laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Harri Holkeri valitsus

Harri Holkeri valitsus oli Soome 64. valitsus. Valitsus astus ametisse pärast 16. märtsil 1987 toimunud parlamendivalimisi ning tegutses 30. aprillist 1987 kuni 26. aprillini 1991, mil astus ametisse Esko Aho valitsus. Valitsuse moodustasid Rahvuslik Koonderakond, Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei, Rootsi Rahvapartei ja Soome Maapartei. Soome Maapartei astus valitsusest tagasi 28. augustil 1990.
Al-Kindî

Al-Kindî on klassikalist ilmalikku ja sakraalset araabia muusikat esitav ansambel Süürias Aleppos, mille asutas prantsuse päritolu kanuunimängija Julien Jalal Eddine Weiss 1983. aastal. Enamik Al-Kindî muusikutest on Süüria, Iraagi ja Türgi päritolu. Ansambel on saavutanud erilise kuulsuse sufimuusika esitamisega. Al-Kindî on koosseisu poolest traditsiooniline idamaine ansambel (takht sharqi), sellesse kuuluvad järgmised instrumendid: kanuun, uud, nai (pillirooflööt) ja riq (tamburiin). Ansambli esinemistele on kaasatud üks või kaks kutselist lauljat. Eestis esines Al-Kindî koos Damaskuse Suure Mošee laulja šeik Hamza Shakkûriga 6. veebruaril 2001 Estonia kontserdisaalis ja 8. veebruaril 2001 Vanemuise kontserdimajas. Immo Mihkelson (6. veebruar 2001). "Sufid, dervishid ja kontsert, mis polegi nagu kontsert". Postimees. Vaadatud 5.09.2015. "kultuuriaken.tartu.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 5. septembril 2015. Ansambli Al-Kindî koduleht
Hermann IV

Hermann IV nime all olid tuntud: Hermann IV oli Švaabimaa hertsog Hermann IV oli Badeni markkrahv Hermann IV oli Sulzi krahv Hermann IV oli Kölni peapiiskop Hermann I Hermann II Hermann III Hermann V
Johannes Petri Walwich-Gestricius

Johannes Petri Walwich-Gestricius (umbes 1560 Rootsi – suri enne 1638 Narva) oli Eestimaa vaimulik. Ta oli arvatavasti kõige kauem (umbes 50 aastat) ametis olnud Narva rootsi-soome koguduse pastor. Ta oli ametis arvatavasti aastatel 1584–1638. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 281
Konstantin Savitski

Konstantin Savitski (vene Константин Аполлонович Савицкий; 6. juuni (25. mai vkj) 1844 Taganrog – 13. veebruar (31. jaanuar vkj) 1905 Penza) oli vene maalikunstnik ja pedagoog. Savitski õppis aastail 1862–1873 Peterburi Kunstide Akadeemias Fjodor Bruni, Aleksei Markovi ja Pavel Tšistjakovi käe all. Ta oli peredvižnikute ühingu liige aastast 1878 ja Peterburi Kunstiakadeemia liige aastast 1895. Aastail 1883–1889 töötas pedagoogina Stieglitzi kunstikoolis. Aastal 1891 siirdus Moskvasse ja töötas õppejõuna Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikoolis aastail 1891–1897. Aastast 1898 kuni surmani oli Savitski Penza kunstikooli direktor, mis 1955. aastast kannab tema nime. Konstantin Savitski. Portree autor Nikolai Grandkovski (1902) Munk, 1897 Sõtta, 1888
Hermann V

Hermann V nime all tunti: Hermann V oli Badeni markkrahv Hermann V oli Sulzi krahv Hermann V oli Kölni peapiiskop Hermann I Hermann II Hermann III Hermann IV
Batman: The Animated Series

"Batman: The Animated Series" on aastatel 1992–1995 eetris olnud animasari, mis põhineb osaliselt Tim Burtoni kahel esimesel Batmani-filmil. Sarja teisel hooajal kandis see pealkirja "The Adventures of Batman & Robin". IGN ja ajakiri Wizard valisid selle teiseks parimaks animasarjaks "Simpsonite" järel.
Harley Quinn

Harley Quinn on üks Batmani koomiksites ja filmides esinevatest negatiivsetest tegelastest. Ta on Jokkeri abiline ja tüdruksõber. Animafilmides on talle hääle andnud põhiliselt Arleen Sorkin.
Pavel Tšistjakov

