laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tōkyō

Tōkyō (ka Tokyo ja Tokio; jaapani keeles 東京 'idapealinn'; vana nimega 江戸 Edo) on de facto Jaapani pealinn. Moodustab koos naaberprefektuuridega suurima rahvaarvuga linnastu maailmas. Ametlikult ei ole Tōkyō linn. Tōkyō linn (東京市 Tōkyō-shi) eksisteeris aastail 1889–1943. Seejärel liideti ta Tōkyō prefektuuriga. Endise Tōkyō linna alal on tänapäeval 23 eripiirkonda (特別区), millest igaühel on oma linnapea ja linnaga võrdsed õigused. 23 eripiirkonnas elab kokku üle 9 miljoni inimese. Sajad tuhanded ümbruskonna inimesed käivad Tōkyōs tööl. Pindala on kokku 622 km². Kontekstist sõltuvalt võidakse Tōkyō nime all silmas pidada ka Suur-Tōkyōt, kus elab üle 30 miljoni inimese. Tōkyō on Jaapani poliitiline, majandus-, kultuuri-, haridus- ja teaduskeskus, Jaapani keisri ja valitsuse residents ning kogu Ida-Aasia suur äri- ja finantskeskus. Pilvelõhkujaid on Tōkyōs vähem kui paljudes teistes nii suurtes linnades. Põhjuseks on eeskätt maavärinaoht. Hoonestus koosneb peamiselt kuue- kuni kümnekorruselistest kortermajadest ja tihedalt koos paiknevatest eramutest. Tōkyō prefektuurivalitsuse hoone Tokyo Disneyland Tokyo Skytree Tōkyō Ülikool Tōkyō maraton https://www.gsi.go.jp/KOKUJYOHO/MENCHO/backnumber/GSI-menseki20210101.pdf https://www.toukei.metro.tokyo.lg.jp/jsuikei/js-index.htm  Tōkyō – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Loobu lahing

Loobu lahing oli lahing metsavendade ja Punaarmee kolonni vahel 28. juulil 1941. Lahing toimus Aaspere, Vohnja ja Palmse valla piiride ristumiskoha lähedal, kus metsavennad ründasid Tallinna-Narva maanteel Loobu metsa vahel Punaarmee autovoori. Metsavendi oli 15, nende hulgas Vihula ja Aaspere valla mehi. Neid juhtis Alfons Rebane, kes sai seal oma tuleristsed. Metsavennad tõkestasid Tallinna–Narva maantee langetatud puudega. Kui voori liikumine takerdus, avasid metsavennad metsast tule. Tulevahetuses lasti kaks bolševike bussi kraavi. Punaarmeelastel oli surnuid ja haavatuid. Metsavennad taandusid.
Aerofonid

Aerofonid ehk õhkpillid on Hornbosteli-Sachsi muusikainstrumentide liigituse 4. kategooria, mis hõlmab puhkpille ja muid õhkpille (n-ö vabu aerofone). Kategooria jaguneb kaheks alamkategooriaks: vabad aerofonid (saksa keeles freie Aerophone) ja nn pärispuhkpillid (saksa keeles eigentliche Blasinstrumente). 4.1. Vabad aerofonid Akordion Lõõtspill Suupill Harmoonium Orel Sheng 4.2. Puhkpillid 4.2.1. Merekarp Flööt Okariin Paanivile Pikoloflööt Vile Pajupill 4.2.2. Keeltega pillid 4.2.2.1. paariskeelega (kaksiklesthuulikuga) pillid 4.2.2.1.2. Oboe Oboe d’amore Inglissarv Baritonoboe Hekelfon Fagott Torupill 4.2.2.2. ühekordse keelega (lesthuulikuga) pillid 4.2.2.2.1. Klarnet Pikoloklarnet Sopranklarnet Altklarnet Bassklarnet Kontrabassklarnet Torupill Duda Rootsi torupill Zambogna 4.2.2.2.2. Saksofon Sopransaksofon Altsaksofon Tenorsaksofon Baritonsaksofon Bass-saksofon 4.2.3. Vaskpillid 4.2.3.1. Naturaalsed vaskpuhkpillid Pasun Shofar Lur 4.2.3.2. Kromaatilised vakpuhkpillid Sackbut Tromboon Baritonsarv Kornet Eufoonium Flüügelhorn Metsasarv Melofon Susafon Trompet Tuuba Wagner'i tuuba Vahepealseks vormiks vabade aerofonide ja päris puhkpillide vahel on mitmed looduslikust materjalist valmistatud lihtsad pillid (lehepill, heinapill). Eesti rahvapillidest on aerofonid vuripuu, vurr, lehepill, rukkirääk (osjapill), putkepill, pajupill, pardipill, roopill, pöörpill (sõrmiline), torupill, karjapasun, jahipasun, sokusarv ja lõõtspill. Aerofonide loend en:List of aerophones by Hornbostel-Sachs number
Robert Hooke

