laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Uurali keelepuu

Uurali keelepuu on sümboolne puukujuline skeem (keelepuu), mis kajastab uralistikas pikka aega valdavana püsinud seisukohta, et tänapäeval tuntud uurali keeled on kujunenud kunagisest uurali algkeelest lahknemise ja eristumise kaudu, kui keele kandjad rändasid algkeele aegsest uurali algkodust laiali üle Euraasia. Teooria pärineb 19. sajandi ajaloolis-võrdleva keeleteaduse paradigmast, mis seletas sugulaskeelte arengut eelkõige divergentsi ehk algkeele kandjate laialirändega, mitte konvergentsi ehk keelerühmade kontaktidega. Viimastel aastakümnetel on keelepuu teooria kahtluse alla seadnud keeleteadlaste, geneetikute ja arheoloogide rahvusvaheline multidistsiplinaarne töörühm "The Roots", millesse kuuluvad eesti uralist Ago Künnap, inglise arheoloogid Marek Zvelebil ja Pavel Dolukhanov, soome arheoloog Milton Nuñez ja lingvist Kalevi Wiik, ungari lingvist János Pusztay jpt. Sarnaseid vaateid jagab ka Cambridge'i ülikooli arheoloogiaprofessor Colin Renfrew. Uurali keelte teatavate areaalsete ja tüpoloogiliste tsoonide selgitamiseks on kasutatud ka niinimetatud meiootilise amööbi mudelit, mis pakub alternatiivi keelepuule. Ago Künnap "Fennougristika alused" Tartu, 2001 (vaadatud 18. novembril 2011) Andrus Esko "Professor Ago Künnap saeb eestlase keelepuud" Õhtuleht, 6. jaanuar 2001 (vaadatud 18. novembril 2011) Daniel Abondolo. Introduction. Raamatus: Daniel Abondolo. The Uralic Languages. London: Routledge 1998, lk 3.
Karl Wilhelm von Meyer

Karl Wilhelm von Meyer (ka Carl Wilhelm; 15. juuli 1710 Ivangorod – 16./27. detsember 1767) oli Venemaa sõjaväelane (major) ning Vändra mõisnik. Karl Wilhelm von Meyer oli major Gustav von Meyeri ja Vändra mõisa pärija Johanna Regina von Meyeri (sünd. Bennet) vanim poeg. Aastail 1749–1767 oli ta ka Vändra koguduse eestseisja. Ta suri 16. detsembril 1767 kell 6 hommikul pärast viiepäevast haigust ning maeti 6. märtsil 1768. Karl Wilhelm von Meyer abiellus 16./27. aprillil 1749 Vändra kirikus Maria Elisabeth Hirschbergeriga (neiuna Vestring; sündinud 22. novembril 1716 Pärnus), kes oli Vändra pastori Gottfried Hirschbergeri lesk ning Pärnu praosti Salomo Heinrich Vestringi (1663–1749) ja Anna Sophia Vestringi (sünd. Balecke) tütar. Abielust sündisid: Johanna Juliane (1750–1774), Vändra pärija, abiellus Karl Ludwig von Krüdeneriga (1737–1778) Dorothea Christina (1752–1753) Carl Johann (1754–1755) Carl Magnus (sündis ja suri 1756) Christina Louisa (1758–1759) Väljavõte Vändra koguduse sünnimeetrikast Väljavõte Vändra koguduse surmameetrikast Väljavõte Vändra koguduse abielumeetrikast Väljavõte Vändra koguduse abielumeetrikast Väljavõte Vändra koguduse sünnimeetrikast Väljavõte Vändra koguduse sünnimeetrikast Väljavõte Vändra koguduse surmameetrikast Väljavõte Vändra koguduse sünnimeetrikast Sissekanne SSNE-s Sissekanne SSNE-s Sissekanne SSNE-s Sissekanne SSNE-s Sissekanne SSNE-s Sissekanne SSNE-s
Riiklik Georuumiluure Agentuur

Riiklik Georuumiluure Agentuur, tõlgitud ka kui Riiklik Ruumiandmete ja Luure Agentuur, (ingl. National Geospatial-Intelligence Agency; NGA) on Ameerika Ühendriikide agentuur, mille ülesanne on kõiki saadaolevaid visuaalse luure vahendeid kasutades luua ja hoida ajakohasena kolmemõõtmeline interaktiivne maakera kaart, mida kasutatakse kõikide USA luure- ja uurimisagentuuride töö tõhustamiseks. Ants Torim & Helju Jürma. "Geodeesia ja geofüüsika erialased lühendid" (PDF). Eesti Geodeetide Ühing. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 9. november 2017. Vaadatud 8. november 2017. Ametlik koduleht
Itaalia sõda (1521–1526)

Itaalia sõda (1521–1526, ka neljaaastane sõda, François I ja Karl V esimene sõda) oli osa 16. sajandi Itaalia sõdadest. Sõjas olid Prantsuse François I ja Veneetsia vabariik vastamisi Püha Rooma keisri Karl V, Inglise Henry VIII ja Paavstiriigiga. Konflikt tõusis vaenust, mida tekitas Karli valimine keisriks 1519–1520 aastal ja paavst Leo X vajadusest ühendada jõud Karliga Martin Lutheri vastu. Kogu Lääne-Euroopat haaranud sõda puhkes 1521. aasta lõpul, kui prantslased tungisid Navarrasse ja Madalmaadesse. Keiserlikud väed toibusid rünnakust ja ründasid Põhja Prantsusmaad, kus need omakorda peatati. Paavst, keiser ja Henry VIII allkirjastasid seejärel ametliku alliansi Prantsusmaa vastu ja sõjategevus haaras ka Apenniini poolsaare. Bicocca lahingus alistasid keisri ja paavsti väed prantslasi ja tõrjusid nad välja Lombardiast. Lahingu järel suundus võitlus taas Prantsuse pinnale, samal ajal kui Veneetsia sõlmis separaatrahu. Vaenutegevus kestis neli aastat, kuni Pavia lahinguni 1525. aastal.
Rain Lõhmus

Rain Lõhmus (sündinud 30. detsembril 1966) on eesti ettevõtja ja pangandustegelane. Ta on lõpetanud 1988. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduse erialal ja täiendanud end hiljem Ameerika Ühendriikides Harvardi ülikooli ärikoolis (Harvard Business School). Karjääri alustas 1988. aastal konsultatsioonifirmas Mainor. 1989 kuulus Eesti Tööstuse Arengu Panga ehk Estexpanga asutajate hulka, 1991. aastal oli üks Hansapanga asutajatest. Aastatel 1991–1999 töötas Lõhmus Hansapanga juhatuse aseesimehe ja Hansapank Marketsi direktorina, vastutades viimasel ametikohal panga valuutakaubanduse ja väärtpaberiäri eest. 1999. aastal lõi veebimüügiportaali Osta.ee, millel on nädalas üle 200 000 külastuse. 1999. aastal lahkus Hansapangast ning asutas koos oma seniste kolleegide Andres Viisemanni ja Tõnis Haaveliga investeerimispanga, mis kandis algul nime LHV Direct ning on nüüd tuntud LHV Panga nime all. Lõhmus on alates panga asutamisest olnud selle nõukogu esimees. 2015. aastal asutas Rain Lõhmus koos Kaido Veske, Kristine Berzina ja Mindaugas Utkeviciusega erakapitalifondi Livonia Partners esimese fondi, mille varade maht ulatub 83 miljoni euroni. 2020. aastaks on Livonia Partners investeerinud kaheksasse ettevõttesse üle Baltikumi ja Soomes. Ta on olnud Hansapanga ja Saku Õlletehase üks omanikke. Ta on asutanud toitlustusettevõtteid (Võitlev Sõna) ning investeerinud mitmesse meediaprojekti, näiteks telekanalisse Seitse. Ta elab alates 2009. aastast Šveitsis Melides. Tal on kodus robotkoer. Tal on kolm last: Susanna (sündinud 1990), Karl Johan (sündinud 1997) ja Daniel (sündinud 2012). Ta harrastab tennist. 2001 – Eesti kõige trenditeadlikum mees 2011 – aasta ärimees 2016 – aasta ärimees 2017 – aasta kultuurisõber https://www.livoniapartners.com/ "Öökülaline. Rain Lõhmus". Duoplay. Vaadatud 15. septembril 2024. Kaisa Gabral: "Aasta ärimees" Äripäev, 23. detsember 2016 Kaisa Gabral "Lõhmus: Eesti riik tuleks uuesti üles ehitada" Äripäev, 23. detsember 2016
Lehternahkiselised

Lehternahkiselised (Thelephoraceae) on seente sugukond lehternahkiselaadsete seltsis. Eestis on selle sugukonna süstemaatikat ja resupinaatseid lehternahkiselisi uurinud näiteks Tartu Ülikooli mükoloogia professor Urmas Kõljalg. Amaurodon – purpurkoorik Caldesiella Haplotrichum Hydnodon Hypochnus Lenzitopsis Odontia Phlyctibasidium Polyozellus Pseudotomentella – värdkoorik Skepperia Thelephora – lehternahkis Tomentella – sametkoorik Tomentellastrum Tomentellopsis
Šampinjonilaadsed

Šampinjonilaadsed (Agaricales) on seente selts kandseente hõimkonnas. Seltsis on 33 sugukonda 413 perekonna ja kokku üle 13 000 liigiga (2008. aasta andmetel). Agaricaceae – šampinjonilised Amanitaceae – kärbseseenelised Bolbitiaceae – torujalalised Broomeiaceae Callistosporiaceae Catathelasmataceae Clavariaceae – tõlvikulised Cortinariaceae – vöödikulised Crassisporiaceae Crepidotaceae Cyphellaceae Cystostereaceae Entolomataceae – punalehikulised Fistulinaceae – maksakulised Favolaschiaceae Hemigasteraceae Hydnangiaceae Hygrophoraceae – limanutilised Hymenogastraceae Inocybaceae – narmasnutilised Lycoperdaceae – murumunalised Lyophyllaceae Marasmiaceae – nööbikulised Mycenaceae Mycenastraceae – hõlmikmunalised Niaceae Nidulariaceae – vakkseenelised Omphalotaceae Phelloriniaceae Physalacriaceae Pleurotaceae – servikulised Pluteaceae – napsikulised Porotheleaceae Psathyrellaceae – psatürellilised Pseudoclitocybaceae Pterulaceae Radulomycetaceae Schizophyllaceae Squamanitaceae Stephanosporaceae Strophariaceae – värvikulised Tricholomataceae – heinikulised Tubariaceae Typhulaceae Chondrostereum – ebanahkis Gamundia Panaeolina – koppelseen
Federal Emergency Management Agency

Federal Emergency Management Agency (FEMA, eesti keeles on kasutatud tõlkevasteid Föderaalne Kriisihaldamise Agentuur, Föderaalne Eriolukordade Agentuur, Eriolukordade Föderaalbüroo) on Ameerika Ühendriikide Sisejulgeolekuministeeriumi alluvuses tegutsev ametkond, mille ülesandeks on töötada välja tegevuskavad katastroofide puhul toimimiseks ja tagada eriolukordades abi jõudmine elanikkonnani. FEMA vastutusalasse kuulub reageerimine nendele loodusõnnetustele, tulekahjudele, õnnetustele kemikaalidega ja terroriaktidele, mis on kuulutatud presidendi poolt riikliku tähtsusega katastroofiks. FEMA asutati president Jimmy Carteri korraldusel 15. juulil 1979, ühendades enda alla mitmed varasemad eriolukordade haldamisega tegelenud riiklikud ametkonnad. Kriiside lahendamine riiklikul tasandil sai Ameerika Ühendriikides alguse alles 1930. aastatel, varem oli see osariikide haldusalas. Keskset riikliku institutsiooni enne FEMA loomist ei eksisteerinud, erinevat tüüpi kriisidega tegelesid eri ametkonnad. FEMA roll oli oluline 11. septembril 2001 toimunud terrorirünnakute ohvritele abi osutamisel ja rünnakute tagajärgede likvideerimisel. Koostöös sisejulgeolekuministeeriumiga asus FEMA juhtima riikliku turvalisuse tõhustamist ja välja koolitama spetsialiste massihävitusrelvadega tegelemiseks. Märtsis 2003 ühendati FEMA ja veel 22 riiklikku ametkonda Sisejulgeolekuministeeriumiks. Agentuuri tollane juht Michael Brown ennustas, et see liitumine võib kaasa tuua agentuuri efektiivsuse languse. Tema sõnad leidsid kinnitust augustis 2005 USA lõunarannikut tabanud orkaani Katrina tagajärgede likvideerimisel ja orkaanis kannatada saanud elanikkonna abistamisel, millega FEMA ei suutnud rahuldavalt toime tulla. Agentuurile osaks saanud kriitika viis Michael Browni tagasiastumiseni. 2023. aasta aprillis kaevati FEMA kohtusse taastuvenergia puudumise tõttu Puerto Rico osariigi elektrivõrgu rekonstrueerimisel. Federal Emergency Management Agency (FEMA)
Jutumärgid

