laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jakov Tšadajev

Jakov Jermolajevitš Tšadajev (10. detsember 1904 Omutninsk, Vjatka kubermang – 30. detsember 1985, Moskva) oli NSV Liidu riigitegelane ja majandusteadlane. Jakov Tšadajev sündis töölisperekonnas. 12. eluaastast alates töötas Omutninski metallurgiatehases, hiljem metsatööstuses. 1919. aastal astus komsomoli. Aastatel 1937–1975 töötas Vene NFSV Plaanikomitees erinevatel ametikohtadel. Selle kõrval töötas ta aastatel 1940–1949 NSV Liidu Ministrite Nõukogu (1940–1946 Rahvakomissaride Nõukogu) asjadevalitsejana. Lenini orden, kahekordne kavaler Oktoobrirevolutsiooni orden Isamaasõja orden, 1. järk Rahvaste Sõpruse orden Tööpunalipu orden
Maxima Grupė

Maxima Grupė, UAB (ka Maxima Group[viide?]) on Leedu ettevõte, mis on Baltikumi suurim tööandja. Maxima Grupė omas 2010. aasta seisuga Eestis, Lätis, Leedus ja Bulgaarias kokku 435 Maxima nime kandvat kauplust. Esimesed kolm kauplust avati 1992. aastal Vilniuses ning kümnendi lõpuks oli ketist kujunenud Leedu turuliider. "Maxima" kaubamärk võeti kasutusele 1998. aastal. Eestisse ja Lätisse laienemist alustati 2001. aastal (siiski veel T-marketi nime all), kui avati esimesed poed Riias ja Pärnus. 2005. aastal avati esimene pood Bulgaarias. Ettevõtte koduleht
Tagasilöögiefekt

Tagasilöögiefekt (inglise Rebound effect) on nähtus, kus ravi järsk katkestamine võib kaasa tuua haigusnähtude tugevnemist. Eriti kergelt võib see järgneda pikaajalise ravi kiirel lõpetamisel. Ravimite kasutamist, mille puhul võib esineda tagasilöögiefekt, tuleb vähendada järk-järgult või seotuna teiste ravimitega.
Näkimadalad (romaan)

"Näkimadalad" on Herman Sergo romaan, mis ilmus 1984. aastal kolmes köites. Romaan käsitleb Hiiumaa rootslaste elu ja saatust 18. sajandil. Tsitaate „Jah, tuli välja, et kodusest kohast oli raskem lahkuda kui kõige kallimastki inimesest. Sureb mehel naine ära, on küll lein majas, kuid elu läheb edasi ja aasta või paari-kolme pärast talitab tare seinte vahel juba uus perenaine. Lastest jääb mõni ikka elusse, kellest tröösti leida. Ja vanema inimese lahkumine on loojast seatud. Aga oma kodu kaotus ei ole loomulik ja uut kodu ei saa endale kunagi. Sest koht, kus sa pole sündinud ja üles kasvanud, kus sul pole lapsepõlvemälestusi, jääb sulle võõraks. Olgu seal ka kõige parema ja paksema mullaga maad, lugematud hobuse- ja veisekarjad, iga päev süüa kas või mett, piima ja sulaselget sepikut.” 3. osa, lk 273 Eesti lugu: Herman Sergo „Näkimadalad” Eesti Päevaleht (2008)
Peterburi Vaimulik Akadeemia

