laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Heino Viks

Heino Viks (ka Heino Johann Viks; 16. mai 1911 Kambja – 19. märts 2005 Viljandi) oli eesti vaimulik. Heino Viks sündis Kambjas talupidaja peres (tal oli kaks õde ja kolm venda) noorima lapsena. Õppima asus ta mitte kohalikus algkoolis, vaid kohe Hugo Treffneri Gümnaasiumis, mille lõpetas aastal 1930. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1931–1934. Ajateenistuse läbis Valgas soomusrongide divisjonis. Prooviaastal oli ta Tartu Peetri koguduses praost Gustav Rutopõllu juhendamisel. 8. septembril 1935 ordineeriti ta vaimulikuks. Ta oli aastatel 1935–1941 Tartus diakooniaõpetajaks ta oli põhiliselt linnamisjoni õpetaja ja haiglate hingehoidja, ta on teeninud ka pidalitõbiste hospidalis. Lisaks toimetas ta ja andis välja Tartu linnamisjoni lendlehte "Tee Kristuse juurde". Aastatel 1941–1999 oli ta Kolga-Jaani Johannese koguduse õpetaja. Emerituuri jäi ta 31. detsembril 1999. Ta suri 19. märtsil 2005, ta saadeti austusavaldustega teele Kolga-Jaani kiriku altari eest ja maeti Tartusse Pauluse kalmistule oma abikaasa Liivia (1912–1983) kõrvale. Tema vend Valter Viks oli Rõuge Maarja koguduse õpetaja, hiljem eesti pastoriks Chicagos. http://www.htg.tartu.ee/?sub=lennud&aasta=1930 Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 100 aastat Kolga-Jaani õpetaja Heino Viksi sünnist "Eesti Kirik" 10. mai 2011 Hea karjane on lahkunud "Eesti Kirik" 29. märts 2005 TÜ üliõpilased
Karutubakas

Karutubakas (Pilosella Hill) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond. Varasemates süstemaatikates on karutubaka perekond kuulunud hunditubaka (Hieracium) perekonda alamperekonnana (Hieracium subg. Pilosella (Hill) Gray). Karutubakate uurimisega on Eesti tegelenud Albert Üksip ja Toomas Kukk. Pilosella amaureilema – mustjas karutubakas Pilosella aurantiaca – punane karutubakas Pilosella echioides – liiv-karutubakas Pilosella lactucella – kõrv-karutubakas Pilosella officinarum – harilik karutubakas Pilosella onegensis – äänisjärve karutubakas Pilosella praealta – kõrge karutubakas Pilosella vaillantii – pehmekarvane karutubakas Pilosella x auriculoides – kaunihambane karutubakas Pilosella x bifurca – harkjas karutubakas Pilosella x blyttiana – oranzh karutubakas Pilosella x brachiata – käsijas karutubakas Pilosella x caespitosa – aas-karutubakas Pilosella x collina – petlik karutubakas Pilosella x cymosa – kännas-karutubakas Pilosella x densiflora – pääsküla karutubakas Pilosella x dubia – kahtlik karutubakas Pilosella x flagellaris – võsund-karutubakas Pilosella x glomerata – kerajas karutubakas Pilosella x kalksburgensis – kalju-karutubakas Pilosella x lobarzewskii – Lobarzewski karutubakas Pilosella x macranthela – suureõisikune karutubakas Pilosella x piloselliflora – karvaseõiene karutubakas Pilosella x polioderma – balti karutubakas Pilosella x polymastix – kesa-karutubakas Pilosella x progenita – karvaseõiene karutubakas Pilosella x schultesii – tõmmu karutubakas
Harry Stack Sullivan

