laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kohtla-Järve Põlevkivimuuseum

Kohtla-Järve Põlevkivimuuseum on muuseum Kohtla-Järvel, mis tutvustab külastajatele põlevkivi kui maavara tekkimise ja kasutamise ajalugu ning tänapäeva. Muuseum asutati 31. märtsil 1966. Tegemist on selle valdkonna ainukese muuseumiga maailmas. Kuni 1999. aasta kevadeni asus muuseum Kohtla-Järve vanalinnas, endises Põlevkivi Tööstuse kontorihoones. Aastal 1998, kui Kohtla-Järve linnavalitsus võttis muuseumi riigilt üle (s.t haridusministeerium lõpetas muuseumi tegevuse finantseerimise), võeti vastu ka otsus selle üleviimiseks linnavalitsuse hoonesse. Ajutiste näituste korraldamiseks on Põlevkivimuuseumil kasutada avar linnavalitsuse fuajee. Uues asukohas avati 1999. aastal uus püsiekspositsioon, mis oli muuseumi ajaloos kolmas. 2006. aastal koliti taas ning alates 4. maist 2007 asub Põlevkivimuuseum Kukruse alevikus aadressil Lehe 10a. Uus asukoht oli sümboolne, sest just Kukrusel alustati 1916. aastal põlevkivi tööstuslikku kaevandamist. Ühtlasi oli muuseum Kukrusel Tallinna–Narva maantee lähedal. Muuseum tegutses Kukrusel kuni 31. augustini 2016. Siis koliti taas Kohtla-Järve linna aadressile Tuuslari 22. Pärast remonti avati (põlevkivitööstuse ajaloo) püsiekspositsioon ja (kunsti) püsinäitus 2019. aasta juunis. Alates 1. oktoobrist 2006 koondati Kohtla-Järve Põlevkivimuuseumi nime alla mitu seni eraldi tegutsenud näituste korraldamisega tegelenud üksust: Kohtla-Järve Põlevkivimuuseumi Valge Saal (Tuuslari 18a), mille põhiülesanne on ajutiste kunstinäituste korraldamine. Samas hoones tegutseb ka VM Virtuaalne filiaal, toimuvad kontserdid, loengud, seminarid, vastuvõtud jne, ning näidatakse filme; Vene Muuseumi Virtuaalne filiaal, mille põhiülesanne on virtuaalsete ekskursioonide korraldamine. Praegu on videoteegis üle 50 ühiku Vene Muuseumi materjalidega Vene ja maailma kunstipärandist. Oktoobrist 2006 hakati valmis-programme eesti keelde tõlkima ning samas on alustatud kontaktiotsinguid teiste Euroopa muuseumidega videoteegi täiendamiseks ja koostöö tegemiseks. Tehakse koostööd linna koolidega ning koolide kunsti- ja infotehnoloogia õpetajatega. Muuseumi kogudes on üle 27 000 museaali, sealhulgas enam kui 900 kunstiteost, millest vanimad pärinevad 1920. aastatest. 2006. aasta mais hakati fonde digiteerima. 2007. aastal hakati looma digitaalset kogude andmebaasi ja ühtlasi loodi Põlevkivimuuseumi koduleht. Kohtla Kaevanduspark-muuseum Eesti muuseumite loend Denes Kattago. Põlevkivimuuseum taasavatakse Kukrusel Õhtuleht, 3. mai 2007. Muuseumist Põlevkivimuuseumi kodulehel. Kohtla-Järve Põlevkivimuuseumi koduleht Irina Kiviselg. Põlevkivimuuseumi viimane päev Kukrusel Põhjarannik, 3. september 2016
Iājuddīn Āhmed

Iājuddīn Āhmed (bengali ইয়াজউদ্দিন আহম্মেদ; 1. veebruar 1931 – 10. detsember 2012) oli Bangladeshi poliitik. Ta oli Bangladeshi president 6. septembrist 2002 kuni 12. veebruarini 2009. Ta sündis Munshiganji ringkonnas Bengalis.
Yayi Boni

Yayi Boni (sündinud 1. juulil 1951) on Benini pankur ja poliitik, kes oli 6. aprillist 2006 kuni 6. aprillini 2016 Benini president. 29. jaanuarist 2012 – jaanuarini 2013 oli ta ühtlasi ka Aafrika Liidu esimees. Ta sündis Borgou departemangus Tchaourous. Septembris 2021 kohtusid Cotonou Marina palees poliitilised liitlased Patrice Talon ja Thomas Boni Yayi, kellest on saanud lähedased vaenlased. Selle tête-à-tête kohtumise ajal esitas Thomas Boni Yayi Patrice Talonile rea ettepanekuid ja taotlusi, mis olid seotud eelkõige "poliitiliste kinnipeetavate" vabastamisega.
Holmium

Holmium (sümbol Ho) on keemiline element järjekorranumbriga 67. Holmiumi avastas Rootsi keemik Per Teodor Cleve. Tal on 1 stabiilne isotoop massiarvuga 165. Omadustelt on holmium lantanoid ja sellisena haruldane muldmetall. Tema tihedus normaaltingimustel on 8,8 g/cm³ ja sulamistemperatuur on 1470 Celsiuse kraadi.
Haris Silajdžić

Haris Silajdžić (sündinud 1. septembril 1945) on Bosnia ja Hertsegoviina poliitik. 6. novembrist 2006 kuni 10. novembrini 2010 oli ta Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri bosnia moslemist liige. Ta oli presidentuuri esimees 7. märtsist kuni 6. novembrini 2008 ja 6. märtsist 10. novembrini 2010. Aastatel 1993–1996 oli ta Bosnia ja Hertsegoviina valitsusjuht.
Nebojša Radmanović

Nebojša Radmanović (sündinud 1. oktoobril 1949 Gračanicas) on Bosnia ja Hertsegoviina poliitik, endine Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri liige. Ta oli alates 6. novembrist 2006 kuni 17. novembrini 2014 Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri serblasest liige. 2010. aastal valiti ta presidentuuri uueks ametiajaks. Ta oli presidentuuri esimees 6. novembrist 2006 kuni 6. juulini 2007, 6. novembrist 2008 kuni 6. juulini 2009, 10. novembrist 2010 kuni 10. juulini 2011 ja 10. novembrist 2012 kuni 10. juulini 2013.
Željko Komšić

Željko Komšić (sündinud 20. jaanuaril 1964 Sarajevos) on Bosnia ja Hertsegoviina poliitik, Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri liige (2006–2014 ning aastast 2018). Ta on Bosnia ja Hertsegoviina presidentuuri horvaadist liige alates 6. novembrist 2006. 2010. aastal valiti ta presidentuuri liikmeks teiseks ametiajaks ja 2018. aastal kolmandaks ametiajaks. 2014–2018 oli ta Esindajatekoja (parlamendi) liige. Ta on olnud presidentuuri esimees 6. juulist 2007 kuni 7. märtsini 2008, 6. juulist 2009 kuni 6. märtsini 2010, 10. juulist 2011 kuni 10. märtsini 2012, 10. juulist 2013 kuni 10. märtsini 2014, 20. juulist 2019 kuni 20. märtsini 2020, 20. juulist 2021 kuni 20 märtsini 2022 ning alates 16. juulist 2023.
Festus Mogae

Festus Gontebanye Mogae (sündinud 21. augustil 1939) on Botswana poliitik. Aastatel 1998–2008 oli ta Botswana president, enne seda oli ta 6 aastat olnud Botswana asepresident.
Pierre Nkurunziza

Pierre Nkurunziza (18. detsember 1963 Bujumbura – 8. juuni 2020 Karuzi) oli Burundi poliitik. Ta oli alates 2005. aastast kuni surmani Burundi president.
Ligue 1

Ligue 1 (ametlik nimi sponsorite tõttu Ligue 1 Uber Eats) on Prantsusmaa jalgpalli kõrgliiga. 1932. aastast on selle võitja ametlikult Prantsusmaa meister. Aastail 1932–2002 kandis nime Division 1 (D1). Ligue 1 on üks Euroopa viiest suurliigast (veel Premier League, Primera División, Serie A ja Bundesliga), kuid tõusis nende sekka alles 20. sajandi viimasel kolmandikul. Liiga on ajaloo jooksul võitnud kokku 19 klubi. Kõige edukam on 11 tiitlivõiduga Paris Saint-Germain. Kümme korda on võitnud Saint-Étienne, üheksa korda Marseille ning kaheksa korda Monaco ja Nantes. Hooaeg 2022/23 oli viimane hooaeg, mil liigas mängib 20 klubi. Seejärel vähenes liigas osalevate klubide arv 18-ni. Ligue 1 2023–24 hooajal mängivad liigas järgmised 18 klubi: Ametlik koduleht
Osmium

Osmium (sümbol Os) on keemiline element järjekorranumbriga 76. Ta esineb looduses 7 isotoobina, massiarvudega 184, 186, 187, 188, 189, 190 ja 192. Omadustelt on osmium plaatinametall ja sellisena väärismetall. Ta on hõbedane, kõva ja habras tahke aine, mille tihedus 22,65 g/cm³ on mõõtmistäpsuse piires võrdne iriidiumi omaga, ja üks neist on tihedaim lihtaine ja metall. Osmiumi sulamistemperatuur on 3033 °C. Osmiumi nimetus tuleneb sellest, et ta haiseb. Ta on seega ainuke metall, millel on lõhn. Nimelt reageerib osmium juba toatemperatuuril ja eriti kuumutamisel õhuhapnikuga, moodustades osmiumtetraoksiidi. See on kergesti lenduv tahke aine, keemistemperatuuriga 130 Celsiuse kraadi, mis on keemiliselt aktiivne ja mürgine, kahjustades kopse ja silmi, isegi selliste kontsentratsioonide puhul, mis on liiga väikesed lõhna tajumiseks.
Kärla Põhikool

Kärla Põhikool on põhikool Saare maakonnas Saaremaa vallas Kärlal. Kooli aadress on Kooli 4, Kärla. Kärlal avati ministeeriumikool 1910. aastal. 1912. aastal valmis ka koolimaja. 1919. aastal nimetati kool Kärla 6-klassiliseks Algkooliks ja 1944. aastal Kärla Mittetäielikuks Keskkooliks. 1951. aastal liideti kooliga vene algkool, mis suleti 1958. aastal. 1961. aastal muudeti kool 8-klassiliseks ja 1988. aastal 9-klassiliseks. 1992. aastast on kooli nimi Kärla Põhikool. Madis Ling – Kärla Ministeeriumikooli juhataja Jaakob Tarkpea – Kärla 6-klassilise Algkooli juhataja Johannes Nääb – Kärla 6-klassilise Algkooli juhataja 1934–1944 Oskar Sõmmer 1945–1946 Johannes Arela 1946–1952 Linda Otsa (Saarlaid) 1952–1953 Heino Kadak 1953–1956 Erna Mets (Ristkok) 1956–1959 Maret Johanson (Kuprijanova) 1959–1963 Endel Noor 1963–1988 Peep Lango 1988–1989 Mahta Aksalu 1989–2010 Tõnu Toon 2010–2011 Uku Vilson 2011–2018 Jaan Lember 2018–... Sirje Ellermaa Kooli ajalugu. Kärla Põhikooli veebisait. Kärla Põhikooli veebisait Pilt
Parika järv

Parika järv on kaitsealune looduslik järv Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Aimla ja Kuhjavere külas. Järv asub Kolga-Jaanist 10 km edela pool Parika rabas. Parika järv on Võrtsjärve nõos asuv liigestatud kaldajoonega loode-edela suunas piklik madal rabajärv, mille suurim sügavus ilma lendmudata on 1,6 m. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järve kaldad on õõtsikulised. Järv oli 1953. aastal 120 ha suur (enne maaparandustöid ümbruskonnas 20. sajandi alul suurem ja sügavam), asub merepinnast 43,7 m kõrgusel. Järv on soostumas, tänapäeval on järv jaotunud kaheks. Järv koos ümbritseva raba ja naaberjärvedega on kaitse all Parika looduskaitseala koosseisus. Järvest saab alguse Adula oja. Parika looduskaitseala Parika Väikejärv Parika Pühajärv Parika raba Adula oja Parika järv VEE2074900 Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 01.10.2016) Parika järv VEE2074920 Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 01.10.2016) Parika järv keskkonnaportaalis Adula oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 01.10.2016) Parika järv VEE2074900 Eesti looduse infosüsteemis Parika järv VEE2074920 Eesti looduse infosüsteemis Parika kolmas järv VEE2074921 Eesti looduse infosüsteemis Parika järv VEE2074900 keskkonnaportaalis Parika järv VEE2074920 keskkonnaportaalis Parika kolmas järv VEE2074921 keskkonnaportaalis
Karujärv

Karujärv (ka Saaremaa Karujärv, Järumetsa järv, Järvemetsa järv) on järv Saaremaal Saaremaa vallas, asub Kärla alevikust 4,5 km loodes. Karujärv on 346 ha suurune (saartega 350 ha), suurim sügavus küündib 6 meetrini ja järv on merepinnast 32,2 m kõrgusel. Kaldajoon on hästi liigestatud, järvel on viis saart. Karujärves leidub rikkalikult jõevähki, samuti on ta suhteliselt liigirikas kalastiku poolest, järves leidub ahvenat, haugi, säinast, roosärge, linaskit, siiga ja võldast. Karujärv on oma liivase rannajoone tõttu hinnatud puhke- ja supluskoht. Nõukogude ajal oli järv lennuväe harjutuspolügooniks. Järves leidub seetõttu lõhkemata lennukipomme. Karujärve Karujärvest on leitud hulgaliselt lennukipomme, ERR, 8. september 2010
Kuke peakraav

Kuke peakraav (ka Kuke jõgi, Kuke oja, ülemjooksul Koigi-Kuke peakraav) on vooluveekogu Ida-Saaremaal. Peakraavi lähe asub Väkra külas Kuivastu–Kuressaare teest 2 km kagus. Keskjooksul läbib jõgi Koigi järve lõunaosa. Peakraavis leidub arvukalt haugi, võrdlemisi arvukalt lutsu ning vähesel arvul ahvenat, ogalikku ja särge. Peakraavil on mitu aastat peetud särjepüüdmise võistlusi. 2013. aastal lammutati peakraavil asuv sild ja ehitati asemele uus. Vana sild oli ehitatud 1962. aastal. 2014. aasta talvel puhastati peakraavi suudmeala setetest ja pilliroost. Kuke peakraav keskkonnaportaalis (vaadatud 28.05.2015) Kuke jõel hakatakse võistu särge püüdma. Saarte Hääl, 10. aprill 2015. Laimjala Kuke jõgi saab uue silla. Saarte Hääl, 7. mai 2013. Kuke oja sai puhtaks. Saarte Hääl, 15. märts 2014.
Koigi soostik

Koigi soostik on mitmelaamaline raba Saare maakonnas Saaremaa valla maadel. Raba pindala on 39,8 km². Koigi raba on oluline põhjaveekihtide toitja Ida-Saaremaal. Seal esinevad piiratud alal kõik soode liigid (madalsoo, siirdesoo ja raba), mistõttu on see piirkond eriti väärtuslik objekt Lääne-Eesti soostumisprotsesside uurimisel. Seetõttu on ehitatud looduse õpperada, mis aitab eksponeerida seda loodusturistidele huvi pakkuvat vaatamisväärsust. Rada on ehitatud metallplaatidest ja paigaldatud on kolm vaatetorni kõrgustega 4, 7 ja 10 m. Kuna rabasse maitsi liikuvate masinatega ei pääse, paigaldati vaatetornid helikopteriga. Raba lõunaosa läbib Koigi, Kurdla ja Kuke kraav. Rabas on Koigi Pikkjärv, Koigi Ümmargune järv, Koigi järv ja Naistejärv. 7-meetrine vaatetorn Koigi soostikus Õppe- ja matkarada Soosaarel kasvab mänd Metallist rada Koigi soos http://www.eestiturism.ee/new/?a=view&id=879[alaline kõdulink]
Erbium

Erbium (sümbol Er) on keemiline element järjekorranumbriga 68. Tal on 6 stabiilset isotoopi massiarvudega 162, 164, 166, 167, 168 ja 170. Omadustelt on erbium lantanoid ja sellisena haruldane muldmetall. Tema tihedus normaaltingimustel on 9,07 g/cm³ ja sulamistemperatuur on 1522 Celsiuse kraadi.
Porkuni Kool

Porkuni Kool on riigi omanduses olev üldhariduskool hariduslike erivajadustega lastele Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Porkunis. Kool asub aadressil Porkuni, Ilumäe tee 6. Kooli tegevuse eesmärk on kerge, mõõduka ning raske intellekti- ja liitpuuetega laste ja noorte ettevalmistus võimalikult iseseisvaks eluks. Porkuni Kooli eelkäijaks on 1866. aastal asutatud Vändra kurttummade kool, mis sai 1. jaanuaril 1920 Eesti Vabariigis riigikooli staatuse. 15. mail 1924 anti Porkuni mõis (hooned koos ligi 200 ha maaga) üle Riigi Kurttummade Koolile. 11. jaanuar 1925 on tänase Porkuni Kooli sünnipäevaks: Porkunis toimus kooli pidulik avamine, millele oli eelnenud Porkuni mõisa hoonete ümberehitus ja kolimine Vändrast Porkunisse. 1968. aastal sai kooli nimeks Porkuni Eriinternaatkool. 1991. aastal sai kooli nimeks Porkuni Kurtide Kool. 2000. aastast alates on kooli nimi Porkuni Kool. 1. septembril 2011 toimus avaaktus vastvalminud koolihoones, mille ehitamist alustati 24.04.2010. Vändra kurttummade kool Tallinna Heleni Kool (Tallinna Kurtide Kool) Tartu Hiie Kool Kurtide laste õpetamise ajaloost Eestis. Eesti Kurtide Liidu veebisait. Tammiksaar, Tiiu. Porkuni kool 85. Tamsalu Ajaleht, nr 1, jaanuar 2010. Kooli koduleht Margitta Otsmaa. Porkuni kooli uuele hoonele pandi nurgakivi, err.ee, 4. august 2010 Kurtide laste õpetamise ajaloost Eestis
Maidla jõgi

Maidla jõgi (ka Ääsmäe-Maidla peakraav) on jõgi Harju maakonnas, Keila jõe vasakpoolne lisajõgi. Maidla jõgi saab alguse Rabivere raba loodeservast Hagerist kagus ja suubub Keila jõkke 25,6 km enne suuet. Jõe pikkus on 23,1 km ja valgla pindala 78,8 km². Maidla jõgi keskkonnaportaalis
Keila juga

Keila juga on juga Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Keila-Joa alevikus. Keila juga asub Keila jõel. See on tekkinud paika, kus jõgi jõuab Keila-Joa klindilaheni. See on 6 m kõrgune ja 60...70 m laiune ning on Eesti jugadest võimsuselt Narva ja Jägala joa järel kolmas. Joaastangus paljanduvad ülemises osas Kunda lademe lubjakivid. Alumise osa moodustab Hunnebergi lademe glaukoniitliivakivi. Keila juga 2016 Keila juga Keila juga 2008 Keila juga 19. sajandil Keila juga aprillis 2010 Keila Juga öös Keila Juga öös II Keila Juga öös III Eesti jugade loend Keila-Joa hüdroelektrijaam Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 95 Keila juga keskkonnaportaalis Pilt Keila joast 19. sajandil 360° aeropanoraam / aerofoto virtuaaltuur e. virtuaalgiid faktide ja linkidega muinsuskaitsealustele hoonetele ja loodusobjektidele keila-joa.info virtuaaltuur
Harilik karusammal

Harilik karusammal ehk käolina (Polytrichum commune) on karusambla perekonda kuuluv samblaliik. Harilik karusammal on üks Eesti suurimaid samblaid. 2017. aastal teda valiti aasta samblaks.  Harilik karusammal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Harilik karusammal andmebaasis eElurikkus
Ruhijärv

Ruhijärv (ka Ruhja järv) on looduslik järv Sakala kõrgustiku lõunanõlval, Viljandimaal Mulgi vallas Lilli külas. Ruhijärve pindala on 87,5 ha, suurim sügavus 6,8 m ja keskmine sügavus 2,9 m ja kõrgus merepinnast 78 m. Järves on nõrk läbivool, veevahetus on 5 korda aastas. Järves asub üks saar pindalaga 0,05 ha. Limnoloogilise tüübi järgi on järv kalgiveeline miksotroofne ehk kalgiveeline segatoiteline järv. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Kaladest leidub järves latikat, koha, särge, ahvenat, haugi, roosärge, kiiska, nurgu ja hinku. Järv asub Lilli külas ja selle kirdekallas Äriküla külas. Rahvamuistendi järgi on Ruhijärv tulnud pilve kujul Ruhja linna lähedalt. Eesti järvede loend Ruhja jõgi Ruhijärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 19.08.2016) Ruhijärv keskkonnaportaalis (vaadatud 19.08.2016) Ruhijärv Eesti looduse infosüsteemis Ruhijärv keskkonnaportaalis
Jigme Khesar Namgyal Wangchuck

Jigme Khesar Namgyal Wangchuck (sündinud 21. veebruaril 1980) on Bhutani kuningas alates 14. detsembrist 2006. Ta sündis kuningas Jigme Singye Wangchucki ja tema abikaasa Ashi Tshering Yangdön Wangchucki esimese lapsena. Kroonprintsiks kuulutati ta ametlikult 1988. aastal. Omandanud põhihariduse Bhutanis, jätkas ta õpinguid Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis asuvas Cushingi Akadeemias ja Wheatoni Kolledžis. Aastal 2000 asus tulevane kuningas õppima Suurbritanniasse Oxfordi Ülikooli. Ta lõpetas seal välisteenistuse programmi ja sai magistrikraadi poliitika alal. Juba õpingute kõrvalt hakkas tollane kroonprints Jigme Khesar Namgyal täitma diplomaatilisi ja poliitilisi ülesandeid, esindades näiteks 8. mail 2002 Bhutani ÜRO Peaassamblee istungil. Detsembris 2005 teatas tema isa Jigme Singye Wangchuck, et kavatseb poja kasuks troonist loobuda 2008. aastal. 14. detsembril 2006 toimunud valitsuse istungil esines kuningas teadaandega, et annab kohe võimutäiuse riigipea ja monarhina üle oma pojale. Nii sai Jigme Khesar Namgyal Wangchuckist Bhutani viies kuningas. Tema ametlik kroonimine toimus 6. novembril 2008. Jigme Khesar Namgyal Wangchuck abiellus 13. oktoobril 2011 Punakhas Jetsun Pemaga.
Kirjapomm

Kirjapomm on posti teel saadetud lõhkeseadeldis, mis on ehitatud lõhkema selle avamisel. Kuna kirjapomm saadetakse posti teel, jõuab see peaaegu alati otse adressaadile. Kirja avamisel võib pomm põhjustada vigastusi või tappa kirja avanud isiku(d). Kirjapommi all mõistetakse mõnikord ka ühele adressaadile saadetud suures koguses sarnaseid või identseid elektronkirju, mis suurtes kogustes ummistavad adressaadi postkasti.
Atīša

Atīša ehk Atiša (sanskriti Atīśa, Atiśa, ka Shrijnana ja Chandragarbha; 982–1054 (või 980–1052)) oli Pāla keisririigist Indias pärinev budistlik õpetaja, kes oli koos Konchog Gyalpo ja Marpaga üks nooremate budistlike koolkondade (Sarma) rajajaid Tiibeti budismis pärast budismi allasurumist kuningas Langdarma (Glang Darma) valitsusajal. Atīša sündis Bengalis, Vikrampuri maakonnas. Atīša vanemad olid kšatrijate kastist (sanskriti kshetri) ja elasid Vadžrajogini küla lähedal. Seal seisab tänini 11. sajandil rajatud tempel, mis on pühendatud nii daakinitele kui ka Dhakeshwarile. Tiibetisse saabus ta 1042. aastal. Atīša on Tiibeti budismis teine silmapaistev tegelane pärast Padmasambhavat. Atīša budismi aluseks oli prajnaparamitã filosoofia ("Teisele kaldale viiv õpetus ehk tarkus"). Atīša oli ühtlasi aktiivne tantrismi pooldaja, kes poulariseeris Tiibetis Kalatšakra tantra kultuse. Ta asus reformima Tiibeti senist arusaama budismist, sest Atīša saabumise ajaks oli Tiibetis ainus valitsev traditsioon Nyingma koolkond, mis pööras enam tähelepanu vadžrajaana tudeerimisele ja ei hoolinud eriti rahvabudismist. Atīša tõmbas enda reformidega kaasa rahvamassid, lihtsustades Buddha sõnumit vastukaaluks nyingmale, kes liigselt keskendus tantratele ja metafüüsikale, mis jäi tavatiibetlase jaoks kaugeks. Atīša ja tema õpilaste poolt rajatud Kadampa ehk Kadami koolkond on eriti askeetlik mungaelu reeglite Vinaya suhtes, keelates munkadele abielu ja nõudes ranget tsölibaati vastandina Nyingma koolkonnale, kus abielu on munkadele osaliselt lubatud (sõltuvalt ajast ja tegevusest). Samuti suhtub kadampa väga eitavalt joovastavate jookide ja ainete pruukimisse, vastukaaluks nyingmale, kus õllejoomismeisterlikkuse ja oskusega suhelda naistega läks budismi ajalukku koolkonna rajaja Padmasambhava ise. Atīša loodud koolkond ei lubanud munkadel ka raha kasutada. See Atīša puritaanlus ei pidanud Tiibetis kuigi kaua vastu. Nyingmale ja Kadampale vastukaaluks tekkisid kaks uut koolkonda: Sakja ja Kagyu. Mõnesaja aasta pärast lisandus neile Gelukpa koolkond. Selle rajas 14. sajandil Tsongkhapa, kes vaimustus Atīša puritaanlikust suhtumisest, õppemeetoditest ja käsitlusest, asetades rõhu filosoofiale ja loogikale.
Hüti

Hüti on kahe küla nimi: Hüti, küla Hiiumaa vallas Hiiu maakonnas Hüti, küla Rõuge vallas Võru maakonnas Hüti soo
Bardo

Bardo (tiibeti keeles bar, 'vahepeal" ja do, 'riputatud' või 'heidetud') tähendab üleminekut või vahepeatust ühe olukorra lõpu ja uue alguse vahel. Sõna bardo on kuulsaks teinud populaarne "Tiibeti surnuteraamat". Raamatu tegelik pealkiri on "Bardo tödrol Chenmo" ('suur vabanemine kuulmise läbi bardos'). Bardo õpetused on igivanad ja nende pärilusliini kandjaks läbi ajaloo on olnud Tiibeti budismi nyingma koolkond.
Klaaskiudkaabel

Klaaskiudkaabel on klaasist valgustjuhtiv kaabel. Klaaskiudkaabli kiu südamik valmistatakse kvartsklaasist. Maksimaalse painduvuse saavutamiseks koosneb iga kaabel paljudest kiududest, mille diameeter on umbes 50 μm. Need kiud on ühendatud infrapunakiirgust muundavate võimenditega. Kaabli minimaalne painderaadius on plastist kaitsesuka korral 10 mm ja roostevabast terasest kaitsesuka korral 90 mm. Klaaskiudkaableid saab kasutada ka kõrgetel temperatuuridel. Kiudoptiline kaabel Plastkiudkaabel
Rullumismeetod

Rullumismeetod (inglise: generating method või generating process) on meetod hammasrataste valmistamiseks. Rullumismeetodil kujuneb hambaprofiil latiprofiiliga (näiteks tigufrees, ratastõukur) lõikeriista lõikeserva järjestikuste asendite mähisjoonena.
Absoluutväärtus

Absoluutväärtus on positiivse arvu ja nulli korral arv ise ning negatiivse arvu absoluutväärtuseks on selle arvu vastandarv. Absoluutväärtus näitab punkti kaugust nullpunktist. Arvu absoluutväärtus on seda arvu arvteljel kujutava punkti kaugus nullpunktist. Null on kõige väiksema absoluutväärtusega arv. Kompleksarvu absoluutväärtust nimetatakse tihti ka kompleksarvu mooduliks. Kompleksarvu z moodul on ruutjuur kompleksarvu ja tema kaaskompleksarvu korrutisest ehk | z | = z z ∗ {\displaystyle |z|={\sqrt {zz^{*}}}} , kus * tähistab kaaskompleksarvu. Absoluutväärtus rahuldab normi aksioome ning on seetõttu normiks reaalarvude ruumis ja kompleksarvude ruumis. Meetriline ruum