laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Emmerich

Emmerich on linn Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal Reini kaldal. Emmerich asub Reini põhjakaldal Hollandi piiri lähedal. Piir asub linnast 4 km põhja ja 5 km lääne pool. Seega on Emmerich allavoolu sõites viimane Reini-äärne linn Saksamaal enne seda, kui jõgi Hollandisse jõuab. Emmerichi asutas 700. aasta paiku anglosaksi misjonär Willibrord misjonijaamana. Esimest korda kasutati nime Villa Embrici 828. aastal. 1040. aastal valmis linnas Püha Martini kirik. Emmerich sai linnaõigused 31. mail 1233. 14. sajandi lõpul sai Emmerich hansalinnaks. 1856. aastal ehitati läbi linna raudtee liinil Oberhausen–Arnhem. 6. novembrist 1914 kuni 24. veebruarini 1945 töötas 39,82 kilomeetri pikkune Wesel–Rees–Emmerichi trammiliin, millele alates 1921. aastast väljus tramm tööpäeviti igal täistunnil kella 6-st 23-ni (puhkepäeviti igal pooltunnil) ning sõiduplaani järgi kestis sõit 1 tund ja 50 minutit. 4. juunist 1903 kuni 18. septembrini 1944 töötas Hollandisse viiv trammiliin Emmerich–Zutphen. 7. oktoobril 1944 hävis brittide õhurünnakus 97% linnast. Sild üle Reini ühendab Emmerichi jõe lõunakaldal asuva Klevega. Sild avati 1965, see on 1228 meetrit pikk ja suurim sildeava on 500 meetri pikkune, mis teeb sellest suurima sildeavaga silla Saksamaal. Silla alt sõidab läbi keskmiselt viissada laeva päevas. 1966 valmis Püha Vaimu katoliku kirik, mille rist on tehtud vanarauast. Reini muuseumis on 130 laevamudelit, radar, kalatopiseid, Reini kaarte, ühemeheallveelaev Teise maailmasõja ajast ja linna raamatukogu. Näitused käsitlevad harilikult Reini jõe, laevanduse ja kalapüügi, samuti Emmerichi ajalugu. Endises Lohmanni šokolaadivabrikus asub plakatite ja postrite muuseum. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Emmerichi koduleht Emmerichi plakatimuuseum Emmerichi vaatamisväärsused
Masha Klinova

Masha Klinova (ukraina keeles Маша Володимирівна Клинова Maša Volodõmõrivna Klõnova; sündinud 18. novembril 1968 Odessas) on maletaja, naiste suurmeister (1996). Klinova on lõpetanud Odessa Ülikooli. 1991. aastal emigreerus ta Iisraelisse. Ta on kahekordne Iisraeli naiste malemeister (1992, 2010). Iisraeli naiskonna koosseisus on ta mänginud 12 naiste maleolümpial. Ta on tegutsenud maletreeneri ja malekohtunikuna. Elanud palju aastaid Iisraelis naasis ta sünnilinna Odessasse. Ta sai FIDE-lt 1996. aastal naiste suurmeistri ja 2002. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. Masha Klinova FIDE andmebaasis
Ela Pitam

Ela Pitam (läti keeles Ella Pitama; sündinud 10. veebruaril 1977 Riias) on Iisraeli maletaja, naiste suurmeister (1997). Pitam mängis 1990. aastal Riias rahvusvahelisel turniiril Riga-90. 1991. aastal emigreerus ta koos vanematega Iisraelisse. Ta on lõpetanud Haifa ülikooli. 2000. aastal tuli ta Iisraeli naiste malemeistriks. 1998. aastal Dresdenis sai Pitam naiste maailmameistrivõistluste tsooniturniiril esikoha ja pääses 2000. aastal New Delhis toimunud MM-i turniirile (64 osavõtjat, mängiti nokautsüsteemis). Avamatšis kaotas ta Jekaterina Kovalevskajale ja 32 parema hulka ei pääsenud. Pitam on mänginud Iisraeli naiskonna koosseisus neljal naiste maleolümpial (1996, 1998, 2000, 2010) ja kolmedel Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (1997, 1999, 2009). Ta sai FIDE-lt 1995. aastal naiste FIDE meistri ja 1997. aastal naiste suurmeistri nimetuse. Ela Pitam FIDE andmebaasis
Yuliya Shvayger

Yuliya Shvayger-Naiditsch (ukraina keeles Юлія Швайгер-Найдіч Julija Švaiger-Naiditš; sündinud 20. oktoobril 1994 Vinnõtsjas) on Iisraeli maletaja, naiste suurmeister (2017). Shvayger mängis Ukraina eest kuni 2012. aastani, alates 2012. aastast esindab ta Iisraeli. 2016. aastal saavutas ta Euroopa naiste meistrivõistlustel 11. koha, millega tagas endale edasipääsu 2018. aastal Hantõ-Mansiiskis toimunud maailmameistrivõistlustele (64 osavõtjat, mängiti nokautsüsteemis). Avamatšis kaotas ta Monika Soćkole ja 32 parema hulka ei pääsenud. Shvayger on mänginud Iisraeli naiskonna koosseisus neljal naiste maleolümpial (2012–2018) ja kahtedel Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (2013, 2017). Ta sai FIDE-lt 2013. aastal naiste rahvusvahelise meistri ning 2017. aastal naiste suurmeistri ja rahvusvahelise meistri nimetuse. Shvayger abiellus 2014. aastal malesuurmeister Arkadij Naiditschiga.  Yuliya Shvayger – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Yuliya Shvayger FIDE andmebaasis
Viivikonna kihistu

Viivikonna kihistu (inglise Viivikonna Formation) on ordoviitsiumi ladestu Kukruse lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistu on nime saanud Viivikonna asula järgi. Kihistu stratotüüp on Viivikonna karjäär, kus läbilõige aktiivse kaevandamise tõttu on pidevalt muutumas. Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Kiviõli kihistik Peetri kihistik Maidla kihistik. Kihistu koosneb lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena kukersiiti. Läänes läheb see kukersiidi osakaalu vähenedes ühtlaselt üle Pihla kihistuks, lõunas aga Dreimani kihistu mergli vahekihtidega lubjakivideks. Viivikonna kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 18.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid[alaline kõdulink] Geology and Mineral Resources of Estonia. Kukruse stage Linda Hints&Tõnu Meidla Viivikonna kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Krastai kihistu

Krastai kihistu (inglise Krastai Formation) on ordoviitsiumi ladestu Uhaku lademe kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Kraštai küla järgi. Eesti aladel kihistiku kivimeid ei esine. Kihistut eristatakse Leedu kesk- ja idaosas ning Nemunase madalikul. Kihistu esineb ka Valgevene loodeosas. Kihistu stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 678,5..687,6 meetril. Kihistu on Nemunase madalikul 2 meetri paksune, mujal on suurim paksus 9 meetrit. Kihistu koosneb hallist suure detriidisisaldusega lubjakivi vahekihtidega merglist. Krastai kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Diversity and biostratigraphic utility of Ordovician brachiopods in the East Baltic, Linda Hints, David A. T. Harper, Juozas Paškevičius, 2018 Stratigraafia terminoloogia LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 33 Krastai kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Likėnai kihistik

Likėnai kihistik on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe Biržai kihistu ülemine kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Petras Lapinskas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Biržai rajoonis asuva Likėnai alevi järgi. Kihistiku stratotüüp on Paroveja 9 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 815,3–818,7 meetril. Kihistiku neostratotüüp on Likenai 396 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 827,4–839 meetril. Leedus eristatakse kihistikku maa loodeosas ja Nemunase madalikul. Kihistiku all lamab Raubonysi kihistik, selle kivimiks on punakaspruun detriiti sisaldav lubjakivi. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 23
Kingsepamäng