Harry Stack Sullivan (21. veebruar 1892 – 14. jaanuar 1949) oli Ameerika psühhiaater, kes kasutas psühhoanalüüsi uurimiseks ja arendamiseks otsest ja mõõdetavat vaatlust, mis vastandus Sigmund Freudi ja tema kaasmõtlejate eelistatud abstraktsema alateadvuse kontseptsiooni meetodile. Sullivan sündis Norwichis New Yorgis iiri immigrantide peres. Ta elas antikatoliiklikus linnas ja seetõttu veetis suurema osa oma lapsepõlvest sotsiaalses isolatsioonis. Arvatakse, et see võib olla üks põhjustest, mis pani teda tundma huvi psühhiaatria vastu. Meditsiinihariduse sai ta 1917. aastal Chicago Meditsiini ja Kirurgia Kolledžis (Chicago College of Medicine and Surgery). Koostöös Clara Thompsoni, Karen Horney, Erich Frommi, Otto Allen Willi, Erik Eriksoni ja Frieda Fromm-Reichmanniga pani ta aluse indiviidi uurimisele läbi tema sotsiaalsete suhete võrgustiku. Ta töötas välja interpersonaalsetele suhetele tugineva teooria, kus vaimuhaiguste põhjusteks on kultuurist tulenevad jõud. Ta rõhutas, et tähelepanu tuleb suunata inimestevahelisele interaktsioonile, mitte inimese sisepsüühikale (intrapsychic). Inimeste eesmärk on leida rahulolu läbi suhete teiste inimestega. Seega tõlgendas Sullivan üksildust kui kõige piinarikkamat inimkogemust. Ta hakkas kasutama psühhoanalüüsi ka raskete psüühiliste häirete, nagu skisofreenia, raviks. Ta oli esimene, kes võttis kasutusele mõiste "olulised teised" (significant others). Ta lõi ka „mina süsteemi“ (Self System), mille olemuseks on lapsepõlves arenenud isiksuseomaduste konfiguratsioonid. Need isiksuseomadused on tugevasti sättunud läbi lapsepõlves kogetud positiivsete kinnituste ja turvalisuskäitumise, et vältida ärevust ja muid ohte enesehinnangule. Sullivani tööd interpersonaalsete suhete kohta said aluseks interpersonaalsele psühhoanalüüsile. Tegemist on psühhoanalüüsi haruga, mille kohaselt on oluline uurida täpsemalt patsiendi interaktsioonimustrite nüansse. Sullivan on üks William Alanson White'i Instituudi asutajatest, mida peetakse tänapäeval üheks olulisemaks iseseisvaks psühhoanalüütilise koolkonna instituudiks. Samuti algatas ta 1937. aastal ajakirja Psychiatry avaldamise. 1936–1947. aastani juhtis ta Washingtoni Psühhiaatriakooli. 1940. aastal koostas Sullivan koos kolleeg Winfred Overholseriga juhised, kuidas viia läbi sõjaväkke astujate psühholoogilist hindamist. Ta sai oma eluajal kuulsaks tänu aastatel 1925–1929 Sheppar Pratti Haiglas toimunud eksperimentaalsele skisofreeniaravile. Kõik tema patsiendid olid homoseksuaalsed noored mehed ja kogu personal oli kas gei või vähemalt geisõbralik. Seega patsiendid, kes olid skisofreeniahaiged noored mehed, tervenesid tänu positiivsetele suhetele personaliga, mis aitas vähendada ühiskonnapoolse survestamise ja eelarvamuste tõttu tekkinud pingeid. Osakonna tervenemismäär oli ilma neuroleptiliste ravimiteta umbes 86 protsenti. The Interpersonal Theory of Psychiatry (1953) The Psychiatric Interview (1954) Conceptions of Modern Psychiatry (1947/1966) Schizophrenia as a Human Process (1962)
UMA (ansambel)

UMA on Eesti ambient-jazz'i ansambel. UMA on kahe muusiku, Robert Jürjendali (kitarr) ja Aleksei Saksa (trompet, corno da caccia) koostööna 2007. aastal sündinud projekt. Muusikute kava koosneb enda kirjutatud paladest, mida võib iseloomustada kui segu erinevatest stiilidest: ambient, post-rock, elektroonika ja põhjamaine džäss. 2008. aastal ilmus UMA esimene plaat "Civitas Soli" (Elwood), mida viimistles produtsent Markus Reuter ja ambient-muusika guru Robert Rich. Albumi lugu "Eight Months" ilmus London Jazz Festivali poolt väljaantaval CD-kogumikul "European Jazz Compilation 2010". Teine album "Hymn To Undiscovered Land" (UMAMUSIC) ilmus 2010. aasta kevadel. Plaadi produtseeris Andi Pupato, löökpillimängija Šveitsi zen-funk kultusansamblist Nik Bärtsch's Ronin. Külalisena esineb plaadil ansambli No-Man laulja Tim Bowness. Album "Eesti metsa lugu" ilmus 2011. aasta lõpus. Plaadi elektroonilised põhjad on loonud Andi Pupato. Janek Mäggi luulet loeb Guido Kangur. Kolmas rahvusvaheline album "Meeting Unknown" ilmus 2012. aastal. Plaadil teevad kaasa Andi Pupato, Markus Reuter, Iris Oja. 15. veebruaril 2013 ilmus uus album "Peidus pool", mille muusika sündis Aleksei Saksa, Robert Jürjendali ja Iiris Oja koostöös ning mis on loodud Anzori Barkalaja luulele. UMA on esinenud sellistel festivalidel nagu London Jazz Festival, Jazzkaar, Tallinna Kultuuripäevad Peterburis, Tallinn Music Week, Matsalu Loodusfilmide Festival, Viljandi Kitarrifestival, ECMi festival "Täiuslik vaikus", Ateena Jazz Festival[viide?]. UMA & Iris Oja "Peidus pool" eelkuulamine, Rada7, 7. veebruar 2013 Aeglane elekter Eesti UMA ambient-jazz’i bändilt Postimees 30. aprill 2011 Jazzkaar 2011 All About Jazz 29. aprill 2011 Vaikusest sündinud helide jahe maailm Sirp 12. veebruar 2010 UMA andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles) Burning Shed Meeting Unknown YouTube'is
Etta James

Etta James (kodanikunimega Jamesetta Hawkins; 25. jaanuar 1938 – 20. jaanuar 2012 Riverside, California) oli ameerika bluusi, souli, rhythm and blues'i, rock'n'roll'i, gospeli ja džässlaulja. Suurema tuntuse saavutas kaveritega Mack Gordoni ja Harry Warreni lauludest "At Last" ja "I'd Rather Go Blind". Ta põdes leukeemiat ning pidi 2011. aasta jõulud vastu võtma haiglas. Haiglast kirjutati ta välja 5. jaanuaril. Jamesetta Hawkins suri 20. jaanuaril 2012 USA California osariigi Riverside'is. Ametlik koduleht Etta James Diskographie
Ricky Martin

Ricky Martin (kodanikunimega Enrique Martín Morales; sündinud 24. detsembril 1971 San Juanis) on Puerto Rico laulja ja näitleja. Muusikaga hakkas ta tegelema latiino-poistebändis Menudo. Alates 1991. aastast tegutseb ta sooloartistina. 2010. aastal teatas Ricky Martin, et on gei. "Ricky Martin" (1991) "Me Amarás" (1993) "A Medio Vivir" (1995) "Vuelve" (1998) "Ricky Martin" (1999) "Sound Loaded" (2000) "Almas del Silencio" (2003) "Life" (2005) "Música + Alma + Sexo" (2011) "A Quien Quiera Escuchar" (2015) Ricky Martini koduleht
Laura Pausini

Laura Pausini (sündinud 16. mail 1974) on itaalia laulja. Laura Pausini (1993) Laura (1994) Le cose che vivi / Las cosas que vives (1996) La mia risposta / Mi respuesta (1998) Tra te e il mare / Entre tú y mil mares (2000) From the Inside (2002) Resta in ascolto / Escucha (2004) Io canto / Yo canto (2006) Primavera in anticipo / Primavera anticipada (2008) Inedito / Inédito (2011) Grandes éxitos (2013) Simili / Similares (2015) Laura Xmas / Laura Navidad (2016) Fatti sentire / Hazte sentir (2018) Anime parallele / Almas paralelas (2023) Ametlik koduleht
Eesti Loomasõber

Eesti Loomasõber (kuni 1934. aastani Loomakaitsja) oli Eesti Loomakaitse Liidu ajakiri, mis ilmus aastail 1931 ja 1934–1938 Tallinnas. Eesti Loomasõber oli järg aastatel 1931–1934 ebaregulaarselt ilmunud ajakirjale Loomakaitsja ning järgis eelneva ajakirja formaati ja teemasid. Aastatel 1935–1939 ilmus kuus numbrit aastas, 1937. aastast alates neli. 1938. aastal tuli trükist vaid kaks numbrit ja 1939. aastal üks, kokku ilmus 26 numbrit, millest mõni oli kaksik- või mitmiknumber. 1935. aasta alguses ühines Eesti Loomasõbraga Tartus kirjastatud Loomakaitse Ajakiri. 1939. aastal liideti ajakiri Eesti Loomasõber Loodushoiu- ja Turismi-Instituudi looduskaitseajakirjaga Loodushoid ja Turism. Loone Ots. "Ajakiri "Eesti loomasõber"".
Liu Xiang

