laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hübriidlennuk

Hübriidlennuk on lennuk, millel tavalisele sisepõlemismootorile on lisatud aku. On teada, et elektrienergiatihedus on oluliselt väiksem kui tavalisel lennukikütusel, hübriidiline jõuülekanne võib märkimisväärselt suurendada lennukaugust võrreldes täiselektrilise lennukiga. Sisepõlemismootoritega lennukid sobivad paremini pikemateks reisideks, kus nendel on kõrgem energiatihedus, aga neil tekib tohutul määral saastet. Lennukid toodavad süsinikdioksiidi (CO2), lämmastikoksiidi (NO), veeauru, sulfaatide aerosoole, tahma ning kondensjälgi ehk kondensjoome (valged jooned, mis jäävad lennuki taha). Boeing 747 kasutab 7840 kg kütust õhku tõusmisel ja maandumisel, mis on kokku umbes 250 km. Kõik lennud, mis on pikemad kui 250 km, võtavad lisaks 10,1 kg kütust kilomeetri kohta. Hübriidlennuk võib vähendada aga 95% NO (lämmastikoksiidi) paiskumist õhku. Hübriidlennukite ajalugu sai alguse sellest, kui NASA (National Aeronautics and Space Administration) esitas väljakutse ehitada kõige ökonoomsem lennuk. Esimene sellist tüüpi lennuk oli Austria Diamond HK36 Super Dimona. Selle konstrueeris Wolf Hoffmann. Lennuk oli madalate tiibade ja kahe kohaga. Esimese sellist tüüpi lennukiga tõusis õhku Peter Urachis Austraalias 1987. aastal. Väidetakse, et juba 2025. aastal võetakse kasutusel esimene reisilendude jaoks mõeldud hübriidlennuk, BEHA_M1H. Istekohti on sellel 18. Tegemist on uuemat tüüpi „’triple box wing configuration’iga“(kolmiktiiva tüüp), mis on kõrge efektiivsusega. Lennukil on lühike õhku tõusmise ja maandumise suutlikkus, milleks on vähem kui 300 m. Kuna on BEHA_M1H’l on kaks vastu pöörlevat propellerit (kui üks propeller pöörab ühte pidi, siis teine vastupidi), siis on lennuk võimeline õhku tõusma vaikselt (kuni 60 dB). Lennuki eripära on see, et seda saab muuta reisilennukist kaubalennukiks ja vastupidi. Suurim koormus on kuni 5 tonni. Kuna kruiisimiskiirus on 230 mph (370 km/h), jõuab BEHA_M1H Londonist Manchesteri 48 minutiga (26 minutit vähem kui Supernova HK36). Opperman, Grant. "Hybrid Aircraft?". Plane & Pilot. Vaadatud 29. mail 2022. "The contribution of global aviation to anthropogenic climate forcing for 2000 to 2018". Science Direct. Vaadatud 30. aprillil 2022. Pearce, Carla. "How many cars equal the CO2 emissions of one plane". Science Focus. Vaadatud 2. aprillil 2022. Chu, Jennifer. "Concept for a hybrid-electric plane may reduce aviation's air pollution problem". MIT News. Vaadatud 2. aprillil 2022. "Diamond aircraft". Austria Forum. Vaadatud 2. aprillil 2022. "Counter-Rotating Propellers". Skybrabry. Vaadatud 29. mail 2022. "Faradair announces hybrid electric commercial flight capability from 2025". Airframer. Vaadatud 29. mail 2022.
Dublin (Ohio)

Dublin on linn USA-s Ohio osariigis Franklini maakonnas. See on Columbuse eeslinn. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 49 328. Aastal 2010 oli elanikke 41 751. 1970. aastal oli Dublin veel paarisaja elanikuga väikelinn. Elanike arv hakkas kiiresti kasvama pärast seda, kui valmis Columbust ümbritsev kiirtee Interstate 270. Dublin sai city-õigused 1987. aastal, mil linna elanike arv üle 5000. Linn on saanud nime Dublini linna järgi Iirimaal. Linnas asub golfiklubi Muirfield Village Golf Club, kus toimub iga-aastane golfivõistlus Memorial Tournament. Dublinis asub kiirtoidurestoraniketi Wendy's ja mittetulundusühingu Online Computer Library Center (OCLC) peakorter. Alates 1988. aastast on Dublinis augusti esimesel nädalavahetusel toimunud iga-aastane kultuuri- ja muusikafestival Dublin Irish Festival. Linnas on sündinud jäähokimängija Sean Kuraly. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Dublini linna koduleht Dublin Irish Festival
2023. aasta naiste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis

2023. aasta Euroopa meistrivõistlused võrkpallis olid 33. naiste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis, mida korraldas Euroopa Võrkpalliliit (CEV). Finaalturniir toimus neljas riigis: Belgias, Itaalias, Eestis ja Saksamaal. Kokku kvalifitseerus võistlustele 24 Euroopa võrkpallikoondist. Esmakordselt krooniti Euroopa meistriks Türgi, kes võitis finaalis 3:2 Serbiat. Turniiri väärtuslikuimaks mängijaks (MVP) valiti Türgi diagonaalründaja Melissa Vargas. Eesti võrkpallikoondis kvalifitseerus põhiturniirile korraldajana. Oma alagrupis jäädi 5 kaotuse ja ühe punktiga viimasele positsioonile, mis andis lõppkohaks kahekümne kolmanda. * Venemaa eemaldati võistlustelt poliitilistel põhjustel. Korraldaja riigid asetatakse erinevatesse alagruppidesse (Belgia alagrupis A, Itaalia alagrupis B, Saksamaa alagrupis C ning Eesti alagrupis D). Eelnevate meistrivõistluste kaks parimat loositakse erinevatesse alagruppidesse. Korraldajad saavad valida oma alagruppi ühe võistlustele kvalifitseerunud võistkonna. Ülejäänud võistkonnad jagatakse CEV rahvuste edetabeli koha alusel alanevas järjekorras erinevatesse loosikaussidesse ning loositakse alagruppidesse. Loosimine toimus 16. novembril 2022 Napolis, Itaalias. Võidetud mängud (mängud võidetud/mängud kaotatud) Kui võistkonnad jäävad viiki, siis arvestatakse võidetud punkte: 3 punkti: mäng võidetud 3:0 või 3:1 2 punkti: mäng võidetud 3:2 1 punkt: mäng kaotatud 2:3 0 punkti: mäng kaotatud 0:3 või 1:3 Kui võistkonnad on viigis ka selles arvestuses, siis selgitatakse võitja alljärgnevas järjekorras: Geimide jagatis: järjestus selgitatakse kõigi võidetud geimide jagamisel kõigi kaotatud geimidega. Punktide jagatis: kui geimide jagatise põhjal viik püsib, selgitatakse järjestus kõigi saadud punktide jagamisel kõigi kaotatud punktidega. Kui viik püsib ka punktide jagatise arvestuses, selgitatakse võitja võrdsete võistkondade omavaheliste mängude põhjal. Kui võrdsed on kolm või rohkem võistkonda, siis arvestatakse ainult nende võistkondade omavahelisi mänge. Iga alagrupi neli paremat võistkonda pääsesid väljalangemismängudele. Asukoht: Topsporthal, Gent Allikas: CEV koduleht Asukoht: Verona / Monza / Torino Allikas: CEV koduleht Asukoht: Düsseldorf Allikas: CEV koduleht Asukoht: Unibet Arena, Tallinn Allikas: CEV koduleht Belgium, Italy, Estonia, Germany the ‘fabulous four’ to host EuroVolley Women in 2023 CEV News, 29.04.2022. Adrian Costeiu: Magnificent Türkiye seal maiden European trophy with dramatic comeback 04.09.2023. Itaalia ei kaotanud alagrupis ainsatki geimi, Türgi vaid ühe ERR Sport, 25.08.2023. SUI W: Switzerland takes place of disqualified Russia at EuroVolley 2023 World of Volley, 04.11.2022. Drawing of Lots for CEV EuroVolley 2023 Women Sets Up Exciting Tournament CEV News, 16.11.2022. Koduleht CEV EuroVolley
Noa Lang

Noa Noëll Lang (sündinud 17. juunil 1999 Capelle aan den IJsselis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib äärepoolikuna Hollandi kõrgliigaklubis PSV Eindhoven ja Hollandi jalgpallikoondises. Aastatel 2005–2013 kuulus ta Feyenoordi noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Amsterdami Ajaxiga. Hooajal 2016/17 debüteeris ta Ajaxi reservmeeskonnas Hollandi esiliigas. Hollandi kõrgliigas tegi ta debüüdi hooajal 2018/19. 1. detsembril 2019 sai Lang mängus Twente vastu Ajaxi esimeseks mängijaks pärast 60 aastat, kes tegi Hollandi kõrgliigas esimest korda algkoosseisu kuuludes kübaratriki. Twentes mängis ta hooaja 2019/20 teises pooles laenul. 2020. aasta oktoobris läks ta Ajaxist laenule Belgia kõrgliigaklubisse Club Brugge. 2021. aasta juulis läks ta Bruggesse püsivalt üle. Hooajal 2020/21 lõi Lang Belgia kõrgliigas 16 väravat ja valiti samal hooajal Belgia kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks. Hooaegadel 2020/21 ja 2021/22 on ta Bruggega tulnud Belgia meistriks. 2023. aasta juulis naasis Lang Hollandi kõrgliigasse, kui sõlmis viieaastase lepingu PSV Eindhoveniga. Üleminekusumma oli 15 miljoni eurot, mis tegi Langist PSV läbi aegade kallima ostu. 2023. aasta augustis lõi ta Hollandi superkarikafinaalis Feyenoordi vastu PSV võiduvärava. Hollandi jalgpallikoondises debüteeris Lang 8. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Läti vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. juunil 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Walesi vastu. Ta kuulus Hollandi koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel. Ta on isa kaudu Suriname päritolu. Jong Ajax Eerste Divisie: 2017–18 Ajax Eredivisie: 2018–19 KNVB beker: 2018–19 Johan Cruijff Schaal: 2019 Club Brugge Belgia kõrgliiga: 2020–21, 2021–22 Belgia superkarikas: 2021 PSV Eindhoven Johan Cruijff Schaal: 2023 "Oficial: Noa Lang é o reforço mais caro da história do PSV". O Jogo. 8. juuli 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. juuli 2023. Vaadatud 8. juulil 2023. "Transfer | PSV bolster attack with Dutch international Noa Lang". www.psv.nl (Ameerika inglise). 8. juuli 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuli 2023. Vaadatud 8. juulil 2023. "Lang fires PSV to Johan Cruyff Schaal win over Feyenoord". football-oranje.com. 4.8.2023. Vaadatud 8.8.2023 "ZO KAN HET NATIONAAL ELFTAL VAN SURINAME ERUIT GAAN ZIEN". elfvoetbal.nl. 19.11.2019. Vaadatud 9.6.2022
Cody Gakpo

Cody Mathès Gakpo (sündinud 7. mail 1999 Eindhovenis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglise kõrgliiga klubis Liverpool ja Hollandi jalgpallikoondises. PSV Eindhoveni noorteakadeemiaga liitus Gakpo 2007. aastal. Hooajal 2016/17 debüteeris ta klubi reservmeeskonnas Hollandi esiliigas. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aastal. Hollandi kõrgliigas lõi Gakpo esimese värava 3. veebruaril 2019 mängus Fortuna Sittardi vastu. PSV põhikoosseisu liige on ta olnud alates hooajast 2019/20. Hooajal 2021/22 lõi Gakpo Hollandi kõrgliigas 12 väravat ja andis 13 väravasöötu ning valiti hooaja lõpus Hollandi aasta jalgpalluriks. Kuigi Gakpo ei olnud kordagi Hollandi jalgpallikoondises mänginud, valiti ta 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel osalevasse Hollandi koondisse. Koondisekdebüüdi tegi ta Euroopa meistrivõistlustel viimases alagrupimängus 21. juunil Põhja-Makedoonia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 4. septembril 2021 MM-i valikmängus Montenegro vastu. Gakpo liitus 2023. aasta jaanuaris ligi 42 miljoni euro eest Premier League'i klubiga Liverpool. PSV KNVB beker: 2021–22 Johan Cruijff Schaal: 2021
Cyrus Christie

Cyrus Sylvester Frederick Christie (sündinud 30. septembril 1992 Coventrys) on Inglismaal sündinud Iirimaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Hull City ja Iirimaa jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Coventry City. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aasta augustis liigakarika mängus. Pärast seda mängis ta hooajal 2010/11 Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga klubides Nuneaton Town ja Hinckley United. Hooajal 2011/12 debüteeris Christie Coventry City meeskonnas Inglismaa esiliigas ja sai kohe esimesel hooajal Coventry City põhikoosseisu liikmeks. 2014. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Derby County. 2017. aasta juulis liitus ta äsja Inglismaa kõrgliigast esiliigasse langenud Middlesbrough'ga, kuid juba 2018. aasta jaanuaris siirdus ta Fulhami. Hooajal 2018/19 mängis Christie Fulhamiga Inglismaa kõrgliigas. Hooajal 2020/21 oli ta Fulhamist laenul Inglismaa esiliigaklubis Nottingham Forest ja hooaja 2021/22 teises pooles samasse liigasse kuuluvas Swansea Citys. 2022. aasta augustis siirdus Christie Hull Citysse. Isa kaudu on Christie Jamaica päritolu ning ema kaudu iiri ja Liibanoni päritolu. Õiguse mängida Iirimaa jalgpallikoondises sai Christie tänu sellele, et tema emapoolne vanaema on pärit Iirimaalt. Iirimaa koondises tegi Christie debüüdi 18. novembril 2014 sõprusmängus USA vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus 4. septembril 2015 EM-i valikmängus Gibraltari vastu. Ta kuulus Iirimaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud. "Christie signs for Hull City". Hull City A.F.C. 26. august 2022. Vaadatud 26. augustil 2022. "DERBY COUNTY: Rams defender Cyrus Christie receives first Republic of Ireland call-up" (arhiivilink). derbytelegraph.co.uk. 10.11.2014. Vaadatud 9.6.2022
Makaroonilisus

Makaroonilisus ehk makarooniline keel, ka makaronistiil on mõiste, mis kirjeldab eri keelte segamini kasutamist tekstis. Makaroonilisus võib tähendada kakskeelseid sõnamänge või nalju, milles eri keelte sõnu kasutatakse samas kontekstis ja teksti sisu mõistmiseks tuleb kasutada koodivahetust. Makarooniline ladina keel on kõnepruuk, mille rahvakeelsed sõnad on varustatud ladina lõppudega või sisaldab ladinakeelne tekst pastišina rahvakeelseid sõnu (vt ka köögiladina keel). Sõna pärineb uusaja ladina keele sõnast macaronicus, tuletatud u 17. sajandi algul itaalia sõnast maccarone, mis tähendab klimpi või pelmeeni, tollal robustset talupojatoitu. Sõna võib olla pejoratiivse tähendusega ja tähistada olukorda, kui keelte segamise eesmärgiks tekstis on huumor või satiir, kuid mõnikord kasutatakse seda ka tõsisema segakeelse kirjanduse puhul. Makaroonilisust eesti kirjanduses on uurinud Maie Kalda (artiklid "Jacob Johann Malm ja makarooniline luule", "Krossi keeleloomest"). Kadakasakslasi on iseloomustatud makaroonilise kõnepruugiga, kus kasutatakse segamini eesti ja saksa sõnatüvesid ning eesti grammatikat. [Madam Muru:] "Las suvi tuleb, siis laps tuleb Tantet besuchima. Kui Erdbeerid reifivad – siis läheme aeda ja naschime." (August Kitzberg, "Veli Henn". "Külajutud III". 1915, lk 24) Ladinakeelsete, aga ka saksa- ja prantsuskeelsete sõnadega pikitud eesti keelt kohtab sageli üliõpilaslauludes, näiteks: Kuid siiski joovad filii, sest bene on krambambuli" (saksa üliõpilaslaul, tlk J. Uluots) Gaudeamus! Rõõmustada alati! Tantsujoovastuses olla koiduni! Õnn on olla hetkes, õnn on olla noor, mater nostra alma est ülikool! ("Üks väike rõõmulauluke", tekst L. Erilt) [...] Alati on praegu, alati on siin, vita nostra brevis est, c'est la vie! ("Üks väike rõõmulauluke", tekst L. Erilt) https://www.eki.ee/dict/vsl/index.cgi?Q=makaronistiil "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2022. Vaadatud 9. juunil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) J. Urmet. Mis naine ta on? Maie Kalda 75. - Eesti Päevaleht Kultuur, 18.06.2004
Parima dokumentaalfilmi Oscar

