laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Teaduslik ateism

Teaduslik ateism oli üks Nõukogude Liidu kõrgkoolides õpetatavatest kohustuslikest poliitilistest õppeainetest, marksismi-leninismi osa. Tollaste kõrgkoolide õppeainetest oli üliõpilaste kasvatamiseks kommunistliku ideoloogia vaimus vaid kahe õppeaine nimetuse ette pandud sõna "teaduslik" – "teaduslik" kommunism ja "teaduslik" ateism. Ateism Teaduslik kommunism
Vambola Põder

Vambola Põder (6. august 1929 Tartu – 12. märts 1993 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja väliskommentaator. Ta lõpetas aastal 1950 Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1956 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Ta töötas aastatel 1959–1961 Eesti Raadios, oli aastatel 1961–1976 EKP Keskkomitee lektor ja instruktor. Aastatel 1980–1990 oli ta Eesti Televisiooni väliskommentaator. Vambola Põder kandideeris 1992. aasta septembris valimisliidu Sõltumatud Kuningriiklased koosseisus Riigikokku. Ta kogus 4153 häält ja osutus valituks. http://www.htg.tartu.ee/?sub=lennud&aasta=1950 Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1992 http://www.vvk.ee/varasemad/?v=r92
Thriller (album)

"Thriller" on 1982. aastal ilmunud Michael Jacksoni muusikaalbum. "Thriller" on võitnud muusikaauhindu ning on ka maailmas läbi aegade müüduim album. "Wanna Be Starting Something" Autor: Michael Jackson "Baby Be Mine" Autor: Rod Temperton "The Girl Is Mine" Autor: Michael Jackson "Thriller" Autor: Rod Temperton "Beat It" Autor: Michael Jackson "Billie Jean" Autor: Michael Jackson "Human Nature" Autor: Steve Porcaro, John Bettis "P.Y.T. (Pretty Young Thing)" Autor: James Ingram, Quincy Jones "Lady In My Life" Autor: Rod Temperton
Auruülekuumendi

Auruülekuumendi (lühemalt ülekuumendi) on katla osa, milles toimub auru ülekuumendamine. Elektroenergeetikasõnastik [eesti-inglise-soome-saksa-vene]. 2005. Koostanud Meldorf, M. jt. Tallinna Tehnikaülikooli elektroenergeetika instituut. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus
Auruturbiin

Auruturbiin on soojusjõumasin (labamasin), mis muundab kõrgsurve veeauru potentsiaalse energia kõigepealt kineetiliseks energiaks ja seejärel pöörleva rootori võlli mehaaniliseks energiaks. Auruturbiine liigitatakse aktiiv- ja reaktiivturbiinideks, mille energiamuundamise kasutegur on tavaliselt 60 % ja 85 %, kui väljuv aur läheb tööstusettevõtete tarbijatele. Nüüdisaegsete auruturbiinide siseneva auru rõhk ulatub 24–26 MPa-ni, auru temperatuur kuni 580 °C-ni ja turbiini võimsus kuni 1 GW-ni. Auruturbiine kasutatakse elektri tootmiseks elektrijaamades ja sõjalaevade jõuallikana. Aurugeneraator Elektroenergeetikasõnastik [eesti-inglise-soome-saksa-vene]. 2005. Koostanud Meldorf, M. jt. Tallinna Tehnikaülikooli elektroenergeetika instituut. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus https://energiatalgud.ee/sites/default/files/images_sala/3/33/TT%C3%9C._Energiatehnika_2-2.pdf
Atenuaator

Atenuaator on mitmetähenduslik sõna. Atenuaator on geneetikas spetsiifiline regulatoorne DNA järjestus, millelt transkribeeritud RNA moodustab sekundaarstruktuuri. Atenuaator on elektroonikas seade, millega saab nõrgendada elektrilist signaali. ...
Margi Ein

Margi Ein (sündinud 8. detsembril 1950 Põltsamaal) on Eesti poliitik. Ta on lõpetanud 1968. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1974. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusinsenerina. 1974–1992 töötas ta Jõgeva KEKi Põltsamaa ehitusjaoskonnas meistri ja vaneminsenerina, hiljem projektigrupi juhatajana. 1993. aastal kutsuti Ein Põltsamaa abilinnapeaks, aastatel 1996–2003 oli ta Põltsamaa linnapea. Novembris 2009 valiti Ein Põltsamaa linnavolikogu esimeheks. Ta töötab Põltsamaa vallavalitsuses ehitusnõunikuna. 2003. aastal kandideeris Ein Rahvaliidu nimekirjas Riigikogu X koosseisu ja sai 1881 häälega ringkonnamandaadi. Riigikogus tegutses peamiselt sotsiaalkomisjonis ja oli korruptsioonivastase seaduse kohaldamise erikomisjoni esimees. Kandideeris Riigikokku ka 2007. aastal, kuid parlamenti ei pääsenud. 2002 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2017 – Põltsamaa linna aukodanik ""Naine, kes saab hakkama keeruliste asjadega". Virumaa Nädalaleht, 19. jaanuar 2007". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. veebruar 2007. Vaadatud 31. detsembril 2015. Margi Ein Põltsamaa vallavalitsuse kodulehel Vaadatud 31.12.2015 Teenetemärkide kavalerid. Vaadatud 26.06.2012 "Tänavune Põltsamaa linna aukodanik on põline põltsamaalane Margi Ein" Vooremaa, 18.02.2017 Riigikogulane Margi Ein peab raha andmist enda teeneks SLÕhtuleht, 2. veebruar 2007 "Margi Ein vahetas Rahvaliidu Keskerakonna vastu" Delfi, 1. detsember 2010
Raul Kirsel

Raul Kirsel (sündinud 21. veebruaril 1958 Põltsamaal) on Eesti loomakasvatusteadlane, ettevõtja ja poliitik. Ta lõpetas 1976. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1987. aastal zooinsenerina Eesti Põllumajandusakadeemia. 1994. aastal kaitses ta magistriöö põllumajandusloomade söötmise erialal. Kirsel töötas aastatel 1991–1997 Umbusi algkooli direktorina. Ta on ettevõtte OÜ Aristin Grupp tegevdirektor. Ta on Põltsamaa linnavolikogu liige. Ta valiti 2009. aastal volikokku valimisliidu Meie Põltsamaa nimekirjas; ta sai valimistel 46 häält. Ta kuulub 10. novembrist 1992 Isamaa ja Res Publica Liidu ridadesse. Maakonna ja omavalitsuste juhid Kalevipoja tegude maalt. Koostaja Jaan Lukas, toimetaja Tiit Lääne. Tallinna Raamatutrükikoda 2007 Kördi-Ööbiku tooted koguvad maakonnas tuntust[alaline kõdulink] Vooremaa, 2009 http://www.vvk.ee/varasemad/kov09/detailed_0617.html "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 25. juunil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) 2000 – "Kirsel, Raul". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A – Ki. Tallinn 2000. Lk 649 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Lesgi keel

Lesgi keel (lesgi keeles лезги чӀал) on Kagu-Dagestani rühma kuuluv Kaukaasia keel, mida kõnelevad lesgid. See on üks Dagestani ametlikest keeltest. Kõnelejaid on eri hinnangutel 600 000 – 800 000, neist Venemaal 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 402 173. Aserbaidžaanis räägib lesgi keelt umbes 200 000 inimest. Väiksed lesgi keele kõnelejate kogukonnad on ka Kasahstanis, Türgis, Kõrgõzstanis ja Türkmenistanis. Lesgi keeles antakse välja raamatuid ja ajalehti. Dagestanis ilmub nädalaleht Lezgi Gazet ja Aserbaidžaanis kuuleht Samur. 2012. aastal ilmus Venemaal lesgi keeles 8 nimetust raamatuid ja brošüüre kogutiraažiga 9500 eksemplari. 1938. aastast kasutatakse lesgi keele kirjutamiseks kirillitsal põhinevat kirjasüsteemi. Kollasel taustal tähemärke kasutatakse vaid võõrsõnade kirjutamiseks. Lesgi keeles on 6 vokaalfoneemi ja 54 konsonantfoneemi. Lesgi keeles on 4 grammatilist käänet ja 14 kohakäänet. Erinevalt teistest nahhi-dagestani rühma keeltest ei jagune lesgi nimisõnad klassidesse. Nimisõna käänamine: буба buba 'isa' Tegusõna ei muutu isikus ja arvus. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2013. Vaadatud 13. detsembril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ethnologue, Languages of the World: Lezgian (inglise keeles) Dagestani vabariiklik ajaleht "Лезги газет" (lesgi keeles)
Helja-Amanda Kukk

Helja-Amanda Kukk (24. veebruar 1924 – 5. jaanuar 2022) oli inglise keele õpetaja ja tõlkija. Ta on töötanud Tallinna Reaalkoolis, Tallinna Polütehnilises Instituudis, kõrgkoolis I Studium. Ta on koostanud õppematerjale ja tõlkinud neli raamatut (näiteks Marianne Calmanni "Avignon", Susanne Goodwini "Puhas juhus" jm). Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei asutajaliige.[viide?] "Sulane : Tallinna Kaarli koguduse ajakiri detsember 2017 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 3. novembril 2023.
Uno Valdmets

Uno Valdmets (sündinud 3. juunil 1954 Tapal) on Eesti endine käsipallur ning praegune sporditegelane ja omavalitsuspoliitik. Ta lõpetas 1973. aastal Tapa 1. Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Ta võitis Tartu Riikliku Ülikooli käsipallimeeskonnas Eesti NSV meistrivõistlustel 1976. aastal hõbemedali ja 1977. aastal pronksmedali. 1975. aastal sai ta Eesti NSV karikavõistlustel pronksmedali. Töötas aastatel 1977–1985 Jõgeval käsipallitreenerina. Oli aastatel 1977–1980 ja 1982–1985 Põltsamaa Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja. Aastast 1997 on ta Jõgevamaa spordiliidu Kalju esimees. Ta on kuulunud Kalevi (1989–1992) ja Ühendus Sport Kõigile (1996–2004) juhatusse ning on Eestimaa Spordiliit Jõu juhatuses (2007. aastast). Valdmets oli aastatel 1993–1996 Põltsamaa linnavolikogu esimees. Ta oli linnavolikogu liige aastatel 1996–2006 ja 2009-2013. Ta on 17. oktoobrist 2011 Isamaa ja Res Publica Liidu liige. 2011 – Jõgevamaa Hõberist Eesti spordi biograafiline leksikon. Vaadatud 25.06.2012 Eestimaa Spordiliit Jõu juhatus Vaadatud 05.11.2026 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 25. juunil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Biograafia ESBL-is
Päästiktegur

Päästiktegur ehk vallandav tegur (inglise keeles trigger factor, critical factor) on keskkonnategur, mis teatava väärtuseni jõudmisel vallandab mingisuguse protsessi. Piirav tegur Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 25.06.2012)
Aerutamine 1968. aasta suveolümpiamängudel

Aerutamine 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 22.–25. oktoobrini. Olümpiavõitja 1964: Rolf Peterson (Rootsi) 3.57,13. 21 võistlejat. Olümpiavõitja 1964: Rootsi (S. Sjödelius, Gunnar Utterberg) 3.38,54. 20 paatkonda. Olümpiavõitja 1964: NSV Liit (N. Tšužikov, A. Grišin, Vladimir Morozov, V. Ionov) 3.14,67. 19 paatkonda. Olümpiavõitja 1964: J. Eschert (Saksamaa) 4.35,14. 12 võistlejat. Olümpiavõitja 1964: NSV Liit (A. Himitš, S. Oštšepkov) 4.04,65. 13 paatkonda. Olümpiavõitja 1964: Ljudmila Hvedosjuk-Pinajeva (NSV Liit) 2.18,87. 13 võistlejat. Pfeffer oli tõusmas liidriks, kui ta pillas aeru ja läks ümber. Vetelpääste tõi ta kiiresti veest välja ning päästis ta elu. Olümpiavõitja 1964: Saksamaa (Roswitha Esser, Annemarie Zimmermann) 1.56,95. 11 paatkonda.
Milič Čapek

Milič Čapek (26. jaanuar 1909 Třebechovice pod Orebem – 17. november 1997 Little Rock) oli tšehhi päritolu USA filosoof. Čapekit mõjutas suuresti Henri Bergsoni protsessifilosoofia ja vähemal määral Alfred North Whitehead. Suur osa tema tööst keskendus filosoofia ja tänapäeva füüsika seostele, eriti aja ja ruumi filosoofias ning metafüüsikas. 1961. Philosophical Impact of Contemporary Physics. Van Nostrand, ISBN 0-442-01452-X. 1971. Bergson and Modern Physics: A Re-Interpretation and Re-Evaluation. Boston Studies in the Philosophy of Science, Vol. 7. D. Reidel Publ. Comp., ISBN 978-90-277-0186-2 (Google Books). 1976 (edited by M. Čapek). The Concepts of Space and Time: Their Structure and Their Development. D. Reidel Publ. Comp, ISBN 90-277-0355-8 (Google Books). 1977. Immediate and Mediate Memory. Process Studies 7(2): 90-96 (fulltext online). 1988. Do the New Concepts of Space and Time Require a New Metaphysics? Chapter 6 pp. 90–104 in Kitchener, R. F. (ed.). The World View of Contemporary Physics: Does It Need a New Metaphysics?. SUNY Press, ISBN 0-88706-741-7. 1991. The New Aspects of Time: Its Continuity and Novelties. Boston Studies in the Philosophy of Science. Kluwer Academic, ISBN 0-7923-0911-1. van Fraassen, Bas C., 1962. Capek on Eternal Recurrence. Journal of Philosophy 59(14): 371-375 (Abstract). Lenzen, V. F., 1963. Book Review: Milič Capek. The philosophical impact of contemporary physics. Philosophy of Science 30(1): 81-83. Sipfle, David A., 1998. Milič Čapek 1909-1997. Proceedings and Addresses of the American Philosophical Association 71(5): 138. Brogaard, Berit, 2000. The Coup de Grâce for Mechanistic Metaphysics: Čapek's New Philosophy of Nature. Transactions of the Charles S. Peirce Society 36(1): 75-108.
Margus Oro

Margus Oro (sündinud 28. jaanuaril 1964 Põltsamaal) on Eesti treener, haridustegelane ja poliitik. Oro lõpetas 1982. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna suusaspordi treeneri ja kehalise kasvatuse õpetajana. Ta õppis aastatel 1982–1985 Tallinna Riikliku Konservatooriumi Lavakunstikateedris ja 2003–2004 Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistriõppes (lõpetamata). Oro töötas aastatel 1989–1991 Põltsamaa Keskkoolis treeneri ja õpetajana ning aastatel 1991–1994 Esku Lasteaed-Algkooli juhatajana. 1994. aastal sai ta Jõgeva Maavalitsuses haridusosakonna juhatajaks. Juunist 1999 kuni juunini 2004 oli ta Jõgeva maavanem. Pärast maavanemaks olemist oli OÜ Keskkonnaprojekti juhatuse liige ja aastatel 2005–2006 Tartu Linnavalitsuse haridusosakonna juhataja. Oro kandideeris 2006. aastal Riigikogu haldusdirektori kohale ja võitis konkursi, kuid Riigikogu juhatus lükkas tema kandidatuuri tagasi põhjendusega, et Oro ei ole parteitu. Alates maist 2006 on Oro SOS Lasteküla Eesti Ühingu tegevjuht ja 2016 oktoobrist SOS Childrenś Village International Management Councili liige. Oro oli Põltsamaa linnavolikogu liige aastatel 1996–1999, 2005–2009 ja 2013–2017. 11. oktoobrist 1999 on ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Tema ema oli raamatukogundustegelane Vaike Oro, kauaaegne Jõgeva Rajooniraamatukogu direktor. 2004 Päästeteenistuse Kuldrist 2005 Poola Vabariigi I järgu Kuldne Teeneterist 2005 Kaitseväe eriteenete rist 2007 Kaitseliidu Teenetemedal 2010 Jõgevamaa Kuldrist 2013 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk 2015 Põltsamaa linna aukodanik 2018 Rohkeasti Lapsen Puolesta teenetemedal (SOS-Lapsikylä ry, Soome) Eesti majanduslugu. Vaadatud 25.06.2012 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 26. juunil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Josef Durdík

Josef Durdík (15. oktoober 1837, Hořice – 30. juuni 1902, Praha) oli tšehhi filosoof, psühholoog, esteetik, tõlkija, kirjanduskriitik ja Tšehhi Maapäeva liige. 1880. aastast oli Durdík Praha tšehhi ülikooli professor. Ta alustas Johann Friedrich Herbarti koolkonna liikmena ja kirjutas rea töid, nagu "Üldine esteetika" (1875), "Poeetika" (1881), "Kaasaegse filosoofia ajalugu" (1887) jm. Durdík on tuntud Newtoni-uurijana, samuti andis ta suure panuse tšehhikeelse filosoofiaterminoloogia loomisse. Tema filosoofia oli eklektiline, kuid õppejõuna oli tal ulatuslik mõju. Durdík kirjutas ka näidendeid, kuid erilise eduta. "O poezii a povaze lorda Byrona" (1870) "Dějepisný nástin filozofie novověké" (1870) "Psychologie pro školu" (1872) "O snu" (1872) "Kalilogie čili O výslovnosti" (1873) "Kritika" (1874) "Pláč koruny české" (1875) "Poetika" (1881) "O pokroku mravnosti" (1884) "O poměru pedagogiky k ostatním vědám" (1898) Blahynka, Milan. Lexikon české literatury 1 A–G. Příprava vydání Vladimír Forst. Dotisk 1. vyd. Praha: Academia, 2000. 900 s. ISBN 80-200-0797-0. Kapitola Josef Durdík, s. 616–618. Elulugu Mazarýku Ülikooli kodulehel Josef Durdík Kritika : výbor úvah : o zjevech literarních a uměleckých Praha: Urbánek, 1874. Výbor úvah o zjevech literárních a uměleckých (včetně divadelních) se zaměřením na české a francouzské drama uvedené v Prozatímním divadle, hereckou kariéru Otýlie Sklenářové-Malé a obranu kritiky jako takové
2012. aasta jalgpalli Euroopa meistrivõistluste meeskonnad

2012. aasta jalgpalli Euroopa meistrivõistluste finaalturniirile Poolas ja Ukrainas pääses 16 meeskonda. Mängude ja väravate arv ning mängijate vanus on uuendatud enne turniiri. Poola Peatreener: Franciszek Smuda Kreeka Peatreener: Fernando Santos Venemaa Peatreener: Dick Advocaat Tšehhi Peatreener: Michal Bílek Holland Peatreener: Bert van Marwijk Taani Peatreener: Morten Olsen Saksamaa Peatreener: Joachim Löw Portugal Peatreener: Paulo Bento Hispaania Peatreener: Vicente del Bosque Itaalia Peatreener: Cesare Prandelli Iirimaa Peatreener: Giovanni Trapattoni Horvaatia Peatreener: Slaven Bilić Ukraina Peatreener: Oleh Blohhin Rootsi Peatreener: Erik Hamrén Prantsusmaa Peatreener: Laurent Blanc Inglismaa Peatreener: Roy Hodgson
Piirikaitserügemendid

Piirikaitserügemendid (saksa Grenzschutz Regiment) olid Teise maailmasõja ajal 1944. aastal Eestis mobiliseeritutest moodustatud väeüksused. 1944. aasta 30. jaanuaril kuulutas Eesti Omavalitsuse direktor Hjalmar Mäe välja Saksa vägede poolt okupeeritud Eestis välja üldmobilisatsiooni. Mobilisatsioon tõi 1944. aasta veebruaris kokku 32 000 meest, kellest moodustati rügement „Tallinn” („Reval”, rindel pataljonidena), 6 piirikaitserügementi ja tagavararügement. 1944. aasta 3. veebruaril kuulutas Saksa Riigi poolt okpeeritud Põhja-Venemaa Kõrgem SS-i ja politsei Juht SS-Obergruppenführer Friedrich Jeckeln välja 3 piirikaitserügemendi moodustamise Eestis. Moodustatud piirikaitserügemendid allutati kirde- (Narva) ja edela-Eesti (Tartu) piirkonnas asetsenud Wehrmachti 300. Eriotstarbelisele (2., 4., 5., ja 6.) ja 207. julgestusdiviisile. Eesti Piirikaitserügement "Tallinn" (Estnische Grenzschutz Regiment Reval); 1. Eesti Piirikaitserügement (Estnische Grenzschutz Regiment nr. 1); 2. Eesti Piirikaitserügement (Estnische Grenzschutz Regiment nr. 2); 3. Eesti Piirikaitserügement (Estnische Grenzschutz Regiment nr. 3); 4. Eesti Piirikaitserügement (Estnische Grenzschutz Regiment nr. 4); 5. Eesti Piirikaitserügement (Estnische Grenzschutz Regiment nr. 5); 6. Eesti Piirikaitserügement (Estnische Grenzschutz Regiment nr. 6); Eesti 1. Tagavararügement Saksa Kolmanda Riigi juhtkonna poolt 20. relvagrenaderide SS-diviisile (1. eesti) lisaks vastavalt Heinrich Himmleri poolt 14. mail 1944 välja antud käskkirja alusel Teise Eesti Relvagrenaderide SS-diviisi loomise kava käigus, mis kavatseti moodustada Eesti piirikaitserügementide baasil, nimetati 1944. aasta maikuus piirikaitserügemendid SS-piirikaitserügementideks. Teise relvagrenaderide SS-diviisi formeerimine jäi aga teostamata. Eesti SS-Piirikaitserügement "Tallinn" (Estnische Grenzschutz Regiment Reval); 1. Eesti SS-Piirikaitserügement (Estnische SS-Grenzschutz Regiment nr. 1); 2. Eesti SS-Piirikaitserügement (Estnische SS-Grenzschutz Regiment nr. 2); 3. Eesti SS-Piirikaitserügement (Estnische SS-Grenzschutz Regiment nr. 3); 4. Eesti SS-Piirikaitserügement (Estnische SS-Grenzschutz Regiment nr. 4); 5. Eesti SS-Piirikaitserügement (Estnische SS-Grenzschutz Regiment nr. 5); 6. Eesti SS-Piirikaitserügement (Estnische SS-Grenzschutz Regiment nr. 6); Eesti 1. Tagavararügement Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend "Võitleja (Toronto), 1999, mai/juuni, nr. 3 lk 12". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2014. Vaadatud 25. juunil 2012. Piirikaitserügemendid, www.eestileegion.com
Alevvald

Alevvald on vald, mis koosneb ühest alevist. Alevvallad said 1993. aastal alevitest, millele anti valla staatus. 2017. aasta haldusreformi järel valla staatusega aleveid Eestis enam pole. RT I 1993, 59, 831
Mihhail Ananitsch

Mihhail (Mihkel) Ananitsch VR I/3 (vene Михаил Михайлович Ананич; 19. oktoober 1888 Minski kubermang – 18. mai 1932 Tallinn) oli Venemaa keisririigi ja Eesti mereväelane (mereväekapten). Mihhail Ananitsch sai hariduse Mogiljovi Gümnaasiumis (1905). Lõpetanud 1909. aastal mereinseneride kooli Kroonlinnas teenis ta I maailmasõja ajal soomusristlejal Rjurik ja hiljem vahilaevade divisjonis. Vabadussõjas teenis Eesti laevastiku vaneminsener-mehaanikuna. Ananitsch on maetud Tallinna Kaitseväe kalmistule. Mihail (Mihkel) Ananitsch (Eesti Sõjamuuseum - kindral Laidoneri Muuseum. Eesti ohvitserid 1918-1940.) Vene sõjaväelaste roll Eesti Vabariigi ühiskondlikus ja kultuurielus 1920.–1930. aastatel ning nende kirjanduspärand (Roman Abisogomjani väitekiri, Tartu 2007, lk. 5-6 (Приложение к магистерской диссертации Р. Абисогомяна «Роль русских военных деятелей в общественной и культурной жизни Эстонской Республики 1920–1930-х гг. и их литературное наследие». Биографический справочник. Тарту 2007)
Toonvõll

Toonvõll on pöörlev võll magnetofoni lindi ühtlase liikumiskiiruse tagamiseks salvestamisel ja salvestise taasesitamisel. Ühtlase liikumiskiiruse saavutamiseks on tavaliselt toonvõlli teises otsas massiivne hooratas. Mobiilsetel magnetofonitel kasutati güroskoopefektist tingitud moonutuste vähendamiseks vastassuunas pöörlevate hoorataste süsteemi. Esimestel magnetofonitel toonvõll puudus ja lindi liikumiskiirus polnud kogu lindi ulatuses ühesugune. Selliseid linte sai taasesitada üksnes sama tüüpi magnetofonitel millel need olid salvestatud ja neid polnud võimalik mehaaniliselt monteerida. Hilisematel lint- ja kassettmagnetofonitel kasutati kõigil toonvõlle. Sarnaseid võlle kasutati ka filmiprojektoritel ja videomagnetofonitel.
Oiva Lohtander

Oiva Orvo Arvid Lohtander (sündinud 15. aprillil 1942 Vilppulas) on soome näitleja ja lavastaja. Ta on näidelnud paljudes telefilmides ja -sarjades, kuuldemängudes ja filmides. Ta on töötanud näitlejana mitmes teatris, sealhulgas Espoo Linnateatris ja Tampere Teatris.
Arttu Kapulainen

Arttu Anton Juhana Kapulainen (sündinud 18. märtsil 1981) on soome näitleja. Kapulainen mängis esimest korda filmis juba 5-aastaselt. Kapulainen sai kevadel 2011. aastal teatrikunsti magistrikraadi. Oma rolliga filmis "Tomas" võitis ta Jussi auhinna parima debüüdi eest. Koiravarkaat (1994) Tomas (1996) Sairaan kaunis maailma (1997) Häjyt (1999) Rukajärven tie (1999 Kylmäverisesti sinun (2000, telesari) Bad Luck Love (2000) Kahlekuningas (2002) Pahat pojat (2003) Juoksuhaudantie (2004 Caasha (2005) Täällä Pohjantähden alla (2009) Taivaan tulet (2011, telesari) Moska (2011, telesari) Arttu Kapulainen on näitleja Leena Uotila ja näitekirjanik Henri Kapulaineni poeg. Ta on kunstnik Annu Kapulaineni vend.
Dome Karukoski

Thomas 'Dome' August George Karukoski (sündinud 29. detsembril 1976 Nikosias) on soome filmirežissöör. Karukoski kunstnikunimi Dome on klassiõelt saadud hüüdnimi. Detsembris 2013 valis USA meelelahutusajakiri Variety Karukoski üheks viimase kümnendi paeluvamaks režissööriks (täpne kategooria: "10 Directors to Watch"). Karukoski on esimene soomlane, kes sellesse nimekirja on jõudnud. Tema esimene Hollywoodi-produktsioon on mängufilm "Tolkien", mis jutustab kirjanik J. R. R. Tolkieni noorusaastaist. Karukoski on sündinud Küprosel. Kui ta oli viieaastane, kolis perekond Soome. Karukoskit hakati pärast Soome kolimist koolis kiusama ja ta on hiljem osalenud mitmes koolikiusamise vastases projektis. Tema ema on soome ajakirjanik Ritva Karukoski ning isa ameerika näitleja ja luuletaja George Dickerson, kes on mänginud muu hulgas filmides "Cutteri kättemaks" (1981), "Psühho II" (1983), "Blue Velvet" ja "Sinisem oli öö" (1986) ning telesarjas "Hill Street Blues". Tyttö sinä olet tähti (2005) Tummien perhosten koti (2008) Kielletty hedelmä (2009) "Polaarjoone sangarid" (2010) Burungo (2011) Leijonasydän (2013) Mielensäpahoittaja (2014) Tom of Finland (2017) Tolkien (2019) Suojelijat (osad 2 ja 5, 2008) Veljet (2008) Maailmanparantaja (2011) YUP – Päivä kerrallaan (2004) Jenni Vartiainen – Tunnoton (2007) Live Aid Uusi Lastensairaala 2017 – Lohtu (2014) Kinnunen, Kalle – Rämö, Matti: Hymypoika: Dome Karukosken tie Lepsämästä Hollywoodiin. Helsingii: Otava, 2020. ISBN 978-951-1-35080-4. What's being filmed in Liverpool – Lord of the Rings origins film takes to city streets / Liverpool Echo, oktoober 0217 Dome Karukoski: vaatan maailma juurtetu pilguga / Piret Kooli, nädalalõpuleht LP, 15. mai 2015 Tom of Finlandi režissöör: püüan kõike näha läbi headuse prisma / Piret Kooli, Soome Instituut, veebruar 2017
Maaelu

Maaelu on inimeste elu maal, s.o väljaspool linnu, ja kõik, mis seda kas positiivses või negatiivses mõttes mõjutab: elamistingimused, töötamis- ja teenimisvõimalused, ettevõtluse arendamise eeldused maal, võimalus lapsi koolitada väljaspool linnu, saada arstiabi, liikumisvõimalused, haridusliku enesearendamise ja kultuurielust osavõtu võimalused jne. Maaelu arendamine Linnaelu U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).