laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kristian Pikner

Kristian Pikner (sündinud 28. novembril 1991) on eesti harrastusfotograaf. Pikner on oma fotoloomingu eest tunnustust pälvinud seitsmendal ja kaheksandal HELP looduspildikogumisel Vikipeedias, kus ta valiti mõlemal korral parimaks pildilisajaks. Ühtlasi valiti ta 2017. aastal esimeseks eestikeelse Vikipeedia aasta fotograafiks. Pikner lõpetas 2013. aastal Pärnumaa Kutsehariduskeskuse ehituspuusepa ja palkmajaehitaja kutsega. Ta saavutas teise koha Pärnumaa kutsehariduskeskuse kaheliikmelise võistkonna koosseisus 2012. aasta aprillis Pärnus toimunud üleriigilistel ehituspuuseppade kutsemeistrivõistlustel. Võistlustöö ülesandeks oli lastemaja puitsõrestiku valmistamine. Esikolmikusse pääsemine tagas talle ehituspuusepa I kvalifikatsiooni, mis tähendas, et kutsehariduskeskuse lõpetamisel 2013. aastal ei pidanud ta enam kutseeksamit sooritama. Pikner igapäevane töö on seotud puittoodete (trepid, aknad, mööbel) valmistamisega. Pikner on pildile jäädvustanud loodust (loomi, taimi, putukaid, loodusnähtusi), linnavaateid ja üksikobjekte ning kasutab selleks mh droonifotograafia vahendeid. Eriti tugevalt paelub teda virmaliste pildistamine. Ta on kogu oma elu elanud Varbla külas Eesti läänerannikul, kooli ajal ka Pärnus. Seepärast on ta peamiselt pildistanud Varbla vallas ning Pärnumaal. Ta on lisanud Wikimedia Commonisse üle 300 faili ning kolm tema fotot on valitud Wikimedia Commonsi aasta pildi finaali. Tallinna värav Pärnu Sindi pais Sõmeri tuletorn Pärnu Virmalised Eesti loodusfotod Vikipeedias. Eesti Loodus, 16. märts 2017 "Eestikeelse Vikipeedia aasta fotograafi tiitli sai Kristian Pikner". menu.err.ee, 27. detsember 2017 Aastaraamat 2012/2013. hariduskeskus.ee Meistrivõistlustel valmib lastele 11 mängumaja. parnu.postimees.ee, 25. aprill 2012 Pärnakad said puuseppade mõõduvõtmisel teise koha. parnu.postimees.ee, 26. aprill 2012 Eestikeelse Vikipeedia aasta fotograaf 2017: Kristian Pikner. Wikimedia Eesti, 27. detsember 2017 Kristian Pikner Photography. Facebook Lugeja fotod: Helkivad ööpilved Varbla vallas. rahvahaal.delfi.ee, 14. juuli 2016 Looduspildid: jää pealetung, Pihelgalaid linnulennult, maaliline päikeseloojang. parnu.postimees.ee, 30. jaanuar 2017 "Varbla harrastusfotograafi looduspildid jõuavad jõuavad miljoniteni". Lääne Elu, 27. detsember 2017 Intervjuu. Wikimedia Eesti, 27. detsember 2017
Klikkerkoolitus

Klikkerkoolitus (ka klikkertreening või plõksutikoolitus; inglise keeles clicker training, soome keeles naksutinkoulutus) on teaduspõhine meetod peamiselt loomade treenimiseks, kuid samu põhimõtteid kasutatakse ka inimeste õpetamisel (TAGteach ). Klikkerkoolitus põhineb positiivsel kinnistamisel. Klikkerkoolituse alus on operantne tingimine, mida kirjeldas B. F. Skinner. B. F. Skinner ja tema õpilased Marian Breland Bailey ja Keller Breland uurisid teise maailmasõja ajal tuvide käitumist ning nende treenimise võimalusi, et leida meetod treenitavale vahetu ja täpse tagasiside andmiseks. Brelandid võtsid kasutusele termini bridging stimulus (sild). Ehkki Brelandid soovitasid juba 1940. ja 1950. aastatel klikkerkoolitust ka koertele, leidis meetod laiema toetuse alles 1980. aastate lõpus. 1992. aastal hakkasid Karen Pryor ja Gary Wilkes pidama koeraomanikele seminare ning 1999. aastal ilmus Karen Pryori "Clicker Training for Dogs" (eesti keeles "Klikkerkoolitus koertele" ISBN 9985007042, ISBN 9789985007044). 1998. aastal ilmus Alexandra Kurlandi "Clicker Training For Your Horse" ( ISBN 1-86054-292-1). Klikkerkoolituse meetod on soovitud tegevuse kinnistamine (audiosignaal – klikk – ja sellele järgnev kinnitaja, näiteks toidupala). Kõigepealt luuakse "sild" – loom taipab, et klikile järgneb positiivne kinnitaja (ka sarrustus). Alustatakse spontaanse tegevuse positiivse tunnustamisega ning liigutakse väikeste etappide kaupa edasi (vormimine, inglise keeles shaping). Meetodi eelisteks peetakse, et treeneri tähelepanu on keskendunud positiivse tegevuse tunnustamisele, mitte negatiivse karistamisele. Puuduseks on, et tulemus sõltubki eelkõige treeneri tähelepanuvõimest, looma tegevuse mõtestamisest ja praktilistest oskustest. Lea Tummeleht. Mis on klikker ja kuidas selle abil koer hästi käituma panna? Lemmikloom.ee (vaadatud 30.01.2017) Lynna C. Feng, Tiffani J. Howell, Pauleen C. Bennett. How clicker training works: Comparing Reinforcing, Marking, and Bridging Hypotheses[alaline kõdulink]. Applied Animal Behaviour Science, august 2016 (vaadatud 30.01.2017) TAGteach Teaching with Acoustical Guidance (vaadatud 30.01.2017) Martha Gabler Chaos to Calm. Discovering Solutions to the Everyday Problems of Living with Autism (vaadatud 30.01.2017) Karen Pryor. History of Clicker Training. Artiklid (vaadatud 30.01.2017) Getting Started With Clicker Training (video klikkertreeningu põhialustest, vaadatud 30.01.2017) Annemari Oherd. Klikkerkoolitus — uus õpetus koertele Eesti Päevaleht, 12. märts 2004 (vaadatud 30.01.2017). "Levinumad koertekoolitusmeetodid". koer.ee. Vaadatud 30.01.2017. Mario Ancic. Pros and cons of clicker training.(vaadatud 30.01.2017)
Mindaugas Leskauskas

Mindaugas Leskauskas (1974 – 2022) oli leedu alpinist ja arst. Ta on esimene Baltimaade alpinist, kes on tõusnud kaheksatuhandelise Xixabangma peatippu (kõrvaltippu tõusis varem Ilgvars Pauls). Leskauskas lõpetas Biržais keskkooli. Ta on erialalt hambaarst ja töötab R. Leskauskase hambakliinikus Biržais. 2004. aasta mais võttis ta ronija ja arstina osa Leedu seitsmeliikmelisest ekspeditsioonist Himaalajas Xixabangmale (8027 m). Ekspeditsiooni juhtis eelmisel aastal Džomolungmale tõusnud Saulius Vilius. Šerpade abi ei kasutatud. Tippu jõudis ainsana ekspeditsiooni noorim liige 29-aastane Mindaugas Leskauskas. Selle tipputõusuga sai ta samal aasta Leedu esivõistlustelt alpinismis kõrgtõusude kategoorias esikoha. Balti mägironijate iga-aastasel kokkutulekul tunnistati see tõus 2004. aasta üheks parimaks tipputõusuks. 2022. aasta sügisel suri Tetnuldi (Gruusia) mäele ronides (grupp kukkus kõrgelt; mäe jäisel harjal libises ilmselt üks kolmikust ja vedas teised alla). L. birzai.rvb.lt Istorija, etosas ir vertybės. atzalynas.birzai.lm.lt Mindaugas Leskauskas. straumann.lt Himalajų viršukalnę šturmavę lietuviai grįžo namo. 1.06.2004. delfi.lt 2004 M. LIETUVOS ALPINIZMO ČEMPIONATO PROTOKOLAS. kalnai.lt Milda Kuizinaitė, Eglė Šilinskaitė-Puškorė „Trijų lietuvių alpinistų žūties mįslė liks amžinai neįminta – artimųjų širdys plūsta skausmu, bet ne kaltinimais.“ | Lietuvos rytas | 2022-10-08. (arch.) R. Leskauskase hambakliinik Biržais. siaure.lt
Lääne-Kowlooni Kultuurikvartal

Lääne-Kowlooni Kultuurikvartal on kultuurikeskus Hongkongis Kowlooni piirkonnas. Kvartalis on visuaalkultuuri muuseum M+, näituste ja esituskunstide hooned ning rohealad virgestuseks. Lääne-Kowlooni Kultuurikvartal. koduleht (vaadatud 30.01.2017)
Murunurmikas

Murunurmikas (Poa annua) on kõrreliste sugukonda nurmika perekonda kuuluv rohttaimeliik. Murunurmika pööris 4–6 cm pikkune hõre ja püramiidjas. Pähikud on 4–5 mm pikkused, sisaldades 4–5 õit. Välissõklal on lai kilejas serv, mille roodudel ja servas asuvad ripskarvad. Keeleke on kuni 2 mm pikkune, teritunud tipuga. Lehed on paadikujuliselt ahenenud 2–5 mm laiad ja nõrgad. Lehetuped on murunurmikal veidi lapikud. Lehtede värvus on kollakas või puhasroheline. Taimed kasvavad 5–25 cm kõrguseks ja moodustavad enamasti tihedaid kogumikke, õitsevad maist augustini. Murunurmikas kasvab tallatud kohtadel niitudel ja karjamaadel ka teeradadel, põldudel ja aedades. Eestis sage. Murunurmika keeleke Murunurmika haabitus Murunurmika terised Murunurmika pähik õitega Välissõkla lai kilejas ääris Murunurmika püramiidjas pööris Leht, M. (toim.). 2010. Eesti taimede määraja. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu Murunurmikas andmebaasis eElurikkus Murunurmikas e-taimemäärajas Herba
Lapik nurmikas

Lapik nurmikas (Poa compressa) on kõrreliste sugukonda nurmika perekonda kuuluv rohttaimeliik. Lapiku nurmika pööris 2–6(10) cm pikkune tihe ja lünklik. Pähikud on hallikasrohelised, 3,5–5,5(7) mm pikkused ja sisaldavad 4–6(8) õit. Keeleke on kuni 0,5–1,5 mm pikkune ning nüri. Nii kõrs kui alumised lehetuped on lapikul nurmikal lapik, kõrs nurkjalt tõusev, tundub pöörise jaoks liiga jäme. Taimed kasvavad kuni 40 cm kõrguseks, õitsevad juunis–juulis. Lapik nurmikas kasvab kuivadel nõlvadel, teeäärtel, rusul ning müüridel. Eestis tavaline. Lapiku nurmika keeleke on lühike Lapik nurmikas kasvab teeäärtel Lapiku nurmika kõrred on lapikud Lapiku nurmika terised Lapiku nurmika pööris Lapiku nurmika joonis Leht, M. (toim.). 2010. Eesti taimede määraja. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu Kukk, T. 2009. Eesti taimede kukeaabits. Trükikoda Greif OÜ. Varrak, Tallinn. Lapik nurmikas andmebaasis eElurikkus Lapik nurmikas e-taimemäärajas
Kalju-lava

Kalju-lava on vabaõhulava Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Padise ja Kasepere külade piiril Kloostri jõe ääres. Lava ehitust alustas maaomanik Kalmer Kuningas 2011. aasta sügisel ja lava avamine toimus 27. mail 2012. Kalju-lava on täielikult eraprojekt. Lava on rajatud amfiteatri stiilis, kasutades ära looduslikku maastiku. Idee lava sellises stiilis rajamiseks pärineb Vahemere ääres nähtud amfiteatritest. Kalju-lava ehitanud Kalmer Kuninga soov oli nimetada lava naabrimees Kalju Terasmaa auks, nii oli lava esialgne nimi Kalju Terasmaa nimeline laululava. Avamisüritusel 27. mail 2012 kuulutati kohapeal välja konkurss uue ja lühema nime leidmiseks. Pakkumisi oli palju, kuid valituks osutus esialgse nime lühendatud verisioonina Kalju-lava. Kalju-lavaga toimetab Kallaste Turismitalu, korraldades põhiliselt suvekontserte, aga ka teatrietendusi ja perepäevi. Kalju-lava koduleht Kallaste talu - Kalju-lava haldaja koduleht
Spike Jonze

Spike Jonze, kodanikunimega Adam Spiegel (sündinud 22. oktoobril 1969 Rockville'is Marylandi osariigis Ameerika Ühendriikides) on Ameerika Ühendriikide muusikavideote ja filmide lavastaja. Ta on teinud videod sellistele ansamblitele nagu Fatboy Slim, Beastie Boys, R.E.M., The Chemical Brothers, Weezer, Björk ja Daft Punk. Näitlejana on ta kaasa löönud filmides "Tahad mängida?" ("The Game", 1997), "Kolm kuningat" ("Three Kings", 1999) ja "Olles John Malkovich" ("Being John Malkovich", 1999). Ta on lavastanud filmid "Olles John Malkovich" (peaosades John Cusack, Cameron Diaz jt) ning "Kuidas kirjutada kassafilmi?" ("Adaptation", 2002; peaosades Nicolas Cage ja Meryl Streep). Filmiga "Olles John Malkovich" võitis ta MTV filmiauhinadade üleandmisel parima uue filmitegija auhinna ja Veneetsia filmifestivalil FIPRESCI auhinna, filmiga ta kandideeris ka lavastaja Oscarile. "Adaptationi" eest on teda hinnatud Berliini filmifestivalil Hõbekaruga. Spike Jonze on ka MTV sarja "Jackass" üks tegijatest ja filmi "Jackass: The Movie" produtsent. 1992 "100%" (Sonic Youth) "Video Days" (Blind) 1993 "Cannonball" (The Breeders) "Country At War" (X) "Daughter of the Kaos" (Luscious Jackson) "Hang On" (Teenage Fanclub) "High in High School" (Chainsaw Kittens) "Time For Livin'" (Beastie Boys) 1994 "All About Eve" (Marxman) "Buddy Holly" (Weezer) "Ditch Digger" (Rocket From the Crypt) "Divine Hammer" (The Breeders) "Feel the Pain" (Dinosaur Jr.) "I Can't Stop Smiling" (Velocity Girl) "If I Only Had a Brain" (MC 900 Ft. Jesus) "Old Timer" (That Dog) "Ricky's Theme" (Beastie Boys) "Sabotage" (Beastie Boys") "Sure Shot" (Beastie Boys) "Undone (The Sweater Song)" (Weezer) 1995 "California" (Wax) "Car Song" (Elastica) "Crush with Eyeliner" (R.E.M.) "Freedom of '76" (Ween) "It's Oh So Quiet" (Björk) "The Diamond Sea" (Sonic Youth) "Who Is Next?" (Wax) 1996 "Drop" (Pharcyde) 1997 "Da Funk" (Daft Punk) "Elektrobank" (The Chemical Brothers) "Electrolite" (R.E.M.) "It's All About the Benjamins (rokiversioon)" (Puff Daddy) "Liberty Calls" (Mike Watt) "Shady Lane" (Pavement) "Sky's the Limit" (The Notorious B.I.G.) 1998 "Home" (Sean Lennon) "Praise You" (Fatboy Slim) "Root Down (teine versioon)" (Beastie Boys) "The Rockefeller Skank (esimene versioon)" (Fatboy Slim) 2000 "Weapon of Choice" (Fatboy Slim) "What's Up, Fatlip?" (Fatlip) "Wonderboy" (Tenacious D) 2002 "Guess I'm Doing Fine" (Beck) "Island in the Sun" (Weezer) "It's In Our Hands" (Björk) 2003 "Big Brat" (Phantom Planet) 2004 "Get Back" (Ludacris) "Y Control" (Yeah Yeah Yeahs) 2005 "Triumph Of A Heart" (Björk) 2008 "Flashing Lights" (Kanye West) "The Greatest Man That Ever Lived (Variations on a Shaker Hymn)" (Weezer) 2009 "Heaven" (UNKLE) "See You in My Nightmares" (Kanye West) 1999–2003 oli ta abielus Sofia Coppolaga. Indrek Simm "Lavastaja Spike Jonze, veidike hull väimees". Õhtuleht, 12.07.2003
Pärsti oja

Pärsti oja on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Oja pikkus on 4 km, langus 20 m, lang 5 m/km ja valgla suurus 4,35 km². Oja saab alguse 99,5 m kõrgusel Pärsti ja Vanamõisa küla piiril Epra–Sürgavere–Klaassepa tee ligidal ja suubub 79,5 m kõrgusel Aindu ja Tobraselja küla piiril paremalt poolt Polli ojasse. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Pärsti oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 30.01.2017) Pärsti oja keskkonnaportaalis (vaadatud 30.01.2017) Pärsti oja Eesti looduse infosüsteemis Pärsti oja keskkonnaportaalis
Rahksoon

Rahksoon (ka Köstrioja) on oja Harju maakonnas Kose vallas. Oja pikkus on 4 km, langus 19 m, lang 4,75 m/km ja valgla pindala 6,7 km². Oja saab alguse Võlle külas Vambola talu juurest ja suubub Kose aleviku veepuhastusjaama juures Pirita jõkke 68,7 km kaugusel selle suudmest. Suudmest kuni Ahisilla külani lookleb oja 6–7 meetri sügavuses soises orus ning Kose–Jägala maanteest ida pool voolab oja vesi kraavides. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Harju alamvesikonda. Rahksoone kaldal asub Ahisilla linnusekoht. Maa-ameti Geoportaal Rahksoon Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 30.01.2017) Rahksoon keskkonnaportaalis (vaadatud 30.01.2017) Rahksoon Eesti looduse infosüsteemis Rahksoon keskkonnaportaalis
Salunurmikas

Salunurmikas (Poa nemoralis) on kõrreliste sugukonda nurmika perekonda kuuluv rohttaimeliik. Salunurmika pööris 5–12 cm pikkune ja hõre. Pähikud on 3 mm pikkused, helerohelised. Keeleke puudub või on kuni 1 mm pikkune. Lehed on teritunud tipuga, 1–2 mm laiad ja sageli rõhtalt hoiduvad. Taimed kasvavad 25–60 cm kõrguseks ja moodustavad hõredad puhmad, taimed õitsevad juunis–juulis. Salunurmikas kasvab leht- ja segametsades, võsastikes. Eestis tavaline. Leht, M. (toim.). 2010. Eesti taimede määraja. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu Salunurmikas andmebaasis eElurikkus Salunurmikas e-taimemäärajas
Tarmo Mutso

Tarmo Mutso (sündinud 18. detsembril 1969) on Saksa-Balti Kaubanduskoja Tallinna büroo juht. Aastail 2006–2018 töötas ta Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse turismiarenduskeskuse direktorina. Tarmo Mutso on sündinud Tartumaal Eha ja Haljand Mutso esiklapsena. Ta õppis Kõrveküla Põhikoolis ja seejärel Lähte Ühisgümnaasiumis. Põhikoolist kuni ülikooli lõpuni mängis ta puhkpilliorkestris ja oli gümnaasiumi ajal kitarrist ansamblis Hetk. Lisaks tegeles ta Kreeka-Rooma maadlusega. Mutso õppis Maaülikooli maainseneri teaduskonnas aastatel 1988–1994. Õpingute ajal praktiseeris ta poolteist aastat (1989–1991) Saksamaal ökoloogilist tootmist, rakendades Rudolf Steineri ja Maria Thuni filosoofiat. Ülikooliõpingute kõrvalt tegeles Mutso ettevõtlusega. Ta asutas kursusekaaslastega ettevõtte, mis vahendas toidukaupu Tallinna ja Tartu vahel. 1994. aastast töötas ta Eesti Välisministeeriumi välismajanduspoliitika osakonnas, olles spetsialiseerunud saksakeelsetele riikidele. Sama aasta lõpus astus ta Eesti Diplomaatide Kooli ning 1995. aastal läks diplomaatide kursusele Berliinis ja Bonnis. Aastatel 1996–1999 oli ta majandusametnik Bonnis Eesti saatkonnas. 1999. aastal Eestisse naasnult jätkas ta tööd Välisministeeriumi välismajanduspoliitika osakonnas, juhtides strateegiliste (tsiviil- ja militaarotstarbeliste) kaupade ekspordi kontrolli bürood. Aastatel 2003–2006 oli ta Viini Eesti saatkonnas majandusametnik ja konsul. 2006. aastal naasis ta Eestisse, kus töötas Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse turismiarenduskeskuse direktorina ja 2018. aastast Saksa-Balti Kaubanduskoja Tallinna büroo juhina. Mutso on olnud Euroopa turismikomisjoni juhatuse liige. Aastatel 2006–2009 harjutas Mutso koos sõbraga kätt kartulikasvatuses, saades sertifitseeritud kartulikasvatajaks Eestis. Samuti on ta katsetanud õlletegemist. Meelishobina on ta välja toonud kalapüügi. Koos abikaasaga tantsib ta ka rahvatantsurühmas Tugevad ja Kohevad. Harrastab golfi. 2014 – aasta turismiedendaja 2020 – Eesti Kaubandus-Tööstuskoja III klassi aumärk Tarmo Mutso on 18. maist 1996 abielus Kristi Mutsoga (sündinud 1970). Paaril on kolm last: Anne-Marie (sündinud 1996), Helena (sündinud 1999) ja Linda (sündinud 2003). Tarmo Mutsol on vend Mart Mutso. "EASi kauaaegne turismišeff vahetab ootamatult ametit" Delfi ärileht, 15. veebruar 2018 Aasta Turismiedendaja on Tarmo Mutso www.eas.ee (vaadatud 06.02.2017)
Soonurmikas

Soonurmikas (Poa palustris) on kõrreliste sugukonda nurmika perekonda kuuluv rohttaimeliik. Soonurmika pööris on hõre ja laiuv. Pähikud on 3,5–5 mm pikkused. Välissõkla tipus asub sageli sirpjas kuldkollane laik. Keeleke on kuni 5 mm pikkune, teritunud tipuga, välispinnal valgete lühikarvadega. Lehed on pikalt teritunud tipuga, 2–4 mm laiad ja lõdvad. Alumised lehetuped on taimel ruljad ja siledad. Kõrred püstised või tõusvad, sageli sõlmekohtadest juurduvad. Taimed kasvavad hõremurusalt, on 30 kuni 90 cm kõrged ja pika roomava risoomiga, õitsevad juunis–juulis. Soonurmikas kasvab niisketel niitudel ja puisniitudel, veekogude kallastel, võsastikes, prahipaikadel. Eestis tavaline. Soonurmikas Soonurmika keeleke Soonurmika pööris Soonurmika terised Leht, M. (toim.). 2010. Eesti taimede määraja. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu Soonurmikas andmebaasis eElurikkus Soonurmikas e-taimemäärajas
Rahvusvaheline Tenniseföderatsioon

Rahvusvaheline Tenniseföderatsioon (inglise International Tennis Federation, lühend ITF; kuni aastani 1977 International Lawn Tennis Federation, lühend ILTF) on maailma tennise valdkonda juhtiv organisatsioon (föderatsioon). 2016. aastaks oli ITF-ga ühinenud 211 rahvuslikku föderatsiooni (sh Eesti Tennise Liit). ITF-l on õigus muuta tennise reegleid, ta esindab tennise valdkonda Rahvusvahelises Olümpiakomitees, ta korraldab tennisevõistlusi, samuti populariseerib tennist kogu maailmas. Organisatsioon asutati 1. märtsil 1913 nime all International Lawn Tennis Federation (lühend ILTF). Aastal 1977 kaotati organisatsiooni nimest sõna 'lawn' (eesti keeles 'muru') tunnistades tõsiasja, et enamik tenniseturniire ei peetud enam murul. Eesti Tennise Liit ITFi koduleht
ITF

ITF on mitme rahvusvahelise organisatsiooni nime lühend: Rahvusvaheline Taekwondo Föderatsioon Rahvusvaheline Tenniseföderatsioon Rahvusvaheline Transpordifoorum Rahvusvaheline Transporditöötajate Föderatsioon
Ahto Nurk

Ahto Nurk (6. september 1931 Varja – 29. jaanuar 2017) oli eesti koorijuht, dirigent ja muusikapedagoog. Ta lõpetas Kunda Keskkooli ja 1956. aastal Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise erialal (õpetaja Laine Karindi). Aastatel 1951–1953 töötas ta Kunda Keskkoolis lauluõpetaja ja koorijuhina. 1953. aastast juhtis Tallinna harrastuskoore ja rahvamuusikaansambleid. Aastatel 1953–1968 töötas laulmisõpetajana Tallinna 16. Keskkoolis. 1963. aastal asutas ta Vabariikliku Koorijuhtide Segakoori ning oli aastaid selle koori dirigent ja laulja. 1972. aastast oli ta ka Eesti Orkestrijuhtide Rahvamuusikaorkestri kunstiline juht ja peadirigent. 1973. aastast oli Nurk Tallinna lauluklubi Laulurõõm asutaja ja kunstiline juht. Aastatel 1966–2008 oli ta Loo segakoori Looheli ja 1996. aastast Maardu-Loo segakoori peadirigent. Korraldas Jõelähtme laulupäevi. Aastatel 1978–1989 oli ta Eesti NSV Rahvaloomingu ja Kultuuritöö Teadusliku Metoodikakeskuse rahvamuusikasektori juhataja. 1994. aastast oli ta üldtantsupidude rahvamuusikaansamblite juht. Nurk oli ka rahvamuusikapidude kunstiline juht. 1999. aastal õpetas ta Soomes Joensuu konservatooriumis eesti rahvamuusikat. Aastatel 2000–2008 õpetas ta Loo Keskkoolis akordioni ja solfedžot. Ta on koostanud laulikuid ja noodikogumikke. Aastatel 1989–1993 oli ta Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi juhatuse esimees. Ahto Nurk. Eesti rahvapille ja rahvapillimängijaid. Tallinn: Olion, 1993. 1985 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 2002 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2002 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (jumaliku sädemega dirigent ja pillimees) 2010 – Harjumaa teenetemärk Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts. Ahto Nurk Suri koorijuht Ahto Nurk. ERR uudised, 30.01.2017 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Kahar nurmikas

Kahar nurmikas (Poa remota) on kõrreliste sugukonda nurmika perekonda kuuluv rohttaimeliik. Kahara nurmika pööris on laiuv, 12–30 cm pikk, pikkade karedate harudega. Pähikud on 3–4,5 mm pikkused. Välissõklal on paljas. Keeleke on kuni 3 mm pikk, teritunud tipuga. Lehed on tipus paadikujuliselt ahenenud, 5–15 mm laiad. Alumised lehetuped on kaherealiselt lapikud, kuni 1 cm laiad ja karedad. Taimed on 60–100 cm kõrgused ja pika roomava risoomiga, õitsevad juunis–juulis. Kahar nurmikas kasvab niisketes leht- ja segametsades ning kaldavõsastikes. Eestis paiguti. Leht, M. (toim.). 2010. Eesti taimede määraja. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu Kahar nurmikas andmebaasis eElurikkus Kahar nurmikas e-taimemäärajas
Ligunurmikas

Ligunurmikas (Poa subcaerulea) on kõrreliste sugukonda nurmika perekonda kuuluv rohttaimeliik. Ligunurmika pööris on püramiidjas, enamasti paariti asetsevate harudega. Pähikud on 4–6 mm pikkused, lillakad. Keeleke on kuni 1–2,5 mm pikkune ja tömbi tipuga. Lehed on tipus paadikujuliselt ahenenud. Ülemine leht 1–2 cm pikkune. Taimed on madalakasvulised, 7–20 cm kõrgused, kaarjalt tõusvate kõrtega. Taimed õitsevad juunis-juulis. Ligunurmikas kasvab niisketel liivastel või soostunud kohtadel elamute ümbruses, rannikupiirkonnas. Hajusalt üle Eesti. Leht, M. (toim.). 2010. Eesti taimede määraja. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu Ligunurmikas andmebaasis eElurikkus Ligunurmikas e-taimemäärajas
Sihikraav

Sihikraav on kraav Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Pärsti külas. Kraavi pikkus on 0,4 km, langus 2 m ja lang 5 m/km. Oja saab alguse 96 m kõrgusel Pärsti külas piiril Epra–Sürgavere–Klaassepa tee ligidalt ja suubub 94 m kõrgusel paremalt poolt Pärsti ojasse. Kraav kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Kraavi on suunatud Pärsti biotiikidest väljuv heitvesi. Sihikraav Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 30.01.2017) Sihikraav keskkonnaportaalis (vaadatud 30.01.2017) Sihikraav Eesti looduse infosüsteemis Sihikraav keskkonnaportaalis
Matti Liiske

Matti Liiske (28. november 1939 Tooste küla, Räpina vald, Võrumaa – 19. august 2017) oli eesti energeetikateadlane ja professor. Ta on uurinud loomapidamishoonete sisekliimat ja selle automatiseerimise küsimusi. On õpetanud elektrotehnikat, elektriajameid, insenerieetikat, hoone sisekliimat jm. Ta lõpetas 1958. aastal Vaeküla Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikumi ning 1963. aastal EPA põllumajanduse mehhaniseerimise erialal. Ta kaitses Läti Põllumajanduse Akadeemias 1974. aastal väitekirja ning sai tehnikakandidaadi kraadi. 1996. aastal sai ta tehnikadoktoriks. Ta töötas alates 1963. aastast EPA-s, oli 1981. aastast elektrifitseerimiskateedri dotsent ja professor (1992–2005). Alates 2005. aastast oli ta EMÜ tehnikainstituudi emeriitprofessor. EPA kaugõppeteaduskonna dekaan 1989–1992, tehnikateaduskonna dekaan 1994–1999. Liiske, Matti// Eesti elulood, Eesti entsüklopeedia 14. kd. Tallinn; Eesti Entsüklopeediakirjastus 2000. lk. 243. Audoktorid, töötajad ja vilistlased. 1991...1995, Eesti Põllumajandusülikool, Tartu: 1996. 247 lk. Lühike arengulugu. Eesti Põllumajandusülikool, Tartu: 1996. 158 lk. Matti Liiske Eesti Teadusinfosüsteemis Matti Liiske, E-kataloog ESTER
Jalgpallitreener

Jalgpallitreener on isik, kes vastutab jalgpalliklubi või riigi jalgpallikoondise funktsioneerimise eest. Klubi puhul annab jalgpallitreener oma tegevusest aru klubi presidendile. Jalgpallitreeneri ülesannete seas võib olla: valida matšiks mängijad töötada välja mängustrateegia, andes juhiseid ka väljaku kõrval mängu ajal osta, müüa, vahetada mängijaid ...