laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kernavė vald

Kernavė vald (leedu keeles Kernavės seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Širvintose rajooni territooriumil. Valla pindala on 41 km². 2011. aasta seisuga elas seal 449 inimest. Valla keskus on Kernavė alev, kus aastal 2011 oli 272 elanikku. Vallavanema kohusetäitja on Birutė Jankauskienė. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Širvintų rajono savivaldybėa. Vaadatud 26.01.2019. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 20.01.2019.
Jauniūnai

Jauniūnai on küla Leedus Širvintose rajooni territooriumil, Jauniūnai valla halduskeskus. Külas asuvad postkontor ja raamatukogu. Aastal 2011 avati seal gaasikompressorjaam (teine Leedu aladel). Nõukogude perioodil oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks. Aastal 1949 avastati sealt 40 dirhemist (VIII-X sajand) aare. Jauniūnais on sündinud Leedu poliitik Edita Tamošiūnaitė. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 26.01.2019. Į Jauniūnų dujų kompresorių stotį investavo 200 mln. Lt Jauniūnai (Širvintos). Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 759 lk. Eugenijus Ivanauskas. Jauniūnai (Širvintos). Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. VIII (Imhof-Junusas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 597 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Hackamore

Hackamore on hobustel kasutatavate suuliste eriliik. See on üks valjaste osa ja seda kasutatakse hobuse juhtimiseks. Hackamore'i suuliste liigi alla paigutada on tinglik, sest nendel suulistel puudub hobuse suhu paigutatav osa. Tavalised suhu paigutuvad suulised avaldavad ratsmete tõmbamisel survet hobuse igemetele ja keelele, seevastu hackamore-tüüpi suulised avaldavad ratsmete tõmbamisel survet hobuse ninaluule. Hackamore-tüüpi suulised jagunevad üldjoontes kaheks: western-stiilis hackamore ja inglise hackamore. Western-stiilis hackamore'idega rakendub hobuse ninaluule jõud, mis tuleneb ainult käe tekitatud survest. Inglise hackamore'idele rakendub lisaks võimendusega ülekandejõud, mida tekitab liikuv metallosa, ühendades ninarihma kurgualuse rihmaga. Hackamore'i valesti paigutamisel ja liiga tugevasti ratsmete tõmbamisel võib tekkida hobuse ninaluu murdumise oht. Hackamore on lubatud võistlustel kasutada takistussõidus, kestvusratsutamises ja kolmevõistluses (täiskasvanud). Keelatud on kasutada koolisõidus ja rakendispordis. Eesti keeles kasutatakse ka mugandsõna "hakamor". Ratsavarustuse blogi, detsember 2015
Alionys I

Alionys I on küla Leedus Širvintose rajooni territooriumil, Alionysi valla halduskeskus. Vallas asub ka teine samanimeline küla, Alionys II. Külas asuvad postkontor, põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1794 ehitatud katoliku kirik. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 26.01.2019. Alionys. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 704 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Vatra Dornei

Vatra Dornei on linn Rumeenias Suceava maakonnas. Linn asub ajaloolises Bukoviina piirkonnas Dorna jõe suubumiskohas Bistrița jõkke. Linna haldusalasse kuulub kolm küla: Argestru, Roșu ja Todireni. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vatra Dornei elanikest rumeenlasi 98,65%, mustlasi 0,64%, sakslasi 0,23%, ungarlasi 0,22% ja ukrainlasi 0,10%. Dorna jõgi 2021 Romanian census  Vatra Dornei – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
NGC 5195

NGC 5195 (tuntud ka kui Messier 51b või M51b) on kääbusgalaktika, mis mõjutab Veekeerise galaktikat. Mõlemad galaktikad asuvad Maast umbes 25 miljoni valgusaasta kaugusel Jahipenide tähtkujus. "Galaxy NGC 5195". NASA. Vaadatud 26. jaanuar 2019.
Zibalai

Zibalai on alev Leedus Širvintose rajooni territooriumil, Zibalai valla halduskeskus. Alevis asub kohalik raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1861 ehitatud katoliku kirik. Zibalaid on esimest korda mainitud XVII sajandil. Algselt kuulus see Staškūniškise mõisale ja selle omanikud olid Sakalauskased. XVIII sajandil sai sellest Vilniuse piiskoppide valdus. Aastal 1744 rajati sinna esimene kabel, aastal 1861 aga kirik. Algselt oli see Širvintose kihelkonnale alluv abikirik, ent aastal 1920 kujunes Zibalai omaette kihelkonna halduskeskuseks. Leedu vabadussõja ajal toimusid alevi ümbruskonnas pikka aega lahingud Poola-meelsete vägede ja Leedu iseseisvuse toetajate vahel. Aastal 1921 hukkasid poola sandarmid sealse vaimuliku Kazimieras Lajauskase. Sõja lõppedes jäi Zibalai Leedu ja Poola vahelise demarkatsioonijoone lähistele. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 26.01.2019. Alev portaalis vietoves.Lt
Riigi teaduspreemiate komisjon

Riigi teaduspreemiate komisjon on riigi teaduspreemia temaatikaga tegelev komisjon. Ehkki teaduspreemiaid määrab Eesti valitsus, on komisjon nõuandvas rollis.[viide?] Komisjoni kuulub vähemalt 12 teadus- ja arendustegevuse erinevate valdkondade tunnustatud teadlasest. Komisjoni esimees on Eesti Teaduste Akadeemia president. https://www.riigiteataja.ee/akt/104112016013 (vaadatud 25.01.2019) Riigi teaduspreemiate põhimäärus, eRT
Hamme jõgi

Hamme on 48 km pikk jõgi Bremenist kirdes, Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle läte on Osterholz-Scharmbeckist põhjas. See voolab läbi Bremenist kirdes oleva Teufelsmoori soo ja suubub Ritterhudes Wümmesse. Sellest kohast alates nimetatakse jõge Lesumiks. Lesum voolab Bremen-Vegesackis Weserisse. Hamme parempoolsed lisajõed on Butterweidengraben, Beek, Fankstaken, Osterholzer Hafenkanal, Scharmbecker Bach. Hamme vasakpoolsed lisajõed on Schaufleet, Kollbeck, Rummeldeisbeek, Schmoo, Neu Sankt Jürgener Schiffgraben, Umbeck, Wörpedahler Graben, Semkenfahrt, Kirchenfleet, Neugrabenfleet, Deichkampfleet. Hamme valgla on 549 km². Hamme jõel on palju veespordiklubisid, näiteks Wassersportclub Hamme e.V. (Hamme veespordiklubi), Ruder-Verein Osterholz-Scharmbeck von 1901 e.V. (Osterholz-Scharmbecki sõudeklubi aastast 1901) ja Segel Club Hamme e.V. (Hamme purjetamisklubi). Hamme ülemjooksu kutsutakse Giehler Bach. See algab Lange Heide nõmmelt Osterholz-Scharmbeckist kirdes, geestiplatoolt kõrgusega umbes 45 m üle merepinna, mis on ka paljude teiste geestiojade allikas (nagu Drepte, Scharmbecker Bach, Schönebecker Aue ja Wienbeck). "Allikaks" tähistatud punkt on mitme kuivenduskraavi väljalaskeavad platool, mida kasutatakse põllumajanduses. Sellelt geestiharjalt, Saale jäätumise otsamoreenilt voolab Giehler Bach kirdesse ja laskub mõne kilomeetri kaugusel Hülsebergi ja Freißenbütteli külade vahelt umbes 15 m kõrgusele üle merepinna. Ohlenstedti juures ühineb see Ohlenstedter Quellseen järvede ja jõe vetega, laskudes tasahilju, voolab siis Giehlermühlen (Vollersode) juures läbi Samtgemeinde Hambergeni Springmoori sohu (5 m üle merepinna). Siit laskub jõgi tasahilju Teufelsmoori, kus see Viehspeckeni juures lõpuks Hammesse ja Giehler Moori suubub (4 m üle merepinna). Sellega on ühendatud ka Oste-Hamme-Kanal (Kollbeck). Voolates väga aeglaselt, suundub Hamme nüüd läbi samanimelise ruhioru lõunasse. Endiste rabakolooniate Bornreihe ja Hüttenbuschi vahelt jätkab jõgi nüüd Worpswede suunas, kus sellega ühineb 3 vasakpoolset lisajõge, Rummeldeisbeek, Schmoo ja Umbeck. Mõni kilomeeter ülesvoolu suubub paremalt Beek, kuivendades enamuse rabasid Hammest läänes. Beeki suubumiskohas Hammesse on maaliline looduskaitseala Breites Wasser, mis on suurim säilinud järv madalikul. Siit voolab Hamme edelasuunas, mööda Osterholz-Scharmbeckist, Ritterhude suunas. 19. sajandil seda Hamme osa õgvendati ja arvukad meandrid lõigati kokku seitsmes kohas sirgeks, nii et jõe pikkus kahanes 9-lt 4,3 km-ni. 1876. aastal Ritterhudes ehitatud lüüside taga, mis hoiavad Hamme loodetevaba, ühineb Hamme Bremeni linnapiiril loodelise Wümme jõega ja koos moodustavad nad soolaseveelise Lesumi, mis suubub 10 km allavoolu Weserisse. Jõe kogupikkus on 48 km ja see laskub umbes 45 m. Hamme ülemjooks (Giehler Bach) Springmooris Giehler Bachi suue ja Oste-Hamme-Kanal Viehspeckeni juures Hamme lüüsid Ritterhudes Hamme ja Wümme (vasakult) kokkuvool, et moodustada Lesum
Câmpulung Moldovenesc

Câmpulung Moldovenesc (varasemas kirjaviisis Cîmpulung Moldovenesc) on linn Rumeenias Suceava maakonnas. Linn asub ajaloolises Bukoviina piirkonnas, maakonnakeskusest Suceavast ligikaudu 53 km läänes, Moldova jõe kaldal 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Câmpulung Moldovenesci elanikest rumeenlasi 99,08%, sakslasi 0,25%, mustlasi 0,22%, ukrainlasi 0,17% ja ungarlasi 0,09%. Câmpulung Moldovenesci on esmamainitud 1411. aastal. 2021 Romanian census Câmpulung Moldovenesc Info themayor.eu  Câmpulung Moldovenesc – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Olev Annus

Olev Annus (sündinud 26. aprillil 1951 Kohtla-Järvel) on endine Eesti ja Soome kulturist (atleetvõimleja), maailmameister. Aastatel 1970–1972 oli NSV Liidu sõjaväeteenistuses Viljandis NA GRU Spetsnazi 4. üksikus eriotstarbelises brigaadis (s/o 77034). 1972–1977 õppis ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Aastatel 1977–1978 töötas tehases Kommunaar spordimetoodikuna. Hiljem kuni lahkumiseni Eestist insenerina Tallinna Vee-ja Kanalisatsiooni Trustis. 1984. aastal asus elama Soome, 1989. aastal sai temast Soome kodanik. 1967. aastal hakkas tegelema kulturismiga. Aastatel 1973–1995 oli Olev Annus tippkulturist. 1973–1979 – Eesti NSV meister absoluutarvestuses, Aastast 1976 Nõukogude Liidu parim. Mõned aastad enne kolimist Soome lõpetas võistlemise Nõukogude Liidus. 1984 – maailmameistrivõistlused (IFBB), +90 kg, 3. koht 1985 – Euroopa meistrivõistlused, +90 kg, 2. koht (IFBB) Maailma Mängud, 3. koht (IFBB) 1986 Mr.Scandinavia (IFBB) 1986 – Euroopa meister kategoorias +90 kg (IFBB) 1987 maailmameister, amatöörid (NABBA) 1987 –Professional Mister Universum (NABBA), 1. koht 1991 maailmameister, profid (NABBA) 1994 IFBB Masters Olympia 5. koht, ja Jan Tana Classic Pro, 1. koht 2020. aastal ilmus Soomes tema elulooraamat ”Tallinnan terminaattori: Olev Annuksen tarina” (soome keeles, autor Sami Lotila, kirjastus Bazar). Seal räägib Annus muude hulgas ka selle loo, kuidas ta 1980. aastatel kohtus USA-s legendaarse Arnold Schwarzeneggeriga. 2020. aasta seisuga elab Annus Lahti lähistel Järveläs, kus ta on ostnud vana raudteejaama ja selle oma koduks ümber ehitanud. Kaspar Ruus. "Ma tean sind. Sa oled Venemaalt, eks?" ehk kuidas Arnold Schwarzenegger Eesti parima kulturistiga kohtus. Delfi Sport, 28.10.2020. Biograafia ESBL-is
Wümme

Wümme on jõgi Põhja-Saksamaal. See on Lesumi vasakpoolne lisajõgi, viimane suubub Weserisse. Koos 9,9 km pika Lesumiga on Wümme kogupikkus 131,2 km. Jõgi voolab 121 km läbi Alam-Saksi põhjaosa ja Bremeni liidumaa, tähistades selles osas kahe liidumaa vahelist piiri. Jõe läte on Wulfsbergil Lüneburgi nõmmel. Rotenburgist läänes liituvad sellega Rodau ja Wiedau jõgi. See ühineb Hamme jõega Wasserhorsti juures (Blocklandi osa Bremenis), kus kahest jõest moodustub Lesum. Linnad Wümme jõel on Lauenbrück, Scheeßel, Rotenburg, Ottersberg, Fischerhude, Lilienthal ja Bremen.
Čiobiškis

Čiobiškis on küla (endine alev) Leedus Širvintose rajooni territooriumil, Čiobiškise valla halduskeskus. Küla asub Širvintosest 22 kilomeetrit edelas, Nerise ja Musė ühinemispaigas. Külas asuvad postkontor, kultuurimaja, põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealse mõisa hoonetekompleks (sealhulgas tall, teenijatemaja ja peahoone, kus asub lastekodu), aastail 1810–1825 ehitatud katoliku kirik, kaks kabelit, pastoraadihoone, kaks kellatorni, kiriku sepisrauast 1780. aastal sepistatud väravad, 1900. aastal rajatud vesiveski ja 1933. aastal üle Musė rajatud sild. Küla kohal käib üle Nerise jõe praam, ühendades Čiobiškist Padaliai külaga. Tegemist on ainsa käigusoleva jõepraamiga tänapäeva Leedu aladel. Čiobiškis on juba ammu asustatud: Nerise ja Musė ühinemispaigas asub muinasasula, küla lähedal männikus aga muinaskalmete grupp. Esimest korda on küla mainitud 1528. aastal (Tiabiszki), sealne mõis pärineb XV sajandist. XVI sajandil oli Čiobiškis käsitööliste alev, kus kehtis Magdeburgi linnaõigus. Hiljem, kui rajati Vilniusest läbi Širvintose Jonavasse viiv tee ja Neris ei olnud liiklussoonena enam nii oluline, asula tähtsus vähenes. Tsaariajal oli asula venekeelne nimekuju Чабишки. 1920. aastal hõlvasid asula ajutiselt Poola väed. Teise maailmasõja järel tegutsesid küla ümbruskonnas Leedu metsavennad, nende staap asus mõisa häärberis. Hiljem rajati hoonesse lastekodu. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Praam Nerise jõel Čiobiškise sild Čiobiškise koobas Vesiveski Čiobiškise mõis Kirik Üks kirikuaia kabelitest 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 26.01.2019. Vykintas Vaitkevičius. Neris. 2007 metų ekspedicija. Ketvirta knyga. Vilnius: Mintis, 2014. Чабишки. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Kd. 38 (75) : Цензурный комитет — Человек. С.-Петербургъ, 1903., 358 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Hilda

Hilda on skandinaavia päritolu naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Hilda 486 naisel. Hilda oli Eestis populaarsuselt 311. naisenimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Hilda 316 naisel. Hilda oli populaarsuselt 406. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Hilda 2018. aastal üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 68,97, ning Viljandi maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,62. Hilda oli keskmiselt 82 aasta vanune (mediaanvanus oli 85). Hilda Anso Hilda Aver Hilda Koni Hilda Moosberg Hilda Mikkelsaar Hilda Sabbo Hilda Taba https://www.stat.ee/nimed/Hilda
Hunedoara

Hunedoara (ungari keeles Vajdahunyad, saksa keeles Eisenmarkt) on linn Rumeenias Hunedoara maakonnas. Linn asub ajaloolises Transilvaania piirkonnas. Linna haldusalasse kuulub viis küla: Boș (Bós), Groș (Grós), Hășdat (Hosdát, Hochstätten), Peștișu Mare (Alpestes) ja Răcăștia (Rákosd). Ajaloolistes ürikutes mainitakse Hunedoarat esimest korda 1265. aastal. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hunedoara elanikest rumeenlasi 92,13%, ungarlasi 5,19%, mustlasi 1,74% ja teistest rahvustest inimesi 0,85%. Vajdahunyadi kindlus 2021 Romanian census
Elle (eesnimi)

Elle on naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Elle 1499 naisel. Elle on Eestis populaarsuselt 125. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Elle vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 45,94, ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 26,1. Elle on keskmiselt 64 aasta vanune (mediaanvanus on 66). Elle Eha, eesti näitleja ja luuletaja Elle Kull, eesti näitleja Elle Mälberg, eesti rahvatantsujuht Elle Põldoja, eesti arstiteadlane Elle Rajandu, eesti taimeökoloog https://www.stat.ee/nimed/Elle
Carei

Carei (ungari keeles Nagykároly, saksa keeles Grosskarol/Großkarl) on linn Rumeenias Satu Mare maakonnas. Linn asub ajaloolises Marmaatia piirkonnas, Ungari piirist ligikaudu 5 km kaugusel. Linna haldusalasse kuulub Ianculești küla (ungari keeles Szentjánosmajor). 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Carei elanikest ungarlasi 54,8%, rumeenlasi 40,4%, sakslasi 2,4% ja mustlasi 2,3%. 2021 Romanian census
Sandra

Sandra on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda. Sandra küla on pindalalt Eesti suurim küla. Selle pindala on suurem kui Tallinna pindala. Suurem osa külast asub Soomaa rahvuspargi territooriumil. Külast voolab läbi Raudna jõgi, küla keskus asub jõe ääres. Külas suubuvad Raudna jõkke Lemmjõgi, Mulgi oja ja Ördi peakraav, küla piiril suubuvad Raudna jõkke Tõramaa jõgi ja Uia oja. Esimest korda on Sandra küla märgitud 16. sajandil. 1946–1962 tegutses külas ka kool. Sandra külas on kolm majapidamist: Kuusekäära, Kiinoja ja Käära. Ingatsi õpperada Kuuraniidu õpperada Meiekose õpperada Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 22.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Taavi Pae: "Viguriga kaardid: pilla-palla asustussüsteem" Postimees, 6. veebruar 2021 Lemmjõgi Eesti looduse infosüsteemis Eesti suurimas külas on vaid kolm majapidamist Eesti suurimas külas on kolm majapidamist Sakala, 20. november 2007
Kuslapuu-sõrmiktiib

Kuslapuu-sõrmiktiib (Pterotopteryx dodecadactyla) on sõrmiktiiblaste sugukonda kuuluv liik liblikalisi. Liblika rööviku toidutaimeks on harilik kuslapuu. Röövikud elavad kuslapuu okste vartes, süües säsi. Nad nukkuvad kookonis maapinnal ja talvituvad nukuna. Eestis elab ta Saaremaal, Hiiumaal, Ruhnul ja veel mõnes paigas Lääne-Eestis. Kuslapuu-sõrmiktiiva kujutis on Eesti Lepidopteroloogide Seltsi 1998. aastal loodud logol. Kuslapuu-sõrmiktiib valiti Eesti 2019. aasta liblikaks. Aasta liblikat kohtab Lääne-Eestis. Eesti Loodus 1, 2019, lk. 3. Kuslapuu-sõrmiktiib andmebaasis eElurikkus Pilte sellest liigist.
Sõrmiktiiblased

Sõrmiktiiblased (Alucitidae) on sugukond pisiliblikaid. Sõrmiktiiblaste iseloomulikuks tunnuseks on sõrmjad tiivarood. Sugukonda kuulub üle 200 liigi, kellest Palearktises elab veidi üle 30. Eestis elab kolm selle sugukonna liiki. Alucita grammodactyla – tähtpea-sõrmiktiib (Lääne-Saaremaal) Alucita hexadactyla – võrse-sõrmiktiib (Sõrve säärel ja Ruhnus) Pterotopteryx dodecadactyla – kuslapuu-sõrmiktiib (Saaremaal, Hiiumaal, Ruhnus) Aasta liblikat kohtab Lääne-Eestis. Eesti Loodus 1, 2019, lk. 3.
Tähtpea-sõrmiktiib

Tähtpea-sõrmiktiib (Alucita grammodactyla) on sõrmiktiiblaste sugukonda kuuluv liik liblikalisi. Liblika rööviku peamine toidutaim on tui-tähtpea. Eestis elutseb ta Lääne-Saaremaal. Aasta liblikat kohtab Lääne-Eestis. Eesti Loodus 1, 2019, lk. 3. Tähtpea-sõrmiktiib andmebaasis eElurikkus
Gura Humorului

Gura Humorului on linn Rumeenias Suceava maakonnas. Linn asub ajaloolises Bukoviina piirkonnas, Horna jõe suubumiskohas Moldova jõkke, Suceavast ligikaudu 28 km lääneedelas. Gura Humorului sai linnaõigused 1904. aastal. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Gura Humorului elanike arv 12 729, neist rumeenlasi 97,03%, mustlasi 1,79%, sakslasi 0,52%, poolakaid 0,27%, ukrainlasi 0,12% ja venelasi 0,07%. Marly-le-Roi, Prantsusmaa Puck, Poola Sulina, Rumeenia 2021 Romanian census  Gura Humorului – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Milișăuți

Milișăuți on linn Rumeenias Suceava maakonnas. Linn asub ajaloolises Bukoviina piirkonnas. Asulat on ürikutes esmamainitud 1413. aastal, linnaõigused sai 2004. aastal. 2021 Romanian census
Vormiarv

Vormiarvuks nimetatakse koefitsienti, mille abil määratakse peamiselt puu tüve mahtu, toetudes tüve mõõtmetele vastava silindri mahule. Vormiarvu võttis metsanduses kasutusele Johann Christian Paulsen (1795), kes lõi esimese tüvevormi teooria ja konstrueeris esimesed mahutabelid. Vormiarvu üldvalem on: f k = v v k {\displaystyle f_{k}={\frac {v}{v_{k}}}} kus fk on vormiarv, v – tüvemaht, vk – puu läbimõõdule (dk) ja kõrgusele (h) vastava silindri maht, k – indeks, mis näitab läbimõõdu määramise kõrgust juurekaelast. Sõltuvalt sellest, milline puutüve läbimõõt on võetud silindri diameetriks, eristatakse vana vormiarvu, normaalvormiarvu ja absoluutvormiarvu. Kõige enam kasutatakse vana vormiarvu, kus silindri diameetriks on rinnasdiameeter (k = 1,3 m). Vähem kasutatakse normaalvormiarvu, kus silindri läbimõõduks kasutatakse puutüve läbimõõtu suhtelistel kõrgustel k = 0,1×h, või muudel suhtelisel kõrgustel põhinevaid vormiarve. Absoluutvormiarvu, kus silindri diameetriks võetakse juurekaela diameeter (k = 0), kasutatakse vaid mõnedes teaduslikes uurimistöödes. Anthonie van Laar, Alparslan Akça, "Forest Mensuration", Springer, Holland 2007 Mart Vaus, "Metsatakseerimine", Maaülikooli metsandusteaduskond, Tartu 2004.
Nikolai Bogolepov

Nikolai Pavlovitš Bogolepov (vene keeles Николай Павлович Боголепов; 27. november/9. detsember 1846 Serpuhhov – 2. märts/15. märts 1901 Peterburi) oli Venemaa jurist ja poliitik. Ta oli aastatel 1883–1887 ja 1891–1893 Moskva Ülikooli rektor. Aastatel 1898–1901 oli ta Venemaa rahvaharidusminister. Ta tapeti aastal 1901 Sotsialistide-Revolutsionääride Partei liikme Pjotr Karpovitši poolt. Ta sai keskhariduse Moskva 1. Gümnaasiumist, lõpetades selle aastal 1864 kuldmedaliga. Aastal 1868 lõpetas ta Moskva Ülikooli õigusteaduskonna õigusteaduse kandidaadina.
Haida keel

Haida keel on Ameerika Ühendriikides ja Kanadas räägitav keel, mida peetakse isolaatkeeleks. Varem on arvatud, et haida keel kuulub naa-dene keelkonda. Haida keel on peaaegu väljasurnud. Umbes 3000 haidast räägib haida keelt emakeelena 13 inimest, kes kõik on üle 60-aastased. Haida keel jaguneb 2 põhimurdeks: põhjahaidaks (Alaska ja Masseti murre) ja lõunahaidaks (Skidegate'i ja Ninstintsi murre), mida on peetud ka eri keelteks. Põhjahaida murdes esinevad farüngaalid. Haida keel on toonikeel. Eristatakse pikki ja lühikesi vokaale. https://www.ethnologue.com/language/hai http://www.haidalanguage.org/ Alaska haida keele sõnastik
Võhmassaare

Võhmassaare on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda. Külas asub Lubjaahju raba, kuhu on rajatud kaks tehisjärve: Lubjaahju järv ja Väike-Lubjaahju järv. Küla loodepiiril voolab Tipina oja. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 25.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Võrse-sõrmiktiib

Võrse-sõrmiktiib (Alucita hexadactyla) on sõrmiktiiblaste sugukonda kuuluv liik liblikalisi. Liblika rööviku tavaliseks toidutaimeks on lõhnav kuslapuu (Lonicera caprifolium). Talvitub valmikuna. Eestis on teda nähtud elamas Sõrve säärel ja Ruhnus. Aasta liblikat kohtab Lääne-Eestis. Eesti Loodus 1, 2019, lk. 3. Võrse-sõrmiktiib andmebaasis eElurikkus
Faas (tehnoloogia)

Faas on metallplaadi, puitklotsi, ehituskivi, klaasi vms terava serva eemaldamisel tekkinud kitsas kaldpinnariba. Faasipinna tegemise protsessi nimetatakse faasimiseks. Faasimise eesmärk on vähendada detailide teravate servadega vigastamise riski (tavaline on peegliservade faasimine), samuti kasutatakse faasi ergonoomilistel (monteerimise hõlbustamiseks) ja dekoratiivsetel eesmärkidel. Alternatiivne servatöötlus faasimisele on ümardamine. Ümardetailide puhul faasitakse silindri kandid maha treipingil, sirgete detailide puhul kasutatakse faasimiseks freesimist või hööveldamist. Käsitsi töötades võidakse faas tekitada ka noa või viili abil, raiddetailide puhul meisliga. Ümarates õõnsustes võib faasi tekitada avardamisega. Valatud betoondetailidele tekitatakse faaspind kolmnurkliistude abil. Tavaliselt on faas detaili pinna suhtes 45-kraadise nurga all. Ümardetailide sisepindadel on kasutatav ka 60-kraadine nurk. Faasitud otsaga ümarlatt Faas laetalal, selle ots on kujundatud nõgusa rihvana Faasitud kant mööbliesemel Faasitud seinapiilar nurgalehetaolise motiiviga, Eymoutiers' St-Étienne'i kirik, Haute-Vienne Muhu kiriku portaali teravkaare faasitud siseserva kaunistavad ristiga raidmotiivid faasi otstes Fassett Rihv Kunstileksikon. tallinn, 2001
Făgăraș

Făgăraș on linn Rumeenias Brașovi maakonnas. Linn asub Olti jõe ääres ajaloolises Transilvaania piirkonnas. Kirjalikes ürikutes mainitakse Făgărași esimest korda 1291. aastal. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Făgărași elanike arv 30 714, neist rumeenlasi oli 84,17%, mustlasi 3,48%, ungarlasi 3,43% ja teistest rahvustest inimesi 0,71%. Rahvus oli teadmata 8,19%-l elanikest. 2021 Romanian census Fagaras Info Transylvania. Vaadatud 10. detsembril 2023  Făgăraș – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Charles Messier

Charles Messier (26. juuni 1730 – 12. aprill 1817) oli Prantsuse astronoom. Messier avaldas 1774. aastal 110 udukogust ja täheparvest koosneva astronoomilise kataloogi, mis said tuntuks kui Messier' objektid. Kataloogi eesmärk oli aidata astronoomidel ja komeedijahtijatel eristada taevas olevaid objekte. "Charles Messier Biography". Space.com. Vaadatud 26. jaanuar 2019.
Teivaslohisti

Teivaslohisti oli eesti talupoegadel künniriistade vedamise vahend. Võru murdes nimetati seda vahendit kõnerus, Saaremaal vedemed. Teivaslohistiks olid üks või kaks lühikest teivast, millele oli tõstetud hark- või vannasader. Lohistit vedas tavalisel viisil adra ette rakendatud hobune. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 212 Eesti rahvakultuuri leksikon (2. trükk). 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 144.