laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mālupe vald

Mālupe vald (läti keeles Mālupes pagasts) on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni. Vald piirneb sama piirkonna Jaunanna, Maliena, Liepna ja Jaunalūksne vallaga ning Balvi piirkonna Vīksna ja Kubuli vallaga. Valla pindala on 130 km². 2016. aasta seisuga elas seal 652 inimest. Valla keskus on Mālupe küla, vallavanem on Iveta Priede. Vald asub Ida-Läti madalikul. Selle kõrgeim koht (149,3 m) asub valla kaguosas. Valla suurim jõgi on Pedetsi jõgi, teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Sita jõgi. Aastal 1920 kuulus Mālupe valla aladel Mālupe mõisale 1131, aga Ērmaņi mõisale 314 hektarit maad. Aastal 1935 oli Mālupe valla pindala 174,53 km² ja seal oli 2481 elanikku. 1945. aastal moodustati valla aladel Mālupe ja Maliena külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Betereva muinaskalmed, Tarvase muinaskalmed ja Upeskrasti muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Mālupe mõisa hooned (häärber, vesiveski, ait), samuti ka Sofikalnsi karjamõisa ait. Looduskaitse all on Pumpuri tamm, Vecskanstnieki tamm, Stūrīši tamm, Bitītese tamm, Medņi tamm, Dobusilsi tammed, Dobusilsi künnapuu, Daumanti tamm, Zirdziņi tamm, Skaidrini tamm ja Priedulāji künnapuu. Valda jääb ka 1325 ha suurune Jaunanna hoiuala. Aastal 2011 elas vallas 562 lätlast, 65 venelast, 2 valgevenelast, 5 ukrainlast, 1 poolakas ja 1 leedulane. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās (pagastu dalījumā). Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016, Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Alūksnes novads, vaadatud 26.06 2017 Latviešu konversācijas vārdnīcas XIII sējuma 25553-25554 slejas. Rīga: 1935.-1936. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-4 12-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 08.06 2019 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 08.06 2019 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS, vaadatud 25.07 2017 Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Mālupe vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rana

Rana võib olla: konnaperekond konn (perekond) radžpuutide tiitel Rana, mis on saanud pärisnimeks Rana, Nepali kuningas Ranade dünastia Rana vald
Noorte Kotkaste Aitaja märk

Noorte Kotkaste Aitaja märk, lühendatult Aitaja märk, on autasu Noorte Kotkaste organisatsiooni aitamise ja abi osutamise eest. Aitaja märgiga tunnustatakse toetajaliiget või koostööpartnerit, kes on vähemalt kahe aasta jooksul aidanud üritusi ette valmistada või korraldada ning keda on tunnustatud peavanema tänukirjaga. Aitaja märgil on kollasele emailringile asetatud Noorte Kotkaste kotkamärk, mida ümbritseb eesti stiilis ornament. Märki kantakse vasakul pool rinnas. "Kaitseliidu struktuuriüksuse Noored Kotkad sümbolid, eraldus- ning teenetemärgid ning ergutuste ja tunnustuste kohaldamise põhimõtted" (PDF). 2004. Originaali (pdf) arhiivikoopia seisuga 30. november 2016. "Sümbolid, eraldus- ning teenetemärgid lisad 1-14" (PDF). Lisa 11. 2016. Originaali (pdf) arhiivikoopia seisuga 13. aprill 2018.
Noorte Kotkaste Ustava Sõpruse märk

Noorte Kotkaste Ustava Sõpruse märk, lühendatult Ustava Sõpruse märk, on autasu Noorte Kotkaste organisatsiooni aitamise ja abi osutamise eest. Ustava Sõpruse märk antakse toetajaliikmele või koostööpartnerile, kes on organisatsiooniga koostööd teinud vähemalt viis aastat või abistanud mõne üleriigilise ürituse korraldamisel ning keda on eelnevalt tunnustatud Aitaja märgiga. Ustava Sõpruse märgil on emailrõngal kotkamärk, mida ümbritseb neli taimekujutist. Taimekujutisi ühendab nelja ornamendiga kaunistatud lint. Märki kantakse rinnas vasakul pool või selle miniatuuri erariiete revääril. 1939. aastal sai selle märgi Johan Laidoner. "Kaitseliidu struktuuriüksuse Noored Kotkad sümbolid, eraldus- ning teenetemärgid ning ergutuste ja tunnustuste kohaldamise põhimõtted" (PDF). 2004. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 30. november 2016. "Sümbolid, eraldus- ning teenetemärgid lisad 1-14" (PDF). Lisa 11. 2016. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 13. aprill 2018. "Noorkotkaste kõrgemad teenetemärgid President K. Pätsile ja kindral J. Loidonerile". Uus Eesti. 15.01.1939. Vaadatud 14.01.2019. Noorkotkaste tunnustus Haaslava vallale (pilt märgist)
Koigi Kool

Koigi Kool on põhikool-lasteaed Järva maakonnas Järva vallas Koigi külas. Kool on ühendatud lasteaiaga Kalevipoeg. Kooli direktor on Margit Reinpõld. Esimesed dokumenteeritud teated Koigi hariduselu kohta pärinevad 1757. aastast. Kooli eelkäija oli Koigi mõisakool, mis asutati 1856. aastal. Koigi kool tegutseb alates 1919. aastast. 2012. aastast kannab kool nime Koigi Kool. Enne seda kandis kool muu hulgas nime Koigi Põhikool.[viide?] https://koigikool.ee/et/ajalugu (vaadatud 05.05.2021) Kooli koduleht
Kullamaa Keskkool

Kullamaa Keskkool on keskkool Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Kullamaa külas. Kooli direktor on Kaidi Uueda. Koolis õppis 2022. aastal 110 õpilast. Enne kooli Kullamaale toomist tegutses Sillal ministeeriumikool. Silla koolimaja ehitustööd algasid 1909. Seoses Silla 8-klassilise Kooli kolimisega vastavatud Kullamaa koolimajja 1966. aastal nimetati kool Kullamaa 8-klassiliseks Kooliks. 1976 nimetati kool ümber Kullamaa Keskkooliks. 2000 ühendati Liivi kool Kullamaa Keskkooliga. https://web.archive.org/web/20211120201145/https://www.kullamaa.edu.ee/et/kontakt?category=19 (vaadatud 20.11.2021) ERR (31. august 2022). "Eesti kooliõpilaste arv kasvab jätkuvalt". ERR. Vaadatud 15. mail 2024. https://web.archive.org/web/20170627125748/http://www.kullamaa.edu.ee/index.php/koolist (vaadatud 27.06.2017) Kooli koduleht
Käru Põhikool

Käru Põhikool on põhikool Järva maakonnas Türi vallas Käru alevikus. Kooli direktor on 2018. aasta augustist Raili Saar. 1764-1837 tegutses Käru köstrikool. Enne 1909 tegutses Kärus teiste seas vallakool ja kihelkonnakool. 1909-1922 tegutses Käru Haridusseltsi Eraalgkool. Kooli nimed: 1922-1944 Käru 6-klassiline Algkool 1944-1958 Käru 7-klassiline kool 1958-1964 Käru Keskkool 1964-1988 Käru 8-klassiline kool 1988-1991 Käru 9-klassiline kool aastast 1991 Käru Põhikool. 2010 liideti Käru lasteaed "Peetrike" kooliga. https://karukool.edu.ee/juhtkond/ (vaadatud 07.01.2019) https://web.archive.org/web/20140621133123/http://karukool.edu.ee/ajalugu.html (vaadatud 27.06.2017) Kooli koduleht
Nathalie Loiseau

Nathalie Loiseau (sündinud 1. juunil 1964 Neuilly-sur-Seine'is) on Prantsusmaa kõrgkoolijuht, diplomaat ja poliitik, alates 2. juulist 2019 Euroopa Parlamendi liige. Nathalie Loiseau sündis 1964. aastal Neuilly-sur-Seine'is. Ta on lõpetanud Pariisi Poliitikauuringute Instituudi ja õppinud lisaks veel Pariisi riiklikus ida keelte ja kultuuride instituudis hiina keelt. Prantsusmaa välisteenistusega liitus ta 1986. aastal. Aastatel 1990–1992 teenis ta diplomaadina Indoneesias. Aastatel 1993–1995 oli ta Prantsusmaa välis- ja Euroopa asjade ministri Alain Juppé nõunik. Hiljem oli ta diplomaatilistel missioonidel Senegalis Dakaris ja Marokos Rabatis. Aastatel 2002–2007 töötas ta kommunikatsioonidirektorina Prantsusmaa saatkonnas Washingtonis. Aastatel 2009–2012 töötas ta Prantsusmaa Välisministeeriumis osakonnajuhatajana. Aastatel 2012–2017 oli ta Prantsusmaa Rahvusliku Juhtimiskooli (École nationale d'administration) direktor. 21. juunist 2017 kuni 27. märtsini 2019 oli ta Prantsusmaa Euroopa Liidu asjade minister. Ta on abielus ja nelja lapse ema. Usutunnistuselt on ta katoliiklane; lisaks on ta feminist. Nathalie Loiseau elulugu (prantsuse keeles)
Muriel Pénicaud

Muriel Pénicaud (sündinud 31. märtsil 1955 Versailles's) on Prantsusmaa poliitik. Ta oli 17. maist 2017 kuni 6. juulini 2020 Prantsusmaa tööminister. Ta sündis aastal 1955 Versailles's. Ta on lõpetanud Pariisi 10. Ülikooli (Université Paris-Ouest 10 Nanterre La Défence'i).
Mālupe

Mālupe (kohalikus murdes Molupe) on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Mālupe valla halduskeskus. Küla asub Pedetsi jõe kaldal merepinnast 125 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Alūksnest 16 ja Riiast 216 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel põhikool, lasteaed, rahvamaja, raamatukogu ja Alūksne muusikakooli osakond. Seal asub Mālupe bussipeatus. Küla oli varem Mālupe mõisa (Mahlup) keskus. Juba tsaariajal kujunes see Liivimaa kubermangu Valga kreisi Mālupe valla keskuseks. Asula kui vallakeskuse arendamist alustati aastal 1924. Nõukogude ajal oli küla Mālupe külanõukogu halduskeskuseks. Aastal 2015 oli külas 223 elanikku, aastal 2017 oli elanikke 203, aastal 2019 aga 184. Läti Ruumiandmete Agentuur "Alūksnes novads. Mālupes pagasta pārvalde". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 27. juunil 2017. Autotransporta direcija Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk. Vietvārdu datubāze, vaadatud 22. juuni 2019
Kõrveküla Põhikool

Kõrveküla Põhikool on põhikool Tartu maakonnas Tartu Vallas Kõrvekülas. Kooli ajalugu ulatub aastasse 1766, kui Raadi mõis avas kooli talulastele. Hiljem sai sellest küla- ja kogukonnakool. Seepärast on ka kooli nime korduvalt muudetud. Kooli on ka mitu korda kolitud. 1860. aastal ehitatud külakoolihoone on arvele võetud kultuurimälestisena. Külakooli hoone on Miina Härma sünnikodu. Tänapäeval töötab kool 1952. aastal valminud koolimajas, mis on ehitatud vana vallamaja vundamendile. Sellele tehti 1964. aastal kuut klassi mahutav juurdeehitis, mida 2006. aastal renoveeriti. Hoones tegutseb Miina Härma klass-muuseum. 2005. aastal lisati koolile ka aula koos nelja klassiruumi ja garderoobiga. Aastatega jäi kool aga õpilastele väikseks, mistõttu lisati koolile mitmel aastal uusi moodulklasse. 2020. aastal hakati ehitama uut koolihoonet (ehituse esialgne tähtaeg oli 25. oktoober 2020, hiljem lükati see 10. jaanuarile 2021). 7. jaanuaril 2021 avati uus koolihoone. 2004. aastast on kooli direktor Andres Jõgar. Koolis tegutsevad ka Kõrveküla raamatukogu, Tartu Valla Muusikakool ja Tartu Valla Spordikool. Härma raamatukogu Kõrveküla Põhikool kultuurimälestiste riiklikus registris Klass-muuseumi endine koduleht (seisuga 11.03.2016) Internet Archive'is (vaadatud 16.10.2020) Kõrveküla Põhikoolinfoportaalis maan.ee (seisuga 19.08.2016) Internet Archive'is (vaadatud 27.06.2017) Kõrveküla koolihoone ehituse blogi Tartu valla kodulehel (vaadatud 16.10.2020) Kooli koduleht
Laupa Põhikool

Laupa Põhikool on põhikool Järva maakonnas Türi vallas Laupa külas. Kooli direktor on Kaarel Aluoja. Esimesed dokumenteeritud andmed Laupa kooliharidusest pärinevad 1787. aastast. Tollase kooli täpne asukoht on teadmata. Tänapäevase kooli eelkäija oli 19. sajandi keskel asutatud Jändja kool. Eesti iseseisvumisaja algul koliti kool Jändjalt Laupa mõisa härrastemajja. 1922. aastal avati seal Laupa 6-klassiline algkool. Seejärel kandis kool 1944. aastast nime Laupa Mittetäielik Keskkool, 1951. aastast Laupa 7-klassiline Kool, 1960. aastast Laupa 8-klassiline Kool ja 1989. aastast Laupa 9-klassiline Kool. Hiljem nimetati kool Laupa Põhikooliks. 2008. aastal sai kool Kauni Kooli auhinna.‎ https://web.archive.org/web/20170627152509/http://laupapk.edu.ee/laupapk/index.php/ajalugu (vaadatud 27.06.2017) Kooli koduleht
Lustivere Põhikool

Lustivere Põhikool oli põhikool Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Lustivere külas. Kool tegutses iseseisva koolina 30. augustini 2021. Alates 1. septembrist 2021 on kool Põltsamaa Ühisgümnaasiumi õppekoht. Kooli viimane direktor oli Kaire Kampus. Kool alustas Lustiveres tööd 1922. aastal 4-klassilise algkoolina Lustivere mõisa mõisaprouale ehitatud majas. 1960. aastal alustas kool senise 7-klassilise kooli asemel 8-klassilise koolina. 1996. aastal renoveeriti koolimajaks endise Lustivere mõisa pargi servas asunud Lustivere mõisa meierei hoone. Juurdeehitusena liideti olemasolevatele ruumidele kaheksa klassiruumi ja võimla. Kool alustas tööd uues hoones 1. septembril 1996. Põltsamaa valla haridusvõrgu ümberkorraldamise käigus muudeti Lustivere Põhikool Põltsamaa Ühisgümnaasiumi õppekohaks. Kooli juures tegutseb lasteaed. Erni Kütt Malle Tuur 2008-2021 Kaire Kampus https://web.archive.org/web/20180531022024/http://www.lustiverepk.edu.ee/ (vaadatud 27.06.2017) Lustivere Põhikooli arengukava 2018-2025, lk 2 Esimesel päeval 8-klassilises koolis. Põltsamaa rajooni ajaleht Kiir, nr. 105, 3. september 1960, lk 3 Põltsamaa Vallavolikogu otsus 17.12.2020 nr 1-3/2020/79 "Põltsamaa valla haridusasutuste ümberkorraldamine" Kooli koduleht
Vastse-Laitsna vald

Vastse-Laitsna vald (ka Jaunlaicene vald, läti keeles Jaunlaicenes pagasts) on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Vana-Laitsna, Ziemeri ja Alsviķi vallaga ning Smiltene piirkonna Hopa vallaga. Valla pindala on 52 km². 2016. aasta seisuga elas seal 478 inimest. Valla keskus on Vastse-Laitsna küla, vallavanem on Inta Cinglere. Vald asub Alūksne kõrgustikul. Ziemeri ja Vastse-Laitsna valla piiril asub 271,5 m kõrgune Dēliņkalns, valla ja Alūksne kõrgustiku kõrgeim tipp. Valla suurim jõgi on Pedetsi jõgi. Vald loodi aastal 1919 Vastse-Laitsna mõisale kuuluvatele maadele. Valla maad kuulusid toona Apukalna kihelkonda. Aastal 1920 kuulus Vastse-Laitsna valla aladel Vastse-Laitsna mõisale ning selle Kalnsi ja Evalda kõrvalmõisale 3076,35, Hopa mõisale 557,89 ja Repjakalnsi mõisale 1747,23 hektarit maad. Aastal 1935 oli valla pindala 161,9 km² ja seal oli 2163 elanikku. 1945. aastal moodustati valda Vastse-Laitsna ja Grūbe külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Vastse-Laitsna külanõukoguga likvideeritav Grūbe külanõukogu, ent aastal 1963 ühendati kolhoosi Padomju Dzimtene alad Hopa linna maaterritooriumiga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Apekalnsi kirik, selle orel, altar ja kantsel, Popji linnamägi, Vārņi järve rajatud hooned, Ķauķi ja Rūci muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Vastse-Laitsna mõisa hoonetekompleks (park, kabel, tall, ait, kaks majapidamishoonet, mõisavalitseja maja, üks häärberi tiib) ning ka Lielbrieži muinaskalmed ehk Miroņkalns. Valla idaosa jääb osaliselt Dēliņkalnsi hoiualale, valla põhjaosa aga Vana-Laitsna kaitstavale maastikule. Aastal 2011 elas vallas 437 lätlast, 12 venelast ja 1 leedulane, lisaks veel 33 muude rahvaste esindajat. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Alūksnes novads, vaadatud 25.06 2017 Latviešu konversācijas vārdnīcas VII sējuma 14178-14180 slejas. Rīga: 1931.-1932. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 08.06 2019 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 08.06 2019 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS, vaadatud 26.07 2017 Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Vastse-Laitsna vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Voldemar Nurmela

Voldemar Nurmela (16. detsember 1915 Võrumaa – 19. mai 2006 Tallinn) oli eesti jurist. 1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, teenis algul Sverdlovski oblastis 788. ehituspataljonis, hiljem Eesti korpuses. Aastatel 1957–1977 oli ta Eesti NSV Ülemkohtu liige. Ta on maetud Pärnamäe kalmistule. 1973 – Eesti NSV teeneline jurist "Eestlased Vene sõjaväes 1940–1945, teine osa. Tallinn, 2009, lk 294" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 7. märts 2016. Vaadatud 27. juunil 2017. Eesti NSV Ülemnõukogu otsus Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemkohtu valimisest. Eesti NSV Teataja, 1957, 6, 64 Eesti NSV Ülemnõukogu otsus Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemkohtu valimise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 1977, 51, 651 Kalmistute register HAUDI
Mehikoorma Põhikool

Mehikoorma Põhikool on põhikool Põlva maakonnas Räpina vallas Mehikoorma alevikus. Kooli direktor on Ege Helleng. Mehikoormas hakati kooliharidust andma 1811. 1945 ühendati Mehikoorma külast väljaspool asunud kaks 6-klassilist kooli üheks kooliks. Et ühendatud kool avati Mehikoormas, siis sai kooli nimeks Mehikoorma 7-klassiline kool. 1988 nimetati kool ümber Mehikoorma 9-klassiliseks kooliks ja aastast 1991 nimi Mehikoorma Põhikool. Enne 1998 tegutsesid koolis ka venekeelsed klassid, mis seejärel viidi Räpinasse. https://mehikoormakool.rapina.ee/kontaktinfo/ (vaadatud 27.01.2019) http://mehikoormakool.rapina.ee/ (vaadatud 27.06.2019) Kooli koduleht
Vastse-Laitsna

Vastse-Laitsna (läti Jaunlaicene) on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Vastse-Laitsna valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 175 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Alūksnest 17 ja Riiast 185 kilomeetri kaugusel. Küla on tekkinud Vastse-Laitsna mõisa (Neu-Laitzen) hoonetekompleksi juurde. Nõukogude ajal oli küla kohaliku külanõukogu halduskeskuseks ja kolhoosi «Nākotne» keskasulaks. Külas on lisaks vallavalitsusele ka lasteaed, põhikool, rahvamaja, raamatukogu, turistide infokeskus, mõisa muuseum ja mesindusmuuseum. Seal asub Jaunlaicene bussipeatus. Aastal 2015 oli külas 263 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 236, aastal 2019 aga 237. Läti Ruumiandmete Agentuur Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk. Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze, vaadatud 25. juuni 2019
Mäetaguse Põhikool

Mäetaguse Põhikool on põhikool Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Mäetaguse alevikus. Kooli direktor on Veera Sibrik. Kooli ajalugu ulatub aastasse 1837, kui allikates mainitakse Mäetaguse mõisa erakooli (Privatschule). 1870. aastatel muudeti kool vallakooliks. 1923 viidi kool Mäetaguse mõisa härrastemajja. Eesti esimesel iseseisvusajal kandis kool nime Mäetaguse 6-klassiline Kool. Aastast 1945 kandis kool nime Mäetaguse Mittetäielik Keskkool, aastast 1953 Mäetaguse 7-klassiline kool, aastast 1962 Mäetaguse 8-klassiline Kool, aastast 1988 Mäetaguse 9-klassiline Kool ja aastast 1990 Mäetaguse Põhikool. https://web.archive.org/web/20170627160527/http://www.maetaguse.edu.ee/index.php/2014-12-29-20-17-33/2014-12-29-20-18-44 (vaadatud 27.06.2017) Kooli koduleht
Charles Townes

Charles Hard Townes (28. juuli 1915 Greenville, Lõuna-Carolina – 27. jaanuar 2015 Oakland, California) oli Ameerika Ühendriikide füüsik. Ta oli maseri ja laseri leiutaja. Ta sai patendi maseri teoreetilisele ja rakenduslikule käsitlusele ning tuntud olid ka tema teised kvantelektroonikasse kuuluvad maser- ja laserseadmetega seotud tööd. 1964. aastal anti talle, Nikolai Bassovile ja Aleksandr Prohhorovile Nobeli füüsikaauhind. 1964 – Nobeli auhind 1970 – Wilhelm Exneri medal 1998 – Henry Norris Russelli auhind 1998 – valiti USA Inseneriakadeemia liikmeks 2002 – Karl Schwarzschildi medal
William Henry Bragg

William Henry Bragg (2. juuli 1862 Wigton, Cumberland – 12. märts 1942 London) oli Suurbritannia füüsik, keemik, matemaatik ja sportlane. 1915. aastal sai ta koos poeg William Lawrence Braggiga Nobeli füüsikaauhinna töö eest kristallstruktuuri analüüsimisel röntgenikiirte abil. 1920. aastal löödi ta rüütliks. 1915 – Nobeli füüsikaauhind 1915 – Barnardi medal 1915 – Matteucci medal 1916 – Rumfordi medal 1930 – Copley medal 1936 – Faraday medal 1939 – John J. Carty auhind
Indrek Ditmann

Indrek Ditmann (sündinud 11. juunil 1975) on eesti koomik ja kultuurikorraldaja. Raadio 2 saate "Laupäeva hommik" saatelõigus "Ilona ja Jussineni huvitav elu" esitab ta Jussineni osa. Sellest on valminud ka eraldi etendus. 1994. aastal loodud raadiosaade koliti 2020. aasta sügisel raadiojaama Rock FM ning kannab sellest ajast nime "Laupäeva Hommiku Poolik". Ditmanni kaassaatejuhtideks on Jan Uuspõld (Tädi Mirror), Sepo Seeman (Led Sepolin) ja Henrik Normann (Härra Ragnar). Ditmanni esinejanimi on raadiosaates Onu Veiko. Aastatel 2008–2022 oli Ditmann muusikafestivali Augustibluus peakorraldaja. Ta on olnud ansamblite Blind, Blacky, Claire's Birthday, Tanel Padar & The Sun, A-Rühm, Compromise Blue, The Tuberkuloited ja Justament mänedžer.[viide?] Ta on olnud suhtes Carola Madisega. Alates 2. juunist 2015 on ta abielus lapsepõlvesõbranna Maritiga. Indrek Ditmann on korraldanud ka festivale Rabarock ja Kaparock ning huumorifestivali Luige Nokk.[viide?] https://www.facebook.com/events/977762092339297/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. juuni 2017. Vaadatud 27. juunil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) www.augustibluus.ee Karl Madise tütar läks peikast lahku, Õhtuleht, 16. aprill 2007. Indrek Ditmann abiellus!, Elu24.ee, 24. juuli 2015.
Emilie von Tritthof

Fennimore Emilie Pontusine von Tritthof (kuni 1/13. novembrini 1857 krahvinna Stenbock; 12/24. oktoober 1841 Peterhof – 19. veebruar 1921 Ämari) oli Ämari mõisa omanik. Tema vanemad olid Kolga mõisnik krahv Magnus Stenbock (1804–1885) ja Theophile Stuart (1817–1869). 1/13. novembril 1857 Dresdenis abiellus ta Põllküla mõisniku Rudolf von Tritthofiga (1825–1890), nende poeg oli Ernst von Tritthof (1869–1917). Pärast Ernsti surma oli ta tema pärijana Ämari mõisa ja osa Põllküla mõisa omanik kuni nende võõrandamiseni Eesti riigi poolt 1919. aastal. http://www.ra.ee/apps/kinnistud/index.php/et/kinnistud/view?id=16745&knr=&hpr=&krundi_nr=&markus=&kinnistu_nimi=&eesnimi=&perenimi=&sisu=&perenimi_sisu=&majad=&tanav=&asustus_yksus=&asustus_yksus_sisu=&liht_otsing=p%C3%B5llk%C3%BCla&_xr=eNpLtDK0qs60MrBOtDKBMIqtjIyslLIz8%252FIyi0tKU%252FSLUxOLkjOCM3MLclKVgLKGhlZKOZkZJfH5JcWZeelgIQMrpYLDW3Nysg%252FvyUkEi1gpFUJpQxBtAdSTmJdempgONgNoQWqJknVtLQB2RSmb Kinnistu detailandmed http://www.ra.ee/apps/kinnistud/index.php/et/kinnistud/view?id=16598&knr=&hpr=&krundi_nr=&markus=&kinnistu_nimi=&eesnimi=&perenimi=&sisu=&perenimi_sisu=&majad=&tanav=&asustus_yksus=&asustus_yksus_sisu=&liht_otsing=p%C3%B5llk%C3%BCla&_xr=eNpLtDK0qs60MrBOtDKBMIqtjIyslLIz8%252FIyi0tKU%252FSLUxOLkjOCM3MLclKVgLKGhlZKOZkZJfH5JcWZeelgIQMrpYLDW3Nysg%252FvyUkEi1gpFUJpQxBtAdSTmJdempgONgNoQWqJknVtLQB2RSmb Kinnistu detailandmed Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft
Christophorus Hogensteen

Christophorus Hogensteen (tema eesnime kirjutati veel Christoffel, Christopher või Christopherus, perekonnanime Hoenstein, Hogenstein, Howenstein) oli Kärkna abt aastail 1528–1535. 1508. aastal immatrikuleeriti ta Rostocki Ülikooli. Aastail 1512–1515 esineb ta allikais Kärkna subpriorina. Kärkna abt oli ta vähemalt ajavahemikul 2. märtsist 1528 kuni 24. jaanuarini 1535. Leonid Arbusow. Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert. Fortsetzung. Lk. 25. Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik. 1901. Mitau 1902. Dritter Nachtrag. Lk. 87. Ibidem, 1911, 1912 und 1913. Mitau 1914.