laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Venemaa loodusteaduste akadeemia

Ülevenemaaline Ühiskondlik Organisatsioon "Venemaa Loodusteaduste Akadeemia" (lühemalt Venemaa loodusteaduste akadeemia, akronüüm RAEN; vene keeles Общероссийская общественная организация "Российская академия естественных наук") on Venemaa mitteriiklik organisatsioon, ühiskondlik teadusakadeemia, mis ühendab loodus- humanitaar- ja tehnikateadlasi. Akadeemia ülesandeks on teaduse, hariduse ja kultuuri edendamine. Akadeemia asutati 31. augustil 1990 Moskvas teadlaste grupi poolt. Asutajate hulgas oli nimekaid teadlasi: Dmitri Lihhatšov, Vitali Goldanski, Georgi Fljorov, Aleksandr Janšin ja nobelist Aleksandr Prohhorov. Akadeemia koosseisu kuuluvad tänapäeval regionaalsed osakonnad, teaduskeskused, assotsiatsioonid ja väikeinstituudid. Akadeemiat juhib 1993. aastast Moskva Riikliku Ülikooli geofüüsikaliste meetodite ja maakoore uuringute kateedri professor Oleg Kuznetsov. Akadeemia valib liikmeteks nii üksikisikuid (sealhulgas välisliikmeid) kui ka juriidilisi isikuid. Noorteadlaste kaasamiseks akadeemiasse on kehtestatud adjunktliikme staatus. Liikmete nimekirja ega liikmete arvu RAEN-i koduleht ei avalda. Venemaa loodusteaduste akadeemia tegevust on kritiseeritud. Peamine etteheide seisneb selles, et RAEN-i liikmeskonda kuulub üksikuid liikmeid, kellel ei ole teadusega mingit pistmist (Ramzan Kadõrov) või kes on pseudoteaduslike uurimissuundade esindajad. Tuuakse näiteks Anatoli Akimovit ja Gennadi Šipovit (torsioonvälja teooria arendajad), Anri Ruhadzet (Uue kronoloogia ajalookäsitluse ja torsioonvälja teooria toetaja), kelmuse eest vangis istunud Viktor Petrikut (mitme pseudoteadusliku idee autor) ja Grigori Grabovoid (uususundi looja, kes väidab, et suudab teleporteeruda, ravida AIDS-i ja vähki ning elustada inimesi). RAEN-i loomine osutus katalüsaatoriks enam kui 70 ühiskondliku akadeemia tekkimisele Venemaal (Mäeakadeemia, Mineraalse tooraine ressursside akadeemia, Infotehnoloogia akadeemia, kõrgkooli rahvusvaheline teaduskadeemia, Teadusavastuste- ja leiutiste rahvusvaheline akadeemia, Venemaa Inseneriakadeemia, Elektrotehnika akadeemia ja paljud teised). RAEN-i eestvedamisel asutati 2002. aastal Hannoveris Euroopa Loodusteaduste Akadeemia, kelle koduleht on ükskeelne (venekeelne). Академия. СТАТУС. raen.info Академия. ИСТОРИЯ. raen.info Президент. raen.info Академия. ЧЛЕНСТВО. raen.info Академия. АДЪЮНКТЫ. raen.info "Виталий Гинзбург: Существует большое количество невежд и жуликов". ras.ru Ю. Н. Ефремов. "Лженаука и гипотеза". ПРОБЛЕМЫ БОРЬБЫ С ЛЖЕНАУКОЙ. vivovoco.astronet.ru Европейская Академия Естественных Наук. eanw.org Koduleht
Koirova

