laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Abajas

Abajas (ka lõugas) on väike madal laht. Abajas võib olla nii mere kui ka järve osa. Abajad on sarnaselt teiste lahtedega tavaliselt tuulte eest kaitstumad kui avavesi ning seal on kujunenud hüdroloogilised tingimused, mis erinevad veidi külgneva vee(kogu) omadustest. Abajad võivad piisava sügavuse ja tuulte ning lainete eest varjatuse korral olla headeks sadamakohtadeks. rannikulõugas säärlõugas (haff) Fjord Laguun Laht Limaan Maastik, Kajander. J. jt. 2004. EnDic 2004. Tartu, Mats; Tallinn, Tallinna Raamatutrükikoda
Elisabet (nimi)

Elisabet on naisenimi, mille eeskujuks on Ristija Johannese ema Eliisabeti nimi. Elisabet, Venemaa keisrinna Elisabet Alver (Betti Alver), eesti luuletaja Elisabet Borsiin Bonnier, Rootsi diplomaat Elisabet Pärkson, vanim elusolev eestlane 2006–2008 Elisabet Reinsalu (Elisabet Tamm), eesti näitleja Elisabet Sahtouris, kreeka päritolu Ameerika Ühendriikide futuroloog, ärikonsultant ja professor Cristina Elisabet Fernández de Kirchner, Argentina poliitik Emma Elisabet Oinas (Elo Tuglas), Friedebert Tuglase abikaasa Marta Elisabet Schmiedehelm, eesti arheoloog Eliisabet (eesnimi) Elisabeth Elizabeth
Maismaa

Maismaa ehk kontinentaal ehk terrestriaal on see osa Maa pinnast, mis ei ole kaetud veekogudega. Maismaa hulka ei kuulu järved, jõed, mered, ookeanid jne. Maismaa kogupindala ületab 129 miljonit km² (29,2% Maa pinnast). Terrestriaali loetakse üheks kolmest eluareenist (teised kaks on okeanaal ja fluviolakustraal).
Dragonlord

Dragonlord on Põhja-Ameerika black metali ansambel, mis loodi 2001. aastal San Franciscos. Bändi asutasid kolm tuntud heavy metal muusikut. Nendeks olid Eric Peterson ja Steve DiGiorgio ansamblist Testament ja Steve Smyth bändist Nevermore. Dragonlord on andnud välja kaks albumit: "Rapture" (2001) ja "Black Wings Of Destiny" (2005). Mõlemad albumi muusika on klassifitseeritud kui sümfooniline black metal, kuid see sisaldab ka väga palju thrash metali mõjusid. Bändi laulusõnad räägivad põhiliselt hauatagusest maailmast, pimedusest ja sõjast. Eric Peterson – vokaal, kitarr Claude Creamer – kitarr Gian Pyres – kitarr Lyle Livingston – klahvpillid Steve Schmidt – basskitarr Jon Allen – trummid Steve DiGiorgio – basskitarr (2000–2001) Steve Smyth – kitarr (2000–2005) Derrick Ramirez – basskitarr (2001–2006) "Rapture" (2001) "Black Wings of Destiny" (2005) "Dominion" (2018) Dragonlordi ametlik koduleht
1960. aasta taliolümpiamängud

