laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Akordi seis

Akordi seis ehk akordi meloodiline seis (inglise keeles voicing) on akordi ülemise ja põhiheli intervalliga määratud suhe. Näiteks, kui akordi ülemine heli on priim, on akord priimi seisus sekund, on akord sekundi seisus terts, on akord tertsi seisus kvart, on akord kvardi seisus kvint, on akord kvindi seisus sekst, on akord seksti seisus septim, on akord septimi seisus Akordi seis omab tähtsust eelkõige häältejuhtimises ja orkestratsioonis.
Ivan Kramskoi

Ivan Nikolajevitš Kramskoi (vene Иван Николаевич Крамской; 8. juuni (vkj. 27. mai) 1837 Ostrogožsk – 5. aprill (vkj. 24. märts) 1887 Peterburi) oli vene maalikunstnik ja kunstikriitik. Kramskoi pärines väikekodanluse hulgast. Aastatel 1857–1863 õppis ta Peterburi Kunstide Akadeemias. Ta oli üks akadeemia 14 lõpetajast, kes lahkus akadeemiast lõputööd tegemata, sest neil ei lubatud traditsioonilise mütoloogilise stseeni asemel maalida vabalt valitud teemal. Kramskoid mõjutasid teistest kunstnikest tugevamini demokraatlikud ja revolutsioonilised ideed. Ta oli peredvižnikute ühingu üks asutajaid ja ideolooge. Tema kunstikriitika oli samuti mõjukas. Tema tööde demokraatlik suunitlus, põhjalikud kriitilised arutlused kunstist ja kunsti iseärasuste objektiivsete hindamiskriteeriumide lakkamatud uuringud arendasid kunsti ja rahva suhtumist kunstisse. Talle on iseloomulik teoste lihtne ülesehitus, selged jooned ja psühholoogiline sügavus. Kramskoi maalis hulgaliselt tuntud inimesi, teiste seas Lev Tolstoid (1873), Ivan Šiškinit (1873), Pavel Tretjakovi (1876), Mihhail Saltõkov-Štšedrini (1879) ja Otto Wilhelm von Struvet (1886). Kogu tema loomingu paremik, sealhulgas kõik nimetatud maalid, asuvad praegu Tretjakovi galeriis. Kunstnik suri 49-aastaselt doktor Rauchfussi portreed maalides. Korraga kummardus ta ette ja kukkus. Doktor püüdis osutada talle esmaabi, kuid oli juba hilja. Vasilchikova Õpilane Mina Moiseyen Aleksander III Ivan Kramskoi pildid ja elulugu (inglise keeles) Ivan Kramskoi pildid ja elulugu (vene keeles) Ivan Kramskoi pildid ja elulugu (vene keeles) Ivan Kramskoi looming (vene keeles)
Poeem

Poeem on pikk lüüriline või eepiline jutustav luuletus. Olemuselt on poeem värsivormis jutustus. Selle lüroeepilise žanri harude hulka kuuluvad kangelaspoeem ja proosapoeem. Poeemid muutusid populaarseks romantismi ajal. Neid kirjutasid näiteks George Gordon Byron, Robert Burns, Heinrich Heine, Aleksandr Puškin, Mihhail Lermontov, Vladimir Majakovski, Justinas Marcinkevičius, Aleksandr Tvardovski. Eesti kirjanduses on poeeme kirjutanud Betti Alver ("Lugu valgest varesest"), Kersti Merilaas ("Poeem Pärnu silgust"), Juhan Smuul ("Tormi poeg", "Järvesuu poiste brigaad", "Poeem Stalinile"), Agu Sisask ("Draakonilend"), Kivisildnik ("Poeem Putinile"), Ivar Sild ("Pealkirjata poeem"), Karl Martin Sinijärv ja Jürgen Rooste ("Tallinna vapipäeva poeem") jpt. Üks esimesi eestikeelseid poeeme oli Friedrich Reinhold Kreutzwaldi menukas Krimmi sõja teemaline regivärsiline poeem "Sõda. Wiru wana Lauliku kenam Kandle-lugu. Eesti-söbradele" (1854; 2. tr. 1861). Sõna "poeem" kasutatakse vahel laiemas, ülekantud tähenduses, näiteks Anton Makarenko "Pedagoogiline poeem". Terminit kasutatakse ka muusikas, näiteks sümfooniline poeem. Endel Mallene, "Taaselustunud poeem" – Keel ja Kirjandus 1965, nr 2, lk 65–69; ka raamatus: Endel Mallene, "Kriitiku päevik", Eesti Raamat 1973, lk 5–13 Silvia Nagelmaa, "Eesti poeemikontseptsiooni kujunemisest" – Looming 1980, nr 6, lk 871–876 Silvia Nagelmaa, "Poeem. Žanriteoreetilisi märkmeid" – Keel ja Kirjandus 1981, nr 4, lk 191–198 Karl Martin Sinijärv ja Jürgen Rooste "Tallinna vapipäeva poeem"
Krinoliin

