laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kapuutsnastik

Kapuutsnastik (Macroprotodon cucullatus) on Colubridae sugukonna maoliik. Neid madusid võib kohata Hispaanias, Portugalis, Lääne-Saharas, Marokos, Alžeerias, Tuneesias, Itaalias, Liibüas, Egiptuses ja Iisraelis. Macroprotodon cucullatus, Catalogue of Life, veebiversioon (vaadatud 25.03.2015)(inglise keeles) Macroprotodon cucullatus (GEOFFROY-ST-HILAIRE, 1827), Roomajate andmebaas, veebiversioon (vaadatud 25.03.2015)(inglise keeles) Macroprotodon cucullatus, Animal Diversity Web, veebiversioon (vaadatud 25.03.2015)(inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Macroprotodon cucullatus seisuga 25.03.2015.
Nürnbergi järelprotsessid

Nürnbergi järelprotsessid toimusid pärast Nürnbergi protsessi aastatel 1946–1949. Järelprotsessides peeti kohut sõjakurjategijate üle, kes Kolmanda Riigi valitsemise hierarhias olid madalamal astmel või kelle süüd hinnati esialgu väiksemaks kui Nürnbergi protsessil.
I Don't Care

"I Don't Care" on Briti laulja Cheryli esitatud ja kirjutatud (kaasautor) laul, mis anti välja singli ja muusikavideona. "I Don't Care" laulu sõnad "I Don't Care" YouTube'i muusikavideo Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:https://en.wikipedia.org/wiki/I_Don't_Care_(Cheryl_Cole_song) seisuga 25.03.2015.
Macroprotodon brevis

Macroprotodon brevis on Colubridae sugukonna maoliik. Macroprotodon brevis alamliigid : Macroprotodon brevis brevis (Günther, 1862) Macroprotodon brevis ibericus Busack & McCoy, 1990 . Neid madusid võib kohata Marokos, Gibraltaril, Hispaanias ja Portugalis. Ulrich Joger, Paulo Sá-Sousa, Iñigo Martínez-Solano (2009). Macroprotodon brevis. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2013.2. Macroprotodon cucullatus, Animal Diversity Web, veebiversioon (vaadatud 25.03.2015)(inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Macroprotodon brevis seisuga 25.03.2015.
Eesti Jalgratturite Liit

Eesti Jalgratturite Liit (lühend EJL) on Eesti jalgrattaspordi alaliit. Liit koordineerib jalgrattaspordiga seotud tegevust Eestis. EJL on liitude Union Cycliste Internationale (UCI) ja Union Européenne de Cyclisme (UEC) liige. Eesti Jalgratturite Liidu peasekretär on Urmas Karlson ja president Raivo Rand. Liidu koduleht Liidu liikmed Liidu juhatus
Planeetidegi vahel kehtib raskus

"Planeetidegi vahel kehtib raskus" on ansambli Sõpruse Puiestee 2011. aastal ilmunud album, millega tähistati 10 aasta möödumist ansambli tegevuse algusest. Albumil on 16 lugu, millest pooled on valik ansambli varasemast loomingust. "Planeetidegi vahel kehtib raskus" (3:20) "2 meest" (2:46) "Kummaline reis" (2:34) "Krambid" (2:45) "Armastuse vajadus" (4:03) "Tantsulaul" (2:30) "Eestimaa" (3:00) "Mustale merele" (4:21) "Sinuga koos" (3:13) "Ära pahanda" (3:16) "Rahu, ainult rahu" (3:02) "Öö tuleb" (1:46) "Jää hüvasti mu hipist sõber" (3:35) "1905" (3:22) "On aeg" (5:49) "Ma olen õnnelik, et inimesed on nii ilusad ja head" (3:34) Sõpruse Puiestee avaldas uue plaadi «Planeetidegi vahel kehtib raskus», elu24.postimees.ee, 19. aprill 2011 Siim Kera. Mina olen maalt, teie aga kosmosest. – Eesti Ekspress, 19. mai 2011, lk 61. Esme Kassak. Uut ja vana. – Postimees, AK, 21. mai 2011, lk 11. varskevark.wordpress.com
Seoane rästik

Seoane rästik (Vipera seoanei) on soomuseliste seltsi rästiklaste sugukonna rästiku perekonna maoliik. Vipera seoanei cantabrica Brana ja Bas, 1983 Vipera seoanei seoanei Lataste, 1879 Seoane rästikut võib kohata Prantsusmaa edelaosas ja Hispaania ning Portugali põhjaosas. Inimeste suhtes on nad mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib mürgistusseisundi esile kutsuda. Seoane rästiku toksiinina toimivat sülge on võimalik mürgistuse korral neutraliseerida on hariliku rästiku vastumürkidega. Seoane rästiku mürgistamisvõime on madalam kui V. aspis zinniker 'i ja hariliku rästiku mürgil. Vipera seoanei LATASTE, 1879, Roomajate andmebaas, veebiversioon (vaadatud 25.03.2015)(inglise keeles) Vipera seoanei, Integrated Taxonomic Information System, veebiversioon (vaadatud 25.03.2015)(inglise keeles) Detrait J, Bea A, Saint-Girons H., Study of Vipera seoanei venom, Lataste, 1879 (Reptilia, Viperidae), C R Seances Acad Sci III. september 1982, 20;295(2):113-6., PMID: 6816401, veebiversioon (vaadatud 25.03.2015)(inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Vipera seoanei seisuga 25.03.2015.
Milano amfiteater

Milano amfiteater oli Vana-Rooma aegne Mediolanumi (tänapäeva Milano Itaalia põhjaosas) linnas asunud amfiteater. Amfiteater ehitati Mediolanumi "Ticino värava" (Porta Ticinese) lähedale 2. või 3. sajandil, mil linna majanduslik ja poliitiline tähtsus kasvas ja Rooma tähtsus vähenes. Rajatis jäi kasutusse seni kuni linn oli üks Lääne-Rooma keisririigi pealinnu ehk 4. kuni 5. sajandini. Seejärel see aga erinevatel põhjustel hüljati: kristlus surus peale võitlusareenil läbi viidud mängude lõpetamise ja keisririigi kriisi tõttu ei toodud enam sisse loomi, keda amfiteatris kasutati. Amfiteatrist sai seejärel aga juba 4. sajandil koht, kust võeti ehituskive (sh San Lorenzo basiilika ehitamisel). Ehitis lammutati ajal, mil barbarid Mediolanumit ründasid – kuna see asus väljaspool linnamüüri, võisid ründajad seda tugipunktina kasutada. Ent selle sündmuse aeg on ebaselge: see võis toimuda aastal 402 kui visigoodid Itaaliasse tungisid, aastal 452, mil Itaalia põhjaosa rüüstas Attila või aastatel 535–554 toimunud Gooti sõja käigus. Amfiteatri vähesed säilinud osad on siiski võimaldanud arheoloogidel arvutada välja, et valmiskujul oli rajatis 129,5 meetrit pikk ja 109,3 meetrit lai. Amfiteatri võitlusareeni mõõtmed olid 71 x 41 meetrit. Herbert W. Benario. "Amphitheatres of the Roman World". The Classical Journal, 76'.3 (Veebruar 1981:255-258); mõõtmed on ära toodud leheküljel 257; erinevalt mõnikord väidetust ei olnud tegemist Colosseumi ja Capua amfiteatri järel maailma suuruselt kolmanda amfiteatriga. Ceresa Mori, Anna (1985). La basilica di San Lorenzo a Milano. Ancient Roman Milan Mediolanum
Anastassija Gubanova

Anastassija Andrejevna Gubanova (vene keeles Анастасия Андреевна Губанова; sündinud 20. augustil 2000 Mednogorskis) on Venemaa iluuisutaja. Oma partneri Aleksei Sintsoviga saavutas ta neljanda koha 2015. aasta juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistlustel Tondiraba jäähallis.
Renata Oganesjan

Renata Oganesjan (ukraina keeles Рената Оганесян; sündinud 2. märtsil 2001 Dnepropetrovskis) on Ukraina iluuisutaja. Oma partneri Mark Bardeiga osales ta 2015. aasta juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistlustel Tondiraba jäähallis.
Mednogorsk

Mednogorsk (vene keeles Медногорск) on oblastilise alluvusega tööstuslinn Venemaal Orenburgi oblastis Kuvandõki rajoonis. Aastal 1933 hakati ehitama vase-väävlikombinaati, selle ümber kujunes töölisasula. 8. aprillil 1939 anti Vene NFSV Ülemnõukogu Presiidiumi määrusega asulale linnaõigused, linna nimeks sai Mednogorsk. Linna tähtsamateks tööstusettevõteteks on Mednogorski vase-väävlikombinaat ja Mednogorski elektrotehnikatehas Uralelektro.
Eesti Jahtklubide Liit

Eesti Jahtklubide Liit (lühend EJL) on Eesti purjespordiga ja huvimeresõiduga tegelev ühendus. Eesti Jahtklubide Liit asutati 2. aprillil 1989 ja see on 1928. aastal asutatud Eesti Jahtklubide Liidu õigusjärglane. Põhikirja järgi on ühenduse eesmärkide hulgas purjespordi ja huvimeresõidu arendamine Eestis ning purjespordi arendamise kaudu tipp-, võistlus- ja rahvaspordi tasemel sportlike eluviiside propageerimine. Eesti Jahtklubide Liit ühendab Eesti jahtklubisid ja klassiliite. Eesti jahtklubide loend EUROSAF (European Sailing Federation) World Sailing http://www.puri.ee/media/EJL-p%C3%B5hikiri-2009.pdf (vaadatud 25.03.2015) Eesti Jahtklubide Liidu koduleht
Rally Estonia

Rally Estonia on Lõuna-Eestis toimuv autorallivõistlus. Tegu on suurima Baltimaades korraldatava rallivõistlusega. Ralli toimub Lõuna-Eesti kruusateedel, võistluskeskus on Tartus (varem on olnud Otepääl). 2020. aastal on kavas Rally Estonia WRC-sarja etapp. Esimene Rally Estonia toimus 2010. aastal ning on sest peale toimunud igal aastal, välja arvatud 2017. aastal. Aastatel 2014–2016 oli ralli Euroopa autoralli meistrivõistluste etapp, 2019. aastal oli Rally Estonia Autoralli maailmameistrivõistluste (WRC) ametlik promotsiooniralli. 2020. aastal liitus Rally Estonia WRC-sarjaga, millega jätkati koroonapandeemia tõttu katkenud rallihooaega. Eestist sai 33. riik, kes on võõrustanud ralli MM-etappi, sealhulgas olles esimene Baltimaades. Koduleht
Janis Rozentāls

Janis Rozentāls (18. märts (6. märts vkj) 1866 – 8. jaanuar 1917 (26. detsember 1916 vkj) Helsingi) oli läti maalikunstnik. Janis Rozentāls alustas kunstiõpinguid Riias saksa kaubanduskoolis. 1888. aastast oli ta vabakuulaja Peterburi Kunstiakadeemias, seejärel jätkas õpinguid samas Vladimir Makovski käe all. Õpingute ajal tegutses koos teiste lätlastest üliõpilastega kunstiringis Rūķis (Kääbus). 1894. aastal valmis diplomitööna maal "Kirikust". Lõpueksami sooritas 1896. aastal. Pärast õpinguid elas vaheldumisi Peterburis ja Lätis, reisis palju Euroopas. Aastast 1901 elas Riias, kus aastail 1905–1906 töötas kunstiõpetajana B. Blumi erakunstikoolis ja 1906–1910 Riia kunstikoolis. Janis Rozentāls oli 1903. aastast abielus soome laulja Elli Forsselliga. Neil oli kolm last: Laila, Irja ja Miķelis. Majas aadressil Alberta iela 12, kus aastail 1904–1914 kunstnik perega elas, asub nüüd Jānis Rozentālsi ja Rūdolfs Blaumanise muuseum. Rozentāls suri Soomes Helsingis, kuhu ta oli perega 1915. aastal elama asunud. 1920. aastal viidi ta põrm kodumaale ja maeti Riia metsakalmistule. 1936. aastal püstitati rahvuskunstimuuseumi ette Rozentālsi mälestusmärk (skulptor Burkards Dzenis). Tema mälestusmärk on ka Salduses. Janis Rozentāls oli väga mitmekülgne. Tema loomingusse kuuluvad maastiku- ja olustikumaalid, portreed. Ta viljeles ka graafikat, illustreeris raamatuid ja ajakirju. "Autoportree" (1900) "Kunstniku ateljees" (1896) "Printsess ja ahv" (1913) "Ema ja laps" (1904) "Kirikust" (diplomitöö, 1894) "Rūdolfs Blaumanise portree" (1908) "Malvīne Vīgnere-Grīnberga" (1916) Akadeemiline kunst "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2020. Vaadatud 25. märtsil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Latvian Art Classic (vaadatud 27.03.2015) Vilhelms Purvītis ja Riia Linna Kunstikool, Sirp.ee (vaadatud 27.03.2015) http://www.antonia.lv/ru/zhivopisj/rozentals-janis/ Kansallistunteen herättäjä, hameensanomat.fi (vaadatud 27.03.2015)
Radmila Šekerinska

Radmila Šekerinska Jankovska (makedoonia keeles Радмила Шекеринска Јанковска; sündinud 10. juunil 1972 Skopjes) on Põhja-Makedoonia poliitik. Ta oli novembrist 2006 kuni 2009. aasta maini Makedoonia Sotsiaaldemokraatliku Liidu liider. Ta oli Makedoonia peaministri kohusetäitja 12. maist 12. juunini 2004 ja sama aasta 3. novembrist 15. detsembrini. Alates 1. juunist 2017 on ta Makedoonia kaitseminister. Macedonia. Ministries, etc. rulers.org
Oleg Brõžak

Oleg Brõžak (ukraina Олег Брижак; 27. oktoober 1960 – 24. märts 2015) oli Kasahstanist pärit ukrainlasest Saksamaa ooperilaulja (bass-bariton). Ta lõpetas Karaganda muusikakooli bajaaniklassi ning Alma-Ata konservatooriumi soololaulu klassi. Pärast õpinguid töötas ta kaks aastat lauluõpetajana, 1980. aastate lõpul oli ta Lvovi ja Tšeljabinski ooperiteatrite solist. Seejärel töötas ta kuni 1991. aastani Peterburi Glinka-nimelise Kapelli solistina. 1991 kolis laulja Saksamaale ning oli kuni 1996. aastani Karlsruhe Riigiteatri solist. 1996 sai temast Saksa Rahvusooperi solist. Ta gastroleeris paljudes riikides. Brõžaki viimane esinemine ooperiteatris toimus Barcelonas, kus ta laulis Richard Wagneri ooperis "Ziegfrid". Brõžak hukkus Germanwingsi lennuõnnetuses. "У авіакатастрофі Airbus А 320 загинув оперний співак українського походження Олег Брижак". zik.ua (ukraina keeles). 24. märts 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 28.03.2017. Vaadatud 29.3.2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Opernsänger saßen mit Baby im Todes-Flieger". bild.de (saksa keeles). 24. märts 2015. Vaadatud 29.3.2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Garry Humphreys (27. märts 2015). "Oleg Bryjak: Bass-baritone acclaimed for his Wagner interpretations, in particular the role of the dwarf Alberich in 'Siegfried'". independent.co.uk (inglise keeles). Vaadatud 29.3.2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Marian Männi (25. märts 2015). "Neile jäi see lend viimaseks: 16 Saksa koolilast, õpetajad, ooperilauljad..." postimees.ee (eesti keeles). Vaadatud 29.3.2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Neeme tee

Neeme tee on Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Karepal asuv tee. Neeme tee on Haljala valla avalik tee. Neeme tee algab Karepa sadama teelt, kulgeb kagu suunas ja on ligikaudu 600 meetrit pikk. Tee ületab Karepa oja. Neeme teelt pääseb jala Karepa neemele. Tee sai nime 28. aprillil 2009. Vihula Vallavalitsuse 28. aprilli 2009 määrus nr 1 "Kohalike maanteede ja tänavate nimede määramine" Karepa küla Neeme tee asendiplaan Maa-ameti geoportaal. Neeme tee
Rahvamaja tee

Rahvamaja tee on tee Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Karepal. Rahvamaja tee on Haljala valla avalik tee. Rahvamaja tee algab Võle–Vainupea–Kunda maanteelt Karepa rahvamaja juurest, kulgeb edela suunas ja on ligikaudu 430 meetrit pikk. Tee sai nime 28. aprillil 2009. Vihula Vallavalitsuse 28. aprilli 2009 määrus nr 1 "Kohalike maanteede ja tänavate nimede määramine" Karepa küla Rahvamaja tee asendiplaan Maa-ameti geoportaal. Rahvamaja tee
Karepa neem

Karepa neem on Soome lahte ulatuv neem Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Karepa külas. Neeme geograafilised koordinaadid on 59° 32′ 40″ N, 26° 26′ 13″ E. Eesti Geoloogiakeskus. Eesti geoloogiline baaskaart. 7412 Karepa. Seletuskiri. Tallinn 2006
Laikneeme tee

Laikneeme tee on tee Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Karepal. Laikneeme tee on Haljala valla avalik tee. Laikneeme tee algab Võle–Vainupea–Kunda maanteelt ja kulgeb põhja–loodesuunaliselt paralleelselt Selja jõega jõesuu ja Karepa ranna suunas. Laikneeme tee on ligikaudu 510 meetrit pikk, sellest esimesed 50 meetrit asfaltbetoonkattega, edasi kruusakattega. Laikneeme tee ääres asub Kalame talumuuseum. Tee sai nime 6. novembril 2009. Vihula Vallavalitsuse 28.10.2008 määruse nr 9 Lisa 1 Vihula Vallavalitsuse 28. oktoobri 2008 määrus nr 9 "Kohalike maanteede ja tänavate nimede määramine"
Karepa sadama tee

Karepa sadama tee on Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Karepal asuv tee. Karepa sadama tee on Vihula valla avalik tee. Karepa sadama tee algab Võle–Vainupea–Kunda maanteelt Karepa rahvamaja juurest ja kulgeb kirde suunas Karepa sadamasse. Tee on ligikaudu 1,16 kilomeetrit pikk. Karepa sadama tee äärde jääb Kullo noortelaager. Vihula Vallavalitsuse 28.10.2008 määruse nr 9 Lisa 1
Türineeme

Türineeme on Soome lahte ulatuv neem Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Karepa külas. Neeme geograafilised koordinaadid on 59° 32′ 54″ N, 26° 25′ 21″ E. Neemel asuvad endise nõukogude piirivalve rajatised, neeme idaküljel asub Karepa sadam ja muul. 2013. aastal korraldas Eesti Arhitektide Liit Türineemel asuva Karepa piilkonnamaja kinnistu ja sadamahoone arhitektuurivõistluse, mis oli esimene Eesti Arhitektide Liidu korraldatud avalik arhitektuurivõistlus eramule. Võistluse võitis arhitektide Joel Kopli ja Koit Ojaliiva võistlustöö. Eesti Geoloogiakeskus. Eesti geoloogiline baaskaart. 7412 Karepa. Seletuskiri. Tallinn 2006 "Karepa sadama detailplaneering. Lisa 2. Planeeringuala kontaktvööndi analüüs". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015. "Eesti Arhitektide Liit. Karepa piilkonnamaja ja sadamahoone arhitektuurivõistlus". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015. "Algas unikaalne avatud arhitektuurivõistlus eramule. E24.ee 24.05.2013". Originaali arhiivikoopia seisuga 2.04.2015. Vaadatud 26.03.2015. "EAL uudised. Karepa piilkonnamaja ideevõistluse võitsid Joel Kopli ja Koit Ojaliiv tööga "Ulualune"". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015.
Karepa rahvamaja

Karepa rahvamaja on rahvamaja Lääne-Virumaa maakonnas Haljala vallas Karepa külas. Rahvamaja asub Võle–Vainupea–Kunda maantee ja Rahvamaja tee ristil. Karepa rahvamaja ehitasid Karepa külaelanikud talgute korras 1938. aastal. Hoone oli varem Rutja supelhoone, mis võeti koost, toimetati Karepale ja pandi seal uuesti kokku. Rahvamaja taastati 2003. aastal samuti talgute korras. Rahvamaja omanik ja haldaja on Karepa kandi elanikke ühendav Karepa Selts. Karepa rahvamajas on eksponeeritud kunstnik Valli Lember-Bogatkina maal "Jumal ütles Noale". 2010. aastast kaunistab rahvamaja tekstiilidisainer Elna Kaasiku loodud gobelään lavapannoo “Kodurand”. Karepa rahvamaja juures on Valli Lember-Bogatkinale pühendatud pink. Kultuurimälestiste riiklik register. XX sajandi arhitektuur. Karepa rahvamaja Talgulised taastavad Karepa rahvamaja. Virumaa Teataja, 18.12.2003 Inna Grünfeldt. Elurõõmus klassik Valli Lember-Bogatkina 90. Palju õnne! Virumaa Teataja, 30.10.2011 Karepa rahvamaja kaunistab uus lavapannoo. Virumaa Teataja, 26.07.2010 Rein Sikk. Valli Lember-Bogatkina: Mind on pintsel püsti hoidnud. Maaleht, 04.10.2014
Karepa algkool

Karepa algkool oli aastatel 1919–1962 Karepa külas tegutsenud algkool. Karepa algkool asutati 1919. aastal Rutjal. Karepale koliti 1920. aastal. Kool oli algselt kolmeklassiline. 1930. aastatel muudeti algkool kuueklassiliseks, kuid Karepal asusid vaid I, III ja V klass. II, IV ja VI klass asusid Seljal. 1935. aasta jaanuaris peatati õppetöö koolis üheks nädalaks, et takistada leetrite kiiret levikut, kui pooled kooli õpilastest – arvuliselt 13 – olid juba haigestunud. Karepa koolis on õppinud ajakirjanik Ott Kool ja kultuuritegelane Arno Kasemaa. Karepa algkooli juhatajad on olnud Juliane Melanie Peterson-Sikk (1920–1934), Marta Tambik (1934), Leida Hein (1934–1937), Marge Kilkson-Paluri (1937), Ella Puusepp, Salme Tammin, Ärna Linnuste, Helga Esberg, Emilie Viira ja Elli Kasemaa (1947–1962). Karepa algkooli tegevus lõpetati 1962. aastal. Endises Karepa algkooli hoones asub nüüd Karepa raamatukogu. Kooli 80. aastapäeval 1999. aastal avati endise koolimaja seinal mälestustahvel. "Eesti monumentide e-kataloog. Karepa kool". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015. Andres Pulver. Karepal meenutatakse kohalikku kooli. Virumaa Teataja, 05.10.1999 Pisiuudiseid Varangult. Virumaa Teataja nr. 7, 16 jaanuar 1935 Akadeemiake.Õpilaste teadusajakiri, 2010 (1) "Kiltsi Põhikool. Arno Kasemaa". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015. "Eesti raamatukogunduse biograafiline andmebaas. Hein, Leida". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015. "Eesti raamatukogunduse biograafiline andmebaas. Paluri, Marge". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015. Priit Laanoja. Klade. Ümbertrükk. 2012 Eesti Muuseumide Veebivärav. Virumaa Muuseumid SA fotokogu. Karepa algkool, Varangu vald
Karepa sadam

Karepa sadam on sadam Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Karepa külas Türineeme poolsaare idakaldal. Sadam on olnud kasutusel kalasadamana. Sadama rajatised on ehitatud kolhooside algaastatel ja praeguseks lagunenud. Nõukogu perioodil oli Karepal algul Gorki-nimelise kalurikolhoosi (1945–1976), hiljem Kirovi-nimelise kalurikolhoosi brigaadikeskus ja sadam. Sadama juures on madal kivimuul. Nüüdisajal ei ole Karepa sadam kantud sadamaregistrisse. 2013. aastal kehtestas Vihula vallavolikogu Karepa sadama detailplaneeringu, mille järgi on kavandatud sadama väljaehitamine harrastuskalurite väikesadamaks S3. Planeeringu järgi rajatakse seisukai 16 paadile ja teeninduskai kolmele silduvale paadile. 2013. aastal korraldas Eesti Arhitektide Liit Türineemel asuva Karepa piilkonnamaja kinnistu ja sadamahoone arhitektuurivõistluse. Karepa sadama tee "Sadamad Lääne-Virumaal". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015. Karepa sadama arendamiseks sõlmiti hea tahte leping. Virumaa Teataja, 25.01.2012 "Karepa sadama detialplaneering". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015. "Eesti Arhitektide Liit. Karepa piilkonnamaja ja sadamahoone arhitektuurivõistlus". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015. "Algas unikaalne avatud arhitektuurivõistlus eramule. E24.ee 24.05.2013". Originaali arhiivikoopia seisuga 2.04.2015. Vaadatud 26.03.2015.
Teet Veispak

Teet Veispak (sündinud 25. septembril 1955) on eesti ajaloolane ja kultuuritegelane. Ta lõpetas 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna. Töötanud Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi teaduri ja direktorina, Rakvere Muuseumi teaduri, näitustekorraldajana ja teadusdirektorina ning Virumaa Muuseumid SA Kalame talumuuseumi näituste kuraatorina. Väitekiri Tallinna 18. sajandi rahvastikust: C. J. Kenézi doktoriväitekirjast "Beiträge zur Bevölkerungsstruktur von Reval in den zweiten Hälfte des 18. Jahrhunderts (1754 - 1804)". Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateadused (1983) 32, 1 Lübeck ja Venezia. Tallinn: Perioodika, 1988 Ajalooteadusest kui venestuse ideoloogia kandjaist (1944–1952). Looming 1990, nr. 9 2000 Eesti Kultuurkapitali Lääne-Virumaa ekspertgrupi Üllatuse auhind 2001 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti aastapreemia (Rakvere kunstielu edendamine ja festivali Kananahk korraldamine) Eesti Kultuurkapitali Lääne-Virumaa ekspertgrupp. Üllatuse auhind Teet Veispaki artiklid Eesti artiklite andmebaasis Index Scriptorum Estoniae
Karepa Selts

Karepa Selts on mittetulundusühing Karepa piirkonna kohaliku arengu edendamiseks. Karepa Selts moodustati 2003. aastal varasema Karepa raamatukogu sõprade seltsi õigusjärglasena. Selts hõlmab üheksa küla – Toolse, Tidriku, Karepa, Rutja, Eisma, Andi, Kiva, Vainupea ja Pajuveski – elanikke. Seltsil on umbes 60 liiget. Seltsil on viieliikmeline juhatus, juhatuse esimees on Jüri Sikkut. 2004. aastast kuulub Karepa Seltsile Karepa rahvamaja. Selts korraldab rahvamajas näitusi, etendusi, teatriõhtuid, pidusid. Karepa Selts korraldab igal aastal Karepa kodukandipäevi. Seltsi koordineerimisel on koostatud Karepa piirkonna külade arengukava. Karepa Selts on MTÜ Arenduskoda liige. Karepa Selts Inforegister. Karepa Selts Rahvakultuuri Keskus. Karepa Selts "MTÜ Arenduskoda liikmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 26. märtsil 2015.
Rakvere Muuseum

Rakvere Muuseum oli muuseum Lääne-Viru maakonnas, mis tegutses aastatel 1927–2002. Rakvere Muuseum asutati 1927. aastal, mil kinnitati Rakvere Muuseumi Seltsi põhikiri. 2001. aastal oli Rakvere muuseumil neli filiaali: Rakvere koduloomuuseum Rakvere Linnakodaniku Majamuuseum Rakvere ordulinnus Kalame talumuuseum Karepal 2002. aastal moodustati sihtasutus Virumaa Muuseumid, millega Rakvere Muuseum ja selle filiaalid liideti. Virumaa Muuseumid. Enne oli Rakvere Muuseum Anneli Ammas. Palmse mõisa võib saada Rakvere muuseum. Eesti Päevaleht, 4.01.2001