laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kairit Olenko

Kairit Olenko (sündinud 21. detsembril 1985) on eesti kergejõustiklane, mitmekordne kurtide olümpiavõitja, maailma- ja Euroopa meister ning maailmarekordiomanik. Kairit Olenko on õppinud Porkuni kurtide koolis, Tallinna Heleni koolis ja IT-kolledžis. Tema treener on Timo Tõnisma. 2005. aastal Melbourne'is toimunud kurtide olümpiamängudel võitis Kairit Olenko kuldmedali seitsmevõistluses ja 100 m tõkkejooksus ning pronksmedali odaviskes. Aastal 2009 Taipeis toimunud kurtide olümpiamängudel võitis Kairit Olenko kolm kuldmedalit. 100 m tõkkejooksu võitis ta ajaga 14,40, mis on uus kurtide maailmarekord. Seitsmevõistluse võitis ta 4846 punktiga ja odaviske tulemusega 44.56. Lisaks võitis ta pronksmedali 4×100 m teatejooksus. Aastal 2016 Poolas Torunis toimunud kurtide sisekergejõustiku Euroopa meistrivõistlustel võitis Kairit Olenko kuldmedali 60 meetri tõkkejooksus ajaga 9,06 ning pronksmedali kaugushüppes tulemusega 5,58. Eesti Paraolümpiakomitee aasta parim sportlane 2003, 2005, 2007, 2009 Eesti aasta parasportlane 2009 Eesti kurtide koondis võitis sisekergejõustiku EMilt kolm medalit (vaadatud 20.2.2016). Are Eller. Kurtide olümpiavõitja Kairit Olenko pürib IT-spetsialistiks Eesti Päevaleht, 19. detsember 2005 Aet Süvari. Kairit Olenko treenib kolme olümpiakulla nimel, EPL, 17. detsember 2007 Biograafia ESBL-is
Sõmerpalu vald

Sõmerpalu vald oli vald Võru maakonnas. Sõmerpalu vald paiknes Võru maakonna loodeosas ja piirnes Võru maakonnast Urvaste, Antsla, Rõuge ja Võru vallaga ning Põlva maakonnast Kanepi ja Laheda vallaga. Valla territooriumi suurus oli 181,6 km². 2011. aasta rahvaloenduse järgi elas vallas 1753 inimest. Vallas oli 32 väiksemat ja 3 suuremat asulat. Suurema elanike arvuga on Sõmerpalu alevik, Osula ja Järvere küla. Sõmerpalu alevikus asunud vallakeskus on Võrust 12 km, Antslast 23 km ja Tartust 67 km kaugusel. Valda läbisid Võru–Tartu ja Võru–Tõrva maantee. Sõmerpalu vallavanem oli Aare Hollo. Sõmerpalu vallas oli Sõmerpalu alevik ja 34 küla: Alakülä, Alapõdra, Haava, Haidaku, Haamaste, Hargi, Heeska, Horma, Hutita, Hänike, Järvere, Kahro, Keema, Kurenurme, Kärgula, Lakovitsa, Leiso, Liiva, Lilli-Anne, Linnamäe, Majala, Mustassaare, Mustja, Mäekülä, Osula, Pritsi, Pulli, Punakülä, Rauskapalu, Rummi, Sulbi, Sõmerpalu, Udsali ja Varese küla. Sõmerpalu vald moodustati 1991. aasta 26. septembril. Sõmerpalu vallast on pärit Eesti Maaülikooli professor Elmar Haller (Linnamäe), Tallinna Ülikooli professor Taimi Tulva (Kurenurme), Tartu Ülikooli professor Vambola Raudsepp (Hänike). Sõmerpaluga on seotud ka Tallinna Tehnikaülikooli professor Evald Maltenek ning põllumajandusjuht Aleksander Mette. Soe kõrts Kärgula mõisa kõrvalhoone Sõmerpalu endine jaamahoone Heimtali Peetri kirik Järvere bussipeatus Sõmerpalu vallamuuseum Maakatastri statistika, vaadatud 22.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 27.05.2015. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014 Ida-Viru maakonna Iisaku valla, Järva maakonna Järva-Jaani valla, Lääne maakonna Haapsalu linna ja Lihula valla, Pärnu linna Sindi linna, Pärnu maakonna Vändra valla, Põlva maakonna Kõlleste valla, Saare maakonna Laimjala ja Pöide valla ning Võru maakonna Sõmerpalu valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (Vastu võetud 26.09.1991)  Sõmerpalu vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
2005. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised

2005. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised Eestis toimusid 16. oktoobril 2005. Kokku osales 2005. aasta valimistel 496 336 inimest ehk 47% hääleõiguslikust elanikkonnast. Eesti Keskerakond kogus valimistel 126 449 häält ehk 25,48% häältest. Eesti Reformierakond kogus valimistel 83 953 häält ehk 16,91% häältest. Eestimaa Rahvaliit kogus valimistel 61 871 häält ehk 12,47% häältest. Erakond Isamaaliit kogus valimistel 42 566 häält ehk 8,58% häältest. Erakond Res Publica kogus valimistel 42 004 häält ehk 8,46% häältest. Sotsiaaldemokraatlik Erakond kogus valimistel 31 921 häält ehk 6,43% häältest. Eestimaa Ühendatud Rahvapartei kogus 3 407 häält ehk 0,69% häältest. Eesti Kristlik Rahvapartei kogus 1 799 häält ehk 0,36% häältest. Eesti Iseseisvuspartei kogus 687 ehk 0,14% häältest. Vene Erakond Eestis kogus 406 ehk 0,08% häältest. Eesti Vasakpartei kogus 317 ehk 0,06% häältest. http://www.vvk.ee/varasemad/k05/tulemus/erakonniti.html http://www.vvk.ee/varasemad/k05/tulemus/osavott.html# Ametlik koduleht
Soome-ugri

Soome-ugri viitab üldiselt: Soome-ugri rahvastele Soome-ugri keeltele
Tende'i vald

Tende (liguuri ja itaalia keeles Tenda) on vald Prantsusmaal Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Alpes-Maritimesi departemangu kirdeosas. Vallakeskus Tende on ka Tende'i kantoni keskus. Valla elanike arv on 2025 (2006. aasta seisuga). Valla pindala on 177,47 km². Valla kõrgus merepinnast on 552–2920 m, vallakeskus Tende on 815 meetri kõrgusel. Maapind tõuseb lõuna poolt põhja suunas. Valla põhjapiir kulgeb mööda veelahet Liguuria mere ja Aadria mere vesikonna vahel. Valda läbib põhjast lõunasse voolav Roya jõgi. Tende'i valda läbib maantee, mis kulgeb Liguuria mere rannikult Monacost, Nice'ist ja Ventimigliast põhja Borgo San Dalmazzosse ja Cuneosse. See on kõige otsem tee Torinosse sõitmiseks. Valla põhjapiiril, mis on ühtlasi Prantsusmaa ja Itaalia piir, asub 1279 meetri kõrgusel merepinnast Tenda kuru. Tänapäeval läbib seda kuru maantee- ja raudteetunnel. Tende'i vald oli asustatud juba aastal 690. Asustamise aeg on teadmata, aga vallast on leitud eelajaloolisi kaljujooniseid. 10. sajandil kuulus see ala Ventimiglia krahvile, seejärel Provence'i krahvidele ja Lascarise krahvidele, hiljem käisid nad käest kätte Itaalia ja Prantsusmaa vahel. Aastail 1581–1860 kuulus vald Savoia dünastia valitsetavate alade hulka, välja arvatud Napoleoni sõdade ajal, kui Prantsusmaa selle vallutas ja endaga liidendas. 14. sajandil rajati valda Lascarise loss kaitseks Provance'i krahvi Charles d'Anjou rünnakute eest. Lascarise krahv elas lossis ja kogus valda läbivalt kaubateelt tolli. Peamiselt transporditi soola. 1692 käskis Louis XIV hävitada kõik kindlustused Prantsusmaal, mille omanikud oleksid võinud kuninga võimu trotsida. Lammutati ka Lascarise loss ja sellest säilis üksnes silindrikujuline torn, mis 19. sajandil muudeti kellatorniks. Tende'is on selle kella helinat kuulda igal päeval ja öösel. 1860 jagati Savoia Prantsusmaa ja Itaalia vahel. Enamus Savoiast läks Prantsusmaale, Tenda jäi vähemuse hulka. 1861 läks ta Itaalia koosseisu. Vald kuulub Prantsusmaale 10. veebruari 1947 sõlmitud Pariisi lepingu alusel. Tende on viimane vald, mis Prantsusmaaga ühendati. Vallavanem on alates 2001 Jean-Pierre Vassallo. 30% vallaelanike kodune keel on prantsuse keel, 70% elanike kodune keel on itaalia keel. Valla ametlik keel on prantsuse keel. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Tende

Tende (liguuri keeles ja itaalia keeles Tenda) on asula Prantsusmaal Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Alpes-Maritimesi departemangu kirdeosas, Tende'i kantoni ja Tende'i valla keskus.
Algoritmiline komponeerimine

Algoritmiline komponeerimine on muusikas kompositsioonitehnika, mille rakendamisel kasutatakse algoritme. Mingeid reeglite kogumeid on muusika loomisel kasutatud alati. Mõistet "algoritmiline komponeerimine" rakendatakse siiski vaid selliste kompositsioonimeetodite kohta, mille puhul luuakse muusikat formaalsete protseduuride abil, kasutades näiteks arvutit. Heliloojad kasutavad inspiratsiooni ammutamiseks ka mitmeid algoritme, mis ei ole konkreetselt muusikale iseloomulikud. Algoritmid nagu fraktaalid, L-süsteemid, statistilised mudelid ning isegi juhuslikud andmed (näiteks joonised, GIS-koordinaadid või magnetväljade mõõtetulemused) on kõik muusikaliseks interpretatsiooniks kasutatavad. Nende andmete alusel loodava muusikateose õnnestumine või ebaõnnestumine oleneb suuresti helilooja poolt kasutatavast andmeteisendus-süsteemist, mis tõlgib need andmed muusikaliseks andmevooks. Ei ole ühte ainsat metoodikat, mille järgi erinevaid kompositsioonialgoritme kategooriatesse jagada. Üks võimalus seda teha on märkida ära, kuidas algoritmi kompositsiooniprotsessis kaasatakse ehk jagada muusika arvuti poolt komponeeritud teosteks ja arvuti abil komponeeritud teosteks. Muusikat peetakse täielikult arvuti poolt looduks kui algoritm suudab teha muusikaloome protsessis ise valikuid. Teine võimalus kompositsioonilisi algoritme jagada on uurida komponeerimise tulemusi. Algoritmid suudavad kas pakkuda noodistatud infot teiste instrumentide tarbeks või pakkuda iseseisvat helisünteesi (muusikateos mängitakse arvuti poolt ise maha). Olemas on algoritme, mis loovad korraga nii noodistuse kui ka sünteesivad heli. Kõige laiemalt on levinud algoritmide kategoriseerimine nende struktuuri järgi ning selle järgi, kuidas nad muusikalisi andmeid töötlevad. Ühes detailsemas jaotises jagatakse need kuueks osaliselt kattuvaks mudeliks: matemaatilised mudelid teadmistepõhised süsteemid grammatikad evolutsioonilised meetodid iseõppivad süsteemid hübriidsüsteemid Autechre Clarence Barlow John Cage David Cope Gustavo Díaz-Jerez Charles Dodge Brian Eno Karlheinz Essl Lejaren Hiller Gottfried Michael Koenig Gary Lee Nelson Paul Lansky Eduardo Reck Miranda Laurie Spiegel Morton Subotnick Rodney Waschka II Iannis Xenakis Artikkel on koostatud inglise keelse Wikipedia artikli "Algorithmic composition" põhjal.
Novgorodi veresaun

Novgorodi veresaun toimus 9. kuni 12. veebruaril 1570, mil Ivan Julm lasi opritšninal tappa või surnuks piinata peaaegu kõik Suur-Novgorodi elanikud, seda ise pealt vaadates. Põhjuseks või ettekäändeks oli see, et ta pidas Novgorodi ebalojaalseks ja separatistlikuks linnaks. 1570. aastate alguses teatas opritšnik Maljuta Skuratov Ivan Julmale, et Novgorodi bojaarid ja peapiiskop Pimen tahavad minna Poola kuninga poolele. Reetmises kahtlustatuid põletati elusalt. Enamus linnaelanike koos naiste ja lastega viidi Volhovi jõe äärde ja aeti jääauku. Alessandro Guagnini, Гваньини, А. Описание Московии / Александр Гваньини / Пер. с латинского. - М.: «Греко-латинский кабинет» Ю. А. Шичалина, 1997. - 176 с. - (Museum Graeco-Latinum). ISBN 5-87245-026-5 Albert Schlichting, «Новости из Московии, сообщённые дворянином Альбертом Шлихтингом о жизни и тирании государя Ивана» (лат. Nova ex Moscovia per nobilem Albertum Schlichtino; allata de Principis Iwani vita et tyrannide) Руслан Скрынников. Трагедия Новгорода. - М.: Издательство имени Сабашниковых, 1994. ISBN 5-8242-0033-5. Minnik, Taavi (1. jaanuar 2023). "450 AASTAT TAGASI | Ivan Julm korraldas Paides kättemaksuks oma lemmiku hukkumisele jõhkra veresauna". Delfi. Vaadatud 1. jaanuaril 2023.
Varstu vald

Varstu vald oli vald Võru maakonnas. Varstu vald moodustati 30. juulil 1992. 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustati Haanja, Misso, Mõniste, Rõuge ja Varstu valla ühinemise uus haldusüksus, mille nimeks sai Rõuge vald. Varstu viimane vallavanem oli Rein Ansip. Varstu vallas oli üks alevik (Varstu) ja 19 küla: Harjuküla, Hintsiko, Kangsti, Krabi, Kõrgepalu, Laurimäe, Liguri, Lüütsepa, Matsi, Metstaga, Mutemetsa, Paganamaa, Punsa, Pähni, Raudsepa, Soolätte, Tagakolga, Vana-Roosa ja Viru küla. Varstu alevikus asub Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese apostliku õigeusu kirik, ehitatud 1855. Maakatastri statistika, vaadatud 17.10.2018. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Lääne-Viru maakonna Võsu alevi, Pärnu maakonna Are valla, Valga maakonna Taheva valla ning Võru maakonna Varstu valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 30.07.1992) Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
Pisi-sabatihane

Pisi-sabatihane ehk pisitihane (Psaltria exilis) on sabatihaslaste sugukonda kuuluv linnuliik. Ta on maailma väikseim värvuline, pikkusega umbes 7 cm[viide?], teistel andmetel 8,5–8,7 cm[viide?]. Elab Jaava troopilistes ja subtroopilistes mägimetsades. Häälitsused sarnanevad sabatihase omadega. Toiduks on putukad ja ämblikud.
Tammetihane

Tammetihane (Parus lugubris, sünonüüm Poecile lugubris) on linnuliik tihaslaste sugukonnast. Liik on levinud Balkani poolsaarel, Türgis, Lähis-Idas ja Iraanis. Ta on paigalind. Üldpikkus 14 cm. Suur ja pikasabaline tihane. Pealagi ja kurgualune on nõgimustad, põseala on valge. Selg, tiivad ja saba on hallikaspruunid. Tugev nokk on must, jalad hallid. Kutsehüüd on kare tjerr'r'r'r, Laul koosneb kiiresti korratavatest silpidest, näiteks džjuviit-viit-viit-... või džjüü-džjüü-džjüü. Asustab erinevat tüüpi metsasid ja makjat peamiselt mägedes, elab ka põõsastikes, õlipuuistandustes, viinamägedes, parkides ja aedades. Eelistab tammede ja pöökidega segametsi. Paiguti elab ka okasmetsas. Pesitsusperiood märtsist juulini. Pesa rajab puuõõnde, mõnikord ka pesakasti või kaljulõhesse. Pesamaterjalina kasutab rohtu ja sulgesid. Kurnas on tavaliselt 5-7 muna. Poegi toidavad ja nende eest hoolitsevad mõlemad vanemad. Pojad lahkuvad pesast kolme nädala vanuselt. Toiduks on peamiselt väiksed selgrootud, ka seemned. Kogub toidutagavarasid. BirdLife International (2004). Parus lugubris. 2006 IUCNi punane nimistu. IUCN 2006. Vaadatud 12 May 2006. Database entry includes justification for why this species is of least concern Harrap, S., Quinn, D. Tits, Nuthatches and Treecreepers London, 1996
Hoomuli

Hoomuli (ka Oomuli; läti keeles Omuļi) on küla (mazciems) Lätis. Asub Vidzemes Valka piirkonnas Härgmäe vallas Eesti piiri lähedal. Külas kasvavad tammed kõrgusega 29 ja 18 m on looduskaitse all. Küla on kujunenud Hoomuli mõisa juurde. Seal on raamatukogu. Hoomulis asuvad Miciņi ja Omuļu skola bussipeatus. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/valkas-novada-ergemes-pagasta-omulu-biblioteka Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Tippecanoe needus

Tippecanoe' needus on väidetav needus, mille kohaselt iga kahekümne aasta järel valitud Ameerika Ühendriikide president sureb ametis olles. Väidetavasti needis Tecumseh' vend Tenskwatawa pärast Tippecanoe lahingut 1811. aastal ära tulevase presidendi, tolleaegse Indiana territooriumi kuberneri, William Henry Harrisoni ja tema ametijärglased. Needus sai laiemalt teatavaks 1931. aastal, olles selleks ajaks toiminud viis korda. Surnud presidentidest oli William Henry Harrison kõige lühemat (31 päeva) ja Franklin Delano Roosevelt kõige pikemat (4422 päeva; kolm täit ja üks osaline ametiaeg, kokku 12 aastat) aega üldse ametis olnud president. Needusega on seostatud järgmiste presidentide surma: William Henry Harrison (valitud 1840) Abraham Lincoln (valitud 1860) James A. Garfield (valitud 1880) William McKinley (valitud 1900) Warren G. Harding (valitud 1920) Franklin Delano Roosevelt (valitud 1940) John F. Kennedy (valitud 1960) Zachary Taylor, kes valiti 1848. aastal ja suri ametis olles 1850. aastal, ei kuulu nende hulka, kuna jääb 20-aastasest tsüklist välja. Lisaks on kaks Ameerika Ühendriikide presidendi valimistel kaotanud kandidaati (Stephen A. Douglas 1860. aasta valimistel ja Wendell Willkie 1940. aasta valimistel) surnud nelja aasta jooksul pärast valimisi (vastavalt 1861 ja 1944), mis tähendab, et valituks osutudes oleksid ka nemad surnud ametis olles. Abraham Lincoln ja Franklin Delano Roosevelt olid pärast kriitilisel aastal valimist ametis terve ametiaja ja surid tagasi valituna alles järgmise ametiaja alguses. Ronald Reagan (valitud 1980) ja George W. Bush (valitud 2000) ei surnud oma ametiajal, neist Bush on tänaseni elus. William Henry Harrison oli kuni 1981. aastani vanim (68 aastat) ametisse astunud Ameerika Ühendriikide president; kuna sel aastal ametisse astunud Ronald Reagan oli temast vanem (69), arvatakse, et Reagan murdis selle rekordi ületamisega ka needuse. Pärast seda pole needus enam toiminud.
Hatanga

Hatanga on küla Venemaal Krasnojarski krais Taimõri rajoonis. 2010. aasta andmetel oli külas 2645 elanikku. Hatanga asutati 1626. aastal.
AE Lárisa 1964

AE Lárisa 1964 (ametlikult Αθλητική Ένωση Λάρισας 1964 ehk Athlitiki Enosi Lárisas 1964) on 1964 asutatud Kreeka jalgpalliklubi, mille kodulinn on Lárisa ja -väljak AEL FC Arena. Tulnud korra Kreeka meistriks (1988) ja võitnud kaks karikat (1985, 2007). Sander Puri (2010–2011) UEFA kõrgliigaklubide loend [1]
Luke Pritchard

Luke Pritchard (sündinud 2. märtsil 1985 Worthingis) on briti muusik. Ta on briti popansambli The Kooks laulja ja kitarrist.
The Kooks

The Kooks on Inglismaalt Brightonist pärit indie rock'i bänd. Bändis on Luke Pritchard (kitarr ja laul), Hugh Harris (soolokitarr), Alexis Nunez (trummid) ja Peter Denton (basskitarr ja taustalaul). Neilt on ilmunud neli albumit: "Inside In/Inside Out" (aastal 2006), "Konk" (2008), "Junk of the Heart" (2011) ja "Listen" (2014). "She Moves in Her Own Way" "Is It Me"
Hugh Harris

Hugh Harris (sündinud 19. juulil 1987) on Briti popansambli The Kooks kitarrist.
Paul Garred

Paul James Garred (sündinud 23. mail 1985) on Suurbritannia popansambli The Kooks endine trummar.
Peter Denton

Peter Denton on inglise popbändi The Kooks basskitarrist. The Kooksiga liitus ta oktoobris 2008.
Dan Logan

Dan Logan (sündinud 19. detsembril 1985 Granthamis) on briti muusik. Ta mängib basskitarri ansamblis The Kooks.
Osvald Vaidlo

Osvald Vaidlo (perekonnanimi kuni 26. oktoobrini 1937 Veedi (Veide); 5. oktoober 1918 Tartu – 23. september või 24. september 1944 Audevälja, Harjumaa) oli Eesti sõjaväelane (aspirant-nooremseersant, 1939). Ta lõpetas aastal 1937. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi. Aastatel 1937–1938 ja 1940–1943 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusosakonnas, filosoofiateaduskonnas ja majandusteaduskonnas. Lõpetas Sõjakooli aspirantide jalaväeklassi kursuse laskurialal ja Lahingukooli juures tankitõrjeala reservohvitseride ettevalmistamise erikursuse (mõlemad 1939). Ülendatud lipnikuks 5. augustil 1940, vanusega samast päevast. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Vironia liige. Osvald Vaidlo, tema naine Vilma Vaidlo (sündinud Nöps) ning nende veel sündimata laps hukkusid Nõukogude soomussõiduki kuulipildujatule all Pärdi talu teeristis, põgenedes sõiduautoga, kus viibisid veel kaks ohvitseri (kes hukkusid) ja tentsik, kes pääses põgenema. Hukkunud maeti paar päeva hiljem sama teeristi lähedusse. Nende säilmed kaevati ümbermatmiseks välja 2008. aastal. Vilma ja Osvald Vaidlo maeti 24. septembril 2008 ümber Tallinna Pärnamäe kalmistule. Tema vend oli lastekirjanik Robert Vaidlo. Eesti ohvitserid 1918-1940 Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Eesti ohvitserid 1918-1940 Teenistustoimik Alo Lõhmus. "Oss ja Robi: vennad vastakuti Teises maailmasõjas" Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Koerakoonlased

Koerakoonlased (ka: koerakoonud, lõunaeesti murretes peninuki (mitmuses), Setumaal pininõnarahvas) olid Liivimaal algselt opritšnina maakeelseks hüüdnimeks, mis tuli sellest, et opritšnikud kandsid sadulal koerapea ja luua kujutist kui embleemi, mis sümboliseeris opritšnikute ülesannet välja nuuskida ja minema pühkida Ivan IV vaenlased. Hiljem, rahvaluule tegelastena (nimetatud ka: peninukid), omandasid koerakoonlased mütoloogilise mõõtme, näiteks kui koera pea ja inimese kehaga koletised vms. Sarnased tegelased on tuntud erinevate maade – Egiptuse, Kreeka, Rooma, Saksa – mütoloogiast. Juhan Peegel, "Pisut koerakoonlastest" – Keel ja Kirjandus 1968, nr 8, lk 480–482 Mall Hiiemäe, "Kas koerakoonlased olid sõjaröövlid?" (koerakoonlastest ja peninukkidest eesti rahvapärimuses ning Vene-Türgi sõja (1877–1878) panusest vastavate müütide tekkimisse) – Emakeele Seltsi aastaraamat, 35/42, 1989/1996, Tartu 1998, lk 52–66; ilmunud ka Mall Hiiemäe artiklite kogumikus "Sõnajalg jaaniööl", Ilmamaa, Tartu 2007, lk 113–123; ISBN 9789985772959
Edmund Püss

Edmund Püss (7. oktoober 1899 Rakvere vald, Virumaa – 11. detsember 1979 Valga) oli eesti ohvitser (major). 22. veebruar 1939 Kotkaristi V klassi teenetemärk. Ohvitseride andmekogu: Püss, Edmund[alaline kõdulink] Teenetemärkide kavalerid: Edmund Püss[alaline kõdulink]
August Kala

August Kala (13. juuni (vkj)/ 25. juuni 1895 Vana-Suislepa vald, Tarvastu kihelkond, Viljandimaa – 11. märts 1985 Stuttgart, Lääne-Saksamaa) oli Eesti sõjaväelane (major). Ta võeti 1916. aastal teenistusse Vene sõjaväkke Esimeses maailmasõjas. Ta on maetud kalmistule Nellingenis Baden-Württembergis Saksamaal. EELK Tarvastu koguduse sündinute ja ristitute nimekiri 1892–1900. Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.1288.1.281. Leht 178 Leinateateid. Vaba Eestlane nr 44, 11. juuni 1985. Lk 4 Viljandimaa väeteenistuskomisjon. Väeteenistusse võetud noorsõdurite formularnimekiri. 2. jsk, 1885-1918. Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.317.1.36. Leht 31p–32 "Major August Kala ...". Teataja nr 17, 3. september 1985. Lk 8 Eesti ohvitserid 1918-1940
Artur Kase

Artur Kase (16. juuli 1898 Sõmeru, Virumaa – 28. november 1988 Käru) oli Eesti ohvitser (leitnant). Võttis Vabadussõjast osa 5. Rakvere jalaväepolgus. Ohvitseride andmekogu[alaline kõdulink]
Julius Edor

Julius Edor (14. juuni 1904 Tartu – 29. aprill 1985 New York) oli Eesti ohvitser (kapten). Aastail 1929–1932 ja 1940–1941 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ohvitseride andmekogu: Edor, Julius[alaline kõdulink]
Ernst Tiivel

Ernst Tiivel (11. aprill 1900 – 15. märts 2000 Toronto, Kanada) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940). Õppis Prantsusmaal Toulouse'i ülikoolis aastatel 1930–1934, selle kõrvalt õppis ka Pariisi Optikainstituudis. 1935 Kaitseliidu Kotkaristi IV klassi teenetemärk Läti Vabariigi iseseisvuse 10. aastapäeva mälestusmedal[viide?] Soome Valge Roosi Rüütliordu 1. klassi rüütlimedal Eestil puudusid piirikindlustused ja strateegiline tagamaa. Võitleja, september/oktoober 1993, nr. 5, lk. 7–8. Ohvitseride andmekogu: Tiivel, Ernst TLÜAR väliseesti isikud Tiivel, Ernst
Harald Kapsta

Harald Kapsta (24. oktoober 1906 – 31. oktoober 1970 Augsburg) oli Eesti ohvitser (leitnant). Ohvitseride andmekogu: Kapsta, Harald[alaline kõdulink]
Eduard Värsi

Eduard Värsi (ka Eduard Väärsi; Taani rahvastikuregistris Eduard Warsi; 1. oktoober 1894 Pühajärve vald (Otepää kihelkond) – 5. mai 1979 Kopenhaagen) oli eesti ohvitser. Eduard Värsi sündis 13. oktoobril (vana kalendri järgi 1. oktoobril) 1894 Otepää kihelkonnas Karl ja Anna Värsi (neiuna Laos) pojana. Ta sündis kell 10 õhtul ning ristiti 20. oktoobril. Värsi lõpetas Tartu neljaklassilise Linnakooli. Sõjaväeteenistusse asus Värsi 8. septembrist 1915. Ta teenis Novgorodis 177. tagavarapolgus kuni 17. veebruarini 1917. 4. aprillist 1917 kuni 9. augustini 1917 viibis Värsi Thelavi lipnikkude koolis Tbilisi kubermangus, kus ta sai sõjaväelise hariduse. Esimese ohvitseriauastme sai ta 9. augustil 1917. 20. novembril 1918 mobiliseeriti Värsi Eesti Rahvaväkke. 7. detsembrist 1918 jätkas ta teenistust 5. Rakvere jalaväepolgus noorema ohvitserina. 1942. aastal liitus Värsi 36. Kaitse Rindepataljoniga. Ta oli 2. kompaniis rühmaülem, auastmelt ülemleitnant. Värsi osales Stalingradi lahingus ja sai Surovikino kaitsmisel haavata põlvest, mistõttu tal jalg hiljem amputeeriti. 1974. aastal elas ta Kopenhaagenis. Eesti Vabadussõja mälestusmärk Teise klassi Raudrist Maksimillian Väärsi on tema onupoeg. Eduard Värsi sünd (sünnimeetrika), sünd #158 Personaalraamat I. Otepää kirikumõis, Kastolatsi, Nüpli, Otepää, Nõuni, Vastse-Otepää (EAA.1260.1.170; 1888-1937) ERA.495.7.6861, lk 1 ERA.495.7.6861, lk 19 pööre ERA.495.7.6861, lk 24 ERA.495.7.6861, lk 24 pööre Reino Hein, Teed ja saatused, (Tartu: Greif, 2001), lk 80 Reino Hein, Teed ja saatused, (Tartu: Greif, 2001), lk 86 Johannes Mereväli, 1974, Eduard Värsi 80 a., Võitleja, XXIII aastakäik, 10, oktoober 1974, lk 5 ERA.495.7.6861, Lennuväe teenistuse leht, lk 2 pööre Reino Hein, Teed ja saatused, (Tartu: Greif, 2001), lk 92 Personaalraamat I. Otepää kirikumõis, Kastolatsi, Nüpli, Otepää, Nõuni, Vastse-Otepää (EAA.1260.1.170; 1888-1937)