laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vera Ivanko

Vera Ivanko (vene Вера Алексеевна Иванко; 2. september 1993 Moskva – 25. november 2013 Moskva) oli vene näitleja. Vera Ivanko mängis filmis esimest korda juba 2002. aastal. Alates 2011. aastast õppis ta Ülevenemaalises Riiklikus Kinematograafia Ülikoolis näitlemist. 2013. aasta novembri lõpus hukkus ta oma elukoha lähedal raudteel, jäädes rongi alla. http://www.kino-teatr.ru/kino/acter/w/ros/6818/bio/ Vera Ivanko andmekogus IMDb (inglise)
Wanda Wermińska

Wanda Wermińska (18. november 1900 Ukraina – 30. august 1988) oli poola ooperilaulja (sopran, metsosopran) ja pedagoog. Ta laulis Poola ning Viini ja Milano ooperiteatrites. 1935. aastal sai ta Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu II astme. Ta on maetud Powązki kalmistule. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016) ВАНДА ВЕРМИНЬСКА. Незабываемые годы Воспоминания написаны в 1972 году для юбилейного издания, посвященного 100-летию со дня рождения Ф.И. Шаляпина. Перевод с польского на русский М.Малькова.-- электр.изд. 2015.
Adam Stebłowski

Adam Stebłowski (24. detsember 1896 – 28. veebruar 1941) oli Poola sõjaväelane, jurist, konsulaarametnik. Ta pälvis palju tunnustust. 1932. aastal sai ta Kotkaristi III klassi teenetemärgi ja 1935 Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu I astme . Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
Spartaco Bandinelli

Spartaco Bandinelli (27. märts 1921 Velletri, Rooma provints, Lazio maakond – 17. veebruar 1997 Velletri) oli Itaalia poksija. Ta oli kärbeskaalus (kuni 51 kg) Itaalia meister 1948. aastal. Bandinelli sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Pascual Pérezele (Argentina). Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949), kuid kaotas 3. ringis diskvalifitseerimise tõttu oma kohtumise hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Janusz Kasperczakile (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales Euroopa eest 1949. aastal kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskonnaga ning kaotas 18. mail Chicagos oma kohtumise Arthur Brownile. 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles "8. Euroopa meistrivõistlused poksis. Oslo 1949. Tulemused inglise keeles" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 22. oktoobril 2016. 1949. aasta Euroopa–USA Kuldkinda-võistlused. Tulemused inglise keeles Spartaco Bandinelli veebisaidil Olympedia (inglise)
Jan Szembek

Jan Szembek (11. juuli 1881 Poręba Żegoty – 9. juuli 1945 Estoril, Portugal) oli Poola diplomaat ja krahv. Ta lõpetas Viini Ülikooli. Ta oli Poola saadik Ungaris aastatel 1921–1924, Belgias 1924–1927 ja 1927–1932 Rumeenias. Aastatel 1933–1939 oli ta Poola välisministri Józef Becki abi. 1938. aastal autasustati teda Valgetähe I klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
Kazimierz Glabisz

Kazimierz Glabisz (10. veebruar 1893 Odolanów – 26. november 1981 London) oli Poola sõjaväelane (brigaadikindral) ja sporditegelane. Aastatel 1929–1945 oli ta Poola Olümpiakomitee president. 1934. aastal autasustati teda Kotkaristi III klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
Piotr Gorodiszcz

Piotr Gorodiszcz (12. juuli 1884 Rahačoŭ – 31. detsember 1942 Vilnius) oli poola protestantlik vaimulik. Ta oli seotud Poola Anglikaani Kirikuga. 1934. aastal anti talle Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu II aste. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
George Wilson (poksija)

George Dudley Wilson (tuntud ka kui Jackie Wilson; 17. jaanuar 1918 Spencer, Rowani maakond, Põhja-Carolina – 10. märts 1956 Cleveland, Ohio) oli USA poksija. Wilson sai kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ulderico Sergole (Itaalia). Wilson poksis novembrist 1936 kuni oktoobrini 1949 elukutselisena. Ta pidas kokku 89 kohtumist, millest võitis 63 (neist 38 nokaudiga), kaotas 19 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 6 kohtumist. 11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles George Wilson (poksija) veebisaidil Olympedia (inglise) George (California Jackie) Wilson lehel BoxRec. Inglise keeles
Valles Marineris

