laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Koronaarvereringe

Koronaarvereringeks ehk pärgvereringeks (inglise keeles coronary circulation) nimetatakse inimesel ja mitmetel selgroogsetel loomadel vere ringlust südames, südamelihases ning vastavates veresoontes. Koronaarvereringe ülesandeks on südame kõikide kudede, eriti aga südamelihase, varustamine verega. Koronaarvereringesse kuuluvad vasak ja parem pärgarter (aa.coronariae sinistra et dextera), südameveenid. Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 153, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9 M. Harold Laughlin, Douglas K. Bowles, ja Dirk J. Duncker, The coronary circulation in exercise training, Am J Physiol Heart Circ Physiol. Jan 2012; 302(1): H10–H23, Published online 7. oktoober 2011. doi: 10.1152/ajpheart.00574.2011, veebiversioon (vaadatud 13.06.2014) (inglise keeles)
Hispaania vapp

Hispaania vapp on Hispaania Kuningriigi riigivapp. Praeguse vapi juured ulatuvad sajandite taha, kuid ametlikult kinnitati see 1981. aastal.
Anilios

Anilios on maoperekond. Perekonda Anilios klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Anilios affinis (Boulenger, 1889) Anilios ammodytes (Montague, 1914) Anilios aspinus (Couper, Covacevich, Wilson, 1998) Anilios australis (Gray, 1845) Anilios batillus (Waite, 1894) Anilios bicolor (Peters, 1858) Anilios bituberculatus (Peters, 1863) Anilios broomi (Boulenger, 1898) Anilios centralis (Storr, 1984) Anilios chamodracaena (Ingram & Covacevich, 1993) Anilios diversus (Waite, 1894) Anilios endoterus (Waite, 1918) Anilios erycinus (Werner, 1901) Anilios fossor Shea, 2015 Anilios ganei (Aplin, 1998) Anilios grypus (Waite, 1918) Anilios guentheri (Peters, 1865) Anilios hamatus (Storr, 1981) Anilios howi (Storr, 1983) Anilios insperatus Venchi, Wilson & Borsboom, 2015 Anilios kimberleyensis (Storr, 1981) Anilios leptosomus (Robb, 1972) Anilios leucoproctus (Boulenger, 1889) Anilios ligatus (Peters, 1879) Anilios longissimus (Aplin, 1998) Anilios margaretae (Storr, 1981) Anilios micrommus (Storr, 1981) Anilios minimus (Kinghorn, 1929) Anilios nema (Shea & Horner, 1997) Anilios nigrescens Gray, 1845 Anilios nigricaudus (Boulenger, 1895) Anilios pilbarensis (Aplin, 1993) Anilios pinguis (Waite, 1897) Anilios proximus (Waite, 1893) Anilios robertsi (Couper, Covacevich, Wilson, 1998) Anilios silvia (Ingram & Covacevich, 1993) Anilios splendidus (Aplin, 1998) Anilios torresianus (Boulenger, 1889) Anilios tovelli (Loveridge, 1945) Anilios troglodytes (Storr, 1981) Anilios unguirostris (Peters, 1867) Anilios waitii (Boulenger, 1895) Anilios wiedii (Peters, 1867) Anilios yampiensis (Storr, 1981) Anilios yirrikalae (Kinghorn, 1942) Anilios zonula (ELLIS, 2016). 2017. aastal on perekonda liigitatud uued maoliigid: Anilios obtusifrons Ellis ja Doughty, 2017 Anilios systenos Ellis ja Doughty, 2017 Need maod elavad Austraalias ja Uus-Guineas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Anilios Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 20.02.2017) (inglise keeles) [Herpetology • 2017 Worms in the Sand: Systematic Revision of the Australian Blindsnake Anilios leptosoma (Robb, 1972) Species Complex (Squamata: Scolecophidia: Typhlopidae) from the Geraldton Sandplain, with Description of Two New Species], veebiversioon (vaadatud 21. septembril 2017) inglise keeles Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne uBio-s S. Blair Hedges, Angela B. Marion, , Kelly M. Lipp, Julie Marin, ja Nicolas Vidal, A taxonomic framework for typhlopid snakes from the Caribbean and other regions (Reptilia, Squamata), toimetanud Robert W. Henderson, 17. jaanuar 2014, Caribbean Herpetology 49:1–61, veebiversioon (vaadatud 10.06.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Anilios seisuga 13.06.2014.
Bring Me to Life