1960. aasta taliolümpiamängud olid VIII taliolümpiamängud, mis toimusid 18. veebruarist 28. veebruarini 1960 Squaw Valleys. Squaw Valley rajati spetsiaalselt talimängude tarbeks. See oli esimene olümpiamängude toimumispaik, mis polnud linn. Squaw Valley asub USA lääneosas California osariigis Sierra Nevada mäestikus, 1889 meetri kõrgusel üle merepinna. Olümpialinnaks kinnitati Squaw Valley ROK-i 50. istungil Pariisis 1955. aastal. Squaw Valley edestas otsustavas hääletusvoorus Innsbrucki 32 : 30. Teised kandideerinud linnad olid Garmisch-Partenkirchen (SFV), Innsbruck (Austria), Karachi (Pakistan), Sankt Moritz (Šveits). Korralduskomitee president oli Prentice C. Hale. Olümpiamängud avas USA asepresident Richard Nixon. Olümpiatule tõi staadionile mäesuusataja Andrea Mead-Lawrence, kes oli 1952. aastal võitnud olümpiakulla slaalomis ja suurslaalomis. Olümpiatule süütas kiiruisutaja Kenneth Henry (olümpiavõitja 500 m kiiruisutamises 1952. aastal). Olümpiavande andis iluuisutaja Carol Heiss (olümpiakuld 1960. ja -hõbe 1956. aastal). USA postiteenistus lasi tavakohaselt välja vaid ühe olümpiamargi. Sellel oli kujutatud lumehelves ja olümpiarõngad. Olümpiamängudel osales 30 riiki 665 sportlasega, kellest 143 olid naised. Esimest korda osales Lõuna-Aafrika Vabariik. Suurim võistkond oli Saksamaa ühendvõistkond 85 sportlasega. Edukaim riik medalite arvult oli Nõukogude Liit (7 kuld-, 5 hõbe- ja 9 pronksmedalit). Edukamad sportlased olid kiiruisutaja Lidija Skoblikova ja Jevgeni Grišin – mõlemad said kaks kuldmedalit. Enim olümpiamedaleid võitis Soome murdmaasuusataja Veikko Hakulinen (1 kuld, 1 hõbe, 1 pronks). Olümpiamängudel jagati välja 27 komplekti medaleid (uuteks aladeks olid meeste 20 km laskesuusatamine ja neli võistlusala naiste kiiruisutamises; raja puudumisel jäi ära bobisõit). Iluuisutamine (3) Jäähoki (1) Murdmaasuusatamine (6) Suusahüpped (1) Kahevõistlus (1) Kiiruisutamine (8) Mäesuusatamine (6) Laskesuusatamine (1) "Olümpialinnade kandidaadid". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2009. Vaadatud 17. aprillil 2010.
Lintsi jõgi

Lintsi jõgi (ka Piiumetsa jõgi) on jõgi Järvamaal, Pärnu jõe parempoolne lisajõgi Jõe pikkus on 69 km ja valgla pindala 285 km². Suubub Pärnu jõkke 84 km suudmest. Lintsi lisajõed on nt Lokuta jõgi ja Hauginiidu oja. Lintsi jõgi Änari külas EE 12. köide, 2003: 297. Lintsi jõgi keskkonnaportaalis
Mädara jõgi

Mädara jõgi (ka Soova jõgi) on jõgi Järva- ja Pärnumaal, Pärnu jõe parempoolne lisajõgi. Jõgi algab Lungu külas. Jõe pikkus on 36,9 km ja valgla pindala 77,2 km². Suubub Orikülas Pärnu jõkke 68,9 km kaugusel suudmest. Mädara jõge ääristavad lehtpuusalud Mädara jõgi Orikülas Mädara jõgi suubub Orikülas Pärnu jõkke Jäälind on Mädara jõel tavaline pesitseja Mädara jõele rajatud kopratamm Mädara jõgi keskkonnaportaalis
Käru jõgi

Käru jõgi (ka Vahastu jõgi) on jõgi Rapla-, Järva- ja Pärnumaal, Pärnu jõe parempoolne lisajõgi. Käru jõe lähe asub Aeli järves, mis asub Ardu külast 12 km edela pool. Jõgi suubub Pärnu jõkke 61,1 km kaugusel suudmest. Jõe pikkus on 58,7 km ja selle valgla suurus on 315,5 km². Käru jõgi keskkonnaportaalis
Vändra jõgi

Vändra jõgi on jõgi Pärnumaal, Pärnu jõe parempoolne lisajõgi. Jõgi on 50,1 km pikk ja 254,9 km² valglaga. Suubub Pärnu jõkke 46,4 km suudmest. Varasematel kaartidel (nt Eestimaa kaart, ajalehe Olevik lisa aastast 1883; Karta Lifljandskoi Gubernii) on jõge nimetatud Pulga jõeks (endise Pulga küla järgi; praegu on olemas Kobra küla alla kuuluv Pulga talu). Vändra jõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 28.03.2022.
Sarvkivi

Sarvkivi on peeneteraline moondekivim, mis koosneb eelistatud orientatsioonita peamiselt võrdteralistest kontaktmoonde läbi tekkinud mineraalidest. Sarvkivil võib olla mitmesuguseid lähtekivimeid ning seetõttu on ka moonde läbi moodustunud kivimi mineraloogiline koostis väga erinev. Seetõttu pole ka näiteks värvus sarvkivi puhul oluline diagnostiline tunnus. Sarvkivid on tavaliselt väga kõvad ning ühtlase massiivse tekstuuriga. Reeglina on nad täielikult või peaaegu täielikult kaotanud lähtekivimile omase struktuuri ja tekstuuri. Mõnikord võivad ühtlases kivimis sisalduda reliktsed porfüroblastid või fenokristallid. Sarvkivid on kuuma enamasti aluselise koostisega magmaintrusiooni ümbritsevate kivimite ümberkristalliseerumise tulemus. Sellist moondetüüpi, kus magmakeha kuumutab teda ümbritsevaid kivimeid ning moodustab moondekivimeist koosneva moondeoreooli, nimetatakse kontaktmoondeks ning sarvkivi ongi üks kontaktmoonde tüüpilisemaid kivimeid.
Massu jõgi

Massu jõgi on jõgi Eestis, Vändra jõe lisajõgi. Jõgi on 35,7 km pikk ja 78 km² valglaga. Massu jõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 15.03.2022.
Kymi

Kymi on endine küla Soomes Kymi vallas, praegu Kotka linnas.
Kymi vald

Kymi (rootsi keeles Kymmene) on endine vald Soomes, praegune Kotka linna osa. Vald liideti linnaga 1977. aastal. Kymi vallas olid peale Kymi järgmised külad: Eskola, Helilä, Huruksela, Jäppilä, Kaarniemi, Kalliokoski, Kaukola, Kierikkala, Korkeakoski, Kurittula, Kuutsalo, Laajakoski, Lankila, Marinkylä, Metsäkylä, Mussalo, Parikka, Pernoo, Pihkoo, Ruonala, Saksala, Sunila, Sutela, Tavastila, Ylänummi.
Räpu jõgi

Räpu jõgi on jõgi Järva ja Viljandi maakonnas, Navesti jõe parempoolne lisajõgi. Jõe registrikood: VEE1132500. Jõe pikkus on 20,8 km, valgala suurus 54,7 km², langus 25,5 m ja lang 1,23 m/km. Jõgi saab alguse 66 m kõrgusel Kabala külas Retla rabas ja suubub 40,5 m kõrgusel Maalasti ja Venevere küla piiril paremalt poolt Navesti jõkke 65,6 km kaugusel selle suudmest. Jõgi kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Jõkke suubuvad paremalt Kabala kraav ja vasakult Rokamäe peakraav. Veekogu kuulub riigi korrashoitavate ühiseesvoolude loetellu ning on avalikult kasutatav (kasutusel kalapüügipiirkonnana ja heitveesuublana). Jõe kalda piiranguvöönd on 100 m. Räpu jõgi läbib järgmisi külasid: Arkma, Kabala (Järva maakond, Türi vald); Arussaare, Koksvere, Maalasti, Soomevere, Venevere (Viljandi maakond, Põhja-Sakala vald). Jõel Arkma küla territooriumil paikneb Arkma hüdrokeemiaseire jaam. Jaama kaugus jõe suudmest on 12,5 km. Krahv Ludwig August Mellini koostatud Viljandimaa kaardil aastast 1796 on Räpu jõel Arkma ja endise Mändla (Mendla) küla vahel näha Anni vesiveski ja Koksveres Koksvere vesiveski. Tänapäeval on mõlemast veskist järel vaid vundament. Räpu jõgi keskkonnaportaalis (vaadatud 01.01.2013) Riiklike keskkonnaseirejaamade ja -alade määramine, Riigi Teataja, Keskkonnaministri määrus nr 50, jõust. 24.08.2002 Ludwig August Mellin: Liivimaa Atlas, veebiversioon, World Digital Library, vaadatud 01.01.2013 Räpu jõgi Eesti looduse infosüsteemis Räpu jõgi keskkonnaportaalis
Alva jõgi

Alva jõgi on jõgi Pärnumaal, Halliste jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõe lähe asub Väljaküla kagupiiril ja see suubub Halliste jõkke 44,3 km kaugusel suudmest. Jõe pikkus on 26,9 km ja valgla pindala 59,7 km². Alva jõgi keskkonnaportaalis
Suulisniemi

Suulisniemi on Kotka linnaosa. Asub linna idaosas. Suulisniemi kuulus 1950. aastani Kymi valda ja 1951–1976 oli osa Karhula alevist. Seal on Äijäniemi supelrand ja paadisadam. Elanikke on 1242 (31.12.2005).
Vilniuse maakond

Vilniuse maakond on üks kümnest maakonnast Leedus. Vilniuse maakonda kuuluvad järgmised omavalitsused (savivaldybė): Elektrėnai omavalitsus (Elektrėnų savivaldybė) Šalčininkai rajoon (Šalčininkų rajonas) Širvintose rajoon (Širvintų rajonas) Švenčionyse rajoon (Švenčionių rajonas) Trakai rajoon (Trakų rajonas) Ukmergė rajoon (Ukmergės rajonas) Vilniuse rajoon (Vilniaus rajonas) Vilniuse linn (Vilniaus miestas) 852 700 (2004) 848 100 (2008) 838 900 (2011) 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vilniuse maakonna elanikest leedulasi 59,41%, poolakaid 22,98%, venelasi 10,28%, valgevenelasi 3,29%, ukrainlasi 0,86%, juute 0,27%, tatarlasi 0,19% ja mustlasi 0,10%. Nuolatinių gyventojų skaičius metų pradžioje, vaadatud 12.02.2023. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2015. Vaadatud 14. aprillil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Vilniuse maakonna koduleht
Ura jõgi

Ura jõgi (ka Uulu jõgi) on jõgi Pärnu maakonnas. Jõe pikkus on 55,8 km ja valgla pindala 186 km². Ura jõgi Rae järvest Ura jõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 24.03.2022.
Rannametsa jõgi

Rannametsa jõgi (ka Kassioja) on jõgi Pärnu maakonna lõunaosas. Jõe süvendatud alamjooksu on nimetatud ka Timmkanaliks. Jõgi on 31 km pikk ja 173 km² valgalaga. Rannametsa jõgi Võidu külas Rannametsa jõgi Võidu külas Rannametsa jõe lammimets
Maimu Krinal

Maimu Krinal (sünninimi Maimu Palu; 19. detsember 1926 Tamsalu, Järvamaa – 29. november 2007) oli eesti laulja (metsosopran) ja näitleja. 1944. aastal lõpetas ta Tallinna tütarlaste kaubanduskooli. Aastail 1948–1953 õppis laulmist Rudolf Jõksi juhendusel. 1954. aastal jätkas laulmist Vanemuise teatri kooris. 1967. aastast pühendus ooperi- ja operetilaulmisele. Ta on esinenud ka ballettides ja sõnalavastustes. 1980 Eesti NSV teeneline kunstnik Kolhoosi Avangard teatripreemia Eesti Näitlejate Liidu auliige Tema abikaasa oli majandusteadlane Valner Krinal. "Lahkus Vanemuise näitleja ja ooperisolist Maimu Krinal". Tartu Postimees, 29. november 2007 Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul
Häädemeeste jõgi

Häädemeeste jõgi on jõgi Pärnumaa lõunaosas. Saab alguse Nigula rabast läänes ja suubub Häädemeestel Liivi lahte. Jõgi on 16,2 km pikk ja 68 km² valglaga. Häädemeeste jõgi keskkonnaportaalis
Suunatud tekstuur

Suunatud tekstuur on mitmetele moonde- ja tardkivimeile omane tekstuur, mis väljendub kivimi koostiselises kihistumises, plaatjate või tulpjate mineraalide eelistatud orientatsioonis, vesiikulite väljavenitatuses jne. Eriti omane on suunatud tekstuur paljudele moondekivimitele. Näiteks gneiss ja kilt on tüüpilised suunatud tekstuuriga moondekivimid. Gneisi puhul moodustab suunatud ilme koostiseline kihistumine, kus plaatjatest mineraalidest kihid, enamasti vilgud, vahelduvad võrdteralisematest mineraalidest koosnevate kihtidega, näiteks kvarts. Kilda puhul on tegemist plaatjate mineraalide eelistatud orientatsiooniga (mineraalid paiknevad risti valitseva rõhu suunaga). Suunatud tekstuuri võivad omandada ka laavavoolud, näiteks juhul, kui nende koostisse kuuluvad fenokristallid orienteeruvad voolu suunas või kui vesiikulid voolu suunas välja venituvad. Kihilisus Kildalisus
Nieves Lepp

Nieves Lepp (aastani 1966 Redi, 1966–1968 Klas; sündinud 26. juunil 1945 Karagandõs Kasahstanis) on eesti laulja (sopran) ja näitleja. Aastatel 1964–1966 õppis Tartu Muusikakoolis, hiljem Vanemuise stuudios. Aastail 1964–1972 oli samas koorilaulja ja tantsija, 1972–1986 ooperi- ja operetilaulja. Aastast 1986 pühendus näitlemisele. Aastatel 1966–1968 oli ta abielus Eri Klasiga. Abielust on tütar Diana Klas (sünd. 19. juuli 1967). Aastast 1968 on ta abielus eesti näitleja ja balletitantsija Tõnis Lepaga. Abielust on sündinud tütar Iris Laak, neiuna Iris Lepp.
Kuresoo (Viljandimaa)

Kuresoo (ka: Kuresoo raba, Leemeti raba) on raba Viljandi maakonna loodeosas Soomaa rahvuspargis, suurem osa sellest asub Põhja-Sakala valla piirides, Navesti, Raudna, Halliste ja Lemmjõe vahel. Kuresoo on Eesti suurim terviklik rabamassiiv, selle kogupindala on 90 km², lääne- ja keskosa pindala on 50 km². Kuresoo lõunapoolne rabarinnak Lemmjõe ja Raudna jõe ääres ulatub kõrgeimates kohtades 6–8 meetrini, olles sellega üks kõrgemaid Euroopas. Kuresoos asuvad Kuresoo laugas ja Toonoja rabasaar, viimasel on asunud Toonoja küla. Kuresoosse on rajatud Hüpassaare õpperada ja Ingatsi õpperada. 1970. aastatel tehtud lennukiseire tulemusena oletati, et Kuresoo saarte all leidub naftat. Seda oletust toetas ka Toonoja oja tume ja õline värvus. Lisauuringud näitasid, et see oletus osutus valeks. Eesti soode loend Hüpassaare õpperada Ingatsi õpperada Nils Niitra, Kadri Kuulpak. "Sada kõige-kõigemat fakti meie maa ja rahva kohta: Mis on Eesti hinnalisim kunstiteos?". Postimees. AS Eesti Meedia. Kaldur, Marko (2016). Avasta Soomaa. Tänapäev.  Kuresoo (Viljandimaa) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Võrdteraline struktuur

Võrdteraline struktuur (inglise equigranular texture) on kivimi struktuur, mis tähendab kivimi koosnemist enam-vähem ühesuurustest mineraaliteradest. Terminit kasutatakse peamiselt tard- ja moondekivimite kirjeldamisel. Termin "granoblastiline" on umbes sarnase tähendusega, kuid seda kasutatakse ainult moondekivimite kirjeldamisel. Porfüüriline struktuur
Unaarne tehe

Unaarne tehe ehk unaarne operatsioon on matemaatikas ainult ühe operandiga algebraline tehe. Näiteks eitus on loogikas unaarne tehe tõeväärtustega või propositsioonidega. Ruut on unaarne tehe reaalarvudega. Unaarne tehe hulgal A on funktsioon f:A → A. Aarsus Nullaarne tehe Binaarne tehe Boole'i algebra Ternaarne tehe
Richard Antons

Richard Antons (11. veebruar 1899 Vana-Antsla vald, Võrumaa – 10. mai 1966 Moskva lähedal) oli Eesti majandusteadlane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (alates 1951). Aastal 1934 lõpetas ta Punase Professuuri Instituudi Leningradis. Oli 1934–1940 Rostovi Ülikooli ja Udmurdi Kõrgema Põllumajanduse Parteikooli kateedrijuhataja. Aastatel 1940–1941 oli Tartu Riiklikus Ülikoolis poliitilise ökonoomia õppejõud. Osales eesti laskurkorpuses Teises maailmasõjas. Seejärel oli 1945–1951 TRÜ-s kateedrijuhataja ja 1949–1951 ühtlasi õppeprorektor. Aastail 1951–1954 oli EPA (praegu Eesti Maaülikool) esimene rektor, samas poliitilise ökonoomia kateedri juhataja. Majandusteaduste kandidaadi kraadi omandas 1949. aastal. Aastatel 1954–1966 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi direktor. Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1951) ja akadeemik (1961). 1950–1954 NSV Liidu Ülemnõukogu saadik. Uurinud peamiselt agraarsuhteid Eestis. Agraarsuhted kodanlikus Eestis. Tln, 1957. Tähtsamaid küsimusi põllumajanduse arendamise uuel etapil. – Põllumajandusökonoomika küsimusi II, 1959. 1944 Punatähe orden 1950 Tööpunalipu orden Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon 1: 84. Kalling, K., Tammiksaar, E. Eesti Teaduste Akadeemia. Ajalugu. Arenguid ja järeldusi. Tln., 1998, lk 122, 160.
Kivimi tekstuur

Kivimi tekstuuri moodustavad peamiselt kivimi makroskoopilist ehitust iseloomustavad tunnused. Sageli on tekstuur paremini jälgitav paljandeis kui käsipalades või õhikuis. Siiski ei hõlma tekstuur ainult kivimi makroskoopilisi tunnuseid. Mõned tekstuurielemendid, nagu näiteks miarooliline tekstuur, ongi sageli nähtavad vaid mikroskoopi kasutades. Üldiselt nimetatakse kivimi struktuuriks kivimi koostisse kuuluvate mineraalide suurust ja omavahelisi suhteid, tekstuuriks aga nende paigutust ja nn ruumitäitmisviisi. Erinevalt tekstuurist on enamik struktuurseid tunnuseid paremini jälgitavad mikroskoobi abil. Terminite "struktuur" ja "tekstuur" eristamine tekitab mõnikord segadust. Näiteks inglise keeles on mõnel juhul loobutud nende eristamisest ning asendatud nad terminiga fabric, mis hõlmab nii kivimi tekstuuri kui ka struktuuri. Segadust võib tekitada ka see, et mandrieuroopa ja ingliskeelsete maade traditsioonides on nende terminite kasutus vastupidine. "Struktuur" on inglise keeles texture ja tekstuur on structure.
Vesiikul (geoloogia)

Vesiikul on laavast eraldunud gaaside poolt moodustatud siledate seintega tühemik laavas või sellest moodustunud vulkaanilises kivimis. Vesiikuleid sisaldavaid vulkaanilisi kivimeid nimetatakse vesikulaarseiks. Väga vesikulaarne kivim on näiteks pimss, mis on suure vesiikulite hulga tõttu isegi veest väiksema tihedusega. Vesiikulid võivad hilisemate hüdrotermaalsete protsesside käigus osaliselt või täielikult sekundaarsete mineraalidega täituda, moodustades miaroolilise või mandlilise tekstuuri.
Vesiikul

Vesiikul on lihtsa membraaniga väike põieke rakus. Vesiikul on laavast eraldunud gaaside poolt moodustatud siledate seintega tühemik laavas või sellest moodustunud vulkaanilises kivimis. ...
Rein Avarmaa

Rein Avarmaa (26. detsember 1940 Tallinn – 7. august 1987 Tartu) oli eesti füüsik. 1964. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli. Aastail 1966–1973 töötas Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika ja Astronoomia Instituudis, hiljem oli ENSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi vanemteadur ja laborijuhataja. Ta uuris peamiselt fotosünteesivate biopigmentide optilist kõrglahutusspektroskoopiat. Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule. 1975 Eesti NSV riiklik preemia 1986 NSV Liidu riiklik preemia töödetsükli "Spektrite püsisälkamine ja keerukate molekulide selektiivspektroskoopia" eest (kaasautorid Anšel Gorohhovski, Roman Personov, Boris Harlamov, Jevgeni Alšits, Ljudmila Bõkovskaja, Vladimir Maslov, Ljubov Rebane, Jaak Kikas ja Konstantin Solovjov)
Matti Moguči

Matti Moguči on Eesti kirjanduses tähelepanu pälvinud kirjanduslik müstifikatsioon – pseudonüüm, mida kasutasid ühiselt luuletaja Priidu Beier ja kunstikogujana tuntud Matti Milius. See sündis 1980. aastate algul varjunimena, mille all kirjutas tollase ühiskonna vastu protestivaid luuletusi peamiselt Beier, Milius kandis neid ette. Miliuse väitel on pseudonüümi kasutanud teisedki autorid, näiteks Hasso Krull. Esimesed kaks Moguči autorinimega luulekogu olid "Mina – Eiffeli torn" (1982) ja "Mina – metsikuim mehike" (1984). Ametlikult sai trükiloa alles kolmas luulekogu, 1989. aastal ilmunud "Õrn ja rõve". Luulekogu tutvustamiseks korraldasid Milius ja Beier ühise turnee mööda Lõuna- ja Kesk-Eestit. 1989. aastal avaldas Moguči luulevaliku ka ajakiri Vikerkaar nr 4 ("K. J. Petersoni mälestussamba avamise puhul", "Kooljate ball", "Hymn KGB-le", "Rändaja", "Järelhyye iseendale", "Laul") 1993. aastal Beieri ja Miliuse suhted jahenesid. 1998. aastal avaldas Moguči nime all uue kogu "Sind armastan, president Meri: luulet aastaist 1995–1998" Matti Milius. Beier ähvardas kirjastus Umara kohtusse anda, kuna Matti Moguči oli tema ametlikult registreeritud pseudonüüm. Miliuse hinnangul oli varjunimi ühine, kuid ta siiski vabandas Beieri ees ja lisas raamatule vahelehe, mille järgi on kogu autor Mats Maalen. Ka Moguči kaks käsikirjalist luulekogu avaldati lõpuks trükis: 1999. aastal "Mina – Eiffeli torn" ja 2005. aastal "Mina – metsikuim mehike". Priidu Beieri looming, mis koondus Moguči nime alla, on olnud valdavalt maskuliinne, jõuline ja käsitlenud ka otseselt seksuaalseid teemasid, säilitades samas Beierile omase (enese)iroonia. Nõukogude kirjanduses valdavalt taunitud teemad ja otsekohene keel muutsid Moguči kuju toonases õhustikus skandaalseks, sellele aitas kaasa Miliuse kui poolpõrandaaluse kultuuritegelase kuvand. Sven Kivisildniku hinnangul on Moguči-luule Beieri loomingu paremik, ta taunis innukalt selle väljajätmist autori soovil Beieri 2008. aastal ilmunud valikkogust. Moguči nime all avaldatud tekste on kasutanud muusikas ansamblid Rosta Aknad (luuletus "Olen Sappho!"), J.M.K.E. ja Vennaskond ("Dostojevskilik Doris", luuletus Doris Karevast). 2004. aastal tegi Tartu režissöör Toomas Griin omaaegsest müstifikatsioonist filmi "Moguči". Tiit Tuumalu "Milius armastab presidenti"[alaline kõdulink] Postimees, 06.01.1999 Doris Kareva "Autor välja!" Sakala, 19.04.1990 http://www.vikerkaar.ee/?page=Arhiiv&a_act=content&a_number=36 Kivisildnik "Kuritegu eesti kirjanduses – geeniuse kohitsemine"[alaline kõdulink] Pärnu Postimees, 25.01.2008 "Kinokohvikus: "Kinolinn Tartu"" Tartu linnamuuseum, 12.04.2002 Jaak Urmet, "Lähemalt ühest legendist" (pseudonüümist Matti Moguči) – Vikerkaar 2000, nr 4, lk 81–90 Doris Kareva "Autor välja!"
Patarei (täpsustus)

Patarei (inglise keeles battery pack) on süsteemselt kokku ühendatud või koos töötavad üheliigilised seadmed, seadised, ehitused või muud sarnased asjad. Sõna patarei tuleneb prantsuskeelsest sõnast batterie. Ühendatud seadmete järgi eristatakse järgmisi patareisid: patarei – galvaanielementide patarei, kõnekeeles kasutatakse ka ühe galvaanielemendi kohta akupatarei ehk akumulaatorpatarei hüdropatarei galettpatarei keskküttepatarei ehk keskkütteradiaator kondensaatorpatarei päikesepatarei patarei (sõjandus) – suurtükiväe ja õhutõrje relvaliigi, harvem jalaväe miinipildujate väeüksus suurtükipatarei raketipatarei ehk raketikompleks Patareisadam Patarei vangla
Never Mind the Bollocks, Here's the Sex Pistols

"Never Mind the Bollocks, Here's the Sex Pistols" on esimene ja ka viimane ametlik Sex Pistolsi stuudioalbum. Pärast seda ilmunud albumid on kokku pandud ülejäänud lugudest ja demodest. Album ilmus 28. oktoobril 1977 Virgin Recordsi väljaandel. Esimene väljalase (1000 tükki) erines järgnevatest, sellelt puudus lugu "Submission". Ka lugude järjekord oli veidi erinev. Kõigi laulude autorid on Paul Cook/Steve Jones/Glen Matlock/Johnny Rotten, kui pole märgitud teisiti. "Holidays in the Sun" (Cook/Jones/Rotten/Sid Vicious) – 3:22 "Bodies" – 3:03 "No Feelings" – 2:51 "Liar" – 2:41 "God Save the Queen" – 3:20 "Problems" – 4:11 "Seventeen" – 2:02 "Anarchy in the U.K." – 3:32 "Submission" – 4:12 "Pretty Vacant" – 3:18 "New York" – 3:07 "EMI" – 3:10 Ameerika Ühendriikides Warner Brothersi poolt välja lastud versiooni kaane kujundus on roheline ja roosa ning lugude järjestuses on "God Save the Queen" ja "Problems" kohad vahetanud. Prantsusmaal Barclay Recordsi poolt välja lastud versiooni lugude järjestus on sama, mis Suurbritannia 11 looga variandil, "Submission" on lisatud A-poole lõppu.