laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sib Hashian

Sib Hashian (õieti John Thomas Hashian; (17. august 1949 Boston – 22. märts 2017 Nassausse teel olnud ristluslaev) oli USA trummar. 1975. aastal valis Hashiani rokkansamblisse Boston trummariks Jim Masdea asemele bändi asutaja Tom Scholz. Hashian on kaasa teinud Bostoni albumitel "Boston" ja "Don't Look Back". Ta võttis osa Bostoni albumi "Third Stage" esimestest proovidest. Hashian lahkus Bostonist Masdea naasmise tõttu. Pärast bändist Bostoni lahkumist kaebas Hashian Bostoni laulja Tom Scholzi kohtusse autoritasude saamiseks. Nad jõudsid kohtus kokkuleppele. 2017. aasta 22. märtsil kukkus Hashian Bahama pealinna Nassausse teel olnud ristluslaeval esinemise ajal kokku ja suri. Rokkbändi Boston trummar (alates 1975) Muusiku Barry Goudreau sooloalbumi trummar (1980) Cape Cod Repertory teatri näitleja lavastuses "9-ball" (2001) Taustabändi The Waboritas mitteametlik liige Sammy Hagari saates "Live: Hallelujah" (2003) Tremonti teatri näitleja lavastuses "9-ball" (2004) Saate "R U the girl" külaline (2005) Bluus-rokkbändi Ernie and the Automaticsi kitarrist (2006) Teleseriaali "Scorch's PFG-TV" üks osalejatest (2012) Hashiani esivanemad olid pärit Armeeniast ja Itaaliast. Ta elas Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis Essexi maakonnas Lynnfieldi linnas. Tal sündis poeg Adam ning tütred Aja ja Lauren. "BOSTON DRUMMER SIB HASHIAN COLLAPSES, DIES ON ROCK CRUISE SHIP". TMZ. 23.03.2017.
Erootiline Anekdoot

Erootiline Anekdoot oli huumoriajaleht, mis ilmus 1991. aasta oktoobris Tallinnas. Ajalehte andis välja AS Kodu-Press koostöös Rahvusvahelise Detektiiv- ja Poliitilise Romaani Assotsiatsiooni Moskva Peakorteri Tallinna Keskusega. Sisuks olid erootilised anekdoodid ja Aldo Roomere karikatuurid. "ERB Erootiline Anekdoot". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. märts 2017. Vaadatud 24. märtsil 2017.
Rumfordi auhind

Rumfordi auhind on teadusauhind, mida annab välja Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia. Auhind asutati 1839. aastal inglise-ameerika teadlase krahv Rumfordi (Benjamin Thompson) auks. On küll öeldud, et seda auhinda antakse teadlastele panuse eest valdkondades, mis on seotud soojuse ja valgusega, kuid nominentide valimisel interpreteeritakse seda määratlust laiemalt. Esimene laureaat oli ameerika keemik Robert Hare. Järgmise auhinna väljaandmine toimus alles 23 aastat hiljem – see anti leiutaja John Ericssonile. Rumfordi medal Rumfold Prize. amacad.org Recipients of the Rumford Prize. amacad.org
Benjamin Franklini medal

Benjamin Franklini medal on Ameerika Filosoofiaseltsi (APS) poolt väljaantav teadusauhind Benjamin Franklini medal on Franklini Instituudi poolt väljaantav teadusauhind Benjamin Franklini medal on Royal Society of Artsi (RSA) poolt väljaantav teadusauhind Franklini medal
Press (ajaleht)

Press (esialgse nimega Pressemeester Press 1944) oli väliseesti ajaleht, mis ilmus aastatel 1944–1945 Austrias St. Wolfgangis ja hiljem Tšehhis Ustis. Ajalehte andis välja ja toimetas Erich Ernits. Ajalehest ilmus 12 numbrit. Ajalehe 1945. aasta nr 8 kandis täiendpealkirja "Tõenäoliselt ainus eestikeelne ajaleht Saksamaal". Press (ajaleht) E-kataloogis ESTER (vaadatud 24.03.2017)
Thomas Bach

Thomas Bach (sündinud 29. detsembril 1953 Würzburgis) on saksa jurist ja vehkleja. Ta on Rahvusvahelise Olümpiakomitee (ROK-i) president alates aastast 2013. Ta kuulus 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis Lääne-Saksamaa võidukasse vehklemismeeskonda, kes võitis florettis kulla. Florettvehklemises on tal ka meeskondlikud kuld (1977), hõbe (1973) ja pronks (1979) vehklemise maailmameistrivõistlustelt. Ta omandas 1983. aastal Würzburgi ülikoolis doktorikraad õigusteaduses.
Guzel Jahhina

Guzel Jahhina (vene keeles Гузель Шамилевна Яхина, tatari keeles Гүзәл Яхина; sündinud 1. juunil 1977 Kaasanis) on vene keeles kirjutav tatari kirjanik. Ta sündis aastal 1977 Kaasanis, Tema ema on arst ja isa insener, tema kodune keel oli tatari keel, vene keelt hakkas ta kõnelema lasteaias. Ta lõpetas Kaasani Riikliku Pedagoogilise Instituudi võõrkeelte teaduskonna. Aastast 1999 elab ta Moskvas, kus on töötanud suhtekorralduse, reklaami ja turunduse valdkonnas. Lisaks lõpetas ta aastal 2015 Moskva kinokooli stsenaristide teaduskonna. Tema teoseid on avaldatud ajakirjades Neva ja Oktjabr. Ajakirjas Sibirskije ogni ilmusid peatükid tema debüütromaanist "Zuleihha avab silmad". Aastal 2017 ilmus romaan "Zuleihha avab silmad" ka eesti keeles, tõlkija (vene keelest) Jüri Ojamaa; raamat ilmus sarjas "Punane raamat" (väljaandjaks kirjastus Tänapäev).
Kodukolle

Kodukolle võib tähendada järgmist: Kodukolle on kodus olev tule- ning küttekolle Kodukolle (ajakiri, 1927), ilmus 1927–1928 Eestis Kodukolle (ajakiri, 2000), ilmus 2000–2007 Eestis Kodukolle (ajakiri, 1945), ilmus 1945–1946 Rootsis Kodukolle (ajakiri, 1951), ilmus 1951–1954 Kanadas Kodukolle oli ajalehe Kommunismi Koit lisa, ilmus 1960–1961 ...
Lindita

Lindita Halimi (esinejanimega Lindita; sündinud 24. märtsil 1989 Vitinas) on Kosovo-Albaania laulja ja laulukirjutaja. Ta esindas Albaaniat 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis lauluga "World" (albaaniakeelne pealkiri "Botë"). Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Isaiah Firebrace

Isaiah Firebrace (sündinud 21. novembril 1999 Moamas Uus-Lõuna-Walesis) on Austraalia laulja. Firebrace võitis 2016. aastal saate "The X-Factor Australia" 8. hooaja. Ta on aborigeeni päritolu. Tema debüütalbum "Isaiah" ilmus 2016. aastal. Firebrace esindas Austraaliat 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis lauluga "Don't Come Easy". Laul saavutas 173 punktiga üheksanda koha.
Viha

Viha on tugev, ebameeldiv emotsionaalne reaktsioon tajutavale provokatsioonile, haigetsaamisele või ohule. Viha võib tekkida, kui inimene tunneb, et tema isiklikke piire rikutakse või kavatsetakse rikkuda. Mõned inimesed on õppinud erinevatele ettetulevatele probleemidele vihaga reageerima. William DeFoore, kirjanik, on viha kirjeldanud kui aurupotti: me saame viha tagasi hoida ainult teatud aja jooksul, kuni see plahvatab. Vihasel inimesel toimuvad kehalised muutused: südame löögisageduse tõus, kõrgenenud vererõhk ja kõrgenenud adrenaliin ja noradrenaliin. Mõnede teadlaste arvates vallandab viha ajus ajutegevuse osa "võitle või põgene". Viha kasutatakse kaitsemehhanismina, et varjata hirmu, haigetsaamist või kurbust. Psühholoogid eristavad kolme liiki viha: Kiire ja äkiline viha, Joseph Butler, inglise preester, seondas seda enesealalhoiuinstinktiga, mis on inimestel loomadega sarnane. See viha tekib loomal, keda piinatakse või kes on lõksu langenud. See viha on lühiajaline. Väljakujunenud ja tahtlik viha on reaktsioon teiste inimeste käitumisele, kui inimene tunneb, et teda on ebaõiglaselt koheldud. See viha on lühiajaline. Sisemine viha on seotud pigem inimese instinktide, tunnetusega. Selle viha tundemärgid on ärrituvus, morn ja tõre olek. Videbeck, Sheila L. (2006). Psychiatric Mental Health Nursing (3rd ed.). Lippincott Williams & Wilkins. DeFoore, William (1991). Anger : Deal with It, Heal with It, Stop It from Killing You (1st ed.). Health Communications, Inc. Viha, vaenulikkus ja vägivaldne käitumine "Anger definition". Medicine.net. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. jaanuar 2014. Vaadatud 5. aprillil 2008. Harris, W., Schoenfeld, C. D., Gwynne, P. W., Weissler, A. M.,Circulatory and humoral responses to fear and anger, The Physiologist, 1964, 7, 155. Paul M. Hughes, Anger, Encyclopedia of Ethics, Vol I, Second Edition, Rutledge Press Margus Laidre: kaks minutit vihkamist postimees.ee, 10. november 2017
Varioola

Varioola on paljuhäälne kolme manuaaliga (kaks klahvistikku ja üks puutetundlik keelpillitehnikas mängitav riba; heliulatus seitse oktavit) elektroonne muusikainstrument, mille aastatel 1955–1959 projekteerisid ja valmistasid elektroonikainsener ja füüsikateadur Anatol Sügis ning helirežissöör Heino Pedusaar Tallinnas. Avara kõlavärvingupaletiga muusikainstrument valmis 1959. aastaks. Instrument leidis ulatuslikku kasutamist Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni stuudiotes, filmide ja kuuldemängude helindamisel ning sõnateatri etenduste (nt Boris Kaburi ulmenäidendi "Rops") saatemuusika salvestamisel, samuti mitmes varietee- ja estraadiansamblis. Varioola erineb kõigist toonastest samataolistest elektronorelitest heli ataki olemuse (järsust sujuvani) ja vaibumise kiiruse varieeritavuselt. Sellest tuletati ka pilli nimetus. Eripärane on ka see, et etteandesageduse allajagamist pole tehtud triggerite abil, nagu see on tavaline suures osas elektroonsetes muusikariistades (nt retakord). Peamised interpreedid olid pianistid Valdur Roots, Peeter Saul ja Evi Ross ning organist Rolf Uusväli. Levimuusikat esitasid ja salvestasid Olaf Jürme, Rein Alango, Mart Lille ja Peeter Saul, samuti heliloojad Leo Tauts, Hans Hindpere ja Gunnar Pedraudse. Kahelt viimaselt on ka spetsiaalselt varioolale loodud palu. 1973. aastast kuni 2000. aastani oli varioola Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi püsiekspositsioonis. Alates 2015. aastast leiab kasutamist kontsertinstrumendina ning õppevahendina, samuti omamoodi museaalina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia elektronmuusika osakonnas, kus demonstreerib elektronmuusika algusaegu. Pool sajandit suure publiku ees vaikinud varioola taassünd toimus spetsiaalselt sellele pillile kirjutatud uudispaladega neljalt autorilt (Malle Maltis, Margo Kõlar, Mart Siimer ja Marianne Liik) Eesti Muusika Päevade raames iseseisva kontserdina Eesti Rahvusraamatukogu suures konverentsisaalis 14. aprillil 2016. http://kes-kus.ee/varioola-ulesaratatud-saurus/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. märts 2017. Vaadatud 24. märtsil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Õnn

Õnn ehk õnnelikkus on inimese vaimne ja emotsionaalne seisund alates meeldivast rahulolust kuni intensiivse rõõmuni. Õnnelik olemine võib peegeldada inimese üldist rahulolu oma eluga. Erinevad bioloogia-, psühholoogia-, majandusteaduse-, religiooni ja filosoofia tegelased on püüdnud defineerida õnne ja leida tema allikaid. Eesti etümoloogiasõnaraamat väidab, et õnn on rõõm ja sügav rahulolu oma olukorraga. Filosoofid ja religioonid defineerivad õnne pigem kui head elu, mitte lihtsalt kui emotsiooni. Tänapäeval õnn on udune mõiste ja võib erinevatele inimestele tähendada erinevaid asju. Õnne seostatakse selliste mõistetega nagu heaolu ja elukvaliteet. Õnne on määratletud ka kui rahulolu.. Mõned uurijad keskenduvad vahedele hedonistliku traditsiooni, mis otsib meeldivat ja väldib ebameeldivaid kogemusi ning eudaimonismi traditsiooni, mis püüab elu elada täielikult ja sügavat rahulolu pakkuval viisil, vahel. 2023. aastal ilmunud õnnelikkuseuuringute ülevaateartiklist ilmneb, et paljud õnneuuringud pole usaldusväärsed ning ei võimalda üldistatavalt määratleda, millised eluviisid või tegevused (näiteks looduses viibimine, trenni tegemine, mediteerimine) võiksid inimestele universaalselt õnnelikkuse tagada. Kindlamad tõendid ilmnesid aga tänulik olemise ja võõrastega suhtlemise strateegiatele, mis aitavad õnnetunnet suurendada. Ikigai õnnetus "happiness". Wolfram Alpha. Anand, P (august 2016). Happiness Explained. Oxford University Press. Eesti etümoloogiasõnaraamat Graham, Michael C. (2014). Facts of Life: ten issues of contentment. Outskirts Press. Lk 6–10. ISBN 978-1-4787-2259-5. Deci, Edward L.; Ryan, Richard M. (2006). "Hedonia, eudaimonia, and well-being: an introduction". Journal of Happiness Studies. 9 (1): 1–11. DOI:10.1007/s10902-006-9018-1. Oidermaa, Jaan-Juhan (21. juuli 2023). "Suur osa õnneuuringuid seisab savijalgadel". ERR. Vaadatud 22. juulil 2023.
Mehmed V

Mehmed V (osmanitürgi keeles: محمد خامس Meḥmed-i ẖâmis, türgi keeles: Mehmed V Reşad või Reşat Mehmet) (2. november 1844 – 3. juuli 1918) oli Osmanite riigi eelviimane sultan kes valitses aastatel 1909–1918. Ta oli Abdülmecid I ja Gülcemal Kadıni poeg.
Anita Laigo

Anita Laigo (kuni 1936 Obst, siis Oeste; 5. septembril 1901 Varnjas Kavastu vallas – 4. mai 1984 Tartus) oli eesti tekstiilikunstnik. Anita Laigo sündis 5. septembril 1901 Varnja külas, Kavastu vallas, Tartu kreisis Eduard Friedrich Obsti ja Maria Obsti perekonnas. Varnjast kolis Anita oma perega 1907. aastal Tartusse, kus ta õppis Tartu Puškini-nimeline Tütarlaste Gümnaasiumis, mis tegutses aadressil Riia tänav 121 (praegu Riia 25). Viimased kaks õppeaastat käis Anita Laigo Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumis. Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumi lõpetas Anita Laigo 1920. aastal. Anita Laigo õppis Kõrgemas Kunstikoolis Pallas aastatel 1919–1923 joonistusõpetajaks ning aastatel 1925–1926 maali. Aastatel 1926–1930 töötas Anita Laigo joonistusõpetajana Järvamaal asunud Ambla põllumajandusgümnaasiumis. 1932. aastal asus ta õppima Tartu Naisseltsi Käsitöökoolis, kus ta 1935. aasta juunis lõpetas kolmeaastase kangakudumise praktilise ja teoreetilise kursuse. 1936. aasta 13. märtsil eestistati Anita Obsti perekonnanimi Oesteks. 1938. aastal asus ta tööle Eesti Rahva Muuseumis avatud Rahvarõivaste Nõuande Büroos juhatajana. Anita abiellus 11. veebruaril 1939 Arkadio Laigoga. 1946. aastal asus ta tööle Kunstifondi Tartu osakonna tekstiiliateljee vanemmeistrina, töötades seal kokku 23 aastat ning minnes pensionile 1969. aastal. Anita Laigo "Eesti rahva käsitöö tehnikast." Käsikiri, ERM-i etnograafiline arhiiv, 1955. "Eesti rahvarõivad ja käsitöö." Kataloog, Tartu: Teaduslik Kirjandus, 1946. Anita Laigo kuulus Eesti Kunstnike Liitu aastast 1959. Sirp ja Vasar, nr 19, 11. mai 1984 Õpilaste teatelehed ja koolile esitatud tunnistused. Obst – Püttsepp. Rahvusarhiiv Tallinnas, ERA.3950.1.36. Personaalraamat. Alatskivi. Rahvusarhiiv Tartus, EAA.1256.1.625. Laigo, Anita Eduardi t.. Rahvusarhiiv Tallinnas, ERA.R-1665.3.81. (Tartu) Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlastegümnaasium – EAA.3460. (2017). Ajalooarhiivi fondiloend. https://www.eha.ee/fondiloend/frames/fond_prop.php?id=2272 (03.10.2024). Jürmann, A. (1920). Eesti Tütarlaste gümnasiumi aktus. Kaja, 16. juuni. Obst, Anita – õpetaja. Rahvusarhiiv Tallinnas, ERA.1108.11.62. Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751 Anita Oeste (hil. Laigo) – elulookirjeldus, teated registr.kohta, tunnistuste ärakirjad ja Pallase originaaldiplom. Eesti Kunstimuuseumi arhiiv, EKMA.110.8.134. Oidermann, A., Kukke, H. (1938). Kuidas tegutseb rahvarõivaste nõuande büroo. Uus Eesti, 20. märts. Arkadi Laigo, EAA.T-451.1.1560, Rahvusarhiiv Tartus. https://foto.etdm.ee/search?searchtype=complex&author_ids=519 – Anita Laigo tekstiilid Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi kogudes https://tekstiilid.raabe.ee/anita-laigo-ja-aleksander-trass/
Silja Lamp

Silja Lamp (sündinud 13. juulil 1950 Tartumaal Äksis) on eesti tekstiilikunstnik. 1957–1964 õppis Järtsaare 8. klassilises koolis ning 1968 lõpetas Põltsamaa Keskkooli. Silja Lamp on lõpetanud Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituudi 1976. aastal moe erialal. Moenäitustel esinemist alustas ta 1978. aastal Tartus. 1974–1975 oli ERKI ettevalmistuskursuste joonistamise ja maalimise õppejõud. Silja Lamp kuulub Eesti Kunstnike Liitu aastast 1988 ja Eesti Tekstiilikunstnike Liitu aastast 1993. 1984 Tallinna Kunstisalong 1987 "Maalitud siid", Tallinna Kunstifondi aknanäitus 1990 Haapsalu linnagalerii 1991 Lihula rahvamaja 1995 Hilpharaka kelder 1998 "Õhulised kangad", Tallinna Linnagalerii 2008 "Kevadkangad", Rahvusooper Estonia talveaed, koos Sirje Raudsepa ja Sigrid Huigiga Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751 Sirp 3. juuli 1998
Krušõnivka

Krušõnivka (ukraina keeles Крушинівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 1202.
Vijtivtsi (Hmilnõki rajoon)

Vijtivtsi (ukraina keeles Війтівці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Hmilnõki rajoonis. Elanike arv on 1788. Pindala on 4,8 km².
Sosnovõi Bir (Tšuhujivi rajoon)

Sosnovõi Bir (ukraina keeles Сосновий Бір) on küla Ukrainas Harkivi oblastis Tšuhujivi rajoonis. Enne 2020. aastal toimunud haldusreformi asus küla Vovtšanski rajoonis. Küla on asutatud 1754. aastal.
Dunántúl

Dunántúl (ladina Transdanubia, saksa Transdanubien, horvaadi Prekodunavlje või Zadunavlje, slovaki Zadunajsko) on ajalooline piirkond Ungaris. Selle piirid on idas ja põhjas Doonau jõgi, lõunas Drava ja Mura jõgi ning läänes Alpide eelmäestik Austria ja Ungari piiril. Dunántúli keskel paikneb Balatoni järv. Dunántúl hõlmab Győr-Moson-Soproni komitaadi, Komárom-Esztergomi komitaadi, Fejéri komitaadi, Veszprémi komitaadi, Vasi komitaadi, Zala komitaadi, Somogyi komitaadi, Tolna komitaadi ja Baranya komitaadi ning Pesti komitaadi osa, mis jääb Doonaust lääne poole, (varakeskaegne Pilisi komitaat). Pannoonia Lääne-Dunántúl Kesk-Dunántúl Lõuna-Dunántúl Transdanubien (Viini linnaosad Doonau vasakul kaldal)
Sherlock New Yorgis

"Sherlock New Yorgis" (originaalpealkiri "Elementary") on USA telekanali CBS krimitelesari. Sarja "Sherlock New Yorgis" loojad on kirjanik Arthur Conan Doyle'i loodud Sherlock Holmesi tegelaskuju toonud tänapäeva New Yorki. Sarja peategelased on ekstsentriline, irooniline ja tahumatu Sherlock Holmes, teda mängib Jonny Lee Miller, ja silmapaistvalt viisakas Joan Watson, keda mängib Lucy Liu. Holmes on endine Scotland Yardi nõustaja, kes kolis Suurbritanniast USA-sse, et suruda alla oma heroiinisõltuvust. Brooklyni kutsus ta New Yorgi politseikapten Thomas Gregson, keda kehastab Aidan Quinn. Sarjas töötas ta koos Sherlockiga Scotland Yardis pärast 9/11 rünnakuid. Brooklynis jagab Sherlock elamist Watsoniga, kes algselt oli tema isa rahastatud protežee ning hiljem sai temast Sherlocki õpilane ja partner, kellega koos kuritegudele lahendusi otsida, rakendades nn deduktiivset meetodit. Krimidraamasarja "Sherlock New Yorgis" on USA-s näidatud viis hooaega. Eestis on telesarja näidanud TV3 ja Sony TV. Andreeva, Nellie (7. märts 2012). "Aidan Quinn To Co-Star In 'Elementary', 'Descendants' Amara Miller In '1600 Penn'". Deadline Hollywood. Vaadatud 25.03.2017. OPHELIA LOVIBOND SET TO RECUR ON “ELEMENTARY” AS SHERLOCK HOLMES’ NEW PROTÉGÉ, cbs.com Sherlock New Yorgis: Enough Nemesis To Go Around, 28. märtsil 2017 The Five Orange Pipz The Five Orange Pipz, vaadatud 29. märtsil 2017 Belphegor Number, vaadatud 30. märtsil 2017 Synopsis for "Elementary" Just a Regular Irregular, vaadatud 30. märtsil 2017 Karoliina Vasli, USA telesarjas hakkab Sherlock Holmes seiklema 21. sajandi New Yorgis, 15. veebruar 2012 Elementary
Shawn Mendes

Shawn Peter Raul Mendes (sündinud 8. augustil 1998 Torontos Ontario provintsis) on Kanada laulja ja laulukirjutaja. 2013. aastal alustas ta laulukaverite postitamist videojagamisteenuses Vine. Järgmisel aastal äratasid need mänedžeride Andrew Gertleri ja Ziggy Charetoni tähelepanu, koostöö viis aga plaadistuslepingu sõlmimiseni. Ilmusid tema omanimeline EP ja debüütalbum "Handwritten" (2015), millelt pärit singel "Stitches" jõudis USA ja Kanada edetabelites esikümnesse. Tema teine album "Illuminate" ilmus 2016. aastal ning singel "Treat You Better" jõudis edetabelis Billboard Hot 100 kuuendale kohale. Mõlemad albumid aga jõudsid edetabelis Billboard 200 esikohale. "Handwritten" (2015) "Illuminate" (2016) "Shawn Mendes" (2018) "Wonder" (2020)
Rockabye

"Rockabye" on briti elektroonilise muusika ansambli Clean Banditi laul, mille esitajateks on Sean Paul ja briti laulja Anne-Marie. "Rockabye" on saadaval allalaaditava muusikafailina, CD-na ja muusikavideona. Allalaaditav muusikafail "Rockabye" – 4:11 CD "Rockabye" – 4:11 "Rockabye" (Thomas Rasmus Chill Mix) – 3:38 Allalaaditavad muusikafailid – Remixes "Rockabye" (Jack Wins Remix') – 5:05 "Rockabye" (End of the World Remix) – 2:54 "Rockabye" (Elderbrook'i Remix) – 3:28 "Rockabye" (Thomas Rasmuse Chill Mix) – 3:38. "Rockabye" on olnud nädala esikohalaul järgmiste riikide edetabelites:  Austraalia,  Austria,  Belgia,  Holland,  Iirimaa,  Iisrael,  Itaalia, Liibanon,  Läti,  Mehhiko,  Poola,  Rootsi,  Saksamaa,  Soome,  Suurbritannia,  Šotimaa,  Šveits,  Taani,  Tšehhi,  Ungari,  Valgevene. 2017. aasta Prantsusmaa singlimüügi edetabeli esikümne laulude loend "Rockabye by Clean Bandit: Amazon.co.uk: Music". Amazon.com. "iTunes - Music - Rockabye (feat. Sean Paul & Anne-Marie) [Remixes] - EP by Clean Bandit". iTunes Store.[alaline kõdulink] ROCKABYE (FEAT. SEAN PAUL & ANNE-MARIE) END OF THE WORLD REMIX, vaadatud 25. märtsil 2017 ROCKABYE (FEAT. SEAN PAUL & ANNE-MARIE) ELDERBROOK REMIX, vaadatud 25. märtsil 2017 "Rockabye"YouTube'i muusikavideo * "Rockabye" laulusõnad Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Rockabye (song) seisuga 13.02.2017.
Domino

Domino tähendab itaalia keeles 'isand' doomino on lauamäng Fats Domino, (1928–2017), R&B laulja ja laulukirjutaja Domino oli Sofia Coppola lavanimi Domino Vitali, Bondi-tüdruk romaanis "Thunderball" (samanimelises filmis oli sama tegelase nimeks Dominique Derval hüüdnimega Domino ning filmis "Never Say Never Again" oli nimeks Domino Petachi) Domino Harvey, pearahakütt "Domino", Ivana Massetti erootiline draamafilm Brigitte Nielseniga nimiosas, 1988 "Domino", Tony Scotti film Domino Harveyst, mille nimiosa mängib Keira Knightley, 2005 "Domino", Van Morrisoni laul, 1970 "Domino", Genesise laul, 1986 "Domino", Kissi laul, 1992 "Domino", Jessie J laul, 2011
Kodutee

Kodutee võib tähendada järgmist: Kodutee on koju viiv tee või teekond; kojuminek Kodutee (ajakiri, 1943), ilmus Soomes Kodutee (ajakiri, 1947), ilmus Rootsis ...
Something New

"Midagi uut" (originaalpealkiri "Something New") on Sanaa Hamri romantiline komöödiafilm aastast 2006 "Something New", ansambli The Beatles Ameerika Ühendriikides avaldatud album aastast 1964 "Something New", Girls Aloudi laul 2012
Kodutee (ajakiri, 1947)

Kodutee oli väliseestlaste ajakiri, mis ilmus 1947. aastal Rootsis Stockholmis. Ajakirja toimetas Imant Rebane. Ajakirja ilmus kaks numbrit. Ajakirjal oli lisa (Tulehoidja), ka seda ilmus kaks numbrit. Kodutee (ajakiri, 1947) E-kataloogis ESTER (vaadatud 24.03.2017)
Otto Nuschke

Otto Gustav Nuschke (23. veebruar 1883 Frohburg – 27. detsember 1957 Hennigsdorf) oli Saksa poliitik ja ajakirjanik ning Saksa DV riigitegelane. Otto Nuschke oli pärit trükikoja omaniku perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1897–1901 raamatutrükkimist ja seejärel täiendas ennast Leipzigis Graafiliste Kunstide Akadeemias. 1902–1910 oli ta Marburgis ajalehe Hessische Landeszeitung toimetaja (alates 1904. aastast peatoimetaja). 1910. aastal astus Nuschke liberaalsesse Progressiivsesse Rahvaparteisse. 1910–1915 töötas ta ajalehe Berliner Tageblatt parlamenditoimetajana. 1915–1930 töötas Otto Nuschke vasakliberaalse ajalehe Berliner Volks-Zeitung peatoimetajana. 1918. aastal asutas Nuschke Saksa Demokraatliku Partei. 1919–1920 oli ta sama partei esindajana Weimari Rahvakogu liige. 1921–1933 oli Nuschke Preisi Maapäeva liige, esialgu Saksa Demokraatliku Partei esindajana, pärast Saksa Demokraatliku Partei ühinemist liitlastega 1930. aastal Saksa Riigipartei esindajana. 1931–1933 oli ta lisaks veel ka Saksa Riigipartei ärijuht ja partei ajalehe Deutscher Aufstieg toimetaja. Pärast natsionaalsotsialistide võimuletulekut 1933. aastal visati Otto Nuschke välja Saksa Pressi Riigiliidust ja tal keelati ajakirjanikuna töötamine. Alates 1943. aastast osales ta vastupanuliikumises. Pärast Hitlerile 20. juulil 1944. aastal sooritatud atentaati varjas Nuschke ennast võimude eest. 1945. aastal oli Otto Nuschke üks Kristlik-Demokraatliku Liidu asutajatest Nõukogude okupatsioonitsoonis, ta valiti ka Partei eestseisusse. 1948. aasta septembris sai ta Kristlik-Demokraatliku Liidu esimeheks Nõukogude okupatsioonitsoonis. Alates Saksa DV moodustamisest 1949. aasta oktoobrist oli ta Saksa DV Kristlik-Demokraatliku Liidu esimees. Partei esimehe ametikohale jäi ta kuni oma surmani 1957. aasta detsembris. Alates 1949. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1949. aasta oktoobrist kuni surmani oli ta ka üks Saksa Demokraatliku Vabariigi Ministrite Nõukogu esimehe (valitsusjuhi) asetäitjatest. Otto Nuschke 1883–1957 Lebendiges Museum Online Otto Nuschke Stellvertretender Ministerpräsident der DDR, Vorsitzender der DDR-CDU Konrad-Adenauer-Stiftung. Geschichte der CDU