laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Palazzo Te

Palazzo Te (ka: Palazzo Tè, Palazzo del Te) on Gonzagade suguvõsale kuulunud palee Itaalias Mantova linnas. See on üks kõige kuulsamaid maneristlikke losse. Palazzo Te ehitas 1524–1534 arhitekt Giulio Romano Federigo II Gonzagale suvepaleeks. Palee ehitamise ajal oli Te (ehk Tejeta, nagu seda siis nimetati) vaid silla kaudu kaldaga ühenduses olev saareke. Saarel asus ka Gonzagade ratsabaas. Palee on kahekorruseline, ruudukujulise põhiplaani ja siseõuega. Palee seinad ehitati 18 kuuga, ülejäänud aeg kulus lae- ja seinamaalingutele. 1630 laastas palee Saksa-Rooma keisri Ferdinand II sõjavägi, aga lossi ülejäänud elanikud surid sõjaga kaasnenud katku. Loss jäi tühjaks ja rüüstati täielikult. Praegu on lossis mesopotaamia kunsti muuseum Museo Civico. Sealsetel freskodel on kujutatud titaane, kes näivad justkui maha kangutavat ruumi enda sambaid. Ruumi seinu kaunistavad erootilised stseenid Apuleiuse "Kuldsest eeslist" olevat pühendatud Federico II Gonzaga kallimale Isabella Boschettale. Palazzo Te itaaliakeelne juht
Arukase tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Arukase tänav on tänav Tartus Ihastes. Tänav algab Lõkketule tänavalt, ristub Männimetsa teega ja lõpeb Metshaldja tänaval. Tänava pikkus on umbes 440 meetrit.
Talutare tänav

Talutare tänav on tänav Tartus Ihastes. Tänav algab Kasesalu ja Hipodroomi tänava ristmikult ja suundub kagusse. Talutare tänav ristub Lepalinnu, Kesakanni, Kodukolde tänavaga ja lõpeb Ranna puiesteel. Tänava pikkus on 350 meetrit.
Pääsusilma tänav

Pääsusilma tänav on tänav Tartus Ihastes. Tänav algab metsa äärest ja kulgeb kagusse. Pääsusilma tänavaga ristuvad Villem Ormissoni tänav, Kasesalu tänav, Aruheina tee, Ristikheina tee ja Nõmmeliiva tänav. Viimases lõigus kulgeb Pääsusilma tänav lõuna suunas ja lõpeb Koidutähe tänaval. Tänava pikkus on 600 meetrit. Sellest umbes kolmveerandi ulatuses märgib tänav Tartu linna ja Luunja valla piiri. Pääsusilma tee
Peet Areni tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Peet Areni tänav on tänav Tartus Ihastes. Tänav on nimetatud eesti kunstniku Peet Areni auks. P. Areni tänav on kaarekujuline, see algab ja lõppeb Villem Ormissoni tänaval. Tänava pikkus on 210 meetrit.
Nikolai Triigi tänav

Nikolai Triigi tänav on tänav Tartus Ihastes. Tänav algab Pallase puiesteelt ja lõpeb linna piiril, Kasesalu tee ääres. Tänav on 440 meetrit pikk. Teisel pool Kasesalu teed jätkub tänav Lillevälja teena. Tänava nimi on pandud eesti kunstniku Nikolai Triigi auks.
Boris Nikolov

Boris Georgiev Nikolov (bulgaaria keeles Борис Георгиев Николов; 10. märts 1929 Dobrič – 29. jaanuar 2017) oli Bulgaaria poksija. Nikolov sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Vasile Tiţăle (Rumeenia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Zbigniew Pietrzykowskile (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Nikolov osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Marcel Pigou'le (Prantsusmaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Nikolov oli läbi aegade esimene Bulgaaria sportlane, kes olümpiamängudel medali võitis. 15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles 16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles 11. Euroopa meistrivõistlused poksis. Lääne-Berliin 1955. Tulemused inglise keeles Boris Nikolov veebisaidil Olympedia (inglise)
Kyme