Peterburi Vaimulik Akadeemia (vene keeles Санкт-Петербургская духовная академия) on Vene Õigeusu Kiriku kõrgem vaimulik õppeasutus asukohaga Peterburis. 2002. aastal õppis akadeemias 137 õpilast, sealhulgas 58 välismaalast. Akadeemia rektor alates 2008. aastast on piiskop Amvrossi. Akadeemia koosneb viiest osakonnast: Vaimulik akadeemia – vaimulik kõrgkool; õppima pääsevad vaimuliku seminari lõpetajad; valmistab ette õigeusu preestreid, religiooniõpetajaid ja teolooge; kahe- ja kolmeaastane õppekava. Vaimulik seminar – nelja-aastane õppekava preestrite ettevalmistamiseks. Koorijuhtimise osakond – nelja-aastane kursus kiriku koorijuhtide koolitamiseks. Ikoonimaali osakond – nelja-aastane kursus. Välisüliõpilaste teaduskond – välisüliõpilastele. Akadeemial on oma raamatukogu ja kirikuarheoloogia muuseum. Akadeemia asutati 1797. aastal Aleksander Nevski Kloostri (Свято-Троицкая Александро-Невская лавра) seminari juurde ja kandis Aleksander Nevski Akadeemia nimetust. Akadeemiasse pürgijad olid vaimuliku seminaride lõpetajad. 1809. aastal nimetati akadeemia ümber Peterburi Vaimulikuks Akadeemiaks ning jaotati kolme ossa – vaimulik kool kui alghariduskool, vaimulik seminar kui keskhariduskool ja vaimulik akadeemia kui kõrghariduskool. Reformitud akadeemia esimene lend lõpetas 1814. aastal. Lõpetanutele anti teoloogiadoktori (doctor theologiae), teoloogiamagistri (magister theologiae) või teoloogiakandidaadi (candidatus theologiae) kraad. Akadeemiat juhtis arhimandriit, hiljem piiskop. Akadeemiast sai teoloogilise ja ajaloolise uuringute ning vaimulike tekstide tõlkimise keskus. Uurimistulemuste avaldamiseks oli akadeemial oma ajakiri, mis 1821. aastast kandis nime Христианское чтение ja 1874. aastast alates Церковный вестник. Pärast Riia Vaimuliku Seminari asutamist 1846. aastal pääsesid akadeemiasse õppima ka eestlased. Esimese eestlasest Riia Vaimuliku Seminari kasvandikuna lõpetas Peterburi Vaimuliku Akadeemia 1861. aastal teoloogia kandidaadina Georg Toots. Talle järgnesid Peeter Mihkelson (teoloogia magister) 1867. aastal ja Peeter Mets 1873. aastal. 1918. aastal akadeemia suleti. Aastatel 1920–1928 täitis akadeemia ülesandeid algul Peterburi Teoloogia Instituut, hiljem Leningradi Kõrgem Vaimulik Kursus. 1946. aastal avati akadeemia uuesti Püha Sinodi Hariduskomitee alluvuses kui Leningradi Vaimulik Akadeemia. 1963. aastal avati akadeemia juures välisõpilaste osakond. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist taastati akadeemia nimena Peterburi Vaimulik Akadeemia. Aleksander Nevski Akadeemia (1797–1809) Peterburi Vaimulik Akadeemia (1809–1913) Keiserlik Vaimulik Akadeemia (1913–1917) Leningradi Vaimulik Akadeemia (1946–1992) Peterburi Vaimulik Akadeemia (alates 1992. aastast) Tihhon, Moskva ja kogu Venemaa patriarh 1917–1925 Aleksius II, Moskva ja kogu Venemaa patriarh 1990–2008 Kirill, Moskva ja kogu Venemaa patriarh alates 2009 Sergius, Moskva ja kogu Venemaa patriarh 1943–1944 "Ametlik koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. aprill 2019. Vaadatud 9. septembril 2011. Выпускники Санкт-Петербургской (с 1914 – Петроградской) духовной академии 1814–1894, 1896–1918 гг. Orthodoxwiki artikkel
Aleksei Adašev

Aleksei Fjodorovitš Adašev (surnud 1561 Tartus) oli Moskva ja Vene tsaaririigi sõjaväelane, diplomaat ja riigitegelane (okolitš), tsaar Ivan Julma lähikondlane. Aleksei Fjodorovitš Adašev oli Ivan IV valitsusaja (1533–1574; 1576–1584) alguses (1540.–1550. aastad) üks silmapaistvamaid riigitegelasi, koos õukonnavaimulik Silvesteri, metropoliit Makariose, duumadjakk Ivan Viskovatõi ja vürst Andrei Kurbskiga. Valitud Raada oli suurvürsti juures nõuandev organ, mis arutas riigireformide ja välispoliitika küsimusi ning juhtis nende elluviimist. Tsaari ja Valitud Raada tegevus oli suunatud tsaarivõimu ja keskvalitsuse tugevdamisele, toetudes ja edendades senise bojaaride ja pärusaadlike asemel teenisaadlikke. Valitud Raadaga viis tsaar läbi uuendusi kesk- ja kohalikus valitsemiskorralduses ning kohtupidamises (koostati kodifitseeritud Sudebnik 1550), viidi läbi sõjaväereform (moodustati streletsiväeosad ja kaotati kohajärgussüsteem sõjaväejuhtimises). Valitud Raada kaotas oma mõju riigivalitsemisele 1560. aastal ja selle liikmed sattusid tsaari repressioonide ohvriks. Adašev sattus vastuollu Ivan IV-ga ja saadeti Vene-Liivi sõja ajal 1560 vojevoodina Viljandisse ja sealt Tartusse, kus suri vanglas.
Jane Drew

Dame Jane Drew (24. märts 1911 – 27. juuli 1996) oli inglise arhitekt ja linnaplaneerija, modernistliku arhitektuuristiili esindaja. Drew võttis osa CIAMi ja MARS Groupi tegevusest. Jane Drew lõpetas Londonis Architectural Association School of Architecture'i, kus ta õppis aastail 1929–1934. Drew projekteeris sotsiaalelamuid Suurbritannias, Lääne-Aafrikas, Indias ja Iraanis. Koos oma teise abikaasa Maxwell Fryga (abielu sõlmiti 1942. aastal) projekteeris Drew Ghanas ja Nigeerias koole ja ülikoole. Koos Fry ja Pierre Jeanneret'ga projekteerisid nad Indias Pandžabi osariigi uut pealinna Chandīgarhi. Drew on olnud RIBA nõukogu liige 1964–1970 ja 1971–1974 ning Architectural Associationi president aastail 1969–1970. Jane Drew sõprade seas olid ka arhitekt Alvar Aalto ja ehitusinsener Ove Arup. Drew abikaasa Max Fry jäi pensionile 1973. aastal, Drew jätkas tööd tegevarhitektina kuni 1979. aastani. Max Fry suri 1987. aastal. Jane Drew elas 85 aasta vanuseni ja suri 1996. aastal vähki. Seitse kuud enne oma surma ülendati Jane Drew Briti impeeriumi ordu dame commander'iks. 1961 – Massachusettsi tehnoloogiainstituudi Beamis Professor 1966 – Nigeeria Ibadani ülikooli audoktor (Hon LL.D) 1970 – Harvardi ülikooli külalisprofessor 1973 – Milton Keynesi Avatud ülikooli audoktor (Honorary Doctorate) 1976 – Utah' ülikooli Bicentennial Professor 1978 – Ameerika Arhitektide Instituudi auliige (Honorary Fellow) 1987 – Newcastle’i ülikooli audoktor (Honorary Dlitt) 1994 – Johannesburgi University of the Witwatersrandi audoktor (Honorary DArch) 1996 – Briti Impeeriumi ordu dame commander (DBE)
Arup & Arup Ltd

Arup & Arup Ltd oli inseneri- ja ehitusteenuseid osutav ettevõte Suurbritannias Londonis. Ettevõtte asutas 1938. aastal taani päritolu ehitusinsener Ove Arup koos oma onupoja Arne Arupiga ja see eksisteeris kuni 1946. aastani. Selle ettevõtte põhjal asutas Ove Arup samal aastal uue ettevõtte Arup. Ettevõttes töötas ka inglise ehitusinsener Ronald Jenkins. Ove Arup. Lubetkin and Tecton engineering-timelines.com (inglise keeles)
Kingsgate'i sild

Kingsgate'i sild (inglise keeles Kingsgate Bridge) on Inglismaal Durhamis asuv raudbetoonist jalgsild üle Weari jõe. Silla projekteeris 1963. aastal Ove Arup ja selle ehitas Durhami ülikool. Sild valmis 1965 ja avati 1966. Arupiga seostatakse totaalse arhitektuuri mõistet. Selles on ühendatud nii objekti arhitektuuriline kujundus kui insenerilahendus. Arupi enese hinnangul vastas just Kingsgate'i sild tema maailmavaatele kõige paremini. Kingsgate'i sild on jäikraamsild, keskmise ava sille on 31 m. Silla kumbagi otsa toetavad kaks V-kujuliselt paiknevat jalga, mis kummagi V-tähe alusel maha toetuvad. Selle ehitamine oli ebatavaline. Silla kaks poolt ehitati valmis kaldal paralleelselt jõega, seejärel pöörati need jõega risti ja ühendati teineteise külge pronksist liidestega. Kingsgate'i sild arvati 1998. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks. 16. aprillil 2003, Arupi 108. sünniaastapäeval paigaldati silla Dunelm House'i poolsesse otsa Ove Arupi pronksbüst. Büsti valmistas 1987 Diana Brandenburger ja selle avas Arupi tütar Karin Perry. Büst varastati 2006. aasta suvel. 2011. aasta septembris avati silla küljel büsti koopia, mis polnud enam pronksist. Images of England (inglise keeles) Vaadatud 24. aprillil 2012 Kingsgate Footbridge structurae.de (inglise keeles) World-renowned engineer Sir Ove Arup honoured with unveiling of new bust 28. september 2011 (inglise keeles) Vaadatud 24. aprillil 2012 Kingsgate Bridge[alaline kõdulink] English Heritage (inglise keeles) Statue thieves Arup to no good, The Northern Echo, 6. november 2006 (inglise keeles)  Kingsgate'i sild – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sinirind

Sinirind (Luscinia svecica) on lind värvuliste seltsist. Sinirinnal on kaks alamliiki: luha-sinirind (L. svecica cyanecula) ja tundra-sinirind (L. svecica svecica). Sinirind andmebaasis eElurikkus
Uldis Vazdiks

Uldis Vazdiks (27. mai 1941 Riia – 5. mai 2006 Riia) oli läti näitleja. 1959. aastal asus Uldis Vazdiks õppima Läti Riikliku Konservatooriumi Teatriteaduskonda. 1960. aastal lahkus ta sealt ja läks üle Läti Kunstiteatri õppestuudiosse, mille lõpetas 1962. aastal. Seejärel töötas Läti Kunstiteatris. Alates 1963. aastast mängis ta paljudes filmides. Uldis Vazdiks mängis filmis "Viimne reliikvia" Siimu rolli. 1972. aastal valminud Tallinnfilmi filmis "Maaletulek" mängis ta meremees Juhani rolli. Tema vanemad olid näitlejad Hermanis Vazdiks ja Vilma Lasmane. Uldis Vazdiksi õde Ilze Vazdika on samuti näitleja. Uldis Vazdiks andmebaasis IMDb Uldis Vazdiks kinopoisk.ru andmebaasis
Dekreet

Dekreet on riigipea või valitsuse poolt antud seadus. Seaduste andmise õiguse sai ajutine valitsus tagantjärele 24. novembril 1918 (Ajutised administratiivseadused olid vastu võetud juba 19. novembril 1918). Ka 4. juunil 1919 vastu võetud Eesti vabariigi valitsemise ajutine kord andis Vabariigi Valitsusele õiguse Asutava Kogu ja Seadusandliku Delegatsiooni istungite vaheaegadel seadusi vastu võtta. See õigus säilis ka Konstantin Pätsi esimesel valitsusel kuni 1. novembrini 1921 (RT 1921, 101, 192). 1932. aasta detsembris andis V Riigikogu volitusseadusega Vabariigi Valitsusele õiguse dekreete anda. Uuesti sai Riigivanem seaduste andmise õiguse dekreedina 24. jaanuaril 1934 jõustunud põhiseadusega. Aastail 1935 ja 1936 toimus kogu seadusandlus (ka riigieelarvete andmine) ainult dekreedi teel. Kuni 1937. aastani esitati dekreedid ametis oleva V Riigikogu juhatusele. Vabariigi Presidendi dekreetide andmise õiguse Riigikogu istungjärkude vaheajal sätestas ka 1938. aasta põhiseadus. 1992. aasta põhiseadus sätestab riigipea dekreediõiguse seadluse nime all PS §§ 109-110-s. Tegemist on piiratud nn hädadekreedi andmise õigusega – seadluse võib välja anda juhul, kui Riigikogu ei saa kokku tulla ning esineb edasilükkamatu riiklik vajadus. Seadlusele peavad andma kaasallkirja Riigikogu esimees ja peaminister, kuid Riigikohus on selgitanud, et nende osa piirdub allkirjastamisega. PS sätteid seadlusandlusõigusest täpsustavad Vabariigi Presidendi töökorra seaduse §§ 14–17. Nõukogude Venemaal ja seejärel Nõukogude Liidus reguleeriti sünnituspuhkust, vööndiaega jm valitsuse (Rahvakomissaride Nõukogu, Ministrite Nõukogu) dekreetidega. Eesti NSV-s nimetati dekreediks vene keele eeskujul sünnituspuhkust (dekreetpuhkus). Levinud oli väljend dekreeti minema ehk sünnituspuhkusele minema. Eesti NSV-s nimetati dekreediajaks ka Moskva aega ehk vööndiaega. "Riigikohtu otsus III-4/A-4/94". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2021. Vaadatud 2. juulil 2022. Vt näiteks Rahvakomissaride Nõukogu dekreet vööndiaja sisseviimise kohta Nõukogude Venemaal (vene keeles) U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M). Lk 107 Johannes Klesment. Dekreet. Uus Eesti, 17. jaanuar 1939, nr 16, lk 4. Johannes Klesment. Kuidas saabub seadus. Politseileht, 20. märts 1939, lk 108–112 *[1]; 4. aprill 1939, nr 6, lk 144–146 *[2]; 18. aprill 1939, nr 7, lk 173–176 *[3]; 20. juuni 1939, nr 11/12, lk 262–264 *[4]; 19. juuli 1939, nr 13, lk 297–299 *[5]
Taime tänav

Taime tänav on tänav Tallinnas, Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis. Taime tänav saab alguse raudteeäärsest ristmikust Heina tänavaga. Taime 2 juures hargneb Taime tänavast sellega paralleelne Orase tänav. Edasi ületab Taime tänav Ristiku tänava ning lõpeb ristudes Aru tänavaga, teisele poole ristmikku jääb Sõle Spordikeskuse staadion. Tänaval paiknevad valdavalt väikesed, keskse trepikoja ja peegelkompositsiooniga kahekorruselised kortermajad, mõnigi neist on ajastule iseloomulik kivist trepikojaga puumaja; erandina asub Taime ja Ristiku tänava nurgal aadressil Taime 15 kolmekorruseline 12 korteriga elamu. Majade juurde kuuluvail kruntidel on kõrg- ja madalhaljastus, sagedased on viljapuud, lillepeenrad ja laste mängunurgad. Taime tänav 20 asuvas paviljonis tegutses pikka aega Taime pood, praegu asub seal trükikoda. Lähimad ühistranspordi peatused jäävad Kolde puiesteele ja Ristiku tänavale. Taime 27 asub Taime Lasteaed. Pelgulinna ehitusmääruse järgi on Taime tänav miljööväärtuslik hoonestusala, kus uushoonestus tuleb kavandada lahtise hoonestusviisina ning tühjadele kruntidele ehitamisel tuleb arvestada kõrvalkruntidel paiknevate hoonete ehitusjoonega. Taime tänava hooned võeti vastu 26. oktoobril 1932 koos ümberkaudsete Muru (Auna), Orase, Söödi, ja Aru tänava majadega. Siiski oli hoonestus Taime tänaval veel 1930. aastate lõpus hõre. Tallinna linnavalitsuse korraldus "Taime tn 7 kinnistu detailplaneeringu koostamise algatamine", märts 2006 (vaadatud 10. septembril 2011) Tallinna linnavalitsuse korraldus "Taime tn 7 kinnistu detailplaneeringu kehtestamine Põhja-Tallinnas", 11. juuni 2008 (vaadatud 10. septembril 2011) Pelgulinna miljöö 1930. aastate lõpus, Tallinn.ee (vaadatud 10. septembril 2011)
Ivan Viskovatõi

Ivan Mihhailovitš Viskovatõi (hukatud 25. juulil 1570 Moskvas) oli Vene tsaaririigi diplomaat ja poliitik, "valitud raada" liige, saadikute prikaasi djakk. Vene-Liivi sõja ajal 1558. aasta mais, pidas Viskovatõi koos Aleksei Adaševiga läbirääkimisi Vene vägedele alistunud Narva linna esindajatega. Viskovatõi sattus tsaari Ivan Julma ebasoosingusse ja hukati Moskvas. Maljuta Skuratov lõikas ära tema nina ja teised opritšnikud tükeldasid tema keha. Isabel De Madariaga: Ivan the Terrible Yale University Press 2006, lk. 258 ISBN 0300119739
Avenüü

See artikkel räägib üldmõistest. Ajakirja kohta vaata artiklit Avenüü (ajakiri). Avenüü (harvem, eelkõige Venemaa kontekstis ka prospekt) on lai sirge tänav, mis on tihti ka puudega palistatud (puiestee). Ristplaneeringuga linnades nimetatakse vahel ühes suunas kulgevaid tänavaid tänavateks ja nendega ristuvaid tänavaid avenüüdeks. Nii kulgevad New Yorgis Manhattani linnajaos avenüüd edelast kirdesse, tänavad aga loode- ja kagussuunaliselt.
Oktjabrskoje rajoon

Oktjabrskoje rajoon on haldusüksus Venemaal Handi-Mansimaal. Rajooni halduskeskus on Oktjabrskoje. Rajoon jaguneb 12 omavalitsuseks: Andra linnaasundus Oktjabrskoje linnaasundus Priobje linnaasundus Talinka linnaasundus Bolšije Leuši külaasundus Kamennoje külaasundus Karõmkarõ külaasundus Malõi Atlõmi külaasundus Peregrjobnoje külaasundus Sergino külaasundus Šerkalõ külaasundus Unjugani külaasundus Q126684906 Oktjabrskoje rajooni koduleht
SRÜ Terrorismivastane Keskus

SRÜ Terrorismivastane keskus on 2000. aastal moodustatud Sõltumatute Riikide Ühenduse liikmesriikide terrorismivastase tegevuse koordineerimisasutus. SRÜ TVK on 50% ulatuses Venemaa finantseerimisel ja TVK juhiks on selle keskuse tegevusaja jooksul määratud Venemaa esindajad. TVK keskus asub Venemaal Moskvas, Iljinka tänaval ja filiaal asub ka alates 2011. aastast Kõrgõzstani pealinnas Biškekis. TVK isikkoosseis on 60 ametnikku. SRÜ TVK juht on Venemaa Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse ülema asetäitja ja Venemaa Rahvusliku Terrorismivastase keskuse ülem. 2000–2006, kindralpolkovnik Boriss Mõlnikov 2006– miilitsa kindralpolkovnik (2011. aastast politsei kindralpolkovnik) Andrei Petrovitš Novikov SRÜ TVK ülemal on kolm asetäitjat: SRÜ Ministrite Nõukogu, SRÜ Kaitseministrite Nõukogu ja SRÜ Piirivalvevägede juhatajate nõukogu poolt ja SRÜ TVK juht, tema 1. asetäitja ja asetäitjad ei tohi vastavalt põhikirjale ühe riigi kodanikud. SRÜ Terrorismivastase keskuse koosseisus on: Koordineerimis ja operatiivosakond, mis tegeleb SRÜ liikmesriikide kompetentsete riigiasutuste tegevuse tagamisega rahvusvahelise terrorismi ja muude ekstremismiilmingutega. Põhiülesanne on riikidevaheliste ühiste terrorismivastaste operatsioonide koordineerimine. Tegeleb ka terrorismis süüdistatavate isikute tagaotsimisega. Osakond tegeleb ka liikmesriikide asutuste töötajate ettevalmistamisega Venemaa FSB Eriotstarbelise Keskuse instruktorite poolt. Situatsioonianalüüsi osakond, mis tegeleb ohuhinnangute koostamiste ja nendele adekvaatsete vastuaktsioonide kavandamisega. Osakond valmistab ette SRÜ riigipeade nõukogule ettepanekuid koostöö arengusuundade kohta. Osakond tegeleb olukorra analüüsiga, mitte ainult SRÜ riikide territooriumil vaid ka teistes riikides ning koostab andmebaase rahvusvahelistest terroriorganisatsioonidest, nende liikmetest, organisatsioonist ja toetajaliikmetest (vaata Terroriorganisatsioonide loend). SRÜ TVK Kesk-Aasia jaoskond Biškekis. SRÜ TVK Teaduslik Konsultatsiooninõukogu, mille juht on Venemaa FSB esindaja. Официальный сайт Антитеррористического Центра СНГ, SRÜ TVK koduleht
Ingrīda Andriņa

Ingrīda Andriņa (23. juuni 1944 Riia – 17. september 2015 Riia) oli läti näitleja. Andriņa lõpetas 1967. aastal Moskvas Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi näitekunsti teaduskonna ja asus tööle Läti Rahvusteatrisse. Alates 2001. aastast töötas ta samas teatris rollilepinguga näitlejana. Ta mängis alates 1966. aastast paljudes filmides, sealhulgas filmis "Viimne reliikvia" Agnese rolli. Ingrīda Andriņa on maetud Riia metsakalmistule. "Suri "Viimses reliikvias" Agnest kehastanud näitleja Ingrīda Andriņa" ERR menu, 17. september 2015 Ingrīda Andriņa andmebaasis IMDb Ingrīda Andriņa kinopoisk.ru kodulehel Ingrīda Andriņa kino-teatr.ru kodulehel Negaidīti mūžībā aizgājusi aktrise Ingrīda Andriņa Nekroloog Läti Rahvusteatri veebisaidil (läti keeles)
Transvestiit

Transvestiit ehk ristiriietuja on inimene, kes tahab aeg-ajalt riietuda endast erineva soo tüüpilistesse riietesse ja võtta omaks mõningaid osi vastassugupoole soorollist, kuid on rahul oma sünnil määratud sooga. Sõna "transvestiit" peetakse ajaloolise kasutuse tõttu mõnes kontekstis hinnanguliseks ja solvavaks, mistõttu on inglise keeles kasutusele võetud neutraalsem väljend cross-dresser ('ristiriietuja'). Ristiriietuja võib oma seksuaalsete eelistuste poolest olla nii homo-, bi- kui ka heteroseksuaalne. Drag queen Transsoolisus Androgüün "Sõnastik". Eesti LGBT Ühing. Vaadatud 24. augustil 2023. Ristiriietuja (inglise k. cross-dresser): inimene, kes võtab (aeg-ajalt) üle mõned teise soo elemendid (riietumine, käitumismaneerid, kosmeetika jne), kuid on rahul oma sünnil määratud sooga. Safe Spaces: Making Schools and Communities Welcoming to LGBT Youth (inglise). 2011. ISBN 978-0-313-39368-6. Cross-dresser/cross-dressing. (1) The most neutral word to describe a person who dresses, at least partially or part of the time, and for any number of reasons, in clothing associated with another gender within a particular society. Carries no implications of 'usual' gender appearance, or sexual orientation. Has replaced transvestite, which is outdated, problematic, and generally offensive since it was historically used to diagnose medical/mental health disorders.
Joachim Friedrich von Mansfeld

Krahv Joachim Friedrich von Mansfeld-Vorderort (af Mansfelt; 19. aprill 1581 – 29. aprill 1623 Friedeburg) oli saksa päritolu Rootsi väejuht. Krahv Mansfeld võttis Rootsi väejuhina Liivimaal osa Poola-Rootsi sõjast (1600–1611). Talle kuulusid Saale jõe äärsed Friedeburgi (1604) ja Pfützthali mõis tänapäeva Saksi-Anhaltis. Krahv Mansfeld on maetud Friedeburgi kirikusse. Friedeburg rittergut
Bulvar

Bulvar on lai puiestee, tihtipeale jõe või mere kaldal. Sageli nimetatakse bulvariteks ringtänavaid. Enamasti jaotuvad bulvarid mitmeks eri kiirusega sõidurajaks, millest äärmised rajad on eraldatud. Sõna bulvar pärineb prantsuskeelsest sõnast boulevard, mida mainiti esimest korda 1435. aastal kujul boloard. Kõige sagedamini seostataksegi bulvareid just Prantsusmaa, eriti Pariisiga. Tänapäevasel kujul said Pariisi bulvarid alguse 1853-70, kui linnaarhitekt Georges-Eugène Haussmann Teise Prantsuse Keisririigi aastail Pariisi ümber kujundas. Paljud Pariisi bulvarid asendasid vanu linnamüüre; kokkuvõttes moodustavad need ringi linnasüdame ümber, vastandina sellest kiirtena lähtuvatele avenüüdele. Saksamaa tuntuimateks bulvariteks on nimetatud Unter den Lindenit Lääne- ja Karl-Marx-Alleed Ida-Berliinis. Haljasala
Ladyboy

Ladyboy ehk kathoey (tai keeles กะเทย) on nimetus, mida kasutatakse Tai ja muude Kagu-Aasia riikide transseksuaalide, transsooliste ning transvestiitide kohta. Ladyboy on sündinud mehena, kuid on teinud endale naise välimuse, kannab naiselikke riideid ja identifitseerib end naisena. Soo vahetamiseks on ladyboy'd sageli läbinud kirurgilisi ja meditsiinilisi protseduure, näiteks hormooniteraapiat, rindade, suguelundite jm kehaosade operatsioone. Seksuaalse sättumuse järgi eelistavad ladyboy'd mehi. Mõiste ladyboy on rohkem kasutusel Aasia maades, mujal tuntakse ka nimetusi ladyman ja shemale. Mitmes Aasia riigis, eriti Tais, on ladyboy'd osa kultuurist. Nad tegutsevad meelelahutustööstuses, prostituutide, modellidena või mõnel teisel ametikohal.
Esplanaad

Esplanaad tähistab kaht omavahel seotud mõistet: sõjanduses on esplanaad kindlustusvööndi kõige välimisest muldvallist glassiist väljapoole jääv ala; maastikuarhitektuuris on esplanaad lai tänav keskel asuva puiesteega, või ka lai pikergune haljasala kahe alleekompositsiooni vahel või sirge puiestee, mis on rajatud kunagise kindlustusesplanaadi alale. Esplanaadi on tänav Pärnus Esplanāde on Daugavpilsi osa Tallinna haljastuse arengukava, jõustus 1. jaanuaril 2005