laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Otto V (Braunschweig-Lüneburg)

Otto, hüüdnimega Võidukas või Suuremeelne (1439 – 9. jaanuar 1471, saksa keeles Otto der Siegreiche, der Großmütige), oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst aastast 1457 kuni oma surmani. Ta jagas vürstkonda oma venna Bernhardiga kuni Bernhardi surmani aastal 1464. Otto ja Bernhard olid Friedrich II pojad ja tema järglased valitsemises, kui Friedrich taandus. Pärast Otto surma naasis tema isa võimule. Otto abiellus aastal 1467 Anna von Nassau-Dillenburgiga. Nad said järgmised lapsed: Wilhelm (suri aastal 1480) Heinrich (u. 1467–1532) Welfide dünastia koduleht
Kiyoshi Tanabe

Kiyoshi Tanabe (jaapanipäraselt 田辺 清, Tanabe Kiyoshi; sündinud 10. oktoobril 1940 Aomoris) on Jaapani endine poksija. Tanabe sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Sergei Sivkole (NSV Liit). Tanabe on esimene Jaapani poksija, kes on võitnud olümpiamedali. Tanabe poksis detsembrist 1963 kuni veebruarini 1967 elukutselisena. Ta osales kokku 22 kohtumisel ning võitis neist 21 (neist 5 nokaudiga) kohtumist ja viigistas 1 kohtumise. Ehkki tema elukutselise karjäär kulges hiilgavalt, pidi ta edasisest poksimisest loobuma, sest tal tekkis silma võrkkesta irdumine ning ta jäi hiljem ühest silmast pimedaks. 17. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rooma 1960. Tulemused inglise keeles Kiyoshi Tanabe veebisaidil Olympedia (inglise) Kiyoshi Tanabe veebisaidil BoxRec (inglise)
Heinrich I (Braunschweig-Lüneburg)

Heinrich Keskmine (1468–1532) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst aastatel 1486–1520. Heinrichil ja Margaretel olid järgmised lapsed: Anna (1492–??), suri noorelt Elisabeth (1494–1572), oli abielus Gelderni hertsogi Karliga (1467–1538) Otto (1495–1549) Ernst I Usutunnistaja (1497–1546) Apollonia (1499–1571), nunn Anna (1502–1568), oli abielus Pommeri hertsogi Barnim IX-ga (1501–1573) Franz (1508–1549)
Otsene piiramine

Otsene piiramine (inglise direct regulation) on tavaliselt tehniliste ja tehnoloogiliste näitajate (nt saastekoguste) administratiivne normimine ja sanktsioonide rakendamine normide rikkumisel. Otsest piiramine on üsna tõhus ohtlike ainete leviku tõkestamiseks teadaolevatest saasteallikatest. Heite piirväärtus Saastetasu Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011)
Eiji Morioka

Eiji Morioka (jaapanipäraselt 森岡 栄治 Morioka Eiji; 8. juuni 1946 Osaka – 9. november 2004 Kawanishi suurlinn, Hyōgo prefektuur) oli Jaapani poksija. Morioka sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Valerian Sokolovile (NSV Liit). Morioka poksis aprillist 1969 kuni septembrini 1970 elukutselisena. Ta osales kokku 10 kohtumisel ning võitis neist 6 (neist 3 nokaudiga) ja kaotas 4 (neist 1 nokaudiga) kohtumist. Ta pidi edasisest poksimisest loobuma, sest tal tekkis silma võrkkesta irdumine. Ta tegutses hiljem poksiametnikuna ning asutas Kawanishi suurlinnas ka oma poksikooli. Eiji Morioka nõbu Toshiyuki Morioka tegi 2008. aastal filmi, mis jutustab Eiji Morioka elust. 19. suveolümpiamängude poksivõistlus. México 1968. Tulemused inglise keeles Eiji Morioka veebisaidil Olympedia (inglise) Eiji Morioka veebisaidil BoxRec (inglise) Eiji Morioka poksikooli koduleht. Jaapani keeles Film Eiji Moriokast lehel IMDb. Inglise keeles
Heite piirväärtus

Heite piirnorm (inglise emission limit value) on heidet iseloomustava näitaja tase, mida kindlaksmääratud ajavahemikus või ajavahemikes ei tohi ületada või mille piiresse tuleb jääda. Heide Heskkonnakvaliteedinorm Otsene piiramine Saastetasu Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 13.11.2011)
Jäätmete kõrvaldamine

Jäätmete kõrvaldamine (inglise waste disposal või final (ultimate) disposal) on jäätmete keskkonda viimiseks või selle ettevalmistamiseks tehtav toiming. Levinumad jäätmete kõrvaldamise toimingud on jäätmete ladestamine prügilatesse ja jäätmete põletamine. Jäätmehooldus Jäätmekäitlus
Jäätmete kogumine

Jäätmete kogumine (inglise waste collection) on jäätmete kokkukorjamine, sortimine ja segukoostamine nende edasises veo- või tekkekohas taaskasutamise või kõrvaldamise eesmärgil. Jäätmehooldus Jäätmekäitlus Jäätmete kõrvaldamine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011)
Aruandlusstandardid AccountAbility 1000

Aruandlusstandardid AccountAbility 1000 ehk lühendatult AA1000 (inglise AccountAbility 1000) on standardite sari, mis aitab organisatsioonidel parandada oma jätkusuutlikkust. AA1000 eesmärk on muuta organisatsiooni tegevuse sotsiaalse ja eetilise mõju kohta peetav arvepidamine, auditeerimine ja aruandmine kvaliteetsemaks. Olulisel kohal standardite kriteeriumides on huvirühmade kaasamine. AA1000 standardid koostas koos huvirühmadega Suurbritannias tegutsev rahvusvaheline katusorganisatsioon AccountAbility. Globaalne Aruandlusalgatus Sotsiaalne audit Sotsiaalse vastutuse standard SA 8000 Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 21.10.2012)
Sotsiaalse vastutuse standard SA8000

Sotsiaalse vastutuse standard SA8000 ehk lühendatult SA8000 (inglise Social Accountability 8000) on töötajate õigusi käsitlev vabatahtlik rahvusvaheline standard ja kontrollisüsteem. SA8000 algatas 1997. aastal rahvusvaheline valitsusväline sotsiaalse vastutuse organisatsioon Social Accountability International. SA 8000 põhineb Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) konventsioonide, ÜRO inimõiguste deklaratsiooni ja lapse õiguste konventsiooni sätetel. Standardi kriteeriumid näevad nt ette laste töö ja sunniviisilise töö kasutamise piiramist, nõuded ohutule ja tervislikule töökeskkonnale. SA8000 saab kasutada igas suuruses asutuses või ettevõttes kõigis majandusharudes. Aruandlusstandardid AccountAbility 1000 Ettevõtte ühiskondlik vastutus Lapstööjõud Sotsiaalne audit Õiglane kaubandus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [2] (vaadatud 13.11.2011)
Moodne perekond

"Moodne perekond" (inglise "Modern Family") on Ameerika Ühendriikide komöödiasari. See linastus esmakordselt ABC telekanalil 23. septembril 2009. Sari oli üheteistkümne hooajaga eetris kuni 8.aprillini 2020. Sarja loojateks on Christopher Lloyd ja Steven Levitan. Sarja tegevus keskendub perepea Jay Pritchetti ja tema perekonna elule Los Angeleses. Peategelased on Jay uus abikaasa ja lapsed ning tema kaks täiskasvanud last koos enda peredega. "Moodne perekond" on võitnud mitu Emmy auhinda. Ed O'Neill – Jay Pritchett Sofía Vergara – Gloria Pritchett Julie Bowen – Claire Dunphy Ty Burrell – Phil Dunphy Jesse Tyler Ferguson – Mitchell Pritchett Eric Stonestreet – Cameron Tucker Sarah Hyland – Haley Dunphy Ariel Winter – Alex Dunphy Nolan Gould – Luke Dunphy Rico Rodriguez II – Manny Delgado
Postkolonialism

Postkolonialism on kriitiline poliitilis-intellektuaalne suund, mis uurib kolonialismi ja imperialismi mõju kultuuridele minevikus, koloniaalsuhete taastootmist ja muutumist tänapäeval, samuti nende kirjeldamist ja avaldumisvorme. Postkolonialistlikest avaldumisvormidest on olulisemad ökokolonialism, sotsiaalne ja ökoloogiline dumping ja biopiraatlus. Täpsemalt on tegu enamasti Euroopa koloniaalvõimude ajaloo, kultuuri, kirjanduse kriitilise uurimisega. Postkolonialism hõlmab tervet rida teoreetilisi lähenemisviise, mistõttu pole seda võimalik ühtselt defineerida. Antropoloogiliselt lähenedes näiteks võidakse uurida koloniseeritud inimeste kogemusi. Lisaks sellele uuritakse sotsiaalseid ja poliitilisi suhteid, mis põlistavad kolonialismi või neokolonialismi. Seega on kolonialismiuuringud tihedalt seotud lähiajaloo, antropoloogia, politoloogia, filosoofia, sotsioloogia ja inimgeograafiaga. Postkolonialismi uuringute alamdistsipliinid uurivad koloniaalvõimu mõjusid näiteks feministlikust, anarhistlikust või marksistlikust perspektiivist. "Kolonialism" on mitmetähenduslik mõiste, tähendades nii valitsemissüsteemi kui ka selle valitsemissüsteemi taga peituvat ideoloogiat või maailmavaadet. "Postkolonialismi" all aga mõeldakse enamasti postkolonialismi uuringuid (postcolonial studies), ehk filosoofilist vastust kolonialismile, mitte lihtsalt süsteemi, mis tuli pärast kolonialismi (nagu eesliite alusel võiks arvata). Niisiis võib postkolonialismist mõelda kui reaktsioonist kolonialismile samamoodi nagu postmodernism on reaktsioon modernismile (eriti kuna termin "postkolonialism" on loodud termini "postmodernism" eeskujul ning jagab sellega mitmeid filosoofilisi ja teoreetilisi lähtekohti). Postkolonialismi nimekate esindajate seas on Gayatri Chakravorty Spivak, Homi K. Bhabha, Edward Said, Dipesh Chakrabarty, Amar Acheraiou ja Frantz Fanon. Eestis tegelevad postkolonialismi uuringutega näiteks Tiina Kirss ja Piret Peiker. Neokolonialism Sisekolonialism Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011) Raja, Masood (2. aprill 2019). "What is Postcolonial Studies?". Postcolonial Space. Peiker, P. (2006). Post-communist literatures: A postcolonial perspective. Eurozine, 28. märts.
Pedro van Raamsdonk

Pedro Johannes van Raamsdonk (sündinud 2. oktoobril 1960 Amsterdamis) on Hollandi endine poksija. Van Raamsdonk oli II keskkaalus (kuni 75 kg) seitsmekordne Hollandi meister aastatel 1979–1986. Van Raamsdonk osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Arístides Gonzálezele (Puerto Rico) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja Van Raamsdonk sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 3. maailmameistrivõistlustel (München, 1982) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Tarmo Uusivirrale (Soome) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Van Raamsdonk sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 24. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 1981) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Juri Torbekile (NSV Liit). Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 25. Euroopa meistrivõistlustel (Varna, 1983), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Van Raamsdonk poksis veebruarist 1986 kuni oktoobrini 1991 elukutselisena. Ta osales kokku 20 kohtumisel ning võitis neist 15 (neist 7 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 3 nokaudiga) kohtumist. .23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles 3. maailmameistrivõistlused poksis. München 1982. Tulemused inglise keeles 24. Euroopa meistrivõistlused poksis. Tampere 1981. Tulemused inglise keeles 25. Euroopa meistrivõistlused poksis. Varna 1983. Tulemused inglise keeles Pedro van Raamsdonk veebisaidil Olympedia (inglise) Pedro van Raamsdonk veebisaidil BoxRec (inglise)
Marella Discovery 2

Marella Discovery 2 (end. Legend of the Seas) on esimene Vision-klassi ristluslaev, mis kuulub ettevõttele Royal Caribbean Cruises Ltd. ja mida käitab laevakompanii Marella Cruises. Tema sõsarlaev on Splendour of the Seas. Legend of the Seas ehitati Chantiers de l'Atlantique'i laevatehases Saint-Nazaires Prantsusmaal 1995. Vettelaskmistseremoonia toimus 5. septembril 1994 ja laeva ristiemaks sai Cindy Pritzker. Esmareisile asus Legend of the Seas 16. mail 1995. Laev oli registreeritud 1995–2002 Libeeria pealinna Monroviasse ja alates 2002 Bahama pealinna Nassausse. Laev on 264 m pikk ja 32 m lai ning tema süvis on 7,3 m. Laev suutis arendada kiirust 24 sõlme. Selle kogumahutavus on 69 130. Laevatekke on 11. Laeval on nii reisija- kui kajutikohti 2064. Laevaperes on 720 liiget. Laeva peamasina moodustasid 5 Wärtsilä diiselmasinat, mille koguvõimsus on 54,3 MW. Laeval on teater, kino, solaarium, spaa, 2 ujulat, võimla, kahekorruseline restoran Romeo & Juliet, kohvik, 4 temaatilist baari, ostukeskus, tantsusaal, diskosaal, vaateplatvorm ja mägironimissein. 2011. aasta Sendai maavärina järel tühistati peaaegu kõik kruiisid Põhja-Aasiasse ja neile, kes olid juba maksnud, maksti raha tagasi. Laeva kasutati 1.–8. septembril 2012 Russki saarel aset leidval Aasia ja Vaikse Ookeani Majanduskoostöö (APEC) riikide tippkohtumisel luksusliku ujuvhotellina. "Fakta om fartyg". Originaali arhiivikoopia seisuga 31.07.2012. Vaadatud 3.08.2013. (rootsi keeles) DNV-GL Во Владивосток прибывает круизный лайнер «Legend of the Seas» с гостями саммита АТЭС (vene keeles) Laeva andmed Marella kodulehel (inglise keeles)
Sertifitseeritud heitkoguste vähendamine

Sertifitseeritud heitkoguste vähendamist (inglise certified emissions reduction, lühendatult CER) kasutatakse puhta arengu mehhanismi projektide tulemuste hindamisel, kus kasvuhoonegaaside heitkogused on väljendatud ühe tonni CO2 ekvivalendi abil. Heitkoguste vähendamise ühik Kyoto protokoll Puhta arengu mehhanism Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011)
Har Gobind Khorana

Har Gobind Khorana (ka Hargobind Khorana hindi keeles हरगोविंद खुराना, pandžabi keeles ਹਰਿ ਗੋਬਿੰਦ ਖੁਰਾਨਾ ; 9. jaanuar 1922 Raipur, Chhattīsgarh, India – 9. november 2011 Concord, Massachusetts) oli India päritolu USA biokeemik, Nobeli meditsiiniauhinna laureaat. Ta pälvis 1968. aastal Nobeli meditsiiniauhinna (koos Robert Holley ja Marshall Nirenbergiga) selle eest, et näitas esimesena nukleotiidide rolli proteiini sünteesis. 1943. aastal lõpetas ta Punjabi ülikooli (asub praeguses Pakistanis) loodusteaduste bakalaureuse kraadiga, 1945. aastal sama ülikooli loodusteaduste magistri kraadiga. Samal aastal jätkas ta õpinguid Liverpooli ülikoolis, 1948 kaitses ta filosoofiadoktori väitekirja ja jätkas järeldoktorantuuri 1948–1949 Zürichi ülikoolis. Khorana töötas 1950. aastast Cambridge'i ülikoolis, 1952. aastast Kanadas Briti Columbia ülikoolis, 1960. aastast USA-s Wisconsini Madisoni ülikoolis ja 1970. aastast Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis. 1966. aastal võttis ta endale naturalisatsiooni korras USA kodakondsuse. Khorana oli esimene, kes sünteesis keemiliselt oligonukleotiide. 1970. aastate keskpaigast uuris Khorana bakteriorodopsiini. See on rakumembraanis sisalduv proteiin, mis muundab valguse energiat keemiliseks energiaks prootonite gradiendi loomise kaudu. Hiljem uuris ta rodopsiini, mis on struktuuri poolest sarnane pigment ja mida leidub silmas. 1966 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks 1968 – valiti Leopoldina liikmeks 1971 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia välisliikmeks (1991. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia välisliige) 1972 – valiti India Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1973 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks 1978 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
Marella Discovery

Marella Discovery (kuni 2016 Splendour of the Seas, TUI Discovery) on teine Vision-klassi ristluslaev. See kuulub ettevõttele UK Cruise Charter 1 ja seda opereerib laevakompanii Thomson Cruises. Laev telliti 1. märtsil 1993. Kiil pandi laevale tehasenumbriga B31 Prantsusmaal Saint-Nazaire'is Chantiers de l’Atlantique'i laevatehases 4. septembril 1994. Vettelaskmistseremoonia toimus 17. juunil 1995. 15. märtsil 1996 sai laev valmis ja anti omanikele üle. Laev ristiti 29. märtsil 1996 Southamptonis, ristiemaks sai Lisa Wilhelmsen. Laev asus esmareisile 31. märtsil 1996 Southamptonist Barcelonasse. Splendour of the Seas moderniseeriti tublisti 2001 ja 2011. Viimase remondi ajal tehtud muudatustest on väljast vaadates kõige silmatorkavam uute rõdude paigaldamine. Marella Discovery on 264 m pikk, 32 m lai, 50 m merepinnast kõrge ja tema süvis on 7,9 m. Laeva kogumahutavus on 69 130 ja veeväljasurve 35 396 t. Laeva suurim kiirus on 24 sõlme ning sellelt kiiruselt täieliku seismajäämiseni kulub 6 minutit ja 45 sekundit, selle ajaga sõidab laev 1,892 km. Laeva peamasina moodustavad 5 Wärtsilä Vasa 12 V 46B mootorit, millest igaühe võimsus on 11,7 MW ehk kokku 58,5 MW. Laeva sõuseadme moodustavad 2 fikseeritud propellerit, millest kummagi läbimõõt on 5,8 m. Peale selle on laeval kaks 1,5 MW vööripõtkurit ja 1,728 MW ahtripõtkur. Laevale on paigaldatud ka kaks 6,1 m pikka ja 10,8 m² pindalaga stabilisaatorit. Laeval Marella Discovery on 11 tekki, millest reisijate kasutada on 2.–7. tekk. Laeval on 902 kajutit, kus on kohti 2074 reisijale. Laevapere suurus on 720–750 liiget. 9. ja 10. tekil asuvad laeva peaujula, solaarium, üheksaauguline minigolfirada ja mägironimissein. Kõige ülemisel, 11. tekil asub restoran. Laevapere kajutid on 1. tekil. Laeval on teater, kasiino ning mitmesugused kauplused ja söögikohad. Kõigis kajutites on seif. Kuna laev on mõeldud sõitmiseks Euroopa ja Ameerika vahet, on igas kajutis nii 110 W kui ka 220 W pistikupesa. Kõigis kajutites on telefon, millega saab teha nii sisekõnesid teistesse kajutitesse kui ka väliskõnesid satelliitside kaudu mandrile. Laeval on internetikohvik ja mitu traadita interneti ala. Internetti saab kasutada ükskõik mis kellaajal, kaasa arvatud merel, kuid see on tasuline. Laeval olevad seadmed suudavad valmistada iga päev 1100 m³ magevett, aga keskmiseks tarbimiseks hinnatakse 600 m³ magevett päevas. Talviti korraldati laevaga TUI Discovery 3–12 päeva pikkusi reise Lõuna-Ameerikas, need väljusid Brasiiliast. Suviti korraldati temaga 7 ööd kestvaid reise Vahemere idaosas ja need väljusid Veneetsiast. DNV-GL "Fakta om fartyg". Originaali arhiivikoopia seisuga 1.08.2012. Vaadatud 3.08.2013. (rootsi keeles) Laevade ristiemad (inglise keeles) Laeva andmed Thomson kodulehel (inglise keeles)
Ainikki Eiskop

Ainikki Eiskop (sündinud 31. juulil 1966) on eesti tekstiilikunstnik. Ta on Eesti Tekstiilikunstnike Liidu liige. 2001. aastal olid tema tööd Ungaris Szentendres Péter-Páli galeriis eesti kangakunstnike grupinäitusel. Ta osales oma teostega 2010. aasta EXPO maailmanäitusel Hiinas. "Ainikki Eiskop". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. november 2013. Vaadatud 5. juunil 2012. "ETeKL koduleht: liikmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. september 2013. Vaadatud 27. novembril 2011. Sirp "Eesti mood käis Hiinat vallutamas"[alaline kõdulink] looveesti.ee, 12. november 2010
Sergei Abramov (jõelaev)

Sergei Abramov (vene keeles Сергей Абрамов, varem Družba (Дружба), Kapitan Ratškov (Капитан Рачков)) on kolme tekiga Oktjabrskaja Revoljutsija-tüüpi (projekt 26-37/MOL1575, slovaki keeles motorova osobna lod 1575, mootorlaev 1575 hj) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1960. aastal. Laev sai nime nõukogude ulmekirjaniku Sergei Abramovi auks. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 440 ja laev lasti vette Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1960. aastal. 15. aprillil 1960 anti laev Gorkis üle Volga laevandusele (Волжское объединённое речное пароходство), kus seda uut jõereisilaeva kasutati Družba nime all. 1966. aastal nimetati laev ümber Kapitan Ratškoviks ja 2004. aastal Sergei Abramoviks. Alates 2004. aastast kasutab laeva Tsezarj Travel (Moskva). Laeva moderniseeriti tublisti 2005. aastal ja suvel 2011 kasutati jõereisilaeva kruiisidel Samarast Jaroslavli, Astrahani, Saratovisse, Permi ning teiste linnadesse, talvel 2011-2012 oli kavas kasutada ujuvhotelli ja -restoranina. 14. novembril 2011 tekkis Moskva Põhja jõevaksali kai ääres laeval tulekahju, 5 inimest sai vigastada. 23. novembril 2011 tekkis laeval sealsamas uus tulekahju, keegi vigastada ei saanud. Novembri lõpul leiti laevast üks surnukeha. Jõereisilaevade loend "Projekt 26-37". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. mai 2005. Vaadatud 28. mail 2005. "Sergei Abramov" (vene keeles) Kes on kes?[alaline kõdulink] (vene keeles) Projekt 26-37, Oktjabrskaja Revoljutsija "Sergei Abramovi sõiduplaan 2011". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2012. Vaadatud 16. novembril 2011. Moskva jõel süttis jõelaev(vene keeles) Sergei Abramovi mehaanik on viibinud 15 tundi põrgus(vene keeles) В Москве вновь загорелся теплоход «Сергей Абрамов» (vene keeles) Водолазы нашли тело погибшего на теплоходе "Сергей Абрамов" (vene keeles) Jõereisilaeva tehnilised andmed (vene keeles) Brand vom 14. November 2011 (vene keeles) Video auf YouTube
Keto-enooltautomeeria

Keto-enooltautomeeria (ehk keto-enooltautomerism) on orgaanilise keemia mõiste, mis tähendab tasakaaluoleku moodustumist keto-vormi (ketoon või aldehüüd) ja enooli vahel. Realiseerub see ühe prootoni molekulisisese asukoha muutumise kaudu koos samaaegse kaksiksideme paiknemise nihkumisega (sidemeid moodustavate elektronide nihkumisega). Taolist struktuuriisomeeria erijuhtumit nimetatakse tautomeeriaks. Enamuse karbonüülühendite (ketoonide või aldehüüdide) korral on tasakaaluolekus ülekaalus keto-vorm. Siiski, paljudes karbonüülühendite reaktsioonides etendab enool-vorm olulist osa, kuna vastav deprotoneeritud vorm, enolaatioon on aktiivne nukleofiilne intermediaat. Keto-enooltautomeeria Sisemolekulaarne vesinikside 1,3-dikarbonüül Enolaatioon Tautomeeria Ketoonid Enoolid Enolaatioon
Bolderāja

Bolderāja on asum Riias Kurzeme rajoonis Daugava vasakul kaldal Buļļupest lõunas pindalaga 8,329 km². Asumit eraldab Daugavgrīvast Buļļupe. 14 523 elanikku (2010). Aastal 1495 oli Johann Bulderingil selles piirkonnas mõis. Tema järgi on saanud nime Buļļupe, mida alamsaksa keeles kutsuti Bulder Aa. Ka hakati seda piirkonda Bolderājaks kutsuma. Hiljem asus seal piirkonnas mitu mõisa, (Lohfeldi mõis, Guberņa mõis ja Bolderāja mõis). Piirkond oli juba varastest aegadest asustatud, Bolderāja oli lootside peamine elukoht. Samuti asus seal tollipunkt. Daugavgrīva kindluse kaitsva tiiva all asunud tolliametnike, lootside ja meremeeste asula sai aastal 1852 Riiaga telegraafiühenduse. See oli esimene tsiviilotstarbeline telegraafiliin tervel Venemaal. Aastal 1873 valmis ka Riiga viiv raudtee. Kuigi Bolderāja oli sellel raudteeliinil lõpp-peatuseks, ehitati raudteesild ka üle Buļļupe, sealt edasi kindlusest mööda Daugava suudmes oleva muulini välja. Raudtee valmimisega hakkas kasvama Bolderāja sadama tähtsus, samuti hakkasid asumisse kerkima tehased, aga Esimene maailmasõda laastas sealse tööstuse. Aastast 1924 on Bolderāja Riia linna osa. Aastail 1952–1959 oli see Riia linnale administratiivselt alluv alev. Asumis on silikaattellisetehas ja seal asub ka Läti Mereakadeemia. Bolderāja Uute majade piirkond Vana Bolderāja Luteri kirik Katoliku kirik Asumi koduleht (läti keeles)
Edward Blay

Edward Blay (9. november 1937 Accra – 15. oktoober 2006 Accra) oli Ghana poksija. Blay sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlusel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Jerzy Kulej'le (Poola). Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlusel, kuid kaotas 3. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Richard McTaggartile (Suurbritannia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Blay võitis kuldmedali 7. Briti Impeeriumi ja Rahvaste Ühenduse mängude poksivõistlusel (Perth, 1962) kergekaalus (kuni 60 kg) ja 8. Briti Impeeriumi ja Rahvaste Ühenduse mängude poksivõistlusel (Kingston, 1966) II kergekeskkaalus (kuni 67 kg). Blay poksis novembrist 1967 kuni juulini 1975 elukutselisena ning pidas kokku 53 kohtumist, millest võitis 38 (neist 21 nokaudiga), kaotas 10 (neist 1 nokaudiga) ja viigistas 5 kohtumist. "Edward (Eddie) Blay lehel SportReference. Inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. oktoober 2012. Vaadatud 28. novembril 2011. 18. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tōkyō 1964. Tulemused inglise keeles 17. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rooma 1960. Tulemused inglise keeles 7. Briti Impeeriumi ja Rahvaste Ühenduse mängude poksivõistlus. Perth 1962. Tulemused inglise keeles 8. Briti Impeeriumi ja Rahvaste Ühenduse mängude poksivõistlus. Kingston 1966. Tulemused inglise keeles Edward Blay veebisaidil Olympedia (inglise) Edward Blay veebisaidil BoxRec (inglise)