Akadeemiline kunst

Akadeemilise kunsti ehk akademismi all mõistetakse klassikalistes kunstiakadeemiates õpetatavaid ja viljeldavaid kunstistiile. Mõiste tekkeks andis põhjuse Prantsuse kunstiakadeemias 17. sajandil loodud üksikasjalik normisüsteem, mis toetus antiik- ja renessansskunstnike (nt Raffael, Michelangelo) loodud eeskujudele. Selles õpetuses rõhutati joonistust ja värvil oli teisejärguline tähtsus. Kohustuslikeks teemadeks olid allegoorsed, antiikmütoloogial ja Piiblil põhinevad teemad. Reeglite järgimist jälgiti täpselt, korraldades katseid ja võistlusi. Tänapäeval on mõiste "akadeemiline kunst" saanud teise tähenduse, märkides kohandumist, mugandumist valitseva jäiga ja konservatiivse ettekirjutusi järgiva kunstikäsitlusega (akadeemiline klassitsism). Osa vaatlejaist ja kunstiteadlastest peab tänapäevast akadeemilist kunsti mandunud kunstistiiliks. Esimese kunstikooli Accademia del Disegnon asutas Firenzes 1562. aastal Giorgio Vasari. Euroopa kunstiakadeemiates, eriti Prantsuse kaunite kunstide akadeemias soositi 17. sajandist pärit olevat traditsiooni, mille järgi antiikaja Kreeka ja Rooma klassikalisest kunstist sai mall kõigele kunsti tegemisele. Akadeemiad olid kunstielu ülimuslikud autoriteedid nii rakendusliku kunstikoolituse kui ka kunstiteooria alal. Akadeemiad püüdsid määratleda klassikalise kunsti standardiks. 19. sajandil sai Prantsuse kaunite kunstide akadeemiast Euroopa olulisemaid kunstikoole ning selle iga-aastastele salonginäitustele (Salon de Paris) viidi kunsti hindamiseks ning salonginäitused samuti autasustasid kunstnikke. Varasemateks akadeemilise stiili esindajaks maalikunstis võib pidada Sir Joshua Reynoldsi või Jean Auguste Dominique Ingres'd. Samuti selliseid kunstnikke, nagu Jean-Léon Gérôme (1824–1904), William-Adolphe Bouguereau (1825–1905), Jules Joseph Lefebvre (1836–1911), Lawrence Alma-Tadema (1836–1912), Albert Edelfelt (1854–1905) või Hans Makartit (1840–1884) on seostatud kõnealuse kunstisuunaga. Sir Joshua Reynolds, "Sir Banastre Tarleton", 1782 Jean Auguste Dominique Ingres, "Homerose ülistus", 1827 Jean-Léon Gérôme, "Pollice Verso", 1872 Jean-Léon Gérôme, "Diogenes", 1860 William-Adolphe Bouguereau, "Dante ja Vergilius põrgus", 1850 William-Adolphe Bouguereau, "Homeros ja tema teejuht", 1874 Jules Joseph Lefebvre, "Tõde", 1870 Lawrence Alma-Tadema, "Caracalla saunad", 1899 Hans Canon, maalikunstnik Hans Makart, maalikunstnik Viktor Tilgner, skulptor Georges Croegaert, maalikunstnik Jacob Jacobs, maalikunstnik Jan August Hendrik Leys, maalikunstnik Karel Ooms, maalikunstnik Eugène Siberdt, maalikunstnik Alfred Stevens, maalikunstnik Gustave Wappers, maalikunstnik Victor Meirelles, maalikunstnik Pedro Américo, maalikunstnik Rodolfo Amoedo, maalikunstnik Johann Köler (1826–1899), maalikunstnik August Weizenberg (1837–1921), skulptor Amandus Adamson (1855–1929), skulptor Mariano Fortuny y Marsal, maalikunstnik Raja Ravi Varma, maalikunstnik Hemendranath Majumdar, maalikunstnik Eugene de Blaas, maalikunstnik Francesco Hayez, maalikunstnik Domenico Morelli, maalikunstnik Albert Power, skulptor William Brymner, maalikunstnik Robert Harris, maalikunstnik Paul Kane, maalikunstnik Cornelius Krieghoff, maalikunstnik Paul Peel, maalikunstnik Suzor-Coté, maalikunstnik Ary Scheffer, maalikunstnik Henryk Siemiradzki, maalikunstnik Władysław Czachórski, maalikunstnik Jan Matejko, maalikunstnik Alfred Agache, maalikunstnik Louis-Ernest Barrias, skulptor Paul Baudry, maalikunstnik Albert-Ernest Carrier-Belleuse, skulptor Leon Bonnat, maalikunstnik William-Adolphe Bouguereau, maalikunstnik Charles Edward Boutibonne, Charles Joshua Chaplin, maalikunstnik Pierre Auguste Cot, maalikunstnik Thomas Couture, maalikunstnik Alexandre Cabanel, maalikunstnik Alexandre-Gabriel Decamps, maalikunstnik Paul Delaroche, maalikunstnik Delphin Enjolras, maalikunstnik Alexandre Falguière, skulptor Jean-Léon Gérôme, maalikunstnik ja skulptor Jean-Jacques Henner, maalikunstnik Paul Jamin, maalikunstnik Armand Laroche, maalikunstnik Jean-Paul Laurens, maalikunstnik ja skulptor Jules Joseph Lefebvre, maalikunstnik Marius Jean Antonin Mercie, skulptor Hugues Merle, maalikunstnik Emile Munier, maalikunstnik Léon Bazile Perrault, maalikunstnik Georges Rochegrosse, maalikunstnik Lionel-Noël Royer, maalikunstnik Louis-Frederic Schützenberger, maalikunstnik Guillaume Seignac, maalikunstnik Joseph-Noël Sylvestre, maalikunstnik Auguste Toulmouche, maalikunstnik Julius Kronberg, maalikunstnik Georg von Rosen, maalikunstnik Anselm Feuerbach, maalikunstnik Wilhelm von Kaulbach, maalikunstnik Franz von Lenbach, maalikunstnik Karl von Piloty, maalikunstnik Sir Lawrence Alma-Tadema, maalikunstnik Sir Charles Lock Eastlake, maalikunstnik Sir Alfred Gilbert, skulptor John William Godward, maalikunstnik Frederick Goodall, maalikunstnik Edwin Henry Landseer, maalikunstnik ja skulptor Frederic Leighton, 1st Baron Leighton, maalikunstnik ja skulptor Albert Moore, maalikunstnik Sir Alfred Munnings, maalikunstnik Sir Edward John Poynter, maalikunstnik Alfred Stevens, skulptor George Frederic Watts, maalikunstnik Charles Gleyre, maalikunstnik Fritz Zuber-Buhler, maalikunstnik Václav Brožík, maalikunstnik Vojtěch Hynais, maalikunstnik Károly Lotz, maalikunstnik Gyula Benczúr, maalikunstnik Juan Manuel Blanes, maalikunstnik Karl Brüllov, maalikunstnik Fjodor Bruni, maalikunstnik Aleksandr Ivanov, maalikunstnik Konstantin Makovskii, maalikunstnik Carl Timoleon von Neff, maalikunstnik Art and the Academy in the Nineteenth Century. (2000). Denis, Rafael Cordoso & Trodd, Colin (Eds). Rutgers University Press. ISBN 0-8135-2795-3 L'Art-Pompier. (1998). Lécharny, Louis-Marie, Que sais-je?, Presses Universitaires de France. ISBN 2-13-049341-6 L'Art pompier: immagini, significati, presenze dell'altro Ottocento francese (1860-1890). (1997). Luderin, Pierpaolo, Pocket library of studies in art, Olschki. ISBN 88-222-4559-8  Akadeemiline kunst – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis