laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kihelkonna (laev)

Kihelkonna oli Eesti kaljas, mis ehitati 1928 Saaremaal Papisaares ja uppus 1942/1943. Laevavrakk leiti 1996. Vrakk on arvele võetud kultuurimälestisena. Laeva hukkumine on ebaselge. Ühe versiooni kohaselt tuli laev 1942 või 1943 Rammu saarele, kus laev ankurdati. Pärast seda kui laevameeskond tuli maale läks laeva põlema ja uppus sealsamas ankrukohas. Kihelkonna (laev) Vrakiregistris (vaadatud 24.12.2015) Kihelkonna (laev) kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.12.2015) Kihelkonna (laev) kultuurimälestiste riiklikus registris Kihelkonna (laev) Vrakiregistris
Sancte Marcus

Sancte Marcus oli teadmata päritolumaaga kraier (teatud kaubalaev). Laev uppus enne 1705. aastat. Laevavrakk avastati 1989 Prangli saare edelarannikul Nõiakivi lähedal. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena. Laevavrakk on märgitud rootsi kartograafi Carl Eldberghi 1705. aastal tehtud merekaardile. Sancte Marcus Vrakiregistris (vaadatud 24.12.2015) Sancte Marcus kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.12.2015) Sancte Marcus kultuurimälestiste riiklikus registris Sancte Marcus Vrakiregistris
Glückliche Ankunft

Glückliche Ankunft oli Saksamaa päritolu galiott, mis uppus 1767. Laevavrakk asub Soome lahes Väike-Malusi juures. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena. Laeva omanikud olid Lübecki kaupmehed. 1767 sõitis laev Peterburist Lübeckisse, kui 18. oktoobril 1767 Väike-Malusi juures sõitis karile. Kinni jäänud laev rööviti tühjaks ja pandi põlema. Glückliche Ankunft Vrakiregistris (vaadatud 24.12.2015) Glückliche Ankunft kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.12.2015) Glückliche Ankunft kultuurimälestiste riiklikus registris Glückliche Ankunft Vrakiregistris
Linnea

Linnea oli Venemaa miinitraaler, mis kuulus Balti laevastiku koosseisu. Laev ehitati 1892. aastal Stockholmis Lindbergi ellingul reisi-kaubalaevaks. See mobiliseeriti 14. augustil 1914 Vene Balti laevastiku koosseisu ja ehitati ümber miinitraalerks nr. 1. 16. septembril 1915 sõitis laev Vormsi saare lähistel meremiinile ja uppus. veeväljasurve 740 tonni, pikkus 56,53 m laius 8,24 m. Laevavrakk asub Vormsi saarest kirdes 15 m sügavusel. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena. 1997 tõid allveeklubi Viikar sukeldujad vrakilt üles 47 mm suurtüki, mida praegu eksponeeritakse Lennusadamas. Linnea Vrakiregistris (vaadatud 24.12.2015) Linnea kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.12.2015) Linnea kultuurimälestiste riiklikus registris Linnea Vrakiregistris
Püha Risti kirik (Binstead)

Püha Risti kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Binsteadis. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus. 11. ja 13. sajandil asus pühakoda asula ja ranniku vahel. Suurem osa altariesisest on valmistatud kalasabaseotismüüritisest. Algne lööv asendati 1844. aastal ning seda laiendati 1875. aastal põhjapoolse külglöövi lisamisega. Kirik sai 1969. aasta tulekahjus tugevasti kahjustada. Pühakoda taastati ja pühitseti 1971. aasta veebruaris taas sisse. Kiriku orel valmis umbes 1897. aastal. National Heritage List for England , grade II listed building The Buildings of England, Hampshire and the Isle of Wight. Nikolaus Pevsner National Pipe Organ Register[alaline kõdulink]. Grade II listed building, n° 1276090
Peeter-Pauli kirik (Mottistone)

Peeter-Pauli kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Mottistone'is. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus. Esimesed teated kiriku kohta on pärit 12. sajandist. Sissepääs Altar The Buildings of England, Hampshire and the Isle of Wight. Nikolaus Pevsner
West

West (inglise keeles 'lääs') võib tähendada mitmeid asju: West, 1939. aastal ehitatud Venemaa laev, uppus 1941 West, sigaretimark West, linn USA-s Texase osariigis
West (laev)

