laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Afeni Shakur

Afeni Shakur (sünninimi Alice Faye Williams; 10. jaanuar 1947 Lumberton, Põhja-Carolina – 2. mai 2016 Sausalito, California) oli USA muusikamänedžer, heategevuse korraldaja ja organisatsiooni Mustad Pantrid aktivist. Ta oli varalahkunud räppari Tupac Shakuri ema. Ta kaitses kohtus end ise, kui teda süüdistati Black Panthersi liikmena pommirünnakute korraldamise kaasosaluses.  Täpselt üks aasta pärast Tupacu surma rajas Afeni Tupacu surmajärgsetelt albumitelt teenitud rahaga Georgia osariigis baseeruva Tupac Amaru Shakur Sihtasutuse, mis pakub noortele inimestele kunstiprogramme. Veel asutas ta Amaru Entertainmenti, mis haldab Tupacu seni avaldamata stuudiosalvestisi. Hiljem on ta asutanud moeriietusega tegeleva Makaveli brändi. Kõik Makaveli brändi tulud lähevad tema heategevusasutusele Tupac Amaru Shakur Sihtasutusele. Teadaolevalt oli Shakur Föderaalkohtus 20. juulil 2007, et saada kohtukeeld, mis keelaks Death Row Recordsil müüa Tupacu seni avaldamata stuudiolindistusi. Death Row Records aga ei suutnud tõestada, et salvestised polnud osa pankrotilahendusest. Afeni asutas plaadifirma Amaru Records, et Tupacu salvestisi[volituses vaja] väljastada. Afeni Shakur võitis kohtuasjas Death Row Recordsi ja sai kätte 150 poja lõpetamata lugu. Lisaks heategevusele on Shakur üle USA teinud külalisesinemisi, pidanud loenguid jne. 6 veebruaril 2007 oli Shakur peakõneleja Vanderbilti mälestamisel Mustanahaliste Ajaloo Kuul. Tema kõnet saab kuulata lingil: Afeni Shakuri peakõne 02-06-07 Ta suri 2. mail 2016 õhtul Sausalitos California osariigis. Jaoskond vastas väljakutsele võimaliku südame seiskumise kohta Davise kodus umbes kell 21.30 esmaspäeval. Afeni toimetati kohalikku haiglasse, kus ta suri 22.28 kohaliku aja järgi. Arvatav surma põhjus on südameatakk.
Blackburn with Darwen

Blackburn with Darwen on tervikomavalitsus Põhja-Inglismaal Lancashire'i krahvkonnas. See koosneb Blackburni ja Darweni linnast ning neid ümbritsevatest küladest. Omavalitsuse elanikest olid 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 52,6% kristlased ja 27% moslemid. 20,4% elanikest on Lõuna-Aasia päritolu. https://archive.ph/Tgw3H, 1.07.2023, http://www.citypopulation.de/en/uk/admin/blackburn_with_darwen/E06000008__blackburn_with_darwen/, 1.07.2023, Blackburn with Darwen (Unitary District, Blackburn with Darwen, United Kingdom) - Population Statistics, Charts, Map and Location. http://localstats.co.uk/census-demographics/england/north-west/blackburn-with-darwen  Blackburn with Darwen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Tervikomavalitsuse koduleht
Altee

  Teksti allikas: Altee (Althaea) on kassinaeriliste sugukonda kuuluv taimeperekond. Althaea cannabina (kanepaltee) Althaea officinalis (harilik altee) Ravimtaimed Althea officinalis L., Malvaceae Harilik altee, tokkroos. Altee on aedades kasvatatav, harva metsistuv mitmeaastane ravimtaim kõrgusega 60-150cm. Vars on püstine, viltjaskarvane 3-5 hõlmaliste täkiliste lehtedega. Leherootsud enamasti lehelabast lühemad. Alumised lehelabad laimunajad kuni neerjad südaja alusega, ülemised piklikmunajad või munajad, õied 2- või 3-kaupa keskmiste varrelehtede kaenlas, võrdlemisi suured, läbimõõduga 20-30 mm. Kroonlehed kahvaturoosad kuni valged. Vili koosnev 15-22 osaviljast. Õitseb juunist septembrini. Tööstuslikud kultuurid asuvad Ukrainas ja Põhja-Kaukaasias. Võimalikult vara kevadel külvatakse altee niisutatud ja kergelt kuivatatud seemned 1-2cm sügavusele. Reavahe 60 cm, külvinorm 8-10 kg/ha. Taimed tärkavad 6-18 päeva pärast. Et reavahede harimist õigeaegselt alustada, soovitatakse külvata koos kiiresti tärkava salati või sinepiga, et read oleksid nähtavad. Sinepitaimed eemaldatakse pärast altee tärkamist. Vastavalt vajadusele kohendatakse reavahesid ja puhastatakse read umbrohust. Saak kogutakse 2- või 3-aastastelt tsimedelt hilissügisel. Ravimina kasutatakse juuri - radix Althaeae. Juured kaevatakse või küntakse maa seest välja, pestakse, lõigatakse 20-25 cm pikkusteks tükkideks ja kuivatatakse temperatuuril mitte üle 40 kraadi. (see ümmargune kraadi märk) Sageli aga lastakse juuri pärast pesemist pisut närbuda, kaabitakse neilt siis hall korgikiht maha ja kuivatatakse nad lõplikult. Kuivatatud droogis ei tohi olla üle 14% niiskust, üle 3% puitunud juuri või juurika osi, üle 3% halvasti koorest puhastatud juuri, üle 0,5% mineraalseid ja orgaanilisi lisandeid. Põletamisel ei tohi droogist jääda rohkem, kui 8% tuhka. Droog sisaldab kuni 35% lima, kuni 37% tärklist, suhkrut (10%) ja pektiinainet (11-16%). Lima sisaldus juurtes on sügisel kõige suurem. Lima koosneb heksosaanidest. Juured sisaldavad veel 2% aspargiini, 1,7% rasvõli ja ligi 5% mineraalsoolasid, peamiselt fosfaate. Altee juuri kasutatakse röga lahtistava, pehmendava ja põletikuvastase vahendina, ülemiste hingamisteede haiguste korral, ka gastriitide koliitode ning mao- ja kaksteistsõrmiksoole haavandite puhul. Altee juuri kasutatakse leotisena - infsum radicis Althaeae, keedisena - decolum Althaeae, teena ja siirupina - sirupus Althaeae. Üks osa sissekandest pärineb raamatust "Eesti NSV ravimtaimed".
Aleksander Tomberg

Aleksander Tomberg (28. mai 1905 – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kadett). Tomberg langes 1. detsembri riigipöördekatse ajal, kui kommunistid üritasid vallutada Tondi kasarmuid. Mässus langenute ühine matusetalitus toimus 4. detsembril 1924 Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste (ka Tombergi oma) Balti jaama. Tomberg maeti Laiuse õigeusu kalmistule. Tema haual on maapinnaga tasa olev Vabadusristi kujutisega lubjakivist plaat. See on üks väheseid seda tüüpi säilinud algseid plaate.
Woldemar

Woldemar (suri 1216) oli Polotski vürst umbes aastast 1184 kuni 1216. Vene allikates tema kohta andmeid pole. Enamik tema kohta käivast infost on pärit Henriku Liivimaa kroonikast, kus teda nimetatakse Polotski Woldemariks (Woldemaro de Ploceke) ja Polotski suureks kuningaks (magnus rex).
Siim Lill

Siim Lill (pseudonüüm ka Slim Lill; sündinud 2. novembril 1987) on eesti luuletaja, kunstnik, muusik, etenduskunstnik ja kultuurikorraldaja. Ta on üks rühmituste ISAH ja Svabariiklased asutajaliige ning performance-äng-art kollektiivi Iso Pullo liige. 2016. ja 2017. aastal nomineeriti Siim Lill koos Rauno Alliksaarega Tartu Kultuurikandja tiitlile. Siim Lill on EYS Veljesto liige. Luuletusi väljaannetes Postimees, Värske Rõhk ja Müürileht. "Ma nutan". Bibliofiilne väljaanne. Peedu: [Cum impensis et privilegiis auctoris], 2014 "Jeesusteippi". Bibliofiilne väljaanne. Peedu: [Cum impensis et privilegiis auctoris], 2014 Tekst kogumikus "Marie Underi «Sonetid». Viiskümmend tänapäeva luuletajat kõneleb Marie Underiga". Koostanud Hasso Krull ja Carolina Pihelgas. Eesti Keele Sihtasutus, 2015 Müürileht, jaanuar 2015 Müürileht, märts 2015 Siim Lill esinemas festivalil "Hullunud Tartu" (2015) http://isopullo.eu
August Udras

August Udras (18. september 1901 Lasva vald Vastseliina kihelkond Võrumaa – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kadett). Udras astus septembris 1924 sõjakooli. Ta langes 1. detsembri riigipöördekatse ajal, kui kommunistid üritasid vallutada Tondi kasarmuid. Mässus langenute ühine matusetalitus toimus 4. detsembril 1924 Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste (ka Udrase oma) Balti jaama ning ta maeti hiljem Vastseliina kalmistule.
Rossohhan

Rosohan (ukraina keeles: Росоха́н) on mägijärv põliste metsadega kaetud Metsa-Karpaatide kõrgustikkudel Ivano-Frankivski oblasti Rožnjativi rajoonis Lääne-Ukrainas. Järve pinna kõrgus merepinnast on 1120 meetrit, suurim sügavus 2,8 meetrit ja sõltuvalt sademete hulgast ka 4–4,5 meetrit. Järv jääb Gorganõ eelmäestike Aršitsa mägialadelt voolava 12 km pikkuse Mšana jõe valglasse. Ukraina linnadest lähimad on Ivano-Frankivski oblasti suurimad Ivano-Frankivsk, Kaluš ja Kolomõja. Järvele pääseb talispordisõpradele tuntud Osmoloda külast, kust sinna läheb umbes 13 km pikkune looduskaunis ja tähistatud rada kõrvuti Mšana jõeoruga. Rosohan paikneb Mentšeliki (ka Üla-Mentšeliki) mäe (1557 m) jalamil ja lähim naaberjärv on Aršitsa. Karpaatides 1450–1800 meetri kõrgusel merepinnast on leidunud rohkem kui 30 alpijärve, mille tekke põhjuseks peetakse nõgude täitumist iidsete liustike sulavetega. Pindalalt järved ei ole kuigi suured ja sügavus ulatub 1,5 – üle 3 meetri, aga need ”mägede silmad” veetlevad lummavate vaadete ja ümbritseva maastikega. Vastavalt kohalike elanike uskumustele järved kiiravad vaimset salapära ja ligipääsmatust, nad kutsuvad ja seejärel karistavad kõiki neid, kes langesid kiusatusse nende hüplevate lainete särast. Nende suletud järvede tekke põhjuseks võib pidada nii maalihet kui ka meteoriiti. Järve vesi on kristallselge, külm ja läbipaistev. Veetemperatuur ei tõuse üle +15 kraadi. Põhi on kivine. Kaldanõlvadel on liustikest vabaneva sulavee üleujutustes kaadunud puid. Järves ei leidu mikroorganisme ega kalu ning veealune floora on väga vaene. Seal on ebaõnnestunud kõik katsed kasvatada kalu. Järve kaldanõlvad on järsud ja kivised, kohati kaetud sajandivanuste mändidega. Järve ümber kasvab ülitihe mets, kus on valik alpi- ja metsataimekooslusi. Karpaatide järved. (ru: Озера Карпат.), www.touristclub.com.ua. (vene keeles) "Rosohani järv ([[vene keel |ru]]:Озеро Росохан)". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuni 2016. Vaadatud 4. mail 2016. Osmoloda, Ivano-Frankivs'ka oblast, Ukraina, 77672 Rosohani järv. (ru:Озеро Росохан), Puhkus Karpaatides. restkarpaty@ukr.net (vene keeles) Meltšelnikmägi. (ru:Гора Менчелик Rosohani järv Gorganõs. (ru:Озеро Росохан, Горганы), (vene keeles) Kristallpuhas mägijärv. (en:Crystal clear mountain lake), (inglise keeles) Aršitsa järved. (en:Travel lakes Arshytsia.), Turism Ukrainas, reisiinfo. (en:Tourism in Ukraine, Travel.info).14.04.2014 (inglise keeles) Aršitsja. (uk:Аршиця), Livejournal, Karpaty_com_ua. 19.06.2012. (ukraina keeles) Mägijärv. (en:Mountain lake.), Imgur. (inglise keeles) Matk Rosohan järvele – puhkus Ukrainas. (ru:Поход к озеру Росохан - отдых в Украине), Puhkus ja turism Ukrainas. (vene keeles)
Kaamellased

Kaamellased (Camelidae) on sõraliste seltsi mõhnjalaliste alamseltsi ainus retsentne sugukond. Nad on levinud Lõuna-Ameerikas ning Aafrika ja Aasia mõnedes kõrbelistes osades. Kaamellaste sugukonda kuuluvad 7 retsentset liiki kahest perekonnast, sealhulgas 4 kodustatud liiki.
Mõhnjalalised

