Lucca

Lucca on linn Itaalias Toscanas, Lucca provintsi halduskeskus. Lucca pindala on 185,5 km² ja elanike arv 2012. aasta lõpu seisuga 87 598. Kesklinn on merepinnast 19 meetri kõrgusel. Luccast saab nii maanteed kui ka raudteed mööda sõita edelasse Pisa kaudu Livornosse, loodesse Viareggio ja Massa kaudu La Speziasse ning itta Montecatini, Pistoia ja Prato kaudu Firenzesse. Lucca oli liguuride asula. Hiljem taandusid liguurid roomlaste ja etruskide ühise pealetungi eest Apua Alpidesse. Asulat on esmamainitud 218 eKr, mil Rooma väejuht Sempronius koondas seal oma vägesid pärast Hannibalile kaotatud lahingut. Alates 178 eKr sai Luccast Rooma koloonia ja Via Claudia lõpp-punkt. 56 eKr pikendati Luccas Caesari, Pompeiuse ja Crassuse vahelist I triumviraati. Rooma-aegne tänavate plaan on ajaloolises kesklinnas säilinud tänaseni. Antiikaja foorumi asukohas on praegu San Michele väljak. See kajastub siiani väljakul asuva kiriku San Michele in Foro nimes (in Foro ehk foorumil). Amfiteatri jälgi saab siiamaale näha Amfiteatri väljakul (Piazza dell'Anfiteatro). 5. sajandil rüüstas Luccat Odoaker. Lucca oli tähtis linn ja kindlus veel 6. sajandil, kui Justinianus I kindral Narses seda aastal 553 mitu kuud piiras. 10. ja 11. sajandil oli Lucca Toscana markkrahvkonna keskus, mis nimeliselt allus Saksa-Rooma riigile, aga sisuliselt oli sõltumatu. Sel ajal rikastus Lucca siidiga kaubitsedes, tõustes Bütsantsi rivaaliks. Pärast Toscana Matilda surma 1115 kuulutas Lucca end iseseisvaks. Aastal 1160 võeti vastu oma põhikord. Iseseisva vabariigina jäi Lucca enam kui 500 aastaks, kuni 1628. aastani. Sõltumatuna oli Lucca veelgi kauem, kuni Napoleon vallutas selle 1805 ja pani seda valitsema oma õe Elisa Bonaparte Baciocchi, kellele andis tiitli "Etruuria kuninganna". 1815 sai Lucca osaks Parma hertsogkonnast, 1847 Toscana suurhertsogkonnast, 1859 Sardiinia kuningriigist ja lõpuks Itaaliast. Lucca ajaloolist linnasüdant ümbritseb 16. ja 17. sajandist pärit kaitsemüüride süsteem. Müürid ehitati 1544–1650 ja rekonstrueeriti 1800. aastate alguses. Punastest, spetsiaalselt selleks otstarbeks valmistatud tellistest Lucca linnamüür (Mura Lucca) on ehitatud kaitseks linna põlise vaenlase Firenze vastu. Sõjategevust pole müürid aga näinud ja on säilinud pea puutumatuna. Müürides on kuus väravat (porte), millest kõik peale ühe on nimetatud pühakute järgi. Porta Elisa on saanud nime oma ehitaja järgi. 19. sajandil rajati müüride vahele jalgteed ja istutati puid, nii on müürivööndist saanud suurepärane jalutuskoht. Lucca toomkirik Duomo di San Martino (11. sajandist) San Michele in Foro kirik (ehitust alustati 1143) San Frediano kirik (romaani basiilika) Torre delle ore (kellatorn) Torre Guinigi (15. sajand) Palazzo Mansi pinakoteek Casa di Puccini; Giacomo Puccini sünnikodu Tuntud inimestest on linnast pärit näiteks Giorgio Antonucci, Giovanni Arnolfini, Pompeo Batoni, Luigi Boccherini, Castruccio Castracani, Alfredo Catalani, Mario Cipollini, Matteo Civitali, Francesco Geminiani, Gioseffo Guami, Lucius III, Vincenzo Lunardi, Felice Matteucci, Marcello Pera, Giacomo Puccini, Eros Riccio, ja Zita. Luccal on seitse sõpruslinna: Abingdon (Suurbritannia), Buenos Aires (Argentina), Colmar (Prantsusmaa), Gogolin (Poola), Lucca Sicula (Itaalia), Schongau (Saksamaa) ja Sint-Niklaas (Belgia). Lucca Tassignano lennujaam Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it Antiigileksikon, 1. kd., lk. 324 Lucca valla koduleht (itaalia keeles) Lucca Tourism.eu