laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Surma aed

„Surma aed“ (soome keeles „Kuoleman puutarha“) on soome kunstniku Hugo Simbergi teos. Autori kinnitusel on teosel kujutatud kohta, kuhu surnud enne taevasseminekut sattuvad. 1906. aastal valmis kunstnikul samast teosest Tampere toomkirikule fresko (180 cm × 230 cm), mis on neist kahest teosest tuntuim. Hugo Simberg at YLE.fi The Garden of Death New Yorgi Ülikooli Kunsti, kirjanduse ja meditsiini andmebaasis
Eduard Hartmann

Karl Robert Eduard von Hartmann (23. veebruar 1842 Berliin – 5. juuni 1906 Berliin) oli saksa filosoof. Tema peamisi töid on Philosophie des Unbewussten (1869). Tema darvinismi-kriitikal oli oluline mõju neovitalismile. 1868. Über die dialektische Methode. Berlin. 1869. Philosophie des Unbewussten. Berlin. 1875. Wahrheit und Irrtum im Darwinismus. Berlin. 1880. Zur Geschichte und Begründung des Pessimismus. Berlin. Vucinich, Alexander 1988. Darwin in Russian Thought. Berkeley: University of California Press, lk. 111.
Friedrich (Pfalz-Zweibrücken-Veldenz)

Friedrich (5. aprill 1616 – 9. juuli 1661) oli Zweibrückeni hertsog aastatel 1635 kuni 1661. Friedrich sündis Zweibrückenis Johann II vanema pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1635. Tema valitsemise ajal laastati Pfalz-Zweibrücken Kolmekümneaastases sõjas. Hertsogkonna rahvastik vähenes kõigest kümnendikuni sajandivahetuse rahvastikust. Enamus tema losse purustati ja ta veetis enamuse oma valitsemisajast residentse vahetades. 1650. aastal asus ta mitmeks aastaks Kirkeli lossi pärast selle ümberehitamist. Ta püüdis hoolikalt oma purunenud hertsogkonda taastada. Friedrich suri Veldenzi lossis ja maeti Zweibrückenis Alexanderkirchesse. Ilma meessoost pärijateta suri Pfalz-Zweibrückeni vanem haru välja. Pfalz-Zweibrückeni päris Friedrich Ludwig. Friedrich abiellus 6. aprillil 1640 Nassau-Saarbrückeni krahvi Wilhelm Ludwigi tütre Anna Julianega ja nad said järgmised lapsed: Wilhelm Ludwig (23. märts 1641 – 9. mai 1642) Elisabeth (1. aprill 1642 – 17. aprill 1677) Christine Louise Juliana (18. aprill 1643 – 21. juuli 1652) Friedrich Ludwig (23. november 1644 – 12. juuni 1645) Sophie Amalie (15. detsember 1646 – 30. detsember 1695) Eleonore Auguste (15. märts 1648 – 16. november 1658) Karl Gustav (23. mai 1649 – 15. veebruar 1650) Katharina Charlotte (22. veebruar 1651 – 10. juuli 1652) Charlotte Friederike (2. detsember 1653 – 27. oktoober 1712)
Atsalama segakoor

Atsalama Segakoor on Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Mäetaguse külas tegutsev segakoor. Kooris on 34 lauljat (vaid täiskasvanud) ja neist 21 on naised. Koori dirigent on Tiina Damman. http://www.rahvakultuur.ee/?f=43&t=149&k=2860 (vaadatud 09.01.2017) Koorist Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Avinurme meeskoor

Avinurme Meeskoor on Ida-Viru maakonnas Mustvee vallas Avinurme asulas aastast 1983 tegutsev meeskoor. Koori dirigent on Urve Tooming. Koori president on Arne Labe. 2013 osales koor Tallinnas Eesti Meestelaulu Seltsi korraldatud üle-eestilisel meeskooride võistulaulmisel, kus saavutas C-kategoorias 3. koha. http://www.avinurme.ee/?s=187 (vaadatud 09.01.2017) Koorist Avinurme valla kodulehel Koorist Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Virumaa poistekoor

