laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Leo Komarov

Leonid "Leo" Komarov (sündinud 23. jaanuaril 1987 Narvas) on vene ja ingeri päritolu Soome jäähokimängija, kes mängib ründajana Soome kõrgliigaklubis HIFK. Soome kõrgliigas debüteeris Komarov hooajal 2005–2006 klubis Ässät. Aastatel 2006–2009 mängis ta Soome kõrgliigaklubis Lahti Pelicans. Seejärel liitus ta KHL-i klubiga Moskva Dinamo. Aastatel 2012 ja 2013 võitis ta Moskva Dinamoga Gagarini karika. 2006. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i draft '​is 180. valikuna. NHL-is debüteeris ta Maple Leafsi meeskonnas hooajal 2012–2013. Komarov sai esimeseks NHL-i mängijaks, kes on sündinud Eestis. Aastatel 2018–2021 mängis ta NHL-is New York Islandersi ridades. 2016. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul. Komarovi edukaim hooaeg NHL-is oli 2015–2016, mil ta lõi Maple Leafsi meeskonnas 19 väravat ja andis 17 väravasöötu. 2021. aasta novembris naasis Komarov KHL-i, sõlmides kaheaastase lepingu Peterburi SKA-ga. Hooajal 2022/23 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis Luleå HF. 2023. aasta augustis naasis Komarov pärast 14 aastat Soome kõrgliigasse ja sõlmis kaheaastase lepingu HIFK-ga. Ta tuli Soome koondises mängides 2011. aastal maailmameistriks. 2014. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Soome koondisega pronksmedali ja 2022. aasta taliolümpiamängudel kuldmedali. "Лео Комаров – в СКА!". ska.ru. 15.11.2021. Vaadatud 30.11.2021 Hyvärinen, Eetu (23. august 2023). "Leo Komarov HIFK:hon". HIFK (soome). Vaadatud 13. septembril 2023.  Leo Komarov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Leo Komarov NHL.com lehel Leo Komarov hockeydb.com lehel Narvas sündinud Soome hokimees: MM-kuld on kõvem saavutus kui KHL-i tiitel Delfi, 3. mai 2012
Eric Voegelin

Eric Voegelin (sünninimi Erich Hermann Wilhelm Vögelin; 3. jaanuar 1901 Köln – 19. jaanuar 1985 Stanford) oli saksa päritolu Ameerika poliitikafilosoof. Ta sündis Kölnis, tollases Saksa keisririigis ja õppis Viini ülikoolis politoloogiat. Temast sai kõigepealt õpetaja ja siis politoloogia dotsent Viini ülikooli õigusteaduskonnas. Ta põgenes 1938. aastal pärast natside sissemarssi Austriast Ameerika Ühendriikidesse. Temast sai 1944. aastal Ameerika kodanik. Ta töötas suurema osa oma akadeemilisest karjäärist Notre Dame'i, Louisiana osariigi ja Müncheni ülikoolis ning Hooveri Instituudis Stanfordi ülikooli juures.
Raadio 4

Raadio 4 on Eesti Rahvusringhäälingu venekeelne raadioprogramm, mis läks esimest korda eetrisse 1993. aasta 1. mail. Programmi kuulab iga nädal keskmiselt 150–200 tuhat inimest. Sellega on Raadio 4 üks kuulatumaid venekeelseid raadioprogramme Eestis. Tallinn 94,5 MHz Narva 100,9 MHz Ida-Virumaa 95,3 MHz Kesk-Eesti 93,4 MHz Haapsalu 93,6 MHz Rakvere ja Sillamäe 94,2 MHz Pärnu 94,8 MHz Rapla 95,1 MHz Tartu 94,4 MHz Põlva ja Võru 72,92 MHz ja 99,9 MHz Valga 92,5 MHz Viljandi 95,5 MHz Eesti raadiojaamade loend Raadio 4 koduleht
Kimmo Kaivanto

