laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pegasus (klubi)

Pegasus oli Tallinnas Kirjanike Majas samanimelises kohvikus tegutsenud kirjanike klubi. Klubi asutati 15. mail 1985. Klubi esimees oli Arvo Valton. Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 305–306 http://epl.delfi.ee/news/kultuur/ee-kadunud-kohvik?id=50850105 (vaadatud 09.02.2019)
Tõru (klubi)

Tõru oli Tallinnas tegutsenud muinsuskaitseklubi. Klubi asutati 1974 ja see tegutses Eesti Raamatuühingu juures. Klubi esimees oli Trivimi Velliste. Klubi eestvedamisel koostati esimene projekt, mille eesmärk oli asutada muinsuskaitseline ühendus. Vare (klubi) http://www.muinsuskaitse.ee/index.php?page=1&id=25 (vaadatud 09.02.2019)
M14 vintpüss

M14 vintpüss, Ameerika Ühendriikide relvajõududes ametliku tähistusega United States Rifle, Caliber 7.62 mm, M14, on Ameerika Ühendriikide valikulise tulerežiimiga vintpüss, mis kasutab 7,62×51mm NATO (.308) laskemoona. M14 võeti 1959. aastal kasutusele teenistusrelvana USA maaväes ja 1961. aastal USA merejalaväes. Relv pidi hakkama asendama kokku seitset relva – peamiselt M1 Garand poolautomaatset vintpüssi, aga ka vanemaid, poltlukuga M1903 Springfield ja M1917 Enfield vintpüsse, M1 Carbine karabiini, Thompsoni ja M3 Grease Guni püstolkuulipildujaid, ning M1918 BAR automaatrelva/kergekuulipildujat; kuid relv oli liiga võimas, et asendada püstolkuulipildujat; ning liiga kerge ja liiga väikese salvemahuga, et asendada kuulipildujat - seda rolli täitis paremini M60 kuulipilduja. 1964. aastal hakati M14 asendama M16-ga, Vietnami sõjas kasutati seda veel 1967. aastani, kuid püssi puupära kippus Vietnami džunglite niiskuses tihti paisuma. Lisaks oli M14 automaattulerežiimis võimsa 7.62mm padruni tõttu praktiliselt kontrollimatu, mistõttu seati enamus püsse ainult poolautomaatrežiimile, et vältida lahingus laskemoona raiskamist. M14 kasutamist jätkasid veel lahinginseneride üksused, ning lisaks kasutati püssi veel jalaväe baastreeningus ning kuni 1970. aastani ka Euroopasse paigutatud üksused. Jalaväes ehitati mõnituhat M14 hiljem ümber M21 snaipripüssiks. Siiski on M14 mitmel pool (sh Eestis) endiselt piiratud kasutuses, näiteks auvahtkondade tseremoniaalrelvana ja täpsuspüssina. M14 järgi disainiti snaipripüssid M21, M25 ja siiani USA-s tegevteenistuses olev Mk 14 EBR. Eestis arendas riiklik relvatööstusettevõte E-Arsenal M-14'st täpsuspüssi M14-TP. Duff & Miller 1991, lk 20–21. Stevens 1991, lk 245. Miller 2001. "7,62 mm poolautomaatne vintpüss M-14". Eesti Kaitsevägi. 8. oktoober 2014. Vaadatud 10. veebruar 2019. Eero Salmann (24. november 2014). "Vahipataljoni mitu nägu – jalavägi, sõjaväepolitsei, autojuhid, muusikud ja presidendi kaardivägi". Sõdurileht nr 16 (392). ISSN 1736-3411. Duff, Scott A.; Miller, John. M. (1991). The M14 owner's guide and match conditioning instruction. S.A. Duff Publications. ISBN 978-1-888722-07-9 Miller, David (2001). The Illustrated Directory of 20th Century Guns. Salamander Books Ltd. ISBN 1-84065-245-4 Stevens, R. Blake (1991). US Rifle M14: From John Garand to the M21. Collector Grade Publications. ISBN 978-0-88935-110-3  M14 vintpüss – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Andreas Michalsen

