laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vojtech Tuka

Vojtech Lazár Tuka (4. juuli 1880 Štiavnické Bane – 20. august 1946 Bratislava) oli Slovakkia poliitik ja jurist. Vojtech Tuka oli pärit õpetaja Anton Tuka perekonnast. Ta õppis õigusteadust Budapesti, Berliini ja Pariisi ülikoolides. 1903. aastal sai ta rahvusvahelise õiguse õppejõuks Budapestis. 1907–1914 oli ta õppejõud Pécsis. 1914–1919 oli Tuka õigusfilosoofia ja rahvusvahelise õiguse professor Bratislavas. Pärast Tšehhoslovakkia moodustamist 1918. aasta lõpus astus ta Slovaki Rahvaparteisse. Tuka oli ka aastatel 1925–1929 Tšehhoslovakkia parlamendi liige. 1923. aastal asutas ta sõjaväestatud organisatsiooni Rodobrana (keelustati 1931). 1. jaanuaril 1929 avaldas Vojtech Tuka artikli "Vacuum iuris" ("Juriidiline vaakum"), milles ta väitis, et 30. oktoobril 1918 vastu võetud Martini deklaratsioonil oli salajane lisa. Vastavalt sellele lisale olevat Slovakkia ühinenud Tšehhoslovakkiaga 10 aastaks. 30. oktoobril 1928 olevat salajane lisa oma kehtivuse kaotanud ning Tšehhoslovakkia keskvalitsusel ei ole enam õigust Slovakkiat valitseda. Tšehhoslovakkia võimud süüdistasid Tukat seepeale spionaažis ja riigireetmises ning mõistsid ta 15 aastaks vangi. Vanglast vabanes ta amnestiaga 1937. aastal. Andrej Hlinka surma järel 1938. aasta augustis sai Vojtech Tuka Slovaki Rahvapartei peasekretäriks. Kui Slovakkia iseseisvus 1939. aasta märtsis, siis sai Tukast Slovakkia asepeaminister. 26. oktoobril 1939 määras president Jozef Tiso Tuka Slovaki Vabariigi peaministriks ja välisministriks. Tuka ajas peaministrina radikaalset ja saksameelset poliitikat ning oli vastuolus kleriakaal-konservatiivse presidendi Jozef Tisoga. Tuka mängis olulist rolli Slovakkia juutide deporteerimisel Saksa koonduslaagritesse. 1943. aastal halves Tuka tervis tõsiselt ning 1944. aasta alguses hakkas ta mõtlema ametist tagasiastumisele. 5. septembril 1944 astus ta peaministri ja välisministri ametist tagasi. Sõja lõpul põgenes ratastoolis Tuka koos hooldajate, isikliku arsti ja naise Božena Tukovága Austriasse. Ta langes liitlasvägede kätte vangi ning anti välja Tšehhoslovakkia võimudele. 14. augustil 1946 mõisteti ta surma ning hukati 20. augustil 1946 poomise teel. http://www.teraz.sk/kultura/pred-135-rokmi-sa-narodil-kontroverzny-p/143984-clanok.html http://www.axishistory.com/various/137-germany-military-other/foreign-volunteers/9429-hlinka-guard "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. mai 2014. Vaadatud 3. mail 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.slovensko39-45.estranky.sk/clanky/---prof-judr-vojtech-tuka/zivotopis-vojtecha-tuku.html http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/judaica/ejud_0002_0020_0_20096.html http://www.rulers.org/ruls2.html#slovakia http://ww2db.com/person_bio.php?person_id=784
Frida (jääkaru)

Frida (ka Friida; sündinud detsembris 2002 Tallinna Loomaaias) on emane jääkaru, kes elab Tallinna Loomaaias. Frida vanemad on jääkaru Franz ja jääkaru Vaida. Tallinna Loomaaia jääkarude perenaine Anne Saluneem kirjeldas Fridat järgmiselt: "Ta on meil siin omal kohapeal kasvanud, meie oma silma all, et me võime nii-öelda oma lapseks ka pidada, kasulapseks. Ta on nagu tulesäde, teda jätkub igale poole ja ta siin lollitab, teeb vigureid, ja niisugune mõnus tüdruk". Tema paariliseks loomaaias oli isane jääkaru Nord, kes eutaneeriti 2019. aastal. Fridal ja Nordil sündis 24. novembril 2013 kell 22.18 emane karupoeg Nora. Nora, nagu teisedki elusalt sündinud jääkarupojad on sündides pimedad, kurdid, kaaluvad vaid 300–500 grammi ja on "äärmiselt abitud". Novembris 2016 sündis neil isane karupoeg Aron, kes viidi novembris 2020 Prantsusmaale La Flèche'i loomaaeda. Pärast Nordi surma sai Frida uueks paariliseks Rasputin (hüüdnimega Raspi), kes on sündinud 19. novembril 2007 Moskva loomaaias ja jõudis Tallinna loomaaeda Inglismaa Yorkshire Wildlife'i loomapargist EAZA jääkarude paljundusprogrammi raames. Friida ja Rasputin kohtusid esimest korda 25. veebruaril 2021. Aleksei Turovski, "Minu loomad. Aleksei Turovskiga loomaaias.", JÄÄKARUEMA Vaida, AS Ajakirjade Kirjastus, lk 89, ISBN 978 9949 443 24 6 Gunnar Press: "Franz oli väärikas loom, persoon" Õhtuleht, Postimees, 10. september 2007 Riina Koit, toimetas Heikki Aasaru, Tallinna loomaaias oli jääkarupäev, 16.03.2013, veebiversioon (vaadatud 03.05.2014) Toimetas Kaspar Käänik, Tallinna loomaaias toimub jääkaru päev Õhtuleht, 14. märts 2013, veebiversioon (03.05.2014) Tallinna loomaaia jääkarupoeg sai lõpuks nime Delfi Lea Eisen, Tallinna loomaaia jääkaru Friidal sündis poeg Tallinna TV, 2013-12-27, veebiversioon (03.05.2014) Palju õnne! Tallinna loomaaia jääkaru Friidal sündis poeg! Delfi, 26. detsember 2013, veebiversioon (vaadatud 03.05.2014) Toomas Jüriado, Katre Palo (29. detsember 2017). "Uudistaja 29.12.2017". MTÜ Loodusajakiri. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2017. https://menu.err.ee/1161589/galerii-tallinna-loomaaeda-saabus-uus-asukas-jaakaru-rasputin https://www.youtube.com/watch?v=CVqphdFQ4Iw Aleksei Turovski, "Minu loomad. Aleksei Turovskiga loomaaias.", Jääkaruema Vaida, AS Ajakirjade Kirjastus, lk 89–91, ISBN 978 9949 443 24 6 Riina Koit, Tallinna loomaaias oli jääkarupäev, 16. märts 2013 YouTube'i video: Frida Noraga "nurgavoodis" (filmitud infrapunakaameraga) Kristin Aasma, Jääkarud Friida ja Aron pääsesid uue kodu õuele, 2. oktoober 2017
Catania provints

Catania provints oli provints Itaalias Sitsiilia maakonnas. Provintsi keskus oli Catania linn. 2015. aastast on provintsi asemel città metropolitana di Catania. Catania provints jagunes 58 omavalitsusüksuseks (comune). Aci Bonaccorsi Aci Castello Aci Catena Aci Sant'Antonio Acireale Adrano Belpasso Biancavilla Bronte Calatabiano Caltagirone Camporotondo Etneo Castel di Iudica Castiglione di Sicilia Catania Fiumefreddo di Sicilia Giarre Grammichele Gravina di Catania Licodia Eubea Linguaglossa Maletto Maniace Mascali Mascalucia Mazzarrone Militello in Val di Catania Milo Mineo Mirabella Imbaccari Misterbianco Motta Sant'Anastasia Nicolosi Palagonia Paternò Pedara Piedimonte Etneo Raddusa Ragalna Ramacca Randazzo Riposto San Cono San Giovanni la Punta San Gregorio di Catania San Michele di Ganzaria San Pietro Clarenza Sant'Agata li Battiati Sant'Alfio Santa Maria di Licodia Santa Venerina Scordia Trecastagni Tremestieri Etneo Valverde Viagrande Vizzini Zafferana Etnea
Õppeülesande täitja

Õppeülesande täitja (harvemini kirjutatud õppeülesandetäitja) on kõrgkoolis tegutsev koosseisuväline töötaja. Inglise keeles eristatakse teaduskraadita (adjunct instructor) ja teaduskraadiga (adjunct lecturer) õppeülesande täitjat. Autorite kollektiiv, 2014. Hariduse ja kasvatuse sõnaraamat. Eesti Keele Sihtasutus. Lk 487
Lorenz-Heinrich Petersen

Lorenz-Heinrich Petersen (1805 Flensburg, Taani – 1895) oli Taani päritolu Eestimaa kunstnik. Lorenz-Heinrich Petersen saabus Kopenhaagenist Tallinna 1835. aastal. Ta tegutses esialgu portreemaalijana ning joonistus- ja maaliõpetajana. 1846. aastal avas ta Tallinnas oma kunstikaupluse. Petersen andis välja alates 1846. aastast Tallinna vaateid kujutavaid litograafiaid, osaliselt käsitsi koloreeritud, osaliselt värvilise toonkattega paberil. Peamiselt on need panoraamsed, küllalki detailsed vaated Tallinnale Tallinna sadamast ja mere poolt vaadatuna. 1860. ja 1870. aastatel ilmus mitu albumit ("Ansichten von Reval") tema litografeeritud Tallinna vaadetega. „Roheline aas Kadriorus“ "Die See und Wannen-Bade-Anstalt nebst Umgebung zu Catharinenthal bei Reval" "Vaade Tallinnalt Lasnamäele" (1850–60. aastad)
Firenze provints

Firenze provints oli provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskus oli Firenze linn. 2015. aastal moodustati provintsi asemele città metropolitana di Firenze. Firenze provints jagunes 42 omavalitsusüksuseks (comuni): Bagno a Ripoli Barberino Val d'Elsa Barberino di Mugello Borgo San Lorenzo Calenzano Campi Bisenzio Capraia e Limite Castelfiorentino Cerreto Guidi Certaldo Dicomano Empoli Fiesole Figline e Incisa Valdarno Firenze Firenzuola Fucecchio Gambassi Terme Greve in Chianti Impruneta Lastra a Signa Londa Marradi Montaione Montelupo Fiorentino Montespertoli Palazzuolo sul Senio Pelago Pontassieve Reggello Rignano sull'Arno Rufina San Casciano in Val di Pesa San Godenzo Scandicci Scarperia e San Piero Sesto Fiorentino Signa Tavarnelle Val di Pesa Vaglia Vicchio Vinci Firenze provintsi suurima elanike arvuga omavalitsusüksused olid järgmised: Enam kui 15 000 inimest elab järgmistes omavalitsusüksustes: Istati andmed - Elanike arv seisuga 31. XII 2012.
BMW 2. seeria Active Tourer

BMW 2. seeria Active Tourer (mudelikoodiga F45) on BMW väike 5-ukseline ja 5-kohaline mahtuniversaal, mida toodetakse alates 2014. aastast. Vaatamata sellele, et Active Tourerit turundatakse 2. seeria mudelina, puudub tal igasugune seos 2. seeria kupee mudelitega ning tegu on BMW toodetava esiveolise Miniga samale platvormile ehitatud autoga. Tegu on kõige esimese BMW märgi all toodetud esiveolise autoga, samuti esimese mahtuniversaaliga. Pagasiruumi maht on suurem kui 3. seeria Touringul ja Volkswagen Golf Sportsvanil, kuid väiksem kui Mercedes-Benz B-klassil. Active Tourer hakkas konkureerima Mercedes-Benzi B-klassi ja Volkswagen Golf Sportsvaniga. Aasta hiljem (2015) saabus müügile ka pikem, 7 istekohaga 2. seeria Gran Tourer mudelitähisega F46. BMW 2. seeria Active Tourer BMW 2. seeria Active Tourer BMW 2. seeria Gran Tourer BMW 2. seeria Gran Tourer
Sõltuvus

Sõnal "sõltuvus" on mitu tähendust: Sõltuvus ehk reaalne sõltuvus ehk ontoloogiline sõltuvus on metafüüsikas suhe, milles üks entiteet määrab teise olemasolu või omadused. Sõltuvus on olukord, milles mingit laadi elamused etendavad inimese elus ebanormaalselt olulist osa. Sõltuvus on sõltuvusaine ülemäärase tarvitamisega seotud psüühiliste (psüühiline sõltuvus) ja kehaliste nähtude (füüsiline sõltuvus) kompleks. Sõltuvus on süntaksis teatud suhtetüüp. Stohhastiline sõltuvus on juhuslike suuruste vaheline seos. Emotsionaalne sõltuvus on ülemäärane kiindumus. Sotsiaalne sõltuvus on võimetus end iseseisvalt ülal pidada või iseseisvalt igapäevaeluga toime tulla. Funktsionaalne sõltuvus on olukord, kus ühe muutuja väärtus määrab teise muutuja väärtuse. sõltumatus vastastikune sõltuvus sõltuv muutuja lineaarne sõltuvus tingitus
Turvakodu

Turvakodu on ajutise hooldusega tegelev asutus, mis võtab nt vastu hüljatud või kodust põgenenud koolikohustuslikke lapsi ja perevägivalla ohvreid. hooldekodu tugikodu varjupaik Autorite kollektiiv, 2014. Hariduse ja kasvatuse sõnaraamat. Eesti Keele Sihtasutus. Lk 435 Lundy Bancroft, Jay G. Silverman, "Vägivallatseja lapsevanemana", Tartu Naiste Varjupaik, 2007, ISBN 9789949153886 Lundy Bancroft, "Miks ta seda teeb?", tõlkinud: Reet Hiiemäe, MTÜ Naiste Tugi- ja Teabekeskus, 2013, ISBN 9949137020
Siena provints

Siena provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskuseks on Siena linn. Siena provints jaguneb 36 omavalitsusüksuseks (comune). Siena provintsi koduleht itaalia keeles
Heki tee (Peetri)

Heki tee on tänav Rae vallas Peetri alevikus. See jääb nn Peetri vanasse-külla, Tallinna-Tartu maanteest lääne ehk Ülemiste järve poole. Heki tee algab Peetri Lasteaia tagant Mõigu teelt, suundub lõunasse ning lõpeb risti Peetri teega. Tänav on käänuline ja umbes 260 meetrit pikk.
Väike-Vägeva tee

Väike-Vägeva tee on tänav Rae vallas Peetri alevikus. Tänav algab risti Lepiku teega ning lõppeb Vägeva teel. Tervel tänaval on paarismajad. Tänav on 0,29 km pikk. Rae valla avalikud teed 2014 Teeregistri väljavõte (vaadatud 8. juulil 2015)
Livorno provints

Livorno provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskuseks on Livorno linn. Provintsi kuuluvad Toscana saared, sh Gorgona, Capraia, Elba, Pianosa ja Montecristo saar. Livorno provints jaguneb 20 omavalitsusüksuseks (comune). Bibbona Campiglia Marittima Campo nell'Elba Capoliveri Capraia Isola Castagneto Carducci Cecina Collesalvetti Livorno Marciana Marciana Marina Piombino Porto Azzurro Portoferraio Rio Marina Rio nell'Elba Rosignano Marittimo San Vincenzo Sassetta Suvereto Castiglioncello Livorno provintsi koduleht (itaalia keeles)
Sell

Sell (saksa keeles Geselle) on kutsealase ettevalmistuse saanud käsitööline, kes töötab meistri teenistuses, õpipoisi ja meistri vaheaste. Selliks saamiseks tuli õpipoisil teha sellitöö ehk -eksam. Sell võib ka tähendada kaupmehe või apteekri abilist. Rändavaid selle nimetati vandersellideks (saksa keeles Wandergeselle). "Käsitöölise kasvatamine" Kasvatus keskajal. Tallinna Ülikool
Alcohol Use Disorders Identification Test

"Alcohol Use Disorders Identification Test" ehk AUDIT-test (lühend AUDIT) on Maailma Tervishoiuorganisatsiooni loodud 10 küsimusest koosnev küsimustik. AUDIT-testi tehakse tervishoiuasutuses ja selle eesmärgiks on inimeste alkoholi liigkasutuse kindlakstegemine. AUDIT-testi küsimused 1–3 puudutavad alkoholi tarvitamist, näiteks 2. küsimus kõlab: "Mitu annust te tavaliselt korraga joote?" Märkus. Üks alkoholiannus on: pudel (33 cl) keskmise kangusega õlut või siidrit või klaas (12 cl) lahjat veini või väike klaas (8 cl) kanget veini või restoraniannus (4 cl) kanget alkoholi. Küsimused 4–6 puudutavad alkoholisõltuvust ehk alkoholismi ja küsimused 7–10 alkoholi väärtarvitamisega seotut. Punktisumma meestel 8 ja naistel 7 või rohkem viitab tõenäoliselt ohtlikule alkoholikasutusele või kahjulikule alkoholikasutusele. Tulemus üle 20 kinnitab alkoholisõltuvust. Kui 10 küsimuse läbivõtmiseks pole piisavalt aega, siis võidakse esitada üksnes 3 esimest küsimust. Seda komplekti nimetatakse koondnimetusega AUDIT-C. AUDIT-testi puuduseks on asjaolu, et inimesed võivad tahta valetada oma alkohoolsete jookide tarbimise sageduse, koguste ja tagajärgede kohta. "Alkoholisõltuvus", tõlkija Meri-Liis Laherand, keeletoimetaja Piibe Kohava, AS Medicina, lk 36-37, 2012, ISBN 978 9949 9194 4 4 Thomas F. Babor, John C. Higgins-Biddle, John B. Saunders, Maristela G. Monteiro, The Alcohol Use Disorders Identification Test, 2. väljaanne, veebiversioon (vaadatud 3.05.2014) (inglise keeles) AUDIT-i veebiküsimustik, veebiversioon (vaadatud 3.05.2014) (inglise keeles) "Alkoholisõltuvus", tõlkija Meri-Liis Laherand, keeletoimetaja Piibe Kohava, AS Medicina, lk 36–37, 2012, ISBN 978 9949 9194 4 4 AUDIT, veebiversioon (vaadatud 3.05.2014) (soome keeles) The Alcohol Use Disorders Identification Test AUDIT-C, veebiversioon (vaadatud 3.05.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Alcohol Use Disorders Identification Test ja soomekeelset artiklit fi:AUDIT seisuga 03.05.2014.
Odessa kokkupõrked

Odessa kokkupõrked olid 2014. aasta 2. mail Ukrainas Odessas peamiselt Sobornaja väljakul ja Kulikovo väljakul asetleidnud inimohvritega lõppenud rahutused, mis olid üks osa 2014. aasta Ukraina revolutsiooni järel Ukrainas eskaleerunud rahutustest. Odessa kokkupõrgete peamisteks põhjustajateks olid vastuseis Donetski vastuhakule ning Euromaidani pooldajate ja vastaste vastasseis. Kokkupõrked ukrainameelsete ja venemeelsete rühmade vahel toimusid Odessa kesklinna tänavatel ja väljakutel. Kokkupõrgete käigus süüdatud Odessa ametiühingute hoone põlengus hukkus 31 inimest, hukkunute koguarv oli 48 inimest, vigastada sai vähemalt 174 inimest, neist 25 kriitiliselt, 13 inimest jäi kadunuks. Kiievi võimude väitel oli suurem osa seni tuvastatud hukkunutest pärit Transnistriast. 2014. aasta 3. mail kuulutati Odessas välja kolmepäevane lein. Ukraina president kuulutas Odessas ja Donetski oblastis valitsuse vasturünnakus hukkunute mälestuseks välja kahepäevase üleriikliku leina. Vene-Ukraina sõda "Dozens killed in Odessa fire as violence spreads to country's south". The Daily Telegraph. 2. mai 2014. Vaadatud 9. mai 2014. As Ukrainians vote, legacy of Odessa fire that killed 48 has port city on edge Death toll reaches 46 people, 125 injured in Odesa clashes, fire Clashes at Ukraine's Odessa kill at least 43 Police say 42 killed in Odessa in worst violence of Ukraine crisis U.N. Finds Rising Human Rights Violations in Ukraine Ukraine clashes: dozens dead after Odessa building fire http://tsn.ua/ukrayina/krivavi-sutichki-v-odesi-zabrali-zhittya-43-osib-25-perebuvayut-u-tyazhkomu-stani-347951.html "Ukraine Chaos Spreads to Odessa as 38 Killed in Fire Related to Unrest". Voice of America. 2. mai 2014. Vaadatud 9. mai 2014. "Официально: на Куликовом поле погиб 31 человек, на Греческой — четверо (осторожно, фото)". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. oktoober 2014. Vaadatud 9. mail 2014. http://www.pravda.com.ua/news/2014/05/2/7024213/ "Dozens killed in Ukraine fighting and fire; OSCE monitors freed". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. mai 2014. Vaadatud 3. mail 2014. "Odessa slaughter: How vicious mob burnt anti-govt activists alive". Russia Today. 3. mai 2014. Vaadatud 3. mai 2014. "В Одессе объявлен трехдневный траур". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. mai 2014. Vaadatud 3. mail 2014. More than 40 killed in fire, clashes in Ukraine's Odessa Reuters Vaadatud 2014-05-03 Dozens killed in Ukraine fighting and fire; OSCE monitors freed Reuters Vaadatud 2014-05-03 Unrest spreads to Odessa Slideshow, 23 fotot, Reuters Video ametiühingu hoone põlengust Reuters Odessa violence video: Brutal clashes erupt in Ukraine's south... YouTube Ametiühingute hoone tulekahju, video YouTube Dramatic video: Odessa Trade Unions building on fire with do..., , video YouTube
Pisa provints

Pisa provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskuseks on Pisa linn. Pisa provints jaguneb 39 omavalitsusüksuseks (comune). Bientina Buti Calci Calcinaia Capannoli Casale Marittimo Casciana Terme Cascina Castelfranco di Sotto Castellina Marittima Castelnuovo di Val di Cecina Chianni Crespina Fauglia Guardistallo Lajatico Lari Lorenzana Montecatini Val di Cecina Montescudaio Monteverdi Marittimo Montopoli in Val d'Arno Orciano Pisano Palaia Peccioli Pisa Pomarance Ponsacco Pontedera Riparbella San Giuliano Terme San Miniato Santa Croce sull'Arno Santa Luce Santa Maria a Monte Terricciola Vecchiano Vicopisano Volterra Suurima elanike arvuga asulad on järgmised. "Popolazione residente al 1º gennaio 2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuli 2019. Vaadatud 3. novembril 2019. Pisa provintsi koduleht (itaalia keeles)
Virgi Jalakas

Virgi Jalakas (10. jaanuar 1929 – 20. mai 2017) oli eesti õpetaja. Ta töötas eesti keele ja kirjanduse õpetajana Tallinna 20. Keskkoolis ja lektorina Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Töötas õpetajana ka C. R. Jakobsoni nimelises Viljandi 1. Keskkoolis. 1975 Eesti NSV teeneline õpetaja
Viktor Agudin

Viktor Agudin (29. september 1928 Petseri – 28. detsember 2012 Tallinn) oli Eesti tõstetreener ja sporditeadlane. Ta lõpetas 1948. aastal Tallinna 32. Keskkooli ja 1953. aastal Leningradi Lesgafti-nimelise Kehakultuuri Instituudi. 1972. aastal kaitses ta pedagoogikakandidaadi väitekirja. Viktor Agudin suri 28. detsembril 2012 Tallinnas ja ta põrm maeti 23. mail 2013 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule. Viktor Agudini tütar on eesti arst Jelena Agudina. 1973 Eesti NSV teeneline treener https://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=viktor&filter_maetud_perenimi=agudin&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu= Biograafia ESBL-is
Emmanuel Kirss

Emmanuel Kirss (kodanikunimega Eduard Kirss; 21. juuli 1923 Kanissaare küla Tornimäe lähistel, Uuemõisa vald – 20. märts 2017 Tallinn) oli eesti õigeusu vaimulik ja ülempreester Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikus. 4. detsember 1948 pühitseti piiskop Issidori poolt diakoniks Pühtitsa/Kuremäe nunnakloostri Tallinna abikloostri kirikus 5. detsember 1948 pühitseti piiskop Issidori poolt preestriks Tallinna Püha Neeva-Aleksandri katedraalis 1948–1957 preester Mustjala Prohvet Eeliase koguduses 1948–1957 preester Piila Peaingel Miikaeli koguduses 1949–1950 preester Mõnnuste Jumala ilmumise koguduses 1957–1991 preester/ülempreester Uduvere Apostel Jakobuse koguduses 1957–1986 preester/ülempreester Velise Ristija Johannese koguduses 1958–1986 preester/ülempreester Kergu Püha Suurkannataja Sinaiida koguduses 1963–1970 preester/ülempreester Märjamaa Jumalaema kaitsmise koguduses alates 1964 ülempreester 1975–1991 ülempreester Haapsalu Maria-Magdaleena koguduses 1983–2008 ülempreester Tallinna Issandamuutmise koguduses 1984–1995 ülempreester Emmaste Jumalaema sündimise koguduses 1991 Pärnumaa praost 1991–1993 Eesti piiskopkonna valitsuse liige 1993–1995 ülempreester Lelle Püha Kolmainu koguduses Ülempreester Emmanuel Kirss taotles 1993. aastal EAÕKi pagulaskiriku volitusel EAÕKi viimist Konstantinoopoli patriarhi õigusalluvusse. Tallinna piiskop Kornelius pani ta 1993 kirikukeelu alla, kuna just tema registreeris 11. augustil 1993 EAÕKi Eesti Vabariigi Siseministeeriumi Usuasjade Talituses. suuroikonomose tiitel patriarh Bartholomeos I poolt (1999) Püha Piiskop Platoni ordeni III järk (2003) Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk (2005) Halinga valla aukodanik (2006) Emmanuel Kirss. Kaugused kaovad. Keila: Jarvi, 1995 (luuletused) http://emmanuelkirss.ee Emmanuel Kirsi pärandile pühendatud lehekülg helis, kirjas ja pildis Emmanuel Kirss Eesti õigeusu vaimulike andmebaasis ERR, 14. juuli 2002 Haud Uduvere kalmistul
Gustav Meyrink

Gustav Meyrink (kodanikunimi Gustav Meyer; 19. jaanuar 1868 Viin – 4. detsember 1932 Starnberg) oli Austria kirjanik. Gustav Meyrink sündis Viinis Württembergi ministri Karl von Varnbüleri ja näitleja Maria Wilhelmine Adelheid Meyeri abieluvälise lapsena. Kuni 13. eluaastani elas Meyrink põhiliselt Münchenis, siis lühemat aega Hamburgis. 1883. aastal kolis koos emaga Prahasse, kus elas järgmised 20 eluaastat. 1889. aastal asutas ta koos sugulase Christian Morgensterniga oma panga Meyer & Morgenstern. 1902. aastal süüdistati teda pettuses ning Meyrink pidas paremaks äritegevus lõpetada. 1892. aastal plaanitses hingelises kriisis Meyrink enesetappu. Ta istus, revolver käes, oma toas kirjutuslaua taga ning kavatses ennast maha lasta. Korraga kuulis ta krabinat ning keegi lükkas ukse alt tuppa brošüüri "Über das Leben nach dem Tode" ('elust pärast surma'). Meyrink oli juhtunust väga üllatunud ning hakkas huvi tundma okultsete ja müstiliste nähtuste vastu. Temast sai koguni Praha teosoofilise looži Zum Blauen Stern juht. Meyrinki loometee algas 1903. aastal ajakirja Simplicissimus kaastöölisena. Samal aastal ilmus ta esikraamat "Der heiße Soldat und andere Geschichten" ('kuum sõdur ja teisi jutte'). 1904. aastal kolis Meyrink Viini. 1905. aastal Meyrink abiellus, paaril oli kaks last. Et peret ülal pidada, pidi ta tegema ka tõlketöid. 1907. aasta jaanuarist elas Meyrink Münchenis. 1911. aastal kolis Meyrink koos perekonnaga Müncheni lähedale Starnbergi. Väga suurt tähelepanu äratas Meyrink oma esoteeriliste romaanidega, mis käsitlesid müstiliste ja okultsete teemadega. 1915. aastal ilmus tal romaan "Der Golem", mis osutus väga populaarseks. Edukaks kujunesid ka Meyrinki järgmised romaanid "Das grüne Gesicht" ("Roheline nägu") ja "Walpurgisnacht" ("Volbriöö"), mõlemad ilmusid 1917. 1921. aastal ilmus romaan "Der weiße Dominikaner" ("Valge Dominiiklane") ja 1927. aastal "Der Engel vom westlichen Fenster" ('Läänepoolse akna ingel'). Meyrinki elu viimane periood kujunes traagiliseks. Tema poeg Fortunat sai 1932. aasta talvel suusatades nii rängalt viga, et jäi halvatuks. 12. juulil 1932 sooritas ta 24-aastaselt enesetapu. "Doktor Cinderella kasvud". Tallinn, 1923 "Golem". Tõlkinud Juhan Lõhmus, Tartu, 1930, 2. trükk Tallinn, 1994 "Mees pudeli pääl". Tallinn, 1923 "Milleks on õigupoolest hea valge koerasitt : lugusid "Saksa pürjeli imesarvest". Tõlkinud Mati Sirkel, Tallinn, 2010 "Naisori Rhodosest". Tallinn, 1922 "Poisu". Tallinn, 1921 "Präparaat". Tartu, 1916 "Roheline nägu : okultistlik romaan". Tõlkinud Uno Liivaku, Tallinn, 2003 "Valge Dominiiklane : nähtamatu mehe päevikust". Tõlkinud Uno Liivaku, Tallinn, 2003 "Volbriöö : fantastiline romaan". Tõlkinud Aadu Hurt, Tallinn, 1996 Gustav Meyrink digital-guide.cz. VIVO: The Life of Gustav Meyrink Literalab. Meyrink, Gustav Deutsche Biographie.