laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Krista Piirimäe

Krista Piirimäe (aastani 1968 Hiiemets, sündinud 5. aprillil 1946 Tallinnas) on Eesti kunstiajaloolane ja pedagoog. Ta lõpetas 1964. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1970. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna. Kaitses 2000. aastal Tartu Ülikoolis väitekirja "Eesti kunsti näitustealased välissuhted aastatel 1920–1940" ja sai magistrikraadi. Ta on 1970. aastast Tartu Kunstimuuseumi teadur, ühtlasi aastast 1981 mitmes praeguse Tartu maakonna keskkoolis kunstiajaloo õpetaja. Uurimisvaldkond: kunstiharidus, näitused, Tartu kunst ja tarbekunst. Kirjutanud uurimuslikke artikleid ja kunstinäituste arvustusi, koostanud näitusekatalooge, dokumentaalfilmi "Professor Aleksander Vardi" stsenarist[viide?], raamatu "Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon" (Tallinn, 1996) kaasautor. Aastail 1992–2002 ja 2005 ilmunud 8.–11. klassi ajalooõpikute kunstiajaloo peatükkide autor. Üle 10 teadustrükise. Professor Aleksander Vardi looming aastail 1961–1971 (kataloog). Tartu 1972 Väliskunstinäitused Eestis aastail 1920–1940. // TKM-i kogude teatmik. Tartu 1985 Tartu Riiklik Kunstiinstituut 1950. aastal. // TÜ ajaloo küsimusi XXV (1991) Eesti kunstinäitus Pariisis 1929. a. // Looming (1995) 2 Tartu Kunstimuuseumi asutamine stalinistliku kultuuripoliitika taustal. // Muuseum 10 (2001) 1 Aleksander Vardi dekoraatorina Pärnus ja Tartus. // TMK (2001) 8–9 100 aastat Voldemar Ermi sünnist. // Muuseum 18 (2005) 2 2019 Tartu Kultuurikandja aunimetus (aasta kultuurikajastaja) Krista Piirimäe abikaasa oli Helmut Piirimäe. Neil on neli last: tütar on põllumajandusteadlane Triinu Peters; pojad on ajaloolased Pärtel Piirimäe ja Kaarel Piirimäe ning bioloog Kristjan Piirimäe. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996, lk 385. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kristjan Piirimäe

Kristjan Piirimäe (sündinud 13. juunil 1975 Tartus) on eesti hüdrobioloog. Kristjan Piirimäe lõpetas 1993. aastal Tartu 16. Keskkooli ja 1997. aastal Tartu Ülikooli bioloogia osakonna. 1997 kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö hüdrobioloogias "Bacterioplankton viability and heterotrophic activity in the thermally stratified small Estonian lakes" ning 2007 Tallinna Tehnikaülikoolis doktoritöö loodus- ja täppisteadustes "Long-term changes of nutrient fluxes in the drainage basin of the Gulf of Finland – applocation of the PolFlow model" (Tallinn, 2007). Ta täiendas end 1995 New Yorgis ÜRO juhtimiskoolituse kursustel, 2001 Rootsis, Lätis, Poolas ja Leedus säästva arengu ja keskkonnakaitse alal ning 2004 Hollandis Utrechti Ülikoolis GIS modelleerimise alal. Aastatel 1995–1997 töötas ta Zooloogia ja Botaanika Instituudi (ZBI)) Võrtsjärve Limnoloogiajaama laborandina, 1997–2001 vanemlaborandina, 2001–2005 Tallinna Tehnikaülikooli keskkonnatehnika instituudi teadur-doktorandina ning 2005. aastast töötab Järva-Jaani Gümnaasiumi geograafiaõpetajana. Piirimäe on olnud Eesti Veeühingu ja Tehiskeskkonna Instituudi juhatuse liige (2002–2005), Eesti Keskkonnaühenduste Koja koordinaator ja keskkonnaekspert (2004–2005). Kristjan Piirimäe peamised uurimisvaldkonnad on siseveekogude ja Soome lahe reostus ning veekaitse. Ta on loonud veereostuse kirjeldamise mudeleid. Ta on avaldanud umbes 20 teadustrükist. Peipsi järve bakterplankton aastail 1997–98. // Eesti Loodusuurijate Seltsi aastaraamat. Tallinn, 2000 Bakterioplankton (kaasautorid S. Lokk, V. Kisand). // Lake Peipsi Flora and fauna. Tartu, 2001 Modelling point and non-point nutrient fluxes in river systems of lake Peipsi drainage basin. // Kalmar eco-tech '03. Bioremediation and Leachate Treatment. Kalmar, 2003 Mis reostab Soome lahte. // Keskkonnatehnika 1/2005 GIS-based quantification of future nutrient loads into Lake Peipsi/Chudskoe using qualitative regional development scenarios (kaasautor). // Water Sci. & Technology 51 (200 Kristjan Piirimäe on Helmut Piirimäe ja Krista Piirimäe poeg, Kaarel Piirimäe ja Pärtel Piirimäe ning Triinu Petersi vend. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Järva Teataja, 14.01.2006 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. "Piirimäe, Kristjan" Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Irja Piirma

Irja Piirma (aastani 1943 Tiits; 4. veebruar 1920 Tallinn – 5. detsember 2009 Stow, Summiti maakond, Ohio, USA) oli eesti päritolu USA keemik. Ta lõpetas 1939. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ja õppis aastatel 1940–1943 Tallinna Tehnikaülikoolis keemiat. 1949. aastal lõpetas Darmstadti Tehnikaülikooli keemikuna ja emigreerus samal aastal Lääne-Saksamaalt USA-sse. Keemiamagister (Akroni Ülikool, Ohio), PhD (polümeeride keemia, 1960, samas). Oli 1952–1956 Akroni Ülikooli kummiuuringute labori ja 1956–1960 kummiuuringute instituudi teadur, 1960–1963 sama instituudi keemia osakonna lektor / res. assoc., 1963–1967 keemilise osakonna ja polümeeride instituudi instruktor / res. assoc., 1967–1976 polümeeride osakonna assistent. professor, 1976–81 associate professor. Aastast 1981 professor polümeeride alal, ühtlasi 1982–1985 osakonnajuhataja. Uurimisvaldkond: polümeeride keemia – polümerisatsiooni kineetika emulsioonides. Acad. Chem. Society liige. Üle 30 teadustrükise. Molecular weight development in styrene and methyl methacrylate emulsion polymerization (kaasautor H. L. James). // ACS Symposium Series 24 (1976) Adsorption of ionic surfactants on latex particles (kaasautor Shih-R-Chen). // J. Colloid Intrerface Sci. 74 (1980) Emulsion polymerization. // Acad Press (1982) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm 1984. Lk 93 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 613 TLÜAR väliseesti isikud Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Eduard Piiroja

Eduard Piiroja (6. veebruar 1931 Tallinn – 4. märts 1996 Tallinn) oli eesti keemik. Lõpetas Tallinna 10. Keskkooli 1949, Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemia-mäeteaduskonna anorgaaniliste ainete tehnoloogia erialal 1954 (cum laude), samas aspirantuur, lõpetas 1957. Tehnikakandidaat 1958 (TPI), väitekiri "Mõnede kahealuseliste fenoolide polükondentsatsioonireaktsiooni uurimine"; dotsent 1962; tehnikateaduste doktor 1993 (TTÜ), väitekiri "Oxidation and destruction of polyethylene". Täiendanud end Moskvas 1974.[viide?] TTÜs 1954–1996: polümeeride sünteesi laboratooriumi vaneminsener 1954–1962; orgaanilise keemia kateedri dotsent 1962–1992, kateedrijuhataja 1990–1992; polümeermaterjalide instituudi dotsent ja direktor 1992–1995, TTÜ orgaanilise ja biokeemia kateedri professor 1995–1996. Polümeeride keemia ja tehnoloogia,polüeteeni oksüdatsioon ja destruktsioon. Loonud polüeteeni vaba pinnaenergiat tõstes ja adhesiooni parandades sellele trükkimise tehnoloogia, samuti trükivärve, mis on patenteeritud seitsmes riigis. Tema loodud termilise destruktsiooni menetlus võimaldab looduses mittelagunevat materjali kasutada uue toormena. Balti Materjalitehnika Ühingu ja Ameerika Materjaliuuringute Seltsi liige. NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse kuldmedal (1968) ja pronksmedal (1975). Üle 100 teadustrükise, õppevahendid, 22 NSV Liidu ja 42 välisriikide patenti. Plastmassid. Tallinn, 1965, 1975 Makromolekulaarsete ühendite identifitseerimine. Tallinn, 1973 Plastmasside värvimine. Tallinn, 1974 Low-temperature oxidation of unstablized low-density polyethylene (kaasautor H. Lippmaa). // Acta Polymerica 36 (1985) 4 Термическое разложение полиэтиленовых отходов (kaasautor N. Nikitina). // Пластмассы (1991) 2. Eduard Piiroja oli puusepa poeg. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EE 14, 372 TPI, 185, 209, 277, 278 Eesti NSV TA Keemia Instituut, 18 Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn, 2008, 322. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Heino Piirsalu

Heino Piirsalu (10. märts 1927 Jõgeva vald, Tartumaa – 25. veebruar 1992 Tartu) oli eesti loomakasvatusteadlane ja statistik. Heino Piirsalu oli väiketalupidaja poeg. Lõpetas 1948. aastal Kuremaa Loomakasvatuse Tehnikumi, 1953 Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnika erialal, 1956 samas aspirantuuri, põllumajanduskandidaat (1958, EPA), väitekiri "Erinevate täispiima kogustega üles kasvatatud eesti punase tõu noorveiste kasv, areng ja lihaproduktiivsus". Oli 1952–1954 EPA eriloomakasvatuse kateedri assistent, 1956–1960 põllumajandusloomade aretuse kateedri assistent, 1960–1968 vanemteadur, 1968–1978 majandusküberneetika kateedri vanemõpetaja, 1978–1984 dotsent kohusetäitja; aastast 1984 pensionil. Õpetas põllumajandusloomade aretust, statistikat ja arvutustehnikat, koostas statistikaalaseid metoodikajuhendeid. Töid noorveiseliha tootmise tehnoloogiast ja veiseliha uurimisest, koostanud valimiku söödaratsioone põhilistele loomaliikidele, osalenud loomakasvatuse optimaalse planeerimise ülesannete koostamises. Karbamiidi kasutamisest veiste söötmisel. Tallinn, 1965 Liha ning muna kuivaine- ja rasvasisalduse määramise modifitseerimise võimalusest. Tartu, 1968 Veiseliha valkude fraktsioneerimise tulemusi. Tartu, 1968 Statistika üldteooria. I. Tartu, 1976; II. Tartu, 1980; III, Tartu, 1982; IV. Tartu, 1984. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu biobibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Tartu, 1981, 68. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Solipsism

Solipsism on filosoofiline positsioon, mille kohaselt olen olemas ainult mina koos oma vaimuseisunditega.
Mare Piirsalu

Mare Piirsalu (6. september 1950 Paide – 6. september 2021 Tartu) oli eesti keemik. Mare Piirsalu on töölise tütar. Lõpetas 1969. aastal Paide 1. Keskkooli ja 1974. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna keemia osakonna orgaanilise keemia erialal. 1997. aastal kaitses samas M.Sc. kraadi (väitekiri "Alküülbensoaatide ja asendatud fenüülbensoaatide leeliselise hüdrolüüsi kineetika uurimine") ja 2003. aastal Ph.D. kraadi (väitekiri "Substituent, temperature and solvent effects on the alkaline hydrolysis of substituted phenyl and alkyl esters of benzoic acid"). Aastatel 1974–1976 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi sanitaartehnilise probleemlabori vaneminsener, 1976–1990 TÜ orgaanilise keemia kateedri nooremteadur, 1990–1993 keemilise kineetika ja katalüüsi labori teadur. Aastatel 1993–2007 töötas Tartu Ülikooli keemilise füüsika instituudi teadurina ja alates 2007. aastast töötas Tartu Ülikooli keemia instituudis teadurina. Uurimisvaldkond: füüsikaline orgaaniline keemia, keemiline kineetika – estrite leeliseline hüdrolüüs erinevatel temperatuuridel, orgaanilistes solventides ja vesilahustes. Akadeemilise Keemiaseltsi liige (aastast 1991). 20 teadustrükist. 2010 Tartu Ülikooli aumärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Mare Piirsalu. Eesti Teadusinfosüsteem. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Kinetic study of alkaline hydrolysis of substituted phenyl tosylates. XIX. Discussion of results of kinetic measurements for o-substituted tosylates in 80% aqueous dimethylsulfoxide (kaasautor V. Nummert). // Organic Reactivity 27 (1990) Kinetic study of alkaline hydrolysis of substituted phenyl benzoates. XXI. Influence of solvent on ortho effect (kaasautorid V. Nummert, V. Palm). // Organic Reactivity 28 (1993) Kinetic study of hydrolysis of benzoates. Part XXII. Variation of the ortho inductive, resonance and steric terms with temperature in the alkaline hydrolysis of substituted phenyl benzoates in aqueous 2.25 M Bu4NBr (kaasautor V. Nummert). // J. Chem. Society, Perkin Trans. 2 (2000) 3 Kinetic study of hydrolysis of benzoates. Part XXV. Ortho substituent effect in alkaline hydrolysis of phenyl esters of substituted benzoic acids in water (kaasautor). // Collect. Czech. Chem. Commun. 71 (2005). Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 130–131. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Matti Piirsalu

Matti Piirsalu (sündinud 5. juulil 1947 Raplas) on eesti linnukasvatusteadlane. Matti Piirsalu on töölise poeg. Lõpetas 1966 Rapla Keskkooli, 1971 Eesti Põllumajanduse Akadeemia linnukasvatuse erialal, põllumajanduskandidaat (1978, Leningradi Põllumajanduse Instituut), väitekiri "Влияние различных методов обработки яиц и уровня пантотеновой кислоты в рационе кур на инкубационные показатели и качество цыплят", 1995–1996 EPMÜ doktorant, Ph.D. (põllumajanduse ajalugu, 1996, EPMÜ), väitekiri "Linnukasvatuse areng Eestis". Oli 1972–1978 EPA mittekoosseisuline teadur ning 1972–1981 Roela sovhoosi Rakvere haudejaama juhataja, 1981–1984 Sindi sovhoosi peazootehnik, 1985–1994 Põllumajandusministeeriumi linnukasvatussektori ja -osakonna juhataja, loomakasvatuse-büroo peaspetsialist, 1986–1993 ka Eesti Põllumajandus Õppe- ja Nõuandekeskuse lektor, 1994–1995 Eesti Vabariigi Põllumajandusministeeriumi maamajanduse osakonna peaspetsialist, 1995–2003 loomakasvatusbüroo juhataja, 2004–2010 põllumajandusturu korraldamise osakonna nõunik. Ilmunud artikkel 70.juubeli puhul https://agrt.emu.ee/pdf/chronicle/2017_1_tikk.pdf Uurimisvaldkond: linnukasvatus Eestis, selle ajalugu; loeb end professor Harald Tiku koolkonda kuuluvaks linnukasvatusteadlaseks. Uurinud põllumajanduslindude munade hautamist, -lindude pidamistehnoloogiat, sugu- ja noorkanade söötmist, ensüümide, antioksüdantide ja vitamiinide kasutamise võimalusi. Uurimistöö tulemustest on rakendatud haudemunade töötlemine aerosoolidega, suurendatud sugukanade pantoteenhappe tarbenorme. Paljude kodu- ja välismaiste linnukasvatuse teadus- ning erialaseltside liige, sh Lindude Tõuaretuse Nõukogu liige (1971–1988), sekretär (1988–1989), Ülemaailmse Linnukasvatuse Teaduse Assotsiatsiooni Nõukogu osakonna (1988–1992) ning Eesti osakonna presiidiumi liige (aastast 1992) ja president (1998–), on olnud ajakirja Agraarteadus toimetuskolleegiumi liige, Eesti Linnukasvatuse Seltsi juhatuse esimees (1992–2014), Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi eestseisuse liige (1998-) jm. Üle 300 teadustrükise. Pardikasvatus (kaasautorid A. Männik, A. Varik). Tallinn, 1984 Soovitusi kanabroilerite üleskasvatamiseks ja söötmiseks individuaalmajapidamistes. Tallinn, 1991 Linnukasvatus I. (kaasautor). Tartu, 1993 II (kaasautor). Tartu, 1993 III (kaasautor). Tartu, 1993 Ensüümide kasutamisest linnukasvatuses. // Põllumajandus (1993) 5 Põllumajanduslindudele soovitatavad söötmisnormid Eestis. Tallinn, 1997 Eesti linnukasvatus läbi aegade. Tallinn, 1997 Linnuliha tootmise arengutendentsidest Eestis. // Tõuloomakasvatus (2000) 3 Eesti loomakasvatus 20. sajandi viimasel kümnendil (kaasautor R. Pärtel). // Tõuloomakasvatus (2001) 1 Livestock production. // Agriculture and Rural Development Overview. Tallinn, 2002 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 369–370. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Eestlaste munaisu kasvab. Postimees Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Peep Piirsalu

Peep Piirsalu (sündinud 15. juunil 1958 Rakveres) on eesti loomakasvatusteadlane. Peep Piirsalu on zootehniku poeg. Lõpetas 1976 Rakvere Keskkooli, 1981 Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnikainsenerina, 1983–1985 Moskva Põllumajanduse Akadeemia aspirant, põllumajanduskandidaat (1986, samas), väitekiri käsitles valgepealiste lammaste parandamist sisestaval ristamisel ildefransi tõugu jääradega. Oli 1981–1982 Rakvere rajooni Energia kolhoosi zootehnik, 1982–1983 EPA põllumajandusloomade söötmise kateedri nooremteadur, 1986 eriloomakasvatuse kateedri nooremteadur, 1986–1989 väikelooma- ja linnukasvatuse osakonna assistent, 1989–1990 vanemõpetaja, 1990– dotsent, 1989–1992 zooinseneriteaduskonna prodekaan. Loengukursused: lambakasvatus, eriloomakasvatuse, loomakasvatussaaduste kvaliteet. Uurimisvaldkond: põllumajandusloomade aretus ja selektsioon – lammaste geneetika parameetrite hindamine, aretusväärtused ja -programmid, importlammaste mõju eesti lambatõugude liha- ja villajõudlusele ning viljakusele. Ajakirja Lammas ja Kits toimetaja (aastast 1998). Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi ja Eesti Lambakasvatajate Seltsi liige (aastast 1990, president 1995–1997, juhatuse esimees aastast 1997). Üle 70 teadustrükise. Sheep farming in Estonia. // Sheep and goat production in Central and Eastern Eur. countries. REU Tehn Series 50 (1998). Genetic parametres of the production traits in Estonian sheep (kaasautor). // Proc. 4th Baltic Breeding Conf. Tartu, 1998 Kitsekasvatuse arenguperspektiivid. // Lammas ja Kits (1999) 8 L'elevage ovin en Estonie. // Rev Purpan 192 (2000) Eesti tõulammaste geneetiliste parameetrite hindamine (kaasautor T. Kaart). // EPMÜ Loomakasvatuse Instituudi teadustöid 71 (2001) Lammaste ja kitsede aretusest Eestis. // Lammas ja Kits (2001) 10 Lihalambatõugude aretusest Eestis. // Tõuloomakasvatus (2002) 4. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 68, 82 Eesti Põllumajandusajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 76. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kai Piirsoo

