laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Metsavana

Metsavana ehk metsataat ehk metsaisa on eesti mütoloogias vanamehe kujul esinev metsavaim. Metsavana kujutatakse sageli suure kehaehitusega pika vana mehena, kelle silmad on elutarkust täis. Metsahaldja peakatteks on kõrge kasetohust kübar, nägu katab valge puusamblaga läbikasvanud habe ning ta keha katavad kuusekõrva moodi kuued ja püksid, jalas on mehel kasetohust saapad. Olenemata oma suurest east on ta väga ergas ja elav ning nooruslik. Ta mõistab nalja ja vahel mängib metsas ekslejatele ka vingerpussi. Metsavana oskab loomade ja lindude keelt. Tal on metsas võim kõige üle. Tema on otsustajaks, kas marjuline leiab metsast palju marju ja seeni ning kas jahimehi ootab hea saak. Metsahaldjas võib halva käitumise korral inimese metsa ära eksitada, või austusega metsa suhtumise puhul eksiteelt päästa. Mees hoiab silma peal sellel, et looduses liikujad metsale liiga ei teeks ning hoiab kõike tasakaalus. Halvad inimesed ei jää karistamata ning head ei jää tänuta. „Poisikesepõlves olime Kongimetsa metsas vastu Vara piiri puid raiumas. Vanemad mehed käisivad õhtu Sirkavere kõrtsis, tulivad säält metsa tagasi löövi juurde. Üks poiss oli, see alati hirnus täku viisi. Hakkas see õhtu jälle hirnuma. Sai mõne voori hirnunud, kui korraga täkk alt metsast vastu hirnus. Mida enam ta talle vasta hirnus, seda ligemalle hirnumine tuli, ja kui viimati poiss tule ääres hirnus, siis hirnuti õige koleda häälega vasta, nõnda et maa kohe põrus - siis ehmatasid mehed ära, igaüks katsus aga, et löövi sai tahaotsa minna. Mina, vaene, jäin etteotsa teiste jalgade pääle. Kes poisikest veel taha laskis! Mõned olid läätseleent keetnud, see oli löövi taga. Hommiku leidsime aga, et üks kärnkonn oli leemepadas kui üks viisk. Mõne aasta pärast läksime ühel neljapasel päeval ühe teise mehega Vara metsa kodarapuid vargile. Teine mees raidus kaks loogapuud sääl maha, mina leidsin ühe kaheharulise saare, raidusin selle maha. Tüvikust oli nii, arvata, viie paku pikkus, ja võtsin selga ja hakkasin tulema. Siis oli üks hirmus hääl, nõnda et maa põrus, aga seda aru ei saanud, mis hääl see oli, aga nõnda kõvast, et mets rõkkas. Siis pistsime jooksma. Kui me piiri pääle saime, siis oli mul kui pangega vett kaela visatud, särk oli märg kui vesi, aga tänapäävani ei kanna süda enam sinna kohta minna.“  Krusten, Reet (2009). Eesti muinasjuttude kuldraamat. Jakobson, August (2016). Puujalaga katk. Järv, Risto (2016). Metsavaimu heategu. "Metsa hoidjad". Rahvakultuuri Keskus. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2017. Vaadatud 25.10.2017.
Luupainaja

