laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
August Kirsimägi

August Kirsimägi (kodanikunimega Adalbert August Kirschenberg; 21. september 1905 Vahi, Tartumaa – 29. august 1933 Tallinn) oli eesti kirjanik. Ta lõpetas 1925. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Õppis seejärel (surmani) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mida ei lõpetanud. 1925. aastal võitis ta karskussisulise tööga "Kõige parem võitlusviis alkoholi vastu Eestis" esimese auhinna, kuid enne auhinna kättesaamist oli ta karskusest loobunud. Korp! Sakala kaasvõitleja, rukiti. Mängis eesti mängufilmis "Esimese öö õigus" (1925), kus tema ülesanne olevat olnud Tartu Kivisillalt vette hüpata. August Kirsimäe sulest on ilmunud esimene ja seni ainus korporandiromaan eesti kirjanduses – "Puhastustuli", mis sai 1929. aastal Looduse romaanivõistlusel I preemia. Temalt ilmus ka armastusromaan "Preestri tütar" ja lühijutte. 1933. aastal lõpetas ta elu enesetapuga pärast seda, kui oli haavanud Bruno Madissoni ja tema abikaasat. http://www.htg.tartu.ee/?sub=lennud&aasta=1925 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 387 A. Kirsimägi maeti. Hommikleht, 1. september 1933, nr. 19, lk. 3. [1] August Kirsimägi Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Eefa

Eefa (Echis) on maoperekond. Eefade perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Echis borkini Cherlin, 1990 Echis carinatus (Schneider, 1801) – harilik eefa Echis coloratus Günther, 1878 – kirju eefa Echis hughesi Cherlin, 1990 Echis jogeri Cherlin, 1990 Echis khosatzkii Cherlin, 1990 Echis leucogaster Roman, 1972 Echis megalocephalus Cherlin, 1990 Echis ocellatus Stemmler, 1970 Echis omanensis Babocsay, 2004 Echis pyramidum (Geoffroy Saint-hilaire, 1827). Nad elavad valdavalt Aafrikas ja Anatoolias. Eefa perekonna madusid liigitatakse inimese suhtes mürkmadudeks, kuna nende hammustus võib inimestel kas raskema või keskmise astme mürgistusseisundeid esile kutsuda. Mürgistusseisund võib tekkida, kui süljes leiduvad toksiinid ründavad kapillaare ja keha vallandab immuunkaitse, kuid ei jõua õigeaegselt lahustunud kapillaaridest tulenevaid mehhanisme repareerida. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Echis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Echis, veebiversioon (vaadatud 10.11.2013) (inglise keeles) RAE ELLEN BICHELL, From Genes To Fangs: Snake Venom Recipes Remain Mysterious, veebiversioon (vaadatud 03.08.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne Encyclopædia Britannicas Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Echis seisuga 14.12.2013.
Jaan Brems

Jaan Brems (20. detsember 1889 Laatre vald, Tartumaa – 8. november 1959 Tallinn) oli eesti arst. 1916. aastal lõpetas Tallinna Peetri Reaalkooli ja asus 1918. aastal õppima Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, õpingud katkesid ja ta immatrikuleeriti uuesti aasta hiljem. Brems oli korporatsiooni Fraternitas Estica vilistlane, coetus 1917/1918. Pärast ülikooli lõpetamist 1924. aastal alustas ta tööd Närvi- ja Vaimuhaiguste Haigla Seewaldi arstina, kus ta töötas 1926. aastal ordinaatori ja perioodil 1939–1941 vanemordinaatorina. 1941. aasta septembris põgenes ta Nõukogude Liidu tagalasse ja naasis 1944. aastal, mille järel määrati ta Viktor Hioni käskkirjaga Tallinna Vaimuhaiguste haigla juhatajaks. 1946. aastal sai ta Tervishoiu Rahvakomissariaadi ravi-profülaktiliste asutuste valitsuse vaneminspektoriks ja 1949. aastal austasustati teda Tervishoiuministeeriumi käskkirjaga 25 aastat kestnud töö eest. 17. mail 1950 ta vallandati. Aastatel 1952–1959 oli ta Jämejala haigla peaarst. Ta oli abielus Magdalena Johanna Saarega, nende poeg oli Uno Brems. Maetud Laatre kalmistule. Tartu Ülikooli üliõpilased Album Esticum Kilde Viljandi meditsiini ajaloost
Puhastuskulu

Puhastuskulu ehk saneerimiskulu (inglise clean-up cost) on kulu keskkonna või selle komponentide puhastamiseks saastusest, heitmetest jms. Puhastuskulu saab arvestada näiteks jääkreostuse kõrvaldamisel. Maa-ala tervendamine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.12.2011)
Oskar Rütli

Johan-Oskar Rütli (19. detsember 1871 Ibaste küla, Ahja vald – 24. juuli 1949 Haunstetteni laager, Augsburg) oli Tartus tegutsenud eesti advokaat, tööstur ja pankur. Rütli õppis vallakoolis, Võnnu kihelkonnakoolis, Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Tartu kroonugümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta aastatel 1897–1901 õigusteadust. Pärast ülikooli lõpetamist töötas lühikest aega Pihkva semstvos ja Riias. Asus aastal 1902 Tartusse, kus töötas vandeadvokaadina. Tegi mitmeid pikemaid reise Indiasse ning Sri Lankale. 1905 ja 1906 oli Eduerakonna abijuhataja. Nooremas põlves Jaan Tõnissoni kaasmõtleja ja toetaja Eesti Üliõpilaste Seltsis, hiljem lakkas Jaan Tõnissoni majanduslikult toetamast. Aastal 1908 asutas koos Eesti Üliõpilaste Seltsist lahkunud liikmetega korporatsioon Sakala. Oli mitmete ühiskondlikult oluliste poliitiliste, kultuuriliste ja hariduslike projektide suurrahastaja. 19. veebruaril 1937 avas ta Rahvuskogu Esimese Koja esimese koosoleku. Soome aukonsul Tartus, Soome-Eesti sõprussuhete arendaja. Rahvuskogu, I Riiginõukogu, Majaomanikkude Koja ja Kaubandus-Tööstuskoja liige, Vene riigiduuma liige. Korporatsioon Sakala auvilistlane ja asutaja. Tartu Rotary klubi üks asutajatest. Andis aastatel 1911–1916 koos Karl Menningi ja Friedrich Kangroga välja alahete Meie Aastasada ning 1913–1916 Tartu Päevalehte. Kaastööd teinud ka Postimehele. Aastal 1944 lahkus ta Eestist Saksamaale. Tema põrm on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule. Kotkaristi V klassi teenetemärk, 1938 2007. aastal avasid taastatud Tartu Rotary Klubi esimene president Rein Kermes, toonane president Hannes Astok ja piirkonnakuberner Hans Sittnikow Rütli mälestuseks skulptor Mare Mikoffi kujundatud bareljeefi Tartus, Athena kino seinal aadressil Küütri tänav 1. Tartu Rotary klubi annab välja ka Oskar Rütli medalit. Oskar Rütli mälestusi: ühe eesti sugupõlve tööst ja võitlusist (1871-1949). Redigeerinud ja toimetanud Jüri Remmelgas. - New York: Korp! Sakala USA koondise kirjastus, 1964 Konsul, vandeadv. Johan Oskar Rütli. - Olion nr 1 1931, lk 34 O. Rütli. Vaba Maa, 20. märts 1934, nr. 66, lk. 4. "Mimmi Rütli". Estofilia. Tallinn: Soome suursaatkond. 2018. Vaadatud 04.05.2018. Raimu Hanson "Rotary avas bareljeefi"[alaline kõdulink] Postimees, 24.09.2007 Rytli medali statuut Tartu Rotary klubi kodulehel Adv. O. Rütli raamatukogu Tartus. Uus Eesti, 27. oktoober 1935, nr. 40, lk. 8. Taivo Kirm "Oskar Rütli - 140 aastat sünnist" eestielu.delfi.ee Ajalootund Raadio 2-s. Oskar Rütli meenutusi Eesti poliitikutest
Mihkel Janson