Liu Xiang (sündinud 13. juulil 1983 Shanghais) on Hiina kergejõustiklane (110 m tõkkejooksja), olümpiavõitja 2004. 2003 – pronksmedal sisemaailmameistrivõistlustel 60 m tõkkejooksus 7,52 (16. märts, Birmingham) 2003 – pronksmedal 110 m tõkkejooksus 13,23 (30. august, Pariis Saint-Denis) 2004 – hõbemedal sisemaailmameistrivõistlustel 60 m tõkkejooksus 7,42 (6. märts, Budapest ) 2004 – olümpiavõitja 110 m tõkkejooksus 12,91 (27. august, Ateena) Liu Xiangi tulemus 12,91 on maailmarekordi kordamine. Liu Xiang on 189 cm pikk ja kaalub 85 kg. Liu Xiang Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Pilte Liu Xiangist
Siiri Angerkoski

Siiri Saimi Angerkoski (sünninimi Palmu; 21. august 1902 Oulu – 28. märts 1971 Helsingi) oli soome näitleja. Tema kõige tuntum roll oli Justiina Puupää komöödiafilmides "Pekka ja Pätkä" aastatel 1953–1960. Lisaks mängis ta muu hulgas filmides "Nõmmekingsepad" ("Nummisuutarit") ja "Suomisen perhe". Ta oli abielus Kaarlo Angerkoskiga. Siiri Angerkoski suri 68-aastaselt Helsingi Meilahti haiglas soolevähki. Siiri Angerkoski ja tema abikaasa oma maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Phil Collins

Philip David Charles Collins (sündinud 30. jaanuaril 1951) on inglise laulja, trummar, laulukirjutaja, pianist ja näitleja. Aastatel 1970–1995 oli Collins ansambli Genesis trummar ja pärast Peter Gabrieli lahkumist ka laulja. Paralleelselt tegeles ta oma sooloprojektidega (nt Brand X, Flaming Youth, The Phil Collins Big Band). Face Value (1981) Hello, I Must Be Going! (1982) No Jacket Required (1985) ...But Seriously (1989) Both Sides (1993) Dance into the Light (1996) Testify (2002) Going Back (2010) Ametlik koduleht
TV5

Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge TV5 (täpsustus). TV5 endine TV Viisi ja "'Viisi"' on Soome tasuta telekanal. See alustas saateid 12. märtsil 2004. Peamiselt näidatakse Soome ja USA telesarju ja mängufilme. "Kuumad seitsmekümnendad" "The Fresh Prince of Bel-Air "Friday Night Project" "Kodus ja võõrsil" "Farscape" "The Fast Show" "Little Britain"
Kolmetäheline akronüüm

Kolmetäheline akronüüm on kolmest tähest koosnev lühend, mis on moodustatud mitme sõna algustähtedest. Enamik kolmetähelisi akronüüme on koostatud lühendatava fraasi sõnade esitähtedest, Tavaliselt, kuid mitte alati, hääldatakse kõik tähed üksikute tähtedena. Akronüüm kirjutatakse suurte tähtedega. Inglise keeles on kolmetähelised akronüümid laialt levinud ning neid omakord tähistatakse (mõnevõrra irooniliselt) kolmetähelise akronüümiga TLA: Three-Letter Acronym.  Pikemalt artiklis Lühendite loend Riigid: USA (Ameerika Ühendriigid) ja LAV (Lõuna-Aafrika Vabariik). Poliitikud: JFK (John Fitzgerald Kennedy) ja LBJ (Lyndon Baines Johnson). Arvutitehnika mõisted: DOS (kettaoperatsioonisüsteem, disk operations system), ROM (püsimälu). Kontsernid: IBM, AMD ja NEC. Ametikohad: CEO (tegevjuht, Chief Executive Officer), CFO (finantsjuht, Chief Finance Officer). Kolmetähelised asutused ja organisatsioonid: CIA, FBI, FSB ja NSA. Telekanalid ja meediakontsernid: ETV (Eesti), ABC (Ameerika Ühendriigid ja Austraalia), BBC (Suurbritannia) ja CBC, NTV, ORT (Venemaa). Isikukirjeldused: SBM (inglise Single Black Male), STR (Short Term Relationship). Keemia, bioloogia ja farmaatsiavaldkonnas: GMO, LSD, DNA. Lühendid suhtlusvõrgustikes: LOL ja OMG. Sõjandus ja relvastus: RPG, AKM ISO koodid: EUR, GBP, JPY ja USD. IATA lennujaamakoodid: TLL, URE, HEL, LHR, CDG, JFK. Spordiliigad: NFL, NHL. Sõjalaevade eesliited: HMS, USS ja RMS Kolmetäheliste lühendite võimalik koguarv, kasutades rahvusvaheliselt tunnustatud 26 tähte A kuni Z (AAA, AAB ... kuni YYX ja YYY) on 24 336.
Vändra Gümnaasium

