laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Valgesaba-pampahirv

Valgesaba-pampahirv (Odocoileus virginianus) on hirvlaste sugukonda kuuluv sõraline. Valgesaba-pampahirv pärineb Põhja-Ameerikast. Ta on levinud Põhja- ja Kesk-Ameerikas ning kohati Lõuna-Ameerikas. Võõrliigina elab Kariibi mere saartel, kuid ka mõnel pool Euroopas, sealhulgas Soomes ja Uus-Meremaal. Valgesaba-pampahirved introdutseeriti 1934. aastal Soome, mille lõunapoolses osas on neist kujunenud suur populatsioon. Lisaks leidub neid peale loomaaedade ja hirvefarmide väikeste asurkondadena Tšehhis, Serbias ja Horvaatias. Valgesaba-pampahirv on lähisuguluses mustsaba-hirvega. Nende keskmine eluiga on looduses 2–3 aastat. Harva elavad nad looduses üle 10 aasta. Vangistuses võivad nad elada kuni 20 aastat. Nad elavad perekondlikes seltsingutes ning talvel suuremates, kuni 25-liikmelistes karjades. Valgesaba-pampahirved on väga kohatruud ning sageli võib neid näha suurematel lagendikel ja metsaservadel, mille läheduses on põllulapid. Ohu korral valgesaba-pampahirved enamasti põgenevad, kuid nad võivad ka hoiatavalt maapinda trampida ja norsatavaid hääli teha. Joostes hoiavad nad saba püsti ning sabapiirkonna valge "sabapeegel" muutub nähtavaks. Valgesaba-pampahirvel on punakaspruun karvastik. Kõht, kael, kõrvade sisemus kui ka silmade ning koonuümbrus on valge. Nad on pisut suuremad kui kabehirved ja natuke väiksemad kui punahirved. Nende saba ülapool on pruunikas, allosa aga valge. Nende sarvedel on 3–4 krooni ning igal aastal detsembris heidetakse sarved maha. Nende sõrgade jälg on pikk ja kitsas ning sarnaneb kabehirve jäljega. Sammupikkus on umbes 90 cm ja galopis võib jälgede vahe olla 180 cm või rohkemgi. Valgesaba-pampahirve õlakõrgus on 90–105 cm, kaal 50–135 kg, tüvepikkus ligikaudu 115–170 cm, sabapikkus 15–30 cm, sõrgade jälg on ligikaudu 7 cm pikk ja 4 cm lai. Valgesaba-pampahirv paaritub üks kord aastas. Paaritumisperiood ulatub oktoobrist detsembrini ning tiinus kestab 6 ja pool kuud. Nooremad emahirved sünnitavad tavaliselt ühe vasika, vanemad emahirved sünnitavad 2 või koguni 3 vasikat. Vasikad on kõndimisvõimelised kohe pärast sündimist. Valgesaba-pampahirved eelistavad hõredaid lehtmetsi ja niitusid, kuid otsivad toitu sageli ka põldudelt. Nad söövad lilli, marju, seeni, lehtpuude lehti ja kasvusid, kuid võivad närida ka okaspuid. Samuti võivad nad aedu külastades süüa õunu. Seneca valge hirv Gallina, S. and Lopez Arevalo, H. (2016). Odocoileus virginianus. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2016. Valgesaba-pampahirv , 16. veebruar 2019. Olsen, Lars Henrik. 2012. "Loomade ja lindude märgid ja jäljed. Tallinn: TEA kirjastus. Valgesaba-pampahirv , 16. veebruar 2019. Valgesaba-pampahirv, 03. juuni 2019. Valgesaba-pampahirv , 03. juuni 2019.
Hiievälja

Hiievälja on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 6.09.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Aleksandr Grin (laevaklass)

Projekt 1430 Aleksandr Grin (vene keeles: Проект 1430, тип Александр Грин) on Nõukogude Liidus massiliselt toodetud rannikulähedaseks kasutuseks mõeldud reisilaevaklass. Selle klassi laevu kasutatakse tänini, sealhulgas Eestis. Aleksandr Grini klassi laevad on mõeldud sõitudeks rannikulähedastes vetes või sadama akvatooriumis. Nende merekindlus on vaid 4 palli (või kuni 2 m) lainetust ja 6 palli tuult. Laeva peatekile mahub projekti järgi kuni 160 reisijat ja alumisse salongi 40. Reisilaevast valmistati 1980. aastail ka paar modifitseeritud versiooni (1430U, 14301), kuid need ei läinud masstootmisse. Pikkus: 33,3 m Laius: 5,3 m Süvis: 1,54 m (maksimaalne) Veeväljasurve: 101,5 t (maksimaalne) Mahutavus: 82 brt Peamasinad: 2х 12Tš15/18 3D12А 300 hj Kiirus: 14,5 s Meeskond: 3-4 Reisijaid: 200 Aleksandr Grini klassi reisilaevade valmistamist alustati 1970. aastal Hersonis, Ilitševskis ja Bakuus. Tootmine lõpetati 1984. aastal, kuid siiski valmistati üks laev veel ka 1995. aastal. Kokku on toodetud umbes 160 selle klassi laeva. Tänapäevaks on mitmed küll juba maha kantud, kuid paljud on siiski jäänud seni kasutusse. Aastail 1973–1977 toodi Tallinna-Aegna liinile 3 Aleksandr Grini klassi laeva: Kloogarand, Koplirand ja Pelgurand. Laevad kuulusid Eesti Merelaevandusele. Pärast Eesti taasiseseisvumist anti laevad üle Tallinna Linnale ja läksid Tallinna Trammi- ja Trollibussikoondisele. Pelgurand oli veel 1991. aastal Narva Noorte Meremeeste Klubi õppelaev, millega tehti reise Narvast Narva-Jõesuusse, kuid laev müüdi umbes 1993. aastal Venemaale (hilisem nimi Meridian). Teised kaks jätkasid suviseid liinisõite Tallinnast. Laevade pidamine osutus turumajanduse tingimustes kalliks ja liiniliiklus kippus vahepeal soikuma. Augustis 1996 sattus Kloogarand Patareisadama juures kividele. 1997. aastal anti Kloogarand ja Koplirand üle Pirita linnaosavalitsusele, mis andis need omakorda opereerimiseks Saaremaa Laevakompaniile. 2001. aastal läks Koplirand eraomandusse ja nimetati Janicaks ning 2008. aastal Monicaks. Monica ehitati reisijaile mugavamaks ja asus hiljem liinile Kalasadam-Naissaar. Välja vahetati ka Venemaal toodetud peamasinad. 2014. aastal jäi Monica kapten vahele joobetunnustega. 2015. aastal juhtus Monicaga intsident, kui tänu merel tõusnud tormile ja läänest külglaine vältimise vajadusele tuli Naissaarelt Tallinna sõitu alustanud laeval suunduda hoopis vastulainet Paldiskisse. Monica (laev) Vesta (laev) Aegna Russrivership - laeva kirjelduse ja andmete lehe allalaadimislink Fleetphoto.ru Õhtuleht: Tallinna-Pirita-Aegna laevaliin käivitus Postimees: Kloogarand ja Koplirand hakkavad kurseerima mais Postimees: Popile puhkesaarele viiv laev vahetus üha suurema vastu
Hasso Kukemelk

Hasso Kukemelk (sündinud 5. detsembril 1957) on eesti pedagoog ja pedagoogikateadlane. Ta lõpetas 1976. aastal Elva Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika ja füüsiku-pedagoogi erialal. 1990. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja pedagoogikateadustes (juhendaja Jaan Mikk, väitekiri "Reaalainete õppeteksti omandamisaja sõltuvus tema karakteristikutest"). Seejärel töötas ta Tartu 2. Keskkoolis füüsikaõpetaja (1981–1983) ja õppealajuhatajana (1983–1989). 1989. aastast on ta töötanud õppejõuna Tartu ülikooli pedagoogikaosakonnas (1989–1994), olnud füüsika didaktika erakorraline dotsent (1994), juhatanud ülikooli teadus- ja arendusosakonda (1995–1998), juhtinud Eesti-Soome õpetajakoolituse alast ühisprojekti (1998–2002), täitnud haridusteaduskonna dekaani kohuseid (2007−2009) ning juhtinud haridusteaduste instituuti (2010−2011), kus on olnud 2002. aastast hariduskorralduse dotsent. 1995 Eesti Haridusministeeriumi ja Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi I auhind parima pedagoogikaalase uurimuse eest (kollektiivi liikmena) 2007 Tartu Ülikooli aumärk Hasso Kukemelk ETISes Hasso Kukemelk – 60 Hasso Kukemelk. Kuidas võidelda vägivallaga koolis? Postimees, 31. jaanuar 2013 "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022.
Sita raudteejaam

Sita raudteejaam on endine raudteejaam Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Balvi piirkonna Kubuli vallas, Balvist veidi maad lääne pool Sita jõe kaldal. Jaam asus Riia jaamast 120,5 km kaugusel. Jaam avati aastal 1902, mil avati Põtalovost Sita jõeni viiv juurdeveoraudtee. Algselt oli tegemist lõppjaamaga, kuid aastal 1916 avati Sitalt Gulbenesse viiv raudteelõik. Aastal 1934 avati Sitalt Rēzeknesse viiv kitsarööpmeline raudtee. Kavas oli Sita–Rēzekne raudteed pikendada Kalniena raudteejaamani, kuid need plaanid jäid teostamata, kuna teise maailmasõja järel nõukogude võimud kitsarööpmelise raudtee laiendamise vastu huvi ei tundnud. Jaam suleti seoses raudtee sulgemisega aastal 2001. Jaamahoone on hävinud, ent säilinud on mõned abihooned. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 109. lk. ISBN 978-9984-38-698-0 Jaam vanal kaardil Infot jaama kohta; fotod
Jõiste

Jõiste on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Balvi raudteejaam

Balvi raudteejaam on endine raudteejaam Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Balvi piirkonna Kubuli vallas Kubuli külas. Jaam asus Riia jaamast 127,1 km kaugusel. Jaam avati aastal 1902, mil avati Põtalovost Sita jõeni viiv juurdeveoraudtee. Algselt kandis see nime Bolovsk, seejärel aastast 1919 Bolvi. Tänapäevase nime sai jaam aastal 1934. Aastal 1920 avati jaamale alluv metsaveoks mõeldud Kublova harutee, mis algas Balvilt üks kilomeeter Sita pool ja viis Sita jõeni. Aastal 1963 ehitati vana jaamahoone asemele praegune. Reisijate vedu lõpetati aastal 2001, jaam suleti kaubaveoks seoses raudtee sulgemisega 1. augustil 2002. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 109. lk. ISBN 978-9984-38-698-0 Jaam vanal kaardil Infot peatuse kohta; fotod
Mondragón (vintpüss)

Mondragón on Mehhikos valmistatud poolautomaatne vintpüss. Mondragóni vintpüssiks nimetatakse kaht tüüpi vintpüsse, mille konstrueeris Mehhiko suurtükiväeohvitser kindral Manuel Mondragón. Nende relvade hulka kuuluvad sirge tõmbega poltlukuga vintpüssid M1893 ja M1894 ning Mehhiko esimene iselaadiv vintpüss M1908 – esimene vintpüsside konstruktsioonidest, mida sai kasutada reaalses lahingutegevuses.
Vīksna raudteepeatus

Vīksna raudteepeatus on endine raudteepeatus Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Balvi piirkonna Vīksna vallas Vīksna külas. Peatus asus Riia jaamast 136,4 km kaugusel. Peatus avati 1930. aastatel. Reisijate vedu lõpetati 2001. aastal ja siis suleti ka peatus. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 108. lk. ISBN 978-9984-38-698-0 Peatus vanal kaardil Infot peatuse kohta; fotod
Tiina Pall

Tiina Pall (sünninimi Tiina Luist; sündinud 31. mail 1961) on eesti õpetaja ja koolijuht. Ta lõpetas 1979. aastal Viljandi 5. Keskkooli (õppis vene keele eriklassis) ning 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (õppis filoloogiateaduskonnas) vene keele ja kirjanduse erialal. Ta töötas aastatel 1984–1992 õpetajana Aruküla 8-klassilises Koolis / 9-klassilises Koolis õpetajana. Aastatel 1992–1998 töötas ta Raasiku vallavalitsuses. 2001. aastast on ta Tallinna Üldgümnaasiumi / Tallinna Kristiine Gümnaasiumi direktor. 1998 MTÜ Aruküla Kultuuriselts, oli asutajaliige Vilistlased Viljandi Paalalinna Kooli kodulehel Liisi Seil. "Klubi liidab ühes majas kasvanud haridusjuhte". Sakala veebiväljaanne, 26. jaanuar 2007. Vaadatud 17. veebruaril 2019 Tallinna Kristiine Gümnaasium. Kooli ajaloost Liisi Seil. "Klubi liidab ühes majas kasvanud haridusjuhte". Sakala veebiväljaanne, 26. jaanuar 2007 Liisi Seil. "Viljandi maakonna hariduselu vajab läbimõeldud raputust". Sakala nr 18, 26. jaanuar 2007. Lk 6–7 Anu Mõttus. "Remont lõpeb, teine algab". Õpetajate Leht nr 29, 24. august 2007. Lk 3
Pakalnieši raudteejaam

Pakalnieši raudteejaam on endine raudteejaam Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Balvi piirkonna Vīksna vallas. Jaam asus Riia jaamast 139,4 km kaugusel. Jaam avati aastal 1921. Aastal 1926 muudeti see peatuseks, ent aastal 1931 suleti see täielikult. Aastal 1932 ehitati Pakalniešist Kūdupele viiv kitsarööpmeline raudteeharu, mistõttu jaam avati aastal 1933 taas, kuigi sellel puudusid jaamatöölised. Pakalnieši–Kūdupe raudteel järgnes Pakalniešile Aizezere raudteepeatus. Teise maailmasõja ajal asusid sakslased rajama Pakalniešist Petserisse viivat raudteed, ent nõukogude vägede pealetung tegi nende plaanidele lõpu ja demonteeritud kitsarööpmelist raudteed enam ei taastatud. Ka Pakalnieši raudteejaam jäi suletuks. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 108. lk. ISBN 978-9984-38-698-0 Jaam vanal kaardil
Kuprava raudteejaam

Kuprava raudteejaam on endine raudteejaam Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Balvi piirkonna Kuprava vallas Kuprava külas. Jaam asus Riia jaamast 147,3 km kaugusel. Jaam rajati koos raudteega 1902. aastal. Aastani 1921 kandis see nime Kuprova. Jaam rajati puitmaterjali väljaveoks. Nõukogude ajal rajati selle juurde drenaažitorusid valmistav vabrik, mille juurde kujunes Kuprava alev (tänapäeval küla). Reisijate vedu lõpetati ja jaam suleti aastal 2001. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 108. lk. ISBN 978-9984-38-698-0  Kuprava raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Jaam vanal kaardil Infot jaama kohta; fotod
Žīguri raudteejaam

Žīguri raudteejaam on endine raudteejaam Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Balvi piirkonna Žīguri vallas Žīguri külas. Jaam asus Riia jaamast 158,1 km kaugusel. Aastal 1920 avati sõjaväe tarbeks hilisema jaama kohal peatus 28. verstal, mis aasta hiljem nimetati ümber Žīguriks. Peatuse juures asusid suured metsamassiivid ja nii rajas arhitekt L. Grinbergas aastal 1926 nende kasutamiseks eraomandis oleva kitsarööpmeline raudteeharu, mis algas just Žīguri peatuse juurest. See tõi kaasa peatuse ümberkujundamise raudteejaamaks, mille hooned valmisid aastal 1928. Ka kujunes jaama juurde Žīguri alev (tänapäeval küla). Teise maailmasõja ajal andsid Saksa okupatsiooniväed jaamale uue nime Schalkenau. Reisijate vedu lõpetati aastal 2001, jaam suleti ja kaubavedu lõpetati 2. augustil 2002. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 108. lk. ISBN 978-9984-38-698-0 Jaam vanal kaardil Infot jaama kohta; fotod
Kaisa