Mõhnjalalised (Tylopoda) on sõraliste alamselts, mille ainus retsentne sugukond on kaamellased. Mõhnjalalisi on peetud ka eraldi seltsiks. Mõhnjalaliste eritunnuste seas on loote arengu eripärad. Amnioni, allantoisi ja rebukoti ehitus ja areng on tunduvalt teistsugused kui teistel sõralistel. Platsenta on difuusne, algelisem kui teistel sõralistel. Nende jäsemetel on kaks varvast, millel on nürid kõverad küünised. Sõrg puudub. Kõndides nad ei toetu varbaotstele nagu teised sõralised ja paljud muud imetajad, vaid kõigile varbalülidele. Talla moodustab pehme elastne sidekoeline mõhn (või kaks mõhna), mille järgi mõhnjalalised on nime saanud. Mõhnjalaliste sugukonnad jaotuvad nii: sugukond†Homacodontidae (Altiaconodontidae, Bunomerycidae) ülemsugukond †Anoplotherioidea sugukond †Anoplotheriidae sugukond †Cainotheriidae sugukond †Dacrytheriidae ülemsugukond Cameloidea sugukond †Oromerycidae sugukond Camelidae (kaamellased) ülemsugukond †Oreodontoidea/Xiphodontoidea/Merycoidodontoidea sugukond †Agriochoeridae sugukond †Merycoidodontidae sugukond †Xiphodontidae Väljasurnud sugukondadena on kirjanduses välja toodud ka Amphimerycidae ja Poebrotheriidae.
San Antonio de Palé

San Antonio de Palé (ka: Palé, Palea, San Antonio, San Antonio de Palea, Ambô, Annobón) on küla (nimetatud ka linnaks) Guinea lahes asuva Ekvatoriaal-Guineale kuuluva Annobóni saare põhjatipus Palmari neemest lõunas, Annobóni provintsi halduskeskus. Geograafilised koordinaadid on 1°24'5" S, 5°37'57" E ehk 1,4014° S, 5,6325° E (või 1,41° S, 5,61° E). Elanike arvuna on nimetatud 5008, mis on kogu saare ja provintsi elanike arv 2001. aasta rahvaloenduse järgi. 1983. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 910 elanikku. Hiljem ei ole San Antonio de Palé elanike arvu rahvaloendusel eraldi välja toodud. Elanike arvuna on nimetatud ka 1636, 1516, 400 ja 600. Tõenäoliselt on elanikke umbes 1500. Palmari neemel on majakas. Neeme lähedal on misjonipunkt. San Antonio de Palé lähedal on lennuväli. Sealt viib külasse kilomeetripikkune asfalteeritud sõiduteega ning kõnniteedega tee. Küla tänavaid on nimetatud puhasteks. Küla veevarustust on parandatud Hispaania abiga. Rajatud on hulk hooneid garnisonile ja presidendipalee. Tänavaid on asfalteeritud. Sadama kood on 226ABU. Kaart
Gostiņi

Gostiņi on Lätis asuva Pļaviņase linna osa; aastatel 1933–1956 oli see iseseisva linna staatuses. Asulat on mainitud alates 18. sajandist. 1830. aastal oli see alev, kus elasid põhiliselt juutidest kaupmehed ja käsitöölised. Alev kuulus Vitebski kubermangu ning paiknes Liivimaa ja Kuramaa kubermangu piiriala lähedal. 1920. aastal läks alev Läti Vabariigi koosseisu ja sai 1933. aastal linnaks. 1956. aastal iseseisev linn kaotati ja see läks Pļaviņase linna koosseisu.
Zilaiskalns

