laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jaan Tristan Kolberg

Jaan Tristan Kolberg (sündinud 20. oktoobril 1997 Tallinnas) on eesti näitleja. Ta on lõpetanud 2022. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitleja erialal (30. lend, kursusejuhendaja Lembit Peterson). Tema õpetajad lavakunstikoolis olid teiste hulgas Lembit Peterson, Indrek Sammul, Mirko Rajas, Aleksander Eelmaa, Kristjan Üksküla. 2020 – Eduard Vilde "Tabamata ime", lavastaja Lembit Peterson; Theatrum (Leo Saalep) 2021 – "Jooks", lavastajad Tiina Mölder, Helen Reitsnik; EMTA Lavakunstikool 2021 – "Kõige all ja kohal on", lavastaja Kalju-Karl Kivi; Eesti Noorsooteater 2021 – William Shakespeare "Suveöö unenägu", lavastaja Lembit Peterson; Ugala (Francis Flute, Egeus) 2021 – "Sink sale proo", lavastaja Anne Türnpu; EMTA Lavakunstikool 2022 – Juhan Liiv "Sihtisid pole sel sillal", lavastaja Mirko Rajas; Eesti Noorsooteater 2022 – Jean-Claude Carrière "Meelespea", lavastaja Jaan Kolberg; Viimsi Draamateater (Jean-Jacques) 2022 – William Shakespeare "Armastuse orjad", lavastaja Erik Richard Salumäe; Theatrum 2023 – Aleksandr Ostrovski, "Süüta süüdlased", lavastaja Eili Neuhaus; Rakvere Teater (Neznamov) 2023 – Mart-Matteus Kampus, "Väljak", lavastaja Mariliis Peterson; Paide Teater 2014 – "Viimane võmm" (Jan-Erik) 2016 – "Siberi võmm" (Kaarel) 2014 – "Kuidas taltsutada lohet 2" (Sigurd) 2015 – "Paddingtoni seiklused" 2019 – "Kuidas taltsutada lohet 3" (Sigurd) 2022 – "Jänkude akadeemia: Võimatu munamissioon" (Leo, Louis, Andy) Tema isa on Jaan Kolberg ja ema Terje Pennie. Ta on Jaan Kõue pojapojapoeg. "XXX lend". eamt.ee. Vaadatud 01.08.2022. "Lavakunsti osakonna lõpetas XXX lend". eamt.ee. 18. juuni 2022. Vaadatud 01.08.2022. "Tabamata ime". theatrum.ee. Vaadatud 01.08.2022. "Jooks". eamt.ee. Vaadatud 01.08.2022. "Kõige all ja kohal on". eestinoorsooteater.ee. Vaadatud 01.08.2022. "Hooaja avalavastus Suveöö unenägu". ugala.ee. Vaadatud 01.08.2022. "Lavakava Sink sale proo". eamt.ee. Vaadatud 01.08.2022. "Sihtisid pole sel sillal". eestinoorsooteater.ee. Vaadatud 01.08.2022. "Meelespea". viimsiteater.ee. Vaadatud 25.10.2022. "Armastuse orjad | Theatrum". Vaadatud 14. mail 2023. "Süüta süüdlased". Rakvere Teater. Vaadatud 14. mail 2023. "PAIDE TEATER". PAIDE TEATER (Ameerika inglise). Vaadatud 11. juunil 2023. "Viimane võmm, Kaisutades tapetut". imdb.com. Vaadatud 02.08.2022. "Siberi võmm, Killer Clown". imdb.com. Vaadatud 02.08.2022. Kultuurikava.ee. "Kuidas taltsutada lohet 2 ENG 3D". postimees.ee. Vaadatud 01.08.2022. "Paddingtoni seiklused". forumcinemas.ee. Vaadatud 01.08.2022. "Kuidas taltsutada lohet 3". apollokino.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 9.08.2022. Vaadatud 01.08.2022. "Jänkude akadeemia: Võimatu munamissioon". apollokino.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 9.08.2022. Vaadatud 01.08.2022.
Fili Jumalaema Kaitsmise kirik

Fili Jumalaema Kaitsmise kirik, ka Jumalaema Kaitse ja Eestpalve kirik Filis (vene keeles Церковь Покрова в Филях) ja Pokrovi kirik Filis on 17. sajandi lõpul ehitatud kirik Moskva lähedal Filis. Moskva barokkstiilis ehitise donaatoriks oli maavalduse omanik bojaar Lev Narõškin. 1935. aastast kuulub ehitis Moskva territooriumi koosseisu ja selle aadress on Novozavodskaja 6. Samal kohal asus varem 1619. aastal Mihhail Romanovi rajatud puukirik, mis pühitseti Jumalaema kaitsmisele mälestamaks võitu Poola vägede üle sellel päeval aastal 1618. 1689. aastal kuulus Fili küla Lev Narõškinile, kes oli Natalia Narõškina vend ja Peeter I onu. Tema kaks venda mõrvati 1682. aasta Moskva ülestõusu (Hovanštšina) ajal ning arvatakse, et Natalia ise päästis Levi sellest saatusest; kirik võis olla ka pühendus hukkunud vendadele. Kirik ehitati aastail 1689–1694. See on põhiplaanilt lühikeste ümardatud harudega Kreeka risti kujuline. Kirik on kahekorruseline: sokli sees on Jumalaema kaitsmisele pühitsetud talvekirik ja suvine, Kristuse Kätetatehtud pühakujule pühitsetud mitteköetav kirik on selle kohal. Kiriku ehitamise dokumentatsioon hävis 1712. aasta tulekahjus ja kaotsi on läinud mitte ainult kiriku valmimise täpne aeg, vaid ka arhitekti ja meistrite nimed. Erandina on teada ikoonimaalijate Karp Zolotarjovi ja Kirill Ulanovi nimed. Nii Natalia Narõškina kui ka Peeter I külastasid kirikut sageli ja tegid korduvalt annetusi. 18. sajandil toodi kirikusse kell Narvast. Kirik sai kannatada prantslaste käe läbi 1812. aasta sõjas ja veel enam bolševike režiimi ja Teise maailmasõja tõttu. 1945. aastal hävisid kõik kuplid, ristid ja ülemine kaheksanurkne korrus. Sisustus oli röövitud juba 1922. aastal. Kiriku välisilme restaureeriti aastail 1955–1971 ja sisekujundus taastati 1971–1980. Kirik värviti kahvatupunaseks, kuigi algse värvikujunduse üle vaieldakse siiani. Varaseim leitud värvikiht on kahvatusinine ja hilisemad on olnud kollased või punased. Aristarh Lentulov (1928) Aleksei Savrassov. "Sula". 1894 V. Vaga. Üldine kunstiajalugu. Tallinn, 1999 ХРАМ ПОКРОВА ПРЕСВЯТОЙ БОГОРОДИЦЫ В ФИЛЯХ. - pravoslavie.ru Церковь Покрова в Филях. - Храмы России Храм в Филях. - Григорий Одинцов - Творческий сайт
Annenieki vald

Annenieki vald (läti keeles Annenieku pagasts) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Naudīte, Auri, Biksti, Īle ja Zebrene vallaga ning Tukumsi piirkonna Jaunpilsi ja Džūkste vallaga. Valla pindala on 85,5 km². 2021. aasta seisuga elas seal 799 inimest. Valla keskus on Kaķenieki küla. Vallamaja asub aadressil Skolas iela 2, vallavanem on Guntis Šmīdlers. Valla tänapäevane territoorium on kujunenud Anna (Annenhof), Ausātase (Auzenbach), Slagūne (Schlagunen) ja Brūnase (Elisenhof) mõisa maadele. Annasmuiža valda (Annasmuižas pagasts) on esmamainitud 1836. aastal. 1920. aastal nimetati see ümber Annenieki vallaks. 1935. aastal oli valla pindala 72,3 km² ja seal oli 1365 elanikku. 1945. aastal moodustati vallas Slagūne ja Annenieki külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1958 liideti Annenieki külanõukoguga Naudīte külanõukogu kolhoosi Vārpa maad, aastal 1968 aga Biksti külanõukogu Kaķenieki sovhoosi maad. 1990. aastal moodustati külanõukogust vald. 2009. aastast kuulub vald Dobele piirkonda. Valda jääb Cibēni järv. Suuremad jõed on Bērze jõgi ja selle lisajõgi Balžna. Looduskaitse all on Āžakalnsi Suur tamm, Āžakalnsi Väike tamm, Iņķēni tamm, Strautiņi saar, Garlauki tamm, Cibēni paju ja veel kolmteist nimetut põlispuud. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Annenieki luteri kirik, Annenieki kabel, Ozolnieki muinaskalmed ja ohvrikivid ning Cibēni muinaskalmed ehk Kapeņi küngas. Kohaliku kaitse all on Anna mõisa hoonetekompleks, sealhulgas ait ja häärber, ning Avotiņi muinaskalmed. Aastal 2011 elas vallas 634 lätlast, 210 venelast, 32 valgevenelast, 27 ukrainlast, 19 poolakat ja 38 leedulast. Valla keskus Kaķenieki on staatusega lielciems ja aastal 2021 oli seal 427 elanikku. Staatusega vidējciems on Annenieki 63 elanikuga aastal 2022 ja Bērzupe 80 elanikuga aastal 2006. Staatusega mazciems on Ausātas 17 elanikuga aastal 2005, Ļukas 40 elanikuga aastal 2005, Slagūne 10 elanikuga aastal 2005 ja Zebrus muiža 14 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Bērze jõgi Annenieki tiik Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Dobeles novads Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0 Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Annenieki vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Aleksander-Rudolf Toomel

Aleksander-Rudolf Toomel (14. juuni 1888 Jõhvi vald, Viru kreis – 17. november 1941 Kirov, NSV Liit) oli Eesti poliitik, III Riigikogu liige . Aleksander Toomel kuulus 1936. aastal valitud Põllutöökoja teise koosseisu, Virumaalt Jõhvi põllumeeste konvendist. Aleksander-Rudolf Toomel arreteeriti NKVD poolt 24. aprillil 1941. aastal, ta mõisteti süüdi ENSV ÜK poolt 30.08.41 Vene SFNV Kriminaalkoodeksi §58-4 süüdistuses ja talle mõisteti surmaotsus. III Riigikogu koosseis Juhatus ja liikmed. Aleksander-Rudolf Toomel, 14.06.1888 Jõhvi v., Virumaa – 17.11.1941 Kirov (hukati) "Juhatus ja liikmed". Riigikogu. Vaadatud 4. märtsil 2021. "Poliitilised arreteerimised Eestis" köide 3. TOOMEL, Aleksander, Rudolf s. 14.06.1888 Virumaa Jõhvi v. Sompa Vanaküla, okupatsioon.ee
Kestustugevus

Kestustugevuseks nimetatakse pinget, mis teatud temperatuuri juures viib kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul katsekeha purunemiseni.
Biksti

Biksti on küla (vidējciems) Lätis Dobele piirkonnas, Biksti valla halduskeskus. Küla asub valla idaosas merepinnast 90 meetri kõrgusel Bērze jõe kaldal, asudes piirkonna keskusest Dobelest 22 ja Riiast 86 kilomeetri kaugusel. Bikstis asub võõrastemaja, seal on postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu. Biksti kujunes II maailmasõja järgsetel aastatel endise Palejase vesiveski ja Bērzukrogsi kõrtsi juurde kui Biksti kolhoosi keskasula. Aastal 2022 oli külas 241 elanikku. Vietvārdu datubāze
Zebrene vald

Zebrene vald (läti keeles Zebrenes pagasts) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Annenieki, Lielauce, Biksti ja Īle vallaga ning Salduse piirkonna Blīdene vallaga. Valla pindala on 90,5 km². 2021. aasta seisuga elas seal 409 inimest. Valla keskus on Zebrene küla. Vallavanem on Irēna Dabra (ühine Biksti vallaga). Valla tänapäevane territoorium on kujunenud Ārīši (Arishof), Grenči (Grenzhof) ja Reņģe (Rengenhof) mõisa maadele. Aastani 1925 kandis see nime Reņģe vald (Reņģes pagasts). Aastal 1935 oli valla pindala 83,7 km² ja seal oli 1342 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Zebrene ja Upenieki külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1950 liideti Upenieki külanõukoguga likvideeritav Zebrene külanõukogu. Aastal 1963 liideti Upenieki külanõukogu Biksti kolhoosi maad Biksti külanõukoguga. Aastal 1964 nimetati Upenieki külanõukogu ümber Zebrene külanõukoguks. Aastal 1975 liideti see Biksti külanõukoguga, ent aastal 1989 moodustati Zebrene külanõukogu taas. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. Aastal 1995 korrigeeriti selle piiri Īle vallaga. 2009. aastast kuulub vald Dobele piirkonda. Valla piirile jääb Zebruse järv, valda aga Vipēdise ja Svēte järved. Suuremad jõed on Bērze jõgi ja selle lisajõgi Smukupite. Looduskaitse all on Ieviņase saar, Ārīši lehis, Ārīši hobukastan, Ārīši pärn ja veel kaks nimetut põlispuud. Valda jääb osaliselt Zebruse ja Svēte järvede kaitseala. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Puuslikumäe hiiepaik, Grabi kalmistu muinaskalmed, Kaupji muinaskalmed, Īle metsa muinaskalmed ja Īle metsavendade punker. Aastal 2011 elas vallas 437 lätlast, 20 venelast, 7 valgevenelast, 2 ukrainlast ja 14 leedulast. Valla ainus küla Zebrene on staatusega vidējciems ja aastal 2022 oli seal 237 elanikku. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Vallamaja Vipēdise järv Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Dobeles novads Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0 Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Zebrene vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Õigus rahule

Õigus rahule on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni deklaratsioon, millega ÜRO liikmesriigid tunnustasid iga inimese ja rahva õigust elada rahus. Deklaratsioon võeti vastu 1984. aastal ja sätestati ÜRO Peaassamblee deklaratsioonis nr 39. Olles kaalunud punkti pealkirjaga "Rahvaste õigus rahule", olles veendunud, et rahvaste rahuõiguse väljakuulutamine aitaks kaasa jõupingutustele, mille eesmärk on tugevdada rahvusvahelist rahu ja julgeolekut, kiidab heaks deklaratsiooni rahvaste õigusest rahule, mille tekst on lisatud käesolevale resolutsioonile; palub peasekretäril tagada deklaratsiooni võimalikult laialdane levitamine riikidele, valitsustevahelistele ja valitsusvälistele organisatsioonidele ning muudele asjakohastele organisatsioonidele. 57. täiskogu koosolek, 12. november 1984 Peaassamblee Kinnitades, et ÜRO peamine eesmärk on rahvusvahelise rahu ja julgeoleku säilitamine, Pidades silmas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirjas sätestatud rahvusvahelise õiguse aluspõhimõtteid. Väljendades kõigi rahvaste tahet ja püüdlusi kaotada inimkonna elust sõda ja ennekõike hoida ära ülemaailmne tuumakatastroof. Olles veendunud, et elu ilma sõjata on esmane rahvusvaheline eeltingimus riikide materiaalseks heaoluks, arenguks ja edusammudeks ning ÜRO poolt välja kuulutatud õiguste ja põhiliste inimvabaduste täielikuks rakendamiseks, Olles teadlik, et tuumaajastul on püsiva rahu saavutamine Maal inimkonna tsivilisatsiooni säilimise ja inimkonna ellujäämise peamine tingimus. Tunnistades, et rahvaste rahuliku elu säilitamine on iga Riigi püha kohustus, kuulutab pidulikult, et meie planeedi rahvastel on püha õigus rahule; teatab pidulikult, et rahvaste rahuõiguse säilitamine ja selle rakendamise edendamine on iga riigi põhikohustus; rõhutab, et rahvaste rahuõiguse teostamise tagamine nõuab, et riikide poliitika oleks suunatud sõja, eelkõige tuumasõja ohu kõrvaldamisele, jõu kasutamisest loobumisele rahvusvahelistes suhetes ja rahvusvaheliste suhete lahendamisele. vaidlused rahumeelsel teel ÜRO põhikirja alusel; kutsub kõiki riike ja rahvusvahelisi organisatsioone üles tegema kõik endast oleneva, et aidata rakendada rahvaste õigust rahule, võttes asjakohaseid meetmeid nii riiklikul kui ka rahvusvahelisel tasandil. "Declaration on the Right of Peoples to Peace". ÜRO. 1984. Deklaratsioon 39.
Advance Australia Fair

"Advance Australia Fair" on Austraalia Ühenduse riigihümn. Hümni kirjutas Šoti päritolu helilooja Peter Dodds McCormick. Advance Australia Fair'i esmaettekanne toimus 30. novembril 1878. aastal ning seda lauldi isamaalise lauluna. 1974. aastal sai see "God Save the Queen"'i asemel Austraalia hümniks, kuid 1976. aastal sai "God Save The Queen" uuesti hümniks. 1977. aastal toimunud referendumil eelistasid Austraalia elanikud riigihümnina Advance Australia Fair'i ning 1984. aastal sai see uuesti Austraalia riigihümniks. "God Save The Queen"'i lauldakse kuningliku hümnina koos Advance Australia Fair'iga üritustel, kus osaleb Briti kuninganna või Briti kuningliku perekonna liige. 1984. aasta Advance Australia Fair'i sõnad erinevad McCormicki kirjutatud originaalist ning salmide arv on nelja asemel kaks. Viimati muudeti hümni jaanuaris 2021. 1. Australians all let us rejoice, For we are one and free; We’ve golden soil and wealth for toil, Our home is girt by sea; Our land abounds in Nature’s gifts Of beauty rich and rare; In history’s page, let every stage Advance Australia fair! In joyful strains then let us sing, Advance Australia fair! 2. Beneath our radiant southern Cross, We’ll toil with hearts and hands; To make this Commonwealth of ours Renowned of all the lands; For those who’ve come across the seas We’ve boundless plains to share; With courage let us all combine To advance Australia fair. In joyful strains then let us sing Advance Australia fair! "McCormick, Peter Dodds (1833–1916)". Australian Dictionary of Biography. Vaadatud 1. augustil 2022. "New lyrics for verse one". Department of Prime Minister and Cabinet. Vaadatud 1. augustil 2022.
Zebrene

Zebrene (vanasti ka Reņģe) on küla (vidējciems) Lätis Dobele piirkonnas, Zebrene valla halduskeskus. Küla asub valla keskosas merepinnast 105 meetri kõrgusel Bērze jõe kaldal, asudes piirkonna keskusest Dobelest 30 ja Riiast 93 kilomeetri kaugusel. Zebrenes on raamatukogu. Asula kujunes endise Reņģe mõisa (Rengehof) keskuse juurde. Mõisas on sündinud Vene diplomaat Johann Albrecht von Korff. Reņģe nime kandis asula aastani 1920. Asula hakkas kasvama II maailmasõja järgsetel aastatel, mil seal asusid külanõukogu keskus ja Zebrene sovhoosi keskasula. Aastal 2022 oli külas 237 elanikku. Vietvārdu datubāze
Nullarbori tasandik

Nullarbori tasandik on suur, kuiv ja peaaegu puudeta tasandik Austraalia lõunaosas. Sõna nullarbor on tuletatud ladinakeelsetest sõnadest null (mitte midagi) ja arbor (puu). Aborigeenid kutsuvad piirkonda Oondiri'ks, mis tähendab "veetu". Nullarbori tasandiku pindala on 200 000 km2 ning see on maailma suurim lubjakivipaljand. Pikimas kohas on tasandik umbes 1200 kilomeetrit pikk ja ulatub ida-lääne suunas Lõuna-Austraalia osariigist Lääne-Austraalia osariigini. "Nullarbor Plain". Australia's Golden Outback. Vaadatud 1. augustil 2022.
Maimu Jõgeda

Maimu Jõgeda (sündinud 8. aprillil 1993 Võrumaal Rõuges) on eesti pärimusmuusik ja akordionist. Rõuge Põhikooli kõrvalt õppis ta Võru Muusikakoolis akordionit ning mängis nii Võru-Aruküla kui ka muusikakooli akordioniorkestris. 2009. aastal võitis ta Võru akordionimuusikafestivali võistumängimisel peaauhinna. Seejärel õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Heino Elleri Muusikakoolis, mille lõpetas 2014. aastal. 2019. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia, kus oli õppinud algul džässmuusika erialal ja 2016. aastast pärimusmuusika erialal. Hiljem on teda õpetanud ka Olli Kari ja Juhan Uppin 2019. aastast õppis ta Sibeliuse akadeemias Nordic Master in Folk Musicu magistriõppeprogrammis, mille raames õppis lisaks Soomele ka semestri Rootsis Kuninglikus Muusikaakadeemias), Taanis Syddansk Musikkonservatoriumis ja Norras Bergeni ülikoolis. 2014. aastal võitis ta kollektiiviga ERMO Tartu Elleri kooli rütmimuusika osakonna noorte loomingukonkursil Jazz Time Eripreemia. Hiljem on ta osalenud indiefolk-ansamblis Odd Hugo. 2017. aasta juulis ilmus Jõgeda debüütalbum "Pühendus", mis kandideeris Eesti Pärimusmuusika Keskuse Etnokulbi auhinnale parima debüütplaadi kategoorias; Jõgeda ise kandideeris auhinnale parima uusfolki artisti kategoorias. Tema teine album "The One About..." ilmus 2020. aasta mais. Müürilehes ilmunud arvustuses hindas Natali Ponetajeva seda viiepalliskaalal hindega neli, märkides et "Tähelepanu köidavad enim traditsiooniliste torupilliviiside seaded, mis sulanduvad hästi Jõgeda originaalloomingu vahele, kuid oma muundunud kuues pole viisid kaotanud algse instrumendi väge ning meloodia katkematuse tunnetust." Ajakirjas Muusika kirjutas Meelis Hainsoo plaadi kohta, et seda ilmestab Jõgeda tundlik isiklik suhe esitatud muusikaga ning põhjamaine tunnetus. 2020. aastal pälvis Jõgeda ka rahvamuusikafestivalil Mooste Elohelü preemia võistlusloo parima töötluse eest. "The One About... (Siddle Lister Remix)" (2020) "Kutsung" (2020) "The One About..." (2020) "Pühendus" (2017) Tuulikki Bartosik Kulno Malva "Pühendus [Helisalvestis]". ESTER. Vaadatud 1. august 2022. "Bio - Maimu Jõgeda". maimumusic.com. Vaadatud 1. august 2022. "Odd Hugo annab lähiaja suurima kontserdi Eestis". ERR. 5. november 2015. Vaadatud 1. august 2022. "Etnokulp 2017". Eesti Pärimusmuusika Keskus. 16. september 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2022. Vaadatud 1. august 2022. Natali Ponetajev (23. september 2020). "Maimu Jõgeda – The One About… (2020)". Müürileht. Vaadatud 1. august 2022. Meelis Hainsoo (13. september 2020). "The One About... Maimu Jõgeda / Maimu Jõgeda". Muusika. Vaadatud 1. august 2022. "Festivali laureaadid". Mooste Elohelü. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2022. Vaadatud 1. august 2022. Koduleht
Maks Reiter

Maks Reiter (Макс Андреевич Рейтер; 12/24. aprill 1886 – 6. aprill 1950) oli läti päritolu Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralpolkovnik, 1943).
Aleksandr Samoilo

Aleksandr Samoilo (Александр Александрович Самойло; 23. oktoober/4. november 1869 – 8. november 1963) oli Venemaa Keisririigi ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralleitnant, 1940).
Kuumapüsivus

Kuumapüsivuseks nimetatakse materjali võimet vastu panna pinna keemilisele lagunemisele kuuma õhu või gaasi toimel. Terase kuumapüsivust suurendab legeerimine kroomi, räni või alumiiniumiga. Kuumakindlus
Aleksei Ignatjev (1877−1954)

Krahv Aleksei Ignatjev (Алексей Алексеевич Игнатьев; 17. veebruar / 1. märts 1877 Peterburi – 20. november 1954 Moskva) oli Vene keisririigi, hiljem Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralleitnant, 1943). Aleksei Ignatjevi teenistuskäik saidil grwar.ru
Razoni

Razoni on Sierra Leone lipu all seilav puistlastilaev. Marine Traffic "Secretary-General's remarks to the Media on the Black Sea Grain Initiative". un.org (inglise). New York: UN Secretary-General. 1. august 2022. Vaadatud 1. augustil 2022. James Waterhouse; Matt Murphy (1. august 2022). "Ukraine war: First grain ship leaves under Russia deal". bbc.com (inglise). Odessa, London: BBC News. Vaadatud 1. augustil 2022. Andmed laeva kohta veebilehel Marine Traffic Sõja 159. päev: Odessa sadamast sõitis välja esimene viljalaev. ERR, 1. august 2022 Elsa Maishman & Phelan Chatterjee. Ukraine war: First grain ship out of Ukraine cleared to sail to Lebanon [Ukraina sõda: Esimesel Ukrainast väljunud teraviljalaeval lubatakse sõita Liibanoni]. BBC News, 3. august 2022 Сухогруз "Рацони" с украинским зерном прошел проверку в Турции и направляется в Ливан. Euronews, 3. august 2022 Судно Razoni с украинским зерном изменило маршрут. Vzgljad(en), 6. august 2022 BASSEM MROUE. Ukraine grain headed for Lebanon under wartime deal delayed. AP, 7. august 2022
Naudīte

Naudīte (vanasti ka Ziedugravas) on küla (vidējciems) Lätis Dobele piirkonnas, Naudīte valla halduskeskus. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 60 meetri kõrgusel Sesava kaldal, asudes piirkonna keskusest Dobelest 14 ja Riiast 90 kilomeetri kaugusel. Naudītes on lasteaed, vabaõhulava ja raamatukogu. Asula rajati II maailmasõja järgsetel aastatel Ziedugravase talu juurde kui külanõukogu keskus ja Naudīte sovhoosi keskasula. Aastal 2022 oli külas 261 elanikku. Vietvārdu datubāze
Flinders Chase'i rahvuspark

Flinders Chase'i rahvuspark (Flinders Chase National Park) on Austraalia rahvuspark, mis asub Känguru saare läänetipus. Rahvuspark paikneb Lõuna-Austraalia osariigis, umbes 177 kilomeetrit osariigi pealinnast Adelaide'ist edelas ning 110 km saare halduskeskusest Kingscote'ist läänes. Flinders Chase'i rahvuspargi pindala on umbes 326 km². Rahvuspargis kaitstakse ohustatud liike ning seal asuvad ka mitmed geoloogilised vaatamisväärsused. Flinders Chase'i rahvuspark asutati 1972. aastal ning see on Lõuna-Austraalia vanuselt teine rahvuspark. Rahvuspark on nimetatud Briti maadeuurija Matthew Flindersi järgi. 2019.–2020. aasta maastikupõlengutes hävis rahvuspargi külastuskeskus ja põles 96% rahvuspargi territooriumist. Lõuna-Austraalia rahvusparkide- ja eluslooduseteenistuse teatel on loodus põlengu tagajärgedest taastumas. "Kangaroo Island before-and-after photos show bushfire destruction as national park reopens". ABC. Vaadatud 1. augustil 2022. "SA Flinders Chase National Park and Ravine Des Casoars Wilderness Protection Area". National Parks and Wildlife Service. Vaadatud 1. augustil 2022.