laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tartu maarjalaat

Tartu maarjalaat on Tartus 1999. aastast saati septembrikuus toimuv laat, mis on saanud nime ussimaarjapäeva järgi. Maarjalaata peetakse Raekoja platsil, Küüni tänaval ja Kaubahoovi pargis. Eelkõige kaubeldakse sellel laadal talusaadustega, nagu aed- ja puuviljad, mesi, seened-marjad, kuid ka liha- ja pagaritooted, istikud, käsitöö ja kunst. Samuti esinevad laadal mitmesugused orkestrid, näiteks on maarjalaadal üles astunud Tartu Brass, puhkpilliorkester Tartu jts. kollektiivid. Viimastel aastatel osaleb maarjalaadal üle 300 kaupleja. Laata korraldab Tartu linn koostöös Tartu Turu ja Eesti Rahva Muuseumiga. "Laupäeval toimub Tartus Maarjalaat" Delfi, 8. september 2011 Kristiina Kruuse "Kes sai endale sulase, kes purgitäie mett " Postimees, 13.09.2010 "Maarjalaadal löövad kauba letti vähemalt 300 kauplejat" Postimees, 09.09.2010 "Maarja laat hõivas kesklinna" Postimees, 15.09.2009 Marju Himma "Kassipoeg hea sõna vastu" Postimees, 14.09.2009 Marju Himma "Kaltsuvaip ja sokid leidsid omaniku" Postimees, 14.09.2009 Tartu maarjalaat portaalis Kultuuriaken, 2004 Jüri Saar "Laupäev toob laadapalagani südalinna" Postimees, 14.09.2000
Eduard Magnus Jakobson

Eduard Magnus Jakobson (Jacobson 24. jaanuar 1847 Torma, Tartumaa – 21. juuli 1903 Tallinn) oli eesti graafik ja baptisti jutlustaja. Sündis kösterkooliõpetaja Adam Jakobsoni pojana. Tema õde oli Natalie Auguste Johanson-Pärna ja vend Carl Robert Jakobson. Alghariduse omandas Eduard Magnus kodus. 1864. aastal läksid vennad Jakobsonid Peterburi, kus Eduard Magnusest sai August Daugelli puugravüüritöökoja õpilane. Tema esimesed iseseisvad teosed ilmusid 1866. aastal Eesti Postimehes ehk Näddalalehes J. R. Berendhoffi kavandite järgi. 1867 illustreeris ta Carl Robert Jakobsoni "Kooli Lugemise Raamatu", 1868 "Weikese Geograafia", 1869 lauliku "Wanemuise Kandle Healed" ning esimese eestikeelse agrotehnilise käsiraamatu "Teadust ja Seadust Põllul". Peterburis sai Jakobson suure tellimuse soome arheoloogi Johan Reinhold Aspelini teose "Muinaisjäännöksiä Suomen suvun asumus-alailta" illustreerimiseks. Kunstnik valmistas aastatel 1877–1889 neljast vihust koosneva teose tarbeks 1745 puulõiget. 1869. aastal laskis Eduard Magnus Jakobson ristida end baptisti usulahku ning hakkas vaimulikku kirjandust välja andma ja levitama. Aastail 1877–1889 andis ta välja Siioni sõnumetooja lehte, mida ise illustreeris. Veidi enne venna surma 1882. aastal loobus ta oma töökojast Peterburis Vassili saarel ning siirdus rändraamatukaubitsejana Venemaale. 1884. aastal asus Jakobson elama Riiga, kus avas "Kunstpildi leikamise koja", abiellus ning graveeris ja jutlustas oma loomingulise elu kaksteist kõige viljakamat aastat. 1896. läks puugravüüritöökoda koos raamatukauplusega üle tema pojale Adolphile. Elu lõpu veetis Jakobson Tallinnas, kus pühendas end valdavalt jutlustamisele. Ta suri 1903. aastal ning on maetud Kalamaja kalmistule. Eduard Magnus Jakobsoni 100. sünniaastapäeva 1947. aastal tähistasid raamatukunstnik ning samast aastast Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi (hilisema ERKI) tüpograafiaeriala õppejõud Hans Treumann ja kunstnik Märt Laarman Jakobsoni originaalklotsidelt trükitud puugravüüridest koostatud mapiga "Eduard Magnus Jakobson : puulõikeid esimese eesti kunstpildilõikaja säilinud loomingust tema sajandal sünniaastal". Anne Untera, "Puugravöör Eduard Magnus Jakobson 150", Sirp, 07.02.1997 Tiina Abel, "Professionaalse raamatukunsti lähtemeister" Sirp, 1997 Mai Levin. Esimesest eesti kunstpildilõikajast originaalestambi taassünnini. Näituse "Eesti graafika ajalugu 1860-1944" saatetekst, Eesti Kunstimuuseum, 2015
Kārlis Sebris

