Mati Kütt

Mati Kütt (sündinud 5. aprillil 1947 Tallinnas) on eesti animafilmide režissöör, karikaturist ja maalikunstnik. Aastatel 1962–1963 õppis Kütt Viljandis Juhan Muksi stuudios maalimist, kuhu sattus oma kunstiõpetaja Vello Liivi suunamisel. Õppis Viljandi I kaheksaklassilises ja C. R. Jakobsoni nimelises Viljandi 1. Keskkoolis, mille lõpetas 1965. aastal. Noorukina innustus mudellennundusest ja sportvõimlemisest. Aastatel 1965–1968 õppis Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonnas soojusenergeetikat. Pärast sõjaväge proovis astuda Kunstiinstituuti, kuid ebaõnnestunult. Animaatoriks sai ta 1974. aastal Tallinnfilmis Rein Raamatu väljakuulutatud konkursil osalemise järel. Tallinnfilmis töötas ta animaatorina koos Rein Raamatu, Priit Pärna, Avo Paistiku, Rein Tammiku, Ando Keskküla, Heiki Ernitsa ja teistega. 1974–1994 ja 1994–1995 stuudios Eesti Joonisfilm. 1995. aastast on vabakutseline kunstnik. 2001–2002 töötas ta Ameerika Ühendriikide Colorado osariigi pealinnas Denveris Rocky Mountaini Kunsti- ja Disainikolledžis eksperimentaalanimatsiooni õppejõuna. Karikatuurini jõudis ta läbi multifilmi. Esimesed karikatuurid ilmusid tal 1974. aastal ajakirjas Pikker ning ajalehes Sirp ja Vasar. Tema teoseid on trükitud kogumikes, mis on ilmunud eesti, leedu, vene, soome, saksa, prantsuse, itaalia, inglise ja muudes keeltes. Alates 1980. aastast on ta loonud õlipastelle, ühendades neis karikatuuri ja maali, näiteks rõhutades groteskset süžeed maalilise kujutusviisi kaudu ("Üks jutt" (1984), "Ökoloogi eine" (1985), "Virtuoos" (1985)). 1985. aastast on Kütt Eesti Kinoliidu liige. 1999. aastast Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Maalikunstnike Liidu liige. "Labürint" Kunstnik kraapis nõelaga positiivlindile ligikaudu 6000 kaadrit, koloreeris ja filmis need ning tulemuseks oli võimas sürrealistlik film. "Sprott võtmas päikest" "Sprott võtmas päikest" on saksakeelne veealune animaooper. "Põrandaalune" "Põrandaaluse" võtted toimusid suures osas väljaspool stuudiote paviljone, vabas looduses ja loomulikus interjööris. Selles filmis pole kasutatud ei nukke ega joonistatud tegelasi. Filmis mängib Estonia teatri baleriin Eve Andre. Film on valminud piksillatsioonitehnikas ja tegemist on animeeritud koreograafiaga lamades. Lihtsamalt seletades: filmis baleriin tantsib murul või kivisillutisel lamades. Teda filmitakse aga ülevalt. Animafilmiks loetakse teatavasti sellist teost, kus toimuv on filmitud kaaderhaaval. Seega iga vajaliku kaadri saamiseks muudetakse õige pisut tantsijatari jalgade või käte asendit ning tehakse järjekordne plõks. Kõige tulemusena näeme baleriini filmis tantsivat nagu päris. "Põrandaaluses" toimivad paralleelselt kaks liini: kõigile tuntud väike, st inimeste maailm ja suur maailm. Mis see viimane tegelikult on, püüab Kütt ka ise filmi tehes pisutki selgusele jõuda. "Nööbi odüsseia" “Nööbi odüsseia” on film tõdemusest, et püksinööbist ei saa kunagi frakinööpi. Tegevustik toetub Homerose “Odüsseiale”. Peategelaseks on mõtlev nööp, keda vabaduskihk ajab seiklema. Nööp esindab voluntaristide käsitlust vabadusest, kus vabadus oleneb vaid tahtja tahtest. Vormilt on teos valdavalt lamenukktehnikas, kus on kasutatud ära ready-made kunstivõtteid ja kitši atribuutikat. "Une instituut" "Une instituut" on atmosfääriline teos, nauditav eelkõige visuaalselt, sürrealism ulatab siin käe fotograafilisele realismile, seepiakarvaliseks keeratud taustad on eriti somnambuulsed. Õnnestunult on kokku sobitatud reaalset ja animeeritut, ahhaa-efekte tekitatakse eri suurusega tegelaste ja esemetega mängides. 1981 – "Monument" (üks novell joonisfilmist "1+1+1" koos Heiki Ernitsa ja Valter Uusbergiga) 1988 – lühinukufilm "Animeeritud autoportreed", esietendus 1989 Annecy festivalil (Prantsusmaa) 1989 – "Labürint" 1990 – eksperimentaalfilmi auhind Cinanima rahvusvahelisel animatsioonifilmi festivalil, (Espinho, Portugal) eriauhind Tampere rahvusvahelisel lühifilmifestivalil 1992 – "Sprott võtmas päikest" 1993 – žürii diplom rahvusvahelisel lühifilmifestivalil, Clermont-Ferrand, Prantsusmaa 1995 – "Plekkmäe Liidi" 1995 – Saksamaa Keskkonnaministeeriumi auhind 38. Leipzigi rahvusvahelisel dokumentaal- ja animafilmide festivalil, Saksamaa 1996 – žürii eriauhind Oslo rahvusvahelisel animafilmifestivalil, Montecantini panga auhind Terme filmifestivalil Itaalias 1997 – "Põrandaalune", žürii auhind Pärnu Animatsioonifilmi Festivalil 1998 – I auhind A-kategoorias Ottawa rahvusvahelisel animafilmifestivalil, Kanada, parima animatsioonifilmi auhind 41. Leipzigi rahvusvahelisel dokumentaal- ja animafilmide festivalil, Saksamaa 1998 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (nukufilm "Põrandaalune") 1999 – Suure Vankri auhind 2000 – "Underground" 2002 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (animafilmi auhind: "Nööbi odüsseia") 2003 – Eesti animatsioonifilmi festival New Yorgis 13.–23. novembril, Theater Pioneer, Kunsti Arendamise Fondi eriauhind rahvusvahelisel animafilmifestivalil KROK, Ukraina parima kujunduse auhind 4. rahvusvahelisel animafilmifestivalil Fantoche, Baden, Šveits 2003 – stipendium "Ela ja sära" 2006 – "Une instituut" parima animafilmi preemia 18. Riia Rahvusvahelisel Filmifestivalil „Arsenals“, žürii diplom Leipzigi rahvusvahelisel filmifestivalil, Grand Prix Riia rahvusvahelisel animafilmifestivalil „Bimini“, ANOBA 2007 laureaat Helsingi filmifestivalil „Animatricks" 2006 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (aasta parim animafilm "Une Instituut") 2007 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Heiki Ernitsa, Kaspar Jancise, Janno Põldma, Priit Pärna, Olga Marchenko, Ülo Pikkovi ja Priit Tenderiga; parim animafilm "Must lagi") 2007 – luulekassett "Must lagi" 2007 – lühilugu "Substantia Stellaris" 2010 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (filmi "Taevalaul" eest) 2010 – Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi auhind ("Taevalaul" (produtsent Arvo Nuut)) 2020 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia (arthouse'i lipu kõrgel hoidmise eest meie animafilmis) Toomas Kall – karikatuurikogumik "Kuueteistkümnemäng", karikatuurid: Hugo Hiibus, Edgar Valter, Olimar Kallas, Elle Tikerpäe, Heinrich Valk, Kurti Vool, Jüri Kerem, Kaja Põder, Rein Lauks, Priit Pärn, Mati Kütt, Toomas Kall, Ülo Emmus, Ilja Popovitš, Hillar Mets, Andrus Peegel, (Kunst, 1982) Edgar Spriit – karikatuurikogumikus "Homo Novus", kujundaja Rein Lauks, (Perioodika, 1988), ISBN 5797901358 Rein Luik – "Insener Luige paraboloid : ühe elu lugu", tõlkinud ja täiendanud Heino Pedusaar, toimetajad Ilme Rääk, Lembit Abo, illustratsioonid Mati Kütt, kujundus Tiit Tõnurist, (Koolibri, 2007) ISBN 9789985020005 1976 – esimene näitus koos Aarne Vasaraga, Tallinnas kohvikus Pegasus 1976 – karikatuurinäitus "Meist ja meie linnast" (Tallinn) 1980 – karikatuuride isikunäitus S. Kirovi nimelises näidiskalurikolhoosis 1980 – karikatuuride isikunäitus Tallinna kunstisalongis 1985 – maalide isikunäitus, Moskva Kinomaja 1985 – maalide isikunäitus, Tallinna Kinomaja 1986 – Tallinna Tantsutare ja TKM (Tallinnfilmi sürrealistid) 1989 – Soome (Tallinnfilmi sürrealistid) 1990 – isikunäitus, Vaasa, Soome 1993 – "Bielefeld" (koos Rao Heidmetsa, Kaarel Kurismaa ja Valter Uusbergiga) 1993 – isikunäitus, Vaal Galerii, Tallinn 1995 – isikunäitus, Vaal Galerii, Tallinn 2006 – isikunäitus "Universumi lollikene" Põllumajandusministeeriumis 2016 – "Kammitud Universum", Vabaduse galerii 2016 – "Kammitud Universum", Kondase keskus Osalenud regionaalsetel ja rahvusvahelistel karikatuurinäitustel Tallinnas, Vilniuses, Riias, Odessas, Lvovis, Skopjes, Gabrovos, Anconas, Tokios jm. 1978 – Balti karikatuurinäituse diplom ja medal (Vilnius, Leedu) 1978 – Balti karikatuurinäituse auhind (Riia, Läti) 1979 – Eesti NSV Ajakirjanike Liidu auhind ja diplom karikatuurinäituselt "Mis siin naerda on?" (Tallinn, Eesti) 1980 – rahvusvahelise spordikarikatuuride näitus "Võitjate üle ei naerda!" plakatikonkursi auhind (Tallinn, Eesti) 1981 – spordikarikatuuride näituse "Ancona-81" hõbemedal (Ancona, Itaalia) 1981 – rahvusvahelise karikatuurinäituse hõbemedal (Berliin, Saksamaa) 1981 – rahvusvahelise karikatuurinäituse eriauhind (Tokio, Jaapan) 1983 – spordikarikatuuride näituse "Ancona-83" hõbemedal (Ancona, Itaalia) 1983 – rahvusvahelise karikatuurinäituse eriauhind (Marostica, Itaalia) "Õnnitleme Mati Kütti 75. juubeli puhul! | Eesti Kunstnike Liit". www.eaa.ee. Vaadatud 19. aprillil 2023. "PÖFF". 2017.poff.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2023. Vaadatud 19. aprillil 2023. Teinemaa, Sulev (13.08.1996). "Tehtud, teoksil: MATI KÜTT". Eesti Päevaleht. Vaadatud 19. aprillil 2023. "Nööbi odüsseia (2002) - Eesti filmi andmebaas". www.efis.ee. Vaadatud 19. aprillil 2023. "Mati Kütt toob vaataja ette une sünni anatoomia". Uudised. 22. aprill 2006. Vaadatud 19. aprillil 2023. err.ee – Mati Kütt: vahel on hea heita mõistus kõrvale ja lasta teistel lainetel enda sisse voolata