laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Silmutorbik

Silmutorbik (ka silmumõrd) oli kuusekoorest või männipeergudest koonusjas püünis silmude püüdmiseks. Silmutorbik oli kuni 60 cm pikkune, tema pujus ligikaudu 20 cm suuavaga. Pujus ja suuäär olid tehtud kasetohust, otsaava oli suletud õlgedega. Püügil seoti 50–60 torbikut tagumist otsa pidi lühikeste nööride abil ligikaudu poole meetriste vahedega ühise selgnööri külge, mis oli varustatud raskuste ja ujukitega. Mõrd lasti vette suuavaga pärivoolu. Silmude kättesaamiseks piisas hiljem otsaava prundi äravõtmisest. Kui silmu oli palju, tuli nende välja võtmiseks mõnikord mõrd purustada. Silmutorbikud olid Eestis kasutusel vaid Narva jõel. Samalaadseid peergudest silmumõrdu kasutati ka Ingeris ja Onega jõel, samuti Soomes ja Rootsis. Silmutorbik on kehtivas kalapüügieeskirjas defineeritud kui kooniline, kuni 30 cm suu läbimõõduga juhtaiata ja tiibadeta püünis. Silmumõrd on sama eeskirja järgi juhtaia ja tiibadeta püünis, mille suu on kuni 0,5 m kõrge ja kuni 1 m lai ning pujuse diameeter on kuni 5 cm. mõrd rüsa noot sääs Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 195 Eesti rahvakultuuri leksikon. 2000. Koostanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 267 Vabariigi valitsuse määrus. 16.06.2016. § 7.4 Silmumõrd, Eesti Rahva Muuseum Lõkspüünised
Skiemonys

Skiemonys on alev Leedus Anykščiai rajoonis, Skiemonysi valla halduskeskus. Alev asub Lukna jõe ääres. Skiemonysist läänes asub Skiemonysi küla, kus asub Skiemonysi põhikool. Alevis asuvad postkontor ja raamatukogu, vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1884 valminud katoliku kirik. Siemonyst on esmamainitud XV sajandil. 1500. aastal ehitati sinna esimene kirik või kabel. 1571. aastal sai asula alevi staatuse. 1677. aastal avati alevis klooster, mis suleti novembriülestõusu järel 1823. aastal. 1777. aastal avati seal kihelkonnakool. XVIII sajandi algul on kirjalikes allikates esmamainitud Maleckistele kuulunud Skiemonysi mõisa. Tsaariajal oli asula kohta kasutusel venekeelne nimekuju Скемяны. XX sajandi keskpaigani oli asula ametlik nimekuju Skemonys. Postkontor Skiemonys Endine veski Skiemonysi kirik Kellatorn [1] Скемяны. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, kd. 30 (59) : Сим — Слюзка. С.-Петербургъ, 1900., 192 lk Alev Poola geograafilises sõnastikus Alev portaalis vietoves.Lt
Erik Černák

Erik Černák (sündinud 28. mail 1997 Košices) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Tampa Bay Lightning. Ta alustas klubikarjääri Slovakkia kõrgliiga klubis HC Košice. 2015. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Los Angeles Kingsi poolt 43. valikuna. Hooajal 2015–16 suundus ta mängima Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubisse Erie Otters. 2017. aasta veebruaris liitus Černák Tampa Bay Lightninguga. Hooajal 2017–18 mängis ta veel ainult Lightningu noorteklubi Syracuse Crunchi rivistuses American Hockey League'is. Debüüdi NHL-is tegi ta 13. novembril 2018 mängus Buffalo Sabresi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 2. veebruaril 2019 mängus New York Rangersi vastu. Ta on kuulunud Slovakkia jäähokikoondisse 2019. aasta maailmameistrivõistlustel. Erik Černák hockeydb.com lehel
Aknystose mõis

