laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Paul Poopuu

Paul Poopuu (sündinud 22. juulil 1958 Saaremaal) on eesti sporditegelane ja -pedagoog ning orienteerumistreener. Ta on kuulunud Eesti orienteerumiskoondisesse. Ta on tõusnud mägimatka käigus seitsmetuhandelise mäe tippu. Ta lõpetas 1976. aastal Türi Keskkooli ja 1981. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna. Ta on töötanud kehalise kasvatuse õpetajana ja direktorina aastatel 1981–1999 Retla Koolis ja 2000–2007 Türi Majandusgümnaasiumis. 2008. aastast on ta Eesti Orienteerumisliidu tegevdirektor. Ta kuulus aastatel 1991–1992 Eesti orienteerumiskoondisse. Ta on olnud 1987. aastast Järvamaa ja orienteerumisklubi JOKA orienteerumistreener ning 1995–2000 Eesti juunioride ja noortekoondise treener. Talle on antud orienteerumistreeneri 6. kutsetase (2005). Mägimatkamise harrastajana võttis ta 1989. aastal osa Tõivo Sarmeti pakutud võimalusest kaasa teha kolmenädalane mägimatk Tian Shanis Han-Tengri jalamile. Esialgselt plaani tõusta mäetippu ei olnud ühelgi matkast osavõtjal, sest mägimatka kooskõlastamise käigus saadi küll KGB-st luba siseneda A-kategooria piiritsooni, kuid keelati Han-Tengrile tõus. Kui matkagrupp jõudis sihtkohta, ärgitas Tõivo Sarmet matkakaaslasi siiski üritada tõusu tippu. Kaasa tegema nõustus vaid Paul Poopuu. Kartes, et keelust üleastumine ja mäele lähenemine on karistatav, ei julgenud nad baaslaagis esialgu kellelegi end näidata ja panid oma telgi üles teistest eemale, moreenkuhikute vahele peitu. Kuid siis tuli appi juhus. Mehed said laagriplatsil juhtumisi kokku kuulsa alpinisti, 1982. aastal Džomolungma tipus käinud Juri Golodoviga, kes kamandas seal tšehhidest, ungarlastest ja bulgaarlastest koosnevat laagrit. Tema õhutusel ("Käi tipus ära, kui juba siia oled tulnud") said Sarmet ja Poopuu oma kehva varustuse juures julgust ja indu vähemalt Han-Tengri sadulale tõusta. Kuid tänu rahvusvahelise alpilaagri poolt 6400 m ja 6700 m kõrgustele ette viidud avariitelkidele, tekkis Sarmetil ja Poopuul reaalne võimalus tippu üles ronida. Kolmandal tõusupäeval, 16. augustil 1989, olidki kaks eesti mägimatkajat seitsmetuhandelise Han-Tengri (7010 m) tipus. Eesti Orienteerumisliidu aasta tegija (1999) Poopuu, Paul. ESBL. esbl.ee Mägironijate guru teeb enesetapjalikke vallutusi. 16.10.2004. postimees.ee Raivo Plumer, Tõivo Sarmet. "Everesti päevik". Pegasus: Tallinn, 2005. Lk 13–14
Torse, effet de soleil

"Torse, effet de solei" on prantsuse kunstniku Auguste Renoiri õlimaal lõuendil. Hiljemalt 1876. aasta valminud maal oli samal aastal väljas impressionistide teisel näitusel. Alates 1986. aastast on teos Orsay muuseumi kogus Pariisis. Modelli nimi oli Anna. "Auguste Renoir. Etude. Torse, effet de soleil" (prantsuse, inglise, saksa, hispaania ja itaalia). Orsay muuseum. Vaadatud 23.11.2016.
Marc Bartra

Marc Bartra Aregall (katalaani hääldus: [ˈmarɡ ˈbartɾə əɾəˈɣaʎ], hispaania hääldus: [ˈmarɣ ˈβartɾa aɾeˈɣal]; sündinud 15. jaanuaril 1991 Sant Jaumes) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Trabzonspor. Ta on mänginud samuti Hispaania jalgpallikoondises. Bartra liitus 11-aastaselt Barcelona noortesüsteemiga La Masia. Ta edendati Barcelona B-meeskonda 2009. aastal. Marc Bartra tegi oma debüüdi Kataloonia klubis 2010. aastal mängus Atletico Madridiga. Barcelona kaotas selle mängu 1:2. 21. mail 2011 lõi Bartra Malaga vastu oma debüütvärava. 2012–13 hooajal mängis Bartra Tito Vilanova juhendamisel 16 mängu. Barcelona võitis La Liga rekordilise 100 punktiga. Hooajal 2014–15 aitas ta klubil võita nii Hispaania kõrgliiga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga. 3. juunil 2016 liitus Bartra 8 miljoni euro eest Dortmundi Borussiaga. Debüütmäng toimus Saksamaa superkarikavõistlustel Müncheni Bayerni vastu, Dortmund kaotas 2:0. 14. septembril lõi ta Meistrite Liigas alagrupimängus Varssavi Legiaga värava. 27. mail 2017 aitas ta Dortmundil alistada Saksamaa karika finaalis Frankfurdi Eintrachti 2:1. Bartra tegi oma debüüdi Hispaania jalgpallikoondises 16. novembril 2013 mängus Ekvatoriaale-Guinea vastu. Hispaania võitis sõpruskohtumise 2:1. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. oktoobril 2018 sõprusmängus Walesi vastu. Ta esindas Hispaaniat koondises 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Barcelona La Liga: 2009–10, 2010–11, 2012–13, 2014–15, 2015–16 Copa del Rey: 2011–12, 2014–15, 2015–16 Hispaania superkarikas: 2013 Meistrite Liiga: 2010–11, 2014–15 Euroopa superkarikas: 2015 Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2015 Dortmundi Borussia DFB-Pokal: 2016–17 Betis Copa del Rey: 2021–22 Hispaania U-21 Euroopa meistrivõistlused: 2011, 2013 "Dortmundi Borussia tuli Saksamaa karikavõitjaks". ERR Sport. 27. mai 2017. Vaadatud 11. august 2017.
Lise à l'ombrelle

„Päevavarjuga Lise“ (prantsuse keeles „Lise à l'ombrelle“) on prantsuse kunstniku Auguste Renoiri õlimaal lõuendil. 1867. aasta valminud maalil on kujutatud Lise Tréhot (1848–1922), kunstniku armuke ja modell. "Museum Wolfgang" (saksa ja inglise). Museum Folfgang. Vaadatud 23.11.2016.{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Teose kirjeldus Wolkfangi muuseumi lehel (saksa ja inglise keeles)
Maailm mu ees

"Maailm mu ees" on Ott Leplandi viies stuudioalbum pärast 2015. aastal ilmunud albumit "Siinpoolne". Album on salvestatud oktoobris 2016 Türi Kultuurikeskuses ning Estonia talveaias. Erikülalisena teeb albumil kaasa Tiit Kalluste akordionil. Ott Leplandi koduleht Ott Leplandi lüürika Ott Leplandi ametlik Facebooki leht Ott Leplandi fännide foorum Ott Leplandi MySpace leht
La balançoire

„Kiik“ (prantsuse keeles „La balançoire“) on prantsuse kunstniku Auguste Renoiri õlimaal lõuendil. 1876. aasta valminud maal on Orsay muuseumi kogus Pariisis. "Auguste Renoir — La balançoire" (HTML) (prantsuse, saksa, inglise ja itaalia ja hispaania). Musée d’Orsay. Originaali arhiivikoopia seisuga 6.10.2012. Vaadatud 07.06.2012.{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Pierre Auguste Renoir — La balançoire / The Swing" (HTML) (prantsuse, saksa, inglise ja itaalia ja hispaania). Musée d’Orsay. Originaali arhiivikoopia seisuga 6.10.2012. Vaadatud 07.06.2012.{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Elmar Kivilo

