Narva Hermanni linnus

Narva Hermanni linnus on linnus Ida-Virumaal Narvas, Narva jõe kaldal, aadressil Peterburi maantee 2. Linnust haldab Narva Muuseum. 1254. aastast pärinevad esimesed teated taanlaste ehitatud Narva linnusest, mis esialgu asus küll üle Narva jõe praeguse linnuse vastas. Linnus võidi ehitada 1220. aastatel – seega kohe pärast Virumaa vallutamist Taani valduste idapiiri kaitseks. Hilisem linnus ehitati Narva jõe läänekaldale samale kohale, kus oletatavasti asus varasem eestlaste linnus ning mis oli Taani hindamisraamatus märgitud Narvia küla lähistel. 1277. aasta kohta kinnitavad ürikud, et Taani kuninga esindaja Eylard de Oberge nimetas end Eesti, Narva ja Tallinna komandandiks (capitaneus per Estoniam, Narwiam atque Revaliam). Narva ajaloo asjatundjad on välja tulnud mõttekäiguga, et Narva võis olla Eesti alal ainuke linn, mis ei ole tekkinud linnuse ümber, vaid välja arenenud külast. 1294. aastal põletas Novgorodi vürsti väesalk Narva linnuse. Praeguse linnuse vanimad osad pärinevad umbes 1300. aastast, mil taanlased alustasid kastellilaadse kantsi rajamist senise puitlinnuse asemele. Selle loodenurgas kõrgus neljanurgeline torn – praeguse Pika Hermanni torni eellane. 14. sajandi vältel laiendati linnust. Esimesena rajati kastelli põhjaküljele väike eeshoov, aastail 1341–1342 aga suur läänepoolne eeshoov. Üldjoontes lähtusid kõik hilisemad täiendused ja ümberehitused selleaegsest põhiplaanist. 1. aprillil 1342 põletasid vene väed Narva linnuse ja linna teist korda, tungides missa ajal linnusesse ja tappes kõik linlased. Linnus ja linn taastati kiiresti, sest juba 25. juulil 1345 kinnitas Taani kuningas Valdemar IV Atterdag Narvale Lübecki linnaõigused, kuid oletatakse, et Narva sai linnaõigused juba kuningas Valdemar III ajal. 1346. aastal läks Narva linnus Liivi ordu valdusse ja kastell ehitati ümber konvendihooneks. Jõepoolsele küljele lisati kaevudansker. Teine dansker ehitati lääneseina. Konvendihoone eri tiivad ühendati sisehoovi ümbritseva puitgaleriiga. Pika Hermanni torni kõrgendati 15. sajandi lõpul ja 16. sajandil, et saada parem ülevaade 1492. aastal rajatud Jaanilinna linnuses toimuvast. 1. aprillil 1558 algas Narva pommitamine Jaanilinnast. 11. mail puhkes Narvas suur tulekahju. Vene väed kasutasid segaduse ära ja vallutasid linna, kuid linnust vallutada ei suutnud. Linnuse kaitsjatega saavutati kokkulepe ja neil lubati vabalt lahkuda. 1559–1581 oli linnus Moskva tsaaririigi valduses. Kahekümneviieaastasest sõjas 6. septembril 1581 vallutasid rootslased Narva, hõivasid linnuse. Aastatel 1591–1617 olid endised Narva ja Vasknarva foogtkonnad ühendatud Rootsi Ingeri Narva lääniks. Rootslased kohandasid vana konvendihoone läänetiivas asunud refektooriumi asehalduri residentsiks. Selleks murti seintesse ka uued suured aknaavad. 1586. aastal ehitati läänehoovi Suur Kivisaal. Narva Hermanni linnuses resideerisid Rootsi Ingeri Ingerimaa asehaldurid. 1593. aastal plahvatas Pika Hermanni tornis püssirohi, kuid torn korrastati 1638. aastal. Samal aastal rajati lääne-eeshoovi ka praeguseks lammutatud arsenal. 1617. aastal sõlmitud Stolbovo rahuga, said Ingerimaa alad Rootsi Kuningriigi valdusse. Soome lahe idaosa valdamise pärast toimunud nn. Ingeri sõja lõpetanud rahulepinguga sai Venemaa Rootsilt tagasi Novgorodi, Staraja Russa, Porhovi, Gdovi ja teisi alasid, kuid pidi loovutama Rootsile Ingerimaa koos Jaanilinna linnusega (Jaanilinna), Jaama, Koporje, Nöteborgi (Schlüsselburgi kindluse) ja Laadogast läänes oleva Laadoga-Karjalaga Käkisalmi lääni. Ingerimaa sai sellega iseseisvaks Ingerimaa kubermanguks ja senisest Narva asehaldurist sai Ingerimaa kuberner, kes resideeris Narva lossis. 1629. aastal liideti Ingerimaa koos Narva linnaga Rootsi Läänemereprovintside Liivimaa kindralkubermanguga. 1642. aastast oli Narva, Liivimaa kubermangust eraldatud omaette Ingerimaa kindralkubermangu halduskeskus. 1642. aastast oli Erik Karlsson Gyllenstierna Ingerimaa, Käkisalmi lääni, Narva ja Alutaguse kindralkuberner Narvas. Ingerimaa kindralkubermangu keskuseks aastatel (1651–1706) oli Narva linn, kus asus ka Ingerimaa kuberner või asehaldur. Rootsi võimud kavandasid Narva linnakindlustusi ja linnust ümbritseva Narva bastionide süsteemi, kuhu kuulusid kaheksa bastionit, millest rootslased jõudsid valmis ehitada kuus bastionit ja lisaks neile bastionilaadse kindlustuse Spes ('lootus'), mis asus linnuse lõunamüüri ees, samuti ei jõutud valmis linnuse kirdenurka kavandatud poolbastioni nimega Justitia ('õiglus'). Bastionidest on paremini säilinud just jõepoolses küljes asuvad Pax bastion / Wrangeli bastion ning Victoria bastion, Honori bastion, Gloria bastion, Fortuna bastion, Triumphi bastioni lõunapoolne müür. Fama bastion pole säilinud. 19. sajandi alguses müüdi Narva linnuse arhiiv kohalikule heeringakaupmehele. 19. sajandi keskel restaureeriti linnust sõjaväearhitekt Modest Rezvoi projekti kohaselt, kuid Krimmi sõda katkestas tööd. Lääne-eeshoovi rajati 1850. aastatel garnisoni saun ja 1860. aastatel Nikolai kirik-maneež. Narva Hermanni linnuses paiknes Eesti Vabariigi ajal 1. Jalaväerügemendi väeosa. Teise maailmasõja ajal sai linnus tugevasti kannatada. Alates 1950. aastatest on linnust vähehaaval restaureeritud. Garnisoni saunahoone lammutati lõplikult 1995. aastal. Seni on korrastamata veel konvendihoone idatiib. 2007. aastal restaureeriti linnuse põhjahoovi ning kujundati see selliseks, et matkib 17. sajandi varauusaegset käsitööliste linnaosa. Matkivat linnaosa nimetatakse Põhjaõueks. 2024. aastal lõppes linnuse kaheksa aastat kestnud renoveerimine, mis läks maksma ligi kuus miljonit eurot. Esimeses etapis avati renoveeritud konvendihoone koos uuendatud püsiekspositsiooniga ning teises etapis korrastati ka linnuse peahoov ning konserveeriti linnuse müüre.  Pikemalt artiklis Taani kuninga asehaldur  Pikemalt artiklites Narva foogt ja Narva foogtkond 1581. aastal vallutasid Rootsi Kuningriigi väed Pontus De la Gardie juhtimisel Narva ja seejärel ka Ingerimaa. Narva asehalduriks Rootsi Ingeris määrati 1582–1584 Karl Henriksson Horn (u 1550–1601), 1584–1586 Narva lossi ja Narva lossilääni asehalduriks Krister Gabrielsson Oxenstierna (1545–1592), 1587–1588 asehaldur Hans Eriksson (surnud 1608), 1588–1590 Narva ja Ivangorodi asehaldur Karl Henriksson Horn. Narva oli järgnevalt Rootsi Ingeri asehaldurite residentsiks (Vaata Rootsi Ingeri#Rootsi Ingerimaa asehaldurid).  Pikemalt artiklis Narva asehaldur, Narva ajalugu, Ingerimaa kubermang Henrik Sommer (1581–1584), Narva lossifoogt (rootsi k. Slottsfogde på Narva) Olof Larsson (aadeldatatult, 1587 aastast Stubbe) 1585–1589) 1590–1592, Henrik Henriksson 1593–1598, Henrik Prytzman 1599, Clemet Didriksson 1600–1609, Hans Westerman 1614–1621, Hans Windtmaker 1621–1624, Henrik Olofsson (Stubbe) 1658– Axel Christersson aadeldatatult 1683, kui Lilljegren ja 1686. aastal Rootsi rüütelkonda introdutseeritud nr 1050 all (1620–1693)  Pikemalt artiklis Narva lossifoogt  Pikemalt artiklites Narva komandant ja Narva kindlus Linnus 2010. aastal "Ajalugu elustub Narvas" festivali ajal Narva Hermanni linnus Narva sillalt Pikk Hermann Narva Hermanni linnus talvel Narva Hermanni linnus veepeegelduses Linnuse põhjaõu Hermani linnus (2024) Eesti linnuste loend Kaevutorn (Narva), Narva linnuse idatiivas Narva linnuse Põhjahoov, Ajalookeskus Põhjaõu, Narva linnuse Läänehoov Püssirohutorn Narva linnuse Konvendihoone Narva linnuse edela nurgatorn Jaanilinna linnus NARVA BASTIONID, VIRTUAALTUUR Hvostov, Andrei (11. jaanuar 2023). "Saksa ordu sügissonaat. Valmis värske teos eesti rahva süngeimast vaenlasest". Eesti Ekspress. Vaadatud 11. jaanuaril 2023. http://www.narvamuuseum.ee/?next=muuseum&menu=menu_muuseum (vaadatud 29.07.2013) "Narva muuseumi kaheksa aastat kestnud renoveerimistööd said läbi" ERR kultuur, 21. juuni 2024 Christiern Oxenstierna, www.adelsvapen.com Stubbe nr 72, www.adelsvapen.com Den introducerade svenska adelns ättartavlor, MED TILLÄGG OCH RÄTTELSER utgivna av Gustaf Elgenstierna. VII SCHILDT—STURE, Stockholm P. A. Norstedt & Söners Förlag, STOCKHOLM 1932, KUNGL. BOKTRYCKERIET P. A. NORSTEDT & SÖNER, s. 795 Johan Axel Almquist, Fögderiindelningen i Estland och Livland. Fogdar på Narva slott:, Den civila lokalförvaltningen i Sverige 1523–1630, lk 663-664, Riksarkivet, 1919 Werner von Schulmann. Die zivile Staatsbeamtenschaft in Estland zur swedisdishen Zeit (1561–1710), Dorpat – Posen 1939, seite 79–80 Lilliegren nr 1050, www.adelsvapen.com Enn Küng, Manufaktuuriettevõtlusest ja veskitest Narva jõel 17. saj. II poolel, Tuna 3/2009, lk 20 Narva Hermanni linnus kultuurimälestiste riiklikus registris Narva kindlustused ja linnus @ narvamuuseum.ee Narva bastione ähvardab häving Põhjarannik, 27. juuni 2009 Narva bastionid on hävimisohus Delfi, 4. oktoober 2010 Narva linnuse Victoria ja Honori bastionide eelkindlustuse – 5. raveliini obelisk-mälestusmärk „Suures Isamaasõjas langenud Nõukogude Armee võitlejate vennashaud mälestussambaga“ Kultuur ja Elu, 3/2010