laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kuldkelluke

Kuldkelluke on müütiline võlujõuga ese eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg". Seda on mainitud rahvuseepose seitsmeteistkümnendas loos (Sõjaratsu sõit. Assamalla lahing. Juhtumised põrgukatla juures. Murueide tütarde tants.). Kalevipoeg ning tema sõbrad Alevipoeg, Sulevipoeg ja Olevipoeg nägid peale Assamalla lahingut koopa juures vanamoori leent keetmas. Mehed tundsid nälja näpistust, tahtsid enda osa lisada ja leent edasi keeta. Vanamoor oli nõus, aga hoiatas, et mehed olgu valvel, muidu võib võõras varas väärt leeme ära rüübata ja siis tuleb tühja kõhtu kannatada. Mehed pidasid une kõrvalt ühekaupa valvekorda, kuid iga kord ilmus härjapõlvlase poeg, kuldakelluke kaelas, ronis kavalusega katla servale keedust katsuma ning tegi katla tühjaks. Meestel tuli nüüd uued kapsad patta kanda. Viimasena valvas keedupada Kalevipoeg. Härjapõlvlasel ei õnnestunud aga teda üle kavaldada, sest Kalevipoeg nõudis leeme maitsmise ajaks kuldkellukest pandiks. Puiklemise peale härjapõlvlane nõustus. Kalevite kange poega, Kui oli saanud kellukese, Sirutelles oma sõrme Krõpsti! väikse kulmu peale, Laksas lopsu otsaette. Vajus väike vennikene Mürinaga murupinda, Vanamoor ärkas, märkas kellukest vägimehe käes ning kargas samasse kohta, kuhu härjapõlvlane oli kadunud. Kellukest kasutatakse rahvuseepose kaheksateistkümnendas loos (Teine teekond allmaailma, Lahing põrgulistega, Kahevõitlus Sarvikuga.). Järgmisel hommikul Kalevipoeg tõusis, jättis seltsilised unerüppe ja läks vaatama kohta, kuhu härjapõlvlane kadus. Kaarna antud õpetuse järgi tundis mees ära põrgusse pääsu paiga. Ta lõi parema jala kannaga vastu maad ja varjatud väravad avanesid koopasse. Tihe suits ei lubanud edasi minna. Tark kaaren soovitas kuuseladvast - kõlista kellukest. Kottpimeduse tõttu ei saanud edasi astuda. Hiir hüüdis pimedusest - kõlista kellukest. Hõbekarrast võrgud ei võimaldanud edasi sammuda. Kärnkonn krooksus - kõlista kellukest. Ei olnud bõimalik ületada sillata jõge. Vähk kõntsast kõneles - kõlista kellukest. Siis katab silmi ja kõrvu suur kihulaste parv. Sirts sõnab mättalt - kõlista kellukest. Kalevipoeg taipab sõlmida võlukellukese väikese näpu külge, enne kui astub raudsillal vastamisi Sarvik-taadi sulaste ja põrgupoegadega. Siisap sundis servitie Raudatera tantsimaie, Mõõgakese mängimaie! Hakkas vaenlast virutama, Kiusajaida kolkimaie, Vihamehi vemmeldama, Põrgupoegi pillutama. Jõudnud Sarviku eeskambrisse nägi vägimees põrgu vanaeite põrgukangast kudumas. Eit mõrkas kuldkellukest ja hakkas meelitama: Kingi mulle kellukene! Köidaksin ta kassi kaela Hirmutuseks hiiredelle, Naljatuseks nirkidelle." Kalevipoeg jätkas Sarviku otsimist. Tolle üles leidnud, pakkus vastasele aumeeste võitlust: Et meil õigus ühetasa, Kangus kaaluks ühevõrra, Tahan mõõga pista tuppe, Võtta käesta kellukese." Kalevipoeg. Seitsmeteiskümnes lugu Kalevipoeg. Kaheksateiskümnes lugu
Eduard Jõepere

Eduard Jõepere (surnud 16. detsembril 1941 Kirovis) oli Eesti sportlane, jalgpallur (ründaja). Ta mängis Eesti koondises ühe mängu 1921. aastal Soome vastu. "Football MATCH: 28.08.1921 Estonia v Finland". eu-football.info (inglise ja vene ja tšehhi). Vaadatud 30.08.2018.{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Football PLAYER: Eduard Jõepere, statistika (inglise, vene ja tšehhi keeles)
Kääviniidistik

