laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Anne Freimuth

Anne Freimuth (sündinud 26. mail 1959 Tartus) on Eesti sõudja ja sõudetreener. Lõpetas 1977. aastal Tartu 10. keskkooli ja 1981 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 173 cm, 76 kg. Töötanud 1994–2004 Kalmetu ja 2004–2009 Valuoja põhikoolis kehalise kasvatuse õpetajana ning aastast 2009 Viiratsi vallavalitsuses (al 2013 Viljandi vald) haridus-, kultuuri- ja spordispetsialistina. Alates 2013 Viljandimaa Spordiliidu juhatuse liige. Hakkas sportima 1974 Tartu Kalevi sõudebaasis Sirje Johari õpilasena. Tulnud 6 korda Eesti meistriks: 1976 paarisaerulisel kahepaadil, 1976–1979 paarisaerulisel neljapaadil 1976 kaheksapaadil Töötas 1981–94 Viljandi Kalevi LNSK treenerina. Õpilasi: Jüri Jaanson, Piret Jamnes, Piret Kalmet. Aastatel 1995–1998 tegutsenud ka sõudekohtunikuna. Tema vend Ants Freimuth on laskesuusataja. Vennapoeg Magnar Freimuth on suusahüppaja, kahevõistleja ja lumelaudur. https://www.esbl.ee/biograafia/Anne_Freimuth http://www.sport24.ee/index.php?ac=otsinimidet&id=109177&#tulemusedlist
Eesti räpialbumid

Eesti räpialbumid on Eestis 1995. aastast kuni siiani ilmuvad helikandjad. Eesti räppar Genka ja Legendaarne Records on koostanud eraldi ka Eesti räpialbumite andmebaasi. Eesti räpi ajaloos ilmunud albumid on jagatud kolme ajajärku: 1995. aastal ilmus Cool D “O’Culo” kassett, mis tähistab räppmuusika algust Eestis. Peale selle kasseti ilmumist on andmebaasi kantud umbes 250 albumit (15.08.2016 seisuga 253), mixtape’i ja EP-d. Singlid on siinjuures välja jäetud.   Perioodil 1995–2003 ehk kaheksa aasta jooksul anti välja 26 albumit (2 albumit aastas). Eestis valdavalt esil olnud Cool D andis sel ajal välja neli albumit. Aktiivne oli plaadifirma Lejal Genes, mida juhtis Rakvere DJ Gee. DJ Critikal andis Tallinnas välja mixtape’e. Perioodi lõpus andis Chalice välja albumi “Ühendatud inimesed”. Seda perioodi on nimetatud Eesti räpi esimeseks kuldajastuks. Ilmusid järgmised plaadid: Toe Tag “Legendaarne”, Tommyboy “MC?”, Stupid F & Hash “Koodeks R.L.V”, Öökülm “Välk selgest taevast”, Chalice “Taevas ja perse”, Palat nr 15 “Näljalinn”, Kuuluud “Kummuli kaheksa, üheksanda maailma imelik“ jne. Ajajärku iseloomustavad järgmised Eesti hiphop kogumikud: „Volüüm 1-2-3“, „Retsept 1-2“, „Mangetofon“, „Puhas Kuld“ jne. Eestisse tekkisid Lejal Genesi kõrvale teised plaadifirmad, nagu Mindnote Records, Insomniac Records, Legendaarne Records ja Superbandiit Records. Ajavahemikul 2010–2016 on Eestis keskmiselt välja antud 18 räpialbumit aastas. Kui esimese üheksa aasta jooksul olid esindatud vaid 7–8 erineva artisti albumid, siis näiteks 2014. aastal on albumeid juba 24 erinevalt artistilt. See arv on aga aasta-aastalt tõusuteel, sest albumeid annavad jätkuvalt välja vanemad tegijad ja ka nooremate räpparite albumeid tuleb järjest juurde. "Kõik Eesti räpialbumid läbi aegade". Legendaarne Records’i koduleht.
Saksa DV Teaduste Akadeemia

