laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lauri Mäesepp

Lauri Mäesepp (sündinud 29. mail 1992 Rakveres) on eesti näitleja. Ta lõpetas 2011. aastal Rakvere Gümnaasiumi ja 2015. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti X lennu näitleja erialal. Ta asutas koos kursusekaaslastega 2014. aastal teatri Must Kast. Ta töötas aastatel 2014–2019 Endla Teatris näitlejana. 2020. aasta sügisest töötab ta Meremäe Koolis kehalise kasvatuse ja muusikaõpetajana. 2014 – „Testosteroon“ (Pähklimees) 2014 – „Kaunitar ja koletis“ (Koletis) 2015 – „Wether“ (Johann) 2015 – „Midagi tõelist“ (Brodie) 2015 – „Siin elavad inimesed“ (Shorty) 2015 – „Kangelapsed“ (Priit) 2015 – „Peeter Paan ja valge lind Wendy“ (Cecco) 2016 – „Pao-Pao. Kuldse Trio lood“ (Ingo, Mati ja Sepo) 2016 – „Öös on asju“ (Tähtis mees ja Raadiohääl) 2017 – „Säärane mulk ehk Sada vakka tangusoola“ (Männiku Märt) 2017 – „Et sa kaotaksid kõik“ (Peeter, Paul Gegelein) 2018 – „Doktor Dolittle“ (Hobune Brunhilde, Delfiin ja Alligaator Alli) 2018 – „Märter“ (Georg Hansen) 2018 – „Vedelvorst“ (Eedo, karjapoiss) 2018 – „DreamWorks“ (Laama John) 2010 – Klass: elu pärast (Paul) 2014 – Nullpunkt (õpilane) 2015 – Mustad lesed (meesametnik) 2015 – Kättemaksukontor (Jüri Somna) 2015, 2017 Vabad mehed (Kristo Kriis) 2018 – Lõbus perekond (poiss-sõber) 2019 – Kättemaksukontor (Talis Vinkel) 2021 – Kennedy intsident (Lauri von Willebrand) 2021 – Naiste sõda (Laurenz von Willebrand) 2021 – Tulilind (piloot) 2018. aasta septembris sai avalikuks suhe Lenna Kuurmaaga. 2019. aasta jaanuaris paar kihlus. 2020. aasta novembris sündis paaril poeg, kellele pandi nimeks Kusti. Juunis 2021 nad abiellusid. "Nunnu valik! Lenna Kuurmaa paljastas, mis tema ja Lauri Mäesepa poeg nimeks sai". Õhtuleht. 2. veebruar 2021. "Palju õnne! Lenna Kuurmaa ja Lauri Mäesepp abiellusid". TV3. 21. juuni 2021. Vaadatud 16. veebruaril 2024. Lauri Mäesepp Eesti Lavastuste Andmebaas Lauri Mäesepp andmebaasis IMDb (inglise keeles)
Otto Reinhold von Aderkas

Otto Reinhold von Aderkas (maeti 1707) oli Rootsi sõjaväelane (rittmeister) ja Eestimaa mõisnik. Aderkaside suguvõsast põlvnenud Otto Reinhold von Aderkas sündis kindralmajor Fabian von Aderkasi (surnud 1683) ja Anna von Tiesenhauseni pojana. Ta oli osaline 19. detsembril 1676 Tallinnas aset leidnud intsidendis, mille tagajärjel teda süüdistati kapten Heinrich Herzogi kolme poja solvamises ja haavamises, tänavavägivallas ning rahurikkumises. Teenis 1678. aastal leitnandina Eestimaa aadlilipkonnas. 1690. aasta munsterrolli järgi teenis leitnandina aadlilipkonna Järva kompaniis ja 1695. aastal Läänemaa kompaniis. 1698. aastal oli samas rittmeister. Ajalooarhiivis on säilinud kindral Otto Vellingki 8. augustil 1700 allkirjastatud tunnistus kaptenleitnant Otto Reinhold von Aderkasi rittmeistriks ülendamise kohta. Talle kuulusid Tagavere (Tackfer), Salajõe (Sallajöggi) ja Penijõe (Pennijöggi) mõis. Samuti maja Toompeal, mille isa kinkis talle 5. juulil 1679. 1694. aastal oli ta Lääne-Nigula kirikueestseisja. Otto Reinhold von Aderkas maeti 29. detsembril 1707 Lääne-Nigula kirikusse. Otto Reinhold von Aderkas oli abielus vabapreili Anna Margaretha von Lieveniga (suri sünnitusel 8. aprillil 1703, maeti 3. jaanuaril 1704 Lääne-Nigula kirikusse), kes oli kindralmajor vabahärra Reinhold von Lieveni (1621–1665) ja Anna Margaretha Zöge (maetud 1693) tütar. Abielust sündisid: Gertruda Elisabeth (1682–1744), oli abielus Padise mõisniku Reinhold von Rammiga (1665–1755) Karl Friedrich von Aderkas, Penijõe mõisnik, Rootsi sõjaväelane (rittmeister) Berend Otto von Aderkas (suri 1753), Salajõe mõisnik, Rootsi sõjaväelane (rittmeister) Agneta Helena von Aderkas (1694–1697) Georg Gustav von Aderkas (sünd. 1699), Tagavere ja Salajõe mõisnik, meeskohtunik Agneta Helena von Aderkas (sünd. 8. aprill 1703) Aderkas, von; EAA.1674.2.16, kaader. 20-21 EAA.858.2.1364 Fiscalis Advoctus Fisci Christian Calixtus contra Otto Reinhold von Aderkas betreffend Beleidigung und Verwundung der Söhne des Hauptmanns Hinrich Herzog, Strassengewalt und Landfriedensbruch begangen in Reval am 19. December 1676 EAA.858.2.866 Fiscalis Christianus Calixtus die nach Einreichung der Exeptio liegen gebliebene Anklage nahm am 12.01.1684 wieder auf, Hinrich Schilling Advocatus Regii Fisci per Estoniam contra Oberhauptmann Heinrich Herzog und dessen drei Söhne betreffend Überschreitung der Notwehr bei einem am 21.12.1676 von Otto Reinhold Aderkas verübten Hausfriedensbruch und tätlichen Angriff Adam Lewenhaupt "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar, lk. 2 Eestimaa aadlilipkonna munsterroll, 1690 Eestimaa aadlilipkonna munsterroll, 1695 EAA.957.2.382 Urkunde über die Beförderung des Kapitän Leutnants Otto Reinhold Aderkas zum Rittmeister Fabian von Aderkas schenkt seinem Sohn Leutnant Otto Reinhold Aderkas sein Haus auf dem Dom zu Reval. Tackfer 05.07.1679. Copie 76 Lääne-Nigula kiriku eestseisjad Otto Reinhold Aderkas ja Claus Christopher Mecks ratsateenistuja Andreas Falcki abikaasa Magdalena Martensi vastu seoses pingitüli eest mõistetud trahvi maksmata jätmisega
Kividega surnuksloopimine

Kividega surnuksloopimine ehk lapidatsioon on hukkamismeetod, mille korral loobitakse hukatavat kividega, kuni ta sureb. Meetodit on kirjeldatud Piiblis, kus seda peeti karistuseks abielurikkumise, aga ka jumalateotuse (3Ms 24:16, 1Kn 21:10), needmise (3Ms 24:14), hooramise (5Ms 22:21), hingamispäeval töö tegemise (4Ms 15:35-36) ja muude üleastumiste eest. See hukkamisviis oli Piiblis kirjeldatu põhjal omane ka egiptlastele (2Ms 8:22), samuti kasutati seda loomade hukkamiseks (2Ms 21:28-29,32). Kividega surnuksviskamine oli karistus ning märtrisurm ka esimesele kristlikule pühakule, pühale Stefanosele (Ap 7:54-60). Tänapäeval kasutatakse kividega surnuksloopimist peamiselt islamimaades, kus kehtib usupõhine šariaadiseadus, näiteks Nigeerias, Saudi Araabias, Iraanis, Afganistanis, Sudaanis, Pakistanis ja Araabia Ühendemiraatides.
Windows 11

Windows 11 on Microsofti operatsioonisüsteem, mille eelkäija Microsoft Windowsi reas on Windows 10. See on mõeldud kasutamiseks nii personaalarvutites kui ka tahvelarvutites. Ametlikult teatati Windows 11 väljatulekust juunis 2021, levitama hakati seda sama aasta 5. oktoobrist. Windows 11 kasutamiseks peab arvuti vastama järgmistele põhinõuetele: operatsioonisüsteemi uuele versiooni üleminekul peab arvutis töötama Windows 10; protsessor või süsteemikiip peab olema taktsagedusega vähemalt 1 gigaherts (GHz), vähemalt kahetuumaline ja 64-bitine; töömälu (RAM) maht vähemalt 4 gigabaiti (GB); salvestusmälus vähemalt 64 GB vaba ruumi; süsteemi püsivara liides (UEFI, Unified Extensible Firmware Interface) toetab turvalist käivitust; emaplaadil peab olema usaldusväärse platvormi moodul (TPM, Trusted Platform Module), versioon 2.0; graafikakaardi draiver (WDDM, Windows Display Driver Model) DirectX 12 või uuem; kuvari diagonaal vähemalt 9” ja eraldusvõime vähemalt 720p. https://www.microsoft.com/en-us/windows/windows-11 https://tehnika.postimees.ee/7279837/windows-11-on-saadaval-tasuta-uuendusena https://blogs.windows.com/windowsexperience/2021/08/31/windows-11-available-on-october-5 https://www.microsoft.com/et-ee/windows/windows-11-specifications Süsteeminõuded
Identiteet ja Demokraatia

Identiteet ja Demokraatia (lühend ID) on Euroopa rahvuslike, parempoolsete, parempopulistlike ja euroskeptiliste parteide liit, mis asutati 2014. aastal.[viide?] Parteid on nimetatud nii parempoolseks[viide?] kui ka paremäärmuslikuks. Nende Euroopa Parlamendi fraktsiooni eelkäija oli Rahvaste ja Vabaduse Euroopa, mis asendati 2019. aastal Identiteedi ja Demokraatia fraktsiooniga. See parlamendifraktsiooni keskendub oma sõnul töökohtade loomisele ja majanduskasvule, julgeoleku suurendamisele ja võitlusele ebaseadusliku sisserändega ning ELi bürokraatia vähendamisele. 2020. aasta seisuga oli nende fraktsioonis 76 saadikut (10,8% kõigist saadikutest). Eestist valitud saadikutest kuulub sinna Jaak Madison (EKRE). Piret Ehin, Liisa Talving. Viimatistest Euroopa Parlamendi valimistest Euroopas ja Eestis. Riigikogu Toimetised, nr 41, 2020, lk 87 Marion Reigo. Euroopa Parlament – tagasihoidlik, kuid järjekindel visionäär. Riigikogu toimetised, nr. 41, juuni 2020, lk 112
Läti NSV

Läti NSV oli 1. järgu haldusüksus (liiduvabariik) Nõukogude Liidu koosseisus (5. augustist 1940). Kuulutati välja 21. juulil 1940 pärast Läti Vabariigi okupeerimist. Piirnes põhjas Eesti NSV-ga, lõunas Leedu NSV-ga, läänes Rootsi Kuningriigiga, idas Valgevene NSV-ga ja Vene NFSV-ga. 3. mail 1952. aastal asutati Lätis kolm oblastit: Liepaja, Riia ja Daugavpilsi oblast, mis said toimida vaid veidi üle aasta. Läti NSV kõrgeimaks võimuks oli NSV Liidu Kommunistliku Partei lahutamatu osa Läti Kommunistliku Partei juhtkond Läti KP KK I sekretäri ning kollektiivsete juhtorganite Läti KP KK Büroo ja Läti KP Keskkomiteega.  Pikemalt artiklis Läti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimeeste loend Riigi rahvamajandust ja majanduselu juhtis vastavalt NLKP ja Läti KP KK suunistele täidesaatva võimuna Läti NSV Ministrite Nõukogu ja Läti NSV seadusandliku võimuna Läti NSV Ülemnõukogu, koos selle juhtorgani Läti NSV Ülemnõukogu Presiidiumiga. Läti NSV elanikkond kasvas küllalt kiiresti (1946: 1 708 800, 1950: 1 943 000, 1959: 2 093 500, 1970: 2 364 100, 1979: 2 502 800, 1989: 2 666 600) ja seda suures osa sisserände tulemusel. Lätlaste osakaal rahvastikus aga vähenes pidevalt (1959: 62,0%, 1970: 56,8%, 1979: 53,7%, 1989: 52,0%). Läti Sotsialistlik Nõukogude Vabariik (1918–1920) Läti NSV Siseasjade Rahvakomissariaat Läti http://www.letonika.lv/groups/?title=Iedz%C4%ABvot%C4%81ji/32603 http://www.russkije.lv/ru/pub/read/russkie-v-latvii-sbornik/rus-v-latvii-1-fedotov.html Население СССР 1987 : статистический сборник. Москва, 1988, с. 105 Вестник статистики, 1991, но. 1  Läti NSV – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis  Läti Nõukogude Sotsialistlik Vabariik – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus
Popsti!

Popsti! oli Eesti filmi- ja muusikaajakiri. Ajakiri ilmus 1993–1995. Ajakiri loodi Ivar Kümniku eestvedamisel ajakirja Põhjanael toimetuses.
Nové Strašecí

Nové Strašecí (saksa keeles Neustraschitz, ka Neu Straschitz) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Rakovníki ringkonnas. Nové Strašecí asub Rakovníkist 13 km idakirdes, Kladnost umbes 15 km läänes ja Praha kesklinnast ligikaudu 38 km lääneloodes. Asulat on esmamainitud 1334. aastal, linnaõigused sai Nové Strašecí 1503. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie města Nového Strašecí Oficiální stránky Města Nové Strašecí
Vilniuse linna omavalitsus

Vilniuse linna omavalitsus (leedu keeles Vilniaus miesto savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus Leedus endise Vilniuse maakonna aladel. Omavalitsuses on 21 haldusüksust, selle pindala on 401 km2 ja elanike arv oli 2020. aastal 562 030 inimest. Omavalitsus moodustati 1995. aastal Vilniuse linna kuulunud aladest. 1999. aastal liideti sellega seni Trakai rajooni kuulunud Grigiškėse linn ja selle ümbruskond. Omavalitsus koosneb järgmistest valdadest: Antakalnise, Fabijoniškėse, Grigiškėse, Justiniškėse, Karoliniškėse, Lazdynai, Naujamiestise, Naujininkai, Naujoji Vilnia, Paneriai, Pašilaičiai, Pilaitė, Rasose, Senamiestise, Šeškinė, Šnipiškėse, Žirmūnai, Žvėrynase, Verkiai, Vilkpėdė ja Viršuliškėse vald. Suurim asula on halduskeskus Vilnius, mille koosseisus on kakskümmend valda omavalitsuse kahekümne ühest vallast. Teine tähtsam asula omavalitsuse territooriumil on veel Grigiškėse linn. Omavalitsuse territooriumile jäävad Pavilniai regionaalpark ja Verkiai regionaalpark ning Vilniuse linnuse kaitseala. Vilniuse linna omavalitsuse koduleht
Kostelec nad Orlicí

Kostelec nad Orlicí (saksa keeles Adlerkosteletz) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Rychnov nad Kněžnou ringkonnas. Kostelec nad Orlicí asub Rychnov nad Kněžnoust umbes 6,5 km edelas ja Hradec Královést ligi 29 km idakagus. Kostelec nad Orlicí asub merepinnast 273 meetri kõrgusel. Asulat on esmamainitud 1316. aastal, linnaõigused sai Kostelec nad Orlicí 1568. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Kostelec nad Orlicí Místopisný průvodce po České Republice Historie Města Kostelce nad Orlicí Město Kostelec nad Orlicí
Pilaitė vald

Pilaitė vald (leedu keeles Pilaitės seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse loodepoolses osas, kuhu kuuluvad Naujoji, Dvarykščiai, Kriaučiūnai, Padekaniškėse, Pilaitė, Platiniškėse, Salotė, Smalinė, Upytė, Gudeliai, Varnė, Plytinė ja Vilkeliškėse linnaosa. Valla pindala on 14 km². Aastal 2011 oli seal 21 178 elanikku. Vallamaja asub aadressil Vydūno g. 20, vallavanem on Albinas Šniras. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 26.06 2021.
Karoliniškėse vald

Karoliniškėse vald (leedu keeles Karoliniškių seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse läänepoolses osas. Kogu valla territoorium on ühtlasi Vilniuse Karoliniškėse linnaosa. Valla pindala on 4 km². 2011. aastal oli seal 27 270 elanikku. Vallamaja asub aadressil Loretos Asanavičiūtės g. 20, vallavanem on (2022. aasta seisuga) Tomas Lilas. Karoliniškės (poola keeles Karolinka) on Vilniuse linnaosa. See piirneb lõunas Lazdynaiga, läänes Gudeliaiga, idas Žvėrynasega, põhjas aga Viršuliškėsega. Haridust annavad kaks progümnaasiumi, kaks leedukeelset gümnaasiumi, poola- ja venekeelne gümnaasium ning valgevenekeelne keskkool. Linnaosas on raamatukogu. Kohaliku pärimuse kohaselt asunud seal kunagi Karolinastele kuulunud mõis. Tegelikult asus seal Karolina kõrts, mille juurde XIX sajandi alguses kujunes kolmest elamust külake. Sajandi teisel poolel rajati sinna telliselööv. Lisaks asusid linnaosa aladel Šaltūnai, Raišiai, Raišeliai ja Gudeliai küla maad. Algul plaanitigi linnaosa nimeks panna Šaltūnai. Küla kohale asuti rajama Vilniuse linnaosa 1971. aastal. 1981. aastal valmis Vilniuse teletorn. 1986. aastal hakati Karoliniškėse ja Lazdynai vahele rajama Muinasjutuparki. 1991. aastal toimus piirkonnas Vilniuse veresaun. Kaheksa linnaosa tänavat kannavad selles sündmuses hukkunud isikute nime. Karoliniškėse lääneosa jääb Karoliniškėse maastikukaitsealale. Seal asub Nerise kaldal Leedu kõrguselt teine paljand – Plikakalnise paljand kõrgusega 58 meetrit. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 26.06 2021. Pasižvalgymai po Vilnių: miesto mikrorajonai. – Vilnius, 2015, lk. 48–51. Karoliniškės. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009
Viršuliškėse vald

Viršuliškėse vald (leedu keeles Viršuliškių seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse läänepoolses osas. Vald moodustab ühtlasi Vilniuse Viršuliškėse linnaosa. Valla pindala on 2,5 km². 2011. aastal oli seal 14 733 elanikku. Vallamaja asub aadressil Viršuliškių g. 53, vallavanem on Vladimiras Bieliauskas. Viršuliškės (poola keeles Vierszuliszki) on Vilniuse linnaosa. See piirneb lõunas Karoliniškėsega, läänes Pilaitėga, idas Šeškinega, loodes aga Justiniškėsega. Haridust annavad poolakeelne progümnaasium, leedukeelne kool ja venekeelne keskkool. Linnaosas asub ka Rahvusvaheline õigus- ja majandusteaduste kõrgkool. Viršuliškėse küla kohta on esimesed teated XVI sajandist. Suurem osa sellest liideti Vilniusega 1966. aastal. 1977. aastal hakati sinna rajama korterelamute piirkonda. Projekti autoriid olid Birutė Kasperavičienė ja J. Zinkevičius. 1996. aastal valmis sealne katoliku kirik. Kiriku juures on tulpkabel, millega mälestatakse Nõukogude võimu ohvreid. Linnaosas on kolm kalmistut. Seal asub Viršuliškėse küla kalmistu, lisaks jäävad sinna Sudervė kalmistu ja selle juutide matmispaigana kasutatav osa, kus mitmed hauad on muinsuskaitse all. Viršuliškėse kaguosa jääb Karoliniškėse maastikukaitsealale. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 26.06 2021. Viršuliškės. Visuotinė lietuvių enciklopedija, d. XV (Venk–Žvo). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2014 Vilnijos Vartai "Kultūros vertybių registras". Vaadatud 21. augustil 2021.
Justiniškėse vald

Justiniškėse vald (leedu keeles Justiniškių seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse loodepoolses osas. Kogu valla territoorium on ühtlasi Vilniuse Justiniškėse (poola keeles Justinówka) linnaosa. Valla pindala on 3 km². 2011. aastal oli seal 27 462 elanikku. Justiniškės piirneb linnaosadest kagus Viršuliškėsega, läänes Smalinėga, idas Šeškinėga, põhjas aga Pašilaičiaiga. Hoonestuses domineerivad viie- ja üheksakorruselised korterelamud. Haridust annavad kaks progümnaasiumi, kaks algkooli, gümnaasium ja erakeskkool. Linnaosas on raamatukogu, teine sealne raamatukogu suleti 2012. aastal. Seal asub ka politseikomissariaadi noorteklubi. Loodeosas asub Justiniškėse kalmistu. 1931. aastal asus linnaosa kohal Justinuvka karjamõis, kus oli 45 elanikku. Hiljem asusid selle kohal Justiniškėse ja Lūžiai külad, mille alad liideti Vilniusega XX sajandi lõpus. Linnaosa projekt valmis aastal 1982. Suurem osa sealsetest ehitistest rajati 1990. aastatel. Vallamaja asub aadressil Rygos g. 15. Vallavanem on Jurgita Kurminaitė-Želvienė. Varem on vallavanemad olnud näiteks Algis Čaplikas (1990–1995), Kazimieras Šiaulys (2008–2009) ja Taurintas Rudys (2009–2013). http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Justiniškės. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006 Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Kd. 1, Warszawa 1938. Vilnios Vartai Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 26.06 2021.
Veselí nad Lužnicí

Veselí nad Lužnicí (saksa keeles Wesseli an der Lainsitz, varem Frohenbruck an der Lainsitz) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Tábori ringkonnas. Veselí nad Lužnicí asub Táborist umbes 25 km lõunas ja České Budějovicest ligikaudu 29 km kirdes. Veselí nad Lužnicí asub merepinnast 407 meetri kõrgusel. Veselí nad Lužnicít on esmamainitud 1259. aastal. Raudteeühenduse sai Veselí nad Lužnicí 1871. aastal ja kujunes seejärel oluliseks raudteesõlmeks. Linnaõigused sai Veselí nad Lužnicí 1908. aastal. Veselí nad Lužnicís on sündinud endine Tšehhoslovakkia riigitegelane Lubomír Štrougal (1924–2023), kes oli aastatel 1959–1961 Tšehhoslovakkia põllumajandusminister, 1961–1965 Tšehhoslovakkia siseminister ja 1970–1988 Tšehhoslovakkia valitsuse esimees (sisuliselt peaminister). Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Veselí nad Lužnicí Místopisný průvodce po České Republice Veselí nad Lužnicí - a town upon two rivers Tourist Information Centre Tábor Lubomír ŠTROUGAL Totalita.cz
Šeškinė vald

Šeškinė vald (leedu keeles Šeškinės seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse keskosas. Kogu valla territoorium on ühtlasi Vilniuse Šeškinė linnaosa. Valla pindala on 4,4 km². Aastal 2011 oli seal 29 548 elanikku. Vallamaja asub aadressil Šeškinės g. 30, vallavanema on Svajūnas Poškus. Šeškinė (poola keeles Szeszkinie) on Vilniuse linnaosa. See piirneb lõunas Saltoniškėsega, edelas Viršuliškėsega, läänes Justiniškėsega, loodes Pašilaičiaiga, idas Šnipiškėse ja Baltupiaiga, põhjas aga Fabijoniškėsega. Šeškinės asub Akropolise nime kandev kaubanduskeskus. Haridust annavad algkool, põhikool, venekeelne keskkool, progümnaasium ja kolm gümnaasiumi. Linnaosas on polikliinik ja raamatukogu (teine raamatukogu suleti aastal 2013). Seal asub aastal 1962 rajatud Saltoniškėse kalmistu. Šeškinė ehk Šeškiniai nimelist paika on mainitud aastail 1390 ja 1545. See kuulus XVI–XIX sajandini Radziwillidele. Aastal 1865 elas külas kaksteist juuti. Aastal 1904 oli sealses külas 55 elanikku, aastal 1931 oli külas aga 169 elanikku. Teise maailmasõja järel moodustati seal kolhoos. Küla liideti Vilniusega aastal 1955. Aastal 1977 asuti sinna rajama korterelamuid. Šeškinė idaossa ulatub parkmetsaga kaetud Šeškinė oos. Seal asub ka Šeškinė nõlvade geomorfoloogiline kaitseala. Linnaosa edelaosa jääb Karoliniškėse maastikukaitsealale. Muinsuskaitse all on sealne kaubandus-teeninduskeskus, Balti keti tähis, Poola sõjaväe Vilniuse garnisoni Šnipiškėse laskemoonalaod ja mitmed Saltoniškėse kalmistu hauad. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 26.06 2021. Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, Kd. XI: Sochaczew – Szlubowska Wola, Warszawa 1890, lk. 909. Гошкевич И.И. Виленская губерния: Полный список населенных мест со статистическими данными о каждом поселении, составленный по официальным сведениям. Вильна, 1905. Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Kd. 1, Warszawa 1938. Vilnijos Vartai Leedu geoportaal "Kultūros vertybių registras". Vaadatud 21. augustil 2021.
Lazdynai vald

Lazdynai vald (leedu keeles Lazdynų seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse läänepoolses osas, kuhu kuuluvad Lazdynai, Lazdynėliai, Miškiniai ja Bukčiai linnaosa. Valla pindala on 10 km². Aastal 2011 oli seal 31 097 elanikku. Vallamaja asub aadressil Erfurto g. 29, vallavanema on alates 2015. aastast Vytautas Kirsnys. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 26.06 2021.
Žvėrynase vald

Žvėrynase vald (leedu keeles Žvėryno seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse keskosas, kuhu kuuluvad Saltoniškėse ja Žvėrynase linnaosa. Valla pindala on 2,7 km². Aastal 2011 oli seal 11 079 elanikku. Vallamaja asub aadressil Sėlių g. 39, vallavanem on Saulė Kazlauskienė. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 26.06 2021.
Vilkpėdė vald

Vilkpėdė vald (leedu keeles Vilkpėdės seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse läänepoolses osas, kuhu kuuluvad Žemieji Paneriai, Riovonysi, Vingise, Jankiškėse ja Vilkpėdė linnaosa. Valla pindala on 10 km². Aastal 2011 oli seal 21 346 elanikku. Vallamaja asub aadressil Savanorių pr. 49, vallavanem on Raimundas Rimašius. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 26.06 2021.
Paneriai vald

Paneriai vald (leedu keeles Panerių seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse edelapoolses osas, kuhu kuuluvad linnaosadest Aukštieji Paneriai, Trakų Vokė, Daniliškės, Vaidotai, Pagiriai, Užukampis, Degeniai, Kazbėjai, Kulokiškės, Naujakiemis, Gariūnai, Metropolis, Jočionys, Mačiuliškės, Gureliai, Vaidegiai, Bališkės, Mūrinė Vokė, Guobos, Dobrovolė ja Liudvinavas. Valla pindala on 85 km². Aastal 2011 oli seal 7740 elanikku. Vallamaja asub aadressil Žalioji a. 3, vallavanem on Božena Macinkevič. Paneriai vald asub maadel, mille Jogaila aastal 1390 Vilniuse kapiitlile annetas. 16. sajandil oli see hõredalt asustatud piirkond kanoonikute ja Vilniuse katedraali prelaatide valduses. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 26.06 2021.
Podbořany

Podbořany (saksa keeles Podersam) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Louny ringkonnas. Podbořany asub Lounyst umbes 32 km lääneedelas ja Ústí nad Labemist ligikaudu 66 km edelas. Podbořanyt on esmamainitud 1369. aastal. Linnaõigused sai Podbořany 1575. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Podbořany Místopisný průvodce po České Republice Kroniky Města Podbořany Městský úřad Podbořany