Jüri Uluots

Jüri Uluots (13. jaanuar 1890 Jaanse talu, Uluste küla, Kirbla vald, Läänemaa – 9. jaanuar 1945 Stockholm) oli Eesti õigusteadlane ja poliitik. Ta oli peaminister 12. oktoobrist 1939 kuni 16. juunini 1940 ja peaminister vabariigi presidendi ülesandeis 17. juunist 1940 kuni surmani. 1938. aastal sai Jüri Uluotsast Eesti teaduste akadeemia akadeemik. Jüri Uluots sündis 13. jaanuaril 1890 Kirbla vallas (tol ajal Vanamõisa vallas Haapsalu kreisis) talupidaja peres. Ta õppis kolm aastat kohalikus vallakoolis, seejärel kaks aastat kihelkonnakoolis. 1904. aastast jätkas ta oma haridusteed Pärnu linnakoolis, kus käis kolm aastat. 1907. aastal võeti ta vastu Pärnu gümnaasiumisse. Pärast Pärnu gümnaasiumi lõpetamist 1910. aasta juunis asus ta õppima Peterburi ülikoolis õigusteadust. Lõpetanud selle 1915. aastal, jäi Jüri Uluots ülikooli juurde teadusliku stipendiaadina Rooma ja tsiviilõiguse alal. Tema juhendajad Peterburis olid mainekad Rooma õiguse spetsialistid, tollane ülikooli rektor David Grimm (1864–1941) ja hilisem Tartu Ülikooli õppejõud Karl Wilhelm von Seeler (1861–1925). 1913. aastal oli Uluots Peterburis üks korporatsioon Rotalia kümnest asutajaliikmest, oli aastatel 1919–1920 ajalehe Kaja toimetaja, 1937–1938 ajalehe Postimees peatoimetaja. 1918–1919 töötas Jüri Uluots Haapsalus rahukohtuniku ja kohtu-uurijana. 1919. aastal valiti ta Asutavasse Kogusse, 1920. aastatel kuulus I, II ja IV Riigikogusse (Põllumeeste rühmas). Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli õigusteaduskond alustas oma tööd 1920. aastal kolme eesti rahvusest õigusteaduse õppejõuga. Need olid Nikolai Maim, Ants Piip ja Jüri Uluots. Jüri Uluots oli 1920–1924 Tartu Ülikoolis Rooma õiguse dotsent, 1925–1927 erakorraline professor, 1927–1940 korraline professor. 1924–1931 ja 1942–1944 oli ta ühtlasi õigusteaduskonna dekaan ja 1931–1934 üliõpilasasjade prorektor. Juba oma esimestest loengutest alates muutis Jüri Uluots Eesti õigusajaloo lähtepunkti, seades esmakordselt selle keskmesse eestlase. Lühidalt võiks tema kontseptsiooni kokku võtta järgmiselt: Eesti õigusajalugu on kõigepealt Eesti rahva õigusajalugu. 1930. aastal ilmus tema sulest kaheköiteline uurimus „Eestimaa õiguse ajalugu“. Jüri Uluots on uurinud ka agraar- ja asustusajalugu: 1935. aastal avaldati „Grundzüge der Agrargeschichte Estlands“. Eestlaste muistseid lepinguid võõrastega käsitleb „Die Verträge der Esten mit den Fremden im XIII Jahrhundert“ (1938). Jüri Uluots oli Eesti õigusteaduse loojaid, osales Eesti tsiviilseadustiku koostamises. Rahvasteliidu nõukogus kaitses ta maareformi Eestis. 1938. aastal sai Jüri Uluotsast Eesti Teaduste Akadeemia akadeemik. Lisaks õigusteaduslikele probleemidele huvitasid teda ka asustus- ja maakaitseajaloo küsimused, laiem majandus- ja poliitiline ajalugu ning ajalooline ja poliitiline geograafia. Ta võttis agaralt osa akadeemia humanitaarteaduste sektsiooni tegevusest ning interdistsiplinaarsete uurimiskavade koostamisest viimase juurde loodud toimkondades. Jüri Uluotsale kuulus 3000-köiteline õigusteaduslik raamatukogu. Jätkus ka tema tegevus poliitikuna. 1936. aastal valiti Jüri Uluots Rahvuskogu liikmeks, ta oli selle I koja esimees ning Eesti Vabariigi uue põhiseaduse üks peamisi autoreid. 1937–1940 oli ta Isamaaliidu keskjuhatuse esimees. 1938. aastal valiti ta Riigikogusse, oli 1938-1939 selle esimees. 12. oktoobrist 1939 oli Jüri Uluots Eesti Vabariigi peaminister, lahkudes sellest ametist 16. juunil 1940 NSV Liidu ultimaatumi ja saabunud okupatsiooni tõttu. Kuna 21. juunil 1940 toimunud juunipöördega võimule tulnud Johannes Varese valitsus ei olnud põhiseaduslik ja ka president Konstantin Päts ei saanud enam vabalt võimu teostada, loetakse riigiõiguslikult presidendi kohusetäitjaks alates sellest kuupäevast viimasena põhiseaduslikus korras peaministri ametit pidanud poliitik Jüri Uluots. Uluots püüdis seaduslikku valitsust Eesti territooriumil taastada nii 1941. kui ka 1944. aastal, kuid tulutult. 20. aprillil 1944 kutsus ta kokku Vabariigi Presidendi Asetäitja Valimiskogu. 18. septembril 1944 nimetas ta ametisse Eesti Vabariigi valitsuse, mis on tuntud Otto Tiefi valitsusena, kuid see ei suutnud pidurdada Punaarmee edasitungi. 1944. aasta lõpus oli kogu Eesti Punaarmee poolt vallutatud. Eesti valitsus läks eksiili. Jüri Uluots põgenes saabuvate Nõukogude okupatsioonivägede eest Rootsi, kus ta alates septembrist 1944 kandis edasi Eesti Vabariigi õiguslikku järjepidevust riigipeana eksiilis (nimetatud vahel ka eksiilpresidendiks), tema ametlik ametinimetus oli peaminister vabariigi presidendi ülesannetes. Jüri Uluots suri 9. jaanuaril 1945 Stockholmis. 13. mail 2008 saabusid Jüri Uluotsa ja tema pere põrmud Rootsist Eestisse ja maeti 31. augustil Kirbla kalmistule. rahukohtunik Haapsalus (25. november 1918) Eesti Asutava Kogu liige I, II ja IV Riigikogu liige Allveelaevastiku Sihtkapitali Tartu toimkonna liige (alates 28. oktoobrist 1933) Rahvuskogu Esimese Koja esimees I Riigivolikogu liige (51. valimisringkonnast) Eesti Teaduste Akadeemia humanitaarteaduste sektsiooni liige Riigivolikogu esimees (21. aprill 1938 – 12. oktoober 1939) peaminister (12. oktoober 1939 – 21. juuni 1940) Rahvusliku Ehituskomitee ja Ehitusnõukogu esimees (12. oktoober 1939 – 21. juuni 1940) Riigikaitse Nõukogu liige (12. oktoober 1939 – 21. juuni 1940) peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis (21. juuni 1940 – 9. jaanuar 1945) Aktuaalse Ajaloo Peakomitee liige Vabariigi Presidendi Asetäitja Valimiskogu juhataja (20. aprill 1944) 1938 – Valgetähe I klassi teenetemärk (23. veebruar 1938) Eesti Vabariigi Põhiseaduse mälestusmärgi I järk Tartumaa Põllumeeste Kogu auesimees. "Kõneleb prof. Jüri Uluots" (kõnesid, ettekandeid, sõnavõtte aastaist 1933–1944). Kokku pannud ja kommenteerinud Kädi Riismaa – Looming 1990, nr. 6, lk. 803–820 "Eesti ja vene sotsiaalpoliitilisest ideoloogiast" – Akadeemia 1990, nr. 7, lk. 1347–62 Järvelaid, Peeter. Jüri Uluots oma ja meie ajas. – Tartu : Tartu Ülikool, 2000. – Lk. 5–28. – (Aulaloengud). – Õigusteadlane ja riigimees, Tartu Ülikooli professor Jüri Uluots (1890–1945). – Äratrükk väljaandest Ajalooline Ajakiri (2000) nr. 2. "Seaduse sünd: Eesti õiguse lugu" (artiklid). Koostaja: Hando Runnel; eessõna: Kalle Merusk; saatesõna "Prof. Jüri Uluots juristina ja ajaloolasena": Richard Ränk. Sari Eesti mõttelugu nr. 59, Ilmamaa, Tartu 2004 Jüri Uluotsa valitsus Anette Uluots Oskar Uluots Ülo Uluots Viia Uluots-Wiget "Jüri Uluots". Eesti Teaduste Akadeemia liikmeskond II : 1938-1998. Tallinn, 1998, lk 17. Täielik Eestimaa õiguse allikate kogu. Uus Sõna, 9. november 1935, nr. 262, lk. 5. Allveelaevastiku kasuks tööle. Vaba Sõna, 29. oktoober 1933, nr. 8, lk. 4. "Prof. Jüri Uluotsa mälestusraamat". Stockholm 1945; selle raamatu ühe artikli taastrükk: Edgar Kant, "Jüri Uluots Tartu Ülikoolis ja eesti teaduses" – Akadeemia 1990, nr. 1, lk. 3–17 Hannes Walter, "Jüri Uluots 1890–1945" – Looming 1990, nr. 1, lk. 102–109 Mart Laar, "Jüri Uluots aastal 1944" – Looming 1990, nr. 4, lk. 527–535 Peeter Järvelaid. Jüri Uluotsa ajalooline elutöö. // Postimees, 26. veebruar 2005, lk. 15. Peeter Järvelaid, "Jüri Uluots oma ja meie ajas" – Ajalooline Ajakiri 2000, nr. 2, lk. 5–28 Herbert Lindmäe, "Professor Jüri Uluotsa poliitiline tegevus Saksa okupatsiooni ajal ja selle riigiõiguslik tähendus" – Juridica 2000, nr. 2, lk. 113–121; samas lk. 122–130 ka: Maia Ruttu, Karmen Visnapuu, "Jüri Uluots (13. 01. 1890 – 9. 01. 1945): publikatsioonid ja tema kohta kirjutatu" Peeter Järvelaid, "Professor Jüri Uluots ja Eesti Teaduste Akadeemia" //Tartu ülikooli ajaloo küsimusi. Tartu:Tartu Ülikool, 2009, lk. 68–83. Olga Gavrilova, Mihhail Hodjakov, ""Sooviksin jääda ülikooli juurde...": Peterburi periood Jüri Uluotsa elus" – Tuna, 2/2018, lk 35-41 Vestlusi professor Uluotsaga praeguse olukorra kohta – Postimees.ee Jüri Uluotsast riik.ee veebilehel Jüri Uluots Eesti biograafilises andmebaasis ISIK "Eesti muistsest riiklikust ja ühiskondlikust korrast" Looming, nr. 6/1932 "Jüri Uluots ja õiguslik järjepidevus" Eesti Ekspress, 31. jaanuar 2005 JÜRI ULUOTSA ÜLESKUTSE (Esinemine raadios 17. augustil 1944. Ajaleht Uus Elu, 20. august 1944) ‎