laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vaikse ookeani divisjon (NHL)

Vaikse ookeani divisjon (inglise keeles Pacific Division) on Põhja-Ameerika hokiliiga NHL-i üks neljast divisjonist ja kuulub Läänekonverentsi. Divisjonis on kaheksa meeskonda, mille kodulinnad asuvad Vaikse ookeani rannikul, Ameerika Ühendriikides ja Kanadas. Vaikse ookeani divisjon on NHL-is ainus, millel pole ühtegi Original Six '​i meeskonda. Kui hooajal 2021/2022 hakkas mängima laiendusmeeskond Seattle Kraken, liitus see Vaikse ookeani divisjoniga. Meeskondade seisu viigistamiseks siirdus Arizona Coyotes Keskdivisjoni. Anaheim Ducks Calgary Flames Edmonton Oilers Los Angeles Kings San Jose Sharks Seattle Kraken Vancouver Canucks Vegas Golden Knights
Idakonverents (NHL)

Idakonverents on Põhja-Ameerika jäähokiliiga NHL-i üks kahest konverentsist Läänekonverentsi kõrval. See koosneb 16 meeskonnast, mis on jagatud Atlandi divisjoni ja Metropolitani divisjoni vahel. Konverentsi võitjat autasustatakse Prince of Wales Trophy'ga ja ta läheb Stanley karika finaalis igal aastal vastamisi Läänekonverentsi meistriga. Idakonverentsi seni viimane meister on Tampa Bay Lightning (hooajal 2019/2020). Montreal Canadiensil on enim võite, kokku 25. Konverentsi tunti aastatel 1974–1993 kui Walesi printsi konverentsi. 1993. aastal muudeti konverentside ja divisjonide nimesid, et paremini kirjeldada meeskondade geograafilist asukohta ning sündisid Ida- ja Läänekonverents.
Läänekonverents (NHL)

Läänekonverents on Põhja-Ameerika jäähokiliiga NHL-i üks kahest ​​konverentsist Idakonverentsi kõrval. See koosneb 16 meeskonnast, millest kaheksa kuuluvad Vaikse ookeani divisjoni ja kaheksa Keskdivisjoni. Konverentsi võitjat autasustatakse Clarence S. Campbell Bowli auhinnaga ja ta läheb igal aastal Stanley karika finaalis vastamisi Idakonverentsi meistriga. Läänekonverentsi seni viimane meister on Dallas Stars (hooajal 2019/20). Edmonton Oilersil ja Chicago Blackhawksil, mõlemal seitse, on enim võite. Konverentsi tunti aastatel 1974–1993 Clarence Campbelli konverentsi nime all. 1993. aastal muudeti konverentside ja divisjonide nimesid, et need kajastaksid paremini meeskondade geograafilist asukohta ning sündisid Lääne- ja Idakonverents.
Sunrise

Sunrise on linn USA-s Florida osariigis Browardi maakonnas ja osa Miami-Fort Lauderdale'i-West Palm Beachi suurlinnapiirkonnast. 2020. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 97 335 elanikku. Aastal 2010 oli elanikke 84 439. Sunrise asutati 1960. aastate alguses, kui kinnisvaraarendaja Norman Johnson ostis Browardi maakonnas 2650 aakri suuruse maa-ala. Algselt kandis see nime Sunrise Golf Village. Praeguse nime sai linn 1971. aastal. Sunrise'is asuvad Lõuna-Florida suurim äripark Sawgrass International Corporate Park, enam kui 350 kauplusega Sawgrass Mills ja FLA Live Arena, kus asub NHL-i hokiklubi Florida Panthersi koduväljal. Linna loodepiirist algab Evergladesi märgala. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. https://www.sunrisefl.gov/
Ukraina Kommunistlik Partei (Nõukogude Liit)

