laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Teelehe-mosaiikliblikas

Teelehe-mosaiikliblikas (Euphydryas aurinia) on koerlibliklaste sugukonda kuuluv liblikas. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012). Ta on kogu Eestis levinud, lokaalne, kuid mitte haruldane. Valmikuid võib näha mai lõpust juuni keskpaigani. Eestis esinev alamliik on Euphydryas aurinia estonica Pet, selle kirjeldas Wilhelm Petersen aastal 1902. Teine sama perekonna liik – suur-mosaiikliblikas – on teelehe-mosaiikliblikast suurem ja eelistab metsamaastikku. Teelehe-mosaiikliblika peamiseks toidutaimeks Eestis on peetrileht. Teelehe-mosaiikliblikas valiti Eesti aasta liblikaks 2020. Teelehe-mosaiikliblikas (dorsaalne külg) Teelehe-mosaiikliblikas (ventraalne külg) Viidalepp, J. & H. Remm, 1996. Eesti liblikate määraja. Tallinn: Valgus. Lk 214 Mati Martin 2007. Suur-mosaiikliblikas ja teelehe-mosaiikliblikas. Eesti Loodus 5. vt. Tammaru, Toomas; Meister, Hendrik; Lindman, Ly 2020. Teelehe-mosaiikliblikas. Eesti Loodus 1: 30–32. Teelehe-mosaiikliblikas andmebaasis eElurikkus Hendrik Meisteri magistritöö teelehe-mosaiikliblikast
Suur-mosaiikliblikas

Suur-mosaiikliblikas (Euphydryas maturna) on koerlibliklaste sugukonda kuuluv liblikas. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta lokaalselt levinud, kuigi kohati mitte haruldane. Valmikuid võib kohata juuni algusest juuli keskpaigani. Suur-mosaiikliblikaga võrdlemisi sarnane on teelehe-mosaiikliblikas. Viidalepp, J. & H. Remm, 1996. Eesti liblikate määraja. Tallinn: Valgus. Lk 214 Mati Martin 2007. Suur-mosaiikliblikas ja teelehe-mosaiikliblikas. Eesti Loodus 5. vt. Suur-mosaiikliblikas andmebaasis eElurikkus
Sõõrsilmik

Sõõrsilmik (Lopinga achine) on silmiklaste sugukonda kuuluv liblikas. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012). Eestis leidub teda kohati lopsaka alustaimestikuga liigirikastes okas- ja lehtmetsades, samuti tammikutes ja puisniitudel juuli keskpaigast juuli lõpuni. Lopinga achine ♂ Lopinga achine ♂ △ Viidalepp, J. & H. Remm, 1996. Eesti liblikate määraja. Tallinn: Valgus. Lk 208 Sõõrsilmik andmebaasis eElurikkus
Nõmme-tähniksinitiib

Nõmme-tähniksinitiib (varasema eestikeelse nimetusega tähnik-sinitiib; ladinakeelne teaduslik nimetus Maculinea arion, sünonüümidena ka Phengaris arion ja harvemini Papilio arion) on sinilibliklaste sugukonda kuuluv liblikas. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012). Eestis esineb teda lokaalselt ning üsna harva. Näha võib teda liivikutel, luidetel ja nõmmemännikutes juuni keskpaigast juuli lõpuni. Phengaris arion ♂ Phengaris arion ♂ △ IUCN. "The IUCN Red List of Thretened Species". Viidalepp, J. & H. Remm, 1996. Eesti liblikate määraja. Tallinn: Valgus. Lk 224 Nõmme-tähniksinitiib andmebaasis eElurikkus
Tume-nõlvaöölane

Tume-nõlvaöölane (Chersotis andereggii) on öölaste sugukonda kuuluv liblikas. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta väga haruldane. 20. sajandi algul püüti teda Vääna rannas ja Saaremaal, hiljem, aastatel 1980–1987 korduvalt ja arvukana Tallinnas Pärnamäel. Viidalepp, J. & H. Remm, 1996. Eesti liblikate määraja. Tallinn: Valgus. Lk 339 Tume-nõlvaöölane andmebaasis eElurikkus
Põhja-tõmmusilmik

Põhja-tõmmusilmik (Erebia embla) on silmiklaste sugukonda kuuluv liblikas. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta väga haruldane. Teda on leitud Valga ja Põlva maakonnas juunis ja juuli algul. Viidalepp, J. & H. Remm, 1996. Eesti liblikate määraja. Tallinn: Valgus. Lk 206 Põhja-tõmmusilmik andmebaasis eElurikkus
Hahkkaruslane

Hahkkaruslane (Phragmatobia luctifera, varem ka Arctinia caesarea) on karuslaste sugukonda kuuluv liblikas. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta väga harva püütud Lääne- ja Põhja-Eesti liivasel rannikul ning luidetel. Viidalepp, J. & H. Remm, 1996. Eesti liblikate määraja. Tallinn: Valgus. Lk 236 Hahkkaruslane andmebaasis eElurikkus
Malai keel

Malai keel (Bahasa Melayu) on austroneesia keelte hulka kuuluv makrokeel, mida räägitakse Kagu-Aasias. Malaisia malai keel on ametlik keel Malaisias, Bruneis ning ka üks neljast ametlikust keelest Singapuris. Keele teiseks põhiliseks vormiks on Indoneesias kõneldav indoneesia keel, mida räägib esimese või teise keelena ligi 300 miljonit inimest. Malai keelt kirjutatakse tänapäeval valdavalt ladina kirjas. Ajalooliselt on malai keele kirjutamiseks kasutatud mitmesuguseid kirjaviise. Malai kirjandus
Eduard Fraenkel

Eduard David Mortier Fraenkel (17. märts 1888 Berliin – 5. veebruar 1970 Oxford) oli Saksa-Briti klassikaline filoloog. Eduard Fraenkel sündis Berliinis juudi peres. Tema isa oli veinikaupmees, ema tuntud kirjastaja tütar. 1897–1906 käis Fraenkel Berliinis Askanisches Gymnasium'is, kus õpetati ka vanakreeka ja ladina keelt. Pärast gümnaasiumi lõpetamist õppis ta klassikalist filoloogiat esmalt Berliini ja seejärel Göttingeni ülikoolis. Berliinis kuulus tema õpetajate hulka Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff, Göttingenis Friedrich Leo. 1912. aastal kaitses Fraenkel Göttingenis doktorikraadi. Seejärel oli ta mõnda aega Münchenis Thesaurus Linguae Latinae kaastööline. 1917. aastal habiliteerus ta Berliinis tööga Plautusest. 1920. aastal nimetati Fraenkel Berliini ülikooli erakorraliseks professoriks. 1923. aastal sai ta klassikalise filoloogia korraliseks professoriks Kieli ülikoolis, 1928. aastal Göttingeni ülikoolis, 1931. aastal Freiburgi ülikoolis. Pärast natsionaalsotsialistlikku riigipööret ja juudivastaste seaduste vastuvõtmist Saksamaal 1933. aastal vallandati Fraenkel ametist ning 1934. aastal emigreerus ta Suurbritanniasse. 1935–1953 oli ta ladina filoloogia professor Oxfordi ülikooli Corpus Christi College'is. 1951. aastal valiti ta Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks. Pärast emeriteerumist oli ta külalisprofessor mitmes Itaalia ja Saksamaa ülikoolis. 1963. aastal sai ta Berliini Vaba Ülikooli audoktoriks. Eduard Fraenkeli teaduslike huvide hulka kuulusid vanakreeka draamakirjanikud Aristophanes, Euripides ja Aischylos, rooma luuletaja Horatius, Cicero, ladina prosoodia ja meetrika ning Rooma õigus. "Plautinisches bei Plautus", Berlin: Weidmann, 1922 (ingliskeelne väljaanne: "Plautine Elements in Plautus", Oxford: Oxford University Press, 2007) "Die Stelle des Römertums in der humanistischen Bildung", Berlin: Weidmann, 1926 "Iktus und Akzent im lateinischen Sprechvers", Berlin: Weidmann, 1928 "Gedanken zu einer deutschen Vergilfeier", Berlin: Weidmann, 1930 "Das Pindargedicht des Horaz", Heidelberg: Winter, 1933 "Aeschylus: Agamemnon" (kommenteeritud väljaanne), Oxford: Clarendon Press, 1950 (saksakeelne väljaanne: "Der Agamemnon des Aeschylus", Zürich: Artemis, 1957) "Die sieben Redenpaare im Thebanerdrama des Aeschylus", München: Bayerische Akademie der Wissenschaften, 1957 "Horace", Oxford: Clarendon Press, 1957 (saksakeelne väljaanne: "Horaz", Darmstadt: Wissenschaftliche Buchgesellschaft, 1963) "Beobachtungen zu Aristophanes", Roma: Edizioni di Storia e Letteratura, 1962 "Zu den Phoenissen des Euripides", München: Bayerische Akademie der Wissenschaften, 1963 "Noch einmal Kolon und Satz", München: Bayerische Akademie der Wissenschaften, 1965 Josef Delz, Eduard Fraenkel. Briefwechsel 1947–1969. Eine Gelehrtenfreundschaft. Hrsg. Georg Schwarz, Oleg Nikitinski. München: SYMPOSION eleutheron, 2015. (ISBN 978-3-928411-81-3; см. WorldCat). 1918. aastal abiellus Fraenkel Berliinis Ruth von Velseniga (1892–1970), kes oli kirjaniku ja naisõiguslase Dorothee von Velseni (1883–1970) noorem õde. Pärast naise surma sooritas ta enesetapu.
Brauni astelsõnajalg

Brauni astelsõnajalg (Polystichum braunii) on sõnajalaliste sugukonda astelsõnajala perekonda kuuluv sõnajalgtaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse. Eestis on ta väga haruldane. Taime sporulatsioon toimub juulis-augustis. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto, lk 70.  Brauni astelsõnajalg – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Brauni astelsõnajalg andmebaasis eElurikkus
Sudeedi põisjalg

Sudeedi põisjalg (Cystopteris sudetica) on naistesõnajalaliste sugukonda põisjala perekonda kuuluv sõnajalgtaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta väga haruldane, leidub klindialuses lehtmetsas. Taime sporulatsioon toimub augustis. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 69 Sudeedi põisjalg andmebaasis eElurikkus
Odajas astelsõnajalg

Odajas astelsõnajalg (Polystichum lonchitis) on sõnajalaliste sugukonda astelsõnajala perekonda kuuluv sõnajalgtaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta väga haruldane. Teda leidub kiviaedadel ja kivistel kohtadel. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 70 Odajas astelsõnajalg andmebaasis eElurikkus
Mõrvarlik mägi

"Mõrvarlik mägi" ("Killer Mountain") on 2011. aastal telekanali Syfy poolt televisiooni tarbeks toodetud seikluslik ulmefilm. Film räägib legendaarset Shangri-La'd otsima läinud kadunud missiooni päästma läinud mägironijatest.
Haruline võtmehein

Haruline võtmehein (Botrychium matricariifolium) on maokeeleliste sugukonda võtmeheina perekonda kuuluv sõnajalgtaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta väga haruldane. Teda leidub kuivadel niitudel, kuivades hõredates metsades ja liivikuil. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 66 Haruline võtmehein andmebaasis eElurikkus
Rohe-raunjalg

Rohe-raunjalg (Asplenium viride) on raunjalaliste sugukonda raunjala perekonda kuuluv sõnajalgtaim. Sarnane liik on pruun raunjalg, kellest erinevalt on rohe-raunjala lehtede roots suuremas osas roheline (pruunil raunjalal pruun). Eestis on rohe-raunjalg väga haruldane. Liigi avastas Eestist Mari Reitalu 2003. aastal. Teda kasvab Põhja-Saaremaal paepragudes ja Tallinna lääneosas. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 67 "Asplenium viride — rohe-raunjalg". Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon. 2019. Rohe-raunjalg andmebaasis eElurikkus
Karedahambane osi

Karedahambane osi (Equisetum x trachyodon) on osjaliste sugukonda osja perekonda kuuluv sõnajalgtaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta väga haruldane. Teda leidub Saaremaal, palumetsades niiskemates kohtades. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 64 Karedahambane osi andmebaasis eElurikkus
Muda-lahnarohi

Muda-lahnarohi (Isoëtes echinospora) on lahnarohuliste sugukonda lahnarohu perekonda kuuluv sõnajalgtaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse. Eestis on ta väga haruldane. Teda leidub mudase põhjaga selgeveelistes järvedes. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto, lk 64. Muda-lahnarohi andmebaasis eElurikkus
Anni Mäger

Anni Mäger (sündinud 31. augustil 1977) on eesti kunstnik. 1995. aastal lõpetas ta Tallinna Pelgulinna Keskkooli kunstiklassi ja 1999. aastal Eesti Kunstiakadeemia graafilise disaini erialal. 2002. aastal sai ta samas magistrikraadi. Tema joonistatud on limonaadisiga Limpa. Andrus Kivirähk. "Limpa ja mereröövlid". Varrak 2004 Urmas Lennuk. "Sööärasöö!". Varrak 2007 Siiri Pärkson. "Ämblike kool". Ilo 2009 Wimberg. "Suur pidusöök". Maalehe Raamat 2009 Urvi Grossfeldt. "Mai tänava hiired". Ilo 2010 Markus Saksatamm. "Ruubert, lohe ja laevapoisid". Tänapäev 2010 "Maailma muinasjuttude kuldraamat". TEA Kirjastus 2011 Jaan Rannap. "Nelja nimega koer". TEA Kirjastus 2011 Reeli Reinaus. "Tavalised hambahaldjad". Tänapäev 2011 Markus Saksatamm. "Postiljon ja kanad". Päike ja Pilv 2014 Urve Tinnuri. "Koprapoiss Kaur läheb kooli". TEA Kirjastus 2016 Jana Maasik. "Frida ja Lonni üksinda kodus". Tänapäev 2016 Juhan Kunder. "Imelik peegel". TEA Kirjastus 2016 Markus Saksatamm. "Viieküüruline kaamel ja teisi naljajutte". Tänapäev 2016 Wimberg. "Salasõna". Pegasus 2017 Priit Põhjala. "Onu Mati, loomaarst". Tänapäev 2018 Markus Saksatamm. "Kaisa sada vanaisa". Rahva Raamat 2018 Leelo Tungal. "Kas printsess peseb käsi?". Tänapäev 2020 Pille Kannisto. "Britaga juhtub". Tänapäev 2022 Tiina Laanem. "Katariina kaaperdab kooli". Pegasus 2022 2006 Nukitsa konkurss, 1. koht kunstnike kategoorias ("Limpa ja mereröövlid") 2008 Nukitsa konkurss, 2. koht kunstnike kategoorias ("Sööärasöö") 2012 Nukitsa konkurss, 3. koht kunstnike kategoorias ("Mai tänava hiired") 2013 Põlvepikuraamatu konkurss, III koht („Postiljon ja kanad”, tekst Markus Saksatamm) Koduleht
Saksa-Rooma riigi territooriumite loend (O)

See on Saksa-Rooma riigi territooriumite loend, mis algavad tähega O:
Suur paelsammal

Suur paelsammal (Metzgeria conjugata) on paelsamblaliste sugukonda paelsambla perekonda kuuluv sammaltaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta väga haruldane. Teda leidub varjulistes kohtades kividel. 1998. Eesti sammalde määraja. Koost. Ingerpuu, N. & K. Vellak. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 58 Suur paelsammal andmebaasis eElurikkus
Tömbilehine tiivik

Tõmbilehine tiivik ehk tömbitipuline tiivik (Fissidens arnoldii) on tiivikuliste sugukonda tiiviku perekonda kuuluv sammaltaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta väga haruldane. Tömbilehine tiivik on vees kasvav sammal, keda leidub kalda- ja veesisestel kividel ning puidul. Ta on alkalifiil ehk eelistab lubjarikast kasvukeskkonda. 1998. Eesti sammalde määraja. Koost. Ingerpuu, N. & K. Vellak. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 109 Tömbilehine tiivik andmebaasis eElurikkus
Kolmis-seligeeria

Kolmis-seligeeria (Seligeria patula) on seligeerialiste sugukonda kuuluv sammaltaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta väga haruldane. Teda leidub märgadel paepaljanditel. 1998. Eesti sammalde määraja. Koost. Ingerpuu, N. & K. Vellak. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 148 Kolmis-seligeeria andmebaasis eElurikkus
Roheline hiidkupar

Roheline hiidkupar (Buxbaumia viridis) on hiidkupralaadsete seltsi hiidkupraliste sugukonda kuuluv lehtsammaltaim. Hiidkupra eoskupar on kuni 9 mm pikkune ja kinnitub harjasele, mis tõuseb substraadist kuni 1 cm kõrgusele. Eoskupras on mitu miljonit 12–15 μm läbimõõduga eost. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Väga spetsiifilise kasvukoha ja elupaigakao tõttu kuulub roheline hiidkupar Berni konventsiooniga kaitstavate liikide nimestikku. Kõik tema leiukohad võetakse kaitse alla ja neil aladel on keelatud metsa majandada. Eestis on ta väga haruldane. Ta kasvab kraavikallastel, karjamaadel nii savikal või liivasel mullal kui ka laialehistes ja segametsades kõdupuidul. Esimest korda leiti ta Eestist 1922. aastal Ruhnu saarelt. Hiljem leiti teda ka Hiiumaalt ja Saaremaalt. Eesti mandriosast leiti teda alles 2015. aastal. Rohelise hiidkupra eoskupraid söövad teod, linnud ja närilised. Nele Ingerpuu, Piret Lõhmus, Kai Vellak "Ühejalgne mehike metsa sees, roheline pugu punnis ees: roheline hiidkupar", Eesti Loodus 1/2023, lk 44-47 1998. Eesti sammalde määraja. Koost. Ingerpuu, N. & K. Vellak. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 107 Roheline hiidkupar andmebaasis eElurikkus
Harilik tundrasamblik

Harilik tundrasamblik (Flavocetraria cucullata) on samblik. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse.  Harilik tundrasamblik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Harilik tundrasamblik andmebaasis eElurikkus
Pallimäng

Pallimäng on sportlik või meelelahutuslik mäng, milles kasutatakse mänguvahendina palli. Lisaks pallile võidakse kasutada muid vahendeid, näiteks reketit, kurikat vms. Pallimängu mängitakse mitmekesi. Paljud pallimängud on võistkondlikud. Ameerika jalgpall golf jalgpall jääpall korvpall kriket kroket käsipall lacrosse lauatennis maahoki petank pesapall piljard polo ragbi rahvastepall saalihoki softball squash sulgpall tennis veepall võrkpall
Kollane käoking

Kollane käoking (Aconitum lasiostomum, sünonüüm Aconitum lycoctonum lasiostomum) on tulikaliste sugukonda kuuluv õistaimeliik või mõne botaanilise süsteemi järgi ka alamliik[viide?]. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Kollast käokinga peetakse Eestis mürgiseimaks taimeks hariliku näsiniine kõrval. Eestis on ta väga haruldane. Ta eelistab kasvukohana metsaservi ja võsastikke. Eestis leidub seda taime ainult Viljandi järve ääres. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 119 "Kollane käoking hakkab loodusest kaduma" Sakala, 17. juuli 2008
Villtulikas

Villtulikas (Ranunculus lanuginosus) on tulikaliste sugukonda tulika perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Kasvab Kirde-Eesti varjukates leht- ja segametsades. Taime lehed on sõrmhõlmised, kolme laia hõlmaga, üldkujult ümarad, südaja alusega. Varred on pikkade valkjate harali karvadega, lehe alumine pind siidkarvane. Õied on kollased, 3 cm läbimõõdus, õiepõhi paljas. Õitseb mais-juunis. Vili on pika kõverdunud nokaga. Taime kõrgus 20–80 cm. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta haruldane. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 123 Villtulikas andmebaasis eElurikkus
Püstkivirik

Püstkivirik (Saxifraga adscendens) on kiviriku perekonda kivirikuliste sugukonda kuuluv õistaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta haruldane. Teda leidub paekividel, loodudel. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 143 Püstkivirik andmebaasis eElurikkus
Mägi-lipphernes

Mägi-lipphernes (Oxytropis campestris) on liblikõieliste sugukonda kuuluv mitmeaastane õistaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Euroopas kasvab mägi-lippherne kaks alamliiki: Mägi-lipphernes (Oxytropis campestris subsp. campestris) – ehk tüüpalamliik on levinud Lõuna-Rootsis (arvukalt Ölandil), Šotimaal, Püreneedes, Alpides (sage, kasvab kuni lumepiirini 3000 m kõrgusel), Balkani maade lääneosas kuni Põhja-Makedoonia ja Karpaatideni. Põhja-lipphernes (Oxytropis campestris subsp. sordida) – kasvab Norras Finnmargis, Soomes, Euraasia arktilises ja lähisarktilises vööndis kuni Taimõri poolsaareni. Põhja-Ameerikas on esindatud veel mitu alamliiki ja teisendit: Oxytropis varians (Rydb.) K.Schum. Oxytropis monticola Gray subsp. monticola (sünonüümid: Oxytropis campestris subsp. gracilis (A.Nels.) Hultén, Oxytropis campestris var. cervinus (Greene) Boivin) Oxytropis monticola subsp. dispar (A.Nels.) Elisens & Packer Oxytropis cusickii Greenm. Oxytropis columbiana H. St. John Oxytropis jordalii A.E.Porsild subsp. jordalii (sünonüüm Oxytropis campestris (L.) DC. var. jordalii (Porsild) Welsh) Oxytropis jordalii A.E.Porsild subsp. davisii (S.L.Welsh) Elisens & Packer (sünonüüm Oxytropis campestris (L.) DC. var. davisii S.L.Welsh) Taim kasvab tavaliselt 10–30 cm kõrguseks. Lehed on juurmised ning need koosnevad 8–15 paarist süstjatest lehekestest, mis on noorelt karvased ja hiljem paljad. Abilehed on rootsuga kokku kasvanud. Õied on kollakad ning need paiknevad nutitaolises kobaras. Viljaks on lühkeste karvadega kaetud kaun, milles arenevad pruunikad kõva kestaga seemned. Eestis kasvab mägi-lippherne tüüpalamliik teadaolevalt vaid ühes leiukohas, mis asub Harjumaal Põhja-Kõrvemaa looduskaitsealal. Varem on mägi-lipphernest leitud ka Põlvamaalt Leevi küla lähedalt, aga nüüdseks on ta sealt kadunud. 1950. aastatest kuni 2000. aastate alguseni arvati ekslikult, et Eestis kasvab alamliik põhja-lipphernes. Teda leidub kuivadel nõlvadel, sihtidel. Õitseb mai lõpus ja juuni alguses. Arvukus on ligikaudu 500 isendit (2017. aasta seisuga). Mägi-lippherne populatsioon on meil geneetiliselt väga varieeruv, kuid seemnete idanevus on ikkagi väike (ligi 12%). Karvane lipphernes Mähustes kasvab mägi-lipphernes Mägi-lippherne (Oxytropis campestris (L.) DC.) kaitse tegevuskava Wayne J. Elisens, John G. Packer: A contribution to the taxonomy of the Oxytropis campestris complex in northwestern North America. In: Canadian Journal of Botany, Volume 58, 1980, S. 1820–1831. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 177 Mägi-lipphernes andmebaasis eElurikkus
Pisilina

Pisilina (Radiola linoides) on linaliste sugukonda kuuluv õistaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta väga haruldane. Teda leidub Hiiumaal niiskel liivapinnasel. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 185 Pisilina andmebaasis eElurikkus
Palgasõdurid 2

"Palgasõdurid 2" (originaalpealkiri "The Expendables 2") on 2012. aastal esilinastunud action-film. Film on järjeks kahe aasta tagusele filmile "Palgasõdurid". Kui eelmise filmi lavastas Sylvester Stallone, siis seekord on režissööriks Simon West. Stallone teeb aga filmis kaasa nii näitlejana kui ka ühe stsenaristina. Teistes olulisematses rollides teeb kaasa samuti nagu esimeses filmiski suur hulk esimese suurusjärgu märulifilmide staare nagu Jason Statham, Bruce Willis, Arnold Schwarzenegger, Jean-Claude Van Damme, Jet Li, Dolph Lundgren. Filmis saab näha ka 72-aastast Chuck Norrist.
Studio Ghibli

Studio Ghibli (jaapani keeles 株式会社スタジオジブリ Kabushiki-gaisha Sutajio Jiburi) on alates 1985. aastast tegutsev Jaapani animatsioonfilmistuudio, mille asutasid režissöörid Hayao Miyazaki ja Isao Takahata ning filmiprodutsent Toshio Suzuki. Ghibli on araabiakeelne Liibüas kasutatav sõna, mis tähendab Põhja-Aafrika kõrbest puhuvat kuuma, kuiva ja tolmust tuult sirokot. Logol kujutatakse metshaldjas Totorot filmist "Mu naaber Totoro". Studio Ghibli kuulub ühendusse The Association of Japanese Animations (AJA). 1986: "Taevane kindlus" (天空の城ラピュタ, Tenkū no Shiro Rapyuta; Castle in the Sky) 1988: "Mu naaber Totoro" (となりのトトロ, Tonari no Totoro; My Neighbour Totoro) 1988: "Jaanimardikate haud" (火垂の墓, Hotaru no Haka; Grave of the Fireflies) 1989: "Kiki kulleriteenus" (魔女の宅急便, Majo no Takkyūbin; Kiki's Delivery Service) 1991: "Alles eile" (おもひでぽろぽろ, Omohide Poroporo; Only Yesterday) 1992: "Porco Rosso" (紅の豚, Kurenai no Buta; Porco Rosso) 1993: "Ookeanilained" (海がきこえる, Umi ga kikoeru; Ocean Waves või I Can Hear the Sea) 1994: "Pesukarude sõda" (平成狸合戦ぽんぽこ, Heisei Tanuki Gassen Pompoko; Pom Poko) 1995: "Südame sosin" (耳をすませば, Mimi o sumaseba; Whisper of the Heart) 1997: "Printsess Mononoke" (もののけ姫, Mononoke Hime; Princess Mononoke) 1999: "Minu naabrid Yamadad" (ホーホケキョとなりの山田くん, Hōhokekyo Tonari no Yamada-kun; My Neighbours the Yamadas) 2001: "Vaimudest viidud" (千と千尋の神隠し, Sen to Chihiro no Kamikakushi; Spirited Away) 2002: "Kassi tänu" (猫の恩返し, Neko no Ongaeshi; The Cat Returns) 2004: "Howli liikuv kindlus" (ハウルの動く城, Hauru no ugoku Shiro; Howl's Moving Castle) 2006: "Ilmamere lood" (ゲド戦記, Gedo Senki; Tales from Earthsea) 2008: "Ponyo mäe otsas" (崖の上のポニョ, Gake no Ue no Ponyo; Ponyo on the Cliff by the Sea) 2010: "Arrietty" (借りぐらしのアリエッティ, Kari-gurashi no Arietti; The Borrower Arrietty) 2011: "Moonikünka nõlvadel" (コクリコ坂から, Kokuriko-zaka kara; From up on Poppy Hill) 2013: "Tuul tõuseb" (風立ちぬ, Kaze Tachinu; The Wind Rises) 2013: "Lugu printsess Kaguyast" (かぐや姫の物語, Kaguya-hime no Monogatari) 2014: "Mälestuste Marnie" (思い出のマーニー, Omoide no Mānī) 2016: "Punane kilpkonn" (レッドタートル ある島の物語, Reddo Tātoru: Aru Shima no Monogatari) 2020: "Earwig ja nõid" (アーヤと魔女, Āya to Majo) 2023: "Poiss ja haigur" (君たちはどう生きるか, Kimitachi wa Dō Ikiru ka) Studio Ghibli: A Brief History. Subtitledonline.com Lesley Aeschliman. The History of Studio Ghibli. Anime. BellaOnline "At 83, filmmaker Hayao Miyazaki earns historic Oscar for 'The Boy and the Heron'". AP News (inglise). 10. märts 2024. Vaadatud 11. märtsil 2024. Studio Ghibli andmebaasis IMDb (inglise keeles) Studio Ghibli Anime News Network Nausicaa.net Ghibli fännileht
Mägi-piimputk

Mägi-piimputk (Peucedanum oreoselinum) on sarikaliste sugukonda piimputke perekonda kuuluv õistaim. Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012). Eestis on ta haruldane. Teda leidub üksikute leiukohtadena peamiselt Tartu ümbruses, kus ta eelistab liivaseid männimetsi, liivikuid, teeservi. 2007. Eesti taimede määraja. Teine trükk. Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto. Lk 210 Mägi-piimputk andmebaasis eElurikkus