laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nordic Regional Airlines

Nordic Regional Airlines Oy (varem Flybe Nordic (Flybe Finland Oy)) on Finnairi juhitav lennufirma, mis alustas lende 20. oktoobril 2011 Flybe Nordicu nime all. Märtsis 2015 müüs Flybe oma osaluse ühe euro eest Finnairile. 1. juulil 2011 soovisid Flybe ja Finnair osta ühiselt Finnish Commuter Airlinesi (Finncomm Airlines). Ühiselt 25 miljoni euro (Finnair 13 mln €, Flybe 12 mln €) eest ostetud firma nimi muudeti Flybe Nordicuks, mille aktsiad jagunevad Flybe (60%) ja Finnairi vahel (40%). Lennufirma juhatuses on Flybel 3 ja Finnairil 2 kohta. Flybe planeeris investeerida Flybe Nordicusse 23,6 miljonit eurot. Novembris 2014 nõustus Flybe müüma oma 60% osaluse lennufirmas ühe euro eest, et vähendada oma kulutusi. 24. augustil 2011 avas Flybe Nordic esimesed 24 liini, nende seas nii vanu Finncommi liine kui ka uusi. Alates oktoobrist 2012 opereerib Flybe Nordic 1/3 Finnair (AY) Euroopa-sisestest lendudest. Kõigil Flybe Nordicu lendudel on Flybe kood (BE) ja kõigil Finnairi lendudel, mida teenindab Flybe Nordic, on Finnairi kood (AY). Austria Viin (Viini rahvusvaheline lennujaam) (AY) Belgia Brüssel (Brüsseli lennujaam) (AY) Eesti Tartu (Tartu lennujaam) (AY) Tallinn (Lennart Meri Tallinna lennujaam) (AY) Leedu Vilnius (Vilniuse lennujaam) (AY) Läti Riia (Riia lennujaam) (AY) Norra Oslo (Oslo Gardermoeni lennujaam) (AY) Poola Varssavi (Varssavi Frédéric Chopini lennujaam) (AY) Rootsi Göteborg (Göteborgi lennujaam) (AY) Norrköping (Norrköpingi lennujaam) (BE) Stockholm (Stockholmi Arlanda lennujaam) (AY) Stockholm (Stockholmi Bromma lennujaam) Baas (AY) Visby (Visby lennujaam) – hooajaline, lennud algasid 20. juunil 2013 (BE) Saksamaa Berlin (Berliini Tegeli lennujaam) (AY) Düsseldorf (Weeze lennujaam) (AY) Frankfurt (Frankfurdi lennujaam) (AY) Hamburg (Hamburgi lennujaam) (AY) München (Müncheni lennujaam) (AY) Soome Enontekiö (Enontekiö lennujaam) – hooajaline (BE) Helsingi (Helsingi Vantaa lennujaam) – baas (AY) Joensuu (Joensuu lennujaam) (AY) Jyväskylä (Jyväskylä lennujaam) (BE) Kajaani (Kajaani lennujaam) (BE) Kemi (Kemi-Tornio lennujaam) (BE) Kittilä (Kittilä lennujaam) – hooajaline (AY) Kokkola (Kokkola-Pietarsaari lennujaam) (BE) Kuopio (Kuopio lennujaam) (AY) Kuusamo (Kuusamo lennujaam) – hooajaline (AY) Maarianhamina (Maarianhamina lennujaam) (BE) Oulu (Oulu lennujaam) (AY) Savonlinna (Savonlinna lennujaam) (BE) Tampere (Tampere-Pirkkala lennujaam) (AY) Turu (Turu lennujaam) (AY) Vaasa (Vaasa lennujaam) (AY) Varkaus (Varkause lennujaam) (BE) Suurbritannia Manchester (Manchesteri lennujaam) (AY) Šveits Genf (Genfi lennujaam) (AY) Tšehhi Praha (Praha Václav Haveli lennujaam) (AY) Ungari Budapest (Budapesti lennujaam Venemaa Peterburi (Peterburi lennujaam) Juunis 2014 oli Nordic Regional Airlinesil 26 lennukit. Flybe:Flybe Annual Report 2014 (vaadatud 12. juunil 2014) Lentoposti: Flybe Finland gave up the ATR42-machines (Soome keeles) (vaadatud 28. septembril 2014) Finnair:Finnair leases ATR to Flybe Nordic (now Nordic Regional Airlines) (vaadatud 2015-09-04)
Someone like You

"Someone like You" on Adele'i singel 2011. aasta albumilt "21". "Someone like You" on New Orderi singel aastast 2001. "Someone like You" on Van Morrisoni laul albumilt "Poetic Champions Compose" "Igaühele oma" (originaalpealkirjaga "Someone Like You...") on Tony Goldwini romantiline komöödiafilm aastast 2001. Filmi peaosades mängivad Ashley Judd, Greg Kinnear ja Hugh Jackman.
Igaühele oma (film 2001)

"Igaühele oma" (originaalpealkirjaga "Someone Like You...") on 2001. aastal esilinastunud romantiline komöödiafilm. Filmi aluseks on Laura Zigmani romaan "Animal Husbandry". Filmi lavastaja on Tony Goldwyn. Peamistes rollides on Ashley Judd, Greg Kinnear, Hugh Jackman ja Marisa Tomei.
Igaühele oma (film 1990)

"Igaühele oma" on Hardi Volmeri 1990. aastal linastunud lühimängufilm. Filmi peaosas mängib Andrus Vaarik. Kõrvalosades teevad kaasa Arvo Kukumägi, Angelina Semjonova, Kalju Kivi, Riho Unt, Heiki Ernits, Kalmer Tennosaar, Peeter Siim, Robert Gutman ja Piret Luigend.
Mõte (kirjastus)

Mõte oli aastatel 1909–1918 Tallinnas töötanud kirjastus, mille asutas ja mida juhtis Juhan Lilienbach. Kirjastus avaldas poliitilisi, populaarteaduslikke ja vasakpoolsete vaadetega kirjanike raamatuid. EE 12. köide, 2003: 349.
Eduard Jürgens

Eduard-Johannes Jürgens VR II/3 (12. veebruar 1887 Kükita vald Tartumaa – 21. aprill 1948 Sydney Austraalia) oli eesti insener. Eduard Jürgens õppis Riia Polütehnilises Instituudis. 1918. aastal alanud Eesti Vabadussõjas määrati E. Jürgens Soomusrongide divisjoni inseneriks ja jätkas ka Soomusrongide diviisi insenerina. E. Jürgens juhendas sõjategevuse käigus soomusrongide lahingutegevuse ajal lõhutud ja rikutud raudtee ja raudteesildade taastamist ja remonti ning tema tegevust tunnustati Vabadusristi II klassi 3 järgu ordeniga. Pärast Vabadussõda jätkas E. Jürgens teenistust Soomusrongide brigaadi insenerina kuni 1923. aastani, mil lahkus sõjaväeteenistusest. 1928. aastal lahkus E. Jürgens Eestist ning asus elama Austraaliasse Sydneysse, kus ka suri 21. aprillil 1948.
Ülemaaline Eesti Noorsoo Ühendus

Ülemaaline Eesti Noorsoo Ühendus (lühend ÜENÜ) oli Eesti noorsoo-organisatsioon, mis tegutses aastatel 1919–1940. ÜENÜ eesmärk oli noorsugu mitmekülgselt arendada: propageeriti sportimist, anti praktilisi teadmisi, äratati huvi rahvakultuuri vastu. ÜENÜ keskjuhatus asus Tallinnas. ÜENÜ Tallinna osakond tegutses Pikk tänav 69. Aastal 1936 oli ÜENÜ-l üle Eesti 250 osakonda ja 11 000 liiget. Aastatel 1929–1940 andis ÜENÜ välja igal kuul ilmunud ajakirja Eesti Noorus. Ülemaaline Õppiva Noorsoo Keskbüroo EE 12. köide, 2003: 706.
Vana-Võromaa Kultuurikoda

