laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Venuse sünd (Bouguereau)

Vaata ka: Venuse sünd „Venuse sünd“ (prantsuse keeles "La Naissance de Vénus") on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau üks tuntumaid maale. 1879. aasta Pariisi kunstinäituseks valminud teosel on kujutatud delfiini poolt veetaval kammkarbil seisvat Venust. Riik omandas maali Pariisis Luxembourgi palees asuvale muuseumile. XXI sajandi alguse seisuga on maal Pariisi Orsay muuseumi püsikollektsioonis. "Study of the Head of a Woman for "Offering to Eros"". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. november 2013. Vaadatud 29. juunil 2012.  Venuse sünd – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Teose andmed Orsay muuseumi kodulehel YouTube video highlighting the painting
Paabulind

See artikkel räägib lindude perekonnast. Tähtkuju kohta vaata artiklit Paabulind (tähtkuju). Paabulind on kaheliigiline lindude perekond faasanlaste (Phasianidae) sugukonnas kanaliste (Galliformes) seltsis. Lisaks tuntakse paabulinnuna ka kongo paabulindu, kes kuulub perekonda Afropavo.
Vello Kuusik

Vello Kuusik (6. mai 1938 Viljandi/Halliste – 18. september 1992 Tallinn) oli eesti programmeerija ja küberneetik, programmeerimiskeele Velgol looja ja arendaja. Vello Kuusik sündis 1938. aastal Hallistes kooliõpetajate August ja Leida Kuusiku perekonnas. 1952. aastal lõpetas Halliste 7-klassilise kooli ja 1956. aastal Abja Keskkooli (kuldmedaliga). 1956–1961 õppis ta Moskva Riiklikus Ülikoolis matemaatikat, lõpetas 1961. 1961. aastast töötas ta Küberneetika Instituudis, kus 1960. aastatel aspirantuuris olles kirjutas programmeerimiskeele Velgol. 1972. aastal kaitses kandidaadikraadi. 1975. aastal sai koos Enn Sarve ja Leo Heinlaga Nõukogude Eesti preemia majandusandmete ankeettöötluse süsteemi (MATS) ja programmeerimiskeele Velgol arendamise eest. 1977–1979 töötas Helsingis Nõukogude-Soome ühistarkvarafirmas Elorg-Data. 1979–1989 töötas taas Küberneetika Instituudis, kus juhtis programmeerimistehnoloogia laborit. 1989. aastal asutas tarkvarafirma Vikersoft. Vello Kuusik hukkus 1992. aasta 18. septembri hilisõhtul Tallinnas.
Heleri Saarik

Heleri Saarik (sündinud 19. novembril 1984) on eesti filmirežissöör ja stsenarist. Saarik on lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi ning õppinud Eesti Maaülikoolis maastikukaitset ja -hooldust, Tartu Ülikoolis ajalugu ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli magistriõppes filmi- ja teatrilavastuse erialal. 2012. aastal lõpetas ta Balti Filmi- ja Meediakooli. Tema loodud muusikavideo Popidioti loole "Hanging On Friday" võitis 2010. aastal Eesti aasta parima muusikavideo auhinna. Ta teinud muusikavideo ka näiteks Jarek Kasari laulule "Klaaskuulis" ja Badass Yuki loole "Changeling". Saarik on mängufilmi "Kõik muusikud on kaabakad" (2012) režissöör ja stsenarist, mis oli tema bakalaureusetöö. Ta on kirjutanud ja lavastanud lühifilmi "Näkilugu" (2010) ning osalenud veel mitme tudengifilmi tegemisel. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Donald Tomberg: Persona grata Heleri Saarik Teater. Muusika. Kino. 2013 Popidiot “Hanging on Friday” Allfilm A. Le Coq Live Eesti Muusikaauhinnad 2010 Eesti Fonogrammitootjate Ühing "Režissöör Heleri Saarik alustab bravuurikalt" Eesti Ekspress, 26. oktoober 2012 Heleri Saarik andmekogus IMDb (inglise) Kõik muusikud on kaabakad (2012) Eesti Filmi Andmebaas "Eesti film pälvis Varssavi festivalil auhinna" Eesti Päevaleht, 12. detsember 2011 Mart Niineste: "Heleri Saariku võitlev idealism" Eesti Päevaleht, 20. oktoober 2012 "Heleri Saarik: ma tahan oma filmi kaudu noortega kõnelda!" Delfi, 27. oktoober 2012 Margit Adorf: "Efektsed eksperimentaalklipid ja liigne improvisatsioon" Sirp, 2. november 2012 Donald Tomberg: Persona grata Heleri Saarik Teater. Muusika. Kino. 2013
Iļķene

