laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Liiliakukk

Liiliakukk (Lilioceris lilii) on poilaste sugukonda kuuluv mardikaliik. Mardika vastsed toituvad peamiselt liiliate, aga ka püvilillede ja teiste liilialiste lehtedest, vähem ka vartest, pungadest ja õitest. Iluaias peetakse liiliakukke väga aplaks kahjuriks, kes võib lühikese ajaga kõik taime rohelised osad ära süüa. Mardikas on 6–9 mm pikkune, tal on erkpunased läikivad kattetiivad. Tema pea, jalad ja tundlad on mustad. Liiliakuke oranže vastseid ümbritseb nende väljaheide.  Liiliakukk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Liiliakukk andmebaasis eElurikkus Kontvõõrad püsilillepeenras The Lily Leaf Beetle (Lilioceris lilii): an unwelcome invader
Ruhakana Rugunda

Ruhakana Rugunda (sündinud 7. novembril 1947) on Uganda poliitik, ta oli alates 18. septembrist 2014 kuni 21. juunini 2021 Uganda peaminister. Ta kuulub erakonda Rahvuslik Vastupanuliikumine. Ruhakana Rugunda on hariduselt arst. Ta on alates 1988. aastast olnud mitmes ministriametis, sealhulgas tervishoiuminister, välisminister ja siseminister. Aastatel 2009–2011 oli ta Uganda alaline esindaja ÜRO juures.
PA

PA, Pa või pA on lühend, mis võib tähendada järgmist: PA, Patendiamet PA, Politseiamet PA, Põllumajanduse Akadeemia (ajaleht) PA on Panama kahetäheline maakood standardi ISO 3166-1 järgi .pa on Panama tippdomeen PA on Pennsylvania osariigi postikood PA on Pará osariigi postikood PA on Paisley postipiirkonna kood PA on petaamper Pa on paskal (mõõtühik) Pa on Paide rajoon Pa on protaktiinium (keemiline element) pa on pandžabi keele kood standardi ISO 639-1 järgi pA on pikoamper .pa
Berenike III

Berenike III, tuntud ka Berenike Kleopatra nime all, (120 eKr–80 eKr) oli Ptolemaioste dünastiast pärinev Egiptuse valitsev kuninganna 80 eKr. Ta oli Ptolemaios IX tütar, Ptolemaios X naine ja Ptolemaios XI võõrasema või bioloogiline ema. Võimalik, et ta oli 101 eKr–88 eKr Ptolemaios X kaasvalitseja. Berenike sai Egiptuse ainuvalitsejaks, kuna Ptolemaios IX polnud ametlikku troonipärijat määranud. Ta oli rahva seas väga populaarne ning soovis riiki Roomast sõltumatumaks muuta. See roomlastele muidugi ei meeldinud ning nad sundisid Bereniket oma kasupoja või poja Ptolemaios XI-ga abielluma. Too tappis Berenike varsti peale pulmi, kuid langes ise vihase rahvahulga ohvrina.
Beverini piiramine

Beverini piiramine oli Beverini linnuse piiramine. See toimus kaks korda: Beverini piiramine (1208) Beverini piiramine (1211)
Riidaja mõisa kalmistu

Riidaja mõisa kalmistu on kalmistu Helme kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Riidaja külas Tõrva vallas Valga maakonnas. Kalmistu jääb Riidaja mõisa südamest linnulennult 0,7 km kaugusele põhjakirdesse. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Strykid, tõenäoliselt Bernhard Heinrich II von Stryk ajavahemikul 1773. aastast, kui ta sai mõisa omanikuks kuni 1777. aastani, sest siis suri noorelt tema õde Louise Hedvig von Stryk ning tema mälestuseks püstitati kalmistule matusekabel. Kalmistule ehitati 1864. aastal uus kabel, mis on praegu eraldi kultuurimälestis. Vahepeal varemetes olnud kabel taastati Strykide suguvõsa algatusel ning pühitseti 2001. aastal kohalikku piirkonna kirikuks. Kabelisse on teadaolevalt maetud 10 inimest. Kalmistule ja kabelisse kokku on teadaolevalt maetud 37 inimest. 1777 – Louise Hedvig von Stryk (1751–1777) 1829 – Bernhard Heinrich von Stryk (1746–1829) 1901 – Aleksander Georg von Stryk (1831–1901) Kultuurimälestis nr 23233 "Riidaja mõisa kabel" Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002 Kultuurimälestis nr 23233 "Riidaja mõisa kabel" Riidaja mõisa kalmistu kabel Veljo Ranniku kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu Riidaja mõisa kalmistu kabel Jaan Vali kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu Riidaja mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis Sandra Saar. Gerdruta kabeli korrashoidmine pakub vanaprouale tegevust. Helme Kihelkonnaleht, 2. veebruar 2015
Liberty suvemõis

Liberty suvemõis oli suvemõis Tallinnas, mis tänapäeval jääb Haabersti linnaossa, Vabaõhumuuseumi tee 10 kinnistule. Suvemõis rajati 18. sajandi teisel poolel. 1781. aastal ostis koha Carl Friedrich von Strahlborn, kes 1798. aastal lasi ehitada hiljem Vana-Liberty suvemõisaks nimetatud peahoone, mis oli barokkstiilis puitvoodriga palkhoone. Strahlborn pärandas suvemõisa oma tütrele, kes 1822. aastal abiellus raehärra Alexander Gustav Kochiga. Kuni baltisakslaste Eestist lahkumiseni 1939. aastal kuulus suvemõis Kochide perekonnale. Nõukogude perioodil tegutses Liberty suvemõisa hoonetes Rocca al Mare pioneerilaager. Krunt lahutati 2013. aastal Vabaõhumuuseumi kinnistust ja selle uueks omanikuks sai Riigi Kinnisvara AS ning sinna plaaniti presidendi residentsi rajamist. Ehitushange nurjus aga liiga kõrgete hindade tõttu ning järgnevad presidendid ei tundnud esindusresidentsi järele vajadust. Nii pandi see 2024. aastal enampakkumisele, kus 3,6 hektarise kinnistu soetas 2,62 miljoni euroga osaühing Notorious, mille omanike ringi kuuluvad Taavet Hinrikus, Kristina Siimar, Sten Tamkivi ja Martin Tälli. Vana-Liberty suvemõisa peahoone on hävinud, säilinud vaid vundament. Suvemõisa kompleksi kolm hoonet – Egbert Kochi suvila, Egon Kochi suvila ja Daheimi maja on ehitismälestistena võetud riikliku kaitse alla. Daheimi maja on historitsistlik palkmaja, mis on ehitatud 1865. aastal. Egon Kochi (1870–1944) ja Egbert Kochi (1873–1924) suvilad on heimatstiilis puithooned. Pankur Egon Koch tellis abiellumise puhul oma suvila projekti 1905. aastal toonase Revali trendikaimalt arhitektilt Otto Schottilt. Egbert Kochi suvila ehitati aastatel 1905–1910. Egbert Kochi suvilast on säilinud vundament, maja puitosa oli halvas seisus ja lammutati 2022. aastal. Suvemõisa kompleksi abihoonetest on säilinud Vana-Liberty suvemõisa teenijatemaja ja jääkelder, Daheimi maja maakelder, aednik Jaulo maja (ehk sulastemaja) ja Egon Kochi Mercedese garaaž. Kultuurimälestiste riiklik register. Liberty suvemõisa Egon Kochi suvila "Liberty mõisa uueks omanikuks saab Taavet Hinrikuse ja Sten Tamkivi ettevõte" ERR, 4. oktoober 2024 Liberty suvemõisa Egon Kochi suvila kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.05.2024) Tiina Jõgeda, Otto Schott: ehitusmeister ja trendiarhitekt, Eesti Ekspress, 15.02.2017 Liberty mõis Kultuuriministri 31.märtsi 2014 käskkiri nr 111 "Kultuurimälestiseks olemise lõpetamine ja kultuurimälestiseks tunnistamine". RT III, 04.04.2014, 1 Kultuurimälestiste riiklik register. Liberty suvemõisa Egon Kochi suvila Kultuurimälestiste riiklik register. Liberty suvemõisa Egbert Kochi suvila Kultuurimälestiste riiklik register. Liberty suvemõisa Daheimi maja Merle Karro-Kalberg Liberty suvemõisast: hoone hävib, kuni riik mõtleb, ERR, 13. märts 2021
Budkõ

Budkõ (ukraina keeles Будьки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Žmerõnka rajoonis. Elanike arv on 622. Pindala on 2,193 km².
Mosaic

Nimi Mosaic võib tähendada järgmist: "Mosaic" – ansambli Galvanic Elephants 2014. aastal ilmunud album Mosaic – rõivakaubandusettevõte Baltika Grupp kaubamärk Mosaic – 2007. aasta mängufilm Mosaic – üks esimesi veebibrausereid
Itaalia linnade loend

Siin on loetletud Itaalia linnu. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Adria - Agrigento - Alassio - Albenga - Alberobello - Alghero - Alba - Alessandria - Ancona - Andora - Andria - Aosta - Aprilia - Arco - Arezzo - Arona - Ascoli Piceno - Assisi - Asti - Avigliana - Aquileia Bacoli - Bassano del Grappa - Baveno - Belgioioso - Benevento - Bergamo - Bari - Bologna - Bolzano - Borgosatollo - Brescia - Brindisi - Busto Arsizio - Bronte Cagliari - Casale Monferrato‎‎ - Campli - Campopasso - Capua - Carrara - Caserta - Casorezzo - Cassino - Castenedolo - Castelfiorentino - Catania - Cavalese - Celano - Ceriale - Cerveteri - Cesana - Chieri - Chiavari - Chieti - Chiusi - Como - Corniglia - Correggio - Costona - Cremona - Crespi d' Adda - Cuggion - Cuneo Deruta - Domodossola Empoli - Enna - Este Ferrara - Fermo - Finale Ligure - Firenze - Fossacesia - Foggia - Foligno - Forlì - Forte dei Marmi - Frosinone Genova - Gorizia - Gubbio Imperia - Ivrea - Imola L'Aquila - Larino - Laspezia - Latina - Lecce - Lecco - Lissone -Livorno - Lucca - Lusia Macerata - Manarola - Manoppello - Mantova - Mantua - Massa - Matera - Mediolanum - Messina - Milano - Modena - Monza - Montagnana - Montefalco - Monterosso al Mare Napoli - Narni - Norcia - Novara - Novi-Ligure - Numana - Nuoro Olbia - Oristano - Orvieto - Ostia - Ozieri Padova - Palermo - Palmi - Parma - Pavia - Perugia - Pesaro - Pescara - Piacenza - Pianella - Piazza Armerina - Pienza - Pietrasanta - Pisa - Pistoia - Pompei - Portofino - Potenza - Prato Ragusa - Rapallo - Ravenna - Reggio Calabria - Reggio Emilia - Rieti - Rimini - Rooma - Rovigo Salerno -Saluzzo - San Demetrio Corone - San Gimignano - Sanremo - San Vincenzo - Sassari - Savona - Scanno - Sestri Levante - Seregno - Siena - Sirmione - Sirolo - Spoleto - Susa - Sorrento - Siracusa - Stresa Taormina - Taranto - Tarquinia - Tarvisio - Tempio Pausania - Teramo- Termoli - Terni - Tivoli - Todi - Torino - Torre Annunziata - Torriglia - Tradante - Trent - Trento - Treviso - Trieste Udine - Urbino Varallo - Varese - Veneetsia - Ventimiglia - Vercelli - Verona - Vernazza - Viareggio - Vicenza - Vigevano - Vimercate - Vinci - Vipiteno - Viterbo
Kuri õigeusu kiriku koolimaja

Kuri õigeusu kiriku koolimaja on endine koolimaja Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kuri külas. Hoonet kasutab alates 2000. aastast rendilepingu alusel Pühalepa Naistekoda. Koolimaja on kantud kultuurimälestiste registrisse. Koolimaja lähedal on Kuri õigeusu kirik, mis on samuti kantud kultuurimälestiste registrisse. Kuri õigeusu kiriku koolimaja ehitati aastatel 1888–1891 koos kiriku (Kuri Kristuse Taevaminemise kirik) ja preestri majaga. Arhitektid olid P. Knüpffer ja I. Dmitrevski. Koolimaja on kasutatud periooditi ikka koolina, viimati oli majas Kuri algkool aastatel 1990–1999. 1892/1893. õppeaastal oli koolis 18 õpilast, nende seas nii õigeusku kui ka luteri usku kuulujaid. Õppetöö toimus vene keeles. Vanematel tuli tasuda 2–4 rubla õppemaksu aastas. Aastatel 1896–1903 töötas koolis õpetajana Riia Vaimuliku Seminari haridusega preester Mihhail Põrk ja kaks köstrit. 1918. aasta sügisel viidi Hellamaa vallakool (asutatud 1875. aastal Suuremõisa mõisniku Ungern-Sternbergi poolt) üle Kurisse, aga lastevanemate palvel viidi nädala pärast endisse kohta tagasi. 1928. aastal viidi Hellamaa vallakool Läänemaa koolivalitsuse korraldusel uuesti Kurisse. 1929. aastal viidi kool tagasi Hellamaale ning samal aastal suleti Kuri 6-klassiline algkool seoses Palade uue koolihoone valmimisega. Aastast 1945 tegutses Hellamaa kool pärast põlengut taas Kuri koolimajas. 1946/1947. õppeaastal oli õpilaste arv haripunktis, ulatudes 73 õpilaseni. Seejärel õpilaste arv vähenes ning 1969. aastal suleti Kuri koolimajas tegutsev Hellamaa kool, kuna 1960.–1970. aastate riiklik hariduspoliitika nägi ette väiksemate maakoolide sulgemist. 1990. aastal avati Kuri Algkool uuesti, kolme 6-aastase õpilasega, kuid selle tegevus jäi lühikeseks. 1997. aastast tegutses kool Kuri külaseltsi toel erakoolina. 1999. aastal suleti kool õpilaste vähesuse tõttu (8 õpilast). 2000. aastal otsustas Pühalepa Vallavalitsus konkursi korras anda maja rendile Pühalepa Naistekojale, kes on maja remontinud ja korras hoidnud. Kuri õigeusu kiriku koolimaja kultuurimälestiste riiklikus registris
Alakonnu järv

Alakonnu järv (ka Kuajärv, Alakonu järv, Alakunnu järv, Jussi järv) on järv Antsla vallas. Selle pindala on 4,5 ha. Alakonnu järv keskkonnaportaalis
Sibula järv

Sibula järv (ka Karula Sibulajärv) on järv Antsla vallas. Selle pindala on 3,3 ha. Sibula järv keskkonnaportaalis
Rebäsejärv

Rebäsejärv (ka Karula Rebasejärv) on järv Valga vallas. Selle pindala on 4,1 ha. Rebäsejärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 7. märtsil 2015) Rebäsejärv keskkonnaportaalis
Kuikli järv

Kuikli järv (ka Kuigli järv) on järv Valgamaal Valga vallas Rebasemõisa külas. Veepeegli pindala 3,3 ha, kaldajoone pikkus 690 m. Kuikli järv keskkonnaportaalis
Kaadsijärv

Kaadsijärv (ka Kaatsjärv) on järv Valga vallas. Selle pindala on 2,3 ha. Järv asub Karula rahvuspargi Kaatsi-Patupera sihtkaitsevööndi territooriumil. Järve piirkonnas on moodustatud külastusteks suletud loodusreservaat. Kaadsijärve reservaat on moodustatud eesmärgiga kaitsta I kaitsekategooria kaitsealuse liigi elupaika ja tagada elupaiga ümbruse metsade areng loodusliku protsessina. Loodusreservaadis on keelatud igasugune inimtegevus, lubatud on teostada vaid teadus-, järelevalve- ja päästetöid. Kaadsijärv keskkonnaportaalis Karula rahvuspargi külastamisel kehtivad piirangud Loodusega koos (vaadatud 1. jaanuaril 2019)
Pormeistri järv

Pormeistri järv (ka Ehajärve) on järv Antsla vallas Jõepera külas Karula rahvuspargis. Selle pindala on 5,5 hektarit. Järves on kaks saart. Pormeistri järv keskkonnaportaalis
Pautsjärv

Pautsjärv (ka Kogrejärv) on järv Valga vallas. Selle pindala on 2 hektarit. Pautsjärv keskkonnaportaalis
Lajassaarõ järv

Lajassaarõ järv (ka Lajasaare järv, Laiasaare järv) on järv Valga vallas Valgamaal. Järv kuulub Koiva vesikonda, selle pindala on 2,3 ha. Lajassaarõ järve suurim sügavus on 5,9 m, pikkus 360 m, laius 80 m ning kaldajoone pikkus 840 m. Järv asub Karula rahvuspargis. Lajassaarõ järv keskkonnaportaalis
Jaroslav Dmitrjev

Yaroslav Dmitriev (sündinud 25. juunil 1988) on Venemaa kodakondsusega Eesti jalgpallur (ründaja). Dmitriev on Lasnamäe FC Ajaxi kasvandik, kes mängis aastatel 2007–2010 Tallinna FC Levadias, aga on seejärel esindanud nii Tallinna FC Infonetti, Lasnamäe FC Ajaxit kui ka Tallinna FC Puumat. 2013. aastal sai Dmitriev pika võistluskeelu, kui lõi vastasmängijat jalaga kõhtu. 2014. aastal määras Eesti Jalgpalli Liit seoses kihlveopettustega Dmitrievile eluaegse jalgpalliga tegutsemise keelu. Hiljem vähendati karistus kehtivaks kuni 5.12.2016 Video: vastast jõhkralt löönud Eesti liiga jalgpallur sai pika mängukeelu ŠOKK! Endine Flora ja praegune Levadia keskkaitsja sai kihlveopettustes osalemise eest võistluskeelu Õhtuleht Jalgpalliliit määras 26 isikule karistuse ERR Sport, 5.12.2014 Jaroslav Dmitrjev Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Eesti Statistika Valitsus

Eesti Statistika Valitsus oli statistikaasutus, mis tegutses Eestis 1941-1944. Asutus kuulus Majandus- ja Rahandusdirektooriumi Finants- ja Pangandusvalitsuse koosseisu. Asutusel oli 8 osakonda: üldosakond, demograafiaosakond, põllumajandusosakond, tööstusosakond, kaubandus-, finants- ja krediidiosakond, transport-, side- ja kooperatiivosakond, töö- ja hindadeosakond ning plaani- ja uurimisosakond. Eesti Statistikaamet Eesti NSV Statistika Valitsus Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Eesti Statistika Valitsus (vaadatud 21.09.2014)
Seksuaalsel Teel Levivate Infektsioonide Eesti Ühing

Seksuaalsel Teel Levivate Infektsioonide Eesti Ühing (lühend STLIEÜ) on Eesti organisatsioon. STLIEÜ peaeesmärk on põhikirja järgi vähendada Eestis sugulisel teel levivatesse infektsioonidesse nakatumist ja nende levikut. https://web.archive.org/web/20140922135730/http://www.eusti.ee/pohikiri.htm (vaadatud 21.09.2014) STLIEÜ koduleht
Rebasenaine

"Rebasenaine" on Priit Tenderi animafilm. Film valmis aastal 2002. Film põhineb samanimelisel indiaani muinasjutul. Rebasenaine Eesti filmi andmebaasis
Prantsusmaa linnade loend

Siin on loetletud Prantsusmaa linnu. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Abbeville - Aix-en-Provence - Ajaccio - Albertville - Albi - Alençon - Amiens - Angers - Angoulême - Annecy - Antibes - Argenteuil - Arles - Arras - Auch - Aurillac - Auxerre - Avignon Bastia - Bayonne - Besançon - Bordeaux - Boulogne-Billancourt - Bourges - Brest Caen - Calais - Cannes - Carcassonne - Chartres - Chamonix - Cherbourg Dijon - Dunkerque Foix - Fontainebleau - Fréjus Gravelines - Grenoble Honfleur La Rochelle - Le Havre - Lens - Lille - Limoges - Lorient - Lyon - Le Mans Marseille - Metz - Montpellier - Mulhouse - Millau - Moulins - Montauban Nancy - Nantes - Nice - Nimes Orléans Pariis - Pau - Perpignan - Poitiers Reims - Rennes - Rouen - Rochefort Saint-Étienne - Saint-Tropez - Strasbourg Toulon - Toulouse - Tours - Troyes Verdun - Versailles - Vichy - Villeneuve d'Ascq
Viljaait

Viljaait on eeskätt teravilja hoidmiseks kasutatav laohoone (ait). Viljaait on sageli ehitatud kokku viljakuivatiga. riideait elevaator Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 418.
Vaksal

Vaksal on raudtee-, lennujaama vm juures olev ehitis või ehitiste kompleks, kus teenindatakse reisijaid. Vaksali
Kaasasündinud kloriididiarröa

Kaasasündinud kloriididiarröa ehk kaasasündinud kloriidikõhulahtisus (inglise keeles congenital chloride diarrhea, lüh CCD) on retsessiivselt päritav soolestiku- ja ainevahetushäire liik, millele on iseloomulik looteperioodil algav ja kogu ülejäänud üsavälise elu kestev kloriidi imendumishäirest niudesoole ja jämesoole epiteelis, tulenev osmootiline kõhulahtisus. Kaasasündinud kloriididiarröaga kaasneb sageli ka soolapuudus, mida püütakse leevendada suukaudsete kloriidide manustamisega. Kaasasündinud kloriididiarröa on kantud Soome haiguspärandisse ja selle levik Soomes on 1: 37 000 kohta, maailmas on teada rohkem kui 140 haigusjuhtu. CCD-geen paikneb lookuses 7q31, teatakse rohkem kui 30 SLC26A3 mutatsiooni. Vastsündinutel ja väikelastel avaldub häire rohke vesise roena ja hiljem kasvupeetusega. Häiret päevad lapsed võivad vajada meditsiinilist sekkumist, vältimaks dehüdratsiooni ja tüsistusi nagu hüpokloreemia, hüpokaleemia, alkaloos jmt. Perekondlikku kloriidi imendumishäire esmakirjeldus nimetusega congenital alkalosis with diarrhea avaldati Gamble et al ja Darrow poolt 1945. aastal. "Meditsiinisõnastik", 350:2004. tõlkinud Laine Trapido, Helle Lippmaa, "Pärilikkusmeditsiin", AS Medicina, lk 224, 2010, ISBN 978 9985 829 92 9 S. WEDENOJA, P. HÖGLUND, C. HOLMBERG, Review article: the clinical management of congenital chloride diarrhoea, Aliment Pharmacol Ther, 31. väljaanne, nr 4, 11. november 2009, veebiversioon (vaadatud 22.09.2014) (inglise keeles) Fawaz Elrefae, Ahmed Farag Elhassanien, ja Hesham Abdel-Aziz Alghiaty, Clin Exp Gastroenterol. 2013; 6: 71–75., 5. juuni 2013. doi:10.2147/CEG.S40620, PMCID: PMC3681327, veebiversioon (vaadatud 22.09.2014) (inglise keeles) DIARRHEA 1, SECRETORY CHLORIDE, CONGENITAL; DIAR1, veebiversioon (vaadatud 22.09.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Congenital chloride diarrhea seisuga 22.09.2014.
1921. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste A-klass

1921. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste A-klass oli esimene hooaeg Eesti jalgpallis, mille võitis ja tuli seega 1921. aasta Eesti jalgpallimeistriks Tallinna VS Sport. Hooaeg mängiti karikasüsteemil. Eesti kõrgeim tase oli A-klass, teine tase B-klass ja kolmas tase C-klass. A-klassi registreerus vaid 4 meeskonda ja mängud toimusid karika süsteemil. Esimesest mängust pole andmeid säilinud, seega jääb ainult tunnustada fakti, et Tallinna Jalgpalli Klubi võitis Narva KS Võitlejat tulemusega 6:1, 25. septembril 1921 Tiigiveski jalgpalliväljakul. Kaks favoriiti, Tallinna VS Sport ja Tallinna ESS Kalev, loositi teise paari ja vajasid finalisti selgitamiseks kahte mängu, kuna esimene mäng lõppes pärast 130 minutit mängimist tulemusega 1:1. Põhjus miks nii kaua mängiti oli otsus mängida kuni üks meeskond võidab, aga pärast tava ja lisaaega, kümme minutit hiljem tuli pimeduse tõttu mäng katkestada. Korduskohtumises võttis Sport kindla 3:0 võidu, kuid tegelikult oldi esimene poolaeg raskustes. Pärast väravateta poolaega, Oskar Üpraus oli esimese värava autoriks, millele järgnesid väravad Heinrich Paali ja Vladimir Telli poolt. Finaal, mis toimus 13. oktoobril, pidi eelduste kohaselt olema VS Spordi pidu, kuid oli tegelikult päris huvitav mäng ja poolajaks oli seis 1:1 viigis. Avavärava lõi Heinrich Paal 10. minutil, ning vahetult enne poolaja vilet viigistas seisu TJK veteran Eduard Jõepere. Teisel poolajal võttis Sport initsiatiivi mängus, kus kaitse polnud probleemiks. Lõpuvileks oli tulemuseks 5:3 Tallinna VS Spordi võit, Heinrich Paal lõi kaks väravat. ‡130 minutit oli mängitud, kuna pärast 90 minutit normaalaega ja 30 minutit lisaaega mängiti edasi kuni esimese väravani, kuid pärast 10 minutit mängimist katkestati mäng pimeduse tõttu. Tallinna VS Sport: Sergei Javorsky, Johannes Kichlefeldt-Uik, Oskar Kirpson, Elmar Klaos, Erich Kokamägi, Arnold Kuulman, Eduard Maurer, Heinrich Paal, Rudolf Paal, Bernhard Rein, Heinrich Roost, Vladimir Tell, Oskar Üpraus Treener: Verner Eklöf Märkus: Bernhard Rein ja Johannes Kichlefeldt-Uik ei mänginud kahes viimases mängus. Tallinna Jalgpalli Klubi: Adolf Anier, Jüri Lossman, Johannes Ellip, P. Hermann, Richard Jaanson, Eduard Jõepere, Voldemar Luik, Voldemar Õun, Raimond Põder, Emil Reinans, Gustav Sepp, August Silber, Otto Silber, Artur Sälg, Sergei Vahrušov Treener: Jüri Lossman Märkus: Järgnevad väravalööjad on teadmata: TJK 6, Võitleja 1, Sport 1 ‡Ajakirjas Päevaleht on antud lõik: Viimane jalgpallivõistlus C-klassis „Sport'i” ja „Kalevi” vahel, millega tänavused üleriigilised jalgpalli esivõistlused lõppema pidid, sai „Sport'i” komando poolt veerandtunnilise mängu järele katkestatud. Nimelt leidis „Sport” kohtuniku Hiiopi tegevuse mitte õige olevat. Mängu katkestamisel oli tagajärg 2:0 „Sport'i” kasuks. Luik, Margus, toim (2009). Estonian Football 100 years / Eesti Jalgpalliliit (31 cm) (inglise). Tallinn: ML Agency. Lk 13. ISBN 978-9949-18-257-2. {{cite book}}: |format= nõuab parameetrit |url= (juhend); |pages= ja |page= dubleerivad üksteist (juhend)
Bunhe

Bunhe (ka Junokommunarovsk; ukraina Бунге, vene Юнокоммунаровск) on linn Ukrainas Donetski oblastis Jenakijeve haldusalas, 43,7 km kaugusel Donetskist kirdes. Bunhe asutati 1908. aastal, kandis kuni 1924. aastani Bunge (Бунге) nime, sai linna õigused 1965. aastal, ning kandis 1965–2016 nime Junokomunarivsk. Asula kõrgus merepinnast on 213 meetrit. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas linnas 17 828 inimest, 2014. aasta 1. jaanuaril 13 945 inimest, asustustihedus 2582 inimest ruutkilomeetri kohta. Asula tekkis 1908. aastal Vene-Belgia metallurgiaühistu rajatud "Bunge" kivisöekaevanduse juurde. 1979. aasta septembris viidi Junokomunarivski lähistel aatomipommi lõhkamise katsetuse raames 900 meetri sügavusel läbi maa-alune tuumaplahvatus. Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 21. septembril, lahkusid Ukraina väeüksused linnast ning valitsusvastased relvajõud võtsid linna oma kontrolli alla. Mässulised jätkavad nime Junokomunarivsk kasutamist. Статистичний збірник «Чисельність наявного населення України на 1 січня 2014 року»,  — Київ, Державна служба статистики України, 2014 Database of nuclear tests, short version: USSR www.johnstonsarchive.net "Силы АТО отступили от нескольких населенных пунктов - СНБО". Liga Novosti. 21. september 2014. Vaadatud 21. september 2014.