Kārlis Sebris (18. veebruar 1914 Sinole, Lejasciemsi vald – 12. jaanuar 2009 Riia) oli läti näitleja. 1938. aastast töötas ta Läti Rahvusteatris. Filmides mängis Sebris alates 1940. aastast; ta on mänginud ka Tallinnfilmi filmis "Hukkunud Alpinisti hotell" härra Mosesti. Kārlis Sebris on maetud Riia metsakalmistule. Kārlis Sebris andmebaasis IMDb Kārlis Sebris kino–teatr.ru lehel
Ida-Flandria provints

Ida-Flandria provints on provints Belgia lääneosas Flandria piirkonnas. Ida-Flandria piirneb põhjas Hollandiga ning idas Antwerpeni, kagus Flaami Brabandi, lõunas Hainaut' ja läänes Lääne-Flandria provintsiga. Ida-Flandria keskus on Gent. See on ühtlasi provintsi suurim linn ja kogu Flandria suuruselt teine linn. Provints jaguneb kuueks ringkonnaks ja 65 vallaks. Ida-Flandria pindala on 2991 km². Provintsis elas 2011. aastal 1 445 831 inimest, mis teeb rahvastiku keskmiseks tiheduseks 483 in/km². Ida-Flandria kõrgeim punkt on 157 m kõrgune Pottelbergi mägi. Peamised jõed on Schelde ning selle lisajõed Leie, Dender ja Durme. Provintsi lipul on kujutatud punase keele ja punaste küüntega must lõvi rohelisel taustal valgete rõhttriipudega. Lipp on suhteliselt hiljuti vastu võetud. Varem kasutati Ida-Flandria lipuna Flandria lippu, millel on must lõvi kollasel taustal. Vana lippu kasutatakse tänapäevani, näiteks liiklusmärkidel. Numbrid vastavad parempoolsel kaardil tooduile. Aalst (Alost) (linn) Aalter Assenede Berlare Beveren Brakel (Bracle) Buggenhout De Pinte Deinze (linn) Denderleeuw Dendermonde (Termonde) (linn) Destelbergen Eeklo (linn) Erpe-Mere Evergem Gavere Gent (Gand) (linn) Geraardsbergen (Grammont) (linn) Haaltert Hamme Herzele Horebeke Kaprijke Kluisbergen Knesselare Kruibeke Kruishoutem Laarne (Laerne) Lebbeke Lede Lierde Lochristi Lokeren (linn) Lovendegem Maarkedal (Markedal) Maldegem Melle Merelbeke Moerbeke Nazareth Nevele Ninove (linn) Oosterzele Oudenaarde (Audenarde) (linn) Ronse (Renaix) (linn) Sint-Gillis-Waas (Saint-Gilles-Waes) Sint-Laureins (Saint-Laurent) Sint-Lievens-Houtem (Hautem-Saint-Liévin) Sint-Martens-Latem (Laethem-Saint-Martin) Sint-Niklaas (Saint-Nicolas) (linn) Stekene Temse (Tamise) Waarschoot Waasmunster Wachtebeke Wetteren Wichelen Wortegem-Petegem Zele Zelzate Zingem Zomergem Zottegem (linn) Zulte Zwalm (Zwalin) Ida-Flandria provintsinõukogus oli varem 84 liiget, aga 2012. aasta kohalikel valimistel valiti uus, 72-liikmeline nõukogu. Sellesse pääses 6 erakonda. Paremtsentristlik flaami rahvuslaste Uus Flaami Allianss võitis valimised 21 kohaga. Kristlikud Demokraadid ja Flaamid ning Avatud Flaami Liberaalid ja Demokraadid kogusid kumbki 15 kohta. Sotsiaaldemokraatlik erakond Sotsialistlik Partei Teisiti kogus 9 kohta ning paremäärmuslike rahvuslaste Flaami Huvi ja Rohelised! kumbki 6 kohta. Provintsivalitsuse moodustamisel jäeti aga rahvuslased valitsusest välja ning kristlikud demokraadid, liberaalid ja sotsiaaldemokraadid moodustasid vähemusvalitsuse. http://statbel.fgov.be/fr/statistiques/chiffres/environnement/geo/occupation_sol_cadastre/ Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019. Koduleht (hollandi keeles)
Mikrofüüsika

Mikrofüüsika ehk mikroskoopiline füüsika on füüsika valdkond, milles käsitletakse aatomeid, molekule, aatomituumi ja elementaarosakesi ning ühtlasi uurib mikromaailmas valitsevaid seadusi ja seaduspärasusi. Mikrofüüsika teoreetiliseks aluseks on kvantfüüsika ja kvantväljateooria. Makrofüüsika Megafüüsika Eesti entsüklopeedia veebis [1][alaline kõdulink] (vaadatud 01.09.2012)
Friedrich VI (Švaabimaa)

Friedrich VI (mõnikord nimetatud ka Friedrich V-ks, sest tema vend Friedrich V suri alaealisena; veebruar 1167 – 20. jaanuar 1191) oli Friedrich Barbarossa poeg ning Švaabimaa hertsog 1170–1191. Ta osales koos oma isaga Kolmandas ristisõjas ning oli Saksa-Rooma armee juht pärast oma isa surma. Kuid 1191. aastal suri ta Akko piiramisel, arvatavasti malaariasse, ning seejärel loobusid keisririigi väed Palestiinas sõdimisest.
Ka gängster on inimene

"Ka gängster on inimene" (inglise keeles "Analyze This") on 1999. aastal esilinastunud Ameerika Ühendriikide krimikomöödia depressiooni põdevast maffiabossist, kes on lõpuks sunnitud pöörduma psühhiaatri poole. Filmi režissöör on Harold Ramis, kes kirjutas ka stsenaariumi koos Kenneth Lonergani ja Peter Tolaniga. Filmi peaosi mängivad Robert De Niro mafiooso ja Billy Crystal psühhiaatri rollis. Teistes olulisemates rollides teevad kaasa Lisa Kudrow, Chazz Palminteri ja Joe Viterelli. 2002. aastal valmis filmile ka järg "Analyze That" ("Gängster on ikka veel inimene").
Merlene Ottey

