laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Caroline Wozniacki

Caroline Wozniacki (poola keeles Karolina Woźniacka; sündinud 11. juulil 1990 Odenses) on Taani tennisist, rahvuselt poolatar. Tema isa Piotr oli elukutseline jalgpallur, ema Anna kuulus Poola käsipallinaiskonda. Vanemad asusid Taani elama siis, kui isa sai lepingu Taani klubiga. Carolinel on 4 aastat vanem vend Patrick, kes on samuti jalgpallur. 2008. aasta olümpiamängudel Pekingis oli Wozniacki Taani ainus tennisist. Asetust ta ei saanud. Avaringis alistas ta Tuneesia tennisisti Selima Sfari 6:4, 6:1 ja seejärel 10. asetusega Slovakkia tennisisti Daniela Hantuchová 6:1, 6:3, kuid kaotas kolmandas ringis 5. asetusega Venemaa sportlasele Jelena Dementjevale 6:7 (3:7), 2:6. Dementjeva tuli üksikmängus olümpiavõitjaks. Suure slämmi turniiridel oli pikka aega tema parim saavutus 2009. aastal USA lahtiste meistrivõistluste finaali jõudmine. Sel turniiril sai ta 9. asetuse. Ta läbis raskusteta kaks esimest ringi märksa nõrgemate vastaste vastu ja alistas kolmandas 24. asetusega Rumeenia sportlase Sorana Cîrstea 6:3, 6:2. Neljandas ringis võitis ta 6. asetusega Svetlana Kuznetsova Venemaalt 2:6, 7:6 (7:5), 7:6 (7:3), veerandfinaalis USA sportlase Melanie Oudini 6:2, 6:2 ja poolfinaalis Yanina Wickmayeri Belgiast 6:3, 6:3. Finaalis kaotas ta teisele belglasele Kim Clijstersile 5:7, 3:6. Clijstersist sai läbi aegade esimene asetamata ja läbi aegade esimene wild cardiga mängima lastud sportlane, kes USA lahtised võitnud. Kahel järgmisel aastal jõudis Wozniacki USA lahtistel poolfinaali. 2014. aastal jõudis ta USA lahtistel taas finaali, kuid kaotas seal Serena Williamsile tulemusega 3:6, 3:6. 2018. aastal võitis ta Austraalia lahtised meistrivõistlused alistades finaalis Simona Halepi tulemusega 7:6(7:2), 3:6, 6:4. Wozniacki tõusis maailma esireketiks 11. oktoobril 2010 ja ta oli seda kuni 29. jaanuarini 2012, välja arvatud üks nädal 2011. aasta veebruaris, mil maailma esireketiks oli Clijsters. Uuesti tõusis Wozniacki maailma esireketiks täpselt kuueaastase vaheaja järel 29. jaanuaril 2018 Austraalia lahtiste meistrivõistluste võidu järel. Caroline Wozniacki WTA veebilehel
Tony Tan Keng Yam

Tony Tan Keng Yam (sündinud 7. veebruaril 1940 Singapuris) on Singapuri matemaatik ja poliitik, kes oli 1. septembrist 2011 kuni 1. septembrini 2017 Singapuri president. Tal on magistrikraad Massachusettsi Tehnoloogiainstituudist ja doktorikraad rakendusmatemaatika alal Adelaide'i ülikoolist. Kuni 1969. aastani õpetas ta Singapuri ülikoolis matemaatikat, seejärel tegutses panganduse alal. Aastatel 1980–1981 oli ta Singapuri ülikooli asekantsler. Tony Tan kuulus kuni presidendiks kandideerimiseni Rahvaaktsiooni Parteisse. Aastatel 1979–2006 oli ta parlamendi liige, 1983–1985 rahandusminister, seejärel 1991. aastani haridusminister, 1995–2005 asepeaminister, 1995–2003 ühtlasi kaitseminister ja 2003–2005 julgeolekuminister. Tony Tan Facebookis
Nikolaj Mladenov

