laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Richard Sagrits

Richard Sagrits (19. detsember 1910 Karepa – 11. detsember 1968 Tallinn) oli eesti maalikunstnik. Aastani 1928 õppis ta Rakvere Ühisgümnaasiumis, kus oli joonistusõpetajaks Ardo Sivadi. Rakveres esines Sagrits oma esimesel kunstinäitusel, kui tollased kunstiõpilased Hando Mugasto ja Voldemar Mölder kutsusid tema ja koolivend Roman Treumani oma näitusel kaasa lööma. Aastal 1928 jättis Sagrits gümnaasiumiõpingud pooleli ning asus õppima Riigi Kunsttööstuskooli. Algul õppis ta Roman Nymani juures teatridekoratsiooni alal ning hiljem läks üle graafika erialale Günther Reindorffi juhendamisel. Rutjal, Sagritsa vanemate juures, suvitasid Tartu kunstnikud Voldemar Mellik ja Nikolai Triik, kes veensid noormeest astuma Kõrgemasse Kunstikooli Pallas, mida ta 1930. aastal ka tegi. Sagrits lõpetas Pallase 1936. aastal. Pallases õppis ta Nikolai Triigi maaliateljees ja Ado Vabbe juhendamisel graafikat . 1935. aasta suvel sõitis Sagrits koos skulptorite Anton Starkopfi ja Ferdi Sannamehega oma venna Jakobi purjekal Helsingisse, Stockholmi ja Kopenhaagenisse. Pärast Pallase lõpetamist töötas ta mõned aastad Tallinnas vabakunstnikuna ning kolis siis Tartusse. Seal illustreeris ta lasteraamatuid, kujundas raamatukaasi ning tegi palju tööd graafika alal. Aastal 1939 tuli Sagrits tagasi Tallinna. 1941. aastal asus ta tööle Eesti NSV Rahvakomissariaatide Nõukogu Kunstide Valitsuse kujutava kunsti vaneminspektorina. Nõukogude-Saksa sõja puhkedes evakueeriti Sagrits Nõukogude tagalasse. Aastast 1942 töötas ta Kamõšlovis eesti diviisi kunstnikuna. Kui 25. aprillil 1942 moodustati kolmeliikmeline kunstnike organiseerimisbüroo koosseisus Adamson-Eric, Aino Bach-Liimand ja Richard Sagrits, kelle ülesandeks oli Nõukogude tagalas ja rindel viibivate kunstnike koondamine, sõitis Sagrits Jaroslavli. Tema loomingu moodustavad peamiselt maastiku- ja meremaalid. Tema sügav armastus kuulus Põhja-Eestile, eeskätt oma kodukoha ümbrusele. Peale maastike on Sagrits loonud ka natüürmorte. 1943. aastal käis Sagrits Palehhis lakkmaali tehnikat õppimas. Selle tulemusena lõi ta aastatel 1943–1944 üle paarikümne lakkmaali: hulga plaate, karpe, taldrikuid. Richard Sagrits on koos Elmar Kitse ja Evald Okasega Estonia teatri laemaali autor. Samuti on tema loodud Balti jaama Kalevipoja-ainelised pannood (1947, koos Evald Okasega) ja Friedrich Reinhold Kreutzwaldi "Kalevipoja" illustratsioonid (koos Evald Okase ja Alo Hoidrega). Raamatugraafika alal on Sagritsa suuremaks tööks "Kalevipoja" illustreerimine koos Alo Hoidre ja Ott Kangilaskiga 1950. aastal . 1954–1955 külastas ta Krimmi, kus lõi lühikese ajaga ligi viiskümmend etüüdi ja maali. Need on enamasti põgusad vaated lahesoppidele, rannakaljudele, tänavanurkadele. 1955. aastal käis Sagrits koos Elmar Kitsega Karjalas, kust tõi samuti kaasa mitmeid etüüde ja maale. Richard Sagritsa sünnikodus Karepal on avatud tema majamuuseum, Karepa Kalame talumuuseum. Ta oli abielus Alice Kõrveriga (1909–1997). EE 8. köide, lk 301 L.Soonpää, "Richard Sagrits", Tallinn, 1956, lk 6 Richard Sagrits Haus Galerii lehel. Vaadatud 2. juunil 2010 Pallase kunstnikud madrustena merele, Uus Sõna, 19.07.1935
Rahad

Rahad on jõgi Aafrikas. Algab Etioopia mägismaalt. Voolab valdavalt loodesse, suubub paremalt Sinisesse Niilusesse. Jõgi on ligikaudu 480 kilomeetri pikkune. Talviti kuivab jõgi ära.
San Francisco laht

San Francisco laht on laht Põhja-Ameerika mandri läänerannikul. Lahe ääres asuvad San Francisco ja Oakland. Lahe pikkus on umbes 90 km, laius kuni 20 km, sügavus kuni 106 m. Kuldvärava väina kaudu on ta ühenduses Vaikse ookeaniga. Lahte suubuvad Sacramento ja San Joaquini jõgi.
Silikageel

Silikageel on suure poorsusega amorfne hüdratiseerunud ränidioksiid (SiO2•xH2O), nn tahke geel, tavaliselt saadaval pulbrilisel või granuleeritud kujul. See on keemiliselt inertne, kuid väga hügroskoopne aine. Silikageeli pooride suur pindala (100–800 m2/g) soodustab märkimisväärselt vee absorbeerimist ja seetõttu on see laialt kasutatav kuivatava agendina: kasutatakse lahustite, gaaside jm kuivatamiseks ja puhastamiseks, enamasti spetsiaalsetes absorptsioonikolonnides. Veega küllastunud silikageeli saab kergesti regenereerida kuumutamisel paar tundi 120 °C juures. Silikageel on tuntud ka katalüsaatorite tahke kandjana ja liikumatu faasina kromatograafias (kolonn- ja õhukese kihi kromatograafias). Silikageeli valmistamiseks töödeldakse tavaliselt naatriumsilikaati vesinikkloriidhappega; seejuures tekib ränihappe geel, mille pesemise, kuivatamise ja kuumutamise tulemusel saadakse ränidioksiidi kuiv geel. Absorbent Adsorptsioon
Helmut Piir

Helmut Evald Piir (24. märts 1924 Võru – 14. detsember 1976 Vancouver) oli eesti vaimulik. Lõpetas Võru gümnaasiumi. Sõja ajal põgenes Saksamaale. Oli Saksamaal Ameerika tsoonis Bambergis põgenikelaagris. Hakkas aastal 1946 õppima usuteadust Erlangeni ülikoolis, kuulutades jumalasõna põgenikelaagreis, eelkõige Bambergis. Asus aastal 1948 USA-sse ning õppis usuteadust St. Olaf College'is ja Lutheran Theological Seminary St. Paulis. Viimase lõpetas ta 1952. aastal. 25. mail 1952 ordineeriti ta õpetajaametisse. Aastatel 1952–1964 oli ta Ameerika koguduse abiõpetaja Minnesota osariigis Como Park Lutheran Churchis, hooldades ka eestlasi Winnipegi linnas Kanadas. Kuna praost Manivald Heinam Vancouveris läks emerituuri, kolis Helmut Piir Minnesotast Vancouverisse. EELK Vancouveri koguduse õpetaja oli ta 1965–1976. Aastal 1973 sai ta Kanada praostkonna abipraostiks, mõni kuu hiljem praostiks. Kanada praost oli ta aastatel 1973–1976. Oli abielus Helme Põlluga. Sellest abielust sündis neli last. Poeg Gustav Piir oli Toronto Peetri ja Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetaja ning on praegu Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja. Abikaasa isa Peeter Põld oli teoloogi haridusega Eesti haridus- ja riigitegelane. Abikaasa vend Agu Põld oli Vigala ja Saarde koguduse õpetaja, abikaasa vend Toomas Põld oli luterlik pastor Saksamaal ja E.E.L.K. Saksamaa praostkonna praost. Tema emapoolse vanaisa vend oli Karula koguduse õpetaja Heinrich Ewald Paslack. DP kroonika. Eesti pagulased Saksamaal 1944-1951.(lk. 221) Ferdinand Kool Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Eesti Kirik nr.2 1977 Jaan Lattik. Teekond läbi öö III. Ilmamaa, 2016 (lk. 124)
Richard Jõgis

Richard Jõgis (kuni 1926 Richard Jõg; 28. september 1898 Tallinn – 6. detsember 1978 Tallinn) oli eesti vaimulik. Richard Jõgis õppis Tallinna linna algkoolis, Niklasseni-nimelises eraalgkoolis, 1908–1915 Tallinna Nikolai I Gümnaasiumis, 1915–1916 Petrogradi dr Schepowalnikovi eragümnaasiumis, 1916–1917 Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis ja 1917–1918 Saraatovi Poeglaste Gümnaasiumis, kus lõpetas ka gümnaasiumi. Aastatel 1918–1919 õppis ta Saraatovi Ülikoolis arstiteadust. Eestisse opteerus ta aastal 1920. Õppis aastatel 1921–1928 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Jüri koguduses praost Jakob Aunveri juures. Õpetajaks ordineeriti ta 17. veebruaril 1929. Aastatel 1929–1945 teenis ta õpetajana Kose kogudust, seejuures oli ta aastatel 1935–1944 Ida-Harju praostkonna abipraost ja aastal 1945 praosti kohusetäitja. Ent 1. mail 1945 ta arreteeriti NKVD poolt ning saadeti parandustöölaagrisse ja asumisele Siberisse. Kodumaale tagasi pääses ta aastal 1954. Ta määrati teenima Järva-Peetri kogudust. Kuna tal puudusid seal elamisvõimalused, elas ta ühe poole nädalat Nõmmel, teise poole nädalat Järva-Peetris. Järva-Peetris viis ta läbi kiriku remondi, nagu varem Kosel. Lisaks hooldas ta aastatel 1954–1975 Järva-Peetri kogudust. Emerituuri jäi ta aastal 1975. Eriliseks suurpäevaks tema elus oli 16. august 1977, mil ta kutsuti Kosele jutlustama. See jumalateenistus kujunes koguduse võimsaks austusavalduseks oma endisele õpetajale. Kosel peetud jutlus on ka trükis avaldatud. Kose pastoraat kultuurimälestiste riiklikus registris Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Eesti Kirik nr 3 1978 Eesti Kirik nr 1. 1980 RICHARD JÕGIS
Funktsioon (filosoofia)

Mingi asja, omaduse või protsessi funktsioon on ülesanne, mida see on mõeldud või määratud täitma. Funktsioonidest räägitakse nii inimese kavandatu kui ka elusloodusesse kuuluva puhul. Morton Beckner (1959) analüüsis funktsiooni mõistet nii: "asjal (või tegevusel) a on funktsioon f süsteemis s" tähendab, et on olemas selline asjaolude komplekt, millel f esineb, kui s-is on a, ja f ei esine, kui s-is ei ole a-d (lk 113). Wrighti (1973) arvates paigutab see analüüs funktsiooni alla ka juhtumid, kus ei ole tegu funktsiooni, vaid vältimatu kõrvaltoimega; teiselt poolt, mingi funktsiooniga asi võib ka olla väljavahetatav millegi muu vastu. John Canfield (1964) pakub bioloogilises kontekstis järgmise analüüsi: "asjal (või protsessil) a on süsteemis s funktsioon teha t" tähendab, et kui a teeb t ja t tegemine on s-ile kasulik. Ent ühelt poolt, funktsiooni täitmine ei pruugi kõigil asjaoludel olla kasulik ning asi võib ka oma funktsiooni mitte kunagi täita; teiselt poolt, asi võib juhuslikult olla kasulik ka millekski, mis ei ole tema funktsioon (Wright 1973). Canfield analüüsis kasulikkust nii. Taimede ja loomade (mitte inimese) puhul tähendab "t tegemine on s-ile kasulik", et ceteris paribus kui s-is t-d ei tehtaks, siis tõenäosus, et s jääb ellu või järglasi, oleks väiksem kui vastupidisel juhul. Wright (1973) toob vastunäiteks südame omaduse tekitada mürasid, millel on diagnostiline väärtus ka loomade puhul.  Pikemalt artiklis Funktsioon (bioloogia) Organismi anatoomilistele, füsioloogilistele ja käitumuslikutele omadustele (tunnustele) omistatakse bioloogias funktsioon, et nende teket ja säilimist seletada. eesmärk funktsioneerimine funktsioon (bioloogia) otstarve teleoloogia võimaldus EKSS: 'see, mis tuleb kellelgi v. millelgi teha, ülesanne, kohustus, roll' Spetsiifiliselt bioloogilist funktsioonimõistet puudutav kirjandus leidub alajaotuses Funktsioon (bioloogia)#Kirjandus. Morton Beckner. The Biological Way of Thought, 1959, ptk 6; 1968. John Canfield. Teleological explanations in biology. – British Journal for the Philosophy of. Science, 1964, kd 14, lk 284–295. Richard Sorabji. Function. – Philosophical Quarterly, kd 14, nr 57, 1964. JSTOR Morton Beckner. Function and teleology. – Journal of the History of Biology, kd 2, nr 1, 1969, lk 151–164. Larry Wright. Functions. – Philosophical Review, kd 82, nr 2, 1973, lk 139–168. Ümbertrükid kogumikes Allen, Bekoff, Lauder 1998 ja Buller 1999. Google'i raamat Peter Achinstein. Function statements. – Philosophy of Science, 1977, 44, lk 360–376. JSTOR Fred Adams. A goal-state theory of function attributions. (pdf) – Canadian Journal of Philosophy, 9, lk 493–518. Peter Achinstein. The Nature of Explanation, 1985, lk 263–290. [1] Peter Godfrey-Smith. Functions: Consensus Without Unity (pdf). – Pacific Philosophical Quarterly, 74, 1993, lk 196–208. Colin Allen, Mark Bekoff, George Lauder (toim). Nature's Purposes: Analyses of Function and Design in Biology, Cambridge, MA: MIT Press 1998. David Buller (toim). Function, Selection, and Design, Albany, NY: SUNY Press 1999. Google Books
Harald Põld

Harald Wilhelm Põld (4. november 1874 Pikaristi, Viru-Nigula kihelkond – 20. august 1939 Tallinn) oli eesti vaimulik, piiblitõlkija ja grammatikate autor. Lõpetas algkooli Jõhvis, õppis aastatel 1887–1891 Narva linnakoolis ja 1891–1896 Narva gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1896–1903. Prooviaastal oli ta Peterburi Jaani koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse 18. augustil 1905. Oli aastatel 1906–1928 Kose koguduse õpetaja, olles 1920–1928 veel Ida-Harju praostkonna praost. Aastatel 1921–1925 oli ta Konsistooriumi assessor. Aastatel 1928–1939 oli ta Eesti Misjoni Seltsi välismisjoni juhataja ja Meie Misjoni toimetaja. Tema vend Peeter Põld oli teoloogiharidusega eesti kooli-, karskus- ja riigitegelane. Harald Põld oli abielus ning nelja poja ja ühe tütre isa. Poegadest Eerik Põld oli kunstiajaloolane, Hillar Põld oli kirikuõpetaja ja kirikuajaloo õppejõud, Naan (Naatan) Põld oli Hamburgi muusikaülikooli lauluprofessor ning oratooriumide ja kantaatide solist. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Toomas Paul, "Harald Põld Vana Testamendi tõlkijana" – Keel ja Kirjandus 1996, nr 10, lk 675–686 ja nr 11, lk 749–759 Toomas Paul, "Harald Põld Uue Testamendi tõlkijana" – Keel ja Kirjandus 1996, nr 12, lk 814–828 Harald Põld. Mis tähendab protestantlik, mis evangeelne, mis lutherlik. - Meie Kirik 6.12.2008. Harald Põld Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Refotograafia

Refotograafia ehk ülepildistamine on fotode tegemise meetod, mille puhul üht objekti pildistatakse eri ajahetkedel, luues „enne ja nüüd“ võrdluse. Sealjuures on oluline säilitada piltidel sama võttenurk, täpsuse huvides ka samad ilmastiku- ja valgusolud. Tähtis on võimalikult ligilähedaselt kopeerida algset fotot. Refotograafia on keskkonna fotograafilise vaatlemise meetod, mille eesmärgiks on ajas toimunud muutuste näitlikustamine, aja mõju nähtavaks tegemine, mis toimub kasutades semiootilisi fenomene nagu sarnasus ja erinevus, äratundmine, kordus. Refotograafia sai populaarseks 1970. aastatel, kui ameerika fotograaf Mark Klett võttis osa projektist Rephotographic Survey, mille käigus pildistati üle rohkem kui 100 vaadet Ameerika Ühendriikide lääneosas, vanimad algupärased fotod pärinesid 1870. aastatest. Tehtud fotodest pandi kokku raamat „Second View, The Rephotographic Survey Project“. Klett külastas samu paiku oma meeskonnaga ka kolmandat korda aastatel 1997–2000 ja andis 2005. aastal välja raamatu „Third Views, Second Sights“. Lisaks kasutatakse refotograafiat ka teaduslikel eesmärkidel, kui on vaja välja tuua maastiku pikemaajalist muutust (näiteks erosioon või jõesängi kujunemine) – nähtused, mis toimuvad aeglaselt. 1990. aastatel pildistas Peeter Tooming kohti, mida pool sajandit varem oli pildistanud Carl Sarap. Tema fotoraamatute sari „55 aastat hiljem“ on Eesti fotokunsti ajaloo seisukohalt väga oluline. Eestis on refotograafiat propageerinud Vahur Puik ning selle toetamiseks on MTÜ Eesti Fotopärand alt loodud ühisloomeplatvorm Ajapaik. Flickri keskkonda on 2008. aastal loodud mäluasutuste jaoks eraldi alajaotus „the Commons“, mille eesmärgiks on kaasata inimesi avalike fotokogude kirjeldamisse. Lisaks on võimalik igaühel lisada sinna uus foto, mis on tehtud vana foto asukohast, et jäädvustada ajas toimunud muutusi. Refotograafia on koha leidnud ka rekreatiivses valdkonnas, näiteks korraldatakse huvilistele ülepildistamise retki, nn fotojahte, kus grupil tuleb ette antud aja jooksul üles leida fotol kujutatud paik ja siis seal uus pilt teha. "Rephotography". www.photography.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 24.01.2010. Vaadatud 02.06.2010. Vahur Puik. "Kultuuriteooria tippkeskuse koostöö andmebaas" (PDF).[alaline kõdulink] Mark Klett. "Third View". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. jaanuar 2022. Vaadatud 29. juunil 2022. Vahur Puik (nr 2 (24) 2008). "Veebist, ülepildistamisest, muuseumiaastast ja rahvast" (pdf). Muuseum. Eesti Muuseumiühingu ajakiri. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) Second View – Rephotographic Survey Project Third View – A Rephotographic Survey of the American West The Commons – Flickr Ajalooliste fotode kaardistamis- ja refotografeerimisrakendus Ajapaik
Paul Rebane

Paul Rebane (15. august 1901 Kuusalu vald, Harjumaa – 22. november 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1937) ja insener. Osales Vabadussõjas ja lõpetas 1920. aastal Tallinna Reaalkooli. Töötas Sõjaväe Varustusvalitsuse tehnikaosakonna inseneri ja varustusjaoskonna ülema kohusetäitjana. Kaitses esimese eestikeelse diplomi elektrotehnika erialal Tallinna Tehnikumis 1926. aastal. NKVD arreteeris ta 14. juunil 1941 Tallinnas ning mõistis ta süüdi nõukogudevastases agitatsioonis. Kotkaristi V klassi teenetemärk, 1938 Tema abikaasa oli Zlata Rebane (Mikser) (1912–1990), nende poeg Raul-Vello Rebane (1934–2010) oli insener, rakendusteadlane, Cybernetica AS navigatsiooniseadmete osakonna projektijuht. Arreteeritud aadressil Kunderi 12, erin. 05.09.42 §58-10 lg.1. Karistus 10 aastat. Ohvitseride andmekogu
Piibli tegelaste loend

Siin loetletakse Vana Testamendi ja Uue Testamendi tegelasi. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Aabel Aabraham Aada (Eesavi naine) Aada (Lemeki naine) Aadam Aahas Aamos Aaron Ahab Andreas Anna Arhelaos Bartolomeus Deboora Eenok Eer Eesav Eeva Eliisabet Ester Filippus Gideon Haam Hiskija Hommikumaa targad Iiob Iisak Jaakobus Alfeuse poeg Jeesus Jesaja Ristija Johannes Johannes Joosep Joosep Arimaatiast Juudas Iskariot Juudit Kain Koljat Laatsarus Betaaniast Leevi Leviathan Luukas Maarja, Jeesuse ema Maarja Magdaleena Markus Matteus Metuusala Mooses Noa Oonan Paulus Peetrus Pontius Pilatus Pontius Pilatuse naine Ristija Johannes Ruuben Saalomon Saara Sett Nõid Siimon Taaniel Taavet Tiitus Timoteus
Leseleht (perekond)

Leseleht (Maianthemum) on taimede perekond liilialiste sugukonnast.
Leseleht

Leseleht (Maianthemum bifolium) on liilialiste sugukonda leselehe perekonda kuuluv rohttaim. Taimel on tavaliselt 2 lühirootsulist lehte, kujult piklikmunajad, südaja alusega. Õisik on tipmine 10 kuni 30 õieline kobar. Õied on väikesed, valged ja lõhnavad. Viljad on küpsenult punased, mürgised. Taime kõrgus on 7–25 cm. Leseleht on levikult sage taim Eesti kuuse-, männi-, ja segametsades, võsastikes. Leseleht andmebaasis eElurikkus
Max Braun

Max (Maximilian) Gustav Christian Carl Braun (13. september 1850 Myslowitz, Preisi Sileesia – 22. veebruar 1930 Königsberg) oli Tartus töötanud saksa zooloog. Ta tegeles eriti malakoloogia, helmintoloogia ja mereselgrootute uurimisega. Ta oli 1880–1883 Tartu Ülikooli võrdleva anatoomia instituudi prosektor ja 1883–1886 zooloogia professor. Max Brauni juhtimisel arendati Tartu Ülikooli zooloogia kabinet zooloogia muuseumiks ning koostati juurde võrdleva anatoomia ja embrüoloogia ekspositsioon. Ta koostas esimese ulatuslikuma ülevaate Baltimaade limustest ning Soome lahe keskkonna olukorrast. Ta tõestas eksperimentaalselt, et inimene nakatub paelussiga mageveekalade kaudu. Tartus oli üheks ta õpilaseks Jakob von Uexküll. Aastal 1886 siirdus Max Braun Rostocki. Hiljem töötas ta Königsbergi Ülikoolis zooloogia ja võrdleva anatoomia professorina, zooloogiamuuseumi juhatajana ja rektorina (1901–1902). Eesti teaduse biograafiline leksikon (2000). Kd. 1: 160.
Hinnavõrdlus

Hinnavõrdlus on sarnaste kaupade hindade võrdlemine ja nende põhjal ostuotsuste tegemine.
Impressum

Impressum on trükises tiitellehe pöördel, viimase lehekülje pöördel või mujal trükise lõpus paiknevad andmed väljaandmise ja trükkimise kohta. See võib sisaldada andmeid muu hulgas autoriõiguste, toimetaja või toimetajate, kujundaja või kujundajate, illustraatori või illustraatorite ja trükikoja kohta, tõlke puhul originaalväljaande või -väljaannete ning tõlkija või tõlkijate kohta ning ISBN-i. Nõukogude ajal oli raamatul impressum nii tiitellehe pöördel kui ka raamatu lõpus. Tiitellehe pöördel oli märgitud liik ja koht raamatukoguriiulil, tõlke puhul originaali tiitel, vajaduse korral tõlkijad või vastutavad toimetajad ning märkused. Eestikeelse raamatu impressum sisaldas pealkirja tõlget vene keelde ning venekeelsena veel vähemalt autori nime ning kirjastuse nime ja aadressi, samuti eesti keeles toimetaja, kunstilise toimetaja, tehnilise toimetaja ning korrektorite nimesid, laduda andmise ja trükkida andmise kuupäeva, paberi formaati, liiki ja tootjat, trükipoognate, tingtrükipoognate ja arvestuspoognate arvu, trükiarvu, tellimise numbrit, trükikoja nime ja aadressi ning hinda. Impressum sisaldas tavaliselt ka kodeeritud tsensuurimärget.
Naan Põld

Naan Põld (kodanikunimega Nathan Benjamin Põld; 19. oktoober 1921 Kose – 27. jaanuar 1998 Hamburg) oli eesti laulja (tenor) ja laulupedagoog. Naan Põllu lauluõpingud algasid 1940. aastal Tallinna Konservatooriumis Helmi Betlemi ja Arno Niitovi juures. Sõjakeerises põgenes ta Saksamaale. Muusikaõpingud jätkas aastatel 1946–1952 Detmoldis Loode-Saksa muusikaakadeemias, kus õppis tuntud laulupedagoogi professor Frederick Husleri käe all, kelle mõjul sai temast eelkõige kontserdi-oratooriumilaulja. Akadeemia lõpetas ta diplomi ja aurahaga. Saksamaal oli palju põgenikelaagreid eestlastele, ent 1950. aastaks need likvideeriti ning põgenikud siirdusid Ameerikasse ja Rootsi. Naan Põld jäi Saksamaale ka pärast muusikaakadeemia lõpetamist. Aastatel 1962–1967 töötas ta Hannoveris Hochschule für Musik und Theater laulupedagoogina ning 1967–1988 Hamburgi Hochschule für Musik und Theater lauluprofessori ja lauluosakonna juhatajana. Tema arvukate (ligi sada) õpilaste hulka kuuluvad Christina Hagen, Wolfgang Schöne, Bernd Weikl, Jan-Hendrik Rootering ja teised. Suurim rahvusvaheline tunnustus tuli Bachi passioonide, Mozarti ja Verdi reekviemi, Haydni oratooriumide ning Händeli ooperite solistina. Ainuüksi Evangelistina Bachi "Matteuse passioonis" esines ta 210 korral mitmel pool maailmas. Väga palju esitas ta ka eesti laululoomingu paremikku. Tema repertuaari kuulusid Eduard Tubina, Mart Saare, Tuudur Vettiku, Eduard Oja, Riho Pätsi ja Alfred Karindi laulud. 2006. aastal asutati Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde Estonia Seltsi allfond, mille eesmärk on toetada noori artiste. Fond toetab Naan Põllu stipendiumiga Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia laulueriala üliõpilasi eesti heliloojate vokaalteoste esitamise eest, Klaudia Maldutise stipendiumiga Rahvusooper Estonia baleriine, Tiit Kuusiku stipendiumiga Rahvusooper Estonia noori lauljaid ja alates 2018. aastast Helmi Puuri stipendiumiga Tallinna Balletikooli andekaid õpilasi. Tema isa Harald Põld oli Kose koguduse õpetaja, vend Eerik Põld oli kunstiajaloolane, vend Hillar Põld oli kirikuõpetaja ja kirikuajaloo õppejõud. Ene Pilliroog. Naan Põld: [laulja loometeest ja elust]; [eessõna: A. Mikk] Tallinn: Estonia Selts & Velle, 1991. EE 14. köide lk 387 Estonia Seltsi fond. Eesti Rahvuskultuuri Fondi veebisait. Meie kuldtenor Naan Põld Sissekanne Väliseesti isikuloolises andmebaasis (VEPER)
Kodulennujaam

Kodulennujaam on lennujaam, mida kasutab lennufirma oma reisijate kohale viimiseks ettenähtud sihtkohta. Paljude lennufirmade kodulennujaamad asuvad nende peakorteriga samas linnas. Mõnel lennufirmal on ainult üks kodulennujaam, samas kui teistel võib neid olla mitu. Kodulennujaamu kasutatakse nii reisijate- kui ka kaubaveoks. Paljud lennufirmad kasutavad ka võtmelinnu, mille funktsioonid võivad olla samad mis kodulennujaamadel.
Air China

Air China (hiina keeles 中國國際航空公司 / 中国国际航空公司 Zhōngguó Guójì Hángkōng Gōngsī) on riigile kuuluv ja pärast China Southern Airlinesi suuruselt teine lennufirma Hiina Rahvavabariigis. See opereerib 5090 lendu nädalas. Air China on suuruselt viies Aasias, maailmas viies riigisisestel liinidel veetud kauba arvestuses ja maailma 18. lennukipargi suuruse poolest. Lennufirma peakorter asub Tianzhu lennujaama tööstuspiirkonnas Shunyi rajoonis Pekingis. Lennufirmas töötab 20 211 inimest. Air China lennutas 2009. aastal 41,28 miljonit reisijat ja lennukite täituvus oli 76,53%. Air Chinale kuuluvad järgmised lennukid (2010. aasta novembri seisuga): Novembris 2010 oli Air China lennukipargi keskmine vanus 7,3 aastat. Air China - Star Alliance liikme ülevaade välja otsitud 3.06.10 Air China 2009. aasta kokkuvõte välja otsitud 3.06.10 planespotter.net välja otsitud 4.11.2010
Absorptsioonikolonn

Absorptsioonikolonn ehk absorber on absorbendiga täidetud toru, mida kasutatakse läbivoolutatava gaasi või vedeliku kuivatamiseks (näiteks silikageeliga täidetud kolonn) või mõne gaasisegus sisalduva komponendi absorbeerimiseks (näiteks aktiivsöega). Absorptsioon (keemia)
Netikuller

Netikuller Transport OÜ on eesti ettevõte, mida tuntakse kaubamärgi Netikuller ja veebikeskkonna netikuller.ee järgi. netikuller.ee alustas tööd 2002. aastal. Ettevõtte põhitegevuseks on kaupade toomine (import) neist välismaistest netipoodidest, mis muidu kaupa Eestisse ei saada. OÜ Netikuller osutab transpordi- ja maksevahendusteenust ega tegele kaupade müügiga. 2014. aastal teatas ettevõtte tegevjuht Kristjan Toop, et firma sulgetakse vähese huvi tõttu. .ee alamdomeeni otsing EENeti whois-serverist[alaline kõdulink] Netikuller Transport OÜ veeb