Kimmo Olavi Kaivanto (25. mai 1932 Tampere – 20. aprill 2012 Helsingi) oli soome maalikunstnik, graafik ja skulptor. Ta õppis aastatel 1953–1954 kunsttööstuskoolis graafikat ja esines esimest korda näitusel 1956. aastal. 1970. aastatel sai temast üks Soome tuntumaid skulptoreid. 1950. aastatel kujundas ta Tampere Tappara logo. Kimmo Kaivanto kujundas muu hulgas ooperilavastusi ja kostüüme. Tema tuntumate teoste hulgas on skulptuur "Oodi 60 000 järvelle" Helsingis (1972), maal "Tori" Tampere linnavolikogu hoones (1976), skulptuurid "Hopeiset sillat" ja "Nereidi" (1985) Helsingi Forumis, "Natura" Helsingis SOK peakontoris, "Leonardo" Härmäläs. 1972. aastal sai ta Pro Finlandia medali ja 1982. aastal nimetati ta aasta kunstnikuks. 1995. aastal sai ta professori aunimetuse. Kuvataiteilijamatrikkeli Teosed Ateneumis Järelehüüe ajalehes Helsingin Sanomat
Retro FM

Retro FM on Eesti vanaraadio, mis asutati 2013. aastal pärast Raadio 3 tegevuse lõppu. Saatekava oli Eesti oludele ja kohaliku publiku maitsele kohandatud versioon AC- (Adult Contemporary) formaadist, mis kujunes välja 1970. aastate lõpus USAs. Oma sihtrühmana määratles jaam 30–50-aastasi aktiivseid eesti keelt kõnelevaid raadiokuulajaid. Raadiojaamal on üle Eesti umbes 190 000 kuulajat (2020). Tegemist on Tallinna ja Harjumaa kõige kuulatavama raadioga. Tallinn 97,8 MHz Tartu 98,6 MHz Pärnu 98,3 MHz Rakvere 98,7 MHz Saaremaa 95,4 MHz Viljandi 97,9 MHz Türi 98,1 MHz Varbola 98,0 MHz Virtsu 88,2 MHz Ida-Virumaa 93,0 MHz Lõuna-Eestis 88,0 MHz Haapsalu 95,2 MHz Hiiumaa 91,8 MHz Eesti raadiojaamade loend "Uus rockmuusikajaam Retro FM!". 16. mai 2005. {{netiviide}}: eiran teksti "http://skymedia.ee/uudised/vanamuusikajaam-retro-fm/" (juhend); puuduv või tühi |url= (juhend) Raadio 3 hakkab kerget rokki mängima[alaline kõdulink]. Delfi Majandus (viitega BNSile) 01.10.2004. Vaadatud 04.05.2012. Raadioauditooriumi ülevaade suvekuudel 2010. TNS EMOR koduleht. Vaadatud 04.05.2012. Retro FM veebileht Kirsti Timmer juhib Raadio 3 hommikuprogrammi. Eesti Päevaleht, 1. märts 2007 Raadio 3 lasi saatejuhid lahti. Elu24, 5. märts 2010
Russkoje Radio

