laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Roland Matthes

Roland Matthes (17. november 1950 Pößneck, Tüüringi – 20. detsember 2019 Wertheim) oli Saksa DV ujuja ja kõigi aegade edukaim seliliujuja. Neljakordse olümpiavõitjana osales ta kolmedel olümpiamängudel aastatel 1968, 1972 ja 1976 ning võitis kokku kaheksa medalit (neli kulda, kaks hõbedat ja kaks pronksi): 1968. aastal ja 1972. aastal võitis ta kulla nii 100 m kui ka 200 m seliliujumises, samas kui 1976. aastal oli ta kolmas 100 m seliliujumises. Lisaks neile individuaalsetele tulemustele, võitis ta 1968. aastal ja 1972. aastal 4 × 100 m kompleksujumises hõbeda ja 4 × 100 m vabaujumise teatevõistluses pronksi. Montréalis 1976. aastal oli ta ainus Ida-Saksamaa meeste ujuja, kes võitis olümpiamedali. Aastatel aprillist 1967 kuni augustini 1974 võitis ta kõigil osalenud seliliujumise võistluse võistlused. Ta võitis neli Euroopa meistrivõistlust ja kolm maailmameistrivõistlust järjest ning ujus 19 maailma- ja 21 Euroopa rekordit erinevatel seliliujumise, liblikujumise, vabaujumise ja kompleksujumise distantsidel. Teda treenis Marlies Grohe. 1973. aastal Belgradis toimunud esimestel ujumise maailmameistrivõistlustel sai temast esimene sportlane, kes tuli maailmameistriks nii 100 m kui ka 200 m seliliujumises. Lisaks võitis ta hõbeda 4 × 100 m kompleksujumises ja pronksi 4 × 100 m vabaujumises. 1975. aasta MM-il Colombias Calis tuli ta 100 m seliliujumises taas maailmameistriks. 1970. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlustel Barcelonas ja 1974. aastal Viinis tuli ta 100 ja 200 m seliliujumises kokku neljakordseks maailmameistriks. Lisaks võitis ta Barcelonas 100 m vabaujumises individuaalse hõbeda, kulla 4 × 100 m kompleksujumises ja pronksi nii 4 × 100 kui ka 4 × 200 m vabaujumises. Viinis võitis ta ka individuaalse hõbeda 100 m liblikujumises ja pronksi 4 × 100 m vabaujumises. Teda valiti seitse korda, aastatel 1967–1971, 1973 ja 1975 Saksa DV aasta sportlaseks. 1981. aastal paigutati ta rahvusvahelisse ujumise kuulsuste halli. Aastatel 1970–1977 õppis ta sporditeadust ja lõpetas diplomeeritud spordiõpetajana. Aastatel 1978–1984 õppis Jena ülikoolis meditsiini. Pärast kooli lõpetamist töötas ta ortopeedilise kirurgina. Ta lahkus ujumisest 1976. aastal ja 1978. aasta mais abiellus ta Ida-Saksamaa olümpiaujuja Kornelia Enderiga. Nad lahutasid 1982. aastal. Ida-Saksamaa dopinguküsimus pani paljude Ida-Saksamaa sportlaste saavutused kahtluse alla. Matthes aga eitas igasugust seotust dopinguga, väites, et tema ujumisklubi oli endale dopingu lubamiseks liiga väike. Roland Matthes veebisaidil Olympedia (inglise)
Vjatšeslav Volodin

Vjatšeslav Volodin (vene keeles Вячеслав Викторович Володин; sündinud 4. veebruaril 1964 Aleksejevkas Saratovi oblastis) on Venemaa poliitik. Ta on 5. oktoobrist 2016 Venemaa Riigiduuma esimees. Ta on aastast 2012 Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik. Ta sündis aastal 1964 Aleksejevkas Hvalõnski rajoonis Saratovi oblastis. Ta lõpetas aastal 1986 Saratovi Põllumajanduse Mehhaniseerimise Instituudi.
Ujumise Euroopa meistrivõistlused

Ujumise Euroopa meistrivõistlused on Euroopa riikide ujumise meistrivõistlused, mida korraldab LEN - Euroopa veespordi juhtorgan. Meistrivõistlusi peetakse praegu iga kahe aasta tagant (paarisaastatel); ja alates 1999. aastast on nad hõlmanud 4 veespordiala: ujumine (pikk rada / 50 m bassein), vettehüpped, kujundujumine ja avaveeujumine. Enne 1999. aastat osales meistrivõistlustel ka veepall, mis aga eraldati ujumise Euroopa meistrivõistluste programmist alates 1999. aastast ja korraldab eraldi meistrivõistlusi. Olümpia-aastal avaveeujumist ei korraldata. Meistrivõistlused toimuvad tavaliselt kahe nädala jooksul suve lõpul; viimastel suveolümpiamängude aastatel (2004, 2008 ja 2012) viidi meistrivõistlused siiski kevadesse, et viia need suveolümpiamängudelt eemale. Nende meistrivõistluste ujumisosa peetakse üheks silmapaistvamaks ujumisvõistluseks maailmas. Peab veel mainima, et LEN viib läbi ka iga-aastaseid lühiraja (25 meetri) ujumise meistrivõistlusi, mis on täiesti eraldiseisev ja täiesti eristuv sündmus (tavaliselt peetakse see detsembri alguses). Meistrivõistlused toimusid esimest korda 1926. aastal ja alade hulka kuulus ka veepall enne 1999. aastat. Naistel lubati esimest korda osaleda teistel meistrivõistlustel 1927. aastal. Ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlused Euroopa Ujumisliidu koduleht Swimrankingsi koduleht Rootsikeelne leht ujumisest
K2-18

K2-18, tuntud ka kui EPIC 201912552, on umbes 111 valgusaasta kaugusel Maast Lõvi tähtkujus asuv punane kääbustäht, mille eksoplaneedil K2-18b arvatakse olevat olemas võimalused elu olemasoluks. "Water found in atmosphere of planet beyond our solar system" (inglise). Reuters. 12.09.2019. Vaadatud 17.09.2019. Pallab Ghosh (12.09.2019). "Water found for first time on 'potentially habitable' planet" (inglise). BBC. Vaadatud 17.09.2019.
Vegas Golden Knights

Vegas Golden Knights on USA jäähokiklubi, mis tegutseb Nevada osariigis Las Vegase linnastus. See mängib NHL-i Läänekonverentsis Vaikse ookeani divisjonis. Klubi asutati 2017. aastal. Kohe esimesel hooajal jõudis Golden Knights Stanley karika finaali, kus kaotati Washington Capitalsile mängudega 1:4. Klubi koduväljak asub Nevada osariigis Paradise'is T-Mobile Arenal. Klubi peatreener on Bruce Cassidy. Seisuga 21. juuli 2023 Väravavahid: Adin Hill, Robin Lehner, Logan Thompson Kaitsjad: Nicolas Hague, Ben Hutton, Kaedan Korczak, Alec Martinez, Brayden McNabb, Brayden Pachal, Alex Pietrangelo, Shea Theodore, Zach Whitecloud Ründajad: Michael Amadio, Ivan Barbašov, William Carrier, Paul Cotter, Pavel Dorofejev, Jack Eichel, Brett Howden, William Karlsson, Phil Kessel, Keegan Kolesar, Jonathan Marchessault, Nolan Patrick, Nicolas Roy, Chandler Stephenson, Mark Stone (kapten) Stanley karika võitja (1): 2022–23 Konverentsi võidud (2): 2017–18, 2022–23 Divisjoni võidud (3): 2017–18, 2019–20, 2022–23 Gerard Gallant (2017–2020) Peter DeBoer (2020–2022) Bruce Cassidy (2022– 58 - Las Vegas Stripi massitulistamine 99 Wayne Gretzky (ei kasutata NHL-is enam kunagi) Vegas Golden Knightsi ajaloo resultatiivsemad mängijad: ainult põhihooaeg, hooaja 2019–20 seisuga  *  – praegune Golden Knightsi mängija http://nhl.com/goldenknights
Arizona Coyotes

Arizona Coyotes on USA jäähokiklubi, mis tegutseb Arizona osariigis Phoenixi äärelinnas Glendale'is. See mängib NHL-i Läänekonverentsis Keskdivisjonis. Klubi alustas tegevust 1972. aastal Kanadas ja algselt kandis see nimi Winnipeg Jets. 1979. aastal liitus see NHL-iga. 1996. aastal kolis klubi Phoenixi linnatusse. Aastatel 1996–2014 oli klubi nimi Phoenix Coyotes. Klubi koduväljak asub Mullett Arenal. Klubi peatreener on André Tourigny. Seisuga 22. juuli 2023 Väravavahid: Connor Ingram, Karel Vejmelka Kaitsjad: Josh Brown, Travis Dermott, Sean Durzi, J.J. Moser, Troy Stecher, Juuso Välimäki Ründajad: Nick Bjugstad, Travis Boyd, Barrett Hayton, Alexander Kerfoot, Jack McBain, Nick Schmaltz, Michael Carcone, Lawson Crouse, Justin Kirkland, Matias Maccelli, Liam O'Brien, Zach Sanford, Jason Zucker, Clayton Keller Divisjoni võidud (1): 2011–12 7 Keith Tkachuk 9 Bobby Hull 10 Dale Hawerchuk 19 Shane Doan 25 Thomas Steen 27 Teppo Numminen 97 Jeremy Roenick 99 Wayne Gretzky (ei kasutata NHL-is enam kunagi) http://nhl.com/coyotes
Florida Panthers

Florida Panthers on USA jäähokiklubi, mis tegutseb Florida osariigis Miami linnastus. See mängib NHL-i Idakonverentsis Atlandi divisjonis. Klubi on asutatud 1993. Kodumänge peab Florida Panthers Sunrise'i linnas asuvas FLA Live Arenas. Klubi peatreener on Paul Maurice. Seisuga 22. juuli 2023 Väravavahid: Sergei Bobrovski, Spencer Knight, Anthony Stolarz Kaitsjad: Lucas Carlsson, Aaron Ekblad, Oliver Ekman-Larsson, Casey Fitzgerald, Gustav Forsling, Matt Kiersted, Santtu Kinnunen, John Ludvig, Josh Mahura, Niko Mikkola, Brandon Montour, Mike Reilly, Calle Själin Ründajad: Aleksandr Barkov (kapten), Sam Bennett, Nick Cousins, Zac Dalpe, Aleksi Heponiemi, Anton Lundell, Eetu Luostarinen, Sam Reinhart, Evan Rodrigues, Kevin Stenlund, Carter Verhaeghe, Ryan Lomberg, Steven Lorentz, Matthew Tkachuk, Colin White, Grigori Denisenko Konverentsi võidud (2): 1995–96, 2022–23 Divisjoni võidud (3): 2011–12, 2015–16, 2022–23 Presidents' Trophy (1): 2021–22 1 Roberto Luongo 99 Wayne Gretzky (ei kasutata NHL-is enam kunagi) http://nhl.com/panthers
K2-18b

K2-18b, tuntud ka kui EPIC 201912552 b, on umbes 124 valgusaasta (38 parsekit) kaugusel Maast Lõvi tähtkujus asuva punase kääbustähe K2-18 orbiidil olev eksoplaneet, millel arvatakse olevat võimalused elu olemasoluks. K2-18b asub meie päikesesüsteemist 120 valgusaasta kaugusel ja on kaetud ookeanidega. Eksoplaneet tiirleb elamiskõlblikus piirkonnas oma tähe ümber, kus vedel vesi ja seega maaväline elu on võimalik. Ajakirjas Nature Astronomy avaldatud uuring kinnitas veeauru olemasolu K2-18b-l juba 2019. aastal. Teadlased kahtlustavad, et kuni viiskümmend protsenti planeedi atmosfäärist võib koosneda veest. James Webbi kosmoseteleskoop (JWST) edastas esialgsed andmed 2023. aasta septembris. Sellest ajast alates tõendavad näidud, et eksoplaneedi atmosfääris on metaani ja süsinikdioksiidi. NASA mainis oma avalduses "dimetüülsulfiidiks nimetatava molekuli võimalikku avastamist". See avastus võib vihjata võimalikele biosignatuuridele ja maavälisele elule, sest dimetüülsulfiidi toodavad Maal ainult elusolendid. „Süsteemi kujutised“ Kunstniku nägemus K2-18 tähesüsteemist (24 sek) K2-18 planeedisüsteemi joonis "Water found in atmosphere of planet beyond our solar system" (inglise). Reuters. 12.09.2019. Vaadatud 17.09.2019. Pallab Ghosh (12.09.2019). "Water found for first time on 'potentially habitable' planet" (inglise). BBC. Vaadatud 17.09.2019. Hubblecast 124 Light: Exoplanet K2-18b, video (1:19), 11. september 2019
Kriipsujuku

Kriipsujuku on stiliseeritud kujutis inimesest vm elusolendist, mis on esitatud piiratud hulga lihtsate joonte abil. Iga elusolendi liige vm oluline osa esitatakse enamasti ühe lihtsa joone või kujundiga, selliseid kujutised väljendavad hästi poose või ilmeid. Seetõttu kasutatakse kriipsujukusid selgitavates joonistes, skeemides, skitseeringutes, karikatuurides jmt. Võib eristada staatilisi ja liikuvaid kriipsujukusid, mida kasutatakse animatsioonides. Kriipsujukusid või nendest inspireeritud stiili on kasutatud ka kunstis. Laste esimesed joonistused on sageli kriipsujukud. Kriipsu-Kaarel
Õppekorraldaja

Õppekorraldaja (inglise academic affairs specialist) on haridusasutuse, enamasti kõrgkooli töötaja, kes hoolitseb struktuuriüksuse õppetöö ladusa korralduse eest. õppealajuhataja õppejuht "Kes korraldab õppetööd?" Universitas Tartuensis. Keelenurk. Oktoober 2019, nr 9
Energiatase (kvantfüüsika)

Energiatase ehk energianivoo on mikroosakeste (molekuli, aatomi, aatomituuma) ja nende süsteemide võimalik energia diskreetses (mittepidevas, pidetus) statsionaarses olekus. Madalaimat energiataset nimetatakse põhitasemeks ja kõiki järgmisi ergastustasemeteks (ergastatud tasemeteks). Põhitasemel on süsteem põhiolekus, ergastustasemel ergastatud olekus. Energiatasemed ehk energiaolekud tulenevad süsteemi elektronide energiast. Nimetus energiatase tuleneb sellest, et energia väärtusi kujutatakse graafiliselt vertikaalse energiateljega ristuvate rõhtsirgetena, mille järjestus alt üles vastab energia suurenemisele. Sirgete vahekaugused on võrdelised lõplike energiakogustega, mida süsteem ühelt tasemelt teisele vastu võtab või ära annab. Põhitasemel võib süsteem välismõjude puudumisel viibida kuitahes kaua, üleminek mõnele ergastustasemele ja samuti sealt madalamale tasemele toimub hüppeliselt. Kõrgemale tasemele tõusmiseks vajab elektron energiat väljastpoolt, näiteks soojuse kineetilist energiat või footoni absorbeerimise (neelamise) teel saadud energiat. Madalamale (väiksema energiaga) tasemele langeb elektron spontaanselt (iseeneslikult), andes seejuures ära footoni, või siis stimuleeritult, nagu see toimub laseris. Energia väärtusi (elektronvoltides) eri tasemetel ja ühelt tasemelt teisele üleminekute tõenäosusi arvutatakse kvantmehaanika meetoditega. Põhiolek Ergastatud olek Tsooniteooria ENE 2. köide, 1987
Tsooniteooria

Tsooniteooria on kvantmehaanika teooria, mis kirjeldab elektronide energiaolekuid ja liikumist kristallistruktuuriga tahkises. Vaba elektroni energiaspekter on pidev. Kui elektron kuulub aatomi koosseisu, siis on see spekter diskreetne (mittepidev) ja energial saavad olla ainult teatud kindlad väärtused. Sel puhul öeldakse, et elektron saab olla teatud energiatasemel ehk kvantmehaanilises energiaolekus. Tahkises moodustavad elektronide energiatasemed nn lubatud tsoone, milleks on valentsitsoon (valentselektronide energiatsoon) ja juhtivustsoon (määrab aine elektrijuhtivuse). Need tsoonid võivad olla teineteisest eraldatud keelutsooniga. Üksikus isoleeritud (eraldiseisvas) aatomis saab elektroni energia omandada teatud kindla väärtusega tasemeid ehk olekuid; sel kohta öeldakse ka, et elektron võib asuda ühel etteantud orbitaalidest. Kui mitu aatomit on ühendatud keemilise sidemega (nagu molekulis), siis on igal aatomil oma orbitaalid ja koos moodustavad nad molekuliorbitaalid. Aatomite süsteemi edasisel kasvamisel makroskoopiliseks, näiteks kristalliks (aatomeid üle 1020), muutub orbitaalide arv väga suureks ja naaberorbitaalide energiaerinevus väga väikseks, nii et orbitaalidest moodustuvad praktiliselt pidevad energiatsoonid. Tsoonide paigutus määrab aine elektrijuhtivuse tüübi. Elektrijuhtides valentsitsoon ja juhtivustsoon osaliselt kattuvad. Seetõttu on elektronidel võimalik nende tsoonide vahel vabalt liikuda, täites juhtivustsooni tühje tasemeid. Elektrijuhile rakendatud potentsiaalide vahe mõjul moodustavad nad elektrivoolu. Elektrijuhtide hulka kuuluvad kõik metallid. Pooljuhtides tsoonid ei kattu ja nende vahele jääb umbes 1 elektronvoldi laiune keelutsoon. Absoluutse nulli lähedasel temperatuuril juhtivustsoonis elektronid puuduvad. Valentsitsoonis on kõik energiatasemed (-olekud) elektronide poolt hõivatud (elektronidega täielikult täidetud) ja kuna vabad energiatasemed puuduvad, ei saa elektronid liikuda. Temperatuuri tõustes hakkab soojusliikumise arvel elektronide kineetiline energia kasvama ja osa neist on võimelised siirduma läbi suhteliselt kitsa keelutsooni juhtivustsooni. Lahkunud elektronist jäänud augud valentsitsoonis käituvad nagu positiivse laengu kandjad ja osalevad koos juhtivustsooni elektronidega pooljuhi elektrijuhtivuse suurendamisel. Pooljuhtidele on seega iseloomulik elektrijuhtivuse tugev temperatuurisõltuvus. Pooljuhi elektrijuhtivust on aga võimalik ka eesmärgipäraselt suurendada, kui keelutsoonis tekitada lubatud energiaolekud legeerimisega, s.t sinna sobiva lisandaine aatomite sisestamise teel (vt Pooljuht). Mittejuhtides ehk dielektrikutes on valentsitsoon elektronidega täielikult täidetud. Keelutsoon on lai (kuni 10 eV) ja seetõttu ei suuda elektronid tavatemperatuuridel juhtivustsooni jõuda. Kuna juhtivustsoonis laengukandjaid pole, on dielektrikute elektrijuhtivus nullilähedane. Küllalt kõrgel temperatuuril võivad mittejuhid siiski omandada pooljuhi juhtivusmehhanismi. Energiatase (kvantfüüsika) ENE 9. köide, 1996 Tõnu Laas. Tahkisefüüsika lühikonspekt Pooljuhtide tsooniteooria
Palvetaja

Palvetaja (Mantis religiosa), tavakeeles ka palvetajaritsikas on röövritsikaliste (Mantodea) seltsi kuuluv putukaliik. Ta on laia levikuga putukas, kes on viimasel ajal[millal?] laiendanud oma levikut põhja poole. Eestis leiti esmakordselt Uulus 2019. aastal. Eestile lähimad leiud on pärit Lätist. Ehkki putukate süstemaatika järgi ei kuulu palvetaja ritsikate (sihktiivaliste) hulka (EKSS määratlus on eksitav), kasutatakse üldkeeles looma kohta sageli sõna "palvetajaritsikas". Emaspalvetajad kasvavad kuni 75 mm pikkuseks, isasloomad on silmnähtavalt emastest väiksemad ja nende pikkus küünib kuni 60 millimeetrini. Värvus varieerub õrnrohelisest helerohelise ja pruunini. Esijalgade puusa siseküljel on must laik, sageli valge tähniga keskel, mida putukas demonstreerib hoiatusasendis ja mis kokkupanduna hoitud jalgadel meenutavad silmi. Palvetaja värvuse varieerumine on tingitud keskkonnast (varjevärvus). Iseloomulikuks silmatorkavaks detailiks välimuses on ettepoole ulatuv pikenenud eesrindmik ja väga liikuv kolmnurkne pea. Kaks tagumist jalapaari on nagu kõigil röövritsikalistel kõnnijalad, esijalad on kujunenud haardjalgadeks, st omandanud saagi haaramise funktsiooni. Esijala reis ja säär moodustavad kokkukäiva näpitsa, mille vahele palvetaja haarab saagi, enamasti teise putuka. Palvetaja peas suurte fassettsilmade vahel paikneb kolm lihtsilma, mis isasel palvetajal on selgemini eristatavad ja on üheks abistavaks tunnuseks putuka soo määramisel. Palvetaja hoiatuspoosis näitab silmlaike Video: Palvetaja varitseb, haarab saagi ja sööb seda Hans Remm, toim (1984). Loomade elu, Selgrootud 3. Kd 3. Tallinn: Valgus. Lk 160. ERR Novaator 16. sept. 2019. Truuverk, Andro (2019). Eesti on saanud putukaseltsi võrra rikkamaks! Eesti Loodus, 10, 72−73. "Dabas Dati". Vaadatud 18.09.2019. http://eki.ee/dict/ekss/index.cgi?Q=palvetaja http://www.eestiloodus.ee/arhiiv/Eesti_Loodus01_2014.pdf https://heureka.postimees.ee/6779628/eestisse-joudis-uus-lounamaine-loom-palvetajaritsikas
Gabriel Paulista

Gabriel Armando de Abreu (tuntud lihtsalt kui Gabriel Paulista või Gabriel; sündinud 26. novembril 1990 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Valencia Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal Brasiilia klubis Vitória. 2013. aasta augustis liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga Villarreal. 2015. aasta jaanuaris siirdus ta Inglismaa kõrgliiga klubisse Arsenal. 2017. aasta augustis naasis Gabriel Hispaania kõrgliigasse, sõlmides viieaastase lepingu Valenciaga. Arsenal FA Cup: 2014–15, 2016–17 FA Community Shield: 2015 Valencia Copa del Rey: 2018–19  Gabriel Paulista – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
José Luis Gayà

José Luis Gayà Peña (sündinud 25. mail 1995 Pedregueris) on Hispaania jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Valencia ja Hispaania jalgpallikoondises. Ta on mänginud kogu klubikarjääri Valencias. Valencia noorteakadeemiaga liitus ta 2006. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2012. aastal. 11. septembril 2018 tegi Gayà UEFA Rahvuste Liiga mängus Horvaatia vastu debüüdi Hispaania jalgpallikoondises. Esimese koondisevärava lõi ta 7. juunil 2019 EM-i valikmängus Fääri saarte vastu. Valencia Copa del Rey: 2018–19
Sibelius (rong)

Sibelius oli Soome raudtee-ettevõtte VR-Yhtymä reisirong, mis sõitis Helsingi ja Peterburi vahel. Helsingist sõitis rong välja hommikul ja Peterburist õhtul. Kasutusel olid Intercity-rongid. Peatused Soome poolel olid Pasila, Tikkurila, Lahti, Kouvola ja Vainikkala. Venemaa poolel peatus rong Viiburis. Detsembris 2010 lõpetas Sibelius sõitmise ja reise alustas Allegro.
Kaupo Metsur

