laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nerodia

Nerodia on maoperekond. Perekonda Nerodia klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Nerodia clarkii (Baird & Girard, 1853) Nerodia cyclopion (Duméril, Bibron & Duméril, 1854) Nerodia erythrogaster (Forster, 1771) Nerodia fasciata (Linnaeus, 1766) Nerodia floridana (Goff, 1936) Nerodia harteri (Trapido, 1941) Nerodia paucimaculata (Tinkle & Conant, 1961) Nerodia rhombifer (Hallowell, 1852) Nerodia sipedon (Linnaeus, 1758) Nerodia taxispilota (Holbrook, 1838). Neid võib kohata Kanadas, Ameerika Ühendriikides, Mehhikos ja Kuuba põhjaosas. Peter Uetz & Jakob Hallermann,Nerodia Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 07.02.2014) (inglise keeles) Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Nerodia seisuga 07.02.2014.
Artur Proos

Artur Proos (30. oktoober 1914 Tallinn – 5. jaanuar 2014 Vancouver) oli eesti baptistivaimulik ja arst. Ta lõpetas 1933. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Seejärel lõpetas ta lipniku aukraadiga Eesti Vabariigi Sõjakooli aspirantide kursused ja aastal 1935. aastal lõpetas Eesti Baptisti Jutlustajate Seminari. Aastatel 1937–1939 õppis ta Bristol Baptist College'is (en:Bristol Baptist College), (Bristoli Ülikooli juures). 1940. aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli usuteaduskonda, kuid usuteaduskond likvideeriti ja aastatel 1940–1943 õppis ta ülikoolis arstiteadust. 1943. aastal põgenes ta Soome ja 1944. aastal hallas õppima Helsingi Ülikoolis arstiteadust, kuid siit tuli põgeneda Rootsi. Rootsis astus 1945. aastal Karolinska Instituuti, mille lõpetas aastal 1953 med. lic. kraadiga. Seejärel töötas ta mitmes Stockholmi haiglas röntgenoloogina, tehes kogu aeg ka usutööd: ta oli Stockholmi Eesti Baptisti Koguduse jutlustaja ja aastatel 1948–1968 Rootsi Eesti Baptisti Keskkoondise esimees. Ta kuulus Eesti Abi Keskuse juhatusse, Eesti Abi Tervishoiutoimkonda, Eesti Komitee koolitoimkonda, oli Eesti Gümnaasiumi kuraator ja Piiskop Johan Kõpu nimelise fondi volikogu liige. Aastatel 1956–1984 oli ta Välismaise Eesti Baptistide Keskkoondise esimees. 1971. aastal loobus ta täielikult arstitööst ja asus Vancouverisse, kus oli Vancouveri Eesti Ühendatud Baptisti Koguduse pastor. Tema huvialadeks olid laulmine, Havai kitarr ja kunsti kogumine; tal oli üks suuremaid Herman Talviku maalide ja graafika kogusid. Ka tema abikaasa Taimi Proos (1915–2003) oli arst ja poeg Lemm-Artur Proos on arst. Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. http://isik.tlulib.ee/index.php?id=139 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Natriciteres

Natriciteres on maoperekond. Perekonda Natriciteres klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Natriciteres bipostocularis Broadley, 1962 Natriciteres fuliginoides (Günther, 1858) Natriciteres olivacea (Peters, 1854) Natriciteres sylvatica Broadley, 1966 Natriciteres variegata (Peters, 1861). Neid võib kohata Sahara-taguses Aafrikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Natriciteres Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 07.02.2014) (inglise keeles) Sissekanne Catalogue of Life'is Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Sissekanne WoRMS-is Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Natriciteres seisuga 07.02.2014.
Säsiürask

Säsiürask (Tomicus) on mardika perekond. Eestis leidub perekonnast kaks liiki – väike-säsiürask ja suur-säsiürask. Säsiüraskite perekonda klassifitseeritakse järgmised Euroopas lendlevad mardika liigid: Tomicus destruens (Wollaston, 1865) Tomicus minor (Hartig, 1834) – väike-säsiürask Tomicus piniperda (Linnaeus, 1758) – suur-säsiürask. Loomade elu 3:274. Säsiürask andmebaasis eElurikkus , Veebiversioon (vaadatud 27.11.2016) Säsiürask andmebaasis eElurikkus Sissekanne Fauna Europaea-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Tomicus seisuga 07.02.2014.
Hamburg

Hamburg (alamsaksa keeles Hamborg [ˈhaˑmbɔːχ]) on linn Saksamaal, elanike arvult halduspiirides teine linn Berliini järel. See asub Põhja-Saksamaal Alsteri ja Bille jõe suudmes Elbe ääres. Hamburg moodustab omaette liidumaa. Linna ametlik nimi on Freie und Hansestadt Hamburg ('vaba- ja hansalinn Hamburg'). 4. sajandist eKr on teada esimesed püsivad hooned. 8. sajandil tekkis Hammaburgi linn, kuhu Frangi riigi keiser Karl Suur lasi 810. aastal ehitada kiriku. 831. aastal asutas Ludwig Vaga sinna piiskopkonna, mis sai peatselt peapiiskopkonnaks. Hamburgi peapiiskopiks nimetati samal aastal Ansgar. Pärast Karolingide keisririigi jagamist Verduni lepinguga 843. aastal sai Ludwig Vaga poeg Ludwig Sakslane endale kõik valdused Reinist idas, Hamburgi ja Hamburg-Bremeni peapiiskopkonna ning alad Itaaliast põhja ja ida poole. Seda kutsuti Ida-Frangi riigiks. Kuid juba 845. aastal hävitas Hamburgi oma suure laevastikuga Taani kuningas Horik, laastatud Hamburg ühendati Bremeni piiskopkonnaga ning peapiiskop Ansgar kolis oma residentsi Bremenisse. Hamburg-Bremeni piiskopkond saavutas oma suurima õitsengu peapiiskop Adalberti (1043–1072) ajal. Too oli ametis pärast Hamburg-Bremeni ülendamist Põhja patriarhaadiks. "Hamburg" lakkas olemast piiskopkonna nime osa. 1104. aastal ülendati Bremeni Lundi abipiiskopkond (Rootsi) peapiiskopkonnaks, sellele allutati kõik teised Bremeni endised abipiiskopkonnad Põhjamaades. Pärast Saksimaa hertsogkonna (7. sajand – 1180) tükeldamist 1180. aastal omandasid kõik nende abipiiskopkondade piiskopid osi piiskopkonna territooriumist ja saavutasid otse keisrile alluvate vürstlike piiskopkondade staatuse. 17. sajandil oli Hamburg Saksamaa suurim linn. 1842. aasta mais hävis suur osa linnast tulekahjus. 1943. aastal pommitasid lääneliitlased linna, see tõi kaasa tulekahju ja suur osa linnast hävines. Hamburgi metroo (U-Bahn Hamburg) avati 1912. Hamburgi rahvusvaheline lennujaam (HAM) on kasutusel olevatest lennujaamadest Saksamaa vanim. Lennujaam avati 1912 Hamburg-Fuhlsbüttelis ja asub u 8,5 km kesklinnast loodes. Linnas asub spordiklubi Hamburger SV. 2008. aasta Hamburgi liidumaa valimised Chilehaus Hamburgi Eesti Kool 2025. aasta Hamburgi parlamendivalimised Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. https://www.statistik-nord.de/fileadmin/Dokumente/Statistische_Berichte/bevoelkerung/A_I_3_j_H/A_I_3_j22_HH.xlsx, vaadatud 16.09.2023. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Hamburgi koduleht 360° Virtual Tour 1948, Kronos Media, Spirit of Hamburg
Palermo Boccadifalco lennujaam

Palermo Boccadifalco lennujaam, tuntud ka kui Emanuele Notarbartolo lennujaam, on lennujaam Itaalias Sitsiilia maakonnas Palermo provintsis, umbes 5 km Palermo keskusest läänes, Cuccio mäe idakülje jalamil. Lennujaamale anti 1893. aasta 1. veebruaril maffia poolt mõrvatud Emanuele Notarbartolo nimi. Palermo rahvusvaheline lennujaam "World Aero Data". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. veebruar 2014. Vaadatud 7. veebruaril 2014. Salvo Di Marco: Boccadifalco - piccola storia di un grande aeroporto. Edizioni Fotograf, Palermo 2007. Aeroclub di Palermo "Beppe Albanese" Sito ufficiale dell'aeroclub
Richard Bull

Richard William Bull (26. juuni 1924 Zion, Illinois – 3. veebruar 2014 Calabasas, California) oli Ameerika Ühendriikide teatri-, tele- ja filminäitleja. Enim tuntust kogus ta seriaalis "Väike maja preerias", kus ta mängis Nels Olesoni. Nels Oleson oli seriaalis kohaliku poe pidaja ning enda abikaasa Harrieti "tallaalune".
Richard Bull (täpsustus)

Richard Bull on mitme tuntud isiku nimi: Richard Bull, Ameerika Ühendriikide näitleja (1924–2014) Richard Salisbury Bull, USA mereväe ohvitser Richard Thomas Marshall Bul, USA poliitik
Lucca Tassignano lennujaam

Lucca Tassignano lennujaam on lennujaam Itaalias Toscana maakonnas Lucca provintsis, umbes 5 km kaugusel Lucca keskusest idakagus, Capannori omavalitsusüksuse Tassignano fraktsioonis. Endise Enrico Squaglia sõjaväelennuvälja territooriumil baseerusid XXI sajandi alul ka metsatulekahjude kustutamiseks kohandatud helikopterid (sealhulgas üks Erickson Air Crane S-64 ja üks Eurocopter AS350 Écureuil). Lennujaam on avatud iga päev (väljaarvatud teisipäev) kella 9–19. Great Circle Mapper Sito ufficiale dell'aeroporto Aeroclub Lucca Vista aerea da Google Maps
Hrabarivka (Mohõliv-Podilskõi rajoon)

Hrabarivka (ukraina keeles Грабарівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Mohõliv-Podilskõi rajoonis. Elanike arv on 489. Pindala on 1,36 km².
Anatoli Harlampijev

Anatoli Harlampijev (vene keeles Анатолий Аркадьевич Харлампиев; 29. oktoober 1906 Smolensk – 16. aprill 1979 Moskva) oli Nõukogude liidu sportlane, võitluskunstide (judo) harrastaja, üks sambo alusepanijaist. Anatoli Harlampijevi isa oli Arkadi Harlampijev.
Milano Bresso lennujaam

Milano Bresso lennujaam on lennujaam Itaalias Lombardia maakonnas Milano provintsis Bresso omavalitsusüksuse territooriumil, 10 km kaugusel Milano keskusest põhjas. Sesto San Giovanni ja Cinisello Balsamo omavalitsusüksustega piirnev lennuväli asub Milano põhjapargi (Parco Nord Milano) territooriumil. Lennujaamale on antud G. Clerici nimi. Great Circle Mapper "Aero Club Milano". Vaadatud 7. veebruaril 2014. "Aero Club Bresso". Vaadatud 7. veebruaril 2014.
Zethos

Zethos oli vanakreeka mütoloogias Amphioni kaksikvend, Zeusi ja Antiope poeg, Teeba kuningas. Antiope oli Teeba kuninga Nykteuse tütar, kes jäi Zeusist rasedaks. Pärast Nykteuse surma sai kuningaks tema vend Lykos. Lykose naine Dirke kohtles Antiopet väga halvasti ja kui see kaksikud pojad sünnitas, käskis ühel karjusel need Kithaironi mäele surema jätta. Tol hakkas poistest kahju ja ta kasvatas nad oma lastena üles. Laste nimeks said Amphion ja Zethos. Aastaid hiljem põgenes Antiope piinamise tõttu lossist ning sattus Amphioni ja Zethose juurde. Kui Antiope rääkis, kes ta on, siis tunnistas karjus Amphionile ja Zethosele, et see on nende ema. Kui Dirke saabus Antiopet tagasi viima, sidusid noormehed kuninganna kas härja sarvede või juukseidpidi härja saba külge ja see tappis Dirke ära. Pärast kogusid noormehed oma sõbrad kokku, vallutasid Teeba, tapsid Lykose ja hakkasid kahekesi ise riiki valitsema. Hermes õpetas Amphioni laulma ja lüürat mängima ning kinkis talle kuldse lüüra. Temast sai suurepärane muusik. Zethos oli pigem jahimees ja karjus. Kui nad hakkasid ehitama Teeba ümber müüri, oli Amphioni pillimänguoskusest rohkem kasu. Ta mängis lüürat nii kaunilt, et kivid tõusid ise maast ja asusid oma kohale müüris. Nii sai Teeba endale 7 väravaga linnamüüri. Zethos abiellus Pandareose tütre Aedoniga, keda mõnikord ka Thebeks nimetatakse. Neil oli üks tütar Itylus. Aedon tahtis tappa Amphioni naise Niobe poega, aga tappis kogemata Ityluse. Mõne allika järgi oli ta sellest nii löödud, et muudeti ööbikuks, sest too nutab öösiti, aga harilikult usutakse, et ööbik tekkis Proknest. Ööbiku laul ei ole ka eriti nutusarnane. Kuid ka Proknel oli poeg Itys, kelle Prokne tappis. Oletatavasti suri Zethos loomulikku surma. Ta maeti Amphioniga ühte hauda. Amphioni ja Zethose järel sai Teeba kuningaks Laios, Oidipuse isa.
Gemauerthofi lahing

Gemauerthofi lahing (läti Mūrmuiža lahing) oli Põhjasõja käigus 1705. aastal Liivimaal Moskva tsaaririigi ja Rootsi kuningriigi vägede vahel toimunud lahing. 1704. aastal pärast August II Rzeczpospolita kuningatroonilt tõukamist valiti Poola kuningaks Karl XII toetav Stanisław Leszczyński. Vene väed kindralfeldmarssal Boriss Šeremetevi ja kindralmajor John Chambersi juhtimisel said käsu tungida Poola vasallriiki Kuramaa hertsogiriiki ning katkestada koos Rootsi vägedega Poolas ühendusteed Liivimaalt läbi Riia ja Polotski. Rudolph Felix Bauer tungis eelväega Jelgavani, kus sai sõjasaagiks kaks suurtükki. Rootsi väed Adam Ludwig Lewenhaupti juhtimisel olid pärast välimarssi asunud laagrisse, kui said teate, et Mūrmuižale lähenes Drujast suur vene väekoondis (ca 8000 meest) 26 suurtükiga. Rootsi väed, kelle käsutuses oli ainult 16 suurtükki, moodustasid lahingukorra ning julgustatuna kindral Adam Ludwig Lewenhaupti poolt, ründasid vene vägesid. Lahingu algus oli vene vägedele soodsam, kuid pärast polkovnik Ignatjevi kasakatest ja kalmõkkidest ratsaväelaste läbitungi Rootsi kaitseliinist asusid need riisuma rootslaste moonavoore. Vasturünnaku teinud rootslaste väed sundisid ratsaväelased põgenema ning tekitasid selle käigus paanika ka venelaste jalaväes. Lahingu tulemusel Moskva tsaaririigi väed taganesid, ratsavägi põgenes ja jalaväest sai ligikaudu 5000 meest surma, haavata või langes vangi. Rootsi väed said sõjasaagiks 13 kahurit ja 10 lahingulippu. Rootsi väed võitsid lahingu, kuid juba 1705. aasta augustis vallutasid Moskva tsaaririigi väed Kuramaa, 4. septembril vallutasid Moskva tsaaririigi väed baltisakslase kindralmajor parun Carl Ewald von Rönne ja vürst Mihhail Mihhailovitš Golitsõni juhtimisel Miitavi ja 13. septembril Bauska, kuid järgmisel aastal langesid need taas Rootsi vägede kätte. Peter Ullgren, Det stora nordiska kriget 1700-1721 (2008) Stockholm, Prisma. p. 128. ISBN 978-91-518-5107-5 ,
Vladislav Tretjak

Vladislav Aleksandrovitš Tretjak (sündinud 25. aprillil 1952 Moskva oblastis) on endine Venemaa jäähokimängija, väravavaht. Nõukogude Liidu jäähokikoondise koosseisus tuli Tretjak kolm korda olümpiavõitjaks (1972, 1976, 1984) ja kümme korda maailmameistriks. Kogu klubikarjääri jooksul mängis ta Moskva CSKA-s. 2014. aasta taliolümpiamängudel süütas ta koos Irina Rodninaga olümpiastaadioni olümpiatule.
Mārtiņsala

Mārtiņsala, ajaloolises kontekstis ka Holm, oli Salaspilsi linna juures Daugava jões asunud 20 hektari suurune saar. Arheoloogilised leiud viitavad sellele, et saar oli asustatud juba vähemalt 11. sajandil. Toonane asula hõlmas 5 ha, kus neljal tänaval paiknes 20–30 elamut koos paarisaja elanikuga ning tegeldi põllumajanduse, käsitöö, kaubanduse ja kalastusega. Küla kaitses ühelt kõrge jõekallas ja teiselt poolt 3 m lai ja 1 m kõrge vallilaadne ehitis. Tolleaegne Mārtiņsala oli üks suuremaid Väina liivlaste asuala keskusi. Kirjalikes allikates on mainitud saart Holmi nime all esimest korda Henriku Liivimaa kroonikas seoses 1186. aastal sinna kivilinnuse ehitamise ja seal kuue liivlase ristimisega Üksküla piiskopi Meinhardi poolt. 1198. aastal kasvas rahumeelne misjonitöö üle Liivi ristisõjaks, mille algusperioodil oli just Holm peamine konflikti tulipunkt. 1200. aastal piirasid liivlased Holmi linnusesse varjunud piiskop Albertit ja tema kaaskonda, kuid lõpuks sõlmisid temaga rahu. 1202. aastal põletasid semgalid maha Holmi küla, kuid linnust vallutada ei suutnud. Järgmisena saabus linnust piirama Polotski vürsti vägi, mille aga piiskopi ammukütid tagasi lõid. 1206. aastal hõivas Holmi kantsi piiskop Alberti vastu üles tõusnud kohalike liivlaste, turaidalaste ja leedulaste liitlasvägi. Piiskopi saadetud sõjamehed aga võitsid neid Holmil peetud lahingus, tappes seejuures ka Holmi liivlaste juhi ja üliku Ako, ja alistasid seejärel ka linnuses olijad. Varsti pärast seda saabus taas Polotski vürst, kes koos turaidalastega üritas omakorda linnust vallutada, kuid pikk piiramine edu ei toonud. Seejärel alistusid Holmi liivlased lõplikult piiskopi ülemvõimule ja suurem sõjategevus selles piirkonnas lõppes. Holmi linnus sai tugevalt kannatada 13. sajandi lõpu ja 14. sajandi alguse Riia peapiiskopi ja Liivi ordu vahelistes sõdades. Asustus kestis saarel kuni 16. sajandini. Varem Holmi või Kirchholmi nime all tuntud saart hakati alates 17. sajandist kutsuma läti keeles Mārtiņsalaks ja saksa keeles Martinsholmiks seal asunud pühale Martinile pühitsetud kiriku järgi. 1974.–1975. aastal jäi saar vee alla seoses Riia hüdroelektrijaama veehoidla rajamisega. Lang, Valter. Baltimaade pronksi- ja rauaaeg. Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007, lk 230. Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982, lk 27–67 "Vecsalaspils, Salas jeb Mārtiņsalas pils, Latvijas Piļu un muižu asociācija". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2014. Vaadatud 7. veebruaril 2014. Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993. Peatükk I, kommentaar 24.
Bruslõniv

Bruslõniv (ukraina keeles Бруслинів) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Litõni rajoonis. Elanike arv on 985. Pindala on 0,314 km².
Bruslõnivka

Bruslõnivka (ukraina keeles Бруслинівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Litõni rajoonis. Elanike arv on 354. Pindala on 0,105 km².
Hõžõntsi

Hõžõntsi (ukraina keeles Хижинці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Elanike arv on 1249. Pindala on 1,893 km².
Tripura

Tripura on India osariik. See asub riigi idaosas ning piirneb põhjas, läänes ja lõunas Bangladeshiga. Idas piirneb see Assami ja Mizoramiga. Osariik hõlmab endise Tripura kuningriigi ala, mis liideti Indiaga 15. oktoobril 1949. Tripura on mägine, selle kõrgus merepinnast on 15–940 m. Osariigi pealinn on Agartala. Ametlikud keeled on bengali, inglise ja kokboroki keel. Halduslikult jaguneb osariik neljaks ringkonnaks. 2011 census of India  Tripura – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Osariigi valitsuse koduleht
Bob Barker

Robert William Barker (12. detsember 1923 – 26. august 2023) oli USA telesaatejuht. Ta juhtis aastail 1972–2007 saadet "The Price Is Right" ("Õige hind"). Samuti juhttis ta mitmeid Miss USA ja Miss Universe'i võistlusi. Bob Barker andmekogus IMDb (inglise)
Hylastes

Hylastes on mardikate perekond. Perekonna Hylastes süstemaatika pole päris selge. Osa autoreid peavad perekonna tüüpliigiks mardikaliiki: Bostrichus ater (Payk, 1800). Hylastes angustatus – ahas-juureürask Hylastes ater Hylastes attenuatus – mäestiku-juureürask Hylastes brunneus – männi-juureürask Hylastes cunicularius – kuuse-juureürask Hylastes opacus – väike-juureürask. Hylastes andmebaasis eElurikkus , Veebiversioon (vaadatud 26.11.2016) Maulsby Willett Blackman,Beetles of the Genus Hylastes Erichson in North America, lk 3, United States Department of Agriculture, No 417, 1941, Waschington DC, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 08.02.2014) (inglise keeles) Sissekanne Bugguide.net-is Hylastes andmebaasis eElurikkus
Robert Barker

Robert Barker on mitme tuntud isiku nimi: Robert Barker, inglise jalgpallur (1847–1915) Bob Barker, saatejuht (1923–) Robert Barker, inglise kunstnik (1739–1806)
Nižni Tagil

Nižni Tagil (vene Нижний Тагил) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. See asub Kesk-Uuralites Tagili jõe ääres, Euroopa ja Aasia piirist idas, Jekaterinburgist 150 km põhja pool. Geograafilised koordinaadid on 57°55'N, 59°58'E. Elanike arv on 377 500 (2007). Nižni Tagilis toodetakse rauda ja terast (Nižni Tagili metallurgiakombinaat). Suur Uralvagonzavod (Уральский танковый завод № 183 им. Коминтерна, Уральский вагоностроительный завод имени И.В. Сталина) toodab kaubavaguneid, tanke (2008. aastal 175 tanki) ja muid masinaid. Linn tekkis 1722. aastal rajama hakatud Demidovi rauatehase juurde ja kasvas Venemaa üheks tähtsamaks metallurgiakeskuseks. 1833. aastal valmis seal Venemaa esimene vedur. Linnaõigused sai 1919. aastal. Q126719912 Nižni Tagili infoportaal
Männi-juureürask

Männi-juureürask (Hylastes brunneus) on mardikaliik. Neid võib kohata Euroopas (sh Eestis ja Soomes). Männi-juureürask on 4,5–5 mm pikkune mardikas. Nad toituvad peremeestaime, harilikult hariliku männi juurtest, aga nende söömakäike võib leida ka männitüvedel ja kändudel. Emane muneb männikändudesse. Munadest arenevad vastsed, kelle toidukäigud on enne nukkumist sagedasti männikoore all. Noored täiskasvanud männi-juureüraskid liiguvad kas noore männi juurde või kännu sisse sööma. Nad talvituvad täiskasvanud mardikana. Suguküpsuse saavutavad järgmisel suvel. Männi-juureüraskid toituvad noorte mändide juurtest. Kuna puu võib selle tagajärjel surra, peetakse männi-juureüraskit taimekahjuriks. Männi-juureürask andmebaasis eElurikkus (vaadatud 26.11.2016) Männi-juureürask andmebaasis eElurikkus Sissekanne ADW-s Sissekanne Fauna Europaeae-s Sissekanne Forestry Images com-is Sissekanne MetINFO-s
Nikolai Vvedenski

Nikolai Vvedenski (vene keeles Николай Евгеньевич Введенский; (28. aprill (vkj 16. aprill) 1852 Kotškovo küla Vologda kubermangus – 16. september 1922 samas) oli vene füsioloog, Ivan Setšenovi õpilane. Ta õppis Peterburi Ülikoolis ning täiendas end Saksamaal, hiljem õpetas koduülikoolis. Temast sai üks esimesi professoreid 1908. aastal Vladimir Behterevi rajatud psühhoneuroloogiainstituudis. Ta valiti Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks. 1917. aasta aprillis toimus tema algatusel Venemaa esimene füsioloogiakongress. Vvedenski uuris mitmesuguseid füsioloogia küsimusi, sh naha valgustundlikkust, elektrilisi protsesse lihastes ja närvides ning teetanuse mõju inimese füsioloogiale. 1951–1963 avaldati tema kogutud teosed seitsmes köites. Аршавский И. А. Н. Е. Введенский. 1852–1922, М., 1950 Уфлянд Ю. М. Основные этапы развития учения Н. Е. Введенского, М., 1952 Яровицкий В. 100 великих психологов, 2004 г.
Aberfeldy destilleerimiskoda

Aberfeldy destilleerimiskoda on viski destilleerimiskoda Šotimaal Perth and Kinrossi omavalitsuses Aberfeldy idaküljel. See on asutatud 1896. aastal. Aastatel 1917–1919 oli destilleerimiskoja töös seisak, sest kogu oder läks Esimese maailmasõja tingimuste tõttu toiduks. Samal põhjusel katkestati töö mõneks ajaks Teise maailmasõja perioodil.
Balblairi destilleerimiskoda

Balblairi destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1790 asutatud viski destilleerimiskoda. Destilleerimiskojal on oma külastuskeskus, mis on avatud kõikidele külastajatele.
Artemi Troitski

Artemi Kivovitš Troitski (ka Artjom Troitski; vene keeles Артемий Кивович Троицкий; sündinud 16. juunil 1955 Jaroslavlis) on Venemaa ajakirjanik, muusikakriitik ja pedagoog. Ta on andnud muusikaajakirjanduse tunde Moskva Riiklikus Ülikoolis. 2014. aasta suvel teatas Troitski, et Helsingi Ülikool ning Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakool pakkusid talle alates sügisest õppejõutööd. 2014. aastast alates elab ta Tallinnas. Artemi Troitski oli 2008. aastal Venemaa muusikaauhinna Stepihunt üks asutajaid. Troitski osales 2014. aasta augustis toimunud Arvamusfestivalil Paide Vallimäel, kus ta esines venekeelses arutelus teemal "Venelaste uus põlvkond Venemaa ja lääne vahel". Oma muljeid festivali ja väikelinna Paide kohta avaldas ta Läti venekeelses meediaväljaandes Delfi (rus.delfi.lv). Tampere muusikaauhind (2011, "võtmerolli eest vene 1980. aastate alternatiivroki edendamisel") Vene muusikakriitik Troitski: just mina olen Venemaa patrioot Video. uudised.err.ee http://pr.pohjarannik.ee/?p=18815 Video arvamusfestivalilt: venelaste uus põlvkond Venemaa ja lääne vahel arvamus.postimees.ee Артемий Троицкий. Разговоры на руинах rus.delfi.lv Troitski: võimude reaktsioon Pussy Rioti esinemisele oli ebaadekvaatne, ERR, 3. aprill 2012 Kaspar Käänik, Vene rokikriitik Artjom Troitski: endise nõukogude territooriumi põnevaim muusikaskene eksisteerib just Eestis, Õhtuleht, 2. aprill 2013 Teet Korsten, Intervjuu Artemi Troitskiga "Vene ühiskond polegi kunagi hirmu alt vabanenud", Põhjarannik, 9. aprill 2014 Teet Korsten, "Totaalset pimedust hajutavaid nõelu otsimas", Põhjarannik, 23. juuli 2016 Mihhail Trunin, Äge ja iseäralik, Sirp, 12. mai 2017 Troitski: Eestis valitseb segregatsioon nagu Lõuna-Aafrika Vabariigis, ERR, 19. september 2018
Ben Nevise destilleerimiskoda

Ben Nevise destilleerimiskoda on Šotimaal mägismaa Highlandi regioonis Fort Williamis aastal 1825 asutatud viski destilleerimiskoda.