Russkoje Radio (vene keeles Русское Радио) on Sky Media raadiogruppi kuuluv Eesti venekeelne raadioprogramm, mis jõudis esmakordselt eetrisse 1. mail 1998. Russkoje Radio on suurima kuulajaskonnaga vene kommertsjaam Eestis. Nädalas kuulab seda keskmiselt 170-180 tuhat inimest. 26. jaanuaril 2010 sai Russkoje Radio Tartus enda käsutusse tegevuse lõpetanud Sun FM sageduse, mis parandas oluliselt programmi kuulatavust Tartu piirkonnas ja Lõuna-Eestis. Eetrisse jõudsid Russkoje Radio saated Lõuna-Eestis 1. märtsist 2010. Uue sagedusega võttis Sky Media endale kohustuse toota Tartuga seotud uudiseid ja kohalikku elu kajastavaid saateid. Kultuuriministeeriumi seired tuvastasid 2011. aasta suveks, et ettevõte oli jätnud selle kohustuse täitmata. Kultuuriministeerium koostas ettekirjutuse, mille kohaselt pidi Russkoje Radio puudused kõrvaldama 1. oktoobriks 2011. 2024. aasta algusest on programmi nimi Super Radio, kavva on lisandunud lääne hitid. Tallinn 90,6 MHz Narva 103,6 MHz Ida-Virumaa 89,5 MHz Rakvere 99,2 MHz Tartu 101,2 MHz Eesti raadiojaamade loend http://www.elu24.ee/13917/russkoje-radio-tahistab-10-sunnipaeva. Elu24, 24.04.2008. Vaadatud 04.05.2012 Sun FM sageduse Tartus võttis üle Russkoje Radio. TartuPostimees.ee, 02.03.2010. Vaadatud 04.05.2012 Kultuuriministeerium eelistas Russkoje Radiot kohalikule Tartu jaamale. Tartu Ekspress, 28.01.2010. Vaadatud 04.05.2012 Kultuuriministeerium nõuab Russkoje Radiolt nõuete täitmist. ERRi uudised, 12.08.2011. Vaadatud 04.05.2012 Russkoje Radio koduleht
Roland Theis

Roland Theis (sündinud 17. märtsil 1980 Neunkirchenis) on Saksa poliitik ja Saarimaa Maapäeva (Landtag des Saarlandes) liige. Ta kuulub Kristlik-Demokraatlikku Liitu ja on aastast 2009 Saarimaa Maapäeva liige. Pärast Saarimaa Ülikooli (Universität des Saarlandes) lõpetamist (õigusteadus ja politoloogia) sooritas ta edukalt eksami ning töötas juristina Prantsuse-Saksa organisatsioonis Mittelstand SaarLB. Konrad Adenaueri Fondi vilistlane, Roland Theis sai Saarimaa Ülikooli lektoriks tsiviil- ja meediaõiguses. Aastatel 2005–2010 oli ta Saarimaa Riikliku Noorteühingu esimees. Aastast 2009 on Roland Theis Saarimaa Maapäeva liige. Ta valiti sinna uuesti ka 2012. aastal. 2010. aastal valiti ta Saarimaa CDU peasekretäriks. Praegu on Theis Saarimaa Parlamendi fraktsiooni CDU esimees ja pressiesindaja aseesimees. Ta on huvitatud teaduslikust tegevusest.[viide?] Landtagsseite Roland Theis
Vavoži rajoon

Vavoži rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Udmurtias. Piirneb läänes Kirovi oblastiga. Läbi rajooni voolab Vala jõgi. Rajoon jaguneb 10 külaasunduseks (сельское поселение) ja neis on kokku 69 asulat. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil olid 58% elanikest udmurdid, 39% venelased ja 1% tatarlased. Q126719912 Rajooni koduleht
Martin Nettesheim

Martin Nettesheim (sündinud 17. aprillil 1964 Stuttgardis) on saksa jurist Saksa ja rahvusvahelise õiguse alal ning ekspert Euroopa Liidu (EL) õiguse alal. Nettesheim õppis õigus- ja majandusteaduskondades Freiburgi Ülikoolis ja aastatel 1983–1987 Berliini Vabas Ülikoolis. 1993. aastal ta sai doktorikraadi Michigani Ülikoolis Ann Arboris. Aastatel 1994–1999 oli Nettesheim teadur Berliini Vaba Ülikooli rahvusvahelise ja Euroopa Liidu õiguse Instituudis. Samuti töötas ta EL õiguse lektorina Potsdami Ülikoolis. 1999. aastal ta asendas professor Oppermanni ning hakkas töötama Tübingeni Ülikooli riigi- ja haldusõiguse õppetoolis. Samal ajal Nettesheim oli Rahvusvahelise ja Majandusõiguse Keskuse (TURCIEL) juhataja. Martin Nettesheim oli külalisõppejõud California Ülikoolis Berkeleys, Nanjingi Ülikoolis, Hiinas ning EL-i ja rahvusvahelise äriõiguse instituudis Kyotos. Aastatel 2003–2005 oli ta õigusteaduskonna dekaan Tübingeni Ülikoolis. Tema uurimisvaldkonnad on riigiõigus, põhiõiguste kaitse, Euroopa Liidu õiguse küsimused ning Euroopa ja rahvusvaheline õigus. Seite von Martin Nettesheim an der Universität Tübingen (inkl. Veröffentlichungsverweise) Professor Dr. iur. Martin Nettesheim (PDF)
Stanfordi ülikool

