laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vääna maastikukaitseala

Vääna maastikukaitseala on maastikukaitseala Harju maakonnas Harku vallas. Kaitseala pindala on 407 ha. Kaitseala moodustati 1991. aastal, kui kaitse alla võeti Loode-Eestile iseloomulike põõsasmarana-loopealsed, Tõlinõmme järv ja Tõlinõmme raba. Kaitsealal asub ka Tõlinõmme kurisu. Läänes ja lõunas ümbritseb kaitseala Vääna hoiuala. Vääna maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 701. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Väike-Palkna maastikukaitseala

Väike-Palkna maastikukaitseala on maastikukaitseala Võru maakonnas Rõuge vallas Läti piiri ääres. Kaitseala pindala on 25 ha. Kaitseala ajalugu ulatub aastasse 1979, kui Väike-Palkna järv ja seda ümbritsev loodusmets võeti kaitse alla Paganamaa maastikukaitseala lahustükina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 695. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
IOS 6

iOS 6 on versioon iOS-i mobiilseadme operatsioonisüsteemist Apple Incilt. Viimane versioon iOS 6-st on 6.1.3. Enne seda oli väljas iOS 5. Opsüsteemi iOS 6 esitleti 11. juunil 2012, WWCD 2012-el. Sarnaselt eelmiste iOS-i versioonidega ei toeta see vanemaid seadmeid, eriti iPodi (3. põlvkond) ja iPadi (originaal). See versioon toetab iPhone 3GS-i või uuemat, iPod touchi (4. põlvkond) või uuemat, iPad 2 või uuemat versiooni ja iPad mini. 12. septembril 2012 San Francisco Yerba Buena kunstikeskuses avaldas Apple kolm IOS 6-ga seotud toodet; järgmise põlvkonna iPhone'i, (iPhone 5) väljatulekuaja, äsja ümberkujundatud iPod Touchi (5. põlvkond) ja eeldatava iOS 6.0 väljatulekuaja. Teatati, et iOS 6 tuleb välja 19. septembril. Kuigi iOS 6 oli iPhone 5-ga kaasas, alustades tööd 21. septembrist, siis teiste seadmete jaoks oli see vaja uuendada või installida see iTunesi kaudu hangituna. Värskendus iTunesi versioonile 10.7, mis ilmus 12. septembril, oli vajalik paigaldada läbi iOS 6. iOS 6-lt on eemaldatud 2 märkimisväärset äppi: Google Maps ja YouTube. iOS iOS 10 iOS-i ajalugu Pollicino, Joe (12.09.2012). "Apple's September 12th event roundup: iPhone 5, new iPods, iOS 6, Lightning and everything else". Engadget. Vaadatud 13.09.2012. Donna Tam (12. september 2012). "Apple's iOS 6 release date: Start your downloads on Sept. 19". CNET. Vaadatud 19. september 2012. Apple iOS 6 Here Next Week, iTunes Update Today, New iTunes in OctoberApple iOS 6 Here Next Week, iTunes Update Today, New iTunes in October (vaadatud 12. august 2017, avaldatud 12. september 2012)
Kose mõis (Jõelähtme)

Mitte segi ajada Windecki suvemõisaga. Kose poolmõis (saksa keeles Kosch) oli poolmõis Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõisa süda Tallinna territooriumile, Kose tee ja Vabaõhukooli tee ristumiskoha juurde (Kose tee 55, 57; Vabaõhukooli tee 1 ja 3). Mõis on asutatud 1790. aastal, mil see eraldati naabruses asuvast Nehatu mõisast. Eesti mõisate loend Kose mõis Eesti mõisaportaalis
Maardu FS Junior

Maardu FS Junior oli endine Eesti jalgpalliklubi.
Game Boy

Game Boy on pihukonsool, mis anti välja videomängufirma Nintendo poolt 1989. aastal. Originaalne Game Boy oli rohelise ekraaniga ning kasutas toiteks 4 AA-patareisid või seinatoidet. Originaalkonsoole Game Boy tehti kuus aastat, kuni tuli välja Game Boy Pocket, mis oli väiksem, kuid parema ja suurema ekraaniga ning mille toiteks oli 2 AA-patareid. Game Boy mängud anti välja ROM-kassettide vormis. 1998. aastal anti välja kaks uut versiooni: Game Boy Light ja Game Boy Color. Game Boy Light tuli välja Jaapanis. Sellel oli taustavalgustus. Game Boy Coloril oli värviline ekraan. Game Boy Color oli ainus Game Boy, millel oli infrapunaliides. 2001. aastal tuli välja Game Boy Advance, millel oli 32-bitise värviulatusega ekraan, kuid sellel polnud ikka veel taustavalgustust. Selle toiteks oli 2 2xAA-patareid. 2003. aastal tuli välja Game Boy Advance SP, millel oli laetav aku ja taustavalgustus. 2005. aastal tuli välja Game Boy Micro, mis oli väike ja taustavalgustusega ning toetas ainult Game Boy Advance'i kassette. https://www.kommersant.ru/doc/94004
Kebjamägi

