laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Friedrich Vreemann

Friedrich Vreemann VR I/3 (10. november 1894 Nõnova, Lasva vald, Võrumaa – 23. märts 1919 Suurõ-Ruuga, Rõuge vald, Võrumaa) oli Eesti sõjaväelane (kapten), kes langes Eesti Vabadussõjas 23. märtsil. Vreemann sündis Lasva vallas Nõnova külas Hööde talus. Õppis Võru linnakoolis, leeris käis Vastseliina kirikus. Esimese maailmasõja alguses mobiliseeriti ta Venemaa Keiserlikku armeesse, lõpetas 1915. aastal Petrogradi lipnike kooli ja temast sai andekas sõjaväelane. Esimeses maailmasõjas sai Vreemann staabikapteni auastme ja teda autasustati kuue ordeniga. Eesti rahvusväeosade loomise paiku tuli Vreemann 1917. aastal omavoliliselt üle 1. Eesti jalaväepolku, kus määrati pataljoniülemaks. Peale polgu laialisaatmist ja Saksa okupatsiooni saabumist organiseeris Võrus, põranda all Kaitseliidu tegevust, töötades samas Võru gümnaasiumis võimlemisõpetajana. Saksa okupatsiooni järel 12. novembril 1918 määrati F. Vreemann Eesti Ajutise Valitsuse poolt Võrumaa Kaitseliidu esimeseks pealikuks ja 1. jaanuarist 1919 2. diviisi staabi komandandiks. Märtsikuus 1919 tegi kapten Friedrich Vreemann koolipoiste Võru komandandirooduga kaasa lahingud Võru alt Rõuge mõisani. Ta langes 23. märtsil 1919 Rõuge valla Suure-Ruuga küla all põllul. Tema kasvandikud, Võru gümnaasiumi poistest koosnev rood, jätkas lahinguteed. Kapten Friedrich Vreemanni autasustati 1920. aastal sõjaliste teenete eest postuumselt 1. liigi 3. järgu Vabadusristiga. „21. märtsil jõudis Tartust Võru jaama II diviisi komandandirood Võrumaa tuntuma sõjasangari, 25-aastase kapteni Vreemanni juhatusel. Meeskond oli välimuselt kirju, kuid relvastuselt tugev, sest poistel oli kolm Lewise kuulipildujat ja viis Madseni kuulipildujat. Samal päeval alustati teekonda rinde poole. Ööbiti Nursi metsavahi majas ja järgmisel päeval mindi edasi Sänna poole. Sännal avati nende pihta aga tuli ja nad olid sunnitud taanduma. Pärast pikka lahingut vaenlane taandus ja rood võttis suuna edasi Rõugesse. Järgmisel päeval algas uus suur lahing, mille käigus Vreemann langes, läbipuurituna neljast kuulist. Õhtul saadi aga vaenlasest jagu.“ – [viide?] Kapten Vreemann maeti Pindi kalmistule, kus talle 12. oktoobril 1924 püstitati ausammas Vabadussõjas langenute mälestamise Võrumaa komitee poolt. Ausammas võeti Nõukogude Liidu okupatsioonivõimu poolt maha 1947. aastal. Sammas taastati ja taasavati Friedrich Vreemanni 100. sünniaastapäeval, 10. novembril 1994. Friedrich Vreemanni mälestussammas Pindis Valdur Raudvassar (1997). Eesti Vabadussõda ja Võrumaa. Võru: Võru. Lk 5, 30, 32.
Jumala nimi

Jumala nimede all mõistetakse tavaliselt monoteistlikes religioonides (enamasti judaismis ja kristluses) Jumala erinevaid nimesid. Jumala nimedest on Vanas Testamendis Elohim, El, Jahve (Jehoova), Adonai ning Uues Testamendis kasutatud Issand ja Theos. Teistes keeltes kutsutakse jumalat ka: Deus - Allah - God - Gott - Bog. Jumala nimesid seostatakse tihti esoteerikaga. Juudi müstitsismi (Kabala) järgi on igal Jumala nimel kindel tähendus ja võim. Jumala tegelik nimi on muidugi saladus (mida alkeemikud mõistatasid) ja inimene teab vaid tema teisendeid. Seebaot The Names of God Who GOD Is: The Names of GOD, The Father 99 Names of Allah The Name of God in Judaism Names Given To The Divine
Kuusalu Keskkooli noortekoor

Kuusalu Keskkooli noortekoor on segakoor Kuusalus. Koor on asutatud 1981. aastal. Kuusalu Noortekoori asutaja ja dirigent on Kuusalu Keskkooli muusikaõpetaja Taavi Esko. Koor on osalenud kõigil üldlaulupidudel. Kontserdireisid on toimunud Hiiumaale, Saaremaale, Tallinna, Tartusse. On esinetud Eesti Muusikaakadeemias, Niguliste kirikus, Palmse ja Kolga mõisas, Estonia kontserdisaalis, Tartu Ülikooli aulas jm. Kontserdifestivalid on viinud Soome, Norrasse, Saksamaale. 1993. aastal esindas Kuusalu noortekoor Eestit Berliinis Euroopa noortekooride festivalil. Koor on osa võtnud koolisegakooride konkurss-festivalidest A-grupis, kus kolmel korral on saavutanud III koht ja kolmel korral I koht. Koor on osalenud edukalt Tuljaku konkurssidel. Kooris laulis 2008. aastal 26 noormeest-neidu vanuses 15–19 aastat. Ettevalmistus noortekooris laulmiseks toimub Kuusalu Keskkooli mudilas- ja lastekooris ning poisteansamblis. Koori lemmikheliloojaks on kujunenud Kuusalust pärit Veljo Tormis, kuid repertuaaris on alati olnud ka maailma heliloojate (Orlandus Lassus, Johann Sebastian Bach, Georg Friedrich Händel jt) teoseid.
Contra (täpsustus)

Contra tähendab ladina keeles 'vastu'. Contra on eesti kirjanik (Margus Konnula pseudonüüm). Contra on üks arvutimäng. Contrad on koondnimetus sandinistide valitsuse vastu võidelnud mässuliste rühmadele Nicaraguas.
Tänavakorvpall

Tänavakorvpall on tavalise korvpalli veidi muudetud variant, mida mängitakse tavaliselt kas väliskorvpalliväljakutel või (gümnaasiumide) spordisaalides. Tavaliselt on tänavakorvpallis kasutusel üks korv, kuid vahel ka kaks. Tänavakorvpalli reeglid on enamasti samad nagu tavalisel korvpallil. Kuid tänavakorvpallis on rohkem trikitamist ja üks-ühele mängimist. Palliga mängija teeb tavaliselt enne viset trikke ja alles siis viskab või paneb pealt palli korvi. Tänavakorvpallis on sagedased nähtused imelised pealtpanekud, alley - oop'id ja mängu ajal vastaseid närvi ajavad mõttetud sõnad ja laused. 3on3 tänavakorvpalli on mängitakse tavaliselt kas 10 või 12 punktini (või 10/12 minutit), kahepunktivise võrdub seal ühe punktiga, kolmese joone tagant vise kahe punktiga. Eestis mängitakse tänavakorvpalli 1993. aastast, üleriigilist 3on3 tänavakorvpalli Eesti meistrivõistluste sarja korraldatakse 2006. aastast. Eesti meistrivõistluste arvestus käib üheksas võistlusklassis. 2006/2007. aasta edukaim võistkond oli Deckol Ehitus (Silver Kuuba, Merlis Niklus, Indrek Poom, Teet Marran), kes on kahel aastal tulnud meistriks nii amatööride kui ka eliitsarjas. Üheks kõige suuremaks tänavakorvpalli toetajaks on bränd AND1. 3on3 Tänavakorvpalli Eesti meistrivõistlused Streetball.ee AND1 Tänavakorvpalli mäng Inglismaa tänavakorvpall 3on3 tänavakorvpalli mängureeglid
Emmy Rossum

Emmy Rossum (õieti Emmanuelle Grey Rossum (sündinud 12. septembril 1986 New Yorgis) on USA filminäitleja. http://www.emmyrossum.com/ Emmy Rossum andmekogus IMDb (inglise)
Heinaste Põhjamuul

Heinaste põhjamuul (läti keeles Ainažu Ziemeļu mols) asub Heinaste loodeosas. Muul valmis 1928. aastal ja osal muulil kulges kitsarööpmelise (750 mm) raudtee haru. Muul on umbes 660 meetrit pikk ja paikneb kagu-loode suunas. Kaugus Eesti piirist on 70–90 meetrit. Vaade Heinaste suunas
Neisseria