Stanfordi ülikool (inglise keeles ametlik nimi Leland Stanford Junior University; ka Stanford University) on eraõiguslik ülikool Ameerika Ühendriikides California osariigis. Ülikooli põhiosa asub Stanfordis, osa valdusi on Palo Altos, Menlo Parkis ja mujal. See on üks maailma prestiižsemaid ülikoole. Nobeli auhinna on pälvinud 31 vilistlast. Ülikooli asutasid Leland Stanford ja ta abikaasa Jane Stanford ning nime on ta saanud nende 15-aastaselt tüüfusse surnud poja järgi. Ülikool asutati 1885. aastal, nurgakivi pandi 14. mail 1887 ja õppetöö algas 1. oktoobril 1891. Esimesel aastal võeti vastu 555 üliõpilast, teiste seas asus seal õppima hilisem Ameerika Ühendriikide president Herbert Hoover. Ülikoolilinnak asub Silicon Valleys ning jääb 32 km San Josest loodesse ja 60 km San Franciscost kagusse. Põhilinnak on oma 33,1 km² pindalaga üks suuremaid ülikoolilinnakuid maailmas. Stanfordi ülikooli raamatukogude hallata on ligi 9 miljonit köidet, mis teeb selle üheks suurimaks eraülikoolide raamatukogude seas. Stanfordi ülikoolil on 2018. aasta seisuga olnud kokku 11 presidenti. 1891–1913 David Starr Jordan 1913–1915 John Casper Branner 1916–1943 Ray Lyman Wilbur(1) 1943–1948 Donald B. Tresidder(2) 1949–1968 J. E. Wallace Sterling(3) 1968–1970 Kenneth S. Pitzer 1970–1980 Richard W. Lyman 1980–1992 Donald Kennedy 1992–2000 Gerhard Casper 2000–2016 John Hennessy(4) 2016–0000Marc Tessier-Lavigne Märkused: (1) Roberto Eccles Swain oli presidendi kohusetäitja aastail 1929–1933 (2) Alvin Eurich oli presidendi kohusetäitja Tresidderi ja Sterlingi vahel (3) Robert J. Glaser presidendi kohusetäitja Sterlingi ja Pitzeri vahel (4) John Etchemendy oli presidendi kohusetäitja 14. veebruar–8. juuni 2012 Stanford, Facts 2015 "History of Stanford Presidents". Stanford. Vaadatud 11.11.2018. Koduleht Alates jaanuarist töötab Ameerika Ühendriikides asuva maineka Stanfordi Ülikooli juures Eesti ja Balti uuringute assisteeriva kuraatorina eestlane Liisi Eglit
Erik Aadahl

Erik Aadahl (ka: Eric Aadahl; sündinud 16. septembril 1976) on USA filmide helindaja, heliefektide lavastaja ja helirežissöör. "The Last Castle" (2001; helindaja) "Daredevil" (2003; heliefektide lavastaja) "I, Robot" (2004; helirežissöör) "Hide and Seek" (2005; helirežissöör) "Elektra" (2005; heliefektide lavastaja) Aadahl on olnud neli korda nomineeritud Emmy auhinnale.[viide?]
21 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 40. aastad eKr | 30. aastad eKr | 20. aastad eKr | 10. aastad eKr | 0. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 24 eKr | 23 eKr | 22 eKr | 21 eKr | 20 eKr | 19 eKr | 18 eKr | ► | ►► Aasta 21 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Rooma konsuliteks olid Marcus Lollius ja Quintus Aemilius Lepidus. ... Naevius Sutorius Macro, Vana-Rooma poliitik ...
Urd

