laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mart Maastik

Mart Maastik (sündinud 17. mail 1964) on eesti ettevõtja ja poliitik, alates 5. aprillist 2023 XV Riigikogu liige. Ta peab turismitalu Saaremaal Karala külas. Märtsis 2019 peatas ta Saaremaa vallavolikogu Saarlase fraktsiooni esimehena oma rahvasaadiku volitused. Ta on alates 27. jaanuarist 2021 Isamaa Erakonna liige. Sama aasta juunis valiti ta erakonna Saaremaa piirkonna üldkogul piirkonna esimeheks. Sama aasta augustis valiti ta erakonna volikogu esimeheks. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 855 häält ning ei osutunud valituks, kuid sai Riigikokku Riho Terrase asendusliikmena. FOTOD: Mardi talu - lastele mõeldes loodud kodu Saaremaal, Delfi, 12. juuni 2016 Vallavolinik Mart Maastik jätab kommunaalpoliitika, Saarte Hääl, 26. märts 2019 Isamaa Saaremaa piirkonna juhiks valiti Mart Maastik Isamaa valis volikogule esimehe ja aseesimehed, Delfi, 7. august 2021
Vaidegiai

Vaidegiai (poola keeles Wodziagi) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Vaidegiai piirneb põhjas Mačiuliškėsega, loodes Gureliaiga, idas Trakų Vokėga, lõunas Dobrovolėga ja läänes Užukampisega. Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Selle alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Dobrovolė

Dobrovolė (poola keeles Dobrowola) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Dobrovolė piirneb põhjas Vaidegiaiga, idas Trakų Vokėga ja loodes Užukampisega. Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. XX sajandi alguses asus seal ka Trakų Vokė mõisa karjamõis. Küla alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Ditmir Bushati

Ditmir Bushati (sündinud 24. märtsil 1977 Shkodras) on Albaania poliitik. 2013–2019 oli ta Albaania välisminister. Bushati lõpetas 1999. aastal Tirana Ülikooli õigusteaduskonna ning omandas aastal 2001 Hollandis asuvast Leideni Ülikoolist magistrikraadi rahvusvahelise õiguse erialal. Ta oli rahvusvahelise õiguse teadur TMC Asseri Instituudis Haagis. Ta oli ka ühe aasta programmi TEMPUS (Trans-European Mobility Programme for University Studies) stipendiaadina Kreekas Ateena Ülikooli Euroopa Avaliku Õiguse Keskuses, spetsialiseerudes Euroopa Liidu seadustele, ning on saanud diplomi Harvardi Ülikoolist, Ameerika Rahvusvahelise Õiguse Akadeemiast Dallases ja Åbo Akademist Soomes. Enne oma poliitilist karjääri oli Bushati kodanikuühiskonna juht ja üks Albaania Euroopa Liikumise (EMA) asutajaliikmetest. Ta on Euroopa Välisasjade Nõukogu liige ja on olnud ka Freedom House'i analüütik 2007–2008, Euroopa Rahvusvahelise Õiguse Seltsi (ESIL) riiklik teabeesitaja ja 2006–2008 ka Avatud Ühiskonna Toetusfondi Albaania Euroopa integratsiooniprotsessi edenemist jälgiva projekti riiklik koordinaator. Ta on töötanud mitme Euroopa Liidu, Maailmapanga, USAID, GIZ-i, Friedrich Eberti Sihtasutuse ja IOM-i projekti konsultandina. Ta töötas Albaania Euroopa integratsiooniministeeriumi õigusaktide ühtlustamise esimehena. Selles ametis kuulus ta meeskonda, kes pidas läbirääkimisi Euroopa Liiduga stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingu (SAA) üle. Ta töötas asepeaministri Euroopa asjade nõunikuna, õigusnõunikuna põhiseaduskohtus, Albaania Vabariigi presidendi kantseleis ja Endise Jugoslaavia Rahvusvahelises Kriminaaltribunalis. Ta on pidanud loenguid Euroopa õiguse ja ELi laienemisprotsessi kohta Albaania ja Kosovo asutustes ja ülikoolides. Ta on avaldanud teadustöid ja artikleid ELi laienemisprotsessi, rahvusvahelise avaliku õiguse ja Euroopa õigusega seotud valdkondades. Albaania Sotsialistliku Partei kandidaadina valiti Bushati esimest korda 2009. aasta parlamendivalimistel Tirana ringkonna parlamendiliikmeks. 2013. aasta juunis toimunud parlamendivalimistel valiti ta sama ringkonna jaoks uuesti. Parlamendiliikmena oli ta Euroopa integratsioonikomisjoni esimees ja ELi-Albaania ühiskomisjoni liige (2009–2013). 2011. aasta novembris valiti ta Sotsialistliku Partei juhtkomitee liikmeks. 2013. aasta septembrist kuni 2018. aasta detsembrini oli ta Albaania välisminister. 2016. aasta augustis kohtus ta Zhongnanhais Hiina riiginõuniku Yang Jiechiga, et arutada Albaania-Hiina suhteid. Jaanuaris 2017 kutsus ta pärast kahepäevast Teheranis viibimist Iraani üles koostööle energeetika, põllumajanduse ja turismi vallas. Ta osales 7.–9. septembril 2017 Tallinnas toimunud Gymnichil. Välisminister Sven Mikser ja Bushati kohtusid ka üldasjade nõukogu lõunal detsembris 2017. Veebruaris 2018 külastas ta Eestit teist korda. Ta on ka Euroopa Välissuhete Nõukogu liige. Ta on abielus ja tal on kaks last: Hera ja Martin. Lisaks emakeelele räägib ta vabalt inglise ja itaalia keelt ning valdab hästi ka prantsuse keelt. Bushati Twitteri konto
Koomik

Koomik on inimene, kes mängib teatrilavastuses, filmis või mujal koomilisi rolle või kes tegeleb muul sarnasel viisil humoorikate tekstide, näiteks humoreskide, vestete, naljandite, anekdootide või muude huumoriteoste toonitatult ilmeka esitamisega. Koomikuks nimetatakse ka inimtüüpi, kes on sageli seltskonna hing ning kellel on kombeks tõsta kaaslaste tuju kõike pisut veiderdades naljaks pöörates. Lava- või ekraaniteoses esinevat ja/või näitlejaväljaõppega koomikut nimetatakse komöödianäitlejaks. Püstijalakomöödiat etendavat või üksi koomilisi lavasketše esitavat inimest nimetatakse püstijalakoomikuks. Vanasti nimetati koomikut ka komödiandiks. Tuntud koomikute hulka kuuluvad näiteks inglane Rowan Atkinson, kes on mänginud Mr. Beani ja muid koomikurolle paljudes telesarjades ja filmides, ning eestlane Sulev Nõmmik, kelle populaarseim koomikuroll oli Ernst Kern ehk Kärna Ärni, mida ta esitas nii tele- kui ka raadiosaadetes. Tummfilmiajastu tuntuim koomik oli ameeriklane Charlie Chaplin. Euroopa komöödiakuningaks on nimetatud prantslast Louis de Funèsi. Rohkesti rahvusvaheliselt tuntud koomikuid on kerkinud esile prantsuse komöödiafilmides (nt Pierre Richard, Jacques Tati, Jean Marais, Gérard Depardieu, Jean Reno jt) ning inglise komöödiasarjades ja -filmides (nt John Cleese, Stephen Fry, Dawn French, Zoë Wanamaker, Roger Moore, Kris Marshall jt). Ameerika Ühendriikide filmidest tuntud koomikute hulka kuuluvad näiteks nii mitmekülgsed filminäitlejad Cary Grant ja Robin Williams kui ka peamiselt komöödiatele spetsialiseerunud Buster Keaton, Eddie Murphy, Steve Martin, Katey Sagal, Fran Drescher jpt. Inglise näitleja Hugh Laurie on aga koomikuna populaarsust kogunud nii Suurbritannias tehtud komöödiasarjarollidega kui ka USA telesarja "Dr House" ekstsentrilise peaosatäitjana. Soome koomikutest on üks tuntumaid olnud Vesa-Matti Loiri; sel sajandil on YouTube'i kaudu rohke rahvusvahelise menu osaliseks saanud Ismo Leikola, kes käsitleb sageli oma lavasketšides humoorikas võtmes keeleteemasid. Eeskätt suuremates riikides on koomikud sisustanud palju hooaegu kestnud omanimelisi meelelahutussaateid, näiteks Ellen DeGeneres ("Ellen: The Ellen DeGeneres Show"), Jay Leno ("The Tonight Show with Jay Leno"), Conan O'Brien ("Late Night with Conan O'Brien") jt. Soome koomikute omanimelistest sarjadest on tuntumad olnud Spede Pasaneni "Spede show" ja "Speden Spelit". kloun narr Tiina Aug. Tuhandenäoline Louis de Funes Anne & Stiil / Delfi Lood, 05.03.2009. Ismo Leikola sketše YouTube'is. Vaadatud 13.09.2024.
Užukampis

