laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eva Kaili

Eva Kaili (kreeka keeles Εύα Καϊλή; sündinud 26. oktoobril 1978 Thessaloníkis) on Kreeka poliitik, ta kuulub erakonda Ülekreekaline Sotsialistlik Liikumine. Ta on aastast 2014 Euroopa Parlamendi liige ning alates 2022. jaanuarist kuni detsembrini üks Euroopa Parlamendi asepresidente. Ta töötas aastatel 2004–2007 Kreeka telekanalis MEGA ning kuulus 2007–2012 Kreeka Parlamenti. Aastast 2014 kuulub Euroopa Parlamenti, kus on Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni liige. 2022. aastal sattus ta korruptsioonikahtluse alla ning tema volitused Euroopa Parlamendis peatati. "Kreeka võimud külmutasid Eva Kaili varad" ERR, 12. detsember 2022 Eva Kaili koduleht
Ma‘īn ‘Abd al-Malik Sa‘īd

Ma‘īn ‘Abd al-Malik Sa‘īd (araabia keeles معين عبد الملك سعيد, läänepäraselt Maeen Abdulmalik Saeed; sündinud 1976) on Jeemeni poliitik, alates 18. oktoobrist 2018 Jeemeni peaminister. Enne seda oli ta Ahmed Obeid bin Daghri valitsuses avalike tööde minister. Tal on doktorikraad arhitektuuri- ja kujundusfilosoofias. Saeed oli arhitekt ning töötas Kairos ehitusfirmas. Lisaks on ta olnud Dhamari ülikoolis abiprofessor. Saeed osales valitsuse poolel läbirääkimistel huthidega esimesel Genfi konverentsil, Bielis ning Kuveidis. 18. oktoobril 2018 vallandas Jeemeni president ‘Abd Rabbuh Manşūr al-Hādī senise peaministri Ahmed Obeid bin Daghri, keda ta süüdistas majanduskriisi põhjustamises. Saeed määrati Daghri mantlipärijaks. https://www.sabanew.net/viewstory/39933 "Yemen war: President Hadi sacks his prime minister amid humanitarian crisis". https://english.alarabiya.net/en/features/2018/10/16/PROFILE-Who-is-Yemen-s-new-Prime-Minister-Maeen-Abdulmalik-Saeed-.html
Taurus

Taurus (türgi Toros dağları) on mäestik Väike-Aasias. Ta ulatub Lüükia rannikult sõjaliselt tähtsa Kiliikia väravani. Idapoolses osas moodustab Taurus Süüria põhjapiiri. Tauruse kõrgeim tipp on 3916 meetri kõrgune Erciyas. Mäestik on metsarohke ja koosneb peamiselt lubjakivist. Vahemere-poolsed nõlvad on järsemad. Aleksander Suure sõjakäikude ajal õppisid kreeklased tundma kõrgmäestikuvööndit, mis Tauruse jätkuna läbib suurt osa Aasiat läänest itta, ning hakkasid ka seda Tauroseks kutsuma. Umbes 300 eKr elanud Dikaiarchos pidas seda mäestikku vaheseinaks, mis Issose lahest läbi Aasia idapoolse ookeanini kulgedes jagab Aasia põhjapoolseks külmaks ja lõunapoolseks soojaks osaks. Tauruse järgi on nime saanud Antitauruse ahelik Väike-Aasia põhjaosas.
Fritz Streletz

Fritz Streletz (sündinud 28. septembril 1926 Friedrichsgrätzis (tänapäeval Grodziec Poolas)) on endine Saksa DV sõjaväelane ja riigitegelane. Aastatel 1941–1943 õppis Fritz Streletz Deggendorfis allohvitseride koolis. 1943–1944 oli ta Riigi Tööteenistuses. 1944–1945 teenis allohvitserina Wehrmachtis. Oli 1945. aasta veebruarist kuni 1948. aasta oktoobrini Nõukogude sõjavangis. Saksamaale tagasipöördumise järel asus 1948. aasta oktoobris tööle Saksa Rahvapolitseis, 1956. aastal sai ta Kasarmeeritud Rahvapolitsei ooberstiks. 1948. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei liikmeks. Õppis aastatel 1951– 1952 Nõukogude Liidus. 1956–1959 oli ta Saksa DV Rahvaarmee Kolmanda sõjaväeringkonna asejuhataja. 1959–1961 õppis ta NSV Liidu relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemias. 1961–1964 oli ta Saksa DV Rahvaarmee Kolmanda sõjaväeringkonna juhataja. 1964. aastal sai Streletz kindralmajori auastme. 1964–1978 oli ta Saksa DV Rahvaarmee Peastaabi juhataja asetäitja. 1969. aastal sai ta kindralleitnandi auastme. Alates 1971. aastast oli ta Saksa DV Kaitsekomitee sekretär. 1979. aastal sai ta kindraloobersti auastme. Alates 10. jaanuarist 1979 kuni 31. detsembrini 1989 oli Fritz Streletz Saksa DV kaitseministri asetäitja ja Saksa DV Rahvaarmee Peastaabi juhataja. 1981–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1991. aasta mais arreteeriti ta süüdistatuna osaluses piiriületajate tapmises. 16. septembril 1993 mõisteti talle viis aastat ja kuus kuud vabaduskaotust. 1997. aasta oktoobris vabastati ta ennetähtaegselt vangistusest. Streletz, Fritz Bundesstiftung Aufarbeitung Streletz, Fritz Rathay-Biographien
‘Umar ar-Razzāz

‘Umar ar-Razzāz (araabia keeles عمر الرزاز, läänepäraselt Omar Razzaz; sündinud 1. jaanuaril 1961) on Jordaania poliitik, kes oli 14. juunist 2018 kuni 12. oktoobrini 2020 Jordaania peaminister. Talle tehti 2018. aasta 5. juunil ülesanne moodustada uus valitsus, kuna tema eelkäija Hāni Al-Mulki oli sunnitud IMF-i kasinusmeetmete vastu toimunud meeleavalduste tõttu tagasi astuma. Razzaz sündis Al-Saltis ning omandas haridust Ammanis, hiljem välismaal. Ta on juhtinud mitmeid riiklikke ning rahvusvahelisi asutusi. Enne peaministriks saamist oli ta alates 4. jaanuarist 2017 Hani Mulki valitsuses haridusminister. "Jordan PM Hani al-Mulki resigns amid mass protests over tax bill". www.aljazeera.com. Vaadatud 2. aprill 2019.
Gemini programm

Gemini oli NASA teine mehitatud kosmoselendude tegevuskava aastatel 1961–1966. Gemini programm toimus peale Mercury programmi lõppu ja enne Apollo programmi. Gemini programmi eesmärk oli töötada välja meetodid ja vahendid viimaks astronaute Kuule, et Apollo programmis ei peaks neid katseid tegema. Gemini missioonidel harjutasid astronaudid põkkumist, avakosmosesse väljumist ja sooritati kestvuslende tõestamaks, et üle nädala kestev reis Kuule ja tagasi on võimalik. Kõik Gemini missioonid startisid Floridast Cape Canaveralist ja see oli esimene NASA mehitatud lendude programm, kus missioone juhiti Houstonis asuvast missiooni juhtimiskeskusest. Gemini programmi raames toimunud Gemini 9 oli ainus kord NASA ajaloos, kui missiooni teenindas tagavarameeskond. NASA oli sunnitud kasutama tagavarameeskonda kui põhimeeskonna moodustanud astronaudid lennuõnnetuses hukkusid. Gemini [dž'emini] oli USA kosmoseaparaatide seeria. Mehitamata Gemini 1 Gemini 2 Mehitatud Gemini 3 Gemini 4 Gemini 5 Gemini 6 Gemini 7 Gemini 8 Gemini 9 Gemini 10 Gemini 11 Gemini 12 The Gemini Program (1962 – 1966), nasa.gov What Was the Gemini Program?, nasa.gov
Tõmmupunnpea