Urd (endiste nimedega Easy Rider, Seafreight Highway, Boyana ja Aktiv Marine) on ro-pax-laev, mis kuulub Stena Line'ile ja sõidab liinil Liepaja-Travemünde. Urd on 176,05 m pikk ja 23,50 m lai, süvis on 5,27 m ja jääklass 1C. Laeva dedveit on 6235 t ja kogumahutavus 13 144. Laeva kiirus on kuni 17,5 sõlme. Autode jaoks on laeval 1600 rajameetrit ja reisijate jaoks 105 kohta. Laeva peamasina moodustavad 2 Wärtsilä-Vasa diiselmasinat 6L 20/30 võimsusega 9708 kW. Kreeka laevandusettevõte Castello Hellas Shipping Co tellis laeva Itaalia laevatehaselt Nouvi Cantieri Aquania S.p.A., mis asub Marina di Carraras. Laev lasti vette 12. juulil 1980 ja anti tellijale üle 14. mail 1981. Samal aastal kasutati laeva rendilepingu alusel liinidel Genova–Lagos ning 1982. aastal Rotterdam–Hull ja Koper–Patras. 28. mail 1983 arestiti laev võlgnevuse tõttu ja 30. juunil 1985 müüdi see Hamiltoni laevakompaniile Sealink UK Line. 3. aprillil 1987 nimetati Easy Rider ümber Seafreight Highwayks. Selle nime all kasutati laeva liinidel Dover–Zeebrugge (1987) ja Holyhead – Dun Laoghaire (1988). 1988 müüdi Seafreight Highway Bulgaariast Burgasest pärit laevakompaniile So Mežduneroden Automobile Transport (S.M.A.T.) ja nimetati ümber Boyanaks. S.M.A.T. müüs laeva 1990. aasta juunis edasi Rootsi laevakompaniile Nordström & Thulin. Uus omanik soovis laeva ümber nimetada Nord Neptunuseks, kuid sõidul vana omaniku juurest uue omaniku juurde läks laevamasin katki ja pärast peatust Setúbalis sõitis Boyana 15. septembril 1990 remondiks Bremerhavenisse. 30. novembril 1990 müüdi laev Kopenhaageni laevakompaniile Blaesbjerg Marine AS. Boyana nimetati ümber Aktiv Marineks. 1990. aasta novembris moderniseeriti laeva tublisti Poolas Gdynias laevatehases Seabow/Dora. 1991. aastal nimetati Aktiv Marine ümber Urdiks ja teda kasutati Taani lipu all liinil Århus–Kalundborg (1991) (renditud DSB Färjedivisionile) ning Scandlinesi liinidel Århus–Åbenrå–Klaipėda (1999) Rostock–Liepāja (2001) Rostock–Ventspils (2005) Århus–Åbenrå–Klaipėda, Ventspils–Nynäshamn ja Ventspils–Karlshamn (2006) Travemünde–Ventspils (2010) Travemünde–Liepāja (2012), alates 2013. aastast Stena Line'i laevana. 3. mail 2012 kell 18.15 rammis Rootsist Saksamaa lipu all saabuv TT Linesi ro-pax-laev Nils Holgersson Travemünde sadamas Urdi, mistõttu jäi vee alla ka mitu Eestist pärit veokit. Nils Holgersson rammis vööriga Urdi vasakut parrast 30 m kauguselt reisijakajutitest. Sel ajal tulid reisijad parajasti pardale ja neid oli õnnetuse ajal laeval 63. Veejoonest allpool tekkis umbes 23 m pikkune ava, millest vesi voolas sisse ja laeva vöör vajus põhja. Järgmise reisi tegi ta juba 19. mail 2012. ""Easy Rider" Fakta om fartyg saidil". Originaali arhiivikoopia seisuga 25.05.2012. Vaadatud 3.08.2013. (rootsi keeles) The Fleet, vaadatud 9.09.2011. Scandlines. Laeva kutsung, IMO-number, online-asukoht ja pildid saidil marinetraffic.com 7826855 "Urd" Lloyds Register, lr.org (inglise keeles) Laevaõnnetus jättis mitu Eesti autot trümmi vee alla Postimees, 04.05.2012 Liepāja–Travemünde (inglise keeles)
Sky Radio

