laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Raigo Soidra

Raigo Soidra (14. veebruar 1929 Tartu – 5. oktoober 2005 Tartu) oli eesti tehnikateadlane. Ta lõpetas aastal 1947 Tallinna 2. Keskkooli, 1952 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna tööstustsiviilehituse insenerina, sai 1965 tehnikakandidaadi kraadi väitekirjaga “Pindaktiivsete plastifikaatorite mõju põlevkivituhk-tsementmörtide ja betoonide omadustele”, täiendas end 1982 Läti Põllumajanduse Akadeemias ehitusõpetuse alal. Soidra oli 1952–1954 Eesti Põllumajandusakadeemia kujutava geomeetria ja graafika kateedri assistent, 1954–1967 ehitusmehaanika kateedri vanemõpetaja, 1967–1969 dotsendi kohusetäitja, 1969–1992 dotsent, 1992–1994 Eesti Põllumajandusülikooli põllumajandusehituse õppetooli dotsent, 1994–1999 maaehituse instituudi dotsent, 2000. aastast pensionil. Ta õpetas tehnilist joonestamist, tugevusõpetust, insenerikonstruktsioone, ehitusõpetust, projekteerimise aluseid, ehitusökonoomikat ja organiseerimist, koostas õppevahendeid, avaldas töid betooni ja mördi omaduste parandamise, põllumajandushoonete kujunduse ja konstruktsioonide alalt, umbes 20 teadustrükist. Tema abikaasa oli keemik Kadri Soidra, vend oli majandusteadlane ja diplomaat Ivo Soidra, isa ametnik Agu Soidra. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 315, märksõna "Soidra, Raigo" https://dea.digar.ee/?a=d&d=maaylikool20051020.2.12.1&srpos=25&e=-------et-25--1-byDA%2cbyAU%2cbyTI-txt-txIN%7ctxTI%7ctxAU%7ctxTA-%22raigo+soidra%22------------ https://dea.digar.ee/?a=d&d=pollumajandakad19790215.2.9&srpos=15&e=-------et-25--1-byDA%2cbyAU%2cbyTI-txt-txIN%7ctxTI%7ctxAU%7ctxTA-%22raigo+soidra%22------------
1821

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1790. aastad | 1800. aastad | 1810. aastad | 1820. aastad | 1830. aastad | 1840. aastad | 1850. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1817 | 1818 | 1819 | 1820 | 1821 | 1822 | 1823 | 1824 | 1825 | ► | ►► 1821. aasta (MDCCCXXI) oli 19. sajandi 21. aasta. 17. jaanuar (vkj 5. jaanuar) – ilmus Otto Wilhelm Masingu välja antud Marahwa Näddala-Lehe esimene number. 14./26. märts – Karl von Lueder immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonda. Tallinna tütarlastekool ja kolm tütarlaste elementaarkooli ühendati; see pani aluse uuele, 5-klassilisele Tallinna linna suurele tütarlastekoolile. ... 31. mai – Baltimore'is õnnistati sisse USA esimene katoliiklik katedraal. Prantslane Dominique Arago leiutas stopperi. 26. veebruar – Félix Ziem, prantsuse maalikunstnik 9. aprill – Charles Baudelaire, prantsuse luuletaja 10. detsember – Nikolai Nekrassov, vene kirjanik 12. detsember – Gustave Flaubert, prantsuse kirjanik 11. november – Fjodor Dostojevski, vene kirjanik 23. veebruar – John Keats, briti luuletaja 5. mai – Napoleon I, Prantsusmaa keiser Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 121
Toivo Keinänen

Toivo Keinänen (sündinud 2. oktoobril 2002) on soome maletaja, rahvusvaheline meister (2019). Ta sai 14-aastaselt FIDE-lt meistri ja 17-aastaselt rahvusvahelise meistri nimetuse. 2019. aastal tuli ta Soome malemeistriks. 2021. aastal võttis Keinänen osa Poolas Katowices Euroopa meistrivõistlustest kiir- ja välkmales, kus saavutas kaks kaheksandat kohta. 2023. aastal osales ta koos abikaasa Anastasia Keinäneniga Viljandis peetud Ilmar Raua 57. mälestusturniiril, kus ta tuli võtjaks. Toivo Keinänen FIDE andmebaasis
2023. aasta Ilmar Raua mälestusturniir

Ilmar Raua 57. mälestusturniir oli 2023. aastal Viljandis peetud Ilmar Raua mälestusturniir males. 2.–9. juulini 2023 Viljandis toimunud 57 osavõtjaga rahvusvahelise turniiri koosseisus oli maletajaid peamiselt Eestist. Väljaspoolt Eestit osalesid turniiril 15 maletajat, sealhulgas kolm suurmeistrit ja neli rahvusvahelist meistrit. Turniiri korraldaja oli Toomas Valgemäe, peakohtunik FIDE arbiiter Tarmo Tuul ja kohtunik Gert Elmaste. Turniiril mängiti Šveitsi süsteemis 9 vooru. 1. IM Toivo Keinänen (Soome) [7p 9-st]; 2.–4. GM Normunds Miezis (Läti), GM Nikita Maiorov (FIDE/Valgevene) ja IM Vaidas Sakalauskas (Leedu) [6,5p]; 5.–10. GM Tomas Laurušas (Leedu), GM Meelis Kanep (Eesti), GM Kaido Külaots (Eesti), IM Tarvo Seeman (Eesti), IM Ido Porat (Iisrael) ja WFM Anastassia Sinitsina (Eesti) [6p]. Normunds Miezis Nikita Maiorov Vaidas Sakalauskas Naistest oli edukaim Eesti maletaja Anastassia Sinitsina (üldarvestuses 5.–10. koht). Järgnesid Mai Narva (11. koht) ja Soomest Anastasia Keinänen (15. koht). 57. mälestusturniir oli ühtlasi klassikalise male Eesti meeste/open ja naiste meistrivõistlusteks ning U20 vanuseastme noormeeste/open ja neidude Eesti meistrivõistlusteks. Mehed/open: 1. GM Kaido Külaots; 2. WFM Anastassia Sinitsina; 3. GM Meelis Kanep Naised: 1. WFM Anastassia Sinitsõna; 2. IM Mai Narva; 3. WFM Triin Narva. U20 open: 1. WFM Anastassia Sinitsõna; 2. Nikita Rõtšagov; 3. CM Dion Krivenko. U20 neiud: 1. WFM Anastassia Sinitsõna; 2. WFM Sofia Blohhin. 57th Ilmar Raud Memorial Tournament. Estonian Men's/Open, Women's, U20 and G20 Championships 2023. chess-results.com 57. Ilmar Raua mälestusturniir males. maleliit.ee, 12. juuli 2023
Pszczyna maakond

Pszczyna maakond (poola keeles powiat pszczyński) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Sileesia vojevoodkonna keskosas. Maakonna halduskeskus on Pszczyna linn. Pszczyna maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid taastati 1. jaanuaril 1999. Maakonna ainus linn on Pszczyna Pszczyna maakonnas on kuus valda: Goczałkowice-Zdrój vald Kobióri vald Miedźna vald Pawłowice vald Pszczyna vald Suszeci vald Historia Powiat pszczyński. Vaadatud 28. septembril 2024
Mart Soobik

Mart Soobik (sündinud 1. oktoobril 1962 Tallinnas) on eesti kasvatusteadlane ja õpetaja. Ta lõpetas aastal 1981 Tallinna 2. Keskkooli, 1985 Tallinna Pedagoogilise Instituudi üldtehniliste distsipliinide ja tööõpetuse erialal, 1996 Tallinna Pedagoogikaülikoolis (TPÜ) kaugõppemagistrantuuri kasvatusteaduste erialal väitekirjaga “Pedagoogilise praktika täiustamine poiste tööõpetuse õpetajate koolitamisel Tallinna Pedagoogikaülikoolis”, 1999 Tallinna Keeltekooli soome keele erialal, sai 2015 Tallinna Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga "Innovative Trends in Technology Education. Teachers' and Students' Assessments of Technology Education in Estonian Basic Schools" ("Innovaatilised trendid tehnoloogiaõpetuses. Eesti põhikooli õpetajate ja õpilaste hinnangud tehnoloogiaõpetusele"), oli 2000–2005 ja 2011–2015 TPÜ ning 2001–2011 Turu Ülikooli doktorant, täiendas end Soomes, Rootsis, Taanis ja Norras. Soobik oli aastatel 1985–1997 Tallinna Pääsküla Keskkooli tööõpetuse õpetaja, 1992–2006 TPÜ tööõpetuse didaktika lektor, ühtlasi 1998–2002 tööõpetuse didaktika lektoraadi ning 2002–2003 töö- ja tehnoloogiaõpetuse didaktika lektoraadi juhataja, 1998 Tallinna Inglise Kolledži tööõpetuse õpetaja, alates 2004. aastast Tallinna 21. Kooli ning 2006–2008 Viimsi Keskkooli töö- ja tehnoloogiaõpetuse õpetaja, 2016–2024 Tartu Ülikooli (TÜ) õppejõud ja 2024. aastast Viljandi kultuuriakadeemia tehnoloogiaõpetuse didaktika lektor. Soobiku uurimisvaldkond on töö- ja tehnoloogiaõpetus üldhariduskoolis. Ta oli Eesti Tööõpetajate Seltsi asutajaliige (1994), esimees (1996–2000) ja liige (2000–2017), Riikliku Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskuse tööõpetuse ainenõukogu esimees (1997–2010) ning atesteerimiskomisjoni töö- ja tehnoloogiaõpetuse ekspert (2000–2013), TÜ õppekava arenduskeskuse tehnoloogia valdkonna töörühma liige (2004–2006), Eesti Tehnoloogiakasvatuse Liidu asutaja ja juhatuse esimees (2004–), ajalehe Tehnoloogiakasvatus toimetaja (2004–), Eesti Õpetajate Ühenduste Koostöökoja juhatuse esimees (2011–2012). Ta on koostanud ja retsenseerinud õpikuid jm õppevahendeid õpetajatele, korraldanud nende täienduskoolitust ja õppereise, üliõpilaste vahetust Turu Üikooliga, avaldanud üle 40 teadustrükise. 1997 Heino Liimetsa nimeline preemia 2018 Aasta põhikooli aineõpetaja 2018 Tallinna linna aasta põhikooliõpetaja "Mart Soobik CV, ETIS". www.etis.ee. Vaadatud 28. septembril 2024. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 332-333, märksõna "Soobik, Mart"
Kõmmusselja

Kõmmusselja on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla lõunaosas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda. Kõmmusselja piirneb põhjas Prassi, läänes Metsalauka ning lõunas ja idas Tilga külaga. Kohanime on mainitud 1684 Kemmeßelle, 1687 Germonsellie, 1688 Commosellia, 1732 Köme Selja, 1744 Kummoselja, 1755 Kömaselja ja 1795 Kömmeselja. Leo Tiik pakkus kohanimele vasteiks sõnu kömmus ’kummis’ + selg. Marja Kallasmaa pakub vasteks sõna 'kõmm' ’küngas, kõrge, lage ja vähese mullaga koht heinamaal’. Küla alale jääb Tilga looduskaitseala. Küla läbib Ollima kraav. Kõmmusselja kuulus ajalooliselt Emmaste mõisa alla. 1684 elas Agapäe vakuses vabadik Kemmeßelle Hans. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis on mainitud vabadik Kommeselja Hans. Kõmmusselja kuulus 1977–1997 Prassi koosseisu. Küla idaosa läbib Suuremõisa–Käina–Emmaste maantee. Külas asub Tilga bussipeatus. Küla lõunaosa piirneb Tilga–Ollima teega. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 2.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kõmmusselja" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Racibórzi maakond

Racibórzi maakond (poola keeles powiat raciborski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Sileesia vojevoodkonna lääneosas. Maakonna halduskeskus on Racibórzi linn. Racibórzi maakond piirneb edelas Tšehhiga. Racibórzi maakond moodustati 1. jaanuaril 1999. Maakonnas on kolm linna: Krzanowice, Kuźnia Raciborska ja Racibórz. Racibórzi maakonnas on kaheksa valda: Kornowaci vald Krzanowice vald Krzyżanowice vald Kuźnia Raciborska vald Nędza vald Pietrowice Wielkie vald Racibórzi vald Rudniki vald RACIBÓRZ W NOWEJ RZECZYWISTOŚCI 1990-2017 Archiwum Państwowe w Katowicach. Vaadatud 28. septembril 2024
Juhan Sõerd

Juhan Sõerd (17. märts 1929 Tallinn – 26. jaanuar 1994 Tallinn) oli eesti psühholoog. Ta lõpetas aastal 1948 Tallinna 2. Keskkooli, 1953 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo- ja keeleteaduskonna loogika ja psühholoogia osakonna, sai 1972 psühholoogiakandidaadi kraadi väitekirjaga “Signaalsüsteemide suhte tüpoloogiliste iseärasuste mõjust teadmiste omandamisele V–VIII klassis”. Sõerd oli aastatel 1953–1959 Eesti NSV Vabariiklik Õpetajate Täiendusinstituudi psühholoogilise ja pedagoogilise kabineti juhataja, 1959–1991 Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi (PTUI) teadur ja 1967. aastast pedagoogilise psühholoogia labori juhataja, 1991–1992 Tallinna Pedagoogikaülikooli pedaoogikauuringute instituudi laborijuhataja, 1992–1994 Riigikaitse Akadeemia hingeteaduste õppetooli juhataja, õpetas lapse- ja üldpsühholoogiat. Sõerdi uurimisvaldkonnad olid pedagoogika ja lapsepsühholoogia, psühhodiagnostika, kutsesuunitlus, kooli psühholoogia teenistus. Ta oli esimesi, kes hakkas propageerima ja kasutama psühhodiagnostilisi teste, rajas 1967 PTUI-s Eestis esimese pedagoogilise psühholoogia labori, kus juhendas psühhodiagnostiliste testide väljatöötamist ja standardiseerimist, uuris ka võimetestide kasutamist kutsesuunitluses ja kooli psühholoogia teenistuses, osales psühholoogia ja pedagoogika terminoloogia loomisel, levitas aktiivselt psühholoogiaalaseid teadmisi, avaldas arvukalt aimetrükiseid (raamat "Psühholoogia kõigile", Tallinn, 1992). Ta oli Tallinna Kultuuriülikooli psühholoogia osakonna asutaja ja selle kauaaegne juhataja, Ühiskondliku Pedagoogika Uurimise Instituudi psühhodiagnostika sektori juhataja, Psühholoogide Seltsi juhatuse liige. Ta avaldas umbes 100 teadustrükist. Tema tütar oli ehtekunstnik ja õppejõud Kadri Mälk. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 471-472, märksõna "Sõerd, Juhan" https://opleht.ee/2024/01/elu-muutub-aga-teadus-mitte/ https://dea.digar.ee/?a=d&d=opetajateleht19990319.1.14&srpos=1&e=-------et-25--1--txt-txIN%7ctxTI%7ctxAU%7ctxTA-%22juhan+s%c3%b5erd%22------------
Washingtoni metroo

Washingtoni metroo, sageli lühendatult Metro ja ametlikult Metrorail, on metroo, mis teenindab Ameerika Ühendriikide Washingtoni suurlinnapiirkonda. Metrood haldab Washington Metropolitan Area Transit Authority (WMATA), mis opereerib ka Metrobusi teenust Metro nime all. 1976. aastal avatud metroo koosneb tänapäeval kuuest liinist, millel on 98 jaama. Metroo teenindab Washingtoni, aga ka mitut piirkonda Marylandi ja Virginia osariikides. Marylandis teenindab metroo Montgomery ja Prints George'i maakondi; Virginias Arlingtoni, Fairfaxi ja Loudouni maakondi ning Alexandria linna. Metroo viimane laiendus, milleks oli ühe liini muutmine ja uue jaama ehitamine, mis teenindab Potomac Yardi, avati 19. mail 2023. Metroo asub tihedama asustusega piirkondades sügaval maa all, samas kui enamik äärelinna raudteest on maapinnal või kõrgemal. 2023. aastal oli süsteemil 136 303 200 sõitjat ning 2024. aasta teise kvartali seisuga oli sel 576 300 sõitjat nädalas, mis teeb sellest New Yorgi järel reisijate arvu poolest Ühendriikide suuruselt teise metroo. 2008. aasta juunis püstitas Washingtoni metroo kasutusarvu rekordi kui kuu aja jooksul sõitis sellega 19 729 641 reisjat ehk 798 456 reisijat päevas. Piletihinnad sõltuvad läbitud vahemaast, kellaajast ja reisija kasutatava kaardi tüübist. "Milestones & History". WMATA. Vaadatud 29. septembril 2024. "Metrorail". WMATA. Vaadatud 29. septembril 2024. "With soaring Metro, DC Streetcar, and VRE ridership, Washington region leads transit recovery in US". Greater Greater Washington. Vaadatud 29. septembril 2024.
Baltoro Muztagh

Baltoro Muztagh (urdu keeles بلتورو موز تاغ, hiina keeles 巴爾托洛慕士塔格山, pinyin'is Bā'ěrtuōluò Mùshìtǎgé Shān) on mäeahelik Karakoramis, maksimaalse kõrgusega 8611 m. Mäeahelik jääb Baltoro liustikust põhja ja ida poole. Territoriaalselt jääb ta Pakistani (Gilgit-Baltistan) ja Hiina (Xinjiang) aladele. Mäahelikus on neli üle 8000 meetri kõrgust mäge: K2 (8611 m) Gasherbrum I (8080 m) Broad Peak (8051 m) Gasherbrum II (8034 m)  Baltoro Muztagh – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mahalangur Himal

Mahalangur Himal (nepali keeles महालङ्गूर हिमाल) on mäeahelik Himaalajas, maailma kõrgeim ahelik, maksimaalse kõrgusega 8848 m. Mäeahelik jääb Nepali ja Hiina piirile, hõlmates Nepalis Solukhumbu ringkonna ja Sańkhuvāsabhā ringkonna ning Hiinas Tiibeti Tingri maakonna territooriume. Mäeahelikus on neli üle 8000 meetri kõrgust mäge: Džomolungma (8848 m) Lhotse (8516 m) Makalu (8485 m) Cho Oyu (8188 m) Mahalangur Himali Nepali poolsel küljel on kaks rahvusparki: UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Sagarmāthā rahvuspark läänes ja selle idapoolne laiendus Makalu Baruni rahvuspark. Mäeaheliku põhjaküljel asub Qomolangma riiklik looduskaitseala.  Mahalangur Himal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rein Talvik

Rein Talvik (18. november 1928 Narva – 14. juuni 1988 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane ja õpetaja. Ta lõpetas aastal 1948 Tallinna 2. Keskkooli, 1953 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonna masinaehitustehnoloogia, metallilõikepinkide ja -instrumentide erialal, 1965 Moskva Keemiamasinaehituse Instituudis aspirantuuri, sai 1967 samas tehnikakandidaadi kraadi, väitekiri käsitles jõudude uurimist masinvormides suuremõõtmeliste klaasplastist toodete valmistamisel. Talvik oli aastatel 1953–1960 Tallinna Polütehnikumi masinaehituse eriainete õpetaja, 1960–1962 Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituudi plastmasside labori vaneminsener ja vanemteadur, 1965–1968 Projekteerimis-Tehnoloogilise ja Teadusliku Uurimise Instituudi plastmasside labori grupijuht ja osakonnajuhataja, 1969 TPI masinaehitustehnoloogia kateedri vanemõpetaja, 1969–1988 dotsent, ühtlasi 1974–1975 kaugõppeteaduskonna prodekaan ja 1975–1988 dekaan. Ta õpetas masinaehitustehnoloogiat ja metallilõikepinke. Talviku uurimisvaldkonnad olid optimaalsed tehnoloogilised protsessid mehaanilisel töötlemisel, protsesside projekteerimise metoodika automaatsetele projekteerimissüsteemidele, tehnoloogiliste rakiste valik ja täpsus. Ta avaldas 10 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 602-603, märksõna "Talvik, Rein" https://digikogu.taltech.ee/et/Download/4f165ebf-f589-4286-bd06-4a6e6c04b559
Olev Tauts

Olev Tauts (28. veebruar 1941 Tallinn – 31. märts 2020) oli eesti majandusteadlane. Ta lõpetas aastal 1959 Tallinna 2. Keskkooli, 1968 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) toiduainete tehnoloogia erialal, 1974 samas aspirantuuri, sai 1978 Moskva Liha- ja Piimatehnoloogia Instituudis tehnikakandidaadi kraadi väitekirjaga „Разработка методики анализа и изучение содержания N–нитрозаминов и их предшественников в мясных и рыбных товарах”. Tauts oli aastatel 1969–1971 ja 1974–1976 TPI toiduainete labori vaneminsener, 1976–1992 labori juhataja, 1992. aastast TTÜ toiduainete instituudi assistent. Tema uurimisvaldkonnad olid toiduainete tehnoloogia, analüütika ja seadusandlus. Ta avaldas ligi 100 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 692, märksõna "Tauts, Olev" https://dea.digar.ee/?a=d&d=aripaev19940223.2.11.14&srpos=6&e=-------et-25--1-byDA%2cbyAU%2cbyTI-txt-txIN%7ctxTI%7ctxAU%7ctxTA-%22olev+tauts%22------------
Jüri Tedrema

Jüri Tedrema (21. veebruar 1929 Raasiku vald, Harjumaa – 1. august 1995 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane. Ta lõpetas 1948 Tallinna 2. Keskkooli, 1953 Eesti Põllumajandusakadeemia (EPA) veterinaariateaduskonna, 1956 samas aspirantuuri, sai 1958 veterinaariakandidaadi kraadi väitekirjaga „Aknapilukaudse ventilatsiooniga sigalate mikrokliima ja selle reguleerimine”. Tedrema oli aastatel 1956–1957 EPA füsioloogia ja loomatervishoiu kateedri vanemlaborant, 1957–1961 assistent, 1961–1963 vanemõpetaja, 1963–1976 dotsent, 1976–1994 patoloogilise anatoomia, parasitoloogia ja loomatervishoiu kateedri dotsent, 1994–1995 EPMÜ teraapia instituudi dotsent. Tema uurimisvaldkond oli loomapidamishoonete, peamiselt sigalate mikrokliima ja söötade kvaliteet, sigalate ventilatsioonisüsteemide täiustamine ja mikrokliima optimeerimine. Ta avaldas 36 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 702, märksõna "Tedrema, Jüri" https://dea.digar.ee/?a=d&d=pollumajandakad19790222.2.8&srpos=12&e=-------et-25--1-byDA%2cbyAU%2cbyTI-txt-txIN%7ctxTI%7ctxAU%7ctxTA-%22j%c3%bcri+tedrema%22------------
2022. aasta maleolümpia

44. maleolümpia (inglise keeles 44th Chess Olympiad) oli 2022. aastal Indias Chennais FIDE egiidi all peetud maleolümpia. Maleolümpia toimus 28. juulist – 10. augustini 2022 Chennais. Lahtises (open-) kategoorias osales 188 võistkonda ja naiste kategoorias 162 naiskonda (korraldajariiki Indiat esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Laurent Freyd (Prantsusmaa). Turniiridirektor oli Bharat Singh Chauhan (India). Lahtises kategoorias: Usbekistan, Armeenia, India II võistkond Naiste kategoorias: Ukraina, Gruusia, India I naiskond Eesti võistkond (open-koondis) sai 56. koha, naiskond 26. koha. Open-koondises mängisid Kalle Kiik, Kirill Chukavin, Aleksandr Volodin, Andrei Šiškov ja Meelis Kanep ning naiste koondises Mai Narva, Margareth Olde, Anastassia Sinitsina, Triin Narva ja Sofia Blohhin. Nii open-koondise kui ka naiskonna kapten oli suurmeister Kaido Külaots. Eesti meestest oli resultatiivseim neljandal laual mänginud Meelis Kanep (3,5 punkti 5-st), naistest teisel-kolmandal laual mänginud Anastassia Sinitsina, kes kogus 7 punkti 10-st. Esimesel laual mänginud Mai Narva sai 5 punkti 9-st, seejuures võitis kohtumises Armeeniaga rahvusvahelist suurmeistrit Elina Danijeljani. Olümpia ajal toimus ka FIDE 93. kongress, kus valiti ka FIDE president uueks ametiajaks (2022–2026). 44th Chess Olympiad 2022. chess-results.com Eestist läheb maleolümpiale kümneliikmeline koondis. sport.err.ee, 25. juuli 2022 Mai Narva: tahaks olümpial 20 hulka saada. sport.err.ee, 25. juuli 2022 (koos videoga)
2024. aasta maleolümpia

45. maleolümpia (inglise keeles 45th Chess Olympiad) oli 2024. aastal Budapestis FIDE egiidi all peetud maleolümpia. Maleolümpia toimus 10.–23. septembril 2024 Budapestis. Lahtises kategoorias (open-) osales 197 võistkonda, naiste kategoorias 183 naiskonda (korraldajariiki Ungarit esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Ivan Syrovy (Slovakkia). Turniiridirektor oli Robert Kapas (Ungari). Lahtises kategoorias: India, USA, Usbekistan Naiste kategoorias: India, Kasahstan, USA Eesti võistkond (open-koondis) sai 51. koha, naiskond 33. koha. Open-koondises mängisid Kaido Külaots, Aleksandr Volodin, Tarvo Seeman, Meelis Kanep ja Andrei Timošin ning naiste koondises Mai Narva, Margareth Olde, Sofia Blohhin, Triin Narva ja Grete Olde. Open-koondise kapten oli Villu Otsmann ja naiskonna kapten oli suurmeister Jaan Ehlvest. Eesti malekoondiste suurtoetaja oli Trigon Capital, kelle juht valiti 2023. aastal Eesti Maleliidu presidendiks. Olümpia ajal toimus ka FIDE 95. kongress, kus FIDE peaassamblee kinnitas Venemaa ja Valgevene mängijatele kehtestatud osalemiskeelu. 45th Chess Olympiad Budapest 2024 Open. chess-results.com Eesti sõidab maleolümpiale tugeva koondisega. sport.err.ee, 9. september 2024 Ehlvest sõidab maleolümpiale. sport.err.ee, 9. september 2024 (koos videoga) Eesti naiskond tõusis maleolümpial 25. kohale. sport.delfi.ee, 21. september 2024
Sulţān bin Khalīfah Āl Nahayān

Šeik Sulţān bin Khalīfah Shakhbūţ Āl Nahayān (سلطان بن خليفة بن شخبوط آل نهيان; sündinud 1982) on Araabia Ühendemiraatide maletegelane, rahvusvaheline organisaator (2012) Ta on 2006. aastast Aasia Maleföderatsiooni president. Hiljaaegu valiti Sulţān bin Khalīfah Āl Nahayān selle föderatsiooni presidendi viiendaks ametiajaks järjest. Teisi kandidaate valimistel üles ei seatud. Ühtlasi on ta FIDE Aasia kontinendipresident ja FIDE nõukogu liige. Aprillis 2024 autasustas Venemaa president Vladimir Putin šeik Sulţān bin Khalīfah bin Shakhbūţ Āl Nahayāni Sõpruse ordeniga panuse eest male populariseerimisel. Aasta varem oli Aasia Maleföderatsiooni (ACF) assamblee ratifitseerinud Venemaa Maleföderatsiooni ülemineku Euroopa Maleliidust ACF-i. Sultan bin Khalifa bin Shakhbut Al Nahyan. dhow.com Sultan bin Khalifa bin Shakhbout wins the presidency of the Asian Chess Federation for a fifth term. mediain.com, 22. oktoober 2024 Vladimir Putin Awarded Sheikh Sultan bin Khalifa bin Shakhbut Al Nahyan with Order of Friendship. ruchess.ru, 12. aprill 2024 Sulţān bin Khalīfah Āl Nahayān FIDE andmebaasis
Rybniki maakond

Rybniki maakond (poola keeles powiat rybnicki) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Sileesia vojevoodkonna lääneosas. Maakonna keskus asub Rybniki linnas, mis maakonna koosseisu ei kuulu. Rybniki maakond moodustati 1. jaanuaril 1999. Maakonnas ainus linn on Czerwionka-Leszczyny. Rybniki maakonnas on viis valda: Czerwionka-Leszczyny vald Gaszowice vald Jejkowice vald Lyski vald Świerklany vald Historia Starostwo Powiatowe w Rybnik. Vaadatud 29. septembril 2024
Tarnowskie Góry maakond

Tarnowskie Góry maakond (poola keeles powiat tarnogórski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Sileesia vojevoodkonna keskosas. Maakonna halduskeskus on Tarnowskie Góry linn. Tarnowskie Góry maakond moodustati 1. jaanuaril 1999. Maakonnas on neli linna: Kalety, Miasteczko Śląskie, Radzionków ja Tarnowskie Góry. Tarnowskie Góry maakonnas on viis valda: Krupski Młyni vald Ożarowice vald Świerklanieci vald Zbrosławice vald Tworógi vald Poola statistika keskamet Powiat ma 20 lat Powiat tarnogórski. Vaadatud 29. septembril 2024
Viisanõuded Albaania kodanikele

Viisanõuded Albaania kodanikele on teiste riikide ametiasutuste poolt Albaania kodanikele määratud administratiivsed piirangud nende riiki sisenemisel. Alates 2024 on Albaania kodanikel viisavaba pääs või antakse viisa saabumisel 123 riiki ja territooriumile, asetades Albaania passi reisimisvabaduse alusel 43. kohale Henley passiindeksi järgi.