laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Haldi Normet-Saarna

Haldi Normet-Saarna (sündinud 10. juunil 1953) on eesti ajakirjanik. Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1977. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise eriala. 1978. aastal asus ta tööle Eesti Raadio noorte- ja lastesaadete toimetusse, hiljem oli ta Eesti Rahvusringhäälingu Vikerraadio toimetaja ja saatejuht. Aastatel 2020–2022 töötas Haldi Normet-Saarna Põhja-Tallinna Valitsuse kultuuri- ja noorsootöö sektoris. Haldi Normet-Saarna sulest on ilmunud viis raamatut: "Valitud sekeldusi "Viitemikserist"" (1994) "Kati ja teised" (2014) "Kohtumised legendidega" (2015) ""Vallatute kurvide" aegumatu sära" (2020) "Minu vend Ingo : mälestusi Ingo Normetist" (2023) Tema ema oli lastekirjanik Dagmar Normet, isa helilooja ja muusikateadlane Leo Normet, vend oli lavastaja Ingo Normet. Tema abikaasa on ajakirjanik ja meediategelane Ain Saarna. 2002 – Eesti Raadio aastapreemia 2008 – Tallinna Teadlaste Maja tänukiri Eesti Raadios kauni eesti keele eeskujuliku kasutamise eest 2015 – Eesti Rahvusringhäälingu aastapreemia 2016 – Sihtasutuse „Meie inimesed” meediapreemia Kai Siidirätsep, Haldi - väsimatu kaanekangutaja, 11. veebruar 2007 “Ma elan siin“ – kes on kes ja mis on mis, 5. november 2015
1962. aasta Eesti meistrivõistlused iluuisutamises

1962. aasta Eesti meistrivõistlused iluuisutamises toimusid osana talispartakiaadist Tallinnas, 20.-21. veebruaril. Kehakultuuri aastaraamat 1962, Eesti Riiklik Kirjastus; Tallinn: 1963
Kurja kutsumine

"Kurja kutsumine" ("The Conjuring") on Ameerika Ühendriikide 2013. aasta õudusfilm, mille režissöör on James Wan ning stsenaristid Chad Hayes ja Carey Hayes.
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused jalgrattasõidus

1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused jalgrattasõidus toimusid osade kaupa. Krossivõistlus peeti 28. novembril Kiievis. Samas peeti ka noorte meistrivõistlused, kus mõlemad neidude sõidud võitsid Eesti ratturid - eraldistardi Milvi Kipper (Dünamo) ja ühisstardi Tiia Poom (Tööjõureservid), noormeeste meeskonnasõidu võitnud Dünamo II meeskonnas osales Tõnu Mets. Võistkonnad: 1. AKSK 259,5 2. Dünamo 269 3. Krasnoje Znamja 319,5 15. Kalev Võisteldi 7,1 km ringil, mis tuli läbida neli korda. Osales 63 jalgratturit. Kehakultuuri aastaraamat 1962, Eesti Riiklik Kirjastus; Tallinn: 1963
Karlovy Vary filmifestival

Karlovy Vary rahvusvaheline filmifestival (tšehhi keeles Mezinárodní filmový festival Karlovy Vary) on Tšehhis Karlovy Varys igal aastal juulis toimuv filmifestival. Enne 1994. aastat toimus festival ühe korra kahe aasta jooksul. Esimene festival toimus 1946. Festival kuulub Rahvusvahelise Filmiprodutsentide Liitude Föderatsiooni (FIAPF) otsusega rahvusvaheliselt sertifitseeritud võistlusprogrammiga ehk A-kategooria festivalide hulka. Festivali peaauhind (grand prix) on Kristallgloobus (tšehhi keeles Křišťálový glóbus). Festivali koduleht
Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused

Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused (vene Высшие курсы сценаристов и режиссёров) on Venemaal Moskvas asuv mitteriiklik kõrgem õppeasutus (kursused). Õppeasutuses õpetatakse tulevasi filmidramaturge, filmirežissööre, stsenariste, filmiprodutsente. Juunis 1956 loodi filmistuudios Mosfilm NSV Liidu Kultuuriministeeriumi käskkirjaga filmirežissöör Ivan Põrjevi algatusel Kõrgemad Režissööride Kursused. 25. mail 1960 moodustati NSV Liidu Kultuuriministeeriumi käskkirjaga Kõrgemad Stsenaristide Kursused. 11. mail 1963 liideti Kõrgemad Režissööride Kursused ja Kõrgemad Stsenaristide Kursused Kõrgemateks Kaheaastasteks Stsenaristide ja Režissööride Kursusteks. 14. septembrist 1995 kannavad need nime Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused. Õppeasutuse koduleht
Varssavi filmifestival

Varssavi rahvusvaheline filmifestival (poola Warszawski Międzynarodowy Festiwal Filmowy) on Poolas Varssavis igal aastal septembri keskpaigas toimuv rahvusvaheline filmifestival. Esimene festival toimus 1985. Aastast 2001 kuulub Rahvusvahelise Filmiprodutsentide Liitude Föderatsiooni (FIAPF) otsusega rahvusvaheliselt sertifitseeritud võistlusprogrammiga ehk A-kategooria festivalide hulka. 2013 võitis festivali peaauhinna Eesti-Gruusia film "Mandariinid". Festivali koduleht
The Myth of Morality

"The Myth of Morality" on Richard Joyce'i filosoofiline raamat. Selle esmatrükk ilmus 2001. Esimene osa uurib kriitilise silmaga moraalijuttu ning leiab, et see on fundamentaalselt vigane. See on nagu flogistonijutt: "Flogiston on õhust kergem," "Tahm koosneb suuresti flogistonist." Antoine Lavoisier näitas, et see jutt on äärmiselt ekslik, sest flogistoni lihtsalt ei ole olemas. Joyce tahab väita, et moraalijutt on analoogselt väär. Väited "Üldiselt ei tohi valetada" ning "Inimeste kloonimine on kohutav asi ja seda ei tohi lubada" on väärad, sest need kasutavad selliseid predikaate nagu "...on keelatud" ja "...on moraalselt hea", mis on tühjad. Kui mõelda, milles see seisneb, et teol on näiteks omadus olla moraalselt keelatud, siis selgub, et pole midagi sellist. Mõte, et moraal on väljamõeldis, ulatub tagasi Albert Camus', Ludwig Wittgensteini, Bertrand Russelli, Friedrich Nietzsche, David Hume'i, Bernard Mandeville'i, Thomas Hobbesi, Antiphoni ning Kalliklese ja Thrasymachoseni. Paljudel moraalisõnadel on küll mittemoraalsed tarvitused (vankri diagonaalne liikumine males on keelatud), ja see mittemoraalijutt pole rünnaku all. Edasi püütakse näidata, et ilmne reaktsioon defineerida või ümber defineerida moraalijutt nii, et see vastaks mitteprobleemsele hinnangujutule oleks moraalijutu ilmajätmine oma eesmärgist. Moraalijutu kogu mõte on hinnata tegusid ja inimesi teatud erilise jõuga, ja just selle jõu mõiste osutub nii sügavalt tülikaks. Kui Lavoisier' hapnikumõiste on teoreetiliselt edukas, siis miks mitte "flogistoni" niimoodi ümber defineerida et see tähendaks "hapnikku", päästes niimoodi flogistonijutu vea käest? Asi on selles, et kui Georg Ernst Stahl jt väitsid selliseid asju nagu "Flogistonil on lubjastumises keskne roll," siis peeti flogistoni all silmas midagi konkreetset: flogistonist rääkimise kogu mõte oli osutada ainele, mis põlemisel vabaneb. Sõna "flogiston" kasutamine hapnikule (põlemisel kulutatavale ainele) osutamiseks õõnestaks flogistonijutu tuuma. Samamoodi õõnestaks sõnade "moraalselt keelatud" kasutamine "mitteprobleemsele" lubamatuse mõistele (millel on võib-olla sama loogika nagu lausetes "Sa ei tohi vankriga diagonaalselt käia" ja "Sa ei tohiks nii hilja tõusta") osutamiseks moraalijutu tuuma. Oletame, et see esimene osa on õige. Siis tekib küsimus, miks me niisuguse vea tegime. Teine küsimus on see, mida siis teha tuleks. Flogistoniteooria puhul praktilisi probleeme ei tekkinud, me lihtsalt loobusime flogistonijutust. Kas samamoodi saaks teha moraalijutuga? Ja kui saaks, kas peaks. Moraalijutt tundub ju väga tähtsana. Olulised otsused on tundlikud moraaliprobleemide suhtes. Juba see, et kui keegi väidab, et moraal on müüt, siis seda ei peeta mitte üksnes intuitsioonivastaseks, vaid ka ohtlikuks positsiooniks, näitab, et kaalul on midagi hinnalist ja tähtsat. Joyce väidab, et moraal ongi hinnaline ja tähtis, kuid sellegipoolest vigane. See, mida teha, tuleb otsustada parima praktilise tulemuse järgi. Kui moraal on kasulik, siis sellest loobumisel on hind.
Kinošokk

Kinošokk (vene keeles Киношок) on Venemaal Anapas toimuv SRÜ ja Baltimaade filmifestival. See on Venemaa üks suuremaid filmifestivale. Esimene festival toimus 1992. aastal. parim täispikk film parim lühifilm, auhinna nimetus "Šoki piirid" ("Границы Шока") parim telemängufilm, auhinna nimetus "TV-Šokk" ("ТВ-Шок") parim lastemängu- ja animafilm, auhinna venekeelne nimetus "КиноМалыШок" ... 2001 "Head käed", grand prix ja kriitikute eripreemia 2006 "Stiilipidu", Maarja Jakobson pälvis parima naispeaosatäitja auhinna 2008 "Sügisball", parima täispika mängufilmi auhind, samuti filmiteadlaste ja -kriitikute gildi auhind "Elevant" ning filmiajakirjanike auhind 2009 "Revolutsioon, mida ei tulnud", Neformati võistlusprogrammi peaauhind, samuti Kinoomanike ja Ajakirjanike Gildi auhind "Elevant" 2013 "Elavad pildid", parima stsenaariumi auhind ""Sügisball" võitis Anapa filmifestivalil peapreemia" Õhtuleht, 22. september 2008 Festivali koduleht
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused kiiruisutamises

1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused kiiruisutamises toimusid meestele 20.-21. jaanuaril Gorkis, naistele 27.-28. sama kuu päeval Almatõs Medeu kiiruisutamisringil. Kehakultuuri aastaraamat 1962, Eesti Riiklik Kirjastus; Tallinn: 1963
A. Vaganova nimeline Balletiakadeemia

A. Vaganova nimeline Balletiakadeemia (vene keeles Академия русского балета имени А. Я. Вагановой) on Venemaal Peterburis Rossi tänaval asuv balletikool (balletiakadeemia). Kool asutati aastal 1738 ja see on üks maailma vanimaid balletikoole. Kool on nimetatud vene balletipedagoogi Agrippina Vaganova järgi. Kooli asutas 4. mail 1738 Venemaa keisrinna Anna Ivanovna tantsukoolina (vene Танцо́вальная Ея Императорского Величества школа). 1928. aastal kandis kool nimetust Leningradi Koreograafiatehnikum (Ленинградский хореографический техникум). 1937. aastal muudeti nimetus Leningradi Koreograafiakooliks (Ленинградское хореографическое училище). Peterburi Riiklik Teatriakadeemia Kooli koduleht
Queen Bees and Wannabes

"Queen Bees and Wannabes" on Rosalind Wisemani 2002. aastal ilmunud eneseabiraamat, mille järgi on tehtud mängufilm "Õelad tüdrukud" (raamatu pealkiri oli ka filmi tööpealkiri). Teos räägib teismeliste tüdrukute koolielust, klikkide moodustamisest ja agressiivsest käitumisest.
Maluku provints

Maluku provints (indoneesia keeles Provinsi Maluku) on 1. järgu haldusüksus (provints) Indoneesias. Sinna kuuluvad kesk- ja lõunapoolsemad Maluku saartest. Provintsi keskus on Ambon väiksel Amboni saarel. 2010. aasta rahvaloenduse järgi elas provintsis 1 533 506 inimest. Aastatel 1950–1999 kuulusid kõik Maluku saared samasse provintsi. 1999. aastal eraldus Põhja-Maluku provints.
EPT

EPT võib tähendada järgmist: Eesti Põllumajandustehnika European Poker Tour EPT (Hiphop grupp)
Jaak Jõevee

Jaak Jõevee (sündinud 19. juunil 1961 Tallinnas) on eesti sisearhitekt ja disainer. Jõevee õppis 1968–1971 Tallinna 24. Keskkoolis, 1971–1976 Sausti 8-klassilises koolis, 1976–1982 Tartu Kunstikoolis kunstnik-kujundaja erialal ning 1986–1992 Tallinna Kunstiülikoolis sisearhitektuuri erialal. 1982–1986 töötas ta Tallinna Polütehnilises Instituudis õppemeister-operaatorina, 1986–1989 oli H. Pöögelmanni nimelises Elektrotehnika Tehases osakonnajuhataja ning 1989–1992 disainer AS-is Boga. 1993. aastast on ta Jaak Jõevee Sisearhitektuuribüroo OÜ juhatuse esimees. Alates 1993. aastast on ta Eesti Sisearhitektide Liidu liige. AS Paulig Baltic koolituskeskuse sisekujundus Sauel, 2004 Eagle Visioni kauplused Tallinnas, Tartus ja Pärnus, 2004–2011 AS FEB müügiesinduse sisekujundus Tallinnas, 2005 Eramu sisekujundus Kloogal, 2006 (eramu ja korter, 3/2006) VEHO autokeskuse sisekujundus Laagris, 2008 ICEFIRE büroo sisekujundus Tallinnas, 2011 Korter Musta Luige majas Tallinnas, 2013 (eramu ja korter, talv 2014) Korter Fahle majas Tallinnas, 2014
Subrahmanyan Chandrasekhar

Subrahmanyan Chandrasekhar (tamili keeles சுப்பிரமணியன் சந்திரசேகர்; 19. oktoober 1910, Lahore – 21. august 1995 Chicago, USA) oli India päritolu USA astrofüüsik. 1983. aastal sai ta tähtede struktuuri ja evolutsiooni kujundavate protsesside uurimise eest Nobeli füüsikaauhinna. Ta sündis toonases Briti Indias asuvas Lahores (praegu Pakistani osa). 1953. aastal sai ta USA kodakondsuse. Ta töötas aastast 1937 kuni surmani Chicago Ülikoolis. 1944 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks 1949 – Henry Norris Russelli auhind 1973 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1983 – Nobeli füüsikaauhind 1986 – Karl Schwarzschildi medal Subrahmanyan Chandrasekhar Nobeli auhinna lehel
Minox

Minox GmbH on Saksamaa ettevõte, mis toodab kaameraid ja muid optikaseadmeid. Ettevõte kasutab toodetel samanimelist kaubamärki. Ettevõtte peakontor asub Wetzlaris. Tuntud on ettevõtte väikekaamerad, mida on laialdaselt[viide?] kasutatud spioonikaameratena. Ettevõttes töötab umbes 30 inimest. Ettevõtte asutasid 1945. aasta septembris Walter Zapp ja Richard Jürgens. 1936. aastal konstrueeris Walter Zapp Tallinnas esimese miniatuurse fotoaparaadi Minox prototüübi. 1938. aastast toodeti Zappi leiutatud kaameraid Riias ettevõttes VEF. Teise maailmasõja tõttu põgenes Zapp 1941. aastal Saksamaale Hessenisse. 1945. aastal pani Zapp aluse ettevõttele Minox GmbH Wetzlar. Ettevõtte koduleht
Krista Thomson

Krista Thomson (sündinud 21. novembril 1974 Tallinnas) on eesti sisearhitekt. Thomson õppis aastatel 1998–2002 Eesti Kunstiakadeemias sisearhitektuuri erialal. Ta töötab OÜ-s Superellips. Krista Thomson on Eesti Sisearhitektide Liidu liige. II koht Tartu Pauluse kiriku arhitektuuri ja sisekujunduse võistlusel 2006. aastal (koos Mari Kurismaaga) Funkelamu Villa Soans (koos Galina Burnakova ja Kärt Loopaluga; arhitekt Anton Lembit Soans; Tallinn, Raua 25) Transferwise'i kontor Tallinnas (koos Kärt Loopaluga) Eduard Tubina muuseum Alatskivi lossis (kaasautorid Liina Langemets, Kärt Loopalu), 2011 Korterelamu Eha 4, Tallinn (projekteeritud 2008, valmis 2014; arhitektid Jaak Huimerind, Anne Kose) Korterelamu Tehnika 22 / Rohu 1, Tallinn (projekteeritud 2008, valmis 2014; arhitektid Jaak Huimerind, Andres Lember, Indrek Laos) Egle Tamm Tartu Pauluse kirik – made in Finland Sirp, 08.01.2016 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2015. Vaadatud 6. juulil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2015. Vaadatud 6. juulil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Elen Luht TransferWise – pankade lõbus väikevend Äripäev, 11. oktoober 2014 https://issuu.com/sisearhitektuur/docs/ruumipilt_2011/132 http://www.arhliit.ee/uudised/artiklid/eesti-eluvorme-kaardistamas/[alaline kõdulink] http://www.arhliit.ee/koosseis/loomingud/looming/475/[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. august 2016. Vaadatud 6. juulil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kristel Trell Galerii: Kadrioru kaunis funkmaja läbis uuenduskuuri Postimees, 21. oktoober 2015 Funktsionalistlik Villa Soans pakub ajastutruud elukeskkonda Delfi/Moodne Kodu, 27. veebruar 2015 Elen Luht TransferWise – pankade lõbus väikevend Äripäev, 11. oktoober 2014 Margit Mutso "Eduard Tubina Muuseum" (Krista Thomsoni intervjuu) Rmt: "Eesti arhitektuur 2011: Kultuurkapitali arhitektuuripreemiate nominendid = Estonian architecture 2011: nominees for the Cultural Endowment architecture awards" Tallinn, 2012 Elamisrakuke vanalinna katusealuses Moodne Kodu, 10. veebruar 2005, lk 12–16
Cantr II

"Cantr II" on internetis mängitav paljude osalistega rollimäng, kus iga mängija loob endale ühe või mitu tegelaskuju ühise virtuaalühiskonna mõnes kogukonnas. Mängija saab valida oma tegelaste isiksuse, tegevusala ja eesmärgid ning püüab neid mängumaailma raames teostada suhtluses ja vastasmõjudes teiste tegelastega. "Cantr II" autor oli Jos Elkink, praegu administreerib mängu grupp vabatahtlikke. Mängu veebileht
Liina Langemets

Liina Langemets (sündinud 20. veebruaril 1978 Tallinnas) on eesti sisearhitekt. Langemets on õppinud aastatel 1984–1992 Tallinna 42. Keskkoolis (nüüdne Kadrioru Saksa Gümnaasium), 1992–1996 Tartu Kunstikoolis kunstilise kujunduse erialal ja 1998–2002 Eesti Kunstiakadeemias sisearhitektuuri erialal. 2000. aastast tegutses ta vabakutselise sisearhitektina. 2011. aastast töötab ta sisearhitektina Riigikogus.  Liina Langemets on Eesti Sisearhitektide Liidu liige. Baltic Marine Groupi büroohoone Paljassaares, 2003 TTÜ Kuressaare Kolledži saal, 2005 Kuressaare linnavalitsuse hoone (kaasautor K. Laanmets), 2008 Auriga Keskus Kuressaares (kaasautor K. Laanmets), 2008 Honda moto- ja autopoed Kuressaares (kaasautor K. Laanmets), 2008 Kassari puhkekeskus, restoran Lest ja Lammas (kaasautor Kärt Loopalu), 2010 Eduard Tubina muuseum Alatskivi lossis (kaasautorid Krista Thomson, Kärt Loopalu), 2011 Niguliste kiriku muuseumipood ja garderoobiala (kaasautor Krista Thomson), 2014 Parlamendi pood Riigikogu juures, 2014 Tallinna Ülikooli muuseum, 2015 Toompea lossi esindusruumid: Valge saal (kaasautorid Ü. Saar, Leila Pärtelpoeg), vestibüülid, komisjonide ruumid, esinduskabinetid ja nõupidamisruumid.  Eesti Rahva Muuseumi uue hoone näituseala kujundus, 2009 – osalemine RMK Viimsi muuseumihoone kujundus ja näituse lahendus, 2010 – osalemine Tallinna Kultuurikatla arhitektuuri ja disaini ala kujundus, 2010 – osalemine Eduard Tubina muuseumi ruumide kujundus ja näituse lahendus, 2010 – kutsutud konkurss, koostöös Krista Thomsoni ja Kärt Loopaluga, teostunud Tallinna Ülikooli muuseumi kujundus ja näituse lahendus, 2014 – kutsutud konkurss, teostunud Kuressaare aasta parim ruumikujundus 2005 (TTÜ Kuressaare Kolledži saal) Kuressaare aasta parim ruumikujundus 2007 (korter) Eesti Sisearhitektide Liidu aasta parima interjööri auhinna nominent ühiskondlike ruumide kategoorias 2008 (Auriga Kaubanduskeskus Kuressaares) http://www.esl.ee/liige/liina-langemets/ http://www.tekero.ee/et/kassari-puhkekeskus https://issuu.com/sisearhitektuur/docs/ruumipilt_2011/132 http://www.arhliit.ee/uudised/artiklid/eesti-eluvorme-kaardistamas/[alaline kõdulink] http://www.muuseum.ee/et/kuum/uudiste_arhiiv?news_id=5152 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. august 2016. Vaadatud 6. juulil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. august 2016. Vaadatud 6. juulil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Alfred Grassi tütarlastekool

Alfred Grassi tütarlastekool (saksa keeles Grass'sche höhere Töchterschule või Höhere Töchterschule des Oberlehrer Grass; vene keeles Училище I разряда Грасса для дѣвочекъ või Частное училище Грасса (женское)) oli Tartus tegutsenud saksakeelne tütarlastekool. Kool oli nimetatud õpetaja Alfred Grassi järgi. 1922. aastal ühines Grassi kooliga M. Rathleffi tütarlaste eragümnaasium. 1925. aastal lõpetasid Tartus saksakeelsed eragümnaasiumid tegevuse. Ühes sellega suleti 1925. aastal ka Grassi kool. Grassi kooli õpilased läksid üle Alfred Walteri eragümnaasiumi. Alma Ast-Ani Eeva Vahur Minni Kurs-Olesk Anna Raudkats https://web.archive.org/web/20160706170454/http://www.eha.ee/fondiloend/frames/fond_prop.php?id=2274 (vaadatud 06.07.2016)
Ӱ

Ӱ (ӱ, kursiivis Ӱ ӱ) on kirillitsa täht. See on moodustatud У-tähest treema lisamise teel. Ӱ on kasutusel altai, hakassi, handi ja mari keeles.
Mari Kurismaa

Mari Kurismaa (sündinud 19. aprillil 1956 Pärnus) on eesti sisearhitekt ja kunstnik. Kurismaa õppis Tallinna 46. Keskkoolis ja lõpetas 1979. aastal ERKI sisearhitektina. 1994. aastal kaitses ta Eesti Kunstiakadeemias kunstimagistri kraadi. 2013. aastal täiendas ta end Suurbritannias ajaloolise interjööri ja kollektsioonide alal Attingham Trusti suvekoolis. 1980. ja 1990. aastatel tegutses Mari Kurismaa peamiselt maalikunstnikuna ja õpetas sisearhitektuuri kateedris maalimist. 1990. aastate lõpus pöördus ta tagasi sisearhitektuuri juurde ja 2002. aastast töötab ta sisearhitektina oma firmas Stuudio Kurismaa OÜ. Kurismaa on Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1987 ja Eesti Sisearhitektide Liidu liige aastast 1999. 1994 Kristjan Raua preemia 1997 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Leila Pärtelpoja, Ülar Saare, Mart Kalmu ja Kaarel Kurismaaga; Riigikogu istungitesaali ajaloolise interjööri ennistamine) 2004 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (Eesti Draamateatri interjööri renoveerimine, milles autoritöö sulandub elegantselt algupärase inerjööriga) 2015 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Jaak Huimerinnaga; villa Pärnus) Mari Kurismaa abikaasa on kunstnik Kaarel Kurismaa. Eesti nüüdiskunst: Mari Kurismaa. ETV, 1990. Režissöör Jaanus Nõgisto. Eesti kunst: Mari Kurismaa. ETV, 1998. Režissöör Mariina Mälk.
Witten

Witten on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Ruhri linnastus. Asub Ruhri jõe ääres. Suuremad naaberlinnad on Dortmund ja Bochum. Wittenit on esmamainitud 1214. aastal, tänapäeva linnaosa Herbedet aga juba 851. aastal. Linnaõigused sai 1823. aastal. Linna olulisemad tööstusharud on terasetööstus ja masinaehitus. Witteni koduleht
Paul Reubens

Paul Reubens (õieti Paul Rubenfeld; 27. august 1952 Peekskill New York – 30. juuli 2023 Los Angeles California) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik. Üks tema tuntumaid rolle oli Pee-Wee Herman Tim Burtoni lavastatud filmis "Pee-wee's Big Adventure". Paul Reubens andmekogus IMDb (inglise)
Rein Männik

Rein Männik (27. juuli 1945 Põltsamaa – 21. jaanuar 1994 Tartu) oli eesti füüsik. Ta lõpetas 1963. aastal Põltsamaa Keskkooli ning õppis aastatel 1963–1972 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemia teaduskonna füüsika osakonnas, mille lõpetas 1972. aastal. Ta teenis aastatel 1964–1967 sundaega Nõukogude armees. Ta oli aastatel 1979–1982 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudis aspirant. Ta töötas aastatel 1972–1991 Füüsika Instituudis ja aastatel 1991–1994 Lõuna-Eesti Kõrgepingevõrkudes. Ta tapeti 21. jaanuari 1994 varahommikul teel tööle. Rein Männiku peamine uurimisvaldkond oli elementaarosakeste teooria. "Männik, Rein". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj-M. Tallinn 2005. Lk 688 2005 – "Männik, Rein". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj-M. Tallinn 2005. Lk 688 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
HKScan

HKScan Oyj (varasema nimega HK Ruokatalo Oyj) on Soome toiduainetööstuse ettevõte. See on noteeritud Helsingi börsil (HKSAV). Ettevõtte peakontor asub Turus. Ettevõttel on tütarettevõtted mitmes Läänemerega piirnevas riigis, sh Eestis (AS HKScan Estonia), Rootsis, Lätis, Leedus, Taanis. Ettevõte asutati 1913. aastal nimega Lounais-Suomen Osuusteurastamo ('Edela-Soome osatapamaja'). 2007. aastast kannab ettevõte praegust nime HKScan. Ettevõtte käive 2015. aastal oli 1,92 miljardit eurot, 2020. aastal 1,78 miljardit eurot 2020. aastal oli ettevõtte kasum 17 miljonit eurot, 2019. aastal kahjum 2,2 miljonit eurot. Ettevõtte toodangu kaubamärgid on HK, Kariniemen, Via, Scan, Pärsons, Rakvere, Tallegg ja Rose. Ettevõtte Eesti tütarettevõte on AS HKScan Estonia. Eestis on kasutusel kaubamärgid Rakvere ja Tallegg. HKScan Estonia on Eesti suurim sealihatöötleja. AS HKScan Estonia ja selle tütarettevõtete käive oli 2013. aastal 98,8 miljonit eurot ja sellega oli see käibe suuruselt 66. ettevõte Eestis. 2014. aastal oli käive juba 151,66 miljonit ja ettevõtte paigutus selle järgi 36. positsioonile. 2020. aastal käive oli 165 mln eurot ja kahjum 2,6 mln eurot (2019. aastal vastavalt 160 mln ja 461 tuhat eurot). HKScan on tegev ka Lätis ja Leedus ning seal kuuluvad ettevõttele kaubamärgid Rīgas Miesnieks, Jelgava ja Klaipedos Maistas. 2022. aasta lõpul teatas ettevõte, et müüb oma Eesti, Läti ja Leedu ärid Maag Grupile. Rakvere и Tallegg поднимут цены на готовую продукцию Деловые ведомости 02.12.2021 (vaadatud 05.12.2021) HKSAV HKSAV, HKSCAN OYJ A, (FI0009006308) OMX Владелец Раквереского мясокомбината удвоил прибыль Деловые ведомости 04.02.2021 "Eesti suurim sealihatöötleja hakkas Soomest elussigu importima" Postimees, 30. september 2015 "TOP100: mis on Eesti suurim firma?" Äripäev, 24. november 2014 "Eesti 100 suurima ettevõtte edetabel peegeldab majanduse seisakut" Postimees, 30. oktoober 2015 HKScan: результаты в странах Балтии разочаровывают dv.ee, 16.07.2021 (vaadatud 16.07.2021) Three countries HKScan "HKScan müüb oma Balti ärid Maag Grupile" ERR, 13. detsember 2022 Ettevõtte koduleht