Sky Radio (vene keeles SKY Радио) on Sky Media raadiogruppi kuuluv Eesti venekeelne kommertsraadioprogramm, mille sisust moodustab enamuse muusika. Sky Radio alustas tegevust 6. augustil 1995. Sky Radiot kuulab nädalas keskmiselt 140–150 tuhat inimest. Tallinn 98,4 MHz Kohtla-Järve 102,1 MHz Narva 107,9 MHz Rakvere 93,8 MHz Tartu 107,2 MHz Eesti raadiojaamade loend Raadio kroonika. Eesti Ringhäälingumuuseumi kodulehel. Vaadatud 04.05.2012 Sky Radio koduleht
Alpimaja

"Alpimaja" on Eestis toodetud telesari, mida 2012. aasta aprillis ja mais näitas Eesti Televisioon. Seriaali stsenaariumi kirjutas Indrek Hargla, idee Ken Saan, lavastaja on Gerda Kordemets, režissöör on Margus Sikk, muusika lõi Sten Šeripov, produtsendid on Ivo Uukkivi ja Ken Saan. Muuhulgas on seriaali nimetatud dopingusarjaks ja spordipoliitika sarjaks. Martin Kütt – Ivo Uukkivi Evelin Erikson – Kärt Tomingas Robert Raadik – Jaanus Rohumaa Lauri Raudsepp – Uku Uusberg treener Eha Köster – Laine Mägi Merike Raja – Helena Merzin Kädi Kaarelson – Laura Peterson Siiri Mets – Liina Vahtrik president Kersti Kotkas – Anu Lamp saatejuht Mihkel Kull – Rein Pakk Toomas Lainvee – Raivo Rüütel Triinu Lindpere – Kadri Lepp Paul Lindpere – Margus Prangel Carmen – Eva Klemets doktor Ivask – Andres Lepik ujuja Angela Salu – Elina Pähklimägi Annely – Eda-Ines Etti doktor Reinup - Hans Kaldoja Ekraanile jõuab Eesti esimene dopingusari "Alpimaja", Õhtuleht, 4. aprill 2012 Julge sõnumiga "Alpimaja", Linnaleht, 12. aprill 2012 Alpimaja jaod. Alpimaja | Eesti Televisioon | ERR Alpimaja valmimisest stsenarist Indrek Harglaga, Meie Maa, 9. aprill 2012 Alpimaja – võitle nendega, aga ära pühi ..., Pärnu Postimees, 20. aprill 2012 "Alpimaja" nõrkade vaatajanumbrite põhjused: Veerpalu, keeruline sündmustik ja ilus ilm, Õhtuleht, 4. mai 2012
Virgo Mihkelsoo

Virgo Mihkelsoo (sündinud 13. veebruaril 1941 Valgas) on eesti tehnikateadlane ja tatrakasvatust edendav talunik. 1966. aastal lõpetas Mihkelsoo Leningradi Polütehnilise Instituudi ja 1971. aastal sai tehnikakandidaadi kraadi. 1970–1973 töötas ta ENSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudis. 1974. aastast oli ta ENSV TA Füüsika Instituudi vanemteadur, 1982. aastast lasertehnikalaboratooriumi juhataja ning 1999. aastast Tartu Ülikooli laserbioloogia ja -meditsiini laboratooriumi juhataja. Mihkelsoo on avaldanud teadustöid peamiselt teadusaparatuuri, sh lasersüsteemide loomise ja automatiseerimise alalt. 1993. aastast peab ta Viira talu sünnikohas Valgamaal. Koos abikaasaga on pühendunud tatrakasvatusele ja mesilaste pidamisele eelkõige tatramee saamiseks. 1988 NSV Liidu ministrite nõukogu preemia. Eesti entsüklopeedia. 6. köide: LÕUNA–NÕUD. Tallinn: Valgus, 1992 (= Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995). "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2020. Vaadatud 3. juulil 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Virgo ja Ljudmilla Mihkelsoo Virgo ja Ljudmilla Mihkelsoo tervendavad eestimaise tatraga ja meesaadustega ennast ja teisi, Maaleht, 10. mai 2016
Aare Laht

Aare Laht (sündinud 6. juunil 1948) on eesti keemik. Ta on töötanud Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis teadurina ja töötab Terviseametis keemialabori juhatajana. Ta kirjutas alla 40 kirjale. 2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk Kiin, S.; Ruutsoo, R.; Tarand, A. 1990. 40 kirja lugu. Tallinn: Olion, lk. 219.
Ameerika Ühendriikide Haridusministeerium

Ameerika Ühendriikide Haridusministeerium (inglise keeles Department of Education) on USA ministeerium, mis tegeleb haridusküsimustega. Asutati 1979, alustas tööd 1980. aastal. Praegune minister on Miguel Cardona. Ameerika Ühendriikide riigiasutused Koduleht
Alexander Dale Oen

Alexander Dale Oen (21. mai 1985 Øygarden – 30. aprill 2012 Flagstaff, Arizona) oli Norra ujuja. 2011. aastal tuli ta Shanghais maailmameistriks 100 meetri rinnuliujumises. Alexander Dale Oen leiti surnuna vannitoa põrandalt treeninglaagris Ameerika Ühendriikides 30. aprillil 2012 kell 19.50 ning kell 21.00 tunnistati ta surnuks. Surma põhjustas infarkt. Ta treenis aastas 1500 tundi. Suuri koormusi talunud ujuja suri paar päeva enne laagri lõppu http://www.alexanderdaleoen.com/ http://www.sport24.ee/index.php?ac=otsinimidet&id=3396
Ameerika Ühendriikide Justiitsministeerium

Ameerika Ühendriikide Justiitsministeerium (inglise keeles Department of Justice) on USA ministeerium, mis tegeleb juriidiliste küsimustega. Justiitsministeeriumi juhib justiitsminister (inglise keeles Attorney General). Praegune minister on Merrick Garland. Justiitsministeeriumi alla kuuluvad sellised tuntud asutused nagu Föderaalne Juurdlusbüroo (Federal Bureau of Investigation ehk FBI), Vanglateamet, Tunnistajakaitsebüroo (US Marshal Service) ja ka USA kohtute ja Riiklike süüdistajate süsteem kuulub selle ametkonna alluvusse. Justiitsministeeriumil on eeltoodule lisaks ka veel muid ülesandeid. Ameerika Ühendriikide justiitsministrite loend Ameerika Ühendriikide riigiasutused Koduleht
Easy Rider

"Muretu rännumees" ("Easy Rider"), 1969. aasta film (road movie), mille lavastas Dennis Hopper. Peaosades Peter Fonda, Dennis Hopper, Jack Nicholson jt. Easy Rider oli Taani ro-pax-laeva Urd algne nimi
Augustin Matata Ponyo

