laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Venemaa Riiklik Raamatukogu

Mitte segi ajada Peterburis asuva Venemaa Rahvusraamatukoguga (vene keeles Российская национальная библиотека) Venemaa Riiklik Raamatukogu (vene keeles Российская государственная библиотека) on raamatukogu Moskvas. Kuni 29. jaanuarini 1992 kandis see nime V. I. Lenini nimeline NSV Liidu Riiklik Raamatukogu. Kõnekeeles on tema nimi olnud Leninka. See on Venemaa suurim raamatukogu. Selles on 43 miljonit trükist 367 maailma keeles. Venemaa Rahvusraamatukogu Raamatukogu ametlik koduleht
Magnetic Band

Magnetic Band oli aastatel 1977–1985 Gunnar Grapsi juhtimisel tegutsenud ansambel. Tegutsemise algul viljeles ansambel poprokki, hiljem raskemat muusikat (hevimuusika). 1980. aastal võitis ansambel Thbilisis toimunud üleliidulisel ansamblite festivalil "Kevadrütmid 1980" esikoha. 1985. aastal sai ansambel esinemiskeelu, mistõttu tegevust jätkati nime Gunnar Grapsi Grupp all. Gunnar Graps – vokaal, löökriistad Marius Sagadi – bass Jüri Roosa – bass Sulev Kuusik – kitarr Riho Sibul – kitarr Heini Vaikmaa – kitarr Nevil Blumberg – kitarr Aivar Oja – kitarr Slavka Kobrin – kitarr Mati Valdaru – saksofon Rein Salme – trummid Dmitri Kostin – trummid Arvo Urb – trummid Tiit Altosaar – trummid Andres Aak – kitarr Endel Jõgi – kitarr Juri Stihhanov – kitarr Jaanus Raudkats – bass Heiki Tark – bass Sergei Pedersen Priit Kuulberg Eesti entsüklopeedia 12. köide, 2003: 324.
Mahtra Talurahvamuuseum

Mahtra Talurahvamuuseum asub Raplamaal Rapla vallas ja tegutseb Eesti Kultuuriministeeriumi riigiasutusena (ühtlasi riigimuuseum). Oma põhikirjas on muuseumi põhieesmärgid järgmised: "koguda, uurida ja säilitada Rapla maakonna ajaloo-, kultuuri- ning kodulooalast kultuuriväärtusega informatsiooni ja esemelist materjali ning korraldada selle vahendamist üldsusele teaduslikel ja hariduslik-meelelahutuslikel eesmärkidel". Muuseum sai alguse, kui Juuru Mittetäielikus Keskkoolis avati Mahtra sõja 90. aastapäeva teemaline näitus. Aastal 1958, kui Mahtra sõjast möödus 100 aastat, avati Juuru kultuurimajas muuseumituba. Muuseum asutati 1967. ja ametlik avamine oli 1970. aastal. http://www.mahtramuuseum.ee/Mahtra_Talurahvamuuseumi_pohimaaru_7.htm (vaadatud 09.02.2013) http://www.mahtramuuseum.ee/Mahtra_Talurahvamuuseumi_ajaloost_6.htm (vaadatud 09.02.2013) Muuseumi koduleht (vaadatud 09.02.2013)
Mara laulustuudio

Mara laulustuudio oli aastal 1815 Tallinnas avatud õppeasutus. Asutuse lõi saksa laulja Gertrud Elisabeth Mara (1749–1833). Laulustuudios õpetas Mara peamiselt kohalikele aadli päritolu noortele soololaulu. EE 12. köide, 2003: 327.
Papiniidu raudteejaam

Papiniidu raudteejaam ehk Waldhofi raudteejaam oli raudteejaam 1896. aastal valminud Pärnu–Valga raudteeliinil (ka Pärnu–Mõisaküla–Viljandi raudteel) ja 1928. aastal valminud kitsarööpmelisel Tallinna–Pärnu raudteeliinil (Lelle–Papiniidu raudteel). Jaam rajati Waldhofi tselluloosivabriku juurde, mis hävis 1915. aastal. Papiniidu raudteejaamast järgmine peatus Pärnu suunal oli lõpp-peatus Pärnu raudteejaam Pärnu kesklinnas praeguse Port Arturi kaubanduskeskuse tagusel alal. Papiniidu raudteejaamale järgnes kitsarööpmelisel Valga–Ruhja–Pärnu raudteel Pärnu poolt tulles Vaskrääma raudteepeatus. Toonase haldusjaotuse järgi jäi jaam Pärnu kihelkonda Reiu mõisa aladele, asudes aga Papiniidu mõisakompleksi juures. Tallinna–Pärnu raudteeliini 1928. aastal valminud Lelle–Papiniidu raudteelõigul järgnes Pärnu poolt tulles Papiniidu raudteejaamale Sindi raudteejaam. Papiniidust sai sellega sõlmjaam, milles oli 1928. aastal 4 rööbasteed. Sindi ja Papiniidu vahel asusid veel Pustusi, Lodja ja Lennuki raudteepeatus. 1930. aastatel nimetati jaam ümber Papiniidu raudteejaamaks. Hoone hävis Teises maailmasõjas ja selle asemele ehitati silikaattellistest hoone, mis on nüüdseks samuti lammutatud. Raudtee laiarööpmeliseks ehitamisel 1971. aastal rajati Pärnu jõe põhjakaldale Pärnu kaubajaamani uus raudtee, mis Papiniidu jaama enam ei läbinud. Eesti kitsarööpmelised raudteed
Mayeri vabrik

Mayeri vabrik (ka Mayeri keemiavabrik) oli aastatel 1887–1927 Tallinnas, Falkspargi 31 töötanud keemiavabrik. Vabriku ajalugu ulatub aastasse 1883[küsitav], mil ettevõte asutati nime all (Woldemar Mayer) Vladimir Mayeri Lesk & Poeg. Vabrik tootis või- ja juustuvärve, juustulaapi ja kondenseeritud piima. Aastal 1896 muudeti vabrik aktsiaseltsiks nimega Tallinna Keemiatehas Richard Mayer. Tehas tootis Venemaale piimhapet, oblikhapet, aniliinõli ja nitrinit. Toodangust suurem osa, eriti oksekivi ja tanniin müüdi Moskva ja Ivanovo-Voznessenski puuvillavabrikutele kangaste värvimise jaoks. 1913. aastal oli ettevõttes 312 töölist ja toodangut anti 2 mln rubla eest. Esimese maailmasõja ajal valmistas Tallinna keemiatehas püssirohtu ning lõhkeainete jaoks vajalikku lämmastik- ja väävelhapet. R. Mayeri Keemiatehases töötas 1914. aasta seisuga 297, 1. jaanuaril 1917 aga 248, 1917- aasta suvel ligi 400 töölist ja 1919. aastal 215 töölist. Aastal 1920 ettevõtte tegevus soikus ja laenude katteks hakkas ettevõte oma vara müüma. Tehas likvideerus 1925. aastal, tehase võlg ulatus 60 mln margani, olulisemaks põhjuseks oli lisaks juhtimisvigadele ka Vene turu kadumine. Mayeri tehasehoonetes, Paldiski maantee 29 alustas tegevust kolm keemiavabrikut (sh H. Reile seebivabrik, Eesti Kunstsarve Vabrik O. Kerson & CO ja 1926. aastal asutatud H. Citroni ja J. Halbreichi Keemiatehas, mis hiljem kandis nime J.Halbreich & Poeg). Richard Mayer, Tallinna bürgermeister ja konsul Eduard Friedrich Woldemar Mayer (1829–1883) ja Tallinna bürgermeister Carl August Mayer Tootmiskoondis “Polümeer”, Flora kvartal Mayeri Ärikvartal, Paldiski maantee 29 1928/1929 Handels-Adressbuch Lett- und Estlands, lk 127 EE 12. köide, 2003: 330. "AIS: arhiivimoodustaja päring". Arhiivi infosüsteem. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.12.2021. Vaadatud 13.01.2020. Mayer, Eduard Friedrich Woldemar (1829–1883), Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710-1960 (DBBL) Mayer, Georg August Richard* (1860–), Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710-1960 (DBBL)
Benediktlased

Benediktlased ehk benediktiinid (ametlik nimi Püha Benedictuse Ordu, ladina keeles Ordo Sancti Benedicti, lühend OSB) on katoliiklik mungaordu. Ordu on nime saanud Nursia Benedictuse (480–550) järgi. Benedictus asutas 529. aastal Monte Cassino kloostri, mille eeskujul on loodud ka teised kloostrid läänes. Umbes aastal 530 kirjutas ta oma kloostrielu reeglid (Regula Benedicti), mis said aluseks kogu läänekristlikule munklusele. Benedictuse eluajal olid tema reeglid kasutusel vaid mõnes üksikus kloostris. Benedictuse reegli järgi elanud kloostrid ei moodustanud kirikuõiguslikult ordut enne 1893. aastat. Benediktlased kannavad musta rüüd, seetõttu on neid nimetatud ka mustadeks munkadeks.
Söödav ubajuur

Söödav ubajuur (Pachyrhizus erosus) on liblikõieliste sugukonda ubajuure perekonda kuuluv taimeliik. Taim on pärit Mehhikost ja Lõuna-Ameerikast. Selle söödav juur sisaldab rohkesti kaaliumi ja C-vitamiini. Söödav ubajuur võib olla kas vesise mahlaga (agua) või piimmahlakas (leche). Maitselt meenutab ta veidi õuna, veidi kartulit.
Eesti Memento Liit

"Memento" suunab siia. Ajalehe kohta vaata artiklit Memento (ajaleht). Filmi kohta vaata artiklit Memento (film). Eesti Memento Liit on aastal 1999 asutatud organisatsioon, mis ühendab Eesti iseseisvuse eest võidelnute, Nõukogude ajal represseeritute ja nende omaste mittetulundusühinguid ja seltsinguid. Organisatsioon on aastal 1989 asutatud organisatsiooni Eesti Õigusvastaselt Represseeritute Liit "Memento" õigusjärglane. Eesti Represseeritute Registri Büroo http://www.memento.ee/liidust/liidu-pohikiri/ (vaadatud 09.02.2013) Organisatsiooni koduleht (vaadatud 09.02.2013)
Melbourne'i Eesti Meestelaulu Selts

Melbourne'i Eesti Meestelaulu Selts oli[küsitav] aastal 1964 Melbourne'is asutatud väliseestlaste selts. Seltsi vedas Ausma Taves. EE 12. köide. Tallinn 2003. Lk 332
Melbourne'i Eesti Naiskoor

Melbourne'i Eesti Naiskoor on aastal 1959 Melbourne'i Eesti Ühingu "Kodu" juures asutatud naiskoor. Naiskoori on juhatanud Eerik Purje, Irene Haldma-Eelma ja Maila Taimre. EE 12. köide. Tallinn 2003. Lk 332
Melbourne'i Eesti Teater

Melbourne'i Eesti Teater (ka: Melbourne'i Eesti Ühingu "Kodu" Näitering) oli aastatel 1950–2000 Melbourne'i Eesti Ühingu "Kodu" juures tegutsenud teatritrupp.. Trupp mängis nii kodueestlaste näidendeid kui ka Austraalia eestlaste omasid. EE 12. köide. Tallinn 2003. Lk 332
Piave jõgi

Piave (ladinakeelne nimi Plavis) on jõgi Põhja-Itaalias Veneto maakonnas. Jõgi saab alguse Peralba mäe lõunanõlvalt Karni Alpides, 2037 meetri kõrgusel merepinnast. Piave suubub Aadria merre Veneetsiast kirdes, Cortellazzo sadama juures, Eraclea ja Jesolo vahel. Piano straordinario triennale interventi di difesa idrogeologica - Elenco corsi d'acqua della rete idrografica regionale Richard J.A. Talbert, toim (2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World: Map-By-Map Directory. Kd I. Princeton, NJ and Oxford, UK: Princeton University Press. Lk 591. ISBN 0691049459.  Piave jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Venemaa Riiklik Väliskirjanduse raamatukogu

Venemaa Riiklik Väliskirjanduse raamatukogu (täieliku nimega M. I. Rudomino nimeline Ülevenemaaline Väliskirjanduse raamatukogu) on raamatukogu Moskvas. Raamatukogu peadirektor on alates 1993. aastast Jekaterina Genieva.
The Eye

"Silm" ("Gin gwai", ingliskeelne pealkiri "The Eye") on 2002. aastal esilinastunud õudusfilm "Silm 2" ("Gin gwai 2", ingliskeelne pealkiri "The Eye 2") on eelmise filmi järjefilm aastast 2004. "Silm 3" ("Gin qwai 10", ingliskeelne pealkiri "The Eye 3") on 2005. aastal valminud teine järjefilm. "Silm" on 2008. aastal esilinastunud õudusfilm, 2002. aasta filmi remake.
Paul Schneider

Paul Schneider (1839–1910), Pärnu arst ja raehärra Paul Schneider (1884–1969), Wilhelm II viimane õuekunstnik Paul Schneider (1897–1939), Saksa pastor Paul Schneider (sündinud 1976), USA näitleja Paul Schneider, USA filmi- ja telerežissöör
Mess (ansambel)

Mess on aastatel 1974–1976 tegutsenud progressiivrokki viljelev Eesti ansambel . Ansambel kasutas oma heliloomingus peale akustiliste rokiinstrumentide ka elektroonilisi instrumente, nagu elektrikitarr ja elektroonilised klahvpillid. Ansambli koosseisus olid Sven Grünberg (klahvpillid), Elmu Värk (kitarr), Mati Timmermann (basskitarr), Andrus Vaht (löökriistad) ja Ivar Sipra (löökriistad). EE 12. köide, 2003: 333. Erm, Anne, 1984. Polkast rokini. Tallinn: Perioodika. Lk ?? (vaadatud 09.02.2013)
Orvar Löfgren

Orvar Löfgren (sündinud 2. oktoobril 1943) on rootsi etnoloog. Ta kaitses 1978. aastal filosoofiadoktori kraadi etnoloogias. Löfgren oli aastatel 1991–2008 Lundi Ülikooli Euroopa etnoloogia professor. Ühtlasi töötas ta aastatel 1983, 1986 ja 1997 külalisprofessorina California Ülikoolis. Alates 2008. aastast on ta Lundi Ülikooli emeriitprofessor. Aastal 2008 valiti Löfgren Kopenhaageni Ülikooli audoktoriks. Tema peamine uurimisvaldkond on igapäevaelu, selle juurde kuuluva tarbimise ja meediakasutuse kultuurilised aspektid. Erilist huvi on Löfgrenile pakkunud teemad nagu unistamine, puhkamine ja ootamine. Rahvusvaheliselt on tuntud tema teosed "On Holiday: A History of Vacationing" (1999) ja "The Secret World of Doing Nothing" (2010). Viimastel aastatel on Löfgren uurinud, kuidas kaasaja inimesed ja institutsioonid saavad hakkama üleküllusega – nii informatsiooni, tarbimise kui ka valikute üleküllusega. Sellel teemal on temalt ilmunud monograafia "Managing Overflow in Affluent Societies" (2012). 4. veebruaril 2013 esines ta Tartu Ülikoolis avaliku loenguga "The importance of messy methods in cultural analysis".
Mārtiņš Karsums

Mārtiņš Karsums (sündinud 26. veebruaril 1986 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Riia Dinamo ründajana paremäärel. Karsums alustas jäähoki mängimist Lätis. 2003. aastal suundus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Quebec Major Junior Hockey League'i klubiga Moncton Wildcats. 2004. aastal valis Boston Bruins ta draft '​is 64. valikuna. Hooajal 2006–07 debüteeris ta American Hockey League'i klubis Providence Bruins. 2009. aastal valiti AHL-i tähtede mängule. NHL-is mängis Karsums hooajal 2008–09 Boston Bruinsi ja Tampa Bay Lightningi meeskonnas. Aastatel 2010–2013 mängis ta Riia Dinamos, 2013–2018 Moskva Dinamo ja 2018–2020 Moskva Spartaki ridades. 2012. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. 2020. aasta detsembris sõlmis ta üheaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga lepingu Krefeld Pinguine. 2021. aasta mais naasis ta Riia Dinamosse. 2008. aastast kuulub ta Läti jäähokikoondisse. Ta on kuulunud Läti koondisse viitel maailmameistrivõistlustel ning 2010., 2014. ja 2022. aasta taliolümpiamängudel. Ta on 178 cm pikk ja kaalub 90 kg. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. jaanuar 2013. Vaadatud 9. veebruaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Mārtiņš Karsums NHL.com lehel Mārtiņš Karsums hockeydb.com lehel
Paul Schneider (näitleja)

Paul Andrew Schneider (sündinud 16. märtsil 1976 Põhja-Carolina osariigis Asheville'is) on Ameerika Ühendriikide filmi- ja seriaalinäitleja. Paul Schneider andmekogus IMDb (inglise)
Loksa Kroonlinna Püha Õiglase Joanni kirik

Loksa Kroonlinna Püha Õiglase Joanni kirik on Harju maakonnas Loksa linnas asuv õigeusu kirik. Kirik on pühitsetud pühale õiglasele Kroonlinna Johannesele ning ehitati aastatel 2002–2003 kirikuks ümber endisest lasteaiahoonest. Kirik asub aadressil Posti tänav 17A. Kirikuhoone pühitses 18. juulil 2008 Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Kornelius (Jakobs). Seda hoonet kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Loksa Kroonlinna Püha Joanni kogudus. Detsembris 2010 paigutati kirikusse Moskva ja kogu Venemaa patriarhilt Kirillilt kingituseks saadud uus ikonostaas, mille raam on teostatud kreeka stiilis, ikoonid maalitud aga vene stiilis. Ikonostaas valmistati spetsiaalselt Loksa kiriku jaoks Vene Õigeusu Kiriku kunsttööstusettevõttes Sofrino. Kiriku templipüha on Kroonlinna Johannese mälestuspäeval 2. jaanuaril (vana kalendri järgi 20. detsembril). Sellel pühal teenis tavaliselt kirikus metropoliit Kornelius. Lisaks pühakojale kuuluvad kiriku hoonetekompleksi ka narkosõltlaste rehabilitatsioonikeskuse ruumid. Ерёмина, Маргарита. Подарок Локса от Московского патриарха Postimees, 8.01.2011 (vaadatud 3.01.2017) День памяти святого праведного Иоанна Кронштадского Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirik (vaadatud 5.01.2017)
Kristin Kuutma

Kristin Kuutma (sündinud 11. juulil 1959) on eesti antropoloog, etnoloog ja folklorist. Tema peamiseks uurimisvaldkonnaks on kultuuriuuringud, eelkõige kultuuriteooriad, kultuuriuuringute historiograafia ja refleksiivne kultuurikriitika, kultuurilooliste sümbolite kujunemine ja representatsioon, kultuuripoliitika ja rahvusvahelised suhted, kultuuripärandi ja identiteedi seosed, pärimuskultuur ja sotsiaalsed protsessid globaalses kontekstis. Kuutma õppis aastatel 1977–1982 Tartu Riiklikus Ülikoolis inglise keelt ja kirjandust. Aastal 1998 sai ta Tartu Ülikooli juures uurimistööga "Folkloorifestivalid kui tänapäeva traditsioon" magistrikraadi. Aastatel 1998–2002 õppis Kuutma Ameerika Ühendriikides Washingtoni Ülikoolis, kus ta sai 1999. aastal teise magistrikraadi ja 2002. aastal ka doktorikraadi väitekirjaga "A Sámi Ethnography and A Seto Epic: Two Collaborative Representations in Their Historical Contexts" (juhendajad John E. Toews ja Thomas A. DuBois). Pärast Tartu Ülikooli lõpetamist töötas ta kirjastuses Eesti Raamat korrektorina, aastatel 1984–1994 Eesti Rahvakultuuri Keskuses toimetajana ja kirjastusala peaspetsialistina ning 1994–2000 Eesti Keele Instituudi folkloristika osakonnas tõlgi ja toimetajana. 1995–1998 oli Kuutma ühtlasi teadur Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituudi juures. 1998–2002 töötas Kuutma õpingute kõrvalt Ameerika Ühendriikides: algul Washingtoni Ülikooli juures eesti keele abiõpetajana (1993–2001) ning siis Wisconsini Ülikoolis uurimisassistendina (2001–2002). Aastatel 2002–2007 oli ta Eesti Kirjandusmuuseumi vanemteadur ning alates 2004. aastast Tartu Ülikooli õppejõud. Aastatel 2007–2009 oli ta kultuuriteaduste erakorraline professor ja alates 2010. aastast on ta sama valdkonna korraline professor. 2013. aastal oli ta aasta aega külalisprofessor St. Andrewsi Ülikoolis Ühendkuningriigis. Kuutma on paljude erialaorganisatsioonide liige. Muuhulgas on ta Eesti Folkloori Seltsi asutajaliige (1989), kuulub alates 1995. aastast Emakeele Seltsi, 1996. aastast Akadeemilisse Rahvaluule Seltsi, 1998. aastast Ameerika Folkloori Seltsi, 2013. aastast Kuninglikku Antropoloogilisse Instituuti. 2003 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (teadusliku analüüsi ja ülevaate koostamine Eesti, Läti ja Leedu laulu- ja tantsupidude ning Kihnu kultuuriruumi kohta, mille tulemusena kanti need UNESCO suulise ja vaimse maailma pärandi nimekirja) 2014 Tartu Ülikooli aumärk 2018 Eesti Teaduste Akadeemia: akadeemikukandidaadi nominatsioon 2019 Tartu Ülikooli medal "CV: Kristin Kuutma". Eesti Teadusinfosüsteem. Vaadatud 8. august 2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. Kristin Kuutma Eesti Teadusinfosüsteemis
Keith Moxey

Keith Moxey (sündinud 1943 Buenos Aireses) on inglise päritolu Ameerika Ühendriikide kunstiteadlane. 1975. aastal kaitses ta Chicago Ülikooli juures filosoofiadoktori kraadi. Ta töötas kunstiajaloo professorina New Yorgi Columbia ülikooli Barnardi kolledžis, 2022. aasta seisuga on sealsamas emeriitprofessor. Moxey peamisteks uurimisvaldkondadeks on Põhja-Euroopa renessansskunst, samuti kunstiajaloo filosoofia ja historiograafia. Ta on üks uue kunstiajaloo koolkonna silmapaistvamaid esindajaid. Niinimetatud uue kunstiajaloo viljelejad peavad esteetilise tähenduse asemel primaarseks kunstiteoste kultuurilist tähendust ning uurivad nendes väljendamist leidnud poliitilisi ja ideoloogilisi struktuure. Moxey on paljude monograafiate autor, mille seast tuntumad on "Peasants, Warriors, and Wives: Popular Imagery in the Reformation" (1989), "The Practice of Theory: Poststructuralism, Cultural Politics, and Art History" (1994) ja "The Practice of Persuasion: Paradox and Power in Art History" (2001). 6. veebruaril 2013 esines Moxey Tartu Ülikoolis avaliku loenguga teemal "Truth and method: the challenge of the image" ja 8. veebruaril 2013 Tallinnas Teaduste Akadeemia saalis teemal "Contemporaneity, Or What Time is Tomorrow".
Vladas Radvilavičius

Vladas Radvilavičius (sündinud 16. märtsil 1972 Tallinnas) on leedu päritolu Eesti poliitik, ettevõtja ja näitleja. Ettevõtjana tegutseb ta kinnisvara ja inkasso alal. Näitlejana on ta tuntud eelkõige Eesti telesarjast "Pilvede all". 1991. aastal lõpetas ta kiitusega Tallinna Polütehnikumi elektronarvutusmasinate ja -seadmete erialal. Vladas Radvilavičius on võitnud mitu Eesti meistrivõistluste medalit ujumises. Argipäeviti teeb ta raadiojaama Retro FM hommikusaates "netivalvur Vladasena" ülevaate kõige kuumemast internetiteemast.[viide?] tegelane ööklubis, "Täna öösel me ei maga", (Taska Productions, 2004) "August 1991", (ETV, 2005) Artur, "Kelgukoerad" (Kanal 2, 2006) Jakob Holm, "Kelgukoerad", Jackpot, (Kanal 2, 2007) Kersti isa, "Kelgukoerad" (Kanal 2, 2008) Indrek Murakas, "Pilvede all", (Kanal 2, 2010 – 2022) KAPO ametnik, "Luuraja ja luuletaja", (Allfilm, 2016) Indrek Murakas, "Pilvede all. Neljas õde", (Kartulid ja apelsinid, 2018) uurija Teras, "Armastus", (TV3 seriaal, 2023) Hal Maxwell, (Woody Allen "Old Saybrook"), "Topeltwoody", Teoteater (2013–) [1] Daniel Brozowski, (Ephraim Kishon "Abielutunnistus"), Teoteater (2017–) [2] Frank Meister; veini müügimees, (John Patrick, "The Doctor Will See You Now"), "Doktor, appi!", Komöödiateater (2023) kärbes, Hotell Transilvania, "Hotel Trasylvania" (Columbia Pictures, 2012) Mark, Võlumaja, "The House of Magic" (nWave Pictures, 2013) Ryker, Lennukid 2, "Planes: Fire & Rescue" (Walt Disney Pictures, 2014) General, Kuus kangelast, "BigHero 6" (Walt Disney Pictures, 2014) Ta oli aastatel 2014–2022 Eesti Reformierakonna liige. 2013 Kohaliku omavalitsuse volikogu valimised – Valimisliit Parteivaba Viimsi – Viimsi – 88 häält 2015 Riigikogu valimised – Reformierakond – Harju- ja Raplamaa – 401 häält 2017 Kohaliku omavalitsuse volikogu valimised – Reformierakond – Viimsi – 77 häält 2017 Viimsi vallavolikogu (asendus)liige, transpordi- ja turvalisuse komisjoni esimees, eelarve- ja arengukomisjoni liige 2019 Riigikogu valimised – Reformierakond – Harju- ja Raplamaa – 569 häält Ta kandideeris 2023. aasta valimistel üksikkandidaadina Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 816 häält ning ei osutunud valituks. Vladas Radvilaviciusel on tütred Kerli (1991), Grete (1992) ja Merilin (2001). "Võlga ei tohi lasta hapuks minna". Äripäev. 28. mai 1996. "Õpilased läbi kahe sajandi". Tallinna Polütehnikum. http://www.sport24.ee/index.php?ac=otsinimidet&id=112965 Häbelik ürgmees, Kairit Tsäro, Kroonika 12. detsember 2012 Nädala juubilar Vladas Radvilavičius 45, Jaan Lukas, Kesknädal, 15. märts 2017 Vladas Radvilavičius IMDB Vladas Radvilavičius Facebook Vladas Radvilavičius Instagram Vladas Radvilavičius Twitter
Aigar Kallas

Aigar Kallas (sündinud 11. oktoobril 1973) on Eesti riigiametnik. Ta on lõpetanud 1991. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja 1995. aastal Eesti Põllumajandusülikooli metsamajanduse eriala. Magistrikraad on tal keskkonnaökonoomikas California Ülikoolist. Alates 1. novembrist 2001 töötas Aigar Kallas Keskkonnaministeeriumi metsaosakonna juhatajana, seejärel aastatel 2002–2003 Riigimetsa Majandamise Keskuse peadirektorina. Aastatel 2007–2022 oli ta taas Riigimetsa Majandamise Keskuse peadirektor. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuni 2014. Vaadatud 10. veebruaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. juuli 2014. Vaadatud 3. juulil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) RMK juhatuse esimehena jätkab Aigar Kallas. Delfi Ärileht, 25. august 2012.
Thibaut Courtois

Thibaut Nicolas Marc Courtois (sündinud 11. mail 1992 Brees) on Belgia jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real ja Belgia jalgpallikoondises. 2014. aastal valiti ta Belgia aasta meessportlaseks. Alates 2011. aasta suvest kuulub Courtois Londoni Chelsea koosseisu, aga ajavahemikus 2011–2014 mängis ta Madridi Atléticos laenul. Hooajal 2013–14 tuli ta Atléticoga Hispaania meistriks ja valiti La liga sümboolsesse koosseisu. Hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 pälvis ta Ricardo Zamora auhinna ning valiti 2013. aastal La Liga aasta parimaks väravavahiks. Debüüdi Chelseas tegi väravavaht 18. augustil 2014 Premier League'i mängus Burnley vastu. Courtois on tulnud hooaegadel 2014–15 ja 2016–17 Chelseaga Inglismaa meistriks. Esimest korda mängis Courtois Belgia rahvuskoondises 15. novembril 2011, kui mängiti sõpruskohtumine Prantsusmaa vastu, mäng lõppes 0:0 viigiga. 2018. aasta maailmameistrivõistlustel valiti ta turniiri parimaks väravavahiks. Ta on koondisega Belgiat esindanud 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Genk Belgian Pro League: 2010–11 Belgia karikas: 2008–09 Madridi Atlético La Liga: 2013–14 Copa del Rey: 2012–13 UEFA Euroopa Liiga: 2011–12 UEFA Super Cup: 2012 Chelsea Premier League: 2014–15, 2016–17 FA Cup: 2017–18 Football League Cup: 2014–15 Madridi Real Klubide maailmameistrivõistlused: 2018 "Courtois". Transfermarkt. Vaadatud 9.8.2018. "2018 FIFA World Cup Russia™ - News - Golden consolation for magical Modric - FIFA.com". www.fifa.com. 16.7.2018. Vaadatud 18.7.2018
Arkaad

Arkaad (ladina arcus 'kaar') ehk kaaristu on arhitektuuris sammastele või piilaritele toetuvate kaarte rida. Arkaade on kasutatud võlvlae, silla ja akvedukti toena, seina avajana ruumide ühendamiseks ja fassaadi liigendajana. Kaunistuseks ja liigenduseks on ehitatud ka petikarkaade.
Laudimeeter

Laudimeeter, lühend lm (ingl. linear metre of shelving), on raamatute hulga mõõtühik riiulipinna pikkuse kaudu. See ühik on UNESCO poolt soovitatud rahvusvahelise mõõtühikuna raamatukogustatistikas. Üks laudimeeter on 1 meetri pikkune, keskmiselt 26 cm sügav ja 37 cm kõrge. See mahutab keskmiselt 35 köidet raamatuid või 14 köidet ajakirju.