Krinoliin on kleidi tugikonstruktsioon, mis hoiab kleiti kohevamana ning toetab ja toob esile tema keerukaid vorme. Krinoliin võeti kasutusele 19. sajandi keskel. Nimetuse on see saanud jäigast kangast, mida algupäraselt valmistati hobusejõhvidest ja linasest või puuvillasest riidest. Sellist riiet hakati kasutama alusseeliku vooderdamiseks. Hiljem hakati krinoliine valmistama jäiga struktuurina. Ka tänapäeval kasutatakse krinoliini alusseelikutes ja neid on mitmes jäikuses. Kõige jäigemaid struktuure kutsutakse "vaalaluuks", kuid need on valmistatud kas täisplastist või soonelisest plastist, mille sees on fiiberkiud. Tänapäeva krinoliin on peamiselt elastne võrkjalt monofilamentniidist kootud pael. Kõige laialdasemat kasutamist leiab krinoliin lameda paelana, kuid leidub ka lainjaid ja torujaid krinoliine. Krinoliine valmistatakse kõige sagedamini polüestrist, polüamiidist või nailonist.
Taani-rootsi õuekoer

Taani-rootsi õuekoer on Taanist ja Lõuna-Rootsist pärinev koeratõug. Pildid "DANISH-SWEDISH FARMDOG" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 7.09.2017.  Taani-rootsi õuekoer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Taani-rootsi õuekoer koer.ee saidil
Vabaduse plats (Viljandi)

Vabaduse plats on Viljandi kesklinnas asuv esindusväljak. Viljandi kesklinnas asuv 2021. aastal renoveeritud Vabaduse plats on Viljandi esindusväljak, mis asub Viljandi lauluväljaku ja Viljandi lossimägede lähedal. Platsi kõrval asub ka Viljandi mõisapark. Väljakult saavad alguse Tallinna tänav, Vaksali tänav, Kauba tänav ja Tasuja puiestee. Väljak loodi Viljandi mõisa viljapuuaia asemele 1920. aastate paiku ja kujundati esindusväljakuks kümnendi teisel poolel 1926. aastal valiti väljak Sakalamaa Vabadussõjas langenute mälestusmärgi asukohaks, samal aastal hakati väljaku äärde ehitama Eesti Panga Viljandi osakonna hoonet. 1930. aastate teisel poolel korraldati konkurss väljaku veelgi esinduslikumaks muutmiseks, kuid need plaanid jäid Teise maailmasõja tõttu katki. 1938. aasta jaanipäeval kuulutas linnavalitsus välja platsi planeerimise tingimused, see pidi laienema 4500 ruutmeetrilt 7500-ni ning mahutama 3000 rongkäigust osavõtjat ja 6000 pealtvaatajat. Eesti NSV ajal kandis väljak Nõukogude väljaku nimetust. 1979. aastal ehitati väljakule EKP Viljandi Rajoonikomitee parteimaja, mis lammutati aastal 2020. 2022. aasta oktoobrist kuni 2023. aasta juunini ehitati platsile vabadussammas. Aluseks võeti 1926. aasta vabadussamba 3D-mudel. Johan Laidoneri plats Kati Männik, Rita Peirumaa. Viljandi vanalinna kujunduskontseptsioon. Viljandi vanalinna tänavatevõrgu ajalooline kujunemine. 1.2.23. VABADUSE PLATS. MTÜ SRIK Viljandi Ühendus. Viljandi 2007, lk 28 Ain-Andris Vislapuu (2007). Viljandi vanadel fotodel. Tallinn: Tänapäev. Lk 24. ISBN 978-9985-62-590-3. Heiki Raudla. Kuidas Viljandi oleks peaaegu saanud Stalini ausamba. sakala.postimees.ee, 21. november 2015 Viljandis algas kunagise parteimaja lammutamine. www.err.ee, 26. juuni 2020 "FOTOD | Viljandi saab Jaak Joala kujust ligi kümme korda kallima mälestussamba". Kroonika. 22. oktoober 2022. Vaadatud 22.10.2022.
Oktatoonika

Oktatoonika on muusikas kaheksast helist koosnev helisüsteem. Võrdtempereeritud 12-helisüsteemis on oktatoonika oktavipõhine kaheksast korrapäraselt vahelduvast pool- ja tervetoonist koosnev helisüsteem, milles on oktatoonilisi heliridu võimalik moodustada kolmes transpositsioonis: näiteks c-cis-dis-e-fis-g-a-ais, cis-d-e-f-g-gis-ais-h ja d-dis-f-fis-gis-a-h-c. Olivier Messiaeni määratluse järgi kuulub oktatooniline helirida piiratud transponeeritavusega heliridade hulka. Kuigi oktatoonilisi heliridu kasutati juba 19. sajandi teise poole muusikas, võeti mõiste "oktatooniline" (octatonic) kasutusele alles 1960. aastatel ingliskeelses muusikateoreetilises kirjanduses. Eesti heliloojatest on oktatoonilist helirida ulatuslikult kasutanud näiteks Eduard Oja. Aare Tool (2016). Piiratud transponeeritavusega heliread ja vorm Eduard Oja muusikas. Tallinn: Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia. Lk 7, 16-18.
Robekinus de Nogardia

Robekinus de Nogardia oli Taani kuninga vasall Eestimaal 13. sajandil. Ta oli üriku tunnistaja Tallinnas 28. aprillil 1257. Tema nimi Nogardia võib viidata seosele Novgorodiga. http://reader.digitale-sammlungen.de/de/fs1/object/display/bsb10691392_00040.html Livl. U.B. III CCXCIX. http://reader.digitale-sammlungen.de/de/fs1/object/display/bsb10691392_00468.html Livl. U.B. III regest 336. Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. Reval, Kopenhagen 1933, S. 886
Põhja-Dakota maakondade loend

Siin on loetletud Põhja-Dakota osariigi 53 maakonda:
Suvorovi rajoon

Suvorovi rajoon (vene keeles Суворовский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tula oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Suvorovi linn. Rajoon piirneb idas Dubna rajooniga, kagus Odojevi rajooniga, lõunas Beljovi rajooniga ning põhjas ja läänes Kaluga oblastiga. Rajooni pindala on 1065 km². Elanike arv oli 2012. aastal 37 039, 2009. aastal 38 444 ja 2002. aastal 41 838. Suvorovi rajoonis on 175 asulat, mis kuuluvad kahe linnaasunduse (Suvorovi ja Tšekalini linna) ning kahe külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Oka ja Upa jõgi. Q126684906
Eddy maakond

Eddy maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis: Eddy maakond (New Mexico) Eddy maakond (Põhja-Dakota)
Golden Valley maakond

Golden Valley maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis: Golden Valley maakond (Montana) Golden Valley maakond (Põhja-Dakota)
Kauba tänav (Viljandi)

Kauba tänav on tänav Viljandi kesklinnas. Tänav saab alguse Lossi tänavalt, ristub Pika ja Väike-Turu tänavaga ning lõpeb Vabaduse platsi ristmikul. On ühesuunaline algusest kuni Väike-Turu tänavani, suunaga alguse poole. Tänava pikkus on 216 m. Kauba tänaval asub Viljandi Vallavalitsus. Tänav oli keskaegse Viljandi peatänav. Tänavat on mainitud 1599. aasta nimerevisjonis ja kujutatud linnaplaanidel alates 1784. aastast. Tänav suundus turuplatsilt (praegune Johan Laidoneri plats) Riia väravateni (praegune Kauba 12). Keskajal kandis nimesid Storcke ja Storkeni tänav, hiljem Kaufgasse ja Kaufstrasse. Tänava kujunemise lugu on teadmata. Elamu Kauba tänav 3 Restoran Kauba tänav 11 Hoone Kauba tänav 12 Väike puuturg Väike-Turu ja Kauba tänava ristil (1913) "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 5. märts 2018. Lisa Viljandi Linnavolikogu 22.02.2018 määrusele nr 12. Vaadatud 21.08.2018. "Viljandi vanalinna tänavatevõrgu ajalooline kujunemine" (PDF). Riigi Teataja. Vaadatud 08.09.2017.
Kalmetu

Kalmetu on paik ja endine küla Viljandimaal Viljandi vallas. 1923. aastal on mainitud Kalmetu veskit, mille järgi taheti 1939. aastal ümber nimetada senist Kiviküla küla. Nime aluseks on sõna kalmet 'muistne kalmistu'. Kalmetu küla kujunes 20. sajandi alguses Vana-Tännassilma mõisa maadele. Aastatel 1945–1960 oli Kalmetu küla Kalmetu külanõukogu keskus, 1960–1973 Tänassilma külanõukogu keskus. Kalmetu küla oli tuntud ka Tänassilma asulana. 1977. aastal ühendati Kalmetu ja Tamme küla Tänassilma külaks. Kalmetu Kool Marja Kallasmaa: artikkel "Kalmetu" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 165. Eesti Entsüklopeedia 9. köide, lk 670. Tallinn, 1996 Eesti Nõukogude Entsüklopeedia 3. köide, lk 376. Tallinn, 1971
Pijijiapan

Pijijiapan on linn Mehhikos Chiapase osariigis. 2010. aastal elas linnas 17 000 inimest. 7. septembril 2017 toimus Pijijiapanist 133 km edelas 8,2-magnituudine maavärin. Linna nimi tuleb nahua keelest, pijiji on seal elutseva linnu punanokk-vilepardi (Dendrocygna autumnalis) onomatopoeetiline nimi. Instituto Nacional de Estadística y Geografía
Jioji Konrote

Jioji Konousi Konrote (ka George Konrote; sündinud 26. detsembril 1947 Rotuma saarel) on Fidži sõjaväelane ja poliitik, kes oli 12. novembrist 2015 kuni 12. novembrini 2021 Fidži president. Pärast keskkooli lõpetamist astus ta 1966. aastal väeteenistusse ja valis karjäärisõjaväelase elukutse. Ta sai sõjaväelise hariduse Austraalia sõjaväeakadeemiates ja täiendas ennast hiljem ka Harvardi ülikoolis. Ohvitserina juhtis ta esialgu Fidži üksusi Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahutagamismissioonidel Liibanonis ning edenes lõpuks ÜRO rahutagamisüksuste juhiks Liibanonis. Teenistuse eest Liibanonis on ta saanud nii Fidži, Liibanoni, Suurbritannia kui ka ÜRO autasusid. Sõjaväeteenistuses saavutas Konrote kindralmajori auastme. Pärast erruminekut teenis ta diplomaadi ja valitsuse liikmena, olles 2001–2006 Fidži ülemvolinik Austraalias ja 2006. aastal Laisenia Qarase valitsuses immigratsiooni- ja veteraniküsimuste minister. Tema karjäär ministrina lõppes 5. detsembril 2006, kui kommodoor Josaia Voreqe Bainimarama kukutas riigipöördega Qarase valitsuse. Vaatamata sellele kandideeris Konrote 2014. aasta parlamendivalimistel Bainimarama erakonna FijiFirst nimekirjas ja valiti 1585 häälega parlamenti. Septembris 2014 moodustatud uues valitsuses nimetas Bainimarama ta tööturu, produktiivsuse ja tööstussuhete ministriks. 12. oktoobril 2015 valis Fidži parlament Konrote riigi presidendiks. Ta on esimene president, kelle vastavalt 2013. aasta põhiseadusele valis parlament – kõik varasemad presidendid oli valinud hõimupealike suurkogu. Ta astus ametisse kuu aega hiljem, 12. novembril 2015. Presidendi ametlik Twitteri leht (inglise keeles)
Teaduslik-tehniline ühing

