laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Gennadi Olenev

Gennadi Olenev (16. august 1955 Tartu – 7. august 2003 Tartu) oli Eesti matemaatik. Gennadi Olenev oli Sofia Oleneva poeg. Ta lõpetas 1972. aastal Tartu 4. Keskkooli, õppis Leningradi Riikliku Ülikooli matemaatika-mehaanikateaduskonnas (ei lõpetanud), lõpetas 1978. aastal kiitusega Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna ja 1983 aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1985, TRÜ), väitekiri "Динамический изгиб жесткопластических круглых и кольцевых пластинов и цилиндрических оболочек и оптимальное расположение дополнительнх опор к ним". Oli aastatel 1983–1992 Tartu Ülikooli rakendusmatemaatika labori teadur ja vanemteadur ning 1993–1995 rakendusmatemaatika instituudi vanemteadur. Uurimisvaldkonnad: elastsete ja plastsete konstruktsioonide arvutamine ja optimeerimine, mehaanikaülesannete matemaatiline modelleerimine. Juhendas 1981–1991 Õpilaste Teadusliku Ühingu matemaatika-küberneetika sektsiooni; 1992–1993 üks Eesti võistkonna ettevalmistajatest rahvusvaheliseks matemaatikaolümpiaadiks. Üle 30 teadustrükise. Об оптимальном расположении дополнительной опоры к жесткопластической цилиндрической оболочке при импульсном нагружении. // TRÜ Toimetised 659 (1983) О задаче изгиба упругопластической пологой оболочки. // Актуальные поблемы механики облочек. Казань, 1988 Matemaatikaolümpiaadid Eestis III (kaasautorid E. Abel, L. Lepmann, E. Mitt). Tallinn, 1991. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "TÜ matemaatikateaduskonna vilistlased 1975-1979". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2014. Vaadatud 30. detsembril 2014. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 383 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 119 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Sofia Oleneva

Sofia Oleneva (aastani 1948 Sofia Korpelainen; 10. detsember 1921 Leningradi oblast – 2004) oli Eesti slavist. Sofia Oleneva oli soomlane, talupidaja tütar ja Gennadi Olenevi ema. Ta lõpetas 1941. aastal Peterhofi Keskkooli, 1951. aastal Tartu Riikliku Ülikooli vene keele ja kirjanduse osakonna. Oli aastatel 1951–1952 Leningradi Riikliku Ülikooli ja 1976 Moskva Riikliku Ülikooli stažöör, 1952–1956 Eesti Põllumajanduse Akadeemia keelte kateedri vanemõpetaja, 1957–1985 Tartu Riikliku Ülikooli vene keele kateedri, 1975–1991 vene keele metoodika kateedri vanemõpetaja. Ta on maetud 11. juulil 2004 Tartu Pauluse kalmistule. Uurimisvaldkond: vene keele õpetamise metoodika. Lugenud ka tänapäeva vene keele ja kirjanduse ajaloo kursusi. 15 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu kalmistute kaardirakendus Сборник текстов для студентов юридического факультета. Трт., 1966 Учебное пособие по русскому языку для эстонских вузов (kaasautor). Тлн., 1968 Сборник текстов для студентов экономического факультета. Трт., 1969 Изучение собирательных числительных в нерусской аудитории. // TÜ Toimetised 405 (1976) Учет родного языка в учебном процессе. // Nõukogude Kool (1980) 5. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 233–234 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 119 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 245 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Katrin Pihor

Katrin Pihor (aastani 2006 Katrin Olenko; sündinud 17. veebruaril 1976 Haapsalus) on eesti majandusteadlane. Katrin Pihor on teenistuja tütar. Lõpetas 1994 Haapsalu 1. Keskkooli, 1998 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna, 2001 TÜ-s magistrantuuri, M.A. majandusteaduses (2001, TÜ), väitekiri "Eesti võimalused Euroopa Majandus- ja Rahaliiduga liitumiseks optimaalse valuutapiirkonna teooria põhjal" (Tartu, 2000). Aastast 2001 TÜ doktorant. Töötas 1997–98 ERA Pangas, oli 2000–02 TPÜ riigiteaduste osakonna majandusteaduste õppetooli assistent, 2001–02 ka Rahandusministeeriumi rahvusvahelise suhtlemise osakonna peaspetsialist, 2002 TÜ Euroopa Kolledži teadur ja lektor, 2004– asedirektor. Koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkond: Eesti jätkusuutliku ja tasakaalustatud arengu strateegiad. Üle 20 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Euroopa Liidu monetaarpoliitika. // Euroopa Liidu sotsiaalmajanduspoliitika idalaienduse taustal. Tartu, 1999 Eesti kohalike omavalitsuste finantsolukord ja selle parandamise võimalused (kaasautorid Janno Reiljan, Kadi Timpmann). // Euroopa Liiduga liitumise mõju Eesti majanduspoliitikale. Tallinn, 2002 Fiskaalpoliitiline koostöö Euroopa Liidus: tagamaad, arengud, probleemid. // TÜ Euroopa Kolledži Toimetised 24 (2004) Ühiskonnaõpetus (kaasautor Anu Toots). Tallinn, 2005 Sustainability of the Estonian macroeconomic performance in the light of the EMU membership. // Estonia, the new EU economy: building a Baltic miracle. Aschgate, 2006 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Katrin Pihor Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Juta Olesk

Juta Olesk (ka Jutta Pia Ollesk; 28. juuli 1907 Tartu – 7. august 1970 Tallinn) oli eesti arstiteadlane ja pediaater. Juta Olesk oli advokaadi tütar. Lõpetas 1926 Tartus ENKS Tütarlaste Gümnaasiumi, 1934 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. Oli 1934–37 TÜ farmakoloogia instituudi assistent, 1937–39 lastekliiniku assistent, 1939 vanemassistent, 1940–49 Tallinna II Emade ja Laste Nõuandla juhataja, aastast 1950 Tallinna Kiirabijaama laste vältimatu abi arst, hiljem Tallinna I Lastehaigla pediaater. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Zur Frage der Identitet der Blutkatalase mit dem leicht abspaltbaren Bluteisen (kaasautor G. Barkan). // Hoppe-Seyler's Z. physiol. Chem. 236 (1935), 2 Resorbtions- und Ausscheidungsversuche mit Lecibis, einem injizirbaren Wismutpreparat (kaasautorid G. Barkan, G. Kingisepp). // Dtsch. med. Wschr. 25 (1935) Zur Bewertung der üblichen Hämotoglobinbestimmungen (kaasautor G. Barkan). // Klin. Wschr. 13 (1936) Über die Farbwert saurer Hämatinlösung. (kaasautor G. Barkan). // Biochem. Z. 289 (1937), 3–4 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 452 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 272 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Arvi Olkonen

Arvi Olkonen (11. detsember 1932 Petrodvoretsi rajoon, Leningradi oblast – 21. juuni 2022 Tartu) oli Eesti piimandusteadlane. Arvi Olkonen oli rahvuselt soomlane. Ta oli kooliõpetajate poeg. Lõpetas 1952. aastal Vana-Võidu Loomakasvatustehnikumi, 1957. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia (zootehnikateaduskonna piimandustehnoloogia osakonnas). Tehnikakandidaat (1965, Kaunas), väitekiri "Состав и свойства молока, поступавшего на сыродельные заводы Эстонской ССР, их влияние на нормализацию смеси и выход эстонского и ярославского сыров", põllumajandusdoktor (1991, Žodino, Valgevene), väitekiri "Теоретические и практические разработки путей повышения качества заготовленного молока". Täiendas end 1965–1966 Helsingi Ülikooli põllumajandusteaduskonnas. Oli aastatel 1960–1992 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi (ELVI) piimanduse labori juhataja, 1992–1999 Eesti Põllumajandusülikooli loomakasvatusinstituudi piimanduslabori juhataja, 1999–2000 vanemteadur. Uurimisvaldkond: piimandus, piima ja juustu kvaliteet, kvaliteetse piima tootmise alused, piimatehnoloogia; juustupiima standardiseerimine, juustu valmimise ning augustuse tekke teoreetilised ja praktilised küsimused. Üldistanud piima kvaliteedi parandamise abinõud, loonud ja evitanud lehmade jõudluskontrolli piimaproovide mehhaniseeritud analüüsimise süsteemi, samuti juustu augustuse tekke röntgenoloogilise uurimise. Kuulub professor P. F. Djatšenko (Moskva) piima biokeemilise uurimise koolkonda. Üle 160 teadustrükise, samuti aimeartikleid. 1977 Nõukogude Eesti preemia Piimanduse käsiraamat (koostaja ja kaasautor). Tallinn, 1971 Veisekasvatuse arendamisest Eestis (kaasautor). Tallinn, 1974 Производство высококачественного молока. M, 1982 Meelespea kvaliteetse piima tootmiseks. Tartu, 1995 Piimanduse käsiraamat (koostaja ja kaasautor). Tartu, 2001 Ingerisoomlased ajaloo tõmbetuules. Tartu, 2021 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 20, 108, 121, 126, 129 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 74 Eesti entsüklopeedia 14, 341 Agraarteadus (1992) 4 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Nikolai Oll

Nikolai Oll (18. august (vkj)/ 31. august 1900 Jõhvi mõis, Virumaa – 23. august 1993 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane. Nikolai Oll oli aedniku poeg. Ta lõpetas 1919. aastal S. J. Blumenau Erareaalkooli Petrogradis, õppis 1920–1921 Petrogradi Teedeinseneride Instituudis, 1921–1923 Tartu Ülikoolis matemaatikat ja põllumajandust, lõpetas 1934 Tallinna Tehnikumi ja 1940 Tallinna Tehnikaülikooli. Akadeemiliselt oli ta EÜS Põhjala liige. Tehnikakandidaat (1959, Tallinna Polütehniline Instituut), väitekiri "Puidu kasutamisest ehitiste rajamisel nõrkadel ja tugevasti kokkusurutavatel pindadel". Ta oli 1920 Petrogradis opteerimiskomisjoni ametnik, 1925–1927 Tallinna Tehnikumis assistent, 1935–1944 Tartu linna ehitusosakonna insener ja ehitusinspektor ning 1944–1948 Tartu linna ehitusinspektsiooni juhataja. 1945–1951 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) ehituskateedri assistent, vanemõpetaja, dotsent (aastast 1947) ja juhataja, ühtlasi 1937–1953 õpetaja Tartu tehnikumides ning 1947–1951 metsandusteaduskonna ehitusmehaanika kateedri juhataja, 1951–1955 ja 1962–1968 Eesti Põllumajanduse Akadeemia ehitusmehaanika kateedri juhataja, 1955–1962 ja 1968–1978 dotsent, 1978–1986 õppeülesannete ja lepinguliste tööde täitja. Luges tugevusõpetuse, ehitusmehaanika, ehituskonstruktsioonide ja vundamentide kursusi. Uurinud peamiselt vundeerimist nõrkadel pinnastel. Oli Eesti NSV Riikliku Ehituskomitee geotehnikakomisjoni liige ja Eesti Geotehnika Ühingu auliige. 30 teadustrükist. Koostas 21 köidet käsikirjalisi uurimistööde aruandeid ja 10 õppevahendit. Некоторые замечания по вопросу проектирования деревянных свайных фундаментов. Moskva 1959 Uurimisresultaate Emajõe orulammi pinnase ehitustehniliste omaduste kohta Tartu linnas. Tartu 1963 Ehitiste vajumise ja deformatsioonide uurimisest Tartus. Tallinn 1967 Puidu säilivusest parvalustes ja vaiades. Tallinn 1967 Pinnase füüsikalis-mehaanikaliste omaduste määramine. Tartu 1971 1935 Varnja vanausuliste palvela torni vundament 1936–1937 Tartu turuhoone vundamendi vaialused ja rostvärgid Tema tütar oli akustikateadlane Malle Jaaniso. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide. Lk 243 "Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981". Tartu 1981. Lk 100–101 "Nikolai Oll". // Ehitusinsenerid TPI-st. Valgus. Tallinn 1986. Lk 216 "Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980". Tartu 1987. Lk 418-419 "Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990". Tartu 1991. Lk 103–104 "Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944". 2. köide. Tartu 1994. Lk 187 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 243 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Haud Tartu Pauluse kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Vallo Olle

Vallo Olle (sündinud 14. veebruaril 1966 Kiviõlis) on eesti õigusteadlane. Vallo Olle on mäeinseneri poeg. Lõpetas 1984 Kiviõli I Keskkooli, 1991 Tartu Ülikooli, õigusteaduse magister (1993, TÜ), väitekiri "Kohaliku omavalitsuse teostamine vahetu demokraatia vormis – kohalik rahvaalgatus ja rahvahääletus" (Tartu Ülikooli Kirjastus, 2002), õigusteaduse doktor (2002, TÜ), väitekiri "Kohaliku omavalitsuse teostamine vahetu demokraatia vormis: kohalik rahvaalgatus ja rahvahääletus". Täiendas end Münsteri ja Kopenhaageni Ülikoolis. Oli 1991–92 Tartu Ülikooli jurist, 1992–94 õigusteaduskonna lektor, 1995–96 Tartu Linnavalitsuse juriidilise osakonna juhataja asetäitja, 1997–98 Riigikohtu halduskolleegiumi konsultant, 1998–2003 TÜ avaliku õiguse instituudi ning riigi- ja haldusõiguse õppetooli lektor, 2004– haldusõiguse dotsent. Uurimisvaldkond: haldusõigus, sh munitsipaalõigus. Rahvusvahelise Õigusfilosoofia Ühingu Eesti sektsiooni liige. 20 teadustrükist. Local Government Reform in Estonia. // Juridica 1996, Int. Law Review. Univ. of Tartu, 1996 Legal Issues Concerning Local Governments. // Juridica 1997, Int. Law Review. Univ. of Tartu About Two Relations between European Union and Local Authorities – Citizenship of EU and Committee of Regions. // Juridica 1998, Int. Law Review. Univ. of Tartu Legislative Acts of Local Government Bodies and the Protection of Personal Rights and Freedoms. // Juridica 1999, Int. Law Review. Univ. of Tartu Õigusriigi printsiip ja normitehnika (kaasautor). Tartu, 1999 Estonian Municipal Law, Municipal Policy and Municipal Politics on the Threshold of Changes. // Juridica 2000, Int. Law Review. Univ. of Tartu Kohaliku omavalitsuse ülesannete struktuur ja liigitamiskriteeriumid. // Juridica (2002) 8 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 119 University of Tartu: Faculty of law: directory. Trt, 2001, 157–159 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Vaino Olli

Vaino Olli (8. jaanuar 1928 Kuigatsi vald, Valgamaa – 14. september 1986 Tallinn) oli Eesti ehitusgeoloog. Ta lõpetas 1947. aastal Valga 1. Keskkooli ja 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiaosakonna. Geoloogia-mineraloogiakandidaat (1961, Moskva), väitekiri "Инженерно-геологическая характеристика и районирование Эстонской ССР". Oli aastatel 1952–1955 Kasahstani Geoloogiavalitsuse Karatau ekspeditsiooni vanemgeoloog, 1955–1969 Geoloogia Instituudi aspirant, noorem- ja vanemteadur ning aastatel 1963–1966 teadussekretär, 1969–1986 juhtis EKE Projekti peageoloogina ehitusgeoloogilisi rakendusuuringuid ja suunas Eesti NSV Ehituskomitee Geotehnikakomisjoni liikmena ehitusgeoloogilisi uuringuid Eestis. Ta organiseeris Eesti geotehnika konverentse, Balti NSV-de vahelisi töökoosolekuid ja toimetas geotehnika kogumikke. Koguteose "NSVL geoloogiline uuritus" mitme Eestit käsitleva köite toimetaja. Uurinud pinnase omadusi, veejuhtivust, Eesti ehitusgeoloogilist rajoneerimist; täiustanud ehitusgeoloogiliste uuringute metoodikat; etendanud juhtivat osa eestikeelse ehitusgeoloogilise terminoloogia loomisel ja ehitusgeoloogia ajaloo uurimisel. 1991 Eesti Vabariigi teaduspreemia (kollektiivis, postuumselt) Umbes 20 teadustrükist. Инженерно-геологическая характеристика. // Геология СССР, 28. Эстонская ССР. Мoskva 1960 Eesti NSV insenerigeoloogilisest rajoneerimisest. // Geoloogilised märkmed 2. Tallinn 1961 Ehitusgeoloogia sõnastik. Kaasautor Ago Vilo. // Ehitusgeoloogia kogumik I. Tallinn 1962 Ehitusgeoloogilise uurimistöö meetodid ja vahendid Eesti NSV-s. // Ehitusgeoloogia kogumik IV. Tallinn 1977 Инженерная геология. // Istorija geologitšeskihh nauk v Estonii. Tallinn 1986 Vaino Olli oli põllutöölise poeg. Tema poeg oli Kalle Olli. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Istorija geologitšeskihh nauk v Estonii. Tallinn 1986. Lk 323 Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn 1995. Lk 79–80 Eesti entsüklopeedia, 14. köide. Lk 341–342 Ago Vilo, Herbert Viiding. "Vaino Olli (8. jaanuar 1928 – 14. september 1986), ehitusgeoloogia pioneer Eestis". // Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist IX. Lk 197–205 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Konstantin Ollik

Konstantin Ollik (12. jaanuar 1917 Tallinn – 18. august 1989 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane. Lõpetas 1935 Tallinnas Jakob Westholmi Gümnaasiumi, 1944 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusmehaanikateaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse erialal, tehnikakandidaat (1954, TPI). Oli 1944–1956 TPI ehitusmehaanika ja -konstruktsioonide kateedri assistent ja vanemõpetaja, aastast 1956 dotsent, 1962–1972 ehitusmehaanika kateedri juhataja, 1972–1977 dotsent, 1976–1984 EKE Projekti peaspetsialist. Uurimisvaldkonnad: deformatsioonimehaanika, tugevusõpetus, ka ehitusmehaanika ja teoreetiline mehaanika. Uuris materjalide tugevusomaduste füüsikalisi aluseid. Oli betooni survetugevuse kaudse määramise meetodi (nn pendelvasarameetodi) autoreid. Esines teaduskonverentsidel. ENE kaasautor. 21 teadustrükist, sh kõrgkooliõpikud. Tugevusõpetus (kaasautor O. Roots). Tallinn, 1965 Masinaehitaja käsiraamat I. Pingete ja deformatsioonide arvutus. Tallinn, 1968 Materjalide korpuskulaarmudel tugevusõpetuses. // TPI Toimetised 227 (1965) Suured deformatsioonid ja materjali purunemine (Deponeeritud käsikiri, 1969) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti entsüklopeedia 14, 342 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 209, 228, 238-239, 438, 483 Ehitusinsenerid TPI-st. Tallinn, 1986, 216 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Louis XII

Louis XII (27. juuni 1462 – 1. jaanuar 1515) oli Prantsusmaa kuningas alates 1498. aastast. Ta kuulus Valois' dünastia Orleansi harusse. Louis abiellus oma eelkäija Charles VIII lese Bretagne'i Anne'iga, et kindlustada Bretagne'i hertsogkonna kuulumine Prantsusmaa ülemvõimu alla. Peale selle tungis ta Cambrai liiga sõjas Itaaliasse ning vallutas Milano. Tal oleks peaaegu õnnestunud vallutada ka Napoli, kuid Lõuna-Itaaliat valitsenud Aragóni kuningas Fernando II kuulutas talle seepeale sõja ning 1512 pidi Louis ka Milanost taanduma. Louis XII oli pärast Hispaania sõjalist edu sunnitud Blois' lepinguga tunnistama Napoli kaotust Hispaaniale, sõlmides kolmeaastase vaherahu, mis peatas sõjategevuse Itaalias. Vaherahu järgi jäid Hispaania väed Napolisse ning seega oli Apenniini poolsaarele levinud Hispaania ülemvõim esmalt kehtestatud Lõuna-Itaalias. Ka pereelus ei läinud tal kõige paremini: poega ta Anne'iga ei saanud, vaid kaks tütart: Claude'i ja Reneé, kellest esimesest sai järgmise Prantsusmaa kuninga François I abikaasa.
Olavi Ollikainen

Olavi Ollikainen (sündinud 3. novembril 1963 Tallinnas) on Eesti füüsik. Olavi Ollikainen on teenistujate poeg. Lõpetas 1982. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1989 Tartu Ülikooli füüsika osakonna, Ph.D. (1996, TÜ), väitekiri "Application of persistent spectral hole-burning in ultra-fast optical neural networks, timeresolved spectroscopy and holographic interferometry". Oli aastatel 1989–1996 Tartu Ülikooli füüsikainstituudi nooremteadur ja doktorant, 1994 ja 1995 ka ETH Zürichi külalisteadur, järeldoktorant 1996–1998, aastast 1998 EVOTEC Technologies GmbH teadur. Uurinud spektraalsälkamise rakendusi optilistes neuronvõrkskeemides, aeglahutusega spektroskoopias ja holograafilises interferomeetrias (1989–1998), 1998. aastast raku piltide analüüsi suure lahutusvõimega skriinimisel. Error-corrective optical neural networks modelled by persistent spectral hole-burning (kaasautorid Aleksander ja Karl Rebane). // Optical and Quantum Electronics 25 (1993) Tema poeg on näitleja Madis Ollikainen. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Andres Ollino

Andres Ollino (7. august 1859 Tori vald, Pärnumaa – 1. august 1898 Kuressaare) oli eesti veterinaararst. Õppis 1885–1890 Tartu Veterinaariainstituudis. Oli veterinaararst esialgu Pärnus, hiljem Kuressaares. Suri kõhutüüfusse. Avaldas ühe esimese loomaarstina Eestis algupärase raamatu loomade haigustest ja nende ravist. Loomade arstimise õpetus kõigis haigustes. Tallinn, 1893, 3. trükk 1909. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Альбом имматрикулированных в Дерптском, ныне Юрьевском ветеринарном институте: 1848-1898 / сост. И. Вальдман и Я. Неготин. Юрьев, 1898, 165 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Alvar Olm

Alvar Olm (1. aprill 1932 Are vald, Pärnu-Jaagupi kihelkond, Pärnumaa – 11. august 1990 Tallinn) oli eesti põllumajandustehnikateadlane. Õppis 1945–1949 Pärnu 1. Keskkoolis. küüditati 1949 koos vanematega Novosibirski oblastisse. Töötas 1949–1950 ja 1952–1957 seal traktoristina. Lõpetas seal 1952 Masljanino keskkooli. Pöördus 1957 tagasi Eestisse. Lõpetas 1960 kaugõppe teel Novosibirski Põllumajanduse Instituudi põllumajanduse mehhaniseerimise insenerina ning samuti kaugõppe teel 1966 TRÜ arvutusmatemaatikuna. Tehnikakandidaat (1971, Eesti TA), väitekiri "Некоторые методы декомпозиции для решения многомерных задач управления". Oli 1957–1958 Tõlla sovhoosi töökoja juhataja, 1958–1962 Lanksaare sovhoosi peainsener, 1962–9190 EMMI noorem- ja vanemteadur. Uurimisvaldkonnad: mitmekriteeriumilised majandusmatemaatilised mudelid, traktori- ja masinapargi koosseisu optimeerimine, mehhanisaatorite vajaduse selgitamine, väetiste jaotamise algoritmide koostamine. Osales majandusmatemaatiliste meetodite ja elektronarvutite kasutamisel põhineva ülesannete kompleksi loomises ja rakendamises Eesti põllumajanduses. 70 teadustrükist. Taimekasvatuse mehhaniseerimine (kaasautor). Tallinn 1970 Формирование машинно-тракторного парка как задача оптимального управления. // EMMI tead tööde kogumik 23 (1971) Об одном методе декомпозиции для синтеза субоптимальных управлений. // Изв. АН ЭССР. Физ.-мат. 20 (1971) Определение оптимального состава машинно-тракторного парка при вектором критерии качества. // Механизация и электрофикация социалистического сельского хозяйства 7 (1976) Векторная оптимизация производственного плана сельскохозяйственного предприятия (kaasautor E. Pelmas). // Модели методы анализа эконoмических целенаправленных систем. Новосибирск 1977 Компромиссные решения в задачах планирования. // Применение оптимизацинных методов в распределении и использовании ресурсов Латвийской ССР. Рига 1983 Mineraalväetiste majanditevahelise jaotusplaani koostamine elektronarvutil (kaasautor). // EMMI teadlaste soovitused tootmisele. Tallinn 1985 Raalide kasutamisest majandi traktoripargi koosseisu optimeerimisel. // Põllumajanduse mehhaniseerimine ja elektrifitseerimine 6 (1986) 1975 Nõukogude Eesti preemia (kollektiivis) Alvar Olm oli talupidaja poeg ja Tiiu Olmi abikaasa. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn 1997 Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku 2006. Lk 75 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.