Vändra Gümnaasium on gümnaasium Vändras aadressil Kooli 13. Kooli vana maja ehitati aastatel 1911–1914, esimese maailmasõja tõttu kooli ei avatud, pärast sõda valitsusasutustelt luba kooli avamiseks ei saadud. Kool avati Vändra Rahva Hariduse Seltsi Eesti Õppekeelega Ilma Õigusteta Era-Ühisreaalgümnaasiumi nime all 17. septembril 1922, Hariduse Seltsi erakoolina töötas kool 1. jaanuarist 1924, mil see võeti riigikoolide võrku Vändra Põllumajandusliku Ühisgümnaasiumi nime all. Aastatel 1925–1930 oli aktuaalne kooli ümberkorraldamine, 1931. aastal arvati see riigikoolide võrgust välja, 1932. aastal võeti kool tagasi riigikoolide võrku Vändra Majandusgümnaasiumi nime all, 1934. aastal sinna õpilasi enam vastu ei võetud, tööd alustas reaalkool. 1937. aastal viidi ellu koolireform, mille käigus alustas tööd Vändra Gümnaasium. 1940 aastal sai kool nimeks Vändra Keskkool, 1941. aastal Vändra Gümnaasium, 1944. aastal Vändra Keskkool ja 1995. aastal Vändra Gümnaasium. 2022. aasta seisuga õpib koolis 316 õpilast. Koolil on võimla mõõtmetega 36 x 16 meetrit ja eraldi tiibhoones 32 kohaga õpilaskodu. 1922–1931 Jaan Nuudi 1931–1940 Johan Kalep 1940–1941 Kurt Hugo Lipp 1941 Sergei Pärl 1941–1944 Arthur Virro 1944–1945 Jaan Lubi 1945–1951 Johannes Taperson 1951–1953 Theodor Genno 1953–1955 Ervin Reiljan 1955–1972 Kaljo Pilt 1972–1989 Olga Kängsep 1989–1997 Avo Juss 1997–1999 Valvo Paat 1999–2000 Juhan Hirson 2000–2005 Heinrich Jürna 2005–2014 Peeter Putk 2014–2023 Marget Privits 2024–... Aivar Paas Elle Are Marek Helm Arvo Junti Mihkel Jõeveer Volli Kalm Vilma Kukrus Lembit Kull Andres Kuusk Ramon Loik Tarmo Loodus Ülo Lumiste Karl Metsaots Jaan Metsaveer Ergo Metsla Arvi Miido Sulev Mäeltsemees Raimo Männis Otto Nuut Juhan Paju Mihkel Pärnoja Margit Randver Illa Raudik Anu Reidak Linda Rummo Aivar Ruukel Raivo Suni Viktor Särgava Lea Tammai Arbo Tammiksaar Erki Tammiksaar Asta Vilbaste Vändra kihelkonnakool "Vändra Gümnaasiumi koduleht". Vaadatud 09.06.2017. "Vändra Gümnaasiumi kroonika" (PDF). ERR (31. august 2022). "Eesti kooliõpilaste arv kasvab jätkuvalt". ERR. Vaadatud 20. mail 2024. "Vändra gümnaasiumi direktor lahkub ametist". Pärnu Postimees. 2. oktoober 2023. Vaadatud 20. mail 2024. "Vändra Gümnaasiumile valiti uus direktor". Pärnumaa infovärav. Vaadatud 20. mail 2024. Vändra Gümnaasiumi koduleht
Vändra kihelkonnakool

