laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sipelga kalmistu

Sipelga kalmistu on ajalooline Ambla Maarja koguduse Ambla kihelkonna kalmistu Järva vallas Märjandi küla juures, Amblast umbes nelja kilomeetri kaugusel. Sipelga kalmistu rajamiseks andis maad Linnape mõisa metsast 1830. aastatel Friedrich Adolf von Dellingshausen, Dellingshausenite perekonnast Sipelga surnuaed asutati Ambla kiriku abikalmistuna, kuna Ambla kalmistu Ambla kiriku juures jäi kitsaks ja toonane valitsus ei lubanud kiriku juures kalmistut suurendada, vaid nõudis uue surnuaia asutamist. Sinna maeti Tapa, Moe, Lehtse, Jäneda, Aegviidu, Tamsalu ja Kurisoo inimesi kuni teise maailmasõjani. Teatud määral jätkub matmine kalmistule ka praegu. Kalmistul asub 1847. aastal valminud ja tänaseks taastatud kellatorni- ja väravatornihoone. Kalmistule on maetud ka Eestimaa maanõunik ja kreisisaadik, Saaremaa Anseküla kihelkonna Tiinuse, Virumaa Väike-Maarja kihelkonna Sootaguse, Haljala kihelkonna Haljala, Aaspere, Essu ja Loobu, Kadrina kihelkonna Vatku, Hulja, Kruusimäe, Undla ja Hõbeda, Viru-Nigula kihelkonna Andja, Järvamaa Ambla kihelkonna Rägavere, Linnape, Põriki, Pruuna, Räsna, Läänemaa Märjamaa kihelkonna Päädeva, Ridala kihelkonna Kiideva, Lääne-Nigula kihelkonna Seljaküla, Kullamaa kihelkonna Kalju ja Leila, Hanila kihelkonna Mõisaküla mõisnik, parun Friedrich Adolf von Dellingshausen (1769−1839) ja tema abikaasa Karoline Elisabeth (sünd. Krusenstern) ja Linnape külas Peetri talus sündinud luuletaja ja kirjastaja Mihkel Neumann (1866–1941). Ambla Sipelga surnuaialt, Eesti Kirik (1923-1940), nr. 27, 4 juuli 1940. Andres Tohver,Dellingshausenite matmispaik tehti korda 7500 euro eest, Virumaa Teataja, 14. oktoober 2022 Eva Klaas, Parun Dellingshauseni uuendatud matmispaik Sipelga kalmistul saab õnnistuse, Järva Teataja, 15. oktoober 2022 Eva Klaas, Kultuuripärandi väärtusega ajalooline Sipelga kalmistu muutub iga aastaga kenamaks Järva Teataja, 10. mai 2022
Markgrafneusiedl

Markgrafneusiedl on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas. Wagrami lahingu ajal moodustas linn Austria positsioonide vasaku tiiva ja see langes prantslaste kätte pärast rasket võitlust Austria IV korpuse ja Prantsuse III korpuse vahel. Markgrafneusiedl asub Viinist idas ja Deutsch-Wagramist kagus Marchfeldis, mis on Weinvierteli osa. U. 8,07 % valla territooriumist on kaetud metsaga. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Johnny Ruffo

John Patrick Ruffo (8. märts 1988 Perth Balcatta – 10. november 2023) oli Austraalia laulja ja näitleja. Johnny Ruffo osales 2011. aastal telesaatesarja "The X Factor" Austraalia versioonis, kus sai kolmanda koha. 2012. aastal ilmus tema debüütsingel "On Top", mis jõudis Austraalia singlite edetabelis ARIA 14. kohale. Tema teine ilmunud singel kandis nime "Take It Home". Aastatel 2013–2016 mängis ta Chris Harringtoni osa Austraalia telesarjas "Kodus ja võõrsil". Johnny Ruffo suri 35-aastaselt ajuvähki, mis diagnoositi tal 2017. aastal Johnny Ruffo andmekogus IMDb (inglise)
Matzen-Raggendorf

Matzen-Raggendorf on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas. Matzen-Raggendorf asub Weinvierteli kõrgustiku ja Marchfeldi servas, u. 35 km Viinist kirdes. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Metztacken

Metztacken oli 14. sajandil alguse saanud ning 17. sajandi lõpus välja surnud baltisaksa aadlisuguvõsa. Metztackenite suguvõsa oli oma nime saanud Järva-Jaani kihelkonnas asuvalt Metstaguse mõisalt. Suguvõsa liikmetele on kuulunud Lääne-Virumaal Kadrina kihelkonnas asuvad Imastu (kuulus perekonnale 1447–1531) ja Palmse mõisad (kuulus perekonnale 1522–1676). Esimest korda on Metztackenite suguvõsa mainitud 1387. aastal, mil Rakveres olid kohtutoimingutes tunnistajatena Jordan ja Ewert Metztackenid. Suguvõsa viimane teadaolev esindaja oli 1676. aastal Landskrona piiramisel langenud Arend Dietrich von Metztacken. On arvatud, et Metztackenitest on alguse saanud ka Vene Mestjakovite aadlisuguvõsa. On ka väidetud, et Metztackenid olid eesti rahvusest. Metztackenite vapil oli kujutatud kahte püstpalki, mille igas vahes on kaks sarikat. Lambert Metztacken. Imastu ja Udriku mõisnik 1447. aastast. Jürgen Metztacken. Lambert Metztackeni poja Heinrichi lellepoeg. Mõisnik alates 1472. aastast. Heinrich Metztacken. Jürgen Metztackeni poeg, kes oli mõisa 1530. aastal oma venna, Hans Metztackeni järglaste käest ostnud. Suri aga järgmine aasta. Dietrich Metztacken. Hans Metztackeni laste lellepoeg. Imaste liini viimane esindaja, müüs 1531. aastal mõisa Dietrich Strykile. Dyrick Metztacken (mainitud allikates 1518, 1541 surn. 1543). Meeskohtunik Harju- ja Virumaal. Palmse mõisnik alates 1522. aastast, mil ostis selle Bertram Junge käest, kelle tütrega ta oli abiellunud. Peale esimese abikaasa surma 1537. aastal abiellus Dyrick Dorothea Fircksiga, abielust sündis kokku viis last. Dyrick Metztackeni lesele Dorotheale (sünd. Fircks), pärandus mõis peale mehe surma 1545. aastal. Marcus Metztacken (mainitud allikates 1559, 1560 surn. 1586). Dyrick Metztackeni üks poegadest, kellele Dorothea 1560. aastal Palmse pärandas. Teenis kuni 1572. aastani hertsog Magnuse sõjaväes. Hukkus 1576. aastal Vigalas. Abielust Helene Asserieniga sündis kaks poega. Arend Metztacken (maetud 1650), Palmse mõisnik, Eestimaa rüütelkonna peamees 1629–1632, Eestimaa maanõunik 1631–1649. Diedrich von Metztacken (mainitud allikates 1586, 1596), Palmse, Käru, mõisnik Reinhold von Metztacken, Rootsi sõjaväelane (ooberst). Arend Metztackeni vennapoeg, kes päris Palmse mõisa 1650. aastal Arend Dietrich von Metztacken (1646–1676), Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant), Palmse, Käru, Mädapea, Riguldi, Ingerimaa Kupanitsa kihelkonna Klopitsa, Soomes Wohla ja Sohrola mõisnik. Viimane Metztackenite meesliini esindaja. "Imastu mõis (Mönnikorb)". Vaadatud 11.11.2023. "Palmse mõis". Vaadatud 11.11.2023. Lk 2–6 (Baltische Familiengeschichtliche Mitteilungen) "Raivo J. Raave: Eesti rahva enesemääramise müüdid". Delfi. 19.07.2011. Vaadatud 11.11.2023. Eestimaalastest vasallidest said mitmete tuntud parunisuguvõsade rajajad, nagu näiteks Maidelid või ka Metztackenid praegu väga populaarsest Palmse mõisast "Pitserid". Rahvusarhiiv.ee. Vaadatud 11.11.2023. Didrik Metstaken (Diedrich Methstaken) /Palmse mõisast/ pitser, Pitserid, Rahvusarhiiv "MÕISNIKE AJALUGU". Vaadatud 12.11.2023. Maydell, Wilhelm von. Baltische Familiengeschichtliche Mitteilungen. Tartu. 1933. detsember. Nr. 4.
Pikilaine

Pikilaine on laine, milles võnkumine toimub laine levimise sihis. Pikilained võivad tekkida gaasides, vedelikes ja tahketes kehades, ristlained aga niisugustes tahketes kehades, milles deformatsioon põhjustab elastsusjõu tekke, ja vedelike pinnal pindpinevusjõudude toimel. Pikilaine on ka näiteks helilaine. Ristlaine
Madame du Barry

Jeanne Bécu, krahvinna du Barry (19. august 1743 – 8. detsember 1793) oli Prantsusmaa kuninga Louis XV viimane ametlik armuke (maîtresse-en-titre) aastail 1768–1774. 1768. aastal, mil Jeanne oli tuntud kurtisaan Pariisi aristokraatlikes ringkondades, viis diplomaat ja sõjaväelane Étienne François de Choiseul ta Versailles' lossi, kus ta köitis Louis XV tähelepanu. Pärast kuninganna Marie Leszczyńska surma tahtis kuningas määrata Jeanne'i enda ametlikuks armukeseks, ent see tiitel nõudis kõrgklassi tausta ja abielu õukondlasega; Jeanne oli sündinud madalklassist õmbleja Anne Bécu vallaslapsena. Jeanne'ile koostati võltsitud sünnitunnistus, mille kohaselt oli ta aristokraatlikku päritolu ning vanuselt tegelikust kolm aastat noorem. 1. septembril 1768 abiellus ta krahv Guillaume du Barryga, mis andis talle krahvinnatiitli (comtesse). Jeanne'i saabumine Versailles'sse tekitas kohati vastumeelt, kuna ta oli olnud madalast seisusest prostituut. Paljud õukondlased tõrjusid teda, kaasa arvatud dofiin Marie Antoinette, kelle põlgus Jeanne'i vastu tekitas õukonnas ärevust ja lahkarvamusi. Uusaastal 1772 mainis Marie Antoinette Jeanne'ile, et “täna on Versailles's palju inimesi”. Sellest märkusest piisas, et lahkhelid lõpetada, ent Jeanne'i maine õukonnas siiski ei paranenud. Ehkki Jeanne oli tuntud oma hea iseloomu poolest, kasvas tema ebapopulaarsus veelgi, sest kuningas kippus tema riietele ja ehetele palju kulutama: vaatamata tohutule igakuisele sissetulekule oli Jeanne oma edasise elu jooksul alati võlgades. 1774. aastal haigestus Louis rõugetesse. Ta palus Jeanne'il õukonnast lahkuda 4. mail, kuus päeva enne oma surma. Kuningannaks saanud Marie Antoinette saatis ta eksiili nunnakloostrisse Pariisi lähistel. Kaks aastat hiljem lubati tal kolida Louveciennes'i lossi. 1793. aastal Prantsuse revolutsiooni ajal kahtlustati teda finantsilise abi pakkumises revolutsiooni eest põgenejatele. Talle esitati süüdistus riigireetmises ning ta giljotineeriti 8. detsembril 1793. Haslip, J. (1992). Madame du Barry: The Wages of Beauty. New York: Grove Weidenfeld. Kuckhahn, Geni (8. mai 2019). "Madame du Barry vs Marie Antoinette". Geni Kuckhahn. Originaali arhiivikoopia seisuga 8.06.2023. Vaadatud 12.11.2023. Herman, E. (2004). Sex with Kings: 500 Years of Adultery, Power, Rivalry, and Revenge. New York: Morrow. Bernier, O. (1984). Louis the Beloved: The Life of Louis XV. New York: Doubleday & Company.  Madame du Barry – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Helena Maria Reisner

Helena Maria Reisner (sündinud 9. juunil 2008 Tallinnas) on eesti lapsnäitleja. Ta õppis Tallinna Inglise Kolledžis. Nüüd õpib Helena Vanalinna Hariduskolleegiumis. Reisner on mänginud mängufilmis "Seltsimees laps" (2018) peaosalist Leelot ning tudengifilmis "Ajakapsel" (2020) noort Emerit. Auhind, Waterloo Historical Film Festival (Brüssel, Belgia), 2018,. Kriitikute žürii auhind, parim naisnäitleja – Helena-Maria Reisner Preemia, Eesti Kultuurkapitali Audiovisuaalse kunsti sihtkapitali preemia (Eesti), 2019. Helena Maria Reisner – parima naisnäitleja preemia Leelo rolli eest filmis "Seltsimees laps" 2019 – Eesti filmi- ja teleauhinnadade (EFTA) nominatsioon naisnäitleja kategoorias filmis "Seltsimees laps" Helena Maria Reisner on poliitikute Liisa Pakosta ja Jaanus Reisneri tütar. Nende peres on seitse last ning Helena Maria on vanuse poolest eelviimane. Helena Maria filmist "Seltsimees laps": " ... enne ma ei teadnud sellest ajast väga mitte midagi. Ma isegi ei teadnud, mis seal toimus, aga ma vist teadsin, et mu vanaema on rääkinud, et 50. aastatel oli selline aeg. Minu vanaema ei ole seda filmi vaadanud, sest ta arvas, et see on liiga kurb ja ta ei taha teiste ees nutta ja siis ta pigem vaatab seda üksinda. Sest ta on selle aja ise kõik läbi elanud. Isegi mina hakkasin nutma." Missugust Eesti näitlejat kartis lapstäht Helena Maria Reisner? kroonika.delfi.ee, 24. märts 2018. Helena Maria Reisner. Eesti filmi andmebaas, vaadatud 12. november 2023. Helena Maria Reisner: lastele ei tohi valetada! naine.postimees.ee, 25. märts 2018. Helena Maria Reisner: see on päris šeff värk, kui mind lapsstaariks kutsutakse. kultuur.err.ee, 27. detsember 2018. Fotod Leelost filmis "Seltsimees laps". defol.io/efta-film/2019-seltsimees-laps-duplicate-1. Helena Maria Reisner. IMDb. VASTAB HELENA MARIA REISNER. dea.digar.ee, 2. veebruar 2018. “Seltsimees lapse” peaosatäitja Helena-Maria Reisner: isegi tänaval on mind rolli eest kiidetud. online.le.ee, 6. aprill 2018. Helena Maria Reisner: Minu plaan on mängida rohkemates rollides kui Ita Ever! ohtuleht.ee, 27. detsember 2018. Helena Maria Reisner: ma poleks pidanud üldse sellesse poliitikasse puutuma. menu.err.ee, 2. aprill 2019.
Aistiline assotsiatsioon

Aistiline assotsatsioon on aistingute spontaanne seos. Seos võib tekkida ühe meele piires või eri meelte vahel (sünesteesia).
Assotsiatsioon (psühholoogia)

Assotsiatsioon on tunnetusprotsessi lülides või lülide vahel tekkiv spontaanne seos. Eristuvad: aistiline assotsiatsioon (nt sünesteesia), tajuassotsiatsioon, kujutlusassotsatsioon (nt kujutluste voog), kontseptide assotsiatsioon (nt metafoor, metonüümia)
Otto Wilhelm Hermann von Abich

Otto Wilhelm Hermann von Abich (11. detsember 1806 Berliin – 1. juuli 1886 Viin) oli saksa geoloog. Abich sündis Saksamaal ning sai hariduse Berliini Ülikoolis. Peamised uurimissuunad olid seotud mineraloogia ja vulkaanidega. Aastatel 1842–1847 oli ta Tartu Ülikooli korraline mineraloogiaprofessor ja geoloogiakabineti juhataja; ta õpetas geoloogiat, mineraloogiat ja paleontoloogiat. Hiljem uuris ka Kaukasuse mäestiku geoloogilist ehitust. Suri Viinis 1886. aastal. Tema järgi on nimetatud mineraal abihhiit. Otto Wilhelm Hermann von Abich EEVA Einleitende Grundzüge der Geologie der Halbinseln Kertsch und Taman : nebst drei lithographirten Tafeln 1865 Sur la structure et la géologie du Daghestan 1862
Kujutlus

Kujutlus (inglise keeles mental imagery, image; saksa keeles bildliche Vorstellung) (kujutlusprotsess) on tunnetuse lüli, osa mõtlemisest. Kujutlus (protsess) kulgeb kas metafoorsuse pinnal (sarnaselt sarnasele) või metonüümsuse pinnal (osalt tervikule; tervikult osale). Kujutluseks nimetatakse ka kujutlusprotsessi tulemust. Ettekujutus Kujutlusvõime Linnar Priimägi. Reklaam ja imagoloogia. Mõistevara. 2010:65
Mandriline riftivöönd

Riftivöönd on vöönd, mida mööda toimub riftistumine. Mandrilise maakoorega laamade või nende osade lahknemisel tekivad mandrilised riftivöötmed, piki selle keskosa kulgeb pikk ja kitsas alang. Seal tekivad kitsad ja pikad järved. Kohati voolab välja laava ja purskavad vulkaanid. Sageli esinevad tugevad maavärinad.
Tsonaalsus

Tsonaalsus ehk vööndilisus on loodusnähtuste seaduspärane paiknemine tsoonidena ehk vöötmetena, vöönditena või vöödena. Geograafias eristatakse laiustsonaalsust, kõrgustsonaalsust ja mikrotsonaalsust. Laiustsonaalsus ehk laiusvööndilisus ehk horisontaalne tsonaalsus on geosfääri peamisi seaduspärasusi, mis avaldub loodusvööndite korrapärase järgnevusena poolusest ekvaatori suunas maakera pinnal. Laiustsonaalsus on iseloomulik kliimavöötmete, taim- ja muldkate paiknemisele tasandikel. Kõrgustsonaalsus ehk kõrgusvööndilisus ehk vertikaalne tsonaalsus on maastikkude üksteisele järgnevus mäestikes. Seoses sellega, et õhutemperatuur sõltub absoluutkõrgusest ja sademete hulk sõltub nõlva asendist valitsevate tuulte suhtes (kas tuulepealne või tuulealune nõlv), muutuvad kliima-, muldkatte- ja taimkattevööndid seaduspäraselt jalamilt tipu suunas. Mikrotsonaalsus ehk vöölisus on muldade ja taimekoosluste lintjas või rõngjas paiknemine ümber veekogu või pinnavormi ja on seotud mikrokliima muutustega. Atsonaalsus.
Renate Boy

Renate Boy (sünninimi Renate Garisch-Culmberger; 24. jaanuar 1939 – 5. jaanuar 2023) oli saksa kuulitõukaja. Renate Boy osales kolmedel olümpiamängudel. 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas sai ta kuulitõukes 6. koha. 1964. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs võitis ta Tamara Pressi järel hõbemedali. 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos sai ta 5. koha. Tema isiklik rekord kuulitõukes oli 11. septembril 1969 Berliinis tõugatud 17.87. Renate Boy veebisaidil Olympedia (inglise)
Ristlaine

Ristlaine ehk ristilaine on laine, kus keskkonna osakesed võnguvad lainete levimise suunaga risti. Ristlained levivad kiirusega 1-4 km/s Ristlained ei levi vedelikes ega gaasides, sest vedelikud ei avalda oma kuju muutmisel vastupanu (nende elastsusmoodul on 0). Elektromagnetlained on ristlained, mis levivad ka vaakumis. Ka valgus on elektromagnetlainetus ja koosneb ristlainetest. Seda tõestavad sellised nähtused nagu valguse polarisatsioon ja polarisatsioonifilter. Pikilaine Ülle Liiber, Tiit Hang, Jaak Jaagus, Arvo Järvet, Arno Kanal, Juho Kirs, Ain Kull, Heino Mardiste, Ivar Puura, Oive Tinn (2015). Geograafia gümnaasiumile II kursus: Maa kui süsteem. Tartu: Eesti Loodusfoto.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
2023.–2024. aasta maailma karikasari mäesuusatamises

2023.–2024. aasta maailma karikasari mäesuusatamises on Rahvusvahelise Suusaliidu (FIS) korraldatav karikasari, mis toimub 58. korda nii meestele kui ka naistele. Hooaeg algas 28. oktoobril 2023 Austrias Söldenis ja lõpeb 24. märtsil 2024 Austrias Saalbachis peetava finaaliga. Marco Odermatt ja Mikaela Shiffrin on kahe viimase hooaja valitsevad üldkarika võitjad. 25. oktoobril 2023 tegi FIS otsuse pikendada Venemaa ja Valgevene koondise võistluskeeldu seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse. Allikas: PRIZE MONEY STANDING FIS-i 2023-2024 hooaja mäesuusatamise MK-etappide ajakava
Signifikatsioon

Signifikatsioon (pr signification) on tähendustamine ehk tähenduse loomise toiming. Tähendus väljendab siin teadmiste sisu kui keele väljenduse suhtlemise alust (mis on keelefilosoofia teema; Bertrand Russell, varane Wittgenstein, Rudolf Carnap). Suhtlemisel toimub märgilise suhte tekitamine (mis on semiootika teema; Roland Barthes). Signifikatsioon on vajadusel tõlgitud ka tähenduseks või tähistuseks (nt Ferdinand de Saussure ja Charles William Morrise tekstides). Semioos Tähendus Tähistatav Sisask, Kaia (veebruar 2013). "Filosoofiatõlkest ja keelest. Emmanuel Levinasi „Teisiti kui olla ehk teispool olemust"". Keel ja kirjandus.
Nová Dubnica

Nová Dubnica (saksa keeles Neudubnitz, ungari keeles Újtölgyes, tšehhi keeles Nová Dubnice) on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas Ilava ringkonnas. Nová Dubnica asub Váhi jõe orus Strážovi mäestiku jalamil, Tšehhi piirist 12 km kaugusel. Nová Dubnica projekteeriti masinaehitustehase Závody ťažkého strojárstva töötajate elamurajoonina 1951. aastal. Esialgu kuulus elamurajoon Dubnica nad Váhomi haldusalasse. Ehitustöid alustati 1952. aastal, esimesed elumajad valmisid 1953. aasta märtsis. Omaette vallaks sai Nová Dubnica 1957. aastal. Linnaõigused anti Nová Dubnicale 1960. aastal. 1969. aastal ehitati Nová Dubnicasse panoraamkino "Panorex", mis oli Slovakkia esimene panoraamkino. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nová Dubnica elanikest slovakke 92,8%, tšehhe 0,93% ja ungarlasi 0,17%. Rahvus oli teadamata 5,51%-l elanikest. Dubna, Venemaa Miedźna küla, Poola San Daniele del Friuli, Itaalia Slavičín, Tšehhi Vabariik História mesta Mesto Nová Dubnica. Vaadatud 12. novembril 2023 Kino Panorex v Novej Dubnici Krížom-krážom Slovenskom, 27. aprillil 2021. Vaadatud 12. novembril 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Nová Dubnica at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 12. novembril 2023
Hajuskiirgus

Hajuskiirgus on see osa päikesekiirgusest, mis hajub atmosfääris. Hajumise põhjuseks on õhku moodustavad molekulid, aerosoolid, veeaur ja pilved. Hajuskiirgus langeb maapinnale ühtlaselt igas suunast. Päikesepaistelise ilmaga päeval ilmneb hajuskiirgus otsekiirgusega koos, pilves ilmaga aga jõuab päikesekiirgus maapinnale ainult hajuskiirguse kujul. Hajuskiirgus esineb samuti varjus paiknevates kohtades. Hajuskiirguse voogu mõjutab lisaks päikese seniitkaugusele kõige rohkem see, kui suur osa taevasfäärist on kaetud pilvedega, kuidas pilved paiknevad päikese suhtes ning kui paksud on pilved. Selge taeva korral kujundab hajuskiirguse voo päikese seniitkaugus ning veeauru ja aerosooli hulk atmosfääris. Hajuskiirguses on lühema lainepikkusega kiirguse osakaal suurem kui otsekiirguses. Hajuskiirguse puhul on oluline osa ka lumikattel. Viimase olemasolul suureneb maapinnale langenud kiirguse tagasipeegeldumine, mis omakorda hajub atmosfääris tagasi maa suunas ja suurendab nii hajuskiirguse hulka. Hajuskiirguse kuusummad Eestis on vahemikus 20 kuni 300 MJ/m2. Üldmaateadus (õpik kõrgkoolidele). Koostanud Ülo Mander, Ülle Liiber. Tartu, 2014. lk.237 Eensaar, A. "Päikesekiirgus atmosfääris". Tallinna Tehnikakõrgkool. 2012. (vaadatud: 09.11.2015)
Muhu kalmistu

Muhu kalmistu ehk Muhu Liiva kalmistu on kalmistu Muhu kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Viira külas Muhu vallas. Muhu kalmistu asub Viiralt Nõmmkülla viiva tee ääres, 1,1 km kaugusel Viirast. Muhu kalmistu pärineb 18. sajandi lõpust. Muhu kalmistu üldpindala on 2,33 ha. Kalmistu välispiirdeks on kõrge kuivlaos kiviaed, mis eraldab ka hilisemat apostliku õigeusu kalmistu osa vanemast protestantlikust osast. Peaväravaks (nn Liiva ELK koguduse osal) on tahutud maakivist kaetud väravaehitis. Väravaava on suletav sepisvõrega. Samal kalmistuosal asub kivist sammasportaaliga kabel. Vanemaid kui II maailmasõja lõpp on kalmistul 434 metallhauatähist (sh 401 sepist), 4 sepisaeda ja 51 kivist hauatähist. Muhu kalmistu koosneb sisuliselt kolmest ajaloolisest kalmistust või osast: Pädaste ehk Muhu vanadekodu kalmistu (lõunapoolsest piirdeaiast parklani), kõige uuem osa. Liiva ELK Luteri kalmistu (väravatest kabelini), kõige vanem osa. Rinsi AÕK õigeusu kalmistu ehk Rinsi vana kalmistu (kabelist põhjapoolse piirdeaiani), vahepealne osa. Nn Rinsi uus kalmistu on Sepamäe kalmistu (tänapäeval ilmalik kalmistu). Muhu kalmistu on alates 1997. aastal ajaloomälestisena arvele kultuurimälestiste riiklikus registris. Lisaks Muhu kalmistule asuvad Muhus veel Hellamaa kalmistu ja Sepamäe kalmistu Muhu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Dubnica nad Váhom

Dubnica nad Váhom (kuni 1927. aastani Dubnica, saksa keeles Dubnitz an der Waag, ungari keeles Máriatölgyes) on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas Ilava ringkonnas. Dubnica nad Váhom asub Váhi jõe orus Strážovi mäestiku jalamil, Tšehhi piirist 11 km kaugusel, Trenčínist ligikaudu 13 km kirdes. Asulat on esmamainitud 1193. aastal. 1928. aastal sõlmiti leping Škoda firma ja kaitseministeeriumi vahel relvatehase rajamiseks Dubnica nad Váhomisse. Tehas alustas tootmist 1937. aastal. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dubnica nad Váhomi elanikest slovakke 92,54%, tšehhe 0,79% ja ungarlasi 0,14%. Rahvus oli teadmata 5,98%-l elanikest. Vác, Ungari Zawadzkie, Poola Otrokovice, Tšehhi Jaroslavl, Venemaa Dubnica do začiatku 16. storočia Dubnica nad Váhom. Vaadatud 12. novembril 2023 ZTS-Special Global Security. Vaadatud 12. novembril 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Dubnica nad Váhom at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 12. novembril 2023