laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu

Venemaa SFNV Rahvakomissaride Nõukogu oli Venemaa Nõukogude Vabariigi ja Venemaa SFNV kõrgeim täidesaatev valitsusorgan aastail 1918–1922. Venemaa Nõukogude Vabariigi Rahvakomissaride Nõukogu moodustati 1917. aastal ning pidi Nõukogude Kongressi otsuse kohaselt toimima "kuni Ülevenemaalise Asutava Kogu kokkukutsumiseni ajutise tööliste ja talupoegade valitsusena. Venemaa Sotsialistlik Föderatiivne Nõukogude Vabariik (Venemaa SFNV) moodustati alles 1918. aasta jaanuaris III Ülevenemaalise Nõukogude kongressi poolt. RKN kuulus 13 rahvakomissariaadi rahvakomissari, kelleks olid koalitsioonivalitsuse moodustanud VSDT(b)P ja ((V)SRP) esindajad. RKN tegutses kuni 1917. aasta detsembrini. Venemaa NV Rahvakomissaride Nõukogu I koosseis 1917. aastal: Venemaa NV-i Rahvakomissaride Nõukogu moodustati II Ülevenemaalisel Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogude Kongressil 27. oktoobril vkj/8. novembril 1917. aastal Petrogradis. Kuna vasakesseerid lahkusid II Nõukogude Kongressilt protestina bolševike tegevusele moodustati RKN ainult VSDT(b)P esindajatest. RKN kuulus 13 rahvakomissariaadi esindajad – rahvakomissarid. Vladimir Lenini poolt juhitud RKN tegutses 1917. aasta detsembrist kuni 1918. aasta jaanuarini, kui moodustati Venemaa SFNV ja selle valitsusena Venemaa SFNV RKN. Venemaa NV Rahvakomissaride Nõukogu II koosseis aastatel 1917–1918: Venemaa SFNV Rahvakomissaride Nõukogu juures asuv Kontrrevolutsiooni ja Sabotaaži Vastu Võitlemise Erakorraline Komisjon (–8.1918), Venemaa SFNV Rahvakomissaride Nõukogu juures asuv Kontrrevolutsiooni, Spelulatsiooni ja Ametialaste Kuritegude Vastu Võitlemise Erakorraline Komisjon (–2.1922); Venemaa SFNV Rahvakomissaride Nõukogu juures asuv Erakorraline Toitlustuskomisjon; Venemaa Sotsialistlik Föderatiivne Nõukogude Vabariik moodustati alles 1918. aasta jaanuaris III Ülevenemaalise Nõukogude kongressi poolt, Tauria palees Petrogradis. Venemaa SFNV Rahvakomissaride Nõukogu koosseis aastatel 1918–1922: Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
Andres Tolts

Andres Tolts (8. oktoober 1949 Tallinn – 18. märts 2014) oli eesti maalikunstnik ja graafik. Andres Tolts lõpetas 1968. aastal Tallinna 46. Keskkooli ja 1973. aastal ERKI tööstuskunstnikuna. Ta tegutses vabakunstnikuna; lõi muu hulgas maale, kollaaže, raamatugraafikat ning osales kümnetel näitustel. 1986 Eesti NSV teeneline kunstnik 2000 Kristjan Raua preemia (retrospektiivnäitus "Kronoloogia (1967-1998)" Rotermanni soolalaos) 2003 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (isikunäitused Sammas galeriis ja Viinistu Kunstimuuseumis) 2008 stipendium "Ela ja sära" 2009 Konrad Mäe preemia 2010 Valgetähe IV klassi teenetemärk Andres Tolts oli aastast 1987 abielus Mare Vindiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Andres Toltsi tutvustus Eesti Instituudi lehel Ants Juske. Andres Tolts tegi näitusest „Näituse”, EPL, 24. september 2009 Tiina Kolk. Andres Tolts 60: omanäoliste vaikelude imeline maailm, Postimees, 8. oktoober 2009
Ali Badjo Gamatié

Ali Badjo Gamatié (sündinud 1957) on Nigeri poliitik. Aastatel 2000–2003 oli ta rahandusminister ja 2. oktoobrist 2009 kuni 18. veebruarini 2010 Nigeri peaminister. Gamatié valitsus kukutati sõjaväelise riigipöördega.
EA Canada

