laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mežotne mõis

Mežotne mõis (Mežotnes pils) on mõis Lätis Bauska piirkonnas Mežotne vallas Mežotnes. Saksa keeles Mesoten. Gerhard von Jork rajas aastail 1309–1322 semgalite maale kunagise Mežotne muinaslinnuse asupaika ordu kindluse. Aastal 1648 rajas Kuramaa hertsog Jakob Kettler Lielupe jõe kaldale manufaktuuri, kus asus telliselööv, valmistati brokaadist kangast ja gobelääne. 18. sajandil said senise riigimõisa endale rüütlimõisaks Medemid. Kui Venemaa keisririik Kuramaa hertsogiriigi hõivas, andis Katariina II mõisa oma lapselaste kasvatajale Charlotte von Lievenile Mežotnesse lossi rajada. Klassitsistlik loss rajati aastail 1798–1802. Arhitektid olid Giacomo Quarenghi ja Johann Georg Adam Berlitz. Lievenite pere valdusse jäi 1696 hektari suurune mõis kuni võõrandamiseni. Aastani 1941 tegutses mõisas põllumajanduskool. Mõis sai kannatada nii esimeses kui ka teises maailmasõjas, mil Nõukogude Liidu väed asusid Lielupe jõge ületama just mõisa kohal. Aastast 1946 tegutses mõisas sordiaretusjaam, aastal 2001 mõis renoveeriti ja nüüd asub seal hotell. Kõrvalhoonetest on mõisakompleksis säilinud teenijate ja mõisavalitseja majad, ait ja tall. Hävinud on juustutööstus, aedniku maja ja uusgooti stiilis pruulikoda. Park rajati 19. sajandil ja on suurelt osalt Inglise park. Kuigi park ise on 14 hektari suurune, on maastikku kujundatud mõisa ümber tegelikult 50–60 hektari suurusel alal. Park jaguneb kujunduse mahult kolmeks osaks: paraadhoov, keskosa ja äärealad. Keskossa ehitati graniidist alusele paviljon. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles) Video Mežotne mõisast ja linnamäest
Mežotne linnus

Mežotne linnuse all võidakse mõelda Mežotne muinaslinnust või Mežotne ordulinnust
Jevdokiapäev

Jevdokiapäev (ka: evdokiapäev, eudokiapäev) on 1. märtsil ja õigeusu kirikukalendris on see päev usumärter Jevdokia märtrisurma mälestuspäev. Eestis on seda päeva vähesel määral tähistatud Setomaal. Jevdokiapäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Jevdokiapäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Fred Karlsson

Mitte segi ajada eesti majandusteadlase Fred Karlsoniga Fred Karlsson (sündinud 17. veebruaril 1946 Turus) on soomerootsi keeleteadlane. Ta on üldkeeleteaduse emeriitprofessor ja soome keele dotsent Helsingi Ülikoolis.
Tsirgupäev

Tsirgupäev (ka: sirgupäev, sorokasveet) on 9. märtsil ja õigeusu kirikukalendris on see päev 40 märtri mälestuspäev. Eestis on seda päeva tähistatud üksnes Setumaal. varesepäev Tsirgupäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Tsirgupäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Alekseipäev

Alekseipäev on 17. märtsil ja õigeusu kirikukalendris on see päev pühaku Aleksiuse mälestuspäev. Eestis on seda päeva tähistatud Setumaal. Alekseipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Alekseipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Üldkeeleteadus

Üldkeeleteadus on keeleteaduse valdkond, mis tegeleb keelte üldiste seaduspäradega. Üldkeeleteadus eristub rakenduslingvistikast ja ajaloolisest keeleteadusest. Üldkeeleteaduse kursus Karlsson, Fred 2002. Üldkeeleteadus. (Toimetanud Ilona Tragel.) Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Saussure, Ferdinand de 1916. Cours de linguistique générale.
Käädripäev

