laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Orkaan (tuul)

Orkaan on tugev tuul, mille tugevus ületab 12 palli Beauforti skaala järgi, ehk tuul, mille kiirus on üle 32,7 m/s. Sellised tormid ei pruugi tekkida sooja troopilise mere kohal ega ole seetõttu orkaanid selle sõna kõige levinumas tähenduses. Neid põhjustavad tsüklonid, mis liiguvad Atlandi ookeani põhjaosast Loode-Euroopasse. Tavaliselt tekivad nad hilissügisel või talvel. Madalrõhualad on Atlandi ookeani põhjaosas tavalised. Tihti ründavad need Suurbritannia ja Iirimaa põhjarannikut ning liiguvad edasi Norra merre. Kui nad aga lõuna poole liiguvad, võivad nad mõjutada ka teiste Euroopa riikide ilmastikku. Nende orkaanide majanduslikku kahju hinnatakse 1,9 miljardile eurole aastas ja kindlustuse kahjusid 1,4 miljardile eurole aastas (1990–1998). Looduskatastroofi põhjustatud kahjude poolest jääb see alla ainult USA orkaanidele. Märzorkan, märts 1876 (suurim tuule kiirus: umbes 170 km/h) Quimburga (Niedersachsenorkan), 13. november 1972 (suurim tuule kiirus: 167 km/h) Daria, 26. jaanuar 1990 (suurim tuule kiirus: 200 km/h) Vivian, 25.–27. veebruar 1990 Wiebke, 28. veebruar – 1. märts 1990 (suurim tuule kiirus: 285 km/h) Anatol, 2.–3. detsember 1999 (suurim tuule kiirus: 183 km/h) Lothar, 26.–27. detsember 1999 (suurim tuule kiirus: 272 km/h) Jeanett, 26.–27. oktoober 2002 (suurim tuule kiirus: 183 km/h) Erwin (Gudrun), 8.–9. jaanuar 2005 (suurim tuule kiirus: 144 km/h) Per, 14. jaanuar 2007 Kyrill, 18. jaanuar 2007 (suurim tuule kiirus: 225 km/h) Emma, 1.–2. märts 2008 (suurim tuule kiirus: 224 km/h) Klaus, jaanuar 2009 (suurim tuule kiirus: 206 km/h) Quinten, veebruar 2009 (suurim tuule kiirus: 166 km/h) Xynthia, 25.–28. veebruar 2010 (suurim tuule kiirus: 200 km/h) Väike entsüklopeedia. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2002
Thbilisi veretöö

Thbilisi veretöö või Gruusia eeskujul 9. aprilli tragöödia nime all tuntakse 1989. aasta 9. aprillil aset leidnud sündmusi Thbilisis. Nõukogude siseväed ründasid tol päeval rahvuslaste meeleavaldust Rusthaveli prospektil sapöörilabidatega. Hukkus 21 inimest, suuremalt jaolt naised. Sajad inimesed said vigastada. Juba viis päeva kestnud meeleavaldustel nõuti nii Gruusia iseseisvust kui ka Abhaasia separatistide karistamist. Nõukogude vägesid kamandas Taga-Kaukaasia sõjaväeringkonna juht kindralpolkovnik Igor Rodionov. Gruusia miilitsaüksustelt korjati ennetavalt ära relvad. Enne rünnakut meeleavaldusele saabunud patriarh Ilia II palus tankidega silmitsi seisvatel demonstrantidel ohvrite vältimiseks lahkuda, kuid teda ei võetud kuulda. Teritatud[viide?] sapöörilabidate ja kumminuiadega relvastatud sõdurid piirasid meeleavaldajad igast küljest sisse, jäeti vaid kitsas taganemistee. Rünnakul kasutati meeleavaldajate vastu pisar- ja mürkgaasi. Arstidel ja kiirabil ei lubatud inimesi aidata. Hiljem väitsid sõjaväelased, et meeleavaldajad ründasid esimesena ja ohvrid põhjustasid nad ise paanikas üksteist jalge alla tallates. Ohvrite lahkamisel tuvastati, et enamasti oli surma põhjuseks lämbumine, millele aitas kaasa kemikaalide sissehingamine. Gruusias vallandas veretöö üldstreigi ja uued meeleavaldused. Gruusia televisioon näitas ohvrite moonutatud surnukehi. Kuulutati välja 40-päevane lein. Gruusia NSV valitsus astus tagasi. Salaja filmitud kaadrid juhtunust toimetati Eesti kaudu kiiresti välisajakirjandusele [viide?], need vallandasid rahvusvahelise skandaali. NSV Liidu Rahvasaadikute Kongress moodustas sündmuste uurimiseks komisjoni, mida juhtis Anatoli Sobtšak. Tuvastati riigi- ja armeejuhtide kaasosalus, nõuti viimaste karistamist. Thbilisi veretöö andis hoogu juurde Nõukogude Liidu lagunemisele. Gruusias tähistatakse 9. aprilli rahvusliku ühtsuse päevana. 1991. aastal viidi Gruusias 9. aprillil läbi iseseisvusreferendum. Georgia commemorates April 9 tragedy, The Messenger Online, 10.04.2010.
Feliks Kulov

Feliks Kulov (sündinud 29. oktoobril 1948 Frunzes) on Kõrgõzstani poliitik, peaminister 1. septembrist 2005 kuni 19. detsembrini 2006. Kulov on partei Ar-Namõs juht ja juhib alates 2010. aasta 10. novembrist partei fraktsiooni Kõrgõzstani Ülemnõukogus. Aastatel 1978–1998 tegi Kulov karjääri esmalt Nõukogude, hiljem Kõrgõzstani miilitsas ja siseministeeriumi struktuurides. Ta pidas erinevaid ameteid valitsuses, oli muuhulgas siseminister, julgeolekuminister ning Tšüj oblasti juht. Aastatel 1992–1993 oli ta asepresident. Asepresidendi ametist lahkus Kulov seoses tüliga, mis puhkes tema järelevalve all ette võetud rahvusvaluuta kasutuselevõtu käigus kadunud kullavarude tõttu. Aastatel 1998–1999 oli Kulov Biškeki linnapea. 1999. aastal asutas Kulov erakonna Ar-Namõs ('Väärikus') ja hakkas seda juhtima. 2000. aastal kavatses ta kandideerida Ülemnõukogusse, kuid vahistati korruptsioonisüüdistusega ja mõisteti 7 aastaks vangi. Tulbirevolutsioon 2005. aastal tõi kaasa tema vabastamise vanglast ja kõigist süüdistustest. Kulovit peeti Tulbirevolutsiooniga kukutatud Askar Akajevi oluliseks vastaseks ja eeldati, et temast võib saada Akajevi järglane presidendi ametis. Presidendiks ta siiski ei kandideerinud, oletatavasti viletsa kirgiisi keele oskuse tõttu[viide?]. Kulovi emakeel on vene keel. Revolutsiooni üheks ajendiks oli riigi põhja- ja lõunaosa ebavõrdsus. Presidendivalimised võitis lõunaosast pärinev Kurmanbek Bakijev, kes nimetas põhjaosast pärineva Kulovi peaministriks. 2006. aasta detsembris astus ta valitsusjuhi kohalt tagasi, mistõttu seadusjärgselt loeti ametist lahkunuks kogu Feliks Kulovi valitsus. Bakijev esitas ta kohe uuesti peaministri kandidaadiks, kuid parlament jättis ta jaanuaris kahel katsel ametisse kinnitamata ja Bakijev oli sunnitud otsima uue kandidaadi. 29. jaanuaril 2007 vabastas Bakijev Kulovi valitsusjuhi kohusetäitja ametist ja määras uueks peaministriks Azim Isabekovi. On arvatud, et Bakijevi eesmärgiks oligi liiga silmapaistvast Kulovist vabaneda [viide?]. Pärast peaministriametist lahkumist töötas Kulov Kõrgõzstani hüdroenergiaressursside rakendamise nimel. Kulov on avaldanud soovi Venemaad ja teisi endiseid Nõukogude Liidu liiduvabariike ühendava konföderatsiooni loomiseks. Ta leiab, et Manasi lennuväebaasi saatuse peaks Kõrgõzstan otsustama üheskoos teiste Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsiooni liikmetega, kuid seni, kuni olukord Afganistanis on ohuks regionaalsele julgeolekule, peaks Ühendriikide valduses olev baas tegevust jätkama. Feliks Kulovi partei toetajateks on eelkõige vene- ja usbekikeelne elanikkond. 2010. aasta septembris sõlmis ta oma partei nimel koostööleppe Ühtse Venemaaga. http://news.bbc.co.uk/2/hi/asia-pacific/4370925.stm#kulov "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 250 КУЛОВ Феликс Шаршенбаевич centrasia.ru-s Кулов, Феликс Lentapedias Feliks Kulovist Ar-Namõsi kodulehel (vene keeles)
Allianss Gruusia Eest

Allianss Gruusia Eest oli Gruusia opositsiooniparteide poliitiline ühendus, mida juhtis Irakli Alasania. Allianss asutati 2009. aasta veebruaris. 2010. aasta 15. juunil teatas Irakli Alasania Alliansi laialisaatmisest. Allianssi kuulusid Davith Gamkrelidze juhitud Uued Parempoolsed, Davith Usupašvili juhitud Gruusia Vabariiklik Partei, Alasania juhitud Meie Gruusia – Vabad Demokraadid (alates asutamisest 2009. aasta juulis), Salome Zurabišvili juhitud Gruusia Tee (alates 2010. aasta aprillist) ja endine ombudsman Sozar Subari (alates 2009. aasta septembrist). Viimane lahkus 2010. aasta mai lõpus toimunud kohalike valimiste järel.
USA jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

USA jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel USA on osalenud 6 korda MM-finaalturniirdel ja neljandat korda järjest. Valikturniiri edukalt alustanud ameeriklased sattusid turniiri teisel poolel suurtesse raskustesse, suutes aga siiski lõpuks välja võidelda edasipääsu taganud kolmanda koha, tagapool Costa Ricast ja võrdse arvu punkte kogunud Mehhikost. Bruce Arena
WikiLeaks

WikiLeaks on rahvusvaheliselt tegutsev mittetulundusorganisatsioon, mis tegeleb salastatud, sageli poliitiliselt tundlikke teemasid käsitlevate dokumentide avalikustamisega, üritades tagada dokumentide üleandjatele anonüümsust. Seltskond on hoidnud oma veebi serverites Rootsis, Hollandis, Šveitsis ja Prantsusmaal. Kuigi WikiLeaks kasutas algselt viki-tehnoloogiat, on nüüdseks sellest loobutud.[viide?] Samuti ei esine mingit seost Vikipeedia (Wikipedia) ja WikiLeaksi vahel, kuigi sarnasuste tõttu nimedes nõnda vahel arvatakse. WikiLeaksi asutas austraallane Julian Assange koos dissidentidega Hiinast ja mitmest muust riigist. Assange asus oma kodulehe kaudu tegutsema 2007. aastal. Teistest töötajatest on teada näiteks Daniel Domscheit-Berg (2007–2010) ja Kristinn Hrafnsson (kuni 2010). 5. aprillil 2010 avalikustas WikiLeaks helikopteri kabiinist salvestatud video 2007. aasta 12. juuli õhurünnakust Bagdadis, mille lekitas organisatsioonile Ameerika Ühendriikide armee 22-aastane luureanalüütik Bradley Manning, kes 2010. aasta maikuus salastatud informatsiooni avalikustamise eest vahistati (vt Help Bradley Manning). 28. jaanuaril 2011 avaldas Postimees materjali, mis pärineb USA valitsuse arvutitest. Wikileaksi andmebaasist materjali kättesaamiseks pidi Postimehe ajakirjanik Argo Ideon käima Oslos Aftenposteni kontoris kohal. Ettekanded on koostatud 2006. aastast kuni 2010. aasta alguseni. 610 ettekannet on koostatud Tallinnas USA saatkonnas. Avalikustatud informatsiooni hulgas on ka endise USA suursaadiku Aldona Wosi memo, milles ta kirjutab kohtumisest Toomas Hendrik Ilvesega 2006. aasta juunis (sadakond päeva enne presidendiks saamist). Tema sõnul olevat Ilves öelnud, et tegelikult ta ei tahagi presidendiametit. Ettekande koostajad järeldasid, et peamised põhjused, miks ta kandideeris Arnold Rüütli vastu, oli see, et Ilvese sõnul pole Rüütli presidendiks olemise ajal sisuliselt riigipead olnudki ja Ilves usub, et tema on ainuke, kes suudab Rüütlit võita. Afganistani sõja dokumentide leke Anonymous Luure Keskagentuur "46.59.1.2". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2011. Vaadatud 4. detsembril 2010. "www.wikileaks.nl". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. detsember 2010. Vaadatud 4. detsembril 2010. www.wikileaks.ch 213.251.145.96 "Mulle meeldib tõpraid laiaks litsuda!" Eesti Ekspress, 29. juuli 2010 postimees.ee "Postimehe ajakirjanik käis Norras saladokumentide järel". Vaadatud 28.01.11 postimees.ee "Ilves USA saadikule: Eesti presidendi koht on vaesevõitu ja võimuta". Vaadatud 28.01.11 WikiLeaksi koduleht Wikileaks eesti keeles "Wikileaks avaldas üle 90 000 saladokumendi Afganistani sõja kohta, aastatest 2004–2010" Postimees, 26. juuli 2010 "Karzai mõistis WikiLeaksi lekke hukka" Postimees, 29. juuli 2010 Andres Reimer: "FSB: anname Wikileaksile vastu nina" Eesti Päevaleht, 27. oktoober 2010 Villu Päärt: "Wikileaks: korduma kippuvad küsimused" Novaator, 9. detsember 2010
Anonüümsus

Anonüümsus ehk toimimine inkognito on tegutsemine oma pärisnime teada andmata või oma tegelikku identiteeti varjates. Enamasti peetakse anonüümsuse all silmas kõigi isiku tuvastamist võimaldavate isikuandmete peitmist. Kuna anonüümsus võib tähendada ka ainult oma nime kui isiku tuvastamist võimaldava andme varjamist, siis ei peeta seda terminikasutust alati piisavalt ühemõtteliseks. Pseudonüüm Anonüümkiri Anonüümne funktsioon Anonymous
Varjunimi

Varjunimi on sõna või nimi, mida kasutatakse salaja teisele nimele, sõnale või isikule viitamiseks. Varjunimesid kasutatakse sageli sõjalisel otstarbel või luures, kus on tarvis varjata inimeste isiksusi. Lisaks on varjunimede edastamisel eksimisvõimalus väiksem kui pärisnimedega.
Sinise granaatkivi mõistatus

"Sinise granaatkivi mõistatus" (inglise keeles The Adventure of the Blue Carbuncle) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1892. aastal. "Sinise granaatkivi mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi seiklused". Sherlock Holmes doktor Watson uksehoidja Peterson John Horner Henry Baker James Ryder (John Robinson) Catherine Cusack "Sherlock Holmesi seiklused" (Varrak 1996; tõlkija Krista Kaer) "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkija Krista Kaer; lk 311-324) "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer) The Abbreviations. The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club
Elukutse

Elukutse on spetsiaalse ettevalmistuse või töö kaudu omandatud võimekus tegutseda või töötada mingil erialal, tegevusalal või tööalal. Elukutse olemasoluks on vajalik teatud teadmiste, oskuste ja vilumuste kogum. Elukutsega seotud töökohta nimetatakse ametiks. Elukutsete loend Amet
Tähnilise lindi mõistatus

"Tähnilise lindi mõistatus" (inglise keeles The Adventure of the Speckled Band) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1892. aastal. "Tähnilise lindi mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi seiklused". Sherlock Holmes doktor Watson Helen Stoner Percy Armitage doktor Grimesby Roylott "Täpiline pael" (Narva: R. Põder, 1906; tõlkija Elvine Feldmann) "Täpiline pael" (Tartu: Turist, 1938; tõlkija Eliisabet Envere) "Sherlock Holmesi seiklused" (Varrak 1996; tõlkija Krista Kaer) "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkija Krista Kaer; lk 324–339) "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer) Sherlock Holmesi ja doktor Watson (Шерлока Холмса и доктора Ватсона, 1979). 1. seeria. Tutvus (Знакомство) aluseks on jutustused "Etüüd punases" (A Study in Scarlet, 1887) ning "Tähnilise lindi mõistatus". The Abbreviations. The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club Film "The Speckled Band" (Suurbritannia, 1923) Film "The Speckled Band" (Suurbritannia, 1931) Film #The Adventure of the Speckled Band" (USA, 1949) Seriaal "The Adventures of Sherlock Holmes: The Speckled Band" (Suurbritannia, 1984)
Inseneri pöidla mõistatus

"Inseneri pöidla mõistatus" (inglise keeles The Adventure of the Engineer's Thumb) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1892. aastal. "Inseneri pöidla mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi seiklused". Sherlock Holmes doktor Watson Victor Hatherley kolonel Lysander Stark "Sherlock Holmesi seiklused" (Varrak 1996; tõlkija Krista Kaer) "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkija Krista Kaer; lk 237-251) "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer) The Abbreviations. The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club
Kõrgest soost poissmehe mõistatus

"Kõrgest soost poissmehe mõistatus" (inglise keeles "The Adventure of the Noble Bachelor") on Arthur Conan Doyle'i jutustus, kus astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Algselt ilmus jutustus ajakirjas Strand Magazine 1892. aastal. "Kõrgest soost poissmehe mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi seiklused". Sherlock Holmes doktor Watson Lord Robert St. Simon Hatty Doran "Sherlock Holmesi seiklused" (Varrak 1996; tõlkija Krista Kaer) "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkija Krista Kaer; lk 251-265) "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer) "Kolm jalarauda mustal taustal". Raadioteater 1963. Tõlkinud ja raadiole seadnud Tiiu Põllumaa ja Ain Kaalep. Režissöör Kaarel Toom. Helirežissöör Eero Sepling. Helioperaator Mai Sepling. Osades: Sherlock Holmes – Voldemar Panso; Doktor Watson – Eino Baskin; Lord St. Simon – Jüri Järvet; Lestrade – Olev Tinn; Hatty Doran – Silvia Laidla; Francis Hay Moulton – Karl Kalkun; James, toapoiss – Valdur Himbek; Äriteenijad – Erich Jaansoo, Hans Korv; Diktor – Aino Ripus. The Abbreviations. The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club "Kolm jalarauda mustal taustal". Kuuldemäng. Raadioteater. ERR
Berülldiadeemi mõistatus

"Berülldiadeemi mõistatus" (inglise keeles "The Adventure of the Beryl Coronet") on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Algselt ilmus jutustus ajakirjas Strand Magazine 1892. aastal. "Berülldiadeemi mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi seiklused". Sherlock Holmes doktor Watson Alexander Holder Mary Holder Arthur Holder Sir George Burnwell "Berüllidest kroon" (Tartu : Turist, 1938; tõlkija Eliisabet Envere) "Sherlock Holmesi seiklused" (Varrak 1996; tõlkija Krista Kaer) "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkija Krista Kaer; lk 221–237) "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer) The Abbreviations. The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club
Sergio Agüero

|- | style="text-align:center; background: gold" | Kuld || style="text-align:center;" | 2021 Brasiilia || style="text-align:center;" | }} Sergio Leonel Agüero del Castillo (hispaania hääldus: [ˈserxjo aˈɣweɾo]; hüüdnimi Kun; sündinud 2. juunil 1988 Buenos Aireses) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliiga klubis Manchester City ja Argentina jalgpallikoondises. Agüero on Alan Sheareri järel kiiruselt teine mängija. Ta on Premier League'is löönud 100 väravat, need on löödud 147 mängus. 2015–16 hooajal lõi ta Newcastle Unitedi vastu ühes mängus viis väravat. 6. jaanuaril 2017 tõusis Agüero Manchester City aegade parimate väravaküttide seas kolmandaks. 9. septembril 2017 lõi Agüero oma 124. Premier League'i värava, millega tõusis enim väravaid löönud mitte-eurooplaseks Premier League's, möödudes niiviisi endisest rekordiomanikust Dwight Yorkest. 1. novembril 2017 lõi Agüero UEFA Meistrite Liigas võõrsil Napoli vastu City kolmanda värava, aidates oma klubi 4:2 võiduni; Agüero värav oli tema 178. Manchesteri meeskonnas, mis purustas ka klubi kõigi aegade rekordi, mida hoidis varem Eric Brook. Hooaegadel 2017–2018 ja 2018–2019 on ta valitud Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Argentina rahvuskoondises on Agüero mänginud 89 korda ja löönud 39 väravat, mis teeb temast koondise kõigi aegade kolmanda parima skooritegija. Debüüdi tegi ta 3. septembril 2006 mängus Inglismaaga. Agüero tuli Argentina U20 meeskonnaga 2005. ja 2007. aastal juunioride maailmameistriks. 2008. aastal tuli ta U23 koondisega Pekingis olümpiavõitjaks. Samuti on Argentina meeskonnaga saanud hõbemedali 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2015. ja 2016. aasta Copa Américal. Madridi Atlético UEFA Intertoto Cup: 2007 UEFA Euroopa Liiga: 2009–10 Euroopa superkarikas: 2012 Manchester City Premier League: 2011–12, 2013–14, 2017–18, 2018–19 FA Cup: 2018–19 Football League Cup/EFL Cup: 2013–14, 2015–16, 2017–18, 2018–19 FA Community Shield: 2012, 2018 Argentina jalgpallikoondis Kuldmedalist Olümpiamängud: 2008 U20 maailmameistrivõistlused: 2005, 2007 Copa América: 2021 Hõbemedalist Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 2014 Copa América: 2015, 2016 Sergio Agüero äi on endine Argentina jalgpallikoondise kapten Diego Maradona. "West Ham United 0–5 Manchester City". BBC. 6. jaanuar 2017. Vaadatud 7. jaanuaril 2017. "Sergio Aguero Becomes Premier League's Most Prolific Non-European Scorer of All Time". Sports Illustrated. 9. september 2017. Vaadatud 10. septembril 2017. "Agüero breaks record as City scores four in Naples". Väljaanne=BBC. 1. november 2017. Vaadatud 3. novembril 2017. Viitamistõrge: <references>-siltide vahel olevat <ref>-silti nimega "PAAFL" ei kasutata eelnevas tekstis. Viitamistõrge: <references>-siltide vahel olevat <ref>-silti nimega "yIms1" ei kasutata eelnevas tekstis.
Punaste pöökide mõistatus

"Punaste pöökide mõistatus" (inglise keeles The Adventure of the Copper Beeches) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirja Strand Magazine 1892. aastal. "Punaste pöökide mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi seiklused". Sherlock Holmes doktor Watson Violet Hunter Jephro Rucastle Mrs. Rucastle "Läbi akna ehk saladusline tuba" (Pärnu 1896; tõlkija "Liisi") "Sherlock Holmesi seiklused" (Varrak 1996; tõlkija Krista Kaer) "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkija Krista Kaer; lk 266–282) "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer) The Abbreviations. The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club [1] "Läbi akna ehk saladusline tuba"
Vehklemine 1952. aasta suveolümpiamängudel

Vehklemine 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis 65 võistlejat 15 meeskonda Finaal: Prantsusmaa-Itaalia 8:6. 19 meeskonda Finaal: Itaalia-Rootsi 8:5. 66 võistlejat 19 meeskonda Finaal: Ungari-Itaalia 8:7. 37 võistlejat
Ryszard Kaczorowski

Ryszard Kaczorowski [r'õšard katšor'ofski] (26. november 1919 Białystok, Poola – 10. aprill 2010 Smolensk, Venemaa) oli Poola poliitik. Ta oli Poola siseminister eksiilis aastail 1986–1989 ja president eksiilis aastail 1989–1990. Ta hukkus Smolenski lennuõnnetuses.
Bronisław Komorowski

Bronisław Maria Komorowski [bron'isuaf komor'ofski] (sündinud 4. juunil 1952 Oborniki Śląskies) on Poola poliitik, alates 6. augustist 2010 kuni 6. augustini 2015 Poola president, 10. aprillist 8. juulini 2010 presidendi kohusetäitja. 1977 lõpetas Komorowski Varssavi ülikooli ajaloo eriala. Pärast ülikooli lõpetamist andis Komorowski koos Antoni Macierewicziga, kellest samuti hiljem minister sai, välja põrandaalust kuukirja "Glos". 1980 mõisteti talle koos teiste Inim- ja Kodanikuõiguste Kaitse Liikumise juhtidega 1 kuu vanglakaristust demonstratsiooni organiseerimise eest 11. novembril 1979. 1980–1981 töötas ta Solidaarsuse Sotsiaaluuringute Keskuses. 27. septembril 1981 kirjutas ta alla organisatsiooni Klubid Iseseisvuse Teenistuses asutamisdeklaratsioonile. Samal aastal kehtestati Poolas sõjaseisukord ja Komorowski interneeriti. 1990–1993 oli Komorowski kaitseministri asetäitja Tadeusz Mazowiecki, Jan Krzysztof Bielecki ja Hanna Suchocka valitsuses. Alates 1990. aastate algusest oli ta seotud Demokraatliku Liidu ja Vabaduse Liiduga (Unia Wolności). 1993–1995 oli ta nende erakondade peasekretär. 1991. aastast oli Bronisław Komorowski Poola Seimi liige. Ta rõõmustas 2007. aasta parlamendi valimistulemuste üle, mis kukutasid võimult vendade Kaczyńskite juhitava Seaduse ja Õigluse Partei. Ta teatas: "Me tahame moodustada võimalikult laiapõhjalise koalitsiooni ja teha koostööd kõigiga, kes soovisid Seaduse ja Õigluse võimult kõrvaldamist." Komorowski ise kogus ise valimistel Kodanikeplatvormis 139 320 häält ja valiti 5. novembril 2007 292 poolthäälega alamkoja eesistujaks. Parlamendi spiikrina sai Komorowski presidendi kohusetäitjaks pärast 2010. aasta aprillis juhtunud lennuõnnetust, milles hukkus senine Poola president Lech Kaczyński. 20. juunil 2010 peetud presidendivalimiste esimeses voorus sai ta 41,22% häältest ja oli 4. juulil peetud teises voorus vastamisi 36,74% häältest saanud Jarosław Kaczyńskiga. Valimiste teises voorus valiti ta 53,01%-lise toetusega presidendiks. Komorowski andis ametivande 6. augustil 2010. Komorowski on aastast 1977 abielus Anna Komorowskaga (sündinud Dziadzia). Neil on viis last: Zofia (sündis 1979), Tadeusz (sündis 1981), Maria (sündis 1983), Piotr (sündis 1986) ja Elżbieta (sündis 1989). 31. detsembril 1983 läks Anna oma mehele interneeritute laagrisse järele, olles üks kolmest esimesest naisest, keda sinna lubati. 2014 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk "Biuletyn Instytutu Pamięci Narodowej". "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 286
Uman

Uman (ukraina keeles Умань) on linn Tšerkassõ oblastis Kesk-Ukrainas Vinnõtsjast idas. Hinnanguline rahvaarv on 87 700 (2007). Esimest korda on Umani mainitud 1616. aastal. Umanis on 1796. aastal krahv Stanisław Szczęsny Potocki rajatud Sofiyivsky park, kus on kitsad kosed ja kivisillad. Samal aastal ehitati sinna esimesed elamiskohad. Umani linna meelitab tuhandeid inimesi palverännak rabi Nachman Breslovi haua juurde juudi uusaastal (Roš ha-Šana). Haapsalu on Umani sõpruslinn. 28. aprilli 2023 varahommikul toimunud Venemaa raketirünnakus sai pihta korrusmaja ning hukkus vähemalt 23 rahulikku elanikku, nende seas 6 last. 2023. aasta 28. aprilli õhurünnak Umani korterelamule Sõja 429. päev: Venemaa tegi varahommikul Ukrainale raketirünnaku, ERR Umani rahvusvaheline portaal (Ukraina) Nic Robertson, AnneClaire Stapleton and Maria Avdeeva. Children among at least 23 killed in early-morning Russian strike on Ukrainian apartment block. CNN, 29. aprill 2023