laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tasuta kasutaja probleem

Tasuta kasutaja probleem ehk jänest-sõitja-probleem (inglise keeles free-rider problem või free-rider effect) on teenuse, toote või ühiskasutatava loodusvara kättesaadavuse vähenemine või hinna suurenemine seetõttu, et mõned kasutavad seda selle eest maksmata või tarbides rohkem kui kokku lepitud. Tasuta kasutaja probleem avaldub nt siis, kui üks kalur püüab rohkem kui varem kokku lepitud kalapüügikvoot võimaldab, ja ülepüügist tekkinud kahju maksavad siis kinni kõik kalurid. Kui aga paljud või kõik kalurid ületaksid kvoodi, siis võib kogu süsteem kokku kukkuda. Ühisomand Globaalne ühisomand Vangide dilemma Ökoloogiline dumping Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 09.11.2011) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [2] (vaadatud 09.11.2011)
Tasakaalustusmaks

Tasakaalustusmaks (inglise keeles compensatory tax või compensatory charge) on hüvitus nendele, kes mingi muutuse või poliitika tõttu kahju kannatavad. Tasakaalustusmaksu makstakse nt sellele riigile, kes ladestab doonorriigi ohtlikke jäätmeid, kuid ebaeetilisuse tõttu on selline ökoloogiline dumping taunitav. Keskkonnatasu Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 09.11.2011)
200-eurone rahatäht

200-eurone rahatäht on euroalal aastast 2002 sularahana käibiv rahatäht. Teise seeria rahatäht tuli kasutusele 28. mail 2019. 200-eurose mõõtmed on 153 × 82 mm ja rahatähe põhivärv on kollakaspruun. Kõigil rahatähtedel kujutatakse sildu, aknaid või väravaid kindlas kunstistiilis. 200-eurosel on kasutatud raud- ja klaasarhitektuuri stiili. Rahatähe esikülje kujundaja Robert Kalina tahtis esialgu kujutada rahatähel reaalseid objekte, näiteks Veneetsias asuvat Rialto silda, kuid poliitilistel põhjustel pidi ta kujutama väljamõeldud objekte. Nagu kõikidel europangatähtedel, on ka 200-eurosel rahatähel: rahatähe nimiväärtus; Euroopa Liidu lipp; Euroopa Keskpanga esimese presidendi Willem F. Duisenbergi, teise presidendi Jean-Claude Trichet' või kolmanda presidendi Mario Draghi allkiri (nende allkirjad on võrdselt kehtivad); Euroopa Keskpanga initsiaalid Euroopa Liidu ametlikes keeltes; Euroopa Liidu riikide ülemereterritooriumide kujutised; Euroopa Liidu lipul olevad 12 tähte; turvaelemendid. 200-eurost rahatähte kaitsevad hologrammiriba, EURioni konstellatsioon, vesimärgid, mikrotrükk, ultravioletne värv, reljeefne trükk, turvaniit, tuhm pind, perforatsioonid, läbipaistev number, värvust muutev nimiväärtus, vöötkoodid ja seerianumber. Trükiplaadi kood asub rahatähel (kellaosuti liikumise suunas) seitsmenda Euroopa tähe kohal. 200-eurone rahatäht oli euroalal euro kasutuselevõtul jaanuaris 2002 populaarsuselt 500-eurose ees tagantpoolt teine, kuid juba aprillis 2002 sai rahatäht kõige ebapopulaarsemaks - 2012. aastal oli 200-euroseid euroalal käibel ainult 178 838 200. Peale 500-eurose trükkimise lõpetamist aastal 2014 suurenes 200-euroste arv järsult aastal 2019, ja 2020. aastal tõusis 200-eurone populaarsuselt uuesti tagantpoolt teiseks, moodustades kõikidest euro rahatähtedest umbes 2 protsenti. "Banknotes and coins circulation". Euroopa Keskpank. "Euro banknotes, quantities". Euroopa Keskpank.
Aleksandra Pahmutova

Aleksandra Pahmutova (vene keeles Александра Николаевна Пахмутова, sündinud 9. novembril 1929) on vene helilooja, enam kui 400 laulu autor. Alates 1956. aastast oli ta abielus luuletaja ja laulukirjutaja Nikolai Dobronravoviga. Leninliku komsomoli preemia laureaat (1967) kaks Tööpunalipu ordenit (1967, 1971) Vene NFSV teeneline kunstitegelane (1971) kaks NSV Liidu riiklikku preemiat (1975, 1982) kaks Lenini ordenit (1979, 1990) NSV Liidu rahvakunstnik (1984) Rahvaste Sõpruse orden (1986) Sotsialistliku töö kangelane (1990) kolm ordenit Teenete eest Isamaa ees (1999, 2009, 2014) Rahvusvaheline auhind "Usk ja ustavus" (2004) Püha apostli Andreas Esmakutsutu orden (Venemaa Föderatsioon) (2019)
Keskkonnaesteetika

Keskkonnaesteetika (inglise environmental aesthetics) on esteetika haru, mis tegeleb keskkonnateadvuse ja -kogemuse esteetiliste aspektidega. Keskkonnaesteetika nt uurib, miks ja milline looduskeskkond inimestele meeldib. Keskkonnaesteetilised eelistused on olemuslikult seotud väärtustega. Inimese võimet looduses näha esteetilisi väärtusi saab arendada kunstihariduse kaudu. keskkonnaeetika maastikumaal loodusfoto Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 09.11.2011) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [2] (vaadatud 09.11.2011)
Mihhail Tal

Mihhail Tal (läti keeles Mihails Tāls, vene keeles Михаил Нехемьевич Таль, 9. november 1936, Riia – 28. juuni 1992, Moskva) oli Läti nõukogude maletaja, suurmeister (1957), 8. male maailmameister (1960–1961). Ta oli NSV Liidu teeneline meistersportlane (1960), kuuekordne NSV Liidu maletšempion (1957, 1958, 1967, 1972, 1974, 1978), Läti maletšempion (1953, 1965), ning kuulus 8 korda NSV Liidu võistkonda, mis võitis maleolümpia. Mihhail Tal oli ka ajakirjanik, ajakirja Male ("Шахматы") peatoimetaja (1960–1970). Biograafiline artikkel Tali kohta vaadatud 2012-08-05 Arvustus – CD-raamat Tali kohta vaadatud 2012-08-05 Kasparov intervjuu Tali kohta vaadatud 2012-08-05
Triiksärk

Triiksärk on pidulik päevasärk. Triiksärgil on kannaga krae, varrukad (lühikesed või pikad) ning nööbid särgi esiküljel ja mansettidel. Triiksärk on suhteliselt formaalne riietusese, mida kantakse sageli koos ülikonna ja lipsuga, kuid igapäevariietuses ka ilma nendeta või pelgalt pintsakuga. See on üldlevinud kontoritöötajate seas. Tänapäeval ei ole triiksärk enam üheselt meesterõivas, kuigi endiselt kannavad neid peamiselt mehed. Kõige sagedamini kasutatakse triiksärgi materjalina puuvilla ja polüestrit. Varem on triiksärkidel kasutatud külgenööbitavat kraed, mansette ja rinnaesist (maniskit), mida eraldi tärgeldati. Naiste triiksärki nimetatakse särkpluusiks. Naiste pikkade varrukatega kleiti, millel on kasutatud triiksärgile omaseid detaile – kraed, kätiseid ja nööpkinnist –, nimetatakse särkpluuskleidiks. Särkpluus
Jean Despeaux

Jean Sylvain Despeaux (22. oktoober 1915 Pariis – 25. mai 1989 Pariis) oli Prantsusmaa poksija. Despeaux võitis keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ning tuli olümpiavõitjaks. Despeaux poksis veebruarist 1939 kuni jaanuarini 1946 elukutselisena. Ta pidas kokku 15 kohtumist, millest võitis 6 (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 7 (neist 2 nokaudiga) ning 2 kohtumist jäi viiki. Ta oli elukutselisena Prantsusmaa meister keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) vaheaegadega aastatel 1941, 1942 ja 1944. Despeaux näitles 1940. aastatel mitmes peamiselt poksiteemalises filmis. 11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles Prantsusmaa elukutseliste meistrid keskkaalus. Inglise keeles Jean Despeaux lehel IMDb. Inglise keeles Jean Despeaux veebisaidil Olympedia (inglise) Jean Despeaux veebisaidil BoxRec (inglise) Jean Despeaux lehel IMDb. Inglise keeles
Munateadus

