laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kammermuusika

Kammermuusika on muusika ühele instrumendile, vokaalansamblile või väikesele (sageli ilma dirigendita) orkestrile. Kammermuusika erineb orkestrimuusikast selle poolest, et iga partiid esitab harilikult ainult üks instrument (orkestris mängivad partiisid pillirühmad). Kammermuusika (itaalia keeles musica da camera) tähendas algselt õukonna tubades (salongides) esitamiseks mõeldud muusikat. Kammermuusika vormid: vokaalmuusikas (helitööd vokaalansamblitele) soololaul duett tertsett jne instrumentaalmuusikas (helitööd instrumentaalansamblitele) duo trio jne Kõige sagedamini moodustatakse duo mõnest orkestripillist (viiul, flööt vm) ja klaverist. Üks levinud instrumentaalansambleid on keelpillikvartett. Ansamblimuusikat on kirjutatud ka kahele esitajale ühel instrumendil, näiteks klaveripalu neljale käele. Ansambel (muusika) Kammerorkester ACMP - The Chamber Music Network Ameerika heliloojate foorumi (American Composers Forum) ja Kammermuusika võrgustiku (ACMP-The Chamber Music Network) ühine kammermuusika andmebaas Andmete sisestamise liides Ameerika heliloojate foorumi (American Composers Forum) ja Kammermuusika võrgustiku (ACMP-The Chamber Music Network) ühisele kammermuusika andmebaasile
Pargitatar

Pargitatar (Reynoutria Houtt.) on tatraliste sugukonda kuuluv perekond, teise käsitluse järgi perekonna konnatatar (Fallopia) sektsioon.[viide?] Varasema taksonoomia järgi kuulus perekonda kirburohi. Pargitatar on invasiivne võõrliik ja selle kasvatamine on Eestis keelatud.[1] Eestis võivad metsistuda kaks liiki: Reynoutria japonica – vooljas pargitatar (sün. vooljas konnatatar, vooljas kirburohi, jaapani kirburohi) Reynoutria sachalinensis – sahhalini pargitatar (sün. sahhalini konnatatar, sahhalini kirburohi) Pargitatar andmebaasis eElurikkus.
Tatar

Tatar (Fagopyrum Mill.) on taimeperekond tatraliste sugukonnas. Perekonda kuulub 15–16 liiki, mis on looduslikult levinud Hindustani poolsaarel, Indohiina poolsaarel ja Hiinas. Eestis kasvatatakse teraviljana harilikku tatart (Fagopyrum esculentum). Samuti esineb tulnukana idatatar (Fagopyrum tataricum). Fagopyrum dibotrys – hiina tatar Fagopyrum esculentum – harilik tatar Fagopyrum giganteum Fagopyrum homotropicum Fagopyrum tataricum – idatatar Tšiili hanemalts Salvia hispanica Paivel, M. (2011). "Tatar". Eesti Entsüklopeedia. Vaadatud 21.04.2020.
Nils Bielke

Nils Bielke nime kandsid mitmed ajaloolised isikud: Nils Turesson (Bielke), Rootsi riiginõunik ja drots Nils Pedersson Bielke, Rootsi kammer- ja riiginõunik (surnud 1550) Nils Turesson Bielke, Rootsi riigitegelane (1569–1639) Krahv Nils Bielke, Rootsi riigitegelane ja väejuht (1644–1716) Krahv Nils Bielke, Rootsi õukondlane (1792–1845)
Michael Parki mälestusmärk

Michael Parki mälestusmärk on rallisõitja Michael Parkile püstitatud mälestusmärk Pirita tee ääres Tallinnas. Mälestusmärk avati 21. juunil 2006. Mati Karmini kujundatud mälestusmärk kujutab endast nurgal seisval kuupi, mille tahkudel on Michael Parki sünnidaatum, Suurbritannia lipu kujutis ning sõnad: "Julgele ja teotahtelisele Inglise rallisõitjale tänulikelt Eesti rallisõpradelt". Avati Michael Parki mälestusmärk Motosport.ee. 21. juuni 2006.
Lüganuse murrak

