laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Spede Pasanen

Spede Pasanen (õieti Pertti Olavi Pasanen; 10. aprill 1930 Kuopio – 7. september 2001 Kirkkonummi) oli soome komöödianäitleja, tele- ja filmirežissöör ja -produtsent. Spede Pasanen alustas näitlejakarjääri episoodiliste rollidega 1950. aastate Soome filmides. Koomikuna esines ta kõigepealt 1960. aastate algul raadios, esitades enda kirjutatud sketše. Pärast edukat[viide?] osalemist 1964. aastal valminud filmis "X-Paroni" otsustas Spede ise filme tegema hakata. Koos Jukka Virtase ja Ere Kokkosega tegi ta 1960. aastatel mitu komöödiafilmi, mis võitsid ülisuure[viide?] populaarsuse. Nende filmimise käigus leidis Spede ka oma tulevased koostööpartnerid, Vesa-Matti Loiri ja Simo Salmise. 1960. aastatel hakkas Spede ka telesketšisarju tegema. Tele-eetris püsisid aastaid tema "Spede show", "Speden Spelit", "Vesku show" ja "Kymppitonni". Enamik tema filme olid väikese eelarvega ja kiiruga tehtud; sageli valmis tal mitu filmi aastas. Populaarsusest hoolimata teenisid Spede filmid ja telesketšid ka palju kriitikat. Kriitikud pidasid tema filme primitiivseks ja sisutuks ning nalju maitsetuks. Spede loodud tegelastest on kõige kuulsam umbes 20 filmis esinenud Vesa-Matti Loiri kehastatud Uuno Turhapuro. Leidurina esitas Spede Pasanen patenteerimiseks poolsada leiutist, millest patendi sai teadaolevalt umbes 10. Spede suri keset golfimängu saadud infarkti. Tema maeti Helsingi Hietaniemi kalmistule. Kõigi aegade suurima soomlase hääletusel 2004. aastal sai Spede Pasanen 17. koha. "Hyvät, Pahat ja Rumat - Spede Pasanen". "1930: sündis legendaarne koomik Spede Pasanen". Kuulutaja, 10. aprill 2020
Kaukaasia keeled

Kaukaasia keeled on osa Kaukaasias kõneldavatest keeltest, mis jagunevad kartveli, abhaasi-adõgee ja nahhi-Dagestani keelkonna vahel. Valik kaukaasia keeli: kartveli keeled ehk Lõuna-Kaukaasia keeled: gruusia keel abhaasi-adõgee keeled ehk Loode-Kaukaasia keeled: abasiini keel abhaasi keel adõgee keel kabardi-tšerkessi keel nahhi-Dagestani keeled: inguši keel tšetšeeni keel avaari keel dargi keel laki keel lesgi keel tabassaraani keel Nahhi keeli ja Dagestani keeli on peetud ka eraldi keelkondadeks. Lisaks moodustavad abhaasi-adõgee ja nahhi-Dagestani keeled mõne käsitluse järgi Põhja-Kaukaasia keelkonna. EE 4. köide, lk 407.
Kabardi-tšerkessi keel

Kabardi-tšerkessi keel (ka idatšerkešši keel) kuulub abhaasi-adõgee keelte ehk Loode-Kaukaasia keelte hulka. Türgis: 202 000 (1993) ... 550 000 (2001) Venemaal: 443 000 (1993), 587 500 (2002. aasta rahvaloendus) Saudi Araabias USA-s Saksamaal Kabardi-tšerkessi tähestik
Jokk

