Ervin Abel

Ervin Abel (8. november 1929 Narva – 16. märts 1984 Tallinn) oli eesti näitleja. 1953. aastal lõpetas ta Moskvas GITIS-e eesti stuudio. Temaga samal kursusel õppisid teiste seas ka Ita Ever, Kaljo Kiisk, Jaanus Orgulas ja Grigori Kromanov. Pärast teatrikooli lõpetamist asus Ervin Abel tööle Viktor Kingissepa nimelises Tallinna Riiklikus Akadeemilises Draamateatris. Aastatel 1966–1984 kuulus ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia koosseisu. 1964. aastal anti talle Eesti NSV teenelise kunstniku aunimetus. Lisaks koomiku ja estraadinäitleja tööle tegi Abel viis filmirolli, mis jäädvustasid ta nime kultuurilukku. Need filmid olid "Viini postmark" (1967), "Mehed ei nuta" (1968), "Kevade" (1969), "Noor pensionär" (1972), "Suvi" (1976) ja "Siin me oleme!" (1979). Ervin Abel oli kogu oma elu vältel väga töökas inimene ning isegi oma elu viimastel kuudel ei lakanud ta töötamast. Ta suri 54-aastaselt maovähki. Teda on nimetatud üheks Eesti suurimaks koomikuks. Perekond kolis Rakverre, kuid Ervin ja Hillar külastasid tihti oma vanavanemaid Narvas. Vanaisa töötas teatri Võitleja garderoobis. Ervin nägi etendusi ja isegi lavatagust tegevust. Talle meeldis ballett "Luik", mis oli loodud Camille Saint-Saënsi muusika põhjal. Juba kolmeaastane Ervin Abel sai tunda end näitlejana, kui Rakvere eralasteaias valmistuti peoks. Tema esimeseks rolliks oli mängida jaaniussi. Kaheksa-aastaselt luges Ervin Abel Oskar Lutsu romaani "Kevade". Tema lemmiktegelane oli Toots, kellega ta end samastas. Kui noor Ervin mängib läbi Tootsi rolli, siis ta asub tutvuma Arno, Kuslapi ja Tõnissoni rollidega. Lapsepõlves Ervin üldse ei sallinud Kiirt. Ervin Abel alustas õpinguid Rakvere 3. algkoolis, mis oli noorukile küll vastumeelt. Seejärel õppis ta Rakvere 1. gümnaasiumis, kuid sõja tõttu oli koolitöö takistatud. Õppetöö jätkus 1944. aastal Rakvere keskkoolis. Juba 15-aastaselt paistis Ervin Abel silma Rakvere teatrijuhile, ning talle pakuti õpilase roll Marcel Pagnoli komöödias "Eluaabits." Ervin Abelist sai kommunistlik noor, hiljem kooli algorganisatsiooni sekretär. 1947. aastal mängis 17-aastane Ervin Abel Rakvere teatri esietenduses "Geiša." 1949. aastal 19-aastaselt astus Ervin Abel GITIS-e teatrikõrgkooli ja lõpetas selle 1953. aastal. Koos temaga lõpetasid stuudio Virve Aruoja, Virve Kiple, Harry Karro, Tõnis Kask, Kaljo Kiisk, Vello Rummo, Grigori Kromanov, Arvo Kruusement, Asta Lott, Karin Sepre, Endla Hermann, Tamara Erglis, Leili Bluumer, Benjamin Drui, Aasa Käsi, Olev Kitsas, Jaanus Orgulas, Ellu Puudist, Silvia Laidla, Kalju Karask, Erich Jaansoo, Aksel Orav, Ilse Ever, Lembit Anton. Nad suunati tööle Draamateatrisse. 1953. aasta sügisel alustas Ervin Abel tööd Draamateatris koos oma esimese naise Asta Lotiga. Noored gitislased peavad ennast tõestama ja otsustavad välja tuua Oskar Lutsu "Kevade". Ervin Abel sai Kiire ja Asta Teele rolli. Oluliseks peab pidama, et Ervin Abelile ei olnud tema roll esialgu üldse meeltmööda. Järk-järgult hakkas ta üles ehitama Kiire rolli ning ta enda sõnade järgi: "Hakkasin endas otsima halbu külgi, mis on olemas igas inimeses, aga mida me näha ei taha." 23. veebruaril 1954 esietendub "Kevade", mis osutub väga menukaks ja sellest saab alguse Ervin Abeli tähelend Kiirena. Kümne aasta jooksul mängitakse "Kevadet" 300 korda. Sealhulgas esineti lisaks Eestile ka Moskvas, Lätis ja Moldaavias. Peale Kiire suutis Ervin ka väga menukalt mängida Pastellit Oskar Lutsu "Tagahoovis". Lisaks näidendile otsustati teha samanimeline film, mis linastus 1956. aastal. 1965. aastal kirjutas humorist Romulus Tiitus Ervinile ja Jaanus Orgulasele uue estraadikava "Terekest kah". Etendusega hakati kohe tegelema, kuid mitte Draamateatris, vaid hoopis Filharmoonias. Filharmoonias maksti neile ühe kontserdi eest 40 rubla, samal ajal kui nende kuupalk oli olnud 60 rubla. Sama aasta juulis toimus Filharmoonias "Terekest kah" kontrolletendus, mis osutus väga menukaks. Ervin Abel hakkas Filharmooniaga rohkem koostööd tegema ning juba 1965. aasta 23. septembril kirjutas ta oma elu ainsa lahkumisavalduse Draamateatris. Lahkumisavaldus rahuldati alles 7. veebruaril 1966, kuna Draamateater ei tahtnud Ervin Abelist loobuda. Filharmoonias töötades muutus Ervin Abeli elu suureks ringreisiks. Igal aastal toodi välja üks tükk, millega Ervin Abel ja tema trupp teevad Eestile paar tiiru ümber. Iga kuu on ta vähemalt 20 päeva kodust eemal. Filharmoonia koosseisu jäi Ervin Abel elu lõpuni. Ervin Abel oli Aleksandri ja Meta teine laps. Ta sündis 8. novembril 1929 Narva Kreenholmi sünnitusmajas. Tema vanem vend oli Hillar Abel (1926–2012). Aleksander Abel (1902–1975) oli klarnetimängija Rakvere omakaitses. Ervini isa oli hea huumorimeelega ja järjekindel. Meta Abel (1904–1962) oli koduperenaine ja hooliv ema. Ta eelistas vaikust. 1951. aasta kevadel abiellus Ervin Abel Asta Lotiga. Tütar Tiina sündis 30. detsembril 1951. Tiina Abel on kunstiteadlane. 1966. aasta 27. juulil abiellus Ervin Tamara Gaenkoga. Nende poeg Margus Abel on näitleja. Tütar Kersti Engeli Abel on õpetaja. Ervin Abeli riietumisstiil oli alati laitmatu. Pärast oma esimese naise Astaga tutvumist hakkas ta kandma kingi, kaabut ja lipsu. Sellest ajast alates võis teda alati kohata triiksärgi, lipsu, ülikonna, kaabu ja mantliga. Kooliajal oli Ervin Abelil kaht hüüdnime: Aabli-Toddi ja Sibul. Esimene tulenes ingliskeelsest väljendist teddy bear, mis tähendab kaisukaru. Kui koolis peeti kostüümipidu, siis Ervin riietus end naiseks ja suutis ninapidi vedada oma klassikaaslasi. Teda hakati kutsuma sibulaks, millel on mitu kihti nagu Ervinilgi, sest ta on osav näitleja. Kooliajal Ervin Abel oli väga sportlik ja tegeles poksiga, kuid mitte kaua, sest talle ei meeldinud teistele liiga teha. Ervin Abel oli ka tulihingeline kalamees, ta hobiks oli spinninguga kalapüük. Ervin Abeli lahutamatuks kaaslaseks sai valge malta-prantsuse bolonka Rolf, kelle tema poeg Margus salaja oli kutsikana koju toonud. Ervin saigi endale lemmiklooma, kes oli temaga kuni elupäevade lõpuni. Ervin Abel: Ideaalsest rollist "Meeldivad rasked osad, millest midagi välja tuleb ja mille kallal palju töötada saab. Ideaalne etendus oleks see, mis kõiki vaatajaid haaraks." 1954 – Maksim Gorki "Barbarid" – Dunka mees 1954 – Venjamin Kaverin "Kaks kaptenit" – Aggei 1954 – Pierre de Beaumarchais "Figaro pulm" – don Basilio 1954 – Aleksandr Korneitšuk "Eskaadri hukk" – kolmas komendor 1954 – August Jakobson "Võitlus rindejooneta" – August 1955 – Mihhail Lermontov "Maskeraad" – episood 1955 – Oskar Luts / Hans Luik "Kevade" – Kiir 1955 – Ion Luca Caragiale "Kaotatud kiri" – Brõnzovenescu 1955 – August Kitzberg "Libahunt" – 2. haokandja 1955 – August Jakobson "Kaotatud paradiis" – kunstnik 1955 – Eduard Vilde "Mahtra sõda" – Ants Pille 1955 – Oskar Luts "Tagahoovis" – hiromant Pastelli (alias Pastel) 1955 – William Shakespeare "Antonius ja Kleopatra" – Selecus 1955 – Aadu Hint "Kaugatoma kuningas" – Franz Hanschmidt 1956 – Juhan Smuul "Atlandi ookean" – Raffael Suurvärav 1957 – Alfred Gehr "Kuues majakord" – Robert 1957 – Alexandre Dumas / J. Radzinski "Kolm musketäri" – Aramis 1957 – Aleksei Faiko "Ära loo endale ebajumalat" – meesüliõpilane 1957 – Vladimir Majakovski "Saun" – seltsimees Momentalnikov 1957 – Vsevolod Višnevski "Optimistlik tragöödia" – episoodides 1957 – Eduardo de Filippo "Filumena Marturano" – advokaat Nocella 1958 – Friedrich von Schiller "Don Carlos" – Domingo 1958 – Bertolt Brecht "Härra Punttila ja tema sulane Matti" – atašee 1958 – Maksim Gorki "Jegor Bulõtšov ja teised" – pasunapuhuja 1959 – George Ciprian "Mees hobusekronuga" – Varlam 1959 – Oskar Luts "Nukitsamees" – Metsamoor 1959 – Jevgeni Švarts "Lumekuninganna" – muinasjutuvestja 1960 – Anton Hansen Tammsaare "Juudit" – Kabris 1960 – Viktor Rozov "Ebavõrdne võitlus" – Mitja 1960 – Oskar Luts / Andres Särev "Suvi" – Kiir 1961 – Oskar Luts / Andres Särev "Tootsi pulm" – Kiir 1961 – Mart Raud "Suveöö ilmsi" – Kirilind 1962 – Henrik Ibsen "Peer Gynt" – Kõhn isik 1962 – Anton Hansen Tammsaare / Voldemar Panso "Inimene ja jumal" – Kulebjakov 1962 – Ardi Liives "Millest vaikis prohvet" – Potivar (oli ka näitejuht) 1963 – Vladimir Majakovski "Lutikas" – David Ossipovitš 1963 – Egon Rannet "Haned" – Jüri Aasma 1963 – Valdo Pant "Avarii" – Janke 1964 – Juhan Smuul "Kihnu Jõnn" – Jaan 1965 – Egon Rannet "Karikas ja madu" – patsient 1965 – Arne Oit "Imeilus Galatea" (lavastaja) 1966 – Romulus Tiitus "Terekast kah" (mängiti 600 korda) 1968 – Romulus Tiitus "Oh sa issand ütleb kiir tootsile kolhoosivirtsahvti studeerides" (mängiti 450 korda) 1968 – Uno Laht "Maailm vestitaskus ehk ilma viisata Nuustakult Nukiraagiasse" (Arved Haugi muusika) 1970 – Esko Tasa, Juhan Saar, Priit Aimla "Kasutage Karu teenet" 1971 – Uno Laht "Hingede ränd ehk räim tomatis" (Arved Haugi muusika) 1972 – "Ervin Abel ja Sulev nõmmik estraadil" 1972 – Uno Laht "Pisar põske ja... puu otsa" (monoloogid; muusika Hans Hindpere, Villi Veskimäe ja Viisiveljed) 1974 – Jüri Tuulik "Musta huumori maski all" 1974 – Ervin Abel "Olgu tööl või kodus" (koos Tamara Abeliga) 1975 – Ervin Abel, Priit Aimla "Infarkt saapasääres" 1976 – Priit Aimla "Trips-traps-trull ehk 17 segast seika" 1977 – Jüri Tuulik "Elulained – Nuustaku 78" 1978 – "Surmasõlmed olmetsirkuses" (koos Tamara Abeliga) 1978 – "Jöukal järjel Jöusikveres ehk..." 1979 – "Kikerikii tibukene" 1980 – Ervin Abeli juubelikontsert 1980 – Jüri Tuulik "Elulained – Nuustaku 79" 1981 – Kalju Kass "Intiimdisko" 1982 – monotükk "Hõissa" 1983 – Ervin Abel "Naeruravi" 1962 – Juri Oleša "Kolm Paksu" 1964 – Immanuel Pau "Elukooli õppemaks" 1973 – Johan Strauss "Nahkhiir" – vangivalvur 1955 – "Andruse õnn" – episood. Režissöör Herbert Rappaport, Lenfilm 1957 – "Tagahoovis" – hiromant Pastelli. Režissöör Viktor Nevežin 1964 – "Põrgupõhja uus Vanapagan" – matuseline. Režissöörid Grigori Kromanov, Jüri Müür 1964 – "Lõoke" – saksa ohvitser. Režissöörid Nikolai Kurihhin ja Leonid Menaker, Lenfilm 1967 – "Viini postmark" – seltsimees Tasku. Režissöör Veljo Käsper 1968 – "Mehed ei nuta" – unetu. Režissöör Sulev Nõmmik 1969 – "Kevade" – papa Kiir. Režissöör Arvo Kruusement 1971 – "Noor pensionär" (tummfilm) – noor pensionär. Režissöör Sulev Nõmmik 1973 – "Noor pensionär" (mängufilm) – noor pensionär Pukspuu. Režissöör Sulev Nõmmik 1976 – "Suvi" – papa Kiir. Režissöör Arvo Kruusement 1979 – "Siin me oleme!" – John. Režissöör Sulev Nõmmik. 1953 – Nikolai Ostrovski "Kuidas karastus teeras" – Sereda 1954 – Vladimir Ljovšin "Kass-kiidukukk" – episood 1955 – Aadu Hint "Kaugatoma kuningas" (romaani "Tuuline rand" 2. osast) – Franz Hanschmidt 1955 – Charles Dickens "Polüüpide maal" (romaani "Väike Dorrit" ainetel) – Ametnik 1955 – Eduard Bornhöhe "Vürst Gabriel" – episood 1955 – Holger Pukk "Kaks punast kaelarätti" – Kala-Mihkel 1955 – Oskar Luts "Kevade" – Kiir 1955 – Vladimir Beljajev "Kevadine hommik" – episood 1955 – Aleksandr Korneitšuk "Tiivad" – Ovtšarenko 1955 – August Kitzberg "Laurits" – Säga, üliõpilane 1956 – Jaroslav Hašek "Vahva sõduri Švejki seiklused I. Tagalas" – Kohtuarst 1956 – Mark Twain "Tom Sawyer" – advokaat 1956 – Harri Külvand "Wolfgang Amadeus Mozarti lapsepõlv" – episood 1956 – Nikolai Pogodin "Kremli kellad" – episood 1956 – Harri Vasar "Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi" – pöialpoiss 1957 – Hella Wuolijoki "Niskamäe naised" – õpetaja Vainio 1957 – Boriss Lavrenjov "Murrang" – episood 1957 – Eduardo de Filippo "Filumena Marturano" – advokaat Nocella 1957 – Jüri Järveti raadiokompositsioon "Klaverihäälestaja Kaarel" – esitaja 1957 – Toomas Rood "Seiklusrikas näärikarneval" – kõrvalosa 1957 – "Võlukingad", inglise muinasjutu ainetel – episood 1957 – Juhan Smuul "Atlandi ookean" – Raffael Suurvärav 1957 – Jaroslav Hašek "Vahva sõduri Švejki seiklused II. Teele rindele" – kohtuarst 1958 – Anton Tšehhov "Kirurgia" – esitaja 1958 – Mihhail Šolohhov "Inimese saatus" – Krõžnev 1958 – Ilja Ilf, Jevgeni Petrov "Kaksteist tooli" – kunstnik 1958 – Anna Brigadire "Pöialpoiss" – õukondlane 1958 – Nikolai Virta "Piiritud kaugused" – Nikita Strežnov "Eitaja" 1958 – Anton Tšehhov "Saunas" – esitaja 1959 – Luise Vaher "Mäiöö" – esitaja 1959 – Irene Jurgelevitš "Pik ja Funio" – Hädaohtlik ja Tigu 1959 – Jüri Järveti raadiokompositsioon "Mehed" – esitaja 1959 – Vitali Gubarev "Suur võlur" – Lõhkine Kõrv 1959 – Mait Metsanurk "Ümera jõel" – paater 1959 – David Samoilov "Elevandipojal on sünnipäev" – Kaamelivarss 1959 – Mihhail Šolohhov "Ülesküntud uudismaa" – osatäitja 1959 – Aleksandr Puškin "Poltaava" – Orlik 1959 – Elar Kuus "Mida linnud laulavad" – kõrvalosa 1960 – Aleksei Arbuzov "Irkutski lugu" – Laptšenko 1960 – G. Diezmann "Lend Pipramaale" – osatäitja 1960 – Frank Baum "Elli ja tema sõbrad" – Raudne Puuraiuja 1960 – Agnia Kuznetsova "Komsomoli ausõna" – Senka 1960 – Raimond Kaugver "Sillad põlevad" – arst 1960 – August Kitzberg "Rätsep Õhk ja tema õnneloos" – Silk, külakaupmees 1960 – Gert Ledig "Duell" – Rein 1960 – Maksim Gorki "Jegor Bulõtšov ja teised" – Protopei, nõdrameelne 1961 – estraadikava "Laupäevaõhtu kõigile" (autor Uno Laht), ametkondlike laulude võistlus – esitaja 1961 – Enn Vaigur "Oma uks" – episood 1961 – B. Davidson "Pööris" – osatäitja 1961 – Max Frisch "Härra Biedermann ja tulesüütajad" – Eisering 1962 – Valdo Pant "Miška" – Peltzer 1962 – "Moodne muinasjutt hundist ja Punamütsikesest" – esitaja 1962 – Jaan Rannap "Mikrofon on avatud" – Ülemmeister 1963 – Konstantin Kondrja "Lapsed ja õunad" – osatäitja 1963 – Friedrich Dürrenmatt "Stranitzky ja Rahvuskangelane" – osatäitja 1963 – "Kirjanduslik kolmapäev", Koidula ja Kreutzwaldi õhtu. "Kilplased" – esitaja 1963 – Zajaitski "Robin Hood" – šerifi sekretär 1963 – Paul Kuusberg "Inimesed sõdurisinelis. I" – osatäitja 1963 – Gumilevskaja "Muinasjuttude saarel" – õpetlane Siirius noorem 1963 – Enn Kippel "Meelis" – preester Otu 1963 – "Naistepäeva õhtuks". Z. Robani följeton "Loeng" – esitaja 1964 – estraadistseene. "Haige mees" – esitaja 1964 – estraadikava "Laupäevaõhtu kõigile": "Tahaksin olla hobune", "Protsess". "Pulmad Aatomlas" – esitaja 1964 – vene huumori ja muusika õhtu. J. Petrov "Lugu grammofonist" – esitaja 1964 – Heinrich Altov "Purustatud Lõualuu saare lõpp" – osatäitja 1964 – vene huumori ja muusika õhtu. Mihhail Zoštšenko "Limonaad" – esitaja 1964 – Ellen Niit "Narr laps" – Jaak Sanglep 1965 – Leo Kerge, Harri Lehiste "Lahkumisavaldus omal soovil" – esitaja 1965 – Eduard Vilde "Prohvet Maltsvet" – osatäitja 1965 – Eero Sepling "Raadio parandamine", humoreske – esitaja 1965 – estraadisaade. V. Katajev "Enesetapja vastu tahtmist" – esitaja; "Ideaalne naine" – professor; agronoom 1965 – William Irish "Aeg saab täis koidikul" – Arthur Holmes 1965 – Rakov "Mida küll homme öeldakse" – Teodor Luisk 1965 – Pongracz Galasi humoresk "Eelmise teose meister" – esitaja 1965 – Günter de Bruyn "Tunnistus vande all" – Gustav Herwich 1965 – Steila Adorjani humoresk "Kirjaniku kohtumine lugejatega" – esitaja 1965 – "Ilusal sinisel hommikul", humoreske – esitaja 1966 – Peedu Ojamaa humoresk "Üks pesuehtne suusasõit" – esitaja 1966 – Jaroslav Hašek "Šavraneki pärandus" – esitaja 1966 – V. Aljonin "Pihtimus" – esitaja 1966 – Ion Luca Caragiale "Küpsustunnistus" – esitaja 1966 – Karel Čapek "Oreool" – esitaja 1966 – Arne Oit "Imekaunis Galatea ehk armunud jumalad" – Zeus 1966 – V. Aljonin "Kuidas ma kirjandusse sattusin" – esitaja 1966 – Edmund Niziurski "Basiliuse kiriku saladus" – osatäitja 1966 – estraadisaade "Perekondlik küsimus" – esitaja 1967 – Romulus Tiitus "Tootsi ja Kiire uued seiklused" – Kiir 1967 – Aleksandr Ostrovski "Kasvandik" – osatäitja 1968 – Leo Kerge "Liigaasta", satiirilised stseenid – esitaja 1969 – R. Nazarov "Võõras õnn" – osatäitja 1970 – Peter Hein "Õhtu kahele", raadiovarietee Els Himma ja Ervin Abeliga 1970 – Priit Aimla "Skeptiku sõnavõtt tervisepäeval" – esitaja 1971 – Sulev Nõmmik "Kingitud hobune" – esitaja 1971 – Priit Aimla ja Toivo Tootsen "Säraküünlad", lühipalad – esitaja 1971 – Priit Aimla "Need naised, need naised", naistepäeva estraadisaade – esitaja 1972 – "Naerumeister Jaroslavlist", Kemoklidze satiiri- ja huumorilugusid – esitaja 1972 – "Nõukogude naerumeistreid. Feliks Kamov" – esitaja 1972 – "Kummaline Harms", huumorit Daniil Harmsilt, tema elust ja asjastust – esitaja 1972 – "Olmelaulud", 1971. aasta ER huumorivõistluse tööd – esitaja 1972 – Priit Aimla ja Toivo Tootsen "Nääritrall", vana-aastaõhtu estraadisaade. Peategelased Sulev Nõmmik ja Ervin Abel. 1972 – Eduard Uspenski "Mees tuttava katuse alt" – esitaja 1972 – "Assortii Eeva"", naistepäeva meelelahutussaade – esitaja 1972 – Vladimir Poljakovi mälestusõhtu – esitaja 1972 – Priit Aimla "Kaks kõigi eest" – osatäitja 1972 – "Mees "Rohelises portfellis"", Viktor Slavkini satiiri- ja huumorilood – esitaja. 1973 – "Tumanovski – Abel – Nõmmik", Ratmir Tumanovski ja Danil Rudolõi humoreske – esitaja 1973 – "Ei mina kaeba midagi", estraadikuuldemäng naistepäevaks – esitaja 1974 – Šargorodskite, Klimovitši, Žvanetski humoreske – esitaja 1974 – Harri Lehiste "Tom ja Tõnn", estraadikuuldemäng – esitaja 1975 – "Suurseeria avamuigeid", Eesti autorite originaalhuumorit – esitaja 1975 – Priit Aimla "Ja lõpuks ometi me sõidame Pariisi!" – esitaja 1975 – "Üks lihtne aastavahetuse lugu," estraadietendus – esitaja 1975 – Boriss Laskin "Lahutusprotsess" – lavastaja ja esitaja 1976 – Suveraadio "Meelejahutaja") NSV Liidu ja Rootsi humoristide loomingut – esitaja 1976 – Suveraadio ("Meelejahutaja"), Sukontsev "Konsultatsioon" – esitaja 1976 – Priit Aimla "Operatsioon "Sitikas"" – esitaja 1978 – "Kanäe kus konks!", huumorit ÜR saatekavast – esitaja 1979 – "Neljasilma naljajuttu", estraadisaade – esitaja 1979 – Sulev Nõmmiku ja Priit Aimla lühijutte – esitaja 1980 – "Kas te ei võiks mulle öelda", ÜR hoomereske – esitaja 1980 – Lydia Mölder "Haritud abielumees", estraadisaade – esitaja 1980 – "Helesinine diagonaal", estraadikava – esitaja 1980 – "RAMETO sünd", Ervin Abel ja Jaanus Orgulas mängivad RAMETO nimesaamise lugu. Vainküla 2010, lk 88. Vainküla 2010, lk 9, 170, 172, 173. Vainküla 2010, lk 12. Vainküla 2010, lk 16. Vainküla 2010, lk 13, 18, 19, 20. Vainküla 2010, lk 24, 26. Vainküla 2010, lk 54, 55, 57, 61, 70. Vainküla 2010, lk 74–77. Vainküla 2010, lk 10–18. Vainküla 2010, lk 35. Vainküla 2010, lk 34, 49. Vainküla 2010, lk 10. Vainküla 2010, lk 54. Vainküla 2010, lk 131–133. Vainküla 2010, lk 191. Vainküla 2010, lk 198–200. Vainküla 2010, lk 206. Vainküla 2010, lk 200. Vainküla 2010, lk 200–206. Vainküla, Kirsti (2010). Ervin Abel. Siin ma olen. Tallinn: Menu. ISBN 9789949904907. Film "Mehed ei nuta" (1969), ETV arhiiv, Kullafond Film "Noor pensionär" (1972), ETV arhiiv, Kullafond Film "Siin me oleme" (1979), ETV arhiiv, Kullafond Dokumentaalfilm "Estraaditähestik: Ervin Abel" (1976), ETV arhiiv, Kullafond Film "Harilik kontsert. Sulev Nõmmik" (1976), ETV arhiiv, Kullafond Ervin Abel oma esinemisest telekas: "Küll oli ikka hea saade üle tüki aja!", Õhtuleht, 7. november 2009