laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Andres Ader (korvpallur)

Andres Ader (sündinud 19. märtsil 1951 Tallinnas) on eesti korvpallur. Ta lõpetas 1969. aastal Tallinna 20. Keskkooli, õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis matemaatikat ja kehakultuuri ning lõpetas 1977. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Ader kuulus 1977–78 Kalevi esindusmeeskonda ja 1973–1977 Ehitajasse. Nõukogude Liidu üliõpilasmeistrivõistluste 1975 hõbemedalist korvpallis. Tulnud 1969, 1970 ja 1972 Tartu Riikliku Ülikooli ning 1974 ja 1979 Harju KEK-i meeskonnas Eesti meistriks ning võitnud 1976. aastal Eesti karika. Aastatel 1990–1992 mängis Rootsis Visby Basketis. Biograafia ESBL-is
Peter Cehlárik

Peter Cehlárik (sündinud 2. augustil 1995 Žilinas) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Omski Avangard ründajana vasakäärel. Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Luleå HF, mille koosseisus debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2012–13. 2013. aastal valis Boston Bruins ta NHL-i draft '​is 90. valikuna. 2016. aasta juunis sõlmis ta Bruinsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 11. veebruaril 2017 mängus Vancouver Canucksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 18. novembril mängus San Jose Sharksi vastu. Ta mängis Boston Bruinsis kuni 2020. aastani, saades küll enam mänguaega American Hockey League'i klubis Providence Bruins. 2020. aasta augustis naasis Cehlárik Rootsi kõrgliigasse, liitudes Leksands IF-iga. Hooajal 2020–21 jäi tema arvele Rootsi kõrgliigas 20 väravat ja 20 väravasöötu. 2021. aasta juunis sõlmis ta lepingu Omski Avangardiga. 2015. aastal võitis Cehlárik Slovakkia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Slovakkia jäähokikoondises osales ta esmakordselt maailmameistrivõistlustel 2016. aastal. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel jäi Cehláriki arvele viis väravat ja kuus väravasöötu ning valiti turniiri parimaks ründajaks. Peter Cehlárik NHL.com lehel Peter Cehlárik hockeydb.com lehel
Pühavaimu 17

Pühavaimu 17 on hoonekompleks Pärnus aadressil Pühavaimu tänav 17. Hoonekompleks oli kasutuses H. Puls'i kaubamaja ja õlletehasena. Tänapäeval seisavad hooned tühjana. 18. sajandi keskpaiku hakkas kaupmees Heinrich Ferdinand Puls vanem üles ostma krunte Lõuna ja Pühavaimu tänava nurgal. 1871. aastal valmis Heinrich Ferdinand Puls noorema eestvõttel mansardkatusega laohoone. Selle kõrvale ehitati kahes järgus vabrikuhoone. Õllevabrik tegutses kuni teise maailmasõjani. 1960. aastatel rajati vabriku keldritesse kapsahapendusbasseinid ja kartulikoorimise ruumid. Hoonet kasutati ka köögiviljalaona. Eesti taasiseseisvumisel jäi hoone kasutuseta. 1997. aastal plaaniti muuta hoonekompleks kaubanduskeskuseks, kuid see jäi teostamata. 2001. aastal pakuti hooneid üheks võimalikuks kesklinna koolide võimla asukohaks. 2004. aastal müüdi hoonekompleks eravaldusse. Tõnu Kann (6. oktoober 2005). "Vana tehas Pärnu südalinnas kasvab äri- ja elumajaks". Pärnu Postimees. Vaadatud 13.01.2020. Pühavaimu tn 17 kultuurimälestiste registris Vana tehas Pärnu südalinnas kasvab äri- ja elumajaks
Corban Knight

Corban Knight (sündinud 10. detsembril 1990 Oliveris, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Omski Avangard. Aastatel 2009–2013 mängis ta Põhja-Dakota Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2009. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Florida Panthersi poolt 135. valikuna. 2013. aastal liitus ta Calgary Flamesiga. NHL-is debüteeris Knight Flamesi meeskonnas 2014. aasta märtsis mängus Ottawa Senatorsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 12. märtsil 2014 mängus Anaheim Ducksi vastu. NHL-is on Knight mänginud veel ühe hooaja Florida Panthersi ja ühe hooaja Philadelphia Flyersi meeskonnas. Suurema osa ajast aastatel 2013–2019 mängis ta aga American Hockey League'i klubides. 2019. aasta mais sõlmis ta lepingu Nur-Sultani Barõsiga. Hooajal 2018–19 lõi Knight liigas 20 väravat ja andis 20 väravasöötu. 2020. aasta mail sõlmis ta kaheaastase lepingu Omski Avangardiga. Corban Knight KHL.ru lehel Corban Knight NHL.com lehel Corban Knight hockeydb.com lehel
Ukraina kangelane

Ukraina kangelane (ukraina keeles Герой України) on Ukraina kõrgeim aunimetus, mille kandjatele antakse üle aunimetust kinnitav orden. 2022. aasta 12. märtsi seisuga oli aunimetust välja antud 547 korda, 16. mai seisuga 642, 8. juuli seisuga 648, 27. detsembri seisuga 692. 8. jaanuari 2024 seisuga 835, 24. veebruari seisuga 873 ja 23. augusti seisuga 959. Aunimetus kehtestati 1998. aastal.[viide?] Alates 24. veebruarist 2022 kuni 19. augustini 2022 anti 155-le Ukraina kaitsjale Ukraina kangelase aunimetus. Kuldne Täht (Золота Зірка) Скільки військових частин ЗСУ нагороджено відзнакою «За мужність та відвагу» у 2022 році (vaadatud: 19.08.2022)
Ewa Kuryluk

Ewa Kuryluk (sündinud 5. mail 1946 Krakówis) on poola kunstnik. Tema isa Karol Kuryluk oli ajakirjanik ja diplomaat ning tema ema Maria Kuryluk oli kirjanik ja tõlk. 1970. aastal sai ta magistrikraadi kunstiajaloos. Samal aastal oli tal Londonis ka esimene rahvusvaheline näitus. 2012. aastal tunnustas Poola riik tema panust Gloria Artise medaliga. Detail tööst "Ülekuulamine" (1982) "Oma varju joonides" (1978) "5 ja 50 vahel" (1978) Koduleht
Manteuffel (Pommeri)

Manteuffel on Pommerist pärit põlisaadlisuguvõsa. Schmidt, Georg. Die Familie v. Manteuffel (Freiherrlich Sächsisch-Niederlausitzer Linie). Berlin: Kommissionsverlag von J. A. Stargardt, 1905 [1]. Schmidt, Georg. Die Familie v. Manteuffel. (Stamm Poplow des Pommerschen Geschlechts). Berlin: Kommissionsverlag von J. A. Stargardt, 1913 [2]. Schmidt, Georg. Die Familie v. Manteuffel. (Stamm Polzin und Arnhausen des Pommerschen Geschlechts). Berlin: Kommissionsverlag von J. A. Stargardt, 1915 [3].
Karl Huuk

Karl Ferdinand Huuk (10. aprill 1901 Tallinn – 30. aprill 1968 Darby, Pennsylvania, Ameerika Ühendriigid) oli eesti kergejõustiklane (keskmaajooksja). Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1920. aastal. Kooliõpilasena võttis ta osa Vabadussõjast, hiljem töötas Tallinnas Lutheri vabriku vineeriosakonna peameistrina. Aastatel 1924 ja 1927 tuli ta Eesti meistriks 800 meetri jooksus. 1924. aastal tuli Eesti meistriks ka 4×400 meetri teatejooksus Tallinna Kalevi meeskonnas. Lisaks võitis erinevatel jooksudistantsidel Eesti meistrivõistlustelt 3 hõbemedalit ja 3 pronksmedalit. 1944 sügisel läks koos abikaasa Eliisega Saksamaale, viibis Oldenburg-Sandplatzi põgenikelaagris. 1950 oktoobris siirdus edasi Ameerika Ühendriikidesse, elas Pennsylvania osariigis. Vaba Eesti Sõna – Free Estonian Word, 9. mai 1968 Vaba Eestlane – Free Estonian, 25. mai 1968 Sporditulemused Rahvusarhiiv. Eestist lahkunud isikute kartoteek (Eesti arhiiv Lakewoodis USA-s)
Tom Regan

Tom Regan (28. november 1938 – 17. veebruar 2017) oli Ameerika Ühendriikide filosoof, kes õpetas filosoofiat Põhja-Carolina osariigi Ülikoolis. Ta on tuntud tänu 1983. aastal ilmunud raamatule "Loomade õiguste kaitseks" (The Case for Animal Rights), mis mõjutas tugevalt loomaõiguslusliikumist. Regani lähenemine erineb Peter Singeri eetikast selle poolest, et keskendub iga elusolendi õigusele elada, mitte ainult utilitaristlikul viisil kannatuste ja naudingu tasakaalustamisele. Tom Regan oli vegan ning pooldas loomade ärakasutamise lõpetamist nii meditsiiniliste katsete kui ka toidu tarbeks. https://chass.ncsu.edu/news/2017/02/18/philosopher-animal-rights-advocate-tom-regan-dies-at-78/ Raha, Rosamund; Ryland, Ali (20.02.2017). "Tom Regan, philosopher and animal rights pioneer, 1938-2017". The Vegan Society. Vaadatud 14.10.2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Nublu (raamat)

"Nublu" on Jaan Rannapi 1972. aastal ilmunud lasteraamat. Nublu / Jaan Rannap ; [illustreerinud Edgar Valter] Tallinn : Eesti Raamat, 1972 (Tallinn : Oktoober) Нублик : [рассказ для младшего школьного возраста] / Яан Раннап ; перевод с эстонского языка: Т. Теппе ; иллюстратор Э. Вальтер. Таллин : Ээсти раамат, 1974 Nublu / Jaan Rannap ; [aus dem Estnischen übertragt von Haide Roodvee ; gezeichnet von E. Valter] Tallinn : Eesti Raamat, 1975 (Tallinn : Oktoober) Nublu : [jutustus] / Jaan Rannap ; [illustreerinud Edgar Valter] 2. tr. Tallinn : Eesti Raamat, 1978 (Tallinn : Oktoober) Нублик : [рассказ для младшего школьного возраста] / Яан Раннап ; перевод с эстонского: Т. Теппе ; иллюстрации Э. Вальтера. 2-е изд. Таллин : Ээсти раамат, 1978 (Таллин : Октообер) Nublu / Jaan Rannap ; pildid joonistas Piret Mildeberg ; [kujundanud Anne Linnamägi] [Tallinn] : Avita, 2000, juurdetrükk 2008 (Läti) ISBN 9985202678
Toomas Kruusimägi

Toomas Kruusimägi (sündinud 8. novembril 1962) on eesti pedagoog ja koolijuht. Ta lõpetas aastal 1981 Tallinna 22. Keskkooli ja aastal 1986 Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Ta oli aastatel 1986–1991 Tallinna 7. Keskkooli inglise (saksa) keele õpetaja. Aastatel 1991–1999 oli ta Tallinna Inglise Kolledži direktori asetäitja. Aastast 1999 on ta Tallinna Inglise Kolledži direktor. Toomas Kruusimägi on Reformierakonna liige. Tema suurimad poliitilised eesmärgid on ühtse haridusruumi ja hea rattateede võrgustiku loomine Tallinnas. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 322 häält ning ei osutunud valituks. 13. juunil 2024 valiti ta Tallinna linnavolikogu esimeheks. 2009 Aasta koolijuht 2010 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2011 Prantsusmaa orden "Akadeemilised palmioksad" rüütlijärk. Toomas Kruusimägi. "Toomas Kruusimägi | Koolijuht ja pedagoog". kruusimagi.eu. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. august 2021. Toomas Kruusimägi. "Toomas Kruusimägi | Koolijuht ja pedagoog". kruusimagi.eu. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. august 2021. Vaadatud 10. augustil 2021. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Jan Kasprowicz

Jan Kasprowicz (12. detsember 1860 Inowrocławi lähedal, Poseni provints – 1. august 1926 Väike-Poola vojevoodkond, Zakopane lähedal) oli poola luuletaja, näitekirjanik, kriitik ja tõlkija. Ta sündis aastal 1860 Szymborzes (praegu Inowrocławi linnaosa) Inowrocławi lähedal. Ta on õppinud preisi gümnaasiumides Inowrazlawis, Posenis, Oppelnis, Ratiboris, ta lõpetas aastal 1884 Poseni Maarja-Magdaleena gümnaasiumi. Ta on õppinud filosoofiat ja kirjandust saksa ülikoolides Leipzigis ja Breslaus.
Wartislaw III

Wartislaw III (u. 1210 – 17. mai 1264) oli Greifist Pommeri-Demmini hertsog. Kasimir II ja Ingardise pojana abiellus ta teadmata perekonnast Sophiaga. Kuna tal ei olnud lapsi, lakkas Pommeri-Demmin pärast tema surma olemast. Ingardis valitses pärast Kasimiri surma 1219. aastal Pommeri-Demminit noore Wartislawi asemel kuni 1226. aastani. Sel ajal oli Pommeri-Demmin, samuti hertsogkonna teine osa Pommeri-Stettin Taani ülemvõimu all, mis vähenes pärast 1227. aasta Bornhövedi lahingut ja lõpuks üldse kadus, kui Wartislaw Taani 1234. aastal ekspeditsioonile koos oma Lübecki liitlastega edukalt vastu astus. 1236 oli Pommeri-Demminile karm aasta, kui Wartislaw kaotas suure osa oma valdustest rivaalitsevatele naabritele Mecklenburgile ja Brandenburgile. Esmalt annekteeris Mecklenburgi ekspeditsioon Heinrich Borwin III juhtimisel enamuse Tsirtsipaaniast, hertsogkonna lääneosast, kuhu kuulusid terrae Gnoien, Altkalen ja Demmin, jättes Wartislawi kontrolli alla ainult Demmini linnuse. Samuti pidi Wartislaw 1236. aasta Kremmeni lepinguga tunnistama Brandenburgi ülemvõimu tema ülejäänud hertsogkonnas. Sama lepinguga loovutas ta terrae Stargardi, Wustrowi ja Beseritzi Brandenburgile, mis varsti pärast seda läksid Mecklenburgile ja sai tuntuks kui Mecklenburg-Strelitz. Ometi suutis Wartislaw põhjas laiendada oma mõjusfääri kuni Rycki jõeni Hilda territooriumile, nüüd Rügeni vürstide poolt rajatud Eldena klooster. Wartislaw osales Eldena turu ja rannikuasula Greifswaldi arendamises, andes sellele koos Rügeni vürstiga turuõigused ja saades 1248. aastal linna Eldenalt läänina. Lisaks võitlustele naabritega jõustas Wartislaw oma hertsogkonnas Ostsiedlungi, nagu tema nõbu ja Pommeri kaasvalitseja Barnim I-gi. Ta kutsus Saksa aadlikke oma õukonnaga liituma ja asunikke maaelu arendamiseks. Samuti andis ta linnaõigused Lübecki õiguse kujul kasvavatele linnadele: Greifswald (1250), Demmin (~ 1250), Kolberg (Kołobrzeg) (1255, koos Kammini piiskopi Hermann von Gleicheniga), Greifenberg (Gryfice) (1262), veel koos Barnim I-ga Wolgast (1257), Wollin (Wolin) (1262) ja Stavenhagen (1252). Kui Wartislaw lastetuna suri, oleks Pommeri-Demmin läinud Brandenburgile, kui Barnim I ei oleks 1250. aasta Landini lepinguga kaasvalitsejaks saanud ja seega pärast 1236. aasta territoriaalseid kaotusi allesjäänud Pommeri-Demminit oma Stettini hertsogkonnaga liitnud. Wartislaw III ja tema ema Ingardise matmispaik on Eldena klooster Greifswaldi lähedal. Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid Pommeri ajalugu Pommeri hertsogkond Pommeri dünastia
Prauliena raudteejaam

Prauliena raudteejaam on endine raudteejaam lõpetamata jäänud Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel Madona piirkonna Prauliena vallas Lūza külas. Jaam asus Madona raudteejaamast 9,4 ja Riia jaamast 166 km kaugusel Madona–Lubāna raudteelõigul. Jaam avati 26. novembril 1935. Algul kandis see Lūza raudteejaama nime, hiljem nimetati vallakeskuse Prauliena järgi Prauliena raudteejaamaks. Aastal 1939. aastal valmis ka sealne ajutine jaamahoone, mis täitis jaamahoone ülesandeid kuni raudteelõigu sulgemiseni aastal 1990. Reisiliikluseks suleti jaam 1963. aastal. Jaama rajatised on hävinud. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, lk 177-178. ISBN 978-9984-38-698-0  Prauliena raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Barnim I (Pommeri)

Barnim I Hea (u 1217/1219 – 13. november 1278) Greifide dünastiast oli Pommeri hertsog (ducis Slauorum et Cassubie) 1220. aastast kuni surmani. Hertsog Bogislaw II ja Pomereelia hertsogi Mestwin I tütre Miroslawa pojana sai ta pärast oma isa surma 1220. aastal Pommeri-Stettini hertsogkonna; kuid ta jagas võimu Pommeris oma nõo Wartislaw III-ga, kes resideeris Demminis. Kuna ta oli isa surma ajal alaealine, valitses umbes 1226. aastani maad tema ema Miroslawa Pomereelia Samboriidide dünastiast. Algselt veel Taani läänid, läksid Pommeri maad tagasi Saksa-Rooma riigile pärast mitme Põhja-Saksamaa vürsti võitu 1227. aasta Bornhövedi lahingus. Keiser Friedrich II pani Pommeri hertsogkonna 1231. aastal Askania Brandenburgi markkrahvide süseräniteedi alla, eirates Greifide dünastia omandit ja toites sellega pikaajalist Brandenburgi-Pommeri konflikti. Pärast seda, kui tema nõbu Wartislaw III oli 1236. aasta Kremmeni lepinguga ametlikult aktsepteerinud Brandenburgi ülemvõimu, leppis hertsog Barnim I 1250. aasta Landini lepinguga vägevate Askania markkrahvidega kokku: ta tunnistas end Brandenburgi vasalliks ja pidi loobuma Uckermarki piirkonnast, sellegipoolest jõudis ta kokkuleppele, et tema nõo Wartislawi lään jääb tema surma järel Greifide dünastiale. Kui hertsog Wartislaw III 1264. aastal suri, suutis Barnim I kogu Pommeri hertsogkonna oma võimu alla ühendada. Ta edendas Ostsiedlungit, tuues hertsogkonda saksa asunikud ja kombed, rajas palju linnu, sealhulgas Prenzlau, Szczecin, Gartz, Anklam, Stargard, Gryfino, Police, Pyrzyce, Ueckermünde ja Goleniów. Ta oli tuntud ka heldete kiriklike asutamiste poolest ning toetas Kammini piiskoppide ilmaliku valitsemise laiendamist Kołobrzegi piirkonnas. Hertsog Barnim suri Dąbie (Altdamm) linnas, nüüd Szczecini osa. Minnesinger Meister Rumelant kirjutas tema auks nutulaulu. 4. septembri 1238 ja 18. juuli 1242 vahel abiellus Barnim I Mariannaga (suri 27. juunil 1252), kelle päritolu pole selge. Nad said ühe tütre: Anastasia (1245 – 15. märts 1317) 1253/1254. aastal abiellus Barnim I Margarethaga (pärast 1231 – enne 27. mai 1261), kelle päritolu üle vaieldakse. Nad said ühe poja: Bogislaw IV (enne 1258 – 19. veebruar 1309) Enne 20. maid 1267 abiellus Barnim I Otto III tütre Mechtildega (u. 1255 – 20. detsember 1316). Nad said viis last: Miroslawa (u. 1270 – 23. detsembri 1327 ja 11. novembri 1328 vahel) Beatrix (suri 1315 või 1316) Mechtilde (suri noorelt, 1295) Barnim II (1277 – 28. mai 1295) Otto I (1279 – 30. või 31. detsembril 1344) Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid Pommeri ajalugu Pommeri hertsogkond Pommeri dünastia
Lūza

Lūza on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonna Prauliena vallas. Asub merepinnast 102 meetri kõrgusel, valla keskusest Praulienast 6 ja piirkonna keskusest Madonast 10 kilomeetri kaugusel. Agraarreformi eel asus seal Lūza karjamõis. Aastal 1935 rajati sinna Prauliena raudteejaam, mis rajati sealsete suhkrupeedikasvatajate tarbeks. Jaama juurde tekkis kohalikku savi kasutav pottsepatööstus. Tööstuse tarbeks rajati aastal 1961 külla kaks kahekorruselist korterelamut. Aasta hiljem avati seal ka tellisetööstus. Aastal 1963 hakati seal tootma drenaažitorusid. Jaam kasutas kütteks raudteed pidi kohale toodud turvast. Tööliste tarbeks rajati külla ka kino, kuid see töötas üksnes suvel, sest talvel olid ruumid liialt külmad. Aastal 1963 lõppes raudteel reisirongiliiklus, jaam suleti aastal 1990. Tehase ruumidesse rajati hiljem rohujahu tootev tsehh. Küla jääb Kuja loodusparki. Aastal 1989 oli külas elanikke 46, aastal 2000 aga 67. Aastal 2003 oli elanike arv 65. Vietvārdu datubāze A. Līdums. «Madonas būvmateriālu rūpnīcā». Stars, 1963. I Liede. «Pavardā vienmēr kvēlo liesma». Stars. Skatīts: 1965. A. Lietaviete. «Jāuzlabo preču apgāde». Stars, 1965. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Visagalsi raudteejaam

Visagalsi raudteejaam on endine raudteejaam lõpetamata jäänud Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel Madona piirkonna Prauliena vallas. Jaam asus Madona raudteejaamast 18,2 ja Riia jaamast 175 km kaugusel Madona–Lubāna raudteelõigul. Jaam avati 26. novembril 1935. Algul kandis see Mežciemsi raudteejaama nime, 1938. aastal nimetati see Visagalsi järve järgi Visagalsi raudteejaamaks. Toona rajati sinna ka ühekorruseline kivist jaamahoone, mille mansardkorrusel asusid eluruumid. Reisiliikluseks suleti jaam 1963. aastal, lõplikult suleti see 1990. aastal. Sulgemise järel on jaamahoone kokku varisenud. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 177-178. lk. ISBN 978-9984-38-698-0  Visagalsi raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Ukraina Keskraada

Ukraina Keskraada (ukraina keeles Українська Центральна Рада) oli 1917. aasta märtsis asutatud ukrainlaste organisatsioone koondav ühisorgan. 25. jaanuaril 1918 andis Keskraada välja neljanda universaali, millega kuulutas Ukraina Rahvavabariigi iseseisvaks. Johannes Remy. Ukraina ajalugu. EKSA, 2018. Lk. 150. Johannes Remy. Ukraina ajalugu. EKSA, 2018. Lk. 157. (I V) У Н І В Е Р С А Л УКРАЇНСЬКОЇ ЦЕНТРАЛЬНОЇ РАДИ (IV. universaali tekst ukraina keeles)
Meirāni raudteejaam

Meirāni raudteejaam on endine raudteejaam lõpetamata jäänud Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel Madona piirkonna Indrāni vallas Meirānis. Jaam asus Madona raudteejaamast 24,3 ja Riia jaamast 182 km kaugusel Madona–Lubāna raudteelõigul. Jaam avati 26. novembril 1935, jaamahoone 1938. aastal. Tegemist on kahekorruselise kivihoonega, mille esimesel korrusel asusid korrapidajaruum ja pagasihoidla ning teemeistrite ja remonditööliste eluruumid. Teisel korrusel olid jaamatööliste ja teetööliste eluruumid. Reisiliikluseks suleti jaam aastal 1963, lõplikult aastal 1990. Sulgemise järel läks jaamahoone kohaliku kogukonna valdusse, sinna rajati raamatukogu, postkontor, velskripunkt ja eluruumid. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 177-178. lk. ISBN 978-9984-38-698-0  Meirāni raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Reid Boucher

Reid Boucher (sündinud 8. septembril 1993 Grand Ledge'is Michiganis) on USA jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Jaroslavli Lokomotiv ründajana vasakäärel. 2011. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i draft '​is 99. valikuna. Aastatel 2011–2013 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Sarnia Sting. Enne NHL-is jõudmist mängis Boucher American Hockey League'i (AHL) klubis Albany Devils. NHL-is debüteeris ta 2013. aasta detsembris. Esimese värava lõi ta liigas 18. detsembril 2013 mängus Ottawa Senatorsi vastu. 2016. aasta detsembris liitus Boucher Nashville Predatorsiga, kuid juba järgmise aasta jaanuaris asus ta mängima Vancouver Canucks. NHL-is sai ta aina vähem mänguaega ja aastatel 2018–2020 mängis ta peamiselt AHL-i klubis Utica Comets. Hooajal 2019–20 oli Boucher AHL-is resultatiivsuselt teine mängija (34+33). Aastatel 2018–2020 valiti ta kolmel aastal järjest AHL-i tähtede mängule. 2020. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Omski Avangard. 2020–21 põhiturniiril oli Boucher Avangardi resultatiivseim mängija (24+24). Samal hooajal võitis ta klubiga Gagarini karika. 2021. aasta juunis liitus ta Jaroslavli Lokomotiviga. 2011. aastal tuli Boucher USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. 2022. aasta jaanuaris esitati Boucherile 2011. aastal süüdistus alaealise seksuaalse ründamise eest. "Ex-NHL player from Michigan gets deal in sex assault case — and survivor is 'disgusted'". Detroit Free Press. 14.1.2022. Vaadatud 16.1.2022 Reid Boucher KHL.ru lehel Reid Boucher NHL.com lehel Reid Boucher hockeydb.com lehel
Lukáš Sedlák

Lukáš Sedlák (sündinud 25. veebruaril 1993 České Budějovices) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Tšehhi kõrgliigaklubis HC Pardubice. 2011. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i draft '​is 158. valikuna. Aastatel 2011–2013 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Chicoutimi Saguenéens. Seejärel mängis ta kaks hooaega American Hockey League'i (AHL) klubis Springfield Falcons. Hooajal 2015–16 mängis ta AHL-is Lake Erie Monsters, kellega võitis 2016. aastal Calder Cup'i. Blue Jacketsi meeskonda jõudis Sedlák lõpuks hooajal 2016/17. Ta mängis Blue Jacketsis kolm hooaega. Tema kõige edukam oli esimene hooaeg, mil ta lõi liigas seitse väravat ja andis kuus väravasöötu. 2019. aasta mais sõlmis Sedlák kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Tšeljabinski Traktor. Hooajal 2019–20 lõi ta liigas 23 väravat ja andis 17 väravasöötu. 2022. aasta mais liitus ta Tšehhi kõrgliigaklubiga HC Pardubice. Tšehhi jäähokikoondise koosseisus osales Sedlák 2022. aasta taliolümpiamängudel. Lukáš Sedlák KHL.ru lehel Lukáš Sedlák NHL.com lehel Lukáš Sedlák hockeydb.com lehel