laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tartu Ülikooli psühhiaatria õppetool

Tartu Ülikooli psühhiaatria õppetool oli TÜ allüksus, mis lõpetas tegevuse 2015. aasta lõpul ja mis kuulus Tartu Ülikooli arstiteaduskonna koosseisu. Psühhiaatria õppetool alustas tööd 1. jaanuaril 1880 professori (Hermann Emminghaus) ja kahe assistendiga. Õppetool asus kolm aastat varem (4. märtsil 1877) avatud psühhiaatriahaiglas. Kui 18. novembril 1988 avati Raja tänaval uus psühhiaatriahaigla hoone, siis kolis ka psühhiaatria õppetool sinna. Veiko Vasar (1992–2015) Lembit Mehilane (1983–1992) Jüri Saarma (1975–1983) Elmar Karu (1941–1975) Maksimillian Brezovsky (1918–1941) Aleksander Juštšenko (1915–1918) Vladimir Tšiž (1891–1915) Emil Kraepelin (1886–1891) Hermann Emminghaus (1880–1886) Veiko Vasar – professor Anu Aluoja – kliinilise psühholoogia dotsent Sven Janno – psühhiaatria vanemassistent Triin Eller – psühhiaatria assistent (meditsiinidoktor) Kersti Luuk – kliinilise psühholoogia assistent Innar Tõru – psühhiaatria assistent Eduard Maron – psühhiaatria vanemteadur Marlit Veldi – psühhiaatria teadur Lembit Mehilane – psühhiaatria spetsialist Arno Aadamsoo – dotsent Tiina Agan – assistent Jüri Liivamägi – dotsent Peeter Lääne – assistent Märt Saarma – professor Jakov Šlik – vanemteadur Laur Toomaspoeg – vanemteadur Olev Toomla – vanemteadur Vaino Vahing – dotsent Psühhiaatria õppetooli koduleht
2007. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus

2007. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus olid 29. Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 2.-4. märtsini Birminghamis Suurbritannias. Võistlustel osales 519 sportlast 47 riigist. Koduleht
Andon Beça

Andon Beça (7. september 1879 – 31. oktoober 1944) oli Albaania poliitik. Ta oli Itaalia okupatsiooni ajal majandusminister Shefqet Verlaci 1939. aasta valitsuses ja rahandusminister 1943.
Pupienus

Marcus Clodius Pupienus Maximus (keisrina Imperator Caesar Maximi Marcus Clodius Pupienus Augustus) (164 − 29. juuli 238 Rooma) oli Rooma keiser 238. aastal. Pupienuse päritolu on ebaselge. "Historia Augusta" andmetel pärines ta plebeide hulgast ning oli ametilt sepp või vankritegija. Herodianuse sõnul oli ta siiski patriits. Ta tegi kiiret karjääri: esmalt sai temast sõjatribuun ja seejärel preetor. Järgnevalt oli ta Bitüünia ja Pontuse prokonsul ning Ahhaia ja Gallia Narbonensise provintsi propreetor. Seejärel oli Doonau ääres leegionilegaat ning valiti 205. või 217. aastal konsuliks (consul suffectus). Pärast seda oli Germania legaat. 234. aastal sai ta teist korda konsuliks. 238. aastal valis senat ta koos Balbinusega keisriks. Pretoriaanid mõrvasid ta kolm kuud hiljem. "Historia Augusta". Maxim. v.1 Herodian. viii, 8.4 [1]. Historia Augusta. Maxim. v.7. Historia Augusta. Maxim, v.8 Pupienus võrguküljel Livius.org [2]. Herodian. viii, 6.6 [3]. Historia Augusta. Maxim. [4].
Hinnøya