Käädripäev (ka: käändrepäev, kärdlapäev, käärdlipäev, ussiliikumise päev) on 17. märtsil ja kirikukalendris on see Nivelles'i püha Gertrudi mälestuspäev. Eestis on seda päeva vähesel määral tähistatud nendel Lõuna-Eesti aladel, millel on kokkupuuteala Lätiga. Lätis asendab käädripäev eestlaste madisepäeva, mida Lätis ei tunta. Käädripäeval tuli usside ja putukate tõrjumiseks kerida lõnga (et ussid püsiksid keras), keelatud oli külvata, pesu pesta ja pead kammida. Käädripäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 13.08.2024) Käädripäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Pendipäev

Pendipäev on 21. märtsil. Kirikukalendris on see päev benediktiini ordu alusepanija, Monte Cassino kloostri abti Benedictus Nursiast mälestuspäev. Eestis on teateid selle päeva tähistamisest vaid üksikutes 18. sajandi ja 19. sajandi allikates. Päev oli 19. sajandi lõpuks peaaegu täiesti unustatud. Kuusalu koguduse õpetaja Johann Wolfgang Boecleri kirjutatud raamatus "Eestlaste ebausukombed, viisid ja tavad" (ilmus 1854. aastal Fr. R. Kreutzwaldi kommentaaridega) nimetatakse seda Harjumaal "usside ärkamise päävaks", mil talveunes ussid uuesti ellu ärkavad. Sel päeval ei või terariista kätte võtta ega metsast midagi koju tuua, nagu madisepäevalgi. Risti kihelkonnas on 1889. aastal kirja pandud: Pendipäeval ei tohigi puid raiuda, kui soovid, et kevadil kala saad, sest pendipäeval pöörab kala pea kalda poole. Raiud ehk põrutad sa sel päeval, siis pöörata kala tagasi suure merde. Pendipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Pendipäev. Eesti rahvakalender. Pendipäev. folklore.ee/erk Ehsten abergläubische Gebräuche, Weisen und Gewohnheiten / von Johann Wolfgang Boecler mit Dr. Friedrich Reinhold Kreutzwald. Leipzig : Leopold Voss, 1854. Pendipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Urbanipäev

Urbanipäev on 25. mail ja kirikukalendris on see päev paavst Urbanus I surmapäev. Eestis on see päev olnud vähetuntud. Sel päeval algas lina- ja kaerakülv. Urbanipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Urbanipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Madlipäev

Madlipäev (ka: uudseleiva päev) on 22. juulil ja kirikukalendris on see päev Maarja Magdaleena mälestuspäev. Eestis on selle päeva kohta andmeid üksnes vähestes vanemates kirjalikes allikates, kus seda nimetatakse uudseleiva päevaks. Madlipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Madlipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Makaveipäev

Makaveipäev on 1. augustil ja õigeusu kirikukalendris on see päev juudi preestriperekonnast märtrite Makabeide (setudel: Makaveide) märtrisurma mälestuspäev. Eestis on seda päeva tähistatud üksnes Setumaal. Makaveipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Makaveipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Biahoml