Iļķene on küla (mazciems) Lätis Ādaži piirkonna Ādaži vallas. Asula jääb merepinnast 9 meetri kõrgusele Koiva jõe paremale kaldale. Asula alale jäi Iļķene mõis (Hilchensfähr). Küla ühendas varem jõe vastaskaldal oleva Āņi külaga parv. XVII sajandil hakkas Iļķenet läbima Peterburi–Riia postimaantee, seal oli ka hobupostijaam. Algselt ühines seal sellega veel Tallinna–Pärnu–Riia postimaantee vana trass. Iļķenes kasvavad põlispuud Leiputrija pärn ja männid (ümbermõõdud 2.55, 2.564, 2.65 ja 2.99 m) on looduskaitse all. Aastal 2015 oli külas 65 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 77 Vietvārdu datubāze http://www.gaujaspartneriba.lv/projekts-atputas-vietu-izveide-pie-gaujas-ilkene-un-anos Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Jeri

Jeri (vanasti ka Ģeri) on küla (lielciems) Lätis Valmiera piirkonnas Jeri vallas. Asula asub Ruhja jõe vasakul kaldal merepinnast 60 meetri kõrgusel. Jeri asub valla keskusest Endzelest 3,5, endisest piirkonnakeskusest Ruhjast 3,5 ja Riiast 147 kilomeetri kaugusel. Ruhja jõe kaldal asub liivakivipaljand, seal kulgeb ka matkarada. Nüüdisaegne asula on endisaegse Jeri mõisa (Seyershof) keskus. Aastal 1972 rajati sinna vanadekodu. Aastail 2009-2021 kuulus küla Ruhja piirkonda. Küla nimi on mugandus mõisa saksakeelsest nimekujust. Endises mõisa peahoones asub kohalik raamatukogu. Jeris asub Pansionātsi bussipeatus. Ruhja jõe kaldal asub looduskaitsealune Jeri koobas. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001. ISBN 9984-00-412-0. 415 lk. Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Pähklikorjajad

„Pähklikorjajad“ (prantsuse keeles „Les Noisettes“) on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil. 1882. aastal valminud maal kingiti 1954. aastal Detroiti Kunstiinstituudile. "The Nut Gatherers" (inglise). Detroit Institute of Arts. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. oktoober 2011. Vaadatud 18. novembril 2016.
Amphilochos

Amphilochos oli vanakreeka mütoloogias Amphiaraose ja Eriphyle poeg, Alkmaioni vend. Amphilochos oli üks epigoonidest, kes osales sõjakäigus Teeba vastu. Tema isa oli sõjas Seitse Teeba vastu hukkunud, ent epigoonide sõjaretk oli edukas, Teeba vallutati ja purustati. Vastavalt oma sõbra, oraakli Mopsose soovitusele asus ta pärast seda koos Mopsosega Kiliikiasse, kus asutas Pyramuse jõe kaldale Mallose linna. Nad pidid seda kahekesi valitsema hakkama. Vahepeal käis Amphilochos mõneks ajaks oma sünnimaal Argoses, ent tagasi tulles ei lasknud Mopsos teda enam võimu juurde. Tekkinud kokkupõrkes tapsid mõlemad teineteise. Teise versiooni järgi oli Amphilochos argoslaste üks juhte Trooja sõjas, tuli sealt elusana tagasi ning asutas Lääne-Kreekas Amphilochose Argose linna.
Pastende

