laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Anni tänav

Anni tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis. Praeguse nime sai tänav 19. juulil 1994. Anni tänava nimi on seotud mütoloogiaga ja viitab ohvriannile. Enne seda oli tänava nimi alates 7. septembrist 1979 Leen Kullmani tänav (eesti päritolu nõukogude luuraja Leen Kullmani auks). Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 265 Päring kohanimeandmebaasis Eesti kohanimed  Anni tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Uusna raamatukogu

Uusna raamatukogu on rahvaraamatukogu Viljandi vallas Uusna külas aadressil Uusna tee 6. Uusna raamatukogu algus ulatub aastasse 1900, mil loodi Uusna Laulu- ja Mänguselts ning selle koosseisus ka raamatukogu. Sel ajal oli raamatutel ka samanimeline tempel. Esimene raamatukogu oli Anni koolimajas. Raamatukogu juhataja oli Jüri Täht, kes 1913. aastani ka raamatuid laenutas. Raha raamatute ostmiseks saadi pidude korraldamisega. 1919. aastal nimetati Uusna Laulu- ja Mänguselts Uusna Haridusseltsiks. Raamatukogu sai samanimelise templi. Seltsi liikmed said raamatuid laenutada tasuta, alles 1920. aastate lõpul otsustati kõigile soovijatele anda võimalus tasuta lugemiseks. 1957–1963 vahetusid juhatajad iga paari aasta tagant. Viimase ajal kolis raamatukogu, mis seni oli asunud Ärmal (endine kolhoos "Täht") vanas rahvamajas, Uusna mõisahoonesse, kus ruumi oli vähe – raamatud pidid ära mahtuma vaid kahte ruumi. Suuremad ruumid sai raamatukogu alles 1994. aasta detsembris, kui anti luba kolida kõrvalhoonesse. Esialgu remonditi kaks varem sovhoosi sööklale kuulunud ruumi, kuhu asutaski end raamatukogu. Hiljem renoveeriti ka teised ruumid. 2005. aasta detsembris, kui valmis Uusna külamaja, sai raamatukogu seal oma ruumid. Avar ja moodsalt sisustatud raamatukogu sai Viiratsi valla kingiks raamatukogu 105. aastapäeva puhul. Viljandimaa raamatukogud
Okaskroon

Okaskroon (vanakreeka keeles στέφανος ἐξ ἀκανθῶν) on okkaline pärg, mille Rooma riigi sõdurid evangeeliumide järgi (Mt 27:29, Mk 15:17 ja Jh 19:2) enne ristilöömist Jeesusele pähe panid. See oli osa Kristuse pilkamisest. Lisaks okaskroonile anti talle "kuninglike" sümbolitena skeptriks pilliroog kätte ja heideti punane rüü ülle ning teda piinati ja pilgati (Mt 27:27–31, Mk 15:16–20, Jh 19:2–3. Evangeeliumides ei mainita, millistest taimedest okaskroon punuti. Oletatud on järgmisi taimi: harilik asteltürn okaskroon Kristuse kreektürn harilik türnpuu viirpuu (perekond) Kui 1999 leiti Torino surilinalt söödava gundeelia jälgi, hakkasid mõned botaanikud seda okaskrooni taimeks pidama. Vappidel kasutatakse sageli stiliseeritud okaskrooni kujutist. Gooti stiilis hakati ristlöödud Kristuse atribuudina kasutama kuningakrooni asemel okaskrooni. Algul kujutati seda tanukujulisena, hiljem kujunes pärjakujuline okaskroon. Kesk-Euroopas oli kroon võrukujuline, Lähis-Idas tanukujuline. Ristilöödu kujutised tanukujulise okaskrooniga pärinevad valdavalt idast. Neljanda ristikäigu ajal aastal 1204 röövisid ristisõdijad Konstantinoopolit. Linnas olnud reliikviad viidi kaasa, sealhulgas Kristuse okaskroon. 1239. aastal omandas Prantsusmaa kuningas Louis IX okaskrooni Ladina keisrilt Balduin II-lt tolle aja kohta hiigelsumma, 135 000 liivri eest. Omandatud reliikvia säilitamiseks laskis kuningas ehitada Palais de la Citésse Sainte-Chapelle'i. Praegu asub reliikvia Jumalaema kirikus Pariisis. Püha okas Turiner Grabtuch wickelt Forscher ein, Spiegel Online: Botanik, 3. august 1999. "Beyars: Jesus Christus.". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuli 2018. Vaadatud 25. mail 2017.
Hallsteini doktriin