Vana-Võromaa Kultuurikoda on Võrus asuv maakonnamuuseum, mis asutati 1966. aastal. Algul kandis asutus nime Võru Koduloomuuseum. Kuni 2013. aasta suveni kandis muuseum nime Võrumaa Muuseum. Vana-Võromaa Kultuurikoda oli kuni 2014. aasta lõpuni Kreutzwaldi Memoriaalmuuseumi filiaal. Alates 2015. aastast kuulub Vana-Võromaa Kultuurikoda Võru Instituudi muuseumiosakonna alla. Vana-Võromaa Kultuurikoja lõplikult valminud püsinäitus avati 7. veebruaril 1985. See kajastab Võrumaa ajalugu kuni tänapäevani. Muuseumis on ekspositsioonid olnud ka teemadel "Võrumaa II maailmasõja ajal" ja "Metsavendlus Võrumaal". Vana-Võromaa Kultuurikoja galeriis vahelduvad erinevad kunstinäitused. EE 12. köide, 2003: 692. https://web.archive.org/web/20090105175218/http://my.tele2.ee/vorumaamuuseum/ajalugu.php (vaadatud 15.01.2013) Muuseumi koduleht Arved Breidaks: Pärnakad avasid Võru kunstihaigetele "Sanatooriumi". Lõunaeestlane.ee 4. mai 2017
Eesti Rahvakultuuri Keskus

Eesti Rahvakultuuri Keskus (varem Rahvakultuuri Arendus- ja Koolituskeskus) on Eesti kultuuriministeeriumi hallatav asutus, mis tegeleb Eesti rahvakultuuri väärtustamise, asjakohase info jagamise ja täienduskoolitusega. Keskus asub Viljandis aadressil Leola 15a. Keskus asutati 1. oktoobril 1994 Kultuuritöötajate Täienduskooli ja Rahvakultuuri Arenduskeskuse liitmisel. Asutus kandis 2011. aastani nime Rahvakultuuri Arendus- ja Koolituskeskus ja seejärel 2020. aastani nime Rahvakultuuri Keskus. Keskus on Eesti Täiskasvanute Koolitajate Assotsiatsiooni "Andras" ja Eesti Vabaharidusliidu asutajaliige. Haldab Eesti vaimse kultuuripärandi nimistut. EE 12. köide, 2003: 457. Eesti Rahvakultuuri Keskuse ajalugu. Eesti Rahvakultuuri Keskus, vaadatud 30.07.2020. Keskuse koduleht
Kujutavate Kunstnikkude Kutseühing

Kujutavate Kunstnikkude Kutseühing oli 1935. aastal Eestis loodud ühing, mille eesmärk oli luua keskorganisatsioon, mis kaitseks Eesti kunstnike mitmesuguseid huvisid (nt majanduslikke), mida Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühing ei suutnud kaitsta. Ühing ei suutnud oma eesmärki täita[viide?] ja 1937. aastal hakkas lagunema ning 1940. aastal lakkas olemast. EE 12. köide, 2003: 249.
Leelo Rivis

Leelo Rivis (aastani 1997 Hallaste, sündinud 1. juunil 1967 Valgas) on endine Eesti käsipallur. Ta on kaheksakordne Eesti meister käsipallis ja parim Eesti naiskäsipallur aastal 2000. Biograafia ESBL-is
Kommunaalprojekt