Robert Hooke (18. juuli 1635 – 3. märts 1703) oli Inglise füüsik ja loodusteadlane, kes mängis tähtsat rolli 17. sajandi teadusrevolutsioonis. Hooke'i paelus teadus, eriti bioloogia, juba varajases lapsepõlves. Tema isa John Hooke oli vaimulik. Kolme vanema venna eeskujul pidi ka Robertist saama oma isa kirikus töötav vaimulik. Kuna aga teda vaevasid õpingute ajal sagedased peavalud, kartsid vanemad, et Robert ei jõua täiskasvanuikka, ja lõpetasid tema õpetamise. Aastal 1653 hakkas ta Oxfordi Christ Churchi kiriku koorilauljaks. Sel ajal kohtus ta keemiku ja füüsiku Robert Boyle'iga, kes värbas ta oma õpilaseks. On arvatud, et Boyle'i seaduse tõestas tegelikult Robert Hooke, kuna Boyle ei olnud matemaatik. Aastal 1660 avastas Hooke tahke keha elastse deformatsiooni seaduse (Hooke'i seadus). 1662. aastal kutsuti ta Londoni Kuningliku Seltsi eksperimentide kuraatoriks (Curator of Experiments), kellena ta vastutas seltsile saadetud ideede tõestamise eest. Hooke täiustas ka mikroskoopi ja avastas sellega taimede rakulise ehituse. Oma tähelepanekud mikroskoobiga avaldas ta 1665. aastal ilmunud raamatus "Micrographia". Hooke'i järgi on muu hulgas nimetatud asteroid 3514 Hooke (1971 UJ), Robert Hooke'i Teaduskeskus Londonis, Hooke'i medal, Hooke'i kraater Kuul ja Marsil. AstroLink Planetenkunde, Veebiversioon (vaadatud 03.10.2013) (saksa keeles)
Jumalaema kiriku kellalööja

"Jumalaema kiriku kellalööja" (originaalpealkirjaga "The Hunchback of Notre Dame") on 1923. aasta USA tummfilm. Põhineb Victor Hugo romaanil "Jumalaema kirik Pariisis" ("Notre-Dame de Paris", 1831). Lon Chaney (Quasimodo) Patsy Ruth Miller (Esmeralda) Norman Kerry (kapten Phoebus) Brandon Hurst (Jehan Frollo) Nigel De Brulier (dom Claude) Ernest Torrence (Clopin Trouillefou) Raymond Hatton (Pierre Gringoire) Winifred Bryson (Fleur-de-Lys Gondelaurier) Gladys Brockwell (Paquette) Kate Lester (madame Gondelaurier) Tully Marshall (kuningas Louis XI) Roy Laidlaw (Jacques Charlomue) Harry von Meter (Monsieur Neufchatel) Nick De Ruiz (monsieur le Torteru) Eulalie Jensen (Marie) Ray Myers (Charmolue abiline) William Parke (Josephus) John Cossar (kohtunik) Edwin Wallock (kuninga kammerhärra)
Bytom

Bytom (saksa Beuthen) on maakonnaõigustega linn Lõuna-Poolas Sileesia vojevoodkonnas. Linn on osa Ülem-Sileesia linnastust. Bytomit on mainitud 1136. aastal. Aastal 1254 sai ta linnaõigused. Pärast Esimest maailmasõda liideti Saksamaaga, Bytomist sai piirilinn. 1945. aastast kuulub taas Poolale. Linn on kivisöekaevanduste keskus. 2007 – 188 200 2008 – 183 800 2009 – 183 251 Bytomi koduleht
Antoni van Leeuwenhoek