Koirova ehk Finskoje Koirovo (ka Suomen Koirova, Koiroi, vene Финское Койрово, Чухонское Коерово, Большое Коерово) on endine ingerisoome küla ajaloolises Tuutari kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas Gorelovo ja Pulkovo vahel. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb ala Leningradi oblasti Lomonossovi rajooni Villozi valla territooriumile. Nimi tuleb arvatavasti soomekeelsest sõnast koira ehk koer. Küla kuulus ajalooliselt samanimelise mõisa alla, mille territooriumil oli teisigi Koirovo-nimelisi külasid, mida eristati üksteisest täiendsõnadega nagu Finskoje Koirovo, Russkoje Koirovo, Nižneje Koirovo, Verhneje Koirovo, Novoje Koirovo ja Staroje Koirovo. Finskoje Koirovo, mida rahvasuus kutsuti ka lihtsalt Koirovaks, oli nendest küladest vanim ja suurim. 1711 – küla kuulus (nimega Koera) Pulkova mõisale. 1792 – küla oli Alexander Wilbrechti koostatud Peterburi kubermangu kaardil kirjas kui Koerovo (Коерово) küla. 1817 – külas (nimega Бол. Койровa) oli 24 talu. 1831 – külas (nimega Бол. Коeровo или Чухонское) oli 28 talu. 1838 – külas (nimega Чухонское Коерово) elas 151 inimest, sh 68 meest ja 83 naist. 1848 – külas (nimega Koiroa) elas 135 ingerisoomlast, kellest 116 olid äyrämöised ja 19 savakod. 1856 – külas (nimega Койерово Чух.) oli 7 talu 58 meeshingega. 1860 – külas (nimega Бол. Коeровo (Чухонской)) oli 26 talu. 1880.–1990. aastatel oli külas 32 talu. 1913 – külas (nimega Чухонское Койерово) oli 44 talu. Küla hävis Teises maailmasõjas seal toimunud lahingutegevuse tõttu. Leningradi piiramise ajal asus külas kolm aastat Saksa kindlustatud tugipunkt, mis õnnestus Vene vägedel tagasi vallutada 1944. aasta jaanuaris. Tänapäeval on kunagise küla territooriumil lao- ja tööstushooned. "Finskoje Koirovo". EKI kohanimeandmebaas. Vaadatud 16.04.2017. "Koirovo". EKI kohanimeandmebaas. Vaadatud 16.04.2017. "Peterburi Mitrofanovski Liidu koduleht" (vene keeles). Vaadatud 08.04.2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Peterburi kubermangu kaart, 1792, A. M. Wilbrecht". "Peterburi lähiümbruse topograafiline kaart, 1817. etomesto.ru". Vaadatud 09.04.2017. "Peterburi ümbruse kaart, 1831, Schubert". etomesto.ru. Vaadatud 16.04.2017. "Описание Санкт-Петербургской губернии по уездам и станам, 1838 г." Köppen, Peter v (1867). Erklärender text zu der ethnographishen karte des St. Petersburger gouvernements. St. Petersburg. Jelagin, N (1856). Алфавитный список селений по уездам и станам С.-Петербургской губернии. Peterburi. Lk 97. "Peterburi ja Viiburi kubermangude topograafiline kaart, 1860". etomesto.ru. Vaadatud 16.04.2017. "Peterburi lähiümbruse üheverstaline topograafiline kaart, 1890". etomesto.ru. Vaadatud 14.04.2017. "Peterburi lähiümbruse kaart, 1913". Soome Koirova. Wikimapia.org
Taoufik Makhloufi

Taoufik Makhloufi (sündinud 29. aprillil 1988 Souk Ahrasis) on Alžeeria keskmaajooksja. Ta võitis 2011. aasta Aafrika mängudel kuldmedali 800 m jooksus. 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis tuli Makhloufi 1500 m jooksus olümpiavõitjaks. Samal aastal tuli ta Aafrika meistriks 800 m jooksus. Maailmameistrivõistlustel on tema parim 2015. aasta 4. koht 1500 m jooksus. Makhloufi nimele kuuluvad Alžeeria rekordid 800 meetri ja 1000 meetri jooksus. Info IAAF lehel
Arvo Laanest

