laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sean Ogunkoya

Sean Ogunkoya (sündinud 28. detsembril 1977 Akures, Ondo osariigis) on Nigeeria kergejõustiklane. Ta on kahekordne Aafrika meister 100 meetri jooksus. Ogunkoya sündis Nigeerias Ondo osariigis Akures. Tema nõbu on Nigeeria kergejõustiklane Falilat Ogunkoya. 1996. aasta aprillis Makurdis parandas ta 100 meetri jooksus oma isiklikku rekordit 10,43 sekundilt 10,15 sekundile, 1997. aasta juulis Formias sai sportlase parimaks ajaks juba 9,97 sekundit. Temast sai 19 aasta ja 197 päeva vanuselt noorim sprinter, kes on 100 meetrit jooksnud alla 10 sekundi, hiljem purustas selle rekordi Yohan Blake (19 aasta ja 196 päeva vanuselt). Ogunkoya märkis, et tema eesmärgiks on maailmarekord. Tema treener oli Tony Osheku. 1996. aasta olümpiamängudel jõudis ta 200 meetri jooksus veerandfinaali. Järgmisel kuul toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta 100 meetri distantsil hõbemedali. 1997. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel jõudis ta veerandfinaali. Ogunkoya võitis 1996. aasta Aafrika meistrivõistlustel 100 meetri jooksus kuldmedali ja tuli aastatel 1996 ja 1997 Nigeeria meistriks. 1998. aastal võitis ta oma uue isikliku rekordiga tipptasemel Weltklasse kergejõustikuvõistluse Zürichis. Samal aastal võitis ta teise järjestikuse kuldmedali Aafrika meistrivõistlustel isikliku rekordi 9,94 sekundiga. Septembris saavutas ta IAAF-i Grand Prix' finaalvõistlustel neljanda koha ja maailma karikavõistlustel kergejõustikus teise koha. Ogunkoya jooksis oma uue isikliku rekordi ajaga 9,92 sekundit, mis jäi ta sportlaskarjääri parimaks tulemuseks ja Nigeeria rekordiks. Samuti võitis ta Aafrika võistkonnaga pronksmedali 4×100 meetri teatejooksus. Tema parim tulemus 200 meetri jooksus on 20,50 sekundit, mille ta jooksis 1997. aasta juulis Nice'is. Tema 60 meetri isiklik rekord on 1998. aasta veebruaris Budapestis joostud 6,52 sekundit. Ogunkoya 1999. aasta hooaja parimaks tulemuseks jäi 10,27 sekundit. 2000. aasta juulis jooksis ta Lagoses 100 meetrit 10,23 sekundiga ja nimetati osalema olümpiamängudele, kus ta lõpetas 100 meetri jooksu viimase kohaga. 2003. aasta juunis kolis ta Prahasse. Tema karjäär hakkas alla käima ning ta avaldas ka ise, et ei tee midagi oma tulemuste parandamiseks. 2004. aastal üritas ta Keenia treeninglaaris teha comebacki. 2007. aastal proovis ta jälle tagasi tulla, kuid ei jõudnud Nigeeria meistrivõistlustel esimesest voorust kaugemale. Tutvustus IAAFi lehel "All-time men's best 100m". All-time athletics (inglise keeles). 13. august 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Official Results – 4 X 100 METRES Men – Final". IAAF (inglise keeles). 12. detsember 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) ""Ogunkoya Flops in Comeback Bid"". This Day (inglise keeles). 12. detsember 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Sean Ogunkoya Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Andre Mägi

Andre Mägi (sündinud 14. jaanuaril 1988 Koerus) on eesti jalgpallur (kaitsja), kes mängib Eesti klubis Paide Linnameeskond.
Sander van de Streek

Sander van de Streek (sündinud 24. märtsil 1993 Barneveldis) on Hollandi jalgpallur (ründav poolkaitsja). Ta mängib Türgi kõrgliigaklubis Antalyaspor. 2013. aasta hooajal mängis ta Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FC Flora. Aastatel 2017–2023 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis FC Utrecht. 2021. aastal valiti ta Utrechti aasta mängijaks. 2023. aasta augustis liitus ta Antalyasporiga. Eesti karikas Eesti karika võitja 2013
Malciaussia järv