Parima dokumentaalfilmi Oscar (inglise keeles Academy Award for Best Documentary Feature Film) on üks filmiauhinna Oscar kategooriaid. Auhinnaga tunnustab Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia parimat dokumentaalfilmi, mis on esilinastunud eelneval kalendriaastal. Esimest korda autasustati dokumentaalfilme Oscari-galal 1942. aastal. Siis võitsid eriauhinna filmid "Kukan" ja "Target for Tonight". Parima dokumentaalfilmi Oscarit on välja antud igal aastal alates 1943. aastast, välja arvatud 1947. aasta tseremoonial. Koopia igast võidufilmist on talletatud Akadeemia filmiarhiivis. Oscar Parima lühidokumentaalfilmi Oscar Bob Fisher (10. september 2012). "The Drive to Archive: Academy Pushes to Preserve Docs" (inglise). International Documentary Association. Vaadatud 9. juuni 2022. "Academy Award-Winning Documentaries". Akadeemia Filmiarhiiv (inglise). Vaadatud 9. juuni 2022. Oscari auhindade koduleht (inglise) Oscari auhindade andmebaas (inglise)
Parima lühifilmi Oscar

Parima lühifilmi Oscar (inglise keeles Academy Award for Best Live Action Short Film) on üks filmiauhinna Oscar kategooriaid. Auhinnaga tunnustab Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia parimat lühifilmi, mis esilinastus eelneval kalendriaastal. Aastatel 1932–1936 anti välja ainelisi auhindu "Parim lühikomöödiafilm" (Best Short Subject, comedy) ja "Parim uudne lühifilm" (Best Short Subject, novelty). Aastatel 1937–1957 oli kaks auhinda: "Parim ühekettaline lühifilm" (Best Short Subject, One-reel) ja "Parim kahekettaline lühifilm" (Best Short Subject, Two-reel), viidates lühifilmi kestusele: harilik filmiketas on 1000 jalga pikk, see on 11 minutit filmiaega. Kolmandas kategoorias "Parim lühivärvifilm" (Best Short Subject, color) autasustati ainult 1937–1938. Kõik lühifilmi kategooriad koondati kokku 1958. aasta galal, kui auhinda jagati kategoorias "Lühimängufilm" (Short Subjects, Live Action Subjects), seda nime kasutati kuni 1971. Järgneval kolmel aastal kutsuti auhinda nimega Short Subjects, Live Action Films. Praegune nimi võeti kasutusele 1975. aasta tseremoonial. Statuudi järgi antakse auhind isikule, kes on otseselt enim seotud filmi kontseptsiooni ja loomingulise teostamisega. Juhul, kui selliseid isikuid on rohkem kui üks, võidakse välja anda ka teine auhind, kuid mitte rohkem. Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia defineerib lühifilmi kui filmi, mille kestus koos tiitritega pole rohkem kui 40 minutit. "95TH ACADEMY AWARDS® OF MERIT" (PDF) (inglise). Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia. Lk 30. Vaadatud 9. juuni 2022. "95TH ACADEMY AWARDS® OF MERIT" (PDF) (inglise). Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia. Lk 27. Vaadatud 9. juuni 2022. Oscari auhindade koduleht (inglise) Oscari auhindade andmebaas (inglise)
Kaldma

Kaldma on eesti perekonnanimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaldma 294 inimesel: 141 mehel ja 153 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaldma meeste puhul 498. kohal ja naiste puhul 505. kohal. Perekonnanimi Kaldma oli kõige levinum vanuserühmas 75–79 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 3,20. Nimi oli kõige sagedasem Jõgeva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 8,60 inimest. 1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kaldma uueks nimeks kokku 108 korral. Loobuti nimedest Kurisman neljal ning Gutmann, Kalbas, Kornfeldt, Kört, Kraus kolmel juhul, lisaks nimedest Bringfeldt, Gain, Jelagin, Kangmann, Kärakas, Karrindosk, Kladde, Kliimask, Koch, Kööts, Krantsiver, Kreuzveg, Kukain, Petrii, Shlukkum, Zech jne. Arvo Kaldma, eesti insener, Eesti NSV riigitegelane (1934–1995) Helgi Kaldma, eesti ajakirjanik (1933–2011) Johannes Kaldma, Eesti sõjaväelane (1896–1973) Kalle Kaldma, eesti näitleja (1947–) Sten Kaldma, eesti jalgpallur ja jalgpallikohtunik (1968–) Sören Kaldma, eesti jalgpallur (1996–) Tarmo Kaldma, eesti IT-spetsialist (1965–) Tiit Kaldma, eesti näitleja ja treener (1943–1986) Väino Kaldma, eesti vaimulik (1923–1983) Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 09.06.2022) Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kaldma. Kaldma statistikaameti andmebaasis
Amineh Kakabaveh

Amineh Kakabaveh (sündinud 6. detsembril 1970 Saqqezis) on kurdi päritolu Rootsi vasakpoolne poliitik. Ta on aastast 2008 (vaheaegadega) Riksdagi liige. Ta sündis aastal 1970 Saqqezis Kurdistani provintsis Iraanis kurdi perekonnas. Ta on olnud nooruses Iraagis ja Iraanis pešmerga sõdur. 19-aastaselt põgenes ta surmanuhtluse ähvardusel Iraanist Rootsi. Rootsis veetis ta esimesed aastad Västeråsis. Järgmised kuus aastat käis ta põhikoolis ja keskkoolis. Seejärel õppis ta Stockholmi Ülikoolis, ta on sotsiaaltöö, sotsioloogia ja filosoofia magister. Varem on ta olnud Botkyrka valla sotsiaaltöötaja. Ta asutas aastal 2005 ühingu Voken hora eller kuvad (VHEK), mis on apoliitiline ja usuliselt sõltumatu ning feministlik ja rassismivastane liikumine, mille esimees on ta siiani. Ta on olnud Riksdagi alaline liige alates 2008. aastast (enne seda Pernilla Zethraeusi asendusliige Riksdagis mõnda aega 2008. aastal). Riksdagis on ta olnud tsiviilasjade komisjonis, ELi komisjonis, põhiseaduskomisjonis, kultuurikomisjonis ja hariduskomisjonis asetäitja. Tal on suur toetus organisatsioonidelt, mis keskenduvad naiste õigustele. 2016. aasta mais tegi umbes 20 organisatsiooni ettepaneku määrata ta Vasakpartei integratsioonipoliitika eestkõnelejaks. Ta on marksist. Ta usub, et Riksdagi ruume ei tohiks kasutada usutseremooniateks. 2017. aastal antud intervjuus kritiseeris ta selliste looride kandmist nagu hidžaab, nikaab ja burka, mida ta peab sunniviisiliselt kantavateks usuvormideks. Samas intervjuus usub ta, et poliitika peaks põhinema Prantsuse revolutsiooni ideaalidel "vabadus, võrdsus ja vendlus", ning kritiseerib identiteedipoliitikat inimeste lukustamise eest nende etnilise ja usulise päritoluga. 2016. aasta detsembris valis uudisteajakiri Fokus ta aasta rootslaseks järgmiselt: "Radikaliseerumisele, klanni- ja aurepressioonidele tähelepanu pöörates paljastab Amineh Kakabaveh tegevuses ja kõnes ning märkimisväärse isikliku kuluga Rootsi vastumeelsuse puudutada liiga tundlikke teemasid. keskendudes väärtustele, mis kehtivad kõigi jaoks, mitte eristavatele identiteetidele. Auhinnaga seoses avaldas Kakabaveh imestust, et poliitilised vastased hindavad tema tööd naiste õiguste eest rohkem kui tema enda parteikaaslased.
Parima lühianimafilmi Oscar

Parima lühianimafilmi Oscar (inglise keeles Academy Award for Best Animated Short Film) on Oscari-filmiauhinna üks kategooriatest. Auhinnaga tunnustab Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia aasta parimat lühianimafilmi. Aastatel 1932 kuni 1970 kutsuti auhinda nimega "Aineline lühifilm, multifilm" (Short Subjects, Cartoons), kuid 1971 kuni 1973 nimega "Aineline lühifilm, animafilm" (Short Subjects, Animated Films). Praegust nime kasutatakse alates 1974. aasta Oscari-galast. Esimese viie kümnendi jooksul autasustati auhinnaga filmiprodutsente. Praeguste reeglite kohaselt antakse auhind isikule või isikutele, kes on olnud selgelt suurima võtmetähtsusega üleüldise tulemuse saavutamisel. Maksimaalselt võidakse välja anda neli auhinda ühe filmi eest. 1952. aastani nomineeriti kategoorias ainult Ameerika filme, kuni võitis Kanada päritolu animafilm "The Romance of Transportation in Canada". 1961. aastal võidutsenud Zagreb Filmi "Surogat" oli esimene võidufilm, mis polnud ingliskeelne. Esimest korda anti auhinda välja 1932. aastal, kui võitis Walt Disney multifilm "Flower and Trees". Disney on isik, kel on selles kategoorias enim nominatsioone (39) ja võite (12). Metro-Goldwyn-Mayeri filmistuudio "Tom ja Jerry" on selle kategooria edukaim animafilmisari 13 nominatsiooni ja seitsme võiduga. Parima animafilmi Oscar "95TH ACADEMY AWARDS® OF MERIT" (PDF) (inglise). Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia. Lk 9. Vaadatud 9. juuni 2022. Oscari auhindade koduleht (inglise) Oscari auhindade andmebaas (inglise)
Eray Cömert

Eray Ervin Cömert (sündinud 4. veebruaril 1998 Baselis) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Valencia ja Šveitsi jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis FC Basel. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Šveitsi kõrgliigas 2016. aasta mais. Hooaja 2016/17 teises pooles oli ta laenul Šveitsi kõrgliigaklubis Lugano ja hooajal 2017/18 samasse liigasse kuuluvas Sionis. Alates hooajast 2018/19 mängis ta taas Baselis. 2022. aasta jaanuaris sõlmis Cömert nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Valenciaga. Šveitsi jalgpallikoondises tegi Cömert debüüdi 18. novembril 2019 EM-i valikmängus Gibraltari vastu. Ta kuulus Šveitsi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Cömert on Türgi päritolu.
Kallavere raamatukogu

Kallavere raamatukogu oli Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu Maardu lähedal Kallavere töölisasulas aastatel 1974–1991. Kallavere lasteraamatukogu ja Kallavere raamatukogu kogud anti 1993. aasta alguses üle Maardu linnavalitsusele ning nende baasil avati 1993. aastal uuel aadressil (Orumetsa tänav 8) Maardu linna raamatukogu. http://www.entsyklopeedia.ee/artikkel/maardu_raamatukogu Viitol, Livia (2007). Tallinna Keskraamatukogu 1907–2007. Tallinn: Tallinna Keskraamatukogu. Lk 9.
Keldrimäe raamatukogu

Keldrimäe raamatukogu oli Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asus Tallinnas Kesklinna linnaosas Keldrimäe asumis aadressil Tartu maantee 62. Keldrimäe raamatukogu nime sai raamatukogu 1990. aastatel. Kuid raamatukogu kolis sellele aadressile Tartu maantee 62 juba aastal 1938 ja kandis Tallinna 1. haruraamatukogu nime. Aastatel 1952–1974 allus raamatukogu Mererajooni täitevkomiteele ja kandis nimetust Mererajooni 1. raamatukogu. Siis läks raamatukogu uuesti Tallinna Keskraamatukogu alluvusse ja kandis Tartu mnt haruraamatukogu nimetust. Juunis 1998 kolis Keldrimäe raamatukogu Lasnamäele ning avati 15. juunil aadressil Võru tänav 11 Laagna raamatukogu nime all. "Lasnamäe sai raamatukogu" Postimees, 16. juuni 1998