Kai Piirsoo (aastani 1972 Kai Allmere, sündinud 13. juulil 1949 Viljandis) on eesti hüdrobioloog. Kai Piirsoo on teenistuja tütar ja Andres Piirsoo abikaasa. Lõpetas 1967 C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli, 1972 TÜ bioloogiaosakonna, bioloogiamagister (1996, TÜ), väitekiri "Eesti rannikumere fütoplankton ja selle biomassi mõjutavad tegurid". Filosoofiadoktor (PhD, 2006, EMÜ), väitekiri "Structure of the phytoplankton community and its relation to environmental conditions in Estonian running waters". Oli 1972–74 TÜ taimesüstemaatika ja geobotaanika kateedri insener, 1974-86 Zooloogia ja Botaanika Instituudi (ZBI) nooremteadur, 1986– EPMÜ/EMÜ teadur, ühtlasi ka TÜ ja EPMÜ/EMÜ õppeülesande täitja. Uurimisvaldkond: fütoplanktoni koosluse struktuur ja seda mõjutavad keskkonnategurid Läänemeres ja Eesti jõgedes. Aastail 1975–90 osales Eesti rannikumere ja Läänemere avavete ning aastast 1991 Eesti jõgede hüdrobioloogia kompleksuuringuis. Üle 30 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Environmental factors regulating the phytoplankton biomass in Estonian coastal waters. // Proc 13th Baltic Marine Biol Symp. Riga, 1997 Phytoplankton species composition in coastal waters of Estonia. // Proc 14th Baltic Marine Biol Symp. Tallinn, 1997 Phytoplankton of Estonian rivers in midsummer. // Hydrobiol 444 (2001) Jõgede fütoplankton. // Eesti jõed. Tartu, 2001 Species diversity of phytoplankton in Estonian streams // Cryptogamie. Algologie 24 (2003) 2. Tartu Ülikool]]i õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 131 ZBI, 66–67. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Raimund Johannes Piirvee

Raimund Johannes Piirvee (aastani 1940 Pilemann; 1. märts 1923 Tallinn – 3. oktoober 2011) oli eesti metsateadlane. Lõpetas 1942 Tallinnas Gustav Adolfi Gümnaasiumi, õppis 1943 TÜ metsa-osakonnas, mobiliseeriti, viidi 1944 Saksamaale. Õppis 1946–47 Pinnebergis Balti Ülikooli metsaosakonnas. Siirdus 1947 Kanadasse, lõpetas 1953 Toronto Ülikooli metsandusteaduskonna, täiendas end 1955 Duke'i Ülikoolis (USA) ja 1956–57 Briti Columbia Ülikoolis (Kanada), metsandusmagister (1955, Duke Ülikool), väitekiri käsitles männi mahu ja kaalu suhteid. Oli 1953–54 Canadien International Paper Company Ltd uurija-eriteadlane metsatüpoloogia klassifikatsiooni alal, 1956–66 Vancouveris jm paberivabrikute ja saeveskite töö korraldamise ekspert ning metsakorraldaja, sh Briti Columbia indiaanireservaatides, 1967–68 FAO esindaja Panamas ja Jamaical, 1970–86 Kanada Metsandusministeeriumi provintsiaalvalitsuse ja metsainstituudi teadur ja nõunik metsakorralduses ning metsavarude inventeerimisel ja hindamisel, arvutite rakendamisel metsamajanduses ning geoinfosüsteemi "ARIES" väljatöötamisel ja rakendamisel metsa- ning põllumajanduses. Uurimisvaldkonnad: metsabiomeetria ja -statistika. Koost metsamahutabelite meetermõõdustikku ümberarvutamise metoodika, loonud Kanada metsavaru hindamise ja kaardistamise programmid, osalenud Kanada loodusvarude uurimise satelliitinfosüsteemi loomises ja rakendamises. Kanada Metsateadlaste Ühingu liige (1960). Aastast 1990 korduvalt külastanud Eestit, esinenud erialaste ettekannetega Eesti Metsakorralduskeskuses ja EPMÜ-s. Eestlased Kanadas (kaasautor). I. Toronto, 1975 II. 1985) Feasibility of Canada geographic information system for the purpose of forest management. Ottawa, 1975 An application of ARIES system to ground vegetation mapping for forestry in Northern Ontario. Ottawa, 1979 Eesti Vabariigi metsavara ja metsavaru. // EM (1994) 2. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2021. Vaadatud 26. veebruaril 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 459 EE 14, 372 Margus, M. Eesti metsateadusmagister Raimund Piirvee 70. // EM (1993) 1, 28–29 Margus, M., Meikar, T. Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna teoreetilise kursuse lõpetanud. Tartu, 2002, 63. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.