laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti Raudteemuuseum

Eesti Raudteemuuseum on Haapsalu raudteejaamas asuv väli- ja siseekspositsiooniga muuseum, mis kajastab Eesti raudteetranspordi ajalugu. Haapsalus alates 1997. aasta juunist asuv muuseum jätkab 1970. aastal Tallinnas Balti jaamas Eesti Raudtee 100. aastapäeva puhul loodud muuseumi tegevust. 2021. aastal põles väliekspositsiooni osaks olev dresiin. Kahtlustati süütamist. Seoses Haapsalu raudtee taastamisega on lähitulevikus plaanis muuseumi väliekspositsioon ümber paigutada praeguse Haapsalu jaama perrooni eest ajaloolise raudtee kaubaaida juurde, kuhu on kavas ehitada ka remonditöökoda. Eesti raudteetransport Eesti Muuseumraudtee Avinurme muuseum-raudtee "Haapsalu jaamahoone ärkas uuele elule, Ainulaadne raudteemuuseum tahab korraldada dresiinide võidusõite"; Postimees, 11. juuli 1997 "Haapsalus põles raudteemuuseumi eksponaat"; ERR uudised, 17. juuni 2021 "Haapsalu raudtee taastamisel kolib raudteemuuseum välieksponaadid uude kohta"; ERR uudised, 04.11.2021 Haapsalu raudtee- ja sidemuuseum pani paika uue eksponaadi; ERR kultuur, 26.07.2023 Haapsalu raudteemuuseum taastas Saksa sõjaveduri; ERR uudised, 19.10.2022 YouTube-i video: LIIPRID.ee intervjuu raudtee- ja sidemuuseumi juhataja Talis Varega Raudtee- ja sidemuuseum Haapsalus; Puhka Eestis Raudtee- ja sidemuuseum
Kutsehaigus

Kutsehaigus on Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) definitsiooni järgi mistahes haigus, mille kõige olulisemaks põhjuseks on kokkupuude tööga seotud riskiteguritega. Eesti töötervishoiu ja tööohutuse seaduse järgi on kutsehaigus selline haigus, mille on põhjustanud kutsehaiguste loetelus nimetatud töökeskkonna ohutegur või töö laad. Kutsehaigusi eristatakse tööst põhjustatud haigustest, millel on mitu põhjustavat tegurit, sealhulgas nii töökeskkonnaga seotud kui ka muid soodustavaid tegureid (nt suitsetamine). Eestis on sotsiaalminister kehtestanud kutsehaiguste loetelu. Selle järgi eristatakse järgmisi kutsehaigusi: respiratoorsed kutsehaigused – sissehingatavast tolmust (nt asbest, silikaattolm, söetolm, tahm, puidutolm jm) põhjustatud haigused ja kasvajad; kutsenakkushaigused ja -parasiithaigused – töökeskkonna bioloogiliste ohutegurite põhjustatud infektsioon- ja parasiithaigused, nt viiruslik hepatiit, HIV, tuberkuloos jm; töökeskkonna füüsikalistest ja füsioloogilistest ohuteguritest põhjustatud kutsehaigused – nt soojuskiirgusest või ultraviolettkiirgusest põhjustatud silmahaigused, vibratsioonist põhjustatud haigused, müra tagajärjel tekkinud kuulmislangus või kurdistumine, füüsilisest ülekoormusest tingitud lihaste ja kõõluste haigused; kutsenahahaigused ja nahakasvajad; töökeskkonna keemilistest ohuteguritest põhjustatud kutsehaigused. Kutsehaiguste loetelu ei ole siiski lõplik, ka loetelus nimetamata muud töökeskkonna keemilised, füüsikalised või bioloogilised ohutegurid võivad olla kutsehaiguse põhjuseks. Kutsehaiguse diagnoosib töötervishoiuarst, tuginedes andmetele töötaja praeguste ja varasemate tööolude ja töö laadi kohta. Töötervishoid Tööohutus Tööõnnetus World Health Organisation. Occupational and work-related diseases Töötervishoiu ja tööohutuse seadus Sotsiaalministri 9.mai 2005 määrus nr 66 "Kutsehaiguste loetelu (RTL 2005,51,722)
Viking Grace

Viking Grace on Soome laevakompanii Viking Line parvlaev, mis ehitati 2013. aastal STX Europe'i Turu laevatehases Turu-Stockholmi liini jaoks. Laevas on 880 kajutit 2980 kajutikohaga ja autotekil 1275 rajameetrit veokitele ning kahel eraldi autotekil 1000 rajameetrit sõiduautodele. Laev kasutab kütusena veeldatud maagaasi. Viking Grace laevatehases Viking Grace Turu Laevatehases Viking Grace'i korsten Viking Grace'i sild Viking Grace'i pardakujundus Viking Grace'i tekid  Viking Grace – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Halberstadti piiskopkond

Halberstadti piiskopkond (saksa Bistum Halberstadt) oli Rooma katoliku piiskopkond aastatel 804–1648 ja Saksa-Rooma riigi vaimulik osariik hiliskeskajast alates. Selle pealinn oli Halberstadt tänapäeva Saksi-Anhaltis, Harzi ahelikust põhja pool. Saksi sõdade järel rajas keiser Karl Suur aastal 804 Ostfaalis paganlike sakside ja polaabi slaavlaste ristiusustamise käigus Osterwiecki (siis Seligenstadt) misjonipiiskopkonna. Esimese (arvatava) piiskopi Châlonsi Hildegrimi ajal viidi pealinn Halberstadti, selle kinnitas Karli poeg Ludwig Vaga aastal 814. Piiskopkonna piirid ulatusid algselt Elbe ja Saale jõeni idas; siiski, kui keiser Otto I asutas aastal 968 Magdeburgi peapiiskopkonna, kaotas Halberstadt idapoolse poole oma valdustest sellele. Halberstadti piiskopid rivaalitsesid Magdeburgiga poliitilise mõju saavutamiseks Saksi ja Saali dünastiate ajal. Keiser Heinrich III valitsemise ajal rüütati nad täiendavate territoriaalsete õigustega ja aastal 1062 saadeti piiskop Burchard II Rooma kui keiserlik vahendaja konfliktis paavst Aleksander II ja vastupaavst Honorius II vahel. Siiski liitus leskkeisrinna Agnese ja tema poja Heinrich IV endine lemmik aastal 1073 paavst Gregorius VII-ga investituuritülis ja temast sai üks Suure Saksi mässu juhtivaid tegelasi. Pärast Saksi hertsogi Heinrich Lõvi ametist kõrvaldamist muutus Halberstadti territoorium keiserlikuks osariigiks. Aastal 1479 surus Saksimaa kuurvürst Ernst peale oma 13-aastase poja Ernst II, Magdeburgi peapiiskop aastast 1476, administraatoriks valimise tagasiastunud vürst-piiskop Gebhard von Hoymi asemele. Aastal 1513 järgnes talle ametis Brandenburgi kuurvürsti Joachim I noorem vend Albrecht von Hohenzollern ja Hohenzollernite soost Magdeburgi peapiiskopid jäid administraatoriteks, kuni aastal 1540 sai Halberstadti territooriumist reformatsiooni käigus luterlik. Aastal 1566 sai kaheaastane Braunschweig-Wolfenbütteli hertsog Heinrich Julius esimeseks luterlikuks administraatoriks, pärast seda jäi Halberstadt Braunschweig-Wolfenbütteliga kokku, kuni aastal 1623 Heinrich Juliuse poeg Christian, "hull halberstadtlane", Kolmekümneaastase sõja ajal tagasi astus. Talle järgnes ametis kuurvürst Joachim III Friedrich von Brandenburgi poeg Christian Wilhelm von Brandenburg. Vestfaali rahuga aastal 1648 piiskopkond ilmalikustati kui Halberstadti vürstkond ja anti lõpuks Brandenburg-Preisimaa Hohenzollerni valitsejatele. Pärast Viini kongressi 1815. aastal liidendati selle territoorium Preisimaa Saksimaa provintsiga. Pärast Magdeburgi peapiiskopkonna asutamist kattis Halberstadti piiskopkond järgmised Saksimaa krahvkonnad (Gau): Balsamgau, Derlingau, Nordthüringgau lääneosa, Harzgau, Schwabengau ja Hassegau. Seega ulatus see Oker jõest Hornburgi juures läänes, kus see piirnes Hildesheimi piiskopkonnaga, Saale jõeni idas, kus piiskopid omandasid aastal 1315 endise Ascherslebeni vürstkonna. Braunschweigi linn, mis asetseb Okeri mõlemal kaldal, oli algselt Halberstadti ja Hildesheimi vahel jaotatud, kuni see läks aastal 1142 hertsog Heinrich Lõvile, kes tegi sellest oma residentsi.
Somme'i departemang

Somme (prantsuse hääldus: [sɔm]) on departemang Prantsusmaa põhjaosas Hauts-de-France'i piirkonnas. Ta on saanud nime Somme'i jõe järgi. Esimese maailmasõja ajal oli departemangu põhjaosa mitmete lahingute tallermaaks, millest annavad tunnistust arvukad lahingus langenute kalmistud. 1916. aasta toimus Somme'i lahing, milles hukkus kokku umbes miljon osalejat. 2015. aastani kuulus departemang Picardie piirkonda. Departemang jaguneb halduslikult: Somme'i departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021  Somme'i departemang – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Le Conseil général de la Somme (prantsuse keeles) Le tourisme dans la Somme (prantsuse keeles) Préfecture (prantsuse keeles)
Somme

Somme on jõgi Somme'i departemangus Hauts-de-France'i piirkonnas Põhja-Prantsusmaal. Jõgi on 245 km pikk, jõe läte on Fonsommes, jõgi suubub Somme'i lahte La Manche'is.  Somme – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Pildid jõest
Piirissaare kool

Piirissaare kool oli põhikool Piirissaarel, mis andis haridust aastatel 1929–1970. Koolimaja asub Piiri külas ning on heas seisukorras. Kool oli algul venekeelne, Nõukogude ajal liideti eestikeelne ja venekeelne kool üheks. Algul oli kool 7-, hiljem 8-klassiline. Tegutses ka õhtukool, kus oli võimalik lõpetada 9 klassi. Kool suleti 1970. aastal õpilaste puuduse tõttu. Viimased kaks õpilast viidi üle Räpinasse.
Toode

Toode on mingi vajaduse rahuldamiseks valmistatud ese või osutatud teenus. Eristatakse pooltooteid (vajavad edasist töötlemist) ja valmistooteid. Mõnikord räägitakse ka ainetust ja ainelisest tootest. Toode, mida pakutakse müügiks, on kaup. Mingis ajavahemikus valmistatud tooteid moodustavad toodangu ehk produktsiooni. Tooteinnovatsioon Tootekomponent Tootesõlm EE 9. köide, 1996. Lk 469
Raimund

Raimund on mehenimi. Raimund, Erbach-Fürstenau krahv Raimund Hagelberg, eesti majandusteadlane Raimund Kull, eesti dirigent ja helilooja Raimund von zur Mühlen, baltisaksa tenor ja lauluõpetaja Raimund Pacht, eesti geoloog Raimund Peiker, eesti vaimulik Raimund Peraudi, prantsuse vaimulik ja teoloog Raimund Pretzel (Sebastian Haffner), saksa ajakirjanik ja kirjanik Raimund Sepp, eesti viiuldaja Raimund Felix Sepp, eesti lauatennisist ja treener Raimund Ubar, eesti arvutiteadlane Conrad Raimund Freifeldt, eesti vaimulik Karl Raimund Popper, Austria juudi päritolu Briti filosoof Raimond
Georg I (Anhalt-Dessau)

Georg I (u. 1390 – 21. september 1474) oli Askania dünastiast Saksa vürst ja Anhalt-Dessau vürstkonna valitseja. Ta oli Sigismund I ja selle naise Judithi teine poeg. Aastal 1405, pärast oma isa surma, päris Georg koos oma vanema venna Waldemar IV ning nooremate vendade Sigismund II ja Albrecht V-ga Anhalt-Dessau vürstkonna. Aastaks 1435 võttis ta tiitli "Zerbsti ja Dessau isand" ning aastast 1460 nimetas ennast Kötheni isandaks. Aastal 1468 päris ta Anhalt-Bernburgi vürstkonna, kolm aastat hiljem sõlmis ta pärimislepingu Anhalt-Kötheni vürsti Adolf I-ga, kes nimetas ta kaasvalitsejaks (Mitherr) õigustega poolele Anhalt-Kötheni vürstkonnast. Georg siiski loobus oma õigustest oma vanema poja Waldemar VI kasuks, kellest sai Anhalt-Kötheni vürstkonna uus kaasvalitseja. Georgi vendade surmad ajavahemikus 1417–1469 ilma meessoost pärijateta tegid temast Anhalt-Dessau ainuvalitseja kuni tema oma surmani. Pärast 1413. aastat abiellus Georg Anhalt-Bernburgi vürsti Otto III tütre Matildaga. Abikaasad olid omavahel seotud kui Anhalti krahvi Heinrich I otsesed järeltulijad, selle poegade Bernhard I (Matilda esivanem) ja Siegfried I (Georgi esivanem) kaudu. Abielu oli lastetu. 1432. aastal abiellus Georg Oelsi hertsogi Konrad III tütre ja Saksi kuurvürsti Albrecht III lese Euphemiaga. Nad said kuus tütart: Anna (suri 8. aprillil 1492) Margarete (suri enne 1516) Hedwig (suri noorelt) Marie Hedwig (suri enne 1516) Barbara Pärast 1442. aastat abiellus Georg Sophiega, võib-olla Hohnsteini suguvõsast. Nad said kolm last: Agnes (sündis 1445 – suri 15. augustil 1504) Waldemar (sündis 1450 – 1. novembril 1508) Scholastica (sündis 1451 – suri 31. juulil 1504) Enne 25. juulit 1452 abiellus Georg Lindow-Ruppini krahvi Albrecht VIII tütre Annaga. Nad said üheksa last: Ernst (suri 12. juunil 1516) Georg (sündis 1454 – suri 25. aprillil 1509) Sigismund (sündis 1456 – suri 27. novembril 1487) Anna (suri 10. oktoobril 1531) Rudolf (suri 7. septembril 1510) Bernhard (suri noorelt) Johann (suri noorelt) Heinrich (suri noorelt) Lorenz (suri noorelt)
Mädanik

Mädanik on seente või mikroobide tekitatud laguprotsess taimses koes. kuivmädanik märgmädanik lehemädanik puidumädanik juuremädanik tüvemädanik laomädanik kõvamädanik pehmemädanik valgemädanik
Keskrajoon

Keskrajoon on mitme linnaosa ja haldusüksuse nimi: Keskrajoon, Tallinna endine linnaosa Keskrajoon, Moskva osa Keskrajoon, Peterburi linnaosa Keskrajoon, Riia linnaosa Keskrajoon, Sotši linnaosa Keskrajoon, haldusüksus Tšuktšimaal
Robin

Robin on eesnimi. Robin oli algselt tuletis nimest Robert. Nime Robin on maailmas pandud nii poistele kui tüdrukutele. Euroopas on seda nime kandvaid meessoost inimesi rohkem kui naissoost. Põhja-Ameerikas on selle nimega rohkem naissoost isikuid. 1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Robin 1648 mehel ja alla 5 naisel. Robin oli Eestis populaarsuselt 105. mehenimi. Vanim Robin oli vanuserühmas 70–74, noorim vanuserühmas 0–4. Kõige populaarsem on eesnimi Robin vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 57,1 ning Viljandi maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 19,48. Robin oli keskmiselt 10 aasta vanune (mediaanvanus oli 9). 2018. ja 2021. aastal oli Robin levinuim vastsündinud poistele pandud nimi (vastavalt 83 ja 85 last). Samuti oli see levinuim aastatel 2016–2020 poeglastele pandud nimedest (445 last). 2011–2015 poeglastele pandud nimedest oli Robin 3. kohal (448 last). 2006-2010 esikümnesse ei mahtunud. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Robin 1833 mehel ja 6 naisel. Robin oli populaarsuselt 94. mehenimi ja 3815. naisenimi. Robin von Eltz, Liivi ordu maameister Robin Gibb, Briti laulja Robin Hobb (Margaret Astrid Lindholm Ogden), USA ulmekirjanik Robin Juhkental, eesti laulja Robin Morgan, USA feministlik aktivist ja kirjanik Robin Packalen, soome poplaulja Robin van Persie, hollandi jalgpallur Robin Szolkowy, Saksamaa iluuisutaja Robin Söderling, Rootsi tennisist Paul Robin Krugman, USA majandusteadlane Apolo Robin Nsibambi, Uganda poliitik Robin Hood Robin, tegelane Batmani koomiksites https://www.stat.ee/nimed/Robin "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 28. detsember 2019. Vaadatud 28. detsembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.stat.ee/nimed/TOP_AASTAD Robin statistikaameti andmebaasis
Lendstart

Lendstart ehk lendlähe on stardijoonele lähenemine ja selle ületamine liikuva sõidukiga, selleks kõrvalist abi mitte kasutades. Sõna võttis esimesena kasutusele Ene Viilma, kes pidi põhjendama starti lubamist liikuva sõidukiga ekipaažile, mille sõidukil sidur ei töötanud. Kuna stardimäärustikus ei olnud see keelatud, oli see lubatud. Edaspidi lisati see väljend ka stardimäärustikku, mille kohaselt lendstart ei ole lubatud.
Fredo Getúlio Aurelio

Fredo Getúlio Aurelio (sündinud 22. septembril 1954) on Brasiiliast pärit Eesti ja Soome jalgpallitreener. Aastatel 2007–2010 oli ta JK Nõmme Kalju peatreener, alates maist 2010 samas treener. Tal on Brasiilia ja Soome kodakondsus. Eesti Jalgpalliliit algatas 12. märtsil 2021 distsiplinaarasja Getulio Aurelio Fredo suhtes, mis puudutab alaealise noore jalgpalluri seksuaalset väärkohtlemist. 19. märtsil määras EJL talle tähtajatu jalgpallis tegutsemise keelu. 6. septembril 2022 teatati, et Harju maakohus mõistis Getulio Aurelio Fredo süüdi seksuaalses ahistamises ning karistas teda nelja-aastase tingimisi vanglakaristusega. https://sport.err.ee/1608148885/ejl-maaras-getulio-aurelio-fredole-jalgpallis-tegutsemise-keelu Seksuaalses ahistamises süüdistatud Getulio Aurelio Fredo mõisteti tingimisi vangi, Postimees Transfermarkt.com profiil Jalgpall.ee profiil
Läti Põllumajandusülikool

Läti Põllumajandusülikool (läti keeles Latvijas Lauksaimniecības universitāte, inglise keeles Latvia University of Life Sciences and Technologies) on Jelgavas asuv avalik-õiguslik ülikool. Läti Põllumajandusülikooli eelkäijaks oli 1863. aastal asutatud Riia Polütehnilise Instituudi (Rīgas Politehniskais institūts) põllumajandusteaduskond, mis viidi 1919. aastal üle Läti Ülikooli koosseisu. Iseseisvaks kõrgemaks õppeasutuseks sai Läti Põllumajanduse Akadeemia (Latvijas Lauksaimniecības akadēmija) 1939. aastal. 1990. aastal sai ülikool Läti Põllumajandusülikooli nime. Läti Põllumajandusülikooli rektor on Irina Pilvere. 2013. aastal oli ülikoolil 354 õppejõudu, 778 administratiivtöötajat, 4778 üliõpilast ja 186 doktoranti. Ülikoolil on 9 teaduskonda: põllumajandusteaduskond; majandusteaduskond; tehnikateaduskond; veterinaarmeditsiini teaduskond; põllumajandusinseneriteaduskond; toiduainete tehnoloogia teaduskond; metsandusteaduskond; sotsiaalteaduste teaduskond; informatsioonitehnoloogia teaduskond. Läti Põllumajandusülikooli koduleht
Tappev Tartu

"Tappev Tartu" (1998) on Ilmar Raagi esimene film, mille pikkus on olnud erinev, sõltuvalt montaaživersioonist. Täispika filmiga ei ole siiski tegemist. Film räägib kahest üliõpilasest, kes leiavad end vastamisi kultuuriministeeriumi salaplaaniga hävitada filmikunst Eesti pinnal. Autori poolt "Eesti halvimaks filmiks" tituleeritud teos on valminud mitteametliku harrastusfilmina: puuduvad lepingud ning autorikaalutlustel ei ole selle näitamine ekraanil võimalik. Eve Andre – Eva Juhan Kõrtsini – Paul Arvo Kukumägi – President/kloon Andres Noormets – A'Llik Ilmar Raag – Voltaire Peeter Oja – Humphrey Andres Kahar – Leibniz Hannes Võrno – Elmar Arvo Iho – Arnold Kere Kiur Aarma – Ilmar Raag Jaan Ruus – Jaan Suur Jaak Lõhmus – Arnold Sirel Andres Dvinjaninov – Lavastaja Hannes Kaljujärv – Tundmatu näitleja Tartu Postimees, 6. august 1997, lk. 6 Tappev tartu (Killing Tartu) IDMb artikkel (Internet Movie Database, inglise)
Wolfgang (Anhalt-Köthen)

Wolfgang (1. august 1492 – 23. märts 1566) oli Askania dünastiast Saksa vürst ja Anhalt-Kötheni vürstkonna valitseja. Ta oli üks esimesi protestantlikke valitsejaid Saksa-Rooma riigis. Ta oli Anhalt-Kötheni vürsti Waldemar VI ja tema naise Margarete teine (kuid vanim elusolev) poeg. 1500. aastal võeti Wolfgang vaid kaheksa-aastaselt vastu Leipzigi Ülikooli ja 1508. aastal võttis ta kuueteistkümneaastaselt üle oma vürstkonna valitsemise residentsiga Köthenis. Wolfgangil oli võimalus kohtuda Martin Lutheriga Augsburgi riigipäeval aastal 1521. Lutheri abiga teostas Wolfgang reformatsiooni Anhalt-Köthenis (1525) ja Anhalt-Bernburgis (1526), mis tegi neist teise ja kolmanda riigi maailmas (pärast Saksimaa kuurvürstiriiki), kes võtsid protestantismi ametlikult omaks. Aastal 1526 ühines Wolfgang üheskoos teiste evangeelsete riikidega kaitseliitu keiser Karl V vastu; see oli otsene eelmäng hilisemale Schmalkaldeni liidu moodustamisele. Wolfgang oli ka üks kuuest vürstist, kes 19. aprillil 1529 koostasid protestantliku vähemuse esindajatena Rigipäeval Speyeri protestatsiooni ja pöördusid Riigipäeva poole, et eemaldada riigivanne (saksa Reichsacht) Lutheri vastu, samuti tema tööde ja õpetuste keeld, ning kutsusid üles evangeelse usu piiramatule levikule. Aastal 1530 allkirjastas ta Augsburgi riigipäeval Augsburgi usutunnistuse. Aastal 1534 korraldas Wolfgang esimese kiriku ülevaatuse (saksa Kirchenvisitationen) Anhalt-Köthenis, sundvõõrandas katoliku kiriku valdused ja andis need üle kohalikele omavalitsustele. Aastal 1544 loobus ta oma õigustest Anhalt-Dessau üle oma nõo kasuks, kuid säilitas oma õigused Anhalt-Bernburgi üle, kus ta aastal 1538 laiendas lossi Wolfgangi tiivaga, mis tegi sellest suurima renessanss lossi Põhja-Saksamaal. Kui Kötheni vana "Burg" aastal 1547 tules hävines, tegi ta residentsiks Bernburgi. Sel aastal osales ta Mühlbergi lahingus ja pandi keisri poolt riigivande alla. Wolfgang sai varjupaiga Saksimaal ja nimetati aastal 1551 kuurvürst Moritzi poolt Magdeburgi kuberneriks. Aastal 1552 vabanes ta vastavalt Passau lepingu tingimustele riigivande alt ja sai oma valdused tagasi. Aastal 1562 andis ta siiski kõik oma valdused oma nõole, hoides alles ainult Coswigi. Aastal 1564 läks ta Zerbsti, kus ta kaks aastat hiljem suri, vallalise ja lastetuna.
A Coruña maakond

A Coruña maakond ehk La Coruña maakond (galeegi keeles comarca da Coruña, hispaania keeles comarca de La Coruña) on 3. järgu haldusüksus Hispaanias Galicia loodeosas A Coruña provintsis. See piirneb põhjas Atlandi ookeaniga (Biskaia laht, Kantaabria meri, Ártabro laht), lõunas Ordese maakonnaga, idas Betanzose maakonnaga ning läänes Bergantiñose maakonnaga. Maakonna pindala on 469,8 km²[viide?] või 470,7 km²[viide?] (1,59% Galicia pindalast), elanike arv 389 289 (2008; 13,75% Galicia rahvaarvust). Maakonna keskus on A Coruña. Maakond jaguneb 9 vallaks: Abegondo vald Arteixo vald Bergondo vald Cambre vald Carrali vald A Coruña vald Culleredo vald Oleirose vald Sada vald A Coruña maakonna vallad on väikesed, nagu teisedki Ártabro lahe äärsed vallad. Kõige väiksem on Sada vald pindalaga 27,4 km², kõige suurem on lahest eemale jääv Arteixo vald. A Coruña maakond on rahvaarvult Galicia maakondade seas teisel kohal (esimene on Vigo maakond). Siin esitatud demograafilised andmed põhinevad Galicia Statistikainstituudi andmetel. Rahvaarv: 389 289 (2008) Keskmine vanus: 43,1 aastat (2008) alla 16-aastasi: 12,9% (2008) 16–64-aastasi: 68,7% (2008) Üle 65-aastasi: 18,4% (2008) Vananemisindeks: 113,2 (2008) Ülivananemisindeks: 11,4 (2005) Suremuse üldkordaja: 9,0 (2007) Sündimuse üldkordaja: 8,8 (2007) Naiste sündimuskordaja: 31,8 (2004) Sünnitajate keskmine vanus: 32,2 (2007) Sündimuse sünteetiline indeks: 1,0 (2004) Abiellumise üldkordaja: 4,8 (2007) Keskmine vanus esmaabiellumisel (meestel): 32,4 aastat (2007) Keskmine vanus esmaabiellumisel (naistel): 30,4 aastat (2007) A Coruña maakonna rahvastiku tihedus on 828,62 in/km² (2008). See on kõige tihedamalt asustatud maakond Galicias. Kõige tihedamalt asustatud nii maakonnas kui ka kogu Galicias on A Coruña vald (6460,2 in/km², pindala 37,83). Kokku: 15 290 väljarändajat (2007) Väljapoole Galiciat: 4356 (2007) Välismaale: 711 (2007) Teise Hispaania autonoomsesse piirkonda: 3645 (2007) Mujale Galicias: 10 934 (2007) Teise Galicia provintsi: 1180 (2007) Mujale A Coruña provintsis: 9754 (2007) Teise maakonda: 2171 (2005) Teise valda maakonna sees: 7207 (2005) Kokku: 20 399 sisserändajat (2007) Väljastpoolt Galiciat: 8129 (2007) Välismaalt: 4792 (2007) Mujalt Hispaaniast]: 3337 (2007) Mujalt Galiciast: 12 270 (2007) Teisest provintsist: 1687 (2007) A Coruña provintsist: 10 583 (2007) Teisest maakonnast: 3120 (2005) Teisest maakonna vallast: 7207 (2005) www.ige.eu
Mühlbergi lahing

Mühlbergi lahing oli reformatsiooni ajal suur lahing Mühlbergi juures Saksimaa kuurvürstiriigis, milles Saksa-Rooma riigi katoliiklikud vürstid keiser Karl V juhtimisel alistasid otsustavalt Saksi kuurvürsti Johann Friedrich I ja Hesseni maakrahvi Philipp I juhitava protestantlike vürstide luterliku Schmalkaldeni liidu. Hispaania-Keisririigi vägesid juhtisid keiser Karl V ja tema väejuht Saksamaal don Fernando Álvarez de Toledo, Alba hertsog. Schmalkaldeni liidu väejuhid ei jõudnud kokkuleppele mingigi sõjalise tegevuse suhtes lahinguväljal, võimaldades seeläbi Karli vägedel läbida liidu kaitse. Keiser oli sel ajal 47-aastane ja põdes podagrat. Ta viidi seepärast lahingusse kandetoolis, erinevalt suurepärasest sõjaratsust ja moodsast turvisest, mida kujutas tema õuekunstnik Tizian. Hispaania-Keisririigi armee Alba hertsogi juhtimisel jõudis Elbele 23. aprillil ja lahing algas hommikul vara. Karli väed, kes olid enamasti hea väljaõppega Hispaania elukutselised sõdurid ja palgasõdurid, kasutasid ära varahommikust udu, et Schmalkaldeni vägesid tiivalt rünnata. Protestantide vägesid üllatati täielikult ja pärast sümboolset vastupanu põgenesid need paanikas. Lõpuks protestantide armee hävitati (üle 7000 surnu või haavatu ja 1000 vangi) ja mitmed protestantide juhid (sealhulgas Saksi kuurvürst Johann Friedrich I ja Hesseni maakrahv Philipp I) vangistati. Hispaania-Keisririigi vägede võit viis Schmalkaldeni liidu lagunemiseni. Johann Friedrich vangistati (Ungari husaaride poolt lahingu ajal) ja Wittenbergi kapitulatsiooni tingimustel mõni nädal hiljem pidi ta loobuma kuurvürsti tiitlist ja suurest osast oma maadest oma nõo Moritzi kasuks. See lahing andis sõja võidu Karlile ja Schmalkaldeni sõda sai läbi; ainult kaks linna jätkasid vastupanu, kuid protestantide probleem jäi. Paljud vürstid ja peamised reformistid, nagu Martin Bucer, põgenesid Inglismaale, kus nad mõjutasid otseselt Inglise reformatsiooni.