laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Põhjameri

Põhjameri on meri Euroopa rannikul. See kuulub Atlandi ookeani ääremerede hulka. Merd piirab lõunast Euroopa maismaa. Läänes külgneb Põhjameri Suurbritannia saarega, edelas on see seotud La Manche'i väinaga. Idas piirneb see Jüütimaa ja Skandinaavia poolsaarega, mida lahutavad Skagerraki ja Kattegati väin. Läänemerest eraldavad Põhjamerd Suur- ja Väike-Belt. Põhjamere piir ei ole loodes ja põhjas täpselt fikseeritud: meri võib ulatuda Orkney ja isegi Shetlandi saarteni, põhjas külgneb see Norra merega, mis on Põhja-Jäämere osa. Skandinaavia ranniku lähedal on Põhjameri sügavam, isegi üle 700 meetri, mujal on sügavus alla 200 meetri, sest meri asub mandrilaval. Looded on Skandinaavia rannikul ja Skagerraki suus nõrgad, mujal tugevad. Põhjamerre tuleb palju magedamat vett Skagerrakist, samuti Reinist, Elbest ja teistest suurtest jõgedest. Põhjamere nimi tema kallastel elavate rahvaste keeles: alamsaksa keeles Nordsee friisi keeles Noardsee iiri keeles an Mhuir Thuaidh hollandi keeles Noordzee inglise keeles North Sea norra keeles Nordsjøen prantsuse keeles Mer du Nord rootsi keeles Nordsjön saksa keeles Nordsee gaeli keeles Cuan a Tuath taani keeles Vesterhavet Antiikajal nimetati Põhjamerd Mare Germanicumiks ja Oceanum Germanicumiks. See nimi (Saksa või Germaani meri) kinnistus merele kuni 18. sajandini, mil asendus pikkamööda Põhjamerega. Nimi Põhjameri pärineb friisidelt, kes elasid otse mere lõunakaldal. Ent taanlased, kes elavad mere idakaldal, kutsuvad seda Läänemereks. Viikingiajast peale on Põhjameri olnud väga tiheda laevaliiklusega. Põhjamere põhjas on suuri nafta- ja maagaasimaardlaid. Kuna Põhjameri ei ole eriti sügav, on neid võimalik merepõhjast ammutada. Thamesi suudmeala Troll A
Troopikavööde

Troopikavööde ehk troopiline kliimavööde on üks Alissovi kliimaklassifikatsiooni põhikliimavöötmetest. Troopikavööde paikneb lähisekvatoriaalsete ja lähistroopiliste vahekliimavöötmete vahel. Troopikavöötmes valitseb aasta läbi troopiline õhumass. Sellele kliimavöötmele on iseloomulik üsna kõrge õhutemperatuur ja enamasti väga väike sademete hulk. Aasta läbi valitseb kõrgrõhuala. Päike on aasta läbi väga kõrgel. Päikesekiirguse hulk on seetõttu suur (isegi suurem kui ekvatoriaalvöötmes). Õhutemperatuur on suvel on umbes +30°...+40 °C, talvel madalam (+15°...+25 °C). Sademetehulk on alla 250 mm aastas. Võib esineda mitu sajuta aastat järjest. Valitsevad kõrbed ja poolkõrbed, inimasustus on hõre. Sademete hulga järgi eristatakse kahte kliimatüüpi: mandriline troopiline kliima ja mereline troopiline kliima. Ookeanide piirkondades on sademete hulk üsna suur ja kliima sarnaneb ekvatoriaalkliimaga, kuid õhutemperatuuri kõigub rohkem. Troopiline kliimavööde hõlmab Põhja-Ameerika lõunaosa, Lõuna-Ameerika keskosa (eeskätt rannikualad), Aafrika põhja- ja lõunaosa ning Austraalia keskosa, samuti merepinna mandrite vahel. Troopilise mandrilise kliima kliimadiagramm (Faya-Largeau, Tšaad) Troopilise merelise kliima kliimadiagramm (Papeete, Prantsuse Polüneesia) Kliimavööde Troopika
Paulette Ivory

Paulette Ivory (sündinud 3. märtsil 1976 Londonis) on muusikalilaulja, sopran. On mänginud Londoni West Endis. Muusikalis "Aida" on ta mänginud nimiosa. Koduleht Paulette Ivory andmekogus IMDb (inglise)
Baikali järv

