laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jaak Sammet

Jaak Sammet (8. juuli 1940 Tallinn – 19. aprill 2014 Lihula) oli eesti ajaloolane. Jaak Sammet oli konstaabel Alfred Sammeti ja eesti keele ja kirjanduse õpetaja Linda-Armilda poeg, jazzpianist Rein Sammeti noorem vend. Kasvas üles Kullamaal. Lõpetas 1959 Tallinna Kalandustehnikumi, 1970 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna kaugõppes. 1959–1962 ajateenija Nõukogude armees, 1963–1976 töötas kalamajanduses, 1976–1979 oli Kirovi-nimelise Näidiskalurikolhoosi muuseumi (Viimsi Koduloomuuseum) juhataja, 1979. aastast 2000. aastate lõpuni Eesti Meremuuseumis kõigepealt teadusdirektor, hiljem asedirektor. Oli osa meeskonnast, mis 1988. aastal tõi jäämurdja Suure Tõllu tagasi Eestisse. Uurimisvaldkond: Eesti merenduse ajalugu. Töid kalamajanduse, laevanduse, merejõudude ajaloost, ka Eesti-Soome suhete merenduslikest aspektidest ning museoloogiast. 3 Eesti ja 1 Soome merendusajaloolise dokumentaalfilmi teksti autor, ajalookonsultant. Eesti Meremuuseumi Toimetiste (1–4) toimetaja. Eesti mereterminoloogia komisjoni liige, Eesti Akadeemilise Sõjaajaloo Seltsi asutajaliige. Üle 30 teadustrükise, arvukalt aineartikleid. Lahekäärust ookeaniavarustele. Eesti kalanduse ajaloost (kaasautor R. Oras). Tallinn, 1982 Kalastus ja Pohjois-Viron rannikon väeston merentakaiset yhteydet. // Talonpoikaispurjehdus Itämerella. Kotka, 1986 Höyry ja purje Eestin merenkulussa 1920-luvulla. // Itämeri kauppatiena. Kotka 1991 Sukellusvene Lembit Tallinnassa. // Tekniikan Waiheita (Helsinki, 1992) 1 Eesti-Soome merekontaktidest. // Soome sild. Viron veräjät. Helsinki, 1992 Estonian Herring Expeditions 1932–1937. // Stavanger Museum arbok 1993. Stavanger, 1994 Historia "Orla" – znana czy nieznana. // Przeglad Morski. Varssavi, 1997 Muhu vallutamisest 1941. aasta septembris. // Saaremaa muuseum. Kahear (1999–2000). Kuressaare, 2001 Traallaeva "Merituul" põgenemine 1947. a. // Eesti Meremuuseumi Toim 3 (2002). Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 "Sammet, Jaak". Kalapeedia. Detsember 2018. Vaadatud 21. märtsil 2024. Aaviksoo, Jaak, toim (2013). Eesti teaduse biograafiline leksikon. Kd 3. Tallinn. Lk 1434-1435. Lauri, Urmas (12. oktoober 2018). "Laupäeval tähistatakse Kullamaal taas rahvuspäeva". Lääne Elu. Püüa, Marko (26. veebruar 2003). "Jazzpianist maeti tundmatu inimese pähe". Postimees. Soopan, Ivar (18. november 2008). "Rannarootsi muuseum loobus purjekatest". Lääne Elu. Lk 1. Gnadenteich, Uwe (18. november 2018). "Kuidas Venemaal Suure Tõllu rool ära varastati". Postimees. Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Georg Samolevski

Georg Samolevski (25. oktoober 1922 Krivoje Ozero rajoon, Podolski kubermang, Ukraina – 11. märts 1982 Tallinn) oli Eesti tehnikateadlane. Georg Samolevski ema (hiidlanna, Eesti-Rootsi perekonnast) töötas Tallinna kalevivabrikus Rauaniit riide prakeerijana, isa (ukrainlane) töötas Tallinna sadamas diiselmootorite motoristina. Lõpetas 1939 Tallinna Linna Vene Gümnaasiumi, 1952 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) elektriinsenerina, 1956 Leningradi Elektrotehnika Instituudis aspirantuuri, tehnikakandidaat (1957, samas), väitekiri käsitles laeva elektriseadmeid. Oli 1957–1958 TPI elektrimasinate kateedri ja elektrotehnika aluste kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1958–1982 dotsent, ühtlasi 1958–1965 energeetikateaduskonna dekaan, 1965–1968 elektrotehnikateaduskonna dekaan ja 1972–1977 elektrimasinate kateedri ning elektrotehnika aluste kateedri juhataja. Õpetas elektrimasinate ja eritüüpi elektrimasinate kursusi; koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkond: permanentmagnetitega elektrimasinad. Korraldas elektrimasinate uurimist. 31 teadustrükist, 1 autoritunnistus. Elektrimasinad automaatikaseadmeile. Masinvõimendid. Tallinn, 1863 Automaatikasüsteemide elektrimasinad. I. Tallinn, 1971 2. trükk 1976 II. Tallinn, 1976 III. Tallinn, 1978. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1985, 151, 184, 186, 284–285, 295–297, 309–310, 388. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ago Samoson

Ago Samoson (sündinud 9. juulil 1955 Tulunis Irkutski oblastis) on eesti füüsik. Samoson on lõpetanud 1973. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna. 1984 sai ta Eesti NSV TA Füüsika Instituudis füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi väitekirjaga "ЯМР высокого разрешения квадруполных ядер". Aastatel 1978–1980 oli ta Küberneetika Instituudi nooremteadur, 1980–1987 Eesti NSV TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi (KBFI) teadur, 1990 vanemteadur. 1987–1989 töötas ta California Ülikoolis Berkeleys (USA-s)), 1990–1991 ettevõttes Bruker Analytische Messtechnik GmbH (Saksamaal), 1992–1994 Uppsala Ülikoolis. 1995–2001 oli Samoson KBFI vanemteadur, 2001–2006 direktor, 2006. aastast keemilise füüsika labori vanemteadur. Hiljem on ta olnud Suurbritannias asuva Warwicki ülikooli professor. Ago Samosoni peamised uurimisvaldkonnad on olnud raadiospektroskoopia arendamine ja sellega seotud füüsikaliste printsiipide mõistmine, programmeerimine, aparaadiehitus ja materjaliuuringud. Tema põhilised töötulemused on nn kvadrupooltuumade kõrge lahutusega spektroskoopia (R&D Magazine'i auhind R&D 100 1989, EV täppisteaduste teaduspreemia 1996) ja ülikiire proovirotatsiooni arendamise alal (EV innovaatilise toote teaduspreemia 2006, kollektiivi juht). Ta on avaldanud üle 80 teadustrükise ning tal on 3 patenti. Ago Samoson on Eesti meistersportlane orienteerumises. Lisaks teaduspreemiatele on Samoson pälvinud Valgetähe III klassi teenetemärgi (2001). "High resolution MAS-NMR of quadrupolar nuclei in powders" (kaasautor) // J. Magn. Reson. 49 (1982) 2 "Excitation phenomena and line intensities in high-resolution NMR powder spectra of half-integer quadrupolar nuclei" (kaasautor) // Phys. Rev. B 28 (1983) 11 "Satellite transition high-resolution NMR of quadrupolar nuclei in powders" // Chem. Phys. Lett. 119 (1985) 1 "High resolution solid-state NMR averaging of second-order effects by means of a double-rotor" (kaasautor) // Mol. Phys. 65 (1988) 4 "Two-dimensional isotropic NMR of quadrupole nuclei in solids" // J. Magn. Reson. A 121 (1996) "Extended magic-angle spinning" // Encyclopedia of Nuclear Magn. Reson. 9. Advances in NMR. 2002 "New horizons for magic-angle spinning NMR" (kaasautor) // Topics in Current Chem. 246 (2005) "Ülikiire proovirotatsiooni tehnika arendamine" (kaasautor) // Eesti Vabariigi teaduspreemiad 2006. Tallinn, 2006 "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide. Teadus versus «teadlemine»" Postimees, 9. juuni 2010 "Eesti Vabariigi teaduspreemiad" 2006, lk 26 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Ago Samoson Eesti Teadusinfosüsteemis Ago Samoson Teadus versus «teadlemine»" Postimees, 9. juuni 2010 Ago Samoson "Üliõpilane on ka inimene" rajaleidja.ee/Postimees, 10. oktoober 2010 Ago Samoson "Rektori «ahaad»" Postimees, 31. mai 2012 Ago Samoson "Kas meil ikka on aega veel?" Postimees, 26. märts 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Hermann Claudius Samson von Himmelstiern

