laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tõde on aja tütar

"Tõde on aja tütar" on Josephine Tey 1951. aastal ilmunud ajalooline kriminaalromaan. Teose tegevus kulgeb paralleelselt Richard III aegsel Inglismaal ja tänapäeval. Raamatu peategelaseks on kriminaalinspektor Alan Grant. Eesti keeles ilmus teos Eesti Raamatu kirjastuselt 1995. aastal Eve Rüteli tõlkes. 1990. aastal avaldatud edetabeli "The Top 100 Crime Novels of All Time" (UK Crime Writers Association) tulemuste põhjal on romaan "Tõde on aja tütar" läbi aegade parim teos. Viis aastat hiljem ilmunud edetabelis "The Top 100 Mystery Novels of All Time Selected" (Mystery Writers of America) asub romaan neljandal kohal. Book awards: Top 100 Crime Novels of All Time. UK Crime Writers' Association. LibraryThing Top 100 Mystery Novels of All Time Selected. Mystery Writers of America. LibraryThing Raamatukoi The Mystery of Josephine Tey. Richard III Society.
DAX

DAX (saksa keeles Deutscher Aktien IndeX) on Frankfurdi börsi indeks, mis jälgib börsil noteeritud 40 suurema ettevõtte aktsia hinda. DAX on ekvivalent Briti FTSE 100 ja Ameerika Dow Jonesiga. DAX loodi 1. juulil 1988. aastal, selle algväärtus oli 1000 punkti. Indeksi arvutab Deutsche Börse AG. 24. novembril 2020. aastal teatas Deutsche Börse indeksi laiendamisest kümne lisakomponendi võrra, et kajastada täielikumalt Saksa majanduse kaasaegset struktuuri. Laienemine toimus 2021. aasta 3. kvartalis. Alates 2016. aasta jaanuarist indeksit arvutatakse igal kauplemispäeval alates kella 9:00 CET. DAX-i arvutamisel kasutatakse XETRA elektroonilise börsi aktsiate hindu. Etienne Laspeyresi valemil põhineva arvutuse jaoks on valitud börsiettevõtete aktsiahinndu kaalutatakse vastavalt nende turukapitalisatsioonile. Arvesse võetakse ainult need aktsiad, mis on vabal turul. Kui ettevõtte kapital on jagatud mitut liiki aktsiateks (näiteks lihtaktsiad ja eelisaktsiad), kasutatakse kõrgema likviidsusega aktsialiiki. Alates 2021. aasta septembrist on ettevõtetel õigus DAX-i kaasata vaid ühel põhikriteeriumil – aktsiaseltsi turukapitalisatsioonil. Arvesse võetakse kõigi aktsiate koguväärtust, mis on vabal turul, mitte aga strateegiliste investorite käes. Teised varasemad kriteeriumid, nagu nende väärtpaberitega kauplemise aktiivsus, on ära langenud.[viide?] Lisaks on kehtestatud uus range tingimus: DAX 40 kandidaadid peavad vähemalt kaks aastat töötama kasumiga, samuti peavad nad esitama regulaarselt mitte ainult aasta- ja poolaasta, vaid ka kord kvartalis teatud auditi läbi viidud aruandeid. Aktsia võib indeksist välja jätta tasakaalu taastamise kuupäevade vahel, kui selle kaal ületab 10% ja aktsia 30-päevane ajalooline volatiilsus ületab 250%. Indeksi moodustavad september 2013 seisuga järgmiste ettevõtete aktsiad: Dow Jones S&P 500 OMX Tallinn "Looking back on 30 years of DAX". dw.com. Vaadatud 3. veebruaril 2022. "DAX Stock Index". investopedia.com. Vaadatud 3. veebruaril 2022. "Pulse Online: DAX Index Grows to 40 Constituents – Looking at Impact on Market Cap and Liquidity". xetra.com. Vaadatud 3. veebruaril 2022. "DAX". memim.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2022. Vaadatud 3. veebruaril 2022. "DAX – benchmark and barometer for the German economy". deutsche-boerse.com. Vaadatud 3. veebruaril 2022. "DAX with 40 constituents and additional criteria". boerse-frankfurt.de. Vaadatud 3. veebruaril 2022. "New DAX index rules to strengthen qualification criteria, adopt international standards". qontigo.com. Vaadatud 3. veebruaril 2022.
Pouso Alegre

Pouso Alegre on linn Brasiilias Minas Geraisi osariigi lõunaosas. https://ftp.ibge.gov.br/Estimativas_de_Populacao/Estimativas_2020/POP2020_20220905.pdf
Campinas

Campinas on linn ja omavalitsus Brasiilias São Paulo osariigis. Asula rajati 1774. aastal. https://www.ibge.gov.br/estatisticas/sociais/populacao/9103-estimativas-de-populacao.html
Sugutilukk

Sugutilukk ehk sugutipea (glans penis) on osade imetajate (sh meeste) välimise isassuguelundi osa. Sugutilukk on suguti käsnkeha paksenemus, mis moodustab elundi otsmise jämenenud osa ehk pea, millele järgneb sugutikeha. Isastel imetajatel on, sõltuvalt loomaliigist, lukk väga erineva kujuga ja moodustab suguti tipu. Eristatakse lukikrooni (corona glandis) ja lukikaela (collum glandis). Poisslastel on sugutilukk tuvastatav sünnijärgselt. Sugutilukil avaneb välimine kusitisuue. Sugutilukk on kaetud mitmekihilise epiteeliga, mille all tunderetseptorid. Sugutilukki kaitseb eesnahk, mis suguti lõtvunud olekus katab tervet sugutilukki või osa sellest. Sugutilukki ja eesnahka ühendab eesnahakida. Lukipõletik on balaniit, luki-eesnaha põletik on balanopostiit. Põletikujärgse liigpigmentumuse korral võivad sugutipähe ilmuda tumedamad pigmendilaigud, mida seostatakse melaniiniga. Sugutilukil võib välja kujuneda peenisevähk, melanoom jmt soovimatud proliferatiivsed haiguslikud seisundid. Sugutilukk on mehekusiti osa. Sugutilukk on kantud rahvusvahelisse inimese anatoomia standardisse Terminologia Anatomica ja loomaanatoomia standardisse Nomina Anatomica Veterinaria. Ümberlõikus "Meditsiinisõnastik", 733:2004. Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia. Kõrgkooliõpik", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 239, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 140, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Inimese füsioloogia ja anatoomia, 449:2011 Yunxiang Li, Haichao Yuan, Anguo Wang jt, Case report Malignant melanoma of the penis and urethra: one case report, World Journal of Surgical Oncology 2014, 12:340 doi:10.1186/1477-7819-12-340, 11. november 2014, veebiversioon (vaadatud 5.07.2015) (inglise keeles) Arne Lepp. "Inimese anatoomia, I osa. Liikumisaparaat, siseelundid", Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 412, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8. A09.4.01.007 Glans penis. Sugutilukk., veebiversioon (vaadatud 28.03.2015)(ladina keeles) Sissekanne Nomina Anatomica Veterinaria-s Glans penis. lk 60, 5. väljaanne, 2012
Friedrich Wilhelm Joseph Schelling

Friedrich Wilhelm Joseph Schelling (27. jaanuar 1775 – 20. august 1854), hiljem von Schelling, oli saksa filosoof. Filosoofia ajaloos paigutatakse ta sageli Fichte ja Hegeli vahele. Esimene neist oli kuni 1800. aastani Schellingi õpetaja ning teine tema ülikooliaegne toakaaslane ja sõber. Lisaks Fichtele mõjutas Schellingit ka 17. sajandi Saksa müstik Jakob Böhme. Schelling ise kujundas suuresti Saksa rahvusromantismi arengut, kuid ta oli populaarne ka Venemaal. Hiljem on Schelling jäänud Hegeli varju. Viimase tööd kujutavad Schellingi filosoofiat pelgalt põgusa osana saksa klassikalise idealismi arengus. Schellingi filosoofia käsitluse muudab keeruliseks selle muutlikkus. Mõne tõlgenduse kohaselt hüppas Schelling alatasa ühelt teemalt teisele ning ei jõudnud kunagi sünteesini, mis võimaldanuks tal luua täieliku filosoofilise süsteemi. Teise lähenemise kohaselt keskendus Schellingi filosoofia pidevalt mõnele läbivale teemale, milleks on eelkõige inimese vabadus, absoluut ning seosed vaimu ja looduse vahel. Muuhulgas tegeles Schelling ka müüdifilosoofiaga. Teoses "Mütoloogia filosoofia" ("Philosophie der Mythologie", 1857) määratles ta müüdi välistaval meetodil, väites, et "müüt pole ei ajalugu ega metafoor, tee müüdi mõistmisele käib müüdi enda kaudu". Eestikeelses tõlkes pole ühtegi Schellingi raamatut avaldatud. Tartu Ülikooli raamatukogus asub fragment Schellingi kirjast professor Neumannile Berliinis. See on osa Friedrich Ludwig Schardiuse autograafide kogust. Enn Kasak (1/1999, lk 32-47). ""Müüdist"" (PDF). Akadeemia. Vaadatud 02.02.2011. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend)
Aleksandr Tihhonov

Aleksandr Ivanovitš Tihhonov (vene Александр Иванович Тихонов; sündinud 2. jaanuaril 1947 Uiskojes Tšeljabinski oblastis) on endine Nõukogude Liidu laskesuusataja. Ta on neljakordne olümpiavõitja ja üheteistkordne maailmameister. Tihhonov võitis kõik neli olümpiakuldmedalit 4×7,5 km teatesõitudes, neljadelt mängudelt järjest: 1968, 1972, 1976 ja 1980. aasta taliolümpiamängudelt. Ta on seni ainuke sportlane, kes on taliolümpiamängudelt võitnud ühel alal neli korda järjest. Tihhonovi ainuke individuaalne olümpiamängude medal tuli 1968. aastal Grenoble'is 20 km distantsil ja see oli hõbemedal. Tihhonov on üks kõigi aegade edukaim laskesuusataja. Viiele olümpiamedalile lisaks on tal veel 17 maailmameistrivõistluste medalit, millest üksteist on kuldsed. Tihhonov valiti 2002. aastal Rahvusvahelise Laskesuusatamise Liidu (IBU) asepresidendiks. 1968 Grenoble'is olümpiavõitja 4×7,5 km teatesõidus hõbemedal 20 km sõidus 1972 Sapporos olümpiavõitja 4×7,5 km teatesõidus 1976 Innsbruckis olümpiavõitja 4×7,5 km teatesõidus 1980 Lake Placidis olümpiavõitja 4×7,5 km teatesõidus 1967 Altenbergis hõbemedal 4×7,5 km teatesõidus 1969 Zakopanes maailmameister 20 km sõidus maailmameister 4×7,5 km teatesõidus 1970 Östersundis maailmameister 20 km sõidus maailmameister 4×7,5 km teatesõidus 1971 Östersundis maailmameister 4×7,5 km teatesõidus hõbemedal 20 km sõidus 1973 Lake Placidis maailmameister 20 km sõidus maailmameister 4×7,5 km teatesõidus 1974 Minskis maailmameister 4×7,5 km teatesõidus 1975 Anterselvas hõbemedal 4×7,5 km teatesõidus 1976 Anterselvas maailmameister 10 km sprindis 1977 Lillehammeris maailmameister 10 km sprindis maailmameister 4×7,5 km teatesõidus pronksmedal 20 km sõidus 1979 Ruhpoldingis hõbemedal 20 km sõidus pronksmedal 4×7,5 km teatesõidus Aleksandr Tihhonovi koduleht Aleksandr Tihhonov ROK-i kodulehel Aleksandr Tihhonov peoples.ru kodulehel
Maximiliano (Mehhiko keiser)

Maximiliano (hispaania Fernando Maximiliano José María de Habsburgo-Lorena; saksa Ferdinand Maximilian Joseph von Habsburg; 6. juuli 1832 Schönbrunni loss, Viin – 19. juuni 1867 Cerro de las Campanas, Santiago de Querétaro, Mehhiko) oli Mehhiko keiser aastatel 1864–1867. Hilisem Mehhiko keiser Maximiliano sündis Ferdinand Maximilian Joseph von Habsburgina Austrias keisri Franz Josephi ja ertshertsogi Karl Ludwigi vennana. Ta oli 1850. aastatel Austria mereväe juht ja moderniseerija ning 1857–1859 Austria Itaalia-valduste asevalitseja. Teda peeti suhteliselt liberaalseks. Ferdinand Maximilian Joseph von Habsburg lasi ta end aga meelitada Prantsuse keisri Napoleon III Mehhiko-avantüüri, mistõttu pidi loobuma troonipärimisõigusest Austrias. Tema vanem vend ja enamus ülejäänud perekonnast olid selle vastu, kuid Franz Josephi varjust iga hinna eest välja paista üritav andekas Maximilian sellest ei hoolinud. Maximilian läks koos Prantsuse vägedega Mehhikosse, kus ta keisriks kuulutati. Paari aasta pärast kukkus Napoleoni üritus seal läbi ning Maximilian jäi saatuse hooleks. Veebruaris 1867 said ta viimased väed Mehhiko vägedelt lüüa; ta võeti kinni ja paigutati Santiago de Querétaros vanglasse. Pärast ebaõnnestunud põgenemiskatset 11. mail mõisteti ta surma ja hukati. Hulk euroopa kultuuri- ja poliitikategelasi, sealhulgas Victor Hugo ja Giuseppe Garibaldi, palusid Mehhiko uue valitsuse juhilt Benito Juárezelt Maximilianile armu, kuid Juárez käskis Maximiliani hukata selle märgiks, et mehhiklased suhtuvad interventidesse halvasti. Temaga koos hukati ka kindralid Miguel Miramón ja Tomás Mejía Camacho. Ta surnukeha viidi hiljem Austriasse ja ta on maetud Viini kaputsiinide kiriku keiserlikku krüpti. Ta hukkamispaika on püstitatud mälestuskabel. Édouard Manet' maal "Mehhiko keisri Maximiliani hukkamine" Keiser Maximiliano enne 1868. aastat Kirst Viini keiserlikus krüptis Maximilian abiellus Belgia printsessi Marie Charlotte Amélie Augustine Victoire Clémentine Léopoldine Saxi-Coburg-Gothaga, keda hüüti Carlotaks. Neil ei olnud lihaseid lapsi, kuid nad lapsendasid Mehhiko eelmise keisri Agustín I pojapojad Agustín de Iturbide y Greeni ja Salvador de Iturbide y de Marzáni. 1866. aastal varises Carlota psüühiliselt kokku ja seda on nimetatud ka vaimuhaiguseks. Samal aastal sõitis ta Euroopasse poliitilist ja sõjalist toetust otsima; neid ta ei saanud, ent jäi ellu. Ka tema lapsed jäid ellu. Võitlus Mehhiko pärast : keiser Maximilian tema erasekretäri mälestustes. Koostanud ja toimetanud Konrad Ratz. Saksa keelest tõlkinud Vladimir Beekman. Tallinn, Olion, 2001 The Royal Ark
Nasva sild

Nasva sild on üle Nasva jõe viiv sild Saaremaal. Nasva sild oli kehvas seisus juba 1933. aastal. 1937. aasta lõpuks oli 50 meetri pikkune puusild üle Nasva jõe muutunud nii ohtlikuks, et Saare maavalitsus oli sunnitud tegema korralduse, mille järele sillalt ülesõit veomasina koormatisega ei tohtinud olla üle 3,5 tonni. 1939. aastal võttis uue raudbetoonsilla rajamise maavalitsuse tellimusel ette ettevõtja H. Kann. Jõest ülesõit asendati ajutiselt ehitatud puidust 49 m pikkuse ja 4,25 m laiuse (sellest sõiduosa laius 2,60 m) abisillaga. Kuressaare–Sõrve maanteele rajatud uus sild sai 28 meetrit pikk ja 5 meetrit lai. Sild avati 10. jaanuaril 1940. Esimesena sõitis uuest ja moodsast sillast üle Torgu liini omnibuss nr. S-209 paarikümne reisijaga. Nasva uus sild koos abisillaga läks maksma umbes 30 000 krooni. Uue silla pikkus oli 28 meetrit. Uus sild võimaldas ka paremat sillaalust läbisõitu kaluripaatidele. Nasva sild oli suurim Saaremaal. 1944. aastal lasid taganevad sakslased selle õhku. Kui 1944. aastal ehitatud ajutine kõrgkastidega puitsild täielikult amortiseerus, ehitati see 1961. aastal ümber raudbetoonsillaks. Patuga pooleks käis liiklus üle selle uue silla valmimiseni, mis ehitati vanast veidi põhja poole. Töö tegid põhiliselt Salme pk. töölised Augustin Õuna brigaadist. Kaevikud kaevati käsitsi punnseinte taga ja kopad väljakaevatud pinnasega tõsteti autokraanaga välja. Punnseinu tihendati väljastpoolt saepuruga. Naelakast varustati pika varrega ja täideti saepuruga, siis lükati kast mööda punnseina vee alla lahtise poolega vastu seina. Seal, kus punnseinas praegu oli, kandis veevool saepuru prakku ja paisudes sulges selle. Sambad valati kruusbetoonist M-200 ja sildeava killustikbetoonist M-300. Valamist alustati linnapoolsest otsast ja see kestis pideva tööna kaks päeva ning üks öö. Valamistöödel kasutati segistit, kuid segu veeti kohale käsikärudega. Töölisi toodi valamisele abiks Kuressaare ja Kihelkonna piirkonnast. Töid juhatas üldiselt Alfred Kaimer, kuid algul oli meistrina abiks ka Ain Randma. Tsooniinseneridest olid kohal V. Truu ja I. Sirel. Nasva silda remonditi taas 2011. aastal. Pärast seda mahuvad silla alt läbi sõitma senisest kõrgemad veesõidukid, silda ületavate sõidukite kõrguspiirangut seevastu karmistati. "Nasva sild vajab põhjalikku remonti". Meie Maa. 29.07.1933. "Saaremaa suurima silla ehitamine algab". Uus Eesti. 18. juuni 1939. Vaadatud 22. mail 2023. "Kolm uut silda ehitamisele". Pärnumaa Teataja. 18. aprill 1939. Luht, Tiiu (12.12.1989). "Jääme samadele teedele". Ühistöö : Rapla maakonna ajaleht. Kuivjõgi, Vello (20.01.2014). "Riigimaanteede remontimisel tuleb tänavu vahe-aasta". MeieMaa.
Laskesuusatamine 1968. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamine 1968. aasta taliolümpiamängudel Grenoble'is toimus 12.–15. veebruarini. Laskesuusatamine oli kolmandat korda taliolümpiamängude kavas. Võistlustel jagati välja kaks komplekti medaleid. Finaal: 12. veebruar Osavõtjaid: 60 Riike: 16 Olümpiavõitja 1964:  NSVL Vladimir Melanin Kuupäev: 15. veebruar Osavõtjaid: 14 võistkonda Ametlikud tulemused
Thrash metal

Thrash metal (ekslikult ka trash metal) on muusikastiil, heavy metal'i alaliik. Üks esimesi thrash metal'i bände on Metallica, ehkki juba 1970. aastate keskel ilmusid hevibändide loomingusse thrash'i elemendid. Žanrile teedrajavaks albumiks peetakse Metallica 1983. aastal ilmunud plaati "Kill 'Em All". Samal aastal alustas tegevust ka teine USA thrash'i nn suurde nelikusse (Big 4 of Thrash) kuuluv bänd Slayer; samasse bändide gruppi kuuluvad veel Megadeth ja Anthrax. Sarnasel viisil tõsteti 80ndail esile ka neli Saksa edukaimat thrash metal'i bändi Kreator, Sodom, Destruction ja Tankard, kes moodustavad nn teutooni thrash'i suure neliku (Big 4 of Teutonic Thrash). Blackened thrash metal Grindcore Crossover thrash Deathrash Shower Palat Tankist Ascent Cantilena Maleva Must Missa Thrashless Metallica Megadeth Slayer Anthrax Exodus Kreator Sodom Destruction Annihilator Razor Voivod Aspid Overkill Sepultura Nuclear Assault Carnivore Coroner Testament Artillery Death Angel Dark Angel Forbidden Flotsam and Jetsam Havok Vektor Tankard Stone
Laskesuusatamine 1972. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamine 1972. aasta taliolümpiamängudel Sapporos toimus 9.–11. veebruarini. Laskesuusatamine oli taliolümpiamängude kavas neljandat korda. Võistlustel jagati välja kaks komplekti medaleid. Kuupäev: 9. veebruar Osavõtjaid: 54 võistlejat Riike: 14 Olümpiavõitja 1968:  Norra Magnar Solberg Kuupäev: 11. veebruar Osavõtjaid: 13 võistkonda Olümpiavõitja 1968:  NSVL Aleksander Tihhonov Nikolai Puzanov Viktor Mamatov Vladimir Gundartsev
Shirley Stelfox

Shirley Rosemary Stelfox (11. aprill 1941 Dukinfield – 7. detsember 2015 Yorkshire Dales) oli Inglismaa näitleja. Teda tunti eeskätt Edna Birchi rolli järgi Briti draamasarjas "Emmerdale", kus ta mängis 2000. aastast. Lisaks mängis ta komöödiasarjas "Rahu, ainult rahu!". Stelfox oli 1979–1997 abielus näitleja Don Hendersoniga, kes suri 1997. aastal. Shirley Stelfox andmebaasis IMDb
Aadukalam

"Aadukalam" (tamili ஆடுகளம் 'Mänguväljak') on India tamilikeelne spordifilm. Filmi lavastaja on Vetrimaaran. Peaosades on Dhanush, Taapsee Pannu ja Kishore. Film räägib kukevõitlustest Madurai eeslinnades. Dhanush – Karuppu Kishore – Durai Taapsee Pannu – Irene Claude V. I. S. Jayabalan – Periyasami/Pettaikaran Meenal – Pettaikaran's abikaasa Nareyn – Rathnasamy Periyakaruppu Thevar – Ayub Murugadoss Alva Vasu Munnar Ramesh – Ramesh Aadukalam. Sulekha Movies
Klassikaline metal

Klassikaline metal on muusikastiil, heavy metali alaliik. Seda iseloomustavad kiire bass ja rifid, mis on pigem meloodilised, pikad kitarrisoolod, kõrge lauluhääl ning hümnilikud refräänid. Klassikalise metali kõrgperiood oli 1980. aastate keskpaiga alguses. Klassikalist metalit on loonud näiteks bändid Black Sabbath, AC/DC, Dio, Iron Maiden ja Judas Priest. Põhistiil on üpris klassikalise rock'n'rolli sarnane või otseselt sellest välja kasvanud. Klassikaliste metal-bändide alla võib panna ka näiteks Deep Purple'i, Uriah Heepi ja Led Zeppelini, ehkki neid võib ehk pigem lugeda vaheastmeks rock'n'rolli ja metali vahel.
David Miller

David Miller on mitme tuntud isiku nimi: David Miller (1883–1953), USA kantrilaulja David Miller (1909–1992), USA filmilavastaja David Miller (sündinud 1942), inglise filosoof David Miller (sündinud 1946), inglise poliitikateoreetik David Miller (sündinud 1958), Kanada poliitik David Miller (1973–), USA tenor David S. Miller (sündinud 1974), USA informaatik, Linuxi arendaja
David Miller (poliitikateoreetik)

David Miller (sündinud 8. märtsil 1946) on inglise poliitikateoreetik. Miller õppis Cambridge'i ja Oxfordi ülikoolides ning on Oxfordi ülikooli ühiskonna- ja poliitikateooria professor. Ta on tuntud eelkõige mõõdukat rahvuslust toetavate kirjutiste poolest. Milleri arvates suudab ühiskonnale parimat heaolu pakkuda rahvusriik. Et see püsiks, on vaja seda toetavat kodanikkonda, kes oleksid omavahel ja riigi suhtes solidaarsed. Tema rahvusluse definitsioon ei põhine otseselt ei keelelisel, kultuurilisel ega etnilisel printsiibil, vaid pigem riigitruudusel, nii et rahvuslus on tal sisuliselt identne patriotismiga. Anarchism, 1984, ISBN 0460100939 On Nationality, Oxford, 1975. Philosophy and Ideology in Hume's Political Thought, 1981 Social Justice, 1976
Jon Istad

Jon Istad (29. juuni 1937 Vossi vald – 17. mai 2012) oli Norra laskesuusataja. Ta oli kolmekordne maailmameister. Jon Istad osales laskesuusatamise rahvusvahelistel võistlustel juba 1960. aasta olümpiamängudel Squaw Valleys, kuid alles 1966. aasta maailmameistrivõistlustel Garmisch-Partenkirchenis jõudis ta medalivõiduni. Ta tuli seal kahekordseks maailmameistriks, saades kulla nii 20 km distantsil kui ka 4×7,5 km teatesõidus. Kolmanda MM-kulla sai ta 1967. aasta MM-il Altenbergis teatesõidus. Individuaaldistantsil sai Istad pronksmedali. Olümpiamängudelt võitis ta ühe hõbemedali 1968. aasta OM-il Grenoble'is teatesõidus. 1968 Grenoble'is hõbemedal 4×7,5 km teatesõidus 1966 Garmisch-Partenkirchenis maailmameister 20 km sõidus maailmameister 4×7,5 km teatesõidus 1967 Altenbergis maailmameister 4×7,5 km teatesõidus pronksmedal 20 km sõidus 1969 Zakopanes hõbemedal 4×7,5 km teatesõidus
Rincewind

Rincewind on inglise kirjaniku Terry Pratchetti poolt välja mõeldud võlur, kes tegutseb paljudes Kettamaailma-raamatutes. Rincewind on argpükslik ja saamatu võlur, kes pidevalt satub tema poolt mitte soovitud seiklustesse. Ta on kõhetu ja heas vormis, kuna peab sekelduste eest pidevalt ära jooksma. Rincewindi võlurirüü on tuhmunud punane ja rebenenud ja tema mütsi peal on kiri: "Võllur" (Wizzard). Hoolimata aastakümnetepikkusest viibimisest Nähtamatus Ülikoolis ei oska Rincewind ka kõige lihtsamaid loitse, see-eest oli tema peas aga üks Kettamaailma olulisima võluraamatu, "Oktariini", kaheksast kõige võimsamast loitsust, mis päästis Kettamaailma hävingust. Tema Surma-lähedased kogemused lõppevad aga alati õnnelikult, kuna teda soosib jumalanna, keda nimetatakse "Leediks" (The Lady) ja kes on õnne antropomorfne personifikatsioon. Mitmes raamatus seikleb Rincewind koos Kettamaailma esimese turisti Kakslillega, kes kingib talle Pagasi, võlutud pirnipuust tehtud kasti, mis oma väikestel jalgadel enda isandale kõikjale järgneb. Viimastes Kettamaailma raamatutes on Rincewind esinenud kõrvaltegelasena, kes täidab Nähtamatus Ülikoolis mitmeid soovimatuid professuure. Varem oli ta Raamatukoguhoidja abiline, kuid pole teada, kas ta on selle ameti säilitanud. 2008. aastal valminud lühitelesarjas "Võlukunsti värv" kehastab Rincewindi David Jason.
616

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 580. aastad | 590. aastad | 600. aastad | 610. aastad | 620. aastad | 630. aastad | 640. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 612 | 613 | 614 | 615 | 616 | 617 | 618 | 619 | 620 | ► | ►► 616. aasta (DCXVI) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas neljapäeval. ... ... Æthelberht, Kenti kuningas Agilulf, langobardide kuningas
Vossi vald

Vossi vald on vald Norras Vestlandi maakonnas. Valla naabervallad on põhjas Viki vald, idas Aurlandi ja Ulviki vald, lõunas Ullensvangi ja Kvami vald ning läänes Vaksdali vald. Valla pindala on 2042 km². Vossi vallas elas 2010. aasta seisuga 13 902 inimest. Valla keskus on Vossevangen. Aastal 1964 liitusid Vossi vallaga Vossestrandi vald ja Evangeri vald. Aastal 2020 liideti seni Hordalandi maakonda kuulunud Vossi vallaga sama maakonna Granvini vald. Vossi valda läbib raudtee Bergensbanen. Vossevangenis on raudteejaam. Vallas on mitu populaarset suusakeskust. Suurimad neist on Voss Fjellheisar ja Voss Fjellandsby Myrkdalen. Arealstatistikk for Norge 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023 Befolkning, etter region, statistikkvariabel og år Vossi valla koduleht