laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti Informaatikakeskus

Eesti Informaatikakeskus (Estonian Informatics Centre, lühend: EIK) oli aastatel 1997–2001 Eesti Vabariigi Riigikantselei haldusalas ning seejärel 2003. aasta maikuuni Eesti Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi valitsemisalas tegutsenud asutus, mis tegeles riigi infosüsteemide ja e-riigi teenuste keskse väljaarendamisega ning nende igapäevase töö tagamisega, samuti Eesti info- ja kommunikatsioonitehnoloogia alase kogemuse ning infoühiskonna ideede levitamisega. EIK tellimusel tehti tööd paljusid osapooli hõlmavate projektidega. EIK haldas riigiasutuste  andmeside magistraalvõrku Peatee ja riigi esimest e-teenuste portaali riik.ee, korraldas infotehnoloogiavahendite konsolideeritud riigihankeid, koordineeris rahvaraamatukogude internetiseerimist ja nende juurde avalike internetipunktide rajamist ning mitmesuguste infotehnoloogia arendusprogrammide, sh maakondade andmesideprogrammi KülaTee ja eesti keeletehnoloogia sihtprogrammi rahastamist ja elluviimist. Anti välja ajakirja Arvutimaailm ja osaleti rahvusvahelise ajakirja Baltic IT&T Review väljaandmisel. EIK direktor oli Imre Siil. Aastal 2003 liideti EIK ja Riigihangete Keskus ning selle tulemusena pandi alus Riigi Infosüsteemide Arenduskeskusele, millest hiljem kujunes Riigi Infosüsteemi Amet. Informaatikakeskuse ajalugu ulatub vähemalt aastasse 1990, kui moodustati Eesti Informaatikafond (EIF). 1996 korraldati Eesti Informaatikafond ümber Eesti Informaatikakeskuseks. EE 12. köide, 2003: 55. https://web.archive.org/web/20190213172811/https://www.ria.ee/et/ametist/tutvustus-ja-struktuur.html (vaadatud 12.02.2019) The Estonian Informatics Centre – Five Years of IT Development. Baltic IT&T Review 2002, No 1. Eesti informaatikakeskus lõpetas tegevuse. (05.05.2003) Riigi Infosüsteemi Amet
Eesti Infotehnoloogia Selts

Eesti Infotehnoloogia Selts (lühend EITS) oli aastal 1998 asutatud selts, mis ühendas infotehnoloogias töötavaid üksik- ja juriidilisi isikuid. EITS moodustati 1998. aastal Eesti Tarkvara Seltsi ja Eesti Informaatikaseltsi ühinemisel. EE 12. köide, 2003: 55.
Eesti Orkestrijuhtide Rahvamuusikaorkester

Eesti Orkestrijuhtide Rahvamuusikaorkester (lühend: EOR) on aastast 1964 tegutsev muusikakollektiivide juhtide ja dirigentide orkester. EOR asutati 1964 Haapsalus nime all Vabariiklik Orkestrijuhtide Rahvamuusikaorkester; seda nime kandis aastani 1991. EORi repertuaaris on peamiselt eesti muusika, sh rahvaviisid ja nende töötlused. Vabariiklik Orkestrijuhtide Puhkpilliorkester EE 12. köide, 2003: 81. Orkestrist Rahvakultuuri Keskuse veebilehel (vaadatud 02.03.2013)
Eesti Statistikaselts

Eesti Statistikaselts (lühend ESS) on aastal 1992 Tartus asutatud selts, mis ühendab Eesti statistikuid. Põhikirja järgi on ESSi eesmärgid nt: "soodustada statistikaalast uurimistööd"; "integreerida eri valdkondades töötavate statistikute erialast tegevust"; "aidata kaasa statistika-alaste teadmiste levitamisele Eestis"; "stimuleerida statistika-alase informatsiooni ulatuslikku kasutamist Eesti majandus- ja ühiskonnaelus"; "teha rahvusvahelist koostööd teiste statistikaseltsidega". http://www.ms.ut.ee/ess/index_failid/Page486.htm[alaline kõdulink] (vaadatud 02.03.2013) EE 12. köide, 2003: 99. https://web.archive.org/web/20120618041710/http://www.ms.ut.ee/ess/index_failid/Page713.htm (vaadatud 02.03.2013) ESSi koduleht (vaadatud 02.03.2013)
Eesti Teadlaste Liit