Mihkel Janson (ka Mihkel Jaanson; 1888 Viluvere – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti poliitik. Mihkel Janson sündis aastal 1888 Pärnumaal, Viluveres. Ta on õppinud Eidapere klaasivabriku algkoolis ja Pärnu linnakoolis. Hiljem jätkas ta edasiõppimist omal käel. Aastal 1917 Vene sõjaväes teenides evakueeriti tema väeosa kaugemasse riigiosasse, kust ta alles aastal 1920 kodumaale tagasi jõudis. Ta oli aastast 1921 vallakirjutaja Pärnumaal. Ta oli II Riigikogu liige Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei fraktsioonis 3. oktoobrini 1925, mil ta astus tagasi. Tema asemele asus Alma Ostra-Oinas. Eesti II Riigikogu. Tallinn, 1924
Slovakkia sissetung Poolasse

Slovakkia sissetung Poolasse toimus 1939. aasta septembris, samal ajal Teises maailmasõjas Natsi-Saksamaa rünnakuga Poolale, mis oli Molotovi-Ribbentropi pakti alusel Nõukogude Liiduga kooskõlastatud. Vastloodud Slovaki vabariik ühines rünnakuga ning Slovaki armee (armeegrupi Bernolák) koosseisus osales 3 diviisis üle 50 000 sõduri. Kuna Poola armee põhijõud olid hõivatud võitluses Saksa vägedega kaugemal põhjas, kohtasid slovakid Poola lõunapiiril vaid nõrka vastupanu ning kaotused jäid väikseks (37 surmasaanut, 114 haavatut ja 11 teadmata kadunut). Poola II maailmasõjas NSV Liidu kallaletung Poolale
Slovakkia-Ungari sõda

Slovakkia-Ungari sõda (ungari keeles Kis háború, slovaki keeles Malá vojna 'väike sõda') oli 23. märtsist 31. märtsi või 4. aprillini 1939 Ida-Slovakkias toimunud sõda Slovaki vabariigi ja Ungari kuningriigi vahel.
Boizenburg

Boizenburg on linn Saksamaal Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal Ludwigslust-Parchimi kreisis. Linn asub Elbe jõe paremal kaldal. Läbi linna voolab ka Boize jõgi. Esimest korda mainiti seda Boyceneburgi nime all 1158. aastal. Bahlen Bahlendorf Gehrum Gothmann Heide Metlitz Schwartow Streitheide Vier Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Boizenburgi koduleht (saksa keeles)
Legoland California

Legoland California on Lego klotsidele pühendatud teemapark Ameerika Ühendriikides Californias Carlsbadis. See avati 20. märtsil 1999 kolmanda Legolandina ning esimesena väljaspool Euroopat. Teemapargi juures avati 2008. aastal Lego-teemaline akvaarium ja 2010. aastal veepark. Teemapargi juurde kuuluvad kaks hotelli kokku 500 toaga (avatud 2013 ja 2018). Koduleht
Arvu standardkuju

Arvu standardkuju on arvu üleskirjutus korrutisena kujul a × 10 b , {\displaystyle a\times 10^{b},} kus 1 ≤ a < 10 on arvu tüvi ja b on täisarvuline astendaja. Elektroni mass on ligikaudu 0,00000000000000000000000000000091093822 kg ehk 9,1093822×10−31 kg. Maa mass on ligikaudu 5973600000000000000000000 kg ehk 5,9736×1024 kg. Maa ümbermõõt on ligikaudu 40000000 m ehk 4×107m. Üldisemalt, vabalt valitud positsioonilises arvusüsteemis alusega k on arvu standardkuju a × k b , {\displaystyle a\times k^{b},} kus 1 ≤ a < k. Et arvusüsteemi alust tähistatakse enamasti sümboliga 10, siis jääb pealtnäha kehtima artikli alguses antud kuju. Mis aga arvusüsteemiti erineb, on arvu tüve üleskirjutus. Järkarv Normaliseeritud ujukomaarv Ü. Kaasik, 2003. Matemaatikaleksikon. Tartu, Atlex. 288 lk
Pernavia grupeering

