laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kadri Valner

Kadri Valner (sündinud 21. jaanuaril 1968 Raplas) on eesti ajakirjanik ja muuseumijuht. Lõpetas 1986 Järvakandi Keskkooli, 1993 Tallinna Pedagoogikaülikooli pedagoogika erialal ja 2010 Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduste erialal. 1987–1994 oli ta õpetaja Jüri Keskkoolis ja Vasalemma Põhikoolis. 1992–2006 töötas Valner ajakirjaniku ning toimetajana Eesti Televisioonis, Sõnumilehes ja Kuku raadios ning oli aastast 2006 Rahvusooper Estonia meediajuht. 2013–2021 oli Kadri Valner Eesti Maanteemuuseumi juhataja. Alates 11. aprillist 2022 kuni 18. maini 2024 oli Valner Jääaja Keskuse tegevjuht. Juunis 2024 valiti Valner 14 kandidaadi hulgast Sihtasutuse Eesti Maaelumuuseumid juhatajaks, kellena ta astub ametisse 16. septembril. On raamatute „75 aastat Eesti tantsupidusid“ (2009) ja „Noorte laulu- ja tantsupeod“ tekstide autor koos ajakirjanik Anneli Ammasega ja väljaannete projektijuht. 2016 Kagu-Eesti (eel)arvamusfestivali üks algataja 2006–2014 Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi juhatuse liige 2012–2014 Võru Folkloorifestivali tegevjuht, alates 2015 korraldustoimkonna liige 2010 Õhinapõhise kogukondliku infoportaali Külauudised üks algatajaid ja päevatoimetaja 2009, 2013 Võrukeelse laulupeo Uma Pido meeskonnaliige 2007–2008 "Teeme ära!" algatusmeeskonna liige 2013 – Võru Kultuurkapitali aastapreemia Võru folkloorifestivali viimise eest CIOFFI festivalide hulka 2009 – Rahvakultuuri Sihtkapitali Ullo Toomi fondi aastapreemia (koos Anneli Ammasega raamatu „75 aastat Eesti tantsupidusid“ eest) 2003 – Eesti Looduskaitse Seltsi aastapreemia keskkonnasaadete eest KUKU raadios Ajakirjanik Sulev Valner on Kadri Valneri abikaasa. Maanteemuuseumi endine juht: väsisin vastu seina jooksmisest, Lõuna-Eesti Postimees, 5. jaanuar 2022 Maanteemuuseumi uueks juhiks saab ajakirjanikuna tuntud Kadri Valner Õhtuleht, 30. august 2013 Uwe Gnadenteich (23. juuli 2019). "Kahemiljoniline muuseumihall näitab masinate valitsemist". Postimees Online. "75 aastat Eesti tantsupidusid". Originaali arhiivikoopia seisuga 23.10.2020. Vaadatud 27.01.2020. "Ilmus raamat noorte laulu- ja tantsupidudest". Ullo Toomi nimelise stipendiumi saavad Kadri Valner ja Anneli Ammas ERR 2010 http://uudised.err.ee/v/vr/kultuur/c78a73cd-6a31-473a-8f22-ddda7c055708/ullo-toomi-nimelise-stipendiumi-saavad-kadri-valner-ja-anneli-ammas Paar: Kadri ja Sulev Valner, Naistemaailm.ee, 2003 https://web.archive.org/web/20170116162242/http://annestiil.ohtuleht.ee/626101/paar-kadri-ja-sulev-valner
P. H. Newby

Percy Howard Newby, kirjanikunimega P. H. Newby (25. juuni 1918 Crowborough – 6. september 1997 Garsington) oli inglise ajaloolane, kirjanik ja BBC tegevdirektor. Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole. "A Journey to the Interior" (1945) "The Spirit of Jem" (1947) "Agents and Witnesses" (1947) "Mariner Dances" (1948) "The Loot Runners" (1949) "The Snow Pasture" (1949) "The Young May Moon" (1950) "A Season in England" (1951) "A Step to Silence" (1952) "The Retreat" (1953) "Picnic at Sakkara" (1955) "Revolution and Roses" (1957) "Ten Miles From Anywhere" (1958) "A Guest and His Going" (1960) "The Barbary Light" (1962) "One of the Founders" (1965) "Something to Answer For" (1968) "A Lot to Ask" (1973) "Kith" (1977) "Feelings Have Changed" (1981) "Leaning in the Wind" (1986) "Coming in with the Tide" (1991) "Something About Women" (1995) 1948 Somerset Maughami auhind 1969 Bookeri auhind (üldse esimene selle auhinna saaja) Briti impeeriumi ordu tiitel "Briti impeeriumi ordu komandör" (Commander of the Order of the British Empire, CBE) töö eest BBC-s
Tuhkatriinu (muusikal)

"Tuhkatriinu" (inglise "Cinderella") on USA 1957. aasta telemuusikal, mille libreto ja luuletused kirjutas Oscar Hammerstein II ning muusika Richard Rodgers. Muusikali lugu põhineb Charles Perrault' samanimelisel muinasjutul. Muusikal oli esimest korda eetris 31. märtsil 1957 telekanalil CBS. Muusikal kestab 76 minutit. 1957. aasta muusikalis mängis peaosa (Tuhkatriinut) Julie Andrews.
Tuftsi Ülikool

Tuftsi Ülikool (inglise keeles Tufts University) on eraülikool USA Massachusettsi osariigis Somerville'is ja Medfordis. Kool asutati 1852. aastal Tuftsi kolledžina. Kool on nimetatud USA ärimehe ja filantroobi Charles Tuftsi auks. 2017. aastal õppis ülikoolis 11 489 üliõpilast ja akadeemilisi töötajaid oli 1706. Ülikooli koduleht
Telefunken

Telefunken oli aastatel 1903–1967 tegutsenud Saksamaa raadio- ja televisiooniaparatuuri ettevõte. Jaanuaris 1967 ühinesid Telefunken ja AEG ning ühisettevõtte nimeks sai Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft AEG-TELEFUNKEN. 1972. aastal eraldus ühisettevõttest üks osa, mis sai nimeks TELEFUNKEN Fernseh und Rundfunk GmbH. http://www.telefunken.com/
Floral Shoppe

"Floral Shoppe" (jaapani keeles: フローラルの専門店) on Ameerika elektroonilise muusika esitaja Vektroidi (kasutas albumi jaoks varjunime Macintosh Plus; kodanikunimega Ramona Andra Xavier) 2011. aastal välja antud viieteistkümnes stuudioalbum. See oli üks esimesi laiemat tunnustust kogunud vaporwave-žanri albumeid koos Oneohtrix Point Neveri albumiga "Eccojams Vol 1" ning seda peetakse kriitikute ja fännide poolt üheks selle žanri tähtsamaiks albumiks. Vektroid kasutas "Floral Shoppe" jaoks pseudonüümi Macintosh Plus, mis on tuletatud samanimelisest arvutist. "Floral Shoppe" anti välja 9. detsembril 2011 indie-plaadifirma Beer on the Rug poolt digitaalsel kujul Bandcampi muusikapoes. See kogus internetis palju tuntust ning seda on nimetatud "2011. aasta enim haibitud vaporwave-albumiks". Hiljem anti albumist välja ka kahe boonuslooga kassetiversioon, mida tehti 100 eksemplari. Downer, Adam (16. veebruar 2011). "Macintosh Plus - FLORAL SHOPPE (album review)". Sputnikmusic (inglise keeles). Vaadatud 14. jaanuar 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Vektroid – Bio". Vektroid (inglise keeles). Big Cartel. Vaadatud 14. jaanuar 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Floral Shoppe". Beer on The Rug. Bandcamp. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. oktoober 2013. Vaadatud 14. jaanuar 2017. {{netiviide}}: eiran teksti "Beer on The Rug" (juhend) Gierczak, Antoni. "Vektroid: Rainbowtrinity". WQHS-DT. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. jaanuar 2017. Vaadatud 14. jaanuar 2017. "BOTR009 – Macintosh Plus :: 'Floral Shoppe' C44". Beer on The Rug. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. oktoober 2014. Vaadatud 14. jaanuar 2017. Albumi veebileht
Karl I (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

Reini pfaltskrahv, Baieri hertsog, Veldenzi ja Sponheimi krahv Karl I (4. september 1560 – 16. detsember 1600) oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1569 kuni 1600. Karl sündis Neuburgis pfaltskrahv Wolfgangi noorima pojana. Pärast oma isa surma aastal 1569 jaotasid Karl ja tema vennad isa territooriumid: Karl sai Pfalzi osa Kaugemast Sponheimi krahvkonnast, väikese territooriumi ümber Birkenfeldi. Karl on Pfalz-Birkenfeldi dünastia asutaja. Karl suri Birkenfeldis ja maeti Meisenheimi. Karl oli suhteliselt tähtsusetu riigikese vürst ja tema peamine tähtsus on, et Baieri kuningad põlvnevad temast. Karl abiellus 23. veebruaril 1590 hertsog Wilhelm VI tütre Dorotheaga ja nad said järgmised lapsed: Georg Wilhelm (6. august 1591 – 25. detsember 1669) Sophie (29. märts 1593 – 16. november 1676) Friedrich (29. oktoober 1594 – 20. juuli 1626) Christian (3. november 1598 – 6. september 1654)
Georg Wilhelm (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

Reini pfaltskrahv, Baieri hertsog, Veldenzi ja Sponheimi krahv Georg Wilhelm (6. august 1591 – 25. detsember 1669) oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1600 kuni 1669. Georg Wilhelm sündis Ansbachis pfaltskrahv Karl I vanima pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1600 kui Sponheimi krahv. Ta oli ühisvalitseja Sponheimi kondomiiniumis koos Badeni markkrahvi Wilhelmiga, kelle vastureformatsioonilist liikumist ta vaevaliselt tõrjus. Georg Wilhelm lõpetas oma isa alustatud Birkenfeldi lossi laiendamise ja pani lossikabeli nurgakivi. Teda peetakse säästlikuks ja usaldusväärseks valitsejaks, kuigi ta ei saanud Kolmekümneaastase sõja ajal palju teha. Tema maid rünnati Kolmekümneaastase sõja ajal aastal 1635 ning samal aastal puhkes katk, tappes 416 inimest. 1666. aastal nimetas ta Günter Heyleri õukonnajutlustajaks Birkenfeldi. Georg Wilhelm suri Birkenfeldis. Ta maeti Birkenfeldi kihelkonnakirikusse; hiljem viidi tema sark Birkenfeldi lossikabelisse ja lõpuks Meisenheimi. Georg Wilhelm abiellus 30. novembril 1616 krahv Otto tütre Dorotheaga ja nad said järgmised lapsed: Dorothea Amalie (30. märts 1618 – 6. august 1635) Anna Sophia (12. aprill 1619 – 1. september 1680) Elisabeth Juliane (28. oktoober 1620 – 28. oktoober 1651) Maria Magdalena (8. august 1622 – 27. oktoober 1689) Klara (14. jaanuar 1624 – 1. veebruar 1628) Karl Otto (5. september 1625 – 30. märts 1671) Georg Wilhelm abiellus 30. novembril 1641 Salm-Grumbachi Julianega. Abielu jäi lastetuks ja lahutati pärast seda, kui Juliane sünnitas lapse nii ruttu pärast pulmi, et Georg Wilhelm ei saanud olla isa. Georg Wilhelm abiellus 8. märtsil 1649 krahv Ludwig Eberhardi tütre Anna Elisabethiga. Abielu jäi lastetuks.
Karl II Otto (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

Karl II Otto (5. september 1625 – 30. märts 1671) oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1669–1671. Karl Otto sündis Birkenfeldis pfaltskrahv Georg Wilhelmi ainsa pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1669. Karl Otto suri Birkenfeldis ja maeti Meisenheimi. Karl Otto abiellus 30. novembril 1616 Hohenlohe-Neuensteini krahvi Kraft VII tütre Margarete Hedwigiga ja nad said järgmised lapsed: Karl Wilhelm (22. august 1659 – 18. aprill 1660) Charlotte Sophia Elisabeth (14. aprill 1662 – 14. august 1708) Hedwig Eleonore Maria (17. august 1663 – 12. aprill 1721)
Christian II (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

Christian II (22. juuni 1637 – 26. aprill 1717) oli Birkenfeld-Bischweileri hertsog aastatel 1654–1717, Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1671–1717 ja Rappoltsteini krahv aastatel 1673 kuni 1699. Christian sündis Bischwilleris pfaltskrahv Christian I vanima ellujäänud pojana. Pärast isa surma aastal 1654 järgnes ta talle tema territooriumitel Bischweileri ümber. Aastal 1671 päris ta oma nõolt Karl II Ottolt Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeldi. Oma naise pärandi kaudu oli ta ka Rappolsteini krahv, kuni andis tiitli oma pojale Christian III-le. Christian abiellus 5. septembril 1667 Rappoltsteini krahvinna Katharina Agathega ja nad said järgmised lapsed: Magdalena Claudia (16. september 1668 – 9. detsember 1704) Ludwig (26. detsember 1669 – 2. aprill 1670) Elisabetha Sophia Auguste (2. august 1671 – 18. oktoober 1672) Christina Katharina (2. august 1671 – 15. mai 1673) Charlotte Wilhelmine (18. oktoober 1672 – 29. mai 1673) Christian (7. november 1674 – 3. veebruar 1735) Luise (28. oktoober 1679 – 3. mai 1753)
Naftoli Bassel

Naftoli Bassel (vene keeles Нафтолий Мордухович Бассель, 21. august 1932 Tallinn – 26. veebruar 2016) oli juudi päritolu Eesti kirjandusteadlane. Ta sündis arstide peres. 1955. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vene keele ja kirjanduse osakonna, 1966. aastal aspirantuuri Eesti NSV Teaduste Akadeemia keele ja kirjanduse instituudis. 1982. aastal kaitses ta doktoriväitekirja filoloogia erialal. Aastatel 1966–1991 töötas ta Eesti NSV TA keele ja kirjanduse instituudi teadurina, 1991–1994 Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses. Basseli peamised uurimissuunad olid võrdlev kirjandusteadus ning kirjandussuhted, eelkõige eesti kirjanduse suhted teiste kirjandustega. Ta avaldas nii eesti- kui ka venekeelseid töid eesti ja nõukogude kirjandusest, kirjandussuhetest ning eesti kultuuri ajaloost. Naftoli Bassel suri 26. veebruaril 2016 ja ta maeti 3. märtsil 2016 Rahumäe kalmistule (juudi ossa). Литературные связи Советской Эстонии. Tallinn: Eesti Raamat, 1970 Типологические связи эстонской советской литературы с литературами других народов. Tallinn: Eesti Raamat, 1980 Проблемы межнациональной общности эстонской советской литературы. Tallinn: Ühiselu, 1985 Эстонская советская проза : проблемы и тенденции развития. Таллинн: Общество "Знание" Эстонской ССР, 1989 https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=429515 Бассель, Нафтолий Мордухович. Большая биографическая энциклопедия.
Paldiski maantee (Keila)

Paldiski maantee on tänav Keilas. Tänav saab alguse ringteelt, kus kohtuvad Haapsalu maantee ja Keskväljak, ning suundub loodesse, kuni lõppeb linnapiiril. Tänava pikkus on umbes 4,2 km. Tänav sai nime 1940. aastal
Christian III (Pfalz-Zweibrücken)

Zweibrücken-Birkenfeldi pfaltskrahv Christian III (7. november 1674 – 3. veebruar 1735) oli Saksa aadlimees. Ta oli Wittelsbachide kõrvalharu Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeldi liige. Ta oli pfaltskrahv Christian II ja Rappoltsteini krahvinna Katharina Agathe poeg. Ta oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog ja pfaltskrahv aastatel 1717 kuni 1731. Aastal 1731 päris ta suveräänse Pfalz-Zweibrückeni hertsogkonna ja sai seega Zweibrückeni pfaltskrahviks ja hertsogiks. Ta oli ka Rappoltsteini krahv aastast 1699 kuni oma surmani. Christian sündis Strasbourgis. Ta oli pfaltskrahv Christian II ainus täisikka jõudnud poeg. Ta alustas oma karjääri aastal 1697 Prantsuse sõjaväes ja võttis üle Alsace'i rügemendi. Aastal 1699 päris ta oma emalt Rappoltsteini krahvkonna. Aastal 1702 sai temast välimarssal ja aastal 1704 edutati ta kindralleitnandiks. Ta paistis sõjaliselt silma Oudenaarde lahingus aastal 1708. Aastal 1717 suri tema isa. Ta lahkus sõjaväest ja võttis üle Zweibrücken-Birkenfeldi valitsemise, mis oli väike osa Sponheimi krahvkonnast. Aastal 1731 suri lastetuna Zweibrückeni pfaltskrahv Gustav Samuel Leopold ja Christian III päris tema territooriumi. Tema sugulased olid vastu, kuid Mannheimis 24. detsembril 1733 sõlmitud lepingus Pfalzi kuurvürsti Karl III Philippiga sätestati, et Christian saab Pfalz-Zweibrückeni. Ta suri Zweibrückenis ja maeti Alexanderskirchesse. Ta abiellus aastal 1719 Lorentzeni lossis Karoline von Nassau-Saarbrückeniga ja nad said neli last. Karoline Henriette (9. märts 1721 – 30. märts 1774) Christian IV (6. september 1722 – 5. november 1775) Friedrich Michael (27. veebruar 1724 – 15. august 1767) Christiane Henriette (16. november 1725 – 11. veebruar 1816)
Pargi tänav (Kuressaare)

Pargi tänav on tänav Kuressaares. Tänav saab alguse Lossi tänavalt, kust suundub loodesse, pöörab siis edelasse ning lõpuks uuesti loodesse, misjärel lõppeb Abaja tänavaga ristudes (sama sihis jätkub Töö tänav). Tänav sai nime 23. veebruaril 1990. Tänava nimetamisel on aluseks olnud lähedal asuv Kuressaare lossipark. Pargi tänav 4, 1980. aastatel taastatud elamu. Algne Waldmanni pansion, kus aastatel 1946–1952 tegutses Kuressaare Ehitustehnikum. Pargi tänav 5, asus 1948. aastast Viktor Kingissepa Majamuuseum, 1992. aastast Linnakodaniku Muuseum. Pargi tänav 12 asub Asa Spa Hotel, endine Spaa Hotell Rüütli veekeskus 19. sajandi keskpaigas avastati linna lähedal suured tervisemuda varud ning Kuressaarde, Weise heinamaale rajati 1840. aastal esimene mudaravila. Pargi 10 ja Pargi 12 ajaloolistel kruntidel asusid 19. sajandi lõpus ehitatud mudaravilad, mis on hävinenud. Kaks krunti liideti 2002. detailplaneeringu alusel. 1856. aastal lasi selle ala lõunaosasse ehitada esimese mudaravila tisler Jacob Weise lesk. Weise mudaravila omandas 1908. aastal Kuressaare linn, see ehitati ümber ja nimetati Linna mudaravilaks. Hoone hävis paar aastat peale Teist maailmasõda tulekahjus. 1883. aastal avati Weise mudaravilast põhja pool 36 vannitoaga mudaravila, mis sai nimeks Uus Tervismuda-Supelasutis (saksa keeles Neue Heil- und Schlammbadeanstalt). Selle rajamise taga olid arstid Carl Wiedemann ja Georg Wilhelm Carstens. Mudaravila hoonestuse kavandas Kuressaare linnaarhitekt Karl Lorentzen. Uus mudaravila hävis 1980. aastate lõpul tulekahjus . Kinnistutele ehitati 2002. aastal spaahotell Rüütli. Linnakodaniku elamu – Pargi 5 Rüütli saab uue veekeskuse ja uue nime, saartehaal.postimees.ee, 15. aprill 2021 Pargi tn 12,register.muinas.ee (vaadatud 06.02.2022)
Pimedad aknad

"Pimedad aknad" on 1968. aastal Eesti Telefilmis toodetud kolmejaoline telemängufilm. Filmi režissöör on Tõnis Kask. Film põhineb Lilli Prometi jutustusel "Pimedate akende ajal". Tõnis Kase ekraniseering valmis 1968. aastal kolmeosalise teleseriaalina. Filmi originaal hävis peaaegu täielikult 1976. aastal Eesti Televisiooni filmilao tulekahjus. Aastatel 2005–2007 taastas Tõnis Kask filmi pildi Minskist leitud venekeelse koopia järgi ja monteeris selle üheks täispikaks filmiks. Kuna eestikeelsed helisalvestised olid samuti hävinud, lugesid eesti näitlejad rollid uuesti sisse. Dublaažis osalesid Evelin Pang, Helena Merzin, Argo Aadli, Ott Aardam, Anne Paluver, Garmen Tabor jt. Lisada tuli ka igasugune taustamüra ja Eino Tambergi loodud originaalmuusika. Tegevus toimub Teise maailmasõja ajal Tallinnas. Lugu on kahest eesti tüdrukust, Maarjast ja Leedast, ning nende elukäiku määravatest inimestest, samuti oma armastuse leidmisest. Kunagine Tallinna koolipoiss Gert läks baltisakslasena Hitleri kutsel Saksamaale ja jõuab nüüd tagasi Saksa eriteenistuse ohvitserina. Linnas varjab end julgeolekuteenistuse poolt tagaotsitav Mati – hüüdnimega Surnud Mees. Okupatsiooniaegses Tallinnas tehtavatest valikutest ja otsustest sõltub rohkem kui arvata osatakse. Kuna filmis kajastatakse suhet eesti neiu ja fašistliku ohvitseri vahel, mis oli Nõukogude Liidu filmilevisse ideoloogiliselt sobimatu, osutus ebatavaliseks, et Nõukogude võimu tingimustes film üldse valmida sai. Leeda osa eest anti Ada Lundverile Riia filmifestivalil parima naisosatäitja auhind. Pimedad aknad Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 14.01.2017) Filmidiiva Ada Lundveri rollid: refrääniks jääb ikka Andres Lapeteuse naine. Kroonika. 20.12.2022. Vaadatud 21.01.2023. Pimedad aknad Eesti filmi andmebaasis Pimedad aknad Eesti filmi andmebaasis Pimedad aknad Eesti filmi andmebaasis Taastati 40 aasta eest tehtud film “Pimedad aknad". Eesti Päevaleht, 13. veebruar 2008
Tom ja Fluffy

"Tom ja Fluffy" on 1997. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöörid on Janno Põldma, Heiki Ernits, Leo Lätti. Filmi tootis Eesti Joonisfilm. Tom ja Fluffy Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 14.01.2017) Tom ja Fluffy Eesti filmi andmebaasis
Apatitõ

Apatitõ on linn Venemaal Murmanski oblastis. Asub Imandra järve kaldal, Hibiinidest lõunas. Apatitõ on tekkinud 1929. aastal rajatud raudteejaama juurde. Asula hakkas kiiresti arenema seoses apatiidi ja nefeliini kaevandamisega Hibiinides. 1966. aastal liideti Molodjožnõi külaga ja sai linnaõigused. Apatitõ on mäetööstuse keskus. Linnas asub Apatitõ soojuselektrijaam võimsusega 323 MWh. http://www.apatity-city.ru/
Christian IV (Pfalz-Zweibrücken)

Zweibrücken-Birkenfeldi pfaltskrahv Christian IV (6. september 1722 – 5. november 1775) oli Zweibrückeni hertsog aastatel 1735 kuni 1775. Christian IV sündis Bischweileris pfaltskrahv Christian III ja Karoline von Nassau-Saarbrückeni pojana. Christian abiellus aastal 1751 morganaatiliselt Maria Johanna Camassega. Nad said kuus last, kes ei saanud esialgu vanemate abielu morganaatilise olemuse tõttu isa hertsogkonda pärida, kuid aastal 1792 said nad õiguse kanda nime Freiherr von Zweibrücken: Christian (1752–1817) Philippe Guillaume (hiljem Wilhelm) (1754–1807) Maria Anna Caroline (1756–1806) Karl Ludwig (1759–63) Elisabeth Auguste Friederike (1766–1836) Julius August Maximilian (1771–73) Hôtel des Deux-Ponts
Tallinna legendid

"Tallinna legendid" on 1995. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöörid on Heiki Ernits ja Leo Lätti. Filmi tootis Eesti Joonisfilm. Tallinna legendid Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 14.01.2017) Tallinna legendid Eesti filmi andmebaasis
Sõnum naabritele

"Sõnum naabritele" on 2005. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöör on Priit Tender. Filmi tootis Eesti Joonisfilm. Film räägib televiisorite parandajast Antist, kes ühel päeval läheb hulluks ja leiab, et maailm vajab parandamist. Sõnum naabritele Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 14.01.2017) Sõnum naabritele Eesti filmi andmebaasis
Dan Ben-Amos

Dan Ben-Amos (3. september 1934 Tel Aviv – 26. märts 2023) oli juudi päritolu folklorist ja semiootik, kes töötas Pennsylvania Ülikoolis Ameerika Ühendriikides. Ben-Amos, Dan; Goldstein, Kenneth S. 1975. "Folklore: Performance and Communication". (Approaches to Semiotics 40.) The Hague: Mouton & Co.
Benjamin Lee

Benjamin Lee on ameerika antropoloog ja semiootik. Ta kaitses doktoriväitekirja Chicago Ülikoolis 1986. aastal. Lee, Benjamin; Noam, Gil G. (eds.) 1983. Developmental Approaches to the Self. Springer. Lee, Benjamin; Urban, Greg (eds.) 1989. Semiotics, Self, and Society.(Approaches to Semiotics 84.) De Gruyter. Lee, Benjamin 1997. Talking Heads: Language, Metalanguage, and the Semiotics of Subjectivity, Duke University Press. Ametlik koduleht.
Superlove (joonisfilm)

"Superlove" on 2001. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöör on Ülo Pikkov. Filmi tootis Eesti Joonisfilm. Superlove Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 14.01.2017) Superlove Eesti filmi andmebaasis
Erioperatsioonide grupp (täpsustus)

Erioperatsioonide grupp (inglise keeles Special Operations Group, lühend SOG), varem ka Spetsiaalsete Operatsioonide Grupp, tähistab tavaliselt (kuid mitte eksklusiivselt) riikide sõjaväe või politsei eriüksusi, see võib viitada järgnevatele üksustele: 27. Erioperatsioonide grupp, Ameerika Ühendriikide Õhuväe üksus 352. Erioperatsioonide grupp, Ameerika Ühendriikide Õhuväe üksus 353. Erioperatsioonide grupp, Ameerika Ühendriikide Õhuväe üksus Victoria politsei erioperatsioonide grupp, Victoria politsei eriüksus (Austraalia) Tasmaania politsei erioperatsioonide grupp, Tasmaania politsei eriüksus (Austraalia) Erioperatsioonide grupp (Argentina), Argentina õhuväe eriüksus Erioperatsioonide grupp (Brasiilia) Erioperatsioonide grupp, Eesti Kaitseväe eriüksus Spetsiaalsete Operatsioonide Grupp, 1999. aastal likvideeritud endine Eesti Kaitseväe eriüksus Mereväe erioperatsioonide grupp (Filipiinid), Filipiini mereväe eriüksus Erioperatsioonide grupid (Hispaania armee) Erioperatsioonide grupp (Hispaania politsei) Erioperatsioonide grupp (India), Jammu ja Kashmiri politsei eriüksus Indias Erioperatsiooni grupp (India), paramilitaarne üksus Odishas Indias Erioperatsioonide grupp (Jaapan) Erioperatsioonide grupp (Mehhiko) Erioperatsioonide grupp (Portugal) Erioperatsioonide grupp (Tšehhi) Tšiili politsei erioperatsioonide grupp Erioperatsioonide grupp (UNSOG)
Porgandite öö

"Porgandite öö" on 1998. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöör on Priit Pärn. Filmi tootis Eesti Joonisfilm. Porgandite öö Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 14.01.2017) Porgandite öö Eesti filmi andmebaasis
Tööstuse tänav (Paide)

Tööstuse tänav on tänav Paides. Tänav saab alguse Pärnu tänavalt ja suundub lõunasse. Tänav ristub Jaama, Põllu, Liiva ja Karja tänavaga ning lõppeb Mündi tänaval. Tänav sai nime 1973.
Kamensk-Uralski

Kamensk-Uralski on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Asub Kamenka suudmes, Isseti jõe kaldal, Jekaterinburgist 100 km kagus. Asula on rajatud 1682. aastal rauavalutehase juurde ja kandis 1935. aastani nime Kamenski Zavod ja 1940. aastani Kamensk. Aastal 1935 sai linnaõigused. Aastal 1939 avati alumiiniumitehas ja linnast sai üks tähtsamaid tööstuskeskusi Uuralites. Linn oli tuntud parimate suurtükkide tootjana. Kamensk-Uralski on raudteede sõlmpunkt ja arenenud tööstuslinn. Q126719912 Kamensk-Uralski koduleht