Kyme (ladina Cumae, itaalia Cuma) oli Itaalia vanim ja põhjapoolseim kreeka koloonia. Selle asutasid Chalkisest pärit kolonistid umbes 750 eKr. Kyme oli üks peamisi kreeka kultuuri vahendajaid Vana-Roomas. Hiljem muudeti ta rooma kolooniaks. Zeusile pühendatud templi varemed Kymes Apolloni templi varemed Kunagine linnatänav
Saksa-Rooma riigi territooriumite loend (N)

See on Saksa-Rooma riigi territooriumite loend, mis algavad tähega N:
Triskele (ansambel)

Triskele on Tartus tegutsev rahvamuusikaansambel, mis tuli kokku 1997. aastal eesmärgiga esitada eesti vaimulikku rahvamuusikat. Ansambel on tõlgendanud eesti rahvalikku koraalivaramut ja regilaule, samuti keskaegset Euroopa muusikat. Lisaks eesti rahvapillidele kasutatakse seadetes keskaegses Euroopas mängitud instrumente – fiidlit, lautot, rebekki, flööte ja trumme. Ansamblisse kuuluvad Tarmo Tabas, Ergo-Hart Västrik, Heikki-Rein Veromann, Toivo Sõmer ja Janno Mäe. Kuni aastani 2010 oli bändiliikmeks ka Jaanus Roosileht. Triskele on andnud hulga kirikukontserte, esinenud Viljandi Pärimusmuusika Festivalil ja hansapäevadel ning käinud kontserditurneedel Tšehhi Vabariigis ja Saksamaal. 2019. aasta Euroopa Ringhäälingute Liidu (EBU) jõulumuusika päeval (Euroradio Christmas Music Day) esines Triskele kavaga "See jõulupäev on rõõmust suur", mis kanti otseülekandena Tartu Pauluse kirikust 18 raadiojaama Euroopas ja kaugemal. Triskele on välja andnud 6 CD-plaati: Eesti vaimulikud rahvalaulud 2000 Lõuna-Eesti vaimulikud rahvalaulud 2001 Lõuna-Eesti vaimulikud rahvalaulud II 2002 Kolga-Jaani vaimulikud rahvalaulud 2003 Ridala vaimulikud rahvalaulud 2005 Kodavere laulud 2011 Maa ja meri kiidavad: Saaremaa ja Hiiumaa rahvakoraalid 2016 2017 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (traditsioonide edasikandmine ja mõtestamine, Eesti vaimulike rahvaviiside toomine kuulajateni) https://kultuur.err.ee/1013807/klassikaraadio-viib-triskele-kontserdi-miljonite-raadiokuulajateni Triskele koduleht Ansambel Triskele tegi muusikalise kingituse Eesti Vabariigi juubeliks. – kultuur.err.ee
Johannes Hirv

Johannes Hirv (kuni 1939. aastani Johannes Hirsch; 2. detsember 1900 Koigi vald, Sõrandu – 28. jaanuar 1953 Tartu) oli eesti skulptor ja kunstiõpetaja. Ta õppis 1923–1931 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas Ado Vabbe juures maalimist ja Anton Starkopfi ateljees skulptuuri. Lõpetas kooli skulptuurierialal 1931 ning sooritas ka joonistamisõpetaja kutseeksami. Hirv töötas joonistusõpetajana aastatel 1931–1938 Valgas, hiljem Tartu koolides. Ta oli Tartu Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud. Johannes Hirve looming sisaldab põhiliselt portreid, materjalidest eelistas ta marmorit. Kuulus kunstiühingusse Pallas ja oli Eesti Kunstnike Liidu liige. Johannes Hirve looming EKM Digikogus
Samuli Kosminen

Samuli Kosminen (sündinud 1974) on soome löökpillimängija. Ta esindas ansambli Edea koosseisus Soomet 1998. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Ta on ka islandi bändi múm liige.
Tõstamaa kihelkond

Tõstamaa kihelkond (lühend Tõs, saksa Kirchspiel Testama) oli kihelkond Pärnumaal ja Liivimaa kubermangu Pärnu kreisis. Tõstamaa kihelkonda kuulus ka Kihnu saar. Tõstamaa kirikumõis (saksa keeles Pastorat Testama) Kastna mõis (Kastna) linnamõis Kihnu mõis (Kühno) riigimõis, jagati 19. sajandi lõpul taludeks Kõpu mõis (Keppo) Pootsi kõrvalmõis Pootsi mõis (Podis) rüütlimõis Seliste mõis (Sellie) riigimõis Tõstamaa mõis (Testama) rüütlimõis Kastna vald Kihnu vald Pootsi vald Seliste vald Tõstamaa vald Kastna kalmistu Kihnu kalmistu Kõpu kalmistu Seliste kalmistu Tõhela kalmistu Tõstamaa kalmistu Tõstamaa mõisa kalmistu Tõstamaa kihelkonna ala kattub suuremas osas Pärnu maakonna Pärnu linna ja Kihnu vallaga. Büsching, Anton Friedrich (1773). Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt. Lk 391. Tõstamaa kihelkond portaalis "Eesti mõisad"
Liguuria

Liguuria (itaalia keeles Liguria) on maakond Itaalias (Põhja-Itaalias). Liguuria on kitsas rannikuriba mägede jalamil. Läänepoolne Liguuria Riviera Ponente nime all tuntud rannik ulatub kitsa lauge rannaribaga välja kuni Prantsusmaa piirini, Riviera Levante on aga metsikum ja järsemate kallastega. Nende kahe piirkonna vahel asub maakonna keskus Genova. Liguuria jaguneb città metropolitana '​ks ja kolmeks provintsiks: Città metropolitana di Genova Imperia provints La Spezia provints Savona provints Genova, Imperia, La Spezia, Savona, Sanremo, Portofino, Rapallo Prantsusmaa piirist Toscanani kulgeb piki rannikut kiirtee A10, mis Genovast alates muutub A12–ks. Raudteeühendus on Torino ja Milanoga. Juurdepääs Liguuria sisemaale on mägede tõttu raskendatud. Liguuria kööki nimetatakse cucina del ritorno ehk "kojusaabumise köögiks" pidades silmas meremehi, kes pärast kuudepikkust merel olemist seal korralikult ja koduselt süüa said. Ka väljendab see Liguuria köögi armastust kohalike toorainete vastu. Palju süüakse kala ja mereande, värskeid köögivilju ning ürte, tänu meremeeste panusele ehk ka rohkem vürtse kui itaallastel üldiselt kombeks. Liguuria köögi kuulsus on pestost, basiilikust, oliiviõlist, piiniaseemnetest ja juustust hõõrutud kaste. Liguuria kliima sobib ideaalselt oliivikasvatuseks ja sealsed oliiviõlid võistlevad edukalt Toscana omadega. Liguuria veinipiirkonnad: Cinqueterre (DOC), Cinqueterre Sciacchetra (DOC), Rossese di Dolceaqua (DOC), Riviera Ligure di Ponente (DOC). Liguuria vabariik Itaalia Riiklik Statistikaamet Liguuria maakonna koduleht itaalia keeles
Anna kihelkond

Anna kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Annen) oli kihelkond Järvamaal ja Eestimaa kubermangu Järva kreisis. Selle pindala oli umbes 161 km².[viide?] Kihelkond moodustati 17. sajandi algul, varem kuulus enamik selle alasid Peetri kihelkonna koosseisu. Alates 1738. aastast oli Paide ja Anna kirikus ühine pastor ning Anna ja Paide kihelkondade piirkonda nimetati Paide ja Anna kihelkonnaks, Paide-Anna kihelkonnaks. Kihelkonnas paiknes seitse mõisat: üks kirikumõis, kaks rüütlimõisast peamõisat koos kahe kõrvalmõisaga ning kaks poolmõisat. Lisaks veel kolm karjamõisat. Anna kirikumõis (Pastorat Annen) Eivere (Eyefer) rüütlimõis ja Leedu karjamõis Korba (Korba) poolmõis, varasem Viisu kõrvalmõis Ojataguse (Wannamois, Oientacken), Purdi kõrvalmõis Pikaküla (Pitkaküll), Purdi kõrvalmõis Puiatu (Pojato), Purdi kõrvalmõis poolmõisa staatuses Purdi (Noistfer) rüütlimõis ja Mustla kõrvalmõis, Ojataguse kõrvalmõis, Võõbu kõrvalmõis, Naudja karjamõis, Saare karjamõis, Tänijala karjamõis. Anna vald (1916–) Eivere vald (1866–1892) Purdi vald (1866–1916) Anna kalmistu Anna kirikuaed Purdi mõisa kalmistu Tänapäeval jäävad kihelkonna alad Järvamaa koosseisu, moodustades Paide linna põhjapoolse osa. Anna kihelkond "Eesti mõisaportaalis" (vaadatud 30. september 2012) Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 93–94. "Kilde Anna kihelkonnast" koost. Elle Näppo (2008) Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 519–521. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 93–94. Hilda Kõrge. "Ajalooline traditsioon Paide ja Anna kihelkondadest 1930. a". Eesti Kirjandusmuuseum. 2008 Anna kihelkond Eesti Entsüklopeedia Anna kihelkonnast Eesti mõisaportaalis
Iisaku kihelkond

Iisaku kihelkond (lühend Iis, saksa keeles Kirchspiel Isaak) oli kihelkond Virumaal ja Eestimaa kubermangus Viru kreisis. Kihelkond moodustati 1654. aastal Jõhvi ja Vaivara kihelkonna osadest. Sellistes piirides eksisteeriris kihelkond iseseisvana aastani 1744 ning aastatel 1744–1867 kuulus piirkond Jõhvi ja Viru-Jaagupi kihelkondadesse. Kihelkond asutati uuesti 1867. aastal peamiselt Jõhvi kihelkonna hõredate lõunapoolsete alade baasil. Väiksel määral hõlmati ka Viru-Jaagupi kihelkonna idaosadest. Kihelkond oli pindalalt suur, kuid hõreda asustusega. Kihelkonnas paiknes kümme mõisat – üks kirikumõis, neli rüütlimõisast peamõisat koos nelja kõrvalmõisaga ning üks poolmõis. Lisaks veel üks karjamõis. Iisaku kirikumõis (Pastorat Isaak) Iisaku mõis (Isaak), rüütlimõis Kauksi mõis (Kauks), rüütlimõis Luiska mõis (Luiska), poolmõis Oonurme mõis (Onorm), Tudulinna kõrvalmõis Permisküla mõis (Permesküll), Pagari kõrvalmõis Pootsiku mõis (Potzik), Iisaku kõrvalmõis Puhatu mõis (Pühhato) – Ohakvere mõisa karjamõis Rannapungerja mõis (Ranna-Pungern), Pagari kõrvalmõis Tagajõe mõis (Tagojõe) Tudulinna mõisa karjamõis Tudulinna mõis (Tuddolin), rüütlimõis Tuusna mõis (Tusna) Ohakvere mõisa karjamõis Tärivere mõis (Terrefer), rüütlimõis Uhe (Uhhe) poolmõis (kuni 1874. aastani rüütlimõis) Väike-Pungerja mõis (Klein-Pungern), rüütlimõis Tudulinna vald (1866–1950) Kauksi vald (1870–1891) Pootsiku vald (1870–1891) Iisaku vald (1870–1939) Alajõe kalmistu Illuka kalmistu Iisaku kalmistu Tudulinna kalmistu Eesti Rahva Muuseumi vanavarakogujad läksid Iisaku kihelkonda juba muuseumi sünniaastal – 1909. Korjajad olid kunstnik Nikolai Triik ja matemaatikatudeng Eduard Pedak. Matkal koguti 104 eset. Iisaku kihelkonnas kanti erinevalt teistest Virumaa kihelkondadest kahte tüüpi rahvarõivaid. Iisaku ümbruses kujunes 17.– 18. sajandi paiku välja kakskeelne rahvastik, kes rääkis eesti ja vene segakeelt ning keda kutsuti poluvernikuteks. Järgmine vanavarakogujate kogumismatk toimus 1920. aastal, koguja oli Tartu Reaalkooli õpilane Theodor Vaas. Praegu on Iisaku kihelkonnast muuseumis 358 eset, 8 kogumismatkapäevikut, 85 etnograafilist joonist, umbes 1000 fotot jm. Kihelkonna maad jäävad tänapäeval Ida-Viru maakonna Alutaguse valla aladele. Iisaku kihelkond "Eesti mõisaportaalis" (vaadatud 27. august 2012) Märt Uustalu, Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal, Tallinna Ülikool Iisaku kihelkond Eesti Rahva Muuseum (vaadatud 27. august 2012) Alide Amandus. Iisaku kihelkonna suulist ajaloolist traditsiooni 1932. a. suvel. Eesti Kirjandusmuuseum. 2005 Iisaku kihelkonna ajalugu ja kirikud
Rakvere kihelkond

Rakvere kihelkond (lühend Rak) on ajalooline kihelkond Virumaal ja Eestimaa kubermangus Viru ehk Rakvere kreisis. Kihelkond asutati 14. sajandi lõpul või 15. sajandi alguses Viru-Nigula, Haljala ja Viru-Jaagupi kihelkonna kokkupuutuvatest äärealadest. Esimest korda on kihelkonda kirjalikult mainitud 1419. aastal. Kihelkond kuulus Rakvere ja Viru kreisidesse ning piirnes Eestimaa kubermangus Kadrina, Haljala, Viru-Nigula ja Viru-Jaagupi kihelkonnaga ja Järva kreisiga. Kihelkonnas paiknes 14 mõisat – 1 kirikumõis, 10 rüütlimõisast peamõisat koos 1 kõrvalmõisaga ning 2 poolmõisat. Lisaks veel 6 karjamõisat. Arkna mõis (Arknal) rüütlimõis, Rakvere vald Kaarli mõis (Alt-Sommnerhusen) rüütlimõis, Rakvere vald Karivärava mõis (Karriwerraw) Mädapea mõisa karjamõis Karitsa mõis (Karritz) rüütlimõis, Rakvere vald Katku mõis (Katkotaga) Sõmeru mõisa karjamõis Kloodi mõis (Peuth) rüütlimõis, Rakvere vald Kohala mõis (Tolks) rüütlimõis, Rakvere vald Korjodi mõis, (Korjot) 1868. aastast poolmõis (endine rüütlimõis) Kullaaru mõis (Kullaarro) poolmõis, eraldati Kloodi mõisast 1855. aastal, Rakvere vald Laanemõisa mõis (Leynal) eramõis Lepna mõis (Lepna) Rakvere mõisa karjamõis Mädapea mõis (Mettapäh) rüütlimõis, Rakvere vald Nurme mõis (Nurms), Nissi vald Piira mõis (Piera) rüütlimõis, Vinni vald Rakvere mõis rüütlimõis Rakvere lossiga (Schloß Wesenberg) Rakvere kirikumõis (Pastorat Wesenberg), asukoht tänapäeval, Rakvere linn Roodevälja mõis (Rodewal) Sõmeru kõrvalmõis poolmõisa staatuses, eraldati Sõmeru mõisast 1863. aastal, Rakvere vald Sämi-Silla mõis (Silla) Uhtna mõisa karjamõis Sõmeru mõis (Neu-Sommerhusen) rüütlimõis, Rakvere vald Tobia mõis (Tobja) Rakvere mõisa karjamõis Toomla mõis (Thomel) poolmõis, eraldati Andja mõisast 1851. aastal Ubja mõis (Ubiav) Kohala kõrvalmõis, Rakvere vald Uhtna mõis (Uchten) rüütlimõis, Rakvere vald Arkna vald (1866–1893) Kaarli vald (1866–) Karitsa vald (1866–1893) Kloodi vald (1866–1893) Kohala vald (1866–1893) Korjodi vald (1866–1876) Mädapea vald (1866–1893) Piira vald (1866–1893) Rakvere vald (1866–1939) Rakvere vald (1866–1893) Sõmeru vald (1866–1893) Uhtna vald (1866–1875) Uhtna vald (1875–1893) Tänapäeval kuuluvad kihelkonna alad Lääne-Virumaa koosseisu. Kihelkonna lääneosa moodustab Rakvere valla tuumiku ja idaosa Rakvere valla tuumiku. Kihelkonna keskosas paikneb Rakvere linn. Väike kihelkonna lõunapoolne ots kuulub Vinni valda. Rakvere kihelkond "Eesti mõisaportaalis" (vaadatud 30. september 2012) Rakvere loss Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Märt Uustalu, Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal, Tallinna Ülikool Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 480–482. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 80–81. Maakond: Viru, Kihelkond: Rakvere, Eesti ala mõisate register
Viljandi kihelkond

Viljandi kihelkond (lühend Vil) oli ajalooline kihelkond Rootsi aegsel Pärnumaal ja Liivimaa kubermangus Viljandi kreisis Viljandimaal, mille alad jäävad Viljandi linna ümbrusse. 1911. aastal moodustati Viljandi kihelkonna lääneosast Kõpu kihelkond. Viljandi kirikumõis (Pastorat Fellin-Land) Karula mõis (Neu-Woidoma, Karolen) rüütlimõis Päri mõis (Ningal) rüütlimõis Pärsti mõis (Perst, Neu-Perst) rüütlimõis Tusti mõis (Tustenhof) rüütlimõis Tännassilma mõis (Alt-Tennasilm) riigimõis Uusna mõis (Neu-Tennasilm) rüütlimõis Vana-Pärsti mõis (Alt-Perst) Uue-Pärsti kõrvalmõis Vana-Võidu mõis (Alt-Woidoma) rüütlimõis Viiratsi mõis (Wieratz) linnamõis Viljandi mõis (Schloß Fellin) rüütlimõis Väikemõisa mõis (Kleinhof) Karula kõrvalmõis poolmõisa staatuses Välgita mõis (Welketa) riigimõis Viljandi kihelkonda kuulusid: Päri vald, Pärsti vald, Vana-Tänassilma vald, Uusna vald, Uue-Võidu vald, Vana-Võidu vald, Viiratsi vald ja Viljandi vald. Büsching, Anton Friedrich (1773). Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt. Lk 389–390. Viljandi kihelkond "Eesti mõisaportaalis"
Harri Kirvesniemi

Harri Tapani Kirvesniemi (sündinud 10. mail 1958 Mikkelis) on soome endine murdmaasuusataja. 1989. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta kulla 15 km distantsil. Olümpiamängudel on ta võitnud kuus pronksi. Tema abikaasa on murdmaasuusataja Marja-Liisa Kirvesniemi.
Mahu kihelkond

Mahu kihelkond (Maum, Maholm) oli Virumaa muinaskihelkond. On arvatud, et kihelkonnale andis nime Mahu küla.[viide?] Mahu kihelkonna ja Lääne-Virumaa suurim keskus oli Tõrma. Mahu kihelkond asus Soome lahe rannikul, asustuskeskusega Pada-Koila ümbruses, kust on teada kolm linnust, millest muinasaja lõpul oli arvatavasti kasutusel Pada linnus (teised olid Padaoru ja Koila linnused). Mahu kihelkond piirnes idas Askele, lõunas Lemmu ja läänes Rebala kihelkonnaga. Taani hindamisraamatu andmetel oli Mahu põllumajandusliku maa suuruseks 560 adramaad. Muinaskihelkonna alale asutati 1220. aastatel Viru-Nigula kirikukihelkond. https://viru-nigula.ee/ajalugu (vaadatud 02.03.2019) Ivar Paulson, Piirjooni Rakvere ajaloost, Virumaa Teataja, nr. 43, 15 aprill 1944 Evald Tõnisson. Keskmine rauaaeg. Noorem rauaaeg. Teoses Eesti esiajalugu, kaasautorid Lembit Jaanits, Silvia Laul, Vello Lõugas. Eesti Raamat, 1982. Lk 314–315, 402 Valter Lang. Baltimaade pronksi- ja rauaaeg. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007. Lk 90–91, 227, 239–241 Adamson, Andres. Maakonnad ja kihelkonnad muinasaja lõpu Eestis, lk 9–10 kogumikus Eesti aastal 1200, toim Marika Mägi. 2003. Kaart Tõnisson, lk 402 Mahu kihelkonna kaart Maavalla Koda
Esimene Maailm

Esimene Maailm (ka vähemusmaailm) on pärast II maailmasõda kasutusse tulnud mõiste, mille all mõeldakse rikkaid kapitalistlikke tööstusriike (enamik Euroopa riike, USA, Jaapan, Austraalia, Uus-Meremaa). Mõistet kasutatakse eriti poliitilis-majanduslikes analüüsides. Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 22.08.2012)
Rashīd Ramzī

Rashīd Ramzī (رشيد رمزي; sündinud 17. juulil 1980 Khoulas (Maroko)) on Maroko päritolu Bahreini kergejõustiklane (800 m ja 1500 m jooksja). Ta on kahekordne maailmameister (2005). Bahreini esindav marokolane Rashīd Ramzī tegi Helsingi MM-il seda, mis viimati õnnestus tiitlivõistlustel legendaarsel uusmeremaalasel Peter Snellil: ta võitis ühel võistlusel nii 1500 m kui ka 800 m jooksu. 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis jäi ta vahele dopinguga ning talt võeti ära kuldmedal. 2005 Helsingis maailmameister 800 m jooksus 1. 44,24 maailmameister 1500 m jooksus 3.37,88 2004 Budapestis hõbemedal 800 m jooksus 1.46,15 Rashīd Ramzī on 175 cm pikk ja kaalub 58 kg. Rashīd Ramzī Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Olümpiavõitja Ramzī põrus dopingukontrollis
Lloyd Blankfein

Lloyd Craig Blankfein (sündinud 20. septembril 1954) on Ameerika Ühendriikide investeerimispankur. Lloyd Blankfein on investeerimispanga Goldman Sachs tegevjuht ja nõukogu esimees alates 31. maist 2006, mil ettevõtte eelmine tegevjuht Henry Paulson nimetati USA rahandusministriks George W. Bushi administratsioonis.
Teine Maailm

Teine Maailm oli külma sõja ajal (1945–1991) kasutatud nimetus Nõukogude Liidu ja tema liitlaste kohta. Väljendit kasutati ka laiemalt kõigi kommunistlike ja sotsialistlike riikide kohta. Nõukogude Liidu lagunemise järel on Teise Maailma mõiste kasutus märgatavalt vähenenud, kuid piiratud määral kasutatakse seda edasi postsotsialistlike maade kirjeldamiseks või majandusnäitajatelt mitte Esimese Maailma ega Kolmanda Maailma hulka kuuluvateks riikideks. Teise maailma mõiste pärineb kolme maailma mudelist, mille tõi 1952. aastal laiemasse kasutusse Prantsuse rahvastikuteadlane Alfred Sauvy. Tema käsitluses moodustasid esimese maailma kapitalistlikud industraliseerunud riigid, teise sotsialistlikud riigid ja kolmanda arengumaad. Teise maailma riike ühendasid mitmed tunnused nagu näiteks sotsialismi propageerimine, tsentraalne planeeritud majandussüsteem, üheparteiriigid, keskmine sissetulekute tase maailmas. Enamus bloki moodustanud umbes 20 riigist jäi peamistest rahvusvahelistest majandusorganisatsioonidest välja ja kauples peamiselt omavahel. Teine maailm konkureeris esimese maailmaga poliitilise ja majandusliku mõjuvõimu pärast Kolmandas Maailmas. Teise Maailma riikide loend võib sõltuda ajaperioodist ja täpsest definitsioonist. Pea kindlasti loetakse Teise Maailma hulka juhtriike Nõukogude Liitu ja Hiinat ning idabloki riike. Teise maailma riikide hulka on loetud järgmisi riike: Nõukogude Liidu lagunemise järel Teise Maailma mõiste kasutus vähenes ning väljendi tähendus muutus. Tänapäeval kasutatakse seda tavaliselt rohkem majanduslike mõõtmete võrdluses. Kui esimene maailm on nii-öelda arenenud riigid ja kolmas maailm arenguriigid, siis teise maailma riigid on need, mis kahe maailma vahel asuvad. Teise maailma riigid võivad, aga ei pea, seega tänapäeva kasutuses olla endised kommunistlikud riigid. Seetõttu on teise maailma mõiste tänapäevased piirid väga hägused. Esimene Maailm Kolmas Maailm Neljas Maailm Raudne eesriie Idablokk "Teine maailm". Sõnaveeb. Vaadatud 15. septembril 2024.[alaline kõdulink] "Second World Countries 2024". World Population Review. Vaadatud 15. septembril 2024. Bankoff, G.; Oven, K. (jaanuar 2020). "What happened to the Second World? Earthquakes and postsocialism in Kazakhstan". Disasters. 44 (1): 3-24. DOI:10.1111/disa.12362.