laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tösens

Tösens on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 930 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 31,1 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 690 inimest. Vald paikneb 14 km Landeckist lõunas. Peamine sissetulekuallikas on turism. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019. www.toesens.tirol.gv.at
Laserlõikus

Laserlõikus laserit materjalide lõikamiseks kasutav tehnoloogia. Tavaliselt kasutatakse seda tööstustootmises kuid on hakatud kasutama ka koolides, väikeettevõtetes ja hobi korras. Laserlõikus töötab suunates suure võimsusega laseri väljundit optiliste elementidega. Laseri optikat ja arvutijuhtimist kasutatakse materjali või laserkiire liigutamiseks. Tavaline materjalide lõikamiseks mõeldud kommertslaserlõikur jälgib programmi, et lõigata materjali sisse sobilik muster. Laserkiir teravustatakse materjali pinnale, mis seejärel sulab, põleb või aurustub. Protsessist jääb järgi kvaliteetse pinnaga serv. Tööstuslikke laserlõikureid kasutatakse nii leht- kui struktuurmaterjalide ja torude lõikamiseks. 3D-printer Laserablatsioon Vesilõikur Plasmalõikus Oberg, p. 1447.
Ukraina 2018. aasta taliolümpiamängudel

UKR Ukraina osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis 33 sportlasega, kes võistlesid 9 spordialal. Ukraina lippu kandis avatseremoonial laskesuusataja Olena Pidgrušna. Olümpiavõitjaks tuli vigursuusataja Oleksandr Abramenko meeste vigurhüpetes. https://www.pyeongchang2018.com/en/game-time/results/OWG2018/en/general/noc-entries-ukraine.htm
Simen Hegstad Krüger

Simen Hegstad Krüger (sündinud 13. märtsil 1993) on Norra murdmaasuusataja. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta olümpiavõitjaks 30 km suusavahetusega sõidus ja teatesõidus ning võitis 15 km vabatehnikas hõbemedali. Maailma karikasarjas tegi Krüger debüüdi 16. märtsil 2013 Oslos, kus sai 50 km klassikatehnikasõidus 43. koha. Esimest korda jõudis ta punktikohale 6. detsembril 2014, kui oli Lillehammeris 10 km vabatehnikasõidus 23. Esimest korda jõudis ta poodiumile Tour de Ski viiendal etapil 6. jaanuaril 2017 Dobbiacos 10 km vabatehnikas. Esimese võidu saavutas ta 16. detsembril 2017, kui võitis seal samas toimunud 15 km vabatehnikasõidu. 2018 Pyeongchangis olümpiavõitja suusavahetusega sõidus olümpiavõitja 4×10 km teatesõidus hõbemedal 15 km vabatehnikas 2013 Liberecis hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2015 Almatõs hõbemedal 15 km vabatehnikasõidus 2016 Râșnovis maailmameister 15 km vabatehnikasõidus Simen Hegstad Krüger on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 11. veebruar 2018) 36 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse kahel korral, neist korra on ta võitnud. Simen Hegstad Krüger FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Hans Christer Holund

Hans Christer Holund (sündinud 25. veebruaril 1989 Oslos) on Norra murdmaasuusataja. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta 30 km suusavahetusega sõidus pronksmedali. Maailma karikasarjas tegi Holund debüüdi 8. märtsil 2009, saavutades Lahtis toimunud 15 km klassikatehnikasõidus 52. koha. Esimest korda jõudis ta punktikohale 16. märtsil 2013, kui oli Oslos 50 km klassikatehnikasõidus 16. Esimese poodiumikoha sai ta 5. detsembril 2015 Lillehammeris, kui oli 30 km suusavahetusega sõidus kolmas. Hooajal 2017–2018 tuli ta MK-sarjas tavadistantside arvestuses kolmandaks. 2008 Malles Venostas maailmameister 10 km klassikasõidus 2009 Praz de Lys-Sommand's pronksmedal 20 km suusavahetusega sõidus pronksmedal 4×5 km teatesõidus 2018 Pyeongchangis pronksmedal suusavahetusega sõidus Tavadistantside karikas 3. koht: 2018 Hans Christer Holund on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 25. märts 2018) 73 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse seitsmel korral, kuid pole ühtki etappi võitnud. Hans Christer Holund FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Mäesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel

Mäesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis toimus 12.–24. veebruarini. Kiirusalad peeti Jeongseoni mäesuusakeskuses ja tehnilised alad Yongpyongi mäesuusakeskuses. Eestit esindasid Tormis Laine ja Anna Lotta Jõgeva. Kõik ajad on (UTC+9). 15. veebruar Osavõtjaid: 55 Olümpiavõitja 2014: Matthias Mayer, Austria Ametlikud tulemused 22. veebruar Osavõtjaid: 106 Olümpiavõitja 2014: Mario Matt, Austria Ametlikud tulemused 18. veebruar Osavõtjaid: 109 Olümpiavõitja 2014: Ted Ligety, USA Ametlikud tulemused 16. veebruar Osavõtjaid: 61 Olümpiavõitja 2014: Kjetil Jansrud, Norra Ametlikud tulemused 13. veebruar Osavõtjaid: 65 Olümpiavõitja 2014: Sandro Viletta, Šveits Ametlikud tulemused 21. veebruar Osavõtjaid: 39 Olümpiavõitja 2014: Tina Maze (Sloveenia) ja Dominique Gisin (Šveits) Ametlikud tulemused 16. veebruar Osavõtjaid: 78 Olümpiavõitja 2014: Mikaela Shiffrin, USA Ametlikud tulemused 15. veebruar Osavõtjaid: 79 Olümpiavõitja 2014: Tina Maze, Sloveenia Ametlikud tulemused 17. veebruar Osavõtjaid: 44 Olümpiavõitja 2014: Anna Fenninger, Austria Ametlikud tulemused 22. veebruar Osavõtjaid: 28 Olümpiavõitja 2014: Maria Höfl-Riesch, Saksamaa Ametlikud tulemused Võistkonnavõistlus on taliolümpiamängudel kavas esmakordselt. Finaal: 24. veebruar Osavõtjaid: 16 võistkonda Ametlikud tulemused Mäesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängude kodulehel
Raivo Susi

Raivo Susi (sündinud 13. märtsil 1964 ) on Eesti ettevõtja, kes mõisteti Venemaal süüdi spionaažis ja vahetati hiljem välja Eestis süüdi mõistetud salakuulaja vastu. Susi vahistati Moskvas 2016. aasta 10. veebruaril. Moskva linnakohus mõistis ta sama aasta detsembris süüdi spionaažis ning määras 12-aastase vangistuse range režiimiga koloonias. 10. veebruaril 2018 vahetati Susi salakuulamises süüdi mõistetud Artjom Zintšenko vastu. Susi vahistati 10. veebruaril 2016 Moskvas Šeremetjevo lennujaama transiittsoonis teel Tallinnast ühte Kesk-Aasia riiki. Moskva Lefortovo kohtu otsusega jäeti ta aastaks vahi alla. Susi advokaadi Aleksei Tolpegini sõnul esitati Raivo Susile süüdistus spionaažis seoses aastatel 2004–2007 toimunud sündmustega. Ehkki Moskva linnakohus mõistis detsembris 2016 Raivo Susi spionaaži eest süüdi, eitas Raivo Susi kategooriliselt oma süüd ja väitis, et on sattunud Vene-Eesti suhete pantvangiks. Portaali Delfi.ee andmetel olid Raivo Susi ja OÜ Musket välisministeeriumi sõjalise kauba registreeritud vahendajate nimekirjas. Vahendatavaks kaubaks on muu hulgas tulirelvad, laskemoon, tulejuhtimisvarustus, vee- ja maismaasõidukid, õhusõidukid, soomus- või kaitsevarustus. Raivo Susi Eestile väljaandmine toimus riikide vastastikuse väljaandmise korras Venemaa kodaniku, salakuulamise eest süüdi mõistetud Venemaa kodaniku Artjom Zintšenko vastu Koidula piiripunktis 10. veebruaril 2018 kella 10 ajal. Raivo Susi praeguse esindaja advokaat Aivar Pilve sõnul plaanib Susi edaspidi oma ettevõtlustegevust jätkata. https://www.inforegister.ee/EOLGQVN-RAIVO-SUSI[alaline kõdulink] Aleksander Pihlak (10.02.2018). "Venemaal spionaaži eest 12 aastaks vangi mõistetud Raivo Susi vahetati Vene salakuulaja vastu välja ja on tagasi Eestis". Delfi. Vaadatud 11.02.2018. Kristi Helme. Venemaal spionaaži eest 12 aastaks vangi mõistetud Raivo Susi esindaja Aivar Pilv: Susi plaanib jätkata ettevõtlusega, esialgu aga kohaneb Eesti eluga. Delfi.ee, 11.02.2018
AC Milan

Associazione Calcio Milan (lühemalt AC Milan või ka lihtsalt Milan) on Itaalias Milanos asuv jalgpalliklubi. AC Milan loodi 16. detsembril 1899 briti Alfred Edwardsi eestvedamisel. Algne nimi oli Milan Cricket and Football Club. 1919. aastal sai klubi nimeks Milan Football Club, millest 1939. aastal sai fašistliku režiimi survel itaaliapärane Associazione Calcio Milano. Pärast sõda loobuti kirjapildist Milano, kuid Associazione Calcio säilis. Järjepidevust hinnates on klubi hoidnud nimes ingliskeelset kirjapilti Milan itaaliakeelse Milano asemel. Edwards valis ka klubi võistlusvormi värvid, mida kasutatakse siiani: punase, et tema sõnul vastaseid hirmutada, ja musta, et kutsuda appi saatanat. Klubi kodustaadion on 80 018 istekohaga Giuseppe Meazza. See on ka Milano teise suurklubi Milano Inter kodustaadion. Kuna Meazza oli Interi mängija, siis nimetavad AC Milani poolehoidjad staadioni San Siroks. Aastatel 1986–2004 ja 2006–2008 oli klubi esimees Silvio Berlusconi. AC Milan on võitnud seitsmel korral Euroopa karika või UEFA Meistrite Liiga ning neljal korral kaotanud finaalis. Sellega on ta Madridi Reali järel Euroopa teine klubi. Kontinentidevahelise karika võitis AC Milan kolmel korral. 2007. aastal tuldi jalgpalliklubide maailmameistriks. Klubi on võitnud 19 korda Itaalia Serie A, millega ta jagab teist kohta teise Milano klubi, Interiga. Esikohal on Torino Juventus, kes on meistriks tulnud 36 korda. Itaalia karika on klubi võitnud viiel korral ja Itaalia superkarika seitsmel korral. Itaalia superkarika võitude arvult on Milan Juventuse järel paremuselt teine klubi. Seisuga 3. veebruar 2023 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Itaalia meister: Võidud (19): 1901, 1906, 1907, 1950–51, 1954–55, 1956–57, 1958–59, 1961–62, 1967–68, 1978–79, 1987–88, 1991–92, 1992–93, 1993–94, 1995–96, 1998–99, 2003–04, 2010–11, 2021/22 Teised kohad (16): 1902, 1910–11, 1911–12, 1947–48, 1949–50, 1951–52, 1955–56, 1960–61, 1964–65, 1968–69, 1970–71, 1971–72, 1972–73, 1989–90, 1990–91, 2004–05 Serie B: Võidud (2): 1980–81, 1982–83 Coppa Italia Võidud (5): 1966–67, 1971–72, 1972–73, 1976–77, 2002–03 Supercoppa Italiana: Võidud (7): 1988, 1992, 1993, 1994, 2004, 2011, 2016 Euroopa karikas ja UEFA Meistrite Liiga: Võidud (7): 1962–63, 1968–69, 1988–89, 1989–90, 1993–94, 2002–03, 2006–07 Teised kohad (4): 1957–58, 1992–93, 1994–95, 2004–05 UEFA karikavõitjate karikas Võidud (2): 1967–68, 1972–73 Euroopa superkarikas/UEFA superkarikas: Võidud (5): 1989, 1990, 1994, 2003, 2007 Intercontinental Cup: Võidud (3): 1969, 1989, 1990 Klubide maailmameistrivõistlused: Võidud (1): 2007 29. augustil 1998 pidas Milan Sitsiilias sõpruskohtumise FC Floraga (2:1), mille ajakiri Sporditäht paigutas selle aasta tähelepanuväärsemate spordisündmuste edetabelis teisele kohale, nimetades seda "Eesti jalgpalliajaloos seni ainulaadseks sündmuseks". "Men's First Team". acmilan.com. Associazione Calcio Milan. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuni 2016. Vaadatud 1. septembril 2022. 10 tähelepanuväärsemat spordisündmust Eestis, Sporditäht, 1998, nr 12, lk 9 Koduleht AC Milani fännileht
Metsa (Ikla)

Metsa on endine küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas. 1977. a. liideti Ikla külaga. Maa-amet, Ajaloolised kaardid, Eesti topokaart, 1935-1939
Piiri (Ikla)

Piiri on endine küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas. 1977. a. liideti Ikla külaga. Piiri küla kuulus enne Eesti-Läti piiri lepinguid Volmari kreisi ja on ainus Salatsi kihelkonda kuulunud küla Eestis. Küla rajati 19. ja 20. sajandi vahetuse paiku kuivendatud Heinaste mõisa soode ja soometsade alale. Piiri külas asub Pärnu maakonna kõige lõunapoolsem punkt. Maa-amet, Ajaloolised kaardid, Eesti topokaart, 1935-1939
Lõuna-Rodeesia

Lõuna-Rodeesia (Colony of Southern Rhodesia) oli aastatel 1923–1980 Lõuna-Aafrikas eksisteerinud omavalitsusega Briti impeeriumi kroonikoloonia, tänapäeva Zimbabwe eellasriik. Rodeesia Põhja-Rodeesia Kirde-Rodeesia Loode-Rodeesia Zimbabwe
Põhja suusaalad 2018. aasta taliolümpiamängudel

Põhja suusaalade võistlused 2018. aasta taliolümpiamängudel murdmaasuusatamises, kahevõistluses ja suusahüpetes peeti 8. veebruarist–25. veebruarini 2018 Pyeongchangi linnas Lõuna-Koreas. Kahevõistlus 2018. aasta taliolümpiamängudel Murdmaasuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel Suusahüpped 2018. aasta taliolümpiamängudel
Tšehhi 2018. aasta taliolümpiamängudel

CZE Tšehhi osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis 95 sportlasega, kes võistlesid 13 spordialal. Olümpiavõitjaks tuli Ester Ledecká, kes võitis kuldmedali nii mäesuusatamises kui ka lumelauasõidus. * Ester Ledecká võistles nii mäesuusatamises kui ka lumelauasõidus. https://www.pyeongchang2018.com/en/game-time/results/OWG2018/en/general/noc-entries-czech-republic.htm
Slovakkia 2018. aasta taliolümpiamängudel

SVK Slovakkia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis 56 sportlasega, kes võistlesid 7 spordialal. Laskesuusataja Anastassija Kuzmina tuli olümpiavõitjaks ja võitis ka kaks hõbemedalit. https://www.pyeongchang2018.com/en/game-time/results/OWG2018/en/general/noc-entries-slovakia.htm
TORE kirjastus

TORE kirjastus on 2016. aasta kevadel asutatud Eesti kirjastus, mis avaldab meelsasti ka autoreid, kes pole kirjandusmaailmas varem tuntud. Kirjastust juhib Kaupo Torim. Priit Kelder "Nukerdused" (kelderismid, luuletused, oodid, 2024) Priit Kelder "Vanaisa, aa, Vanaisa" (vestekogumik, 2024) Ing W. Land (Annely Lember) "Lõks (romaan. 2023) Ramon Llull "Loomade raamat" (jutustus, 2022) Raavo Raadik ja Andri Arula "Walem" (ajaloosugemetega ulme-põnevusromaan, 2022) Albert Lihhanov "Linnupojad, õppige tapma" (romaan, tõlkinud Reet Kudu, 2021) Liis Saar "Graafilise disaini näpunäited - abiks algajale kujundajale" (käsiraamat, 2021) Lea Mändmets "Saru küla kaksikud" (jututused, 2021) Raivo Tihanov "Karu ja telk" (lasteraamat, 2021) Viktor Lõhmus "Setomaa uhtorgude kallastelt" (mälestused, 2021) Andres Keil "Vinratsioonid" (novellikogumik, 2020) Lea Mändmets "Härmeldused" (sonetikogumik, 2020) Andre Tamm “Kõnekad kümnendid. SAKU 1980-2005” (mälestused, 2020) Kornei Tšukovski "Imepuu" (värssjutustused, tõlkinud Jaan Kross, Ellen Niit, Jaan Kärner, 2019) Lea Mändmets ja Priit Kelder "Ürgema ja Päiksetaat" (miniatuurid-luuletused, 2019) Väinu Rozental "Reveranss roosinupukestele" (Tartu Raatuse Gümnaasiumi 100. aasta juubeliraamat, 2019) Andreas Iten "Pastori vari" (šveitsi kirjaniku ajalooline põnevusromaan, tõlkinud Reet Kudu, 2019) Nikolai Animägi "Elu ajaloo tõmbetuultes" (elulooraamat, 2019) Priit Kelder "LUGU" (kultuuriajalooline romaan, 2019) Mai Tõnisoo "Tüdruk, kes kukkus kaevu" (romaan, 2017) Lea Mändmets "Mullumuiste" (miniatuurid-luuletused, 2017). Selle teosega sai autorist Bernard Kangro kirjanduspreemia laureaat Olaf Suuder "Stodola" (reisikiri, 2016) Lea Mändmets "Ma pintsli otsa võtan maasikvärvi ..." (sonetid, 2016) Kirjastuse koduleht
Balti-Ameerika Vabadusliiga

Balti-Ameerika Vabadusliiga (inglise Baltic American Freedom League, lühendatult BAFL) on USAs Los Angeleses asuv organisatsioon. Tänapäeval tegeleb BAFL muu hulgas Baltimaade demokraatia arendamisega, majandus- ja julgeolekuküsimustega. BAFL asutati 1981 Los Angeleses eesmärgiga võidelda Baltimaade taasiseseisvumise eest. BAFLi president on Valdis Pavlovskis. https://bafl.com/mission/ (vaadatud 12.02.2018) https://bafl.com/board-of-directors/ (vaadatud 12.02.2018) BAFLi koduleht
Beggar's Farm

"Beggar's Farm" on Suurbritannia ansambli Jethro Tull laul ja ühtlasi singel 1968. aasta albumilt "This Was".
Beggar's Farm (ansambel)

Beggar's Farm (hiljem BF) on Eesti ansambel, mille moodustasid vennad Kalle Tikas ja Heikki Tikas 1996. aastal . Kalle Tikas – klahvpillid, kitarr Heikki Tikas – basskitarr Madis Zilmer – ex-trummid Henri "Suss" Hinno – ex-trummid Martin Tamm – ex-trummid Raul Keller – videomeister Margo Pajula – ex-trummid Pearu Helenurm – klahvpillid Liina Amon – trummid 2011 album "Live", 1998 album "1999", 1999 album "Levist väljas", 2003 album "Kuumoon", 2008 album "Klob", 2009 http://www.muusika.ee/ansamblid/beggars-farm.html (vaadatud 12.02.2018)
Auto kaldtee

Auto kaldtee võimaldab sõidukit tõsta. Auto kaldtee ehitamisel on kõige tähtsam ohutus. Kaldteed on võimalik ehitada ka koduste vahenditega.
Klambrihaamer

Klambrihaamer on lihtne tööriist klambrite kinnitamiseks. Klambrihaamer on umbes 30 cm pikkune ning koosneb kahest osast, käepidemest ja päisest. Klambripüstol
Kammämbliklased

Kammämbliklased (Zoridae) on ämblikuliste sugukond. Neid ämblikke on Eestis umbes 20 liiki. Peavad jahti võrku kudumata.
Halbe Zijlstra

Halbe Zijlstra (sündinud 21. jaanuaril 1969 Oosterwoldes) on Hollandi poliitik, ta kuulub liberaalsesse erakonda Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest. Ta sündis aastal 1969 Oosterwoldes Friisimaa provintsis. Pärast keskhariduse saamist õppis ta sotsioloogiat Groningeni Ülikoolis, mille lõpetas aastal 1996 magistrikraadiga. 26. oktoobrist 2017 kuni 13. veebruarini 2018 oli ta Hollandi välisminister. Ta oli sunnitud tagasi astuma, kuna valetas, et oli kohtunud Vladimir Putiniga aastal 2006. Ta on abielus ja tal on üks laps. https://www.err.ee/682978/hollandi-valisminister-lahkus-putiniga-kohtumise-kohta-valetamise-parast-ametist
Sergei Brin

Sergei Mihhailovitš Brin (vene keeles Сергей Михайлович Брин; sündinud 21. augustil 1973 Moskvas) on Venemaal sündinud Ameerika arvutiteadlane ja ettevõtja. Ta asutas koos Larry Page'iga Google'i. Brin on Google'i emaettevõtte Alphabet Inc. president. 2018. aasta veebruari seisuga on Brin rikkuselt maailma kolmeteistkümnes inimene, hinnanguliselt on tema vara väärtus 47,5 miljardit USA dollarit. Brin immigreerus Ameerika Ühendriikidesse koos perega Nõukogude Liidust kuueaastaselt. Ta sai bakalaureusekraadi Marylandi ülikoolis, kui oli astunud oma isa ja vanaisa jälgedes ja õppinud matemaatikat, samuti arvutiteadust. Doktorikraadi arvutiteaduse alal asus ta omandama Stanfordi ülikoolis. Seal tutvus ta Larry Page'iga, kellega hiljem sõbrunes. Nende magamistuba oli täis odavaid arvuteid ja nad rakendasid Brini andmekaevandamise süsteemi, et luua veebi otsingumootorit. Programm sai Stanfordis populaarseks ja nad katkestasid doktoriõpingud, et luua renditud garaažis Google. Sergei isa on Marylandi ülikooli matemaatikaprofessor ja ema on NASA Goddardi kosmoselennukeskuse teadur. "Sergey Brin profile". Forbes. Vaadatud 24.01.2018. Malseed, Mark (veebruar 2007). "The Story of Sergey Brin". Moment Magazine. Originaali arhiivikoopia seisuga 21.01.2013. Smale, Will (April 30, 2004). Profile: The Google founders, BBC News; vaadatud 7.01.2010.
Luukpära

Luukpära (inglise keeles hatchback) on auto keretüüp, mille tagumine uks (luuk) avaneb täies ulatuses üles. On olemas kolme- ja viieukselisi luukpäraga autosid.
Raudteelõik

Raudteelõik (lühemalt raudtee) on kahe asula vaheline rööbasteega lõik. Raudteelõiguga on seotud mõiste "raudteeliin", mis on reeglipärane raudteeliiklus mingil raudteelõigul. Nii võib ühel raudteelõigul olla mitu raudteeliini või ühe raudteeliini liiklus võib toimuda mitmel raudteelõigul.
Parem veelgi

"Parem veelgi" on Tanel Padari omanimelise ansambli esimene minialbum (EP), mis ilmus plaadifirma Padar Production kaudu 14. detsembril 2017. Album on salvestatud 2017. aastal Vaakumi stuudios ning selle on miksinud ja masterdanud Sonicmedia stuudios Siim Mäesalu. Album "Parem veelgi" kandideeris 2018. aasta Eesti Muusikaauhindade jagamisel kolmes kategoorias (aasta popalbum, aasta meesartist, aasta parim laul). Tanel Padari koduleht Tanel Padar Facebookis Tanel Padar Soundcloudis Tanel Padar Spotifys
Alphabet Inc.

Alphabet Inc. on Ameerika päritolu rahvusvaheline konglomeraat peakorteriga USA-s California osariigis Mountain View's Googleplexis. See loodi Google'i restruktureerimise käigus 2. oktoobril 2015 ning sellest sai Google'i ja mitme endise Google'i tütarettevõtte emaettevõte. Ettevõtte tippjuhid olid Google'i asutajad Larry Page (tegevjuht) ja Sergei Brin (president). Ettevõttes oli 2017. aasta juuli seisuga üle 75 tuhande töötaja. 2022. aastal töötas ettevõttes üle 190 tuhande töötaja ning 80% ettevõte käibest tulenes reklaamimüügist. "Alphabet has nearly doubled its headcount since 2013 to more than 75,000". Recode. Vaadatud 4.12.2017. "SEC Filing (Form 8-K) by Alphabet Inc". 2.10.2015. "Google to be part of new holding company, 'Alphabet'". Originaali arhiivikoopia seisuga 3.11.2015. Vaadatud 11.08.2015. Page, Larry. "G is for Google". Google Official Blog. Vaadatud 11.08.2015. "Google creates new parent company called Alphabet – CNET". CNET. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.09.2015. Vaadatud 19.09.2015. Reuters (2.10.2015). "Bye bye Google, hello Alphabet". The Express Tribune News Network. The Express Tribune. Vaadatud 14.10.2015. "Bye bye Google, hello Alphabet". Saudi Gazette. 3.10.2015. Vaadatud 14.10.2015. Womack, Brian (10.08.2015). "Google Creates New Company Called Alphabet, Restructures Stock". Bloomberg. Vaadatud 10.08.2015. "FORM 10-K, Alphabet Inc" (PDF). U.S. Securities and Exchange Commission. 3. veebruar 2023. Lk 9. Vaadatud 5. jaanuaril 2024. We generated more than 80% of total revenues from online advertising in 2022.
Shunsuke Nakamura

Shunsuke Nakamura (中村 俊輔 Nakamura Shunsuke, sündinud 24. juunil 1978 Yokohamas) on Jaapani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Jaapani kõrgliiga (J1 League) klubis Júbilo Iwata. Nakamura alustas jalgpalli mängimist 5-aastaselt. 12-aastaselt liitus ta Nissan FC noorte koondisega. 1997. aastal tõusis ta esindusklubi Jaapani liigas J1 League (Nippon Puro Sakkā Rīgu või J Rīgu) Yokohama F. Marinosi koosseisu. 1999. aastal valiti ta liiga tähtede koondisse ja aasta hiljem liiga parimaks mängijaks. 2002. aastal siirdus ta Itaaliasse Serie A klubisse Reggina Calcio 3,5 miljoni USA dollari suuruse lepingusumma alusel. Nakamura mängis Regginas 3 hooaega. 25. juunil 2005 siirdus ta 2,5 miljoni naelsterlingi eest Celticusse. Esimesel hooajal Šotimaal mängis Nakamura 32 mängu ja lõi 6 väravat. Celtic tuli Šotimaa meistriks ja võitis ka karika. 2009–2010 mängis ta La Liga klubis Espanyol. 2010. aasta veebruaris läks ta oma kodumaale Yokohama F. Marinosi klubisse. 2013. aastal sai ta esimeseks mängijaks Jaapani kõrgliiga ajaloos, kes on teist korda valitud liiga parimaks mängijaks. 1996. aastal osales ta Aasia noorte meistrivõistlustel. Järgmisel aastal mängis ta noorte maailmameistrivõistlustel. 2000. aastal oli ta kaasas Sydney olümpiamängudel. Nakamura debüteeris Jaapani rahvuskoondises 15. veebruaril 1998, kui mängiti Austraaliaga. Ta kuulus koondisse 2000. aastal, kui Jaapan võitis Aasia meistrivõistlused, kuid jäi välja 2002. aasta maailmameistrivõistluste koondisest. Kui Zico tuli pärast MM-i rahvuskoondise peatreeneriks, arvati Nakamura jälle koondisse. Ta valiti 2004. aasta Aasia meistrivõistluste väärtuslikemaks mängijaks, kui Jaapan tuli Aasia meistriks. Ta oli ka 2003. ja 2005. aastal Konföderatsiooni karikale mänginud meeskonnas ning kuulus koondisse 2010. ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel. Nakamura mängis aastatel 2000–2010 koondises 98 korda ja lõi 24 väravat. Shunsuke Nakamura on 178 cm pikk.  Shunsuke Nakamura – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
NASDAQ-100

NASDAQ-100 on börsiindeks, mis koosneb 100-st suurimast ettevõtte aktsiast, mida kaubeldakse NASDAQ'i platvormil. Indeks ei hõlma finantssektori ettevõtteid. Ettevõtted, mis ei vasta enam Nasdaq 100-sse kaasamise reeglitele, asendatakse uute ettevõtetega kord aastas detsembri kolmandal nädalal. Indeksi ajalugu algab 1985. aastal, kui võeti korraga kasutusele kaks uut indeksit: NASDAQ-100 ja NASDAQ Financial-100. Esimene indeks hõlmas kõrgtehnoloogilisi tööstusettevõtteid, teine ​​- rahalisi. Indeksibaas oli algselt 250 punkti. 1998. aastal võeti välisfirmad indeksisse. Esialgu olid nõuded neile karmid, kuid leevendati 2002. aastal. Üle 4700 punkti kõigi aegade kõrgeimale tasemele jõudis indeks 2000. aastal dot-comide lainel. 2021. aasta seisuga on 57% NASDAQ 100-st tehnoloogiaettevõtted. Tööstuse suuruselt järgmine sektor on tarbijateenused 21,99%-ga. Tööstuse suuruselt järgmine sektor on tarbijateenused 21,99%-ga. Tervishoid moodustab NASDAQ 100-st 7,08%, tarbekaupade ettevõtted 6,14% NASDAQ 100-st ning tööstusettevõtted 5,92%.[viide?] NASDAQi börsil märgi QQQ all kaubeldakse fondiga, mille struktuur sarnaneb NASDAQ-100 indeksiga ja mis kordab oma dünaamikat suure täpsusega. Teised olulisemad USA börsiindeksid on Dow Jones Industrial Average ja S&P 500. "Five facts about the Nasdaq 100 index". morningstar.com.au. Vaadatud 06.09.2021. "What Are The Nasdaq Composite And Nasdaq 100 Indexes?". forbes.com. Vaadatud 06.09.2021. "10 Fun Facts about the Nasdaq-100 Index". nasdaq.com. Vaadatud 06.09.2021. "3 Lessons for Investors From the Tech Bubble". nasdaq.com. Vaadatud 06.09.2021. "Invesco QQQ Trust, Series 1". nasdaq.com. Vaadatud 06.09.2021. "Q: Why Did QQQQ drop a Q to Become QQQ?". wsj.com. Vaadatud 06.09.2021.