laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Schlern

Schlern (itaalia: Sciliar; ladiini: Sciliër) (2563 m) on mägi Dolomiitides Lõuna-Tiroolis Itaalias. Tippu mäe loodeosas jõudis esimesena 1880. aasta juulis Johann Santner. Tema auks on nimetatud Santner Spitze. Schlern valitseb Seis am Schlerni ja Völs am Schlerni külasid ja tippu võib mõlemast külast jõuda numbriga 1 tähistatud tsirkulaarset rada pidi. 1700 m kõrgusel on võõrastemaja Schlernboden ja tipuplatool 2457 m kõrgusel on võõrastemaja Schlernhaus, mõlemad avatud 1. juunist 15. oktoobrini. Kõrgeim tipp on Petz (2564 m). Schlern on laulus Bozner Bergsteigerlied kui üks Lõuna-Tirooli maamärke. Selle iseloomulik profiil ilmub ajakirjas Der Schlern - Zeitschrift für Südtiroler Landeskunde (Lõuna-Tirooli piirkondlike uuringute ajakiri) ja logo on pressitud Loackeri vahvliküpsistele. [1]
Avarsoo

Avarsoo on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel anti perekonnanime Avarsoo isikutele, kelle senine perekonnanimi oli Tats. Hendrik Avarsoo palvel kanti Avarsoo perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 72 all (Siseministeeriumi teadaanne 26. aprillist 1935).
Patkuli vaateplats

Patkuli vaateplats (ka Patkuli vaateplatvorm) on vaateplatvorm Tallinna vanalinnas aadressil Rahukohtu tänav 5. Plats oli minevikus aed. Platsil kasvab neli pärna, millest mõni on üle 100 aasta vana. Platsi servas on Patkuli trepi ülemine ots. Piiskopi vaateplats ja Piiskopi aed Kohtuotsa vaateplats Tallinna entsüklopeedia. II köide N-Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004, lk 258.
Ebre

Ebre on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel anti Ebre perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Eber (Tallinnas, 1938. aastal). Aleksander Ebre palvel kanti Ebre perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 351 all (Siseministeeriumi teadaanne 31. märtsist 1938).
Eerme

Eerme on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel anti Eerme uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Aermann, Eerman, Eermann, Ehrenpreis, Ehrlich, Ehrmann, Embek, Emberg, Erlagen, Ermann ja Luukas. August Eerme palvel kanti Eerme perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 406 all (Siseministeeriumi teadaanne 29. maist 1940). Julius Eerme (1901–1942), Eesti sõjaväelane ja politseinik Kalju Eerme (sündinud 1938), eesti astronoom ja geofüüsik
Odintsovo rajoon

Odintsovo rajoon (vene keeles Одинцовский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Moskva oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Odintsovo linn. Rajoon piirneb põhjas Istra rajooniga, kirdes Krasnogorski rajooniga, idas Moskva linnaga, lõunas Naro-Fominski rajooniga ja läänes Ruza rajooniga. Rajooni pindala on 1245,11 km². Elanike arv oli 2012. aastal 316 060, 2009. aastal 285 708 ja 2002. aastal 286 033. Odintsovo rajoonis on 198 asulat, mis kuuluvad seitsme linnaasunduse (Odintsovo, Kubinka ja Golitsõno linnade ning Bolšie Vjazjomõ, Zaretšje, Lesnoi Gorodoki ja Novoivanovskoje alevite) ja üheksa külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Setun, Vjazjomka, Storožka, Nahavnja, Ostrovnja, Tšatšenka, Žukovka, Dubešnja, Medvenka, Holjavka ja Malodelnja. Q126689017
Paerand

Paerand on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel anti Paerand perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Pankovits, Perkman ja Soonberg. Karl Paeranna palvel kanti Paerand perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 139 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. juulist 1935). Ullo Paerand, tegelane Jaan Krossi romaanist Paigallend (1998)
Mars Observer