Malciaussia järv (itaalia keeles Lago di Malciaussia) on veehoidla Itaalias Piemonte maakonnas Torino provintsis Usseglios. Viù orus, 1783 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 10,6 hektarit, rannajoone pikkus 1960 meetrit, valgla suurus 25,8 km². Veehoidla rajati 1920.–1930. aastatel paisu rajamisega Stura di Viù jõele. Vee alla jäi Usseglios asunud Malciaussia asula. Direzione Pianificazione delle Risorse Idriche, Atlante dei laghi Piemontesi, Regione Piemonte, 2003.
Lennart Maurer

Lennart Manifald Maurer (20. september 1929 Juuru vald – 19. detsember 2007) oli eesti arst. Ta õppis Juuru algkoolis ja lõpetas 1948. aastal Tallinna 1. Keskkooli. Samal aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1954. aastal arstina. Aastatel 1952–1954 töötas ta õpingute kõrvalt arsti kohusetäitjana Tartu Kiirabijaamas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta aastatel 1954–1955 Nõmme Sanitaarepidemioloogia Jaama peaarstina. Aastatel 1955–1959 töötas ta Tallinna Pelgulinna Haigla (tollal Tallinna Kalinini rajooni Haigla) peaarstina, aastatel 1959–1962 töötas ta samas haiglas peaarsti asetäitjana polikliinilisel alal. Aastatel 1962–1967 oli ta Tallinna Töörahva Saadikute Nõukogu Tervishoiu osakonna juhataja; 1967–1972 töötas jälle Tallinna Pelgulinna Haigla peaarsti asetäitjana polikliinilisel alal. Aastatel 1972–2001 töötas ta peaarsti asetäitjana Tallinna Keskhaiglas. Seal valmis tal kandidaadiväitekiri teemal "Täiskasvanud linnaelanike dispanseerimise laiendamise ja parandamise võimalused", mille ta kaitses mais 1977 Moskva Semaško-nimelises Sotsiaalhügieeni Instituudis ja sai meditsiinikandidaadi kraadi (kraad kinnitati sama aasta novembris). Lisaks on ta kohakaasluse alusel töötanud aastatel 1954–1995 pidevalt mõnekuuliste vaheaegadega röntgenoloogina. Lennart Maurer suri 19. detsembril 2007 ja maeti 27. detsembril 2007 Liiva kalmistule. Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk 836. http://www.eestiarst.ee/static/files/028/lennart_maurer_20.09.192919.12.2007.pdf
Meugliano järv

Meugliano järv (itaalia keeles Lago di Meugliano) on jääpaisjärv Itaalias Piemonte maakonnas Torino provintsis Meuglianos. Chiusella jõe orus, 717 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 2,9 hektarit, kaldajoone pikkus 690 meetrit, valgla suurus 18 hektarit. Okaspuumetsadest ümbritsetud Meugliano järv, koos Alice järvega, on ühenduse tähtsusega alana kaitse all alates 2009. aastast. Direzione Pianificazione delle Risorse Idriche, Atlante dei laghi Piemontesi, Regione Piemonte, 2003. Loodusalade loend (SIC), Piemonte maakond, loend saidil gis.csi.it (itaalia keeles; vaadatud 24.05.2013)
Mongari ringkond

Mongari ringkond on 1. järgu haldusüksus Bhutanis.
Ernst Ristmägi

Ernst Ristmägi (13. november 1907 Peterburi – 26. detsember 1976 Tallinn) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane. Ta lõpetas aastal 1925 Leningradi Balti tehase tehnikakooli, õppis aastatel 1936–1937 ÜK(b)P KK juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis, aastatel 1939–1941 Moskva Kaganovitši nimelises Tööstusakadeemias, Ta töötas aastatel 1925–1939 Leningradi Balti Laevaremonditehases treialina, aastatel 1936–1937 Leningradi Raadiotehases nr 210 treiali ja partorgina, aastatel 1937–1938 ÜK(b)P Leningradi Vassili saare Rajoonikomitee instruktorina, aastatel 1938–1939 Leningradi Optika-mehaanikatehases nr 5 meistrina, aastatel 1941–1942 Sverdlovski oblastis Nižni Tagili Tööstuskoolis nr 4 meistrina, aastatel 1942–1944 Nižni Tagili Metallurgiatehase parteikomitee sekretäri asetäitjana. Aastatel 1944–1945 töötas ta EK(b)P Keskkomitee tööstusosakonna juhatajana ja EK(b)P Tallinna Linnakomitee kaadrisekretärina, aastatel 1945–1946 EK(b)P Harju Maakonnakomitee I sekretärina. Aastatel 1946–1949 oli ta Eesti NSV kohaliku tööstuse minister, aastatel 1949–1950 Eesti NSV Ministrite Nõukogu alaline esindaja NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures Moskvas. Aastatel 1950–1951 oli ta Eesti NSV kergetööstuse minister, aastatel 1951–1952 EK(b)P Tallinna Linnakomitee I sekretär, aastatel 1952–1953 EKP Tallinna oblastikomitee I sekretär, aastal 1953 Eesti NSV toidukaupade ja kergetööstuse minister, aastatel 1953–1955 Eesti NSV laiatarbekaupade minister ja Eesti NSV tekstiilitööstuse minister. Aastatel 1955–1958 oli ta EKP Keskkomitee sekretär, aastatel 1958–1962 Tallinna Vineeri- ja Mööblivabriku direktor. Aastast 1962 oli ta personaalpensionär. Ta suri 26. detsembril 1976 Tallinnas ja ta maeti 29. detsembril 1976 (surnuaia andmebaasis Ernst Ristimägi nime all) Metsakalmistule. Tema tütar on venekeelne Eesti ajakirjanik Irina Ristmägi (sünd. 1940). ERNST RISTMÄGI Maardu valimisringkonnas nr. 22, Harju Elu: Harjumaa ajaleht, nr. 10, 24 jaanuar 1947 http://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=Ernst&filter_maetud_perenimi=Ristim%C3%A4gi&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink] Õhtuleht 28. detsember 1976 (surmakuulutused) Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951*2000 AS Kirjastus Ilo, 2003 "Valitud ja valitsenud..." koostanud Jaan Toomla. Tallinn 1999.
Endel Mändmaa

Endel Mändmaa (17. november 1928 Saksi – 16. juuli 2006) oli Eesti NSV riigitegelane ja finantsist. Ta lõpetas 1947. aastal Tapa Keskkooli ja 1952. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna. Ta töötas aastatel 1951–1960 Eesti NSV Rahandusministeeriumi tööstuse finantseerimise valitsuses inspektorina, sektorijuhatajana ja osakonnajuhatajana. Aastatel 1960–1967 töötas ta rahandusministeeriumis valitsuse juhatajana, aastatel 1967–1979 rahandusministri asetäitjana ja I asetäitjana. Aastatel 1979–1990 oli ta Eesti NSV rahandusminister. Endel Mändmaa kuulus ka Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 22. jaanuarist 1990. a nimetatud Eesti Panga nõukogu esimesse koosseisu koos Raimund Hagelbergi, Siim Kallase, Valentin Porfirjevi ja Rein Otsasoniga, kes täitis üheaegselt nii Eesti Panga presidendi kui nõukogu esimehe kohuseid. Ta oli 1962. aastast NLKP liige. Ta oli NSV Liidu Ülemnõukogu 10. ja 11. koosseisu saadik. Ta oli EKP Keskkomitee liige. 1990. aastal jäi Endel Mändmaa pensionile. Ta suri 16. juulil 2006 ja maeti 6. augustil 2006 Metsakalmistule. Tema tütred on tantsupedagoog Merle Klandorf ja rahandusspetsialist Sille Mändmaa. Tööpunalipu orden http://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=Endel&filter_maetud_perenimi=M%C3%A4ndmaa&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink]
Norra põllumajandus