Pastende on küla (lielciems) Lätis Talsi piirkonnas, Ģibuļi valla halduskeskus. Asula asub merepinnast 54 m kõrgusel Stende jõe vasakul kaldal, piirkonna keskusest Talsist 5 ja Riiast 117 km kaugusel. Asulat mainitakse esimest korda 1288 (Postenden). Nüüdisaegne asula on endisaegse Pastende mõisa keskus. Aastal 1938 kujunes Pastende Läti armee sõjaväelinnakuks. Teise maailmasõja ajal muutsid sakslased sealse sõjaväelinnaku koonduslaagriks. 1944. aasta oktoobrist 1945. aasta maini asus külas (nii koolimajas kui ka mõisa häärberis) saksa vägede laatsaret. Aastast 1945 oli küla Pastende valla suurim asula. Külas on põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Kultuurimaja rajati külla aastal 1979 «Draudzība» kolhoosi tarbeks. Järgmisel aastal muudeti Pastende valla (algselt külanõukogu) halduskeskuseks. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Pastende mõisakompleks (sealhulgas häärber koos selle vapibareljeefi säilmetega, teenijate maja ja mõisavalitseja maja). Mõisa pargis kasvavad looduskaitsealustest puudest haab ümbermõõduga 5.75 meetrit, hobukastan ümbermõõduga 3.1 meetrit, pärn ümbermõõduga 4.8 meetrit, Vecdārznieki vaher ümbermõõduga 3.7 meetrit ja tammed ümbermõõtudega 5.85, 6.72, 4.32 ning 4.27 meetrit. Aastal 2015 oli Pastendes 319 elanikku, aastal 2017 oli elanikke 678, aastal 2020 aga 672. Vietvārdu datubāze, vaadatud 18.04 2020 https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. oktoober 2020. Vaadatud 18. aprillil 2020. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
ESSEC Business School

ESSEC Business School on Cergyis, La Défense'i, Singapuris, Rabati ja Mauritiuse asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. Tegu asutati 1907. aastal. Financial Timesi edetabelis platseerus ESSEC 2015. aastal Euroopa äriülikoolide seas 16. kohale. Selle EMBA-programm on maailmas 45. kohal. Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud, nt Tony Estanguet (olümpiavõitja) või Fleur Pellerin (Minister). Les grandes ambitions de l’Essec en Afrique "Masters in Management 2015". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2015. Vaadatud 18. novembril 2016. "Executive MBA Ranking 2015". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. aprill 2019. Vaadatud 18. novembril 2016. Triple accredited business schools (AACSB, AMBA, EQUIS) Ametlik koduleht
La Couseuse

„Kuduv tütarlaps“ (prantsuse keeles „La Couseuse“) on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil. 1869. aastal valminud maal asub Joslyni Kunstimuuseumis Nebraskas. Wissman, Fronia E. (1996). Bouguereau. San Francisco: Pomegranate Artbooks. ISBN 978-0876545829. William-Adolphe Bouguereau at the Web Museum Maali "Kuduv tütarlaps" kirjeldus Joslyni Kunstimuuseumi saidil (inglise keeles)
Mazsalaca vald

