laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kirju puravik

Kirju puravik (Leccinum variicolor) on puravikuliste sugukonda puraviku perekonda kuuluv seeneliik. Kübar mustjaspruun, ookerjalaiguliselt kirju, peensametjas, kleepuv, läbimõõt kuni 12 cm. Torukesed valkjad; poorid sama värvi, katsumisel muutuvad nõrgalt roosakaks, väikesed, ümarad. Jalg valkjal põhjal mustjate soomustega, alusel rohekas, kuni 15x3 cm. Seeneliha valge, lõikel aeglaselt (mõne minutiga) roosastuv, hiljem jala alusel laiguti sinkjasroheline. Eospulber ookerpruun. Eosed käävjas-ellipsoidsed, 12–16x4,5–6 µm. Niisketes leht- ja segametsades, puisniitudel, sooservadel, kaskede all, sage. Juulist septembrini korjatav heamaitseline söögiseen, kuigi üsna pehme seenelihaga. Meie puravikke 5 Perti Salo, Tuomo Niemelä, Ulla Salo. Põhjala seeneraamat, Sinisukk, 2007.
Ludovico Urbani

Ludovico Urbani (1460 San Severino Marche – 1493) oli quattrocento Itaalia maalikunstnik. Ta oli tegev peamiselt San Severino Marches, Recanatis, Anconas, Maceratas ja Potenza Picenas. Giuseppe Vitalini Sacconi, Macerata e il suo territorio: la Pittura. Macerata, 1978 Piero Zampetti, Pittura nelle Marche dalle origini al primo rinascimento. Firenze: Nardini, 1988 Ludovico Urbani teose detail saidil Flickr.com Madonna lapsega troonil Teoste kataloog
Mein Schiff 2

Mein Schiff 2 (endine Celebrity Mercury (2008–2011), Mercury (1997–2008)) on kruiisilaev, mis kuulub Hannoveris asuva TUI AG (50%) ja Royal Caribbean Cruises Ltd. ühisettevõttele TUI Cruises GmbH ja mida käitab laevakompanii TUI Cruises. Laeva ehitati Jos. L. Meyer Werfti laevatehases Papenburgis Saksamaal 1997. aastal. Mein Schiff 2 sõsarlaev on Mein Schiff 1 (varem Galaxy). 2011. aastal ehitati laev ümber Lloyd Werft Bremerhaveni laevatehases Bremerhavenis Saksamaal. 2012. aastal kasutatakse laeva Läänemerel ristlustel Hamburg–Stockholm–Helsingi–Peterburi–Tallinn–Riia–Gdańsk ja Hamburgi tagasi. TUI Cruisese logo laeva korstnal Mein Schiff 2 vöör ja Tallinna teletorn Kruiisilaevade loend "Mercury (1997) Fakta om fartyg kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 1.08.2012. Vaadatud 3.08.2013. (rootsi keeles) Mercury Schiffsdaten (saksa keeles) Laeva kutsung, IMO-number, online-asukoht ja pildid saidil marinetraffic.com Equasis (inglise keeles) Position und Webcam der Mein Schiff 2 (saksa keeles) Mein Schiff 2 TUI Cruisese kodulehel (saksa keeles)
Andrea Utili

Andrea Utili, ka Andrea Utili da Faenza, oli Faenzas sündinud quattrocento Itaalia maalikunstnik (tegutses vahemikus 1481 kuni 1502). Pietà, Neitsi Maarja lapsega ning püha apostel Johannes ja püha Antonius Padovast, Faenza pinakoteek, Faenza Neitsi Maarja kroonimine Ugo Ojetti, Dedalo:rassegna d'arte, Volume 3, Treves, Treccani, Tuminelli, 1926, p. 738.
Papenburg

Papenburg on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Emslandi kreisis Emsi jõe ääres. Linna pindala on 118,36 km². 31. detsembril 2015 elas seal 36 690 inimest. Linn on tuntud oma suure laevatehase Meyer Werft poolest, mis on spetsialiseerunud ristluslaevade ehitamisele. See asutati 1795. aastal. Papenburg jaguneb kuueks linnaosaks: Papenburg-Untenende, Papenburg-Obenende, Herbrum, Tunxdorf-Nenndorf, Aschendorf ja Bokel. Papenburgi kohal asunud veelossi Papenborch ehitas Münsteri piiskop umbes 1250. aastal. See asus sel kohal, kus oli vanasti[viide?] Meyer Werfti laevatehas. Friiside kroonikas, mille kirjutas 16. sajandil Ida-Friisi nõunik Eggerik Beninga, on Papenburgi (sel ajal mõisa) esmamainitud. 1458. aastal tunnistas Hayo von Haren, "von der Papenburchiks" kutsutu, toetumist Papenburgile. Selle kohta sõlmitud leping on vanim tõestatav dokumentaalne Papenburgi mainimine. 2. detsembril 1630 ostis kreisihaldur Dietrich von Velen 1500 Reichsthaler '​i eest Friedrich von Schwarzenbergilt mõisa, et rajada lodudest ümbritsetud piirkonnas asula. 4. aprillil 1631 andis piiskop Ferdinand von Münster tollase Papenburgi lossi ja mõisa Dietrich von Velenile rendile. Seda peetakse Papenburgi linna asutamiseks. Matthias von Velen ja tema naine Margartha Anna, sündinud von Galen, õnnistasid 7. detsembril 1680 vanima kiriku Papenburgis, mis pühitseti Antonios Suurele, tehes temast selle kaitsepühaku. Aastatel 1933–1945 tegutses Emslandi ja Grafschaft Bentheimi kreisides 15 nõmme töö-, karistus- ja sõjavangilaagrit. Keskvalitsus oli Papenburgis, kus nüüd asub nende laagrite mälestusmärk, Dokumentations- und Informationszentrum (DIZ) Emslandlager. Papenburgi Hauptkanal Sild Hauptkanalil Laev Hauptkanalil Lüüs Laev Frederick von Papenburg Sankt Antoniuse kihelkonnakirik Meyers-Mühle Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Papenburgi koduleht Lühike sissejuhatus Papenburgi
Raudsed käed

"Raudsed käed" on Eduard Vilde romaan. See ilmus 1898. See on esimene eesti töölisromaan. Selle tegevustik toimub Narvas. Romaan räägib Villemist, kes tuleb maalt linna Kreenholmi vabrikusse tööle. Alguses tunduvad linn ja vabrikutöö lootustandvatena, kuid aastate jooksul läheb raske töö tõttu elu siiski allamäge ja Villem ei suuda enam hoolitseda ei perekonna ega endagi eest. Romaani ülitraagilistel lõpusündmustel on tuntav sarnasus 1867. aastal ilmunud Émile Zola teosega "Thérèse Raquin". Vilde teostes ilmneb Zola mõju mujalgi . Eduard Vilde "Raudsed käed", sari "Kooli kirjavara", Eesti Riiklik Kirjastus 1960 Raamatukoi (vaadatud 24. aprillil 2015) Toomas Liiv "Lunastuse" vajalikkusest, Sirp, 19. märts 2004 KUULDEMÄNG. Raudsed käed Eesti Raadio 1959
Bayezid I

Bayezid I Välk (osmanitürgi keeles  بايزيد اول‎ ehk bayzid I, türgi keeles  I. Beyazıt, hüüdnimega Yıldırım; 1360 – 8. märts 1403) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1389–1402. Ta oli eelmise sultani Murad I ja Gülçiçek Hatuni poeg. Tema juhtimise all loodi üks tolleaegse maailma suurimaid armeesid ning ta üritas edutult Konstantinoopolit piirata. 14. sajandi lõpus põrkusid Osmanite laienemisplaanid killustunud Mongolite riigi Tšagatai riigi osas 1369. aastal võimu haaranud Turkestani valitseja Timuriga (1336–1405), kes oli vallutanud Delhi sultanaadi ja pööras seejärel tähelepanu läände. Osmanid olid Il-Khaani nõrkust kasutades 1300. aasta paiku alistanud kogu Väike-Aasia, endised Mongolite riigi alad. 1389. aastal asus troonile Bayezid I , kelle juhitud väed võitsid korduvalt Bütsantsi. Edasi lõi ta liidu Egiptuse sultaniga, et anda hoop Timurile. Timur aga lõi esiteks Egiptuse väe Süürias puruks ja seejärel verises Ankara lahingus 1402. aastal ka Osmanite oma ning suri 1403. aasta märtsis vangistuses. Kogu Lääne-Aasia tunnustas Timuri valitsust ja isegi Egiptus võttis tema ülemvalitsuse vastu. Lowry, Heath W. (2003) The Nature of the Early Ottoman State. Albany, NY: State University of New York Press, lk. 153 Runciman, Steven The Fall of Constantinople. Cambridge: Cambridge University Press, lk. 36 Yıldırım Bayezid I
Eesti lipp (laul)

"Eesti lipp" on Eesti lipu lipulaul, mille kirjutas Eesti helilooja Enn Võrk 1922. aastal. Laulu sõnade autor on Eesti vaimulik Martin Lipp. Luuletus avaldati esimest korda trükis 1897. aastal kogumikus "Kodu Kannid I". Siis kandis luuletus pealkirja "Eesti, Eesti, ela sa!". Kuigi Enn Võrk kasutas lipulaulus selle vaid kolme salmi, koosneb algupärane tekst viiest salmist. 12. aprillil 1934 otsustas Tartu algkoolide juhatajate koosolek laulu "Eestimaa, mu isamaa" asemel piduliku lauluna kasutusele võtta "Eesti lipu". Martin Lipu sõnadele kirjutas laulu ka Juhan Aavik. Tema teos avaldati 1933. aastal pealkirjaga "Ela, Eesti". Ehitagem Eesti kojad Kolme kodu-värviga! Võtku nendel Eesti pojad Ennast ükskord ühenda’, Võtku kuldse armuköie Venna-arm neil’ veerita’, Vastaku neil’ vägev hüüe: "Eesti, Eesti, ela sa!" Sinine on sinu taevas, Kallis Eesti kodumaa. Oled kord sa ohus, vaevas, Võtkem sinna silmata; Truudusest meil’ tunnistagu Taevasina määratu; Ustavatel sooviks saagu: "Eesti, Eesti elagu!" Must on meie mullapinda, Mida higis haritud; Must on kuub, mis Eesti rinda Vanast’ juba varjanud. Eesti maad, ta keelt ja rahvast, Minu laul, sa ülenda! Sellel’ kostku koorid vahvast’: "Eesti, Eesti, ela sa!" Valges ehtes Eesti kased Kaunistavad kodumaad, Puhtalt eesti neiu põsed Roosi-ilul lehkavad. Puhas vanemate viisi, Ära lõpe iial sa, Istutades õrnu õisi: "Eesti, Eesti, ela sa!" Sinine ja must ja valge, Ehitagu Eestimaad! Vili võrsugu siin selge, Paisugu tal täieks pead! Vaprast meelest, venna-armust Eesti kojad kõlagu, Kostku taeva poole põrmust: "Eesti, Eesti elagu!" Tänapäeval lauldaval laulul on järgmised sõnad: Kaunistagem Eesti kojad kolme koduvärviga, mille alla Eesti pojad ühiselt võiks koonduda. Ühine neil olgu püüe ühes vennaarmuga, kostku võimsalt meie hüüe: "Eesti, Eesti, ela sa!" Sinine on sinu taevas, kallis Eesti, kodumaa, oled kord sa ohus, vaevas, sinna üles vaata sa! Must on sinu mullapinda, mida higis haritud. Must on kuub, mis Eesti rinda vanast’ juba varjanud. Sinine ja must ja valge kaunistagu Eestimaad! Vili võrsugu siin selge, paisugu tal täieks pead. Vaprast meelest, venna armust Eesti kojad kõlagu! Kostku taeva poole põrmust: „Eesti, Eesti ela sa!” Eesti luuleilm 19. ja 20. sajandi vahetusel Eesti lipulaulu saamisloost Lipulaulu sõnade autori sünnist 150 aastat "Mehemeele" asemele "Eesti lipp. Vaba Maa, 15. aprill 1934, nr. 87, lk. 1. "Aavik, Juhan, 1884-1982". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2015. Vaadatud 27. mail 2012. Eesti lipp Eesti lipp Esitab Eesti Filharmoonia Kammerkoor
Flags of the World

Flags of the World ('maailma lipud', lühend FOTW) on liputeadusele spetsialiseerunud veebisait. See on omalaadsetest veebisaitidest suurim, sisaldades üle 28 000 lehekülje ja üle 51 000 pildi lippudest. Enamiku tekstist on kirjutanud vabatahtlikud veebilehega seotud postiloendist. Flags of the World
Isabella de Valois

Isabella de Valois (9. november 1389 Pariis – 13. september 1409 Blois, Loir-et-Cher, Prantsusmaa) oli Inglismaa kuninganna, Richard II teine abikaasa. Ta oli Prantsusmaa kuninga Charles VI tütar. Isabella õde Catherine oli Inglismaa kuninganna aastatel 1420–1422 Henry V abikaasana. 31. oktoobril 1396 abiellus kuueaastane Isabella Inglismaa kuninga Richard II-ga. See oli poliitilistel põhjustel sõlmitud abielu. Kui Richard II 1400. aastal suri, otsustas uus kuningas Henry IV, et Isabella peab abielluma tema poja, tulevase kuninga Henry V-ga, kuid Isabella ei tahtnud sellest kuuldagi. Lõpuks lubas Henry IV minna tal tagasi Prantsusmaale. 29. juunil 1406 abiellus Isabella uuesti, kuid suri 19-aastaselt sünnitusel.
Ladislao I

Ladislao I (15. veebruar 1377 Napoli – 6. august 1414) oli Napoli, Jeruusalemma ja Sitsiilia, Ungari ja Dalmaatsia kuningas. Napoli kuningas oli ta 24. veebruarist 1386 kuni 1389. aastani ning 1399. aastast kuni surmani. Ta oli Anjou dünastiast, Carlo III poeg. Ta oli kolm korda abielus, kuid neist ei sündinud ühtegi seaduslikku last. Küll oli tal vähemalt kaks abieluvälist järglast.
Misogüünia

Misogüünia (kreeka misos 'viha' + gynē 'naine') on naistepõlgus, naistevihkamine. Misogüünia võib väljenduda mitmesugustel viisidel, näiteks sooline diskrimineerimine, naiste mustamine, naiste vastane vägivald, naise seksuaalobjektina käsitlemine. Misogüüniat võib leida nii muistsetes müütides kui ka mõnedes religioonides. Olmetasandi misogüünia on olnud õige levinud sajandite jooksul, nii ütleb näiteks vene talupoegade "aforism": "У бабы волос долог, да ум короток" - "Eide juus on pikk, aga mõistus lühike". Misogüüniat on omistatud ka mitmetele lääne filosoofidele, nagu Arthur Schopenhauer ja Otto Weininger. Meestevihkamine/meestepõlgus on misandria. Code, Lorraine (2000). Encyclopedia of Feminist Theories (1st ed.). London: Routledge. p. 346. ISBN 0-415-13274-6. Kramarae, Cheris (2000). Routledge International Encyclopedia of Women. New York: Routledge. pp. 1374–1377. ISBN 0-415-92088-4. Clack, Beverley (1999). Misogyny in the Western Philosophical Tradition: A Reader. New York: Routledge. pp. 95–241. ISBN 0415921821.
Tuulte pöörises

"Tuulte pöörises" on August Kitzbergi esimene väljapaistev draama, millest sai ka 1906. aastal Vanemuise kutselise teatri avalavastus. Draama keskendub külaühiskonna temaatikale, kus omandiõigus põhjustab vastuolusid. Kirjandusteadlase Ants Järve sõnul kannab põhiintriigi Soosaare renditalu perepoeg Jaan, kes on sunnitud isamajast lahkuma ning teenib näidendi alguses samas sulasena. Soosaare peretütre Leena armastuse pärast võitleb ta naabertalu peremehe Kaarliga. 1905. aasta revolutsiooni sündmuste mõjul lasi Kitzberg Jaanil kõnelda revolutsiooniliste loosungitega, kuigi tema motiivid on isiklikud. Enda sõnul kirjeldas Kitzberg Jaani tegelasena, kes "sotsiaal-demokraatia õpetusest küll kuulnud on, aga ise selle järele ei ela". Ehkki autori poolehoid kuulub algul õiglust otsivale Jaanile, jätab Kaarel järjest positiivsema mulje. Näidendit on lavastatud korduvalt Eesti tippnäitlejate esituses. Kitzbergi draamale viitab Kuressaare linna tunnuslause "Heade tuulte pöörises". 2010. aastal võitis Estonian Airi vormiriietuse avaliku veebihääletuse moelooja Katrin Kuldma kollektsioon "Tuulte pöörises". Ants Järv "Eesti kirjandus X klassile" Tallinn: Valgus, 1983, lk 15-16 Ants Järv, "August Kitzbergi "Tuulte pöörises" 100". Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2006.
Luksemburgi Elisabeth

Luksemburgi Elisabeth (7. oktoober 1409 Visegrád – 19. detsember 1442 Győr) oli Saksa-Rooma keisri Sigismundi ainus järeltulija ja Saksa kuninga Albrecht II abikaasa. 28. septembril 1421 abiellus Elisabeth Albrechtiga, kes oli siis Austria hertsog. Kui suri Elisabethi isa, valiti Albrecht Ungari, Böömimaa ja Saksa kuningaks. Neil sündis kaks poega ja kaks tütart, kellest Austria Elisabeth abiellus Leedu suurvürsti Kazimierz IV-ga ning Ladislaus Postumus sai Ungari ja Böömimaa kuningaks. Pärast Albrechti surma 1439. aastal oli Elisabeth lühikest aega Ungari valitseja. Kuna riigil oli vaja sõjaväelist juhti, valiti 1. jaanuaril 1441 kuningaks Poola valitseja Władysław III. Elisabeth aga lasi kuningaks kroonida oma poja Ladislause. Põhja-Ungari toetas teda ning ta ründas Budapesti. Algas kodusõda, mis kestis kuni 1442. aastani, mil toimusid läbirääkimised ning Elisabeth ja Władysław vahetasid kingitusi. Elisabeth suri varsti pärast seda. Kuulujuttude järgi ta mürgitati. Naine ajas. Helene Kottanner. Vikerraadio, 27.07.2019.
Juan II (Kastiilia)

Juan II (6. märts 1405 Toro, Zamora provints – 20. juuli 1454 Valladolid) oli Kastiilia kuningas aastatel 1406–1454. Juan II oli eelmise kuninga Enrique III poeg. Juan sai kuningaks aasta ja kümne kuu vanuselt 25. detsembril 1406, kui tema isa suri. Tema eest valitsesid ta ema ja onu, kuni onu suri 1416. ja ema 1418. aastal. Juan oli nõrk ja kergesti mõjutatav kuningas. Juan II esimesest abielust Aragóni Mariaga, sündis tal neli last, kellest kolm surid lapsena, pojast sai hiljem kuningas Enrique IV. Enrique IV, Kastiilia ja Leóni kuningas (1454–1474) Juan II teisest abielust Portugali Isabeliga (1428–1496) sündis hilisem kuninganna Isabel I ja poeg Alfonso, kes võitles oma poolvennaga trooni pärast, kuid suri 14-aastaselt. Isabel I (1451–1504), Kastiilia ja Leóni kuninganna aastatel 1474–1504, oli abielus Aragóni krooni valduste kuninga Fernando II-ga. Nende abielu pani aluse Hispaania poliitilisele ühendamisele. Alfonso (1453–1468), Astuuria prints Kastiilia kuningate loend Kastiilia riigipeade loend
RecordTV

RecordTV (varem Rede Record) on suuruselt teine ​​telejaam Brasiilias. See asutati 1953. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuni 2014. Vaadatud 27. mail 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Erna Abel

Erna Abel (kuni 1940. aastani Erna Kull; 19. detsember 1915 Kivijärve – 31. august 1999 Tartu) oli eesti suusataja ja treener. Õppis Kivijärve algkoolis, 1934. aastal lõpetas Tartu Pedagoogiumi. Aastatel 1935–1941 töötas ta õpetajana Urvaste algkoolis. Sel ajal alustas suusatreeninguid. 1945. aastal lõpetas Abel Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Aastatel 1945–1949 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli suusaspordikateedri assistent, 1959–1970 vanemõpetaja, 1967–1970 juhataja. Suusatajana võitis ta aastatel 1941–1964 Eesti meistrivõistlustel 53 medalit, neist 32 kulda. Võistles nii murdmaa- kui ka mäesuusatamises. Ta oli Herbert Abeli abikaasa. Koos abikaasaga rajas ta Supilinna saepururaja. Ta on maetud Tartusse Raadi kalmistule. 1964 (üldse Eesti esimene) Eesti NSV teeneline sporditegelane 1998 Valgetähe V klassi teenetemärk "Erna ja Herbert Abel. Suusatamine kogu elu". Eesti Spordimuuseum 2004 ISBN 9985956222 Biograafia ESBL-is "Suusaleedi Erna Abel tähistab juubelit" Eesti Päevaleht, 19. detsember 1995 "Tartu suusakodu perenaisel on juubel" Postimees, 19. detsember 1995 Foto, 1961 Dmitri Tiikvee joonistus
Robirohi (ansambel)

Robirohi on Eesti ansambel, mis esitab bluegrass'i ja gospelmuusikat. Koosseis: Robert Kreutzwald – laul, kitarr, bandžo Aivar Nurmik – laul, mandoliin Indrek Vainu – laul, dobro, autoharp Jurgis Kazjava – kontrabass Ansambli endine liige viiuldaja Tarmo Vardja (1951–2007) hukkus kontserdile sõites Tallinna–Tartu maanteel rallisõitja Joosep Laiksoo põhjustatud avarii tagajärjel.
Guglielmo da Venezia

Guglielmo da Venezia (umbes 1353–1382) oli 14. sajandi Itaalia maalikunstnik. "Madonna lapsega...", polüptühhon paneelil 1382, Recanati piiskopimuuseum. "Malbe Madonna ja neli inglit", Perugia rahvusgalerii. Giuseppe Vitalini Sacconi. "Macerata e il suo territorio: la Pittura", Macerata, 1978
FIM-92 Stinger

FIM-92 Stinger on kantav pind-õhk-tüüpi rakett, mis kasutab sihtimiseks infrapunakiirgust. Seda kasutatakse õhutõrjes. FIM-92 töötati välja USA-s ja võeti kasutusele 1981. aastal. Stingeriga hävitati 2011. aasta seisuga 270 õhusõidukit. Ukraina on kasutanud neid süsteeme Vene-Ukraina sõjas.  Ameerika Ühendriigid  Ukraina O'Halloran James C., and Christopher F. Foss (eds.). Jane's Land-Based Air Defence 2005–2006. Couldson, Surrey: Jane's Information Group, 2005. ISBN 0-7106-2697-5. PPZR Piorun Whitmire, James C. (detsember 2006). "Shoulder Launched Missiles (A.K.A. Manpads): The Ominous Threat to Commercial Aviation" (PDF). USAF Counterproliferation Center. Lk 20. Originaali arhiivikoopia seisuga 12.06.2011. Vaadatud 06.02.2011. Військові показали, як зі Stinger збили ракету Х-101 на Київщині (vaadatud. 02.09.2023) КОНСТАНТИН КАТЫШЕВ. На Донбассе из ПЗРК Стингер сбили российский штурмовик (vaadatud: 21.04.2022) Raytheon (General Dynamics) FIM-92 Stinger - Designation Systems Defense Update: Stinger VSHORAD Missile FIM-92A Stinger Weapons System: RMP & Basic
NBA drafti esimeste valikute loend

Siin on loetletud Põhja-Ameerika korvpalli profiliiga NBA draft '​i esimesed valikud. NBA Drafts Info basketball-reference.com
9K38 Igla

9K38 Igla (vene keeles Игла 'nõel') on Nõukogude Liidus välja töötatud pind-õhk-tüüpi juhitav rakett (GRAU koodnimetus 9K38, NATO klassifikatsioon SA-18 Grouse), mida Venemaal tänapäevani toodetakse ja mida kasutatakse õhutõrjes ründevahendite vastu. Sihtimiseks kasutab ta infrapunakiirgust.  Ukraina 9K31 Strela-1 (NATO koodnimetus SA-9 Gaskin) 9K32 Strela-2 (NATO koodnimetus SA-7 Grail) 9K35 Strela-10 (NATO koodnimetus SA-13 Gopher) 9K310 Igla-1 ja raketiheitjasüsteem 2K12 Kub (NATO koodnimetus SA-16 Gimlet) 9K338 Igla-S (NATO koodnimetus SA-24 Grinch) FIM-92 Stinger Grom (Гром), PZR Grom (przeciwlotniczy zestaw rakietowy) Mistral RBS 70 Зенітники 57-ї бригади знищили крилату ракету з ПЗРК “Игла” (vaadatud: 15.11.2022) http://militaryrussia.ru/blog/topic-410.html Зенітники 57-ї бригади знищили крилату ракету з ПЗРК “Игла” (vaadatud: 15.11.2022) Gibka 3M-47 naval turret mount, air defense missile system (Navy recognition) (inglise keeles) Широкий обзор «Иглы-С» в ИС «Ракетная техника» (vene keeles) "Игла" (9К38, SA-18, Grouse), переносный зенитный ракетный комплекс (vene keeles)
RBS 70

RBS 70 (Robotsystem 70) on õhutõrje raketisüsteem, mis on loodud ja kasutusel Rootsis.  Ukraina Mistral FIM-92 Stinger 9K38 Igla Official SAAB company page of RBS 70 Bofors RBS 70 at the Federation of American Scientists (FAS) website RBS 70 at GlobalSecurity.org RBS 70 at Army-Technology.com 47 ОМБр отримала на озброєння шведські RBS 70 (vaadatud: 11.07.2023)
Alesso Baldovinetti

Alesso Baldovinetti (14. oktoober 1425 Firenze – 29. august 1499), ka Alessio Baldovinetti oli itaalia vararenessansi maalikunstnik. Ta kujutas väga detailselt maastikke ja nende taustal olevaid inimesi.
Claudio Merulo

Claudio Merulo (sünninimi Claudio Merlotti; 8. aprill 1533 Correggio – 4. mai 1604 Parma) oli itaalia hilisrenessansi helilooja ja organist. Ta töötas organistina Veneetsia Püha Markuse kirikus, mis oli orelimängijate seas üks prestiižsemaid töökohti.
Pärnu linnapea

Pärnu linnapea on Pärnu linnavalitsuse juht. 1774–1781, Martin Niel, asehalduskorra ajal linnapea (saksa k. Stadthaupt) (surn. 1789) Joachim Thomas Rump (surn. 1788) 1781–1791/1787–1796, Hans Diedrich Schmidt jun. (1744–1807) 1793–1796, Heinrich Borgheest (Borgeest) 1879–1915, 1918, Oscar Alexander Brackmann (1841–1927) 1917–1918, Jaan Leesment (1870–1941) 1918, Oscar Alexander Brackmann (1841–1927) 1918–1919, Hugo Kuusner (1887–1942) 1920–1921, Jaan Timusk (1886–1957), Pärnu linnapea 1921–1924, Hendrik Soo (1879–1939), Pärnu linnapea 1924–1936, Oskar Kask (1898–1942), Pärnu linnapea 1936–1939, Hendrik Soo (1879–1939), Pärnu linnapea 1939–1940, Priit Suve (1901–1942), Pärnu linnapea 28. juuli 1940–, töölisvanem Robert Terase, Linnapea kohusetäitja 1941. aasta Vladimir Saar, Pärnu Linna TSN Täitevkomitee esimees 1941. aasta Jaak Nessler, Pärnu Linna TSN Täitevkomitee esimees 1941–1942, Arthur Peetre (1907–1989), Pärnu linnapea 1942–1944, Voldemar Ernesaks (1903–1989) 1944–1946, Jaak Nessler, Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees 1946–1953, Villem Lombak, Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees 1953–1957, Eduard Mettus, Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees 1957–1959, Elmar Hallmägi, Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees 1959–1962, Vladimir Makarov, Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees 1962–1965, Valter Hallmägi, Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees 1965–1974, Vladimir Makarov, Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees 1974–1982, Henn Lõmps, Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees 1982–1987, Mihhail Trofimov, Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees 1987–1989, Valeri Dejev, Pärnu Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees 1989–1992, Jaak Saarniit, Pärnu linnapea 1992–1995, Rein Kask, Pärnu linnapea 1995–1996, Väino Linde, Pärnu linnapea 1996–1999, Vello Järvesalu (1953-2019), Pärnu linnapea 1999–2000, Andres Sooniste, Pärnu linnapea 2000–2002, Einar Kelder (1948-2014), Pärnu linnapea 2002–2005, Väino Hallikmägi, Pärnu linnapea 28. aprill 2005 – 1. november 2005 Ahti Kõo, Pärnu linnapea 1. november 2005 – 19. november 2009 Mart Viisitamm, Pärnu linnapea 19. november 2009 – 30. märts 2015 Toomas Kivimägi, Pärnu linnapea 30. märts 2015 – 16. aprill 2015 Jane Mets, Pärnu linnapea kohusetäitja 16. aprill 2015 – Romek Kosenkranius, Pärnu linnapea Pärnu raad Heinrich Laakmann. DAS BÜRGERBUCH VON PERNAU 1615-1797, J. G. KRÜGER, TARTU 1936, seite 59 Heinrich Laakmann. DAS BÜRGERBUCH VON PERNAU 1615-1797, s. 53 Heinrich Laakmann. DAS BÜRGERBUCH VON PERNAU 1615-1797, s 68 Kaubamaja Hans Diedrich Schmidt Pärnus, Eesti Ajalooarhiiv, EAA.3340 Heinrich Laakmann. DAS BÜRGERBUCH VON PERNAU 1615-1797, s. 80 Pärnu linnapead läbi aegade (Vana) Pärnu linnapead läbi aegade (Uus)
Sun Quan

Sun Quan (孫權, lihtsustatud kujul 孙权; 5. juuli 182 – 18. mai 252) oli Wu riigi rajaja ning valitseja Hiina Kolme riigi ajastul. Tema isa oli Sun Jian ja vanem vend Sun Ce.