laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mihhail Vassiljevitš Aleksejev

Mihhail Aleksejev (vene keeles Михаил Васильевич Алексеев; 3. november 1857 Tveri kubermang, Venemaa Keisririik – 25. september 1918 Jekaterinodar) oli vene sõjaväelane, Venemaa sõjavägede ülemjuhataja, Venemaa kodusõja üks juhte ning ideolooge. Vabatahtlike Armee ülemjuhataja, kindraladjutant (1916). Aleksejev sündis sõjaväelase perekonnas. Ta lõpetas Moskva Junkrukooli (1876), misjärel asus teenima 64. Kaasani polku. Polgu koosseisus osales ta Vene-Türgi sõjas 1877–1878, 1885–1887 oli roodukomandör. 1887. aastal asus Aleksejev õppima Nikolai Kindralstaabi Akadeemiasse, mille lõpetas 1890. aastal, hiljem oli samas Akadeemias õppejõud. 1890. aastal astus Aleksejev teenistusse 1. Armeekorpuse vanemadjutandina, 1894. aastal viidi ta üle Vene Keisririigi sõjaväe peastaapi, kus teenis Sõjaarvestuskomitees noorem- ja hiljem vanemasjaajana. 1904. aastal edutati Aleksejev Kindralstaabi kindralmajoriks, samal ajal ka õppejõud Nikolai Kindralstaabi Akadeemias. 1900. aastal sai temast Peastaabi kindralkortermeistri teenistuse jaoskonnaülem. Vene-Jaapani sõja ajal oli Aleksejev 1904–1905 3. Mandžuuria armee kindralkortermeister. Septembrist 1906 oli Aleksejev Kindralstaabi peavalitsuse ülemkortermeister, augustist 1908 Kiievi sõjaväeringkonna staabiülem. Juulist 1912 kuni juulini 1914 teenis ta 12. armeekorpuse komandörina. Esimese maailmasõja alguses (19. juulist 1914) oli Aleksejev Austria-Ungari vägede vastase Edelarinde armeede staabiülem, 17. märtsist 1915 Edelarinde armeede ülemjuhataja. 4. augustist 1915 sai temast Läänerinde armeede ülemjuhataja. Pärast seda, kui keiser Nikolai II kuulutas end suurvürst Nikolai Nikolajevitši asemel sõjaväe kõrgeimaks ülemjuhatajaks, määrati Aleksejev kõrgeima ülemjuhataja peakorteri staabiülemaks 18. augustil 1915. Staabiülemana juhatas ta faktiliselt kogu Venemaa Keisririigi armee sõjategevust kuni Veebruarirevolutsioonini 1917. aastal. Olles 1. aprillist 21. maini 1917 Vene armee Kõrgeim ülemjuhataja, püüdis Aleksejev takistada Venemaa Ajutise Valitsuse ja Petrogradi Nõukogu tegevust armee lagundamisel ning säilitada armee võitlusvõimet toimuva maailmasõja tingimustes. Pärast oktoobrirevolutsiooni lahkus Aleksejev Petrogradist Novotšerkasskisse, kus oli üks valgekaartliku liikumise algatajaid. 1917. aasta lõpul moodustas ta nn Aleksejevi organisatsiooni, mis hiljem sai Vabatahtlike Armee tuumikuks, kus ta oli vägede ülemjuhataja. Aleksejev organiseeris mitte üksnes sõjalise vastuhaku bolševistlikule Punaarmeele, vaid ka laialdase vastupanuliikumise bolševike hõivatud territooriumitel. 8. oktoobril 1918 suri Mihhail Aleksejev kopsupõletikku. Oma eesmärke võitluses võimu haaranud bolševike ja tekkinud rahvusriigide suhtes väljendas Aleksejev nii: „Peamine idee - see on ühise ja jagamatu Venemaa taassünd - tema territooriumi, iseseisvuse, korra ja elanike turvalisuse taastamine, anda võimalus naasta tööle selleks, et luua uuesti kuritegelikult lõhutud riiklikkus, rahvamajandus ja kaitsta veel alles jäänud rahvuslikke rikkusi edasise riisumise eest. Ilma selle põhiidee teostamiseta kaob Vabatahtlike Armee edasise olemasolu mõte.“
Just Knud Qvigstad

