laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jelena Blavatskaja

Jelena Petrovna Blavatskaja (12. august 1831 Jekaterinoslav – 8. mai 1891 London) oli teosoofia looja. Tema sünnijärgne nimi oli Helena von Hahn, enam on ta tuntud kui Madame Blavatsky või Helena Blavatsky. Ema Jelena Andrejevna Fadejeva oli pärit vene aadlist ja isa Peter von Hahn oli sakslasest Vene armee ohvitser. Ema suri, kui Jelena oli 11-aastane, ja isa saatis lapsed emapoolsete vanavanemate hoole alla Saraatovisse. Vanaisa Andrei Fadejev oli Saraatovi kuberner ja vanaema pärines Dolgoruki aadlisuguvõsast. Vanavanemate mõisa poolesaja teenri hulgas oli neid, kelle vene pärimuslikel ebauskumustel oli suur mõju Jelenale ja panid ta uskuma oma erakordsetesse võimetesse. Juba 1848. aastal abiellus Jelena endast 23 aastat vanema Nikifor Vassiljevitš Blavatskiga, kes oli Jerevani asekuberner. Mõne kuu pärast lahkus Jelena oma mehe juurest ega pöördunud enam kunagi tagasi. 1848–1858 rändas Blavatskaja oma sõnade kohaselt mööda maailma, viibides Egiptuses, Kreekas, Prantsusmaal, Saksamaal, Inglismaal, Quebecis, Lõuna-Ameerikas, Mehhikos, Indias ja Tiibetis. Tiibetis veedetud kahel aastal oli suur mõju tema vaimsel kujunemisel. 1858 pöördus Blavatskaja tagasi Venemaale ja elas koos õde Veraga Rugodevo külas Novorževi maakonnas Pihkva kubermangus. Umbes samal ajal tutvus ta Ungarist pärit ooperilaulja Agardi Mitrovitšiga. Neil olevat olnud sünnidefektiga poeg Juri, kes suri viieaastaselt. Armastatud poja surm pani Blavatskaja pettuma vene õigeusus. Mitrovitš suri kas 1870 või 1871 teel Kairosse. Kairos asutas Blavatskaja koos Emma Cuttinguga (hiljem Coulomb) okultismiühingu Société Spirite. Klientide rahulolematuse tõttu lõppes tegevus ja 1873. aastal jõudis Blavatskaja New Yorki. Ta hämmastas rahvast oma eriliste võimetega (sealhulgas selgeltnägemine, selgeltkuulmine, levitatsioon, materialiseerimine ehk mittemillestki millegi loomine). Ta tutvus 1874. aastal Henry Olcottiga, koos asutasid nad 1875. aastal Teosoofia Ühingu. 1878 sai Blavatskaja USA kodakondsuse ja järgmisel aastal sõitis Indiasse, maabudes Bombays (tänapäeval Mumbai). Alates 1882. aastast elas Madrase (tänapäeval Chennai) lähedal Adyaris ja hiljem kolis Saksamaale; elu lõpuaastad möödusid Inglismaal. Blavatskaja on kirjutanud raamatu "Salajane doktriin".
Andrei Simonov

Andrei Simonov (29. juuni 1966 Baranovka – 29. aprill 2022) oli Venemaa sõjaväelane, kindralmajor. "Tenth Russian General Reportedly Killed in Ukraine". kyivpost.com (inglise). Kyiv Post. 1. mai 2022. Vaadatud 1. mail 2022. Will Stewart; Adam Solomons (1. mai 2022). "NINTH Russian general is 'killed in Ukraine': Kyiv claims to have taken out yet another senior officer as Putin tries to conquer the east". dailymail.co.uk (inglise). Vaadatud 1. mail 2022.
Vürstinna Olha orden

Vürstinna Olha orden (ukraina keeles Орден княгині Ольги) on Ukraina riiklik teenetemärk, millega tunnustatakse naisi silmapaistvate teenete eest riigi-, tööstus-, avaliku-, teadus-, haridus-, kultuuri-, heategevus- ja muudes sotsiaalsetes valdkondades ning laste kasvatamisel perekonnas.
Ryan Poehling

Ryan Poehling (sündinud 3. jaanuaril 1999 Lakeville'is Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Pittsburgh Penguins. Aastatel 2016–2019 mängis ta St. Cloud State University jäähokimeeskonnas. 2017. aastal valis Montreal Canadiens ta NHL-i draft '​is 25. valikuna. Canadiensiga sõlmis ta 2019. aasta märtsis kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta sama aasta 6. aprillil hooaja viimases mängus Toronto Maple Leafsi vastu ja tegi selles mängus kübaratriki. Poehling sai sellega alates 1943. aastast esimeseks Canadiensi mängijaks pärast Alex Smarti, kes on oma debüütmängus kübaratriki teinud. Hooajal 2019–20 osales ta NHL-is 27 mängus, kuid sai kirja vaid ühe värava ja ühe väravasöödu. Lisaks mängis ta samal hooajal American Hockey League'is (AHL) Canadiensi tütarklubis Laval Rocket, kus ta tegi 36 mänguga 5+8. Hooajal 2020–21 mängis Poehling vaid AHL-is, tehes 28 mänguga 11+14. 2021. aasta augustis pikendas ta Canadiensiga lepingut kahe aasta võrra. Hooajal 2021–22 sai Poehling NHL-is 57 mänguga kirja üheksa väravat ja kaheksa väravasöötu. 2022. aasta juulis kaubeldi Poehling Canadiensist Pittsburgh Penguinsi. 2017. aastal tuli Poehling USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. USA kuni 20-aastaste koondisega võitis ta 2018. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali ja 2019. aastal hõbemedali. 2019. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi viis väravat ja andis kolm väravasöötu, valiti Poehling turniiri väärtuslikumaks mängijaks. "Poehling has hat trick in NHL debut for Canadiens, who defeat Maple Leafs". nhl.com. 7.4.2019. Vaadatud 1.5.2022 "Two-year contract extension for Ryan Poehling". nhl.com. 27.8.2021. Vaadatud 1.5.2022 "Canadiens trade defenceman Jeff Petry to Penguins". Sportsnet. 16. juuli 2022. Vaadatud 16. juulil 2022. Ryan Poehling NHL.com lehel Ryan Poehling hockeydb.com lehel
Omar Mascarell

Omar Mascarell González (sündinud 2. veebruaril 1993 Santa Cruz de Tenerifes) on Hispaania jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Mallorca. 2010. aastal liitus ta Madridi Realiga. Enne seda kuulus ta Tenerife jalgpalliklubidesse. Aastatel 2011–2014 mängis Mascarell Madridi Reali reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Ainsal korral mängis ta Madridi Reali põhimeeskonnas 1. juunil 2013 Hispaania kõrgliiga hooaja viimases mängus CA Osasuna vastu. Hooajal 2014/15 oli ta Madridi Realist laenul Inglismaa esiliiga klubis Derby County ja 2015/16 Hispaania kõrgliiga klubis Sporting Gijón. 2016. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Eintracht Frankfurt. 2018. aastal võitis ta Frankfuridga Saksamaa karikavõistlused, kui karikafinaalis alistati Müncheni Bayern tulemusega 3:1. 2018. aasta juunis siirdus Mascarell Saksamaa kõrgliiga klubisse Schalke 04, kus mängis kolm hooaega. 2021. aasta augustis naasis Mascarell Hispaaniasse, sõlmides üheaastase lepingu kõrgliigaklubiga Elche. Ta mängis seal kuni hooaja 2022/23, mil kõrgliigast välja langeti. 2023. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Mallorcaga. 2013. aastal mängis Mascarell ühel korral Hispaania kuni 20-aastaste koondises. Eintracht Frankfurt DFB-Pokal: 2017–18 "OFICIAL | Omar Mascarell firma con el Elche CF". elchecf.es. 23.8.2021. Vaadatud 1.5.2022 "EL RCD Mallorca ficha a Omar Mascarell" (hispaania). RCD Mallorca. 27. juuni 2023. Vaadatud 27. juunil 2023.
Mykolas Alekna

Mykolas Alekna (sündinud 28. septembril 2002) on Leedu kettaheitja. Ta on kettaheite maailmarekordi 74.35 omanik. Ta tuli 2021. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Nairobis kettaheites juunioride maailmameistriks. Ta heitis 30. aprillil 2022 Stanfordis ketast 67.68, millega parandas 2011. aastast briti Lawrence Okoye nimel olnud U-19 vanuseklassi maailmarekordit viie sentimeetriga. Sama aasta 30. juunil heitis ta rekordiks 69.81. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta tulemusega 69.27 hõbemedali. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis heitis ta finaalis võistluste rekordi 69.78 ja tuli Kristjan Čehi ja Lawrence Okoye ees Euroopa meistriks. 2023. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Espoos võitis Alekna kuldmedali võistluste rekordiga 68.34. Maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta 68.85-ga pronksmedali. 14. aprill 2024 püstitas ta Oklahomas kettaheite maailmarekordi 74.35. 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel Roomas võitis ta tulemusega 67.48 Kristjan Čehi ja Lukas Weißhaidingeri järel pronksmedali tulemusega 67.48. Tema isa Virgilijus Alekna on endine kettaheitja, maailmameister ja olümpiavõitja. Kettaheitja on ka Mykolase vend Martynas Alekna. Mykolas Alekna Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Leedu kergejõustik on heades kätes: Alekna poeg püstitas maailmarekordi. sport.err.ee. 1.5.2022
Vajangu

Vajangu on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Vajangul asub Vajangu Põhikool ja lasteaed. Külas tegutseb ka Vajangu Noortekeskus. Aastail 1920–1972 asus külas Türi-Paide-Tamsalu raudtee Vajangu raudteejaam. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Vajangu infoserver
Pihkva kreml

Pihkva kreml (vene keeles Псковский Кром) on kindlustus (kreml) Pihkva linnas Venemaal. See asub Velikaja jõe ääres. See oli Pihkva vürstiriigi keskus. Kremlis asub Pihkva Püha Kolmainu katedraal. Praegune hoone rajati 1691, kuid sama koha peal asus kirik ka varem. 2010. aastal hävisid tules Vlassjevi ja Rõbnitski torni katused. "Põleng tekitas kremlile kümneid miljoneid kahju" Delfi, 29. aprill 2010
Ümberlaadimishaagis

Ümberlaadimishaagis (inglise k chaser bin) on põllumajanduses kasutatav haagis, mis on varustatud väljalaadimisseadmega. Ümberlaadimishaagist kasutatakse peamiselt teravilja, väetiste ja seemnete veoks. Ümberlaadimishaagis koosneb kahest põhilisest osast: veokastist ja väljalaadimisseadmest. Väljalaadimisseade võib koosneda kas ühest diagonaalsest teost või kahest üksteise suhtes risti asetsevast teost, millest üks paikneb veokasti põhjas horisontaalselt ja teine vertikaalselt selle otsas, moodustades kujult L-tähe. Ümberlaadimishaagiste kandevõime varieeruv tavaliselt 12–38 tonnini, aga peamiselt võrreldakse haagiste mahutavust, mis jäävad tavaliselt vahemikku 15–50 m3. Haagiste koorma ümberlaadimiseks kulub tavaliselt 2–5 minutit. Lisadena pakutakse ümberlaadimishaagistele vertikaalteol paiknevaid materjali suunamise võimalusi. Vertikaaltigude otsad võivad olla pööratavad, mis suunavad materjali haagise suhtes piki suunal. Lisaks võivad vertikaalteod olla varustatud hüdrauliliselt liigutatava materjalisuunajaga, mis suunab materjali haagisega risti suunal. Ümberlaadimishaagiseid kasutatakse põhiliselt põllumajanduses viljakoristuse hooajal viljaveoks. Ümberlaadimishaagised on põllul töötavate kombainide ja tee ääres olevate veoautode vaheline lüli, mille abil saavad kombainid katkematult töötada, suurendades sellega kombainide päevast tootlikkust. Ümberlaadimishaagis võib efektiivsel kasutamisel ennast ära tasuda juba kolme hooajaga. Lisaks koristushooajale kasutatakse ümberlaadimishaagiseid külviaegseks seemne ja väetiste etteveoks. Viimast kasutatakse üpris harva, kuna väetis on korrosiooni tekitav aine ja põllumehed ei soovi kalli haagise eluiga lühendada. Ümberlaadimishaagised on väga populaarsed USAs, Kanadas ja Austraalias, kus on laialt levinud suured põllumassiivid ja nende kasutamine hädavajalik. Viimastel aastatel on ka Euroopas hakanud ümberlaadimishaagiste arv ja kasutamine järk-järgult suurenema. Mobiilne viljahoidla (Mother bin) on ümberlaadimishaagisel põhinev liikuv viljahoidla, mille eesmärki on hoiustada põllu ääres vilja, tagades sellega veoautode pidev viljaga varustatus. Mobiilseid viljahoidlaid võib segamini ajada ümberlaadimishaagistega, kuid nende peamine erinevus on kasutuseesmärk. Mobiilne viljahoidla liigub ainult tühjana ja seda kasutatakse vaid vilja paiklikuks hoiustamiseks. Ümberlaadimishaagised on ette nähtud puistematerjali ühest kohast teise transportimiseks. SIMS METAL MV-130 on mobiilne teraviljahoidla. Selle mahutavus on 130 m³. Teraviljahoidlal on 400 mm põranda- ja mahalaadimisteod. Tühjendustigu juhitakse traktori jõuvõtuvõllilt kiirusele 540 või 1000 p/min. Põrandatigu on hüdrauliline ja hüdrauliliselt reguleeritavaid viljavoolu uksi saab kaugjuhtimispuldi abil hõlpsasti juhtida. "Wikipedia. Chaser bin. (Vaadatud 28.04.2022)". "YardYum. Benefits of a Chaser Bin. (Vaadatud 28.04.2022)". "SIMS Metal. (Vaadatud 28.04.2022)". https://www.agriculture.com/machinery/grain-handling-and-equipment/grain-carts/grain-carts_215-ar17935 https://yardyum.com/blog/post/benefits-chaser-bin https://simsmetal.ee/
Eneken Laanes

Eneken Laanes (sündinud 4. mail 1972) on eesti kirjandusteadlane. 2002. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö "Jutustamise tematiseerimine Thomas Manni "Doktor Faustuses" ja Jaan Krossi "Keisri hullus"" ja sai magistrikraadi. 2009. aastal sai ta doktorikraadi väitekirjaga "Lepitamatud dialoogid: subjekt ja mälu nõukogudejärgses eesti romaanis". Ta on õppinud võrdlevat kirjandusteadust ka Bologna ülikoolis, Berliini Vabas Ülikoolis ning on töötanud teadurina Yale'i Ülikoolis ja stipendiaadina Helsingi Ülikoolis. Ta on Tallinna Ülikooli võrdleva kirjandusteaduse professor. Lepitamatud dialoogid: subjekt ja mälu nõukogudejärgses eesti romaanis. Tallinn: Underi ja Tuglase Kirjanduskeskus, 2009. ISBN 978-9985-865-29-3 Eneken Laanes ETIS (vaadatud 2. mail 2022) Eneken Laanes Tallinna Ülikool (vaadatud 2. mail 2022) Eneken Laanes ETIS
Taar (perekonnanimi)

Taar on eesti perekonnanimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Taar 44 mehel ja 43 naisel. Levikult oli perekonnanimi Taar meeste puhul 2427. ja naiste puhul 2791. kohal. Taar oli levinumaks nimeks vanuserühmas 0–4 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,50. Perekonnanimi Taar oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 2,64 inimest. Agnes Taar, eesti laste- ja näitekirjanik ning prosaist Albert Taar, eesti jalgpallur (poolkaitsja) Anti Taar, eesti DJ ja produtsent Boris Taar, eesti sõjaväelane (leitnant) Erich Taar, eesti poksija ja maadleja Robert Taar, eesti jalgpallur (poolkaitsja) [1] Statistikaamet. Rahvastikuregister (vaadatud 2.05.2022).
Termodünaamiline tasakaal

Termodünaamiline tasakaal on termodünaamilise süsteemi stabiilne olek, mille puhul süsteemis ei toimu mingeid makroskoopilisi muutusi (aine- ja energiavood väliskeskkonnast eraldatud süsteemi sees ei muutu) ja olekuparameetrid – temperatuur, rõhk ja ruumala (maht) – jäävad ajas muutumatuks. Püsivates välistingimustes olevas süsteemis saabub termiline tasakaal relaksatsiooni tõttu. Kui välistingimused ei muutu, siis süsteem iseenesest sellest enam ei välju. Selleks et süsteem saaks olla termodünaamilises tasakaalus, peavad olema täidetud termilise, mehaanilise ja keemilise tasakaalu tingimused: termilise tasakaalu eelduseks on makroskoopiliste soojusvoogude puudumine süsteemis; selleks peab temperatuur olema süsteemi ulatuses ühesugune; mehaaniline tasakaal eeldab, et üks makroskoopiline osasüsteem ei mõjuta teist osasüsteemi; sel juhul on rõhk kogu süsteemi ulatuses ühesugune ja süsteemile ei mõju välised väljad; keemiline tasakaal eeldab, et eri faasiolekutest koosneva süsteemi koostis jääb muutumatuks; sel juhul on faaside keemilised potentsiaalid võrdsed; kui süsteemile mõjub elektriväli), siis on elektrokeemilise tasakaalu eelduseks elektrokeemilise potentsiaali konstantsus. Suletud süsteem on termodünaamilises tasakaalus, kui selle entroopia S {\displaystyle S} on maksimaalne; vastavalt diferentsiaal d S = 0 {\displaystyle \mathrm {d} S=0} . Süsteemis, millele on väljastpoolt ette antud konstantne maht V {\displaystyle V} ja konstantne temperatuur T {\displaystyle T} , on vabaenergia F ( T , V , N ) = U ( S , V , N ) − T S {\displaystyle F(T,V,N)=U(S,V,N)-TS} minimaalne; siin U {\displaystyle U} on siseenergia ja N {\displaystyle N} osakeste arv. Kuna diferentsiaal d F = − S d T − p d V + μ d N = 0 {\displaystyle \mathrm {d} F=-S\mathrm {d} T-p\mathrm {d} V+\mu \mathrm {d} N=0} , sest d T = d V = 0 {\displaystyle \mathrm {d} T=\mathrm {d} V=0} , siis järelikult ka d N = 0 {\displaystyle \mathrm {d} N=0} . Süsteemis, millele on väljastpoolt ette antud konstantne rõhk p {\displaystyle p} ja konstantne temperatuur T {\displaystyle T} , on Gibbs vaba entalpia minimaalne. Kuna diferentsiaal d G = − S d T + V d p + μ d N = 0 {\displaystyle \mathrm {d} G=-S\mathrm {d} T+V\mathrm {d} p+\mu \mathrm {d} N=0} , sest d T = d p = 0 {\displaystyle \mathrm {d} T=\mathrm {d} p=0} , siis järelikult ka d N = 0 {\displaystyle \mathrm {d} N=0} . Termodünaamiline süsteem Termodünaamiline protsess Olekuparameetrid ENE 9. köide, 1996
Helene Mölder

Helene Mölder (sündinud Helene Tamm 21. veebruar 1911 Riia – 19. september 1989 Rakvere) oli eesti maalikunstnik. Lõpetanud 1929. aastal Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi, õppis ta aastatel 1929–1933 Kõrgema Kunstikooli Pallas maaliklassis. Näitustel esinemist alustas 1932. aastal Pallase õpilastööde näitusel. Tema tütred on kunstnik Silja Mölder, Ingrid Järve (Mölder) ja Merike Rimm (Mölder). Grünfeldt, Inna (09.01.2008). "Kultuur: Maalija või joonistaja? Tütre ja ema loomingu dialoog". Virumaa Teataja. Vaadatud 02.05.2022. Helene Mölderi teosed Eesti muuseumikogudes
Hollandi naiste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

Hollandi naiste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes Hollandi naiste meistrivõistlusi rahvusvahelises kabes hakati pidama 1973. aastal. Edukaimaks naiseks on seal osutunud Karen van Lith, kes aastatel 1986–1996 tuli koguni 11 korda järjest Hollandi meistriks. Ka Nina Hoekman võitis meistrivõistlused 11 korral.
Ohvitseride park

Ohvitseride park (ka Puiestee 73b park, 20. sajandi esimesel poolel Taara aed) on park Ülejõe linnaosas Tartus Puiestee ja Jaama tänava vahelisel nõlval endise Ohvitseride maja taga. Pargi pindala on 8424 m², see oli kasutusel kui Ohvitseride maja suveaed, kus paiknesid mh tantsuplats, võrkpalliplats jmt. 21. sajandil on sinna plaanitud nii laste mänguväljakut kui kogukonnaaeda, parki ääristavate garaažide seintel on Maari Soekovi ja Sandra Ruudu müürimaaling. Talvel on pargis kelgunõlv. Pargi nimi tuleneb paiknemisest 1950. aastate teises pooles loodud Ohvitseride kvartalis. 19. sajandi lõpul oli Ohvitseride pargi koha peal Georg Sachsi aed, mille see oli Eesti Kirjameeste Seltsi tarvis välja ostnud. Aed oli 1891. aastal IV üldlaulupeo toimumispaik, hiljem läks Taara seltsi valdusse, millel oli Ohvitseride maja koha peal velodroom. Aeda hakati 20. sajandi esimesel veerandil kutsuma "Taara aiaks", seal oli avalik laste mänguplats, jalgrajad ja trepp Jaama tänavale. Jalgrattaselts korraldas nii koos Eesti Kirjameeste Seltsiga kui ka eraldi kõiksuguseid avalikke üritusi aruteluõhtutest kuni pidude ja näitusteni. Taara aia nime ja aia kasutamine avalikeks üritusteks jätkus pärast Taara seltsi ümberkujundamist ning ka pärast seltside tegevuse peatamist Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal. 1956. aastast kujundati Taara aia ümber Ohvitseride kvartal ning velodroomi kohale ehitatud Ohvitseride maja juurde kuuluvat aeda hakati kutsuma Ohvitseride pargiks. Aias olid võrkpalli- ja tantsuplats jm atraktsioonid, korraldati tantsu- ja muusikaaüritusi. 1991. aastal plaanis Tartu linna monumendikomisjon luua Ohvitseride parki "Viirastuste aia", kus oleks paiknenud linnaruumist eemaldatud Nõukogude Liidu aegsed monumendid, kuid plaan jäi teostamata rahapuuduse tõttu. Vilja Kohler (10. november 2004). "Tartu sai riigilt maad mänguväljaku tarbeks". Tartu Postimees. Aime Jõgi (23. oktoober 2015). "Noored õnnelikud ohvitseride majas". Tartu Postimees. Aime Jõgi (23. oktoober 2015). "Lenduri tütar hoiab vanemate korterit kui kallist mälestust". Tartu Postimees. Aime Jõgi (23. oktoober 2015). "Stalinismiaja majad loovad uusi unistusi". Tartu Postimees. Johan Kõpp (27. juuni 1948). "Mälestuskilde minu esimeest laulupeost". Stockholms-Tidningen Eestlastele. Ene Puusemp (24. märts 2004). "Ülejõe agulirealismis helendasid seltsid ja koolid". Postimees. "Unustatud kolikambrikujud". Tartu Postimees. 9. aprill 2001.
Suur ringreis

Suur ringreis ehk Grand Tour oli 17.–19. sajandi kõrgema klassi traditsiooniline reisimise komme läbi Euroopa, mille peamisteks sihtkohtadeks olid Šveits ja Itaalia. Reisi võtsid ette jõukad Euroopa noormehed (tavaliselt saatjaga) elukogemuse saamiseks ja eneseharimiseks, kui nad olid täisealiseks saanud (umbes 21-aastased). See komme sai kuulsaks 1660. aastal. Läbiti standardne marsruut, mis toimis kui hariv üleminekuriitus ning võis kesta mõni kuu kuni mitu aastat. Kuigi seda ringreisi seostati peamiselt Briti aadlikega, tegid sarnaseid reise ka Põhja-Euroopa rahvaste jõukad noormehed. Alates 18. sajandi teisest poolest, mil paranesid reisitingimused ja kasvas jõukas keskklass, hakkasid osa võtma ka mõned Lõuna- ja Põhja-Ameerika noormehed. Varasem individuaalne rännak hakkas asenduma massiturismiga. 18. sajandi keskpaigaks oli Suurest ringreisist saanud Kesk-Euroopa aristokraatliku hariduse üks tunnuseid. Traditsioon hakkas Euroopas hääbuma, kui entusiasm klassikalise kultuuri vastu kahanes ning populaarsemaks sai rongide või aurulaevadega reisimine. Suure ringreisi esmane eesmärk seisnes kokkupuutes klassikalise antiigi ja renessansiajastu kultuuripärandiga Euroopa kontinendi aristokraatlikule rahvale. Arendati oma ajalooteadvust ja kunstimaitset ning vaadeldi ja omandati kunstiteoseid. Lisaks andis ringreis ainsa võimaluse näha konkreetseid kunstiteoseid ja võib-olla ka ainsa võimaluse mingit kindlat muusikat kuulda. Marsruut sõltus noormeeste huvidest ja rahalistest võimalustest, sest reisiks oli vaja aega, raha ja motivatsiooni. Levinum teekond algas Inglismaalt, ületati La Manche'i väin Belgiasse või Prantsusmaale ning soovi korral mindi tihti edasi Itaaliasse. Tagasiteel võidi läbida Alpid ja Holland. Eesti Kunstimuuseum (2008). "Grand Tour. Eesti kunstnikud Itaalias". Vaadatud 02.05.2022. Wikipedia (2022). "Grand Tour". Vaadatud 02.05.2022. "Italy on the Grand Tour". 2002. Vaadatud 02.05.2022.
Täppisviljelus

Täppisviljelus (inglise keeles Precision agriculture) on põllumajanduslik töövõte, mille käigus jagatakse taimede edukaks kasvuks vajalikke toitained ja taimekaitsevahendeid põllule varieeruvate normidega. Täppisviljelus on kolmanda põllumajandusrevolutsiooni laine põhikomponent. Esimeseks põllumajandusrevolutsiooniks peetakse mehhaniseeritud põllumajanduse kasvu aastatel 1900–1930. Iga talunik tootis sellel ajaperioodil toitu umbes nii palju, et sellega oleks saanud ära toita 26 inimest. Geneetilise muundamise meetodid algatasid 1960. aastatel rohelise revolutsiooni, mille tulemusena oli iga talunik võimeline toitma umbes 156 inimest. Eeldatavasti kasvab maailma rahvaarv 2050. aastaks 9,6 miljardini ja praegune toidutoodangu tase peaks kahekordistuma, et oleks võimalik toita kõiki inimesi. Tänu uutele tehnoloogilistele edusammudele täppisviljeluse põllumajandusrevolutsioonis suudab iga põllumees toita sama suurusega maa-ala pealt 265 inimest. Enamasti koosneb täppisviljelus mitmest etapist: seire ehk vaatlus, analüüs ja rakendamine. Samas on arendamisel ka tehnoloolised harimisvõtted, mis võimaldavad kogu protsessi teostada ühe masinaga. Peamiselt saadakse andmeid taimede seisukorra kohta õhust droonidega, kuid kasutatakse ka satelliitide andmeid. Droonid ehk mehitamata õhusõidukid on varustatud multispektraalsete kaameratega, mis võimaldavad jäädvustada pildile lisaks silmaga nähtavale RGB valgusele ka NDVI valgust. See on oluline näitaja taime tervisliku seisundi määramiseks. Saadud pildid kombineeritakse ülekattega kokku suuremaks panoraamiks ning seejärel saab kogu põllu seisundi üles laadida sobivasse andmebaasi. Seejärel toimub analüüs, mille käigus selgitatakse välja põllul kohad mis vajavad enam väetist või kus on taimehaiguste ja -kahjurite levik suurem. Need andmed saab lisaks kombineerida ka maa-ameti mullakaardiga. Põllukaardi andmed kantakse traktori arvutisüsteemi ja selle kaudu juhitakse traktori taga asuva agregaadi väetus-, külvi- ja pritsenorme. Õige aplikatsiooni korral on tulemuseks ühtlane ja hea kvaliteediga saak kogu põllu piires. https://www.mdpi.com/2078-2489/10/11/349 Tsouros, D. C., Bibi, S., & Sarigiannidis, P. G. (2019). A review on UAV-based applications for precision agriculture. Information, 10(11), 349. "Digital agriculture: helping to feed a growing world" (PDF). Performance. Veebruar 2017. Vaadatud 02.05.2022. https://dspace.emu.ee/xmlui/handle/10492/203 Suvinisu väetamine olenevalt mullainfost. 2012. Kutti, Jaan.