Arvo Laanest (22. märts 1931 – 10. mai 2003) oli eesti keeleteadlane. 1959. aastal sai ta teaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Substantiivne atribuut läänemeresoome keeltes". "Arvo Laanest 22. III 1931 – 10. V 2003". Sirp.
Silja Grünberg

Silja Grünberg (7. aprill 1937 – 15. jaanuar 2021) oli eesti keeleteadlane. Ta oli "Vadja keele sõnaraamatu" toimetaja. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. oktoober 2019. Vaadatud 14. oktoobril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Postimees, 21. jaanuar 2021 Eesti rahvusbibliograafia. "Vadja keele sõnaraamat". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017.
Ülemõuemarssal

Ülemõuemarssal (vene keeles обер-гофмаршал, saksa keeles Oberhofmarschall) oli Venemaa keisririigi õukonnateenistuse II klassi teenistusaste, mis oli võrdne tsiviilteenistuse tõelise salanõuniku auastmega. Ülemõumarssal oli ka Saksa-Rooma keisri (kuni 1806) ja Austria keisri (1804–1918) õukonnas. õuemarssal teenistusastmete tabel
Jäik sidur

Jäik sidur on mittelülitatav sidur võllide jäigaks ühendamiseks. poolitamata muhvsidur poolitatud muhvsidur ketassidur
Lumme Erilt

Lumme Erilt on eesti keeleteadlane. Lumme Erilt lõpetas Tartu Ülikooli 1994. aastal inglise keele ja kirjanduse erialal. Ta on Korporatsioon Filiae Patriae vilistlane. 2015. aastal sai ta Filiae Patriae 95. aastapäeva puhul aumärgi. Nimed ja nimisõnad. – Keelteoskus kui kultuuri osa, TPÜ Kirjastus 2001, lk 58–67. Lõpetanud tähestikuline nimekiri Tartu Ülikool. Lõpetanud tähestikuline nimekiri "Uued aumärgi kavalerid". 31. okt. 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 2017-04-09. Vaadatud 8. apr. 2017. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Kasutatud= ja |Aeg= (juhend)
Kai Adamson

Kai Adamson (kuni 25. oktoobrini 1984 Kai Riikoja; sündinud 27. jaanuaril 1955 Tallinnas) on eesti filoloog. Ta lõpetas 1973. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1978. aastal cum laude Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Adamson töötas valdavalt keeletoimetajana, uuris arheoloogia ja õigusteaduse sõnavara ning avaldas selle kohta artikleid. Ta on Emakeele Seltsi ja Tallinna Reaalkooli vilistlasesinduse liige. 2009. aastal avaldas Eesti Keele Sihtasutus mälestusraamatu "Keeleuurija ja sõnaseadja Elli Riikoja", mille Adamson on koostanud ja kaastoimetanud. 2005 Aasta kodanik (koos abikaasa Arend Adamsoniga) Tema vanaisa oli Heinrich Riikoja ja ema Elli Riikoja, tema poeg on keemik Jasper Adamson. "Emakeele Selts - Oma Keel" (PDF).
Karl Mihkla

Karl Heinrich Mihkla (20. september 1901 Rääma – 10. märts 1980 Tallinn) oli eesti keeleteadlane, ajakirjanik, kirjandusteadlane. Tema pseudonüüm oli K. M. 1911–14 Rääma vallakool 1914–15 Pärnu 3. algkool 1915–17 Paldiski ja Pärnu kõrgem algkool 1917–23 (vaheajaga) Pärnu gümnaasium 1923–30 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskond. Sai eesti keele, kirjanduse ja filosoofia propedeutika õpetaja kutse. 1943–44 Tartu Ülikool, kaitses magistriväitekirja Lydia Koidula elust 1927–33 Tartu keskkoolides, Tartu Kommertsgümnaasiumis, Tartu Kaubanduskoolis jm 1933–36 töötas Rakveres 1936–60 mitmetes koolides Tallinnas, sh Tallinna Reaalkoolis 1960–70 teaduslik töö, EKKI eesti keele süntaksi juht Oli Eduard Vilde memoriaalmuuseumi direktor ja aitas ka selle muuseumi rajamisele kaasa. Oli ka Lydia Koidula muuseumi rajaja Pärnusse. Korraldas Eduard Vilde memoriaalmuuseumis, Lydia Koidula muuseumis Pärnus ning Jakobsoni ja Tammsaare muuseumides ekspositsioone. Oli kolm korda abielus ja neist abieludest sündis viis last. "Eesti biograafiline andmebaas ISIK". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. "HAUDI. Kultuuriloolised hauad". SpinTEK. Vaadatud 27.04.2018. "Tallinna Reaalkoolile tähtsate inimeste hauad". Reaalkool. Vaadatud 31. mail 2024. Hauaplatsi asukoht Tallinna Metsakalmistul
Toomas Help

Toomas Help (sündinud 29. augustil 1961) on eesti keeleteadlane. Ta lõpetas 1979. aastal Tallinna 2. Keskkooli kuldmedaliga ja Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. 2004. aastal kaitses ta doktoriväitekirja "Sõnakeskne keelemudel: eesti regulaarne ja irregulaarne verb". Isa poolt Võrumaa juurtega Toomas Help tegi 1989. aastal radikaalseid ettepanekuid võru kirjakeele arendamiseks ja oli esimene, kes hakkas võru keeles kasutama võru keeles tänini pruugitavat q-tähte kõrisulghääliku tähistamiseks. Tema isa oli keemik Kalju Help, abikaasa on vioolamängija Mall Help. [Toomas Help. – Tartu : Tartu Ülikooli Kirjastus, 2004. – 234 (Dissertationes philologiae estonicae Universitatis Tartuensis, ISSN 1406-1325 ; 13). Eesti Rahvusbibliograafia|Kasutatud=08.04.2017]
Anu-Reet Hausenberg

Anu-Reet Hausenberg (sündinud 9. märtsil 1941 Võrus) on eesti keeleteadlane, fennougrist, komi folkloori ja kultuuri uurija, Tallinna Ülikooli emeriitprofessor. Ta on kirjutanud käsiraamatu "Keeleoskuse mõõtmine" (2003). Хаузенберг А.Р. Названия животных в коми языке. Таллин, 1972. - 238 с. Hausenberg, Anu-Reet. Sürjalaste nimest. — Keelest ja rahvaluulest. Emakeele Seltsi aastaraamat 30 (1984). Eesti Raamat, Tallinn 1986, lk 88–92. http://www.sirp.ee/archive/2001/02.03.01/Varia/varia1-1.html Федюнева Г.В., Лудыкова В.М. Юбилей А.-Р.Хаузенберг // Linguistica Uralica. – 2001. — №2. — С.133-135. ХЕЛЛЕ МЕТСЛАНГ. К ЮБИЛЕЮ АНУ-РЕЭТ ХАУЗЕНБЕРГ - Linguistica Uralica XLVIII 2012 1 Anu-Reet Hausenberg | Tallinna Ülikool "Raamatukogu". Anu-Reet Hausenberg Eesti Teadusinfosüsteemis
Henno Jänes

Henno Harald Jänes (11. detsember 1905 Võru – 26. juuli 1970 Stockholm) oli pedagoog ja keeleteadlane. Ta lõpetas aastal 1923 Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Poeglaste Gümnaasiumi, õppis aastatel 1923–1929 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, omandades pedagoogidiplomi eesti keele, soome-ugri keelte, rahvaluule ning eesti ja üldise kirjandusloo alal. https://web.archive.org/web/20070704130636/http://haridus.opleht.ee/Arhiiv/122005/28-29mustv.pdf Harald Henno Jänes 100 - Haridus Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=1943
Gerda Laugaste