Neisseria on gramnegatiivselt värvuv bakter, kes arvatakse kuuluvat proteobakterite hulka. Proteobakterid on suur grupp gramnegatiivseid vorme. Samas on viimaste aastate jooksul läbi viidud mitmeid reorganiseerimisi ning sellesse perekonda on liike nii lisatud kui ka sealt ära võetud. 3 liiki, mis pakuvad ka meditsiiniliselt huvi, on Neisseria,Eikenella ja Kingella. Eikenella corrodens ja Kingella kingae koloniseerivad inimese orofaarünksit ning on oportunistlikud patogeenid. Teised esindajad on harva seotud haiguste tekitamisega. Neisseria on diplokokk, mikroskoobis vaadatuna meenutab kohviuba. Rangelt inimpatogeenid on Neisseria meningitidis (meningokokk) ja Neisseria gonorrhoaea (gonokokk), mis põhjustavad vastavalt bakteriaalset meningiiti ja meningokokilist septitseemiat. Neid leidub limaskestadel orofaarünksis ja nasofaarünksis, juhuslikult esinevad ka anogenitaalsetel limaskestadel. Neisseria perekonda kuuluvad lisaks järgmised mittepatogeensed liigid: Neisseria cinerea Neisseria elongata Neisseria flavescens Neisseria lactamica Neisseria mucosa Neisseria polysaccharea Neisseria sicca Neisseria subflava Medical Microbiology, fifth edition. P. R. Murray, K. S. Rosenthal, M. A. Pfaller
Kingella

Kingella on perekond väikeseid gramnegatiivseid kokobaktereid. Nad sarnanevad morfoloogiliselt Neisseria'ga. Bakterid on fakultatiivselt anaeroobsed, fermenteerivad süsivesikuid. Primaarselt vastutav laste septilise artriidi ja endokardiidi eest igas vanuses. Kasvab aeglaselt, mistõttu on inkubatsiooniks vaja üle 3 päeva. Enamik tüvesid on tundlikud beetalaktaamidele, sealhulgas penitsilliin, tetratsükliin, erütromütsiin, fluorokinoloonid, aminoglükosiidid.
Eikenella corrodens

Eikenella corrodens on tagasihoidlike mõõtmetega (0,2–2,0 μm), liikumatu, eoseid mitte moodustav, fakultatiivselt anaeroobne, gramnegatiivne bakter. Nime sai bakter M. Eikeni järgi, kes iseloomustas neid ja kirjeldas nende võimet "korrodeerida" agarit. E. corrodens on inimese ülemiste hingamisteede normaalse mikrofloora osa, kuid teda on raske avastada, kui just ei kasutata selektiivseid agareid. Samas on tegemist ka oportunistliku haigustekitajaga, kes tekitab infektsioone immunokomprimeeritutel ja suutrauma või -vigastusega isikutel. Isoleeritakse sagedamini inimese hammustuse haavast või rusikavõitluse traumade korral. Teised infektsioonid on endokardiit, sinusiit, meningiit, ajuabstsess, pneumoonia, kopsuabstsess. Raviks kasutatakse penitsilliini, tsefalosporiini ja tetratsükliine. Eikenella on resistentne makroliididele.
Filosoofia ajalugu

Filosoofia ajalugu on filosoofia ajalugu uuriv filosoofia haru. Enamasti vaadeldakse filosoofia ajalugu kui kultuuriajaloo abstraktseimat vormi, milles peegelduvad ühiskonnas, inimeste hoiakutes ja mõttemallides toimunud muutused kõige teoreetilisemal kujul. Samas ei pruugi filosoofia ajalugu sugugi olla otseses vastavuses ühiskonna ajalooga, kuna enamasti on filosoofide mõtlemine progressiivselt "omast ajast ees" või nostalgiliselt "omast ajast maas", peaaegu alati on see aga kriitiline oma ajastu ning selle alustõdede suhtes. Omaette filosoofiline küsimus on see, kas filosoofia ajaloos on aastatuhandete jooksul toimunud areng ning kas mõtlemise arenemise suund on määratletav. Kuna filosoofilised küsimused on enamasti oma loomult lahendamatud, siis väidetakse, et filosoofia ajaloos pole mitte midagi uut ning iga uuendus filosoofias on ammu unustatud vana naasmine. Ometi on paljud filosoofid arvanud ning arvavad siiani, et on suutnud oma mõtlemisega viia filosoofia täiuseni ning on seega pannud filosoofia ajaloole punkti (nt Georg Wilhelm Friedrich Hegel), – või siis vähemalt lahendanud lõplikult mõne filosoofilise probleemi. Sellised arusaamad on enamasti ajapikku alusetuks tunnistatud, tihti ka nõnda arvanud filosoofide endi poolt. Filosoofia algab üleminekuga müüdiliselt mõtlemiselt loogilisele mõtlemisele. Pärimuslikkusel põhinevalt maailma seletamiselt minnakse järk-järgult üle ratsionaalsetele põhjendustele. Esimesteks filosoofideks peetakse natuurfilosoofe, kes otsisid maailma ühtset alget (näiteks Herakleitosel oli see tuli). Filosoofiks nimetas end esimesena Pythagoras. Antiikfilosoofia Eelsokraatiline filosoofia (varahelleni filosoofia) Klassikaline kreeka filosoofia (klassikaline helleni filosoofia) Hellenistlik filosoofia Hilise antiikaja filosoofia Keskaja filosoofia Patristika Skolastika Renessansifilosoofia Uusaja filosoofia 20. sajandi filosoofia Filosoofide loend Diogenes Laertios Seitse tarka Valgustusajastu
Neuromant

"Neuromant" (originaalpealkirjaga Neuromancer) on William Gibsoni 1984. aastal ilmunud küberpunkromaan. Selle põhjal on valminud ka 1988. aastal samanimeline videomäng. Henry Dorsett Case on üks mees Jaapanis Chiba linna düstoopilises allmaailmas. Kui ta oli kord andekas arvutihäkker, siis ta tabati oma tööandjalt varastamise eest. Karistuseks vigastas Case'i tööandja tema kesknärvisüsteemi mükotoksiiniga, jättes ta võimetuks kasutada oma aju-arvuti kasutajaliidest, et pääseda küberruumi ülemaailmsesse arvutisüsteemi. Töölevõtmiseks sobimatu, narkomaan ja enesetappu plaanitsev, läheb Case Chiba "musta kliinikusse" imeravile. Ta päästetakse tänavasamurai Molly Millionsi ja saab palgasõduriks varjulise endise sõjaväeohvitser Armitage'i poolt, kes pakub Case'i ravima, kui Case töötab talle arvutihäkkerina...
Püsielupaik

Püsielupaik on looduskaitses mingi kaitsealuse liigi elupaik. Püsielupaik on kaitstav loodusobjekt, mille kaitse kaudu kaitstakse liiki väljaspool kaitsealasid. "Püsielupaik" on Eesti looduskaitseterminoloogias suhteliselt uus mõiste. Looduskaitseseaduse järgi on püsielupaik kaitsealuse looma sigimisala ja/või selle perioodilise koondumise paik (sh pruunkaru talvitumispaik, jõevähi looduslik elupaik, mägra rohkem kui kümne suudmega urulinnak), kaitsealuste kalade (sh lõhe ja jõesilmu) koelmu ning kaitsealuse taime või seene looduslik kasvukoht. Püsielupaigad on seaduse järgi automaatselt ka: lendorava pesapuu ja seda ümbritsev ala 25 m raadiuses; merikotka, madukotka ja kalakotka pesapuu ja seda ümbritsev ala 200 m raadiuses; suur-konnakotka ja must-toonekure pesapuu ja seda ümbritsev ala 250 m raadiuses; väike-konnakotka pesapuu ja seda ümbritsev ala 100 m raadiuses; kaljukotka pesapuu ja seda ümbritsev ala 500 m raadiuses; väike-konnakotka ja suur-konnakotka segapaari pesapuu ja seda ümbritsev ala 250 m raadiuses. hoiuala vääriselupaik Riigikogu (2004). "Looduskaitseseadus". Riigi Teataja, RT I, 06.07.2017, 5. Artikkel Eesti entsüklopeedias
Hoiuala

Hoiuala on Eesti looduskaitseseaduse järgi kaitstav loodusobjekt, kus kaitstakse Natura-liikide (looma-, taime- ja seeneliigid) elupaiku väljaspool kaitsealasid, tagamaks nende soodsat seisundit. Eestis oli 2019. aasta lõpu seisuga 319 hoiuala. loodusala linnuala püsielupaik vääriselupaik kaitseala Kaitstavate loodusobjektide arvud seisuga 31.12.2019 Looduskaitseseadus (5. peatükk: Hoiualad)
Vääriselupaik