Andreas Michalsen (sündinud 1961 Bad Waldsees Baden-Württembergis ) on saksa arst (terapeut ja ravipaastuarst) ja toitumisteadlane. Ta on Berliini Humboldti Ülikooli Charité kliinikumi kliinilise loodusravi professor ja 2009. aastast Berliini Immanueli haigla loodusravikeskuse peaarst. Michalseni teadushuvi on suunatud keha ja vaimu teraapiale (mediteerimine, jooga, stressi vähendamine), toitumisteraapiale ja ravipaastule ning sellega seotud protseduuridele. Ta tegeleb ka ajurveeda mõju uurimisega. 2017 – "Heilen mit der Kraft der Natur: Meine Erfahrung aus Praxis und Forschung – Was wirklich hilft", Verlag Berlin 2018 – "Ravimine looduse väega. Mis aitab tegelikult. Praktikale ja teadusele tuginevad kogemused". Tõlkinud Triin van Doorslaer. Tallinn: kirjastus Tänapäev. 272 lk, ISBN 978-9949853250 Prof. Dr. Andreas Michalsen. suhrkamp.de Prof. Dr. med. Andreas Michalsen. berlin-health-excellence.com Calorie Restriction and Vegetarian Diet. Andreas Michalseni loeng aprillis 2016, Youtube, 13. juuli 2016
Meme

Meme võib tähendada järgmist: meme on meemi ingliskeelne nimetus Meme (väejuht), ka Meeme, eestlaste muistse vabadusvõitluse väejuht Meme (Kamerun), haldusüksus Kamerunis ...
Võrumaa vabatahtlik suitsusauna koostöökogu

Võrumaa vabatahtlik suitsusauna koostöökogu on Võru maakonnas suitsusauna temaatikaga tegelev registreerimata ühendus. Ühendus loodi eesmärgiga, et kanda Võrumaa suitsusaunakombestik UNESCO inimkonna suulise ja vaimse pärandi meistriteoste nimekirja. Märtsis 2013 sai ühendus taotluse valmis ja see esitati Eesti riigi kaudu UNESCOle. Novembris 2014 kanti Võrumaa suitsusaunakombestik UNESCO nimekirja "Võrumaa suitsusaunakombestik esitati UNESCO vaimse pärandi esindusnimekirja" Maaleht, 20. märts 2013 (vaadatud 14.04.2013) "Suitsusaunakombestik kanti UNESCO vaimse kultuuripärandi nimekirja" Postimees, 27. november 2014
Anne saun

Anne saun on Tartus aadressil Anne tänav 44 asuv avalik saun. Sauna omanik on OÜ Anne Saun. Saun avati 4. detsembril 1987. https://web.archive.org/web/20180831105139/http://annesaun.ee/index.php?p=4 (vaadatud 09.02.2019) https://tartu.postimees.ee/4321013/kerised-sartsuvad-nuud-veel-vaid-uhes-linnasaunas (vaadatud 09.02.2019) Koduleht https://tartu.postimees.ee/4321013/kerised-sartsuvad-nuud-veel-vaid-uhes-linnasaunas
Aleksander Tõnissoni monument

Aleksander Tõnissoni monument on monument Ida-Viru maakonnas Jõhvis. Monument avati 22. mail 2005. Monumendi autor on skulptor Jaan Vares. http://epl.delfi.ee/news/eesti/johvis-avatakse-kindral-tonissoni-monument?id=51013407 (vaadatud 09.02.2019) http://epl.delfi.ee/news/eesti/johvis-avatakse-kindral-tonissoni-monument?id=51013407
Georg Lurichi monument (Väike-Maarja)

Georg Lurichi monument on Georg Lurichi mälestuseks loodud mälestusmärk Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja asulas. Monument avati 22. aprillil 2018 Väike-Maarja keskväljakul. Monumendi autor on skulptor Lembit Palm. See kujutab endast 2,5 m kõrgust pronksist Lurichi kuju, mis seisab graniidist maakeral, mis omakorda toetub sümboolsele graniitplaatidest maadlusmatile. Lurichi kuju aluseks on Amandus Adamsoni 1903. aastal valminud skulptuur "Tšempion". https://web.archive.org/web/20190210180053/https://www.ev100.ee/et/georg-lurichi-monumendi-avamine-vaike-maarjas (vaadatud 09.02.2019) "Purtse skulptor voolis hiiglasliku härrasmehe" Virumaa Teataja, 14. aprill 2018. "Väike-Maarjas avatakse Georg Lurichile pühendatud kuju" err.ee, 16. aprill 2018. Georg Lurichi monumendi avamine Väike-Maarjas Eesti Vabariik 100 "FOTOD | Väike-Maarja saab Lurichi kujuga keskväljaku" Maaleht, 23. jaanuar 2018 "Väike-Maarjas avatakse Georg Lurichile pühendatud kuju" ERR kultuur, 16. aprill 2018
Mühlhausen

Mühlhausen on linn Saksamaal Tüüringi liidumaa loodeosas. Mühlhausen asub Tüüringi basseini aladel, tasasel ja viljakal alal Unstruti jõe kaldal. Linn asub Saksamaa geograafilisest keskpunktist Niederdorlast 5 km põhja pool, Erfurdist 50 km edelas, Kasselist ja Göttingenist 50 km kaugusel. Mühlhausenit on esimest korda mainitud aastal 967, hiliskeskajal sai see üheks olulisemaks linnaks Kesk-Saksamaal. 13. sajandi keskel sai see vabaks riigilinnaks, Saksa-Rooma keisririigis. Selle alla kuulus umbes 220 km² suurune ala ja 19 küla. Kaugkaubanduse olulisuse tõttu oli Mühlhausen mõjukas vaatamata väiksele rahvaarvule (umbes 10 000 inimest aastal 1500). Mühlhausenis on ka tänapäeval säilinud suur hulk ajaloolisi ehitisi ning seda peetakse ka üheks suuremaks keskaja linnaks Saksamaal. Aastatel 1707–1708 töötas Mühlhausenis orelimängijana Johann Sebastian Bach. Teoloog Thomas Müntzer, Brooklyni silla konstrueerija John Augustus Roebling ja Preisimaa 19. sajandi tuntud arhitekt Friedrich August Stüler olid sündinud Mühlhausenis. https://www.destatis.de/DE/Themen/Laender-Regionen/Regionales/Gemeindeverzeichnis/Administrativ/Archiv/GVAuszugQ/AuszugGV1QAktuell.xlsx?__blob=publicationFile Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.  Mühlhausen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Järise

Järise on kahe küla nimi Eestis: Järise, küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Järise, küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Järise järv Järise soo
Bade keel

Bade keel on Nigeerias kõneldav keel, mis kuulub Tšaadi keelte läänerühma. Kõnelejaid on umbes 250 000. Bade keel sarnaneb duvai (ehk ida-bade) keele (61% leksikaalne sarnasus) ja ngizimi keelega (63%). Bade keeles on palju laensõnu kanuri keelest. https://www.ethnologue.com/language/bde Schuh, Russell (2002). "The Phonology and Morphology of Bade and Ngizim". Bade keelest California ülikooli kodulehel
Urmas Roht

Urmas Roht (sündinud 1. veebruaril 1959 Otepääl) on eesti metsandustegelane ja dendroloog. Roht on lõpetanud 1977. aastal Põlvamaal Kanepi Keskkooli ja 1982. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamajanduse ja maaparanduse teaduskonna metsamajanduse insenerina. Esimeseks töökohaks oli Tallinna Botaanikaaed, kus töötas dendroloogia sektori vaneminsenerina. Sellesse perioodi jääb ka Eesti mõisaparkide inventeerimine koos dendroloogist kolleegi Jüri Ellikuga. Edasine tee viis 1985. aasta sügisel Tallinna Linna Haljasalade Trusti, kus Roht töötas kuni Trusti reorganiseerimiseni peadirektori asetäitjana tootmise alal. Töötanud dendroloogia õpetaja ja aianduse juhtõpetajana Räpina Aianduskoolis, dendroloogia ja metsanduse õppejõuna Eesti Maaülikoolis, samuti mitmetel juhtivatel ametikohtadel looduskaitse ja metsanduse valdkonnas. Alates 2018. aastast töötab Urmas Roht Räpina Aianduskooli õppemajandi juhina. Urmas Roht: "Lehtpuud I", Tartu, AS Atlex, 2007 Urmas Roht: "90 kodumaist puittaime", Tallinn, Huma, 2011 Urmas Roht: "90 tavalisemat võõrpuittaime", Tartu, AS Atlex, 2012 Urmas Roht: "90 tähtsamat okaspuud", Tartu, AS Atlex, 2013 Urmas Roht, Kristina Villemson: "Räägin sulle loodusest", Tallinn, Kirjastus Tänapäev, 2014 Urmas Roht: "90 rododendronit", Tallinn, Kirjastus Tänapäev, 2016 Urmas Roht: "90 magnooliat", Tartu, AS Atlex, 2017 Urmas Roht, Toivo Niiberg: "Imelised puud ja põõsad, söödavad, ravivad, dekoratiivsed" Tallinn, Kristalliharmoonia OÜ, 2020 Urmas Roht: "Lehtpuud II", Tartu, AS Atlex, 2021 Urmas Roht: "90 vahtrat", Tallinn, Kirjastus Penikoorem, 2022 Urmas Roht: "90 sirelit", Tallinn, Kirjastus Hea Lugu, 2022
1924. aasta 1. detsembri ülestõusu mälestusmärk

1924. aasta 1. detsembri ülestõusu mälestusmärk oli mälestusmärk Nõukogude okupatsiooni ajal Tallinnas Balti jaama juures nende mälestuseks, kes 1. detsembri riigipööret üritasid. Mälestusmärk avati 1. detsembril 1974. Mälestusmärgi autorid on skulptor Matti Varik ja arhitekt Allan Murdmaa. Mälestusmärk lammutati 1990. aastate algul kolmeks osaks, mis asuvad praegu Eesti Ajaloomuuseumi Maarjamäe filiaali Maarjamäe suvemõisa häärberi tagahoovis. Rahva hulgas käis ringi nali, et see on maailmas ainus mälestusmärk, millel kõik ülestõusust osavõtnud peal on. 1985. aastal toimus kohtuprotsess kolme mehe üle, kes mälestusmärki hävitada püüdsid. Tol ajal oli üks Eesti NSV Ülemkohtu kohtunikest Ain Seppik, kes lükkas noorukite apellatsiooni tagasi. Seda heitis Isamaaliit talle 2003. aastal ette (Seppik oli siis siseminister). 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse käigus hukkunud kadettide monument 1924. aasta 1. detsembri ülestõusu mälestusmärk ERR arhiiv Mart Laar paisutas Seppiku-skandaali EE 5. veebruar 2003
Aleksius II monument

Aleksius II monument on mälestusmärk Jumalaema Kiirestikuulja ikooni kiriku juures Tallinnas. Monument avati 2012. aastal. Selle autorid on skulptor Aleksandr Litvinov ja arhitekt Oleg Žemtšugov. http://www.eestikirik.ee/lasnamael-avati-patriarh-aleksius-ii-monument/ (vaadatud 09.02.2019) https://leht.postimees.ee/954120/patriarh-aleksius-ii-monument-sai-valmis (vaadatud 09.02.2019)
Saaremetsa (Torma)

Saaremetsa oli küla Torma kihelkonnas. 1977. aastal liideti Saaremetsa Võtikvere külaga. Võtikvere. Eesti kohanimeraamat, vaadatud 2.07.2022.
Koidula park

Koidula park on park Pärnu kesklinnas. Park on nimetatud Lydia Koidula järgi. Park otsustati rajada 1925 ning see avati 1929. Pargis asub Lydia Koidula monument. Park on võetud looduskaitse alla. Park on rajatud Pärnu vana vallikraavi tasandatud osale. Otsus vallikraav täis lükata tehti 1925. aastal. Samal ajal otsiti kohta Pärnusse kavandatavale Lydia Koidula ausambale. Välja pakuti mitmeid asukohti, kuid 1928. aastal otsustas linn, et ausammas tuleb vana vallikraavi otsa ehk kino Illusiooni ees olevale platsile. Koidula ausamba autor oli Amandus Adamson ja ümbritseva pargi kujundasid Erich von Wolffeldt ning Aleksander Nürnberg. Pargi ja ausamba pidulik avamine toimus 6. juunil 1929. 1970. aastatel Koidula park rekonstrueeriti. Selle käigus likvideeriti Lõuna ja Ringi tänava vahel olev Hospidali tänava lõik ja park ühendati üle tee asunud Brackmanni pargiga. Viimased suuremad pargi renoveerimised toimusid 1998. aastal ja 2024. aastal. Koidula park 2024. aasta juulis Koidula park, 9. märts 2023 Park novembris 2023 Koidula park Koidula park 2020. aasta augustis https://www.puhkaeestis.ee/et/lydia-koidula-malestussammas (vaadatud 09.02.2019) "Lydia Koidula park". Vaadatud 13.11.2020. Olaf Esna (5. aprill 2007). "Kuidas Pärnusse kerkis Lydia Koidula ausammas". Pärnu Postimees. Vaadatud 13.11.2020. "Koidula park ja Brackmanni park". Vaadatud 13.11.2020. Kalev Vilgats (30. juuni 2018). "Koidula pargi lugu". Pärnu Postimees. Vaadatud 13.11.2020. Niglas, Kristo (17. juuni 2024). "Galerii ⟩ Uuenenud Koidula park avati puhkpillimuusika ja vihmasabinaga". Pärnu Postimees. Vaadatud 08.07.2024.
Ilo park

Ilo park on park Tallinnas Nõmme linnaosas Vabaduse puiesteel. Pole teada, kes pargi rajas, ent arvatavasti projekteeriti ja rajati see pärast II maailmasõda. 2002 koostas arhitekt Helgi Viljasaar pargi rekonstrueerimisprojekti ja projekt viidi ka ellu. Pargi nimi kinnitati ametlikult 10. septembril 2008. https://www.tallinn.ee/est/keskkond/Ilo-park (vaadatud 09.02.2019) KNAB (vaadatud 09.02.2019) https://www.tallinn.ee/est/keskkond/Ilo-park
Mihkel Lüdigi meeskoor

Mihkel Lüdigi meeskoor on Pärnus tegutsev meeskoor; ühtlasi ainus Pärnu meeskoor. Koor asutati 22. jaanuaril 1947. 1961 nimetati koor Mihkel Lüdigi nimeliseks. https://www.facebook.com/pg/parnumeeskoor/about/ (vaadatud 09.02.2019) Facebookis
Juhan Simmi nimeline meeskoor

Juhan Simmi nimeline meeskoor oli Tartus tegutsenud meeskoor. Koor asutati 1962. Koori dirigent oli algusest kuni aastani 1999 Peeter Lokk.
Julius Kuperjanovi teeneterist

Julius Kuperjanovi teeneterist on auhind, mida annab välja Julius Kuperjanovi Selts. Risti on saanud kuus isikut: Nr. 001 – Julius Kuperjanov, postuumselt Nr. 002 – Johannes Soodla, postuumselt (Paju lahingu kangelane ja Kuperjanovi nimelise seltsi asutaja) Nr. 003 – Ülo Adamson (Kuperjanovi nimelise organisatsiooni eestvedaja nõukogude ajal, küüditatu) Nr. 004 – Jüri Pertmann (Tartu koolinoorte põrandaaluse organisatsiooni Kuperjanovlased eestvedaja 1954–1956, hilisem poliitvang) Nr. 005 – Villu Kibena (Kuperjanovi nimelise organisatsiooni eestvedaja nõukogude ajal, küüditatu) Nr. 006 – Artur Sirk, postuumselt (Vabadussõjalaste juht). Julius Kuperjanovi mälestusmedal https://web.archive.org/web/20160714092942/http://www.kuperjanov.ee/Kuperjanovi%20teenetemargid.html (vaadatud 09.02.2019) http://vabaajaleht.blogspot.com/2015/05/julius-kuperjanov-eestimaa-au-ja-uhkus.html (vaadatud 09.02.2019) Pilt
Mark Miodownik

Mark Andrew Miodownik (sündinud 25. aprillil 1969) on Briti materjaliteadlane ja insener. Ta lõpetas Oxfordi Ülikooli bakalaureusekraadiga metallurgias. Doktorikraadi (PhD) sai ta 1996. aastal Oxfordi ülikooli Linacre'i Kolledžist turboreaktiivmootorite alal. Miodowniki uurimisvaldkonnad on materjaliteadus, metallurgia ja biomehaanika. Ta on University College Londoni inseneriteaduste teaduskonna mehhanotehnika osakonna professor (Professor of Materials & Society). 2014 – Kuningliku seltsi teadusraamatu auhind ("Stuff Matters") 2014 – Institute of Physicsi ajakirja Physics World aasta raamatuauhind 2015 – USA rahvuslike akadeemiate teaduskommunikatsiooni auhind kategoorias "raamat" ("Stuff Matters") 2017 – Michael Faraday auhind 2018 – Kuningliku seltsi teadusraamatu auhinna nominent ("Liquid") 2018 – Briti impeeriumi ordu liige 2013 – "Stuff Matters: The Strange Stories of the Marvellous Materials that Shape Our Man-made World", Penguin Books (eesti keeles "Materjalide varjatud maailm. Veidravõitu lood inimkäte loodud imedest". Tõlkinud Triin Olvet. Konsulteerinud Jaak Kikas ja Evelin Heiberg. Tallinn: kirjastus Tänapäev, 2014. 272 lk, ISBN 978-9949523276). 2018 – "Liquid: The Delightful and Dangerous Substances That Flow Through Our Lives", Viking. Mark Miodownik. mecheng.ucl.ac.uk Koduleht Strange Materials with Mark Miodownik. Youtube, 6. märts 2013
Advokaadibüroo HETA

Advokaadibüroo HETA on Tallinnas tegutsev Eesti advokaadibüroo. Büroo asutati 1989. 2010-2014 kandis büroo nime Advokaadibüroo HETA Biin ja Pihlakas. http://www.heta.ee/tutvustus/ (vaadatud 09.02.2019) Koduleht
Balti vabadusauhind

Balti vabadusauhind oli Ühendatud Balti Ameerika Komitee välja antud auhind inimestele, kellel oli tähelepanuväärseid teeneid Balti riikide taasiseseisvumise eest. ... 1988 Mart Niklus ... https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=vabaeestisona19810813.1.1 (vaadatud 09.02.2019) https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=teatajapoliit19860531.1.8 (vaadatud 09.02.2019)
Sarah-Jayne Blakemore

Sarah-Jayne Blakemore (sündinud 11. augustil 1974) on Briti neuroteadlane, Briti Akadeemia liige. Ta lõpetas 1996. aastal Oxfordi Ülikooli bakalaureusekraadiga eksperimentaalse psühholoogia alal. Doktorikraadi (PhD) sai ta aastal 2000 University College Londonist. Blakemore'i uurimisvaldkond on kognitiivne neuroteadus, peamised uurimisteemad on sotsiaalse tunnetuse arenemine ja otsustusprotsess noorukieas. Ta on University College Londoni neuroteaduse teaduskonna kognitiivse neuroteaduse instituudi kognitiivse neuroteaduse professor. Blackmore'i isa on neurobioloog Colin Blakemore, Londoni Kuningliku Seltsi liige. 2013 – Royal Society Rosalind Franklin Award 2018 – Kuningliku seltsi teadusraamatu auhind ("Inventing Ourselves") 2018 – valiti Briti Akadeemia liikmeks 2018 – "Inventing Ourselves: The Secret Life of the Teenage Brain", PublicAffairs [1] Sarah Jayne Blakemore. ucl.ac.uk The Neuroscience of the Teenage Brain - with Sarah-Jayne Blakemore. Youtube, 22. august 2018
Jegor Letov

Jegor Letov (vene keeles Егор Летов, sündinud Igor Fjodorovitš Letov; 10. september 1964 Omsk – 19. veebruar 2008 Omsk) oli vene muusik, luuletaja ja maalikunstnik. Ta oli poliitilise punk rock'i bändi Graždanskaja Oborona laulusõnade autor ja kitarrist. Jegor Letov sündis 1964. aastal Siberis Omskis II maailmasõja veterani peres. Tema vanemad on Tamara Letova (neiupõlves Martemjanova) ja Fjodor Letov. Tema vanem vend on muusik-saksofonist Sergei Letov. 25. mail 1982 lõpetas Letov Omski 45. koolis 10. klassi. Ta kolis venna juurde Moskva äärelinna, kus õppis kutsekooli, kuid 1983. aastaks langes koolist välja. Pärast seda töötas noormees mõnda aega Lenini portreekunstnikuna ning kojamehe ja krohvijana ehitusel. Letovi muusikaline tegevus algas 1980. aastate alguses. 1982. aastal lõid Letov ja Andrei Babenko ansambli Posev. 1984. aastal naasis Letov Omski. Selleks ajaks oli ta hakanud kirjutama luuletusi ja lühijutte, ning otsustas muusikat looma hakata. Tema esimesed lindistused oli amatöörlikud garage rock'i katsetused: näiteks kasutas ta trummide asemel kohvreid. Olenemata Letovi tolle ajastu kohta ebapopulaarsest muusikamaitsest (Rock In Opposition, free jazz), leidis ta Omskist mõttekaaslased, kellega ta asutas bändi Posev (Посев). 1984. aastal sai Posevist Graždanskaja Oborona. Dissidentlike laulusõnade tõttu pidi Letov 1985. aastal viibima KGB algatusel kolm kuud psühhiaatriahaiglas, kus teda sunniti võtma antipsühhootikume. Vabanedes kirjutas ta protestiks laulu sellest, kuidas Lenin mausoleumis mädaneb. Letov esines koos Graždanskaja Oboronaga 1990. aastal Tallinnas kontserdil "Rock demokraatia eest". Pärast NSV Liidu kokkuvarisemist oli ta Jeltsini valitsuse vastu.[viide?] Ta oli üks esimesi Natsionaalbolševistliku Partei (1993–2007) liikmeid, kuid hiljem distantseeris ennast poliitikast.[viide?] 1997. aastal abiellus ta Graždanskaja Oborona bassisti Natalia Tšumakovaga.[viide?] 19. veebruaril 2008 suri Letov 43-aastaselt südamerikke tõttu. Poganaja molodež 1985 Optimizm 1985 Mõšelovka 1987 Horošo!! 1987 Totalitarizm 1987 Nekrofilia 1987 Krasnõi albom 1987 Vse idet po planu 1988 Tak zakaljalas stal 1988 Boevoi stimul 1988 Tošnota 1989 Pesni radosti i stšastja 1989 Voina 1989 Zdorovo i vetšno 1989 Armageddon-Pops 1989 Russkoe pole eksperimentov 1989 Instruktsia po võživaniju 1990 Solntsevorot 1997 Nevõnosimaja legkost bõtia 1997 Zvezdopad 2000 Dolgaja stšastlivaja žizn 2004 Reanimatsia 2005 Zatšem sniatsia snõ? 2007 Bogoslovskij, Roman (14. veebruar 2016). "Музыка ни в чем не нуждается". Свободная Пресса. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. september 2020. Vaadatud 10. aprill 2024. Borisova, Ekaterina (aprill 2005). "10 фактов из жизни Егора Летова, которых вы, возможно, не знали". гроб-хроники. Vaadatud 10. aprill 2024.
Margo Miljand

Margo Miljand (sündinud 8. juulil 1970) on Eesti endine poliitik. Ta lõpetas aastal 1989 Olustvere sovhoostehnikumi agronoomia erialal. Ta oli Rahvaliidu liige 1996. aastast. Miljand oli Rahvaliidu esimees 28. mai 2011 – 24. märts 2012 ning jätkas selle õigusjärglase Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna esimehena kuni 2013. aastani. Ta lahkus EKRE-st 2015. aastal.
EELK Toetusfond

EELK Toetusfond on EELKi sihtasutus, mille eesmärk on abistada materiaalselt ja mittemateriaalselt EELKi ja selle tegemisi. Fondi nõukogu esimees on Indrek Laul ja aseesimees Janek Mäggi. Fond kanti Äriregistrisse 2018 ja on registreeritud Tallinnas. https://web.archive.org/web/20190211172055/https://eelktoetusfond.ee/pohikiri/ (vaadatud 09.02.2019) https://web.archive.org/web/20190211172125/https://eelktoetusfond.ee/juhatus-ja-noukogu/ (vaadatud 09.02.2019) Koduleht
Kõnnu (Saaremaa)

Kõnnu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valjala valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Aleksander Abergi mälestusvõistlused

Aleksander Abergi mälestusvõistlused on Harju maakonna noortele mõeldud võistlused Kreeka-Rooma maadluses. Esimesed võistlused toimus 1966. 2010 toimusid 39. võistlused. Biograafia ESBL-is (vaadatud 09.02.2019) http://maaleht.delfi.ee/news/eestielu/arhiiv/aleksander-abergi-malestusvoistlustelt?id=43898761 (vaadatud 09.02.2019)
Arnold Looritsa mälestusvõistlused

Arnold Looritsa mälestusvõistlused on Eesti spordivõistlused Kreeka-Rooma maadluses. Esimesed võistlused toimusid 1988. 2006 toimusid 20. võistlused. https://web.archive.org/web/20190211173445/http://www.joud.ee/g80/ (vaadatud 09.02.2019) http://tartumaadlus.planet.ee/Loorits2006.pdf (vaadatud 09.02.2019)