Baikali järv ehk Baikal on järv Aasias Ida-Siberi lõunaosas. Baikal asub Venemaal. Järve pikkus on 636 km ja laius kuni 80 km. Baikal on maailma sügavaim ja suurima mahuga mageveejärv. Järves on viiendik maailma vedelast mageveest (üle nelja viiendiku Venemaa omast). Baikali vesi on väga selge. Baikal asub mäeahelikevahelises tektoonilises nõos. Järves on 27 saart; neist suurim on Olhon. Idaosas asuvad suuremad lahed (Barguzini, Tšivõrkui ja Provali laht) ja poolsaared (Svjatoi Noss). Järve suubub 1123 jõge ja oja, millest suurimad on Selenge, Ülem-Angara ja Barguzin. Välja voolab Angara, mis suubub Jenisseisse ning on mitmes kohas üles paisutatud. Hoolimata suurest sügavusest on Baikali vesi hästi segunenud, osaliselt kuumaveeallikate tõttu, mis asuvad neljasaja meetri sügavusel. Baikali sadamad on Baikal, Baikalsk, Tanhol, Turka, Ust-Barguzin ja Nižneangarsk. Baikali valglas, mis ulatub Mongooliasse, elab 5 miljonit inimest. Suurimad linnad on seal Ulan-Ude ja Ulaanbaatar. Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi kuulub Baikal paraskliimavöötme kontinentaalsesse alasse. Aasta keskmine temperatuur on –0,4 °C. Aasta keskmine sademete hulk on 453 mm. Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi kuulub Baikal Dwc kliimatüüpi, mida iseloomustab külm ja kuiv talv ning lühike suvi. Baikal on jääs jaanuari algusest maini. Suvel soojeneb vee pinnakiht 9–12 °C-ni, rannikul kuni 20 °C. Baikal on maailma vanim järv. Järve vanuseks hinnatakse umbes 25 miljonit aastat. Vanuselt teisel kohal on Tanganjika, mis on 2 miljonit aastat vana. Järved ei ole tavaliselt geoloogilises ajaskaalas eriti püsivad, seega on Baikal väga unikaalne nähtus. Baikal on tekkinud riftivööndisse. Baikalis elab üle 2600 tuntud taime- ja loomaliigi. 960 looma- ja 400 taimeliiki on endeemsed[viide?]. Järves elab üle 50 kalaliigi, ligi pooled neist on endeemsed (suur ja väike õlikala). Tähtsaim töönduskala on omul. Kuulsaim ja salapäraseim Baikali asukas on baikali viiger (Phoca sibirica). Salapäraseks teeb ta asjaolu, et ei mõisteta, kuidas selle liigi eellased Baikalisse jõudsid[viide?]. Baikali viiger on ka ainus Baikalis elav imetaja. Suurt endeemide hulka seletab järve vanus ja väga kiire adaptatiivne radiatsioon. Baikali idakaldal asub Barguzini ja lõunakaldal Baikali looduskaitseala. Järve uurib Venemaa Teaduste Akadeemia Siberi osakonna Limnoloogiainstituut (Listvjankas). Baikali valglasse on rajatud tselluloositehaseid (Baikalskis), soojuselektrijaamu ja keemiatehaseid. Erakordselt puhta järvevee saastumise vältimiseks kasutatakse puhastusseadmeid, kuid ikkagi on ettevõtted seda õrna ökosüsteemi kahjustanud. Tugevasti on vähenenud kalasaak ja hävinud on suur osa põhjaelustikust. Olev Remsu. Püha Baikal, Go Group, 2013. Angelina Davydova, In Russia, a drying lake threatens an 'era of water wars', Reuters, 16. märts 2015 (inglise keeles) Baikali järve veetase langes kriitiliselt madalale, ERR Novaator, 31. märts 2015
Jacques Prévert

Jacques Prévert (4. veebruar 1900 Neuilly-sur-Seine – 11. aprill 1977 Omonville-la-Petite) oli prantsuse luuletaja ja stsenarist. Jacques Préverti luule on prantslaste seas siiani menukas, eriti koolides. Teda tuntakse kogu maailmas kui ühte 20. sajandi populaarseimat prantsuse luuletajat ning tema luuletusi kasutatakse keelelise lihtsuse tõttu sageli prantsuse keele õpikutes, muuhulgas ka Lauri Leesi õpikutes. Prévert on oma elu jooksul välja andnud kuus luulekogu. Tema luule räägib enamasti elust Pariisis ja elutingimustest pärast Teist maailmasõda. Ta ei armastanud iseendast rääkida, tema juhtmõtteks oli „ära jutusta oma elust“. Ta tõrjus intervjuusid, pani kirja vaid üksikuid mälestuskatkeid ega soostunud seletama oma loomingut. Kuigi Préverti tuntakse eelkõige hiilgava luuletajana, kirjutas ta oma esimesed tekstid teatrile. Neile järgnesid filmistsenaariumid, laulusõnad ja alles seejärel nägid ilmavalgust esimesed luuleraamatud. Prévert kirjutas luuletusi juba aastast 1928, ent need levisid aastaid peamiselt käsikirjadena ja avaldatuna üksikutes kirjandusajakirjades. Avalikkuse jaoks sündis Prévert luuletajana alles 1946. aastal. Sel aastal ilmus korraga mitu luulekogu, kus Préverti nimi esines autori või kaasautorina, ning samal aastal seadis Joseph Kosma mitmed tema luuletused muusikasse. Prévert kirjutas ka mitmeid stsenaariumeid režissöör Marcel Carnéle. Paljud neist on kriitikute poolt väga armastatud ning neid peetakse üle aegade ühtedeks parimateks filmideks. Tal oli pikk sõprus Paul Grimault'ga, kellega nad lõid mitmed animafilmid, nagu „Väike sõdur“ („Le Petit Soldat“, 1947), „Melomaan koer“ („Le Chien mélomane“, 1973) jt. Nad töötasid koos Préverti surmani 1977. aastal, mil lõpetasid parajasti filmi „Kuningas ja lind“ („Le Roi et l'Oiseau“). Film pühendati lahkunule ning selle esilinastusel hoidis Grimault enda kõrval kinni kohta, kus Jacques oleks pidanud istuma. 2 luuletust: "Kuidas portreteerida lindu", "Muutlik maastik". Tõlkinud ja järelmärkus: Ain Kaalep – Looming 1962, nr 1, lk 92–95; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis "Kuidas portreteerida lindu" (luulevalimik). Prantsuse keelest tõlkinud ja eessõna: Ain Kaalep. Perioodika, Tallinn, Loomingu Raamatukogu 1965, nr 11, 64 lk "Rongkäik" (luulevalimik; rööptekst prantsuse keeles). Tõlkinud Ain Kaalep; järelsõna: Marek Tamm. Varrak, Tallinn 2004, 152 lk; ISBN 9985309464 "20. sajandi väliskirjandus" (kõrgkooliõpik), Valgus, Tallinn 1971, lk 131–133 Veiko Märka, "320 grammi head prantsuse luulet tuntud linnuportreteerijalt" (luulevalimiku "Rongkäik" arvustus) – Eesti Päevaleht / Arkaadia 21. jaanuar 2005, lk 14 Rolf Liiv, "Lõhkuda poeesiat. Kaalepi tõlked on liigagi meisterlikud" (luulevalimiku "Rongkäik" arvustus) – Sirp 18. veebruar 2005, lk 7
Pär Lagerkvist

Pär Fabian Lagerkvist (23. mai 1891 Växjö – 11. juuli 1974 Stockholm) oli rootsi kirjanik. 1951. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna. Ta valiti 1940. aastal Rootsi Akadeemia liikmeks. "Barabbas" (romaan), Toronto, Eesti Kirjastus Orto 1953. Tõlkinud Marie Under. "Kääbus" (romaan), Tallinn, Perioodika 1965 Tõlkinud Arnold Ravel. "Ahasveeruse surm" (jutustus), Tallinn, Perioodika 1971. "Maailmas võõrsil" (lühiromaanid), Tallinn, Eesti Raamat 1977. Tõlkinud Arnold Ravel. "Püha maa" (jutustused), Tallinn, Eesti Raamat 1986. Tõlkinud Arnold Ravel. "Barabbas" (jutustused), Tallinn, Eesti Raamat 2006. Tõlkinud Arnold Ravel.
Joseph Conrad