West oli Venemaa hüdrograafialaev, mis teise maailmasõja ajal kohandati miiniveeskajaks ja kuulus Balti laevastikku. Laev ehitati 1939. 27. juunil 1941 sattus laev Hari kurgus meremiinile ja uppus. Laevavrakk avastati 1979. See asub Hari kurgu suul. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena. West (laev) Vrakiregistris (vaadatud 24.12.2015) West (laev) kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.12.2015) 27770 Hüdrograafialaeva Vest vrakk kultuurimälestiste riiklikus registris West (laev) Vrakiregistris
Püha Vaimu kirik (Newtown)

Püha Vaimu kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Newtownis. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus. Pühakoja arhitekt oli A. F. Livesay, kes rajas selle 1835. aastal keskaja kabeli varemele. The Buildings of England, Hampshire and the Isle of Wight. Nikolaus Pevsner The Gentleman's Magazine, august 1838, artikkel kiriku kohta
Dago

Dago oli aurik ja miinitraaler, mille uputas Saksamaa allveelaev 1915. aastal. Laev ehitati 1912 Inglismaal. Esimese maailmasõja ajal kuulus laev Venemaa mereväele ja see kohandati ümber relvastatud miinitraaleriks (nr 4); oli Balti laevastiku koosseisus. 23. oktoobril 1915 oli laev Osmussaare juures ankrus, kui teda ründas Saksamaa allveelaev U-9. Torpeedo tabas Dagot otse kesklaeva ja Dago uppus kohe. Laevavrakk leiti 1998 ja see asub Osmussaare lähedal 34 m sügavusel. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena. Dago Vrakiregistris (vaadatud 24.12.2015) Dago kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.12.2015) Dago kultuurimälestiste riiklikus registris Dago Vrakiregistris
Najaden

Najaden (varasema nimega Ardmellie) oli Taani kuunar, mis ehitati 1884 ja uppus 1905. Laevavrakk leiti 1935 ja uuesti 1996. Vrakk asub Tallinna lahes Naissaare Hülkkari neeme lähedal. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena. 29. jaanuaril 1905 sai laev Tallinna lahel jää tekitatud raske kahjustuse ja uppus. Najaden Vrakiregistris (vaadatud 24.12.2015) Najaden kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.12.2015) Najaden kultuurimälestiste riiklikus registris Najaden Vrakiregistris
Holy Trinity kirik (Bembridge)

Holy Trinity kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Bembridge'is. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus. Kirik ehitati aastatel 1845–1846. Kiriku orel valmis 1884. aastal ja on kantud riiklikku orelite registrisse. The Buildings of England, Hampshire and the Isle of Wight. Nikolaus Pevsner National Pipe Organ Register[alaline kõdulink] Koduleht (inglise keeles)
Fennia (kaubalaev)

Fennia oli jääklassiga Soome kaubaaurik, mis ehitati 1874 ja uppus 1888. Laevavrakk leiti 1991 Lohusalu poolsaare tipu lähedalt. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena. 29. detsembril 1888 sõitis laev Suurupi lähedal tundmatule karile. Pärast karilt lahtisaamist oli laev juhtimisvõimetu ja varsti pärast seda uppus. Fennia (kaubalaev) Vrakiregistris (vaadatud 24.12.2015) Fennia (kaubalaev) kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.12.2015) Fennia (kaubalaev) kultuurimälestiste riiklikus registris Fennia (kaubalaev) Vrakiregistris
János I Zápolya

János I Zápolya ehk János I Szapolyai (1487 – 22. juuli 1540) oli Ungari rivaalkuningas 1526–1540 ning samal ajal ka Osmanite riigi vasallriigi Ida-Ungari kuningriigi esimene valitseja. 1526. aastal said Ungari väed Osmanitelt Mohácsi lahingus lüüa ja Ungari ja Böömimaa kuningas (1516–1526) Lajos II uppus taandumisel. Austria Ferdinand, Saksa-Rooma keiser Karl V noorem vend, nõudis Ungari ja Böömimaa kuninga krooni selle õigusega, et oli abielus Lajosi õe Annaga ja Lajos oli olnud abielus Maria von Habsburgiga. Kuid enamus Ungari aadlist oli Habsburgist Austria ertshertsogi (1521–1564) Ferdinandi vastu. Nad toetasid János Zápolyat, endist Transilvaania vojevoodi, rikkaimat maaomanikku riigis. Ungari Riigipäev kuulutas ta kuningas János I-ks. János pidi leppima sellega, et ta valitses ainult türklaste vallutatud Ida-Ungaris (hõlmas umbes 2/3 riigist). Lääne-Ungaris valitses aga ametliku Ungari kuninga tiitliga kuningas Ferdinand von Habsburg. Vastukaaluks Habsburgide mõjule moodustas János I aastal 1528 liidu Osmanite sultani Suleiman I-ga ja vandus 1529. aastal sultanile isegi truudust. János I hoidis kontrolli all Transilvaaniat ja Ungari tasandiku idaosa; Saksa-Rooma keiser Ferdinand valitses Horvaatiat, tasandiku lääneosa ja Slovakkiat. Aastal 1538 sõlmisid pooled Váradi rahu, mis tegi selle jaotuse ametlikuks, ja tegi ka Ferdinandi lastetu János I pärijaks. Kui János suri, jagasid türklased tema valdused kaheks: enamik Ungarist liideti otseselt Osmanite impeeriumi koosseisu, alad millest 1570 aastal moodustus Transilvaania vürstkond aga anti tema 1540. aastal sündinud pojale János II Zápolyale. Ungari ajalugu Ida-Ungari kuningriik (1529–1570), Transilvaania vürstkond (1570–1711) Transilvaania valitsejate loend
Ukraina Rahvuslik Liit

Ukraina Rahvuslik Liit (ukraina keeles Український Національний Союз) oli 1918. aasta augusti algusest kuni 1919. aasta jaanuarini Ukrainas tegutsenud ühendus. Ukraina Rahvuslik Liit moodustati 1918. aasta mai keskel loodud Ukraina Rahvuslik-Riikliku Liidu (Український Національно-Державний Союз) asemele. Andri Nikovskõi (august 1918 – 18. september 1918) Volodõmõr Võnnõtšenko (18. september 1918 – 14. november 1918) Mõkõta Šapoval (14. november 1918 – jaanuar 1919) "Історія України. Український національний союз (УНС)". history.franko.lviv.ua (ukraina). Originaali arhiivikoopia seisuga 23. jaanuar 2020. Vaadatud 7. veebruaril 2016. Енциклопедія українознавства : Словникова частина : в 11 т. / Наукове Товариство ім. Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж ; Нью-Йорк ; Львів : Молоде життя, 1954–2003.
Santoriniit

Santoriniit on vulkaaniline kivim. Tegemist on suure päevakivi ja kvartsi sisaldusega kivimiga, mis sisaldab ka suurel hulgal plagioklassi (labradorist anortiidini). Santoriniit on nimetuse saanud Santorini saare järgi Kreekas. Nimetuse võttis aastal 1897 kasutusele Henry Stephens Washington. Friedrich Johann Karl Becke hakkas aastal 1899 samalt saarelt avastatud andesiidivormi samuti santoriniidiks nimetama. http://archive.org/stream/nomenclaturepet00holmgoog/nomenclaturepet00holmgoog_djvu.txt Washington, H. S. Italian Petrological sketches. V Summary and conclusion. Journal of geology. Chicago. kd. 5. lk. 349-377 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. detsember 2015. Vaadatud 25. detsembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Saule raudteejaam

Saule raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Valka piirkonnas Valka valla territooriumil Saule külas. Raudteejaam avati 1900. aastal Sauleki peatusena. Raudtee valmimise ajal jäi jaam Valga kreisi Luke kihelkonda Luke mõisa maadele. Praeguse nime sai peatus aastal 1919, toona sai peatusest ka raudteejaam. Pärast Eesti ja Läti iseseisvumist asus Valga ja Saule vahel veel Valka raudteejaam. Jaam asub Riiast 154,9 km kaugusel. Jaamas asub lisaks peateele kaks kõrvalteed; päevas peatub seal kuus reisirongi. Alates 2019. aasta detsembrist ei peatu selles jaamas reisirongid. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Seda raudteepeatus

Seda raudteepeatus on endine raudteepeatus Lätis Valmiera piirkonnas Seda linna lähistel Valga–Riia raudteeliinil. Peatus asub Riiast 144,4 km kaugusel. Raudteejaam avati 1919. aastal ja algselt kandis see nime Sēde. See jäi Valga kreisi Trikāta kihelkonda Vecbrenguļi mõisa maadele. Jaamast hargnes tee Kaucise talu juures asunud liivakarjääride juurde. Aastal 1920 raudteejaam likvideeriti. Aastal 1972 avati vana jaama kohal taas Seda linna ja sealset turbatööstust teenindav peatus. See jäi Valka rajooni Seda alevi maaterritooriumile. Rongid Sedas aastast 2019 enam ei peatu. Toms Altbergs, Karīna Augustāne, Ieva Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. Rīga : Jumava, 2009, 83. lk. Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) Peatuse asukoht vanal kaardil
Strenči raudteejaam

Strenči raudteejaam on raudteejaam Valmiera piirkonnas Strenčis Valga–Riia raudteeliinil. Raudteejaam avati 1889. aastal ja algselt kandis see nime Stakeln. Raudtee valmimisajal jäi jaam Valga kreisi Trikāta kihelkonda Vecbrenguļi mõisa maadele. Praeguse nime sai jaam aastal 1919. 1950. aastatel püstitati jaama juurde varjualused turba ladustamiseks. Jaam asub Riiast 141,1 km kaugusel. Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed; platvorme on kaks. Päevas peatub seal kuus reisirongi. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, lk 83. Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Brenguļi raudteejaam

Brenguļi raudteejaam on raudteejaam Valmiera piirkonnas Brenguļi vallas Valga–Riia raudteeliinil. Raudteejaam avati 1918. aastal ja aastani 1919 jõudis see kanda nimesid Neu-Wrangelshof ning Jaun-Brenguļi. Raudtee valmimisajal jäi jaam Valga kreisi Trikāta kihelkonda Vecbrenguļi mõisa maadele. Praeguse nime sai jaam aastal 1919. Algselt jaamas reisiliiklust ei toimunud, Aastal 1922 jaam suleti, see avati taas aastal 1925, seejärel hakkasid seal peatuma ka reisirongid. Jaam asub Riiast 129,5 km kaugusel. Jaamas asub lisaks peateele üks kõrvaltee; platvorme on üks. Päevas peatus seal varem kuus reisirongi. Alates 2019. aasta detsembrist ei peatu selles jaamas ükski reisirong. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Valmiera raudteejaam

Valmiera raudteejaam on raudteejaam Valmiera linnas Valga–Riia raudteeliinil. Jaam asub Riiast 120,8 km kaugusel. Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed; platvorme on kaks. Päevas peatub seal kaheksa reisirongi. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Raudteejaam avati 1889. aastal ja algselt kandis see nime Wolmar. Raudtee valmimisajal jäi see Volmari kreisi Volmari kihelkonda Kauguri mõisa maadele. Praeguse nime sai jaam aastal 1919. Vana jaamahoone hävis sõjategevuse käigus aastal 1941. Varem viisid jaamast kitsarööpmelised raudteed Staicelesse, Heinastesse ja Smiltenesse (Heinaste-Smiltene kitsarööpmeline raudtee valmis aastal 1912). Algselt oli kitsarööpmelise raudtee jaam praeguse Valmiera raudteejaama kõrval, ent Teise maailmasõja järel need ühendati.Kitsarööpmelise raudtee jaamal oli oma vedurite hoolduseks mõeldud depoo. Detsembris 2019 suleti Valmiera ja Lode jaamade vahel asuv Bāle raudteejaam reisiliikluseks. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. http://kartes.gisnet.lv/?zoom=6&lat=57.51885&lon=25.44149&layers=00B00000FFFFFFF0TTT T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 82. lk. Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Ahoi!

Ahoi! on meremeeste kasutatav hõige laeval või paadis, et äratada tähelepanu. Arvatakse, et hõige pärineb viikingiajast. http://mereviki.vta.ee/mediawiki/index.php/%22Ahoi!%22 (vaadatud 25.12.2015) Märksõna "Ahoi!" Merevikis
Ahoi! (saade)

"Ahoi!" oli aastatel 1993–1998 Vikerraadio iganädalane saade, mida juhtis Hubert Veldermann. Saate helikujunduse autor oli Urmas Lattikas. Viimane saade oli eetris 25. märtsil 1998. Pärast seda hakkas Veldermann Kuku Raadios tegema meresaadet "Meretund". "Meretund" "Ahoi!" (raadiosaade) Merevikis(vaadatud 25.12.2015) Saatesarja arhiiv ERR-i veebis Märksõna "Ahoi (raadiosaade)" Merevikis
Uue-Kirepi mõis