Biahoml (transkribeerituna Bjagoml, poola keeles Biehomla, ka Bieholin, leedu keeles Biahomlis, ka Begomlis, taraškievica nimekuju Бягомель (Biahomiel), vana nimekuju Бе́гамля (Behamla)) on alev Valgevenes Viciebski oblastis Dokšycy rajoonis, Biahomli külanõukogu halduskeskus. Esimest korda on asulat mainitud 1582. aastal. 1792. aastast kuulus Poola teise jagamise tagajärjel Vene keisririigi ja 1921. aastast Poola riigi koosseisu. 1932. aastal sai Biahomlist alev. 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Teise maailmasõja ajal oli tähtis partisanide tugipunkt. Alevi lähistel asus lennuväli, mille kaudu peeti sidet rindega. Asula ümber tegutses 9 partisanide brigaadi, Biahomlist korraldati ka partisanide tegevust Leedus. 1974. aastal valmis Biahomlis viinavabrik. Valmistatakse ehitusmaterjale, töödeldakse puitu. Asulas on kultuurimaja, koduloomuuseum (üks selle eksponaate on partisanidega sidet pidanud lennuk Il-14). Alevis on tavaline kool, laste muusikakool ja orbude internaatkool. Vaatamisväärsused on viinavabrikukompleks ja 1886. aastast pärit katoliku kiriku varemed. Vladimir Nikolajevitš Dronov – Vene admiral Jurass Svirka – valgevene luuletaja Ales Staver – valgevene luuletaja Stepan Stapanovitš Mankovitš – partisan Pimen Jemeljanovitš Pantšenko – Tallinnas surnud valgevene luuletaja Biahomli katoliku kirik Biahomli viinavabrik, nüüd muuseum Biahomli partisanide lennuväli Biahomli tänavavaade Biahoml (valgevene keeles) Alev fotoentsüklopeedias
Serrata

Serrata on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas città metropolitana di Reggio Calabrias. 283 meetri kõrgusel merepinnast asuva Serrata asustustihedus on keskmiselt 42 inimest ruutkilomeetri kohta. Serrata piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Candidoni, Dinami (VV), Laureana di Borrello, Mileto (VV), San Pietro di Caridà. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 27. oktoober 2013) Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Serrata – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Santa Cristina d'Aspromonte

Santa Cristina d'Aspromonte on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas città metropolitana di Reggio Calabrias. 514 meetri kõrgusel merepinnast asuva Santa Cristina d'Aspromonte asustustihedus on keskmiselt 43 inimest ruutkilomeetri kohta. Santa Cristina d'Aspromonte piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Careri, Cosoleto, Oppido Mamertina, Platì, San Luca, Scido. https://demo.istat.it/?l=it  Santa Cristina d'Aspromonte – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Sant'Agata del Bianco

Sant'Agata del Bianco on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas città metropolitana di Reggio Calabrias. 436 meetri kõrgusel merepinnast asuva Sant'Agata del Bianco asustustihedus on keskmiselt 35 inimest ruutkilomeetri kohta. Sant'Agata del Bianco piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Africo, Bruzzano Zeffirio, Caraffa del Bianco, Casignana, Ferruzzano, Samo, San Luca. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Sant'Agata del Bianco – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Mike

Mike oli küla Kullamaa kihelkonnas Piirsalu vallas Risti alevikust loodes.
Annamõisa

Annamõisa (saksa k. Annenhof) oli küla Kullamaa kihelkonnas Piirsalu vallas Ellamaa ja Piirsalu vahel.
Kabeli (Kullamaa kihelkond)

Kabeli oli küla Kullamaa kihelkonnas Piirsalu vallas Piirsalu külast kagus.
Dobele kreis

Dobele kreis oli haldusüksus Venemaa keisririigis Kuramaa kubermangus. Dobele kreis piirnes läänes Tukumsi kreisi, kirdes Riia kreisi ja idas Bauska kreisiga. Kreis nimetati hiljem Jelgava kreisiks. Dobele kreisi kreisilinn oli Dobele (saksa keeles Doblen), kreisi kuulus veel neli kihelkonda (politischen kirschspiel): Jelgava kihelkond (Kirchspiel Mitau), Dobele kihelkond (Kirchspiel Doblen), Sesava kihelkond (Kirchspiel Sessau), Mežmuiža kihelkond (Kirchspiel Grenzhof). Riia lahega piirnevad Dobele kreisi alad Kubermangu linna Jelgavat (Mitau) ümbritsevad Dobele kreisi alad Kuramaa kubermang Läti mõisate loend Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 392-. Bornhaupt, Christian (1855). Entwurf einer geographisch-statistisch-historischen Beschreibung Liv-, Ehst- und Kurlands, nebst einer Wandkarte. Riga: W.F. Häcker. Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik, 1890–1907 Митава, Митавский уезд (бывший Добленский)
Enn Oja