Užukampis on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Užukampis piirneb idas Vaidegiaiga ja kagus Dobrovolėga. Linnaosa on kujunenud samanimeline küla idapoolsesse Vilniusega liidetud ossa. Sealsed alad liideti Vilniusega aastal 1996.
Alberto Bachelet

Alberto Arturo Miguel Bachelet Martínez (27. aprill 1923 Santiago – 12. märts 1974 Santiago) oli Tšiili sõjaväelane (lennuväe brigaadikindral) ja diplomaat. Ta oli Tšiili sõjaväes alates 1940. aastast. Ta oli aastatel 1962–1972 Tšiili sõjaväeatašee Ameerika Ühendriikides. Pärast Augusto Pinocheti sõjaväelist riigipööret 11. septembril 1973 vahistati ja vangistati teda korduvalt, sest ta oli sõjaväelise riigipöörde vastu. Ta suri südamerabandusse järgekordse vangistuse ajal. Tema abikaasa oli alates 1945. aastast arheoloog Ángela Jeria. Neil on poeg Alberto ja tütar Michelle, viimane on kaks korda olnud Tšiili president.
Philipp Max

Philipp Martin Max (sündinud 30. septembril 1993 Viersenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis PSV Eindhoven. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta 2014. aasta märtsis Schalke 04 meeskonnas. Hooajal 2014–15 mängis ta Saksamaa esiliiga klubis Karlsruher SC. Aastatel 2015–2020 mängis Max Saksamaa kõrgliigas FC Augsburgi ridades. 2020. aasta septembris liitus ta PSV Eindhoveniga. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Max Saksamaa olümpiameeskonnaga hõbemedali. Saksamaa jalgpallikoondises debüteeris ta 11. novembril 2020 sõprusmängus Tšehhi vastu. Tema isa Martin Max on endine jalgpallur. PSV Eindhoven Johan Cruyff Shield: 2021
Simon Sluga

Simon Sluga (sündinud 17. märtsil 1993 Porečis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib väravavahina Bulgaaria kõrgliigaklubis Razgradi Ludogorets ja Horvaatia jalgpallikoondises. Horvaatia kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2014–15 NK Lokomotivas, kus ta mängis HNK Rijekast laenul. Rijeka esiväravavahi kohal oli Sluga aastatel 2017–2019. 2019. aastal võitis ta Rijekega Horvaatia karikavõistlused. 2019. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu äsja Inglismaa esiliigasse tõusnud Luton Towniga. Üleminekutasu oli 1,5 miljonit naelsterlingit, millega sai Sluga Luton Towni läbi aegade suurimaks ostuks. 2021. aastal valiti Sluga Luton Towni aasta mängijaks. 2022. aasta jaanuaris liitus ta Razgradi Ludogoretsiga. Horvaatia jalgpallikoondises tegi Sluga debüüdi 11. juunil 2019 sõprusmängus Tuneesia vastu. Ta oli Horvaatia koondisse varuväravavaht 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. "THE HATTERS BREAK TRANSFER RECORD TO SIGN SIMON SLUGA!". Luton Town F.C. 19.7.2019. Vaadatud 8.8.2021 "Лудогорец привлече хърватски национал от Англия". ludogorets.com. 31.1.2022. Vaadatud 13.6.2022
Mikrofüsiomeetria

Mikrofüsiomeetria on in vitro mõõtmine elu või elusa aine (nagu organid, koed või rakud) funktsioonide ja tegevuste ning sellega seotud füüsikaliste ja keemiliste nähtuste mõõtmine väga väikesel (mikromeetri) skaalal. Mõiste mikrofüsiomeetria tekkis teaduskirjanduses 1980. aastate lõpus. Mikrofüsiomeetrias hinnatavad peamised parameetrid on pH ning lahustunud hapniku, glükoosi ja piimhappe kontsentratsioon, rõhuasetusega kahele esimesele. Nende parameetrite eksperimentaalne mõõtmine koos rakukultuuri säilitamiseks mõeldud vedelikusüsteemiga ja ravimite või toksiinide kindlaksmääratud manustamisega annab kvantitatiivsed väljundparameetrid rakuvälise hapestumise kiirus (EAR), hapnikutarbimise kiirus (OUR) ja glükoosi tarbimise või laktaadi vabanemise kiirus, et iseloomustada ainevahetuse olukorda. Tänu anduripõhiste mõõtmiste märgistusvabale iseloomule on võimalik rakkude või kudede dünaamiline jälgimine mitme päeva või isegi pikema aja jooksul. Pikemas ajaskaalas saab raku metaboolse reaktsiooni dünaamilise analüüsi abil eristada akuutset mõju (nt üks tund pärast ravi), varajast mõju (nt 24 tunni pärast) ja hilinenud, kroonilist reaktsiooni (nt 96 tunni pärast). Nagu Alajoki jt on öelnud: "Kontseptsioon on, et energia metabolismi aktiivsuse jälgimise abil on võimalik tuvastada retseptorite aktiveerumist ja muid füsioloogilisi muutusi elusrakkudes." McConnel HM, Owicki JC, Parce JW, Miller DL, Baxter GT, Wada HG, Pitchford S (1992). "The Cytosensor Microphysiometer: Biological Applications of Silicon Technology", Science, 257, 1906–1912 Brischwein, M.; Wiest, J. (2018). "Microphysiometry". Bioanalytical Reviews. Springer. DOI:10.1007/11663_2018_2. Hafeman DG, Parce JW, McConnell H (1988). "Light-addressable potentiometric sensor for biochemical systems", Science 240, 1182–1185 Owicki JC, Parce JW (1990). "Bioassays with a microphysiometer". Nature 344, 271–272 Alajoki ML, Bayter GT, Bemiss WR, Blau D, Bousse LJ, Chan SDH, Dawes TD, Hahnenberger KM, Hamilton JM, Lam P, McReynolds RJ, Modlin DN, Owicki C, Parce JW, Redington D, Stevenson K, Wada HG, Williams J (1997). "High-performance microphysiometry in drug discovery", Devlin JP (ed) High Throughput Screening: The Discovery of Bioactive Substances. Marcel Dekker, New York, 427–442.
200

200. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad Aastad: 195 196 197 198 199 - 200 - 201 202 203 204 205 ... Samosata Paulus, Antiookia piiskop Tacitus, Rooma imperaator Valerianus, Rooma imperaator Sun Ce, hiina väejuht
Vedelgaas

Vedelgaas on gaasi jahutamise või kokkusurumise teel osaliselt või täielikult vedeldatud aine, mis püsib vedelana kas normaalrõhu juures piisavalt madalal temperatuuril (näiteks hapnik ja lämmastik) või normaaltemperatuuri juures rõhu all (näiteks propaan ja butaan). Harilikult mõeldakse vedelgaasi all vedeldatud propaani ja butaani segu (lühend LPG inglise keele sõnadest Liquefied Petroleum Gas). Seda kasutatakse veonduses (autokütusena), majapidamises (gaasigrill), ehituses ja tööstuses (gaasipõleti). Vedelgaasi LPG kõrval kasutatakse kütusena vedeldatud maagaasi LNG (Liquefied Natural Gas) ja veeldatud biometaani LBN (Liquefied Biomethane). Need kütused koosnevad peamiselt fossiilsest või kliimaneutraalsest metaanist, mis vedeldatakse temperatuuril –161 … –164 °C. Butaani ja propaani segu NGL or LPG or LNG – Definitions and Common Uses
Nanotoru

Nanotoru on piklik õõneskeha läbimõõduga mõnest nanomeetrist kuni 100 nanomeetrini. Eriti suure tähtsusega ja hästi uuritud on süsiniknanotorud (lühend CNT, inglise keele sõnadest carbon nanotube), kuid on ka nanotorusid boornitriidist, titaandioksiidist, molübdeen- ja volframsulfiidist, samuti halogeniididest (nikkelkloriid, kaadmiumkloriid, kaadmiumjodiid). Nanotorude tootmist ja võimalikku kasutamist uuritakse intensiivselt nanotehnoloogia raamides; juba aastaks2002 oli ilmunud umbes 3000 sellealast uurimust. Nanotorud võivad olla ühe- või mitmeseinalised. Seina võivad moodustada suletud ringidekujuline või spiraalitaoline struktuur. Torude otsad võivad olla avatud või suletud. Torud võivad olla tühjad või täidetud, näiteks süsiniktorud vedela pliiga. Vastavalt tootmistingimustele võivad nanotorud moodustada niite ja nende kimpe. Nanotorude läbimõõt on enamasti mõni nanomeeter. Mitmeseinaliste torude siseläbimõõt võib olla isegi 0,3 nm, seega vaid üks kümnetuhandik juuksekarva jämedusest. Nanotorude pikkus on tüüpiliselt mõned mikromeetrid, süsiniknanotorude pikkus aga võib ulatuda 20 sentimeetrini. Nanotorustruktuuri suurepinnalisus ja väike eritakistus loob eeldused selle kasutamiseks elektrokeemias, näiteks superkondensaatorite, vesinikusalvestite ja päikeseelementide väljatöötamisel. Nanotorude perspektiivne rakendusvaldkond on mikroelektroonika. Nimelt osutub võimalikuks valmistada elektroonikakomponente molekulaarsel tasemel, milleks ränil põhinev pooljuhtstruktuur pole kasutatav. Niisugused süsiniknanotorudest väljatransistorid teevad võimalikuks elektroonikalülituste (näiteks arvutite mäluseadmete) edasise miniaturiseerimise.
Süsiniknanotorudest väljatransistor

Süsiniknanotorudest väljatransistor, lühend CNTFET (inglise keele sõnadest carbon nanotube field-effect transistor), on väljatransistor, mille kanaliks on üksainus nanotoru või nende struktuur pikkusega mõni nanomeeter. Niisugused transistorid on väiksemad kui senised ränil põhinevad isoleeritud paisuga väljatransistorid (MOSFET), ka on neil parem elektrijuhtivus ja seega suurem ümberlülituskiirus (vastavalt võimalik kõrgem taktsagedus). Niisugused väljatransistorid võivad hakata asendama ränistruktuure, kui on lahendatud mitmed tehnoloogiaprobleemid. Esmakordselt avaldati uurimistulemused üheseinaliste nanotorude elektriliste omaduste kohta 1997. a. Sander J. Tans, Michel H. Devoret, Hongjie Dai, Andreas Thess, Richard E. Smalley (1997-04). Individual single-wall carbon nanotubes as quantum wires. Kd 386. Lk 474–477. DOI:10.1038/386474a0. ISSN 0028-0836. {{raamatuviide}}: eiran tundmatut parameetrit |Sammelwerk=, kasuta parameetrit (|work=) (juhend); kontrolli kuupäeva väärtust: |aasta= (juhend)CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Raivo Öpik

Raivo Öpik (sündinud 15. augustil 1953) on eesti jurist ja politseiametnik. Ta on õppis aastatel 1971–1976 Tartu Riikliku Ülikoolis õigusteadust (lõpetas). 1999–... Sisekaitseakadeemia, lektor 1.01.2003–31.12.2007 Sisekaitseakadeemia Kriminaalmenetluse instituut – juhataja 1.01.1999–31.12.2003 Sisekaitseakadeemia Politseikolledž – direktor 1.01.1998–31.12.1999 Politseiameti kriminaalosakond – politseiasedirektor 1.01.1996–31.12.1998 PA Keskuurimisbüroo – politseiasedirektor 1.01.1995–31.12.1996 PA Keskuurimisbüroo – direktor 1.01.1993–31.12.1995 PA Keskuurimisbüroo Tartu Uurimisbüroo – asedirektor 1.01.1991–31.12.1993 Eesti Uurimisameti Transpordi Uurimisbüroo – uurija 1.01.1986–31.12.1991 Transpordi Siseasjade osakond – vanemuurija 1.01.1976–31.12.1986 Kohtla-Järve SAO uurimisjaoskond ja Tartu SAO uurimisjaoskond – uurija Raivo Öpik, Eesti Teadusinfosüsteem CV, vaadatud (09.08.2021)
Jefim Berkovitš

Jefim Berkovitš (sündinud 11. juunil 1937 Beršadi linnas Ukraina NSVs) on Eesti tehnikateadlane. Lõpetas Lvovi Polütehnilise Instituudi elektrotehnika teaduskonna 1959; aspirant Moskva Elektrotehnika Instituudis. Tehnikateaduste kandidaat (Moskva Elektrotehnika Instituut) 1975; tehnikateaduste doktor (Ukraina TA Elektrodünaamika Instituut) 1990; professor 1996. Suunati M. I. Kalinini nim Tallinna Elektrotehnikatehasesse (hiljem firma ESTEL) 1966; töötanud büroo- ja osakonnajuhatajana. TTÜs 1996/1997: elektriajamite ja jõuelektroonika instituudi elektriajamite ja elektrivarustuse erakorraline professor 1996/1997. Jõuelektroonika. Avaldanud publikatsioone, omab autoritunnistusi. Tegelenud pooljuhtmuundurite loomise ja seeriaviisilise tootmise juhtimisega; oli venekeelse erialaajakirja toimetuse liige 1971–1991. Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 2008, lk. 38.
Optofluidika

Optofluidika on uurimis- ja tehnoloogiavaldkond, milles on ühendatud fluidika (eelkõige mikrofluidika) ja optika eelised. Selle tehnoloogia rakenduste hulka kuuluvad näidikud, biosensorid, laboriseadmed, läätsed, molekulaarse pildi ja energia vahendid. Vedelikuoptiliste seadmete idee ulatub tagasi vähemalt 18. sajandisse, mil pakuti välja (ja lõpuks arendati välja) elavhõbeda pöörlevad basseinid vedelik-peegelteleskoopidena. 20. sajandil töötati välja uued tehnoloogiad, nagu värvainelaserid ja vedeliku südamiku lainejuhid, mis kasutasid ära häälestatavust ja füüsikalist kohandatavust, mida vedelikud pakkusid nendele uutele fotoonilistele süsteemidele. Optofluidika valdkond hakkas ametlikult tekkima 2000. aastate keskel, kui mikrofluidika ja nanofotoonika valdkonnad küpsesid ning teadlased hakkasid otsima sünergiat nende kahe valdkonna vahel. Üks selle valdkonna peamisi rakendusi on lab-on-a-chip ja biofotoonilised tooted. Optofluidika ja sellega seotud teadusuuringud on toonud kaasa uute toodete ja alustavate ettevõtete loomise. Varioptic on spetsialiseerunud elektrifiltril põhinevate läätsede arendamisele arvukateks rakendusteks. Optofluidics, Inc. asutati 2011. aastal Cornelli ülikoolist, et arendada molekulaarse püüdmise ja haiguste diagnoosimise vahendeid, mis põhinevad fotooniliste resonaatorite tehnoloogial. Liquilume UC Santa Cruzist on spetsialiseerunud molekulaardiagnostikale, mis põhineb noole lainerjuhtidel. Euroopa Komisjon käivitas 2012. aastal uue COSTi raamistiku, mis tegeleb üksnes optofluidikaga ja selle rakendamisega. Psaltis, D.; Quake, S. R.; Yang, C. (2006). "Developing optofluidic technology through the fusion of microfluidics and optics". Nature. 442 (7101): 381–386. Bibcode:2006Natur.442..381P. DOI:10.1038/nature05060. PMID 16871205. Zahn, p. 185. Boas, Gary (juuni 2011). "Optofluidics and the Real World: Technologies Evolve to Meet 21st Century Challenges". Photonics Spectra. Vaadatud 26. juunil 2011. "Optofluidics: Optofluidics can create small, cheap biophotonic devices". 1. juuli 2006. Vaadatud 26. juunil 2011.[alaline kõdulink] "COST Action MP1205 Advances in Optofluidics: Integration of Optical Control and Photonics with Microfluidics". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. november 2017. Vaadatud 14. veebruaril 2017.
Achraf Hakimi

Achraf Hakimi Mouh (araabia keeles أشرف حكيمي موح‎; sündinud 4. novembril 1998 Madridis) on Maroko jalgpallur, kes mängib kaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain ja Maroko jalgpallikoondises. 2006. aastal liitus ta Madridi Reali noorteakadeemiaga. Hooajal 2016–17 debüteeris ta Madridi Reali reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hispaania kõrgliigas debüteeris Hakimi 1. oktoobril 2017 mängus RCD Espanyoli vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas sama aasta 9. detsembril mängus Sevilla vastu. Aastatel 2018–2020 mängis Hakimi laenul Saksamaa kõrgliiga klubis Dortmundi Borussia. Hooajal 2020–21 mängis Hakimi Itaalia kõrgliiga klubis Milano Internazionale ja tuli samal hooajal klubiga Itaalia meistriks. 2021. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Paris Saint-Germainiga. Maroko jalgpallikoondises debüteeris Hakimi 11. oktoobril 2016 mängus Kanada vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 1. septembril 2017 MM-i valikmängus Mali vastu. Hakimi on kuulunud Maroko koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. Madridi Real Supercopa de España: 2017 UEFA Meistrite Liiga: 2017–18 UEFA Superkarikas: 2017 Klubide maailmameistrivõistlused: 2017 Dortmundi Borussia DFL-Supercup: 2019 Milano Inter Serie A: 2020–21  Achraf Hakimi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Total Analysis System

Total Analysis System (TAS) kirjeldab automatiseeritud seadet, mis sisaldab kõiki vajalikke etappe proovi keemiliseks analüüsiks, nt proovi võtmine, proovi transport, filtreerimine, lahjendamine, keemilised reaktsioonid, eraldamine ja avastamine. Uus suundumus on tänapäeval mikro-totaalanalüüsi süsteemide (µTAS) loomine. Selline süsteem vähendab kogu laboratooriumi kiibisuuruseks lab-on-a-chip süsteemiks. Väga väikeste mõõtmete tõttu saab sellise süsteemi paigutada proovivõtukoha lähedale. Samuti võib see olla väga kuluefektiivne, arvestades kiibitehnoloogiaid, proovide suurust ja analüüsi aega. Samuti vähendab see laboripersonali kokkupuudet mürgise kemikaaliga, mis on täiendav eelis võrreldes tavapäraste tehnikatega. Selle tehnoloogia teine eelis on see, et kasutuskohajärgsed diagnostikakomplektid ei vaja epideemiate ajal kvalifitseeritud tehnikuid ja aitavad seega päästa miljoneid elusid.
Infotöötlus

Infotöötlus, informaatikas info töötlemine on (andmete kogumine, sisestamine, programmide vahendusel teisendamine, talletamine) automaattöötlusvahenditega, eeskätt arvutitega. Infotöötlus Entsüklopeedia.ee
Väike Emajõgi

Väike Emajõgi (võru keeles Väikene Imäjõgi) on jõgi Eestis. Väike Emajõgi saab alguse Otepää kõrgustikult Pühajärve lõunaotsast ja suubub Võrtsjärve lõunatippu. Jõe lähe ja suue asuvad üksteisest 24 km kaugusel. Asub peaaegu kogu ulatuses Valga maakonnas, suudme eel voolab ka Tartu maakonna piiril. Väike Emajõgi on 87 km pikk, selle valgla on 1380 km² ja suurim lisajõgi Pedeli jõgi. Jõe lähe asub 115 meetrit üle merepinna ja suue 34 meetrit, seega langeb jõgi 81 meetrit ehk 0,98 meetrit kilomeetri kohta. Jõgi on ülemjooksul alates 3 meetrit ja alamjooksul kuni 120 meetrit lai. Pikasilla sild Väike Emajõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 17.03.2022.  Väike Emajõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Väike Emajõgi veebiportaalis eestigiid.ee
Hufvudstadsbladet

Hufvudstadsbladet (rootsi keeles 'pealinna ajaleht', lühend HBL) on Helsingis avaldatav Soome suurima levikuga rootsikeelne ajaleht.  Hufvudstadsbladet – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis