laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tserebraalne neurotroofne faktor

Tserebraalne neurotroofne faktor (inglise keeles brain-derived neurotrophic factor, lühend inglise fraasist BDNF) on proteiin, mida inimesel sünteesib BDNF-geen. Tserebraalne neurotroofne faktor on üks närvisüsteemi kasvufaktoritest (neurotrofiinidest). Arenevas organismis funktsioneerib BDNF signaalmolekulina, suunates neuronite diferentseerumist ning nende funktsioneerimisvõimet, kasvu ja liikumist. Täiskasvanud organismis mängib ta olulist rolli sünapside tekkimisel ning selle kaudu ka õppimisvõime ja mälu reguleerimisel. BDNFi avastasid 1980. aastatel Šveitsi teadlased Yves Barde ja Hans Thoenen. närvirakkude kasvufaktor TEA entsüklopeedia 3. köide, 2009. DEVIN K. BINDER and HELEN E. SCHARFMAN, Brain-derived Neurotrophic Factor, Growth Factors. Sep 2004; 22(3): 123–131., doi: 10.1080/08977190410001723308, PMCID: PMC2504526, NIHMSID: NIHMS58796, veebiversioon (vaadatud 20.06.2014) (inglise keeles) Piret Pappel, Kas alkoholism on pärilik?, veebiversioon (vaadatud 23.06.2014)
Hillar Kareva

Hillar Kareva (8. detsember 1931 Tallinn – 17. juuni 1992 Tallinn) oli eesti helilooja. Hillar Kareva lõpetas 1951. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1956. aastal Eugen Kapi õpilasena Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni erialal. Ta oli 1955–1966 Eesti NSV Kunstide Valitsuse inspektor, töötas 1962–1967 Tallinna Muusikakoolis ja 1966–1982 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikateoreetiliste ainete õppejõuna. Kareva on kirjutanud sümfoonilist, vokaalsümfoonilist ja eelkõige kammermuusikat. Mitme teose jaoks on ta saanud inspiratsiooni vanakreeka mütoloogiast (nt süit-sonaat "Aiolose paun" ("Neli tuult"), 1964; kontserttriptühhon "Parise kiusatus" klaverile ja altsaksofonile, 1984). Ta on kirjutanud muusikat teiste hulgas Anna Haava, Ain Kaalepi, Aino Kallase, Doris Kareva, Heljo Männi, Ellen Niidu ja Marie Underi sõnadele. Hillar Kareva tütar on luuletaja Doris Kareva. https://katsed.real.edu.ee/baas/index2.php Eesti Elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus 2000 (= Eesti Entsüklopeedia 14) ISBN 9985-70-064-3, lk 141 Ines Rannap. Hillar Kareva. – Tiina Vabrit (koostaja). Eesti tänase muusika loojaid. Tallinn: Eesti Raamat, 1985. Kontserdistuudio: Hillar Kareva Neli laulu bassile ja klaverile ERR videoarhiiv Hillar Kareva edition49 kodulehel (tutvustus, teosed, pilt, noodinäited) Hillar Kareva multimeedialeksikonis "Eesti muusika" (lühitutvustus, teosed, pildid) Doris Kareva. Õrn sõda. Eleegia, Sirp, 2. detsember 2011
David de Gea

David de Gea Quintana (sündinud 7. novembril 1990 Madridis) on hispaania jalgpallur, väravavaht. David de Gea mängib Manchester Unitedis alates hooajast 2011–2012. Varem mängis ta La Liga klubis Madridi Atlético. Hispaanias sai ta kiiresti klubi põhiväravavahiks ja aitas Atléticol võita UEFA Euroopa Liiga hooajal 2009–2010. De Gea kolis Inglismaale 2011. aasta juunis. Ta vahetas välja klubi endise põhiväravavahi Edwin van der Sari, kes lõpetas jalgpallurikarjääri. Hooajal 2012–2013 tuli ta Manchester Unitediga Inglismaa meistriks. Hooaegadel 2012/2013, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017 ja 2017/2018 on ta valitud Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooaegadel 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016 ja 2017/2018 on ta valitud fännide poolt Manchester Unitedi aasta parimaks mängijaks. Suvel 2023 teatas De Gea, et lahkub Manchester Unitedist. De Gea tuli Hispaania noortekoondistega 2007. aastal Euroopa alla 17-aastaste meistriks ning 2011. ja 2013. aastal Euroopa alla 21-aastaste meistriks. Hispaania jalgpallikoondises tegi De Gea debüüdi 8. juunil 2014 sõprusmängus El Salvadori vastu. De Gea valiti Hispaania koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlusteks, kuid üheski mängus ta platsile ei pääsenud. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel oli ta Hispaania põhiväravavaht. De Gea kuulus 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Hispaania olümpiakoondisse. Madridi Atlético UEFA Euroopa Liiga (1): 2009–2010 UEFA superkarikas (1): 2010 Manchester United Inglismaa meister (1): 2012–13 FA Cup (1): 2015–16 EFL Cup: 2016–17 FA Community Shield (3): 2011, 2013, 2016 UEFA Euroopa Liiga (1): 2016–17 Alates 2010. aastast on tema elukaaslane lauljatar Edurne.  David de Gea – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Manchester Unitedi kodulehel
Topaas

Topaas on alumiiniumi ja fluori sisaldav silikaatne rombilise süngoonia mineraal. Webmineral.com
LÜG

LÜG on mitme asutuse lühend: Läänemaa Ühisgümnaasium Lasnamäe Üldgümnaasium Lähte Ühisgümnaasium Lüg on Lüganuse kihelkonna lühend
Alexis

Alexis ['aleksis] (vanakreeka keeles Ἄλεξις; u 375 eKr – u 275 eKr, teistel andmetel u 394 eKr – u 288 eKr) oli vanakreeka komöödiakirjanik. Alexis sündis Thuriois, ent veetis arvatavasti suurema osa elust Ateenas. Ta võis olla Menandrose õpetaja; Suda järgi oli Alexis Menandrose onu. Ta oli Antiphanese kõrval tuntumaid nn keskmise Atika komöödia esindajaid. Plutarchose järgi suri ta 106 aasta ja 5 kuu vanuselt, olles surma hetkel laval võitjaks kroonitud. Suda andmeil kirjutas Alexis 245 komöödiat. Säilinud u 137 pealkirja ja u 1000 värsirida. Suda Α 1138. Anonüümne traktaat komöödiast, 2.17 p. 9 Kaibel, 3. p. 10 Koster Plutarchos, Defect. Orac. 420e W. Geoffrey Arnott. Alexis: The fragments. A commentary. Cambridge: Cambridge University Press, 1996. Rudolf Kassel, Colin Austin (ed.). Poetae Comici Graeci, Vol.2, Agathenor–Aristonymus. Berlin; New York: de Gruyter, lk 21–195. Heinz-Günther Nesselrath. Die attische Mittlere Komödie: ihre Stellung in der antiken Literaturkritik und Literaturgeschichte. Berlin [etc.]: de Gruyter, 1990. S. Douglas Olson. Broken laughter: select fragments of Greek comedy. Oxford: Oxford University Press, 2007.
Anar Zeinalov

Anar Zeinalov (sündinud 13. jaanuaril 1985 Kohtla-Järvel) on aserbaidžaani juurtega Eesti Kreeka-Rooma maadleja. Ta lõpetas aastal 2007 Kohtla-Järve täiskasvanute gümnaasiumi. Treeninguid alustas 1994. aastal Georgi Esebua juhendamisel. Kuulub aastast 2005 Eesti koondisse. Treener on Henn Põlluste. Eesti parim Kreeka-Rooma maadleja – 2010 ja 2011. aastal. Üheksakordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses: (2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013) 2009 Hering kehakaalus 55 kg – 21. koht (osavõtjaid 35); 2010 Moskva kehakaalus 55 kg – 25. koht (osavõtjaid 34); 2011 Istanbul kehakaalus 55 kg – 15. koht (osavõtjaid 37); 2013 Budapest kehakaalus 55 kg – 20. koht (osavõtjaid 33) 2008 Tampere kehakaalus 55 kg – 16. koht (osavõtjaid 21) 2009 Vilnius kehakaalus 55 kg – 10. koht (osavõtjaid 24) 2010 Bakuu kehakaalus 55. kg – 9. koht (osavõtjaid 20) 2011 Dortmund kehakaalus 55. kg – 5. koht (osavõtjaid 26) 2012 Belgrad kehakaalus 60. kg – 12. koht (osavõtjaid 26) 2013 Thbilisi – 9. koht (55 kg) (osavõtjaid 17) 2008 Rome-Ostia – 8. koht (osavõtjaid 24); 2008 Novi Sad – 7. koht (osavõtjaid 18); 2012 Sofia – 3. koht (osavõtjaid 12); 2012 Vantaa – 12. koht (osavõtjaid 19) Grand Prix of Germany Dortmund 2008. aasta – 3. koht (55 kg); 2009. aasta – 3. koht (55 kg); 2010. aasta – 13. koht (55 kg). Golden Grand Prix 2011. aasta – 13. koht (60 kg). 2012. aasta – 9. koht (60 kg). Herman Kare Tournament 2011. aasta – 8. koht; 2013. aasta – 2. koht. Vantaa Painicup 2009. aasta – 6. koht; 2011. aasta – 13. koht Arvo Haavisto Cup 2009. aasta – 7. koht; 2010. aasta – 9. koht; 2013. aasta – 12. koht Kristjan Palusalu mälestusvõistlused 2009. aasta – 3. koht; 2011. aasta – 1. koht; 2013. aasta – 1. koht. Georg Lurichi mälestusvõistlused 2010. aasta – 2. koht Wladyslaw Pytlasinski Cup 2010. aasta – 13. koht; 2011. aasta – 23. koht; 2013. aasta – 19. koht Põhjamaade meistrivõistlused 2007. aasta – 4. koht; 2008. aasta – 3. koht; 2010. aasta – 1. koht; 2011. aasta – 5. koht; 2013. aasta – 5. koht. https://www.esbl.ee/biograafia/Anar_Zeinalov "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. mai 2012. Vaadatud 15. aprillil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Biograafia ESBL-is
Lydia Neostus-Undhagen