Jutumärgid on paaris kirjavahemärgid, mida kasutatakse otsese kõne, tsitaadi või väljendi mitteotsese tähenduse eristamiseks tekstis. Jutumärkidel on mitu tüpograafilist kuju. 1993. aastal ilmunud "Eesti keele grammatika" II köite osas "Kiri" esitatakse kuus võimalikku jutumärgikuju: [„ ”], [„ “], [” ”], [” “], [« »], [» «]. Neist esimest kasutas 2006. aastal avaldatud Eesti õigekeelsussõnaraamat (ÕS). 2013. aastal avaldatud ÕS aga loobus sellest tavast saksapärase [„ “] kasuks, mis on eesti keeles kõige traditsioonilisemad ja mida samas toetavad ka infotehnoloogia reeglid. Ülakoma Koma "Keeleviki". keeleabi.eki.ee. Vaadatud 16. märtsil 2024. Jutumärkide kasutamine (EKI teatmik) Keelekaste: Juttu märkidest – jutumärkidest, Õpetajate leht, 16. mai 2014
Tatu Vanhanen

Tatu Vanhanen (17. aprill 1929 Vuoksenranta Viiburi lään – 22. august 2015) oli soome politoloog, Tampere Ülikooli emeriitprofessor. Ta uuris demokratiseerumist ja eri rahvuste intelligentsust kasutades evolutsiooniteooriast lähtuvaid hüpoteese. Tema uurimustest ilmneb, et riikide majanduslik arengutase on korrelatsioonis nende rahvastiku erineva päriliku intelligentsuse tasemega. Ta töötas välja nn Vanhaneni indeksi, mis mõõdab riigi demokratiseerumise taset. Vanhanen kirjutas koos Richard Lynniga teosed "IQ and the Wealth of Nations" (2002) ja "IQ and Global Inequality" (2006). Vanhast süüdistati sotsiaaldarvinismis. Tema poeg on poliitik ja endine Soome peaminister Matti Vanhanen. "Puolueet ja pluralismi" (1968) "Intian monipuoluedemokratia" (1973) "Maa ja mies: Johannes Virolaisen kuusi vuosikymmentä 31.1.1974" (1974) "The Process of Democratization: A Comparative Study of 147 States 1980–1988", New York and London: Crane Russak (1990) "On the evolutionary roots of politics", New Delhi: Sterling Publ. 1992 "Vihreä nuoriso: 50 vuotta keskustanuorten toimintaa (1945–1995)" (1995) "Karjala, sua ikävöin: vuoksenrantalaisten muistojen kirja" [toimetanud Tatu Vanhanen] (1996) "Globaalit ongelmat: Evolutiivisten juurten etsintää", Helsingi, Terra Cognita, 2008. ISBN 978-952-5697-08-7. Hannu Virtanen "Vanhasen teoria on sosiaalidarwinismia", Tieteessä tapahtuu 8/2004.
Jekaterina Bušujeva

Jekaterina Bušujeva (vene Екатерина Николаевна Бушуева; neiupõlvenimega Sorokina; 8. detsember 1962 Moskva – 17. detsember 2011 Moskva) oli Venemaa kabetaja, rahvusvaheline suurmeister. Ta oli vene kabes kahekordne FMJD (1993, 1997) ja neljakordne MARŠ-i maailmameister (1994, 1995, 2002, 2007). Samuti oli ta ka Euroopa meister aastal 2006. NSV Liidu meistrivõistlustel aastail 1984–1991 pälvis ta 3 hõbe- ja kolm pronksmedalit, Venemaa meistriks tuli ta põhiprogrammis (normaalajakontrolliga) 15 korda. "Не стало Екатерины Бушуевой". Шашки в России. 17. detsember 2011. Vaadatud 23.12.2011.
Guy Ritchie

Guy Ritchie (sündinud 10. septembril 1968 Hatfieldis Hertfordshire'is Inglismaal) on Suurbritannia filmirežissöör. Aastail 2000–2008 oli ta abielus Madonnaga.
Tiliseb, tiliseb aisakell

"Tiliseb, tiliseb aisakell" on eesti jõululaul, mille Leo Virkhaus kirjutas Julius Oengo sõnadele 1934. aastal. Väidetavalt on laul tuntud vähemalt 70 riigis ning seal lauldud ja trükitudki algul traditsionaalina (autorit märkimata). Tartus tähistati Leo Virkhausi 100. sünniaastapäeva. Postimees, 18. detsember 2010 Alo Põldmäe. Mees, kelle looming väärib tutvustamist. Leo Virkhaus 100.(Laulu „Tiliseb, tiliseb aisakell” noot lk 80) www.temuki.ee
Alkoholi, Tubaka, Tulirelvade ja Lõhkeainete Amet

Alkoholi, Tubaka, Tulirelvade ja Lõhkeainete Amet (inglise keeles Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives; lühend BATF või ATF) on Ameerika Ühendriikide Justiitsministeeriumi alluvusse kuuluv agentuur, mille ülesandeks on USA valitsuse kontrolli teostamine alkoholi, tubaka, lõhkeainete ja tulirelvade kasutamise ja müügi üle. 2003. aastast tegeleb maksude küsimusega rahandusministeeriumi alluvuses tegutsev Alcohol and Tobacco Tax and Trade Bureau (TTB). Lühendi BATF asemel kasutatakse aeg-ajalt vananenud lühendit ATF. ATF agentidel on politsei õigused ja kohustused. Ametlik koduleht
Thanjāvūr

Thanjavur (ka Tanjore) on linn Indias, Tamil Nadu osariigis, üks India iidseid linnu. See on Thanjāvūri ringkonna keskus. Linn on tähtis Lõuna-India usu-, kunsti- ja arhitektuurikeskus. Seal asuvad templid on kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse. Samuti on see olulise põllumajanduspiirkonna keskus. 2011. aastal elas seal 222 943 inimest. Transport toimub peamiselt maanteede kaudu, on ka raudteeühendus. Lähim lennujaam asub 56 km ja lähim sadam 94 km kaugusel.
Heinz Lazek

Heinz Lazek (17. oktoober 1911 Viin – 26. juuli 1986 Viin) oli Austria ja Saksamaa poksija. Lazek poksis juunist 1932 kuni septembrini 1950 elukutselisena. Ta osales kokku 64 kohtumisel ning võitis neist 48 (neist 21 nokaudiga), kaotas 8 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 8 kohtumist. Ta on olnud elukutseliste eri kaalukategooriates Austria, Saksamaa ja Euroopa meister. Heinz Lazeki tütar Dorli Lazek valiti 1962. aastal iludusvõistluse Miss Austria võitjaks. Heinz ja Dorli Lazek, 28. mai 1962. Austria Rahvusraamatukogu fotokogu Heinz Lazek veebisaidil BoxRec (inglise) Heinz Lazek Saksa Poksimuuseumi lehel. Saksa keeles
Rupert König

Rupert Konrad König (sündinud 3. aprillil 1937 Berchtesgadenis Berchtesgadeni maakonnas Ülem-Baieri ringkonnas Baieri liidumaal Saksamaal) on Austria endine poksija. König oli kokku üheksakordne Austria meister - I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1957–1964 ning I kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1965. aastal. König osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Bohumil Němečekile (Tšehhoslovakkia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas oma kohtumise samuti 2. ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. König sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) pronksmedali 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959), kaotades poolfinaalis oma kohtumise hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Vladimir Jengibarjanile (NSV Liit) ning 16. Euroopa meistrivõistlustel (Ida-Berliin, 1965) pronksmedali, kaotades poolfinaalis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale Preben Rasmussenile (Taani). Ta oli esimene ja on seni ainus Austria poksija, kes on saanud Euroopa meistrivõistlustelt vähemalt kaks medalit. 17. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rooma 1960. Tulemused inglise keeles 18. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tōkyō 1964. Tulemused inglise keeles 13. Euroopa meistrivõistlused poksis. Luzern 1959. Tulemused inglise keeles 16. Euroopa meistrivõistlused poksis. Ida-Berliin 1965. Tulemused inglise keeles Rupert König veebisaidil Olympedia (inglise)
489

◄ | 4. sajand | 5. sajand | 6. sajand | ► ◄ | 450. aastad | 460. aastad | 470. aastad | 480. aastad | 490. aastad | 500. aastad | 510. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 485 | 486 | 487 | 488 | 489 | 490 | 491 | 492 | 493 | ► | ►► 489. aasta Vana-Rooma konsuliteks olid Probinus ja Eusebius 28. august – Theoderich Suur võitis Odoakeri Isonzo lahingus. ... Acacius, Konstantinoopoli patriarh
Bruce Lipton

Bruce H. Lipton (sündinud 21. oktoobril 1944) on ameerika arengubioloog. Tõstes esile epigeneetikat, rõhutab ta organismi vaimsete protsesside toimet geeniregulatsioonile. Ta töötab Wellingtonis ja tegeleb kiropraktikaga. Lipton, Bruce H. 2009. Uskumused ja bioloogia: Teadvuse, mateeria ja imede jõu vabastamine. (Tõlkinud Jürgen Innos.) Tallinn: Pilgrim. Tema koduleht Bruce Liptoni loeng
Eesti Punaarmee

Eesti Punaarmee (vene keeles Эстляндская армия, sellest ka nimetus Eesti armee) olid Eesti Vabadussõja ajal Nõukogude Venemaa Punaarmee koosseisus moodustatud ning Punaarmeele allunud Eesti Töörahva Kommuuni relvajõud. Eesti Punaarmee moodustati 18. veebruaril 1919 Nõukogude Venemaa sõjaasjade rahvakomissari Lev Trotski korraldusel Vene Punaarmee 7. armee Pihkva vägede grupist. Eesti Punaarmee koosseisu lülitati 6. ja 10. kütidiviis ja 1. Eesti Kütidiviis. Eesti Punaarmee lahingutegevust juhtis Narva rindel 7. armee juhataja, kuna Eesti Punaarmee ei olnud teovõimeline. Eesti Punaarmee juhtimise kaksikvõimuaeg kestis kuni 10. aprillini 1919, mil Eesti Punaarmee juhtkond võttis tegelikult juhtimise üle. Juhataja 27. veebruar 1919 – 30. mai 1919 Mihhail Nikolajevitš Vassiljev Sõja-Revolutsiooninõukogu liikmed 18. veebruar 1919 – 30. mai 1919 Reinhold Isak 18. veebruar 1919 – 30. mai 1919 Martin Kerres 2. aprill 1919 – 30. mai 1919 Semjon Petrovitš Voskov 20. aprill 1919 – 24. mai 1919 Jakob Palvadre Eesti Punaarmee staabiülem 18. veebruar 1919 – 30. mai 1919 August Kork Eesti Punaarmee koosseisu kuulus 26. aprilli 1919 seisuga: Pihkva väegrupp, kuhu kuulus 10. Kütidiviis ja 1. Eesti Kütidiviis – 10. Kütidiviisi ülema Andrei Keppeni üldjuhtimisel. Väegruppi kuulus 11 757 tääki, 374 mõõka, 58 suurtükki, 356 kuulipildujat, 22 mortiiri, 4 soomusautot, 3 soomusrongi, 9 lennukit, 4615 hobust ja 25 749 meest. Marienburgi väegrupp, kuhu kuulus 6. Kütidiviisi II brigaad, 2. Läti kütidiviisi II brigaad ja 11. Petrogradi kütidiviisi I brigaad – Andrei Skorobogatši juhtimisel. Väegruppi kuulus 7594 tääki, 387 mõõka, 40 suurtükki, 184 kuulipildujat, 1 mortiir, 1 soomusauto, 2 soomusrongi, 5 lennukit, 4722 hobust ja 15 590 meest. Kokku oli Eesti Punaarmeel rindel 19 351 tääki, 761 mõõka, 98 suurtükki, 540 kuulipildujat, 23 mortiiri, 5 soomusautot, 5 soomusrongi, 14 lennukit, 9337 hobust ja 41 339 meest. Eesti Punaarmee juhatus likvideeriti 3. juunil 1919 ning armee üksused moodustasid Punaarmee 7. armee põhjagrupi ning liideti ka 15. armee üksustega. Семен Петрович Восков Mati Kröönström, Eesti sõjaväe juhtivkoosseis Vabadussõjas 1918–1920, Tartu Ülikooli kirjastus Urmas Salo. Ajaloolane Urmas Salo: Eesti punaväest Vabadussõja algusperioodil. Postimees, 25. detsember 2018
Leopold Potesil

Leopold Potesil (13. mai 1935 – 18. jaanuar 2023) oli Austria poksija. Potesil oli kokku neljakordne Austria meister - kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1952 ja 1953, I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1956. aastal ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1957. aastal. Potesil osales kergekaalus (kuni 60 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas samuti 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja, Potesil osales kergekaalus (kuni 60 kg) 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale kuldmedalivõtjale ja Euroopa meistrile Leszek Drogoszile (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõtjale ja Euroopa meistrile Manfred Graussile (Lääne-Saksamaa). Potesil poksis aprillist 1958 kuni oktoobrini 1962 ning uuesti 3. septembril 1965. aastal elukutselisena. Ta osales kokku 34 kohtumisel ning võitis neist 26 (neist 8 nokaudiga), kaotas 4 (neist 3 nokaudiga) ja viigistas 4 kohtumist. 15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles 16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles "10. Euroopa meistrivõistlused poksis. Varssavi 1953. Tulemused inglise keeles" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 25. detsembril 2011. 11. Euroopa meistrivõistlused poksis. Lääne-Berliin 1955. Tulemused inglise keeles 12. Euroopa meistrivõistlused poksis. Praha 1957. Tulemused inglise keeles Leopold Potesil veebisaidil Olympedia (inglise) Leopold Potesil veebisaidil BoxRec (inglise)
Wilhelm August

Wilhelm August (15. märts 1564 – 30. märts 1642) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Harburgi isand aastast 1603 kuni oma surmani.
Tšuangid

Tšuangid (tšuangi keeles bouxcuengh) on Hiina rahvas ja Guangxi põlisrahvas, kellest enamik elab Hiinas Guangxi Tšuangi autonoomses piirkonnas. Tšuangide üldarv on 18 540 000 (2010), Neist elab Guangxi Tšuangi autonoomses piirkonnas 15 640 000 ja Yunnanis 1 620 000. Tšuange elab ka Hiinas Guangdongis, Guizhouis, Hainanis, Hunanis, Hebeis, Fujianis ja mujal. 2000. aasta rahvaloendusel loendati Hiinas 16 187 163 tšuangi, neist 14 207 143 elas Guangxis, 1 144 021 Yunnanis, 570 200 Guangdongis, 52 065 Guizhoues, 50 507 Hunanis, 23 559 Hunanis, 20 832 Hebeis, 18 998 Zhejiangis, 10 818 Fujianis, 8934 Jiangsues, 7824 Hubeis, 7322 Pekingis, 6905 Sichuanis ja 5642 Xinjiangis. Tšuangid kõnelevad kami-tai keelte hulka kuuluvat tšuangi keelt. Keelel on mitu murret. Enamik tšuange on budistid või taoistid, ent on ka moismi järgijaid. Moism sisaldab esivanematekultust, maagiat, totemismi ja keerukat mütoloogiat. Tšuangid elavad troopilises vihmametsas, nende traditsiooniline tegevusala oli põllumajandus. Madame Xian, muistne tšuangi kangelane Nong Zhigao, muistne tšuangi kangelane Xiao Chaogui, muistne tšuangi kangelane Shi Dakai, muistne tšuangi kangelane Wei Changhui, muistne tšuangi kangelane Wei Baqun, väejuht Huang Xianfan, antropoloog, pedagoog ja ajaloolane Wei Quiqing, väejuht Li Ning, võimleja Bagui koolkond Hiina valitsuse statistika hiina:Tšuangi muuseum inglise:Yunnani tšuangid