Vääriselupaik ehk võtmebiotoop (lühendatult VEP; inglise key(stone) biotope, (key)stone habitat) on ala, mis on oluline loodusliku elurikkuse püsimiseks. See on minimaalse inimmõju all olev ala (sageli metsaala), kus suure tõenäosusega elab ohustatuid, ohualteid jt kaitsealuseid liike. "Vääriselupaik" on Eesti looduskaitseterminoloogias suhteliselt uus mõiste. püsielupaik hoiuala Vääriselupaikade moratoorium (ELF).
Veis (perekond)

Veis (Bos) on perekond veislaste sugukonnas. Veise perekond liigitatakse järgmisteks alamperekondadeks: Bos Bibos Novibos Poephagus. Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder.Mammal Species of the World, 3. trükk. Veebiversioon (vaadatud 08.11.2013) (inglise keeles)
Transpiratsioon

Transpiratsioon ehk taimaurumine on taimedest vee aurumise protsess. Transpiratsiooniga seostatakse peamiselt lehti, kuid väga vähesel määral on sellega seotud ka muud taimeorganid. Lehtede välimises rakukihis ehk epidermis paiknevad õhulõhed, mille kaudu veeaur vabaneb lehtede sisemusest ümbritsevasse keskkonda. Õhulõhed paiknevad enamasti lehtede alumisel küljel, kuid leidub ka taimerühmi, millel need asetsevad ülemisel (nt hüdrofüüdid) või mõlemal küljel. Õhulõhede pilu on ümbritsetud kahe sulgrakuga, mis soodsates oludes hoiavad õhulõhe avatuna, kuid ebasoodsate keskkonnatingimuste korral sulgevad selle, et veekadusid minimeerida. Keskmiselt kaotavad taimed transpiratsiooni teel 97–99,5% mullast omastatud veest. Ülejäänud 0,5–3% kasutatakse ära fotosünteesiks ja kasvamiseks. Transpiratsioonil on üldiselt kaks funktsiooni: a) tagab üldise vee liikumise taimes, sealhulgas ka juurte imamisjõu. Vee liikumisega mullast juurtesse kaasneb mitmete oluliste toitainete omastamine mullast ja edasine transportimine eri taimeorganitesse; b) alandab lehe temperatuuri, mis aitab kaitsta ülekuumenemise eest. Peamised transpiratsiooni mõjutavad tegurid on õhuniiskus, temperatuur, tuul ja valgus. Mida väiksem on suhteline õhuniiskus ning mida kõrgem on temperatuur ja suurem on tuule ja valguse intensiivsus, seda suurem on transpiratsioon. Kuivade kasvukohtade (kõrb, stepp) taimed on kohastunud toime tulema selliste keskkonnatingimustega, millega kaasneks suurem transpiratsioon. Kohastumused võivad olla seejuures nii morfoloogilist, anatoomilist kui ka füsioloogilist laadi. Ühed tuntumad morfoloogiliste ja anatoomiliste kohastumustega taimed on lihakate varte ja taandarenenud lehtedega (asteldega) kaktused. Lihakad varred aitavad säilitada vett, mida omastatakse niisketel perioodidel. Füsioloogiliseks kohastumuseks on näiteks ebasoodsatele tingimustele kiiresti reageerivad õhulõhed, mis sulguvad, kui muld on liiga kuiv või atmosfääri suhteline õhuniiskus liiga väike. Aurumine Evapotranspiratsioon
Kaitstavad loodusobjektid

Kaitstavad loodusobjektid on Eesti looduskaitseseadusega määratletud loodusüksused, mille kohta on kehtestatud võrreldes tavaalaga (objektiga) mitmesugused piirangud inimtegevusele. Eesti Looduse Infosüsteemi (EELISe) järgi eristatakse järgmisi loodusobjekte (sulgudes on arv seisuga 31. detsember 2007) looduskaitseala (129) maastikukaitseala (149) rahvuspark (5) vana ehk uuendamata kaitsekorraga ala (117) pargid ja puistud (548) hoiuala (343) püsielupaik (900) kaitstav looduse üksikobjekt (1195) kohaliku omavalitsuse tasandil kaitstav loodusobjekt (3)
Ülivõrre

Ülivõrre ehk superlatiiv on grammatiline kategooria (võrdlusaste), mis väljendab seda, et kirjeldataval olendil, asjal või nähtusel on omadust suuremal määral kui ühelgi teisel samasse rühma kuuluval olendil, asjal või nähtusel. Näiteks: "Tallinn on Eesti suurim linn". Ülivõrde moodustamiseks on eesti keeles kaks võimalust: liitülivõrre ehk kõige-ülivõrre ja lihtülivõrre. Liitülivõrre on liitvorm, mis koosneb abisõnast kõige ja võrdlussõna keskvõrde vormist. Liitülivõrret saab moodustada kõikidest võrdlussõnadest, nt vaga (: vagam) : kõige vagam, roosa (: roosam) : kõige roosam, `hull (: hullem) : kõige hullem, kummaline (: kumma-lisem) : kõige kummalisem. Lihtülivõrre on moodustatav vaid neist võrdlussõnadest, millel on olemas vokaalmitmus, ning tal on nagu vokaalmitmuselgi kaks liiki -- i-ülivõrre ja tüveülivõrre. i-ülivõrde tunnuseks on im, nt ilus : ilusa/im, kole : koleda/im. i-ülivõrre on võimalik nendest sõnadest, mis kasutavad i-mitmust. Algvõrre Keskvõrre
Aleksejevi reegel

Aleksejevi reegel on seaduspära, mis võimaldab leida lahuse ligikaudse kriitilise temperatuuri väärtuse. Selle kohaselt asuvad lahuse tasakaaluliste faaside koostisi ühendavate lõikude keskpunktid sirgel, mis lõikub lahustumiskõvera maksimumi või miinimumiga. Aleksejevi reegel on rakendatav vaid siis, kui süsteemi koostis on väljendatud massiprotsentides. Reegel on saanud nime vene keemiku Vladimir Fjodorovitš Aleksejevi (Владимир Фёдорович Алексеев; 1852–1919) järgi.
Reet Valgmaa

Reet Valgmaa (sündinud 30. märtsil 1952) on eesti pedagoog ja sulgpallur. Ta on õpetanud Nõo Keskkoolis, Tartu Riiklikus Ülikoolis ja Viljandi Kultuurikolledžis. Ta töötas 1995–1998 Viljandi Kultuurikolledžis dotsendina ja 1998–2003 professorina. Rajas 1992 koolituskeskuse Tõru ja on selle juhataja. Ta oli aastail 2015–2018 Eesti Vabaharidusliidu volikogu juhataja. Ta on 30-kordne Eesti meister sulgpallis. Ta on samuti esinenud folklauljana. Valgmaa, Reet; Nõmm, Erle 2008. Õpetamisest: Eesmärgist teostuseni. Tartu: Eesti Vabaharidusliidu kirjastus 2003 – aasta koolitaja Biograafia ESBL-is
Gila jõgi

Gila on jõgi Põhja-Ameerikas. Algab Kaljumägedest. Voolab valdavalt läände, ülemjooksul kanjoneis, alamjooksul läbi Gila kõrbe. Suubub vasakult Coloradosse. Pikkus 1044 km.
Evapotranspiratsioon

Evapotranspiratsioon ehk koguaurumine on vee molekulide keemiseta eraldumine vee, maa või jää pinnalt õhkkonda. Nagu mõistegi ütleb, koosneb evapotranspiratsioon evaporatsioonist ja transpiratsioonist. Evapotranspiratsioon on vee aurumine atmosfääri nii Maa pinnalt kui ka taimede lehtedest. Evapotranspiratsiooni kui mõistet kasutatakse eelkõige geograafias, erinevalt transpiratsioonist, mis huvitab enam biolooge. Aurumine Transpiratsioon Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 09.08.2011)
Ekvatoriaalne vastuhoovus (India ookean)

India ookeani ekvatoriaalne vastuhoovus on idasuunaline pinnahoovus (ulatub 100–150 meetri sügavusele) India ookeanis läände hoovavate Põhjapassaathoovuse ja Lõunapassaathoovuse vahel. Hoovust mõjutavad mussoonid ja seepärast hoovab hoovus sõltuvalt aastaajast ekvaatorist veidi põhja või lõuna pool. Ekvatoriaalne vastuhoovus on ka Atlandi ookeanis ja Vaikses ookeanis.
KKI

KKI on mitmetähenduslik lühend: Keskkonnainspektsioon Keele ja Kirjanduse Instituut
Abaasia

Abaasia on võimetus kõndida, kuigi kõndimisliigutusi suudetakse teha näiteks lamades. Abaasia põhjuseks võib olla muu hulgas psüühikahäire, motoneuronite häire (näiteks Huntingdoni tõbi, Wilsoni tõbi), väikeaju kahjustus (ataksia) või otsmikusagarate kahjustus (kõndimisapraksia). Astaasia-abaasia Düsbaasia
Abadeauk

Abadeauk ehk Abade auk ehk Abade laht ehk Habade laht on järv Saaremaa loodeosas Saaremaa vallas Harilaiu poolsaare keskel Laialepa lahe ja Haagi lõuka vahel. Järve ümbritsevad männimetsad.
Ābādeh

Ābādeh [oobod'ee] (varem ka Abade; pärsia keeles آباده) on linn Iraanis Fārsi provintsis, Ābādeh' maakonna keskus. Ta asetseb umbes 2000 m kõrgusel merepinnast viljakal tasandikul Eşfahāni ja Shīrāzi vahelise maantee ääres 225 km kaugusel Eşfahānist ja 275 km kaugusel Shīrāzist, 638 km Teheranist lõuna pool. 2006. aasta rahvaloenduse andmetel on linnas 58 138 elanikku. 2007. aasta andmetel oli elanike arv World Gazetteeri hinnangul 59 200. Linn on piirkonna kaubanduskeskus. Ābādehi ümbruses valmistatakse Ābādeh' vaipu. Linnas on arenenud ka puunikerduskunst (kasutatakse pirnipuud ja pukspuud). Valmistatakse seesamiõli ja kastoorõli. Vanasti oli Ābādeh karavanide vahejaam. https://archive.ph/g9N13, 8.12.2022, https://www.citypopulation.de/en/iran/fars/ābādeh/0701041296__ābādeh/, 8.12.2022, Ābādeh (Ābādeh, Fars, Iran) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information. جمعیت به تفکیک تقسیمات کشوری, vaadatud 29.10.2023.
Epitsenter

Epitsenter on punkt maapinnal maavärina tekkekoha ehk kolde ehk hüpotsentri kohal. Maavärina epitsenter on punkt, kus peaksid teoreetiliselt aset leidma kõige suuremad purustused. Maavärin
Risaliit

Risaliit on fassaadist täiskõrguselt eenduv hooneosa, mis oli harilikult rikkalikumalt kaunistatud ning sageli frontooni ja eraldi katusega. Eristatakse kesk- ja külg- (nurga) risaliite.
Maastikumaal

Maastikumaal ehk peisaaž on maaližanr, mis on keskendunud maastiku kujutamisele. Maastikumaali viljeleja on maastikumaalija ehk peisažist. Maastikumaali viljeldi juba antiigis, keskaja kunstis oli see maaliliik vähetähtis, kuid ärkas uuele elule taas renessansis. 17. sajandil hakati viljelema ideaalmaastike maalimist, mis koondas looduse kaunimaid elemente. Maastikumaal oli eriti armastud žanr romantismis. 19. sajandil pakkus maastikumaal jõulist konkurentsi ajaloomaalile ning impressionismi sünniga muutus aina levinumaks vabaõhumaal. Kunstileksikon, Tallinn, 2001, lk 264 Silmaringi teatmik – Kunst, Varrak, Tallinn, 2007, lk 488 Barbizoni koolkond heroiline maastikumaal meremaal
Meremaal

Meremaal ehk mariin on maastikumaali alaliik, kus kujutatakse merd või merega seotut (laevad, sadamad, merelahingud jne). Iseseisvaks žanriks kujunes hollandi ja flaami kunstis, õitseaeg oli 17. sajand. Meremaali viljelenud kunstnikke – mariniste – oli mitmeid ka romantismiajastul ja impressionistide hulgas. Tuntud meremaalijad olid näiteks William Turner ja Ivan Aivazovski. Eesti kunstnikest on meremaaliga palju tegelenud Aili Vint. Kunstileksikon, Tallinn, 2001, lk 277 Silmaringi teatmik – Kunst, Varrak, Tallinn, 2007, lk 488
Loomamaal

Loomamaal on maaližanr, millel kujutatakse eelkõige loomi. "Hommik männimetsas" "Kaks rotti" animalistika
Mansardkorrus

Mansardkorrus ehk mansard on mansardkatuse all paiknev katusekorrus. See leiutati 17. sajandil. Leiutajaks peetakse François Mansarti, kelle järgi katus ka nime on saanud.