laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ruth Paimre

Ruth Paimre (sündinud Ruth Bormann, aastani 1938 ka Porman; 10. veebruar 1921 Konguta, Tartumaa – 9. september 2008 Tartu) oli eesti neuroloog ja neurokirurg, meditsiinidoktor (1973). Õppinud aastatel 1928–1933 Rannu Asunduse Algkoolis. 1938. aastal lõpetas Tartus Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumi. 1939. aastal astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1947. aastal. Aastatel 1946–1948 töötas ta Tartu Vabariiklikus Närvikliinikus ordinaatorina. Aastal 1949 Tartu Vabariikliku Närvikliiniku neuroloogia osakonna juhataja. Aastatel 1950–1983 oli ta Tartu Vabariikliku Närvikliiniku neurokirurgia osakonna juhataja, aastatel 1984–1992 konsultantarst. Olnud ühtlasi Tartu Riikliku Ülikooli mittekoosseisuline õppejõud. Uurinud peamiselt peaaju veresoonte haiguste, lülisamba osteokodroosi ja epilepsia diagnoosimist ning kirurgilist ravi. Võttis Eestis laialdaselt kasutusele radikuliidi kirurgilise ravi, uuris ja arendas selles vallas edukalt uusi meetodeid. 1968 Eesti NSV teeneline arst 1972 Nõukogude Eesti preemia Paimre, Ruth. – EE. 7. kd. Tallinn : Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1994, lk 142 https://miinaharma.ee/vilistlased/ Ivi Drikkit. "Kirurg Ruth Paimre on võtnud valu tuhandetelt", Postimees, 7. november 2002. Annika Alasoo. "Põlvekoputus andis tulevasele arstile kirurgikäe", Postimees, 21. jaanuar 2000. Ruth Paimre 1921–2008. Eesti Arst 87 (10), lk 826
Võruvisioon

Võruvisioon on Eesti üleriigiline solistide ja uusloominguliste laulude konkurss, mida korraldab Võru Kultuurimaja "Kannel". 2009 tulemused: 1. koht (noorem) – Karmen Rõivassepp 1. koht (vanem) – Anete Zalite uusloomingu vooru 1. koht – Hele-Maria Taimla grand prix – Dmitri Kurilov 2006 tulemused: A-kat (noorem) 1. koht – Anete Zalite A-kat (vanem) 1. koht – Laura Junson B-kat 1. koht – Mai-Riin Alavere uusloomingu vooru 1. koht – Mari Kalkun 2005 tulemused: 1. koht – Eliisa Kõiv 2004 tulemused: uusloomingu vooru 1. koht – Mari Pokinen
Lõug

Lõug (ladina keeles mentum) on näo alumine osa, alahuulest allpool. Selle moodustab alalõualuu eesmine osa, mis on näo vertikaalse telje suhtes kergelt esiletungiv. Lõug võib olla "lohuga", mis on põhjustatud alalõualuu poolte või lihaste ebatäielikust kokkukasvamisest lootestaadiumis või ebavõrdsest kasvamisest elu jooksul. Lõualohk on enamasti geneetiline (määratud dominantse geeniga), kuid võib olla ka põhjustatud keskkonna mõjust fenotüübile. Lõualohk on sage germaani ja lääneslaavi päritolu inimeste hulgas. Inimesed on ainukesed loomariigi liikmed, kellel on eenduv alalõug, teistel loomadel hakkab alalõug alates esihammastest kaela suunas taanduma. Selle eripära põhjus pole teada, ehkki pakutud on mitmeid hüpoteese, näiteks mälumise lihtsustamine või rääkimine. See võib olla ka lihtsalt spandrel, ehk evolutsiooniline jäänuk, mis tekkis inimese arengu käigus, kas seoses pikemate lõugade taandumisega, näo väiksemaks muutumisega või püstiselt käima hakkamisega. Topeltlõug Magazine, Smithsonian; Lewis, Danny (2. veebruar 2016). "A Chin-Stroking Mystery: Why Are Humans the Only Animals With Chins?". Smithsonian Magazine. Vaadatud 28. juunil 2023.
Nägu

Nägu on inimese pea eespoolne osa, kus asuvad silmad, nina ja suu.
Roberto Longhi Sihtasutus

Roberto Longhi Sihtasutus, mille peakontor asub Itaalias Firenzes aadressil Benedetto Fortini tänav 30, on Itaalia teadlase Roberto Longhi lese poolt abikaasa testamendi täitmiseks 1971. aastal asutatud ühing. Õpetlane pärandas oma raamatukogu, fotokogu ja kunstikogu tulevastele põlvedele. Sihtasutuse peakorter asub Longhi poolt 1939. aastal omandatud "Il Tasso" villas. Villas elasid varem Longhi ja ta abikaasa Lucia Lopresti (kirjanikunimega Anna Banti). Sihtasutuse eelistatud huviks ja toetusobjektiks on kunstiajalooline uurimistöö. Sihtasutus keskendub ka kunstnikele ja kunstiga seotud konkreetsele ainestikule, kaasa arvatud kaasaegne kunst ja kunstnikud. Sihtasutuse muuseum (pinakoteek) on avatud (eelneval kokkuleppel) ainult teadlastele ja teaduritele. Loomisest alates on sihtasutus noortele teaduritele välja andnud üle 300 stipendiumi. Roberto Longhi (28. detsember 1890, Alba – 3. juuni 1970, Firenze) oli tunnustatud Itaalia kunstiteadlane, kriitik, kunstiajaloolane ja kunstiekspert. Sihtasutuse koduleht
Falun Gong

Falun Gong (Fǎlún Gōng; traditsioonilises hiina kirjas 法輪功; lihtsustatud hiina kirjas 法轮功), tuntud ka kui Falun Dafa (Fǎlún Dàfǎ; traditsioonilises kirjas 法輪大法; lihtsustatud kirjas 法轮大法) on Hiina vaimne liikumine, mis on tekkinud budismi, taoismi ja New Age'i liikumise sünteesis. Falun Gong kujunes Hiinas 20. sajandi teisel poolel esile kerkinud qigong'i-buumi ajal. Selle praktikas on oluline osa füüsilistel, sealhulgas hingamisharjutustel, mis peaksid suunama vaimset energiat ehk qi'd. Algselt Hiina kommunistlikud võimud pigem toetasid taoliste praktikate arengut. Nii teatasid Hiina teadlased 1970. aastate lõpul, et on "leidnud" tõendeid qi materiaalsest olemasolust, mida püüab rakendada qigong, tugevdades nii liikumise teaduslikku usaldusväärsust. Mao Zedongi surma järgses vaimses vaakumis jõudis füüsilist ja vaimset heaolu ühendav qigong kümnete miljonite hiinlasteni ning selle uurimiseks loodi riiklik teadusselts. 3. mail 1992 andis Falun Gongi rajaja Li Hongzhi Kirde-Hiinas Changchuni linnas esimese avaliku seminari uue õpetuse teemal, nimetades seda sajanditevanuseks. See kogus poolehoidjaid, kuid kasvas ühtlasi lahku ametlikult sanktsioneeritud qigong'ist. Falun Gong pälvis ajakirjanduses vähe tähelepanu 1996. aastani, mil liikumine katkestas sidemed riigistruktuuridega. Seda püüti küll registreerida, kuid katsed tõrjuti tagasi. Järgnevail aastail hakati Falun Gongi riigimeedias üha valjemalt kritiseerima. Selle liikmed püüdsid võidelda kriitika vastu massiaktsioonidega, mis teravdas vastasseisu veelgi. Mõne aasta eest ületas Falun Gongis osalejate arv Hiinas valitseva ainupartei, Hiina Kommunistliku Partei liikmete arvu. Hiina võimud peavad rahvaliikumist ühiskonna stabiilsusele ohtlikuks ja on võtnud selle vastu kasutusele karmid surveabinõud. 1999. aastast kestnud repressioonide käigus on tapetud ligi 2700 inimest, enam kui 100 000 on saadetud sunnitöölaagritesse, üle 6000 ligi kahekümneks aastaks vangi pandud, sajad tuhanded arreteeritud. USA Riigidepartemangu hinnangul olid 2009. aastal enam kui pooled Hiina sunnitöölaagrite asukaist Falun Gongi järgijad. Välisvaatlejate hinnangul on repressioonid ebaseaduslikud, sealhulgas nende järelevalveks loodud julgeolekuagentuur Büroo 610. David Ownby "Falun Gong and the Future of China" Oxford University Press, 2008, lk 10 Richard Gunde "Culture and Customs of China" Greenwood Publishing Group, 2002 Li Hongzhi "9-day Lectures in Guangzhou" (audio), lecture 1, 1994 David Palmer "Qigong Fever: Body, Science and Utopia in China" New York: Cambridge University Press, 2007, lk 248 U.S. Department of State "2009 Country Report on Human Rights: China" (sh Hongkong ja Macau), 26. oktoober 2009 Human Rights Watch "Dangerous Meditation: China's Campaign Against Falun Gong" January 2002, p 36
Seensammal

Seensammal (Cryptothallus mirabilis) on liik samblaid, kellel puudub klorofüll. Seensammal on kollakasvalget värvi, kasvab metsakõdus. Süsiniktoitumine toimub tal seente abil – tegu on obligaatse müko-heterotroofiga. Eestist on seensammal seni leidmata, kuid nii Soomes kui ka Rootsis ta kasvab, siiski harvaesinevalt.
Kiili kammerkoor

Kiili kammerkoor on Kiili vallas 1962. aastast tegutsev segakoor. Aastate vältel on koor tegutsenud eri nimede all, Kiili Kammerkoori nime kannab kollektiiv 2009. aasta sügisest. Kiili rahvamajas on koorilauluga tegeletud alates 1962. aastast, mil valmis rahvamaja. Kiili koori eelkäija kolhoosi "Rahva võit" segakoor laienes hoogsalt, kui 1963. aasta lõpul asus tollane klubijuhataja Silvia Suursööt segakoori juhatama. Kiiresti värbas ta koori uusi liikmeid nii, et sai kokku 30–40 inimest. Sellega pandi alus Rahva Võidu Segakoorile. Oli tulemas 1965. aasta üldlaulupidu, milleks hakati kiirelt valmistuma. Laulud saadi selgeks ja nii esineti kolhoos Rahva Võidu segakoori nime all, Silvia Suursöödi juhatusel suurel laulupeol. Aastate jooksul on koorilaulu kultuuri Kiilis edendanud koorijuhtidena Hillar Põldoja, Silvia Suursööt, Endel Arike, Elmar Voolaid, Georg Toompea, Karin Rööp, Moonika Klaas, Nele Vendel, Imbi Põldsaar (Kolk), Kaili Lass ja Helen Kivimägi. Alati on esinetud on oma valla ja maakondlikel üritustel. Osa on võetud kõikidest üld- ja juubelilaulupidudest, öölaulupidudest, viimastel aastatel ka jalgpallilaulupeost ja punklaulupeost. Antud on kirikukontserte nii kodukirikus – Jüri kirikus – kui ka Keila, Tallinna Jaani ja Viimsi kirikus. Kontserdireisid on viinud Soome ja Peterburi. 2008. aasta sügisest on koori dirigent Tuuli Metsoja, kes on koori ellu lisanud uut hoogu nii mitmekesise repertuaari kui ka heal tasemel esinemiste näol. Koori tegevus on viimastel aastatel mitmekülgne: korraldatakse laululaagreid, stiiliüritusi, võetakse osa rahvuslikest koorikonkurssidest. 2009. aastal osaleti üldlaulupeol valikkooride hulgas ja 2014. aasta üldlaulupeol valiksegakooride koosseisus. Kooris laulavad koorilauluhuvilised Kiili vallast ja selle vahetust lähedusest. Koori read on täienenud uute noorte lauljatega, mis on koori kõlapildile väga positiivselt mõjunud. Koor esineb regulaarselt Kiili valla ja rahvamaja korraldatud üritustel. Erki Meisteri kantaadi "Anima Horum Bona" esmaettekandega pälviti tunnustus "Kiili valla aasta tegu – 2009". Ettekanne valmis koostöös Kiili Kunstide Kooli kammerorkestriga 2009. aasta sügisel. 2011. aasta detsembris ilmus Kiili vallavalitsuse ja Eesti Kultuurkapitali toel CD-plaat "Anima Horum Bona". Plaadi materjal on salvestatud Jüri kirikus oktoobris 2010. Koorist Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Mari Laaniste