EA Canada on Kanadas Burnabys töötav videomängude väljatöötaja.
Pööre

"Pööre" on mitmetähenduslik sõna. Pööre ehk revolutsioon on järsk kvalitatiivne muutus. Pööre on muusikas helide ümberasetamise tulemusena tekkinud uus kooskõla või meloodia. Pööre on tegusõna muutevorm, mis vastab teatud isikele. Pööre on tehniline seade raudteeveeremi juhtimiseks ühelt raudteelt teisele. Pööre on matemaatika mõiste
Kondensatsioonireaktsioon

Kondensatsioonireaktsioon on keemiline reaktsioon, milles kaks orgaanilise aine molekuli ühinevad produktiks, kusjuures reaktsiooni kõrvalsaaduseks on mingi väike molekul, näiteks vesi, vesinikkloriid, metanool või äädikhape. Kui see väike molekul on vesi, nimetatakse seda dehüdratsioonireaktsiooniks. Kondensatsioonireaktsioon on suur rühm mitmesuguseid orgaanilisi reaktsioone. Näiteks proteiinidele iseloomuliku peptiidsideme moodustumine kahe aminohappe molekuli kondensatsioonireaktsioonis (võrrand paremal), kus eraldub vee molekul. Estrid saadakse karboksüülhapete reaktsioonil alkoholidega – see on samuti kondensatsioonireaktsioon: CH3COOH + CH3CH2OH = CH3COOCH2CH3 + H2O Kondensatsioonireaktsioon samas molekulis olevate aatomite või funktsionaalrühmade vahel viib reeglina tsüklilise molekuli moodustumisele: see on intramolekulaarne kondensatsioon. Näiteks Dieckmanni kondensatsioonis (võrrand paremal) annab kahe estri rühma sisemolekulaarne reaktsioon tsüklilise β-ketoestri ja eraldub alkoholi molekul. Polükondensatsioon ehk kondensatsioonipolümerisatsioon on oluline meetod paljude polümeeride saamisel. Siin toimub üksteise järel hulk monomeeri molekuli kasvava ahelaga ühinemise reaktsioone. Nii toodetakse näiteks nailonit, polüestrit ja muid kondensatsioonipolümeere. Ka paljud bioloogilised protsessid on kondensatsioonireaktsioonid. Nende hulka kuuluvad polüpeptiidi, polüketiidi ja terpeeni süntees, fosforüülimine ja glükosüülimine. Aldoolkondensatsioon Bensoiinkondensatsioon Claiseni kondensatsioon Claisen-Schmidti kondensatsioon Guareschi-Thorpe kondensatsioon Michaeli kondensatsioon Orgaaniline reaktsioon Nimelised reaktsioonid
Louis-Claude Daquin

Louis-Claude Daquin (d`Acquin) (4. juuli 1694 Pariis – 15. juuni 1772 Pariis) oli prantsuse organist, klavessinist ja helilooja. Louis-Claude Daquin sündis kristlaseks hakanud juudi peres. Daquini perekond olid pärit Itaaliast ja seal kandis see suguvõsa nime D`Acquino. Üks tema vanaonusid oli Colleghe de France'is heebrea keele professor. Juba kuueaastaselt esines Louis-Claude Louis XIV õukonnas. Louis-Claude õppis prantsuse organisti Louis Marchandi juures. 12-aastaselt ta organisti koha Saint-Chapelle'is ja 13-aastaselt sai temast organist Pariisis Petit St. Antoine'i kirikus. 1727 sai ta organistiks Pauluse kirikus Pariisis. 1732 suri Marchand ja Daquin sai tema järglasena Cordeliersi organistiks. 1739 sai ta kuninglikuks organistiks. 1755 sai ta Pariisi Jumalaema kiriku organistiks. Louis-Claude Daquin oli oreli- ja klavessiinivirtuoos. Ta oli aadli hulgas austatud ja tema orelikontserdid olid sageli rahvarohked. Ta oli tuntud oma muusika muutumatu täpsuse ja ühtluse poolest. Louis-Claude Daquin hakkas varakult muusikat kirjutama. Juba kaheksa-aastaselt dirigeeris ta enda loodud kooriteost "Beatus Vir". Tema säilinud muusikapalade seas on 4 klavessiinisonaati, kristlike pastoraalide seadeid ja kantaate, mis kuuluvad barokkmuusika hulka. 1735 ilmus talt klavessiinimuusikakogumik. Sellest kogumikust on tuntud palad "Kägu" ("Le Coucou") ja "Šveitsi jõulud" ("Noëls Suisse"). 1757 ilmus talt kogumik "Noveau livre de Noëls", mis sisaldas improvisatsioone klavessiinile. "Trois cadenses" on tema muusika kogumik, mille palades on kasutusel kolmekordne triller. / Werner Music Archive
Ismail Kadare

