laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Frederick W. Lander

Frederick William Lander (17. detsember 1821 – 2. märts 1862) oli Ameerika maadeuurija, Uniooni armee kindral Ameerika kodusõjas ja viljakas luuletaja. Landeri järgi on saanud nime: Landeri maakond Nevada osariigis; Lander, linn Wyomingi osariigis; Landeri mäetipp Kaljumäestiku Wyomingi ahelikus. Appletons' annual cyclopaedia and register of important events of the year: 1862. New York: D. Appleton & Company. 1863. Lk 543. "Frederick W. Lander". google.ca. Vaadatud 6. mail 2015. Ecelbarger, Gary L. Frederick W. Lander, The Great Natural American Soldier, Louisiana State University Press: Baton Rouge, Louisiana, 2000. Warner, Ezra J. Generals in Blue: Lives of the Union Commanders. Baton Rouge: Louisiana State University Press, 1964. ISBN 0-8071-0822-7.  Frederick W. Lander – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Unioon (Ameerika Ühendriikide kodusõda)

Unioon (inglise keeles union, liit, ühendus, Unioon) on nimetus, mida kasutati Ameerika Ühendriikide kodusõja (1861–1865) ajal Ameerika Ühendatud Osariikide kohta. Unioon koosnes president Abraham Lincolni poolt juhitud rahvuslikust valitsusest ning seda toetavast 23 "vabast osariigist" ja 5 "piiri-osariigist". Kodusõjas seisid Unioonile vastu 11 lõunaosariiki, mis moodustasid Ameerika Osariikide Konföderatsiooni ehk "Konföderatsiooni". Washington – oli kodusõja ajal unionistide keskus. California Connecticut Delaware* Illinois Indiana Iowa Kansas Kentucky†* Lääne-Virginia* Maine Maryland* Massachusetts Michigan Minnesota Missouri†* Nevada New Hampshire New Jersey New York Ohio Oregon Pennsylvania Rhode Island Vermont Virginia†* Wisconsin * "Piiri-osariigid" olid need Uniooni osariigid, kus orjapidamine ei olnud 1861. aastal keelatud. † Osariigil oli kaks valitsust, unionistide ja konföderaalide valitsus, mis mõlemad kuulutasid end osariigi legitiimseks valitsuseks. Kentucky ja Missouri konföderatsioonivalitsustel ei olnud osariigi üle märkimisväärset kontrolli. Lääne-Virginia eraldus Virginiast ja liitus Uniooniga sõja ajal, 1863, aasta 20. juunil. Samuti ühines kodusõja ajal Uniooniga Nevada, millest sai osariik 1864. aasta 31. oktoobril. Inglise keeles United States of America, tänapäeva "Ameerika Ühendatud/Ühinenud Osariigid" ehk Ameerika Ühendriigid; osariikide liidu pooldajaid nimetati unionistideks. Ameerika kodusõja kontekstis olid "vabad osariigid" (free states) need osariigid, kus orjandus oli keelatud. Ameerika kodusõja kontekstis olid "piiri-osariigid" (border states) need osariigid, mis olid ühinenud Uniooniga, ehkki neis ei olnud orjandus keelatud. "Võõrsõnade leksikon". EKI. Vaadatud 2.12.2016. unionist. 2. Ameerika Ühendriikide kodusõja (1861–65) ajal kasutuses olnud nimetus põhjaühendriiklase kohta, osariikide liidu pooldaja  Uniooni armee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Thiago Alcántara

Thiago Alcántara do Nascimento (tuntud kui Thiago; sündinud 11. aprillil 1991 San Pietro Vernoticos, Itaalias) on Hispaania jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Liverpool ja Hispaania jalgpallikoondises. Thiago tuli läbi Barcelona noorteakadeemia La Masia. Ta võitis klubiga kaks korda Hispaania kõrgliiga ja tuli ka 2010–11 Meistrite Liiga võitjaks. 2013. aasta suvel liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Müncheni Bayern. Bayerniga tuli ta klubiga seitse korda Saksamaa meistriks. Samuti võitis ta klubiga kolm korda Saksamaa karika ja hooajal 2019–20 UEFA Meistrite Liiga. 2020. aasta septembris sõlmis ta pikaaegse lepingu Liverpooliga. 2008. aastal võitis Thiago Hispaania U17 koondisega Euroopa meistrivõistlused. 2011. ja 2013. aastal tuli ta ka Hispaania U21 koondisega Euroopa meistriks. Thiago pidi põlvevigastuse tõttu loobuma 2014. aasta maailmameistrivõistlustest Brasiilias. Ta kuulus Hispaania koondisse, mis võistles 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Barcelona La Liga: 2010–11, 2012–13 Copa del Rey: 2011–12 Hispaania superkarikas: 2010, 2011 UEFA Meistrite Liiga: 2010–11 Euroopa superkarikas: 2011 Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2011 Müncheni Bayern Bundesliga: 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20 DFB-Pokal:  2015–16, 2018–19, 2019–20 Saksamaa superkarikas: 2016, 2018 UEFA Meistrite Liiga: 2019–20 Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2013 Hispaania Euroopa U17 meistrivõistlused: 2008 Euroopa U21 meistrivõistlused: 2011, 2013 Thiago on Brasiilia päritolu. Tema isa Mazinho on Brasiilia jalgpallikoondise endine mängija, kes võitis ka 1994. aasta maailmameistrivõistlused, ja ema Valéria endine võrkpallimängija. Thiago noorem vend Rafinha mängib Hispaania kõrgliiga klubis Barcelona. Tema nõbu Rodrigo, kes mängib Leeds Unitedis, on samuti jalgpallur. "Thiago". Transfermarkt. Vaadatud 6. september 2017. "Liverpool FC complete signing of Thiago Alcantara". Liverpool. 18.9.2020. Vaadatud 18.9.2020  Thiago Alcántara – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Woolworth Building

Woolworth Building on arhitekt Cass Gilberti projekteeritud historitsistliku kunstisuuna uusgooti stiilis kõrgehitis New Yorgis Lower Manhattani ärikeskuses Broadway tänava ääres ja City Hall Parki kõrval. Tegu on näitega ühest varajasemast täiskõrguses pilvelõhkujast, mis kandis oma tornikuju tõttu rahvasuus hüüdnime "Kaubanduskatedraal". See on 57-korruseline ja 241,4 meetri kõrgune kontorihoone, mis võeti ehitustegevuse lõppedes 1912. aastal kasutusele Woolworthi odavpoeketi-äriühingu peakontorina. Hoone avati 24. aprilli õhtul 1913. aastal, kui president Woodrow Wilson vajutas kell 19.30 kaugel eemal pealinnas Washingtonis nuppu, mis pani särama 80 000 elektripirni hoone välisseinal Manhattanil. Hoone oli aastail 1912–1930 kõrgeim maailmas, mil see ületas kõrguselt paari kilomeetri kaugusel asuvat pilvelõhkujat Metropolitan Life Insurance Company Towerit (213 m), ja jäi kõrguselt alla lähedusse ehitatud hoonele aadressil Wall Street 40 ehk tänasele Trump Buildingule (283 m). Woolworth Building oli koos varasema, paari kvartali kaugusel asunud, 1908. aastal valminud ja 1968. aastal lammutatud Singer Buildinguga (187 m) mitmekümne aasta vältel New Yorgi ärikeskuse silueti üks silmapaistvamaid sõjaeelse vabaturukapitalismi sümboleid ja ikoonilisemaid maamärke. Hoone valmimisel kasutas F. W. Woolworth Company kogu kõrghoonest ainult poolteist korrust, kuigi omanikuna teenis kasumit ülejäänud pinna väljaüürimisest teistele rentnikele. Hoone fassaadi renoveeriti aastatel 1977–1981, mil suur osa algsest uusgooti ornamendist eemaldati ning terrakota asendati betooniga. Woolworth sulges enda viimased poed 1997. aastal ning kolis oma hiilgeaegade peakontorist lõplikult välja 1999. aastal. 2012. aastal teatati, et ülemised 30 korrust muudetakse luksuskorteriteks. 13. novembril 1966 kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places). Samuti on see Ameerika Ühendriikide riiklik ajaloomälestis (National Historic Landmark). 1983. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). Vasakul Woolworth Building, paremal nüüdseks lammutatud Singer Building Woolworth Buildingu jalam Vasakul Woolworth Buildingu torn Vaade aastal 2013, vasakul 8 Spruce Street Peasissekäigu portaal Woolworth Woolworth Buildingu hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Võrkpall 1976. aasta suveolümpiamängudel

Võrkpall 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis 18.–30. juulini. 5.–8. kohale: Tšehhoslovakkia–Itaalia 3:0 Lõuna-Korea–Brasiilia 3:2 Poolfinaalid: Poola–Jaapan 3:2 NSV Liit–Kuuba 3:0 7. koha mäng: Brasiilia–Itaalia 3:0 5. koha mäng: Tšehhoslovakkia–Lõuna-Korea 3:1 Pronksimäng: Kuuba–Jaapan 3:0 Finaal: Poola–NSV Liit 3:2 Poola: Ryszard Bosek, Bronisław Bebel, Wiesław Gawlowski, Marek Karbarz, Zbigniew Lublejewski, Lech Lasko, Mirosław Rybaczewski, Wlodzimierz Stefanski, Wlodzimierz Sadalski, Edward Skorek, Tomasz Wójtowicz, Zbigniew Zarzycki. NSV Liit: Anatoli Polištšuk, Vjatšeslav Zaitsev, Jefim Tšulak, Vladimir Dorohhov, Aleksandr Jermilov, Pavel Selivanov, Oleg Moliboga, Vladimir Kondra, Juri Starunski, Vladimir Tšernõšov, Vladimir Ulanov, Aleksandr Savvin. Kuuba: Leonel Marshall, Victoriano Sarmientos, Ernesto Martínez, Victor García, Carlos Salas, Raúl Vilches, Jesús Savigne, Lorenzo Martínez, Diego Lapera, Antonio Rodríguez, Alfredo Figueredo, Jorge Pérez. 5.–8. kohale: Saksa DV–Peruu 3:2 Kuuba–Kanada 3:2 Poolfinaalid: Jaapan–Lõuna-Korea 3:0 NSV Liit–Ungari 3:0 7. koha mäng: Peruu–Kanada 3:1 5. koha mäng: Kuuba–Saksa DV 3:0 Pronksimäng: Lõuna-Korea–Ungari 3:1 Finaal: Jaapan–NSV Liit 3:0 Jaapan: Takako Iida, Mariko Okamoto, Echiko Maeda, Noriko Matsuda, Takako Shirai, Kiyomi Kato, Yuko Arakida, Katsuko Kanesaka, Mariko Yoshida, Shoko Takayanagi, Hiromi Yano, Juri Yokoyama. NSV Liit: Anna Rostova, Ljudmila Štšetina, Lilia Ossadtšaja, Natalja Kušnir, Olga Kozakova, Niina Smolejeva, Ljubov Rudovskaja, Larissa Bergen, Inna Rõskal, Ljudmila Tšernõšova, Zoja Jussova, Niina Muradjan. Lõuna-Korea: Soon Bok Lee, Jung Hye Yu, Kyung Ja Byon, Soo Nok Lee, Myung Sun Baik, Hee Sook Chang, Kum Ja Ma, Young Nae Yun, Kyung Hwa Yu, Mi Kum Park, Soon Ok Jung, Hea Jung Jo.
Meta Girard de Soucanton

Meta Girard de Soucanton (sünninimi Meta Rosenfeldt; 30. detsember 1842 / 11. jaanuar 1843 – 7/20. aprill 1911 Tallinn) oli paruness, Kunda ja Selja mõisa omaniku John Carl Girard de Soucantoni teine abikaasa. Meta Rosenfeldt ja John Carl Girard de Soucanton abiellusid 10/22. aprillil 1884 Kunda mõisas. Abielu oli lastetu. 19. sajandi lõpuaastatel, pärast abikaasa John Carl Girard de Soucantoni surma lasi paruness Meta ehitada Karepale historitsistlikus stiilis Villa Taormina, mis nimetati Itaalia väikelinna Taormina järgi, kus abielupaar oli veetnud mesinädalaid. Paruness Meta Girard de Soucanton on maetud Kunda vanale kalmistule. Kadi Karine, Liisi Taimre. Suvila "Villa Taormina". Eksperdihinnang mälestise tunnustele vastavuse kohta. Eesti XX sajandi (1870–1991) väärtusliku arhitektuuri kaardistamine ja analüüs. Tallinn 2012 Kultuurimälestiste riiklik register. XX sajandi arhitektuur. Suvila Villa Taormina Grabsteine. Friedhof Kunda. Girard de Soucanton, Meta [1] Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Girard de Soucanton, paruness Meta, neiuna Rosenfeldt Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Girard de Soucanton, paruness Meta, neiuna Rosenfeldt
Vestiena mõis

Vestiena mõis (saksa keeles Festen, läti keeles Vestienas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Vestiena kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub Lätis Madona piirkonnas Vestiena vallas Vestiena asulas. Mõis asutati 1452. Aastast 1960 tegutseb mõisa peahoones Vestiena Põhikool. Sakk, Ivar. Läti mõisad. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 158.
Ērgļi mõis

Ērgļi mõis (saksa keeles Schloß Erlaa, läti keeles Ērgļu muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Võnnu kreisis Ērgļi-Ogre kihelkonnas. Praegu paikneb Lätis Ērgļi piirkonnas Ērgļi vallas Ērgļi asulas. Mõisat on omanud Tiesenhausenid. Ērgļi vasallilinnus Fideikomiss
Ķieģeļi mõis

Ķieģeļi mõis (saksa keeles Kegeln, läti keeles Ķieģeļu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Rubene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Valmiera piirkonnas Kocēni vallas Ķieģeļi asulas. Mõisa algne nimi oli Cammen. Mõis on kandnud ka nime Jaunekalpen. Aastal 1453 müüs Andreas Kegel selle mõisa Ewold Patkullile maha, Kegelite järgi on mõis ka nime saanud. Samal aastal müüs Jürgen Üxküll Ewoldi isale Andreasele Jaunekalpeni mõisale kuulunud Cammeni küla. Patkullid omandasid ka Podzēni mõisa, pannes aluse oma suurvaldusele. Aastal 1738 ostis need valdused Dietrich Zimmermann. Mõisa päris tema kasupoeg Johann Christoph von Campenhausen, kelle tütar abiellus Budbergide suguvõssa. Aastal 1821 ostis Ķieģeļi ja Pāpēni mõisa 111 010 rubla eest Franz von Koskull. Aastal 1852 ostis mõisad 130 000 rubla eest Gustav Ludwig Magnus von Krüdener. Aasta hiljem läks valdus 150 000 rubla eest Ludwig von Grotthussile. Aastal 1858 ostis mõisad 200 000 rubla eest Julius Irmer. Aastal 1861 omandas mõisad pärast aastast pandis olekut 300 000 rubla eest Charlotte von Holst. Aastal 187d ostis mõisad temalt ära Alexander von Vegesack. Hiljem on nende omanikeks olnud Brevernid. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 18 ja 1/8 adramaad, sellele allus 349 mees- ja 404 naishinge. Aastal 1757 oli mõisa suurus 18 ja 1/8 adramaad, aastal 1823 aga 14 ja 1/2 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 14 ja 11/20, aastal 1881 aga 18 ja 13/80, lisaks allus mõisale 8 ja 10/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses. Mõisale kuulus 1816. aastal kolm karjamõisa: Brandelis (Brinkenhof), Friedrichshof ja Mazkiegeļi (Klein-Kegeln). [1] Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836., lk 100-101. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 163-164. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 252. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 100. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 163. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836. Lk 100-101 [2].
Saatanlik nõid

"Saatanlik nõid" ("The Satanic Witch") on Anton Szandor LaVey teos. See anti esmatrükis välja aastal 1971. Raamat on LaVey isiklike kogemuste ja ideedega rikastatud lahtiseletus nn "madalamale" (mitterituaalsele ehk manipulatiivsele) maagiale ning on eelkõige pühendatud naistele, kes "teavad, mida nad tahavad, julgedes selle saavutamisel ühiskonnas juurdunud arusaamadega vastuollu minna". Raamatu esimeses trükis on eessõna kirja pannud LaVey tütar Zeena LaVey, kelle elu on möödunud satanistliku nõia tähe all ning järelsõna pärineb LaVey abikaasalt Blanche Bartonilt, kes kuni 2002. aasta 30. aprillini tegutses Saatana Kiriku ülempreestrinnana. Uues ja täiendatus "Saatanlikus nõias" asendab Zeena LaVey sõnumit Saatana Kiriku uue ülempreestrinna Peggy Nadramia jutustus. Raamatu tuuma moodustab LaVey selgitus inimeste jagunemisest, mida saab määrata, kasutades "Isiksuse analüüsi kella". Eesti keeles ilmus teos 2009. aastal kirjastuselt Noria Books.
Liepupe

Liepupe on küla (vidējciems) Lätis Limbaži piirkonnas Liepupe vallas. Ajalooliselt jäi asula Liepupe kihelkonda. Küla nimi on tekkinud Liepupe jõe vana liivikeelse nime Pernigele (moonutus sõnadest pārn — pärn, joug — jõgi), tähendades läti keeles samuti Pärnajõge. XVII sajandil hakkas Liepupet läbima Tallinna–Pärnu–Riia postimaantee vana trass, seal oli ka hobupostijaam. XVIII sajandi lõpus postijaam suleti ja avati postimaantee uus trass. Nüüdisaegne asula on endisaegse Liepupe mõisa (Pernigal) keskus. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda. Liepupes on raamatukogu. Seal asub Liepupe bussipeatus. Külas kasvavad Armastuse tamm (kõrgus 23 m) ja Liepupe tamm (ümbermõõt 4.1 m) on looduskaitse all. Liepupe mõisakompleks, sealsed park ja eluhoone ning eluhoone kaheksa toa laed, fassaadi dekoratiivsed reljeefid ja uksed, suur moonakamaja ja tõllakuur on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Aastal 2013 oli külas 367 elanikku, aastal 2017 oli elanikke 326. Liepupe kirik jääb Jelgavkrasti külla. Liepupe kihelkond Liepupe mõis (Pernigel) Vietvārdu datubāze Salacgrīvas novads https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/salacgrivas-novada-liepupes-biblioteka Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
Levašovo memoriaalkalmistu

Levašovo memoriaalkalmistu oli NKVD rajatud salajane matmispaik Levašovo asulas Peterburis Viiburi rajoonis. Nii nagu paljud teised Nõukogude Liidus 1937. aastal moodustatud salajased, kinnised objektid (näiteks Kolpaševo), oli ka see osaliselt ette nähtud mahalaskmisteks, osaliselt surnukehadest vabanemiseks. Levašovo objektile maeti salaja umbes 50 000 sõjaeelsetel aastatel maha lastud inimest, nende seas üle 4500 eestlase. Nõukogude Liidus elavate rahvuste represseerimine nende rahvustunnuse põhjal sai alguse NKVD rahvakomissari käskkirjast nr 00439 25. juulist 1937 "Operatsioonist saksa päritoluga kodanike represseerimiseks, keda kahtlustatakse spionaažis NSV Liidu vastu". "Sakslaste nimekirja" võis sattuda igaüks, kellel oli NKVD ametnike arvates saksapärane nimi või kes oli "tabatud", sest oskas saksa keelt. Sakslastele järgnesid poolakate, rumeenlaste, soomlaste, leedulaste, lätlaste, eestlaste, isurite ja teiste vahistamised ja mahalaskmised rahvustunnuse põhjal. Levašovo memoriaalkalmistule on püstitatud mälestusmärgid paljudele rahvastele, kes hukati suure terrori käigus toimunud genotsiidi tunnustega repressioonide käigus, sealhulgas ka eestlastele. Levašovo: eesti rahva kannatused peterburi lähistel. Postimees 2. detsember 2016. О проекте «Возвращённые имена» "Оперативный приказ Народного Комиссара внутренних дел союза ССР № 00439". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2016. Vaadatud 3. detsembril 2016. https://visz.nlr.ru/pages/repressii-levashovo-istoriya
Lander (Wyoming)

Lander on linn Ameerika Ühendriikides Wyomingi osariigis Fremonti maakonnas Linn on saanud nime maadeuurija, sõjaväelase ja luuletaja Frederick William Landeri järgi. "City and Town Totals: Vintage 2015" (inglise). United States Census Bureau. Vaadatud 3. detsembril 2016.  Lander (Wyoming) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Landeri koduleht
Mose Allison

Mose John Allison Jr. (11. november 1927 Tippo, Mississippi osariik – 15. november 2016 Hilton Head Island, Lõuna-Carolina) oli USA džäss- ja bluusipianist, laulja ning laulukirjutaja. Allison sündis Tippos Mississippi osariigis. Viieaastaselt hakkas ta õppima klaverimängu, keskkoolis mängis veel ka trompetit. Ta asus õppima Mississippi Ülikoolis, kuid pidi õpingud sõjaväekohustuse tõttu kaheks aastaks katkestama. Seejärel läks ta Louisiana osariigi ülikooli, mille lõpetas 1952. aastal. 1956. aastal kolis Allison New Yorki, kus alustas muusikukarjääri. Ta esines koos paljude džässmuusikutega, teiste seas Stan Getzi, Gerry Mulligani, Al Cohni, Zoot Simsi ja Phil Woodsiga. Allisoni debüütalbum "Back Country Suite" ilmus 1957. aastal. Tema muusika on segu bluusist ja kaasaegsest džässist. Allisoni looming on mõjutanud paljusid bluusi- ja rokkartiste, kelleks on teiste seas Tom Waits, The Rolling Stones, John Mayall, J.J. Cale ja The Who. The Who on kaverdanud näiteks Allisoni esitatud laulu "Eyesight to the Blind", mis ilmus nende albumil "Tommy" (1969) nime all "The Hawker", ja Pete Townshend laulu "Young Man Blues", mis ilmus The Who kontsertalbumil "Live at Leeds" (1970). Allisoni laule on kaverdanud ka paljud teised artistid, näiteks avaldasid 1996. aastal Allison, Van Morrison, Georgie Fame ja Ben Sidran ühise albumi, mis koosnes ainult Allisoni lauludest. Allisoni nimetatud 20. sajandi bluusimuusika üheks kõige paremaks laulukirjutajaks. Larkin, Colin (2011). The Encyclopedia of Popular Music. Omnibus Press. ISBN 0-857125-95-8. Ametlik koduleht
Vibulaskmine 1976. aasta suveolümpiamängudel

Vibulaskmine 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis 27.–30. juulini harjutuses FITA-2. Maailmarekord: Darrell Pace (USA) 2570 (1976). Olümpiarekord: John Williams (USA) 2528 (1972). 37 võistlejat. Olümpiarekord: Doreen Wilber (USA) 2424 (1972). 27 võistlejat.
Märt Volmer

Märt Volmer (sündinud 1966. aastal Tallinnas) on Eesti diplomaat. Ta on lõpetanud Tallinna Mustamäe Gümnaasiumi, Tallinna ülikooli ja Eesti Diplomaatide Kooli. Rahvusvahelise ärijuhtimise magistrikraadi omandas Volmer EBS-is. Alates 1993. aastast on Märt Volmer Eesti välisteenistuses, ta on töötanud erinevatel ametikohtadel välisministeeriumis ja Eesti välisesindustes. Aastatel 2004–2008 oli ta Eesti suursaadik Türgis ja Aserbaidžaanis, 2011–2015 peaministri välisnõunik ja 2015–2019 Eesti suursaadik Taanis. 2020. aastast on ta välisministeeriumi Euroopa küsimuste asekantsler. 2015 Auleegioni orden (rüütel) Eesti suursaadik andis Taani kuningannale üle volikirja. Postimees, 13. oktoober 2015. Välisministeeriumi Euroopa küsimuste asekantslerina alustab tööd Märt Volmer. Välisministeerium, 30. detsember 2019. "Auleegioni ordeni üleandmine Märt Volmerile (11. märts 2015)". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. veebruar 2017. Vaadatud 16. veebruaril 2017. "AS Matkar süüdistab peakonsulit pettuses" Õhtuleht, 20. mai 1997
Arnaud Montebourg

Arnaud Montebourg (sündinud 13. augustil 1962 Clamecys) on Prantsusmaa poliitik, ta kuulub Sotsialistlikku Parteisse. Ta oli 16. maist 2012 kuni 25. augustini 2014 Prantsusmaa majandusminister. Ta on sündinud aastal 1962 Clamecys Nièvre'i departemangus. Ta on õppinud Pariisi 1. Ülikoolis ja Pariisi Poliitikauuringute Instituudis.
Leon Russell

Leon Russell (sünninimi Claude Russell Bridges; 2. aprill 1942 Lawton, Oklahoma – 13. november 2016 Nashville, Tennessee) oli Grammy auhinnaga pälvinud USA laulja, laulukirjutaja, kitarrist ja klahvpillimängija. Russell oli hinnatud stuudiomuusik, kes töötas teiste seas koos Jerry Lee Lewise, Phil Spectori, The Rolling Stonesi, Bob Dylani, Frank Sinatra, Ike & Tina Turneri, Glen Campbelli ja paljude teistega. Ta kuulus stuudiomuusikute rühma The Wrecking Crew. Klahvpillimängijana andis ta karjääri algusaastatel oma panuse The Beach Boysi albumitele. Russelli esimene edukas laul sündis 1969. aastal, kui Joe Cocker salvestas laulu "Delta Lady" oma albumi "Joe Cocker!" jaoks. Hästi võeti vastu ka tema kirjutatud laul "Superstar", mida on teiste seas esitanud Rita Coolidge ja The Carpenters. Russelli tuntuim hitt on aga "A Song for You" (1971), mida on salvestanud paljud artistid. Russell tegutses ka sooloartistina ja tema esimene sooloalbum ilmus 1970. aastal. Tema esimesel, omanimelisel sooloalbumil tegid teiste seas kaasa Eric Clapton, Ringo Starr ja George Harrison. Ta avaldas kokku 33 albumit ja salvestas vähemalt 430 laulu. Soolokarjääri ajal esitas paljusid erinevaid stiile, muu hulgas kantrit, rokki, folki, rütmi ja bluusi, bluusi ning gospeli, kuid samal ajal jätkas ta tööd ka stuudiomuusikuna. Elton John on nimetanud Russelli oma suurimaks mõjutaks pianisti, laulja ja laulukirjutajana. Russell ja John on teinud koostöös albumi "The Union" (2010), mille ajakiri Rolling Stone valis 2010. aasta parimate albumite seas kolmandale kohale. 2016. aasta juulis oli tal südameinfarkt, misjärel tehti talle südameoperatsioon. Ta suri aga mõni kuu hiljem, 13. novembril 74-aastaselt oma kodus Nashville'is. "Suri Elton Johni suurim mõjutaja Leon Russell". Menu ERR. 14. november 2016. Leon Russelli koduleht