Mari Laaniste (sündinud 9. mail 1977 Tallinnas) on eesti kunstiteadlane ja kirjanik. Kirjanikuna on ta kasutanud pseudonüümi Hiram. Mari Laaniste on lõpetanud 1995. aastal Jakob Westholmi Keskkooli ning 1999. aastal Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse erialal. Ta kaitses 2001. aastal sealsamas kunstiteaduse erialal magistritöö "Koomiksi väärtusküsimus. Eesti koomiksi arengust kultuuriloolises kontekstis". Aastail 2003–2007 oli ta Kunstiakadeemia kunstiteaduse doktorant. Ta töötab teadurina Eesti Kirjandusmuuseumi keele- ja kirjandusteooria töörühmas. Tema uurimistöö põhisuunad on visuaalsed narratiivid, sõna ja pildi suhe visuaalkommunikatsioonis, koomiks, joonisanimatsioon ja film. Lisaks teadustööle on Laaniste tegev kunsti-, filmi- ja popkultuurikriitikuna. Ta on kirjutanud ka ilukirjandust, kasutades autorinime Hiram. Tema tuntumaid teoseid on 1999. aastal ilmunud romaan "Mõru maik" (2. trükk 2000. aastal). Mari Laaniste Eesti Kirjandusmuuseumi keele- ja kirjandusteooria töörühma kodulehel Mari Laaniste Eesti Teadusinfosüsteemis Annika Koppel, Millenniumi depressiivne meelelahutus Postimees, 7. detsember 1999
Hiram

Hiram võib tähendada järgmist: Mari Laaniste pseudonüüm Hiram (eesnimi)
Anima Horum Bona

"Anima Horum Bona" on detsembris 2011 Kiili Kammerkoori ja Kiili Kunstide Kooli kammerorkestri ühissalvestisena ilmunud CD. Muusika autor on Erki Meister, tekstide autorid Roma Ryan, K.Kelly, Horacius, Seneca, Catullus. Dirigent Tuuli Metsoja. Kantaat "Anima Horum Bona" on kirjutatud 2009. aasta augustis Kiili Kammerkoorile ja Kiili Kunstide Kooli kammerorkestrile. Kantaat on lõdvalt seotud tervik erinevatest ladinakeelsetest luuletustest ja sententsidest.
Idapikkus

Idapikkus on idapoolkeral asuva punkti geograafiline pikkus. Idapikkus võib olla 0° (nullmeridiaan) kuni 180°E (180° meridiaan). Läänepikkus Geograafilised koordinaadid
Mägi-Karabahhi sõda

Mägi-Karabahhi konflikt ehk Mägi-Karabahhi sõda (aserbaidžaani keeles Qarabağ münaqişəsi, armeenia keeles Արցախյան գոյամարտ) oli relvastatud konflikt Taga-Kaukaasias aserbaidžaanide ja armeenlaste vahel. Ammuste ajalooliste ja kultuuriliste juurtega kogukondade vaheline konflikt teravnes Nõukogude Liidus toimunud perestroika aastatel (1987–1988) ning arenes 1991–1994 sõjategevuseks Armeenia ja Aserbaidžaani vahel, eesmärgiga saavutada kontroll Mägi-Karabahhi ja mõne ümberkaudse ala üle. Vene poliitiku ja rahvusvaheliste suhete spetsialisti Galina Starovoitova sõnul "on see konflikt rahvusvahelise õiguse seisukohalt näide vastuolust kahe põhimõtte vahel: ühelt poolt rahva õigus enesemääramisele, teisalt aga territoriaalse terviklikkuse printsiip, mille kohaselt võib piire muuta vaid rahumeelselt ning vastastikusel nõusolekul". Riikide seisukohad Mägi-Karabahhi konflikti suhtes on vastandlikud, olukorda komplitseerib piirkondlike vastuolude ajalooline taust (sealhulgas Armeenia genotsiidi tunnustamise küsimus). "Türgi ja Aserbaidžaani tandem peab Armeenia vastu tõelist infosõda, moonutades Mägi-Karabahhi konflikti tekke põhjust ja tagajärgi," on kirjutanud Armeenia politoloog Armen Akopjan. 2016. aasta aprillis algas Mägi-Karabahhi piiril taas sõjategevus ühelt poolt Aserbaidžaani ning teiselt poolt Armeenia ja rahvusvahelise tunnustuseta Mägi-Karabahhi Vabariigi vahel. 2020. aasta 27. septembrist kuni 10. novembrini toimus Aserbaidžaani pealetung, mille tulemusena läksid Mägi-Karabahhi ümbritsevad alad tagasi Aserbaidžaani kontrolli alla. Mägi-Karabahhi Vabariiki Armeeniaga ühendavasse Lachini koridori paigutati Vene rahuvalvajad. 19. septembril 2023 alustas Aserbaidžaan rünnakut Mägi-Karabahhi Vabariigi vastu. 20. septembril Mägi-Karabahhi separatistid alistusid ja nõustusid relvarahuga Aserbaidžaani tingimustel. Lepiti kokku alustada 21. septembril Yevlaxi linnas taaslõimumise läbirääkimisi. 2020. aasta Mägi-Karabahhi konflikt Aserbaidžaani-Armeenia konflikt 2016. aastal Xocalı veresaun Aserbaidžaanlaste genotsiidipäev МГСУ "Общая и прикладная политология" (toim В.И. Жуков, Б.И. Краснов) Moskva: Издательство МГСУ «Союз», 1997, isbn 5-7139-0084-3, lk 392, 401–403, 407 ""Мемориал. Хронология конфликта"". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2012. Vaadatud 10. jaanuaril 2012. Г. В. Старовойтова "Национальное самоопределение: подходы и изучение случаев" Armen Akopjan "Armeenia välispoliitika: probleemid ja suundumused" Maailma Vaade nr 12, 2010 Aserbaidžaan teatas "terroritõrjeoperatsioonist" Mägi-Karabahhis ERR 19. sept. 2023 Mägi-Karabahhi separatistid alistusid ja nõustusid relvarahuga ERR 20. sept. 2023 Kaarel Kressa (21. september 2023). "Täielik alistumine. Mägi-Karabahhis toimunu muudab pöördumatult Kaukaasia jõujooni". epl.delfi.ee. Vaadatud 21. septembril 2023. Kaarel Kaas. "Veretu lagunemise müüt". Diplomaatia nr 100, detsember 2011 Armenia and Azerbaijan fight over disputed Nagorno-Karabakh region, BBC News, 28. september 2020
Sedimentatsioon (geoloogia)