Eesti Teadlaste Liit (lühend ETL) on aastal 1989 Tartus asutatud liit, mis ühendab kas Eestis töötavaid, Eesti päritolu või välismaal Eestiga seotud küsimusi uurivaid teadlasi. Põhikirja järgi on Eesti Teadlaste Liidu eesmärgid järgmised: "liidu liikmete ühendamine kutseorganisatsiooniks, mis esindab ja kaitseb teadlasi kõigil riigi- ja kohaliku võimu tasanditel"; "aidata kaasa eesti teadlaste integratsioonile erinevate teadusharude ja institutsioonide esindajate mitteformaalsete kontaktide ja teabevahetuse kaudu"; "osaleda ametkondadevahelise neutraalse instantsina kõigis ressursside jaotamisega seotud otsustes, eriti neis, mis puudutavad otseselt teadus- ja arendustegevuse finantseerimist". https://web.archive.org/web/20091224154155/http://www.etl.ttu.ee/ajalugu (vaadatud 02.03.2013) EE 12. köide, 2003: 101. https://web.archive.org/web/20100504180559/http://www.etl.ttu.ee/ (vaadatud 02.03.2013) https://web.archive.org/web/20091224152243/http://www.etl.ttu.ee/pohikiri (vaadatud 02.03.2013) Eesti Teadlaste Liidu koduleht (vaadatud 02.03.2013)
Françoise Sagan

Françoise Sagan [franssu'aaz sag'a(n)] (kodanikunimi Françoise Quoirez; 21. juuni 1935 Cajarc Loti departemang – 24. september 2004 Honfleur) oli prantsuse kirjanik. Tihti seostatakse teda "Uue laine" tegevusega, mille jaoks ta kirjutas stsenaariumeid ja filmidialooge. Tema romaanide stiil on melanhoolne ja romantiline, neis ärkavad ellu rikkad ja elus pettunud kodanlased. Tuntuks sai Sagan oma esimese romaaniga "Kurbus kummaline tunne" (1954), mis on siiani tema tuntuim teos. Françoise Sagan suri kopsuembooliasse. "Tervitan sind, kurbus. Eriline naeratus" ("Bonjour Tristesse", "Un certain sourire") Tõlkinud Karl Einer. Orto, Toronto 1960, 264 lk "Segiaetud voodi" ("Lit defait"). Prantsuse keelest tõlkinud Urmas Rattus. Kupar, Tallinn 1994, 222 lk "Kurbus kummaline tunne. Killuke päikest jahedas vees" ("Bonjour Tristesse", "Un peu de soleil dans l'eau froide"). Prantsuse keelest tõlkinud Heli Seitam. Varrak, Tallinn 1995, 214 lk "Kurbus kummaline tunne. Kas te armastate Brahmsi" ("Bonjour Tristesse", "Aimez-vous Brahms..."). Prantsuse keelest tõlkinud Heli Seitam ja Tiiu Vilimaa, järelsõna Heli Allik. Pegasus, Tallinn 2009, 242 lk "Kõik need südamesopid" ("Les quatre coins du coeur"). Prantsuse keelest tõlkinud Pille Kruus. Tänapäev, Tallinn 2020, 127 lk
Eesti Teadus- ja Arendusnõukogu

Eesti Teadus- ja Arendusnõukogu (lühend TAN) (kuni 1993. aastani Eesti Teadusnõukogu) on aastal 1991 asutatud ja Eesti valitsuse juures tegutsev nõuandev kogu. Teadus- ja Arendusnõukogu on 12-liikmeline ning selle koosseisu kinnitab kuni kolmeks aastaks Vabariigi Valitsus. Teadus- ja Arendusnõukogu koosseisu kuuluvad ametikoha järgselt peaminister, valdkondade eest vastutavad ministrid (haridus- ja teadusminister ning ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister), üks peaministri nimetatud Vabariigi Valitsuse liige ning kaheksa Vabariigi Valitsuse poolt nimetatud liiget. Teadus- ja Arendusnõukogu esimeheks on peaminister. Teadus- ja Arendusnõukogu töö tugineb kahele alalisele komisjonile: teaduspoliitika komisjonile ja innovatsioonipoliitika komisjonile. Komisjone juhivad vastavalt haridus- ja teadusminister ning ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister. Vajadusel luuakse spetsiifiliste ülesannete lahendamiseks täiendavaid komisjone. Nõukogu tehnilise teenindamise tagab Riigikantselei. Teadus- ja Arendusnõukogul on mitmed ülesandeid, nt: nõustada Vabariigi Valitsust teadus- ja arendustegevust suunavate valdkonna arengukavade küsimustes; nõustada Vabariigi Valitsust rahvusvahelise koostöö osas teadus- ja arendustegevuse vallas; esitada Vabariigi Valitsusele oma seisukoht Vabariigi Valitsusele kinnitamiseks esitatud riiklike teadus- ja arendusprogrammide kohta; nõustada Vabariigi Valitsust riigi jaoks oluliste teadus- ja arendusalaste projektide algatamisel; esitada Vabariigi Valitsusele igal aastal Eesti teadus- ja arendustegevuse aruanne ning eelseisva perioodi teadus- ja arenduspoliitilised eesmärgid; nõustada Vabariigi Valitsust riigieelarve eelnõu kujundamisel teadus- ja arendustegevuseks ettenähtud summade osas erinevate ministeeriumide ning teadus- ja arendustegevuse finantseerimise liikide kaupa; nõustada Vabariigi Valitsust riigi teadus- ja arendusasutuste asutamisel, ümberkorraldamisel ja tegevuse lõpetamisel; täita muid talle seadusega pandud või Vabariigi Valitsuse antud ülesandeid. Peaminister teeb kord aastas Riigikogu ees ettekande teadus- ja arendustegevuse olukorrast. "Vabariigi Valitsuse 19. novembri 2015. a korraldus nr 494 „Teadus- ja Arendusnõukogu koosseisu kinnitamine"". Riigi Teataja. Vaadatud 15.08.2017. "Teadus- ja Arendusnõukogu põhimäärus". Riigi Teataja. Vaadatud 15.08.2017. "Teadus- ja arendustegevuse korralduse seadus §11". Riigi Teataja. Vaadatud 15.08.2017. "Peaministrite ettekanded teadus- ja arendustegevuse olukorrast". Riigikantselei koduleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 15.08.2017. Vaadatud 15.08.2017. TANist Riigikantselei kodulehel (vaadatud 15.08.2017)
Eesti Rahvuslik Jõukomitee

Eesti Rahvuslik Jõukomitee oli aastatel 1935–1940 tegutsenud riiklik komitee. Komitee ülesanneteks oli "Eesti Rahvusliku Jõukomitee seaduse" (1935) järgi näiteks: "Eesti jõuallikate igakülgne uurimine ja nende kasutamise tehniliste ja majanduslikkude aluste selgitamine"; "jõuallikate kasutamise propageerimine"; "sidepidamine Ülemaailmalise Jõukonverentsiga"; "jooksva informatsiooni kogumine ja levitamine jõumajanduslikkude küsimuste kohta"; "elektrofitseerimiskavade kaalumine". 1937. aastast oli komitee Ülemaailmse Jõukonverentsi liige. Komitee direktor oli 1936. aastast Johannes Veerus. Eesti Tehniline Järelevalve Selts EE 12. köide, 2003: 92. http://www.hot.ee/seadustekogu/skxii-1-3.html[alaline kõdulink] (vaadatud 02.03.2013)
Pierre Loti

