laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Märgpiire

Märgpiire ehk märgperimeeter on voolava vedeliku kokkupuutejoon voolu ristlõike liikumatu piirdega (elavlõige), v.a vabapind (pind vedeliku ja gaasilise keskkonna vahel). Selleks piirdeks võib olla voolusäng või ka seisev vedelik. Hüdrauliline raadius Maastik, A., Haldre, H., Koppel, T. & L. Paal, 1995. Hüdraulika ja pumbad. Tartu, Greif. Lk 51.
Vooluristlõige

Vooluristlõige ehk elavlõige on hüdrotehnikas voolu lõikav pind, mis asetseb voolujoonega risti. Sellest jääb välja nn surnud ala, kus vedelik ei liigu. TEA entsüklopeedia 6. köide, 2011.
1811

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1780. aastad | 1790. aastad | 1800. aastad | 1810. aastad | 1820. aastad | 1830. aastad | 1840. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1807 | 1808 | 1809 | 1810 | 1811 | 1812 | 1813 | 1814 | 1815 | ► | ►► 1811. aasta (MDCCCXI) oli 19. sajandi 11. aasta. 2. jaanuar (vkj 21. detsember) – valmis Tartu tähetorn. Veebruaris kiitis Eestimaa maapäev heaks talurahva vabastamise üldised põhimõtted. 24. detsember (vkj 12. detsember) – praost Johann Philipp von Roth avas Kanepis vaeste tütarlaste käsitöökooli (Industrieschule), kus 11–14-aastaste tütarlaste käsitööõpingute hulka kuulus õlepunumine, kangakudumine ja Saksamaalt tellitud masinatel õmblemine. Tartu Ülikooli sünnitusabi kliiniku juurde rajati ämmaemandatekool, mille juhatajaks sai Christian Friedrich von Deutsch. Loodud kooli peetakse praeguse Tartu Tervishoiu Kõrgkooli eelkäijaks. ... 20. veebruar – Austria kuulutas end maksujõuetuks. 11. juuli – Itaalia õpetlane Amedeo Avogadro avaldas kirjutise gaaside molekulaarsest koostisest. Selle alusel sisaldub eri gaaside võrdses ruumalas võrdsel temperatuuril ja rõhul võrdne arv aineosakesi (Avogadro arv). 4. veebruar – Aristide Cavaillè-Coll, prantsuse oreliehitaja 31. märts – Robert Bunsen, saksa keemik 18. juuli – William Makepeace Thackeray, inglise kirjanik 22. oktoober – Ferenc Liszt, ungari helilooja ja pianist 10. juuni – Karl Friedrich, Badeni suurhertsog Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 117 Heino Rannap, Eesti kooli ja pedagoogika kronoloogia
Periood

Periood ehk võnkeperiood on korduva muutuse tsükli kestus. Perioodi tähis on T {\displaystyle T} ja ühik SI-süsteemis sekund (s). Periood on pöördvõrdeline sagedusega: T = 1 f , {\displaystyle T={\frac {1}{f}}\,,} kus f {\displaystyle f} on sagedus. Näiteks elektrivõrgu sagedusel 50 Hz on elektrivoolu võnkeperiood T 50 = 1 50 = 0 , 02 s = 20 ms . {\displaystyle T_{50}={\frac {1}{50}}=0,02\;{\text{s}}=20\;{\text{ms}}.} Füüsikas kasutatakse perioodi mõisted peamiselt seoses võnkumiste ja lainetega. Perioodiliselt muutuvad nähtused on näiteks ka pöörlemine ja tiirlemine. Sagedus
Periood (täpsustus)

Periood on mitmetähenduslik sõna: periood on füüsikas aeg, mis kulub ühe täisvõnke tegemiseks. periood on muusikas väikseim terviklik vormiüksus. periood on muusikas helilaadi raamintervall. periood on periodiseeringuga piiritletud ajavahemik. periood on keemia mõiste.
Kineetiline energia

Kineetiline energia on energia, mis on kehal tema liikumise tõttu. Keha kineetiline energia on võrdne tema kiirendamiseks tehtud tööga ning sõltub keha massist ja kiirusest. Kineetilise energia kui füüsikalise suuruse tähis on E k {\displaystyle E_{k}} (või T {\displaystyle T} ) ja mõõtühik džaul (J). Kui kiirendada keha paigalseisust konstantse jõuga F {\displaystyle F} , siis teeb see jõud teepikkusel s {\displaystyle s} tööd W = F s {\displaystyle W=Fs} . Jõud F {\displaystyle F} annab kehale massiga m {\displaystyle m} ühtlase kiirenduse a {\displaystyle a} . Newtoni teise seaduse seaduse kohaselt F = m a {\displaystyle F=ma} , seega W = m a s {\displaystyle W=mas} . Aja t {\displaystyle t} jooksul läbib keha ühtlasel kiireneval liikumisel teepikkuse s = a t 2 2 {\displaystyle s={\frac {at^{2}}{2}}} ja saavutab kiiruse v = a t {\displaystyle v=at} . Järelikult kandub kehale töö W = m a ⋅ a t 2 2 = m a 2 t 2 2 = m v 2 2 {\displaystyle W=ma\cdot {\frac {at^{2}}{2}}={\frac {ma^{2}t^{2}}{2}}={\frac {mv^{2}}{2}}} . See kiirendustöö on võrdne kehale antud kineetilise energiaga: E k = m v 2 2 {\displaystyle E_{k}={\frac {mv^{2}}{2}}} . Kui keha jätkab liikumist püsival kiirusel, säilib tema kiirenemisel saadud kineetiline energia (hoog). Kui näiteks auto massiga m = 1000 k g {\displaystyle m=1000\,\mathrm {kg} } liigub kiirusega v = 100 k m / h {\displaystyle v=100\,\mathrm {km} /\mathrm {h} } , on tema kineetiline energia E = 1 2 ⋅ 1000 k g ⋅ ( 100 k m h ) 2 ≈ 1 2 ⋅ 1000 k g ⋅ ( 27 , 78 m s ) 2 = 385 800 J {\displaystyle E={\frac {1}{2}}\cdot 1000\,\mathrm {kg} \cdot \left(100\,{\frac {\mathrm {km} }{\mathrm {h} }}\right)^{2}\approx {\frac {1}{2}}\cdot 1000\,\mathrm {kg} \cdot \left(27{,}78\,{\frac {\mathrm {m} }{\mathrm {s} }}\right)^{2}=385\,800\,\mathrm {J} } . Sarnase valemiga saab arvutada ka fikseeritud telje ümber pöörleva keha kineetilise energia: E k = I ω 2 2 {\displaystyle E_{k}={\frac {I\omega ^{2}}{2}}} , kus I {\displaystyle I} on keha inertsimoment nimetatud telje suhtes ning ω {\displaystyle \omega } on nurkkiirus. Keha kineetiline energia võrdub tööga, mida ta on suuteline seismajäämiseni sooritama (energia ongi töö varu). Kui keha liikumiskiirus on lähedane valguse kiirusele, peab kineetilise energia arvutamisel arvesse võtma keha massi kasvu. Keha liikumisenergiat väljendab siis valem E k = m c 2 1 − v 2 / c 2 − m c 2 {\displaystyle E_{k}={\frac {mc^{2}}{\sqrt {1-v^{2}/c^{2}}}}-mc^{2}} , kus m {\displaystyle m} 0 on keha mass paigalseisus, v {\displaystyle v} on keha kiirus kõrvalseisva vaatleja jaoks, c {\displaystyle c} on valguse kiirus. Kineetiline energia hakkab siiski märgatavalt kasvama alles väga suurel kiirusel. Näiteks kiirusel v ≈ 0 , 1 c ≈ 29 979 {\displaystyle v\approx 0{,}1c\approx 29\,979} km/s erineb selle valemiga arvutatud tulemus klassikalise mehaanika järgsest tulemusest 1 protsendi võrra. Vaba langemine Potentsiaalne energia
1810

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1780. aastad | 1790. aastad | 1800. aastad | 1810. aastad | 1820. aastad | 1830. aastad | 1840. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1806 | 1807 | 1808 | 1809 | 1810 | 1811 | 1812 | 1813 | 1814 | ► | ►► 1810. aasta (MDCCCX) oli 19. sajandi 10. aasta. Sügisel avas Võrus uksed esimene eesti õppekeelega elementaarkool. ... ... 1. märts – Frédéric Chopin, poola helilooja ja pianist 26. mai – Christen Købke, taani maalikunstnik 8. juuni – Robert Schumann, Saksamaa helilooja ja muusikakriitik 17. oktoober – Adolphe-Félix Cals, prantsuse maalikunstnik 25. november – Nikolai Pirogov, vene kirurg, anatoom ja pedagoog, Tartu Ülikooli professor ... 24. veebruar – Henry Cavendish, inglise füüsik ja keemik Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 116
Meger

Meger ehk megaoommeeter on kantav mõõteriist väga suurte takistuste mõõtmiseks kõrgel pingel (250, 500, 1000 ja 2500 V, mida mõõteriist ise genereerib. Kasutatakse põhiliselt elektroenergeetikas elektrikaablite, elektrimasinate mähiste jm isolatsioonitakistuse mõõtmiseks. Meger koosneb tavaliselt kaheraamilisest magnetelektrilisest logomeetrist, mille skaala on gradueeritud kilo- ja megaoomides, vändaga käitatavast alalisvoolugeneraatorist pingega 100...2500 V ja ühendusjuhtmetest. Logomeetri näit sõltub ainult tema kahte mähist (ja nendega jadamisi ühendatud takistusi) läbivate voolude suhtest, mitte toitepinge väärtusest ega liigist (alalis- või vahelduvpinge).
Takistus

Takistus on elektrotehnikas füüsikaline suurus, mis iseloomustab juhi omadust avaldada elektrilaengute liikumisele takistavat mõju. Alalisvooluahelas, milles puudub elektromotoorjõu allikas, võrdub takistus R elektriahelale rakendatud pinge U ja seda ahelat läbiva voolu I jagatisega: R = U I . {\displaystyle R={\frac {U}{I}}.} Alalisvoolu korral on juhi takistus arvutatav valemiga: R = ρ ⋅ l A {\displaystyle R=\rho \cdot {\frac {l}{A}}} kus l on juhi pikkus meetrites, A ‒ juhi ristlõike pindala ruutmeetrites ja ρ ‒ materjali eritakistus oom-meetrites (Ω•m). Kui eritakistus on antud ühikuga Ω • mm2/m (nagu harilikult metallide korral), tuleb ka arvutusvalemisse panna ristlõige ruutmillimeetrites. Alalisvoolutakistust nimetatakse ka aktiivtakistuseks (mis on näivtakistuse komponent). Vahelduvvooluahelas koosneb takistus ‒ näivtakistus ehk impedants Z ‒ aktiivtakistusest R ja reaktiivtakistusest X. Induktiivsete ahelaelementide reaktiivtakistust nimetatakse induktiivtakistuseks XL ja mahtuvuslike elementide reaktiivtakistust mahtuvustakistuseks XC. Aktiiv-, reaktiiv- ja näivtakistuse mõõtühik on oom, tähis Ω (kreeka täht oomega). Elektriahela elementi, mille põhiline tunnussuurus on takistus, nimetatakse takistiks. Elektritakistuse osas eristatakse alalisvoolutakistust ja vahelduvvoolutakistust ehk impedantsi, mis on esitatav kompleksarvu Ż kujul, mistõttu seda nimetatakse ka komplekstakistuseks. Kasutatakse ka keeleliselt ebamäärasemat mõistet näivtakistus. Elektritakistuse pöördsuurus on elektrijuhtivus. Vahelduvvoolu jaoks on juhtivuse puhul samuti tegemist komplekssuurusega, mistõttu kasutatakse mõistet kompleksjuhtivus. Elektrilise takistuse puhul kehtib lineaarse kaksklemmi pinge, voolu ja takistuse vahel Ohmi seadus. Elektriliste suuruste vahel on lineaarsuse tingimus paljudel juhtudel täidetud ideaalilähedaselt. Sama ei saa öelda teiste füüsikaliste protsesside kohta (näiteks pneumaatiliste või veel vähem hüdrauliliste protsesside kohta). Vaheldusvoolu korral eeldatakse siinuselist pinge ja/või voolu kuju ja objekti lineaarsust kõikide tema parameetrite osas. Mittesiinuseliste suuruste korral on arvutused elektrilise takistuse kasutamisega teostatavad iga harmoonilise jaoks eraldi. Näivtakistus Eritakistus Takisti
Survevool

Survevool ehk survevoolamine on välisjõu poolt põhjustatud vedeliku voolamine. Survevoolu võib tekitada näiteks pump, kõrgemal asetsev anum jne. Survevoolul vabapind puudub. vabavool
Vabavool

Vabavool ehk vabavoolamine on raskusjõu põhjustatud voolamine ning kulgeb seetõttu ainult ülalt allapoole. Vabavool on näiteks vee vool jõgedes ning enamasti ka kanalisatsioonitorustikes. Survevool
Hüdrodünaamika

Hüdrodünaamika (kreeka hydrōs 'vesi' + dynamikos 'jõusse puutuv, jõu-') on hüdromehaanika ja hüdraulika haru, mis käsitleb vedelike liikumise seaduspärasusi ning liikuva vedeliku ja tahkete kehade vahelist mõju. Liikuva vedeliku ja liikumatu keskkonna vahekord võib olla kahesugune. Nn välise ülesande puhul uuritakse vedeliku toimet sellest ümbritsetud kehale, nt veevoolu toimet sillasambale. Sisemise ülesande korral uuritakse vedeliku voolamist tahke kehaga piiratud juhtmes, nt torus või avasängis. Kui hüdrostaatikas piisab seisva vedeliku olukorra kirjeldamiseks rõhu määramisest igas vedeliku punktis p=f(x,y,z) ning vedeliku enda iseloomustamiseks üksnes selle tiheduse ρ teadmisest, siis liikuva vedeliku kohta on vaja teada ka voolamise kiirust ning liikumisega kaasneva hõõrde tõttu ka vedeliku viskoossust. Voolavas vedelikus toimuv on nii keeruline, et seda on harva võimalik puhtmatemaatilise analüüsiga kirjeldada. Galileo Galilei on öelnud: "Lihtsam on arvutada meist lõpmata kaugete tähtede liikumistrajektoore kui kindlaks teha meie endi silme ees oleva vee liikumisseadusi." Seetõttu tehakse tuletuskäigud tavaliselt ideaalvedeliku kohta, mille puhul ei arvestata sisehõõrdumist. Lüngad arvutustulemustes täidetakse katsete abil. Eksperimendil on hüdrodünaamikas suur tähtsus: igal uurimis- ja õppeasutusel on labor, kus huvipakkuvaid nähtusi uurida. Hüdrostaatika Maastik, A., Haldre, H., Koppel, T. & L. Paal, 1995. Hüdraulika ja pumbad. Tartu, Greif. Lk 47. Maastik, A., Haldre, H., Koppel, T. & L. Paal, 1995. Hüdraulika ja pumbad. Tartu, Greif. Lk 47.
1808

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1770. aastad | 1780. aastad | 1790. aastad | 1800. aastad | 1810. aastad | 1820. aastad | 1830. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1804 | 1805 | 1806 | 1807 | 1808 | 1809 | 1810 | 1811 | 1812 | ► | ►► 1808. aasta (MDCCCVIII) oli 19. sajandi 8. aasta. Talvel on näljahäda ja levivad mitmed haigused. Sellel aastal on Eestimaa kubermangus ülisuur suremus, mis on võrreldav 1789. aasta omaga (vaadeldes perioodi 1780–1850). Napoleoni sõjad. Läänemere kaubandus oli 1807 ja 1808 häiritud. Balti kubermangudes tõusis elukallidus ja tekkis soolapuudus. Paldiski mereblokaad. ... Venemaa tungis Rootsile kallale. ... ... ... Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 116
Aktiivtakistus

Aktiivtakistus ehk resistants on elektritakistus vooluahelas, milles puudub induktiivne ja mahtuvuslik komponent. Aktiivtakistuse mõõtühik on oom, tähis Ω (kreeka täht oomega). Eristamaks aktiivtakistust alalisvooluahelas aktiivtakistusest vahelduvvooluahelas, nimetatakse alalisvoolu korral juhi poolt põhjustatud lineaarset elektritakistust ‒ alalisvoolutakistust ‒ mõnikord oomiliseks takistuseks. Eesti standardi teatmelisas E peetakse siiski vääraks nimetada füüsikalisi suurusi ühikunimede kaudu. Takistus sõltub juhi materjalist ja mõõtmetest. Takistus R {\displaystyle R} on võrdeline juhi pikkusega l {\displaystyle l} , pöördvõrdeline juhi ristlõikepindalaga S {\displaystyle S} ja sõltub juhi materjalist: R = ρ l S {\displaystyle R=\rho {\frac {l}{S}}} kus R {\displaystyle R} on juhi takistus oomides (Ω), ρ {\displaystyle \rho } on juhi materjali eritakistus oom-meetrites (Ω•m), l {\displaystyle l} on juhi pikkus meetrites (m) ja S {\displaystyle S} on juhi ristlõike pindala ruutmeetrites (m2). Aktiivakistus sõltub ka materjali temperatuurist. Erinevate materjalide takistuse sõltuvust temperatuurist väljendab takistuse temperatuuritegur. Takistuse muutust temperatuuri muutumisel kirjeldab valem: R 2 − R 1 R 1 = α Δ t {\displaystyle {\frac {R_{2}-R_{1}}{R_{1}}}=\alpha \,\Delta t} kus R 1 {\displaystyle R_{1}} on materjali takistus algtemperatuuril oomides (Ω), R 2 {\displaystyle R_{2}} on materjali takistus lõpptemperatuuril oomides (Ω), α {\displaystyle \alpha } on materjali takistuse temperatuuritegur ja Δ t {\displaystyle \Delta t} on temperatuuri muut. Aktiivtakistus vahelduvvooluahelas on see füüsikaline suurus, mis iseloomustab elektrienergia muundumist teist liiki energiaks, näiteks soojuseks, valguseks, keemiliseks vm energiaks; Sageduse suurenedes suureneb aktiivtakistus skinnefekti mõjul. Kui vahelduvvoolu sagedus ei ole suur (näiteks võrgusagedusel 50 Hz või 60 Hz), siis juhi aktiivtakistus sõltub sagedusest tühisel määral. Aktiivtakistuse korral on takistit läbiv vool samas faasis takistile rakendatud pingega. Aktiivtakistuse R pöördväärtus on aktiivjuhtivus G: G = 1 R . {\displaystyle G={\frac {1}{R}}.} Induktiivtakistus Mahtuvustakistus Näivtakistus Reaktiivtakistus EVS-EN 60027-1:2006 + A2:2007 Elektrotehnikas kasutatavad tähised
Preserv

Preserv on kuumtöötlemata hermeetiliselt pakendatud toode, mis valmib laagerdumise käigus (Tallinna kilud, erisoola heeringas vms). Konserv
Osborne Reynolds

Osborne Reynolds (23. august 1842 – 21. veebruar 1912) oli inglise füüsik. Aastal 1883 näitas ta katsega ning seletas teoreetiliselt, et vedelik võib voolata kahel täiesti erineval režiimil: laminaarsel ja turbulentsel. Tema auks on nimetatud Reynoldsi arv ja üks Marsi kraater.
Elektrienergia

Elektrienergia on elektromagnetvälja energia. Elektrienergiat saadakse mõnda teist liiki energiat muundades peamiselt elektrijaamades. Elektrienergiat on lihtne üle kanda ja suure kasuteguriga muundada. Elektrienergia muundub kasulikuks energiaks elektritarvitites ‒ elektrimootorites, küttekehades, valgustites jm. Elektrienergiat E {\displaystyle E} väljendab integraal elektripinge u ( t ) {\displaystyle u(t)} ja voolutugevuse i ( t ) {\displaystyle i(t)} korrutisest ajas t {\displaystyle t} : E = ∫ t 0 t 1 u ( t ) ⋅ i ( t ) ⋅ d t . {\displaystyle E=\int _{t_{0}}^{t_{1}}u(t)\cdot i(t)\cdot \mathrm {d} t.} Elektrienergia SI ühik on džaul (tähis J) ehk vattsekund (Ws). Praktikas mõõdetakse ja arvestatakse elektrienergiat kilovatt-tundides: 1 kWh = 3,6 × 106 J. Elektrienergia E = U I t = P t , {\displaystyle E=U\,I\,t=P\,t,} kus U on pinge, I ‒ vool, P ‒ võimsus ja t ‒ aeg. Kui näiteks pingel 12 volti läbib elektritarvitit ühtlaselt vool 4 amprit 20 minuti kestel, on tarbitud elektrienergiat 12 ⋅ 4 ⋅ 20 ⋅ 60 = 57600 Ws {\displaystyle 12\cdot 4\cdot 20\cdot 60=57600\;{\text{Ws}}} ehk 12 ⋅ 4 ⋅ 20 60 ⋅ 1000 = 0 , 016 kWh . {\displaystyle {\frac {12\cdot 4\cdot 20}{60\cdot 1000}}=0,016\;{\text{kWh}}.} Vahelduvvoolu-elektriahelas on energia samuti võimsuse ja aja korrutis. Kui koormusvool on püsiv ja tarviti aktiivtakistusega (nagu näiteks hõõglamp), saab tarbitud energiat arvutada samamoodi kui alalisvoolu korral. Seda energiat nimetatakse aktiivenergiaks, s.o energiaks, mis on täielikult muundatav mõnda teist liiki energiaks (näitejuhul soojuse ja valguskiirguse energiaks). Vahelduvvooluahelas leidub üldjuhul ka reaktiivtakistuslikke komponente. Seetõttu võib aktiivvõimsuse kõrval olla tegemist ka reaktiivvõimsusega ning vastavalt ka reaktiivenergiaga. Aktiivenergia (vatt-tundides, Wh) W P = P t = U I t cos ⁡ φ . {\displaystyle W_{P}=P\,t=U\,I\,t\,\cos \varphi .} Reaktiivenergia varrtundides, var•h) W Q = Q t = U I t sin φ . {\displaystyle W_{Q}=Q\,t=U\,I\,t\,\sin \,\varphi .} Nendes valemites P ‒ aktiivvõimsus vattides (W), Q ‒ reaktiivvõimsus varrides (var), t ‒ aeg tundides, φ ‒ pinge ja voolu vaheline faasinihkenurk. Elektrienergiat saab salvestada püsivas elektriväljas, näiteks kaksikkihtkondensaatoris, samuti induktiivpooli magnetväljas, kuid enamasti salvestatakse elektrienergiat teiste energialiikidena, näiteks keemilise energiana akumulaatoris. Tarbitud elektrienergia kogust saab mõõta kaudselt ja otseselt. Kaudse meetodi korral mõõdetakse võimsus vattmeetriga ja korrutatakse see tarbimise ajavahemikuga: E = P • t; kui aega mõõdetakse sekundites, saadakse tulemus vattsekundites ehk džaulides. Kaudsel mõõtmisel saadakse õige mõõtetulemus ainult siis, kui pinge ja vool on mõõtevahemikus püsivad. Üldiselt mõõdetakse elektrikulu otseselt selleks ettenähtud mõõteriistaga ‒ elektriarvestiga ehk (argikeeles) voolumõõtjaga. Tarbitud ja toodetud elektrielektrienergiat väljendatakse vatt-tundides (Wh), kilovatt-tundides (kWh), megavatt-tundides (MWh), gigavatt-tundides (GWh) ja teravatt-tundides (TWh). Elektrienergia tootmine Reaktiivvõimsus Elektriarvesti
Sugupool

Sugupool ehk soolisus ehk sotsiaalne sugu ehk sotsiaalne sugupool (inglise keeles gender) on inimese sugu arvesse võttes sotsiaalset, psühholoogilist või kultuurilist aspekti (eraldi räägitakse ka kultuurilisest soost). Termin "sugu" (sex) tähistab vastanduse korral inimkehade füüsilist konstruktsiooni ja sugupool märgib seda, mida erinevad kultuurid soost loovad. Bioloogiliste või anatoomiliste erinevustega viidatakse sookategooriale, mille inglise keeles vastseks on termin sex. Eesti keele terminoloogias on soomekeelse mõiste sukupuoli analoogiana kasutusele võetud termin sugupool. Põlisameeriklaste pärimustes on loetletud kuni viis sugupoolt. Hispaania maadeavastaja Cabeza de Vaca kirjeldas 1530. aastal praeguse Florida piirkonnas põlisameeriklastest mehi, kes riietusid naiselikult ja tegid nende töid. Muistse Pärsia piirkonnas välja kaevatud arheoloogiliste leidude põhjal on oletatud, et nendel aladel oli ligi 2000 a eKr sugupooli enam kui kaks, kuna leiti haudu nii meestele kui ka naistele omistatavate esemetega ja lisaks ligi 20% haudu mõlema poole esemetega. Samuti leiti kauss, millel on kujutatud habemega isikut tegemas oletatavalt naiste töid. India ülemkohus kinnitas 2014. aastal transsoo kolmanda sugupoolena. Sooline võrdõiguslikkus Sooneutraalsus Soopimedus Brayboy, Duane (7. september 2017). "Two Spirits, One Heart, Five Genders". ICT. Vaadatud 22. detsembril 2022. Luntz, Stephen (16. jaanuar 2019). "Ancient Persians Recognized At Least Three Genders". IFLScience. Vaadatud 22. detsembril 2022. "India court recognises transgender people as third gender". BBC News. 15. aprill 2014. Vaadatud 22. detsembril 2022.
1807

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1770. aastad | 1780. aastad | 1790. aastad | 1800. aastad | 1810. aastad | 1820. aastad | 1830. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1803 | 1804 | 1805 | 1806 | 1807 | 1808 | 1809 | 1810 | 1811 | ► | ►► 1807. aasta (MDCCCVII) oli 19. sajandi 7. aasta. Napoleoni sõjad. Talvel jätkus 1806. aastal alanud maakaitseväe moodustamine. Talvel-kevadel valitses maal üldine nälg, samuti oli suur loomasööda puudus. Viletsate olude tõttu laastasid maad taudid. Nagu eelmiselgi aastal, oli ka sel aastal ilm halb. Ikaldus rukis ja suvivili. Novembris algas näljahäda ja detsembris suri palju inimesi. 27. oktoober (vkj 15. oktoober) – Tallinna tütarlastekooli baasil asutati Tallinna linnatütarlastekool. Napoleoni sõjad. Läänemere kaubandus oli 1807 ja 1808 häiritud. Balti kubermangudes tõusis elukallidus ja tekkis soolapuudus. Talupoegi hakatakse võtma maamiilitsasse. Tilsiti rahu ehk kaks lepingut, mille Prantsuse keiser Napoleon I sõlmis Tilsitis pärast oma võitu Friedlandi lahingus. 28. jaanuar – Londoni Pall Malli tänavas pannakse üles maailma esimesed tänavavalgustus-gaasilaternad. 19.–30. november – 1807. aasta sissetung Portugali, mille tulemusel Prantsusmaa ja Hispaania okupeerisid Portugali. Preisimaal likvideeriti pärisorjus. 19. jaanuar – Robert E. Lee, Ameerika Riikide Konföderatsiooni vägede ülemjuhataja. 28. mai – Louis Agassiz, paleontoloog, glatsioloog ja geoloog 31. mai – Théophile-Jules Pelouze prantsuse keemik. 4. juuli – Giuseppe Garibaldi Itaalia rahvuskangelane, kindral. 28. juuli – Eduard Hau, baltisaksa maalikunstnik ja graafik. 15. august – Jules Grévy, Prantsusmaa president 1879–1887. 24. detsember/5. jaanuar 1806/1807 – Christian Georg Magnus Knüpffer Eesti vaimulik. 18. veebruar – August Christian Valentin Kornrumpf Eesti vaimulik. 20. september – Leyon Pierce Balthasar von Campenhausen baltisaksa luuletaja, näitekirjanik, publitsist, riigiametnik. 7. oktoober – Ignacije Macanović horvaadi ehitusmeister. 5. november – Angelika Katharina Kauffmann oli šveitsi-austria maalikunstnik. Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 115–116 Esti Ajalugu I. Lk 167.
Hapukapsas

Hapukapsas on hapendatud kapsas. Hapukapsas on ühel või teisel kujul levinud peaaegu kõigis Euroopa rahvusköökides. See on ka üks Eesti köögi traditsioonilisi toiduaineid. Vanasti oli sel eestlaste toidulaual tähtis koht, kuna talvisel ajal oli talurahva toidusedelis puudus vitamiinidest, hapukapsas aitas näiteks vältida skorbuuti. Sakslased on hapukapsalembuse järgi saanud mitmes keeles pilkenimetuse, näiteks inglise Kraut (<Sauerkraut 'hapukapsas'). Vene köögis on tähtsal kohal hapukapsatoidud, näiteks traditsiooniline hapukapsasupp štši (щи). Korea köögi üks esindusroogi on hapendatud kapsal põhinev salat kimchi.[viide?] Hapendamiseks kapsas peenestatakse (kas kapsariivi või kapsaraua abil) ja segatakse paraja koguse soolaga. Maitse ja ilu pärast lisatakse mõnikord ka tükeldatud porgandit või jõhvikaid. Ligikaudu toatemperatuuril algab bakterite toimel käärimine, mille käigus tekib konserveeriv piimhape. Ehkki hapukapsast võidakse süüa "toorelt" (st vaid hapendatult), näiteks salatis, siis enamasti seda tänapäeval siiski hautatakse, harvemini praetakse. Hautamisel võidakse hapukapsale lisada sealiha (tavaliselt rasvast), samuti maitseaineid (eelkõige köömneid, harvem loorberit, kuid mõnel pool isegi ketšupit). Hapukapsast võib hautada ka õlles. Hapukaps on ka hapukapsasupi põhikomponent. Tüüpiliselt serveeritakse hapukapsast praelisandina: pidulaudade klassikaline kooslus nii sünnipäeval, pulmas kui ka matusel on keedetud kartul, hautatud hapukapsas ja seapraad, selle kõrvale pakutakse tihti valget viina. Jõuluajal antakse hapukapsast verivorsti kõrvale, kõige sagedamini koos keedukartuli ja marineeritud kõrvitsaga (kõrvitsasalatiga). Vanasti oli kombeks hapendada kapsast suures tünnis, milles kapsa peale asetatud kaanele pandi raskuseks peale kivi, et kapsast vedelik välja tuleks ja kapsas ise oleks veega kaetud. Nõukogude ajal tehti kapsast kodus sageli kolmeliitristesse purkidesse. Tänapäeval ostetakse Eestis hapukapsast tavaliselt poest, kus seda müüakse nii konservina (purgis) kui ka lahtiselt. Mulgi kapsad