Valles Marineris on Marsi ekvaatoril asuv kanjonite süsteem, mis on üle 4000 km pikk, maksimaalselt 200 km lai ja kuni 7 km sügavune. See on üks suuremaid kanjoneid Päikesesüsteemis ja sellest suuremad on ainult Maal asuvad riftiorud. Valles Marineris tähendab ladina keeles Marineri orgu, ning see sai nime kosmosesond Mariner 9 järgi, mis selle avastas. "Valles Marineris". NASA. Vaadatud 14. oktoober 2017. "Valles Marineris: Facts About the Grand Canyon of Mars". Space.com. Vaadatud 14. oktoober 2017.
Mari Loit

Mari Loit (25. mai 1977 – 20. oktoober 2016) oli eesti kunstiteadlane ja muinsuskaitsja. Ta lõpetas 2000. aastal Eesti Kunstiakadeemia Kunstiteaduse instituudi, lõputöö oli "Surma tähendus keskaja lõpu Euroopa maailmapildis. Tallinna "Surmatants" oma ajastu kontekstis" (juhendaja Juhan Maiste). Ta lõpetas 2002. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli kunstiteaduse õppetooli, magistritöö oli "Keskaegsest "surmakultuurist" ja hauatähistest reformatsioonieelse Tallinna kirikutes ja kloostrites" (juhendajad Kersti Markus ja Kaalu Kirme). Ta töötas Muinsuskaitseametis nõunikuna ja Muinsuskaitse aastaraamatu toimetajana. "Trapetsiaalsed hauaplaadid Eestis". Muinsuskaitseamet. Tallinn 2004 "Die Trapezförmigen Grabplatten in Estland". Muinsuskaitseamet. Tallinn 2004. Saksa keeles "Trapezoid Tombstones in Estonia". Muinsuskaitseamet. Tallinn 2004. Inglise keeles "Nissi kiriku vitraažakende korrastamine". // Muinsuskaitse aastaraamat 2004. Tallinn 2005. Lk 68 "Karja kirikuaia vanimad hauaplaadid varju all". // Muinsuskaitse aastaraamat 2006. Tallinn 2007. Lk 20-21 "Kirikukellade inventeerimisest". // Muinsuskaitse aastaraamat 2006. Tallinn 2007. Lk 71 "Raudteearhitektuuri ajaloost ja säilitamisest". Kaasautor Martin Jänes. Muinsuskaitseamet. Tallinn 2006 "Kirikute hooldusraamat". Muinsuskaitseamet. Tallinn 2007 "Pühakodade säilitamine ja areng. Riiklik programm 2003–2013". Muinsuskaitseamet. Tallinn 2013 Muinsuskaitse aastaraamat 2011. Tallinn 2012 Muinsuskaitse aastaraamat 2012. Tallinn 2013 Estonian Cultural Heritage. Preservation and Conservation. Vol. 1. 2005-2012. Tallinn 2013 Muinsuskaitse aastaraamat 2013. Tallinn 2014 Muinsuskaitse aastaraamat 2015. Tallinn 2016 Kaitstud bakalaureusetööd Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu andmebaasid[alaline kõdulink] Juhan Kilumets. "Mari Loit 25. V 1977 – 20. X 2016". Nekroloog // Sirp, 28. oktoober 2016. Lk 23 Kais Matteus. "In memoriam: Mari Loit (25.05.1977-20.10.2016)". Nekroloog // Muinsuskaitse aastaraamat 2016. Tallinn 2017. Lk 118–119 Juhan Kilumets. "Mari Loit 25. V 1977 – 20. X 2016". Nekroloog // Sirp, 28. oktoober 2016 Vaadatud 1. novembril 2016 Haud Tallinna Vana-Kaarli kalmistul
Konstanty Horoch