Aknystose mõis (leedu Aknystų dvaras) on endine mõis Leedus Anykščiai rajoonis Debeikiai vallas Aknystose külas. Mõisakompleks on muinsuskaitse all, kaitstava ala pindala on 15,55 ha. Aknystose mõisa on esmamainitud 1548. aastal, mil Zygmunt II August andis selle Smolenskist pärit Jurijus Kopčiuse valdusse. 1676. aastal oli selle omanik Kazimieras Kopčius. Mõisakompleks koosnes toona eluhoonest, kolmest küünist ja majandushoonest. 1703. aastal ostsid selle Jelenskised. Aastal 1807 oli mõisa omanik Romualdas Jelenskis, kes lasi rajada nii peahoone kui ka pargi. Mõisa omanik Anatolijus Jelenskis osales jaanuariülestõusus, mistõttu mõis konfiskeeriti. Mõis läks Massalskite valdusse, ent aastal 1875 pidid nad kohtuotsuse põhjal selle tagastama omaniku lesele Sabina Jelenskienėle. Aastal 1900 püstitati sealne suitsutamiskoda. Säilinud on veel T-tähe kujuline rehi, mille keskosa püstitati aastal 1817, tiivad aga aastal 1910. Aastal 1911 kuulusid kompleksi peahoone, sigala, jääkelder, lindla, tall, ait, suitsutuskoda, rehealune, aednikumaja, sepikoda, ait, teenijatemaja, mõisatööliste elamu ja mõisatööliste sigala. Aastal 1928 tükeldati mõisa maad väiksemateks valdusteks, mõisasüda jäi aga Jelenskiste valdusse. Viimane mõisa omanik oli Sofija Emilija Jelenskaite, kellelt see võõrandati aastal 1940. Tema eestvedamisel asutati Aknystosesse kool. Teise maailmasõja järel paiknes mõisas kohaliku sovhoosi kontor, aastast 1959 aga vanadekodu. Aastal 1962 püstitati vanadekodu tarbeks mõisa juurde uus korpus. Tänapäeval tegutseb seal rajooni sotsiaalmaja. Tall Suitsutuskoda Park Anykščių krašto vietovių žinynas Regionų naujienos
Agne Nelk

Agne Nelk (sündinud 8. juulil 1978) on eesti filmikriitik ja kineast. Ta lõpetas Rakvere Gümnaasiumi ja õppis 1996–2000 Tallinna Pedagoogikaülikoolis telerežiid ning seejärel filmikunsti. Aastail 2001–2002 õppis ta Itaalias Bari ülikoolis filmiajalugu ja semiootikat. Ta on tegelenud animafilmi keele uurimisega. Film "Lotmani maailm" (2008).
Tuchów

Tuchów on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tarnówi maakonnas, Tuchówi valla halduskeskus. Tuchów asub Tarnówist umbes 14 km lõunakagus. Tuchówit on ürikutes esmamainitud 1105. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1340. aastal. Tuchów kaotas linnaõigused 1896. aastal, kuid sai need tagasi 1934. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/011212416104-0982457?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022. Tuchów. Historia miejscowości Wirtualny sztetl Tuchów Encyklopedia PWN
Selgnöör

Selgnöör (ka emanöör, merel selis) oli jäme kahekordne kanepist või linast nöör, mida kasutati kalapüügil ridaõngede osana. Selle tänapäevane nimetus on ka pealiin. Enne vettelaskmist seoti peenikeste lipsude ülemised otsad selgnööri külge 1–3-meetriste vahedega, mis keriti seejärel lauatükile. Konksudeks olid valgevaskõnged. Vettelaskmisel seoti konksud järjest õngenööride külge ning varustati pärast sõlmimist elussöödaga. Selgnööril oli iga õngenööri kohta üks tohust rull ujukiks ja iga viie õnge kohta üks kivinöör ehk kammits. Kivinöörid olid õngenööridest pikemad ning see pikkuste vahe määras õngede kauguse põhjast. Õngerea alguses ja lõpus paigaldati üks ankrukivi veepinnal hõljuva märgiga, mille nimetus oli kupp, Peipsi järvel ka agur või lipp. õngejada Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 192
Chełmek

Chełmek on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Oświęcimi maakonnas, Chełmeki valla halduskeskus. Chełmek asub Oświęcimist umbes 8 km põhjas. Chełmekit on ürikutes esmamainitud 1595. aastal. Linnaõigused sai Chełmek 1969. aastal. 1931. aastal rajati Chełmekisse jalatsivabrik. Linn on jalatsitööstuse keskus. Chełmek Portale LiveCity Historia miasta Gmina Chełmek Chełmek chelmek.info
Greeni funktsioon

