laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Gustav Hermann Axel Oehrn

Gustav Hermann Axel Oehrn (13. detsember / 25. detsember 1884 Võnnu – 18. juuli 1970 Bad Salzuflen, Nordrhein-Westfaleni liidumaa) oli Eesti ja saksa vaimulik. Oehrn õppis aastatel 1895–1901 Tartus eragümnaasiumis; aastatel 1901–1904 õppis ta Riia linnagümnaasiumis. Usuteadust õppis ta aastatel 1904–1910 Tartu Ülikoolis; aastatel 1905–1906 täiendas ta ennast Berliini Ülikoolis. Prooviaastal oli ta Kursi Maarja-Eliisabeti koguduses Gustav Punga juures. Ordineeriti 13. novembril / 26. novembril 1911 Riias õpetajaks. Ta oli aastatel 1911–1918 Kärla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja ning 1915–1917 Moskva kubermangu välja saadetud. Ta lahkus aastal 1919 Saksamaale. Aastatel 1920–1945 oli ta Mickrow' koguduse (Lauenburgi kreisis, Pommeris; praeguse haldusjaotuse ja nimede järgi Mikorowo Lęborki maakonnas Pomorze vojevoodkonnas) viimane luterlik vaimulik(Ppaegu on selles hoones Püha Kasimiri (katoliku) kirik). Jäi seejärel emerituuri. Emerituuris olles elas aastatel 1946–1955 Jössenis (Minden-Lübbecke kreisis Detmoldi ringkonnas Nordrhein-Westfaleni liidumaal) ning 1955–1970 Bad Salzuflenis (Lippe kreisis Detmoldi ringkonnas Nordrhein-Westfaleni liidumaal), kus ta ka suri. Tema isa Gustav Axel Conrad Oehrn oli Võnnu ja Tartu Jaani koguduse õpetaja ning Liivimaa kindralsuperintendent, vanaisa Gustav Oskar Oehrn oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. http://de.wikipedia.org/wiki/Mikorowo Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Frenoloogia

Frenoloogia on pseudoteadus, mis põhineb ideel, et psüühika erinevad moodulid ja funktsioonid asuvad erinevates aju osades. Frenoloogid usuvad, et kolju kuju põhjal on võimalik hinnata inimese vaimseid võimeid ja omadusi. See idee põhineb oletustel, et kui mingi psüühiline funktsioon on hästi arenenud, on sellele vastav aju osa suurem ning et aju kühmude kuju kajastub ka kolju kujus. Need oletused on osutunud valeks. Frenoloogia rajas Saksa arst Franz Joseph Gall 1796. aastal. Tema lähenemine oli väga populaarne 19. sajandil, eriti aastail 1820–1850. Gall uskus, et aju koosneb 27 eraldi elundist, millest igaüks mõjutab inimese isiksust. Ta uskus, et 19 neist eksisteerivad ka teistel loomadel, aga 8 üksnes inimestel. Igal ajuosal on kindel koht ning frenoloogid väitsid teadvat iga ajuosa ülesannet. Need hõlmasid enamikku inimelu aspekte alates lõhnatajust kuni religioossuseni ja kalduvuseni mõrvaks. Kui keegi tuli frenoloogi juurde konsultatsioonile, siis katsus frenoloog tema pead sõrmeotste ja peopesadega, pöörates erilist tähelepanu peas olevatele kühmudele ja mõhnadele. Samuti mõõtis frenoloog inimese pea suurust – seda vahel isegi nihikuga. Seejärel jutustas frenoloog kliendile, missugused kalduvused tollel on ja kuidas ta oma edaspidist elu peaks elama. Edukad frenoloogid olid tavaliselt tänapäeva mõistes head psühholoogid. Nende isikukirjeldused võisid praktikas olla silmapaistvalt täpsed, kuid see ei tulnud aju uurimisest, vaid kliendi välimuse ja jutu põhjal tehtud järeldustest. Eriti täpsed olid frenoloogi soovitused siis, kui neid anti oma tuttavatele. Kuigi frenoloogia teooria tunnistati hiljem valeks, on Galli oletus, et isiksus, mõtted ja emotsioonid asuvad ajus, olnud psühholoogia ajaloos oluline samm neuropsühholoogia suunas. Thomas Hardy Leahey, 1997. A History of Psychology. Main Currents in Psychological Thought. Fourth Edition. Upple Saddlle River, New Jersey. Prentice Hall, Inc. The History of Phrenology
Kālī

Kālī (ka Kālikā) on hindu jumalanna, keda seostatakse igavese energiaga. Nimi Kālī tuleb sanskriti keele sõnast kāla, mis tähendab musta, aega või surma. Tihti kujutatakse Kālīt tumeda ja vägivaldsena, ta varaseimal hävitava tegelase kehastusel on siiani mõju. Kālīt peetakse aja ja muutuste jumalannaks.
Metüültert-butüüleeter

Metüültert-butüüleeter ehk MTBE on värvitu vedelik keemilise valemiga (CH3)3COCH3 / C5H12O, mida kasutatakse kütustes oktaaniarvu tõstjana. Aine sulamistemperatuur on –109 ºC ja keemistemperatuur 55 ºC. Isesüttimine toimub temperatuuril 375 ºC. Aine ohtlikus
Fróði Benjaminsen

Fróði Benjaminsen (sündinud 14. detsembril 1977) on Fääri saarte jalgpallur, Fääri saarte jalgpallikoondise kapten. Ta on kaitsemängija. Ta mängib alates 2008. aastast klubis HB Tórshavn. Benjaminsen hakkas Fääri saarte koondises mängima 1999. Esimese värava koondises lõi ta 21. augustil 2002 sõprusmängus Liechtensteini jalgpallikoondise vastu. 2012. aasta seisuga on ta löönud koondises 5 väravat, kõik eri meeskondadele. 9. septembri 2011 seisuga on Benjaminsen Fääri saarte koondises pidanud 69 kohtumist ja on Fääri saarte rekordinternatsionaalide arvestuses teisel kohal. Esikohal on Óli Johannesen 83 kohtumisega. Koondise resultatiivseimate mängijate arvestuses on Benjaminsen 5. kohal, liider on Rógvi Jacobsen 10 väravaga. 2000. aasta EM-valikturniiril kogusid Fääri saared 3 viiki ja jäid viimaseks. 2002. aasta MM-valikturniiril kogusid Fääri saared 2 võitu ja 1 viigi ning edestasid kõik mängud kaotanud Luksemburgi jalgpallikoondist. Kodus viigistati ka Sloveenia jalgpallikoondisega. 2004. aasta EM-valikturniiril piirdusid Fääri saared üheainsa viigiga, mis saadi naaberriigi Šotimaa jalgpallikoondise vastu kodus, ja jäid viimaseks. 2006. aasta MM-valikturniiril said Fääri saared samuti ühe viigi, võõrsil Küprose jalgpallikoondise vastu, ja jäid alagrupis viimaseks. 2008. aasta EM-valikturniiril kaotasid Fääri saared kõik mängud. 2010. aasta MM-valikturniiril saavutasid Fääri saared ühe võidu Leedu jalgpallikoondise üle ja ühe viigi Austria jalgpallikoondise vastu, mõlemad kodus. Alagrupis jäädi endiselt viimasteks. 7. juunil 2011 lõi Benjaminsen 2012. aasta EM-valikmängul Eesti jalgpallikoondisega penaltist 1:0. Ta lõi ka teise penalti, mille Sergei Pareiko küll tõrjus, kuid Arnbjørn Hansen lõi palli väravasse. Kohtumine lõppes Fääri saarte 2:0 võiduga. Fääri saared saavutasid koduviigi ka Põhja-Iirimaa jalgpallikoondisega, teised mängud nad kaotasid ja jäid alagrupis viimaseks. 6. septembril 2011 lõi Benjaminsen värava ka Serbia jalgpallikoondise vastu, aga see kohtumine lõppes Serbia 3:1 võiduga.
Arnbjørn Hansen

Arnbjørn Hansen (sündinud 27. veebruaril 1986) on Fääri saarte jalgpallur, Fääri saarte jalgpallikoondise ründaja. Ta mängib alates 2004. aastast klubis EB/Streymur. 9. septembril 2009 lõi ta kohtumises Leedu jalgpallikoondisega oma esimese värava koondises. 7. juunil 2011 lõi ta kohtumises Eesti jalgpallikoondisega mängu teise värava.
Alleks Vallner

Alleks Vallner (kuni 1935. aastani Aleksander Wallner; 9. detsember 1911 Kaagjärve vald, Karula kihelkond, Võrumaa – 2. märts 1986 Valga) oli eesti õpetaja ja kodu-uurija. Ta lõpetas 1929. aastal Valga Poeglaste Gümnaasiumi, õppis aastatel 1929–1930 Võru Õpetajate Seminaris ning 1930–1932 Tartu Õpetajate Seminaris, lõpetas viimase algkooliõpetaja kutsega. "400 aastat Valga linna" (koostaja). Eesti Raamat. Tallinn 1984. 168 lk 1963 Eesti NSV teeneline õpetaja Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK http://www.ra.ee/fotis/index.php?type=2&id=138655 Haud Sangaste kalmistul
Alan S. Kaufman

Alan S. Kaufman (sündinud aprillis 1944) on Ameerika psühholoogiaprofessor, kes on mitme intelligentsustesti autor. Alan Kaufman on sündinud Brooklynis ja kasvanud üles Long Islandil. Ta sai oma bakalaureusekraadi Pennsylvania Ülikoolist (1965), magistrikraadi hariduspsühholoogias Columbia Ülikoolis (1967) ja doktorikraadi Columbia Ülikoolis (1970), spetsialiseerumisega psühhomeetriale. Tema õpetajad on olnud teiste seas Robert L. Thorndike ja David Wechsler. Alates 1964. aastast on ta abielus psühholoog Nadeen L. Kaufmaniga. Ta tegi koostööd David Wechsleriga, et redigeerida Wechsleri Laste Intelligentsuseskaalat (Wechsler Intelligence Scale for Children – WISC) ja superviseeris redigeeritud versiooni (WISC-R) standardiseerimist. 1968–1974 Psühholoogilise korporatsiooni testiuuringute ja statistika osakonna asedirektor 1970–1974 Redigeeritud Wechsleri Laste Intelligentsusskaala projektijuht (WISC-R), töötas koos David Wechsleriga 1974–1979 Georgia Ülikooli professor 1982–1986 1995–1997, California Professionaalse Psühholoogia kooli professor 1984–1995 Alabama Ülikooli professor 1997–... Yale'i Ülikooli kliinilise psühholoogia professor Kaufman Test of Educational Achievement (K-TEA/NU, KTEA-II) Kaufman Brief Intelligence Test (K-BIT, KBIT-2) Kaufman Survey of Early Academic and Language Skills (K-SEALS) Kaufman Adolescent and Adult Intelligence Test (KAIT) Kaufman Short Neuropsychological Assessment Procedure (K-SNAP) Kaufman Functional Academic Skills Test (K-FAST) Kaufman, A.S. (1979). Intelligent testing with the WISC-R. New York : Wiley. Kaufman, A.S., & Kaufman, N.L. (1983). K-ABC interpretative manual. Circle Pines, MN: American Guidance Service. (2 nd ed., 2004, KABC-II) Kaufman, A.S. (1990). Assessing Adolescent and Adult Intelligence. Boston : Allyn & Bacon. (revised 2002 with Elizabeth Lichtenberger); 2006 edition with Elizabeth Lichtenberger published by Wiley) Kaufman, A.S. (1994). Intelligent Testing with the WISC-III. New York : John Wiley & Sons. Kaufman, A. S., & Lichtenberger, E. O. (1999). Essentials of WAIS-III assessment. New York : Wiley. Kaufman, A.S. (2001). WAIS-III IQs, Horn' s theory, and generational changes from young adulthood to old age. Intelligence, 29, 131–167.
TimoCom

TimoCom Soft- und Hardware GmbH on Düsseldorfis asuv Saksa IT-ettevõte. See rajati 1997. aastal ja osutab elektroonilise turu teenuseid transpordiettevõtetele. Nimi „Timo” on tulnud ettevõtte asutajate Jens Thiermanni ja Jürgen Moorbrinki nime algustähtedest. TimoCom on koos veo- ja laobörsiga TC Truck&Cargo Euroopas turuliider. Sihiks on transporditeenuste nõudmise ja pakkumise vahendamine internetiturul. Ettevõte turuks on 44 Euroopa riiki ja töötatakse 24 keeles. TimoComi peakorter asub Düsseldorfis, esindused asuvad ka Poolas, Tšehhis ja Ungaris ning harukontorid Hispaanias ja Prantsusmaal. Немецкие транспортники присматриваются к российским дорогам Koduleht (inglise keeles)
Karl August Wilde

Karl August Wilde (ka Carl August Wilde; 24. november / 5. detsember 1773 Põltsamaa – 27. juuni / 9. juuli 1834 Pilistvere) oli Eesti vaimulik. Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest. Usuteadust õppis ta aastatel 1792–1796 Jena Ülikoolis. Töötas aastatel 1796–1803 koduõpetajana Tartus ning 1804–1810 kreiskooli inspektorina Viljandi ja Pärnu kreisis. Ordineeriti 19. juunil / 1. juulil 1810 õpetajaks. Oli aastatel 1810–1834 (introdutseeriti 17. juulil / 29. juulil 1810) Pilistvere Andrease koguduse õpetaja. Tema isa Peter Ernst Wilde oli Põltsamaa arst ja esimese eestikeelse ajakirja Lühhike öppetus väljaandja. Tema onu Johann Heinrich Maximilian Mylius oli Vaivara ja Laiuse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
John Cotton Dana

John Cotton Dana (19. august 1856 Woodstock – 21. juuli 1929 Newark) oli mõjukas USA raamatukoguhoidja ja muuseumidirektor, kelle peamine eesmärk oli muuta raamatukogu vastavaks inimeste igapäevaelu vajadustele ja edendada lugemise populaarsust. 1878. aastal lõpetas ta Dartmouth College'i õigusteaduse alal. 1880. aastal suundus ta Denverisse, kus 1889–1898 oli raamatukogu juhataja. Seal tegi ta lugejatel võimalikuks avada raamaturiiuleid, nii et nad said ise endale meelepäraseid raamatuid valida, enne oli see õigus vaid raamatukoguhoidjal. Tema sooviks oli viia raamatukogud 20. sajandisse, muutes nad pulbitsevateks kogukonnakeskusteks, mitte muististe kogudeks, mis pakuvad huvi ainult väiksele ringkonnale. Samuti korraldas ta eraldi ruumi lasteraamatute jaoks. 1898–1902 oli ta raamatukoguhoidja Springfieldis, kus ta jätkas Denveris alustatud tegevust. Ühe muudatusena lasi ta raamatukoguhoones eemaldada mitmed piirded ja muutis seega ruumikujundust avatumaks. Ta pööras palju tähelepanu raamatukogu kasutusmugavuse ja tingimuste parandamisele. 1902. aastast kuni surmani töötas ta Newarki raamatukogus. Ta lõi võõrkeelse kirjanduse kogud immigrantidele ning eraldi ärialase raamatuvaliku. 1909. aastal asutas ta Newarki Muuseumi, mille juhataja ta oli kuni surmani. Muuseumis eksponeeriti ka kaasaegset kunsti ja rahvakunsti. Danale isiklikult moodne kunst ei meeldinud, kuid ta uskus kõikehõlmava muuseumi ideesse. Dana oli Ameerika Raamatukoguühingu president, mis nüüd annab välja temanimelist auhinda. John Cotton Dana abiellus 1888. aastal, kuid tema naine Adine Rowena Wagener ei olnud hea tervisega ja neil ei olnud lapsi. "A Library Primer", 1896. "The New Museum", ElmTree Press, Woodstock, Vermont, 1917. "The Gloom of the Museum", ElmTree Press, Woodstock, Vermont, 1917. "Installation of a Speaker", ElmTree Press, Woodstock, Vermont, 1918. "A Plan for a New Museum", ElmTree Press, Woodstock, Vermont, 1920. "American Art: How it can be made to Flourish", ElmTree Press, Woodstock, Vermont, 1929. "The Museum as an Art Patron", "Creative Art", märts 1929. "Art is all in Your Eye", "The Museum", jaanuar 1927. "In a Changing World Should Museums Change?", "The Museum", september 1926. John Cotton Dana Library Public Relations Award www.hwwilson.com
August Kirsel

August Kirsel (9. aprill 1891 – 13. aprill 1964) oli eesti õpetaja. Ta sündis Paistu kihelkonnas Loodi vallas Laane talus. Aastatel 1907–1909 õppis ta Tartu Õpetajate Seminaris ja sai õpetajakutse eksternina Peterburis 1910. Ta täiendas end Tartu Ülikooli kaheaastastel suvekursustel. August Kirsel oli loodusloo õpetaja Paldiski Ühisreaalgümnaasiumis (1922–1935) ja Paldiski Linna 6-klassilise Algkooli juhataja (1926–1940). Pärast Paldiski linna sundloovutamist Vene sõjaväele oli ta Tääksi 6-klassilise Algkooli juhataja Viljandimaal (1940–1950) ja samas vene keele õpetaja (1951–1961). Tema huvialadeks olid filateelia, male, ravimtaimed. Päring kalmistud.ee andmebaasis
Johann Heinrich Maximilian Mylius

Johann Heinrich Maximilian Mylius (27. oktoober/7. november 1721 Jena – 9. märts/20. märts 1779 Laiuse) oli Eesti vaimulik. Mylius immatrikuleeriti 1. veebruaril 1734 alaealisena Jena Ülikooli. Ta oli aastatel 1745–1750 koduõpetajaks Liivimaal (Saaremõisas ja Ropka mõisas). Pärast oma venna, Tartu sündikuse surma läks ta Saksamaale tagasi, kuid mitte kauaks. Ordineeriti 12. mail/23. mai 1753 õpetajaks. Ta oli aastatel 1753–1754 (kutsuti 22. jaanuaril/2. veebruaril 1753) Vaivara koguduse õpetaja. Aastatel 1754–1756 oli ta adjunktõpetajaks (Eberhard Reimersi käe all) ning aastatel 1756–1779 õpetajaks Laiuse Püha Jüri koguduses, hooldades aastatel 1756–1758 ka Palamuse Püha Bartholomeuse kogudust. Laiuse kirikuraamatutes on säilinud tema kirjapandud põhjalikud Laiuse koguduse ajaloolised teated. Tema õepoeg oli Pilistvere Andrease koguduse õpetaja Karl August Wilde, väimees Gottfried Ludwig Philipp Postels oli Maarja-Magdaleena ja Helme koguduse õpetaja. Tema abikaasa Lonetta Sophia isa Ernst Gottlieb Laamann oli Viru-Nigula koguduse õpetaja, abikaasa vanaisa Eberhard Reimers oli Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja. Juhan Kõpp. Laiuse kihelkonna ajalugu. Tartu 1937 Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
Eberhard Reimers

Eberhard Reimers (19. jaanuar 1687 Tallinn – 24. veebruar/6. märts 1756 Laiuse) oli Eesti vaimulik. Ta lõpetas Tallinnas gümnaasiumi. Usuteadust õppis ta aastast 1705 (immatrikuleeriti 25. mail 1705) Kieli ülikoolis, aastatel 1709–1712 (immatrikuleeriti 28. mail 1709) Halle ülikoolis ja aastatel 1712–1713 (ei immatrikuleeritud) Jena ülikoolis, kus kaitses aastal 1713 magistriväitekirja. Oli aastatel 1714–1715 Tallinna gümnaasiumis kreeka keele professor. Ordineeriti aastal 1716 Tallinnas õpetajaks. Ta oli aastatel 1716–1756 Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja, ent hoolitses ka Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse ning aastal 1725 Maarja-Magdaleena koguduse eest. 1748. aastal nimetati ta Tartumaa III praostkonna praostiks, selles ametis oli ta surmani. Ühtlasi tegutses ta ka Tartu ühendatud kroonu- ja linnakooli inspektorina. Ta suri aastal 1756 ning maeti Laiuse kirikusse altari ette. Tema tütre Juliana mees Ernst Gottlieb Laamann oli Viru-Nigula koguduse õpetaja, tütretütre mees Johann Heinrich Maximilian Mylius Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja. Tema tütre Margarethe Dorothea mees oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja Christoph Mertzig. Gustav Adolfi Gümnaasium 375. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. 2006 Juhan Kõpp. Laiuse kihelkonna ajalugu. Tartu 1937 Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Itaú Unibanco

Itaú Unibanco on Brasiilia suurim pank ja suuruselt kümnes pank maailmas. Panga peakontor asub São Paulos. Lisaks on pangal esindused New Yorgis, Paraguay pealinnas Asunciónis, Argentinas Buenos Aireses, Uruguay pealinnas Montevideos, Santiago de Chiles, Kaimanisaartel, Bahama pealinnas Nassaus, Lissabonis, Londonis, Luxembourgis, Dubais, Hongkongis, Shanghais ja Tokyos. Itaú Unibanco aktsiaid noteeritakse São Paulo BM&F Bovespa börsil (sümbolid ITUB3, ITUB4), aktsia hind kuulub börsi indeksi Bovespa indeksi koosseisu. Samuti noteeritakse Itaú Unibanco aktsiaid New Yorgi börsil (sümbol ITUB).
Maximilian I Joseph

Maximilian I Joseph (Maximilian Maria Michael Johann Baptist Franz de Paula Joseph Kaspar Ignatius Nepomuk; 27. mai 1756 – 13. oktoober 1825) oli Baieri esimene kuningas 1806–1825. Enne seda oli ta 1799–1806 Maximilian IV Josephi nime all viimane Baieri kuurvürst, 1795–1803 Zweibrückeni hertsog ning viimane Reini pfaltskrahv 1799–1803 (Pfalz ja Zweibrücken liideti seejärel Baieriga). Ta oli Napoleon I ustav liitlane Saksamaal ning sai selle eest tasuks hulga alasid Lõuna-Saksamaal, sealhulgas ajutiselt Tirooli ja Salzburgi, tänu millele muutus Baier Lõuna-Saksamaa olulisimaks riigiks. 1813 liitus ta aga Napoleoni vastastega, ent säilitas kuninga tiitli ja enamiku 1803–1809 liidetud valdustest. 1818 andis ta Baierile suhteliselt liberaalse konstitutsiooni ja parlamendile üpris laiad võimupiirid. 1801 juhtus, et Münchenis varises kokku klaasikoda. Maximilian Joseph juhtis isiklikult päästetöid ja päästis 14-aastase orvust õpipoisi Joseph von Fraunhoferi elu. Maximilian Joseph andis seejärel klaasimeistrile raamatuid ja soovitas tal oma õpipoisile haridust anda. Fraunhoferist sai oma aja üks väljapaistvaimaid optikuid, ta leiutas spektroskoobi ja spektroskoopia ning tegi Baieri optikatoodete poolest kuulsaks. Ehkki Fraunhofer suri 39-aastaselt, tõstis Maximilian Joseph ta veel enne seda aadliseisusse. 1825. aastal asus Baieri troonile Maximilian I Josephi vanim poeg Ludwig I. Maximilian oli kaks korda abielus. Esimest korda abiellus ta 30. septembril 1785 Hessen-Darmstadti vürsti Georg Wilhelmi 20-aastase tütre Augusta Wilhelminega. Sellest abielust sündis kaks poega ja kolm tütart. Üks tütar suri kolmeaastaselt, ülejäänud lapsed said suureks ja abiellusid. Vanim poeg Ludwig I päris Baieri trooni. Vanim tütar Augusta abiellus Napoleoni kasupoja Eugéne de Beaumarchais'ga. Nende kahe lapse sugu kestab tänapäevani. Tütar Caroline Augusta abiellus Württembergi kuninga Wilhelm I-ga, aga lapsi ei saanud. Noorim poeg Karl Theodor abiellus kaks korda, mõlemal korral morganaatiliselt, ja sai mitu last. Augusta Wilhelmine suri 30. märtsil 1796 30-aastaselt. Maximilian I Joseph abiellus 9. märtsil 1797 Badeni markkrahvi Karl Ludwigi 20-aastase tütre Karoline Frederike Wilhelminega. Sellest abielust sündis kaheksa last, kellest kaks vanemat olid pojad ja ülejäänud tütred. Mõlemad pojad surid lapsena ja ka noorim tütar suri kümneaastaselt, ülejäänud lapsed said täiskasvanuks ja abiellusid. Kaks tütart ei saanud lapsi, ülejäänud kolme tütre sugu kestab tänapäevani. Tütar Amalie Auguste (1801–1877) oli Saksimaa kuninganna, tütar Sophie oli Austria keisri Franz Josephi ema ja teine tütar Marie Ludovike Franz Josephi abikaasa Elisabethi ema. 1825. aastal asus Baieri troonile Maximilian I Josephi vanim poeg Ludwig I.
Maximilian I (Baieri kuurvürst)

Maximilian I (Suur) (17. aprill 1573 – 27. september 1651) oli Baieri hertsog ja kuurvürst (1623), 1597–1651. Maximilian I asus Baieri hertsogkonna troonile 1597. aastal. Kümne jõulise valitsemisaastaga saavutas ta rahandus- ja õigussüsteem uuendamise, riigiteenistujate klassi ja rahvusmiilitsa asutamise ning mitme väikese piirkonna toomise hertsogi võimu alla. Tulemuseks oli ühtsus ja kord hertsogkonnas, mis võimaldas Maximilianil Kolmekümneaastases sõjas tähtsat osa mängida. Oberpfalzi taastamine tegi Baieri kompaktseks. Maximilian oli Katoliikliku Liiga juht 1609–1616 ja jäi selle tegelikuks liidriks ka edaspidi. Tänu oma kuurvürsti tiitlile oli Baieri kuurvürst kuurvürstide nõukogu liige riigipäeval, samuti Saksa-Rooma riigi peariigihoidja. Kuurvürsti hääle omandamine tegi hertsogkonnast mõjuka ja hertsogkond võis mängida osa Euroopa poliitikas. Baieri hertsog Maximilian oli Kolmekümneaastase sõja ajal üks olulisemaid katoliiklikke vürste ja Saksa-Rooma keisrite toetajaid. 1619. aastal oli Maximilian keeldunud talle pakutud Saksa-Rooma keisri tiitlist, see valik oleks võinud Saksamaa ajalugu oluliselt mõjutada, kuna tema läbisaamine protestantidega oli parem kui Habsburgist keisril Ferdinand II-l. Sõja algusaastatel õnnestus tal omandada Oberpfalz ja kuurvürsti tiitel. Toetuse eest Saksa-Rooma keisritele sai ta 1623. aastal kuurvürstiks ning liitis Baieriga ajutiselt ka Pfalzi (valitses seda 1623–1648). Hiljem taastati ka Pfalzi kuurvürstitiitel, seega oli Saksa-Rooma impeeriumis sestpeale üks kuurvürst rohkem. Aastal 1619, Saksa-Rooma keiser ja Austria ertshertsogi järglasteta Matthias surma järel, nõustus Pfalzi kuurvürstkonna kuurvürst Friedrich V võtma Saksa-Rooma riiki kuulunud Böömimaa seisustelt vastu Böömimaa trooni. Maximiliani rahastatud väed võitsid aastal 1620 Böömimaa kuningas Friedrich I vägesid Valgemäe lahingus, ning Hispaania ja Baieri väed okupeerisid varsti Pfalzi enda. Aastal 1623 pandi Friedrich riigivande alla. Friedrich V territooriumid ja tema seisund kuurvürstina anti üle Wittelsbachide kaugele sugulasele Baieri hertsog Maximilian I-le. Kuigi tehniliselt Pfalzi kuurvürst, oli ta tuntud kui Baieri kuurvürst. Aastast 1648 valitses ta vaid Baieris ja Ülem-Pfalzis, kuid säilitas kõik oma kuurvürsti tiitlid ja vanemluse Pfalzi kuurvürstkonnas. Sõja lõpuaastail kannatas Baieri, eriti põhjaosa, tugevalt. Aastal 1632 tungisid maale rootslased ja kui Maximilian rikkus aastal 1647 Ulmi rahu, laastasid prantslased ja rootslased maa. Pärast selle hävitustöö mõningast parandamist suri kuurvürst Ingolstadtis septembris 1651, jättes oma hertsogkonna maha palju tugevamana, kui ta selle sai. Baieri troonil järgnes Maximilianile tema poeg Ferdinand Maria. Baieri hertsogkond Baieri kuurvürstkond Baieri valitsejate loend#Baieri hertsogkond Wittelsbachi dünastia
Tõnu Keskküla

Tõnu Keskküla (29. detsember 1938 Paide – 1. juuni 2011) oli inseneriteadlane ja õppejõud. Tõnu Keskküla lõpetas 1957. aastal Paide Keskkooli. 1962. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna ja 1968. aastal kaitses ta TPI-s tehnikateaduste kandidaadi väitekirja "Metallist silindriliste katusekattekoorikute töö uurimine", mille juhendaja oli professor Johannes Aare. 1969. aastast töötas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias, õpetades algul ehituskonstruktsioone, hiljem ka muid ehitusega seotud aineid. 1988. aastal sai tal kaante vahele doktoritöö teemal "Põllumajanduslike tootmishoonete töövõime ENSV-s", mille ta kaitses Moskvas. Hiljem oli Eesti Maaülikooli maaehituse professor. Tema projekteerimistöödest on tuntumad Tartu Ülikooli Botaanikaaia palmimaja, mis tunnistati 1984. aasta parimaks ehitiseks Eestis, ja Võru-Kubija laululava. Ta oli hästi kursis reaalse elu probleemidega ja pakkus välja uusi lahendusi, millest kaks said patendid. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. august 2015. Vaadatud 8. juunil 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Manalateele läks ehitusinsener Tõnu Keskküla Postimees, 8. juuni 2011