Ismail Kadare (28. jaanuar 1936 Gjirokastër – 1. juuli 2024 Tirana) oli Albaania kirjanik. 1996. aastal sai ta Prantsuse Teaduste Akadeemia (Académie des Sciences morales et Politique) eluaegseks liikmeks, asendades filosoof Karl Popperit. Kadare on võitnud terve rea auhindu: 1992. aastal pälvis ta Prix Mondial Cino Del Duca, 2005. aastal võitis ta Bookeri auhinna (Man Booker International Prize) ja 2009. aastal Astuuria printsi kirjandusauhinna. Ta on olnud ka Nobeli kirjandusauhinna kandidaat. Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia valis ta oma välisliikmeks. Alates 1990. aastast elas ta lisaks Albaaniale pikemalt ka Prantsusmaal. Ismail Kadare sündis 1936. aastal Gjirokastëris Albaanias. Kõrgkooliõpinguid alustas ta Tirana ülikooli ajaloo ja filoloogia teaduskonnas ning hiljem jätkas Maksim Gorki nimelises kirjandusinstituudis Moskvas. Albaania kommunistliku režiimi perioodil kasutas Kadare oma loomingusse kätketud peent allegooriat ründamaks totalitarismi ja sotsialistliku realismi doktriine. 1990. aastal palus ta Prantsusmaalt poliitilist varjupaika, avaldades Albaania demokratiseerimist toetanud sõnavõtte. Kadare sõnade kohaselt on „diktatuur ja tõeline kirjandus omavahel kokkusobimatud… Kirjanik on diktatuuri loomulik vaenlane”. Siiski keeldub Kadare nimetamast ennast dissidendiks, leides, et Enver Hoxha erakordselt paranoilise ja suletud režiimi puhul ei tulnud selline roll kõne alla. Kadare romaanid tuginevad paljuski Balkani ajalool ja legendidel. Vajadusest alluda poliitilisele tsensuurile on neis rohkelt peidetud irooniat ja allegooriat. Näiteks 1981. aastal avaldatud teoses asetas ta totalitaarses riigis toimuva tegevuse Osmanite riigi pealinna. Raamat keelustati Albaanias peaaegu kohe ilmumise järel. Eesti keeles on Kadare loomingust ilmunud: "Loorikaravan", saksa keelest tõlkinud Kalle Kasemaa ja Siret Rutiku, 1993 "Murtud aprill", prantsuse keelest tõlkinud Pille Kruus, 2007 "Kuri aasta", albaania keelest tõlkinud Kalle Kasemaa, 2011 Kuigi Kadare kirjutas albaania keeles, eelistas ta, et tema teoseid tõlgitaks teistesse keeltesse prantsuse keele vahendusel. Kadare töid on avaldatud enam kui 40 riigis ja tõlgitud rohkem kui 30 keelde. Tema loomingut on võrreldud Nikolai Gogoli, Franz Kafka ja George Orwelli loominguga. Arvamused selle osas, kas Kadare oli dissident või kaasajooksik Albaania kommunistlikul perioodil, lahknevad. Oma raamatutes on Kadare kirjeldanud türanlikke režiime ja tõstnud esile nende absurdust. Ise ei pidanud ta ennast dissidendiks ning leiab, et ta oli kirjanik ja eraisik omaenda vaadetega ega pea seepärast vajalikuks end defineerida dissidendi või mittedissidendina. Kärt Hellerma. "Ismail Kadare "Murtud aprill"". Eesti Ekspress.
Hồ Chí Minh

Hồ Chí Minh (19. mai 1890 Nghệ Ani provints – 2. september 1969 Hanoi) oli Vietnami revolutsionäär ja poliitik, Vietnami Demokraatliku Vabariigi peaminister 1945–1955 ja president 1955–1969. Ta kuulutas 2. septembril 1945 välja Vietnami DV, lugedes ette Vietnami iseseisvusdeklaratsiooni. Kohe puhkes Vietnami ja Prantsuse väeüksuste vaheline vägivald, mistõttu Briti kindral Douglas Gracey kuulutas välja sõjaseisukorra. 24. septembril kutsus Hồ Chí Minh koos teiste Vietnami DV liidritega üles üldstreigile. Veel enne septembri lõppu saabus Vietnamisse 200 000-meheline Hiina armee, kes käskis kommunistliku partei laiali saata. Sellises olukorras pidi Hồ Chí Minh, kes alati pidas hiinlasi Vietnamile suuremaks ohuks kui prantslasi, 6. märtsil 1946 alla kirjutama lepingule, millega Vietnam sai autonoomseks riigiks Indohiina föderatsiooni ja Prantsusmaa Liidu koosseisus. Lepingu tulemusena lahkusid Hiina väed Vietnamist. Pärast seda algas ülestõus ka Prantsusmaa vastu ja 1954 pärast Điện Biên Phủ lahingut, kus Prantsuse väed purustati, varises Prantsuse Indohiina kokku. Genfi lepinguga tunnustas Prantsusmaa samal aastal Vietnami iseseisvust. Vietnami sõja ajal keeldus Hồ Chí Minh igasugusest kokkuleppest ameeriklastega ja nõudis jäigalt mitte midagi vähemat kui kõigi võõrvägede lahkumist Vietnamist. Tema valitsuse sõjaliste operatsioonide taktika abil pöördus USA avalik arvamus Vietnami sõja vastu ning lõpuks tõmbasid välisriigid oma väed Vietnamist välja. Hồ Chí Minh seda küll ise ei näinud, sest suri 1969 79-aastaselt südamerabandusse. Avalikkuse eest hoiti tema surma kaks päeva salajas, et uudis sellest ei langeks kokku Vietnami DV aastapäevaga. Hồ Chí Minhi palsameeritud surnukeha näidatakse graniidist mausoleumis, mille eeskujuks on Lenini mausoleum. Endine Lõuna-Vietnami pealinn Saigon nimetati tema järgi Hồ Chí Minhiks. 1961. aasta novembris käis Hồ Chí Minh Moskvas toimunud NLKP 22. kongressi järel Tallinnas, külastades muuhulgas vastavatud Tallinna 46. Keskkooli. Ho Shi Minh Tallinnas (1961). Filmikroonika Eesti filmi andmebaasis
Mikrolülituse topoloogia

Mikrolülituse topoloogia (ingl layout-design of integrated circuit) on integraalse mikrolülituse ehk integraallülituse elementide ning elementidevaheliste ühenduste mis tahes viisil väljendatud kolmemõõtmelise paigutuse kujutis või selline kolmemõõtmelise paigutuse kujutis, mis on ette nähtud kasutamiseks mikrolülituse valmistamisel, kusjuures vähemalt üks element on aktiivelement ning kõik elementidevahelised ühendused on teostatud alusmaterjali sees või selle materjali pinnal. Mikrolülituse topoloogia kaitse seadus Riigi Teatajas
Geograafiline tähis

Kaitstud geograafiline tähis on: geograafilise ala nimi või vihje sellele alale, mis näitab kauba või teenuse kindlat geograafilist päritolu, kui nii tähistatud kauba või teenuse konkreetne omadus, maine või muu tunnus on olulisel määral seostatav geograafilise alaga, kus kaupa toodetakse, töödeldakse või müügiks ette valmistatakse või kus teenust osutatakse; muu sõna, sõnaühend või sümbol, mis on pikaajalise ja pideva kasutamise tulemusena muutunud olulisel määral seotuks geograafilise alaga, kus kaupa toodetakse, töödeldakse või müügiks ette valmistatakse või kus teenust osutatakse. Seega hõlmab kaitstud geograafilise tähise mõiste selliseid tähiseid, mis näitavad, et kaup või teenus on pärit teatud geograafiliselt alalt ja kauba või teenuse ning selle valmistamise või osutamise koha vahel on oluline omaduslik seos. Geograafiline ala geograafilise tähise kaitse seaduse tähenduses on riigi territoorium, selle teatud piirkond või koht. Geograafiline ala ei pea kokku langema samanimelise haldusüksuse või asustusüksusega. Geograafilise ala nimi geograafilise tähisena ei pea vastama selle geograafilise ala praegusele ametlikule nimele. Kaitstud geograafiline tähis võib vormilt olla kas sõnaline või kujunduslik. Oluline on, et tähis assotsieeruks kauba või teenuse päritolukohaks oleva geograafilise alaga. Seega võib kaitstud geograafilise tähisena kasutada geograafilise ala nime autentsel (nt Cognac) või teisendatud kujul (nt šampanja) või hoopis täiendina (nt Hollandi juust). Samuti võib kaitstud geograafiline tähis olla geograafilise ala ajalooline nimi (nt Reval, Arensburg) muutmata või muudetud kujul või ka täiendina, aga ka mis tahes geograafilisele alale viitav või sellega seostuv sümbol (nt Eiffeli torn, Vana Toomas, Itaalia puhul riigi kartograafiline kuju). Kaitstud geograafilise tähise ja ala seos võib olla tekkinud ka mingi kauba või teenuse vahendusel. Nii loetakse kaitstud geograafiliseks tähiseks feta juustu nimetust (selle nimega geograafilist ala ei ole olemas, kuid tähis feta on pikaajalise ja pideva kasutamise tulemusena muutunud olulisel määral seotuks geograafilise alaga, kus toodet toodetakse). Kaubamärk Logo Geograafilise tähise kaitsmine Geograafilise tähise kaitse seadus
Planeering

Planeering on vastavalt planeerimisseaduse nõuetele koostatud ja kehtestatud maakasutus-, ehitus-, keskkonna- ja arengutingimusi seadev dokument. Planeerimisseaduse järgset planeerimist kutsutakse ka ruumiliseks planeerimiseks. Selline tegevus on planeerimisseaduse tähenduses on demokraatlik, erinevate elualade arengukavasid koordineeriv ja integreeriv, funktsionaalne, pikaajaline ruumilise arengu kavandamine, mis tasakaalustatult arvestab majandusliku, sotsiaalse ja kultuurilise keskkonna ning looduskeskkonna arengu pikaajalisi suundumusi ja vajadusi. Eestis koostatakse seaduse järgi nelja liiki planeeringuid. Planeeringud planeerimisseaduse järgi on: üleriigiline planeering, maakonnaplaneering, üldplaneering, detailplaneering. Üldisemad planeeringud (üleriigiline planeering, maakonnaplaneering) on suunavad. Neis antud suuniseid võetakse arvesse täpsemate planeeringute koostamisel (nt maakonnaplaneeringu koostamise aluseks on üleriigiline planeering, üldplaneeringu aluseks maakonnaplaneering). Üldplaneering on hajaasustuses projekteerimistingimuste väljastamise aluseks ja annab juhised detailplaneeringute koostamiseks. Detailplaneering on projekteerimise aluseks tiheasustuses või detailplaneeringu kohustusega aladel ja juhtudel. Üleriigilise planeeringu koostamist korraldab Siseministeerium ja maakonnaplaneeringute koostamist maavanem. Kohalik omavalitsus korraldab projekteerimise, ehituse ja maakasutuse aluseks olevate üld- ja detailplaneeringute koostamist. Planeerimine Territoriaalne planeerimine Planeerimisseadus Siseministeeriumi planeeringute osakond Põhjalikum ülevaade erinevatest planeeringutest: käsiraamat "Soovitused üldplaneeringu koostamiseks", toimetaja Lass. K, Autorid: Lass. K, Palginõmm. V, Muiso. M jt; Keskkonnaministeerium, Tallinn, 2000 Artiklid planeerimisest ajalehes Sirp 27/03/2009, Volkov. I, Hiob. M ja Komissarov. K "Kvaliteetne planeering on teadliku arengu suunamise vahend", Lass. K, Keskkonnatehnika, 8/2009. "Kehtivate planeeringute ülevaatamine ja toimivuse tagamine", Lass. K, Keskkonnatehnika, 1/2010 "Jalgsi, rongi või jalgrattaga?" – intervjuu Groningeni ülikooli ruumiteaduste instituudi planeeringute osakonna professori Gregory Ashworthiga, ajaleht Sirp 29/04/2011, Pakosta. L
Happeline keskkond

Happeline keskkond on keskkond (näiteks veekeskkond), kus pH väärtus on väiksem kui 7. Keskkonna happelisust nimetatakse happesuseks. Happeline keskkond saavutatakse tavaliselt lahusele happe lisamisega ehk hapestamisega. Aluseline keskkond
Kserograafia