See artikkel räägib Zilaiskalnsi valla külast. Kaive valla küla kohta vaata artiklit Zilaiskalns (Kaive vald). Zilaiskalns on küla (lielciems) Lätis Valmiera piirkonnas. Zilaiskalns on Zilaiskalnsi valla keskus. Zilaiskalns asub merepinnast 70 meetri kõrgusel. Seal on raamatukogu. Külas on Zilaiskalnsi bussipeatus. Asula asub 10 km kaugusel Valmiera raudteejaamast. Küla lähistel asub 126,6 meetri kõrgune (suhteline kõrgus 66,6 meetrit) Zilaiskalnsi mägi, mille järgi küla on nime saanud. Mägi on oma olemuselt voor, millel asub lätlaste muinasasula. On oletatud, et tegemist on Beverini linnusega, kus elas latgalite vanem Talibald. Paik on arheoloogilise mälestisena muinsuskaitse all. Seal asub ka endine liiva- ja kruusakarjäär, kuhu tänapäeval on rajatud krossirada. Zilaiskalns tekkis XX sajandi keskel turbalõikajate asulana Mujāni küla aladele. Aastal 1961 sai asula alevi õigused. Aastal 1990 sai alevist taas küla. Enne aastat 2009 asus Zilaiskalns Valmiera rajoonis, aastail 2009–2021 kuulus küla Kocēni piirkonda. Aastal 2009 oli asulas 874 elanikku. Aastal 2016 oli elanikke 729, aastail 2020 ja 2021 aga 757. PMLP-2021-Iedzīvotāju-statistika https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Autotransporta direcija www.historia.lv: Macību pētijums 2015[alaline kõdulink] http://www.bmwpower.lv/member_gallery.php?gal_id=3779
Jaunmārupe

Jaunmārupe (varasema lätikeelse nimega Švarcenieki, Pavasari) on küla (lielciems) Lätis Mārupe piirkonnas (enne 2009 Riia rajoonis) Neriņa jõe kaldal. Küla asub Riia kesklinnast 16 kilomeetri kaugusel ja merepinnast 10 meetri kõrgusel. Ajalooliselt jäid asula alad Riia kreisi Sloka kihelkonda. Küla tekkis 1970. aastal, mil liideti endise Švarcenieki mõisa (Schwarzeckshof) kohale tekkinud asula ja «Mārupe» kolhoosi keskuseks olnud Mazcena küla. asula vanemas osas domineerivad korterelamud, uuemal ajal on sinna ehitatud ka individuaalelamuid. Asulas asub muu hulgas looduspark, algkool, Mārupe muusika- ja kunstikool, raamatukogu, lasteaed, tenniseklassiga spordikool. Külas tegutsevad mitmed põllumajandusettevõtted, kus kasvatatakse kurke ja tomateid.
Nord-Trøndelagi maakond

Nord-Trøndelagi maakond oli 1. järgu haldusüksus (maakond) Kesk-Norras. Piirnes idas Rootsiga. 2018. aastal moodustati Nord-Trøndelagi ja Sør-Trøndelagi maakonnast Trøndelagi maakond. Sulgudes on elanike arv 1. jaanuaril 2006. Flatangeri vald (1174) Fosnesi vald (714) Frosta vald (2467) Grongi vald (2416) Høylandeti vald (1279) Inderøy vald (5938) Leka vald (595) Leksviki vald (3496) Levangeri vald (18 080) Lierne vald (1503) Meråkeri vald (2531) Mosviki vald (893) Nærøy vald (5154) Namdalseidi vald (1749) Namsosi vald (12574) Namsskogani vald (919) Overhalla vald (3493) Røyrviki vald (544) Snåsa vald (2251) Steinkjeri vald (20 477) Stjørdali vald (19 892) Verdali vald (13 900) Verrani vald (2644) Vikna vald (4011) Population and population changes, 1 January 2016, vaadatud 1.06.2016. Liideti 2012. aastal Inderøy vallaga. Nord-Trøndelagi koduleht
Naabrivalve

Naabrivalve on kogukondlik liikumine, mis seisneb elanike ühises kodupiirkonna jälgimises, et vähendada anonüümsust ja kuritegevust ning suurendada turvalisust ja heakorda. Naabrivalve liikumine sai alguse Ameerikas. MTÜ Eesti Naabrivalve Naabrivalve MTÜ Eesti Naabrivalve koduleht (vaadatud 4. mail 2016)
Ērgļi (Bauska piirkond)

Ērgļi (varasemad nimed Klicnere, Sarkanpaņemune) on küla (vidējciems) Lätis Bauska piirkonnas Brunava vallas; ühtlasi selle valla halduskeskus. Enne 1. juulit 2009 kuulus vald Bauska rajooni. Asula asub Mēmele jõe vasakul kaldal merepinnast 25 meetri kõrgusel. Asulast 20 km kaugusel on Bauska linn. Asula tekkis pärast Teist maailmasõda endise Brunava mõisa südame lähedale. Asulas asub kooperatiivühistu "Brunavas dzeņi", Brunava raamatukogu, arstipunkt ja mitu kauplust.
Jaunbērze

