laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Michael Bentley

Michael Bentley on Suurbritannia ajaloolane, kelle peamiseks uurimisvaldkonnaks on Suurbritannia poliitiline ajalugu 19.–20. sajandil. Lisaks on Bentley tegelenud sama perioodi mõttelooga, ajaloofilosoofia ja historiograafiaga. Ta sai bakalaureusekraadi Sheffieldi Ülikoolist ja kaitses doktoriväitekirja Cambridge'i Ülikoolis. Bentley töötab Saint Andrewsi ülikooli ajalooteaduskonna professorina. 20. jaanuaril 2014 pidas ta Kultuuriteaduste ja kunstide doktorikooli IV talvekooli raames Tallinna Ülikoolis loengu ajalooteooriast, mis kandis pealkirja "Absence and Presence in Historical Theory since 1970". The Liberal Mind, 1914-1929. Cambridge, Cambridge University Press, 1977. Politics without Democracy, 1815-1914. Oxford, Blackwell, 1984; 1996. The Climax of Liberal Politics. London, Edward Arnold, 1987. Companion to Historiography. London, Taylor & Francis, 1997; 2002. Modern Historiography. London, Routledge, 1999. Lord Salisbury's World: Conservative Environments in Late-Victorian Britain. Cambridge, Cambridge University Press, 2001. Modernizing England's Past: English Historiography in the Age of Modernism, 1870–1970. Cambridge, Cambridge University Press, 2005. The Life and Thought of Herbert Butterfield: History, Science and God. Cambridge, Cambridge University Press, 2011. Michael Bentley University of St Andrews: School of History (vaadatud 27.01.2014). Programme Absence, Presence, Distance: Ways of Seeing the Past. Degree Course sponsored by the Estonian Graduate School of Culture Studies and Arts (vaadatud 27.01.2014).
François Hartog

François Hartog (sündinud 17. juulil 1946) on Prantsusmaa ajaloolane, kelle peamised uurimisvaldkonnad on antiikajalugu ja historiograafia. Kõrghariduse omandas ta Pariisi ülikoolis École normale supérieure. Hartog on õpetanud Vana-Kreeka ajalugu Strasbourg'i ja Metzi ülikoolides. Alates 1987. aastast on ta olnud sotsiaalteaduste keskuse École des hautes études en sciences sociales õppedirektor. 1997. aastal oli ta üks Prantsusmaa Ajaloolaste Ühingu 60 asutajaliikmest. Hartog on tugevalt mõjutatud Jean-Pierre Vernant'i ja Reinhard Kosellecki ideedest. Ta on interdistsiplinaarne teadlane, kes kasutab oma uurimistöös ka antropoloogia meetodeid, kombineerides neid antiikajaloo, historiograafia ja mõttelooga. Tema üks keskseid huvivaldkondi ja uurimisteemasid on olnud ajalisuse eri vormid. Hartog on ka termini "ajaloolisuse režiim" (régime d'historicité) juurutaja. Ta on avaldanud üle 10 prantsuskeelse monograafia, millest inglise keelde on tõlgitud vaid paar raamatut. Eesti keeles on ilmunud Hartogi artikkel "Ajaloo leiutamine: ühe mõiste eellugu Homerosest Herodotoseni" (Tuna 2004, nr 2). 22. jaanuaril 2014 pidas ta kultuuriteaduste ja kunstide doktorikooli IV talvekooli raames Tallinna Ülikoolis avaliku loengu "The Modern Regime of Historicity in the Face of Two World Wars". Biograafia EHESSi veebilehel (prantsuse keeles, vaadatud 28.01.2014).
Šenderivka (Tšernivtsi rajoon)

Šenderivka (ukraina keeles Шендерівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšernivtsi rajoonis. Elanike arv on 473. Pindala on 2,407 km².
Šenderivka (Tšerkassõ oblast)

Šenderivka (ukraina keeles Шендерівка) on küla Ukrainas Tšerkassõ oblastis Korsun-Ševtšenkivskõi rajoonis. Elanike arv on 951.
Konjušivka

Konjušivka (ukraina keeles Конюшівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 57. Pindala on 0,588 km².
Džulõnka

Džulõnka (ukraina keeles Джулинка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 4953. Pindala on 5,973 km².
Velõka Kõrijivka

Velõka Kõrijivka (ukraina keeles Велика Киріївка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 1993.
Kunka

Kunka (ukraina keeles Кунка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Gaissõni rajoonis. Elanike arv on 962. Pindala on 2,486 km².
Mala Kõrijivka

Mala Kõrijivka (ukraina keeles Мала Киріївка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 849.
Keila (täpsustus)

Keila on linn Harju maakonnas. Keila on endine küla Harju maakonnas. Keila on küla Saksamaal. Keila oli troopiline tsüklon 2011. aastal. Keila on 1975 ehitatud Eesti laev. Keila on Piiblis mainitud endine linn Palestiinas Keila jõgi Keila juga
Shia LaBeouf

Shia Saide LaBeouf (sündinud 11. juunil 1986 Los Angeleses) on ameerika näitleja ja režissöör, kes sai noorema publiku seas tuntuks Louis Stevensi rolliga Disney Channeli seriaalis "Even Stevens". LaBeouf esitati rolli eest 2001. aastal Young Artist Awardi kandidaadiks, 2003. aastal võitis ta Daytime Emmy Awardi. Filmidebüüdi tegi ta filmis "Holes", mis põhineb Louis Sachari samanimelisel romaanil. Esimest korda astus LaBeouf režissöörina üles 2004. aastal lühifilmis "Let's Love Hate" ja 2011. aastal oli ta režissöör lühifilmis "Maniac", kus peaosades mängisid ameerika räpparid Cage ja Kid Cudi. 2007. aastal mängis LaBeouf peaosa tuntud filmides "Disturbia" ja "Surf's Up". Samal aastal kaasati ta Michael Bay mängufilmi "Transformerid", kus mängis Sam Witwickyt. Vaatamata vastakatele arvustustele oli film üliedukas, olles üks enimvaadatumatest filmidest 2007. aastal. LaBeouf mängis hiljem ka filmi järgedes "Transformers: Revenge of the Fallen" ja "Transformers: Dark of the Moon". 2008. aastal mängis ta Mutt Williamsit filmis "Indiana Jones ja Kristallpealuu kuningriik", mis oli Indiana Jonesi sarja neljas osa. Filmi saatis kriitiline ja kaubanduslik edu. LaBeouf on mänginud ka sellistes tuntud filmides nagu "Wall Street: Raha ei maga", "Lawless", "Sinu suhtlusringkond", ja "Nümfomaan". Shia LaBeouf andmekogus IMDb (inglise)
Liberalismi Akadeemia

Liberalismi Akadeemia (inglise keeles The Academy of Liberalism) on maailmavaateline mittetulundusühing, mille eesmärgiks on edendada liberaalset maailmavaadet ja seista vastu sotsialistlike meeleolude ja tõusule ühiskonnas. Liberalismi Akadeemia sai alguse mõttekaaslaste mitteformaalse ühendusena 2006. aastal, mittetulundusühinguna registreeriti ühendus 2013. aastal. Liberalismi Akadeemia viib läbi töötubasid, koolitusi ja seminare aktuaalsetel teemadel nii eesti kui inglise keeles. Liberalismi Akadeemia tõlgib ja annab välja silmapaistvaks peetud liberaalseid teoseid ning pakub koolitusi, kaasates spetsialiste nii Eestist kui ka mujalt Euroopast. Liberalismi Akadeemia viib iga paari aasta tagant läbi koolitusprogrammi "Noorte Akadeemia", et anda noortele teadmisi ühiskonnast, riigijuhtimisest ja poliitikast. Lisaks korraldanud aktsiooni "Vabaduse raamat. 111 teost liberaalsest vaimuloost”, saates raamatukogudesse üle Eesti ülevaatliku raamatu vabadust kõrgeimaks väärtuseks pidavaist teostest ja organiseerinud Vaba Mõtte Koja egiidi all arutelusid uute liberaalsete ideede sõelumiseks pere- ja maksupoliitika teemadel. Üheks Liberalismi Akadeemia märgiliseks sündmuseks ajaloos on olnud Liberalismi Päev, mille raames anti välja Aasta Liberaali auhinna. Aasta Liberaali auhinnaga tunnustatakse Eesti inimest või ühendust liberaalse mõtte–, isiku-, kodaniku- ja majandusvabaduste silmapaistva edendamise, levitamise ja/või teostamise eest. Liberalismi Akadeemia kuulub Euroopa liberaalsete mõttekodade võrgustikku European Liberal Forum (ELF) ja Saksamaa liberaalse fondi võrgustikku Friedrich Naumann Foundation for Freedom (FNF). Liberalismi Akadeemia tegevjuhid on olnud Rain Rosimannus, Priit Kallakas, Ksenja Rööpson, Peep Lillemägi ja Risto Kaljurand. Aasta Liberaal Vabaduse Raamat Liberalismi Akadeemia koduleht Liberalismi Akadeemia Facebooki lehekülg European Liberal Forum
Pisarajärv

Pisarajärv ehk lakrimaaljärv (ladina keeles lacus lacrimalis) on paljude loomade peas silma sisenurgas paiknev ala. Pisarajärve täidab pisaralihake. Pisarajärvest voolab pisaravedelik pisaratäppide abil pisarateedesse. Pisarajärve areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Inimestel on pisarajärv pisaraaparaadi osa, mille kaudu liigub pisaravedelik pisaratäppide abiga pisarakanalikesse ja edasi pisarakotti. "Meditsiinisõnastik" 587:2004. Enn Ernits, Esta Nahkur, Koduloomade anatoomia, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 397, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Meeli Roosalu. Inimese anatoomia, Kirjastus Koolibri, lk 234, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Terminologia Anatomica. A15.2.07.063: Lacus lacrimalis. Pisarajärv
Ed Harris

Edward Allen Harris (sündinud 28. novembril 1950 Englewoodis, New Jerseys) on Ameerika filminäitleja, stsenarist ja lavastaja. Tema tuntumad rollid on filmides "Pollock", "Appaloosa", "The Rock", "The Abyss", "Piinatud Geenius", "A History of Violence", "Enemy at the Gates", "The Right Stuff", "Kui lapsuke kaob...", "Radio", "Paris Trout", "Jackknife", "Empire Falls" ja "Game Change". Harris on muu hulgas teinud ka Home Depot reklaame. Ta on kolm korda kandideeritud Oscarile parima meeskõrvalosatäitja kategoorias filmides "Apollo 13", "Trumani show" ja "Tunnid" ning parima meespeaosatäitja kategoorias oma rolliga "Pollockis".
Pisarateed

Pisarateed (ladina keeles viae lacrimales) on paljude loomade peas silmade piirkonnas paiknevad pisaravedeliku juhteteed. Pisarateed kulgevad silmalaugude sisenurgast ninaõõnde. Pisarateede hulka kuuluvad: pisarakanalikesed pisarakott nina-pisarajuha. "Meditsiinisõnastik" 587:2004.
Pisaratäpp

Pisaratäpp ehk pisarapunkt (ladina keeles punctum lacrimale) on paljude loomade peas silma üla ja alalau mediaalses nurgas pisaranäsa tipus olev pisarajuha ava. Pisaratäpi ehk pisarapunkti areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Inimestel on pisaratäpp pisaraaparaadi osa, mille kaudu tühjeneb pisarajärv pisarakanalikesse ja edasi pisarakotti. Inimese silma alalau pisaratäpp. "Meditsiinisõnastik" 587:2004. Enn Ernits, Esta Nahkur, Koduloomade anatoomia, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 397, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Meeli Roosalu. Inimese anatoomia, Kirjastus Koolibri, lk 234, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Terminologia Anatomica. A15.2.07.065: Punctum lacrimale. Pisaratäpp
Pisaravedelik

Pisaravedelik ehk pisarad (ladina keeles lacrimae) on osade loomade (sh inimeste) silmi niisutav bioloogiline vedelik. Pisaravedeliku biokeemiline koostis ja juhteteed, kogus ja sagedus ning roll emotsioonide väljendamisel ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Inimestel ringleb pisaravedelik pisaraelundkonnas ja niisutab õhukese kilena (pisarkile ehk pisarfilm) silma sarv- ja sidekesta. Pisaravedelik komplekteeritakse silmakoopa ülemises nurgas paiknevas pisaranäärmes. Osa pisaravedelikust aurustub sarvkestalt ja teine osa liigub pisaralihakese kaudu pisarajärve ja edasi pisaratäppide abil pisarateedesse. Naiste pisarad rahustavad mehi. Pisaravedeliku biokeemiline koostis on suuresti varieeruv. Lisaks veele koosneb see mitut liiki valkudest (sh paljudest ensüümidest, nt lüsosüümid), süsivesikutest ja nende metaboliitidest, toitainestest. Biokeemiline koostis muutub ka nutmise käigus. nutt "Meditsiinisõnastik" 587:2004. Agron, Shani; March, Claire A. de; Weissgross, Reut; Mishor, Eva; Gorodisky, Lior; Weiss, Tali; Furman-Haran, Edna; Matsunami, Hiroaki; Sobel, Noam (21. dets 2023). "A chemical signal in human female tears lowers aggression in males". PLOS Biology (inglise). 21 (12): e3002442. DOI:10.1371/journal.pbio.3002442. ISSN 1545-7885. PMC 10734982. PMID 38127837.{{ajakirjaviide}}: CS1 hooldus: PMC vormistus (link)
Kõdrassivka

Kõdrassivka (ukraina keeles Кидрасівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 639.
Žabelivka

Žabelivka (ukraina keeles Жабелівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Elanike arv on 555. Pindala on 1,537 km².
Vernõgorodok

Vernõgorodok (ukraina keeles Вернигородок) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kozjatõni rajoonis. Elanike arv on 769. Pindala on 2,58 km².
Siena Ampugnano lennujaam

Siena Ampugnano lennujaam on lennujaam Itaalias Toscana maakonnas, umbes 15 km kaugusel Sienast edelas, Sovicille omavalitsusüksuse territooriumil asuva Ampugnano asula lähistel. Siena lennujaam oli 2012. aastal reisijate arvult Itaalias 41. kohal. www.aeroportosiena.it
Grosseto lennujaam

Grosseto lennujaam, tuntud ka kui Maremma Corrado Baccarini lennujaam (Aeroporto della Maremma "Corrado Baccarini"), on lennujaam Itaalias Toscana maakonnas, umbes 2 km kaugusel Grosseta keskusest. Lennujaamale on antud lennuäss Corrado Baccarini nimi. Grosseto lennujaam oli 2012. aastal reisijate arvult Itaalias 40. kohal.
Mieke Bal

Mieke Bal (täisnimega Maria Gertrudis Bal; sündinud 14. märtsil 1946 Heemstedes) on hollandi kultuuri- ja kirjandusteoreetik ning videokunstnik. Kõrghariduse omandas Bal Amsterdami Ülikoolis, mille lõpetas 1969. aastal bakalaureusekraadiga prantsuse keele alal. Alustanud doktoriõpet samas ülikoolis, läks ta oma juhendaja surma tõttu üle Utrechti Ülikooli, kus kaitses doktoriväitekirja prantsuse ja võrdleva kirjanduse alal. Ta on töötanud õppejõuna Utrechti ja Rochesteri ülikoolis. Aastatel 1991–2011 oli ta Amsterdami Ülikooli kirjandusteooria professor. Bal on mitmekülgsete huvidega teadlane, kes on uurinud kaasaegset kirjandust, feminismi, vaimuhaigusi, kultuurirännet, eri ajastute kunsti ja antiikkultuuri. Lisaks teoreetilistele uurimustele on Bal leidnud rahvusvahelist tunnustust videokunstnikuna, kes lisaks mitmele lühifilmile on koos Michelle Williams Gamakeriga lavastanud ka kaks täispikka filmi – hullumeelsuse probleeme käsitleva filmi "A Long History of Madness" (2011) ja Gustave Flaubert'i tuntuima teose "Madame Bovary" kaasaegse tõlgenduse "Madame B." (2014). Jaanuaris 2014 viibis Mieke Bal kultuuriteaduste ja kunstide doktorikooli IV talvekooli raames Eestis. 17. jaanuaril avas ta oma videonäituse Tallinnas Vaal Galeriis. 21. jaanuaril pidas Tallinna Ülikoolis avaliku loengu "Long Live Anachronism! Preposterous History and the Past of the Future". Samal päeval linastus kinos Sõprus tema täispikk film "Madame B". Mieke Bali veebileht (inglise keeles, vaadatud 28.01.2014).
Aasta dirigent

Aasta dirigent ehk aasta kooridirigent on Eesti Kooriühingu muusikapreemia, mida antakse välja aastast 2004. Kooriühingu preemiad, Eesti Kooriühing, vaadatud 11.09.2019
Bruce Sterling

Michael Bruce Sterling (sündinud 14. aprillil 1954 Brownsville'is Texases USA-s) on Ameerika teadusulmekirjanik ja ajakirjanik, keda tuntakse eelkõige tema ulmeromaanide ja antoloogia "Mirrorshades" põhjal. Ta on üks küberpungi rajajaid ja põhiideolooge. Sterling teeb kaastööd ajakirjale Wired. Eesti keeles ilmus 2008. aastal Sterlingi romaan "Skismaatriks +" (kirjastus Fantaasia, tõlkijad Iris Jeletski, Rea Raus, Tanel Saimre ja Tarmo Vaarpuu). 2000 Arthur C. Clarke'i auhind romaani "Distraction" eest 1999 Hayakawa auhind novelli "Taklamakan" parima välismaise lühijutu kategoorias 1999 Hugo auhind novelli "Taklamakan" eest 1997 Hugo auhind novelli "Bicycle Repairman" eest 1989 John W. Campbelli mälestusauhind parima ulmeromaani eest, romaan "Islands in the Net" Bruce Sterling faculty page at European Graduate School "2000 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. Vaadatud 12.05.2009. "1989 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. Vaadatud 12.05.2009. "Beyond the beyond" Ajakirja Wired blogi Bruce Sterling, European Graduate School
Silmaava

Silmaava ehk pupill (ladina keeles pupilla) on osade loomade (sh inimeste) silmamuna vikerkesta keskel asuv ava. Silmaava suurus ja kuju võib erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Valgus läbib võrkkestale liikumiseks, nii sarvkesta, silma eeskambri, silmaava ja ka silmaläätse kui ka klaaskeha. Madude pupillide kuju on üsna mitmekesine. Aga lihtsustatult võib öelda, et päevase eluviisiga maod (kes päeval aktiivsed) saavad pupilli vikerkesta lihaste abil ümara hoida ning maod kes öise eluviisiga (videvikus ja öösel tegutsevad) saavad pupilli vertikaalse hoida. Nii on kassmaol (Telescopus fallax), osadel lõgismadulastel, harilikul rästikul vertikaalsed aga harilikul nastikul ümmargused pupillid. Piugmadude pupill on horisontaalne. Kõiki Euroopa madusid, kellel on kiiluga soomused ja ereda valguse käes hästi märgatav vertikaalne pupill, kuuluvad rästikute (Vipera) perekonda ning on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad. Silmaava ülemisel ja alumisel äärel paiknevad vaskulaarsed ripatsid. Pupill aheneb tugeva valguse, vaatlemise, magamise ja ka mõnede ravimite toimel parasümpaatiliselt innerveeritud silmaavasulguri (m.sphincter pupillae) ja temaga seotud anatoomiliste struktuuride tegevuse tulemina. Pupill laieneb nõrga valguse, narkoosi, mitmete ravimite aga ka afektiseisundite, nagu viha ja hirm, toimel sümpaatiliselt innerveeritud silmaavalaiendaja (m.dilatator pupillae) ja temaga seotud anatoomiliste struktuuride tegevuse tulemina. Inimeste silmaava on tavaliselt musta värvi ja ümmargune. Kits horisontaalse pupilliga Seepia W kujulise pupilliga Raikala poolkuukujulise pupilliga Krokodill vertikaalse pupilliga Geko pärlikee kujuline pupill Paksu vertikaalse piluga kassi pupill "Meditsiinisõnastik" 700:2004. W.Nienstedt, O.Hänninen, A.Arstila, S.-E.Björkqvist, "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Medicina, lk 516, 2011, ISBN 9985-829-36-0 "Euroopa kahepaiksed ja roomajad", Nicholas Arnold, Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2004, lk 196 Enn Ernits, Esta Nahkur, Koduloomade anatoomia, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 393, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Terminologia Anatomica A15.2.03.028: Pupilla. Silmaava
Ingeborg Bachmann

Ingeborg Bachmann (25. juuni 1926 Klagenfurt – 17. oktoober 1973 Rooma) oli Austria luuletaja, prosaist ja filosoof. Tema järgi on saanud nime üks tuntumaid saksakeelse kirjanduse auhindu, 1977. aastast väljaantav Ingeborg Bachmanni auhind. Eesti keeles on ilmunud Bachmanni jutukogu "Kolm teed järve äärde" (Perioodika, 1988, Loomingu Raamatukogu) ja romaan "Malina" (Eesti Raamat, 1992); mõlemad on tõlkinud Helgi Loik ning "Kolmekümnes aasta" (tõlkinud Liisi Rünkla). 1953 "Die gestundete Zeit" 1956 "Anrufung des Grossen Bären" 2000 "Ich weiß keine bessere Welt: Unveröffentlichte Gedichte" 2006 "Darkness Spoken: The Collected Poems of Ingeborg Bachmann" 1952 "Ein Geschäft mit Träumen" 1955 "Die Zikaden" 1959 "Der gute Gott von Manhattan" (Hörspielpreis der Kriegsblinden ('sõjas pimedaks jäänute kuuldemänguauhind') 1959) 1960 "Der Prinz von Homburg" 1965 "Der junge Lord" 1961 "Das dreißigste Jahr" ("Kolmekümnes aasta") 1972 "Simultan" ("Kolm teed järve äärde") 1971 "Malina" 1955 "Todesarten" 1959 "Die Wahrheit ist dem Menschen zumutbar" 1595 "Frankfurter Vorlesungen" "Ingeborg Bachmann-Paul Celan: Correspondence" (Ingeborg Bachmann ja Paul Celan, avaldatud 2010) "Letters to Felician" (kirjad kujuteldavale adressaadile, kirjutatud 1945, avaldatud postuumselt) Ingeborg Bachmann Saksa Rahvusraamatukogu kataloogis Ingeborg Bachmann perlentaucher.de – das Kulturmagazin Ingeborg Bachmann, Lyrikline.org "The Drugs, the Words" Center for the Art of Translation Web Exclusive Content
Olga Tokarczuk

Olga Nawoja Tokarczuk (sündinud 29. jaanuaril 1962 Sulechówis) on Poola kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat. Talle peetakse omaseks müütilist kirjutuslaadi. Tokarczuk on pälvinud arvukalt kirjandusauhindu nii Poolas kui ka välismaal. 2008. aastal pälvis ta Poola tuntuima kirjandusauhinna NIKE romaaniga "Bieguni" ("Rändajad"). Varem oli ta võitnud kolmel korral publikuauhinna, "Prawiek i inne czasy" sai selle esimesena. 2013. aastal pälvis ta Vilenica auhinna. 2018. aastal võitis ta rahvusvahelise Bookeri preemia teose eest "Flights" (romaani "Rändajad" ingliskeelne väljaanne). Auhind läks jagamisele romaani tõlkijaga inglise keelde Jennifer Croftiga. Olga Tokarczuk on Poola rohelise partei Greens 2004 liige. Ta elab Poolas Wrocławis. 1989: Miasta w lustrach, Kłodzko: Okolice. ("Linnad peeglis") 1993: Podróż ludzi księgi. Warszawa: Przedświt. ("Ühe Raamatu otsijate teekond") 1999: E. E. Warszawa: PIW. 1996: Prawiek i inne czasy. Warszawa: W.A.B. ("Algus ja teised ajad". Twisted Spoon Press ISBN 978-80-86264-35-6) 1997: Szafa. Lublin: UMCS. ("Riidekapp") 1998: Dom dzienny, dom nocny. Wałbrzych: Ruta. ("Päeva maja, öö maja". Granta. ISBN 1-86207-514-X) 2000 (koos Jerzy Pilchi ja Andrzej Stasiukiga): Opowieści wigilijne. Wałbrzych: Ruta/Czarne ("Jõulujutud") 2000: Lalka i perła. Kraków: Wydawnictwo Literackie. ("Nukk ja pärl") 2001: Gra na wielu bębenkach. Wałbrzych: Ruta. ("Mäng mitmel trummil") 2004: Ostatnie historie. Kraków: Wydawnictwo Literackie. ("Viimased lood"). 2006: Anna In w grobowcach świata. Kraków: Znak. ("Anna In maailma haudades"). 2007: Bieguni. Kraków: Wydawnictwo Literackie. ("Rändajad"). 2009: Prowadź swój pług przez kości umarłych. Kraków: Wydawnictwo Literackie. ("Aja oma atra läbi koolnute kontide") 2012: Moment niedźwiedzia 2014: Księgi Jakubowe. Kraków: Wydawnictwo Literackie. ("Jakobi raamatud") 2017: Zgubiona dusza. Wydawnictwo Format 2018: Opowiadania bizarne. Wydawnictwo Literackie 2022: Empuzjon. Wydawnictwo Literackie Jutukogu "Maailma kõige inetum naisterahvas" (Kultuurileht, 2005, täiendatud ja parandatud trükk 2022; sarjas Loomingu raamatukogu), tõlkinud Hendrik Lindepuu Romaan "Algus ja teised ajad" (2012), tõlkinud Hendrik Lindepuu Romaan "Päeva maja, öö maja" (2013), tõlkinud Hendrik Lindepuu Romaan "Aja oma atra läbi koolnute kontide" (2020), tõlkinud Hendrik Lindepuu Romaan "Rändajad" (2021), tõlkinud Hendrik Lindepuu Romaan "Ühe Raamatu otsijate teekond" (2022), tõlkinud Hendrik Lindepuu Romaan "E. E." (2022), tõlkinud Hendrik Lindepuu "Stowarzyszenie Kulturalne "Góry Babel"". Rzeczpospolita. "List of Polish bestsellers 2009". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 18. juuni 2011. Gazeta Wyborcza. "Tokarczuk wins NIKE prize for Bieguni (Runners)". Vaadatud 18. juuni 2011. https://www.nobelprize.org/prizes/literature/2018/summary/ https://kultuur.err.ee/833736/rahvusvahelise-bookeri-voitis-olga-tokarczuk "Päeva maja, öö maja" arvustus The Guardianis Olga Tokarczuk, www.polishwriting.net Olga Tokarczuk "Travel Files", artikkel, Salon.eu.sk, January 2010, algselt ajakirjas Polityka Olga Tokarczuk, Twisted Spoon Press Olga Tokarczuk, culture.pl
Katja Petrowskaja

Katja Petrowskaja (vene keeles Екатерина Мироновна Петровская, ka Jekaterina Petrowskaja; sündinud 3. veebruaril 1970 Kiievis Ukrainas) on ukraina-saksa kirjanik ja ajakirjanik. Petrowskaja on õppinud Tartu Ülikoolis ning elab nüüd Berliinis koos mehe ja kahe lapsega. 2013. aastal pälvis ta Ingeborg Bachmanni auhinna. "Die Auserwählten. Ein Sommer im Ferienlager von Orlionok". Anita Backi fotoreportaaž koos Katja Petrowskaja esseega, eessõna autor Joachim Jäger. Braus, Berlin 2012. ISBN 978-3-86228-029-2 "Vielleicht Esther". Suhrkamp Verlag, Berlin 2014, ISBN 978-3-518-42404-9 "Võib-olla Esther", tõlkinud Kristel Kaljund, Hea Lugu, Tallinn, 2014 http://www.tagesspiegel.de/berlin/thema-thema/1919930.html
Aasta liberaal

Aasta liberaal on alates 2010. aastast Liberalismi Akadeemia poolt välja antav auhind. Auhinnaga tunnustatakse Eesti inimest või ühendust liberaalse mõtte – isiku-, kodaniku- ja majandusvabaduste – silmapaistva edendamise, levitamise ja/või teostamise eest. Auhinda antakse alates 2010. aastast iga aastal üle Liberalismi Akadeemia korraldataval Liberalismi Päeval. 2010 – Jürgen Ligi 2011 – Anvar Samost 2012 – Kalev Kukk 2013 – Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühing 2014 – Madis Habakuk 2015 – Siim Kallas 2016 – MTÜ Ärikatel 2017 – Paul-Eerik Rummo Aasta liberaal 2010, Jürgen Ligi Aasta liberaal 2011, Anvar Samost Aasta liberaal 2013, Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühing Aasta liberaal 2016, Ärikatel Nele-Mai Olup (17.11.2017). "Vabaduse Mõtte Hoidjaks valiti Paul-Eerik Rummo". Postimees. Vaadatud 14.08.2018. Aasta Liberaal 2013 Liberalismi Akadeemia kodulehel Aasta liberaal 2016 MTÜ Ärikatel
Klaus-Peter Wolf

Klaus-Peter Wolf (sündinud 12. jaanuaril 1954 Gelsenkirchenis Saksamaal) on saksa kirjanik, näitekirjanik ja stsenarist. Eesti keeles on temalt ilmunud romaan "Rock'n'roll ja ridamaja" (Eesti Raamat, 1990, tõlkinud Andrus Simsel), "Purgiõlu ja frikadellid" (Kirjastuskeskus, 2003, tõlkinud Merike Metsala), "Nohik" (Koolibri 2011, tõlkinud Kert Semm) ja "Ida-Friisi veri" (Atlex 2014, tõlkinud Piret Pääsuke). Aastal 1989 kõlas Eesti Raadios tema kuuldemäng "Klassikokkutulek". Koduleht Polizeiruf 110 - Kleine Dealer, grosse Träume SWR1 Leute, intervjuu, 2. august 2007