Kaupo Metsur (24. november 1937 Mäksa vald, Tartumaa – 17. september 2019) oli eesti kergejõustiklane (kettaheitja ja kuulitõukaja) ning spordipedagoog. Ta lõpetas 1956. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Ta kaitses 1975. aastal pedagoogikakandidaadi kraadi. Alates 1953. aastast harjutas ta Valter Kalami juhendamisel. Eesti NSV meistrivõistlustel võitis ta aastatel 1956–1971 kettaheites 10 kulda, 2 hõbedat ja 2 pronksi ning kuulitõukes 2 kulda, 2 hõbedat ja 4 pronksi; talvistel meistrivõistlustel kettaheites 5 kulda ning kuulitõukes 3 kulda, 1 hõbeda ja 1 pronksi. Aastatel 1958–1968 parandas ta viis korda Eesti NSV kettaheiterekordit. Ta kuulus 51 korda Eesti NSV koondisse (1956–1971). 1961. aastal võitis ta üliõpilaste maailmameistrivõistlustel hõbeda, samal aastal oli ta Euroopa edetabelis 6. ja maailma omas 13. kohal. Sai 1959. ja 1967. aastal NSV Liidu rahvaste spartakiaadil pronksi ning 1959–1961 NSV Liidu ametiühingute spartakiaadil kulla. Ta tuli kuulitõukes ja kettaheites 8 korda NSV Liidu üliõpilasmeistriks. Ta kuulus 2 korda NSV Liidu koondisse (1961). Pärast sporditeed oli ta aastatel 1962–1975 Tartu Riikliku Ülikooli ja aastatel 1975–1990 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna õppejõud, viimases alates 1981. aastast dotsent. Oli aastatel 1990–2000 Raamatupidamise Toimkonna nõunik. Oli Kergejõustikuföderatsiooni presiidiumis treenerite nõukogu esimees. Kirjutas peatükke kergejõustikualastele metoodilistele väljaannetele, tegi kaastööd ajakirjale Kehakultuur. 1958 NSV Liidu meistersportlane 1965 NSV Liidu aumeistersportlane Ta oli abielus näitleja Marje Metsuriga. Biograafia ESBL-is Biograafia ESBL-is Deivil Tserp. "Suri Eesti kettaheitja, kes jäi ebaõiglaselt olümpialt eemale". Õhtuleht, 17. september 2019
Anthony Lopes

Anthony Lopes (sündinud 1. oktoobril 1990 Givors's) on Prantsusmaal sündinud Portugali jalgpallur, kes mängib väravavahina Prantsusmaa kõrgliiga klubis Lyoni Olympique. Ta on kogu klubikarjääri mänginud Lyoni Olympique'is. Klubi noorteakadeemiaga liitus ta 2000. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2012. aastal. Alates hooajast 2013–14 on ta olnud Lyoni põhiväravavaht. Debüüdi Portugali jalgpallikondise tegi Lopes 31. märtsil 2015 sõprusmängus Roheneemesaarte vastu. 2016. aastal tuli ta Portugali koondisega Euroopa meistriks. Ta kuulus Portugali koondisse ka 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.  Anthony Lopes – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mindaugas Survila

Mindaugas Survila (sündinud 4. veebruaril 1983) on leedu bioloog, filmirežissöör ja -operaator. Ta on lõpetanud Vilniuse Ülikooli ökoloogia ja keskkonnateaduste magistrina 2007. aastal. 2017 dokumentaalfilm (loodusfilm) "Iidne mets" („Sengirė“)
Marcelo Antônio Guedes Filho

Marcelo Antônio Guedes Filho (tuntud lihtsalt kui Marcelo; sündinud 20. mail 1987 São Vicentes) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Austraalia kõrgliigaklubis Western Sydney Wanderers. Ta on klubi meeskonna kapten. Ta alustas klubikarjääri 2007. aastal Brasiilia klubis Santos. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Poola kõrgliigaklubis Krakówi Wisła (2008–2010), Hollandi kõrgliigaklubis PSV Eindhoven (2010–2013), Saksamaa kõrgliigaklubis Hannover 96 (2013–2016), Türgi kõrgliigaklubis Beşiktaş ning Prantsusmaa kõrgliigaklubides Lyoni Olympique (2017–2021) ja Bordeaux' Girondins (2022). Krakówi Wisłaga tuli ta hooajal 2008–09 Poola meistriks ning Beşiktaşega Türgi meistriks hooaegadel 2015–16 ja 2016–17. Santos Campeonato Paulista: 2007 Krakówi Wisła Ekstraklasa: 2008–09 PSV Eindhoven KNVB beker: 2011–12 Johan Cruijff Schaal: 2012 Beşiktaş J.K. Süper Lig: 2015–16, 2016–17
Jüri Raudsepp (raadioinsener)

Jüri Raudsepp on eesti raadioinsener. Ta lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi 1970. aastal erialal elektriajamid ja tööstusseadmete automatiseerimine. Ta töötas Tallinna Raadio-elektroonika Konstrueerimisbüroos (TREKB) radioolade "Estonia" projekteerijana.
Risoid

Risoid on eellehel juurt asendav niitjas väljakasv näiteks sammaltaimedel. Risoidide abil kinnituvad taimed substraadile ja hangivad vett koos lahustunud mineraalainetega. risoid-kollanutt