Antoni (Antony) van Leeuwenhoek [le:venhu:k] (24. oktoober 1632 – 30. august 1723) oli hollandi loodusteadlane, elukutselt kaupmees. Leeuwenhoeki on sageli tituleeritud mikrobioloogia isaks. Ta sündis korvipunuja Philip Thonisze ja tema naise Grietje Jacobs van den Berchi peres. Enne 6. sünnipäeva oli tema isa ja 2 nooremat õde surnud ning ema jäi üksi koos 5 lapsega. 3 aastat hiljem abiellus ema Jacob Molijniga. 16-aastaselt panid vanemad ta kaubandust õppima šoti riietekaupmehe juurde, kes hakkas Leeuwenhoeki õpetama. Noormees asus tema juures tööle raamatupidaja ja kassiirina. 1653 nägi ta töö juures esimest mikroskoopi, mis oli pigem aluse külge kinnitatud luup. Peagi valmistas ta ise parema mikroskoobi. 1654 lahkus ta Amsterdamist, naasis Delfti, jäi sinna surmani elama ja avas seal oma kangaäri. Sama aasta 11. juulil abiellus ta riidekaupmehe tütre Barbara de Meyga, aga nende 5 lapsest suri 4 väiksena. 1666. aastal Barbara suri ning Leeuwenhoek abiellus 1671. aastal ministri tütre Cornelia Swalmiusega. Cornelia suri 1694. Leeuwenhoek on tuntud eeskätt mikroskoobi täiustajana ning oma vaatlustöödega lõi ta eelduse mikrobioloogia tekkeks. Ta nägi ja kirjeldas esimesena üherakulisi organisme, mida ta kutsus nimetusega animalcules (tänapäeval nimetatakse neid mikroorganismideks), lihaste vöödilisust, baktereid, loomade ja inimese spermatosoide, vererakke jmt. Oma eluajal konstrueeris ta üle 400 mikroskoobi, millest tänapäevani on säilinud vaid 9. Säilinud mikroskoobid suurendavad kuni 275 korda, Leeuwenhoeki enda kirjutises on mainitud, et mõned tema mikroskoobid suutsid võimendada kuni 500 korda. Leeuwenhoek ei õppinud ladina keelt, ei käinud ülikoolis ega kirjutanud oma elu jooksul ühtki raamatut, vaid üksnes kirju. Oma kõige tähtsamat läätsede ettevalmistamise saladust ta ei pannudki kusagile kirja, teatades, et jätab selle vaid enese teada. Sellepärast ei suutnud pärast tema surma keegi analoogilisi mikroskoope valmistada. Alles 1957 selgus, et kui poleerimise asemel klaasikihid kokku sulatada, saadakse samasugune tulemus.
Pietism

Pietism (ladina sõnast pietas 'vagadus, jumalakartlikkus') oli saksa protestantismi vabadusliikumine 17.–19. sajandil. Pietism mõjutas ka kalvinismi ja roomakatoliiklust. Pietismi isaks nimetatakse Philipp Jakob Spenerit, kes rajas pietistliku teoloogia alustalad. Pietismi eelkäijaks võib aga lugeda Johann Arndti, kes tegutses 1600. aasta paiku Braunschweigis ja kirjutas neli raamatut täiuslikuks kristlaseks olemisest. Pietism vastandus luterlikule ortodoksiale, suunates pilgu tulevikku, kui kristluse helgemale ajajärgule. Pietismi peamine eesmärk oli uuenenud inimese loomine. Selle jaoks pidi iga inimene ise intensiivselt kristluse põhitõdedega suhestuma. Seega on pietismile omane individuaalsus, aga ka teadmine inimliku eksistentsi raskusest ja lõhestatusest. Kuigi juba oma eluajal oli Johann Arndt kirjavahetuses pastor Johann Knopiusega Niguliste kirikust, leidis eestlaste hulgas pietism laiemat kõlapinda 18. sajandil, kui Eesti aladele jõudsid hernhuutlased. Nad tegid misjonitööd, mille läbi sai vennastekogudusliikumisest tõenäoliselt siiani suurim äratusliikumine Eestis. Olaf Sild, August Hermann Francke' mõjud meie maal., Usuteadusline Ajakiri, Detsember 1927 Nr 2, lk 69-92
Umeå

Umeå (põhjasaami Ubmi, soome Uumaja) on tiheasustusega paikkond Rootsis, Västerbotteni lääni ja Umeå valla keskus. Asub Umeälveni jõe kaldal. Umeå asub umbes 600 km Stockholmist põhjas ja 400 km põhjapolaarjoonest. 4,5 km kesklinnast lõuna pool asub Umeå lennujaam. Holmsundi sadama kaudu on parvlaevaühendus Vaasaga Soomes. Linnas on Volvo veoautotehas. 15. oktoobril 2014 avati Umeås Eesti aukonsulaat. Eesti aukonsul on Karin Ebba Agneta Gustafsson. Umeå sai linnaõigused 1622. aastal. Umeå Ülikool on asutatud 1965. aastal. Umeå oli Euroopa kultuuripealinn aastal 2014. 3. jaanuaril 2017 puhkes linna ajaloolises keskuses tulekahju, mis hävitas pool kvartalit puithooneid. Umeå Ülikool Guitars – the Museum Västerbotteni muuseum Statistical localities 2020 Localities 2010 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. jaanuar 2017. Vaadatud 4. jaanuaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Umea linnas hävitas tulekahju hulgaliselt puuhooneid, ERR
Alternatiivrokk

Alternatiivrokk (ka alternatiivne muusika või lihtsalt alternatiiv) on rokkmuusika suund, mis sai alguse 1980. aastate alguses Suurbritannias ja USAs ning muutus populaarseks järgmisel kümnendil. Koosneb paljudest stiilidest nagu grunge, Britpop, noise rock, post punk, gothic rock, indie rock, emo ja indie pop. Nirvana Sonic Youth Yo La Tengo Blonde Redhead Half Japanese The Ex Smashing Pumpkins Pixies Pearl Jam Muse Aucifer
Ambient

Ambient on 1970. aastatel Euroopas sündinud muusikastiil, mis on tihedalt seotud New Age'i muusikaga. See keskendub põhiosas helide kõlavärvingutele, et luua atmosfäärilist, "visuaalset" või taustaheli. Ambient'i on mõjutanud 20. sajandi klassikaline muusika, elektrooniline muusika, minimalistlik muusika, Kosmische Musik, konkreetne muusika ja space rock. Esimese teadaoleva ambient-albumi on komponeeritud Brian Eno 1978. aastal. Album "Ambient 1: Music For Airports" sisaldab ka manifesti, mis kirjeldab Eno ambient-muusika filosoofiat: "Ambient peab sobitama mitut kuulamisviisi, ilma et suruks peale ainult üht, see peab ühtaegu olema eiratav kui ka huvitav." (Brian Eno, september 1978) Orgaaniline ambient ühendab elektroonilised elemendid akustiliste instrumentidega. Orgaanilist ambient'i viljelevad teiste seas Kunst Grand, Robert Rich, Steve Roach, David Arkenstone, Jean Ven Robert Hal, Vangelis, Vidna Obmana, O Yuki Conjugate, Ma Ja Le, Vir Unis, James Johnson, Loren Nerell ja Tuu. Loodusest inspiratsiooni saanud ambient (ka soundscape) on komponeeritud helidega, mis on looduses salvestatud. Mõnikord moonutatakse neid nii palju, et kasutatakse neid ka instrumendina ning miksitakse tavapäraste ambient-helide ja -atmosfääriga. Esineb ka ühendamist orgaanilise ambient'iga. Dark ambient hõlmab igasugust ambient'i, mis sisaldab "tumedust": kõiksugu karjeid, madalaid ning hirmsaid hääli. Seda kuuleb sageli ka õudusfilmides. Robert Richi ja Lustmordi koostööalbum "Stalker" on stiili parim näide. Lustmordi peetakse ka dark ambient'i "ristiisaks". Dark ambient'i viljelevad isegi mõned black metal'i bändid, näiteks Burzum ja Mortiis. The Caretakeri 2010. aastatel ilmunud ja laialdast heakskiitu pälvinud albumite seeriat "Everywhere at the End of Time" loetakse selle žanri hulka. Dark ambient'i alavorm illbient sisaldab rohkem rütmi, aga loob kuulajas siiski hirmsa häiritud tunde. Ambient techno (ka intelligent techno) ühendab ambient'i ja teknot. Lugudel on tavaliselt ambient'i atmosfäärile taha pandud käima 4x4 rütm. Ambient techno'ga tegelevad B12, varajane Aphex Twin, Black Dog, Higher Intelligence Agency ja Biosphere. Ambient techno't hakati kutsuma intelligent techno'ks pärast seda, kui plaadifirma Warp andis välja "Artificial Intelligence'i" sarja. Konstruktsioonilt jäi see siiski põhimõtteliselt samaks. New Age tekno house "Ambient Music Definition" – deepintense.com (kasutatud 06.10.2009) Prendergast, M. "The Ambient Century". 2001. Bloomsbury, USA
Britpop

Britpop tekkis Briti muusikamaastikul 1990. aastatel produtseerides kergemat lüürikat ja kaasakiskuvamat alternatiivrokki vastukaaluks USA muusikale, eelkõige grungele. Palju pöörati tähelepanu n-ö britilikkusele. Britpop'i eeskujuks oli briti popiklassika: 1960. aastate kitarrimuusika (The Beatles, The Kinks, The Who), 1970. aastate glämmrokk (T-Rex), 1970. aastate lõpu – 1980. aastate alguse postpunk (Joy Division, The Smiths, The Jam) ja uusromantikud (Duran Duran). Britpop'i vahetuteks eelkäijateks olid nn Madchesteri ansamblid The Stone Roses, Happy Mondays ja Inspiral Carpets. Mitmekesistel eeskujudel põhinev britpop-muusika oli paljuski retro ning britpop polnud muusikaliselt kuigi ühtne, selle sildi alla koondati bände diskomõjulisest Pulpist rokkiva Supergrassini. Britpop'i kuulsaimad esindajad olid irooniline The Kinksi laadis popansambel Blur ja eelkõige The Beatlesit endale eeskujuks seadnud rokkansambel Oasis, kes võistlesid 1990. aastate keskpaigas parima britpop-bändi loorberite pärast. Võitlus kandis nime "The Britpop Battle" ja kujutas endast seda, et mõlemad bändid võistlesid 1995. aastal esikohasingli pärast. Blur oli võistlustules singliga "Country House" ning Oasis singliga "Roll With It". Blur suutis müüa 274 000 eksemplari, Oasis aga kõigest 216 000. Võitjaks osutus Blur. Mõned on arvamusel, et lõppkokkuvõttes jäi peale Oasis, kelle „(What's the Story) Morning Glory?“ (1995) on tuntuim britpop-album ja kõigi aegade müüdumaid briti albumeid üldse. Ainsa britpop-artistina saavutas Oasis laiemat edu ka USAs. Teised olulisemad britpop'i ansamblid on Pulp, Suede, The Verve, Elastica, Lush ja The Boo Radleys. Britpop'i ajastu lõppes koos 1990ndatega, hilisema muusika kohta seda terminit eriti ei kasutata.
Maailmamuusika

Maailmamuusika (inglise keeles world music) on termin, mida mõnikord kasutatakse pärimusmuusika ja sellest inspireeritud muusikalise loomingu kohta, eriti kui ühes ja samas kontekstis (festivalid, raadioprogrammid jms) on hõlmatud eri rahvaste pärimusmuusika.
Salvrätikutehnika

Salvätikutehnika ehk decoupage on käsitöötehnika, mille juured ulatuvad 12. sajandi Hiinasse. Nimetus decoupage pärineb 17. sajandist, kui see tehnika Prantsusmaal ja Itaalias väga populaarseks muutus. Ajaloost on teada, et salvrätitehnikat hindasid ja harrastasid näiteks Marie Antoinette, Madame de Pompadour ja Beau Brummell. Salvrätitehnikat kasutatakse lillepottide, tekstiili, karbikeste, mööbli, kaartide jms kaunistamisel. Esmalt rebitakse või lõigatakse salvrätikust välja soovitud pilt või pildikesed ja võetakse salvrätik ühekihiliseks, et salvrätt oleks hästi õhuke. Seejärel asetatakse see soovitud pinnale, kaetakse ettevaatlikult läbipaistva lakiga ja lastakse kuivada. Seejarel on pilt kleepunud karbile või papile ning osaliselt ka läikiv. Selle kõrvalt võib tausta kaunistada või värvida akrüülvärvidega. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2014. Vaadatud 14. veebruaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Mardilaat

Mardilaadaks nimetatakse laata, mis toimub mardipäeva paiku. Soomes korraldab Tuglase selts mardilaatasid, kus tutvustatakse Eesti kultuuri ja müüakse Eesti tooteid, sh käsitööd. Tallinnas on 1997. aastast alates korraldatud mardilaata, kus oma tooteid müüvad käsitöömeistrid ja väiketootjad ning esinevad taidlejad.
Söödi tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Söödi tänav asub Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis Auna ja Taime tänava vahel. Paralleelne Ristiku ja Aru tänavaga. Söödi tänav sai nime 26. oktoobril 1932. Tänav rajati sööti jäänud aiamaale. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad, Tallinn, 1972, lk 118.
Jazz fusion

Jazz fusion (ingl k sulam) (ka džässrokk) on muusikastiil, mis ühendab džässi selliste muusikastiilidega nagu popmuusika, rokkmuusika, folk, reggae, funk, metal, kantri, RnB, hiphop, elektrooniline muusika ja maailmamuusika. Stiil sündis Ameerika Ühendriikides 1960. aastate keskel, kui džässartistid hakkasid kasutama elektroonilisi pille ning souli ja RnB rütme. Esimesteks jazz fusion'i plaatideks peetakse Gary Burtoni "The Time Machine'i" (1966) ja Larry Coryell'i (The Free Spiritsi) "Out of Sight And Soundi" (1966). Samuti oli suur mõju jazz fusion'i arengule Miles Davise 1968. aasta plaadil "Miles in the Sky", kus Davis kasutab esmakordselt elektroonilisi instrumente. Samal ajal hakkasid rokkansamblid, näiteks Cream ja The Grateful Dead, samuti Blood, Sweat and Tears ja Frank Zappa's Mothers of Invention kasutama oma muusikas džässielemente ja -harmooniaid ning katsetama vabaimprovisatsiooniga. Tuntumaid stiili esindajaid on Weather Report, Mahavishnu Orchestra, The Tony Williams Lifetime, Return to Forever, Headhunters, Soft Machine, Colosseum, Caravan, Nucleus, Blood, Sweat and Tears, Chicago, If, Frank Zappa, Santana, The Eleventh House jt. Eestis tekkisid esimesed fusion-ansamblid 1980-ndatel (Kaseke (1981), VSP Projekt (1986) ja Radar). Uus fusion'ilaine sai alguse 1990-ndate keskel, kui hakkasid tegutsema Weekend Guitar Trio, Meggan (hiljem Megan Quartet), Beggar's Farm, Phlox, F1 Guitars ning 2000-ndatel Lippajad, Meelis Vind, Juhan, Kirke Karja jne,
Teismeliste popp

Teismeliste popp on popmuusika alastiil, mis on suunatud teismelistele. Seda nimetatakse teismeliste popiks, kuna enamik artiste, kes seda stiili esitavad, on alustanud muusikakarjääri teismelistena. Spice Girls on üks neist bändidest. Produtsendid Max Martin, Kara DioGuardi ja Jay Orpin on tuntumad selle stiili laulukirjutajad.
Kyōto

Kyōto (jaapani keeles 'pealinn') on linn Jaapanis. Kyōto oli varem Jaapani keisririigi pealinn. Praegu on ta Kyōto prefektuuri halduskeskus ning Ōsaka-Kōbe-Kyōto linnastu osa. Linnas toimub oktoobrikuus Jidai Matsuri suurpidustus. Erinevalt paljudest teistest Jaapani linnadest ei pommitatud Kyōtot Teise maailmasõja ajal. Seetõttu on paljud ajaloolised ehitised säilinud. Tuntumad neist on Kiyomizu-dera, keisripalee Kyōto Gosho, Kinkaku-ji, Ginkaku-ji ja Ryōan-ji. 1994. aastast kuuluvad need ja mitmed teised ajaloolised ehitised UNESCO maailmapärandi nimistusse. Isshinini budistliku templi värav ja aed Kyotos Kyōto peatänav, 1891 Kimono mustritega kunstiprojekt Kyotos, Arashiyama rongijaamas Kyōto Ülikool 国勢調査, vaadatud 18.09.2022.  Kyōto – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kyōto koduleht
Komplementaarsusprintsiip (geneetika)

Komplementaarsusprintsiip on kaksikahelaliste nukleiinhapete ehitusprintsiip. Selle kohaselt põhineb kindlate lämmastikaluste paardumine nukleiinhapete molekulides vesiniksidemete moodustumisel, kusjuures DNA molekulis paarduvad ehk on komplementaarsed C ja G ning A ja T, RNA molekulis C ja G ning A ja U. A saab paarduda vaid teiste lämmastikalustega, millega moodustuvad 2 vesiniksidet (T ja U-ga). C saab moodustada 3 vesiniksidet vaid G-ga. (Tähistused: A – adeniin, G – guaniin, C – tsütosiin, T – tümiin, U – uratsiil.)
Elektroonilised muusikainstrumendid

Elektroonilised muusikainstrumendid ehk elektrofonid on muusikainstrumendid, mille heli tekib elektroonilisest signaalist. Hornbosteli-Sachsi muusikainstrumentide liigituses moodustavad elektroonilised muusikainstrumendid viienda kategooria "Elektrofonid".
Toržok

Toržok [torž'okk] (vanavene sõnast търгъ 'turg') on linn Venemaal Tveri oblastis, Toržoki rajooni keskus. Asub Tverist 61 km loodes Tvertsa jõe ääres Toržoki kõrgustikul. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 47 702 elanikku. Asulat on esmamainitud 1139. aastal. Linnaõigused sai 1775. aastal. 15. sajandist on linn kuulus kuldtikandite poolest. Linnas asub lennuväe ettevalmistuskeskus. 2010. aasta rahvaloenduse andmed Ametlik koduleht http://torzhok.info/
Kõrvalhulkraksed

Kõrvalhulkraksed (Parazoa ehk Enantizoa) on iidsete loomade alamriik, keda tänapäeval esindavad vaid käsnad. Kõrvalhulkrakseid on teada umbes 5000 liiki, kellest umbes 150 elavad magevees. Nende vastsed on planktilised ja täiskasvanud isendid sessiilsed. Kõrvalhulkraksed erinevad oma esivanematest kaelusviburlastest selle poolest, et nad on makroskoopilised ja diferentseerunud rakkudega, kuid pärishulkraksetega (Eumetazoa) võrreldes puuduvad neil päriskoed. Kõrvalhulkraksete eripäraks on ka asümmeetrilisus.
Koivisto

Koivisto on soome perekonnanimi. Mauno Koivisto, poliitik Tiina Koivisto, muusikateadlane Tom Koivisto, jäähokimängija
Gyude Bryant

Charles Gyude Bryant (17. jaanuar 1949 – 16. aprill 2014) oli Libeeria poliitik. Oli Üleminekuvalitsuse peaminister ja Libeeria riigipea 14. oktoobrist 2003 – 16. jaanuarini 2006. Üleminekuvalitsuse ametisse astumine oli osa rahukokkuleppest, mis lõpetas Libeeria teise kodusõja "Ühendatud Libeerlased lepituse ja demokraatia eest" ülestõusnute ja president Charles Taylori vahel. Bryant oli varem ärimees ja valiti üleminekuvalitsuse eesotsa, kuna oli poliitiliselt neutraalne ning vastuvõetav kõigile osapooltele. Jaanuaris 2007 küsitles politsei Bryanti kahtlustatuna korruptsioonis ja raha kõrvaldamises tema ametiajal. 27. veebruaril 2007 esitati talle süüdistus rohkem kui ühe miljoni USA dollari kõrvaldamises. 13. märtsil ta vahistati, kuid vabastati õige pea kautsjoni vastu. Kohus tema vastu algas 25. aprillil 2007. Bryant pole ennast süüdi tunnistanud. Septembris 2010 mõisteti ta kõigis süüdistuse punktides õigeks.
Map24

Map24 on tasuta veebipõhine kaarditarkvara ja reisiplaneerija, mis sisaldab tänavakaarte ja sõidujuhiseid paljude piirkondade kohta. Teenus tugineb Javal põhinevale MapTP-protokollile, mis pakub selliseid võimalusi nagu kolmemõõtmeline marsruudi linnulennuvaade ja täielik interaktiivsus igal kaardil. Lisaks on võimalik vaadata GlobeXploreri pakutavaid satelliidipilte mitme riigi kohta. http://www.reisijutud.ee/node.php?id=1535[alaline kõdulink] http://www.java.com/en/everywhere/map24.jsp Map24 Suurbritannia veebileht
APEWS

APEWS (inglise keeles Anonymous Postmaster Early Warning System) on anonüümne teenus, mis peab nimekirja internetiteenuste pakkujatest, kelle serverites tegutsevad rämpsusaatjad ehk spämmerid või kes ei suuda ära hoida teistepoolset võrguressursside kuritarvitamist. APEWS-i koduleht APEWS-i korduma kippuvad küsimused APEWS-i tsooni allalaadimise juhised (rsync)