laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nikita Baranov

Nikita Baranov (sündinud 19. augustil 1992 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Norra Eliteserieni klubis Kristiansund BK. Baranov alustas mängimist Puuma noortevõistkonnas. Hiljem mängis ta Araratis, Warrioris ja Elvas. 2010 liitus Baranov Floraga. Ta võitis oma esimese Meistriliiga tiitlit Floraga 2011. aasta hooajal ja teise 2015. aasta hooajal. 15. veebruaril 2017 liitus Baranov Norra klubiga Kristiansund. A-koondise debüüdi tegi Baranov 11. novembril 2015 sõpruskohtumises Gruusia vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi ka Rauno Sappinen. Uuendatud seisuga 22. november 2017 Tipneri karikas, NM-Cup Eesti Superkarikas Kõik mängud UEFA Meistrite Liigas Kõik mängud UEFA Euroopa Liigas Uuendatud seisuga 9. juuni 2018 Tallinna FC Flora Meistriliiga: 2011, 2015 Evald Tipneri karikas: 2011, 2013, 2016 Eesti Superkarikas: 2011, 2012, 2014, 2016 Eesti jalgpallikoondislaste loend "Ametlik: Baranov siirdus Norra kõrgliigasse". Soccernet.ee. 15. veebruar 2017. http://www.jalgpall.ee/protocol.php?st=&nteam_id=1&proto=1288 Eesti Jalgpalli Liidu profiil Transfermarkti profiil Koondise mängud
Oktoobri Lipp

Oktoobri Lipp oli Suure-Jaanis 1. jaanuarist 1953 kuni 31. jaanuarini 1959 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Suure-Jaani Rajoonikomitee ja Suure-Jaani Rajooni TSN häälekandja. Aastatel 1951–1952 kandis ajaleht nime Bolševistlike Kolhooside eest. Ajaleht ilmus 3 korda kuus. Ajalehe ilmumine lõppes Suure-Jaani rajooni likvideerimise tõttu.
Oktoobri Lipp (Pöide)

Oktoobri Lipp oli Pöides 19. augustist 1951 kuni 31. detsembrini 1953 ilmunud eestikeelne ajaleht, Pöide Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja. Ajaleht ilmus 2 korda nädalas.
Koit (Lihula)

Koit oli Lihulas 20. veebruarist 1951 kuni 20. aprillini 1961 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Lihula Rajoonikomitee ja Lihula Rajooni TSN häälekandja. Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Ajalehe väljaandmine lõppes seoses Lihula rajooni likvideerimisega. 1951–1953 ilmus Lihulas ka ajaleht Kommunismi Koit.
Punalipp (Orissaare)

Punalipp oli Orissaares 7. märtsist 1951 kuni 31. jaanuarini 1959 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Orissaare Rajoonikomitee ja Orissaare Rajooni TSN häälekandja. Ajaleht ilmus kolm korda nädalas. Ajalehe ilmumine lõppes seoses Orissaare rajooni liitmisega Kingissepa rajooniga.
Leninlik Lipp (Loksa)

Leninlik Lipp oli Loksal 7. aprillist 1951 kuni 23. novembrini 1957 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Loksa Rajoonikomitee ja Loksa Rajooni TSN häälekandja. Ajaleht ilmus 3 korda nädalas, mida trükiti Trükikojas nr 24, samas hoones asus ka ajalehetoimetus. Ajalehe ilmumine lõppes seoses Loksa rajooni likvideerimisega.
Leninlik Lipp (Vändra)

Leninlik Lipp oli Vändras 24. märtsist 1951 kuni 27. detsembrini 1953 ilmunud eestikeelne ajaleht, Vändra Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja. Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Kiir (Põltsamaa ajaleht)

