laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kodanliku õhukaitse nädal

Kodanliku õhukaitse nädal oli 23. septembrist kuni 1. oktoobrini 1939 Eestis toimunud üleriigiline kodanliku õhukaitse (KÕ) propagandaüritus. KÕ nädala eesmärk oli levitada kodanliku õhukaitse ideid, põhimõtteid ja KÕ korralduse vajadust laiematesse rahvahulkadesse ning virgutada ja tõmmata kaasa kodanikke, asutusi, ettevõtteid ja organisatsioone intensiivsele kaastööle kodanliku õhukaitse alal, hankida VKÕ ühinguile tulusid väljaõppega, varustuse soetamisega ja muu tegevusega seoses olevate kulude katteks. Nädala üritusi juhtis keskkomitee eesotsas nädala üldjuhi Elmar Umbliaga. Nädala aupatroon oli Johan Laidoner, aukomiteesse kuulusid Kaarel Eenpalu, Richard Veermaa, Aleksander Jaakson ja Leo Sepp. Nädal algas Johan Laidoneri raadioläkitusega 23. septembril 1939 kell 19.20–19.40, kus ta rõhutas kodanike enesekaitse korraldamise vajadust. "Tänapäeva sõda erineb suurel määral läinud aegade sõdadest. On juure tulnud sõda õhuruumis, mille oht tabab mitte üksnes sõjavägesid rindel, vaid veel rohkem sõjalisi objekte tagalas, isegi kogu riigi maa-alal ja arusaadavalt ka tsiviilelanikke – nende seas ka naisi ja lapsi, kes harilikult sõjategevusest osa ei võta". Suuremates linnades toimusid KÕ näitused, Tallinna näitusel ka KÕ tarvete müük. Üle maa peeti aktuseid, koosolekuid ja loenguid. Ajakirjanduses avaldati selgitavaid kirjutisi, üleskutseid jne. Kasutusel oli vastav postitempel. Riigi Ringhääling ja Kaitseliidu Nõmme raadiosaatja kandsid üle selgitavaid kõnesid, reportaaže ja kuuldemänge. KÕ tähtsust rõhutati ka kõigis kirikuis 24. septembril ja 1. oktoobril toimunud jumalateenistustel. Elanikele eeskuju võtmiseks ja tutvumiseks ehitati musterkaevikuid ja -varjendeid ning demonstreeriti süütepommide kustutamist KÕ instruktorite juhtimisel. 24. septembril 1939 toimus Tartus lennupäev nelja mootor- ja ühe purilennuki osavõtul. Tallinnas sõitsid KÕ propagandaautod ipriidikindlais ülikondades tegevkondlastega. Tallinnas ja Rakveres korraldati KÕ heaks loterii. Teine maailmasõda oli juba alanud 1. septembril 1939, kuid mitte mürkgaasidega peetava õhusõjana, milleks kodanlik õhukaitse oli valmistunud. Nädala toimumise ajal tekkis Eesti ja Nõukogude Liidu vahel välispoliitiline kriis, kuid sõda suudeti ära hoida baaside lepingu sõlmimisega 28. septembril 1939. J. Kangro. "Ülevaade üleriigilisest KÕ nädalast". Õhu- ja Gaasikaitse nr 10, 26. oktoober 1939. Lk 193-198
Märjamaa Vabatahtliku Kodanliku Õhukaitse Ühing

Märjamaa Vabatahtliku Kodanliku Õhukaitse Ühing oli Märjamaa valla piirides tegutsenud vabatahtliku kodanliku õhukaitse ühing. Ühing registreeriti 26. augustil 1939 ja asutamiskoosolek peeti 25. novembril 1939 Märjamaa vallamajas, kus valiti ühingu juhatus (esimees vallavanem Eduard Arnover jt). Ühingu peaülesanne oli kohalikele elanikele KÕ alalise väljaõppe korraldamine. Kursused toimusid kohalikus koolimajas üle 400 isikule. Märjamaa alevik jagati Märjamaa politseikomissari Jakob Viikmaa poolt hoonetegruppideks, määrati hoonetegruppide juhid ja nende abid, loodi kõigis elamutes KÕ toimkonnad, viidi lõpule pööningute korraldamise aktsioon ja muretseti elamutesse tulekaitse varustus.
Karu (Tartu skulptuur)

"Karu" on skulptuur Tartus Vaksali pargis. Skulptuuri tegi 1957 Ole Ehelaid. http://skulptuuridtartus.weebly.com/skulptuur-karu.html (vaadatud 15.02.2018)
Standard & Poor's

Standard & Poor's Financial Services LLC (S&P) on USA krediidireitinguid ja muid finantsteenuseid osutav ettevõte. Standard & Poor's on börsiindeksi S&P 500 looja ja haldaja.
Tartu Ülikooli botaanikaaia skulptuurid

Tartu Ülikooli botaanikaaia skulptuurid on Tartu Ülikooli botaanikaaias asuvad skulptuurid. Kõik skulptuurid on arvel Tartu Kunstimuuseumis. "Uppuja" (Anton Starkopf, 1931) "Kandlemängija" (Anton Starkopf, 1938) "Lamav naine" (Anton Starkopf, 1933–1936) "Vesiroos" (Anton Starkopf, 1960) "Naine kalaga" (Anton Starkopf, 1961) "Koketeerija" (Anton Starkopf, 1956–1963) "Ori ärkab" (Anton Starkopf, 1961) "Naine palliga" (Anton Starkopf, 1964) "Tukkuv karu" (Anton Starkopf, 1960) "Prof. T. Lippmaa 1897–1943" (Olav Männi, 1982) "Hurt" (20. sajandi algus) "Leedu neiu" (Vytautas Ulevičius, 1982) "Noorus" (Juhan Paberit, 1971) "Kaks lamavat naist" (Endel Kübarsepp, 1939) "Istuv naine" (Endel Kübarsepp, 1939) https://www.botaanikaaed.ut.ee/et/node/90 (vaadatud 15.02.2018). Skulptuurid Tartu Ülikooli botaanikaaia kodulehel
Francesco II Acciaioli

Francesco II Acciaioli (surnud 1460) oli viimane Ateena hertsog. Ta oli Antonio II Acciaioli poeg, valitses aastail 1455–1456, kuni hertsogiriik vallutati türklaste poolt. Ta suutis säilitada oma võimu akropolil, kuni alistus juunis 1458. Mehmet II andis talle valitsemiseks Teeba, kuid laskis ta 1460. aastal hukata.
Uus-Meremaa 1-sendine münt

Uus-Meremaa 1-sendine münt oli Uus-Meremaa väikseim dollarivääringus münt, mis oli käibel 10. juulist 1967 kuni 30. aprillini 1990. 1967–1987 vermiti üle 553 miljoni 1-sendise mündi. 1-sendine oli pronksist, kaaluga 2,07 g ja läbimõõduga 17,53 mm. Mündi kujundas Reginald Berry. 1985. aastani oli mündi esiküljel kujutatud Arnold Machini kujundatud Elizabeth II portree, 1986. ja 1987. aasta väljaannetel Raphael Makloufi kujundatud portree. Mündi tagaküljel oli sõnajalaleht. 1-sendiste vermimine lõppes inflatsiooni tõttu ja 1990. aastal kaotas 1-sendine kehtivuse koos 2-sendise mündiga.
Kraft Heinz

The Kraft Heinz Company on USA toiduainetööstuse ettevõte, mis on moodustatud Kraft Foods Groupi ja Heinzi liitmisel.
Võllhammasratas

Võllhammasratas on hammasratas, mis ülekandes on võlliga koos üks detail. Võllhammasratas ei ole istatud või mõnel muul viisil liidetud võlliga. Kui võlli diameeter on lähedane vajaliku läbimõõduga hammasrattale, siis on sageli võllhammasratas otstarbekam kui võlliga liidetud hammasratas. Võllhammasratas on mõnel juhul paremate tööomadustega võllhammasratast on odavam valmistada kui hammasratast ja võlli eraldi Võllhammasratas sobib ainult suhteliselt piiratud arvule ülekannetele Võllhammasratta kulumisel tuleb asendada kogu võll hammasratas võll
Julien Ingrassia

Julien Ingrassia (sündinud 26. novembril 1979 Prantsusmaal Aix-en-Provence'is) on prantslasest kaardilugeja. Koostööst Sébastien Ogier'ga on tal ette näidata neli meistritiitlit Volkswagen Motorsport meeskonnas (2013, 2014, 2015, ja 2016) ja üks tiitel M-Sport World Rally Teamis aastast 2017. "Citroën Total World Rally Team". "Citroën Junior Team". "Volkswagen Motorsport Team Profile". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. märts 2018. "M-Sport". Profiil wrc.com
Aleksandr Bolšunov