Enn Oja (sündinud 3. veebruaril 1929 Tartus) on eesti koorijuht, muusikapublitsist ja -pedagoog. Enn Oja on õppinud koorijuhtimist Tartu (1947–1950) ja Tallinna Muusikakoolis (1953–1954). 1959. aastal lõpetas samal erialal Tallinna Konservatooriumi. Ta töötas Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli koorijuhtimisosakonna vanemõpetajana. Lisaks pedagoogilisele tööle juhatas alates 1965. aastast pikka aega Eesti Energia meeskoori, meesansamblit Lauluveljed ja TPI kammerkoori (1967–1973) ning segakoori Kalev ja Linda. Oja on juhatanud meeskoore paljudel laulupidudel. On kirjutanud ka ise koorilaulu seadeid (rahvalik viis "Lepatriinu", Evald Vainu "Jäälill" ja muud). 1990 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane Ta on Peeter Oja ja Kaia Buijsi isa. https://web.archive.org/web/20131029232815/http://erb.nlib.ee/?kid=1060831x (vaadatud 28.10.2013) http://www.geni.com/people/Enn-Oja/6000000010588870078 (vaadatud 28.10.2013)
Platynota

Platynota on soomuseliste seltsi infraselts, mõnede allikate järgi ka Anguimorpha infraseltsi klaad. Platynota infraseltsi klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised sugukonnad: Helodermatidae Gray, 1837 – mürkvaraanlased, Lanthanotidae Steindachner, 1877 – kurtvaraanlased, Varanidae Hardwicke & Gray, 1827 – varaanlased. Carl H. Ernst, Evelyn M. Ernst, Venomous Reptiles of the United States, Canada, and Northern Mexico, Vol 1, Heloderma, Micruroides, Micruris, Pelamis, Agkistrodon, Sistrurus, lk 63, 2011, The Johns Hopkins University Press, ISBN 978 0 8018 9875, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 27.10.2013) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, [1] Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 27.10.2013) (inglise keeles)
Tõnn Lamp

Tõnn Lamp (sündinud 28. veebruaril 1983) on eesti näitleja. Ta lõpetas 2006. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (22. lend). Samast aastast töötab ta Tallinna Linnateatri näitlejana. 2006 Luigi Pirandello / Adolf Šapiro "Nii see on, kui teile nii näib" – Sinjoor Ponza Tõnn Lambi ema on näitleja Anu Lamp ja isa näitleja Sulev Teppart. Näitleja, lavastaja ja sporditegelane Jaak Prints on ta vend. Tõnn Lamp Tallinna Linnateatri kodulehel
Leheristipäev

Leheristipäev on kristlikus kirikukalendris liikuv püha, mida tähistatakse taevaminemispühale eelneval neljapäeval. Kaks neljapäeva enne taevaminemispüha on linnuristipäev ja kolm neljapäeva enne on tuuleristipäev. Leheristipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Leheristipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Linnuristipäev

Linnuristipäev on kristlikus kirikukalendris liikuv püha, mida tähistatakse kaks neljapäeva enne taevaminemispüha. Kolm neljapäeva enne taevaminemispüha on tuuleristipäev ja üks neljapäev varem on leheristipäev. Linnuristipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Linnuristipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Tuuleristipäev

Tuuleristipäev on kristlikus kirikukalendris liikuv püha, mida tähistatakse kolm neljapäeva enne taevaminemispüha. Kaks neljapäeva enne taevaminemispüha on linnuristipäev ja üks neljapäev varem leheristipäev. Eesti rahvakalendris olid sel päeval keelatud viljatööd, mille tegemine võis mõjutada suvist viljakasvu. Tuuleristipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Tuuleristipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Nigulapäev

Nigulapäeva all võidakse mõelda: kevadist nigulapäeva talvist nigulapäeva Nigulapäev (Arvo Mägi), Arvo Mäe raamat
Talvine nigulapäev

Talvine nigulapäev on 6. detsembril, kirikukalendris on see päev püha Nikolause mälestuspäev. Eestis on talvist nigulapäeva tähistanud Ida- ja Kagu-Eesti ääreosa õigeusklikud, pidades seda talve alguseks. Talvine nigulapäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Talvine nigulapäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta Täna on nigulapäev - vana kalendri järgi algas talv ja öösel kukkus kotkas puu otsast, Delfi, 6. detsember 2015
Midruskipäev

Midruskipäev ehk midrosk (ka mitrosk, miitrosk, mitruška) on kiriku- ja rahvakalendri tähtpäev, mida on tähistatud ainult Ida-Eestis, Iisaku ja Vaivara kihelkonnas ning Setumaal. Tähtpäeva nimetus on tulnud õigeusus tähistatava Dimitri vanemate laupäeva venekeelsest nimetusest (Дмитровская суббота või Дмитриевская родительская суббота). Seda tähistatakse püha Dimitri mälestuspäeva 26. oktoobri (Setumaal ukj 8. november) eelsel laupäeval (Iisaku kihelkonna eestistuvates külades toimus midruskipäeva ülekandumine lähedalasuvale luteri kiriku usupuhastuspüha kuupäevale 31. oktoobrile). Midruskipäeval mälestatakse surnud sugulasi. Selle tava juured on läänemeresoomlaste algselt täiesti kirikuvälises sügiseses esivanemate mälestamise kombes, mis on aja jooksul segunenud õigeusu kiriku traditsiooniga pidada teatud laupäevadel (nn vanemate laupäevad) eriline palveteenistus lahkunute auks. Peale kirikliku talituse kuuluvad kombestikku hingede vastuvõtmine kodus kaetud toidulauaga, samuti omaste meenutamine söögi viimisega nende kalmudele. Sarnaseid tavasid võib leida Vadjamaalt, Karjalast, mordvalastel ja ka slaavlastel. http://www.folklore.ee/erk/exhibits/show/midrusk Midruskipäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) http://www.folklore.ee/erk/items/show/49651 http://www.folklore.ee/rl/folkte/sugri/mordva/rk/dima.htm Midruskipäev "Eesti rahvakalendri" veebiväljaandes
Ivanoskoroona

Ivanoskoroona on õigeusu kirikukalendris 29. augustil (Juliuse kalendrit järgivates õigeusu kirikutes 11. septembril) Ristija Johannese hukkamise mälestuspäev. Eestis on seda päeva muuhulgas tähistatud Setumaal. Sel päeval oli kombeks tööd mitte teha. Ivanoskoroona Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta Ivanoskoroona kohta Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta.
Rollapäev

Rollapäev on 18. augustil ja õigeusu kirikukalendris on see päev märtrite Florose ja Laurose märtrisurma mälestuspäev. Eestis on seda päeva tähistatud Setumaal. Rollapäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta (vaadatud 27.10.2013) Rollapäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Lugunädalad

Lugunädalad oli talurahva ajaarvestusmeetod (kalender), mille juures nädalaid arvestati mingist tähtpäevast teise tähtpäevani. Lugunädalate loendus võis käia nii: jõulust kuus nädalat küünlasse, küünlast seitse maarjasse, maarjast neli jürisse, jürist üheksa jaani, jaanist neli jaagupisse, jaagupist kaks lauritsasse, lauritsast kaks pärtlisse, pärtlist viis mihklisse, mihklist kuus marti, mardist kaks kadrisse, kadrist neli jõulu. Lugunädalatele lisaks loendati ka külvinädalaid: jaanipäevast (24. juuni) või jaagupipäevast (25. juuli) alates loendati kahanevalt tagasi 10–13 nädalat, mis määrasid ära eri põllu- ja aiaviljade külviaja.[viide?] kuukalender eesti rahvakalender Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 105
Munemine