Kebjamägi (ka Kabjamägi) on kõrgendik Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas. Aastal 1968 võeti mägi kaitse alla (Kabjamäe kaitseala; pindala 10 ha). Kaitse alla võeti mägi pigem kultuuriloolise tähtsuse pärast, vähem geoloogilise tähtsuse pärast. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 187. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Werner Arthur Wolfgang Plath

Werner Arthur Wolfgang Plath (8. oktoober 1902 Käina – 8. aprill 1996 Hamburg) oli baltisaksa päritolu Eesti arst. Ta lõpetas aastal 1921 Tallinna toomkooli. Ta õppis aastatel 1921–1926 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arsti astme väärilisena cum laude. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Estonia. Ta oli aastal 1927 volontäärassistendina tegev Kaitseväe Keskhaigla haavaosakonnas Tallinnas. Aastatel 1928–1930 oli ta Tallinnas Diakonisside Asutise haigla assistendiks. Aastal 1930 siirdus ta Saksamaale ja oli Betheli kliiniku kirurgiaosakonna arst ning aastal 1931 Göttingeni ülikooli kõrvakliiniku assistent. Aastal 1932 tuli ta tagasi Eestisse ja töötas aastatel 1932–1938 Narva kalevivabriku arstina ja haigla juhatajana. Aastal 1939 siirdus uuesti Tallinna Diakonisside Asutise arsti kohale ja töötas samaaegselt kõrva-nina-kurguhaiguste eraarstina Tallinnas. Aastal 1939 repatrieerus ta koos perekonnaga Saksamaale. Aastatel 1940–1945 töötas ta erapraktikuna kõrva-nina-kurguarstina Hohensalzas (praegu Inowrocław, Inowrocławi maakond, Kujawy-Pomorze vojevoodkond, Poola). Aastatel 1945–1949 oli ta arstiks Pössneckis Saale-Orla kreisis Tüüringis, aastatel 1949–1972 Düsseldorfis, pärast seda jäi ta pensionile, elades Düsseldorfi lähedal Hildenis. Dr. Werner Plath suri aastal 1996 Hamburgis. Tema isa Paul Plath oli Käina Martini koguduse õpetaja ja Tallinna Toomkooli ülemõpetaja, vend Gerhard Alexander Robert Plath oli Peetrimõisa koguduse õpetaja. Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 94
Kalevipoja künnivagu

Kalevipoja künnivagu on sälkorg Tartu maakonnas Kastre vallas. Sälkorg võeti aastal 1964 kaitse alla (Kalevipoja künnivao kaitseala; pindala 11 hektarit). Sälkoru pikkus on 0,9 km ja sügavus kuni 22 meetrit. Sälkorg jätkub Poka-Luutsma ürgoruna. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 193. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Vahtrepa maastikukaitseala

Vahtrepa maastikukaitseala (ka: Kallaste maastikukaitseala) on maastikukaitseala Hiiumaal Hiiumaa vallas. Kaitseala pindala on 1388 ha, millest veeosa moodustab 452 ja maismaaosa 936 ha. Kaitseala eesmärk on hoida ordoviitsiumi lubjakivipaljandit (Vahtrepa pank), loo- ja rannakooslusi, sealset traditsioonilist pärandkultuurmaastikku. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 194. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Türisalu maastikukaitseala

Türisalu maastikukaitseala on maastikukaitseala Harju maakonnas Harku ja Lääne-Harju vallas. Kaitseala pindala on 96,7 ha. Kaitseala loodi 1991. aastal, kui kaitse alla võeti muu hulgas Türisalu pank, põõsasmarana looalad, mitmed liigid (nt eesti soojumikas). Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 260. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Gerhard Rall