Aleksandr Aleksandrovitš Bolšunov (sündinud 31. detsembril 1996 Brjanski oblastis Sevski rajoonis) on Venemaa murdmaasuusataja, kolmekordne olümpiavõitja, kahekordne alla 23-aastaste maailmameister. Alates 10. veebruarist 2022 on ta Venemaa relvajõudude kapten. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyongchangis võitis ta teatesõidus, sprinditeates ja 50 km klassikatehnikas hõbemedali ning klassikatehnikasprindis pronksmedali. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Seefeldis võitis ta neli hõbemedalit. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis tuli ta 30 km suusavahetusega sõidus maailmameistriks ning võitis lisaks veel kolm medalit. 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis tuli ta olümpiavõitjaks 30 km suusavahetusega sõidus. Esimest korda osales ta MK-sarjas 8. märtsil 2017 Drammeni etapil klassikasprindis, kus tuli kohe üheksandale kohale. Esimest korda jõudis ta poodiumile 26. novembril 2017, kui oli Ruka minituuril kolmas. Esimese võidu MK-sarjas sai ta 17. märtsil 2018 Falunis 15 km ühisstardis klassikastiilis. 2020. ja 2021. aastal on ta võitnud Tour de Ski. 2018 Pyongchangis hõbemedal 50 km klassikas hõbemedal 4×10 km teatesõidus hõbemedal sprinditeates pronksmedal klassikatehnikasprindis 2022 Pekingis olümpiavõitja suusavahetusega sõidus olümpiavõitja 50 km vabatehnikasõidus olümpiavõitja 4 × 10 km teatesõidus hõbemedal 15 km klassikasõidus pronksmedal sprinditeates 2019 Seefeldis hõbemedal 30 km suusavahetusega sõidus hõbemedal 50 km vabatehnikasõidus hõbemedal sprinditeates (koos Gleb Retivõhhiga) hõbemedal teatesõidus 2021 Oberstdorfis maailmameister 30 km suusavahetusega sõidus hõbemedal 50 km klassikas hõbemedal teatesõidus pronksmedal sprinditeates (koos Gleb Retivõhhiga) 2016 Râșnovis hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2017 Soldier Hollow's kuldmedal 10 km vabatehnikas kuldmedal 30 km suusavahetusega sõidus hõbemedali klassikasprindis Aleksandr Bolšunov on (seisuga 6. veebruar 2022) individuaalselt osalenud 108 MK-sarja etapil ja jõudnud poodiumile 59 korral, neist 28 korral on ta võitnud. Aleksandr Bolšunov FIS-i kodulehel
Türgi ralli

Türgi ralli on Türgis kruusakattega teedel toimuv autoralli maailmameistrivõistluste etapp. Ralli kiiruskatsed sõidetakse Edela-Türgis, Kemeri piirkonnas. Esimene maailmameistrivõistluste arvestusse läinud ralli peeti seal 2003. aastal ning seni on neid eri aastatel toimunud seitse. 2018. aastal võeti Türgi ralli jälle MM-etappide kalendrisse, mis asendas Poola rallit.  Türgi ralli – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
3+1 arhitektid

3+1 arhitektid (OÜ Kolm Pluss Üks) on Tallinnas tegutsev Eesti arhitektuuribüroo. Ettevõte asutasid 1994. aastal arhitektid Markus Kaasik, Andres Ojari ja Ilmar Valdur. 1998 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (kaasaegse arhitektuuri vormikeele rakendamine, arhitektuuri väljendusvõimaluste avamine Eestit esindavas hoones Vilniuses - Eesti suursaatkonna hoones Vilniuses) 2001 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (Villa V) 2009 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (sisearhitektuuripreemia – AS Baltika büroo – endisesse tööstushoonesse loodud kaasaegse ruumilahenduse eest, kus sisearhitektuur on tihedas seoses arhitektuuri ja konstruktsiooniga) 2020 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (Sisekaitseakadeemia ja Tartu Ülikooli Narva Kolledži ühine õppe- ja majutushoone; koos T43 Sisearhitektide ja TajuRuumiga) https://www.facebook.com/pg/threeplusone.architects/about/?ref=page_internal (vaadatud 15.02.2018) Ettevõtte koduleht
Kiili Pantrid

