laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tapa Gümnaasium

Tapa Gümnaasium on gümnaasium Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Tapal. 1906. aastal asutati Tapal Noorsoo Kasvatuse Selts, et asutada eestikeelne kool. 20. oktoobril 1906 alustas tööd eestikeelne algkool, mis sai 1921. aastal riiklikuks algkooliks Tapa alevi II algkooli nime all. Paralleelselt tegutses ka Tapa alevi I algkool. 1925. aastal jätkasid mõlemad koolid tööd Nooruse tänava uues koolimajas. 1918. aastal sai Tapa Hariduse Selts loa avada erakool, mis nimetati Tapa Hariduse Seltsi reaalgümnaasiumiks, 1919. aastal see suleti. 13. märtsil 1919 avati Järva Maakonna Tapa Ühisreaalgümnaasium. 1922. aastal andis Järva maakonnavalitsus kooli Tapa Alevivalitsusele, kooli nimeks sai Tapa Alevi Gümnaasium, 1923. aastal sai kool nimeks Tapa Alevi Tehnika Ühisgümnaasium, 1927. aastal Tapa Linna Ühisgümnaasium. Aastatel 1931–1933 tegutses koolis tütarlaste majapidamise täienduskooli eriharu ja 1931–1933 era-õhtukeskkool. Aastatel 1934–1940 tegutses Tapal progümnaasium ja 1937–1940 reaalkool. 1939. aastal avati uus koolimaja, hilisem Tapa Keelekümbluskooli hoone. 1940. aastal sai Tapa Ühisgümnaasiumi nimeks Tapa Keskkool. Pärast teist maailmasõda liideti algkool keskkooliga. 1964. aastal avati uus koolihoone aadressil Pargi 12. 1994. aastast on kooli nimi Tapa Gümnaasium. 2001. aastal loodi õhtuse õppe osakond. 2002. aastal avati juurdeehitus (spordihoone) ning 2010. aastal renoveeritud staadion ja koolihoone. 2015. aasta augustis lõpetati koolis mittestatsionaarne õpe, mis 2018. aastal taasavati. 2023. aastal liideti kooliga Tapa Keelekümbluskool. 1919–1923 Richard Summer 1924–1925 Ernst Schiffer 1925–1931 Paul Vaarask 1932–1934 Juhan Albert Luur ...–1940 Eduard Kansa 1940–1941 Johannes Talts 1959–1987 Harri Salmisto 1987–2022 Elmu Koppelmann 2023–2024 Katrin Kits Tapa Gümnaasiumi vilistlased "Kooli lugu - Tapa Gümnaasium". tapagymnaasium.ee. Vaadatud 20. mail 2024. "Tapal gümnasistid kaugõppes enam ei õpi". Virumaa Teataja. 04.07.2015. Vaadatud 17.02.2019. Eva Klaas (28.06.2018). "Tapa gümnaasium kavatseb hakata pakkuma kaugõpet". Virumaa Teataja. Vaadatud 17.02.2019. Tohver, Andres (1. märts 2023). "Liisk on langenud: Tapa vald ühendab keelekümbluskooli ja Tapa gümnaasiumi". Virumaa Teataja. Vaadatud 18. novembril 2023. Kooli koduleht
Carnikava raudteejaam

Carnikava raudteejaam on raudteejaam Lätis Riia–Skulte raudteeliinil Ādaži piirkonnas Carnikava vallas Carnikavas. Jaam asub Riia raudteejaamast 30,2 km kaugusel, seal on kaks platvormi ja neli teed. Osadele rongidele on see lõpp-peatuseks. Raudteejaama juures on ka autobusside peatus. Carnikava raudteejaama juurde jääb raudteesild üle Koiva, kus on vaid üks tee, aga mõlemal pool silda on liinil kaks teed. Piletihinnalt kuulub jaam B-tsooni. Carnikava raudteejaam avati aastal 1933. Kahekorruseline puidust jaamahoone ehitati aastail 1934–1935 Daugavpilsi ja Ritupe vahelise raudtee rekonstrueerimisel üle jäänud puitmaterjalist. http://www.pv.lv/lv/zonas/ Архангельский А. С., Архангельский В. А. Железнодорожные станции СССР. Справочник. — М.: Транспорт, 1981. — Kd. 1. — 360. lk. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 183. lk. Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
M. Gorki nimeline kalurikolhoos

M. Gorki nimeline kalurikolhoos oli kolhoos Rakvere rajoonis. Kolhoos asutati 1945. aastal. Kolhoos kandis vene kirjaniku Maksim Gorki nime. Kalurikolhoosi keskus asus Vergi külas, brigaadid asusid Käsmus, Eismas, Karepal ja Kundas. Vergi külas asus kolhoosi traallaevade sadam, kalavastuvõtupunkt, kalasoolamis- ja suitsutamistsehhid. 1976. aastal liideti kolhoos Kirovi nimelise kalurikolhoosiga. Helmut Joonuks. Võsu. Tallinn: 1975, lk 57
Vasalemma Põhikool

Vasalemma Põhikool on põhikool Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Lemmaru külas. 1859 asutati Vasalemma vallakool. 1884 sai vallakooli[küsitav] nimeks Annuste kool. 1922 hakkas kool[küsitav] tegutsema Vasalemma mõisa peahoones. Pärast 1944 aastat nimetati kool mittetäielikuks keskkooliks. Pärast 1956. aastat sai kooli nimeks Vasalemma Keskkool, seejärel Vasalemma 8-klassiline kool. Nüüdseks on saanud Vasalemma Koolist 9-klassiline Põhikool, mis on tuntud Vasalemma Põhikooli nime järgi. Tänapäeval tegutseb kool kahes hoones– Väiksemas koolihoones kus asub spordisaal, (1-3 klassid, käsitöö- ja tehnoloogiaõpetus) Ning mõisamajas, kus toimuvad muud tunnid 4-9 klassidele. "Vasalemma mõis". Vasalemma Põhikool. Vaadatud 13.01.2016. Kooli koduleht
Ants Maiste

Ants Maiste (28. oktoober 1924 Räpina – 18. august 1989 Põlva) oli eesti kergejõustiklane (odaviskaja) ja sporditegelane. Aastatel 1943–1953 võistis ta Eesti kergejõustiku meistrivõistlustel odaviskes 2 kulda, 2 hõbedat ja 2 pronksi. Aastatel 1951–1953 tuli odaviskes kolmel korral üleliiduliseks maanoorte meistriks. Ta oli aastatel 1950–1952 ja 1959–1984 Põlva rajooni TSN Täitevkomitee Kehakultuuri- ja Spordikomitee esimees. Aastatel 1952–1955 oli ta Eesti NSV Vabatahtliku Spordiühingu Kolhoosnik Põlva rajooninõukogu esimees. Aastatel 1955–1959 töötas ta Põlva Keskkooli kehalise kasvatuse õpetajana. Aastatel 1985–1989 oli ta Põlva Spordikooli instruktor. 1972 Eesti NSV teeneline sporditegelane ESBL sporditulemused. Ants Maiste[alaline kõdulink] Eesti Spordi Biograafiline Leksikon. Maiste, Ants
Valtu Põhikool

Valtu Põhikool on põhikool Rapla maakonnas Kehtna vallas Kaerepere alevikus. Kooli ajalugu algab aastast 1867. Aastal 1870 sai kooli nimeks Valtu vallakool, 1910. aastal Valtu 2-klassiline ministeeriumikool ja 1930. aastal Valtu Algkool. Aastal 1991 sai kooli nimeks Valtu Põhikool. Kooli ajalugu (vaadatud 13.01.2016) Kooli koduleht
Tõrva Muusikakool

Tõrva Muusikakool on muusikakool Valga maakonnas Tõrvas aadressil Männiku tänav 5. 1981. aasta sügisel alustas Tõrvas tegevust Valga Lastemuusikakooli filiaal. 1. septembril 1985 avas Tõrva Keskkooli (aadressil Puiestee tänav 1) ruumides uksed iseseisev Tõrva Lastemuusikakool (42. lastemuusikakool Eestis). 1992. aastal nimetati Tõrva Lastemuusikakool ümber Tõrva Muusikakooliks. Koolil on sõprussidemed Rootsis asuva Essunga Muusikakooliga. Tõrva muusikakoolist on saanud muusikalise alushariduse mitmed tunnustatud muusikud: Rahvusooper Estonia solist, tenor Urmas Põldma, vabakutseline laulja Hille Sillaots-Kurm, Tallinna Huvikeskuse Kullo Ellerheina mudilas- ja lastekoori dirigent ning Vanalinna Hariduskolleegiumi õpetaja Mallika Veeperv, Rapla Muusikakooli viiuliõpetaja Maiken Mikk-Pajupuu, koorijuht ja muusikaõpetaja Eve Paap, Valga Muusikakooli ja Viljandi Muusikakooli löökpilliõpetaja ja ansamblist Kristo Joosep, viiuliõpetaja Lauri Orgse, muusikaõpetaja Anna-Maria Orgse, muusikaõpetaja Heli Järv, Vanemuine teatri orkestrant ja Elva Muusikakooli löökpilliõpetaja Ilmar Varjun, Valga muusikalitrupi Kungla asutaja, muusikajuht ja lavastaja Siiri Kravtsov-Põldsaar, metsosopran Monika-Evelin Liiv, poplaulja Gertu Pabbo. 1985–2006 Aino Orgse 2007–... Thea Leitmaa Ülevaade Tõrva Muusikakooli ajaloost. Tõrva Muusikakoolist Tõrva valla veebisaidil. http://torva.kovtp.ee/ajalugu1 (vaadatud 13.01.2016) Tõrva Muusikakoolist Tõrva valla veebisaidil Tõrva Muusikakooli Facebooki lehekülg
Tšedi-Holi kožuun

Tšedi-Holi kožuun on 2. järgu haldusüksus Venemaa Tõva Vabariigis. Kožuuni halduskeskus on Hovu-Aksõ. Kožuun jaguneb 6 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 7 asulat.
Lihula Gümnaasium

Lihula Gümnaasium on gümnaasium Pärnu maakonnas, Lääneranna vallas, Lihulas linnas. Lihulas hakati kooliharidust andma 1587. aastal. 16. sajandi lõpus tegutses seal linnakool. 17. sajandi lõpul tegutses seal köstrikool. 1786. aastal alustas tööd Lihula Algkool. 1918 muudeti kool 6-klassiliseks. 1938 sai kooli nimeks Lihula Erareaalkool. 1940 sai kooli nimeks Lihula Keskkool. 1995 sai kooli nimeks Lihula Gümnaasium. Herman Rajamaa 1938–1940 Gustav Tooming 1940–1941 Osvald Kukkur 1941–1942 Agnes Madiberg 1942–1945 Ilmar Altvälja 1945–1947 Ella Tiitsmaa 1947–1949 Viktor Kübar 1949–1957 Valter Reiljan 1957–1959 Elmar Raudsepp 1959–1983 Vaike Ihermann 1983–1990 Armas Merevoo 1990–1995 Tõnu Ots 1995–2000 Jaan Mikk 2000–2004 Margot Smitt 2004–2008 Peep Susi 2008–2011 Janar Sõber 2011–2018 Siret Kesküla 2018 – 6. jaanuar 2023 Rasmus Lippur 2023 – 04. november 2008, Liia Põld, Lihula kooli ajaloost(vaadatud 13.01.2016) Rasmus Lippur 2023 Matt, Sirle. Lihula gümnaasiumi direktor ja õppejuht lahkuvad poole kooliaasta pealt ametist. Pärnu Postimees, 14. detsember 2022. Ilves, Kaie (6. juuli 2023). "Lihula kooli hakkab juhtima kolonelleitnant Rasmus Lippur". Lääne Elu. Vaadatud 18. novembril 2023. Kooli veebileht
Šebalino rajoon

Šebalino rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Altai Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Šebalino. Rajoon jaguneb 13 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 24 asulat. Q126687490  Šebalino rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Gauja raudteepeatus