Kääviniidistik koosneb niitjatest valkudest, mis mängivad olulist rolli raku jagunemisel. See on bipolaarne struktuur, mis koosneb mikrotuubulitest ja nendega seotud valkudest. Kääviniidid tekivad mitoosi profaasis ning võtavad osa kromosoomide (täpsemalt kromatiidide) jaotamises tütarrakkude vahel. Kääviniitide ülesanne on tütarkromatiidid raku vastaspooltele tõmmata, et geneetiline informatsioon saaks uuele rakule pooldumisel edasi kanduda. Raku pooldumisel liiguvad kaks algselt tuuma läheduses olevat tsentrosoomi raku vastaspooltele. Kahe tsentrosoomi ja nendevaheliste tsentromeeride vahele tekivad kääviniidid, mis mitoosi anafaasis tõmbavad tütarkromatiidid vastaspooltele. Mitoosi lõppfaasis ehk telofaasis kaovad kääviniidid, tütarkromatiidid on raku vastaspooltele tõmmatud ning rakk saab lõplikult poolduda.
Historitsism (muusika)

Historitsism on muusikastiil, mida iseloomustab eelmiste ajastute muusikale omase materjali, struktuuri, stiili, kompositsioonimeetodi või esteetika teadlik, eesmärgipärane ja tihti mütologiseeritud kasutamine uues muusikas. Historitsismiga võib käia kaasas ka teooria, et uue muusika või esituspraktika olemuse põhiline määraja on muusika ajalugu. Kuigi ajaloo traditsioonide ülistamist on esinenud ka varem, räägitakse historitsismist muusikas eelkõige 19. ja 20. sajandi kontekstis. Historitsismi alguseks peetakse Johann Sebastian Bachi loomingu laialdast taasavastamist, mis sai suurema hoo sisse "Matthäuse passiooni" esitusega Felix Mendelssohn-Bartholdy juhatusel 1829. aastal pärast umbes saja-aastast pausi. Sellest peale omandavad varasemate perioodide teatud heliloojad ja nende looming tihti mütoloogilise klassika staatuse, näiteks: Giovanni Pierluigi da Palestrinast sai kirikumuusika klassik Johann Sebastian Bachi hakati nimetama "poeetilise kontrapunkti" isaks Wolfgang Amadeus Mozarti muusikat käsitleti klassitsiliku lihtsuse ideaalina Franz Schubertit nimetati soololaulu meistriks Ludwig van Beethoveni sümfooniad ja hilised keelpillikvartetid said romantilise ideaali kehastusteks, aidates kaasa Beethoveni isiku ja muusika "romantiseerimisele" ja niinimetud "Beethoveni müüdi" tekkimisele. Kuigi 19. sajandil ollakse varasemast muusikast palju rohkem informeeritud kui eelmistel sajanditel, on 19. sajandi muusikalisele historitsismile omane, et varasemat muusikat ei esitatud eriti allikatruult. Väga levinud oli vanade meistrite muusika "parandamine": ümberorkestreerimine, esituskoosseisude suurendamine ning esitamine liialdatud dünaamika ja tempodega. Ka muusika kompositsiooniõpetuses õpetati jätkuvalt vanu kompositsioonimeetodeid, kuid tihti tehti seda reflekteerimata, tuimalt käsitööoskusi treenides. Selline tegevus viis elutu konservatiivse akademismini: ei loodud enam elavat muusikat, vaid eklektiliselt ja mehaaniliselt erinevaid muusikastiile ühendavaid mineviku muusika koopiaid.
Laisaba-padulind

Laisaba-padulind (Schoenicola brevirostris) on ritsiklindlaste sugukonda ja padulinnu perekonda kuuluv linnuliik, kes elutseb põhiliselt Sahara-taguses Aafrikas. Laisaba-padulinnud on tavaliselt 16–17 cm pikad ja kaaluvad 14–17 g. Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimestiku järgi on liik soodsas seisundis. Laisaba-padulinnul on kaks alamliiki: S. b. alexinae (Heuglin, 1863) – Sierra Leone, Guinea, Nigeeria, Kamerun, Gabon, Kongo, Kongo DV, Angola, Sambia, Malawi, Lõuna-Sudaan, Etioopia, Uganda, Keenia ja Tansaania S. b. brevirostris (Sundevall, 1850) – Malawi, Mosambiik, Lõuna-Aafrika Vabariik, Svaasimaa, Lesotho BirdLife International (2012). Schoenicola brevirostris. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2013.2. "Fan-tailed Grassbird (Schoenicola brevirostris)". Handbook of the Birds of the World (inglise keeles). Vaadatud 31. august 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)  Laisaba-padulind – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rahvusromantism (muusika)