Augustin Matata Ponyo Mapon (sündinud 5. juunil 1964) on Kongo Demokraatliku Vabariigi rahandustegelane ja poliitik. Ta oli 18. aprillist 2012 17. novembrini 2016 Kongo Demokraatliku Vabariigi peaminister. Veebruaris 2010 sai ta rahandusministriks ja jätkas selles ametis ka peaministrina. Ta on õppinud Kinshasa ülikoolis rahandust ning töötanud panganduses ja õppejõuna Kinshasa ülikoolis. Ta kuulub erakonda Parti du Peuple pour la Reconstruction et la Démocratie. Augustin Matata Ponyo sai vigastada 12. veebruaril 2012 Bukavu lähedal aset leidnud lennuõnnetuses. 25. oktoobril 2021 arutatakse Matata Ponyot põhiseaduskohtus Bukanga Lonzo kohtuasjas avalike vahendite omastamise eest. 15. novembril 2021 teatas konstitutsioonikohtu kohtunik, et konstitutsioonikohus tunnistas end ebapädevaks Augustin Matata Ponyo ja ülejäänud kahe kohtualuse üle kohut mõistma. Seetõttu on juhtum selles jurisdiktsioonis nüüd lõpetatud. DR Congo Finance Minister Matata Ponyo to be new PM
Ameerika Ühendriikide Eluasemeministeerium

Ameerika Ühendriikide Eluasemeministeerium (inglise keeles Department of Housing and Urban Development) on USA ministeerium, mis tegeleb riikliku eluaseme programmiga. Asutuse ülesandeks on jälgida ja korraldada kõiki eluasemega seotud juriidilisi küsimusi ning kontroll erasektorliku eluaseme ja elukeskkonna arenduse ja ehituse üle. Lisaks tegeleb ministeerium ka riigitöötajatele ja vähekindlustatud elanikele elamute ehitamisega ning soodustingimustel laenude andmega eluaseme muretsemiseks. 2021. aastast juhib ministeeriumi Marcia Fudge. Ameerika Ühendriikide riigiasutused Koduleht
Priisle turg

Priisle turg oli turg Tallinnas Lasnamäe linnaosas, Linnamäe tee 57. Turg suleti 2014. aastal ning selle asemele ehitati Maxima hüpermarket. Tallinna turgude loend Priisle turu läheduses kipuvad turumüüjate kaubikud süttima, EPL Online, 24. november 2011
Ameerika Ühendriikide Siseministeerium

Ameerika Ühendriikide Siseministeerium (inglise keeles Department of the Interior) on USA ministeerium, mis tegeleb riigisiseste küsimustega. Erinevalt Euroopas levinud tavast ei tegele see ministeerium riigisisese julgeolekuga (sellega tegeleb Sisejulgeolekuministeerium), vaid riigimaa majandamisega. Lisaks kuulub siseministeeriumi haldusalasse indiaani reservaatidega tegelemine. Ameerika Ühendriikide Kongress arutas siseministeeriumi loomist juba 1789, kuid ei loonud seda. Vastavate küsimustega tegeles põhiliselt Riigidepartemang. Järgmise poole sajandi jooksul kerkis see teema aeg-ajalt ikka üles, näiteks pooldasid siseministeeriumi loomist presidendid James Madison ja James Polk. 1849. aasta alguses esitas tollane rahandusminister Robert Walker aruande, milles väitis, et paljud ametid kuuluvad ministeeriumide alla, millega neil on vähe pistmist. Nii kuulus maa-amet rahandusministeeriumi alla, indiaanlaste amet sõjaministeeriumi alla ja patendiamet riigidepartemangu alla. Walker soovitas paljud niisugused bürood koondada loodava siseministeeriumi haldusalasse. Vastav seaduseelnõu valmis kiiresti, läbis Esindajatekoja juba 15. veebruaril 1849 ja Senati 3. märtsil 1849, uue presidendi Zachary Taylori ametissevannutamise eelõhtul. 2004. aasta seisuga vastutas siseministeerium 2,05 miljoni km² maa (viiendik USA maismaast), 476 tammi, 348 veehoidla, 388 rahvuspargi, mälestusmärkide, merekallaste ja 544 reservaadi eest. Siseministeeriumi kaudu kulutati 28% kogu riigis tarbitud elektrist. Esimene USA siseminister oli Thomas Ewing. Seisuga 11. september 2022 oli siseministriks Deb Haaland. Ameerika Ühendriikide riigiasutused Ametlik koduleht