Pavel Tšistjakov (5. juuli (23. juuni vkj) 1832 Tveri oblast – 11. november 1919 Detskoje Selo) oli vene maalikunstnik ja pedagoog. Tšistjakov õppis aastail 1849–1861 Peterburi Kunstide Akadeemias Pjotr Bassini juhendamisel.
Kükita kivisild

Kükita kivisild on kivisild Järva maakonnas Paide linnas Tarbja külas Pärnu jõel. Sild on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Sild on kahe sildeavaga ja tehtud paekivist. Sild on 10 m pikk ja silla otsad laienevad kaarjalt. Silla ehitas 1914 Purdi mõis. Sild restaureeriti 2001. Kükita kivisild kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.09.2015) Kükita kivisild kultuurimälestiste riiklikus registris
Abja-Paluoja postkontor

Abja-Paluoja postkontor on ehitis Viljandi maakonnas Mulgi vallas Abja-Paluojal. Ehitis on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Ehitis valmis 1929 ja selle projekteeris Edgar Johan Kuusik. Ehitis projekteeriti pangahooneks (nimetatud ka Abja pangahoone), ent aastast 1934 kasutatakse seda postkontorina (postimajana). Ehitis on näide heimatstiilist. Seda on nimetatud ka ainukeseks puhast pangamaja tüpoloogiat esindavaks hooneks Eestis kahe maailmasõja vahel. Nüüdisajal tegutseb hoones Abja Muuseum. Abja-Paluoja postkontor kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.09.2015) Karin Hallas-Murula, Mart Kalm, Märt Karmo, Ulvi Haagensen (tõlkija) ja Krista Mits (tõlkija). Eesti Panga ajaloolised hooned = Historic buildings of Eesti Pank. Eesti Pank, 2004. ISBN 9949-404-22-3. Lk 71. Mulgi vallavalitsus. "Abja Muuseum Mulgi valla kodulehel". mulgivald.ee. Abja-Paluoja postkontor kultuurimälestiste riiklikus registris
Kõpu apteek

Kõpu apteek on apteek Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Kõpu alevikus. Apteegihoone ja selle abihoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Apteegihoone ehitati 19. sajandi II poolel. Kõpu apteek kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.09.2015) Kõpu apteek kultuurimälestiste riiklikus registris Kõpu apteegi abihoone kultuurimälestiste riiklikus registris
Linnusepiirkond

Linnusepiirkond oli ühe linnuse üliku(te)le kuuluv, tema (nende) ees maksu- või muid kohustusi kandva rahvastikuga maa-ala. Traditsioonilise arusaama kõrval, mille kohaselt oli Eesti alal kuni 13. sajandi alguseni põhiliseks territoriaalseks üksuseks kihelkond, mis omavahel liitudes moodustasid maakondi, on mõned autorid pakkunud välja linnusepiirkondade olemasolu ja olulise rolli toonases Eesti haldusjaotuses. Eerik Laid on oletanud, et "linnuskond" oli kihelkonna allstruktuur – kihelkonnad koosnesid linnuskondadest. Evald Tõnisson on oletanud, et maakonnad ei tekkinud mitte liitunud kihelkondadest, vaid linnusepiirkondadest (kirjalikes allikates mainitud kui terra), mis omakorda moodustusid linnuseid ümbritsevatest külakondadest (kylegunda, kiligunda). Valter Lang on arvanud, et kuna muinasaja liivlaste ja balti hõimude alalt on kindlaid teateid linnusepiirkondade olemasolust, siis nende puudumine Eesti alal on ebatõenäoline. Lisaks näitab tema arvates asjaolu, et muinasaja linnuste ümber olid adramaade suuruse osas ühise nimetaja alusel rühmitatud vakused, et need on loodud kunstlikult linnusevaldaja poolt. Nii ongi Lang seisukohal, et linnuse ülikule või ülikute rühmale kuuluvad vakused, mis täitsid linnuse ees maksu- ja/või mingisugust muud kohustust, moodustasid linnusepiirkonna. Seejuures suur osa külasid, mis asusid linnustest kaugemal, ilmselt nendesse ei kuulunud. Samaaegselt eksisteerisid ka kihelkonnad, mis kohati võisid isegi linnusepiirkonna territooriumiga kattuda, kuid hõlmasid erinevalt sellest kõik asustusüksused ja täitsid erinevat rolli, nt võis kohtupidamine ja kultustoimingute läbiviimine käia kihelkondade kaupa. Maakond polnud Langi kohaselt ei kihelkondade ega linnusepiirkondade püsiv liit, vaid lihtsalt looduslikult ja keelelis-kultuuriliselt eristuv ala. Vakus Linnusepiirkond Kihelkond Maakond Valter Lang. Baltimaade metalliaeg. Õppematerjale. Tartu, 2003. Lk 115 Valter Lang. Baltimaade metalliaeg. Õppematerjale. Tartu, 2003. Lk 111–118. Valter Lang. Baltimaade pronksi- ja rauaaeg. Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007, lk 266–275. Mati Mandel. Läänemaa linnused ja linnusepiirkonnad. Kogumikus Linnusest ja linnast. Uurimusi Vilma Trummali auks, toimetajad Arvi Haak, Erki Russow, Andres Tvauri. Muinasaja Teadus 2004, 14.
Jussi Adler-Olsen

Carl Valdemar Jussi Henry Adler-Olsen (sündinud 2. augustil 1950 Kopenhaagenis) on taani kirjanik. Jussi Adler-Olsen on õppinud meditsiini, sotsioloogiat, politoloogiat ja filmikunsti. Ta on olnud tegev kirjastuse juhatajana, oli Taani rahuliikumise koordinaator ja DK Technologies A/S juhatuses. Tema esimene triller "Alfabethuset" ilmus 1997. aastal. Edu saavutas ta 2007. aastal ilmunud kriminaalromaaniga "Kvinden i buret" (eesti keeles "Naine puuris", Pegasus 2014). See oli Carl Mørcki eriosakonna Q sarja esimene raamat. "Naine puuris" (Pegasus 2014) "Faasanijaht" (Pegasus 2014) "Pudelpost" (Pegasus 2015) "Patsiendikaart nr 64" (Pegasus 2016) "Poiss varjust" (Pegasus 2018) "Niiditõmbaja" (Pegasus 2019) "Selfid" (Pegasus 2020) "Ohver number 2117" (Pegasus 2022) https://www.raamatukoi.ee/cgi-bin/raamat?212177 Raamatukoi http://www.apollo.ee/pudelpost.html
Riia piiskoppide ja peapiiskoppide loend

Riia piiskoppide ja peapiiskoppide loend loetleb kronoloogilises järjestuses katoliku kiriku Riia piiskoppe ja Riia peapiiskoppe ning nende eelkäijateks olnud Liivimaa ehk Üksküla piiskoppe. 1186–1196 Meinhard (Meinhardus) 1196–1198 Berthold Schulte 1199–1229 Albert von Buxhövden 1229/1231–1253 Nikolaus von Nauen 1253–1273 Albert II Suerbeer, oli varem Armagh' peapiiskop 1273–1284 Johann I von Lunen 1285–1294 Johann II von Vechten 1294–1300 Johann III, Schwerini krahv 1300–1302 Isarnus Fontianost (Isarno Tacconi, Morlane), hiljem Lundi ja Salerno peapiiskop 1302–1304 Jens Grand 1304–1341 Friedrich von Pernstein (Baro) 1342–1347 Engelbert von Dolen 1348–1369 Fromhold von Vyshusen 1370–1374 Siegfried von Blomberg 1374–1393 Johann IV von Zinten, hilisem Aleksandria patriarh 1393–1418 Johann V von Wallenrodt 1418–1424 Johannes VI Ambundi 1424–1448 Henning Scharpenberg 1448–1479 Silvester Stodewescher 1480–1483 Stephan Grube 1484–1509 Michael Hildebrand 1509–1524 Jasper Linde 1524–1527 Johannes VII Blankenfeld 1528–1539 Thomas Schöning 1539–1561/1563 Wilhelm von Hohenzollern Alates 1566 läksid sekulariseeritud peapiiskopkonna valdused Leedu suurvürsti, 1569. aastal aga Leedu-Poola ühisriigi Rzeczpospolita valdusse. 1918–1920 krahv Eduard O'Rourke 1920–1923 Antonijs Springovičs 1923–1958 Antonijs Springovičs 1991–2010 kardinal Jānis Pujats alates 2010 Zbigņevs Stankevičs
Sylvie Joly

Sylvie Joly (18. oktoober 1934 Pariis – 4. september 2015 Pariis) oli prantsuse filminäitleja ja koomik. Aastal 1978 mängis ta Bertrand Blieri romantilises komöödias "Préparez vos mouchoirs" ("Võtke välja oma rätikud"), mis võitis parima võõrkeelse filmi Oscari. Sylvie Joly andmekogus IMDb (inglise)
Boriss Šilkov

Boriss Šilkov (28. juuni 1927 Arhangelsk – 27. juuni 2015 Peterburi) oli vene kiiruisutaja ja treener. Šilkov võitis 1956. aasta taliolümpiamängudel Cortina d'Ampezzos kuldmedali 5000 meetri distantsil. Kiiruisutamise maailmameistrivõistlustelt võitis ta viis kulda, viis hõbedat ja neli pronksi. Euroopa meistrivõistlustelt võitis ta kolm kulda, ühe hõbeda ja ühe pronksi. Nõukogude Liidu meistriks tuli ta kümnel korral. Maailmarekordi uisutas ta 5000 meetri distantsil. Aastal 1955 püstitatud tulemus 7.45,6 püsis maailmarekordina kaheksa aastat, aastani 1963. Šilkovi isiklikud rekordid distantside kaupa: 500 meetrit – 41,9 (1960) 1500 meetrit – 2.10,4 (1955) 5000 meetrit – 7.45,6 (1955) 10 000 meetrit – 16.50,2 (1955) Pärast sportlaskarjääri lõppu töötas treenerina. Ta juhendas Nõukogude Liidu olümpiakoondist aastail 1962–1964 ja 1966–1968. Sel ajal kuulus NSV Liidu olümpiakoondisse ka eestlasest olümpiavõitja Ants Antson. 1954 – NSV Liidu teeneline meistersportlane 1957 – Tööpunalipu orden 1964 – NSV Liidu teeneline treener Peterburi Vedomosti Boriss Šilkov veebisaidil Olympedia (inglise)
Konrad Naumann

Konrad Naumann (25. november 1928 Leipzig – 25. juuli 1992 Guayaquil, Ecuador) oli Saksa DV partei- ja riigitegelane. Konrad Naumanni isa oli finantsrevident, ema õmblejanna. 1944. aasta veebruaris mobiliseeriti ta kooliõpilasena lennuväe abiteenistusse. Ta sai ka langevarjuri ettevalmistuse. Vahetult enne Ameerika vägede saabumist ta deserteerus. 1945. aastal astus Konrad Naumann Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, mis sotsiaaldemokraatide sundliitmise järel 1946. aastal nimetati ümber Saksamaa Sotsialistlikuks Ühtsusparteiks. Esialgu töötas Naumann põllutöölise ja ehitajana. 1946. aastal asus ta tööle Saksa Vaba Noorsoo Liitu (FDJ), kus oli Leipzigis ja Mecklenburgis juhtivatel kohtadel. Lisaks oli ta aastatel 1949–1951 Mecklenburgi Maapäeva liige. 1951–1952 õppis ta Moskvas Komsomoli Kõrgemas Koolis. 1952–1957 oli Naumann Oderi-äärse Frankfurdi Saksa Vaba Noorsoo Liidu ringkonnajuhatuse esimene sekretär ja Oderi-äärse Frankfurdi Maapäeva liige. 1952–1967 oli ta lisaks veel Saksa Vaba Noorsoo Liidu Kesknõukogu liige, 1957–1967 oli ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Kesknõukogu sekretär. 1963. aasta jaanuarist kuni 1966. aasta augustini oli Konrad Naumann Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaat ja 1966. aasta septembrist kuni 1985. aasta novembrini Keskkomitee liige. 1964–1971 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berliini piirkonnajuhatuse teine sekretär ja 1971–1985 esimene sekretär. Lisaks kuulus ta aastatel 1967–1986 Berliini Linnavolikokku ja oli Rahvakoja (parlamendi) liige. 1973. aastal sai ta Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks ja 1976. aastal Poliitbüroo liikmeks. 1984–1985 oli ta Keskkomitee sekretär ja 1984–1986 Saksa DV Riiginõukogu liige. 22. novembril 1985 vabastati ta ametlikult tervislikel põhjustel oma ametitest. Tegelikuks lahtilaskmise põhjuseks oli tema 17. oktoobril 1985 peetud kõne, mis läks vastuollu partei põhiliiniga. 1986. aasta detsembrist kuni 1989. aasta lõpuni töötas Konrad Naumann Potsdamis Riiklikus Arhiividevalitsuses. 1990. aasta algul jäi ta pensionile. 1991. aasta aprillis asus ta koos oma naisega elama Ecuadori, kus ta järgmisel aastal suri. Konrad Naumann : fr. deutscher Politiker; SED (DDR) Munzinger Naumann, Konrad * 25.11.1928, † 25.7.1992 : Mitglied des Politbüros des ZK u. 1. Sekretär der Bezirksleitung Berlin der SED Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur Konrad Naumann m Ekuador gestorben Neues Deutschland, 11. august 1992
Hrõstove

