laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sõjaprintsess Xena

"Sõjaprintsess Xena" (originaalpealkiri "Xena: Warrior Princess") on aastatel 1995–2001 toodetud USA draamasari, mille looja on Robert Tapert. Lucy Lawless – Xena Renee O'connor – Gabrielle. Ted Raimi Kevin Tod Smith – Ares Bruce Campbell – Autolycus Hudson Leick – Callisto Alexandra Tydings – Aphrodite Karl Urban – Caesar "Xena" Sõjaprintsess Xena andmekogus IMDb (inglise)
Tubala vai

Tubala vai asub Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kärdla–Käina maantee 5. kilomeetri alguses Tubala küla põhjaosas maanteest paarkümmend meetrit läänes Tubala rändrahnu ligiduses. Tubala vaia tähenduse kohta on käibel romantiline seletus. Nimelt hoiab Tubala vai Hiiumaad merepõhjas kinni ega lase saarel triivima minna. Vaia asukohta Tubala külas on rahvapärimuses nimetatud põhjuseks, miks Pühalepa valla rahvast on hiidlaste seltside jaotuses nimetatud ehthiidlasteks või ka pärishiidlasteks. Ühtlasi on Tubala vaial "Hiiumaa kultuuri toestav" tähendus (tsitaat pärineb vaiale kinnitatud sildilt). Hiiumaa kultuuri rahalise toetamise jaoks on Kõpu Majaka kultuurifondile avatud Hansapangas arvelduskonto, kuhu saab üle kanda rahalisi toetusi. Suuremate annetuste tegijate jäädvustamiseks lüüakse iga aasta 28. juulil vaia sepanael, millele on graveeritud annetaja nimi. Tubala vai "taastati" Kõpu Majaka kultuurifondi eestvõtmisel 28. juulil 2003. Tubala küla nimetati Hiiumaad merepõhjas kinni hoidva vaia asukohaks ka enne vaia füüsilise tähise paigutamist maastikule. Rahvusvaheliseks objektiks sai Tubala vai 28. juulil 2005, mil nimelise sepanaela sai vaia sisse lüüa soomlane Harri Rinne. Taga paremal paistab Tubala rändrahn Nimelised sepanaelad Selgitava tekstiga silt vaial Kadri Pulk. "President Tubalas naela löömas". Hiiumaa koduleht. Vaadatud 11.07.2008. Hugo Puss. Hiidlaste seltsid. Etüüd Hiiumaa siseetnonüümika alalt. Keel ja Kirjandus 1973, nr 11, lk 678–679. "Esmaspäeval taastatakse Tubala vai". Hiiumaa.ee. 27.07.2003. Vaadatud 14.02.2010. "Hiiu leht 02.08.2005". Hiiu leht. 02.08.2005. Originaali arhiivikoopia seisuga 23.06.2007. Vaadatud 11.07.2008.
Legend

Legend on suuliselt edasikantav jutustus, mis räägib mingi koha või eseme päritolust või mingist meeldejäävast sündmusest. Legendi selles mõttes nimetatakse folkloristikaterminiga muistendiks. Legendiks nimetatakse ka väljamõeldud jutustust. Folkloristikas nimetatakse legendiks kristliku taustaga muistendeid, näiteks pühakulugusid, laiemalt mõne maailmareligiooni toetusel levinud lugusid (nt budistlikud legendid). Muinasjutt Pärimus
Loodus