JOKK (ka jokk või j.o.k.k.) on tänapäevane eestikeelne lühend fraasist "juriidiliselt on kõik korrektne", mida kasutatakse sellise käitumise, tehingu või otsuse kohta, mis on teostatud küll seaduslikult ja/või mida võidakse seadustega õigustada, ent mille vastavus õiglusele, kodanike au- või õiglustundele on küsitav. Varem tähendas 'jokk', et asi on läbi, otsas või valmis. Samuti tähendas jokk alkoholi mõju all viibimise seisundit. Toimimine JOKK skeemi järgi lähtub õigusaktide tõlgendamisest grammatilise meetodiga. Rein Lang: "Iga jurist aga teab, et seaduse tähenduse täielikuks mõistmiseks ei piisa ainult ühest tõlgendusmeetodist. Põhiseadus ise ütleb samuti, et lähtuda ei tule mitte üksnes selle sättest, vaid ka mõttest." Lühendit kasutas kirjasõnas esimest korda 28. märtsil 2006 majanduslehe Äripäev tollane arvamustoimetaja Mati Feldmann ajalehe juhtkirjas. Feldmann meenutas lühendi saamislugu nii: "Mõtlesin, millega juhtkirja lõpetada. Meenus, et koolimatemaatikas lõppes mingi väite tõestamine tavaliselt lühendiga m.o.t.t. ehk mida oligi tarvis tõestada. Kavatsesin juba lõppu m.o.t.t. panna, kui esitähed j.o.k.k. torkasid silma. Tundus omamoodi tabav, sest argikeeles kasutatakse jokki tähenduses läbi, otsas, valmis. Negatiivses mõttes. Aga tehingud, mida poliitikud ja ärimehed õigustasid, olidki tavaarusaama järgi taunimist väärt, aga kinni polnud otseselt kusagilt hakata." Veebruaris 2010 leidis endine õiguskantsler Allar Jõks, et JOKK-i kõrvale tuleks tuua veel üks väljend, "MOKK ehk moraalselt on kõik korras." Jõks arvas, et JOKK ja MOKK peavad omavahel alati koos olema, sest kui moraal lahutada seadusetekstist, jääb järele ainult paljas seadusepügal. Juriidiliselt on kõik korrektne — asjaga j.o.k.k. Äripäev, 28.3.2006 "Käibele on läinud uue tähendusega sõna 'jokk'". Estniska Dagbladet, 23. november 2006, lk 4 Rein Lang, Kas tõesti on kõik JOKK? Eesti Päevaleht, 4.9.2006. Äripäeva juhtkiri "'Juriidiliselt on kõik korrektne' - asjaga j.o.k.k."[alaline kõdulink] Aivar Hundimägi. Aastat jääb tähistama lühend J.O.K.K.[alaline kõdulink]. Äripäev, 22.12.2006. (Kasutatud 13.02.2010.) "J.O.K.K-i saatku alati M.O.K.K." Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2010. Vaadatud 13. veebruaril 2010. Äripäeva juhtkiri "'Juriidiliselt on kõik korrektne' - asjaga j.o.k.k."
Adeni laht

Adeni laht on India ookeani osa. Asub Araabia mere lääneosas. On Bab el Mandebi väina kaudu ühenduses Punase merega. Piirneb põhjas Araabia ja lõunas Somaali poolsaarega. Adeni lahe ääres asuvad Jeemen, Djibouti ja Somaalia.
Ruse