Hallsteini doktriin, mis on nime saanud Saksamaa välisministri Walter Hallsteini järgi, oli Saksamaa Liitvabariigi (Lääne-Saksamaa) olulisim välispoliitiline doktriin pärast 1955. aastat. Walter Hallstein avaldas 22. septembril 1955 seisukoha, mis kuulutas, et Lääne-Saksamaa loobub diplomaatilistest suhetest iga riigiga, mis tunnustab Saksa DV-d. Saksamaa Liitvabariik kuulutati ainsaks Saksa riigiks. Nõukogude Liidule tehti erand ja aktsepteeriti tema lähedasi suhteid Saksa DV-ga. Need seisukohad ähvardasid viia Lääne-Saksamaa välispoliitilisse isolatsiooni. Pärast diplomaatiliste suhete sõlmimist Rumeeniaga 1967. aastal kuulutati välja pragmaatilisem reguleeritud kooseksisteerimise (Geregeltes nebeneinander) poliitika, mis väljendas leppimist reaalse olukorraga ning rahumeelsema idapoliitika (Ostpolitik) viljelemist nii Saksa DV-ga kui ka Nõukogude Liiduga. 1968. aastal taastati 1957. aastal katkenud suhted Jugoslaaviaga. 1969. aastal ametisse asunud kantsler Willy Brandt deklareeris doktriinist loobumist. Detsembris 1972 sõlmiti kahe Saksa riigi vahel leping, et kumbki ei saa tegutseda teise nimel, mis tähendas ametlikku loobumist Hallsteini doktriinist.
Kullimäng

Kullimäng on laste jooksu- ja püüdmismäng. Mäng seisneb selles, et üks mängija ("kull") püüab taga ajades kedagi käega puudutada, kes siis ise saab uueks "kulliks". Mäng on tuntud kogu Euroopas ja seda mängitakse ka tänapäeval. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 102
Kapamaa

Kapamaa (rootsi keeles kappland, soome keeles kapanala) on endisaegne Rootsi päritolu pinnaühik. Algselt oli kapamaa maatükk, kuhu sai külvata ühe kapa (1/24 Riia vakka) vilja. Eestis hakati kapamaad (võrdus 1/32 tündrimaaga) pinnaühikuna kasutama 17. sajandil. Põhja-Eestis oli kapamaa kasutusel lühikest aega, ent Lõuna-Eestis kasutati seda veel ka 19. sajandil. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 68
Kanatool

Kanatool on endisaegne ruum rehetoa tagaseinas magamisaseme all ja hiljem seina ääres paiknev puur, kus talvel hoiti kanasid. Kanatoolisid kasutati eelkõige Põhja- ja Lääne-Eestis. Kanatoolid kadusid kasutusest 19. ja 20. sajandi vahetusel, kui loomi enam rehetoas ei hoitud. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 64 Kanatool, Eesti Rahva Muuseum
Kehik

Kehik on külimitust suurem teravilja ja jahu mõõduvakk Põhja- ja Kesk-Eestis. Kehiku maht oli 18 toopi ehk 1/2 Tallinna vakka; mõnikord oli maht ka natuke suurem või väiksem. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 78
Hernehirmutis

Hernehirmutis on vanadest rõivastest või muust materjalist tehtud inimest meenutav kuju, mille eesmärk on aiast või põllult linde või metsloomi eemale peletada. lastehirmutis linnupeleti "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 24.05.2017)
600

Sajandid: 5. sajand - 6. sajand - 7. sajand Kümnendid: 550. aastad 560. aastad 570. aastad 580. aastad 590. aastad - 600. aastad - 610. aastad 620. aastad 630. aastad 640. aastad 650. aastad Aastad: 595 596 597 598 599 - 600 - 601 602 603 604 605 Alustati Aleksandria Katariina kloostri ehitamist Siinai mäel. Pärslased hakkasid põldude niisutamiseks kasutama tuuleveskeid 13. sajandi alguses kirja pandud Ynglingite saaga kohaselt tungis oletatavasti 600. aasta paiku Rootsis valitsenud kuningas Ingvar oma sõjaväega Adalsyslasse, rüüstas Steini-nimelist kohta, kuid sai siis lahingus Sýsla sugu rahva (mõnikord tõlgitud ka eestlastena) väelt lüüa ja maeti sinnasamasse merekaldale. Raivo Palmaru hinnangul toimusid need sündmused hoopis Saaremaal. (umbes 600) Ali ibn Abu Talib, neljas islami kaliif. (umbes 600) Ingvar, svealaste kuningas. Andres Tvauri. Rahvasterännuaeg, eelviikingiaeg ja viikingiaeg Eestis, Estonian Archaeology 4, Tartu 2012. Lk 27 Huno Rätsep. Kui kaua me oleme olnud eestlased? Oma Keel, nr 14, kevad 2007. Lk 12 Raivo Palmaru. "Eesti vanimais kirjalikes allikais", lk 261–269. Keel ja Kirjandus, 1980, 5
71 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 90. aastad eKr | 80. aastad eKr | 70. aastad eKr | 60. aastad eKr | 50. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 74 eKr | 73 eKr | 72 eKr | 71 eKr | 70 eKr | 69 eKr | 68 eKr | ► | ►► 71. aasta eKr Lõppes kolmas orjade ülestõus Rooma riigis. Spartacus ja tema kaasvõitlejad hukati. ... Marcus Antonius Creticus, Vana-Rooma poliitik Spartacus, Vana-Rooma orjade ülestõusu juht
Šorža

Šorža on küla Armeenias Sevani järve ääres. Selle asutasid 1840. aastatel ersalastest asunikud. Paul Ariste on tutvustanud küla keelelisi olusid raamatus "Keelekontaktid" (1981, lk 45). Selle järgi elas 1937. aastani külas üksnes ersalasi, hiljem asus sinna aserbaidžaanlasi (Ariste mainib 50%). Küla ersalased rääkisid omavahel ainult ersa keelt, kõik oskasid ka aserbaidžaani ja vene keelt. Küla põlisemad aserbaidžaanlased oskavad ka ersa keelt.
Draviidid

Draviidid on draviidi keeli kõnelevad rahvad (telugud, tamilid, kannadad, malajalamid, malafalid, kanerad jt). Nad elavad peamiselt Lõuna- ja Kesk-Indias, Sri Lankas ja Pakistanis. Nad on teistest India rahvastest tumedama nahavärvuse ja lühema kasvuga. Usundilt on nad enamasti hinduistid.
Luhhi rajoon

Luhhi rajoon (vene keeles Лухский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis. Asub oblasti keskosas. Rajooni keskus on Luhhi alev. Rajoon piirneb põhjas Kinešma rajooniga, kirdes Jurjevetsi rajooniga, idas Putšeži rajooniga, lõunas Verhni Landehhi rajooniga, edelas Palehhi rajooniga, läänes Rodniki rajooniga ja loodes Vitšuga rajooniga. Rajooni pindala on 955 km². Luhhi rajoonis on 125 asustatud punkti ja nad kuuluvad ühe linna tüüpi asunduse ning nelja külaasunduse koosseisu. Q126709394
Riigikaitse

Riigikaitseks nimetatakse riigi (või selle liitlase) suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse ning selle elanikkonna kaitsmist vaenlase eest ning tsiviil- ja sõjaliste abinõude kogumit selle tagamiseks. Kaitseministeerium Sõjavägi Riigikaitselaager Riigikaitseõpetus Riigi suveräänsus ja julgeolek ning rahvusvahelise kaitse taotleja õigused, Marina Põldma Tartu Ülikooli magistritöö, 2015
Taevastiiva tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Taevastiiva tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Taevastiiva tänav algab Pärnamäe teelt ja on umbes 140 meetrit pikk umbtänav. Taevastiiva tänav on saanud nime 26. veebruaril 2014. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Taevastiib on liblikate perekond sinilibliklaste sugukonnast. Taevastiiva tänav on rajatud endise Lepiku küla Kruusiaugu talu maadele. Tallinna Linnavalitsuse 11.09.2013 määrus nr 155 "Tänavanimede määramine Pirita linnaosas" "Seletuskiri Tallinna Linnavalitsuse määruse eelnõu "Tänavanime määramine Pirita linnaosas" juurde" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 25. mail 2017. Taevastiiva tänav Lepiku asumi skeemil
Vahelik (ruum)

Vahelik on esiseinata, laeta ja kerge, enamasti lahtivõetava tagaseinaga katusealune ruum lautade, aitade või teiste majandusruumide vahel. Vahelikus võidi hoida põllutööriistu, veokeid ja puid. Esivanemate varandus. [Rahvateaduslik teatmik]. 1993. Toimetanud A. Vaserik. Tartu. Lk 127 Pilt Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Teojooksik

Teojooksik (Cychrus caraboides) on liik mardikalisi jooksiklaste sugukonnast. Teojooksik on pikliku peaga, pikkade suiste ja jalgadega must mardikas. Kehapikkus on 15—18 mm. Ta on lennuvõimetu. Häirimise korral pritsib ta tagakeha otsast kollast vedelikku. Toitub peamiselt tigudest ja nälkjatest. Süües pistab pea sügavale teokoja sisse. Eestis sage. http://www.biolib.cz/en/taxon/id3713/?elang=CZ Michael Chinery. "Euroopa putukad", lk 258 Teojooksik andmebaasis eElurikkus
Pahmas

Pahmas oli kuivatatud suvivilja või linakuparde kiht, mis oli rehealusesse maha laotatud, et seda hiljem peksta, hobustega tallata või reherulliga rullida. Pahma tallamist nimetati härgade, hobuste või mõnel juhul ka inimeste poolt, nimetati pahmamiseks. aganad rehepeks tuulamine "Esivanemate varandus, 1993. Esivanemate varandus. Rahvateaduslik teatmik. 1993. Toimetanud A. Vaserik. Tartu. Lk 77 Eesti rahvakultuur. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2008. lk 87
72 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 90. aastad eKr | 80. aastad eKr | 70. aastad eKr | 60. aastad eKr | 50. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 75 eKr | 74 eKr | 73 eKr | 72 eKr | 71 eKr | 70 eKr | 69 eKr | ► | ►► 72. aasta eKr Vana-Rooma konsuliteks olid Lucius Gellius ja Gnaeus Cornelius Lentulus Clodianus. ... Crixus, Vana-Rooma orjade ülestõusu juht
Türi majandusgümnaasium

Türi Majandusgümnaasium oli keskkool Türil, mis tegutses 1989. aastast 2011. aastani. Enne 1995. aastat nimetati kooli Türi 2. Keskkooliks. Kool suleti haridusreformi tulemusel. Koolis oli kolm õppesuunda: majandus (alates 1996), kunst (alates 1999) ja sport (alates 2005). Praegu tegutseb selles hoones Türi Ühisgümnaasium. Plaan ehitada Türile uus koolimaja tekkis 1980. aastate alguses, kui Türi Keskkool jäi rohkem kui 1000 õpilasele väikseks. Esialgu taotleti luba ehitada 9-klassiline kool, kuid pärast linnarahva hääletust keskkooli rajamise poolt, esitati Hariduskoondisele taotlus avada Türi 2. Keskkool. Hoone projekteeris Maaehitusprojekti Pärnu osakonna arhitekt Maie Hansmann. 28. aprillil 1988. aastal pandi uuele koolile nurgakivi. Koolihoone ehitus osutus aga mahukamaks kui esialgu plaaniti, seepärast kutsuti üles linnaelanikke abistama heakorrastus- ja koristustöödele. 1. septembril 1989 avati Tolli metsa serval uus koolimaja 486 õpilasele ja 35 õpetajale. 1.septembril 1995 nimetati Türi Linnavolikogu otsusega Türi 2. Keskkool Türi Majandusgümnaasiumiks. Alates kooli esimesest päevast sai sümboliks kolm veskikivi, kuhu EPT automajandi autojuht Mart Tomingas raius uue kooli nime ja asutamise aasta. Veskikivi kujutist kasutati ka kooli logol ja lipul. Türi 2. Keskkooli lipp valmis kunstnik Aarne Mesikäpa kavandi järgi 1992. aasta kevadeks. Lipu õnnistas Türi koguduse õpetaja Teet Hanschmidt Türi kirikus I lennu lõpuaktuse päeval 19. juunil 1992. Lipul on kujutatud kooli logo (veskikivi), ümbritsetud tammelehtede, rukkilillede ja viljapeadega. 1996. aasta kevadel naelutati lipule uus nimelint. 1998. aastal sai kool oma laulu, mille viisi autor oli tollal 7. klassi õpilane Mari-Liis Rõõmussaar ning sõnade autorid Meelika Välimäe, Anu Ernits ja Sander Muru. Kooli laul Keset mände, eemal linnakärast asub avar valge maja. Seisab uhkelt ja kaunilt metsatuka sees, kannab nime ta TMG. Murul veskikivi vaikselt aastaid kogub, kas tal meeles veel see, mil esimesed lapsed tulid sooviga, et õppida hoolega meie koolis. Kuigi merekallas kaugel siit, saan jõudu metsast mühavast, siit lahkudes mul teada eluviit, julgelt elule ma vastu lä'en. Murul veskikivi vaikselt aastaid kogub, kas tal meeles veel see, mil esimesed lapsed tulid sooviga, et õppida hoolega meie koolis. 1989–1991 Leonhard Soom 1991–1999 Elle Raudsepp 1999–2000 Ramo Pener 2001–2007 Paul Poopuu 2008–2010 Aivar Paas 2010–2011 Ellu Rusi (direktori kohusetäitja) "Õppeasutuse üldandmed". Eesti Hariduse Infosüsteem. Vaadatud 1.6.2017. Anu Pink (2009). Mis on metsa taga? Metsa taga on kool. Türi: Saara kirjastus. Tiit Reinberg (22.6.2010). "Türi majandusgümnaasium leidis uue direktori". Järva Teataja. Vaadatud 28.5.2017.
Salvius Iulianus

Salvius Iulianus (u 110 – u 170) ehk Lucius Octavius Cornelius Publius Salvius Iulianus Aemilianus oli Põhja-Aafrika päritolu Vana-Rooma tunnustatud jurist, ametnik ja poliitik. Ta oli aktiivne imperaatori Hadrianuse (valitses 117–138), Antoninus Piusi (valitses 138–161) ja Marcus Aureliuse (valitses 161–180) ajal. Ta suri Marcus Aureliuse ja Lucius Veruse (valitses 161–169) valitsemisajal. Salvius Iulianus oli kõrgklassikalise ajastu tähtsaim jurist Celsuse kõrval. Salvius Iulianus pärines Itaaliast pärit kaupmehe perekonnast. Ta oli imperaator Hadrianuse kvestor, preetor (arvatavasti 135–138), riigi- ja sõjakassa prefekt, konsul (aastal 148) ning seejärel kuberner Alam-Germaanias, Põhja-Hispaanias ja Aafrikas. Salvius Iulianus oli imperaatori nõukogu liige nii Hadrianuse, Antoninus Piusi, Marcus Aureliuse kui Veruse ajal. Iulianus oli ka viimane teadaolev sabiniaanide koolkonna juht. Salvius Iulianuse põhilised tööd on peamiselt esitatud "Digesta" 90 raamatus, mis arvatavasti Antoninus Piuse ajal lõpetati. Salvius Iulianus on kirjutanud töid mitmel teemal, peamiselt eraõiguse kohta. Paljud Iulianuse tekstid on kirja pannud tema õpilane Africanus. Salvius Iulianus on palju mõjutanud hilisemat pretsedendiõigust. Iulianus on kirjutanud kommentaare juristide Minciuse ja Urseius Feroxi tööde kohta. Imperaator Hadrianuse korraldusel koostas Iulianus edictum perpetuum’i ehk igavese edikti. Iulianus andis lõpliku, õiguskorrale vastava redaktsiooni ediktile, mida seni olid ametisse astumisel koostanud ja kuulutanud linnapreetorid. Iulianust on palju tsiteerinud hilisemad juristid (nt Ulpianus). Tema seisukohti on omaks võtnud paljud hilisemad juristid. Ka imperaator Justinianus pidas Iulianusest lugu ning nimetas teda summae auctoritatis hominem (kõrgeima autoriteediga inimene) (Cod. lust. 4,5,10,1). Jolowicz, H.F., Nicholas, B. Historical Introduction to the Study of Roman Law. Cambridge: Cambridge University Press 1932, lk 384 P. Bonfante. Antiigileksikon, lk 220; 346–347 Stolleis, M. Juristen: ein biographisches Lexikon: von der Antike bis zum 20. Jahrhundert. C.H.Beck, 2001, lk 327 Buckland, W.W. A Text-Book of Roman Law from Augustus to Justinian. Cambridge: Cambridge University Press 1923, lk 29 Tamm, D. Roman law and European legal history. DJØF Publishing, 1997, lk 27 Tamm, D. Roman law and European legal history. Kopenhaagen: DJØF Publishing, 1997 Stolleis, M. Juristen: ein biographisches Lexikon: von der Antike bis zum 20. Jahrhundert. München: C.H. Beck, 2001 Buckland, W.W. A Text-Book of Roman Law from Augustus to Justinian. Cambridge: Cambridge University Press, 1923 Jolowicz, H.F., Nicholas, B. Historical Introduction to the Study of Roman Law. Cambridge: Cambridge University Press, 1932 Dirk Harke, J. Römisches Recht. Von der klassischen Zeit bis zu den modernen Kodifikationen. München: C.H. Beck, 2008
Vitsik

Vitsik on väike (0,5–4-liitriline) ülalt laienev kaanega laudnõu, kus hoiti võid ja millega võid turule viidi. Vitsikuid kasutati Põhja-Eestis. Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 241 Pilt Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Vaselised

Vaselised on pronkstraadist spiraaltorukesed. Eesti alal kasutati vaselisi alates II aastatuhande algusest ja tollal sõbade ja teiste rõivaste ääristamisel. Eesti alal on viimased teated vaseliste kasutamisest 19. sajandi algusest, kui Mulgi pruudid kandsid vaselistega ääristatud vaipseelikut. Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 233 https://etnotekstiil.files.wordpress.com/2013/10/2013-10-18-18-22-01.jpg
Ivan Pilný

Ivan Pilný (sündinud 6. juulil 1944 Prahas) on Tšehhi poliitik, ta kuulub erakonda ANO 2011. Ta oli 2017. aasta 24. maist kuni 13. detsembrini Tšehhi rahandusminister. Ta lõpetas aastal 1972 Tšehhi Tehnikaülikooli Prahas elektrotehnikateaduskonna. Tast sai 24. mail 2017 Tšehhi rahandusminister.
Vuristi

Vuristi (saarte murdes vuri- ehk suristuspuu) on nööri otsa kinnitatud piklik õhuke lauake, mis ringikeerutamisel tekitab tugevat vurinat või vuhinat. Vuristi on ürgse kultusvahendina tuntud kogu maailmas. Eesti alal kasutati vuristit veel 20. sajandi algul mänguasjana. Saaremaalt on teateid, et vuristit kasutati karjamaal hobuste hirmutamisel. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 360
Lukas Graham

Lukas Graham on Taani pop- ja soulmuusika bänd. See bänd koosneb laulja Lukas Forchhammerist, trummar Mark Falgrenist ja bassimängija Magnus Larssonist. Bänd tegi oma esimese albumi aastal 2012. See album jõudis Taani muusikaedetabelis esikohale. Teine album tuli välja aastal 2015. Sellel albumil said suurema tähelepanu osaliseks lood "Mama Said" ja "7 Years", mis tõusid Taani edetabelis teisele kohale ja jõudsid ka teiste maade edetabelitesse. Bänd laadis aastal 2011 üles koduvideoid oma lauludest, näiteks "Drunk in the Morning" ja "Criminal Mind". Neid laule jagati Facebookis ja vaadati tuhandeid kordi. Bänd sai kontakti Copenhagen Recordsiga aasta 2011 lõpus. Bändi ringreisi käigus müüdi nende kontsertidele 17 000 piletit. Aastal 2013 tegi bänd ringreisi Euroopas ning võitis Euroopa piiri purustajate auhinna. Aastal 2014 viis bänd oma muusika ka Ameerikasse. Bänd esindab Copenhagen Recordsit Saksamaal, Šveitsis, Austrias ja Prantsusmaal. 2015 avaldas bänd uue albumi ning jõudis sellegagi Taani ja mitme muu riigi muusikaedetabelites kolme esimese hulka. Sellelt albumilt on suuremat populaarsust kogunud laulud "7 Years" ja "Mama Said". Aasta 2016 lõpuks oli bändil Spotifys iga kuu 17,2 miljonit kuulajat, kokku 225 miljonit kuulajat. Lukas Grahami muusikat kirjeldatakse kui pop- ja soulmuusika hübriidi. Bändi kõige kuulsam lugu "7 Years" räägib suureks saamisest elu erinevates etappides.  Lukas Graham – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ametlik koduleht
Võimasin

Võimasin on vändaga rõhttelje ümber keerutatav vaadi- või kastikujuline seade, millega valmistatakse võid. Eesti alal (Liivimaal) on teateid võimasinate kasutamisest mõisates 18. sajandist. Eesti suuremates taludes võeti võimasin kirnu asemel kasutusse 19. sajandi lõpul. Eesti alal kadus võimasin tarvituselt 20. sajandi algupoolel. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 361
Viisuluda

Viisuluda on luu- või puunõelik (luda), millega punutakse näiteks viiske või märsse. Viisuluda on tuntud Ida-Euroopas. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 353 Pilt Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Videvikupidamine

Videvikupidamine oli endisajal talupojakultuuris mõnetunnine puhkus pärast loomade talitamist kuni valguse süütamiseni. Videvikupidamine algas sügisel ja lõppes jõulude ajal või loomade poegimisaja algul. Videvikupidamise ajal jutustati ja mõistatati. Eestis oli videvikupidamine tuntud kuni 20. sajandi keskpaigani, kui taludesse tuli elektrivalgustus. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 350
Vesivagu

Vesivagu on põllul olev sügavam ja laiem vagu, mille kaudu juhitakse põllult ära liigvett. Vesivaod oli tuntud eeskätt Läänemaal, kus neid sügisel aeti madalate ja niiskete alade rukkipõldudele, et ära juhtida kevadist liigvett. Vesivaod aeti selleks kohandatud vannasadraga. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 348
Varn

Varn ehk nagi on riiete (riidevarn), tööriistade ja muu sellise ülesriputamise või hoidmise vahend. Eesti talurahvakultuuris tehti varnaid riietele, kirvestele, lusikatele. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 341 Pilt Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Vann

Vann on enamasti ovaalse põhjaga nõu pesemiseks ja kümblemiseks. Vann paikneb tavaliselt vannitoas. Eesti talupojakultuuris olid vannid ovaalse põhja ja kahe kõrvaga madalad laudnõud. Sellised vannid muutusid Eestis laialt levinuks 19. sajandi II poolel. Eesti taludes kasutati lauast vanne 20. sajandi keskpaigani. Tänapäeval valmistatakse vanne erinevatest materjalidest, millest üks levinuim on akrüül. Akrüülvann on tavapäraselt läikiv ning seetõttu malmvannile sarnase välimusega. "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 02.05.2017) Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 339 [1] Vannid ja nende tüübid Rahvapärane puuvann Eesti Muuseumide Infosüsteemis