Vändra kihelkonnakool oli kihelkonnakool, mis asus Vändras. Vändra kihelkonnakool asutati 1834. aastal. Uus koolimaja valmis 1885. aastal. Johann Voldemar Jannsen Karl Ernst Särgava 1878–1881 Anton Õunapuu 1901–1903 Mart Järvik 1908–1911 Arthur Lossmann Ernst Rungi Johann Voldemar Jannsen 1838–1850 Anton Jürgenstein 1885–1905 (juhataja) August Univer 1902–1905 Ferdinand Gustel 1903–1906 (õpetaja), 1906–1920 (juhataja) Ernst Rungi 1906–1914 Priit Ardna 1918–1920 (muusikaõpetaja) Vändra Gümnaasium
Hugo Viktor Carl Wühner

Hugo Viktor Carl Wühner (25. juuni/7. juuli 1877 Pallaste mõis – 26. mai 1932 Sindi) oli eesti vaimulik. Wühner sündis Paldiski lähedal Pallastes (praegu Paldiski äärelinnas). Ta õppis aastatel 1887–1897 Pärnus Neumanni koolis ja gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1897–1902. Prooviaastal oli ta Ambla ja Viru-Jaakobi koguduses. Ta ordineeriti 23. augustil 1908 õpetajaks. Ta oli aastatel 1908–1915 Pärnu praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1915–1917 oli ta adjunktõpetaja ja 1917–1931 õpetaja Sindi koguduses. Jäi seejärel tervislikel põhjustel emerituuri. Wühneri teeneid vaimulike laulude loomisel on võimatu üle hinnata. Ainuüksi kiriku laulu- ja palveraamatus on tema kirjutatud kümneid laule. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Hugo Wühner. In memoriam. H. N. "Eesti Kirik" 9. juuni 1932.
Roraima mägi

Roraima mägi on mägi Lõuna-Ameerika põhjaosas Pacaraima mägedes, Guajaana mägismaa kõrgeim mägi. Mäe moodustab järskude seintega tasane kaljuplatoo (tepui), mille pindala on 31 km². Selle platoo piires asub ka koht, kus Guyana, Brasiilia ja Venezuela piirid kokku saavad. Umbes 80 protsenti platoost asub Venezuelas. Roraima lavamäe suurim kõrgus on 2875 meetrit. Guyana kõrgeim mäetipp platoo piires on 2810 m. Kogu Venezuela kõrgeim tipp Pico Bolívar (4979 m) jääb riigi loodeossa Andidesse. http://www.peakbagger.com/peak.aspx?pid=8684  Roraima mägi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Urikivi

Urikivi on Taarausus uritule põletamise koht, mille juures hiisiti. Hiisimisi võisid läbi viia askod, kohalike hiite vanemad ning perekondlikel hiisimistel kõik täisealised taaralased. Hiisimisega taotleti hingeliste nõuete rahuldamist elujaatava mõjutamise abil. Uritule leek sümboliseeris puhastumist. Uritule süütamisel osalesid hiislar, tulevanem ja kaks hiieneitsit. Uritule süütamiseks oli kujundatud eriline tseremoonia (Üldised ettekirjutused hiisimiseks). Urikivi oli enamasti valmistatud maakivist või kipsist, meenutades väikest piklikku kaljupanka. Urikivi ülemises osas asus auk, kuhu asetati piklik värvilisest metallist toruke süütevedeliku (piirituse) jaoks. Torukese peale olid paigutatud ribid, mis andis tulele pöörleva kuju. Urikivi või asuda õues, aga ka toas, kus selle jaoks sisustati eraldi nurk elavate lillede, roheliste okste ja kallite mälestusesemetega.. http://www.folklore.ee/tagused/nr50/vakker.pdf
Mikiel Anton Vassalli