Nikolaj Evtimov Mladenov (bulgaaria keeles Николай Евтимов Младенов; sündinud 5. mail 1972 Sofias) on Bulgaaria poliitik, aastatel 2010–2013 Bulgaaria välisminister. Ta lõpetas Sofia majandusülikooli rahvusvaheliste suhete alal. Aastatel 2007–2009 oli ta Euroopa Parlamendi liige, 2009–2010 kaitseminister. "WHO IS WHO: Bulgaria's New Defense Minister Nikolay Mladenov". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2012. Vaadatud 29. septembril 2011. WHO IS WHO: Bulgaria's New Defense Minister Nikolay Mladenov
Santiago del Estero

Santiago del Estero on linn Argentina põhjaosas, Santiago del Estero provintsi halduskeskus. Santiago del Estero asub Dulce jõe kaldal. Linna geograafilised koordinaadid on 27° 47′ S, 64° 16′ W. 2001. aastal elas linnas 230 614 inimest. Linnas tegutseb Santiago del Estero ülikool. Santiago del Estero on Argentina vanim linn. Asula rajati 1553. aastal.
Goethe auhind

Goethe auhind on Saksamaal Frankfurdis välja antav Johann Wolfgang Goethe järgi nime saanud kirjandusauhind. Esialgu anti auhinda igal aastal, alates 1960. aastatest jagatakse seda iga kolme aasta tagant. 1927 – Stefan George, Saksamaa 1928 – Albert Schweitzer, Prantsusmaa 1929 – Leopold Ziegler, Saksamaa 1930 – Sigmund Freud, Austria 1931 – Ricarda Huch, Saksamaa 1932 – Gerhart Hauptmann, Saksamaa 1933 – Hermann Stehr, Saksamaa 1934 – Hans Pfitzner, Saksamaa 1935 – Hermann Stegemann, Saksamaa 1936 – Georg Kolbe , Saksamaa 1937 – Erwin Guido Kolbenheyer, Saksamaa 1938 – Hans Carossa, Saksamaa 1939 – Carl Bosch, Saksamaa 1940 – Agnes Miegel, Saksamaa 1941 – Wilhelm Schäfer, Saksamaa 1942 – Richard Kuhn, Saksamaa 1945 – Max Planck, Saksamaa 1946 – Hermann Hesse, Saksamaa 1947 – Karl Jaspers, Saksamaa 1948 – Fritz von Unruh, Saksamaa 1949 – Thomas Mann, Saksamaa 1952 – Carl Zuckmayer, Saksamaa 1954 – Theodor Brugsch, Saksamaa 1955 – Annette Kolb, Saksamaa 1958 – Carl Friedrich von Weizsäcker, Saksamaa 1960 – Ernst Beutler, Saksamaa 1961 – Walter Gropius, Saksamaa 1964 – Benno Reifenberg, Saksamaa 1967 – Carlo Schmid, Saksamaa 1970 – György Lukács, Ungari 1973 – Arno Schmidt, Saksamaa 1976 – Ingmar Bergman, Rootsi 1979 – Raymond Aron, Prantsusmaa 1982 – Ernst Jünger, Saksamaa 1985 – Golo Mann, Saksamaa 1988 – Peter Stein, Saksamaa 1991 – Wisława Szymborska, Poola 1994 – Ernst Gombrich, Suurbritannia 1997 – Hans Zender, Saksamaa 1999 – Siegfried Lenz, Saksamaa 2002 – Marcel Reich-Ranicki, Saksamaa 2005 – Amos Oz, Iisrael 2008 – Pina Bausch, Saksamaa 2011 – ‘Alī Aḩmad Sa‘īd, Süüria 2014 – Peter von Matt, Šveits 2017 – Ariane Mnouchkine, Prantsusmaa 2020 – Dževad Karahasan, Bosnia ja Hertsegoviina 2023 – Barbara Honigmann, Saksamaa Koduleht
Ivari Ilja