Loodus on kõik füüsilised objektid ning nende omadused ja nendevahelised suhted, mis ei ole inimese (või muude kehaliste mõistusega olendite) poolt teadlikult tehtud. Looduse hulka kuulub nii orgaaniline ehk elusloodus kui ka anorgaaniline ehk eluta loodus. Looduses olevaid seaduspärasusi, loogikat uurib teadus. Looduse hulka ei kuulu artefaktid. Uusajal levima hakanud mõistekasutuses vastandatakse loodus kui loomulik substants kultuurile kui tehislikule ehk kunstlikult loodud substantsile. Sellist mõistekasutust leiab tänapäeval põhiliselt populaarteaduslikus kirjanduses[viide?]. Mõnedes religioossetes käsitlustes vastandatakse loodus ja Jumal, nimetades loodust – maailma, kosmost, universumit – Jumala looduks. Teisalt võib samuti religioosses tähenduses vaadelda loodust kui Jumala enda olemasolemist siin ja praegu, kõigi oma seaduspärasuste ja protsessidega (vt panteism). Peale selle on oma vaade loodusele ka budismil, mis käib samuti religiooni mõiste alla. Budismi seisukohalt vaadatuna Jumal kui selline olemasoleva realiteedina puudub. loomus loodu maailm universum ürgloodus [1] EKI video sõna loodus kujunemise kohta.
Müüt

Müüt (kreeka keeles mythos) on jutustav pärimus, mis seletab pärimusliku kultuuri teadmiste ja kogemuste põhjal kujundilisel viisil maailma ja inimese algupära, olemust ja tähendust. Müüdid esinevad lugudena, mille tegelasteks on tihti üleloomulikud olendid – jumalad, loom-inimesed, heerosed. Filosoof Tõnu Luik määratleb müüti järgnevalt: "Müüt on hõimu-sugukonna algkogemusele igikestvana ilmnev jutt oma eksistentsi (oldavolu) seotusest oma jumalate, kangelaste eluga: nende pärinemise, võitlemiste ja saatusega." Teaduse-eelsel ajastul oli müütide kompleks ehk mütoloogia maailmapildi raamistikuks. Ratsionaalse ja teadusliku maailmapildi valdavaks muutudes kaotasid müüdid senise tähtsuse ja vajusid unustusse või teisenesid muinasjuttudeks, mida jutustaja ega kuulajad tõepärasena ei võtnud. Ülekantud tähenduses nimetatakse müüdiks laialt levinud olulise tähtsusega uskumust. Lisaks müütide kompleksile võib nimetada mütoloogiaks ka müütide uurimist või teadusharu, mis müütide uurimisega tegeleb. Laiemad teadusharud, kus müütide uurimisega kokku puututakse, on etnoloogia või etnograafia ja kultuuriantropoloogia. Müütide uurijad on märkinud, et väga erinevate rahvaste müütides esinevad tihti sarnased arhetüübid nagu esimene inimene, kultuurheeros, surev ja taassündiv jumalus, surnute teejuht, taevaisa, tembutaja (trickster) jt. Bronisław Malinowski on juhtinud tähelepanu sellele, et müüdid on pärimuse kandjaile "elavaks tõelisuseks, mida usutakse"; nende tähendus on võrreldav sellega, kuidas suhtuvad usklikud Piibli lugudesse.  Müütide teadusliku uurimise puhul on peamiseks probleemiks see, et uurija maailmapilt erineb uuritavate maailmas-olemise kogemusest ja uuritavast oleluskontekstist põhimõtteliselt; uurija ja uuritava vahel on kultuuriline lõhe. Selle lõhe ületamiseks püütakse rakendada mitmesuguseid hermeneutilisi kaalutlusi, mille eesmärgiks on eelkõige püüe vältida tänapäevase hoiaku, arusaamise ja mõistestiku sissetõlgendamist kultuuridesse ja ajastutesse, milles inimene mõistis end ilma selliste mõisteteta, teistsuguste mõistete abil või üldse mõisteid kui selliseid tundmata. Kuna täielik lähenemine müüdilise olelusviisi mõistmisele on meie tänapäevasuse tõttu võimatu, püütakse minimeerida tänapäevasuse osakaalu tõlgendustes. Tavaline võte tänapäevasuse vältimiseks on eelarvamuste selge määratlemine uurimise alguses ning nende pidev tematiseerimine uurimise käigus, mille läbi loodetakse distantsist teadlikuna mõistmise horisonti järjekindlalt nihutada rikkalikuma ja terviklikuma mõistmise suunas. Müüti kui jutupärimuse liiki kohtab Eestis võrdlemisi vähe. Valdavalt on ülekaalus muinasjutud ja muistendid. Eestis ei ole ükski rahvajutt nii suure tähendusega. Nii öeldaksegi Eestis liikuvate müütide kohta pigem "kvaasimüüt", mis tähendab müüdiga sarnast pilkavat ja naljatledes asjade teket seletavat jutukest. loomismüüdid müteem trikster usk Kalevipoeg Odüsseus Nibelungide laul Vanakreeka mütoloogia "Filosoofiast kõnelda", lk 129–130 Mare Kõiva. "Eesti rahvausundi allikad" (PDF). Folklore.ee. Vaadatud 27.10.2017. Roland Barthes. Müüt tänapäeval. – Mütoloogiad, Varrak: Tallinn 2004. Encyclopedia Mythica
Jerzy Pelc

Jerzy Pelc (30. september 1924 Varssavi – 2. juuni 2017 Varssavi) oli poola semiootik, filosoof ja loogik. Aastast 1971 oli ta Varssavi ülikooli professor. Ta oli Rahvusvahelise Semiootika Assotsiatsiooni president, hiljem aupresident.
Nils-Aslak Valkeapää

Nils-Aslak Valkeapää (põhjasaami keeles Áillohaš (23. märts 1943 Enontekiö – 27. november 2001 Espoo) oli saami kirjanik, muusik ja saami kultuuri edendaja. Ta sündis põhjapõdrakasvatajate peres ning õppis õpetajaks, kuid ei asunud kunagi sel erialal tööle. Sarnaselt paljude teiste saamidega, kes pidid hariduse omandamiseks kodust kaugele sõitma, valis Nils-Aslak Valkeapää eriala, mis annaks võimalikult mitmekülgse hariduse, sealhulgas teadmised eri kunstivormide ja muusika alal. Nils-Aslak Valkeapää oli mitmekülgne kunstnik, kes sai tuntuks nii oma proosa, luule kui ka joigudega; ta esines filmides ja televisioonis ning tegeles maalimisega. Oma joigudega käis ta esinemas paljudes maades ning temast sai üks tuntumaid saame maailmas. Nils-Aslak Valkeapää tegi kaasa Lennart Meri 1977. aastal valminud soome-ugri rahvaid käsitlevas dokumentaalfilmis "Linnutee tuuled". 1991. aastal sai Nils-Aslak Valkeapää Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna luuleraamatuga "Beaivi, áhčážan" ("Päev, minu isa"), mida on kutsutud ka saami rahvuseeposeks. Lisaks on Áillohaš pälvinud hulga teisi auhindu oma kirjatööde ja saami kultuuri edendamise eest. Ta oli nii Oulu kui ka Lapi Ülikooli audoktor. 1995. aasta 15. mail andis Eesti president Lennart Meri talle Valgetähe V klassi teenetemärgi. 2004. aastal toimunud kõigi aegade suuremate soomlaste valimisel hääletas rahvas Nils-Aslak Valkeapää 65. kohale. Pamflett "Terveisiä Lapista" ("Terviseid Lapimaalt", originaal ilmus soome keeles aastal 1971, tõlge norra keelde "Helsning frå Sameland" aastal 1979, tõlge inglise keelde "Greetings from Lapland" aastal 1983) Luulekogude triloogia esimene osa "Giđa ijat čuovgadat" ("Kevade valged ööd", 1974, tõlge soome keelde "Kevään yöt niin valoisat", 1980) Luulekogude triloogia teine osa "Lávllo vizár biellocizáš" (1976) Luulekogude triloogia kolmas osa "Ádjaga silbasuonat" ("Oja hõbedased sooned", 1981) Valikkogu "Ruoktu váimmus" ("Kodu südames", 1985, tõlked norra keelde "Vidderna inom mig", 1987 ja "Vindens veier", 1990, tõlge inglise keelde "Trekways of the Wind", 1994, tõlge eesti keelde 2011) Tõlkekogu saksa keeles "Ich bin des windigen Berges Kind" 1985 Eepos "Beaivi áhčážan" ("Päev, minu isa", 1988, tõlge norra keelde "Solen, min far", 1990, tõlge soome keelde "Aurinko, isäni" 1992, tõlge fääri keelde "Faðir mín, sólin" 1992 "Nu guhkkin dat mii lahka" (tõlge norra keelde "Så fjernt det naere", 1994) "Jus gaccebiehtár bohkosivččii" (1996) "Girddán, seivvodan" (1999) Eepos "Eanni, eannážan" ("Maa, minu ema", 2001) Elulugu lehel rovaniemi.fi, inglise keeles Nils-Aslak Valkeapää saami kultuuri tutvustaval lehel, inglise keeles
Loomismüüdid

Loomismüüdid ehk tekkemüüdid on pärimuslikud lood objektide ja nähtuste tekkimise kohta. Omaette rühma loomismüütide hulgas moodustavad kosmogoonilised müüdid: kogu teadaoleva maailma tekkimise kohta. Tunnetuslikult on loomismüüdid kultuuri jaoks oluline kogum teadmisi sellest, kuidas ja miks on asjad maailmas just niimoodi ja mitte teisiti. Sageli on loomismüüdid seotud seletusmüütidega. Loomismüütide funktsiooniks võib olla maailma asjade muutmine ja mõjutamine. Loomismüüt võib olla loits, ravimisvormel, sünnisõnad jne. Seos loomismüüdi ja loitsu vahel tuleneb animistlikust mõtteviisist, mille kohaselt on maailm (ja tema nähtused ning objektid) hingestatud. Selle mõtteviisi (uskumuse) kohaselt saab nähtusi ja objekte mõjustada suheldes nende hingega (vaimuga). Seda vaimu (või hinge) saab mõjutada, kui talle esitada tema sünnilugu. "Kalevala" loitsud ongi enamasti sünnisõnad. Tuntud on Veljo Tormise poolt viisistatud "Raua needmine". Rauda neatakse selleks, et ravida raudeseme (terariista) poolt tekitatud haava või vigastust. "Raua needmise" sisu on loomismüüt (tekkemüüt) raua sündimisest. Žanriliselt võib loomusmüüt olla esitatud nii jutustusena, lauluna, tantsuna, draamana või nende seguna. Vormiliselt võivad loomismüüdid olla väga ulatuslikud ja komplitseeritud, kuid on küllaldaselt ka lühivormilisi loomismüüte (mõistatuste, vanasõnade, kõnekäändude vms kujul). Loomismüüdid võivad eksisteerida nii suulises pärimuses kui ka kirjalikult fikseerituna. Paljude religioonide pühakirjad, eeposed jmt sisaldavad loomismüüte. Eesti rahvalaul "Loomislaul" (Sinisirje linnukene...). Laulus esinev motiiv maailma tekkimise kohta linnumunast leidub paljude Põhja-Euraasia rahvaste ning ka Põhja-Ameerika indiaani rahvaste folklooris. Tekkemuistendid Kalevipoja sängide, lingukivide jmt kohta. Muistendilised muinasjutud ("Kuidas jänes sai lõhkise moka" jmt). "Kalevala" loitsud ja sünnisõnad. Veljo Tormise "Raua needmine". Vanas Testamendis kajastuvad judaismi eri kihistustest pärinevad loomislood. (Näiteks 1. Moosese raamat, peatükk 1, salmid 1-31.) Babüloonia loomismüüte kujutab Enuma Eliš. Folkloristika Muistend Mütoloogia Loomine eimillestki Kaos (kreeka Χάος) – Tohuvabohu (heebr. תֹ֙הוּ֙ וָבֹ֔הוּ) – Virvarr (sks. Wirrwarr) kaos, EKSS kaos ÕS tohuvabohu EKSS tohuvabohu ÕS virvarr EKSS virvarr ÕS
Eleanor Parker

Eleanor Jean Parker (26. juuni 1922 Cedarville – 9. detsember 2013) oli Ameerika Ühendriikide filmi- ja seriaalinäitleja. Eleanor Parker on olnud kolm korda nomineeritud parima naisnäitleja Oscarile ja ühe korra Emmyle. Tal on täht Hollywoodi kuulsuste alleel. Filmis "Helisev muusika" kehastas ta parunessi.
Anatoli Pristavkin

Anatoli Ignatjevitš Pristavkin (vene Анатолий Игнатьевич Приставкин; 17. oktoober 1931 Ljubertsõ (Moskva oblast) – 11. juuli 2008 Moskva) oli vene kirjanik ja ühiskonnategelane. 1959. aastal lõpetas ta Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi. "Kuldne pilveke ...". Vene keelest tõlkinud Virve Krimm. Kirjastus Eesti Raamat 1989
Elisabeth Rehn

Märta Elisabeth Rehn (sünninimi Märta Elisabeth Carlberg; sündinud 6. aprillil 1935 Helsingis) on Soome poliitik ja diplomaat. Elisabeth Rehn lõpetas 1957. aastal Svenska handelshögskolani majandusteaduse erialal. Ta on nii Svenska handelshögskolani kui ka Åbo Akademi audoktor. Elisabeth Rehn kuulub Rootsi Rahvaparteisse. Aastatel 1979–1995 oli ta Eduskunna liige. Aastal 1990. sai temast kaitseminister Harri Holkeri valitsuses ja 1991. aastal Esko Aho valitsuses. Tema ministriks olemise ajal anti naistele õigus ajateenistuses osaleda ning hangiti Soome õhujõududele esimesed F/A-18 Hornet-hävitajad. Elisabeth Rehn oli Rootsi Rahvapartei presidendikandidaat 1994. ja 2000. aastal. Aastal 1994 kaotas ta teises voorus Martti Ahtisaarile, 2000. aastal ei pääsenud aga teise vooru. Aastatel 1995–1996 oli ta Euroopa Parlamendi liige. Rahvusvaheliselt sai Elisabeth Rehn tuntuks ÜRO inimõiguste eksperdina. Aastatel 1995–1997 jälgis ta ÜRO esindajana inimõiguste olukorda endise Jugoslaavia maades; aastatel 1998–1999 oli ta ÜRO eriesindaja Bosnias ja Hertsegoviinas. 2003 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk Elisabeth Rehn oli alates 1955. aastast abielus Ove Rehniga, kes suri 2004. aastal. Neil on neli last. Tütar Veronica Rehn-Kivi on samuti poliitik, Eduskunna liige. 1960. aastate alguses oli Elisabeth Rehn esimene Tupperware toodete müüja Soomes. Elulugu Eduskunta lehel Soome-, inglis- ja rootsikeelne Vikipeedia artikli loomise ajal ja hiljem jooksvalt. "Kuka kukin on", Otava 2001 ISBN 951-1-17007-4
Amon

Amon, Amun, Ammon oli Vana-Egiptuse loomise ja õhu jumalus, kes tekitab liikumist ja kaost. Alates 11. dünastiast oli Amon Teeba kohalik kaitsejumalus. Alates 18. dünastiast, kui Teebast sai (kuning)riigi pealinn, sai Amonist riigijumal. Koos varasemate riigijumalatega (Re ja Ptah) moodustasid nad riigi valitseva "kolmainsuse". Amon jäi edaspidi Egiptuse jumaluseks, vaid korra asendati ta Ehnatoni reformis Atoniga. Samastati hiljem päikesejumal Re-ga (Amon-Re) ja kujunes Uue riigi ajal peajumalaks. Amoni naine oli Mut ja poeg Šons. Vaarao nimi Amenhotep tähendab "Amon on rahul". Hiljem samastati Amonit kreeka Zeusi ja roomlaste Jupiteriga. Aton
Anubis

Anubis (Egiptuse keeles "koerake") on egiptuse jumalus ja Surnute Maja valdaja šaakali- või koerapeaga ja eluristiga paremas käes. Tema püha on 22. jaanuar ja peakultuskoht oli Lykopolis (Hundilinn). Anubis on Osirise poeg, kes kehastas mitmesuguseid koernuumeneid. Teda samastatakse Isise müsteeriumides kreeka hingede juhi Hermesega.
Apis

Apis on Vana-Egiptuse viljakuse-, jõu- ja uuestisünnijumala Hapi (kiirustav, ruttav) kreekapärane nimi. Apis oli vanim ja tuntuim sõnnikujuline jumalus; viljakuse, jõu ning meheliku sigivuse kehastus. Teda kujutati ümara kõhu ja paisunud rinnaga mehena. Rahvas austas Hapit väga ning vaarao tõi talle ohvreid, et üleujutus ikka õigel ajal algaks ning oleks rikkalik, aga siiski mitte ülemäärane. Hapi peamine kultuslinn oli Memphis Vanas Riigis, kuhu oli ehitatud just talle pühendatud tempel. Osirise ja Hapi ühisnimest tekkis Serapis. Egiptuse jumalad
Aton

Aton, 'päikeseketas', on tuntud päikesejumalus Keskmise Riigi ajast, Atumi ja Ra ilmumisvorm. Aton oli algselt päikeseketas, üks päikesejumala ilmumiskujudest. Tõenäoliselt sai ta päikesejumalaks Amenhotep III ajal. Amenhotep IV (Ehnatoni) valitsemise ajal tõsteti Aton ainujumala seisusse ning seniste peajumalate, eriti Amoni, kultus keelati. Atoni loomuse määras loov, kõikehõlmav vägi ning isa ja poja vahekord Ehnatoni suhtes. Erinevalt teistest Egiptuse jumalatest ei kujutatud Atonit antropomorfsena. Atonit kujutati päikesekettana, millest kiirgavad välja kiired, mille otstes on peopesad. Selle jumala üks kuulsamaid kujutisi on Tutanhamoni kuldse trooni seljatoel. Hiljem, Uue Riigi ajal olid Atum ja Ra samastatud ning neid hakati austama ühe ja sama jumalana Atum-Ra’na, nad ühendati  päikesejumaluseks ja nendest sai 'loojuv õhtupäike'. Mõlema jumalaga seostati päikest – Ra oli päikesejumal ning Aton oli üks päikesejumala ilmumiskujudest. Samuti oli nende sümboolika seotud päikesega – Atonil oli päikeseketas, millest kiirgasid välja kiired ning Ra'd kujutati samuti päikesekettana. Kui Ehnaton Uue Riigi ajal võimule sai, kehtestas ta 1350 eKr (esimest korda ajaloos) monoteismi. Ainsaks jumalaks sai Aton, mis tuletati Atum´ist. Peamiseks kultuskohaks sai Amarna. Suur hümn Atonile Atum Ra (Re)
Ardennesi departemang

Ardennesi departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Grand Esti piirkonnas. Eestikeelne mööndav nimevariant on Ardennide departemang. Departemang on nime saanud Ardennide järgi. Departemangu keskus on Charleville-Mézières. Allkeskused on Rethel, Sedan ja Vouziers. Departemang asetseb Belgia piiri ääres Ardennide piirkonnas. Seal on palju metsa. 2015. aastani kuulus departemang Champagne-Ardenne'i piirkonda. Departemang jaguneb halduslikult: Ardennesi departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021
Ehnaton

Ehnaton ('see, kes teenib Atonit'), enne oma 5. valitsusaastat Amenhotep IV (vahel ka kreekapäraselt Amenophis IV; 'Amon on rahul'), oli Egiptuse 18. dünastia vaarao. Ta on tuntud Egiptuse traditsioonilise usundi hülgajana ja Atoni kultuse kehtestajana. See oli esimene teadaolev katse kehtestada monoteistlikku või henoteistlikku usundit. Kuid pärast tema surma pöörduti pikapeale traditsioonilise usundi juurde tagasi. Kui Ehnatoni surmast oli möödunud tosinajagu aastaid, suri 18. dünastia välja ja kui võimule said uued valitsejad, kellel polnud selget pärimisõigust, siis mõistsid nad Ehnatoni ja tema lähimad järeltulijad hukka, nimetades Ehnatoni ürikutes "vaenlaseks". Ehnaton sündis vaarao Amenhotep III ja tema peakuninganna Teje noorema pojana. Tema vanem vend Thutmosis suri enne oma isa ja seetõttu sai Ehnaton troonipärijaks. Arutletud on küsimuse üle, kas Ehnaton oli enne ainuvalitsejaks saamist oma isa kaasvalitseja, ja võimaliku kaasvalitsuse pikkuseks on pakutud 2–12 aastat. Tänapäeval on kõige levinum seisukoht, et kaasvalitsust ei olnud ja et Ehnaton sai valitsejaks alles pärast oma isa surma. Ta valitses 17 aastat ja suri aastal 1336 või 1334 eKr. Oma valitsusaja alguses abiellus Amenhotep IV Nofretetega ning neil oli kuus tütart. Samuti arvatakse, et hilisemad vaaraod Tutanhamon ja Semenhkare olid Ehnatoni teiste naistega saadud pojad. 19. sajandil avastati Ehnatoni asutatud linna Amarna varemed. 1907 avastati ka Ehnatoni haud. Ehnatoni vastu tekkinud huvi suurenes veelgi pärast seda, kui Luxoris Kuningate orus avastati Tutanhamoni haud. 2010 tõestati DNA uurimise abil, et Tutanhamon oli Ehnatoni poeg. Suur hümn Atonile Royal Relations, Tut’s father is very likely Akhenaten. National Geographic 09. 2010, Juan Velasco, Amanda Hobbs, and Lawson Parker, NGM Staff. Sources: Zahi Hawass, Supreme Council of Antiquities, Egypt; Carsten Pusch, Eberhard Karls University of Tübingen, Germany
Atum

Atum (mittepaistev) on Vana-Egiptuse ürgjumalus, mille personifikatsioon tähendas kaost. Atum tekkis ürgveest. Pärast jumalust ühendamist tõusis ta peajumaluseks, jumaluste isaks. Atumi kultuskoht on Heliopolis. Alates Vana Riigi kosmilis-solaarsest riigikultusest ühendati Atum Rega päikesejumaluseks ja temast sai 'loojuv õhtupäike'. Atum kannab kujutistel topeltkrooni ja eluristi. Tema sümbolid on sitasitikas ja madu.
Ra

Ra (ka Re, egiptuse- ja kopti keeles päike) on Vana-Egiptuse päikesejumal. Ta on keskpäevase päikese kehastus, päikeseketas tähistab Ra silma. Ra kultuse keskus oli Heliopolis. Ra on Gebi ja Nuti poeg. Tema tütar on Maat. Ra nimi hieroglüüfides: või või Atum
GOST 5289-73

ГОСТ 5289-73 oli standard, mille järgi tähistati Nõukogude Liidus heliplaate. Indeksi esimene täht tähistas: М – monosalvestist; С – stereosalvestist; Г – pehmet plaati ehk lastikut. Sellele järgnev number osutab salvestise žanrile: 0 – hümnid, dokumentaal- ja ühiskondlik-poliitilised salvestised; 1 – sümfooniline, ooperi-, kammer-, koori- ja puhkpilliorkestrimuusika; 2 – vene rahvamuusika, vene rahvapillid; 3 – NSV Liidu rahvaste looming; 4 – poeesia, dramaturgia; 5 – salvestised lastele; 6 – estraad, nõukogude heliloojate laulud, operett; 7 – õppeotstarbelised salvestised (õppetunnid, loengud, fonolugemikud jms.) 8 – välismaa rahvaste muusika (folkloor); 9 – muud salvestised (eritellimisel valmistatud, mõõteplaadid, lindude häälte salvestised jms.) Indeksis kolmandal kohal asuv number näitas plaadi formaati (läbimõõtu): 0 – 301 mm; 1 – 250 mm; 2 – 174 mm. Sellele järgnev sidekriipsuga eraldatud viiekohaline arv oli plaadipoole (fonogrammi) üleliiduline järjenumber.
Ra (täpsustus)

Ra võib tähendada mitut asja: Ra ehk Re on egiptuse jumal. Ra on raadiumi keemiline sümbol. RA RA on reumatoidartriidi eestikeelne lühend Ra Luhse, eesti arhitekt Sun Ra, džässhelilooja, instrumentalist, luuletaja ja filosoof Ra provints Fidžil
Muonio jõgi

Muonio jõgi (soome Muonionjoki, rootsi Muonio älv, Muonioälven) on jõgi Lääne-Lapimaal, mis moodustab osa Rootsi (Norrbotteni lään) ja Soome (Lapimaa lään) piirist. Muonio on Tornio jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 230 km (mõnikord arvestatakse Muonio jõe hulka ka Könkämäeno, millega koos on pikkus 333 km), jõgikonna pindala on 14 430, 14 400 või 14 310 km². Jõe langus 205 m (329–125 m). Keskmine vooluhulk on umbes 165 või 171 m³/s. Vooluhulga maksimum on mais ja juunis. Jõgi toitub peamiselt lumesulamisveest. Jõgi on jääs 7–8 kuud aastas. Muonio jõgi saab alguse (Kilpisjärvist algava) Könkämäeno ja Lätäseno ühinemisel Enontekiö ja Kiruna valla piiril Markkina küla lähedal. Ta voolab peamiselt lõuna suunas, kuni suubub Lappea külast põhja pool Kolari ja Pajala valla piiril Tornio jõkke (mis suubub Tornio juures Põhjalahte). Muonio jõkke suubuvad muu hulgas Soome poolelt Tarvantojoki ja Palojoki ning Rootsi poolelt Merasjoki ja Parkajoki. Suurim Muonio jõe äärne küla on Muonio (Soome). Teiste jõeäärsete asulate seas on Rootsi poolel Kuttainen ja Karesuando, Soome poolel Kaaresuvanto ja Jatuni. Muonio jõgi sai koos Könkämäeno ja Tornio jõega Rootsi ja Soome piirijõeks Hamina rahuga 1809. aastal. Kui lugeda Könkämäenot Muonio jõe alguseks, algab Muonio jõgi Soome ja Rootsi piirijõena Treriksrösetist ja lõpeb Pajalast pisut ida pool. Muonio jõe ääres on Rootsi poolel Kiruna vald ja Pajala vald, Soome poolel Muonio vald, Kolari vald ja Enontekiö vald. Sild läheb üle jõe ainult Muonios, Kaaresuvantos/Karesuandos ja Kolaris. Piki jõge kulgeb Soome poolel valtatie 21, Rootsi poolel riksväg 99. Soome ja Rootsi piir
Meloodia indeks

Meloodia indeks oli nummerdamissüsteem, millega tähistati Nõukogude-aegse heliplaadifirma Meloodia toodetud heliplaate alates 1961. aastast kuni standardi GOST 5289-73 kasutuselevõtuni 1975. aasta suvel. Sellest standardist loobuti peale GOST-standardi jõustumist, kuigi üksikuid Melodia indeksiga plaate ilmus ka hiljem. Indeksi alguses asuv täht tähistas vastavalt: Д - monosalvestist (sõnast dolgo-igrayuschy ehk kauamängiv), СМ - stereosalvestist (amplituudis piiratud vertikaalkomponendiga, mis võimaldas neid kuulata mono-helipeadega), С - stereosalvestist (sõnast CTEPEO; amplituudis piiramata). Sellele järgnenud numbrite rühm märkis helisalvestise järjenumbrit ning plaadi formaati. Soviet recordings, www.medtner.org.uk