laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Samuil Žuhhovitski

Samuil Markovitš Žuhhovitski (vene keeles Самуил Маркович Жуховицкий; 13. detsember (vkj 30. november) 1916 Odessa – 11. juuni 2016 Novotšerkassk) oli Venemaa maletaja, rahvusvaheline meister (1967). Elas ligi saja-aastaseks. Žuhhovitski täitis meistrinormi 1939. aastal. 1940. aastal tuli ta Ukraina NSV meistrivõistlustel viiendaks ning 1949. ja 1950. aastal Leningradi meistrivõistlustel jõudis esinelikusse. 1950. aastate esimesel poolel elas ta ajutiselt Tallinnas. 1952. aastal Pärnu suveturniiril tuli kolmandaks ja 1953. aastal Tartus peetud Eesti NSV meistrivõistlustel neljandaks. 1955. aastal võitis ta Eesti võistkonna koosseisus Riias toimunud Spartaki üleliidulistel võistkondlikel meistrivõistlustel esikoha (mängis esimesel laual). 1957. aastal võitis Žuhhovitski esikoha Aserbaidžaani NSV ning 1958. ja 1959. aastal Moldaavia NSV meistrivõistlustel. 1967. aastal jagas ta Sotšis peetud rahvusvahelisel turniiril 8.–10. kohta, edestades seejuures suurmeistreid Mato Damjanovići ja Levente Lengyelit, samuti järgmisel aastal suurmeistriks tõusnud Anatoli Leini. Sai samal aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse (51-aastaselt). 1969. aastal pääses Žuhhovitski Moskvas toimunud NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniirile, kus sai 13. koha. Sochi 1967. 365chess.com
Kurekellpokaal

Kurekellpokaal on kaanega jooginõu ehk pokaal, mille kupa kuju meenutab teatud määral aed-kurekella õit. Kurekellpokaale lõid kullassepad renessansi- ja barokiajal, varaseimad näited pärinevad 16. sajandi Nürnbergi meistritelt. Kurekellpokaal kujunes hilisgootipäraste taondatud nuppudega ja kaanega pokaalidest (saksa keeles Buckelpokal). Pokaali kupa dekooris esineb kaks rida teravatipulisi, piiskasid või taimelehti meenutavaid väljakummuvaid pindu, mis kaugelt sarnanevad kurekella kroon- ja tupplehtedega. Vasest kurekellpokaali tegemine oli 16. ja 17. sajandil Nürnbergi kullasseppade meistritöö üks osa sõrmuse tegemise ja ühe kivipitsati valmislõikamise kõrval. Saksamaal valmistati mõnes paigas kurekellpokaale 18. sajandini välja. Tordeeritud dekooriga kurekellpokaal kaant krooniva püha Christophoruse kujuga. Lüneburgi meister Kord Olbrecht, 1528 Kurekellpokaal 17. sajandi esimesest poolest Maneristliku dekooriga kurekellpokaal, mille kaant kaunistab rüütli kuju Ananasspokaal Kunstileksikon. Eesti klassikakirjastus, 2001 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2016. Vaadatud 17. jaanuaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. jaanuar 2020. Vaadatud 17. jaanuaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Agleybecher (Ackleybecher). – Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte Akeleibecher. – Das grosse Kunstlexikon von P.W. Hartmann
Märt Hunt

