laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Stirniškiai

Stirniškiai on küla Leedus Kupiškise rajoonis. Küla asub Subačiuse valla territooriumil Lėvuo kaldal. Külas asub linnamägi. Stirniškiai osa on ka endine Paulianka küla, kus asuvad kruusakarjäär, Palėvenė mõisa hoonetekompleks ja Paulianka paljand. Kupiškio r. sav.
Austraalia händpart

Austraalia händpart (Oxyura australis) on väikest kasvu jäiga sabaga Austraalia part. Nii emas- kui ka isaslinnud kasvavad kuni 40 cm pikkuseks. Isaslinnul on hallikassinine nokk, mis muutub pesitsushooajal helesiniseks. Samuti on sel perioodil isaslinnu sulestik kastanpruun, kuid muutub hiljem tumehalliks. Emaslinnu sulestik on aga aasta läbi must ja pruunide laikudega. Austraalias on see part kohalik lind, kes pesitseb nii sisemaa kui ka kunstlikel märgaladel. Händparte on raske jälgida, kuna nende käitumine on pesitsushooajal (sügisest talveni) arusaamatu. Sigimisperioodil on isastel väga keeruline paaritumisrituaal. Austraalia händpart on omnivoor ehk kõigesööja, kes eelistab vees elavaid selgrootuid. Tegu on ohustatud liigiga. Neid ohustavad peamiselt püsivate ja sügavate märgalade vee äravool, märgalade hävinemine ja sooldumine, märgaladel karjatamine ning põhjaveetaseme langus. Esimest korda kirjeldas austraalia händparti aastal 1836 ornitoloog John Gould. Pardi sabasuled koosnevad paksudest lülisarnastest jätketest ning lind hoiab saba tavaliselt veepinnal. Ennast või paarilist kaitstes hoiab ta saba püstiasendis. Isaslind hoiab saba püsti ka siis, kui näeb emaslinnus oma võimalikku tulevast paarilist. Austraalia händpardil on tavaliselt väga tugevad jalad, mis aitavad ujuda ja sukelduda. Võrreldes teiste partidega on see liik eriline, kuna ujub pigem madalas vees. Nagu eespool öeldud, muutub isase händpardi nokk sigimisperioodil helesiniseks, pea ja kael läikivmustaks ning selg ja tiivad kastanpruuniks. Väljaspool sigimisperioodi on pea ja kael mustad ning hallide täppidega ja keha tumehall. Mõnel isaslinnul püsib sigimisperioodile iseloomulik sulestik kogu aasta. Emaslinnu sulestik aasta jooksul ei muutu. Tema pea on tumepruun ning selga ja tiibu katavad mustad suled, millel on helepruunid otsad, andes pardile laigulise välimuse. Emase pardi nokk on tumedam hallikaspruun ning jalad samuti hallikaspruunid. Isaslindude jalad on aga hallid.
Vinmonopolet

Vinmonopolet on Norra riigi alkoholimonopol. See on ainuke kauplusekett, mis müüb Norras 4,75-protsendilisest kangemat õlut, veini ja destilleeritud alkohoolseid jooke. Ettevõte asutati 30. novembril 1932. Vinmonopoletil on üle 300 kauplust. Alko Systembolaget Vínbúðin Vinmonopoleti koduleht (norra keeles)
Vürstide liit