Virumaa Poistekoor on Lääne-Viru maakonnas Rakveres aastast 1991 tegutsev poistekoor. Esimesed dirigendid olid Terje Silla ja Raivo Narits. Praegused dirigendid on Kuno Kerge ja Tõnis Sarap. Koori on juhatanud ka Hirvo Surva, Elene Altmäe ja Sander Tamm. Koori direktor on Ello Odraks. Poistekooris on laulnud 150 poissi. Praegu laulab seal umbes 50 poissi. https://web.archive.org/web/20170110173712/http://www.rakverekultuurikeskus.ee/huvitegevus/virumaa-poistekoor/ (vaadatud 09.01.2017) Koorist Rakvere Kultuurikeskuse kodulehel Koorist Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Friedrich Kasimir (Pfalz-Zweibrücken-Landsberg)

Friedrich Kasimir (10. juuni 1585 – 30. september 1645) oli Landsbergi hertsog aastatel 1604 kuni 1645. Friedrich sündis Zweibrückenis Johann I ja Magdalena von Jülich-Kleve-Bergi teise pojana. Pärast isa surma aastal 1604 jaotasid Friedrich Kasimir ja tema vennad valdused; Friedrich Kasimir sai territooriumi Alsace'is ümber Landsbergi. Ta suri Montfort-en-Auxois's ja maeti Zweibrückenis Alexanderkirchesse. Friedrich Kasimir abiellus 4. juulil 1616 prints Willem I tütre Emilia Antwerpiana van Nassauga ja nad said järgmised lapsed: Friedrich (14. august 1617 – 15. august 1617) Friedrich Ludwig (27. oktoober 1619 – 11. aprill 1681) Karl Heinrich (25. juuli 1622 – 11. juuni 1623)
Elva meeskoor

Elva Meeskoor on Tartu maakonnas Elvas aastast 1959 tegutsev meeskoor. Kooris laulab 21 meest. Koori dirigent on Meelis Roosaar. https://web.archive.org/web/20170109212110/http://elva.kovtp.ee/elva-meeskoor (vaadatud 09.01.2017) Koorist Elva linna kodulehel Koorist Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Kirderanniku koor

Kirderanniku koor on Ida-Viru maakonnas Jõhvis aastast 2010 tegutsev segakoor. Koor asutati 2010, kui ühinesid Aita Leida nimeline segakoor ja Voka segakoor. 2011 liitus segakooriga meeskoor Kaevur. Kooris laulab 52 lauljat. Koori dirigendid on Elo Üleoja, Keio Soomelt ja Allan Tamme. http://www.kirderannikukoor.ee/saamislugu/ (vaadatud 09.01.2017) Koori koduleht Koorist Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Hans Ollin

Hans Ollin (5/17. juuli 1851 Vatku, Haljala, Virumaa – 3. detsember 1933 Liiguste, Aaspere vald) oli eesti koolmeister ja tuletõrjuja. Ta õppis Kuuda seminaris 1870–1873, lõpetas selle VI lennu. Loobu (1873–1876) ja Vatku (1876–1897) algkooli juhataja (koolmeister). Ta oli ka Liiguste Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu asutaja (1905), esimene esimees ja auliige. Elas pensionärina Liigustel, kus hukkus tuleõnnetuses (põles halvatuna oma korterisse). Maeti 10. detsembril 1933 Kadrina kalmistule. Geni
Kurekell

Kurekell (Aquilegia) on taimeperekond tulikaliste sugukonnast. Perekonda kuulub 60–70 liiki. Aquilegia viridiflora – rohekaõieline kurekell Aquilegia vulgaris – harilik kurekell Kurekell andmebaasis eElurikkus.
Kungla (koor)

Segakoor Kungla on Pärnus tegutsev segakoor. Koor loeb oma alguseks aastat 1875, kui asutati Rääma Laulukoor. Hiljem on koor kandnud nimesid Rääma Noorte Ühing "Noorus" Segakoor, Pärnu Linakombinaadi segakoor. Koori dirigent on Grete Tammalu.[viide?] http://segakoorkungla.weebly.com/tutvustus.html (vaadatud 09.01.2017) http://segakoorkungla.weebly.com/ (vaadatud 09.01.2017) Koori koduleht Koorist Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Lihula meeskoor

Lihula Meeskoor on Lääne maakonnas Lihula asulas aastast 1958 tegutsev meeskoor. Koori dirigent on Andreas Rahuvarm. Koorivanem on Tõnis Rand. https://web.archive.org/web/20170109221243/http://www.rahvakultuur.ee/Lihula-Meeskoor?t=156&f=41&k=1780 (vaadatud 09.01.2017) http://lihulameeskoor.blogspot.se/p/kontakt.html (vaadatud 09.01.2017) Koori koduleht Koorist Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Sakala (koor)

