laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Viggo Jensen (jalgpallitreener)

Viggo Jensen (sündinud 15. septembril 1947) on taani jalgpallitreener ning endine jalgpallur. Juulist novembrini 2007 oli ta Eesti jalgpallikoondise peatreener. Olles parasjagu Taani jalgpalliklubi Silkeborg IF treener, valiti ta 1988. aastal Taani aasta jalgpallitreeneriks. Rahvuskoondistest on ta juhendanud ka Taani U21 koondist (1989–1992) (1992. aastal jõudis ta sama koondisega Euroopa noorte jalgpallimeistrivõistlustel poolfinaali) Biograafia ESBL-is
Canaverali neem

Canaverali neem (inglise keeles Cape Canaveral) on neem Ameerika Ühendriikides Florida poolsaarel Atlandi ookeani rannikul. Asub Brevardi maakonnas. Seal asub Cape Canaverali õhujõudude baas ning sealsamas kõrval Merritti saarel on ka Kennedy Kosmosekeskus. 1963–1973 oli neeme nimi Cape Kennedy president John Kennedy järgi. Vana nimi taastati kohalike elanike protestide tõttu. Cape Canaveral on ka linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis.
Meißeni markkrahvkond

Meißeni markkrahvkond (saksa keeles Markgrafschaft Meißen) oli keskaegne vürstiriik Püha Rooma riigi koosseisus tänapäeva Saksimaa alal. Meißeni markkrahvkond loodi aastal 965 Saksa-Rooma keiser Otto I poolt lääneslaavlastee alale. Aastast 1089 kuulus Wettinite pärusvalduste hulka. Tüüringi maakrahvkonda valitsenud Wettini Meißeni markkrahv Friedrich IV, päris pärast Askaania dünastia väljasuremist Saksi-Wittenbergi valdused 1423. aastal keskusega Wittenbergis, saades seega üheks Saksa-Rooma riigi kuurvürstiks. Keiser Sigismund andis Wettinist Meißeni markkrahvile ja Tüüringi maakrahvile Friedrich IV-le, kellest sai seeläbi Saksimaa kuurvürst Friedrich I Sõjakas. Pärast Meißeni markkrahv Friedrich IV surma aastal 1440 läks Tüüringi tema vennapojale, Saksimaa kuurvürstile Friedrich II-le, pärimiskonflikt tema venna Wilhelm III-ga viis 1445. aasta Altenburgi jagamise ja Saksi vennatapusõjani Wettini maade pärast. Tüüringi maad läksid Wilhelm III-le, ja kui ta aastal 1482 lastetuna suri, kuurvürst Ernstile, kes pärides maakrahvkonna ühendades Wettini maad oma võimu alla. Ernestiinide hertsogkonnad
Diera-Zehren

Diera-Zehren on vald Saksamaal Saksimaa Meißeni kreisis Elbe mõlemal kaldal. Vasakul kaldal: Hebelei Keilbusch Mischwitz Naundorf Niederlommatzsch Niedermuschütz Oberlommatzsch Obermuschütz Schieritz Seebschütz Seilitz Wölkisch Zehren Paremal kaldal: Diera Golk Karpfenschänke Kleinzadel Löbsal Naundörfel Nieschütz Zadel Valla koduleht (saksa keeles)
Käbschütztal

Käbschütztal on vald Saksamaal Saksimaa Meißeni kreisis. Barnitz, Canitz, Deila, Gasern, Görna, Großkagen, Jesseritz, Käbschütz, Kaisitz, Kleinkagen, Kleinprausitz, Krögis, Leutewitz, Löbschütz, Löthain, Luga, Mauna, Mehren, Mohlis, Neumohlis, Niederjahna, Niederstößwitz, Nimtitz, Nössige, Oberjahna, Pauschütz, Planitz, Porschnitz, Priesa, Pröda, Schletta, Schönnewitz, Sieglitz, Soppen, Sornitz, Stroischen, Tronitz Valla koduleht (saksa keeles)
Ridala kindlustatud asula

Ridala kindlustatud asula asub Saaremaal Saaremaa vallas, 5 km Asvast Orissaare poole. Asula avastati 1960. ja järgmisel 1961. aastal tehti seal ka esimesed kaevamised. Ridala linnusasula pindala on ligi 4500 m2. Asulat kaitses puu ja kivitara. Otsustades kaitsetara eest leitud luust nooleotste järgi, on asula hävinenud välise kallaletungi ja tulekahju tagajärjel 8.-7. sajandil e. m. a. Rohkem pole seda asulat kasutusele võetud. Ridala kindlustatud asula kultuurimälestiste riiklikus registris
Ketzerbachtal

Ketzerbachtal oli vald Saksamaal Saksimaa Meißeni kreisis. 2014. aastal liideti ta Nosseni linnaga. Abend, Bodenbach, Gallschütz, Gruna, Höfgen, Karcha, Klessig, Kreißa, Leippen mit Lindigt, Lösten, Mutzschwitz, Neubodenbach, Noßlitz, Oberstößwitz, Pinnewitz, Priesen, Raußlitz, Rhäsa, Rüsseina, Saultitz, Schänitz, Schrebitz, Stahna, Starbach, Wolkau, Zetta, Ziegenhain
Sirtslased

Sirtslased (Tetrigidae) on sugukond sihktiivaliste putukate seltsist ja alamseltsist tirtsulised (Caelifera), kuhu kuuluvad veel ka tirtslased (Acrididae). Eestis on sirtslasi kolm liiki perekonnast Tetrix. Sirtslased on taimtoidulised ja elavad langenud lehtede ja teiste taimejäänustega kaetud maapinnal. Nad on üsna nõudlikud niiskuse suhtes. Erinevalt tirtslastest neil siristamisvõimet ega tümpanaalelundeid pole. Sirtslased elavad peamiselt troopikas ja neid on rohkem kui tuhat liiki. Sirtslastele on iseloomulik tahapoole pikenenud, tagakeha kattev eesselg. Kattetiivad on väga lühikesed või puuduvad hoopiski, tagatiivad on normaalselt arenenud. Tagajalad on ka selle sugukonna liikidel tugevad hüppejalad. Eestis elavad liigid on tumedalt värvunud, mullakarva; troopikas aga esineb palju selliseid vorme, kes on üleni rohelised ja meenutavad taimelehti. Sel juhul on eesselja see osa, mis ulatub keha kohale, tugevasti lamendunud, seal on isegi märgatavad soonekesed, mis meenutavad leheroodusid. Batrachideinae Cladonotinae Cleostratinae Discotettiginae Lophotettiginae Metrodorinae Scelimeninae Tetriginae Tripetalocerinae Eestis on leitud 3 liiki sirtslasi. Need kõik kuuluvad alamsugukonda Tetriginae. Ahassirts (Tetrix subulata) Peenetundlane sirts (Tetrix nutans) Täpiksirts (Tetrix bipunctata) On tõenäone, et Eestis esinevad veel kaks sama alamsugukonna liiki, keda siiski pole veel leitud. Tume sirts (Tetrix fuliginosa) Läänesirts (Tetrix undulata) Eesti sihktiivaliste nimestik Runnel, Veljo 2017. Eesti sihktiivalised ja nende laulud. Eesti Loodus 8: 12–23 (lk. 23).
Klipphausen

Klipphausen on vald Saksamaal Saksimaa Meißeni kreisis. Vald loodi aastal 1999 kolme valla liitmise teel: Klipphausen (Hühndorf, Kleinschönberg, Lampersdorf, Lotzen, Röhrsdorf, Sachsdorf, Sora, Weistropp), Scharfenberg (Batzdorf, Bergwerk, Bockwen, Polenz, Gruben, Naustadt, Pegenau, Reichenbach, Reppina, Reppnitz, Riemsdorf und Spittewitz) ja Gauernitz (Constappel, Hartha, Pinkowitz und Wildberg). 1. juulil 2012 liideti Klipphauseni vallaga Triebischtali vald. Valla koduleht (saksa keeles)
Poolsaarte loend

Eesti poolsaari ja neemi loetletakse Eesti poolsaarte loendis Muu maailma poolsaari ja neemi loetletakse Välismaa poolsaarte loendis
Elthami John

Elthami John, Cornwalli hertsog (25. august 1316 – 13. september 1336) oli Edward II ja Prantsuse Isabella poeg. John sai lisanime sünnipaiga, Kentis asuva Elthami palee järgi. 6. oktoobril 1328 sai ta Cornwalli hertsogi tiitli. Ta plaaniti laulatada Kastiilia kuninga Fernando IV tütre Maríaga, kuid ta suri Perthis Šotimaal enne laulatust, olles 20-aastane. Elthami Johni kaasaegne Šoti kroonik John Forduni on kirjutanud, et Johni tappis tüli käigus ta vend Edward III. Elthami John maeti jaanuaris 1337 Westminster Abbeysse.
Kaali kindlustatud asula

Kaali kindlustatud asula avastati 1970. aastal Kaali meteoriidikraatri nõlval Saaremaal. Kraatri kirdenõlval poolkaares paiknenud muinasaegne asula oli piiratud 110 m pikkuse ja 2 m paksuse paekividest laotud kuivmüüriga. Seda on säilinud umbes 2,2 meetri kõrgusena. Hooned olid ehitatud vastu müüri. Neist tuli kaevandi põhjal päevavalgele 3,8 m laiune paekivivundament, mis oli rajatud terrassina tasandatud pinnale. Asula pindala ei olnud suur, vaid mõnisada ruutmeetrit. Vanimad leiud kultuurkihist on keraamika, valuvormide katked, luust kaksiknööp ja muud. Leiud on pärit 8.–6. sajandist eKr. Linnusemüürid, millest lahtikaevatud osa konserveeriti ja eksponeeriti, võivad kuuluda ka 3.–4. sajandisse pKr, samuti nagu enamik keraamikat ning ülemisest kihist saadud hõbeaare. Viimane koosnes kaelavõrust, kahest spiraalkäevõrust ja sipraalsõrmusest. Nende sattumine asulasse võib aga seotud olla juba Kaali järve kui muistse ohvripaigaga. Friedrich Kruse: Necrolivonica., Dorpat 1842, (Tab. 62., Bauerberge (Ma-lin) auf den Inseln Mohne und Ösel - KaliJerw, Pilt) Marika Mägi. Kaali ja kultuurmaastik. Meteoriiditabamuse kajastusi arheoloogias ja folklooris. Tallinn, 2003. Kaali kindlustatud asula kultuurimälestiste riiklikus registris
Ahjualune

Ahjualune on eesti rahvaluules pisike habemega mehike, kes elab põranda all. Ta võib tohutu palju toitu ühe hetkega ära süüa. Kui ahjualusele anda pisutki toitu maitsta, on kohe kogu roog ära söödud. Ahjualust on peetud maapõuesuuruse maoga allilmaisanda sümboliks. Sarnane tegelane on olemas ka teiste rahvaste rahvaluules. Juhan Kunder on kirjutanud muinasjututöötluse "Ahjualune".
Perth (Šotimaa)

Perth (gaeli keeles Peairt) on linn Šotimaa keskosas Tay jõe ääres. Ta kujunes varasel keskajal rajatud kuningate kindluslinnast. Perth on Perth and Kinrossi omavalitsuse keskus. Perthi leping  Perth (Šotimaa) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna koduleht
Batman (film 1966)

"Batman" on 1966. aasta USA mängufilm, esimene täispikk film Batmanist. Adam West (Batman / Bruce Wayne) Burt Ward (Robin / Dick Grayson) Cesar Romero (jokker) Frank Gorshin (Mõistataja / Edward Nygma) Burgess Meredith (Pingviin / Oswald Chesterfield Cobblepot) Lee Meriwether (Kassnaine / Miss Kitka) Alan Napier (Alfred Pennyworth) Neil Hamilton (komissar Gordon) Stafford Repp (pealik O'Hara) Madge Blake (tädi Harriet) Reginald Denny (kommodor Schmidlapp) Milton Frome (viitseadmiral Fangschleister) Gil Perkins (Bluebeard) Dick Crockett (Morgan) George Sawaya (Quetch) William Dozier (tiitritest puuduv jutustaja)
Õnnetriinu

Õnnetriinu (Psyllobora vigintiduopunctata) on putukas lepatriinulaste sugukonnast. Õnnetriinu valmik on ümara, kuni 4,5 mm pikkuse kehaga ja kollase kitiinkestaga putukas. Mõlemal kattetiival on 11 musta täppi, millest tuleneb putuka ladinakeelne liiginimi (vigintiduopunctata - '22-punktiline'). Elab lehtpuudel ja põõsastel ning toitub jahukastest. Eestis sage. Soome pop-rock 'i ansambel 22-Pistepirkko on õnnetriinu järgi oma nime võtnud. Õnnetriinu andmebaasis eElurikkus
Põllküla juga

Põllküla juga (ka Raja juga) asub Harjumaal Lääne-Harju vallas Paldiski linnas. Juga jääb Kloogaranna–Paldiski maantee lähedale. Juga on üks kolmest Pakri poolsaare väikejoast (teised on Valli ja Kersalu juga). Juga on 2,5 meetri kõrgune, toitudes Põllküla ojast. Oja on kuivadel perioodidel sageli veevaene. Põllküla juga Eesti looduse infosüsteemis
Põrniklased

Põrniklased (Scarabaeidae) on putukate sugukond mardikaliste seltsist. Eestis leidub üle 70 liigi põrniklasi. Tuntumad neist on puude ja rohttaimede juuri kahjustavate vastsetega harilik maipõrnikas, õitel sageli kohatav kuldpõrnikas (Cetonia aurata), metallpõrnikas ja ninasarvikpõrnikas. Aedades on tavalise kahjurina tuntud aiapõrnikas (Phyllopertha horticola). Põrniklased on mitmesuguse suurusega (2–41 mm), jässakad, lameljate tundlatega mardikad. Paljudel on pea eesosa sahataoliselt laienenud. Jalad on võimsad, sääred ja reied on laienenud ning ogadega varustatud. Peale ronimise on sellistel jalgadel ka kaevamise funktsioon. Põrnikad peavad vähemalt mõnel eluperioodil mullas endale käike rajama. Mõni veedab peaaegu kogu elu kõdus. Ronimiseks kasutavad nad võrdlemisi väikeseid käppasid ja küüniseid. Mullas elavad põrniklased on enamasti tumedad, isegi süsimustad. Õitel toituvad põrnikad on värvikamad. Valmikud toituvad peamiselt taimede lehtedest ja õitest, lendavad enamasti juunis-juulis. Põrniklaste vastsed on valged, paksud, kõvera kehaga tõugud ehk konud, kes elavad mullas, kõdupuidus ja sõnnikus, mõned isegi sipelgapesades. Sitikate valmikud ja vastsed elavad mullas või sõnnikus ja toituvad peamiselt loomade väljaheidetest. Teiste põrniklaste valmikute menüüsse kuuluvad ka taimede maapealsed osad – noored võrsed, lehed ja õied. Nende vastsed elavad mullas ja toituvad kõdust, huumusest ja taimede juurtest. Põrniklaste areng kestab sageli mitu aastat. Aegialia arenaria Aegialia sabuleti Amphimallon solstitiale juunipõrnikas Anomala dubia juulipõrnikas Aphodius depressus keskmine roojasitikas Aphodius fimetarius puna-roojasitikas Aphodius fossor suur-roojasitikas Aphodius rufipes punajalg-roojasitikas Caccobius schreberi Cetonia aurata kuldpõrnikas Copris lunaris sarviksitikas Heptaulacus sus Heptaulacus testudinarius Heptaulacus villosus Liocola marmorata metallpõrnikas Melolontha hippocastani harilik maipõrnikas Melolontha melolontha lõuna-maipõrnikas Onthophagus fracticornis Onthophagus gibbulus suur-nukitssitikas Onthophagus nuchicornis Oryctes nasicornis ninasarvikpõrnikas Oxyomus sylvestris Oxythyrea funesta täpikpõrnikas Phyllopertha horticola aiapõrnikas Potosia cuprea vaskpõrnikas Psammodius sulcicollis Serica brunnea punapõrnikas Sinodendron cylindricum silinderpõrnikas Trichius fasciatus karuspõrnikas jpt Liparetrus alamsugukonnast Melolonthinae Onthophagus alamsugukonnast Scarabaeinae Polystigma punctatum paaritumas Roojasitikas Aphodius Juulipõrnikas Anomala dubia Aiapõrnikas Phyllopertha horticola Kuldpõrnikas Valgus hemipterus
Alteratsioonimärk

Alteratsioonimärk on noodikirjas märk, mis muudab sellele järgneva noodi kõrgust poole või terve tooni võrra. Erandjuhtudel (nt etnograafilistes noodistustes) kasutatakse ka vähem kui poole tooni suurust muutust tähistavaid märke. Võtmemärkidena näitavad samad märgid, missugune aste on kõrgendatud või madaldatud, st missuguse helistikuga on tegu. Vahetult noodi ette kirjutatud alteratsioonimärki nimetatakse juhuslikuks. Juhuslik alteratsioonimärk on kehtiv samanimeliste nootide kohta antud oktavis ühe takti piires. Pidekaarega ühendatud nootide puhul kirjutatakse alteratsioonimärk ainult esimese noodi ette (ka siis, kui noot vältab mitmeid takte). Juhusliku märgi mõju ei liitu võtmemärgi mõjule ega ka samas taktis varem esinenud sama noodi ees olnud märgi mõjule. Diees () on kõrgendusmärk, mis muudab helikõrgust pooltooni võrra üles. Bemoll () on madaldusmärk, mis muudab helikõrgust pooltooni võrra alla. Dubldiees () on kõrgendusmärk, mis muudab helikõrgust tervetooni võrra üles. Dublbemoll () on madaldusmärk, mis muudab helikõrgust tervetooni võrra alla. Bekarr on "keelumärk", mis tühistab võtmemärgi või juhusliku märgi mõju antud takti piires.
SMS-laen

SMS-laen on tavaliselt lühiajaline kiirlaen, kus algselt tuleb ennast laenuandja kodulehel või kontoris kasutajaks registreerida ning seejärel saab taotleda mobiiltelefoniga SMS-sõnumi teel või laenuandja kodulehelt. SMS-laenu korral ei kontrollita üldjuhul laenuvõtja sissetulekut ega tema finantskohustusi – oluline on, et tal oleks pangas arveldusarve, kuhu laenusumma saaks üle kanda, ning ta ei oleks Krediidiinfo andmetel maksuvõlglane. Et SMS-laen on lühiajaline, on intress tavaliselt pikaajalisest laenust kõrgem. Näiteks võib 30-päevase 3000-kroonise laenu korral intress olla 700 krooni. Aastaintress võib seega olla sõltuvalt laenupakkujast umbes 400–700%. Kuna alguses proovisid paljud petturid mitmesuguste petuskeemidega teiste inimeste nimele laenu võtta, alustas riik laenuseaduse karmistamist. Tavaliselt ei soovi kiirlaenufirmad näidata oma aastase intressi suurust. OÜ SMS Kiirlaen puhul avastas tarbijakaitse 2008. aasta lõpus tehtud kontrolli käigus, et firma pole end registreerinud majandustegevuse registris, rikkudes sellega rahapesu ja terrorismi tõkestamise seadust. 2008. aasta kevadel näitas uuring, et 60 000 inimesel on probleeme laenude tagasimaksmisel 2008. aasta lõpus oli Krediidiinfo portaalis kirjas 15 842 lühilaenude võlglast. Andmebaasi sattumiseks peab võlg olema piisavalt suur.. Kiirlaenufirmade aastane intress on sageli sadu kordi kõrgem kui tavapärastel laenudel. Näiteks oli see Monettil 2008. aasta lõpus 305–423 protsenti, mis tähendab, et laenusaaja pidi maksma tagasi neli ja enam korda suurema summa, kui ta laenu sai. Intress Laen Pank "Uus seadus karmistab SMS-laenude andmist". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. november 2007. Vaadatud 18. oktoobril 2007. Kiirlaenufirmad eiravad intressi näitamise nõuet 5. november 2008 Aasta katk: SMS-laenud 30. detsember 2008 SMS-laenajad otsivad linna võlanõustajatelt abi 10. november 2008 SMS-laenajad võivad peagi vaidlustada liigkõrge intressimakse 13. august 2008 Aasta katk: SMS-laenud 30. detsember 2008 Kiirlaenufirmad eiravad intressi näitamise nõuet 5. november 2008 Viiskümmend lihtsat võimalust võlaorjusest vabanemiseks 6. oktoober 2008 "Kiirlaen – kas alati mõistlik lahendus?" 27. detsember 2018
Privet Drive 4

Privet Drive 4 on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" Harry Potteri tädi Petunia Dursley kodu. Koos Petuniaga elavad seal ka Vernon Dursley, kes on Petunia abikaasa ja Dudley Dursley, kes on nende kahe poeg. Harry elas nende juures kümme aastat ning hiljem kuni 1997. aasta suveni igal suvevaheajal. Kui Harry vanemad mõrvati, oli vaja leida talle kodu. Paljud võluripered oleksid olnud nõus teda lapsendama. Kuid Albus Dumbledore, kes soovis Harryt kuulsusest päästa ning talle turvalisem koht leida, saatis ta Dursleyde juurde. Harry emal Lily Potteril, kes andis oma pojale kaitse Avada Kedavra eest, surres tema asemel, oli ka õde. Petunia oli ta õde. Kuigi nad jälestasid teineteist, voolas nendes sama veri. Dumbledore pani Harryle sellise loitsu peale, et seni kuni ta elas Privet Drive'l, ei saanud Lord Voldemort teda puutuda.
Kersalu joastik

Kersalu joastik (ka Vanaaseme joastik) asub Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Paldiski linnas. Joastik jääb Kloogaranna–Paldiski maantee lähedale. See on üks kolmest Pakri poolsaare väikejoast. Kersalu joastiku lähedal asuvad Põllküla juga ja Valli juga. Joastiku kõrgeima astangu kõrgus on 3,5 meetrit, teised astangud on madalamad kui 0,5 meetrit.Astanguid on kaheksa, kokku on joastiku kogukõrgus kuus meetrit. Joastik on kuival perioodil sageli veevaene. Eesti jugade loend Kersalu juga Eesti looduse infosüsteemis Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 93
Jaala järv

Jaala järv (ka Jala järv) on järv Ida-Virumaal Alutaguse vallas Konsu külas. Järv paikneb Kurtna mõhnastikus ja kuulub Kurtna järvestiku koosseisu. Järv on põhikujult ümarjas. Kaldad on madalad, turbased või mudased, tavaliselt õõtsikuga. Taimestik on liikide arvu poolest väike: esineb 13 liiki makrofüüte. Kaladest domineerib särg, mõnevõrra vähem on ahvenat, latikat, haugi, kiiska ja linaskit. Jaala järv Eesti looduse infosüsteemis
Mary Henrietta Stuart

Mary, kuninglik printsess, Oranje vürstinna, Nassau krahvinna (Mary Henrietta; 4. november 1631 – 24. detsember 1660) oli Charles I ja Henrietta Maria tütar. Mary oli abielus Oranje vürst Willem II-ga ja Oranje vürsti ning oli Inglise kuninga William III ema. Mary Stuart või Oranje Mary, nagu teda kutsuti, oli esimene Inglismaa monarhi tütar, kes kandis tiitlit "kuninglik printsess". Mary sündis St Jamesi palees Londonis. 1642. aastal andis Charles I tütrele kuningliku printsessi tiitli, algatades seeläbi traditsiooni, et Inglismaa monarhi vanim tütar kannab kuningliku printsessi tiitlit. Esimesed abikaasakandidaadid olid Hispaania kuninga Felipe IV poeg ja Mary nõbu, päruspfaltskrahv Karl Ludwig, kuid Mary kihlati hoopis Oranje prints Willemiga. 2. mail 1641 abiellusid Mary ja Willem Whitehalli palee kuninglikus kabelis. Järgmisel aastal sõitis Mary koos emaga Hollandisse ning 1644. aastal hakkas osalema avalikus elus ja täitma ametlikke kohustusi. Poeg: Willem (14. november 1650 – 8. märts 1702) Märtsis 1647 sai Mary abikaasast Ühendatud Provintside asehaldur. Novembris 1650, kohe pärast katset vangistada Amsterdamis asunud oponente, suri ta rõugetesse. Nende ainus poeg sündis mõned päevad hiljem. Leskprintsess Mary oli kohustatud jagama poja hooldusõigust oma ämma Ameliaga ja Brandenburgi kuurvürst Friedrich Wilhelmiga. Mary oli hollandlaste seas ebapopulaarne, kuna ta avaldas suurt poolehoidu Stuartidele ja oli külalislahke oma eksiilis asuvate vendade Charles II ja Yorki hertsogi vastu. Lõpuks keelati tal nendega kohtumine. Aastail 1654–1657 viibis Mary enamuse ajast väljaspool Hollandit. 1657. aastal sai tast oma poja asemel regent, kuid tema nõrk positsioon sundis teda abi paluma Louis XIV-lt. Prantsuse kuningas vastas abipalvele Oranje vallutamisega. Charles II ajal toimunud Stuartide restauratsioon tugevdas tunduvalt Mary ja ta poja positsiooni. 1660. aastal naasis Mary Inglismaale, kus ta sama aasta jõululaupäeval rõugetesse suri. Mary maeti Westminster Abbeysse Londonis.
Järveküla järv

Järveküla järv (ka Järveküla järved, Ridamaa järv) on järv Saaremaal Saaremaa vallas Kavandi külas. Järv paikneb Saaremaa põhjarannikul, jäädes merest 2–3 km kaugusele. Järve on mitu korda alandatud, mistõttu on märgatavalt vähenenud pindala (1932. aastal oli pindala 240 ha) ja kiirenenud järve soostumisprotsessid. Taimestik on liigivaene. Helofüütidest on valdav pilliroog, esineb ka mõõkrohtu, tarnu, kaislat jt. Kaladest domineerib haug, püütud on ka säinast, lutsu, ogalikku ja luukaritsat.[viide?] Eesti järvede loend Järveküla (Saaremaa)
Alusheli