Mars Observer oli NASA kosmosesond, mis startis 25. septembril 1992 uurima Marsi pealispinda, atmosfääri, kliimat ja magnetvälja. Sondi start oli edukas, kuid 21. augustil 1993, kolm päeva enne Marsi orbiidile sisenemist, kadus sellega side. Katsed sidet taastada nurjusid ja NASA kuulutas missiooni ebaõnnestunuks. Missiooni kaotust uurinud komisjoni lõppraporti kohaselt põhjustas Mars Observeri missiooni ebaõnnestumise ilmselt kütusepaagi purunemine.
Gerassim Vassiljev

Gerassim Semjonovitš Vassiljev (jakuudi keeles Герасим Семёнович Васильев; sündinud 30. augustil 1949 Viljuiski rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi näitleja ja lavastaja, Venemaa teeneline kunstnik. Alates 2012. aastast on ta Olongho Teatri pealavastaja. Pärast Štšepkini-nimelise Kõrgema Teatrikooli lõpetamist 1974. aastal asus ta tööle Jakuudi Draamateatri (praeguse nimega Oiunski-nimeline Sahha akadeemiline teater) näitetruppi. Vassiljev on mänginud mitmes jakuudi mängufilmis, sealhulgas 2009. aastal Andrei Borissovi lavastatud mängufilmis "Taina Tšingis Haana" ("Тайна Чингис Хаана"). Ta on tegutsenud ka õppejõuna Arktika Riiklikus Kunstide ja Kultuuri Instituudis. 1986 – NSV Liidu riiklik preemia 1993 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline kunstnik 2003 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahvakunstnik 2007 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik Васильев Герасим Семёнович. sakhatheatre.ru Герасим Васильев. olonkhotheatre.ru
Künnük Uurastõõrap

Vladimir Mihhailovitš Novikov, kirjanduslik pseudonüüm Künnük Uurastõõrap, (jakuudi keeles Владимир Михайлович Новиков; pseudonüüm jakuudi keeles Күннүк Уурастыырап ja vene keeles Кюннюк Урастыров; 9. mai (vkj 26. aprill) 1907 Amga uluss, Jakuudi oblast – 30. aprill 1990) oli jakuudi kirjanik (luuletaja), Jakuudi ANSV rahvaluuletaja. Ta lõpetas 1942. aastal Jakutski pedagoogilise instituudi keele ja kirjanduse teaduskonna. Ta on töötanud ajakirjanikuna mitmes ajalehes (sealhulgas ajalehes Kõõm). Kirjanduslikku tegevust alustas ta 1925. aastal., esimene raamat avaldati 1932. aastal. 1941. aastal töötas ta poeetiliselt ümber olongho "Нуоҕалдьын кугас аттаах Тойон Дьаҕарыма Бухатыыр". Ta on tõlkinud vene kirjandusklassikute teoseid jakuudi keelde. Ta sai 1938. aastal NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks. Jakuudi ANSV rahvaluuletaja Новиков Владимир Михайлович. ysia.ru Новиков, Владимир Михайлович (поэт). cultin.ru Владимир Михайлович Новиков – Күннүк Урастыров. sakhalit.com Владимир Михайлович Новиков – Күннүк Уурастыырап. olonkhotheatre.ru
Ülo Lepp

Ülo Lepp (29. detsember 1917 – 28. aprill 2003) oli eesti arst ja arstiteadlane. 1936. aastal lõpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 1937. aastal astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, samast aastast Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. Lõpetas Tartu Ülikooli 1944. aastal. 1953. aastal kaitses ta Tartu Riiklikus Ülikoolis väitekirja "Suurte arterite pingsusseisundi võrdlev hinnang hüpertooniatõbiseil, eriti pulsilaine levimiskiiruse määramise alusel" ning sai meditsiiniteaduste kandidaadi kraadi. Aastatel 1960–1991 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna sisehaiguste kateedri dotsendina ja kardioloogiakliiniku arstina. Ta harrastas suusatamist, tennist, ratsutamist ja matkamist. Matkates on ta käinud Elbruse tipus. 1997 Eesti Punase Risti I klassi teenetemärk Tema isa oli arstiteadlane Feliks Lepp. In memoriam – Ülo Lepp. Eesti Arst, mai 2003 E-kataloog ESTER. Lepp, Ülo. Suurte arterite pingsusseisundi võrdlev hinnang hüpertooniatõbiseil, eriti pulsilaine levimiskiiruse määramise alusel: väitekiri meditsiiniliste teaduste kandidaadi kraadi taotlemiseks. Tartu Riiklik Ülikool, arstiteaduskond, teaduskonna sisehaiguste kateeder, 1953 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Pirita rannahoone

Pirita rannahoone on ehitis Tallinnas Pirita linnaosas aadressil Supluse puiestee 1. Tallinna Linna Haljasalade Trusti Pirita rannahoone ehitati 1979. aastal ja selle projekteeris Mai Roosna. Hoones oli algselt restoran, baar, söökla, kolm banketisaali ning tiibades peamiselt rannasolijaid teenindavad ruumid. 2000. aastate algul ehitati hoone peaaegu täielikult ümber korteriteks, arhitekt oli Ülo Peil. Maja ühes otsas on vetelpäästetorn. Esimene Pirita rannahoone ehitati 1929. aastal Edgar Kuusiku ja Franz de Vriesi projekti järgi, lammutati 1975. aastal. Esimese rannahoone keskosas oli rõduga kuursaal, treppidest sai otse rannaliivale. Kõrval asusid riietuskabiinid, duširuumid, medpunkt ja postkontor. Lisaks restoranile oli hoones ka esimese järgu sanatoorium Kloostrimetsa. Pirita rand Tallinna entsüklopeedia. II köide N-Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 81 Pirita rannahoone, arhitektuurimuuseum.ee Taavi Tamula, Pirita rannahoone enne ja nüüd, pealinn.ee, 14. juuli 2022
Karl Patrick Lauk

Karl Patrick Lauk (sündinud 9. jaanuaril 1997 Kuressaares) on Eesti elukutseline jalgrattur. Ta on pärit Saaremaalt. Praegu elab Pärnus. Võistelnud järgmistes profimeeskondades: 2017–2017 Astana Pro Team (stažöör) 2018–2018 Team Fortuneo-Samsic (stažöör) 2019–2019 Equipe continentale Groupama-FDJ 2022–2023 Bingoal Pauwels Sauces WB 2024– ....... Huansheng-SCOM-Taishan Sport Cycling Team Karl Patrick Lauk võitis 2017. ja 2021. aasta Tour of Estonia. Saarte mängudel võitnud kaks kulda ja hõbeda. 2023. aastal tuli ta Eesti meistriks grupisõidus. 2024. aasta Tour of Estonial sai Lauk teise koha üldarvestuses ja võitis punktiarvestuse. "Karl Patrick LAUK". UCI (Briti inglise). Vaadatud 16. aprillil 2024. "KUULA | Karl Patrick Lauk meistrisärgi saamisest: Sitta kah! Luban, et võidan". Delfi Sport. 10. august 2023. Vaadatud 10. augustil 2023. "GALERII | PUHAS TÖÖ! Karl Patrick Lauk võitis Eestimaa velotuuri, amatöör Gert Jõeäär etapi". www.ohtuleht.ee. Vaadatud 16. aprillil 2024. ERR (25. mai 2024). "Kiskonen võitis Tour of Estonia, eestlased tegid puhta töö". ERR. Vaadatud 26. mail 2024. Karl Patrick Lauk – ProCyclingStats Tulevikulootus Karl Patrick Lauk: olen võitja tüüpi rattur, Err.sport.ee, 13.03.2017
Vene värviline bolonka

Vene värviline bolonka ehk bolonka on Nõukogude Liidus 1950ndatel aretatud koeratõug. 2016. aastal oli hertsoginna Catherine Middletoni ja prints William Arthur Philip Louisi poja, prints George’i kolmanda sünnipäeva kingituste seas ka bolonka. "Bolonka Treasures | History". bolonkatreasures.com (inglise). Vaadatud 30.10.2017. "Birthday fit for a Prince: A new puppy, a £300 train set and a monogrammed football. As George turns three, there's a perfect pile of treats - and a party Middleton style - lined up to help him celebrate" (inglise). Daily Mail. 17. juuli 2016. Vaadatud 30.10.2017. Gerard, Grace (15. juuli 2016). "Kate Middleton Spoils Prince George: Birthday Gifts Include Rare Train Set And Pricey Puppy". celebdirtylaundry.com (inglise). Vaadatud 30.10.2017.
Deutschnofen