Konstanty Horoch (10. juuni 1892 – 12. august 1960) oli Poola ratsaväelane. Teise Poola vabariigi ajal oli ta ratsaväe kapten. 1935. aastal autasustati teda Kotkaristi V klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
Stanisław Kara

Stanisław Kara (2. detsember 1893 Zalištšiki – juuli 1955 või 1956) oli Poola sõjaväelane ja diplomaat. 15. detsembril 1927 määrati ta Riiasse ja Tallinna sõjaväeatašeeks. 1935. aastal anti talle Kotkaristi III klassi teenetemärk. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
Bolesław Krzymowski

Jerzy Bolesław Leon Krzymowski (30. märts 1894 Kosobudy – 19. august 1969 Varssavi) oli Poola sõjaväelane (major) ja salateenistuse tegelane. Tema pälvitud autasude seas on ka Kotkaristi III klassi teenetemärk.[viide?]
Konrad Libicki

Konrad Libicki (23. august 1891 Varssavi – 25. detsember 1980 London) oli Poola diplomaat. Aprillist 1929 kuni juulini 1933 oli ta Poola saadik Eestis. Ta on pälvinud palju tunnustust; 1931. aastal anti talle Kotkaristi I klassi teenetemärk. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
Rui Rio

Rui Fernando da Silva Rio (sündinud 6. augustil 1957 Portos) on Portugali poliitik, majandusteadlane, omavalitsustegelane. Aastatel 2002–2013 oli ta Porto omavalitsuse president (linnapea). 2005. aastal pälvis ta Valgetähe I klassi teenetemärgi. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
Norbert Żaba

Norbert Żaba (13. juuli 1907 Tallinn – 15. juuli 1994 Stockholm) oli poola-eesti-rootsi päritolu Poola diplomaat, ühiskonnategelane. 1935. aastal anti talle Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu II aste. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
Kõue vald

Kõue vald oli kohalik omavalitsusüksus Harju maakonnas. Vald hõlmas ajaloolise Kose kirikukihelkonna lõuna- ja edelapoolseid alasid. Kõue vald liitus 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimiste järel Kose vallaga. Kõue valla haldusalasse kuulus kaks alevikku (Ardu ja Habaja) ja 36 küla: Aela, Alansi, Harmi, Kadja, Kantküla, Katsina, Kirivalla, Kiruvere, Kukepala, Kõrvenurga, Kõue, Laane, Leistu, Lutsu, Lööra, Marguse, Nutu, Nõmmeri, Ojasoo, Pala, Paunaste, Paunküla, Puusepa, Rava, Riidamäe, Rõõsa, Saarnakõrve, Sae, Silmsi, Sääsküla, Triigi, Uueveski, Vahetüki, Vanamõisa, Virla ja Äksi. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.04.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
Władysław Józef Zaleski

Władysław Józef Zaleski (14. juuli 1894 Sanok – 5. veebruar 1982 London) oli Poola diplomaat, advokaat, õigusteadlane, sõjaväelane. 1937. aastal autasustati teda Valgetähe III klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
Daniela Schadt

Daniela Schadt (sündinud 3. jaanuaril 1960 Hanaus) on saksa ajakirjanik. Aastast 2000 on ta elukaaslane Joachim Gauck, kes oli aastatel 2012–2017 Saksamaa Liitvabariigi liidupresident. Daniela Schadti on ajakirjanduses mitteametlikult nimetatud Saksamaa esimeseks leediks. 2013. aastal sai ta seoses abikaasa visiidiga Eestisse Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi. Bild: Neue First Lady Frankfurter Rundschau: Eine Hessin wird First Lady Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
Ašot Galojan

Ašot Galojan (armeenia keeles Աշոտ Գալոյան; sündinud 9. juulil 1956 Vanadzoris) on Armeenia ajaloolane, poliitik ja diplomaat. Aastast 2005 on ta Armeenia suursaadik Poolas ja ühtlasi aastast 2006 Armeenia suursaadik Eestis, Lätis ja Leedus. Jaanuaris 2014 määras Armeenia president Serž Sargsjan Ašot Galojani suursaadikuks Brasiiliasse ja märtsis 2014 andis talle (eluaegse) erakorralise ja täievolilise suursaadiku diplomaatilise teenistusastme.
Michaił Marynič