Pernavia grupeering on 1908. aastal Eesti Üliõpilaste Seltsis tekkinud rühmitus, kes taotles üliõpilaskorporatsiooni moodustamist Eesti Üliõpilaste Seltsi raames. Selle liikmed moodustasid aastal 1908 Tartus uue eesti üliõpilaskorporatsiooni – Sakala –, mille põhikiri kinnitati ametlikult 1909. Üks põhilisi initsiaatoreid oli Oskar Rütli.
Puupiir

Mitte segi ajada mõistega Metsapiir Puupiir on piir, millest kaugemal või kõrgemal pole valitsevate kliimaolude tõttu võimalik ühegi puuliigi normaalne kasv. Selged puupiirid on arktilise tundra lõunapiiril, parasvöötme steppide ja preeriate piiril ning lähistroopiliste pampade piiril. Mägedes on puupiiri kõrgus varieeruv, sõltudes laius- ja kõrgusvööndilisust põhjustavatest tegureist. Mägedes ja Arktikas kasvavad puupiiril sageli okaspuud, stepivööndis on puupiiril enamasti lehtpuud. Metsapiir Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Metsapiir

Mitte segi ajada mõistega Puupiir Metsapiir on metsavööndi põhja-, lõuna- või kõrguspiir. Puupiir Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Methemoglobineemia

Methemoglobineemia ehk methemoglobiinveresus ehk sinitõbi (inglise keeles methemoglobinemia) on methemoglobiini (lühend MetHb) esinemine veres. Imikute puhul kutsutakse seda haigust sinitõveks (inglise keeles blue baby disease). Methemoglobineemia tekib, kui joogivees või toidus on ülemäära nitraate, mis seedekulglas redutseeruvad methemoglobiini tekitavateks nitrititeks. Methemoglobineemiat võib põhjustada organismis ka methemoglobiini (ka ferrihemoglobiini) esinemine, mida saadakse elamupiirkondade ja üksikmajapidamiste joogivee allikatena kasutatavate puurkaevude (mille sügavus on varieeruv, nt 20–30) kaudu saadavat vett söögiks-joogiks tarbides. Tsüanoos (sinakus) Põhjavesi Puurkaev Nienstedt, W., Rautiainen, E., Salmi, U. (2004). Ootsind, S., Trapido, L. (toim). Meditsiinisõnastik (2 ed.). Tallinn: Kirjastus Medicina. Lk 472. ISBN 9985-829-55-7.{{cite book}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 13.12.2011) P. Bogovski, R. Kull, S. Ootsing, L. Trapido, 2004. "Meditsiinisõnastik". 472 lk. ISBN 9985-829-55-7
Aruhein

Aruhein (Festuca) on kõrreliste sugukonda kuuluv taimeperekond. Aruheinte lehed on alt tugevalt läikivad, lehetuped alati lahtised. Pähikud 4–15 mm pikkused, kuni 15 õiega. Perekonda kuulub üle 200 liigi. Festuca altissima – mets-aruhein Festuca arundinacea – roog-aruhein Festuca gigantea – suur aruhein Festuca ovina – lamba-aruhein Festuca polesica – polesje aruhein Festuca pratensis – harilik aruhein Festuca rubra – punane aruhein Festuca rubra subsp. arenaria – luide-aruhein Festuca sabulosa– liiv-aruhein Festuca trachyphylla – kink-aruhein Festuca alpestris – lähisalpi aruhein Festuca alpina – alpi aruhein Festuca amethystina – ametüst-aruhein Festuca beckeri – beckeri aruhein Festuca brevipila – austria aruhein Festuca caucasica – kaukaasia aruhein Festuca cinerea – sinihall aruhein Festuca curvula – koold-aruhein Festuca eskia – siil-aruhein Festuca extremiorientalis – kaug-ida aruhein Festuca filiformis – niitjas aruhein Festuca gautieri – vaip-aruhein Festuca glacialis – liustiku-aruhein Festuca glauca – hall aruhein Festuca rupicola (F. sulcata) – stepi-aruhein Leht, M. (toim.). 2010. Eesti taimede määraja. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu
Mulla degradatsioon