Greeni funktsioon on matemaatikas mittehomogeense lineaarse diferentsiaaloperaatori impulsskaja, mis on defineeritud piirkonnas koos määratud alg- ja rajatingimustega. Kui L on lineaarne diferentsiaaloperaator, siis Greeni funktsioon on lahend võrrandile Ly = δ, kus δ on Diraci deltafunktsioon; lahend algväärtusülesandele Ly = f on konvolutsioon (G * f), kus G on Greeni funktsioon. Fundamentaallahend
Bukowno

Bukowno on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Olkuszi maakonnas. Bukowno asub Olkuszist umbes 9 km läänes, Krakówi kesklinnast ligikaudu 42 km loodes. Praeguse Bukowno osa Starczynówi küla on ürikutes esmamainitud 1402. aastal. Linnaõigused sai Bukowno 1962. aastal. Kuni 1962. aastani oli asula nimi Bukowno-Osiedle. The Business Activity Zone in Bukowno Urząd Miejski w Bukownie Bukowno mapa.livecity.pl
Miechów

Miechów on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas, Miechówi maakonna ja Miechówi valla halduskeskus. Miechów asub Krakówi kesklinnast umbes 33 km põhjas. Linna läbib rahvusvaheline maantee E77. Ürikutes on Miechówit esimest korda mainitud 1163. aastal, linnaõigused sai 1290. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/011212008054-0947225?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022. Miechów. Historia miejscowości Wirtualny sztetl
Raguvėlė mõis

Raguvėlė mõis (leedu Raguvėlės dvaras) on endine mõis Leedus Anykščiai rajoonis Troškūnai vallas Raguvėlė külas. Suurem osa mõisakompleksist asub Anykščiai rajoonis, ent kabel-mausoleum ja mõisa rahula jäävad Panevėžysi rajooni territooriumile. Mõisakompleks on aastast 1992 muinsuskaitse all, kaitstava ala pindala on 24,48 ha. Raguvėlė mõisat on esmamainitud XVIII sajandi alguses. Samal sajandil rajati ka mõisa klassitsistlik häärber. Tõenäoliselt olid selle omanikeks varem, XVII sajandil Sokolovskid, hiljem aga Komarid. Kuna see kuulus pikka aega Komaritele, kutsutakse seda ka Komarite mõisaks (leedu Komarų dvaras). Aastal 1796 rajati mõisa juurde Raguvėlė kirik ja selle kellatornid, mida loetakse samuti mõisakompleksi osaks. Kabel rajati mõisa juurde juba aastal 1784, ent see allus Troškūnai kloostrile. Aastal 1912 eraldas mõisa omanik Mykolas Komaras kirikule 16 tiinu maad, ent oma vaimulik sel puudus. Kirik kujunes kihelkonnakirikuks aastal 1924. Kirikuhoone on kolme lööviga ja nelinurkse apsiidiga klassitsistik hoone. Kirikuaeda ümbritseb puidust tara, mille postid on laotud tellistest. Kirikus asub Anykščiai rajooni vanim orel, mis pärineb aastast 1795. Mõisakompleksi kuulub 19 hoonet, nende seas lisaks häärberile veel tõllakuur, kontorihoone, viinaköök, viinaladu, kaks aita, kaks sepikoda, kaks teenijatemaja, magasiait, saun, veski, tõutäkkude tall, tall, teenijate maja, rehi, aedniku maja, lehmalaud ja kabel-mausoleum. Mõisakompleksi kuulub ka üle Juosta jõe viiv rippsild; kompleksi kogupindala on ligi 20 hektarit. Osa hooneid seisab tühjalt, mõnda on rajatud aga eluasemed. Mausoleum rajati aastal 1849 Cesare Anichini projekti järgi ja restaureeriti aastal 1991. Kool rajati mõisa juurde aastal 1907. Teise maailmasõja ajal hakkas kool tegutsema mõisa teenijatemajas, selle tarbeks eraldati ka kolm hektarit maad. Hiljem mõis võõrandati ja häärberis hakkas tegutsema mesinduskool, aastast 1975 aga kohalik põhikool. Aastal 1998 rajati kooli tarbeks uus hoone ja häärber tagastati Komarite pärijatele. Ait Kontorihoone Teenijatemaja Sild "Raguvėlės dvaro sodyba - Kultūros paveldo departamentas". Vaadatud 12. mail 2019. https://lietuvosdvarai.wordpress.com/2017/09/03/raguveles-dvaro-sodyba/ Raguvėlės dvaras Anykščių krašto vietovių žinynas Raguvėlės dvaro sodybos koplyčia-mauzoliejus Komarų palikuonė Raguvėlės dvarą stengiasi išsaugoti ateities kartoms
Saksa merevägi

Saksa merevägi (saksa keeles Deutsche Marine) on Bundeswehri (Saksamaa relvajõudude) merevägi. Saksa merevägi asutati tänapäevasel kujul 1956. aastal. 1990. aastaks oli Bundesmarine koosseisus umbes 36 000 inimest ja umbes 150 sõjalaeva, sealhulgas: 7 hävitajat; 13 fregatti; 6 korvetti; 23 allveelaeva; 40 raketikaatrit. Suuremad külma sõja ajal kasutusel olnud sõjalaevad olid Lütjens-klassi hävitajad ja Hamburg-klassi hävitajad. 1990. aastal liideti Bundesmarinega Ida-Saksamaa merevägi Volksmarine, mille kõiki laevu jm varustust küll ei võetud kasutusele. Pärast külma sõja lõppu vähendati Saksa mereväe koosseisu oluliselt. Saksa mereväe koosseisus on umbes 16 000 inimest, umbes 70 sõjalaeva ja 80 lennuvahendit. Laevadest on Saksa mereväes muuhulgas 8-9 fregatti, 6 ründeallveelaeva, 5 korvetti. Õppelaevana on kasutusel üks parklaev. Mereväe peastaap asub Rostockis. Balti laevastik Poola merevägi Ukraina merevägi Koduleht
Kupp (kalandus)

Kupp (ka agur, võrgutähis) on võrgumärk, millega tähistatakse ridaõngede või merel võrgurivi algust ja lõppu. Kuppe oli erinevaid – 30 cm pikkune alt peenenev palgijupp; pikem kepp, millel oli keskosas samast või teisest puust paksend; läbi lauakese pistetud kepp. Kupu alumises osas oli ankruköis ankruga, ülemises osas puust oks, lipuke või mõni muu kergesti märgatav tähis. Tänapäeval peavad võrgud olema tähistatud vastavalt kalapüügieeskirja nõuetele: sisemeres (kuni 4 miili rannast) ja sisevetes peab seisevpüünise (võrgujada, õngejada) avavee poolsel tähisel olema 2 lippu, kaldapoolsel 1 lipp. Kui võrgujada on rööbiti rannaga, siis selle vasemas otsas (veekogult kalda suunas vaadatuna) peab olema 2 lipuga ja paremas otsas 1 lipuga tähis. Lipud peavad olema suurusega vähemalt 20x30 cm, punast või oranži värvi. Eesti rahvakultuuri leksikon. 2000. Koostanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 101 Võrgumärk, kupp, Muhu Muuseum
Aed & Interjöör

Aed & Interjöör on Eesti Päevalehe lisa, mis käsitleb aianduse ja interjööriga seotut. Lisa ilmub aastast 2009. Nime Aed & Interjöör kannab see aastast 2013. Varem kandis see nimesid Interjöör ja aed ning Aed ja Interjöör. Aed & Interjöör E-kataloogis ESTER (vaadatud 12.05.2019) Aed & Interjöör E-kataloogis ESTER
Aru Pähe!