Luupainaja on eesti mütoloogias magajaid painav vaim. Luupainaja teiste nimetuste hulka kuuluvad painaja, painak, panijas, paanjas, painakane, luupaanija, luupaine, luupatak, tallaja. Ka tallaja on nimetuse saanud selle järgi, kuidas ta inimestele, aga ka loomadele kahju teeb. Nimelt käivad tallajad öösiti oma ohvrit painamas. Nad rõhuvad oma ohvri keha, nii et too liigutada ei saa. Selline rõhumine ja piinamine paneb ohvri kõvasti higistama ning ärgates liikmed värisema ja südame peksma. Vanarahvas arvas, et pikaaegne painamine võib surma tuua. Tallajad ei käi ainult inimesi piinamas, vaid üritavad ka tööloomade jõudu oma rõhumisega nõrgendada. Luupainajaid kirjeldatakse väga erinevalt. Enamikus juttudes on öeldud, et tallajad ilmutavad end noore naisena, kuid ei pelga ära ka vana naise ja vana mehena ilmumist. Samuti on loomadega – luupainajaid kirjeldatakse nii mustade kassidena, hobustena, koertena jne. Ka esemetena on luupainajat kirjeldatud, esemetest ennekõike hanesulena. Tallajast vabanemiseks on mitu moodust. Lihtsaim neist on suure varba liigutamine. Nimelt arvati, et kui tunned luupainajat end rõhuvat, tuleb suurt varvast liigutada ning siis tallaja põgeneb. Teiseks levinud võimaluseks oli tule põlema panemine, valgust pidavat luupainajad kartma. Arvatakse, et kui inimene pahema külje peal magab, ei saa luupainajad talle külge hakata. “Kord käinud ühel loomal luupainaja. Küll katsunud looma peremees luupainajat iga viisi eemale peletada, aga pole kuidagi võinud. Läinud targa juurest abi otsima. Tark õpetanud: "Pea talli uks lahti. Kui loom röökima ja trampima hakkab, siis vaata ruttu ukse tagant, kes tallis on. Seda peksa siis hästi!" Mees läinud koju. Jäänud talli ukse taha valvama. Äkitselt hakanud loom trampima ja röökima. Mees vaadanud talli ukse tagant ja näinud musta kassi looma seljas. Mees võtnud piitsa ja peksnud kassi koledal kombel. Kass karjunud hirmsasti. Viimaks tüdinud mees peksmisest ära ja jätnud järele. Must kass kadunud silmapilk. Sest ajast saadik pole luupainaja enam looma peale tulnud.” Matthias Johann Eisen. "Eesti mütoloogia/luupainaja". Vikitekstid. Vaadatud 25.10.2017. Eisen, M.J. "Luupainaja hanetiiva näol". Luupainaja. Vaadatud 25.10.2017. Eisen, M.J. "Luupainaja kukelaulu eest põgenemas". Luupainaja. Vaadatud 27.10.2017. Eisen, M.J. "Luupainaja peksmine". Luupainaja. Vaadatud 27.10.2017.
Babajevo

Babajevo on linn Venemaal Vologda oblastis, Babajevo rajooni keskus. Asub Kolpi jõe ääres. Linnaõigused sai Babajevo 1925. aastal. Linna läbib Peterburi–Vologda raudtee. Q126719912
Valdeku raudteepeatus

Valdeku raudteepeatus on raudteepeatus Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis, Balti jaamast 8,5 kilomeetri kaugusel. Rong sõidab Balti jaamast Valdekusse umbes 15 minutit. Peatuses asub üks 150 m pikkune ja 550 mm kõrgune perroon. Valdekus peatuvad Elroni edelasuunalised reisirongid (v.a Viljandi kiirrongid), kokku kummaski suunas 12 väljumist päevas. Valdeku jääb Liiva ja Männiku peatuse vahele ning on sõidupiletilt I ja II tsooni piiriks. Peatus avati 10. detsembril 2017. Valdeku raudteepeatus on eksisteerinud ka varem, kuid suleti ilmselt 1960. aastate teisel poolel seoses kitsarööpmelise raudtee ümberehitamisega laiarööpmeliseks. "Pealinn: "Valdeku saab rongipeatuse 10. detsembrist", 30.10.2017". Originaali arhiivikoopia seisuga 15.12.2017. Vaadatud 14.12.2017. Delfi: "Tallinnasse lisandub uus raudteepeatus", 08.12.2017 "Nõmme saab sügisel juurde uue rongipeatuse", Postimees, 17. mai 2017 Infot peatuse kohta, fotod (vene keeles)
Comano Terme

Comano Terme (saksa: Komaun) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias. See loodi 1. jaanuaril 2010, kui liideti endised vallad Bleggio Inferiore ja Lomaso. Vald loodi pärast 27. septembril 2009 mõlemas vallas peetud referendumit. Nimi tuleb kuurordist (terme), mis asub Comano (Komaun) külas, mis oli varem Lomaso (Lomaß) valla osa. Vallas on frazioni Biè, Bleggio Inferiore (vallakeskus), Bono, Cares, Cillà, Comano, Comighella, Dasindo, Duvredo, Godenzo, Lomaso (ka Campo Lomaso), Lundo, Poia, Ponte Arche (paikneb osaliselt Stenicos), Santa Croce, Sesto, Tignerone, Val d'Algone, Vergonzo, Vigo Lomaso, Villa Comano Terme külgneb järgmiste valdadega: Arco, Bleggio Superiore, Bocenago, Dro, Fiavè, Giustino, Massimeno, San Lorenzo in Banale, Stenico, Tenno ja Tione di Trento. Comano spaa Campo loss Restori loss Spine loss Lorenzo Guetti Giovanni Prati Comano Terme valla ametlik veebileht Comano spaa ametlik veebileht
Commezzadura

Commezzadura (saksa: Kommedür, ladiini: Comezadurå) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Trentost loodes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 944 inimest ja valla pindala on 22,5 km². Commezzadura külgneb järgmiste valdadega: Rabbi, Malè, Mezzana, Dimaro Folgarida ja Pinzolo.
Poolpresidentaalne vabariik

Poolpresidentaalne süsteem on valitsussüsteem, mille puhul riiki juhib president koos peaministri ja valitsusega. Poolpresidentaalne vabariik erineb parlamentaarsest vabariigist otseselt valitud riigipea poolest, ning presidentaalsest vabariigist eristab seda asjaolu, et kuigi valitsus on ametisse nimetatud presidendi poolt, võib parlament umbusaldusavalduse läbi valitsuse ametist tagandada.  Varaseim teadaolev poolpresidentaalne vabariikid olid Soome 1919. – 2000. aastal ja Weimari vabariik (1919–1933), ent tänapäeval seostatakse mõistet "poolpresidentaalne" enamasti Prantsusmaa Viienda Vabariigiga, kust see tuligi esmalt kasutusele 1959. aastal Hubert Beuve-Méry kirjutatud artiklis.  Parlamentaarne süsteem Presidentaalne süsteem Ühiskonnaõpetuse raudvara. Presidentalism, parlamentarism ja poolpresidentalism, Mai Kahru. What is semi-presidentialism?
Contà

Contà on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias. See moodustati 1. jaanuaril 2016, kui liideti endised vallad Cunevo, Flavon ja Terres. Ametlik veebileht
Croviana

Croviana (saksa: Korfelan või Karfenian, kohalikus murdes: Croviànå) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Trentost loodes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 612 inimest ja valla pindala on 5,1 km². Croviana külgneb järgmiste valdadega: Malé ja Cles. Linna koduleht
Kõrgessaare vaba aja keskus

Kõrgessaare vaba aja keskus on asutus Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõrgessaare asulas. Asutuse juhataja on Artur Valk. 2015 jaanuaris liideti seoses valdade ühinemistega Kõrgessaare vaba aja keskus Kärdla kultuurikeskusega ja ühes sellega sai Kärdla kultuurikeskuse nimeks Hiiu valla kultuuri ja vaba aja keskus.[viide?] http://www.korgessaare.ee/index.php?page=101 (vaadatud 14.12.2017) Asutusest Kõrgessaare valla kodulehel
Suigu seltsimaja

Suigu seltsimaja on kultuurikeskus Pärnu maakonnas Tori vallas Suigu külas. Seltsimaja juhataja on Viiu Tamla. https://web.archive.org/web/20171214191703/http://www.rahvakultuur.ee/Suigu-Seltsimaja_147?v=264&o=200 (vaadatud 14.12.2017) Seltsimajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Sudiste külamaja

Sudiste külamaja on kultuurikeskus Viljandi maakonnas Mulgi vallas Sudiste külas. Külamaja perenaine on Krista Kunimägi. Külamaja on endine Karksi vallamaja, mis ehitati 1893. https://web.archive.org/web/20171214192042/http://www.rahvakultuur.ee/Sudiste_kulamaja_147?&v=179&o=9854 (vaadatud 14.12.2017) Külamajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Daiano

Daiano (saksa: Deyen) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Trentost kirdes. Daiano külgneb järgmiste valdadega: Aldein, Varena, Carano ja Cavalese.
Dambel

Dambel (saksa: Nombel; nonesi: Dambel; ladina: Ambulum) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Trentost põhjas. Dambel paikneb Val di Nonis kõrgusel 750 m. See on provintsimaanteel Sanzeno (lõunas) ja Sarnonico (põhjas) vahel. Linna nimi tuleb ladinakeelsest sõnast ambulum, kuna see oli ajaloolises kaubateede ristumiskohas Lombardia ja Saksamaa vahel, mis läbis Dambeli ja ületas Novella jõe Pozzena silda pidi. Tänapäeval on Dambeli majandus keskendunud õunte tootmisele. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 436 inimest ja valla pindala on 5,1 km². Dambel külgneb järgmiste valdadega: Brez, Sarnonico, Cloz, Romallo, Romeno ja Sanzeno. Linna koduleht
Denno

Denno (saksa keeles Thenn, ladiini keeles Den) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias. 2018. aastal alguses elas Dennos 1103 inimest. Linna koduleht Val di Non
Coreca

Coreca on Amantea frazione (linnajagu) Cosenza provintsis Calabria maakonnas Itaalias Türreeni mere kaldal. 2017. aasta seisuga asusid Coreca piirides järgmised asumid: Formiciche, Giascogne (kohalikus murdes Juascugnu), Grotte (kohalikus murdes "i Grutti"), la Pietra (kohalikus murdes a Petraja), Marinella (alates 2011), Oliva (alates 2011), Salto da Zita, Scogliera, Stritture. Coreca territooriumil asub kaks teineteisest umbes 10 meetri kaugusel asuvat sissepääsu karstikoobastesse (du' Scuru ja Gruttuni grott). Tekke ajal merepinnaga samal tasapinnal olnud sissepääsud on tänapäeval umbes 25 meetri kõrgusel merepinnast. Arheoloogiliste uuringute kinnitusel olid mõlemad koobastikud kasutusel hiljemalt hilispronksiajast alates. Gruttuni oli kasutusel elupaigana, du' Scuru matuseriituste kohana. Coreca rannikumeres asub kümme kaljusaart, millest suurimad on Capoto (50 m²), Formica, Ginario, Longarino, Piccirillo ja Tirolé. "Grotte di Coreca (Amantea - Cosenza)" (itaalia). Enzo Dei Medici - Centro regionale di Speleologia. {{cite web}}: eiran tundmatut parameetrit |accesso=, kasuta parameetrit (|access-date=) (juhend) Mimmo Martinucci, 'Sognando le isole italiane. Guida per radioamatori. Vol. 4 - Tutte le isole del mar Tirreno e del mar Jonio, Albino, Sandit Libri, 2007, ISBN 978-88-89150-58-0 Pildid "Turriella" torn Inglite Jumalaema kirik Õhtune linnaplats Corecas Coreca rand Coreca 1950  Coreca – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Grotte di Coreca (Amantea – Cosenza), Enzo dei Medici. Centro regionale di speleologia
Atviros Lietuvos knyga

"Atviros Lietuvos knyga" ("Avatud Leedu raamat") on 1992. aastast Leedus Avatud Leedu Fondi (Atviros Lietuvos Fondas) toel ilmuv raamatusari, mille eesmärgiks on tuua lugejateni olulisi teoseid humanitaar- ja sotsiaalteaduste vallast. 2011. aastaks oli sarjas ilmunud üle 350 raamatu, sealhulgas poliitikat, kultuuri, ajalugu, filosoofiat, õigust ja majandusteadust käsitlevaid teoseid, enamjaolt 20. sajandi autoritelt. Sarjas on teiste seas ilmunud Jaan Kaplinski ja Jaan Puhveli teosed. Avatud Eesti raamat Avatud Leedu Fondi avaldatud raamatute koondbibliograafia
Viktor Trasberg

Viktor Trasberg (sündinud 9. veebruaril 1961) on Eesti majandusteadlane. Viktor Trasberg on alates 1999. aastast töötanud peamiselt Tartu Ülikoolis, kuid olnud ka West Virgina Ülikooli (USA) majandusteaduskonna külalisõppejõud (2012), teaduslikul tööl Birminghami Ülikooli Suurbritannia majandusteaduskonnas (1993), ja Södertörn Högskola (Baltic and Eastern European Graduate School) külalisõppejõud (jaanuar–juuni 2003). Viktor Trasberg on töötanud Optiva panga[viide?] ja ICI Trusti fondijuhina[viide?]. Alates 2005. aastast on ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna makroökonoomika dotsent. Viktor Trasberg on avaldanud artikleid ja kommentaare (nt Vikerraadio päevakommentaar) majandusteemadel. Eesti Teadusinfosüsteem. Viktor Trasberg. (vaadatud 15.12.2017) Eesti maksusüsteem on jõudnud ummikusse. Sirp, 8. detsember 2017 Viktor Trasberg: lõpetagem kõrghariduslik bolševism. ERR, 3. oktoober 2017 Viktor Trasberg: võltskasinuse hullusärk ja majanduslik stagnatsioon. ERR, 19. september 2017
Ahti Raias

Ahti Raias (12. märts 1936 Painküla – 23. veebruar 2017 Tallinn) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog. Ta oli segakoori Raudam dirigent ja kunstiline juht. Ahti Raias sündis Osvald ja Hilda Raiase esimese lapsena. Õppis Ranna 7-klassilises koolis, mille lõpetas kiituskirjaga. Muusikahariduse sai Heino Elleri nimeline Tartu Muusikakoolis, kus kolmel esimesel semestril õppis kannelt õpetaja Elmar Luhatsi käe all, edasi juba koorijuhtimist Richard Ritsingu juures, omandades üldharidusliku kooli lauluõpetaja ja koorijuhi kvalifikatsiooni, lõpetas kooli kiituskirjaga. 1955–1960 astus Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialale (dots. Jüri Variste klass), omandas koorijuhi ja pedagoogi kvalifikatsiooni. 07.02.1977–31.05.1977 täiendas ennast Kiievi Riikliku A. M. Gorki nim. Pedagoogilises Instituudis kvalifikatsiooni tõstmise teaduskonnas kooridirigeerimise erialal prof. M. M. Karensteini ja dotsent N. O. Krassi juures. 1958. aastast töötas Tallinna 22. Keskkooli muusikaõpetajana. 1960–1961 oli Türi 1. Keskkooli muusikaõpetaja. 1960–1975 Eesti Televisiooni helirežissöör-muusikakujundaja (vaheajaga). Alates 1975 Tallinna Riikliku Konservatooriumi õpetaja, alates 1977 koolikoori kateedri vanemõpetaja. 1995–2002 oli Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia dirigeerimise osakonna koolikoori ja -orkestri lektoraadi korraline lektor. sept.1958–02.01.60 Tallinna 22. Keskkooli sega- ja lastekoori koorijuht okt.1960–jaan–1961 Kolu Rahvamaja segakoori koorijuht 1960–1961 Türi I Keskkooli nais- ja lastekoori dirigent ning puhkpilliorkestri dirigent veebr.1961–18.11.65 Tallinna tekstiilivabriku Punane Koit segakoori koorijuht 24.01.69–31.05.71 ENSV Riikliku Filharmoonia RAMi stuudiokoori koorijuht 12.12.75–04.07.93 Tapa Raudteelaste kultuurimaja naiskoori Leelet koorijuht 02.01.80–31.12.94 Tapa Autobaasi A/Ü klubi meeskoori Tarm koorijuht okt.1991–mai 1992 Tapa Lauluseltsi poistekoori koorijuht 27.10.91–17.12.2005 Tapa Lauluseltsi segakoori Leetar koorijuht 01.09.66–31.08.76; 01.09.77–30.04.84; 16.02.82–31.08.90 segakoor Raudam abikoorijuht (peadirigent Arno Kallikormi kõrval), kokku 19 aastat. Sept.1990–2013 segakoor Raudam peadirigent, 22 aastat. Kokku Raudami segakoori ees 41 aastat. 2013 sai Ahti Raias segakoori Raudam audirigendiks. 24.10.56–04.11.56 Tallinna I Töölisnoorte Keskkooli naisansambli juhendamine 19.11.56–juuni 1957 Tallinna Õmblusvabriku meeskvarteti juhendamine 1957–1958 Tallinna Mereklubi mees- ja naisansambli juhendamine 1958–1959 Tallinna mööblivabriku Hoog naisdueti ja solistideringi juhendamine jaan.1962–16.06.69 Tallinna tekstiilivabriku Punane Koit meeskvarteti, nais- ja meesansambli, naistrio ja segasepteti (meeskvartett + naistrio) juhendamine 19.04.66–30.06.66 Tallinna telefonikaugejaama naisansambli, dueti ja solisti juhendamine 11.09.01–20.07.02 Tallinna Postikeskuse segaansambli ja meeskvarteti juhendamine Ahti Raiasel on tütred Helje ja Heidi ja ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
James Mirrlees

James Alexander Mirrlees (5. juulil 1936 – 29. august 2018) oli Šotimaa majandusteadlane. James Mirrlees uuris majanduslikke stiimuleid ja maksusüsteeme. James Mirrlees pälvis 1996. aastal Nobeli majandusauhinna. 1998. aastal löödi ta rüütliks. James A. Mirrlees Library of Economics and Liberty Autobiograafia Nobeli auhinna saamise puhul: James A. Mirrlees - Biographical. Nobelprize.org Risto Kaarna. Maksukirjandusest elevil. Praxis mõtleb ja kirjutab.
Cinamon

Cinamon on 2005. aastal asutatud kinosid opereeriv rahvusvaheline ettevõtete grupp. Cinamoni esimene kino avati 2005. aastal Leedus Kaunases. Praegu asuvad võrgustiku kinod ka Lätis Riias ning Eestis Tallinnas. Kinoketil on oma püsikliendiprogramm Cinamon KEY. 2018. aastal avatakse Cinamoni esimene kobarkino Soome pealinnas Helsingis. 2014. aastast kuulub Cinamoni kett vene kapitalil põhinevale investeerimisfirmale DLT Capital. Eestis haldab Cinamoni kinosid ettevõte Cinamon Holding OÜ. Esimene Cinamoni kino Eestis avati 2008. aastal Tartus Tasku Keskuses. Sügisel 2017 läbis kino põhjaliku renoveerimiskuuri. Kino suleti 1. septembril 2020. Cinamoni Tartu kinos oli kokku viis saali. 2009. aastal Tallinnas avatud Solarise keskuses tööd alustanud seitsme saaliga kobarkino kuulus algselt samuti Cinamoni kinode võrku. Hiljem lahkus see Cinamoni ketist ja tegutses aastaid Solaris Kino nime all. Praegu kuulub see kinokeskus Apollo Kino võrku. Cinamoni keti osa on ka suviti Tallinnas Telliskivi Loomelinnakus tegutsev Telliskivi vabaõhukino. 2017. aastal alustas kett aktiivset laienemist. Detsembris 2017 ühendati ketiga samadele omanikele kuulunud, kuid varem iseseisvalt tegutsenud kino Kosmos IMAX Tallinnas. Oktoobris 2018 Tallinnas avatud kaubanduskeskuses T1 Mall of Tallinn asub samuti Cinamoni kobarkino. Estonian Cinamon theatre chain expands into Finland Estonian World Review, 18.07.2017 Venelased ostsid Tartu kino Äripäev, 5.06.2014 Titaanide heitlus: Forum Cinemas vs Cinamon Eesti Ekspress, 9.10.2009. Cinamon Telliskivi Facebookis Kino Kosmos liitub Cinamoniga! Legendaarse filmimaja nimevahetust tähistati uue "Star Warsi" linastusega Delfi, 13.12.2017 T1 megakeskuses avab uksed Cinamoni kobarkino Delfi, 20.07.2017
Jim Nabors

Jim Nabors (õieti James Thurston Nabors; 12. juuni 1930 Sylacauga, Alabama – 30. november 2017 Honolulu, Hawaii osariik) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja laulja. Jim Nabors andmekogus IMDb (inglise)
Peter Diamond

Peter Arthur Diamond (sündinud 29. aprillil 1940 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide majandusteadlane. Peter Diamond pälvis 2010. aastal Nobeli majandusauhinna koos Dale Mortenseni ja Christopher Pissaridesega tööturu uurimise otsimismudelite loomise eest. Diamond, Mortensen ja Pissarides analüüsisid põhjuseid, miks on üheaegselt palju vabu töökohti ja ka inimesi, kes tööd otsivad. Loodud mudel aitab mõista, kuidas mõjutavad töötust, vabade töökohtade arvu ja palgataset regulatsioonid ja majanduspoliitika. Peter Diamond on Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi teadlane. Sirje Rank Nobel kolmele. Äripäev, 11. oktoober 2010 (vaadatud 15.12.2017) Tööturu-uuringud tõid Nobeli majanduspreemia. Postimees, 12. oktoober 2010 (vaadatud 15.12.2017) "MIT Economics. Peter Diamond". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. detsember 2017. Vaadatud 15. detsembril 2017. Nobeli majandusauhinna saamisel peetud kõne. Nobelprize.org
Soometsa külamaja

Soometsa külamaja on kultuurikeskus Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Soometsa külas. Külamaja haldab Soometsa Külaselts. Külamaja avati 2005. https://web.archive.org/web/20171215084831/http://www.rahvakultuur.ee/Soometsa_kula_kulamaja_147?&v=264&o=23846 (vaadatud 15.12.2017) Külamajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Sompa klubi

Sompa klubi on klubi Ida-Viru maakonnas Kohtla-Järvel Sompa linnaosas aadressil Humala tänav 1. Klubi haldab Kohtla-Järve kultuurikeskus. Kohtla-Järve kultuurimaja Kukruse klubi https://web.archive.org/web/20171201030943/http://www.kjkk.ee/history/ (vaadatud 15.12.2017) Klubist Kohtla-Järve kultuurikeskuse kodulehel
Sõmeru klubi

Sõmeru klubi on klubi Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Sõmeru asulas. Klubi eesotsas on Annika Aasa. http://someru.kovtp.ee/huvitegevus (vaadatud 15.12.2017) Klubist Sõmeru valla kodulehel
Sinimäe rahvamaja

Sinimäe rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Sinimäe külas. Rahvamajas tegutseb koor Ivuški, mida juhendab Elena Derkach. http://www.vaivara.ee/sinim%C3%A4e-rahvamaja (vaadatud 15.12.2017) Rahvamajast Vaivara valla kodulehel
Sihva seltsimaja

Sihva seltsimaja on kultuurikeskus Valga maakonnas Otepää vallas Sihva külas. Seltsimaja on endine koolimaja. https://web.archive.org/web/20171215091902/http://www.rahvakultuur.ee/Sihva_Seltsimaja_147?&v=264&o=1470 (vaadatud 15.12.2017) Seltsimajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Seliste seltsimaja

Seliste seltsimaja on kultuurikeskus Pärnu maakonnas Pärnu linnas Seliste külas. Seltsimaja avati 1913. https://web.archive.org/web/20171215092249/http://selisteselts.onepagefree.com/?id=12684&onepagefree=84688ebf2bc2568d8f1ded7f2f37f5d3 (vaadatud 15.12.2017) Seltsimajast Seliste Seltsi kodulehel
Wolfgang Russow

Wolfgang Russow (21. veebruar 1868 – 8. august 1938) oli eesti meremees, Tallinna merekooli juhataja. 1886–1906 kaugesõidukapten 1906–1919 Riia kaugesõidu merekooli juhataja 1919–1932 Tallinna merekooli juhataja
Saverna külakeskus

Saverna külakeskus on kultuurikeskus Põlva maakonnas Kanepi vallas Saverna külas. Külakeskuse eesotsas on kultuurinõunik Anu Luiga. https://web.archive.org/web/20171215093418/http://www.rahvakultuur.ee/Saverna-Kulakeskus_147?o=24067 (vaadatud 15.12.2017) Külakeskusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Saulepi seltsimaja

Saulepi seltsimaja on kultuurikeskus Lääne maakonnas Lääneranna vallas Kulli külas. Seltsimaja eesotsas on Anneli Lobjakas. https://web.archive.org/web/20171215094017/http://www.rahvakultuur.ee/Saulepi-Seltsimaja_147?o=205 (vaadatud 15.12.2017) Seltsimajast Saulepi piirkonna kodulehel Seltsimajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Sangaste seltsimaja

Sangaste seltsimaja on kultuurikeskus Valga maakonnas Otepää vallas Sangaste asulas. Seltsimaja eesotsas on Raili Mandli. https://web.archive.org/web/20171215094618/http://www.rahvakultuur.ee/Sangaste-Seltsimaja_147?v=186&o=396 (vaadatud 15.12.2017) Seltsimajast Sangaste valla kodulehel Seltsimajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis