laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Barysaŭ rajoon

Barysaŭ rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2987 km². 2009. aasta seisuga elas seal 188 142 inimest. Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Aździacičy, Hlivini, Ikany, Łošnica, Majsiejeŭščyna, Miotča, Mściži, Navasiołki, Niemanica, Pierasady, Pryharadny, Začyście, Zembini, Trajanaŭka, Vialacičy ja Zarečča külanõukogu. Halduskeskus on Barysaŭ linn. Teised suuremad asulad on Łošnica ja Vialacičy. Zembin Starabarysaŭ Mälestusmärk paigas, kus Napoleon I Biarezina ületas Barysaŭ Rajooni tähtsamaim jõgi on Biarezina. Teised suuremad jõed on tema lisajõed Hajna, Bobr ja Scha. Rajoonis asub ka Paliku järv. Rajoon asub suuremalt osalt Kesk-Biarezina tasandikul, põhjaosa aga Ülem-Biarezina madalikul. Lääneosa jääb osaliselt Minski kõrgustiku aladele. Kõrgused ulatuvad valdavalt 180–220 meetrit üle merepinna; kõrgeim koht, mis asub Dokšycy rajooni piiril, ulatub 285,3 meetrit üle merepinna. 2009. aasta seisuga olid elanikest 84,79% valgevenelased, 11,12% venelased, 1,76% ukrainlased ja 2,33% oli teistest rahvustest. 51,57% elanike emakeel oli valgevene keel, 45,49% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 16,26%, vene keelt aga 80,07% elanikest. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Barysaŭ rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (vene keeles) Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Vikipeedia monument

Vikipeedia monument (ka Wikipedia monument; poola keeles Pomnik Wikipedii) on Poolas Słubices asuv monument, millega tänatakse kõiki Vikipeedia kaastöölisi. Monumendi tegi armeenia skulptor Mihran Hakobjan. Monument avati 22. oktoobril 2014. Poolas avatakse monument Wikipediale, Postimees, 09.10.2014
Kutseharidus

Kutseharidus (inglise vocational education) on teatud erialal töötamiseks, teatud kutse saamiseks, teatud ametikohale kandideerimiseks või selle säilitamiseks vajalike teadmiste, oskuste, vilumuste, väärtuste ja käitumisnormide süsteem, mille omandamine ja täiendamine loob eeldused tulemusrikkaks erialaseks tegevuseks. Põhihariduse baasil antavat kutseharidust nimetatakse kutsekeskhariduseks. Kutseharidust võib omandada nt kutsehariduskeskuses. kutseharidusstandard kutseõpe
Kutsehariduskeskus

Kutsehariduskeskus ehk kutseõppekeskus on kutseharidusasutus, kus mingit eriala õppides saab kutsehariduse. Eestis on Pärnumaa Kutsehariduskeskus, Viljandi Kutseõppekeskus.
Kutsekeskharidus

Kutsekeskharidus (inglise secondary vocational education) on põhiharidusjärgne kutseharidus, mille saanud õpilane saab õpinguid jätkata kõrgkoolis. Autorite kollektiiv, 2014. Hariduse ja kasvatuse sõnaraamat. Eesti Keele Sihtasutus. Lk 229
Vaabina mõisa kalmistu

Vaabina mõisa kalmistu on kalmistu Urvaste kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lümatu külas Antsla vallas Võru maakonnas. Kalmistu rajasid Vaabina mõisa tollased omanikud Igelströmid 1809. aastal ühele Lõõdla järve äärsele künkale. Mõisa uued omanikud Rennenkampffid lasid kalmistu 1824. aastal enda perekonna tarbeks õnnistada uuesti. Lõõdla järve poolt vaate avamiseks olevat võetud maha järvepoolse künkakülje puud. Kalmistule maetute üldarv pole teada, kuid kabelisse on maetud vähemalt 4 ja kalmistule veel 2 inimest. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 2 km kaugusele kirdesse. Kalmistu on praegu jäetud maha ja rüüstatud. Kalmistul paikneb ka arvatavasti 1809. aastal rajatud varaklassitsistlik kabel. Kabel olevat juba 1930. aastatel olnud varemetes ning sellest on säilinud vähesed varemed. Urvaste. - Võrumaa. Maateaduslik, tulunduslik ja ajalooline kirjeldus. Eesti II. Tartu 1926. Lk 392 Ajalooline traditsioon Urvaste kihelkonnast. Kogunud Agaate Laurson suvel 1927. Tartu 2007 Valdo Praust. Võrumaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2012. Lk 101 ja 260 Alo Särg. "Vaabina (Uelzen)". - Võrumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2011. Lk 60 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Pärandkultuuri objekt: "Lõõdla kabelivaremed" (843:KAV:001) Eesti looduse infosüsteemis Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Viru-Nigula valla lipp

Viru-Nigula valla lipp on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Viru-Nigula valla lipp. Lipp on kinnitatud 3. oktoobril 1995. Viru-Nigula valla lipp on vapilipp, mille ruudukjuline kangas on jaotatud vertikaalselt kolmeks võrdseks väljaks, sini-valge-sinine. Valgel väljal on vaheldumisi üksteise all kolm musta s-kujulist lahtist varrast ja kolm musta ratasristi. Kandelipu suurus on 105x105 cm. Lipukujundid ning neist moodustuv ornament tähistavad Viru-Nigula harukordset muististerohkust ja tugevat muinsuskaitseliikumist. Samuti viitavad kujundid visuaalselt õ-tähele, mille O. W. Masing Viru-Nigulas töötades tarvitusele võttis. Valla lipp heisatakse: Alaliselt vallamajal. Valla pidupäevadel ja muudel avalikel üritustel ning suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega. Koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi, maakonna, omavalitsuse või muu lipuga, asub valla lipp lippude poolt vaadatuna teise riigi lipust, Eesti riigilipust või mõnest muust lipust vasakul. Valla lipu valmistamine toimub üksnes vallavalitsuse loal. Viru-Nigula valla vapp Viru-Nigula valla sümboolika valla kodulehel Viru-Nigula valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Ándros

Ándros (Άνδρος) ehk Chóra (Χώρα) on linn Kreekas Lõuna-Egeuse piirkonnas. See on Ándrose piirkonnaüksuse, Ándrose valla, Ándrose vallaüksuse ja Ándrose kogukonna keskus, Ándrose saare keskasula. Linn asetseb saare idarannikul. Elanike arv oli 2001. aasta andmetel 1508, 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 1428. Linna keskus asetseb väikesel poolsaarel. Seda ümbritsevad liivarannad Parapórti rand (idas) ja Neimporió rand (läänes). Suurim kõrgus merepinnast on 5 m. Aastatel 1999–2001 oli Ándros Ándrose valla ja Ándrose vallarajooni keskus. Linna arhitektuuris on nii sõdadevahelise aja uusklassitsistlikisi kui ka Küklaadide stiilis kuupmaju. Katedraali lähedal on palju vanu villasid, mis on kuulunud kunagistele rikastele reederitele. Kesklinnas on turg. Üks selle jalakäijate tänavaid Georgíou Empiríkou tänav algab linna postkontori juurest ja lõpeb Ándrose Arheoloogiamuuseumi juures ning jätkub teise nimega kuni Tundmatu meremehe monumendini. Tänava ääres on palju kauplusi ja teenindusettevõtteid. Linnas on neli muuseumi: Ándrose Arheoloogiamuuseum, Ándrose Moodsa Kunsti Muuseum, Ándrose Meremuuseum ja Ándrose rahvaluulemuuseum.
Andros

Andros ehk Androse saar (Andros Island) on saareks nimetatav saarestik Kariibi meres, osa Bahama saartest. Androse pindala on 5957 km², pikkus 167 km ja laius kõige laiemas kohas 64 km. Seda loetakse Bahama suurimaks saareks. Andros on 225 km pikkune korallrahu, suuruselt kolmas maailmas. Saarestiku arvukatest saartest suurimad on North Andros (3439 km², Kariibi mere saartest pindalalt 6. kohal), South Andros (1447 km²) ja Mangrove Cay.
John Cheever

John William Cheever (27. mai 1912 Quincy, Massachusetts – 18. juuni 1982 New Yorgi osariik) oli USA kirjanik. 1957 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks Skandaalne perekond: romaan. Inglise keelest tõlkinud Juhan Loik, värsid tõlkinud Hardi Tiidus. Tallinn: Eesti Raamat, 1968 (ilmunud sarjas "XX sajandi raamat") Oi mis paradiis see näib: jutustus. Inglise keelest tõlkinud (ja järelsõna kirjutanud) Enn Soosaar. Tallinn: Perioodika, 1985 (ilmunud sarjas "Loomingu_Raamatukogu")
Kárpathose saar

Kárpathos (kreeka keeles Κάρπαθος) on Kreekale kuuluvate Dodekaneeside suuruselt teine saar, mis asub Egeuse mere kaguosas. Koos lähedal asuva väiksema Saría saarega moodustab ta Kárpathose valla, mis on Kárpathose piirkonnaüksuse osa. Selle kauge asukoha tõttu on Kárpathose saarel säilinud paljud omapärased riietumistavad, kombed ning Kreeta ja Küprosega sarnane murre. Ladina keeles on saare nimi Carpathus, itaalia keeles Scarpanto ja türgi keeles Kerpe. Saar paikneb Rhodose saarest umbes 47 km edelas, Vahemere osas, mida nimetatakse Kárpathose mereks (ladina keeles Carpathium Mare). Kárpathose saar on Kreeta mere idapiir. Kárpathose saare kõrgeim koht on Lástose mägi (1220 m). Saarel on kümme küla. Pealinn ja peamine sadam Pigadia (ametlik nimi Kárpathos) asub saare kaguosas. Selle ümbruses on Menetési, Arkása, Apéri, Voláda, Óthose ja Pylési küla. Saare põhjaosas paiknevad Mesochóri, Spóa ja Ólympos. Ólympose küla on huvipakkuv folkloori ja arhitektuuri poolest. Saarel on kaks sadamat: Kárpathos ja Diafáni saare põhjaosas. Varem oli Saría saar Kárpathose saarega ühendatud, aga maavärina tagajärjel on nad nüüd lahutatud. Saarel on säilinud palju olulisi antiikmälestisi. Kárpathose saare ilmajaamas ja Ierápetra ilmajaamas on mõõdetud Kreeka aasta keskmise temperatuuri rekord 20,1 °C (1950–1960, 1970–1975). 2011. aasta vallareformiga moodustati Kárpathose ja Ólympose vallaüksusest nüüdne Kárpathose vald. Diafáni küla Menetése küla Lennujaam Apella rand Peter Saundry, C.Michael Hogan & Steve Baum. 2011. Sea of Crete. Encyclopedia of Earth. Eds.M.Pidwirny & C.J.Cleveland. National Council for Science and Environment. Washington DC. "The Climate of Magouliana of Arcadia" (PDF). The Climate of Magouliana of Arcadia (in Greek). See table 4, page 19. Academy of Athens, Research centre for Atmospheric Physics and Climatology. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 21.07.2011. Vaadatud 15.02.2011.
Chóra

Chóra (kreeka keeles Χώρα) on mitme asula rööpnimi: Ándros Kýthira Náxos Skýros
Kehra lipp

Kehra lipp oli Eesti omavalitsusüksuse Kehra linna lipp. Lipp oli kasutusel 8. oktoobrist 1993 kuni 2002. aastani. Eesti Vabariigi Valitsuse 11. juuli 2002. aasta määrusega on Kehra Anija valla vallasisene linn. Kehra linna lipp koosnes kolmeteistkümnest võrdsest horisontaalsest laiust – seitsmest sinisest ja kuuest valgest. Kehra vapp Anija valla lipp Kehra linna lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Ülekuulamine (film)

"Ülekuulamine" on 1982. aastal valminud Poola mängufilm. Poola ametivõimud keelustasid filmi valmimise järel ja ekraanile jõudis see alles muutunud oludes 1989. aasta lõpul. Filmi tegevus leiab aset 1950. aastate algul. Julgeolekuagendid joodavad kabareelauljatari Antonina Dziwiszi restoranis purju ja viivad ta vanglasse. Hommikul ärgates on Antonina väga üllatunud leides end vanglas. Esialgu arreteerimise põhjust talle ei öelda. Siis aga selgub, et talle on esitatud absurdne süüdistus välisriikide kasuks spioneerimises. Mitmesuguste piinamis- ja mõjutusmeetodite abil püütakse teda sundida süüd omaks võtma. Tema vabaduses viibivat meest sunnitakse abielu lahutama. Antonina püüab lõpetada elu enesetapuga, kuid ta päästetakse. Ta jääb uurija Morawskist rasedaks ja sünnitab vanglas tütre. Ametivõimud võtavad varsti talt lapse ära. Stalini surma järel Antonina vabastatakse vanglast ning ta laps antakse talle tagasi. Krystyna Janda – Antonina Dziwisz Adam Ferency – Tadeusz Morawski, leitnant Janusz Gajos – major Zawada Agnieszka Holland – Witkowska Anna Romantowska – Mira Szajnert Bożena Dykiel – talunaine Honorata Olgierd Łukaszewicz – Antonina mees Tomasz Lengren – major Olcha Kazimierz Meres – ohvitser Arkadiusz Bazak – ohvitser
Vladimir Malõšev

Vladimir Malõšev (vene keeles Малышев, Владимир Иванович; 23. juuli (vkj. 10. juuli) 1910 Narovtšat, Penza kubermang – 2. mai 1976 Leningrad) oli nõukogude kirjandusteadlane ja arheograaf. Ta sündis Narovtšati külas Penza kubermangus (praeguse haldusjaotuse järgi Narovtšati rajoonis Penza oblastis) talupoja perekonnas. 10-aastaselt asus elama tädi juurde, aastal 1928 asus elama Leningradi, aastal 1939 lõpetas Leningradi Riikliku Ülikooli. Augustist 1941 veebruarini 1946 oli ta Punaarmee ridades. Ta sõdis Leningradi rindel, ta sai kolm korda haavata. Tema esimene teaduslik publikatsioon ilmus aastal 1940. Ta töötas Leningradis Teaduste Akadeemia Vene Kirjanduse Instituudis (Puškini majas). Aastal 1968 valmis tal dissertatsioon "Исследования и разыскания по литературному наследию Древней Руси", mille ta kaitses doktoriväitekirjana.
Ándrose vald

Ándrose vald (kreeka keeles Δήμος Άνδρου (Dímos Ándrou), Άνδρος (Ándros)) on vald Kreekas Egeuse mere saarte geograafilises piirkonnas, Lõuna-Egeuse piirkonnas, Ándrose piirkonnaüksuse ainus vald. See hõlmab Ándrose saare koos ümberkaudsete saartega (Akamátis, Gáidaros, Megálo, Platý, Prásso ja Tourlítis). Valla pindala on 379,21 km²[viide?]) ja elanike arv 9221 (2011. aasta rahvaloendus). Halduskeskus on Ándros. Vallavanem on Theodósis Sousoúdis. Vallakood on 5901, sihtnumbrid 845xx, suunakood 22820. Praegune Ándrose vald moodustati 2011. aastal Kallikratese programmi kohaselt varasemast Ándrose vallast, Kórthio vallast ja Ydroúsa vallast. Valla ala kuulus varem Küklaadide maakonda. 2011. aasta vallareformi järel koosneb Ándrose vald 3 vallaüksusest, mis vastavad reformieelsetele valdadele. Vallaüksused ning neisse kuuluvad küla- ja linnakogukonnad ja asulad on järgmised: Απογραφή Πληθυσμού – Κατοικιών 2011. Rahvaloenduse tulemused (XLS), 2011, Kreeka statistikakeskus ELSTAT (kreeka keeles). Άρθρο 1: Νέα Αρχιτεκτονική της Αυτοδιοίκησης και της Αποκεντρωμένης Διοίκησης − Πρόγραμμα Καλλικράτης (pdf), Εφημερίς της Κυβερνήσεως της Ελληνικής Δημοκρατίας, Τεύχος Δεύτερο, Αρ. Φύλλου 1292, Κεντρική Ένωση Δήμων Ελλάδας (ΚΕΔΕ), 11.8.2010 (kreeka keeles) Άρθρο 1: Σύσταση δήµων. NOMOΣ ΥΠ’ΑΡΙΘ. 3852: Νέα Αρχιτεκτονική της Αυτοδιοίκησης και της Αποκεντρωμένης Διοίκησης − Πρόγραμμα Καλλικράτης (pdf), Εφημερίς της Κυβερνήσεως της Ελληνικής Δημοκρατίας, Κεντρική Ένωση Δήμων Ελλάδας (ΚΕΔΕ), Τεύχος Πρώτο, Αρ. Φύλλου 87, 7.6.2010 (kreeka keeles). Δήμος Άνδρου. Ándrose valla koduleht (kreeka keeles) Πρόγραμμα Καλλικράτης (PDF), ΦΕΚ Α87 της 07/06/2010.
Söderby (täpsustus)

Söderby rootsikeelne kohanimi. Söderby, küla Vormsi vallas Söderby (Noarootsi), endine küla Noarootsi valla alal Söderby (Kökar), küla Ahvenamaal Kökari vallas Söderby (Lemland), küla Ahvenamaal Lemlandi vallas Söderby (Ruotsinpyhtää), küla Uusimaal Ruotsinpyhtää vallas
Aida Nõkolaitšuk

Aida Nõkolaitšuk (ukraina keeles Аіда Юріївна Николайчук; sündinud 3. märtsil 1982 Odessas) on ukraina poplaulja, helilooja ja modell. Ta sai suurema tuntuse osalisena Ukraina "X-faktori" kolmanda hooaja saadetes, kuhu ta valiti välja 30 000 soovija seast. Temast sai saate kolmanda hooaja võitja. Aida tõmbas tähelepanu oma vokaalsete võimetega ka "X-faktori" teise hooaja saates, kui esitas Polina Gagarina laulu "Lullaby" ("Колыбельная" Kolõbelnaja). Kaks kohtunikku peatasid tema esinemise, sest kahtlustasid, et naine ei laula ise ja liigutab muusika taustal vaid suud. Kohtunikud palusid tal laulda a cappella. Nõkolaitšuk oli sellest märgatavalt šokeeritud, kuid suutis oma esinemise siiski edukalt lõpule viia. 2011. aastal osales Nõkolaitšuk Ukrainas telesarja "X-faktor" teise hooaja saadetes. Seal osalemiseks pidi ta lahkuma televisioonitöölt. Pärast tema saatest väljalangemist saavutas video Aida esinemisega rekordilise vaatamiste arvu YouTube'is. Nõkolaitšuk otsustas seejärel saatesarjas edasi osaleda ning võttis osa saatesarja "X-faktor Online" teisest hooajast. 2011. aasta novembris kuulutati ta "X-faktor Online'i" nädala võitjaks ning 31. detsembril sai temast saate võitja. See tagas talle pääsu "X-faktori" kolmanda hooaja saadetesse. 2012. aastal kutsuti teda esinema Moskvasse ja Berliini. 10. oktoobril 2012 tegi imka TV temaga intervjuu. "X-faktori" kolmanda hooaja harjutusperioodil sai Nõkolaitšuk 24. koha 25-aastaste ja vanemate kategoorias, mille mentoriks oli Igor Kondratjuk. Seejärel pidi Nõkolaitšuk laulma kohtunikele ja Thomas Andersile. Pärast seda esitust tõsteti Nõkolaitšuk oma kategooria parimate sekka ning temast sai üks 12 finalistist. Samuti olid tema kategoorias veel Jevgeni Litvinkovitš ja James Golovko. 22. detsembril 2012 osales ta finaalis, kus tema rivaalid olid Aleksei Smirnov ja Jevgeni Litvinkovitš. 29. detsembril valiti ta osalema superfinaali koos Jevgeni Litvinkovitšiga. 5. jaanuaril 2013 toimunud galakontserdil kuulutati Nõkolaitšuk "X-faktori" kolmanda hooaja võitjaks. Pärast võitu hakkas Nõkolaitšuk töötama koos teiste SRÜ artistidega ja allkirjastas lepingu Sony Music Entertainmentiga. 2013. aasta mai lõpus avaldas ta debüütsingli "On Your Planet", millele tehti ka muusikavideo.
Surnud 27. oktoobril

Siin loetletakse 27. oktoobril surnud tuntud isikuid. 1430 – Vytautas, Leedu suurvürst 1392–1430 1439 – Albrecht II (Saksa kuningas), Saksa kuningas 1438–1439, Ungari ja Böömimaa kuningas 1437–1439 ning Albrecht V nime all Austria hertsog 1404. aastast 1505 – Ivan III, Moskva suurvürst 1918 – Jaan Olbrei, eesti klaverimeister 1918 – Aleksandr Protopopov, Venemaa Keisririigi poliitik 1925 – Karl Wilhelm Seeler, baltisaksa õigusteadlane 1927 – Ernst Kogger, Eesti sõjaväelane 1927 – Friedrich Sauer, eesti haridustegelane 1936 – August Ambrosius, eesti kõrtsmik 1949 – Boriss Dobronravov, vene näitleja 1954 – Franco Alfano, itaalia helilooja 1964 – Willi Bredel, saksa kirjanik ja ühiskonnategelane 1967 – Kurt Schneider, saksa psühhiaater 1969 – Albert Kallasmaa, eesti kunstnik 1975 – Rex Stout, USA kirjanik 1977 – James M. Cain, USA kirjanik 1982 – Eduard Einmann, eesti graafik ja maalikunstnik 1983 – Oskar Hendrikson, eesti advokaat 1989 – Erni Hiir, eesti luuletaja 1990 – Helmut Maandi, eesti õigusteadlane ja poliitik 1990 – Ugo Tognazzi, itaalia näitleja, filmirežissöör ja stsenarist 1990 – Jacques Demy, prantsuse filmirežissöör 1991 – Evald Past, eesti kaugesõidukapten ja merendusajaloolane 1992 – Õie Maasik, eesti näitleja 2002 – Valve Pormeister, eesti arhitekt 2004 – Martin Flörchinger, saksa näitleja 2005 – Osvald Timmas, väliseesti kunstnik 2006 – Ghulam Ishaq Khan, Pakistani president 1988–1993 2006 – József Gregor, ungari ooperilaulja 2006 – Aleksander Tammert seenior, eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener 2006 – Reko Lundán, soome kirjanik ja teatrilavastaja 2007 – Henk Vredeling, Hollandi poliitik, Euroopa Komisjoni volinik 1977–1981 2007 – Satyen Kappu, India näitleja 2007 – Sven Kuntu, eesti muusik ja näitleja 2008 – Es'kia Mphahlele, Lõuna-Aafrika Vabariigi kirjanik 2008 – Dean Barnett, USA ajakirjanik 2009 – Roy DeCarava, USA fotograaf 2009 – Élli Pappá, kreeka ajakirjanik 2009 – Leonard Drohan, USA kirjanik 2009 – August Coppola, USA kirjanik 2009 – Marat Romaškin, vene ärimees 2009 – Alex Harris, Austraalia ujuja 2009 – Frank Brady, iiri jalgpallur 2010 – Şaqr ibn Muḩammad al-Qāsimī, Araabia Ühendemiraatide Ra's al-Khaymah' emiraadi valitseja 2010 – Néstor Kirchner, Argentina poliitik 2010 – Vilma Jürisalu, eesti kirjanik ja tõlkija 2010 – Leida Ulp, eesti õpetaja 2011 – Sergei Govoruhhin, vene filmirežissöör 2012 – Hans Werner Henze, saksa helilooja 2012 – Illar Hallaste, eesti vaimulik, poliitik, jurist ja ärimees 2013 – Lou Reed, Ameerika rokkmuusik 2014 – Daniel Boulanger, prantsuse näitleja ja stsenarist 2014 – Ene Sarap, eesti õpetaja 2016 – Valter Ojakäär, eesti helilooja ja publitsist 2016 – Bobby Wellins, šoti džässmuusik 2016 – Vladimir Zemljanikin, vene näitleja 2018 – Heldur Tüüts, eesti kergejõustiklane, treener, sporditegelane ja jurist 2019 – Vladimir Bukovski, vene kirjanik ja ühiskonnategelane, endine dissident 2020 – Aino-Eliise Pajusalu, eesti sõudja ja spordipedagoog 2023 – Li Keqiang, Hiina Rahvavabariigi riigitegelane 2023 – Jüri Gerretz, eesti viiuldaja, muusikapedagoog ja dirigent
VSS Enterprise

VSS Enterprise (sabanumber: N339SS) oli esimene viiest SpaceShipOne baasil konstrueeritud SpaceShipTwo mudeli suborbitaalsest kosmoselennukist. Õhusõiduk hävis katselennul Ameerika Ühendriikides Californias Mojave kõrbes 31. oktoobril 2014. Sõiduki teine piloot hukkus, esimene piloot sai vigastada. Walker, Tim (1. november 2014). "Virgin Galactic space rocket crash: Richard Branson's dream of space tourism suffers setback after Mojave crash kills test pilot" (inglise). The Independent. Vaadatud 1. november 2014. Clark, Stephen (31. oktoober 2014). "Virgin Galactic's SpaceShipTwo rocket plane crashes on test flight". SpaceflightNow. Vaadatud 31. oktoober 2014.  VSS Enterprise – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis 1. november 2014. Reuters. Virgin Galacticu kosmoselennuki katselend viis surmaga lõppenud õnnetuseni Californias (inglise keeles) 1. november 2014. BBC News Online. Virgin Galactic crash: Inquiry team lands in Mojave 29. juuli 2015. Phys.org. Spaceship pilot describes harrowing free fall after breakup
SpaceShipTwo

SpaceShipTwo (inglise `KosmoselaevKaks´) on sari SpaceShipOne baasil konstrueeritud suborbitaalseid kosmoselennukeid. Sarja esimene mudel, VSS Enterprise (sabanumber: N339SS) purunes katselennul Ameerika Ühendriikides Californias Mojave kõrbes 31. oktoobril 2014. Walker, Tim (1. november 2014). "Virgin Galactic space rocket crash: Richard Branson's dream of space tourism suffers setback after Mojave crash kills test pilot" (inglise). The Independent. Vaadatud 1. november 2014. Clark, Stephen (31. oktoober 2014). "Virgin Galactic's SpaceShipTwo rocket plane crashes on test flight". SpaceflightNow. Vaadatud 31. oktoober 2014.  SpaceShipTwo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis 1. november 2014. Reuters. Virgin Galacticu kosmoselennuki katselend viis surmaga lõppenud õnnetuseni Californias (inglise keeles) 1. november 2014. BBC News Online. Virgin Galactic crash: Inquiry team lands in Mojave
Ándrose vald (Kapodístriase programm)

Ándrose vald (kreeka keeles Δήμος Άνδρου) oli aastatel 1999–2010 vald Kreekas Lõuna-Egeuse piirkonnas Küklaadide maakonnas Ándrose saarel, mida see jagas Ydroúsa vallaga loodes ja Kórthi vallaga kagus. Elanike arv oli 2001. aasta andmetel 4107. Halduskeskus oli Ándrose linn. Vald loodi Kapodístriase programmi raames varasema Ándrose valla liitmisel naabervaldadega. Praegu on selle asemel praeguse Ándrose valla Ándrose vallaüksus. Ándrose vallaüksus jagunes järgmisteks vallarajoonideks ja asulateks (sulgudes elanike arv): Ándrose vallarajoon (1801) Ándros (1508) Vrachnós (43) Livádia (218) Mésa Chorió (32) Apoíkia vallarajoon (289) Apoíkia (267) Katakalaíoi (17) Moní Agíou Nikoláu (5) Vourkotí vallarajoon (87) Vourkotí (87) Lámyra vallarajoon (380) Lámyra (95) Megathoúri (48) Strapouríes (161) Ypsilá (76) Mesaría Ándrou vallarajoon (896) Mesaría (213] Aladinó (203) Aládo (10) Zaganiarís (53) Kounaní (138) Kouréli (25) Ménites (172) Moní Panachrántou (2) Oreinó (23) Fállika (57) Pitrofósi vallarajoon (305) Pitrofós (305) Melída (0) Steniési vallarajoon (349) Steniés (349)
Boami kuristik

Boami kuristik on kuristik Aasias Tian Shanis. Eraldab Kirgiisi ahelikku läänes ja Küngej ahelikku idas. Kuristikku läbib lõunast põhja voolates Tšüj jõgi.
Avalik veekogu

Avalik veekogu on mõiste Eesti veeseadusest. Avalik veekogu kuulub Eesti riigile ja see ei ole tsiviilkäibes. Mõistet "avalik veekogu" ei tohi segi ajada veeseaduse mõistega "avalikult kasutatav veekogu'". Suur osa Eesti veekogusid on avalikult kasutatavad. Avalikult kasutatavad veekogud on kinnitatud valitsuse korraldusega. Veeseaduse järgi on Eestis avalikud veekogud järgmised: sisemeri; territoriaalmeri; Peipsi järv; Võrtsjärv; Mullutu laht; Suurlaht; Narva veehoidla; Emajõgi; Narva jõgi; Nasva jõgi; Väike Emajõgi Võrtsjärvest Jõgeveste sillani; Kasari jõgi Vigala jõe suudmest kuni merre suubumiseni. Avalikult kasutatav veekogu https://www.riigiteataja.ee/akt/130062023100?leiaKehtiv(vaadatud 29.11.2023) Veeseadus