Märt Hunt (19. märts 1940 Paide – 14. märts 2020 Tallinn) oli eesti helilooja, muusikapedagoog ja ansamblite juht. Ta lõpetas 1958. aastal Paide Keskkooli. Aastatel 1958–1960 õppis Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimist Harri Ilja klassis. 1965. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhina Jüri Variste klassis. Juba keskkooli ajal juhendas ta orkestrit ja meesansamblit. Hiljem töötas Tallinna 46. Keskkooli muusikaõpetajana, Noorsoo kultuuripalees Mustpeade majas ja Tallinna Õpetajate Majas. Juhatas asutuste ansambleid ning ansambleid Ritsikad, Elektra ja Kooli-prii. Korraldas koos abikaasa Reedaga lastele kontsertetendusi „Talvetrall“ ja „Päkapikumaa“ Tallinnas Õpetajate Majas (1991–2000) ning lõi nendele ka muusika. Korraldas koos abikaasa Reeda ja lapselaps Mihkel Polliga rahvusvahelist konkurssi Noor Muusik. Kirjutanud palju lastelaule. Nendest tuntumad on „Sulle, emake“, „Kommilaul“, „Kuula ikka väiksemat“ ja „Las sadada“. Märt Hundilt on ilmunud lastelaulude kogumikke, kassett „Päkapikumaa laulud“ ning CD „Kuula ikka väiksemat“. Tema loomingust on esitatud laulu- ja tantsupidudel järgmisi palu: „Kommilaul“ (sõnade ja muusika autor), XXV üldlaulupidu „ÜhesHingamine“, 2009, esitasid mudilaskoorid; „On meie keskel suvi“ (sõnad: I salm Ellen Niit, II ja III salm Märt Hunt, muusika: Arne Oit), XXVI üldlaulupidu „Puudutuse aeg“, 2014, esitasid mudilaskoorid; „On meie keskel suvi“ (sõnad: I salm Ellen Niit, II ja III salm Märt Hunt, muusika: Arne Oit) XII noorte laulu- ja tantsupidu „Mina jään“, 2017 – tantsupeo tantsusaatena 1.-2. klassi segarühmad (tantsu autor ja lavastaja Agne Kurrikoff-Herman). Lastelavastus "Pikk päkapikk" (muusika: Märt Hunt) Lastelavastus "Kuningalood" (muusika: Märt Hunt) "Päkapikumaa laulud". Koge. 1995 "Märt Hundi lastelaulud". Koolibri. 2009 "Hundiratas: laulud mudilas-, poiste- ja lastekoorile". Eesti Kooriühing. 2017 2017 Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium Abikaasa Reet Hunt on algklassiõpetaja. Tütar Kadri Hunt on laulja, helilooja, muusikaõpetaja ja koorijuht. Pianist Mihkel Poll ja viiuldaja Mari Poll-Novaković on tema lapselapsed. "Tähelaev. Kadri Hunt". ETV, 20. märts 2005 "MI". ETV, 7. aprill 2011 "Pika õnne saladus: õige inimene, ühine töö ja teineteise hoidmine". Maaleht, 29. detsember 2016 "Riho Pätsi Koolimuusika fond tunnustab silmapaistvaid muusikahariduse edendajaid. ERR, 10. november 2017 "Dünastia: Laulmisest, viiulist ja klaverist – muusikaperekond Hunt ja Poll". Klassikaraadio, 6. jaanuar 2019 "Prillitoos". ETV, 21. aprill 2019 "Käbi ei kuku ... Märt ja Kadri Hunt". Vikerraadio, 15. märts 2020 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Nõrk tehisintellekt

Nõrk (kitsas) tehisintellekt on tehisintellekti liik, mida saab kasutada kindla raamistikuga piiratud ülesande lahendamiseks. See simuleerib inimese kognitsiooni ja on võimeline automatiseerima aeganõudvaid ülesandeid ning analüüsima andmeid viisil, mida inimesed mõnikord ei suuda. Nõrk tehisintellekt võib jätta mulje, et see mõtleb nagu inimene, aga tegelikult pole ta oma olemasolust üldse teadlik. Nõrga tehisintellekti eesmärgiks pole vajadus olla inimene, vaid inimese käitumise jäljendamine. Kõik süsteemid, mis tänapäeval (2020) kasutavad tehisintellekti, on just nõrga tehisintellektiga varustatud. Tänapäeval (2020) kasutatakse nõrka tehisintellekti paljudes kohtades, sest masinõppe lahendused juhivad paljusid elemente meie elus. Selle abiga on võimalik leida väga suurtest andmehulkadest mustreid ning teha selle põhjal ennustusi. Tänu sellele on see konkreetsete ülesannete täitmisel väga edukas ning ületab inimvõimete piire. Isesõitvad autod Virtuaalsed abilised: Microsofti Cortana, Google'i Assistant, Amazoni Alexa, Apple'i Siri jne Näotuvastustarkvara Klientide abistamise tarkvara kõikvõimalikel veebilehtedel Otsingumootori loodud vastuste nimekirjas olevate veebilehtede järjekord E-poodides soovitused, millest inimene võiks huvitatud olla, arvestades tema ostuajalugu ja ostukorvi sisu Facebooki uudistevoos ilmuvad artiklid ja nende järjekord Rämpspostifiltrid, mis leiavad algoritmide abil üles reklaamid ning neid eemaldades hoiavad postkasti puhtana. IBM-i Watson Netflixi soovitused järgmiseks filmielamuseks YouTube'is automaatselt järgmisena esitatava klipi valik isesõitev auto, mis arvutab vastutuleva sõiduki asukoha valesti ja põhjustab surmava kokkupõrke terrorist, kes kasutab rahvarohkesse piirkonda lõhkelaengu paigutamiseks isesõitvat autot Sellest tulenevalt ka probleem vastutuse määramisel. Kas on tegemist rikkega või disainiveaga. Nõrga tehisintellekti koostamine ja ülalpidamine on kallis. Tarkvara vajab pidevalt uuendamist mitmesuguste keskkonna mõjutegurite tõttu. Kuna tegu on keeruliste masinatega, siis ka nende remont on kallis ja aeganõudev, kui osa andmeid on kaotsi läinud. Nõrgal tehisintellektil puuduvad emotsioonid ja moraalsed väärtused. See täidab seda, mis on programmeeritud, ega suuda otsustada õige või vale üle. See ei suuda otsuseid vastu võtta, sattudes võõrasse olukorda. Tehisintellekt ainult jäljendab, kõik selle looming on ainult modifitseeritud algmaterjal. Automatiseeritud robotid, mida juhib tehisintellekt, on võimelised täitma ülesandeid inimesest kiiremini, paremini ja odavamalt. Inimesed võivad tehisintellekti juhitavatest aparaatidest liiga sõltuvaks saada. Nende loovus võib väheneda ning mugavust hakatakse kuritarvitama. Jake Frankenfield. "Weak AI". Vaadatud 13.01.2020. "Weak Artificial Intelligence (Weak AI)". Vaadatud 13.01.2020. "Types of AI: distinguishing between weak, strong, and super AI". Originaali arhiivikoopia seisuga 13.01.2020. Vaadatud 13.01.2020. "Narrow AI". Vaadatud 13.01.2020. "What is Artificial Intelligence (AI)?". Vaadatud 13.01.2020.
Hansen

Hansen on mitme aadlisuguvõsa nimi: Hansen (Eestimaa aadlisuguvõsa) Hansen (Liivimaa aadlisuguvõsa) Hansen on ka perekonnanimi.
Huiabella Fantastica

Huiabella Fantastica on Eesti-Soome (bändi enda sõnul Talsinki) punkbänd, mis tekkis pärast ansambli Huiabella lagunemist. Bänd avaldas oma esimese EP "Bufé lé madnessé" oktoobris 2014. "Huiabella Fantastica: kes see viitsib tänapäeval kaua punki kuulata?" kultuur.err.ee, 03.08.2017 "Huiabella Fantastica ‎– Bufé Lé Madnessé". Discogs. https://huiabellafantastica.bandcamp.com/ "Huiabella olukord – kontsaking munades." Rada7.ee, 21. august 2015 "Kuradile Punklaulupidu, see on Huiabella Fantastica!" Kroonika, 22. august 2015 "Huiabella Fantastica: kes see viitsib tänapäeval kaua punki kuulata?" kultuur.err.ee, 3. august 2017 Indrek Kuus. "Huiabella Fantastica: palagani tehakse igasuguse egiidi all." kultuur.err.ee, 27. november 2019 https://tmw.postimees.ee/6556943/huiabella-fantastica-tantsi-naudi-elu-ja-vota-mida-pakutakse Postimees, 29.märts 2019
Hansen (Liivimaa aadlisuguvõsa)

