laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nordi departemangu haldusüksuste loend

Siin on loetletud kõik Nordi departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid, vallad). Nordi departemangus on kuus ringkonda: Avesnes-sur-Helpe'i ringkond (alamprefektuur: Avesnes-sur-Helpe), 151 valda. Ringkonna pindala on 1407,51 km² ja selle rahvaarv oli 232 032 aastal 2013. Cambrai ringkond (alamprefektuur: Cambrai), 116 valda. Ringkonna pindala on 901,58 km² ja selle rahvaarv oli 162 607 aastal 2013. Douai ringkond (alamprefektuur: Douai), 64 valda. Ringkonna pindala on 476,59 km² ja selle rahvaarv oli 247 279 aastal 2013. Dunkerque'i ringkond (Dunkirk) (alamprefektuur: Dunkerque), 111 valda. Ringkonna pindala on 1442,73 km² ja selle rahvaarv oli 377 081 aastal 2013. Lille'i ringkond (Nordi departemangu prefektuur: Lille), 124 valda. Ringkonna pindala on 879,53 km² ja selle rahvaarv oli 1 227 051 aastal 2013. Valenciennesi ringkond (alamprefektuur: Valenciennes), 82 valda. Ringkonna pindala on 634,80 km² ja selle rahvaarv oli 349 486 aastal 2013. Nordi departemangus on 41 kantonit: Aniche'i kanton Annœullini kanton Anzini kanton Armentièresi kanton Aulnoye-Aymeries' kanton Aulnoy-lez-Valenciennesi kanton Avesnes-sur-Helpe'i kanton Bailleuli kanton Cambrai kanton Le Cateau-Cambrésis' kanton Caudry kanton Coudekerque-Branche'i kanton Croix' kanton Denaini kanton Douai kanton Dunkerque'i 1. kanton Dunkerque'i 2. kanton Faches-Thumesnili kanton Fourmies' kanton Grande-Synthe'i kanton Hazebroucki kanton Lambersarti kanton Lille'i 1. kanton Lille'i 2. kanton Lille'i 3. kanton Lille'i 4. kanton Lille'i 5. kanton Lille'i 6. kanton Marly kanton Maubeuge'i kanton Orchies' kanton Roubaix' 1. kanton Roubaix' 2. kanton Saint-Amand-les-Eaux' kanton Sin-le-Noble'i kanton Templeuve'i kanton Tourcoingi 1. kanton Tourcoingi 2. kanton Valenciennesi kanton Villeneuve-d'Ascqi kanton Wormhouti kanton Nordi departemangus on 648 valda: (CUDL) Métropole européenne de Lille, loodi aastal 2015 (CUD) Communauté urbaine de Dunkerque, loodi aastal 1968 (CAC) Communauté d'agglomération de Cambrai, loodi aastal 2000 (CAD) Communauté d'agglomération du Douaisis, loodi aastal 2002 (CAM) Communauté d'agglomération Maubeuge Val de la Sambre, loodi aastal 2001 (CAS) Communauté d'agglomération de la Porte du Hainaut, loodi aastal 2001 (CAV) Communauté d'agglomération Valenciennes Métropole, loodi aastal 2001
Munalaskme

Munalaskme on küla Harjumaal Saue vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Nissi valda. Munalaskme jääb Rummust 6 km kagusse ja Vasalemmast sama palju edelasse. Riisiperest jääb ta umbes 8 km loodesse. Lähimad külad on lõunas Aude ja kirdes Kibuna. Küla nime tähendussisu pole teada. Küla nimi võib pärineda loodusnimest, mille aluseks on muna. Samas võib see olla ka rahvapärane moonutis munka tähistavast sõnast (kirikuladina keeles monachus). Nime tagapoolega võib võrrelda sõnu laasmaa ja laskma. Paul Johansen ühendas kohanimelõpud -laskma ja -laskme karjalaskega. Esimest korda mainiti seda kohanime 1533: Monnelaszka küla. Seda nimetati 1565 Monnalaskby, 1688 Monnilask ja 1796 Munelas. Küla asus Nissi kihelkonnas. Küla kuulus Munalaskme mõisale (saksa keeles Munnalas), mis oli rüütlimõis. See tekkis 17. sajandil, mil eraldati Ruila mõisast. Mõisa 1699. aasta kaardil sellenimelist küla ei ole, on vaid metsavahikoht (Munalas). Vabakujuline Munalaskme mõisa park on säilinud. Munalaskmega liideti 1977 Sepuküla. Seda küla esmamainiti 1699, kui nimetati seal elavaid isikuid Seppo Matz, Seppo Jörg ja Sepp Jahn. 1796 nimetati Seppa küla. Munalaskme–Laitse tee Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 13.12.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Eesti kohanimeraamat, kaart 11 Eesti kohanimeraamat, lk. 383 Marja Kallasmaa: artikkel "Munalaskme" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Sergei Rublevski

Sergei Vladimirovitš Rublevski (vene keeles Сергей Владимирович Рублевский; sündinud 15. oktoobril 1974 Kurganis) on vene maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1994), FIDE vanemtreener (2012). Rublevski võitis 1993. aastal Kozhikodes juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1994. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2004. aastal võitis ta Aeroflot Openi ja 2005. aastal tuli ta Venemaa malemeistriks. Rublevski on mänginud FIDE maailmameistrivõistlustel. Detsembris 1997 Groningenis (100 osavõtjat, nokautsüsteem) kaotas ta kolmandas ringis Alexander Beliavskyle. 1999. aastal Las Vegases sai ta turniiritabelis 13. asetuse. Ta võitis teises ringis Alex Yermolinskyt, kuid kaotas kolmandas ringis Aleksei Drejevile. 2004. aastal Tripolis kaotas ta kolmandas ringis Zdenko Kožulile ja kaheksandikfinaali ei pääsenud. 2002. aastal maailma karikaturniiril Hyderabadis (24 osavõtjat) kaotas ta veerandfinaalis Alexander Beliavskyle. 2005. aastal maailma karikaturniiril Hantõ-Mansiiskis (128 osavõtjat) kaotas ta veerandfinaalis Étienne Bacrole, kuid kvalifitseerus 10 parema seas juunis-juulis 2007 Elistas peetud pretendentide turniirile (16 osavõtjat, nokautsüsteem). Ta võitis seal kaheksandikfinaalis eksmaailmameistrit Ruslan Ponomarjovi tulemusega 3½:2½, kuid veerandfinaalis kaotas Aleksandr Grištšukile ja ei pääsenud nelja hulka, kes said edasipääsu 8 osavõtjaga MM-turniirile. Novembris-detsembris 2007 Hantõ-Mansiiskis toimunud maailma karikaturniiril võitis ta teises ringis David Navarat, kuid kaotas 3. ringis Pjotr Svidlerile. Rublevski on võitnud Venemaa võistkonna koosseisus võistkondlikel maailmameistrivõistlustel kaks kuldmedalit (1997, 2005) ja maleolümpiatel neli kuldmedalit (1996, 1998, 2000, 2002). Rublevski määrati 2012. aastal Venemaa malenaiskoondise peatreeneriks. Tema juhtimisel on naiskond tulnud kahel korral naiste maleolümpia (2012, 2014) ja ühel korral naiste võistkondlike maailmameistrivõistluste (2017) võitjaks. 1998 – Venemaa teeneline meistersportlane 2016 – Venemaa teeneline treener  Sergei Rublevski – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Sergei Rublevski FIDE andmebaasis
Juhitud demokraatia

Juhitud demokraatia (ingl guided democracy, illiberal democracy) märgib formaalselt demokraatlikku riigikorda, mis tegelikult toimib autokraatliku valitsusviisina. Selline valitsusvorm tekib reeglina siis, kui vabadel ja õiglastel valimistel võidab suure enamusega populistlik poliitik, kes lubab valijate massidele seda, millest nood unistavad. Oma valitsusõiguse kindlustamiseks allutab võimukandja meedia ja kohtusüsteemi ning muudab kohalikud liidrid enda sõltlasteks või elimineerib need. Formaalselt jääb riik demokraatlikuks – toimuvad vabad valimised ning inimesed võivad omavahel rääkida neile olulistest asjadest, kuid avalik meedia edastab vaid valitsusele soodsaid uudiseid. Tegelikult aga areng peatub – võimu teostavad samad isikud ning iga katse piirata valitsevat ebaõiglust või teostada riigi majanduselus või ühiskonnakorralduses muudatusi ebaõnnestuvad, sest valitsus kontrollib kõike. Juhitud demokraatia kontseptsiooni sõnastasid Walter Lippmann oma töös „Avalik arvamus (Public Opinion, 1922) ja Edward Bernays oma raamatus „Avaliku arvamuse kristalliseerimine“ (Crystallizing Public Opinion, 1923). Juhitud demokraatiaks on nimetatud Indoneesias aastatel 1957–1966 valitsenud Sukarno valitsuskorraldust. 21. sajandil on Kremli teoreetikud eesotsas Gleb Pavlovskyga hakanud Venemaa valitsuskorraldust nimetama juhitud demokraatiaks. Enamusdemokraatia Esindusdemokraatia Grupidemokraatia Konsensusdemokraatia Leppedemokraatia Otsedemokraatia Sotsiokraatia Totaalne demokraatia Valgdemokraatia Volitusdemokraatia Wolin, Sheldon S. (2008). Democracy Incorporated: Managed Democracy and the Specter of Inverted Totalitarianism. Princeton: Princeton University Press. Lk 60. Walter Lippmann (1922). Public opinion. New York: Harcourt, Brace and Company. Weir, Fred (October 1, 2003). "Kremlin lobs another shot at marketplace of ideas". The Christian Science Monitor. Retrieved 2009-11-10.
Šumašti keel

Šumašti keel on dardi keelerühma kuuluv keel, mida kõneleb umbes 1000 inimest Afganistanis Kunari provintsis. Šumašti keel on tõsiselt ohustatud. https://www.ethnologue.com/language/sts http://www.endangeredlanguages.com/lang/5425 http://www.unesco.org/languages-atlas/en/atlasmap/language-id-1498.html https://www.ethnologue.com/language/sts https://glottolog.org/resource/languoid/id/shum1235
Kustja

Kustja on küla Harjumaal Saue vallas Tallinna–Pärnu–Ikla maantee ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kernu valda. Küla piirneb põhjas Mõnuste, Haiba, Kernu ja Kirikla külaga, lõunas ja idas Rapla maakonnaga. Küla piiri pikkus on 32,1 km. Veel 1990. aastate keskel puudus külas elektrivarustus. Küla läbib Jutapere jõgi. Osa küla lõunapiirist kulgeb mööda Kasari jõge. Küla idaossa ulatub Linnuraba looduskaitseala. Külas asub Kedru allikas. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 12.12.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Enamusdemokraatia

Enamusdemokraatia on turumajanduslikul konkurentsil põhinev poliitiline filosoofia, mille järgi enamusel (vähemalt 51%) peaks olema õigus teostada oma tahet vähemuse üle ning rakendada selleks võimu ühiskondlike suhete ja avaliku ruumi korraldamisel. Enamusdemokraatial põhinev valimismudel võib põhjustab olukorra, milles „väike enamus valitseb suurt vähemust“ ning põhjustab riigi elanikkonna lõhestumise kaheks peaaegu võrdseks grupiks. Samas ei välista demokraatlik ühiskonnakorraldus jõuvahekordade muutumist tulevikus ja teistsuguse enamuse teket. Enamusdemokraatia on domineeriv otsustusviis enamikus demokraatliku ühiskonnakorraldusega riikides. Erisused tekivad sellest, kas enamust arvestatakse ainult hääle andnud isikute või kõigi otsustusprotsessis osalenute arvust lähtudes. Otsustusprotsessi saab halvata, kui selles osalejatest suur osa jätab hääle andmata ja enamust ei teki.   Enamusdemokraatia pooldajad väidavad, et selline võimu teostamise viis on olemuselt demokraatlik, sest vaid nii saab piirata väikeste gruppide (aristokraadid, preestrid, kohtunikud, sõjapealikud) manipulatsioone terve ühiskonnaga. Ainus piirang, mida valitseval enamusel pole õigust takistada, on teistsuguse enamuse tekkimist. Praktikas tähendab see, et ka vähemuses olijatel on õigus avalikult avaldada oma seisukohti ja tutvustada arusaamu ning seeläbi saada juurde poolehoidjaid. Niiviisi tagatakse, et kui valitsev enamus on kehtestanud õigusliku sätte, mis hakkab takistama riigi arengut, siis saab uus enamus seda muuta ja seeläbi tekitatud probleemi lahendada. Enamusdemokraatia kriitikud on toonud välja probleemina, et kui konstitutsiooniga sätestatud põhiõigusi saab muuta lihthääleenamusega, siis muutub riigikord ebastabiilseks ja see omakorda kahjustab majandusarengut. Samuti on esitatud väide, et kui valikuvõimalusi on rohkem kui kaks, siis esindab see paljusust, mitte enamuse tahet. Esindusdemokraatia Grupidemokraatia Juhitud demokraatia Konsensusdemokraatia Leppedemokraatia Otsedemokraatia Populism Sotsiokraatia Totaalne demokraatia Valgdemokraatia Volitusdemokraatia Jose Maria Maravell, Adam Przeworski (2003). Democracy and the Rule of Law. Cambridge: Cambridge University Press. Lk 223. Salvador, Barbera; Jackson, Matthew O. (2004). "Choosing How to Choose: Self-Stable Majority Rules and Constitutions". Quarterly Journal of Economics. 119 (3): 1011–48. CiteSeerX 10.1.1.490.6553. doi:10.1162/0033553041502207. William Riker (1988). Liberalism Against Populism. Illinois: Waveland Press.
Gregory Kaidanov

Gregory Kaidanov (vene keeles Григорий Зиновьевич Кайданов Grigori Zinovjevitš Kaidanov; ukraina keeles Григорій Зіновійович Кайданов Grõgori Zinovijovõtš Kaidanov; sündinud 11. oktoobril 1959 Berdõtšivis) on Ameerika Ühendriikide maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1988), FIDE vanemtreener (2009). Kaidanov asus 1960. aastal perega elama Kaliningradi. Suurmeistriks sai ta 29-aastaselt 1988. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 1991. aastal emigreerus ta abikaasaga Ameerika Ühendriikidesse. Ta elab Lexingtonis ja töötab seal maletreenerina. Ta osales 1993. aastal PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril Groningenis (54 osavõtjat), kus sai 24. koha. Ta kvalifitseerus USA meistrivõistlustelt FIDE maailmameistrivõistlustele 1997. aastal Groningenis ja 2002. aastal Moskvas, kus kaotas mõlemal turniiril avamatšid. Ka maailma karikaturniiril Hantõ-Mansiiskis 2005. ja 2007. aastal kaotas ta juba avaringis. Kaidanov võitis 2001. aastal Põhja-Ameerika lahtised meistrivõistlused ja 2002. aastal Moskvas peetud Aeroflot Openi. Ta on võitnud USA võistkonna koosseisus võistkondlikel maailmameistrivõistlustel Luzernis kaks medalit (1993. aastal kuldmedali ja 1997. aastal hõbemedali) ning maleolümpiatel kolm medalit (1996. aastal Jerevanis pronksmedali, 1998. aastal Elistas hõbemedali ja 2006. aastal Torinos pronksmedali).  Gregory Kaidanov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Gregory Kaidanov FIDE andmebaasis
Yasser Seirawan

Yasser Seirawan (araabia keeles ياسر سيروان; sündinud 24. märtsil 1960 Damaskuses) on süüria päritolu Ameerika Ühendriikide maletaja, maletreener, maleliteraat ja malekommentaator, rahvusvaheline suurmeister (1980), FIDE vanemtreener (2004). Seirawan sündis Süürias süüria-inglise perekonnas. 1967. aastal emigreerus ta koos vanematega Ameerika Ühendriikidesse. Elama asuti Seattle'isse. Ta tuli 1979. aastal Skienis juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1980. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on neljakordne USA malemeister (1981, 1986, 1989, 2000). Seirawan on mänginud maailmameistrivõistluste tsoonidevahelistel turniiridel: 1982. Tolucas (14 osavõtjat) sai 7. koha, 1985. aastal Bielis tuli teiseks ja pääses 1985. aastal pretendentide turniirile Montpellier's (16 osavõtjat), kus ta sai 10. koha. 1987. aastal Zagrebis mängis Seirawan taas resultatiivselt: jagas koos Jaan Ehlvestiga Viktor Korchnoi järel 2.–3. kohta ja pääses 1988. aastal alanud pretendentide matšturniirile (16 osavõtjat), kus kaotas kaheksandikfinaalis Jon Speelmanile tulemusega 1:4. 1990. aastal tsoonidevahelisel turniiril Manilas (64 osavõtjat) sai ta 18. koha. 1993. aastal FIDE maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisel turniiril Bielis (74 osavõtjat) sai Seirawan 23. koha. 1997. aastal mängis ta FIDE MM-i turniiril Groningenis (100 osavõtjat, nokautsüsteem), kus ta võitis teises ringis Vassõl Ivantšukki, kuid kaotas kolmandas ringis Vadim Zvjagintsevile. Seirawan on võitnud USA võistkonna koosseisus maleolümpiatel kolm medalit: 1982. aastal Luzernis ja 1986. aastal Dubais pronksmedali ning 1990. aastal Novi Sadis hõbemedali.  Yasser Seirawan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Yasser Seirawan FIDE andmebaasis
Volodõmõr Tukmakov

Volodõmõr Borõssovõtš Tukmakov (ukraina keeles Тукмаков Володимир Борисович; sündinud 5. märtsil 1946 Odessas) on ukraina maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1972), FIDE vanemtreener (2004). Tukmakov võitis 1965. aastal Barcelonas juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali ja tuli 1970. aastal Kiievis Ukraina NSV malemeistriks. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 1972. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. NSV Liidu meistrivõistlustel on ta võitnud kolm hõbemedalit (1970, 1971, 1983). Tukmakov on mänginud maailmameistrivõistlustel. Tsoonidevahelistel turniiridel sai ta 1973. aastal Leningradis 16. koha ja 1982. aastal Las Palmases jagas koos Tigran Petrosjaniga 4.–5. kohta. 1993. aastal mängis ta PCA maailmameistrivõistlustel Groningenis (54 osavõtjat), kus sai 33. koha. Ta on võitnud Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kolm kuldmedalit (1973, 1983, 1989). Tukmakov oli aastatel 2004–2011 Ukraina malekoondise peatreener. Ta on olnud ka Aserbaidžaani koondise peatreener ja Wesley So treener. Volodõmõr Tukmakov (1974) Volodõmõr Tukmakov (2009)  Volodõmõr Tukmakov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Volodõmõr Tukmakov FIDE andmebaasis
Eugenio Torre

Eugenio Torre (sündinud 4. novembril 1951 Iloilos) on Filipiinide maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1974), FIDE vanemtreener (2012). Torre on esimene malesuurmeister Aasias. Suurmeistriks sai ta 23-aastaselt 1974. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta pääses korduvalt mängima maailmameistrivõistluste tsoonidevahelistele turniiridele (1973, 1976, 1979, 1982, 1985, 1987, 1990). 1979. aastal Rio de Janeiros jagas ta 7.–9. kohta, parima tulemuse saavutas 1982. aastal Tolucas, kus ta jagas esikohta Lajos Portischiga (kolmas oli eksmaailmameister Boriss Spasski), millega kvalifitseerus ta 1983. aastal 8 osavõtjaga pretendentide matšturniirile. Alicantes peetud veerandfinaalmatšis Zoltán Ribliga kaotas Torre tulemusega 4:6. Järgmistes MM-tsüklites jagas ta tsoonidevahelisel turniiril 1985. aastal Bielis 4.–6. kohta ja 1987. aastal Zagrebis tuli seitsmendaks. Torre on võitnud Aasia võistkondlikel meistrivõistlustel neli kuldmedalit (1977, 1979, 1981, 1986). Ta on mänginud Filipiinide võistkonna koosseisus 23 maleolümpial (1970–2006, 2010–2016). Filipiinide meeskonna parimad esinemised olid 1974. aastal (11. koht) ja 1988. aastal (7. koht). 64-aastaselt mängis Torre 2016. aastal maleolümpial Bakuus meeskonna kolmandal laual, seejuures võites 9 partiid ja tehes kaks viiki, saavutas ta selle olümpia resultatiivseima tulemuse.  Eugenio Torre – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Eugenio Torre FIDE andmebaasis
Giorgi Giorgadze

Giorgi Giorgadze (gruusia keeles გიორგი გიორგაძე; sündinud 10. oktoobril 1964) on gruusia malefunktsionäär, maletreener, malekohtunik ja maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1993), rahvusvaheline organisaator (2014), FIDE vanemtreener (2015), rahvusvaheline arbiiter (2016). Giorgadze on Gruusia Maleföderatsiooni president (2018. valiti ta ametisse neljandaks ametiajaks). Ta tegutseb ka maletreeneri ja malekohtunikuna. Ta oli 2018. aastal Bathumis toimunud maleolümpia ja naiste maleolümpia peakorraldaja ning FIDE naiste Grand Prix 2013–2014 sarja peakorraldaja ja peakohtuniku abi. Maletajana on ta tulnud kahel korral Gruusia malemeistriks (1982, 1988). 1989. aastal sai ta NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniiril Odessas 12. koha. Suurmeistriks sai Giorgadze 29-aastaselt 1993. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Detsembris 1997 osales ta FIDE maailmameistrivõistluste turniiril Groningenis (100 osavõtjat, nokautsüsteem), kus ta sai turniiritabelis 40. asetuse. Ta võitis avaringis Étienne Bacrot'd, kuid kaotas teises ringis Michael Adamsile.  Giorgi Giorgadze – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Giorgi Giorgadze FIDE andmebaasis
Aleksei Sarana

Aleksei Vassiljevitš Sarana (vene keeles Алексей Васильевич Сарана; sündinud 26. jaanuaril 2000 Moskvas) on Venemaa ja Serbia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2017). Sarana sai suurmeistriks 17-aastaselt 2017. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2018. aasta Venemaa meistrivõistlustel saavutas ta üheksanda koha. Tema isa on ukrainlane ja elab Kiievi lähedal. Sarana lahkus Venemaalt 2022. aasta märtsis, teatades, et ta ei kavatse naasta enne kui Venemaa sõjategevuse Ukraina vastu lõpetab. Tuli 2023. aastal Serbias Euroopa meistriks klassikalises males. Mängis FIDE egiidi all.  Aleksei Sarana – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Aleksei Sarana FIDE andmebaasis
Péter Lékó

Péter Lékó (sündinud 8. septembril 1979 Suboticas) on ungari maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1994). Lékó sündis Jugoslaavias ungari perekonnas. Aasta hiljem asus ta koos vanematega Ungarisse. Suurmeistriks sai Lékó 14-aastaselt 1994. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2002. aastal Dortmundis võitis Lékó PCA maailmameistrivõistluste pretendentide matšturniiri finaalis Veselin Topalovit ja sai õiguse kohtuda PCA maailmameistri Vladimir Kramnikuga. 2004. aastal Brissagos peetud tiitlimatš jäi viiki 7:7 ja Kramnik säilitas tiitli. 2007. aastal Méxicos tuli Lékó maailmameistrivõistluste turniiril neljandaks. Péter Lékó (1992) Péter Lékó ja Veselin Topalov PCA MM-i pretendentide matšturniiri finaalis Dortmundis (2002) Lékó äi on Armeenia malesuurmeister Aršak Petrosjan.  Péter Lékó – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Péter Lékó FIDE andmebaasis
Henrique Mecking

Henrique Mecking (sündinud 23. jaanuaril 1952 Santa Cruz do Sulis) on Brasiilia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1972). Mecking sai 15-aastaselt 1967. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1972. aastaselt. Ta on kahekordne Brasiilia malemeister (1965, 1967). Ta võitis kaks maailmameistrivõistluste tsoonidevahelist turniiri (1973. aastal Petrópolises ja 1976. aastal Manilas) ja pääses mängima MM-i pretendentide matšturniiridele, kus ta kaotas 1974. aastal veerandfinaalis Viktor Kortšnoile ja 1977. aastal veerandfinaalis Lev Polugajevskile. Mecking mängis Brasiilia võistkonna koosseisus neljal maleolümpial (1968, 1974, 2002, 2004). 1992 – "Como Jesus Cristo Salvou a Minha Vida"  Henrique Mecking – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Henrique Mecking d FIDE andmebaasis
Olümpiahümn

Olümpiahümn on kaasaegsete olümpiamängude ametlik hümn. Selle muusika kirjutas Spýros Samáras ja originaalsõnad Kostís Palamás. Mõlemad autorid on pärit Kreekast. Esimest korda kõlas olümpiahümn 1896. aasta Ateena mängudel, ent ametlikuks olümpiahümniks kinnitati see alles Rahvusvahelise Olümpiakomitee 55. istungjärgul 1958. aastal Roomas. Αρχαίο Πνεύμ' αθάνατο, αγνέ πατέρα του ωραίου, του μεγάλου και τ'αληθινού, κατέβα, φανερώσου κι άστραψ'εδώ πέρα στην δόξα της δικής σου γης και τ'ουρανού. Στο δρόμο και στο πάλεμα και στο λιθάρι, στων ευγενών Αγώνων λάμψε την ορμή, και με τ' αμάραντο στεφάνωσε κλωνάρι και σιδερένιο πλάσε κι άξιο το κορμί. Κάμποι, βουνά και θάλασσες φέγγουν μαζί σου σαν ένας λευκοπόρφυρος μέγας ναός, και τρέχει στο ναό εδώ, προσκυνητής σου, Αρχαίο Πνεύμ' αθάνατο, κάθε λαός.
STS-41-G

STS-41-G oli NASA Space Shuttle'i programmi 13. missioon ja kosmosesüstik Challengeri kuues missioon. Challenger startis 5. oktoobril 1984 ja sooritas 13. oktoobril teise kosmosesüstiku maandumise Kennedy kosmosekeskusesse. See oli esimene kosmosesüstiku missioon, millel oli seitsmeliikmeline meeskond ja esimene mehitatud missioon, mille meeskonnas oli kaks naist. Missiooni ajal väljus Katryn Sullivan esimese ameeriklannana avakosmosesse. Missioon viis kosmosesse ka esimese Austraalia päritolu astronaudi, Paul Scully-Poweri ja esimese kanadalase, Marc Garneau. "Oct. 5, 1984, Launch of History-Making STS-41G Mission". NASA. Vaadatud 21. oktoober 2019. "STS-41G". NASA. Vaadatud 21. oktoober 2019.
Lūcijs Endzelīns

Lūcijs Endzelīns (21. mai 1909 Tartu – 27. oktoober 1981 Adelaide) oli läti päritolu Austraalia maletaja, kirimale suurmeister (1959). Ta sündis keeleteadlase Jānis Endzelīnsi perekonnas. Ta mängis Läti võistkonna koosseisus kolmel maleolümpial: 1936. aastal mitteametlikul maleolümpial Münchenis (7. laual; Läti võistkond sai 6. koha), 1937. aastal Stockholmis (varumängijana) ja 1939. aastal Buenos Aireses (neljandal laual). Ta oli abielus maletaja Milda Laubertega. Koos sõitsid nad laeval Piriápolis Buenos Airese maleolümpiale (samal laeval oli ka Eesti võistkond eesotsas Paul Keresega). 1944. aastal põgenes Endzelīns pealetungiva Nõukogude armee eest läände (Lauberte jäi Lätti). Ta mängis aastatel 1946–1947 maleturniiridel Saksamaal. Endzelīns emigreerus Saksamaalt Austraaliasse. Endzelīns tuli 8 korral Lõuna-Austraalia malemeistriks. 1961. aastal võitis ta Austraalia meistrivõistlused. Kirimales võttis ta osa maailmameistrivõistlustest. Parimaks tulemuseks jäi 2.–3. koha jagamine 2. kirimale MM-il (1956–1959). Perlas Ajedrecísticas. ara.org