Mazsalaca vald (läti keeles Mazsalacas pagasts) on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Mazsalaca linnaga ning Skaņkalne, Sēļi, Ramata ja Vecate vallaga. Valla pindala on 70 km². 2013. aastal elas seal 660 inimest. Valla keskus on Mazsalaca linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vald asub endisel liivlaste ja eestlaste asuala piiril. Kui need alad Liivi ordu valdusesse läksid, alustati sinna lätlaste asustamist. Kuni 1925. aastani kandis vald nime Valtenberģa vald. Selle pindala oli 1935. aastal 169 km². Aastal 1945 jagati vald Mazsalaca, Ramata ja Silzemnieki külanõukoguks, aastal 1949 vald likvideeriti. Aasta 1954 märtsis liideti Silzemnieki külanõukogu Mazsalaca külanõukoguga, oktoobris liideti sellega ka Mazsalaca linn. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Mazsalaca piirkonda. 28. jaanuaril 2010 eraldus Mazsalaca linn vallast. Riikliku kaitse alustest kultuurimälestistest asub vallas Mazsalaca Kuradikelder. Regionaalse kaitse all on Kukurbaļļi muinaskalme, Ceipi ohvritamm, Promulti keskaegne kalmistu ehk Suurmägi, Jenkase muinaskalmed ja Vecdauģēni keskaegne kalmistu. Kohaliku kaitse all on Jenkase ristikivi. Vald jääb Salatsi jõe kallastele ja asub Tālava madaliku Burtnieki tasandikul. Valla maastikku iseloomustavad ligi kümne kilomeetri pikkused ja kaheksa meetri kõrgused voored. Piirkonna kõrgeim koht asub selle põhjaosas ja ulatub 65,3 m üle merepinna. Madalaim koht asub Salatsi jõe ääres (36,5 m). Valda jäävad mitmed liivakivipaljandid, allikad ja koopad, nende seas ka Läti ja kogu Baltikumi pikimad Dauģēni koopad. Looduskaitse all on Nurmika pärn, Skubenise tamm, Skubenise vaher, Lejas Blāķi paju, Mellupe hobukastan, Jaunķimeņi paju, Jenkase paju, Šķesteri pajud, Valtenbergi mõisapargi pärn, Rūķi raja pärn, paljand Neļķu klintis, Skaņaiskalnsi paljandi piirkond, Silmači paljand ja koopad ning Dauģēni paljand ja koopad. Valla lääneosa jääb Salatsi oru loodusparki. 2011. aastal elas vallas 546 lätlast, 16 venelast, 4 valgevenelast, 8 ukrainlast, 2 poolakat ja 1 leedulane. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. november 2016. Vaadatud 18. novembril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 29.01 2024 Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2002. ISBN 9984-00-412-0. 48 lk. Latvijas dabas pieminekļi. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS. Ethnic composition of Latvia 2011. Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Mazsalaca vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Le Travail interrompu

"Le Travail interrompu" ("Katkestatud töö") on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal. Maalil on kujutatud lõngakerakorvi kõrval istuvat naist koos naise õlale naalduva Cupidoga. 1891. aastal valminud maal asub Meadi Kunstimuuseumis Amherstis. "Collections Database". Five Colleges and Historic Deerfield Museum Consortium. Vaadatud 15.07.2013.
Premier Deuil

„Esimene lein“ (prantsuse keeles „Premier Deuil“) on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil. Maalil on kujutatud Aadamat ja Eevat, kes on äsja leidnud Kaini poolt mõrvatud Aabeli. Bouguereau oli enne teose valmimist kaotanud oma teise poja. 1888. aastal valminud maal asub Buenos Airese Kaunite kunstide rahvusmuuseumis Buenos Aireses. Art Renewal Kasutatud 26. märtsil 2011 Museo Nacional de Bellas Artes, Colección Permanente. Kasutatud 3. oktoobril 2014.
Pietà (Bouguereau)

„Pietà“ on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil. Maalil on kujutatud ristilt maha võetud Jeesuse surnukeha hoidvat leinavat Maarjat. Teos oli kuni 2010. aastani USA näitleja Mel Gibsoni valduses. 2010. aastal müüdi maal Sotheby oksjonil 2,77 miljoni dollari eest uuele omanikule. "Lehman Plans Auction of Its Modern Artworks" (inglise). New York Times. 3. juuni 2010. Vaadatud 20. aprillil 2024. Mel Gibson To Sell "Pietà" "Bouguereau's "Pieta" tops Old Masters sale" (inglise). Reuters. 9. juuni 2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 20. aprillil 2024.
Artur Ots