Gauja raudteepeatus on raudteepeatus Riia–Skulte raudteeliinil Ādaži piirkonnas Carnikava vallas Koiva jõe lähedal Gauja külas. Iga päev peatub seal 23 reisirongi, tööpäeviti 27. Peatus asub Riia raudteejaamast 32 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub peatus B-tsooni. Gauja raudteepeatus avati 1. juunil 1934. Kuni Teise maailmasõjani järgnes sellele Garezersi raudteepeatus. http://www.pv.lv/lv/zonas/ T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 183. lk. Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) Peatus vanal kaardil
Gauja (Carnikava)

Gauja on küla (lielciems) Lätis Liivi lahe ääres Ādaži piirkonnas Carnikava vallas. Asula asub merepinnast 4 meetri kõrgusel Dzirnezersi järve kaldal. Külas asub Riia–Skulte raudteeliini Gauja raudteepeatus, sinna jäävad Stacija Gauja, Dzirnezersi, Gauja, Kāpase ja DS Salūtsi bussipeatus. Gauja lähedal suubub Liivi lahte Koiva jõgi. 1934. aastal avati raudteeühendus Riiaga, pärast seda tekkis peatuse juurde suvitusasula. Külas kasvav sanglepp ümbermõõduga 2,78 meetrit on looduskaitse all. Ka on looduskaitse all Dzirnezersi saartel kasvavad põlispuud: mänd ümbermõõduga 2,61 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,54 ja kõrgusega 22,6 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,72 ja kõrgusega 26,8 meetrit ning harilik ebatsuuga ümbermõõduga 0,88 meetrit. 2015. aastal oli külas 484 elanikku, 2020. aastal 1191. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Lilaste raudteejaam

Lilaste raudteejaam on raudteejaam Riia–Skulte raudteeliinil Ādaži piirkonnas Lilastes. Jaam asub Riia raudteejaamast 30,2 km kaugusel, seal on kaks platvormi ja kolm teed. Iga päev peatub seal 23 reisirongi, tööpäeviti 27. Lilaste raudteejaamani viib kaks teed, sealt edasi aga üks tee. Piletihinnalt kuulub jaam B-tsooni. Lilaste raudteejaam avati 1. juunil 1934. Aasta hiljem sai jaamast Līlaste raudteejaam, kuid hiljem muudeti jaama nimi tagasi. Jaamahoone valmis 1938. aastal, kuid Teise maailmasõja ajal see hävis. Kuni Teise maailmasõjani eelnes sellele Garezersi raudteepeatus. Uus jaamahoone valmis 1950. aastatel. http://www.pv.lv/lv/zonas/ T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 184. lk. Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Lilaste (Carnikava vald)

Lilaste on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Liivi lahe ääres Ādaži piirkonnas Carnikava vallas. Asula asub merepinnast 3 meetri kõrgusel Lilaste järve kaldal. Külas asub Riia–Skulte raudteeliini Lilaste raudteejaam, sinna jääb Medzābaki bussipeatus, ka läbib asulat Via Baltica. Lilaste lähedal suubub Liivi lahte Lilaste jõgi. 1934. aastal avati raudteeühendus Riiaga, pärast seda tekkis peatuse juurde suvitusasula. Nõukogude ajal asus külas sõjaväebaas. Sama nime kannab ka küla Lilaste jõe põhjakaldal. Külas kasvav mänd ümbermõõduga 3,29 meetrit on looduskaitse all. 2015. aastal oli külas 164 elanikku, 2020. aastal oli elanikke 148. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Jaak Herodes

Jaak Herodes (sündinud 5. juunil 1944 Kilingi-Nõmmes) on eesti arst, poliitik ja omavalitsustegelane. Ta on lõpetanud 1971. aastal Leningradi Pediaatria Meditsiinilise Instituudi. 1970.–1980. aastatel töötas ta Rapla rajooni keskhaiglas narkoloogina. Aastatel 1992–1995 oli ta VII Riigikogu liige, kuulus Mõõdukate fraktsiooni ja oli sotsiaalkomisjoni aseesimees. Aastatel 1997–2002 oli ta Käru vallavanem. Ta oli Eesti Maa-Keskerakonna liige, hiljem kuulunud erakonda Mõõdukad ja Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda. Ta on talupidaja ja kodukandiliikumise edendaja[viide?] Lungu külas. Ta on Käru Hariduse Seltsi juhatuse liige. Ta on olnud Eesti Erametsaliidu juhatuse esimees (2000–2002), Eestimaa Talupidajate Keskliidu juhatuse liige, Raplamaa Omavalitsuste Arengufondi juhatuse esimees, Eesti Maaomavalitsuste Liidu juhatuse liige. 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk 2006 Käru valla teenetemärk Tema poeg on Veiko Herodes. http://www.vvk.ee/varasemad/r07/kandidaadid/1668.html Riigikogu ajalugu. VII Riigikogu koosseis Vabariigi Valimiskomisjon. Valimiste arhiiv Eesti Vabariigi teenetemrägid. Jaak Herodes "Käru valla teenetemärk". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. aprill 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2016. Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Rapla Rajooni Keskhaigla narkoloog Jaak Herodes patsiendiga (1985)
Inčupe raudteepeatus

Inčupe raudteepeatus on raudteepeatus Riia–Skulte raudteeliinil Saulkrasti piirkonnas Saulkrasti vallas Inčupe jõe lähedal. Iga päev peatub seal 23 reisirongi, tööpäeviti 27. Peatus asub Riia raudteejaamast 43,4 km kaugusel. Peatuseni viib üks tee, sealt edasi aga kaks teed. Piletihinnalt kuulub peatus C-tsooni. Inčupe raudteepeatus avati aastal 1971. http://www.pv.lv/lv/zonas/ T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 184. lk. Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) Peatus vanal kaardil
Susan Faludi

Susan Charlotte Faludi (sündinud 18. aprillil 1959) on Pulitzeri preemia pälvinud ameerika ajakirjanik. Faludi sündis New Yorgis Queensi linnaosas 1959. aastal. Tema ema oli koduperenaine ja ajakirjanik. Tema isa oli fotograaf, kes oli emigreerunud Ungarist. Ta lõpetas Harvardi 1981 ja temast sai ajakirjanik. Ta kirjutas artikleid sellistele ajalehtedele nagu The New York Times, Miami Herald, Atlanta Constitution, San Jose Mercury News ja The Wall Street Journal. 1980. aastatel kirjutas ta mitu artiklit feminismist ja sellevastasest liikumisest. Susan C. Faludi on raamatute "Tagasilöök: Deklareerimata sõda Ameerika naise vastu" (1992) ("Backlash: The Undeclared War Against American Women") ja "Kangestunud: Ameerika mehe reetlikus" (1999) ("Stiffed: The Betrayal of the American Man") autor. Esimeses raamatus vaidles ta vastu väitele, nagu oleks feminism saanud 1980. aastatel tagasilöögi, kuna levis negatiivne stereotüüp karjäärile orienteeritud naisetest. Faludi väitis, et need, kes leiavad, et "naise koht on kodus lapsi karjatades" on silmakirjateenrid, kuna neil on endal sellised naised, keda nad kritiseerivad. See töö sai Rahvusvahelise raamatukriitikute ühenduse auhinna 1992. aastal. Teises raamatus analüüsis Faludi Ameerika meest. Ta väitis, et samal ajal kui paljud nendest, kes on võimu juures on mehed, on siiski paljudel meestel vaid vähene hulk võimu. Ameerika mehed peavad pidevalt tõestama, et nad on tugevad, toetama oma perekonda ja kõvasti tööd tegema. Lõpeks võib selline pingutamine päädida alatasustatud töö või töötusega ja ka naine hülgab lõpuks sellise mehe. Ameerika ühiskonna muutustest on mõjutatud nii mehed kui ka naised ja on vale hukka mõista üksikut meest probleemi eest, mida ta pole põhjustanud ning mille pärast ta kannatab sama palju kui naine. Ta pälvis Pulitzeri preemia 1991. aastal artikli "Safeway Stores, Inc." kohta. Pulitzeri auhinna komitee leidis, et see artikkel näitas "inimressursi kulude suurt osatähtsust suures rahanduses". Kolmanda laine feminism
Pabaži raudteepeatus

Pabaži raudteepeatus on raudteepeatus Riia-Skulte raudteeliinil Saulkrasti piirkonnas Saulkrasti linnas. Iga päev peatub seal 23 reisirongi, tööpäeviti 27. Peatus asub Riia raudteejaamast 45,6 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub peatus C-tsooni. Pabaži raudteepeatus avati 1. juunil 1934, jaamahoone valmis 1951. aastal. http://www.pv.lv/lv/zonas/ T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, lk 184 Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) Peatus vanal kaardil
Saulkrasti raudteejaam

Saulkrasti raudteejaam on raudteejaam Riia-Skulte raudteeliinil Saulkrasti piirkonnas Saulkrastis. Jaam asub Riia raudteejaamast 48,4 km kaugusel, seal on kolm platvormi ja neli teed. Osadele rongidele on see lõpp-peatuseks. Saulkrasti raudteejaama juurde viib kaks teed, sealt edasi Skulte suunas on raudteel vaid üks tee. Piletihinnalt kuulub jaam C tsooni. Saulkrasti raudteejaam avati 1. juunil 1934. Jaam asub endiste Neibāde ja Pēterupe asulate vahelisel alal. Algselt oli jaamahoonena kasutusel kaubavagun, ent aastal 1935 avati Saulkrastis jaamahoone. Raudteejaama algse hoonega sama projekti järgi valmis ka Vecāķi raudteejaam. Aastal 1944 hävis jaamahoone, praegune jaamahoone valmis 25. juunil 1952. Varasematest jaama juurde kuulunud ehitistest on siiski säilinud veetorn. Aastal 2014 alustati jaamahoone renoveerimist. http://www.pv.lv/lv/zonas/ АT. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 185. lk http://nra.lv/latvija/121335-saulkrastu-dzelzcela-stacija-piedzivos-renovaciju.htm Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Peatus vanal kaardil
Lasketiir

Lasketiir (ka tiir) on maa-ala või ruum, mis on kohandatud laskmise harjutamiseks. Sageli on lasketiirus märklauad ja eri positsioonid, kust lasta.
Ķīšupe raudteepeatus

Ķīšupe raudteepeatus on raudteepeatus Riia-Skulte raudteeliinil Saulkrasti piirkonnas ja Saulkrasti vallas. Iga päev peatub seal kakskümmend reisirongi. Peatus asub Riia raudteejaamast 50,8 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub peatus C-tsooni. Peatus avati 1973. aastal sealsete aianduskooperatiivide teenindamiseks. 1993. aastast on seal ka ootepaviljon. http://www.pv.lv/lv/zonas/ T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 185. lk. Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) Peatus vanal kaardil
Hiroki Sakai

Hiroki Sakai (jaapani keeles 酒井 宏樹 Sakai Hiroki; sündinud 12. aprillil 1990 Kashiwas) on Jaapani jalgpallur, kes mängib kaitsjana Jaapani kõrgliiga klubis Urawa Red Diamonds ja Jaapani jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Jaapani klubis Kashiwa Reysol. 2011. aastal valiti ta Jaapani kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja hooaja parimaks uustulnukaks. Aastatel 2012–2016 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis Hannover 96. Aastatel 2016–2021 mängis ta Prantsusmaa kõrgliiga klubis Marseille. 2019. aastal valiti ta klubi hooaja parimaks mängijaks. Debüüdi Jaapani jalgpallikoondises tegi Sakai 23. mail 2012 mängus Aserbaidžaani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. novembril 2018 sõprusmängus Venezuela vastu. Ta on kuulunud Jaapani koondisse 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri, 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel. 2012. ja 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril sai ta Jaapani olümpiameeskonnaga neljanda koha. Kashiwa Reysol J1 League: 2011 J2 League: 2010 Japanese Super Cup: 2012 Marseille UEFA Euroopa Liiga: Teine koht 2017–18 Urawa Red Diamonds Emperor's Cup: 2021 National Football Teams Japan National Football Team Database
Shōji Jō

Shōji Jō (jaapani keeles 城 彰二 Jō Shōji; sündinud 17. juunil 1975 Muroranis) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–2001 35 mängu ja lõi 7 väravat. Ta kuulus Jaapani koondisse 1996. aasta Aasia meistrivõistlustel, 1998. aasta maailmameistrivõistlustel ja 1999. aasta Copa Américal. Lisaks osales ta 1996. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Jaapani olümpiavõistkonna koosseisus. Shōji Jō veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Nobuyuki Kojima

