laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tertsriba

Tertsriba ehk kolmandik oktavriba on sagedusriba, mille väikseima ja suurima sageduse omavaheline suhe on võrdne kolmandikuga oktavist või kümnendikuga dekaadist (detsidekaad). Tertsribasid kasutatakse näiteks selleks, et jaotada inimkuulmise kõige tundlikum sagedusvahemik 16 Hz – 20 kHz rohkemateks vahemikeks, kui võimaldab oktavribadeks jaotamine. Allveeakustika ISO standard defineerib tertsriba (või "tertsriba (kahendsüsteemis)") kui ühe kolmandiku oktavi sageduste suhtega sagedusriba. Tertsriba suurima ja väikseima sageduse suhe on seega 2 1 / 3 {\displaystyle 2^{1/3}} ehk ligikaudu 1,2599. Vastavalt allveeakustika ISO standardile on "tertsriba (kümnendsüsteemis)" või detsidekaadi (ddec) defineeritud kui sagedusriba, mille suurima ja väikseima sageduse suhe on võrdne kümnendikuga dekaadist (detsidekaad). Numbriliselt on sageduste suhe võrdne 10 0 , 1 {\displaystyle 10^{0,1}} ehk ligikaudu 1,2589. Tertsriba (kümnendsüsteemis) on tertsribast (kahendsüsteemis) ligikaudu 0,08% väiksem. Dekaad Sagedusriba Oktavriba International Organization for Standardization (2017). "Underwater acoustics -- Terminology". ISO 18405:2017.
Oktavriba

Oktavriba on füüsikas sagedusriba, mille väikseim sagedus on suurimast sagedusest kaks korda väiksem. Levinud on inimkuulmisele tundliku sagedusvahemiku 20 Hz – 20 kHz jagamine oktavribadeks. Seejuures nimetatakse oktavribasid nende sagedusvahemike keskmiste sageduste lähedaste sageduste järgi. Näiteks juhul kui räägitakse helirõhutasemest sagedusribas 63 Hz, mõeldakse sagedusvahemikus 44–88 Hz olevat helirõhutaset. Tertsriba
Kuremäe kloostri Jumalaema Uinumise peakirik

Kuremäe kloostri Jumalaema Uinumise peakirik (ka Kuremäe Uspenski kirik) on kirik Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Kuremäe külas; üks Kuremäe kloostri kirikutest ja ühtlasi Kuremäe kloostriansambli suurim ehitis. Kirik (vene k. Церковь Пюхтицкая Успения Божией Матери) ehitati 1910. aastal, kirikuvaimulikuna teenis Kuremäel 14. detsembrist 1889–1892 preester Laurenti Raudsepp (1856–1931). Kiriku juures tegutses 2 õigeusu kihelkonnakooli ja õigeusu abikool. Kuremäe kloostri hooned, territoorium, piirdemüür kultuurimälestiste riiklikus registris
Kiviõli Peetri kirik

Kiviõli Peetri kirik oli luteri kirik Ida-Viru maakonnas Kiviõlis. Kirikut kasutas Kiviõli Peetri kogudus. Kirik ehitati 1938. Kirik hävis Teises maailmasõjas.
Unža

Unža (vene Унжа) on Volga vasakpoolne lisajõgi. Saab alguse Kema ja Lundonga jõe ühinemisel, voolab edelasse ja suubub Jurjevetsi linna juures Volgal asuvasse Gorki veehoidlasse. Jõe pikkus on 426 km, valgala pindala 27 800 km². Alamjooksul on jõe laius kuni 300 m. Jõe ääres asuvad Kologriv, Manturovo ja Makarjev. "Поиск по данным государственного водного реестра". Vaadatud 26. juulil 2023.  Unža – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ahtme Püha Joosepi kirik

Ahtme Püha Joosepi kirik (ka Ahtme Püha Joosepi kabel) on katoliku kirik Ida-Viru maakonnas Ahtmes aadressil Sõpruse tänav 82. Kirikut kasutab Ahtme Püha Joosepi kogudus. https://web.archive.org/web/20190929113338/https://www.katoliku.ee/index.php/et/jumalateenistused/ (vaadatud 30.10.2018)
Peeterristi kirik

Peeterristi kirik oli kirik Virumaal Peeterristi asulas. Kirik ehitati 1808 aadliproua Dorothea von Arpshofeni eestvõttel lagunenud kabeli asemele. Dorothea pühendas selle kiriku oma surnud abikaasale. Kirik oli kivist. 21. septembril 1908 tähistati pidulikult kiriku 100. aastapäeva. Kirik hävis Teises maailmasõjas. http://www.vaivara.ee/ctrl/ee/Uudis/vaata/1446759d8d01bbaab82a/2293 (vaadatud 30.10.2018)
Oru lossi Issanda Muutmise kirik

Oru lossi Issanda Muutmise kirik oli kirik Virumaal Jõhvi kihelkonnas Oru lossi juures. Kirik ehitati 1899. aastal arhitekt Gavriil Baranovski projekti järgi. Kirik valmis 1899. aastal ja 16. augustil 1899 see pühitseti sisse. 1938. aastal kirik suleti ja selle varad läksid 1938. aastal avatud Kohtla-Järve Issanda Muutmise kirikule. Kirik hävis 1944. aastal. https://web.archive.org/web/20181031095320/http://www.orthodox.ee/Kohtla-Jarve_Church-of-the-Transfiguration-of-the-Lord_est.html (vaadatud 30.10.2018)
Dustin Pedroia

Dustin Luis Pedroia (sündinud 17. augustil 1983 Woodlandis Californias) on Ameerika Ühendriikide pesapallur. Tema mängijapositsioon on second baseman. Ta mängib MLB klubis Boston Red Sox. Ta on paremakäeline. Enne profikarjääri alustamist mängis ta Arizona Osariigi Ülikoolis. 2004. aastal MLB draf '​is valis Boston Red Sox ta 65. valikuna. MLB-s tegi ta debüüdi septembris 2006. Aastatel 2007 ja 2013 on ta Red Soxiga tulnud World Seriesi võitjaks. Ta on neljal korral valitud MLB tähtede mängule. 2007. aastal valiti ta American League'i aasta uustulnukaks. 2008. aastal võitis ta American League'i väärtuslikuma mängija auhinna. Samal aastal pälvis ta lisaks American League'i parima shortstop '​i positsioonil mängiva ründemängijale antava Silver Sluggeri auhinna. Neljal korral on ta võitnud Gold Glove Awardi. 2003. aasta Panameerika mängudel võitis ta USA võistkonnaga hõbemedali. Lisaks kuulus ta USA pesapallikoondisse 2009. aasta World Baseball Classicu turniiril, kus saadi neljas koht.  Dustin Pedroia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Dustin Pedroia baseball-reference.com lehel Dustin Pedroia MLB kodulehel
Yakisugi

Yakisugi (jaapani keeles 焼杉; ka 焼杉板 shō sugi ban) on Jaapani traditsiooniline puidu pinna söestamise tehnika. Söestamisega püütakse kaitsta puitu vee- ja putukakahjustuste eest ning muuta seda seega kauem kestvaks, samuti muuta see tulekindlaks. 2021. aastal ilmunud uuringu kohaselt selline töötlusviis pole universaalne vahend puidu märkimisväärselt ilma- või tulekindlaks muutmiseks, paljuski oleneb see puiduliigist, erinevate põletusastmetega katsetel täheldati vähesel määral (hallituse, putuka, tule) vastupidavuse paranemist küpressil, aga mitte teistel puuliikidel. Teise uuringu kohaselt võimaldab praguliseks söestatud pind ligipääsu hallitusele. Jaapanis kasutatakse yakisugi tegemiseks peamiselt jaapani küpressi (Cryptomeria japonica) puidust laudu, Eestis aga kasutatakse selleks lehist, kuuske või mändi. Fortini, Amanda (19. september 2017). "The Latest Design Trend: Black and Burned Wood". The New York Times. MacDonald, Deanna (9. veebruar 2016). Eco Living Japan: Sustainable Ideas for Living Green (inglise). Tuttle Publishing. ISBN 978-1-4629-1845-4. "Use This Incredible Technique to Waterproof Wood Furniture". Architectural Digest. 3. november 2017. Mehta, Geeta; MacDonald, Deanna (9. juuli 2012). New Japan Architecture: Recent Works by the World's Leading Architects (inglise). Tuttle Publishing. ISBN 978-1-4629-0850-9. Steele, James (16. märts 2017). "Contemporary Japanese Architecture: Tracing the Next Generation" (inglise). Routledge. Hasburgh, Laura E.; Zelinka, Samuel L.; Bishell, Amy B.; Kirker, Grant T. (16. september 2021). "Durability and Fire Performance of Charred Wood Siding (Shou Sugi Ban)". Forests. 12 (9): 1262. DOI:10.3390/f12091262. Kymäläinen, Maija; Belt, Tiina; Seppäläinen, Hanna; Rautkari, Lauri (2022-01). "Decay Resistance of Surface Carbonized Wood". Materials (inglise). 15 (23): 8410. DOI:10.3390/ma15238410. ISSN 1996-1944. {{ajakirjaviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |kuupäev= (juhend)
Ain Fjodorov

Ain Fjodorov (sündinud 9. detsembril 1972) on eesti orienteeruja, rogainija ja seiklussportlane. 2017. aasta rogaini maailmameistrivõistlustel Lätis Rāzna rahvuspargis sai ta koos Sander Mirmega 5. koha. 2018. aasta rogaini Euroopa meistrivõistlustel Ukrainas võitis ta koos Sander Mirmega hõbeda. Koos abikaasa Reeda Tuula-Fjodoroviga võitis ta 2020. aasta rogaini EM-il Lätis Tukumsi lähedal segavõistkondade arvestuses hõbeda ning 2021. aastal Otepääl ja 2024. aastal Missos kulla. 2023. aasta rogaini MM-il USA-s võitis ta koos Rain Eensaarega meesvõistkondade arvestuses pronksi. 2015. aastal tuli ta koos Eleri Hirve ja Rene Käsikuga Eesti meistriks seiklusspordis. Eesti meistrivõistlustel orienteerumises on ta võitnud mitmeid medaleid veteranide vanuseklassides (M35 ja M40). Ta on ettevõtte Aarain Furniture OÜ juhatuse liige. Sport24 sporditulemused XT Sport "EOL edetabel. Ain Fjodorov". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. oktoober 2018. Vaadatud 31. oktoobril 2018. "Inforegister.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. oktoober 2018. Vaadatud 31. oktoobril 2018.
Aardla Külmajaam

Aardla Külmajaam on Tartus Ränilinnas asuv 5,4 MW võimekuse ja ligi 1,3 km pikkuse jahutusvõrguga külmajaam, mis avati 2017. aasta juunikuus ja mille esialgne võimsus on arvestatud hetke põhikliendi Lõuna-Eesti suurima kaubandus- ja vaba aja keskuse, Lõunakeskuse, ja selle lähikonna hoonete vajadusi arvestades. Külmajaama haldab kontserni Fortum Tartu tütarettevõte Anne Soojus. Külmajaam töötab aasta läbi. Varakevadest kuni hilissügiseni kasutatakse jahutuseks jahutusmasinaid koostöös jahutustornidega ning talviti kasutatakse vajamineva jahutusenergia tootmiseks soojuspumpa. Kogu tootmisprotsess täielikult automatiseeritud ja selle juhtimine toimub Tartu elektrijaama juhtimiskeskusest. Lisaks Aardla Külmajaamale asub Tartus ka Tartu Kesklinna Külmajaam. Kaugjahutus "Anne Soojus". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. september 2018. Vaadatud 31. oktoobril 2018.
Pilistvere Risti abikirik

Pilistvere Risti abikirik oli kirik Käsukonnas Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. See oli Pilistvere Andrease kiriku abikirik. Kirik ehitati 1872-1874. Kiriku võis ehitada Gustav Beermann. Kirik pühitseti 27. oktoobril 1874. Risti abikirik ehitati Pilistvere kihelkonna tolleaegse Pilistvere Andrease kiriku kirikuõpetaja Eugenius von Mickwitzi eestkostmisel ja Käsukonna mõisniku Stackelbergi abikaasa Marie mälestuseks. Rahvasuus hakati seda pühakoda kutsuma Marienruhe kirikuks. Kirikus oli 200 istekohta. Kirik hävitati 1941. aastal Suvesõjas hävituspataljonlaste poolt.. Põles ära puuosa, kuna kiviseinad säilisid ja säilinud kiriku kiviseinad aga õhiti 1960. aastail http://www.eestigiid.ee/?CatID=279&ItemID=1216 (vaadatud 30. oktoobril 2018) Möödus pool sajandit kommunistide hävitustöödest Pilistvere kihelkonnas, Võitleja = The Combatant: ülemaailmne Eesti sõjameeste ja vabadusvõitlejate häälekandja, 1 mai 1992
Ruutkeskmine

Mingite arvude ruutkeskmine on ruutjuur nende arvude ruutude aritmeetilisest keskmisest. Elektrotehnikas kasutatakse vahelduvvoolu tugevuse ruutkeskväärtuse kohta mõistet efektiivväärtus. n arvu { x 1 , x 2 , … , x n } {\displaystyle \{x_{1},x_{2},\dots ,x_{n}\}} , ruutkeskmine on defineeritud kui x r m s = 1 n ( x 1 2 + x 2 2 + ⋯ + x n 2 ) . {\displaystyle x_{\mathrm {rms} }={\sqrt {{\frac {1}{n}}\left(x_{1}^{2}+x_{2}^{2}+\cdots +x_{n}^{2}\right)}}.} Pidevalt muutuva funktsiooni f(t) puhul on vahemiku T 1 ≤ t ≤ T 2 {\displaystyle T_{1}\leq t\leq T_{2}} jaoks ruutkeskeskmine defineeritud kui f r m s = 1 T 2 − T 1 ∫ T 1 T 2 [ f ( t ) ] 2 d t , {\displaystyle f_{\mathrm {rms} }={\sqrt {{1 \over {T_{2}-T_{1}}}{\int _{T_{1}}^{T_{2}}{[f(t)]}^{2}\,dt}}},} Keskväärtus Geomeetriline keskmine Lainekuju
Türi Püha Kolmainu Jumala kirik (1910–2007)

Türi Püha Kolmainu Jumala kirik oli kirik Järva maakonnas Türil. Kirik ehitati 1910 ja lammutati 2007. Tänapäeval on samas kohas samanimeline kirik. Türil Aia tänaval asunud pühakoda alustas tegevust 1908. aastal, mil kogudus kuulus veel Paide õigeusu kiriku koguduse koosseisu. Tänu esimesele preestrile Georgi Podekratile avati 1910. aastal kooli- ja palvemaja. 1912. aasta suvel käis Riia ja Miitavi piiskop, ülempiiskop Joann (Smirnov) saatjaskonnaga kirikut pühitsemas. Kuni 1917. aastani toimusid jumalateenistused iga kuu viimasel pühapäeval. Kui Saksa okupatsiooni kartuses evakueeruma asuti, võttis preester Podekrat endaga Venemaale kaasa suurema osa kiriku varast ning 1918. aastani jäi kirik ilma kindla vaimulikuta. Pärast Paide kiriku kogudusega liitmist 1965. aastal, vahetusid preestrid ja kiriku seisukord halvenes. 1994. aastal asus Türil tegutsema ülempreester Boriss Merlin, kes 2003. aastani kirikus väiksemaid muudatusi tegi. See hoone lammutati 2007. aastal. Vana puukirik oli aastaid halvas seisukorras olnud: torn oli silmnähtavalt viltu vajunud, hoones oli vamm, kahjustunud oli sisustus, puudus vundament ja parkla. Juta Rikk (2008). Türi : kilde kihelkonna ja linna arengust IV osa. Paide: Kuma. Lk 131-135. "Türil avati uus õigeusu kirik". ERR. 19.10.2013. Vaadatud 3.05.2017. "Pilk ajalukku: Türi linna kerkib peagi väike õigeusu kirik". Järva Teataja. 2.5.2017. Vaadatud 3.5.2017. "Türil plaanitakse uut kirikut". Eesti Kristlik Televisioon. 9.11.2005. Originaali arhiivikoopia seisuga 21.06.2007. Vaadatud 3.05.2017.
Kirdeosariigid

Kirdeosariigid on Ameerika Ühendriikide idarannikuga külgnevat üheksa kirdepoolseimat osariiki. Enamikku kirdeosariike läbib Apalatšide mäestik. Maine New Hampshire Massachusetts Rhode Island Connecticut New York New Jersey Delaware Maryland Kolmteist kolooniat Kaguosariigid Keisriosariik
Mäemõisa Püha Nikolause kirik

Mäemõisa Püha Nikolause kirik (ka Sinalepa Püha Nikolause kirik) on varemetes õigeusu kirik Lääne maakonnas Panga külas. Kirikut kasutas Mäemõisa kogudus. Mäemõisa kirik (vene k. Мяэмызкая Св. Николаевская церковь) pühitseti sisse 10. septembril 1896. Kirik suleti 1962. aastal ja seejärel kasutati hoonet kohaliku sovhoosi viljalaona. Tänapäeval on kirik varemetes. Mäemõisa püha Nikolause kirik[alaline kõdulink]. Haapsalu ja Läänemaa turism, vaadatud 20.06.2020. Kirikust ja kogudusest blogis maemoisa.blogspot.com
Arhitektuuriakustika

Arhitektuuriakustika hõlmab hoonete akustiliselt optimaalsete arhitektuurilahenduste planeerimist ja loomist. Juba 20 aastal kirjutas Rooma arhitekt ja insener Vitruvius teatrite akustilistest omadustest ja lisas arutluskäike interferentsist, kajadest ja järelkõladest – seega käsitles arhitektuuriakustikat. Seejuures esimesed teadaolevad teaduslikud arutluskäigud helide kuuldavuse parendamiseks siseruumides põhinesid puhtalt geomeetrilistele kaalutlustele. Sellest tulenevalt prooviti kuuldavuse probleeme lahendada ainult läbi heli peegeldavate pindade paigaldamise. Bostonist pärit arst Jabez Baxter Upham kirjutas 1853 mitu ruumiakustikat käsitlevat artiklit, milles leidub ka viiteid arusaamisest, et peale peegelduste avaldavad ruumiakustikale mõju ka teised faktorid. Peamiselt järelkõla ja korduvate peegelduste mõju ruumis olevatelt pindadelt. Upham demonstreeris, kuidas riidest kardinad ja pehme mööbel vähendavad ruumi järelkõla kestust. Arhitektuuriakustika kui teadusvaldkonna tõeliseks pioneeriks ja alusepanijaks peetakse Ameerika Ühendriikide füüsikut Wallace Clement Sabine'i. Kuulsaimad Eesti päritoluga arhitektuuriakustikud on Helmut Oruvee, Rein Pirn ja Linda Madalik (sündinud 27. märtsil 1944). Ehitusakustika Ruumiakustika Jabez Baxter Upham, A consideration of Some of the Phenomena and Laws of Sound, and their Application in the Construction of Buildings Designed especially for Musical Effects. Am. J. of Science and Art 65, lk 215-226, (1853) J. W. S. Rayleigh (1945). The Theory of Sound. Dover. Lk xxiii.
Palisaadid

Palisaadid (inglise keeles The Palisades ehk 'Kaldakaljud') on kaljuviir, mis kulgeb mööda Hudsoni jõe alamjooksu läänepoolset ehk parempoolset kallast. Need moodustavad Newarki nõo idakülje New Jersey osariigi kirdealal ja New Yorgi osariigi kagualal. Hudsoni jõgi Hudsoni org Apalatšid
Perearstikeskus

Perearstikeskus on perearstidele nende erialast tegevust võimaldav asutus, kus reeglina paiknevad mitme perearsti või nende poolt moodustatud osaühingutesse kuuluvate perearstide vastuvõturuumid. Suuremates asulates ja linnades on perearstid enamasti koondunud perearstiteenust osutavatesse osaühingutesse, kes võivad tegutseda tavaliselt perearstikeskuseks või tervisekeskuseks ehitatud või kohandatud hoonetes või hoonestikes (mis tihti on endised polikliinikud), ja võivad kuuluda haiglate koosseisu. Perearstikeskus võib olla munitsipaalne, nagu näiteks on Tallinnas. Lisaks võivad perearstikeskustes paikneda ka eriarstide vastuvõturuumid, laborid, meditsiiniuuringute kabinetid ja muu meditsiiniteenuse osutamiseks vajalik. Nõmme Perearstikeskus Nõmme Tervisekeskus Mustamäe Tervisekeskus "Tallinna Munitsipaalperearstikeskuse OÜ". Veebisait eperearstikeskus.ee
Viimne kohtupäev (Lochner)

Viimne kohtupäev (saksa keeles Weltgericht) on saksa kunstniku Stefan Lochneri (u 1410–1451) umbes 1435. aastal valminud teos, altarimaal. Tammest puittahvlile temperas maalitud polüptühhoni tellijaks peetakse Kölni linnavalitsust. Wellesz, Emmy; Rothenstein, John (ed). Stephan Lochner. London: Fratelli Fabbri, 1963, lk 7. Chapuis, Julien. Stefan Lochner: Image Making in Fifteenth-Century Cologne. Turnhout: Brepols, 2004. ISBN 978-2-5035-0567-1 Krüger, Renate. Old German Panel Painting. Berlin, 1974 Wellesz, Emmy; Rothenstein, John (ed). Stephan Lochner. London: Fratelli Fabbri, 1963  Viimne kohtupäev (Lochner) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Helmstedti kreis

Helmstedt on kreis Saksamaal Alam-Saksi liidumaal. Kreisi pindala on 674 km². 31. detsembril 2017 elas seal 91 720 inimest. Kreis külgneb (läänest ja päripäeva) Wolfenbütteli kreisi, Braunschweigi linna, Gifhorni kreisi, Wolfsburgi linna ja Saksi-Anhalti liidumaaga (Börde kreis ja Harzi kreis). Kreisiga külgnevad Elm (mäeahelik) läänes ja Lappwald (jõeäärne mets) idas. Suured kreisi osad on Elm-Lappwaldi looduspargi osa. Elmis kaevandati keskajal lubjakivi; piirkonna lubjakivi kasutati Heinrich Lõvi haual, samuti keiserlikus Königslutteri toomkirikus. Keskajal kuulus Königslutter Saksa-Rooma riigi kõige rikkamate linnade hulka. 1576. aastal asutati Helmstedti Ülikool, mis oli protestantliku Saksamaa suurim ülikool. Braunschweigi hertsogkond (tuletis Braunschweig-Lüneburgist) rajas 1833. aastal kreisid (Kreise); Helmstedti kreis oli üks neist. See jagunes Calvörde, Königslutteri, Helmstedti, Schöningeni ja Vorsfelde Amtideks. 1944. aastal viidi Amt Calvörde, mis moodustas eksklaavi, Haldenslebeni kreisi koosseisu Saksimaa provintsis. 1970. aastate haldusreformidega viidi kreisi põhjaalad Gifhorni kreisi ja Wolfsburgi linna koosseisu; kreisiga liideti alasid läänes Gifhorni kreisist ja Braunschweigi kreisist. 20. sajandil kasutas Helmstedti ja Schöningeni vahelist ala pruunsöe kaevandamiseks Braunschweigische Kohlenbergwerke AG. Mitu küla (Alversdorf, Büddenstedt ja Runstedt) hävitati avakaevandamise käigus; nende elanikud kolisid Helmstedti, Schöningeni ja uuesti ehitatud Neu Büddenstedti külla, mis hiljem Büddenstedtiks ümber nimetati. Linnad: Helmstedt Königslutter Schöningen Vabad vallad: Lehre Inkorporeerimata alad: Brunsleberfeld Helmstedt Königslutter Mariental Schöningen Samtgemeinden: Samtgemeinde Grasleben Grasleben1 Mariental Querenhorst Rennau Samtgemeinde Heeseberg Beierstedt Gevensleben Jerxheim1 Söllingen Samtgemeinde Nord-Elm Frellstedt Räbke Süpplingen1 Süpplingenburg Warberg Wolsdorf Samtgemeinde Velpke Bahrdorf Danndorf Grafhorst Groß Twülpstedt Velpke1 1Samtgemeinde keskus GeoNames https://www1.nls.niedersachsen.de/statistik/ helmstedt.de
Porõk

Porõk (ukraina keeles Порик) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Hmilnõki rajoonis. Elanike arv oli 2001. aastal 1123. Pindala on 3,5 km².
Kajaruum

Kajaruum või kõlaruum, ka reverberatsioonikamber on ruum, mis on kavandatud selliseks, et temas olev heliväli oleks võimalikult difuusne. Kajakambreid kasutatakse akustikas ja elektrotehnikas näiteks mõõtemikrofonide kalibreerimiseks, heliallikate helivõimsuse mõõtmiseks, aga ka materjalide helineeldetegurite määramiseks. Eestis on kajaruum näiteks Tallinna Tehnikaülikooli akustikalaboris. Standardikohases kajaruumis on nõutud, et heliväli oleks difuusne. Difuusne heliväli tähendab, et ruumi kõigis punktides on helirõhutase ühesugune. Difuusses heliväljas on energia tihedus kogu ruumis ühesugune ja kõik heli levimise suunad esinevad võrdse tõenäosusega. See on võimalik, kui ruum on jäikade pindadega, teatud kindlate mõõtmetega ja need mõõtmed on märgatavalt suuremad vaadeldava heli lainepikkusest. Kajavaba ruum Marju Kaasik (14.02.2018 18:52). "Tallinna tehnikaülikoolis alustas tööd moodne akustikalabor". ERR-i portaal Novaator. Vaadatud 05.10.2018. Mikko Kylliäinen, Valtteri Hongisto (2009). Hoonete akustiline projekteerimine : akustika alused. Tallinn: ET INFOkeskus OÜ. Lk 51. Lawrence E. Kinsler, Lawrence E.. Kinsler, Austin R. Frey, Alan B. Coppens, James V. Sanders (2000). Fundamentals of Acoustics. Wiley. Lk 333.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Wallace Clement Sabine

Wallace Clement Sabine (13. juuni 1868 – 10. jaanuar 1919) oli Ameerika füüsik, kes oli arhitektuuriakustika (ehitusakustika) valdkonna looja. Sabine'iga on seotud tema loodud ruumi järelkõla kestuse valem, mida nimetatakse Sabine'i valemiks: T 60 = 0 , 16 V A {\displaystyle T_{60}=0,16{\frac {V}{A}}} kus, T 60 {\displaystyle T_{60}} on järelkõla kestus sekundites; V [ m 2 ] {\displaystyle V\mathrm {[m^{2}]} } on ruumi ruumala; A {\displaystyle A} on ruumi helineelduvus ühikutes sabiin [m 2 {\displaystyle ^{2}} - sab]. Sabine'i valemis leiduv helineelduvuse ühik sabiin on nimetatud Wallace Clement Sabine'i auks tema nimega. "Wallace Clement Sabine". Encyclopaedia Britannica. Vaadatud 13.08.2020.
Helineelduvus

Helineelduvus on tarindi võime vähendada ruumis tekkivate helide peegeldumisel antud tarindilt antud helide energiat. Kuigi helineelduvuse peamine mõju on ruumide järelkõla kestusele, mõjutab helineelduvus ka tarindi heliisolatsiooni võimet. Helineelduvus on peamiselt pinnakattematerjalide omadus. Helineelduvust iseloomustab helineeldumistegur α {\displaystyle \alpha } . Helineeldumistegur on dimensioonita suurus, mis määratakse järgmiselt: α = W i − W r W i {\displaystyle \alpha ={\frac {W_{i}-W_{r}}{W_{i}}}} , kus W i {\displaystyle W_{i}} on tarindile mõjuv helivõimsus W r {\displaystyle W_{r}} on tarindilt peegelduv helivõimsus Helineeldematerjalide neelduvustegur antakse tavaliselt oktavribade kaupa sagedusribas 125–400 Hz. EN 11654 esitab liigitussüsteemi, mille abil helineeldematerjalid saab jaotada neeldumisteguri alusel viide klassi: A, B, C, D ja E. Neeldumispind on suurus, mis iseloomustab ruumis oleva helineeldematerjali pindala ja selle materjali helineelduvust. Iga ruumis leiduva materjali neeldumispind on selle materjali helineeldumisteguri α i {\displaystyle \alpha _{i}} ja pindala S i {\displaystyle S_{i}} korrutis. Seejuures on ruumi koguneeldumisala A {\displaystyle A} kõigi pinnakattematerjalide neeldumisalade summa A = α 1 S 1 + α 2 S 2 + … + α n S n = ∑ i = 1 n α i S i {\displaystyle A=\alpha _{1}S_{1}+\alpha _{2}S_{2}+\ldots +\alpha _{n}S_{n}=\sum _{i=1}^{n}\alpha _{i}S_{i}} Eristamaks neeldumispinda tavalisest pindalast kasutatakse neeldumispinna mõõtühikuna sabiine, mida tähistatakse [ m 2 − S a b ] {\displaystyle [\mathrm {m} ^{2}\mathrm {-Sab} ]} . Koguneeldumisala võrdub ruumi kogupindalaga ainult juhul, kui on tegemist ideaalse kajavaba ruumiga. Teistel juhtudel on koguneeldumisala alati ruumi sisepindade pindalast väiksem. Seejuures tasub märkida, et mingi ruumi neeldumispinna suurus võib sõltuda sagedusest, kuna helineeldumistegurid sõltuvad sagedusest. Poorsed heli neelajad on tavaliselt avatud pooridega, kummiga kaetud vahud (näiteks poroloon) või melamiinist käsnad. Need vähendavad müra oma poorses struktuuris hõõrdumise teel. Avatud pooridega vahud on väga efektiivsed mürasummutajad keskmiste ja kõrgete helisageduste korral. Madalate sageduste korral on helineelduvus väiksem. Täpne materjali helineelduvus võib sõltuda mitmetest teguritest: Pooride suurusest Pooride keerdumisest Poorsusest Materjali paksusest Materjali tihedusest Resonantsi paneelid ja muud resonantsi neelajad summutavad helilaineid neid edasi peegeldades. Vastupidi poorsetele materjalidele on nad kõige efektiivsemad madalatel ja keskmistel sagedustel. Seejuures on nad enamasti efektiivsed vaid väga kitsastel sagedusribadel. heliisolatsioon Akustika -- helineeldematerjalide kasutamine ehitistes -- neeldumistegurite klassifitseerimine (1997). "Acoustics -- Sound absorbers for use in buildings -- Rating of sound absorption". International Organization for Standardization. Vaadatud 2018. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Kasutatud= (juhend) Parker, Barry (15. detsember 2009). Good vibrations : the physics of music. Johns Hopkins University Press. Lk 248. ISBN 9780801897078. Vaadatud 4. jaanuaril 2019.