laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aivar Pintsaar

Aivar Pintsaar (sündinud 22. aprillil 1960 Tartus) on eesti arstiteadlane ja ortopeed. Aivar Pintsaar on teenistuja poeg. Lõpetas 1978 Tartu 7. Keskkooli ja 1986 TÜ arstiteaduskonna. Täiendas end Soome, Rootsi, Belgia, Saksamaa, Šveitsi ja Austria traumakliinikutes. Oli 1986–1987 Tartu Vabariikliku Kliinilise Haigla intern, 1988–1990 TÜ traumatoloogia, ortopeedia ja välikirurgia kateedri kliiniline ordinaator, 1990–1992 samas assistent, 1992–2000 traumatoloogia ja ortopeedia kliiniku assistent, aastast 2000 Tartu Ülikooli Kliinikumi traumatoloogia ja ortopeedia kliiniku direktor. Uurinud hüppeliigese ebastabiilsust, põlveliigese artroskoopiaga seonduvat, operatsioonijärgset lihas- ja käimisfunktsiooni taastumist. Saanud patendi hüppeliigese fiksaatorile. Eesti Traumatoloogide-Ortopeedide Seltsi (1992), Euroopa Sporditraumatoloogia, Põlvekirurgia ja Artroskoopia Seltsi (1994), Skeletihaiguste Seltside Rahvusvahelise Föderatsiooni (1995) liige, Eesti AO ALUMNI esimees. Üle 50 teadustrükise, 1 patent. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Postural corrections after standardised pertubations of single limb stance: effect of training and orthotic devices in patients with ankle instability (kaasautorid J. Brunhildsen, H. Tropp). // Br. J. Sports Medicine 30 (1996) 2 Changes in functional characteristics and myosin heavy chain composition in m. vastus medialis before and after arthroscopy for knee injury (kaasautor). // Knee Surg, Sports Traumatol, Arthrosc. 7 (1999) 2 Isokinetic torque deficit of the knee extensor muscles after arthroscopic partial meniscectomy (kaasautor). // Knee Surg. Sports Traumatol. Arthrosc. 8 (2000) 5 Recovery of knee extensor muscle contractile properties after arthroscopic partial meniscectomy (kaasautor). // J. Sport Rehabilitation 10 (2001) 4. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 131 Tartu Ülikooli Kliinikum 200. Trt, 2004, 340, 342. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Rein Pirn

Rein Pirn (sündinud 13. juulil 1932 Tartus) on USA ja eesti tehnikateadlane, arhitekt ja arhitektuuriakustik. Rein Pirn isa oli kohtunik. Õppis 1940–1944 Tallinna Õpetajate Seminari algkoolis. Põgenes 1944 koos vanematega Saksamaale. Lõpetas 1951 Durbanis (Lõuna-Aafrika Unioon) Marist Brothersi Keskkooli, 1956 Natali Ülikooli bakalaureuse kraadiga arhitektuuris ja 1963 Harvardi Ülikooli magistrikraadiga arhitektuuris. Oli 1963–1978 Chicagos ja 1978–1991 Bostonis teadusfirma Bolt, Beranek and Newman Inc. ja aastast 1991 samas asuva Acentech Inc. teenistuses arhitektuuriakustika konsultandina, ühtlasi 1969–1979 Notre Dame'i Ülikooli (South Bend, Indiana) külalisprofessor (visiting assistant professor). Rein Pirni uurimisvaldkond oli arhitektuuriakustika ning peamiselt uuris ta ehitiste, peamiselt kontserdi- ja teatrisaalide, ka seinteta (open-plan) ruumide akustilist projekteerimist. Kavandanud üle 100 saali ruumiakustika, sh Dominikaani Vabariiklik Rahvusteater Santo Domingos, kontserdisaalid Barrus Rexburgis (Idaho), Spivey Hall Atlantas jt. Pidanud ettekandeid Ameerika akustika ühingu (Acoustikal Society of America) kokkusaamistel jm. Institute of South African Architects'i (1957–95), Royal Institute of British Architects'i (1959–88), Ameerika akustika ühingu liige (aastast 1964). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Acoustical variables in open planning, Journal of Acoustical Society of America 49 (1971) 5 Correlation between the subjective room-acoustics judgments of two listeners in concert halls, Acustica 47 (1981) 4 Some early measurements of lateral sound in two small halls, Applied Acoustics 17 (1984) 5 Acoustical insulation and materials, Encyclopedia of Architecture: Design, Eng. & Construction I. New York, (1988) Some objective and subjective aspects of three acoustically variable halls, Applied Acoustics 35 (1992) 3 Acoustical materials and methods, Architectural Acoustics: Principles and Practice. New York, (1999) Room acoustics (kaasautor Ronald Lewcock), The New Grove Dictionary of Music and Musicians, 2nd ed. London ja New York, (2001) Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 93–94 Korporatsioon Fraternitas Estica 1907–1982. Toronto, 1983, 147 Sound Ideas: Acoustical Consulting at BBN and Acentech. Cambridge, Massachusetts, 2005, 161–167. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kevin Costner

Kevin Michael Costner (sündinud 18. jaanuaril 1955) on filmiauhinnaga Oscar pärjatud Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -režissöör. 1991 – parima filmi Oscar (koos Jim Wilsoniga) filmi "Tantsib koos huntidega" eest 1991 – parima režissööri Oscar filmi "Tantsib koos huntidega" eest 1991 – parima režissööri Kuldgloobus filmi "Tantsib koos huntidega" eest On pälvinud ka 6 Kuldvaarikat, neist kolm halvima näitleja kategoorias osatäitmiste eest filmides "Robin Hood: Varaste prints", "Wyatt Earp" ja "Postimees". Kokku on ta kogunud 16 Kuldvaarika nominatsiooni. Kevin Costner andmekogus IMDb (inglise) Kevin Costner andmekogus Filmiveeb
Reet Pirrus

Reet Pirrus (aastani 1960 Reet Sõrmus; 17. märts 1935 Pärnu – 22. detsember 1997 Tallinn) oli eesti geoloog ja palünoloog. Reet Pirrus oli teenistujate tütar ja Enn-Aavo Pirruse abikaasa. Lõpetas 1953 Viljandi Keskkooli ja 1959 Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiaosakonna. Töötas 1959 ENSV Geoloogia Valitsuse (EGV) Tartu kaardistamisrühmas, oli 1960–1997 Eesti NSV TA Geoloogia Instituudi (GI) teadur. Uurimusi kvaternaarigeoloogia, eriti järvesetete ja hilispleistotseeni setete palünoloogia kohta. Üle 50 teadustrükise. Межморенные органогенные отложения в Карукюла (kaasautor K. Orviku). // Литология и стратиграфия четвертичных отложений Эстонии. Тлн 1965 Late-glacial lake sediments in Estonia (kaasautor L. Saarse). // Polskie Archiwum Hydrobiologii 25 (1978) 1 / 2 К голоценовому развитию Псковско-Чудского озера (kaasautorid A. Miidel, A. Raukas). // Проблемы исследования крупных озер СССР. Л 1985 Pinnakate (kaasautor). // Eesti šelfi geoloogia. Tallinn 1993 Late Weichselian and Holocene water-level changes of Lake Peipsi, Eastern Estonia (kaasautorid T. Hang, A. Miidel). // Landscapes and life. Strasbourg 1996 Geological events determining the Stone Age environment of Kunda (kaasautorid R. Karukäpp, T. Moora). // Coastal Estonia. Strasbourg 1996 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn 1995. Lk 89 Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Alfred Pisuke

Alfred Pisuke (6. august 1929 Jõgeveste vald, Valgamaa – 17. juuni 2010) oli Eesti spordipedagoog. Alfred Pisuke oli talupidaja poeg ja Heiki Pisukese isa. Lõpetas 1948 Tõrva Keskkooli, 1953 TRÜ õigusteaduskonna ja 1957 kehakultuuriteaduskonna, 1967 aspirantuuri, pedagoogikakandidaat (1967, TRÜ), väitekiri "Mõningaid võimalusi treeningkoormuse doseerimiseks nais- ja meesjooksjail intervallmeetodi kasutamisel". Oli 1953–58 TRÜ kergejõustikukateedri vanemlaborant, 1958–60 TRÜ spordiklubi kergejõustikutreener, 1960–61 vaneminstruktor, 1961–64 ja 1967–68 kergejõustikukateedri õpetaja, 1968–73 vanemõpetaja, 1973–84 kateedri juhataja, dotsent, 1984–92 dotsent, 1992–95 treeninguõpetuse instituudi dotsent. Õpetanud kergejõustikku; koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkonnad: spordipedagoogika ja spordiajalugu. Olnud 7-kordne Eesti meister kergejõustikus, NSVL üliõpilasmeister 800 m jooksus (1953). TÜ spordiklubi juhatuse esimees (1972–74), Eesti NSV Kergejõustikuföderatsiooni presiidiumi liige (1972–81) ja treenerite nõukogu esimees (1972–79). Eesti NSV teeneline treener (1970). Spordiühingu Kalev auliige. Üle 90 teadustrükise, aimeartikleid. 1996–1997 Tartu Ülikooli medal Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Kehalised võimed. Sportliku treeningu üldised alused (kaasautor). Tartu, 1974 Võistluskäimine. Tartu, 1975 Kesk- ja pikamaajooks. Tartu, 1975 2. tr: (kaasautor A. Nurmekivi). Tallinn, 1985 Kergejõustik Tartu Kalevis möödunud sajandil. // Tartu Kalev – 100. Tartu, 2001. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 331 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), aII, 132 Eesti spordi biograafiline leksikon, 489–490 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 302, 363. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Enn Plaan

Enn Plaan (6. juuni 1942 Tartu – 6. juuni 2021) oli eesti majandusteadlane. Enn Plaan oli teenistuja poeg. Lõpetas 1961 Tartu 8. Keskkooli, 1969 EPA põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonna, majanduskandidaat (1988, Läti Põllumajanduse Akadeemia), väitekiri käsitles põllumajandusettevõtete transporditeenindamise ökonoomikat ja organiseerimist (jõusööda veo näitel), majandusteaduse doktor (1997, Läti Põllumajanduse Akadeemia), väitekiri käsitles põllumajandustranspordi ökonoomikat, organiseerimist ja planeerimist (tsentraliseeritud jõusöödaveo näitel). Oli 1969–1988 EPA põllumajanduse ökonoomika kateedri vanemõpetaja, 1988–1990 agraarökonoomika kateedri dotsendi kohusetäitja, 1990–1992 dotsent, 1992–1994 ettevõtluse õppetooli dotsent, 1994–1998 EPMÜ ühistegevuse instituudi juhataja ja ühtlasi agraarökonoomika ja turunduse instituudi dotsent. 1998–2000 oli Enn Plaan EPMÜ õppeprorektor, professor, 2000–2005 EPMÜ majandus- ja sotsiaalinstituudi dotsent, 2005–2014 EMÜ majandus- ja sotsiaalinstituudi agraarökonoomika ja turunduse töögrupi dotsent. Õpetanud tootmise organiseerimist ja planeerimist, TTO-d, juhtimist. 2012. aastal autasustati Enn Plaani EMÜ teenetemedaliga. Uurimisvaldkonnad: maamajandus, agraarökonoomika, transpordi- ja põllumajandustehnika ökonoomika, põllumajandusettevõtlus ja ühistegevus. Töid transpordiökonoomiast, ettevõtlusest. Eesti Agraarökonomistide Assotsiatsiooni ja Akadeemilise Ühistegevuse Seltsi liige. Üle 70 teadustrükise. Transpordikulud sõltuvad jõusöödatsehhi tootmismahust. // EPA teadustööde kogumik (1989) Transporditeenuse areng põllumajanduses. // TÜ teadustööde kogumik (1993) Ettevõtlus kui töö- ja elulaad maal. // EPMÜ teadustööde kogumik 172 (1994 Ettevõtluse arendamisest Eesti külas (kaasautor). // EMPÜ teadustööde kogumik 188 (1996) Ühistud Eesti tegelikkuses (kaasautorid V. Allik, A. Sukamägi). // EPMÜ teadustööde kogumik 196 (1998) Põllumajanduslikust ettevõtlusest Lõuna-Eesti piirkonnas (kaasautorid A. Sukamägi, J. Krusealle). // Põllumajanduse tulevik ja Euroopa Liit. Tallinn, 2000. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 68 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, II, 123 Eesti Põllumajandusajandusülikool]]: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 100 Agraarteadus (1992) 3. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Oskar Plaan

Oskar Plaan (perekonnanime rööpkuju: Plan, 26. jaanuar 1910 Ropka vald, Tartumaa – 27. veebruar 1993 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane. Oskar Plaan oli talupidaja poeg. Lõpetas 1930 Tartu Tehnika Ühisgümnaasiumi, õppis Tartu Pedagoogiumis, lõpetas 1947 TÜ loomaarstiteaduskonna, 1948–1950 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) aspirant, veterinaariakandidaat (1951, TÜ), väitekiri "Tibude koktsidioosi tõrje". Oli 1945–1946 TÜ loomaarstiteaduskonna patoloogilise anatoomia, histoloogia ja parasitoloogia kateedri assistent, 1951–1952 ELVI nooremteadur, 1952–1965 veterinaariaosakonna juhataja, 1965–1983 parasitoloogia labori vanemteadur ja aastast 1983 mittekoosseisuline vanemteadur. Õpetanud patoloogilist anatoomiat. Uurimisvaldkonnad: peamiselt parasitoloogia, ka veterinaariline sigimisbioloogia ja günekoloogia. Üle 130 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Veiste ahtrus ja selle tõrje. Tallinn, 1957 Sigade rühmaviisilisest dehelmintiseerimisest naatriumfluoriidiga ja santoniiniga askaridoosi korral. // ELVI tead tööde kogumik 3. Tallinn, 1959 Loomade parasitaarhaigused (kaasautor J. Parre). Tallinn, 1964 Испытние препаратов соматотронного гормона и вакцинации новорожденных поросят против миграции личинок аскаридозы. // Сб. научн. тр. ЭНИИЖВ 21. Тлн, 1970 О некоторых ветеринарно-профилактических мероприятиях на крупной ферме овец в условиях Эстонской ССР. // Теор. и практ. вопр. ветеринарии. 21. Тлн, 1977. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 160 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 426–427 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut, 45, 114 Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1990) 1, 54; (1994) 3, 74–75. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kaja Plado

Kaja Plado (aastani 1972 Kaja Härmits, sündinud 12. novembril 1952 Põlvas) on eesti eripedagoog. Kaja Plado on metsniku tütar. Lõpetas 1970. aastal Põlva Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) defektoloogia osakonna. Eripedagoogikamagister (1996, Tartu Ülikool), väitekiri "Liitlausete õpetamine õpiraskustega lastele. Sissejuhatav ülevaade". Aastatel 1978–1980 oli Tartu Pedagoogilise Kooli Harjutuskooli õpetaja, 1980–89 TRÜ eripedagoogika kateedri õpetaja, 1989–92 vanemõpetaja, 1992– Tartu Ülikooli haridusteaduskonna eripedagoogika osakonna lektor. Aastast 2004–2014 eripedagoogika osakonna juhataja ja eripedagoogika õppekavade programmijuht. Lektor õpetajate täiendkoolitus- ja ümberõppekursustel. Andragoog V. Õpetanud eesti keele õpetamist erivajadustega lastele, õpilaste kirjaliku kõne puudeid; koostanud õppevahendeid, õpikuid ja tööraamatuid. Autasustatud Tartu Ülikooli aumärgi ja väikese medaliga. Uurimisvaldkonnad: kõne ja keele puuded, eesti keele õpetamine õpiraskuste ja vaimupuudega lastele. Üle 40 teadustrükise. 2012 Tartu Ülikooli aumärk 2017 Tartu Ülikooli medal 2022 Riiklik autasu Aasta tugispetsialist I–V klassi Eesti laste süntaktilised oskused: baaslausete ühendamine ja moodustamine (kaasautor K. Karlep, T. Tõnurist). // Töid eripedagoogika alalt (1999) 15 Tekstülesande mõistmise probleeme (kaasautor R. Kuusk). // Eripedagoogika (2000) 2 Muuteoperatsioonide õpetamise mõju tavakooli II klassi õpilaste jutustamise kvaliteedile. // Töid eripedagoogikast (2001) 16 Mida teha ümberjutustusega? // Eripedagoogika. Logopeedia ja emakeel (2002) 3 Sõnad mängivad peitust. Harjutustik kõnearenduseks ja parandusõppeks (kaasautor K. Sunts). Tallinn, 2005. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 132. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mari Plakk

Mari Plakk (sündinud 24. novembril 1951 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane. Mari Plakk on Paul Plaki tütar ja Peeter Plaki õde. Ta lõpetas 1970 Tallinna 24. Keskkooli, õppis 1970–1972 Tallinna Polütehnilise Instituudis (TPI) tööstuselektroonikat ja 1972–1975 Saksa DV-s Karl-Marx-Stadti Tehnikakõrgkoolis informaatikatehnikat. 1978–1980 oli ta TPI aspirant. 1984 kaitses ta Küberneetika Instituudis tehnikakandidaadi kraadi tehnilises küberneetikas ja informaatikateoorias väitekirjaga "Разработка и исследование методов синтеза тестов для дискретных устройств на основе модели альтернативных графов". 1994. aastal läbis ta täienduskoolituse Bentley Kolledžis USAs. 1975–1977 oli Mari Plakk TPI teadusliku uurimise sektori elektronarvutite kateedri insener ja vaneminsener, 1978–1980 samas aspirandina nooremteadur, 1981–1990 Teadusliku Õppe-Tootmiskeskuse Algoritm vanemteadur, 1991–2001 TTÜ majandusteaduskonna arvutisaali juhataja ning teoreetilise majandusteaduse ja -metodoloogia instituudi vaneminsener, 2001–2002 Tiigrihüppe Sihtasutuse internetiportaali Koolielu toimetaja, 2003–2005 TPÜ haridustehnoloogia keskuse koolitusjuht, 2006. aastast keskuse teadur. Ta on õpetanud digitaalsüsteemide diagnostikat, informaatikat, arvutiõpetust ja arvutite kasutamisega seotut eri rakendusvaldkondades, samuti koostanud õppematerjale. Mari Plaki peamised uurimisvaldkonnad on arvutustehnika ja informaatika, sh digitaalskeemide testdiagnostika; ta on töötanud välja testide sünteesi meetodid alternatiivsete graafide mudelil, tegelenud e-õppe juurutamise ja arendamisega seotuga (uuringud, võtted, metoodika, virtuaalsed e-õppe keskkonnad) ning haridusuuringutega. Ta on avaldanud üle 15 teadustrükise. Применение модели альтернативных графов при синтезе тестов для комбинационных схем (kaasautor R. Ubar). // TPI Toimetised 432 (1977) Uus eesti-saksa majandussõnaraamat (kaasautorid M. Hiiemäe, K. Püssa). Tallinn, 2001 (võrguteavikuna 2004) IVA – Interactive Virtuelle Akademie. // Deutsch in Estland (DiE) (2003) 19 Infotehnoloogia eesti koolides (kaasautorid A. Toots, T. Idnurm). Tallinn, 2004 Eesti e-ülikooli vajaduste analüüs (kaasautorid M. Laanpere, R. Läheb). // Arvutustehnika ja Andmetöötlus (2004) Tiger in Focus. Executive Summary. A longitudinal survey on ICT in Estonian schools 2000–2004 (kaasautorid A. Toots, T. Idnurm). Tallinn, 2005 "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide "Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986" Tallinn 1986, lk 429 "Eesti Matkajate Leksikon" Tallinn 2001, lk 81 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Koduleht Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Peeter Plakk

Peeter Plakk (sündinud 22. aprillil 1953 Tallinnas) on eesti elektroonik. Peeter Plakk on Paul Plaki poeg ja Mari Plaki vend. Lõpetas 1971 Tallinna 24. Keskkooli, 1976 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) automaatikateaduskonna. Oli 1976–1986 TPI teadusliku uurimise sektori insener, vaneminsener ja nooremteadur, 1986–1992 TÜ elektroluminestsentsi ja pooljuhtide labori vanemteadur ja teadur, 1992–2002 OÜ Emros elektroonikainsener, 2002– OÜ Eli elektroonikains. Uurimusi elektrilisest kakskihist, meditsiinilisest elektroonikast. 10 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Об измерениях электрического двойного слоя при твердых металлических электродах (kaasautor Paul Plakk). // TPI Toimetised 617 (1986) Эквивалентная схема электрического двойного слоя и его электротехнический непротиворечивая модель (kaasautorid Paul Plakk, Tiit Plakk). // TPI Toim 617 (1986) Закономерности структуры электрического двойного слоя между металлом и раствором сильного элекролита (kaasautorid Peeter Plakk, Tiit Plakk). // TPI Toimetised 651 (1987) Hot-wire anemometer for spirometry (kaasautorid P. Liik, P. Kingissepp). // Med. Biol. Eng. Comput. 36 (1998) Spiroanalüsaatori SA-03 andurite kontrollimine hingamiskõverate generaatori abil (kaasautor). // EA (2001) 9. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 132. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Arved Plaks

Arved Plaks (sündinud 9. juunil 1933 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane. Arved Plaks on aedniku-lilleäri omaniku poeg. Põgenes 1944 vanematega Saksamaale, siirdus sealt 1949 USA-sse. Õppis Geislingeni Eesti Gümnaasiumis, lõpetas 1951 Danburys (Connecticut) keskkooli, 1956 Connecticuti Ülikooli mehaanikainseneri erialal, MBA (1981, Pacific Lutheran University), väitekiri käsitles suurte (2,5 MW) tuulegeneraatorite käitamist. Oli 1957–78 Kaman Aerospace Corporation'i insener-aerodünaamik, vanem ja juhtivinsener helikopterite ja lennukite aerodünaamika alal, 1978–95 Boeing Corporation'i juhtivinsener tuulegeneraatorite arendamise valdkonnas, raketibaaside arendamisel ja International Space Station'i projekti efektiivsuse osakonna juhtivinsener. Juhtinud edukalt uute helikopterite, suurte tuulegeneraatorite ja kosmosejaama mudelite loomist nende kontseptsioonide hindamiseks ja optimeerimiseks, parima lahenduse leidmiseks töövõime, turvalisuse ja maksumuse seisukohalt. Juhtis helikopteri HH-43B ettevalmistamist 5 maailmarekordi püstitamisel. Society of Beta Gamma Sigma liige, Ameerika Astronautika ja Aeronautika Instituudi (AIAA) auliige (1997). International Space Station Program'i aukiri (1995). Uurimistöö tulemused on avaldatud peamiselt ametkondlikes aruannetes ja trükistes. Arved Plaksi poeg. Jeffrey Plaks (26. detsember 1956, Hartford, Connecticut, USA), Ph.D. (Venemaa ajalugu, 1998), aastast 1998 University of Central Oklahoma assistent. professor, osales 1987 (koos M.-A. Rikkeniga) Molotovi-Ribbentropi pakti paljastava brošüüri koostamises ja levitamises USA Kongressis. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Navy combat rescue aircraft for the 1980's (kaasautor). // Kaman Aircraft Report R-761 (1968) Development of a method for the analysis of improved helicopter design criterion. // USAAMROL Technical Report 74-30 (1973) Improved cost effectivness of helicopters through a two-point design criterion. // Am. Helicopter Society Preprint 811. Washington, 1974 Design study of wind turbines 50 kW to 3000 kW for electrical utility applications. (NASA CR-134937.) // Kaman Aerospace Corp. (1976) Wind turbine system for high wind regions of California. // Boeing Eng. and Constr. Doc. D277-10224-1 (1980) Life cycle cost report, WPO1 space station Freedom program. // Boeing Doc. D684-10536 (1993) Mission effectivness model for the international space station Alpha. // Boeing Doc. D684-10000-1 (1993) Performance, cost and risk evaluation in support of space station development. // International Society of Parametric Analysts Proc. San Diego, 1995. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.