Gerda Laugaste (24. juuni 1910 Alatskivi vald – 4. detsember 1992) oli eesti keeleteadlane. Laugaste oli foneetikalaboris Paul Ariste assistent ning 1940. aastate lõpust alates õpetas ta Tartu Ülikoolis üldfoneetikat ja eesti keele foneetikat. Pire Teras. "Foneetika uurimisest Tartus". Originaali arhiivikoopia seisuga 9.04.2017. Vaadatud 08.04.2017.
Uno Liivaku

Uno Liivaku (kuni 15. septembrini 1938 Toomberg; sündinud 20. mail 1926 Mornas Viljandimaal) on eesti keeleteadlane. Liivaku on aastaid olnud tõlkija. Ta tõlkis pikka aega populaarteaduslikke teoseid ja huumorikogumikke. 1993 Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind Tema tütar on teatriteadlane Luule Epner. http://www.sirp.ee/archive/2001/27.04.01/Varia/varia1-1.html "ERR arhiiv".
Kammerjunkur

Kammerjunkur (vene keeles камер-юнкер, saksa keeles Kammerjunker) oli Venemaa keisririigi õukonnateenistuse IX klassi teenistusaste, mis oli võrdne tsiviilteenistuse titulaarnõuniku auastmega. 1915 on mainitud, et Venemaa keisririigis oli 394 kammerjunkrut. junkur teenistusastmete tabel
Tuulispea

Tuulispea oli nalja- ja pilkeajakiri, mis ilmus 1923. aastal Tallinnas ilmumissagedusega kord kuus. Nime sai ajakiri juba Soomes ilmunud (1903–1957) huumoriajakirja Tuulispää järgi. Väljaandja ja toimetaja oli Juhan Kruustee. Toimetus asus Tallinnas Lai tn 38. Ajakirja trükiti Tallinnas trükikojas Kiri kahevärvilisena. Ajakirja hind oli 25 marka. Kokku ilmus kaks numbrit. Fennica Tuulispää[alaline kõdulink] "Eesti Rahvusbibliograafia - Tuulispea". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. Vaadatud 8. aprillil 2017.
Tallmeister

Tallmeister (vene keeles шталмейстер, saksa keeles Stallmeister) oli keskajal ja uusajal õukonna liige, kelle ülesanne oli hobuste eest hoolitseda. Tallmeister oli Venemaa keisririigi õukonnateenistuse III klassi teenistusaste, mis oli võrdne tsiviilteenistuse salanõuniku auastmega. ülemtallmeister teenistusastmete tabel
Toomkapiitel

Toomkapiitel on vaimulike nõukogu toomkiriku juures. Kapiitel oli kesk-ja varauusaegses vürstpiiskopkonnas üks tähtsamaid vaimuliku ja ilmaliku võimu organeid. Toomkapiitlisse kuulub enamasti 12 toomhärrat. Toomkapiitlit juhib toompraost, kes juhatab toomkapiitli istungeid. Toomkapiitisse kuulusid kõrgvaimulikud ehk prelaadid, kapiitli hierarhias olid tähtsuse järjekorras toompraost, dekaan, toomskolastik ning toomhärrad. Tartu piiskopkonna Tartu toomkapiitel, Tartu toomkirik Saare-Lääne piiskopkonna Saare-Lääne toomkapiitel, Haapsalu toomkirik Tallinna piiskopkonna Tallinna toomkapiitel, Tallinna toomkirik Riia peapiiskopkonna Riia toomkapiitel, Riia toomkirik Kuramaa piiskopkonna Kuramaa toomkapiitel Aizputes "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 18.04.2019) Madis Maasing, Kas Saare-Lääne toomkapiitlist sai 1524. aasta järel aadlikapiitel?, Läänemaa Muuseumi toimetised = Proceedings of Läänemaa Museum, nr. 21, juuli 2018, lk 33 "Mõisteid Eesti ajaloo kursusest". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. Madis Maasing, Saare-Lääne toomhärrad piiskop Peter Wetbergi ajal (1471–91), Läänemaa Muuseumi toimetised = Proceedings of Läänemaa Museum, nr. 22, juuli 2019, lk 43 Toomhärrad, Eesti lugu, Tõnis Lukas, 03.11.2007
Amel Tuka