Artur Ots (7. detsember 1917 Tallinn – 4. veebruar 1998 Pärnu) oli eesti näitleja ja lavastaja. 1936. aastal lõpetas ta Tallinna kaugõppekeskkooli, aastatel 1936–1937[küsitav] õppis Paul Sepa erateatristuudios. Aastatel 1936–1941 oli ta Ugala teatri näitleja, 1942–1944 mängis Vanemuise teatris, 1944–1948 Noorsooteatris, 1948–1949 Draamateatris. 1949. aastast surmani oli ta Endla teatri näitleja, aastatel 1955–1957 samas teatris peanäitejuhi kohusetäitja, 1960–1962 peanäitejuht. Ta on maetud Pärnu Metsakalmistule. 1977 Eesti NSV teeneline kunstnik Artur Ots (7. detsember 1917 - 4. veebruar 1998) Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Riikliku Noorsooteatri näitleja Artur Ots (1947)
L'Amour au Papillon

„Cupido liblikaga“ (prantsuse keeles "L'Amour au Papillon") on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil. Maalil on kujutatud Cupidot, kelle käel on liblikas. 1888. aastal valminud maal asub New Jersey Kunsti renoveerimiskeskuses Ameerika Ühendriikides. Marius Vachon, W.Bouguereau, Paris, 1900, p.156 Crespelle Jean-Paul, Les Maîtres de la belle époque, Paris, 1966 Adhémar Hélène [sous la direction de], Chronologie Impressionniste : 1803—1905, Paris, 1981 Gaudieri Alexander V. J. — Burollet Thérèse — Atkinson Tracy, William Bouguereau 1825—1905 [cat. exp.], Paris, 1984 Lobstein, Dominique, Les Salons au XIXe siècle. Paris, capitale des arts, Paris, 2006 L’Amour au Papillon Kunsti renoveerimiskuse saidil
Ucayali piirkond

Ucayali piirkond on Peruu 1. järgu haldusüksus (piirkond). Asub Ucayali jõe keskjooksul vihmametsade alal. Piirneb idas Brasiiliaga. Piirkond on jagatud neljaks provintsiks: Atalaya provints (keskus Atalaya) Coronel Portillo provints (Pucallpa) Padre Abadi provints (Aguaytía) Purúsi provints (Esperanza) Ucayali piirkonna valitsuse koduleht (hispaania keeles)
La Danse (Bouguereau)

„Tants“ (prantsuse keeles „La Danse“) on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil. 1856. aastal valminud maal asub Orsay muuseumis Pariisis. Wissman, Fronia E. (1996). Bouguereau. San Francisco: Pomegranate Artbooks. Lk 21. ISBN 978-0876545829. Vendryes Ch., Catalogue illustré des oeuvres de William Bouguereau, Paris, 1885 Vachon M., William Bouguereau, Paris, 1900 Compin Isabelle — Roquebert Anne, Catalogue sommaire illustré des peintures du Musée du Louvre et du Musée d’Orsay, Paris, 1986 Compin Isabelle — Lacambre Geneviève [coordination]- Roquebert Anne, Musée d’Orsay. Catalogue sommaire illustré des peintures, Paris, 1990
Gabrielle Cot

„Gabrielle Cot“ on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil. Gabrielle Cot oli Bouguereau tähelepanuväärseima õpilase, Pierre Auguste Coti tütar. Maal on ainus töö, mida kunstnik ei teinud tellimustööna. "Gabrielle Cot". allart.biz. Originaali arhiivikoopia seisuga 2016-11-19. Vaadatud 2015. {{cite web}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |accessdate= (juhend) "Artrenewal; William Adolphe Bouguereau (William Bouguereau) (1825-1905) Portrait de Gabrielle Cot". artrenewal.org. "portrait-de-gabrielle-cot". books0977.tumblr.com. Vaadatud 2015. {{cite web}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |accessdate= (juhend) Williams, Sarah (2015), William Bouguereau: Paintings, ISBN 978-605-03-4967-2 Portrait of Gabrielle by William-Adolphe Bouguereau
Oksana Puuste