Munemine (ovipositio) on viljastatud või viljastamata munade väljutamine emakehast (muneti või kloaagi kaudu). Munad väljutatakse pessa, maapinnale, veekogusse, taimesse või loomasse. poegimine ühismunemine
Mindoro

Mindoro on saar Filipiinide saarestikus. Mindoro pindala on 10 572 km² ja on seega Filipiinide 7. saar. Saar on mägine. Kõrgeim mägi on 2585 meetrini ulatuv Halcon. Saar piirneb läänes Lõuna-Hiina merega, lõunas Sulu merega. Elanikke on saarel 1 238 600 (2010). Suurim linn on põhjarannikul asuv Calapan. Halduslikult jaguneb saar Lääne-Mindoro ja Ida-Mindoro provintsi vahel. Kasvatatakse peamiselt banaane, maisi ja riisi.
Kaucminde mõis

Kaucminde mõis (läti keeles Kaucmindes muiža, saksa keeles Kauzmünde) on mõis Lätis Rundāle piirkonnas Rundāle vallas Saulaines. Kaucminde mõis sai alguse 1469. aastal, mil Liivi ordumeister Johann von Mengede andis sealsed maad Ksaveritele. 1527. aastal andis teine ordumeister Wolter von Plettenberg mõisa, mis kandis sel ajal nime Ibittenland, üle Benekenidele. Hiljem kuulus mõis veel Schultedele ja Schepingitele, kuni 18. sajandil said mõisa enda valdusse Pahlenid. Nende pere kätte jäi mõis võõrandamiseni aastal 1920. Nii klassitsistlikus stiilis peahoone, aidad kui ka tallid valmisid 1780. aasta paiku Taani arhitekti Severin Jenseni projekti järgi. 1912. aastal ühendati need hooned poolkaarekujuliseks kompleksiks. Pärast võõrandamist tegutses seal mõnda aega kool. Park on kaheosaline. Vanem osa on regulaarse planeeringuga ja selle rajas aednik Savicki koos ülejäänud mõisakompleksiga, teine osa rajati 19. sajandil ja on suurelt osalt vabakujundusega, asudes Kauce jõekese kaldal. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Ofidiofoobia

Ofidiofoobia ehk maofoobia on foobia madude ees ehk haiglaslik maokartus. Ofidiofoobiat tuleks eristada pea kõigil inimestel tihti esinevast instinktiivsest maokartusest, mis on kujunenud, osade autorite arvates kaasasündinud, sellepärast et maod võivad olla mürgised. Arvatakse, et ofidiofoobiat, mille puhul inimene ei julge kas maopilti vaadata või maost rääkida või mõtelda, esineb kuni 1/3 täiskasvanud inimestel. Maofoobiat seostatakse inimestel peaajuga – kui amügdala on maod ohtlikuks klassifitseerinud siis ei aita harilikult maofoobiaga inimesele harilikust nastikust kui inimesele kahjutust loomast rääkimine. Igal inimesel avaldub maokartus erinevalt, kuid sümptomid võib jagada kolme rühma: mentaalsed, emotsionaalsed ja füsioloogilised. Foobiate loend Herpetofoobia Rainer Kerge,Kas hirm madude ees on esiemadelt päritud kogemus: karda roomavat looma?, 22. märts 2014, 10:00, Veebiversioon (vaadatud 22.03.2014) C. Scott Anderson,Ophidiophobia, cscottanderson.com on June 3, 2013, Veebiversioon (vaadatud 28.10.2013) (inglise keeles) How to Get Rid of Fear of Snakes Veebiversioon (vaadatud 28.10.2013) (inglise keeles) Lynne A. Isbell,The Fruit, the Tree, and the Serpent: why we see so well, 3-7, 2009, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 27.10.2013) (inglise keeles) Kendra Cherry,10 Common Phobias, Veebiversioon (vaadatud 28.10.2013) (inglise keeles) Rush W.Dozier, Jr, "Miks me vihkame. Kuidas mõista, ohjeldada ja kõrvaldada vihkamist meis endis ja meie maailmas", tõlkinud Urho Meister, Eesti Ekspressi Kirjastuse AS, lk 16, 2004 Symptoms: Friends of the Fear, Veebiversioon (vaadatud 28.10.2013) (inglise keeles) Ronald M. Doctor, Ada P. Kahn, Christine Adamec, The Encyclopedia of Phobias, Fears, and Anxieties, Third Edition, 3. väljaanne, lk 453 — 454, 2008, Infobase Publishing, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 06.05.2014) (inglise keeles) Piret Pappel, Roomajate ja inimeste vahel valitseb ürgne vihavaen, 15.12.2011 17:17, Veebiversioon (vaadatud 27.10.2013)
Üheidulehelised

Üheidulehelised (Monocotyledoneae või Liliopsida) on katteseemnetaimede ehk õistaimede klass, kel on seemnes ainult üks iduleht. Üheiduleheliste taimede lehed on tavaliselt rööp- või kaarroodsed ja piklikud, hästi arenenud lehetupega. Õis koosneb kolmest osast. Enamasti on nad rohttaimed ning neil on narmasjuurestik. Üheiduleheliste taimede üheseemnelistel viljadel on tugev viljakest, mis on õhukese seemnekestaga kokku kasvanud. Seemnes on väike idu ja rohkesti toitekudet. Nende teine iduleht on täielikult taandarenenud. Seeme on seemnekestas tugevasti kinni, teris on ühest osast tömp, teisest otsast terav. Teravas osas paikneb idu koos idulehe, iduvarre ja idujuurega. Üheidulehelistel puudub kambium. Sellepärast nende vars ei muutu jämedamaks, kui taim kasvab. Üheidulehelistele on omane pikk ja peenike, tavaliselt harunemata vars. Juhtsooned paiknevad varres korrapäratult. Arvatakse, et üheidulehelised on kaheiduleheliste varases arengustaadiumis tekkinud haru. Nende võimalikud esivanemad olid ürgsed magnoolialised ja vesiroosilised. Igatahes eristusid nad teineteisest kiiresti pärast õistaimede tekkimist, sest vanimad üheiduleheliste kivistised pärinevad varajasest kriidiajastust. Üheiduleheliste seas võib eristada tolmlemise alusel kolm evolutsioonisuunda: loomtolmlemine (orhideelised) tuultolmlemine (kõrrelised ja lõikheinalised) isetolmlemine (suletud õiekattega veetaimed) Rahvusvaheline Looduskaitseliit eristab 59 300 liiki üheidulehelisi. Kõige liigirikkam üheiduleheliste sugukond on käpalised, kuhu kuulub üle 20 tuhande liigi. Põllumajanduses kasvatatavast biomassist enamuse moodustavad üheidulehelised. Näiteks enamik teravilju on üheidulehelised. Üheidulehelised on ka suhkruroog ja bambus. Teised majanduslikult tähtsad üheiduleheliste sugukonnad on palmilised, banaanilised, ingverilised ja laugulised. Viimasesse kuuluvad sellised sageli kasutatavad köögiviljad nagu sibul ja küüslauk. Paljusid üheidulehelisi kasvatatakse ilutaimena. Niisugused on näiteks liilia, nartsiss, iiris, amarüll, orhideed, kellukad ja tulbid. Kõige kõrgem üheiduleheline on palm Ceroxylon quindiuense , mis kasvab Colombias ja kuni 60 m kõrguseks. Eesti üheiduleheliste süstemaatiline nimestik Eesti NSV floora kaheidulehelised
San Procopio

San Procopio on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas città metropolitana di Reggio Calabrias. 352 meetri kõrgusel merepinnast asuva San Procopio asustustihedus on keskmiselt 55 inimest ruutkilomeetri kohta. San Procopio piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cosoleto, Melicuccà, Oppido Mamertina, Sant'Eufemia d'Aspromonte, Seminara, Sinopoli. https://demo.istat.it/?l=it  San Procopio – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)