Nobuyuki Kojima (jaapani keeles 小島 伸幸 Kojima Nobuyuki; sündinud 17. jaanuaril 1966 Maebashis) on Jaapani endine jalgpallur, väravavaht. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–1996 4 mängu. Nobuyuki Kojima veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Akira Narahashi

Akira Narahashi (jaapani keeles 名良橋 晃 Narahashi Akira; sündinud 26. novembril 1971 Chibas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1994–2003 38 mängu. Akira Narahashi veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Zvejniekciemsi raudteepeatus

Zvejniekciemsi raudteepeatus on raudteepeatus Riia–Skulte raudteeliinil Limbaži piirkonnas ja Skulte vallas Skultes. Iga päev peatub seal kakskümmend reisirongi. Peatus asub Riia raudteejaamast 53,4 km kaugusel ja on nime saanud peatusest kahe kilomeetri kaugusel läänes asuva Zvejniekciemsi küla järgi. Piletihinnalt kuulub peatus C-tsooni. Peatus rajati aastal 1934. Aastal 1971 sai peatusest elektriraudtee lõppjaam. Aastal 1991 pikendati elektrifitseeritud osa Skulteni ja Zvejniekciemsist sai taas peatus. http://www.pv.lv/lv/zonas/ Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) Peatus vanal kaardil
Naoki Sōma

Naoki Sōma (jaapani keeles 相馬 直樹 Sōma Naoki; sündinud 19. juulil 1971 Shizuokas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–1999 58 mängu ja lõi 4 väravat. Naoki Sōma veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Norio Omura

Norio Omura (jaapani keeles 小村 徳男 Omura Norio; sündinud 6. septembril 1969 Matsues) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–1998 30 mängu ja lõi 4 väravat. Norio Omura veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Motohiro Yamaguchi

Motohiro Yamaguchi (jaapani keeles 山口 素弘 Yamaguchi Motohiro; sündinud 29. jaanuaril 1969 Takasakis) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja. Ta sündis aastal 1969 Takasakis (asub Gumma prefektuuris). Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–1998 58 mängu ja lõi 4 väravat. Motohiro Yamaguchi veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
NLKP KK juures asuv Kõrgem Parteikool

NLKP KK juures asuv Kõrgem Parteikool (vene keeles Высшая партийная школа при ЦК КПСС) oli 1939-1978 Moskvas tegutsenud kõrgem parteiline õppeasutus (kõrgem parteikool), mis valmistas ette kaadritöötajaid Nõukogude Liidu, sealhulgas NLKP jaoks. Kooli lõpetas umbes 10 000 õpilast ja rohkem kui 14 000 käisid seal täienduskursustel.
Teruyoshi Itō

Teruyoshi Itō (jaapani keeles 伊東 輝悦 Itō Teruyoshi; sündinud 31. augustil 1974 Shizuokas) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1997–2001 27 mängu. Teruyoshi Itō veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Hiroshi Nanami

Hiroshi Nanami (jaapani keeles 名波 浩 Nanami Hiroshi; sündinud 28. novembril 1972 Fujiedas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja. Ta sündis aastal 1972 Fujiedas (asub Shizuoka prefektuuris). Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–2001 67 mängu ja lõi 9 väravat. Hiroshi Nanami veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Wagner Lopes

Wagner Lopes (jaapani keeles 呂比須 ワグナー Lopes Wagner; sündinud 29. jaanuaril 1969 Francas) on Brasiilia päritolu Jaapani endine jalgpallur, ründaja. Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta tegutsenud treenerina. Ta on olnud paljude Brasiilia klubide peatreener. Alates 2021. aastast on Brasiilia esiliiga klubi Vila Nova peatreener. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1997–1999 20 mängu ja lõi 5 väravat. Wagner Lopes veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database
Toshihiro Hattori

Toshihiro Hattori (jaapani keeles 服部 年宏 Hattori Toshihiro; sündinud 23. septembril 1973 Shizuokas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja. Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1996–2003 44 mängu ja lõi 2 väravat. Toshihiro Hattori veebisaidil National Football Teams (inglise) Japan National Football Team Database