laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
HARDtalk

"HARDtalk" on BBC kanalitel News, World News ja World Service edastatav tele- ja raadiosaade. Päevakajalisi teemasid käsitlev saade on eetris eri aegadel. Saates on intervjueeritud mitmeid tuntud avaliku elu tegelasi, kelle seas on olnud: Mahathir Mohamad Maya Angelou Kofi Annan Benazir Bhutto Hugo Chávez Noam Chomsky Michael Collins F. W. de Klerk Recep Tayyip Erdoğan William Frankland Mihhail Gorbatšov Angelina Jolie Sherin Khankan Bernice King Nelson Mandela Mira Marković Robert Mugabe Nadia Murad Olusegun Obasanjo Teodoro Obiang Cyril Ramaphosa Thein Sein Nina Simone Leïla Slimani Desmond Tutu Judit Varga Gore Vidal Siim Kallas, Eesti eks-peaminister 12.11.2003 Urmas Paet, Eesti välisminister 20.05.2014 Kaja Kallas, Eesti peaminister 17.05.2021 Kadri Simson, Euroopa Komisjoni energeetikavolinik 18.03.2022 Kaja Kallas, Eesti peaminister 26.09.2023 Saatejuhid ja intervjueerijad "HARDtalk on the BBC News Channel". BBC. "HARDtalk on BBC World News". BBC. "HARDtalk on BBC World Service". BBC. "HARDtalk available on BBC iPlayer". BBC. Administrator (17. mai 2008). "BBC 'HardTalk' interview with Dr M". Malaysia Today (Ameerika inglise). Webmaster, M. T. (2. oktoober 2018). "MUST WATCH: BBC HARDtalk with Dr Mahathir Mohamad". Malaysia Today (Ameerika inglise). "Maya Angelou interview on HARDtalk". "Kofi Annan talks to Zeinab Badawi". BBC. "Benazir Bhutto speaks with HARDtalk". BBC. "Hugo Chávez grants rare interview to western media". The Guardian. 13. juuni 2010. "Noam Chomsky speaks to Stephen Sackur". BBC. "Michael Collins signs up for HARDtalk interview". BBC. "F. W. de Klerk speaks with HARDtalk". BBC. "Recep Tayyip Erdoğan talks to Zeinab Badawi". BBC. "William Frankland signs up for HARDtalk interview". BBC. "Mikhail Gorbachev gives HARDtalk interview". BBC. "Angelina Jolie gives HARDtalk interview". BBC.. "Sherin Khankan speaks to HARDtalk". BBC.. "Bernice King interviewed for HARDtalk". BBC. "Nelson Mandela speaks with HARDtalk". BBC. "Mira Marković interviewed for HARDtalk". BBC. "Robert Mugabe interviewed for HARDtalk". BBC. "Nadia Murad speaks to Sarah Montague". BBC. "Olusegun Obasanjo signs up for HARDtalk". BBC. "Teodoro Obiang gives HARDtalk interview". BBC. "Cyril Ramaphosa speaks to Zeinab Badawi". BBC. "Thein Sein gives HARDtalk interview". BBC. "Nina Simone gives HARDtalk interview". BBC. "Leïla Slimani speaks to Sarah Montague". BBC.. "Desmond Tutu talks with HARDtalk". BBC. "Judit Varga - Minister of Justice, Hungary". BBC. "Gore Vidal gives HARDtalk interview". BBC.. Mihkel Mutt. "Siim Kallas soojendas saatejuhi üles. Hard Talk, 12, XI, BBC World". Sirp 14.11.2003 HARDtalk Urmas Paet, 20.05.2014. "Kaja Kallas: Do Nato and the EU have Estonia's back?". BBC. HARDtalk Kadri Simson. 18.03.2022. "Kaja Kallas - Prime Minister, Estonia", Tue 26 Sep 2023. News HARDtalk, BBC Saate osade loend
Mr. Queen

Mr. Queen (korea keeles 철인왕후; Cheorinwanghu) on Lõuna-Korea telesari, mille peaosades on Shin Hye-sun ja Kim Jung-hyun. See oli eetris tvN-s igal laupäeval ja pühapäeval kell 21.00 alates 12. detsembrist 2020 kuni 14. veebruarini 2021. Shin Hye-sun - Kim So-yong, kuninganna Cheorin Kim Jung-hyun - Yi Won-beom, kuningas Cheoljong Ametlik koduleht
Arhangelski oblast

Arhangelski oblast on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Loode föderaalringkonnas. Oblast moodustati 23. septembril 1937, kui Põhja oblast (endine Põhja krai) jagati Arhangelski ja Vologda oblastiks. Arhangelski oblasti koosseisu kuulub Neenetsi autonoomne ringkond. Arhangelski oblast asub Põhja-Venemaal, Valge mere ääres. 37% territooriumist on kaetud peamiselt okasmetsadega. Mezeni suudme piirkonnas ja Põhja-Jäämere saartel on tundra. Oblasti suurimad jõed on Dvina, Onega ja Mezen. Oblastis on üle 2500 järve. Arkangelski oblasti rahvaarv oli 2002. a. rahvaloenduse andmetel 1 336 539 (ilma Neenetsi AR-ta), kellest 1258938 (94,2%) olid venelased, 27841 (2,1%) ukrainlased, 10412 (0,8%) valgevenelased ja 8326 (0,6%) neenetsid. Oblasti suurimad linnad on Arhangelsk (351 600 elanikku 2005. a.) ja Severodvinsk (197 400 elanikku 2005. a.). Rahvaarv väheneb väljarände ja negatiivse iibe tõttu. Arhangelski oblast on jaotatud 19 rajooniks ja seitsmeks linnaringkonnaks (kokku on oblastis 14 linna). Lisaks kuuluvad oblastisse Venemaa Arktika valdus Franz Josephi maa, mis ei kuulu ühtegi rajooni. Neenetsi autonoomne ringkond kuulub samuti Arhangelski oblastisse, ehkki on samas ka Venemaa Föderatsiooni subjekt. Mirnõi linn on föderaalse alluvusega. Holmogorõ rajoon (Холмогорский район') Kargopoli rajoon (Каргопольский район) Konoša rajoon (Коношский район) Kotlase rajoon (Котласский район) Krasnoborski rajoon (Красноборский район) Lena rajoon (Ленский район) Lešukonskoje rajoon (Лешуконский район) Mezeni rajoon (Мезенский район) Njandoma rajoon (Няндомский район) Onega rajoon (Онежский район) Pinega rajoon (Пинежский район) Plessetski rajoon (Плесецкий район) Primorski rajoon (Приморский район) Šenkurski rajoon (Шенкурский район) Ustja rajoon (Устьянский район) Velski rajoon (Вельский район) Verhnjaja Toima rajoon (Верхнетоемский район) Vilegodi rajoon (Вилегодский район) Vinogradovi rajoon (Виноградовский район) Arhangelsk (Архангельск) Korjažma (Коряжма) Kotlas (Котлас) Mirnõi (Мирный) Novodvinsk (Новодвинск) Novaja Zemlja (Новая Земля) Severodvinsk (Северодвинск) Franz Josephi maa (Земля Франца-Иосифа) Victoria saar (остров Виктория) Plessetski kosmodroom Arhangelski oblasti koduleht
Corno Grande

Corno Grande ("Suur Sarv") on Itaalias asuv Apenniini mäestiku kõrgeim mägi (2912 m). Corno Grande asub Itaalia keskosas, Abruzzo maakonnas, Gran Sasso e Monti della Laga rahvuspargis. Corno Grande külje all asub Euroopa lõunapoolseim liustik, Calderone liustik.
Pečiukai

Pečiukai (poola keeles Pieczuki) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Pečiukai piirneb põhjas Liepynėga, idas Vismalaiga, kagus Žemieji Karačiūnaiga, edelas üle Nerise Ožkiniaiga, loodes samamoodi Kryžiokaiga. Linnaosa asub Antaviliai metsas, paigas kus Antavilise oja Nerisesse suubub. Ojal paikneb paisjärv. Pečiukai on aianduskooperatiivide piirkond, linnaossa jääb kaks aianduskooperatiivi. Lõunapoolsemasse ossa jääb Liepynė metskond. Antavilise oja suudmes, praeguse Pečiukai kohal asus varem Antavilise huutor, mida mainiti aastal 1748 (Антовилькiй). Aastal 1931 oli selle kohal Pečiukai asula, kus oli 16 elanikku. https://www.geoportal.lt/map/ Vykintas Vaitkevičius. Neris. 2007 metų ekspedicija. Antra knyga. Vilnius: Mintis, 2012. Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Kd. 1, Warszawa 1938.
Vismalai

Vismalai (poola keeles Wysmaly) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Vismalai piirneb loodes Liepynėga, põhjas Antaviliaiga, kagus Aukštieji Karačiūnaiga, lõunas Žemieji Karačiūnaiga, edelas aga Pečiukaiga. Linnaosa asub Antaviliai metsas. Linnaosa moodustavad endise küla hooned. Aastal 1905 oli Mickūnai valda jäävas Vismalai külas 16 elanikku. Tsaariajal oli asula venekeelne nimekuju Высмалы. Aastal 1931 oli seal 25 elanikku. https://www.geoportal.lt/map/ Гошкевич И.И. Виленская губернія: Полный списокъ населенныхъ мѣстъ со статистическими данными о каждомъ поселеніи, составленный по оффиціальнымъ свѣдѣниямъ. Вильна, 1905. Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Kd. 1, Warszawa 1938.
Šilas

Šilas (ka Balžio Šilas, Šilai või Bildžių Šilas) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Šilas piirneb läänes Antaviliaiga, põhjas Meiriškėsega, edelas aga Aukštieji Karačiūnaiga. Linnaosa asub Kairėnai ja Antaviliai metsade vahelisel alal. Linnaossa jäävad Balžise ja Skarbelise järved, lõunapiirile aga Juodis. Linnaossa ulatub Tapeliai maastikukaitseala. Skarbelise kaldal asub aianduskooperatiiv, valdavalt asuvad Šilases aga individuaalelamud ja puhkekodud. https://www.geoportal.lt/map/
Meiriškės

Meiriškės on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Meiriškės piirneb lõunas Šilasega. Linnaosa asub Nemenčinė metsas. Meiriškėsesse on rajatud individuaalelamuid ja ridaelamuid. Linnaosa moodustab samanimelise küla lõunapoolsem ala, mis liideti Vilniusega XX sajandi keskpaiku. https://www.geoportal.lt/map/
Bataalne žanr

Bataalne žanr (inglise keeles military art) on sõjatemaatikat viljelev kujutava kunsti žanr (valdavalt maaližanr). Sõjakäiku kujutava maali võib liigitada ühtlasi olustikumaaliks. Merelahingut kujutav maal liigitatakse enamasti meremaaliks. Bataalse žanri viljelejaid nimetatakse batalistideks. Standish Backus Denis Dighton Nikolai Dmitrijev-Orenburgski Charles Edwin Fripp Peter von Hess Alexander von Kotzebue Louis-François Lejeune Emanuel Leutze Maximilian Maksolly Viktor Mazurovski Alphonse de Neuville Frants Rubo Nikolai Samokiš Alexander Sauerweid Sidney Simon Elizabeth Thompson John Trumbull Horace Vernet Gottfried Willewalde Adolphe Yvon  Bataalne žanr – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Liepynė

Liepynė (ka Laurų sodai) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Liepynė piirneb põhjas Vyriaiga, idas Antaviliaiga, lõunas Pečiukaiga, läänes aga üle Nerise Kryžiokaiga. Linnaosa asub Antaviliai ja Nemenčinė metsade vahel, Antavilise oja ja Nerise jõe kaldal. Liepynė on aianduskooperatiivide piirkond (seal asub aianduskooperatiiv Laurų SB), põhjaossa on rajatud uuselamupiirkond. Aastal 1931 oli linnaosa kohal Antavilių Liepynė karjamõis (Lipówka Antowilska), kus oli 4 elanikku. https://www.geoportal.lt/map/ Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Kd. 1, Warszawa 1938.
Vyriai

Vyriai (vanasti ka Biriai, poola keeles Biry) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Vyriai piirneb lõunas Liepynėga, kagus Antaviliaiga, edelas aga üle Nerise Kryžiokaiga. Linnaosa asub Nemenčinė metsas, Nerise jõe kaldal. Sinna jääb samanimeline aianduskooperatiiv. Vyriai kohal on Nerise jões saar, mis kannab nime Salaitė (poola keeli Sołka). Saare kohal on Nerise jõel kärestik, mis kannab Alchaveci või Bira nime (poola keeli Olchowiec), ka on Vyriai kohal jõel väiksem kärestik nimega Zaravėlis (poola keeles Zarawok). Linnaosa on kujunenud endise mõisa keskuse juurde. Aastal 1905 oli Mickūnai valda jäävas Biriai mõisas 25 elanikku. Aastal 1931 oli mõisas 13 elanikku. https://www.geoportal.lt/map/ Vykintas Vaitkevičius. Neris. 2007 metų ekspedicija. Antra knyga. Vilnius: Mintis, 2012. Гошкевич И.И. Виленская губернія: Полный списокъ населенныхъ мѣстъ со статистическими данными о каждомъ поселеніи, составленный по оффиціальнымъ свѣдѣниямъ. Вильна, 1905. Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Kd. 1, Warszawa 1938.
Andrejs Upīts

Andrejs Upīts (4. detsember 1877 – 17. november 1970) oli läti kirjanik, kriitik ja kirjandusajaloolane. Eesti keelde on mh tõlgitud (tõlkija: Karl Aben) tema "Haljendav maa" (originaal: "Zaļā zeme", 1945, sai Stalini Preemia). Teost on võrreldud Tammsaare pentaloogiaga "Tõde ja õigus".
Vorbuse pilpaküla

Vorbuse pilpaküla on mitteametlik asula Tartumaal, Vorbuse küla haldusalas. Pilpaküla tekkis Nõukogude okupatsiooni ajal, mil raudteetöötajatele jagati raudtee aladele jäävaid maid aiamaadeks. Ajapikku ehitati aiamaadele hooned, suvilad, milles hakati mõnel juhul ka püsivalt elama. Vorbuse pilpaküla asub endiselt Eesti Raudtee aladel, 100% transpordimaana määratletud maal. Seoses läheduses Emajõel asuva vana Jänese raudteesilla asemel uue silla kasutuselevõtu ning trassi õgvendamisega lammutati osa hooneid. Tallinna lennujaama pilpaküla Maardu pilpaküla Tartu hiinalinna aiamaad Anette Org (2010). "Tartu ümbruse nõukogudeaegsete suvilaalade kujunemine püsielamualadeks – omavalitsuste plaanid ja inimeste ootused" (PDF). Tartu Ülikool. Vaadatud 4.9.2021. "Vorbuse". Maaameti kaardirakendus. Vaadatud 4.9.2021. Arvo Uustalu (3.2.2019). "KODUTA JÄÄV SUVILAELANIK: see on tsirkus, minu ema ju ostis selle maja!". Õhtuleht. Vaadatud 4.9.2021. Madis Hindre (8.1.2019). "Ebaseaduslik nõukogudeaegne pärand sunnib inimesi kodust välja kolima". ERR. Vaadatud 4.9.2021. Sandra Lepik (6.2.2019). "Saabuv kevad jääb poolesajale Vorbuse daatšale viimaseks". Pealinn. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.09.2021. Vaadatud 4.9.2021.
Antaviliai

Antaviliai (ka Antavilis, poola keeles Antowil või Antowile) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Antaviliai piirneb kirdes Vyriaiga, läänes Liepynėga, edelas Vismalaiga, lõunas Aukštieji Karačiūnaiga, idas aga Šilasega. Linnaosa asub Antaviliai ja Nemenčinė metsade vahel, Antavilise oja kaldal. Seal asub Antaviliai kalmistu. Linnaossa jäävad veekogu nimega Antavilio pusdubenis, Antavilise järv ja Väike Antavilise järv. Antaviliais on postkontor ja vanadekodu, põhjapoolsem osa on aianduskooperatiivide piirkond. Antaviliai varasem nimekuju oli tõenäoliselt Antavilkas või Antavilkai. Asula nimi pandi 1554. aastal kirja kui Hontowielk, 1736. aastal kui Antowilla ja 1791. aastal kui Антовиль. Nimi tuleneb sealsest järvest, millele viitab veekogudest nime saanud paikadele tüüpiline nime eeliide Anta-. Sealset mõisat on esmamainitud XVII sajandil. Selle esimesed omanikud olid Pacid, hiljem kuulus see Korsakkidele ja Radziszewskitele. 1905. aastal oli Antaviliai mõisas 39 elanikku. 1931. aastal oli seal 128 elanikku. 1959. aastal oli Antaviliai küla, kus oli 196 elanikku. Küla liideti Vilniusega 1969. aastal. Aastail 2004–2006 kasutas LKA sealset talli kinnipidamisasutusena. Muinsuskaitse all on Antaviliai mõisakompleks. https://www.geoportal.lt/map/ Vykintas Vaitkevičius. Neris. 2007 metų ekspedicija. Antra knyga. Vilnius: Mintis, 2012. Antowil Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, Kd. XV, cz. 1 (Abablewo — Januszowo). Warszawa, 1900, 44 lk. Гошкевич И.И. Виленская губернія: Полный списокъ населенныхъ мѣстъ со статистическими данными о каждомъ поселеніи, составленный по оффиціальнымъ свѣдѣниямъ. Вильна, 1905. Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Kd. 1, Warszawa 1938. Lietuvos TSR kaimo gyvenamosios vietovės 1959 ir 1970 metais. Vilnius: Centrinė statistikos valdyba prie Lietuvos TSR Ministrų tarybos, 1974. Danilevičius, Eugenijus. Po Vilniaus apylinkes. – Vilnius, 1986, lk. 65-73. Vilnijos vartai "Leedu kultuurimälestiste register". Vaadatud 4. septembril 2021.
Tallinna lennujaama pilpaküla

Tallinna lennujaama pilpaküla (ka Soodevahe pilpaküla) on mitteametlik asula, mis tekkis Nõukogude okupatsiooni ajal praeguse Rae valla ja Tallinna lennujaama aladel asuva Tallinna lennujaama lennuraja otsa esmalt aiamaadeks mõeldud alale, kuhu aiamaalappide kasutajad hakkasid rajama hooneid ja suvilaid, mõned ka elamuid. Küla lammutati osaliselt 2000. aastate lõpus, kui pikendati Tallinna lennujaama lennurada. Pilpaküla rajasid 1980. aastatel Dvigateli tehase ja Talleksi töötajad, kellele anti maalapid 20 aastaks rendile. Aiamaadele ei lubatud külvata muud peale üheaastaste aedviljade ja lisaks mitmeaastaste taimede ja puude istutamisele oli keelatud ka ehitiste rajamine, kuid keelule vaatamata rajati ka hooned. Vorbuse pilpaküla Tartu hiinalinna aiamaad Maardu pilpaküla Margret Rand (19.5.2017). "FOTOD | Lennujaama juures pilpaküla lammutanud ekskavaatorijuht: need majad olid siin illegaalselt ja meil oli täielik õigus need maha võtta". Delfi. Vaadatud 4.9.2021. Karoliina Vasli (8.4.2021). "VIDEO JA FOTOD | Soodevahe pilpaküla elanik traagilisest põlengust: istusime ja jõime, äkki oli koridor leekides". Delfi. Vaadatud 4.9.2021. Andres Kimber, Kristiina Paavel, Aivar Kriiska (2015). "Aruanne arheoloogilistest eeluuringutest Tallinna Lennujaama territooriumil paikneval asulakohal (reg nr 2610) ja lohukividel (reg nr 2613, 2614, 2615), 12.–18. juuni 2015" (PDF). OÜ Arheograator. Vaadatud 4.9.2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Juhan Haravee (25.5.2016). "Lennujaama taguse pilpaküla viimased mohikaanlased lepivad oma saatusega". Õhtuleht. Vaadatud 4.9.2021.
Algakultuur

Algakultuur on vesiviljeluse vorm, mis hõlmab vetikaliikide kasvatamist. Enamik vetikaid, mida tahtlikult kasvatatakse, kuulub mikrovetikate (mida nimetatakse ka fütoplanktoniks, mikrofüütideks või planktonvetikateks) kategooriasse. Makrovetikatel, mida üldiselt tuntakse merevetikatena, on samuti palju kaubanduslikku ja tööstuslikku kasutust, kuid nende suuruse ja nende kasvukeskkonna erinõuete tõttu ei ole neid nii lihtne kasvatada (see võib siiski muutuda uuemate merevetikate kultiveerimisseadmete kasutuselevõtuga, mis on põhimõtteliselt vetikapesurid, mis kasutavad väikestes mahutites ülesvoolavaid õhumulle). Vetikate kaubanduslikul ja tööstuslikul kasvatamisel on mitmeid kasutusvõimalusi, sealhulgas toidu koostisosade, näiteks oomega-3-rasvhapete või looduslike toiduvärvide ja värvainete, toidu, väetiste, bioplastide, keemiliste lähteainete (tooraine), ravimite ja vetikakütuse tootmine, ning neid võib kasutada ka saastetõrjevahendina. Kasvatatavate veetaimede ülemaailmne tootmine, milles valdavalt domineerivad merevetikad, kasvas tootmismahult 13,5 miljonilt tonnilt 1995. aastal veidi üle 30 miljoni tonni 2016. aastal. In brief, The State of World Fisheries and Aquaculture, 2018 (PDF). FAO. 2018.
Pia Hanslep

Pia Hanslep (kuni 2010 Pia Paris; sündinud 6. juulil 1979) on eesti kunstnik, ajakirjanik ja õpetaja. Ta on lõpetanud Miina Härma Gümnaasiumi ja 2002. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli algklassiõpetajana. Tema uurimus "Lapsevanemate ja kooli suhted" pälvis 2002. aasta üliõpilaste teadustööde riiklikul konkursil diplomi. 2006–2010 õppis ta Tallinna Ülikooli magistriõppes multimeediumi ja õpisüsteemide erialal, kus kirjutas magistritöö "Taskuhääling raadiojaama laiendusena Pereraadio näitel". Aastatel 2002–2003 elas ta mõnda aega Prantsusmaal Taizé kloostris ning 2004–2005 Augustinuse õdede kloostris Hollandis Utrechtis. Aastatel 2003–2004 oli ta Tallinnas Vanalinna Hariduskolleegiumis inglise keele õpetaja. Ta oli 2005–2006 Tartu Kommertsgümnaasiumi algklassiõpetaja. Samuti on ta olnud EELK Tallinna Kaarli koguduses ja EELK Maarja-Magdaleena koguduses pühapäevakooli õpetaja. 2011–2013 oli ta Tartu Pauluse lastehoiu juhataja-õpetaja. Pia Hanslep tegi aastatel 2006–2016 saateid Tartu Pereraadios. 2014. aprillist on Pia Hanslep ettevõtte Hanslep Disain OÜ kunstnik. Aastail 2014–2016 töötas ta Tartu Salemi kirikus administraatorina. Aastast 2021. töötab Pia Hanslep Palade Põhikoolis ja 2022. aastast ka Suuremõisa Lasteaed-Põhikoolis. "Tähekipõn ja kuumuro" – kogumik võrukeelsete kirjatööde võistluse Mino Võromaa 21 parimatest paladest, 2008 "Mina lätsi siidile" – CD, 2009 "Mõisa aias hõisata" (autor: Kristel Lempu), 2009 "Kukerkuuti vikakaar" – "Minu Võromaa" sarja 23. raamat, 2010 "Henningu lugu" (autor: Adam Friedrich Salchow), 2010 "Jõuluootus" (autor: Küllike Valk), 2013 "Advendikalender" (autor: Küllike Valk), 2014 "Lapse aja lugu" (autor: Kristel Lempu), 2016 "Kuidas hunt tõmbas ukse lahti KÄÄKS! ehk Logopeedilisi muinasjutte" (autor: Kristel Lempu), 2020 "Lasterikkuse võlumaailm" laulik (väljaandja: Eesti Lasterikaste Perede Liit), 2022 "Rännukaru seiklused Soome-Ugri maailmas", väljaandja Eesti Rahva Muuseum, 2022 "Epsik", väljaandja: Eesti Põletikulise Soolehaiguse Selts, 2022 Aasta vabatahtlik 2012 Pia Hanslep on 2010. aastast abielus Rainis Hanslepaga ja neil on kaks last. Pia isa on alpinist Andres Paris, vanavanemad spordipedagoogid Hilja-Liivia Paris ja Peeter Paris (vanem). Ajakirjanik Krister Paris on Pia onupoeg. Pereraadio töötegijad
Franz Malmsten juunior

Franz Malmsten juunior (sündinud 7. september 1999) on eesti näitleja. Ta lõpetas 2019. aastal Vanalinna hariduskolleegiumi (21. lend). Seejärel õppis paar kuud Londonis filminäitlemist. Alates 2020. aastast õpib ta Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituudis lavastamist. 2016 – "Klassikokkutulek" – Joonas 2018 – "Klassikokkutulek 2: Pulmad ja matused" – Joonas 2019 – "Klassikokkutulek 3: Ristiisad" – Joonas 2019 – "Kiirtee põrgusse" – Markus 2020 – "Talve" – Arnold Tali 2021 – "Öölapsed" – Noormees peol 2021 – "Kiik, kirves ja igavese armastuse puu" – Kaarel Ploom 2022 – "Soo" – Toomas 2022 – "Apteeker Melchior" – Kilian 2017 – "Nukumaja" – Gabriel 2019 – "Kättemaksukontor" – Axel Sigmund 2023 – "Salalaul" 2024 – "Maskis laulja" Ta on näitlejate Harriet Toompere ja Mait Malmsteni poeg. Tema vend on Hugo Malmsten (noorem); tema vanavanemad Hendrik Toompere seenior ja Maie Toompere ning Rein Malmsten, aga ka vanavanaisa Franz Malmsten ja vanavanaonu Hugo Malmsten olid näitlejad. "Teatriklass valis lõpulavastuseks Molière'i". Õpetajate Leht. 10. mai 2019. Vaadatud 04.09.2021. "FOTOD | Tõeline pisarakiskuja! Teet Margnale tegi südantsoojendava üllatuse tema tütar Martine koos Hanna-Liina Võsaga". Kroonika. 19. märts 2023. Vaadatud 19. märtsil 2023. "KOKKUVÕTE | „Maksis lauljast" langes välja Triibuline: maski taga peitus armastatud tele- ja raadiosaatejuht!". Kroonika. Vaadatud 24. märtsil 2024. Franz Malmsten juunior Eesti filmi andmebaasis Franz Malmsten juunior andmebaasis IMDb (inglise keeles)
Venemaa keisririigi Riiginõukogu liikmete loend

Venemaa keisririigi Riiginõukogu liikmete loend 1810−1917.  Pikemalt artiklis Alalise nõukogu liikmete loend Pärast Alalise nõukogu kaotamist 1810. aastal said need nõukogu liikmed, kes olid tollal elus − neid oli 24 −, uue Riiginõukogu liikmeteks. Alaline nõukogu Alalise nõukogu liikmete loend Riiginõukogu (Venemaa keisririik) Шилов, Д. Н., Кузьмин, Ю. А. Члены государственного совета Российской империи 1801−1906. Биобиблиографический справочнк. С.-Петербург: Издательство "Дмитри Булганин", 2007. Lk 897-907.
No More Fridays

No More Fridays on Eesti ansambel. Kristi Täheste – laul Grigori Rõžuk - kitarr Henrik Heinmets – trummid Margus Pärnamägi – bass. 2021 album "Who Needs Truth Anyway" http://www.allstarz.ee/vaata_artiste/38.html (vaadatud 05.09.2021) Ansamblist allstarz.ee andmebaasis