Hrõstove on küla Ukrainas Luhanski oblastis Slovjanoserbski rajoonis, umbes 5 km kaugusel Štšastjast idakagus. Hrõstove asutati 1777. aastal. Siverskõi Donetsi kaldal asuva küla kõrgus merepinnast on 75 meetrit. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 80 inimest, kellest 68,75% märkis emakeeleks ukraina keele ja 31,25% vene keele; keskmine asustustihedus 159 inimest ruutkilomeetri kohta. Donbassi sõja ajal võtsid valitsusvastased relvajõud asula oma kontrolli alla. "Розподіл населення за рідною мовою на ukrcensus.gov.ua". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2014. Vaadatud 6. septembril 2015. 6. september 2015. Infovastupanu. Пенсионерка лишилась ноги, подорвавшись на мине в оккупированном селе на Луганщине (vene keeles)
Õu

Õu ehk hoov on vahetult elamu või majandushoonete juurde jääv maa-ala, mis võib olla piiritletud kõrval- või muude hoonete, müüri või taraga. Siseõu Õueala
Bonnie & Clyde

Bonnie & Clyde oli ööklubi Tallinnas Olümpia hotellis. Ööklubi alustas tegevust 1. jaanuaril 1994. 1. novembrist 2013 tegutseb endistes klubi ruumides Olympic Entertainment Groupi esinduskasiino Olympic Casino Olümpia. Kasiino kolis Olümpia hotelli lammutamisele läinud Reval Park Hotel & Casinost (varasema nimega Kungla hotellist). 2016. aasta mais kolis kasiino endisesse asukohta, uue nimega Hilton Tallinn Parki hotelli. Loe, mis juhtus Eesti majanduses aastate eest[alaline kõdulink]
Marian Szeja

Marian Henryk Szeja (20. august 1941 Siemianowice Śląskie – 25. veebruar 2015 Wałbrzych) oli poola jalgpallur, väravavaht. Ta kuulus 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis kuldmedali võitnud Poola jalgpallikoondisse. Aastail 1973–1974 mängis ta Prantsusmaa jalgpalliklubis FC Metz ja 1974–1980 AJ Auxerre.
Mäksa valla lipp

Mäksa valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Mäksa valla lipp. Lipp kinnitati 4. juulil 1997. Mäksa valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jaotatud lainelise valge horisontaalse laiuga kaheks. Ülemine väli on sinine ning sellel on kujutatud valget tuuleveskit, sinisest kitsam alumine väli on aga roheline. Sinine ja roheline, mis on ka Tartumaa vapivärvid, meenutavad, et Mäksa vald asub selles maakonnas. Sinine sümboliseerib vaimsust ja karskust ning ka taevast. Roheline on looduse ja põllunduse, samuti nooruse ja lootuse võrdkuju. Põllumehe töid-tegemisi, leiba ja üldisemalt toitu sümboliseerib lipu keskne kujund tuulik. Lainelõikeline valge laid tähistab vallaga piirnevat Emajõge. Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm. Lippu kasutatakse Mäksa valla ajaloolistel pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel, kõrvuti Eesti riigilipuga. Lipu heiskamise otsustab vallavalitsus. Kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp tuleb sündsal viisil hävitada. Mäksa valla vapp Tartu maakond Mäksa valla sümboolika valla kodulehel Mäksa valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Õukond

