laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Steve Morison

Steven William Morison (sündinud 29. augustil 1983 Londonis) on Inglismaal sündinud Walesi jalgpallitreener ja endine jalgpallur (ründaja). Kogu klubikarjääri jooksul mängis Morison Inglismaa klubides: aastatel 2001–2004 Northampton Townis, 2004–2006 Bishop's Stortfordis, 2006–2009 Stevenage Borough's, 2009–2011 Millwallis, 2011–2013 Norwich Citys, 2013–2015 Leeds Unitedis, hooajal 2013–14 (Leeds Unitedist laenul) ja aastatel 2015–2019 Millwallis ning 2019. aastal Shrewsbury Townis. Aastatel 2007 ja 2009 võitis ta Stevenage Borough'ga FA Trophy. 2008. aastal valiti Morison Stevenage Borough' ja 2017. aastal Millwalli aasta mängijaks. Inglismaa kõrgliigas mängis ta kahel hooajal Norwich City meeskonnas. Hooajal 2011/12 lõi Morison Inglismaa kõrgliigas üheksa väravat. Millwalli meeskonnas mängis Morison kokku seitse hooaega, mille jooksul lõi ta 92 väravat – sellega on ta Millwalli läbi aegade paremuselt kolmas väravalööja. Walesi jalgpallikoondises mängis Morison aastatel 2010–2012 kokku 20 korda. Koondisekarjääri ainsa värava lõi ta 2. septembril 2011 EM-i valikmängus Montenegro vastu. 2020. aasta veebruaris asus Morison juhendama Walesi klubi Cardiff City kuni 23-aastaste võistkonda. Pärast seda, kui Cardiff City esindusvõistkonna peatreener Mick McCarthy 2021. aasta oktoobris vallandati, sai Morison Cardiff City ajutiseks peatreeneriks. 2021. aasta novembris määrati ta ametlikult Cardiff City peatreeneri kohale ning 2022. aasta märtsis pikendas ta klubiga lepingut kuni 2023. aasta suveni. "Morison signs extension to City contract". www.cardiffcityfc.co.uk. 2. märts 2022.
Nami ringkond

Nami ringkond on mitme Lõuna-Korea haldusüksuse nimi. Nami ringkond Busanis ...
Bojszowy

Bojszowy (saksa keeles Boischow) on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Bieruń-Lędziny maakonnas, Bojszowy valla halduskeskus. Bojszowy asub Bieruńist umbes 3,5 km lõunas ja Tychy kesklinnast ligikaudu 11 km kagus. Bojszowyt on esmamainitud 1368. aastal. Aastatel 1977–1991 oli Bojszowy Tychy linna osa. Historia Parafia Narodzenia św. Jana Chrzciciela w Bojszowach
Ülla

Ülla on eesti naisenimi. 1. jaanuari 2022. aasta seisuga oli Eestis eesnimi Ülla 126 naisel. Ülla on populaarsuselt 684. naisenimi. Ülla on keskmiselt 61 aasta vanune (mediaanvanus on 62). Kõige populaarsem on eesnimi Ülla vanuserühmas 65–69, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,62. https://www.stat.ee/nimed/%C3%9Clla
Teresa Ribera

Teresa Ribera Rodríguez (sündinud 19. mail 1969 Madridis) on Hispaania jurist ja poliitik, ta on Hispaania Sotsialistliku Tööpartei liige. Ta on 13. jaanuarist 2020 Hispaania ökoloogilise ülemineku ja demograafilise väljakutse minister. Lisaks oli ta 13. jaanuarist 2020 kuni 12. juulini 2021 Hispaania neljas asepeaminister. 12. juulist 2021 on ta Hispaania kolmas asepeaminister. Ta on lõpetanud Madridi ülikooli õigusteaduse erialal, täiendades end põhiseaduslike uuringute keskuses, omandades teise kraadi põhiseadusõiguse ja politoloogia alal. Ta oli 7. juunist 2018 kuni 13. jaanuarini 2020 Hispaania ökoloogilise ülemineku minister (Pedro Sáncheze esimeses valitsuses). 13. jaanuarist 2020 on ta Hispaania ökoloogilise ülemineku ja demograafilise väljakutse minister (Pedro Sáncheze teises valitsuses). Ta on abielus ja kolme lapse ema.
Soila Komi

Soila Aune Helena Komi (28. aprill 1943 Helsingi – 3. juuli 2022 Punkaharju, Savonlinna linn) oli soome näitleja. Soila Komi õppis aastatel 1962–1965 Soome Teatrikoolis, mille lõpetamise järel töötas ta kuni 2011. aastani Soome Rahvusteatri näitlejana. Ta on mänginud teleseriaalides, telefilmides ja filmides. Aastatel 1967–2012 oli Soila Komi abielus näitleja Jyrki Nousiaineniga. Nende tütar Saimi Hoyer on fotomodell ja ettevõtja. Kirsikka Moring:Soila Komi 1943–2022 : Näyttelijä Helsingin Sanomat, 8. juuli 2022 Soila Komi on kuollut Kansallisteatteri, 4. juuli 2022 Suvi Kerttula:Näyttelijä Soila Komi on kuollut, tytär Saimi Hoyer: "Poimin vanamot ja äiti lähti" : Näyttelijä Soila Komi näytteli Kansallisteatterissa 46 vuotta Ilta-Sanomat, 3. juuli 2022 Soila Komi andmekogus IMDb (inglise)
Arnold Grimpel

Arnold Grimpel (ka Arnold Krimpel; 2. aprill 1901 Valga – 4. oktoober 1937 (teistel andmetel 1938) Kemi linna lähistel, Karjala ANSV, hukati) oli Eesti poliitik. Ta oli III Riigikogu liige. Arnold Grimpel oli Narvas väljaannete Meie Elu ja Uus Põhja Kodu (mõlemad 1923) vastutav toimetajana. Tallinnas oli ta Oktoobri Kiir, Punane Kiir (mõlemad 1927) ja Töörahva Kiir (1928) väljaandja ja toimetaja. 1926. aastal kandideeris ja valiti Eesti Tööliste Partei rühma nimekirjas Riigikogusse. 4. detsembril 1928 tagandati ta ametist ja tema asemele sai III Riigikogu liikmeks Mihkel Krents. 8. juunil 1928 põgenes NSV Liitu, asus vangistuses Solovetsi saartel ja mõisteti kõrgeim karistusmäär – mahalaskmine, mis viidi täide Novgorodis. Jüri Ant: "Hinnangut A. Grimpeli poliitilisele tegevusele arutati põhjalikumalt EKP 1929. aasta jaanuarikonverentsil. Õigustatult jäi konverentsil kõlama O. Rästa mõte, et oma viimasel tegevusperioodil jäi A. Grimpel revolutsioonilisest liikumisest maha, propageeris tihtipeale oma isiklikke poliitilisi vaateid partei poliitika asemel." Sõnavõtja Otto Rästas lasti maha Grimpeliga samal, 1938. aastal. Ka Arnold Grimpeli vanem vend Johannes Grimpel (1899 – 25. oktoober 1937) oli ETP aktivist, põgenes 24.–25. juunil 1927 Nõukogude Liitu, arreteeriti seal 29. augustil 1930 spionaažikahtlusel, mille oli põhjustanud Antoń Mangmann, 9. septembril määrati 5 aastat laagrit Kemi rajoonis, hiljem hukati. Tema abikaasa oli Elfrida. Johannese esimene poeg suri 1. veebruaril 1932 Leningradis, teine poeg Bruno elas peale teist maailmasõda Tallinnas. Arnold Grimpeli tegelik saatus oli N. Liidus selline – ta arreteeriti 26. juulil 1930 ja saadeti kümneks aastaks Belomorkanalit rajama, seal määras Karjala ANSV NKVD troika talle 20. septembril 1937 uueks karistuseks paragrahv 58-6 põhjal surmanuhtluse, mis viidi täide kahe nädala pärast Kemi linna piirkonnas. Mõlemad vennad rehabiliteeriti 1959. "Juhatus ja liikmed". Riigikogu. Vaadatud 4. märtsil 2021. A. Grimpel antakse kohtuwõimude kätte., Päewaleht, nr. 320, 23 november 1928 Vabariigi Valitsuse otsus Arnold Grimpel'i vangistamise kohta U.N.S. § 102, 128 ja 129' põhjal. Valitsuse otsused, www.ra.ee, (vaadatud 15.07.2022) Jüri Ant. Sõjariist kodanluse vastu. Tallinn, 1975, lk 41. Valdur Ohmann, EKP hädas provokaatoritega ja õpib tundma oma vaenlast, Tuna 1 / 2019, lk 86–94 Arnold Grimpel Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Paukuciems

Paukuciems (ka Paukciems) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Limbaži piirkonnas Limbaži vallas. Küla jääb Riiast 86 km kaugusele, asudes Limbaži kagupiiril. Paukuciemsi eraldab Limbažist vana Ruhja-Riia raudtee trass. Küla jääb Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale. Looduskaitse all on Limbaži piiril kasvav pärn ümbermõõduga 4,8 meetrit. Aastal 2007 oli külas 40 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Muižkalni

Muižkalni ehk Kalnmuiža on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonna Limbaži vallas. Küla asub valla idaosas. Külas asub Kalnmuiža bussipeatus. Muižkalni jääb Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale. Looduskaitse all on Kalnmuiža tamm ja Ozolkalni tamm. Aastal 2007 oli külas 36 elanikku. Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Antratsiithall

Antratsiithall, ka antratsiitmust on üks hallidest värvitoonidest, väga tume neutraalne hall värvus, sarnane antratsiidi värvusega. Sageli kasutatakse läikivate pindade kohta, aga ka tekstiilide ja lõngade värvuse kirjeldamiseks. Antratsiit Antratsiidirahn Ibbenbuereni mäendusmuuseumis "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuni 2019. Vaadatud 15. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Stūrīši (Limbaži vald)

Stūrīši on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonna Limbaži vallas. Küla asub valla lääneosas. Külas asub Stūrīši bussipeatus. Stūrīši jääb Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale. Looduskaitse all on Kalnmuiža tamm ja Ozolkalni tamm. Aastal 2007 oli külas 14 elanikku. Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Pelodas

Pelodas on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonna Limbaži vallas. Küla asub valla loodeosas Cimeļupe jõe kaldal. Külas asub Teteri bussipeatus. Pelodas jääb Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale. Looduskaitse all on külas kasvav tamm ümbermõõduga 4,1 meetrit. Aastal 2007 oli külas 15 elanikku. Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Jumpravmuiža

Jumpravmuiža on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonna Limbaži vallas. Küla asub valla loodeosas Vitrupe ja Cimeļupe jõe ning Auziņi järve kaldal. Asula on tekkinud endise Lāde mõisa Jumpravmuiža karjamõisa juurde. Küla jääb Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale, osaliselt ka Dziļezersi ja Riebezersi kaitsealale. Seal asuvad regionaalse kaitse all olevad Griguļi muinaskalmed. Aastal 2007 oli külas 42 elanikku. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Griguļu senkapi Vietvārdu datubāze
Jarko

Jarko on eesti mehenimi. 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Jarko 109 mehel. Jarko on populaarsuselt 635. mehenimi. Jarko oli keskmiselt 20 aasta vanune (mediaanvanus oli 17). Kõige populaarsem oli eesnimi Jarko vanuserühmas 10–14, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,40. https://www.stat.ee/nimed/Jarko
Inte

Inte on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonna Limbaži vallas. Küla asub valla edelaosas. Varem asus küla lähistel Inte raudteepeatus. Külas asub Intese bussipeatus, endise raudteepeatuse juures aga Intes stacija bussipeatus. Inte jääb osaliselt Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale. Aastal 2007 oli külas 68 elanikku. Autotransporta direcija Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Karl Kanep

Karl Kanep (1. detsember 1883 Rannu vald, Tartu kreis - 30. märts 1935 Tartu) oli Eesti poliitik. Karl Kanep oli Metallitööliste ametiühingu liige, Eesti Tööliste Partei Keskkomitee liige alates 1928. aastast ning kandideeris ETP nimekirjades Riigikogusse. Karl Kanep oli IV Riigikogu liige, esindades Eesti Tööliste Parteid. Ta oli Riigikogu liige alates 24. märtsist 1930, kui ta asendas Riigikogus Oskar Torki. Valdur Ohmann, EKP hädas provokaatoritega ja õpib tundma oma vaenlast, Tuna 1 / 2019, lk 86–94 "Juhatus ja liikmed". Riigikogu. Vaadatud 4. märtsil 2021.
Leonhard Käär