Tõmmupunnpea (Erynnis tages) on liblikaliik punnpealaste sugukonnast. Valmiku tiibade siruulatus on 23–26 mm. Punakaspruunide tiibade serval on valgete täppide rida. Röövikud on helerohelised, tumepruuni peaga ja kuni 18 mm pikad. Nad toituvad liblikõielistel. Tõmmupunnpea on levinud peaaegu kogu Euroopas ja Aasias. Lääne-Eesti lubjarikastel niitudel ja Kagu-Eesti liivastel aladel on ta kohati sage. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 122 Tõmmupunnpea andmebaasis eElurikkus
Uneliblikas

Uneliblikas (Heteropterus morpheus) on liblikaliik punnpealaste sugukonnast. Valmiku tiibade siruulatus on 28–31 mm, esitiibade pikkus 15–18 mm. Tumepruunide esitiibade serval on mõni ebakorrapärase kujuga kollakas tähn. Tagumiste tiibade alaküljel on kollasel taustal tumeda servaga valged ovaalid. Röövikud toituvad kõrrelistel, näiteks helmikatel ja kastikutel. Tallinnas Pirital on Uneliblika tänav. https://www.looduskalender.ee/vana/node/20545.html Uneliblikas andmebaasis eElurikkus
Alois Pisnik

Alois Pisnik (8. september 1911 Leoben – 2. oktoober 2004 Rostock) oli Austria päritolu Saksa DV partei- ja riigitegelane. Alois Pisnik oli pärit töölisperekonnast. Aastatel 1926–1929 õppis ta masina- ja elektrilukksepaks. Ta osales sotsiaaldemokraatliku noorteorganisatsiooni, sotsiaaldemokraatliku spordiliikumise ja metallitööliste ametiühinguliikumise tegevuses. Alates 1928. aastast oli ta Austria Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Aastatel 1930–1933 õppis ta kaugõppe teel elektriinseneriks. 1933. aastal astus ta Austria Kommunistlikku Parteisse. 1935. aastal mõisteti ta kommunistliku tegevuse eest seitsmeks aastaks vangi, 1936. aastal vabanes ennetähtaegselt vangistusest. 1937–1940 töötas ta raadiotehnikuna Leobenis. Illegaalse kommunistliku tegevuse eest arreteeriti ta 1940. aasta veebruaris ja mõisteti 1941. aasta juunis Grazis erikohtu poolt kümneks aastaks vangi. Vanglakaristust kandis ta Halles. Vangistusest vabanemise järel astus ta 1945. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, millest sotsiaaldemokraatide sundliitmise järel 1946. aastal sai Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei. 1946–1949 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Saksa-Anhaldi allorganisatsiooni organisatsiooniline sekretär ja 1951–1952 teine sekretär. Alates 1950. aastast kuni 1989. aasta detsembrini oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1958–1963 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. 1952–1979 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Mageburgi ringkonna allorganisatsiooni esimene sekretär. Alates 1958. aastast kuni 1990. aasta märtsini oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige. 1980. aastast kuni 1990. aasta märtsini oli Saksa DV Riiginõukogu liige. 1993. aasta novembris esitati talle süüdistus kaasvastutuses Saksa DV piirirežiimi eest, kuid tervislikel põhjustel võeti süüdistus tagasi. Alois Pisnik Munziger Pisnik, Alois Bundesstiftung Aufarbeitung
Joseph Dion Ngute

Joseph Dion Ngute (sündinu 12. märtsil 1954) on Kameruni poliitik, alates 4. jaanuarist 2019 Kameruni peaminister. Enne teda oli Philémon Yang peaministriametis olnud alates 2009. aastast. Ngute on omandanud Suurbritannia Warwicki ülikoolist õigusteaduse doktorikraadi. Aastal 1991 oli ta ühe Kameruni kõrgkooli rektor. Ngutest sai valitsuse liige aastal 1997 ning seda välisministri delegaadina. Märtsis 2018 sai temast vabariigi presidendi eriülesanneteminister. Ngute on pärit peamiselt ingliskeelsest Edela-Kamerunist (endine Lõuna-Kamerun), kus ta on endiselt rahva seas mõjuvõimas poliitik. "Dion Ngute appointed as Cameroon's new Prime Minister". Journalducameroun.com. 4. jaanuar 2019. Vaadatud 10. jaanuar 2019. "Who Is Joseph Dion Ngute, Cameroon's New PM". Cameroon News Agency. 4. jaanuar 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. jaanuar 2019. Vaadatud 10. jaanuar 2019. "Joseph Dion Ngute appointed Prime Minister of Cameroon". Politicalanalysis.co.za. Vaadatud 10. jaanuar 2019.
Olümpialiikumine

Olümpialiikumine on liikumine, mis koosneb Rahvusvahelisest Olümpiakomiteest, rahvusvahelistest föderatsioonidest, rahvuslikest olümpiakomiteedest, olümpiamängude organiseerimiskomiteedest, rahvuslikest assotsiatsioonidest, klubidest ja nende liikmeteks olevatest isikutest: eelõige sportlastest, kohtunikest, treeneritest ja teistest spordiga seotud isikutest. Peale nende on olümpialiikumisse kaasatud ka teised ROK-i tunnustatud organisatsioonid ja institutsioonid. Oma tegevuses lähtub olümpialiikumine olümpismi põhimõtetest. Olümpialiikumise eesmärgiks on anda panus rahumeelse ja parema maailma rajamisse, kasvatades noorsugu spordi kaudu, mida harrastatakse olümpialikus vaimus ja ilma igasuguse diskrimineerimiseta, mis eeldab vastastikust arusaamist sõpruse, solidaarsuse ja ausa mängu vaimus. Olümpialiikumine on pidev ja universaalne, selle kõrgpunktiks on kõigi viie kontinendi sportlaste toomine kogu maailma ühendavale suurele spordipeole – olümpiamängudele.
Cancer

Cancer on ladina keeles 'vähk'. Seda nime kannavad ladina keeles: Vähi tähtkuju Vähk, märk astroloogias vähktõbi taskukrabi Cancer on briti death metal-ansambel.
Vampel

Vampel ehk vaarikpampel on hübriid vaarika ja pärismuraka alamperekonna liikide vahel. 'Tayberry' 'Boysenberry' 'Youngberry' "Eestikeelsete taimenimede andmebaas". Ardle, John (July 2013). "Hybris vigour". The Garden.
Askar Mamin

Askar Uzakbaiulõ Mamin (kasahhi keeles Асқар Ұзақбайұлы Мамин; Asqar Uzaqbaýulı Mamïn; sündinud 23. oktoobril 1965) on Kasahstani poliitik, kes oli 21. veebruarist 2019 kuni 5. jaanuarini 2021 Kasahstani peaminister. Ta oli 9. septembrist 2016 kuni 21. veebruarini 2019 esimene asepeaminister. Enne seda oli Mamin Qazaqstan Temir Joly ehk Kasahstani riikliku raudtee-ettevõtte president. Aastast 2008 on ta ka Kasahstani Jäähoki Liidu president. Ta oli aastatel 2006–2008 Astana linnapea ning 2005–2006 Kasahstani transpordi- ja kommunikatsiooniminister. Ta on võimupartei Nur Otani liige. "Kazakhstan Temir Zholy Plans to Double Volume of Transit Traffic by All Transport Modes by 2020". RZD-Partner.com. 30. aprill 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2014. Vaadatud 15. veebruar 2014. Merk, Martin (4. september 2010). "Kapitan Kazakhstan". IIHF.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. veebruar 2014. Vaadatud 15. veebruar 2014.
Paul Alisch

Friedrich Wilhelm Paul Alisch (1842 – pärast 1917) oli Saksa päritolu vene tööstusarhitekt. 20. aprillil 1888 sai temast Narva Kreenholmi arhitekt, sel ametikohal oli ta kuni 21. septembrini 1907. Ta õppis Berliini arhitektuuriakadeemias (1863-1865). Lõpetas Peterburi Kunstiakadeemia (1869) Narva Issanda Ülestõusmise peakirik (1890–1896); Narvas Kreenholmi manufaktuuri hooned (1890–1907), millest suurem osa on kantud Eesti kultuurimälestiste riiklikku registrisse. Tema projekti järgi ehitati näiteks Joala vabrik (1890), kus ta jätkas Roman Heinrichseni pooleli jäänud tööd, Georgi vabrik (1899), direktor Carri elamu (1893), abidirektorite elamu (1896), vabrikumeistrite elamud (1901), kolmekorruselised tööliste kasarmud (1893–1901), peavalitsuse hoone (1901), vangla (1898) ja mitmed teised hooned. Merike Ivask (2017). KREENHOLM. КРЕНГОЛЬМ. KREENHOLM. Narva: SA Narva muuseum. Lk 69-70. Город Нарва. Недвижимые памятники, внесенные в государственный регистр памятников культуры // Оф. сайт: Narva Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Amet. Иллюстрации из: Кренгольмская мануфактура. Историческое описание, составленное по случаю 50-летия её существования… — СПб., 1907 см.: Кренгольмская мануфактура // Российская империя в фотографиях. "Kultuurimälestiste riiklik register".
Khālid ibn Khalīfah ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Thānī

Šeik Khālid ibn Khalīfah ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Thānī (araabia keeles خالد بن خليفة بن عبد العزيز آل ثاني, läänepäraselt Khalid bin Khalifa bin Abdul Aziz Al Thani; sündinud 1968) on Katari poliitik, Katari sise- ja peaminister aastatel 2020–2023. Ta nimetati ametisse pärast šeik ‘Abd Allāh ibn Nāşir Āl Thānī tagasiastumist. Khālid sündis 1968. aastal Dohas. Hiljem asus ta õppima Ameerika Ühendriikidesse, kus ta omandas 1993. aastal bakalaureusekraadi ärijuhtimises. Šeik Khālid töötas kuni 2002. aastani Katari vedelgaasi ettevõttes. Hiljem töötas ta aastatel 2002–2006 esimese asepeaministri ja välisministri büroodes. Enne peaministriks saamist oli ta alates 11. novembrist 2014 olnud Amiri Diwani juht. "H.E Sheikh Khalid bin Khalifa bin Abdulaziz Al Thani: Qatar's new Prime Minister". www.iloveqatar.net. "Qatar emir names senior aide as prime minister". 28. jaanuar 2020 – cit. via www.reuters.com. "Qatar emir names new prime minister from within royal court". Your Valley. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. veebruar 2020. Vaadatud 16. märtsil 2020.
Ukraina Rahvuslik Korruptsioonivastane Büroo

Ukraina Rahvuslik Korruptsioonivastane Büroo (ukraina keeles Національне антикорупційне бюро України) on Ukraina õiguskaitseorgan, mille ülesanne on korruptsioonikuritegude uurimine. Korruptsioonivastane Eriprokuratuur Kõrgem Korruptsioonivastane Kohus (Ukraina) НАБУ открыло уголовное производство из-за политических преследований Порошенко, - адвокат - Lb.ua, 16.03.2020 В НАБУ анонсировали подозрения Коломойскому - Korrespondent.net, 01.05.2020
Lorenzo Fioramonti

Lorenzo Fioramonti (sündinud 29. aprillil 1977 Roomas) on Itaalia poliitik. Ta oli 5. septembrist 2019 kuni 25. detsembrini 2019 Itaalia haridus-, ülikoolide ja teaduse minister. Ta lõpetas Rooma Tor Vergata Ülikooli (Università degli Studi di Roma Tor Vergata) filosoofiateaduskonna erialal "kaasaegse poliitilise ja majandusliku mõtte ajalugu". Hiljem sai ta doktorikraadi politoloogia alal Siena ülikoolist. Ta on õpetanud Pretoria ülikooli poliitilise ökonoomia kateedris politoloogiat. Ta kuulus aastatel 2018–2019 Viie tähe liikumise ridadesse. Aastal 2020 teatati uue erakonna Eco asutamisest, ka Lorenzo Fioramonti kuulub erakonna asutajaliikmete hulka. Ta oli 5. septembrist 2019 kuni 25. detsembrini 2019 Itaalia haridus-, ülikoolide ja teaduse minister. Ta on abielus ja tal on kaks poega. Lorenzo Fioramonti koduleht (itaalia ja inglise keeles)
Läänevaarikas

Läänevaarikas (Rubus occidentalis) on roosõieliste sugukonda muraka perekonda kuuluv põõsaliik. Läänevaarika kromosoomide põhiarv on 2n. Liik pärineb Põhja-Ameerika idapoolsetelt aladelt. Põõsa maksimaalne kasv on 3 m. Taimevarred on purpurse värvusega ning kaetud sinaka vahakirmega. Varsi katavad jämedad ogad. Taimel on liitlehed (kolmetised), pikkvõrsel on lehed viietised. Lehekese kuju on munajas, serv kahelisaagjas ning lehe alumine külg valgeviltjas. Läänevaarika õie läbimõõt on kuni 1–1,5 cm. Sarnaselt vaarikaga on läänevaarika viljad koguluuviljad, mis koosnevad osaviljadest. Viljad on purpurjasmustad ja poolkerajad. Taim ei anna juurevõsusid. Liigi kultiveerimist alustati 1850. aastal USA-s. Tänapäeval kasvatatakse läänevaarikat USA-s 1000 ha, enamik toorainest kasutatakse tööstuses, väiksem osa läheb värskelt tarbimiseks. Läänevaarikat on kasutatud vaarika sordiaretuses purpursete viljade saamiseks. Johannes Parksepp (1977). Vaarikad. Tallinn: Valgus. Hendrick, U.P. (1925). The small fruits of New York. Albany. Ourecky, D. K. (1975). Brambles. In: J. Janic, J.N. Moore (eds.). Advances in fruit breeding.   West Lafayette: Purdue University Press, pp. 98-129.
Maasikvaarikas

Maasikvaarikas (Rubus illecebrosus) on roosõieliste sugukonda muraka perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Liik pärineb Jaapani läänepoolsest osast. Sissetoodud Euroopasse, Kanadasse ning Põhja- ja Lõuna-Ameerikasse. Eestis kasvab taim kuni 50 cm kõrguseks. Taime liitlehed koosnevad 5-9 lehekesest, mille leheservad on hambulised. Lehevarred ning -rootsud on kaetud ogadega. Õied on valged, kuni 4 cm läbimõõduga. Viljade valmimise periood algab augustist, kuid õitsemine ja viljumine võib kesta kuni sügiskülmadeni. Taime vilja nimetatakse koguviljaks, mis koosneb 50-100 osaviljast, millest iga sees on üksainus seeme. Nagu ka vaarikal, nii eraldub ka maasikvaarika vili korjamisel õiepõhjast. Umbes 7-10 päeva pärast viljade värvumist omandavad need õige maitse. Maasikvaarika vili on läikivpunane ning umbes 3 cm läbimõõduga, selle maitse on mahe ning mahlane. Taim levib juurevõsudega. Taime hakati kasvatama 19. sajandi keskpaigas. Kasvukoht peaks olema päikeseline, kuid taimed võivad kasvada ka varjus. Samas on varjus kasvades taimel madalam saagikus ning kehvem maitse. Taim kasvab hästi nii kergematel kui raskematel muldadel, mullareaktsioon peaks jääma vahemikku 6,5-7,5. Taim on põuatundlik, kuid ei sobi kasvama ka liigniiskesse kasvukohta. Kuna maasikvaarika värsked viljad võivad maitse poolest magedad tunduda, siis valmistatakse viljadest hoidiseid, nii tulevad maitsenüansid paremini esile. Viljadest saab valmistada mahla, veini jms. Kuid maasikvaarikat võib kasvatada ka ilutaimena, sest tegemist on hea pinnakattetaimega. Samuti sobivad nad tugeva juuresüsteemi tõttu erosioonitundlike kallakute katmiseks. Soojemates maades kasvatatakse maasikvaarika hekke, mis võivad kasvada kuni 1 m kõrguseks. Maasikvaarika vilju on kasutatud rahvameditsiinis seedeprobleemide, hingamisteede, neeruhaiguste ja depressiooni raviks. Taimi paljundatakse seemnete, haljaspistikute ja lookvõrsikutega ning jagamise teel. Maasikvaarika viljade keskmine suhkrusisaldus on 13%. Neis leidub ka antioksüdatiivseid aineid nagu antotsüanidiine, pelargonidiini ja tsüanidiin-3-glükosiidi. Marge Starast. "Mis maitse on maasikvaarikal? Marja kasulikud tervistavad omadused". Kodus. Vaadatud 17.03.2020. "Rubus illecebrosus". County-level distribution map from the North American Plant Atlas (NAPA). Biota of North America Program (BONAP). 2014. Hokche, O., P. E. Berry & O. Huber. (eds.) 2008. Nuevo Catálogo de la Flora Vascular de Venezuela 1–859. Fundación Instituto Botánico de Venezuela, Caracas Taavi Alas (29.06.2017). "Sõstik, vampel, pampel". Maa Elu. Vaadatud 18.03.2020.
Elektrofoor

Elektrofoor on seade kõrge elektripinge tekitamiseks elektrostaatilise induktsiooni põhimõttel. Niisugust seadet kasutasid teadlased 18. sajandil elektrinähtuste uurimisel. Elektrofoori edasiarendus on elektrostaatiline generaator. Elektrofoor koosneb isoleerpidemega metallkettast ja eboniit- või klaaskettast, mis asetseb maandatud metallplaadil. See alusplaat ja ülemine metallketas moodustavad kondensaatori, mille vahel on dielektrik. Eboniitketast näiteks karusnahaga hõõrudes tekitatakse sellel negatiivne elektrilaeng (elektronide ülekaal) ja sellega kaasnev elektriväli. Kui lähendada metallketas klaaskettale, paiknevad elektronid selles väljas elektrostaatilise induktsiooni toimel ümber nii, et metallketta alumine pool saab positiivse laengu (negatiivsete laengute puudujäägi). Kui nüüd selle ketta ülemisel poolel tekkinud negatiivne laeng maandada, näiteks seda sõrmega puudutades, eemalduvad negatiivsed laengud maasse ja kettale jääb positiivne laeng. Laetud kondensaatori elektroodide vahel tekib pinge U {\displaystyle U} , mis on võrdeline antud laenguga Q {\displaystyle Q} (vaadeldaval juhul seda suurem, mida suuremad on kettad) ja pöördvõrdeline mahtuvusega C {\displaystyle C} : U = Q C {\displaystyle U={\frac {Q}{C}}} . Kui hakata metallketast klaasplaadist eemaldama, väheneb kondensaatori mahtuvus ja vastavalt tõuseb plaatidevaheline pinge, mis võib ulatuda kilovoltidesse. Kui lähendada pidemest ülespoole tõstetud metallkettale maandatud metallvarras, tekib elektriline ülelöök sädelahendusena. Elektrofoori põhimõttel saab kõrget pinget tekitada ka muudetava mahtuvusega kondensaatori plaatide vahel, kui anda neile elektrilaeng välisest alalispinge allikast. Kui näiteks laadida maksimaalse mahtuvuse asendis pöördkondensaator ja hakata siis rootori plaate pöörates mahtuvust vähendama, võib plaatidevaheline pinge tõusta kuni ülelöögini. Elektrostaatiline induktsioon Elektrostaatiline generaator ENE 2. köide, 1987