laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ühiskondlik Pedagoogika Uurimise Instituut

Ühiskondlik Pedagoogika Uurimise Instituut (lühend: ÜPUI) on Tartus asuv organisatsioon, kuhu kuuluvad kasvatuse ja õpetamisega seotud teaduslikust uurimistööst huvitatud õpetajad. ÜPUI ajalugu algab 1962. aastast, kui Aleksander Elango eestvedamisel asutati TRÜ pedagoogikakateedri juurde õpetajate teadusseminar. Aastatel 1964–1972 nimetati seda pedagoogiliseks uurimiskursuseks. Praegune nimi on aastast 1972. Aastatel 1972–1989 oli ÜPUI direktor Heino Liimets, 1989–1998 Heino Rannap, aastast 1998 Hillar Põldoja (juhatuse esimees). Praegusel ajal tegutseb ÜPUIs kuus sektsiooni: kooliajaloo sektsioon – juhataja Hillar Põldoja isiksuse arengu sektsioon – juhataja pedagoogikakandidaat Inger Kraav ülddidaktika sektsioon – juhataja Sirje Pihlap emakeeledidaktika sektsioon – juhataja pedagoogikakandidaat Viivi Maanso reaalainete didaktika sektsioon – juhataja pedagoogikakandidaat Aivo Saar psühhodiagnostika ja eripedagoogika sektsioon – juhataja psühholoogiakandidaat Helle-Mall Kadajas Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituut Eesti pedagoogika ja kool EE 12. köide, 2003: 558. http://üpui.edu.ee/wordpress/?page_id=256[alaline kõdulink] (vaadatud 30.08.2013) ÜPUI. Nelikümmend aastat õpetajaid-uurijaid. – Eesti pedagoogika ja kool. [Koostanud V. Eksta.] Tallinn, 2001 I. Unt. Ühiskondlik Pedagoogika Uurimise Instituut – probleemid ja lahendused. – Õpetajate Leht 1. IX, 2006 Instituudi koduleht (vaadatud 10.01.2013)
Õlikivide uurimise laboratoorium

Õlikivide uurimise laboratoorium oli 1925. aastal Paul Kogermani ja Michael Wittlichi eestvedamisel Tartu Ülikooli keemiainstituudi juurde loodud laboratoorium, kus uuriti põlevkivi. See oli Eesti esimene põlevkivi uurimise keskus. Labori juhataja oli Paul Kogerman. Laboris tehtavaid uuringuid rahastas põlevkivitööstus. Aastatel 1936–1941 tegutses labor Tallinna Tehnikaülikooli alluvuses. EE 12. köide, 2003: 703.
Peegeldus

Peegeldus on eukleidilise ruumi isomeetriline teisendus, mille püsipunktid moodustavad selle ruumi hüpertasandi. Tasandil toimub peegeldamine sirge suhtes ja ruumis tasandi suhtes. Viimaseid nimetatakse vastavalt peegeldusteljeks ja peegeldustasandiks. Tasandil asuva vektori v peegeldust koordinaatide alguspunkti läbiva sirge suhtes kirjeldab valem R e f l ( v ) = 2 v ⋅ l l ⋅ l l − v , {\displaystyle \mathrm {Ref} _{\mathbf {l} }(\mathbf {v} )=2{\frac {\mathbf {v} \cdot \mathbf {l} }{\mathbf {l} \cdot \mathbf {l} }}\mathbf {l} -\mathbf {v} ,} kus v on peegeldatav vektor, l on suvaline sirge sihiline vektor ja v·l tähistab vektorite v ja l skalaarkorrutis. Vektori v peegeldus eukleidilise ruumi Rn hüpertasandi, mis läbib koordinaatide alguspunkti ja mis on risti vektoriga a, suhtes on antud valemiga R e f a ( v ) = v − 2 v ⋅ a a ⋅ a a , {\displaystyle \mathrm {Ref} _{\mathbf {a} }(\mathbf {v} )=\mathbf {v} -2{\frac {\mathbf {v} \cdot \mathbf {a} }{\mathbf {a} \cdot \mathbf {a} }}\mathbf {a} ,} kus v·a on vektorite v ja a skalaarkorrutis. On lihtne veenduda, et Refa(v) = − v, kui v on paralleelne vektoriga a ja Refa(v) = v, kui v risti vektoriga a. Peegeldus punkti suhtes Tasandi inversioon Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Roman Varts

Roman Varts (30. detsember 1903 (vkj)/ 12. jaanuar 1904 Rakvere – 14. aprill 1973 Rakvere) oli eesti näitleja. Ta lõpetas 1917. aastal Rakvere haridusseltsi kooli. Ta oli aastatel 1920–1940 Rakveres trükitööline ning aastatel 1940–1961 Rakvere Teatri näitleja ja jumestaja. 1940 Tammsaare/Andres Särev "Põrgupõhja uus Vanapagan" (Kaval-Ants) 1942 August Mälk/Andres Särev "Õitsev meri" (Turja Laas) 1943 Hella Wuolijoki "Vastumürk" (Varenius) 1945 Tammsaare/Andres Särev "Andres ja Pearu" (Hundipalu Tiit) 1947 Aadu Hint "Tagaranna meeste kalakuunar" (Pime-Juhan) 1955 Oskar Luts/Andres Särev "Suvi" (köster) 1956 Oskar Luts/Andres Särev "Tootsi pulm" (Luts) 1957 Oskar Luts/Andres Särev "Äripäev" (Luts) 1958 Oskar Luts/Andres Särev "Vaikne nurgake" (Vestberg) 1959 George Bernard Shaw "Saatana õpilane" (Swindon) 1960 Juliusz Słowacki "Maria Stuart" (Morton) Tema õde oli näitleja Elli Prillup. Tema poeg on muusik Tiit Varts. Odette Kirss. "Ühe pere näitlejad ja muusikud.100 aastat nimeka näitleja Elli Varts-Prillupi sünnist". Virumaa Teataja nr 111, 11. juuni 2015. Lk 9 Matmine Tõrma kalmistule
Väägvere pasunakoor

Väägvere pasunakoor on aastal 1839 Väägveres asutatud puhkpilliorkester. Koori tegevus algas 1839. aastal Väägvere koolimajas, millest saab järeldada, et Väägvere Pasunakoor on Eesti esimene puhkpilliorkester. Aastatel 1851–1912 oli koori eesotsas David Otto Wirkhaus. Esimesel üldlaulupeol, 1869. aastal võitis Väägvere pasunakoor I auhinna. Väägvere koori laulupeol käimist mainib ka laul "Liivimaa pastoraal". Vedu puhkpilliorkester Väägvere PasunakoorPasunakoori Facebooki leht. EE 12. köide, 2003: 701. Pasunakoori koduleht (vaadatud 10.01.2013)
Pelli võrrand

Pelli võrrand on diofantiline võrrand kujul x 2 − n y 2 = 1 {\displaystyle x^{2}-ny^{2}=1\,} kus n on naturaalarv, mis pole täisruut. Joseph Louis Lagrange tõestas, et seni, kuni n pole täisruut, omab Pelli võrrand lõputut hulka täisarvulisi lahendeid. Neid lahendeid saab kasutada täisarvu n ruutjuure lähendamiseks ratsionaalarvuga x/y. Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Valio Eesti AS

Valio Eesti AS on Soome Valio OY tütarettevõte, mis on asutatud 1992. aastal, ja mis toodab ja turustab piimatooteid ja juustusid. Ettevõtte tootevalikus on üle 150 piima- ja juustutoote. Peale Eesti müüb ettevõte piimatooteid ka Lätis, Leedus, Venemaal, Soomes, Rootsis ja Itaalias. Valio Eesti tooted valmivad kahes Lõuna-Eestis asuvas tehases: Valio Eesti Laeva Meiereis ja Valio Võru juustutehases. Ettevõtte tunnuslause on: "Et tunneksid end hästi!". Valio juust Atleet Cheddar sai Eesti Toiduliidult parima piimatoote hõbemärgi. Aastal 2018. oli Valio Eesti AS käive 122,5 miljonit eurot ja ärikasum 3,67 miljonit eurot. Aastal 2020. oli Valio Eesti AS käive 125,3 miljonit eurot ja ärikasum 5,29 miljonit eurot. http://www.valio.ee/ettevottest/valio-eesti-tutvustus/ (vaadatud 04.01.2013) Selgusid Eesti parimad toiduained, Õhtuleht (vaadatud 15.3.2016). Piimasõda läks Valiole maksma 120 miljonit, Põllumajandus.ee, 02.08.2019 (vaadatud 02.08.2019) ТОП производителей продуктов питания: секрет успеха – в экспорте, dv.ee, 27.09.2021 (vaadatud 27.09.2021) Ettevõtte veebileht (vaadatud 10.01.2013)
Ehituskuur

Ehituskuur (saksa keeles Bauhütte) on ajalooline kirikuehitajate (kiviraidurite, kujurite, müürseppade, seinamaalijate ja klaasimaalijate) tsunftilaadne organisatsioon peamiselt saksakeelsetes maades, ka Prantsusmaal ja Ungaris. Keskajal oli ehituskuuri ülesandeks kunstiliste ehitustraditsioonide viljelemine ja arendamine ning kuurisaladuste (tehniliste kogemuste ja praktikate, proportsioonipõhimõtete) edasiandmine. Nende ehituskuuriraamatutes, millest mõned on säilinud, on ehitusplaane, tüpiseeritud figuure, ornamente ja muid joonistusi, mille järgi töid teostati. Need kuurid tekkisid 13. sajandil mungatraditsioonide edasikandjatena ning nende õitseng oli 14. sajandil. Neid peetakse linnatsunftide eelkäijaks. Aastal 1459 liitusid ehituskuurid Straßburgi eeskirja alusel Straßburgi peaehituskuuriga. Sellele allusid Kölni, Viini ja Berni, hiljem ka Zürichi ehituskuur, neile omakorda piirkondlikud ehituskuurid. Ehituskuuri liikmed kohustusid täitma kuurieeskirju, milles oli väga erinevaid seadusi, muuhulgas õpipoisiaja, maksude ja töötasude kohta. Neil oli usu ja kõlbluse alaseid kohustusi. Nad pidid kultiveerima inimlikke voorusi, nagu kannatlikkust, vennaarmastust, truudust, vaikimist ja tõearmastust. Ehituskuuril oli veel teine sotsiaalne eesmärk: ta toetas vanu ja vaesunud liikmeid. Lahendati ka omavahelisi tülisid. Isik, kes tahtis ehituskuuri astuda, vajas käemeest sellest kuurist. Vastuvõtmine eeldas sündimist abielust ja head mainet. Kui keegi ordu eeskirja rikkus, kuulutati ta autuks ning tema nimi naelutati häbiposti. Ehituskuuride liikmetel oli teistsugune riietus ja kombed kui tsunftideks organiseerunud linnakiviraiduritel. Ehituskuuri juhtis Aldermann. Temast allpool olid järgmised astmed, mis on tänini säilinud: juhtiv ehitusmeister (ladina keeles magister fabricae) ja kaupmees (ladina keeles gubernator fabricae; finantsjuht) sell õpipoiss Igal tsunftigildil oli oma kutseühing, märgid ja salasümbolid. Need olid nii-öelda liikmetunnistuseks, sest kirjaoskus oli tol ajal väheste eesõigus. Igasse ilmalikku gildiühingusse kuulus vaimulik. Ehituskuuridel olid üldiselt lähedased suhted kirikute ja kloostritega. Rahva jaoks tegi nad müstiliseks see, et ehituskuuri liikmetel olid ulatuslikud teadmised Piibli kohta, mida tavakodanikul ei olnud, sest missasid peeti tol ajal ladina keeles. Oma ulatuslike teadmistega ehitusest rändasid ehituskuuri liikmed kohtadesse, kus kavandati suuri ehitisi, näiteks toomkirikut või kloostrit. Selliseid ettevõtmisi oli tol ajal palju. Tulevase ehituse paika jõudes ehitasid nad oma kuuri ning pakkusid oma teenuseid. Vaimulikud vastustasid sageli ehituskuure, inkvisitsioon püüdis neid välja juurida. Prantsusmaal peeti nende tegevust alati ketserlikuks. Reformatsiooniga käisid alla ka ehituskuurid, aastal 1731 saadeti nad sunniviisiliselt laiali. Mõned nende kombed esinevad vabamüürluses. Tänapäeval on toomkiriku-ehituskuurid (Dombauhütten) piiskopkonna ettevõtted, mille ülesandeks on kiriku omandis olevate hoonete, eriti piiskopikiriku renoveerimine, saneerimine ja alalhoidmine. Nüüd on sinna vastu võetud ka naisi. Näiteks Kölni ehituskuuri juhib diplomeeritud naisinsener. Loož
Eesti NSV jalgpalli kõrgliiga 1990

Eesti NSV Jalgpalli Kõrgliiga 1990 võitis ja tuli seega 1990. aasta Eesti jalgpallimeistriks FC TVMK.
Tüvikoonus

Tüvikoonus on keha, mida piiravad kooniline pind ja kaks paralleelset tasandit, mis lõikavad kõiki koonilise pinna moodustajaid. Tüvikoonus saadakse koonuse lõikamisel selle põhjaga paralleelse tasandiga. Vastavat koonilist pinda nimetatakse tüvikoonuse külgpinnaks ja tasandeid põhjatasandeiks. Põhjatasandeil asuvad tüvikoonuse küljed on tüvikoonuse põhjad ja põhjadevahelist kaugust nimetatakse tüvikoonuse kõrguseks. Tüvikoonuse põhjadeks võib olla kaks ellipsit või ringi. Juhul, kui tüvikoonuse põhjad on ringid, räägitakse pöördtüvikoonusest. See on pöördkeha, mis tekib täisnurkse trapetsi pöörlemisel ümber alusega ristuva haara. Tüvikoonuse ruumala on V = h 3 ( S 1 + S 1 ⋅ S 2 + S 2 ) , {\displaystyle \!V={\frac {h}{3}}(S_{1}+{\sqrt {S_{1}\cdot S_{2}}}+S_{2}),} kus h on kõrgus ja S1 ning S1 on põhjade pindalad. Tüvipüramiid Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Eesti NSV jalgpalli kõrgliiga 1989

Eesti NSV Jalgpalli Kõrgliiga 1989 võitis ja tuli seega 1989. aasta Eesti jalgpallimeistriks Tallinna FC Zvezda.
Kose valla kultuurimälestiste loend

See artikkel loetleb üles kõik Kose vallas asuvad kultuurimälestised. Loendis on 7 ajaloomälestist, 88 arheoloogiamälestist, 27 ehitismälestist, 1 ehitus- ja ajaloomälestis ning 88 kunstimälestist ehk kokku 210 erinevat kultuurimälestist.va
Arkusfunktsioonid

Arkusfunktsioonid ehk tsüklomeetrilised funktsioonid on trigonomeetriliste funktsioonide pöördfunktsioonid. Arkusfunktsioonid on mitmesed funktsioonid. Arkusfunktsioonid on arkussiinus, arkuskoosinus, arkustangens, arkuskootangens, arkusseekans, arkuskoosekans. Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Vaatleja

Sõnal vaatleja või nimena Vaatleja on mitu tähendust: vaatleja, nähtusi teaduslikul või õppeotstarbel või harrastusena vaatlev isik vaatleja, piiratud volitustega isik, kelle nt riik on saatnud osalema nt rahvusvahelise organisatsiooni töös vaatleja, valimiste õigsust jälgiv sõltumatu isik või organisatsioon Vaatleja, Tartu Tähetorni Astronoomiaringi välja antav võrgus ilmuv astronoomiaajakiri. Vaatleja, ajaleht, mis ilmus 1906 Tallinnas "Vaatleja", Eesti film (1987)
Vaatleja (ajakiri)

Vaatleja on 2000. aastast ilmuv Tartu Tähetorni Astronoomiaringi koostatav elektrooniline astronoomiaajakiri. Ajakirjas avaldatakse astronoomiateemalisi kirjutisi. Ajakirja koduleht
Pöördfunktsioon

Funktsiooni ƒ pöördfunktsioon on funktsioon ƒ−1, mis seab igale ƒ muutumispiirkonna väärtusele y vastavusse need väärtused x määramispiikonnast, mille korral ƒ(x) = y: f − 1 ( y ) = { x ∈ X : f ( x ) = y } . {\displaystyle f^{-1}(y)=\left\{x\in X:f(x)=y\right\}.\,\!} Teisisõnu on pöördfunktsioon selline funktsioon, mis tühistab esialgse funktsiooni toime ja vastupidi: ƒ(ƒ−1(y)) = y. Pöördfunktsioon ƒ−1 on ühene, kui ƒ on injektiivne. Vastupidisel juhul on see mitmene. Arkusfunktsioonid
Virmaline

Virmaline oli 1887. aastal Jaan Reinvaldi eestvedamisel Peterburis ilmuma hakanud venestusmeelne nädalaleht. Aastatel 1888–1898 ilmus see Narvas (toimetas Eduard Vilde) ja 1898 Tartus (toimetajad Jaan Reinvald ja Mihkel Neumann). Aastal 1898 hakkas Virmalise asemel ilmuma ajaleht Uus Aeg. Aastal 1898 oli ajalehe trükiarv 1500 eksemplari. EE 12. köide, 2003: 674.
Uus Aeg

Uus Aeg oli aastatel 1899–1900 Tartus ja 1900–1905 Tallinnas ilmunud liberaaldemokraatlik nädalaleht. Uus Aeg oli nädalehe Virmaline järglane. Algul toimetas ja andis lehte välja Mihkel Neumann, aastast 1900 hakkas ajalehte välja andma Andres Pert. Aastatel 1901–1905 ilmus lehel ka meelelahutusliku ja populaarteadusliku (aime-) sisuline lisa. Uus Aeg oli 20. sajandi alguses üks Eesti loetavamatest ajalehtedest. Selle trükiarv oli 8000–10 000. EE 12. köide, 2003: 558.
Tänapäev (ajakiri)

Tänapäev oli aastatel 1935–1940 Tartus mitme pausiga ilmunud kuukiri. Algul andis kuukirja välja kirjastus Noor-Eesti, hiljem kirjastus Tänapäev. Ajakirja toimetajad olid Eduard Roone ja Jaan Kärner. Väljaandes kajastati paljusid teemasid: nii kirjandus-, kunsti-, ühiskonna- kui ka teadustemaatikat. Kuukirjale tegid kaastööd teiste seas A. H. Tammsaare, Friedebert Tuglas, Gustav Suits ja Karl August Hindrey. 1938 ilmus 7 numbrit, kusjuures numbrid 4-7 kandsid järgmisi eripealkirju: Jüripäev : Noor-Eesti kevadealbum (1938 aprill) Künnipäev : Noor-Eesti mai-album (1938 mai) Jaanipäev : Noor-Eesti suvealbum (1938 juuni) 7me magaja päev : Noor-Eesti suvealbum (1938 juuli). EE 12. köide, 2003: 614. Tänapäev (ajakiri) E-kataloogis ESTER (vaadatud 24.11.2018)
Tõuloomakasvatus

Tõuloomakasvatus on aastast 1998 neli korda aastas ilmuv populaarteaduslik ajakiri. Ajakirja annavad välja Eesti Tõuloomakasvatuse Liit ja EMÜ veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut . Ajakirja eesmärk on loomakasvatajatele süsteemselt edasi anda infot tõuaretusest, asjakohastest õigusaktidest, seadustest, tõuaretusühingutes toimunust jm. EE 12. köide, 2003: 613. http://touloom.etll.ee/ (vaadatud 04.01.2013) Ajakirja veebileht (vaadatud 10.01.2013)
Frisbi

Frisbi ehk lendav taldrik (ka frisbee) on tavaliselt plastmassist valmistatud spordivahend, mis on õhukese lameda ja üles painutatud servadega ketta kujuline, diameetriga 20–25 cm. Spordialadest kasutatakse frisbit näiteks kettagolfis ja võistkondlikus taldrikulennutamises, lendtaldrikuid pruugitakse ka koeraspordis. Levinum on frisbi siiski ajaviitevahendina, mida vabas õhus üksteisele visatakse, muuhulgas on see populaarne rannatarve. Teadaolevalt pikima taldrikuviske au kuulub David Wigginsile, kes heitis taldriku 225,0 meetri kaugusele. Frisbi eestikeelne nimetus lendav taldrik on tulnud taldrikukujulistest tundmatutest lendavatest objektidest ehk ufodest. Inglise keeles on nende nimetused tänapäeval siiski erinevad: frisbi nimetus on tavaliselt flying disc, ufodel aga flying saucer. Nimetus frisbi tuleneb nimest Frisbee, mida inglise keeles kasutatakse küll frisbide üldnimetusena, kuid mis on mänguasjafirma Wham-O registreeritud kaubamärk. Frisbid leiutas ameeriklane Fred Morrison 1938. aastal, kui koos oma tulevase abikaasa Lucile'iga California osariigis Santa Monica rannas viibides lennutasid nad edasi-tagasi koogivormi. Keegi rannalistest pakkus neile viiesendise koogivormi eest 25 senti. Morrisonid tegelesid algeliste frisbide müügiga Teise maailmasõjani, mille ajal Morrison teenis USA õhuväes, sattudes ka sõjavangi. Sel ajal visandas ta paremate lennuomadustega ketta. 1948. aastaks hakkasid Morrison ja tema äripartner Warren Franscioni pärast mitmete prototüüpide katsetamist tootma plastmassist frisbisid, mille nad 1947. aastal puhkenud ufohulluse ajel nimetasid lendavateks taldrikuteks (Flyin-Saucer). 1957. aastal müüs Morrison õigused Wham-O-le, mille üks omanikke Richard Knerr andis tootele nimeks Frisbee, kuna lähikonna üliõpilased kutsusid seda nõnda pirukatootja Frisbie Pie Company järgi. 1958. aastal sai Morrison oma leiutisele patendi; 1982. aastal ütles ta ühes intervjuus, et oli saanud patenditasudena üle 2 miljoni USA dollari. Frisbide tänapäevase suure leviku taga oli 1964. aastal Wham-O turundusjuhiks palgatud Edward Headrick, kes parandas veelgi taldriku lennuomadusi, rajas mitu taldrikuspordiala (sh kettagolfi) ja asutas Rahvusvahelise Frisbiliidu (International Frisbee Association). Lennuketta sport Eestis Eesti Spordiregister
Teaduslik Kirjandus

Teaduslik Kirjandus oli aastatel 1940–1941 ja 1944–1949 Tartus töötanud kirjastus, mis halduslikult oli Eesti Riikliku Kirjastuskeskuse allüksus. 1949. aastal liideti Teaduslik Kirjandus koos veel mitme kirjastusega kirjastuseks Eesti Riiklik Kirjastus. Teaduslik Kirjandus andis välja teadusteemalisi raamatuid, kõrgkooliõpikuid, sõnaraamatuid ja ajakirju. Kirjastus jõudis välja anda üle 600 raamatu ja brošüüri; nende kogutrükiarv oli umbes 6,26 miljonit). Henry Norris Russell. "Päikesesüsteem ja selle tekkimine". Tõlkinud Grigori Kusmin (126 lk). Teaduslik Kirjastus 1947. EE 12. köide, 2003: 595.
Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist

"Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist" on aastast 1968 ELUSi ja Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse välja antav teadusajalootemaatikat käsitlev artiklikogumike sari. Alates teisest artiklite kogumikust (2. köitest) on igas kogumikus käsitluse all kindel temaatika. Nt 13. köide (ilmus 2004) oli pühendatud Eesti täppisteaduste ajaloole. 2014. aastal ilmus sarja 14., seni viimane köide alapealkirjaga "Eesti sisevete hüdrobioloogia ajaloost". I kd (toimetaja Helje Heinoja) Tallinn: Valgus, 1968 II kd (toimetajad Ülo Lumiste ja Helje Heinoja) Tallinn: Valgus, 1976 III kd (toimetaja H. Heinoja) Tallinn: Valgus, 1980 IV kd "Teadusorganisatsioonide arengust Eestis" (vastutav toimetaja Vello Kaavere, toimetaja Helje Heinoja) Tallinn: Valgus, 1983 V kd "Põllumajanduse ajalugu" (vastutav toimetaja Aarne Pung) Tallinn: Valgus, 1985 VI kd "Looduskaitse ajaloost Eestis" (vastutav toimetaja Eerik Kumari) Tallinn: Valgus, 1986 VII kd "Geoloogia arengust Eestis" (vastutav toimetaja Herbert Viiding) Tallinn: Valgus, 1989 VIII kd "Geofüüsikaliste uurimistööde ajaloost" (vastutav toimetaja Herman Mürk) Tallinn: Valgus, 1992 IX kd "Geoloogia rajajooni Eestis" (vastutavad toimetajad H. Viiding, Anto Raukas) Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus, 1993 X kd "Botaanika ajaloost Eestis" (vastutav toimetaja Viktor Masing) Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus, 1994 XI kd "Geograafia ajaloost Eestis" (koostajad Vello Kaavere, Linda Kongo, Erki Tammiksaar) Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus, 1995 XII kd "Metsateaduse ajaloost Eestis" (koostaja Toivo Meikar) Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus, 1998 XIII kd "Täppisteaduste ajaloost Eestis: pühendatud Wilhelm Ostwaldi 150. sünniaastapäevale" (koostaja Ivar Piir) Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2004 XIV kd "Eesti sisevete hüdrobioloogia ajaloost" (koostaja Tarmo Timm) Tartu: Eesti Looduseuurijate Selts, 2014 Teaduslugu ja nüüdisaeg EE 12. köide, 2003: 593. Sari ELUSi kodulehel Sari Eesti rahvusbibliograafia andmebaasis
Tartu gümnaasium

Tartu gümnaasiumi all võidakse mõelda kas: Tartu gümnaasiumi, 1630–1632 tegutsenud Eesti esimest luteri usu gümnaasiumi; 1632 muudeti Academia Gustaviana'ks, või Tartu Kubermangugümnaasiumi likvideerimisel asutatud gümnaasium; tegutses Tartu Gümnaasiumi nime all 1890–1904.
Tarmeko

Tarmeko (täpsemalt: Tarmeko ettevõtete grupp) on Tartus asuv puidu töötlemise ja mööbli tootmisega tegelev ettevõtete grupp. Ettevõtte ajalugu ulatub 1947. aastasse, mil loodi seitsme mehe kartell "Puit", praegune nimi aastast 1987. Tarmekos töötab 200 inimest. Tarmeko toodangust 85% eksporditakse. http://www.tarmeko.ee/ (vaadatud 10.01.2013) EE 12. köide, 2003: 558. Tarmeko koduleht (vaadatud 10.01.2013)
HANZA Mechanics Tartu AS

HANZA Mechanics Tartu AS (varem ka: AS Tarkon ja HANZA Tarkon AS) on Tartus asuv ja mitmesuguseid elektroonikakomponente valmistav ettevõte. Ettevõtte ajalugu ulatub 1907. aastasse, mil asutati telefonitehas Edisson-Kompagnie. 1930. aastast kandis tehas nime AS Tartu Telefonivabrik ja asus aadressil Puiestee tänav 9/11. Ettevõte natsionaliseeriti 1940. aastal. Nime Tarkon (riikliku aktsiaseltsina) sai ettevõte 1. detsembril 1992. 1996. aastal Tarkon erastati ning suuromanikuks sai Rootsi ettevõte Hallberg-Sekrom Fabriks AB. 2008. aastast on Tarkon Hanza Groupi liige, ettevõte sai nimeks HANZA Tarkon AS. 2012. aastal loodi uus lehtmetalli töötlemisega tegelev tehas Vahi tööstusparki. Ettevõtte sai uue nime HANZA Mechanics Tartu AS. 2014. aastal sisenes HANZA Grupp Nasdaq First North börsiturule, saades avalikuks ettevõtteks. 2019. aastal liikus HANZA Grupp Nasdaq First North börsiturult Nasdaq Stockholm Main Market börsile. "Tarkon » English » History". Originaali arhiivikoopia seisuga 04.05.2011. Natsionaliseerimisele kuuluvad tööstusettevõtted, Riigi Teataja, nr. 81, 26 juuli 1940 "HANZA Grupi koduleht". "NASDAQ press release". "Nasdaq Stockholm press realease".
Muusikafestival

Muusikafestival on perioodiliselt korraldatav muusika festival, kus esitatakse teatud žanri, ajastu, piirkonna või helilooja(te) muusikat. Mõnikord on muusikafestivalid laiema haardega pidustuste (festivalide) osaks. Ooperifestival Lauluvõistlus Eesti muusikafestivalid koduleht
Tallorahwa Postimees

Tallorahwa Postimees oli Tartus aastatel 1857–1859 ilmunud nädalaleht, mida andis välja Heinrich Laakmann. Ajalehte toimetasid pastorid Adalbert Hugo Willigerode, Gustav Theol ja Carl Körber. Ajaleht suleti kaastöö vähesuse ja lugejaskonna väikse arvu tõttu 1859. aastal, samuti ei suutnud see võistelda Johann Voldemar Jannseni Perno Postimehega. EE 12. köide, 2003: 567.
Võrkpall 1968. aasta suveolümpiamängudel

Võrkpall 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 13.–26. oktoobrini. Olümpiavõitja 1964: NSV Liit. 10 meeskonda. Turniirist loobusid Aafrika meister Tuneesia ja Rumeenia. Neile asendajate otsimisel ütlesid ära Alžeeria, Jugoslaavia, Ungari ja Holland. Asendusmeeskondadeks said Bulgaaria ja Belgia. 1. NSV Liit: Oleg Antropov, Vladimir Beljajev, Ivan Bugajenkov, Vladimir Ivanov, Valeri Kravtšenko, Jevgeni Lapinski, Vasilius Matuševas, Viktor Mihhaltšuk, Georgi Mondzolevski, Juri Pojarkov, Eduard Sibirjakov, Boriss Tereštšuk. 2. Jaapan: Naohiro Ikeda, Masayuki Minami, Katsutoshi Nekoda, Mamoru Shiragami, Isao Koizumi, Kenji Kimura, Yasuaki Mitsumori, Jungo Morita, Tadayoshi Yokota, Seiji Ohko, Tetsuo Sato, Kenji Shimaoka. 3. Tšehhoslovakkia: Antonín Prochazka, Jiři Svobodo, Lubomir Zajiček, Josef Musil, Karel Smolka, Vladimir Petlak, Petr Kop, Frantiček Sokol, Bohumil Golian, Zdenek Groessl, Pavel Schenk, Drahomir Koudelka. Olümpiavõitja 1964: Jaapan. 8 naiskonda. 1. NSV Liit: Ljudmila Buldakova, Tatjana Veinberga, Valentina Vinogradova, Vera Galuška (aastast 1969 kuni surmani Dujunova), Vera Lantratova, Galina Leontjeva, Ljudmila Mihhailovskaja, Tatjana Ponjajeva, Inna Rõskal, Roza Salihhova, Tatjana Sarõtševa, Nina Smolejeva. 2. Jaapan: Setsuko Yoshida, Suzue Takayama, Toyoko Iwahara, Youko Kasahara, Aiko Onozawa, Yukiyo Kojima, Sachiko Fukunaka, Kunie Shishikura, Setsuko Inoue, Sumio Oinuma, Makiko Furukawa, Keiko Hama. 3. Poola: Krystyna Czajkowska, Jozefa Ledwig, Elzbieta Porzec, Wanda Wiecha, Zofia Szczesniewska, Krystyna Jakubowska, Lidia Chmielnicka, Barbara Niemczyk, Halina Aszkielowicz, Krystyna Krupa, Jadwiga Ksiazek, Krystyna Ostromecka.
Reinke

Reinke on saksa päritolu perekonnanimi. Aleksander Reinke, eesti poksija Friedrich Berthold Reinke, saksa anatoom Johannes Reinke, saksa botaanik, bioloogiateoreetik ja filosoof