Merlene Joyce Ottey (sündinud 10. mail 1960 Cold Springis) on Jamaica kergejõustiklane (100 m ja 200 m jooksja). Ta on kuuekordne maailmameister ning võitnud palju suurvõistluste medaleid. Merlene Ottey osales 44-aastaselt oma seitsmendatel olümpiamängudel 2004. aastal Ateenas. Kuus korda esindas ta olümpiamängudel sünnimaad Jamaicat ja seejärel hakkas esindama Sloveeniat. Ottey sai Sloveenia kodakondsuse 2002. aastal. Aastal 2010 jooksis ta 50-aastaselt 100 m ajaga 11,67 s. Samal aastal osales ta Euroopa meistrivõistlustel Sloveenia 4×100 m teatejooksu võistkonnas. Moskva 1980 pronksmedal 200 m jooksus (22,20) Los Angeles 1984 pronksmedal 100 m jooksus (11,16) pronksmedal 200 m jooksus (22,09) Barcelona 1992 pronksmedal 200 m jooksus (22,09) Atlanta 1996 hõbemedal 100 m jooksus (10,94) hõbemedal 200 m jooksus (22,24) pronksmedal 4x100 m teatejooksus (42,24) Sydney 2000 hõbemedal 4x100 m teatejooksus (42,13) Helsingi 1983 hõbemedal 200 m jooksus (22,19) pronksmedal 4x100 m teatejooksus (42,73) Rooma 1987 pronksmedal 100 m jooksus (11,04) pronksmedal 200 m jooksus (22,06) Tōkyō 1991 maailmameister 4x100 m teatejooksus (41,94) pronksmedal 100 m jooksus (11,06) pronksmedal 200 m jooksus (22,21) Stuttgart 1993 maailmameister 200 m jooksus (21,98) hõbemedal 100 m jooksus (10,82) pronksmedal 4x100 m teatejooksus (41,94) Göteborg 1995 maailmameister 200 m jooksus (22,12) hõbemedal 100 m jooksus (10,94) hõbemedal 4x100 m teatejooksus (42,25) Ateena 1997 pronksmedal 200 m jooksus (22,40) Indianapolis 1987 hõbemedal 200 m jooksus (22,66) Budapest 1989 maailmameister 200 m jooksus (22,34) pronksmedal 60 m jooksus (7,10) Sevilla 1991 maailmameister 200 m jooksus (22,24) hõbemedal 60 m jooksus Barcelona 1995 maailmameister 60 m jooksus (6,97) 100 m jooks – 10,74 (1996) 200 m jooks – 21,64 (1992) Merlene Ottey on 175 cm pikk ja kaalub 62 kg. Merlene Ottey jooksis 50-aastaselt 100 meetrit 11,67ga, Postimees, 15.07.2010 Merlene Ottey Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Pilte Merlene Otteyst Minu jooksus on rõõmu! (SL Õhtuleht) Merlene Ottey raiutakse taas ajalooraamatusse, Eesti Päevaleht, 31. juuli 2010
Mary Shelley Frankenstein

"Frankenstein"; täieliku pealkirjaga "Mary Shelley Frankenstein" (ingliskeelse täieliku pealkirjaga "Mary Shelley's Frankenstein") on 1994. aastal esilinastunud õudusfilm. Filmi režissöör on Kenneth Branagh. Filmi peaosi mängivad Robert De Niro ja Branagh. Filmi stsenaarium on Mary Shelley romaani "Frankenstein ehk Moodne Prometheus" adaptatsioon.
Kaarel Kiidron