Michaił Marynič (valgevene keeles Міхаіл Апанасавіч Марыніч; 13. jaanuar 1940 – 17. oktoober 2014) oli Valgevene poliitik ja diplomaat. Ta oli muu hulgas Valgevene suursaadik Eestis, Lätis ja Soomes.
Václav Girsa

Václav Girsa (28. november 1875 Šepetivka – 23. juuni 1954 Praha) oli Tšehhi/Tšehhoslovakkia arst ja diplomaat. Aastatel 1927–1935 oli ta Tšehhoslovakkia saadik Poolas. Sellel ajavahemikul oli ta ka Tšehhoslovakkia saadik Eestis, Soomes, Lätis. 1935. aastal autasustati teda Kotkaristi I klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 21.10.2016)
Chrystia Freeland

Christina Alexandra Freeland (sündinud 8. veebruaril 1968 Peace Riveris) on Kanada kirjanik, ajakirjanik ja poliitik, Kanada Liberaalse Partei liige. Ta oli alates 10. jaanuarist 2017 kuni 20. novembrini 2019 Kanada välisminister. Enne seda oli ta 4. novembrist 2015 Kanada väliskaubandusminister. Ta sündis 1968. aastal Alberta provintsis Peace Riveris juristidest vanemate lapsena. Ta lõpetas Harvardi Ülikooli vene kirjanduse ja ajaloo bakalaureusena ja aastal 1993 sai ta Oxfordi Ülikooli Antoniuse kolledžis magistrikraadi slavistika alal. Freeland alustas ajakirjanikutööd mittekoosseisulise korrespondendina Ukrainas, tehes kaastööd väljaannetele Financial Times, The Washington Post ja The Economist. Seejärel töötas ta Londonis väljaandes Financial Times asetoimetajana, Suurbritannia uudiste toimetajana, Moskva büroo juhina, Ida-Euroopa korrespondendina ja Financial Timesi pühapäevalisa FT.com toimetajana. Aastatel 1999–2001 töötas ta väljaandes Globe and Mail asetoimetajana, misjärel sai ta USA-s Financial Timesi direktoriks. Märtsis 2010 asus ta Thomson Reutersi toimetaja ametikohale, aprillis 2011 sai tast Thomson Reuters Digitali toimetaja. Enne lahkumist Thomson Reutersist oli ta juhtiv direktor ja tarbijauudiste toimetaja, lisaks kirjutas ta nädalaülevaateid väljaandele Globe and Mail. 26. juulil 2013 lahkus ta ajakirjandustöölt, et kandideerida Kanada Liberaalse Partei ridades Kanada parlamenti. 4. novembril 2015 kutsus Justin Trudeau ta Kanada väliskaubandusministriks. Freeland on Venemaa välispoliitikat teravalt kritiseerinud ning avaldanud toetust Ukrainale. Ta on Venemaa sanktsiooninimekirjas alates 2014. aastast. Chrystia Freeland on abielus, abikaasa Graham Bowley on ajakirjanik ja neil on kolm last. Tema isa Donald Freeland oli advokaat ja Kanada Liberaalse Partei liige. Ema Galina Freeland (neiuna Homjak) (1946–2007) oli rahvuselt ukrainlane ja sündis põgenikelaagris Bad Wörishofenis Baieris Ukraina katoliiklikus peres; ta oli advokaat ja Uue Demokraatliku Partei liige. Chrystia Freeland räägib lastega kodus ukraina keeles, ajab tööasju inglise ja prantsuse keeles; lisaks valdab ta vene, poola ja itaalia keelt. Kanada uuel välisministril on ukraina juured ning väidetavalt on ta Vene sanktsioonide nimistus, ERR, 11. jaanuar 2017 http://www.legacy.com/obituaries/edmontonjournal/obituary.aspx?pid=90579918#fbLoggedOut http://www.littlepinkbook.com/chrystia-freeland-u-s-managing-editor-financial-times/ https://www.thestar.com/news/insight/2014/02/07/parliament_speaking_a_language_all_its_own.html Chrystia Freeland Kanada parlamendi kodulehel (inglise keeles) [1]
Bronisław Bouffałł

Bronisław Bouffałł (30. oktoober 1867 – 8. veebruar 1949) oli poola õigusteadlane, diplomaat. Ta oli Lublini katoliku ülikooli professor. Ta oli alates 2. septembrist 1919 Eestisse määratud diplomaatilise missiooni delegaat. Aastatel 1920–1924 oli ta Poola Vabariigi chargé d'affaires Riias. https://web.archive.org/web/20161022154049/http://www.tallinn.msz.gov.pl/et/poola_vabariigi_suursaatkond/suursaadik/suur/ (vaadatud 22.10.2016) Biograafia Poola Vabariigi Suursaatkonna Tallinnas veebilehel
Jaan-Margus Reinaste

Jaan-Margus Reinaste (5. oktoober 1934 Tallinn – 14. märts 2018 Tallinn) oli eesti tšellist. 1957. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi August Karjuse tšelloklassi. Ta oli Eesti NSV Riikliku Sümfooniaorkestri tšellomängija, aastatel 1964–1966, 1972–1975 ja 1982–1993 ka tšellorühma kontsertmeister. Hiljem mängis Estonia teatri orkestris. 1976 – Eesti NSV teeneline kunstnik Aunimetusi. Sirp ja Vasar, 24. detsember 1976 Tiina Mattisen. ERSOst, tänuga. Sirp, 15.12.2011 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Rahvusvaheliste muusikapäevade raames toimunud kontserdil Narva kindluses esinevad viiuldaja Priit Bernhard ja tšellist Jaan Reinaste (1991)
Admiral Kuznetsovi klassi lennukikandja

Admiral Kuznetsov-klass on Nõukogude Liidu lõpupäevil ehitatud ning hiljem Venemaal ja Hiinas kasutusele võetud ning kasutusel olev lennukikandja klass. Kokku on ehitatud ja teenistuses 2 seda klassi laeva: Admiral Kuznetsov (varem Tbilisi, Leonid Brežnev); ehitatud 1982–1990. Liaoning (varem Riga, Varjag); 1985–2012 (Hiina). Shandong ; 2013–2019 (Hiina). Kogupikkus – 305 m Laius – 72 m Süvis – 11 m Veeväljasurve – 55 200 t (standardne) Kiirus – 30 sõlme (maksimaalne) Lennuvahendite arv – 30–40 tk
Wacław Tadeusz Dobrzyński

Wacław Tadeusz Dobrzyński (1886 Kiiev – 6. veebruar 1962 Dublin) oli poola jurist ja diplomaat. 1. oktoobrist 1922 oli ta asjur ja 23. oktoobrist 1923 saadik Eestis. Eestis oli ta ametis 31. detsembrini 1924. III/1 Vabadusristi (29.04.1925) https://web.archive.org/web/20161022154049/http://www.tallinn.msz.gov.pl/et/poola_vabariigi_suursaatkond/suursaadik/suur/ (vaadatud 22.10.2016) http://vas.muuseum.ee/vr-diplomid.pdf Biograafia Poola Vabariigi Suursaatkonna Tallinnas veebilehel
Jarosław Lindenberg

Jarosław Lindenberg (sündinud 9. novembril 1956 Varssavis) on poola filosoof ja diplomaat. 1991. aastal oli ta ülesanne rajada Poola diplomaatiline esindus Eestisse ja Lätti. Seal hakkas ta täitma asjuri ülesandeid. 1992. aastal oli ta Poola suursaadik Riias ja samal ajal (1993–1994) oli ta akrediteeritud ka Tallinna (Poola suursaadik Eestis). https://web.archive.org/web/20161022154049/http://www.tallinn.msz.gov.pl/et/poola_vabariigi_suursaatkond/suursaadik/suur/ (vaadatud 22.10.2016) Biograafia Poola Vabariigi Suursaatkonna Tallinnas veebilehel
Saatan kõneleb

"Saatan kõneleb" on Anton Szandor LaVey satanistlikus võtmes kirjutatud ühiskonnakriitiliste esseede kogu (valminud 1997). Eestikeelne tõlge ilmus 2003. aastal organisatsiooni Musta Veenuse Ordu kirjastamisel. Saatanlik piibel
Helen Sirel

Helen Sirel (3. detsember 1926 Tartu – 4. august 1981) oli eesti tekstiilikunstnik. Tema kunstiharidus sai alguse Tartu Naiskutsekooli dekoratiivkudumise osakonnas. 1953. aastal lõpetas ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi kunstilise tekstiili erialal. 1953. aastast töötas ta Viljandi Linaketramis- ja Kudumisvabrikus, seejärel Tallinnas vabrikus Punane Koit. Aastatel 1962–1965 oli ta Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu peakunstnik, 1965–1966 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse kergetööstuse osakonna vanemreferent. 1966. aastast oli ta Rahvakunstimeistrite koondise Uku peakunstnik. Helen Sirel suri 4. augustil 1981 ja ta maeti 4. augustil 1981 Torma kalmistule. 1975 Eesti NSV teeneline kunstnik Helen Sirel (nekroloog). Sirp ja Vasar, 7. august 1981 Lend uut kunstikaadrit. Sirp ja Vasar, 3. juuli 1953 Tööstuskunsti alaselt nõupidamiselt. Sirp ja Vasar, 16. november 1962 http://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=275927 ERR arhiiv. Raadioülikool. Teoreetilisi probleeme ilu loomisest tehnikaajastul (1962)
Soojumikas

Soojumikas (Saussurea) on astrilaadsete seltsi korvõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond. Sellesse perekonda kuulub umbes 300 liiki, mis kasvavad Euraasia ja Põhja-Ameerika parasvöötmes ja tundras, samuti mägedes alpiniitudel. Perekonnanime pani šveitsi botaanik Augustin Pyramus de Candolle šveitsi teadlaste Horace-Bénédict de Saussure'i (1740–1799) ja Nicolas-Théodore de Saussure'i (1767–1845) auks. Need on mitmeaastased rohttaimed, mille kõrgus ulatub 5–10 cm kõrgustest alpiniiduliikidest kuni 3 m kõrguste ohakalaadsete taimedeni. Lehed moodustavad tiheda kodariku ja siis kasvavad sellest spiraalselt mööda õievart ülespoole. Õied on torujad ja mõlemasoolised, valged kuni lillad ning moodustavad väikese õisiku. Üksikõiega liike on vähe. Sageli ümbritsevad seda sama värvi tihedad villakarvad. Vill on kõige tihedam kõrgmäestikuliikidel ja aitab kaasa lillede termoregulatsioonile, vähendades öiseid külmakahjustusi ja intensiivse kõrgmäestikupäikese ultraviolettkiirgusest põhjustatud kahjustusi. Lehed on vahelduvad, terve kuni lõhestatud leheservaga. Vili on sulgkarvadest koosneva pappusega seemnis, mis levib tuule abil. Mitut Himaalaja soojumikaliiki kasvatatakse ilutaimena kaunite villakate õisikute tõttu. Nad on kasvatamiseks ühed kõige keerulisemad taimed, sest on kohastunud eluks 3½–5 km kõrgusel merepinnast karmis kliimas, mille hulka kuuluvad jahedad temperatuurid, pikk (8–10 kuud) talvine puhkeperiood ja niiskuse hea loodusliku äravooluga huumusrikkad kruusased mullad. Eestis kasvab selle perekonna üks liik – eesti soojumikas (Saussurea esthonica) – või teise taksonoomia järgi alpi soojumikas (Saussurea alpina), mille alamliik on eesti soojumikas (Saussurea alpina subsp. esthonica). jumikas
Annapurna II

Annapurna II on mägi Annapurna mäemassiivis Himaalajas. Mägi asub Nepali põhjaosas. Annapurna I-st jääb ta 35,3 km idakagu suunas. Mäe kõrgus on 7937 m ja selle tipp on maailmas kõrguselt 16. mäetipp. Esmatõusu mäele tegid 17. mail 1960 Briti-India-Nepali ühisekspeditsiooni liikmed Richard Grant, Chris Bonington ja šerpa Ang Nyima, kes tõusid tippu mäe põhjapoolsest küljest. High Asia - All mountains and main peaks above 6650 m. 8000ers.com (download) Annapurna II, Nepal. peakbagger.com Ammapurna mäemassiiv
Heino Kuusik

Heino Kuusik (18. oktoober 1931 Säknalohu küla Mooste vald – 9. veebruar 2007) oli eesti põllumajandustegelane, koolijuht ja omavalitsustegelane. Õppis Mooste algkoolis. 1957. aastal lõpetas ta Väimela loomakasvatusetehnikumi ja 1970. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnika eriala. Töökarjääri algaastatel töötas ta Võru TSN TK põllumajandusosakonnas, Võru masina-traktorijaamas, Lembitu kolhoosis ja Rõuge sovhoosis. 1961. aastast töötas Väimelas. Aastatel 1964–1992 oli ta Väimela Näidissovhoostehnikumi direktor. Aastatel 1979–1984 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu saadik. Aastatel 1993–2002 oli ta Võru vallavolikogu esimees. 2016. aasta oktoobris avati Võru vallamaja ees talle mälestuspink. 1982 Lenini orden 2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk Suri Valgetähe teenetemärgi kavaler Heino Kuusik. Postimees, 10. veebruar 2007 "Aeg antud elada. Võru Valla Teataja, märts 2007". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2016. Vaadatud 23. oktoobril 2016. Rein Raudvere. Võrumaa legendaarne majandijuht Heino Kuusik saab mälestuspingi. Maaleht, 18. oktoober 2016 Urmas Paidre. Piirkondlik edendaja Heino Kuusik sai mälestuspingi. LõunaLeht, 20. oktoober 2016
Władysław Neuman

Władysław Neuman (8. oktoober 1893 Łódź – 31. jaanuar 1945 New York) oli Poola diplomaat. 1920. aastast kuni novembrini 1922 oli ta Poola asjur Eestis. Aastatel 1931–1940 oli ta Poola saadik Oslos, aastatel 1942–1945 Poola saadik Mehhikos. https://web.archive.org/web/20161022154049/http://www.tallinn.msz.gov.pl/et/poola_vabariigi_suursaatkond/suursaadik/suur/ (vaadatud 23.10.2016) Biograafia Poola Vabariigi Suursaatkonna Tallinnas veebilehel
Wacław Przesmycki

Wacław Przesmycki (15. juuni 1891 Kiiev – 11. oktoober 1973 Stockholm) oli Poola diplomaat. Ta oli 21. detsembrist 1934 kuni 30. septembrini 1939 Poola saadik Eestis. 1933. aastal autasustati teda Kotkaristi III klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 23.10.2016)
Kazimierz Papée

Kazimierz Papée (10. jaanuar 1889 Lviv – 19. jaanuar 1979 Rooma) oli Poola diplomaat, õigusteadlane. Ta oli 15. jaanuarist 1929 kuni 29. aprillini 1929 Poola asjur Eestis. 1936–1939 oli ta Poola saadik Tšehhoslovakkias.
Weird Al Yankovic

Weird Al Yankovic (õieti Alfred Matthew Yankovic; sündinud 23. oktoobril 1959 Californias Downeys) on Ameerika Ühendriikide muusik ja parodist, kes on tuntud popkultuuri parodeerivate humoorikate lauludega. Oma esimese paroodialaulu tegi ta 1976. aastal. Ta on salvestanud kokku üle 150 paroodialaulu ja andnud välja 14 stuudioalbumit. Tema albumeid on ostetud üle 12 miljoni eksemplari, rohkem kui ühegi teise parodisti omi. Ta on pälvinud viis Grammy auhinda. Ta on mänginud ka mitmes filmis ja telesarjas. Ametlik koduleht Weird Al Yankovic andmekogus IMDb (inglise)