Hansen (vene keeles Ганзен) on Alam-Saksimaalt Hildesheimist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad Hansenid Kanadas. Suguvõsaliin algab Hildesheimi raehärra Jobst Hanszesiga (Hansen) (suri 1710). Tema poeg Jobst Heinrich Hansen (1697−1758) asus elama Leipzigi, kus valiti raehärraks ja linnapeaks. Viimase pojapojapoeg Wilhelm Heinrich Hansen (1808−1879) astus Venemaa teenistusse ja ülendati sõjaväeteenistuses kindralleitnandiks. Ta omandas ohvitseripatendi kaudu Venemaa aadliseisuse ja kanti 9. jaanuaril (vkj) 1870 Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Jobst Hansen (suri 1710), Hildesheimi raehärra Ludolph Anton Hansen (1684−1754), teoloogiamagister, Hildesheimi Püha Georgi pastor, konsistooriumi assessor Jobst Heinrich Hansen (1697−1758), Leipzigi raehärra ja linnapea Justus Heinrich Hansen (1737−1807), Leipzigi raehärra, kaupmees Friedrich Ludolph Hansen (1738−1804), Leipzigi raehärra Karl Ludolph Hansen (1777−1841), õigusteaduse doktor Wilhelm Heinrich von Hansen (1808−1879), kindralleitnant, tõeline riiginõunik, polgukomandör Wilhelm Hansen (1840 − pärast 1901), tõeline riiginõunik, kunstnik Ivan Aivazovski väimees Nicolai Heinrich von Hansen (1843−1915), kindralmajor Karl Friedrich Arthur von Hansen (1864−1943), filosoofiadoktor, keemik, mõisaomanik Aleksei Vassiljevitš Hansen (1876−1937), õuenõunik, Venemaa mereväe peastaabi kunstnik, kollektsionäär Liivimaa läti distrikt: Dutka (Dutkenshof) (1860−1920), Plāņi (Planhof) (1890 − pärast 1909, rendivaldus) Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Livland. Bd II. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929, lk 1009. Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980), lk 312. Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 312. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Livland. Bd II. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929. Lk 1008−1010 [1]. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelige Häuser B. Bd XXIV. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2002. Lk 114−118. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd IV. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1978. Lk 427. Hanseni suguvõsa Venemaa liini genealoogia saidil geni.com Hanseni suguvõsa Venemaa liini vapp Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Giedra Radvilavičiūtė

Giedra Radvilavičiūtė-Sùbačienė (sündinud 5. märtsil 1960 Panevėžysis) on leedu kirjanik. Ta lõpetas 1983. aastal Vilniuse Riikliku Ülikooli leedu keele ja kirjanduse erialal. Aastatel 1983–1986 töötas ta külakooliõpetajana ja 1986. aastast toimetajana ajakirjas Šeima. Aastatel 1994–1997 elas ta koos abikaasa (keeleteadlase Giedrius Subačiuse) ja tütrega USA-s Chicagos; abikaasa on õppejõud Illinoisi ülikoolis Chicagos. 1997. aastal naasis ta Leetu, elab Vilniuse vanalinnas. Ta debüteeris jutustustega 1986. aastal. Laiema tuntuse saavutas ta oma esseedega. 2002. aastal ilmus tema esseesid esseekogumikus "Siužetą siūlau nušauti" ('Soovitan süžee kustutada'), aastal 2004 ilmus esseepõimik "Suplanuotos akimirkos" ('Planeeritud hetked'), aastal 2010 ilmus kogumik "Šiąnakt aš miegosiu prie sienos" ("Täna öösel magan mina seina pool"), aastal 2018 avaldas ta raamatu "Tekstų persekiojimasː Esė apie rašytojus ir žmones" ('Tekstide jälitamine. Esseed kirjanikest ja inimestest'). "Täna öösel magan mina seina pool" ilmus eesti keeles 2019. aastal Loomingu Raamatukogus Tiiu Sandraki tõlkes. Tema loomingut on tõlgitud inglise, saksa, vene, prantsuse, poola, ungari, rootsi, norra, taani, hollandi, horvaadi, bulgaaria ja eesti keelde.
Dobrodzień

Dobrodzień (saksa Guttentag) on linn Poolas Opole vojevoodkonnas Olesno maakonnas, Dobrodzieńi valla halduskeskus. Dobrodzień sai linnaõigused 1384. aastal. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Dobrodzień Encyklopedia PWN
Olümpiatõotus

