laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Villu Astok

Villu Astok (21. märts 1935 Rakvere – 19. mai 2016) oli eesti geograaf (okeanoloog) ja mälumängujuht. 1958. aastal lõpetas Astok Tartu Riikliku Ülikooli geograafiaosakonna. Ta on töötanud Eesti Hüdrometeoroloogia Valitsuse Hiiumaa ja Tallinna allasutustes, Tallinna Polütehnilises Instituudis, mitmes Eesti NSV Teaduste Akadeemia instituudis, viimati Eesti Mereinstituudis. Uurinud Läänemere Eesti rannavees, eriti Väinameres ja Liivi lahes toimuvaid vee liikumise füüsikalisi protsesse (eelkõige hoovusi). Ta oli füüsika-matemaatikakandidaat okeanoloogia erialal (1968, Moskva NSV Liidu Teaduste Akadeemia Širšovi-nimeline Okeanoloogiainstituut, kinnitatud 1969). Astok tegutses ka mälumängude juhina raadios ja televisioonis ("Kasiino", "Tugrikujaht", "Tremmikisa" jmt). Kirjutas koos Jaan Ruusiga dokumentaalfilmi "Veel kord merest" (1971) stsenaariumi. Tema poeg on Hannes Astok.
Jüri Valge

Jüri Valge (sündinud 21. oktoobril 1948) on eesti keeleteadlane. 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk Valge, Jüri (toim.) 2015. Generatiivse Grammatika Grupi juubelikoosolek 18.12.2015: Teesid. Tartu: Tartu Ülikool, Lk. 42.[1] Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Nägemiseni homseni

"Nägemiseni homseni" on 1960. aastal valminud Poola mängufilm. Gdański üliõpilaskabaree näitleja Jacek tutvub Prantsuse konsuli tütre Margueritte'iga. Noorte vahel tekivad tunded. Margueritte viibib Poolas ainult koolivaheaegadel ja pühade ajal. Jacek tutvustab Margueritte'ile Gdański ja üliõpilasteatri näitlejaid. Kuid peagi saavad noored aru, et nad on pärit erinevatest sotsiaalsetest süsteemidest ja neile ei ole määratud kokku jääda. Zbigniew Cybulski – Jacek Teresa Tuszyńska – Margueritte Grażyna Muszyńska – Joasia Barbara Baranowska – tüdruk baaris Włodzimierz Bielicki – Romeo Jacek Fedorowicz – Jurek Roman Polański – Romek
Teresa Tuszyńska

Teresa Janina Tuszyńska (5. september 1942 Varssavi – 19. märts 1997 Varssavi) oli poola näitleja ja modell. Teresa Tuszyńska filminäitlejakarjäär algas 1958. aastal, kui ajakiri Przekrój organiseeris konkursi "Film szuka młodych aktorek" ("Film otsib noori näitlejannasid") ja ta valiti selle laureaadiks. Formaalset näitlejaharidust Teresa Tuszyńskal ei olnud. Aastatel 1958–1973 mängis ta mitmetes Poola filmides ja kahes Tšehhoslovakkia filmis. Kõige rohkem tuntakse teda Margueritte'i rolli järgi 1960. aastal valminud filmis "Nägemiseni homseni", kus ta mängis koos Zbigniew Cybulskiga. 1960. aastatel oli ta üks populaarsemaid poola fotomodelle. Teresa Tuszyńska – zmarnowany talent ewawojciechowska.pl Teresa Tuszyńska 05-09-1942 - 19-03-1997 (Lat 54) teresa-tuszynska.inmemoriam.org Jacek Kowalski. Teresa Tuszyńska znika wysokieobcasy.pl Teresa Tuszyńska andmekogus IMDb (inglise)
Aivo Noormets

Aivo Noormets (sündinud 21. aprillil 1961 Tallinnas) on eesti kergejõustiklane. Ta lõpetas 1979. aastal Mustla Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Sportima hakkas õpetaja Harald Mäepalu innustusel, jätkas Mustlas Rein Kurbase ning Viljandi Laste ja Noorte Spordikoolis (Viljandi LNSK) treener Tiit Aru ja Tartus Martin Kutmani juhendamisel. 1981. aastal võeti ta kolmekordse juunioride meistrina Eesti koondisse. Noormets on tulnud kolmel korral teatejooksus Eesti meistriks, võitnud Eesti meistrivõistlustel individuaalsetelt 200 meetri jooksus pronksmedali (1984) ning sisemeistrivõistlustel 50 meetri jooksus kuld- (1983) ja pronksmedali (1984). 1984. aastal tuli ta 200 meetri jooksus Gruusia meistriks ja kordas 100 meetri jooksus Eesti rekordit 10,3. Tema isiklik rekord 200 meetri jooksus on 21,84 (1984). Noormets on võistelnud aastatel 1981–1984 Eesti koondises, kuulunud Kalevisse. Olnud 1982–1986 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna laborant ja õpetaja, 1987–1992 Koosal spordibaasi juhataja ja kehalise kasvatuse õpetaja, 1992–1993 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna spordibaaside juhataja asetäitja. 2008. aastast on ta SA Vara Sport juhatuse liige. Eratreener.
Krzysztof Komeda

Krzysztof Komeda (sünninimi Krzysztof Trzciński; 27. aprill 1931 Poznań – 23. aprill 1969 Varssavi) oli poola helilooja ja džässpianist. Krzysztof Komeda õppis Poznań Meditsiiniakadeemias. Juba üliõpilasena hakkas ta tegelema džässmuusikaga. 1956. aastal asutas ta ansambli Sekstet Komedy. 1960. aastatel oli ta üks tuntumaid poola džässmuusikuid. Tema 1965. aastal ilmunud plaati "Astigmatic" peetakse üheks olulisemaks Euroopa džässialbumiks. Krzysztof Komeda kirjutas põhiliselt filmimuusikat. Ta kirjutas muusika 65 filmile (sealhulgal mitmele Roman Polański filmile). https://culture.pl/en/artist/krzysztof-komeda http://abcjazz.net.au/programs/jazz-up-late/krzysztof-komeda-and-astigmatic "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. mai 2016. Vaadatud 22. mail 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Seriaalne muusika

Seriaalne muusika, ka serialistlik muusika või seeriamuusika on muusika, mille loomisel on kasutatud seriaalset meetodit. Seriaalse meetodi kasutuselevõtt ja seriaalse muusika loomine olid seotud oluliste muudatustega 1900. aastate alguse muusikas, kui toimus tonaalsuse lagunemine ning tekkis atonaalsus. Seriaalse muusika ajaloo võib jaotada kolmeks põhiperioodiks: 1920.–1940. aastad: dodekafoonilise muusika periood. Seriaalset meetodit kasutati ainult helikõrguse parameetris. 1950.–1960. aastad: multidimensionaalse serialismi, ka n-ö totaalse serialismi periood. Muusika loomisel allutati seriaalsele kontrollile võimalikult paljud muusikalised parameetrid alates 1960. aastatest: n-ö polümoduleeriv serialism, mille puhul muusika loomisel muutus järjest olulisemaks muusikaline parameeter ning seeria võis isegi taanduda. Alates 1960.–1970. aastatest võib rääkida ka n-ö postserialistlikust muusikast. Eestis loodi esimesed seriaalsed muusikateosed 1960. aastatel. Alban Berg Pierre Boulez Luigi Nono Arnold Schönberg Karlheinz Stockhausen Anton Webern Dodekafoonia Muusikaline parameeter Seriaalne meetod Serialism Heininen, Paavo 1998: "Sarjallisuus". Sävellys ja musiikinteoria 2/98, Sibelius-Akatemia, Sävellyksen ja musiikinteorian osasto. ISSN 0788-804X
Edward Leedskalnin

Edward Leedskalnin (läti keeles Edvards Liedskalniņš, 12. jaanuar 1887 – 7. detsember 1951) oli läti emigrant USA-s, skulptor, tuntud Korall-lossi rajajana Floridas. Edvards Liedskalnin sündis taluperes, praeguses Stameriena vallas Gulbene piirkonnas. Tema haridustee piirdus nelja klassiga, seejärel asus ta õpipoisiks kivilõhkumistöökojas. 1910. aastal kavatses Liedskalnin abielluda, aga pruut tühistas pulma eel kihluse ja peigmees emigreerus. Esialgu elas Liedskalnin Londonis, aasta pärast siirdus Kanadasse ja 1912. aastal USA-sse. USA-s elas Oregonis, Californias ja Texases, kus töötas metsalangetajana. 1919. aastal põdes Liedskalnin tuberkuloosi ja pärast seda kolis tervislikuma kliimaga Floridasse, kus ostis väikese maatüki. Korall-lossi ehitas Liedskalnin mitmetonnistest kiviplokkidest üksi, kasutades enda leiutatud originaalseid töövõtteid. Ta töötas ehitusel öösiti ja üksinda, tema töövõtted jäidki saladuseks. Liedskalnint peetakse megaliitide ehitussaladuste taasavastajaks, aga tema töövõtetele ei ole leitud tänini ratsionaalset seletust. Liedskalnin on püstitanud ka originaalse teooria magnetismi alal. http://www.atlasobscura.com/places/ed-leedskalnins-coral-castle http://www.leedskalnin.com/LeedskalninsWritings.html
Savva Kuliš

Savva Kuliš (vene Савва Яковлевич Кулиш; 17. oktoober 1936 Odessa – 9. juuni 2001 Jaroslavl) oli vene filmilavastaja, stsenarist ja operaator. Savva Kuliš lõpetas 1959. aastal Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi operaatorina ja 1968. aastal Boriss Štšukini nimelise Teatriinstituudi lavastajana. 1959–1960 oli ta Kesktelevisiooni operaator. 1967. aastast oli ta Mosfilmi filmilavastaja.
Emilia Clarke

Emilia Isabelle Euphemia Rose Clarke (sündinud 26. oktoobril 1986 Londonis) on inglise näitleja. Eelkõige on ta tuntud tänu Daenerys Targaryeni rollile HBO draamasarjas "Troonide mäng". Clarke on lõpetanud Drama Centre Londoni näitlemise erialal. http://www.independent.co.uk/arts-entertainment/art/features/the-rise-and-rise-of-game-of-thrones-star-emilia-clark-8657607.html  Emilia Clarke – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Emilia Clarke andmekogus IMDb (inglise)
Gudžiūnai

Gudžiūnai on alev Leedus Kėdainiai rajoonis, Gudžiūnai valla halduskeskus. Alev asub Dotnuvėlė jõe kaldal. Alevit läbib Vilniuse ja Šiauliai vaheline raudtee (osa Liibavi-Romno raudteest), alevis on Gudžiūnai raudteejaam. Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1911 valminud katoliku kirik. Aastal 1653 mainiti Gudžiūnaid esimest korda. Aastal 1812 ehitati sinna kabel. Jaanuariülestõusu ajal toimus küla juures lahing. Tänavkülast sai alev XIX sajandi lõpus. Aastal 1911 ehitati kabeli asemele kirik. Teise maailmasõja ajal tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskasula. Gudžiūnai kirik Alevi keskus Koolimaja Alev linnulennult Paulius Rabikauskas - Leedu teoloog Steponas Žiupsnys - Knygnešystė tegelane [1] Gudžiūnai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 264 lk. Alev portaalis vietoves.Lt
Yunnan

Yunnan on provints Edela-Hiinas. Yunnan piirneb idas India ja Myanmariga, lõunas Laose ja Vietnamiga. Põhjas ja läänes piirneb ta Sichuani, Guizhou ja Guangxi provintsiga. Yunnan on mägine. Põhjas asuv Moirigkawagarbo mägi Hengduan Shani ahelikus ulatub 6740 meetri kõrguseni. Lõuna ja ida pool on maastik madalam ja tasasem. Yunnani läbib palju jõgesid, mis algavad Tiibeti kiltmaalt. Neist suurimad on Jangtse, Mekong ja Hồng Hà. Provintsi madalaim koht asub Hồng Hà jõe orus ja on 76 meetrit üle merepinna. Provints koosneb 8 ringkonna õigustega linnast ja 8 autonoomsest ringkonnast. Need jagunevad 129 maakonna tasemel haldusüksuseks ja 1565 vallaks. Baoshan Shi (保山市) Kunming Shi (昆明市) Lijiang (丽江市) Lincang (临沧市) Pu'er (普洱市) Qujing (曲靖市) Zhaotong (昭通市) Yuxi (玉溪市) Chuxiongi Jii autonoomne ringkond Dali Bai autonoomne ringkond Dehongi Tai-Tsingpo autonoomne ringkond Dêqêni Tiibeti autonoomne ringkond Honghe Hani-Jii autonoomne ringkond Nujiangi Lisu autonoomne ringkond Wenshani Tšuangi-Miao autonoomne ringkond Xishuangbanna Tai autonoomne ringkond Yunnan on Hiina kõige mitmekesisema etnilise koostisega provints. Hiinlased moodustavad rahvastikust 66,2%. Suurimad vähemusrahvad on jiid (11%), baid (3,6%), hanid (3,4%), tšuangid (2,7%), taid (2,7%), hmongid (2,5%) ja hueid (hiinlastest moslemid; 1,5%). Ametlikult on vähemusrahvaid kokku 25. Enamik rahvaid räägib hiina keelte edelamandariini murdeid. Need on lähedased naaberprovintsides Sichuanis ja Guizhous kõneldavatele. Vähemusrahvad kõnelevad tiibeti-birma keeli (jiid, baid ja hanid ning tiibetlased), tai keeli (tšuangid, taid), hmongi keelt ja teisi miao-jao keeli. 1. mail 1965 avastati Yunnanist Homo erectus'e säilmed (kaks hammast). Lähedusest leiti tööriistu. Nende vanuseks hinnatakse 1,7 miljonit aastat ja see on vanim inimese eellase leid Hiinas. Provintsi koduleht (hiina ja inglise keeles) Kivimets Shilinis 60 km Kunmingist Idas
Großvenediger

Großvenediger on mägi Alpides Kõrg-Tauerni ahelikus Venedigeri rühmas. Kõrgus 3657 meetrit, kõrgus jalamilt on aga 1185 meetrit. See on Austria kõrguselt neljas mägi. Großvenediger asub Tirooli ja Salzburgi liidumaa piiril Kõrg-Tauerni rahvuspargis ja on Salzburgi liidumaa kõrgeim tipp. Algselt kandis see nime Stützerkopf, aga aastal 1797 nimetati seda esimest korda praeguse nimega. Põhjus, miks mägi seda nime kandma hakkas, on teadmata. Nimi tähendab tõlkes Suur Veneetslane. Pärast seda, kui Großglockneri tipp aastal 1800 esimest korda vallutati, alustati ka Großvenedigeri tipu ründamist. Aastal 1828 ebaõnnestus hertsog Johanni juhitud ekspeditsioon. Esimest korda tõusid mäe tippu 1841. aastal Josef Schwabi juhitud ekspeditsiooni liikmed Anton von Ruthner, Josef Lasser von Zollheim, Ignaz von Kürsinger, Otto von Gravenegg ja seitsmekümne aasta vanune Paul Rohregger. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. jaanuar 2020. Vaadatud 22. mail 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Willi End: Venedigergruppe. Alpenvereinsführer. 5. Aufl. Bergverlag Rother, München 2006, Lk. 232.
Adelina Ismajli

Adelina Ismajli (sündinud 14. detsembril 1979 Prištinas) on Kosovo laulja ja näitleja, kes on albaanlaste diasporaa hulgas üks populaarsemaid tähti. Laulmisega hakkas tegelema varakult ning osales mitmes laste telesaates (muusikasaate "Akordet e Kosovës" võitis ta kuueaastaselt, osales ka saates "Festivali i këngës për fëmijë në RTSH" jm). Pärast pausi naasis ta telekanalitesse provokatiivsete videotega, uue esinemis- ja riietumisstiiliga. Nii näiteks esines ta Kosovo sõja ajal festivalil "Кенга мађика" poolalasti, tema ihu oli aga kaetud sõjaväelaste riietust meenutava maalinguga. Aastal 1997 sai temast miss Kosovo. Ta tahtis samal aastal ka Miss Globe'i valimistel osaleda, aga kuna Kosovo iseseisvust ei olnud tunnustatud, siis esindas ta Albaaniat, kuid kuna tal selle riigi kodakondsust ei olnud, siis ta diskvalifitseeriti. Aastal 1999 oli Adelina sunnitud koos perega Makedooniasse ümber asuma, ent aasta lõpuks naasis ta Kosovosse. 2010. aastast elab ta Pariisis. Mitu tema plaati on olnud müügiedetabelis esikohal. Populaarsuse ja laulude provokatiivse sisu tõttu on teda mitu korda rünnatud. Tuntud laule: laste kannatustest rääkivad laulud "Молим вас, зауставите буку хеликоптера. Желимо да певамо, излазимо напоље. Желимо наше детињство назад. Fuck the Government" aastast 1999, Kosovo võitlejatele pühendatud "Lavdi Ushtari Im", rahvusliku sisuga "Skënderbeu". "Cunga Llunga" (1987) "Ne jemi bukuria e atdheut" (1990) "S`kam adrese e po bie shi" (1992) "Fore" (1995) "100% zeshkane" (1997) "S`jam Sex Bomb" (1999) "Prej fillimit" (2003) "Mbretereshë e robëreshë" (2005) "Feniks" (2010) http://www.famousbirthdays.com/people/adelina-ismajli.html "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. august 2007. Vaadatud 18. augustil 2007.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Patrik Laine

Patrik Laine (sündinud 19. aprillil 1998 Tamperes) on Soome jäähokimängija, kes mängib NHL-is klubis Columbus Blue Jackets ründajana paremäärel. Ta alustas karjääri kodumaa klubis Tappara. Soome kõrgliigas tegi ta debüüdi hooajal 2014–15. 2016. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Winnipeg Jetsi poolt teise valikuna. 2017. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule. 24. novembril 2018 lõi ta mängus St. Louis Bluesi vastu viis väravat, saades kolmandaks mängijaks pärast hooaega 1997–98, kes seda suutnud on. Enne teda oli ühes NHL-i mängus viis väravat visanud Johan Franzén 2011. aastal. 2021. aasta jaanuaris siirdus Laine Blue Jacketsi. 2016. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel võitis ta Soome jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Ta tunnistati turniiri parimaks Soome mängijaks. "Võidumängus viis väravat visanud soomlane tõusis NHLi resultatiivseimaks". 25.11.2018. Postimees Sport. Vaadatud 25.11.2018 "Jets trade Laine, Roslovic to Blue Jackets for Dubois in blockbuster". sportsnet.ca. 23.1.2021. Vaadatud 25.1.2021 Patrik Laine NHL.com lehel Patrik Laine hockeydb.com lehel
Acre Vabariik

Acre Vabariik (portugali: República do Acre), (hispaania: República del Acre) või Acre Sõltumatu Riik (portugali: Estado Independente do Acre), (hispaania: Estado Independiente del Acre) oli Boliivias Acre piirkonnas võimul olnud separatistlike valitsuste nimetus. Brasiilia annekteeris piirkonna 1903. aastal ning see on nüüd Acre osariik. Neljakümne aasta jooksul pärast 1860ndaid asustasid Acre piirkonna brasiillased, kes moodustasid lõpuks suurema osa populatsioonist. 1867. aastal Brasiilia ja Boliivia vahel sõlmitud Ayacucho lepingu tulemusel liideti Acre Boliiviaga. Piirkond meelitas 19. sajandi lõpus toimunud kummibuumi jooksul ligi paljusid Brasiilia migrante. Aastatel 1899–1900 juhtis Hispaania ajakirjanik ja endine diplomaat Luis Gálvez Rodríguez de Arias ekspeditsiooni, mille eesmärk oli Acre üle Boliivialt kontroll saada. Ekspeditsiooni rahastas salaja Amazonase osariigi valitsus, mille eesmärk oli selleks ajaks äsja iseseisvunud Acre uuesti Brasiiliaga liita. Gálvez kuulutas iseenda 14. juulil 1899 Acre Esimese Vabariigi presidendiks, pealinnaks sai Antimary linn, mille ta nimetas ümber Arieopoliseks. Esimene vabariik kestis üheksa kuud, kuni 1900. aasta märtsis saatis Brasiilia valitsus sõjaväelased Gálvezt arreteerima ja andis Acre tagasi Boliiviale. Gálvez saadeti Hispaaniasse sundasumisele, Acre elanikud olid endiselt Brasiilia või Boliiviaga liitumise vastu. Novembris 1900 prooviti uuesti iseseisvuda, Teise Acre Vabariigi presidendiks sai Rodrigo de Carvalho. Seegi katse suruti maha ning Acre jäi Boliivia osaks kuni 1903. aastani. Pärast Teise Vabariigi läbikukkumist pöördusid iseseisvusvõitlejad Rio Grande do Suli osariigist pärit veterani José Plácido de Castro poole. Nad pakkusid talle Boliiviast iseseisvumise juhi kohta. Plácido, kes oli Acres alates 1899. aastast ekspeditsiooni peainspektorina töötanud ja oli just tagasi Rio de Janeirosse tulnud, võttis pakkumise vastu. Ta kehtestas armees range korra ning organiseeris peaaegu 30 000-mehelise armee ümber. Acre sõjavägi võitis mitu lahingut ning 27. jaanuaril 1903 kuulutas José Plácido de Castro välja Acre Kolmanda Vabariigi. Brasiilia president Francisco de Paula Rodrigues Alves saatis Brasiilia sõjaväelased Põhja-Acresse, et tõugata Plácido Acre presidendi kohalt. Tänu Rio Branco paruni José Paranhose oskuslikele läbirääkimistele lahendati situatsioon suhteliselt rahulikult. Pärast läbirääkimisi allkirjastati rahuleping. Petrópolise leping, mis allkirjastati 11. novembril 1903, andis Brasiiliale kontrolli Acre (191 000 km²) üle. Vastutasuks sai Boliivia väiksemad alad Mato Grosso piirkonnas ja kaks miljonit naelsterlingit ning Brasiilia võttis vastutuse ehitada Madeira–Mamoré raudtee, mis andis Boliiviale ühenduse välismaailmaga. 25. veebruaril 1904 sai Acre ametlikult Brasiilia osaks. Acre osariik
Wilford Brimley

Anthony Wilford Brimley (27. september 1934 Salt Lake City – 1. august 2020) oli Ameerika Ühendriikide näitleja. Wilford Brimley andmekogus IMDb (inglise)
Sõidumeerik

Sõidumeerik (ka tahhograaf; inglise keeles tachograph) on autojuhi sõidu- ja puhkeaega registreeriv seade , mis lisaks salvestab sõiduki kiirust ja läbitud vahemaad. Sõidumeerikud jaotatakse andmete salvestamise viisi järgi: analoogsõidumeerikud – andmete salvestamiseks kasutatakse salvestuslehte; digitaalsed sõidumeerikud – andmete salvestamiseks kasutatakse sõidumeerikukaarti. Seade salvestab sõidukijuhi nelja erinevat tegevust: Sõiduaeg ehk "Rool" – salvestatakse automaatselt, kui sõiduk on liikumises. Teised tööd ehk "Haamrid" – kõik tööajana määratletud tegevused, välja arvatud sõiduki juhtimine. Valmisolekuaeg ehk "Ümbrik" – aeg, mille jooksul juht ei pea töökohal viibima, kuid peab olema kättesaadav, et teda oleks võimalik kutsuda sõitmist alustama või jätkama või muud tööd tegema. Puhkeaeg ehk "Voodi" – aeg tööpäeva sees, mil juht puhkab ega pea olema kättesaadav tööandjale. Sõidumeeriku süsteem koosneb sõiduki käigukastiga ühendatud kiirusandurist, salvestusseadmest ja salvestusmeediumist (salvestusleht või sõidumeerikukaart). "Liiklusseadus". eRT. Vaadatud 27. juuni 2019. Tuuna, P. Sõidukijuhi töö-, sõidu- ja puhkeaja korraldus. Tööinspektsioon. 2015. (vaadatud 26.01.2017) Mägi, T. Autojuhtide sõidu- ja puhkeaeg. 2015 (vaadatud 26.01.2017)
Hiiu folk

Hiiu folk on rahvamuusikaüritus, mis toimub Hiiumaal alates 2005. aastast, juulikuu keskpaigas. Festivali korraldab MTÜ Hiiu Folk, festivali peakorraldaja on selle algusest peale olnud Astrid Böning-Nõlvak. Festivali omapäraks on, et kontserdid ei toimu ühes kindlas asulas, vaid saarel paljudes kohtades ning naabersaartelgi – näiteks Kassaril, Saarnakil jm. Festival on lisaks rahvakultuurile ja muusikaelamustele propageerinud ka looduslähedast käitumist, korraldanud matku ja kaasanud muuseume. Oluliseks on peetud alkoholivaba peokultuuri ning peokoha ja looduse puhtana hoidmist. 2009 Karskusliidu aasta tegijaks[viide?] 2009 Hiiumaa kultuuripärl 2015 ajakirja Pere ja Kodu valikul Eesti kõige peresõbralikum festival Hiiumaa Folkloorifestival Hiiumaa Pärimusait Käina Huvi- ja Kultuurikeskus Hiiu Folgi koduleht Hiiu Folgi leht Facebookis Hiiu Folk liigub sel korral merest mereni. ERR, 11. mai 2016 Hiiu Folk kutsub saarele. Hiiu Leht, 13. mai 2016
Agnieszka Radwańska

Agnieszka Roma Radwańska (sündinud 6. märtsil 1989 Krakówis) on Poola naistennisist. 9. juulil 2012 jõudis ta WTA edetabelis 2. kohale, mis on tema senise karjääri kõrgeim koht. Teist korda tõusis ta WTA edetabelis teisele kohale 23. mail 2016. Ta on võitnud üksikmängus 20 WTA turniiri. Ühe korra on ta mänginud suure slämmi turniiri finaalis: 2014. aastal kaotas ta Wimbledonis Serena Williamsile 1:6, 7:5, 2:6. Poolfinaali on ta seni jõudnud neljal korral: 2013 ja 2015 Wimbledonis ning 2014 ja 2016 Austraalias. 2015 võitis ta Singapuris WTA Touri aastalõputurniiri, alistades finaalis Petra Kvitová 6:2, 4:6, 6:3. 2013. aastal pälvis ta Poola Vabariigi kuldse teeneteristi. http://www.agaradwanska.com/ Agnieszka Radwańska WTA Touri kodulehel
Nadežda Nejnski

Nadežda Nejnski (esimesest abielust Nadežda Mihajlova; sündinud 9. augustil 1962 Sofias) on Bulgaaria poliitik. Ta oli aastatel 1997–2001 Bulgaaria välisminister. Ta sündis 1962. aastal Sofias, kus lõpetas ka keskkooli. 1985. aastal lõpetas ta filoloogina Sofia ülikooli. Aastatel 1986–1988 töötas ta vabakutselise ajakirjanikuna. Ta abiellus 1983. aastal Kamen Mihajloviga, abielust sündis kaks tütart; 2006. aastal abielu lahutati. 3. oktoobril 2009 abiellus ta Bulgaaria saatkonnas Madridis Svetlin Nejnskiga.