Lydia Neostus-Undhagen (1961. aastani Lydia Neostus; sündinud 11. oktoobril 1934 Tallinnas) on eesti päritolu Rootsi keeleteadlane. Lydia Neostus-Undhagen on velskri tütar. 1944 põgenes ta koos vanematega Rootsi. 1954. aastal lõpetas Neostus-Undhagen Uppsalas gümnaasiumi, 1957 Uppsala Ülikooli filosoofiamagistri kraadiga ning 1966 Malmö õpetajate kõrgkooli (Lärarhögskolan). 1973. aastal kaitses ta Lundi Ülikoolis filosoofialitsentsiaadi kraadi romaani keeltes väitekirjaga "Morale et les mots de la mệme famille étudiés dans des dictionnaires et dans des textes littéraires français de la seconde moitié du XIII e siècle. Etude de sémantique structurale", 1975 samas filosoofiadoktori kraadi prantsuse keele alal väitekirjaga "Morale et les autres lexèmes formés sur le radical moral-étudiés dans des dictionnaires et dans des textes littéraires français de la seconde moitié du XVIII e siècle. Etude de sémantique structurale" (Lund, 1975). Neostus-Undhagen täiendas end Hispaania riigistipendiaadina 1958 Salamancas ja Prantsuse Instituudi stipendiaadina 1973 Pariisis. Neostus-Undhagen oli 1962 Uppsala Ülikooli abijõud, 1969–70 Lundi Ülikooli assistent, 1967–68 Arlövi keskkooli ja 1974–78 Tomelilla keskkooli õpetaja ning 1978–2000 Helsingborgis Tycho Brahe gümnaasiumi prantsuse ja inglise keele lektor. Lydia Neostus abiellus 1961. aastal Carl-Gustaf Undhageniga. Neil on kaks poega, Thomas ja Andreas. Lydia Neostus-Undhagen on uurinud peamiselt sõnarühma moral tarvitamist ja semantikat 18. sajandi teise poole sõnaraamatutes ja kirjanduses ning ideede ajalugu seoses nende sõnadega. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Vem är Vem? / Svealand utom Stor-Stockholm 1964 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Monogaamia

Monogaamia ehk ainuabielu on abielu vorm, mille korral üks indiviid on abielus ainult ühe indiviidiga. polügaamia polügüünia polüandria
Birger Nerman

