laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Suurus

Suuruse (ka: muutuv suurus) all mõistetakse tänapäeva matemaatikas ja loodusteaduses tavaliselt muutujat, mille mõeldavad väärtused on viidavad üksühesesse vastavusse reaalarvude hulgaga (skalaarne suurus) või reaalarvude n-korteežide hulgaga (mitteskalaarne suurus, näiteks vektoriaalne suurus). Niimoodi mõistetud suuruse väärtusi saab täielikult iseloomustada kas ühe reaalarvu või reaalarvude lõpliku komplektiga. Konstantsed suurused ehk konstandid on vaadeldavad suuruse konkreetse väärtusena. Mõnikord üldistatakse suuruse mõistet nii, et see hõlmab mis tahes muutuja, mille piirkond on mis tahes hulk. Sel juhul saab konstantset suurust vaadelda üheelemendilise piirkonnaga suurusena. Suuruse prototüüp matemaatika ajaloos on sirglõigu pikkus. Tänapäeva suurusemõiste seisukohast saab seda vaadelda positiivse skalaarse suurusena, st suurusena, mille väärtusteks on positiivsed reaalarvud. Lõikude pikkused on omavahel võrreldavad lõikude üksteise peale asetamise kaudu. Geomeetriliselt on defineeritavad ka pikkuste summa, vahe ning jagatis naturaalarvuga. Analoogilised omadused on geomeetriliste kujundite pindalal ja ruumalal. Vanakreeka matemaatikas kujunes traditsioon eristada arvu ja suurust, sest näiteks lõikude võimaliku ühismõõdutuse tõttu ei piisa nende pikkuste iseloomustamiseks naturaalarvudest ja nende omavahelistest jagatistest. Arvu ja suuruse eristus põhineb ka sellel, et erinevalt arvudest (st naturaalarvudest) on suurused lõputult jagatavad. Pärast reaalarvu mõiste kasutuseletulekut on arvu ja suuruse põhimõttelisest eristamisest loobutud: reaalarvus on hakatud nägema suuruse erijuhtu.  Pikemalt artiklis Füüsikaline suurus Füüsikaline suurus on füüsikalise objekti mõõdetav omadus või olek, mida saab matemaatiliselt tõlgendada suurusena. Suurust väljendatakse suuruse ja mõõtühiku jagatisena. Kuigi mõõtmisel saadakse suuruste väärtuseks alati ratsionaalarvud (või nende korteežid), vaadeldakse füüsikateooriates suurusi tavaliselt reaalarvulistena. lõpmata väike suurus
Oese (Märjamaa)

Oese küla on hajaküla Märjamaa vallas Jädivere-Silla maantee ääres. Küla tagamaa hõlmab ka osa Tõnumaa rabast. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda. Oeses maantee ääres on säilinud ka Vana-Vigala mõisa lehiseallee. Oese suurim tööandja on Lepiku Lihatööstus. Oeses oli Vana-Vigala mõisale kuuluv karjamõis, mille hoonesse rajati 1846. kool. Külakooli esimene õpetaja oli folkloristi Matthias Johann Eiseni isa Jaan Eisen. Kooli all töötas ka põllutöökool, kus anti õpilastele teadmisi põllumajandusmeetoditest ja -tehnikast. 1889. aastal liideti Oese kool Peru kooliga. Kunagise koolihoone asukohta tähistab Matthias Johann Eiseni mälestuskivi. Oese külas on sündinud metsavend August Hatto. Matthias Johann Eiseni mälestuskivi Matthias Johann Eiseni sünnikodu, Oese külakooli hoone Oese peakraav Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 12.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kurevere (Märjamaa)

Kurevere on hajaküla Rapla maakonnas Märjamaa vallas Veneküla-Vanamõisa kohaliku tee ääres ja Velise jõe paremal kaldal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda. Vanimad teated pärinevad 1512. aastast (Koruwer). Külaga on liidetud 1970. aastatel osa Pikk-külast. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 8.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
John August

John August (sünninimega John Tilton Meise; sündinud 4. augustil 1970 Boulderis Colorado osariigis) on USA stsenarist, filmilavastaja ja produtsent. "Läksime!" (1999) "Charlie inglid" (2000) "Charlie inglid: täie rauaga" (2003) "Suur kala" (2003) "Charlie ja šokolaadivabrik" (2005) "Laibast pruut" (2005) "The Nines (2007) "God" (1998) "The Nines" (2007) Ametlik koduleht
Oese

Oese on mitme koha nimi Oese, küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu maakonnas Oese, küla Märjamaa vallas Rapla maakonnas Oese raba
Seleen

Seleen on keemiline element järjenumbriga 34, mittemetall. Tal on 6 stabiilset isotoopi massiarvudega 74, 76, 77, 78, 80 ja 82. Seleenil on mitu allotroopset vormi. Levinuim neist on hall pooljuhtiv tahke aine tihedusega 4,8 g/cm³, mis sulab temperatuuril 217 °C ja keeb temperatuuril 684 °C. Table 1. Species and concentrations of Se in foods and supplements (concentrations of Se species are expressed in terms of concentration of elemental Se) and the methodology used for species identification  seleen – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus
Oese (Põhja-Pärnumaa)

Oese on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda. Posti sihtnumber on 87227. Osese ja Enge küla maadel asub Oese soo hoiuala. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 12.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Konnapere

Konnapere on hajaküla Märjamaa vallas Kivi-Vigala-Manni kohaliku tee ääres. Küla maad ulatuvad Leibre-Päärdu teeni (nn vana Pärnu maanteeni). Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda. Aastatel 1977–1996 oli Konnapere liidetud Rääski külaga. Külast voolab läbi Enge jõgikonda kuuluv väike Konnapere oja (5 km pikk). Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 8.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Luanda

Luanda on Angola pealinn ja suurim linn. See asub Atlandi ookeani rannikul. Elanike arv on umbes 4,5 mln inimest (2004, ÜRO). Luanda on Luanda provintsi keskus. Luandas on sadam.  Luanda – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rukkiküla

Rukkiküla on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 12.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Langerma

Langerma on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda. Langerma peakraav Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 11.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Vahenurme

Vahenurme on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda. Vahenurme küla juures asub kaitsealune puisniit, millel on leitud üks Eesti liigirikkamaid taimekooslusi. Vahenurme looduskaitseala Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 14.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Enge

Enge on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda. Enge jõgi Enge vald Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
4. Diviis

4. Diviis oli Eesti sõjaväe väekoondis, mis asutati 1. veebruaril 1940. Diviisi ülem oli kolonel Jaan Maide. Diviisi staap asus Viljandis. Diviisi rajooni kuulusid Pärnu-Viljandi Sõjaväeringkond (Pärnu- ja Viljandimaa) ja Valga Sõjaväeringkond (Valgamaa). Vabariigi Presidendi otsusega 16. jaanuarist 1940 muudeti alates 1. veebruarist senine Eesti Vabariigi maa-ala jaotus diviisideks ja sõjaväeringkondadeks järgmiselt: 1. diviisi rajoon: Narva Sõjaväeringkond, kuhu kuulus idapoolne osa Virumaast, ja Viru-Järva Sõjaväeringkond, kuhu kuulusid läänepoolne osa Virumaast ja Järvamaa. 2. diviisi rajoon: Tartu Sõjaväeringkond, kuhu kuulus Tartumaa, ja Võru-Petseri Sõjaväeringkond, kuhu kuulusid Võru- ja Petserimaa. 3. diviisi rajoon: Harju Sõjaväeringkond, kuhu kuulus Harjumaa, ja Lääne-Saare Sõjaväeringkond, kuhu kuulusid Lääne- ja Saaremaa. 4. diviisi rajoon: Pärnu-Viljandi Sõjaväeringkond Pärnu- Ja Viljandimaaga ja Valga Sõjaväeringkond Valgamaaga. 1940. aastal kuulusid diviisi koosseisu järgmised väeosad: 3. Üksik Jalaväepataljon Valgas, 241 meest 6. Üksik Jalaväepataljon Pärnus, 241 meest 9. Üksik Jalaväepataljon Pärnus, 242 meest Sakala Partisanide Pataljon Viljandis, 242 meest 4. Tankitõrjekompanii Valgas, 106 meest 5. Suurtükiväegrupp Viljandis, 165 meest Kokku kuulus 4. Diviisi väeosade koosseisu 1320 meest, kellest 1. juulil 1940 oli nimekirjas 1373 ja kohal 1322. Vabariigi Presidendi otsus nr. 3 – 16. jaanuarist 1940 (RT 1940, 9, 57). Vabariigi Presidendi otsus nr. 3 – 16. jaanuarist 1940 (RT 1940, 9, 57). Loodi neli diviiside piirkonda., Uus Eesti, nr. 25, 27 jaanuar 1940 Kol. J. Maide 4. diviisi ülemaks. Uus Eesti, 30. jaanuar 1940, nr. 28, lk. 1.
Balti klint

Balti klint (ka Balti-Laadoga astang) on järsak, mis on tekkinud kahe suure maakoore struktuuri – Fennoskandia kilbi ja Ida-Euroopa platvormi vahelisele piirile. Balti klint ulatub Rootsist Ölandi saarelt läbi Läänemere, mööda Eesti põhjarannikut ning Venemaad kuni Laadoga järveni. Linnulennult on klindi pikkus umbes 1200 km, mööda klindiserva umbes 1600 km. Klint koosneb Paleosoikumi settekivimitest. Balti klint jaguneb neljaks osaks: Ölandi klint Läänemere klint Põhja-Eesti klint Ingeri klint Suurem osa klindist paikneb Eestis ning seda osa nimetatakse Põhja-Eesti klindiks või Põhja-Eesti pangaks. Balti klindi tekkeprotsessi kohta on mitmesuguseid hüpoteese, seega päris selge klindiastangu tekkelugu pole. Eesti pankade loend Siluri klint Devoni klint Balti klint - loodus ja ajalugu; Kalle Suuroja 2008, ISBN 9789985988602 Igor Tuuling: "Kuidas on tekkinud Balti klint?" Eesti Loodus, 2008/9
Kunda jõgi

Kunda jõgi on jõgi Eestis Lääne-Viru maakonnas. Kunda jõge tuntakse ka nimede järgi nagu Võhu jõgi, Põlula-, Sämi- ja Semmijõgi. Jõgi saab alguse 1,5 km Roela aleviku põhjaosas Pandivere kõrgustiku idaserval ja suubub Kunda lahte Soome lahes, kuuludes Soome lahe vesikonda. Pikkus on 64 km ja valgala 530 km². Jõgi voolab teatud osas (u 3 km) eriilmelises orus – Kunda kanjonis.[viide?] Jões elab umbes 30 liiki kalu.[viide?] Vastavalt riiklikule kalapüügieeskirjale on Kunda jões aasta läbi kalapüük keelatud esimese hüdroelektrijaama paisust suudmeni, välja arvatud püük silmutorbiku ja -mõrraga 1. juulist 5. oktoobrini Lontova sillast sadamasse viiva maanteesillani ning 1. juulist 28. veebruarini sadamasse viivast maanteesillast suudmeni. Aasta läbi on keelatud püük suudmele lähemal kui 1000 m. Tähtajaliselt on keelatud püük suudmele lähemal kui 1500 m (1. septembrist 31. oktoobrini). Kunda jõgi Mädajal Metssead Kunda jõe alamjooksul Kukerpalli sild Keskkonnaregister, vaadatud 28.04.2020. Suuroja, K. (2016). Morfology of Kunda River Valley in the weir area of Kunda Hydroelectric Power Plant. OÜ Geotrail KS. Lk 11.  Kunda jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vaišravana

Vaišravana (ka Džambala, Džambhala; tiibeti traditsioonis Namthöse, rnam.thos.sras; Jaapanis Bishamonten, Hiinas Wèishāmén) on budistlikus mütoloogias põhjakaare jumalus, üks neljast ilmakaarte kaitsjast. Ta on üks neljast taevasest valitsejast (caturmaharaja), kuid talle omistatakse ka dharmapala funktsiooni ja omadusi. Ta on üks populaarsemaid lokapalasid kuna teda seostatakse raha ja rikkusega ning peetakse rikkuse ja rikaste jumaluseks nagu ka Kuberat. Tiibetlased peavad teda Põhjakaare kuningaks; tema elukoht on Meru mäe põhjapoolsel küljel smaragdrohelises lossis, kus elab ka tema kaunis abikaasa, Naga-Radža tütar ja printsess. Ta on hiiglasliku jakšaste armee väepealik. Vaišravana kultus oli varem levinud Indias, Hiinas ja Kesk-Aasias ja jõudis sealt Tiibetisse. 742. aastal kutsus Indiast pärit buda munk Amoghavadžra kutsus Vaišravanat appi kaitsma Hiinas asuvat Anxi (Xinjiang) linna tiibetlaste vallutusretke vastu. Legendi kohaselt võetud tema palveid kuulda.
Rubiidium

Rubiidium on keemiline element järjenumbriga 37. See esineb looduses kahe isotoobina. Rubiidium-85 on stabiilne. Rubiidium-87 on radioaktiivne, poolestusajaga 47 miljardit aastat. Omadustelt on rubiidium leelismetall. Normaaltingimustel on see pehme hõbedane metall tihedusega 1,53 g/cm3, mis sulab temperatuuril 39 °C ja keeb temperatuuril 688 °C. Keemiliselt on rubiidium väga aktiivne. Reaktsioon õhuhapnikuga põhjustab rubiidiumi iseenesliku süttimise õhu käes. Rubiidiumi koos tseesiumiga avastasid 1860. aastal saksa keemik Robert Wilhelm Bunsen ja saksa füüsik Gustav Robert Kirchhoff.
Nuutri jõgi

Nuutri jõgi on jõgi Eestis Hiiumaal. Jõgi saab alguse Määvli raba lõunaosas, alamjooksul voolab läbi Kärdla linna ja suubub merre Kärdla rannapargis. Nuutri jõgi keskkonnaportaalis Nuutri jõgi veebiportaalis eestigiid.ee
Tõrdu

Tõrdu on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 14.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Tühjasma

Tühjasma on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 14.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Granaadid

See artikkel on mineraalirühmast; teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Granaat Granaadid on kivimit moodustavad mineraalid, mille üldine keemiline valem on A3B2(SiO4)3, kus A on Ca, Mg, Fe2+ või Mn ning B on Al, Fe3+, Mn3+, V3+ või Cr3+. Granaatide esinemine on eriti iseloomulik moondekivimeile, kuid nad on olemas ka mitmetes tardkivimites ning sekundaarsetena ka setteis. Granaatide rühm jagatakse järgnevaiks tähtsamaiks mineraalideks: püroop, almandiin, spessartiin, grossulaar, andradiit, uvaroviit ning hüdrogrossular. Need on isomorfsete ridade otspunktideks ehk esindavad teatud kindlat keemilist koostist. Sellised "puhtad" mineraalid on siiski väga harvaesinevad, mistõttu antakse granaatidele nimi vastavalt domineerivale "molekulaarsele tüübile". Granaadid jagatakse veel kaheks: püralspiidid ning ugrandiidid (nimed on tuletatud vastavate mineraalide nimede esimestest tähtedest). Sellise jaotuse loomise põhjuseks on kahe grupi segunematus. Esinevad sujuvad üleminekud ühest mineraalist teise püralspiidide siseselt ning ugrandiidide siseselt, kuid mingeid üleminekuid ühelt grupilt teisele ei ole. Granaatide kõige iseloomulikumad värvused on punane ning roheline. Kristallid kuuluvad kuubilisse süngooniasse, mistõttu granaatide hulka kuuluvad mineraalid esinevad enamasti isomeetriliste terakestena. Kõvadus on Mohsi astmikul 7...8, mis võimaldab kasutamist abrasiivina. Kristallide tahkudel on klaasiläige. Lõhenevus puudub. Ilusamaid kristalle kasutatakse ka poolvääriskividena. Granaate leidub peamiselt moondekivimeis, näiteks gneisis, kristalses kildas, marmoris, eklogiidis jne, aga ka tardkivimeis, peamiselt graniidis, pegmatiidis, peridotiidis ja kimberliidis. Et granaadid on suhteliselt suure kõvadusega ning keemilisele murenemisele küllaltki vastupidavad, siis leidub neid väga sageli setete ning settekivimite raskete mineraalide fraktsioonis. Näiteks magneesiumirikas granaat püroop on indikaatormineraaliks teemantide otsimisel, sest selle mineraali esinemine jõeliivas või muudes setetes viitab võimalikule kimberliittoru esinemisele lähikonnas, mis võib sisaldada teemante. Granaatpunane
Granaat

Granaat on mitmetähenduslik sõna, mis võib tähendada: Granaadid on kivimit moodustavate mineraalide rühm. Granaat (lõhkekeha) on sõjapidamises kasutatav lõhkekeha. Granaatõun
Jõeorg

Jõeorg on piklik negatiivne pinnavorm, mis on tekkinud jõe erodeeriva tegevuse tagajärjel. Vastavalt oru morfoloogiale eristatakse sängorgu, lammorgu, sälkorgu, kanjonorgu, kuristikorgu ja moldorgu. Jõeoru moodustavad orupõhi ja orunõlvad. Orupõhi jaguneb jõesängiks ja lammiks. Orunõlva piirab alt nõlvajalam ning ülalt oruserv. Jõeorud võivad blokeerida tuule, luues jahedama temperatuur päevasel ja soojema temperatuuri öösel. Esimesed kogukondadega tsivilisatsioonide jäljed leiti just jõeorgudest. Ka tänapäeval elab erinevates orgudes palju inimesi, mis kaitseb neid tuule eest, ning isegi kui oru ülemises osas on udu, siis orus on päikesepaiste. Talvel tekivad jõeorgudes V-kujulised jääliustikud. Jõesäng Maastik, A. 2008. Hüdroloogia ja hüdromeetria (lühikursus). Eesti Maaülikool, Metsandus- ja maaehitusinstituut, Veemajanduse osakond, Tartu. 108 lk.
Laviin

Laviin on suure hulga lume, jää, kivide, setete või nende segu äkiline gravitatsioonist põhjustatud liikumine. Laviinid toimuvad järskudel gravitatsiooniliselt ebastabiilsetel nõlvadel. Nad on suureks ohuks mägistes piirkondades. Laviini kiirus võib ületada 500 km/h. Tegurid, mis põhjustavad laviinide tekkimise, võib jagada kaheks: meteoroloogilised ning geomorfoloogilised. Esimeste seas on oluliseks õhutemperatuur (sulailm suurendab laviini esinemise tõenäosust) ning sademed (paksu lume korral on laviin ohtlikum ja esinemine tõenäolisem). Geomorfoloogilistest teguritest on olulisemad nõlva kallakusnurk (ohtlikumate nõlvade kallakusnurk jääb 25 ning 60° vahele), ekspositsioon (ohtlikkus sõltub kohalikest oludest, näiteks valdavast tuule suunast) ning kumerus (kumerad nõlvad on nõgusaist ohtlikumad). Sageli väidetakse, et laviine saab vallandada karjumisega. Tegelikult ei saa neid vallandada inimhäälega, sest selle helilainete rõhk on liiga väike. Küll on see võimalik aga näiteks plahvatuste valju heliga, kui plahvatused toimuvad pinnale piisavalt lähedal. Lahaar Laviin Kommunismilt Fortanbeki baaslaagrile 85 Kommunismilt Fortanbeki baaslaagrile 85 Fortanbeki baaslaagrile 85 Fortanbeki laagrile 85 Laviin laagrile 85 Laviin laagrile 85 Viimane pilt noorpaarist 85 Mitigation and Land Use - Avalanches, Colorado Geoloogiakeskus, vaadatud 5.08.10
Nõmme Rahu kirik

Nõmme Rahu kirik (allikates ka Nõmme Rahukirik) on kirik Tallinnas Nõmmel, mida kasutab EELK Nõmme Rahu kogudus. See on Nõukogude Venemaa ja Eesti Vabariigi vahel 2. veebruaril 1920 sõlmitud Tartu rahulepingu mälestuskirik. Nõmme Rahu kiriku hoone ehitas Nikolai von Glehn 1901. aastal tööstushooneks, kus tegutses valukoda. Pärast valukoja pankrotti minekut 1904. aastal anti hoone vennastekogudusele, 1905. aastast on seal peetud luteriusu teenistusi. 1913. aastal kinkis Glehn hoone kogudusele (omand vormistati ümber alles 1927. aastal). 1918. aastal ehitati hoonele juurde torn, 1921. aastal sai kirik elektrivalgustuse ning 1923. aastal ehitati ümber interjöör. 1924. aastal tegi tolleaegne koguduse õpetaja Anton Eilart ettepaneku nimetada kirik Tartu rahu mälestuskirikuks. 30. märtsil 1924 nimetati kirik Rahukirikuks ning kogudus Rahukoguduseks. 1931. aastal ehitati hoone arhitekt Friedrich Wendachi projekti järgi ümber. Ehitati uus kumer lagi ja orelikoor, vahetati põrand. Pappkatus asendati plekk-katusega, lammutati vana koor, koguduse tuba ja kirikus sees olnud käärkamber. Kaguküljele ehitati juurde leerisaal. Aastatel 1979–1982 tehti kirikus remonti, vahetati välja elektrisüsteem ja paigaldati uus küttesüsteem. 1990. aastal viidi kirikusse Võnnu vennastekoguduse palvemajast orel, mille oli 1844. aastal valmistatud Tartu meister Ernst Kessler. Kirik tunnistati 1995. aastal ajaloomälestiseks. 2014. aastal rekonstrueeriti hoone küttesüsteem. Kultuurimälestis nr 1249 "Nõmme Rahu kirik"
Lähtekivim (petroloogia)

Moondekivimi lähtekivim on kivim, mille moondumise tagajärjel vastav moondekivim tekkis. Näiteks eklogiidi lähtekivimiks võib olla basalt, marmori lähtekivimiks lubjakivi jne. Moondekivimi ja tema lähtekivimi mineraloogiline koostis võib olla täiesti erinev, kuid keemiline koostis peaks olema sarnane. Seda muidugi juhul, kui pole toimunud ulatuslikku metasomatoosi vms protsessi, mis on muutnud kivimite keemilist koostist.
Kaire Kasetalu

Kaire Kasetalu (sündinud 8. mail 1975 Loksal) on eesti baleriin. Ta lõpetas 1993. aastal Tallinna Balletikooli. Töötab Rahvusooperis Estonia. 2017. aastast Eesti Rahvusballeti kunstilise juhi assistent. Tema ema Erika Kasetalu on Loksa ja Kuusalu muusikakooli õpetaja. Õde Kaili on samuti baleriin. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] "ERIKA KASETALU on 40 aastat õpetanud Loksal ja 25 Kuusalus" Sõnumitooja, 29. veebruar 2012 Foto
Lähtekivim

"Lähtekivim" on mitmetähenduslik sõna: Lähtekivim on petroloogias kivim, mille moondumise tagajärjel tekkis vastav moondekivim. Lähtekivim on mullateaduses kivim, mille murenemise saaduseks on osa tema kohal olevast mullast.
Maakmineraal

Maakmineraal on mineraal, mis moodustab kasuliku osa maagist. Maakmineraalidest eraldatakse metalle. Maakmineraalideks on näiteks hematiit (eraldatakse rauda), magnetiit (raud), kalkopüriit (vask), galeniit (plii), sfaleriit (tsink) jne. Kaevandatavaid maakmineraale on kokku umbes sada. Petrograafias defineeritakse maakmineraali läbipaistmatuse alusel. Isegi väga õhukeseks lihvitud maakmineraalide liistakutest (õhik) ei paista valgus läbi, mistõttu on kõik maakmineraalid mikroskoobis musta värvi. Maakmineraalide mikroskoopiliseks määramiseks kasutatakse peegelduva valguse tehnikat (mineraale valgustatakse ülalt, mitte alt).
Moondefaatsies

Moondefaatsies on temperatuuri- ning rõhuväli, kus moodustuvad vastavale faatsiesele iseloomulikud mineraalid. Moondefaatsiesteks on näiteks eklogiidifaatsies, rohekildafaatsies, amfiboliidifaatsies jne. Sõltuvalt lähtekivimi keemilisest koostisest võivad tekkinud mineraalid olla erinevad. Seetõttu ei tohi faatsiesi võrdsustada samanimeliste kivimitega, sest näiteks kõik amfiboliidifaatsiese kivimid ei ole amfiboliidid. Amfiboliit on lihtsalt väga tavaline moondekivim ning on seetõttu vastavale rõhu- ning temperatuuriväljale nime andnud. Algsed faatsieste nimed anti aluselise kivimi (basaldi) moondumisel tekkivate kivimite nimede järgi. Vastavas faatsieses tekkinud mineraalid on neis tingimustes stabiilsed ning moodustavad sellele faatsiesele iseloomulikke moondekivimeid. Moondefaatsies moodustab seega sideme kivimi keemilise koostise ning mineraalse koostise vahel. Näiteks basalt moondub erinevais faatsiestes erineva mineraloogiaga moondekivimeiks. Nii võib temast saada rohekilt, amfiboliit, eklogiit jne, kuid eklogiidi moodustumiseks peab basalt mattuma teistest palju sügavamale, sest teda moodustavate mineraalide tekkeks on vaja suuremat rõhku. Moondefaatsiestel on seos petrotektooniliste kooslustega, sest teatud moondefaatsies kujuneb tihti välja vaid teatud tektoonilises režiimis. Ülalmainitud eklogiitide tekkeks on vaja nii suurt rõhku, et ainus mehhanism, kuidas vastavale sügavusele mattumist seletada, on subduktsioon. Seetõttu ongi eklogiitideks kunagist ookeani põhja moodustanud basaldid. Mõned mineraalikooslused on aga tekkinud madala rõhu, kuid kõrge temperatuuri tingimustes. Seda võib seletada tekkimisega vulkaanilistes piirkondades. Moondefaatsiese mõiste tõi geoloogiasse Soome geoloog Pentti Eskola 20. sajandi algul.
Panteon

Panteon (kreeka keeles παν 'kõik' + θεός 'jumal') tähendab usundi või mütoloogia jumaluste süsteemi, nagu näiteks Vana-Kreeka jumalate panteon, mille tipus oli peajumal Zeus. Panteon tähendas antiikajal ka kõigile jumalatele pühendatud templit. Antiikajal tähistas tähtsate isikute mälestuseks püstitatud monumentaalhoonet ja matusepaika. (Hoone tähisena kasutati sõna Prantsusmaal). Tänapäeval kasutatakse panteoni mõistet vahel ka ilmalikus tähenduses ühiskonna või mingi eluvaldkonna eriti tähtsate, väljapaistvate ja austusväärsete isikute kohta. Religiooniloos tähistab see polüteistliku süsteemi, see tähendab, et üheaegseid austusobjekte (haldjad, deemonid, jumalused, planeedid ja muu selline) on palju. polüteism mütoloogia Rooma Panteon Trāyastriṃśa Meru mägi Panteon (Pariis)