Elmar Kivilo (kuni 1925 Elmar Kirkmann; 25. veebruar 1912 – 21. august 1986) oli eesti näitleja. Õppis näitlemist Töölisteatri õpperühmas. 1935. aastast oli Töölisteatri näitleja, 1944. aastast surmani Vanemuise teatri näitleja. Ta on mänginud filmides "Valgus Koordis", "Mis juhtus Andres Lapeteusega?", "Tuuline rand" ja "Ideaalmaastik". Ta on maetud Raadi kalmistule. 1967 Eesti NSV teeneline kunstnik Eesti filmi andmebaas. Elmar Kivilo Elmar Kivilo (1912–1986) haud Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Riikliku preemia laureaat, teatri Vanemuine näitleja Kivilo, Elmar Hansu poeg (1952) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Teatri Vanemuine näitleja Elmar Kivilo (1972) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Teatri Vanemuine näitleja Elmar Kivilo (1972)
Jeunes filles en noir

„Neiud mustas“ (prantsuse keeles „Jeunes filles en noir“) on prantsuse kunstniku Auguste Renoiri õlimaal lõuendil. Umbes 1881. aastal valminud maal asub Kujutava Kunsti Muuseumi kogus Moskvas.
José María Moncada

José María Moncada Tapia (8. detsember 1870 San Rafael del Sur – 23. veebruar 1945 Managua) oli Nicaragua ajakirjanik, aristokraat, sõjaväelane ja poliitik, Nicaragua president 1. jaanuarist 1929 1. jaanuarini 1933. Tema isa oli Nemesio Moncada, tema ema aga Zoila Tapia de Moncada. José María Moncada sündis 1870. aastal San Rafael del Suris, kuigi tema vanematekodu asus Masatepes. Tema isa oli suurmaaomanik ja aadlik. Moncada õppis algul Masatepes, hiljem aga Granadas. José María Moncada astus liberaalsesse parteisse, mis aastal 1910 José Santos Zelaya kukutamise järel võimu kaotas. Aastal 1925 oli ta oma jätkuva opositsiooni tõttu konservatiivide valitsusele sunnitud pagema Costa Ricasse. Bartolomé Martíneze ja Emiliano Chamorro Vargase vaheliste konfliktide tõttu lõhenes konservatiivide partei. Kui presidendiks sai Carlos José Solórzano, siis korraldas Emiliano Chamorro riigipöörde. 17. jaanuariks 1926 oli ta võimu riigis faktiliselt enda kätte võtnud. Asepresident Juan Bautista Sacasa pagendati kaheks aastaks Nicaraguast ja Carlos José Solórzano kaotas sisuliselt oma ameti. Pärast seda, kui Vargas USA surve tõttu võimult lahkuma pidi, andis presidendi kohusetäitjaks saanud Sebastián Uriza presidendi ametiposti üle mitte presidendiks valitud Carlos José Solórzanole, vaid Adolfo Díazele, kel olid USA-ga head suhted ja kelle võimu USA ka tunnistas. Liberaalid alustasid võitlust Diaze võimu vastu. José María Moncada oli koos Juan Bautista Sacasa ja Augusto César Sandinoga selle võitluse juhte. Neid saatis edu, kuid USA survel sõlmisid Moncada ja Sacasa Diazega lepingu, mille põhjal Diaz pidi vabadel valimistel võimu oma järeltulijale üle andma. Sandino selle lepinguga ei nõustunud ja jätkas sandinistide eesotsas partisanisõda USA vägede vastu. Aastal 1928 toimusid valimised, kus võidu sai José María Moncada. Kuna USA väed pidid Nicaraguast lahkuma, siis formeeris José María Moncada sandinistide vastu võitlemiseks rahvuskaardi, mille esimeseks juhiks sai Anastasio Somoza García. Ka lasi Moncada Managuasse rajada presidendilossi (La Loma). Kui Sacasast sai president, hakkas Moncada tema eestvedamisel pidama läbirääkimisi sandinistidega, et saavutada riigis rahu. Läbirääkimistele tegi lõpu Anastasio Somoza García sekkumine, kes lasi Sandino ja mitmed teised ülestõusnute juhid tappa. Päras ametist lahkumist sündis Moncadale poeg Oscar Moncada Reyes. José María Moncada suri 74 aasta vanuselt 23. veebruaril 1945 Managuas. http://www.biografiasyvidas.com/biografia/m/moncada_jose_maria.htm http://www.worldstatesmen.org/Nicaragua.htm El Nuevo Diario 20. März 1999, Bartolomé Martínez, presidente de Nicaragua (1923 - 1924) https://history.state.gov/countries/nicaragua http://latino.foxnews.com/latino/espanol/2014/11/09/fallece-expresidente-de-la-asamblea-nacional-nicaraguense-oscar-moncada/
Kylie Jenner

Kylie Kristen Jenner (sündinud 10. augustil 1997 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide tõsielusarja tegelane, ettevõtja ja modell. Ta sai tuntuks tõsieluseriaalis "Keeping Up with the Kardashians". 2012. aastal tegi ta koos õega koostööd rõivabrändi PacSun juures, hiljem lõid nad oma brändi Kendall & Kylie. 2014. aastal lisas ajakiri Time õed Jennerid edetabelisse "The 25 Most Influential Teens of 2014". 2015. aastal asutas Jenner kosmeetikabrändi Kylie Cosmetics. Kylie Jenner sündis Los Angeleses California osariigis. Ta on Caitlyn Jenneri (endise nimega Bruce Jenner) noorim tütar. Tema ema on Kris Jenner, kes on tuntud televisioonist. Tal on vanem õde Kendall Jenner. Tal on emapoolsest suguvõsast veel kolm poolõde: Kourtney Kardashian, Kim Kardashian ja Khloé Kardashian. Lisaks veel poolvend Rob Kardashian. Jenner õppis Sierra Canyon Schoolis, kus ta oli kisakoori liige. 2012. aastal jättis ta tavakooli pooleli ja jäi koduõppele. Kylie Jenner oli suhtes räppar Tygaga 2014–2017. 2017. aastal hakkas Kylie kurameerima Travis Scottiga. 1. veebruaril 2018 sündis paaril tütar Stormi Webster.  Kylie Jenner – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Olli Ungvere

Olli Ungvere (sünninimi Olga Birk, 1935–1936 Olga Ungerson; 17. juuni 1906 Lüütja mõis, Mikitamäe vald, Setumaa – 12. detsember 1991 Pärnu) oli eesti näitleja. 1924. aastal lõpetas ta Räpina Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1931–1934 õppis Tartu Kõrgemas Muusikakoolis laulmist. 1931. aastast laulis Vanemuise teatri operetikooris. Aastatel 1934–1935 oli ta Ugala operetisolist ja draamanäitleja. 1935–1937 töötas taas Vanemuises. 1937–1948 oli ta Draamateatri näitleja ja 1948–1986 Endla teatri näitleja. Ta on mänginud filmides "Keskpäev", "Suletud ring" ja "Mardipäev". Ta on maetud Pärnu Metsakalmistule. 1966 – Eesti NSV teeneline kunstnik Eesti filmi andmebaas. Ulli Ungvere Kalmistute register HAUDI Leida Talts. Olli Ungvere. Teatriteed. Eesti Raamat, 1981 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Stseen O. Kooli näidendist "Musta kassi öösel ei näe" L. Koidula nim. Pärnu Draamateatris. Taali - Olli Ungvere ja Mari - Lii Tedre (1984) Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi virtuaalnäitus "Kummaline mrs Ungvere..." ERR arhiiv. Olli Ungvere - 75 (1981)
Lucavsala

Lucavsala (läti 'Lutsusaar'[viide?]) on üks mitmest saarest Daugava jões Riia kesklinnas Lätis. Saart on esimest korda allikates mainitud 1559, kui Liivi ordumeister kinkis selle oma vasallidele. Saarel elab 98 inimest. 2014 valmis saare kinnisvaraarendusest ja kohalikest elanikest rääkiv Jaak Kilmi dokumentaalfilm "Prügi mahapanek keelatud!"
Meņģele

Meņģele on küla (vidējciems) Lätis Ogre piirkonnas Meņģele vallas. Meņģele asub Ogre jõe kaldal. Külas on luteri kirik, Taurupe põhikooli Meņģele filiaal, postkontor, raamatukogu ja rahvamaja. Külas asuvad bussipeatused Tilts ja Meņģele. Meņģelet on allikates esimest korda mainitud 1490 seoses Engelbrecht von Mengdeni maavahetustega. Asula tekkis Meņģele kooli ja vallamaja juurde. Nõukogude perioodil ehitati see välja kui Meņģele kolhoosi keskasula. Küla oli ka Ogreslīči külanõukogu halduskeskuseks. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Meņģele kirik. Meņģele keskaegne kalmistu on regionaalse kaitse all. Kohaliku kaitse all on Meņģele kalmistuvärava kabel. Looduskaitse all on Ataugase tamm ümbermõõduga 5,89 ja kõrgusega 24 meetrit, ning Branderi tamm ümbermõõduga 4,3 ja kõrgusega 7 meetrit. Küla ulatub osaliselt Ogre oru loodusparki. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija Autotransporta direcija Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 2. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2002. 62. lk Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Josef Mengele