(Deutsche) Fürstenbund ("[Saksa] vürstide liit") oli peamiselt protestantlike vürstide liit Saksa-Rooma riigis, moodustatud aastal 1785 Friedrich II eestvedamisel. Liit, mis esialgu koosnes kolmest suurest põhjapoolsest riigist, Brandenburg/Preisimaast, Hannoverist ja Saksimaast, loodi ametlikult keisririigi põhiseadusliku terviklikkuse ja territoriaalse status quo kaitsmiseks, kuid üsna pea vastu seisma Joseph II kauasele ambitsioonile liita Baieri Habsburgide valdustega. Varsti pärast Habsburgide maade ainuvalitsejaks saamist peale oma ema Maria Theresia surma aastal 1780, elustas Joseph II vana ambitsiooni ning astus läbirääkimistesse Pfalzi ja Baieri kuurvürsti Karl Theodoriga eesmärgiga vahetada Baieri Austria Madalmaade vastu. Oleks plaan vilja kandnud, oleksid Habsburgid kasvatanud oma tuumikvaldusi suure külgneva saksakeelse territooriumiga, vabanedes samal ajal kaugetest provintsidest, mida oleks olnud keerukas ja kulukas kaitsta, kui Austria oleks sattunud sõtta Prantsusmaa ja/või Preisimaaga. Karl Theodori jaoks oli huvi kavandatud tehingus peamiselt maineküsimus, kus ta nägi end taastatud Burgundia hertsogkonna valitsejana, võib-olla kuningatiitliga, mis koosnes Lõuna-Madalmaadest pluss tema olemasolevad valdused Alam- ja Ülem-Reini piirkonnas, nagu Reini Pfalz ja Berg-Jülichi hertsogkond. Kuulujutt tehingust osutus vastumeelseks nii ambitsioonikale Friedrich II-le, kes nägi endas tähtsaimat Saksa monarhi, kui ka Hannoveri ja Saksimaa kuurvürstidele, kes olid häiritud kavandatud territooriumite vahetamise kaugeleulatuvatest poliitilistest ja strateegilistest tagajärgedest. Kui nad teatasid avalikult oma vastuseisust Deutsche Fürstenbund loomise kaudu, ühinesid nendega varsti väiksemate protestantlike riikide valitsejad, sealhulgas Braunschweig-Wolfenbütteli, Saksi-Gotha, Saksi-Weimari, Mecklenburgi, Badeni ja Brandenburg-Ansbachi. Mainzi peapiiskop-kuurvürst, keisririigi ülemkantsler, andis lõpuks oma toetuse, mitte vaid seepärast, et oli teada, et Karl Theodor ja Joseph II rääkisid ka Salzburgi peapiiskopkonna võimalikust ilmalikustamisest, mis kiilus ebamugavalt Baieri ja Austria vahele. Joseph II oli jahmunud ootamatult tugevast vastuseisust oma plaanile ja pärast mõningaid väiksemaid mõõgatäristamisi peatas oma projekti. Olles saavutanud oma tõelise eesmärgi, lagunes Fürstenbund järk-järgult ja kadus täiesti pärast Prantsuse revolutsiooni puhkemist aastal 1789 ja Joseph II surma aasta hiljem.
Gandersheimi klooster

Gandersheimi klooster (saksa: Stift Gandersheim) on endine ilmalike kanonisside hoone (Frauenstift) tänapäevases Bad Gandersheimi linnas Alam-Saksimaal Saksamaal. See asutas aastal 852 Saksi dünastia eelkäija Saksimaa hertsog Liudolf, kelle rikkalikud annetused tagasid selle stabiilsuse ja õitsengu. "Keiserlik vaba ilmalik Gandersheimi sihtasutus" (Kaiserlich freie weltliche Reichsstift Gandersheim), nagu see oli ametlikult tuntud 13. sajandist kuni selle kaotamiseni aastal 1810, oli kõrgaadlike vallaliste tütarde kogukond, kes veetsid jumalakartlikku elu, kuid ilma kloostrielu tõotuseta, mis on sõna "ilmalik" tähendus nimetuses.
Varbla kirikumõis

Varbla kirikumõis (saksa keeles Pastorat Werpel) oli kirikumõis Varbla kihelkonnas Läänemaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 28.03.2016)
Kirbla kirikumõis

Kirbla kirikumõis (saksa keeles Pastorat Kirrefer) oli kirikumõis Kirbla kihelkonnas Läänemaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 28.03.2016)
Kullamaa kirikumõis

Kullamaa kirikumõis (saksa keeles Pastorat Goldenbeck) oli kirikumõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal. http://www.mois.ee/pikknimk.shtml (vaadatud 28.03.2016)
Käina kirikumõis

Käina kirikumõis (saksa keeles Pastorat Keinis) oli kirikumõis Käina kihelkonnas Läänemaal. Tegemist oli Eesti alade suurima kirikumõisaga, millele kuulus 1762 tiinu maad. "Käina kirikumõis". Rahvusarhiiv - Eesti ala mõisate register. Vaadatud 16. augustil 2024. Usundid Eestis. Riigi-, härras- ja rahvakirik. Andres Adamson. Ajalugu nr. 18. Mai 2017 "Käina kirikumõis". Rahvusarhiiv - Kinnistute register. Vaadatud 16. augustil 2024.
Martna kirikumõis