Ukraina Kommunistlik Partei ehk UKP (ukraina keeles Комуністична партія України), 1952. aastani Ukraina Kommunistlik (bolševike) Partei (UK(b)P), oli Ukraina NSVs ainukene ametlikult riigivõimu teostav erakond ning ainus lubatud partei. UKP rajati 1918. aastal ning oli suurema osa oma ajaloost allutatud Nõukogude Liidu Kommunistlikule Parteile, moodustades NLKP territoriaalse allüksuse Ukrainas. UKP järgis marksistlikku ideoloogiat ja seadis eesmärgiks oma poliitilise programmi kohaselt Ukrainas kommunismi üles ehitamise. Ukraina Kommunistlik Partei keelustati Ukrainas pärast augustiputši 1991. aastal. Keelustamise ajal oli erakonnas üle kolme miljoni liikme. juulist 1918 – septembrini 1918, Ukraina K(b)P KK I sekretär Georgi Pjatakov 9. september – 21. oktoober 1918, Ukraina K(b)P KK sekretäri kohusetäitja Serafima Gopner; oktoober 1918 – märts 1919, Ukraina K(b)P 3. sekretär Emanuel Kwiring märts–mai 1919, Ukraina K(b)P I sekretär Georgi Pjatakov mai–november 1919, Ukraina K(b)P I sekretär ja Välismaise büroo sekretär Stanislav Kossior november 1920 – märts 1921, Ukraina K(b)P sekretär Vjatšeslav Molotov märts–detsember 1921, Ukraina K(b)P vastutav sekretär Feliks Kon 12. jaanuar 1921 – 8. mai 1923, Ukraina K(b)P I sekretär Dmitri Manuilski 8. mai 1923 – 7. aprill 1925, Ukraina K(b)P 2. sekretär Emanuel Kwiring 7. aprill 1925 – 14. juuli 1928, Ukraina K(b)P peasekretär Lazar Kaganovitš 14. juuli 1928 – 27. jaanuar 1938, Ukraina K(b)P peasekretär Stanislav Kosior 27. jaanuar 1938 – 3. märts 1947, Ukraina K(b)P I sekretär Nikita Hruštšov 3. märts 1947 – 26. detsember 1947, Ukraina K(b)P I sekretär Lazar Kaganovitš 26. detsember 1947 – 18. detsember 1949, Ukraina K(b)P I sekretär Nikita Hruštšov 18. detsember 1949 – 4. juuni 1953, Ukraina K(b)P I sekretär Leonid Melnikov 4. juuni 1953 – 26. detsember 1957, Ukraina KP I sekretär Aleksei Kiritšenko 26. detsember 1957 – 28. juuni 1963, Ukraina KP I sekretär Nikolai Podgornõi 28. juuni 1963 – 19. mai 1972, Ukraina KP I sekretär Petro Šelest 19. mai 1972 – 28. september 1989, Ukraina KP I sekretär Volodõmõr Štšerbõtskõi 28. september 1989 – 23. juuni 1990, Ukraina KP I sekretär Vladimir Ivaško 23. juuni 1990 – 30. august 1991, Ukraina KP I sekretär Stanislav Gurenko "Communist Party of Ukraine". Internet Encyclopedia of Ukraine. 2020. Vaadatud 29.05.2022.
Nikolaus Michalek

Nikolaus Michalek (sündinud 5. aprillil 1940) on Austria notar ja parteitu poliitik. Nikolaus Michalek lõpetas Viini Ülikooli juristina 1962. aastal. 1962. aasta juulis sai ta ühe Viini notari juurde notarikandidaadiks. Notarieksami sooritas ta 1965. aastal kiitusega. Aastatel 1963–1964 sooritas ta ajateenistuse Austria armees. Alates 1965. aastast oli ta Notarikandidaatide Ühingu eestseisuse liige. Alates 1970. aastast oli ta Austria Notarite Koja liige ja 1978. aastast selle asepresident. Tegutses Viinis notarina alates 1976. aastast. Nikolaus Michalek oli 17. detsembrist 1990 kuni 4. veebruarini 2000 Austria justiitsminister. Nikolaus Michalek Munziger Dr. Nikolaus Michalek Republik Österreich. Parlament Austria. Ministries, political parties, etc. rulers.org
Taifun-K