Teaduslik-tehniline ühing (lühend TTÜ; vene keeles научно-техническое общество) oli Nõukogude Liidus (sh Eesti NSV-s) organisatsioon (ühing), mille eesmärke oli harida oma liikmeid ning arendada teadust ja tehnikat. TTÜ-de liikmete seas oli enim insenere, tehnikuid, teadureid ja tootmiseesrindlasi. Eesti NSV-s hakati TTÜ-sid moodustama 1954. aastal tootmisharude järgi. TTÜ-de keskorgan oli Eesti Vabariiklik Teaduslik-Tehniliste Ühingute Nõukogu. Eesti NSV-s oli 20 TTÜ-d ja neil omakorda 861 algorganisatsiooni (seisuga 1978). Need TTÜ-d olid järgmised: Akadeemik S. Vavilovi nimeline Aparaaditööstuse TTÜ Autotranspordi ja Teedemajanduse TTÜ Ehitustööstuse TTÜ Energeetika- ja Elektrotehnikatööstuse TTÜ Jahu-, Tangu-, Jõusööda- ja Elevaatoritööstuse TTÜ Kaubanduse TTÜ D. Mendelejevi nimeline Üleliiduline Keemiaselts TTÜ Kergetööstuse TTÜ Kommunaalmajanduse ja Elukondliku Teenindamise TTÜ Akadeemik A. Krõlovi nimeline Laevaehituse TTÜ Masinatööstuse TTÜ Metsamajanduse ja -tööstuse TTÜ Mäetööstuse TTÜ Akadeemik I. Gubkini nimeline Nafta- ja Gaasitööstuse TTÜ Paberi- ja Puidutööstuse TTÜ Polügraafia ja Kirjastuste TTÜ Põllumajanduse TTÜ A. Popovi nimeline Raadiotehnika, Elektroonika ja Side TTÜ Toiduainetetööstuse TTÜ Veetranspordi TTÜ Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 109
Az zenth Paal leueley magyar nyeluen

"Az zenth Paal leueley magyar nyeluen" (ladina keeles EPISTOLAE Pavli lingva Hvngarica donatae; tänapäeva ungari keeles a Szent Pál levelei magyar nyelven, eesti keeles 'püha Pauluse kirjad ungari keeles') oli esimene ungarikeelne trükitud raamat. See ilmus Krakówis 1533. aastal. Raamat sisaldab Uue Testamendi Pauluse kirju. Tõlgete autor on Benedek Komjáti, kes tõlkis need 1532. aastal Királyházas (tänapäeval Korolevo). Kirjandusajaloolaste arvates ei ole tegemist täielikult Komjáti oma tõlkega. Ta on kasutanud varasemaid tõlkeid ja mõned peavad tema tõlget ka plagiaadiks. Molnár–Simon: Magyar nyelvemlékek. Tankönyvkiadó, Budapest, 1980. ISBN 963-17-4738-7 Epistolae Pauli lingua Hungarica donatae : az Zenth Paal leueley magyar nyeluen. ford. Komjáti Benedek, szerk. Mezey András, eredeti szöveg átírása, jegyzetek, szójegyzék, történeti bevezető Pelczéder Katalin, Kocán Béla. Idea Fontana - Magyarok Nagyasszonya Ferences Rendtartomány, Budapest, 2013. ISBN 978-963-89772-0-5
Fotodiood

