laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Bauska piirkond

Bauska piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis. Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Bauska, Rundāle, Iecava ja Vecumnieki piirkond ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Bauska piirkonna pindala on 2175 km². Piirkonna halduskeskuseks on Bauska linn. Tekkinud piirkond vastab pindalalt suuremalt jaolt endisele Bauska rajoonile, millele lisanduvad Kurmene ja Valle vald. Bauska Iecava Bārbele vald (Bārbeles pagasts) Brunava vald (Brunavas pagasts) Ceraukste vald (Ceraukstes pagasts) Code vald (Codes pagasts) Dāviņi vald (Dāviņu pagasts) Gailīši vald (Gailīšu pagasts) Iecava vald (Iecavas pagasts) Īslīce vald (Īslīces pagasts) Kurmene vald (Kurmenes pagasts) Mežotne vald (Mežotnes pagasts) Rundāle vald (Rundāles pagasts) Skaistkalne vald (Skaistkalnes pagasts) Stelpe vald (Stelpes pagasts) Svitene vald (Svitenes pagasts) Valle vald (Valles pagasts) Vecsaule vald (Vecsaules pagasts) Vecumnieki vald (Vecumnieku pagasts) Viesturi vald (Viesturu pagasts) Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Bauska piirkonna koduleht
Jelgava piirkond

Jelgava piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis. Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Jelgava ja Ozolnieki piirkond ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Jelgava piirkonna pindala on 1604 km². Tekkinud uus omavalitsus vastab pindalalt täielikult endisele Jelgava rajoonile. Piirkonna halduskeskuseks on Jelgava linn, mis aga omavalitsuse koosseisu ei kuulu. Cena vald (Cenu pagasts) Eleja vald (Elejas pagasts) Glūda vald (Glūdas pagasts) Jaunsvirlauka vald (Jaunsvirlaukas pagasts) Kalnciemsi vald (Kalnciema pagasts) Lielplatone vald (Lielplatones pagasts) Līvbērze vald (Līvbērzes pagasts) Ozolnieki vald (Ozolnieku pagasts) Platone vald (Platones pagasts) Salgale vald (Salgales pagasts) Sesava vald (Sesavas pagasts) Svēte vald (Svētes pagasts) Saliena vald (Salienas pagasts) Zaļenieki vald (Zaļenieku pagasts) Valgunde vald (Valgundes pagasts) Vilce vald (Vilces pagasts) Vircava vald (Vircavas pagasts) Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Jelgava piirkonna koduleht
Mārupe piirkond

Mārupe piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis, mis jääb Jūrmalast lõunasse ja Riia linnast läände. Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Mārupe ja Babīte piirkonnad ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Mārupe piirkonna pindala on 347 km². Piirkonna halduskeskuseks on Mārupe linn. Piirkonnas asub Riia lennujaam. Mārupe Babīte vald (Babītes pagasts) Mārupe vald (Mārupes pagasts) Sala vald (Salas pagasts) Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Mārupe piirkonna koduleht
Ķekava piirkond

Ķekava piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis. Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Ķekava ja Baldone piirkonnad ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Ķekava piirkonna pindala on 454,5 km². Piirkonna halduskeskuseks on Ķekava linn. Baldone Baloži Ķekava Baldone vald (Baldones pagasts) Daugmale vald (Daugmales pagasts) Ķekava vald (Ķekavas pagasts) Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 21.06.2024. Ķekava piirkonna koduleht
Austraalia peaminister

Austraalia peaminister on Austraalia Ühenduse valitsuse juht. Peaminister juhib Austraalia föderaalse valitsuse täidesaatvat haru ning annab aru parlamendile. Peaministri nimetab ametisse kindralkuberner ning ta peab saama ja säilitama Esindajatekoja usalduse, mistõttu saab tavaliselt peaministriks koalitsiooni või parlamendis enamust omava erakonna juht. Peaministri ametiaja pikkus ei ole seaduses määratud ning tavaliselt lõpeb peaministri ametiaeg kui tema erakond kaotab föderaalvalimised või tema erakond valib tema asemel uue juhi. Austraalial on ajaloo jooksul seisuga 2022 olnud 31 peaministrit. Esimene peaminister oli Edmund Barton, kes astus ametisse Austraalia iseseisvumisega 1. jaanuaril 1901. Pikima ametiajaga peaminister oli Robert Menzies, kes teenis üle 18 aasta ning lühima ametiajaga Frank Forde, kes oli ametis ühe nädala. Austraalia esimene naispeaminister oli Julia Gillard, kes oli ametis aastatel 2010–2013. Austraalia seadused ei sätesta peaministri ametile pärimisliini, kuid kindralkuberner on kohustatud määrama asepeaministri. Austraalia peaministri ametlikud residentsid on The Lodge Canberras ja Kirribilli maja Sydneys. "Prime Minister". Parliamentary Education Office. Vaadatud 12. november 2022. "Since Federation". Australian Prime Ministers. Vaadatud 12. november 2022. "Edmund Barton". National Archives of Australia. Vaadatud 12. november 2022. "Robert Menzies". National Archives of Australia. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. november 2022. Vaadatud 12. november 2022. "Frank Forde". National Archives of Australia. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. november 2022. Vaadatud 12. november 2022. "Julia Gillard". National Archives of Australia. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. november 2022. Vaadatud 12. november 2022.
Aizpurve (Dzelzava vald)

Aizpurve (vahel ka Aizpurves) on küla (vidējciems) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Aizpurve asub valla edelaosas Pļaviņase–Gulbene raudteeliini ääres. Küla jääb merepinnast 125 meetri kõrgusele ja asub valla keskusest Dzelzavast 2,7, piirkonnakeskusest Madonast 20 ja Riiast 176 kilomeetri kaugusel. Seal asub Dzelzava valla 2. raamatukogu. Külla jääb Aizpurve bussipeatus. Küla asutati turbarabade lähistele kui turbatootjate töölisasula. Küla läbis varem Dzelzava raudteejaamas lõppenud ja ümbruskonna turbarabadesse (Zosi soo ja Skuķi soo) viinud kitsarööpmeline raudtee. Aastal 1989 oli külas 273 elanikku, aastal 2000 oli elanikke 255. Aastal 2019 oli külas 250 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 220. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Bakani

Bakani (vanasti ka Bokani) on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Bakani asub valla põhjaosas Riiast 197 kilomeetri kaugusel Bakansi järve põhjakaldal. Bakansi järve asulakoht on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Vietvārdu datubāze "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2021. Vaadatud 13. novembril 2022.
Grases

Grases on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Grases asub valla põhjaosas Riiast 197 kilomeetri kaugusel. Vietvārdu datubāze
Jaunbakani

Jaunbakani (ka Jaunbakāni, vanasti Jaunbokani) on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Jaunbakani asub valla põhjaosas Dzelzavast 5 kilomeetri kaugusel. Külla jääb Jaunbakani bussipeatus. Aastal 2007 oli külas 33 elanikku. Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Bučauska

Bučauska on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Bučauska asub valla põhjaosas. Küla jääb valla keskusest Dzelzavast 1,5, piirkonna keskusest Madonast 22 ja Riiast 172 kilomeetri kaugusele. Külas on õigeusu kirik, mida tänapäeval kasutab jumalateenistusteks ka sealne katoliku kogudus. Küla on tekkinud endise Bučauska mõisa keskuse juurde. Aastal 2007 oli külas 39 elanikku. Külla jääb Veckrogsi bussipeatus. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 249. lk. ISBN 9984-00-412-0. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija
Vladimir Makovski

Vladimir Makovski (vene keeles Владимир Егорович Маковский; 7. veebruar (vkj. 26. jaanuar) 1846 Moskva – 21. veebruar 1920 Petrograd) oli vene maalikunstnik. Vladimir Makovski oli pärit kunstnik Jegor Makovski perekonnast. Ta õppis aastatel 1861–1866 Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikoolis. Alates 1872. aastast kuulus Makovski peredvižnike hulka, 1874. aastal valiti ta selle ühingu juhatusse. 1882–1894 oli ta õppejõud Moskva Maalikunstikoolis. Alates 1894. aastal oli ta Peterburi Kunstide Akadeemia õppejõud, aastatel 1895–1918 rektor. Oma realistlikus maaliloomingus kujutas Makovski põhiliselt erinevate ühiskonnakihtide argielustseene. Ta käsitles ka ühiskonnakriitilisi teemasid ja kujutas mõnedel maalidel kaasaegseid poliitikasündmusi. "Pangakrahh" (1880) "Kunstniku perekond" (1893) "Õigeks mõistetud" (1882) "Turg Poltavas" "Vaeste külastamine" (1874) "Majutuskohad" (1889) Художник Владимир Маковский (1846 — 1920) СвистаНет Маковский Владимир Егорович, краткая биография и творчество art-portrets.ru
Tulcea

Tulcea (türgi keeles Tulça, bulgaaria ja ukraina keeles Тулча) on linn Rumeenias, Tulcea maakonna halduskeskus. Tulcea asub ajaloolises Põhja-Dobrudža piirkonnas Doonau Sfântu Gheorghe haru ääres, Ukraina piirist ligikaudu 6 km kaugusel. Linna haldusalasse kuulub Tudor Vladimirescu küla. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest rumeenlasi 83,37%, venelasi (lipovaane) 2,35%, mustlasi 1,29%, türklasi 1,11% ja teistest rahvustest inimesi 1,33%. Rahvus oli teadmata 10,53%-l elanikest.
Baldones

Baldones (ka Baldonas või Boldaunas) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Baldones asub valla kirdeosas. Varem asetses selle lähistel Degase raudteepeatus. Aastal 2003 oli külas 6 elanikku. Vietvārdu datubāze
Lapenieki

Lapenieki on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Lapenieki asub valla idaosas. Aastal 2007 oli külas 10 elanikku. Vietvārdu datubāze
Sīmašas

Sīmašas (ka Sīmošas) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Sīmašas asub valla keskosas Pļaviņase–Gulbene raudteeliini ääres. Aastal 2007 oli külas 23 elanikku. Vietvārdu datubāze
Virtsu Kalur

Virtsu Kalur oli 1949–1975 tegutsenud kalurikolhoos. Pärast liitumist kolhoosiga Haapsalu Kalur moodustati kalurikolhoos Lääne Kalur. 13. aprillil 1949. aasta aprillis ühinesid kolhoosiga 27 Virtsu kaluriperet. Majandile anti nimeks Virtsu Kalur ja selle esimeheks sai Aadu Kruus. Juhatusse valiti Kirill Rahu, Vladimir Soop, Mihkel Noor, Aleksander Küla jt., revisjonikomisjoni esimeheks sai Timofei Maas. Virtsu poolsaarel oli siis 3 mootor- ja 5 sõudepaati, 18 liiki väikemõrdu, kilu- ja räimevõrke. Esimesel kolhoosiaastal saadi 2,5 tonni kala. Kolhoosil oli ka põllumaad ja kalapüügi osatähtsus võrreldes põllumajandusega oli siis veel väike. 1960. aastaks kasvas üldtulu kolmekordseks. 1961. aastal alustati traalpüügiga ja kala käidi püüdmas nii Soome lahes kui Läänemerel. Aastatel 1964–1971 osteti juurde mitmeid traallaevu ning seoses kalasaagi märgatava suurenemisega alustati 1965. aastal kolhoosis preservide valmistamisega, kui tehti 200 000 tingtoosi kilu- ja räimepreserve. 1962 ja 1964 aastal liitusid kalurikolhoosiga mitmed lähedased väikesed kalurikolhoosid - 1962. aastal “Sangar” ja 1964. a. “Uus Kalur” ning “Kiideva Kalur”. Kuna kolhoosi põhiliseks tegevusharuks oli kalapüük, siis andis kolhoos 1965. aastal enamuse oma põllumajanduslikust maast üle kolhoosidele ja Ridala sovhoosile. 1973. aastaks oli “Virtsu Kalur” üks suuremaid kalurikolhoose Eesti NSVs. Püügimere kaldaäärt oli üle 150 km. Kolhoosi traalrid püüdsid kala ka Atlandi ookeanil. 1968. aastal osteti Pärnu Kalakombinaadilt Virtsu tsehh. Peale seda oli “Virtsu Kaluril” oma konservitööstus, külmhoone, plekitööstus, metallitoodete tsehh ja muud abitootmisettevõtted, mis olid vajalikud kalapüügiks ja -töötlemiseks. Peale selle oli majandil veel karusloomakasvandus, aiand ja veisefarm. 1975. aastaks oli kalapüük tõusnud 7000 tonnini. Tõus toimus avamere- ja ookeanipüügi arvel. Väinameres, Riia ja Soome lahes kehtestatud püügilimiidi tõttu kaldapüük vähenes. Kalakonserve hakati tootma ka ookeanikalast, mis andis aastaringset tööd. 1973. aastal viidi preservide valmistamine üle Puise tsehhi, Virtsu tsehh spetsialiseerus konservide tootmisele. Sprottide valmistamiseks seati üles tunnelahjud ja uus tootmisliin. 1975. aastal laskis kalurikolhoos välja 8 miljonit tingtoosi konserve ja preserve, 1000 tonni jahutatud kala, 400 tonni vürtsi-soolakala ja 220 tonni suitsukala. Rahalised tulud ilma sisekäibeta tõusid 10 miljoni rublani. Viimased 16 aastat juhtis kolhoosi Mart Leiumaa. 26. detsembril 1975. aastal otsustasid “Virtsu Kalur” ja “Haapsalu Kalur” ühineda “Lääne Kaluri” kolhoosiks. Suurmajandi juhatuse esimeheks sai Otu Sukles, kes enne oli töötanud Pärnu Kalakombinaadi peainsenerina ja Haapsalu Kalakombinaadi direktorina. 1978. aastal anti ühinenud kolhoosile kõrge tootmiskultuuriga ettevõtte nimetus. 1979. aasta püügiplaan oli juba 10 500 tonni, mis täideti edukalt, preserve toodeti üle 21 miljoni tingtoosi. "Virtsu Kalur". virtsu.ee. "Lääne Kalur". virtsu.ee.
Kroņmuiža (Dzelzava vald)

Kroņmuiža on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Kroņmuiža asub valla lõunaosas Liede jõe kaldal. Külla jääb Kroņamuiža bussipeatus. Aastal 2007 oli külas 15 elanikku. Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Gribažas (Dzelzava vald)

Gribažas on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Gribažas asub valla loodeosas. Seal asuv Gribažase linnamägi on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Vietvārdu datubāze "Gribažu pilskalns". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2022. Vaadatud 13. novembril 2022.
Birznieki (Dzelzava vald)

Birznieki on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Birznieki asub valla põhjaosas. Aastal 2003 oli külas 11 elanikku. Vietvārdu datubāze
Drepung

Drepung (tiibeti (bras-spungs) (Zhaibung) on klooster ja õppeasutus Tiibetis Lhasa lähedal, mille rajas 1416. aastal Tsongkhapa lähedane õpilane Jamyang Choje. Tolle aja kohta oli see üks suuremaid kloostreid ja õppeasutusi Tiibetis, kus õppis sadu aastaid hiljem suur hulk rahvast Mongooliast, Burjaatiast, Kalmõkkiast, Hiinast ja mujalt. Drepungi munkade arv kõikus pidevalt läbi aegade, keskeltläbi oli seal 3500 kuni 7000 inimest, kuid oli ka aegu, kus rahvaarv oli üle 15 000. Pärast Tiibeti okupeerimist toimub põhiline osa kloostri tegevusest India Karnataka osariigis. Tiibetis asuvasse kloostrisse on jäänud vaid mõnisada munka. Gomangi kaitsejumalus on lõvinäoga müstiliste teadmiste esindaja (Senge gdong ma - Simhamukha ), kes kaitseb kõiki Gomangi teadmisi ja varandusi. Gomang (sGo-mang), Loseling (Blo-gsal gling), Deyang (bDe-dbyangs), Shagkor (Shag-skor), Gyelwa (rGyal-ba) või Tosamling (Thos-bsam gling), Dulwa (‘Dul-ba , vinaaja) ja Ngagpa (sNgags-pa). Shag skor ja Rgyas pa (or Rgyal ba) neis õpiti Prajñāpāramitā-t ja Madhjamaka-t. Vinaajaa teaduskond (grwa tshang ’dul ba) oli spetsialiseerunud ’dul ba ja Hīnajaāna traditsioonile, Bde yangs oli pühendunud loogika ja epistomoologia uurimisele. Tantrate õppimiseks oli 4 teaduskonda: Deyang, Loseling, Ngagpa ja Gomang. Neis õpetati Gelugi koolkonnas oleva kolme raevuka jumalusele pühendatud tantraid: Guhjasamādza, Yamāntaka ja Cakrasamvara. Drepung Gomangi rajas Jamyang Choje. Gomang läbi aastasadade on olnud kuulus oma filosoofia kateedri poolest, mis on ka kõige vanem kloostri teaduskondadest Drepung Loselingi rajas Khenpo Lekden. Selle ehitusel osalesid nii esimene kui ka teine dalai-laama. Interactive map of Drepung monastery) The Gomang Monastic College (sgo mang grwa tshang) A Brief History of Drepung Monastery ) Secret History of Japan Coveting Tibet During the Anti-Japanese Aggression War) DREPUNG GOMANG) Drepung Monastery ) Drepung Gomang Monastic College) Origin of the Geshe Degree)
Mucenieki (Dzelzava vald)

Mucenieki on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Mucenieki asub valla kirdeosas Liede jõe kaldal. Seal asuv kirjanik Doku Atise elupaik on regionaalse kaitse all olev muinsusmälestis. Kirjaniku kodumajas asub ka muuseum. Külas on alla kümne elaniku. "Rakstnieka Doku Ata dzīvesvieta". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2022. Vaadatud 13. novembril 2022. Vietvārdu datubāze
Tūjāni

Tūjāni (vahel ka Tūjāņi) on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas. Tūjāni asub valla lääneosas. Seal asuvad Tūjāni muinaskalmed on kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis. Aastal 2008 oli külas 15 elanikku. "Tujānu senkapi". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2022. Vaadatud 13. novembril 2022. Vietvārdu datubāze
Mustale merele

"Mustale merele" on ansambli Sõpruse Puiestee debüütalbum, mis ilmus aastal 2003. Kaasa teevad ka näitleja Jan Uuspõld ja laulja Pille Kallas. Plaadi vahelehele on kirjutanud Musta mere laevastiku tõusust ja langusest sõjaajaloolane Mati Õun. "Ma olen õnnelik, et inimesed on nii ilusad ja head"  Muusika: Mait Vaik / Sõpruse Puiestee  Tekst: Mait Vaik "1905"  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Mait Vaik "2 Meest"  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Marie Myrk "Kauge tähe valgus"  Muusika: Mait Vaik / Sõpruse Puiestee  Tekst: Mait Vaik "Lotovõit"  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Mait Vaik "Krambid"  Muusika ja tekst: Mait Vaik  Parmupill: Allan Vainola "Kaotaja"  Muusika ja tekst: Mait Vaik "Hüvasti Tallinn"  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Alar Tammela  Taustalaul: Pille Kallas "Aknajuuli"  Muusika ja tekst: Mait Vaik "Armu needus"  Muusika: Mait Vaik / Kaupo Kaldmäe  Tekst: Mait Vaik  Loeb: Jan Uuspõld "Mustale merele"  Muusika ja tekst: Mait Vaik  Taustalaul: Pille Kallas "1905" (vene keeles)  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Mait Vaik / Jekaterina Koort Allan Vainola Mait Vaik Alar Tammela Kaupo Kaldmäe Villu Viirsalu Mart Süda Andrus Uutsalu
106. õhudessantdiviis

106. kaardiväe õhudessantdiviis (vene keeles 106-я гвардейская воздушно-десантная дивизия) on Venemaa õhudessantvägede väeüksus. 106. kaardiväe õhudessantdiviisi koosseisu kuuluvad: 51. kaardiväe õhudessantpolk, s/o 33842 (Tula) 137. kaardiväe õhudessantpolk, s/o 41450 (Rjazan) 1182. kaardiväe õhudessantpolk, s/o 93723 (Naro-Fominsk) 1. kaardiväe õhutõrjeraketipolk, s/o 71298 (Naro-Fominsk) 173. üksik kaardiväe luurepataljon, s/o 54392 (Tula) tugiüksused
XX sajandi lapsed

"XX sajandi lapsed" on ansambli Sõpruse Puiestee teine album, mis ilmus 2004. aasta sügisel. Kokku on sellel 13 lugu. Plaadi vahelehele on kirjutanud XX sajandi lastest ning nende lootusetusest ja lootusest teksti vaimulik Vello Salum. XX sajandi lapsed  Muusika: Sõpruse Puiestee  Tekst: Mait Vaik Ära pahanda  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Alar Aigro, Alar Tammela, Mait Vaik Kaotaja-2  Muusika ja tekst: Mait Vaik Jäätisekohviku ees  Muusika: Mait Vaik  Tekst: Andres Rooväli, Mait Vaik Mahavok  Muusika: Allan Vainola, Kaupo Kaldmäe  Tekst: Mait Vaik, Kri Marie Vaik (Kri) Maapunk  Muusika ja tekst: Mait Vaik Üht poissi pole enam  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Marie Myrk Armastuse vajadus  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Mait Vaik Südasuvisel päeval  Muusika ja tekst: Mait Vaik Armastuse lugu  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Mait Vaik Line Dance Party  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Helmut Laherand Öö tuleb  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Kristiina Ehin Allverelaev  Muusika: Allan Vainola  Tekst: Mait Vaik Allan Vainola Mait Vaik Alar Tammela Kaupo Kaldmäe Andrus Uutsalu Villu Viirsalu Laulusõnad
Rakvere Kalakombinaat

Rakvere Kalakombinaat oli Eesti ettevõte, mis tootis 1944–1990 aastatel Rakveres kalakonserve. Rakvere Kalakombinaat alustas oma tegevust 1944 aastal Rakveres Näituse tänav 20. 1957. aastal sai temast Toila kalakombinaadi Rakvere tsehh. Hiljem oli selle omanikuks Kalurikolhoos Oktoober ja seejärel Kirovi-nimeline kalurikolhoos. Tegevus lõpetati 1990 aastate alguses. Aivar Ojaperv (4. detsember 2018). "Kalakombinaadi asemele tuleb ladude kompleks". Virumaa Teataja.
Dzeržinski-nimeline kalurikolhoos

Dzeržinski nimeline kalurikolhoos oli kalurikolhoos, mis tegutses Haapsalu rajoonis Tuksi külanõukogus. Dzeržinski nimeline kolhoos moodustati 28. mail 1951 nelja kolhoosi – Lenini nim kolhoosi, F. E. Dzeržinski nim. kaluriartelli, Partisani kolhoosi, Uus Rooslepa kolhoosi ja Kalurikolhoosi Kajak ühinemisel. 1971. aastal ühines kolhoos kalurikolhoosiga Lääne Kalur. Uuele kalurikolhoosile pandi nimeks Haapsalu Kalur ja selle esimeheks sai Villu Põldsam. "Dzeržinski nim kalurikolhoos ja temaga ühinenud likvideeritud kolhoosid (koondfond)". ais.ra.ee.
Kristuse surikuju

Kristuse surikuju ehk epitaphios (kreeka keeles Επιτάφιος epitaphios või Επιτάφιον epitaphion; kirikuslaavi keeles Плащаница) on enamasti tikandiga tekstiilist valmistatud ikoon, mis kujutab Kristuse surnukeha lamamas hauas. Ikooni kasutatakse Suure reede ja Vaikse laupäeva jumalateenistustel.. Kristus on kujutatud lamamas nelinurksel linal niuderätikusse riietatuna, suletud silmadega ja sirgete kätega kahel pool külgedel, ikooni vasakusse külge suunatud pea ümber on traditsiooniline ristiga aupaiste. Mõnikord on ikoonil kujutatud tema kohale kummardunud Maarja ja mõned apostlid, ka Arimaatia Joosep ja Maarja Magdaleena ning mõnikord inglid. Stseen lähtub Jeesuse matmise kirjeldusest Johannese evangeeliumis (Jh 19:38-42). Lääne-Euroopa kunstis on selle kujutise analoogid Kristuse taganutmine või mõnikord Pietà. Surikuju paigutatakse kiriku keskele pühale lauale suure reede pealelõunal suure õhtuteenistuse (ristiltvõtmine ehk Apokathelosis) ajal. Ikoon on tavaks lillede ja rohelusega ehtida ning sageli ehitatakse selle kohale okstest ja lilledest baldahhiin või ehitakse olemasolev baldahhiin (kouvouklion 'haud') lilledega. Suurel õhtuteenistusel paigutab preester ikooni baldahhiini alla ja asetab surikujule pühakirja. Järgneval hommikuteenistusel (orthros) kantakse lauda baldahhiini ja ikooniga kirikust välja ja ümber kiriku nagu matuserongkäigus, milles usklikud küünaldega käes järgnevad ikoonile kuni selle viimiseni kirikusse tagasi. Ikoon jääb kirikuruumi keskele ööni vastu pühapäeva, ülestõusmispüha vigiiliani. The Epitaphios. - Orthodox pebbles The tradition of the Epitaphios procession. - Greek News Agenda Johannese evangeelium 19. - piibel.net The tradition of the Epitaphios procession. - Greek News Agenda (surikuju protsessiooni tavast Kreekas) The Epitaphios. - Orthodox pebbles Epitaphios. - Thessaloniki Museum of Byzantine Culture