Joseph Conrad (sünninimega Józef Teodor Konrad, 3. detsember 1857 – 3. august 1924) oli poola päritolu Inglise kirjanik. 20 aastat merd sõites (aastatel 1874–1894) omandas ta inglise keele, mida varem üldse ei osanud. Conradi psühholoogiliselt peenekoelised ning samas värvikad, eksootilised ja seikluslikud romaanid ja novellid, mis sageli kajastavad tema enda elukogemusi, on mõjutanud 20. sajandi ingliskeelse kirjanduse arengut. "Duell" (The duel; jutustus). Tõlkinud August Herms. LUB, nr 53, Loodus, Tartu 1929, 64 lk "Lord Jim" (romaan). Tõlkinud ja eessõna: A. H. Tammsaare. EKS, Tartu 1931, 386 lk; 2. trükk: sari "Lemmikraamat", Kuldsulg, Tallinn 1995, 344 lk "Narcissus’e neeger: lugu merelt" (The nigger of the "Narcissus"; romaan). Tõlkinud Leo Anvelt. Looduse kroonine romaan, nr 45; Loodus, Tartu 1932, 208 lk; ümbertrükk: Rauvi, Tallinn 1994, 208 lk "Pimeduse süda" (jutustus; tõlgitud raamatust: Great modern short stories, an anthology of twelve famous stories and novelettes). Tõlkinud Leo Anvelt. Tallinn, LR 1963, nr 36/37, 112 lk "Lisaks ""Narcissuse" neegrile"" (1897 ilmunud raamatu eessõna, mis avaldati esmakordselt 1914). Tõlkinud Lauri Pilter; järelsõna: Ene-Reet Soovik – Akadeemia 1996, nr 8, lk 1635–41 "Nostromo" (romaan). Tõlkinud Urmas Rattus, toimetanud ja järelsõna: Georg Grünberg. Eesti Raamat, Tallinn 1997, 422 lk; ISBN 9985651200 "Salakuulaja: lihtne lugu" (The secret agent: a simple tale; romaan). Tõlkinud ja järelsõna: Riina Jesmin. LR 2001, nr 21/24, 240 lk; ISBN 9985868927; 2. trükk: sari "Eesti Päevalehe raamat" nr 24, Tallinn 2006, 220 lk; ISBN 8498193516 "Noorus. Pimeduse süda" (Youth; Heart of darkness; jutustused, tõlgitud raamatust: Youth and two other stories). Tõlkinud ja järelsõna: Riina Jesmin. Varrak, Tallinn 2002, 167 lk; ISBN 9985306228 "Salajane kaaslane. Varjujoon" (jutustused). Tõlkinud Riina Jesmin. LR 2004, nr 21/23, 158 lk; ISBN 9985853504 A. H. Tammsaare, "Tõlkijalt" ("Lord Jimi" eessõna) – Kogutud teosed, 17. köide, Eesti Raamat, Tallinn 1990, lk 353–360 Joachim Scholl, "Romaanid. 20. sajand: sajandi suurimad romaanid". TEA Kirjastus, Tallinn 2005, lk 14–19 ("Lord Jim") Leo Luks, "Mere needus ja õnnistus" (raamatu "Noorus. Pimeduse süda" arvustus) – Eesti Päevaleht / Arkaadia 10. jaanuar 2003, lk 18 Aare Ermel, "Joseph Conrad oli filmitegijate lemmik" – Eesti Päevaleht 24. märts 2006, lk 15 Aleks Lange, "Aristokraat, seikleja ja kirjanik" – samas
O. Henry

O. Henry (kodanikunimega William Sydney Porter; 11. september 1862 Greensboro, Põhja-Carolina – 5. juuni 1910 New York) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Parasvööde

