laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Laura Dern

Laura Elizabeth Dern (sündinud 10. veebruaril 1967 Los Angeleses) on USA filminäitleja. Ta on pälvinud Oscari, Primetime Emmy ja viis Kuldgloobust. Ta vanemad on Bruce Dern ja Diane Ladd. Ta on mänginud näiteks filmides "Jurassic Park", "Metsik", "Ühe abielu lugu", "Väikesed naised" ja "Sinine velvet". 2019. aastal sai ta rolli eest filmis "Ühe abielu lugu" parima naiskõrvalosatäitja Oscari. Laura Dern andmekogus IMDb (inglise)
Sigrid Nunez

Sigrid Nunez (sündinud 22. märtsil 1951 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide kirjanik. Ta sündis aastal 1951 New Yorgis sakslannast ema ja Hiina-Panama päritolu isa tütrena. Tema isa oli USA okupatsiooniarmee sõdur Saksamaal, kus tema vanemad kohtusid ja elasid paar aastat Schwäbisch Gmündis, kuni paar naasis New Yorki. Ta õppis Barnard Colledžis (B.A. 1972) ja omandas Columbia ülikoolis kaunite kunstide magistrikraadi (aastal 1975). Pärast õpingute lõpetamist töötas ta algul The New York Review of Booksi toimetaja assistendina. Selle töö kaudu puutus ta kokku kirjanik Susan Sontagiga. Ta oli mõnda aega suhetes Sontagi poja David Rieffiga ja elas koos nendega New Yorgis Riverside Drive'il asuvas Sontagi korteris. Ta on töötanud erinevatel loovkirjutamise õppejõu ametikohtadel Amhersti kolledžis, Smithi kolledžis ja Columbia ülikoolis. Ühes intervjuus märkis ta, et kirjutab iga päev, mis on tema jaoks lihtne, sest ta töötab ainult osalise tööajaga õppejõuna ja tal pole perekonda. Ta avaldas oma esimese romaani "Jumala vaimu kantud sulg" (A Feather on the Breath of God) alles aastal 1996. Tema tuntuim ja tunnustatuim raamat on "Sõber" (The Friend, ilmus aastal 2018 inglise keeles), raamat ilmus aastal 2020 eestikeelses tõlkes, tõlkija Eve Rütel. Aastal 1998 ilmunud romaan "Mitz: The Marmoset of Bloomsbury" ilmus eestikeelses tõlkes aastal 2023 Loomingu Raamatukogus pealkirja "Mitz: Bloomsbury marmosett" all, tõlkija Silvia Maine.
Kähar lehvikvoldik

Kähar lehvikvoldik (Plicaturopsis crispa) on seltsi Amylocorticiales kuuluv liik seeni. Seen sai eestikeelse nime nimetalgute korras aastal 2024. Kähar lehvikvoldik andmebaasis eElurikkus.
Lindsay Davenport

Lindsay Ann Davenport Leach (sündinud 8. juunil 1976 Californias) on USA endine tennisist. Lindsay kasvas sportlikus peres, tema ema oli edukas võrkpallur ning tema kaks vanemat õde mängisid võrkpalli. Lindsay hakkas kuueaastaselt mängima tennist. 14-aastaselt liitus Lindsay USA Tenniseassotsiatsiooni noortekoondisega. Esimese turniirivõidu sai ta 1990. aastal, kaks aastat enne profitennisega liitumist. Esimese WTA turniiri võidu sai Davenport 1994. aastal Brisbanes. Viimast korda osales ta turniiridel 2011. aastal paarismängus koos Martina Hingisega. Karjääri jooksul oli Davenport WTA esireket 98 nädalat üksikmängus ja 32 nädalat paarismängus. Üksikmängus sai ta karjääri kestel 55 turniirivõitu, nende hulgas kolm suure slämmi võitu, kuldmedal 1996. a. Atlanta olümpiamängudel ja esikoht 1999. aasta WTA finaalturniiril. Paarismängus sai ta 38 turniirivõitu, nende hulgas kolm suure slämmi võitu. Davenport on abielus ja nelja lapse ema. Lindsay Davenport. Sony Ericsson WTA Tour Vaadatud 27.11.2023.
Hägu-tõmmusamblik

Hägu-tõmmusamblik (Phaeophyscia orbicularis) on tõmmusambliku perekonda kuuluv samblik. Perekonna eraldas rosettsamblike perekonnast rootsi teadlane Roland Moberg. Varem kuulusid vastavad liigid perekonna Physcia sektsiooni Obscura. Tõmmusamblike peamisteks eraldustunnusteks rosettsamblikest on atranoriini puudumine talluses, negatiivne K-reaktsioon, talluse tume (tõmmu) värvus, alakoorkihi paraplektenhüümne ehitus (rosettsamblikel enamasti prosoplektenhüümne) ja lühikesed püknospoorid. Sambliku kasvu algusfaasis on kasvupinnale tihedalt liibuv tallus rosetja kujuga ja võrdlemisi väike (läbimõõt kuni 3 cm). Hiljem võivad eri eksemplarid omavahel liituda, kaotada iseloomuliku rosetja kuju ja ühtlaselt katta suuri pindu. Talluse värvus varieerub tugevasti: rohekashallist peaaegu mustani, ometi ei ole värvus helehall, vaid pigem tõmmu varjundiga. Märjana paistab samblik roheline. Sambliku hõlmad on kuni 1 mm laiad, radiaalsed, üksteisest eemaldunud, tihedalt kõrvuti asetsevad või veidi üksteist katvad. Soraalid on peajad, täpjad, kraaterjad, pindmised või servmised, valged (harva sküriini sisalduse tõttu kollakad). Vahel esinevad soraalid niivõrd ohtralt, et katavad suurema osa tallusest. Talluse allpool must, sama värvi lihtsate ritsiinidega, neid on mõnikord ohtralt hõlmaservades. Koorkiht on paraplektenhüümne, südamikukiht valge, vahel kollakas (sisaldab sküriini). Apoteetsiumid esinevad tihti, läbimõõduga kuni 2 mm, alusel karvakestega või ilma nendeta. Sambliku määramiseks saab läbi viia keemilisi teste kasutades K-, C- ja P-ühendeid. Selleks kasutatakse kaaliumhüdroksiidi, naatriumhüpokloriidi ja p-fenüüldiamiini. Erinevate keemiliste ainetega töödeldes muutub sambliku talluse välimine samblikukiht vastavalt kollaseks, oranziks, roosaks, lillaks või punaseks. Kollaka südamikukihiga hägu-tõmmusamblikel muutub väliskiht kaaliumhüdroksiidiga töödeldes tumepunaseks. Hägu-tõmmusamblik on Eestis väga tavaline, kuid oma välise varieeruvuse tõttu küllaltki raskesti äratuntav. Kasvab sageli leht- ja okaspuude koorel, puidul, graniit- ja lubjakivil kui ka lupja sisaldavatel inimtekkelistel substraatidel (mört, betoon, eterniit). Hägu-tõmmusamblik on üks õhu saastumist paremini taluvaid liike ning kuulub tolmu- ja lämmastikusaaste indikaatorite hulka. Samblik talub nii tolmusaastet kui ka õhu happelist saastumist. Trass, H. & Randlane, T. (1994). Eesti suursamblikud. Lk. 289. Greif. Kalda, A., Randlane, T., Paal, T., Saag, A. (2004). Väike sammalde ja samblike raamat. Lk. 144-145. Avita. Sutcliffe, M; Brabban, D (2021). "Phaeophyscia orbicularis" (PDF). British Lichen Society. McCune, B; Yang, S (2021). "Characteristics Used in Identification Key". Common Macrolichens of the Pacific Northwest. Randlane, T., Saag, A., Martin, L., Timdal, E., Nimis, P. L. (2011). Eesti puudel kasvavad suursamblikud. Lk. 208-209. Tartu Ülikool. Randlane, T., Saag, A., Martin, L., Marmor, L. (2015). Eesti kividel kasvavad suursamblikud. Lk. 188-189. Tartu Ülikool.
Agnotoloogia

Agnotoloogia on teadlikult valede loomist tähistav termin (loodi 1995. aastal). Raili Marling, Olukorraline teadmine tõejärgsel ajastul. Keel ja kirjandus. 2019, nr 8-9, lk 625.
Retzbach

Retzbach on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Hollabrunni ringkonnas. Retzbach asub Alam-Austria Weinvierteli piirkonnas. U. 6,34 % valla territooriumist on kaetud metsaga. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Enda Naaber

Enda Naaber (ka Enda Naaber Nipsust; sündinud 1. septembril 1938 Kuressaares) on eesti ajakirjanik ja kirjanik. Tema lapsepõlvekodu oli Sepa talu Vanamõisa külas Muhu saarel. Muhus möödusid ka seitse esimest kooliaastat. 1958. aastal lõpetas ta Orissaare Keskkooli ning õppis seejärel Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust. 1966. aastal alustas tööd kultuuriajakirjaniku ja toimetajana Kingissepa rajooni ajalehe Kommunismiehitaja toimetuses. Selles ajalehes, mis hiljem sai nimeks Saarte Hääl, töötas ta 1992. aastani. Pärast seda on tegutsenud vabakutselise ajakirjanikuna. Kauaaegne Eesti Looduskaitse Seltsi liige. 1980. aastatel oli Saarte Rohelise Liikumise liige ning selle ajalehe Virvik toimetaja. Ta on ka harrastuskunstnik ja -fotograaf. Saaremaa Raamatuklubi liige ja president (aastast 2010) Eesti Ajakirjanike Liidu auliige (2022) Kuressaare linna teenetemärgi kavaler Johannes Aaviku Seltsi auliige Valgetähe V klassi teenetemärk (2003) keskkonnahariduse edendamise eest Enda Naaber Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Enda Naaber Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid Enda Naaber: koduleht viimati uuendatud 2008 Enda Naaber: näitused Eesti Kunsti ja Arhitektuuri Biograafiline Leksikon
Roman Rees

Roman Rees (sündinud 1. märtsil 1993 Freiburgis) on Saksamaa laskesuusataja. Tema suurim õnnestumine on hõbemedali võitmine Saksamaa teatemeeskonnaga 2019. aasta maailmameistrivõistlustel. 2017–2018 talvel osales Rees esialgu IBU karikasarjas. Pärast aastavahetust valiti ta MK-võistluste koondisesse ja sai Ruhpoldingis 20 kilomeetri eraldistardiga sõidus puhta laskmisega neljanda koha. See tähendab, et ta täitis Pyeongchangi 2018. aasta taliolümpia kvalifikatsiooninormi. Pyeongchangi talimängudel ta olümpial ei esinenud. Võimalik osalemine individuaalsõidus jäi tal Benedikt Dolli asenduseks tema enda haiguse tõttu. Hooajal 2018–2019 sai Rees Soldier Hollow's sprindis esikoha ja jõudis esimest korda individuaalvõistluses maailma karikasarjas kolmanda koha poodiumile. Ta osales mitmel korral Saksamaa meeste teatesõidus ning võitis 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Östersundis koos Erik Lesseri, Arnd Peifferi ja Benedikt Dolliga hõbemedali. 2019–2020 hooajal võistles Rees valdavalt IBU karikasarjas, kus sai mitu poodiumikohta. Alates hooajast 2020–2021 oli Rees Saksamaa laskesuusatamise koondise alaline liige. Sarja üldarvestuses paranes ta järgnevatel aastatel igal aastal mitme koha võrra: 2021. aastal lõpetas ta talve 29., 2022. aastal 16. ja 2023. aastal 9. kohaga. See tegi temast 2023. aasta paremuselt teise sakslase (pärast Simon Schemppi, Arnd Peifferi ja Erik Lesseri loobumist) Benedikt Dolli järel. Rees oli nende aastate jooksul mitu korda teatesõidus poodiumil. Ta saavutas oma teise poodiumitulemuse individuaalvõistluses maailma karikasarjas, tulles 2022. aasta detsembris Kontiolahtis sprindis kolmandaks. 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis osales Rees kõigis neljas individuaalsõidus ning saavutas oma parima tulemusena jälitussõidus kuuenda ja eraldistardis seitsmenda koha. Ta tuli Pekingis meeste teatesõiduga neljandaks. 2022. aasta suvelaskesuusatamise maailmameistrivõistlustel Ruhpoldingis saavutas Rees ühisstardis rootslase Sebastian Samuelssoni järel teise koha. Samal suvel tuli ta jälitussõidus Saksamaa meistriks. Roman Rees ROK-i veebilehel Roman Rees IBU veebilehel Roman Rees Olympedia veebilehel Roman Rees Rahvusvaheline Suusaföderatsiooni veebilehel Roman Rees Biathlon.com.ua veebilehel Roman Rees Zoll-Ski-Team veebilehel (saksa kl.)
Jean-Ricner Bellegarde

