laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Munku-Sardõk

Munku-Sardõk (mongoli keeles Мөнх сарьдаг 'igavene kaljutipp', burjaadi keeles Мүнхэ Һарьдаг, vene keeles Мунку-Сардык) on mägi Aasias Venemaale kuuluva Burjaatia ja Mongoolia piiril, Sajaanide ja Burjaatia kõrgeim tipp (3491 m). Sama nimi kannab Suur-Sajaani aheliku osa selle mäe ümbruses. Munku-Sardõk asub Mongoolia suurima järve Hövsgöli põhjatipust pisut põhja pool. Hövsgöli kaldal asuv Turt on lähim suur asula. Munku-Sardõk asub Jenissei valglas. Mäest põhja ja ida poolt algavad Oka, Kitoi ja Irkut, mis suubuvad Angarasse. Lääne poolt algavad Suur- ja Väike-Jenissei. Hövsgöli järvel on väljavool Egijn goli kaudu Selenge jõkke, mis suubub Baikalisse. Mägi koosneb põhiliselt graniitidest. Metsapiir asub lõunanõlval 2000, põhjanõlval 2200 m kõrgusel merepinnast. Mäetipp on kaetud liustikega, mille pindala on 1,3 km², aga see väheneb kliima soojenemise tõttu. Minevikus on liustikud märksa suuremad olnud, nagu näitavad orgudes olevad kulutuse jäljed. Munku-Sardõkile lähimat asulat Turti läbib maantee, mida mööda saab sõita lõunasse Mörönisse ning itta Irkutskisse ja Ulan-Udesse. Esimesena vallutas mäe vene geograaf Gustav Ferdinand Richard Radde 1858. Tõus tippu ei ole kuigi keeruline. Tänapäeval on kindlaks määratud mitu tippu minevat marsruuti, mis pole ühesuguse raskusastmega. Enamik turistide rühmi tõuseb mäele mai alguses. Tõus mäele pole igaühele lubatud, sest mägi asub kahe riigi piiril, järelikult piiritsoonis. Enne mäe otsa ronimist on vaja selleks piirivalvelt luba saada. Suur maailma atlas, lk. 86-87 Suur maailma atlas, lk. 84
Asuküla peakraav

Asuküla peakraav (ka Jaamaoja) on kraav Läänemaal Haapsalus ja Haapsalu linnas Kiltsi, Mägari, Valgevälja, Vilkla ja Väike-Ahli külas ning Paralepa alevikus. Peakraavi pikkus on 8,7 km. Peakraav suubub Haapsalu linna lääneosas Eeslahte. Peakraavi valgla on 38,1 km². Lähe on Vilkla külas. 5 km suudmest suubub vasakult peakraavi Mägari kraav. Alamjooksul Haapsalu linnas laseb Ragn-Sellsi õlipüüdur peakraavi sade- ja drenaaživeed. Asuküla peakraav on tugevasti muudetud avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Asuküla peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1105400. Asuküla peakraav keskkonnaportaalis
Valentin Katajev

Valentin Katajev (Валентин Петрович Катаев; 28. jaanuar (vkj 16. jaanuar) 1897 Odessa – 12. aprill 1986 Moskva) oli vene kirjanik. Tema vend Jevgeni Petrov (sündinud Jevgeni Katajev) oli samuti kirjanik. "Nelinurk sõõris" "Roheline papagoi" (1936) "Uni" (1941) "Mina, töörahva poeg" (1941, 1948) "Valendab üksik puri" (1947) "Polgu poeg" (1947, 1962, 1984) "Nõukogude võimu eest" (1955) "Tuluke stepis" (1960, 1965) "Talvine tuul" (1962) "Vilepill ja kannuke" (1965) "Muru mulla peal" (1972) "Väike rauduks" (1975) "Elukillud ehk Oberoni võlusarv" (1982) "Seitsmevärviõieke" (1985)
Kaido Einama

Kaido Einama (sündinud 24. augustil 1971) on eesti ajakirjanik. Ta lõpetas 1994. aastal Tallinna Tehnikaülikooli automaatikainsenerina ja 2000. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse alal magistrikraadi. Ta töötas aastatel 1994–1997 ajalehes Päevaleht ja Pühapäevaleht, 1997–2004 ajalehes Äripäev, 2006 ajalehes Eesti Ekspress, 2008–2009 ajakirjas Praktiline Arvutikasutaja ning 2006–2012 ajakirjas Arvutimaailm. Aastatel 2009–2012 oli ta Arvutimaailma peatoimetaja. Jaanuarist 2013 kuni maini 2014 töötas ta ajakirja Inseneeria peatoimetajana. Kaido Einama toimetab ka reisiportaali Reisijutud.com, IT-portaali AM.ee, on Looduskalender.ee veebiarendaja. 2013. aasta maist 2015. aasta novembrini toimetas Delfi reisiportaali Reisijuht.ee. 2016. aastast on Kaido Einama üks Šveitsi inseneriportaali O-mag omanikest. 2012 MTÜ Arvutikaitse liige Päring inforegister.ee andmebaasist
Tühi võimalik maailm

Tühi võimalik maailm ehk tühi maailm on võimalik maailm, milles ei eksisteeri ühtki konkreetset objekti. Tühja võimaliku maailma olemasolu on metafüüsikas vaieldav. David Lewis ja David Armstrong on seda eitanud. Filosoofilist positsiooni, mis seda jaatab, nimetatakse metafüüsiliseks nihilismiks. Selle vaate esitas 1996 Thomas Baldwin, kasutades lahutamisargumenti. On vaieldav, kas on olemas üks või mitu tühja maailma. Roy Sorensen väidab, et ühed tühjad maailmad on paremad kui teised. Küsimuse, miks tegelik maailm ei ole tühi maailm, on esitanud Gottfried Wilhelm Leibniz ning tema järel Martin Heidegger kujul "millepärast on ülepea miski ega pigem eimiski". Thomas Baldwin. There might be nothing. – Analysis, 56, 1996, lk 231–238. Laura Schroeter. Considering empty worlds as actual. – Australasian Journal of Philosophy, kd 83, nr 3, 2005, lk 331–347. Veebiversioon (pdf)
Rannajõe ohvriallikas

Rannajõe ohvriallikas (ka Silmaallikas) on allikas Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kaare külas; Rannajõe allikatest suurim. Allikas asub Rägina peakraavi idakaldal. Allikast umbes 1 km edelasse jääb Haapsalu–Laiküla maantee ja Matsalu rahvuspark. Allika piiranguvöönd on 50 m (0,8 ha). Rannajõe ohvriallika keskkonnaregistri kood on VEE4602100. Rannajõe ohvriallikas Keskkonnaregistri lehel Rannajõe ohvriallikas kultuurimälestiste riiklikus registris
Deathlike Silence

Deathlike Silence on meloodilist heavy metal'it esitav Soome bänd, mis on pärit Turust ja asutatud aastal 2003. Nime sai bänd fraasi järgi filmist "Dracula". Bändi eestvedajaks on kitarrist Mr. Catafalque, kes on kirjutanud viisi ja sõnad peaaegu kõikidele bändi lugudele. Nende debüütalbum "Vigor Mortis" ilmus 7. veebruaril 2007 ja sellel olevast laulust "Six Feet Under The Ground" sai Soomes radiohitt. Bändi endine klahvpillimängija Ms. Erna on muu hulgas kuulunud ka teise õudusteemalise imidžiga ansamblisse Lordi. 2008. aasta alguses sõlmis Deathlike Silence lepingu plaadifirmaga Spinefarm Records. Teine stuudioalbum "Saturday Night Evil" ilmus 28. jaanuaril 2009. Deathlike Silence on loonud endale omalaadse surnuaia-teemalise imago nii oma laulusõnades kui ka teatraalseid lavarekvisiite ja esinemiskostüüme kasutades. Oma varustuse vedamiseks kasutavad nad päris ehtsat matuseautot, mis on kaunistatud bändi logodega. Samas ei võta nad seda kõike surmtõsiselt, vaid huumoriga pooleks. Bänd ise nimetab oma loomingut "meloodiliseks hauakaevaja-metal-'iks". Ms. Maya (Maija Liittokivi) – laul (2003-praeguseni) Mr. Catafalque (Ville Taina) – kitarr (2003-praeguseni) Mr. Cerberos (Elmo Karjalainen) – soolokitarr (2004-praeguseni) Mr. Gehenna (Janne Venho) – trummid (2003-praeguseni) Mr. Ward (Tobias Björkwall) – basskitarr (2006-praeguseni) Mr. Lethargy (Tuomas Yli-Kovero) – klahvpillid (2008-praeguseni) Ms. Erna (Erna Siikavirta) – klahvpillid (2006–2008) Mr. Algor Mortis – basskitarr (2004–2005) Mr. Rigor Mortis – klahvpillid (2004–2005) "Vigor Mortis" (Dethrone Music, 2007) "Saturday Night Evil" (Spinefarm Records, 2009) "Face Your Death" (Dethrone Music, 2007) "Deathlike Silence" (2005) Bändi ametlik koduleht Bändi MySpace Bändi Twitter DEATHLIKE SILENCE intervjuu 2009 (inglise keeles)
Pikamaa allikad

Pikamaa allikad on allikad Läänemaal Lääne-Nigula vallas Üdruma külas. Allikate geograafilised koordinaadid on: 58° 48′ 16″ N, 24° 3′ 25″ E, 58° 48′ 17″ N, 24° 3′ 26″ E, 58° 48′ 18″ N, 24° 3′ 24″ E, 58° 48′ 18″ N, 24° 3′ 25″ E. Allikad asuvad Jõeääre kraavi läänekaldal. Allikatest umbes 0,5 km läände jääb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee. Pikamaa allikate keskkonnaregistri koodid on VEE4510801, VEE4510802, VEE4510803, VEE4510804. Pikamaa allikad Keskkonnaregistri lehel (1) Pikamaa allikad Keskkonnaregistri lehel (2) Pikamaa allikad Keskkonnaregistri lehel (3) Pikamaa allikad Keskkonnaregistri lehel (4)
Pierre Audi

Pierre Raymond Audi (sündinud 1. novembril 1957 Beirutis Liibanonis) on prantsuse lavastaja, Hollandi Rahvusooperi kunstiline juht. Pierre Audi on sündinud Liibanoni pankuri pere esiklapsena. Juba Beirutis õppis Audi prantsuse lütseumis. Kui Audi jõudis kolledžiikka, kolis pere Beirutist Pariisi ning Audi õppis Collège Stanislas de Paris's. Kui Audi oli 17-aastane, kolis pere Londonisse. Seal õppis Audi Oxfordi Ülikooli Exeter College'is ajalugu, mille kõrvalt hakkas kaasa lööma ülikooli teatriseltsis. Kolledžiõpingute viimasel aastal, novembris 1977, etendus seal tema lavastatud William Shakespeare'i tragöödia "Timon of Athens". 1979. aastal asutas ta Põhja-Londonis Islingtoni linnaosas eksperimentaalteatri Almeida Theatre. Seal 1980. aastatel lavastatud tööd tõid lavastajale üleeuroopalise tuntuse. 1988. aastast on Pierre Audi Hollandi Rahvusooperi kunstiline juht ning aastatel 2005–2014 oli ta ka Madalmaade juhtiva etenduskunstide festivali "Holland Festival" kunstiline juht. 2010. aastal tegi Pierre Audi oma lavastajadebüüdi New Yorgi Metropolitan Operas. Pierre Audi, French theatre director. Veebilehel Peple Pill. Vaadatud 11.04.2022. http://www.hollandfestival.nl http://www.answers.com/topic/pierre-audi
Taebla ohvriallikas

Taebla ohvriallikas (ka Tohtriallikas) on mälestis Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Pälli külas Priguldi maadel. Allikast umbes 100 m põhja poole jääb Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee, umbes 300 m lääne poole jääb Ridala–Nigula tee. Taebla ohvriallikas paikneb kõrgel lagedal parandatud põllumaal. Objekt kujutab endast praegu tavalist drenaažikaevu. Allika peale on pandud betoonrõngas. Selle all, umbes 2 m sügavuses kulgeb ida suunas drenaažitoru. Allikat tuleb muistisena lugeda halvasti säilinuks. Taebla ohvriallikas Keskkonnaregistri allikate nimekirjast eemaldatud, sest maaparandustööde tõttu on tema veevarustus katkenud. Taebla ohvriallikas kuulub arheoloogiamälestisena riikliku kaitse alla. Taebla ohvriallikas kultuurimälestiste riiklikus registris
Armeenia Vabariiklik Partei

Armeenia Vabariiklik Partei (armeenia Հայաստանի Հանրապետական կուսակցություն, Hajastani Hanrapetakan Kusaktshuthjun, lühendatult HHK) on rahvuslik konservatiivne Armeenia partei, mis asutati 1990. aastal. HHK oli Armeenia võimupartei kuni 2018. aastani.
Respublika

Respublika on Kõrgõzstani partei, mida juhib Ömürbek Babanov. Partei loodi ametlikult 2010. aasta juunis. Partei kodulehe sõnul asutati see 2007. aastal. Vastaste süüdistuste kohaselt ostis Babanov partei. Babanov eitab seda. Tema väitel asutati Respublika 2007. aastast eksisteerinud, Kamtšibek Uzakbajevi asutatud partei El talabõ (Эл талабы), baasil. Vastased on Respublikat süüdistanud sidemetes kukutatud president Kurmanbek Bakijeviga. http://www.eurasianet.org/node/62034 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. jaanuar 2011. Vaadatud 10. oktoobril 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2010. Vaadatud 10. oktoobril 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://centralasiaonline.com/cocoon/caii/xhtml/en_GB/features/caii/features/main/2010/07/15/feature-02 Partei veebileht
Ar-Namõs

Ar-Namõs ('Väärikus') on Kõrgõzstani partei, mida juhib endine peaminister Feliks Kulov. Partei asutati 1999. aastal. 2000. aasta parlamendivalimistel osalemist parteile ei võimaldatud ja partei liikmed moodustasid liidu Kõrgõztani Demokraatliku Liikumisega. 2010. aasta parlamendivalimistel sai Ar-Namõs 25 kohta 120-st ja jäeti valitsuskoalitsioonist kõrvale. 2011. aasta 14. aprillil teatas 10 Ar-Namõsi fraktsiooni parlamendisaadikut, et ühinevad koalitsiooniga. Feliks Kulov alustas seepeale peaminister Almazbek Atambajeviga läbirääkimisi valitsuskoalitsiooniga liitumisest , kuid plaan jäi katki, sest Ata-Džurt ja Respublika olid koalitsiooni laiendamise vastu. Fraktsioonikaaslased süüdistasid selles Kulovit, kelle ambitsioonid olevat olnud liiga suured. 2011. aasta suvel peetud kongressil ei jõudnud partei kokkuleppele ühise presidendikandidaadi nimetamises. Septembris teatas rühm Ar-Namõsi parlamendisaadikuid, et tagandasid Feliks Kulovi fraktsioonijuhi kohalt ja valisid uueks juhiks Kamila Talijeva. Kulov aga väitis, et selline samm on vastuolus partei põhikirjaga ja mõned viieteistkümnest tagandamisavaldusele allakirjutanust ei saanud dokumendist aru. Kaks neist võtsid tema sõnul oma allkirjad tagasi, kaks aga olid juba varem fraktsioonist välja heidetud. Partei veebileht Partei programm (2003. aastast?)
Kruvikeeraja

Kruvikeeraja ehk kruvits on tööriist kruvide sisse- ja väljakeeramiseks. Lihtsaim käsikruvikeeraja koosneb käepidemest ja selle sisse kinnitatud vardast, mille ots sobib teatud tüüpi kruvi peas oleva pesaga. Varras on tavaliselt tehtud tugevast terasest, et kaitsta seda paindumise ja väändumise eest. Varda ots võib olla tugevdatud kulumise vältimiseks. Käepidemed on tavaliselt tehtud puidust, metallist või plastist ja on läbilõikes kuusnurkse, ruudu või ovaalse kujuga, et paremaks muuta haardumist ja ennetada tööriista veeremist tasapinnal. Kruvikeerajaid eristatakse otsaku järgi, mis sobib kruvi pessa. Mõnedel kruvikeerajatel on vahetatavad otsakud, mis kinnituvad pessa mehaaniliselt või magnetilisuse abil. Kaks kõige levinumat otsa on lapikpea- ja ristpeaotsad. Adler, Alexander (1998-05-18). "Testing and Understanding Screwdriver Bit Wear" (PDF). Virginia Tech Digital Library and Archives. Virginia Tech. Archived (PDF) from the original on 2015-10-24. Retrieved 2015-01-20. U.S. Patent 2,474,994 US 2474994 Tomalis, Joseph & American Screw Company, "Screw Socket", published December 30, 1942, issued July 5, 1949
Fogi saar

Fogi on asustamata saar Indoneesias Maluku saarestikus Buru saare läänetipu lähedal Pulau Tengahist lõunas. Halduslikult kuulub saar Maluku provintsi Lõuna-Buru regentkonna Kepala Madani allringkonda. Saarel on Fogi tuletorn. Sellel on 40 m kõrgune valge karkasstorn. Tuletorni fokaaltasand on 153 m kaugusel. Iga 15 sekundi tagant saadab see kaks sähvatust. Lõuna-Buru regentkonna koduleht "Lighthouses of Indonesia: Maluku". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuli 2010. Vaadatud 11. oktoobril 2010.
Fogi

Fogi on mitme koha nimi: Fogi saar Indoneesias Maluku saarestikus Fogi, küla Indoneesias Buru saarel Fogi, asula Sudaanis Fogi regentkond, endine haldusüksus Buru saarel Fogi murre, buru keele murre Fogi tuletorn Fogi saarel
Walther Hugo Theodor Paucker

Walther Hugo Theodor Paucker (7. märts 1878 Simuna – 6. jaanuar 1919 mõrvatud Rakveres) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik. Õppis Tallinna Nikolai Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1897–1905. Prooviaastal oli ta Simuna Siimona ja Juuda koguduses. Ordineeriti 1. aprillil 1907 kirikuõpetajaks. Oli aastal 1907 Tallinna Püha Vaimu koguduse adjunktõpetajaks. Aastatel 1907–1919 oli Rakvere Kolmainu koguduse teiseks õpetajaks. Mõrvati 6. jaanuaril Rakveres Eesti Töörahva Kommuuni kommunistide poolt, Palermo metsa massimõrvas. Tema isa Eduard Peter Heinrich Paucker, vanaisa Hugo Richard Paucker ja vanavanaisa Heinrich Johann Paucker olid Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetajad, tädimees Georg Michael von Paucker oli Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien https://eelk.ee/elulood/paucker_walterhugo.html
Arnold Wieckmann

Arnold Theodor Benjamin Wieckmann (30. august / 11. september 1877 Tallinn – 8. juuni 1969 Aurich) oli eesti vaimulik. Õppis aastatel 1888–1895 Tallinna Nikolai Gümnaasiumis ja aastatel 1895–1897 Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis ning aastatel 1897–1899 Wiedemanni gümnaasiumis Peterburis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1899–1906. Prooviaastal oli ta Tallinnas ja Hageri Lambertuse koguduses (õemehe Konstantin Thomsoni juures). Ordineeriti 11. mail / 24. mail 1908 Tallinnas õpetajaks. Oli aastatel 1908–1909 Tallinna Püha Vaimu koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1909–1939 oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, kusjuures aastatel 1920–1937 oli ta veel Järva praostkonna abipraost. Aastatel 1920–1921 oli ta veel Seidlas usuõpetaja. Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1939–1945 pastor Mogilnos (praeguse haldusjaotuse järgi Mogilno maakonnas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas). Aastatel 1945–1954 oli ta pastor Wattmannshagenis (praegu Lalendorfi linnaosa Güstrow' kreisis, Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal). Jäi aastal 1954 emerituuri, asudes elama Aurichi (Alam-Saksi liidumaale). Aurichis ta ka aastal 1969 suri. Tema vend Friedrich Frommhold Wieckmann oli Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, hiljem luterlik vaimulik Saksamaal: Oldenburgi (Alam-Saksi liidumaal) Püha Lamberti kiriku pastor ning hiljem oli ta Güstrow' (Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal) Püha Vaimu koguduse õpetaja. Tema õemees Konstantin Thomson oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
Ester Laos

Ester Laos (3. august 1931 – 3. märts 2018) oli eesti õpetaja, sotsiaaltöötaja ja kirjanik. Ta töötas Kohilas eesti keele ja kirjanduse õpetajana ning Kohila Turvakeskuse juhatajana. "Õhtuks koju", Varrak 1994, ISBN 998580743X kuuldemäng "Ma armastan sind, pisike" näidend "Haigete laste vanemad" (koos Merle Karusooga) 2006 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk (puuetega inimeste abistamise eest) 2008 Kohila valla teenetemärk Laanvee – Pärt Rapla Keskraamatukogu http://www.president.ee/et/vabariik/teenetemargid/kavalerid.php?id=1852[alaline kõdulink] "Meie Ester - elurõõmus daam" Kohila valla infoleht, 28. august 2011
Carl Eduard Ney

Carl Eduard Ney (2. november 1879 Tallinn – 5. märts 1964 Seggebruch, Alam-Saksi liidumaa) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1890–1899 Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1899–1904. Prooviaastal oli ta Hageri ja Hanila Pauluse koguduses. Ordineeriti 15. oktoobril 1905 Tallinnas õpetajaks. Oli aastatel 1905–1907 Tallinna Püha Vaimu koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1907–1914 oli ta Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja. Aastal 1914 oli ta Šidlovo (Jekaterinoslavi kubermang) koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1914–1919 oli ta Eugenfeldi (Melitopoli maakonnas, Tauria kubermangus) koguduse õpetaja. Lahkus aastal 1919 Saksamaale. Oli aastatel 1920–1925 Thelkowi koguduse (Bad Doberani kreisis Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal), aastatel 1925–1957 oli ta Neustadt-Glewe koguduse (Ludwigslusti kreisis, Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal). Jäi aastal 1957 emerituuri, elas aastatel 1957–1962 Glewes, aastatel 1963–1964 elas ta Seggebruchis (Schaumburgi kreisis, Alam-Saksi liidumaal), kus ta ka suri. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998
Rahvusvaheliste Suhete Ring

Rahvusvaheliste Suhete Ring (RSR) on 1963. aastal asutatud Tartu Ülikooli üliõpilasorganisatsioon, mis ühendab rahvusvaheliste suhete vastu huvi tundvaid üliõpilasi. RSR korraldab igal nädalal loenguid ja raadiosaateid. RSRil on ajalehes Postimees blogi. Lisaks korraldab RSR mälumängu rahvusvahelistest suhetest ning külastab rahvusvaheliste suhetega seotud institutsioone. Ringi loengukülalisteks on poliitikud, riigiametnikud, teadurid, ettevõtjad ja teised valdkonnaga seotud inimesed. RSRi nimekamate vilistlaste hulka kuuluvad Hardo Aasmäe, Toomas Alatalu, Tiit Aleksejev, Jaak Allik, Anna Maria Galojan, Kaido Jaanson, Peep Jahilo, Viktor Kaasik, Siim Kallas, Sulev Kannike, Rein Lang, Juhan Lepassaar, Eero Loone, Aap Neljas, Eimar Rahumaa, Riivo Sinijärv, Peeter Sookruus, Rein Toomla, Karmo Tüür. Rahvusvaheliste Suhete Ringi koduleht TRÜ Rahvusvaheliste Suhete Ring: Lühivaade ajaloost ja tänapäevast (1983) Maailmast 2005 Maailmast 2008 Maailmast 2010 Maailmast 2012 Maailmast 2013
Woldemar August Lorentzen

Woldemar August Lorentzen (5. juuni 1875 Peterburi – 22. märts 1917 Tallinn) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1885–1887 Peterburi Püha Katariina koolis, aastatel 1887–1895 Kuressaares gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1895–1901. Oli prooviaastal Tallinnas ja Hageris. Ordineeriti 1. juunil 1903 Tallinnas õpetajaks. Oli aastatel 1903–1905 Tallinna Püha Vaimu koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1905–1909 oli ta Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja. Jäi aastal 1909 tervislikel põhjustel emerituuri. Suri aastal 1917 Tallinnas. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien
Šotlased

Šotlased (gaeli keeles Albannaich) on Šotimaa põlisrahvas, kes on ajalooliselt kujunenud piktide, gaelide ja brittide ning germaani rahvaste, sealhulgas inglaste ja norralaste segunemisel. Šotimaal elab 4 459 071 šoti päritolu inimest, kuid rohkem elab neid väljaspool Šotimaad. Rohkem kui 9,2 miljonit Ameerika Ühendriikide elanikku väidab end olevat vähemalt osaliselt šoti päritolu. Šoti päritolu kanadalasi on Kanada rahvaloenduse andmeil 4,7 miljonit. Viiendik Uus-Meremaale asunud inimestest pärineb Šotimaalt. Eesti šotlased
DTM (ööklubi)

DTM ("Don't Tell Mama", mis tähendab eesti keeles "Ära ütle emale") on seksuaalvähemuste kohvik ja ööklubi Helsingis Soomes. See avati 1984. aastal. See oli Soome esimene seksuaalvähemuste ööklubi. Klubi asub aadressil Mannerheimintie 6. Koduleht soome ning inglise keeles
Mellunmäki metroojaam

Mellunmäki metroojaam (soome keeles Mellunmäen metroasema; rootsi keeles Mellungsbacka metrostation) on metroojaam Helsingi idaosas Vantaa linna piiri lähedal. Asub Kontula jaama pärast ning on põhjaharu lõppjaam. See on ka maailma põhjapoolseim metroojaam. See avati 1. septembril 1989.
Dogmaatika

Dogmaatika on mingi usundi usutõdede kogum. Enamasti õpetuslausete kogum mis lähtub usutunnistusest (või usureegelist) ja pühakirjast. Dogmaatika on teoloogias kiriku õpetuse (dogmade) süstemaatiline esitamine ja arendamine. Dogmadelugu
John Fraser

John Fraser (1750 Tomnacross, Aird, Inverness-shire – 26. aprill 1811) oli šoti[viide?] botaanik. Ta asus elama Londonisse, kus tegutses esialgu kangakaupmehena. Seejärel hakkas koos pojaga koguma taimi, osalt ka oma Londoni puukooli jaoks. Ta saatis taimi teiste seas ka Venemaa keisrile, Chelsea botaanikaaiale, Kew Gardensi peaaednikule William Aitonile ja Sir James Edward Smithile. Ta käis taimi kogudes Newfoundlandil ja Apalatšides. Tema järgi on nimetatud liike, sealhulgas Fraseri nulg (Abies fraseri) ja Fraseri magnoolia (Mangolia fraseri). Tema kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend Fraser.
Kalju Lepiku luulevõistlus

Kalju Lepiku luulevõistlus on luuletaja Kalju Lepiku mälestuseks alates 2003. aastast korraldatav iga-aastane luulevõistlus Koerus Aruküla mõisahoone saalis. See toimub luuletaja sünnipäeva järgsel laupäeval. Sel päeval loetakse ette Lepiku luuletusi, austatakse ja mälestatakse tema tegusid. Koduleht
Johannes Duesborg

Johannes Duesborg (ka Johann Dusborch) oli Tartu ja Tallinna toomhärra ning esimese toomkapiitli poolt valitud Tartu piiskop (ehk korrektsemalt elekt) aastatel 1513–1514. Aastal 1489 on Duesborgi mainitud Saare-Lääne piiskopi Peter Wetbergi sekretärina. Aastatel 1492 ja 1500 on teda mainitud Tallinna toomhärrana, 1501 ja 1503 Tartu toomhärrana. Aastatel 1503–1513 on teda mainitud Tartu toompraostina. 1513. aastal valis Tartu toomkapiitel Duesborgi piiskopiks ning järgmisel aastal reisis ta Rooma, et saada paavstlikku kinnitust. Maikuus maksidki Fuggerid tema eest paavstile piiskopitasu (servitium communis), kuid on tõenäoline, et õige pea pärast seda ta suri, mistõttu paavst ei jõudnud teda ametisse kinnitada. Tema asemel sai Tartu piiskopiks Liivi ordumeistri Wolter von Plettenbergi sekretär Christian Bomhower. Duesborgi on küll ühes allikas mainitud 1520. aasta mais, kui teda nimetati endiseks Tartu piiskopiks ja toomhärraks, kuid on tõenäoline, et ta suri siiski juba 1514. aastal. Leonid Arbusow vanem. Livlands Geistlichkeit. 1899 [1. osa], lk 65; 1900 [2.osa], lk 150; 1901 [3. osa], lk 47; 1913 [4. osa], lk 45.
Olenjoki jõgi

Olenjok (vene Оленёк (Olenjok), jakuudi Өлөөн (Ölöön)) on jõgi Aasias Venemaal Krasnojarski krais ja Sahhas. Algab Kesk-Siberi kiltmaalt. Ülemjooksul voolab itta, keskjooksul põhja. Alamjooksul pöördub loodesse ja suubub Laptevite mere Olenjoki lahte. Suubumisel moodustab delta. Pikkus 2292 km, valgla 220 000 km².