laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aurora (laev)

Aurora (ehitatud 1903. aastal Peterburis Venemaal) oli vene ristleja. Loetakse 1917. a Venemaal toimunud ja hiljem kogu maailmakorraldust märkimisväärselt mõjutanud oktoobrirevolutsiooni üheks sümboliks. Aurora ehitati 1903. aastal Peterburis Venemaal. Vene-Jaapani sõjas osales Tsušima merelahingus, seejärel lasti interneerida Filipiinidel, vältimaks sattumist jaapanlaste kätte. Esimese maailmasõja ajal pidas Balti laevastiku koosseisus valveteenistust Soome lahes. 1916. aastal saadeti Aurora remonti Kroonlinna. Remondis seismise jõudeajal levisid laevale revolutsioonilised meeleolud, mis tipnesid sisepingete ja muude asjaolude kokku langemisel eduka mässuga laeva juhtkonna vastu 28. veebruaril 1917. Laeva komandör 1. järgu kapten Mihhail Nikolski tapeti mässu käigus. 25. oktoobrini 1917 seisis Aurora Neeval, mil Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee sekretär Vladimir Antonov-Ovsejenko leppis laeva komandöriga kokku, et õhtul, pärast Petropavlovski kindluse signaallasku, tehtaks laeva suurtükist paar pauku, et Talvepaleed kaitsvaid naispataljonlasi hirmutada. Lasu (tegelikult mürsuta pauklasu ehk signaallasu, kuna muud suurtükilaskemoona laeval hetkel polnud) tulistaski masina-allohvitserist laeva sõja-revolutsioonikomitee komissari Belõševi käsul vöörisuurtükist kell 21.40 väidetavalt komendor Jevdokim Ognjov. Talvepalee saadigi kätte peaaegu veretult ja Aurorast sai Oktoobrirevolutsiooni sümbol. 1918. aastal saadeti laeva meeskond kodusõja rinnete toetuseks jõe- ja järveflotillidesse. 1941. aasta 30. septembril tuli Oranienbaumi sadamas seisnud Aurora meeskonna poolt uputada, kuna sakslaste tulest olid tekkinud tõsised kere vigastused ja laev vajus ohtlikku kreeni. Osa laeva relvastusest ja meeskonnast saadeti Leningradi maismaarindele. 1944. aasta 20. juulil tõsteti Aurora üles ja viidi Leningradi. 1948. aastal, pärast remonti, seisis Aurora Neeval muuseumlaevana. 1985–1987 Aurora lammutati seoses amortisatsiooniga. Praegu seisab Peterburis Neeva kaldal samanimeline Aurora koopia, millesse on sobitatud u 1000 t Aurora mehhanisme ja konstruktsioonielemente. Pikkus: 126,8 m Laius: 16,7 m Süvis: 7,3 m Veeväljasurve: 6730 t Peamasin: aurumasin võimsusega 11600 hj Kiirus: 19,2 sõlme Meeskond: 570 inimest Eri aegadel kandis Aurora erinevat relvastust. 8 kahurit kaliibriga 152 mm + 24 kahurit kaliibriga 75 mm (1903–1918) 8 kahurit kaliibriga 37 mm (1903–1916) 3 torpeedoaparaati, neist 1 vööris, 2 parrastes (1903–~1985) 6 kahurit kaliibriga 152 mm (1916–1918) kahurid kaliibriga 130 mm (1932–1941) kahurid kaliibriga 152 mm (~1948–1984)
Aurora

See artikkel räägib koidujumalannast. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Aurora (täpsustus). Aurora oli vanarooma mütoloogias koidujumalanna.
Saalomon