Põllumajanduse osatähtsus riigi SKTs on 2,7%. Põllumajanduse osatähtsus elanikkonna tööhõives 2,9%. Seega on selle majandusharu roll riigi majanduses väike. Norra pinnamood on peamiselt mägine. Idaosas asuvad suured orud. Norra asub parasvöötmes. Seal on taiga- ja segametsade leet- ja pruunmullad, mis on väheviljakad. Need loodustingimused on eriti soodsad põllumajanduse arengule Norra edelaosas. Põllumaa hõlmab 3,3% riigi territooriumist, sellest 2,7% on haritav ja mitmeaastased põllukultuurid 0,01%. Rohumaad hõlmavad 0,6% Norra territooriumist, metsad 33,3% ja muud maad 63,4%. Teraviljadest kasvatatakse Norras nisu, mille 2011. aasta toodang oli 265 000 tonni. Norras kasvatatakse mitmesuguseid kultuure, näiteks kartulit (297 000 tonni), rapsi (10 000 t), tomatit (13 000 t), õunu (12 000 t), kurki (19 000 t), rohelist sibulat (15 000 t), maasikaid, porgandit, sigurit ja muud. Norras on arenenud loomakasvatuse harud. Loomade arv 2011. aasta seisuga FAO andmetel: kanad – 3,9 miljonit, küülikud ja jänesed – 2000, kalkunid – 450 000, pardid – 115 000, veised – 862 485, lambad – 2 300 000, kitsed – 68 000, sead – 845 000, hobused – 36 188. Norras toodetakse palju lehmapiima, mille 2011. aasta toodang oli 1,515 miljonit tonni. Toodeti 234 000 tonni õlut, 20 000 t kitsepiima, 126 000 t sealiha, 576 000 t rasvata piima, 81 000 t juustu ja muud. Norrast eksporditakse sojauba (165 000 t 2010. aastal), juustu (13 000 t 2010. aastal). Imporditakse sojauba (409 000 t 2010. aastal), nisu (384 000 t 2010. aastal), rapsiõli (184 000 t). "The World Factbook CIA portaalis". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2015. Vaadatud 25. mail 2013. "ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni statistika". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. juuli 2010. Vaadatud 25. mail 2013.
Eve Viilup

Eve Viilup (sünninimi Eve Kungur; 15. aprill 1953 – 12. oktoober 2014) oli eesti teleajakirjanik ja -produtsent. Ta lõpetas 1971. aastal Rakvere 1. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti keele ja kirjanduse erialal. 1976. aastast töötas Eve Viilup Eesti Televisiooni noorte- ja lastesaadete administraatorina ja toimetajana, aastatel 1991–2000 oli Lasteekraani peatoimetaja. Hiljem töötas ta ETV-s vabakutselise teleprodutsendina. Tema kui lastesaadete toimetaja ja peatoimetaja tema käe all jõudsid eetrisse sellised saatesarjad nagu "Nõiakivi", "Hunt Kriimsilm", "Tammetõru seiklused", "Kessu", "Kadekops", "Pätu", "Pintselsabad", "Tipp ja Täpp", samuti võistlussaated "Kooli TV", "Marumüramiks", "Memoriin" jpt. Ta oli ka lastelavatuste "Lugu kutsikast, kes...", "Kikerikii" ja "Hei, pöialpoisid!" stsenarist. Eve Viilup kirjutas laulusõnu ja muusikalavastuste stsenaariume. Ta oli mitme laulusaate – "Viisiubin", "Laulumaias" ja "7 vaprakest" – looja. Temalt said nõu saatesarjade "Kaks takti ette", "Tähed muusikas" ja "Perepidu" tegijad. Tema lastesaatesarjadest silmapaistvaim on 1992. aastal koos Aarne Saluveeriga loodud "Laulukarussell". Eve Viilup oli 1990. aastast Lasteekraani Muusikastuudio juhataja. Stuudio koorid ja solistid on saavutanud edu võistlustel ja festivalidel nii Eestis kui ka välismaal. 1985 – muusikafilm "Õnneseen", stsenarist 1987 – muusikafilm "Koduõu", stsenarist Eve Viilup oli abielus, peres oli kolm last: tütar Teele ning pojad Toomas ja Toivo. 2007 – Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium 2008 – UNICEFi hõbedane tänumärk 2013 – Valgetähe V klassi teenetemärk Rakvere Gümnaasium 1912–1997. Tallinna Raamatutrükikoda 1997. LII lend, lk 202. Suri armastatud teleprodutsent Eve Viilup Eve Viilupi elu oli missioon. Postimees, 13. oktoober 2014. Eve Viilupi saateid ERR-i arhiivis Vaadatud 17.03.2021. Eve Viilup jõudis oma elus teha suuri ja olulisi asju. Postimees, 13. oktoober 2014. Eesti filmi andmebaas. Eve Viilupi tütar sammub ema jälgedes. Kroonika, 16. juuli 2015. Lahkus kõigi laululaste teine ema Eve Viilup. ln memoriam Eve Viilup. Eesti Päevaleht 14.10.2014 Digaris. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Tähelaev: Eve Viilup. arhiiv.err.ee, 22. aprill 2008. Maire Aunaste: Eve Viilupi elu oli missioon. Liisi Koikson: Eve pühendas oma elu muusikat armastavate laste heaks. Lenna Kuurmaa: Eve Viilupi südamesse mahtusid kõikide laululaste mured ja rõõmud. Eve Viilup jõudis oma elus teha suuri ja olulisi asju. Peaminister meenutab Viilupit: Eve hoolivus ja soojus on eeskujuks meile kõigile. Reet Linna: "Eve sees võis olla palju pingeid, millest meie midagi ei teadnud."
Viluvere–Vändra raudtee

Viluvere–Vändra raudtee oli kitsarööpmeline raudteeharu, mis algas Lelle–Papiniidu raudtee Viluvere raudteejaamast. Lisaks kaubaveole toimus raudteel ka reisiliiklus. 10 km pikkusel lõigul on lisaks jaamahoonetele säilinud mitu silda. Osa raudteetammist on tänapäeval kasutusel autoteena (kohati on tegemist metsatee, kohati kruusateega). Viluvere Luuri (4,3 km) Selja (7,7 km) Vändra (10,2 km) Viluvere-Vändra raudtee raudtee.eu
Donovan Powell

Donovan Powell (sündinud 31. oktoobril 1971 Linsteadis) on Jamaica endine sprinter. Tema noorem vend Asafa Powell on endine 100 meetri jooksu maailmarekordi omanik. Powelli esimene edu oli CARIFTA mängudel, kus ta võitis 1989. aastal hõbemedali ja aasta hiljem 200 meetri jooksus kuldmedali. Ta osales esimestel ülemaailmsetel võistlustel 1993. aasta sisemaailmameistrivõistlustel. Ta sai 1995. aastal Jamaica meistrivõistlustel teise koha ja pääses sama aasta maailmameistrivõistlustele, kuid tema dopinguproov osutus positiivseks efedriini kasutamise tõttu ja talle määrati kolmekuuline võistluskeeld. 1997. aasta maailmameistrivõistlustel jõudis ta veerandfinaali ja 1999. aasta sisemaailmameistrivõistlustel sai ta 60 meetri jooksus kuuenda koha. Ta osales 2000. aasta olümpiamängudel teatejooksus. Viimasel rahvusvahelisel võistlusel osales ta 2001. aasta Kesk-Ameerika ja Kariibi mere meistrivõistlustel, kus ta saavutas seitsmenda koha. Tippspordist loobus 2002. aastal ja ta on nüüd Texases noorte jooksutreener. Tutvustus IAAFi lehel
Ánninos Markoullídis

Ánninos Markoullídis (kreeka keeles Αννινος Μαρκουλλίδης; sündinud 8. veebruaril 1971 Limassolis) on Küprose endine sprinter. 1996. aasta olümpiamängude avatseremoonial oli ta Küprose lipukandja. Markoullídis osales viitel olümpiamängudel aastatel 1992–2004. Tema parimaks tulemuseks jäi 2004. aasta olümpiamängudel saavutatud 15. koht. Tutvustus IAAFi lehel
Sanger

Sanger võib tähendada järgmist: Sanger, linn USA California osariigis Sanger, asula USA Lääne-Virginia osariigis Sanger, kummituslinn USA Põhja-Dakota osariigis Sanger, linn USA Texase osariigis Sanger, perekonnanimi Jonathan Sanger, USA filmi-, televisiooni- ja teatriprodutsent Frederick Sanger, Briti biokeemik Larry Sanger, Vikipeedia ja Citizendiumi asutaja Margaret Sanger, naisõiguslane
Sanger (Põhja-Dakota)

Sanger on kummituslinn USA-s Põhja-Dakota osariigis Oliveri maakonnas. Sanger asutati 1879. aastal ja algul kandis asula nime Bentley. See oli Oliveri maakonna halduskeskus kuni 1884. aastani, kui asula nimeks sai Sanger. Asula ei olnud väga suur. Sangerist oli pärit kohalik kangelanna Hazel Miner, kes ohverdas oma elu, et päästa oma vend ja õde 1920. aasta lumetormist. 20. sajandil hakkas asula inimestest tühjenema ja hüljati täielikult 1985. aastal. Pildid talvisest Sangerist Sanger GhostofNorthDakota lehel Pildid Sangerist
Lhuentse ringkond

Lhuentse ringkond on 1. järgu haldusüksus Bhutanis.
1920. aasta Põhja-Dakota lumetorm

1920. aasta Põhja-Dakota lumetorm oli Ameerika Ühendriikides Põhja-Dakota osariigis 1920. aastal 15.–18. märtsini kestnud lumetorm. Tugev tuul ja mahasadanud 20-sentimeetrine lumekiht peatas raudteeliikluse Bismarckis. Fargo ja Minneapolise vahel töötas vaid üksainus telefoniliin. 1920. aasta lumetorm oli üks kõige tugevamaid lumetorme Põhja-Dakota osariigis. Lumetormis hukkus 34 inimest.
Ingvild Bryn

Ingvild Bryn (sündinud 18. märtsil 1961 Vossis) on norra teleajakirjanik. Ta on Norra riigiringhäälingu NRK televisiooni õhtuse uudistesaate "Dagsrevyen" saatejuht. Bryn on lõpetanud Volda Ülikooli Kolledži ja Oslo Ülikooli. Bryn alustas tööd uudistesaatejuhina 1990. aastal, misjärel oli ta korrespondent USA-s Washingtonis. Ta oli koos Morten Harketiga Oslos toimunud 1996. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse saatejuht. Ingvild Bryn on abielus, peres kasvab 2 lapsendatud last.
Ha ringkond

Ha ringkond on 1. järgu haldusüksus Bhutanis.
Vahastu kalmistu

Vahastu kalmistu on kalmistu Raplamaal Rapla vallas Vahastu külas. Kalmistu asub Vahastu kiriku juures. Kalmistule püstitati 1931. aastal Vahastu Vabadussõja mälestussammas, mis taastati 1989. aastal. Vahastu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Andi Kivinukk

Andi Kivinukk (sündinud 29. mail 1948 Nõval) on eesti matemaatik. Ta on Tallinna Ülikooli matemaatika ja loodusteaduste instituudi professor. Ta lõpetas aastal 1966 Keila 1. Keskkooli. Aastatel 1966–1974 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis, aastatel 1966–1971 matemaatikateaduskonna üliõpilasena; aastatel 1971–1974 aspirantuuris. Aastatel 1974–1993 töötas Tallinna Tehnikaülikoolis assistendi, vanemõpetaja, vanemteaduri ja dotsendi ametikohtadel. Alates 1994. aastast töötab ta Tallinna Ülikooli matemaatilise analüüsi õppetooli juhina. Aastatel 2005–2007 oli Tallinna Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna dekaan. Ta on olnud külalisteadur 1998–1998 Odense ülikoolis (Taani), 1993–1993 Darmstadti Tehnikaülikoolis (Saksamaa) ja 1978–1979 Budapesti Tehnikaülikoolis (Ungari). Kivinukk sai teaduste kandidaadi kraadi Tartu Riiklikus Ülikoolis 1975. aastal ("Ühe ja mitme muutuja funktsioonide lähendamise järgust", juhendaja Gunnar Kangro). Teadustöö põhisuunad matemaatikas on funktsioonide lähendusteooria, valimridade teooria, lainekeste teooria, arvutusmeetodid (funktsioonide lähendamine, kvadratuurvalemid, integraalvõrrandid), P140 Jadad, Fourier' analüüs, funktsionaalanalüüs (Shannoni valimread, finantsmatemaatika, positiivsete operaatoritega lähendamine). 2012 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal 2015 Eesti Matemaatika Seltsi auliige 2019 Tallinna Ülikooli teenetemärk Andi Kivinukk on abielus Anne Kivinukiga (sündinud Järvis), neil on tütred Elina ja Liisi. Aastatel 2000–2005 oli Andi Kivinukk Eesti Matemaatika Seltsi asepresident, 1987–1996 aga sama seltsi juhatuse liige. Andi Kivinukk on olnud ka Euroopa Insenerihariduse Ühingu matemaatika töörühma korrespondent, Eesti Teadusfondi matemaatikateaduste ekspert, Eesti Teadusfondi grantide hoidja, erialaseminaride ja -konverentside korraldaja ning ajakirjade Journal of Approximation Theory ja ETA Toimetised. Füüsika-matemaatika retsensent, erialakonkursside ja habilitatsioonikomisjonide liige. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. juuni 2014. Vaadatud 14. jaanuaril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Andi Kivinukk Eesti Teadusinfosüsteemis
Kazuto Matsumura

Kazuto Matsumura (jaapani keeles 松村一登 Matsumura Kazuto; sündinud 20. jaanuaril 1953 Nagano prefektuuris Jaapanis) on jaapani keeleteadlane ja estofiil. Matsumura õppis aastail 1971–1976 Tōkyō Ülikooli filoloogiateaduskonnas keelefilosoofiat ja üldkeeleteadust ning kuulas samas professor Tamotsu Koizumi sissejuhatavat kursust fennougristikast ja soome-ugri võrdlev-ajaloolisest keeleuurimisest; soome ja eesti keele õpinguid alustas ta iseseisvalt. 1977. aastal käis ta esimesel välisreisil Soomes, kus osales Lappeenrannas soome keele ja kultuuri suvekursustel. 1978–1981 oli ta Soome Haridusministeeriumi stipendiaadina Helsingi Ülikoolis, 1987–1988 stipendiaat Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Aastail 1983–1995 töötas ta Tōkyō Võõrkeelte Ülikooli Aasia ja Aafrika keelte ja kultuuride uurimisinstituudi teaduri (1983–1989) ja abiprofessorina (1989–1995), seejärel Tōkyō Ülikooli humanitaaria ja sotsioloogia kraadiõppe osakonna abiprofessori (1995–1996) ja professorina (1996–2004). 2004. aastast on ta samas dünaamilise lingvistika professor. Kazuto Matsumura peamised uurimisalad on soome, eesti ja mari keel ning korpuslingvistika. Ta on koostanud eesti keele grammatika "Esutonia-go bunpoo nyuumon" (1991), eesti-jaapani sõnastiku "Esutonia-go syooziten" (1991), avaldanud ülevaatekirjutisi ning üle kümne uurimuse eesti keelest, käsitledes peamiselt eesti kohakäändeid ja adverbiaalatribuuti. Ta on tegelnud ka eesti keele korpuse ja XIX sajandi eestikeelsete ajalehtede teksti elektroniseerimisega. Matsumuro on juhendanud Tōkyōs eesti keele alaseid väitekirju. Tõlkijate kollektiivi juhina on ta avaldanud jaapani keeles Jaan Kaplinski luulet ja essee (2005) ning katsetanud eesti lastekirjanduse tõlkimist jaapani keelde. Matsumura on Jaapani Lingvistika Seltsi ja Jaapani Uralistika Seltsi liige. 2009 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk Intervjuu Kazuto Matsumuraga, Oma Keel 2007, nr 2, lk 66. Kazuto Matsumura koduleht (inglise keeles) Intervjuu Kazuto Matsumuraga, Oma Keel 2007, nr 2, lk 66–72.
Students for a Free Tibet

Students for a Free Tibet ('õpilased vaba Tiibeti eest') on ülemaailmne rohujuuretasandi võrgustik, mis koosneb õpilastest, üliõpilastest ja aktivistidest, kes töötavad Tiibeti rahva inimõiguste ja vabaduse nimel. Võrgustiku liikmed kasutavad hariduslikku, oma vaateid propageerivat ja vägivallatut otsest tegevust, et saavutada Tiibeti iseseisvust. Liikumine toetab Tiibeti enesemääramist, toetudes maa iseseisvale ajaloole, ning taunib Hiina valitsuse tegevust, mis kahjustab Tiibeti inimeste põhiõigusi, kultuuripärandit, keskkonda, keelt ja religiooni. Mittetulundusühingu asutasid 1994. aastal New Yorgis Tiibeti iseseisvust pooldavad tiibetlased, nende toetajad ja üliõpilased. Alguses oli nende tegevus suunatud kaastudengite teadlikkuse tõstmisele. Praegu on võrgustikul üle 650 haru ülikoolides ja keskkoolides rohkem kui 100 riigis.
Gasa ringkond

Gasa ringkond on 1. järgu haldusüksus Bhutanis.
Holger Mölder

Holger Mölder (sündinud 13. jaanuaril 1962) on eesti politoloog. Ta on lõpetanud 1994. aastal Eesti Humanitaarinstituudi ning kaitsnud 1998. aastal rahvusvahelise julgeoleku ja tsiviil-militaarsuhete alase magistritöö U.S. Naval Postgraduate Schoolis ja 2010. aastal politoloogiaalase doktoriväitekirja Tartu Ülikoolis. Koos Indrek Olmaruga on Mölder asutanud 1992. aastal ajakirja Magellani pilved, 2010. aastal ühiskondlik-poliitilise blogi "Persona in fieri" ning 2011. aastal kultuuriloolise blogi "Aegumatud intervjuud". Mölder/est Holger Mölder Eesti Teadusinfosüsteemis Persona in fieri Aegumatud intervjuud