Rahvusromantism on muusikastiil, millel on lisaks romantismi üldistele tunnustele ka konkreetsele rahvusele omased tunnused. Sellisteks tunnusteks võivad olla näiteks rahvamuusikast pärineva meloodia või konkreetse rahvusega seotud mütoloogia kasutamine. Mõnel maal sündis rahvusromantism osana rahvuslikust vabadusvõitlusest või kultuurilisest ärkamisest. Tihti oli tegu rahvustega, kes olid olnud mõne teise rahvuse poliitilise, majandusliku või kultuurilise ülemvõimu all. Mõnel maal tekkis rahvusromantism koos romantismiga juba 1800. aastate alguses ning mõnel maal alles sada aastat hiljem, 1900. aastatel. Rahvusromantismi teeneks võib pidada rahvamuusika teaduslikku uurimist. Lihtsustatult võib öelda, et kui romantikule piisas kunstist tunnete jaoks, siis rahvusromantik üritas pigem mõjutada inimeste seisukohti. 18. sajandi muusikas olid rahvuslikud elemendid veel universaalse barokk- või klassitsistliku muusikastiili osad. 19. sajandil seoses rahvusliku eneseteadvuse tõusuga muutus rahvuslike elementide kasutamine eraldi eesmärgiks. Leiti, et rahvuslikud elemendid tagavad muusika autentsuse ja individuaalsuse ning aitavad tuua muusikas esile konkreetse rahvuse karakteri. Teatud muusikateoseid hakati pidama rahvuslikeks, kuna neis oli kasutatud rahvuslikku süžeed, rahvamuusikat või muid rahvuslikke elemente. Esimeseks saksa rahvuslikuks ooperiks peetakse Carl Maria von Weberi ooperit "Nõidkütt" (Der Freischütz, 1821). Rahvuslikeks heliloojateks hakati pidama ka näiteks poola päritolu Frederic Chopini ja ungari päritolu Ferenc Liszti. Rahvusromantismi tuntumad esindajad olid Venemaal Mihhail Glinka, Modest Mussorgski, Nikolai Rimski-Korsakov, Pjotr Tšaikovski, Sergei Rahmaninov Tšehhis Bedřich Smetana ja Antonín Dvořák Hispaanias Isaac Albéniz, Enrique Granados, Manuel de Falla Pranatusmaal César Franck Inglismaal Edward Elgar Norras Edvard Grieg Soomes Jean Sibelius Sakari Hildén. Kansallisromantiikka
Simnase järv

Simnase järv on järv Leedus Alytuse rajoonis. Järv asub Simnase linna läheduses ja kuulub koos enamiku teiste selle piirkonna suurte järvedega Dovinė vesikonda. Järve kaldad on läänes ja lõunas soised, mujal kõrged. Kalda ääres on lai madal tsoon, kus kasvab ohtralt veetaimestikku. Kirderannikul kaevandatakse savi.
Giluitis

Giluitis ehk Giluičiai järv on järv Leedus Alytuse rajoonis. Järv asub Simnase linna läheduses ja kuulub koos enamiku teiste selle piirkonna suurte järvedega Dovinė vesikonda. Teine suurem asula järve kallastel on Giluičiai küla. Järve kaldajoone pikkus on 8,9 km. Vee läbipaistvus on 2,5–3 meetrit. Kaladest elavad järves haug, särg, linask, koger, latikas, ahven, rääbis, luts, nurg, karpkala, roosärg, viidikas, kiisk, vähemal määral ka siig ja peled. Lindudest pesitsevad järvel kühmnokk-luik ja rabahani. Järve koduleht (leedu keeles)
Obelija