Lüganuse murrak on Lüganuse kihelkonnas kõneldud Jõhvi rannamurrakule lähedane murrak, mis on Alutaguse murrakuist suutnud kõige kauem (kuni 1930. aastateni) keskmurde ja koolihariduse tasandavale mõjule vastu panna. Seda on hakatud koguni taaselustama nagu lõunaeesti keelt ja Kihnu murrakut. Kahekordse tunnusega (i)ses(i)-konditsionaal (saisesin, kotsosesin [vaataksin]). (Sarnaseid vorme on ka vadja keeles.) -maje, -mäje, -maije, -mäije-infinitiiv (jǟmäje ~ jǟmäije, anDamaje ~ anDamaije). -maje, -mäje, -maije, -mäije verbi oleviku ja mineviku mitmuse 3. pöörde lõpuna. lühivokaalsed da-infinitiivid ja umbisikulise tegumoe olevikuvormid (juva ~ jua, lüä, müä, süvä ~ süä, tua, viä). M. Must 1987. Kirderannikumurre, lk 335 "Gerli Romanovitš Mes sa sedaviisi jöngudäd ku räägid, eks räägi ilusast!". Originaali arhiivikoopia seisuga 5.03.2016. Vaadatud 21.07.2009. M. Must 1987. Kirderannikumurre, lk 337 ja 64.1.3. M. Must 1987. Kirderannikumurre, lk 337 ja 68.2. M. Must 1987. Kirderannikumurre, lk 337 ja 61.1.2.2. M. Must 1987. Kirderannikumurre, lk 337 ja 67.1.3, 69.1.1. Must, Mari 1987. Kirderannikumurre: häälikuline ja grammatiline ülevaade. Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut. Tallinn: Valgus. Must, Mari 1995. Kirderannikumurde tekstid. Toim. H. Viires. (= Eesti murded V.) Eesti Teaduste Akadeemia Eesti Keele Instituut. Tallinn. Toikka, Kaja 2000. Kirderannikumurde idaosa murde- ja keelekontaktid. Magistritöö autoreferaat. Tallinna Pedagoogikaülikooli läänemeresoome keelte õppetool. Tallinn. Alvre, Paul 2000. Kirderannikumurde ja vadja keele ühisjooni. – Inter dialectos nominaque. Pühendusteos Mari Mustale 11. novembril 2000. Koost. ja toim. J. Viikberg. (= Eesti Keele Instituudi toimetised 7.) Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1–13. Kirderannikumurde palu [Elektrooniline teavik] / Eesti Keele Instituut. - Tallinn : Eesti Keele Instituut, 2001. - 1 CD-ROM. - Heliplaatide "Eesti murdepalu. Kirderannikumurre I" (1986 Meloodia) ja "Eesti murdepalu. Kirderannikumurre II "(1989 Meloodia) koondväljaanne. - Tekstid, helinäidised ja kaardiskeemid kommentaaridega. - Salvestatud aastatel 1938, 1962-1982. - Süsteemi nõuded: Windows 95/98/XP, helikaart. Eesti murdepalu. Koostanud Jüri Viikberg. Tehniline teostus Toivo Peegel. Eesti Keele Instituut 2000. Laserplaat on vinüülplaadi /Eesti murdepalu/ (1975) järglane ja mahutab kümme murdejutustust kümnelt keelejuhilt üle Eesti. Kirderannikumurde palu. Toimetanud Mari Kendla. Eesti Keele Instituut 2001. See on ülevaateplaadi /Eesti murdepalu/ (Tallinn 2000) sisuline jätk, mis koondab tähelepanu kirderannikumurdele. Plaat mahutab 26 murdejutustust 12 keelejuhilt. Väike murdesõnastik. Toimetanud Valdek Pall Koostanud A. Haak, E. Juhkam, M. Kallasmaa, A. Kask, V. Lonn, E. Niit, P. Norvik, V. Oja, P. Raud, E. Ross, A. Sepp, J. Simm, J. Viikberg Jüri Viikberg Murdenaabreist nimepidi Eesti Kirjandusmuuseumi andmebaasid Ülo Tedre Eesti Rahvalaulude Antoloogia Berta ehk Eesti Rahvakalendri Tähtpäevade Andmebaas Pärimuslik päritolu Kaja Toikka Tuettuse avaldus[alaline kõdulink]
Harilik allikrohi

