laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tauri

Tauri on mehenimi. 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 211. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Tauri 730 mehel. Tauri Tallermaa Tauri Pikkmets Tauri Mihklepp https://web.archive.org/web/20190421200410/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Tauri (vaadatud 21.04.2019) Tauri statistikaameti andmebaasis
Tea (eesnimi)

Tea on naisenimi. 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 316. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Tea 473 naisel. Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Tea 16 inimesel. Tea Oll Tea Tammelaan Tea Varrak ... https://web.archive.org/web/20190421200512/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Tea (vaadatud 21.04.2019) Personvārdu datu bāze Tea statistikaameti andmebaasis
Teodor

Teodor on mehenimi. 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 691. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Teodor 82 mehel. Teodor Lippmaa Teodor Teodorov Teodor Ussisoo ... https://web.archive.org/web/20190421200710/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Teodor (vaadatud 21.04.2019) Teodor statistikaameti andmebaasis
Thea

Thea on naisenimi. 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 460. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Thea 245 naisel. Thea Normet Thea Paluoja Thea Schildmann ... https://web.archive.org/web/20190421200757/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Thea (vaadatud 21.04.2019) Thea statistikaameti andmebaasis
Udo (eesnimi)

Udo on mehenimi. 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 357. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Udo 290 mehel. Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Udo 24 inimesel. Udo Ivask Udo Jürgens Udo Petersoo ... https://web.archive.org/web/20190421200916/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Udo (vaadatud 21.04.2019) Personvārdu datu bāze Udo statistikaameti andmebaasis
Urmet

Urmet on mehenimi. 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 433. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Urmet 196 mehel. Urmet Kook Urmet Uusorg ... https://web.archive.org/web/20190421201050/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Urmet (vaadatud 21.04.2019) Urmet statistikaameti andmebaasis
Uudo

Uudo on mehenimi. 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 569. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Uudo 120 mehel. Uudo Pragi Uudo Sepp Uudo Timm ... https://web.archive.org/web/20190421201149/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Uudo (vaadatud 21.04.2019) Uudo statistikaameti andmebaasis
Mephaa keel

Mephaa keel ehk tlapaneegi keel on tlapaneegi keelkonda kuuluv keel või keelte rühm, mida traditsiooniliselt räägivad tänapäeva Mehhiko Guerrero osariigis elavad mephaad. 2010. aasta Mehhiko rahvaloendusel loendati 120 072 mephaa keele kõnelejat. Ethnologue eristab nelja mephaa keelt: Acatepeci, Azoyú, Malinaltepeci ja Tlacoapa mephaa keelt. Teised allikad eristavad kaheksa kuni üheksa varianti. Mephaa keel moodustab koos väljasurnud subtiaba keelega tlapaneegi keelkonna. Mephaa keel on toonikeel, Azoyú mephaa keeles eristatakse 7 tooni. Acatepeci mephaa keeles on 10 vokaalfoneemi (5 oraalset ja 5 nasaalset), mis võivad olla lühikesed või pikad, ja 20 konsonantfoneemi. Mephaa keeles on 4 käänet (ergatiiv, absolutiiv, daativ ja nn pegatiiv). Sõnajärg on VSO. México: Lenguas indígenas nacionales Wichmann, Søren "Tlapanec Cases" https://phoible.org/languages/noa https://phoible.org/languages/acat1239
Verner

Mitte segi ajada nimega Werner. Verner on mehenimi. 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 526. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Verner 138 mehel. Verner Eklöf, soome sportlane Verner Gerretz, eesti laulja Verner Hagus, eesti balletitantsija Verner von Heidenstam, rootsi kirjanik Verner Jürman, eesti arst Verner Kikas, eesti tehnikateadlane Verner Loo, eesti balletitantsija Verner Nerep, eesti helilooja ja koorijuht Verner Oamer, ajakirjanik ja iluuisutaja Verner Hans Puurand, eesti sõjaväelane Verner Trossi, eesti sõjaväelane https://web.archive.org/web/20190421201325/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Verner (vaadatud 21.04.2019) Verner statistikaameti andmebaasis
Vivian (eesnimi)

Vivian on eesnimi, mis Eestis on naisenimi, kuid on maailmas kasutusel ka mehenimena. 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 503. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Vivian 203 naisel. Vivian Campbell Vivien Leigh, sündinud Vivian Mary Hartley Vivian Puusepp Vivian Traks https://web.archive.org/web/20190421201559/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Vivian (vaadatud 21.04.2019) Vivian statistikaameti andmebaasis
Volli

Volli on mehenimi. 2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 578. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Volli 117 mehel. Volli Kalm Volli Käro ... https://web.archive.org/web/20190421201701/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Volli (vaadatud 21.04.2019) Volli statistikaameti andmebaasis
Traupise vald

Traupise vald (leedu keeles Traupio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Anykščiai rajooni territooriumil. Valla pindala on 75 km². 2011. aasta seisuga elas seal 818 inimest. Valla keskus on Traupise alev, kus aastal 2011 oli 179 elanikku. Vallamaja asub aadressil Nevėžio g. 9. Vallavanem on Daiva Tolušytė. Lisaks küladele on vallas ka üks huutor. Traupio seniūnija. Anykščių rajono savivaldybė, vaadatud 21.04.2019. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 19.04.2019.
Viešintose vald

Viešintose vald (leedu keeles Viešintų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Anykščiai rajooni territooriumil. Valla pindala on 112 km². 2011. aasta seisuga elas seal 837 inimest. Valla keskus on Viešintose alev, kus aastal 2011 oli 281 elanikku. Vallamaja asub aadressil Televizijos g. 4. Vallavanema kohusetäitja on Eglė Sabaliauskienė . Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Viešintų seniūnija. Anykščių rajono savivaldybė, vaadatud 21.04.2019. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 21.04.2019.
Viešintos

Viešintos on alev Leedus Anykščiai rajoonis, Viešintose valla halduskeskus. Alev asub Viešintose seljaku (110–120 m üle merepinna) lääneküljel Viešinta jõe ääres. Viešintosest läände jääb Viešintase järv. Viešintoses on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Alevis kaevandatakse lubjakivi. 1987. aastast tegutseb seal Viešintose Reheteater. Ettevõtetest asub seal veski. Vaatamisväärsusteks on sealne koduloomuuseum, 1906. aastal ehitatud katoliku kirik ja 1923. aastal ehitatud tuulik. Viešintose mõisa on esmamainitud XVI sajandil. 1591. aastal sai selle juures asunud asula alevi staatuse ja sinna rajati turuplats. Sealset kirikut on esmamainitud XVII sajandi keskpaigas. Tsaariaja lõpuaastatel oli asula küla staatuses ja kuulus Niepoikojczyckitele. 1902. aastal rajati sinna venekeelne kool, mis on seal praegu tegutseva kooli eelkäija. 1906. aastal hakati selle juures andma ka leedukeelset algharidust. Nõukogude perioodil oli Viešintos kohaliku kolhoosi keskasulaks. 1970. aastal püstitati sinna Anykščiai raadio- ja televisioonimast. 2017. aastast kasutab seda Neutel NX-200, mis edastab Venemaa, Valgevene ja Ukraina kuulajaskonnale mõeldud RFE/RL saateid, mis transleeritakse vene ja valgevene keelde. Koolimaja Seltsimaja Telemast Viešintose kirik [1] L. Linkevičius: septynios tonos žodžio laisvės - įjungtas naujas radijo programų siųstuvas, 2017-08-29 Alev Poola geograafilises sõnastikus Alev portaalis vietoves.Lt
Irbe tuletorn