Mitte segi ajada Korp! Sakala Meeskooriga Meeskoor Sakala on Viljandi maakonnas Viljandis aastast 1929 tegutsev meeskoor. 1991 valis Eesti Meestelaulu Selts koori aasta kooriks. Koori dirigendid on Henri Roht ja Liisi Toomsalu. https://sakalamk.com/koori-ajalugu/ (vaadatud 09.01.2017) http://www.rahvakultuur.ee/?v=298&o=23904 (vaadatud 09.01.2017) Koori koduleht Koorist Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Veetee

Veetee on laevatatav veeala merel või sisevetel. On kasutatud ka sõna "sõiduvesi", mis varem tähendas laevateed, tänapäeval aga pigem veeteed, s.t ala, kus on veesõidukiga võimalik sõita. Mauri Kiudsoo kohaselt olid viikingiaegse Eesti ala laevatatavad siseveed Emajõgi, Peipsi järv, Võrtsjärv ja Narva jõgi. Laevatatavad olid ka teiste suuremate Peipsi ja Pihkva järvede valgla jõgede (Väike Emajõgi, Õhne, Tänassilma, Pedja, Põltsamaa, Ahja, Võhandu, Piusa jt) alamjooksud. 11. sajandi teisel poolel muutus aardeleidude järgi otsustades tähtsaks Lääne-Eestis paiknev Kasari jõgi. Tol ajal maanteid tõenäoliselt ei rajatud ning ka talvine liiklus käis mööda külmunud veekogusid ja muid taliteid. Veetee olulist rolli näitab arheoloogiliste leidude ja linnuste paiknemine. Viikingiaegset Eesti ala mõjutas ka sellest möödunud kaugkaubandustee, nn kaubatee varjaagide juurest kreeklasteni, mis kulges Birkast Edela-Soome rannikule, kust see pöördus Rävala kohal Soome lahe lõunarannikule ja jätkus sealt ida suunas. Teine haru kulges Gotlandilt Kuramaa rannikule ja sealt põhja suunas läbi Suure väina ja rannalähedaste vete Soome lahele, kus see Naissaare juures ühines põhitrassiga. Üks kaubatee haru suundus edasi Narva jõele ja Peipsi järvele ning viis Velikaja kaudu Polotski poole. Mõnede uurijate arvates kasutati kaubateena ka Pärnut, Viljandit, Võrtsjärve ja Tartut ühendavaid jõgesid. Skandinaavlased olevat Ida-Euroopa jõgedel kasutanud erilisi kergeid laevu ja erilisi jõepaate, mis olid madala süvisega ja lohistuskõlbulikud. Eesti rannaala põletusmatustest leitud laeva- ja paadineetide põhjal võib Kiudsoo arvates järeldada, et kohalikud veesõidukid sarnanesid skandinaavlaste omadega. Ants Viirese sõnul veeti paate ülesvoolu kaldalt inimjõul. Lühemaid vahemaid võidi läbida paate lohistades – on teada, et lohistuskohad olid kasutusel kogu Euroopas, sealhulgas ka Hansa Liidu veeteedel. Laevatee Lahkvesi Meresõiduohutuse seadus, § 2 Johan Mey. Eesti loots: meresõidu ja lootsiasjanduse käsiraamat: hüdrograafiline kirjeldus Eesti rannikust ja merest, Tallinn 1927, lk XVII sõiduvesi, inglise-eesti meresõnaraamat Mauri Kiudsoo (2016). Viikingiaja aarded Eestist: Idateest, rauast ja hõbedast. Lk 14–15 Kiudsoo 2016, lk 159 Kiudsoo 2016, lk 15 Kiudsoo 2016, lk 12–14 Kiudsoo 2016, lk 80–81 Marika Mägi (2011). Viking Age and early medieval Eastern Baltic between the West and the East. Kogumikus Tax, tribute and tributary countries. Trondheim, Tapir Academic Press. Lk 192 Kadri Tüür, Evelyn Fridolin (2015). Vetevõrk liikumisteena, Horisont 5, lk 64–71 "Veeteed Eestis", koostanud Uno Liiv, Harald-Adam Velner, Mare Pärnapuu, Hille Hanni, 2013. Ajaloolised fotod Eesti jõgedelt
Saaremaa poistekoor

Saaremaa Poistekoor on Saare maakonnas Kuressaares aastast 1985 tegutsev poistekoor. 2007 sai koor I kategooria kooriks. Koori dirigendid on Tiina Oks ja Veikko Lehto. https://web.archive.org/web/20170109223548/http://saaremaapoistekoor.oesel.ee/ (vaadatud 09.01.2017) Koori koduleht Koorist Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Nekrassove (Vinnõtsja rajoon)

Nekrassove (ukraina keeles Некрасове) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Elanike arv on 890. Pindala on 2,488 km².
Knjaža Krõnõtsja (Krõžopili rajoon)

Knjaža Krõnõtsja (ukraina keeles Княжа Криниця) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis. Elanike arv on 360. Pindala on 1,339 km².
Papirnja (Ovrutši rajoon)

Papirnja (ukraina keeles Папірня) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Ovrutši rajoonis. Elanike arv on 112.
Friedrich Kasimir

Friedrich Kasimir on olnud kahe valitseja nimi: Friedrich Kasimir, Landsbergi hertsog Friedrich Kasimir Kettler, Kuramaa hertsog
Trekingtipp

Trekingtipp on mägi kõrgusega kuni 7000 meetrit, mida peetakse alpinismis kergeks mäeks, mis tähendab, et selle tippu ronimine ei vaja erilisi mägironija oskusi. Kassid ja alpikirka on selliste mägede tõusumarsruutidel paljudel juhtudel siiski vajalikud abivahendid. Trekingtipud on populaarsed mägimatka sihtkohad, kuid nad pakuvad huvi ka alpinistidele, kes käivad sageli aklimatiseerumas trekingtippudel vahetult enne seitsmetuhandelistele ronimist. Nepali Alpinismi Assotsiatsioon (NMA) liigitab trekkingtippudeks 27 mäge viie- ja kuuetuhandeliste hulgast, mainides nende seas Mera Peaki, Imja Tse'd (Island Peak) ja Lobujet. Ronimisloa saab hankida NMA-st. Üle 7000 meetri kõrgustele tippudele ronimiseks tuleb luba taotleda Nepali kultuuri- ja turismiministeeriumist, sealne mäemaks on tavalisest oluliselt suurem. India Alpinismi Sihtasutus liigitab trekingtippudeks 3 mäge viie- ja kuuetuhandeliste hulgast. Need on Friendship Peak, Ladakhi Peak ja Stok Kangri. NMA Peaks. nepalmountaineering.org Trekking Peaks. indmount.org
Tammelinna Selts

Tammelinna selts on Tartus toimetav avalikes huvides tegutsev mittetulundusühing, mille eesmärk on edendada Tammelinna linnaosa elukeskkonda, aidata säilitada miljööväärtust, tugevdada Tammelinna elanike piirkondlikku identiteeti ja koostööd. Tammelinna selts asutati 12. mail 2015 Tammelinna raamatukogus. Seltsi aasta suurimad sündmused on sügisel toimuvad Tammelinna Päevad ning suvel aset leidvad Tammelinna kodukohvikutepäev. Tammelinna seltsi koduleht Tammelinna seltsi Facebooki leht
Ketšup

Ketšup on tomatipüreest, äädikast ning lõhna- ja maitseainetest koosnev kaste, mida kasutatakse toitude maitsestamiseks. Ketšupi ajalugu saab alguse 17. sajandist, mil inglased käisid Hiinast kaupu toomas ning said seal maitsta imelist kohalikku kastet, mis oli valmistatud anšoovistest, pähklitest, aedubadest, veinist, seentest, soolveest ja abiainetest. Terav aasia kaste oli inglise meremeestele meelt mööda ja nad tõid ketšupi retsepti kodumaale kaasa. Kohalikud kokad kohandasid kastme oma traditsioonilise köögiga, mistõttu asendati anšoovised peagi tomatitega. Kaste muutus veel maitsvamaks ning sai kiiresti populaarseks Euroopa maades ja Põhja-Ameerikas. 18. sajandi algul ilmus ketšupi retsept Euroopa ja Ameerika kokaraamatutesse. Ketšupi eest, mida me tarvitame makaroni- ja lihatoitudega peaaegu iga päev, tuleb tänada Saksa-Ameerika ärimeest Henry Heinzi. Just Heinz hakkas 19. sajandi teisel poolel esimesena kasutama ketšupi tootmiseks paksu tomatipastat, mille eest saigi ketšupikuninga aunimetuse. Algul tootsid suured ettevõtted kibesoolast ketšupit. Praegu võib aga poelettidelt leida nii magusa, vürtsika kui ka hapuka maitsega ketšupeid. Aasia punastes kastmetes on valdav umami maitse. Ketšup. Ajalugu, retseptid.
M97

M97 või M-97 võivad tähistada järgnevaid asju: Messier 97, planetaarudu Suure Vankri tähtkujus Winchester Model 1897, pumppüss M-97 (Michigani maantee) Morehead Rowani maakonna Clyde A. Thomase nimeline lennuväli (FAA LID: M97), USA Kentucky osariigis Moreaheadis asuv lennuväli
Kandy

Kandy on linn Sri Lankas, Keskprovintsi halduskeskus. Kandys asub UNESCO maailmapärandi nimistusesse kantud Hambatempel.
Püree

Püree (prantsuse keeles purée) on poolvedel peenestatud toit, tavaliselt puu- või köögiviljadest. Püree valmistamiseks toit tavaliselt kuumtöödeldakse ja enne või pärast seda peenestatakse mikseri või pudrunuiaga. Püreed on näiteks puuviljapüree, köögiviljapüree, kartulipüree. Erisugustel püreedel võivad olla ka teistsugused nimetused, näiteks tomatipasta ja hummus. Toitu püreestatakse tihti beebidele ja teistele inimestele, kes ei saa närida. Püreesupp Puder
Tabuaço vald

Tabuaço vald on vald (município) Portugalis Viseu ringkonnas. Aastal 2011 elas Tabuaço vallas 6350 inimest. Valla pindala on 133,86 km². Vald jaguneb 13 kihelkonnaks (freguesia). http://mapas.ine.pt/download/index2011.phtml, vaadatud 19.09.2018. Instituto Nacional de Estatística "Direção-Geral do Território". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2017. Vaadatud 10. jaanuaril 2017.
Drammeni vald

Drammen vald on vald Norras Buskerudi maakonnas. Asub Oslo fjordi ääres Oslost 41 km edelas. Drammeni vald loodi 1811. aastal kahe asula liitmise teel. 1909. aastal hakkasid Drammenis sõitma Skandinaavia maade esimesed trollibussid. Trolliliiklus lõppes 1967. aastal. 2019. aastani kuulus Drammeni vald Buskerudi maakonda. Drammen on puidutööstuse, laevaehituse ja metallurgia keskus. Linna ümbruses kaevandatakse nikli-, koobalti- ja tsingimaaki. Drammenis tegutseb jalgpalliklubi Strømsgodset IF. Drammenist on pärit Johann Olav Koss, Ole Einar Bjørndalen, Johan Halvorsen ja Martinus Rørbye. Drammeni vallas oli 1. jaanuaril 2011 100 303 elanikku. Drammeni teater Skogeri kirik Bragernesi kirik Strømsgodseti kirik Konnerudi kirik Püha Laurentiuse kirik (roomakatoliku) Fjelli kirik Bragernesi tunnel Hamborgstrømi tunnel Strømsåsi tunnel Kleivene tunnel Strømsåsi tunnel Area statistics for Norway 2020 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023  Drammeni vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Drammeni valla koduleht
Mera Peak

Mera Peak on mägi Mahalangur Himali ahelikus Himaalajas. Halduslikult asub mägi Sagarmāthās Ida-Nepalis. Ama Dablamist (6812 m) jääb Mera Peak 19,6 km lõunasse. Mera Peakist 24 km kirdes asub Baruntse (7162 m). Mera Peaki peatipu ehk Mera põhjatipu kõrgus on 6476 m. Kõrvaltippe: Mera kesktipp kõrgusega 6461 m ja Mera lõunatipp 6065 m. Vaade Mera Peakilt on üks suurejoonelisemaid: korraga on näha Himaalaja viis kaheksatuhandelist mäge: Džomolungma, Lhotse, Cho Oyu, Makalu ja Kangchenjunga. Esimestena tõusid Mera kesktipule 20. mail 1953 Jimmy Roberts ja Sen Tenzing. Mera Peaki peatippu tegid esmatõusu 1975. aastal prantslased Marcel Jolly, G. Baus ja L. Honills. Tänapäeval on Mera Peak tuntud trekingtipp. Klassikaline marsruut kulgeb mäe põhjaküljelt. Tehniliselt raskemad marsruudid asuvad mäe lääne- ja lõunaküljel. 2010 – Kunnar Karu, esimese eestlasena tipus 23. oktoobril Mera Peak, Nepal. peakbagger.com Ajalugu 2010–. ajaveeb.alpinism.ee
Öökulli udukogu

Öökulli planetaarudu (tuntud ka kui Messier 97, M97 või NGC 3587) on planetaarudu Suure Vankri tähtkujus. Selle avastas prantsuse astronoom Pierre Méchain 16. veebruaril 1781. Nimi "Öökulli planetaarudu" tuleneb tema välimusest. Suuremates teleskoopides on näha öökulli meenutav kuju. See planetaarudu on umbes 8000 aastat vana ning asub umbes 2030 valgusaasta kaugusel. "Owl Nebula – Messier 97". Constellation Guide. Vaadatud 31. august 2017. "Owl Nebula (M97, NGC3587)". Universe Guide. Vaadatud 31. august 2017. "How to Find The Owl Nebula, Messier 97". Learn Astronomy HQ. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuni 2017. Vaadatud 31. august 2017. "Owl Nebula, M97". Night Sky Info. Vaadatud 31. august 2017.
Raúl Francisco Primatesta

Kardinal Raúl Francisco Primatesta (14. aprill 1919 Capillo del Señor – 1. mai 2006 Córdoba) oli Argentina vaimulik, kardinal aastast 1973. Ta oli paavst Johannes Paulus II toetaja ja sõber. Ta ordineeriti preestriks 1942. Aastatel 1957–1961 oli ta Tanaisi piiskop, 1961–1965 San Rafaeli piiskop ja 1965–1998 Córdoba peapiiskop. Aastal 1973 nimetati ta kardinaliks. Elulugu. (inglise keeles)
Põleseen

Põleseen ehk kiivrik (Rhizina undulata) on liudikulaadsete seltsi kuuluv seeneliik. Seen kasvab okaspuumetsades, moodustab aga viljakehi eriti põlendikel. Põleseen andmebaasis eElurikkus
Imja Tse

Imja Tse, ka Island Peak, on mägi Mahalangur Himali ahelikus Himaalajas. Halduslikult asub mägi Sagarmāthās Ida-Nepalis. Lhotsest (8516 m) jääb Imja Tse 5,3 km lõunakagu suunas. Imja Tsest 8 km kagu suunas asub Baruntse (7162 m). Imja Tse kõrgus on 6189 m. Esimestena tõusid Imja Tse tippu 1956. aastal Šveitsi ekspeditsiooni liikmed, kes olid siin tegemas enne Džomolungmale ja Lhotsele tõusmist aklimatiseerumistreeningut. Tänapäeval on Imja Tse populaarseim Nepali trekingtipp. 2009 – Eveli Habakuk, tipus koos Michel Adamiga 11. oktoobril, marsruudi raskuskategooria Alpide süsteemis PD+ ("keskmine raskusaste") 2009 – seitse mägimatkajat tõusis oktoobri lõpul tippu Nipernaadi reisiklubi Himaalajas korraldatud trekingu lõpposas (trekingu juht Kalle Hansen) Island Peak, Nepal. peakbagger.com Ajalugu 2000–2009. ajaveeb.alpinism.ee Kalle Hansen. firn.ee Nepaal, Everesti baaslaager ja Island Peak. nipernaadi.ee Island Peak. en.wikivoyage.org
Tabuaço

Tabuaço on asula (vila) Portugalis Viseu ringkonnas, Tabuaço valla keskus. Elanike arv on umbes 1700.
Kupiškise vald