Mikiel Anton Vassalli (5. märts 1764 Żebbuġis Maltal – 12. jaanuar 1829) oli Malta rahvusliku ärkamise suurkuju, kirjanik ja lingvist, kes avaldas tähtsaid maltakeelseid raamatuid, sealhulgas malta-itaalia sõnaraamatu, malta keele grammatika, maltakeelsed evangeeliumid ning elu lõpul ka raamatu Malta vanasõnadest. Tema raamatutel oli suur ühiskondlik ja poliitiline tähendus. Selle ajani oli kogu kultuuriline ja intellektuaalne tegevus Maltal toimunud võõrkeeltes. Nii polnud Vassalli eesmärk mitte üksnes uurida malta keelt, vaid aidata kaasa Malta rahva arengule ja haridusele, mida ta pidas võimalikuks vaid emakeeles. Poliitiliste veendumuste tõttu pagendati ta Maltalt korduvalt, kuna Vassalli rahvuslik tegevus oli vastuolus nii Malta ordu kui ka 1800. aastast Maltat valitsenud Briti võimuga. Mikiel Anton Vassalli sündis talupoja perekonnas ning jäi kaheaastaselt isata. 1785. aastal hakkas ta 21-aastaselt õppima ida keeli Roomas La Sapienza ülikoolis. Hiljem sai temast Malta Ülikooli esimene malta keele professor. Olles teist korda pagenduses Prantsusmaal, abiellus ta 1813 Catherine Formosa de Freamaux'ga. Vassalli suri 1829. Kuna katoliku kirik keeldus teda matmast, maeti Vassalli protestandi kalmistule, mida kasutasid peamiselt britid.
TLA

TLA on lühend, mil on mitu tähendust: Tallinna Linnaarhiiv Tahkuranna Lasteaed-Algkool Three-Letter Acronym ehk kolmetäheline akronüüm Alaskas asuva Telleri lennujaama (Teller Airport) IATA-kood
Otto Heinrich Warburg

Otto Heinrich Warburg (8. oktoober 1883 Freiburg – 1. august 1970 Lääne-Berliin) oli saksa biokeemik ja füsioloog, Nobeli auhinna laureaat. Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind määrati talle 1931. aastal hingamispigmentide avastamise eest. 1944. aastal esitati ta teist korda Nobeli auhinna kandidaadiks tänu oma töödele nikotiinamiidi, fermenteerimise käigu ja vastavate ensüümide alal ning flaviinrühma avastamise eest lumiflaviinist. Kuulujutud räägivad, et Nobeli instituut olevat ta auhinna saamiseks välja valinud, kuid ta polevat seda kätte saanud, sest Saksamaa oli 1937. aasta seadusega keelanud sakslastel Nobeli auhinda vastu võtta. Nobeli instituudi väitel polevat see kuulujutt tõsi: Warburgi olevat küll kaalutud, aga lõpuks läks auhind siiski saksa päritolu ameeriklastele Joseph Erlangerile ja Herbert Gasserile. Tema isa Emil oli Strassburgi, Freiburgi ja Berliini ülikooli füüsikaprofessor ja 1899–1905 Saksa Füüsikaühingu president. Isa oli juudi päritolu. Warburgide suguvõsa kaugemas harus oli palju rikkaid pankureid. Otto Heinrich Warburg õppis keemiat Nobeli keemiaauhinna laureaadi Emil Fischeri käe all. Ta sai doktorikraadi Berliinis 1906. Seejärel õppis ta meditsiini Ludolf von Krehli käe all ning kaitses teise doktoriväitekirja Heidelbergi ülikoolis 1911. 1908–1914 oli ta seotud Napoli merebioloogiajaamaga. Seal uuris ta merisiilikute munade hapnikutarbimist ja tõestas, et pärast viljastumist suureneb nende hapnikutarbimine rohkem kui kuus korda. Tema katsed tõestasid ka, et raud on merisiilikute vastsete arenguks hädavajalik. Ta kuulus alates noorpõlvest ratsaväe koosseisu ja osales Esimeses maailmasõjas ulaanide ohvitserina. Teda autasustati Raudristiga. Hiljem ütles ta, et sõda andis talle väärtusliku võimaluse näha "tõelist elu" väljaspool akadeemia seinu. Sõja lõpupoole, kui selle lõpptulemus oli ilmseks saamas, kirjutas Warburgide perekonnatuttav Albert Einstein talle ning palus tal sõjaväest akadeemiasse tagasi tulla, sest temasuguse ande hukkumine sõjas oleks korvamatu kaotus. Warburg oli 1915–1950 Berliini ülikooli professor ja 1930–1953 Max Plancki Rakufüsioloogiainstituudi direktor. Ta uuris rakuhingamist ja fotosünteesi ning kasvajate ainevahetust ja käärimist. Ta avastas hingamispigmendid. Aastal 1926 tõestas ta, et süsinikoksiid ehk vingugaas tõkestab rakuhingamist. 1931 – Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind 1934 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks