laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Muḩammad Ḩusayn Ţanţāwī

Muḩammad Ḩusayn Ţanţāwī Sulaymān (araabia keeles محمد حسين طنطاوى سليمان‎, 31. oktoober 1935 Kairo – 21. september 2021 Kairo) oli Egiptuse maavägede marssal ja riigitegelane. Alates 11. veebruarist 2011 kuni 30. juunini 2012 oli ta Relvajõudude Ülemnõukogu esimehena Egiptuse relvajõudude ülemjuhataja ja Egiptuse faktiline riigipea. Ţanţāwī oli pärit Nuubiast. Ohvitseriks sai ta 1. aprillil 1956, kui ta teenis jalaväes. Ta osales Egiptuse sõjaväe koosseisus Suessi kriisis (1956), Kuuepäevases sõjas (1967) ja Yom Kippuri sõjas (1973). Paljude töökohtade hulgas, mida ta täitis, oli sõjaväeatašee Pakistanis. Ta on juhatanud Vabariiklikku Kaardiväge, mille ülesanne on kaitsta Kairot. 1991 juhatas ta Egiptuse sõjaväeüksust Iraagi vastu peetud Lahesõjas, mille eesmärk oli tõrjuda Iraak välja Kuveidist, mille Iraak oli 1990 vallutanud. Ţanţāwī oli alates 20. maist 1991 Egiptuse kaitse- ja sõjatööstuse minister. Ühtlasi ülendati ta maavägede marssaliks. Usutavasti oleks ta saanud Egiptuse presidendiks, kui 1995. aasta juunis presidendile Hosni Mubarakile tehtud atentaat oleks õnnestunud. 2011. aasta jaanuaris ja veebruaris oli ta lühikest aega asepeaminister. 11. veebruaril 2011 astus president Mubarak pärast 18 päeva kestnud meeleavaldusi tagasi ja andis võimu Ţanţāwī juhitavale Relvajõudude Ülemnõukogule. Nõukogu on koos Egiptuse Konstitutsioonilise Ülemkohtu esimehe Farouk Sultaniga sellest ajast peale laiali saatnud Egiptuse parlamendi, organiseerinud 19. märtsil rahvahääletuse muudatuste tegemise kohta Egiptuse põhiseadusesse ning kontrollinud Mubaraki ja paljude teiste endise režiimi ametnike kohtulikule vastutusele võtmist. Ţanţāwī isiklikult hoidis suhteliselt madalat profiili, niivõrd kui see faktilisel riigipeal võimalik on. Esimest korda pöördus ta avalikkuse poole alles 16. mail 2011 politseiakadeemia lennu lõpetamise puhul. Enamiku avalikest esinemistest ja pressikonverentsidest jättis ta nõukogu teistele liikmetele. Ţanţāwī määras 3. märtsil 2011 Egiptuse peaministriks Essam Sharafi, kes oli peaminister kuni 7. detsembrini, ja kinnitas ametisse tema valitsuse. Ţanţāwī võttis vastu ka tähtsaid välismaalasi, sealhulgas Suurbritannia peaministri David Cameroni ja USA riigisekretäri Hillary Clintoni. 2011. aasta novembris algasid rahva uued meeleavaldused, mis tipnesid 22. novembril kokkupõrkega politsei ja demonstrantide vahel, mille käigus sai 33 inimest surma ja üle 2000 vigastada. Pärast seda, kui politsei oli rahvarahutused Tahriri väljakul ja selle läheduses maha surunud, esines Ţanţāwī isiklikult riigitelevisioonis. Ta tõotas kiiremini korraldada presidendivalimised, mis oligi meeleavaldajate peamine nõudmine, ning et hunta on "täielikult valmis võimu viivitamatult üle andma ja tagasi pöörduma oma esialgsete kohustuste juurde, milleks on kodumaa kaitsmine, kui vaid rahvas selleks soovi avaldab, vajadusel näiteks rahvahääletuse kaudu". Presidendivalimised toimusid 2012. aasta juunis, presidendiks valiti Muḩammad Mursī. Alates augustist 2012 oli Ţanţāwī Muḩammad Mursī nõunik.
Priidu Kiive

Priidu Kiive (28. august 1923 Tallinn – 5. august 2011 Minneapolis) oli eesti füüsik ja vaimulik. Kooliteed alustas ta Tallinna 9. algkoolis, 1943. aastal lõpetas Tallinna Reaalkooli. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale ja 1949. aastal siirdus USA-sse. Ta õppis aastatel 1950–1953 Kentucky osariigis Berea kolledžis füüsikat, kus sai bakalaureusekraadi (BA), ning 1953–1959Buffalo ülikoolis, kus sai 1959. aastal magistrikraadi (MA). Seejärel elas ta Minnesota osariigis Minneapolises, kus töötas Augustana kolledžis teadurina pooljuhtide alal ja füüsika õppejõuna ning aastatel 1959–1985 Golden Valley luterlikus kolledžis. Ta oli Minneapolise koguduse liige ja aastatel 1968–1985 koguduse juhatuse esimees. Kui koguduse õpetaja Samuel Eduard Lind läks 1977. aastal emerituuri, oli kogudusel oht jääda ilma vaimulikuta, mistõttu asus Kiive Torontos E.E.L.K. Usuteaduslikus Instituudis usuteadust õppima. Pärast õpingute lõpetamist ja prooviaastat professor Arthur Võõbuse juures ordineeriti ta piiskop Karl Raudseppa poolt 13. oktoobril 1985 õpetajaks. Seejärel määrati Kiive E.E.L.K. Chicago praostkonna vikaarõpetajaks. Põhiliselt teenis ta Minneapolise kogudust. Ta oli 1956. aastast Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. Tõnis Nõmmik In memoriam Priidu Kiive Eesti Kirik, 7. september 2011 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2430
Paljunemine

Paljunemine on laiemas mõttes ökosüsteemis olevate ühetaoliste biosüsteemide või selle üksikosade (organellide, rakkude, liikide jt) kvantitiivne suurenemine. Paljunemise mehhanismideks võivad olla jagunemine, sigimine, multiplikatsioon jt viisid. Kitsamas mõttes on paljunemine sigimine. Paljunemist kitsamas mõttes nimetatakse ka autoreproduktsiooniks, mis on uute organismide tekkimise protsess. Paljunemine on eluslooduse põhiline omadus; iga üksikorganism on paljunemise tulemus.  Pikemalt artiklis Sigimine Paljunemine võib toimuda seksuaalselt või aseksuaalselt. Aseksuaalsel paljunemisel võib üksikorganism paljuneda ilma teise sama liigi organismita. Aseksuaalselt paljunevad näiteks paljud ainuraksed pooldumise teel. Seksuaalne paljunemine eeldab enamasti kahte organismi, kes on tüüpiliselt teine teisest soost. rekursioon sigimissüsteemid
Lauri Aav

Lauri Aav (sündinud 26. veebruaril 1967) on eesti koorijuht ja muusikaprodutsent. Ta õppis Tallinna Muusikakeskkoolis klarnetit ning lõpetas 1992 muusikapedagoogika alal Tallinna Konservatooriumi. Ta juhatas 1989–1991 Eesti Poistekoori stuudiokoore, oli 1992–1998 oli segakoori Sõprus peadirigent ja on alates 1998. aastast Vanalinna Segakoori peadirigent. Ta on olnud Eesti Kontserdi produtsent, turundusjuht ning pressi- ja kommunikatsioonijuht ning Rakvere Teatri reklaamijuht, aastast 2017 Eesti Kontserdi peaprodutsent. Tema vanemad on Irja ja Tõnu Aav. Valner Valme. Lauri Aava mustvalged lapsepõlvemälestused. Eesti Päevaleht, 29. mai 1999
Röhitised

Röhitised on gaasi tahtmatud järsud väljumised maost või söögitorust suuõõnde, mõnikord koos vähese hulga maosisaldisega. Maos on tavaliselt gaasi, mis aitab kaasa mao liigutustele ja maomahla nõristusele. Gaasi kogus sõltub peamiselt koos toiduga kiiruga alla neelatud õhu kogusest. Seda suurendavad gaseeritud joogid ning kapsas, herned, oad ja mõned teised toiduained. Tavaliselt väljub õhk vähehaaval suu või maolukuti kaudu. Kui maos on liiga palju gaasi, siis mao siserõhk tõuseb, mao lihased tõmbuvad kokku, maolävis lõdvestub ja tekib maolukuti spasm. See kutsub esile röhitise. Kõige sagedamini põhjustavad röhitisi mao ja kaksteistsõrmiksoole haigused. Röhitised võivad tuleneda maolävise ebapiisavast sulgumisest kardiapuudulikkuse, diafragma songa, söögitoru liigutushäire, söögitoru sklerodermia või operatsioonijärgse seisundi tõttu. Neil juhtudel põhjustab röhitisi peamiselt maolävise toonuse alanemine. Röhitised võivad tekkida ka reflektoorselt maksa- ja sapipõiehaiguste ning vereringehaiguste (näiteks müokardi infarkti) korral. Lõhnatud gaasiröhitised esinevad tavaliselt hariliku aerofaagia tõttu või liigse gaasimoodustumise tõttu maos. Ebameeldiva lõhnaga gaasiröhitised tekivad juhul, kui mao tühjenemine viibib ning maos jõuavad maosisaldise seismajäämise ja lagunemise tõttu moodustuda süsivesinikud ning ammoniaak ja väävelvesinik. Põhjuseks võib olla näiteks maovähk või maohaavandtõbi. Toiduröhitiste korral jõuab koos gaasiga suuõõnde pisut vedelat maosisaldist, mis võib olla hapu, mõru või roiskunud maitsega. Hapude röhitiste puhul on tavaliselt tegu mao ülehappesusega, mida enamasti kutsub esile maomahla hüpersekretsioon või käärimine, mida tingib soolhappe puudumine maomahlas. Kibedad röhitised tulenevad sapi paiskumisest makku. Roiskunud maitsega röhitised tulevad sellest, et maosisaldis jääb makku kauaks seisma ning laguneb roiskudes. Ravitakse põhihaigust. Dieedist kõrvaldatakse gaseeritud joogid ja gaaside moodustumist soodustavad või makku kauaks seisma jäävad toiduained. Süüa soovitatakse tihti ja vähe korraga. Maomahla hüpersekretsiooni puhul kasutatakse antatsiide. Kardiapuudulikkuse korral kasutatakse metokloropramiidi.
East Anglia Ülikool

East Anglia Ülikool (inglise keeles University of East Anglia, lühendatult UEA) on ülikool Ida-Inglismaal Norfolki krahvkonnas Norwichis. Üliõpilasi on 19 585 (2006), sealhulgas esimese astme kõrgharidust omandamas 15 190 üliõpilast ja kraadiõppureid on 4395. Ülikool asutati 1963. aastal oktoobris. Õppeasutus oli ette nähtud 1200 üliõpilasele ja ühiselamuid ei olnud. Kuid juba 1961 olid loodava ülikooli juhid võtnud ühendust arhitekt Denys Lasduniga, kelle projekteeritud hooneid tollal ehitati Cambridge'i ülikoolis, ja palusid tal ka East Anglia ülikoolilinnak projekteerida. Selle jaoks valiti koht linna lääneservas ja varem oli seal golfirada. Lasdun avalikustas oma projekti pressikonverentsil 1963. aasta aprillis, aga üksikasjalike jooniste tegemine võttis veel ühe aasta ja lõplik projekt erines esialgsest oluliselt. Ülikoolilinnaku esimesed hooned avati 1966. aasta lõpus. 1968 asendas Lasduni ülikoolilinnaku peaarhitekti kohal Bernard Feilden, kelle juhtimisel lõpetati peahoone ja raamatukogu ehitus. Feilden rajas ka areenikujulise väljaku, mis oli ette nähtud sotsiaalse suhtluse jaoks ja mida tema eelkäija plaanides ei olnud. Nendes hoonetes asub East Anglia Ülikool tänapäevani. Lasdun oli brutalismi järgija – see on lähedane rahvusvahelisele stiilile. Ta koondas kogu õppe- ja teadustegevuse "õppemüüri". See oli üksainus 460 m pikkune ehitis. Piki hoonet kulgeb jalgtee, millelt avanevad "õppemüüri" mitu sissepääsu. Jalgteest teisel pool on paljukorruselised ühiselamud, mille iga ülemine korrus on alumisest kitsam ja alumise korruse katusel on terrassid. Sarnasuse tõttu nimetatakse neid ühiselamuid tsikuraatideks. Ülikoolilinnakust lõunas voolab Yare'i jõgi. 1975. aasta paiku kaevandati jõeorus kruusa ja selle tulemusena sai ülikool endale tiigi. Tiiki nimetatakse Broad. East Anglias olevat põhiliselt laevatatavate jõgede ja järvede süsteemi nimetatakse Norfolk Broads, aga ülikooli tiik on nii väike, et see ei ole laevatatav. 2005 sai East Anglia ülikool koos Essexi ülikooliga Inglismaa Kõrghariduse Rahastamise Nõukogult 15 miljonit naelsterlingit uue ülikoolilinnaku rajamiseks Ipswichi. Projekti toetasid Suffolki krahvkonna nõukogu, Ipswichi linnaosa nõukogu, Suffolki kolledž, Ida-Inglismaa Arendamise Amet ning Õppimise ja Oskuste Nõukogu. Raha eest valmis 2007. aasta septembris Suffolki ülikoolilinnak. 2010. aasta jaanuaris avas East Anglia Ülikool Londonis selleks otstarbeks ehitatud õppehoone rohkem kui 1000 üliõpilase jaoks. Ülikooli kunstigalerii ja muuseum asuvad ülikoolilinnaku territooriumil paiknevas Norman Fosteri projekteeritud Sainsbury visuaalse kunsti keskuses, mis avati 1978. Kuubikujulise hoone esikülg on klaasist. Ülikoolilinnaku territooriumil on rohkesti skulptuure, nende seas ka kolm taiest Henry Moore'ilt. East Anglia ülikooli koduleht (inglise keeles)
Kuninglik Šoti Akadeemia

Kuninglik Šoti Akadeemia (inglise keeles Royal Scottish Academy, täisnimi Royal Scottish Academy of Painting, Sculpture, Architecture and Printmaking, lühendatult RSA) on maalikunstnike, skulptorite ja arhitektide organisatsioon, mis edendab Šotimaa kunsti. Kuninglik Šoti akadeemia asutati 1826. aastal Edinburghis. Esialgu kandis ta nime Šoti Akadeemia, aga 1838 sai ta kuninglikuks. Ta ei kuulu Kuningliku Kunstiakadeemia alluvusse, kuigi nende kahe organisatsiooni vahel on tihedad sidemed. Lisaks pidevale uute näituste programmile annab akadeemia välja stipendiume, auhindu ja tegevustoetusi kunstnikele, kes elavad ja töötavad Šotimaal. Akadeemial on suur kunstikogu ja ulatuslik sellega seotud materjalide arhiiv, milles on jäädvustatud Šotimaa kunsti ja arhitektuuri areng akadeemia tegutsemise ajal. See arhiiv asub Deani galeriis, mis paikneb Šotimaa moodsa kunsti muuseumi vastas. Arhiiviallikatega tutvumiseks on vaja enne kokku leppida, kuid arhiiv korraldab oma kogudest sageli näitusi. Kuninglik Šoti Akadeemia asub oma praeguses hoones alates 1911. Akadeemia hoone asub Šoti Rahvusgalerii hoone kõrval ja rahvusgalerii haldab ka akadeemia maja, kuid juba 1910. aastast alates on akadeemiale tagatud ametiruumid praeguses hoones. Seevastu näituseruume peab akadeemia jagama rahvusgalerii ja teiste organisatsioonide, näiteks Šoti Kunstnike Näituste Ühinguga. Hoone arhitekt on William Henry Plaifair (1790–1857). 2004. aastal tehti algust 30 miljonit naelsterlingit maksev projekt, mille käigus hoone renoveeriti ja ühendati rahvusgaleriiga maa-aluse käigu abil. Akadeemia liikmeskonda kuulub 104 akadeemikut, kes saavad õiguse kasutada nimejärgseid tähti RSA, ja 30 auakadeemikut, kes saavad õiguse kasutada nimejärgseid tähti HRSA. Akadeemikud valitakse teiste akadeemikute poolt. Auakadeemikute hulka kuulub ka akadeemia patroon Edinburghi hertsog prints Philip Mountbatten-Windsor. Pärast akadeemia täiendavasse hartasse 2005. aastal tehtud parandusi saavad akadeemikuks valitud isikud akadeemia täisliikmeks alles pärast seda, kui nad on akadeemia kunstikogusse annetanud niinimetatud diplomitöö. The Royal Scottish Academy Kuningliku Šoti akadeemia koduleht (inglise keeles)
Royal Society of Arts

Royal Society of Arts või Kuninglik Kunstide Ühing (inglise keeles täisnimi Royal Society for the encouragement of Arts, Manufactures and Commerce, lühendatult RSA) on Suurbritannia institutsioon, mille eesmärgiks on edendada ja ergutada kunsti, tööstuse ja kaubanduse arengut. Ühingul on 27 000 liiget enam kui 70 riigist. Kuninglik kunstide ühing asutati 1754. aastal Londonis. RSA nime lühendatud vormi eeliskasutusele viitab kiri Royal Society of Arts hoone fassaadi friisil. Ühing sai 1908 kuningas Edward VII-lt õiguse oma nimes kasutada täiendit "kuninglik". Ühingu liikmeteks on olnud Benjamin Franklin, Karl Marx, Adam Smith, William Hogarth, John Diefenbaker ja Charles Dickens. Tänapäevastest liikmetest üks tuntumaid oli Stephen Hawking. Kuninglik Kunstnike Ühing asub Londoni kesklinnas just tema jaoks ehitatud hoones, mille 1774 projekteerisid vennad James ja Robert Adam. Aja jooksul on hoone organisatsioonile kitsaks jäänud, mistõttu ühing on laienenud mitmesse läheduses asuvasse hoonesse. Kuningliku kunstide ühingu president aastail 1952–2011 oli prints Philip, Edinburghi hertsog, alates aastast 2011 on presidendiks viimase tütar printsess Anne. Ühingu juhatuse esimees (Chairman) on Luke Johnson, kelle põhitegevusala on ärindus. RSA annab välja mitut auhinda, millest tuntumad on Alberti medal ja Benjamin Franklini medal.
Jaan Kivistik (botaanik)

Jaan Kivistik (sündinud 29. märtsil 1946 Harjumaal Kuivajõel) on eesti aiandusagronoom ja botaanik. Ta lõpetas Räpina Aiandustehnikumi aiandusagronoomina (1965), Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina (1970) ja Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogina (1976). Jaan Kivistik töötas Räpina Aianduskoolis (1967–2009) puuviljanduse ja viinamarjakasvatuse õppejõuna, oli Eesti Aiandusliidu puuviljanduskomisjoni liige. Ta on tegelenud puuvilja- ja marjakultuuride soovitussortimendi muutmisega ja aianduse terminoloogia korrastamisega. Temalt on ilmunud aiandusalaseid raamatuid (kaasautorina) ja ilukirjanduslikke katsetusi. "Puuviljandus" (1983) "Tööd puuvilja- ja marjaaias" (1988) "Viinamarjad koduaiast" (1996) "Viinamari aias ja köögis" (2002) "Viinamarjad Eestis. Grapes in Estonia" (2006) "Puuviljad ja marjad Eestis. Pomoloogia" (2012 – teine, täiendatud trükk) "Taim ja aednik. Puuviljandus I" (2013 – kolmas, täiendatud trükk) "Puuvilja- ja marjasordid. Soovitussortiment" (2014) "Maalehe viinamarjaraamat" (2017 – seitsmes, täiendatud väljaanne) "Puuviljaaedniku istutusraamat" (2017) "Eesti sirelid: klassika ja kaasaeg" (2020) "Räpina inimesi ja taimi" (2014) "Kevadest sügiseni" (2015) "Liigne või liigutav?" (2017) "Lembelood" (2019) "Kollane raam. Laule Räpinast" (2021) 2007 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2011 – Põlvamaa elutööpreemia https://lounapostimees.postimees.ee/7191554/marts-tuleb-polvamaal-ka-tanavu-tahtpaevarohke Külli Nõmmistu. "Jaan Kivistik – Õpetaja suure algustähega" Aeg & Vaim = Tempus & Spiritus, 25. aprill 2016. Lk 10–13
Yading

Yading [j'a-ting] on looduskaitseala Hiinas Sichuani provintsis. Piirkond on tuntud kolme mäetipu poolest, mida väidetavalt 8. sajandil õnnistas Padmasambhava ning nimetas kolme bodhisattva järgi. Yadingi turismiinfo (inglise keeles)
Žalgirio Arena

Žalgirio Arena on Leedus Kaunase linnas Naujamiestises asuv Baltimaade suurim sisehall. Hall mahutab 15 422 inimest korvpallimängude ajaks ja 16 160 inimest kontserdi ajaks (kui lava asub saali keskel) ning 11 256 inimest, kui lava asub ühes saali otsas. Žalgirio Arenal peetakse põhiliselt korvpallimänge ja kontserte. Halli nime valikul otsustati Žalgiro Arena kasuks, sest 2010. aastal möödus Žalgirise lahingust 600 aastat. Linnapea Andrius Kupčinskas on öelnud: "Ma arvan, et Žalgirise lahingu 600. aastapäeva lähenedes on õige anda uuele areenile Žalgirise nimi." Peale selle mõjutasid linnapea sõnul nime valikut ka Leedu edukaima korvpalliklubi Kaunase Žalgirise saavutused. Klubi kasutab halli kodumängudeks nii kohalikus kui ka Euroliigas. Žalgirio Arenal peeti 2011. aasta korvpalli Euroopa meistrivõistluste playoff-kohtumised ja finaal. Ehitamine algas 2008. aasta septembris. Halli peaarhitekt oli Eugenijus Miliūnas. Žalgirio Arena maksumuseks oletatakse 50 miljonit eurot. Hall avati 18. augustil 2011, kui toimus Leedu ja Hispaania sõpruskohtumine. "Kaunase Areena kavandatav nimi" (leedu). 21.12.2009. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.03.2016. Vaadatud 18.09.2011. "Statomai Kauno arenai suteiktas Žalgirio vardas" (leedu). 18.03.2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.03.2010. Vaadatud 18.09.2011.  Žalgirio Arena – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Siemens Arena

Siemens Arena on Leedus suuruselt teine sisehall. Hall asub Vilniuses Baltupiai linnaosas. Hall avati 30. oktoobril 2004. Selles on korraldatud palju Leedu jaoks tähtsaid spordi-, meelelahutus- ja äriüritusi: niihästi maailmakuulsate kui kohalike esinejate kontserte, mitmesuguste spordialade võistlusi, teatrietendusi, äriseminare ja muid rahvakogunemisi. Siemens Arenal on esinenud Phil Collins, Patricia Kaas, Deep Purple ja Depeche Mode. Siemens Arena mahutab kontserdil 12 500, korvpallimängul 11 000 ja jäähokimängul 8750 pealtvaatajat. Siemens Arena on kohaliku korvpalliklubi Lietuvos Rytase kodusaal. Klubi kasutab seda eriti tähtsateks kohtumisteks, milleks on kõik Euroopa korvpalliliigade kodumängud ja kodumängud oma põhirivaali Kaunase Žalgirise vastu. Ülejäänud kodumängud toimuvad lähedalasuval Lietuvos Rytas Arenal. Siemens Arena on Leedu esimene universiaalhall. 2004. aastal valiti ehitis Leedus aasta spordihooneks. Samal aastal sai see ka õiguse korraldada 2011. aastal toimuvaid Euroopa meistrivõistlusi korvpallis, mille mänge Siemens Arenal peeti. Siemens Arena asub Vilniuse Meelelahutuspargi maa-alal, olles selle esimene valminud objekt. Park pole tänapäevani valmis. Meelelahutusparki peaksid tulema veel sise-veehall, pere-meelelahutuskeskus, ürituste väljak ja looduspark.
Šiaulių Arena

Šiauliai Arena on Leedus Šiauliai linnas paiknev sisehall. Põhiliselt peetakse seal korvpallikohtumisi ja kontserte. Hall on kohaliku korvpalliklubi BC Šiauliai kodusaaliks. Hoone avati 25. juulil 2007. Hoones peeti 2011. aasta korvpalli Euroopa meistrivõistluste B-alagrupi kohtumised 31. augustist 5. septembrini. Hall mahutab korvpallimängudel kuni 5700 ja kontsertidel kuni 7400 vaatajat. Halli kogumaksumuseks kujunes 27 miljonit dollarit.
C standardteek

C standardteek on ANSI C standardi osa, mis kirjeldab programmeerimiskeeles C kasutatavaid päisefaile ja alamprogramme, mida kasutatakse lihtsamate toimingute jaoks nagu sisend-väljundoperatsioonid, sõnetöötlus jms. C standardteek ei ole ise tarkvarateek, vaid on dokument, mis kirjeldab alamprogramme, mis on C programmidele kättesaadavad.
Kahlúa

Kahlúa on Mehhiko päritolu kohvimaitseline rummi baasil valmistatud liköör. Liköör sisaldab ka karamellsuhkrut, maisisiirupit ning vaniljeuba. Likoor on tihke ja magus, aga kergelt mõrkja maitsega. Kahlúa tootmisprotsess kestab seitse aastat, toorainteks on araabika kohvioad ja suhkruroog. Likööri hakkas tootma 1936. aastal tootma Pedro Domecq, kuid firmade liitumiste tagajärjel kuulub tootmine tänapäeval Prantsuse kontsernile Pernod Ricard.
Seksuaalsus

Seksuaalsus on paljunemisfunktsiooni derivaat. Looduses tähendab seksuaalsus eelkõige organismide paljunemisvõimet sugulisel teel. Inimühiskonnas hõlmab seksuaalsus ka inimeste käitumist, eelistusi, vajadusi, moraali, kultuuri ja palju muud. Seksapiil Aseksuaalsus Heteroseksuaalsus Homoseksuaalsus Biseksuaalsus Igor Kon, "Interdistsiplinaarne seksuoloogia". Venekeelsest käsikirjast tõlkinud Peeter Tulviste. Valgus, Tallinn 1987 (kirjanduse loetelu lk 225–230) Pirkko Brusila, "Seksuaalsus eri kultuurides" (Seksuaalisuus eri kulttuureissa). Soome keelest tõlkinud Laine Trapido. Kirjastus Medicina, Tallinn 2010, 182 lk
Hassani rajoon

Hassani rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas Primorje krai edelaosas. Hassani rajoon asub Amuuri ja Peeter Suure lahe ääres. Rajooni kuulub 20 saart, suuremad neist on Bolšoi Pelis, Furuhjelmi, Stenini, Antipenko ja Sibirjakovi saar. Piirneb Hiina ja Põhja-Koreaga. Reljeef on kohati tasane, kohati mägine. Kõrgeim mägi on Võsotnaja mägi kõrgusega 996 m. Kallastel on rohkelt lahti ja laguune, liivarandu ja panku. Rajoonis on palju jõgesid, suuremad on Barabaševka, Narva, Amba, Gladkaja, Poima, Tumannaja. Järvedest on tuntuimad Lebedinoje, Zaretšnoje, Karasje, Ptitšje, Lotos, Hassan, Bolšoje Mramornoje ja Maloje Mramornoje. Rajoonis on unikaalne loodus, sellepärast hõlmavad rajooni suurt osa looduskaitsealad Kedrovaja Pad ja Kaug-Ida mere looduskaitseala. Loomadest elavad rajoonis rebane, kährik, mäger, tähnikhirv, küülik, kaugida hirv, karu, amuuri tiiger, amuuri leopard. Taimedest kohtub kalmumände, raudkaski, teravaokkalisi jugapuid, kollaseid vahtraid, Take pärnasid, kolomikta aktiniidiaid, Schlippenbachi rododendroneid. Rajoonis on mussoonparaskliima kuiva ja külma talvega ning niiske ja sooja suvega. Kõige külmema kuu, jaanuari keskmine õhutemperatuur on umbes –9 °C. Kõige soojema kuu, augusti keskmine õhutemperatuur on +20...+22 °C. Venelased hakkasid rajoonialasid omandama 1860. aastal. 1870. aastatel jõudsid sinna vene vanausulised, kes olid rajoonialade esimesed püsielanikud. 1881. aastal moodustati Possieti piirkond Primorje oblasti Ussuuri krai koosseisus. 1917. aastal kuulus piirkond Primorje oblasti Nikolsk-Ussuriiski maakonda ning jagunes kaheks vallaks. Aastatel 1920–1922 oli Kaug-Ida Vabariigi Primorje oblasti Nikolsk-Ussuriiski maakonnas. 1922. aasta 6. novembril moodustati Possieti rajoon keskusega Slavjankas. Aastail 1928–1971 oli rajooni keskuseks Kraskino. Rajoonis on kuus linnaasundust ja kaks külaasundust, kuhu kuulub kokku kuus alevit (Slavjanka, Kraskino, Zarubino, Posjet, Primorski, Hassan), alevik Suhhanovka ja 21 küla. Численность населения в разрезе городских и муниципальных округов, муниципальных районов на 1 января 2022-2023 Rajooni koduleht Rajooni turismiportaal
Diversioon

Diversioon on üksikisikute või gruppide aktiivne sõjaline tegevus vaenlase tagalas eesmärgiga viia rivist välja sõjalist varustust ja muid objekte, segada vägede juhtimist ja nende tegevuse koordineerimist, lõhkuda sideliine ning hävitada vastase elavjõudu ja relvastust. Diversiooni teostaja on diversant. Советский военный энциклопедический словарь. Москва, 1983
Cido arena

Cido arena on spordihall Leedus Panevėžysis. Tavaliselt peetakse seal jalgrattaspordiüritusi. Hoone on kohaliku korvpalliklubi BC Techasase kodusaal. Cido arena avati 24. oktoobril 2008. Hoones on 250 meetri pikkune velotrekk, mis on Baltimaades ainulaadne. Hoones peeti 2011. aasta korvpalli Euroopa meistrivõistluste A-alagrupi mänge ja seal on kavas pidada 2012. aastal Euroopa meistrivõistlusi trekisõidus.