Mulla degradatsioon ehk mulla degradeerumine on mulla viljakuse vähenemine orgaanilise ja mineraalosa muundumise, mõningate ainete eemaldumise ning tallamise tagajärjel. Mullaerosioon Mullakahjustus Mulla tervendamine Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 13.12.2011)
Perkloorhape

Perkloorhape (keemilise valemiga HClO4) on tugev hape. See on õhu käes suitsev hügroskoopne värvuseta vedelik. Perkloorhappe aniooni nimetus on perkloraat, aniooni valem ClO4-.
The Washington Post

The Washington Post on ajaleht, mida antakse välja Ameerika Ühendriikide pealinnas Washingtonis. Päevaleht hakkas ilmuma 1877. aastal. 1880. aastal sai sellest linna esimene ajaleht, mis ilmus seitsmel päeval nädalas. Ajalehe veebiväljaanne
Éder Jofre

Éder Zumbano Jofre (26. märts 1936 São Paulo – 2. oktoober 2022) oli Brasiilia poksija. Jofre osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Claudio Barrientosile (Tšiili) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja. Jofre poksis märtsist 1957 kuni oktoobrini 1976 elukutselisena ning pidas kokku 78 kohtumist, millest võitis 72 (neist 50 nokaudiga) ja kaotas 2 ning viigistas 4 kohtumist. Ta oli elukutseliste mitme kaalukategooria ja poksiorganisatsiooni Lõuna-Ameerika ja maailmameister. 16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles Éder Jofre veebisaidil Olympedia (inglise) Éder Jofre veebisaidil BoxRec (inglise)
Roy Jones

Roy Levesta Jones (sündinud 16. jaanuaril 1969 Pensacolas Escambia maakonnas Floridas) on USA ja Venemaa poksija, laulja, näitleja, poksi-, filmi- ja muusikategelane ning poksikommentaator. Jones sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Si-Hun Parkile (Lõuna-Korea) kohtunike väga vaieldava otsusega 3:2. Hiljem on mitmed asjaosalised tunnistanud, et see otsus oli viga ning lõunakorealased mõjutasid asjaosalisi tegema sellist otsust, kuid ROK pole seni seda otsust veel muutnud. Ometi sai Jones nendel olümpiamängudel parima tehnikaga poksijale mõeldud Val Barkeri karika. Jones on poksinud alates maist 1989 elukutselisena. Ta on 12. detsembri 2015 seisuga osalenud kokku 71 kohtumisel ning on võitnud neist 62 (neist 45 nokaudiga) ja kaotanud 9 (neist 5 nokaudiga). Ta on olnud elukutseliste mitme kaalukategooria ja poksiorganisatsiooni maailmameister. Jones külastas augustis 2015 Krimmi, kohtus Sevastopolis Venemaa presidendi Vladimir Putiniga ning palus abi Vene kodakondsuse saamisel. 12. septembril 2015 ta saigi Vene kodakondsuse. 24. suveolümpiamängude poksivõistlus. Seoul 1988. Tulemused inglise keeles [Путин пообщался с американским боксером Роем Джонсом. - 19. augusti 2015 spordiuudised Interfax.ru kodulehel. Vene keeles] Roy Jones veebisaidil BoxRec (inglise) Roy Jones lehel Internet Movie Database. Inglise keeles
Andrea Gritti

Andrea Gritti (1455 Bardolina – 28. detsember 1538 Veneetsia) oli Veneetsia 77. doodž aastatel 1523–1538. Viibis 1490. aastatel lõpul viljakaupmehena äriasjus sageli Konstantinoopolis, kust saatis veneetslastele ärikirjades teateid türklaste laevastiku liikumise kohta. Vangistati 1499. aastal süüdistatuna spionaažis ja oli mõne aasta vangis. Osales Cambrai liiga sõjas. Doodžiks valituna sõlmis lepingu Karl V-ga, millega lõpetati Veneetsia aktiivne osalus Itaalia sõdades. Ta on maetud San Francesco della Vigna kirikusse Veneetsias. Labalme P.H. & Sanguineti White L. (eds.) (2008) Venice, cità excelentissima: selections from the Renaissance diaries of Marino Sanudo, Johns Hopkins University Press, Baltimore, pp. 232-235. Vaadatud 2013-01-29 Finlay, Robert, "Fabius Maximus in Venice: Doge Andrea Gritti, the War of Cambrai, and the Rise of Habsburg Hegemony, 1509-1530," Renaissance Quarterly 53:988–1031, Winter 2000. Norwich, John Julius (1989). A History of Venice. New York: Vintage Books. ISBN 0-679-72197-5. Lühielulugu (itaalia)
Vivisektsioon

Vivisektsioon on elusa looma (ka inimese) tuimastuseta lõikus. Vivisektsiooni rakendas esimest korda Galenos. Eetilistel kaalutlustel on üldiselt nõutud vivisektsioonist loobumist. EE 10. köide, 1998. EE 10. köide, 1998.
Virulentsus

Virulentsus ehk tõvestusvõimelisus (inglise keeles virulence) on viiruste ja bakterite tõvestamisvõime (patogeensuse aste); ka nende organismide mürgisus. Virulentsuse kui ühtse omaduse määravad infektsioossus (nakatamisvõime), invasiivsus (võime peremeesorganismis paljuneda ja levida) ja toksilisus (võime moodustada toksiine). Virulentsus sõltub suuresti vaadeldavast mikroobitüvest (tüvespetsiifilisus). Patogeen EE 10. köide, 1998. EE 10. köide, 1998.
Francesco Guicciardini

Francesco Guicciardini (hääldus: franˈtšesko gwit'tšardini; 6. märts 1483 Firenze – 22. mai 1540 Arcetri) oli renessansiaegse Itaalia kirjanik, ajaloolane ja poliitik. Ta oli Niccolò Machiavelli noorem kaasaegne, sõber ja kriitik. Oli üks esimestest ajaloolastest, kes tugines ajalookäsitluste kirjutamisel ka allikmaterjalidele (valitsusdokumendid jms). Storie fiorentine, 1508–1509 (Firenze ajalugu, avaldati 1859) Discorso di Logrogno, 1512 (Arutlus Logrogno kohta) Considerazioni sui Discorsi del Machiavelli, 1527–1529 (Märkusi Machiavelli Arutluste kohta) Ricordi politici e civili Dialogo del Reggimento di Firenze, 1521–1526 (Dialoog Firenze rügemendi kohta) Storia d'Italia (Guicciardini), 1537–1540 (Itaalia ajalugu) Guicciardini – teosed (itaalia)
HarperCollins

HarperCollins (ametlik nimi HarperCollins Publishers LLC) on kirjastus. Selle peakorter asub USA-s New Yorgis. Kirjastus tegutseb ja sellel on harukontorid mitmetes riikides. Kirjastuse nimekirjas on palju tuntud autorite teoseid. Praeguse nime all tegutseb kirjastus alates 1989. aastast, pärast mitmeid liitmisi. Ingliskeelne koduleht
Tõuaretus

Tõuaretus (inglise animal breeding) on põllumajandusloomade, sh -lindude tõugude parandamine ja täiustamine ning uute tõugude kujundamine. Tõuaretusviisidest on tänapäeval levinuim puhasaretus. Eestis hakati tõuaretust põllumajandusloomade ja -lindude puhul rakendama 19. sajandil. Tõuaretusorganisatsioonid Seemendamine Sordiaretus (taimede puhul) EE 9. köide, 1996.
Tõmblukk