Kaisa ehk Kaisaküla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Leisi jõgi on mõnes allikas nimetatud Kaisa ojaks. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Sten Indrikson

Sten Indrikson (sündinud 2. oktoobril 1990 Tallinnas) on Eesti endine ujuja. Ta on lõpetanud 2010. aastal Tallinna Kristiine Gümnaasiumi. Alustas ujumistreeninguid 1999. aastal Kalevi Tallinna ujumiskoolis oma ema Kaire Indriksoni, seejärel Leili Heina, Viive Solli ja Urmas Jaamuli käe all. Alates 2008. aastast treenib taas ema juhendamisel. Sai maailmameistrivõistlustel 2009. aastal 100 m liblikujumises 77. koha ja 4 x 100 m kombineeritud teateujumises Eesti võistkonnas 26. koha. Euroopa meistrivõistlustel sai 2010. aastal 50 m liblikujumises 43. koha ja 100 m liblikujumises 49. koha. Tuli liblik-, kompleks- ja teateujumises 2009. aastal suvistel meistrivõistlustel 4 korda ning aastatel 2006 ja 2008–2009 lühiraja meistrivõistlustel 7 korda Eesti meistriks. Püstitas teateujumises Eesti rekordi.[viide?] Kuulus aastatel 2007–2010 Eesti koondisse. Tema ema on endine ujuja Kaire Indrikson. Biograafia ESBL-is
Dick Gregory

Dick Gregory (kodanikunimega Richard Claxton Gregory; 12. oktoober 1932 – 19. august 2017) oli Ameerika Ühendriikide koomik, ettevõtja, kirjanik ja kodanikuõiguste aktivist.
Ogden Nash

Ogden Nash (19. august 1902 – 19. mai 1971) oli Ameerika Ühendriikide luuletaja, keda tunti eelkõige tavatuid riime kasutava humoorika luule ja ohtrate aforismide poolest. 1950 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks
Mignon McLaughlin

Mignon McLaughlin (6. juuni 1913 – 20. detsember 1983) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik ja ajakirjanik, tuntud peamiselt aforistina.
Pecica

Pecica (ungari keeles Pécska) on linn Rumeenias Aradi maakonnas. Linn asub ajaloolises Krisaania piirkonnas, maakonnakeskusest Aradist ligikaudu 18 km läänes. Linna haldusalasse kuulub kolm küla: Bodrogu Vechi (Óbodrog), Sederhat (Szederhát) ja Turnu (Tornya). Muinasajal oli praeguse Pecica kohal daaklaste kindlus Ziridava. Ürikutes mainitakse Pecicat esimest korda 1335. aastal, linnaõigused sai 2004. aastal. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pecica elanikest rumeenlasi 57,67%, ungarlasi 25,98%, mustlasi 7,8% ja teistest rahvustest inimesi 1,32%. Rahvus oli teadmata 7,2%-l inimestest. Pecicas ei ole tänavatel nimesid, vaid numbrid. See otsus võeti vastu 2002. aastal vältimaks konflikte rumeenia ja ungari elanikkonna vahel. 2021 Romanian census Pâinea de Pecica, povestea unui pite românești Arta Albă, 13. detsember 2021 Claudia Untaru:Cel mai tânăr oraş din judeţ va îmbrăcă straie de sărbătoare Adevarul, 5. mai 2017 Alina Grigoras:The Romanian Town Where Streets Are Nameless, Just Like In Manhattan, NY Romania Journal, 10. märts 2016
Nornberg & Co