Leonhard Käär (14. aprill 1904 Viru-Nigula vald, Viru kreis – 21. detsember 1963 New Jersey, USA) oli Eesti poliitik. Ta oli IV Riigikogu liige. , Eesti Tööliste Partei rühma nimekirjas. Leonhard Käär oli Eesti Tööliste Partei poliitik ja osales ETP juhtorganites. Ta oli IV Riigikogu liige , Eesti Tööliste Partei nimekirjas. 1930. aastal põgenes Leonhard Käär NSV Liitu koos Valter Kaaveri ja teiste kaaslastega. NSV Liidus ta arreteeriti 5. märtsil 1931, GPU Kolleegiumi poolt mõisteti 8. augustil 1931. aastal süüdi ja määrati § 58-6 järgi karistuseks 10 aastat vabadusekaotust, mida kandis Vaigatši saarel maavarasid otsides. Vabanes 1940. aastal ja teise maailmasõja lõppedes põgenes koos abikaasaga, valedokumentide abil NSV Liidust ning suri 1963. aastal New Jersey osariigis. Ta oli rehabiliteeritud NSV Liidu Ülemkohtu otsusega 28. novembrist 1959. "Juhatus ja liikmed". Riigikogu. Vaadatud 4. märtsil 2021. Valdur Ohmann, EKP hädas provokaatoritega ja õpib tundma oma vaenlast, Tuna 1 / 2019, lk 86–94
Larissa Latõnina

Larissa Semjonovna Latõnina (sündinud 27. detsembril 1934 Ukrainas Hersonis) on endine Nõukogude Liidu riistvõimleja. Larissa Latõnina oli esimene sportlane ja tänapäevani ainus naine, kes on võitnud 9 olümpiakulda. 2008. aasta suveolümpiamängudel jõudis USA ujuja Michael Phelps 14 kuldmedalini. Kuid Latõninal on 18 olümpiamedalit, rohkem kui kellelgi teisel, ja 14 individuaalset medalit, rohkem kui kellelgi teisel.( Tegelikult on Phelpsil 28 olümpiamedalit ; nendest 23 kulda , samuti on Phelpsil enim individuaalseid medaleid -16 ; 13+2+1 ) Larissa Latõnina võitis olümpiamängudelt 18 medalit: 9 kulda, 5 hõbedat ja 4 pronksi. Maailmameistrivõistlustelt võitis ta 14 medalit: 9 kulda, 4 ja 1 pronksi ning Euroopa meistrivõistlustelt 14 medalit: 7 kulda, 6 hõbedat ja 1 pronksi. Kokku võitis ta suurvõistlustelt 46 medalit: 25 kulda, 15 hõbedat ja 6 pronksi. Lapsena õppis ta balletti, kuid läks üle võimlemisse pärast tema õpetaja lahkumist Hersonist. 1953 astus ta pärast keskkooli lõpetamist Kiievi Polütehnilisse instituuti, jätkates treeninguid. 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is võitis Latõnina 4 kulda, ühe hõbeda ning ühe pronksi. Siiski polnud ta edukaim naisvõimleja, sest Ágnes Keleti Ungarist kogus 4 kuld- ja 2 hõbemedalit. Edu eest olümpiamängudel pälvis ta 1956 NSV Liidu teenelise meistersportlase aunimetuse. Väga edukad olid talle 1957. aasta Euroopa meistrivõistlused riistvõimlemises Bukarestis, kus ta võitis kõik 5 kulda (naiskonnaarvestust polnud), ja 1958. aasta maailmameistrivõistlused riistvõimlemises Moskvas, kus ta võitis 5 kulda 6 võimalikust. 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas võitis Larissa Latõnina kolm kulda, kaks hõbedat ning ühe pronksi. 1964. aasta suveolümpiamängud Tōkyōs, kus ta võitis veel kaks kulda, kaks hõbedat ja kaks pronksi, jäid talle viimasteks. Pärast sportlaskarjääri lõpetamist sai temast Nõukogude Liidu riistvõimlemisnaiskonna treener ja sellena ta töötas kuni 1977. aastani. Ta organiseeris Moskvas toimunud 1980. aasta suveolümpiamängude riistvõimlemisvõistlusi. Edu eest olümpiamängudel pälvis ta 1972 NSV Liidu teenelise treeneri aunimetuse. Nõukogude Liit on autasustanud Latõninat Lenini ordeniga (1957), Rahvaste sõpruse ordeniga ja kolme ordeniga "Austuse märk" (1960, 1965, 1972). 1989. aastal sai ta Rahvusvaheliselt Olümpiakomiteelt hõbedase aumärgi. Venemaa on Latõninat autasustanud ordeniga "Austuse märk" (1999) ja selle andis talle 7. märtsil 2000 üle Vladimir Putin isiklikult. Lisaks pälvis Latõnina ordeni "Teenete eest Isamaa ees" IV järgu (2004), III järgu (2010) ja II järgu (2015). Ukraina autasustas Latõninat 2002 Vürstinna Olga ordeni III järguga 1998 arvati Latõnina rahvusvahelisse riistvõimlemise kuulsuste halli. Latõnina on Rahvusvahelise Leonardo klubi liige. Klubis on 2012. aasta seisuga 38 liiget, kõik endised väljapaistvad teadlased, sportlased, kosmonaudid või muud kultuuritegelased. See klubi on ekspertnõukogu, kes annab maailma poliitikategelastele Rahvusvahelist Leonardo preemiat. 2012. aasta seisuga on selle pälvinud 13 isikut, neist 3 Venemaalt. "Wikipedia, the free encyclopedia". www.wikipedia.org (inglise). Vaadatud 31. juulil 2024.
Tallinna linnavolinike loend (1930)

Tallinna linnavolinike loend (1930) on 18.-19. jaanuaril 1930 Tallinnas valitud Tallinna Linnavolikogu linnavolinike loetelu. Reinthal Johannes Erit, Ado Kitzberg, August Eismann, Jaan Kiimann, Karl Astrem, Robert Landmann, Rein Sprenk, August Lepik, Karl Jegorov, Aleksei Sorokin, Aleksei Eesti Tööliste Partei, töötatööliste, tööliste vanemate, ametiühisuste, riigi- ja linnateenijate ning tööliste nimekiri (14, nimekiri tühistati 3.05. 1930). Tallinna tööliste ja palgateenijate nimekiri tühistati kohtu poolt pärast valimisi 3. mail 1930. Tööliste 14 kohta jagati ümber teiste parteide vahel ehk uus volikogu sai jätkata siiski 87-liikmelisena. Kingissepp, Karl Weiss, Konstantin Wahtkerl, Johannes Joll, Aleksander Kaaver, Walter Poller, Aleksander Tulper, Gustav Jõulu, Richard Kirikal, Aleksander Hallik, Anton Mägi, Johannes Ligi, Mihkel Kroos, Priidik Leekar, Andres Must, Karl Pesur, Eduard Past, Albert Nottbeck Hermann Wilcken Leo De Wries Franz Hippius Leontine Winter Axel Wilde Eugen Blees Nikolai Bremen, Siegfried  Pikemalt artiklis Saksa-Balti Erakond Uesson, Anton / Tallinna linnapea Paabo, Ruudolph Wilms, Juhan Martens, Jaan Tallmeister, Theodor Tomp, Jaan Rawaraja, Arnold Kiimann, Oskar Weidermann, Aleksander Kana, Johan Melentšuk, Aleksander Tamman, August Kiesel, Otto Aadli, Edmund Susi, Arnold  Pikemalt artiklis Tööerakond Masing, Jaan Mürk, Johannes Jürgens, Johannes-Leopold Anton, Julius Pung, Mihkel Wahtmeister, Friedrich Õunpuu, Juhan Trakman, Friedrich Haarmann, Joonas Soone, Herman Uesson, Mihkel Linholm, Gabriel  Pikemalt artiklis Tallinna Majaomanikkude Selts Tõnisson, Jaan Ollik, Gustav Uibopuu, Friedrich Tõnisson, Eduard Kesker, Willem Lasberg, Emma Moormann, Rudolf Maddison, Ottomar Lellep, Hans Aunin, Eduard Eliaser, Rein Janson, Johannes Puskay, Jaan  Pikemalt artiklis Eesti Rahvaerakond Blumberg Markus King, Johann 1. Rei, August 2. Martna, Mihkel 3. Ostra-Oinas, Alma 4. Wirma, Karl 5. Piiskar, Jaan 6. Tulp, Aleksander 7. Sirro, August 8. Johanson, Leopold 9. Gustavson, August 10. Martinson, Hans 11. Kraan, Johannes 12. Hiob, Johannes 13. Pikkov, Johannes 14. Püüman, Mait 15. Amberg, Johannes 16. Tulp, Karoline 17. Janson, Aleksei 18. Ringsmann, Jaan 19. Peterson, Emma 20. Selm, Karl  Pikemalt artiklis Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei Peterson, Ernst Klaar, Jaan  Pikemalt artiklis Kristlik Rahvaerakond Ei registreeritud valimistele Heiki Suurkask, Tallinna volikogu valimised 1930: Tallinna töölised visati seegi kord ukse taha, forte.delfi.ee, 22.09.2017 Kuulutused, Päewaleht, nr. 15, 16 jaanuar 1930
Tuomas Seppänen