Hermann Claudius Samson von Himmelstiern (29. september 1826 Olustvere mõis, Viljandimaa – 20. jaanuar 1908 Tartu) oli Eesti baltisaksa poliitikategelane ja publitsist. Hermann Claudius Samson Von Himmelstiern oli baltisakslane ja mõisniku poeg. Õppis aastatel 1845–1849 Tartu Ülikoolis loodusteadust, lõpetas cand-astmega. Jätkas õpinguid Saksamaal ja 1850–1853 Pariisis, kus omandas tsiviil- (ehitus-) inseneri kutse. Ta oli aastatel 1853–1860 Peterburis tapeedivabriku direktor, 1860. aastast Urvaste mõisa omanik, ühtlasi 1868–1872 Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi (LÜÖS) sekretär ja LÜÖS-i nädalakirja Baltisches Wochenschrift für Landwirtschaft, Geverbfleisses und Handel toimetaja, osales mitme seltsi (Liivimaa Tööstuse Edendamise Selts jm) tegevuses, samuti Tartu–Riia ja Tartu–Tapa raudteeliini ehitamisel. Ta oli tuntud Tartu sakslaste organiseerija ja poliitika juht (mh 1878 ja 1882 toimunud Tartu linnavalimistel saksa valijate komitee juhataja). Töid tsaarivalitsuse ja Liivimaa rüütelkonna põllumajandus- ja maapoliitikast, maaõigusest ja -omandist Liivi- ja Eestimaal. Tema aastatel 1878–1879 avaldatud tööd Liivimaa poliitika probleemidest põhjustasid baltisaksa ringkondades elava poleemika. Väljaastumisega Eesti Aleksandrikooli asutamise kavatsuse vastu (soovitas selle asemel asutada põllutöökooli) kaasnenud poleemika andis vastupidise tulemuse, tuues kaasa idee laialdase arutamise ja tutvustamise. Livländische Rückblicke. Dorpat, 1878 Zur Verständigung. Dorpat, 1879 Politische Gedanken. Als Manuscript, gedruckt für ritterschaftlichte Kreise. Dorpat, 1882 "Vom Lande". Vergleichend agrarpolitische Studie über Mittelrussland und Livland. Dorpat, Reval, Fellin, 1883 An K. D. Kawelin. Entgegnung. Dorpat, 1883. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat. Dorpat, 1889, 351 Eesti biograafiline leksikon. Trt, 1926–1929, 448–449. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Hermann Claudius Samson von Himmelstiern veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital" Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Reinhold Johann Ludwig Samson von Himmelstiern

Reinhold Johann Ludwig Samson von Himmelstiern (27. juuni 1778 Urvaste mõis – 26. november 1858 Urvaste) oli Eesti jurist ja Liivimaa aadli liberaalse rühmituse juhte. Reinhold Johann Ludwig Samson von Himmelstiern oli baltisakslane ja mõisniku poeg. Õppis 1796–1798 Leipzigi Ülikoolis õigusteadust ja filosoofiat. Oli 1798 Liivimaa rüütelkonna kantseleis konsultant, 1802–1807 Liivimaa rüütelkonna notar ja ülemkonsistooriumi assessor, 1808–18 Tartu-Võru maakohtunik ja majanduskomissar, 1818–1827 Tartu, hiljem Pärnu kreisi saadik, ühtlasi 1824–34 Liivimaa õuekohtu asepresident, 1827–1851 Liivimaa maapäeva liige, 1843–51 Liivimaa luteri kiriku konsistooriumi ilmalik president, 1849–1855 Liivimaa õuekohtu liige, seejärel president. Töötas 1819 kohalike seaduste kodifitseerimiskomisjonis ja 1829–8840 Keiserliku Kantselei II osakonnas Balti õiguse kodifitseerimise alal. Osales 1804. aasta Liivimaa talurahvaseaduse koostamisel, tõstatas 1818 Liivimaa talurahva isiklikust orjusest vabastamise küsimuse, võttis osa 1819. ja 1849. aasta talurahvaseaduste ettevalmistamisest ning etendas määravat osa Balti provintsiaalseadustiku kodifitseerimisel. Tartu Ülikooli auliige (1852). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Ueber die Anwendung des Schwedischen Rechts und der Russischen Ukasen in Livland. // Jahrbuch für Rechtsgelehrte in Russland. II. Riia, 1824 Codex der Livländischen Rechte nach der Römischen Pandekten-Ordnung. // Jahrbuch für Rechtsgelehrte in Russland. II. Riia, 1824 Institutionen des Livländischen Prozesses I–II. Riia, 1824 Gedichte von Reinhold Johann Ludwig Samson v. Himmelstiern, 1825 Das livländische Erbschafts- und Näherrecht Riia, 1828 Historischer Versuch über die Aufhebung der Leibeigenschaft in den Ostseeprovinzen. // Inland, 1838 (samal a-l ka raamatuna) Das livländische Creditsystem, 1838 Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 667 Eesti biograafiline leksikon. Trt, 1926–1929, 429–430 EE 14, 457. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Woldemar Samson von Himmelstiern

Woldemar Samson von Himmelstiern (ka Himmelstjern, Himmelstjerna; 23. juuni 1812 Liivimaa – 1893 Tallinn) oli Eesti arstiteadlane. Woldemar Samson Von Himmelstiern oli baltisakslane. Ta õppis aastatel 1829–1832 Tartu Ülikoolis meditsiiniõigust, 1832–1836 Saksamaal arstiteadust, meditsiinidoktor (1838, TÜ), väitekiri "Melemata quaedam de forcipe obotetrica" (Dorpat, 1838). Oli aastatel 1839–1842 Moskva linnahaigla arst, 1843–1856 Meditsiinikirurgia Akadeemia adjunktprofessor, ühtlasi Moskva leidlastekodu arst, 1856–1881 Tallinnas arst. Beobachtungen über den Scorbut and Darstellung der Pneumonie aus ihren anatomischen elementen. (S.l), 1844. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat. Dorpat, 1889, 193 Die Aerzte Estlands, 316. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Melemata quaedam de forcipe obotetrica Väitekiri Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Henrik Sandblad

Henrik Sandblad (22. oktoober 1912 Göteborg – 6. juuli 1991 Göteborg) oli rootsi idee- ja teadusajaloolane. Õppis Göteborgi Ülikoolis, cand. phil. (1934), lic. phil. (1939), dr. phil. (1942, Göteborgi Ülikool), väitekiri "De eskatologiska förestallningama i Sverige under reformation och motreformation". Oli aastast 1942 Göteborgi Ülikooli dotsent ning 1966–79 idee- ja teadusajaloo professor, aastast 1979 pensionil. 1940. aastail avaldas kaks põhjapaneva tähtsusega uurimust Koperniku ja Galilei tööde vastuvõtust Rootsis. Eesti kultuuriloo jaoks on olulise tähendusega uurimus Tartu Ülikooli ajaloo kõige varasemast perioodist (1632–56), milles käsitletakse kõigi sel ajal ülikoolis töötanud professorite teadustegevust. 1985 avaldas ka monograafia olümpialiikumise ajaloost. Det copernikanska världssystemat i Sverige. // Lychnos, 1943–1945, 1944/45 Om Dorpats universitet under dess äldsta kede 1632–1656. // Lychnos. Lärdomhistoriska Samfundets Årsbook 1975–1976 Världens nordligaste läkare: medicinalväsendets förste insteg Nordskandinavien 1750–1810. Uppsala, 1979 Olympya och Valhalla: idé- och historiska aspekter av den moderna idrottsrörlesens framväxt. Stockholm, 1985 Bönder, borgare, präster och andra. Göteborg, 1988. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, I, 22, 183, 185, 223, 224, 230, 232 Ämbjörsson, R. Henrik Sandblad in memoriam. // Lychnos (1991), 223–228. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Enel Sander

Enel Sander (aastani 1976 Enel Jaanits; 24. märts 1953 Tartu – 18. oktoober 2015 Tallinn) oli eesti botaanik ja lihhenoloog. Lõpetas 1971 Tallinna 44. Keskkooli, 1976 TÜ bioloogia osakonna, 1999–2004 EPMÜ Zooloogia ja Botaanika Instituudi doktorant. Töötas 1976–2005 Tallinna Botaanikaaias (aastast 2005 kodune). Uurimisvaldkond: lihhenoloogia, bio(lihheno- ja brüo-)indikatsioon. Inventeerinud Eesti parkide 5 kodumaise puuliigi (jalakas, pärn, saar, tamm, vaher) lihhenofloora. Osalenud rahvusvahelistes projektis Athmospheric heavy metal deposition in Europe. 39 teadustrükist, aimeartikleid. Atmosfäärse raskemetallisaaste hindamine sammalde abil (kaasautorid S. Liiv, A. Eensaar). Tallinn 1996 Samblikud Tallinna männikutes õhu saastatuse indikaatoritena (kaasautor L. Lensment). // Inimmõju Tallinna keskkonnale 3. Tallinn 1996 Bioindication of air quality by lichens in a small town Viljandi in Southern Estonia (kaasautor S. Liiv). // Folia Cryptogamica Estonica 32 (1998) Comparison of the lichen flora of different broad-leaved trees in Estonia. // Folia Cryptogamica Estonica 34 (1999) Raskemetallide õhu kaudu sadenemine Eestis 1989–2000 (kaasautorid S. Liiv, A. Eensaar). // Taim ja keskkond. Tallinn 2001 Enel Sander oli Lembit Jaanitsa tütar, Kaarel Jaanitsa õde, Heldur Sanderi abikaasa ja Kristjan Sanderi ema. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EE 14. Lk 457 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1440 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Andreas Sandhagen

Andreas Sandhagen (ka: Andreas Sandhagius, juuni 1612 Nordhausen, Tüüringi – 1657 Tallinn) oli Eesti ajaloolane ja politoloog. Andreas Sandhagen oli sakslane. Ta õppis aastast 1623 Leipzigi Ülikoolis, siis Helmstedti ja Greifswaldi (1634) ning Königsbergi Ülikoolis (aastast 1637). Tartu Ülikooli immatrikuleeriti ta 1639. aastal. Oli aastatel 1639–1642 Tartu Ülikooli sekretär, 1643–1645 ja 1649–1650 ajaloo ja poliitika professor, ühtlasi aastast 1645 Tallinnas Oleviste kiriku diakon. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide In Cap I usque ad v. 15 D. Evangelista Johannis selectissimae notae. Praes. et auct. Audr. Virginio. Dorpat, 1640 Politica, quae … in Regia Academia Gustaviana, quae Dorpati Livonorum est … Dorpat, 1642 De speciebus rei publicae. Resp. et auct. Mathaeo Liebhar, Colberg poemrane. Dorpat, 1643 Predigt zu S. Olof in Revel über Christoph Michaelis. Pred. Bey der estnischen gemeine. Eccles 7, 2. Ein Rumlicher und gewünschen Tod. …. Der Gerechte ob er gleich … Reval, 1648. Recke-Napiersky, IV, 34–35 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, I, 62, 177, 280. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Helmuth Sandström

Helmuth Sandström (sündinud 3. märtsil 1931 Pärispea küla, Kuusalu kihelkond, Harjumaa) on eesti päritolu geofüüsik ja okeanograaf. Helmuth Sandström on kaluri poeg. Põgenes 1944 koos perekonnaga Soome kaudu Rootsi. Lõpetas 1949 Göteborgis keskkooli. Siirdus 1950 Kanadasse. Lõpetas 1957 Toronto Ülikooli füüsika alal, M.A. (geofüüsika, 1958, samas), väitekiri "Geophysical methods in glaciology". Ph.D. (okeanograafia, 1966, California Ülikool, San Diego), väitekiri "The importance of topography in generation and propagation of internal waves". Oli 1957–1958 Toronto Ülikooli füüsika abiõpetaja, 1958–1959 McGilli Ülikooli (Montreal) geofüüsik, 1951–1961 Scrippsi Okeanograafia Instituudi (La Jolla, California) ja 1964–1966 California Ülikooli (San Diego) abiteadur okeanograafias, 1961–1964 Ottawas Kaevanduste ja Tehniliste Uuringute Ministeeriumii teaduslik uurija, 1966–1994 Bedfordi Okeanograafia Instituudi (Nova Scotia) teadur, aastast 1994 emeriitteadur; ühtlasi oli 1967–1976 Dalhousie Ülikooli (Halifax, Nova Scotia) adj-professor ja 1973–1974 Kieli Ülikooli mereteaduse instituudi (Saksamaa) külalisteadur. Uurimusi okeanograafia alalt, ka Läänemere ökoloogia seisundist. American Geophysical Union'i, European Geophysical Union'i, Can. Meteorology and Oceanography Society ja Estonian Learned Society in American liige. μ-hydrogen molecular ion and collisions between μ-hydrogen atom and proton, deuteron and H-atom (kaasautor). // Nuclear Physics 16 (1960) 3 Coupling of internal and surface waves in water of variable depth (kaasautor). // J. Oceanogr. Society Japan 20 (1962) Effect of topography on propagation of waves in stratified fluids. // Deep Sea Res. 16 (1969) On topographic generation and coupling of internal waves. // Geophys. Fluid Dyn. 7 (1976) Internal tide and solitons on the Scotian Shelf – a nutrient pump at work (kaasautor J. A. Elliott). // J. Geophys. Res. 89 (1984) 4 On time-dependent, two-layer flow over topography II. Evolution and propagation of solitary waves (kaasautor C. Quon). // Fluid Dyn. Res. 13 (1994), Dissipation in internal tides and solitary waves (kaasautor N. S. Oakey). // J. Phys. Oceanogr. 25 (1995) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Yb. Estonian Learned Society in American III. 1959–1963. New York 1963, 96 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm 1984, 113 Korporatsioon Rotalia võõrsil 1944–1987. Toronto 1988, 537 EPL, 3. märts 1997 Korporatsioon Rotalia 90. Juubelialbum. Tallinn 2003, 238 Hellar Grabbi. Eestlaste maa. Tartu 2004, 420–421 [www.aquatic.uoguelph.ca Researchers of Canada List] Zbl. MATH Database 1931–2007 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Erwin Erne

Erwin Erne (hiljem ka Frank Erne; 8. jaanuar 1875 Zürich – 17. september 1954 New York) oli Šveitsi poksija. Ta oli 7-aastane, kui ta pere emigreerus USA-sse ning ta elas hiljem Buffalos ja New Yorgis. Erne poksis novembrist 1891 kuni veebruarini 1908 elukutselisena. Ta osales kokku 54 kohtumisel ning võitis neist 31 (neist 14 nokaudiga), kaotas 6 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 16 kohtumist. Ta on olnud elukutseliste erinevate kaalukategooriate maailmameister aastatel 1896–1897 ja 1899–1902. Erwin (Frank) Erne lehel BoxRec. Inglise keeles
Arto Järvinen

Arto Järvinen (sündinud 8. juunil 1979 Pirkkalas) on soome muusik, heavy metal'i bändi Teräsbetoni kitarrist ja taustalaulja.
Bernhard Below

Bernhard Richard Below (1611 Rostock – 15. märts 1692 Stockholm) oli saksa päritolu Rootsi arst. Below õppis Rostocki Ülikoolis, kus kaitses ka meditsiinidoktori kraadi. Kuberner Schering Rosenhane kutsel läks ta 1639. aastal Norrköpingisse linnaarstiks. Seejärel oli ta 1645. aastast Skånes sõjaväearst ja 1647. aastast arst Rootsi saatkonnas Venemaal. 1648. aastast oli ta Rootsi kuninganna Kristiina, seejärel Karl X Gustavi, Hedvig Eleonora ja Karl XI ihuarst. Sel ajal oli ta ka Magnus Gabriel De la Gardie perearst. 1663. aastal oli ta üks Collegium medicumi asutajaist ja selle assessor. Bernhard Below oli Tartu Ülikooli rektori ja Vene tsaaride ihuarsti Johannes Belowi vend ja Tartu Ülikooli rektori Jakob Friedrich Belowi isa. "Svenskt biografiskt lexikon", kd 3 (1922), lk 131 jj.
See on 40

"See on 40" on 2012. aasta Ameerika komöödiafilm. Käsikirja kirjutas Judd Apatow, kes oli ka filmi kaaslavastaja. Filmivõtted tehti 2011. aastal, kuid film esilinastus Põhja-Ameerikas 21. detsembril 2012. Filmi levitab Universal Pictures. "See on 40" sai kriitikutelt nii positiivset kui ka negatiivset tagasisidet: kiideti näitlemist, näitlejaid ning samas ka koomilisi momente ja perspektiivseid stseene, aga kritiseeriti filmi liigset pikkust ja vahepealset mõtte puudumist. Film algab stseeniga, kus Debbie (Leslie Mann) ja Pete (Paul Rudd), keda esmakordselt nähti filmis "Kõht ette", on vahekorras Debbie 40. sünnipäeva puhul. Seejärel Pete avaldab, et ta võttis viagrat, mille ta oli saanud oma sõbra Barry (Rob Smigel) käest, mille peale Debbie vihastab ja nad lõpetavad. Debbie on pahane, et ta on 40, kuid eirab seda fakti siiski.
Iru jõekivi

Iru jõekivi ehk Näkikivi on kaitsealune kivi, mis asub Pirita jõeoru maastikukaitsealal Iru linnamäe taga. Kivi on järskude külgede ja katusetaolise laega kõva, hea säilivusega gneissgraniitrahn. Kivi mõõtmed on 6,0 x 3,6 x 2,7 meetrit ja ümbermõõt on 17,6 meetrit. Pirita jões linnuse ligidal on Näkikivi, mille juures ei tohtinud ujuda. Kes sellest keelust üle astusid, uppusid Pirita jõkke. Iru Harju maakonna kaitstavate loodusobjektide ja -alade loend Pirita jõeoru maastikukaitseala Iru jõekivi keskkonnaportaalis
Harilik ingver

Harilik ingver (Zingiber officinale) on ingveriliste sugukonda ingveri perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Hariliku ingveri looduslikuks levilaks on Lõuna-Aasia. Harilikku ingverit kasvatatakse Hiinas, Indias, Indoneesias, Sri Lankal, Austraalias, Lääne-Aafrikas ja Jamaica Barbadosel põhiliselt vürtsi- ja ravimtaimena. Harilik ingver on kuni 2,5 m kõrgune püsik. Risoom on harunenud ning sellest kasvavad välja vahelduvalt asetsevate lehtedega võrsed ja ka lehtedeta õisikuvarred. Kollakaspunased õied asetsevad tihedas õisikus. Lõhnavat (sisaldab eeterlikku õli) ja kibeda maitsega vaigust risoomi müüakse koorimata või kooritult ning tarvitatakse värskelt või kuivatatult. Harilik ingver on hinnatud ravimtaim. Ta soodustab seedimist, tõrjub sooleparasiite, tugevdab südant ja immuunsüsteemi, kaitseb külmetushaiguste eest. Samuti on taimel iiveldus- ja põletikuvastane toime. Ingver – maitse andja, ravitseja ja potitaim[alaline kõdulink] Eevi Siibak, Aialeht, 27. november 2010