Sedimentatsioon on protsesside kogum, mis hõlmab kivimite murenemist, setete transporti, settimist ja settekivimite moodustumist.
Seenejalg

Seenejalg on viljakehaga seene osa, mis kannab seenekübarat. Jala omadusi kasutatakse tihti seeneliikide eristamiseks, nendeks omadusteks võivad näiteks olla: jala suurus ja kuju jala tekstuur (kiuline, rabe, nahkne jne) rõnga või tupe olemasolu ümber jala kas mitme seene jalad ühinevad alumises osas või mitte
Jalg (täpsustus)

Jalg on: looma kulgemiselund, mis kannab looma keharaskust ning aitab tal liikuda; alajäse; mööblieseme tugistruktuur, mis kannab kasulikku pinda või ruumi; viljakehaga seene osa, mis kannab seenekübarat; pikkusühik (0,3048 meetrit).
Kukësi

Kukësi on linn Põhja-Albaanias, Kukësi maakonna ja Kukësi ringkonna keskus. Kukësi sai kuulsaks Kosovo sõja ajal, kui sealt otsis sõjategevuse eest varju ligi pool miljonit pagulast. Elanikke on 16 765 inimest. http://census.al/Resources/Data/Census2011/Instat_print%20.pdf
August Amon

August Amon (12. september 1896 Kodijärve vald, Tartumaa – 6. oktoober 1944 Läänemeri) oli Eesti kohtunik. Ta lõpetas 1921. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis 1921–1925 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. August Amon osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, oli 1922–1923 Riigi Keskarhiivi ametnik, 1925–1930 Viljandi-Pärnu ja 1930 Rakvere-Paide Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1930–1935 Valga 2. jaoskonnakohtunik, 1935–1940 Viljandi Ringkonnakohtu liige. Ta hukkus Eestist põgenemisel laeval Nordstern.
Leonid Mletšin

Leonid Mihhailovitš Mletšin (vene Леонид Михайлович Млечин; sündinud 12. juunil 1957 Moskvas) on vene ajakirjanik. 1979. aastal lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna. "KGB : riiklike julgeoleku organite esimehed. Paljastatud saladused." Vene keelest tõlkinud Margus Leemets. Varrak, 2003. ISBN 9985306678 "Välisministrid : romantikud ja küünikud". Vene keelest tõlkinud Margus Leemets. Varrak, 2004. ISBN 9985309111 "Brežnev". Vene keelest tõlkinud Jüri Ojamaa. Varrak, Tallinn 2011, ISBN 9789985322642
Oskar Sein