Gerhard Rall (21. juuli 1896 Paide – 27. veebruar 1990 Neustadt in Holstein) oli baltisaksa päritolu Eesti arst. Ta sai kõigepealt koduõpetust kirikumõisas ja lõpetas aastal 1914 Tallinna toomkooli. Aastatel 1914–1918 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, seejärel siirdus Saksamaale ja lõpetas aastal 1920 Greifswaldi ülikooli arsti astme väärilisena. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Estonia. Ühtlasi promoveerus ta aastal 1920 Greifswaldi ülikooli juures, omandades dr. med. kraadi. Aastatel 1920–1922 oli ta Greiffenhageni kliinikus volontäärassistent. Aastal 1924 täiendas ta end Viini ortopeediakliinikus ja oli aastast 1924 ortopeedia eriala eraarst Tallinnas, olles ühtlasi arst ka Greiffenhageni kliinikus. Aastal 1929 täiendas ta ennast ortopeedia alal Stockholmis, aastal 1933 Helsingis, aastal 1936 Königsbergis ja jätkas siis Tallinnas eraarstina luu- ja liigestehaiguste erialal. Ta oli Gesellschaft Praktischer Aerzte zu Reval liige ja Eesti Tuberkuloosi Vastu Võitlemise Seltsi liige aastast 1935. Aastal 1939 repatrieerus ta perekonnaga Saksamaale. Aastatel 1939–1945 töötas ta arstina Posenis ning seejärel Neustadt in Holsteinis (Ostholsteini kreisis Schleswig-Holsteini liidumaal). Seal ta ka suri. Tema isa Carl Rall oli Paide Püha Risti- ja Anna koguduse õpetaja. Saksamaale asunud Tallinnast 50 arsti., Uus Eesti, nr. 309, 12 november 1939 Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk 95–96
Lauri Suurmaa

Lauri Suurmaa (sündinud 15. jaanuaril 1975) on eesti kultuuriajaloolane. Alates 2003. aastast õpib ta Tallinna Ülikooli doktorantuuris. 2004. aastast on ta Akadeemilise Ajalooseltsi liige. 2007–2018 töötas ta Grenaderi kirjastuses ajalootoimetajana. Lauri Suurmaa Eesti Teadusinfosüsteemis
Aino Asszonyi

Aino Asszonyi (sünninimi Aino Pori; 1962–1970 Aino Meel; 11. juuni 1939 Tallinn – 10. veebruar 2005 Tallinn) oli eesti arhitekt ja laskesportlane. Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1964. aastal ERKI arhitektina. Ta tuli Eesti meistriks väikepüssiharjutustes aastatel 1959–1965 kaks korda individuaalselt ja neli korda võistkonna koosseisus ning püstitas ühe individuaalse Eesti rekordi ja osales üheksa võistkondliku rekordi püstitamisel. Aastatel 1968–1973 oli ta Põlva rajooni arhitekt. Ta projekteeris muu hulgas Põlva siselasketiiru ja aitas kaasa Elva laskebaasi ehitamisele. Aastatel 1978–1987 töötas ta Ehituskomitee osakonnajuhatajana ja 1987–1990 Arhitektide Liidu vastutava sekretärina. Tema isa oli muusik Johannes Pori. Aastatel 1962–1970 oli ta abielus kunstnik Raul Meelega. Tema tütar teisest abielust on laulja Aile Asszonyi. ESBL Biograafia ESBL-is Kuidas olla kikkis kui noor kukk Terviseleht
Türi maastikukaitseala

Türi maastikukaitseala (varem ka: Türi voorestiku kaitseala) on maastikukaitseala Järva maakonnas Türi vallas. Kaitseala pindala on 3770 ha. Kaitseala loodi 1992. aastal, et kaitsta sealset Türi voorestikku. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 6.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 618. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis(vaadatud 6.04.2013)
Uhtju looduskaitseala

Uhtju looduskaitseala on looduskaitseala Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Kaitseala pindala on 2429 ha. Kaitseala praegused piirid ja staatus on aastast 2001. Kaitsealal hoitakse muu hulgas Uhtju saari, piirkonda asustavaid hall- ja viigerhülgeid. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 622. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Robert Friedrich Wilhelm Rinne

Robert Friedrich Wilhelm Rinne (14. jaanuar 1872 Reigi – 23. aprill 1944 Bromberg) oli baltisaksa päritolu Eesti arst. Ta lõpetas Tartu Kubermangugümnaasiumi ja astus aastal 1895 Kiievi ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1898 arsti astme väärilisena. Aastal 1899 töötas ta Peterburis Coongelinni erahaiglas, aastal 1900 oli ta arstiks Dünamünde 25. diviisi haiglas ja oli aastatel 1901–1919 Peterburi Evangeelse Haigla ordinaatoriks, lisaks oli ta aastatel 1902–1906 Püha Olga haigla ordinaatoriks. Aastatel 1919–1921 oli ta Eesti Vabadussõjas 1. evakuatsioonihospitali arst. Aastatel 1922–1939 oli ta Kohtla-Järve Riigi Põlevkivitööstuse ambulatooriumis arstiks. Aastal 1939 repatrieerus ta koos abikaasaga Saksamaale. Aastatel 1939–1944 töötas ta arstina Brombergis (praegu Bydgoszcz, Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas). Dr. Robert Rinne hukkus 23. aprillil 1944 Brombergis. Tema isa Gustav Felix Rinne oli Reigi ja Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja, vanaisa Wilhelm Friedrich Rinne oli Reigi Jeesuse koguduse õpetaja, vanavanaisa Johann Friedrich Rinne oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja, onu Leopold Bernhard Wilhelm Rinne oli Hanila ja Varbla koguduse õpetaja. Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 98
Noitalinna Huraa!

Noitalinna Huraa! oli soome ansambel. Aastatel 1986 kuni 1991 andsid nad välja neli albumit. Nende tuntuim lugu oli "Pikkuveli". Noitalinna Huraa: Pikkuveli YLE Elävä arkisto
Verhuulitsa käpaliste püsielupaik

Verhuulitsa käpaliste püsielupaik on Võru maakonnas Setomaa vallas asuv käpaliste kaitseala (püsielupaik). Seal kaitstakse Värska oja lammil kasvavaid käpalisi. Kaitseala pindala on 19,55 ha. Varem kaitsti sealseid taimi (pms käpalised) Verhuulitsa liigikaitseala kaudu. See kaitseala moodustati 1989. Seal kasvab Russowi sõrmkäpp. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 659. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis Sissekanne elektroonses EE-s (vaadatud 04.04.2013)
Tõstamaa liigikaitseala

Tõstamaa liigikaitseala on endine liigikaitseala Pärnu maakonnas Pärnu linnas, Ermistu ja Pärakülas. Kaitseala pindala on 24,5 (või 25 ha). Kaitseala moodustati 1958, et kaitsta merikotkast ja tema elupaika. Samuti oli alal leitud seeneliik taiga‑peenpoorik. 2020. aastal arvati see ala riikliku kaitse alt välja. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 613. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) "Kolm Pärnumaa kaitseala arvatakse riikliku kaitse alt välja" ERR, 18. juuni 2020 Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Oja liigikaitseala

Oja liigikaitseala on liigikaitseala Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Kaitseala moodustati 1992. aastal, et kaitsta väike-konnakotkast (I kategooria liik); seal pesitseb ka metsis (II kategooria liik). Kaitseala pindala on 80 ha. Oja liigikaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 377. Oja liigikaitseala Eesti looduse infosüsteemis
Looming

Looming on loomeprotsessi tulemus. Looming võib olla teos. loomeprotsess loovus
Lümandu maastikukaitseala

Lümandu maastikukaitseala on maastikukaitseala Rapla maakonnas Kohila vallas Lümandu külas, Harju maakonnas Saue vallas Tagametsa külas ja Saue vallas Kohatu külas. Kaitseala pindala on 106,3 ha. Maastikukaitseala on moodustatud 1981. aastal kaitse alla võetud maastiku üksikelemendi (Lümandu allikad) ja 1988. aastal loodud Lümandu botaanilise kaitseala baasil. Kaitsealalt saab alguse Vasalemma jõgi. Vasalemma jõe lätte ning ülemjooksuala vaheldusrikka maastiku ilme ja liigirikkuse kaitse; puisniitude, allikate ja allikasoode, nõrglubja-allikate, vanade loodusmetsade, rohundirikaste kuusikute, soostuvate ja soo-lehtmetsade kaitse; Eesti soojumika, hariliku käoraamatu, kahkjaspunase sõrmkäpa, soo-neiuvaiba ja suure käopõlle elupaikade kaitse. Maastikukaitseala jaguneb vöönditeks: Liiva sihtkaitsevöönd – elupaiga- või liigikaitseala, 100,9 ha; Lümandu piiranguvöönd – maastikukaitseala, 5,4 ha. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis Lümandu maastikukaitseala keskkonnaportaalis
Alu liigikaitseala

Alu liigikaitseala on liigikaitseala Pärnu maakonnas Pärnu linnas. Kaitseala moodustati 1976. aastal, et kaitsta käpalist kaunist kuldkinga (II kategooria liik) Kaitseala pindala on 3,7 ha. Alu liigikaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 18. Alu liigikaitseala Eesti looduse infosüsteemis Alu liigikaitseala keskkonnaportaalis
Munandid

Munandid ehk testised (ladina keeles ainsuses testis, mitmuses testes, vanakreeka keeles όρχις orchis, inglise keeles mitmuses testicles) on paljude selgroogsete isasloomade endokriinsüsteemi sugunäärmed ja kuse-suguelundkonna paarilised suguelundid. Munandite areng, anatoomia, asend, närvid, sooned (arterid, veenid, lümfisooned), morfoloogia, funktsioonid, hormoonid ja histoloogia ning patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Isastel madudel on kaks munandit: parem ja vasak munand, mille asend võib erineda olenedes neerude asendist, kuid harilikult neerupealiste läheduses. Munandeid varustavad verega munandiarterid ja vere äravoolu tagavad munandiveenid. Munanditest toimub lümfi äravool. Kummastki munandist väljub seemnejuha. Munandil eristatakse: peaotsa (extremitas capitata) sabaotsa (extremitas caudata). Munand koosneb stroomast ja munandiparenhüümist. Mehel on munandid paarilised sisesuguelundid (harilikult kaks), mis paiknevad munandikotis ja on teineteisest eraldatud munandikoti-vaheseinaga. Munandist tuleb välja seemnejuha, mille eesmärk on sperma transportimine peenisesse. Munandisagarikes paiknevad seemnetorukeste vahemikes leidub hulgaliselt meessuguhormoone (androgeenid) ja väheses koguses emassuguhormoone komplekteerivaid näärmerakke. Munanditega seotult ja elundi talitluses võib esineda mõningaid häireid ja haiguslikke seisundeid või väärarenguid, mille diagnoosiks võivad olla näiteks kõhuõõnde pidama jäänud munand, ektoopiline munand, munandikeerdumus, munandilaskumatus, munandipõletik, munandikasvaja jt. hematotestikulaarne barjäär munandi temperatuur Meeli Roosalu. Inimese anatoomia, Kirjastus Koolibri, lk 137–138, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Enn Ernits, Esta Nahkur, Koduloomade anatoomia, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, k 231, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Terminologia Anatomica – A09.3.01.001: Testis. Munand.
Kaansoo mesimuraka kasvuala

Kaansoo mesimuraka kasvuala (varem ka: Kaansoo liigikaitseala) asub Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas. Kaitseala moodustati 1991, et kaitsta mesimuraka ehk soomuraka (II kategooria liik) kasvukohti. Kaansoo on Eesti suurim ja vanim mesimuraka kasvuala. Kaitseala pindala on 102 ha, mis on 8 lahustükina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 184. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
California kummituslinnade loend

Siin on mittetäielik Californias asuvate kummituslinnade loend.
Kivisaare liigikaitseala

Kivisaare liigikaitseala on liigikaitseala Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Kaitseala loodi 1992. aastal, et kaitsta sealseid ohustatud loomaliike, nt väike-konnakotkast (I kategooria liik). Kaitseala pindala on 70 ha. Alal asub ka muinsuskaitse all olev muistne asulapaik. Kivisaare liigikaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 226. Kivisaare liigikaitseala Eesti looduse infosüsteemis
Sämi maastikukaitseala

Sämi maastikukaitseala on maastikukaitseala Lääne-Viru maakonnas. Kaitseala pindala on 941,1 ha. Kaitseala on moodustatud 1981. aastal kaitse asutatud Sämi-Kuristiku sookaitseala baasil. Sämi-Kuristiku karstiala Sämi maastikukaitseala (KLO1000274) Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 532. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Piiumetsa maastikukaitseala

Piiumetsa maastikukaitseala on maastikukaitseala Järva ja Rapla maakonnas. Kaitseala pindala on 1130 ha. Kaitseala on moodustatud 1981. aastal loodud Piiumetsa sookaitseala baasil. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 413. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Württembergi krahvkond

Württembergi krahvkond (saksa keeles Grafschaft Württemberg) oli ajalooline territoorium, mis sai alguse Württembergi dünastia valdustest, vana Švaabimaa hertsogkonna südamest aastal 1083. Stuttgart oli selle pealinn. 12. sajandist aastani 1495 oli see krahvkond Saksa-Rooma riigis. Hiljem sai sellest hertsogkond ja seoses Saksa-Rooma riigi kadumisega kuningriik. Krahvkond sai nime samanimelise mäe järgi Untertürkheimi linnaosas Rotenbergis, Stuttgardis, millel Wirtembergi loss seisis aastani 1819. Umbes aastani 1350 esines krahvkond ürikutes ainult kirjapildiga "Wirtenberg". Württembergi dünastia ilmus esmakordselt 11. sajandi lõpul. Ürikutes ülestähendatud esimene pereliige oli aastal 1081 Konrad I, kes usutavasti ehitas lossi. Württembergidest said krahvid 12. sajandil. Hohenstaufenite valitsemise lõpp Švaabimaa hertsogkonna üle aastal 1250 võimaldas Württembergidel laiendada oma territooriumi, kaasates hertsogkonna. Stuttgart, tulevane pealinn, sai krahvkonna osaks pärast Ulrich I abielu Badeni Mechthildiga aastal 1251. Württembergi territoorium laienes veelgi Ulrich III, Eberhard II ja Eberhard III valitsemise ajal. Eberhard III ajal liidendas Württemberg Montbéliard'i krahvkonna (saksa Mömpelgard) seoses tema poja Eberhard IV ja Henriette de Montbéliard'i kihlusega aastal 1397. Aastal 1442 sõlmiti Ulrich V ja tema venna Ludwig I vahel Nürtingeni leping, mis jagas Württembergi kaheks osaks. Ulrich võttis Stuttgardi osa (Württemberg-Stuttgart), sealhulgas linnad Bad Cannstatt, Göppingen, Marbach am Neckar, Neuffen, Nürtingen, Schorndorf ja Waiblingen. Ludwig võttis Bad Urachi osa (Württemberg-Urach), sealhulgas linnad Balingen, Calw, Herrenberg, Münsingen, Tuttlingen ja Tübingen. See jaotus sisaldas ka Montbéliard'i krahvkonda pärast Henriette'i surma aastal 1444. Münsingeni lepinguga aastal 1482 ja Esslingeni lepinguga aastal 1492 õnnestus krahv Eberhardil taasühendada Württemberg ja tõusta hertsogiseisusesse. Lastetust Eberhardist sai taasühendatud riigi ainuvalitseja. Württemberg-Stuttgardi krahv Eberhard VI määrati tema järglaseks ja pidi valitsema koos kaheteistkümne "auväärse" komiteega, riigi kahe seisuse: aadli ja kodanlaste esindajatega. Keiser Maximilian I kokkukutsutud Wormsi Riigipäeval aastal 1495 sai krahvkond hertsogkonnaks.  Pikemalt artiklis Württembergi valitsejate loend 1143–1158 Ludwig I 1158–1181 Ludwig II 1181–1240 Hartmann 1194–1241 Ludwig III 1241–1265 Ulrich I 1265–1279 Ulrich II 1279–1325 Eberhard I 1325–1344 Ulrich III 1344–1392 Eberhard II (kuni 1362. aastani valitses koos Ulrich IV-ga) 1344–1362 Ulrich IV 1392–1417 Eberhard III 1417–1419 Eberhard IV 1419–1442 Ludwig I (kuni 1442. aastani valitses koos Ulrich V-ga) 1419–1442 Ulrich V 1442. aastal jaotati Württembergi krahvkond kaheks osaks.. 1442–1480 Ulrich V 1480–1482 Eberhard VI (hilisem hertsog Eberhard II) 1442–1450 Ludwig I 1450–1457 Ludwig II 1457–1482 Eberhard V 1482. aastal taasühendati krahvkond. 1482–1495 Eberhard V (sai 1495 Eberhard I nime all Württembergi hertsogiks)
Audru liigikaitseala

Audru liigikaitseala on liigikaitseala Pärnu maakonnas Pärnu linnas. Kaitseala loodi 1958. aastal, et kaitsta käpalise kauni kuldkinga (II kategooria liik) kasvukohta. Kaitseala pindala on u 26,8 ha. "Audru liigikaitseala". Keskkonnaregistri avalik teenus. Vaadatud 08.01.2016. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 249. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Närska botaaniline mikrokaitseala

Närska botaaniline mikrokaitseala on kaitseala Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Kaitseala pindala on 10 ha. Kaitseala moodustati 1990. aastal, et kaitsta mitmeid kaitsealuseid taimeliike, nt suur käopõll, ahtalehine ängelhein. Närska botaaniline mikrokaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 374. Närska botaaniline mikrokaitseala Eesti looduse infosüsteemis