"Bring Me to Life" on ansambli Evanescence 2003. aasta laul albumilt "Fallen". Laulu video süžee: Tüdruk ronib öösel/õhtul aknast välja aknalaua peale, seejärel kõnnib ja kõõlub ta helehallis öösärgis mööda maja aknalaudu. Ta möödub mitmest aknast, mille taga on inimesed, kuid inimesed ei pane teda tähele. Lõpuks ronib ta mööda maja seina kõrgemale korrusele. Seal on tuba, kus asuvad bändi Evanescene ülejäänud liikmed. Tüdrukul tekib silmside solistiga, mille tagajärjel teeb viimane akna lahti ja tüdruk kukub alla. Õnneks jõuab ta aknalauast kinni haarata. Mees proovib teda üles tõmmata. Kui tüdruk on peaaegu üleval, läheb nende käte haare lahti ja tüdruk kukub alla. Tegelikult nägi tüdruk seda kõike unes. Video YouTube'is
Madis Kanarbik

Madis Kanarbik (sündinud 1962) on Põhjamaade Ministrite Nõukogu Eesti esinduse Tartu filiaali juhataja alates 1991. aastast ning Tartus asuva Rootsi aukonsulaadi aukonsul alates 2006. aastast. Tema tööülesannete hulka Põhjamaade Ministrite Nõukogu Eesti esinduse Tartu filiaali juhatajana kuuluvad haridus- ja teaduskoostöö, regionaalne koostöö ning Põhja- ja Baltimaade avaliku halduse mobiilsusprogrammi koordineerimine. Madis Kanarbik on ka Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Nõo Püha Laurentsiuse koguduse juhatuse esimees. 2018 Tartu Ülikooli medal "Rootsi välisminister avas Tartus aukonsulaadi", Tartu Postimees, 23. november 2006 "Põhjamaade Ministrite Nõukogu Eesti esinduse töötajad". Vaadatud 07.09.2014. "Eesti Valga Praostkonna kontakt". Originaali arhiivikoopia seisuga 14.12.2014. Vaadatud 22.07.2013. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. [https://www.ajakiri.ut.ee/artikkel/2791 UT, juuni 2018
La Plata lahing

La Plata lahing oli Teise maailmasõja esimene merelahing ning ainus sõjaline kokkupõrge kogu sõja vältel, mis toimus Lõuna-Ameerikas. Saksa ristleja Admiral Graf Spee asus Lõuna-Ameerikas juba ammu enne Teise maailmasõja algust 1939. aasta septembris ning hakkas seejärel kaaperdama kaubalaevu. Briti kuninglik merevägi saatis seda otsima mitu laevarühma. Üks neist, mis koosnes kolmest ristlejast – HMS Exeter, HMS Ajax ja HMS Achilles (viimane neist kuulus Uus-Meremaa divisjoni), leidiski Admiral Graf Spee La Plata lahest Argentina ja Uruguay ranniku lähedalt Lõuna-Ameerikas. 13. detsembril 1939 toimunud lahingus sai Exeter tugevalt kannatada ja pidi taanduma, Ajax ja Achilles said mõõdukalt viga. Graf Spee sai vigastada mitte küll ulatuslikult, kuid halvavalt, kuna rivist langes välja selle kütusesüsteem. Lahingus sai Saksa poolel surma 36 ja haavata 60, Briti poolel surma 72 ja haavata 28 meest. Ajax ja Achilles jälitasid Saksa laeva, kuni see randus neutraalse, ent Briti-sõbraliku Uruguay pealinnas Montevideos. Kui Graf Spee kaptenile Hans Langsdorffile öeldi, et ta ei tohi jääda sadamasse kauemaks kui 72 tundi, lasi kapten laeva uputada, et see ei langeks ülekaaluka vastase kätte, keda ta uskus rannikust eemal ootavat. Laeva uputamise järel viidi Graf Spee meeskond Argentina pealinna Buenos Airesesse, kus kapten Langsdorff 19. detsembril end maha lasi. Mitmed meeskonnaliikmed siirdusid seejärel tagasi Montevideosse, kus liitusid sealse saksa kogukonnaga. Ehkki Saksa propaganda teatas algul, et Graf Spee uputas raskeristleja Exeter ning vigastas kaht kergeristlejat, ei viinud vigastused tegelikult Ajaxit ega Achillest rivist välja ning ka Exeter suutis sõita omal jõul remonti algul Falklandi saartele ja seejärel Devonporti. Nii sai lahingust brittide võit Teist maailmasõda algusest peale saatnud meediasõjas. 1964. aastal püstitati uputatud Graf Speele mälestusmärk Montevideo sadamasse, laeva ankur sai osaks mälestusmärgist. 2004. aastal alustati tööd laeva pinnaletõstmiseks, et panna see hiljem välja Uruguay Riiklikus Meremuuseumis. 1956. aastal tegid Briti režissöörid Michael Powell ja Emeric Pressburger lahingust filmi "The Battle of the River Plate" (USA-s "Pursuit of the Graf Spee"), kus kapten Langsdorffi mängis Peter Finch. HMS Cumberland ja HMS Achilles, millest 1948. aastal oli saanud India alus HMIS Delhi, esinesid iseendana.
Ahti Puur

Ahti Puur (sündinud 20. novembril 1964 Ida-Virumaal) on eesti tippjuht ja aukonsul. Ta on ettevõtte Viru Keemia Grupi Elektrivõrgud juhatuse liige ja tegevjuht 2006. aastast ning Viru Keemia Grupi finantsdirektor ja juhatuse aseesimees 2009. aastast. 2008. aastast on Ahti Puur Narvas asuva Rootsi aukonsulaadi aukonsul. Ahti Puur lõpetas 1991. aastal Tartu ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal ja 2004. aastal jätkas õpinguid strateegilise juhtimise magistriõppes. Ahti Puur on lisaks põhitööle ka Jõujaamade ja Kaugkütte Ühingu ning Elektrienergia Suurtarbijate Liidu juhatuse liige ja regionaalekspert Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuses. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Taras, Madis (9. jaanuar 2008). "Narvas alustab tööd uus Rootsi aukonsul". Eesti Päevaleht. AS Eesti Ajalehed. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.07.2014. Vaadatud 27.07.2013. "VKG sai uue finantsjuhi". Viru Keemia Grupp. 31. august 2009. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.07.2014. Vaadatud 25.07.2013. "Välisriikide saatkonnad Eestis: Rootsi". Välisministeerium. Originaali arhiivikoopia seisuga 5.07.2014. Vaadatud 10.06.2014.
Meelis Virkebau

Meelis Virkebau (sündinud 14. märtsil 1957 Kiviõlis) on Eesti tippjuht. Ta on Eesti Rõiva- ja Tekstiililiidu juhatuse esimees. Meelis Virkebau on lõpetanud 1981. aastal Tartu ülikooli majandusteaduskonna (rahanduse ja krediidi erialal) ning aastal 1990 Eesti Kõrgema Kommertskooli ärijuhtimise erialal. Ta töötas aastatel 1983–1993 tehase Tarbeklaas tootmis- ja müügidirektorina. Aastatel 1993–1994 oli ta Hackman Eesti AS müügijuht. Aastatel 1994–1995 oli ta AS Balti Manufaktuur peadirektor. Alates 2000. aastast oli Meelis Virkebau Narvas asuva Rootsi aukonsulaadi aukonsul. Meelis Virkebau on pälvinud tunnustust eelkõige ettevõtte Kreenholmi Valduse AS tegevdirektorina ning sai selle ülesehitamise ja eduka majandamise eest 1998. aastal Eesti aasta ärijuhi auhinna. 2001. aastal pälvis ta Valgetähe IV klassi teenetemärgi. "Eesti Rõiva- ja Tekstiililiidu juhatus". Vaadatud 13.06.2014. Valme, Valner (4. september 1999). "Aasta ärimees Meelis Virkebau tõrjub poliitikuid". Eesti Päevaleht. AS Eesti Ajalehed. Vaadatud 11.11.2013.[alaline kõdulink] Köörna, Arno 2003: "Eesti majanduse bibliograafiline leksikon" 1951-2000. AS Kirjastus Ilo, Tallinn. "Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid". Vaadatud 06.09.2014.
Kaaliumnitraat