Amel Tuka (sündinud 9. jaanuaril 1991) on Bosnia ja Hertsegoviina kergejõustiklane (keskmaajooksja). 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 800 m jooksus ajaga 1.46,30 pronksmedali. Aastal 2015 valiti ta Bosnia ja Hertsegoviina aasta sportlaseks. Ta oli Bosnia ja Hertsegoviina lipukandja 2016. aasta suveolümpiamängude avatseremoonial. "Amel Tuka IAAF-i andmebaasis" (inglise). Vaadatud 8.04.2017.  Amel Tuka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Amel Tuka Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Värvimine

Värvimine on millegi (nt tekstiili või maja) värvainega katmine, immutamine või töötlemine. Endisajal, vähem ka tänapäeval kasutatakse värvimiseks sageli looduslikke materjale (nt värvitaimi). aerosoolvärvimine toonimine
Venemaa Teaduste Akadeemia professor

Venemaa Teaduste Akadeemia professor, lühemalt Venemaa TA professor, ka RAN-i professor, on aunimetus Venemaal, mida Venemaa Teaduste Akadeemia (RAN) annab alla 50 aasta vanustele Venemaa kodakondsusega teadlastele teadussaavutuste eest, samuti aktiivse osavõtu eest Venemaa Teaduste Akadeemia ees seisvate ülesannete realiseerimisel. RAN-i professori aunimetus asutati 2015. aastal. Aunimetust ei anta Venemaa TA liikmetele. Aunimetuse andmisel nõutakse 10-aastast teadus-pedagoogilist staaži, doktorikraadi, samuti eeldatakse, et kandidaadi uurimistöö efektiivsus on kõrgem kui keskmisel ülikooliprofessoril. Tiitel on eluaegne. Erinevalt akadeemikutest ja korrespondentliikmetest, ei kaasne RAN-i professori tiitliga lisatasu. RAN-i professoreid peetakse Venemaa TA liikmeskonna kaadrireserviks. Mõnes mõttes on nad nagu teaduste akadeemia assotsieerunud liikmed. RAN-i professoreid valitakse iga 2–3 aasta tagant. Seni on valimised toimunud kolm korda (2015-2016, 2018 ja 2022). Nüüd on Akadeemial 713 professorit, neist 55% elab ja töötab Moskvas. RAN-i professoriks valiti kaks Venemaa kodakondsust omavat teadlast, kes oma uurimistööd teostavad välismaal. Venemaa TA 2016. aasta ja 2019. aasta ja 2022. aasta valimistel valiti 163 RAN-i professorit Venemaa TA korrespondentliikmeks, 16 RAN-i professorit Venemaa TA akadeemikut. Dmitri Gorbunov Aleksei Gromõko (2015) Aleksandr Markov Dmitri Novikov Tatjana Pinegina Sergei Popov Nikolai Šapiro Pjotr Zavjalov Fjodor Voitolovski (2015) Venemaa Teaduste Akadeemia auprofessor Почетное звание «Профессор РАН». ras.ru О ПРОФЕССОРАХ РАН. prof-ras.ru "Постановления Президиума РАН о присвоении звания «Профессор РАН» (2015/16 + 2018)" (vene). Информационный портал профессоров РАН. prof-ras.ru ПРОФЕССОРСКИЙ ЛИФТ. ДЛЯ РАН ГОТОВЯТ ПОПОЛНЕНИЕ. poisknews.ru
Ketassidur