Oskar Sein (27. märts 1903 Vaimastvere vald, Tartumaa – märts 1984 Somerset, New Jersey) oli Eesti kohtunik. Ta õppis aastail 1922–1928 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Ugala vilistlane. Oskar Sein osales Vabadussõjas, oli 1929–1932 kohtuameti kandidaat, 1932–1938 Viljandi abiprokurör, alates 1938. aastast Viljandi Ringkonnakohtu liige. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1950. aastal USA-sse. familysearch.org
Konstantin Tassa

Konstantin Tassa (5. oktoober 1899 Tartu – 7. jaanuar 1969 New York) oli Eesti kohtunik. Ta oli 1918. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vabakuulaja ning 1920–1922 (lõpetas 1923) üliõpilane, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Konstantin Tassa osales Vabadussõjas, oli 1922–1923 vandeadvokaadi abi Tartus ja Narvas, 1923–1924 Võru 2. jaoskonnakohtunik, 1924–1925 kohtunik Tartus, alates 1925. aastast Tartu-Võru Rahukogu, hiljem Viljandi Ringkonnakohtu liige. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1949. aastal USA-sse.
Boris Karoles

Boris Karoles (29. juuli 1890 Tartu – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti kohtunik. Ta õppis aastail 1910–1916 Peterburi ülikooli ja 1922–1923 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Boris Karoles oli aastail 1921–1923 Tallinna-Haapsalu Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1923–1926 abiprokurör, 1926–1938 Tallinna Ringkonnakohtu liige, 1925–1927 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi õpetaja, 1938–1940 Tartu Ringkonnakohtu tsiviilosakonna esimees. NKVD üritas Boris Karolest 1941. aastal küüditada, kuid ta pääses. 2.juulil 1941 soovis ta vabatahtlikult Punaarmeesse astuda, evakueerus Venemaale. memento.ee (.pdf)
Karl Vaarma

Karl Vaarma (kuni 1936. aastani Karl Romulus Vaarmann; 10. november 1896 Türi kihelkond, Järvamaa – 21. november 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti kohtunik. Karl Vaarma lõpetas 1916. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis 1916–1917 Petrogradi Pauli sõjakoolis ja 1920–1924 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Ta oli aastail 1917–1918 Järva maavalitsuse ametnik, osales Vabadussõjas, oli 1924–1925 Viljandi-Pärnu Rahukogu lisakohtunik, 1925–1932 Mõisaküla jaoskonnakohtunik, 1925–1928 ka notar, 1932–1935 Rakvere-Paide Rahukogu liige, 1935–1937 Rakvere, 1937–1940 Tartu Ringkonnakohtu abiesimees ja kriminaalosakonna esimees. 1941. aastal ta arreteeriti NKVD poolt ja hukati vangilaagris Venemaal.
2012. aasta R2 Eesti müügitabel

R2 Eesti müügitabel on iganädalane Eesti plaadimüügi edetabel, mida koostatakse Raadio 2 saates "Leviosuti". Edetabel kajastab albumite läbimüügi andmeid Laseringis, Stockmannis, Selveris, Tallinna Kaubamajas, Apollos ja Filmipoes. R2 Eesti müügitabeli avaldab ka Eesti Ekspressi lisa Areen (R2 Eesti plaadiedetabel). R2 Eesti müügitabel. Raadio 2 E-poe top, Laseringi top. Lasering Detsembrikuu muusika ja filmi TOP 10.[alaline kõdulink] Stockmann Muusikapood. Tallinna Kaubamaja R2 Eesti Müügitabel: Toomas Anni sisenes tabelisse. Publik, 30. november 2010 R2 Eesti müügitabel
Erich Vadi

Erich Vadi (27. märts 1896 Vedu mõis, Elistvere vald, Tartumaa – 6. oktoober 1963 Sault Ste. Marie, Ontario, Kanada) oli Eesti kohtunik. Ta lõpetas 1917. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis 1917 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, 1918 matemaatika-loodusteaduskonna keemiaosakonnas, 1918 ja 1922–1922 (lõpetas 1923) õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Aastail 1919–1920 oli Erich Vadi Tartu linnavalitsuse rekvireerimise ja sõjakahjude hindamise komisjoni asjaajaja, 1922–1924 Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1924–1928 Tartu 5. jaoskonna kohtu-uurija, 1928–1929 Tartu 5. ja 1929–1933 Tartu 1. jaoskonnakohtunik, 1933–1940 Tartu Ringkonnakohtu liige. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1947. aastal Inglismaale ja sealt Kanadasse.
Tubala rändrahn

Tubala rändrahn on kaitsealune rändrahn Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kärdla–Käina maantee 5. kilomeetri alguses Tubala küla põhjaosas maanteest paarkümmend meetrit läänes. Ta asub metsaservas ja on maanteelt hästi nähtav. Rändrahn on 6,8 meetrit pikk, 4,7 meetrit lai ja 3,5 meetrit kõrge. Tema ümbermõõt on 20 meetrit ja maht 67 kuupmeetrit. Ta on mahu järgi suuruselt 6. kivi Hiiumaal. Kõpu Majaka Fond on kivist paarkümmend meetrit kagusse paigaldanud suure puuvaia, mis legendi järgi Hiiumaad merepõhjas paigal hoiab. Rahnu koordinaadid on: 58° 57′ 37″ N, 22° 46′ 18″ E. Eesti rändrahnude loend Tubala rändrahn keskkonnaportaalis
Elmar Fischer

Elmar Karl Gustav Fischer (1. märts 1895 Sangaste – 20. märts 1962 Berliin) oli Eesti kohtunik. Ta õppis 1913–1916 Peterburi ülikooli ja 1920–1922 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastail 1923–1924 oli Elmar Fischer Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1924–1929 Võru 2. jaoskonnakohtunik, 1929–1932 Tallinna-Haapsalu ja alates 1932. aastast Tartu-Võru Rahukogu liige.
Herbert Must

Herbert Must (30. märts 1900 Põltsamaa – 17. juuli 1942 Sverdlovski oblast) oli Eesti kohtunik. Ta lõpetas 1919. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1920 Sõjakooli (ülendatud lipnikuks), õppis 1920–1921 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas ja 1921–1924 õigusteaduskonnas (lõpetas teise järgu diplomiga), Korporatsioon Ugala vilistlane. Herbert Must osales Vabadussõjas, oli 1923–1924 Riigikohtu ametnik, 1925–1928 Rakvere-Paide rahukogu kohtuameti kandidaat, 1928–1929 abiprokurör, 1929–1935 Tartu-Võru Rahukogu 1. jaoskonna abiprokurör, alates 1935. aastast Tartu Ringkonnakohtu liige. 1941. aastal NKVD arreteeris ta. Surmaotsus. https://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=EAA.2100.1.9501:36
Leonhard Kaasik

Leonhard Karl Kaasik VR II/3 (10. märts 1895 Riidaja mõis, Viljandimaa – 2. november 1979 New York) oli Eesti kohtunik. Ta õppis 1914. aastal Tartu Ülikooli matemaatika-, 1921–1921 keemiaosakonnas ja 1921–1925 (lõpetas) õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Leonhard Kaasik osales Esimeses maailmasõjas ja 2. jalaväepolgu rooduülemana Vabadussõjas, 1920–1924 oli ta Tartu 3. politseijaoskonna komissar, 1925–1929 Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1929–1934 Petseri 2. jaoskonna kohtu-uurija, seejärel Petseri 2. ja Tartu 5. jaoskonnakohtunik ning Tartu Ringkonnakohtu liige. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1950. aastal USA-sse. Vabadusristi II liigi 3. järk, 1920 Eesti Vabariigi teenetemärgid Ohvitseride andmekogu
Karl Viilu

Karl Elmar Viilu (2. jaanuar 1902 Tartu – 18. juuli 1977 New York) oli Eesti kohtunik ja filatelist. Ta õppis aastail 1922–1929 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Karl Viilu osales Vabadussõjas, oli 1924–1929 Tartu NMKÜ ametnik, alates 1926. aastast peasekretär. Alates 1929. aastast Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1934–1935 tsiviilosakonna abisekretär, 1935–1937 Tartu Ringkonnakohtu tsiviilosakonna sekretär, 1937–1939 Tõrva jaoskonnakohtunik, 1939–1940 Rakvere Ringkonnakohtu sekretär. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1950. aastal USA-sse. Oli seal Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu liige.