Kaaliumnitraat on aine molekulivalemiga KNO3. Ta koosneb kaaliumi (K+) katioonist ja nitraadi (NO3) anioonist. Rahvakeeli nimetatakse kaaliumnitraati salpeetriks. Kaaliumnitraati kasutatakse peamiselt väetisena ja oksüdeerijana pürotehnikas (ilutulestikus). See on üks põhilisi püssirohu komponente. Keskajast saati on seda kasutatud konservandina. Kaaliumnitraadi molaarmass on 101,1032 g/mol. Ta on valge tahke aine (toatemperatuuril). Tihedus on 2,109 g/cm3. Sulamistemperatuur on 334 °C. Laguneb 400 °C juures. Lahustub vees, etanoolis, ammoniaagis ja glütseroolis. Kaaliumnitraati saab toota ammooniumnitraadist ja kaaliumhüdroksiidist. NH4NO3 + KOH → NH3 + KNO3 + H2O Alternatiivne meetod (mille tagajärjel ei teki ammoniaaki) on soolade kokkusegamine. NH4NO3 + KCl → NH4Cl + KNO3 Samuti saab neutraliseerida lämmastikhapet kaaliumhüdroksiidiga, mille tulemusel tekib kaaliumnitraat. KOH + HNO3 → KNO3 + H2O
Kirjad Sõgedate külast (film)

"Kirjad Sõgedate külast" on 1966. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Filmi stsenaariumi aluseks on Juhan Smuuli kirjad "Ahastus" ja ""Pühadekari" hukkumine" kogust "Kirjad Sõgedate külast". Film kõneleb rannakalurite elust ja tööst ning inimsuhetest. Kaarel Karm – Martin Puri Ilmar Tammur – August Puri Paul Ruubel – Garibald Sturm Valdeko Ratassepp – Joosep Saar Tõnu Aav – Ervin Räim Peeter Kard – Ruudi Aer Aarne Üksküla – kirjanik Aino Seep – Martini naine Eili Sild – Ruudi naine Helend Peep – parteisekretär Marje Metsur – sekretär Jüri Müür – kolhoosiesimees Tamara Gajenko – müüja Olev Eskola – "Pühadekari" kapten Jüri Garšnek – "Pühadekari" pootsman Feliks Lindenburg – "Pühadekari" tüürimees Ines Aru – ettekandja Ants Jõgi – kõrtsikülaline Heino Raudsik – külamees
Martin Miller

Martin Miller (sündinud 25. september 1997 Tartus) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja). Ta mängis Eesti Premium liiga klubis Tallinna FC Flora. Novembris 2016 sõlmis Miller Floraga lepingu, mis kehtib kuni 2019. aasta hooaja lõpuni. Jaanuaris 2024 omandas Milleri mängijaõigused Iirimaa klubi Bohemian FC. A-koondise debüüdi tegi Miller 22. novembril 2016 sõpruskohtumises Antigua ja Barbuda vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi ka Trevor Elhi. Uuendatud seisuga 18. detsember 2023 Evald Tipneri karikavõistlused Premium liiga üleminekumängud Kõik mängud UEFA Euroopa Liigas Eesti Superkarikas Üks mäng UEFA Meistrite Liigas ja kolm mängu UEFA Euroopa Liigas Neli mängu UEFA Meistrite Liigas, kaks mängu UEFA Euroopa Liigas, kaheksa mängu ja kolm väravat UEFA Konverentsiliigas Kõik UEFA Konverentsiliigas Kaks mängu UEFA Meistrite Liigas ja kaks mängu UEFA Konverentsiliigas Uuendatud seisuga 18. detsember 2023 Tallinna FC Flora Premium liiga: 2017, 2019, 2020, 2022, 2023 Eesti karikas: 2020 Eesti Superkarikas: 2020, 2021 Eesti jalgpallikoondislaste loend Petersoo, Indrek (27. jaanuar 2024). "Martin Miller ja Michael Lilander siirduvad Iirimaale". FC Flora. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2024. Vaadatud 27. jaanuaril 2024. Miller siirdus Florasse. Soccernet, 13. november 2016 Antigua ja Barbuda – Eesti 0:1 (0:1) jalgpall.ee Eesti Jalgpalli Liidu profiil Transfermarkti profiil Koondise mängud
Kirjad Sõgedate külast