Ketassidur kujutab endast kahte äärikut, mis asetatakse ühendatavate võllide otstele ning tõmmatakse kokku poltidega. Äärikute tsentreerimiseks on ühel äärikul silindriline kõrgend, teisel äärikul aga vastav süvend. Poldid asetatakse kohale kas lõtkuga või lõtkuta. Esimesel juhul kantakse pöördemoment üle hõõrde, mis tekib äärikute vahel poltide pingutamisel. Teisel juhul aga vahetult poltidega, mis töötavad lõikele ja muljumisele. Tugevusele arvutatakse liist- või hammasliited ning poldid. Äärikud valmistatakse terasest, terasvalust või malmist. Jäik sidur Mittelülitatav sidur Sidur Poolitatud muhvsidur
Bentheim-Bentheim

Bentheim-Bentheim oli krahvkond Saksamaal Alam-Saksimaa kaguosas, mille piirid aastal 1806 kattusid Bentheimi kreisi tänapäevaste piiridega. See krahvkond moodustati Bentheimi krahvkonnast aastal 1277 ja aastal 1454 moodustati sellest Bentheim-Steinfurt. Bentheim-Bentheim taastekkis krahvkonnana aastal 1643 ja mediatiseeriti aastal 1806 Bergile, enne kui Prantsusmaa selle aastal 1810 annekteeris. Viini kongress andis selle Hannoverile. Gerulfingid Egbert I (1277–1305) Johann (1305–1333) Simon I (1333–1348) Otto III (1348–1364) Bernhard I (1364–1421) Götterswykid Eberwin I (1421–1454) Bernhard II (1454–1473) Eberwin II (1473–1530) Philipp Konrad (1643–1668) Arnold Moritz (1668–1701) Hermann Friedrich (1701–1723) Ludwig Franz (1723–1731) Friedrich Karl (1731–1803) Ludwig (Bentheim-Steinfurti krahv) (1803–1806)
Ecnomuse lahing

Ecnomuse lahing ehk Eknomose lahing (vanakreeka keeles Ἔκνομος; 256 eKr) oli esimese Puunia sõja merelahing, mis leidis aset Kartaago ja Rooma laevastiku vahel Ecnomuse neeme lähedal (tänapäeva Sitsiilia Licata linna lähistel). Kokku osales lahingus umbes 290 000 sõudjat ja sõdurit. See on üks suuremaid merelahinguid ajaloos. Lahingu võitsid roomlased.
Koirovo

Koirovo (vene Койрово, Коeрово, Койeрово) on mitme endise küla nimetus ajaloolises Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas Gorelovo ja Pulkovo vahel. Nimetus tuleb arvatavasti soomekeelsest sõnast koira ehk koer. Külad kuulusid samanimelise mõisa alla ning neid eristati üksteisest eesliidetega: Finskoje Koirovo ehk Koirova (soome Suomen Koirova, Koiroi, vene Финское Койрово, Чухонское Коерово, Большое Коерово, tõlkes Suur ehk Soome Koirova) — küladest vanim ja suurim, valdavalt ingerisoomlastest elanikkonnaga küla Tuutari kihelkonnas. Russkoje Koirovo (vene Русское Койровo, Малое Коерово, soome Vennäin Koirova, tõlkes Väike ehk Vene Koirova) Nižneje Koirovo ehk Uusikylä (vene Нижнее Койрово) – ingerisoome küla Venjoki kihelkonnas. Verhneje Koirovo ehk Kapasi (vene Верхнее Койрово) – ingerisoome küla Venjoki kihelkonnas. Novoje Koirovo (vene Новое Койрово) Staroje Koirovo (vene Старое Койрово) "Koirovo". EKI kohanimeandmebaas. Vaadatud 16.04.2017.
Laura Ikauniece

Laura Ikauniece (varem ka Laura Ikauniece-Admidiņa; sündinud 31. mail 1992 Ventspilsis) on läti kergejõustiklane (seitsmevõistlus). Ta on seni osalenud kahtedel olümpiamängudel. Londoni olümpiamängudel 2012. aastal sai ta isikliku rekordiga 6414 9. koha ja 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängudel sai ta tulemusega 6617 4. koha. Aastatel 2015 ja 2016 on ta valitud Läti aasta naissportlaseks. Tema isiklik rekord seitsmevõistluses on 27.–28. mail 2016 Götzises saavutatud 6815 punkti, mis on ühtlasi ka Läti rekord. "Laura Ikauniece-Admidiņa IAAF-i andmebaasis" (inglise). Vaadatud 8.04.2017. "Läti aasta meessportlaseks valiti NBAs laineid lööv Porzingis". Postimees.ee (eesti keel). 23.12.2016. Vaadatud 8.04.2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)  Laura Ikauniece – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Laura Ikauniece Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Poolitamata muhvsidur

Poolitamata muhvsidur on ühendatavate võllide otstele asetatav puks. Poolitamata muhvsidurile on iseloomulik väike välisläbimõõt. Pöördemomenti kantakse üle liistude, tihvtide või hammastega. Materjalina kasutatakse konstruktsiooniterast, suurema läbimõõduga siduritel aga ka malmi. Mittelülitatav sidur Jäik sidur
Hans Lammers

Hans Heinrich Lammers (27. mai 1879 Lublinitz (tänapäeval Lubliniec, Poola) – 4. jaanuar 1962 Düsseldorf) oli saksa jurist ja Saksamaa riigitegelane. Hans Lammers õppis õigusteadust Breslaus ja Heidelbergis, doktorikraadi õigusteaduse alal sai ta 1904. aastal. 1906. aastal sai ta abikohtunikuks ja 1912. aastal alustas ta tööd kohtunikuna. Hans Lammers võttis vabatahtlikuna osa Esimesest maailmasõjast, 1917. aastal sai ta raskelt haavata, kaotades sealjuures vasaku silma. Sõja järel töötas Lammers siseministeeriumis valitsusnõunikuna ja referendina. 1932. aasta veebruaris astus ta Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse. 30. jaanuaril 1933 asus Hans Lammers tööle Riigikantselei riigisekretärina. 1933. aasta novembris sai ta Riigikantselei juhatajaks. Alates 4. septembrist 1934 oli Lammersi ametinimetus Riigikantselei riigisekretär ja juhataja, alates 26. novembrist 1937 Riigikantselei riigiminister ja juhataja. Oma ametikohtadele jäi Hans Lammers kuni 24. aprillini 1945, mil ta Hitleri käsul arreteeriti Hermann Göringi võimuhaaramiskatse toetamise eest. 1946. aastal osales Hans Lammers Nürnbergi protsessil tunnistajana. 1948–1949 toimunud Wilhelmstrasse protsessil karistati teda sõjakuritegude ja inimsusvastaste kuritegude eest 20-aastase vabaduskaotusega. Hiljem lühendati karistusaega 10 aastani 16. detsembril 1951 vabastati ta ennetähtaegselt Landsbergi vanglast. Hubert Beckers. Hans Heinrich Lammers (1879–1962) Zukunft braucht Erinnerung, 1. oktoober 2004. Hans Heinrich Lammers Leaders Of The Reich, 12. märts 2015. Chris Trueman. Hans Lammers The History Learning Site. Lammers, Dr. Hans Heinrich World War II gravestone In Nürnberg angeklagt : vor 60 Jahren begann der Wilhelmstraßen-Prozess Hans Frank: Conversation with an American Officer 4 and 5 August 1945 Holocaust Education & Archive Research Team.
Fars

Fars oli huumoriajakiri, mis ilmus 1924. aastal Tallinnas. Väljaandjad H. Hasenbusch ja J. Loolähker, kes oli samas ka vastutav toimetaja. Ilmumissagedusega korra kuus. Kokku ilmus 3 numbrit, mis trükiti trükikodades ERK (nr 1) ja Union (nr 2 ja 3). 1930. aastal levitati neid kolme ilmunud numbrit ühtse kogumikuna Fars : Pikantne, intiimsisuline pilke- ja naljadekogu "ERB Fars". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. Vaadatud 8. aprillil 2017. Digari - Fars 1924