Olümpiatõotus ehk olümpiavanne on vanne, mille olümpiamängude avatseremoonial annavad sportlaste, kohtunike ja treenerite esindajad. See on sümboolne tagatis, mis peab ülal hoidma olümpiamängude sportlikku vaimu. Sportlasvanne sisaldab lubadust ausalt võistelda, kohtunikevanne aga lubadust ausalt kohtunikukohust täita. Sportlasvanne anti esimest korda 1920. aasta suveolümpiamängudel Antwerpenis, kohtunikevanne 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis, treenerite vanne 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis. Sportlasvanne "Ma tõotan kõigi võistlejate nimel, et me täidame ausate sportlastena olümpiamängude reegleid, võistleme rüütellikult spordi kuulsuse ja oma võistkonna au eest!" Tänapäevasem sportlasvanne kõlab järgmiselt: "Ma tõotan kõigi sportlaste nimel, et neist olümpiamängudest osa võttes austame ja täidame reegleid, mille järgi neid peetakse, ning võistleme tõeliselt sportlikus vaimus oma võistkonna auks ja spordi kuulsuseks."
Nowogard

Nowogard (saksa Naugard) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Goleniówi maakonnas, Nowogardi valla halduskeskus. Nowogard asub Goleniówist ligi 22 km kirdes. Asulat on esmamainitud 1268. aastal, linnaõigused sai 1309. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. Nowogard Encyklopedia PWN
Dębno

Dębno (saksa Neudamm) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Myślibórzi maakonnas, Dębno valla halduskeskus. Dębno sai linnaõigused 1261. aastal, linnaõigused sai 1562. aasta paiku. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. Dębno Encyklopedia PWN Historia miastaDębno - wybiegamy w przyszłość
Barlinek

Barlinek (saksa Berlinchen) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Myślibórzi maakonnas, Barlineki valla halduskeskus. Barlinek sai linnaõigused 1278. aastal, kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Barlinek Encyklopedia PWN
Złocieniec

Złocieniec (saksa Falkenburg) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Drawsko Pomorskie maakonnas, Złocienieci valla halduskeskus. Złocieniec asub Drawsko Pomorskiest ligi 14 km idas. Falkenburg sai linnaõigused 1333. aastal. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Złocieniec Encyklopedia PWN
Otyń

Otyń (saksa Deutsch-Wartenberg) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Nowa Sóli maakonnas, Otyńi valla halduskeskus. Asulat on esmamainitud 1322. aastal, linnaõigused sai 1329. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. Otyń kaotas linnaõigused 1945. aastal. 1. jaanuaril 2018 sai Otyń linnaõigused tagasi. Ecoexpress24 Szymon Płóciennik:Od 1 stycznia w Lubuskiem jest nowe miasto. Przed wojną prawa miejskie miało przez ponad 600 lat Wyborcza, 1. jaanuar 2018
Krzepice

Krzepice on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Kłobucki maakonnas, Krzepice valla halduskeskus. Krzepice asub Kłobuckist umbes 17 km loodes. Krzepice sai linnaõigused enne 1357. aastat. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Alates 1807. aastast oli Krzepice Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljas Poola jagamise tulemusel läks linn 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. Krzepice kaotas linnaõigused 1870. aastal, kuid sai need 1919. aastal tagasi. Krzepice Encyklopedia PWN
Kuldsarve laht

Kuldsarve laht (türgi Haliç, kreeka Χρυσοκέρας Chrysokeras) on laht Bosporuse väina Euroopa-poolsel küljel İstanbulis.
Gran Piedra

Gran Piedra on mägi Kuubal Santiago de Cuba provintsis, Santiago de Cubast idas. Gran Piedra on kõrguselt teine mägi Kuubal. Tallest Mountains In Cuba Worldatlas
Sztum

Sztum (saksa Stuhm) on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas, Sztumi maakonna ja Sztumi valla halduskeskus. Sztum asub Malborkist umbes 13 km lõunas. Sztum sai linnaõigused 1416. aastal. Alates 1466. aastast oli Poola Kuningriigi piires. Esimese Poola jagamise tulemusel läks 1772. aastal Preisi kuningriigi koosseisu. Raudteeühenduse sai linn 1880. aastal. 1945. aastal läks Sztum Poolale tagasi. Sztum Encyklopedia PWN
Samuel Wilson

Samuel Wilson (13. september 1766 Arlington, Massachusettsi lahe koloonia – 31. juuli 1854 Troy, New Yorgi osariik) oli lihapakkija New Yorgi osariigis Troy linnas, kelle nimest on väidetavalt tuletatud Ameerika Ühendriikide personifitseeritud võrdkuju "Onu Sam". Samuel Wilson varustas 1810. aastail USA armeed lihaga ning tema kaubal oli alati ­tempel "U.S.", mis tähendas Ühendriike (inglise keeles United States). Sõdurid ­kutsusid Wilsonit omavahel aga onu Samiks (Uncle Sam, initsiaalid U.S.). Hüüd­nimi sai sõdu­rite seas peagi Ameerika Ühend­riikide sünonüümiks ning 1961. aastal kinnitas määrusega isegi Kongress, et Samuel Wilson on onu Sami esiisa. Oma kuulsa välimuse sai onu Sam aga 1870. aastal. Ühe ajalehe kunstnik kujutas teda kitsehabeme ja torukübaraga. 1916. aastal kasutas teine kunstnik, James M. Flagg onu Sami joonistades modellina ise­ennast. See pilt sai populaarseks ning seda kasutati ­hiljem ka sõja­väkke värbamise plakatil. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. september 2020. Vaadatud 17. jaanuaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Gernot Blümel

Gernot Blümel (sündinud 24. oktoobril 1981 Viinis) on Austria poliitik, ta on Austria Rahvapartei liige. Ta on 7. jaanuarist 2020 Austria rahandusminister. Ta on lõpetanud 2000. aastal gümnaasiumi Ebreichsdorfis Alam-Austrias. Pärast teenimist Austria relvajõududes õppis ta filosoofiat Viini Ülikoolis ja Burgundia Ülikoolis Dijonis Prantsusmaal. 2009. aastal kaitses ta filosoofia magistritöö (Grad Mag. phil. ab). Hiljem kaitses ta Viini Majandusülikoolis ärijuhtimise magistritöö (MBA). 18. detsembrist 2017 kuni 3. juunini 2019 oli ta Austria Euroopa asjade, kunsti, kultuuri ja meedia minister liidukantseleis. 7. jaanuarist 2020 on ta Austria rahandusminister.
Niort

Niort on linn Prantsusmaal Nouvelle-Aquitaine'i piirkonnas, Deux-Sèvresi departemangu keskus. Asub Sèvre Niortaise'i jõe ääres. Niort'is asuvad mitme kindlustusettevõtte peakontorid. Niort on tuntud kui kikkaputke kasvatamise keskus. Sellest valmistatakse likööri ja mitmesuguseid preparaate. Populations légales 2021 Niort'i koduleht
Lõng

Lõng on kiudude ketramisel saadav saadud põimitud kiududega või ühe pika kiuna esinev materjal riide, silmkoeesemete jms kudumiseks, tikkimiseks jne. kammlõng kangas lõim Eesti keele seletav sõnaraamat 2009. [1]
Makoto Ōoka

Makoto Ōoka (jaapani keeles 大岡信 Ōoka Makoto; 16. veebruar 1931 Mishima – 5. aprill 2017 Shizuoka) oli jaapani luuletaja ja kirjanduskriitik. Ōoka sündis Mishimas Shizuoka prefektuuris. Tema isa oli luuletaja. Ta lõpetas 1953. aastal Tōkyō Ülikooli jaapani kirjanduse erialal. Ōoka debüteeris 1956. aastal luulekoguga "Kioku to genzai". Tuntuks sai ta oma kirjandusteaduslike teostega, mis tõlgiti ka inglise ja prantsuse keelde. Temast sai üks jaapani kaasaegse luule tutvustajaid läänemaailmas. 1965. aastast õpetas ta Meiji Ülikoolis. Tema luuleveerg ilmus üle 20 aasta iga päev päevalehes Asahi Shimbun. Ōoka oli Jaapani PEN-klubi president. Tema poeg Akira Ōoka on samuti kirjanik. Yomiuri auhind (1971) Ordre des Arts et des Lettres (1993) Jaapani Akadeemia auhind (1995) Asahi auhind (1996)
Mishima

Mishima on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub Izu poolsaare põhjaosas. 2010. aastal oli linnas 111 823 elanikku. Mishimas asub šinto pühamu Mishima Taisha, mille ümber asula tekkis. Mishimat läbis Edot Kyōtoga ühendav kaubatee Tōkaidō. 統計センターしずおか／静岡県人口推計, vaadatud 19.03.2021. Mishima koduleht
Atami

Atami on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub Izu poolsaare põhjaosas Sagami lahe ääres. 2019. aastal oli linnas 36 865 elanikku. Atami on tuntud sealsete kuumaveeallikate poolest. 統計センターしずおか／静岡県人口推計, vaadatud 19.03.2021. Atami koduleht
Fuji (linn)

Fuji on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub Fuji mäe jalamil Fuji jõe ja Sugura lahe ääres. 2019. aastal oli linnas 245 015 elanikku. Elanike arvult on Fuji Hamamatsu ja Shizuoka järel prefektuuri kolmas linn. Meiji ajastust alates on linnas arenenud paberitööstus. 2008. aastal liideti Fujiga Fujikawa linn. 統計センターしずおか > 静岡県人口推計 Fuji koduleht
Fujieda

Fujieda on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub Abe ja Ōi jõe vahelisel tasandikul. 2019. aastal oli linnas 145 032 elanikku. Majanduses domineerib põllumajandus, kergetööstus ja toiduainetetööstus. 2009. aastal liideti Fujiedaga Okabe linn. 統計センターしずおか／静岡県人口推計, vaadatud 19.03.2021. Fujieda koduleht
Fukuroi

Fukuroi on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub rannikutasandikul prefektuuri edelaosas Vaikse ookeani ääres. 2019. aastal oli linnas 88 395 elanikku. 2005. aastal liideti Fukuroiga Asaba linn. Linnas asub Shizuoka staadion, kus toimus osa 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste mänge. 統計センターしずおか／静岡県人口推計, vaadatud 19.03.2021. Fukuroi koduleht
Gotemba

Gotemba (ka Gotenba, jaapani 御殿場) on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub prefektuuri kirdeosas 250–600 m kõrgusel merepinnast Fuji ja Hakone mägede vahel. 2019. aastal oli linnas 88 370 elanikku. 統計センターしずおか／静岡県人口推計, vaadatud 19.03.2021. Gotemba koduleht
Itō

Itō on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub Izu poolsaare kirdeosas Sagami lahe ääres. 2019. aastal oli linnas 68 773 elanikku. 統計センターしずおか／静岡県人口推計, vaadatud 19.03.2021. Ito koduleht
Iwata

Iwata on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub Izu poolsaare kirdeosas Sagami lahe ääres. 2019. aastal oli linnas 169 897 elanikku. Iwatas asub Yamaha Motor Company peakorter. 統計センターしずおか／静岡県人口推計, vaadatud 19.03.2021. Iwata koduleht
Izu

Izu on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub Izu poolsaare keskosas. 2019. aastal oli linnas 30 678 elanikku. Linnas on mitmeid kuumaveeallikaid. 統計センターしずおか／静岡県人口推計, vaadatud 19.03.2021. Izu koduleht
Kakegawa

Kakegawa on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub prefektuuri edelaosas Vaikse ookeani ääres. 2019. aastal oli linnas 117 925 elanikku. Kakegawa asus Tōkaidō ääres. 統計センターしずおか／静岡県人口推計, vaadatud 19.03.2021. Kakegawa koduleht
Black Celebration

Black Celebration on Depeche Mode'i viies stuudioalbum, välja antud aastal 1986. Albumist on saanud paljude fännide lemmik ja seda peetakse ebatavaliselt õnnestunuks kombinatsiooniks electropopi ja gothic rocki vahel. Black Celebration Fly on the Windscreen A Question of Lust Sometimes It Doesn't Matter Two A Question of Time Stripped Here is the House World Full of Nothing Dressed in Black New Dress Kõik lood on kirjutanud Martin Gore Stripped A Question of Lust A Question of Time
Izunokuni

Izunokuni on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub Izu poolsaare põhjaosas. 2019. aastal oli linnas 48 579 elanikku. Izunokuni linn loodi Izunagaoka, Nirayama ja Ōhito liitmise teel 1. aprillil 2005. 統計センターしずおか／静岡県人口推計, vaadatud 19.03.2021. Izunokuni koduleht