Kiili Pantrid on Eesti pesapalliklubi, mis tegutseb Harju maakonnas Kiili asulas. See on üks kolmest Eesti pesapalliklubist (teised kaks on Keila Pitbulls ja Keila Sox). Klubi asutas 2008 Tauno Koppel. Koppel on ka klubi treener. https://web.archive.org/web/20180216093936/http://www.kiilipantrid.ee/et/tutvustus (vaadatud 15.02.2018) Klubi koduleht
TAT-2

TAT-2 (Transatlantic No. 2) oli teine seitsmest transatlantilisest allvee telefonikaabelsüsteemist. See paigaldati Atlandi ookeani põhja, ulatudes Prantsusmaalt Newfoundlandi saarele. Liinid opereerisid 1959. aastast kuni 1982. aastani. Transatlantilised ületusteed TAT-1 TAT-3 TAT-4 TAT-5 TAT-6 TAT-7
CANTAT-1

CANTAT-1 (Canadian Transatlantic No. 1) oli esimene kahest Kanada transatlantilisest allveetelefonikaablisüsteemist. See oli paigaldatud Atlandi ookeani põhja ning ulatus Obani kuurortlinnast Šotimaal kuni Corner Brookini Newfoundlandi saarel. Liinid olid kasutusel aastatel 1961–1986. Transatlantilised ületusteed CANTAT-2 CANTAT-3
CANTAT-2

CANTAT-2 (Canadian Transatlantic No. 2) oli viimane kahest Kanada transatlantilisest allveetelefonikaablisüsteemist. See oli paigaldatud Atlandi ookeani põhja ning ulatus Inglismaalt kuni Nova Scotiani. Liinid olid kasutusel aastatel 1974–1992. Transatlantilised ületusteed CANTAT-1 CANTAT-3
TAT-3

TAT-3 (Transatlantic No. 3) oli kolmas seitsmest transatlantilisest allvee telefonikaabelsüsteemist. See paigaldati Atlandi ookeani põhja, ulatudes Cornwallist Inglismaal kuni Tuckertonini New Jerseys. Liinid olid töös 1963.–1986. aastani. Transatlantilised ületusteed TAT-1 TAT-2 TAT-4 TAT-5 TAT-6 TAT-7
TAT-4

TAT-4 (Transatlantic No. 4) oli neljas seitsmest transatlantilisest allvee telefonikaabelsüsteemist. See paigaldati Atlandi ookeani põhja, ulatudes Vendéest Prantsusmaal kuni Tuckertonini New Jerseys USA-s. Liinid töötasid aastatel 1965–1987. Transatlantilised ületusteed TAT-1 TAT-2 TAT-3 TAT-5 TAT-6 TAT-7
TAT-5

TAT-5 (Transatlantic No. 5) oli viies seitsmest transatlantilisest allvee telefonikaabelsüsteemist. See paigaldati Atlandi ookeani põhja, ulatudes Hispaania Cádizi provintsist kuni Rhode Islandi osariigini USAs. Liinid olid kasutusel aastatel 1970–1993. Transatlantilised ületusteed TAT-1 TAT-2 TAT-3 TAT-4 TAT-6 TAT-7
TAT-6

TAT-6 (Transatlantic No. 6) oli kuues seitsmest transatlantilisest allvee telefonikaabelsüsteemist. See paigaldati Atlandi ookeani põhja, ulatudes Vendéest Prantsusmaal kuni South Kingstown linnani Ameerika Ühendriikides Rhode Islandi osariigis. Liinid olid kasutusel aastatel 1976–1994. Transatlantilised ületusteed TAT-1 TAT-2 TAT-3 TAT-4 TAT-5 TAT-7
Sagedusmuundur

Sagedusmuundur on seade vahelduvvoolu sageduse muutmiseks. Euroopas on elektrivõrgust tuleva elektrivoolu sagedus 50 Hz (hertsi), Ameerikas 60 Hz. Tavaliselt on sagedusmuunduriga võimalik vahelduvvoolu sagedust muuta piirides 0–650 Hz. Sagedusmuundurite liigid: Alalisvoolu vahelüliga sagedusmuundurid: vooluvaheldiga (osaliselt juhitavate türistoridega kõrgepingelistes türistor-sagedusmuundurites), pingevaheldiga (tööstuses- ja transpordis kasutatavates madalpingelistes elektriajamites), näivtakistusallikaga e Z-allikaga. Enamik tänapäeva elektriajamites kasutatavaid sagedusmuundureid on alalisvoolu vahelüliga. Paljud suurema võimsusega vahelduvvooluajamite sagedusmuundurid võimaldavad lülitamist alalisvooluvõrku (vt ABB Industrial Multidrives). Alalisvooluvõrk võimaldab rekuperatiivpidurduse tõhusamat kasutamist. Vahetud sagedusmuundurid tsüklokonverterid (ülimadala sagedusega 16⅔ Hz pinge saamiseks raudtee elektrivõrkudes Saksamaal ja Rootsis, samuti mõnedes tööstuses kasutatavates elektrimootorite sujuvkäivitites), kaksik-pulsilaiusmodulatsiooniga sagedusmuundurid, maatriks-sagedusmuundurid. Pingevaheldiga sagedusmuundurid jagunevad omakorda ühe- või mitmetasandilisteks. Tänapäevase sagedusmuunduri peamine ülesanne on lühisrootoriga asünkroonmootori juhtimine ja kaitsmine. Asünkroonmootori pöörlemiskiirus sõltub eelkõige toite sagedusest, mille muutmisega saavutatakse sujuv mootori pöörlemiskiiruse juhtimine. Pöördemomenti juhitakse pingega. Sagedusmuundur alaldab toitepinget dioodsilla abil, kasutades kondensaatoreid puhvrina ja IGBT transistore väljundis annab vajaliku sagedust ja pinget. Mootorit juhitakse mõlema (pinge ja sageduse) parameetri reguleerimisega ning jälgides töövoolu tagasisidena. Sagedusmuundur võimaldab tavaliselt eri tüüpi juhtimist: lineaarjuhtimine U/f – kasutatakse lihtsamates püsimomendiga ajamites; ruutjuhtimine, kus sagedus on sõltuvuses pinge kuubist ja M~n2 – kasutatakse tsentrifugaalpumpade ja ventilaatorite juhtimisel; vektorjuhtimine libistuse kompensatsiooniga, kus magnetvoo vektor on risti rootoriga – kasutatakse raskemates püsimomendiga ajamites. Sagedusmuunduri eelis on energiasäästlikkus, sest mootori kiiruse reguleerimine saavutatakse ilma mehaaniliste lülideta (näiteks veerõhu reguleerimine siibritega). Sagedusmuundur välistab sellised otsekäivitusega seotud probleemid nagu mehaaniline tõuge, hüdrolöök jne. Sagedusmuunduri tasuvusajast Kõrgepingelise türistor-sagedusmuunduri madalpingeline makett Tallinna Tehnikaülikooli jõuelektroonika laboris
TAT-7

TAT-7 (Transatlantic No. 7) oli viimane seitsmest transatlantilisest allvee telefonikaabelsüsteemist. See Inglismaalt New Jerseysse ulatuv süsteem paigaldati Atlandi ookeani põhja. Liinid olid töös 1978.–1994. aastani. Transatlantilised ületusteed TAT-1 TAT-2 TAT-3 TAT-4 TAT-5 TAT-6
Teisendusteooria

Teisendusteooria (transformational theory) on muusikaanalüüsi meetodite kogum, mida rakendatakse peamiselt 19. ja 20. sajandi muusikas avalduvate eriliste harmoonianähtuste uurimiseks. Teisendusteooria alused töötati välja 1980. ja 1990. aastatel ingliskeelses muusikateoreetilises kirjanduses, lähtudes 19. sajandi saksa harmooniaõpetuse, sh Hugo Riemanni traditsioonist. Seetõttu nimetatakse teisendusteooria mõningaid allharusid ka uusriemanlikuks teooriaks (neo-Riemannian theory). Akordide omavahelist suhet mõtestatakse teisendusteoorias eriliste tehetena, mis näitavad, millised helid tuleb akordis asendada sellest mingi teise akordi tuletamiseks. Seejuures lähtutakse minimaalse häälteliikumise põhimõttest (ka "säästlik häältejuhtimine" ehk voice-leading parsimony), mis tähendab, et vaadeldavatel akordidel on võimalikult palju ühiseid helisid ja ülejäänud helid liiguvad teisenduse käigus võimalikult vähe (pooltooni võrra). Selle tingimuse tõttu väärib teisendusteoreetilisest vaatepunktist erilist huvi piiratud transponeeritavusega heliridadel (oktatoonilisel ja heksatoonilisel helireal) põhinev muusika. Eestikeelses muusikateoreetilises kirjanduses on teisendusteoreetilisi (uusriemanlikke) meetodeid rakendatud Eduard Oja loomingu uurimisel. Aare Tool (2016). Piiratud transponeeritavusega heliread ja vorm Eduard Oja muusikas. Tallinn: Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia. Lk 8-12.
Sigrid Kaag

Sigrid Agnes Maria Kaag (sündinud 2. novembril 1961 Rijswijkis) on Madalmaade diplomaat ja poliitik, ta kuulub erakonda Demokraadid 66. Alates 26. oktoobrist 2017 kuni 10. augustini 2021 oli ta Hollandi väliskaubanduse ja arengukoostöö minister. Ta sündis 1961. aastal Lõuna-Hollandi provintsis Rijswijkis. Ta kasvas üles Utrechti provintsis Zeistis. Ta alustas araabia keele õpinguid Leideni Ülikoolis, kuid läks üle Ameerika Ülikooli Kairos, mille lõpetas bakalaureusekraadiga Lähis-Ida õpingute alal. 1987. aastal sai ta magistrikraadi (M.Phil.) rahvusvaheliste suhete alal Oxfordi Ülikooli St. Anthony kolledžist ja 1988. aastal M.A. kraadi Lähis-Ida poliitika ja majanduse alal Exeteri ülikoolist. 13. veebruarist kuni 7. märtsini 2018 oli ta Hollandi välisministri kohusetäitja. Ta on abielus, tema abikaasa Anis al-Qaq on palestiinlane, neil on neli last.
Samojeedi koer

Samojeedi koer on Põhja-Venemaalt ja Lääne-Siberist pärinev koeratõug. Tõunimetus samojeedi koer on tuletatud Põhja-Venemaalt ja Siberist pärinenud samojeedi rahva hõimunimest. Tõustandardis on koera üldmulje kohta muuhulgas kirjas, et tõug on keskmise suurusega, elegantne, valget värvi arktiline spitsitõug, kelle olemuses kajastuvad veetlevusega ühendatud jõud, vastupidavus, paindlikkus, väärikus ja enesekindlus. Käitumise ja iseloomu kohta on standardis kirjas, et samojeedi koer on sõbralik, avatud, reibas ja elav ning mõõdukalt arenenud jahikirega. Mitte mingil juhul ei tohiks ta olla arg ja agressiivne. Samojeedid on väga seltsivad koerad, kes valvekoeraks ei sobi. Pildid "Samoyed" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 16. veebruaril 2018. "Samojeedi koer" (PDF). EKL. Vaadatud 16. veebruaril 2018. Desmond Morris. Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, ISBN 978-1-57076-410-3 History of the Breed, The Samoyed Association, Suurbritannia Marko Kaldur. Valge Tähekiire seiklused, Tammerraamat 2013 Samojeedi koer veebisaidil koer.ee Samojeedi koera tõuteave veebisaidil koeraelu.ee
Töövõime (täpsustus)

"Töövõime" on mitmetähenduslik sõna. Töövõime on inimese võime teha tööd. Töövõime on masina olek, mille puhul ta on võimeline normaalselt talitama. Töövõime on lõhkeaine omadus, mis väljendab selle võimet purustada laengut ümbritsevat keskkonda.
Pringlebaai

Pringlebaai (inglise keeles Pringle Bay) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas Overstrandi vallas. Linn asub Atlandi ookeani rannikul. Linn on saanud nime Briti viitseadmirali Thomas Pringle'i järgi. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pringlebaai elanikkonnast valgeid 84,02%, mustanahalisi aafriklasi 7,99%, värvilisi 5,49% ja teisi 2,50%. Inglise keelt pidas emakeeleks 50,51% inimestest ja afrikaani keelt 44,27%. https://census2011.adrianfrith.com/place/172010
Bettysbaai

Bettysbaai (inglise keeles Betty's Bay) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas Overstrandi vallas. Linn asub Atlandi ookeani rannikul. Vaalapüügijaam asutati Bettysbaai piirkonda 1912. aastal, linnaõigused sai 1930. aastal 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bettysbaai elanikest valgeid 72,61%, värvilisi 21,16%, mustanahalisi aafriklasi 3,70%, India või Aasia päritolu inimesi 0,29% ja teisi 2,32%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 60,43% inimestest, inglise keelt 36,45% ja koosa keelt 0,94%. https://census2011.adrianfrith.com/place/172004
Soome püstkõrv

Soome püstkõrv on Soomest pärinev koeratõug. Pildid Tallinnas Krämer, E.-M. (2009). Der grosse Kosmos Hundeführer: s. 138. Stuttgart: Kosmos. "FINNISH SPITZ" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 16. veebruaril 2018. Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, ISBN 91-89090-79-9 Soome püstkõrv veebisaidil koer.eel
Žuldiņi raudteejaam

Žuldiņi raudteejaam oli raudteejaam Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudteel Valka piirkonnas Valka valla aladel. Jaam asus Valka raudteejaamast 10,3 kilomeetri kaugusel. Peatus on esimest korda märgitud 1914. a. kaardile kui Kavershofi raudteepeatus. Toona jäi see Võru kreisi Karula kihelkonda Kaagjärve mõisa maadele. Jaamaks kujunes aastal 1919 pärast Eesti ja Läti vahelise piiri paikapanekut, mil sellest sai Kāģere piirijaam. Aastal 1924 nimetati jaam ümber Žultiņiks, aasta hiljem sai see Žuldiņi nime. Teise maailmasõja ajal sealne teeharu demonteeriti ja kasutusele jäi vaid Valga–Koikküla raudteelõik, ühtlasi suleti ka Žuldiņi raudteejaam. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 115. lk. Jaam vanal kaardil
Töövõime (masinaehitus)

Töövõime on masina olek, mille puhul ta on võimeline normaalselt töötama ehk töötama tehnilises dokumentatsioonis sätestatud tingimustel ja parameetritega. Töövõimelisust ei seostata nõuete ja asjaoludega, mis masina kasutamist otseselt ei sega (näiteks värvkatte vigastus). tõrketus kestvus remonditavus säilivus töömaht tehniline ressurss kasutusiga säilivusaeg korrasolek rikkisolek piirseisund tõrge
Wendy Holdener

Wendy Holdener (sündinud 12. mail 1993 Unteribergis) on Šveitsi mäesuusataja, kelle põhiala on slaalom. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Sankt Moritzis võitis ta Alpi kahevõistluses kuldmedali ja slaalomis hõbemedali. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta slaalomis hõbemedali ja Alpi kahevõistluses pronksmedali ning tuli võistkonnavõistluses olümpiavõitjaks. Ka 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Åres tuli ta Alpi kahevõistluses maailmameistriks. Maailma karikasarjas tegi ta debüüdi 2010. aasta oktoobris. Esimest korda jõudis ta poodiumile 10. märtsil 2013, kui oli Saksamaal Ofterschwangis slaalomis kolmas. Esimese võidu saavutas ta 23. veebruaril 2016 Stockholmis, kus võitis paralleelslaalomi. Slaalomis on ta poodiumile jõudnud 14 korral, kuid pole sellel alal etappe võitnud. Hooajal 2017–2018 tuli ta MK-sarja üldarvestuses teiseks. 2018 Pyeongchangis olümpiavõitja võistkonnavõistluses hõbemedal slaalomis pronksmedal Alpi kahevõistluses 2017 Sankt Moritzis maailmameister Alpi kahevõistluses hõbemedal slaalomis 2019 Åres maailmameister Alpi kahevõistluses maailmameister võistkonnavõistluses 2011 Crans-Montanas kuldmedal Alpi kahevõistluses hõbemedal kiirlaskumises pronksmedal suurslaalomis Üldkarikas 2. koht: 2018 Slaalomikarikas 2. koht: 2018 3. koht: 2016, 2017 Alpi kahevõistluse karikas 1. koht: 2016, 2018 3. koht: 2017 Wendy Holdener on osalenud (seisuga 16. veebruar 2019) 175 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 29 korral, neist kolm etappi on ta võitnud. Wendy Holdener FIS-i kodulehel Wendy Holdener Ski-db.com lehel