OÜ Nornberg & Co on Eesti kirjastus. Kirjastus asutati 2010. Esimesena kirjastati Merike Jürjo kriminaalromaan "Pikad varjud teel". Kaks kirjastuse raamatut on välja valitud konkursil "25 kauneimat Eesti raamatut". https://web.archive.org/web/20190217104021/http://nornbergco.edicy.co/tooted (vaadatud 17.02.2019) Koduleht
Karja

Karja on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Leisi jõge on mõnes allikas nimetatud Karja ojaks. Leisis on ka Karja tänav. Külas asub Karja kalmistu, keskaegne Karja maa-alune kalmistu. Eesti külade loend Karja mõis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Nicolas Chamfort

Nicolas Chamfort (sünninimega Sébastien-Roch Nicolas; 6. aprill 1741, Clermont-Ferrand, Prantsusmaa – 13. aprill 1794, Pariis, Prantsusmaa) oli prantsuse kirjanik, Prantsuse Akadeemia liige (1781), tuntud peamiselt aforistina. Chamfort oli Louis XVI õe Élisabethi sekretär ja õukondlane, kuid revolutsiooni puhkedes sai temast innukas vabariiklane. 3. augustini 1791 oli ta Jakobiinide Klubi sekretär. Jean-Paul Marat' ja Robespierre'i terrorirežiimi suhtes muutus ta aga kriitiliseks ning lõpuks üritas end 1793. aasta septembris ebaõnnestunult tappa, püüdes ennetada järjekordset arreteerimist ja vangistust. Chamfort suri tüsistustesse alles pool aastat pärast enesetapukatset. Sébastien-Roch Nicolas Chamfort Internet Archive'is Chamfort, The French Moralists
Tikopia keel

Tikopia keel on Austroneesia hõimkonda, Polüneesia keelte hulka kuuluv keel. Seda kõneldakse Saalomoni Saartele kuuluval Tikopia saarel ja asundustes Vanikoro ja Nendo saarel. Tikopia keeles on 5 vokaalfoneemi (a, e, i, o, u) ja 12 konsonantfoneemi (p, t, k, m, n, ŋ, s, f, l, r, v, ʔ). https://www.ethnologue.com/language/tkp/
Jacques Deval

Jacques Deval (kodanikunimega Jacques Boularan; 27. juuni 1890 – 19. detsember 1972) oli prantsuse näitekirjanik ja filmilavastaja. Devali tuntuim teos oli näidend "Tovaritch" (1933), mille alusel hiljem valmis ingliskeelne film "Tovarich" (1937).
Eesti Armeenia Rahvusühing

Eesti Armeenia Rahvusühing on Eesti armeenlasi ühendav organisatsioon. Ühing tegutseb Tallinnas. Ühing asutati 1998. Ühingul on järgmised allorganisatsioonid: Tallinna Armeenia Rahvusselts (pühapäevakool) Armeenia Kultuuri- ja Spordiselts "Nairi" Armeenia Rahvusselts Erebuni Eesti Armeenia Rahvusselts Kilikia Etnilise Muusika Ansambel Atlas. https://www.facebook.com/pg/EstArm/about/?ref=page_internal (vaadatud 17.02.2019) Koduleht
Aiud

Aiud (ungari keeles Nagyenyed, saksa keeles Straßburg am Mieresch) on linn Rumeenias Alba maakonnas. Linn asub ajaloolises Transilvaania maakonnas. Ürikutes on Aiudi esmamainitud 1293. aastal. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Aiudi elanikest rumeenlasi 74,11%, ungarlasi 14,7%, mustlasi 4,06% ja muust rahvusest inimesi 0,12%. Rahvus oli teadmata 6,98%-l elanikel. 2021 Romanian census  Aiud – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Philippe Delerm

Philippe Delerm (sündinud 27. novembril 1950 Auvers-sur-Oise'is Prantsusmaal) on prantsuse kirjanik, Auleegioni ordeni kavaler. "Terve pühapäeva oli sadanud", tõlkija Triinu Tamm, Varrak, 2007 "Väikesed naudingud", tõlkija Indrek Koff, Varrak, 2004
Koiduvälja

Koiduvälja on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Ajalooliselt asus küla Karja kihelkonnas. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Eesti Disainiauhinnad

Eesti Disainiauhinnad on Eesti disaini väärtustamiseks ja populariseerimiseks korraldatav galakontsert, kus tunnustatakse eelnenud aasta jooksul silma paistnud Eesti disainereid. Esimene kontsert toimus 2012. Seda kontserti korraldasid Eesti Disainerite Liit, Eesti Disainikeskus, ADC*Estonia ja Teenusmajanduse Koda. tootedisain (BRUNO) graafiline ja veebidisain noor disainer teenusedisain disainiharidus. http://www.eestidisainiauhinnad.ee/konkurss (vaadatud 17.02.2019) Koduleht
Reghin

Reghin (ungari keeles Szászrégen, saksa keeles Sächsisch-Regen) on linn Rumeenias Mureși maakonnas. Linn asub ajaloolises Transilvaania piirkonnas. Reghinit on esmamainitud 1228. aastal. 1241. aastal ja 1285. aastal rüüstasid asulat mongolid. Linnaks on Reghinit ürikutes esimest korda nimetatud 1427. aastal. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest rumeenlasi 62,56%, ungarlasi 24,79%, mustlasi 6,21% ja teistest rahvustest inimesi 0,74%. Rahvus oli teadmata 5,67%-l elanikest. Bourg-la-Reine, Prantsusmaa Érd, Ungari Lubaczów, Poola Nagykőrös, Ungari Salle, Itaalia Ungheni, Moldova History Municipiul Reghin. Vaadatud 1. detsembril 2023
Roy O'Donovan

Roy Simon O'Donovan (sündinud 10. augustil 1985 Corkis) on Iirimaa jalgpallur, kes mängib ründajana Austraalia kõrgliiga klubis Newcastle Jets. Ta alustas klubikarjääri 2005. aastal kodulinna klubis Cork City FC. Seejärel on ta mänginud mitmes Inglismaa klubis, näiteks hooajal 2007–08 Sunderlandiga Premier League'is ning Blackpooliga ja Coventry Cityga Inglismaa esiliigas. Lisaks on ta mänginud Šotimaal Dundee Unitedis ja Hibernianis, Singapuri kõrgliigas DPMM FC-s ning Indoneesias Mitra Kukaris. 2015. aasta mais liitus ta Austraalia kõrgliiga klubiga Central Coast Mariners. Hooajal 2015–16 valiti üks tema väravatest liiga hooaja parimaks. 2017. aasta aprillis sõlmis ta kaheaastase lepingu Newcastle Jetsiga. 2019. aasta juunis siirdus ta Brisbane Roari, kuid naasis 2020. aasta veebruaris Jetsi. Ta on väljakul silma paistnud vägivaldse käitumisega ning on saanud Austraalia kõrgliigas kaheksa- ja kümnemängulise võistluskeelu. "Roy O’Donovan signs two-year deal with Newcastle Jets". foxsports.com.au. Vaadatud 18.2.2019 "Central Coast Mariners' Roy O'Donovan slapped with one of longest bans in A-League history". smh.com.au. 6.1.2016. Vaadatud 18.2.2019 "Roy O'Donovan handed 10-game ban for A-League grand final assault". The Guardian. 18.5.2018. Vaadatud 18.2.2019  Roy O'Donovan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Eilseni ühisvald

Eilseni ühisvald (Samtgemeinde Eilsen) on ühisvald (Samtgemeinde) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Schaumburgi kreisis. Selle pindala on 13,91 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6871 inimest. Selle keskus on Bad Eilsen. Eilseni ühisvald koosneb järgmistest valdadest: Ahnsen Bad Eilsen Buchholz Heeßen Luhden
Koikla

Koikla ehk Põlde on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Koikla mõis Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.