laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Heiki Onton

Heiki Onton (sündinud 1. jaanuaril 1978 Tallinnas) on eesti ehitusteadlane ja ehitusinsener. Heiki Onton on lõpetanud 1996. aastal Tallinna Pelgulinna Keskkooli ja 2000. aastal Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna bakalaureuseõppes. 2003. aastal sai ta samas magistrikraadi tehnikateadustes väitekirjaga "Vesilennukite angaari raudbetoonkoorikute uurimine, analüüs ja restaureerimine" ning 2008. aastal filosoofiadoktori kraadi ehituses ja keskkonnatehnikas väitekirjaga "Vanade raudbetoonkonstruktsioonide kahjustuste põhjuste uurimine ning nende restaureerimise võimalused" (mõlema juhendaja oli professor Karl Õiger). Heiki Onton töötab 2001. aastast ehitusseadmete rendi- ja müügifirmas Ramirent: alustas projekteerijana (2001–2003), seejärel töötas samas juhtiva projekteerijana (2003–2005), direktori asetäitjana (2005–2008 ja 2010–2012) ning müügidirektorina (2008–2010). Alates 2012. aastast on Onton Ramirent Baltic AS-i tegevdirektor. Heiki Ontoni teadustöö põhisuunad olid vanade raudbetoonkonstruktsioonide kahjustuste põhjuste uurimine ja raudbetoonkonstruktsioonide restaureerimine. 2009. aastal töötas Onton koos professor Õigeriga välja Tallinna vesilennukite angaaride raudbetoonkonstruktsioonide renoveerimisprojekti, mille järgi angaarid renoveeriti aastail 2010–2011. 2012 – Eesti Betooniühingu auhind Aasta betoonehitis – Tallinna Lennusadama vesilennukite angaari betoonkonstruktsioonide rekonstrueerimine (Vesilennuki 6, Tallinn). Konkursi peaauhind – konstruktorid Karl Õiger ja Heiki Onton. Heiki Ontoni doktoritöö (2008) (kokkuvõte ja elulookirjeldus eesti keeles) 2003. a TTÜ-s kaitstud lõputööde loetelu TTÜ koduleht 2008. a kaitstud doktoritööde loetelu TTÜ koduleht Karl Õiger Eesti Teadusinfosüsteemis Heiki Onton. ramirent.com Administratsioon. ramirent.ee Eesti Betooniühing. betoon.org
Globaalne Aruandlusalgatus

Globaalne Aruandlusalgatus (inglise keeles Global Reporting Initiative, lühendatult GRI) on mitmepoolsel koostööl põhinev iseseisev asutus ja selle tegevus, mis edendab organisatsioonide jätkusuutlikkuse vabatahtlikku aruandlust. GRI juhised võimaldavad organisatsioonil hinnata ja aru anda oma tegevuse majandusliku, keskkonna- ja sotsiaalse mõju kohta. Kogu mõju kohta aruandmine peaks olema sama tavapärane ja võrreldav kui ettevõtete finantstulemuste aruandlus. "Säästva arengu sõnaseletusi". Säästva Eesti Instituut. Vaadatud 31. detsembril 2023. Ettevõtte ühiskondlik vastutus Jätkusuutlik ettevõtlus Sotsiaalne audit Sotsiaalse mõju hindamine Tulemuste kolmikmõõde (triple bottom line)
Kristjan Kaasik

Kristjan Kaasik (sündinud 5. märtsil 1985) on eesti kitarrist. Ta õpetab Gustav Adolfi Muusikakoolis lisaks kitarrile ka noodiõpet. Kaasik on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli pop-jazz-kitarri eriala, kus tema õpetajad olid Mart Soo ja Ain Varts. Alates 2010. aastast jätkab ta muusikaõpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias muusikapedagoogika erialal. Kaasik on koos mänginud paljude eesti esinejatega, sealhulgas Tanel Padari, Sibyl Vane'i Ott Leplandi, Nexuse, Eda-Ines Etti, Glive'i, Birgit Õigemeele ja Paradise Crew'ga. Gustav Adolfi Muusikakooli õpetajad
Tarvo Valm

Tarvo Valm (sündinud 5. märtsil 1975), esinejanimega Val Tvoar, on eesti muusik. Ta on koostööd teinud selliste Eesti ansamblitega nagu Val Tvoar, Soul Thrower, Human Ground, Toe Tag, Blind, Jam, Misery ja Sergey Abolymov Band, Me, Myself & I, The Sun. Ta abiellus 2010. aastal ja märtsis 2011 sündis tütar. "Me, Myself & I" fännid, olge valmis![alaline kõdulink] Linnaleht, 9. aprill 2008, lk 11 (PDF) The Suni kitarrist Tarvo Valm abiellus[alaline kõdulink], Kroonika, 11. oktoober 2010 Palju õnne! The Suni kitarrist Tarvo Valm sai isaks[alaline kõdulink], Publik.ee, 28. märts 2011
Kazimierz Świątek

Kazimierz Świątek (valgevene keeles Казімір Свёнтак; 21. oktoober 1914 Valga – 21. juuli 2011 Pinsk) oli Valgevene katoliku piiskop ja kardinal. Kazimierz Świątek sündis Valgas poola perekonnas, tema vanemad olid seal evakuatsioonis sõja eest. Tema isa Jan Świątek mobiliseeriti esimesse maailmasõtta. Pärast sõja lõppu astus isa Poola Leegioni, mida juhtis Józef Piłsudski. Isa langes Nõukogude-Poola sõjas 1920. aastal Vilniuse all. Aastal 1917, pärast revolutsioonisündmusi, saadeti perekond Świątek Siberisse. 1922. aastal asus perekond Świątek Poolasse Baranavičysse (praegu Valgevene Bresti oblast), kus aastal 1932 lõpetas Kazimierz Tadeusz Rejtani nimelise gümnaasiumi. Pärast Aquino Thomase nimelise Pinski vaimuliku seminari lõpetamist pühitseti ta 8. aprillil 1939 katoliku preestriks. Seejärel määrati ta teenima Pružany kogudust (praeguse haldusjaotuse järgi Valgevenes Bresti oblastis). Pärast Molotovi-Ribbentropi pakti järgset ümberjagamist sattus ta elama Valgevene NSV-sse Bresti oblastisse. 26. septembril 1939 ta arreteeriti, süüdistatuna spionaažis ja talle mõisteti surmanuhtlus ning teda hoiti Bresti vanglas. Kui sakslased okupeerisid Bresti, vabanes ta vanglast ja ta jätkas Pružany koguduse teenimist. Uuesti arreteeriti ta 17. detsembril 1944 NKVD poolt ja talle mõisteti 21. juulil 1945 10 aastat vanglakaristust range režiimiga vanglas ja veel 5 aastaks kodanikuõigustest ilmajäämine. Ta oli vangistuses Vorkutas, Intas ja Mariinskis. Juunis 1954 vabanes ta vangistusest ja teenis seejärel preestrina Pinskis frantsiskaanide kirikus. 11. aprillil 1989 määrati ta Pinski diötseesi peavikaariks. 13. aprillist 1991 kuni 14. juunini 2006 oli ta Minski-Mahiloŭ peadiötseesi (ordineeriti peapiiskopiks 21. mail 1991) peapiiskop. 13. aprillist 1991 kuni 30. juunini 2011 oli ta apostellik administraator ad nutum Sanctae Sedis (Püha Tooli juures). 26. novembril 1994 sai ta kardinaliks. Salvador Miranda. "Consistory of November 26, 1994 (VI)". The Cardinals of the Holy Roman Church. Vaadatud 3. veebruaril 2021.
Reostuskoormus

Reostuskoormus ehk saastekoormus on mingis ajavahemikus (nt ööpäevas) puhastusseadmesse jõudva või keskkonda heidetava reoaine hulk. Reostuskoormust väljendatakse ainekontsentratsiooni ja reoveehulga korrutisena, orgaanilise aine puhul aga inimekvivalentides. Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] EE 8. köide, 1995.)
Drogani kollane

'Drogani kollane' on magusa kirsipuu sort. Sordi aretas sakslane N. Drogan 1809. aastal Gubenis. 'Drogani kollase' vili on suur; see kaalub keskmiselt 5 g. Kirss on valkjaskollane kuni kuldkollane, veidi läikiv. Viljaliha on valkjaskollane, krõmpsuv, magus ja mahlane. Luuseeme on munajasovaalne. Vili valmib juulis. 'Drogani kollane' on suhteliselt viljakas ja külmakindel. Vili on hea kompotikirss. Eestis viljeldakse teda vähe. Eesti pomoloogia, Valgus 1970
Lokon

Lokon on Indoneesias Sulawesi saare põhjaosas asuva kaksikvulkaani kõrgem tipp. Teine tipp on 2,2 km kaugusel asuv Empung. Lokon on 1580 meetri kõrgune kihtvulkaan. Alates 18. sajandi lõpust on pursanud kraater, mis paikneb kahe vulkaani vahel. Viimati hakkas vulkaan purskama 15. juulil 2011. Selle ümbrusest evakueeriti tuhandeid inimesi. Global Volcanism Program
Nicolas Bratza

Sir Nicolas Dušan Bratza (sündinud 3. märtsil 1945) on serbia päritolu Suurbritannia jurist. Alates jaanuarist 2007 oli ta Euroopa Inimõiguste Kohtu asepresident. 4. juulil 2011 valiti ta Euroopa Inimõiguste Kohtu presidendiks, selles ametis oli ta 3. novembrist 2011 kuni 31. oktoobrini 2012.
Akademik Karpinski

Akademik Karpinski oli Nõukogude Liidu kaubalaev. Laev ehitati Saksamaal 1936. aastal ning see sai nimeks Thalia. Laeva pikkus oli 71,63 meetrit ja mahutavus 1122 brutoregistertonni. Kui Teine maailmasõda algas, oli laev Sevillas ning Kriegsmarine rekvireeris selle. 1943. aastal Cádizis laev interneeriti ning sõja lõppedes jäi Suurbritannia omandisse ja sai nimeks Empire Consett. Aastal 1946 anti laev üle Nõukogude Liidule. Laevale anti nimi geoloogi ja teaduste akadeemia presidendi Aleksandr Karpinski auks. Akademik Karpinski uppus 31. augustil 1953 teel Kaliningradist Amsterdami. Juulis 2011 leiti Poola ranniku lähedalt Läänemere põhjast Władysławowost mõnekümne kilomeetri kauguselt Akademik Karpinski vrakk.
Tärna kirik

Tärna kirik asub Tärnabys Storumani vallas Rootsis. Kirikut hakati ehitama 19. mail 1897, 10. juulil 1908 pühitses selle sisse piiskop Olof Bergqvist. Vaade loodest Vaade kirdest Kiriku peauks Vaade altari suunas Altarimaal Detail altarist Detail altarist Kantsel Ristimiskivi Küünlajalg Lühter Vaade peaukse suunas Varasemad vaated kirikule Varasemad vaated kirikule Varasemad vaated kirikule Hauaplats kiriku territooriumil Teabetahvel peaukse ees
Aleksandr Karpinski

Aleksandr Karpinski (vene keeles Александр Петрович Карпинский, 7. jaanuar 1847 (vkj. 26. detsember 1846) – 15. juuli 1936) oli vene geoloog ja mineraloog, akadeemik. Ta lõpetas aastal 1866 Peterburi mäeinstituudi, seejärel töötas 2 aastat Uuralites ning õpetas seejärel 1869–1885 mäeinstituudis. Aastal 1886 valiti ta teaduste akadeemia liikmeks. Alates 1899 kuni surmani oli ta Venemaa Mineraloogiaühingu president ja alates 1917 kuni surmani Venemaa Teaduste Akadeemia (alates 1925 NSV Liidu Teaduste Akadeemia) esimene valitud president. Karpinski avaldas töid paleontoloogiast, stratigraafiast ja tektoonikast. Ta uuris peamiselt Uurali mäestikku ning koostas muu hulgas esimese Venemaa Euroopa-osa geoloogilise kaardi. Aastal 1899 kirjeldas ta esimesena Helicoprion'i. 1886 Keiserliku Teaduste Akadeemia, 1917 Venemaa Teaduste Akadeemia, 1925 NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik 1897 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks Aleksandr Karpinski on maetud Kremli müüri äärde. Kõigist Kremli müüri äärde maetutest on ta kõige varasema sünniaastaga. Aleksandr Karpinski järgi on nime saanud muu hulgas Karpinski linn Sverdlovski oblastis, Karpinski vulkaan Kuriilidel Paramuširi saarel, Karpinski kraater Kuul, Karpinski mägi Lähispolaar-Uuralis ja Oktoobrirevolutsiooni saarel ning laev Akademik Karpinski. Karpinski nime kannab Peterburis asuv Venemaa Föderatsiooni loodusvarade ministeeriumi ja Venemaa Teaduste Akadeemia Ülevenemaaline Teadusliku Uurimise Geoloogiainstituut. Alates 1946 annab Venemaa Teaduste Akadeemia väljapaistvate tööde eest geoloogias välja Karpinski-nimelist preemiat ja kuldmedalit. Karpinski oli abielus Aleksandra Brusnitsõniga, kelle isa Pavel Brusnitsõn (1816–1871) oli Peterburi Kunstide Akadeemia liige.
9

◄ | 1. sajand eKr | 1. sajand | 2. sajand | ► ◄ | 20. aastad eKr | 10. aastad eKr | 0. aastad eKr | 0. aastad | 10. aastad | 20. aastad | 30. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | ► | ►► 9. aasta pKr Septembris toimus Teutoburgi lahing, milles heruskide pealik Arminiuse ehk Hermani juhitud germaanlaste ühisvägi (sh markomannide vägi Maroboduuse ehk Marbodi juhtimisel) hävitas kolm Rooma leegioni. Rooma väejuht Publius Quinctilius Varus sooritas enesetapu ja brukteerid kindlustusid Reini lõunakaldal. Rooma põhjapiir stabiliseerus Reini jõel. Sinna hakati rajama kindlusi. Teutoburgi lahingus hävitatud leegionide asemele viidi Germaaniasse Legio II Augusta, Legio XX Valeria Victrix ja Legio XIII Gemina. Katuvellaunid ründasid trinovante ja vallutasid Camulodunumi (praegu Colchester). Pannoonia (Ungari) alistati lõplikult Roomale. Illüüria muudeti pärast ülestõusu mahasurumist provintsiks. Võeti vastu Lex Papia Poppaea, mis leevendas Vana-Rooma rangeid abieluseadusi. Keelati tsölibaat ja lasteta paarid. Gallialane Pompeius Trogus sai valmis esimese ladinakeelse maailma ajaloo Historiae Philippicae. Wang Mang rajas Hiinas lühiajalise Xini dünastia (aastani 25). Wang Mang kõrvaldati mässuga 23. aastal. Wang Mang keelas Hiinas orjakaubanduse ja maa eraomanduse. 18. november – Vespasianus, Vana-Rooma keiser (suri 79) Publius Quinctilius Varus, Rooma väejuht (sooritas Teutoburgi lahingus enesetapu; sündis 46 eKr)
Christina Perri

Christina Judith Perri (sündinud 19. augustil 1986) on USA laulja ja laulukirjutaja. Ta sai tuntuks 2010. aastal lauluga "Jar of Hearts". Aastal 2011 ilmus tal album "Lovestrong".
José Cura

José Cura (sündinud 5. detsembril 1962 Rosarios Argentinas) on Argentina laulja, dirigent, helilooja ja muusikapedagoog. Juulis 2011 viibis ta esimest korda Eestis ja esines Saaremaa Ooperipäevadel. Ta on abielus ja tal on kolm last. Heli Salong, José Cura: teie leib on vaimustav[alaline kõdulink], Meie Maa, 23. juuli 2011 Ruth Alaküla, Andres Laasik José Cura poetas Saaremaale tõelise ooperidopingu, Eesti Päevaleht 25. juuli 2011 PILTUUDIS: Tallinnasse jõudis maailmakuulus tenor José Cura, Õhtuleht, 19. juuli 2011
Varja rändrahn

Varja rändrahn on rabakivist hiidrahn Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Varja külas. Rahnu ümbermõõt on 27,6 meetrit, pikkus 10,0, laius 8,3 ja kõrgus 3,5 meetrit, kivi maht on 155 m³. Kivi ümber on üksikobjekti piiranguvöönd 50 m, mis kokku katab pindala 0,77 ha. Rahn on põhiplaanis rombikujuline, peamiselt järskude külgede ja lameda, väikese kallakusega edelasse langeva laega, pealt lohkjas, murenemisjälgedega (kivil on tõenäoliselt tuld tehtud). Rahn on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Varja hiidrahn". EELIS Infoleht. Vaadatud 27.12.2022. "Varja rändrahn". Keskkonnaportaal. Vaadatud 28.12.2022. Varja rändrahn ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Varja rändrahn keskkonnaportaalis Varja rändrahn kultuurimälestiste riiklikus registris
G. Edward Griffin

G. Edward Griffin (sündinud 7. novembril 1931) on USA vandenõuteoreetik, kes on kirjutanud raamatuid ja teinud filme pseudoteaduslike teooriate ainetel ÜROst, lennukite kondensatsioonijälgedest, AIDSist, USA Föderaalreservist, vähist, valimispettustest USA 2020. aasta presidendivalimistel, USA Ülemkohtust, 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakutest, president Kennedy tapmisest ning väidetavalt Türgis Ararati mäe lähistel siiani alles olevast Noa laevast ja ülemaailmsest veeuputusest kui ajaloolisest sündmusest. Tuntuim on Griffini 1994. aastal ilmunud raamat "The Creature from Jekyll Island", milles ta väidab, et Föderaalreservi süsteem on pangakartell ja totalitarismi töövahend. Raamat on mõjutanud tuntumate vandenõuteoeetikute teoseid, näiteks Ron Pauli taiest "The Revolution: A Manifesto". Aastal 2017 asutas ta "alternatiivparempoolsete" individualistide võrgustiku Freedom Force International, mis korraldab iga-aastast konverentsi Red Pill Expo. "G. Edward Griffin", WorldCat (vaadatud 7. mail 2022). Sean Easter, "Who is G. Edward Griffin, Beck's Expert on The Federal Reserve?". Media Matters for America, 26. märts 2011 (vaadatud 7. mail 2022) "The Discovery of Noah's Ark", Reality Zone (arhiivikoopia, Internet Archive; vaadatud 7. mail 2022) Victoria Giraud, "T.O.'s Griffin All Booked Up With Writing, Film Projects", Daily News of Los Angeles, 22. mai 1995 Asawin Suebsaeng, "The Story Behind 'The Creature From Jekyll Island,' the Anti-Fed Conspiracy Theory Bible", The Daily Beast, 26 november 2015 (vaadatud 7. mail 2022) Kembrew McLeod, "Pranksters: making mischief in the modern world. New York: New York University Press", 2014, lk 181. ISBN 978-0-8147-6436-7. OCLC 895709009 (vaadatud 7. mail 2022) Thomas, Kenn, "Popular Paranoia: A Steamshovel Press Anthology". Adventures Unlimited Press, 2002, lk 298. ISBN 1-931882-06-1 (vaadatud 7. mail 2022) Peter Conti-Brown, "The Twelve Federal Reserve Banks: Governance and Accountability in the 21st Century". Rochester, NY, 2. märts 2015. SSRN 2574309 (vaadatud 7. mail 2022) Ron Paul, "The Revolution: A Manifesto". New York City, NY: Grand Central Publishing, 2007, lk 169–70 (vaadatud 7. mail 2022) Freddy Monares, "Activists: Convention in Bozeman is 'alt-right' recruitment effort", Bozeman Daily Chronicle, 24. juuni 2017 (vaadatud 7. mail 2022)
Edward Griffin

Edward Griffin on mitme tuntud mehe nimi: G. Edward Griffin on USA filmiprodutsent (1931–) Eddie Griffin on USA näitleja ja koomik (1968–) Eddie Jamaal Griffin oli USA korvpallur (1982–2007)
Muinaslugusid kogu maailmast

"Muinaslugusid kogu maailmast" on kirjastuse Kunst muinasjutusari. Sarja esimene osa ilmus pehmes köites ja taskuformaadis raamatutena aastatel 1975–1993. Suuremas formaadis kõvas köites raamatutena hakkas sari ilmuma aastal 2007.
SGML

SGML-keel (inglise Standard Generalized Markup Language – SGML) on märgistuskeel dokumentide esitamiseks sõltumatult nende sisust. Ühtlasi on see on standarditud üldistatud märgistuskeelena elektrooniliste dokumentide elementide sildistamiseks (märgistamiseks) ISO standardiga 8879 aastast 1986, mis määrab, kuidas määrata ja kirjeldada märgistuskeeli eesmärgiga võimaldada dokumentide eritöötlust, näiteks indekseerimist, vormindamist ja linkimist. SGML-keelel põhineb näiteks HTML kuni versioonini HTML5. IBM ja GML ja Charles Goldfarb(hariduselt jurist), Edward Mosher, Raymond Lorie. ARCSGML 1992 ISO ja HyTime DTD XML XHTML V. Hanson, A. Tavast. Arvutikasutaja sõnastik. Keeleveeb.ee. IT terministandardi projekti (1998-2001) sõnastik. Keeleveeb.ee. Charles F. Goldfarb's SGML Source Home Page
Sugutunnused

Sugutunnused ehk sootunnused on isas- ja emasisendeid eristavad morfoloogilised, füsioloogilised ja psüühilised tunnused. Sugutunnused jaotatakse kaheks: esmased ehk primaarsed ja teisesed ehk sekundaarsed.  Pikemalt artiklis Esmased sugutunnused Esmased sugutunnused on kõik kaasasündinud soolised eripärad. Esmased sugutunnused on nt munasari, emakas, munand, suguti.  Pikemalt artiklis Teisesed sugutunnused Teisesed sugutunnused on suguküpsete loomade (sh inimese) välised morfoloogilised soospetsiifilised tunnused, mis pole vahetult seotud suguelundkonnaga. Teisesed sootunnused võivad olla olulised seksuaalkäitumise kujundamises või mõjutamises. EE 8. köide, 1995. EE 8. köide, 1995.
Mõškin (täpsustus)

Mõškin on vene isiku- ja kohanimi. Kohad Mõškin on linn (1777–1927 ja 1991–) Venemaal, Jaroslavli oblasti Mõškini rajooni keskus. Mõškini rajoon asub Venemaal Jaroslavli oblastis. Inimesed Mõškin (perekonnanimi) Anatoli Mõškin on korvpallur. Vladimir Vassiljevitš Mõškin (1945–2009) oli nõukogude teatri- ja filminäitleja. Vladimir Semjonovitš Mõškin (1955) oli nõukogude hokimängija. Ippolit Mõškin (1848–1885) oli vene revolutsionäär. Raamatukangelased Vürst Mõškin, täisnimega Lev Nikolajevitš Mõškin on Fjodor Dostojevski romaani "Idioot" peategelane.
Anu Mänd

Anu Mänd (sündinud 22. veebruaril 1968) on eesti ajaloolane ja kunstiteadlane. Mänd õppis aastatel 1986–1992 Tartu Ülikoolis kunstiajalugu, jätkas aastail 1995–1996 magistriõpinguid Budapestis Kesk-Euroopa ülikoolis ning oli 1996–2000 samas ka doktoriõppes, mille lõpetas summa cum laude. Tema uurimistöö keskendub keskajale, eriti keskaegsele linnaelule ning seal aset leidnud pidustustele ja rituaalidele. 1992–1995 töötas Mänd Tartu Ülikooli raamatukogus vanemraamatukoguhoidjana, 1999–2003 Eesti Kunstimuuseumis teadurina ja alates 2003. aastast Ajaloo Instituudis vanemteadurina. Alates 2023. aasta algusest on Mänd Tartu Ülikooli kunstiajaloo professor. 2003 – Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu aastapreemia (näitus ja kataloog “Hõbedakamber Niguliste kirikus”) 2010 – Villem Raami preemia Liturgical Vessels in Medieval Livonia. Magistritöö, 1996. The Urban Festival in Late Medieval Livonia: Norm, Practice, Perception. Doktoritöö, 2000. Kaarma kirik. Koos Kersti Markuse ja Tiina-Mall Kreemiga. Tallinn: Muinsuskaitseamet, 2003. Pidustused keskaegse Liivimaa linnades 1350–1550. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2004, 551 lk Kümme keskaegset tallinlast. Koos Tiina Kala ja Juhan Kreemiga. Tallinn: Varrak, 2006. Kirikute hõbevara: altaririistad keskaegsel Liivimaal. Tallinn: Muinsuskaitseamet, 2008. Bernt Notke: uuenduste ja traditsioonide vahel: [näitus Niguliste Muuseumis 12.06.2009–25.04.2010: kataloog] = Between innovation and tradition. Tallinn: Eesti Kunstimuuseum, 2010. Tallinna Suurgild ja gildimaja. Üks autoritest. Tallinn: Eesti Ajaloomuuseum, 2011. Keskaegsed altarid ja retaablid. Tallinn: Muinsuskaitseamet, 2019. Anu Mänd Eesti Teadusinfosüsteemis
Empung

Empung on Indoneesias Sulawesi saare põhjaosas asuva kaksikvulkaani madalam tipp. Teine tipp on 2,2 km kaugusel asuv Lokon. Vulkaani geograafilised koordinaadid on 1° 21′ 30″ N, 124° 47′ 30″ E. Empung on 1340 meetri kõrgune kihtvulkaan. Selle tipus on 400 m laiune ja 150 m sügavune kraater, millest teadaolevalt purskas viimati 18. sajandi lõpul. Pärast seda on pursanud kraater, mis paikneb kahe vulkaani vahel. Viimati hakkas vulkaan purskama 15. juulil 2011. Selle ümbrusest evakueeriti tuhandeid inimesi. Global Volcanism Program
2004. aasta Euroopa Parlamendi valimised Kreekas

2004. aasta Euroopa Parlamendi valimised Kreekas toimusid 13. juunil. Kokku oli Kreekal saada 24 kohta Euroopa Parlamendis. Valimised võitis valitsev konservatiivne Uue Demokraatia partei, saavutades 43,02% häältest ja 11 kohta Euroopa Parlamendis. Opositsiooni kuuluv sotsiaaldemokraatlik Ülekreekaline Sotsialistlik Liikumine saavutas 34,03% häältest ja 8 kohta. 3% valimiskünnise ületas kokku 5 nimekirja. Valimistest võisid osa võtta ka parteidevahelised valimisliidud. Registreeritud valijaid: 9 938 863; hääletas: 6 283 637 ehk osavõtuprotsent: 63,22%; kehtivaid sedeleid: 6 122 632 ehk 97,44% kõikidest sedelitest; kehtetuid sedeleid: 75 658 ehk 1,20% kõikidest sedelitest; tühje sedeleid: 85 347 ehk 1,36% kõikidest sedelitest.
Kai Rüütel

Kai Rüütel (sündinud 5. septembril 1981) on eesti ooperilaulja, metsosopran. Kai Rüütel alustas lauluõpet ETV tütarlastekooris, ta on õppinud Jakob Westholmi gümnaasiumis (lõpetas 1999. a.), Tallinna Georg Otsa nimelises Muusikakoolis ning võitnud Eesti Noorte Klassikalauljate võistlusel esikoha 2001., 2002. ja 2003. aastal. Lisaks on ta õppinud Haagi Kuninglikus Konservatooriumis ning saanud magistrikraadi Hollandi Ooperiakadeemiast (De Nederlandse Opera Akademie). Ta täiendas end Londoni Kuninglikus Ooperis Jette Parkeri noorte artistide programmis aastatel 2009–2011. Kai Rüütel on esinenud Hollandi Rahvusooperi, Teatro Reali, Vlaamse Ooperiteatri, Liceu Suures Teatri, Šoti Ooperi, Théâtre du Capitole'i, Dallase Ooperiteatri jt ooperiteatrite lavadel. Tal on olnud rohkelt kontsertesinemisi kogu maailmas.[viide?] Teine daam „Võluflööt“ Meg Page „Falstaff“ Blanche „Mängur“ Olga „Jevgeni Onegin“ Mary „Lendav hollandlane“ Emilia „Othello“ Hansuke „Hansuke ja Greteke“ Flora „La traviata“ Dorothée „Tuhkatriinu“ Madame Dangeville „Adriana Lecouvrer“ Dunjaša „Tsaari mõrsja“ Wellgunde „Nibelungide sõrmus“ Siegrune „Valküürid“ Annina „Roosikavaler“ ESTER[alaline kõdulink] "Intermusica". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2012. Vaadatud 23. juulil 2011. "Kai Rüütel, Rahvusooper Estonia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2020. Vaadatud 7. märtsil 2020. Kai Rüütel at the Royal Opera House Priit Kuusk, Lauljatar Kai Rüütel esineb täna kontserdiga Londonis, Eesti Päevaleht, 7. märts 2011 Priit Kuusk, Kai Rüütel laulab taas Londonis Kuningliku Ooperi suurel laval, Eesti Päevaleht, 5. juuli 2011 http://intermusica.co.uk/artKai-Ruutel Ooperitäht Kai Rüütel: olen pool elu kõndinud ääre peal, Laupäevaleht LP, 6. märts 2020 Maailma ooperilavade metsosopran Kai Rüütel, Anne ja Stiil, 5. august 2018
Southampton

Southampton on sadamalinn Inglismaal Hampshire'i krahvkonnas La Manche'i ääres Southampton Wateri kaldal. Elanike arv on 228 600 (2007). Linn on tähtis laevastikutugipunkt ja Cunard Line'i laevade kodusadam. Kolmapäeval, 10. aprillil 1912 algas Southamptonist Titanicu esmareis. Southamptoni Ülikool Ocean Village (Southampton) http://citypopulation.de/UK-Cities.html Linna koduleht
Tärnaby

Tärnaby on tiheasustusega paikkond Rootsis Västerbotteni läänis Storumani vallas. 2010. aastal elas seal 482 inimest. Tärnaby on tuntud suusakeskus. Tärna kirik Statistical localities 2020 Statistiska tätorter 2018 – befolkning, landareal, befolkningstäthet Statistical localities 2020
Eoskott

Eoskott ehk askus (ascus) on kottseente sugulise paljunemise organ, milles kujunevad haploidsed kotteosed. Eoskotis leiab aset suguline protsess (tuumade liitumine ning meioos), millele järgneb tavaliselt mitoos. Selle tulemusena tekib enamasti kaheksa rakutuuma, millest igaüks koos ümbritseva tsütoplasmaga piiritletakse rakumembraaniga. Kujunenud rakkude ümber moodustub rakukest ning valmib kaheksa kotteost. Sobivate tingimuste saabudes kotteosed idanevad ning areneb haploidne mütseel.
Eoskand

Eoskand ehk basiid ehk basiidium (basidium) on kandseentel moodustuv struktuur, millel kujunevad kandeosed. Eoskannal on tavaliselt 4 eost.