Kaarel Kiidron (sündinud 30. aprillil 1990 Urvastes) on endine Eesti jalgpallur (kaitsja), kes mängis viimati Eesti Meistriliiga klubis Tartu JK Tammeka. 2018. aasta jaanuaris teatas Kiidron mängijakarjääri lõpetamisest. Kaarel Kiidron alustas jalgpalluri teed Põlva FC Lootoses. 2007. aastal siirdus mängima Tartu Tammekasse. Meistriliiga debüüdi tegi 14. aprillil 2009. 2012. aastal anti Kiidron laenule Tšehhi klubisse Žižkovi FK Viktoria. Hooaja lõppedes sõlmis Kiidron sama klubiga kaheaastase lepingu. 2014. aasta veebruaris suundus ta tagasi Tammekasse. Alo Bärengrubi vigastus andis Kiidronile võimaluse debüüdiks Eesti koondises. 25. mail 2012 toimunud sõprusmängus Horvaatia vastu pani treener Tarmo Rüütli Kiidroni üllatuslikult kohe algkoosseisus platsile. Samas mängus tegi oma A-koondise debüüdi ka Henrik Ojamaa. Uuendatud seisuga 22. november 2017 Evald Tipneri karikavõistlused Meistriliiga üleminekumängud Eesti jalgpallikoondislaste loend https://tartu.postimees.ee/4365943/tammeka-kapten-tegi-jalgpalliga-lopparve Kaarel Kiidron profiil transfermarkt.de lehel "Tehtud: Kiidron ja Tenno sõlmisid laenulepingud". Soccernet.ee. 26. jaanuar 2012. Vaadatud 27. jaanuar 2012. "Kaarel Kiidron sõlmis FK Viktoria Žižkoviga kaheaastase lepingu". err.ee. 2. juuli 2012. Vaadatud 2. september 2012. "Bärengrubi asendab koondises Kiidron". Soccernet.ee. 23. mai 2012. Vaadatud 26. mai 2012. "Kiidron ja Ojamaa debüteerivad algkoosseisus". Soccernet.ee. 25. mai 2012. Vaadatud 26. mai 2012. Eesti Jalgpalli Liidu profiil Transfermarkti profiil Koondise mängud
Avatud ülikool

Avatud ülikool ülikooli osa (institutsioon või programm(id)), kus õppimine toimub põhiliselt töö kõrvalt, osakoormusega ja suuremas osas iseseisvalt ning formaalselt ülikooli vastuvõtmist läbimata . Avatud ülikooli kaudu võib saada omandada ka kõrgharidust (sel juhul võib seda nimetada ka kaugõppeks)[viide?]. Mõiste "avatud ülikool" tuli kasutusele 1969. aastal, kui asutati Briti Avatud Ülikool. Eestis on avatud ülikool enamasti tasuline. Avatud ülikool on nt Tartu ülikoolil, Eesti Maaülikoolil ja Eesti Kunstiakadeemial (avatud akadeemia nime all). Avatud õpe e-õpe Kaugõpe Väike entsüklopeedia veebis [1] (vaadatud 03.09.2012) TEA entsüklopeedia 3. köide, 2009.
Avatud õpe

Avatud õpe on paindlik õppimisviis, mille puhul ei kehti geograafilised, sotsiaalsed, aja- vm piirangud. Avatud ülikool E-õpe Kaugõpe Avatud õppematerjalid Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]
Friedrich VI

Friedrich VI on olnud mitme valitseja nimi: Friedrich VI Hohenstaufen oli Švaabimaa hertsog Friedrich VI-ks on nimetatud ka Saksa-Rooma keisrit Friedrich II, kes oli ametlikus järjestuses Švaabimaa hertsogina aga Friedrich VII Friedrich VI oli Baden-Durlachi markkrahv Friedrich VI oli Hessen-Homburgi maakrahv Friedrich VI Hohenzollern oli Nürnbergi burgkrahv ning Brandenburgi markkrahv Friedrich I Frederik VI oli Taani kuningas 1808–1839 Friedrich I Friedrich II Friedrich III Friedrich IV Friedrich V Friedrich VII
Sulev Mäeväli

Sulev Mäeväli (perekonnanimi kuni 20. juuli 1938 Eintrei; 28. veebruar 1936 Kasispea, Kõnnu vald, Kuusalu kihelkond, Harjumaa – 21. mai 2021 Tallinn) oli eesti arhitektuuriajaloolane. Ta lõpetas 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena. Ta töötas alates 1989. aastast Tallinna Linnamuuseumis, ta on toimetanud ka muuseumi aastaraamatuid. Mäeväli oli 1985–2008 Tallinnas tegutseva seto leelokoori Sõsarõ kunstiline juht. "Ajaloo- ja ehitusmälestisi Tallinnas". Perioodika 1981 teine, parandatud ja täiendatud trükk 1986 "Mihkli kloostri kujunemine Tallinna I Keskkooli hooneks". Perioodika. Tallinn 1981 "Toomkirik". Grenader 2012 (ISBN 9789949448951) Tema äi Eduard Salumäe oli eesti luterlik vaimulik, poeg Toomas Mäeväli on orelimeister. Mirjam Nutov. Sulev Mäeväli: "Kui makstakse, siis oleme setod". Setomaa.ee, 28. veebruar 2011 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Viimistlusmaterjalid

Viimistlusmaterjalid on ehitiste kasutamise ja dekoratiivse kvaliteedi parandamiseks kasutatavad (ehitus)materjalid. Viimistusmaterjalid on näiteks looduskivi, klaas, keraamika, plast, puit, betoon, mört, asbesttsement jms ning lakid ja värvid. Eristatakse siseviimistlus- ja välisviimistlusmaterjale. Viimistlustööd 1981. Tehnikaleksikon. Tallinn, Valgus. Lk 579
Luigelahe tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Luigelahe tänav on tänav Tartus Ihastes. Ta algab Hipodroomi tänavalt ja lõpeb Raeremmelga tänaval ning ta pikkus on 400 meetrit.
Ääsi tänav

See artikkel räägib Tartu tänavast. Tallinna tänava kohta vaata artiklit Ääsi tänav (Tallinn). ‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Ääsi tänav on tänav Tartus Ropka linnaosas. See ühendab Alasi tänavat Sepikoja tänavaga ja on 150 meetri pikkune.
Emanuel Merins

Emanuel Merins (sündinud 14. oktoobril 1946 Riias) on Saksamaa kabetaja ja endine kabetreener. Ta on rahvusvaheline meister rahvusvahelises kabes ning on Valgevene ja Läti teeneline treener. Tema tuntumaid õpilasi on Guntis Valneris. Nüüd ta enam kabetreenerina ei tegutse, vaid õpetab lastele jalgpalli, korvpalli ja võrkpalli.
Güraator

Güraator on elektroonikalülitus, mis muundab mahtuvusliku reaktiivtakistuse induktiivseks reaktiivtakistuseks või ka vastupidi. Niisugune lülitus, mis koosneb kondensaatorist ja operatsioonvõimendist, asendab induktiivpooli (ka integraalkomponentides), kusjuures induktiivsus võib olla suure väärtusega ja hüvetegur hea. Eeldusel, et R {\displaystyle R} on palju suurem kui R L {\displaystyle R_{L}} , avaldub reaktiivtakistus kujul Z i n = R L + j ω R L R C . {\displaystyle Z_{\mathrm {in} }=R_{L}+j\omega R_{L}RC.} Niisiis saame järjestikku ühendatud takistuse R L {\displaystyle R_{L}} ja induktiivsuse L = R L R C {\displaystyle L=R_{L}RC\,\!} . Stabiilsed güraatorid teostatakse kahe pingetüüritava püsivooluallika kujul, mis koosnevad kahest vooluväljundiga operatsioonvõimendist. Tellegen B.D.H. : The Gyrator a new electric network element. Philips Research Reports , 3 April 1948 , p.81 p.101
Akustilised pinnalained

Akustilised pinnalained on tahke aine õhukeses, umbes lainepikkusepaksuses pinnakihis kulgevad elastsuslained. Akustilisteks nimetatakse neid seepärast, et mingis keskkonnas leviv mehaaniline võnkumine on heli (sealhulgas ultraheli alates sagedusest 20 kHz kuni sageduseni 1 GHz), mis kuulub akustika valdkonda. Akustilisi pinnalaineid rakendatakse elektroonikas peamiselt pinnalainefiltrites. Akustiliste võnkumistega on tegemist ka näiteks kvartsresonaatoreis ja teistes elektromehaanilistes filtrites, ent neis levivad lained heli juhtiva materjali sees, seega akustiliste ruumilainetena. Pinnalainefilter Rayleigh' lained Lembit Abo. Elektroonikakomponendid. Tallinn, 1997, lk 189
Pinnalainefilter

Pinnalainefilter ehk SAW-filter (lühend inglise keele sõnadest surface acoustic wave) on elektriline ribapääsfilter, mille talitlus põhineb akustilistel pinnalainetel. Pinnalainefiltri põhiosad on piesoelektriline sisend- ja väljundmuundur, millest esimene muundab elektrivõnkumised akustilisteks pinnalaineteks ja teine need tagasi elektrisignaaliks, ning helijuht ‒ piesoelektrilisest materjalist õhuke plaat, mida mööda levivad akustilised pinnalained ja mis on ühtlasi piesomuundurite koostisosa. Helijuht on välja lõigatud piesokvartsi, liitiumniobaadi või muu piesomaterjali kristallist. Piesomuundurid koosnevad kahest kammelektroodist, mille piid paiknevad vaheliti. Metallelektroodid moodustatakse integraaltehnoloogiast tuntud planaarmenetlusel. Akustilise pinnalaine seadiste elektrilised omadused on määratud muunduri elektroodide vahekauguse, pikkuse ja arvuga. Et pinnalaine levikiirus on 1,5‒4 km/s, seega keskmiselt 5 suurusjärku väiksem kui elektromagnetlainel, siis vastavalt on väiksem ka võnkumise lainepikkus. Näiteks kui sagedusel 300 MHz on elektromagnetlaine pikkus vaakumis 1 m, siis akustilise pinnalaine pikkus ja ühtlasi elektroodisamm kõigest umbes 0,01 mm. Pinnalainefiltri töösagedus ulatub 3 gigahertsini, seega palju kõrgemale kui kvartsresonaatoril. Vaadeldav piesomuundur on selektiivne nende võnkumiste suhtes, mille lainepikkus võrdub elektroodisammuga. Sellele vastaval sagedusel muundub elektriline signaal akustiliseks kõige efektiivsemalt. Filtri pääsuriba kujuneb seda kitsam, mida suurem on muunduri elektroodide arv. Nõutava kujuga sagedustunnusjoone saamiseks kasutatakse muutuvat elektroodisammu ja elektroodipiide haardeulatust vastavalt matemaatilistele seaduspärasustele. Akustilist filtrit kasutatakse näiteks teleri vahesagedusvõimendis, kus asendab keskmiselt kümnest LC-võnkeringist koosnevat koondselektiivfiltrit. Akustoelektroonilisi filtreid on ka teleri sisendlülituse jaoks. Pinnalained Surface Acoustic Wave Filters. Ausgabe 2. Verlag: Elsevier Oxford, London, Burlington, 2007 Lembit Abo. Elektroonikakomponendid. Tallinn, 1997, lk 189
Friedrich V (Švaabimaa)

Friedrich V (1164–1170) oli Friedrich Barbarossa vanim poeg ning ametlikult Švaabimaa hertsog 1167–1170.
Telefonside

Telefonside (ka telefoniside) on elekterside, mille puhul teade edastatakse inimkõnena juhtmete kaudu või raadio teel (raadiotelefon, sh mobiiltelefon). Telefonside korral toimub ühenduste loomine telefonijaamade kaudu, mis koos telefoniaparaatide ja sideliinidega moodustavad telefonivõrgu. Mobiilside Telefonivõrk Väike entsüklopeedia veebis [1] (vaadatud 4.09.2012)
Wolgast

Wolgast on linn Saksamaal Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal. Wolgast asub valdavalt Peenestromi väina läänekaldal Läänemere ääres. Peenestromi väin lahutab Usedomi saart mandrist. Vaid Mahlzowi linnaosa asub Peenestromi idakaldal Usedomi saarel. Kuna saarele viib Wolgastist kaks silda, nimetatakse linna sageli Usedomi saare väravaks. Nimi Wolgast võib pärineda lääneslaavi eesnimest Voligost. Nime esimene pool woly tähendab head või suurt ja teine pool gość külalist või sõpra. On ka arvatud, et nime teine pool gast võis tähendada tihnikut või hiit. Kohanime Wolgast on kirjapilt on ajas muutunud: Hologosta (1165), Woligost, Wologost (1140), Wolegast (1229), Wolgust (1250), Wolgast (1250, 1331). Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Friedrich IV (Švaabimaa)

