laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Denis Odoi

Denis Frimpong Odoi (sündinud 27. mail 1988 Leuvenis) on Belgias sündinud Ghana jalgpallur, kes mängib kaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Club Brugge ja Ghana jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Oud-Heverlee Leuven, mille meeskonnas debüteeris ta 2007. aastal. Hiljem on ta mänginud veel neljas Belgia klubis: Sint-Truidense (2009–2011), Anderlecht (2011–2013), Lokeren (2013–2016) ja Club Brugge (alates 2022. aastast). Inglismaa klubi Fulham on ainus klubi, kus Odoi on väljaspool Belgiat mänginud. Seal mängis ta aastatel 2016–2022 kokku viis ja pool hooaega, neist kahel hooajal Inglismaa kõrgliigas. Odoi mängis Belgia kuni 20- ja kuni 21-aastaste koondistes. Ainsal korral mängis ta Belgia jalgpallikoondises 25. mail 2012, kui kohtuti Montenegroga. 2018. aastal otsustas ta Ghana jalgpallikoondise kasuks. Ghana jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 25. märtsil 2022 MM-i valikmängus Nigeeria vastu. Ta on kuulunud Ghana koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. Tema ema on belglanna ja isa Ghana päritolu. Anderlecht Belgia kõrgliiga: 2011–12, 2012–13 Belgia superkarikas: 2012 Lokeren Belgia karikas: 2013–14 Fulham EFL Championship: 2021–22 Club Brugge Belgia kõrgliiga: 2021–22 Belgia superkarikas: 2022 "Denis Odoi backs himself to play for Belgium but insists performances for Fulham matter more". London News. 9. oktoober 2018. Vaadatud 8. septembril 2020. https://www.national-football-teams.com/player/47672/Denis_Odoi.html (vaadatud 22.1.2024) "Topper tussen nummers twee en drie in teken van het goede doel" (hollandi). Het Nieuwsblad. 22. detsember 2007. Vaadatud 8. septembril 2020. "Wie is Denis Odoi?" (hollandi). Het Nieuwsblad. 9. veebruar 2010. Vaadatud 8. septembril 2020.
Vladimir Sapožnin

Vladimir Sapožnin (26. juuli 1906 Sumõ – 6. detsember 1996 Tallinn) oli vene päritolu Eesti viiuldaja, multiinstrumentalist, estraadiartist ja imitaator. Vladimir Sapožnin hakkas esinema 5 aasta vanuselt koos vanematega tsirkuses, algul žonglööri ja klounina, hiljem ksülofoni- ja viiulimängijana. Teistest muusikainstrumentidest on ta mänginud kontsertiinat, suupilli, kellamängu ja okariine. Sageli esines ka mitmesuguste heliimitatsioonidega, kasutades ainult oma häälepaelu ja suud, tegi järele muusikainstrumente, loodushääli ning inimesi. Kasutas esinejanime Boba. See on vene nime Vladimir kirillitsas kirjutatud lühendvorm Vova. Aastatel 1922–1940 esines koos õdede Nadežda ja hiljem Valentinaga multiinstrumentalisti ja imitaatorina paljudes Euroopa ja USA varieteedes. Pidas 1936–1939 Haapsalu suveorkestris kontsertmeistri ametit, juhatas 1941–1944 Eesti ringhäälingu tantsukapelli ning 1944–1948 Eesti NSV Riikliku Filharmoonia džässorkestrit. Oli 1944–1990 Eesti NSV Riikliku Filharmoonia solist, esines paljudes Nõukogude Liidu linnades ja ka välismaal. Aastatel 1972–1986 oli ta ühtlasi Viru ja Tallinna varietee ning 1982. aastast Moskva kohviku ansambli solist. Vladimir Sapožnin on loonud virtuoosseid viiulipalu, teinud seadeid viiulile ja esinenud viiuli soolokontsertidega, esinenud raadios, televisioonis ning filmis. Ta on esinenud ka sõnakunstnikuna. 1920–1922 õppis viiulimängu Moskva Konservatooriumis professor Konstantin Mostrasi juures. 1924–1925 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis õpetaja Hermanni juures 1930. aastate alguses Tallinna Konservatooriumis professor Paulseni klassis Pikkade esinemiste tõttu välismaal lõpetas Tallinna Konservatooriumi viiulierial alles 1936. aastal eksternina. "Estraadikunstnik Vladimir Sapožnin – Владимир Сапожнин музыкальный эксцентрик" Melodija 1986. Vladimir Sapožnin kogus mänguasju, tema kogu, milles on üle 800 eseme asub Tartu Mänguasjamuuseumis 5. jaanuaril 2006 moodustati sihtasutuse Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde Vladimir Sapožnini fond. 1956 – Eesti NSV teeneline kunstnik Abikaasa oli Maria Vassiljevna. Oleg Sapožnin (1931–2014) oli Vladimir Sapožnini poeg. Sapožnini kõige kallimaks muusikainstrumendiks oli Maggini viiul. Heino Pedusaar "Boba. Mees kui orkester". WW Passaž 2000. ISBN 9985-60-950-6 Vladimir Sapožnin Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Tsirkuselaps (Eesti 2010) andmekogus IMDb (inglise) – Manfred Vainokivi dokumentaalfilm Sapožninist Tarmo Teder, Boba iga 25 aasta tagant, sirp.ee, 17. september 2010
Silva Pijon

Silva Pijon (sündinud 13. aprillil 1995) on eesti näitleja. Silva Pijon on lõpetanud Rõuge Põhikooli 2011. aastal, Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi 2014. aastal ja Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia teatrikunsti õppekava näitleja erialal 2019 aastal. Seejärel on ta tegutsenud vabakutselise näitlejana. Ta on mänginud fimides "Tõde ja õigus", "Vee peal" ja "Apteeker Melchior. Viirastus." Silva Pijon Eesti Lavastuste Andmebaas. Vaadatud 22. jaanuaril 2024 2011-2020 Rõuge Põhikool. Vaadatud 22. jaanuaril 2024 Vilistlased Võru Kreutzwaldi Gümnaasium. Vaadatud 22. jaanuaril 2024 TÜ VKA etenduskunstide vilistlased Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia. Vaadatud 24. jaanuaril 2024 Silva Pijon andmekogus IMDb (inglise) Silva Pijon Eesti filmi andmebaasis
Antikausatiiv

Antikausatiiv on verbitarind, mis väljendab mitteagentiivset tulemussündmust. Sündmus toimub tegevussubjekti endaga, nt klaas purunes. Kui kausatiivne tarind on transitiivne ja selle tegevussubjekt on agent – mees purustas klaasi –, siis sama sündmust kirjeldav antikausatiivne tarind on intransitiivne ja ilma agendita – klaas purunes. Seejuures on saanud antikausatiivses tarindis kausatiivse tarindi objektist (semantiliselt patsiendist) tegevussubjekt, mistõttu sarnaneb antikausatiivne konstruktsioon passiiviga. Agenti kui põhjustajat võib siiski väljendada elatiivse määrusega: klaas purunes mehe löögist. (Erelt 2017: 236-237) Eesti keeles väljendatakse antikausatiivi liidetega ja perifrastiliselt. Antikausatiivsed liited on refleksiiviga ühine liide -u- (ärrituma) ja -ne- (suurenema). Perifrastiliselt on antikausatiivsetes tarindites muutumistähendusega verbid muutuma, jääma, saama, minema ja tulema (nt klaas läks puruks). (Erelt 2017: 237) Kausatiivsuse tähistamise järgi jaotatakse kausatiivid analüütilisteks, morfoloogilisteks ja leksikaalseteks (Comrie 1993: 169). Analüütilised kausatiivid väljendavad põhjustamist eraldi predikaadiga, nt kohmakalt kõlav ma põhjustasin, et ta ära läks. Leksikaalse kausatiivi näiteks on sõna tapma, mille tüvi on erineb mittekausatiivsest sõnast surema. Morfoloogiliselt väljendab kausatiivi vastav liide, nt jaapani keeles -ase: hasir- ’jooksma’, hasir-ase- ’jooksma panema’. Mõnede verbide puhul on markeeritud kausatiiv, teiste puhul aga antikausatiiv, jaapani keeles esineb mõlemat, nt paaris war-e ’murduma’, war- ’murdma’ on markeeritud antikausatiiv (Haspelmath 2016: 34). Verbide kausatiivsust ja antikausatiivsust aitab kirjeldada mittekausaalsuse spontaansuse astmik, millel on viis astet: transitiivne (lõikama), mitteergatiivne (kõnelema), automaatne (külmuma), kulukas (murduma), agentlik (lõigatud olema). Lihtsustatult võttes kehtib, et mida transitiivsemale lähemal on verbipaari mittekausaalne liige, seda tõenäolisemalt on markeerimine kausatiivne. Ja mida agentlikule lähemal on verbipaari mittekausaalne liige, seda tõenäolisemalt on markeerimine antikausatiivne. (Haspelmath 2016: 34) Eri keeltes on antikaustiivsuse tähistamise piir erinev: vene keeles ulatub antikausatiiv automaatsete verbideni, indoneesia keeles aga ulatub kausatiiv kulukate verbideni. Nende vahele jääb udmurdi keel, milles on kausatiive ja antikausatiive võrdselt. (Haspelmath 2016: 49) Erelt, M. (2017). Öeldis. – Eesti keele süntaks. Toim. M. Erelt ja H. Metslang. Tartu Ülikooli Kirjastus. 93–239. Comrie, B. (1993). Language universal and linguistic typology: syntax and morphology. Oxford, Cambridge: Blackwell. Haspelmath, M. (2016). Universals of causative and anticausative verb formation and the spontaneity scale. Lingua Posnaniensis, 58(2), 33–63. https://doi.org/10.1515/linpo-2016-0009
Vambola Kurg

Vambola Kurg (27. juuli 1898 Tartu – 22. september 1981 Tartu) oli eesti näitleja. Vambola Kurg oli pärit äriteenija perekonnast. Ta lõpetas 1915. aastal Tartu linnakooli. Töötas aastatel 1918–1959 näitlejana Vanemuises, osales lavastustes ka hiljem. Ta on mänginud mängufilmides "Noored kotkad" (1927) ja "Vahva sõdur Joosep Toots" (1930) ning vaatefilmis "Kas tunned maad ..." (1931). Kurg, Vambola ETBL. Vaadatud 23. jaanuaril 2024 Vambola Kurg andmekogus IMDb (inglise) Vambola Kurg Eesti filmi andmebaasis
Ethan Katzberg

Ethan Katzberg (sündinud 5. aprillil 2002 Nanaimos) on Kanada vasaraheitja, maailmameister. Katzberg alustas vasaraheitetreeningutega 14-aastaselt oma isa Bernie juhendamisel. Ta tegi täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi 2022. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel, kui võitis isikliku rekordiga 76.36 inglase Nick Milleri järel hõbemedali. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis Katzberg Kanada rekordiga 81.25 Wojciech Nowicki ja Bence Halászi ees kuldmedali. Sellega sai temast noorim vasaraheite maailmameister ja maailmameistrivõistluste medalist. Katzbergi isiklik rekord enne maailmameistrivõistlusi oli 78.73. Lisaks enam kui kahe ja poole meetrisele isikliku rekordi parandusele olid nii kvalifikatsioonis kui ka finaalis kõik tema mõõtmisele läinud heited varasemast rekordist paremad. Novembris võitis ta kuldmedali Panameerika mängudel Santiagos, püstitades 80.96-ga võistluste rekordi. Katzbergi isiklik rekord on 2024. aastal Nairobis heidetud 84.38. See on ka Põhja-Ameerika rekord. ‘Skinny basketball player’ Ethan Katzberg gives Canada its first gold medal in the hammer throw. thestar.com. Vaadatud 23.01.2024 Ethan Katzberg Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Reväär

Reväär on rõivaeseme hõlma tagasipööratud ülaosa või muu käänis. Iseäranis kasutatakse seda ametlike rõivaste ja ülikondade juures. "[EKSS] "Eesti keele seletav sõnaraamat" 2009". eki.ee. Vaadatud 23. jaanuaril 2024. "[ÕS] Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2018". eki.ee. Vaadatud 23. jaanuaril 2024.
Mohamed Bayo

Mohamed Bayo (sündinud 4. juunil 1998 Clermont-Ferrand's) on Prantsusmaal sündinud Guinea jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Le Havre ja Guinea jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Clermont Foot. Hooajal 2018/19 debüteeris ta Clermont' põhimeeskonnas Prantsusmaa esiliigas. Sama hooaja teises pooles läks ta laenule Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubisse Dunkerque, kuhu jäi laenule ka järgmiseks hooajaks. Hooajal 2020/21 lõi Bayo Clermont's mängides Prantsusmaa esiliigas 22 väravat ning aitas klubil esimest korda Prantsusmaa kõrgliigasse jõuda. Hooajal 2020/21 oli ta esiliigas ka suurim väravakütt ning valiti liigahooaja sümboolsesse koosseisu. 8. augustil 2021 lõi Bayo mängus Bordeaux' vastu Clermont' esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas. Hooajal 2021/22 lõi Bayo Prantsusmaa kõrgliigas 14 väravat, millega oli liigas paremuselt kaheksas väravalööja. 2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Lille. Hooajal 2022/23 jäi Bayo arvele Prantsusmaa kõrgliigas neli väravat. 2023. aasta septembris läks ta Lille'ist laenule Le Havre'i. Guinea jalgpallikoondises tegi Bayo debüüdi 24. märtsil 2021 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Mali vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma kolmandas koondisemängus 6. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Sudaani vastu. 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava Kameruni vastu. "Transferts : le LOSC officialise l'arrivée de Mohamed Bayo (Clermont)" (prantsuse). L'Équipe. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022. "MOHAMED BAYO PRÊTÉ AU HAVRE AC". losc.fr. 1.9.2023. Vaadatud 23.1.2024 https://www.national-football-teams.com/player/81862/Mohamed_Bayo.html (vaadatud 23.1.2024)
Vietnami Keisririik

Vietnami Keisririik (vietnami keeles Đế quốc Việt Nam, jaapani keeles ベトナム帝国, Betonamu Teikoku) oli 1945. aasta 11. märtsist kuni 25. augustini eksisteerinud Jaapani Keisririigi marionettriik Kagu-Aasias. Riik koosnes endiste Prantsuse Indohiina protektoraatide Annami ja Tonkini alla kuulunud aladest. Teise maailmasõja käigus, pärast Prantsusmaa alistumist ja Vichy valitsuse sisseseadmist, haarasid Prantsuse Indohiinas võimu jaapanlased. Ehkki esialgu valitsesid nad Vichy režiimi kohalike administraatorite kaudu, võtsid nad Prantsusmaa vabastamise järel avaliku riigipöördega võimu üle. Püüdes võita vietnamlaste toetust, lubasid jaapanlased neil Vietnami aladel moodustada omavalitsuslik riik. 11. märtsil luges keiser Bảo Đại ette jaapanlaste suunamisel koostatud iseseisvusproklomatsiooni. Augustirevolutsiooni käigus langes riik üha rohkem kommunistliku Viet Minhi liikumise kätte. Olukorda muutis raskemaks Jaapani lüüasaamine liitlasvägedelt. 23. augustil võeti üle pealinn Huế, kaks päeva hiljem loobus keiser troonist ja Saigonis anti võim täielikult üle kommunistidele.
Paul Maivel

Paul Maivel (11. märts 1907 Käina vald – 8. detsember 1976 Tartu) oli eesti näitleja. Paul Maivel oli pärit talupidajate perekonnast. Ta lõpetas 1928. aastal Läänemaa Õpetajate Seminari, õppis 1938–1940 Tallinna Konservatooriumi juures kutsenäitlejate kursustel. Töötas näitlejana 1933–1944 Tallinna Töölisteatris, 1944–1946 Riiklikus Noorsooteatris ja 1946–1976 Vanemuises. Ta oli 1937. aastast Eesti Näitlejate Liidu ja 1955. aastast Eesti NSV Teatriühingu liige (1955). Väiksemaid rolle on ta mänginud filmides "Supernoova" ja "Keskpäevane praam". Maivel, Paul ETBL. Vaadatud 23. jaanuaril 2024 Paul Maivel andmekogus IMDb (inglise) Paul Maivel Eesti filmi andmebaasis
Schaffhausen

Schaffhausen on linn ja vald Šveitsis, Schaffhauseni kantoni halduskeskus. Asub Reini jõe (Hochrhein) ääres. Schaffhauseni vanalinnas on palju renessansiaegseid freskode ja skulptuuridega kaunistatud maju. Asulat on esmamainitud 1045. aastal, kui kuningas Heinrich III andis Nellenburgi krahvile Eberhard VI-le mündiõiguse Villa Scafhusunis. Schaffhausen jaguneb 7 linnaosaks. 2022. aasta lõpus oli linnas 37 713 elanikku. 2019. aasta seisuga oli linnaelanikest 71,8 % Šveitsi kodanikud, 6,3 % Saksamaa kodanikud, 3,2 % Itaalia, 1,8 % Kosovo ja 1,7 % Türgi kodanikud. https://www.pxweb.bfs.admin.ch/pxweb/fr/px-x-0102020000_201/-/px-x-0102020000_201.px/table/tableViewLayout2/?rxid=c5985c8d-66cd-446c-9a07-d8cc07276160, vaadatud 2.06.2020. http://www.stadt-schaffhausen.ch/
Yisra'el Kats

Israel Katz (heebrea: ישראל כץ Yisra'el Kats; sündinud 21. septembril 1955 Ashkelonis) on Iisraeli poliitik, alates 1. jaanuarist 2024 Iisraeli välisminister. Ta oli selles ametis ka 17. veebruarist 2019 17. maini 2020. Seejärel oli ta 13. juunini 2021 rahandusminister. 14. maist 2015 17. maini 2020 oli ta ka luureminister. 31. märtsist 2009 kuni 23. juuni 2019 oli ta transpordiminister. 1998. aastast on ta Knesseti liige. Kuulub erakonda Likud.
Užpelkiai

Užpelkiai (žemaidi Ožpelkē) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Užpelkiai asub Plinkšėse biosfääri polügoonil. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Plinkšėse ümbruskond ja Plinkšėse mets, ka jääb osa külast Plinkšėse maastikukaitsealale. Užpelkiais asub Plinkšėse turbaraba. Küla nimi tuleneb sõnast pelkė (soo). Vanasti olid küla ümbruses suured ja raskestiläbitavad sood. XX sajandi alguses on mainitud nii Užpelkiai huutorit kui ka karjamõisa, hiljem üksnes karjamõisa. Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013. https://www.geoportal.lt/map/ Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Girkaliai

Girkaliai (žemaidi Girkalē) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Plinkšėse ümbruskond ja Plinkšėse mets, ka jääb sinna osaliselt Plinkšėse biosfääri polügoon. Küla on esmamainitud 1646. aastal. Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. https://www.geoportal.lt/map/ Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
The Sweet

The Sweet on briti glam rock'i-ansambel, mis tuli kokku Londonis 1968. aastal. Nende tuntumad lood on ”The Ballroom Blitz”, ”Fox on the Run”, ”Little Willy”, ”Blockbuster”, ”Poppa Joe”, ”Wig-Wam Bam” ja ”Love Is Like Oxygen”. Ansambli algkoosseisus olid Steve Priest, Brian Connolly ja Mick Tucker. Ansambli debüütalbum "Funny How Sweet Co-Co Can Be" ilmus 1971. aastal. Ansamblil oli kõige suurem menu Saksamaal, kus 1971–1975 tõusis kaheksa nende lugu edetabeli tippu. Ansambli algne nimi oli The Sweetshop. Pärast ansambli lagunemist 1981. aastal jätkasid Scott, Connolly ja Priest eri aegadel tegutsemist uute koosseisudega kasutades nime Sweet. Connolly suri 1997., Tucker 2002. ja Priest 2020. aastal. Andy Scott on endiselt aktiivne oma koosseisuga Andy Scott's Sweet. The Sweet albumeid on müüdud üle 35 miljoni. Funny How Sweet Co-Co Can Be (1971) Sweet Fanny Adams (1974) Desolation Boulevard (1974) Give Us a Wink (1976) Off the Record (1977) Level Headed (1978) Cut Above the Rest (1979) Waters Edge (1980) Identity Crisis (1982) Koduleht
Eriksson

Eriksson on perekonnanimi. Rootsis oli perekonnanime Eriksson kandjaid 2014. aastal üle 135 500 isiku. Soomes oli sellenimelisi isikuid ligi 4 900 ja Norras ligi 2 300 isikut. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Eriksson 48 inimesel: 28 mehel ja 20 naisel. Perekonnanimede levikult oli Erksson meeste puhul 4253. kohal ja naiste puhul 6818. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Eriksson vanuserühmas 55–59, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,64. Nimi oli kõige sagedasem Harju maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 0,37 inimest. Anna Kristina Elisabet Eriksson, rootsi poliitik (1963–) Erik Eriksson (ehk Erik XI), Rootsi kuningas (1216–1250) Hans Eriksson, soome päritolu Rootsi sõjaväelane (suri 1608) Joacim Eriksson, rootsi jäähokimängija (1990–) Joel Eriksson, rootsi vormelisõitja (1998–) John Ericsson (rootsi Johan Eriksson), rootsi päritolu Ameerika Ühendriikide leiutaja ja insener (1803–1889) Knut Eriksson, Rootsi kuningas (u. 1140–1195 või 1196) Loui Eriksson, rootsi jäähokimängija (1985–) Eriksson Surnames. Vaadatud 23. jaanuar 2024. Statistikaamet: Nimede statistika Vaadatud 24. jaanuar 2024. Eriksson statistikaameti andmebaasis
Kašuubid

Kašuubid (endanimetus kaszëbi) on lääneslaavi rahvas (poolakate subetnos) Põhja-Poolas Pomorze vojevoodkonnas. Kašuubid räägivad kašuubi keelt. Lääneslaavlastest kašuubide ehk kassuubide esivanemad olid pomoraanid, kes elasid I aastatuhande lõpus ja II aastatuhande alguses Pomorzes – piirkonnas Läänemere lõunarannikul Recknitzi jõe ja Visla alamjooksu vahel. Pomoraanid, kes on nime saanud merelähedase asuala järgi, jagunesid hiljem mitmeks hõimuks, kellest tuntumad peale kassuubide on veel 20. sajandi keskel lõplikult hääbunud slovintsid. Kassuubide (pomoraanide) läänepoolsed naabrid olid balti hõimudesse kuulunud preislased, lõunast ja idast ümbritsesid neid teised Balti keelegruppi kuulunud hõimud. Lääne poole jäi lääneslaavlaste hõimuliit polaabid, kellest hiljem arenesid kõrvuti mitme teise rahvaga välja ka sorbid. Nimetus kašuubid on teada 13. sajandist. 14. sajandist 19. sajandi lõpuni oli rahvas tugeva saksa mõju all. 18. sajandist püüti neid süstemaatiliselt saksastada. 19. sajandi lõpus kogus hoogu noorkašuubide liikumine: edenesid kašuubide rahvakultuur ja -kunst , keel, folkloor ja kirjandus. Ilmusid ajalehed-ajakirjad Gryf, Gryf Kaszubski ja Przyjaciel Ludu Kaszubskiego. 1906. aastal rajati Kašuubi etnograafiapark. Aastast 1957 ilmub ajakiri Kaszëbë, mille nimi tähendab kašuubi keeles Kašuubimaad. Kašuubide asuala (vähemalt kolmandik elanikest) on näidatud kaardil. Lisaks on sellel Gdańsk, Sopot ja Gdynia, kus elab samuti palju kašuube. 20. sajandil on kašuube ümber asunud ka Ameerika Ühendriikidesse ning Saksamaale.  Pikemalt artiklis Kaszuby, Pomorze vojevoodkond Kašuubide esivanemad pomoraanid asusid Pomorzesse 6.–9. sajandil, tõrjudes välja ja assimileerides seal varem elanud balti hõime. 11. sajandi alguseni olid pomoraanid valdavalt iseseisev rahvas, kuigi kašuubide elualad olid alates 10. sajandist Poola kuningriigi ja polaabi slaavlaste tüliobjekt. 11. sajandi alguses liideti piirkond Poola kuningriigiga ning see jagunes hiljem kaheks osaks – Lääne-Pomorzeks, mis aja jooksul liideti Preisimaa valitsejate võimu alla, ja Ida-Pomorzeks, mis ühendati Poola riigiga ning alade piir kulges enam-vähem piki Leba jõge. Kašuubia tuntuim linn on Gdańsk, suuremad linnad on Gdynia, Sopot, Bytow, Kartuzy ja Rumia. Donald Tusk – Poola ja Euroopa Liidu poliitik http://www.naszekaszuby.pl (poola, kašuubi ja inglise keeles) http://www.kaszubia.com (kašuubi, poola ja saksa keeles) http://www.republika.pl/modraglina/kaszlink.html (saksa, poola ja inglise keeles) Andrus Mölder. "Kaszëbë" Horisont, 2/2002
Saareküla

Saareküla nime kannab Eestis mitu kohta: Saareküla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Saareküla on küla Põlva maakonnas Räpina vallas Saareküla on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas Saareküla järv Saarküla, Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis
4 × 1500 meetri teatejooks

4 × 1500 meetri teatejooks on võistkondlik kergejõustikuala, kus neljast jooksjast koosneva teatevõistkonna iga liige läbib staadionil 1500 meetrise jooksudistantsi. 4 × 1500 meetri teatejooks ei ole olümpiamängude ega kergejõustiku maailmameistrivõistluste kavas, kuid Rahvusvaheline Kergejõustikuliit (IAAF) arvestab selle ala maailmarekordeid. 4 × 1500 meetri teatejooksu maailmarekord meeste arvestuses on 14.22,22 ja selle püstitas 25. mail 2014 Keenia meeskond koosseisus Collins Cheboi, Silas Kiplagat, James Kiplagat Magut ja Asbel Kiprop. Naiste arvestuses on maailmarekond 16.27,02 ja selle püstitas 31. juulil 2020 USA naiskond koosseisus Colleen Quigley, Elise Cranny, Karissa Schweizer ja Shelby Houlihan. Eesti meistrivõistlustel on 4 × 1500 meetri teatejooks olnud võistluskavas 1937. aastast, kuid sellel alal võisteldakse üksnes meeste arvestuses. Eesti rekord 4 × 1500 meetri teatejooksus on 15.38,4 ja selle püstitas 1981. aasta kergejõustiku Eesti meistrivõistlustel teatejooksudes EPA võistkond koosseisus Raivo Võlli, Raivo Puurits, Vello Misler ja Enn Sellik. Sport24. Kergejõustiku Eesti meistrivõistlused teatejooksudes Sport24. Kergejõustiku Eesti meistrivõistlused teatejooksudes, Tallinn, 7.06.1981
Anneken Lemberg

Anneken Lemberg (sündinud 9. veebruaril 1977) on eesti rogainija. Rogaini Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud segavõistkondade arvestuses kaks hõbemedalit, 2018. aastal Ukrainas Berehometis koos Toomas Marrandiga ning 2021. aastal Eestis Otepääl koos Neeme Looritsa ja Viljar Graueniga. Rogaini maailmameistrivõistlustel sai ta 2019. aastal Hispaanias segavõistkondade arvestuses koos Toomas Marrandiga 6. koha. Eestlased korraldasid kodusel rogaini EM-il auhinnalaua suurpuhastuse. ERR Sport, 5.09.2021 Sport24. Anneken Lembergi sporditulemused