Kupiškise vald (leedu keeles Kupiškio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kupiškise rajoonis. Valla pindala on 250 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 10 811 inimest. Valla keskus on Kupiškise linn (2011. aasta seisuga 7206 elanikku). Vallamaja asub aadressil Vytauto g. 2. Vallavanem on Julius Vytautas Semėnas. Lisaks asub vallas veel Antašava alev, kus aastal 2011 oli 227 elanikku. Lisaks küladele on vallas ka paar huutorit: Struktūra ir kontaktai. Kupiškio rajono savivaldybė, vaadatud 10.01.2017. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 09.01.2017.
1185

1185. aasta Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand Aastakümned: 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad - 1180. aastad - 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad Aastad: 1180 1181 1182 1183 1184 - 1185 - 1186 1187 1188 1189 1190 Templirüütlid alustavad Londonis Templikiriku ehitust. ... 23. aprill – Afonso II, Portugali kuningas 25. aprill – Antoku, Jaapani keiser 6. detsember – Afonso I, Portugali kuningas Ibn Tufail, araabia filosoof
Narine Abgarjan

Narine Abgarjan (armeenia keeles Նարինե Աբգարյան, vene keeles Наринэ Юрьевна Абгарян ; sündinud 14. jaanuaril 1971 Berdis on vene keeles kirjutav armeenia kirjanik. Ta sündis aastal 1971 Berdis Tavuši maakonnas. Ta lõpetas V. J. Brjussovi nimelise Jerevani Keelte- ja Sotsiaalteaduste Ülikooli, ta on hariduselt õpetaja. Aastast 1993 elab ta Moskvas. Ta on heategevusfondi "Созидание" (Loomine) hoolekogu liige. Ta sai tuntuks pärast autobiograafilise romaani "Manjunja" avaldamist, sellest kujunes triloogia. Eesti keeles on ilmunud temalt aastal 2016 sarjas Punane raamat Erle Nõmme tõlkes "Taevast kukkus kolm õuna" (originaalis С неба упали три яблока, aastal 2015).
Noriūnai vald

Noriūnai vald (leedu keeles Noriūnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kupiškise rajoonis. Valla pindala on 91 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 2154 inimest. Valla keskus on Noriūnai küla. Vallamaja asub aadressil Sodų g. 1. Vallavanem on Ingrida Varnytė. Lisaks küladele asub vallas veel Palėvenė alev, kus aastal 2011 oli 72 elanikku. Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid: Noriūnų seniūnija [1]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 09.01.2017.
Aqua

Aqua tähendab ladina keeles 'vesi'. Aqua on ka mitme asja nimi või pealkiri: Aqua, tehiskaaslane Aqua, Taani popmuusikaansambel Aqua, 86-korruseline pilvelõhkuja Chicagos Aqua, produtsent "Aqua", Angra album (2010) "Aqua", Asia album (1992) "Aqua", Edgar Froese album (1975) "Aqua", Ryūichi Sakamoto klaveripala Aqua, kasutajaliides Aqua Multiespacio, 22-korruseline kontorihoone Hispaanias Valencias
John Wyndham

John Wyndham Parkes Lucas Beynon Harris (10. juuli 1903 – 11. märts 1969) oli inglise ulmekirjanik. Tema teoste tegevus toimub sageli postapokalüptilises keskkonnas. Tema tuntuim teos on "Trifiidide päev", millest sai kiiresti menuk ja millest on tehtud ka mitu filmiversiooni. Pärast kooli lõpetamist proovis ta karjääri teha põllumajanduse, juura ja reklaami alal, kuid ei saavutanud edu. 1925. aastal hakkas ta kirjanikuks. 1930. aastatel müüs ta jutte mitmele ameerika ajakirjale ning temalt ilmus kolm romaani varjunime John Beynon all. Teise maailmasõja ajal teenis Wyndham armees sideoperaatorina. Pärast sõda hakkas ta uuesti kirjutama, ajendatuna oma venna Vivian Beynon Harrise kirjanduslikust edust. Ta muutis oma kirjutamisstiili ning 1951. aastal ilmunud "Trifiidide päev" osutus ülimenukaks. Pärast seda ilmus temalt veel kuus romaani. Tema arhiivi omandas Liverpooli ülikool. Eesti keeles ilmus "Trifiidide päev" esimest korda Eesti Raamatu "Mirabilia" sarjas 1990. aastal (tõlkija Aivo Lõhmus), lisaks on eesti keelde tõlgitud tema novellid "Veider lugu" ja "Meteoor" ning romaan "Krüüsalised".