Taifun-K või KamAZ-63968 (vene keeles Тайфун-К või КамАЗ-63968 või Камаз-63968 Тайфун) on Venemaal valmistatud soomusauto. 4x4 Kamaz 5388 Kamaz 53888 6x6 Kamaz 6396 Kamaz 63968 Kamaz-63969 8x8 Kamaz 6398 Kamaz 63988  Venemaa  Ukraina Vene sõjaväelased 2016. aastal Taifun-K-ga Холодноярвці ввели у стрій трофейний КАМАЗ-63968 “Тайфун-К” (vaadatud: 15.06.2022)
Dragomir Zakov

Dragomir Zakov (bulgaaria keeles Драгомир Заков; sündinud 24. juulil 1975) on Bulgaaria diplomaat ja poliitik. Dragomir Zakov lõpetas 1999. aastal Sofias Rahvusliku ja Maailma Majanduse Ülikooli magistrikraadiga rahvusvaheliste majandussuhete erialal. Aastatel 2001–2002 töötas ta erasektoris. 2002. aasta märtsis asus ta tööle Bulgaaria Välisministeeriumisse. 29. märtsist 2002 kuni 15. veebruarini 2008 oli ta Bulgaaria kaitseatašee NATO peakorteris. Samal ajal oli ta 16. veebruarist 2004 kuni 15. maini NATO juures oleva Bulgaaria delegatsiooni kolmas sekretär. 16. maist 2008 kuni 9. jaanuarini 2011 töötas ta Bulgaaria Välisministeeriumi NATO ja rahvusvahelise julgeoleku direktoraadi OSCE ja regionaalse julgeoleku osakonna teise sekretärina. 10. novembrist 2011 kuni 17. augustini 2014 oli ta Genfis Bulgaaria esinduses ÜRO juures esimene sekretär. 18. augustist 2014 kuni 31. juulini 2016 oli Zakov Bulgaaria Välisministeeriumi ÜRO ja globaalsete probleemide direktoraadi relvastuskontrolli ja tuumarelva leviku tõkestamise osakonna juhataja. 1. augustist 2016 kuni 31. jaanuarini 2017 oli ta Bulgaaria Välisministeeriumi NATO ja regionaalse julgeoleku direktoraadi direktor. 1. jaanuarist 2017 kuni 24. märtsini 2019 oli ta Bulgaaria Välisministeeriumi Julgeolekudirektoraadi poliitikadirektori asetäitja. Alates 25. märtsist 2019 oli ta Bulgaaria alaline esindaja NATO juures. Alates 2022. aasta 1. märtsist kuni 2. augustini oli Dragomir Zakov Bulgaaria kaitseminister. Roumen Yanovski:Parliament Elects Dragomir Zakov Minister of Defence Bulgarian News Agency, 1. märts 2022 Minister - Biography Ministry of Defence of the Republic of Bulgaria Посланикът на България в НАТО Драгомир Заков е новият кандидат за военен министър Свободна Европа, 1. märts 2022 Bulgaria. Ministries, etc. rulers.org
Hollandi meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

Hollandi meistrivõistlused rahvusvahelises kabes on rahvusvahelise kabe võistlus, kus selgitatakse Hollandi meister. Meistrivõistlusi peetakse alates 1908. aastast.
AS-90

AS-90 ("Artillery System for the 1990's") on Suurbritannias valmistatud liikurhaubits.  Suurbritannia  Ukraina AS90, weaponsystems.net Британські AS-90 знищили три російські гаубиці (vaadatud: 04.08.2023)
Elutöö Kuldlõvi

Elutöö Kuldlõvi (itaalia keeles Leone d'oro alla carriera) on Veneetsia filmifestivali elutöö auhind väljapaistva karjääri eest filmitööstuses. Auhind loodi ametlikult 1971. aastal, kuigi juba 1969. ja 1970. aastal tunnustati isikuid austusavalduse näol. Veneetsia filmifestival Kuldlõvi (Veneetsia filmifestivali auhind parimale filmile) "The awards of the Venice Film Festival from 1934 to the present day: GOLDEN LIONS FOR LIFETIME ACHIEVEMENT SINCE 1969" (inglise). Veneetsia biennaal. Vaadatud 29. mai 2022. "Venezia Cinema: Leone d'Oro alla carriera a Paul Schrader". Agenzia Nazionale Stampa Associata (itaalia). 4. mai 2022. Vaadatud 29. mai 2022. La Biennale di Venezia Veneetsia biennaali koduleht Veneetsia filmifestival IMDb andmebaasis
Parima naispeaosatäitja Oscar

Parima naispeaosatäitja Oscar (inglise keeles Academy Award for Best Actress) on Oscari-filmiauhinna üks kategooriatest. Auhinnaga tunnustab Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia naisnäitlejat, kes mängis peaosa filmis, mis esilinastus eelneval kalendriaastal. Auhinnatseremoonial annab auhinna võitjale üle traditsiooni kohaselt eelneva aasta parima meespeaosatäitja Oscari võitja. Selles kategoorias auhinnatakse näitlejaid alates esimesest Oscari-tseremooniast 1929. aastal. Esimesena võitis auhinna Janet Gaynor rollide eest filmides "7th Heaven", "Street Angel" ja "Päikesetõus: Kahe inimese laul". Enim ehk neli auhinda on võitnud Katharine Hepburn. Rekordilised 17 korda on auhinnale nomineeritud Meryl Streep. Oscar Parima meespeaosatäitja Oscar "THE 1ST ACADEMY AWARDS: 1929". oscars.org (inglise). Vaadatud 29. mai 2022. Oscari auhindade koduleht (inglise) Oscari auhindade andmebaas (inglise)
26. suurtükiväebrigaad

26. kindral-horunžõi Roman Daškevõtši nimeline suurtükiväebrigaad (ukraina keeles 26-та артилерійська бригада імені генерал-хорунжого Романа Дашкевича) on Ukraina maavägede väeüksus. Väeosa sai 2019. aastal lisanimetuse: kindral-horunžõi Roman Daškevõtši nimeline. 2022. aastal võttis brigaad enda relvastusse Poola liikursuurtüki AHS Krab. 2022. aasta oktoobris tutvustas brigaad PzH 2000 kasutamist. 2022 - Mehisuse ja Vapruse Eest Roman Daškevõtš УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №192/2019 Про присвоєння почесних найменувань військовим частинам Збройних Сил України. 26 артилерійській бригаді почесне найменування «імені генерал-хорунжого Романа Дашкевича» та надалі іменувати її - 26 артилерійська бригада імені генерал-хорунжого Романа Дашкевича; 06.05.2019. 26-ту артбригаду озброїли установками “KRAB” (vaadatud: 23.10.2022) 26-та артбригада показала у дії САУ “PzH 2000” (vaadatud: 26.10.2022) УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №356/2022 Про відзначення почесною відзнакою «За мужність та відвагу», 1. Відзначити почесною відзнакою «За мужність та відвагу» 26 артилерійську бригаду імені генерал-хорунжого Романа Дашкевича Сухопутних військ Збройних Сил України, 22.05.2022
Eberhard Zorn

Eberhard Zorn (sündinud 19. veebruaril 1960 Saarbrückenis) on Saksamaa sõjaväelane (kindral). Alates 2018. aasta aprillist kuni märtsini 2023 oli ta Bundeswehri peainspektor ehk Saksamaa relvajõudude juht.
Kiivit

Kiivit on eesti perekonnanimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kiivit 139 inimesel: 66 mehel ja 73 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kiivit meeste puhul 1449. kohal ja naiste puhul 1427. kohal. Kiil oli levinuim nimi üle 85-aastaste vanuserühmas, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,28. Nime kandja oli keskmiselt 44 aasta vanune. 19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Audru, Paistu, Helme, Rannu, Rõngu, Sangaste, Otepää, Rõuge, Vastseliina, Karula, Jüri, Suure-Jaani ja Audru kihelkonna 17 mõisavallas perekonnanimeks Kiwit, Kiwwit ja Kywit (Kiivit). 1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kiivit uueks nimeks ühel korral, kui loobuti nimest Kivit. Perekonnanimi Kiivit vahetati välja neljal korral vastavalt nimede Harju, Kalde ja Kiivet (2 juhtu) vastu. Ingrid Kiivit (Agur), eesti teatrikunstnik (1931–) Jaan Kiivit seenior, eesti kirikutegelane (1906–1971) Jaan Kiivit juunior, eesti kirikutegelane (1940–2005) Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 29.05.2022) [ Onomastika andmebaas. Nimede panemine: (algne nimekuju): Kiivit.] Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kiivit. Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Kiivit. Kiivit statistikaameti andmebaasis
Mia Kankimäki

Mia Kankimäki (sündinud 1971 Helsingis) on soome kirjanik. Ta on lõpetanud Helsingi Ülikooli, kus ta õppis üldist kirjandusteadust filosoofia magistrikraadiga. Ta on töötanud kirjastustes reklaami- ja kirjastusajakirjanikuna. Tema hobide hulka kuulub Jaapani kultuur ning ta on lõpetanud Sogetsu Ikebana kooli õpetajana. Aastal 2013 ilmus tema esikteos Asioita jotka saavat sydämen lyömään nopeammin; aastal 2018 ilmus raamat Triin Taeli tõlkes pealkirja Asjad, mis panevad südame kiiremini põksuma all. Raamat kujutab tuhat aastat tagasi Kyotos elanud Jaapani õukondlast ja autorit Sei Shōnagonit. Aastal 2018 ilmus tema teine raamat Naiset joita ajattelen öisin; aastal 2020 ilmus raamat Triin Taeli tõlkes pealkirja Naised, kellest ma öösiti mõtlen all. Raamatus rändab ta inspireerivate ajalooliste naiste jälgedes Aafrikas, Itaalias ja Jaapanis.
Sagedusjagur

Sagedusjagur on elektroonikalülitus, mis vähendab vahelduvvoolu või vooluimpulsside sagedust kindla arvu kordselt. Vahelduvvoolu sageduse jagamise lülitustes kasutatakse harilikult trigerit, mille väljundsagedus on sisendsagedusest 2 korda väiksem, seega jagamistegur on 2. Kui ühendada järjestikku n sellist trigerit, on lülituse jagamistegur 2n. Impulsisageduse jagurid põhinvad enamasti loendurite kombinatsioonil. ENE 8. köide, 1995
Sageduskordisti

Sageduskordisti on elektroonikalülitus, mis suurendab sisendsignaali sagedust n-kordselt. Enamasti on need sageduse kahekordistid (n = 2). Signaali sageduse f kahekordistamiseks on mitmeid võimalusi. Madala sagedusega signaali saab kahekordistada täisperioodalaldi abil. Alaldi väljundpinge pulseerib kahekordse sagedusega, lisaks on sellel kõrgema sagedusega komponendid (4f, 6f, …), mida saab filtriga eraldada. Digitaaltehnikas kasutatakse kuni sadade megahertsideni ristkülikimpulsside (näiteks taktsageduse) kahekordistamiseks üldiselt XOR-väravat (välistava disjunktsiooni loogikatehet sooritavat loogikalüli). Värava ühte sisendit toidetakse otse ja teist veidi hilistatud signaaliga (läbi RC-lüli). Saadud nõelaimpulsid on umbes sama lühikesed kui RC-lüli ajakonstant. Faasilukku (PLL) kasutav lülitus võimaldab sagedust kordistada tagasisideahelas oleva pingejaguri abil.
Kompander

Kompander (inglise keeles compander, sõnadest compressor ja expander) on süsteem audiosignaali dünaamikaulatuse komprimeerimiseks (kokkusurumiseks) edastamise või salvestamise jaoks ja selle ekspandeerimiseks (taastamiseks) taasesitamise jaoks. Seda süsteemi kasutatakse peamiselt telefonsides, sest võimaldab parandada signaali-müra suhet edastuskanalis ja vähendada ületüürimist (signaalitippude kärpimist). Kompandeerimist kasutatakse ka näiteks professionaalsetes juhtmevabades mikrofonides, et parandada mikrofoni dünaamikaulatust (mikrofoni dünaamiline ulatus on parem kui edastuskanali dünaamiline ulatus). Kuna kõnesignaali sageduskarakteristikut on analoogsete vahenditega keeruline töödelda, tehakse seda pärast signaali digiteerimist. Seejuures muudetakse kvantimise sammu sõltuvalt võnkumise amplituudist. See sõltuvus on enamasti logaritmiline. Telefonitehnikas on analooghelisignaali jaoks kasutusel nn μ-seaduse meetod (USAs) ja A-seaduse meetod (Euroopas). A-seaduse meetod on standarditud Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu.poolt. Signaal kvanditakse digiteerimisel vastavalt mittelineaarsele A-karakteristikule. Eesmärgiks on saavutada võimalikult ühtlane signaali-müra suhe sel teel, et suuri signaali kõrvalekaldeid keskmisest tasemest esitatakse jämedamalt (suurema kvantimissammuga) ja väikseid peenemalt. Analoog-digitaalmuundur töötab 12-bitise täpsusega, mis vastab dünaamikaulatusele 72 dB. A-seaduse rakendamine vähendab amplituudivahemikku ±42 dB-ni, mistõttu saab andmeid edastada 8-bitise täpsusega. Sihtkohas teisendatakse andmed esmalt algse 12-bitise täpsuseni ja seejärel muundatakse digitaalne signaal digitaal-analoogmuunduri abil tagasi kõnesignaaliks.
Viitliin

Viitliin (inglise keeles delay line) on seade, mille väljundsignaalil on sisendsignaali suhtes kindel ajaline nihe – viivitus ehk hilistus. Analoogtehnilised viitliinid võivad olla elektrilised (nt pikkliin, lainejuhe), elektroonilised (CCD ja FIFO põhimõttel) või siis elektroakustilised. Sel juhul muundatakse elektrisignaal piesoelektrilise muunduriga vastavaks akustiliseks võnkumiseks, mis levib sobivas helijuhis (nt kvartsis), kus tekib levimisteekonna ja helikiirusega määratud viivitus; saadud signaal muundatakse helijuhi lõpus taas elektriliseks. Digitaalne viitliin on digitaalfiltrite teoorias diskreetelement, mis võimaldab signaali viivitada vastavalt diskreetide (ingl sample) arvule. Kui ühe diskreediga tekitatud viivitus on z − 1 {\displaystyle {z}^{-1}} ja diskreetide arv N {\displaystyle N} , siis tekitab element hilistuse z − N {\displaystyle z^{-N}} , tulenevalt z-teisenduse osast digitaalsete filtristruktuuride kirjeldamisel. ENE 10. köide, 1998
Balti noorte mitmevõistluse meistrivõistlused

Balti noorte mitmevõistluse meistrivõistlused (varem maavõistlus) on Balti riikide vaheline võistlus mitmevõistluses. Arvestust peetakse U-20, U-18 ja U-16 vanuserühmas ning võidab lõppkokkuvõttes enim punkte teeninud riigi koondis. https://www.ekjl.ee/content/editor/files/Tulemused/2013/tul_Baltimitm_20130112.pdf https://www.ekjl.ee/uudised/mitmevoistluse-noorte-balti-maavoistlusel-taitis-seitse-eesti-noort-tiitlivoistluste-normi/ https://www.ekjl.ee/uudised/eesti-noortekoondis-voitis-ulekaalukalt-balti-matsi/ https://www.ekjl.ee/uudised/kristella-jurkatamm-ja-taavi-tsernjavski-taitsid-juunioride-mm-normatiivid/ http://saaremaasport.ee/johannes-treiel-ja-risto-lillemets-voitsid-balti-maavoistluse/ https://www.ekjl.ee/uudised/hausenberg-pustitas-10-voistluses-eesti-a-klassi-tipptulemuse/ https://www.ekjl.ee/content/editor/files/Tulemused/2016/tul_BaltiMitm2016010809.pdf https://www.ekjl.ee/uudised/eesti-noortekoondis-voitis-mitmevoistluse-balti-maavoistluse-hausenberg-kogus-7592-punkti/ https://www.ekjl.ee/content/editor/files/Tulemused/2017/tul_BaltiMitm2017012021.pdf https://ekjl.ee/content/editor/files/Edetabelid/aastaraamat/EKJL-aastaraamat_2018.pdf https://www.ekjl.ee/content/editor/files/Koondised/2018/U18%20ja%20U20%20Balti%20mitmev%c3%b5istluse%20MV%2010-11.03.18%20_kokkuv%c3%b5te.pdf https://web.archive.org/web/20180525093515/https://www.ekjl.ee/content/editor/files/AAtulemused/balti%20matsi%20punktidv2.pdf_ https://www.ekjl.ee/uudised/u18-ja-u20-mitmevoistluse-voistkondlikud-balti-meistrivoistlused-voitis-eesti-koondis/ https://www.ekjl.ee/uudised/eesti-voitis-u20-u18-ja-u16-mitmevoistluse-voistkondlikud-balti-meistrivoistlused/ https://www.ekjl.ee/uudised/eesti-voitis-u20-u18-ja-u16-mitmevoistluse-voistkondlikud-balti-meistrivoistlused-2/ https://www.ekjl.ee/uudised/vorus-selgusid-noorte-mitmevoistluse-balti-meistrid/ https://www.ekjl.ee/uudised/eesti-noored-mitmevoistlejad-lopetasid-sisehooaja-voidukalt/ https://www.ekjl.ee/wp-content/uploads/2022/05/Baltic-Team-Championships-CE-2022-Sheet1.pdf https://www.ekjl.ee/uudised/eesti-noortekoondis-voitis-balti-voistkondlikud-mitmevoistluse-meistrivoistlused/ https://www.ekjl.ee/uudised/eesti-noortekoondis-voitis-mitmevoistluse-balti-meistrivoistlused/ https://www.ekjl.ee/uudised/eesti-noortekoondis-voitis-mitmevoistluse-balti-meistrivoistlused-2/ https://www.ekjl.ee/uudised/eesti-noortekoondis-voitis-balti-voistkondlikud-mitmevoistluse-meistrivoistlused-2/
Deluviaalmuld

Deluviaalmuld ehk pealeuhtemuld on muld kõrgendike lagedelt ja nõlvadelt erosiooni teel alla kandunud mullast moodustunud deluviaalse huumushorisondiga muld kõrgendike jalameil ja nõgudes. Deluviaalmuld kuulub erosioonist mõjutatud ehk erosiooniala muldade hulka. Nende sügavamates horisontides on mullad, mis olid seal enne deluuviumi kuhjumist.Deluviaalmulda leidub haritavatel aladel, mis on avatud vihmavee erosioonile Deluviaalmullad ei ole iseloomult kuigi viljakad, kuid korraliku majandamise korral on võimalik enamik neist muuta viljakaks. Deluviaalmullad tekivad kallakuliste põllumaade positiivsete pinnavormide jalamil või nõgudes, kuhu kuhjub haritava maa ärauhutud pindmine mullakiht. Nõlvasetetest settivad kõige pealt välja suuremad fraktsioonid, kuhjudes kõrgematele nõlvaosadele. Peened fraktsioonid kantakse madalamal asuvatele deluviaal-gleimuldadele. Niisked ja parasniisked deluviaalmullad on hea viljakusega ja sobivad hästi põllumaaks (43-55 hindepunkti). Alaliselt liigniisked deluviaalsed mullad sobiksid looduslikuks rohumaaks, nendel muldadel kasvavad rohumaad on suure saagikusega. Alaliselt liigniisked deluviaalsed mullad võivad ühtlasi talitleda ka veekogude kaitseribadena. Erodeeruvate ja deluviaalsete muldade vaheldumist on märgata ka põllukultuuride kasvamisel — küngaste ülemistel osadel on taimestik nõrgem, alumistel osadel lopsakas. Kogu Eesti muldkattest moodustab deluviaalmullad umbes 1% ja põllumaast 2,4%. Rohkesti leidub neid Otepää, Haanja ja Karula kõrgustikul. Deluviaalmuld liigitatakse niiskusrežiimi või gleistumistunnuste esinemise järgi kolmeks: deluviaalmuld (D), gleistunud deluviaalmuld (Dg) deluviaal-gleimuld (DG) Deluviaalse pealeuhtekihi tüseduse järgi eristatakse mullad veel omakorda nõrgalt (Ad 30-50 cm), keskmiselt (Ad 50-80 cm) ja tugevasti pealeuhutunuteks (Ad > 80 cm). Deluviaalmuld. Eesti Entsüklopeedia. Vaadatud 10.05.2022. Astover, A.; Kõlli, R.; Roostalu, H.; Reintam, E.; Leedu, E. (2012). Mullateadus. Õpik kõrgkoolidele. Lk 385-386 Deluvial-soils. Deluvial-soils. Vaadatud 10.05.2022. Deluvial soils Deluvial soils. Vaadatud 30.05.2022. Soils of erosion areas. Soils of erosion areas. Vaadatud 30.05.2022. Muldade valiuurimine[alaline kõdulink]. Astover, Alar; Reintam, Endla; Leedu, Enn; Kõlli, Raimo (2013). Muldade väliuurimine. Tartu: Eesti Loodusfoto.
Inhulets

Inhulets (ukraina keeles Інгулець) on jõgi Ukrainas. Jõgi algab Dnepri kõrgustikult, voolab valdavalt lõunasse ning suubub paremalt Dneprisse. Inhuletsi pikkus on 549 km. Inhuletsil asub mitu veehoidlat. Jõe ääres asuvad Krõvõi Rih ja Oleksandrija. Jõe valgla pindala on 13 700 km². Inhuletsi valgla
Zbrutš

Zbrutši jõgi (ukraina keeles Збруч) on Dnepri jõe vasakpoolne lisajõgi, mis voolab läbi Lääne-Ukraina. Zbrutš on 244 kilomeetrit pikk ja voolab mööda Hmelnõtski oblasti ja Ternopili oblasti piiri, olles sellega looduslikuks piiriks oblastite vahel. Ülem-Zbrutš on 5–10 meetrit ja Alam-Zbrutš 15–20 meetrit lai, kõige laiemas punktis on jõgi 50 meetri laiune. Jõe keskmine sügavus on 1,5–2 meetrit. Zbrutši jõgi on tähelepanuväärne oma loogete poolest. Jõel asuvad veehoidla ja väike hüdroelektrijaam. Zbrutš on olnud pikka aega piirijõeks. 1772–1917 moodustas Zbrutš Austria Galiitsia ja Vene impeeriumi idapiiri. Pärast esimest maailmasõda sai jõest piir Poola ja Nõukogude Liidu liiduvabariigi Ukraina NSV vahel (1921–1939). 1939. aastast on tegemist Ukraina sisejõega. "Zbruch River". Encyclopedia of Ukraine. 1993. Vaadatud 30.05.2022.