Deutschnofen (itaalia: Nova Ponente) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 30 km Bolzanost kagus. 2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 3898 inimest. Valla pindala on 112,0 km². Deutschnofen külgneb järgmiste valdadega: Aldein, Bolzano, Bronzolo, Karneid, Laives, Welschnofen ning Predazzo, Tesero ja Varena Trento provintsis. Deutschnofenis on ka külad Rauth (Novale) ja Obereggen. Seal on kirik ning mitu kohvikut ja hotelli. A22 kiirtee asub 15 km külast. Deutschnofenil on 7 km piiri Trento provintsiga. Deutschnofeni vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Petersberg (itaalia: Monte San Pietro) ja Sankt Nikolaus/Eggen (itaalia: San Nicolò d'Ega). Obereggen on väike turismiküla Deutschnofeni vallas. Asukohaga Latemari jalamil, elab Obereggenis 900 asukat. Teine lähedane mägi on Schmieder (Zapfi asunduses). Külas on vähemalt kolm hotelli ning Latemari pool mägiratta- ja jalgteede võrk. Samuti on arvukalt köisteid ja suusatõstukeid. Väga maaeluline asundus Sankt Florian (itaalia: San Floriano) asub Zapfi asunduse ja Obereggeni keskuse vahel. Seal ei ole hotelle või kauplusi, kuid asunduses on külalistemaju, kabel (pühale Florianusele, see on ainus kabel Obereggenis) ja üksainus sillutatud tee (sillutamata teid on rohkem). 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,42% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 2,33% itaalia keelt ja 0,25% Ladiini keelt. Obereggeni ametlik veebileht Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
Kogum (täpsustus)

Kogum on mitmetähenduslik sõna: kogum on hulga mittematemaatiline analoog. Seda kasutatakse sageli analoogiliselt sõnaga "hulk", ainult et elementide asemel räägitakse tavaliselt liikmetest. kogum on matemaatikas hulk, mille kõik elemendid on mingi kindla hulga alamhulgad (näiteks kõigi lahtiste hulkade kogum topoloogilises ruumis, kõigi mõõtuvate hulkade kogum mõõduga ruumis). kogum on statistikas ...
Malta koer

Maltese ehk malta bichon on Vahemere piirkonna keskosast pärinev koeratõug. Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta kirjas: „Elavaloomuline, kiinduva iseloomuga, väga rahulik ja väga taibukas.“ Pildid "Standardid". EKL. Vaadatud 17. jaanuaril 2018. RÜHM 9: SELTSI- JA KÄÄBUSKOERAD | Alarühm 1: bichonid ja sugulastõud | malta bichon / 65 "MALTESE" (pdf) (inglise). FCI. Vaadatud 29.10.2017. Nimi on tuletatud semiidi sõnast ‘màlat’ (varjupaik; meresadam) Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, ISBN 978-1-57076-410-3  Maltese – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Malta bichon koer.ee saidil
Brodõ

Brodõ (ukraina keeles Броди, poola keeles Brody, vene keeles Броды, jidiši keeles בראָד) on linn Ukrainas Lvivi oblastis, Zolotšivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Brodõ rajooni keskus. Brodõ asub Lvivist umbes 85 km idakirdes. Asulat on esimest korda kirjalikes allikates mainitud 1084. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1584. aastal. 1772. aastal läks Brody Esimese Poola jagamise tagajärjel Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. Alates 1919. aastast oli Brody Poola koosseisus. Teise maailmasõja käigus hõivas Punaarmee Brody 19. septembril 1939. 1939. aasta novembri algul annekteeriti Brody Ukraina NSV-sse kuuluvana Nõukogude Liidu koosseisu. Nõukogude-Saksa sõjas vallutasid Saksa väed Brody 30. juunil 1941. Punaarmee vallutas Brodõ tagasi 17. juulil 1944. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Brodõ elanikest ukrainlasi 95,33%, venelasi 3,78%, valgevenelasi 0,25%, poolakaid 0,22% ja moldaavlasi 0,05%. Brodõs on sündinud Austria kirjanik ja ajakirjanik Joseph Roth (1894–1939). Brody - guidebook Shtetl Routes Brody The YIVO Encyclopedia of Jews in Eastern Europe Ukrainian-Polish War in Galicia, 1918–19 Internet Encyclopedia of Ukraine Н. С. Лебедева. Сентябрь 1939 г.: Польша между Германией и СССР Patrick E. Campbell Jr.What would be the harm?:Soviet rule in eastern Poland, 1939-1941 30 июня 1941 года - 9 день войны Огонь войны: 1941-1945 Броды, Бродовский район Наши путешествия Національний склад міст Datatowel.in.ua Joseph Roth - literary connections hiddenEurope
Pime neiu

"Pime neiu" on inglise kunstniku John Everett Millais' maal. Teosel on kujutatud kahte rändavat kerjust, arvatavasti õde, kellest üks on kontsertiinat süles hoidev pime muusik. Taustal paistab Winchelsea asula. The Victorian Web: Combining Details and Mood in The Blind Girl. Birmingham Museums & Art Gallery, The Blind Girl
Jenesien

Jenesien (itaalia: San Genesio Atesino) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 4km Bolzanost loodes. 2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2952 inimest ja valla pindala on 69.0km². Jenesien külgneb järgmiste valdadega: Bolzano, Mölten, Ritten, Sarntal ja Terlan. Jenesieni vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Afing (Avigna), Flaas (Valas), Glaning (Cologna) ja Nobls (Montoppio). 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 97.79% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 3.07% itaalia keelt ja 0.14% ladiini keelt. Jenesieni sõpruslinn on: Feldkirchen-Westerham, Saksamaa Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
Karneid

Karneid (itaalia: Cornedo all'Isarco) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 4 km Bolzanost idas. Seal asub ka Karneidi loss. 2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 3311 inimest. Valla pindala on 40,4 km². Karneid külgneb järgmiste valdadega: Bolzano, Völs am Schlern, Welschnofen, Deutschnofen, Ritten ja Tiers. Karneidi (Cornedo) vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Blumau (Prato all'Isarco), Breien (Briè), Kardaun (Cardano), Steinegg (Collepietra) ja Gummer (San Valentino in Campo). 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 89,03% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 10,64% itaalia keelt ja 0,33% ladiini keelt. Itaalia suusaalpinist Hansjörg Lunger on Karneidis sündinud. Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
Asta Hameri

Asta Hameri (kuni 1938 Asta Hammermann; pseudonüümid: A. Alasi, A. Mäger; A. Nael; 2. detsember 1922 Tallinn – 18. juuli 1995 Tallinn) oli eesti kirjandusteadlane ja -kriitik. 1930–1935 Aleksandrine Pedusaare eraalgkool Tallinnas 1942 lõpetas Tallinna 4. Gümnaasiumi 1943–1945 Tartu Ülikooli/ Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskond 1945–1951 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskond, lõpetas kaugõppes eesti filoloogina 1951–1953 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna eesti filoloogia aspirantuur 1942–1943 Tallinna linna sotsiaalosakonna pensioniameti kantseleiametnik 1944–1945 Eesti NSV Riikliku Ajaloomuuseumi masinakirjutaja 1946–1947 Eesti Rahva Muuseumi ametnik 1949–1951 Eesti Kirjandusmuuseumi käsikirjade osakonna ametnik 1953–1958 Keele ja Kirjanduse Instituudi teadur 1958–1964 ajakirja Keel ja Kirjandus kirjandusteaduse ja kriitikaosakonna juhataja 1964–1983 ajakirja Looming kriitikaosakonna juhataja uudiskirjanduse ja -teatri arvustusi; uurimus Evald Tammlaane elust ja loomingust. // "Looming" 2/ 1955 "Eesti biograafiline andmebaas ISIK". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2017. Vaadatud 29. oktoobril 2017. Olev Jõgi. "Hameri, Asta". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 105 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Eesti biograafiline andmebaas ISIK Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Pammana rannapatarei

Pammana rannapatarei nr 197 (IV-100/51-mm) oli Saare maakonnas Saaremaa vallas Pammana poolsaarel asunud NSV Liidu Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse rannakaitsepatarei. Pammana poolsaar on Saaremaa põhjapoolseim osa. Poolsaart ümbritseb Soela väin. Poolsaarega piirneb mitu väikest saart (Pakulaid; Pihlalaid; Väikekuiv; Suurkuiv). Suurem osa Pammana poolsaarest on kaetud metsaga. Poolsaarel on kolm küla (Pammana, Murika ja Soela). Pammana rannakaitse patareis hakati looma 1939. aastal ning tööd lõpetati umbes 2 aastat hiljem. Patarei ehitati Teise maailmasõja eel. Patarei ehitati NSV Liidu poolt baaside lepingu alusel kindlustamaks Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitset. Pammana rannakaitsepatarei kuulus Saaremaa rannakaitse sektori 206. suurtükidivisjoni patareide koosseisu (Pammana rannakaitsepatarei nr 197).Patareis oli algul neli suurtükki, hiljem 2. Pammana patareis (nr 167) oli algul neli 100 mm suurtükki. Allikates on nende laialipaigutamises lahknevusi: on andmeid, et kaks suurtükki 2-100/51 mm («Ориссарская оборонительная позиция») paigutati Triigi ninale või Pulli pangale Taaliku sadama lähedusse («батарея Трииги» или «батарея Таалику»). Teine allikas kinnitab 4-100/51 mm patarei olemasolu Pulli pangal. Sümbolite (IV-100/51) tähendus kahuripatarei nimes: IV/II – kahurite arv patareis. Kokku oli rannakaitsepatareis nr 197 («батарея Паммана») neli, B-34 suurtükki 100 – kahurite kaliiber tollides/millimeetrites 51 – suurtükitoru pikkus kaliibrites Pammana rannapatareis asus 4 Nõukogude Liidu sõdurite ehitatud suurtükipesa. Suurtükipesades asusid 130/50 mm B-13 1936 kahurid. Kahurite liikumisulatus oli 180 kraadi ning laskekaugus küündis veerandsaja kilomeetrini. Kahurimürsk kaalus umbes 50 kilo. Patareis tegutses sadakond sõdurit ning kasarmuid oli patareis kokku kolm. Kasarmud olid ehitatud palkidest ning kaevatud pooleldi maa sisse. Kahurite vahel oli võimalik varjatult liikuda mööda kaevikuid. Lisaks oli patareis laskemoona ladu, mis pandi Nõukogude Liidu sõdurite taganedes põlema. 2017. aasta seisuga on säilinud Pammana rannapatareist vaid kasarmu endised asukohad ja suurtükipesade varemed. Pärast Teist maailmasõda moodustati Pammana poolsaare Murika küla piirkonnas 130 mm Murika rannapatarei ja 8 km edela pool Kõruse 127 mm patarei. EE 12. köide. 2003. Lk 401. "Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse". Meelis Maripuu, Koguteos Saaremaa. Tallinn 2007. lk 305-344 Murika 130 mm rannapatarei Saaremaa vallas Saare maakonnas, Projekt „Eesti 20. sajandi (1870–1991) sõjalise ehituspärandi kaardistamine ja analüüs”. Koostajad: Ain Tähiste, Mart Mõniste. Kärdla 2018 Kõruse 127 mm patarei ja linnak Saaremaa vallas Saare maakonnas, Projekt „Eesti 20. sajandi (1870–1991) sõjalise ehituspärandi kaardistamine ja analüüs”. Koostajad: Ain Tähiste, Mart Mõniste. Kärdla 2018
Kastelruth

Kastelruth (itaalia: Castelrotto; ladiini: Ciastel) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Bolzanost kirdes. 2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 6456 inimest. Valla pindala on 117,8 km². Kastelruth külgneb järgmiste valdadega: Barbian, Campitello di Fassa, Völs am Schlern, Lajen, Urtijëi, Waidbruck, Ritten, Santa Cristina Gherdëina ja Tiers. Kastelruthi vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Seiser Alm (Alpe di Siusi), Pufels (ladiini: Bula, itaalia: Bulla), Runggaditsch (ladiini: Roncadic, itaalia: Roncadizza), St. Michael (San Michele Siusi), St. Oswald (Sant'Osvaldo), St. Valentin (San Valentino), St. Vigil (San Vigilio), Tagusens (Tagusa), Tisens (Tisana) ja Überwasser (ladiini: Sureghes, itaalia: Oltretorrente). Seis am Schlern on valla località. 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 80,94% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 15,37% ladiini keelt ja 3,69% itaalia keelt. Denise Karbon (sündinud aastal 1980), suusataja Peter Fill (sündinud aastal 1982), suusataja Christine Novaković (sündinud aastal 1964), pankur Norbert Rier (sündinud aastal 1960), Kastelruther Spatzeni esilaulja Leo Santifaller (1890–1974), ajaloolane Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
Mölten

Mölten (itaalia: Meltina) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 12 km Bolzanost loodes. Valla pindala on 36,9 km². 2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1622 inimest. 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 96,11% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 3,57% itaalia keelt ja 0,31% ladiini keelt. Vallas on järgmised frazione-d (alljaotused, peamiselt külad ja asundused): Schlaneid (Salonetto), Verschneid (Frassineto) ja Versein (Vallesina). Mölten külgneb järgmiste valdadega: Gargazon, Burgstall, Jenesien, Sarntal, Terlan ja Vöran. Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)
Jegorovi maja

Jegorovi maja on maja Tallinna vanalinnas aadressil Raekoja plats 8 / Mündi tänav 3 / Pikk tänav 12 / Kinga tänav 6. Kaupmees Ivan Jegorov ostis 1918. aastal maa ja valduse Karl-Eberhardt Riesenkampffilt. Hoone Raekoja platsi ja Kinga tänava nurgal ehitati aastatel 1923–1924 ümber arhitekt Artur Perna projekti järgi. Raekoja platsi ja Mündi tänava nurgal asuv kolmekorruseline maja ehitati ümber 1931. aastal arhitekt Eugen Habermanni projekti järgi. Hoone Pika tänava ja Mündi tänava nurgal (Pikk tänav 12) kujundati ümber 1931. Majaomanik Ivan Jegorovi arreteeris NKVD Nõukogude okupatsiooni alguses, 3. augustil 1940. Ta saadeti Oneglagi vangilaagrisse Arhangelski oblastis, kus ta suri 25. märtsil 1942. http://www.ra.ee/apps/kinnistud/index.php/et/kinnistud/view?id=7169 Keeruka saatusega kinnistu, Äripäev, 31. mai 2002 https://www.memoriaal.ee/otsing/?q=ivan+jegorov&f=all Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
The Ties That Bind

"The Ties That Bind" on Ameerika rokklaulja ja laulukirjutaja Bruce Springsteeni ("The Boss") kirjutatud ja esitatud laul. "The Ties That Bind" on kirjutatud 1978. aasta turnee "Darkness Tour" jaoks. "The Ties That Bind" on tema viienda albumi "The River" singel. "The Ties That Bind" salvestati The Power Stationis New Yorgis mais või juunis 1979. Bruce Springsteen on laulu esitanud mitmel kontserditurneel otseesituses, samuti on laul kõlanud raadiotes. Hiljem on laul hakanud levima allalaaditava muusikafailina Spotifys, iTunesis jm. Entsüklopeedia Bruce Springsteenist on kasutanud selle laulu pealkirja "The Ties That Bind A to E to Z". Marsh, Dave (1981). Born to Run The Bruce Springsteen Story. Lk 231. ISBN 0-440-10694-X. "Brucebase, On The Tracks: The River". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. jaanuar 2012. Vaadatud 29. oktoobril 2017. Graff, Garry (2005). The Ties That Bind A to E to Z. ISBN 978-1-57859-157-2. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:The Ties That Bind (Bruce Springsteen song) seisuga 29.10.2017. Lyrics & album from Brucespringsteen.net YouTube: "The Ties That Bind"