Hinnøya (põhjasaami Idna Iinnasuolu) on Norra põhiosa suurim saar. Hinnøya pindala on 2204 km². Norra saartest on Hinnøyast suuremad ainult Lääne-Teravmäed, Kirdemaa ja Edgeøya Teravmägede saarestikus. Saarel elas 2006. aastal 31 851 inimest. Saar jaguneb Nordlandi ja Tromsi maakonna vahel. Saare loodeosa kuulub Vesteråleni saarestiku piirkonda, edelaosa Lofootide saarestiku piirkonda. Tähtsaim asula on Harstadi linn, kus 2006. aastal elas 18 800 inimest. Harstadis asub Põhja-Norra tähtis reisi-, kala- ja kaubasadam. Suuremad asulad lisaks Harstadile on Lødingen, Sigerfjord ja Borkenes. Hinnøyat liigendavad mõned fjordid. Saar on mägine, eriti selle lõunaosa, kus asub Møysaleni rahvuspark ja saare kõrgeim tipp Møysalen (1262 m üle merepinna). Viljakaim põllumajanduslik piirkond asub saare kirdeosas, Harstadi ja Borkenesi ümbruses. Saare loodeosas Nordlandi maakonnas asub soode- ja metsarikas Forfjordi looduskaitseala, kus kasvab ka Norra vanim mänd, millel on vanust üle 700 aasta. Mandrist ja Tjeldøya saarest eraldab Hinnøyat Tjeldsundi väin. Saart ühendab naabersaarte ja mandriga arvukalt parvlaevaühendusi. Lähim lennujaam on Harstadi/Narviki lennujaam 45 km kaugusel mandril Evenesis. Hinnøya saart ühendab idas üle Tjeldsundi väina mandriga Tjeldsundi sild, edelas Austvågøyaga Raftsundi sild, läänes Langøyaga Sortlandi sild ning põhjas Andøyaga Andøy sild. 1. detsembril 2007 avati saart läbiv Lofootide ühendustee mandriga (norra keeles: Lofotens fastlandsforbindelse) ehk Lofast, mis hõlmab muu hulgas seitset tunnelit ja mitut silda. Tee möödub ka Møysaleni rahvuspargist. Hinnøya kaguosa Lødingenist põhja pool; 9. aprill 2006. Forfjordi org Hinnøya loodeosas Andøy vallas Sigerfjordi asula Hinnøya läänerannikul Forfjordi org, Norra vanimate mändide kaitseala Ballstadi kalmeväli Store norske leksikon
Nagini

Nagini on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" Lord Voldemorti madu ja ühtlasi varikätk. Nagini on väga suur ja ohtlik madu, kes suudab väga kiiresti tappa. Ta on rünnanud ja raskesti vigastanud Arthur Weasleyt ja on tapnud Severus Snape'i. Nagini tappis Neville Longbottom kasutades Godric Gryffindori mõõka.
Maailmajagude karikavõistlused kergejõustikus

Maailma karikavõistlused kergejõustikus on rahvusvahelise kergejõustikuliidu IAAF korraldatav riikide ja maailmajagude vaheline võistlus. Võistlustest võtavad osa USA, Euroopa, Aafrika, Aasia, Okeaania ja Ameerika võistkonnad ning lisaks Euroopa karika superliiga kaks paremat oma võistkonnaga. Kui on kasutusel üheksa jooksurada, saab korraldajamaa ka oma võistkonna välja panna. Võistlustel jagatakse sportlastele rahalisi auhindu vastavalt saavutatud kohtadele. Maailma karikavõistlusi on korraldatud kümme korda, esimesed võistlused toimusid 1977. aastal ja viimati võisteldi 2006. aastal. Võistlused kandsid nime "Maailma karikavõistlused kergejõustikus" (IAAF World Cup / Athletics World Cup) ning aastast 2010 "Maailmajagude karikavõistlused kergejõustikus" (IAAF Continental Cup). Euroopa karikavõistlused kergejõustikus Tulemused
Eibau vald

Eibau on endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis. 1. jaanuaril 2013 liideti see koos Niedercunnersdorfi ja Obercunnersdorfi vallaga uueks Kottmari vallaks. Walddorf Neueibau Eibau Kottmarhäuser
Friedersdorf (Spree)

Friedersdorf on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis, Tšehhi piiri lähedal. 2008. aastal liideti Friedersdorf Neusalza-Sprembergi vallaga. Vallaosa hõlmab Neufriedersdorfi küla.
Großhennersdorfi vald

Großhennersdorfi vald on endine vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. 1. jaanuaril 2011 liideti see Herrnhuti linnaga. Großhennersdorf, Neundorf auf dem Eigen, Schönbrunn ja Euldorf.
Großschönau vald (Saksimaa)