Fotodiood on pooljuhtdiood, mille elektrilised omadused sõltuvad tema pn-siirdele (või pin-siirdele) langevast nähtavast valgusest, samuti ultraviolett- või infrapunakiirgusest. Sisefotoefekti toimel tekitab valgus siirdes elektromotoorjõu, mida olenevalt dioodi ühendusviisist saab kasutada elektrivoolu tekitamiseks või siirde elektrijuhtivuse muutmiseks. Fotodiood on ehitatud nii, et tema pn-siire oleks keskkonnast langevale valgusele avatud. Pn-siirdele langevad valgusosakesed, footonid, tekitavad vabade laengukandjate paare (augud ja elektronid), mis siirde elektrivälja toimel pn-siirde läbivad ja dioodi viikudele tekib potentsiaalide vahe, mida nimetatakse fotoelektromotoorjõuks. Fotodioode kasutatakse kahes töörežiimis: fotogalvaaniline režiim, kui diood muundab valgusenergiat elektrienergiaks, töötades päikeseelemendina; vastupingerežiim (fotodioodirežiim, koos välise pingeallikaga). Kui dioodiga ühendatud koormustakistus on suur (tühijooksurežiim), ei sõltu dioodi genereeritav pinge kuigivõrd valgustustihedusest. Koormuse suurendamisel (koormustakistuse vähendamisel) hakkab pinge langema ja vool tugevnema, kuni saavutab lühise korral suurima väärtuse. Koormustakistus (tööpunkt pinge-voolu tunnusjoonel) valitakse sellise vahepealse väärtusega, et koormusel eralduks maksimaalne võimsus. Selles režiimis on dioodile rakendatud välisest toiteallikast vastupinge. Valguse mõjul kujuneb fotovool läbib dioodi vastassuunas, olles võrdelises seoses talle langeva valguse hulgaga. Selles režiimis reageerib diood valgusele väga kiiresti. Vastupingerežiimis töötavad fotodioodid näiteks fototajuritena pildisensorites, samuti informatsiooni vastuvõtjana näiteks teleris, kuhu suunatakse juhtpuldist silmale nähtamatu infrapunane kiir. Sisefotoefekt Päikeseelement Optiline tajur Fotodiood
Adagio

Adagio [ad'aadžo] on noodikirjas kasutatav tempomärge, mis tähendab 'aeglaselt'. Tavaliselt tähendab see tempot vahemikus 66–76 lööki minutis, igal juhul kiiremini kui lento ning aeglasemalt kui adagietto ja andante. Adaadžo
Tallis Obed Moses

Tallis Obed Moses (sündinud 24. oktoobril 1954 Ambrymi saarel) on Vanuatu vaimulik ja poliitik, kes oli 6. juulist 2017 6. juulini 2022 Vanuatu president. Moses on Vanuatu Presbüterliku Kiriku pastor, kes sai teoloogilise hariduse Austraalias ja Paapua Uus-Guineas. Enne presidendiks valimist ta poliitilistel ametikohtadel töötanud ei olnud. Ta valiti 16 kandidaadi seast presidendiks pärast nelja hääletusvooru parlamendis 6. juulil 2017 ja vannutati samal päeval ametisse. Tallis Obed Moses named as new Vanuatu president Radio New Zealand, 6.07.2017 (vaadatud 8.09.2017)
Kabala külanõukogu (Rapla rajoon)

Kabala külanõukogu oli külanõukogu Rapla rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Raikküla külanõukoguga. Külanõukogu halduskeskus asus Kabala asulas. Kabala külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis
Kahkva külanõukogu

Kahkva külanõukogu oli külanõukogu Põlva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Suuremetsa külanõukoguga. Külanõukogu halduskeskus asus Kahkva külas. Kahkva külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis
Kambja külanõukogu

Kambja külanõukogu oli külanõukogu Tartu rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Kambja valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Kambja asulas. Külanõukogus tegutses Kambja sovhoos ja Kolhoos Vambola. Kambja külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis
Väike-Turu tänav (Viljandi)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Väike-Turu tänav on tänav Viljandi kesklinnas. Ühesuunalise liiklusega tänav saab alguse Lossi tänavalt ja lõpeb Kauba tänaval. Tänava pikkus on 192 meetrit. Tänaval asub Viljandi vana tuletõrjemaja. Tänav on keskaegset päritolu. 1599. aasta nimerevisjonis on selle nimi Kauba tänav, 18. sajandi lõpus Sea tänav (Schweingasse, Schweinstrasse), 1922. aastast Väiketuru tänav ja pärast Teist maailmasõda Väike-Turu tänav. 1927. aastal asutati tänavasse mööblitööstus. 19. sajandil muutus Väike-Turu tänav vähem tähtsaks kõrvaltänavaks. Väike-Turu tänaval asus 1887. aastal, kaupmehe ja Viljandi rae raehärra Georg Aleksander Reisneri (1820–1887 ja Viljandi vanale kalmistule maetud) testamendiga asutatud G. A. Reisneri nimeline vaestelaste ja hädaliste varjupaik ehk Reisner-Stift, mis likvideeriti 1940. aastal. 1997. aastal mõõdeti Kauba tänava (keskaegse Riia värava) poolses otsas praegusest maapinnast 55–80 cm sügavusel asunud maakivisillutisega tänava laiuseks 4,3 m. Sillutisekivid olid asetatud kaarjalt, tee mõlemasse serva moodustus rentsel. 2001. aastal tuvastati tänava alal jälgi kolmest maakivisillutisest: asfaldipinnast 50–60 cm sügavusel, 85–90 cm sügavusel ja 105 cm sügavusel, varaseim sillutis dateeriti 14. sajandisse. Väike-Turu tänaval asuv Viljandi vana tuletõrjemaja (pildistatud Kauba tänavalt) Väike puuturg Väike-Turu ja Kauba tänava ristil (1913) Hoone Väike-Turu 2 Väike-Turu tänav veebruaris 2024 "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 5. märts 2018. Lisa Viljandi Linnavolikogu 22.02.2018 määrusele nr 12. Vaadatud 21.08.2018. "Viljandi vanalinna tänavatevõrgu ajalooline kujunemine" (PDF). Riigi Teataja. Vaadatud 08.09.2017. Reisner-Stift sihtasutiseks, Sakala (1878-1940), nr. 134, 20 november 1936 Reisner-Stift likvideeritakse, Sakala (1878-1940), nr. 104, 31 august 1940
Kanepi külanõukogu