Munateadus ehk ooloogia on ornitoloogia haru, mis uurib lindude mune: kuju, suurust, massi, värvust ja värvikirja. Eesti tuntuim linnumunade kollektsioon asub Loodusmuuseumis. EE 7. köide, 1994.
Servílio de Oliveira

Servílio de Oliveira (sündinud 6. mail 1948 São Paulos) on Brasiilia poksitreener ja endine poksija. De Oliveira sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ricardo Delgadole (Mehhiko). De Oliveira oli esimene ja on seni ainuke Brasiilia poksija, kes on võitnud olümpiamedali. De Oliveira poksis juulist 1969 kuni juulini 1977 elukutselisena. Ta osales kokku 17 kohtumisel ning võitis need kõik (neist 9 nokaudiga). Ta on hiljem tegutsenud poksitreenerina. 19. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tulemused inglise keeles Servílio de Oliveira veebisaidil Olympedia (inglise) Servílio de Oliveira veebisaidil BoxRec (inglise)
Townsendi lahendus

Townsendi lahendus (ka pimelahendus, vaiklahendus) on gaasi ionisatsiooni protsess, kus väike hulk vabu elektrone, mida kiirendatakse välise tugeva elektrivälja poolt, põhjustab gaasikeskkonnas elektrivoolu laengukandjate laviinitaolise paljunemise läbi. Lahenduse teke sõltub elektronide kontsentratsioonist ja välise elektrivälja tugevusest; kui vabu elektrone jääb vähemaks või elektriväli nõrgeneb, siis lahendus katkeb. Protsessile on iseloomulik väga väike voolutugevus: tavalises gaasiga täidetud torus jääb lahenduse vool vahemikku 10−18 A kuni 10−5 A, kusjuures lahendusele rakendatav pinge jääb peaaegu konstantseks. Voolutugevuse edasisel suurendamisel jõuame huumlahenduse ja kaarlahenduse piirkondadesse, mille puhul gaasi ioniseerimine toimub samuti laviinpaljunemise teel. Townsendi lahendus on nimetatud J. S. Townsendii järgi ja seda teatakse ka "Townsendi laviini" nime all. Briti füüsik John Townsend avaldas vastava teooria 1910. aastal (The Theory of Ionisation of Gases by Collision). Townsendi lahendust kasutatakse Geigeri loenduris ioniseeriva kiirguse detekteerimisel. Geigeri loenduri mõõtetorus kasutatakse Townsendi lahendust suure energiaga radioaktiivse kiirguse detekteerimisel. Gaasikeskkonda jõudnud kiirgus ioniseerib selles mõne aatomi või molekuli ja kui väline elektriväli on piisavalt tugev tekib gaasis laviinläbilöök. Kiiresti liikuvad elektronid tekitavad põrgetel uusi vabu elektrone, mis kõik kiirenevad elektriväljas ja põhjustavad laengukandjate hulga kiire kasvu. Gaasikeskonda läbinud ja anoodile jõudnud osakeste tekitatud elektrivoolu on võimalik võimendada ja mõõta. Laviinpaljunemise tõttu Townsendi lahenduses kasutatakse seda efekti vaakumfotoandurites, et võimendada fotoefekti tekitatud voolu. Townsendi lahenduse tekkimispinge gaasis on oluline, kuna see määrab ära gaaslahenduse süttimise pinge igapäevastes rakendustes näiteks huumlambi korral või plasmateleri ekraanis. Gaaslahendus Fotoelektriline efekt Pascheni seadus Townsend (ühik) Kaarlahendus Laviinläbilöök Townsendi teine koefitsient
Priya Cooper

Priya Naree Cooper (sündinud 2. oktoobril 1974) on Austraalia invasportlane, maailmameister ujumises, kes on võitnud üheksa paraolümpiamängude kuldmedalit ja pälvinud korduvalt maailmameistritiitli ning püstitanud maailmarekordeid. Cooper osales 1992., 1996. ja 2000. aasta paraolümpial ujumises. Kahel korral oli ta üks Austraalia paraolümpiavõistkonna kaptenitest, sealhulgas 2000. aasta paraolümpiamängudel Sydneys. Tema saavutuste tunnustusena valiti ta kandma Austraalia lippu 1992. ja 1996. aasta suveparaolümpial. Priya Cooper on kannatanud tserebraalparalüüsi all ning veedab suure osa ajast ratastoolis. Ta õppis ülikoolis tervishoiu juhtimist. Pärast paraolümpiakarjääri lõpetamist alustas Cooper karjääri spordikommentaatorina, kajastades muuhulgas 2002. aastal Briti Rahvaste Ühenduse mänge (Commonwealth Games).
Takao Sakurai

Takao Sakurai (jaapanipäraselt 桜井 孝雄 Sakurai Takao; 6. mai 1941 Sawara (tänapäeval Katori), Chiba prefektuur, Jaapan – 10. jaanuar 2012) oli Jaapani poksija. Sakurai võitis kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali. Sellega oli ta esimene Jaapani poksija, kes on tulnud olümpiavõitjaks. Sakurai poksis juunist 1965 kuni novembrini 1970 elukutselisena. Ta osales kokku 32 kohtumisel ning võitis neist 30 (neist 4 nokaudiga) ja kaotas 2 (neist 1 nokaudiga) kohtumist. Ta tegutses hiljem poksitreenerina ning asutas Tōkyōs ka oma poksikooli. "五輪「金」ボクサー桜井孝雄さん死去 Jaapani keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. jaanuar 2012. Vaadatud 13. jaanuaril 2012. 18. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tōkyō 1964. Tulemused inglise keeles Takao Sakurai veebisaidil Olympedia (inglise) Takao Sakurai lehel BoxRec. Inglise keeles Takao Sakurai poksikooli koduleht. Jaapani keeles
Vene NFSV Rahvakomissaride Nõukogu esimeeste loend

Vene SFNV ja Vene NFSV Rahvakomissaride Nõukogu ning Ministrite Nõukogu esimeeste loend Nõukogude Venemaa valitsuste juhid olid: aastatel 1918–1937, Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu esimees; aastatel 1938–1946, Vene NFSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees; aastatel 1946–1991, Vene NFSV Ministrite Nõukogu esimees. NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu Vene NFSV Rahvakomissaride Nõukogu
Roger Michelot

Roger Michelot (8. juuni 1912 Saint-Dizier' vald, Haute-Marne'i departemang, Champagne-Ardenne, Prantsusmaa – 19. märts 1993 Toulon) oli Prantsusmaa poksija. Michelot võitis poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1936. aasta olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ning tuli olümpiavõitjaks. Ta osales ka keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1932. aasta olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Amado Azarile (Argentina) ning 3. koha kohtumise Ernest Peirce'ile (Lõuna-Aafrika Liit). Michelot poksis veebruarist 1942 kuni novembrini 1943 elukutselisena. Ta pidas kokku 14 kohtumist, millest võitis 11 (neist 3 nokaudiga) ja kaotas 2 kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki. 11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles 10. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1932. Tulemused inglise keeles Roger Michelot veebisaidil Olympedia (inglise) Roger Michelot lehel BoxRec. Inglise keeles
Taassünni päev

Taassünni päev on riiklik tähtpäev, mida tähistatakse 16. novembril. 16. novembril 1988 võttis Eesti NSV Ülemnõukogu vastu deklaratsiooni Eesti NSV suveräänsusest. Ühtlasi võttis Eesti NSV Ülemnõukogu vastu sellekohase põhiseaduse muudatuse Eesti NSV õigusaktide ülimuslikkusest NSV Liidu seaduste suhtes. NSV Liidu Ülemnõukogu tunnistas mõlemad mittevastavaks NSV Liidu konstitutsiooni ja NSV Liidu seadustega". Taassünni päev ei ole lipupäev. Eesti NSV seadus muudatuste ja täienduste tegemise kohta Eesti NSV konstitutsioonis (põhiseaduses). – ENSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja 1988, 48, 684. NSVL Ülemnõukogu seadlus 26. novembrist 1988 "16. novembril 1988 vastuvõetud Eesti NSV seaduse "Muudatuse ja täienduste tegemise kohta Eesti NSV konstitutsioonis (põhiseaduses)" ja Eesti NSV Ülemnõukogu deklaratsiooni "Eesti NSV suveräänsusest" mittevastavuse kohta NSV Liidu konstitutsiooni ja NSV Liidu seadustega".
Striimerid

Striimer on gaaslahendusvahemikus ühelt elektroodilt teisele liikuv plasmakerake, mille liikumisest jääb gaasi nõrgalt elektrit juhtiv kanal. Laviiniläbilöögi ja striimeri põhiline erinevus on elektronide juurdekasvu kiiruses, homogeenses väljas peab elektron tagama vähemalt 108 elektroni tekke. Selliste laviinide korral hakkab positiivsete ioonide tekitatud ruumlaeng omama juba sama suurt mõju kui väline elektriväli. Katoodile suunatud (anoodi poolt) striimeri korral on põhiliseks ergastajaks kõrge energiaga footonid, mis kiiratakse laviinis ergastunud aatomite poolt. Kõrge energiaga footonid põhjustavad laviini lähedal fotoionisatsiooni protsessi, mille tulemusel tekivad sekundaarlaviinid, mis liiguvad esmase laviini suunas. Sekundaarlaviinid liiguvad esmase laviini poolt tingitud positiivse ruumlaengu suunas ning sõltuvalt ruumlaengu suurusest ja välisest väljast tekib sekundaarlaviini ja esmase laviini ioonidest kvaasineutraalne plasma. Kvaasineutraalses plasmas on positiivseid ja negatiivseid laenguid ühepalju ning summaarne laeng on võrdne nulliga. Aatomite ergastamise tõttu plasmas tekib pidevalt footoneid sekundaarlaviine ja striimeri protsess on ennast alalhoidev, kuni püsib väline elektriväli. Striimeri stabiilseks levikuks peab väline elektrivälja tugevus ületama teatud väärtuse, mis on õhus 4–5,5 kV/cm. Plasma Pascheni seadus Townsendi lahendus
Orgaanilised happed

Orgaanilised happed on orgaanilised ühendid, mis ilmutavad happelisi omadusi. Tuntumad orgaanilised happed on karboksüülhapped, mille happelisus on seotud karboksüülrühmaga –COOH. Sulfoonhapped, mis sisaldavad –S(O)2OH rühma on üldiselt veelgi tugevamad happed. On veel rida orgaanilisi ühendeid, mis ilmutavad nõrgalt happelisi omadusi. Näiteks –OH ja –SH rühmi sisaldavad ühendid nagu alkoholid, tioolid, enoolid, fenoolid jt. Orgaanilised happed kuuluvad valdavalt nõrkade hapete hulka ja on põhiliselt vees lahustumatud, välja arvatud madala molekulkaaluga happed nagu sipelghape ja piimhape. Paljud orgaanilised happed omavad bioloogilist aktiivsust: auksiinid, heteroauksiinid. Orgaanilised happed kuuluvad taimedes biosünteesi kaudu primaarse ainevahetuse juurde, osaledes glükoosi oksüdatiivsel lagundamisel (ATP tootmisel) ja paljudes teistes elutähtsates rakuprotsessides, nii näiteks osaleb õunhape fotosünteesis, proprioonhape klorofülli sünteesis jne. Orgaanilised happed on õunhape, proprioonhape, fumaarhape, merivaikhape jpt. Orgaaniliste hapete (nt askorbiinhappe, nikotiinhappe jm) farmakoloogilist aktiivsust uurib ka farmakognoosia. Ain Raal,"Farmakognoosia: Õpik kõrgkoolidele", lk 31, Tartu Ülikooli Kirjastus, 2010 Ain Raal, "Farmakognoosia: Õpik kõrgkoolidele", 2010, Tartu Ülikooli Kirjastus, ISBN 978-9949-194-12-4.
Oks

Oks on taimede (eriti puittaimede) külgpungast arenenud, harilikult puitunud varreharu. Viljapuude oksa nimetatakse viljaoksaks. Kui oks haruneb otse tüvest, siis nimetatakse seda esimese järgu oksaks, kui aga juba tüve oksast, siis teise, kolmanda jne järgu oksaks. Tüve ülaosa koos okstega moodustab puittaimede võra. Metsamaterjalis olevad oksad on puidurikked. Võra EE 7. köide, 1994. Untera, H., Veibri, U. 2006. Puidurikked. Puiduteadus. Saarmann, E., Veibri, U. (toim). Vali Press OÜ. lk 433-450.
Porfüriinid

Porfüriinid on tsüklilised orgaanilised ühendid, porfiini asendusderivaadid, milles on kuni kaheksa kindlas asendis vesinikuaatomit asendunud orgaaniliste rühmadega . Mitmed metalloporfüriinid (nt heem, hemoglobiin) mängivad olulist rolli organismide talitluses. Veres, punastes verelibledes on hemoglobiin, mis sisaldab sellist molekuli (keskmes asub raua aatom). Sama molekul on taimede rakkudes paikneva klorofülli talitluslikult tähtis osa. Klorofüllis on heme grupi keskmes magneesium. EE 7. köide, 1994.
Paigatruudus

Paigatruudus ehk filopatria (kreeka keelest, 'koduarmastus') on paljudele loomadele (nt lindudele, kaladele jt) iseloomulik omadus elutseda püsivalt oma sünnipaigas või tulla sinna pärast rännet tagasi. Eristatakse: sünnipaigatruudust – tullakse tagasi paika, kus sünniti, näiteks sinikael-pardid; pesapaigatruudust – pidevalt samas kohas ja tavaliselt samas pesas pesitsemine, ka talvitumine, näiteks harilik rästik. Üks sugupool võib olla paigatruum kui teine, nii näiteks on emaste imetajate kalduvus paigatruuduseks tõenäolisem kui isastel. Populatsioonigeneetika EE 7. köide, 1994. M. Allaby, 1992. "The Concise Oxford Dictionary of Zoology". 354 lk. ISBN 0-19-286093-3 M. Allaby, 2003. "A Dictionary of Ecology (Oxford)". 289 lk. ISBN 0-19-925469-9
Palsam

Palsam on peamiselt troopikas või lähistroopikas kasvava mõne puuliigi koores või noores puidus sisalduv, eeskätt eeterlikest õlidest ja vaikudest koosnev meeldivalõhnaline, seistes tihenev taimemahl. Palsameid kasutatakse näiteks meditsiinis ja parfümeerias. Ravitoime poolest on eriti tuntud Peruu palsam ja Toluu palsam. Kanada palsam mürr palsamnulg tärpentin EE 7. köide, 1994.
Raja tänav (Tallinn)

Raja tänav on tänav Tallinnas Nõmme ja Mustamäe linnaosas. See kulgeb läbi Vana-Mustamäe, Mustamäe ja Kadaka asumi. Raja tänav algab Nõmmelt Alliksoo tänavast. See ristub Üliõpilaste tee (paremalt), Trummi (vasakult), Soone (vasakult) ja Mäepealse tänavaga (vasakult) ning lõpeb Akadeemia teel. Esimesed teated tänava nime kohta on aastast 1922 (vene Рубежная ул.; saksa Scheide Straße). Tänav on nime saanud selle järgi, et asus endise Nõmme linna piiril ehk rajal. Raja tänaval sõidab Tallinna bussiliin number 23. Seal asuvad bussipeatused Trummi, kus buss peatub mõlemal suunal, ja Raja, kus buss peatub ainult Kaubamaja–Kadaka suunal. Eesti Infotehnoloogia Kolledž. Raja 4C Tallinna Tehnikaülikooli Üliõpilasküla (ühiselamu). Raja 4D Tallinna Tehnikaülikooli ühiselamu (koos Academic Hosteliga, Akadeemia tee 11). Raja 8 Eesti Kunstiakadeemia skulptuuri osakond. Raja 11a Tallinna Tehnikaülikooli Infotehnoloogia Teaduskond (Informaatikainstituut, Automaatika Instituut, IT Täiendõppekeskus ja Arvutiteaduse Instituut). Raja 15 Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 290. "Trummi. Sõiduplaanid". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. oktoober 2012. Vaadatud 10. novembril 2011. "Raja. Sõiduplaanid". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. oktoober 2012. Vaadatud 10. novembril 2011.
Anton Anni

Anton Anni VR II/3 (27. aprill 1880 Võisiku vald, Viljandimaa – 5. november 1929 Võru) oli Eesti politseinik. Ta lõpetas Vene allohvitseride kursused, osales Hiina mässu mahasurumises 1900–1901, Vene-Jaapani sõjas ja Esimeses maailmasõjas. Vabadussõjas osales ta 7. jalaväerügemendi jalaluurajate komando ja kompaniiülemana. Ülendati alamleitnandist leitnandiks 16. juulil 1919. Vabadusrist 15. septembril 1920. 20. juunist 1920 kuni sama aasta novembrini oli Anton Anni Petserimaa politseiülem. Ohvitseride andmekogu
Retke tee

Retke tee on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Mustamäe ja Kristiine linnaosas Järve asumis. Retke tee algab Tervise tänavast ja lõpeb A. H. Tammsaare teel. Tänava nimi võeti kasutusele 1970. aastal. Tallinna Kiirabi. Retke tee 1 Tallinna Kiirabi Muuseum. Retke tee 1 Lepistiku Lasteaed-Algkool. Retke tee 4 Liibela Iluuisutamisklubi. Retke tee 30 Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed  Retke tee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
August Markson

August Markson (29. august 1891 Orajõe vald, Pärnumaa – oktoober 1948) oli Eesti politseinik ja ettevõtja. Ta õppis aastail 1913–1916 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas. August Markson osales Vabadussõjas. 8. veebruaril 1919 valiti ta Pärnumaa miilitsaülemaks, asus kohustusi täitma 1. aprillil samal aastal. Vabastati ametist 20. veebruaril 1920. Tegutses ettevõtjana, oli saeveski omanik. 1941. aastal nimetas Viktor Koern ta Pärnu ja Pärnumaa politsei ajutiseks ülemaks. August Markson lahkus 1944. aastal Eestist ja suri Saksamaal põgenikelaagris. Ta oli laevaomanik Jakob Marksoni poeg.
Mihkel Venda

Mihkel Venda (7. juuli 1884 Mustjala vald, Saaremaa – 18. juuni 1958 Tallinn) oli Eesti raudteelane ja politseinik. Ta oli aastail 1918–1920 raudteede miilitsaülem ja 1920–1921 Järvamaa politseiülem. 1921. aasta veebruaris valiti ta Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei nimekirjas Paide linnavolikogu liikmeks. 1921. aasta novembrist tagandas siseminister ta võimupiiride ületamise eest politseiülema ametikohalt jaoskonnaülemaks, sest Venda oli 21. augustil 1921 andnud välja määruse, millega keelas maakonnas kõik jumalateenistused, peod, pulmad, varrud, koosolekud ja talgud. 1923–1924 töötas ta Tallinna linna politsei 5. jaoskonna ülema abina, kuid koondati sellelt ametikohalt 1. maist 1924. 1944. aastal töötas Tallinn-Sadama raudteejaama kaubandusametnikuna. Ta on maetud Rahumäe kalmistule. Politseiülem ei tunne enese õigusi ja kohustusi. Kaja, 4. oktoober 1921 Tallinnast. Waba Maa, 25. mai 1923 Ametist vabastused ja ümberpaigutused politseis koosseisude vähendamise puhul. Päewaleht, 8. mai 1924 Premeeriti 8 raudteelast nende pikaajalise tööteenistuse puhul. Järva Teataja, 18. aprill 1944 Kalmistute register HAUDI[alaline kõdulink]
Mihail Tang

Mihail Tang (ka Mihkel Tang; 30. jaanuar 1895 Loona, Saaremaa – 8. juuli 1946 Koloonia nr 1, Leningradi oblast) oli Eesti politseinik ja maavanem. Mihail Tang osales Vabadussõjas. Teenis Eesti politseis 1924. aastast Tallinna Linna Politseivalitsuse ülema abina, aastatel 1925–1934 Viljandi maakonna Politseivalitsuse politseiülema ja Viljandi-Pärnu prefektuuri prefektina, 1934–1937 Viru-Järva Prefektuuri prefekt. Aastatel 1937–1940 ja 1941 Petseri ajutise maavalitsuse esimees ja Petseri maavanem. Arreteeriti NKVD poolt 28. oktoobril 1944 Tallinnas, suri nõukogude vangilaagris. Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1935 Ametisse kinnitused., Riigi Teataja, nr. 4, 13 jaanuar 1925 M. Tang Petseri maawalitsuse esimeheks, Päewaleht, nr. 279, 14 oktoober 1937 Ohvitseride andmekogu okupatsioon.ee