Aru Pähe! on Eesti Vabaerakonna häälekandja. Leht ilmub aastast 2016 Tallinnas. Leht ilmub üks kord aastas. Lehte levitatakse koos ajalehtedega Postimees ja Õhtuleht. Aru Pähe! E-kataloogis ESTER (vaadatud 12.05.2019) Aru Pähe! E-kataloogis ESTER
Elva Sõna

Elva Sõna oli 1933 ilmunud ajaleht, mis vahendas Elva linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Lehe väljaandja ja vastutav toimetaja oli E. Anderson. Tegevtoimetaja oli Jaan Kärner. Lehest ilmus kaks numbrit: 2. juuli ja 23. juuli (pühapäevad). Elva Sõna E-kataloogis ESTER (vaadatud 12.05.2019) Elva Sõna E-kataloogis ESTER
Jevreiskoje Slovo

Jevreiskoje Slovo (algupärase pealkirjaga Еврейское слово) oli 1920 Tallinnas ilmunud Eesti juutide venekeelne ajaleht. Lehe väljaandja ja toimetaja oli German Fridman (vene keeles Герман Фридман). Lehte ilmus seitse numbrit. Jevreiskoje Slovo E-kataloogis ESTER (vaadatud 12.05.2019) Jevreiskoje Slovo E-kataloogis ESTER
Gorod

Gorod (originaalpealkirjaga Город) on aastast 2004 Narvas ilmuv venekeelne nädalaleht, mis vahendab Narva linna ja selle lähiümbruse uudiseid ning sisaldab ka telekava. Ajalehte annab välja Telereklaami OÜ. Lehe toimetaja on Aleksandr Mjasojedov. 2005. aastal ilmus venekeelse versiooniga paralleelselt ka eestikeelne versioon Linn. Gorod E-kataloogis ESTER (vaadatud 12.05.2019) Gorod E-kataloogis ESTER
Horvaadi viipekeel

Horvaadi viipekeel (horvaadi keeles hrvatski znakovni jezik, HZJ) on viipekeel, mida kasutavad Horvaatia kurdid. Varem peeti seda Jugoslaavia viipekeele murdeks. 2014. aasta seisuga oskab keelt 13 000 kurti ja 52 tõlki. Esimene kurtide kool rajati Zagrebis aastal 1885. 1994 asutati Horvaatia Pimekurtide Ühing (DODIR) ja olemas on ka Horvaatia Kurtide ja Vaegkuuljate Ühing (HSGN). "Ethnologue". Horvaadi viipekeele sõnastik Horvaatia Pimekurtide Ühing (DODIR) Horvaatia Kurtide ja Halva Kõrvakuulmisega Inimeste Ühing (HSGN)
Svėdasas

Svėdasas (ka Beragis) on järv Leedus Anykščiai rajoonis. Järv asub Svėdasai alevist põhjas ja kuulub Šventoji jõe vesikonda. Järve kaldad on madalad ja kohati ka soostunud. Põhja katab sapropeeliga segunenud savi, kaldaid moodustab kividega segunenud liiv, kohati ka kruus. Kaldajoone pikkus on 7,18 kilomeetrit. Svėdasase järves asub 0,68 ha suurune saar. Järve kaldal asuvad Bajorai ja Moliakalnise külad, sinna jääb ka Svėdasai mõisa hoonetekompleks. Svėdasase nimi tuleneb tõenäoliselt seeli keelest. Svėdasas. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 139 lk. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 323 psl., – Vilnius: Mokslas, 1981.
Rõbak Estonii

Rõbak Estonii (originaalpealkirjaga Рыбак Эстонии) oli Eesti Kalatööstuse juhatuse, partei, komsomoli ja ametiühingu komiteede poolt väljaantav venekeelne ajaleht. Leht ilmus 6. septembrist 1962 kuni 27. augustini 1992. Leht ilmus 1-2 korda nädalas ja formaadis 42x30 cm. Kokku ilmus 3824 numbrit. Suur osa lehes ilmunud materjale on kättesaadavad veteranide veebisaidil www.ookean-estrybprom.7v8.ru. "Tüüpilised Rõbak Estonii esilehed". www.ookean-estrybprom.7v8.ru.
Suosa

Suosa (ka Jurgiškise järv) on järv Leedus Anykščiai rajoonis, piirnedes põhjas Kupiškise rajooniga. Järv asub Viešintose alevist põhja pool ja kuulub Lėvuo vesikonda. Järve kaldad on madalad ja soostunud, idaosas ka kõrged. Põhja katab sapropeeliga segunenud savi, kohati ka saviliiv või puhas sapropeel. Põhja- ja idakaldal ulatuvad järveni põllud. Kaldajoone pikkus on 10,12 kilomeetrit, seda liigendavad kolm suurt poolsaart. Suosa lõunaosas asub 0,05 ha suurune saareke. Järve kaldal asub Jurgiškise küla. Järve nimi on tõenäoliselt soome-ugri päritolu (kas siis soome suo või eesti suu). Suosa. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 130 lk. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 320 psl., – Vilnius: Mokslas, 1981.
Viešintas

Viešintas on järv Leedus Anykščiai rajoonis. Järv asub Viešintose alevist läänes ja kuulub Lėvuo vesikonda. Järve kaldad on madalad ja soostunud, 1-1,5 meetri kõrguse terrassiga. Viešintasest kirdesse jääb soo. Põhja katab sapropeeliga segunenud savi, kohati ka savi. Järvest itta jäävad alad on üleujutatavad. Järve kallastel asuvad lisaka Viešintosele veel Viešintėlėse, Laičiai, Juozapava, Smėlinka ja Paežeriai külad. Kaldajoone pikkus on 9,06 kilomeetrit. Viešintas on kujunenud kaheosalisse liustikutekkelisse lohku. Aastail 1999, 2007, 2010 ija 2016 läbi viidud ihtüoloogiliste uuringute põhjal on see üks produktiivsemaid järvi Leedus. Seal elab kaheksa liiki kalu (linask, haug, latikas, ahven, koha, särg, nurg ja koger), vahel satuvad sinna ka ogalik, hõbekoger ja kiisk. Järve nimi on tuleneb tõenäoliselt tüvest vieš-, mis tähendab liikumist, jooksu. Viešintas. Tarybų Lietuvos enciklopedija,Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 511 lk. Viešinto ežero žuvų išteklių būklės įvertinimas. Vilnuius 2016. V.Žiliukas, V.Žiliukienė Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 378–379 psl., – Vilnius: Mokslas, 1981
Semproniano vald

Semproniano vald on omavalitsusüksus (comune) Itaalias Toscana maakonna Grosseto provintsis. Rocchette di Fazio lähedal on etruski perioodi arheoloogilisi leide. Traditsiooni kohaselt seostatakse Sempronianot Vana-Rooma pere gens Semproniaga. Dokumentides on Sempronianot nimetatud enne aastat tuhat, mil Rocchette ja Semproniano kuulusid Aldobrandeschi pere feodaalvalduste hulka. Keskaegne Palazzo Civico Semproniano kesklinnas Keskaegne Palazzo del Vicario Mediceo Semproniano linnas Palazzo dell'Ospedaletto, Rocchette di Fazio's XIV sajandist, oli kunagi templirüütlite kasutuses Palazzo Pretorio Rocchette di Fazios Villa di Corte Vecchia, omavalitsusüksuse lääneosas, renessansi stiilis Kirikuid: Pieve dei Santi Vincenzo e Anastasio, XIII sajandist Santa Croce kirik Madonna delle Grazie kirik, XVI sajandist, Saturnia tee alguses Pieve di Santa Cristina Rocchette di Fazios Bosco dei Rocconi (Rocconi metsa) looduskaitseala Olivone Fibbianellos, üle tuhande aasta vana õlipuu
Haljas

Haljas on noore rohu värvi roheline, taimeroheline. Sõna võib tähendada ka järgmist: Haljas (ajaleht), Eesti Rohelise Liikumise ajaleht Haljas (perekonnanimi) igihaljas
Herold

Herold (koos täiendpealkirjaga Herold: informatsiooni ja orientatsiooni ajaleht) oli 1932-1934 Tartus ilmunud ajaleht, mis vahendas uudiseid poliitikast, ühiskonnast, majandusest. Lehe esimesed 27 numbrit andis välja Hans Siim. Ajaleht ilmus üks kord nädalas. Herold E-kataloogis ESTER (vaadatud 12.05.2019) Herold E-kataloogis ESTER
Häädemeeste Elu

Häädemeeste Elu oli 1990-2010 ilmunud ajakiri, mis vahendas Häädemeeste asula ja selle lähiümbruse uudiseid. Ajakirja koostas Sulev Kasvandik. Ajakiri ilmus kaks korda aastas. Häädemeeste Elu E-kataloogis ESTER (vaadatud 12.05.2019) Häädemeeste Elu E-kataloogis ESTER
Keedika