Martna kirikumõis (saksa keeles Pastorat Martens) oli kirikumõis Martna kihelkonnas Läänemaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 28.03.2016)
Pühalepa kirikumõis

Pühalepa kirikumõis (saksa keeles Pastorat Pühhalep) oli kirikumõis Pühalepa kihelkonnas Läänemaal. 1919. aasta maareformi otsusega riigistati Pühalepa kirikumõis 13. märtsil 1926. "Pühalepa kirikumõis". Rahvusarhiiv - Eesti ala mõisate register. Vaadatud 16. augustil 2024. "Pühalepa kirikumõis". Rahvusarhiiv - Kinnistute register. Vaadatud 16. augustil 2024.
Tarmo Randver

Tarmo Randver (sündinud 21. märtsil 1987) on eesti endine jalgpallur ja jalgpallitreener. 2000. aastatel mängis ta IV liiga klubis Kristiine JK. Ta on klubi Kristiine JK peatreener. http://www.transfermarkt.com/tarmo-randver/profil/spieler/165673 https://web.archive.org/web/20160328075905/http://www.jalgpall.ee/team.php?team=187&b=IV.N&year=2012 (vaadatud 28.03.2016)
Valter Uusberg

Valter Uusberg (sündinud 11. juulil 1953) on Eesti animafilmilavastaja. Ta on Rapla Teatritegemise Seltsi juhatuse esimees. 1984 "Härg" (animafilm; oli režissöör) 1988 "Ärkamisaeg" (amatöörfilm; oli operaator) 1989 "Elmo elu" (amatöörfilm; oli operaator) 1989 "Sammas" (animafilm; oli kunstnik) 1990 "Valgus" (amatöörfilm; oli operaator) 1992 "Hotell E" (animafilm; oli tüübikunstnik) 2010 "Oleg" (mängufilm; mängis sõduri rolli) 2011 "Lotte ja kuukivi saladus" (animafilm; oli kaadripaigutaja ja piltstsenaariumi joonistaja) 2011 "Prohveti sünd" (animafilm; oli toimetaja) 2013 "Ada + Otto" (animafilm; oli kaadripaigutaja) 2013 "XYZtopia" (animafilm) Ta on abielus dirigendi ja psühholoogi Urve Uusbergiga. Nende pojad on näitleja ja lavastaja Uku Uusberg, helilooja ja dirigent Pärt Uusberg ja psühholoog Andero Uusberg. Valter Uusberg Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 28.03.2016) "Rahvakultuuri Keskus". Vaadatud 31.03.2016. Valter Uusberg Eesti filmi andmebaasis
Mihhail Lotman