Saksa DV Teaduste Akadeemia (saksa keeles Akademie der Wissenschaften der DDR) oli Saksa Demokraatliku Vabariigi riiklik teaduste akadeemia. Teise maailmasõja järel Nõukogude okupatsioonitsoonis moodustatud Saksa Demokraatliku Vabariigis asutati 1. juunil 1946 Ida-Berliinis akadeemia algse nimega Saksa Teaduste Akadeemia Berliinis (saksa keeles Deutsche Akademie der Wissenschaften zu Berlin). Asutamine toimus dekreedi alusel, mille allkirjastas armeekindral Vassili Sokolovski, Saksamaal asuv Nõukogude sõjalise juhtkonna ülem. 1972. aastal nimetati akadeemia ümber Saksa Demokraatliku Vabariigi Teaduste Akadeemiaks. Saksa Demokraatlik Vabariik liideti Saksamaa Liitvabariigiga 1990. aasta oktoobris ning selle territooriumil moodustunud liidumaad asutasid (või taasasutasid) endi teadusakadeemia (näiteks Saksimaa Teaduste Akadeemia Leipzigis ja Berliini-Brandenburgi Teaduste Akadeemia). Saksa DV Teaduste Akadeemia saadeti laiali ja akadeemia varad anti üle selle liidumaa omandisse, kus nad paiknesid. 1980. aasta seisuga oli akadeemial 153 tegevliiget ja 76 korrespondentliiget. Saksa Teaduste Akadeemiate Liit  Saksa DV Teaduste Akadeemia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Muratsi

Muratsi on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Muratsi poolsaarel Muratsi lahe ääres. Muratsis on oma sadam. Küla on üks linnalähedasi kohti, mis on tuntud ilusa looduse poolest. Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas. 2014. aastani kuulus küla Kaarma valda. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Sergei Gluško

Sergei Gluško (sündinud 17. veebruaril 1959 Dniprodzeržinskis Ukraina NSV-s) on Eesti sõudetreener. Ta lõpetas aastal 1976 Dniprodzeržinski 34. Keskkooli ja aastal 1983 Dniprodzeržinski Kehakultuuri Instituudi. 186 cm, 90 kg. Hakkas sõudesporti harrastama 1975 Dzeržinka spordiklubis. Tulnud sõudmises 1978 kaheksapaadil ja roolijata neljapaadil Ukraina meistriks. Meistersportlane (1979). Olnud 1983–1986 Dniprodzeržinski spordiklubi ja aastast 1986 Narva Energia SK sõudetreener (7. kutsetase, 2005–2016). Õpilasi: Leonid Gulov, Andrei Šilin, Igor Kuzmin, Vladimir Latin, Oleg Dmitrijev. Olnud 2005–2012 Sõudeliidu juhatuse liige. 1998–2004 Sõudeliidu parim treener 1999 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (kahekorde juunioride maailmameistri Leonid Gulovi juhendamine) 2001 Eesti Vabariigi spordipreemia (tulemusliku töö eest treenerina Eesti sõudekoondise ettevalmistamisel Sydney olümpiamängudeks) https://www.esbl.ee/biograafia/Sergei_Glu%9Ako Biograafia ESBL-is
Arne Graumann

