson Mõlemas filmis esines ta Bob Stuarti nime all. IMDb lehekülg
Shrek

"Shrek" on 2001. aastal valminud Ameerika Ühendriikide arvutianimatsiooniga loodud komöödiafilm, mis põhineb kaudselt 1990. aastal ilmunud William Steigi samanimelisel lasteraamatul. "Shreki" režissöörid olid Andrew Adamson ja Vicky Jenson, kes tegid filmiga oma režissööridebüüdi. Filmi peaosades on dublaažinäitlejatena Mike Myers, Eddie Murphy, Cameron Diaz ja John Lithgow. Film jutustab rohelisest sookollist Shrekist, kes on harjunud elama üksinda soo peal. Aga Shreki rahu saab rikutud muinasjuttude tegelastega, keda Duloci valitseja Lord Farquaad sunnib soo peale kolima. Peeter Tammearu – Shrek Tiit Sukk – Donkey Harriet Toompere – Fiona Rain Simmul – Farquaad "Shrek 2" (2004) "Shrek Kolmas" (2007) "Shrek nüüd ja igavesti" (2010)  Shrek – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ametlik koduleht (inglise keeles) "Shrek" IMDb profiil "Shrek" leheküljel Rotten Tomatoes "Shrek" leheküljel Metacritic