AS Kommunaalprojekt oli ehitusprojekteerimisega tegelev Eesti ettevõte. Ettevõte asutati 1941. aastal. Veebruarist aprillini 1941 kandis see nime Projekteerimise Kontor "Eesti Projekt". Aprillist 1941–1945 kandis nime Projekteerimise Kontor "Kommunaalprojekt". 1945–1951 kandis nime Tallinna Linna Kommunaalmajanduse Osakonna Eelarvestamise-Projekteerimise Büroo. 1951–1960 kandis nime ENSV Kommunaalmajanduse Ministeeriumi Eelarvestamise-Projekteerimise Keskbüroo "Kommunaalprojekt". 1960–1991 kandis nime Eesti NSV Kommunaalmajanduse Ministeeriumi Projekteerimise Instituut "Kommunaalprojekt". 1991–1997 riikliku aktsiaseltsina RAS Kommunaalprojekt. Ettevõte kustutati äriregistrist 13. novembril 2013. Ettevõte on projekteerinud nt Tallinnas asuva Eesti Näituste peapaviljoni, TÜ Kääriku spordibaasi, Valga hotelli. EE 12. köide, 2003: 241. Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996. Lk 620
2010. aasta muusikas

◄◄ | ◄ | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010. aasta muusikas | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 Teised sündmused • 2010. aasta kirjanduses  • 2010. aasta kunstis  • 2010. aasta spordis Aastad muusikas • 2010 sündinud muusikainimesed  • 2010 surnud muusikainimesed 2. jaanuar – 2009. aasta Raadio 2 Aastahitt 12. märts – Eesti Laul 2010 29. mai – 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus David Oistrahhi festival 2010. aasta Eesti Muusikaauhinnad 2010. aasta Eesti Popmuusika Aastaauhinnad "Ettepoole" (Liisi Koikson) "Ihuüksi" (Merlyn Uusküla) "Jälgede jälgedes" (Ultima Thule) "Kaugele siit" (Koit Toome) "Lenna" (Lenna Kuurmaa) "Ma võtsin viina Live" (Onu Bella) "Maagiline" (Violina) "Osa 2" (Kreem, Kikas, Langi) "Ott Lepland" (Ott Lepland) "Parim päev" (Getter Jaani) "Piffe, plekki ja presidendiks!" (Abraham) "Pimedas on valge" (Hanna-Liina Võsa) "Äio" (Metsatöll) "Õnneleid" (Maian Kärmas) "Killud" (Paha Polly) 1. jaanuar – Lhasa de Sela 9. jaanuar – Venda Tammann 13. jaanuar – Teddy Pendergrass 18. jaanuar – Kate McGarrigle 4. veebruar – Helen Tobias-Duesberg 26. veebruar – Johannes Taul 6. märts – John Tungal 17. märts – Leo Semlek 8. aprill – Teddy Scholten 21. aprill – Heldur Jõgioja 2. mai – Vladimir Romanihhin 16. mai – Ronnie James Dio 24. mai – Paul Gray 29. juuni – Kaie Konrad 5. juuli – Cesare Siepi 10. oktoober – Joan Sutherland 12. november – Henryk Górecki 24. detsember – Eino Tamberg
Wikivoyage

Wikivoyage on vaba ja tasuta veebipõhine reisijuht, kus sihtkohtadest ja reisiteemadest kirjutavad vabatahtlikud kaastöölised. Portaali nimi koosneb ingliskeelsest sõnast wiki (eesti keeles viki, internetipõhine koostöötarkvara) ning prantsuse sõnast voyage ('reis'). Projekt sai alguse, kui portaali Wikitravel saksa ja itaalia versioonide toimetajad otsustasid 2006. aasta septembris luua haruprojekti, kuhu viidi ka senine kaastöö. Uus portaal avati nime Wikivoyage all 10. detsembril 2006, selle omanik ja haldaja on sel otstarbel Saksamaal loodud organisatsioon Wikivoyage e.V. Sisu avaldati vabakasutuslitsentsi Creative Commons Attribution-ShareAlike all. Pärast pikaajalist rahulolematust portaali senise majutajaga otsustasid portaali ingliskeelse versiooni kaastöölised 2012. aastal luua uue haruprojekti. Ingliskeelse Wikitraveli kogukond liitus taas Wikivoyage'iga ning Wikivoyage'i kõigi keeleversioonide töö viidi üle Wikimedia Foundationi (WMF) alla, mis on mitmeid maailma suurimaid vikiprojekte (sh Vikipeediat) haldav USA mittetulundusühing. Eri kogukondade ja Wikimedia Foundationi kokkuleppel koliti veebisait 2012. aasta detsembris WMF-i serveritesse ja kogu Wikivoyage sai uue alguse Wikimedia vikiperekonna projektina 15. jaanuaril 2013, Wikipedia 12. sünnipäeval. Wikivoyage'i arendavad vikimudeli põhjal koostöös vabatahtlikud kogu maailmast. Artiklid käsitlevad geograafilisi piirkondi eri tasemetel, maailmajagudest linnaosadeni. Neid seob loogiline hierarhia, kus iga artikli teema on teise, suurema piirkonna artikli "sees". Portaalis on artiklid ka muude reisiteemade kohta, reisisõnastikud ja soovituslikud marsruudid. Wikivoyage on mitmekeelne projekt, selle iga keeleversioon areneb teistest sõltumatult. Kõige rohkem on artikleid ingliskeelses Wikivoyage'is, 2012. aasta detsembris oli neid üle 26 500. Laias laastus jagunevad artiklid sihtkohtadeks, marsruutideks, sõnastikeks ja reisiteemadeks. WMF-i alla kolimise ajaks tegutses Wikivoyage saksa, itaalia, inglise, prantsuse, hollandi, vene ja rootsi keeles. Venekeelse versiooni nimi on Викигид ('Vikigiid'), hispaaniakeelsel Wikiviajes. 3. jaanuaril 2012 loodi ka portugali ja hispaania versioon. Migration FAQ at Wikivoyage, 22:09, December 25, 2012. Retrieved January 16, 2013. The Case of Wikitravel and Wikivoyage Governance Across Borders, July 2012 "Wikipedia parent to launch travel guide with Wikitravel rebels". Skift.com. 13. juuli 2012. Vaadatud 16. jaanuar 2013. "Wikimedia Foundation launches Wikivoyage, a free, worldwide travel guide that anyone can edit". Wikimedia Foundation. Vaadatud 15. jaanuar 2012. Wikivoyage Inglise Wikivoyage Vene Викигид Rootsi Wikivoyage Lauri Kreutzwald: Wikipediale sündis väike sugulane: reisijuht Wikivoyage, battleit.eu, 23. jaanuar 2013
Kraasna murrak

Kraasna murrak on lõunaeesti murderühma kuulunud murrak, mida minevikus räägiti (Kraasna maarahvas) Pihkva oblastis Krasnogorodskoje (varem eestikeelne nimi: Kraasna) ümbruskonnas. Kraasna murrak sarnaneb Setu murdega. Eestis on Kraasna murrakut uurinud Oskar Kallas. EE 12. köide, 2003: 245. Oskar Kallas "Kraasna maarahvas" Helsinki, 1903 "Eesti murded (IX köide). Lõunaeesti keelesaarte tekstid" Eesti Keele Instituut, 2015
Lutsi keel

Lutsi keel on rühm lõunaeesti murderühma kuulunud murrakuid, mida minevikus räägiti Kagu-Lätis praeguse Ludza rajooni piirkonnas. Eestis on Lutsi murrakuid uurinud Oskar Kallas, August Sang ja Paul Ariste. EE 12. köide, 2003: 305.
Eesti Keel

Eesti Keel oli Tartus aastatel 1922–1940 ilmunud Akadeemilise Emakeele Seltsi ajakiri. Ajakirja ilmus aastas 6–8 numbrit. Ajakirja trükiarv oli 1920. aastatel 1100–1500 ja 1930. aastatel 400–450. Ajakirjas avaldati artikleid eesti kirjakeelest, murretest, eesti sugulaskeeltest jt keeleteaduslikest teemadest. Aastal 1940 moodustati ajakirjade Eesti Keel ja Eesti Kirjandus baasil ajakiri Eesti Keel ja Kirjandus. Eesti Keele peatoimetajad olid: 1922–1924 Julius Mark 1924–1931 Andrus Saareste 1932–1935 Julius Mägiste 1936–1940 Johannes Voldemar Veski EE 12. köide, 2003: 59.
Bordeaux' I Ülikool

Bordeaux' I Ülikool on ülikool, mis asub Bordeaux' linnas Akvitaania piirkonnas Prantsusmaal. Ülikool on asutatud 1441. aastal. Bordeaux' I Ülikoolis töötab ligi 1000 õppejõudu ning õpib üle 9800 üliõpilase. "LES UNIVERSITÉS DE BORDEAUX AU XXÈME SIECLE". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. september 2013. Vaadatud 16. jaanuaril 2013. Université Bordeaux I "CHIFFRES CLÉS". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2013. Vaadatud 16. jaanuaril 2013.  Bordeaux' I Ülikool – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Mae Lender

Mae Lender (kodanikunimega Reelika Kasemägi, sündinud 10. juulil 1981 Viljandimaal) on eesti kirjanik ja blogija. "Minu lõunamaa. Klantspildi taga" (2022, Petrone Print) "Minu Hiiumaa: ähk läheb tarvis" (2018, Petrone Print) "Ma nüüd lähen" (2013, Eesti Raamat) "Kui mäng on lõppenud" (2012, Eesti Raamat) "Eleanor" (2011, Tammerraamat) "Minu Taani: tuuline teekond keelatud maal" (2010, Petrone Print) Ave Alavainu. Loetud! Ja kogunisti poolteist korda, Meie Maa, 21. september 2018 Katrin Kivivuori "Sõna vägi - mis ühele kuld, see teisele tühisuse tipp", Meie Maa, 14.04.2022 "Minu Hiiumaa" järjejutt Kuku Raadios: http://podcast.kuku.postimees.ee/podcast/jarjejutt-2018-09-21/ "Minu Hiiumaa" tutvustus Elmari Raadios: http://podcast.elmar.postimees.ee/podcast/apollo-minutid-30082018-mae-lender-minu-hiiumaa-ahk-laheb-tarvis/ Lastejutt "Aitäholoog" (Täheke, 2014/07), loeb autor: https://arhiiv.err.ee/vaata/taheke-mae-lender-quot-aitaholoog-quot Lastejutt "Punane auto" (Täheke, 2015/05), loeb autor: https://arhiiv.err.ee/vaata/taheke-mae-lender-quot-punane-auto-quot/similar-192705
Suuline keel

Suuline keel ehk suuline kõne on keel, mis tekib inimes(t)e suhtlemisprotsessis (spontaanse vormina), vastandudes kirjalikule keelele[viide?]. Paljusid keeli ei saa kirjalikult esitada ja seetõttu esinevad need keeled ainult suuliselt[viide?]. Suulisel keelel on mitmeid põhimõttelisi erinevusi kirjalikust keelest, nt toimub suuline kõne sageli silmast silma ja dialoogivormis. EE 12. köide, 2003: 526. Hennoste, T. Sissejuhatus suulisesse eesti keelde. Oma Keel, 2000, nr 1, lk 48-57. Hennoste, T. Sissejuhatus suulisesse eesti keelde I. Taust ja uurimisobjekt. - Akadeemia 2000, nr 5, lk 1117-1150. Hennoste, T. Sissejuhatus suulisesse eesti keelde II. Suulise kõne erisõnavara 1. - Akadeemia 2000, nr 6, lk 1343-1374. Hennoste, T. Sissejuhatus suulisesse eesti keelde III. Suulise kõne erisõnavara 2. - Akadeemia 2000, nr 7, lk 1553-1582. Hennoste, T. Sissejuhatus suulisesse eesti keelde IV. Suulise kõne erisõnavara 3. Partiklid. - Akadeemia 2000, nr 8, lk 1773-1806. Hennoste, T. Sissejuhatus suulisesse eesti keelde V. Mõned mitteverbaalsed nähtused suulises kõnes. - Akadeemia 2000, nr 9, lk 2011-2038. Hennoste, T. Sissejuhatus suulisesse eesti keelde VI. Lausung suulises kõnes 1. - Akadeemia 2000, nr 10, lk 2223-2254. Hennoste, T. Sissejuhatus suulisesse eesti keelde VII. Lausung suulises kõnes 2. - Akadeemia 2000, nr 11, lk 2465-2486. Hennoste, T. Sissejuhatus suulisesse eesti keelde VIII. Lausung suulises kõnes 3: eneseparandused - Akadeemia 2000, nr 12, lk 2689-2710. Hennoste, T. Sissejuhatus suulisesse eesti keelde IX. Lausung suulises kõnes 4. - Akadeemia 2001, nr 1, lk 179-206.
Õigekeelsus

Õigekeelsus ehk ortoloogia on normikohane kirjakeele keeletarvitus. Vananenud terminina mõisteti "õigekeelsuse" all keelekorraldust. Õigekeelsusallikad on enamasti sõnaraamatud (nt Eestis õigekeelsussõnaraamat) ja grammatikakäsitlused. Õigekeelsusega seotud probleemkohad lepitakse kokku nt keelekomisjonides. Eestis arutab vastavaid probleeme ka Eesti Teaduste Akadeemia Emakeele Seltsi keeletoimkond. Õigekeelsuse allvaldkonnad on ortograafia ehk õigekirjutus ja ortoeepia ehk õigehääldus. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] (vaadatud 16.12.2013) EE 12. köide, 2003: 702. Emakeele Seltsi keeletoimkonna koduleht (vaadatud 16.01.2013) Eesti õigekeelsussõnaraamat 2006 (vaadatud 16.01.2013)
Väliseestlaste eesti keel

Väliseestlaste eesti keel on väliseestlaste räägitav eesti keel, mis sageli erineb suuremal või vähemal määral Eesti NSV normikohasest eesti keelest: selles ei esine pärast 1930. aastaid lisandunud russisme.[viide?] Väliseestlaste keel on pagulusse viidud 1930. aastate eesti keel, kuid hiljem ilmnesid vaesumise ja assimileerumise ilmingud. Väliseestlastele on omane kakskeelsus: peale eesti keele räägivad nad ka elukohamaa riigikeelt või peamist keelt. Eesti keelt kasutavad väliseestlased enamasti kodus, aga ka teiste eestlastega suhtlemisel, nt (välis)eestlaste seltsides. Üldise trendina on väliseestlaste eesti keel muutunud sõnavaralt ja stiililt piiratumaks, sage on rektsioonivigade tekkimine. Väliseestlaste eesti keelele panid aluse 1940. aastate alguses Eestist lahkunud inimesed. EE 12. köide, 2003: 697-698. A. Roos. Morfologiska tendenser vid språklig interferens med estniska som bas. – Acta Universitatis Upsaliensis. Studia Uralica et Altaica Upsaliensia, 12. Uppsala, 1980 R. Raag. Lexical Characteristics in Swedish Estonian. – Acta Universitatis Upsaliensis. Studia Uralica et Altaica Upsaliensia, 13. Uppsala, 1982 R. Raag. Estniskan i Sverige. Uppsala, 1983 L. Lindström (toimetaja). Väliseestlaste keelest. Tartu, 1998 "Eestlased ja eesti keel välismaal" Koostanud ja toimetanud Kristiina Praakli ja Jüri Viikberg, Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2010 "Väliseestlased ja nende eesti keel" vaatmik (2008) "Väliseestlased ja nende keel. Pidepunkte uurimisloost" Jüri Viikberg, Kristiina Praakli
Aruküla sõjaväelinnak

Aruküla sõjaväelinnak on endine sõjaväeosa territoorium. Sõjaväelinnaku suurus on 9,5 ha. Aruküla endisesse sõjaväelinnakusse elamupiirkonna rajamine venib - Sõnumitooja Arukülas korrastatakse sõjaväelinnakut - Sõnumitooja 9.5 hektari suurune sõjaväelinnak lammutatakse - Harju Elu
Keele staatus

Keele staatus (inglise language status, status of language) on mingi keele positsioon (nt riigis) teiste keelega võrreldes[viide?]. Keele staatuse määratlemisel on sageli lähtutud (a) keele ajaloolisest olukorrast, (b) funktsioonidest (ja nende ulatusest), mida keel käesoleval ajal täidab, (c) keele (potentsiaalsest) arengust. Hinnates neid tegureid, võib mingi keele staatus olla kõrge või madal. Kui keele staatus on madal, siis ta muutub ühiskonnas väärtusetuks ja võib järgmistes põlvkondades kasutamatuse tõttu välja surra. Õiguslikus kontekstis räägitakse keele juriidilisest staatusest: keel võib olla määratletud kui riigi-, ametlik, vähemuskeel jne. Maailmas on ametliku staatusega keeli üle saja; ka eesti keel on nende saja sees. Mõned keeled maailmas on globaalkeele staatuses. Nendeks on eelkõige inglise, prantsuse ja hispaania keel. EE 12. köide, 2003: 209.
Peeter Kurvits

Peeter Kurvits VR I/3 (7. november 1891 Polli vald, Pärnumaa – 10. veebruar 1962 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja poliitik ning majandustegelane. Peeter Kurvits sündis 1891. aastal Pärnumaal Polli vallas Lilli saeveskis. Ta lõpetas 1914. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis Riia Polütehnikumis. Eesti Vabadussõjas ta mobiliseeriti ning määrati Eesti sõjaministri käsundusohvitseriks, kuid viidi varsti üle Sõjavägede Ülemjuhataja Staapi. 1919. aasta jaanuaris määrati P. Kurvits kitsarööpmeliste soomusrongide adjutandiks ehk staabiülemaks, kellena teenis kuni Vabadussõja lõpuni. Pärast Vabadussõda teenis P. Kurvits Kitsarööpmelise soomusrongi nr. 1 ja nr. 2 dessantroodu ülemana, kuni lahkus sõjaväest 1920. aastal. 1924. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonna. Pärast sõjaväeteenistust töötas Peeter Kurvits panganduses, olles Eesti Pangas osakonnajuhataja aastatel 1921–1928 ja Pikalaenu Panga direktor aastatel 1928–1932. 1932. aastal valiti ta Krediit-Panga direktoriks ning oli 1933. aasta 18. maist kuni 21. oktoobrini majandusminister Jaan Tõnissoni neljandas valitsuses. Peeter Kurvits vahistati 14. juunil 1941 ning saadeti NSV Liitu Sevurallagi. Ta vabanes Vostokurallagist 1944. aastal ja oli asumisel Kirovi oblastis Lebjažje rajoonis ja Haltrurinis, kust vabanes 1956. aastal. Ta töötas Halturini põllumajandustehnikumis saksa keele õpetajana. Peeter Kurvits suri 10. veebruaril 1962 Tallinnas ning on maetud Rahumäe kalmistule. Talle on antud Vabadusristi I liigi 3. järk.
Ronald Woodson Harris

Ronald Woodson Harris (sündinud 8. veebruaril 1947 Cantonis Starki maakonnas Ohios) on USA endine poksija. Sama sünniaasta ning ees- ja perekonnanimega on ka teine tuntud USA endine poksija, Ronald Allen Harris. Harris võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Harris poksis novembrist 1971 kuni augustini 1982 elukutselisena. Ta osales kokku 37 kohtumisel ning võitis neist 35 (neist 14 nokaudiga) ja kaotas 2 (neist 1 nokaudiga) kohtumist. 19. suveolümpiamängude poksivõistlus. México 1968. Tulemused inglise keeles Ronald Woodson Harris veebisaidil Olympedia (inglise) Ronald Woodson Harris veebisaidil BoxRec (inglise)