Õukond on valitseva monarhi või suurfeodaali ameti- ja aukandjaist ning teenijaskonnast koosnev kaaskond.
Smolino järv

Smolino järv (vene keeles Смолинское) on järv Venemaa Pihkva oblastis Palkino rajoonis. Järv asub merepinnast 60,3 meetri kõrgusel, selle valgala on 25,9 km². Järve kaldad on madalad, kohati soostunud. Järve idakaldal asub Palkino alev. Smolino järve pindala on 134 hektarit; selles asub kaks saart kogupindalaga 0,5 hektarit. Põhi on savine, litoraalis on põhjaks liiv, saviliiiv või savi. Järves elab arvukalt kalaliike, valdavad liigid on viidikas ja latikas. Vähem leidub haugi, ahvenat, säinast, kokre, lutsu, roosärge, kiiska, nurgu, teibi, rünti, vingerjat, hinku ja särge. Liivimaa-Moskva sõja ajal 1502. aasta 13. septembril toimus järve ääres relvakonflikt Wolter von Plettenbergi poolt juhitud mõne tuhande mehelise Liivimaa väe ja tunduvalt suurema venelaste väe vahel, mille esimesed võitsid.
Christoffer Taxell

Lars Evald Christoffer Taxell (sündinud 14. veebruaril 1948 Turus) on soomerootslasest Soome poliitik ja Åbo Akademi endine kantsler. Aastatel 1985–1990 oli ta Soome Rootsi Rahvapartei esimees. Ta lõpetas aastal 1972 Turu Ülikooli õigusteaduse kandidaadina. Ta oli aastatel 1975–1991 Eduskunna liige. Aastatel 1979–1982 oli ta justiitsminister Mauno Koivisto II valitsuses, aastatel 1982–1983 Kalevi Sorsa III valitsuses ja aastatel 1983–1987 Kalevi Sorsa IV valitsuses. Aastatel 1987–1990 oli ta haridusminister Harri Holkeri valitsuses. Ka tema isa Lars Erik Taxell (1913–2013) oli poliitik, aastatel 1956–1966 Soome Rootsi Rahvapartei esimees. Christoffer Taxell on aastast 1974 abielus Rachel Nygård-Taxelliga; neil on kaks tütart.
Võllamägi (täpsustus)

Võllamägi on kõrgendik, kus endisajal asus võllas ja seal tõmmati inimesi võlla. Võllamägi on ka mitme konkreetse Eesti kõrgendiku nimi, kus inimesi on võlla tõmmatud: Tallinna Võllamägi (tuntud ka Võllamägi) Haapsalu Võllamägi ...
Luunja valla lipp

Luunja valla lipp on Eesti haldusüksuse Luunja valla lipp. Lipp on kinnitatud 29. septembril 1994. Valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp ning koosneb kolmest horisontaalsest värvilaiust, mis on omavahel eraldatud lainelõikeliselt. Ülemine laid on roheline ning selle keskel on kollane rukkihaki kujutis. Keskmine laid on kollane ning alumine sinine. Luunja valla lipu näidis asub vallakantseleis. Lipu roheline värvus ja kollane rukkihakk sümboliseerivad eestlaste põlist tegevusala - põlluharimist ning rukkileiba. Need kuuluvad ka valla elanike elulaadi koostisse. Kollane lainelõikeline laid ja sinine värvus viitavad asjaolule, et vald asub Emajõe ääres. Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse vahekord 6:9. Lippu kasutatakse Luunja valla ajaloolistel pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel, kõrvuti Eesti riigilipuga ning samadel alustel, mis maksavad riigilipu kohta. Päevad, mil valla lipp heisatakse, määrab kindlaks vallavalitsus. Valla lipu kasutamine valla asutuste või eraisikute poolt on keelatud. Luunja valla vapp Tartu maakond Luunja valla sümboolika valla kodulehel Luunja valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Kihelkonna Kool

Kihelkonna Kool on üldhariduskool Saare maakonnas Saaremaa vallas Kihelkonna alevikus. Kooli otsene eelkäija on Rootsiküla Algkool, mis moodustati 1920. aastal suletud Pajumõisa, Viki, Rootsiküla külakooli, Kihelkonna kihelkonnakooli ja Kihelkonna algkooli baasil. 1932. aastal nimetati kool ümber Kihelkonna Algkooliks. 1944. aastal nimetati kool Kihelkonna 7-klassiliseks Mittetäielikuks Keskkooliks, 1962. aastal Kihelkonna 8-klassiliseks Kooliks ja 1988. aastal Kihelkonna 9-klassiliseks Kooliks. 1992. aastal nimetati kool Kihelkonna Põhikooliks. 2008. aastal liideti lasteaed ja kool ning alates 1. septembrist 2008 kannab õppeasutus nime Kihelkonna Kool. Alates 1. septembrist 2016 on kool 6-klassiline. Tähtsündmused. Kihelkonna Kooli veebisait. Kooli koduleht
Pihtla Kool

Pihtla Kool on üldhariduskool Saare maakonnas Saaremaa vallas Püha külas. Koolis on kaks liitklassi (1.–4. klassini) ja kaks lasteaia liitrühma. Püha kiriku juures tegutses kool juba 1722. aastal, omaette majas aga alates 1861. aastast. Tsaariajast pärit koolimajad olid kitsad ja pimedad, endised ministeeriumikoolid sobisid õppetöö jaoks paremini. Pärast Eesti Vabariigi sündi otsustas Saaremaa koolivalitsus ära kasutada endised mõisa härrastemajad. Nii näiteks rajati Pihtla valla 15 kooli asemele viis ajakohast algkooli, sh muudeti senine Püha kihelkonnakool Püha 6-klassiliseks algkooliks, mis alustas tööd endises Pihtla mõisas. Pihtla, Sagariste ja Kõljala kool liideti Kaali algkooliks, mis alustas tööd endises Kaali mõisas jne. Aastatel 1893–1932 oli Pühal ka kurttummade laste kool (Püha Kurttummadekool) 1895. aastal ehitati sellele koolile uus maja. Kui Püha Kurttummadekool rahapuuduse tõttu 1932. aastal suleti, ostis Pihtla vald maja Püha algkooli jaoks. Püha algkool alustas selles koolimajas tööd 1933. aastal. Sama aastat peetakse ka Pihtla Kooli asutamisaastaks. Aja jooksul on koolil olnud eri nimesid. 11. veebruaril 1976 puhkes koolimajas tulekahju. Maja vana puitosa põles maha, säilis vaid juurdeehitus. Pärast tulekahju töötas kool 4-klassilisena, vahepeal ka 6-klassilisena. Kui kool oli 8-klassiline, tegutses õhtuses vahetuses töölisnoorte õhtukool. 2005. aasta kevadel otsustas Pihtla vallavolikogu Sandla lasteaia ja Pihtla Algkooli töö ümber korraldada. Selle tulemusel tegutsevad alates 1. septembrist 2005 Püha külas ühe asutusena nii kool kui ka lasteaed. Koolis oli alguses viis õpilast, lasteaias oli kaks rühma. 2005. aastal olid koolis liidetud 1., 2. ja 3. klass. 2010. aastal avati 4. klass. Õpilaste arv on aasta-aastalt kasvanud. 1933–1945 Püha algkool 1945–1949 Püha Mittetäielik Keskkool 1949–1962 Pihtla 7-klassiline Kool 1962–1978 Pihtla 8-klassiline Kool 1978–2005 Pihtla Algkool 2005–2011 Pihtla Lasteaed-Algkool 2011–2012 Pihtla Lastead-Kool alates 1. septembrist 2012 Pihtla Kool Pihtla Kooli põhimäärus. Saaremaa Vallavolikogu, RT IV, 15.06.2021, 3. Tutvustus. Pihtla Kooli veebisait. Ajalugu. Pihtla Kooli veebisait. Trei, A. (2012). Pildikesi Püha kihelkonnast. Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda. Loel, Rita. Koolide ümberkorraldamine on kestnud ajast aega. Postimees, 24. september 2008. Kurtide laste õpetamise ajaloost Eestis. Eesti Kurtide Liidu veebisait. Pihtla Kooli arengukava 2021-2025. Pihtla Kooli veebisait. Metsmaa, Monika. AJA LUGU ⟩ Pihtla kooli põleng algas lühisest käimlas. Saarte Hääl, 30. mai 2020. Pihtla Kooli veebisait