Tuomas Kristian Seppänen (sündinud 16. mail 1986 Poris) on soome vasaraheitja. Ta hakkas vasaraheidet treenima aastal 1999, enne seda harrastas ta suusahüppeid. Vasaraheites on tema parim tulemus 76.20 (heidetud 21. mail 2016 Halles). Rahvusvahelistel suurvõistlustel on tema parim koht 2015. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Pekingis saavutatud 10. koht tulemusega 73.18. Tema elukaaslane on eesti vasaraheitja Kati Ojaloo. Tuomas Seppänen Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Šotha Arveladze

Šotha Arveladze (gruusia keeles შოთა არველაძე; sündinud 22. veebruaril 1973 Thbilisis) on Gruusia jalgpallitreener ja endine jalgpallur (ründaja). Klubikarjääri jooksul mängis ta Gruusia klubides Thbilisi Martve (1990–1991), Thbilisi Dinamo (1991–1994), Türgi kõrgliigaklubis Trabzonspor (1993–1997, 1993–1994 laenul Dinamost), Hollandi kõrgliigaklubis Amsterdami Ajax (1997–2001) ja Alkmaari AZ (2005–2007), Šotimaa kõrgliigaklubis Rangers (2001–2005) ning Hispaania kõrgliigaklubis Levante (2007–2008). Jalgpallurikarjääri alguses tuli ta Thbilisi Dinamoga neli korda Gruusia meistriks. Sealt siirdus ta edasi Trabzonspori ning lõi nelja hooaja jooksul Türgi kõrgliigas 61 väravat. 1994. aastal valiti Arveladze Türgi kõrgliiga aasta parimaks mängijaks. Hooajal 1995/96 oli Arveladze Türgi kõrgliiga suurim väravakütt (25 väravat) ning läbi aegade Tarik Hodžići kõrval teine välismängija, kes on olnud Türgi kõrgliiga hooaja suurim väravalööja. Aastatel 1997–2001 kuulus Amsterdami Ajaxi ridadesse. Kohe esimesel hooajal lõi ta Hollandi kõrgliigas 25 väravat, millega oli liigas paremuselt teine väravalööja, ning tuli Ajaxiga Hollandi meistriks. Nelja hooajaga lõi Arveladze Hollandi kõrgliigas 55 väravat. Aastatel 2001–2005 mängis ta Rangersis, kellega tuli kaks korda Šotimaa meistriks. Gruusia jalgpallikoondises mängis Arveladze aastatel 1992–2007 kokku 61 korda ja lõi 26 väravat. Ta on Gruusia koondise läbi aegade suurim väravakütt. 26 väravast 16 lõi ta EM-i valikturniiridel, seitse sõprusmängudes ja kolm MM-i valikturniiridel. Koondisekarjääri jooksul lõi ta kõige enam väravaid Albaania vastu (kuus väravat). Gruusia aasta jalgpalluriks valiti Arveladze aastatel 1994, 1998 ja 2007. Pärast jalgpallurikarjääri alustas Arveladze tööd treenerina. Aastatel 2008–2010 oli ta Alkmaari AZ-i abitreener. Hiljem on ta juhendanud Türgi klubisid Kayserispor (2010–2012), Kasımpaşa (2012–2015) ja Trabzonspor (2015), Iisraeli klubi Tel Avivi Maccabi (2016–2017) ning Usbekistani klubi Taškendi Pahtakor (2017–2020). 2022. aasta jaanuaris sai ta Inglismaa esiliigaklubi Hull City peatreeneriks. Tema kaksikvend Revaz ja vanem vend Artšil Arveladze on samuti endised jalgpallurid ja Gruusia koondislased. Thbilisi Dinamo Erovnuli Liga: 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94 Gruusia karikas: 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94 Trabzonspor Türkiye Kupası: 1994–95 TFF Süper Kupa: 1995 Ajax Eredivisie: 1997–98 KNVB beker: 1997–98, 1998–99 Rangers Scottish Premier League: 2002–03, 2004–05 Scottish Cup: 2001–02, 2002–03 Scottish League Cup: 2002–03 Taškendi Pahtakor Usbekistani kõrgliiga: 2019, 2020 Usbekistani karikas: 2019, 2020 Usbekistani liigakarikas: 2019 "Shota Arveladze appointed new head coach". Hull City A.F.C. 27. jaanuar 2022. Vaadatud 27. jaanuaril 2022.
Ljubov Jegorova

Ljubov Ivanovna Jegorova (sündinud 5. mail 1966 Severskis Venemaal) on endine Venemaa murdmaasuusataja. Ta on mitmekordne maailmameister (alates 1991) ja võinud ka maailma karika (aastal 1993). Jegorova on võitnud maailmameistrivõistlustelt kolm kuld-, ühe hõbe- ja kaks pronksmedalit. Olümpiamängudelt on ta kokku võitnud üheksa medalit: kuus kulda ja kolm hõbemedalit. Tema hiilgav karjäär lõppes 1997. aasta maailmameistrivõistlustel Trondheimis positiivse dopinguproovi tõttu. 1992 Albertville olümpiavõitja 10 km vabastiilis (viitstardist 5 km kl alusel) olümpiavõitja 15 km klassikastiilis olümpiavõitja 4x5 km hõbemedal 5 km klassikastiilis hõbemedal 30 km vabastiilis 1994 Lillehammer olümpiavõitja 5 km klassikastiilis olümpiavõitja 5 + 10 km tagaajamisvõistlus olümpiavõitja 4x5 km hõbemedal 15 km vabastiilis 1991 Val di Fiemme maailmameister 30 km vabastiilis maailmameister 4x5 km 1993 Falun maailmameister 4x5 km hõbemedal 5 km klassikastiilis pronksmedal 15 km vabastiilis jälitussõit pronksmedal 30 km vabastiilis 1. koht: 1993 2. koht: 1994 3. koht: 1991, 1992 1987 Štrbské Pleso hõbemedal 5 km hõbemedal 3x5 km pronksmedal 10 km Peterburi linna aukodanik (1994) Vene Föderatsiooni kangelane (1994) – väljapaistvate saavutuste eest spordis ning mehisuse ja kangelaslikkuse eest XVII taliolümpiamängudel Tomski oblasti aukodanik (2005) orden Teenete eest Isamaa ees IV järk (2015) – suure panuse eest Venemaa sotsiaal-majanduslikku arengusse ning aktiivse ühiskondliku tegevuse eest Venemaa presidendi ukaas nr 806 (22. aprill 1994) Venemaa presidendi ukaas nr 263 (25. mai 2015) Ljubov Jegorova FIS-i kodulehel (inglise) http://ceo.spb.ru/rus/sport/egorova.l.i/index.shtm
Oranž kärbseseen

Oranž kärbseseen ehk safran-kärbseseen (Amanita crocea) on kärbseseeneliste sugukonda kärbseseene perekonda kuuluv seeneliik. Oranž kärbseseen andmebaasis eElurikkus.
Rafainovo

Rafainovo (ukraina keeles Рафайново, ungari keeles Rafajnaújfalu) on küla Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis Berehove rajoonis Kossoni vallas. Rafainovo asub Ungari piirist 8 km kaugusel, Berehovest ligi 18 km põhjaloodes ja Mukatševost ligikaudu 21 km edelas.
Paul Weiss

Paul Alfred Weiss (21. märts 1898 – 8. september 1989) oli Austria bioloog. Tema uurimisvaldkonnaks olid morfogenees, ontogenees ja neurobioloogia. Tema doktoritöö (kaitstud 1922) juhendajaks oli 1922 Hans Leo Przibram. Aastail 1933–1954 töötas ta Chicago Ülikoolis. Ta oli vaadetelt organitsist. Weiss, Paul 1939. Principles of Development. Henry Holt and Company. Weiss, Paul 1973. The Science of Life: The Living System – A System for Living. Mount Kisco: Futura Publishing Company. Drack, Manfred; Apfalter, Wilfried; Pouvreau, David 2007. On the making of a system theory of life: Paul a Weiss and Ludwig von Bertalanffy's conceptual connection. The Quarterly Review of Biology 82(4): 349–373.
Grūbas

Grūbas on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Limbaži piirkonnas Vidriži vallas. Grūbas asub valla põhjaosas Aģe jõe kaldal. Vietvārdu datubāze