Uue-Kirepi mõis (saksa keeles Neu-Kirrumpäh; ka Väike-Kirepi mõis (saksa keeles Klein-Kirrumpäh)) oli Vana-Kirepi mõisa kõrvalmõis Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi jääb mõisa ala Elva valla territooriumile Tartu maakonnas. http://www.mois.ee/pikknimu.shtml (vaadatud 20.02.2016) Hagemeister, Heinrich von; F. von Bulhovden (1836). Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands T. 1–2. Riga: E. Frantzen. Lk 102.
Bāle raudteejaam

Bāle raudteejaam on raudteejaam Valmiera piirkonnas Kauguri vallas Valga–Riia raudteeliinil. Raudteejaam avati 1919. aastal ja suleti 1920. aastal. Toona jäi see Volmari kihelkonda Kauguri mõisa maadele. Taas hakkas see tegutsema aastal 1929, mil see jäi Volmari kreisi Kauguri valda. Jaam asub Riiast 113,8 km kaugusel. Jaamas asub lisaks peateele üks kõrvaltee. Aastani 2019 peatus seal päevas kaheksa reisirongi, detsembris 2019 suleti aga jaam reisiliikluseks, kuna seda kasutas alla 2,6 reisija rongi kohta. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. https://www.tvnet.lv/6794138/no-decembra-vilcieni-vairs-neapstasies-astonas-stacijas Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Lode raudteejaam

Lode raudteejaam on raudteejaam Cēsise piirkonnas Liepa valla Liepa külas Valga–Riia raudteeliinil. Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed, perroone on seal kaks. Päevas peatub jaamas kaheksa reisirongi. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 105,3 km kaugusel. Raudteejaam avati 1889. aastal. Raudtee valmimisajal jäi see Võnnu kreisi Võnnu kihelkonda Liepa mõisa maadele. Aastail 1919–1920 kandis see Liepa raudteejaama nime. Taas Lode nime hakkas see kandma aastal 1921. Praegune jaamahoone valmis aastal 1946. Jaama lähistelt Lode karjäärist avastatud fossiilide põhjal kirjeldati esmakordselt akantoodide perekonda Lodeacanthus. Jaama ja Jāņamuiža raudteepeatuse vahel asub Rauna jõel kultuurimälestisena kaitse all olev raudteesild, mis on kõrgeim raudteesild Lätis. Detsembris 2019 suleti Lode ja Valmiera vahel asunud Bāle raudteejaam reisiliikluseks. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 80. lk. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. detsember 2015. Vaadatud 25. detsembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.i-mantojums.lv/saraksts.pdf Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Jāņmuiža

See artikkel räägib Priekuļi piirkonna asulast. Smiltene piirkonna asula kohta vaata artiklit Jāņmuiža (Smiltene piirkond). Jāņmuiža (vanasti Jāņamuiža) on küla (lielciems) Põhja-Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas. Küla asub merepinnast 55 meetri kõrgusel. Külas asub Valga–Riia raudteeliini Jāņamuiža raudteepeatus, seal on ka Jāņmuiža bussipeatus. Haridust annavad keskkool ja algkool. Jāņmuiža jääb Gauja rahvusparki. Külas kasvav pärn ümbermõõduga 4,45 ja kõrgusega 20 meetrit, ning tamm ümbermõõduga 4,65 ja kõrgusega 26 meetrit on looduskaitse all. Jāņmuižat mainiti esimest korda aastal 1757, mil seal asus Võnnu linnale kuulunud linnamõis. Praegune küla tekkis Jāņmuiža mõisa (saksa keeles Johannenhof) hoonetekompleksi juurde selle tükeldamisel aastal 1920. Nõukogude ajal rajati sinna kutseharidust andev keskkool. Aastal 2004 avati mõisa häärberis sealse kutsekeskkooli ajaloomuuseum. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda. Jāņmuiža mõisa häärber, selle mansardkorrus, nelja toa laed ja üks uks, on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Aastal 2015 oli külas 589 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 570, aastal 2022 aga 524. Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. oktoober 2022. Vaadatud 12. oktoobril 2022. Vietvārdu datubāze
Aasta mereharija

Aasta mereharija on aunimetus, mida aastast 2011 annavad igal aastal ühiselt Eesti Laevajuhtide Liit, Eesti Laevamehaanikute Liit, Eesti Laevaomanike Liit, Eesti Kaptenite Klubi, Eesti Meremeeste Liit ja Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühing. Aunimetuse saaja kuulutatakse välja IMO meremehe päeval 25. juunil. Aunimetuse on saanud: 2011 Aadu-Otto Haavamäe 2012 Katrin Mellis 2013 Heino Punab 2014 Ilmar Noor 2015 Rein Albri 2016 Elna Aun 2017 Rein Raudsalu 2018 Jüri Kask 2019 Ahto Aaslav-Kaasik 2021 Rein Loodla 2022 Tarmo Post 2023 Jaan Atspol 2024 Evi Männik Aasta mereharija Merevikis (vaadatud 25.12.2015) Aasta mereharija Merevikis
Jāņamuiža raudteepeatus

Jāņamuiža raudteepeatus on raudteepeatus Valga–Riia raudteeliinil Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas Jāņmuižas. Peatus on nime saanud küla vananenud nimekuju järgi. Päevas peatub peatuses seitse reisirongi. Peatus asub Riiast 97,5 km kaugusel. See avati 1941. aastal ja jäi Võnnu kreisi Cēsise valda. Aastani 1942 kandis see nime Bušleja, seejärel kuni Teise maailmasõja lõpuni Priecene. Pärast sõja lõppu peatus suleti. Taas avati see aastal 1971 nimega 98. km izmaiņas punkts. Nüüd jäi peatus Cēsise rajooni Priekuļi külanõukogu territooriumile. Tänapäevast nime kannab peatus aastast 1994. Cēsise raudteejaama ja Jāņamuiža raudteepeatuse vahel on Valga–Riia raudtee kaheteeline. Peatuse ja Lode raudteejaama vahel asub Rauna jõel kultuurimälestisena kaitse all olev raudteesild, mis on kõrgeim raudteesild Lätis. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. http://railwayz.info/photolines/rwpart/9/A2 http://www.i-mantojums.lv/saraksts.pdf Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) Peatus vanal kaardil
St. Mary kirik (Brading)

Maarja kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Bradingus. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus. Kiriku 1864. aastal valminud orel on kantud riiklikku orelite registrisse. Kiriku kaheksast kellast vanim valmis 1594. aastal. The Buildings of England, Hampshire and the Isle of Wight. Nikolaus Pevsner National Pipe Organ Register[alaline kõdulink]
St. Mary kirik (Brighstone)

Maarja kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Brighstone'is. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus. Kirik valmis 12. sajandil, kellatorn lisati 17. sajandil. Kiriku elektrooniline orel on kantud riiklikku orelite registrisse. The Buildings of England, Hampshire and the Isle of Wight. Nikolaus Pevsner National Pipe Organ Register[alaline kõdulink]
Cēsise raudteejaam

Cēsise raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Cēsise piirkonnas Cēsise linnas. Jaam asub Riiast 93 km kaugusel. Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed, platvorme on kaks. Päevas peatub seal kümme reisirongi. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ja neilt maha laadimine. Raudteejaam avati 1889. aastal ja algul kandis see nime Wenden. Raudtee valmimise ajal jäi see Võnnu kreisi Võnnu kihelkonda Rucka mõisa maadele. Praeguse nime sai jaam aastal 1919. Vana jaamahoone hävis sõjategevuse käigus aastal 1944; praegune stalinistlikus stiilis peahoone valmis aastal 1946. Cēsise raudteejaama ja Jāņamuiža raudteepeatuse vahel on Valga–Riia raudtee kaheteeline. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. http://railwayz.info/photolines/rwpart/9/A2 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
St. Mary kirik (Brook)

Maarja kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Brookis. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus. Kirik valmis 1864. aastal, samal kohal asunud ja tulekahjus hävinud ehitise asemele. Kiriku 1867. aastal valminud orel on kantud riiklikku orelite registrisse. The Buildings of England, Hampshire and the Isle of Wight. Nikolaus Pevsner National Pipe Organ Register[alaline kõdulink]
Maanus Valentin

Maanus Valentin (9. august 1957 – 28. november 1982) oli eesti näitleja. Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1982. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 10. lennu. Seejärel asus ta tööle Rakvere Teatrisse. Tema tädi oli näitleja ja laulja Gerda Murre. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2016. Vaadatud 25. detsembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Haud Tallinna Metsakalmistul