Kiir oli Põltsamaal 11. märtsist 1951 kuni 30. detsembrini 1962 ilmunud eestikeelne ajaleht, Eestimaa Kommunistliku Partei Põltsamaa rajoonikomitee ja Põltsamaa Rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu häälekandja. Ajaleht ilmus kolm korda nädalas, lõpetas ilmumise seoses Põltsamaa rajooni likvideerimisega.
Uus Elu (Tõrva)

Uus Elu oli Tõrvas 2. veebruarist 1951 kuni 31. jaanuarini 1959 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Tõrva Rajoonikomitee ja Tõrva Rajooni TSN häälekandja. Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Ajaleht lõpetas ilmumise seoses Tõrva rajooni likvideerimisega.
Leninlik Lipp

Leninlik Lipp oli mitme ajalehe nimi: Leninlik Lipp oli aastatel 1952–1953 ilmunud Vändra Masina-Traktorijaama ajaleht Leninlik Lipp oli aastatel 1951–1957 ilmunud Loksa rajooni ajaleht Leninlik Lipp oli aastatel 1960–1990 ilmunud Kohtla-Järve rajooni ajaleht (selle järeltulija on ajaleht Põhjarannik)
Bolševistlik Töö

Bolševistlik Töö oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus Rakveres 24. veebruarist 1951 kuni 26. detsembrini 1953, Rakvere Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja. 1953. aastal ilmus ajaleht nimega Kommunistlik Töö. Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Jürgen Henn

Jürgen Henn (sündinud 2. juunil 1987) on eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Temast sai juuni alguses 2024 Eesti jalgpallikoondise peatreener. 2018. aastal nimetati ta FC Flora esindusmeeskonna peatreeneriks. Tema juhendamisel võitis Flora neli Eesti meistritiitlit, ühel korral Evald Tipneri karika ja kahel korral Eesti Superkarika. Tallinna FC Flora Eesti superkarika võitja 2011 Jürgen Henn Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel https://sport.err.ee/1609342713/eesti-jalgpallikoondise-peatreeneriks-saab-jurgen-henn
Kõrge Saak

Kõrge Saak oli Kursil 12. septembrist 1951 kuni 27. detsembrini 1953 ilmunud eestikeelne ajaleht, Kursi Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja. Ajaleht ilmus 2 korda nädalas.
Eron Krillo

Eron Krillo (sündinud 18. oktoobril 1991) on eesti jalgpallur. Ta kuulub Eesti Meistriliigas Tallinna FC Flora meeskonda. Tallinna FC Flora Eesti superkarika võitja 2011 Eron Krillo Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel Eron Krillo Transfermarktis
Loov Töö

Loov Töö oli Amblas 13. aprillist 1951 kuni 20. detsembrini 1953 ilmunud eestikeelne ajaleht, Ambla Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja. Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Stalinlane

Stalinlane oli Lüganusel 1. juunist 1951 kuni 27. detsembrini 1953 ilmunud eestikeelne ajaleht, Lüganuse Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja. Ajaleht ilmus 2 korda nädalas.
Stalinlik Võit

Stalinlik Võit oli Jõgeval 23. maist 1951 kuni 24. detsembrini 1953 ilmunud eestikeelne ajaleht, Jõgeva Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja. Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Frida Nokken

Frida Nokken (sündinud 20. septembril 1948 Fredrikstadis) on Norra ametnik. Tal on cand. polit.'i kraad. Ta töötas aastast 1975 riiklikus konsultatsioonifirmas Statskonsult, alates 1989. aastast Finantsjärelevalveametis ja alates 1992. aastast Posten Norges. Septembrist 1999 juulini 2007 oli ta Põhjamaade Nõukogu peasekretär ehk presiidiumi sekretariaadi direktor.
Lise Anette Vaher

Lise Anette Vaher (sündinud 12. aprillil 1996) on eesti mäesuusataja. Ta on pälvinud nimetuse "Eesti parim noor mäesuusataja". Aastal 2008 saavutas ta Eesti noorte meistrivõistlustel suurslaalomis 3. koha. Aastal 2009 tuli ta ülisuurslaalomis ja suurslaalomis Eesti noortemeistriks ning slaalomis saavutas noorte meistrivõistlustel 2. koha. Aastatel 2010 ja 2013 saavutas ta slaalomis ja ülisuurslaalomis Eesti noorte meistrivõistlustel 3. koha ning 2013. aastal suurslaalomis 2. koha. Samuti saavutas Lise 2013. aastal Eesti meistrivõistlustel suurslaalomis 2. koha ning slaalomis ja ülisuurslaalomis 3. koha. Veel tegeleb Lise purjelauaspordiga ning on pälvinud hinnalisi võite klassis Techno 293 ja Techno 293+. Aastal 2010 oli ta Eesti meistrivõistlustel klassis U16 teine ning aastatel 2012 ja 2013 vastavalt U18- ja O17-klassis kolmas. Samuti on Lise esindanud Eestit aastal 2013 klassis Techno 293 plus maailma marikavõistlustel ning seal saavutanud 20. koha. Lise Anette Vaheri koduleht Lise Anette Vaher FIS-i kodulehel (inglise) Tulemused portaalis Sport24
Per Unckel

Per Carl Gustav Unckel (24. veebruar 1948 Finspång, Östergötland – 20. september 2011) oli Rootsi poliitik, Mõõduka Koalitsioonipartei liige. Ta õppis Uppsala Ülikoolis 1968–1971 õigusteadust. 1971–76 oli ta mõõdukate noorteorganisatsiooni esimees. 21. sajandi alguses valiti ta mõõdukate noorteorganisatsiooni auesimeheks. Aastatel 1976–86 ja 1994–2003 oli ta Riksdagi liige, 1986–91 mõõdukate erakonna peasekretär ja 1991–94 Rootsi haridusminister. 1994–98 oli ta mõõdukate kõneisik tööhõivepoliitika alal, 1998 sai põhiseaduskomisjoni esimeheks ja 1999 mõõdukate parlamendifraktsiooni juhiks. Tema karjäär parlamendis lõppes siis, kui mõõdukate esindus parlamendis vähenes 2002. aasta parlamendivalimiste järel 82 kohalt 55-le. Suur osa mõõdukate juhtkonnast astus siis tagasi ja Unckel oli üks neist, keda peeti vana suuna esindajaks koos näiteks Anders Björki ja Gunnar Hökmarkiga. Kuid mõõdukate noorteorganisatsioon valis Unckeli oma auesimeheks. 2003–2006 oli Per Unckel Põhjamaade Ministrite Nõukogu peasekretär. Seejärel juhtis ta Valgevene Euroopa Humanitaarülikooli. Alates 2007. aastast kuni surmani oli ta Stockholmi lääni maavanem. 2011 Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Pär Stenbäck

Pär Olav Mikael Stenbäck (sündinud 12. augustil 1941 Porvoos) on Soome ajakirjanik ja poliitik. Ta on lõpetanud 1973. aastal Helsingi ülikooli magistrikraadiga haldusjuhtimise alal. Enne poliitikasse siirdumist oli ta ajakirjanik: 1963. aastal ajalehe Studentbladet peatoimetaja ja aastatel 1964–1967 Yleisradio toimetaja. Aastatel 1965–1969 toimetas ta välispoliitika kvartalikirja Ulkopolitiikka ja 1970–1974 oli ajalehe Västra Nyland parlamendikorrespondent. Alates 1966. aastast on ta kuulunud ajakirja Nya Argus toimetuskolleegiumi. Aastatel 1974–1985 oli Stenbäck Espoos Hanasaare Rootsi-Soome Kultuurikeskuse juhataja ning Espoo linnanõukogu liige. Aastatel 1985–1988 oli ta Soome Punase Risti peasekretär ja 1996–1999 esimees, 1996–2002 Soome Rootsi kultuurifondi esimees. Pär Stenbäck on 1970. aastast Soome Rootsi Rahvapartei liige (sh 1977–1985 oli partei esimees). Aastatel 1970–1985 oli ta Soome parlamendi (Eduskunna) liige, 1979–1982 Soome haridusminister ja 1982–1983 välisminister. Aastatel 1988–1992 oli Stenbäck Genfis asuva Rahvusvahelise Punase Risti ja Punase Poolkuu Ühingute Föderatsiooni peasekretär. 1992–1996 oli ta Kopenhaagenis asuva Põhjamaade Ministrite Nõukogu peasekretär. 1999. aastal sai ta Soome presidendilt ministri aunimetuse. 2009 pälvis ta Punase Risti väljaantava Henri Duranti ordeni. Pär Stenbäcki CV Soome parlamendi veebiportaalis Pär Stenbäcki koduleht
Ökolingvistika

Ökolingvistika on lähenemisviis lingvistikas, mis pöörab tähelepanu mitte üksnes keelte arengu sotsiaalsele keskkonnale, vaid ka ökoloogilisele kontekstile. Ökolingvistikat rajavaks peetakse tihti Michael Halliday 1990. aastal ilmunud artiklit uutest lähenemistest keeleteaduses. Ökolingvistikat võib vaadelda kui ökosemiootika haru. geolingvistika ökosemiootika Bastardas-Boada, Albert 2007. "Linguistic sustainability for a multilingual humanity" Glossa. An Interdisciplinary Journal 2(2). Calvet, Jean-Louis 1999. Pour une écologie des langues du monde. Plon. Fill, Alwin 1996. Ökologie der Linguistik - Linguistik der Ökologie. In: Alwin Fill (ed.), Sprachökologie und Ökolinguistik. Tübingen: Stauffenburg Linguistik, 3–16. Fill, Alwin; Mühlhäusler, Peter 2001. The Ecolinguistics Reader. London: Continuum. Halliday, Michael 1990. New ways of meaning: the challenge to applied linguistics. (vt taastrükk: in Fill, Mühlhäusler 2001: 175–202.) Harré, Rom; Brockmeier, Jens; Mühlhäusler, Peter 1999. Greenspeak: a Study of Environmental Discourse. London: Sage. Mühlhäusler, Peter 1995. Linguistic Ecology; Language Change and Linguistic Imperialism in the Pacific Rim. London: Routledge.
Lestalised (kalad)

Lestalised (Pleuronectiformes) on kiiruimsete kalade hulka kuuluv selts. Sellesse seltsi kuuluvad sugukonnad: Kammellased (Scophthalmidae) Lestlased (Pleuronectidae) Eestis elavaist kaladest kuuluvad sellesse seltsi kammeljas (Psetta maxima), lest (Platichthys flesus), soomuslest (Limanda limanda) ja merilest (Pleuronectes platessa).
Narva Issanda Ülestõusmise peakirik

Narva Issanda Ülestõusmise peakirik (vene keeles Нарвский Воскресенский кафедральный собор) on õigeusu kirik Narvas aadressil Bastrakovi 4. Kreenholmi Kristuse Ülestõusmise kirik ehitati aastatel 1890–1898 arhitekt Paul Alischi projekti järgi. Tegu on ainsa uusbütsantsi stiilis sakraalehitisega Eestis. Kirik (vene k. Кренгольмская Воскресения Христова церковь) ehitati Kreenholmi Manufaktuuri õigeusulistele töölistele ja Kreenholmi Kristuse Ülestõusmise kogudusele. Kirik pühitseti 17. novembril 1896. Nurgakivipaneku tseremoonia toimus kuus aastat varem, 5. augustil 1890. Tseremooniat toimetas Riia ja Miitavi piiskop Arseni (Brjantsev). Sellel sündmusel osalesid keisrid Aleksander III ja Wilhelm II, kellel toimus samal ajal Narvas ametlik kohtumine. Tseremoonial pani kirikule nurgakivi Aleksander III. Narva Kreenholmi Ülestõusmise koguduse esimene preester (12. detsembrist 1896 – 2. augustini 1920) oli ülempreester Vladimir Bežanitski. Kirikuhoonet ja selle juures paiknevat kinnistut kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Narva Issanda Ülestõusmise peakiriku kogudus. Kiriku eesseisja on Narva ja Peipsiveere piiskop Lazar. Kirikus on Narva Znamenja kirikust pärit Jumalaema Tunnustähe ikoon. Kirik on arvele võetud ehitismälestisena. Narva Issanda Ülestõusmise peakirik 1944. aastal Narva Issanda Ülestõusmise peakirik, taustal Baltijetsi tehase hoone Narva Issanda Ülestõusmise peakirik, vaade Linda tänavalt Peakiriku värav Ikonostaas Ristilöödu kuju Püha Panteleimoni ikoon 50 tulega kroonlühter Vitraažaken Näitus "Romanovid. Tsaariperekond Karl Bulla fotodel" pressiteade – Narva muuseum, 20. jaanuar 2017 "Riik annab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kasutusse kuus kirikuhoonet" Postimees 24. aprill 2006 (vaadatud 29. veebruaril 2016) "Znamenja kirik". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. märts 2016. Vaadatud 21. veebruaril 2016. Narva Issanda Ülestõusmise peakirik kultuurimälestiste riiklikus registris Narva Issanda Ülestõusmise peakirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Kiir (täpsustus)

Sõnal kiir on mitu tähendust. Kiir on matemaatikas punktide teatud tüüpi hulk. Valguskiir on mõiste optikas. Kiir oli vanaaja maa. Kiir oli endine teenindusettevõte. Kiir oli kolhoos Paide rajoonis. Kiir on Lõuna-Sudaanis voolava Bahr-el-Arabi jõe paralleelnimi. väljaanded Kiir oli 1906–1907 Peterburis ilmunud revolutsiooniline ajaleht, suleti võimude poolt. Kiir oli aastal 1912 Narvas ilmunud, hiljem detsembrini 1914 teiste nimede all ilmunud revolutsiooniline ajaleht. Kiir - Tööline: Töörahva kirjandus, oli 1912-1922 Tallinnas ilmunud ajaleht. Kiir oli aastal 1917 Tallinnas ilmunud VSDTP ajaleht, mille toimetus asus Suur-Karja 18 ja mis suleti Ajutise Valitsuse korraldusel. Kiir oli aastal 1920 Narvas ilmunud Kommunistliku Partei (enamlaste) Narva Komitee häälekandja. Kiir oli aastal 1927 Tallinnas ilmunud EKP ajaleht. Kiir oli aastal 1930 Tallinnas ilmunud Eestimaa Kommunistlise Partei ja Eestimaa Kommunistilise Noorsoo Ühingu Tallinna Komiteede häälekandja. Kiir oli aastal 1931 Tartus ilmunud ajaleht. Kiir oli 1951–1962 Põltsamaal ilmunud ajaleht. Jorh Aadniel Kiir oli raamatu "Kevade" tegelane. Salva Kiir on Lõuna-Sudaani poliitik.
Eesti Kunstiakadeemia vabade kunstide teaduskond

Eesti Kunstiakadeemia vabade kunstide teaduskonnas saab omandada bakalaureuse-, magistri- või doktorikraadi õppekavadel: Kunst Maal Graafika Skulptuur Tegevuskunst Uusmeedia Joonistamine Fotograafia Stsenograafia Animatsioon Eesti Kunstiakadeemia vabade kunstide teaduskond. Vaadatud 5. märtsil 2020
Ahvenamaa dokument

Ahvenamaa dokument (soome Ahvenanmaan asiakirja) on dokument, mis annab Ahvenamaale, Gröönimaale ja Fääri saartele õiguse osaleda Põhjamaade institutsioonides ja koostööorganisatsioonides riikidega samadel tingimustel. See võeti vastu Põhjamaade koostöö ministrite kohtumisel Ahvenamaal Maarianhaminas 5. septembril 2007. "OECD Territorial Reviews OECD Territorial Reviews: NORA Region 2011: The Faroe Islands, Greenland, Iceland and Coastal Norway" OECD Publishing, 2011, lk 206 "Other decision documents and declarations". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuni 2011. Vaadatud 25. aprillil 2011. Ålandsdokumentet (rootsi k.) Soome Välisministeeriumi uudised "Ahvenanmaan asiakirja vahvistaa itsehallintoalueiden asemaa" 6. september 2007 (soome k.)
Reijo Mäki

Reijo Mäki (sündinud 12. oktoobril 1958) on soome kirjanik. Tema kriminaalromaanides lahendab kuritegusid Turu linnas tegutsev detektiiv Jussi Vares. Mäki romaanide põhjal on tehtud kaheksa mängufilmi. Reijo Mäki on sündinud 1958. aastal Põhja-Satakunta maakonnas põllumehe peres. Hariduse omandas noormees Pomarkku vallas ja Turu Kõrgemas Majanduskoolis (Turun Kauppakorkeakoulu). Aastatel 1983–1993 töötas Mäki Postipankki turundusosakonnas. "Moukanpeli" (1986) "Satakieli lauloi yöllä" (1987) "Marraskuu on musta hauta" (1988) "Sukkanauhakäärme" (1989) "Jäätynyt enkeli" (1990) "Kuoleman kapellimestari" (1991) "Vares ja kaidan tien kulkijat" (1992) "Enkelit kanssasi" (1995) "Pimeyden tango" (1997) "Pahan suudelma" (1998) "Kollane lesk" – "Keltainen leski", 1999; eesti keeles: Eesti Raamat 2006 sarjas "Mirabilia" "Mullan maku" (2000) "Kolmeteistkümnes öö" – "Kolmastoista yö", 2001; eesti keeles: Eesti Raamat 2005 sarjas "Mirabilia" "Black Jack" (2003) "Aprillitüdrukud" – "Huhtikuun tytöt", 2004; eesti keeles: Eesti Raamat 2009 sarjas "Mirabilia" "Nuoruustango" (2005) "Hard Luck Cafe" – "Hard Luck Cafe", 2006; eesti keeles: Eesti Raamat 2007 sarjas "Mirabilia" "Uhkapelimerkki" (2007) "Lännen mies" (2008) "Valkovenäläinen" (2009) "Kolmijalkainen mies" (2010) "Mustasiipi" (2011) "Šerif" – "Sheriffi", 2012; eesti keeles: Eesti Raamat 2014 sarjas "Mirabilia" "Indiaanlane" – "Intiaani", 2013; eesti keeles: Eesti Raamat 2015 sarjas "Mirabilia" "Cowboy" (2014) "Tulivuori" (2015) "Hot dog" – "Hot dog", 2016; eesti keeles: Eesti Raamat 2017 sarjas "Mirabilia" "Kakolan kalpea" (2017) Reijo Mäki. DekkariNetti Reijo Mäki. Kirjastus Otava
Tõnis Kaasik

Tõnis Kaasik (sündinud 9. jaanuaril 1949) on Eesti ettevõtja, endine vehkleja, keskkonnakaitsetegelane ja poliitik. Ta harrastas aastatel 1961–1971 Olev Piirsalu juhendamisel vehklemist. Tuli 1966. ja 1969. aastal meeskondlikus espadronis Eesti NSV meistriks. Kaasik lõpetas 1966. aastal Tallinna 36. Keskkooli ja 1971. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsilise geograafia alal (kitsam eriala looduskaitse). Ta kaitses 1985. aastal Leningradis geograafiakandidaadi väitekirja. Ta oli keskkonnaminister Tiit Vähi esimeses valitsuses. Kaasik on olnud Säästva Eesti Instituudi direktor. Aastatel 2004–2013 oli ta Vehklemisliidu president ja 2005–2013 Eesti Olümpiakomitee esindajatekogu liige. Ta rajas Saka mõisa Saka Cliff Hotelli. 2002 Riigivapi IV klassi teenetemärk 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk 2007 Ida-Virumaa teenetemärk Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 126. "Kaasik, Tõnis". // Eesti entsüklopeedia. 14. kd (Eesti elulood). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000. Lk 126 Biograafia ESBL-is
Jaan Tepp (kirurg)

Jaan Tepp (sündinud 15. märtsil 1953) on eesti kirurg. 1977. aastal lõpetas Tepp Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ravi eriala. Internatuuri läbis ta kirurgia alal Tallinna Tõnismäe haiglas. Ta on olnud Põhja-Eesti regionaalhaigla ülemarst ja II üldkirurgia osakonna juhataja, Eesti Kirurgide Assotsiatsiooni president ning Tallinna Kirurgide Seltsi esimees. Tepp on Eesti Kirurgide Assotsiatsiooni, Tallinna Kirurgide Seltsi ning International Society of Surgery liige. 2013 Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Jaan Tepp portaalis kliinik.ee Tallinna Kirurgide Selts Tuuli Koch "Jaan Tepp: Tipparstid lähevad välismaale trotsist ja raha pärast" EPL, 10. detsember 2004 (intervjuu) Siiri Rebane "Patsiendi lähedased arsti vaatevinklist" Elukiri, 23.05.2009
Hellat Rumvolt

Hellat Rumvolt (11. mai 1935 Tallinn – 18. aprill 2011 Tallinn) oli Eesti poksija ja liiklustegelane. Ta lõpetas 1953. aastal Tallinna 22. Keskkooli. Rumvolti treenerid olid Artemi Tepp, Rinald Bamberg, Raimond Turja ja Evald Seepere. Rumvolt pidas poksijana 83 kohtumist ning võitis neist 61. Rumvolt oli sulgkaalus (kuni 57 kg) Eesti NSV meister (1957). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 57 kg) kolmanda koha (1955). Hellat Rumvolt oli Eesti NSV ajal Eesti NSV Siseministeeriumi Riiklik Autoinspektsiooni Valitsuse ülem, miilitsapolkovnik ja hiljem töötas ta ka Liiklusohutusameti peadirektorina. 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009 Haud Põltsamaa uuel kalmistul
Ardi Paul

Ardi Paul (sündinud 16. märtsil 1963, Pärnus) on eesti õpetaja ja koolijuht. Paul on lõpetanud Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli ja Tallinna Ülikooli. Ta oli 1993–2003 Püünsi Põhikooli direktor. Alates 2004. aastast on ta Tallinna Nõmme Põhikooli direktor.
Kalle Jents

Kalle Jents (sündinud 22. juunil 1957 Karksi-Nuias) on Eesti poliitik ja XII Riigikogu liige. Ta lõpetas 1975. aastal Nuia keskkooli ja 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Ta astus 1984. aastal EKP-sse, 1988-90 aastatel töötas ta EKP Viljandi Rajoonikomitee ideoloogiasekretärina. Aastatel 1992–2007 oli ta AS Hetika juhataja. Eesti Reformierakonna liige on ta 3. augustist 2004. Kuulub Reformierakonna volikogusse. Viljandi linnavolikogu liige oli ta aastatel 1989–1992 ja 2005–2007. Aastatel 2007–2011 oli ta Viljandi linnapea. Sai Viljandi linnapeaks pärast eelmise linnapea Peep Aru siirdumist Riigikogu liikmeks. Aastatel 2011–2015 oli ta XII Riigikogus, kuulus seal õiguskomisjoni. Ta oli kolme parlamendirühma: Eesti-Iirimaa parlamendirühma, Eesti-Makedoonia parlamendirühma ja Eesti-Tai parlamendirühma liige. Samuti oli ta kolme ühenduse: Mulgimaa toetusrühma, spordi- ja liikumisharrastuse toetusrühma ning Järva- ja Viljandimaa toetusrühma liige. Ta on abielus ja tal on kaks tütart. http://akg.vil.ee/index.php?pg=27&l=1975 Eesti Rahvusarhiiv, ERAF.4897.63.32 http://www.vvk.ee/varasemad/r07/kandidaadid/264.html http://www.vvk.ee/riigikogu-valimised-2011/kandidaadid2011?id=12655&pid=6758&cid=16426 Viljandi linnapeaks sai Kalle Jents. Sakala, 30. märts 2007 Äriregistri päring Kalle Jents annetas kogu oma aastapalga Reformierakonnale. Delfi, 25. mai 2012
Põhjamaade Tippteaduse Algatus

Põhjamaade Tippteaduse Algatus (inglise keeles Nordic Top-level Research Initiative, rootsi keeles Toppforskningsinitiativet) on Põhjamaade ühine programm, mis keskendub uurimistööle ja innovatsioonile kliima, energia ja keskkonnaga seotud valdkondades. Programmi algatasid 2008. aastal Islandi peaminister Geir H. Haarde, Norra peaminister Jens Stoltenberg, Taani peaminister Anders Fogh Rasmussen, Rootsi peaminister Fredrik Reinfeldt ja Soome peaminister Matti Vanhanen. Seda haldab Põhjamaade Ministrite Nõukogu, algatuse sekretariaadiks on ühiselt NordForsk, Põhjamaade Innovatsioonikeskus ja Põhjamaade Energiauuringute Keskus. Programmi kestus on viis aastat (2009–2013) ning selle perioodi eelarve on 400 miljonit Taani krooni. Juhatusse kuulub 15 liiget eri Põhjamaadest. Juhatuse esimees on Rolf Annerberg. Algatus hõlmab uurimusi kuue alamprogrammi raames: Kliimamuutuse mõju uurimine ja arvesse võtmine Kliimamuutuse ja krüosfääri vastastikmõju Energiakasutuse tõhustamine nanotehnoloogia abil Tuuleenergeetika integreerimine Põhjamaades Säästlike biokütuste kasutamine Süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine Top-level Research Initiative Programmi koduleht
Põhjamaade Innovatsioonikeskus

Põhjamaade Innovatsioonikeskus (rootsi keeles Nordisk InnovationsCenter, lühend NICe) on Põhjamaade Ministrite Nõukogu alluvuses tegutsev organisatsioon, mis tegeleb innovatsiooni ja jätkusuutliku arengu edendamisega Põhjamaades. Põhjamaade Innovatsioonikeskus moodustati 2004. aastal Põhjamaade Tööstusfondi ja Nordtesti ühendamise teel. Innovatsioonikeskus rahastab kuni kolm aastat kestvaid projekte, milles osalevad vähemalt kolme Põhjamaa esindajad ja mille omafinantseering on vähemalt 50 protsenti. Projekti eesmärgiks peab olema konkreetne ainulaadne ja innovatiivne toode või teenus, mis on loodud koostöös ja säästlikku arengut silmas pidades. Soositud on ka Baltimaade ja Loode-Venemaa kaasamine. Põhjamaade Innovatsioonikeskus toimib koos NordForski ja Põhjamaade Energiauuringute Keskusega Põhjamaade Tippteaduse Algatuse sekretariaadina. Põhjamaade Innovatsioonikeskuse peakorter asub Oslos. Keskuse tegevdirektor on Ivar H. Kristensen. "Nordic Innovation Centre project funding". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. mai 2011. Vaadatud 26. aprillil 2011. "Tietoa suomeksi". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2011. Vaadatud 26. aprillil 2011. Top-level Research Initiative "Location". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. november 2005. Vaadatud 26. aprillil 2011. Ivar H. Kristensen[alaline kõdulink] Koduleht