Kingsepamäng on vana jõulumäng, milles püütakse kolmest õlepalmikust valmistatud "kingsepp" pikali lükata. Kaks kummargil ja näoga vastamisi mängijat hoiavad kinni jalge vahele pandud kaikast. Seljaga kingsepa poole olija püüab kaika abil õlenukku ümber lükata, teine seda takistada. Nagu paljud teised jõulumängud, pidi ka kingsepamäng mängijaile viljaõnne tooma. Kingsepamäng Kogus "1001 lastemängu aastast 1935" Video
Raubonysi kihistik

Raubonysi kihistik on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe Biržai kihistu alumine kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Petras Lapinskas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Raubonysi küla järgi. Kihistiku stratotüüp on Paroveja 9 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 818,7-824,7 meetril. Kihistiku neostratotüüp on Likenai 396 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 839–839,9 meetril. Leedus eristatakse kihistikku maa loodeosas ja Nemunase madalikul. Kihistikul lasub Likėnai kihistik, selle kivimiks on punakaspruun või rohekashall lubjakivi vahekihtidega mergel. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 23
Mart Mägar

Mart Mägar (sündinud 10. aprillil 1954 Vokas Kohtla-Järve rajoonis) on eesti motokrossisõitja. Mägar lõpetas 1978. aastal tehniku-mehaanikuna Tihemetsa Sovhoostehnikumi. Ta on töötanud Kohtla-Järve EPT-s ja Voka TSK-s treeneri-mehaanikuna. Mootorrattasporti hakkas ta harrastama 1968. aastal Vokas ja jätkas Tihemetsas Sulev Saare juhendamisel. Aastatel 1977, 1983 ja 1988 võitis Mägar Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 250 ja 350 cm³ klassis 3 pronksi. Aastatel 1972–1990 tuli ta suve- ja talimotokrossis 25 korral Eesti meistriks. MÄGAR, MART ESBL (vaadatud 17. jaanuaril 2021)
Raubonys

Raubonys on küla Leedus Pasvalysi rajoonis Saločiai vallas Tatula jõe kaldal. Aastal 2001 oli külas 543 elanikku. Külas asub Pajiešmeniai põhikooli filiaal Raubonysi algkool. Lisaks on külas veel postkontor ja raamatukogu. vaatamisväärsusteks on kabel ja puitskulptuuride ansambel. Raubonys tekkis XIX sajandil vesiveski juurde, kus valmistati ka villast lõnga ja kangast. Nõukogude perioodil oli see kohaliku kolhoosi keskasula. Küla järgi on nimetatud Pirgu lademe Raubonysi kihistik. Raubonysi kabel Vesiveski 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 17.08.2019. [LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 23 Stratigraafia terminoloogia] Küla portaalis vietoves.Lt
Biržai kihistu

Biržai kihistu on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Petras Lapinskas aastal 1967. Kihistu on nime saanud Biržai linna järgi. Kihistu stratotüüp on Paroveja 9 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 795,9–824,7 meetril. Kihistiku neostratotüüp on Likenai 396 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 817–839,9 meetril. Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas ja Nemunase madalikul. Selle suurim paksus on 8,5 meetrit. Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Raubonysi kihistik Likėnai kihistik. Kihistusse arvati varem ka Kirdonysi kihistik, ent tänapäeval loetakse selle kivimid Jelgava kihistu osaks. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 23
Keklysi kihistu

Keklysi kihistu on ordoviitsiumi ladestu Rakvere lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas ja Juozas Paškevičius aastal 1991. Kihistu on nime saanud kuralaste Ceklise muinasmaakonna järgi. Kihistu stratotüüp on Akmenė-71 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 460,5–462,5 meetril. Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas. Selle suurim paksus on 2 meetrit. Kihistu koosneb afaniitsetest lubjakividest. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 23
Säde (eesnimi)

