Coelestinus II

Coelestinus II, ka Celestinus II (Guido di Castello, Guido Ghefucci da Castello) oli paavst 1143–1144. Ta oli 165. paavst. Guido di Castello sündis Città di Castellos aadliku peres. Ta õppis Pariisis teoloog Pierre Abélardi juures, olles hiljem tunnustatud kui magister. Calixtus II kutsus Guido 1120 Rooma, määrates ta apostlikuks alamdiakoniks ja kirjutajaks (scriptor). Honorius II nimetas ta detsembris 1127 Santa Maria in Via Lata kardinaldiakoniks ja Innocentius II detsembris 1133 San Marco kardinalpreestriks. Kardinal Guido oli 1131–1132 legaat Kölnis ja Aachenis, 1137 Lõuna-Itaalias ning 1139–1140 Prantsusmaal. Ta osales vaidluses Monte Cassino kloostri abti määramise üle ja sai 1139 Benevento rektoriks (kuberner). Bernard Clairvaux'st saatis talle kirja, milles kutsus teda üles mitte näitama sümpaatiat kiriku poolt hukka mõistetud Abélardi õpetuse vastu. Kardinal Guido osales 2 paavsti valimistel 1130–1143. Coelestinus II valiti paavstiks 26. septembril 1143 Lateraani palees ja pühitseti ametisse 3. oktoobril. Ta võttis nime Coelestinus I järgi. 25. – 26. septembrini 1143 kestnud valimistel osales 30 kardinali. Coelestinus II oli esimene paavst, kes valiti Lateraani II kirikukogu otsuste alusel ametisse vaid kardinalide poolt. Coelestinus II vabastas Prantsusmaa interdikti alt, kui Prantsusmaa kuningas Louis VII soostus tunnustama Bourges'i peapiiskopina Pierre de La Châtre'i. Paavst tunnustas Lyoni peapiiskopi jurisdiktsiooni Roueni piiskopkonna üle. Coelestinus II ei soostunud tunnustama Migniano rahulepingut, kuid saatis saadikud Sitsiilia kuninga Ruggero II (Roger II) juurde. Coelestinus II määras 14 uut kardinali. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Coelestinus III. Ariberto, Santa Anastasia kardinalpreester Astaldo degli Astalli Giacinto Bobone (Coelestinus III) Gezo, Santa Susanna kardinalpreester Giovanni, diakon Giulio, Sant Marcello kardinalpreester Gregorio, Sant' Angelo in Pescheria kardinaldiakon Gregorio, diakon Manfredo, Santa Sabina kardinalpreester Ugo Misini Giovanni Paparoni Raniero, San Stefano al Monte Celio kardinalpreester Rodolfo, Santa Lucia in Septisolio kardinaldiakon Ugo, diakon Coelestinus II kinkis oma raamatukogu Città di Castello San Flordio kirikule. Teda on mainitud esimese paavstina Armagh' piiskopi Malachy prohveteeringute paavstide loendis (nimetatud kui Ex castro Tiberis – Tiberi kindlusest). Coelestinus II suri 8. märtsil 1144 Roomas ja maeti Lateraani basiilikasse. Johannes Bachmann: Die päpstlichen Legaten in Deutschland und Skandinavien (1125–1159). Berlin, 1913. José Maria Martí Bonet: Privilegios papales del Archivo Diocesano de Barcelona. Celestino II a Celestino III, a. 1144 al 1196. "Anthologica Annua" 26./27.1979/80, S. 779–820. Alessandro Certini: Vita di Papa Celestino Secondo da Città di Castello. Città di Castello, 1716. J. N. D. Kelly: The Oxford Dictionary of Popes. 1996. Peter Landau: Papst Cölestin II. und die Anfänge des kanonischen Eheprozessrechts. "DPM", 13, 2006: 55–71. G. Mambrini: Il Castello della Felicità e Celestino II. Città di Castello, 1906. Giovanni Mercati: Quando fu consecrato papa Celestino II. "Quellen und Forschungen aus italienischen Archiven und Bibliotheken", 13, 1910: 377–378. André Wilmart: Les livres légués par Célestin II à Città di Castello. "Revue Bénédictine", 35, 1923: 98–102. Artikkel Coelestinus II kohta. (inglise keeles) Artikkel Coelestinus II kohta. (inglise keeles) Coelestinus II kardinalid. Paavsti valimised 1143. aastal. (inglise keeles) Artikkel prohveteeringutest. (inglise keeles) Artikkel Rouenist. (inglise keeles) Artikkel Pariisi ülikoolist. (inglise keeles)