Just Knud Qvigstad (4. aprill 1853 Lyngseidet – 15. märts 1957 Tromsø) oli norra keeleteadlane, folklorist ja pedagoog. Ta oli Tromsø Õpetajate Seminari rektor. Uuris saami keeli ja folkloori. Ta oli ka Tromsø muuseumi saami osakonna juhataja. 1910–1912 oli ta Norra kiriku- ja haridusminister. Beiträge zur Vergleichung des verwandten Wortvorrathes der lappischen und der finnischen Sprache. Druckerei der Finnischen Litteratur-Gesellschaft. Acta Societatis Scientiarum Fennicae 12, 1881. (Sm.m. G. Sandberg): Lappiske Eventyr og Folkesagn. Med Indledning af Moltke Moe. Kristiania 1887. Lappische Sprachproben / aufgezeichnet von J. Qvigstad und G. Sandberg. Helsingissä : Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapainossa, Suomalais-ugrilaisen Seuran Aikakauskirja 3. 1888 Nordische Lehnwörter im Lappischen. Christiania Videnskabs-Selskabs forhandlinger, 1893. Lappischer Aberglaube. Etnografisk Museum. Kristiania 1920. Norske Gaardsnavne, Finnmark. Bind 24. Kristiania 1924. Lappische Märchen- und Sagenvarianten. FF Communications N:o 60. Helsinki 1925. Lappiske eventyr og sagn I-IV. Instituttet for sammenlignende kulturforskning. Oslo 1927-29. Lappische Heilkunde. Oslo 1932. De lappiske stedsnavn i Finnmark og Nordland fylker, Instituttet for sammenlignende kulturforskning. H. Aschehoug & Co (W. Nygaard). Oslo 1938. De lappiske appellative stedsnavn. Instituttet for sammenlignende kulturforskning. H. Aschehoug & Co (W. Nygaard). Oslo 1944.
Newtontoppen

Newtontoppen on Teravmägede kõrgeim mägi. Mägi sai nime Isaac Newtoni järgi. Newtontoppen asub Lääne-Teravmägede saare idaosas Ny-Frieslandis. Mäe geograafilised koordinaadid on 79° 0′ N, 17° 30′ E. Mäe kõrgus on 1713 meetrit. Varem oli nii Newtontoppeni kui ka Perriertoppeni kõrguseks mõõdetud 1717 meetrit, kuid 1996. aastal sooritatud uue mõõtmise tulemusel tunnistati Newtontoppen Perriertoppenist ühe meetri võrra kõrgemaks. Esimesena vallutas Newtontoppeni tipu rootslane Helge Backlund 1900. aastal. Tänapäeval ronitakse mäe otsa harva, sest see on inimasustusest kaugel ning seal valitseb karm kliima. Store Norske Leksikon "An update to World Tops and Bottoms". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. märts 2008. Vaadatud 20. aprillil 2009. Foto Vaade Newtontoppenilt loodesse Perriertoppeni suunas
Hans Silla

Hans Silla (30. detsember 1870 Kabala vald, Viljandimaa – 13. juuni 1939 Pärnu) oli Pärnu majaomanik. Ta oli Majaomanikkude Koja liige, Pärnu linnavolinik alates 1934. aastast, Pärnu Majaomanike Seltsi esimees, Pärnu Majaomanike Panga nõukogu esimees ja üleriiklise pensionäride ühingu esimees.
Abeløya

Abeløya on Norrale kuuluv saar Svalbardi idaosas, Kuningas Karli maa saarestiku osa. Lydiannasundet eraldab seda läänes Kongsøya saarest. Erik Erikseni väin eraldab Kuningas Karli maa saarestikku Kirdemaast. Saare geograafilised koordinaadid on 79° 0′ N, 30° 15′ E. Saar saanud nime norra matemaatiku Niels Henrik Abeli auks. Saare pindala on 13,2 km².
Vladimir Hütt

Vladimir Hütt (vene keeles Владимир Платонович Хютт, transliteratsioon Vladimir Khyutt; 18. aprill 1936 Venemaa, Leningrad – 4. juuni 1997) oli Nõukogude Eesti filosoof. Ta sündis Vene NFSVs ja asus elama Eestisse pärast Eesti annekteerimist NSV Liitu. Lõpetas 1959 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna, uurimusi peamiselt füüsika filosoofilistest probleemidest ja tunnetusteooriast. Kaitses 1965 Leningradi ülikoolis filosoofiakandidaadi kraadi teemal ""Absoluutse ja suhtelise" kategooriate roll kvantmehaanika tõlgenduses", 1979 samas filosoofiadoktori kraadi teemal "Füüsikalise teadmise objektiivsuse probleem". Hütt oli 1965–1971 mitme kõrgkooli õppejõud, 1971–1981 ja 1986. aastast Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi vanemteadur, 1981–1984 Eesti NSV Vabariikliku Õpetajate Täiendusinstituudi ja 1984–1986 Obninski Aatomienergeetikainstituudi kateedrijuhataja. 1980. aastate lõpul pooldas ta Interliikumist. Роль категорий «абсолютное и относительное» в интерпретации квантовой механики : автореферат … кандидата философских наук / В. П. Хютт ; Ленинградский государственный университет им. А. А. Жданова Тарту : Ленинградский государственный университет, 1965 (Тарту : Типография им. Х. Хейдеманна) Filosoofia aine: metoodiline juhend üliõpilastele / Eesti Põllumajanduse Akadeemia; [koostanud V. Hütt] Tartu: Eesti Põllumajanduse Akadeemia, 1970 Filosoofia aine: metoodiline juhend üliõpilastele / Eesti Põllumajanduse Akadeemia; [koostanud V. Hütt] Tartu: Eesti Põllumajanduse Akadeemia, 1972 Концепция дополнительности и проблема объективности физического знания : [монография], [ответственный редактор О. А. Подлишевский] ; Академия наук Эстонской ССР, Институт истории. Таллин : Валгус, 1977 (Таллин: Юхисэлу) Философские вопросы физики в Советской Эстонии за 30 лет (1948—1978) : аналитический обзор Таллин : ЭстНИИНТИ, 1979 Abiks õpetajale-propagandistile, Eesti NSV Õpetajate Täiendusinstituut, Published by Eesti NSV Haridusministeerium, 1984 Filosoofia aine: metoodiline juhend üliõpilastele / Eesti Põllumajanduse Akadeemia; [koostanud V. Hütt] Tartu: Eesti Põllumajanduse Akadeemia, 1986 Рецепция философии М. Хайдеггера в Эстонии / Институт научной информации по общественным наукам … [и др.] ; Москва : ИНИОН, 1991
Tallinna KSK Vigri

KSK Vigri oli 1980–2000 tegutsenud Tallinna jalgpalliklubi, mis on eeskätt tuntud FC Tevalte nime all 1995. aasta korruptsiooniskandaali tõttu. Kandis tegevuse vältel nimesid Vigri (1980–198?, 1991–1993, 1996–1999), Vigri/Marat (198?–1991) ja FC Tevalte (1993–1995). Kevadel 1994 diskvalifitseeriti meeskond voor enne hooaja lõppu Meistriliiga liidrikohalt väidetava korruptsiooni tõttu. Klubi süüd ei tõestatud, kuid ta jäi kindlana näinud meistritiitlist ilma. FIFA otsusega taastati hooajaks 1995/96 FC Tevalte koht Meistriliigas, mille ostis aga ära AS Marlekor. Senine Tevalte meeskond jätkas 1996. aastal tegevust, võttes nimeks taas Vigri. 1998. aastal jõuti meistriliiga üleminekumängudele, kus jäädi alla Jõhvi EP-le (0:2, 0:0). FC Tevalte põhjal loodi 1995. aastal uus klubi Tallinna FC Lantana. 1Esimesed kolm vooru mängiti veel Tallinna KSK Vigri nime all. 2Eesti Jalgpalli Liit eemaldas Tevalte meistrivõistlustelt 26. juunil korruptsiooni ja altkäemaksu kahtlusega. Eesti jalgpalliklubide loend Tallinna FC Lantana Tallinna FC TVMK
Suurimate ülejääkide meetod

Suurimate ülejääkide meetod on üks võimalus jaotada esindusorganite kohad võrdeliselt parteinimekirjade valimiste puhul. Kontrastiks on suurima keskmise meetod. Suurimate ülejääkide meetod vajab hääli igale parteile, jagades kvoodiga iga partei hääled, saab iga partei täiskvootide jagu kohti ja ülejäänud kohad jagatakse vastavalt kvootide ülejääkidele, järjestades ülejäägid suurimast ülejäägist alustades. Kuni kõik kohad on jaotatud. Iga suurima ülejäägiga erakond saab täiendava koha. Näiteks kui partei saab 5,5 kvooti, siis 5 täiskvooti ja ülejääk on 0,5 kvooti. Siin on mitmeid võimalusi kvoodi jaoks. Enam levinud on Hare'i kvoot ja Droopi kvoot. Hare'i kvoot on defineeritud, kui: Q = V S {\displaystyle Q={\frac {V}{S}}\,\!} Kasutatakse Namiibia ja Hongkongi valimistel. Ajalooliselt kasutati USA Kongressi Esindajatekoja kohtade jaotamisel osariikide vahel 19. sajandi jooksul. Droopi kvoot on täisarv Q = V S + 1 + 1 {\displaystyle Q={\frac {V}{S+1}}+1\,\!} ja kasutatakse Lõuna-Aafrika valimistel. Hare'i kvoot on tavaliselt lahkem vähem populaarsetele nimekirjadele ja Droopi kvoot rohkem populaarsetele nimekirjadele. Imperiali kvooti Q = V S + 2 {\displaystyle Q={\frac {V}{S+2}}\,\!} on harva kasutatud. Kuna see kannatab probleemi kallal, et valib rohkem kandidaate, kui kohti kokku on. Ja see juhtub kindlasti, kui on ainult kaks parteid konkureerimas kohtade pärast. Sel korral suurendatakse kvooti, kuni valitud kandidaatide arv on võrdne kohtade arvuga. Ehk sisuliselt suurima keskmise meetodil toimiva d'Hondti meetodil. Kasutatud tähised: Q – kvoot V – häälte arv S – kohtade arv Suurima ülejäägi meetod on ainuke jaotamismeetod, mis täidab kvoodi põhimõtet. On fakt, et see leiutati täitmaks seda kriteeriumi. Kuid, see tuleb paradokside hinnaga. Alabama paradoks on defineeritud, kui suurendada jaotatavaid kohti, vähendades seeläbi mõne partei võidetuid kohti. Tahaksime jaotada 25 kohta 6 partei vahel proportsioonides 1500:1500:900:500:500:200. Kaks parteid saavad 5 häälega 3 kohta mõlemad. Nüüd kui jaotada 26 kohta, siis saavad mõlemad 2 kohta. 25 koha puhul saame: 26 kohaga: Need näited on tehtud valimistel, kus on jaotada 10 kohta, 100 000 häält on kokku.
Kuningas Karli maa

Kuningas Karli maa (norra keeles Kong Karls Land) on Norrale kuuluv asustamata saarestik Põhja-Jäämeres Svalbardi idaosas. Saarestiku pindala on 322 km². Selle koosseisu kuuluvad Kongsøya, Svenskøya, Abeløya, Helgolandøya ja Tirpitzøya saar. Olga väin eraldab saarestikku läänes Barentsi saarest ja Edgeøyast ning Erik Erikseni väin eraldab seda põhjas Kirdemaast. Koos Kirdemaa ja Kvitøya saarega moodustab Kuningas Karli maa Kirde-Svalbardi looduskaitseala, kus on jääkaru suurim asustustihedus. Saarestiku avastas 1617 Moskva kompanii Barentsi saare kõrgemast punktist ning andis sellele nimeks Wiche saared. Saarestiku geograafilised koordinaadid on 78° 45′ N, 28° 30′ E. 1. juulist 1985 kehtib Kuningas Karli maa kõikidel saartel ja laidudel maaleminekukeeld ja lähenemine lähemale kui 500 m kaugusele.
Rossi meri

Rossi meri on Lõuna-Jäämere või Vaikse ookeani osa, mis piirneb läänes Victoria maaga, lõunas Rossi jääbarjääriga ja idas Edward VII poolsaarega. Rossi meri on kõige lõunapoolsem meri. Rossi šelfiliustiku kaudu toimusid esimesed lõunapooluse rünnakud 1911–1912 (Amundsen ja Scott).
Barsakelmes

Barsakelmes oli saar Araali meres. Araali mere kuivamise tõttu sai saarest 1990. aastatel poolsaar. Poolsaare geograafilised koordinaadid on 45° 38′ 7″ N, 59° 54′ 30″ E Enne Araali pindala kiire vähenemise algust 1960. aastatel oli saare pikkus umbes 23 km ja laius 7 km. Kõrgus kuni 113 meetrit üle maailmamere pinna, pindala 1980. aastatel oli 133 km².
Otto Merimaa

Otto Merimaa (20. juuni 1920 Taagepera vald – 15. august 2001) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane. 1937–1939 Riiklik Kalakasvandus, kalakasvataja 1939–1941 Sindi-Lodja telliskivitehase tööline 1943–1944 Kirovi oblasti Lebjatski rajooni Lebjatje kultuurimaja juhataja 1944–1945 ELKNÜ Võru maakonna sekretär 1945–1946 ELKNÜ Pärnu maakonna sekretär 1947–1949 ELKNÜ Keskkomitee sekretär kaadrite alal 1949–1950 EK(b)P Saare maakonna I sekretär 1950–1951 EK(b)P Kuressaare rajoonikomitee I sekretär 1951–1952 EK(b)P KK kalatööstuse osakonna juh, KK sekretär 1952–1953 EKP Pärnu Oblastikomitee I sekretär 1953–1964 EKP KK administratiiv-kaubandus- ja finantsorganite osakonna juhataja, 1956 EKP KK sekretär 1964–1965 EKP KK ja ENSV MN Partei- ja Riigikontrolli Komitee esimees, EKP KK sekretär, Eesti NSV MN esimehe asetäitja 1965–1987 Eesti NSV Rahvakontrolli Komitee esimees, EKP KK büroo liikmekandidaat 1985–1990 Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige Otto Otto p. Merimaa, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 98 Foto
Mihhail Aleksejev

Mihhail Aleksejev on olnud mitme inimese nimi: Mihhail Andrejevitš Aleksejev, Nõukogude pedagoog Mihhail Vassiljevitš Aleksejev, Venemaa sõjaväelane Mihhail Nikolajevitš Aleksejev, vene kirjanik
Puurmani–Jüriküla–Kirna tee

Puurmani-Jüriküla-Kirna tee on kõrvalmaantee Põltsamaa vallas Jürikülas. Maantee Puurmani lähedal Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maanteest edelas (58° 34′ 15″ N, 26° 17′ 5″ E) ja lõpeb Kirna talus (58° 32′ 30″ N, 26° 14′ 11″ E). Maantee pikkus on 5,2 km. Tee registrinumber on 14179.
Sola vald

Sola vald on vald Norras Rogalandi maakonna lääneosas Jæreni piirkonnas. See piirneb Stavangeri, Kleppi ja Sandnesi vallaga. Valla lääneosas on Põhjamere rannikul 5 km pikkusega liivarand. Aastal 1930 jagati endine Hålandi vald Sola ja Madla vallaks. Sola valla keskus on Sola. Kaks hõbedat lainet sinisel kilbil sümboliseerivad Sola valla liivarannikut. Sola vallas paikneb Stavangeri lennujaam. Tugeva tuule ja suurte lainete tõttu on Sola valla liivarannik populaarne purjelauaspordi koht. Purjelaud Sola valla rannikul Sola valla liivarand Stavangeri lennujaam Sola valls 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023  Sola vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Siinvõrk

Siinvõrgu topoloogiaks on võrk, kus kõik klientarvutid on ühendatud ühe ja sama võrgukaabli (siini) külge. Siinvõrk on üks lihtsamaid arvutivõrke, kuhu saab ühendada mitmeid arvuteid, kuid võivad tekkida probleemid, kui kaks arvutit soovivad samal ajal hakata saatma samale siinile andmeid. Sellest tekivad kokkupõrked (collision). Selliseid süsteeme, kus kasutatakse siinvõrgu arhitektuuri, kasutatakse kokkupõrgete vältimiseks sageli CSMA (Carrier Sense Multiple Access) seadet või siinihaldurit, mis kontrollib juurdepääsu jagatud siini ressursile. Siinvõrk on peamiselt passiivne – arvutid asuvad samal siinil ja kuulavad signaali, mis nendest mööduvad. Kui "kuulevad", et andmepakett on temale suunatud, siis sekkuvad, kui on vaja andmeid saata, oodatakse, kui eetrisse tekib vaikus ja siis saadetakse siinile oma andmevoog. Kui saatmise hetkel alustas andmete saatmist ka mõni teine arvuti, tekib kokkupõrge. Mõlemad arvutid katkestavad saatmise, arvutid pikendavad oma ootamisaega, millal nad võiksid uuesti hakata andmeid saatma ja proovivad siis uuesti andmeid saata. Domineerivalt on Etherneti arvutivõrgu siinvõrgud ehitatud kaabliga. Peamiselt koaksiaalkaabliga, kuid sellegipoolest saab praktiliselt kõiki traadivabasid arvutivõrke vaadelda siinvõrkudena, kuna kasutatakse sama meediat ehk raadiosagedust. Traadivabad seadmed kuulavad eetrit, kas pöördumised on temale suunatud või oodatakse vaikust, millal saab ise eetrisse pöörduda. Etherneti standardid siinvõrkudele: 10Base5 10Base2
Tähtvõrk

Tähtvõrk on levinuim arvutivõrkude võrgutopoloogia. Tähtvõrk on niisugune võrgutopoloogia, kus kõik terminalid on ühendatud keskse arvuti, kommutaatori või jaoturiga. Tähtvõrkude hulka kuuluvad näiteks tavaline telefonivõrk, lubaringvõrk ja Ethernet 10BaseT kohtvõrk. Kõik edastatavad sõnumid käivad kesksest seadmest läbi. Nii moodustavad jaotur, võrgu lehesõlmed ja nendevahelised sideliinid kujundi, mida graafiteoorias nimetatakse täheks. Sellest tulebki selle võrgutopoloogia nimi. Keskne sõlm võib olla nii aktiivne kui ka passiivne. Kui keskne sõlm on passiivne, siis peab iga lehesõlm suutma välja kannatada omaenese ülekande kaja, mille saabumisajaks on kahekordne ülekandeaeg (lehesõlmest kesksõlme ja tagasi) pluss kesksõlmes tekkinud viivitus. Aktiivse kesksõlmega võrgus on harilikult olemas vahendid kajaga seotud probleemide vältimiseks. Tähtvõrgu kasutamine vähendab võrgu kokkukukkumise tõenäosust. Kui kasutatakse siinipõhist võrku, siis edastab kesksõlm kõik lehesõlmedelt saadud paketid kõigile tähtvõrgu ülejäänud sõlmedele ja mõnikord ka sellele sõlmele, kes ise need paketid saatis. Niimoodi saavad kõik võrgu sõlmed omavahel suhelda, edastades teavet üksnes kesksõlmele ja võttes teavet vastu üksnes kesksõlmelt. Kui peaks juhtuma, et üks ülekandeliin rikki läheb, siis põhjustab see kõigest ühe sõlme isoleerumise, aga ülejäänud võrk jätkab endistviisi toimimist. Vallaste e-teatmik, märksõna "star network"
Bartholini näärmed

Bartholini näärmed ehk suured esikunäärmed on suurte häbememokkade tagumises osas tupeavast veidi tagapool paremal ja vasakul paiknevad näärmed. Esimesena kirjeldas neid taani anatoom Caspar Bartholin. Näärmed eritavad küllaldase seksuaalse erutuse ajal limast vedelikku, mis niisutab tupeesikut. Bartholini näärmetega on homoloogsed suguküpse meessoost inimese bulbouretraalnäärmed (Cowperi näärmed), mis samuti eritavad piisavalt suure seksuaalse erutuse korral libestavat vedelikku. Cowperi näärmed on peale inimese ka teistel imetajatel. Bartholini näärmed on herneterasuurused, kuid põletiku korral võivad need tunduvalt paisuda.
Utværi kabel

Utværi kabel oli kabel Norras Sogn og Fjordane maakonnas Solundi vallas Utværi saarel praegusest hoonestusest lõuna pool. Kabel oli puust. Ta oli umbes 7,5 m pikk ja 6,3 m lai. Istekohti oli umbes 120. Pole täpselt teada, millal see rajati. Arvatavasti mainib seda Bjørgynar Kalveskinn 1320. Kabeli tulud tulid annetustest ja kalapüügikümnistest. 17. sajandil oli kabelil 15 lehma ja 27 lammast. Hiljem röövisid seda šoti piraadid. Aastast 1641 pärinev kirikukell on praegu eksponeeritud Kaupangeris Heibergske Samlingaris. Kabelis peeti aastas neli jutlust. Kirikuõpetaja tuli paadiga Eivindvikist. Sageli jäi ta halva ilma tõttu toppama mõnel mandrile lähemal asuvale saarele. Aastal 1718 viidi kabel üle Husøy saarele. Kui 19. sajandil pühitseti sisse Straumeni kirik, siis kabel lammutati. Solundi valla turismileht
Andijon

Andijon [andidžon] on linn Usbekistanis, Andijoni vilajeti keskus. Linn asub Fergana orus. Varem nimetati linna eesti keeles venepäraselt Andižaniks. Linn on teada 9. sajandist. Linnas tegeldakse masinaehituse, puuvillapuhastuse ja õlitootmisega. Linnas on mitu kõrgkooli ja kaks teatrit. Andijon on samanimelise vilajeti keskus. Andijoni elanike arvu muutus: 229 900 (1979) 293 000 (1989) 362 600 (2004) 2005. aasta 13. mail toimus Andijoni veresaun: sõjavägi avas Andijonis viletsate elamistingimuste ja korrumpeerunud valitsuse vastu meelt avaldavate inimeste pihta tule. Hukkus erinevatel hinnangutel 187–5000 inimest. http://andijan.uz/towns_districts/andshahar  Andijon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Utværi tuletorn

Utværi tuletorn on tuletorn Norras Vestlandi maakonnas Solundi vallas Utværi saarel endisest kalurikülast läänes. See on Norra läänepoolseim tuletorn. Malmtorni kõrgus on 31 m. Peatorni kõrval betoontsisternil on väike malmist kõrvaltorn. Tuletorni kompleksis on veel masinahoone, endised eluruumid, kõrvalhoone, kuur ja randumiskoht. Torn plingib valget valgust valgustugevusega 2 005 000 cd, valguskaugus on 18,6 meremiili. Tuletorn põleb 9. juulist 28. maini. Tuletorn rajati 1900. Veebruaris 1945 läks tuletorn liitlaste õhurünnaku tagajärjel põlema. Torn sai kahjustada ja suur osa kompleksist põles maha. Aastatel 1948–1952 see taastati uuel kujul üks korrus kõrgema rõduga tipus. Alates 1954. aastast töötab tuletornis Utværi raadiomajakas. Aastast 1999 on tuletorn kultuurimälestisena kaitse all. 2004. aastani teenindas tuletorni kaks inimest, nüüd on see täisautomaatne. Aastal 2004 läks tuletorn üle Kystverketilt Solundi vallale. Tuletorni ümber on looduskaitseala. Store Norske Leksikon Solundi valla turismileht
Utværi raadiomajakas

Utværi raadiomajakas on Norras Utværi tuletornis paiknev raadiomajakas. See rajati 1954. Tunnussignaal on VR, sagedus 300,0 kHz, mõjuulatus päeval 100, öösel 70 meremiili. Raadiomajakas saadab korrektsioonisignaale satelliitnavigatsioonisüsteemile Navstar GPS. Store Norske Leksikon
Solundi vald

Solundi vald on vald Norras Vestlandi maakonnas Sogne fjordi merepoolseimas otsas Sognesjøenis. Ta piirneb põhjas Askvolli ja Fjaleri vallaga, idas Hyllestadi vallaga ja lõunas Guleni vallaga. Valla suurim saar on Sula (117,8 km², üle poole valla pindalast). Teised suuremad saared on Ytre Sula (34,7 km²), Steinsundøy (18,7 km²), Losna (15,3 km²), Nesøyna, Ospa, Rånøyna, Færøyna, Lågøyna ja Hågøyna. Valla pindala on 228 km² ja elanike arv 867 (2009) (871 (2007)). Valla keskus on Hardbakke. Vald sai praegused piirid 1964, kui Guleni vallast toodi üle kõige idapoolsem saar Losna. 2019. aastani kuulus vald Sogn og Fjordane maakond. Solundi kirik Hersviki kirik Husøy kirik Utværi kabel (endine) Arealstatistikk for Norge 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023 Store Norske Leksikon Store Norske Leksikon
Perriertoppen

Perriertoppen on Teravmägede kõrguselt teine mägi. Selle kõrgus jääb vaid ühe meetriga alla Newtontoppenile. Perriertoppen asub Lääne-Teravmägede saare idaosas Ny-Frieslandis, mõne kilomeetri kaugusel Newtontoppenist loodes. Mäe kõrgus on 1712 meetrit. Varem oli nii Newtontoppeni kui ka Perriertoppeni kõrguseks mõõdetud 1717 meetrit, kuid 1996. aastal sooritatud uue mõõtmise tulemusel tunnistati Newtontoppen Perriertoppenist ühe meetri võrra kõrgemaks. Perriertoppen on siluri ajastul tekkinud graniitmägi. Statistisk Centralbyrå "An update to World Tops and Bottoms". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. märts 2008. Vaadatud 20. aprillil 2009. Foto Vaade Newtontoppenilt loodesse Perriertoppeni suunas
Tartu FC DAG

Tartu FC DAG oli Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Tartus. Kasvas välja Tartu SS Kalevi jalgpallimeeskonnast. Kuulus 1992–1995 Meistriliigasse. Hooaegadel 1992/93 ja 1993/94 kandis nime Spordiselts EsDAG. 1992/93 ja 1993/94 kasutati sponsori nime Estag. 1994/95 ja 1995/96 kasutati sponsori nime DAG.
Tartu Kalev

Tartu Kalev võib tähendada: Tartu Spordiselts Kalev Tartu FC DAG HK Tartu Kalev-Välk Tartu Kalevi Jahtklubi Tartu Kalevi korvpallimeeskond