Keedika (18. sajandi kaartidel Ködik) on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Siimumetsa talu maadel Palivere–Keedika tee ääres on Keedika linnamägi. Küla juures oli Keedika mõis (Kedik). Külas on Keedika bussipeatus. Keedika linnus, Keedika kalmistu ja ohvriallikas on kaitstavad muinsusmälestised. Külas asuvad looduskaitsealused Parunite kivi ja Soontaga kivi. Keedika loodeosa jääb Leidissoo looduskaitsealale. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 15.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. https://xgis.maaamet.ee/xgis2/page/app/maanteeamet Maa-ameti geoportaal
Miilang

Miilang on Hugo Treffneri Gümnaasiumi koolileht. Leht ilmus 1926–1940 ja uuesti aastast 1992. Leht ei ilmunud 1994. Leht ilmub ebaregulaarselt. Aprillis 2007 valis MTÜ Noorte Meediaklubi selle ajalehe aasta koolileheks. Miilangu toimetusse on aastate jooksul kuulunud teiste seas Rein Sepp, Mari Kalkun, Ruuben Kaalep ja Mait Kraun. Miilang E-kataloogis ESTER (vaadatud 12.05.2019) Miilang: Hugo Treffneri Gümnaasiumi õpilaskonna väljaanne; 1940 Miilang: Hugo Treffneri Gümnaasiumi ajaleht 2003, lk 2 Miilang, veebruar 2012 Lehest Hugo Treffneri Gümnaasiumi kodulehel Miilang E-kataloogis ESTER
UNESCO maailmapärand Slovakkias

Slovakkia alal on UNESCO maailmapärandi nimistus seitse objekti ja 14 objekti kandidaati. Nimistusse on kantud: viis kultuuripärandi objekti: 1993 Banská Štiavnica ajalooline linn ja tehnikamälestised lähikonnas 1993 Vlkolínec 1993, 2009 Levoča, Spišský Hrad ja seotud kultuurimälestised 2000 Bardejovi linnakaitseala 2008 Karpaatide ala Slovaki osa puitkirikud kaks looduspärandi objekti: 1995, 2000 Aggteleki Karsti ja Slovaki Karsti koopad. Ühispärand Ungariga 2007, 2011, 2017 Karpaatide ja teiste Euroopa regioonide muistsed ja põlised pöögimetsad. Ühispärand Albaania, Austria, Belgia, Bulgaaria, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Rumeenia, Saksamaa, Sloveenia ja Ukrainaga nimistusse kandideerib alates 1995. aastast veel 14 objekti UNESCO maailmapärand Slovakkias. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles (vaadatud 12. mail 2019) UNESCO maailmapärand Slovakkias. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles
Narvskaja Nedelja

Narvskaja Nedelja (algupärase nimega Нарвская Неделя) oli aastatel 1997–2010 Narvas ilmunud nädalaleht, mis vahendas Narva linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Lehte andis välja PR-Põhjarannik. Lehte toimetas Ilja Smirnov. 5. augustil 1999 ühinesid Narvskaja Nedelja ja Kreenholm ühisväljaandeks nimega Нарвская Неделя/Kreenholm. 2000. aastal sai leht tagasi nime Narvskaja Nedelja. Narvskaja Nedelja E-kataloogis ESTER (vaadatud 12.05.2019) Narvskaja Nedelja E-kataloogis ESTER
Sorano

Sorano on omavalitsusüksus (comune) Itaalias Toscana maakonna Grosseto provintsis. Sorano tekkis Aldobrandeschi pere valdusena, aga piirkond oli asustatud juba etruskide ajal.
Koosa osavald

Koosa osavald oli Tartu maakonna Vara valla territooriumi osa, mis tegutses vallavolikogu kinnitatud osavalla põhimääruse alusel. Osavald moodustati 1992. aastal ja kaotati aastaks 2003. Koosa osavalla likvideerimine. Riigiteataja.
Panorama

Panorama (inglise keeles 'panoraam') võib tähendada järgmist: Panorama (Kanada), Kanada küla, suusakuurort Panorama (ajaleht) (originaalpealkirjaga Панорама), Pärnus ilmunud ajaleht