Obelija on järv Leedus Alytuse rajoonis. Järv asub Meteliai regionaalpargis ja erinevalt teistest selle piirkonna suurtest järvedest kuulub Peršėkė vesikonda. Järve kallastel asuvad Obelija, Seimeniškiai, Mockonysi, Obelninkai, Obelninkėliai ja Obelytė küla. Järve kaldajoone pikkus on 11,1 km. Vee läbipaistvus on 1,7–2,2 meetrit. Kaldavöönd on lai, kohati liivane, kohati aga kruusane. Läänes on selle laius 100 meetrit, idas 10–20 meetrit. Kaldavööndis kasvavad pilliroog ja kaislad. Järve idakallas on kõrge, läänekallas madal ja soostunud. Soostunud on ka järve metsane lõunakallas. Kaladest elavad järves angerjas, haug, särg, linask, koger, latikas, ahven, ogalik, nurg, rünt, roosärg, viidikas ja kiisk. Aastail 1952 ja 1957 lasti sinna ka sasaani. Järv on nime saanud õunapuude (leedu obelis) järgi. Obelija. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. 228 lk. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 233–234 lk., – Vilnius: Mokslas, 1981.
Žuvintas

Žuvintas on järv Leedus Alytuse rajoonis. Järv asub Simnasest kaheksa kilomeetrit põhja pool ja kuulub koos enamiku teiste selle piirkonna suurtest järvedega Dovinė vesikonda. Järve kaldad on soostunud; aastal 1948 loodi järve ja selle ümbruse soode kaitseks Žuvintase biosfäärikaitseala. Järve kaldajoone pikkus on 16,5 km. Selle lõunaosas on kaks saart, mille kogupindala on 0,09 km². Enamik järvest on madalaveeline, sügavam on vaid selle kaguosa. Selle põhja katab lubjarikas sapropeel, mis on enamasti 2,3 meetri, kohati aga 3,7 meetri paksune. Peaaegu kogu järve pinda katab veetaimestik, seal kasvab 138 liiki veetaimi. Veetaimestikust moodustuvad seal vahel ajutised ujuvad saared. Valdavad on pilliroog, penikeeled, hundinuiad, vesiroosid ja vesikupud. Kaladest leidub järves haugi, särge, kokre, latikat, ahvenat, nurgu ja roosärge. Järve ümbritsevad roostikud on tähtis rändlindude peatuspaik. Järv on saanud nime kalade (leedu žuvis) järgi. Žuvintas. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 691 lk. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 406 lk., – Vilnius: Mokslas, 1981.
Kieseritzky

Kieseritzky oli baltisaksa aadlisuguvõsa. Suguvõsa päritolu on ebaselge. Vanim dokumenteeritud suguvõsa esindaja on Volmari linnakodanik (rootsi keeles borgare) Jürgen Kieseritzky (surnud 1690). 1864 aadeldati esimene selle suguvõsa esindaja.
Klingsporn

Klingsporn (rootsipäraselt Klingspor) oli aadlisuguvõsa. Suguvõsa esindajaid on Saksamaal mainitud alates 13. sajandist. Hiljem on suguvõsa esindajaid olnud Rootsis, Kuramaal ja Preisimaal.
Didžiulis

Didžiulis ehk Daugai järv on järv Leedus Alytuse rajoonis. Järv asub Daugai linna lähistel merepinnast 130,5 m kõrgusel. Järve kaldajoone pikkus on 42 km. See koosneb kahest suuremast veemassiivist. Neist edelapoolsema pikkus on 6,5 km, laius aga 1,5 km. Kirdepoolsema osa pikkus on 6,7 km, laius aga 0,5 km. Neid ühendab omavahel 2 kilomeetri pikkune ja 300 meetri laiune veeriba. Järves on kümme saart. Järv on tekkinud ruhiorgudesse, asudes nelja ruhioru liitumiskohas. Sügavaim osa on edelaossa, mis on valdavalt 30–40 meetrit sügav. Selle põhja- ja idarannik on kõrged, ulatudes 20–30 meetrit järve kohale, mujal on rannad tasased. Veetaimestikus valdavad pilliroog, penikeeled ja hundinuiad, mille kasvuala ulatub kuni seitsme meetri sügavusele. Kaladest elavad järves haug, särg, koger, latikas, viidikas, angerjas, ahven, siig, säga, karpkala, peipsi tint, rääbis ja linask.
Armstrong Siddeley Mongoose

Armstrong Siddeley Mongoose on 5-silindriline õhkjahutusega tähtmootor, mis töötati välja Suurbritannias 1926. aastal. Mongoose on 5-silindriline suhteliselt väikese töömahuga ja kerge õhkjahutusega tähtmootor, mis loodi kerglennukite jõuallikaks. Mootoril on kaks Zenith 65M magneetot. Kokkuhoiu mõttes kasutati varasema Armstrong Siddeley Jaguar mootoriga samas mõõdus silindreid. Ebatavaline on mootori alumise silindri vertikaalne asend: tavaliselt seda välditakse, et allapoole valguv õli ei rikuks süüteküünalt. Mootori edasiarenduseks oli 10-silindriline topelt-tähtmootor Armstrong Siddeley Serval. Mongoose I 1926, 135 hj. Mongoose II 1930, 155 hj. Mongoose III 1929. Mongoose IIIA 1929, tsiviilversioon. Mongoose IIIC 1929, konstruktsioonilt IIIA sarnane sõjaväeversioon. Avro 504N Avro 504R Avro Tutor Avro 621 Trainer Handley Page Hamlet Handley Page Gugnunc Hawker Tomtit Parnall Peto Tüüp: 5-silindriline õhkjahutusega tähtmootor Kütus: 77 oktaaniarvuga bensiin Silindri läbimõõt: 127 mm Kolvi käik: 139,7 mm Töömaht: 8,8 l Pikkus: 93 cm Läbimõõt: 116 cm Tühimass: 154 kg Võimsus: 138 hj (103 kW) 1,750 pöördel minutis 0 m kõrgusel Surveaste: 5:1 Armstrong Siddeley Mongoose - Flight, July 1929
Güntersberg

Güntersberg (Rootsis ja Liivimaal ka Güntersberch) oli baltisaksa aadlisuguvõsa. Suguvõsast on teateid hiljemalt 1278 Pommerist. 1626 mainitakse esimest korda suguvõsa esindajat (Christoffer von Güntersbergh) Liivimaalt. Talle läänistati Rõngu kihelkonna Uderna mõis. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil 2, 1.2: Estland. Görlitz 1930, Lk. 635. Adliga ätten VON GÜNTHERSBERCH nr 685 †.
Landau

Landau on kreisivaba linn Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal. Landaul on linnaõigused 1274. aastast. 1291. aastal sai vabaks riigilinnaks. 1680. aastast alates kuulus Prantsusmaale. Viini kongressi otsusega 1816 liideti Baieriga. Ka pärast Esimest ja Teist maailmasõda asus linnas Prantsuse garnison. Prantsuse väeosad olid linnas NATO koosseisus 1999. aastani. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Landau koduleht
Vlotho

Vlotho on linn Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal Herfordi kreisis. Asub Weseri jõe kaldal. Vlotho koduleht
Tudengimaja

Tallinna Tudengimaja on Tallinnas aadressil Raekoja plats 16 tegutsev asutus, mis majutab mitmesuguseid üliõpilasorganisatsioone. Tudengimajas tegutsevad või on tegutsenud Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaud, ESN Tallinn, üliõpilaskorporatsioonid Sororitas Estoniae, Revelia, Fraternitas Tartuensis, Sakala jt. Maja kogupindala on umbes 530 m2. Tudengimaja rajamise algatas Eesti Üliõpilaskondade Liit 2005. aastal. Keskajal Tallinna linnakantseleid ja veinikeldrit ning Nõukogude aja lõpul Eesti Reklaamfilmi majutanud hoone andis Tallinna linnavalitsus MTÜ Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaua kasutusse 13. juunil 2007. Maja võeti ehitismälestisena arvele 15. aprillil 1997. 3068 Elamu Raekoja plats 16 fassaad, 15.-19.saj., Kultuurimälestiste riiklik register, 3068 Tallinna Tudengimaja koduleht Oliver Õunmaa Vast avatud tudengimajas napib ruumi suurürituste korraldamiseks EPL, 28. veebruar 2007 Raekoja platsile tuleb tudengimaja SLÕL, 23. veebruar 2007 "Ülevaade: kui kulukad on Tallinnale tema residentsid" ERR, 2. juuli 2020
Välisturistide arv Eestis