Harilik allikrohi (Montia fontana) on portulakiliste sugukonna allikrohu perekonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede liik. Harilik allikrohi eelistab veekogude, näiteks kraavide liivaseid või soostunud kaldaid. Eestis on ta hajusalt levinud. Taime vars on tõusev ja dihhotoomselt harunev, tõustes 4–12 cm kõrgusele. Lihakad lehed on mõlajad ja varre ülemised lehed koltuvad viljumise ajaks. Valged õied on tipmised. Seemned on mustad, läikivad ja vaolised. Oja-allikrohi andmebaasis eElurikkus
Iisaku murrak

Iisaku murrakud on Iisaku kihelkonnas kõneldud murrakud. Mari Must eristab siin lisaks kihelkonna põhjaosas kõneldud Alutaguse murde murrakuile idamurdelist Tudulinna-Metsküla murrakut ja kihelkonna loodeosas - endisel Viru-Jaagupi alal kõneldud keskmurdelist Oonurme murrakut . Iisaku kihelkonna kesk- ja lõunaosa Alutaguse murrakut on aastasadu mõjutanud sealne vene-vadja-isuri segarahvastik. See omanäolise häälikulise ehituse ja grammatikaga murrak vajab veel põhjalikumat käsitelu. . Iisaku kihelkonna põhjaosas nagu ka Jõhvi kihelkonna lõunaosas kõneldud Alutaguse murrak oli keskmurde tugeva mõju all. Vana Kannel VIII, Jõhvi ja Iisaku regilaulud 1999., lk 12 M. Must "Jõhvi ja Iisaku murrak" Slaavi-läänemeresoome suhete ajaloost 1965., M. Must "Vene-eesti kakskeelsus Kirde-Eestis" M. Must 1987. Kirderannikumurre, lk 4, 39, 335 Must, Mari 1987. Kirderannikumurre: häälikuline ja grammatiline ülevaade. Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut. Tallinn: Valgus. Must, Mari 1995. Kirderannikumurde tekstid. Toim. H. Viires. (= Eesti murded V.) Eesti Teaduste Akadeemia Eesti Keele Instituut. Tallinn. Toikka, Kaja 2000. Kirderannikumurde idaosa murde- ja keelekontaktid. Magistritöö autoreferaat. Tallinna Pedagoogikaülikooli läänemeresoome keelte õppetool. Tallinn. Alvre, Paul 2000. Kirderannikumurde ja vadja keele ühisjooni. – Inter dialectos nominaque. Pühendusteos Mari Mustale 11. novembril 2000. Koost. ja toim. J. Viikberg. (= Eesti Keele Instituudi toimetised 7.) Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1–13. Kirderannikumurde palu [Elektrooniline teavik] / Eesti Keele Instituut. - Tallinn : Eesti Keele Instituut, 2001. - 1 CD-ROM. - Heliplaatide "Eesti murdepalu. Kirderannikumurre I" (1986 Meloodia) ja "Eesti murdepalu. Kirderannikumurre II "(1989 Meloodia) koondväljaanne. - Tekstid, helinäidised ja kaardiskeemid kommentaaridega. - Salvestatud aastatel 1938, 1962-1982. - Süsteemi nõuded: Windows 95/98/XP, helikaart. Eesti murdepalu. Koostanud Jüri Viikberg. Tehniline teostus Toivo Peegel. Eesti Keele Instituut 2000. Laserplaat on vinüülplaadi /Eesti murdepalu/ (1975) järglane ja mahutab kümme murdejutustust kümnelt keelejuhilt üle Eesti. Kirderannikumurde palu. Toimetanud Mari Kendla. Eesti Keele Instituut 2001. See on ülevaateplaadi /Eesti murdepalu/ (Tallinn 2000) sisuline jätk, mis koondab tähelepanu kirderannikumurdele. Plaat mahutab 26 murdejutustust 12 keelejuhilt. Väike murdesõnastik. Toimetanud Valdek Pall Koostanud A. Haak, E. Juhkam, M. Kallasmaa, A. Kask, V. Lonn, E. Niit, P. Norvik, V. Oja, P. Raud, E. Ross, A. Sepp, J. Simm, J. Viikberg Jüri Viikberg Murdenaabreist nimepidi Eesti Kirjandusmuuseumi andmebaasid Ülo Tedre Eesti Rahvalaulude Antoloogia Berta ehk Eesti Rahvakalendri Tähtpäevade Andmebaas Pärimuslik päritolu
Dievs, svētī Latviju

"Dievs, svētī Latviju" on Läti riigihümn. Sõnade ja muusika autor on Kārlis Baumanis. Dievs, svētī Latviju, Mūs' dārgo tēviju, Svētī jel Latviju, Ak, svētī jel to! Kur latvju meitas zied, Kur latvju dēli dzied, Laid mums tur laimē diet, Mūs' Latvijā! Kuula helifaili (klõpsa punases kirjas lingile)
Kaitse Kodu!