Birger Nerman (6. oktoober 1888 Norrköping – 22. august 1971 Stockholm) oli Rootsi arheoloog ja saagauurija. Birger Nerman õppis Uppsala Ülikoolis, sai seal 1913. aastal filosoofiadoktori kraadi ning oli hiljem samas dotsent. 1923–1925 töötas ta Tartu Ülikoolis Eesti ja Põhjamaade muinasteaduse professori ning arheoloogia kabineti ja muuseumi juhatajana, seejärel taas Uppsala Ülikooli õppejõuna. 1938–1954 oli ta Stockholmis Riikliku Ajaloomuuseumi direktor. Teise maailmasõja ajal ja sõjajärgseil aastail esines Nerman sageli okupeeritud Baltimaade kaitsjana ja tegi tihedat koostööd Eestist lähtunud põgenikega. Ta oli 1943. aastal asutatud Balti Komitee esimees. Birger Nermani uurimistöös etendas olulist osa saagade tõlgendamine ajalooallikaina, arheoloogina uuris ta eriti Ojamaa muistiseid. Eestis korraldas Nerman 1924 väiksemad arheoloogilised kaevamised Irboska linnamäel ja paaril Setumaa kääbaskalmistul. Suuremas ulatuses kaevas ta 1929. ja 1930. aastal kaht 7.–8. sajandi kalmistut Lätis Liepāja lähedal Grobiņas; üht neist olid matmiseks kasutanud Kesk-Rootsist, teist Ojamaalt pärit siirdlased. 1930. aastail võttis osa mitmest Baltimaades toimunud arheoloogiaüritusest ja avaldas siinsetes väljaannetes teadusartikleid. Nerman oli Õpetatud Eesti Seltsi auliige (1938), Rootsi ja Soome Teaduste Akadeemia liige. 1970 – Oscar Monteliuse medal Die Ältere Eisenzeit Gotlands (kaasautor O. Almgren). Stockholm, 1923 Det svenska rikets uppkomst. Stockholm, 1925 Die Verbindungen zwischen Skandinavien und dem Ostbaltikum in der jüngeren Eisenzeit. Stockholm, 1929 Die Völkerwanderungszeit Gotlands. Stockholm, 1935 Einige auf Gotland gefundene ostbaltische Gegenstände der jüngeren Eisenzeit. // Õpetatud Eesti Seltsi Toimetised XXX. Tartu, 1938 Zur Frage der Entstehung der estnischen Steinpflasterungsgräberfelder. // Senatne un Māksla 1. Riga, 1938 Grobin–Seeburg. Stockholm 1958 Die Vendelzeit Gotlands. Stockholm, 1969 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti biograafiline leksikon. Täiendusköide. Tartu, Tallinn, 1940, 216 Birger Nermans tryckta skrifter 1908–1965. Förtekning sammanställd av Marie-Louise Bachmann. Stockholm, 1965 Kokla, J. Suurim Balti rahvaste ja vabaduse eest võitleja. // Eesti Päevaleht (1971) 22. VIII (Stockholm) Horm, A. Prof. Birger Nerman surnud. // Teataja (1971) 4. IX (Stockholm) Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jüri Nemliher

Jüri Nemliher (5. märtsil 1965 Tallinn – 21. märts 2021 Tallinn) oli Eesti geoloog ja mineraloog. Jüri Nemliher oli töölise poeg. 1982. aastal lõpetas ta Tallinna 46. Keskkooli ja 1989 Tartu Ülikooli (TÜ) bioloogia-geograafiateaduskonna. 1992. aastal kaitses ta TÜ-s väitekirja "Shell structure and mineralogy of the lingulate brachiopods from the "Obolus sandstones" of Estonia and Ingria" ja sai magistrikraadi geoloogias. 1995–1999 oli ta TÜ geoloogia instituudi doktorant ning 1999. aastal kaitses paleontoloogias ja stratigraafias väitekirja "Mineralogy of Phanerozoic skeletal and sedimentary apatites: an XRD study" ja said doktorikraadi. 1993. aastal täiendas ta end Rootsis Uppsala Ülikoolis. Ta oli 1988–1989 Tartu Ülikooli laborant, 1990–1992 geoloogia instituudi nooremteadur ja 1992–1995 teadur. 2000. aastast on ta TÜ geoloogia instituudi vanemteadur. TTÜ Geoloogia Instituudi füüsikaliste uuringute labori juhataja. Tema viimaseks töökohaks jäi Eesti geoloogiateenistus, kus uuris Eesti fosforiidivarude potentsiaali. Ta uuris tänapäevaste ja fossiilsete organismide biomineralisatsiooni ja kivistite koostise kujunemist, olles Eestis selle uurimissuuna algataja. Ta näitas, et nüüdisaegsete fosfaatsete biomineralisatsiooniproduktide koostis sõltub organismide süstemaatilisest kuuluvusest ning nende diageneetiline areng ümbriskivimi kemismist ja lähteskeleti orgaanikasisaldusest. Ta on avaldanud üle 20 teadustrükise. Ferromanganese and phosphatic hardgrounds drilled on the Western Pacific guyots during ODP legs 143 and 144 (kaasautor). // Proceedings of ODP, Scientific results (1995) 144 Hydroxyapatite varieties in Recent fish scales (kaasautor). // Proceedings of the Estonian Academy of Sciences: Geology 46 (1997) 4 Apatite varieties in Recent and fossil linguloid brachiopod shells (kaasautor). // Brachiopods: past and present. London, New York 2001 The shell structure and mineralogy of Mickwitzia (Lingulata: brachiopoda) from the Lower Cambrian Kakumäe Beds of Estonia. // Proceedings of the Estonian Academy of Sciences: Geology 50 (2001) 1 Post mortem alteration of shell apatite of Discinisca tenuis from Lüderitz, Namibia (kaasautor). // Lithol. & Min. Research 37 (2002) 1 Apatite varieties in the shell of a Cambrian lingulate brachiopod Obolus apollinis Eichwald. (kaasautor). // Proceedings of the Estonian Academy of Sciences: Geology 53 (2004) 4 A new type of cell structure in a phosphatic brachiopod from the Cambrium of Estonia. // Proceedings of the Estonian Academy of Sciences: Geology 55 (2006) 4 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide https://www.etis.ee/portaal/isikuCV.aspx?LastNameFirstLetter=N&PersonVID=37998&lang=et&FromUrl0=isikud.aspx Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn 1995, lk 76. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Jüri Nemliher Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Sofja Kovalevskaja

Sofja Kovalevskaja (ka Sophie Kowalevski, neiupõlvenimega Sofja Korvin-Krukovskaja; vene keeles Софья Васильевна Ковалевская) (15. jaanuar (3. jaanuar vkj) 1850 Moskva – 10. veebruar (29. jaanuar vkj) 1891 Stockholm) oli esimene silmapaistev vene naismatemaatik, esimene naisprofessor Venemaal ja Põhja-Euroopas (maailma esimene naisprofessor matemaatikas) ning üks esimesi teadusajakirja naistoimetajaid. Kovalevskaja andis olulise panuse matemaatilisse analüüsi, diferentsiaalvõrrandite ja teoreetilise mehaanika uurimisse. 1874. aastal kaitses ta Heidelbergi Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga "Zur Theorie der partiellen Differentialgleichungen". 1884. aastal sai ta Stockholmi Ülikooli matemaatikaprofessoriks. 1888. aastal pälvis Kovalevskaja Pariisi Teaduste Akadeemia preemia. 1889. aastast oli ta Peterburi Teaduste Akadeemia välismaine korrespondentliige. Õppinud professoriametis aasta jooksul ära rootsi keele, avaldas ta selles hiljem ka ilukirjandust. Teaduspublikatsioonides kasutas Kovalevskaja ise nimekuju Sophie Kowalevski (vahel ka Kowalevsky). Pärast Rootsi kolimist tarvitas ta eesnime Sonja. Ta oli paleontoloog Vladimir Kovalevski abikaasa. Tema isa Vassili Korvin-Krukovski oli Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleinant) vanaisa Friedrich von Schubert oli Venemaa keisririigi sõjaväelane (jalaväekindral), kartograaf. "Sofya Vasilyevna Kovalevskaya" Encyclopædia Britannica Online Academic Edition (vaadatud 22. oktoobril 2011)
Ilmandu koobas

Ilmandu koobas on Tiskre ja Suurupi vahel paeseina jalamil asuv koobas. Koopa avastas 1970. aastate keskel Õpilaste Teadusliku Ühingu liige Mart Rieberg. Koobas asub Ilmandu külast 1–2 km põhja pool. Ilmandu koobas eestigiid.ee lehel
Polügaamia

Polügaamia on kolme või enama indiviidi omavaheline abielu. Enamasti mõeldakse polügaamia all ühe indiviidi abielu mitme vastassoost indiviidiga. Polügaamia variandid on polügüünia ja polüandria. Sageli kasutatakse polügaamia mõistet polügüünia tähenduses: "mitmenaisepidamine". monogaamia polüamooria Juhan Vilms. Poligaamiline abielu Eestis: mõtted mitme naise pidamise lubamise üle. Tallinn, 1920.
Arheoparasitoloogia

Arheoparasitoloogia on paleopatoloogia haru, mis uurib muistseid parasiite ja nende jäänuseid. Arheoparasitoloogia uurib eriti muinasaja inimeste ja tolle aja parasiitide vastastikust mõju, keskendudes eriti parasiitide põhjustatud haigustele. Parasitoloogia TEA entsüklopeedia 2. köide, 2009.
Amööbliikumine

Amööbliikumine ehk amöboidne liikumine on kõige algelisem loomse raku liikumise vorm, mille korral elusolend liigub raku kehas olevast tsütoplasmast moodustunud sagar- või juurkulendite abil. Amööbliikumist on täheldatud amööbloomadel, mõnedel protistide (nt limaeoslaste) teatud arengujärgul (amöboidne faas), hulkraksete vedelkoe mõnedel osadel (nt fagotsüteeriv leukotsüüt). TEA entsüklopeedia 2. köide, 2009. TEA entsüklopeedia 2. köide, 2009.
Zdeněk Miler

Zdeněk Miler (21. veebruar 1921 Kladno – 30. november 2011 Nová Ves pod Pleší) oli tšehhi lasteraamatute illustraator ja multifilmide kunstnik-lavastaja. Zdeněk Miler on tuntud Muti-teemaliste raamatute ja multifilmide autor. Ühtekokku lavastas ta üle 70 multifilmi, ligi 50 on neis peategelaseks Väike Mutt. Tema esimene multifilm "Kuidas mutt endale püksid sai" valmis 1957. aastal. [1]
Laktobatsill

Laktobatsill (Lactobacillus) on grampositiivsete anaeroobsete või fakultatiivselt aeroobsete pulkbakterite perekond. Kõik laktobatsilli perekonna esindajad on asporogeensed ehk spoore mitte moodustavad. Suur osa laktobatsillidest on liikumisvõimetud. Elutegevuse käigus (käärimisel) moodustavad nad piimhapet. Laktobatsille leidub ka inimorganismis, kus nad täidavad mitmeid elutegevuses olulisi funktsioone. Lactobacillus fermentum ME-3 Piimhappebakterid EE 5. köide, 1990. EE 5. köide, 1990
Asso Prii

Asso Prii (sündinud 18. aprillil 1986) on eesti ühiskonnategelane. Ta oli ühingu Korruptsioonivaba Eesti tegevjuht. [1], lk 3 (PDF-fail)
Vernalisatsioon

Vernalisatsioon ehk jarovisatsioon on õite moodustumise esilekutsumine ja kiirendamine madala positiivse (alla 8 oC) temperatuuri toimel. Vernalisatsioon võib toimuda ka looduslikult, kui taime mõjutab madal talvine temperatuur. Vernalisatsioon tehti kindlaks USA-s. Vernalisatsiooni kui agrotehnilist võtet rakendas laialdaselt Trofim Lõssenko. EE 10. köide, 1998. EE 10. köide, 1998.
Hekk

Hekk (elavtara, elustara) on tihe, ühtlaste vahedega istutatud, tavaliselt maapinnani ulatuvate okstega põõsaste või puude rida. Hekk võib olla rajatud mitmel põhjusel: tuule, tolmu või lume tõkestamiseks, teatava maa-ala piiramiseks, aia või pargi iluelemendina jne. Punutud elustara Kaitseistandik Kaitsemets Puiestee Tara EE 3. köide, 1988.
Tolmlemine

Tolmlemine on tolmuterade kandumine emakasuudmele või seemnealgmele. Tavaliselt järgneb tolmlemisele viljastumine. Eristatakse ise- ja võõrtolmlemist. Isetolmlemise puhul on tolmuterad pärit samalt taimelt, võõrtolmlemise puhul aga teiselt taimelt. Paljud õied tolmlevad tuule abil (tuultolmlemine). Teised vajavad selleks loomi (loomtolmlemine), enamasti putukaid (putuktolmlemine). Paljudel taimedel on kohastumus tõmmata ligi loomi, kes õisi tolmeldavad, võimaldades geneetilist rekombineerumist. Selliste õitega taimi nimetatakse putuktolmlejateks. Tolmeldajate ligitõmbamiseks on neil taimedel tavaliselt nektaariumid, mis toodavad nektarit. Tavalised tolmeldajad on linnud ja mesilased, kes mõlemad näevad värve ja eelistavad värvilisi õisi. Mõnel õiel on nektariviidad, mis näitavad tolmeldajatele, kust nektarit otsida. Need võivad olla inimestele nähtavad või ka ultravioletsed, nii et neid näevad ainult mesilased ja mõned teised putukad. Tolmeldajaid meelitatakse kohale ka lõhnaga. Mõningaid taimi, näiteks raitlill, hiid-titaanjuur ja söödav asimiina, tolmeldavad kärbsed, mistõttu nad levitavad raipelõhna. Tolmukad paiknevad putuktolmlejate õites niiviisi, et tolmuterad jäävad tolmeldajate keha külge. Kogudes nektarit paljudelt ühe ja sama liigi õitelt, viib tolmeldaja õietolmu kõigisse õitesse, mida ta külastab. Tuultolmlejatel, näiteks kõrrelistel, puudub vajadus tolmeldajaid ligi meelitada, mistõttu nende välimus on tavaliselt tagasihoidlik. Kui putuktolmlejate õied on suurte seemnetega, kleepuvad ja valgurikkad (tolmeldajad võivad olla ka valgu peal väljas), siis tuultolmlejate õied on tavaliselt väikeste seemnetega, väga kerged ja putukate jaoks vähese toiteväärtusega (kuigi neid näljaajal võidakse korjata). Mesilased ja kimalased koguvad tuultolmleva maisi õietolmu, kuigi sellel pole nende jaoks suurt väärtust. Ajavahemikku, mil tolmlemine on võimalik, nimetatakse õitsemisajaks. Tolmlemissündroomid EE 9. köide, 1996.
Virion

Viirusosake ehk virion (inglise virion) on viiruse rakuvälise oleluse vorm. Lihtsamad virionid koosnevad kestast (kapsiidist) ja südamikust. Keerukamate virionide kapsiidi katab üks või mitu ümbrist (ingl k envelope). Ümbris pärineb peremeesraku lipiidsest plasmamembraanist ning sisaldab lisaks lipiidele ka viirusvalke. Virionide keskel, südamikus asub viiruse geneetiline aine, kas RNA või DNA. Viriikul EE 10. köide, 1998. EE 10. köide, 1998.
Väike-kärbtiib

Väike-kärbtiib (Polygonia c-album) on koerlibliklaste (Nymphalidae) sugukonda kuuluv liblikaliik. ♂ ♂ △ ♀ ♀ △ Vastne Väike-kärbtiib andmebaasis eElurikkus
Ewood Park

Ewood Park on jalgpallistaadion Blackburnis. Ewood Park kuulub klubile Blackburn Rovers. Staadion mahutab 31 154 inimest.
Giovanni Giacomo Casanova

"Casanova" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Casanova (täpsustus). Giacomo Girolamo Casanova de Seingalt (2. aprill 1725 Veneetsia – 4. juuni 1798 Duchcov) oli Itaalia seikleja ja kirjanik, Francesco Casanova vanem vend, kes pärines Veneetsia vabariigist. Tema autobiograafiat "Histoire de ma vie" ("Minu elulugu") peetakse üheks autentsemaks allikaks Euroopa 18. sajandi seltskonnaelu kohta. Casanova oli sedavõrd kuulus oma rohkete naissuhete poolest, et tema nime kasutatakse naisteküti võrdkujuna (sarnaselt Don Juaniga). Elu jooksul kohtus ta Euroopa kuningate, paavstide ja kardinalidega, samuti selliste vaimuhiiglastega nagu Voltaire, Goethe ja Mozart. Viimased eluaastad veetis ta krahv Joseph Karl von Waldsteini raamatukoguhoidjana Tšehhimaal, nüüdses Duchcovi lossis, kirjutades samas ka oma eluloo. Hannu Mäkelä "Casanova ehk Ciacomo Casanova tee naistemehest kirjanikuks" (biograafiline romaan). Tõlkija Kadri Jaanits. Tallinn: Varrak, 2009
Teddy Sheringham

Edward Paul Sheringham (sündinud 2. aprillil 1966 Londonis) on endine Inglismaa jalgpallur. Ta on mänginud klubides Millwall, Nottingham Forest, Tottenham Hotspur, Manchester United, Portsmouth, West Ham United, Colchester United. 1985. aastal mängis ta ka laenul klubides Aldershot ja Djurgårdens IF. Inglismaa meister (3): 1998–99, 1999–2000, 2000–01 UEFA Meistrite Liiga (1): 1998–99 Premier League Golden Boot (1): 1992–93