Friedrich IV (1145–1167) oli Švaabimaa hertsog alates 1152. Ta oli Saksa kuninga Konrad III poeg ning sai Švaabimaa valitsejaks pärast seda, kui tema nõbu Friedrich Barbarossa oli järgmiseks Saksa kuningaks saanud. Barbarossa nimetas Friedrichi ka oma järeltulijaks Saksa-Rooma troonil, kuid viimane hukkus sõjakäigul Rooma, misjärel Švaabimaa läks Barbarossa 3-aastasele pojale Friedrich V-le.
Mandri-Eesti

Mandri-Eesti on Eesti mandriosa, st kogu Eesti peale meresaarte lääne- ja põhjarannikul. Mandri-Eesti keskpunkt asub Adaveres. Eesti väiksusele vaatamata on Mandri-Eestil Eesti saartega võrreldes mõningane eripära, näiteks on saarte kliima veidi merelisem. Eraldatus on mõjutanud ka Mandri-Eesti ja saarte mõnevõrra erinevat ajalugu. Nii on Mandri-Eesti tavaliselt langenud võõrvallutajate kätte enne saari.
Robert Funcke

Robert Hugo Arved Funcke (17. aprill / 29. aprill 1878 Alatskivi mõis – 1. september 1934 Tartu) oli eesti vaimulik. Ta oli Alatskivi mõisavalitseja Wilhelm Funcke poeg. Ta õppis aastatel 1888–1896 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1896–1900 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, aastatel 1900–1912 usuteaduskonnas. Korporatsiooni Neobaltia liige. Prooviaastal oli ta aastal 1913 Kursi Maarja-Eliisabeti koguduses Gustav Punga juures. Ordineeriti 15. juunil 1914 õpetajaks. Ta oli aastatel 1914–1915 Tartu praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1915–1934 oli ta Tartu Maarja koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1927–1930 Tartu Linnavolikogu liige. Ta suri aastal 1934 ja ta maeti Tartu Maarja kalmistule. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 http://tartumaarja.eelk.ee/index.php?m3=51&l=13&m2=26&m1=15
Michael Morgner

Michael Morgner (26. august 1714 Gräfenberg – 1. detsember (vkj 20. november) 1782 Suure-Kambja) oli vennastekoguduse edendaja Kambja kihelkonnas. Michael Morgner sündis Saksamaal Nürnbergi lähedal luterlikus peres. Ta õppis Gräfenbergi koolis. Erialalt oli ta käsitööline, nimelt köietegija. 1742. aastal siirdus ta Saksamaalt Herrnhutist Eestisse Kambjasse kirikuõpetaja Albrecht Sutorile abiks vennastekoguduse töö korraldamisel. Köietegija tööks tal siis aega ei jäänud. Aeg kulus talurahva õpetamisele ja külades palvetundide pidamisele. Tema õpilaste hulka kuulusid Kambja vennastekoguduse juhid Simka Märt, Labi Jüri, Kuldi Ado, Lillo Jüri, Lindi Mell, Kevendi Hans, Jüri Jaani Jaak, Kolga Lillo Toomas, Soja Andres, Kolga Jaago Hans jt. Oma igapäevase leiva teenis Michael Morgner Sutori laste koduõpetajana, hiljem aednikuna Suure-Kambja mõisas, kus asus ka tema korter. Michael Morgner on maetud Kambja surnuaeda. Michael Morgner oli abielus Anna Rosina Petzholdiga (u 1732 – 1793). EAA.1255.2.2:346, lk 357p. Kristjan Luhamets. Kambja kihelkonna ajalugu. Tartu: Ilmamaa, 2011.