Arne Graumann (19. mai 1958 Pärnu – 14. november 2011 Pärnu) oli eesti sõudja ja sõudetreener. Ta lõpetas 1976. aastal Pärnu 4. Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Ta hakkas sportima koolis Enn Tasalaini innustusel. Harrastas neli aastat ujumist. Sportlasena oli ta 176 cm pikka ja kaalus 75 kg. Sõudespordiga hakkas tegelema 1971. aastal Pärnu Dünamos, algul roolimehena treener Matti Killingu juhendamisel, hiljem treenis Taivo Killingu, Mihkel Leppiku ja Eduard Ždanovitši käe all. 1973 – Nõukogude Liidu juunioride meistrivõistlustel roolijaga kahepaadil roolimehena 2. koht 1978 – Nõukogude Liidu juunioride meistrivõistlustel paarisaerulisel kahepaadil 3. koht Kümnekordne Eesti meister: 1977 ja 1979–80 paarisaerulisel kahepaadil 1985 roolijata kergekaalu kahepaadil 1978 paarisaerulisel neljapaadil 1981 roolijata neljapaadil 1972 ja 1981 roolijaga neljapaadil 1980–81 kaheksapaadil 1978 – meistersportlane Töötas 1984–90 Viljandi Kalevis sõudetreenerina. Õpilasi: Piret Jamnes, Ruth Vaar, Toomas Vilpart, Kaido Reivelt. Juhendas 1992–1996 jalgpalliklubis Tulevik noortetreeninguid. Kuulus 1989–2007 Sõudeliidu juhatusse, oli pikka aega Sõudeliidu veteranide nõukogu esimees ja sõudekohtunik. Tema tütar Mari-Liis Graumann on võrkpallur ja rannavõrkpallur, poeg Martin Graumann on sõudja. http://www.sport24.ee/index.php?ac=otsinimidet&id=108757&#tulemusedlist https://www.esbl.ee/biograafia/Arne_Graumann Biograafia ESBL-is
Spektrivärvus

Spektrivärvused, ka spektrivärvid ja vikerkaarevärvid on kitsas nähtava valguse lainepikkuste vahemik (380...780 nanomeetrit), mida inimsilm tajub valguse murdumisel tekkivas spektris värvilisena ehk värvusena. Värvuse küllastuse hindamisel on spektrivärvuse kromaatilisus ideaalväärtuseks (näiteks CIELUV-süsteemis). Valge valguse suunamisel läbi klaasprisma murduvad suurima lainepikkusega kiired kõige vähem ning lühima lainepikkusega kiired kõige rohkem, moodustades sujuvalt üksteiseks üleminevate värvitoonide rea – värvispektri. Iga spektrilõigu värvus on seotud selle spektriosa elektromagnetlainete pikkusega, mis kutsuvad silmas esile erinevaid värviaistinguid. Nähtava valguse spekter koosneb loendamatust hulgast monokromaatilistest kiirtest, mis tähendab, et spekter on pidev ja objektiivselt on selles lõpmatu arv värvitoone. Siiski on see subjektiivselt jaotatud teatud arvuks värvusteks. Isaac Newton jaotas spektri seitsme muusikaheli ning seitsme tuntud planeedi eeskujul seitsmeks värvuseks. Nagu dooria helireas, on ta näidanud ringikujulisel skeemil osa vahemikke pooltoonidele vastavalt väiksematena (kaar EF ehk oranž ja kaar BC ehk tumesinine). Uuemates jaotustes on tumesinine (Newtonil indigo) sageli vahele jäetud. D – Red – punane E – Orange – oranž F – Yellow – kollane G – Green – roheline A – Blue – helesinine B – Indigo – tumesinine C – Violet – violett Traditsiooniliselt kõneldakse seitsmest spektrivärvist või seitsmest vikerkaarevärvist nii koolifüüsikas, igapäevakeeles kui ka rahvalikes uskumustes tänapäevani. Newtonil on spektrivärvuste rida märgitud algama D-st nagu dooria laadi helirida Newtoni värviringil on ringikestega ja väiketähtedega märgitud iga värvuse "gravitatsioonikeskmed" Newtoni värviring koloreerituna Eesti keeles kasutatakse spektrivärvide järjestuse õppimiseks ja meeldejätmiseks järgmisi lauseid: PuOrKoRoHeTuVi Peremees Ootab Kitselt Raha, Sulane Tahab Liha (lõpp sinine-tumesinine-lilla) Vene keeles: Каждый Охотник Желает Знать, Где Сидит Фазан Spektrivärvuste hulka ei kuulu neutraalvärvused ehk mittekromaatilised värvused nagu valge ja must ning nende hallid vahetoonid; purpurvärvid, st violeti ja punase vahetoonid, mis CIE värvsusdiagrammil asuvad purpurjoonel; varjundid ja segud, mis tekivad spektrivärvuse segamisel mõne neutraalvärvusega (nagu punase segu valgega ehk roosa, nagu rohelise segu halliga ehk salveiroheline); murtud toonid, mis tekivad spektrivärvuse segamisel mõne muu värvusega, mis spektris ei asu otse tema kõrval (nagu punase segamisel rohelisega tekkiv pruun); üleküllastunud ja fluorestseeruvad värvid, nagu neoonvärvid; metallikvärvid, mis peegeldavad valgust värvipinna eriliste omaduste tõttu. http://opiobjektid.tptlive.ee/Varviop/VT_Varvitaju_Valgus1.htm "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. aprill 2019. Vaadatud 12. aprillil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2019. Vaadatud 12. aprillil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.hariduskeskus.ee/opiobjektid/varvusopetus/vrviring.html
Urmas Hein

Urmas Hein (sündinud 2. veebruaril 1962 Varbla külanõukogus Pärnu rajoonis) on eesti sõudja, sõudetreener ja sõudekohtunik. 190 cm, 80 kg. Ta lõpetas aastal 1980 Pärnu 1. Keskkooli ja 1985 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Hakkas 1977 käima Tõnis Luki kergejõustikutreenigutel, sõudmistreeninguid alustas 1978 Matti Killingu rühmas, 1980–1986 treenis Jüri Kuruli juhendamisel. 1984 Suurel Moskva regatil roolijaga kahepaadil 2. koht 1985 NL-i mv-tel seitsmes. Tulnud 5 korda Eesti meistriks: 1980 roolijaga kahepaadil, 1982 roolijata neljapaadil, 2015 roolijata kahepaadil sprindis 1982 ja 1987 kaheksapaadil. Võistelnud 1979–86 15 korral Eesti koondises Meistersportlane (1983). Edukas veteransportlane 1992–96 Sõudeliidu revisjonikomisjoni esimees. Olnud aastast 1994 TÜ ja EMÜ vahelise kaheksapaatide võistluse eestvedaja. Sõudekohtunik (1993 A-kat litsents). Avaldanud artikleid Eesti Sõudjas. Tegutsenud a-st 1986 Tartus sõudetreenerina (6. kutsetase, 2006). Olnud 2006–16 AS-i DinoCarrier juhataja. Eesti sõudespordi ajalugu (2001, autoreid ja toimetuse liige). Tema abikaasa on sõudja ja arst Marju Hein. https://www.esbl.ee/biograafia/Urmas_Hein http://www.sport24.ee/index.php?ac=otsinimidet&id=29568&spordiala=0&aasta=0&tyyp=0&koht=0&voistlusala=0&vanuseklass=All&#tulemusedlist
Mändjala

Mändjala on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Küla on ajalooliselt kuulunud Anseküla kihelkonda. Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas. 2014. aastani kuulus ta Kaarma valda. Külas asub Mändjala kämping. Mändjala rand on Saaremaa suurim avalikus kasutuses olev liivarand. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. http://metaweb.stat.ee/get_classificator_file.htm?id=4412334&siteLanguage=et, vaadatud 4.11.2017. Aili Kokk. Mändjala – meri, päike, männid ja liiv. Oma Saar, 7. juuni 2008.
Tiit Helmja

Tiit Helmja (sündinud 19. juulil 1945 Pärnumaal Tahkuranna vallas) on Eesti sõudja, Reet-Kaie Helmja (sünninimega Turban) abikaasa. Lõpetas 1972 Pärnu õhtukooli. Töötanud 1991–2009 AS-is Renet ja hiljem OÜ-s Renet Ehitus ehitajana. 182 cm, 80 kg Alustas sõudmistreeninguid 1960 Pärnu Dünamos Evi Lepiku juhendamisel ning jätkas 1963 Mihkel Leppiku õpilasena, aastast 1965 treenis Moskva treenerite Mihhail Plaksinini ja Arkadi Nikolajevi käe all. 1968 México OM-il roolijaga kahepaadil 12. (poolfinaalis 4., B-finaalis ei startinud) 1976 Montréali OM-il roolijata kahepaadil koos Gennadi Kinkoga 7. koht. EM-il saanud 1971 kaheksapaadil pronksi ja 1973 roolijata neljapaadil hõbeda. Tulnud 4 korral NL-i meistriks (1967–68 roolijaga kahepaadil, 1972 roolijata neljapaadil ja 1976 roolijata kahepaadil), 4 korral saanud hõbeda (1971 ja 1975 kaheksapaadil, 1977 roolijata kahepaadil ja 1978 roolijata neljapaadil) 7 korral pronksi (1965–66, 1974 ja 1975 roolijata neljapaadil, 1969 ja 1979 roolijata kahepaadil, 1972 kaheksapaadil). 1966 roolijata kahepaadil ja roolijata neljapaadil NL-i juunioride meister ning 1963 roolijata kahepaadil NL-i noortemeister. Tulnud 25 korral Eesti meistriks: 1974 ühepaadil, 1964, 1969, 1972, 1976–77 ja 1979 roolijata kahepaadil, 1969 ja 1976–79 roolijaga kahepaadil, 1963–65, 1972 ja 1978 roolijata neljapaadil, 1965 ja 1972 roolijaga neljapaadil 1974, 1976–79 ja 1986 kaheksapaadil. Suurmeister (1967). Eesti parima võistkonna liige 1976 ja 1979. Olnud 1979–84 Pärnu Dünamos sõudetreener. Õpilasi: Priit Tasane, Raigo Juhanson, Mati Murru, Aare Oltre, Tarmo Nööri. https://www.esbl.ee/biograafia/Tiit_Helmja http://www.sport24.ee/index.php?ac=otsinimidet&id=73067&#tulemusedlist B: Eesti sõudespordi ajalugu. [Koostanud H-H. Artma] Tln, 2001, lk 290–294; H-H. Artma. Pärnu – Eesti sõudespordi kants. Pärnu, 2004, lk 100–102, 111–115.
Harri Hiiesalu

Harri Hiiesalu (sündinud 19. veebruaril 1953 Vene NFSVs Kirovi oblastis Oritševski rajoonis) on Eesti endine sõudja. Lõpetas 1971 Pärnu 4. keskkooli. 181 cm, 82 kg. Hakkas sportima 1967 Karl-Udo Kööseli õpilasena, 1968 jätkas sõudetreeningutega Matti Killingu juhendamisel. Võitis juunioride MM-il 1971 roolijata kahepaadil 2. koha NL-i juunioride MV-l 1971 roolijata neljapaadil 3. koha ning 1972 ja 1973 kaheksapaadil 1.koha. 1973 NL-i karika võitja ning 1972 ja 1973 Moskva meister kaheksapaadil. Tulnud 1976 paarisaerulisel kahepaadil Eesti meistriks. Meistersportlane (1972). Kuulunud Pärnu Dünamosse ja AKSK-sse. https://www.esbl.ee/biograafia/Harri_Hiiesalu
Elevandiluu

Elevandiluu ehk vandel on elevandi võhkadest saadav väärismaterjal, mida kasutatakse vääris- või kultusesemete, ehete või nipsasjakeste tootmiseks. Materjal on kõva, valge või kollakasvalge värvusega. Elevandiluud on esemete valmistamiseks kasutatud alates antiikajast ning läbi ajaloo on hinnatud materjali tugevust ja värvitooni, mis võimaldas luua pilkupüüdvaid kunstiteoseid, aga ka tarbeesemeid, nagu näiteks nööbid, piljardikuulid, klaveriklahvid või doomino-klotsid. Tooraine saadi ja saadakse enamasti Aafrika elevandi võhkadest. 15.–16. sajandil jagasid Prantsusmaa ja Portugal Lääne-Aafrika rannikualad mõtteliselt neljaks, millest üks sai nime Elevandiluurannik sealtkaudu enim väljaveetava kaubaartikli tõttu. Hiljem nimi kinnistus ning on nüüd riigi nimeks. Kasvanud nõudlus tõi kaasa selle, et Aafrika elevante hakati massiliselt küttima. 19. ja 20. sajandil võttis elevandiluust esemete tootmine tööstuslikud mõõtmed, mistõttu Aafrika elevantide populatsioon on drastiliselt vähenenud kunagistelt miljonitelt 415 000-le. 1990. aastal keelati kogu maailmas elevantide salaküttimine elevandiluu saamiseks. Ebaseaduslik salaküttimine on ometi jätkunud. Suurimaks vandlituruks on Euroopa ja Ameerika Ühendriikide kõrval kujunenud Hiina, kus tugevnev keskklass soovib tarbida üha enam luksustooteid. Selle piiramiseks keelustas Hiina Rahvavabariik 2018. aastast elevandiluust valmistatud esemete müügi. Maailma Looduse Fond (WWF). "African Elephants". Vaadatud 27.03.2019. "Uuring: enamik Euroopas müüdavast elevandiluust on ebaseaduslik". www.majandus.ee. 10. juuli 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 27.03.2019. Vaadatud 27.03.2019.
Kalev Hunt

Kalev Hunt (sündinud 19. novembril 1951 Pärnu-Jaagupis) on eesti sõudja. 175 cm, 78 kg. Ta lõpetas aastal 1973 Pärnu 4. Keskkooli ja õppis 1975–1977 TPI-s ehitust. Alustas sõudetreeninguid Pärnu Dünamos Juhan Miti ja Matti Killingu juhendamisel. Saavutanud M2x 1969 NL-i noortemv-tel ja 1971 NL-i juunioride mv-tel 3. koha Tulnud 1975 M4x Eesti meistriks. Meistersportlane (1975). Olnud 1989–2012 Sõudeklubi Aeron sekretär. Alates 1995 AS-i Maleko Pärnu osakonnajuhataja. Alates 2013 Conmade OÜ juhatuse liige ning tootmis- ja ehitusjuht. https://www.esbl.ee/biograafia/Kalev_Hunt Biograafia ESBL-is
Elar Jaakson

Elar Jaakson (sündinud 20. jaanuaril 1987 Pärnus) on eesti sõudja. Ta lõpetas aastal 2005 Pärnu-Jaagupi Gümnaasiumi ning aastal 2009 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna bakalaureuseõppe ja aastal 2012 magistriõppe. Tegutsenud 2009–2012 Tartu Ülikooli Akadeemilises Spordiklubis ja aastast 2012 Pärnu Sõudeklubis treenerina. Kuulunud alates 2015 Pärnu Sõudeklubi juhatusse. Aastast 2018 Pärnu Kuninga Tänava Põhikooli kehalise kasvatuse õpetaja. 186 cm, 82 kg. Sõudma hakkas 1995 Märt Lelle juhendamisel, 1996–1998 mängis Mati Ree treeningurühmas korvpalli ning 1998–1999 tegeles Leo Kreinini juhendamisel Kreeka-Rooma maadlusega. Hakkas 1999 Raini Lelle kutsel taas harrastama sõudmist. 2004 läks Mihkel Leppiku treeningurühma ning tema üldkehalise ettevalmistuse treener on aastast 2006 olnud Jarek Mäestu. Saanud kaheksapaadil 2006 ja 2008 üliõpilaste MM-il 3. koha ning 2008–09 U-23 MM-il 6. koha. Tulnud 9 korda Eesti meistriks: 2007–08, 2010 ja 2014 roolijata kahepaadil sõudesprindis, 2006 paarisaerulisel neljapaadil 2001 (roolijana), 2006–07 ja 2009 kaheksapaadil. Kuulus 2009 kaheksapaadil Eesti tipptulemuse 5.33,65 püstitanud meeskonda. Sõudeliidu parim juunior (U-23) 2009 https://worldrowing.com/athlete/110984fa-e308-4987-bc70-3ad19fc73fc3[alaline kõdulink] https://www.esbl.ee/biograafia/Elar_Jaakson Biograafia ESBL-is
Ragga

Mitte segi ajada raaga ja raga rockiga Raggamuffin muusika, lühendatuna ragga, on tantsu ja reggae muusika alamstiil, mis koosneb peamiselt elektroonilisest muusikast. Sarnaselt hiphop'iga on sageli oluline roll raggamuffini muusikal. Wayne Smithi "Under Mi Sleng Teng", mille produtseeris King Jammy 1985. aastal Casio MT-40 süntesaatoril, peetakse üldiselt ragga laulu seemneks. "Sleng Teng" suurendas tohutult Jammy populaarsust ning teised produtseerijad avaldasid kiiresti oma riddimi versioonid, millega kaasnes kümneid erinevaid vokaale. Ragga on nüüd kasutusel peamiselt dancehall reggae sünonüümina. Ragga pärineb Jamaicalt 1980ndatelt ning samal ajal kasvas ka elektroonilise tantsumuusika populaarsus üle maailma. Ragga kiire leviku üheks põhjuseks on lihtsus ja odavam produtseerimine kui traditsiooniliste muusikariistadega reggae. Ragga levis kõigepealt Jamaical, hiljem Euroopas, Põhja-Ameerikas ja Aafrikas, jõudes lõpuks Jaapanisse, Indiasse ja ülejäänud maailma. Ragga on tugevalt mõjutatud varasest džunglimuusikast. 1990-ndatel liideti ragga ja breakcore muusikaga, luues stiili, mida tuntakse raggacore'na. Termin raggamuffin on tahtlikult valesti kirjutatud. "Raggamuffin" ilmus Jamaical Patois' leksikoni pärast Briti impeeriumi koloniseerimist 17. sajandil. Termin raggamuffin music kirjeldab Jamaica "getoelanike" muusikat. 1980. aastate lõpus teenis mõjukas Jamaica räppar Daddy Freddy, segades ragga hiphopmuusikaga, rahvusvahelist tunnustust, aidates samaaegselt reklaamida ja populariseerida ragga. Aastal 1987, Daddy Freddy ja Asher D 's " Ragamuffin Hip-Hop " oli esimene rahvusvaheline singel, mis sisaldas sõna ragga pealkirjas. 1992. aastal avaldas Kanada hiphopiansambel Rascalz oma debüütalbumi pealkirja "Ragga Muffin Rascals". Ragga laagerdumisel hakkas üha rohkem tantsijaid hiphopi muusikastiili elemente sobitama, samas kui ragga muusika mõjutas omakorda üha enam hiphopi viljelejaid, eriti KRS-One'i, Poor Righteous Teachers, Boot Camp Clikit, Das EFX, Busta Rhymes, samuti mõned kunstnikud, kellel on ragga'st mõjutatud stiil, nagu varane Common, Main Source, Ill Al Scratch, Fu-Schnickens ja Redman. Mõned raggajad usuvad, et hiphopi tundlikkuse sarnastamine on rahvusvahelise tantsumuusika turu seisukohalt ülioluline. Tõepoolest, kaasaegse rütmi- ja bluusi ning hiphopmuusika pöördumine inglise keelt kõneleva maailma poole andis olulise panuse rahvusvahelistesse ärisuhetesse. Reggae fusion Ragga jungle Bouyon-muffin Bhangragga Jamaican Patois, ragga keeles leiduva iseloomuliku vokaali keel
Mõisaküla (Kaarma)

Mõisaküla oli küla Saare maakonnas Kaarma vallas. 2014. aastal liideti ta Tahula külaga. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014.
Boriss Stürmer

Boriss Vladimirovitš Stürmer (vene keeles Борис Владимирович Штюрмер; 15. juuli / 27. juuli 1848 Baikovo – 20. august/2. september 1917 Petrograd) oli Venemaa Keisririigi poliitik. Ta on olnud kuberner Novgorodi ja Jaroslavli kubermangus. Aastal 1916 oli ta Venemaa Keisririigi Ministrite Nõukogu esimees; veidi hiljem sai temast Venemaa Keisririigi siseminister ja seejärel Venemaa Keisririigi välisminister. Ta sündis aastal 1848 Baikovos Bežetski maakonnas Tveri kubermangus (praeguse haldusjaotuse järgi Kessova Gora rajoonis Tveri oblastis). Ta lõpetas aastal 1872 Peterburi Imperaatorliku Ülikooli õigusteaduskonna õigusteaduse kandidaadi astmes. Ta töötas ka Venemaa Keisririigi Valitsevas Senatis ja seejärel Venemaa Keisririigi justiitsministeeriumis. 14. aprillist 1894 kuni 30. juulini 1896 oli ta Novgorodi kuberner. 30. juulist 1896 kuni 10. augustini 1902 oli ta Jaroslavli kuberner. 20. jaanuaril 1916 määrati ta Venemaa Keisririigi Ministrite Nõukogu esimeheks, ta oli sellel ametikohal 10. novembrini 1916. Lisaks oli ta 3. märtsist 1916 kuni 7. juulini 1916 Venemaa Keisririigi siseminister ja 7. juulist 1916 kuni 10. novembrini oli ta Venemaa Keisririigi välisminister. Ta võitles revolutsioonilise liikumise ja Riigiduuma opositsiooni vastu. Välisministrina tegutses ta keisri Nikolai II otseste juhiste alusel, et tagada Venemaa edusammud sõja eduka lõppemise korral. Veebruarirevolutsiooni käigus ta arreteeriti 28. veebruaril 1917. Ta oli algul Peeter-Pauli kindluses, kuid viidi hiljem Krestõ vangla haiglasse, kus ta ka suri.
Slovaki tšuvatš

Slovaki tšuvatš on Slovakkiast pärinev koeratõug. Tõustandardis on koera kasutuse kohta kirjas järgmist: „See on kaugetest aegadest pärinev kõrgmäestikus kasutatud vana karjakoera ja mäestikukoera tõug, keda on kasutatud ka valvekoerana taludes ja piiril.“ Sama allikas lisab koera käitumise/iseloomu kohta: „Ta on piiritult ustav ja vapper, alati valmis võitlusse asuma iga sissetungijaga, sealhulgas ka karude ja huntidega. Tema eristamiseks metsloomadest, eriti öisel ajal, on tõugu traditsiooniliselt aretatud vaid puhtalt valge värvilisena.“ „Pildid“ Slovaki hagijas "Slovakkia tšuvatš" (PDF). Eesti Kennelliit. Vaadatud 27.03.2019. "SLOVENSKÝ ČUVAČ" (PDF) (prantsuse). fci.be. Vaadatud 27.03.2019. Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, ISBN 91-89090-79-9 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, ISBN 91-534-2870-6 Bo Bengtson: All världens hundar, Stockholm 1995, ISBN 91-86448-34-X Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, ISBN 978-1-57076-410-3 Slovensky Cuvac, Rasselexikon, Verband für das Deutsche Hundewesen (VDH) Slovakkia tšuvatš koer.ee saidil
Vladimir Müller

Vladimir Müller (vene keeles: Владимир Карлович Мюллер); 1880–1941) oli leksikograaf. Ta sündis baltisaksa peres Riias. Müller õppis Moskvas ja Oxfordis. Temast sai 1918. aastal professor. Töötas Moskva ja Leningradi ülikoolis. Ta avaldas väga populaarseks saanud inglise-vene sõnaraamatu, mida on hiljem mitu korda välja antud. Müller avaldas ka raamatu "Draama Shakespeare'i ajastul" (1925).