Välisturistide arv Eestis näitab Eesti Statistikaameti esitatavaid aastaseid majutatud välisturistide koondarve riikide kaupa. Statistikaameti andmebaasis on arvud nii välisturistide majutatute kui ka ööbimiste arvu kohta, kuid siin tabelis on ainult majutatud. See tähendab, et pole vahet, kui mitu ööd välisturist Eestis viibides on, kirja läheb ta kui 1 majutatu. Kui välisturist Eestis viibides ei ööbi, siis turistina ta kirja ei lähe, vaid on külastaja. Seega tabelis olevad arvud ei kajasta kruiisituriste ja päevaseid külastajaid. Alates 2003. aastast sisaldavad andmed majutusteenust osutavate taastusravikeskuste andmeid. Kuna 2002. aastal on järgmiste riikide andmed koos: Belgia, Holland ja Luksemburg; Hispaania ja Portugal; Suurbritannia ja Iirimaa; Tšehhi ja Slovakkia; Muud Euroopa riigid, Island ja Türgi, siis segaduse vältimise huvides pole nende riikide välisturistide arvud vastavatel aastatel tabelisse kantud. Küll aga on need arvud arvestatud sisse "Välisturistid kokku" tabelis. Sama põhimõte kehtib ka 2002.-2004. aasta Albaania, Bulgaaria ja Rumeenia kohta, sest need riigid on Statistikaameti andmebaasis arvutatud kokku. Statistikaameti andmebaasis esineb 2002.-2004. aastal SRÜ riigid, mille hulgas on ka Venemaa andmed. Siin tabelis pole SRÜ riike nendel kolmel aastal eraldi välja toodud, sest järgmistel aastatel SRÜ andmeid Statistikaameti poolt eraldi ei esitata. Venemaa andmed on aga 2002.-2004. aastal eraldi tabelis olemas. Statistikaameti andmebaasis esitati aastatel 2003 ja 2004 Uus-Meremaa andmeid eraldi, kuid hiljem on need pandud Okeaania alla. Siin tabelis ei ole seda kahte aastat eraldi välja toodud. TU131 andmebaas MAJUTATUD JA MAJUTATUTE ÖÖBIMISED MAAKONNA JA ELUKOHARIIGI JÄRGI, Statistikaamet Tatari 51, 10134 Tallinn
Armstrong Siddeley Cheetah

Armstrong Siddeley Cheetah on seitsmesilindriline õhkjahutusega tähtmootor, mis töötati välja Suurbritannias 1935. aastal ning mida toodeti kuni 1948. aastani. Tegemist oli varasema Lynxi mootori suurema silindrimahuga arendusega ning esialgu nimetatigi mootorit Lynx Majoriks. Cheetah' loomisel võeti aluseks ennast juba tõestanud Lynxi mootor, millele paigutati suurema läbimõõduga Armstrong Siddeley Pantheri mootori silindrid. Kolvikäik jäi endiseks. Esialgu toodeti vaid reduktorita mootoreid, hilisemad mootori versioonid said ka eri ülekannetega reduktorid. Samuti kasutati hilisematel mootoritel puhuõhu tekitamiseks tsentrifugaalpuhureid. Cheetah leidis kasutust peamiselt õppe-treeningulennukite jõuallikana, tuntumad neist Avro Anson ja Airspeed Oxford. Üks Cheetah' mootoritega Avro Anson oli mitmemootoriliste lennukite meeskondade väljaõpetamiseks kasutusel ka Eesti lennuväes. Põhikonstruktsioonilt jäi mootor kogu tootmise jooksul muutmatuks, kuni 1948. aastani valmis üle 37 200 mootori. Mootori töökindlust näitab, et tegemist oli esimese mootoriga, mis sertifitseeriti 1200 tunniks tööks esimese täishoolduseni. Cheetah I (Lynx V, Lynx Major) 1930, 230 hj (171 kW) Cheetah V 1935, 270 hj (201 kW) 2100 pöördel minutis Cheetah VA 1935, 285 hj (212 kW) 2425 pöördel minutis Cheetah VI 1935, 307 hj (229 kW) 2425 pöördel minutis Cheetah VIA 1936, nagu Mk VI aga Mk IX silindritega Cheetah IX 1937, 345 hj. (257 kW) 2425 pöördel minutis Cheetah X 1938, 375 hj (280 kW) 2300 pöördel minutis Cheetah XI 345 hj (257 kW) 2425 pöördel minutis, reduktoriga Cheetah X Cheetah XII Sama mis Mk X, kohandatud sihtmärgi slepplennukite tarbeks Cheetah XV 420 hj (313 kW) 2425 pöördel minutis Cheetah XVII 1948, 385 hj (287 kW) 2425 pöördel minutis Cheetah XVIII 385 hj (287 kW) 2425 pöördel minutis, karburaator kohandatud vigurlennuks Cheetah XIX 355 hj (265 kW) 2425 pöördel minutis Cheetah 25 345 hj (257 kW) 2,425 pöördel minutis Cheetah 26 385 hj (287 kW) Cheetah 27 1948, 385 hj (287 kW) Tüüp: 7-silindriline õhkjahutusega tähtmootor Kütusesüsteem: karburaator Kütus: 87 oktaaniarvuga lennukibensiin Klapid: kaks klappi silindri kohta Ülelaadur: 5,4:1 ülekandega tsentrifugaalpuhur Reduktor: puudub Silindri läbimõõt: 133 mm Kolvi käik: 140 mm Töömaht: 13,65 l Pikkus: 1342 mm Läbimõõt: 1210 mm Tühimass: 289 kg Stardivõimsus: 338 hj (252 kW) 2100 pöördel minutis Püsivõimsus: 345 hj (257 kW) 2,425 pöördel minutis 2400 m kõrgusel Surveaste: 6.35:1 Flight magazine, 19 May 1939 - Cheetah X tutvustus (inglise keeles)
Westonaria