Ruse (ladina keeles Bidens) on astrilaadsete seltsi korvõieliste sugukonda kuuluv taimede perekond. Teaduslikult kirjeldas ruskmeid esimesena Linnaeus. Ruskme kõige lähedasem sugulasperekond on Ameerikas kasvav Coreopsis. Liikide jaotumine nende kahe perekonna vahel ei ole veel lõplikult kindlaks määratud. Taime rahvapärased nimetused on seotud tavaliselt tema haakuvate seemnistega, millest enamik on kisadega. Sellest pärineb ka taime ladinakeelne nimi: bi 'kaks' + dens 'hammas'. Ruskmeid leidub kõikjal maailmas peale Antarktika. Kõige rohkem leidub neid Ameerikas ja Aafrikas. Umbes 60 liiki kasvab üksnes Okeaanias ja neist umbes 40 on Hawaii saartel endeemsed. Ruskmed on ühe- ja mitmeaastased rohttaimed. Leheseis on vastastikune, mis on astrilaadsetele ebatavaline. Mõnel liigil asuvad kõige ülemised lehed siiski vastakuti. Lehed võivad olla sulgjad või jagunemata. Viimasel juhul on leheserv saagjas. Enamikul ruskmeliikidel koosnevad õied putk- ja keelõitest. Mõnel liigil on keelõied mandunud või puuduvad täiesti. Sel juhul ümbritsevad õisi õielehesarnased tupplehed. Õisik on tavaliselt kollane, aga tuleb ette ka valge, roosa või punase õisikuga liike. Ruskmed on zoohoorid ehk levivad loomade abil. Seemniste pappus on sageli moondunud 2–6 haagisarnaseks karvaks, mis loomade karvastiku külge kinni jäävad. Siis viivad loomad seemnised emataimest kaugele uude kohta. See on võimaldanud ruskmetel levida laialdaselt, isegi üksikutele ookeanisaartele. Kuid teiselt poolt on mõned liigid, eriti üksnes ookeanisaartel leiduvad, väga piiratud levilaga ja neid ähvardab väljasuremine. Ookeanisaartel pole ka kuigivõrd loomi, kes taimi levitaksid, sellepärast on sealsetel liikidel seemniste küljes olevad haagid taandarenenud ja selle asemel on nad kohastunud tuule abil levimiseks, näiteks võib kogu pappus olla suurenenud ja muundunud suletaoliseks. Mõned ruskmeliigid on ilutaimed, näiteks feerulalehine ruse. Ameerika ruset ei ole Uus-Meremaal küll kantud invasiivsete liikide loendisse, kuid sellegipoolest peetakse seda seal umbrohuks. Perekonda kuulub umbes 200 liiki. Eestis leidub nelja liiki ruskmeid: Bidens tripartita – kolmisruse (tavaline taim niiskemates paikades) Bidens cernua – longus ruse (hajusalt esinev, veekogude kallastel) Bidens radiata – kiirjas ruse (harva, Peipsi ja Pihkva järve ning Narva jõe kallastel) Bidens bipinnata – sulgruse (kahelisulgjas ruse) (väga haruldane, tulnukana prahipaikades) Ülejäänud ruskmeliikide hulka kuuluvad: Bidens alba – valge ruse Bidens ferulifolia – feerulalehine ruse Bidens frondosa – ameerika ruse Bidens pilosa – karvane ruse Bidens triplinervia – madal ruse
Võimusõrmused

Võimusõrmused on olulised esemed J. R. R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste Isand". Võimusõrmused, mida on kokku 20, jagunevad järgmiselt: 9 – kuuluvad inimeste kuningatele 7 – kuuluvad päkapikkude isandatele 3 – kuuluvad haldjatele Kuid salaja meisterdas Sauron veel ühe sõrmuse – Võimusõrmuse, võimsaima kõigist, selle sõrmuse läbi püüdis ta teisi Sõrmuste vardjaid juhtida ja läbi kõigi võimusõrmuste viia ellu oma tahtmist. Kolm Sõrmust haldjahõimul sinitaeva all, Seitse päkapikkudel maa külmis kivikambreis, Üheksale ülemaks on sureliku vald, Üks kuulub Isandale, kelle võim on kangeim, maal, mil nimeks Mordor, musta Varju all. Üks sõrmus juhib neid, Üks leiab üles, Üks Sõrmus toob nad kokku pimeduse süles, maal, mil nimeks Mordor, musta Varju all.
Rēzekne foogt

Rēzekne foogt (saksa keeles Vogt von Rositten) oli Liivi ordu käsknik, Rēzekne foogtkonna valitseja. Esimene Rēzekne foogt on teada aastast 1288, kuid pole päris kindel, kas ta kandis toona juba foogti nimetust. Viimasest foogtist Werner Schall von Bellist sai 1560. aastast Dünaburgi komtuur, kuid foogti koha oli ta kaotanud juba eelmise aasta lõpus, kui ala anti Poola vägede kontrolli alla. Rēzekne foogt polnud kuigivõrd oluline käsknik ega kuulunud seetõttu ordut juhtivasse siseringi. Teadaolevate foogtide nimekiri on üsnagi puudulik ning on teada vaid üks foogt, kellest sai hiljem Liivi ordumeister – Wolter von Plettenberg. umbes 1288 Otto Paschedach 1348 Gerlach von Haren 1422–1423 Simon von Gundheim 1439–1441 Heinrich von Notleben 1445 Matthias von Boningen 1446 Wolter von Loe 1470–1473, 1481 Erwin von Bellersheim 1482–1488 Wolter von Plettenberg 1502?–1507 Gerlach von Hövel 1507–1514 Anton Ovelacker von Wischlingen 1523 Philipp von dem Bottlenberg genannt Schirp 1532–1535 Dietrich von der Balen genannt Fleck 1535–1541 Rolf von Rhade 1542–1550 Bernhard von Smerten 1555–1559 Werner Schall von Bell
Narya

Narya on oluline ese J.R.R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste Isand". Narya on üks kahekümnest Võimusõrmusest ning üks kolmest Haldjasõrmusest. Narya -tule sõrmus. Naryale oli asetatud punane kivi. Sõrmuste sõja ajal oli Narya kandjaks Gandalf. 1693. aastal Teisel Ajastul, kui Haldjate Sõrmused peideti, anti Narya Gil-galadile. Tema viis selle Cirdanile - Hallide Sadamate isandale. Kui Gandalf saabus 1000. aastal Kolmandal Ajastul, teatas Cirdan, et oli käinud Võlurite Nõukogul ning ütles, et tagastab selle Sõrmuse talle. "Võta see sõrmus, sinu rännakud saavad olema rasked, aga sõrmus toetab sind raskustes, mis nõuavad eneseületust." Gandalf hoidis oma sõrmuse olemasolu saladuses, kuid Saruman sai Cirdani kingitusest teadlikuks ning oli nördinud. Narya tugevdas aga Gandalfi vaimu ja ta seisis vastu Sauroni hävitavale tulele ning sütitas ise kõikjal lootust. Sõrmuse sõja lõppedes naaseb Gandalf Hallidesse Sadamatesse ning kannab avalikult Naryat. Kui ta Elrondi ja Galadrieliga Läände seilab, võtab ta Narya endaga.
Julla

Julla on väike, 1-2 aerupaariga paat, millel võib olla ka mast purjega. Jullasid on kasutatud peamiselt laevade kergete tööpaatidena, kuid ka traditsioonilisel sõudmis- või purjetamisõppel (pigem nooremaealistele või mereõppeasutustes). Samuti on need üldiselt sobivad rannalähedaseks kalastamiseks. Merekõlblikkuseks arvestatakse 2-3 palli beauforti skaalal. Enamasti on jullad kiiluga ja peegelahtriga. 2 aerupaari puhul võib ahtris olla ka rool (samuti purjemasti olmeasolul). Tänapäeval kinnitatakse laevade tööjullade ahtrisse sageli päramootor. Julla mast koos purjega on enamasti hõlpsalt paigaldatav ja mahavõetav ning kokkupandav paadi põhjale. Purjena on kasutatud tavaliselt kas priitpurje või lüügerpurje, mis võib olla poolitatud masti kohalt. Luup (paat) - jullast suurem 6-aeruline paat. Luup (purjekas)
Godebert von Plettenberg

Godebert von Plettenberg oli Liivi ordu rüütelvend 15. sajandil. Godeberti isa nimi oli tõenäoliselt Heidenreich, ema nimi pole teada. Ta pärines Kölni peapiiskopkonna alalt Vestfaalist, võimalik, et Hovestadtist Soesti lähedalt. Tema isa ja ka teised sugulased olid Kölni peapiiskopi teenistuses. Mitmed tema suguvõsa liikmed astusid temaga sarnaselt kas Saksa või Liivi ordu liikmeks, neist tuntuim oli Liivi ordumeister Wolter von Plettenberg. Godebert saabus Liivimaale 15. sajandi esimesel poolel. 1442. aastal on teda märgitud ordurüütlina Riias, 1451 aga Põltsamaal. Võimalik, et samal ajal Liivimaal tegutsenud Konrad ja Hermann von Plettenberg olid tema vennad. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993, nr 670 (lk 508–510).
Alaska laht

Alaska laht asub Vaikse ookeani kirdeosas. Külgneb loodes, põhjas ja kirdes Alaska rannikuga. Rannik on mägine, palju on fjorde.
Konrad von Plettenberg

Konrad (Cordt) von Plettenberg oli Liivi ordu rüütelvend 15. sajandil. Konrad von Plettenberg pärines tõenäoliselt Hovestadtist Soesti lähedalt Vestfaalist, kust võisid tulla ka Godebert ja Hermann von Plettenberg. Võimalik, et nad olid vennad. On teada, et 1448. aastal oli Konrad Tallinnas kumpan. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 673 (lk 511).
Hermann von Plettenberg

Hermann von Plettenberg oli Liivi ordu rüütelvend 15. sajandil. Hermann oli tõenäoliselt pärit Hovestadtist Soesti lähedalt Vestfaalist. Võimalik, et temaga samal ajal Liivi ordus tegutsenud Godebert ja Konrad von Plettenberg olid tema vennad. Hermannist on teada, et ta oli 1442. aastal Riias drost. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 672 (lk 511).
Mart Rannut

Mart Rannut (sündinud 15. jaanuaril 1959) on eesti keeleteadlane. Mart Rannut lõpetas Leningradi Riikliku Ülikooli rakendusliku keeleteaduse alal 1982. aastal. Ta uurib keelepoliitikat ja keelekorraldust, eesti keele kui teise keele spetsiifikat, foneetilisi interferentsinähtusi ning keelelisi ja kultuurilisi inimõigusi. Ta kaitses 1998 Tartu Ülikoolis doktorikraadi. 17. juunil 2008 valiti ta Tallinna Ülikooli keelepoliitika professoriks. Ta on TÜ Narva kolledži eesti keele lektor ja Inimõiguste Instituudi nõukogu esimees. Mart Rannut oli Eesti Kongressi liige. Ta kuulub aastast 1990 erakonda Isamaa. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 135 häält ning ei osutunud valituks. Mart Rannuti isa Priit Rannut (1919–2010) oli eesti vaimulik. Mart Rannuti ema Lehte Rannut oli eesti keeleteadlane. Mart Rannuti abikaasa on keeleteadlane Ülle Rannut. http://www.immischool.eu/koolitajad.html "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. august 2021. Vaadatud 20. augustil 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.humanrightsestonia.ee/tootajad/# Mart Rannut: Ministeerium ja keelepoliitika epl.ee, 9. oktoober 2009
Wilhelm von Plettenberg (Liivi ordu)

Wilhelm von Plettenberg (surnud 1569) oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandil. Wilhelm pärines Kölni lähedalt Vestfaalist. Tema vanemad pole kindlalt teada. Liivimaale saabus ta 16. sajandi teisel veerandil. Aastatel 1549–1554 oli ta Vindavi (Windau, Ventspilsi) linnusekomtuur (Hauskomtur) ja pärast Liivi ordu likvideerimist Miitavi (Mitau, Jelgava) peamees (Hauptmann) aastatel 1563–1565. Samal ajal ta ka abiellus. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 674 (lk 511–512).
Hannes Palang

Hannes Palang (sündinud 14. novembril 1968) on eesti geograaf. Ta lõpetas aastal 1993 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafia erialal. Palang uurib Eesti kultuurmaastike muutuste põhjusi ja tagajärgi. 12. märtsist 2007 on ta Tallinna Ülikooli Eesti humanitaarinstituudi direktor. 8. märtsil 2011 valis instituudi kolleegium Hannes Palangu ametisse ka järgmiseks neljaks aastaks. 17. juunil 2008 valiti Palang Tallinna Ülikooli inimgeograafia professoriks. Kultuuriteooria tippkeskus Hannes Palang Eesti Teadusportaali andmebaasis
Panjnad

Panjnad on jõgi Aasias Pakistanis. Algab Sutlej'i ja Trimabi jõe ühinemisel. Suubub vasakult Indusesse.
Tiiu Koff

Tiiu Koff (sündinud 14. augustil 1955) on eesti ökoloog. Ta lõpetas aastal 1979 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina. 1986. aastal kaitses ta doktoritöö teemal "Väikeste suletud nõgude soo-ja järvesetete stratigraafiast". Tema juhendajateks olid Anto Raukas ja Viktor Masing. Ta teeb paleoökoloogilisi uuringuid põhiliselt palünoloogilisel meetodil. 17. juunil 2008 valiti ta Tallinna Ülikooli geoökoloogia professoriks. 2021 Tallinna Ülikooli teenetemärk Tiiu Koff Eesti Teadusinfosüsteemis
Sirje Runge

Sirje Runge (aastatel 1969–1982 Sirje Lapin; sündinud 19. augustil 1950) on eesti maalikunstnik ja disainer. Ta lõpetas 1975 Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi disaini erialal. 17. juunil 2008 valiti ta Tallinna Ülikooli vabade kunstide professoriks. 1970. aastatel viljeles ta geomeetrilist abstraktsionismi, hiljem on tema maalid muutunud minimalistlikumaks. 1996 Konrad Mäe preemia 2001 Kristjan Raua preemia (näitus "Puhtad valikud" Rotermanni soolalaos) 2016 Tallinna Ülikooli teenetemärk Tema ema oli eesti rahandusspetsialist, tarbijakaitsja ja poliitik Aino Runge, tema õde on muuseumitegelane Marika Valk. Ta on olnud abielus Leonhard Lapiniga. "Tallinna Ülikool. Teenetemärk ja teenetemedal". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. juuli 2017. Vaadatud 22. detsembril 2017.
Piret Viires

Piret Viires (sündinud 11. augustil 1963 Tallinnas) on eesti kirjandusteadlane. Piret Viires lõpetas 1981. aastal Tallinna 44. Keskkooli. Aastail 1981–1987 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille lõpetas eesti keele ja kirjanduse õpetajana. 1992. aastal täiendas ta end stipendiaadina Bergeni Ülikooli lingvistika ja kirjandusteaduse osakonnas. 2000. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis teadusmagistri kraadi (cum laude) eesti kirjanduse alal tööga "Etnofuturismist küberkirjanduseni: eesti kirjandus 1990-ndatel aastatel". 2006. aastal kaitses ta samas doktoriväitekirja eesti kirjanduse alal teemal "Postmodernism eesti kirjanduskultuuris" (ilmunud Tartu Ülikooli doktoriväitekirjade sarjas 2006. aastal ja muudetud uustrükina 2008. aastal pealkirjaga "Eesti kirjandus ja postmodernism"). Raamatu ingliskeelne versioon "Postmodernism in Estonian literary culture" ilmus 2012. aastal kirjastuse Peter Lang väljaandel. Viires töötas aastail 1987–1993 Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituudis laborandi, vanemlaborandi ja nooremteadurina, aastail 1993–1997 Eesti Teaduste Akadeemia Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse teadussekretärina. Aastail 1993–1995 oli ta kirjastuse Tuum tegevdirektor. Aastail 1995–2007 oli ta ajakirja Keel ja Kirjandus kirjanduskriitika ja -teooria osakonna toimetaja, aastail 1997–2007 ka Eesti Kirjanike Liidu assistent ja nõunik. Ta on töötanud ka Tartu Ülikooli eesti kirjanduse õppetooli teadurina (2002–2006), Eesti Kirjandusmuuseumi vanemteadurina (2007–2013) ja Tallinna Ülikooli dotsendina (2007–2008). 17. juunil 2008 valiti ta Tallinna Ülikooli eesti kirjanduse ja kirjandusteooria professoriks. Viirese peamised uurimisteemad on olnud postmodernism ja post-postmodernism eesti kirjanduses, postmodernne ühiskond ja kirjandus, eesti kirjanduse ajalugu, eesti uuem ilukirjandus, kirjanduse ja tehnoloogia suhted ja küberkirjandus. Piret Viires on avaldanud novellikogu "Tallinna ja Tartu vahel" (Tallinn: Eesti Raamat, 1990). Piret Viires, "Postmodernism eesti kirjandukultuuris", Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2006, lk 256 (täistekst veebis). Piret Viires Eesti Teadusinfosüsteemis Piret Viires Eesti Teadusinfosüsteemis
Marina Kotova

Marina Kotova (sündinud 1954) on vene rahvaluule- ja keeleteadlane. Ta tegeleb slaavi parömioloogia ja kõrvutava slavistikaga. Ta on Peterburi Riikliku Ülikooli slaavi filoloogia õppetooli professor. 17. juunil 2008 valiti ta Tallinna Ülikooli slaavi keelte professoriks. Tallinna Ülikooli Senat valis professoreid
Järva foogt

Järva foogt (saksa keeles Vogt von Jerwen) oli Järvamaal valitsenud kõrgeim kohalik ametnik 13.–16. sajandil, 1237. aasta järel oli ta Liivi ordu käsknik, kes valitses Järva foogtkonda. Esimene teadaolev Järva foogt oli Hebbe, kes tapeti 1223. aastal. Viimane Järva foogt Bernhard von Smerten lahkus 1558. aastal Liivimaalt ja tema asetäitjaks oli kuni Liivi ordu eksistentsi lõpuni 1562. aastal Caspar von Oldenbockum. Järva foogt kuulus Liivi ordu kõige olulisemate käsknike hulka ja kuulus tavaliselt ordut juhtinud kõrgeimasse nõukokku. Alates 1330. aastast täitsid Järva foogtid ka Paide komtuuri kohuseid. Ordumeistriks sai teadaolevatest Järva foogtidest siiski vaid üksikud. 1220?–1223 Hebbe (Hebbus) 1234 Johann enne 1252 Bertold 1255 Emund (pole päris kindel, et ta foogt oli) 1282–1287 Halt (Haold) 1295, 1297 Bruno 1305 Heinrich von Eck 1312 Hoyer von Wohldenberg enne 1322 Johann Hoenhorst 1330–1334 Reiner Mom umbes 1340 Godekin 1342–1343 Wilkin von Ilsede 1343 Lutter Stecke 1345–1346 Hermann Gutacker 1347–1348 Dietrich von Meschede 1349 Dietrich von Warmsdorf 1356 Helmich von Diepenbrock 1390–1393 Werner von Gilsa 1398–1399 Hermann Vincke 1419–1434 Helwig von Gilsa 1434–1435, 1437–1439 Heinrich von Notleben 1435–1437 Matthias von Boningen 1440–1441 Peter Wesseler 1441–1451 Johann von Schafhausen 1451–1456, 1470–1471 Bernhard von der Heide 1456–1461 Ernst von Mengede genannt Osthof 1462–1470 Dietrich von Dorneburg genannt von der Lage 1472–1488 Johann von Seelbach 1492–1511 Johann Stael von Holstein 1512–1518 Rupert de Grave 1520–1523/1526 Johann Clodt 1527–1551 Heinrich von Thülen 1551–1558/1562 Bernd von Smerten 1558/1560–1562 Caspar von Oldenbockum (kohusetäitja)
Baffini laht

Baffini laht (inglise Baffin Bay) on Põhja-Jäämere osa, mis piirneb idas Gröönimaaga, edelas Baffini saarega ja loodes Ellesmere'i saarega. Sügavus kuni 2100 meetrit. Valitseb külm kliima. Isegi suvel on lahes triivjääd, ka on palju jäämägesid.
Bengali laht

Bengali laht on laht India ookeani kirdeosas. Bengali laht piirneb edelas Sri Lankaga, läänes, põhjas ja kirdes Euraasiaga, idas Andamanide ja Nicobaridega ning kagus Sumatraga. Lahe kaldad kuuluvad Sri Lankale, Indiale, Bangladeshile, Birmale ja Indoneesiale. Bengali merest itta jääb Andamani meri. Nende merede vaheline piir algab Birmas asuvalt Negraisi neemelt ja kulgeb üle kõigi suuremate Andamanide: Preparise, Suur-Coco, Landfalli, Põhja-Andamani, Kesk-Andamani, Lõuna-Andamani, Rutlandi ja Väike-Andamani saare. Väike-Andamani lõunatipust Sandy neemelt läheb piir otsejoones Sumatra kirdepoolseima neemeni. Sellelt neemelt kulgeb Bengali lahe lõunapiir Sri Lanka lõunapoolseima tipu Dondra Headini. Bengali lahe põhjaossa suubuvad Ganges ja Brahmaputra, seetõttu on lahe vesi magedam kui mujal India ookeanis. Lahel esineb torme, mis tekitavad põhjarannikul uputusi. 1970. aasta novembri keskel hukkus orkaanis ligi pool miljonit inimest ja see on läbi aegade inimohvriterohkeim torm kogu maailmas. Umbes 300 eKr tekkis Lõuna-Indias ja Sri Lankal Chola riik, mis oma suurima ulatuse saavutas 10. sajandil, kui kõik Bengali lahe kallastele jäävad alad olid Chola vasallriigid. Sel ajal kutsuti Bengali lahte Chola järveks. Chola riik lakkas olemast 1279 ja hiljem seda nime kuigivõrd ei kasutatud. Praeguse nime sai Bengali laht Bengali järgi. See nimi tuleb sanskritikeelsest sõnast banga või vanga, mis tähistab Gangese jõge.
Biosemiotics

Biosemiotics on rahvusvaheline biosemiootikaalane teadusajakiri. See hakkas ilmuma aastal 2008, sagedusega 3 numbrit aastas. Ühe numbri maht on veidi üle 100 lehekülje. Biosemiotics on Rahvusvahelise Biosemiootika Ühingu (International Society for Biosemiotic Studies) teadusajakiri, seda annab välja kirjastus Springer. Ajakirja toimetajad olid aastatel 2008–2013 Marcello Barbieri (peatoimetaja), Claus Emmeche, Donald Favareau, Jesper Hoffmeyer, Kalevi Kull ja Anton Markoš. Alates juulist 2013 on ajakirja peatoimetaja Aleksei Šarov ning asepeatoimetajad Timo Maran ja Morten Tönnessen. Alates aastast 2021 on peatoimetajad Yogi Hendlin ja Alexei Sharov. Ajakiri asutati rahvusvahelise ajakirja Journal of Biosemiotics asemele, mida andis välja USA kirjastus Nova Science Publishers ja mida ilmus kaks numbrit aastal 2005. Raamatusari "Biosemiotics" Ajakirja koduleht
Toolse foogt

Toolse foogt oli Liivi ordu käsknik, kes valitses Toolse foogtkonda. Toolse foogt oli küllaltki tähtsusetu orduametnik, sest tema valitseda oli üldjoontes vaid kohalikku sadamakohta valvava Toolse linnuse lähem ümbrus. Esimene teadaolev Toolse foogt esineb alles 1492. aastal, viimane 1558, kui venelased linnuse vallutasid. 1492–1493 Eckbert von dem Berge 1500 Johann von Hoekelum 1523 Dietrich Boven 1524–1529 Heinrich von Kloster 1536–1547 Godert von der Recke 1555–1558 Heinrich von Kaltenbach