Pierre Loti (kodanikunimega Louis Marie Julien Viaud; 14. jaanuar 1850 Rochefort – 10. juuni 1923 Hendaye) oli prantsuse kirjanik ja mereväeohvitser. Enamus Pierre Loti loomingust on autobiograafiline. See on suures osas inspireeritud tema merereisidest. 1891. aastast oli ta Prantsuse Akadeemia liige. Loti maeti pärast riiklikke matuseid Oléroni saarele. Tema kodu Rochefortis avati muuseumina. "Islandi kalur" (Pêcheur d'Islande; romaan). Prantsuse keelest tõlkinud Peet Vallak. Sari Noorsoo kirjavara: maailma-kirjanduse seeria, nr 118, Eesti Kirjanduse Selts, Tartu 1926, 178 lk "Inimese loomine: Java buddistide jutustus. Ilusa Sylvestre surm". Pierre Loti järele V. R. (= Valter Rätsepp) – "Jõulu-album 1927", väljaandja E. Roos, Tallinn 1927, 32 lk "Minu vend Yves" (Mon frère Yves; romaan). Tõlkinud Marta Sillaots. Tapper, Tartu 1928, 232 lk "Madrus" (Matelot; romaan). Tõlkinud Kusta Martinson. Tapper, Tartu 1928, 130 lk "Elust pettunud: Romaan tänapäevseist Türgi haaremeist" (Les désenchantées). Tõlkinud Olli Olesk. Noor-Eesti Kirjastus, Tartu 1929, 222 lk "Loti' abielu" (Le mariage de Loti; romaan). Tõlkind Kusta Martinson. Tapper, Tartu 1930, 156 lk "Ühe võõrlegionääri romaan" (Le roman d'un spahi). Prantsuse keelest tõlkinud Peeter Raag. Sari Looduse universaal-biblioteek, nr 167–168, Loodus, Tartu 1931, 128 lk "Naine haaremist (Aziyadé)" (romaan). Prantsuse keelest tõlkinud Valentin Pomm. Sari Looduse kroonine romaan, nr 42, Loodus, Tartu 1932, 224 lk; 2. trükk (ümbertrükk): kirjastus Rauvi, Tallinn 1994, 224 lk; redigeeritud 3. trükk: "Aziyade: naine haaremist", KRK, Tallinn 1995, 208 lk; ISBN 9985840003 "Ramuntcho" (romaan). Prantsuse keelest tõlkinud Marta Pärna. Sari Looduse kroonine romaan, nr 105, Loodus, Tartu 1937, 208 lk "Madam Krüsanteem" (Madame Chrysanthème). Tõlkinud Kusta Martinson. Armastusromaanide sari, kirjastus Maret, Tartu 1938, 172 lk "Proua Krüsanteem". Tõlkinud ja järelsõna: Sirje Keevallik. Sari Klassikalised lood, Eesti Raamat, Tallinn 2010, 208 lk; ISBN 9789985658185
Palderjan (album)

"Palderjan" on ansambli Palderjan 1999. aastal välja antud kogumikalbum. Plaadil olevad lood on salvestatud aastail 1975–1978 ning need on restaureerinud Priit Kuulberg. Märkus: Plaadiümbrisel on 10. laulu ("Valged roosid") autoriteks märgitud Anita Bryant ja Marie Osmond, kuid mitte kumbki neist ei ole loo autor, vaid nad on olnud varem selle laulu esitajad.
Dolorese maakond

Dolorese maakond (Dolores County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 37°75' N, 108°52' W. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Dove Creek. Maakonna pindala on 2766 km². Veepindala on 3 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2064. Aastal 2000 oli elanikke 1844. San Migueli maakond (põhjas) San Juani maakond (Colorado) (idas) Montezuma maakond (lõunas) San Juani maakond (Utah) (läänes) Dolorese maakond moodustati 19. veebruaril 1881 Ouray maakonna edelaosast. Maakond on nime saanud Dolorese jõe järgi. Cahone Dove Creek Rico Dolorese maakonnas oli 1844 inimest, 785 leibkonda ja 541 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 1 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 1193 (keskmine tihedus 0/km²). Rassiline koosseis oli järgmine: valgeid 95,28% mustanahalisi 0,05% põlisameeriklasi 1,95% aasialasi 0,38% Vaikse ookeani saarte rassist 0,05% teistest rassidest 0,60% kahest või enam rassist 1,68% Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 3,85%. 785 leibkonna seas oli 24,50% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi; 57,70% koos elavaid abielupaare; 8,50% neid, kus oli ilma abikaasata naine; 31,00% neid, mis ei olnud perekonnad. 26,20% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 10,40% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. Leibkonnas oli keskmiselt 2,35 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,82 inimest. Elanikud jagunesid ealiselt nii: 21,90% alla 18-aastasi; 6,80% 18–24-aastasi; 26,30% 25–44-aastasi; 27,80% 45–64-aastasi; 17,10% üle 65-aastasi. Ea mediaan oli 42 aastat. Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 107,20 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 104,50 meest. Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 32 196 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 38 000 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 30 972 dollarit, naistel 20 385 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 17 106 dollarit. 13,10% elanikkonnast ja 10,20% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 9,80% alla 18-aastasi ja 18,30% üle 65-aastasi. Canyons of the Ancientsi rahvusmonument (osa) San Juani metsakaitseala Lizard Headi ürgloodusala 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Dolorese maakonna koduleht (inglise keeles)
Eesti Tehnika Selts

Eesti Tehnika Selts (lühend ETS) oli 1917. aastal Tallinnas asutatud selts, mis ühendas insenere, tehnikuid ja tehnikahuvilisi. Seltsi tegevus hääbus 1920. aastate lõpus. Eesti Tehnika Seltsi eesmärgid olid näiteks edendada tehnikaharidust, arendada tööstust, uurida kohalikke loodusvarasid. Aastatel 1919–1922 andis selts välja Eesti Tehnika Seltsi Ajakirja, mille kaasväljaandena ilmus 1919–1920 Eesti Tehnika Seltsi Tehniline Ringvaade. Tehnikakirjanduse avaldamine tingis ka tehnika oskussõnavara loomise ja korrastamise. EE 12. köide, 2003: 104.
Eesti Tehniline Järelevalve Selts

Eesti Tehniline Järelevalve Selts oli aastatel 1922–1936 tegutsenud selts. Aastal 1936 anti seltsi ülesanded üle Eesti Rahvuslikule Jõukomiteele. Selts moodustati 1920. aastal asutatud Eesti Aurukatelde ja Muude Hädaohtlikkude Sisseseadete järelevalve Seltsi baasil. EE 12. köide, 2003: 104.
Eesti Teaduste Akadeemia Toimetised

Eesti Teaduste Akadeemia Toimetised (inglise Proceedings of the Estonian Academy of Sciences) on aastast 1952 Eesti Teaduste Akadeemia ja mitme teise asutuse (nt Tartu Ülikooli) välja antav teadusajakiri. Ajakiri on 1991. aastast eelretsenseeritav. Aastast 1995 on ajakirja artiklid olnud enamjaolt ingliskeelsed koos eestikeelsete kokkuvõtetega. Aastatel 1956–1966 ilmus ajakiri neli korda aastas ja kolme seeriana. Aastast 1967 ilmus ajakiri neli korda aastas ja nelja seeriana. Aastal 1996 lõpetati seeria "Ühiskonnateadused" väljaandmine ja selle asemel hakkas ilmuma Eesti Teaduste Akadeemia ja Tartu Ülikooli ühisajakiri Trames. Aastast 1997 ilmub neli korda aastas ja viie seeriana. Seeriasse kuuluvad järgmised ajakirjad: Biology. Ecology (Bioloogia. Ökoloogia) (Alates aastast 2008 Estonian Journal of Ecology) Physics. Mathematics (Füüsika. Matemaatika) Chemistry (Keemia) Geology (Geoloogia) Engineering (Tehnikateadused). http://www.kirj.ee/proceedings (vaadatud 02.03.2013) EE 12. köide, 2003: 103. Ajakirja koduleht (inglise keeles) (vaadatud 02.03.2013)
Eesti Rahvusvaheliste Autovedajate Assotsiatsioon

"ERAA" suunab siia. Lennundusorganisatsiooni kohta vaata artiklit European Regions Airline Association. Eesti Rahvusvaheliste Autovedajate Assotsiatsioon (lühend: ERAA) on aastal 1991 asutatud mittetulundusühing, mis ühendab autovedusid tegevaid ettevõtjaid. Põhikirja järgi on ERAA eesmärgid "autoveonduse kui tegevusala arendamine ning liikmete huvide ja õiguste kaitsmine". Aastast 1992 on ERAA Rahvusvahelise Maanteetranspordi Liidu (IRU) liige. EE 12. köide, 2003: 94. http://www.eraa.ee/?op=body&id=664 (vaadatud 02.03.2013) ERAA koduleht (vaadatud 02.03.2013)
Jõesäng (singel)

"Jõesäng" on Ott Leplandi, Tanel Padari ja Jalmar Vabarna ühine singel, mille viisi ja sõnad on loonud Tanel Padar. Lugu valmis suuresti tänu ühisele kontserdisarjale "Lugusid naistest" – need olid naistepäevakontserdid üle Eesti 28. veebruarist 9. märtsini. "KUULA! Topelt mehejõud: Lepland ja Padar hakkasid duetti laulma!". Publik.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 24.02.2013. Vaadatud 03.03.2013. VIDEO: Lepland, Padar, Vabarna – "Jõesäng" SÕNAD: "Jõesäng"
Soklikorrus

Soklikorrus on hoone korrus, mille kõrgusest vähem kui pool on allpool maapinda.
Kooliraamatukogu

Kooliraamatukogu on koolis asuv raamatukogu. See on õpikeskus ehk kooli üksus, mis oma tegevusega toetab kooli õppekava elluviimist ja võimaldab oma keskkonna ja kogude kaudu erinevate õppemeetodite rakendamist, infokirjaoskuste edendamist, õpilaste iseseisva õpitöö oskuse arendamist ning lugemishuvi süvendamist.
Kooli tänav (Pärnu)

Kooli tänav on tänav Pärnus Eeslinna ja Mai linnaosas. Tänav algab Suur-Sepa tänavalt, kulgeb üldiselt kagu suunas ja lõpeb Luule tänaval. Kooli ristub veel Suur-Posti, Laatsareti (vasakult), Rähni, Liiva, Kanali, Paju (paremalt), Karjamaa tänavaga ja A. H. Tammsaare puiesteega. Lisaks külgneb tänav Siinmaa pargi ja Paju pargiga. Kooli tänaval asuvad ka kaitsealused põlistammed. Tänav on ligikaudu 1,6 km pikk. Tänava ajalooline nimi oli Eliisabeti tänav (saksa keeles Elisabethstraße), kuid tänavanimede eestipärasemaks nimetamise käigus 1938. aastal sai tänav oma praeguse nime – Kooli. Kooli 6b – Pernova Tehnikamaja Kooli 13 – Pärnu Ühisgümnaasium [eki.ee/cgi-bin/mkn8.cgi?form=ee&lang=et&kohanimi=96015284&f2v=Y&f3v=Y&nimeliik=&maakond=&vald=&kihelkond=&asum=&f10v=Y&x1d=&x1m=&x1s=&x2d=&x2m=&x2s=&y1d=&y1m=&y1s=&y2d=&y2m=&y2s=&f14v=Y&of=tb "Kooli tn"]. Kohanimeandmebaas. Vaadatud 05.03.2021. {{netiviide}}: kontrolli parameetri |url= väärtust (juhend) Elmar Joosep (19. september 2009). "Ajalugu peegeldub Pärnu tänavanimedes". Pärnu Postimees. Vaadatud 05.03.2021.
Progümnaasium

Progümnaasium on koolihariduse aste, mis eelneb gümnaasiumile. 1934. aasta keskkoolide seaduse (SK VI 1938, 1, 4) järgi oli progümnaasium viieklassiline "keskkool" (tänapäeva mõistes põhikool), mis järgnes algkooli neljanda klassi lõpetamisele (paralleelne "keskkooli" liik oli reaalkool, mis oli kolmeklassiline ja järgnes algkooli kuuendale klassile). Progümmnaasiumi lõpetanuil oli õigus (sarnaselt reaalkooli lõpetanutega) astuda gümnaasiumi ehk hakata tänapäeva mõistes omandama keskharidust.
Poeglaste gümnaasium

Poeglaste gümnaasium on olnud mitme kooli nime osa. Tallinna Poeglaste Gümnaasium (Gustav Adolfi Gümnaasium) Rakvere Poeglaste Gümnaasium (Rakvere Gümnaasium) Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasium (Viljandi Kesklinna Kool) Narva Poeglaste Gümnaasium Pärnu Poeglaste Gümnaasium Valga Poeglaste Gümnaasium Tartu Linna Poeglaste Gümnaasium Poeglastegümnaasium
Algkool

Algkool on üldhariduskool, mis annab alghariduse. Algkooli klassid on algklassid. Algklassid moodustavad ka põhikooli alumise astme. Samuti võib nime järgi keskkoolis või gümnaasiumis olla algklasside osa. Algklassideks võidakse eri süsteemide järgi liigitades lugeda esimest kolme, nelja või kuut klassi. Algkool võib tegutseda koos lasteaiaga, siis nimetatakse seda lasteaed-algkooliks või algkool-lasteaiaks. Soomes nimetatakse algklasse põhikooli alamastmeks (peruskoulun ala-aste). Sinna kuuluvad 1.–6. klass. Algkooliõpetajate päev Kõrgem algkool 6.2.4. Algkoolid, Eesti Ajalooarhiiv Vabariigi Valitsuse määrus avalikkude algkoolide seaduse elluviimise kohta., Riigi Teataja 153/154, 1920
Mare Koit

Mare Koit (sündinud 22. mail 1945) on eesti matemaatik ja keeletehnoloog, alates 2001. aastast Tartu Ülikooli keeletehnoloogia professor. Mare Koit on lõpetanud 1963. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli. Aastail 1963–1968 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille lõpetas matemaatika erialal (diplom kiitusega). 1980. aastal sai ta Moskvas NSVL Teaduste Akadeemia Arvutuskeskuse juures füüsika-matemaatikateaduste kandidaadikraadi tööga "Утилитарная семантика и алгоритмы синтеза текста по семантической записи" (juhendaja Ivar Kull). Mare Koidu juhendamisel on kaitstud viis doktoritööd ja seeläbi on doktorikraadi saanud Kaili Müürisep, Tiina Puolakainen, Mark Fišel, Margus Treumuth ja Siiri Pärkson. 2005 Tartu Ülikooli aumärk 2010 Tartu Ülikooli medal 2020 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis" 2021 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2022 Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind Tema isa oli murdeuurija Enn Koit. Tema abikaasa oli matemaatik ja kirjanik Reedik Palm (1933–1974). "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Mare Koit Eesti Teadusinfosüsteemis
Dārta Daneviča

Dārta Daneviča (sünninimi Inese Daneviča; sündinud 8. juulil 1988 Jēkabpilsis) on läti näitleja ja modell Ta lõpetas Jēkabpilsi Riikliku Gümnaasiumi ja õppis seejärel lühikest aega Läti Ülikoolis õigusteadust, kuid asus varsti õppima Läti Kultuuriakadeemia teatri ja audiovisuaalsete kunstide teaduskonnas, mille lõpetas 2011. aastal. Alates 2012. aastast on Dārta Daneviča Läti Kunstiteatri näitleja. Ta on mänginud ka mitmes teleseriaalis ja filmis. Dārtas Danevičas īstais vārds ir bijis Inese Delfi, 17. august 2012 Dārta Daneviča Läti Kunstiteatri kodulehel Dārta Daneviča andmekogus IMDb (inglise)
Tretjakovi galerii

Tretjakovi galerii, ametlik nimetus Riiklik Tretjakovi galerii (Государственная Третьяковская галерея), on Moskvas asuv kunstimuuseum. Tretjakovi galerii asutas 1856. aastal Pavel Tretjakov. Aastal 1892 kinkis ta oma kogu Moskva linnale. Muuseumi ajalugu algas 1856. aastal, kui vene kaupmees ja kunstikoguja Pavel Tretjakov alustas Vene kunstnike teoste kogumist. Ühed esimesed soetatud maalid olid Vassili Hudjakovi maal "Kähmlus Soome salakaubavedajatega" ja Nikolai Schilderi maal "Kiusatus". Aastal 1892 suri Pavel Tretjakovi vend Sergei. Testamendiga pärandas ta oma kogu vennale. Samuti oli testamendis kirjas, et ta soovib kinkida linnale oma osa majast, aga seda siis vaid venna heakskiidul ja tingimustel. Augustis 1892 kinkis Pavel Tretjakov enda ja venna kogu Moskva linnale. Kogu koosnes sel ajal Vene kunstnike 1287 maalist ja 518 graafilisest lehest, samuti oli selles 15 skulptuuri ja ikoonide kollektsioon. Muuseum avati külastajatele 15. augustil 1893 majas, mille Tretjakovide perekond ostis 1851. aastal. See kandis nimetust Moskva Paveli ja Sergei Tretjakovi linna galerii. Pavel Tretjakov jätkas kunstikogu täiendamist ning kollektsioon üha suurenes. Muuseumit laiendati ja juurde ehitati lisahooneid aastail 1873, 1882, 1885, 1892 ja 1902–1904. Tänapäeva muuseumi peahoone projekteeris kunstnik Viktor Vasnetsov, ehitustöid juhatas arhitekt Vassili Baškirov aastail 1900–1903. Galeriihoone fassaadi kaunistab keskaegsete käsikirjade piltidest inspireeritud ehisvööt. Esifassaadi keskele on paigutatud bareljeef, mis kujutab püha Jürit lohega võitlemas. Aastal 1930 ehitati uus külghoone. "Передача галереи П.М.Третьякова в дар Москве 1892–1898". Tretjakovi galerii koduleht (vene). Vaadatud 3.03.2013. "Собирательская деятельность П.М.Третьякова и его художественная галерея 1856–1892". Tretjakovi galerii koduleht (vene). Vaadatud 3.03.2013. "Краткая биография: Третьяков Павел Михайлович". Biografi.ru (vene). Originaali arhiivikoopia seisuga 3.11.2011. Vaadatud 3.03.2013. Koduleht