Tõmblukk on kahest vastastikku hambuvast metallist või plastist hammastikust ja lukustist koosnev sulgemisvahend, mida suletakse ja avatakse lukustit piki hammastikku tõmmates. Tõmblukk ise on odav, aga kui see rikki läheb, siis võib rikkis tõmblukuga ese muutuda kasutuskõlbmatuks. Tõmbluku vahetamine võib olla keeruline ja kallis ning mõnel esemel ei saagi tõmblukku vahetada, nii et kui tõmblukk rikki läheb, siis tuleb ese ära visata. Kõige kergemini tekivad probleemid lukustiga: kui see katki läheb, siis see ei joonda ega ühenda enam hambaid vaheldumisi, nagu peaks. Rikkis tõmblukk võib kinni jääda, nii et lukustit enam liigutada ei saa, või osaliselt ära murduda. Õmblusmasina leiutaja Elias Howe sai 1851 patendi "riiete automaatse pideva sulgemise" kohta. Howe ei püüdnud eriti oma patendiga raha teha, võib-olla sellepärast, et õmblusmasinaäri läks tal väga edukalt. Seetõttu jäi ta ilma tõmbluku leiutaja kuulsusest. Alles 42 aastat hiljem, 1893 patenteeris Whitcomb Judson, kes seni oli tegutsenud rohkem suruõhu toimel töötava linnatranspordi idee kallal, niinimetatud "haaklukusti". See sarnanes väga Howe leiutisega, aga oli mõnevõrra keerulisem. Seda kasutas ta üksnes jalanõude sulgemiseks. Ta asutas koos kolonel Lewis Walkeriga ettevõtte Universal Fastener Company, et oma seadet toota. Juba samal aastal esitles ta seda Chicagos maailmanäitusel, aga esialgu ei äratanud see suurt tähelepanu. 1906 palkas Universal Fastener Company rootsi päritolu elektriinseneri Gideon Sundbäcki. Tänu headele tehnilistele oskustele ja abielule ettevõtte juhataja tütre Elvira Aronsoniga tõusis Sundbäck ettevõtte peainseneriks. Pärast naise surma 1911 pühendus Sundbäck tööle ja 1913. aasta detsembris projekteeris ta tänapäevase tõmbluku. Sundbäck paigutas kinnituselemente tihedamalt: enne oli neid 4 tükki tollis (umbes 6,4 mm vahega), temal 10–11 tollis (umbes 2,5 mm vahega). Ta võttis kasutusele kaks hammaste rida, mida kinnitiga ühendada sai, ja andis pooleldi avatud tõmblukule Y-kuju. Juba järgmise aasta lõpuks tootis tema ettevõte sadakond meetrit tõmblukke päevas. Aastaid kasutati tõmblukku peamiselt jalanõudel, eriti mitmesuguse tegumoega kummisaabastel. Meeste pükstel võeti tõmblukk kasutusele alles 1937 Prantsusmaa moetööstuses. See idee levis väga kiiresti. Hiljem on leiutatud veel sellised tõmblukud, mida saab avada ükskõik kummast otsast, nii ülevalt kui alt, ja seda kasutatakse näiteks jakkidel. Vilja Kohler, Haige seljaga mees tegi miljardite elu mugavamaks, tartupostimees.ee, 18. detsember 2013
Kõõlusleht

Kõõlusleht (Sagittaria) on taimeperekond konnarohuliste sugukonnas. Perekonda kuulub umbes 30 liiki veetaimi. Enamuse levilaks on Lõuna- ja Põhja-Ameerika, kuid perekond on esindatud ka Euroopas ja Aasias. Mõningad kõõluslehe liigid on levinud akvaariumi ja tiigitaimed. Tõenäoliselt just tänu inimese sekkumisele on Sagittaria platyphylla naturaliseerunud vähemalt ühes kohas Põhja-Itaalias ning väike-kõõlusleht leidnud koha Lõuna-Inglismaa looduses. Mitmete liikide mugulad on söödavad ning Põhja-Ameerikas ja Ida-Aasias korjatakse mugulaid loodusest ning kasvatatakse kultuuris. Sagittaria aginashi Sagittaria australis Sagittaria brevirostra Sagittaria cuneata Sagittaria demersa Sagittaria engelmanniana Sagittaria fasciculata Sagittaria filiformis Sagittaria graminea Sagittaria guayanensis Sagittaria isoetiformis Sagittaria kurziana Sagittaria lancifolia Sagittaria latifolia – lai kõõlusleht Sagittaria longiloba Sagittaria macrophylla Sagittaria montevidensis Sagittaria papillosa Sagittaria platyphylla Sagittaria pygmaea Sagittaria rigida Sagittaria sagittifolia – jõgi-kõõlusleht Sagittaria sanfordii Sagittaria secundifolia Sagittaria subulata – väike kõõlusleht Sagittaria teres Sagittaria trifolia – hiina kõõlusleht