Großschönau on vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. Großschönau ja Neuschönau Waltersdorf ja Herrenwalde ning Saalendorf Valla koduleht (saksa keeles)
Großschweidnitz

Großschweidnitz on asula ja vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. Valla koduleht (saksa keeles)
Hainewalde

Hainewalde on asula ja vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis, Tšehhi piiri lähedal. Hainewalde loss Hainewalde äsja loss Roaperradl Hainewalde Kirik Valla koduleht (saksa keeles)
Pirita linnaosa vapp

Pirita linnaosa vapp on Harju maakonnas asuva Tallinna linnaosa Pirita vapp. Vapp on kinnitatud 20. detsembril 1994. Sinisel kilbil hõbedane rõngasrist, milles viis purpurset sõõri 1+3+1. Rõngasristi all hõbedane laineline palk. Vapil kujutatud rõngasrist on Püha Birgitta Ordu tunnus ning tähistab Pirita linnaosale nime andnud Birgitta Ordu Neitsi Maarja kloostrit. Ühtlasi on rõngasrist üks iidsemaid päikese sümboleid ja viitab Pirita tuntusele suvitus- ning puhkekohana. Punased sõõrid, mis ordutunnusel tähistavad Kristuse haavu, osutavad Pirita vapil ka linnaosa asumitele. Laineline palk viitab Pirita jõele, kilbi sinine värvus Tallinna lahele. Sinine ja hõbe on ka osa Eesti rahvusvärvidest ning neitsi Maarja tunnusvärvidest. Samuti on nad Tallinna lipuvärvid. Pirita linnaosa lipp Pirita linnaosa sümboolika Tallinna õigusaktide registris
Pirita linnaosa lipp

Pirita linnaosa lipp on Harju maakonnas asuva Tallinna linnaosa Pirita lipp. Lipp on kinnitatud 20. detsembril 1994. Sinisel kangal on Pirita vapi põhitunnus - valge rõngasrist, milles viis purpurset sõõri 1+3+1. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:9, normaalsuurus 105 x 135 cm. Lipul kujutatud rõngasrist on Püha Birgitta Ordu tunnus ning tähistab Pirita linnaosale nime andnud Birgitta Ordu Neitsi Maarja kloostrit. Ühtlasi on rõngasrist üks iidsemaid päikese sümboleid ja viitab Pirita tuntusele suvitus- ning puhkekohana. Punased sõõrid, mis ordutunnusel tähistavad Kristuse haavu, osutavad Pirita vapil ka linnaosa erinevatele asumitele. Kanga sinine värvus viitab Tallinna lahele. Sinine ja hõbe on ka osa Eesti rahvusvärvidest ning Neitsi Maarja tunnusvärvidest. Samuti on nad Tallinna lipuvärvid. Pirita linnaosa vapp Pirita linnaosa sümboolika Tallinna õigusaktide registris
Sigimik

Sigimik (ovarium) on õistaimede õies asuva emaka tähtsaim osa. Sigimikus asub üks või mitu seemnealget. Seemnealgmetes paiknevad taime emassugurakud. Sigimik koosneb seinast ja sigimikupesast, mitme viljalehe olemasolul esinevad ka vaheseinad. Sigimikupesade arvu järgi jaotatakse sigimikud 1) ühepesalisteks, näiteks kirburohi (Polygonum sp.) või oblikas (Rumex sp.) 2) kahepesalisteks, näiteks harilik vaher (Acer platanoides) 3) kolmepesalisteks, näiteks liilialised (Liliaceae) või amarüllilised (Amaryllidaceae) sugukonnad 4) neljapesalisteks, näiteks kaheaastane kuningakepp (Oenothera biennis) 5) viiepesalisteks, näiteks hibisk (Hibiscus sp.); 6) paljupesalisteks, näiteks vesikupp (Nuphar sp.); 7) ebatäielikult palju-pesalisteks, kui vaheseinad lõpevad enne sigimiku keskkohta, näiteks magun (Papaver sp.) Seda osa sigimikust, millele kinnituvad seemnealgmed, nimetatakse platsentaks. Igal viljalehel on kaks platsentat. Sigimikust ülevalpool asub emakakael ja sellest veel kõrgemal emakasuue. Tolmlemise käigus satuvad emakasuudmesse tolmuterad ja liiguvad läbi emakakaela sigimikku, kus kinnituvad. Pärast tolmlemist areneb sigimikust vili. Seemnealgmetest moodustuvad seemned, mis asuvad viljas ja mille abil toimub taime suguline paljunemine. Mõnel liigil moodustub vili lisaks sigimikule veel teistestki õie osadest, näiteks õiepõhjast. Ülemise sigimikuga ehk hüpogüünsel õiel on sigimik suhteliselt eksponeeritud ja teised õieosad kinnituvad sellest allpool. Sellised õied on näiteks luuviljalistel ja kõrrelistel. Keskmise sigimikuga ehk perigüünsel õiel asub sigimik umbes nõgusa õiepõhja keskel. Alumise sigimikuga ehk epigüünsel õiel on õiepõhi nõnda laienenud, et see ümbritseb õiepõhjaga kokku kasvanud sigimikku, millest ülespoole on kinnitunud teised õieosad. Sellised õied on näiteks õunviljalistel. http://www.zbi.ee/~tomkukk/anatoom/anato3.htm Sissejuhatus taimeanatoomiasse Kasutatud 09.09.2011
Kiusatuste kiuste

"Kiusatuste kiuste" (ingl The Fighting Temptations) on 2003. aasta muusikaline komöödiafilm.
Emakakael (botaanika)

Emakakael (ladina stylus) on emaka osa, mis ühendab sigimikku ja emakasuuet. Enamikul taimedel on emakakael nähtav, teistel kas lühike või puudub.
Emakkond

Emakkond ehk günetseum (gynoeceum) on õies olev emakate kogum. See tekib viljalehtedest. Emakkond võib olla kas üheosaline, koosneb ühest viljalehest tekkinud emakast, või mitmeosaline, moodustunud mitmest viljalehest. Lahkviljaline (apokarpne), kui viljalehed ei ole omavahel kokku kasvanud ja moodustavad igaüks ühe emaka. Liitviljaline (tsönokarpne), kui viljalehed on kokku kasvanud üheks emakaks. Tolmukkond
Sucre

Sucre on Boliivia põhiseaduslik pealinn, kus asuvad Boliivia Ülemkohus, Boliivia Konstitutsioonitribunal, Justiitsnõukogu (Consejo de Judicatura) ja justiitsministeerium (Fiscalía General de la República). Linn asub riigi kesk-lõunaosas umbes 2750 m kõrgusel ning on Chuquisaca departemangu keskus. Ametlikest pealinnadest asub kogu maailmas veel kõrgemal ainult Quito. 2001. aasta rahvaloenduse järgi oli linna elanike arv 193 873. Alates 1839. aastast kannab linn riigi esimese presidendi Antonio José de Sucre nime. Varasemad nimed olid Charcas, La Plata ja Chuquisaca. Sucre vanalinn kuulub 1991. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse. 2012. aasta rahvaloenduse andmed.  Sucre – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Michael Emerson

Michael Emerson (sündinud 7. septembril 1954 Ameerika Ühendriikide Iowa osariigis Cedar Rapidsis) on Emmy auhinnaga pärjatud USA teatri- ja filminäitleja. Ta on näidelnud 2004. aasta õudusfilmis "Saag", teleseriaalides "Teadmata kadunud" ja "Mõrvaennetajad" ning paljudes teatrilavastustes. Michael Emerson andmekogus IMDb (inglise) Michael Emerson fansite
Emakakael

Emakakael (ladina cervix uteri) on enamiku emaste imetajate (sealhulgas naise) emaka osa, mis ühendab emakat tupega. Emakakael paikneb emakaõõne alumises osas ja läheb üle emakakaelakanaliks (canalis cervicis uteri), mis koosneb sisemisest emakasuudmest (ostium uteri internum) ja välimisest emakasuudmest (ostium uteri externum). Emakael jaguneb tupe-eesseks osaks (portio pr(a)evaginalis) ning tuppe ulatuvaks tupeosaks (portio vaginalis). emakakaelapõletik emakakaelavähk "Meditsiinisõnastik" 172:2004. Sissekanne Terminologia Anatomicas A09.1.03.010: Cervix uteri. Emakakael
Enn Sarv

Enn Sarv (aastani 1932 Espenstein; 13. mai 1921 – 22. märts 2008) oli eesti vabadusvõitleja, tõlkija ja matemaatik. Enn Sarv sündis Tallinnas linnaarsti pojana. Õppis Westholmi gümnaasiumis ja 1939–1944 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. 1939. aasta sügisel astus Eesti Üliõpilaste Seltsi. Oli 1941–1944 Eesti Vabariigi Rahvuskomitee liige. Arreteeriti aprillil 1944 Saksa Julgeolekupolitsei poolt, 1944–1945 Stutthofi koonduslaagris. 1946 arreteeriti NKVD poolt, 1947–1953 sunnitööl Vorkutas, 1953–1957 asumisel kaevandusinsener Vorkutas. 1958 Eestis tagasi. Oli vabakutseline tõlkija, lõpetas 1964 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna. Oli aastatel 1965-1968 Plaanikomitee peaspetsialist arvutite alal, 1968–1981 töötas ta ENSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis, 1981–1988 oli ta Eesti Maaviljeluse Instituudi arvutioperaator. Ta aitas mitmel Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmel pagulusse pääseda. Oli EÜSi järjepidevuse hoidja ning aitas kaasa EÜSi tegevuse taastamisele Eestis. 2004. aastal valiti EÜSi auvilistlaseks. Paljude õigus- ja ajalooraamatute ning artiklite autor. Õiguse vastu ei saa ükski. Eesti taotlused ja rahvusvaheline õigus. Okupatsioonide repressiivpoliitika uurimise riiklik komisjon. Tartu 1997. [Võrguteavik] [1] EV kontinuiteet 1940–1945. [Tallinn: Kistler-Ritso Fond, 2003?]. [Võrguteavik] [2] Õiguse ja vabaduse vahimehed: Heinrich Marga ja Enn Sarve kirjavahetus 1994–2003. Tallinn: Grenader, 2012. ISBN 9789949448869 (köites) Tartu rahulepingu tagamaad. Kultuur ja Elu 1/2005 Enn Sarv ja Peep Varju. Ülevaade okupatsioonidest. Valge raamat. Eesti rahva kaotustest okupatsioonide läbi 1940–1991. [Tallinn]: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2005. ISBN 9985-70-194-1 Okupatsioonikuriteod ja nende karistamine Eestis. Ettekanne Memento konverentsil 2006. aasta 13. juunil. Sirp, 23. veebruar 2007 "Juulivalimised 1940 kui rahvusliku vastupanuvõitluse algus". // Kannatuste aastad 1940–1991. Tallinn: Valge Raamat, 2008. ISBN 9789949304684 (köites), ISBN 9789949180981 (1. vihik) 1996 Riigivapi II klassi teenetemärk 2004 Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlane 2006 Valgetähe II klassi teenetemärk Tema pojad on füüsik Priit Sarv ning matemaatik ja arvutiteadlane Laur Sarv. In memoriam. Eesti vabadusvõitleja Enn Sarv 13.05.1921–22.03.2008 kultuur.elu.ee Kasutatud 1.09.2012 Auvilistlased Eesti Üliõpilaste Selts "Matemaatikateaduskonna vilistlased 1960–1964". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2013. Vaadatud 24. septembril 2013. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Eesti kommunismiohvrid 1940–1991 "Enn Sarv 13. V 1921 – 22. III 2008". Sirp, 28. märts 2008 "In memoriam Eesti vabadusvõitleja Enn Sarv 13.05.1921–22.03.2008". Kultuur ja Elu 2/ 2008 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Harald Tammur

Harald Tammur (5. jaanuar 1917 Varnja – 12. mai 2001 Tartu) oli eesti vaimulik. Harald Tammur õppis Tartu Ülikoolis teoloogiat 1936–1940, filosoofiat 1940–1943 ja uuesti teoloogiat 1943. 1943. aasta suvel peitis koos kahe teise EÜSi liikmega esimese Eesti rahvuslipu võõra võimu eest. Ta arreteeriti 1944. aastal Saksa Julgeolekupolitsei poolt ja viidi Stutthofi koonduslaagrisse. Vabanes 1945 ja pärast Tartusse naasmist arreteeriti NKVD poolt ja saadeti Kemerovo oblastisse Južkuzbasslagi, seejärel Karaganda oblastisse Steplagi. Vabanes vangistusest 1950. aastal ning asumiselt Krasnojarski krais juunis 1954. 1954–1979 oli ta EELK Nõo koguduse õpetaja, samas ka 1965–1979 Rannu koguduse ja 1972–1979 Elva koguduse hooldajaõpetaja. 1979–1997 oli Tartu Pauluse koguduse õpetaja ning samas ka Nõo koguduse (1979–1996) ja Kambja koguduse (1979–1995) hooldajaõpetaja. 1981–1996 oli ta Tartu praost. Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule. Riigivapi teenetemärgi II klass, 1996 Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlane, 1995 Auvilistlased Eesti Üliõpilaste Selts "Mälestused eesti rahvuslikust vastupanuliikumisest 1940–1944" Tuna, nr 1, 2007 HARALD TAMMUR EELK
Sicherheitsdienst

Sicherheitsdienst des Reichsführers SS (lühend SD) oli Saksamaa natsionaalsotsialistliku partei sõjalise tiiva SS julgeolekuorgan. Algselt loodud parteisisese julgeoleku ja luureorganina, hiljem sulandus Julgeolekupolitsei Peaameti osana Saksamaa riiklikku sisejulgeolekuorganisatsiooni RSHA-sse 1938. aastal. Heinrich Himmleri algatusel moodustati 1931. aastal, kui SSi sisene luureteenistus. Alates 1932. aastast allus SD Reinhard Heydrichile, kuni ta tapmiseni 1942. aastal. SD peakorter asus Berliinis Prinz-Albrecht-Palais (Wilhelmstraße 102). 1934. aasta suvel kuulutati SD NSDAP ainsaks luureteernistuseks. Seejärel täpsustas Himmler SD ja Gestapo ülesandeid: SD pidi hakkama jälitama režiimi vastaseid ning Gestapo pidi tegelema välisvaenlastega. SD jälgis ulatuslikku informaatorite võrgustikku kasutades Saksamaa elanikkonda. Ligi 30 000 informaatorit teavitas SD-d riigis toimuvast ja suhtumisest võimude kehtestatud meetmesse ja seadustesse. Saksamaa Riigi Julgeoleku Peaameti Julgeolekuteenistus SD konkureeris ka Saksa sõjaväeluure Wilhelm Canarise Abwehriga ning rajas ka välismaal oma poliitilist teavet koguva luurevõrgustiku Julgeolekuteenistuse (SD-Auslandsnachrichtendienst). Riigi Julgeoleku Peaameti Julgeolekuteenistus Julgeolekupolitsei ja SD Eestis NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsus Der Sicherheitsdienst (SD) - Deutsches Historisches Museum Bath, Matthias: Der SD in Dänemark 1940-1945. Heydrichs Elite und der "Gegenterror". Neuhaus: Berlin, 2015, ISBN 978-3-937294-03-2. George C. Browder, Foundations of the Nazi Police State: The Formation of Sipo and SD, books.google.ee/books
A-kliinik

A-kliinik on sõltuvusprobleemide lahendamisega tegelev Tartu meditsiiniasutus. Kliinik osutab ainult ambulatoorseid raviteenuseid ja teenused on tasulised. 2007. aastal töötas A-kliinikus kaks arsti: Hanna Sova ja Laur Toomaspoeg. A-kliiniku koduleht
Malmõž

Malmõž on linn Venemaal Kirovi oblastis, Malmõži rajooni keskus. Asub Šošma jõe ääres. Linna kohal asus mari küla, mis oli 15. sajandil maride vürsti residents. 26. aprillil 1556 langes linna lähedal lahingus viimane mari vürst Poltõš (Boltuš). 1580 ehitati Malmõži kindlus ja 1584 liideti Kaasani maakonnaga. 1780 sai linnaõigused. 20. sajandi alguses hakati sinna saatma asumisele teisitimõtlejaid. 1941. aastal küüditati Eestist Malmõži 191 inimest. Seal surid Andres Larka ja Jüri Sammul.
Juhan Toomaspoeg

Juhan Toomaspoeg (12. aprill 1917 – 9. märts 1997) oli Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna dekaan aastatel 1962–1984. 1983 Eesti NSV teeneline haridustöötaja Juhan Toomaspoja abikaasa oli tõlkija Aino Toomaspoeg. Nende poeg Laur Toomaspoeg on psühhiaater. Ka rema pojapoja nimi on Juhan Toomapoeg. Ta on maetud Rahumäe kalmistule. Sissekanne kalmistute registris
Laur Toomaspoeg

Laur Toomaspoeg (sündinud 5. augustil 1949) on eesti psühhiaater. Ta lõpetas 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiiniteaduste kandidaat 1982. Täiendanud end üld- ja sõltuvuspsühhiaatria alal Tartus, Prahas, Moskvas, Salzburgis, Stuttgardis ja Stockholmis. Töötas aastaid Tartu Riikliku Ülikooli/ Tartu Ülikooli psühhiaatria õppetoolis teadurina, vanemteadurina ja õppejõuna. Alates 2002. aastast töötab Tartus A-kliinikus. Tema vanemad olid majandusteadlane Juhan Toomaspoeg ja tõlkija Aino Toomaspoeg. A-kliinik
Korporatsioon Fraternitas Rigensis

Korporatsioon Fraternitas Rigensis oli Tartus 1823. aastal asutatud baltisaksa üliõpilaskorporatsioon. Landsmannschaft Fraternitas Rigensis moodustati 21. jaanuaril 1823 peamiselt liivimaalastest koosnevast, kuid algselt kõiki üliõpilasi ühendavast Burschenschaft'ist, kui sealt olid lahkunud kura-, eesti- ja peamiselt Tartust pärit liivimaalased. 1826. aastal asutasid Fraternitas Rigensise nooremad liikmed taas Burschenschaft'i, mis kogus oma liikmeteks pea kuuendiku üliõpilaskonnast ja vastandas ennast Landsmannschaft'idele. 1833. aastal sulges ülikool Burschenschaft'i sellesarnase organisatsiooni revolutsioonilise tegevuse pärast Saksamaal. 1827 sõlmis Fraternitas Rigensis Estonia ja Livoniaga kartell-lepingu, millega 1832 ühines ka Curonia. 1832. aastat peetakse ka Chargiertenconventi asutamisajaks, mil võeti vastu salajane üldkommaan. Fraternitas Rigensis oli 1920–1921 registreeritud Tartu Ülikooli juures, kuid asus 1921. aastal lõplikult Riiga. 28. oktoobril 1921 lubas ülikooli nõukogu kolmel Frat. Rigensise liikmel oma värve kanda ning kohustus mitte lubama sama värvikombinatsiooni kasutamist teistele üliõpilaskorganisatsioonidele. Korporatsioon Curonia Korporatsioon Estonia Korporatsioon Livonia Korporatsioon Neobaltia Vivat Academia: üliõpilasseltsid ja -korporatsioonid Eestis. Tallinn, 2007. ISBN 978-9985-9022-5-7
SD

SD oli Saksa julgeolekuteenistus (Sicherheitsdienst des Reichsführers SS) aastatel 1931–1945 SD on USA Lõuna-Dakota postiteenistuse kood SD on standardhälbe lühend (matemaatikas) inglise keeles (standard deviation) SD on mälukaardi formaat Sünteetiline miinimumsööde ehk SD-sööde
Avita

Avita (harvemini ka AVITA) on kirjastus Tallinnas. Kirjastus loodi 1988. aastal eesmärgiga anda välja õppematerjale. Kirjastuses ilmuvad õpikud ja töövihikud. Tänapäeval kuulub Avita kaubamärk AS-ile BIT. 2017. aastal oli ettevõtte käive 3,4 miljonit eurot ning sellega oli AS BIT Eesti suurima käibega raamatukirjastaja. Samas jäädi 245 tuhande euroga kahjumisse. Kirjastusel on oma müügiesindused Tallinnas, Tartus, Pärnus ja Jõhvis. Töötajate arv on 70 inimest, nende hulgas aine- ja keeletoimetajad, kunstnikud, küljendajad ja reprospetsialistid. Merilin Pärli: "Raamatukirjastamise äri jääb aasta-aastalt õhemaks" ERR, 17. august 2018 Avita kirjastuse koduleht