laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Juhan Reitalu

Juhan Reitalu (sündinud Johannes Reitel, 8. juuli 1908 Vao vald, Virumaa – 4. mai 1993 Malmö, Rootsi) oli eesti geneetik. Juhan Reitalu oli talupidaja poeg. Lõpetas 1927 Väike-Maarja Gümnaasiumi, 1935 TÜ põllumajandusteaduskonna agronoomina ja 1952 Lundi Ülikooli loodusteaduskonna; loodusteaduste kandidaat (1952, Lundi Ülikool), litsentsiaat (1963, Lundi Ülikool), dr. phil. (1968, Lundi Ülikool), doktoriväitekiri "Chromosome Studies in Connection with Chromosomal Deviations in Man". Oli 1935–36 Kuusalu jaoskonna maatalunduskonsultandi kohusetäitja, 1936–38 Pärnu ja saarte karjakonsulent Pärnus, 1938–41 Eesti Friisikarja Tõuseltsi tõuaretuskonsulent Tallinnas, 1941–44 Harjumaa peazootehnik. Asus 1944 Rootsi, 1945–49 juhutöödel, 1950–53 Lundi Ülikooli geneetika instituudi tehniline assistent, 1953–55 assistent, 1956–68 uurimisassistent, 1968–73 geneetika dotsent, 1973–78 med-hügieeni instituudi nõunik kromosoomihäirete alal. Uurimisvaldkond: geneetika. 38 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Chromosome Studies in Connection with Sex Chromosomal Deviations in Man. // Hereditas 59 (1968) Chromosome Studies in Workers Exposed to Benzene. // Cenetic Damage in Man Caused by Environmental Agents. Academic Pres, 1979. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 550 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 103. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Karl Reitav

Karl Reitav (8. aprill (vkj 27. märts) 1897 Laiuse vald, Tartumaa – 5. jaanuar 1961 Tartu) oli Eesti klassikaline filoloog ja tõlkija. Karl Reitav oli kaupmehe poeg. Lõpetas 1916 Tartu Reaalkooli ja 1926 TÜ filosoofiateaduskonna. Õppis 1916–17 Riia Polütehnilise Instituudis kaubandust. Täiendas end 1926–30 Pariisis Sorbonne'is ja 1927 Hispaanias Santanderis. Tegutses vabakutselise uurija ja tõlkijana Tartus. 1941–43 ajalehe Eesti Sõna tõlk, 1943–44 Tartu 5. Gümnaasiumi ladina keele õpetaja, 1944–46 TÜ klassikalise filoloogia kateedri juhataja kohusetäitja ja 1945 Lääne-Euroopa rahvaste filoloogia kateedri juhataja kohusetäitja, 1946 klassikalise filoloogia kabineti ja klassikalise muinasteaduse muuseumi juhataja, dotsent, 1947–54 klassikalise filoloogia kateedri vanemõpetaja, 1954–56 Lääne-Euroopa kirjanduse ja klassikalise filoloogia kateedri vanemõpetaja, 1956–60 õpetaja. Õpetanud ladina keele üldkursust ning erikursust ladina ja kreeka autoritest. Artikleid prantsuse, belgia, hispaania ja Ladina-Ameerika kirjandusest, redigeerinud tõlkeid (Cervantese "Don Quijote, ka August Annisti tõlgitud "Ilias" ja "Odüsseia") ning rooma klassikute kommenteeritud väljaandeid: Livius "Ab urbe condita" jt. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Arvustaja Anatole France" – Looming 1926, nr 6 Valimik rooma autoreid (koostaja). Tartu, 1945 Ladina keele lugemik (kaasautor). 1956 Ain Kaalep, "Karl Reitavi mälestuseks" (75. sünniaastapäevaks) – Looming 1972, nr 4, lk 697–698; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis Eesti kirjanduse biograafiline leksikon, Tallinn, 1975, lk 461 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu, 1987, lk 242 Ain Kaalep, "Centenario de don Carlos Reitav" – Keel ja Kirjandus 1997, nr 4, lk 280–282; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis; ilmunud ka Ain Kaalepi raamatus "Kolm Lydiat", Tartu 1997, lk 164–167 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Tartu, 1994, II, 10 Eesti kirjanike leksikon, Tallinn 2000, kl 461, artikli autor Jaan Unt Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Eerik Reiter

Eerik Reiter (sündinud 7. aprillil 1942 Rakveres) on eesti füüsik. Eerik Reiter on teenistuja poeg. Lõpetas 1960 Tallinna 1. Keskkooli ja 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemilise tehnoloogia erialal, oli 1969–1972 samas aspirant; tehnikakandidaat (1973, TPI), väitekiri "Исследование нестационарного тепло- и массообмена при испарении капель". 1973–80 TTÜ vanemteadur, 1980–83 füüsika kateedri vanemõpetaja, 1983–2007 füüsikainstituudi rakendusfüüsika õppetooli dotsent. Täiendas end 1984 Leningradi Ülikoolis, 1995 Eindhoveni Tehnikaülikoolis, 1997 Twente Ülikoolis. Uurimisvaldkond: stohhastilised protsessid. Käsitlenud füüsika õpetamist kõrgkoolis. Üle 40 teadustrükise, sh kõrgkooliõpikud. Eesti teaduse biograafiline keksikon, 3. köide Statistiline termodünaamika, I–II (kaasautor R. Mankin). Tallinn, 1992–1993 Stohhastilised protsessid, I–II (kaasautor R. Mankin). Tallinn, 1995 Mittetasakaaluliste protsesside statistiline termodünaamika, I–II (kaasautor R. Mankin). Tallinn, 1997–1998 Trichotomous noise-induced transitions (kaasautor). // Phys. Rev. E 60 (1999) 2A Current reversals in ratchets driven by trichotomous noise (kaasautor). // Phys. Rev. E 61 (2000) 6 Constructive role of temperature in ratchets driven by trichotomous noise (kaasautor). // Phys. Rev. E 63 (2001) 4 Trichotomous-noise-induced catastrophic shifts in symbiotic ecosystems (kaasautor). // Phys. Rev. E 65 (2002) 5 Anomalous mobility of Brownian particles in a tilted symmetric sawtooth potential. // Phys. Rev. E 70 (2004) 4. TPI 1936-1986, 377. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jānis Reiters

Jānis Reiters (saksapäraselt Johannes Reuter (Rytter), u 1632, Riia – u 1695, ) oli läti teoloog ja keeleteadlane, esimene lätlasest üliõpilane Tartu Ülikoolis, Õppis Riia Toomkoolis 8 a. Immatrikuleeriti Tartu Ülikooli 10. september 1650. Õpingute ajast on säilinud kaks teoloogia-alast väitekirja: Lidenius, Petrus (P) -Reuter (Reiter, Reiters), Johannes. Die mansuetudine. Dorpati 1654; Elvering (Elffring), Gabriel (P) -Reuter (Reiter, Reiters), Johannes (R). Positiones theologicae de coena Dominica, quas in Regia Gustaviana Academia, quae Dorpati… est sub moderamine,,, Gabrieis Elvering… publico doctorum examini submittit Johannes Reuter a.d. /18 / Januarij… 1656. Dorpati Livonorum (1656/ ning kõne :Oratio in salutiferam nativitatem Domini et Salvatoris nostri Jesu Christi: quam … in Regia Gustaviana Adolphina Universitate .. die 18 , Decembris, anno 1652. publice … enarrabat Johannes Reiter…Dorpati Livonorum /1652/. 1656. aastal sai Reiters Võnnu kreisi Rauna kihelkonnakiriku pastoriks. Kohalike talupoegade tülis mõisavalitsejaga asus ta esimeste poolele. Konflikt läks nii kaugele, et mõisavalitseja Tumbs peksis Reitersi abikaasat ja haavas pastorit noaga näkku. Reiters vallandati ametist, kuna ta olla kritiseerinud Lutheri saksakeelset piiblitõlget ning talupoegade soovil pidanud jumalateenistusi katoliiklikel pühakupäevadel. Seejärel veetis Reiters mõned aastad Poolas, Saksamaal, Itaalias ja Prantsusmaal, pöördus 1670 tagasi Liivimaale, nõudes ennistamist pastoriametisse. Reiters töötas lühemat aega luterliku pastorina Moskvas, hankis seejärel Wittenbergi ülikoolist tunnistuse, et ta vaated on kooskõlas Augsburgi usutunnistusega ning pöördus õiguse saamiseks Rootsi kuninga Karl XI poole. Kuninga käsk 1676 sundis Liivimaa konsistooriumi lubama Reitersi tegutsemist pastorina. Temast sai Koknese garnisoni pastor. Seoses Riia suurtulekahjuga 1677 Reiters vangistati süüdistatuna süütamises, vabastati aga pärast tõeliste süüdlaste kindlakstegemist. Ta sõitis uuesti välismaale, kus olevat tegelnud Hamburgis alkeemiaga. Reiters jäädvustas oma nime Läti kultuuriloos mehena, kes võitles läti keele eluõiguse eest trükisõnas. Ta kavatses üksinda tõlkida läti keelde kogu Piibli. Reitersi tõlkes ilmus 1664 trükist Matteuse evangeelium, 1675 katkendeid Piiblist. Arendas oluliselt tolleaegset läti kirjakeelt. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, I, 264–266, 278 J. Reitera Tēvreižu krājums. 1675. gada gera ievadr. /Kopenhāgena, 1950/. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Arnold Reitsakas

Arnold Reitsakas (23. mai 1933 Stavropoli krai, Venemaa – 15. veebruar 2000 Tallinn) oli eesti arvutiteadlane ja insener. Lõpetas 1952 Tallinna 10. Keskkooli ja 1957 Leningradi Sideinstituudi. 1957–1961 töötas ta tehases Punane RET. 1961–1993 töötas ta ENSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis, olles 1968–1986 arvutustehnika osakonna juhataja. 1960. aastatel juhtis ta Tallinna Polütehnilise Instituudis arvutiehitajate gruppi ja pidas programmeerimisloenguid. Uurimisvaldkonnad: arvutustehnika ehitamine, rakendamine ja moderniseerimine. Pani aluse Küberneetika Instituudi arvutustehnika süsteemile. Ta osales esimese Eestis ehitatud elektronarvuti loomisel töögrupi juhina. See oli Moskva Arvutustehnika Uurimisinstituudi projekteeritud elektronarvuti mudel M-3, mida ehitati ENSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudi jaoks Nikolai Alumäe initsiatiivil ja tehase RET abiga aastatel 1958–1960. Arvuti ehitamisel osalesid Harri Mägi jt. Osales kaasautorina eksperimentaalse intellektuaalse objektorienteeritud protsessori ja personaalarvuti FORTH-kaasprotsessori loomisel. 1971 – Eesti NSV teeneline insener 1997 – Elektri- ja Elektroonikainseneride Liidu Arvutiseltsi (IEEE Computer Society) medal panuse eest oma maa arvutustehnika arendamisse Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide TPI 1936–1986, 321, 480 Eesti Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituut 1990. Tallinn, 1990, 28, 47–48. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aivar Reivik

Aivar Reivik (sündinud 17. detsembril 1956 Tallinnas) on eesti elektroonikateadlane. Aivar Reivik on teenistujate poeg. Ta lõpetas aastal 1976 Tallinna Polütehnikumi ja 1981 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) energeetikateaduskonna. Õppis aastatel 1982–1985 samas aspirantuuris; tehnikamagister (1995, TTÜ), väitekiri "Röntgenkontrolli manipulaatori lineaarajami uurimine". Oli 1981–1983 TPI vaneminsener, 1983–1985 elektrijaamade kateedri nooremteadur ja 1985–1990 vanemteadur, 1990–2005 töötas erasektoris, 2005–2007 Tallinna abilinnapea. Uurimisvaldkond: aeglasekäigulised lineaarsed asünkroonajamid, püsimagnetitega sünkroongeneraatorid, energiasäästlikud ajamid, kulgelektriajamite rakendusprobleemid, jõupooljuhtmuundurite rakendusprobleemid. 12 teadustrükist, 2 NSV Liidu autoritunnistuse ja 1 Eesti tööstusdisaini lahenduse autor. Манипулятор для рентгеноконтроля с линейным электроприводом (kaasautor). M., 1984 Опыт разработки установок рентгеноскопического контроля на базе линейного асинхронного электропривода (kaasautor). // Seminari ettekannete teesid. Tallinn, 1990 Esimesed Eestis väljatöötatud väiketuulegeneraatorid (kaasautor). // Elektriala 5 (2005). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide TPI 1936–1986, 474. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Vello Rekkaro

Vello Rekkaro (sündinud 14. jaanuaril 1939 Tallinnas) on eesti majandusteadlane. Lõpetas 1957 Tallinna 4. Keskkooli, 1962 Tallinna Polütehnilise Instituudi ja 1971–74 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis aspirant; majanduskandidaat (1975, Teaduste Akadeemia), väitekiri "Elutarbelise teenindamise parendamise majandusprobleeme (tehniliste vahendite näitel)". Täiendas end 1981 Leningradi Ülikoolis ja Budapesti Tehnikaülikoolis ning 1986 Taškendi Ülikoolis. Oli 1965–69 erinevais ettevõtetes insener-konstruktor ja vaneminsener, 1969–71 teeninduskombinaadi "Kiir" direktor, 1974–77 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis nooremteadur ja 1977–79 vanemteadur, 1979–80 TTÜ kus allüksuses vanemõpetaja, 1980–83 dotsendi kohusetäitja, 1983–98 dotsent, 1998–2001 Tallinna Tehnikakõrgkooli dotsent, 2001–06 professor ning logistika ja majanduse õppetooli juhataja, 2006– Euroülikooli professor ja sihtasutuse Tallinna Eluasemefond analüütik. Uurimisvaldkonnad: sotsiaalmajanduse probleemid elamumajanduses ja Eesti regionaal-logistiline potentsiaal. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Historische Aspekte der Regionalpolitik in Estland. // Christian-Albrechts-Universität zu Kiel u.a. Einige Aspekte der Regionalpolitik. Vörträge des Gemeinsamen Seminars über Regionalpolitik. Tallinn, 1989 Sotsiaalselt tasakaalustatud turumajandussüsteemile üleminekuteedest Eestis (kaasautor). // TTÜ uurimistöö. Tallinn, 1996 Eesti ühiskond ja omandireformipoliitika. // Eesti Vabariigi integreerumine Euroopa Liiduga – majanduspoliitika eesmärgid ja abinõud. // VI teadus- ja koolituskonverentsi ettekanded-artiklid. Tartu–Värska, 1998 Eesti kohast Euroopas. 2004. // Tallinna Tehnikakõrgkooli Toim (2004) 4 Teaduse rakenduslikke probleeme. // Tallinna Tehnikakõrgkooli Toim (2005) 6. Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 420–421 TPI 1936–1986, 364, 366. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Georg Rekker

Georg Rekker (28. mai 1928 Tartu – 24. mai 1995 Tartu) oli Eesti majandusteadlane. Georg Rekker oli töölise poeg. Lõpetas 1947 Tartu Arve- ja Plaanindustehnikumi ja 1951 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna; majanduskandidaat (1963, TRÜ), väitekiri "Положение пролетариата в буржуазной Эстоний (1920–1940 гг.)". Oli 1951–1953 TRÜ sportmängude kateedri õpetaja, 1953–1956 poliitilise ökonoomia kateedri aspirant, 1956–1958 samas õpetaja, 1958–1968 vanemõpetaja, 1968–1984 dotsent. Uurimisvaldkond: kapitalistlike maade majandusprobleemid. Üle 20 teadustrükise. Vestlusi elatustasemest (kaasautor). 1962 Lenini imperialismiteooria ja kaasaeg. 1970 Kapitalistlike maade töötajate elatustase tegelikkuses ja kodanlike ning revisionistlike teooriate kõverpeeglis. 1973 Положение рабочего класса и государственно-монополистической капитализм. // Уч. зап. ТГУ 507 (1982). NSV Liidu meistersportlane korvpallis (1952) NSV Liidu meister korvpallis (1949) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 484 Eesti spordi biograafiline leksikon, 550. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Heino Relvik

Heino Relvik (aastani 1938 Brenner; 9. jaanuar 1922 Paide – 8. august 2015) oli eesti tehnikateadlane. Heino Relvik on puusepa poeg. Lõpetas 1943 Tallinna Õpetajate Seminari, 1953 Tallinna Polütehnilise Instituudi masinaehituse tehnoloogia erialal ja 1957 samas aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1975, Leningradi RÜ), väitekiri "Некоторые вопросы динамики неколономных систем". 1943–44 osales II maailmasõjas Soome mereväes. Oli 1958–59 TTÜ teoreetilise mehaanika kateedri laborant, 1959–65 assistent, 1965–76 vanemõpetaja, 1976–92 dotsent. Uurimisvaldkond: analüütiline mehaanika, kõrgemat järku liikumisvõrrandid. Umbes 30 teadustrükist. Soome II klassi Vabadusmedal (1944) Nõukogude Eesti preemia (1980) (kollektiivis) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Основые вопросы аналитической механики (kaasautor). Tallinn, 1979 Уравнение возможной мощности в аналитической механике (kaasautor). // Eesti Teaduste Akadeemia Toim 32 (1983) About Integraal Constraints. // ACUT 939 (1992) Составление дифферециальных управнении движения при помощи аналогов кинетической энергии. // TPI Toim 345 (1973) Об уравнениях типа Гамильтона. // TÜ Toim 487 (1979) Mereväe soomepoisid. Tallinn, 2003. TPI 1936–1986, 372, 374, 380 Mehaanikainsenerid 1918–1998, 186, 214. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Toomas Remi

Toomas Remi (sündinud 3. veebruaril 1949 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane. Toomas Remi on tööliste poeg. Lõpetas 1967 Tallinna 2. Keskkooli ja 1972 Tallinna Polütehnilise Instituudi peenmehaanika seadmete erialal; tehnikamagister (1992, TTÜ), väitekiri "Löögi erienergia uurimine erikujuliste identoritega". 1972–1978 TTÜ üliõpilaste konstrueerimisbüroo insener, 1978–1988 TTÜ masinaelementide kateedri assistent, 1988–1992 vanemõpetaja, 1992–1994 lektor, 1994–1996 dotsent. 1996–1998 AS-i Bera tehnika- ja tootmisdirektor, 1998–2005 AS-i Balti Laager tööstustarvikute osakonna juhataja, 2005– OÜ Laagri- ja Tihenduskeskus tegevdirektor. Uurimisvaldkond: gaasbetooni lõikeseadmete projekteerimine ja valmistamine; erienergia eksperimentaalne määramine löögil; energeetilise erosiooniteooria kohandamine karastatud terastele. Üle 25 teadustrükise, 6 autoritunnistust. Выбор схемы нагружения режущей струны при резке газобетона. // Silikaatbetooni Teadusliku Uurimise Instituudi Toim. Tallinn, 1983 Экспериментальное определение удельной энергии пункообразования различными инденторами. // TTÜ Toimetised 690 (1989) Экспериментальное исследование геометрических ударных лунок различных инденторов. // TTÜ Toimetised 728 (1991) Testing hardened steel targets for dynamic hardness (kaasautor I. Kleis). // Proc. Est. Acad. Sci. Eng. 10 (2004) 1 Adapting the energetic erosion theory to hardened steel (kaasautor I. Kleis). // Proc. Est. Acad. Sci. Eng., 10 (2004) 1. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Mehaanikainsenerid 1918–1998. 186, 214 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Evi Remm

Evi Remm (aastani 1936 Tenson, aastani 1953 Taimre; eesnimena ka Eevi; sündinud 13. oktoober 1930 Tartu – 19. september 2018) oli eesti entomoloog. Evi Remm on teenistujate tütar. Lõpetas 1949 Tartu 2. Keskkooli ja 1954 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina. Oli Tartu 1. Keskkooli õpetaja, 1958 Tartu Riikliku Ülikooli zooloogia kateedri laborant, 1962–1967 TRÜ eksperimentaalbioloogia baasis nooremteadur, 1962 Zooloogia ja Botaanika Instituudi zooloogia sektori vanemlaborant, 1967–1989 entomoloogia ja fütonematoloogia sektori laborant. Uurimisvaldkond: salukärblaste (Lauxaniidae, Diptera), fauna Eestis. Olulise panuse eest Eesti jõgede põhjaloomastiku määramisel on arvatud teose "Eesti jõed" (toimetaja Arvi Järvekülg, Tartu, 2001) kaasautoriks. Eesti, Läti ja Leedu putukate uurimise tulemusena 17 teaduspublikatsiooni, sh 2 määrajat. Ta on uurinud ka ühepäevikuid ja kiile. Tema abikaasa oli Hans Remm, tema pojad on Maido ja Kalle Remm. Eesti kiilivastsete määraja. // Abiks loodusvaatlejale 47 (1963) Akvargeeni toimest Drosophila melanogaster'isse (kaasautor Ü. Pavel). Tartu, 1964, Eesti ühepäevikuliste (Ephemeroptera) määraja. // Abiks loodusvaatlejale 60 (1970). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide ZBI, 70. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jaanus Remm

Jaanus Remm (sündinud 19. augustil 1979 Tartus) on eesti bioloog. Lõpetas 1997 Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 2001 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna; M.Sc. (bioloogia, TÜ, 2003), väitekiri "Puuõõnsuse tihedus, omadused ning asustatus loomade poolt eri tüüpi kaitsealustes ja majandusmetsades"; Ph.D. (loomaökoloogia, TÜ, 2008), väitekiri "Tree-cavities in forests: density, characteristics and occupancy by animals". 2008– TÜ Ökoloogia- ja Maateaduse Instituudi teadur. Uurimisvaldkond: loomade ruumikasutus. Jaanus Remm on Kalle Remmi poeg ning Evi ja Hans Remmi lapselaps. Tema vend on Tiit Remm. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Nest quality limits the number of hole-nesting passerines in their natural cavity-rich habitat (kaasautor A. Lõhmus). // Acta Oecologica 27 (2005) 2 Old-growth structural elements in a strict reserve and commercial forest landscape in Estonia (kaasautor). // Forest Ecology and Management 216 (2005) 1–3 Tree cavities in riverine forests: What determines their occurrence and use by hole-nesting passerines (kaasautorid A. Lõhmus, K. Remm). // Forest Ecology and Management 221 (2006) 1–3. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Jaanus Remm Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Heino Remma

Heino Remma (16. november 1919 Tallinn – 30. oktoober 1981 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane. Heino Remma oli raudtee-ametniku poeg. Lõpetas 1938. aastal Tallinna J. Westholmi Gümnaasiumi. Osales Nõukogude sõjaväess võitlejana II maailmasõjas. Lõpetas 1948. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) tööstus- ja tsiviilehitusinsenerina; tehnikakandidaat (1959, TPI), väitekiri "Põlevkivi tsükloontuhk-liiv segude mehaaniline aktiviseerimine märgtöötlemise teel". Oli 1949–1956 TPI ehitiste teostamise kateedri assistent, vanemõpetaja, 1959–1981 ehitustehnoloogia kateedri dotsent, 1971–1981 ehitustehnoloogia kateedri juhataja. Uurimisvaldkond: silikaattelliste tootmise tehnoloogia, DFK-liimide kasutamine, statistilise meetodi rakendamine uurimistöödes, ehitusmaterjalide optimeerimine. 22 teadustrükist. Механическая активация сланцезольно-песчаных смесей. // TPI Toimetised А 144 (1958) Исследование однородности продукции заводов силикатного кирпича. // Сб. докладов по строительству. НИПИ Силикатобетона, ТПИ. Таллин 1971 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986. Lk 148, 191, 228, 240–241, 415 Vahur Mägi. Ehitusinsenerid TPI-st. Tallinn 1986. Lk 227 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1144 Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.