laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ningbo-Zhoushani sadam

Ningbo-Zhoushani sadam on sadam Hiinas Zhejiangi provintsis, riigi üks tähtsamaid ja suuremaid sadamaid. Sadama kogukäive on üle 1 miljardi tonni. Sadamas on 191 kaid. 2008 sõlmis see sadam koostöölepingu Tallinna sadamaga.
Viru-Nigula valla vapp

Viru-Nigula valla vapp on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Viru-Nigula valla vapp. Vapp on kinnitatud 3. oktoobril 1995. Sinisel kilbil hõbedane vai, milles vaheldumisi kolm musta s-kujulist lahtist varrast ja kolm musta ratasristi. Vapikujundid ning neist moodustuv ornament tähistavad Viru-Nigula harukordset muististerohkust ja tugevat muinsuskaitseliikumist. Samuti viitavad kujundid visuaalselt õ-tähte, milles O. W. Masing Viru-Nigulas töötades tarvitusele võttis. Viru-Nigula valla lipp Viru-Nigula valla sümboolika valla kodulehel Viru-Nigula valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Paavsti kultuurinõukogu

Paavsti kultuurinõukogu (ladina keeles Pontificium Consilium de Cultura) on Vatikanis asuv asutus; Rooma kuuria üksus. Aastast 2007 on nõukogu eesotsas Gianfranco Ravasi. Nõukogu eesmärkide seas on edendada dialoogi eri kultuuride vahel, samuti uurida uskmatute ja usklike omavahelisi suhteid. Nõukogu asutas 20. mail 1982 paavst Johannes Paulus II. Nõukogu annab välja medalit Per Artem ad Deum.
NOS (auhind)

NOS (lühend venekeelsest fraasist Новая словесность 'uus sõnakunst') on Venemaa kirjandusauhind. Auhinda antakse venekeelsete proosateoste autoritele. Auhinna asutas 2009 Mihhail Prohhorovi Fond (vene Фонд Михаила Прохорова), tähistades sellega Nikolai Gogoli 200. sünniaastapäeva. 2014 pälvis auhinna Eestis elav Andrei Ivanov teose "Harbini ööliblikad" eest.
Globaalse ületarbimise päev

Globaalse ületarbimise päev (ka maailma võlguelamise päev; inglise keeles Earth Overshoot Day), varasema nimetusega ökoloogilise võla päev, on päev, millal inimesed on kasutanud ära selleks aastaks ettenähtud looduslikud varad, ehk tekib ökoloogiline defitsiit. See päev on kalkuleeritud, jagades looduse taastootmise hulga inimeste kasutatud loodusvarade hulgaga ja korrutades 365-ga (Gregoriuse kalendri aasta päevade arv). Globaalse ületarbimise päeva kalkuleerib Global Footprint Network. Kampaaniat toetavad kümned muudki mittetulundusorganisatsioonid.[viide?] Valem: Globaalne ületarbimise päev = (Maa poolt toodetud loodusressursid : inimkonna poolt kulutatud loodusvarad) × 365 Eesmärk on mõista ökoloogilise jalajälje ja bioloogilise võimekuse kontseptsioone ja mõõtmeid: miks on ökoloogiliste ressursside piirangute käsitlemine ülemaailmse jätkusuutlikkuse jaoks oluline. Globaalse ületarbimispäeva mõiste lõi 2006. aastal Andrew Simms New Economics Foundationi mõttekoja raames. Seejärel loodi koostöös Global Footprint Networkiga esimene globaalse ületarbimispäeva kampaania. 2006. aastal tarbiti kõik ettenähtud ressursid ära oktoobriks. Seda kampaaniat viiakse läbi igal aastal, et tõsta teadlikkust Maa piiratud ressursside kohta. Global Footprint Network ennustab, et inimesed tarbivad vähem kui kaheksa kuuga kõik aastaks ettenähtud ressursid. Globaalse ületarbimispäeva toetajad nendivad, et ökoloogilise liigtarbimise tagajärjed annavad end tunda tugevamalt aja jooksul, väljendudes juba praegu kliima soojenemises. Samas hinnatakse ka ressursside tarbimist riikide kaudu. Eesti oli 2019 aastal kiiremate ressursikulutajate reas 11. kohal, aastanorm tarbitud 26. märtsil. 2021. aastal oli Eesti 13. kohal, aastanorm tarbitud 23. märtsil. 2022. aastal oli Eesti 8. kohal, aastanorm tarbitud 14. märtsil. 2023. aastal on Eesti ületarbimise päev samuti 14. märtsil. ületarbimine https://www.overshootday.org https://www.overshootday.org/newsroom/past-earth-overshoot-days/ https://www.overshootday.org/newsroom/country-overshoot-days/
Valence

Valence on linn Prantsusmaal Rhône'i jõe vasakul kaldal, Drôme'i departemangu keskus. Linnas elab 63 405 inimest (2010). Minevikus oli Valence Rooma riigi linn (Valentia) Gallia Narbonensise provintsis. Populations légales 2021
Tarvisio

Tarvisio on vald Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas. Elanike arv on 4597 (2011). Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it
IAAFi kuulsuste hall

IAAFi kuulsuste hall (inglise IAAF Hall of Fame) on Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu (IAAF) virtuaalne kuulsuste hall, mis avati 8. märtsil 2012. Halli avamisega tähistati ka IAAFi 100. aastapäeva. Esialgu arvati halli 12 sportlast ja veel samal aastal (2012) arvati 12 sportlast juurde. Novembris 2013 arvati veel 12 sportlast juurde. Halli pääsemiseks peavad sportlasel olema täidetud kolm kriteeriumi: kaks kuldmedalit olümpiamängudelt või maailmameistrivõistlustelt; sportlaskarjääri jooksul on püstitanud vähemalt ühe maailmarekordi; enne halli arvamist on sportlaskarjääri lõpetanud vähemalt 10 aastat tagasi. Carl Lewis (USA) Paavo Nurmi (Soome) Fanny Blankers-Koen (Holland) ...
Horizon

Horizon (inglise keeles 'horisont') võib tähendada järgmist: Kehra paberivabrik Horizon (täpsemalt Horizon Pulp and Paper Ltd) Horizon (laev) (ka MV Horizon) Horizon (ajakiri), Suurbritannia ajakiri ...
Läbipaistev Coca-Cola

Läbipaistvaks Coca-Colaks (vene keeles Бесцветная кока-кола Bestsvetnaja koka-kola; inglise keeles Clear Coca Cola) nimetatakse värvitut varianti Coca-Cola sortidest, mida hakati tootma 1940. aastatel Nõukogude Liidu marssali Georgi Žukovi soovil. Žukov tutvus Coca-Cola joogiga teise maailmasõja ajal või vahetult pärast seda, kui tema kolleeg Lääne-Euroopas, Lääne-Euroopa liitlasvägede ülemjuhataja Dwight Eisenhower seda talle pakkus, kes oli ise ka joogi suur fänn. Kuna Coca-Colat peeti Nõukogude Liidus Ameerika Ühendriikide imperialismi sümboliks, oli Žukov vastu sellele, et teda Coca-Cola joogiga pildistataks. Ajakirjanik Tom Standage'i sõnul küsis Georgi Žukov hiljem, kas Coca-Cola jooki oleks võimalik valmistada ja pakendada viina sarnaseks. Marssal Žukov tegi joogi importimise ja selle maskeerimise suhtes päringu kindral Mark W. Clarki kaudu, kes oli Ameerika Ühendriikide okupeeritud Austria sektori ülem, kes omakorda esitas taotluse president Harry Trumanile. Presidendi töötajad võtsid ühendust korporatsiooni Coca-Cola Export juhatuse esimehe James Farleyga. Tol ajal jälgis Farley 38 Coca-Cola tehase rajamist Kagu-Euroopas, sealhulgas Austrias. Farley delegeeris Žukovi eritellimuse Mladin Zarubicale, Coca-Cola ettevõtte tehnilisele juhatajale, kes oli saadetud Austriasse 1946. aastal, et teostada järelevalvet suure villimistehase rajamise üle. Zarubica leidis keemiku, kes võis värvuse Coca-Colast eemaldada, täites seeläbi marssal Žukovi soovi. Coca-Cola värvitu versioon villiti läbipaistvast klaasist pudelitesse, mille valge kork tähistati punase viisnurgaga. Pudeleid ja korke valmistas Crown Cork ja Seal Company Brüsselis. Valge koolajoogi esimesi eksemplare saadeti tellijale kokku 50 kasti. Cordelia Hebblethwaite (11 September 2012). "Who, What, Why: In which countries is Coca-Cola not sold?". BBC News. BBC News. Retrieved 12 September 2012. Mark Pendergrast (15 August 1993). "Viewpoints; A Brief History of Coca-Colonization". The New York Times. Retrieved 12 September 2012. Tom Standage (2006). A History of the World in Six Glasses. Doubleday Canada. p. 256. ISBN 9780385660877. Retrieved 12 September 2012. Mladin Zarubica was the a son of an immigrant to the US from Yugoslavia immigrant, and had been a wartime PT boat commander. Marion Loeb (2 October 2005). "Raise a glass to the civilizing influences of what we drink". The Santa Fe New Mexican. p. 100. Retrieved 12 September 2012. Alfred E. Eckes, Jr; Thomas W. Zeiler (2003). Globalization and the American Century. Cambridge University Press. pp. 118–119. ISBN 9780521009065. Retrieved 25 September 2012. Mark Pendergrast (2000). For God, Country and Coca-Cola. Basic Books. pp. 210–211. ISBN 9780465054688. Retrieved 25 September 2012.
FFL

FFL võib tähendada järgmist: FFL (ettevõte), ka AS FFL, ka AS premia FFL, Läti ettevõte; Premia Foodsi tütarettevõte ...
Räätsamatk

Räätsamatk on matkaliik, kus matkatakse räätsadel. Räätsamatku võetakse ette aasta läbi: kevadest sügiseni tavaliselt pehme pinnasega soodes ja rabades, talviti ka muudel lumega kaetud matkaradadel. Jalanõud – sobivad vettpidavad, kinnised, tugeva kanna ja kõrge kontsata (madala tallaga) saapad. Plätud, avatud kannaga matkatossud ja kõrge kontsaga tänavasaapad ei sobi, sest nende külge ei saa räätsa kinnitada. Jalanõude sisse on soovitatav panna paksemad sokid, mis hoiaksid ka märjana jalad soojad. Peakate – räätsamatkal on sobiv kanda suvel pearätti või laia serva ja lõuapaelaga matkamütsi. Selline peakate annab varju päikese, vihma ja putukate eest. Sügisest kuni kevadeni tuleks üldjuhul peakatte valikul lähtuda selle soojapidavusest. Kindad – vajalikud matkadel, mis toimuvad ajavahemikust septembrist aprillini. Pealisriietus – fliisjakk + vihmakindel jope või vihmakeep. Varusokid ja jalanõud märjakssaamise puhuks. Joogivesi ja energiakontsentraadid – kaasavõtmiseks võib soovitada tavalist pudelivett ja šokolaadi, müslibatoone ja pähkleid. Külma ilma puhul oleks kasu termosetäiest kuumast teest. Väike seljakott isiklike asjade jaoks (suurusega kuni 35 l) Räätsad http://puhkalooduses.ee/matk/raatsamatkad-louna-eesti-rabadel/ http://arhiiv.soomaa.com/?id=682&lang=est https://www.puhkaeestis.ee/et/puhka-eestis/pohjused-miks-raatsamatkale-minna https://mtseymour.ca/snowshoe-tours
Tüll (riie)

Tüll on kerge, väga peen, jäik võrk. Seda võib valmistada mitmesugustest materjalidest, sealhulgas siidist, nailonist, polüestrist ja viskoosist. Polüester on kõige tavalisem tülli puhul kasutatav riie, kuid viskoosist tüll on väga haruldane. Tüll on kõige sagedamini kasutatav looride, kleitidel (eriti pulmakleitide) ja balletiseelikute valmistamisel. Tüll on saadaval mitmesugustes värvides ja on kergesti kättesaadav. Seda on võimalik värvida iseseisvalt kodus, tingimusel, et see on valmistatud nailonist, viskoosist või siidist, kuid mitte siis, kui see on valmistatud polüestrist. Nimi pärineb Prantsusmaal lõunaosas asuvast Tulle linnast. Tulle oli 18. sajandil tuntud pitsi- ja siiditootmise keskus ning tülli võrk on ilmselt pärit sellest Prantsuse linnast. Tüll võeti kasutusele kõigepealt Prantsusmaal Pariisis balletikostüümide valmistamisel. Teistesse riikidesse jõudis see aga hiljem, mis viitab sellele, et tüll võis olla seal kergemini kättesaadav kui mujal. Üks kõige tavalisemaid tülli kasutamiseviise on rõivaste valmistamine. Tülli kasutatakse sageli kohevuse loomisel, et jätta pitsiline ja õhuline mulje. Tülli võib kasutada ka alusseelikute valmistamises, sageli kasutatakse mitut kihti jäigast tülli, et luua kleidile või seelikule kindel kuju. Tülli kasutatakse ka loori valmistamiseks, sest see varjab näo omadusi, võimaldades samal ajal kandjal näha. Dekoratiivseid kaunistusi võib valmistada ka tüllivõrgust, sageli kasutatakse pulmade ja katsikute kaunistamiseks. Tülli kasutatakse mõnikord ka käsitöös, et lisada projektidele tekstuuri. Erivärvilisest tüllist saab meisterdada tüllist lilli või muid dekoratiivsed elemente. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Tulle (netting) seisuga 25.02.2019.
Naruto (manga)

"Naruto" (ナルト; Naruto) on Masashi Kishimoto joonistatud manga, mille põhjal on tehtud ka animesari. Selle peategelaseks on Naruto Uzumaki, poiss-ninja, kelle unistus on saada hokageks – oma küla peaks ja kõige tugevamaks ninjaks. Selle unistuse täitmiseks tuleb tal läbida mitmeid takistusi. Manga esimene peatükk anti välja 1999. aastal kirjastusega Sueisha ajakirjas Shounen Jump, nüüdseks on ilmunud 50 köidet. Sellest on tehtud ka samanimeline animesari. Seda näidati telekanalil TV Tokyo alates 3. augustist 2002. Selle esimeses osas oli 220 seeriat ning ta oli lõpetatud, kuid alates 15. veebruaist 2007 kantakse üle animesarja teist osa, kusjuures uued sarjad tulevad välja peaaegu iga nädal. Sarja juures Studio Pierrot on teinud 5 täispikka animafilmi ja mitu OVA-t. Manga ja anime said populaarseks nii Jaapanis, kui ka sellest väljast. Sealjuures Jaapanis oli 2008. aasta lõpuks müüdud üle 89 miljoni eksemplari. USA-s manga oli litsentseeritud, kirjastusega VIZ Media. Naruto Shippuden
Albert Adomah

Albert Danquah Adomah (sündinud 13. detsembril 1987 Londonis) on Ghana jalgpallur, kes mängib parema äärepoolkaitsja või ründava poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Queens Park Rangers. Ta on veetnud kogu klubikarjääri Inglismaal. Ta alustas klubikarjääri 2006. aastal poolprofessionaalse liiga Isthmian League'i klubis Harrow Borough. 2008. aasta jaanuaris liitus ta Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubiga Barnet, kus mängis kokku kaks ja pool hooaega. Alates hooajast 2010–11 on ta mänginud Inglismaa esiliiga klubides. Aastatel 2010–2013 mängis ta Bristol Citys ja 2013–2016 Middlesbrough's. 2010–11 valiti ta Bristol City hooaja parimaks mängijaks. Hooaja 2016–17 alguses pidas ta Middlesbrough' meeskonnas kaks mängu Inglismaa kõrgliigas, kuid sõlmis 2016. aasta augustis lepingu Aston Villaga. Hooajal 2017–18 tegi ta individuaalselt oma edukaima hooaja, kui lõi Inglismaa esiliigas 14 väravat. 2019. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Nottingham Forestiga. Hooaja 2019–20 teises pooles mängis ta laenul Cardiff Citys. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta kaheaastase lepingu Queens Park Rangersiga. Ghana jalgpallikoondises tegi Adomah debüüdi 5. septembril 2011 sõprusmängus Brasiilia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. oktoobril 2015 sõprusmängus Kanada vastu. Ta on kuulunud Ghana koondisse 2013. aasta Aafrika karikavõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kalinkavičy rajoon

Kalinkavičy rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Homieli oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2 756 km². 2016. aasta seisuga elas seal 60 034 inimest. Rajoon moodustati 1924. aastal. Tänapäevastes piirides on rajoon 1998. aastast, mil sellega liideti Kalinkavičy linn. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Azaryčy, Biarozaŭka, Čkałava, Damanavičy, Dudzičy, Harbavičy, Haročyčy, Jakimavičy, Juravičy, Kapličy, Kazłovičy, Krukavičy, Lipaŭ, Małyja Aŭciuki, Nachaŭ, Savičy, Syrodi, Šyičy ja Vialikija Aŭciuki külanõukogu. Halduskeskus on Kalinkavičy linn, mis moodustab ka omaette haldusüksuse, lisaks asub rajoonis Azaryčy alev. Vialikija Aŭciuki vennaskalmistu Juravičy kalmistu Azaryčy Kalinkavičy Tähtsaimaks jõeks on Prõpjats, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Ipa, Vić ja Tremla. Rajoon asub Polesje madalikul, selle keskmine kõrgus on 120—15 m. Kõrgeim punkt asub Prõpjatsi kaldal Juravičy lähistel ja ulatub 167,5 meetrit üle merepinna. Prõpjatsi ümbruskonnas leidub arvukalt järveks kujunenud soote. Rajoonis leiduvad suured turba varud. Lisaks ammutatakse seal naftat. 2009. aasta seisuga oli elanikest 92,7% valgevenelasi, 4,37% venelasi, 1,54% ukrainlasi ja 1,39% muust rahvusest inimesi. 70,89% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 26,1% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 37,52% elanikke, vene keelt aga 55,34%. "Численность населения на 1 января 2016 г. и среднегодовая численность населения за 2015 год по Республике Беларусь в разрезе областей, районов, городов и поселков городского тип". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuli 2017. Vaadatud 20. märtsil 2019. «Дзяржаўны зямельны кадастр Рэспублікі Беларусь» Карта и краткие сведения "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. märts 2019. Vaadatud 20. märtsil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Kalinkavičy rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Eesti mälestusmärkide loendid

Eraldi loendit Eesti kõikidele mälestusmärkidele pole, ent on järgmised loendid: Eesti Vabadussõja mälestusmärkide loend Eesti Teise maailmasõja mälestusmärkide loend Pärnu mälestusmärkide loend Tallinna mälestusmärkide ja skulptuuride loend Tartu skulptuuride loend
Abruka küla

Abruka küla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas. Peale Abruka saare kuuluvad küla territooriumile Vahase, Kasselaid, Linnusitamaa ja Kirjurahu. Külas oli 2003. aasta seisuga 31 talu (üks neist Vahase saarel). 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 16 inimest, kõik eestlased. 2014. aastani kuulus küla Kaarma valda. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 27.04.2024. http://metaweb.stat.ee/get_classificator_file.htm?id=3765296&siteLanguage=et Statistikaameti andmebaas
James Bardeen

James Maxwell Bardeen (9. mai 1939 Minneapolis, Minnesota – 20. juuni 2022 Seattle, Washingtoni osariik) oli ameerika füüsik ja astrofüüsik. Ta oli kahekordse nobelisti John Bardeeni poeg. Ta oli tuntud oma töödega üldrelatiivsusteooria ja astrofüüsika alalt. Bardeen lõpetas 1960. aastal Harvardi Ülikooli bakalaureusekraadiga. Sai 1965. aastal California Tehnoloogiainstituudist doktorikraadi (PhD) füüsika alal (doktoritöö juhendaja oli Richard Feynman). Bardeen sai 1966. aastal Washingtoni Ülikooli abiprofessoriks, hiljem samas astronoomia kaasprofessor. 1974. aastal sai ta Yale'i Ülikooli kaasprofessoriks, seejärel füüsikaprofessoriks. 1976. aastal asus ta professorina tööle Washingtoni Ülikooli. Bardeeni noorem vend William Bardeen on samuti füüsik. Bardeen tegeles mustade aukude ja akretsiooniketaste astrofüüsikaga, spiraalgalaktikate dünaamikaga, kosmoloogiliste suurte struktuuride arengu uurimisega, kosmoloogilise häiritusteooriaga (1980) ja Einsteini väljavõrrandite lahenduste täpsustamisega. Koos Stephen Hawkingi ja Brandon Carteriga sõnastas Bardeen 1973. aastal mustade aukude mehaanika neli reeglit. Need reeglid kujutavad endast füüsikalisi tingimusi, millele mustad augud eeldatavasti vastama peavad ja mis on analoogsed termodünaamika seadustele. 1996 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks 2012 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks Bardeen, J. M.; Carter, B.; Hawking, S. W. The four laws of black hole mechanics. Comm. Math. Phys. 31 (1973), no. 2, 161--170. [1] James Bardeen. perimeterinstitute.ca  James Bardeen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
John Richard Gott

John Richard Gott III, ka J. Richard Gott, (sündinud 8. veebruaril 1947 Louisville'is Kentucky osariigis) on Ameerika Ühendriikide astrofüüsik ja teaduskirjanik. Ta lõpetas Harvardi Ülikooli bakalaureusekraadiga füüsika alal. 1973. aastal sai Princetoni Ülikoolist doktorikraadi (PhD) astrofüüsikas. Oli järeldoktor California Tehnoloogiainstituudis ja külalisteadur Cambridge'i Ülikoolis. Alates 1976. aastast töötab ta Princetoni Ülikoolis. 2016. aastast on ta emeriitprofessor. Gotti peamised uurimisalad on kosmoloogia ja üldrelatiivsusteooria. Ta on uurinud ajarändamise võimalusi ja arendanud maailmalõpu arutluse teooriat. 1975 – Robert Trumpleri auhind Vaikse Ookeani Astronoomiaseltsilt 2001 – Time Travel in Einstein's Universe: The Physical Possibilities of Travel Through Time. Houghton Mifflin Books 2010 – Sizing Up the Universe: The Cosmos in Perspective (kaasautor Robert J. Vanderbei) 2016 – The Cosmic Web: Mysterious Architecture of the Universe. Princeton University Press John Richard Gott III. dof.princeton.edu J. Richard Gott. amazon.com The Mysterious Architecture of the Universe - with J Richard Gott. YouTube, 12. juuli 2017
Väike-Maarja valla vapp

Väike-Maarja valla vapp on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Väike-Maarja valla vapp. Vapp on kinnitatud 1. veebruaril 1995. Vabariigi Valitsuse 16. juuni 2005 määrus nr 141 "Avanduse valla ja Väike-Maarja valla haldusterritoriaalse korralduse ja sellega seonduvalt Vabariigi Valitsuse määruste muutmine" alusel moodustati senise Avanduse valla ja senise Väike-Maarja valla baasil uus omavalitsusüksus Väike-Maarja vald. Uue Väike-Maarja valla sümboliteks on endise Väike-Maarja valla vapp ja lipp. 2017. aasta haldusreformi käigus liideti senise Väike-Maarja vallaga Rakke vald, kuid kasutusele jäi Väike-Maarja valla vapp. Vapikilp on jagatud neljaks väljaks nii, et ülemisteks väljadeks on ruudud. Vapikilbi ülemine parempoolne ja alumine vasakpoolne väli on sinised. Ülemine vasakpoolne ja alumine parempoolne väli on hõbedased. Ülemisel parempoolsel väljal on hõbedane veetilga kujutis. Väike-Maarja valla vapi kujund – veetilk sinisel taustal – sümboliseerib puhast vett ning Väike-Maarja erilist seotust põhjavee- ja loodushoiuga. Väike-Maarja vald asub Pandivere kõrgustiku keskmes. Siinne paikkond on oluline Põhja-Eesti veevaru moodustumisel: Pandivere kõrgustikult saavad alguse Valgejõgi, Loobu, Selja, Jägala, Põltsamaa, Pedja ja Pärnu jõed. Geoloogilise aluspõhja kivimite lõhelisus on soodustanud rohkete karstialade ja allikate teket. 90% siit lähtuvate jõgede vee äravoolust pärineb allikaveest. Tulenevalt pinnaehituslikust eripärast on põhjavesi nõrgalt kaitstud ja keskkonnaprobleemid Pandivere kõrgustikul jäävalt aktuaalsed. Veetilk paikkonna sümbolina annab märku siinse looduse haavatavusest ja sellesse heaperemeheliku suhtumise vajadusest. Väike-Maarja valla lipp Avanduse valla lipp Avanduse valla vapp Väike-Maarja valla sümboolika valla kodulehel Väike-Maarja valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Tulirelvamuuseum

See artikkel räägib Tallinna muuseumist. Tartu muuseumi kohta vaata artiklit Tartu tulirelvamuuseum. Tulirelvamuuseum on tulirelvadega seonduvat eksponeeriv muuseum Tallinnas aadressil Nõlva tänav 9. Muuseumis saab ülevaate tulirelvade arengust 19. sajandist kuni tänapäevani. Paljudest relvadest on võimalik muuseumi kõrval asuvast lasketiirust ka lasta. https://web.archive.org/web/20190320123414/https://www.puhkaeestis.ee/et/tulirelvamuuseum-tallinnas (vaadatud 19.03.2019) https://www.puhkaeestis.ee/et/tulirelvamuuseum-tallinnas
Ruja (ooper)

"Ruja" on Eesti rokkooper, mille libreto kirjutasid Tiit Ojasoo ja Ene-Liis Semper, helilooja oli Rein Rannap. Ooper põhineb ansambli Ruja ajalool ja nende loomingul. Tiit Ojasoo lavastus valmis koostöös Vanemuise teatriga ning see esietendus 15. augustil 2008 Tartus Vanemuise ülemisse parklasse ehitatud vabaõhulaval. Lavastusest on tehtud videosalvestis, mida ETV aeg-ajalt näitab. 2009 – Eesti Teatriliidu aasta lavastuse auhind (lavastusmeeskond: libreto Tiit Ojasoo (Teater NO99), Ene-Liis Semper (Teater NO99), lavastaja Tiit Ojasoo, muusikajuht Erki Pehk (Rahvusooper Estonia), kunstnik Ene-Liis Semper, valguskunstnik Palle Palme (Rootsi), koreograaf Marika Aidla, kontsertmeistrid Ele Sonn, Irina Oja, koormeister Piret Talts, koori kontsertmeister Marika Mägi, Tartu Noortekoori kontsertmeistrid Kadri Leppoja, Riho Leppoja) 2009 – Eesti Teatriliidu sõna-, muusika-, balleti- ja tantsulavastuste žürii eriauhind (rokkooperi „Ruja“ loominguline kooslus idee ja selle ajastutundliku teostuse eest. Stsenaristid, lavastaja, kunstnik Ene-Liis Semper ja Tiit Ojasoo) Ojasoo lavastab rokkooperi Rujast. Vanemuise veebisait, 4. september 2007.
Mati Reinup

Mati Reinup (sündinud 3. aprillil 1949 Viljandis) on eesti motosportlane. Lõpetas 1966. aastal autoremondilukksepana Viljandi kutsekooli ja 1969. aastal Viljandi töölisnoorte keskkooli. 12-aastaselt hakkas ta käima Viljandi spordiklubi suusatreeninguil, 1965. aastal jätkas Viljandi motoklubis mehaanik Ivar Raudsepa juhendamisel mootorratturina. 1966 ja 1967. aastal talimotokrossis (noorte 175 cm3 klassis) Eesti meister. 1969. aastal meistersportlane. 1967. aastal Eesti meister motokrossis (noorte 175 cm3 klassis). 1968. aastal Eesti meister motokrossis (350 cm3). 1973. aastal Eesti meister ringrajasõidus (350 cm3 A). Osales 1976 neljal mootorratturite ringrajasõidu maailmameistrivõistluste etapil, parim tulemus 13. koht. 1976. aastal kuldmedal hipodroomisõidus (250 cm3). 1979. aastal sai ta sotsialismimaade Sõpruse karika sarjas ringrajasõidus 11. koha (250 cm3 A klassis). On võitnud Nõukogude Liidu ringrajasõidu meistrivõistlustel 1971–1984 250 cm3 A klassis, 350 cm3 A klassis ja 350 cm3 B klassis 2 kulda, 8 hõbedat ja 4 pronksi. 1972–1992. aastatel oli Mati Reinup AKSK võidusõitja, 1974–1977 ühtlasi Saksa DV mootorrattatehase MZ katsesõitja. Aastast 1985 võistelnud ka autorallis, autode ringrajasõidus ja autokrossis. Alates 1992. aastast on ta Reinup Reisid OÜ omanik ja juhatuse liige. https://www.esbl.ee/biograafia/Mati_Reinup E. Kaldma. Ringrajal. Tallinn 1979, lk 105 Mati Reinup Eesti spordi biograafilises leksikonis Artikkel Sakalas, 15. november 2003