Kaitse Kodu! on Kaitseliidu ajakiri. Ajakiri ilmub kaheksa korda aastas ja on kõigile soovijatele tasuta kättesaadav Kaitseliidu malevates ja Kaitseliidu Peastaabis. Kaitse Kodu! näol on tegemist vanuselt viienda tänapäevani ilmuva eesti ajakirjaga (vanemad on vanuse järjekorras Sõdur, Ajalooline Ajakiri, Looming ja Eesti Naine). Täna ilmub Kaitse Kodu! 8 korda aastas tiraažiga 7000 eksemplari. Kaitse Kodu! toimetusse kuuluvad praegu[viide?] peatoimetaja Karri Kaas ja tegevtoimetaja Asso Puidet. Kaitseliidu ajakirja Kaitse Kodu! esiknumber ilmus 14. oktoobril 1925. Esimene katse Kaitseliidu häälekandjat asutada tehti juba 1920. aastal, mil ilmus küll vaid kaks numbrit väljaannet Kaitseliitlane. Pärast 1924. aasta 1. detsembri putšikatset hakati uuesti Kaitseliitu organiseerima. Kaitseliidu tegemisi kajastati esialgu 1925. aasta aprillist kuni juuli lõpuni ajakirja Sõdur 17. numbri eraldi lisana Kaitseliitlane. 11. septembril 1925 kinnitas Kaitseliidu keskjuhatus üksmeelselt Kaitseliidu häälekandja põhialused ja otsustas hakata välja andma oma, esialgu kaks korda kuus ilmuvat 24-leheküljelist ajakirja. Esimene number ilmus 14. oktoobril samal aastal 40-leheküljelisena, trükiarvuga 18 000 eksemplari ja seda levitati proovinumbrina üle maa. Esimese numbri kaanel oli Kalevipoja mõõtu muistne sõdalane, mõõk ühes ja kilp teises käes; kaanepildi autor oli ajakirja kujundaja Peet Aren. Osava reklaami ja väljaande sisu väärtuslikumaks ning välimuse kaunimaks muutmisega kasvas KK! menu lugejaskonnas[viide?] ning 1928. aasta lõpus võib seda pidada juba Eesti üheks loetavamaks ajakirjaks[viide?]. 1929–1932 ilmus KK! senise kahe korra asemel kuus igal nädalal. KK! viimane sõjaeelne number ilmus 20. juunil 1940. KK! uus algus oli 1993. aastal, mil ajakiri taas Kaitseliidu hõlma all ilmuma hakkas. Ajakirja anti välja neli numbrit, kuni see 1995. aastal peatoimetajana tööle asunud Ivar Jõesaare juhtimisel taas perioodiliselt ilmuma hakkas. Vastutavad toimetajad / peatoimetajad: 1925–1929 Viktor Neggo, KL II (propaganda) osakonna pealik –1934, 1935–1940 kol-ltn Jaan Maide, KLPS ülem 1934–1935, 1940 kol-ltn August Balder, KLPS ülema asetäitja 1993 Laura Baumverk 1994–1995 Juhan Kõdar 1995–2011 kpt Ivar Jõesaar 2012–2016 Liivi Reinhold 2016–... Karri Kaas Tegevtoimetajad 1925–1926 Paul Olak (toona Eesti Ajakirjanikkude Liidu esimees) 1926–1927 Juhan Jaik (hiljem tuntud peamiselt kirjanikuna) 1927–1929 Evald Jalak (pseudonüüm Eevalt Viskel) 1929–1932 Leonhard Sõerd 1932–1940 kpt Aadu Truuvere, KLPS kultuuri- ja informatsioonijaoskonna pealik 1993 Hans Ulmiste 1994–1995 Laura Baumverk 2006–2011 n-ltn Taive Kuuse 2012–2016 Karri Kaas 2016–2017 Rein Säinas 2017–... Asso Puidet http://www.kaitseliit.ee/et/ajakirja-kaitse-kodu-esmanumbri-ilmumisest-saab-85-aastat Digiteeritud ajakirjanumbrid 1925–1940 KK! koduleht ajakirja Facebooki leht Värsked numbrid veebis
Liivkann

Liivkann (Arenaria L.) on taimeperekond nelgiliste sugukonnas. Eestis on levikult sage harilik liivkann (Arenaria serpyllifolia) . Palu-liivkann (Arenaria procera) on haruldane ja esineb peamiselt Kagu-Eestis. Eesti taimede määraja. (2007)./ Leht, M. (toim.). Tartu : EMÜ, Eesti Loodusfoto, lk 103
Pojaga restoranis

"Pojaga restoranis" on Jääääre 2009. aasta album. See on ansambli üheksas album. Album salvestati Lõuna-Eestis Leigo turismitalus. Esitavas koosseisus olid Jaan Sööt, Riho Sibul, Tõnu Timm, Tarvo Jaaksoo ja Teet Velling. "Pojaga restoranis" 4:08 "Reinkarnatsioon" 4:10 "Vala veini" 4:17 "Lapsepõlv" 4:44 "Sindi süit" 3:58 "Ahtumine" 4:22 "Piir" 4:31 "Sul annan andeks kõik" 3:52 "Sa ei tea" 5:07 "Laevad" 3:30 "Su silmades on üks roos" 3:11 "Astud lauldes mu poole" 3:38 [1] [2][alaline kõdulink]
Sideshow Bob

Robert Onderdonk Terwilliger noorem ehk Sideshow Bob on joonissarja "Simpsonid" tegelane. Ta on Bart Simpsoni vaenlane. Ta on üritanud Barti ja Selma Bouvier'd tappa. Pärast ühte ebaõnnestunud katset tappa Bart kolis ta Toscanasse, leidis naise ning temast sai lapsevanem ja linnapea. Sideshow Bobi häälnäitleja on "Frasier"i staar Kelsey Grammer. Leidub ka sarnasusi Bobi ja Frasieri vahel - mõlemad on õppinud Ivy League'i ülikoolides ja peavad lugu kõrgkultuurist, Bobi on kirjeldatud kui "arseenis marineeritud Frasieri" ("Frasier pickled in arsenic"); 8. hooajal saab esimest korda näha Bobi venda Cecilit, kelle häälnäitleja on David Hyde Pierce, kes kehastab "Frasieris" Frasieri vend Nilesi. 19. hooajal saab näha ka Bobi ja Cecili isa Robert vanemat, kelle häälnäitleja John Mahoney mängis "Frasieris" Frasieri ja Nilesi isa Martinit. Tucker, Ken (7. veebruar 2003). "The Family Dynamic – At 300 episodes and counting, the Simpsons – TV's answer to the great American novel – continues to be a show about everything". Entertainment Weekly (694): 28-43. Keeler, Ken (2006). Commentary for "Brother From Another Series", in The Simpsons: The Complete Eighth Season. 20th Century Fox.
Stalker

Sõnal "stalker" on mitu tähendust. "Stalker" on vendade Arkadi ja Boriss Strugatski ulmeromaanis "Väljasõit rohelisse" kirjeldatud elukutse. Selle järgi on nimetatud: "Stalker" on Andrei Tarkovski film. Stalker on 1995. aastast Moskvas korraldatav inimõiguste teemaline filmifestival. Stalker on Eesti Ulmeühingu mitmes kategoorias välja antav iga-aastane kirjandusauhind. "S.T.A.L.K.E.R." on Ukraina firma GSC Game Worldi loodud arvutimänguseeria. "S.T.A.L.K.E.R. Shadow of Chernobyl" on selle seeria esimene mäng. "S.T.A.L.K.E.R.: Clear Sky" on seeria teine mäng. "S.T.A.L.K.E.R.: Call of Pripyat" on seeria kolmas mäng.
Podporožje

Podporožje (soome Koskenala) on linn Venemaal Leningradi oblastis, Podporožje rajooni ja Podporožje valla keskus. Asub Sviri vasakul kaldal 285 km Peterburist kirdes. Asula rajati 1936. aastal hüdroelektrijaama ehitusega seoses, linnaõigused sai 1956. Linnas on puidutööstusettevõtted, sadam ja laevaremonditehas. Q126688840 Podporožje Inform (vene keeles)
Ants Ainsoo

Ants Ainsoo (4. november 1940, Rae vald Harjumaal – 27. detsember 2023) oli eesti poksija. Ainsoo poksis aastatel 1956–1963 Tallinna "Dünamos", tema treenerid olid Nigul Maatsoo ja Heino Villum. Ta pidas 89 kohtumist ja võitis neist 72. Ainsoo oli raskekaalus (üle 81 kg) kokku kahekordne Eesti NSV meister aastatel 1959 ja 1963. Ainsoo osales raskekaalus (üle 81 kg) 1959. ja 1962. aastal Eesti NSV – Soome sõpruskohtumistel poksis ning võitis mõlemad oma kohtumised. Ta sai I ja II Roman Kuura mälestusvõistlustel raskekaalus (üle 81 kg) esikoha (1962 ja 1963). Ainsoo sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1958. aasta "Dinamo" üleliidulistel noorte meistrivõistlustel esikoha. Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 415 Ants Ainsoo sporditulemusi
Tumxuk

Tumxuk (haldusüksusena uiguuri تۇمشۇق شەھرى (Tumxuk Xahiri), hiina 图木舒克市 (Túmùshūkè Shì)) on maakonna (allringkonna) õigustega linn (linnaks nimetatav haldusüksus) Hiinas Xinjiangi Uiguuri autonoomses piirkonnas.
SønderjyskE

SønderjyskE (ametlikult Sønderjysk Elitesport) on aastal 1906 asutatud Taani spordiklubi, mille jalgpallimeeskond mängib riigi kõrgliigas Superligaen. Klubi kodulinn on Haderslev. Andrei Sidorenkov (2008–2010) UEFA kõrgliigaklubide loend Klubi ametlik veebileht
Boulogne'i mets

Boulogne'i mets (prantsuse keeles Bois de Boulogne) on 8,459 km² suurune park Pariisi lääneosas, kilomeetri kaugusel Triumfikaarest. See on ainuke mets Pariisi lähistel, kus soovijad tohivad telkida. Pargi põhjaosas on lõbustuspark Jardin d'Acclimatation. Öösiti kogunevad Boulogne'i metsa prostituudid kliente otsima, ehkki viimastel aastatel on Prantsusmaa valitsus püüdnud prostitutsiooni pargist välja juurida. Boulogne'i mets on jäänuk kunagisest suurest tammikust, mida on esmamainitud 717. aastal. Childerich II läänistas selle metsa Saint-Denis' abtile, kes lasi metsa mitu kloostrit ehitada. Philippe Auguste ostis metsa munkadelt tagasi ja lõi sinna kuningliku jahiala. Saja-aastase sõja ajal oli mets röövleid täis. 1416–1417 põletas Burgundia hertsog osa metsa maha. Louis XI laskis metsaala jälle täis istutada ja rajas läbi metsa kaks teed. Pärast seda, kui François I laskis 1526 metsa rajada Madridi lossi, muutus Boulogne'i mets pidustuste kohaks, ehkki teeröövlid jäid maanteedele alles. Henri II ja Henri III ehitasid jahiala ümber müüri, milles oli 8 väravat. Novembris 1783 tegid Pilâtre de Rozier ja markii d'Arlandes Boulogne'i metsas esimese õnnestunud mehitatud lennu vendade Montgolfieride ehitatud kuumaõhupalliga. 1852. aastal muutis Napoleon III Boulogne'i metsa pargiks ja sinna istutati hulgaliselt puid, nii pärismaiseid kui ka eksootilisi. Loodi ülemine ja alumine järv, mida ühendas kosega jõgi. 1855–1858 rajati hipodroom. Ümberkujundamist juhtis Pariisi peaarhitekt parun Haussmann ja seda rahastati metsa põhjaosa müümisega elamukruntideks Neuilly-sur-Seine'is. Boulogne'i mets arvati ametlikult Pariisi territooriumi hulka 1929. aastal. Paljud siiski ei pea seda (nagu ka Vincennesi metsa) Pariisi õigeks osaks, sest seal ei ela inimesi. Château de la Muette
Silkeborg IF

Silkeborg IF (ametlikult Silkeborg Idrætsforening) on 1917 asutatud Taani jalgpalliklubi, mille kodulinn on Silkeborg. Taani meistrivõistlused Võitja (1): 1994 Taani karikavõistlused Võitja (1): 2001 Intertoto karikas Võitja: 2001 Kaimar Saag (2008–2012) UEFA kõrgliigaklubide loend Klubi ametlik veebileht
Henn Kuuskme

Henn Kuuskme (kuni 15. juulini 1936 Heinrich Kuuskmann ja kuni 29. juulini 1936 Henn Kuuskmann; 25. aprill 1905 Parasmäe küla, Jõelähtme vald, Harjumaa – 28. aprill 2000 Hamilton, Ontario, Kanada) oli Eesti poksija ja politseinik. Ta lõpetas 1926. aastal Tallinna Linna Ühisgümnaasiumi reaalharu ja läks sama aasta sügisel kaitseväkke. Ta teenis sidepataljonis telefonistina. Ta teenistusaeg sai läbi kevadel 1928, tema auaste oli reamees. Ta hakkas poksima, kui ta õppis aastatel 1917–1924 Tallinna Reaalkoolis. Kaitseväes hakkas ta korralikult treenima ja ta tuli 1927. aastal kaitseväe meistriks poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg). Ta oli Eesti meister raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aastal. Ta sai Eesti meistrivõistlustel keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 2. koha aastatel 1924, 1925 ja 1927 ning 3. koha 1923. aastal. Ta osales kaks korda Eesti-Soome maavõistlustel poksis: 1926. aastal keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) ja 1927. aastal poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) ning kaotas mõlemad oma kohtumised. Kuuskme elas 1929–1932 välismaal ja töötas peamiselt meremehena. Ta töötas 1934. aastast poliitilises politseis Tallinnas ning 1939. aastast Haapsalus. Teda oli kavas küüditada 14. juunil 1941, kuid teadmata põhjusel seda ei tehtud. Küll aga küüditati tema abikaasa Hulda-Alice Kuuskme (sündinud Leiten, eestistatuna Leetaru, 1912–1988). Ta põgenes hiljem Soome ja astus Soome sõjaväkke 17. septembril 1943. Oli väljaõppel Jalkalas 200. jalaväerügemendis. Oli rindel Rajajoel 47. jalaväerügemendis, osales lahingutes Karjala kannasel, Viiburi lahel ja Vuokse jõel. Vabastati teenistusest Soome sõjaväes 18. septembril 1944. Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009 (Heinrich Kuuskmanni) sporditulemused
Jönköpings Södra IF

Jönköpings Södra IF (ametlikult Jönköpings Södra Idrottsförening) on 1922 asutatud Rootsi jalgpalliklubi, mille kodulinn on Jönköping. Rootsi meistrivõistlused 2. koht (1): 1949/50 Kristen Viikmäe (2008–2009) Klubi ametlik veebileht
Arktiline geograafiline vööde

Arktiline geograafiline vööde on Maa kõige põhjapoolsem geograafiline vööde, mille lõunapiir külgneb kõige soojema kuu (juuli või augusti) +5 °C isotermiga. Vöötmele on iseloomulikud polaaröö talvel ja polaarpäev suvel. Kiirgusbilanss on pidevalt negatiivne, ultraviolettkiirguse defitsiidiga. Aasta läbi valitsevad arktilised õhumassid. Põhja-Jäämere ja tema ääresmerede veemassid on külmad ja on kaetud jääga. Saartel ja poolsaartel esinevad mandriliustikud, arktilised kõrbed ja vähemal määral arktilised tundrad. Merevesi on hapnikurikas tänu madalale temperatuurile, mis soodustab planktoni ning selle seoses kalade ja mereloomade arengut. Loomad on mõõtmetelt suured, sest massi suurenemine soodustab soojuse säilitamist. Elutsevad jääkarud, morsad, hülged, harvem ka vaalad ja valgevaalad.
Arenaria

Arenaria on ladinakeelne sõna, mis tähendab 'liivaauku'. Nimetusena tähistab Arenaria kaht perekonda: liivkanni, taimede perekonda nelgiliste sugukonnast kivirullijat, lindude perekonda kurvitslaste sugukonnast
Mikel Astarloza

Mikel Astarloza (sündinud 17. novembril 1979 Donostias) on Hispaania jalgrattur, rahvuselt bask. Ta sõidab alates 2007. aastast meeskonnas Euskaltel-Euskadi. Aastail 2002–2006 sõitis ta ag2r'i meeskonnas. 2003. aastal võitis Mikel Astarloza Tour Down Underi. 2007. aasta Tour de France'i lõpetas ta üldarvestuses 9. kohaga. 2009. aasta Tour de France'il võitis ta 16. etapi.