Kuningas Saalomon (heebrea keeles שְׁלֹמֹה, shlomo, ladina keeles Salomon või Solomon, nimi tähendab "rahu") sündis Jeruusalemmas umbes aastal 1000 eKr ja oli Iisraeli kuningas umbes aastatel 970–928 eKr. Ta oli kuningas Taaveti poeg ning eriti tuntud oma tarkuse poolest. Nimelt olevat kord Jumal ennast Saalomonile unes ilmutanud ja lubanud täita mistahes soovi. Saalomon palus endale tarkust. Selle peale vastas Jumal: „Sellepärast et sa palusid seda ega palunud enesele pikka iga, rikkust ja oma vaenlaste hinge, vaid palusid mõistust, et kuulata, mis õige on, siis ma teen, vaata, nagu sa ütled: näe, ma annan sulle targa ja mõistliku südame, nõnda et sinu sarnast ei ole olnud enne sind ega tõuse sinu sarnast ka mitte pärast sind. Aga ka seda, mida sa ei ole palunud, ma annan sulle, niihästi rikkust kui au, nõnda et kogu su eluajal ei ole ükski kuningas sinu sarnane. Ja kui sa käid minu teedel, pidades minu määrusi ja käske, nõnda nagu käis su isa Taavet, siis ma pikendan su elupäevi.“ – (1Kn 3, 11–14) Jumal täitis Saalomoni soovi, temast sai võimsaim kuningas Iisraeli ajaloos. Saalomoni aega näevad juudid tänapäeval kuldajana, mil Iisrael oli rikkam kui kunagi varem. Saalomon lasi ka ehitada Jeruusalemma Moria mäele templi, kuhu paigutas seaduselaeka. Kuningana arendas ta suhteid välisriikidega ja sai üheks võimsaimaks valitsejaks regioonis. Eriti kuulsaks sai ta aga oma tarkuse poolest. Tuntuim lugu, mis illustreerib Saalomoni tarkust, räägib kohtuotsusest, mida Saalomonil tuli teha, kui tema juurde tuli kaks naist koos lapsega, väites kumbki, et laps kuulub talle. Saalomon ütles: „Raiuge elus laps pooleks ja andke üks pool ühele ja teine pool teisele!“ – (1Kn 3, 25) See paljastas vale ema, õige ema oli nõus oma lapse elu päästmiseks last võõrale andma, vale ema aga oli kohtuotsusega nõus. Saalomon otsustas anda lapse naisele, kes oli nõustunud lapsest loobuma. Saalomon uuendas ka Iisraeli armeed; jalaväe asemel võeti kasutusele sõjavankrid. Juudi pärimuse järgi kirjutas Saalomon kolm Piibli raamatutest: Koguja, Ülemlaulu ja enamuse Õpetussõnadest.
Eestirand (külmutuslaev)

Eestirand 2 oli/on 1990. aastal ehitatud Moonsund-tüüpi superkülmutustraaler, mis kuulus RASile Ookean. Need laevad oli mõeldud nn supertraaleritena: ise traalisid ja ise külmutasid ning tegid ka konserve. Sotsialismiaja lõppemisega muutus kütus oluliselt kallimaks ning suure tuuletakistusega supertraaleriga traalimiskiiruse hoidmine osutus väga kulukaks. Aastail 1993 ja 1994 saadeti Eestirand 2 tootmisreisidesse kalatööstusena, ilma püügimeeskonna ja -varustuseta. Reisid olid Shetlandi saarte rajoonis, suurem osa ajast seisti Lerwiki reidil ja võeti kohalikelt kalapaatidelt kala külmutamiseks või konservide tegemiseks. (vt "Jõulueelsed ujuvvanglad") Kirjeldus Ookeani pankrotieelsest olustikust Eestirand 2 pardal 1994. aastal Moonsund-tüüpi laeva kirjeldus: Oktoobris 2013 kandis see laev nime Atlantic Challenger ning Mehhiko lippu. Ahto Männik (23.12.94). "Jõulueelsed ujuvvanglad". Eesti Ekspress. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.02.2019. Vaadatud 13.02.2019. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "Moonsundi tüüpi supertraaleri kirjeldus". "Atlantic Challenger". Vaadatud 23.02.2019.
Wieluń

Wieluń on linn Poola kaguosas Łódźi vojevoodkonnas, Wieluńi maakonna ja Wieluńi valla halduskeskus. Linn asub 100 km kaugusel Łódźist. Wieluń oli esimene linn, mida Saksamaa Luftwaffe 1. septembril 1939 Poola sissetungi ajal ulatuslikult pommitas. Kuigi linnas ei olnud sõjaväelisi sihtmärke, baseerus Saksa luure väitel seal Poola ratsaväebrigaad. Pommitamise tagajärjel hävis 70% linnast, hukkus 127–500 tsiviilisikut. Linna koduleht
Põdrakanep

Põdrakanep (ladina keeles Chamaenerion ehk Chamerion) on pajulilleliste sugukonda pajulille perekonda kuuluv alamperekond. Põdrakanep erineb teistest pajulille alamperekondadest selle poolest, et tema lehed asetsevad varrel spiraalselt, mitte vahelduvalt või männasena. Need taimed on lillakasroosade õitega. Eestis on tavaline ahtalehine põdrakanep (Epilobium angustifolium). Sellesse alamperekonda kuulub ka kolm liiki, mis Eestis ei kasva, nimelt Epilobium conspersum, Epilobium latifolium (laialehine põdrakanep) ja Epilobium speciosum. Minevikus arvati põdrakanep omaette perekonnaks.
Õiguse ennustusteooria

Õiguse ennustusteooria ehk halva inimese teooria on Oliver Wendell Holmesi õigusfilosoofia lähtekohaks. Selle järgi peaks õiguse uurimisel olema mõõdupuuks see, kuidas kohtud tegelikult toimivad. Nimetus "halva inimese teooria" (bad man theory) tuleneb 1897. aastal Harvard Law Review's avaldatud artiklist The Path of the Law. Vastandina õiguse moralistlikele või loogilistele käsitlustele pakub Holmes "meie sõbra, halva inimese, seisukoha," kes "ei hooli kahe õlekõrre võrragi aksioomidest ega deduktsioonidest," kuid kes siiski "tahab teada, mida [...] kohtud tõenäoliselt tegelikult teevad." Holmes lisab: "Paljuski mõtlen nagu tema. Ennustused sellest, mida kohtud tegelikult teevad, ja ei midagi pretensioonikamat, on see, mida mina pean silmas õiguse all." Teooria puuduseks on see, et paljuski puudub tal selgitusjõud. Nii ei suuda ta selgitada seda, kuidas teevad kõrgema astme kohtud otsuseid. Oleks kummaline väita, et nad lähtuvad sellest, mida kohtud (st nad ise) tegelikult teevad. Halva inimese teooriat on võimalik vaadelda mitte kui teooriat õiguse iseloomust ja kehtivusest, vaid kui Holmesi soovitust mõttelaadi kohta, millega nii praktikud kui teoreetikud peaksid õigusele lähenema. Teoorial oli võtmeroll Ameerika õigusrealismi kujunemisel.
Skandinaavia õigusrealism

Skandinaavia õigusrealism oli õigusteoreetiline liikumine, mis kaasnes ajaliselt ning sarnanes oma toonilt Ameerika õigusrealismiga. Selle tähtsamad esindajad olid Axel Hägerström (1868–1939), Alf Ross (1899–1979), Karl Olivecrona (1897–1980) ja A. V. Lundstedt (1882–1955). Hägerström on tunnistatud teiste filosoofiliseks juhiks ja innustajaks. Peamine osa skandinaavia õigusrealistide tööst seisnes õigusmõistete teiste, verifitseeritavate sotsiaalteaduste esemeks muutmises. Nii tehti sellistest mõistetest nagu "subjektiivne õigus", "kehtivus" ja "kohustus" psühholoogilised käitumise kallutatused. Õigusmõisted ise heideti kõrvale kui "müütilised" või "fiktsionaalsed" või arutati nende üle antropoloogialähedaselt: nende võim inimeste üle olevat "maagiline". Õigusrealistid polnud kõiges selles ühel nõul: näiteks Ross ei pidanud õigusmõistete sõnavarast elimineerimist vajalikuks, leides, et need on mugavad lühendid; Olivecrona samas arvas, et Rossi selline seisukoht ei ole piisavalt skeptiline. Paralleeli Ameerika õigusrealismiga ei tohiks ületähtsustada, kuna skandinaavia realistid tuginesid oma anti-metafüüsilistel seisukohtadel loogilisele positivismile.
Eesti Kodanike Keskerakond

Eesti Kodanike Keskerakond (EKKE) on Eesti registreerimata erakond, mille rajasid 16 asutajaliiget 19. oktoobril 1991. Erakonna registreeris Eesti Komitee 20. jaanuaril 1992 ja tema asutamise võttis teatavaks Vabariigi Valitsus eksiilis 6. aprillil 1992, kuna enne 1940. aastat polnud Eestis seadust, mille alusel oleks saanud erakondi registreerida. Erakond ei tunnista praegust Eesti Vabariigi Valitsust ja taotleb 1938. aasta põhiseadusele tugineva Eesti Vabariigi taastamist. Vastavalt EKKE põhikirjale on ta end määratlenud kui poliitiline vastupanuliikumine okupatsioonile. 1992. aasta esimesel poolel tõusis liikmete arv 26-ni, pärast 28. juunit 1992 langes liikmete arv 5-ni. Registreeritud toetajaid, kes soovivad 1918. aastal loodud Eesti Vabariiki õigusjärgsena taastada (restitutio ad integrum), on olnud kuni 17. Erakonna allesjäänud liikmed on kaasatud 1938. aasta põhiseadusele tugineva mitteametliku ja tunnustamata Vabariigi Valitsuse (nn Nõmme valitsuse) koosseisu. Liikmete vähesuse tõttu on EKKE tegevus alates 1994. aasta sügisest peatatud. 19. oktoober 1991 – 8. jaanuar 1992 Edgar Salin 8. jaanuar 1992 – Ahti Mänd Eesti Erakondade Ajalugu Põhikiri Programm Omandisuhete taastamise programm
Diana Ross

Diana Ross (õieti Diane Ernestine Earle Ross; sündinud 26. märtsil 1944) on USA laulja ja näitleja, kelle repertuaari kuulub R&B, soul, disko- ja popmuusika. Ta on võitnud Tony auhinna, 7 American Music Awardsi ja ühe eri-Kuldgloobuse rolli eest Billie Holidayst rääkivas biograafilises filmis "Lady Sings the Blues". Ta on olnud nomineeritud 12 Grammyle ja ühele Oscarile. 1976. aastal nimetas Billboardi ajakiri Rossi 20. sajandi parimaks naismeelelahutajaks. Guinnessi rekordite raamat nimetab teda 20. sajandi kõige edukamaks naislauljaks, kuna tema singlid on jõudnud Ameerika edetabeli tippu 18 korral: 6 soolokarjääri ja 12 ansambli The Supremes jooksul.[viide?] Tema lauljakarjäär algas 1960. aastate paiku tüdrukuteansamblis Supremes, 1970. aastast hakkas ta esinema soololauljana. 1970. ja 1980. aastatel oli ta üks edukamaid naisrokkmuusikuid[viide?]. Tema edule aitas palju kaasa plaadifirma Motown Records[viide?], mida tollal juhtis Berry Gordy. Gordy soovitas Rossil eri aegadel laulda erinevaid stiile ja see tõi edu.[viide?] Praegu on Ross üks Motowni omanikke. Ta on esinenud ka filmides (nt "Lady Sings the Blues", 1972, ja "The Wiz", 1978) ja televisioonisaadetes.
Kümnemargane münt (1926)

10-margane münt on 1926. aastal vermitud Eesti Vabariigi metallraha, mis rahareformi tõttu käibesse ei jõudnud. See on ilmselt kõige haruldasem Eesti Vabariigi metallraha – ehkki neid vermiti üle kahe miljoni, on säilinud vaid kümmekond münti. Kuigi need 10-margased olid juba Riigi Teatajas käiberahana välja kuulutatud, reaalselt käibesse need ei jõudnud. Müntide valmimise ajaks oli juba otsustatud viia läbi rahareform ning need 10-margased kasutati hiljem 2-krooniste ligatuuriks. Säilisid vaid mõned mälestuseks jäetud mündid. Enamik praegu eksisteerivatest 1926. aasta 10-margastest on hilisemad võltsingud, sealhulgas originaalidest praktiliselt eristamatud. Kollakashalli värvi münt kaalub 6,25 grammi, läbimõõt on 2,6 sentimeetrit. Mündi serv on rihveldatud. Nagu ka kõik teised 1926. aasta mündid on selle kujundanud Georg Westenberg. Mündi esiküljel on Eesti Vabariigi suur riigivapp. Mündi tagaküljel legend "EESTI VABARIIK", nimiväärtus "10 marka" ja vermimise aasta "1926". Kuna tegu on haruldase mündiga, siis on sellest hiljem valmistatud võltsinguid, mõningatel andmetel nii Riias kui ka Rootsis. Näiteid koopiatest. 1925. aasta kümnemargane münt
Kümnemargane münt (1925)

10-margane münt on suurima nimiväärtusega Eesti Vabariigi markvääringus münt. Mündid vermiti Riigi Trükikojas ning need käibisid 1925. aasta 25. maist kuni 1. aprillini 1933 (pärast 1928. aasta rahareformi kasutati neid 10-sendistena). Kollakashalli värvi münt kaalub 6,25 grammi, läbimõõt on 2,6 sentimeetrit ning selle serv on rihveldatud. Mündi kujundaja kohta kindlad andmed puuduvad, kuid mõnedel andmetel oli selleks Boris Krümmer. Mündi esiküljel on legend "EESTI VABARIIK" ja nimiväärtus "10 marka". Mündi tagaküljel on kolm lõvi ja vermimise aasta "1925". Mündi käibimise ajal oli liikvel ka võltsinguid. Eristada sai neid värvi järgi – ehtsad mündid on kollakashalli värvi, ilmselt tina ja mingi muu metalli sulamist valmistatud võltsingud aga tinakarva hallid. 1926 aasta kümnemargane münt
Billie Holiday

Billie Holiday (sünninimega Eleanora Fagan; 7. aprill 1915 – 17. juuli 1959) oli USA lauljatar, üks tuntumaid džässilauljaid. Teda on kutsutud ka Lady Dayks. Ta sündis džässmuusikust isa perekonnas. Teismelisena laulis Billie New Yorgi džässiklubides. Ta ema oli ainult 13-aastane, kui Billie Baltimore'is sündis. Ta isa mängis mitmes bändis kitarri ja oli enamiku ajast tööl. Tüdruk oli ainult kümnene, kui ta saadeti internaatkooli ümber kasvama, tema kuritegu seisnes selles, et ta lasi end keskealisel naabril vägistada. Erikoolist vabanedes sai temast prostituut, kuid Billie peamine töö bordellis oli peibutaja roll. Selle töö eelis oli tutvus džässiga. Lõbumajas mängis alati muusika ja Billie esimene laulukogemus pärinebki sealt, kui ta muusikale vaikselt kaasa ümises. Peagi omandas ta reputatsiooni kui ablas armuke. Peaaegu kõik neist olid muusikud. Pikka aega oli tema elus üks trummar, keda tunti nimega Big Sid. Sageli olid ta armukesteks nende klubide omanikud, kus ta esines. Ta käis oopiumitubades, pruukis kokaiini ja lõpuks arenes tal välja heroiinisõltuvus. Ta suri rahatuna 44-aastaselt. "Strange Fruit" "Violets for My Furs" "Lover Man" "Fine and Mellow" CMG Worldwide, Inc.
Hapnikhapped

Hapnikhapped on happed, mille molekuli koostisse kuulub hapniku aatomeid. Hapnikhapped on näiteks väävelhape (H2SO4), süsihape (H2CO3), lämmastikhape (HNO3). Hapnikhapetel on üks eriline omadus, neid saab jaotada vesinike ja hapnike aatomite sisalduse järgi, kas tugevateks, keskmise tugevusega või nõrkadeks hapeteks. Hapnikhappe üldvalem on HxEOy. Kui vesiniku ja hapniku aatomeid on võrdselt, siis on tegu nõrga happega. (x=y) Näiteks H4SiO4, erand on H2CO3 (ta kuulub ka nõrkade hapete hulka). Kui hapniku aatomeid on ühe võrra rohkem, kui vesiniku aatomeid, siis on tegu keskmise tugevusega happega. (x=y+1) Näiteks H2SO3, H3PO4. Kui hapniku aatomeid on kahe võrra rohkem, kui vesiniku aatomeid, siis on tegu tugeva happega. (x=y+2) Näiteks H2SO4, HNO3. Kui hapniku aatomeid on kolme võrra rohkem, kui vesiniku aatomeid, siis on tegu ülitugeva happega. (x=y+3) Näiteks HClO4.
Amfiteater

Amfiteater on tõusvate istmeridadega poolringi- või ringikujuline vabaõhuteater. Tarragona amfiteater
Laika

Laika (vene keeles: Лайка, koeratõug; 1954 – 3. november 1957) oli esimene elusolend Maalt, kes jõudis Maa orbiidile. Ta püüti hulkuva koerana Moskva tänavatelt. Tema esialgne nimi Kudrjavka muudeti ümber Laikaks tõu järgi. Pärast treenimist veel kahe koeraga valiti tema Nõukogude õhusõiduki Sputnik 2 asukaks ning saadeti kosmosesse 3. novembril 1957. 5–7 tundi pärast starti suri Laika stressi ja ülekuumenemise tõttu, mis oli ilmselt tingitud mittetöötavast soojusreguleerimisseadmest. Tema surma põhjus avaldati alles aastakümneid pärast lendu. Endised Nõukogude Liidu teadlased on öelnud, et nad avaldavad kahetsust, et Laikal lasti niimoodi surra. Kuigi Laika ei elanud kosmosereisi üle, tõestas eksperiment, et elav reisija jääks orbiidile lennates ellu ning kannataks kaaluta olekut. See lend varustas teadlasi esialgse informatsiooniga sellest, kuidas elusad organismid reageerivad kosmoselennu tingimustes. Kuigi Laikat peetakse tavaliselt esimeseks elusolendiks Maalt, kes jõudis Maa orbiidile, siis ajalooliselt olid esimesteks elusolenditeks, kes orbiidile jõudsid, hoopis harilikud puuviljakärbsed (koos rukki- ja puuvillaseemnetega). Putukate ja seemnetega konteiner saadeti ameeriklaste valduses olnud V2-raketiga orbiidile ning ta naasis elusate putukatega Maale langevarjuga. Kümme aastat Laika katsest varem – 20. veebruaril 1947 – toimunud eksperimendi mõte oli uurida kosmilise kiirguse mõju elusorganismidele. "QI C seeria 4. episood - Cheating". BBC. 14. oktoober 2005. Nate Barksdale (29. aprill 2015). "What was the first animal in space?". History.
Õed Brontëd

Õed Brontëd olid inglise kirjanikud, kelle loomeperiood oli 1840. ja 1850. aastatel. Nad olid õed: Charlotte (sündinud 21. aprill 1816), Emily (sündinud 30. juulil 1818) ja Anne (sündinud 17. jaanuaril 1820). Nende romaanid tekitasid ilmumise ajal sensatsiooni. Nad sündisid vaimulik Patrick Brontë perekonnas. Kokku oli peres kuus last: viis õde ja vend. Nad kasvasid üles Haworthis Yorkshire'is. 1824. aastal asusid neli vanemat õde (Maria, Elizabeth, Charlotte ja Emily) õppima Cowan Bridge'i tütarlastekoolis. Järgmisel aastal haigestusid Maria ja Elizabeth ja surid (11- ja 10-aastaselt). Kolm õde alustasid kirjutamist varakult, 1846. aastal avaldasid nad omal kulul luuleraamatu, kasutades pseudonüüme Currer Bell (Charlotte), Ellis Bell (Emily) ja Acton Bell (Anne) (mehenime all oli tollal raamatuid lihtsam avaldada). Raamat ei pälvinud suurt tähelepanu. Seejärel hakkasid õed kirjutama proosat. Aastal 1846 ilmusid Emily "Vihurimäe" („Wuthering Heights“) ja Anne'i "Agnes Grey". 1847 avaldati Charlotte'i "Jane Eyre", mis tunnistati aasta parimaks raamatuks. Romaanid said bestselleriteks. Anne’i teist ja viimast raamatut, "Wildfelli härrastemaja rentnik" („The Tenant of Wildfell Hall“) saatis kohe edu. See müüdi läbi poolteise kuuga. Aasta hiljem suri Emily, kel jäi lõpetamata romaan. Anne suri 28. mail 1849 Scarborough's, kuhu Charlotte ta viimases lootuses, et mereõhk ehk aitab, oli kahe päeva eest rongiga ratastoolis viinud. Romaanidest oli müügi ja tuntuse poolest kõige edukam "Jane Eyre". 1849. aastal ilmus Charlotte'i romaan "Shirley", 1853 "Professor", mis tegelikult oli valmis kirjutatud juba enne "Jane Eyre'i" 1846, kuid kirjastused ei avaldanud seda. Charlotte suri 38-aastaselt 1855 ilmselt rasedustüsistusse, ta oli jäänud last oodates kopsupõletikku. Vähem kui aasta varem oli ta abiellunud vaimulik Arthur Bell Nicholsiga.
Eesti NSV lipp

Eesti NSV lipp oli NSV Liidu haldusüksuse Eesti NSV lipp. Lipu autor oli eesti kunstnik Paul Luhtein. Eesti NSV lipp kinnitati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi poolt ja võeti kasutusele 6. veebruaril 1953. aastal, lipu kavandi kujundas Paul Luhtein. Lipu proportsioonid on 1:2. Lipul on kujutatud valgeharjalisi merelaineid. Et eristada seda Läti NSV lipust, millel on kujutaud Daugava laineid-voogusid, on laineharjad teravad ning lainete osa tõstetud kõrgemale nii, et lipu alaserv on punane. Algusest peale erines lipu tagakülg esiküljest selle poolest, et seal polnud sirpi ega vasarat. Ametlikult seadustati see siiski alles NSV Liidu konstitutsiooniga 7. oktoobril 1977. Seaduse puudumisel oli varem tehtud ka selliseid lippe, millel tagaküljelgi oli sirp ja vasar, ning kuna ebaõigeid lippe ei korjatud käibelt ära, võis kuni nõukogude aja lõpuni kohata lippe, millel mõlemal pool oli sirp ja vasar. Enne seda "lainelippu" oli kasutusel punane lipp kuldse sirbi ja vasaraga ülemises vasakpoolses nurgas. Sirbi ja vasara kohal olid seriifideta kuldsed tähed "ENSV". Lipu esikülg Lipu tagakülg Eesti NSV lipp 1940–1953 ERA.R-3.3.43. Seadlus Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi riigilipu kuju kinnitamise kohta. Eesti NSV vapp Läti NSV lipp Nõukogude Liidu lipp Эстонская ССР
Kommunistlik kuritegu

Kommunistlik kuritegu (poola keeles zbrodnia komunistyczna) on Poola õiguskorras kasutatav juriidiline mõiste. Kommunistliku kuriteo mõiste võeti Poolas kasutusele 1998. aastal ning seda on hiljem mitu korda muudetud ja täiendatud. Kommunistlikuks kuriteoks loetakse kommunistliku riigi funktsionääri poolt 17. septembrist 1939 kuni 31. detsembrini 1989 toime pandud tegusid, millega kas otseselt või kaudselt rikuti inimõigusi või mis hõlmasid muid tol ajal kehtinud kriminaalseadustikus kirjeldatud kuritegusid. Samuti loetakse kommunistlikuks kuriteoks muid tegusid, näiteks dokumentide võltsimist ning sellega inimestele kahju tekitamist jne. Kommunistliku riigi funktsionääriks loetakse riigiametnikku või muud isikut, kel oli riigiametnikuga sarnaselt õiguslik kaitse, sealhulgas valitsusametnikke ja kommunistliku partei juhte. Selliste funktsionääride hulka kuuluvad eelkõige Poola luure- ja julgeolekutöötajad, tsensuuri ja usuasjade osakondade töötajad jpm. Eraldi on välja toodud Poola Julgeolekuministeerium, Służba Bezpieczeństwa ja Główny Zarząd Informacji Wojska Polskiego. Kommunistlik kuritegu võib olla toime pandud ka mõne välisriigi tsiviil- või sõjalise teenistuse töötaja poolt (näiteks KGB, NKVD, Stasi). Kommunistlike kuritegude aegumist arvestatakse 1. augustist 1990. aastal ning aegumistähtaeg on mõrvade puhul 40 aastat ning muude kuritegude puhul 30 aastat. Kommunistlikele kuritegudele, mis on rahvusvahelise õiguse järgi tunnistatud inimsusvastasteks kuritegudeks, kuritegudeks rahu vastu või sõjakuritegudeks, aegumist ei kohaldata. Globaalne kommunismiohvrite muuseum
Läti NSV lipp

Läti NSV lipp oli NSV Liidu haldusüksuse Läti NSV lipp. 17. jaanuaril 1953 kasutusele võetud lipp oli punane kangatükk, mille alumisel serval oli kujutatud siniseid ja valgeid ümarate laineharjadega laineid, need sümboliseerisid Daugava jõge. Vardapoolses ülanurgas olid aga kuldsed ristatud sirp ja vasar ning punane kuldse äärisega viisnurkne täht. Lipu proportsioonid olid 1:2. Plagu oli kasutusel 19. veebruarini 1990. Algselt (1917?, 1918?) oli Läti bolševike lipp punane plagu valge horisontaallaiuga keskel. Lipu valge triibu keskel asus viieharuline punane täht. 15. jaanuarist 1919 kuni jaanuarini 1920 Punaarmee kontrollitud territooriumil tegutsenud Läti bolševike nukurežiimi ehk "Läti Sotsialistliku Nõukogude Vabariigi" lipuna kasutati punast plagu, mille ülemises vasakus nurgas oli kirillitsas kuldne kiri "SSRL" (Sotsialistitšeskaja Sovetskaja Respublika Latvii). Alates 25. augustist 1940 (kuni 1953) oli kasutusel punane lipp, mille ülemises vasakus nurgas oli sirp ja vasar, nende kohal aga poolkaares kuldne kiri "LPSR" (Latvijas Padomju Sociālistiskā Republika). Läti NSV vapp Läti lipp Eesti NSV lipp Läti NSV lipud 1940–1990 Läti bolševike lipud 1917–1920
Tahteelu

Tahteelu on üks psüühiline funktsioon, mille eesmärgiks on reguleerida inimese/looma tegutsemist. Tahteelu uurimisega tegeleb psühholoogia. Häired tahteelus mõjutavad väga olulisel määral organismi toimimist. Tahteelu häirete kliinilise kirjeldamisega tegeleb psühhiaatria aladistsipliin – psühhopatoloogia. Tahteelu ja tahteaktiivsuse häired Psüühilise seisundi hindamine, Tartu Tervishoiu Kõrgkooli õpiobjekt