"Kirjad Sõgedate külast" on Juhan Smuuli teos, mille esmatrükk ilmus 1955. aastal. Selle põhjal tehti mängufilm "Kirjad Sõgedate külast".
Gaston Browne

Gaston Alfonso Browne (sündinud 9. veebruaril 1967) on Antigua ja Barbuda poliitik, alates 13. juunist 2014 Antigua ja Barbuda peaminister. Ta on Antigua Tööpartei esimees. Gaston Browne on varem tegutsenud panganduses. Browne becomes new prime minister of Antigua, youngest ever
Peter Mutharika

Arthur Peter Mutharika (sündinud 1940) on Malawi õigusteadlane ja poliitik, alates 31. maist 2014 28. juunini 2020 oli ta Malawi president. Ta on Demokraatliku Arengupartei esimees. Ta on õpetanud mitmes ülikoolis ja olnud mitmes ministriametis, sealhulgas aastatel 2011–2012 välisminister. Peter Mutharika vanem vend Bingu wa Mutharika oli Malawi president aastatel 2004–2012. 2021. aasta augustis vaatas konstitutsioonikohus läbi Peter Mutharika progressiivse demokraatliku partei kaebuse. Ta nõudis 2020. aasta presidendivalimiste tühistamist, kuna neljal tema esindajal oli keelatud valimiskomisjonis istuda.
Oribe Peralta

Oribe Peralta (sündinud 12. jaanuaril 1984 Torreónis) on Mehhiko jalgpallur. Ta mängib Mehhiko kõrgliiga klubis Guadalajara ründajana. Ta on terve oma klubikarjääri mänginud Mehhiko klubides. Ta on tulnud Mehhiko meistriks kahel korral Santos Lagunaga ja korra Américaga. Américaga on ta lisaks võitnud kahel korral CONCACAF-i Meistrite Liiga. 2013. aastal valiti ta CONCACAF-i parimaks mängijaks. Debüüdi Mehhiko rahvuskoondises tegi Peralta 9. märtsil 2005 sõprusmängus Argentinaga. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 10. augustil 2011 sõprusmängus USA vastu. Tema esimeseks suurturniiriks Mehhiko koondisega oli 2011. aasta Copa América. Ta pääses vahetusest platsile kõigis kolmes alagrupimängus. Mehhiko kaotas kõik alagrupimängud ja jäi oma alagrupis viimaseks. 2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 13. juunil Kameruniga lõi ta mängu ainsa värava. 2015. aasta CONCACAF Gold Cupi esimeses alagrupimängus 9. juuli Kuuba vastu sai Peralta kirja kübaratriki. 26. juulil toimunud finaalmängus Jamaicaga lõi ta Mehhiko kolmanda ja viimase värava ning tuli Mehhiko koondisega turniiri võitjaks. 2016. aasta Copa América Centenario teises alagrupimängus 9. juunil lõi ta värava Jamaicale. 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistluste teises alagrupimängus 21. juunil lõi ta värava Uus-Meremaale. 2011. aasta Panameerika mängudel võitis Mehhiko koondis kuldmedali ja Peralta lõi neljas mängus kokku kuus väravat. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiri finaalis Brasiilia vastu lõi Peralta kaks väravat ning tuli Mehhiko olümpiakoondisega olümpiavõitjaks. Ta kuulus Mehhiko olümpiakoondisse ka 2016. aasta suveolümpiamängudel, kus ta oli koondise kapten. Ta oli Mehhiko üks kolmest üle 23-aastasest mängijast, kes olümpiale sõitis, ja turniiril koondise kapten. Esimeses alagrupimängus 4. augustil lõi ta värava Saksamaale. Teises alagrupimängus Fidži vastu saadud vigastuse tõttu jäi ta viimasest alagrupimängust eemale. Mehhiko jäi oma alagrupis kolmandaks ja langes välja. Peralta lõpetas koondisekarjääri pärast 2018. aasta maailmameistrivõistlusi. León Primera División A: Clausura 2004 Santos Laguna Primera División: Clausura 2008, Clausura 2012 América Liga MX: Apertura 2014, Apertura 2018 Copa MX: Clausura 2019 CONCACAF-i Meistrite Liiga: 2014–15, 2015–16 "Gold Cup 2015 final: Mexico roll to seventh title with easy win over Jamaica". The Guardian. 27.7.2015. Vaadatud 22.6.2017 "Uus-Meremaa vastu kaotusseisu jäänud Mehhiko pääses ehmatusega". ERR Sport. 21.6.2017. Vaadatud 22.6.2017 "Mexico ties Germany 2-2 in the opening match of Group C". NBC. 4.8.2016. Vaadatud 22.6.2017  Oribe Peralta – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jean Beausejour

Jean André Emanuel Beausejour (sündinud 1. juunil 1984 Santiagos) on Tšiili jalgpallur, kes mängib kaitsjana Tšiili kõrgliiga klubis Universidad de Chile. Debüüdi Tšiili rahvuskoondises tegi Beausejour 2004. aasta juulis MM-i valikmängus Boliivia vastu. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta sama vastase vastu 10. juunil 2009 MM-i valikmängus. 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 16. juunil lõi ta värava mängus Hondurase vastu. 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 13. juunil lõi ta värava mängus Austraalia vastu. Ta sai sellega esimeseks Tšiili mängijaks, kes on löönud värava kahtedel maailmameistrivõistlustel. 2015. aasta Copa Américal tuli ta Tšiili koondisega Lõuna-Ameerika meistriks. Ta mängis finaalis Argentina vastu kogu kohtumise. Tšiili koondisega võitis ka aasta hiljem toimunud Copa América Centenario ning Beausejour valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. Tema viimaseks suurturniiriks jäi 2019. aasta Copa América. Universidad Católica Campeonato Nacional: 2002 Apertura Grêmio Série B: 2005 Birmingham City Football League Cup: 2010–11 Wigan Athletic FA Cup: 2012–13 Colo-Colo Campeonato Nacional: 2015 Apertura Universidad de Chile Campeonato Nacional: 2017 Clausura "Beausejour ends Chile wait". FIFA. 16.6.2010. Vaadatud 25.6.2017 "A place in history for returning Beausejour". FIFA.com. 14.6.2014. Vaadatud 25.6.2017 "TSG announces Copa America Centenario Awards". concacaf.com. 27.6.2016. Vaadatud 25.6.2017 Klubide andmed Jean Beausejour FIFA andmebaasis Info andmebaasis Soccer Base
Jorge Valdivia

Jorge Luis Valdivia Toro (sündinud 19. oktoobril 1983 Venezuelas Maracays) on Tšiili jalgpallur (poolkaitsja). Debüüdi Tšiili rahvuskoondises tegi Valdivia 18. veebruaril 2004 sõprusmängus Mehhiko vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 15. novembril 2006 sõprusmängus Paraguay vastu. 2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 13. juunil lõi ta värava Austraaliale. 2015. aasta Copa Américal tuli ta Tšiili koondisega esimest korda Lõuna-Ameerika meistriks. Ta kuulus Tšiili koondisse veel ka 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2007. ja 2011. aasta Copa Américal. Colo-Colo Torneo Apertura: 2006, Transición 2017 Supercopa de Chile: 2017, 2018 Palmeiras Campeonato Paulista: 2008 Copa do Brasil: 2012 Série B: 2013 Al Ain Etisalat Emirates Cup: 2008 UAE President Cup: 2008–09 UAE Super Cup: 2009 "Chile 3-1 Australia". BBC. 13.6.2014. Vaadatud 25.6.2017 Ametlik koduleht
Stefan de Vrij

Stefan de Vrij (sündinud 5. veebruaril 1992 Ouderkerk aan den IJsselis) on hollandi jalgpallur. Ta on Hollandi jalgpallikoondise ja Itaalia kõrgliiga klubi Inter Milani kaitsja. 2009. aastal võitis ta Hollandi alla 19-aastaste koondisega Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Debüüdi Hollandi rahvuskoondises tegi De Vrij 15. augustil 2012 sõprusmängus Belgia vastu. Esimese värava koondise kasuks lõi ta 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupi mängus 13. juunil Hispaania vastu, keda võideti 5:1. Lazio Supercoppa Italiana: 2017  Stefan de Vrij – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
JFK (film)

"JFK" on 1991. aastal valminud Ameerika Ühendriikide mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Jim Garrisoni raamatul "Mõrvarite jälil" ja Jim Marrsi raamatul "Risttuli : vandenõu, mis tappis Kennedey". Filmis jutustatakse sellest, kuidas New Orleansi ringkonnaprokurör Jim Garrison uuris president John Kennedy mõrvamise vandenõud ja alustas oletatavate kurjategijate suhtes kohtuprotsessi. Üks kõige olulisemaid tunnistajaid endine piloot David Ferrie leiti 1967. aasta veebruaris oma korterist surnuna. Järgmisel päeval oleks ta pidanud uurimiskomisjoni ette ilmuma. Garrisonil õnnestus 1969. aastal tuua kohtu ette vandenõus osalemise süüdistusega New Orleansi ärimees Clay Shaw. Kuid kohtul ei olnud küllaldaselt tõendusmaterjali Shaw süüdimõistmiseks. Kevin Costner – Jim Garrison Kevin Bacon – Willie O'Keefe Tommy Lee Jones – Clay Shaw Laurie Metcalf – Susie Cox Gary Oldman – Lee Harvey Oswald Michael Rooker – Bill Broussard Joe Pesci – David Ferrie Jay O. Sanders – Lou Ivon Sissy Spacek – Liz Garrison, Jim Garrisoni naine Brian Doyle-Murray – Jack Ruby Ed Asner – Guy Banister Jack Lemmon – Jack Martin Donald Sutherland – endine salateenistuse töötaja Ray LePere – Abraham Zapruder Lolita Davidovich – Beverly Oliver Ellen McElduff – Jean Hill Beata Poźniak – Marina Oswald Sally Kirkland – Rose Cheramie Johnny Brink – Roy Truly
Madis Lepasoo

Madis Lepasoo (15. veebruar 1961 – 27. november 2015) oli eesti klahvpillimängija. Ta kuulus ansamblitesse Mahavok ja Linnu Tee. Madis Lepasoo suri 27. novembril 2015 ja ta maeti 2. detsembril 2015 Elva kalmistule. Sissekanne kalmistute registris[alaline kõdulink]
Aivar Mihkelson

Aivar Mihkelson (sündinud 26. oktoobril 1960) on eesti kitarrist. Ta on ansambli KOP asutajaliige ja kitarrist. KOP tegutses aastatel 1982–1987 ja tuli korraks taas kokku, et esineda Jõgeva Küüslaugufestivalil 2009. aasta augustis. Ansamblis KOP on tegutsenud mitu Eestis tunnustatud muusikut, nende hulgas näiteks Ülari Kirsipuu, Virgo Veldi, Merike Mõksi Susi, Tõnu Hallik, Indrek Tetsmann, Kalle Tetsmann ja Pearu Paulus. KOP kasvas välja Tabivere ansamblist, mille liikmeteks olid ka Raul Vaigla ja Alo Mattiisen. Eelmainitutega alustaski Mihkelson 1976. aastal oma muusikuteed. Mihkelson töötab Jõgeva Muusikakoolis kitarriõpetajana.