laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Arras-Ouesti kanton

Arras-Ouesti kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kanton koosnes ühest vallast (osaliselt): Arras
Arras-Sudi kanton

Arras-Sudi kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kanton koosnes üheksast vallast: Achicourt Agny Arras (osaliselt) Beaurains Fampoux Feuchy Neuville-Vitasse Tilloy-lès-Mofflaines Wailly
Aleksander Jakobson

Aleksander Jakobson (16. veebruar 1896 Luke küla, Vana-Nõo vald Nõo kihelkond – 1972) oli eesti poliitik ja Eestimaa Kommunistliku Partei EK(b)P Läänemaa Komitee I sekretär I sekretär). Aleksander Jakobson liitus VSDTP-ga 1919. aastal, teenis Punakaardis, aastatel 1919–1921 võitles Venemaa kodusõjas. 1920. aastal oli Petrogradi linnas ja oblastis parteitööl, tuli 1940. a oktoobris Eestisse, Valiti 20. jaanuaril 1941 EK(b)P Läänemaa Komitee I sekretäriks ja oli 1941 oli ta EK(b)P Läänemaa Komitee I sekretär. HÄVITUSPATALJONLASED ISE JUTUSTASID, EESTLASED VENE SÕJAVÄES 1940-1945. Koostanud Leo Õispuu, Eesti Represseeritute Registri Büroo (ERRB), Eesti Riigiarhiiv, MEMENTO Tallinna Ühendus, Tallinna Tehnikaülikooli STI, Tallinn, 2011, lk 40
EFront

eFront on e-õppe platvorm, mille arendus algas 2001. aastal Kreeka valitsuse rahastusel. Tehniline võlg(en) "10 open source elearning projects to watch". Techworld. Vaadatud 28.09.2021. "50 open source tools that replace popular education applications". ITmanagement. Originaali arhiivikoopia seisuga 27.09.2011. Vaadatud 28.09.2021.
Velká Bíteš

Velká Bíteš (varem Velká Byteš, saksa keeles Groß Bittesch) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Žďár nad Sázavou ringkonnas. Velká Bíteš asub Brno kesklinnast 30 km põhjaloodes, Žďár nad Sázavoust umbes 37 km lõunakagus ja Jihlavast ligikaudu 48 km idakagus. Velká Bíteš asub 476 meetrit üle merepinna. Asula on tõenäoliselt rajatud 12. sajandil. Velká Bítešit on esmamainitud 1240. aastal, linnaõigused sai 1408. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Velká Bíteš Místopisný průvodce po České Republice Historie města Velká Bíteš Město Velká Bíteš
II Riigikogu valimised

II Riigikogu valimised toimusid 5.–7. mail 1923. Valimiste eripäradeks oli lisaks erakordselt fragmenteerunud parlamendikoosseisule ka valimiseelne periood, mil osa nimekirju – kõige olulisemana kommunistide Tallinna ja Virumaa nimekirjad – reeglitele mittevastavuse tõttu tühistati. Kommunistide puhul oli põhjus selles, et nende nimekirjadesse olid lülitatud NSV Liidus elavad ja sealsete kodanike hulka kuuluvad liidrid, kellel Eestis kandideerimise õigust ei olnud. Ka tühistati valimiste järel 2367 kahtlast (ei vastanud standardile[küsitav]) Rahvaerakonna häält. Valimisteks esitati kokku 163 nimekirja. Kõige enam Võru-Valga-Petseri ringkonnas – 22. Üle-eestilised nimekirjad esitasid ühine väerind, sotsiaaldemokraadid, tööerakond, rahvaerakond, rahvusvabameelsed, demobiliseeritud sõdurid, kristlik rahvaerakond, põllumehed ja Saksa-Balti erakond. Samad inimesed võisid kandideerida ka erinevates piirkondades. Valimisõiguslikke: 688 675 armeeta[küsitav], osalus: 477 284 (67,8%), kehtetuid hääli: 17 199 (3,6%) ja kehtivaid hääli: 460 085 (96,4%). II Riigikogu valimised : 5.-7. mail 1923 = Élections au Parlement : en mai 1923. Ilmunud Tallinn : Riigi Statistika Keskbüroo, 1923 (Tallinn : Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus ; Narva : M. Minis) II Riigikogu koosseis
Nitzan Horowitz

Nitzan Horowitz (heebrea keeles נִצָּן הוֹרוֹבִיץ; sündinud 24. veebruaril 1965 Rishon LeZios) on Iisraeli ajakirjanik ja poliitik, ta on erakonna Meretz liige. Ta on 13. juunist 2021 Iisraeli tervishoiuminister. Ta sündis aastal 1965 Rishon LeZios (asub Keskringkonnas). Ta on lõpetanud Tel Avivi Ülikooli juures asuva õigusteaduse kooli, misjärel asus ta tööle ajakirjanikuna. Ta on avalikult gei. Ta elab Tel Avivis.
Otto Kubo

Otto Kubo (16. aprill 1932 Jõhvi – 22. september 2021 Tallinn) oli eesti giid ja magusameister, kes töötas üle 65 aasta kondiitritööstuses Kalev, Eesti magusatööstuse grand old man. Ta lõpetas 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. 1955. aastal Kalevis keemiku ülesannetes alustanud mees kerkis hea keeleoskuse, diplomaatilisuse ja laitmatute kommete tõttu kommivabriku mitteametlikuks "välisministriks" ning on võõrustaja ja giidina vastu võtnud nii riigipäid, diplomaate, telekanaleid kui ka lasteaialapsi. Neile kõigile oskas ta sobivas keeles Kalevi lugu jutustada. Lisaks Kalevi tootmise, šokolaadimuuseumi ja Maiasmoka martsipani tutvustamisele on ta olnud külaliste saatja ning asjatundlik giid nii Tallinnas kui üle kogu Eesti. Otto diplomaadiandest annab tunnistust ka see, et ta töötas koos 17 erineva peadirektoriga ning igaühega neist suutis ühise keele leida. 1957–1988 oli ta Kalevi kesklaboratooriumi juhataja, 1988–2000 peadirektori abi välissidemete küsimustes ning alates aastast 2000 kuni surmani teadur. Otto Kubo jaoks oli kommivabrik ainus töökoht läbi kogu elu. Baltisaksa aristokraatide päritolu mehe pere kaotas sõja käigus kogu oma varanduse ja osa pereliikmetest ning Otto veetis aasta lapsepõlvest Saksamaal pagenduses. Tagasi saadetuna tuli alustada sootuks uuesti, vale päritolu tõttu põlatuna. Kõik see ei takistanud teda kivi kivi haaval ladumast oma põnevat ja seiklusterohket elu. Mitmeid keeli valdav Otto Kubo reisis juba Nõukogude Liidu valitsusajal Sõprusühingu kaudu paljudesse välisriikidesse. Ta oli alates 1972. aastast Eestimaa Kommunistliku Partei liige. Tänu Otto Kubo suurele pühendumisele ja korrektsusele on Eesti magusatootmise ja Kalevi ajalugu põhjalikult dokumenteeritud ning arhiveeritud. "Keemia alused. Mikrobioloogia". Koostanud O. Kubo, H. Vahtrik. "Kalev", kondiitritoodete vabrik; Eesti NSV Tehnilise Informatsiooni Keskbüroo. Tallinn: Eesti NSV Tehnilise Informatsiooni Keskbüroo, 1967. 48 lk ""Kalevi" šokolaadiraamat = The "Kalev" chocolate book". Retseptid Maire Suitsu; toidud valmistanud ja pildile seadnud Lia Virkus; tekstid Ruth Roht, Otto Kubo, Evelin Heiberg; tõlkija Siiri Kalev. Tallinn: Ajakirjade Kirjastus, 2004. 110 lk "Maarjamaa magusa lugu. Kalevi kommivabriku sünd ja areng". Lisaks Mirjam Peili ülevaade kommipaberi kujundusloost Eestis. Tallinn: Kalev, 2006. 122 lk 2006 Eesti Muinsuskaitse Seltsi teenetemedal 2007 Põllumajandusministeeriumi hõbedane teenetemärk 2015 Eesti Toiduliidu konkursi Südamega Tegija võitja 2016 Valgetähe V klassi teenetemärk Дела по приему > Кубо Отто Эрихович. Eesti Rahvusarhiiv, RA ERAF.287.79.179 Helen Eelrand. „Otto Kubo. Reis läbi värvilise elu”. Kirjastus Randvelt. 2015. ISBN 9789949949687
Olga Kamyshleeva

Olga Kamyshleeva (eesti keeles on nime kirjutamiseks kasutatud ka transkriptsiooni vene keelest Olga Kamõšlejeva; rahvusvahelises reitingutabelis on ta nimi kujul Olga Kamychleeva; sündinud 21. aprillil 1973 Minskis) on Valgevene päritolu Hollandi kabetaja. Ta tuli 2003. aastal maailmameistriks rahvusvahelises kabes. Samal aastal tuli ta ka Hollandi meistriks.
Horní Slavkov

Horní Slavkov (saksa keeles Schlaggenwald) on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Sokolovi ringkonnas. Horní Slavkov asub Sokolovist umbes 12 km idakagus ja Karlovy Varyst ligikaudu 11 km lõunaedelas. Horní Slavkov asub merepinnast 558 meetri kõrgusel. Horní Slavkovi vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala. Arzberg, Saksamaa Sławków, Poola Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Horní Slavkov Místopisný průvodce po České Republice Horní Slavkov - památková zóna Národní památkový ústav. Vaadatud 22. juunil 2024
Feliks Oorn

Feliks Oorn (2. oktoober 1924 Tallinn – 23. märts 2004) oli eesti energeetik ja Eesti NSV teeneline õpetaja. Feliks Oorn õppis Tallinna 17. algkoolis (1932–1938), Tallinna 2. Keskkoolis (1938–1941), Tallinna Elektromehaanika Tehnikumis (1941–1945) tugevvoolu tehnika erialal. Kõrgkooli astumiseks vajaliku keskharidust tõendava lõputunnistuse sai Tallinna 9. Keskkoolist 1945. aastal. Seejärel õppis Tallinna Polütehnilises Instituudis (1945–1951) elektrijaamade, võrkude ja süsteemide erialal. Täiendas end Moskva Autoteede Instituudis (1977) ning TPI elektriajamite ja tööstusseadmete automatiseerimise kateedris (1988). Töötas Tallinna Elektromehaanika Tehnikumis õpetajana (septembrist 1950) ja energeetikaosakonna juhatajana (septembrist 1961). Felix Oorn õpetas energeetika eriala aineid (1949–1990). 30. jaanuarist 1985 oli vabariikliku tähtsusega personaalpensionär. 1966 – Eesti NSV teeneline õpetaja 1970 – medal "Suurepärane töö"[viide?] 1977 – NSV Liidu Kõrgema ja Keskerihariduse ministeeriumi medal "1976. aasta sotsialistliku võistluse võitja"[viide?] 1984 – Tööveterani medal Alates 1987 – Aianduse ja Mesinduse Seltsi liige Alates 1971 – Vetelpäästeühingu liige Alates 1975 – ühingu AUTOM Tallinna Linnanõukogu liige Alates 1975 – Kalastajate Seltsi liige Alates 1981 – üleliidulise ühingu Teadus liige Alajaamad. Koostanud Jakubovitš J., Nero E., Oorn F., 1967 Tallinn Tööstusettevõtete elektrivarustuse ülesannete kogu. Koostanud Jakubovitš J., Nero E., Oorn F., 1969 Tallinn Elektrimaterjalid. Nikolai Drozdov, Nikolai Nikulin, tõlkija Feliks Oorn, 1968 Tallinn Tema isa Eduard-Aleksander Oorn oli kondiiter ja ema Alvine Oorn (sünd. Maripuu) töötas tekstiili alal. Harrastas purjetamist, ta oli õppinud nii purjelaeva- (1979; kuni purjega 12 m2) kui ka väikelaevajuhiks (1984). [1]Felix Oorn 1964–1986 energeetika osakonna juhataja [2]Felix Oorn energeetika eriained 1949–1990
Gazetebanka

Gazetebanka on uudisteagentuur, mis asutati Türgis aastal 2019 ja tegutseb türgi keeles. Agentuur tegutseb Türgi rahandus-, majandus-, aktsiaturu-, laenu- ja pangandussektoris. See on uudisteagentuur, mis annab olulisi uudiseid Türgi ja kogu maailma päevakorras. Selle töötajad koosnevad majandus-, rahandus- ja börsiekspertidest. Tegemist on uudisteagentuuriga, mis annab ülevaate maailma majandusturu viimastest arengutest. "Ekonomi"। Gazete Banka - Son Dakika Finans, Borsa, Kredi Haberleri - Güncel Dolar, Euro, Altın Haberleri". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2021. Vaadatud 29. septembril 2021. "Finantsuudiseid". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2021. Vaadatud 2. oktoobril 2021. "Börs". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2021. Vaadatud 2. oktoobril 2021. "Maailma". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2021. Vaadatud 2. oktoobril 2021. "Majandus". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2021. Vaadatud 29. septembril 2021. https://gazetebanka.com
2003. aasta naiste maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes

2003. aasta naiste maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes Turniir peeti Zoutelandes (Holland) 24. novembrist 7. detsembrini 2003. Esimest korda naiste maailmameistrivõistluste ajaloos tuli maailmameistriks Hollandi esindaja – Olga Kamyshleeva. Märkimist väärib, et kõik Hollandi esindajad olid sündinud NSV Liidus.
Õppekeskus ISE

Õppekeskus ISE asub Hispaanias Marbella piirkonnas, kool alustas tegevust õppeaastal 2021/2022. Õppekeskuse eripära: õppekeskus koduõppel olevate laste toetamiseks kontaktõpe viiel päeval nädalas juhitud iseõpe läbi õpijuhiste ja konsultatsioonide õpe kodukooliti isemoodi lähtuvalt õpilase õpiraja ülesannetest õppimine ise ja koos nii eakaaslaste kui erinevate vanuserühmadega perioodiülene projekt, mis seob kooliperet ja käsitletavaid teemasid keelte ja muusika lõimimise, käelise tegevuse ning projektipõhine loovreede tagasisidestamine läbi suulise ja kirjaliku hinnangu hommikune ühine terering õpilane on ka õpetaja ja õpetaja õpilane õuesõpe vaimu ja keha kooskõla peenhäälestumiseks lugemishuvi kasvu toetamine digioskuste arendamine Eesti juurte ja pärimuse edasikandmine Hispaania, rõhuasetusega Andaluusia kultuuriga seotud matkad ja väljasõidud päeva poolitav tunnine puhkepaus taimeaed õppekeskonnana raamatukogu lastele ja vanematele kogukondlik tegevus Õppekeskus ISE koduleht
Aubigny-en-Artois' kanton

Aubigny-en-Artois' kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaa Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas ja Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015. Kanton koosnes 30 vallast: Agnières Ambrines Aubigny-en-Artois Averdoingt Bailleul-aux-Cornailles Bajus Berles-Monchel Béthonsart Cambligneul Camblain-l'Abbé Capelle-Fermont Chelers La Comté Frévillers Frévin-Capelle Gouy-en-Ternois Hermaville Izel-lès-Hameau Magnicourt-en-Comte Maizières Mingoval Monchy-Breton Penin Savy-Berlette La Thieuloye Tilloy-lès-Hermaville Tincques Villers-Brûlin Villers-Châtel Villers-Sir-Simon
Auxi-le-Château kanton

Auxi-le-Château kanton on kanton Põhja-Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. 2015. aasta märtsis jõustunud haldusreformi järel kuulub kantonisse senise 26 valla asemel 84 valda: Aix-en-Issart Aubin-Saint-Vaast Auchy-lès-Hesdin Auxi-le-Château Azincourt Béalencourt Beaurainville Beauvoir-Wavans Blangy-sur-Ternoise Blingel Boffles Boisjean Boubers-lès-Hesmond Bouin-Plumoison Brévillers Brimeux Buire-au-Bois Buire-le-Sec Campagne-lès-Hesdin Capelle-lès-Hesdin Caumont Cavron-Saint-Martin Chériennes Contes Douriez Éclimeux Fillièvres Fontaine-l'Étalon Fresnoy Galametz Gennes-Ivergny Gouy-Saint-André Grigny Guigny Guisy Haravesnes Hesdin Hesmond Huby-Saint-Leu Incourt Labroye Lespinoy La Loge Loison-sur-Créquoise Maintenay Maisoncelle Marant Marconne Marconnelle Marenla Maresquel-Ecquemicourt Marles-sur-Canche Mouriez Neulette Nœux-lès-Auxi Noyelles-lès-Humières Offin Le Parcq Le Ponchel Le Quesnoy-en-Artois Quœux-Haut-Maînil Raye-sur-Authie Regnauville Rollancourt Rougefay Roussent Saint-Denœux Sainte-Austreberthe Saint-Georges Saint-Rémy-au-Bois Saulchoy Sempy Tollent Tortefontaine Tramecourt Vacqueriette-Erquières Vaulx Vieil-Hesdin Villers-l'Hôpital Wail Wambercourt Wamin Willeman Willencourt Populations légales 2021
Avesnes-le-Comte'i kanton

Avesnes-le-Comte'i kanton on kanton Põhja-Prantsusmaa Hauts-de-France'i piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. 2015. aasta märtsis jõustunud haldusreformi järel kuulub kantonisse senise 31 valla asemel 108 valda: Adinfer Agnez-lès-Duisans Agnières Ambrines Amplier Aubigny-en-Artois Avesnes-le-Comte Bailleul-aux-Cornailles Bailleulmont Bailleulval Barly Basseux Bavincourt Beaudricourt Beaufort-Blavincourt Berlencourt-le-Cauroy Berles-au-Bois Berles-Monchel Berneville Béthonsart Bienvillers-au-Bois Blairville Boiry-Sainte-Rictrude Boiry-Saint-Martin Cambligneul Camblain-l'Abbé Canettemont Capelle-Fermont La Cauchie Chelers Couin Coullemont Couturelle Denier Duisans Estrée-Wamin Famechon Ficheux Foncquevillers Fosseux Frévillers Frévin-Capelle Gaudiempré Givenchy-le-Noble Gommecourt Gouves Gouy-en-Artois Grand-Rullecourt Grincourt-lès-Pas Habarcq Halloy Hannescamps Haute-Avesnes Hauteville Hébuterne Hendecourt-lès-Ransart Hénu La Herlière Hermaville Houvin-Houvigneul Humbercamps Ivergny Izel-lès-Hameau Lattre-Saint-Quentin Liencourt Lignereuil Magnicourt-en-Comte Magnicourt-sur-Canche Maizières Manin Mingoval Monchiet Monchy-au-Bois Mondicourt Montenescourt Noyellette Noyelle-Vion Orville Pas-en-Artois Penin Pommera Pommier Puisieux Ransart Rebreuve-sur-Canche Rebreuviette Rivière Sailly-au-Bois Saint-Amand Sars-le-Bois Sarton Saulty Savy-Berlette Simencourt Sombrin Souastre Le Souich Sus-Saint-Léger Thièvres Tilloy-lès-Hermaville Tincques Villers-Brûlin Villers-Châtel Villers-Sir-Simon Wanquetin Warlincourt-lès-Pas Warlus Warluzel Populations légales 2021
Bapaume'i kanton

Bapaume'i kanton (lääneflaami Batpalmen) on kanton Põhja-Prantsusmaa Hauts-de-France'i piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. 2015. aasta märtsis jõustunud haldusreformi järel kuulub kantonisse senise 22 valla asemel 75 valda: Ablainzevelle Achiet-le-Grand Achiet-le-Petit Avesnes-lès-Bapaume Ayette Bancourt Bapaume Baralle Barastre Beaulencourt Beaumetz-lès-Cambrai Béhagnies Bertincourt Beugnâtre Beugny Biefvillers-lès-Bapaume Bihucourt Bourlon Bucquoy Buissy Bullecourt Bus Chérisy Courcelles-le-Comte Croisilles Douchy-lès-Ayette Écourt-Saint-Quentin Écoust-Saint-Mein Épinoy Ervillers Favreuil Fontaine-lès-Croisilles Frémicourt Gomiécourt Graincourt-lès-Havrincourt Grévillers Hamelincourt Haplincourt Havrincourt Hermies Inchy-en-Artois Lagnicourt-Marcel Lebucquière Léchelle Ligny-Thilloy Marquion Martinpuich Metz-en-Couture Morchies Morval Mory Moyenneville Neuville-Bourjonval Noreuil Oisy-le-Verger Palluel Pronville-en-Artois Quéant Riencourt-lès-Bapaume Rocquigny Rumaucourt Ruyaulcourt Sains-lès-Marquion Saint-Léger Sapignies Le Sars Sauchy-Cauchy Sauchy-Lestrée Le Transloy Trescault Vaulx-Vraucourt Vélu Villers-au-Flos Warlencourt-Eaucourt Ytres Populations légales 2021
Aleksander Rikken

Aleksander Johannes Rikken (9. september 1880 – 1951) oli eesti haridustegelane ja avaliku elu tegelane. Rikken sündis 9. septembril 1880 Varudis Pada vallas Virumaal Juri Rikkeni perre. Ta õppis Viru-Nigula kihelkonnas asuvas Pikaristi kihelkonnakoolis ja Rakvere Linnakoolis. 1899. aastal sooritas ta algkooliõpetaja kutseeksami. 1902. aastast lahkus ta Eestist, õppides kõigepealt Tiflisis Õpetajate Instituudis ja lõpetades Elisavetpoli gümnaasiumi. Rikken omandas kõrghariduse matemaatika osakonnas Petrogradi ülikoolis, lõpetades oma õpingud 1916. aastal. Akadeemiliselt kuulus ta üliõpilaskonvent Põhjala vilistlasperre. Rikken asus Peterburis tööle Peeter Suure Gümnaasiumis kooliõpetajana, kuni ta 1921. aastal opteerus. 1922. aastal kolis ta Narva, kus töötas kohalikus gümnaasiumis õpetajana, hiljem inspektorina. 1925–1928 töötas ta Rakvere seminari direktorina. 1929. aastal sai Rikkenist Petseri Gümnaasiumi direktor. Sellel ajal oli ta Noorte Kotkaste Petseri malevas Gümnaasiumi rühma vanakotkas. Pärast kümmet aastat Petseris vahetas Rikken Valga Ühisgümnaasiumi direktori Aleksander Raudsepaga töökohad ja aastatel 1939–1941 oli ta Valga Gümnaasiumi direktor. Aastatel 1941–1946 töötas ta Tõrva Gümnaasiumi direktorina. 1945. aastast kuulus EK(b)P-sse.[viide?] 1946. aastal vahetati Tõrva Keskkooli juhtkond välja, Rikkenist sai Valga Industriaaltehnikumi matemaatikaõpetaja. Hiljemalt 1949. aasta sügisest töötas ta matemaatikaõpetajana ka Valga I Keskkoolis. Ta suri 1951. aastal. Rikken oli abiellus Eleonore Rikkeniga (1887–1961), kellega ta sai kaks last: Viktor Rikken (1911–1982) ja Mea Melita Rikken (1913–1995, abielus Valtman). "Petseri gümnaasium 20-aastane". Postimees. 11. veebruar 1939. Lk 6. "Rikken, Aleksander Jüri". ERA.28.2.14292. Vaadatud 30. septembril 2021. Rootalu, Pear (21. november 1987). "75 aastat õpetajate sepikoja asutamisest Rakveres". Nõukogude Õpetaja. "Petseri 110". Kaitseliit. Vaadatud 14. aprillil 2024. "Valga ja Petseri gümnaasiumide direktorid vahetavad kohti". Postimees. 1. oktoober 1939. Lk 4. "Aleksander Johannes Rikken". Valga Linna Kroonika. Vaadatud 30. septembril 2021. Raudsepp, Anu (2023). "August Hermani kirjad Kusta Mannermaale vaimse vastupanu näitena (1946–1949)" (PDF). Tuna. Lk 102-111. "Tallinn Rahumäe kalmistu, V, LN KII, 7-4, 4-kohaline kirstuplats". Haudi. Vaadatud 14. aprillil 2024. "Mea Melita Valtman (Rikken)". Geni. Vaadatud 23. augustil 2024.
I Riigikogu valimised

I Riigikogu valimised toimusid 27.–29. novembril 1920. Tegemist oli esimeste põhiseaduslike valimistega (1920. aasta põhiseadus). Valimiste ajal kehtis kogu riigis sõjaseadus ja tasakaalustavaid kutsealaseid omavalitsusi, peale Advokatuuri ei tegutsenud. 18. jaanuaril 1921 tegi Riigikogu liige Johannes Allikso ettepaneku: "Riigikogu tunnistab, et Riigikogu valimised on sündinud sõjaseaduse ja kapitaali surve all, aga mitte vastavalt demokraatia põhimõttele ja otsustab seetõttu valimised tühjaks tunnistada." Ettepanek lükati nähtava enamuse poolt tagasi. I Riigikogu oli ühekojaline. Parlamendi suurus oli 100 kohta. Valimistel oli 10 ringkonda, neis võis esitada erinevaid kandidaatide nimekirju. Nimekirjad võisid deklareerida ühtekuuluvust teiste ringkondade nimekirjadega, millisel juhul riigi tasandil liideti taoliste nimekirjade hääled lõpptulemuse arvestamiseks kokku. Kuna nimekirjade esitamine ringkondades oli vaba, võis üks erakond ühes ja samas ringkonnas esineda ka mitme nimekirjaga. Tulemuste saamiseks jagati kohad esmalt riigi tasemel d'Hondti süsteemi jagajate jada (1, 2, 3 jne) abil – nii sai selgeks, milline erakond või blokk kokku kui palju mandaate saab. Edasi jagati sama süsteemiga erakonna või bloki saadud kohad tema enda erinevate nimekirjade vahel. Valimisõiguslikke: Osalus: Kehtetuid hääli: Kehtivaid hääli: 471 228 Allikate vahel on eri jõudude ühendamisel ja nimetamisel väikseid erinevusi. Vene parteide kohta on võimalik ka 4744 (1,0% – 1 koht) ja 3876 (0,8% – 0 kohta). Selliseid erinevusi võib mõne väiksema nimekirja kohta veelgi olla. I Riigikogu http://digar.nlib.ee/digar/show/?id=119179[alaline kõdulink] II Riigikogu valimised : 5.-7. mail 1923 = Élections au Parlement : en mai 1923. Ilmunud Tallinn : Riigi Statistika Keskbüroo, 1923 (Tallinn : Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus ; Narva : M. Minis) Asutava Kogu juhatuse teadaanne Riigikogu valimiste tagajärgede üle. RT 1920, 217/218
Täiskasvanuharidus

Täiskasvanuharidus ehk täiskasvanute koolitus on „igas vormis formaalne, mitteformaalne või informaalne täiskasvanutele pakutav õpe, mis ei ole kutseõpe ja milles osaletakse pärast esmase hariduse saamist“. Õppimine, mille käigus täiskasvanud tegelevad süstemaatiliselt ja püsivalt eneseharimisega, et omandada uusi teadmisi, oskusi, hoiakuid või väärtushinnangud võib hõlmata erinevaid tegevusi, alates kirjaoskuse omandamisest kuni elukestva õppeni. Üldkeskharidus Kutseharidus Kõrgharidus Täienduskoolitus Vabahariduslik koolitus Õppepuhkus "Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/817, artikkel 2, lõige 13". ELT. 20. mai 2021. Vaadatud 30. septembril 2021. "Täiskasvanuharidus". Riigiportaal. Vaadatud 30. septembril 2021. Täiskasvanute koolituse seadus. Riigikogu (01.09.2019)
Beaumetz-lès-Logesi kanton

Beaumetz-lès-Logesi kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaa Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas ja Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015. Kanton koosnes 29 vallast: Adinfer Agnez-lès-Duisans Bailleulmont Bailleulval Basseux Beaumetz-lès-Loges Berles-au-Bois Berneville Blairville Boiry-Saint-Martin Boiry-Sainte-Rictrude La Cauchie Ficheux Fosseux Gouves Gouy-en-Artois Habarcq Haute-Avesnes Hendecourt-lès-Ransart La Herlière Mercatel Monchiet Monchy-au-Bois Montenescourt Ransart Rivière Simencourt Wanquetin Warlus
Bertincourti kanton

Bertincourti kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. See koosnes 18 vallast, mis kuuluvad 2015. aastast Bapaume'i kantonisse. Kanton koosnes 18 vallast: Barastre Beaumetz-lès-Cambrai Bertincourt Beugny Bus Haplincourt Havrincourt Hermies Lebucquière Léchelle Metz-en-Couture Morchies Neuville-Bourjonval Rocquigny Ruyaulcourt Trescault Vélu Ytres
Croisilles' kanton

Croisilles' kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. See kaotati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kanton koosnes 27 vallast: Ablainzevelle Ayette Boiry-Becquerelle Boisleux-au-Mont Boisleux-Saint-Marc Boyelles Bucquoy Bullecourt Chérisy Courcelles-le-Comte Croisilles Douchy-lès-Ayette Écoust-Saint-Mein Ervillers Fontaine-lès-Croisilles Gomiécourt Guémappe Hamelincourt Héninel Hénin-sur-Cojeul Mory Moyenneville Noreuil Saint-Léger Saint-Martin-sur-Cojeul Vaulx-Vraucourt Wancourt