Oksana Puuste (aastani 1979 Oksana Kullam; sündinud 3. jaanuaril 1956 Moskvas) on eesti nahaarst ja kosmeetik ning endine korvpallur. Ta lõpetas aastal 1974 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiini erialal. Ta on täiendanud ennast dermatoloogia-kosmetoloogia alal TRÜ-s, Moskvas, Pariisis ja Helsingis. Ta hakkas korvpalli mängima oma vanemate eeskujul, treenerina juhendas teda Edgar Naarits. Ta kuulus aastatel 1975–1979 Eesti koondisse ja TRÜ esindusvõistkonda. Ta tuli aastal 1975 korvpallis Eesti meistriks, võitis 1979. ja 1980. aastal Eesti meistrivõistluste hõbemedali ning 1976, ja 1978. aastal pronksmedali. Ta töötab aastast 1983 dermatoloogi-kosmeetikuna, seejuures aastast 1995 Dr. O. Puuste Kosmeetika OÜ-s. Ta on aastast 1979 abielus odaviskaja ja treeneri Heino Puustega, nende poeg Alan Puuste on odaviskaja. Tema ema Valentina Kullam (neiuna Nazarenko) oli korvpallur ja Tartu 4. Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja, isa Ilmar Kullam oli korvpallur, treener ja Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud (aastast 1973 dotsent). 1979 – meistersportlane Biograafia ESBL-is
Elsa Starčenko

Elsa Starčenko (1956. aastani Elsa Silm; 20. september 1925 Väätsa vald, Järvamaa – 1. aprill 2018) oli eesti maalikunstnik ja teatrikunstnik. Ta lõpetas 1944. aastal Paide Gümnaasiumi. 1945. aastal alustas kunstiõpinguid Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, 1951. aastal lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi maali erialal. 1950.–1960. aastatel esines kunstinäitustel peamiselt natüürmortide ja maastikumaalidega. Töötas Kunstitoodete Kombinaadi dekooriateljees. Aastatel 1965–1996 töötas ta Nukuteatris kunstnikuna. Teda on oma ametis kirjeldatud nukuskulptorina, kes valmistas nukulavastuste jaoks nukke. Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige 1952. aastast. 1976 Eesti NSV teeneline kunstnik Kalender. Sirp, 2. september 2005 Vilistlased. Paide Gümnaasiumi 20. lend. Paide Hammerbecki Põhikooli veebisait. Ferdinand Veike. Elsa Starčenko juubel. Sirp ja Vasar, 10. oktoober 1975 E-kunstisalong. Elsa Starčenko-Silm "Kunstisalong Allee. Elsa Silm-Starcenko (1925)". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuli 2007. Vaadatud 19. novembril 2016. "Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum. Eesti Nukuteater". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2017. Vaadatud 19. novembril 2016. ERR Arhiiv. Nukumäng: Nukkude tegemisest II "Eesti Kunstnike Liit. Liikmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. oktoober 2016. Vaadatud 19. novembril 2016. Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eesti NSV Riikliku Nukuteatri skulptor-butafoor Elsa Startšenko ja lavastusala juhataja Kalle Aro XII ülemaailmse noorsoo- ja üliõpilasfestivali lastekeskusele valmistatud festivali Buratinoga (1985) ERR Arhiiv. Nukumäng: Nukkude tegemisest I ERR Arhiiv. Nukumäng: Nukkude tegemisest II
Clemsoni Ülikool

Clemsoni Ülikool (inglise keeles Clemson University) on riiklik ülikool Ameerika Ühendriikides Lõuna-Carolina osariigis Clemsoni linnas. Clemsoni Ülikool asutati 1889. aastal. Ülikooli koduleht https://web.archive.org/web/20070428142440/http://www.clemson.edu/welcome/quickly/univers/univer.htm
Hammasülekanne

Hammasülekanne on ülekanne, mis koosneb kahest või enamast hammasrattast või hammasrattast ja hammaslatist. Selle abil kantakse üle pöördliikumist või muudetakse see kulgliikumiseks (translatoorseks liikumiseks) või ka vastupidi. On mehaanikas laialt levinud. Suur kasutegur (kuni 98%) väikesed mõõtmed (võrreldes hõõrd- ja rihmülekandega) konstantne ülekandearv suur ülekantav võimsus (kümneid tuhandeid kilovatte) võllide ja laagrite väike koormus Eriseadmete vajadus hammaste lõikamiseks ülekandearvu ei saa sujuvalt muuta valmistamise ebatäpsusest tingitud müra silinderhammasülekanded koonushammasülekanded hüpoidülekanded hammaslattülekanded kruvihammasülekanded sirghammastega noolhammastega kaldhammastega kõverjooneliste hammastega evolventprofiiliga tsükloidprofiiliga ringjoonelise profiiliga lahtised hammasülekanded kinnised hammasülekanded väga aeglasekäigulisteks (ringkiirus alla 0,5 m/s) aeglasekäigulisteks (ringkiirus 0,5–3 m/s) keskkäigulisteks (ringkiirus 3–15 m/s) kiirekäigulisteks (ringkiirus üle 15 m/s) Ülekandetegur on üks tähtsamaid hammasülekannet iseloomustavatest parameetritest. Valdav osa hammasülekannetest teostab pöörlemise ülekandmist ühelt võllilt teisele tingimustes, kus võllide asend on fikseeritud ega muutu. Sel juhul võib hammasrataste pöörlemist käsitleda lihtliikumisena. Vajadus hammasülekande järele tekib tavaliselt siis, kui on vaja muuta võllide pöörlemiskiirust, kusjuures üldjuhul on töömasinat käitav jõumasin (elektrimootor) liiga suure pöörete arvuga ja temaga ühendamiseks on vaja vahele asetada pöördeid alandav hammasülekanne ehk reduktor. Seetõttu tekib vajadus pöörlemiskiiruse muutuse iseloomustamiseks mingi konkreetse parameetriga. Selleks on ülekandetegur ehk ülekandesuhe. Hammasrataste valmistamise meetodid
Kotku raba

Kotku raba on raba Türi vallas Järvamaal. Raba on kaitse all Kotku sihtkaitsevööndina Väätsa looduskaitsealal.
Sunākste

Sunākste on küla (vidējciems) Lätis Aizkraukle piirkonnas Sunākste vallas. Asula asub Lauce jõe kaldal. Aastatel 2009–2021 jäi asula Jaunjelgava piirkonda. Asulas asub nt vallavalitsus, põhikool, raamatukogu, postkontor.
Henry Parland

Henry George William Parland (29. juuli 1908 Viiburi – 10. november 1930 Kaunas) oli soomerootsi luuletaja ja proosakirjanik. Henry Parland veetis varasema lapsepõlve Peterburis ja Kiievis. 1917. aastal asus Parlandite perekond elama Soome. Parlandite perekonnas kõneldi saksa ja vene keelt. Henry Parland õppis ära ka soome ja rootsi keele. 1927. aastal lõpetas Henry Parland gümnaasiumi ja asus Helsingi Ülikoolis õppima õigusteadust. Ta osales kirjanduselus ja tegi kaastööd kirjandusajakirjale Quosego. Parlandi esimene luulekogu "Idealrealisation" ilmus 1929. aasta kevadel. 1929. aasta mais saatsid Parlandi vanemad ta alkoholiprobleemide ja boheemlaselu tõttu Kaunasesse emapoolse onu Vilhelm Sesemanni juurde. Kaunases töötas Parland Rootsi konsulaadis sekretärina. Henry Parland suri 1930. aasta novembris sarlakitesse. 1932. aastal avaldati Parlandi loomingu kogumik "Återsken" ('Vastuhelk'), mis sisaldas ka romaani "Sönder" ('Katki'). Henry Parland 1908–1930 Poetry Foundation Henry Parland 1908–1930 Svenska litteratursällskapet i Finland Parland, Henry Baltic Sea Library Henry Parland (1908-1930) authorscalendar.info Henry Parland Swedish Book Review Henry Parland Den Store Danske
Tallinas iela

Tallinas iela (tõlkes 'Tallinna tänav') on tänav Riias. Tänava pikkus on 1722 meetrit. Tänava esialgne nimi oli Riepnieku iela (saksa keeles Reeper Strasse). 1885. aastal sai tänava nimeks Rēveles iela. 1939. aastast on tänava nimi Tallinas iela.