Irbe tuletorn (läti keeles Irbes bāka) on tuletorn tulejaamas Läti rannikust 20 km kaugusel ning Kuramaa poolsaarest loodes, Kura kurgust läänes ja Sõrve poolsaarest edelas. Mihhailovi madala (sügavus merepinnast ainult 10–12 m) tähistamine ohutu laevasõidu jaoks on olnud vana probleem. 1963. aastal paigutas Nõukogude Liit sinna 1962. aastal Soomes valminud tulelaeva Irbenski. 1979. aastal hakati Tallinnas Lennusadama staaplil ehitama suurt raudbetoonist kessooni, millest pidi saama uue tuletorni alus. Aastatel 1980–1983 paigaldati madalale kivipuiste, et sängitada torni kessoone. Suvel 1984 pukseeriti kessoonid Mihhailovi madalale ja uputati seal ettevalmistatud kivipuistele. Aastatel 1984–1985 paigaldati tuletorni ülejäänud osad ja aparatuur. Tulelaev viidi 1985. aastal madalalt ära Ventspilsi sadamasse ning tööle pandi uus torn. Torn on ehitatud raudbetoonelementidest, tüvel on malmist tüübingutega kate. Torni pjedestaal on musta värvi. Valget värvi tüvel on punaseid elemente (triibud, rõdud jms). Tornil on 14 korrust, lael on helikopteri maandumisväljak ning kokku on kõrgus merepinnast 38,5 m. Tuli on valge ja plingib iga kümne sekundi järel. See paikneb merepinnast 35 meetri kõrgusel, olles nähtav kuni 10 meremiili kaugusele. Tuletorni varustas algselt energiaga tuumageneraator, tänapäeval tegutseb see päikesepatareidel. Tuletorni haldab Riia sadam. Freeport of Riga[alaline kõdulink] Igor Aleksejev. "Irben". // Eesti tuletornid. Estonian lighthouses. 2. trükk, Tallinn 2003. Lk 101–103 Robert Treufeldt. "Unustusest taasavastamiseni. Lennusadam 1940–1990". // Vesilennukite angaar. Lennukuurist muuseumiks. Eesti Meremuuseum. Tallinn 2014. Lk 62, 65 Irbe tuletorn lehel MarineTraffic. Inglise keeles Vaade Irbe tuletornile Irbe tuletorni lõige Irbe tuletorn. Foto: Viesturs Silenieks, 5. september 2014 Jevgeni Danilov. "Балтийский юноша". Postimees, 26. jaanuar 2016. Vene keeles
Superruum

Superruum (inglise keeles superspace) on supersümmeetriat esitava teooria koordinaatruum (s.t koordinaadisüsteemiga ruum). Seal on peale tavaliste reaalarvuliste koordinaatide ka Grassmanni arvudega märgitud koordinaadid. Tavapärased ruumimõõtmed vastavad bosoni vabadusastmele, antikommuteeruvad mõõtmed fermioni vabadusastmele. Termini "superruum" tõi teaduskirjandusse John Wheeler.
Andrioniškis

Andrioniškis on alev Leedus Anykščiai rajoonis, Andrioniškise valla halduskeskus. Alev asub Šventoji jõe ääres. Andrioniškises on Anykščiai keskkooli põhiharidust andev osakond ja postkontor. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1935 ehitatud katoliku kirik, alevi lähistel asub lohuga Katinai või Sedeikiai kultuskivi. Aastal 1912 sündis Andrioniškises Leedu graafik Domicėlė Tarabildienė. Andrioniškist on esmamainitud aastal 1672. Samas oletavad mõned ajaloolased, et asulat on esmamainitud hoopis 1620. aastal Biržai mõisa kohturaamatus nime all Jendraniszki. Aastal 1726 ehitati sinna esimene katoliku kirik. Sealsed elanikud osalesid nii novembriülestõusus kui ka jaanuariülestõusus. Jaanuariülestõusu päevil kogunes alevi juurde metsadesse üheksa ülestõusnute salka, kus oli 1863 võitlejat. Knygnešystė päevil rajati alevi lähistele raamatuladu, kust tarniti leedukeelseid raamatuid kohu Leedu põhjaosa aladele. Tsaariajal oli asula venekeelne nimekuju Андронишки. Aastal 1866 rajati sinna venekeelne riiklik algkool, mis on seal praegu tegutseva kooli eelkäija. Aastast 2015 on kool piiskop Antanas Baranauskase nimelise Anykščiai keskkooli algharidust andev filiaal. 1905. aasta revolutsiooni päevil asutasid sealsed elanikud omaalgatuslikult leedukeelse kooli. 2. detsembril peksti läbi vallakirjutaja, rüüstati riiklik postkontor ja keelduti kooli laskmast õpetajaid, kes ei õpetanud leedu keeles. Kohaliku pristavi Orlovi juhatusel tuli alevisse karistussalk, mis peksis läbi kohalikud elanikud; kolm inimest küüditati ka Siberisse. Aastal 1929 kukkus alevisse meteoriit (eukriitide klassi kuuluv akondriit, mis sisaldas märkimisväärsel hulgal maskeliniiti). Aastal 1935 ehitati vana kiriku asemele uus, järgmisel aastal moodustati ka Andrioniškise kihelkond (varem allus sealne kirik Anykščiai kihelkonnale). Nõukogude perioodil oli Andrioniškis üks tähtsamaid metsavendade tegevuspiirkondi. Sealsed salgad tegutsesid üle 34 aasta. Alev oli kohaliku kolhoosi keskasulaks. [1] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2019. Vaadatud 13. juulil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Yamaguchi, A; Mori, H; Takeda, H. (Juuli 1993). "Mineralogy and Shock Textures in the Padvarninkai Eucrite". Meteoritics. 28 (3): 462–463. Vincas Brazauskas. Andrioniškis. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. I (A-Ar). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. - 499 lk. Alev Poola geograafilises sõnastikus Alev portaalis vietoves.Lt
Supermatemaatika

Supermatemaatika (inglise keeles supermathematics) on matemaatilise füüsika haru, mis rakendab Lie superalgebra matemaatikat bosonite ja fermionide käitumisele. Supermatemaatika kujunes 1960. ja 1970. aastatel; selle esimesi arendajaid oli Nõukogude Liidu matemaatik ja füüsikateoreetik Feliks Berezin. Supermatemaatika uurimisobjektideks on superalgebrad (näiteks Minkowski superruum ja Poincaré superalgebra), superskeemid, supermeetrika/supersümmeetria, supermuutkonnad, supergeomeetria ja supergravitatsioon, kuid kõiki neid superstringiteooria kontekstis.
Endla Mandel

Endla Mandel (5. aprill 1933 Urvaste vald, Võrumaa – 14. august 2018) oli eesti sõudja. Lõpetas 1952 Valga Arve- ja Plaanindustehnikumi, 1956 TRÜ KKT ja 1967 raviarsti-kirurgina TRÜ arstiteaduskonna. Töötas 1956–1960 Võru SK-s võimlemistreenerina, 1960–1964 TRÜ veespordikateedris sõudetreenerina ja 1967–1999 Võrumaa haiglas kirurgina; 1999–2005 oli tal Antslas erapraksis. Sportima hakkas Valgas, 1953–1956 harrastas Heino Elkeni käe all sportvõimlemist, 1954 Edgar Naaritsa treeningurühmas korvpalli ning aastast 1956 Erich Seileri juhendamisel sõudmist. Tuli 1955 korvpallis NL-i üliõpilasmeistriks. Oli sõudmises 4-kordne Eesti meister: 1962–64 ühepaadil 1961 paarisaerulisel roolijaga neljapaadil. Meistersportlane sõudmises (1962). Kalevi liige. Tegutses ka sportvõimlemiskohtunikuna (1962 vab kat). http://esbl.ee/biograafia/Endla_Mandel
Lemmikloomasurnuaid

"Lemmikloomasurnuaid" (inglise Pet Sematary) on 2019. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide õudusfilm, mis tugineb Stephen Kingi samanimelisele romaanile. Jason Clarke – Louis Creed Amy Seimetz – Rachel Creed John Lithgow – Jud Crandall Jeté Laurence – Ellie Creed Hugo Lavoie ja Lucas Lavoie – Gage Creed Obssa Ahmed – Victor Pascow Sonia Maria Chirila – Noor Rachel Alyssa Brooke Levine – Zelda Goldman "Lemmikloomasurnuaid" andmebaasis Box Office Mojo (inglise)
Diferentsiaalgeomeetria

Diferentsiaalgeomeetria (inglise keeles differential geometry) on geomeetria haru, mis uurib diferentseeruvaid muutkondi tavaliselt lisastruktuuridega. Eestis ilmunud matemaatikaleksikon (2003) defineerib järgmiselt: "Diferentsiaalgeomeetria on geomeetria osa, milles uuritakse jooni, pindu, muutkondi, nende parvi ja kujutusi diferentsiaalarvutuse abil koordinaatide meetodiga". Diferentsiaalgeomeetriat kasutatakse laialt füüsikas, eriti üldrelatiivsusteoorias. Eestis on uuemal ajal diferentsiaalgeomeetriaga tegelnud Ülo Lumiste ja tema arvukad õpilased. Rahvusvaheliselt tuntud oli ka 19. sajandi matemaatik Ferdinand Minding. Riemanni geomeetria Pseudo-Riemanni geomeetria Finsleri geomeetria Sümplektiline geomeetria Kontaktgeomeetria Kompleksgeomeetria CR-i geomeetria Ülo Kaasik. "Matemaatikaleksikon". Tartu: 2003, lk 42
Riemanni pind

Riemanni pind (inglise keeles Riemann surface) on kompleksmuutuja funktsioonide teoorias traditsiooniline ühemõõtmelise diferentseeruva muutkonna nimetus. Selliseid pindu hakkas süstemaatiliselt esimesena uurima Bernhard Riemann. Felix Kleini arvates kuulub Riemanni pinna idee Évariste Galois'le (suri 1832), kes mainis seda oma surmaeelses kirjas. Riemanni pindu on näiteks komplekstasand ja Riemanni sfäär. Eestis ilmunud matemaatikaleksikon (2003) defineerib järgmiselt: "Riemanni pind on komplekstasandi üldistus, mis võimaldab kompleksmuutuja suvalist funktsiooni tõlgendada ühelehelisena". Ülo Kaasik. "Matemaatikaleksikon". Tartu: 2003, lk 208
Hilberti teoreem nullkohtadest

Hilberti teoreem nullkohtadest ehk Hilberti teoreem juurtest on teoreem, mis seob algebralise hulga mõiste ideaaliga polünoomide ringis üle algebraliselt kinnise korpuse. See teoreem on algebralise geomeetria alus. Teoreemi tõestas esimest korda David Hilbert (Mathematische Annalen, 1893, kd 42, lk 313—373) ja see on nimetatud tema auks. Olgu k {\displaystyle k} mis tahes korpus (näiteks ratsionaalarvude korpus) ja olgu K {\displaystyle K} selle korpuse algebraliselt kinnine laiend (näiteks kompleksarvude korpus). Vaatleme ringi K [ x 1 , … , x n ] {\displaystyle K[x_{1},\ldots ,x_{n}]} – n muutuja polünoomide ringi kordajatega korpuses K {\displaystyle K} , olgu I {\displaystyle I} ideaal selles ringis. Algebraline hulk V ( I ) {\displaystyle {\hbox{V}}(I)} , mille see ideaal määrab, koosneb kõigist niisugustest punktidest x = ( x 1 , … , x n ) ∈ K n {\displaystyle x=(x_{1},\dots ,x_{n})\in K^{n}} et f ( x ) = 0 {\displaystyle f(x)=0} mis tahes f ∈ I {\displaystyle f\in I} korral. Hilberti teoreem nullkohtadest väidab, et kui mingi polünoom p ∈ k [ x 1 , … , x n ] {\displaystyle p\in k[x_{1},\dots ,x_{n}]} nullistub hulgal V ( I ) {\displaystyle {\hbox{V}}(I)} , st kui p ( x ) = 0 {\displaystyle p(x)=0} kõigi x ∈ V ( I ) {\displaystyle x\in V(I)} korral, siis leidub niisugune naturaalarv r {\displaystyle r} , et p r ∈ I {\displaystyle p^{r}\in I} . Vahetult järeldub teoreemi "nõrk kuju": kui I {\displaystyle I} on pärisideaal ringis K [ x 1 , … , x n ] {\displaystyle K[x_{1},\dots ,x_{n}]} , siis V ( I ) {\displaystyle {\hbox{V}}(I)} ei saa olla tühi hulk, st on olemas nullkoht antud ideaali kõigi polünoomide jaoks (tõepoolest, vastasel juhtumil on polünoomil p ( x ) = 1 {\displaystyle p(x)=1} juured kõikjal hulgas V ( I ) {\displaystyle {\hbox{V}}(I)} , järelikult tema aste kuulub ideaali I {\displaystyle I} ). See asjaolu ongi teoreemile nime andnud. Üldise juhtumi võib nõrgast kujust tuletada nn Rabinowitschi triki abil. Eeldus, et korpus K {\displaystyle K} on algebraliselt kinnine, on oluline: pärisideaali ( x 2 + 1 ) {\displaystyle (x^{2}+1)} elementidel üle korpuse R [ x ] {\displaystyle \mathbb {R} [x]} ei ole ühist nullkohta. Kommutatiivse algebra standardses teoorias võib Hilberti teoreemi nullkohtadest sõnastada nii: iga ideaali J {\displaystyle J} korral kehtib valem I ( V ( J ) ) = J {\displaystyle {\hbox{I}}({\hbox{V}}(J))={\sqrt {J}}} kus J {\displaystyle {\sqrt {J}}} on ideaali J {\displaystyle J} radikaal ja I ( U ) {\displaystyle {\hbox{I}}(U)} on ideaal, mis koosneb kõigist polünoomidest, mis hulgal U {\displaystyle U} võrduvad nulliga. Sellest järeldub, et tehted I {\displaystyle {\hbox{I}}} ja V {\displaystyle {\hbox{V}}} annavad bijektiivse, järjestust pöörava vastavuse algebraliste hulkade hulgas K n {\displaystyle K^{n}} ja radikaalsete ideaalide vahel ringis K [ x 1 , … , x n ] {\displaystyle K[x_{1},\ldots ,x_{n}]} .
Accursius

Accursius (ka Accorso, Acursius, Accurxius või Acurxius) (1185 Bagnolo Firenze lähedal – 1263 Bologna) oli Bologna jurist, keda peetakse olulisimaks keskaegseks Rooma õiguse glossaatoriks. Erinevalt teistest tolleaegsetest õigusteadlastest, polnud Accursiusel perekonnanime. Arvatakse, et see välistab Accursiuse kõrgklassi kuulumise, kuid tema suguvõsa pidi olema piisavalt jõukas, et võimaldada oma pereliikmele ülikooliõpinguid. Accursius omandas õigushariduse Bologna ülikoolis, kus tema õpetajad olid peamiselt jurist Azo ja Jacobus Balduini. 1215 hakkas Accursius õpetajaks ning 1221 sai temast doctor legum ehk õigusteaduse õpetaja. Accursiuse õpetajakarjäär kestis 40 aastat, mille kõrvalt ta praktiseeris advokaadina. Accursiuse suurim, tuntuim ja hinnatuim töö on 1228 valminud keiser Justinianuse "Corpus iuris civilise" ja selle kõigi eelnevate uurijate tööd kokkuvõttev kommenteeritud väljaanne "Glossa ordinaria". "Accursiuse koodeks" avaldati trükis Veneetsias 1574, rohkem kui kolmsada aastat pärast autori surma. Accursius oli edukas ja jõukas, kuid arvati, et ta võttis liigkasu ja aspirantidelt altkäemaksu eksamite sooritamise eest. Ülikoolis õpetamise lõpetas ta 1255, kuid jätkas tööd "Corpus iuris civilisega" kogu oma ülejäänud elu. Accursiusel oli kolm poega: Franciscus, Cervottus ja Guielmus, kes kõik käisid isa jälgedes ja said juristideks. Accursiust aetakse vahel segi tema poja Franciscusega, kes oli kuulus jurist Inglise kuninga Edward I teenistuses. John Joseph A'Becket. "Francesco Accursius". Catholic Encyclopedia. Vaadatud 17.04.2019. Routledge Revivals: Medieval Italy (2004): An Encyclopaedia – artikkel Accursius. Kasutatud 19.04.2019. Charles Sumner Lobingier "Revival of Roman Law", 5 Cornell L.Q. 430 (1919-1920), pp 430-439) Hein Online. Kasutatud 19.04.2019. C. Kleinhenz (editor). Medieval Italy: an encyclopedia. Volume 1, sv Accursius, lk 2–3. Kasutatud 17.04.2019. Senior, W "Accursius and His Son Franciscus" 51 L.Q. Rev 513 (1935) – Hein Online. Kasutatud 18.04.2019.
Riemanni ruum

Riemanni ruum (inglise keeles Riemannian space) on diferentseeruv muutkond, millele on määratud tensorväli diferentseeruvate funktsioonidega. See nn meetriline tensorväli määrab igas punktis p puutujavektorite skalaarkorrutise, tekitades puutujavektorite hulgas eukleidilise (kui kõverus on null) või pseudoeukleidilise ruumi (kui kõverus on konstantne) struktuuri. Eukleidilise Riemanni ruumi mõiste andis 1854. aastal Bernhard Riemann, pseudoeukleidilise Riemanni ruumi hõlmava üldistuse tegi 1916. aastal üldrelatiivsusteooriat arendades Albert Einstein. Riemanni ruume käsitleb Riemanni geomeetria. "Eesti entsüklopeedia". Köide 8, Tallinn: 1995, lk 124 Ülo Kaasik. "Matemaatikaleksikon". Tartu: 2003, lk 208
Slovo k narodu

"Slovo k narodu" (vene keeles "Слово к народу" 'Kõne rahvale') oli 23. juulil 1991 ajalehes Sovetskaja Rossija ilmunud avalik kiri, mida on hiljem nimetatud augustiputši manifestiks. Oma pöördumises märkisid autorid, teiste seas Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei funktsionäärid Gennadi Zjuganov ja Valentin Varennikov ning kirjanikud Valentin Rasputin ja Juri Bondarev, et "meie maa, suur riik, mis on antud meie hoolde ajaloo, looduse, kuulsusrikaste esivanematega, hukkub, mureneb, vajub pimedusse ja olematusse". Kiri, milles kutsutakse üles NSV Liitu säilitama ja "aitama kaasa nõukogude võimu ümberkujundamisele tõeliselt rahvalikuks", märgib ühtlasi partei juhtkonna "konservatiivsete" liikmete üleminekut marksistlik-leninistlikult ideoloogialt vene natsionalismile. "Slovo k narodu" tekst
Miranda do Douro

Miranda do Douro (miranda keeles Miranda de l Douro) on vald ja asula Portugalis Bragança ringkonnas. Vallas räägitakse miranda keelt. Valla pindala on 488,36 km². Vald jaguneb 12 kihelkonnaks. http://mapas.ine.pt/download/index2011.phtml, vaadatud 19.09.2018.
Aerofloti lend 593

Aerofloti lend 593 oli lend Moskva Šeremetjevo lennujaamast Hongkongi Kai Toki lennujaama. Lennuk kukkus alla 1994. aasta 23. märtsil Kemerovo oblasti mägises piirkonnas, kõik pardal olnud hukkusid. Airbus A310-304 (registreerimistähis F-OGQS, nimi: Glinka) piloodikabiinis viibinud täiskasvanud lendurid ei suutnud parandada lennuki kokpitis viibinud lenduri 15-aastase poja ekslikku tegevust lennuki juhtimisel.
Traupis

Traupis on alev Leedus Anykščiai rajoonis, Traupise valla halduskeskus. Alev asub Nevėžise jõe ääres. Traupisest algab kanal, mis viib Nevėžise veed Šventoji jõkke. Alevis on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealse kooli juures asuv botaanikaaed ja 1892. aastal ehitatud katoliku kirik. Traupist on esmamainitud XV sajandil, sealset mõisa aga XVI sajandil. 1515. aastal moodustati sinna katoliku kihelkond ja ehitati esimene kirik. Aleviks sai Traupis 1568. aastal. 1777. aastal asutati sinna kihelkonnakool. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Троупе. Kalmistu Sild üle Nevėžise Botaanikaaed Traupise kirik [1] Троупе. Географическо-статистический словарь Российской империи, T. 5 (Таарджалъ — Яя). СПб, 1885, 227 psl. Alevi koduleht (leedu keeles) Alev Poola geograafilises sõnastikus Alev portaalis vietoves.Lt