Parasvööde on Alissovi kliimaklassifikatsiooni põhikliimavööde põhja- ja lõunapoolkeral, kus aasta läbi valitseb parasvöötme õhumass. Sellele kliimavöötmele on iseloomulik kõrge õhutemperatuur suvel ja madal talvel ning selgesti eristatavad neli aastaaega – talv, kevad, suvi ja sügis. Sademete hulk selles kliimavöötmes sõltub asukohast ja jääb vahemikku 250–2000 ning kohati ka enam millimeetrit aastas. Kliimavöötmele on iseloomulik õhumasside liikumine läänest itta, mistõttu mandrite lääneosad on sademeterikkamad. Euraasia idaosas puhuvad mussoonid. Parasvöötmes eristatakse nelja kliimatüüpi: mereline paraskliima, üleminekuline paraskliima, mandriline paraskliima ja mussoonparaskliima[küsitav]. Merelise paraskliima kliimadiagramm (Plymouth, Suurbritannia) Üleminekulise paraskliima kliimadiagramm (Varssavi, Poola) Mandrilise paraskliima kliimadiagramm (Irkutsk, Venemaa) Mussoonparaskliima kliimadiagramm (Vladivostok, Venemaa) Paraskliimavööde hõlmab Põhja-Ameerika keskosa ja Gröönimaa lõunapoolseimad orud, Lõuna-Ameerika äärmise lõunaosa, suurema osa Euroopast, Aasia sisealad ning Tasmaania ja Uus-Meremaa Lõunasaare, samuti maailmamere alad nimetatud mandrialade vahel. Pooluste lähedasi alalise igikeltsaga alasid nimetatakse polaaraladeks. Kliimavööde Parasvöö Paraskliima Parasvöötme metsad East Asian monsoon (inglise keeles)
Iirimaa saar

Iirimaa on Briti saarestiku suuruselt teine saar. Suurbritannia saarest lahutab teda Iiri meri. Suurem osa saarest kuulub Iiri Vabariigile. Saare põhjaosa (Põhja-Iirimaa) kuulub Suurbritanniale. Iirimaa kõrgeim mägi on 1038 meetri kõrgune Carrauntoohil. Saare elanike arv on ligi 6,4 miljonit. Üldgeograafiline kaart Satelliidipilt Iirimaa loomastik  Iirimaa – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus James Owen, National Geographic, Did St. Patrick Really Drive Snakes Out of Ireland?, 15. märts 2014
Tony Judt

Tony Judt (2. jaanuar 1948 London – 6. august 2010 New York) oli juudi päritolu Briti ajaloolane. "Pärast sõda. Euroopa ajalugu 1945. aastast." (Tallinn: Varrak 2007) ISBN 978-9985-3-1398-5 Andrei Hvostov. Euroopa ajalugu? Tehtud!. EE 29.07.2007 Kadri Kõusaar. Judt ja juudiriik. EE 29.07.2007 Edward Lucas. Tony Judt obituary (The Economist) Marek Tamm. Tony Judt, in memoriam, Diplomaatia nr 83/84, August 2010, veebiversioon (vaadatud 26.08.2014) Video Ed Pilkington, Historian and author, Tony Judt, speaks to Ed Pilkington about living and working with motor neurone disease and his reasons for considering euthanasia, theguardian.com, veebiversioon (vaadatud 26.08.2014) (inglise keeles)
Skellefteå vald

Skellefteå vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis. Läbi valla voolab Skellefteälven. Valla suuremad asulad on Skellefteå, Skelleftehamn ja Ursviken. Valla koduleht
776

776. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad - 770. aastad - 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad Aastad: 771 772 773 774 775 - 776 - 777 778 779 780 781 ... ... ...
775

775. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad - 770. aastad - 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad Aastad: 770 771 772 773 774 - 775 - 776 777 778 779 780 14. septembril sai Bütsantsi keisriks peale Konstantinos V surma Leo IV ... al-Mansur, Bagdadi kaliif 14. september - Konstantinos V David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid.Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
773

773. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad - 770. aastad - 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad Aastad: 768 769 770 771 772 - 773 - 774 775 776 777 778 ... ... ...
772

772. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad - 770. aastad - 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad Aastad: 767 768 769 770 771 - 772 - 773 774 775 776 777 Bulgaaria khaan Telets oli sunnitud Konstantinoopolis alandlikult Bütsnatsilt rahu paluma Bai Juyi, hiina luuletaja ... David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid.Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
771

771. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad - 770. aastad - 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad Aastad: 766 767 768 769 770 - 771 - 772 773 774 775 776 ... 14. jaanuaril Bütsantsi keiser Konstantinos VI Karlmann, Frangi kuningas Vseviov, David (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
770

770. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad - 770. aastad - 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad Aastad: 765 766 767 768 769 - 770 - 771 772 773 774 775 ... ... ...
Dorotea vald

Dorotea vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis. Valla algne nimi oli Bergvattnet, praeguse nime sai 18. sajandi lõpus Gustav IV Adolfi tütre Frederika Dorothea Wilhelmina järgi. Swedish Land and Water Area Report 2012–2019 Q129406980 Valla koduleht
Digora

Digora on linn Venemaal Põhja-Osseetias Osseedi tasandikul Ursdoni jõe kaldal, Digora rajooni keskus, rajoonialluvusega linn. Asula rajasid 1852. aastal kristlastest osseedid Volno-Hristianovski auulina. Hiljem oli asula nimi Novohristianovskoje ja Hristianovskoje. 1934 nimetati Digoraks osseetide endanimetuse 'digoron' järgi. 1964 sai linnaõigused. Linnas on papptaara tehas, sidrunhappetehas ja toidukombinaat.
Kefalloniá

Kefalloniá (ka Kefallinía; kreeka Κεφαλονιά, Κεφαλλονιά, Κεφαλληνία) on Kreekale kuuluv saar, suurim Joonia saartest. Saare pindala on 781 km². Kõrgeim punkt on Aínose mägi, mis ulatub 1628 m üle merepinna. Saare keskuseks on Argostóli linn ja tähtsuselt teiseks Lixoúri. Suurim sadam asub Sámis. Saare peamine elatusala on turism.
Alagir

Alagir on linn Venemaal Põhja-Osseetias, Alagiri rajooni halduskeskus, rajoonialluvusega linn. Asub 54 km Vladikavkazist lääne pool Ardoni jõe läänekaldal. Asula rajati 1850. aastal endise hõbeda- ja pliikaevanduse juurde, 1938 sai linnaõigused. Q127387950
Els Himma

Els-Reet Himma (sünninimi Els-Reet Uusväli; sündinud 23. jaanuaril 1940 Tallinnas) on eesti laulja. Els Himma saavutas rahvusvahelise taseme laulmises iseõppimise teel. 1960. aastail laulis ta ansamblis Kevad. 1970. ja 1980. aastail teenis elatist Tallinna varieteedes ning osales mitmes muusikafilmis, neist tuntuim on Peeter Urbla "Šlaager". Aastast 1991 on ta vabakutseline laulja. Tuntumad Els Himma esitatud laulud on "Millest sa elad ja hingad", "See tunne pole uus", "Kailakii-kailakoo", "Must mees", "Ootama peab" ja "Üksinduse aeg". Ta on üles astunud paljudel džässifestivalidel Tallinnas, Leningradis, Soomes, Thbilisis jne. 2020 – Valgetähe V klassi teenetemärk Els Himma on olnud abielus muusik Lembit Himmaga (1931–2022). Neil on kaks tütart, kellest Nancy Himma on laulja ja Helen Himma elab Rootsis. Els Himma elukaaslane on olnud Mihkel Mutt. Tema vend oli Rolf Uusväli. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Jaanus Kulli. Els Himma: ma pole päris kindel, et inimesed peaksid oma meelt just minu eluga lahutama]. Õhtuleht.ee, 29.12.2010. Els Himma andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
Seesama jõgi

"Seesama jõgi" on 2007. aastal ilmunud Jaan Kaplinski pooleldi autobiograafiline romaan. Romaan räägib kolmandas isikus ühe üliõpilasest noormehe, kelle nime ei nimetata, naissuhetest ja eneseotsingutest 1960. aastate Tartus. Rein Veidemann, "Panta rhei – kõik voolab". Postimees, 21. aprill 2007 Jan Kaus, "Kadunud jõge mäletamas". Sirp, 4. mai 2007 Märt Väljataga, "Meistriteos". Eesti Ekspress, 10. mai 2007 Kärt Hellerma, "Realistlik metafüüsiline romaan". Eesti Päevaleht, 12. mai 2007 Ilmar Palli, "Õpetajast lahti". Maaleht, 31. mai 2007
Ainekava

Ainekava on õppekava osa, mille alusel toimub mingi õppeaine õpetamine. Eesti põhikoolides ja gümnaasiumis õpetamine toimub nende ainekavade alusel: eesti keel(õppeaine) (eesti õppekeelega põhikoolile); eesti keel (eesti õppekeelega gümnaasiumile); kirjandus (õppeaine) (eesti õppekeelega gümnaasiumile); vene keel (õppeaine) (vene õppekeelega põhikoolile); vene keel (vene õppekeelega gümnaasiumile); kirjandus (vene õppekeelega gümnaasiumile); eesti keel (vene või muu õppekeelega koolile); võõrkeel (õppeaine); matemaatika (õppeaine); loodusõpetus (õppeaine); geograafia (õppeaine); bioloogia (õppeaine); keemia (õppeaine); füüsika (õppeaine); ajalugu (õppeaine); inimeseõpetus; ühiskonnaõpetus (õppeaine); muusika (õppeaine); kunst (õppeaine); kehaline kasvatus; tööõpetus. Iga ainekava osad on üldalused, õppe-eesmärgid, õppetegevus, õppesisu ja õpitulemused. Põhikooli ja gümnaasiumi anekavad on antud eraldi. Põhikooli ja gümnaasiumi riiklik õppekava, RTI, 22.02.2002, 20, 116
Jaana Padrik

Jaana Padrik (sündinud 23. juunil 1958 Tallinnas) on Eesti ajakirjanik, poliitik ja suhtekorraldaja. Ta on lõpetanud 1977. aastal Tallinna 20. Keskkooli ning 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli cum laude ajakirjanduse erialal. Aastatel 1982–1999 töötas Eesti Raadios, kus käsitles ühiskonnaelu probleem- ja konfliktteemasid ning viljeles raadioreportaaži žanrit. Aastast 1987 tegi Eesti Raadios saatesarjade "Avalikud asjad", "Argipäev", "Kriminaaltango" saateid ja muid ühiskonnaelu probleemsaateid. 1998. aastal juhtis ETV-s ühiskonnaelu saadet "Otseliin", aastatel 1993–1998 oli lepinguline kaasautor Raadios Vaba Euroopa. Aastal 1998 oli uuriva ajakirjanduse õppejõud Tartu Ülikoolis[viide?] ja Tallinna Pedagoogikaülikoolis[viide?]. 1999–2003 kuulus ta Riigikokku (IX koosseisus), olles Isamaaliidu fraktsioonis ning ka Tallinna Linnavolikokku. Töötas 2004–2012 Õiguskantsleri Kantseleis avalike suhete nõunikuna.[viide?] Töötas 2013–2018 Siseministeeriumi haldusala päästeasutuses Häirekeskus avalike suhete juhina.[viide?] 1996 parim eetriajakirjanik 1997 aasta ajakirjanik Ta on Estonia ooperisolisti Paula Padriku ning draamanäitleja ja raadiodiktor Endel Padriku tütar.
Põhikliimavööde

Põhikliimavööde on kliimavööde, kus aasta ringi valitsevad samad õhumassid ja õhuringlus eriti ei muutu. Maakeral eristatakse nelja põhikliimavöödet: ekvatoriaalvööde, kus aasta jooksul valitseb ekvatoriaalne õhumass; troopikavööde, kus aasta jooksul valitseb troopiline õhumass; parasvööde, kus aasta jooksul valitseb parasvöötme õhumass; polaarvöötmed: arktiline ja antarktiline kliimavööde, kus aasta jooksul valitsevad vastavalt arktiline ja antarktiline õhumass. Vahekliimavööde
Vahekliimavööde

Vahekliimavööde on Alissovi kliimaklassifikatsiooni kohaselt kliimavööde, kus valitsevad õhumassid vahelduvad kaks korda aastas. Pool aastat valitsevad seal lõunapoolse põhikliimavöötme õhumassid ja seejärel pool aastat põhjapoolse põhikliimavöötme õhumassid. Vahekliimavöötmed asuvad põhikliimavöötmete vahel. Vahekliimavöötmes toimuvad ilmastiku muutused vastavalt Maa orientatsioonile Päikese suhtes. Kui Päike on seniidis põhjapoolkeral, siis nihkuvad kõik põhikliimavöötmed nendest põhja pool asuvate vahekliimavöötmete peale. Kui Päike on seniidis lõunapoolkeral, siis nihkuvad kõik põhikliimavöötmed nendest lõuna pool asuvate vahekliimavöötmete peale. Vahekliimavöötmed on järgmised: lähisekvatoriaalne kliimavööde, kus suvel valitseb ekvatoriaalne õhumass ja talvel troopiline õhumass; lähistroopiline kliimavööde, kus suvel valitseb troopiline õhumass ja talvel parasvöötme õhumass; lähispolaarsed kliimavöötmed: lähisarktiline ja lähisantarktiline kliimavööde, kus suvel valitseb parasvöötme õhumass ja talvel vastavalt arktiline ja antarktiline õhumass. Põhikliimavööde