Ivari Ilja (sündinud 3. mail 1959 Tallinnas) on Eesti pianist, alates 2017. aastast Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia rektor. Ta lõpetas aastal 1977 Tallinna Muusikakeskkooli Eve Paju ja Laine Metsa klaveriklassis. Aastatel 1977–1981 õppis ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Laine Metsa juures. Aastal 1984 lõpetas ta Moskva konservatooriumi Vera Gornostajeva klaveriklassis ja aastal 1986 samas assistentuuri Sergei Dorenski käe all. Aastatel 1978–1981 töötas Ivari Ilja kontsertmeistrina RAT Estonias. 1986. aastal asus ta klaveripedagoogina tööle Tallinna Riiklikku Konservatooriumi (1994. aastast dotsent, 1999. aastast professor). Aastatel 2000–2015  oli ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klaveriosakonna juhataja. 3. mail 2017 valiti Ivari Ilja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia rektoriks. Tema ametikohustused rektorina algasid 1. septembril 2017. Alates 2013. aastast on Ivari Ilja Eesti Interpreetide Liidu juhatuse esimees, alates 2017. aastast Eesti Muusikanõukogu president ning alates 2020. aastast Rahvusooper Estonia nõukogu esimees. 1999 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (väljapaistev kontserttegevus) 2001 Eesti Vabariigi kultuuripreemia 2006 Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia (silmapaistva rahvusvahelise kontserttegevuse ja tulemusrikka pedagoogi töö eest) 2008 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2011 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (väljapaistva loomingulise ja pedagoogilise tegevuse eest) Tema isa oli koorijuht ja muusikapedagoog Harri Ilja. "Kuidas taltsutada stiihiat? Intervjuu Ivari Iljaga" Muusika 8-9/2005 "Dmitri Hvorostovsky and Ivari Ilja: "Pushkin Romances"". Opera News. 09.01.2010. Vaadatud 20.08.2010. Ivari Ilja. Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia veebisait. "EMTA Rektori valimised 2017". 4.5.2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 27.06.2017. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). CV "Kuidas taltsutada stiihiat? Intervjuu Ivari Iljaga" Muusika 8-9/2005 Leelo Kõlar "Ivari Ilja 50" Sirp, 22. mai 2009 Riina Luik "Ivari Ilja: Chopini mäng on kui noateral kõndimine" Eesti Päevaleht, 8. märts 2010
Daşoguzi vilajett

Daşoguzi vilajett on 1. järgu haldusüksus (vilajett) Türkmenistanis. Nõukogude ajal kandis ta Tašauzi oblasti nime. Vilajetis on üheksa rajooni ja kaks rajooni õigustega linna: Akdepe rajoon Boldumsazi rajoon Daşoguz Daşoguzi rajoon Gubadagi rajoon Köneürgenç Köneürgençi rajoon Ruhubelenti rajoon Saparmyrat Türkmenbaşy rajoon Tagta rajoon Ýylanly rajoon
Abraham Moresin

Abraham Moresin (surnud 19/30. mail 1708 Tartus) oli Tartu raehärra. Ta oli rügemendiveltveebel ja Tartu linnakirurg. 1696. aastal sai ta Tartu kodanikuks, oli Suurgildi vanem 1698. aastal, raehärra 1701–1707. Tartu vallutanud venelased süüdistasid teda spionaažis Rootsi kasuks ja poosid ta koos teise raehärra, Claus Kroppega üles. Abraham Moresin oli abielus Catharina Helenaga, kelle neiupõlvenimi pole teada. 1708. aastal, lesena, küüditati Catharina Helena Moresin Vologdasse. Dorpater Ratslinie 1319–1889 und das dorpater Stadtamt 1878–1918. Bearbeitet von Robert Arthur von Lemm. Marburg/Lahn, 1960 Lk. 103.
Claus Kropp

Claus Kropp (eesnimi kirjutatud ka Clas või Klaus, perekonnanimi kirjutatud ka Kroppe; surnud 19/30. mail 1708 Tartus) oli Tartu raehärra. Ta oli 1698. aastal Suurgildi vanem, 1701. aastal kirikuadministraator, 1701–1708 raehärra, 1707. aastal soolakaubanduse komissar. Tartu vallutanud venelased süüdistasid teda spionaažis Rootsi kasuks ja poosid ta koos teise raehärra, Abraham Moresiniga, üles. Dorpater Ratslinie 1319–1889 und das dorpater Stadtamt 1878–1918. Bearbeitet von Robert Arthur von Lemm. Marburg/Lahn, 1960.
August Rennit

August Eduard Rennit (17. oktoober 1880 – 29. juuni 1945 Freidberg, Saksamaa) oli Eesti majandus- ja pangandustegelane, AS-i Tartu Pank juhatuse esimees.
Põhjala agraartsentrism

Põhjala agraartsentrism on ideoloogiate segavorm, mis kombineerib sotsiaalliberalismi, rohelist ideoloogiat ja konservatismi. Põhjala agraartsentristlikud parteid paigutuvad poliitilises skeptris paremale poole tsentrit, tüüpilised programmilised seisukohad nendel parteidel on: Väikeettevõtete toetamine Poliitilise võimu detsentraliseerimine Keskkonnakaitse Euroskeptitsism Sotsiaalpoliitikas tagada minimaalne sotsiaalne julgeolek Põhjala riikides (Soome, Rootsi, Norra, Taani) oli agraarliikumistel võrreldes Mandri-Euroopaga suurem poliitiline mõju, olles mitte ainult sõltumatud, vaid koguni esindatud rahvuslikes parlamentides neljanda seisusena. Parteid tekkisid tavaliselt 20. sajandi esimese kahe kümnendi jooksul ja selle eelnes töölisliikumine 19. sajandi lõpul. Soome Keskerakond; asutati Soome Maaliidu nime all 1906. aastal. Eestimaa Rahvaliit; asutati 2000. aasta juunis kolme erakonna – Eesti Maaliidu, Eesti Pensionäride ja Perede Erakonna ning Eesti Maarahva Erakonna – liitumisel. Peale ühinemist Eesti Rahvusliku Liikumisega kannab erakond nime Eesti Konservatiivne Rahvaerakond. Rootsi Keskpartei; asutati Rootsis 1913. Rootsi Põllumeeste Liidu nime all. Norra Keskpartei; asutati Norras 1920. aastal Norra Maapartei nime all. Taani Sotsiaalliberaalne Partei (Det Radikale Venstre) loodi 1905. aastal; lüües lahku Taani Liberaalsest Parteist (Venstre)
Ernst Rosen

Ernest Rosen (20. juuni 1884 – 5. august 1962 Saksamaa) oli Eesti majandustegelane, Ernest von Roseni vanemad olid Gustav Arved von Rosen (1849–1903), Tallinna Piiritustehaste Omanike Ühisus Rosen & Co direktor (1895–1903), Tallinna viinavabriku "Rosen & Co." asutaja ja Anna Elisabeth (sünd. Zoege von Manteuffel) (1853–1927). Vanaisa Woldemar Reinhold von Rosen (1815–1889) oli Eestimaa kubermangu Aktsiisivalitsuse ringkonnaülem Ernest Rosen oli Tallinna Piiritustehaste Omanike Ühisus Rosen & Co peadirektor (1938–1940) ja Tallinna Aktsiaklubi president aastatel 1923–1938. Enne Diakonisside Asutise sundlõpetamist, kuulus Ernest von Rosen Tallinna Diakonisside Seltsi nõukogusse, Diakonisside Asutises tegutses ka tema õde Erwi Lisinka von Rosen. Ernst Rosen asus 1941. aastal ümberasujana Saksamaale. Rosen (valge) Elisabeth von Rosen, Bogislaus Rosen aus Pommern, 1572-1658: Stammvater des estländischen Geschlechts der "weiszen"Rosen, Familienverband der "weiszen" Rosen, O./ü. „Ilutrükk“, Tartu, 1938, seite 627 Robert Nerman, Kvaliteetne piiritus tõi Eestile tuntust mitmel pool maailmas, Eesti Päevaleht, 23. märts 2007
Kert Kesküla

Kert Kesküla (13. jaanuar 1975 Tallinn – 28. september 2011 Tallinn) oli eesti korvpallur. Ta lõpetas 1993. aastal Eesti Spordigümnaasiumi ja 2001. aastal Audentese Ülikooli. Ta töötas OÜ BAO Ohtlike Jäätmete müügijuhina ning MTÜ Eesti Elektroonikaromu projektijuhina. Eesti spordi biograafiline leksikon Kert Kesküla Lasnamäel tapeti noahoopidega endine Eesti tippkorvpallur Lasnamäel tapeti endine Eesti tippkorvpallur Tapetud Kert Kesküla sõber: ta jäi kadunuks teisipäeval töölt lahkudes Kesküla esimene treener esimesest silmapilgust: "Kus oli ilus pikk valge peaga poiss!" Prokuratuur saatis Kesküla mõrva kriminaalasja kohtusse Biograafia ESBL-is
Krzeszowice

Krzeszowice on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas, Krzeszowice valla halduskeskus. Krzeszowice asub Krakówi kesklinnast ligikaudu 23 km lääneloodes. 2012. aastal oli linnas 10 281 elanikku. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/011212006064-0951570?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022.
Hispaania haldusjaotus

Hispaania on halduslikult jaotatud autonoomseteks piirkondadeks, provintsideks ja valdadeks. Lisaks on igal autonoomsel piirkonnal õigus moodustada maakondi (comarcas). Järgmises tabelis on toodud Hispaania autonoomsed piirkonnad ja autonoomsed linnad koos keskustega: Galicia Navarra Madrid La Rioja Aragón Kataloonia Valencia Castilla–La Mancha Extremadura Portugal Castilla-León Astuuria Kantaabria Baski Murcia Andaluusia Ceuta Melilla Prantsusmaa Baleaarid Kanaari saared Vahemeri Biskaia laht Atlandi ookean Andorra Atlandi ookean Gibraltar (UK) 197. aastal eKr, Rooma Impeeriumi okupatsiooni ajal, jagati Pürenee poolsaar kaheks poliitiliseks haldusüksuseks: Hispania Ulterior ja Hispania Citerior. Bética Pluss eritsoon Tarraconensise ja Astigitanuse vahel. Tarragonense Lusitania Kristlikud kuningriigid: Galicia, Astuuria, León, Castilla, Navarra, Aragón koos kahe krahvkonnaga: Sobrarbe ja Ribagorza ning Kataloonia krahvkonnad. Muladiidide taifad: Albarracín, Alpuente, Badajoz, Córdoba, Lérida, Mértola, Niebla, Santa María de Algarbe, Sevilla, Silves, Zaragoza ja Toledo Berberite taifad: Algeciras, Arcos, Carmona, Granada, Málaga, Morón ja Ronda Slavoonide (Eslavones) taifad: Almería, Denia, Tortosa ja Valencia 13. sajandi Hispaania (välja arvatud iseseisvad kuningriigid-krahvkonnad: Aragón, Baleaari saared, Kataloonia ja Valencia) oli jagatud adelantamientodeks. See oli haldusüksus, mis on saanud nime kuberneri ehk adelantado järgi. Adelantamientod: Andaluusia, Castilla, Cazorla, Galicia, León, Astuuria, Mayor de la Frontera ja Murcia. Ainus adelantado, kes ei olnud ametisse nimetatud kuninga poolt, oli Cazorla adelantado. Tema nimetas ametisse Toledo peapiiskop. 16. sajandil oli Hispaania territoorium jagatud esimest korda provintsideks. Provintside pealinnad olid "ciudades con voto en Cortes" ehk hääleõigusega linnad cortesis – Hispaania parlamendis. Territoriaalne haldusjaotus oli järgmine: Aragóni kuningriik Kataloonia krahvkond Mallorca kuningriik Valencia kuningriik Kastiilia kuningriik: Provintsid: Navarra kuningriik Baskimaa kolm provintsi: Álava, Guipúzcoa ja Vizcaya Ávila, Burgose, Córdoba, Cuenca, Granada (lisandus 1506), Guadalajara, Jaén, Kanaari saared, León, Madrid, Murcia, Salamanca, Segovia, Sevilla, Soria, Zamora, Toledo ja Valladolid. 13. oktoobril 1613 lisandus cortesi uus linn Santiago de Compostela uue provintsi Galicia pealinnana (varem oli Galicia ala Zamora provintsi koosseisus) ning 1650. aastal lisandusid cortesi linnad Ciudad Real ja Palencia koos provintsidega. AN - Andaluusia AR - Aragon AST - Astuuria C - Kantaabria CAT - Kataloonia CL - Kastiilia-Leon CM - Kastiilia-La Mancha CV - Valentsia EXT - Ekstremaduura G - Galiitsia IB - Baleaari saared IC - Kanaari saared LR - La Rioja M - Madriid MU - Murcia NA - Navarra PV - Baskimaa https://www.autosert.ee/wp-content/uploads/2016/04/Kasutusjuhend-VDO-Rel.-2.0-digitaalse-s%C3%B5idumeeriku-kasutusjuhend-EST.pdf Autosert, digitaalne tahhograaf DTCO-1381, peatükk 9, lk. 88
Ele Pedassaar

Ele Pedassaar (sündinud 10. detsembril 1976 Võrus) on eesti sünoptik. Pedassaar sündis Võrus. Ta on õppinud Eesti Mereakadeemias ja Tallinna Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas meteoroloogiat. Lisaks õppis ta kooli ajal muusikat (viiulit). Ta töötab Keskkonnaagentuuri ilmaprognooside osakonna peaspetsialisti-sünoptikuna. Pedassaar esineb ilmateadustajana Eesti Televisiooni uudistesaates "Aktuaalne kaamera". Võrumaalt pärinevana oskab ta võru keelt ning on ka telesaates ilmateadet võru keeles vahendanud. "Inforegister.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuni 2018. Vaadatud 20. juunil 2018. Ele Pedassaar[alaline kõdulink]. NaisteMaailm, 9/2010. Keskkonnaagentuuri leht Facebookis Iloline inemine, 10/10: Ilmateadja Ele Pedassaar (ETV 2010). ERR-i veebileht, 05.11.2017. "Iloline inemine: Ilmateadja Ele Pedassaar", ETV saade 2010, järelvaadatav ETV arhiivist
Albrecht (Saksi-Wittenberg)

Albrecht (suri 28. juunil 1385) oli Saksi-Wittenbergi hertsogi Otto poeg. Aastal 1370 sai ta oma emapoolse vanaisa järglaseks Lüneburgi vürstkonna troonil. Albrecht abiellus aastal 1374 Anhalt-Bernburgi vürsti Bernhard III tütre Katharinaga, kes oli Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Magnus II lesk. Neil oli üks tütar: Helene (1385-?)
Albrecht

Albrecht on saksapärane mehenimi ja perekonnanimi. Selle nime all on tuntud ka mitmed valitsejad: Albrecht, Mainzi peapiiskop (1490–1545) Albrecht, Lüneburgi vürst (suri 1385) Albrecht, Castell-Castelli vürst Albrecht, ka Albrecht I ja Albrecht von Hohenzollern või Albrecht von Brandenburg-Ansbach, Preisimaa hertsog (1490–1568) Albrecht, Württembergi hertsog Albrecht (eesnimi) Albrecht (aadlisuguvõsa) Albrecht I
Krakówi Vabariik

Krakówi Vabariik poola keeles Rzeczpospolita Krakowska) ehk Krakówi Vabalinn (Wolne Miasto Kraków) oli neutraalne poola riik, mis asutati Viini Kongressi otsusega 1815. Hõlmas Krakówi ja selle ümbruskonna. Muutus madalate tollitariifide tõttu transiitkaubanduse keskuseks. Etendas olulist osa poola kultuuri arengus ja rahvuslikus vabadusliikumises. Oli 1836–1841 Austria okupatsioonivõimu all, liideti pärast Krakówi mässu mahasurumist 1846 Austriaga. Danzigi vabalinn Rzeczpospolita Varssavi Hertsogiriik HISTORIA CHRZANOWA Rzeczpospolita Krakowska Wolne miasto Kraków W RAMACH POZORNEGO PAŃSTWA (1815 —1846)
Ranetki

Ranetki (vene keeles Ранетки; ingliskeelne nimi Ranetki Girls) on Venemaa pop-rock'i ansambel. See tegutseb 2005. aastast. Ansambli tuntumaid laule on "O tebe" ("Sinust"), mis valiti Rockstari arvutimängu "Grand Theft Auto IV" raadiosse.
Peeter Raudsepp (teatrilavastaja)

Peeter Raudsepp (sündinud 20. märtsil 1974 Tallinnas) on eesti teatrilavastaja. Peeter Raudsepp lõpetas 1992. aastal Tallinna 32. Keskkooli ja 1996. aastal lavastaja erialal Eesti Muusikaakadeemia kõrgema lavakunstikooli. Aastal 2000. sai ta teatrialase magistrikraadi (Eesti Muusikaakadeemia kõrgem lavakunstikool), Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli doktoriõppes on Raudsepp 2011. aastast. Ta on töötanud Rakvere Teatris aastatel 1996–1997 ja 1998–1999 lavastajana ning aastatel 1999–2001 dramaturgina. Aastail 2001–2011 oli Raudsepp Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia näitlejameisterlikkuse ja lavakõne lektor ning aastail 2011–2016 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli juhataja ja dotsent. Lisaks on ta juhendanud Viljandi Kultuuriakadeemia 4.–9. lendu ja koos Katariina Undiga lavakunstikooli XXVII lendu. 2017. aastast asus Peeter Raudsepp tööle Rakvere teatri loomingulise juhina. 2020. ja 2023. aastal valiti ta tagasi teatri loominguliseks juhiks. Raudsepp oli Eesti Näitlejate Liidu liige aastail 1996–2000 ja on Eesti Lavastajate Liidu liige aastast 1997. Aastail 2009–2011 oli ta Lavastajate Liidu esimees. 2022 "Tehnik" tudengifilm, Jänes 2019 "Johannes Pääsukese tõeline elu" mängufilm, Jaan Tõnisson 2015 "Roukli" mängufilm 2013 "Elavad pildid" mängufilm, maakler Lemmik 2010 "Lumekuninganna" mängufilm, treener 1993 "Hysteria" komöödiafilm 1994 Voldemar Panso nimeline auhind 2007 stipendium "Ela ja sära" 2018 Rakvere Teatri kolleegipreemia, parim lavastaja ("Puudutada kuud" ja "Kuni ta suri") 2018/2019 Rakvere Teatri publikupreemia, parim lavastus ("Kuni ta suri") Peeter Raudsepp Eesti Lavastajate Liidu lehel (vaadatud 6.12.2019) Eesti Teatriliit. Vaadatud 9. juuni 2023. Rakvere teatri loomingulise juhina jätkab Peeter Raudsepp. kultuur.err.ee "ELDL nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2023. Vaadatud 9. juunil 2023. Eesti filmi andmebaas. Peeter Raudsepp. IMDb. Peeter Raudsepp: teatrite kiusatus pakkuda kiirkultuuri on suur Postimees, 4. detsember 2010. Peeter Raudsepp haarab lavakoolis ohjad Postimees, 10. aprill 2011. Peeter Raudsepp: Olen tahtnud seda müüti pöörata. Postimees, 13. mai 2023.
Uno Laur (muusik)

Uno Laur (sündinud 8. juunil 1961 Rakveres) on eesti muusik, punkansamblite Must Mamba ja Röövel Ööbik endine solist. "Persoon: Uno Laur otsustas, et hakkab punkariks" (Estonian). Virumaa Teataja. Vaadatud 23.09.2009. {{cite web}}: välislink kohas |publisher= (juhend)CS1 hooldus: tundmatu keel (link)[alaline kõdulink] "The first band included Kuldar Poska, Allan Hmelnitski and Uno Laur" "Lahkuvad Uno Laur ja Kuldar Poska" Röövel Ööbik
Põhiharidus

Põhiharidus on 1.–9. klassini ulatuv koolisüsteemi aste, mis on Eestis kohustuslik üldharidusmiinimum. Põhihariduse võib Eestis omandada: osaliselt algkoolis (1.–6. klass), põhikoolis (1.–9. klass) või gümnaasiumis, mille juures on põhikooli klassid. Põhikool jaguneb kolmeks kooliastmeks: I kooliaste – 1.–3. klass; II kooliaste – 4.–6. klass; III kooliaste – 7.–9. klass. Põhiharidust saab omandada kolme riikliku õppekava alusel: põhikooli riiklik õppekava, põhikooli lihtsustatud õppekava ja haridusliku erivajadusega õpilasele koostatud individuaalne õppekava. Et lõpetada põhikool, tuleb läbida õppekava ja teha edukalt kolm põhikooli lõpueksamit: 1) eesti keel ja kirjandus või eesti keel kui teine keel, 2) matemaatika 3) eksam õpilase valikul. Põhitaseme õppe põhivorm on päevaõpe. Koolikohustuse vanuse ületanud võivad omandada põhihariduse ka õhtuses õppes, kaugõppes või eksternina. Põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse kohaselt peab vähemalt 80 protsendil õpilastest, kelle jaoks põhikool on elukohajärgne kool, kuluma kooli jõudmiseks mitte rohkem kui 60 minutit. Munitsipaal- või riigikoolis õppekava alusel toimuva põhi- või keskharidusõppe eest ei tohi õpilastelt ega vanematelt nõuda kaasrahastamist. Põhikooli õpilase suurim lubatud nädala õppekoormus õppetundides on: 1. klassis 20; 2. klassis 23; 3. ja 4. klassis 25; 5. klassis 28; 6. ja 7. klassis 30; 8. ja 9. klassis 32. Pärast põhikooli lõppu võib jätkata gümnaasiumis üldkeskharidusega, kutseõppeasutuses kutsekeskharidusega või omandada kutse. Koolikohustusliku ea ületanud põhihariduseta isikutele on mõeldud kutseõpe põhihariduse baasil, mille puhul õpitakse eriala kõrval ka erialaga seotud üldharidusaineid. Eestis on arutatud ka keskhariduse kohustuslikuks muutmist, kuid siiani pole neid ettepanekuid vastu võetud. Ülevaade üldharidusest haridus- ja teadusministeeriumi kodulehel Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus Põhiharidus portaalis rajaleidja.ee Merje Pors "Reps: keskhariduse kohustuslikkuse nõue aitaks probleemi lahendada" Postimees, 05.07.2011 Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus Põhikooli riiklik õppekava (normintellektiga õpilased) Põhikooli lihtsustatud riiklik õppekava (kerge vaimupuudega õpilased) Toimetuleku riiklik õppekava (mõõduka ja sügava vaimupuudega õpilased) Tiina Annus "Põhiharidus kolmandal aastatuhandel" Riigikogu Toimetised, 7/2003
Sten Lassmann

Sten Lassmann (sündinud 26. mail 1982) on eesti pianist, keda tuntakse eelkõige Heino Elleri muusika interpreedina. Sten Lassmann on õppinud Eesti Muusikaakadeemias, Pariisi konservatooriumis ja Rootsi Kuninglikus Muusikaakadeemias. 2002. aastal võitis Sten Lassmann VI Tallinna riikliku klaverikonkursi ning neli aastat hiljem jagas oma esimest rahvusvahelist auhinda (3. koht) Danil Sajamoviga. 2011 Heino Elleri nimeline muusikapreemia 2015 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (Heino Elleri kogutud klaveriteoste plaadistamine ja aktiivne kontserttegevus) 2021 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (järjekindla ja väljapaistva tegevuse eest muusikamaastikul, suure panuse eest Eesti muusika jäädvustamisel) Ta on pianist Peep Lassmanni poeg. Eesti saatkond Londonis