Mihhail Lotman (sündinud 2. septembril 1952 Leningradis) on Eesti kirjandusteadlane, semiootik ja poliitik, X ja XIV Riigikogu liige Isamaa fraktsioonis. Mihhail Lotman on Tallinna Ülikooli professor ja Tartu Ülikooli vanemteadur. 2003. aastal astus ta Res Publica erakonda. 2007. aasta Riigikogu valimistel sai ta 559 häält ja ei osutunud valituks. Ta kandideeris ka 2011. aasta Riigikogu valimistel Tartu linnas ning sai 760 häält, kuid valituks ei osutunud. 22. jaanuaril seoses Tõnis Lukase lahkumisega Riigikogust sai Lotman asendusliikme mandaadi, kuid loobus sellest. 30. juunil 2011 valis Tartu linnavolikogu Mihhail Lotmani volikogu esimeheks. Ta kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel. Pärast Tõnis Lukase otsust mandaadist loobuda sai Lotmanist 4. märtsil 2019 XIV Riigikogu asendusliige. Ta kandideeris 2023. aasta Riigikogu valimistel, kus kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 572 häält ning ei osutunud valituks. 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk 2011 Tallinna Ülikooli teenetemärk 2012 Tartu Ülikooli medal 2015 Valgetähe II klassi teenetemärk 2018 Postimehe aasta arvamusliider 2019 Tallinna Ülikooli teenetemärk Mihhail Lotman on Venemaalt pärit juudi haritlaste Juri Lotmani ja Zara Mintsi poeg ning Aleksei Lotmani ja Grigori Lotmani vend. Ta on abielus Piret Lotmaniga, neil on viis last, sealhulgas Rebekka Lotman ja Maria-Kristiina Lotman. Лотман М. Ю., Шахвердов С. А. Некоторые аспекты теории стиха // Сборник статей по вторичным моделирующим системам. Тарту: ТГУ, 1973. С. 168-175. Tartu Linnavolikogu esimeheks sai Mihhail Lotman. Tartu linnavolikogu pressiteade, 30.06.2011. "Valimiskomisjon määras riigikogu asendusliikmed". 03.04.2019. Valimisringkond nr 10 valimised.ee (andmed seisuga 07.03.2023 19:45) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Mihhail Lotmani koduleht Mihhail Lotman Eesti Teadusinfosüsteemis Mihhail Lotman saates "Kukul külas", 31. august 2008, [1] Mihhail Lotman: päästeametile tänu ja kurbusega, Postimees, 26. november 2008 Mihhail Lotman: saatuslik Katõn, Postimees, 12. aprill 2010 Mikk Salu. Mihhail Lotman: oleks minu teha, ütleksin – elage nii, nagu ise tahate, EPL, 15. mai 2010 Mihhail Lotman: Kristlus ja tänapäev. Sirp, 17. detsember 2010 Mihhail Lotman: anonüümseid netikommentaare ei tohi keelata, Postimees, 24. aprill 2013 Ave Tampere, Mihhail Lotman: täisväärtuslikku elu elav inimene ei vaja meelemürke, Eesti Päevaleht, 2. august 2013 12. veebruar 2015, Mihhail Lotman: Meie väike holokaustiskandaal, delfi.ee Mihhail Lotman: Pariisi sündmustes ei ole me kuidagi süüdi. Radikaalsed islamistid klaarivad alles ristisõdade arveid, 14. november 2015, Delfi Mihhail Lotman, Pikkade käte öö: Kölnis ja teistes Saksa linnades juhtunu on tohutult õpetlik, lotman.ee/blogi, 14. jaanuar 2016, Õhtuleht Teet Korsten, Mihhail Lotman: Maine seisukohalt on just parempoolse erakonnaga liitumine patt, Postimees, 8. august 2020
Komarovka

Komarovka (vene Комаровка) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. Küla Kljutški algne nimetus muudeti Kamarovkaks Tartu rahu järgse Eesti-Venemaa piiri kokkuleppimisel sai küla Eesti ja Nõukogude Venemaa piirikülaks. Küla moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Virumaa ja Vaivara kihelkonna Narva valda. Eesti vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud. http://msu.lenobl.ru/Files/file/2_-_soderzhanie.pdf ответственный=Сост. Кожевников В. Г. издание=Справочник место=СПб. издательство=Инкери год=2017 90-aastase proua Elviine Rubeni mälestused, Kuulutaja, 19. märts 2021, lk 2
Edward Said

Edward Wadie Said (1. november 1935 Jeruusalemm – 25. september 2003 New York) oli tuntud Palestiina päritolu ameerika kirjandusteoreetik, kriitik ja poliitaktivistina Palestiina riigi pooldaja. Tema tuntuim teos on "Orientalism". Selles raamatus kritiseerib Said Euroopa tsivilisatsiooni märkamatut, kuid püsivat vale-eelduste kogumit, mis viib eelarvamustele araabia-islami kultuuri suhtes. "Orientalistika kriis". Tõlkinud Toomas Rosin – Vikerkaar 1992, nr 1, lk 58–67 "Võhiklikkuse kokkupõrge" (Samuel Huntingtoni artiklist "Tsivilisatsioonide kokkupõrge", mis ilmus eesti keeles ajakirjas Akadeemia, 1995, nr 6, lk 1205–33). Inglise keelest tõlkinud ja kommenteerinud Udo Uibo – Looming 2001, nr 11, lk 1692–96 "Mõtestades ümber orientalismi". Tõlkinud Kaisa Kaer – Vikerkaar 2003, nr 4/5, lk 152–166 Märt Väljataga, "Edward Said, orientalism, postkolonialism" – Vikerkaar 2003, nr 4/5, lk 167–172 "20. sajandi mõttevoolud", Tartu Ülikooli Kirjastus, Tallinn–Tartu 2009, lk 885–896 (peatükk "Edward W. Said", autor Toomas Gross) Janek Kraavi, "Vabadus, vallutus ja tekst: sissejuhatus postkoloniaalsesse mõtlemisse" – Sirp 30. november 2001, lk 3–4 Toomas Gross, "Terrorismi diplomaat. Edward Said (1935–2003)" – Sirp 28. november 2003, lk 4
Koen Geens

Koen Geens (sündinud 22. jaanuaril 1958 Brasschaatis) on Belgia poliitik. Ta kuulub erakonda Christen-Democratisch en Vlaams. Ta on 11. oktoobrist 2014 kuni 1. oktoobrini 2020 Charles Micheli valitsuse justiitsminister. Ta on õppinud kaks aastat Antwerpeni Ülikoolis õigusteadust, seejärel õppis ta õigusteadust Leuveni Katoliiklikus Ülikoolis (Katholieke Universiteit Leuven), kust ta sai aastal 1980 õigusteaduse teadusliku kraadi. Harvardi ülikoolist sai ta õigusteaduse magistri kraadi (LL.M (Legum Magister)). Ta oli aastast 1986 Leuveni Katoliiklikus Ülikoolis professoriks. Aastal 2009 kandideeris ta Leuveni Katoliikliku Ülikooli rektoriks, kuid jäi alla Mark Waerile. 5. märtsist 2013 kuni 11. oktoobrini 2014 oli ta Belgia rahandusminister. 11. oktoobrist 2014 kuni 1. oktoobrini 2020 oli ta Belgia justiitsminister.
SampTA

SampTA (Sampling Theory and Applications) on interdistsiplinaarne konverents matemaatikutele, inseneridele ja rakendusuuringutega tegelevatele teadlastele. SampTA põhieesmärgiks on tutvustada valimridade teooria ja rakenduste ning nendega seotud valdkondade alaseid värskemaid tulemusi. SampTA konverentside seeria algas väikese konverentsiga 1995 Riias Lätis, kuid kohtumised kujunesid, kui huvi valimridade teooria ja rakenduste vastu kasvas, täismõõdus konverentsideks, mis pakkusid huvi nii matemaatikutele kui ka inseneridele. Selline matemaatikute ja inseneride enam-vähem võrdne arv osavõtjate hulgas muudab SampTA konverentside seeria unikaalseks. Konverentside korraldust koordineerib rahvusvaheline steering committee, mis koosneb väga silmapaistvate ja ülemaailmselt tunnustatud matemaatikutest ja inseneridest ning technical committee, kes hoolitseb konverentsi programmi eest. Iga kahe aasta tagant toimuva konverentsi kohta avaldatakse infot mitmetes matemaatika ja inseneeria kalendrites, muuhulgas Ameerika Matemaatikaühingu, Mathematics Calendar , Wavelet Digest's, Numerical Harmonic Analysis Group'i (NuHAG, Viini Ülikool) kalendris, Norbert Wieneri keskuse (University of Maryland) kalendris ja IEEE Signal Processing Society kalendris. Konverentsid on toimunud üle aasta alates 1995, olnud 150–170 osalejaga ja 4-5-päevased. Washington, D.C., U.S., May 25–29, 2015 link Bremen, Germany, July 1–5, 2013 link Singapore, May 2–6, 2011 link Marseille, France, May 18–22, 2009 link Thessaloniki, Greece, June 1–5, 2007 link Samsun, Turkey, July 10–15, 2005 link Strobl, Austria, May 26– 30, 2003 link Orlando, U.S., May 13– 17, 2001 link Loen, Norway, August 11– 14, 1999 link Aveiro, Portugal, July 16– 19, 1997 link Riga, Latvia, September 20– 22, 1995 link SampTA1995 link "SampTA 2011". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. mai 2011. Vaadatud 28. märtsil 2016. Mathematics Calendar "Wavelet Digest". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. november 2011. Vaadatud 30. juunil 2022.
Illimar Vihmar

Illimar Vihmar (sündinud 12. jaanuaril 1989) on eesti teatrikunstnik. 2016 – Eesti Teatriliidu kunstnikuauhind 2024 – Salme Reegi nimeline lasteteatri auhind (koos Laura Jaanholdiga, "Kurjus" (Endla Teater): vägivallaringi ja selle katkestamise võimalikkuse mitmekülgne käsitlus nii sisu kui ka vormi tasandil) Ta on Ingomar Vihmari poeg. Illimar Vihmar
Muusikalilauljate loend

Siin on loetletud muusikalilauljaid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Julie Andrews Lauren Bacall Richard Burton Judy Garland Ethan Hawke Paulette Ivory Gene Kelly Liisi Koikson Lauri Liiv Liza Minnelli Elaine Paige Sarah Jessica Parker Jonathan Pryce Kristi Roosmaa John Tartaglia Hanna-Liina Võsa
Sankt Ludgeri klooster

Sankt Ludgeri klooster (saksa: Kloster St. Ludgeri) oli Püha Benedictuse Ordu klooster Helmstedtis Alam-Saksimaal. Selle asutas Liudger 800. aasta paiku. Kuni selle ilmalikustamiseni aastal 1802 oli see otse keisrile alluv klooster, suveräänsusega kogu Helmstedti linna üle 15. sajandini.
Hariduse tänav (Narva)

See artikkel räägib Narva tänavast. Samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Hariduse tänav (täpsustus). Hariduse tänav on tänav Narva vanalinnas ja Kerese linnaosas. Algab Pimeaia tänavalt, ristub Sepa, Karja, Moonalao, Vestervalli, Vabaduse, Puškini, Rahvavälja ja Kevade tänavaga ning lõpeb Kangelaste prospektiga ristudes. Tänava pikkus on umbes 1235 m. 1905. aasta linnaplaanil on selle tänava nimi vanalinna piirkonnas vene keeles улица Госпитальная ja Антоновская улица, Peetri eeslinnas Девятая улица. 1912. aasta linnaplaanil on Hariduse tänava nimi Hospidali tänav ja Antoni tänav vanalinnas ning Teine Peetri tänav Peetri eeslinnas. 1927. aasta linnaplaanil on tänava nimi Vaestemaja tänav vanalinnas ja Must tänav Peetri eeslinnas. Koos Sinise ja Valge tänavaga, mis kulgesid üksteisega rööpselt, moodustasid nad Eesti lipu värvid.23. oktoobrist 1940 Hariduse tänav. 27. detsembril 1952 nimetati Narva linna TSN TK otsusega nr 482 Vaestemaja tänav ümber Hariduse tänavaks (vene keeles улица Харидузе), oletatavasti Hariduse ja Puškini nurgal asunud Narva 1. Keskkooli järgi. 2011. aastal kiitis Narva Linnavalitsuse Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Ameti juures tegutsev Kohanimede komisjon heaks eraisiku esitatud taotluse taastada Hariduse tänava osale Kraavi ja Pimeaia tänava vahel Vaestemaja tänava nimi (vene keeles ул. Богадельная). Tänavaosa ümber ei nimetatud. Aadressil Hariduse 22 asub Kalev Fama staadion. Svetlana Andrejeva. Narva tänavad 17.-21. sajandi linnakaartidel.–Narva Muuseumi Toimetised, nr 7, 2007, lk 108-127. Сообщение Департамента архитектуры и городского планирования 20.01.2011 (vaadatud 22.07.2020)
Noriūnai mõis

Noriūnai mõis (leedu keeles Noriūnų dvaras) on endine mõis Leedus Kupiškise rajoonis Noriūnais. Mõisakompleks on riikliku tähtsusega arhitektuurimälestis, kuhu kuuluvad teenijatemaja, peahoone, tootmishooned ja park. Mõisa on kirjalikult esmamainitud XVI sajandil. See on kuulunud Naruševičiustele, Radziminskitele, Abramavičiustele. Esimene täpsem kirjalik dateering pärineb aastast 1665, mil selle omanikuks said Boločinskid. Seejärel olid omanikeks Stachovksid, kes müüsid mõisa aastal 1723 Bucholcidele. Läbi aegade on see kuulunud veel Tyszkiewiczitele, Tiesenhausenitele, Ogińskitele ja Komaritele. XVII-XVIII sajandil kasvatati seal Žemaitukase tõugu hobuseid. Arvatakse, et peahoone lasi rajada H. Venclovavičiaus ja XIX sajandi lõpus ehitasid kohalikud meistrid sealse peahoone ümber. Aastal 1921 peeti mõisas selle viimase omaniku J. Adomonise õe ja luuletaja Kazys Binkise pulmad. Pärast Teist maailmasõda mõis võõrandati ja seal asus masina-traktorijaam, seejärel aga maaparandustöötajate baas. Aastal 1960 rajati peahoonesse seitsmeklassiline kool. Mõisa peahoone puhul on tegemist Leedu aladele ebatüüpilise T-kujulise põhiplaaniga klassitsistliku ja maneristliku hoonega. Kõige silmapaistvam detail on peasissekäigu kohal asuv mitmekorruseline korpus. Esindusruumid on kujundatud anfilaadina, eluruumides on kasutusel tavalised koridorid. Mõisakompleksi ehitiste juures on kaks dolomiidist torni – üks neist oli kasutusel rehehoonena, teine oli aga jääkelder. Dolomiidist on laotud ka endise teenijatemaja sein, mida ehib väiksematest kivikildudest mosaiik. Tähelepanuväärsed on ka teenijatemaja nelinurkne sisehoov, mida ehib sinistest kividest mosaiik, kahekorruseline maakividest ristikujulise põhiplaaniga aidahoone ja kaks tornisarnast ehitist – rehi ja jääkelder. Kokku on mõisakompleksist säilinud üheksa hoonet, varem oli seal hooneid 18. Peahoonet ümbritseb kaarekujuliselt vabakujundusega park, mille pindala on 10 hektarit. park on ebatasase moega, seda liigendavad Lėvuo ja Krioklysi orud. Enamik teid on seal looklevad, aga peamised alleed on sirged. Puudest omineerivad seal kohalikud liigid – gruppidena ja üksikult kasvavad okaspuud. Seal kasvab ka võõrliike – euroopa lehis, palsamnulg, hall pähklipuu. Noriūnų dvaro sodyba Mõis kultuurimälestiste registris "Kupiškio etnografijos muziejaus parengta virtuali paroda „Noriūnų dvaras"". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. märts 2016. Vaadatud 28. märtsil 2016. http://www.autc.lt/lt/architekturos-objektai/1134?rt=3&pl=10 http://www.kmintys.lt/?psl=gyvenimo_ratas&id=71 Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (leedu keeles) Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiskeem (leedu keeles) Noriūnai mõis Mõis YouTube'is
Laiševo rajoon

Laiševo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Laiševo linn. Rajoonis on 1 linn ja 23 külaasundust, kus on kokku 69 asulat. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 40 042. 2010. aasta seisuga olid elanikest 42,1% tatarlased, 55,1% venelased ja 1% tšuvašid. Q126684906  Laiševo rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Laiševo rajooni koduleht (vene ja tatari keeles)
Classical Association

Classical Association on Suurbritannias registreeritud, ent rahvusvahelise liikmeskonnaga teadusselts. Classical Association asutati 19. detsembril 1903. Selle põhikirjaline eesmärk on edendada ja arendada klassikalise antiigi uurimist ja sellealast haridust ning suurendada avalikkuse teadlikkust antiigiuuringute panusest ja olulisusest hariduses ja ühiskonnaelus. Classical Association annab välja teadusajakirju Classical Quarterly, Classical Review ja Greece & Rome ning regulaarset infobukletti Classical Association News (lühendatult CA News). Organisatsioon korraldab iga-aastasi teaduskonverentse, mille toimumiskoht on mõnes Suurbritannia ülikoolis. Organisatsiooni president vahetub igal aastal, kusjuures klassikalised filoloogid või antiikajaloo spetsialistid vahelduvad erialakaugemate antiigihuviliste inimestega (nt kirjanikud, ajakirjanikud, toimetajad). 1997–1998 Lindsey Davis, Suurbritannia romaanikirjanik 2006–2007 Malcolm Schofield, Cambridge'i Ülikooli professor 2007–2008 Robert Harris, Suurbritannia romaanikirjanik 2008–2009 Richard Seaford, Exeteri Ülikooli professor 2009–2010 Richard Stoneman, kauaaegne kirjastuse Routledge toimetaja, Exeteri Ülikooli aukülalisprofessor 2010–2011 Christopher Rowe, Durhami Ülikooli professor 2011–2012 Sir Peter Stothard, ajalehe The Times (1992–2002) ja Times Literary Supplement toimetaja 2012–2013 Robin Osborne, Cambdridge'i Ülikooli professor 2013–2014 Martha Kearney, Suurbritannia Radio 4 ajakirjanik 2014–2015 P. J. Rhodes, Durhami Ülikooli professor 2015–2016 Robert Crawford, Saint Andrewsi Ülikooli professor Christopher Stray, The Classical Association: The First Century 1903–2003. Classical Association, 2003. ISBN 0-19-852874-4 Ametlik koduleht