laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Special Broadcasting Service

Spetsiaalne ringhäälinguteenus (inglise keeles: Special Broadcasting Service, SBS) on Austraalia avalik-õiguslik ringhääling. Alates 1979. aastast on SBS Euroopa Ringhäälingute Liidu assotsieerunud liige ning aastast 2015 on SBS osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel.  Pikemalt artiklis Austraalia Eurovisiooni lauluvõistlusel#Ajalugu SBS on Eurovisiooni edastanud igal aastal alates 1983. aastast ning tänu Austraalia sidemetele Euroopaga on võistlus seal alati populaarne olnud. 2015. aastal kutsuti seoses lauluvõistluse 60. aastapäevaga Austraalia võistlusel osalema külalisosalejana. Algsete plaanide kohaselt pidi Austraalia ainult üks kord osalema, ent 2015. aasta novembris kinnitas SVT, et Austraalia osaleb 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. SBS koduleht
SBS

SBS võib tähendada järgmist: Seoul Broadcasting System, Lõuna-Korea ringhääling Special Broadcasting Service, Austraalia ringhääling
Alexandre Julien

Alexandre Julien (sündinud 15. jaanuaril 1988) on Kanada muusik. Ta on mänginud ansamblites Vision Eternel, Soufferance, Vision Lunar, Éphémère, Gallia Fornax. 2013. aastal teinud koostööd Margus Voolpriiduga Ta asutas plaadifirma Abridged Pause Recordings. "MusicBrainz Alexandre Julien". MusicBrainz. Aleksander Julien diskograafia lehel Discogs.com
Kuupkapiteel

Kuupkapiteel ehk täringkapiteel, ka vürfelkapiteel (saksa keeles Würfel 'täring') on romaani kunstis kasutatud kapiteelitüüp, mille enam-vähem kuubikujulise keha neli alumist nurka on ümardatud. Kuupkapiteeli lähtekeha on üks ehituskivi ehk kvaader. Alumiste nurkade ümardamisega tekib sujuv üleminek ruudult ringile ja kapiteeli külgedele moodustuvad poolringjad või kilbikujulised pinnad. Kuupkapiteel võib olla nii dekoorita kui ka kaunistatud lamereljeefse raiddekooriga. Kuupkapiteel 11. sajandi teisest poolest Kuupkapiteel kaheksatahulisel sambal Maastrichtis Raiddekooriga kuupkapiteel Raiddekooriga kuupkapiteel Lügde Kilianskirches Raiddekooriga kuupkapiteel Lundi toomkiriku krüptis Schaffhauseni kloostrikiriku interjöör 1200. aastatest pärineva palee arkaadid Bad Wimpfenis 13. sajandi Püha Václavi kiriku krüpti kapiteelid Stará Boleslavis Kuupkapiteel esineb ennekõike Saksamaa romaanikas, aga kohati ka Põhja-Itaalias, Prantsusmaa piirkondadest Elsassis ja Lotringis, Normandias ning Inglismaal. Kuupkapiteeli täpne tekkelugu või -päritolu on teadmata ja jäänud oletuslikuks. Võimalikeks varaseimateks esinemiskohtadeks on pakutud erinevaid piirkondi, näiteks Lombardiat või Bütsantsi-aegset Armeeniat. Ka kapiteeli põlvnemine puitehitise detalidest on kõne alla tulnud. Kuupkapiteel ilmus ehitistesse 10. sajandi lõpu romaanikas. Tolleaegsed kapiteelid olid kaunistamata ja ehitistes prevaleeris terve 11. sajandi jooksul nende vormiselgus ja ühtsus. Stiil muutus 11. sajandi lõpuks, kuupjas ümardatud nurkadega üldvorm säilis, kuid kapiteelid kaeti tihedalt lamereljeefsete kaunistustega, milleks võisid olla akantus-, palmeti- ja muud stiliseeritud taimemotiivid, põim- või muu geomeetriline ornament ja figuraalsed kaunistused, mis kujutasid inimesi või fantastilisi loomi. Umbes 1065. aasta paiku ilmus dekoori kaunistus, mille puhul kuupkapiteeli kilbikujulistele külgedele lisati kaunistusena väiksemad kilbikujulised plaadid. Hilisromaanikas esines sageli taas lihtne kaunistamata kuupkapiteel. Kuupkapiteeli edasiarendus oli kaksiskuupkapiteel (Doppelwürfelkapitell) kahe paaris paikneva kilbikujulise detailiga igal külje jaoks , ka voltkapiteeli on peetud kuupkapiteeli edasiarenduseks. kuup-karikkapiteel trapetskapiteel karikkapiteel pungkapiteel Chapiteau. - Dictionnaire raisonné de l’architecture française du XIe au XVIe siècle Bauteiltypologie: Würfelkapitell. – urbs-mediaevalis.de Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001 Heinrich L. Nickel: Untersuchungen zur spätromanischen Bauornamentik Mitteldeutschlands Kunstiajaloo oskussõnastik. Tartu, 1927
PAOK FC

PAOK FC on Kreeka jalgpalliklubi, mis tegutseb Thessaloníkis. See mängib Kreeka kõrgliigas Super League. Klubi asutasid 20. aprillil 1926 Konstantinoopolist Thessaloníkisse suundunud Kreeka põgenikud. PAOK on tulnud Kreeka meistriks kolm korda, hooaegadel 1975–76, 1984–85 ja 2018–19. Kreeka karikavõistlused on võidetud seitsmel korral, viimati 2019. aastal. Hooajal 2018–19 sai PAOK esimeseks Kreeka klubiks, mis on ühel hooajal riigi meistriks tulles jäänud kaotuseta ja võitnud lisaks karikavõistlused. Olympiakóse ja Panathinaikόse kõrval on see üks kolmest klubist, mis ei ole kunagi Kreeka kõrgliigast välja langenud. PAOK on korduvalt osalenud UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril. Hooajal 1973–74 jõudis PAOK UEFA karikavõitjate karikavõistlustel veerandfinaali. PAOK on toejate arvu poolest Kreeka kolmas jalgpalliklubi. Klubi kodustaadion on 29 000 pealtvaatajat mahutav Toumba staadion. Super League Võitja (3): 1975–76, 1984–85, 2018–19 Teised kohad (9): 1936–37, 1939–40, 1972–73, 1977–78, 2009–10, 2012–13, 2015–16, 2017–18, 2019–20 Kreeka karikas Võitja (7): 1971–72, 1973–74, 2000–01, 2002–03, 2016–17, 2017–18, 2018–19 Teised kohad (13): 1938–39, 1950–51, 1954–55, 1969–70, 1970–71, 1972–73, 1976–77, 1977–78, 1980–81, 1982–83, 1984–85, 1991–92, 2013–14 Ametlik koduleht
Vision Eternel

Vision Eternel on Kanada-Ameerika Ühendriikide ambient-shoegaze'i ansambel. See loodi 2007. aastal Edisonis New Jersey osariigis Ameerika Ühendriikides ja asub nüüd Montréalis Quebeci provintsis Kanadas. Alexandre Julien – kitarrid, basskitarr (2007–praeguseni) Philip Altobelli – kitarrid (2007) Nidal Mourad – kitarrid (2008) Adam Kennedy – kitarrid (2008) "Seul Dans L'obsession" (2007) "Un Automne En Solitude" (2008) "An Anthology Of Past Misfortunes" (2009) "Abondance De Périls" (2010) "The Last Great Torch Song" (2012) "Echoes From Forgotten Hearts" (2015) "For Farewell Of Nostalgia" (2020) "Vision Eternel MusicBrainz". MusicBrainz. "Vision Eternel IMDb". Internet Movie Database. Koduleht Vision Eternel diskograafia lehel Discogs.com
Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali elutööpreemia

Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali elutööpreemia on üks Eesti Kultuurkapitali välja antavatest elutööpreemiatest, mis määratakse kultuuri- ja sporditegelastele elutöö eest. Igal aastal antakse välja kaheksa Eesti Kultuurkapitali elutööpreemiat. Arhitektuuri sihtkapitali elutööpreemiaid antakse välja alates 2012. aastast. Preemiasumma suurused kinnitab Eesti Kultuurkapitali nõukogu igal aastal eraldi. Koos rahalise preemiaga antakse laureaadile preemia tunnusmärk. Alates 2013. aastast on selleks messingust kera ("Jonnakas", mille autorid on Risto Tali ja Rait Siska). Kera on valmistatud trugimise meetodil, kaetud poleeriga ning raskuseks tinavalu. Kerale on söövitatud Eesti Kultuurkapitali logo elemendid ning graveeritud valdkonna või sihtkapitali nimetus, laureaadi nimi ja aastaarv. Eesti Kultuurkapitali aastapreemiate ja sihtkapitalide elutööpreemiate laureaadid saavad kuldse poleeriga 200 mm diameetriga kera. 2012: Karl Õiger (mahuka teadustöö eest ehitusinseneriteaduses, selle rakendamise eest ehitus- ja restaureerimispraktikasse ning panuse eest inseneride koolitamisel) 2015: Ell Väärtnõu (pikaajalise uuendusliku, mitmekesise ja kontekstitundliku arhitektuuripraktika eest) 2016: Helle Gans ja Taevo Gans 2017: Mait Summatavet (erakordselt pika ja viljaka loometeega disainer, kes on ühesuguse virtuoossuse ja detailitäpsusega loonud nii mahukaid interjöörilahendusi, unikaalset mööblidisaini kui julgeid näitusekujundusi) 2018: Fredi-Armand Tomps (missiooniga arhitekt ja muinsuskaitsja) 2019: Leila Pärtelpoeg (parim asjatundja Eesti ajalooliste interjööride vallas, kes on näidanud erinevatest perioodidest pärit hoonete taastamisel lisaks pieteeditundelisele suhtumisele ajaloolisse pärandisse ka isikupärast ja loovat lähenemist) 2020: Maile Grünberg (särav loojanatuur, kes on kujundanud Eesti ruumikultuuri pool sajandit, kes on loonud nii unikaalmööblit kui ka tööstuslikku mööblidisaini ning kelle käe all on sündinud rohked avalike hoonete interjöörid alates olümpiaregatiks valminud Tallinna lennujaamast kuni uuenduskuuri läbinud Nukuteatrini välja) 2021: Vilen Künnapu (arhitektuuri sihtkapitali elutööpreemia julgele ning isepäisele arhitektile ja mõtlejale, kes on aastakümnete jooksul pakkunud ainest nii ajakohastele kui ka arhitektuuriajaloolistele diskussioonidele) 2022: Kersti Lootus (jätkuvalt aktiivselt ruumi ja keskkonnaga tegelevale maastikuarhitektile, kelle looming on läbi aja olnud tundlikult kohaspetsiifiline, sekkumised läbimõeldud ja julged) Eesti Kultuurkapitali aastapreemia -> Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia Aastapreemiad. Eesti Kultuurkapitali veebisait.
Microsoft Flight Simulator 2020

Microsoft Flight Simulator 2020 on videomäng, mis ilmus 2020. aastal. Mängu saab mängida Steamis. Mängus võib lennata igale poole maailmas. Eestis võib maanduda Tallinnas ja Tartus.
Saoirse Ronan

Saoirse Úna Ronan (sündinud 12. aprillil 1994 New Yorgis) on Iirimaa näitleja. Teda on pärjatud Kuldgloobuse auhinnaga ning on olnud nomineeritud mitmele teisele auhinnale. Saoirse Ronan andmekogus IMDb (inglise)
Valentín Elizalde

Valentín Elizalde Valencia (1. veebruar 1979 Jitonhueca, Sonora osariik – 25. november 2006 Reynosa, Tamaulipase osariik), tuntud ka kui "El Gallo de Oro", oli Mehhiko laulja. Elizalde oli spetsialiseerunud Mehhiko piirkondlikule muusikale Banda ja Norteño žanritega.
Kiiruisutamine 1964. aasta taliolümpiamängudel

Kiiruisutamisvõistlused 1964. aasta taliolümpiamängudel Innsbruckis peeti 30. jaanuarist kuni 7. veebruarini Innsbrucki kiiruisurajal. Võisteldi kaheksal kiiruisutamise distantsil, millest neli oli meestele ja neli naistele. Kuupäev: 4. veebruar Osavõtjaid: 44 võistlejat Riike: 19 Maailmarekord: 39,5 Jevgeni Grišin  NSVL, 28. jaanuar 1963, Alma-Ata Olümpiarekord: 40,2 Jevgeni Grišin  NSVL, 28. jaanuar 1956, Cortina d'Ampezzo ............................40,2 Jevgeni Grišin  NSVL, 24. veebruar 1960, Squaw Valley Olümpiavõitja 1960: 40,2 Jevgeni Grišin  NSVL Kuupäev: 6. veebruar Osavõtjaid: 54 võistlejat Riike: 20 Maailmarekord: 2.06,3 Juhani Järvinen  Soome, 1. märts 1959, Squaw Valley Olümpiarekord: 2.08,6 Jevgeni Grišin  NSVL, 30. jaanuar 1956, Cortina d'Ampezzo ............................2.08,6 Juri Mihhailov  NSVL, 30. jaanuar 1956, Cortina d'Ampezzo Olümpiavõitja 1960: 2.10,4 Roald Aas  Norra ...................................2.10,4 Jevgeni Grišin  NSVL Kuupäev: 5. veebruar Osavõtjaid: 42 võistlejat Riike: 19 Maailmarekord: 7.34,3 Jonny Nilsson  Rootsi, 23. veebruar 1963, Karuizawa Olümpiarekord: 7.48,7 Boris Šilkov  NSVL, 29. jaanuar 1956, Cortina d'Ampezzo Olümpiavõitja 1960: 7.51,3 Viktor Kossitškin  NSVL Kuupäev: 7. veebruar Osavõtjaid: 33 võistlejat Riike: 19 Maailmarekord: 15.33,0 Jonny Nilsson  Rootsi, 24. veebruar 1963, Karuizawa Olümpiarekord: 15.46,6 Knut Johannesen  Norra, 27. jaanuar 1960, Squaw Valley Olümpiavõitja 1960: 15.46,6 Knut Johannesen  Norra Kuupäev: 30. jaanuar Osavõtjaid: 28 võistlejat Riike: 13 Maailmarekord: 44,9 Inga Artamonova  NSVL, 27. jaanuar 1962, Alma-Ata Olümpiarekord: 45,9 Helga Haase Saksamaa ÜV, 20. veebruar 1960, Squaw Valley Olümpiavõitja 1960: 45,9 Helga Haase Saksamaa ÜV Kuupäev: 1. veebruar Osavõtjaid: 28 võistlejat Riike: 14 Maailmarekord: 1.31,8 Lidija Skoblikova  NSVL, 22. veebruar 1963, Karuizawa Olümpiarekord: 1.34,1 Klara Guseva  NSVL, 22. veebruar 1960, Squaw Valley Olümpiavõitja 1960: 1.34,1 Klara Guseva  NSVL Kuupäev: 31. jaanuar Osavõtjaid: 30 võistlejat Riike: 14 Maailmarekord: 2:19.0 Inga Artamonova  NSVL, 27. jaanuar 1962, Alma-Ata Olümpiarekord: 2:25.2 Lidija Skoblikova  NSVL, 21. veebruar 1960, Squaw Valley Olümpiavõitja 1960: 2:25.2 Lidija Skoblikova  NSVL Kuupäev: 2. veebruar Osavõtjaid: 28 võistlejat Riike: 13 Maailmarekord: 5.06,0 Inga Artamonova  NSVL, 28. jaanuar 1962, Alma-Ata, Olümpiarekord: 5.14,3 Lidija Skoblikova  NSVL, 23. veebruar 1960, Squaw Valley Olümpiavõitja 1960: 5.14,3 Lidija Skoblikova  NSVL
De la Barre (Belgia suguvõsa)

De la Barre on Hainaut´st pärit Belgia suguvõsa, kes tõsteti aadliseisusse aastal 1613 ja sai krahvitiitli 1722. aastal. Krahv Henri de la Barre d'Erquelinnes (1885−1961), õigusteaduse doktor, Jurbeke linnapea, Belgia põllumajandusminister
Trapetskapiteel

Trapetskapiteel on romaanikas ja varagootikas kasutatud kapiteelitüüp, mille puhul kapiteeli neli külge on trapetsi kujuga. Trapetskapiteel tekib, kui neljatahulise kapiteeliploki alumiste nurkade ümardamisel faasitakse kvaadri kandid kiviploki ülemiste nurkadeni välja. Jerichow' kloostrikiriku kesklööv Cardona kollegiaatkiriku krüpt Üksikud trapetskapiteelidaga sambad Sandau kirikus Raiddekooriga trapetskapiteel Segebergi Marienkirches Plau am See Maarja kiriku sisevaade, ristikujulised piilarid trapetskapiteelidega Bützow' kiriku kooripoolsed piilarid on trapetskapiteelidega Väga levinud on trapetskapiteel Lombardia romaanikas ja Põhja-Saksamaa romaanikas, kus ehitati eelkõige tellisest. On arvatud, et trapetskapiteel tekkis neil aladel kuupkapiteeli alternatiivina, sest tellist polnud võimalik vormida kuupkapiteeliks nagu looduskivi. Bauteiltypologie: Würfelkapitell. – urbs-mediaevalis.de
Johann Mäe

Johann Heinrich Mäe (31. detsember 1894 Luuga – 23. märts 1944 Narva lähedal) oli Eesti ja Nõukogude Liidu sõjaväelane. Ta oli 8. Eesti Laskurkorpuse suurtükiväeülem. Ta lõpetas aastal 1932 Kõrgema Sõjakooli juhtimise ja staabiteenistuse alal. Ta oli aastani 1940 Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste õppejõud suurtükiasjanduse alal. Aastatel 1940–1941 oli ta õppejõuks Tallinna Jalaväe Koolis. Seejärel oli ta tegevväelane 22. Eesti Territoriaalses Laskurkorpuses. 8. juulil 1941 saadeti ta Venemaale. Ta tõusis 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse suurtükiväeülemaks. Ta langes 23. märtsil 1944 Narva lähedal. Johann Mäe Eesti ohvitseride andmebaasis
Radio Televizioni Shqiptar

Albaania Raadio-Televisioon (albaania keeles: Radio Televizioni Shqiptar, RTSH) on Albaania rahvuslik avalik-õiguslik ringhääling. RTSH liitus Euroopa Ringhäälingute Liiduga aastal 1999. RTSH korraldab Albaania lauluvõistlust "Festivali i Këngës", mille võitja esindab ka riiki Eurovisiooni lauluvõistlusel. RTSH 1 HD - üldine RTSH 2 HD - vähemusrahvused RTSH 3 - diasporaa RTSH Plus - Albaania muusika, kultuur ja telesaated RTSH 24 - uudised RTSH Sport - sport RTSH Muzikë - Albaania muusika, kultuur ja telesaated RTSH Film - rahvusvahelised telesarjad filmid ja telesaated RTSH Fëmijë - lastesaated RTSH Shqip - Albaania filmid, kultuur ja telesaated RTSH Shkollë - laste- ja noortesaated RTSH Kuvend - Albaania Parlamendi otseülekanded RTSH Gjirokastra - Gjirokastër ja selle ümbrus RTSH Korça - Korçë ja selle ümbrus RTSH Kukësi - Kukësi ja selle ümbrus RTSH 1 HD RTSH 2 HD RTSH 3 RTSH Plus RTSH 24 RTSH Sport RTSH Muzikë RTSH Film RTSH Fëmijë RTSH Shqip RTSH Shkollë RTSH Kuvend RTSH Gjirokastra RTSH Korça RTSH Kukësi Radio Tirana - uudised, jutusaated Radio Tirana 2 - noortekultuur, muusika Radio Tirana 3 - Albaania muusika kõikidest žanritest Radio Tirana International - rahvusvaheline Radio Tirana Klasik - klassikaline muusika Radio Tirana Jazz - džässmuusika 1992-2017 2017–2020 2020– Albaania televisioon RTSH koduleht
Ràdio i Televisió d'Andorra

Andorra Raadio ja Televisioon (katalaani keeles: Ràdio i Televisió d'Andorra, RTVA; katalaani hääldus: [ˈraði.u j tələβiziˈo ðənˈdorə]) on Andorra rahvuslik avalik-õiguslik ringhääling. RTVA liitus Euroopa Ringhäälingute Liiduga aastal 2002. RTVA-l on telekanal ATV ning raadiojaam RNA, mõlemad katalaanikeelsed. RTVA koduleht
Kristjan Luhamets

Kristjan Luhamets (sündinud 13. mail 1980 Kuressaares) on eesti luterlik vaimulik, aastast 2023 Tartu praostkonna praost. Luhamets lõpetas 1999 Tartu Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 2005 Tartu Ülikooli usuteaduskonna ning täiendas end Kieli ja Leipzigi ülikoolis. Ordineeriti 15. augustil 2006 kirikuõpetajaks. Luhamets oli 2006–2012 Kambja koguduse õpetaja ja 2009–2017 Tartu Pauluse koguduse abiõpetaja, 2014–2018 samaaegselt ka Kursi koguduse hooldajaõpetaja. Aastast 2017 on Luhamets Tartu Pauluse koguduse õpetaja, 2013–2023 oli ta Tartu praostkonna abipraost ning aastast 2023 praost. Ta on ka ajalehe Pauluse Kiri peatoimetaja ning on olnud ka Eesti Evangeelsete Üliõpilaste Ühenduse esimees, Kambja Laulu- ja Mänguseltsi juhatuse esimees ja 2009–2013 Kambja vallavolikogu aseesimees. Alates 1997 on ta Eesti Genealoogia Seltsi liige, alates 2020 EELK Laste- ja Noorsootöö Ühenduse juhatuse esimees ja alates 2023 Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlaskogu esimees. 2012–2023 joonistas Kristjan Luhamets karikatuure ajalehele Eesti Kirik. 2022 EELK meediapreemia 2021 EELK aukiri 2017 EELK tänukiri Tema isa on piiskop emeeritus Joel Luhamets ja ema on koorijuht Tiina Luhamets. Tema isapoolne vanaisa Aleksander Luhamets oli eesti vaimulik ja emapoolne vanaisa oli arst Heljut Kapral (1923–2021). Tema vanavanaisa Timofei Luhamets oli kaupmees ja jutlustaja. Tema abikaasa on aastast 2007 Eleri Luhamets (sündinud 7. veebruaril 1987), kes on sisearst-allergoloog ja Viljandi haigla mälukliiniku juht. Neil on 4 last - 3 poega ja tütar. Tema ämm Piret Kärtner on võõrkeeleõppe didaktik ja riigiametnik. Tema tädi Maris Lend on muusikapedagoog, tädimees Enno Lend on eesti majandusteadlane ja tädipoeg Andreas Lend on eesti tšellist. Tema vanatädi Lehte Rannut oli eesti keeleteadlane. Tema vanaema tädipoeg Kaul Kadak oli eesti eripedagoog, haridusministeeriumi ametnik, metsavend, soomepoiss ning eesti aktivist Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Kanadas. "Algaja treffneristi käsiraamat". Tartu 1999, 81 lk. "EELK Tartu Pauluse kogudus - algusest peale". Tartu 2002, 162 lk; ISBN 9985787153 "Kambja kihelkonna ajalugu". Kirjastus Ilmamaa Tartu 2011, 380 lk; ISBN 9789985774076 "Nahksepa palvemaja Antslas". Tartu 2012, 24 lk. "Massimõrv Tartu Krediidikassa keldris 14. jaanuaril 1919. a.". Kirjastus Pauluse Raamatupood, Tartu 2015, 40 lk; ISBN 9789949969807 "Jõulurõõm. Seitse jutlust jõuluõhtuks". Kirjastus Pauluse Raamatupood, Tartu 2021, 44 lk; ISBN 9789916409077 "Jumalateenistus. Ülevaade sellest, mida tehakse pühapäeviti kell 10 Tartu Pauluse kirikus". Tartu 2022, 36 lk; ISBN 9789916983706 "Palve on kahekõne Jumalaga". Tartu 2023, 36 lk; ISBN 9789916983713 "Koguduse lugu". Tartu 2024, 760 lk; ISBN 9789916983720 Sissekanne Rahvakultuuri Keskuse kodulehel Eesti Kirik - Kristjan Luhamets Lea Jürgenstein, Treffnerist jõuab minutiga kirikusse joosta, Postimees, 8. aprill 1999 Kristjan Luhamets, Kirik rõõmustab Jumala päästest, Postimees, 1. oktoober 2011 Kristjan Luhamets, Kirikul on palju lootust, Postimees, 1. oktoober 2012 Kristjan Luhamets, Moraal ei ole "üldinimlik", vaid usu küsimus, Postimees, 18. märts 2013
Kuup-karikkapiteel

Kuup-karikkapiteel ehk plokk-karikkapiteel (saksa keeles Kelchblockkapitell) on hilisromaanikas levinud kapiteelitüüp, mille puhul kapiteeli alumine osa tõuseb ümaralt või hulknurkselt sambalt peekri või karika kupa taoliselt laienedes, kuid ülemine osa peegeldab oma nelinurkse ploki taolise üldvormiga selle peale toetuva kaarekivi või talumi kuju. On alati kaunistatud raiddekooriga, mis kujutab põimornamenti, palmeti-, lehe- või väänlamotiive. Kuup-karikkapiteel arvatakse olevat tuletatud kuup- või trapetskapiteelist, mille nurkades eenduvad üldvormist esiletungivate väänalde või lehtede tipud. Vähemalt osadel juhtudel on nähtud selles ka korintose kapiteeli ülimalt lihtsustatud kuju. Varaseid vorme kuup-karikkapiteelist on leitud näiteks 1151. aastal pühitsetud Schwarzrheindorfi kiriku kääbusgaleriides. Väljakujunenuma vormiga varaseid näiteid leiab Gelnhauseni pfaltsi varemeis, need on loodud pärast 1190. aastat ja seal on esilekummuvaile palmetilehvikuile antud juba tuntavalt nurgeline kuju. Rikkalikemas valikus erineva kujundusega kapiteele on Magdeburgi toomkiriku 1230. aastatel valminud kooriümbriskäigus ja Naumburgi toomkirikus, mis pärineb ajast enne 1242. aastat, mõlemal juhul on dekoor sügavalt välja nikerdatud, mõjub ažuurse vormina tühja kapiteelituuma ümber ja loob hõrgu valguse ja varju mängu. Kapiteelid Schwarzrheindorfi kiriku galeriil Kapiteelid Gelnhauseni keisripfaltsis Kuup-karikkapiteelidega piilar Gelnhauseni keisripfaltsis Väänlamotiividega kuup-karikkapiteelid Magdeburgi toomkiriku kooriümbriskäigus Figuraalse dekooriga kapiteel Magdeburgi toomkirikus Kapiteel Naumburgi toomkirikus Naumburgi toomkiriku krüpt Hiline kuup-karikkapiteel Laoni katedraalis Kapiteelitüüp oli levinud 12. sajandi keskpaigast Alam-Reinimaal, Prantsusmaa aladest ainult loodeosas Laoni ja Tournai piirkonnas, kuid juba 12. sajandi teisel poolel levis üle Prantsusmaa gooti karikkapiteeli vorm. Blattkapitell. – Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte
Abridged Pause Recordings

Abridged Pause Recordings on sõltumatu plaadifirma, mille asutas Kanada-USA muusik Alexandre Julien 2008. aasta veebruaris. Selle peakontor asub Kanada Québeci provintsis Montréalis. Algselt black metal, post-metal, post-rock ja ambient plaadifirmana alustanud Abridged Pause Recordings on sellest ajast alates keskendunud ainult Julieni enda bändide ja projektide muusika avaldamisele. Abridged Pause Recordings on üks paljudest jäljenditest, mis kuuluvad katusettevõtte Abridged Pause Enterprises alla, sealhulgas ka Abridged Pause Publishing, Mortified Studios, Abridged Pause Apparel, Abridged Pause Productions ja Abridged Pause Blog. APR1: Various Artists - Diluvian Temperals (2009) APR2: Phlegma / Stagnant Waters - Sea Of Abandoned Polaroids (2009) APR3: Vision Eternel - Abondance De Périls (2010) APR4: Beyond The Dune Sea - Beyond The Dune Sea (2010) APR5: Kailash - Past Changing Fast: Faster Ahead (2012) APR6: Vision Eternel - The Last Great Torch Song (2012) APR7: Soufferance - Travels (2013) APR8: Soufferance - Adieu Tristesse (2013) APR9: Soufferance - Bonjour Tristesse (2013) APR10: Soufferance - Memories Of A City (2014) APR11: Vision Eternel - Echoes From Forgotten Hearts (2015) APR12: Vision Lunar - Phase One (2006-2009) (2015) APR13: Vision Lunar - Luna Subortus (2015) APR14: Vision Eternel - An Anthology Of Past Misfortunes (2018) APR15: Vision Eternel - For Farewell Of Nostalgia (2020) Dreams Of The Drowned (2008–2010) Black Autumn (2008–2016) Vision Eternel (2008–nüüd) Ethereal Beauty (2008–2010) Parabstruse (2009) Black Sand And Starless Nights (2009–2016) Ancestral (2009) Feos (2009–2010) Smohalla (2009–2012) Kailash (2009–2012) Pet Slimmers Of The Year (2009–2016) Somnam (2009–2016) Semiosis (2009–2010) Tower (2009–2011) Sveta Istina Vještica (2009) Last Minute To Jaffna (2009–2012) Omega Centauri (2009–2012) Dying Sun (2009–2013) Phlegma (2009–2010) Stagnant Waters (2009–2010) The Zyphoid Process (2009) Great White North (2009–2011) Beyond The Dune Sea (2010–2012) Bonfires For Nobody (2010) Orpheus (2011–2013) Valleys Of The Living (2011–2013) Fear The Setting Sun (2012) My Talking Pua (2012) Seven Nines & Tens (2012–2013) Wavre (2012–2013) Citadel Swamp (2012–2016) Brainscan (2012–2016) Černá (2012–2016) Oceanus (2012–2013) Soufferance (2013–nüüd) Den Andre Lys (2015–2016) Éphémère (2015–2016) Cara Neir (2015–2016) Sky Flying By (2015–2016) Feast (2015–2016) Spectrale (2015–2016) Vision Lunar (2015–nüüd) In Cauda Venenum (2015–2016) Sorrowbringer (2015–2016) Cetus (2015–2016) Ossific (2015–2016) The Sound Of Rescue (2015–2016) "Abridged Pause Recordings". "Abridged Pause Recordings". MusicBrainz. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2019. "Abridged Pause Recordings". Discogs. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2019. "Abridged Pause Recordings - About". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2019. "Abridged Pause Enterprises". MusicBrainz. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2019. Koduleht Abridged Pause Recordingsi diskograafia lehel Discogs.com