Säde on eesti ja soome naisenimi. 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Säde 266 naisel ja tüdrukul (2019 – 204). Säde oli Eestis esinemissageduselt 446. naisenimi.(2019 – 510.). Kõige populaarsem oli 2019. aasta seisuga eesnimi Säde vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 10,59 (järgnesid 5–9: 6,71 ja 10–14: 3,18) ning Tartu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,24. Säde oli keskmiselt 15 aasta vanune (mediaanvanus oli 6). Säde nimepäev on Eestis 2. veebruar ja Soomes 18. oktoober. Säde Mantere-Alhonen, soome mikrobioloog (1940–2014) Säde Matikka-Nieminen, soome näitleja ja lavastaja (1922–2015) Säde Purge, eesti ajaloolane (1934–) Säde Tahvanainen, Soome poliitik (1972–) ... https://www.stat.ee/nimed/Säde
Žarėnai kihistik

Žarėnai kihistik on ordoviitsiumi ladestu Oandu lademe Mosseni kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Juozas Paškevičius aastal 1973. Kihistik on nime saanud Žarėnai alevi järgi. Kihistiku stratotüüp on Žarėnai-1 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 1852–1857 meetril. Leedus eristatakse kihistikku maa loodeosas ja Nemunase madalikul, kus selle kõrval esineb ka Šakiai kihistu. Selle suurim paksus on 5,5 meetrit. Kihistiku moodustab hall savika lubjakivi vahekihtidega mergel. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 24
Jakšiai

Jakšiai on küla Leedus Kėdainiai rajoonis Pernarava vallas, Pernaravast 4 kilomeetrit kagus. Aastal 2001 oli külas 180 elanikku. Nõukogude perioodil oli küla Salomėja Nerise nimelise kolhoosi keskasula. Küla järgi on nimetatud Rakvere lademe Jakšiai kihistu. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_02.htm?lang=lt#keda_r 2011 m. surašymas]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 17.08.2019. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 31 Küla portaalis vietoves.Lt
Virge

Virge on eesti naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Virge 418 naisel või tüdrukul. Virge on Eestis esinemissageduselt 340. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Virge vanuserühmas 45–49, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 6,33 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,37. Virge oli keskmiselt 49 aasta vanune (mediaanvanus oli 48). Nime Virge nimepäev on Eestis 2. märts. Virge Joamets Virge Jõekalda Virge Naeris Virge Nemvalts Virge Soomer "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. august 2019. Vaadatud 18. augustil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Nelli

Nelli on naisenimi, variant nimest Nelly. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Nelli 615 naisel. Nelli on Eestis levikult 267. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Nelli vanuserühmas 80–84, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 9,66 ning Ida-Viru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,9. Nelli oli keskmiselt 50 aasta vanune (mediaanvanus oli 53). Nelli nimepäev on Eestis 8. november. Nelli Abašina-Melts Nelli Differt Nelli Kalikova Nelli Privalova Nelli Uustalu Nelli Vija ... https://www.stat.ee/nimed/Nelli
Balga kihistu

Balga kihistu on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas ja Juozas Paškevičius aastal 1991. Kihistu on nime saanud endise Kaliningradi oblasti Vesjoloje küla leedu- ja saksakeelse nimekuju järgi. Kihistu stratotüüp on Jagodnoje-2 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 2618–2625,5 meetril. Kihistut eristatakse Nemunase madalikul. Kihistik on 6,5 meetri paksune. Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Sartai kihistik Šventupysi kihistik. Kihistu moodustab bentoniidi ja lubjakivi vahekihtidega mergel. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 23
Senta (eesnimi)

Senta on peamiselt saksa keeleruumis levinud skandinaaviapärane naisenimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Senta 62 naisel. See oli Eestis esinemissageduselt 996. naisenimi. Nimi Senta hakkas Saksamaal levima 1843. aastal esilavastatud Richard Wagneri ooperi "Lendav hollandlane" peategelase järgi umbes 1860. aastatel. Eestis levis see 20. sajandi alguses. Senta Berger Senta Pressraud Zenta Mauriņa (Senta Emma Mauring) Senta Moira Senta Wengraf ... https://web.archive.org/web/20190818082601/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Senta (vaadatud 18.08.2019) Senta statistikaameti andmebaasis
Sankt Wendel

Sankt Wendel (St. Wendel) on linn Saksamaal Saarimaa liidumaal, Sankt Wendeli kreisi keskus. Asub Saari jõe lisajõe Bliesi ääres umbes 35 km liidumaa pealinnast Saarbrückenist kirdes naaberliidumaa Reinimaa-Pfalzi piiri lähedal. Sankt Wendel on Saarimaa üks kuuest kreisilinnast ning on liidumaa suuruselt kaheksas linn. Linn on saanud nime roomakatoliku pühaku püha Wendelinuse järgi, kellele on ka pühitsetud toomkirik ja kabel ning kelle järgi on nimetatud puhke-, spordi- ja seikluspark (saksa keeles Wendelinuspark). Viimase (ja varem ka linna alal) asub mootorrattaspordi ringrajasõidu ringrada, millel on peetud ka rahvusvahelisi võistlusi. Sankt Wendeli keskaegse linnamüüri üks rekonstrueeritud lõike Toomkiriku vaade koori poolt Motospordi ringrada oli veel 1962. aastal osaliselt linnatänavatel Rezé-les-Nantes, Prantsusmaa (1973) São Vendelino, Brasiilia (2003) Balbriggan, Iirimaa (2007) Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Sankt Wendeli koduleht
STS-129

STS-129 oli NASA Space Shuttle'i programmi 129. missioon. Missioon startis 16. novembril 2009 ja naasis Maale 27. novembril. Missiooni teenindas kosmosesüstik Atlantis ja see viis kosmosesse Rahvusvahelise Kosmosejaama varuosi. Atlantise lastiruumis oli kaks ExPRESS Logistics Carrieri, milles oli kaks güroskoopi, kaks lämmastiku paaki, kaks pumpa, ammoniaagi paak, Canadarm2 varuosa ja kõrgsurvepaak. Missiooni lõppemise järel oli Space Shuttle'i programmis toimumas veel kuus missiooni. "STS-129". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 21. mai 2017. Vaadatud 18. august 2019. "STS-129 Crew". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. september 2020. Vaadatud 18. august 2019.
Bosniakeelne Vikipeedia

Bosniakeelne Vikipeedia (bosnia keeles Wikipedia na bosanskom jeziku) on Vikipeedia bosniakeelne versioon. Bosniakeelsele Vikipeediale pandi alus 12. detsembril 2002. Seal on 93 884 artiklit, millega see on artiklite arvult 76. keeleversioon, ja 367 653 lehekülge. Seal on 164 383 registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on 156) ja 9 administraatorit. Serbiakeelne Vikipeedia Serbia-horvaadikeelne Vikipeedia All Wikipedias ordered by number of articles Bosniakeelne Vikipeedia
Mongolikeelne Vikipeedia

Mongolikeelne Vikipeedia (mongoli keeles Монгол Википедиа) on Vikipeedia mongolikeelne versioon. Mongolikeelsele Vikipeediale pandi alus 28. veebruaril 2004. Seal on 24 123 artiklit, millega see on artiklite arvult 124. keeleversioon, ja 107 890 lehekülge. Seal on 92 167 registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on 205) ja 3 administraatorit. All Wikipedias ordered by number of articles Mongolikeelne Vikipeedia
Morozov

Morozov (vene keeles Морозов) on vene perekonnanimi. Nime naissoost vorm on Morozova. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Morozov 563 inimesel: 529 mehel ja 34 naisel. Perekonnanimede levikult on Morozov meeste puhul 54. kohal. Perekonnanimi Morozova oli 599 naisel ja see oli levikult 53. kohal. Venemaal on see levikult 11. perekonnanimi. Igor Morozov, Eesti jalgpallur (sündinud 1989) Marek Morozov, Eesti kulturist ja treener (1973–) Nikolai Morozov, vene teadlane (1854–1946) Pavlik Morozov, Nõukogude Liidu kangelaspioneer (1918–1932) Sergei Morozov, vene käija (1988–) Sergi Morozov, Ukraina päritolu jalgpallur (1961–) ... https://www.stat.ee/nimed/pere/Morozov (vaadatud 18.08.2019) https://www.stat.ee/nimed/pere/Morozova (vaadatud 18.08.2019) Журавлёв, А. Ф. К статистике русских фамилий. I // Вопросы ономастики. — 2005. — № 2. — lk 126—146. Morozov statistikaameti andmebaasis
STS-130

STS-130 (ISSi ehituslend 20A) oli NASA Space Shuttle'i programmi 130. missioon. STS-130 startis 8. veebruaril 2010 ja naasis Maale 21. veebruaril. Missiooni teenindas kosmosesüstik Endeavour ja see viis Rahvusvahelisse Kosmosejaama Tranquility ja Cupola moodulid. "STS-130 Mission Information". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2018. Vaadatud 18. august 2019. "STS-130 Mission Information". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. september 2020. Vaadatud 18. august 2019.
Juri Saprõkin

Juri Mihhailovitš Saprõkin (vene keeles Юрий Михайлович Сапрыкин; 30. märts 1913 Jekaterinodar – 8. märts 1998 Moskva) oli vene ajaloolane. Ta uuris peamiselt keskaja ja varauusaja Inglismaad, eriti talurahvaajalugu. Tema publikatsioonide hulka kuulub ka teos "Iirimaa vallutamine Inglismaa poolt 12.-17. sajandil" ("Английское завоевание Ирландии 12–17 вв"). Ta oli Moskva Riikliku Ülikooli professor. https://www.livelib.ru/author/179253-yurij-saprykin
Taurupe kihistu

Taurupe kihistu (inglise Taurupe Formation) on ordoviitsiumi ladestu Uhaku lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama T. Springis aastal 1974. Kihistu stratotüüp on Taurupe 26 puurauk. Kihistu on nime saanud Taurupe küla järgi. Eestis esineb kihistu maa lõunaosas, Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas; selle suurim paksus on Leedus 16,5 meetrit. Kihistu koosneb kirjuvärvilisest savikast lubjakivist. Leedus sisaldab see ka savikat merglit. Kohati esindab kihistut ka dolomiit, milles on vahekihtidena hall lubjakivi ja mergel. Eesti aladel on kihistu lubjakivi tumedam, olles kas lainjas või muguljas. Taurupe kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 07.04.2018) Taurupe kihistu Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 17.08.2019) LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 25 Lower and Middle Ordovician conodonts from the subsurface of SE Estonia and adjacent Russia, Viive Viira, 2010 Taurupe kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
1. FC Union Berlin

1. FC Union Berlin e. V. on Saksamaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Berliinis. See mängib Saksamaa kõrgliigas Bundesliga. Praegune klubi on loodud 20. jaanuaril 1966, kuid selle FC Olympia Oberschöneweide eelkäija juba 1906. aastal. Aastatel 2009–2019 mängis klubi Saksamaa esiliigas. 2019. aastal alistati üleminekumängudes VfB Stuttgart ja kindlustati esimest korda klubi ajaloos pääs Bundesligasse. 2001. aastal, mil mängiti veel Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas, jõudis klubi Saksamaa karikavõistluste finaali, kus kaotati Schalkele. Sellega kvalifitseeruti UEFA karikavõistlustele, mille esimeses ringis alistati Soome klubi FC Haka, kuid teises voorus kaotati Bulgaaria klubile Lovechi Litex. Hooajal 2021/22 osales Union Berlin UEFA Euroopa Konverentsiliigas, seejärel järgmisel hooajal Euroopa Liiga alagrupiturniiril ja hooajal 2023/24 Meistrite Liiga alagrupiturniiril. Seisuga 29. august 2024 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Saksamaa meistrivõistlused Teine koht: 1923 DDR-Liga Nord Võidud: 1966, 1970, DDR-Liga B Võidud: 1974, 1975, 1976, 1981, 1982 DDR-Liga A Võidud: 1985, 1991 Teine koht: 1990 3. Liga Võidud: 2009 DFB-Pokal Teine koht: 2001 FDGB-Pokal: Võidud: 1968 Teine koht: 1986 Regionalliga Nordost Võidud: 1996, 2000 Regionalliga Nord Võidud: 2001 NOFV-Oberliga Nord Võidud: 2006 Berliner Landespokal Võidud: (4) 1947, 1948, 1994, 2007, 2009 Teised kohad: 1926, 1997 "Kader" (saksa). 1. FC Union Berlin. Vaadatud 6. juulil 2023. Ametlik koduleht
RB Leipzig

RasenBallsport Leipzig e.V. on Saksamaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Leipzigis. See mängib Saksamaa kõrgliigas Bundesliga. Klubi asutas 2009. aastal ettevõte Red Bull GmbH. Esimesel hooajal mängis klubi Saksamaa tugevuselt viiendas liigas. Sealt tõusti kohe neljandasse liigasse ja hooajal 2012–13 kindlustas pääs 3. Ligasse, kust jõuti hooajaks 2014–15 juba Saksamaa esiliigasse. Hooajal 2015–16 sai klubi esiliigas teise koha ja tõusis Bundesligasse. Leipzigi esimene hooaeg Saksamaa kõrgliigas oli muljetavaldav, kui pärast 13 vooru ei oldud liigas kaotatud ühtegi mängu ja oldi liigatabelis esimesel kohal. Kokkuvõttes lõpetas Leipzig hooaja Müncheni Bayerni järel teise kohaga. Hooajal 2017–18 osaleti UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril, kus saadi kolmas koht. Seejärel jätkati UEFA Euroopa Liigas, kus jõuti välja veerandfinaali. Hooajal 2019–20 jõuti Meistrite Liigas poolfinaali, kus kaotati Paris Saint-Germainile. 2022. aasta mais võitis Leipzig oma esimese suurtiitli, kui Saksamaa karikavõistluste finaalis alistati penaltiseeria järel SC Freiburg. Saksamaa karikavõistlused võideti ka järgmine aasta, lisaks Saksamaa superkarikas DFL-Supercup. Seisuga 9. jaanuar 2024 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Bundesliga Teine koht: 2016–17, 2020–21 2. Bundesliga (2. liigatase) Teine koht: 2015–16 3. Liga (3. liigatase) Teine koht: 2013–14 Regionalliga Nordost (4. liigatase) Võitja: 2012–13 NOFV-Oberliga Süd (5. liigatase) Võitja: 2009–10 DFB-Pokal Võitja: 2021–22, 2022–23 Teine koht: 2018–19, 2020–21 DFL-Supercup Võitja:: 2023 Teine koht:: 2022 Sachsenpokal Võitja: 2010–11, 2012–13 Tino Vogel (2009–2010) Tomas Oral (2010–2011) Peter Pacult (2011–2012) Alexander Zorniger (2012–2015) Ralf Rangnick (2015–2016) Ralph Hasenhüttl (2016–2018) Ralf Rangnick (2018–2019) Julian Nagelsmann (2019–2021) Jesse Marsch (2021) Domenico Tedesco (2021–2022) Marco Rose (2022–) Salzburgi Red Bull New York Red Bulls "Team". rbleipzig.com. Ametlik koduleht Anders Nõmm (19.5.2016). "RB Leipzig - Saksamaa rahvavaenlane nr. 1". spccernet.ee