Kesk-Frangi riik

Kesk-Frangi riik (ladina keeles Francia media) oli üürike Frangi riik, mis loodi aastal 843 Verduni lepinguga, mis jagas Karolingide impeeriumi Ludwig Vaga poegade vahel. Paiknedes Ida- ja Lääne-Frangi riigi vahel, koosnes Kesk-Frangi riik frankide territooriumist Reini ja Schelde jõe vahel (hiljem tuntud kui Lotharingia), Friisimaast Põhjamere rannikul, endisest Burgundia kuningriigist (välja arvatud läänepoolne osa, hilisem Bourgogne) ja Provence'ist, samuti Itaalia kuningriigist. Kesk-Frangi riik oli see Frangi riigi osa, mis läks keiser Ludwig Vaga vanemale pojale ja troonijärglasele Lothar I-le pärast vahelduvat kodusõda oma nooremate vendade Ludwig Sakslase ja Charles Paljaspeaga. Lisaks Lothari keisritiitlile omas Kesk-Frangi riik keiserlikku linna Aachenit, Karl Suure residentsi, samuti Roomat. Kesk-Frangi riigil ei olnud ajaloolist või etnilist identiteeti selle arvukate rahvaste ühendamiseks. Territoorium, milles puudus rahvuslik või keeleline ühtsus samavõrd kui Kesk-Frangi riigis oli puudunud. Sellise identiteedi puudumise tõttu olid kaasaegsed ebakindlad, kuidas kutsuda kuningriiki ja nii sai sellest regnum quondam Lotharii või Lotharii regnum ja selle asukad Lotharii, Lotharienses või Lotharingi (saksa: Lothringen, mis on provintsi nimi). Viimane mõiste, moodustatud saksa sufiksiga -ing, mis tähistab põlvnemise või perekonna sidemeid, tekitas 10. sajandil ladina mõiste Lotharingia (ladina sufiksiga -ia, mis tähistab maad). Hiljem tuletati mõisteid nagu "Lotring" ja "Lothier" sellest ladina mõistest. Aastal 855, oma surivoodil Prümi kloostris, jagas Frangi keiser (840–855) ja Kesk-Frangi kuningas (843–855) Lothar I taas oma valduse oma poegade vahel. Ta pärandas Itaalia kuningriigi koos Roomaga oma vanemale pojale Ludwig II-le, kes krooniti aastal 850 keisriks. Enamus maid Alpidest põhja pool läksid Lothar II-le ja nimetati Lotringiks. Provence ja Burgundia läksid Charlesile, pärast tema surma aastal 863 jagati tema valdused tema vendade vahel. Pärast Lothar II surma aastal 869 jagati Lotring Meersseni lepinguga tema onude Ludwig Sakslase ja Charles II Paljaspea vahel. Erinevalt Ida- ja Lääne-Frangi riigist, Saksamaa ja Prantsusmaa eelkäijaist, jäi Kesk-Frangi riik vaid lühikeseks episoodiks. Järgnevatel sajanditel liidendati selle maad Saksa-Rooma riigiga – Lotring 880. aasta Ribemonti lepinguga, Itaalia aastal 951 ja Burgundia (Arelaat) aastal 1033. Ribemonti leping aastast 880 liitis Lotharingia kuningriigi, mille osa Madalmaad oli, Ida-Frangi riigiga, mis püüdis seda integreerida. Kui viimane Ida-Frangi Karolingidest, Ludwig III Laps aastal 911 suri, valis Lotharingia Karoling Charles III, Lääne-Frangi riigi kuninga. 843–855, Lothar I, Kesk-Frangi kuningas 855–869, Lothar II, Kesk-Frangi kuningas 869 jagati Lotharingia Meersseni lepinguga Lothar II onude Ida-Frangi kuninga (843–876) Ludwig Sakslase ja Lääne-Frangi riigi kuninga (843–877) Charles II Paljaspea vahel Karl Paks, taasühendatud Frangi riigi keiser (879–887) 15. sajandiks omandasid Burgundia hertsogid arvukalt keiserlikke ja Prantsuse territooriume, mis ulatusid Ülem-Burgundiast Madalmaadeni, meenutades Kesk-Frangi riiki. Hertsog Charles Südi ambitsioonikad plaanid luua uus keskmine kuningriik purunesid siiski lõpuks tema surmaga Nancy lahingus (1477). Burgundia hertsogkond