"Mengele" suunab siia. Läti asula kohta vaata artiklit Meņģele. Josef Mengele (16. märts 1911 Günzburg – 7. veebruar 1979 Bertioga, Brasiilia) oli saksa arst. Teise maailmasõja ajal töötas ta Auschwitzi koonduslaagris, kus tegi vangidega mitmesuguseid meditsiinilisi eksperimente.
Lauciene

Lauciene (varasema nimega Nurmuiža või Nūrmuiža) on küla (lielciems) Lätis Talsi piirkonnas, Lauciene valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 90 meetri kõrgusel piirkonna keskusest Talsist 12 ja Riiast 114 kilomeetri kaugusel. Küla tekkis XVI sajandil Nurmuiža vasallilinnuse juurde. Fircksidele kuuluv linnus ise on märgatavalt vanem ja arvatakse, et XIV sajandil asus selle juures alev, mis aga sõdades hävis. Hiljem sai külast endisaegse Nurmuiža mõisa (Nurmhusen) keskus. Nõukogude ajal oli küla «Okte» sovhoosi keskasulaks. Aastal 2006 oli Laucienes 568 elanikku. Asulas on nt vallavalitsus, põhikool, kultuurimaja, kaks raamatukogu, Nurme kirik. Külas asub Lauciene bussipeatus. Lauciene keskusest 2,5 kilomeetri kaugusel endises kirikumõisas asub aastal 1990 avatud pansionaat, mille juures asuvat hoonetekompleksi loeti varem omaette külaks, aga nüüd on see arvatud Lauciene koosseisu. Pansionaat on mõeldud nii eakatele kui invaliididele, aga ennekõike eakatele invaliididele. Külas asuvatest kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Nurmuiža mõisa keskus (sealhulgas häärber, tallid, ait,luteri kirik ja torniga värav, peahoone kamin-ahi, rohelise saali, muusikakabineti, sammassaali ja trepikoja interjöör), Nurmuiža ordulinnus, Nurmuiža luteri kiriku juures asuvad Firckside hauaplaadid ning Bergide hauaplaat, kiriku kantsel, orel, orelirõdu maalingud, kaheksa vapimaalidega kirikuliste pinki, 22 kirikuliste pinki ja nende kinnitused, altar ja selle külgaedik. Kohaliku kaitse all on Nurmuiža luteri kiriku uksed, Nurmuiža mõisa lehmalaut, aednikumajake ja teenijate maja. Aastal 2006 oli Laucienes 258 elanikku. Aastal 2015 oli elanikke 704, aastal 2017 oli elanikke 690, aastal 2020 aga 722. Nurme kirik Vaade Laucienet läbivale maanteele Nurmuiža linnus http://vietvardi.lgia.gov.lv/vv/to_www_obj.objekts?p_id=3092 Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 17. mail 2020. "Talsi.lv Pansionāts Lauciene". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. oktoober 2017. Vaadatud 13. oktoobril 2017. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. september 2020. Vaadatud 5. aprillil 2020. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. september 2020. Vaadatud 5. aprillil 2020. http://vietvardi.lgia.gov.lv/vv/to_www_obj.objekts?p_id=22295
Albaania linnade loend

Siin on loetletud Albaania linnu. Üldise ülevaate Albaania linnadest annab artikkel Albaania linnad. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Ballsh - Berat - Bilisht - Bulqizë - Burrel Cërrik - Çorovodë Dalvinë - Divjakë - Durrës Elbasan - Ersekë Fier - Fushë-Arrëz - Fushë-Krujë Gjirokastër - Gramsh Himarë Kamëz - Kavajë - Këlcyrë - Klos - Konispol - Koplik - Korçë - Krastë - Krujë - Krumë - Kuçovë - Kukës Lezhë - Laç - Leskovik - Lezhë - Libohovë - Librazhd Maliq - Mamurras - Memaliaj Orikum Patos - Peqin - Përmet - Përrenjas - Peshkopi - Pogradec - Poliçan - Pukë Roskovec - Rrëshen - Rrogozhinë - Rubik Sarandë - Selenicë - Selitë - Shëngjin - Shijak - Shkodër Tepelenë - Tirana - Tropoja Ulëz - Urë Vajgurore Vlorë - Vorë
Gaius Caesar

Gaius Caesar (Gaius Julius Caesar Vipsanianus; 20 eKr – 4 pKr) oli Vana-Rooma keisri Augustuse tütrepoeg, kasupoeg ja pärija, Marcus Vipsanius Agrippa ja Julia poeg. Augustus adopteeris Gaiuse ja tema venna Lucius Caesari 17 eKr. 15-aastaselt (täisikka jõudnult) sai Gaius senati liikmeks. Aastal 1 pKr sai ta konsuliks ning talle anti tiitel princeps juventutis. Pärast konsuliaega läks Gaius 1. aastal prokonsulina Partiasse. Seal kohtus ta 2. aastal Partia kuningaga, määras Armeeniasse sõltlasest kuninga ning surus seal maha mässu. Artagira piiramisel sai Gaius raskelt haavata ning suri 18 kuud hiljem tagasiteel Rooma. Kui Gaius ja Lucius olid mõlemad surnud, oli keiser Augustus sunnitud adopteerima Livia poja Tiberiuse. Pärast Gaiuse ja Luciuse surma püstitati nende auks monumente ja nimetati hooneid. Foto skulptuurist Skulptuur
Ungurpils

Ungurpils on küla (vidējciems) Lätis Limbaži piirkonnas Aloja vallas. Asulat on esimest korda mainitud 1306. aastal (Pirkules). 1399. aastal ostis koha Gotthard von Ungern. Nüüdisaegne asula on tekkinud endisaegse Ungurpilsi mõisa keskuse juurde. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Aloja piirkonda. Külas kasvav Ungurpilsi pargi lehis on looduskaitse all. Ungurpilsis on raamatukogu ja Ungurpilsi bussipeatus. Ungurpilsi muinaskalmed ehk Ussiküngas ja Ungurpilsi vasallilinnus on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/alojas-novada-uznemejdarbibas-atbalsta-centrs---biblioteka-sala Autotransporta direcija Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
Augstroze

Augstroze on Läti kohanimi: Augstroze on Oliņi-nimelise asula varasem nimi, Limbaži piirkonnas Umurga vallas ...Augstroze on Augstrozes muiža paralleelnimetus Augstroze kaitseala (läti Augstrozes dabas liegums) Augstroze mõis (Augstrozes muiža) Augstroze vald Augstroze vasallilinnus (Augstroze ordulinnus) (läti keeles Augstrozes pils, saksa keeles Hoch Rosen või Hochrosen)
Aloja rajoon

Aloja rajoon oli aastatel 1949–1956 Läti NSVs eksisteerinud haldusüksus (rajoon). Rajooni keskus oli Aloja. 1956. aastal liideti Aloja rajoon Limbaži rajooniga. Aloja rajoon piirnes põhjas Eesti NSVga. Rajoonis oli kaks linna (Ainaži ja Salacgrīva) ja 21 külanõukogu. Aloja vald
Kokni

Mõistel kokni on olnud mitmeid tähendusi – nii geograafilises, sotsiaalses kui ka keelelises kontekstis. Algselt oli see linnaelanikke halvustav nimetus Inglismaal, lõpuks aga kasutati seda Londoni elanike kohta, kelle täpsem piirkondlik nimetus oli "Bow-bell kokni", mis tähendas londonlasi, kes on sündinud Bow kellade kuuldekauguses (St Mary-le-Bow kirik City of Londoni Cheapside'i linnaosas). Hiljem on koknideks kutsutud East Endi elanikke või laiemalt kogu Londoni töölisklassi. Lingvistikas nimetatakse kokni dialektiks (cockney English) traditsioonilist aktsenti või murrakut, mida kõneleb Londoni töölisklass. Viimastel aastatel on kokni dialekti eripärad levinud terve Kagu-Inglismaa kõnekeelde ja moodustanud uue keelemurde, mida kutsutakse estuary English. Väljendit cockney kasutati esimest korda kirjalikus tekstis aastal 1362 William Langlandi poeemis "Piers Plowman" tähenduses 'väike, ebaõnnestunud muna', keskinglise keeles coken + ey (kukemuna). Sama ajastu kirjanduses esines müütiline küllusemaa Cockaigne (kirjalikes allikates alates 1305) erinevate nimekujudena, sealhulgas Cockayne, Cocknay, ja Cockney ning millega naljatledes nimetati Inglismaa pealinna Londonit. Nimetus "kokni" pärineb inglise talupoegadelt (1520), kes kasutasid seda linnaelanikke halvustava nimetusena. Kokni murdes kõnelejatele on omane iseloomulik hääldus ja kohati kasutatav riimuv kõnekeel, mis on aja jooksul veidi muutunud. "Born within the sound of Bow Bells". http://www.phrases.org.uk/meanings/72100.html 18 January 2013 Oxford English Dictionary (Second ed.). Oxford University Press. 1989. Archived from the original on 22 June 2011. Retrieved 24 March 2009. British Library (10 March 2009). "Survey of English Dialects, Hackney, London". Sounds.bl.uk. 1 October 2010. British Library (10 March 2009). "British Library Archival Sound Recordings". Sounds.bl.uk. 1 October 2010.
Roses dans un vase

„Roosid vaasis“ (prantsuse keeles „Roses dans un vase“) on prantsuse kunstniku Auguste Renoiri õlimaal lõuendil. Umbes 1890. aastal valminud teos asub Orsay muuseumis Pariisis. "Roses dans un vase, vers 1890". Orsay muuseum. Vaadatud 24.11.2011.
Le Pont-Neuf

„Uus sild“ (prantsuse keeles „Le Pont-Neuf'“) on prantsuse kunstniku Auguste Renoiri õlimaal lõuendil. 1872. aastal valminud teos asub Washingtoni rahvusgaleriis. Maalil on kujutatud Pariisi Uut silda (Pont Neuf). "Pont Neuf, Paris" (inglise). National Gallery of Art. Vaadatud 24.11.2016.
Inese Vaidere

Inese Vaidere (sündinud 3. septembril 1952 Jelgavas) on Läti poliitik ja majandusteadlane. Ta on aastast 2004 Euroopa Parlamendi liige. Ta lõpetas aastal 1970 Jelgava 4. Keskkooli ja aastal 1975 Läti Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal. Aastatel 1978–1982 oli ta samas aspirantuuris, aastal 1983 kaitses ta väitekirjaga "Riiklik regionaalsete majandusstruktuuride monopoolne reguleerimine Saksa Föderatiivses Vabariigis" majanduskandidaadi kraadi. Aastal 1992 kaitses ta majandusdoktori kraadi. Ta oli aastatel 1998–1999 Läti Vabariigi keskkonnaminister (Vilis Krištopansi valitsuses). Aastatel 1999–2000 oli ta Läti Vabariigi presidendi Vaira Vīķe-Freiberga nõunik. Aastatel 2001–2002 oli ta Riia aselinnapea. Aastatel 2002–2003 oli ta seimi liige. Aastal 2004 valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks (Isamaale ja Vabadusele/LNNK nimekirjas), ta kuulus fraktsiooni Liit Rahvusriikide Euroopa Eest. Aastal 2009 valiti ta uuesti Euroopa Parlamendi liikmeks (erakonna Pilsoniskā savienība nimekirjas), ta kuulus fraktsiooni Euroopa Rahvapartei. 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel saavutas ta Ühtsuse nimekirjas paremuselt viienda tulemuse (erakond Ühtsus saavutas Euroopa Parlamendi valimistel neli kohta), siis jäi ta Euroopa Parlamendi ridadest esialgu välja, kuid ta sai Valdis Dombrovskise asendusliikmeks, ta kuulub fraktsiooni Euroopa Rahvapartei. Ta oli abielus spordiajakirjanik Arturs Vaidersiga (1955–2016), neil sündis kaks tütart. Inese Vaidere Euroopa Parlamendi kodulehel