Jaunbērze (varasem lätikeelne nimi Grundmaņi) on küla (lielciems) Lätis Zemgales Dobele piirkonnas Jaunbērze valla halduskeskus. Enne 1. juulit 2009 kuulus asula Dobele rajooni. Asulast 15 km kaugusele jääb Dobele linn. Küla asub merepinnast 12 meetri kõrgusel. Pärast Teist maailmasõda asus asulas kolhoosi "Bērze" keskus. Asulas on muu hulgas neli kauplust, kohvik, põhikool, eelkooliealiste haridusasutus "Minkuparks", raamatukogu, kultuurimaja, arstipunkt. [viide?] Aastal 2015 oli külas 684 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 601. Vietvārdu datubāze
Īle

Īle on küla (vidējciems) Lätis Zemgales Dobele piirkonnas, Īle valla halduskeskus. Enne 1. juulit 2009 kuulusid vald ja küla Auce ja hiljem Dobele rajooni. Aastail 2009-2021 jäi Īle Auce piirkonda. Asulast 12 km kaugusel on Auce linn ja 22 km kaugusel Dobele linn. Küla asub merepinnast 95 meetri kõrgusel. Alates 1530 on mainitud Īle mõisat (Ihlen). Tänapäeva küla tekkis mõisa majanduskompleksi juurde, kuhu rajati ka vallamaja, sellal kui mõisa uus härrastemaja ehitati aastal 1854 külast 1,5 kilomeetri kaugusele. Nõukogude ajal oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Asulas veetis oma lapsepõlveaastad läti kirjanik, folklorist ja rahvusliku ärkamisaja tegelane Krišjānis Barons. Aastal 2015 oli külas 220 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 214. Vietvārdu datubāze
Sør-Trøndelagi maakond

Sør-Trøndelagi maakond oli 1. järgu haldusüksus (maakond) Kesk-Norras. Piirnes Nord-Trøndelagi, Møre og Romsdali, Opplandi ja Hedmarki maakonnaga ning idas Rootsiga. 2018. aastal moodustati Nord-Trøndelagi ja Sør-Trøndelagi maakonnast Trøndelagi maakond. Sulgudes on elanike arv 1. jaanuaril 2006. Åfjordi vald (3315) Agdenesi vald (1779) Bjugni vald (4634) Frøya vald (4059) Hemne vald (4293) Hitra vald (4021) Holtåleni vald (2087) Klæbu vald (5353) Malviki vald (12 213) Meldali vald (3903) Melhusi vald (14176) Midtre Gauldali vald (5873) Oppdali vald (6499) Orkdali vald (10 632) Ørlandi vald (5113) Oseni vald (1059) Rennebu vald (2653) Rissa vald (6417) Roani vald (1066) Rørosi vald (5639) Selbu vald (3940) Skauni vald (6146) Snillfjordi vald (1046) Trondheimi vald (158 613) Tydali vald (874)
Katlakalns (Ķekava piirkond)

Katlakalns on küla (lielciems) Lätis Vidzemes Ķekava piirkonnas Ķekava vallas. Enne 1. juulit 2009 kuulus asula Riia rajooni. Asulast 7 km kaugusel on Ķekava ja 12 km kaugusel Riia. Küla asub merepinnast 5 meetri kõrgusel. Asulas on Katlakalnsi luteri kirik, algkool, kultuurimaja, kauplus, raamatukogu, lasteaed. Küla on tekkinud kolme vana küla - Pļavniekkalnsi, Ģipšustūrise ja Ziedonise, samuti ka uue individuaalelamute piirkonna Akmeņsala liitumisel. Ziedonis tekkis suvitusasulana männimetsa alla, seal asuvad kirik ja kalmistu, Pļavniekkalnsis asub vana Katlakalnsi vallamaja, selle aladele jäävad nii lasteaed kui ka raamatukogu. Ģipšustūris tekkis lubjavabriku töölisasulana vana kipsikarjääri juurde. Vietvārdu datubāze[alaline kõdulink]
Ugāle

Ugāle on küla (lielciems) Lätis Kurzemes Ventspilsi piirkonnas Ugāle vallas; ühtlasi selle valla halduskeskus. Enne 1. juulit 2009 asus asula Ventspilsi rajoonis. Asula jääb Engure jõe vasakule kaldale. Asulast 38 km kaugusele jääb Ventspils. Külas on keskkool, postkontor ja kultuurimaja. Seal asuvad nii õigeusu kirik, luteri kirik kui ka katoliku kirik. Sealne luteri kirik on arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all, riikliku kaitse all on ka sealne linnamägi, mis rajati XII sajandil Vanema ja Ventava muinasmaakondade piirile, ja kunstimälestistena sealse kiriku 19 kirikuliste pinki, kaks ahju, kantsel, altar, orel ja oreli noodivihik. Asulat on esimest korda mainitud 1253. aasta dokumendis, kui Liivi ordu ja Kuramaa piiskopkond jaotasid Kuramaad. Tänapäevane asula jääb endisaegse Ugāle mõisa (saksa Ugahlen) alale. Nõukogude ajal oli küla kolhoosi Uzvara keskasulaks. Aastal 1984 rajati sinna drenaažitorusid tootev tehas, mis aga aastal 1996 suleti. Külas on raamatukogu. Ugāle asub mälestusmärk aastal 1941 natside poolt hukatud Eduards Rasele. Ugāles asuvad Slimnīca, Pienotava ja Ugāle bussipeatus. Üks Ugāle allee pärn (kõrgus 18 m), neli Zlēkasesse viiva tee ääres kasvavat pärna, kolm tamme ja saar, vaher (kõrgus 15, ümbermõõt 5.9 m) ja kiriku pargis kasvav pärn (kõrgus 18 m) on looduskaitse all. Kaitstakse ka viit mändi ja kaht lehist, mis kasvavad Ugāle linnamäel. 2015. aastal oli külas 1717 elanikku. Vietvārdu datubāze, vaadatud 2. o3 2019 Latvijas Enciklopēdija. Rīga. SIA «Valērija Belokoņa izdevniecība». — 2007. a. ISBN 9984-9482-0-X. http://mantojums.lv/lv/piemineklu-saraksts/6961/ http://mantojums.lv/lv/piemineklu-saraksts/2557/ "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuni 2021. Vaadatud 23. juunil 2019. Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/ugales-biblioteka Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 19. mail 2020. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
K. K. Downing

K. K. Downing (kodanikunimega Kenneth Downing Jr.; sündis 27. oktoobril 1951 Inglismaal West Bromwichis) on briti muusik, ansambli Judas Priest endine kitarrist ja asutajaliige. Downing mängis bändis 1970. aastast kuni 20. aprillini 2011.
Dmõtro Gnatjuk

Dmõtro Gnatjuk (ukraina keeles Дмитро Михайлович Гнатюк, 28. märts 1925 – 29. aprill 2016 Kiiev) oli Ukraina ooperi- ja kammerlaulja (bariton), lavastaja ja pedagoog. Ta oli alates 1945. aastast Tšernovitski oblasti muusika- ja draamateatri artist. 1951 lõpetas Kiievi Konservatooriumi laulukateedri ja 1975 Kiievi Teatrikunsti Instituudi muusikalavastuse kateedri. Alates 1951. aastast oli ta Kiievi Ooperi- ja Balletiteatri solist, 1979–1980 direktor, 1980–1988 lavastaja, 1988–2011 kunstiline juht ja pealavastaja.. 1985. aastast oli ta lisaks ka Kiievi Lastemuusikateatri lavastaja.. Ta esines ka kontsertlauljana, tema repertuaaris oli üle 200 klassikalise teose, rahvalaule ja romansse. NLKP liige (1960–1990) NSV Liidu Ülemnõukogu saadik (1972–1984) Ukraina Raada liige (1998–2002) Ukraina Muusikaühingu esimees (1985–1990). Ukraina NSV teeneline kunstnik (1958) NSV Liidu rahvakunstnik (1960) Lenini orden (1967, 1985) Rahvaste Sõpruse orden (1975) Tööpunalipu orden (1982) NSV Liidu riiklik preemia (1977) Sotsialistliku töö kangelane (1985) Kiievi aukodanik (1997) Ukraina rahvakunstnik (1999) Ukraina kangelane (2005) Vürst Jaroslav Targa orden (2015). "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. veebruar 2015. Vaadatud 5. mail 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. jaanuar 2020. Vaadatud 5. mail 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2009. Vaadatud 5. mail 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ukraina presidendi ukaas [1] [2]  Dmõtro Gnatjuk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis