laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Esiliiga B 2013

Esiliiga B 2013 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga, Esiliiga B, 1. hooaeg, mis algas 3. märtsil ning lõppes 10. novembril 2013. Meistriks tuli Nõmme JK Kalju II. Tallinna FC Flora III: Jürgen Henn → Dmitri Ustritski (21. juuli 2013) Reeglid paremusjärjestuse määramiseks:1) punktid; 2) vähem loobumiskaotusi/tühistatud tulemusi; 3) võidud; 4) punktid omavahelistest mängudest; 5) väravate vahe omavahelistest mängudest; 6) väravate vahe; 7) löödud väravad; 8) võõrsil löödud väravad; 9) Fair Play punktid. (M) = Meister; (LV) = Langes liigast välja; (E) = Edutatud; (ÜV) = Üleminekumängude võitja. Hooaja lõpus osalevad 8. kohale jäänud võistkond üleminekumängudel II liiga piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga. Ülemineku mängude võitja mängib järgmisel hooajal Esiliigas B ning kaotaja II liigas. Tallinna FC Infonet II tagas koha Esiliigas B, võites kahe mängu kokkuvõttes 11:1. Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu. Pärast meistrivõistluste lõppu tõusevad esiliiga B 1. ja 2. koha saanud meeskonnad järgmiseks hooajaks Esiliiga A-sse. Esiliiga B 3. koha saanud meeskond mängib Esiliiga A 8. koha saanud meeskonnaga kaks üleminekumängu, kodus ja võõrsil. Esiliiga B 9. ja 10. koht langevad järgmiseks hooajaks Teise liigasse. Esiliiga B 8. kohale jäänud meeskond mängib kaks üleminekumängu (kodus ja võõrsil) Teise liiga piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga. Meistriliiga 2013 Esiliiga 2013 II liiga 2013 III liiga 2013 IV liiga 2013 "Eesti 2015. a meistrivõistluste Premium ja Esiliiga juhend" (PDF). Eesti Jalgpalli Liit. 19. november 2014. Vaadatud 27. oktoober 2015. http://www.jalgpall.ee/docs/Eesti%202013.a%20meistriv%F5istluste%20Meistri-ja%20Esiliiga%20juhend.pdf "Esiliiga B 5. vooru mängud". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 7. aprill 2013. "Esiliiga IX vooru tulemused". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 2. mai 2013. "Premium liiga parimateks Bondarenko ja Voskoboinikov". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 14. juuni 2013. "Premium liiga kuu parimad olid Mašitšev ja Erkenbrecher". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 3. juuli 2013. "Premium liiga juulikuu parimad Sergei Ratnikov ja Lauri Varendi". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 20. august 2013. "Premium liiga juulikuu parimad Sergei Ratnikov ja Lauri Varendi". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 4. september 2013. "Premium liiga kuu parimad olid Kimbaloula ja Prins". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 1. oktoober 2013. "Kuu parimad tulid meistermeeskonnast". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 29. oktoober 2013.
Drezna

Drezna on linn Moskva oblastis Orehhovo-Zujevo rajoonis. Asub 83 km Moskvast idas Kljazma lisajõe Drezna ääres. Drezna asutati 1897. aastal, 1940. aastal sai linnaõigused. Linnas asub tekstiilivabrik. Dreznat läbib Moskva-Nižni Novgorodi raudtee. "Rahvaloenduse andmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2011. Vaadatud 19. märtsil 2013. http://www.drezna-adm.ru
Suure-Jaani malevkond

Suure-Jaani malevkond oli Kaitseliidu Sakala maleva malevkond, mille põhjal on praeguseks moodustatud Lembitu üksikkompanii. Malevkond loodi 1925. aastal. "Suure-Jaani malevkond pidutses", Postimees, 6.8.1935, lk 4
Keskmalevkond (Sakalamaa)

Keskmalevkond oli Kaitseliidu Sakalamaa maleva malevkond, mille õigusjärglane on praegu tegutsev Linnuse üksikkompanii.
Kolga-Jaani malevkond

Kolga-Jaani malevkond oli Kaitseliidu Sakalamaa maleva malevkond, mille õigusjärglane on praegu tegutsev Linnuse üksikkompanii. Malevkonna pealik oli 1935. aastal August Melso. Soosaare kompanii (pealik 1924. aasta detsembrist Tõnis Pedak) Lipp Kolga-Jaani malewkonnale. Kaja, nr. 207, 3 sept. 1929, lk 6 Digar Foto: Kaitseliidu Kolga-Jaani malevkonna samariitlaste kursuse lõpetajad. 1936
Pilistvere malevkond

Pilistvere malevkond oli Kaitseliidu Sakalamaa maleva malevkond, mille õigusjärglane on praegu tegutsev Linnuse üksikkompanii. Pealik septembrist 1929 kuni juunini 1940 oli Jaan Scheller. Kabala kompanii Kõo kompanii (pealik veebruarist 1928 kuni juunini 1940 Paul-Osvald Tammpere, ka malevkonna juhatuse liige) Pilistvere eskadron Jaak Pihlak: "Pilistvere kihelkond ja Vabaduse risti vennad" lk 158 Jaak Pihlak:"Pilistvere kihelkond ja Vabaduse risti vennad" lk 163
Turano järv

Turano järv (itaalia keeles Lago del Turano) on veehoidla Kesk-Itaalias Lazio maakonnas Rieti provintsis Conca Reatinas. Turano järv on Navegna mäe (1508 m) alla ehitatud 9 km pikkuse tunneli kaudu ühenduses Salto järvega. Veehoidlad varustavad veega 1942. aastal valminud Cotilia hüdroelektrijaama. 536 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 5,58 km², valgla pindala 475 km², suurim sügavus 68 meetrit. Veehoidla kallastel asuvad Colle di Tora, Castel di Tora, Ascrea, Paganico Sabino ja Rocca Sinibalda.  Turano järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis LIMNO andmebaas
Salto järv

Salto järv (itaalia keeles Lago del Salto) on veehoidla Kesk-Itaalias Lazio maakonnas Rieti provintsis. Salto veehoidla on Lazio suurim tehisveekogu. Salto järv on Navegna mäe (1508 m) alla ehitatud 9 km pikkuse tunneli kaudu ühenduses Turano järvega. Veehoidlad varustavad veega 1942. aastal valminud Cotilia hüdroelektrijaama. 535 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 8,1 km², suurim sügavus 87,4 meetrit, valgala suurus 741 km². Veehoidla kallastel asuvad Petrella Salto, Pescorocchiano, Fiamignano, Varco Sabino ja Marcetelli.  Salto järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis LIMNO andmebaas
Eesti Vabade ja Tunnustatud Vabamüürlaste Suurloož

Eesti Vabade ja Tunnustatud Vabamüürlaste Suurloož on Eesti vabamüürlaste loožide keskorganisatsioon. Eesti suurloož rahvusliku ühendusena kuulub suveräänsena ja võrdväärsena tunnustatud suurloožide perre. Vabamüürlaste vennaskonda Eestis kuulub praegu ligikaudu 500 meest erinevatest ühiskonnakihtidest ja ametialadelt. Ajalooliselt tekkis vabamüürlus Eestis aastatel 1771–1773, kui Tallinnas asutati vabamüürlaste loož Isis. Eestlastest kuulusid sellesse pastor Otto Wilhelm Masing ja muusik Karl Friedrich Karell. Kuni vabamüürluse keelustamiseni Tsaari-Venemaal 1822. aastal tegutses Eestis neli looži. Vabamüürlaste organisatsioon taasloodi Eestis 1992. aastal, mil alustas tegevust loož Fööniks. Taasiseseisvunud Eestis on praegu kaheksateist looži, sealhulgas Tallinnas, Tartus, Pärnus, Haapsalus, Viljandis ja Rakveres. 18. mail 1999 asutati Eesti Vabade ja Tunnustatud Vabamüürlaste Suurloož. Põhiprintsiibid on heaks kiidetud Inglise Ühendatud Suurlooži (United Grand Lodge of England) poolt 4. septembril 1929. Eesti suurloož ja tema loožid tegutsevad vabamüürluse põhiprintsiipide kohaselt, mis sisaldavad järgmist: Suurloož asutatakse seaduslikult tunnustatud suurlooži või kolme või enama asutatud ja regulaarselt tegutseva looži poolt. Me usume Universumi Kõrgemasse Ehitus­meistrisse ja Tema tunnistamine on tingimuseks liikmete vastuvõtmisel. Liikmeks vastuvõtmine ja tõotuse andmine toimub avatud Pühakirja juures, mis on kooskõlas iga vastuvõetava isiku usutunnis­tusega. Suurlooži ja iga tema looži liikmeskond koosneb eranditult meestest ja suurloožil ei tohi olla ükskõik mis liiki vabamüürlikke suhteid segaloožidega või muude organisatsioonidega, kes lubavad liikmeteks naisi. Suurloožil on suveräänne jurisdiktsioon tema kontrolli all tegutsevate loožide üle, s.t. ta on vastutav, sõltumatu, isevalitsev organisatsioon, kellel on ainuke ja vaieldamatu võim sümboolsete astmete (õpilasmüürlane, vennasmüürlane, meister­müürlane) andmise üle ning mitte mingil viisil ei jaga ta seda võimu Kõrgema Nõukogu või teiste organitega, kes väidavad end kontrollivat ja järelevalvavat nende astmete üle. Vabamüürluse kolm Suurt Hiilgavat Tähte (Pühakiri, Vinkel ja Sirkel) peavad olema alati esindatud suurloožis või temale alluvas loožis nende töö ajal ja peamine nendest on Pühakiri. Loožides on rangelt keelatud diskussioonid religiooni ja poliitika üle. Muinasaegsetest Maamärkidest, Vaba Müürlase Vanadest Käskudest ning vabamüürluse traditsioonidest ja tavadest peetakse rangelt kinni. http://www.eestisl.ee/?div=17-0 (vaadatud 22.03.2013)
Rascino järv

Rascino järv (itaalia keeles Lago di Rascino) on karstijärv Kesk-Itaalias Lazio maakonnas Rieti provintsis Fiamignanos. 1146 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 28,3 hektarit, valgla pindala 29 km², suurim sügavus 4 meetrit.
Leisi malevkond

Leisi malevkond oli Kaitseliidu Saaremaa maleva malevkond enne Teist maailmasõda. Malevkonna asutaja (1924. aastal) ja pealik oli Albert Seppel. Albert Seppel Eesti raamatukogunduse biograafiline andmebaas (vaadatud 8. mail 2013)
Kohtla-Järve FC Järve

Kohtla-Järve FC Järve on 2012. aastal loodud Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Kohtla-Järvel. FC Järve loodi 10. detsembril 2012 kahe Ida-Virumaa klubi JK Alko ja FC Lootuse liitumise tulemusel. Vaata kategooriat: Kohtla-Järve FC Järve jalgpallurid Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Esiliiga B 2. koht (1): 2015 Eesti jalgpalliklubide loend JK Järve koduleht[kõdulink] https://www.facebook.com/JkJarve/ JK Järve facebooki leht Ida-Virumaa FC Alliance Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Scandarello järv

Scandarello järv (itaalia keeles Lago di Scandarello) on veehoidla Kesk-Itaalias Lazio maakonnas Rieti provintsis Amatrices. 55 meetri kõrgune pais rajati Tronto lisajõele Scandarellole 1924. aastal. Scandarello hüdroelektrijaam oli esimene Tronto orgu rajatud elektrijaam. 868 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 1 km², suurim sügavus 41 meetrit, valgla suurus 741 km². Laga mägedega ümbritsetud järve kalarikkad veed on meelispaigaks kalapüügi harrastajaile.
Vändra JK Vaprus

Vändra JK Vaprus on 30. septembril 2009 loodud Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Vändras. Vändra JK Vaprus loodi koostöös Pärnu JK Vaprusega 30. septembril 2009. Esimest korda liituti Eesti meistrivõistlustega 2011. aasta hooajaks Pärnu JK Vaprus II asemele III liiga läänetsooni. Vaata kategooriat: Vändra JK Vapruse jalgpallurid Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Esiliiga B 3. koht (1): 2017 II liiga lõuna/lääs 3. koht (1): 2012 III liiga lääs Võitjad (1): 2011 Eesti jalgpalliklubide loend http://www.jkvandra.ee/staadion
Keskmalevkond

Keskmalevkond võib tähendada Kaitseliidu Pärnumaa maleva Keskmalevkonda Kaitseliidu Sakalamaa maleva Keskmalevkonda
Keskmalevkond (Pärnumaa)

Keskmalevkond oli Kaitseliidu Pärnumaa maleva malevkond, mis asutati 1929. aasta 1. jaanuaril, kui liideti maleva Sauga ja Uulu-Surju iseseisvad kompaniid.
Kaitseliidu lipkond

Kaitseliidu lipkonnad olid Kaitseliidu 1990. aastal moodustatud territoriaalsed üksused, mis tegutsesid Eesti NSV rajoonide piirides. Tänapäeval on lipkonnad ümber nimetatud malevateks. Ida-Viru lipkond, mis tegutses Rakvere rajoonis Lääne-Viru lipkond, mis tegutses Kohtla-Järve rajoonis Põhja-Võrumaa lipkond, mis tegutses Põlva rajoonis Põhja-Tartumaa lipkond, mis tegutses Jõgeva rajoonis Lõuna-Tartumaa lipkond, mis tegutses Tartu rajoonis Rapla lipkond, mis tegutses Rapla rajoonis
Esiliiga B

Esiliiga B on Eesti tugevuselt kolmas jalgpalliliiga, mis on loodud 2013. aastal. Esiliiga B 1. ja 2. koht tõusevad Esiliigasse. Esiliiga 8. koht mängib üleminekumänge karikasüsteemis kodus-väljas printsiibil esiliiga B 3. kohaga. Esiliiga B 9. ja 10. koht langevad teise liigasse, 8. koht mängib üleminekumänge kodus-väljas printsiibil teise liiga piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga. 2023. aasta hooajal mängivad liigas järgmised klubid: FA Tartu Kalev Tartu JK Tammeka U21 Nõmme Kalju FC U21 Pärnu JK FC Kuressaare U21 Läänemaa JK Tartu JK Welco Tallinna Kalev U21 JK Narva Trans U21 Viljandi JK Tulevik http://jalgpall.ee/docs/Eesti%202013.a%20meistriv%F5istluste%20Meistri-ja%20Esiliiga%20juhend.pdf
Kangrumäe sipelgaala

Kangrumäe sipelgaala asub Järva maakonnas Järva vallas Aravete alevikus. Alalt on leitud 18 sipelgaliiki, neist 8 on kuklased. Järva vallas asub ka teine sipelgaala: Eevakivi metsa sipelgaala, mis on Kangrumäe sipelgaalast väiksem. Eevakivi metsa sipelgaala http://www.ambla.ee/web/?lang=et&page_id=527[alaline kõdulink] (vaadatud 19.03.2013) Sipelgaalast Ambla valla kodulehel (vaadatud 19.03.2013)
Peterburi Kunstide Edendamise Selts

Peterburi Kunstide Edendamise Selts oli aastatel 1820–1929 Peterburis tegutsenud selts, mille eesmärk oli toetada andekaid kunstnikke ning aidata kaasa kunstiliikide osatähtsuse tõusule ühiskonnas. Kuni 1857. aastani kuulusid seltsi liikmeskonda peamiselt aadlikud ning positsioonikad kunstimetseenid. Seltsi tegevust toetas rahaliselt ka Venemaa keiser. Selts andis välja õpikuid ning albumeid, mille eesmärk oli vene kunstnike loomingu populariseerimine. Tegutsesid ka oma ajakirjad. Seltsi üks olulisemaid tegutsemissuundi oli noorte kunstnike aineline toetamine stipendiumide, tellimuste, loteriide, oksjonide ja müüginäituste korraldamisega. 1857. aastal läks keisri korraldusel seltsi alluvusse joonistuskool, mis sai nimeks Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi joonistuskool. Kool, milles on õppinud ka mitmed eesti kunstnikud, korraldas õppereise Venemaa linnadesse, avas töökodasid ning andis välja iga-aastaseid preemiaid. Tiina Abel, Vene kunst Baltimaade kogudest, Eesti Kunstimuuseum, Tallinn, 2012
Agneli järv

Agneli järv (itaalia keeles Lago Agnel) on veehoidla Loode-Itaalias Piemonte maakonnas Torino provintsis Ceresole Reales. Orco jõe orus 2300 meetri kõrgusel merepinnast asuv veehoidla on osa mitmeid hüdroelektrijaamu veega varustavate tehisjärvede kompleksist (Agnel, Serrù, Ceresole, Teleccio, Eugio ja Valsoera).
Serrù järv

Serrù järv (itaalia keeles Lago Serrù) on veehoidla Loode-Itaalias Piemonte maakonnas Torino provintsis Ceresole Reales. Orco jõe orus 2275 meetri kõrgusel merepinnast asuv veehoidla on osa mitmeid hüdroelektrijaamu veega varustavate tehisjärvede kompleksist (Agnel, Serrù, Ceresole, Teleccio, Eugio ja Valsoera).
Ceresole järv

Ceresole järv (itaalia keeles Lago di Ceresole) on veehoidla Loode-Itaalias Piemonte maakonnas Torino suurlinnapiirkonnas Ceresole Reales. Orco jõe orus 1556 meetri kõrgusel merepinnast asuv veehoidla on osa mitmeid hüdroelektrijaamu veega varustavate tehisjärvede süsteemist (Agnel, Serrù, Ceresole, Teleccio, Eugio ja Valsoera). Veehoidla pindala on 158 hektarit, rannajoone pikkus 8,89 km, valgla suurus 87,9 km². 52 meetri kõrguse Ceresole paisu ehitamist alustati 25. juulil 1925, ametlik sissepühitsemine toimus 2. augustil 1931. Direzione Pianificazione delle Risorse Idriche. Atlante dei laghi Piemontesi. Regione Piemonte, 2003.
Teleccio järv

Teleccio järv (itaalia keeles Lago di Teleccio, ka Lago di Telessio) on veehoidla Loode-Itaalias Piemonte maakonnas Torino provintsis Locanas. Orco jõe orus 1924 meetri kõrgusel merepinnast asuv veehoidla on osa mitmeid hüdroelektrijaamu veega varustavate tehisjärvede kompleksist (Agnel, Serrù, Teleccio, Ceresole, Eugio ja Valsoera).
Herbert Abel

Herbert Abel (13. mai 1916 Sõmerpalu vald – 28. november 1991 Tartu) oli eesti suusatreener. Ta lõpetas 1947. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuri alal ning töötas seejärel kuni 1952. aastani samas õppejõuna. Koos abikaasa Erna Abeliga rajas ta Supilinna saepururaja.[viide?] 1966 – Eesti NSV teeneline treener 1963 – Kalevi auliige Abel, Herbert – suusasporditegelane Biograafia ESBL-is
Theodor Lackschewitz

Theodor Friedrich Lackschewitz (20. oktoober 1867 Põltsamaa – 22. september 1940 Wongrowitz) oli baltisaksa päritolu Eesti arst. Ta sündis Põltsamaal arsti pojana. Esmast privaatkoolitust sai ta Põlva pastoraadis ja lõpetas seejärel kroonugümnaasiumi Tartus. Tartu Ülikooli arstiteaduskonda astus ta aastal 1886, mille lõpetas aastal 1892 arstina. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Livonia. 29. mail 1892 kaitses ta Tartu Ülikooli juures teemal "Über die Wasseraufnahmefähigkeit der rothen Plutkörperchen nebst einigen Analysen pathologischen Blutes" dr. med. kraadi. Ta oli aastatel 1893–1894 arst Tartu Ülikooli kliinikutes. Aastatel 1895–1896 täiendas ta end Saksamaal Berliinis ja Halles silmahaiguste erialal. Aastast 1896 töötas ta erapraktiseeriva kopsuarstina Tartus. Osales arstina nii Esimeses maailmasõjas kui ka Vabadussõjas (olles Tartu II sõjaväehaiglas vanemarstiks). Aastast 1921 töötas ta silmaarstina Kuressaares. Ta kuulus aastatel 1901–1904 Tartu Saksa Meditsiini Seltsi ja aastast 1921 Kuressaare Arstide Selts. Lisaks oli ta aastast 1934 Kuressaare Saksa Kultuuriseltsi liige. 26. aprillil 1940 asus ta koos abikaasaga Saksamaale, kus ta 22. septembril 1940 Wongrowitzis (praegu Wągrowiec, asub Wągrowieci maakonnas, Suur-Poola vojevoodkonnas) suri. Ta abiellus aastal 1897 Margarethe Auguste von Middendorfiga ja neil oli 7 last. Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk 83
Orco

Orco (ladinakeelne nimi Orgus; canavese murdes Eva d'òr, "Kullavesi") on jõgi Loode-Itaalias Piemonte maakonnas Torino suurlinnapiirkonnas Canaveses. Orco on Po vasakpoolne lisajõgi. Jõe läte asub Rosseti järve (2709 m) juures, Gran Paradiso mäemassiivi Piemontepoolsel küljel. Jõe teele on rajatud mitmeid veehoidlaid (Agnel, Serrù, Teleccio, Ceresole, Eugio ja Valsoera), mida kasutatakse elektrienergia tootmiseks. Orco suubub Posse Chivassos (177 m). Orco keskmine vooluhulk suudmel on 23,9 m³/s. Kõrgvee ajal võib vooluhulk aga märgatavalt tõusta. Näiteks 2000. aasta oktoobris oli vooluhulk Cuorgnès 1700 m³/s, suudme juures üle 2000 m³/s. Jõgi oli tuntud jõevees sisalduva kullaliiva järgi juba antiikajal. Kullaotsijaid võib jõe kallastel kohata tänini. Caratterizzazione bacini Idrografici (elab.I.c/7) - Allegato tecnico al Piano di Tutela delle Acque, Regione Piemonte, rev. del 1ŗ luglio 2004 (on-line in .pdf on [1]) Naturalis historia liber III - 118, Plinius Vanem, 77 m.a.j. Carta Tecnica Regionale raster 1:10.000 (vers.3.0) della Regione Piemonte - 2007 Oro nel fiume Orco a Feletto, www.minieredoro.it (vaadatud: 2013-03-19)  Orco – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Paradise

Paradise on rahvaloendustel arvestatav kohaliku võimuorganita linn (census-designated place) Ameerika Ühendriikides Nevada osariigis Clarki maakonnas. Paradise'ist põhja pool asub Las Vegase linn. Las Vegase kuulsad kasiinod ja hotellid paiknevad kompleksidena või kõrghoonetena enamasti just Paradise'is. Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 191 238. Kuigi Paradise ei ole ametlikult linn, oleks see 2020. aastal olnud rahvaarvult osariigi suuruselt viies linn. Paradise'i pindala on 109,83 km². Paradise piirneb põhjakaarest pärisuunas Winchesteri, Sunrise Manori, Whitney, Hendersoni, Enterprise'i, Spring Valley ja Las Vegasega. Paradise asub suurlinnastu Las Vegas Valley keskosas. Kiirteega Interstate 15 paralleelselt läbib linna täies pikkuses magistraal Las Vegas Boulevard South, selle eksklusiivsemat pikkust nimetatakse Las Vegas Stripiks. Linnas paikneb tervenisti Harry Reidi rahvusvaheline lennujaam. Paradise'is tegutseb Nevada ülikool Las Vegases. Ülikooli pealinnakus asub Marjorie Barricki kunstimuuseum. Sphere Las Vegas T-Mobile Arena 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.  Paradise – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nõid Siimon

Nõid Siimon (ladina keeles Simon Magus, kreeka keeles Σίμων ὁ μάγος) oli Samaaria nõid ja usutegelane. Siimoni nime järgi kutsutakse simoonia pattu, sest ta tahtis Peetruselt ja Johanneselt raha eest Püha Vaimu osta. Apostlid pahandasid Siimoniga, kuid simoonia patt jäi elama keskaja kirikusse ning oli kõrgkeskajal tuntud kogu läänekristluses. Paavst Gregorius Suure ajast hakati simoonia nimetust kasutama selliste kiriklike ametite ja ametissenimetamiste kohta, mis olid omandatud raha eest. Tihti juhtus, et nende eest maksta jõudnud isikud ei vastanud moraalselt ega usuliselt ostetud ametile. Simoonia mõjutas ka tavaliste kristlaste elu, sest vaimulikud võtsid kiriklike toimetuste eest erimakse, mis oli tegelikult kristluse tõekspidamistega vastuolus. Ap. 8:17–19 Riho Saard. "Raha ja Jumala semiootilistest seostest, analoogiatest." Sirp 2001/13, lk. 3-4.
A-Rosa Silva

A-Rosa Silva on Saksamaa jõereisilaev, mis kuulub laevakompaniile A-ROSA Flussschiff GmbH. See ehitati Neptun Werfti laevatehases Rostockis 2012. aastal. Kiil pandi 4. novembril 2011. Laev lasti vette 2012. aastal. Juuni teisel poolel sõitis A-Rosa Silva oma jõuga üle Läänemere, Kieli kanali, Põhjamere, IJsselmere Amsterdami, kus juunis varustati laev lõplikult. 2. juulil 2012 ristiti laev Amsterdami Vriessevemkade 5 kai ääres, kus toimus pidulik tseremoonia. Ristiemaks sai Sonja Dreisow, A-Rosa, Waterlandi tegevdirektor Jörg Dreisowi naine. 3. juulil 2012, kapteni Joachim Schlenther juhatusel asus laev esmareisile Amsterdamist Baselisse. Laeva kasutatakse Euroopa jõgedel Reini-, Maini-, Moseli-, Doonau-äärsete linnade vahet. Jõereisilaevade loend Zehntes Schiff für das zehnte Jubiläumsjahr! PDF (saksa keeles) SPJ Pump Jet (saksa keeles) Daten und Fakten zum Kreuzfahrt-Schiff A-Rosa Silva (saksa keeles) An Bord der neuen A-ROSA Silva (saksa keeles)  A-Rosa Silva – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Haiti vapp

Haiti vapp on Haiti riigivapp, mis praegusel kujul on kasutusel 1986. aastast alates. Vapp kujutab kuut vardas Haiti lippu, kolm kummalgi poolel, mille taustal on palmipuu (mille tipus Früügia müts vabaduse sümbolina) ja ees kaks kahurit rohelisel alusel, mis kujutab maapinda. Maapinnal leidub veel esemeid, näiteks trumm, fanfaarid ja ankrud. Vapi alaosas on valge lint prantsuskeelse motoga "L'Union Fait La Force" ('ühtsus loob tugevuse' või 'tugevus ühtsuse kaudu'). Kahurid ja palmid esinevad Haiti vapil juba 1807. aastast.
Maksim Tarassov

Maksim Tarassov (sündinud 2. detsembril 1970 Jaroslavlis) on Venemaa kergejõustiklane (teivashüppaja). Olümpiavõitja (1992), kahekordne maailmameister (1999) ja Euroopa meister (1998). 1992 olümpiavõitja ('5.80) 2000 pronksmedal (5.90) 1991 pronksmedal (5.85) 1993 pronksmedal (6.00) 1995 hõbemedal (5.86) 1997 hõbemedal (5.96) 1999 maailmameister (6.02) 1999 maailmameister (6.00) 1998 Euroopa meister (5.81) Maksim Tarassov Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Ajaloomälestis

Ajaloomälestis on kultuurimälestis, milleks võib olla hoone, rajatis, paik või ese, mis on seotud mingi kultuuriprotsessi, oluliste ajaloosündmuste või silmapaistvate ühiskonna- või kultuuritegelaste elu ja tegevusega. http://www.muinas.ee/files/sailituskorraldusesonastik.pdf (vaadatud 20.03.2013) http://www.muinas.ee/muinsuskaitsetegevus/malestised/ajaloomalestised (vaadatud 20.03.2013) Ajaloomälestiseks tunnistamine Muinsuskaitseameti koduleht (vaadatud 20.03.2013)
Arheoloogiamälestis

Arheoloogiamälestis on riigi kaitse all olev muistis, üks kultuurimälestise liike. Eestis on Muinsuskaitseamet seadnud objekti arheoloogiamälestiseks tunnistamisele kindlad kriteeriumid, millest peamised on objektist saadava info unikaalsus ja objekti vanus. Allveelaeva "Akula" vrakk Kultusekivid Tiskre külas Helme Pärliallik Loopre asulakoht Kivikalme "Koljuvare" Arussaare püha kivi Kurmo Konsa (2004). Säilituskorralduse sõnastik, lk 6 Arheoloogiamälestised. Muinsuskaitseamet
Muistis

Muistis (ka muinasjäänus) on inimese loodud või tema osavõtul kujunenud aineline objekt, mis on pärit kaugemast minevikust ja mida uurib arheoloogia. Inimese loodud aineline kultuuripärand liigitatakse kinnismuististeks ja esemeleidudeks. Kinnismuistis on oma ümbrusest lahutamatu objekt – näiteks linnamägi, asulakoht, põld, tee, matmispaik, kultuskoht, ohvripaik, rauasulatuskoht või laevavrakk. Esemeleid ehk irdmuistis ehk vallasmuistis on üksikese – näiteks tarbeese, tööriist, ehe, relv, münt, luu vms – või selle osa, mis on leitud kinnismuistise väljakaevamisel või avastatud sellest eraldi, juhuslikult. Riigi kaitse alla võetud muistist nimetatakse arheoloogiamälestiseks. Valter Lang (2020). Arheoloogia kui muinasaega uuriv teadus. Peatükk kogumikus: Aivar Kriiska, Valter Lang, Ain Mäesalu, Andres Tvauri, Heiki Valk. Eesti ajalugu I. Eesti esiaeg. Tartu: Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituut. Lk 13 Muistis, Eesti entsüklopeedia Kurmo Konsa (2004). Säilituskorralduse sõnastik, lk 6