Alusheli on muusikas diatoonilise helisüsteemi heli, mida tähistatakse vana-kreeka tähtnotatsiooni eeskujul tähega A, B, C, D, E, F või G. Mõiste "alusheli" (Stammton) on pärit saksa keeleruumist ning saksa süsteemis alushelid on C, D, E, F, G, A ja H. Tänapäevase sisuga mõiste "alusheli" teke on seotud keskaja modaalse helisüsteemi järkjärgulise arenguga 10. sajandi paiku. Kogu muusikaline heliruum, milles keskaja heliloojad töötasid ning mida keskaja muusikateoreetikud käsitlesid, oli ambitusega G-e2. Suure oktavi G-d tähistati kreeka tähega Γ (gamma) ning sellest on nimetuse ”gamma” saanud suure oktaavi G-st üles ehitatud helirida Γ, A, B, c, d, e, f, g, a, b, c1, d1, e1, f1, g1, a1, b1, c2, d2, e2. Seda helirida tervikuna nimetati esimese heksakordi järgi gamma ut, millest vormus ka sõna gamut. e2 kui heksakordi kõige ülemine heli, sai nimetuse e la. Esimese oktaavi c1-d, mis oli seotud kolme erineva heksakordiga, nimetati c sol fa ut. Teoreetikud kasutasid veel 17. sajandil alushelide puhul nii vana-kreeka täht- kui ka keskaegseid silpnimetusi, kuid praktikas kasutati põhiliselt silpnimetusi. Alusheli mõiste üheks arendajaks oli Arezzo Guido, kes tegi oma traktaadis ”Micrologus de disciplina artis musicae” (ca 1040) ettepaneku nimetada alushelid C, D, E, F, G, A vastavalt silpnimetustega ut, re, mi, fa, sol, la. Need silpnimetused tulenevad hümni ”Ut queant laxis” teksti värsside algussilpidest. Hümni värssidele vastavaid meloodiamotiive lauldi vastavalt tõusva helirea c, d, e, f, g, a helidelt. Hiljem hakati Arezzo Guido kuueastmelist solmisatsioonimudelit ut, re, mi, fa, sol, la kasutama heksakordisüsteemis relatiivse intervallide mudelina ”tervetoon-tervetoon-pooltoon-tervetoon-tervetoon”, nii et mudel võis alata diatoonilise helisüsteemi erinevatelt helidelt. Selleks, et õppida meloodiaid, mis väljusid heksakordi kuue heli piiridest, oli vaja vahetada üks heksakord teise vastu. Sellist operatsiooni nimetati mõistega mutation ning ümbernimetamisel kasutati ühist alusheli. Keskaegset heksakordisüsteemi kasutati muusikas kuni duur-moll-süsteemi tekkimiseni 16.–17. sajandi vahetuse paiku. Arezzo Guido solmisatsioonimudeli kasutamine relatiivsena tõi kaasa teatud alushelide altereerimise vajaduse. Kui alushelidest C ja G algavad heksakordid on loomulikud ja vastavad mudelile ”tervetoon-tervetoon-pooltoon-tervetoon-tervetoon”, siis näiteks alushelist F algav heksakord vajas mudeliga vastavusse viimiseks alusheli B altereerimist pool tooni alla. Nii hakati tegema vahet ”kandilise b” (b quadrum) ja ”ümmarguse b” (b rotundum) vahel. Oma funktsiooni vastavuse tõttu kujunesid need märgid tänapäeva alteratsioonimärkide bekarri, dieesi ja bemolli eelkäijateks. Kuna alusheli B kandiline vorm sai nimetuseks ”kõva” (durum) ning ümar vorm ”pehme” (molle), kujunesid ka vastavad heksakordid: G-st algav ”kõva” ning F-st algav ”pehme” heksakord. Vaid C-st algavat heksakordi nimetati ”loomulikuks”. Alushelide altereerimine harmoonilistes kadentsides on 14. sajandi muusikas seotud mõistega musica ficta. Altereeritud heli
Nagai staadion

Nagai staadion (jaapani 大阪市長居陸上競技場 Ōsaka-shi Nagai Rikujō Kyōgijō) on Jaapanis Ōsakas asuv staadion. Staadion mahutab 50 000 pealtvaatajat. Seal on peetud mõned 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste alagrupi mängud. Staadionil toimusid ka 2007. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Pilte Nagai staadionist