Jean-Ricner Bellegarde (sündinud 27. juunil 1998 Colombes'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Wolverhampton Wanderers. Aastatel 2012–2013 kuulus ta jalgpalliklubisse Le Mans. Seejärel liitus ta Lensiga. Hooajal 2015/16 debüteeris ta Lensi reservmeeskonnas Prantsusmaa tugevuselt kolmandas liigas. Lensi põhimeeskonnas tegi ta Prantsusmaa esiliigas debüüdi 29. juulil 2016 mängus Niort'i vastu. Aastatel 2019–2023 mängis Bellegarde Prantsusmaa kõrgliigaklubis Strasbourg. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 21. märtsil 2021 oma eelmise koduklubi Lensi vastu. 2023. aasta septembris sõlmis ta viieaastase lepingu Wolverhampton Wanderersiga. Oma kolmandas mängus Inglismaa kõrgliigas 4. novembril 2023 lõi ta Sheffield Unitedi vastu 89. minutil viigivärava, kuid Wolverhampton Wanderers kaotas selle mängu 1:2 üleminutil antud penaltist. Aastatel 2017–2019 mängis Bellegarde Prantsusmaa noortekoondistes. Ta on Haiti päritolu. https://int.soccerway.com/players/-/420786/ (vaadatud 27.11.2023) Stone, Simon (1. september 2023). "Wolves transfer news: Jean-Ricner Bellegarde signs from Strasbourg for £12.8m". BBC Sport. Thomas, Marissa (4. november 2023). "Sheffield United 2–1 Wolves: Oliver Norwood's penalty earns Premier League win at last". BBC Sport. Vaadatud 4. novembril 2023. "Haiti vs Argentine le 29 Mai". www.lenouvelliste.com.
Revúca

Revúca (varem Veľká Revúca, ungari keeles Nagyrőce, saksa keeles Groß-Rauschenbach) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas, Revúca ringkonna halduskeskus. Linn asub Revúca kõrgustiku jalamil, Banská Bystricast ligikaudu 70 km idas. Revúcast vahetult loodes paikneb Muránska planina rahvuspark. Asulat on esmamainitud 1357. aastal. 1556. aastal rüüstasid Revúcat Osmanite riigi väed. Ürikutes on Revúcat esimest korda linnaks nimetud 1557. aastal. 1870. aastatel ja 1880. aastatel kujunes Revúca oluliseks slovaki rahvusliku liikumise ja kultuurielu keskuseks. 16. septembril 1862 avati Revúcas esimene slovaki õppekeelega gümnaasium. Ungari võimud sulgesid selle 1874. aastal. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Revúca elanikest slovakke 82,86%, mustlasi 4,65%, ungarlasi 1,24%, tšehhe 0,28% ja ukrainlasi 0,27%. Rahvus oli teadmata 10,36%-l elanikest. Lędziny, Poola Kazincbarcika, Ungari Litovel, Tšehhi Pakrac, Horvaatia Selca, Horvaatia Lipik, Horvaatia Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku Revúca Slovakia Travel. Vaadatud 28. novembril 2023 The first Slovak Gymnasium in Revúca Region Gemer. Vaadatud 28. novembril 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Revúca at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 28. novembril 2023
Jaanus Barkala

Jaanus Barkala (sündinud 22. septembril 1973) on Eesti omavalitsuspoliitik ja kaitseliitlane, 2020. aastast Otepää vallavanem. Ta kuulub Isamaa Erakonda ning on erakonna Valgamaa piirkonna juhatuse liige. Ta on lõpetanud 1991. aastal Otepää Keskkooli ja 2005. aastal Tallinna Ülikooli õigusteaduskonna magistrikraadiga. 1992. aastal lõpetas Barkala Kaitsejõudude Peastaabi Ohvitseride Kooli II lennu ja talle omistati ohvitseri auaste (aastast 2013 nooremleitnant, aastast 2019 leitnant). Alates 1996. aastast on ta Kaitseliidu Valgamaa Maleva pealiku abi. Barkala on tegutsenud ka eraettevõtluses. Ta on olnud mitme asutuse nõukogu liige, asutanud Sokka Puhkekeskuse ning töötanud City Motorsi direktorina (2006–2010). Jaanus Barkala on olnud Otepää linnavolikogu esimees (1997–1999) ning Otepää vallavolikogu esimees (2002–2005 ja 2017–2020). Alates 31. märtsist 2020 on ta olnud Otepää vallavanem, detsembris 2021 valiti ta uuesti vallavanemaks. Ta on ka AS-i Otepää Veevärk nõukogu esimees. Barkala on Lõuna-Eesti kõige suurema palgaga vallavanem: ta saab 2,5-kordset riigi keskmist palka. Äriregister [1] OG vilistlased [2]
Klienteelisuhe

Klienteelisuhe, ka klienteel (inglise keeles clientela) on suhte tüüp huvigruppide ja poliitiliste tegutsejate vahel, kus ühel kindlat huvi esindaval huvigrupil on õnnestunud saada selle valdkonna avaliku võimu kandjate peamiseks koostööpartneriks. See tähendab, et avalik asutus, nt ministeerium suunab oma tegevust ja juhtimist selle huvigrupi soovitustest ja tegevusest lähtuvalt. Klienteelisuhe legitimiseerib huvigruppi, kes on muutunud koostööpartneriks ja saavutanud usaldusväärsuse, kuid piirab teiste osaliste ligipääsu. Huvirühm Eestkostesuhe Knill, Christoph; Tosun, Jale (2022). Public policy: a new introduction. Textbooks in policy studies (2nd edition trükk). London New York Oxford New Delhi Sydney: Bloomsbury Academic. ISBN 978-1-137-57329-2.
Heelium

Heelium (keemiline sümbol He) on keemiline element järjenumbriga 2. Stabiilseid isotoope on kaks, massiarvud 3 ja 4. Radioaktiivsetest isotoopidest stabiilseima massiarv on 6 ja poolestusaeg 0,8 sekundit. Heelium-4 on oma tuuma stabiilsuse tõttu valdav heeliumi isotoop looduses. Universumis, peajada tähtedes ja hiidplaneetides on see prootiumi (vesinik-1) järel levikult teine kõigi keemiliste elementide isotoopidest. Keemiliselt on He väärisgaas. Mingeid ühendeid pole seni avastatud. Et heeliumiaatomite vahelised tõmbejõud on ülinõrgad, on heeliumi keemistemperatuur kõigi elementide seas madalaim. Isotoopidevahelised erinevused füüsikalistes omadustes tugevamad kui ühelgi teisel elemendil. Heelium-4 keeb normaalrõhul temperatuuril 4,2 kelvinit, heelium-3 aga temperatuuril 3,2 kelvinit, olles kõigist ainetest madalaima keemistemperatuuriga. Normaalrõhul ei tahku ei heelium-3 ega heelium-4. Nad on ainsad ained, mis absoluutsel nulltemperatuuril ei ole normaalrõhul tahked. Tahke heelium tekib suurema rõhu all. Nii heelium-3 kui ka heelium-4 muutuvad keemistemperatuurist madalamal temperatuuril ülivoolavaks. Absoluutse nulltemperatuuri lähedastel temperatuuridel nad ei segune: heelium-3 lahustub heeliumis-4 piiratud ulatuses, heelium-4 heeliumis-3 aga üldse mitte. Heelium avastati spektroskoobi abil kõigepealt Päikesel. Avastajaks oli prantsuse astronoom Pierre Jules Janssen. Avastus toimus 18. augustil 1868. Sama aasta 20. oktoobril avastas heeliumi Janssenist sõltumata ka inglise astronoom Norman Lockyer. Alles 28 aastat hiljem õnnestus see element ka Maal avastada. 145 aasta eest avastati heelium[alaline kõdulink], Menu, 18. august 2013
Keha

Keha ehk füüsikaline keha on materiaalne (aineline) objekt, millel on mass ning enamasti ka mõõtmed (maht) ja piirpind, mis määrab keha kuju. Keha võib olla tahke, vedel (näiteks veepiisk) või gaasiline (näiteks taevakeha Päike). Keha mõistet kasutatakse peamiselt teoreetilistes ainekäsitlustes, kus pole vaja arvestada objekti sisemiste eriomadustega. Kui jäetakse arvestamata keha mõõtmed, siis on tegemist punktmassiga. Klassikalises mehaanikas (sh tugevusõpetuses) vaadeldakse keha sageli koosnevana punktmassidest ja siis on keha punktmasside mehaaniline süsteem. Uusaegse loodusteaduse tekkimise ajal (17. saj algupoolel) kirjeldas René Descartes keha kui puht geomeetrilist objekti, mis on määratletud ainult oma mahu ja kujuga. Kehadevaheline mõju pidi avalduma otsese kokkupuute, nt löögi kaudu. Isaac Newton defineeris oma mehaanikas keha kui aineosakeste piiritletud hulka. Taevakehade liikumise ja üldse kehadevaheliste mõjude – jõudude – uurimisel samastas ta keha selle massiga. Kui mehaanika uurimisvaldkond laienes tahkistelt ka vedelikele ja gaasidele, avardus ühtlasi keha mõiste. Taustkeha Makrokeha Mikrokeha Absoluutselt jäik keha Füüsikalised objektid
Eestkostesuhe

Eestkostesuhe, ka parantela suhe või parenteel (inglise keeles parantela relationship) on huvirühmade ja poliitiliste tegutsejate vaheline suhtetüüp, kus ühel huvigrupil on väga lähedased suhted kindla valitsusasutuse või erakonnaga. Selline suhe võimaldab huvirühmadele ligipääsu otsustusprotsessidele ja poliitikakujundamise bürokraatlikule poolele. Eestkostesuhtes vahetavad osapooled üksteisega aktiivselt informatsiooni, samuti võidakse üksteist põhjendusteta eelistada. Parantela suhteid tänapäeval Euroopas ega Põhja-Ameerikas ei leidu, kuid seda võib esineda Lõuna-Ameerika ja Aafrika riikides. Huvirühm Klienteelisuhe Knill, Christoph; Tosun, Jale (2022). Public policy: a new introduction. Textbooks in policy studies (2nd edition trükk). London New York Oxford New Delhi Sydney: Bloomsbury Academic. ISBN 978-1-137-57329-2.
Punetav heinik

Punetav heinik (Tricholoma orirubens) on heiniku perekonda kuuluv seeneliik. Seene leidis Eestist esmakordselt aastal 2023 Sven Pruul. Punetav heinik andmebaasis eElurikkus
Schrattenthal

Schrattenthal on linn (Stadtgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Hollabrunni ringkonnas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Seefeld-Kadolz

Seefeld-Kadolz on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Hollabrunni ringkonnas. Seefeld-Kadolz asub Alam-Austria Weinvierteli piirkonnas Pulkau orus. U. 4,72 % valla territooriumist on kaetud metsaga. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Sitzendorf an der Schmida

Sitzendorf an der Schmida on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Hollabrunni ringkonnas. Sitzendorf an der Schmida asub Schmida jõe ääres. U. 6,59 % valla territooriumist on kaetud metsaga. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Zellerndorf

Zellerndorf on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Hollabrunni ringkonnas. Zellerndorf asub Alam-Austria Weinvierteli piirkonnas Retzi ja Pulkau lähedal. Vaid u. 1,47 % valla territooriumist on metsaga kaetud. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Ziersdorf

Ziersdorf on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Hollabrunni ringkonnas. Ziersdorf asub Alam-Austria Weinvierteli piirkonnas. U. 18,76 % valla terrirtooriumist on metsaga kaetud. Valda kuuluvad järgmised külad: Dippersdorf, Fahndorf, Gettsdorf, Großmeiseldorf, Hollenstein, Kiblitz, Radlbrunn, Rohrbach ja Ziersdorf. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Wullersdorf

Wullersdorf on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Hollabrunni ringkonnas. Wullersdorf asub Alam-Austria Weinvierteli piirkonnas. U. 4,16 % valla territooriumist on kaetud metsaga. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Rihmsamblikud

Tallus on põõsjas, substraadist eemale hoidev (püstine) või rippuv (lamav), mitmesuguselt harunenud, õlgkollane, kollakas-kuni hallikasroheline, kinnitub substraadile kinnitusketta abil. Harud lamedad, vähestel liikudel läbilõikes ümarad või niitjad. Koorkihi all pidev või katkendlik (soonteta) sisemine koorkiht, mis koosneb pikisuunalistest paksuseinalistest hüüfidest. Südamikukiht tihe või võrkjas, osadel liikidel keskelt õõnes. Soraalid tipmised ja/või külgmised, mitmesuguse kuju ja suurusega. Pseudotsüfellid enamasti väikesed, osal liikidel puuduvad. Apoteetsiumid lekanoraalsed, tipmised või külgmised, hümeenium rohekaskollane, ookerjas või lihakarva, serv tallusega ühte värvi. Eoseid eisjitus 8, 2-rakulised, paksuseinalised, ellipsoidsed, sirged või kõverdunud, värvusetud. Pükniide osal liikidel ohtralt, teistel esinevad või pole leitud. Püknospoorid piklik-silindrilised, 3-5*1-2µm. Fotobiont:Trebouxia. Kõik liigid sisaldavad koorkihis usiinhapet, mõned ka atranoriini, ning südamikukihis mitmeid erinevaid samblikuaineid. Levik ja ökoloogia: Nemoraalne liik, levinud peamiselt põhjapoolkera sega- ja lehtmetsades. Kasvab leht- ja okaspuudel parkides, puiesteedel, puisniitudel ja metsades. Niiskus- ja valgustingimuste ning substraadi toitainetesisalduse suhtes laia amplituudiga. Kõigist rihmsamblike liikidest õhu saastumise suhtes kõige vastupidavam. Talub võrdlemisi tugevat saastatust. Eestis väga sage, esineb ka linnades. Niisketes ja varjulistes kasvukohtades heledam, vähem harunenud, pikemate ja kitsamate harudega; kuivemates ja paremini valgustatud kasvukohtades tumedam, lühem ja jäigem, rikkalikult harunenud, või vastupidi – suhteliselt väheste laiade lamedate harudega, millel servmiste kõrval harva ka pindmisi soraale. Linnades tumeroheline, lühike ja mitmeti deformeerunud ilmega. Balti rihmsamblik Vagu-rihmsamblik Väike rihmsamblik Harilik rihmsamblik Kimp-rihmsamblik Saare-rihmsamblik Lame rihmsamblik Kiiver-rihmsamblik Tolmu-rihmsamblik Ranna-rihmsamblik Roesleri rihmsamblik Kivi-rihmsamblik Hiina rihmsamblik Kitsas rihmsamblik Niitjas rihmsamblik HANS TRASS JA TIINA RANDLANE (KOOSTAJAD) - EESTI SUURSAMBLIKUD - TARTU 1994 https://eseis.ut.ee/efloora/botaia-suursamblikud/species/1395.html
Surm Veneetsias

"Surm Veneetsias" on Thomas Manni novell, mis ilmus 1912. aastal pealkirjaga "Der Tod in Venedig". Teost peetakse sageli Manni üheks tuntumaks lühijutustuseks.
Vatjas lumivoldik

Vatjas lumivoldik (Plicatura nivea) on seltsi Amylocorticiales kuuluv liik seeni. Seen sai eestikeelse nime nimetalgute käigus aastal 2024. Vatjas lumivoldik andmebaasis eElurikkus.