laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mait

Mait on eesti mehenimi. Mait on lühivorm nimest Mattias. Nime eestikeelne variant on Matteus. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Mait 934 mehel. Mait oli siis Eestis populaarsuselt 176. mehenimi. Mait oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 43). Kõige populaarsem oli eesnimi Mait vanuserühmas 45–49, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 13,14, ning Rapla maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 15,09. Mait Agu, eesti koreograaf Mait Klaassen, eesti teadlane ja poliitik Mait Malmsten, eesti näitleja Mait Maltis, eesti laulja Mait Metsanurk, eesti kirjanik Mait Vaik, eesti muusik ja laulusõnade autor ... "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. detsember 2019. Vaadatud 8. detsembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Kulturkampf

Mõistega Kulturkampf ('kultuurivõitlus') tähistatakse Saksamaal Otto von Bismarcki valitsetud Preisi Kuningriigi (hilisema Saksa Keisririigi) ja paavst Pius IX aegse katoliku kiriku vastuseisu. Konflikt kestis ametlikult 1871–1887. Vastasseisu alguseks peetakse 1871. aasta juulit, mil riigikantsler Otto von Bismarck likvideeris liberaalide toetusega Preisi kultuuriministeeriumist roomakatoliku ametkonna. Novembris keelas ta preestritel poliitiliste sõnavõttude pidamise. Järgnevalt kehtestati Bismarcki juhtimisel veel mitmeid korraldusi, mida võib näha katoliku kiriku vastu suunatuna. Detsember 1871: nn "kantsleriparagrahvidega" keelati vaimulikel ametikohustusi täites "avalikku rahu" ohustada. Juuli 1872: keelati jesuiitide tegevus Saksamaal. Veebruar 1875: kehtestati tsiviilabielu. Märts 1872: vaimulik koolikorraldus asendati riiklikuga. Mai 1873: kehtestati riiklik kontroll vaimulike väljaõppe ja ametisse nimetamise üle. Jaanuar 1874: ainsaks seaduslikuks abieluvormiks jäi tsiviilabielu, mille pidid sõlmima ka kõik kiriklikult abielluda soovijad. Aprill 1875: kaotati riiklikud toetused kirikutele (nn "Leivakorviseadus", saksa keeles "Brotkorbgesetz"). Juuni 1875: saadeti laiali vaimulikud ordud. Konflikti jooksul vahistati 1800 katoliku preestrit ja võõrandati kirikuvarasid 16 mlj kuldmarga ulatuses. 1872 katkestas Bismarck Preisimaa suhted Vatikaniga. Kulturkampf '​i lõpetamine algas 1878. aastast pärast paavst Pius IX surma. Selleks ajaks ei olnud Bismarck saavutanud kõiki soovitud eesmärke. Üheks põhjuseks oli protestantide vastuseis tsiviilabielule ja riiklikule koolikorraldusele. Ka liberaalid nägid Bismarcki meetmetes põhiõiguste ohustamist. Kuna Bismarck soovis 1878. aastal Riigipäevas läbi suruda sotsiaaldemokraatide vastast seaduseelnõud ning vajas selleks liberaalide toetust, oli ta valmis kirikuvastaseid meetmeid lõdevandama. Uue paavsti Leo XIII tulekuga hakkasid ka Preisimaa suhted Vatikaniga soojenema. Diplomaatilised sidemed taastati suvel 1882. 1886 ja 1887 vastu võetud "Rahuseadused" (saksa keeles Friedensgesetze) viisid konflikti lõpetamiseni. 23. mail 1887 kuulutas Leo XIII ametlikult lõppenuks.
Mikk

Mikk on eesti mehenimi. Mikk on lühivorm nimest Nikolaus. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Mikk 1230 mehel. Mikk oli siis Eestis populaarsuselt 141. mehenimi. Mikk oli keskmiselt 27 aasta vanune (mediaanvanus oli 29). Kõige populaarsem oli eesnimi Mikk vanuserühmas 30–34, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 28,36, ning Saare maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 15,68. Mikk Aamisepp Mikk Granström Mikk Haavistu Mikk Jürjens, eesti näitleja Mikk Kiisler Mikk Langeproon Mikk Marran Mikk Mikiver, eesti näitleja, õppejõud ja lavastaja Mikk Murdvee, eesti helilooja, kirjanik Mikk Mutsu Mikk Mäe Mikk Otsmann Mikk Pahapill, eesti kergejõustiklane Mikk Pikkmets Mikk Pinnonen Mikk Pärnits Mikk Rand Mikk Reintam, eesti jalgpallur Mikk Saar Mikk Sarv Mikk Titma, eesti sotsioloog Mikk Tuisk, Saaremaa vallavanem Mikk Valtna Mikk Üleoja ... "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. detsember 2019. Vaadatud 8. detsembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Paavo

Paavo on eesti ja soome mehenimi. Paavo on üks soomekeelne variant nimest Paul (variandid on veel Paavali, Pauli). Paavo nimepäev on Eestis ja Soomes 25. jaanuaril. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Paavo 262 mehel. Paavo oli levikult 391. mehenimi. Mati oli keskmiselt 51 aasta vanune (mediaanvanus oli 50). Kõige populaarsem oli eesnimi Paavo vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 4,74. Paavo Järvi, eesti dirigent Paavo Kangur, eesti ajakirjanik Paavo Kivine, eesti ajakirjanik, spordipublitsist ja endine kergejõustiklane Paavo Lipponen, Soome poliitik Paavo Matsin, eesti õppejõud, kirjanduskriitik ja kirjanik Paavo Nurmi, soome pikamaajooksja Paavo Piik, eesti luuletaja, näitekirjanik ja dramaturg ... https://www.stat.ee/nimed/Paavo
Arendusjuht

Arendusjuht on organisatsioonis inimene, kelle töö sisu on organisatsiooni tegevuse edendamine ja inimeste otstarbekam rakendamine organisatsiooni põhitegevusse. Samuti on arendusjuhi vastutusalas ümberkorralduste planeerimine, arengukavade loomine ning elluviimise koordineerimine. Arendusjuhil peab olema väga hea ülevaade organisatsioonis toimuvast igal tasandil ning ka võime hinnata, millises valdkonnas on arengureservi. Oma töös lähtub arendusjuht juhtkonna ülesandest või nägemusest. Teatud juhtudel on töö aluseks töötajate ja juhtkonna sõnastatud rahulolematus organisatsiooni hetkeolukorraga. Arendusjuhiks võib nimetada ka töötajat, kelle ülesandeks on projektide ja tegevussuundade algatamine ja sissetöötamine. Eesti ettevõtetes ja organisatsioonides on nõukogude kultuuri pärandina sageli alahinnatud arendusjuhtidest ja -töötajatest saadavat tulu. Sel juhul kannab arenduse ülesannet kas juht või mõni teine juhtkonna töötaja lisaülesandena või palgatakse teenus mõnelt konsultatsioonifirmalt nii-öelda tule kustutamiseks, selle asemel et investeerida korralisse arendustöösse.
Peeter

Peeter on eesti mehenimi, mugandus apostel Peetruse nimest. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Peeter 3656 mehel. Peeter oli levikult 26. mehenimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Peeter 3887 mehel. Peeter oli Eestis levikult 25. mehenimi. Seisuga 2019. aasta 1. jaanuar oli Eestis eesnimi Peeter 3967 mehel. Peeter oli Eestis populaarsuselt 24. mehenimi. 1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Peeter 4105 mehel ja see oli levikult 23. mehenimi. Peeter oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 56). Kõige populaarsem oli eesnimi Peeter vanuserühmas 60–64, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 64,81 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 66. Peeter Allik Peeter Arumaa Peeter Asmus Peeter Ernits, eesti zooloog, ajakirjanik Peeter Hein Peeter Kirt, Eesti kelgukoondise peatreener Peeter Kümmel, eesti suusataja Peeter Oja Peeter Olesk Peeter Põld Peeter Pähkel, eesti õigeusu vaimulik Peeter Päll, keeleteadlane Peeter Saul Peeter Sauter Peeter Simm Peeter Süda Peeter Tammearu Peeter Tarvas Peeter Tarvel Peeter Tauk Peeter Tooming Peeter Torkram Peeter Torop Peeter Tulviste Peeter Volkonski Peeter Vähi, eesti helilooja Peeter Võsa https://www.stat.ee/nimed/Peeter "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. september 2017. Vaadatud 1. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Aasa Käsi

Aasa Käsi (aastast 1952 Aasa Drui; sündinud 11. oktoobril 1929 Tartus) on eesti näitleja. Ta lõpetas 1948. aastal Tartu 3. Keskkooli ja 1953. aastal GITIS-e eesti stuudio. Ta oli aastatel 1953–1970 Draamateatri näitleja. Aastatel 1970–1985 oli ta Eesti Pimedate Ühingu helistuudio diktor. Ta oli aastast 1952 abielus Ben Druiga. Nende poeg Heini Drui on dokumentaal- ja muusikafilmide režissöör. Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000 1953 Pierre-Augustin Caron de Beaumarchais "Figaro pulm" (Krahvinna) 1953 Shakespeare "Antonius ja Cleopatra" (Octavia) 1957 Dumas/Radzinski "Kolm musketäri" (leedi Winter) 1958 Maksim Gorki "Jegor Bulõtšov ja teised" (Jelizaveta) 1958 Tammsaare/Andres Särev "Vargamäe" (Pearu naine) 1959 Tammsaare/Andres Särev "Vargamäe vanad ja noored" (Juuli) 1960 Viktor Rozov "Ebavõrdne võitlus" (Antonina) 1966 Shakespeare "Troilus ja Cressida" (Andromache) 1966 Federico Garcia Lorca "Bernanda Alba maja" (Magdalena) 1966 Tammsaare/Andres Särev "Vargamäe" (Pearu naine) 1967 Viktor Rozov "Vilistlased" (Liisa)
Rootsi lõvi mälestusmärk

Rootsi lõvi mälestusmärk (ka Narva lõvi mälestusmärk) on mälestusmärk Narvas. Sellega mälestatakse Põhjasõja Narva lahingut. 18. oktoobril 1936 avasid Rootsi laevastiku hävitajaga HMS Klas Horn Eestit külastanud Rootsi prints Gustaf Adolf ja krahv Folke Bernadotte Narva lahingu monumendi Narva linna sissesõidutee ääres Härmamäel. Stockholmi kuningalossi ees asuva Bernard Foucquet' pronkslõvi koopiana arhitekt Ragnar Österbergi kavandi järgi valmistatud 8,5 m kõrgune mälestusmärk koosnes Lääne-Rootsi graniidist väljaraiutud alusest ja sellel seisvast umbes 1,5 m kõrgusest ja üle 2 m pikast lõvist, mis oli valatud Otto Meyeri kunstivalukojas Stockholmis ning mida kohalik rahvas hakkas nimetama Rootsi kutsikaks. Mälestusmärgi ühel küljel oli Karl XII monogramm ja selle all aastaarv MD CC, teisel küljel kiri "SVECIA MEMOR, MC M XXXVI". Teise maailmasõja ajal mälestusmärk hävis, pronksist lõvi laaditi raudteevagunile ja ilmselt sulatati Saksamaal. Mälestusmärk taastati kolmandiku võrra väiksemana ja selle avas 18. novembril 2000. aastal Narva lahingu 300. aastapäeva puhul Rootsi asepeaminister Lena Hjelm-Wallén. Kuningalossi lõvi asemel on skulptuur koopia Stockholmi Kuningliku Kunstiakadeemia peasissekäigu treppi kaunistavast lõvist. Stockholmis asuv lõvi on omakorda loodud Medici lõvide eeskujul. Karl XII monogrammi uuel sambal ei ole. Taastatud Narva lõvi mälestusmärk asub Joaorus Linnuse tänaval. Endine mälestusmärk (1936) Lõvi kuju 1936. aastal Endise mälestusmärgi rusud (1944) Rootsi lõvi mälestusmärgi panoraam Mälestusmärk öösel (2013) Mälestusmärk suvepäeval Mälestusmärk sügisöösel Mälestusmärk talvel Mälestusmärki tutvustav teave eesti, vene ja inglise keeles Slottslejonen "Kaarel 12. mälestussammas Narwa lahinguwäljal sai walmis". Postimees. 10.09.1936. Mälestussammas on 8,5 meetrit kõrge ja tema ülemise osa moodustab pronksist walmistatud suur lõwi, mis peaga ida poole. "Rootsi lõvi saabus Narwa". Uus Eesti. 08.09.1936. Lõwi kõrgus on umbes 1,5 meetrit ja pikkus üle 2 meetri. " Rootsi kutsikas", Käsmu meremuuseumi toimetised nr.6, 2001, lk. 35–39 "Ruotsin kuninkaanlinnan leijona Narvassa". Estofennia (Soome keeles). Vaadatud 03.11.2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Mälestusmärk „Rootsi lõvi"". Narva: Narva Muuseum. Raamatust “Narva. Datšaast paleeni.”. Originaali arhiivikoopia seisuga 3.11.2021. Vaadatud 03.11.2021. {{netiviide}}: eiran teksti "autor Madis Tuuder & Karin Paulus" (juhend)
Rootsi Suursaatkond Tallinnas

Rootsi Suursaatkond Tallinnas on Rootsi diplomaatiline esindus Eestis Tallinnas. Suursaatkond asub aadressil Pikk 28 (Roseni palee). 11. detsembril 1989 avati Tallinnas Endla tn 4a Rootsi Leningradi peakonsulaadi Tallinna büroo. Büroos töötasid avamisel ajal konsul 'Håkan Damm, asekonsul Ann Kask, viisaspetsialistina Valdo Kask, konsulaar- ja informatsiooniküsimuste assistent Maarika Saarna, lisaks veel kaks abitöötajat Rootsist. Enne teist maailmasõda asus Rootsi saatkond Riias, Tallinnas asus Rootsi konsulaat Valli tänav 4. Eesti Suursaatkond Stockholmis Saatkonna (?) koduleht
Eesti Suursaatkond Stockholmis

Eesti Suursaatkond Stockholmis on Eesti diplomaatiline esindus Rootsis Stockholmis. Suursaatkond asub aadressil Tyrgatan 3/3a. Eesti suursaadik Rootsis Rootsi Suursaatkond Tallinnas Saatkonna koduleht
Metsküla (Noarootsi kihelkond)

Metsküla (rootsi keeles Derskogen või Stora Derskogen) oli küla Noarootsi kihelkonnas. Külas elasid valdavalt rootsieestlased. Metsküla lähedal asusid/asuvad külad Klaanemaa (rootsi keeles Lilla Derskogen) ja Suur-Nõmmküla (rootsi keeles Klottorp).
Tuletõrjujate mälestusmärk

Tuletõrjujate mälestusmärk on töökohuste täitmisel hukkunud tuletõrjujate mälestuseks püstitatud mälestusmärk Mänsaku tänaval (majade nr 6 ja 7 vahel) Kristiine linnaosas Tallinnas. Mälestusmärk püstitati 1983. aastal (tollal oli see koht Linnu teel), kui 1982. aastal valmis läheduses tuletõrje tehnilise talituse uus hoone (tollase aadressiga Linnu tee 75a). Hiljem oli hoones Mustamäe komando, praegu on hoone aadress Mänsaku 8. Kuni 1986. aastani kanti mälestusmärgile 10 hukkunud tuletõrjuja nimi. 1934 – Aleksander Vender. Sündis 8. oktoobril 1900. Sai raskelt haavata 1. detsembril 1934 Koplis põleva elamu kustutamisel, kui selle pööningul plahvatas seal olnud mürsk. Suri 2. detsembril 1934 haiglas. Maeti 8. detsembril 1934 Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistule 1935 – Pavel Dmitrijev. Sündis 28. detsembril 1890 Pihkva kubermangus. Oli 8. juulil 1935 kustutamas Viktoria kastitehast Koplis Tallinnas. Maeti 12. juulil 1935 Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistule 1941 – Aleksandr Subbotin. Hukkus 24. augustil 1941 kustutustöödel Lasnamäel. Maeti augustis 1941 Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistule Jaan Parve. Sündis 28. veebruaril 1892 Põlva kihelkonnas Võrumaal. Oli 26. augustil 1941 kustutamas vendade Tofferite lauatehast Lasnamäel, kui jäi kustutamist takistama tulnud Nõukogude sõjaväelaste tule alla. Maeti 31. augustil 1941 Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistule Aleksander Piipuu. Hukkus augustis 1941 kustutustöödel Pärnus. 1948 – Bernhard Valing. Sündis 7. veebruaril 1916 Tallinnas. Maeti aprillis 1948 Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistule 1953 – August Soots. Sündis 22. septembril 1907. Hukkus 22. aprillil 1953. Maeti Saarde kalmistule 1969 – Elmar Sarapik. Sündis 19. septembril 1932. Hukkus 12. veebruaril 1969 Koplis laevapõlengu kustutamisel, kui sai gaasimürgistuse. Maeti Hageri kalmistule 1983 – Vladimir Sintsov 1986 – Silver Pärtmaa. Sündis veebruaris 1957. Hukkus 16. juunil 1986. Maeti Tallinna Pärnamäe kalmistule Jaan Vaarmann. Rinnutsi leekidega. 200 aastat vabatahtlikku tuletõrjet Eestis. // Valgus. Tallinn 1988. Lk 196 Võitlus leekidega. Eesti Raamat. Tallinn 1975. Lk 78–79 Haud Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistul Võitlus leekidega. Eesti Raamat. Tallinn 1975. Lk 63–64 Haud Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistul Haud Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistul Haud Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistul Haud Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistul Jaan Vaarmann. Rinnutsi leekidega. 200 aastat vabatahtlikku tuletõrjet Eestis. // Valgus. Tallinn 1988. Lk 187–189 Haud Hageri kalmistul Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Aby Warburg

Aby Warburg (kodanikunimega Abraham Moritz Warburg; 13. juuni 1866 Hamburg – 26. oktoober 1929 Hamburg) oli saksa kunstiajaloolane ja kultuuriteoreetik.
Jõhvi lennuväli

Jõhvi lennuväli on Jõhvi vallas Puru külas asuv lennuväli, mis paikneb Jõhvi linnast umbes 2 km lõuna pool Tartu maantee ääres. Nõukogude perioodil oli käigus lennuliin Leningrad–Jõhvi–Tallinn. 3. juunil 1969 toimus Jõhvi lennuväljal kaaperdamisintsident, mil neli relvastatud isikut nõudsid Aerofloti lennuki Rootsi suundumist. Taasiseseisvumisjärgsel ajal on lennuvälja kasutanud hobilendurid ning metsapõlenguid kustutavad lennukid. 2. juunil 2007 toimus lennuväljal lennunduspäev, millega tähistati lennuvälja taastamise algust. 2008. aasta alguses rajati lennuvälja renoveerimiseks sihtasutus Jõhvi Lennuväli. 2010. aastal eraldas PRIA lennuvälja haldavale sihtasutusele 500 000 krooni lennuvälja planeeringuks ja ehitustööde ettevalmistuseks. Jõhvi valla üldplaneeringu järgi pidi lennurada pikendatama 1200 meetrini, et võimaldada vajadusel ka suuremate lennukite maandumist. Lennuväli plaaniti kohandada väikelennukitele. 2013. aastal arvas sihtasutuse nõukogu esimees ja toonane vallavanem Tauno Võhmar, et asfalteeritud 1200 meetri pikkune maandumisrada valmib 2016. aastaks. Jõhvi lennuvälja ICAO kood on EEJI. Nooruke stjuardess nägi kaaperdamist unes ette Õhtuleht, 17. oktoober 2009 Jõhvi saab moodsa väikese lennuvälja Põhjarannik, 24. jaanuar 2013 Jõhvi lennuväljal tähistatakse lennunduse päeva Õhtuleht, 30. mai 2007 SA Jõhvi Lennuväli Inforegistri andmebaasis Jõhvi lennuväli sai pool miljonit 23. november 2010 Jõhvi Airfield Airport (EEJI) portaalis World Airport Codes
Eesti NSV Siseministeeriumi 7. osakond

Eesti NSV Siseministeeriumi 7. osakond oli Eesti NSV Siseministeeriumi osakond, kriminaaljälituse operatiivtöötajate poolt kontrollitavate või läbitöödeldavate varjatud jälgimisega tegelenud allüksus. Siseministeeriumis nimetati seda ka "tipa-tapa" osakonnaks. 1970. aastast asuti Tallinna vanalinnas Suur-Karja tänav 10 endise Rekordi poe peal teisel ja kolmandal korrusel. Kontorisse siseneti kangi alt Karja tänavalt. Osakonda juhtis pikka aega polkovnik Kaasik, kes oli pärit Saaremaalt ja ka miilitsapolkovnik Eduard Jürna, seejärel Valdur Kõdar. Mustamäel Artelli tänav 12 omati salajast ühe korrusega garaažikompleksi, kus hoiti operatiivsõidukeid, kus asus ka saunakompleks ja ka õppeklass. Eemalt paistis tagasihoidliku asutusena, kus nagu hoitaks mingi ettevõtte-asutuse sõidukeid. Osakond omas operatiiv-konspiratiivkortereid kõigis Eesti suuremates linnades. Omati ka purjekat Pirital aga see likvideeriti joomingute tõttu. Erastati. Osakonna salastatuse tõttu oli lisaks oma personalitöötaja, fototehnik, tehnik tehnika hoolduseks ja ka neli garaažikompleksi valvurit ja kaks automehaanikut. Samast osakonnast alustas luurajana oma miilitsa karjääri ka Jüri Pihl. Osakonna töö jätkus edasi Eesti Politsei alluvuses. Peale taasiseseisvumist sai osakonna juhiks Valdur Kõdar. Asetäitjaks Villi Antonis. 1991 alustati venelaste välja vahetamist eestlaste vastu. Paljud venekeelsed siirdusid tööle Pihli juurde KAPOSSE. See pani inimesi imestama, sest suhtumine Eesti Vabariiki oli neil paljuski negatiivne[viide?]. Reeglina töötati kolmest autost koosnevate brigaadidena, igas autos kolm luurajat. Jüri Ehasalu, Lääne luurajad vedasid KGB-d Tallinnas aastaid ninapidi. Kuidas?, maaleht.delfi.ee, 12.03.2016
Vabad mehed

"Vabad mehed" on Eesti seriaal. Seriaali esimene hooaeg oli eetris 2015. ja teine 2017. aastal. Seriaali stsenarist on Mihkel Seeder, režissöörid Ilmar Raag (2015) ja Martin Korjus (2017). Tegevus toimub Lõuna-Eestis Kuperjanovi jalaväepataljonis. Karl-Robert Saaremäe – Rait Keskpaik (2015, 2017) Lauri Mäesepp – Kristo Kriis (2015, 2017) Silver Kaljula – Robert Pärg (2015, 2017) Aleksandr Domowoy – Denis Burdin (2015, 2017) Kristjan Lüüs – Mauno Mesine (2015, 2017) Mihkel Kallaste – Maario-Siim Ilus (2015, 2017) Mihkel Vendel – Allan Tomson (2015, 2017) Kreidy Naudre – Nooremseersant Kägu (2017) Martin Tikk – Sergo Teder (2017) Margus Grosnõi – Toomas Saar (2017) Grete Jürgenson – Elina Toigas (2017) Triin Lepik – Leevi Torm (2017) Ain Mäeots – Artur Kull (2017) Anti Reinthal – Sander Torm (2015, 2017) Triin Tenso – Reet Võrask (2015, 2017) Jaanika Tammaru – Hundimets (2015, 2017) Kaarel Targo – Sepp (2015, 2017) Katrin Sutt – Austa (2015) Karl Sakrits – Rex (2015) Sander Rebane – Talviste (2015) Saara Kadak – Dea (2015) Karol Kuntsel – Mäger (2015) Janek Vadi – Sadu (2015) #1 Tegi kurdist kuulja. #1 Alguses ei olnud mitte sõna, vaid veebel Tormi käsk. #6 Kõikide tüdrukute telefoninumbrid asenduvad relval oleva numbriga. #69 Veebel Tormi absoluutselt ei koti, kas tegu on ajateenija või reservväelasega. #91 Sõdur ei aja veebel Tormi ja kamraadi segi. #92 Märtritest saavad sprinterid. #92 Veebel Tormi ei koti sinu arvamus. #212 ja #213 Sõdur ei pea oma kaasvõitlejat vaenlaseks ja ei ürita teda sõelapõhjaks lasta. #222 Kõige hullem mõeldav karistus. #265 Veebel Torm kaotab gravitatsiooni. #315 Sõdur ei sea oma kaasvõitlejaid relvaga ohtu. #925 Vabamaadlejatest saavad kummipallid. #1001 Veebel Torm on kõikjal. Lisa: Reamees Sepa imetegu: Naisi ei eksisteeri, see on kõigest miraaž. Reamees Kriisi imetegu: Hävitab kisaga kogu ökosüsteemi. Reamees Keskpaiga imetegu: Loivajatele kasvavad tiivad. Vabad mehed TV3
Nädalalõpp Kanal 2ga

"Nädalalõpp Kanal 2ga" oli Kanal 2-s näidatud meelelahutussaade. Saade oli eetris reedeti. Saatesse kutsuti külalisi, kus nad ka laulsid ja mängisid mänge. Saadet juhtisid Kristjan Jõekalda ja Teet Margna.
Juhtimine (täpsustus)

Sõna "juhtimine" on kasutusel mitmes tähenduses. Juhtimine on küberneetikas infotöötlusprotsess, mis väljendub mingi tegevuse sihipärases korraldamises. Juhtimine ehk mänedžment on juhtimine majanduslikus ja halduslikus mõttes.
Maidla kivikalme

Maidla kivikalme on Raplamaal Märjamaa vallas Maidla külas asuv kivikalme. Maidla kivikalmesse maeti inimesi 5.–6. sajandil ning eriti palju 11.–13. sajandil. Kalme suurus on umbes 2300 m². See on ebaühtlane korrapäratu kivilade, mille vahel ja all olid põletusmatused, aga ka üksikud laibamatused. Kalme alal olnud 2–2,5 m läbimõõduga tahmalaigud on nähtavasti kunagised tuleriida kohad. Maidla kivikalme kaevati Mati Mandli juhtimisel aastail 1983–1985 ja 1987–1990 tollal teada olnud ulatuses täielikult läbi. Saadi 7036 leidu, sealhulgas 12 mõõka, 68 odaotsa, 15 kirvest, 25 vikatit, nuge, kaaluvihte, suuraudu, ehteid ja kilbikupal. 2010. aastal leiti kalmete ümbruse magnetomeetrilisel uuringul, et kalmeväli võib olla seniarvatust suurema ulatusega. 2011. aastast on kaevetööd Mati Mandli juhtimisel suviti jätkunud ning 2014. aastaks oli leide kogunenud varasemaga kokku umbes 10 000. Maidla muinaskalme üllatas rikkaliku saagiga. ERR Uudised, 31. juuli 2014. Eesti entsüklopeedia, 12. kd, lk 325. Mandel, M., 2011. Järelkaevamised Maidla kalmeväljal 2011. aastal. Arheoloogilised Välitööd Eestis 2011, lk 253-256.
Lindora kääbaskalmistud

Lindora kääbaskalmistud asuvad Võrumaal Võru vallas Võru–Petseri ürgoru lõunanõlval Lindora ja Tabina vahel. Lindora kääbaskalmistuid on kaks: vanem idapoolne, mis pärineb I aastatuhande hilisemast poolest, ning uuem läänepoolne, mis pärineb 11. sajandi hilisemast ja 12. sajandi varasemast poolest. Vanemas kalmistus on 21 piklikku ja ümarat kääbast. Neist kaevati 1951 Harri Moora ja 1959–61 Marta Schmiedehelmi juhtimisel läbi 6 pikk-kääbast ja 2 ümarkääbast. Kääpais olid põletusmatused. Nende juurest leiti helmeid, pronksist pannal, pintsett, tuluskivi, vikat ja suur savist urn. Uuemas kalmistus on 16 laibamatusega kääbast. 1977–78 kaevati need Silvia Laulu juhtimisel kõik läbi. Kääpad jagunesid mehe- ja naisehaudadeks. Mehehaudadest saadi kirves, tuleraud, nuge ja pandlaid. Naisehaudadest leiti potikedral valmistatud savist nõu ning mitmesuguseid klaasist ja pronksist ehteid. Eesti entsüklopeedia, 12. kd., lk. 295
Laossina kääbaskalmistud

Laossina kääbaskalmistud asuvad Võrumaal Setomaa vallas Tartu–Räpina–Värska maantee ümbruses Laossina küla lähedal. Laossina kääbaskalmistud koosnevad rohkem kui 60 kääpast, mis paiknevad mitme kilomeetri ulatuses 5 rühmana. 29 nendest on pikk-kääpad, ülejäänud ümarkääpad. Riikliku kaitse all on 46 kääbast, millest kultuurimälestised registrinumbritega 11084–11100 ja 11127–11129 asuvad Laossina külakeskusest vahetult läänes mõlemal pool maanteed, osaliselt Toomasmäe küla territooriumil. 12 kaitsealust kääbast (11101–11110, 11125, 11126) asuvad neist omakorda umbes 500 m põhja pool ja ülejäänud (11111–11124) linnulennult ligi 2 km lõunakagus. Viimastest kagus on Rõsna kääbaskalmistud. 1974–1984 kaevati Mare Auna juhtimisel läbi 6 pikk- ja 4 ümarkääbast. Kõige pikem kääbas oli 53 m pikk. Leiti 34 põletusmatust, neist 1 savist urnis, ja 1 laibamatus. Pikima kääpa keskel olid söestunud puitehitiste jäänused. Hauapanused pärinesid 1. aastatuhande hilisemast poolest ja neid oli vähe. Eesti entsüklopeedia, 12. kd, lk 279. Laossina I kääbaskalmistu (mälestise pass) Laossina II kääbaskalmistu (mälestise pass) Laossina V kääbaskalmistu (mälestise pass)
Kerli Zirk

Kerli Zirk (sündinud 23. jaanuaril 1995) on eesti jääkeeglimängija. Ta oli Eesti jääkeegli võistkonnas esimestel noorte taliolümpiamängudel Innsbruckis 13.–22. jaanuaril 2012 ja 2015. aastal jääkeegli maailmameistrivõistlustel. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2016. Vaadatud 5. juunil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) VIDEO: Kõik on võimalik! Neli kuud harjutamist ja olümpiale, Delfi Sport 10. jaanuar 2012