August Jakobson

August Jakobson (ametlikult Augustin Jakobson; 20. august (vkj)/ 2. september 1904 Kännu küla, Rääma vald, Pärnu kihelkond – 23. mai 1963 Tallinn) oli eesti kirjanik ning Nõukogude riigi- ja parteitegelane. Pärit töölisperekonnast. Vanemad olid Pärnu Issandamuutmise koguduse liikmed, sealt on pärit ka õigeusupärane ametlik nimi. Lõpetas ta 1926 Pärnu ühisgümnaasiumi, õppis Tartu Ülikoolis 1926–1929 majandus- ja 1931–1935 arstiteadust. Valiti 1939 Eesti Kirjanikkude Liidu esimeheks. 1940–1941 töötas ajalehe Kommunist toimetuses ning oli kirjastuse Ilukirjandus ja Kunst peatoimetaja, lisaks oli ta Eesti Nõukogude Kirjanike Liidu organiseerimistoimkonna esimees. Nõukogude–Saksa sõja ajal korraldas ta NSV Liidu tagalas eesti nõukogude kirjanduselu. NLKP liige 1942. aastast. 1944–1946 ja 1950–1954 oli Eesti Nõukogude Kirjanike Liidu esimees, 1950–1958 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees ja NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe asetäitja. Kirjutanud romaane, lühiproosakogumikke, muinasjutukogusid, novelle ja näidendeid. Tuntuks sai naturalismimõjulise romaaniga "Vaeste patuste alev", mis võitis peaauhinna (60 000 marka) Looduse kirjastuse esimesel romaanivõistlusel. Kohati venitatud romaanidest on kunstiliselt tihedamad novellid. Pärast sõda kirjutas ta peamiselt näidendeid, mis kajastavad ühiskonna võitlust kindlalt klassipositsioonilt. Tema näidendeid mängiti oma ajal kogu NSV Liidus. Tema esikteos oli tükk aega keelatud raamatute nimistus. "Vaeste-Patuste alev" (1927), kujutab töölis- ja agulielu "Tuhkur hobune" (1928–1933), romaanitsükkel "Kolme vaeva tee" (1930), psühholoogiline romaan "Andruksonide suguvõsa" (1931–1934), ajalooaineline romaanitsükkel "Vana kaardivägi" (1935) "Metsalise rada" (1936) "Uus inimene" (1938) "Igavesed eestlased" (1937–1940), romaanitsükkel "Joonatan Hingemaa eksirännakud" (1930) "Kotkapoeg" (1932) "Reisijad lõppjaamas" (1934) "Reamees Mattias" (1935) "Üksiklased" (1935) "Esimesed meheteod" (1936) "Mälestusi laulvast kuldnokast" (1939) "Viirastused" (1939) "Elu tsitadellis" (1946) "Võitlus rindejooneta" (1947) "Rooste" (1948) "Kaks leeri" (1948) "Meie elu" (1949) "Öö ja päeva piiril" (1950) "Šaakalid" (1952) "Kaitseingel Nebraskast" (1953) "Suremine" (1953) "Vana tamm" (1955) "Tules ja veres" (1942, Moskva) "Hiiglaste tee" (1944, Leningrad) "Sadam udu taga" (1945) "Aovalgus" (1946) "Tulikuum päev" (1949) "Kasvutung" (1949) "Ööbik ja vaskuss" (1947) 1945 – Eesti NSV teeneline kirjanik 1947 – Stalini preemia ( näidendi "Elu tsitadellis" eest) 1947 – Eesti NSV rahvakirjanik 1948 – Stalini preemia ( näidendi "Võitlus rindejooneta" eest) 1950 – Nõukogude Eesti preemia (näidendi "Meie elu" eest) 1954 – Lenini orden Vaeste-patuste alev. 1927. EAÕK Pärnu Issandamuutmise koguduse personaalraamat. Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.5394.1.34; 20s1p. Leht 175 p "Käsi kirjutab. Valik autograafe Eesti Kultuuriloolisest arhiivist". Koostanud Piret Noorhani. Eesti Kirjandusmuuseum. Tartu 2003 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus AUGUST JAKOBSONILE Eesti NSV rahvakirjaniku aunimetuse andmise kohta, Punaväelane: Punaarmee [7. laskurdiviisi] poliitosakonna ajaleht, 7 november 1947 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Haud Tallinna Metsakalmistul