laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Otto Friedrich Ignatius

Otto Friedrich Ignatius (28. aprill 1794 Hageri – 7. september 1824 Peterburi) oli eesti maalikunstnik. Õppis Hageris, isa asutatud pansionaadis koos Gustav Adolf Hippiusega (Nissi Maarja koguduse õpetaja Thomas Hippiuse pojaga) Carl Sigismund Waltheri (kes oli Vardi mõisas August von Kotzebue laste koduõpetaja) juhendamisel. Kuna David Friedrich Ignatiuse ja August von Kotzebue naised olid õed, siis suheldi perekondlikul pinnal ja ka laste õpetamisel-kasvatamisel kasutati samade inimeste teeneid. Aastatel 1812–1813 õppis Peterburi Kunstide Akadeemias ja seejärel mõnda aega Berliinis Preisi Kunstide Akadeemias. Siirdus aastal 1815 koos Gustav Adolf Hippiuse ja August Georg Wilhelm Pezoldiga Dresdenisse, sealt Praha kaudu Viini, oli lühikest aega Viini Kunstiakadeemias Heinrich Friedrich Fügeri õpilane. Läks aastal 1817 Itaaliasse, tegutses kaks aastat Roomas, oli tihedas suhtluses natsareenlastega. Naasis aastal 1819 kodumaale, elas Hageris ja Tallinnas. Asus aastal 1820 Peterburi, oli Ermitaažis õukonnamaalija. Loonud usuteemalisi kompositsioone ning portreid. Abikaasa Adelheidi portrees (1819) on märgata otsest natsareenlaste mõju. Realistlikumad on erubrigadir Otto Wilhelm von Krusensterni ja ta abikaasa portree (1820). Suurim teos – Tsarskoje Selo lossikiriku keisrilooži laemaal – jäi lõpetamata (u. 1822, lõpetas 1825 Gustav Adolf Hippius, hävis 1941). Kirjutanud naljamänge ja sentimentaalseid luuletusi, komponeerinud laule. Aastatel 1829 ja 1830 avaldas väljaanne "Esthona" tema Itaalia-reisi päevaraamatu katkendeid, milles kirjeldab oma kunstimuljeid. Tema vanaisa Michael Ignatius oli eesti hernhuutlik kirjamees, koolmeister ja köster, isa David Friedrich Ignatius oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja. Tema ema onupoeg Adam Johann von Krusenstern oli baltisaksa päritolu Vene meresõitja, admiral (1842). Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996 Otto Friedrich Ignatius Eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA
Raadius

Raadius (ladina keeles radius – 'kiir') on matemaatiline lõik, mis ühendab ringjoone või sfääri punkti selle ringjoone või sfääri keskpunktiga. Tähistab ka selle lõigu pikkust. Ringi raadius on ringi ümbermõõduga seotud järgmiselt: r = c 2 π {\displaystyle r={\frac {c}{2\pi }}} , kus c on ringi ümbermõõt, r on ringi raadius ja π on pii. Ringi raadius on ringi pindalaga seotud järgmiselt: r = S π {\displaystyle r={\sqrt {\frac {S}{\pi }}}} , kus S on pindala, r on raadius ja π on pii. diameeter radiaan
Pinteri kirjandusauhind

Pinteri kirjandusauhind on Inglise PEN-klubi poolt Harold Pinteri mälestuseks väljaantav auhind. Auhinnale võivad kandideerida ainult britid või Suurbritannias tegutsevad kirjanikud. Žüriisse kuulub teiste seas Harold Pinteri lesk Antonia Fraser. Esmakordselt anti auhind välja 14. oktoobril 2009. 2009 Tony Harrison 2010 Hanif Kureishi 2011 David Hare 2012 Carol Ann Duffy 2013 Tom Stoppard 2014 Salman Rushdie 2015 James Fenton 2016 Margaret Atwood 2017 Michael Longley 2018 Chimamanda Ngozi Adichie 2019 Lemn Sissay 2020 Linton Kwesi Johnson 2021 Tsitsi Dangarembga 2022 Malorie Blackman 2023 Michael Rosen 2024 Arundhati Roy "Pinteri kirjandusauhinna statuut Inglise PEN-klubi veebisaidil". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. detsember 2019. Vaadatud 1. jaanuaril 2020.
NSV Liidu jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Nõukogude Liidu jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Meeskonna treener oli Gavril Katchaline. Lev Jašin Vladimir Kessarev Konstantin Kriglevski Boris Kuznetsov Juri Voinov Igor Netto German Apukthin Valentin Ivanov Nikita Simonjan Sergei Salnikov Anatoli Ilin Vladimir Maslatšenko Vladimir Beljajev Leonid Ostrovski Anatoli Maslenkin Viktor Tsarev Alexander Ivanov Valentin Bubukin Gennadi Gusarov Juri Falin Genrich Fiedosov Vladimir Jerohhin
Altermann

Altermann on perekonnanimi, mille tuntud kandjate seas on Karl-Heinz Altermann Milly-Lucie Altermann Theodor Altermann Ülo Altermann Karl Altermann Nimede eestistamisel määrati Altermanni-nimeliste isikute uueks perekonnanimeks Aasamäe, Aasmäe, Aegla, Aeljärv, Almistu, Altmets, Altmäe, Altnurm, Altnurme, Alttamm, Altvee, Altvälja, Arula, Ellamaa, Mäemets, Raidmaa, Vainulill, Väljaots, Õis või Õunasaar. Alterman
Adam Schrapfer

Adam Christiansson Schrapfer (Schraffer) (sündinud circa 1570 Liivimaa – maetud 20. aprillil 1630 Tallinnas) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane. Adam Schrapfer oli Poola-Rootsi sõja ajal Rootsi kuninglik kindralsõjakomissar Tallinnas, ooberst ja 1611. aastal asehaldur Haapsalus ja 1623. aastast Riia asehaldur. 1626. aastal kinkis Rootsi kuningas Gustav II Adolf sõjakomissar Adam Schrapferile Luunja (Lunia), Vesneri (Wesslershof) ja Haava (Hawa) mõisa Tartumaal ja andis 1629. aastal kasutusse Albu mõisa Järvamaal. Tema ja ta abikaasa hauaplaat, mille alumisel kartušil on alumisel poolel tekst: "DEM WO…EN….. HERR KONINGLICHEN MAJESTEDT ZV SCHWEDEN KR..ES COMMISSARIO VND STADT HALTER WH AUCH PRAESTDEN T..ZV DORPAT ANNO 1630" asub Järva-Madise Püha Matteuse kirikus. Tema vanemad olid Tartus saksa pastor ja jutlustaja olnud, Piiskopi (Bischofshof), Vesneri (Wesslershof) ja Haava (Hawa) mõisnik Christian Schrapfer ja Anna Böningck. Christian Schrapfer oli hertsog Magnuse õuejutlustaja ja nõunik, tema esidiplomaat ja superintendent, kes tuli Liivimaale koos Magnusega 1560. aastal ning aadeldati 1582. aastal Poola kuninga poolt. Tema abikaasa oli Anna Hogrewe (ka Hochgrefwe, surnud 1646). Abielust sündisid: Anna Schrapfer, Rootsi leitnandi, Riguldi ja Noarootsi mõisniku Robert von Woldecki abikaasa. Adam Johann Schrapfer/Schraffer (1624–1655), Rootsi rittmeister, Albu, Seidla, Harku, Vesneri ja Luunja mõisnik, Magdalena von Essen (1625–1646) ja vabapreili Anna Elisabeth Taube (1633–1680) abikaasa. Tema ja ta abikaasa Anna hauaplaat asub Tallinna Niguliste kirikus. Jonas Hallenberg, Svea rikes historia under konung Gustaf Adolf den stores regering 1, 1790 lk. 129 Heinrich von Hagemeister: Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands 2, lk. 8, 10, 64 Hauaplaat, 1630 (paas) kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.10.2020) Andres Adamson: Hertsog Magnus ja tema “Liivimaa kuningriik”: "Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Hrsg. M. Ottow und W. Lenz. Köln–Wien, 1977, S. 105, 415." "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften Teil 2, 3: Estland" Görlitz. 1930. Lk. 6 Albu mõis (Järva-Madise khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Alexander von Esseni tütar - "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften Teil 2, 1: Estland" Görlitz. 1930. Lk. 70 Magnus Wilhelm von Nierothi ema - "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften Teil 2, 3: Estland" Görlitz. 1930. Lk. 32 August Wilhelm Hupel: Historisch-chronologisch-biographische Nachrichten von den liefländischen Generalgouverneuren, Gouverneuren und Statthaltern des Schlosses zu Riga zur königl. schwedischen Regierungszeit. / "Nordische Miscellaneen" St. 18-19, Riga: Hartknoch 1789, lk. 519
Inglismaa jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Inglismaa jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Colin Mc Donald Don Howe Thomas Banks Edward Clamp Billy Wright William Slater Bryan Douglas Bobby Robson Derek Kevan John Haynes Thomas Finney Eddie Hopkinson Alan Hodgkinson Peter Sillett Ronald Clayton Maurice Norman Peter Brabrook Peter Broadbent Robert Smith Sir Bobby Charlton Alan Court Maurice Setters Walter Winterbottom Inglismaa jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Alterman

Alterman on perekonnanimi, mille kandjate seas on: Boris Alterman, Iisraeli maletaja (1970–) Nathan Alterman, Iisraeli kirjanik ja sionist (1910–1970) Altermann
Adolf Erik Nordenskiöld

Parun (Nils) Adolf Erik Nordenskiöld (ˈnuːrdenʃɶld) (ka A. E. Nordenskioeld; 18. november 1832 Helsingi, Soome – 12. august 1901 Dalbyö, Södermanland, Rootsi) oli soome parun, geoloog, mineraloog ja polaaruurija. Ta pärines rootsikeelsete soomlaste perest. Ta sündis Soome Suurvürstiriigis ajal, kui see oli Venemaa Keisririigi osa. Hiljem tänu oma poliitilisele aktiivsusele elas ta Rootsis ning sai seal Rootsi parlamendi ja Rootsi Akadeemia (1893) liikmeks. Adolf Erik Nordenskiöld on tuntud oma reisi tõttu mööda Euraasia põhjarannikut laevaga Vega, mille ta sooritas 1878–1879. See oli esimene sõit läbi Kirdeväila. 1876 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1893 – valiti Rootsi Akadeemia liikmeks Dalbyö on talu Västerljungis, Trosa vald
Anthony Perkins

Anthony Perkins (4. aprill 1932 – 12. september 1992) oli USA näitleja. Teda tuntakse eelkõige Norman Batesi rolli järgi Alfred Hitchcocki filmis "Psühho". Perkins sündis New Yorgis. Tema ema oli Janet Esselstyn ja isa teatri- ja filminäitleja James Ripley Osgood Perkins. 1937. aastal James suri. Anthony kolis 1942. aastal Bostonisse. 9. augustil 1973 abiellus Anthony Perkins fotograafi Berry Berensoniga. Neil sündis kaks poega: näitleja Oz Perkins (sündinud 2.02.1974) ja muusik Elvis Perkins (sündinud 9.02.1976). Berenson hukkus 11. septembril 2001 terrorirünnakus, olles American Airlinesi lend 11 pardal. Perkins suri 60-aastaselt AIDSi tüsistustesse. Ta tuhastati ja ta tuhk anti tema perekonnale. The Actress (1953) Friendly Persuasion (1956) Fear Strikes Out (1957) The Lonely Man (1957) The Tin Star (1957) Desire Under the Elms (1958) This Angry Age (1958) The Matchmaker (1958) Green Mansions (1959) On the Beach (1959) Tall Story (1960) Psycho (1960) Goodbye Again (1961) Phaedra (1962) Five Miles to Midnight (1962) The Trial (1962) The Sword and the Balance (1963) Agent 38-24-36 (1964) The Fool Killer (1965) Is Paris Burning? (1966) Evening Primrose (1966) The Champagne Murders (1967) Pretty Poison (1968) Catch-22 (1970) WUSA (1970) How Awful About Allan (1970) Ten Days' Wonder (1971) Someone Behind the Door (1971) Play It as It Lays (1972) The Life and Times of Judge Roy Bean (1972) Lovin' Molly (1974) Murder on the Orient Express (1974) Mahogany (1975) Remember My Name (1978) First, You Cry (1978) Les Misérables (1978) Winter Kills (1979) Twice a Woman (1979) The Black Hole (1979) Double Negative (1980) North Sea Hijack (1980) For the Term of His Natural Life (1982) The Sins of Dorian Gray (1983) Psycho II (1983) The Glory Boys (1984) Crimes of Passion (1984) Terror in the Aisles (1984) Psycho III (1986) Napoleon and Josephine: A Love Story (1987) Destroyer (1988) Edge of Sanity (1989) Chillers (1990) Daughter of Darkness (1990) I'm Dangerous Tonight (1990) Ghost Writer (1990) Psycho IV: The Beginning (1990) The Man Next Door (1991) The Naked Target (1992) In the Deep Woods (1992)
Urupi saar

Urup (vene keeles Уруп, jaapani keeles 得撫島) on asustamata saar Venemaa idaosas Sahhalini oblastis, Suur-Kuriilide lõunarühma põhjapoolseim saar. Geograafilised koordinaadid 45° 54′ N, 149° 59′ E. Urupi väin eraldab seda Tšornõje Bratja saartest, mis paiknevad saarest 30 km kirdes. Frizi väin eraldab Urupi Iturupi saarest, mis paikneb 40 km kaugusel edelas. Urupi pindala on 1450 km², pikkus kirdest edelasse 166 km ja laius kuni 20 km. Saar on mägine, kõrgus kuni 1426 meetrit (Võssokaja mägi). Saar on vulkaaniliste ahelike (Kompaneiski, Šokalski, Pjotr Šmidti, Krištofovitši ahelik) ahel, iga ahelik koosneb jalamite kaudu ühendatud vulkaanide reast. Üks vulkaanidest on tegevvulkaan (Bergi vulkaan, 980 m). Krištofovitši ahelikus Võssokaja ja Kossaja mäe vahel asub 1016 m kõrgusel Võssokoje järv. Esinevad joad kõrgusega kuni 75 m. Taimestikus on kask, lepp, kuriili saasabambus, kääbus-seedermänd. Enne eurooplaste saabumist elasid saarel ainud.
Urup

Urup on mitme koha nimi: Urupi mägi, mägi (3232 m) Põhja-Kaukasuses Urupi saar, üks Kuriilidest Urupi väin, väin Vaikse ookeani lääneosas Urupi jõgi, jõgi Põhja-Kaukasuses Urup, asula Karatšai-Tšerkessias Urup, asula Afganistanis
Henry Stubbe

Henry Stubbe (ka Henry Stubbes, 1632, Lincolnshire – 1676, Bristol) oli inglise arst ja õpetlane. Tegutses arstina Bathis ja Warwickis. Aastail 1661–1665 oli arstina Jamaical.
Patoloogia

Patoloogia (ladina pathologia) on üldisemas mõttes kõrvalekalle määratud normist. Meditsiinis on patoloogia haigusõpetus – haiguste põhjuste, tekke, seotud nähtuste ja organismis aset leidvate muutuste õpetus. Patoloogia on tänapäevase tõenduspõhise meditsiini tähtsaim baaseriala. Patoloogid tegelevad haiguste diagnoosimisega makroskoopilisel, mikroskoopilisel ja ultrastruktuuri tasandil rakkude ja kudede haiguslike muutuste kirjeldamisega elupuhuselt (biopsia) või surmajärgselt (patoanatoomiline lahang) organismist eemaldatud rakkudes ja/või kudedes. Patoloogia erialaga on tihedalt seotud ka järgmised allerialad: kliiniline patoloogia, anatoomiline patoloogia, keemiline patoloogia, kohtumeditsiiniline patoloogia, üldpatoloogia, geneetiline patoloogia, hematoloogiline patoloogia, immunopatoloogia, neuropatoloogia, nefropatoloogia, transplantatsiooni patoloogia, dermatopatoloogia, luupatoloogia jpt. Patolooge koolitatakse vastava eriala residentuuris Tartu Ülikoolis. Eestis tegutseb patoloogide erialaseltsina Eesti Patoloogide Selts. fütopatoloogia ihtüopatoloogia patogeen Patoloogia Autorite kollektiiv, Patoloogia eriala arengukava aastani 2020, 2012
Brasiilia jalgpallikoondis 1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Brasiilia jalgpallikoondis 1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Osvaldo Brandao Bartescko Zeze Procopio Leónidas Niginho Argemiro Valter Jau Nariz Afonsinho Tim Hercules Martim Silveira Romeu Domingos Arthur Machado Roberto Emilio de Cunha Brito Luisinho Peracio Batatais Lopes Ademar Pimenta Brasiilia jalgpallikoondis 1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Rahvuskultuur

Rahvuskultuur on ühele rahvusele omane kultuur, mis tavaliselt on seotud ühe keele ja ajaloolise paiknemisalaga. rahvakultuur Rahvakultuuri Keskus eesti filosoofia identiteet rahvusteadus 2006. Rahvusvaheline tööpaja Rahvuskultuur ja tema teised. UTKK. vt
Altenburgi maakreis

Altenburgi maakreis on kreis (Landkreis) Saksamaal Tüüringi liidumaa idaosas. See külgneb (läänest ja päripäeva) Greizi kreisi, Burgenlandkreisi (Saksi-Anhaltis) ning Leipzigi, Kesk-Saksimaa ja Zwickau kreisidega Saksimaal. Altenburgi maakreis on idapoolseim Tüüringi kreis. See on peamiselt põllumajanduslik piirkond. Peamine jõgi on Pleiße, mis on Weiße Elsteri lisajõgi ja läbib kreisi lõunast põhja. Künklik Osterland moodustab Maagimäestiku põhjapoolse eelmäestiku, kaldudes õrnalt Saksi-Anhalti idapoolsetele tasandikele. Linnad: Altenburg Gößnitz Lucka Meuselwitz Schmölln Vallad: Dobitschen Göpfersdorf Heyersdorf Langenleuba-Niederhain Nobitz Ponitz Vallaliidud (Verwaltungsgemeinschaften): Verwaltungsgemeinschaft Oberes Sprottental (keskus Nöbdenitzis) Heukewalde Jonaswalde Löbichau Posterstein Thonhausen Vollmershain Verwaltungsgemeinschaft Pleißenaue Fockendorf Gerstenberg Haselbach Treben (keskus) Windischleuba Verwaltungsgemeinschaft Rositz Göhren Göllnitz Kriebitzsch Lödla Mehna Monstab Rositz (keskus) Starkenberg Tüüringi liidumaa statistikaamet. Altenburgi maakreisi koduleht
Zwönitz

Zwönitz on linn Saksamaal Saksimaa Maagimäestiku kreisis. Zwönitzi koduleht
Alkyone

Alkyone oli kahe vanakreeka mütoloogia tegelaskuju nimi. Alkyone oli Atlase tütar, plejaad. Alkyone oli Aiolose tütar ja Trachise kuninganna.
Pirna

Pirna on linn Saksamaal Saksimaal, Saksi Šveitsi – Ida-Maagimäestiku kreisi halduskeskus. Piirneb põhjas Dresdeniga. Asub Elbe ääres. Pirnat on kirjalikult esmamainitud 1233. aastal. 1307. aastal asutati Pirmas dominiiklaste klooster. 1325. aastal sai Pirna linnaõigused. 2008. aastani kuulus linn Saksi Šveitsi kreisi. Linna läbib Dresdeni–Děčíni raudtee. Pirnas asub Sonnensteini loss. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.  Pirna – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Pirna koduleht
Voloti rajoon

Voloti rajoon on haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Novgorodi oblasti lääneosas. Piirneb läänes Pihkva oblastiga. Rajoonis on 5 külaasundust (сельское поселение) ja 110 asulat. Halduskeskus on Voloti alevik (2300 elanikku). Rajooni läbib Bologoje–Dno raudtee. Q126709411 Voloti rajooni koduleht
Ilmarinen

See artikkel räägib mütoloogilisest tegelasest. Soome laeva kohta vaata artiklit Ilmarinen (laev). Sepp Ilmarinen on Soome mütoloogias imesepp, taeva looja ja meeshing. Ta on üks peategelasi Soome-Karjala eeposes "Kalevala", kus ta tagus Ilmasamba, taevalaotuse ja imeveski sampo. Eepose tegevustiku keskmeks on võitlus Ilmarineni sepistatud rikkust ja õnne tootva imeveski sampo pärast. Eesti pseudomütoloogias on Ilmarineni nimi Ilmarine. Ilmarise tegi eestlastele tuttavaks Friedrich Robert Faehlmann ja Friedrich Reinhold Kreutzwald, kuna aga nende käsitlused on erinevad, siis tekib kahtlus, kas eestlased on üldse seda nime tundunud. Kui eestlased teda ikka tundsid, siis pigem Ilmari nime järgi. Nime on ta saanud Ilmeni järvest, mida soomlased kutsuvad Ilmjärveks. Selliseid ilmjärvi on ka Eestis, üks Otepääl ja teine Palamusel. Ei ole usutav, et eestlased tema nime sellel kujul kasutasid. Pigem võib arvata, et nimi on laenatud Soomest. Ilmarine (Soomes Ilmarinen), on deminutiiv nimest Ilmar. Soomes on tal veel teisigi nimesid nagu Ilmari, Ilmalainen, Ilmarinta, Ilmanukko ja Ingeris Ismaro. Ilmarineni nime seostatakse sõnaga ilm(a), mis tähendab tuult, tormi, ilma, õhku, taevast ja taevalaotust. Udmurdi mütoloogias esineb ilma ja taeva jumal Inmar. Eesti rahvuseeposes Kalevipoeg on Ilmarine kuulus Soome imesepp, kelle käest läheb Kalevipoeg mõõka ostma. Ta ostab oma isale Kalevile tehtud mõõga. Õnnestunud ostu tähistati rohke alkoholi joomisega. Joomise käigus tekkis Kalevipoja ja Ilmarise vanema poja vahel tüli, mille käigus Kalevipoeg tappis Ilmarise poja. Sellepeale needis Ilmarine ära Kalevipoja mõõga. Tänu sellele needusele tappis mõõk hiljem Kalevipoja enese. Faehlmanni järgi tegi Ilmarine terasest taevakummi, tähed ja kuu sinna külge kinnitanud ning võtnud päikese Vanaisa eeskojast. Kreutzwald aga lisas Ilmarine lugulaulu "Kalevipoeg". Ta ei ütle selgelt välja, aga annab mõista et Kalevipoja mõõk just tema poolt sepistatud. Kalevipoja XII loos ridadel 557-564 mainib autor Ilmarist nimepidi: "Ilmarine, imeseppa, istus kõrgel kuldsel istmel". Eestlastele on Ilmarine tuntum läbi rahvalaulude, kus mainitakse kullast naise tagumist. Kui naine valmis, siis sepp mõistab, et naisepoolne külg külmetab. Selleks toob ta Riiast kuke laulma, Saarest sõnni ammuma, Pärnust pätsu hirnuma, et kuldnaist äratada, aga kõik püüdlused on asjatud. Ilmarine on tuule-, õhu-, ilmajumal, aga Eestis teatakse teda pigem taeva- ja õhujumalana tänu udmurtidele. Samuti Lapi mütoloogias esineb Ilmaris, kes tormi ja paha ilma sünnitab. Taeva tagus ta vasaraga, mis meenutas Thori oma. Ilmarine võis olla üks vanemaid soome-ugri taevajumalaid. Uku, Taara ja kõik muud võimalikud nimed võivad olla sarnased temaga, aga kindlasti hilisemad. Germaani mütoloogias esineb sarnane tegelane Völundr, kes on Vanemast Eddast tuntud sepp. Nijole Laurinkiene: Kujutelm taevast ja päikese loomise motiivid balti mütoloogias Mattias Johann Eisen. 1919. Eesti mütoloogia. lk 118–121 Uku Masing. 1995. Eesti usund. lk 49–50
Toropets

Toropets on linn Venemaal Tveri oblastis, Toropetsi rajooni keskus. Asub Toropa jõe ja Solomeno järve ääres. Toropetsi on esmamainitud 1074. aastal. 1168 mainitakse linna iseseisva vürstiriigi keskusena. 1350. aastatel läks Leedu koosseisu. 1503 vallutas linna Moskva suurvürstiriik. 1708 läks see Ingerimaa kubermangu (alates 1710 Peterburi kubermang) koosseisu. 1727 läks Novgorodi kubermangu. 1777. aastal sai linnaõigused ja liideti Pihkva kubermanguga. 1935. aastast kuulub Tveri oblastisse. Augustist 1941 jaanuarini 1942 oli Saksa poolt okupeeritud. Eesti ümberasujad rajasid 1873–1877 Toropetsis oma luteri kiriku, seal tegutses ka eesti kool ja Toropetsi Eesti Haridusselts. Nõukogude võim sulges 1920. aastal kiriku, lasi kiriku torni lammutada ja avas hoones petrooleumi müügikoha. Hiljem tegutses hoones laste spordikool. http://www.muinsuskaitse.ee/index.php?page=5&id=218&uudis=247 Eestlaste kirik Venemaal Toropetsis on hävimas, 18. juuni 2012 Linna portaal
Keyx ja Alkyone

Keyx oli Koidutähe Luciferi poeg ja Trachise kuningas. Tema naine Alkyone oli tuultejumala Aiolose tütar. Nad armastasid teineteist andunult. Kord pidi Keyx minema merereisile. Puhkes maru ja laev läks juba esimesel ööl põhja. Alkyone ootas oma meest ja palvetas iga päev mitu korda tema eest, kõige rohkem Hera poole. Hera oli liigutatud ja saatis Irise unejumala Hypnose juurde, et see teataks Alkyonele, mis tema mehest saanud on. Hypnos võttis endale Keyxi näo, ilmus Alkyonele unes ja rääkis oma saatusest. Koidu ajal jooksis Alkyone rannikule ja nägi, kuidas lained tema mehe laiba kaldale uhuvad. Seepeale muutsid jumalad Alkyone ja Keyxi alkyone-lindudeks. Oletatakse, et need võisid olla jäälinnud, kajakad, merikajakad, tormilinnud või luiged.. Kreeklased uskusid, et kui alkyone-paarist üks sureb, siis võtab teine endalt ise elu. Alkyone ja Keyx olid kreeklaste jaoks truu armastuse võrdkuju. Müütilised alkyone-linnud teevad pesa lainetele, haudeajal valitseb merel pool kuud tuulevaikus. Seda nimetasid kreeklased Alkyone päevadeks ehk õnneliku rahu päevadeks. „Alcyon (mythologie)“ Wikipédia, l'encyclopédie libre. (Vaadatud 02.06.2023.)
Peno

Peno (vene Пено, Пёно) on alev Venemaal Tveri oblastis, Peno rajooni keskus. Asub Volga jõe ja Peno järve ääres. Peno tekkis 1905 rajatud raudteejaama juurde. 1930 sai aleviks.
Oulanka bioloogiajaam

Oulanka Bioloogiajaam on Oulu Ülikoolile kuuluv bioloogiajaam Soomes. Jaam asub Oulanka jõe orus Oulanka rahvuspargis. Jaam on vaid 25 km lõuna pool põhjapolaarjoont. Bioloogiajaam asutati aastal 1966, ning hooneid laiendati ja uuendati aastal 1978. Jaamas on ööbimisvõimalused (u 85 kohta), loengusaal, seminariruum ja uurimistöö ruumid, väike raamatukogu ning abiruumid. Samuti kuuluvad jaama varustusse paadid ja muud liikumisvahendid. Jaama baasil tehakse mitmesuguseid ökoloogilisi uurimistöid. Bioloogiajaama koduleht
Mäestik

Mäestik on enamasti piklik ja enamasti laamade põrkepiirkonnas asuv positiivne pinnavorm. Mäestikud tekivad kas kahe mandrilise laama kokkupõrkel, näiteks Himaalaja või ookeanilise laama sukeldumisel mandrilise alla, näiteks Andid. Mäestikud on enamasti pikliku kujuga, selle põhjuseks ongi, kas praeguse või kunagise laama serval asumine. Kõik mäestikud ei asu laamade servadel. Näiteks Uuralid märgivad kunagist laamade põrkepiirkonda. Mäestikud koosnevad enamasti moondekivimeist, kuid subduktsioonivööndite kohale kerkinud mäestikes esineb ka vulkanismi, mistõttu võivad ka tardkivimid olla laialt levinud. Mõnikord jagatakse mäestikke vanadeks ja noorteks. Selle klassifikatsiooni aluseks on kurrutustsükkel, mis vastava mäestiku tekitas. Alpi (65...0 Ma) ja Kimmeri (250...65 Ma) orogeneesi ehk kurrutuse ajal tekkinud mäestikke loetakse noorteks, neist vanemate Hertsüünia (400...250 Ma) ja Kaledoonia (540...400 Ma) orogeneesi ajal tekkinud mäestikke aga vanadeks. Seega kehtib ligikaudselt seaduspärasus, et kui mäestik on tekkinud Meso- või Kainosoikumis, siis on ta noor. Varem tekkinud on aga vanad. Eelkambriumi orogeneeside käigus tekkinud mäestikud on tänapäevakse enamasti maha erodeeritud ja/või mattunud. Mäestike loend Pangasmäestik
Tõnu Talvi

Tõnu Talvi (sündinud 10. oktoobril 1962) on eesti zooloog ja looduskaitsja. Ta lõpetas 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli hüdrobioloogia-ihtüoloogia erialal. Ta on olnud Riikliku Looduskaitsekeskuse Saare regiooni direktor ja Keskkonnaameti looduskaitse bioloog. Töötab Keskkonnaameti looduskaitse korraldamise osakonnas looduskaitse peaspetsialistina. 2016 Saaremaa omavalitsuste liidu Oskar Kallase auhind 2017 Valgetähe V klassi teenetemärk 2021 Keskkonnaameti kuldne teenetemärk "Keskkonnaamet". Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).