Kanepi külanõukogu oli külanõukogu Põlva rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Kanepi valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Kanepi asulas. Külanõukogus tegutses Kanepi kolhoos ja Kolhoos Kalev. Kanepi külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis
Karula külanõukogu

Karula külanõukogu oli külanõukogu Valga rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Kaagjärve külanõukoguga. Külanõukogu halduskeskus asus Karula asulas. Karula külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis
Karula külanõukogu (Rakvere rajoon)

Karula külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Haljala külanõukoguga. Külanõukogu halduskeskus asus Karula asulas. Karula külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis
Kehtna külanõukogu

Kehtna külanõukogu oli külanõukogu Rapla rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Kehtna valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Nadalama asulas. Kehtna külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 08.09.2017)
Klooga külanõukogu

Klooga külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Keila valla territooriumil. Külanõukogu täitevkomitee asus Tuulna asulas. Külanõukogus tegutsesid Vasalemma sovhoosi Klooga ja Niitvälja osakond ning kalurikolhoos Nord. Klooga külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 08.09.2017)
Madrigal

See artikkel räägib 16. sajandi madrigalist. Trecento madrigali kohta vaata artiklit 14. sajandi madrigal. Venemaa ansambli kohta vaata artiklit Madrigal (ansambel). Koori kohta vaata artiklit Madrigal (koor). Madrigal (itaalia sõnast madrigale 'emakeelne laul') on renessansiajal (15.–16. sajandil) ja varabarokis (aastail 1600–1750) levinud ilmaliku muusika žanr, tõsise sisuga polüfooniline laul, mille sisuks oli valdavalt armastus või loodus. Mitmehäälne madrigal oli nelja- kuni seitsmehäälne instrumendisaateta heliteos; erinevalt varasematest ilmalikest lauludest, nagu frottola või karnevalilaul, kus sama muusikat korrati igas salmis, oli madrigal läbikomponeeritud teos, mille puhul luuleteksti igale salmile oli kirjutatud oma muusika, mis sageli väljendas teksti emotsioone rea või koguni sõna piires (helimaaling). Madrigalid kajastasid nii igapäevaseid elusündmusi kui ka tundeteemasid, kirjutati nii rõõmsaid, nukraid kui ka traagilise sisuga madrigale. Madrigali kõrgajaks peetakse 16. sajandit. Varased madrigalid olid neljahäälsed, lihtsa polüfooniaga, hiljem viie- kuni seitsmehäälsed ja keeruka polüfooniaga. Varase madrigali suurim meister oli Jacob Arcadelt. 14. sajandi madrigal Madrigalikomöödia Motett
Kose külanõukogu

Kose külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Ravila valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Kose asulas. Külanõukogus tegutsesid Ravila sovhoos, suurem osa Alavere sovhoosist ning Ardu sovhoosi Paunküla osakond. Kose külanõukogu Eesti nõukogude entsüklopeedia faksiimileversioonis (vaadatud 08.09.2017)