laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aleksandr Žukov

Aleksandr Dmitrijevitš Žukov (vene keeles Александр Дмитриевич Жуков; sündinud 1. juunil 1956 Moskvas) on Venemaa riigi- ja sporditegelane. Žukov lõpetas 1978. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. 1991. aastal sai ta Harvardi Ülikooli diplomi. Spetsialiseerus seadusandlusele valuuta, maksunduse ja tolli valdkonnas. Žukov valiti 1993. aastal Venemaa Riigiduumasse. Ta kuulub võimupartei Ühtse Venemaa juhtkonda. Aastatel 2004–2011 oli ta Venemaa Föderatsiooni asepeaminster ja on alates 2011. aastast esimene asepeaminster. Žukov oli aastatel 2003–2009 Venemaa Maleföderatsiooni ja 2010–2018 Venemaa Olümpiakomitee president. Ühtlasi oli ta 2006–2018 Suure Teatri hoolekogu liige. Nooruses osales Žukov malevõistlustel. Täitis meistrikandidaadi järgu. 2016 – Venemaa Föderatsiooni teeneline majandustegelane  Aleksandr Žukov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Venemaa Maleföderatsioon

Venemaa Maleföderatsioon (vene keeles Федерация шахмат России; lühend FŠR) on ühiskondlik organisatsioon, spordialaliit, mis edendab male arengut Venemaal. Venemaa Maleföderatsioon loodi 15. veebruaril 1992 kui NSV Liidu Maleföderatsiooni õigusjärglane. Maleföderatsioon ühendab regionaalseid maleföderatsioone. Föderatsiooni peakorter asub Moskvas. FŠR on Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) ja Venemaa Olümpiakomitee liige. Veebruaris 2023 ratifitseeris Aasia Maleföderatsiooni (ACF) assamblee Venemaa Maleföderatsiooni ülemineku Euroopa Maleliidust ACF-i. Maleföderatsiooni liikmeks võib olla vähemalt 18-aastane Venemaa Föderatsiooni kodanik, kes on registreerinud end ükskõik millises FŠR-i regionaalses föderatsioonis ja tasub regulaarselt liikmemaksu. Venemaa Maleföderatsiooni juhtorganid on kongress (kõrgeim juhtorgan), järelevalve nõukogu (vene keeles Наблюдательный совет федерации), president ja tegevdirektor. Venemaa Maleföderatsiooni president on 2014. aastast Andrei Filatov. Asepresidente on viis, teiste seas FŠR-i ekspresident Aleksandr Žukov ja eksmaailmameister Anatoli Karpov. Andrei Makarov (president 1994–1997) Andrei Selivanov (president 1997–2003) Aleksandr Žukov (president 2003–2009) Arkadi Dvorkovitš (järelevalve nõukogu esimees 2010–2014) Ilja Levitov (juhatuse esimees 2011–2014) Venemaa Maleföderatsiooni hoolekogu on nõuandev organ RŠF-i juures. Hoolekogu otsused on RŠF-i juhtorganitele soovitusliku iseloomuga. RŠF-i hoolekogu liikmed kinnitab RŠF-i järelevalve nõukogu. Venemaa Maleföderatsiooni hoolekokku kuulub 19 inimest, sealhulgas Gazprom Nefti peadirektor Aleksandr Djukov, telekanali Pervõi Kanal peadirektor Konstantin Ernst, FŠR-i president Andrei Filatov, ettevõtja Mihhail Fridman, endine Venemaa Föderatsiooni asevalitsusjuht Aleksandr Hloponin, eksmaailmameister Vladimir Kramnik, Venemaa Föderatsiooni Kontrollikoja esimees Aleksei Kudrin, pianist Nikolai Luganski, Nezavissimaja Gazeta peadirektor Konstantin Remtšugov, Moskva linnapea Sergei Sobjanin, Tatarstani ekspresident Mintimer Şäymiev, Venemaa Föderatsiooni kaitseminister Sergei Šoigu, ettevõtja Dmitri Zimin jt. Hoolekogu juhib 2014. aastast Venemaa Föderatsiooni presidendi pressiesindaja Dmitri Peskov. Septembris 2014 avati Moskvas Gogolevski bulvaril (samas hoones, kus asub FŠR-i peakorter) malemuuseum (kolmas maailmas). Hoone restaureeriti suurärimehest FŠR-i presidendi Andrei Filatovi kulul. NSV Liidu Maleföderatsioon Vladimir Putin Awarded Sheikh Sultan bin Khalifa bin Shakhbut Al Nahyan with Order of Friendship. ruchess.ru, 12. aprill 2024 Положение о Попечительском совете. ruchess.ru Попечительский совет. ruchess.ru Venemaa Maleföderatsiooni koduleht
Picasso seiklused

"Picasso seiklused" (rootsi keeles "Picassos äventyr") on Tage Danielssoni lavastatud Rootsi komöödiafilm, mis jutustab satiirilise loo Pablo Picasso elust. Film valmis 1978. aastal. Filmi režissöör on Tage Danielsson, stsenaristid Tage Danielsson ja Hans Alfredson, operaatorid Tony Forsberg ja Roland Sterner ning helilooja Gunnar Svensson. Film algab tsitaadiga: Kui valid sõduri tee, püüdle kindraliks, kui soovid saada mungaks, tõuse paavstiks – õpetas mind ema. Ent mina valisin kunstniku tee ja minust sai Picasso. — Pablo Picasso Picasso kunstnikuanne tärkas üsna varakult. Kodusest Málagast suundus ta õppima Madridi Kunstiakadeemiasse. Kunstnik elab Pariisis vaesuses, kuni tema teos köidab kunstimetseen Gertrude Steini tähelepanu. Sellest sündmusest peale hakkab Picasso oma kunstiga suuri summasid teenima. Loomulikult isa abiga. Picasso lapsepõlvega alanud film lõpeb tema surmaga. Filmis on tegelasi, kes meenutavad ajaloolisi isikuid: Dali, Apollinaire, Gertrude Stein, Alice B. Toklas ja teised. Gösta Ekman – Pablo Picasso Hans Alfredson – Don Jose, Pablo isa Margareta Krook – Donna Maria, Pablo ema Lena Olin – Dolores Bernard Cribbins – Gertrude Stein Wilfried Brambell – Alice B. Toklas Per Oscarsson – Guillaume Apollinaire Elizabeth Söderström – Mimi Magnus Härenstam – Hitler Sune Mangs – Churchill Yngve Gamlin – Sergei Djagilev Lisbeth Zachrisson – Olga Lena Nyman – Sirkka Birgitta Andersson – Ingrid Svensson-Guggenheim Linateoses räägitakse kümnes keeles: hispaania, prantsuse, rootsi, saksa, soome, itaalia, inglise, vene, norra ja ladina keeles. Kõlavad lühifraasid on peamiselt elementaarmõisted (nagu agua 'vesi'), kuid sageli omandavad need täiesti ootamatu tähenduse. Filmi "Picasso seiklused" tegevus toimub paljudes linnades: Madrid asendub Pariisiga, seejärel New York..., ent igas maastikus leiab rootslane tuttava olustiku: Skåne maakonnas asuva Tomelilla linna tänava kaudu. 1978 – Rootsi parim film 1978 – Rootsi filmiakadeemia peaauhind – "Kuldpõrnikas". "Picassos Adventure" andmekogus IMDb (inglise)
Hong Nam-ki

Hong Nam-ki (korea keeles 홍남기; sündinud 29. juulil 1960 Chuncheonis) on Lõuna-Korea poliitik. Ta oli 10. detsembrist 2018 kuni 9. maini 2022 Lõuna-Korea majandus- ja rahandusminister. Lisaks oli ta veel Lõuna-Korea asepeaminister. Ta on lõpetanud Hanyangi ülikooli nii bakalaureusena kui magistrina majanduse alal. Ta on täiendanud end Suur-Manchesteris Salfordi ülikoolis.
Feofan Prokopovitš

Feofan Prokopovitš (ilmaliku nimega Eleazar või Elisej; 18. juuni 1681 – 19. september 1736) oli Ukraina päritolu Vene Õigeusu Kiriku kõrgvaimulik (prelaat), filosoof, kirjanik, poeet, matemaatik, riigimees ja teoloog. Ta sündis Smolenskist pärit väikekaupmeeste peres, kuid jäi noorelt orvuks. Vanemate surma järel kasvatas teda emapoolne onu, kes oli Kiievi Mogila Akadeemia rektor. Lõpetanud 1698.[küsitav] aastal akadeemia, suundus Feofan edasi õppima vaimulikku kolleegiumi Volodõmõr-Volõnskõis ja astus kreekakatoliku ehk uniaadikiriku liikmeks. 1701[küsitav]. aastal asus kolleegiumi juhi soovitusel õppima vaimulikus Kreeka kolledžis Roomas, kuid naasis enne õpingute lõppu Kiievisse ja hakkas 1704. aastal õigeusklikuks. Pärast Lääne-Euroopast naasmist töötas Prokopovitš Kiievi Mogila Akadeemias õppejõu (1705–1710?) ja ka rektorina (1710–1716). 1716. aastast aitas ta Peterburis tsaar Peeter I-l läbi viia Vene Õigeusu Kiriku reforme. 2. juunil 1717 kinnitati ta Pihkva ja Narva ülempiiskopiks, ent tegelikult tegutses ta edasi Peterburis tsaari nõuandjana usulistes küsimuses. 25. jaanuaril 1721 sai temast Peeter I reformidega loodud Vene Õigeusu Kiriku kõrgeima valitsusorgani Pühima Valitseva Sinodi esimene asepresident. 25. juunil 1725 kinnitati ta Novgorodi ülempiiskopiks ja 1726. aasta 8. septembrist teenis ta sinodi juhtivliikmena. Tema järgi on nimetatud asteroid 6681 Prokopovich. Feofan Prokopovitš Encyclopædia Britannicas (inglise keeles)
Sergei Djagilev

Sergei Djagilev (vene keeles Сергей Павлович Дягилев Sergei Pavlovitš Djagilev; 31. märts 1872 Selištši küla, Novgorodi kubermang – 19. august 1929 San Michele saar Veneetsia lähedal) on Vene teatri- ja kunstitegelane, üks kunstiühenduse Mir Iskusstva asutajatest ning Vene Djagilevi balleti korraldajatest Pariisis. Rööbiti Peterburi ülikooli õigusteaduskonnaga õppis ta muusikat Nikolai Rimski-Korsakovi juures Peterburi konservatooriumis. Nooruses püüdis Djagilev asjatult oma ala leida. Oluline hetk tema elus oli kohtumine kirjanik Lev Tolstoiga, pärast mida otsustas ta pühenduda kuulsate kaasaegsete autogrammide kogumisele. 1896. aastal lõpetas ta ülikooli, kuid kohtupraktika asemel hakkas tegutsema kujutava kunsti alal. 1898–1906 – Djagilevi elu Venemaal, mil tema huvid olid koondunud peamiselt kujutava kunsti valdkonda; 1906–1929 – Djagilevi tegevus impressaariona välismaal. Alustades näituse korraldamisega 1906. aastal, keskendus ta peagi muusikalise teatri ning balleti valdkonnale.
Denõss Maljuska

Denõss Maljuska (ukraina keeles Денис Леонтійович Малюська; sündinud 19. novembril 1981 Dunajivtsis Hmelnõtskõi oblastis) on Ukraina jurist, ettevõtja ja poliitik. Denõss Maljuska on lõpetanud Kiievi ülikooli õigusteaduse erialal 2004. aastal. Magistrikraadi õigusteaduse alal sai ta Londoni Ülikoolist 2016. aastal. 2000–2010 töötas ta juristina õigusbüroos Bisness-pravo. 2010–2019 oli ta konsultant World Bank Groupis, hiljem juhatuse aseesimees. 2019. aastal valiti ta erakonna Rahva Teener nimekirjas Ukraina Ülemraada liikmeks. Alates 29. augustist 2019 on Denõss Maljuska Ukraina justiitsminister. Малюська Денис Леонтійович : Міністр юстиції України Міністерство юстиції Denis Malyuska : BRDO's Chairman of the Board/World Bank Group Better Regulation Delivery Office Ukraine. Ministries, etc. rulers.org
Raivo Kõrgemägi

Raivo Kõrgemägi (sündinud 29. märtsil 1944 Amblas) on eesti helilooja, koorijuht ja muusikapedagoog. Ta õppis 1962–1963 Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimist Laine Karindi klassis, 1971 lõpetas Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusikapedagoogika erialal ja Eesti Heliloojate Liidu noorte heliloojate seminari (juhendajad Veljo Tormis ja Heino Jürisalu). Kõrgemägi töötas 1971–1991 Tallinna Muusikakeskkoolis solfedžoõpetajana ja lastekoori dirigendina ning 1991–2011 Soomes Pihtipudase rahvaülikoolis muusikaõpetajana ja koorijuhina. Ta on loonud üle 300 laste- ja üle 50 koorilaulu, millest paljud on saavutanud suure populaarsuse. Mitmed neist on kõlanud üldlaulupidudel ("Mu Eestimaa", "Päevaramm", "Meie laagri poisid", "Laulud saatku meid", "Lõoke", "Lapsed tulid", "Kui tuju on mõnus"). Raivo Kõrgemäe lauludest on ilmunud 14 autorikogu: "Lastelaulud" (Eesti Raamat, 1988), "Jõulusoove" (Muusika, 1997), "Vaimulikke laule" (Eesti Muusikaühing, 1991), "Päikese lapsed" (Koolibri, 1996), "Pilla-palla" (Muusika, 1998), "Oi heldeke!" (Muusika, 1998), "Laululohe" (Muusika, 1998), "Seitse lille" (Muusika, 2001), "Mõtlen kevadest" (Muusika, 2001), "Sügisvärvid" (Muusika, 2001), "Ajast aega" (Koolibri, 2002), "Raivo Kõrgemäe laulud" (Avita, 2002), "Laule emadepäevaks" (Muusika, 2003), "Koolisõbrad" (SP Muusika, 2014).
Richard Constantin Aleksander Wunderlich

Richard Constantin Aleksander Wunderlich (22. september 1902 Viiburi – 3. juuli 1976 Stockholm) oli sisearhitekt ja mööblidisainer. Ta oli 1940–1941 Jaan Koorti nimelise Riigi Rakenduskunsti Kooli (praegune EKA) sisearhitektuuri osakonna juhataja. Richard Wunderlich sündis Viiburis, kuid juba noorena läks koos perega Tallinna elama. Ta õppis Tallinna Kunstkäsitöö koolis ja samaaegselt ka Hans Laipmanni ateljees ning seejärel Pallases Tartus. Richard Wunderlich õppis 1928–1929 Haridusministeeriumi stipendiaadina Kölni Werkschules sisearhitektuuri ning on esimene eestlane, kes omandas vastava erialalise hariduse. Wunderlich oli aastaid Rakenduskunstnike Ühingu esimees. 1933. aastal lõi Wunderlich koos Erich Birkiga sisustusettevõtte Uudne Mööbel, mis tegeles luksusmööbli disainimisega. Tema disainitud mööblit kasutati muuhulgas kas Kadriorus presidendi kantselei koosolekutesaalis. 1937. aastal Pariisi maailmanäitusel oli Wunderlich Eesti paviljoni peakujundaja. Wunderlich pälvis maailmanäituselt kuldmedali kaladega kapi eest (teine pilt). Aastal 1944 läks ta Saksamaale, pärast sõda viibis ta DP-laagris Lübeckis; ta kujundas ja osaliselt ka teostas laagri kiriku. Aastal 1947 asus ta Saksamaalt Rootsi, kus ta töötas üle 20 aasta Nordiska Kompanietis sisearhitektina. https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=estdagbladet19760728.1.3.1.3 Eesti Päevaleht, 28 juuli 1976. "Ta õppis tallinna Kunstkäsitöö koolis" Eesti Päevaleht = Estniska Dagbladet, 28 juuli 1976 Estonian Museum Of Applied Art And Design "Ekspeditsioon Wunderlich: 11 sisearhitekti" Wunderlich Eesti mööbli areng
Fabergé munad

Fabergé munad (vene keeles яйца Фаберже) on rikkalikult juveelidega kaunistatud väärismetallist lihavõttemunad, mida valmistas Fabergé juveelimaja Peterburis Venemaa keisririigis. Tõenäoliselt valmis kuni 69 muna, millest 57 on tänapäevani säilinud. Suurema osa munadest valmistas kullassepp Peter Carl Fabergé aastatel 1885–1917. Kuulsaimad on 52 nn keiserlikku muna, millest 46 on säilinud. Keiserlikud munad valmistati Aleksander III-le ja Nikolai II-le kingitusteks nende emadele ja abikaasadele. Gustav Fabergé ülestõusmispüha "Faberge eggs, marble sausage go on display in Moscow". Reuters. 7. aprill 2011.
Interaktiivne režiim

Interaktiivne režiim ehk dialoogrežiim (vananenud termin ajajaotus) on infotöötluses ja multimeedias rakendatav tööviis, millele on iseloomulik terminali kasutava inimese ja arvuti (arvutisüsteemi) tihe vastastikune suhtlus. Selle tööviisi puhul vahelduvad kasutaja sisestused ja arvutisüsteemi reaktsioonid ning kasutaja saab süsteemilt pidevat tagasisidet. Režiim meenutab kahe inimese vahelist dialoogi. Dialoogsüsteem Pakktöötlus
Hust

Hust (ukraina keeles Хуст, ungari keeles Huszt) on linn Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis, Husti rajooni halduskeskus (oblastilise alluvusega Hust ise ei kuulu rajooni koosseisu). Husti kesklinn asub Ungari piirist umbes 9 km kaugusel. Histi on esmamainitud 1090. aastal, linnaõigused sai 1946. aastal. Hust oli 1939. aastal eksisteerinud Karpaatide-Ukraina Vabariigi pealinn. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Husti elanikest ukrainlasi 89,3%, ungarlasi 5,4%, venelasi 3,7% ja mustlasi 0,4%. Хуст[alaline kõdulink] GoKarpaty Про кількість та склад населення Закарпатської області за підсумками Всеукраїнського перепису населення 2001 року Державний комітет статистики України. Всеукраїнський перепис населення 2001
Indiana University – Purdue University Indianapolis

Indiana University – Purdue University Indianapolis (IUPUI) on Indianapolises, Indiana osariigis Ameerika Ühendriikides asuv ülikool. Ülikool moodustati aastal 1969, ühendades mõned osad Indiana Ülikoolist ja Purdue Ülikoolist. Selles ülikoolis asub muuhulgas Charles S. Peirce'i uurimise keskus, kus on töötanud teiste seas Nathan Houser ja André De Tienne. Ülikooli koduleht
Elisabeth Anscombe

Gertrude Elizabeth Margaret Anscombe (tavaliselt G. E. M. Anscombe või Elizabeth Anscombe; [ˈænskoʊm]; 18. märts 1919 – 5. jaanuar 2001) oli Briti katoliiklik analüütiline filosoof. Ta kirjutas peamiselt vaimufilosoofiast, teofilosoofiast, filosoofilisest loogikast, keelefilosoofiast ja eetikast ning oli üks analüütilise tomismi väljapaistvamaid esindajaid. Anscombe oli Ludwig Wittgensteini õpilane. Temast kujunes üks tunnustatumaid asjatundjaid Wittgensteini teoste alal, kes toimetas ja tõlkis arvukalt Wittgensteini kirjutisi, eelkõige "Filosoofilised uurimused". Anscombe'i 1958. aasta artikkel "Modern Moral Philosophy" ("Tänapäevane moraalifilosoofia") juurutas analüütilises filosoofias termini "konsekventsialism" ning mõjutas ulatuslikult tänapäevast vooruseetikat. Tema peateoseks peetakse monograafiat "Intention" (1957) ning tema filosoofiline huvi intentsiooni, teo ja praktilise arutluse mõistete vastu kestis pikka aega. Boxer, Sarah (13. jaanuar 2001). "G. E. M. Anscombe, 81, British Philosopher". The New York Times (Ameerika inglise). ISSN 0362-4331. Vaadatud 17. juuni 2019. Gertrude Elizabeth Margaret Anscombe, 1919–2001 Teichman, Jenny (2003). Proceedings of The British Academy 115, p. 31-50 XIV.—Intention G. E. M. Anscombe, Proceedings of the Aristotelian Society, Volume 57, Issue 1, 1 June 1957, p. 321–332 Pretending J. L. Austin, G. E. M. Anscombe, Aristotelian Society Supplementary Volume, Volume 32, Issue 1, 13 July 1958, p. 261–294, Substance G. E. M. Anscombe J. Körner, Aristotelian Society Supplementary Volume, Volume 38, Issue 1, 12 July 1964, p. 69–90 Sins of Omission? The Non-Treatment of Controls in Clinical Trials Michael Lockwood, G. E. M. Anscombe, Aristotelian Society Supplementary Volume, Volume 57, Issue 1, 10 July 1983, p. 207–227 Times, Beginnings and Causes G. E. M. Anscombe, Proceedings of the British Academy, 60 (1974), 253–70. Great Thinkers: Jane Heal FBA on Elizabeth Anscombe FBA British Academy blogihelind Rachael Wisemaniga (13. mai 2019)
4. metrooliin (New York)

4 Lexington Avenue Express on kiirtransiiditeenus New Yorgi metroo A Divisionis, mis opereerib IRT Lexington Avenue Line'il üle Manhattani saare. Metrooliin töötab ööpäev läbi, päevasel ajal Woodlawni (Bronx) ja Utica Avenue (Brooklyn) vahel, kuigi öösel ulatub liin New Lots Avenueni (Brooklyn). Metrooliin läbib Grand Central Terminali.
5. metrooliin (New York)

5 Lexington Avenue Express on kiirtransiidi teenus New Yorgi metroo A Divisionis, mis teenindab IRT Lexington Avenue Line'i Manhattani saarel. Liin läbib Grand Central Terminali. Metrooliin töötab ööpäev läbi.
6. metrooliin (New York)

6 Lexington Avenue Local ja 6 Pelham Bay Park Express on kaks kiirtransiidi teenust New Yorgi metroo A Divisionis, mis opereerivad IRT Lexington Avenue Line'il üle Manhattani saare. Metrooliinid opereerivad ööpäevaringselt ning läbivad Grand Central Terminali.
7. metrooliin (New York)

7 Flushing Local ja 7 Flushing Express on kaks kiirtransiidi teenust New Yorgi metroo A Divisionis, mis opereerivad IRT Flushing Line'il rõhtsirgelt üle Manhattani saare. Metrooliinid töötavad ööpäev läbi ning läbivad Grand Central Terminali.
42nd Street Shuttle

42nd Street Shuttle on süstiktransiidi teenus New Yorgi metroo A Divisionis, mis opereerib Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirgelt Grand Central Terminali ja Times Square'i vahel. 42nd Street
Kalju (täpsustus)

Kalju on ümbritsevast pinnasest kõrgemale ulatuv kristalsest kivimist paljand või suur järskude nõlvadega kivist kaldapanga osa. Kalju on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Kalju on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Kalju, spordiklubi Sindis Jõgeva Spordiselts Kalju, endine spordiselts Jõgevamaa Spordiliit "Kalju" Narva-Jõesuu Eestlaste Selts Kalju Kalju (kolhoos), Viljandi rajoonis Kalju on mehenimi Kalju on perekonnanimi Kalju vald, endine vald Lääne maakonnas Kalju mõis, mõis Kullamaa kihelkonnas Kaljurahu, saar Hiiu maakonnas Kalju tänav Nõmme Kalju, jalgpalliklubi
Koroonapandeemia Kosovos

Koroonapandeemia Kosovos on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast. Esimesed nakatunud tuvastati Kosovos 13. märtsil 2020. Tuvastatud nakatunuid Kosovos, allikad: [1], [2]
Metroojaam

Metroojaam on metroorongide peatumiskoht, kus reisijad saavad peale minna ja maha tulla.
Metroorong

Metroorong on metrooliinil, peamiselt maa-aluses tunnelis sõitev rong.
Nodularia spumigena

Nodularia spumigena on tsüanobakterite rühma kuuluv ülemaailmse levikuga sinivetikaliik, mis tihti põhjustab toksilist veeõitsengut. Teadaolevatest sinivetikaliikidest Läänemerel omistatakse Nodularia spumigenale kõige ulatuslikum negatiivne mõju ümbritsevatele organismidele. Nodularia Spumingena põhjustatud veeõitsengud Läänemeres jäävad reeglina suve teise poolde. Õitsengutele on sageli iseloomulikuks tunnuseks veekogu pinna lähedale akumuleerunud tihedad filamentsed ja rohekat tooni sinivetikakogumid. Kuna Nodularia Spumingena eelistab Läänemeres soolakamat vett, siis on veeõitsengud levinud pigem avamerel. Erinevalt paljudest teistest vetikaliikidest ei ole Nodularia spumigena kasvu limiteerivaks toitaineks mitte lämmastik, vaid fosfor. Sarnaselt teiste sinivetikaliikidega suudab Nodularia spumigena siduda atmosfäärilist lämmastikku. Nodularia spumigena oli üks esimesi sinivetikaliike, mille toksilistest mõjudest loomadele teadusmaailmas 1878. aastal kirjutati. Ligi sajand pärast toksiliste omaduste kirjeldamist suudeti eraldada ka sinivetikas toksilisust põhjustav tsükliline peptiidsidemetega molekul nodulariin. Aastatel 1985–1987 tehtud uuringus koguti Läänemere 25 sinivetikaõitsengust proovid. Neist 18 proovi sisaldasid nodulariini ning olid otseselt seotud Nodularia spumigena'ga, mis domineeris igas toksiine sisaldavas õitsengukoldes. Sama uuring näitas ka, et mitte kõik Nodularia spumigena poolt domineeritavad õitsengud ei olnud toksilised, viitades, et tsüanobakterite kooslused eritavad toksiine vaid kindlates keskkonnatingimustes. Sivonen, K., Kononen, K., Carlmichael, W.W., Dahlem, A. M., Rinehart, K. L., Kiviranta, J., Niemelä, S. I. 1989. "Occurence of the Hepatotoxic Cyanobacterium Nodularia Spumigena in the Baltic Sea and the Structure of the Toxin". In Levin, A. J. Applied and Environmental Microbiology. United States: American Society for Microbiology. Volume 55. Available at https://web.archive.org/web/20151212014134/http://aem.asm.org/content/55/8/1990.short Last accessed in March 2020. Uronen, P. 2007. "Harmful Algae in the Plantonic Food Web of the Baltic Sea". Monographs of the Boreal Environment Research. Finland Helsinki: Finnish Environment Institute. Volume 12. Available at https://www.researchgate.net/publication/47933427_Harmful_algae_in_the_planktonic_food_web_of_the_Baltic_Sea Last accessed in March 2020.
Iisraeli riigipeade loend

Iisraeli riigipeade loend loetleb Iisraeli riigipead alates iseseisvumisest 1948. aastal.
Kalju tänav

Kalju tänav on tänav mitmes Eesti asulas: Kalju tänav asub Harju maakonnas Harku alevikus Kalju tänav asub Tallinnas Kalju tänav asub Kiviõlis Kalju tänav on Tallinnas Nõmmel Prii tänava endine nimi.
Frastanz

Frastanz on alev ja vald (saksa Marktgemeinde) Austrias Vorarlbergi liidumaal Feldkirchi ringkonnas. See on tuntud tubakatootmise poolest. Frastanz asub Austria läänepiiril, 510 m üle merepinna. 61,2% alast on mets. Gampelüni küla asub eksklaavina Nenzingi vallas. Iidsetel aegadel läbis Frastanzi Rooma tee. 1499. aastal toimus seal Frastanzi lahing. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Kalnradži

Kalnradži on küla (mazciems) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla idaosas. Küla asub Roja jõe ääres. Kalnradži jääb valla keskusest Anužist 4,5, piirkonna keskusest Talsist 26 ning Riiast 149 kilomeetri kaugusele. Vietvārdu datubāze, vaadatud 29.03 2020
Rennes School of Business

Rennes School of Business on Rennes asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. Mis asutati 1990. aastal. Financial Timesi edetabelis platseerus ESCP 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 56. kohale. Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud. European Business School Rankings 2019 Triple accredited business schools (AACSB, AMBA, EQUIS) Ametlik koduleht
Lībe

Lībe on küla (mazciems) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla idaosas. Küla asub Lībvalksi oja ääres. Lībe jääb valla keskusest Anužist 6, piirkonna keskusest Talsist 27 ning Riiast 151 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Lībe karjamõisa juurde (Lieben, Lihben). Külas kasvavad kaks looduskaitsealust põlispuud (tamm ümbermõõduga 4,49 meetrit ja pärn ümbermõõduga 3,79 meetrit). Vietvārdu datubāze, vaadatud 29.03 2020 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Vēžciems

Vēžciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla põhjaosas. Küla asub Roja jõe ääres. Vēžciems jääb valla keskusest Anužist 4, piirkonna keskusest Talsist 25 ning Riiast 149 kilomeetri kaugusele. Külas endise Mušiņase talu juures asuvad Mušiņase Kuradilaeva muinaskalmed. Vietvārdu datubāze, vaadatud 29.03 2020 "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. detsember 2021. Vaadatud 30. märtsil 2020.