Westonaria on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas Westonaria vallas. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Westonaria elanikest mustanahalisi aafriklasi 65,47%, valgeid 31,90%, värvilisi 1,43%, India või Aasia päritolu inimesi 0,99% ja teisi 0,20%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 28,81% inimesi, koosa keelt 16,64%, sotho keelt 14,05%, tsvana keelt 13,42%, inglise keelt 7,92%, suulu keelt 6,95%, tsonga keelt 3,94% ja pedi keelt 2,01%. https://census2011.adrianfrith.com/place/765008
STS-3

STS-3 oli NASA Space Shuttle'i programmi ja kosmosesüstik Columbia kolmas missioon. See startis 22. märtsil 1982 ja kestis kaheksa päeva. Missiooni eesmärkideks oli Columbia testimine ja mitmed teaduslikud katsed. STS-3 oli ka esimene missioon, kus Space Shuttle'i välispaak polnud värvitud valgeks, ja ainus missioon, mis maandus White Sandsi kosmosesadamas. Süstik maandus White Sandsis, sest Edwardsi õhujõudude baasis, kus süstik esialgse plaani järgi maanduma pidi, oli üleujutus. STS-3 meeskonda kuulusid Jack R. Lousma, kellele see oli teine ja viimane lend, ning Gordon Fullerton, kes oli esmalennul. Lousma oli küll varem määratud koos Fred Haisega missioonile STS-2, mis pidi minema Skylabi ja viima selle kõrgemale orbiidile. Süstiku arendamisel tekkisid viivitused ja Skylab sisenes Maa atmosfääri 1979. aastal. Samal aastal lahkus Haise NASA-st ja Lousma määrati STS-3 komandöriks. "STS-3". Space Facts. Vaadatud 31. august 2018. "STS-3 Columbia". NASA. Vaadatud 31. august 2018.
Bekkersdal

Bekkersdal on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas. Bekkersdal asub Westonariast 7 kilomeetrit idas ja Randfonteinist 14 kilomeetrit lõunas. Bekkersdal asutati 1945. aastal kullakaevandustes töötavate mustanahaliste asulana, linnaõigused sai 1983. aastal. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bekkersdali elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,17%, värvilisi 0,43%, India või Aasia päritolu inimesi 0,15%, valgeid 0,13% ja teisi 1,11%. Koosa keelt pidas emakeeleks 30,50% inimesi, sotho keelt 19,29%, tsvana keelt 16,02%, tsonga keelt 13,88%, suulu keelt 8,92%, inglise keelt 2,14%, svaasi keelt 1,57%, pedi keelt 1,26% ja afrikaani keelt 0,93%. Bekkersdal Pathfinda https://census2011.adrianfrith.com/place/765002
Zweibrücken

Zweibrücken on kreisivaba linn Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal. Piirneb läänes Saarimaaga. Zweibrücken on elanike arvult väikseim kreisivaba linn Saksamaal. Esimest korda mainiti linna 1170. aastal. Zweibrücken sai linnaõigused 1352. aastal. Pärast teist maailmasõda asusid linnas 1977. aastani Prantsuse väed. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Zweibrückeni koduleht