Kserograafia (ξηρός xeros 'kuiv', -γραφία -graphia 'kirjutus') on kuiv fotokopeerimise ehk paljundustehnika, mille Chester Carlson leiutas 1938. aastal ja patenteeris 6. oktoobril 1942. Carlson nimetas oma leiutist algul elektrofotograafiaks. Esimene automaatne kserokoopiamasin Xerox 914 jõudis müügile 1960. aastal. Kserograafiat kasutatakse enamikus fotokopeerimismasinates ja laserprinterites. Kserograafi töö põhineb elektrostaatika seaduspärasusel. Kopeerimismasina tähtsaimaks detailiks on metallalustel paiknev valgustundlik pooljuhtmaterjali kiht. Pimedas see materjal vabu laengukandjaid ei sisalda ning elektrivoolu ei juhi. Pealelangeva valguse toimel vabanevad elektronid keemilistest sidemetest ja aine muutub elektrijuhiks. Kserokoopia valmistamine algab sellega, et valgustundliku kihi kohal paiknevale elektroodile antakse metallaluse suhtes pinge suurusjärgus +1000 V. Tekkinud elektriväljas liiguvad positiivselt laetud õhuosakesed valgustundlikule kihile kopeeritavalt paberilehelt peegeldunud valgus. Originaali heledatelt aladelt peegeldub palju valgust ja seetõttu muutuvad vastavad piirkonnad tundlikus kihis elektrit juhtivaks. Kihis tekib elektrivool, mis neutraliseerib pindadel laengu vastavalt pealelangeva valguse intensiivsusele. Valgustamata piirkondades, mis vastavad originaali tumedatele aladele, jääb pinnalaeng alles. On tekkinud elektrostaatiline kujutis. Heleduse ja tumeduse jaotus paberil on muudetud potentsiaali jaotuseks valgustundliku kihi pinnal.
Tanatotsönoos

Tanatotsönoos on fossiilsete organismide jäänuste kogum. Need jäänused on tekkinud kas samas paigas kunagi elanud organismidest või on sinna keskkonnategurite (tuule, vee jne) toimel kantud.
Jana Lepik

Jana Lepik (sündinud 28. novembril[viide?] 1981 Tartus) on eesti luuletaja. "Lahtine taevas", 2004 "Tuhahelbed", 2008 "Kus hommikud koidavad", 2009 "Tagasi olevikku", 2010. "Kask valgel asfaldil", 2011. "Maailm on alles, vaikuses", 2012. "Mikrokosmos", 2013. "Õhukeseks viilutatud aeg", 2014. "Katkendeid", 2017. Kalev Kesküla, "Teateid surmavarjumaalt, inglite keeles", Eesti Ekspress, 6. jaanuar 2005 Jürgen Rooste, "Tallinna varblase hullukesed ja melankoolsed laulud", Eesti Päevaleht, 14. jaanuar 2005 Ivar Sild, "Hämmastavalt ilus lein", Sirp, 28. jaanuar 2005 Teet Korsten, "Jana Lepik lahtise taeva all", Põhjarannik, 1. veebruar 2005 Luule: Jana Lepik, Sirp, 9. märts 2007 Aarne Ruben, "Jana Lepik suunab oma luule ühiskonna poole", Postimees, 4. september 2010 Arno Oja, "Kaselõhn Jumala pluusil", Eesti Ekspress, 12. oktoober 2011 Ivar Sild, "Surm on elu on armastus", Sirp, 7. detsember 2012
Lev Tolstoi (asula)

Lev Tolstoi on alevik Venemaal Lipetski oblastis, Lev Tolstoi rajooni keskus. 1918. aastani oli küla nimi Astapovo. 1910. aastal suri Astapovo jaamaülema majas kirjanik Lev Tolstoi ning 1918. aastal otsustati külale tema nimi anda. Majas on Tolstoi muuseum. Aastatel 1927–2005 oli Lev Tolstoi alev. Lev Tolstoi aleviku mitteametlik portaal (vene keeles)
Teratoloogia

Teratoloogia on teadusharu, mis uurib organismide väärarendeid ehk teraate (nii kaasasündinud kui ka sünnijärgseid) ja nende tekkimise põhjuseid. Teadusharu uurib peale inimese väärarendeid ka teistel loomadel ja taimedel.
Deebit

Deebit (ka tootlikkus) on geoloogias ja mäenduses keskmine vee, nafta või gaasi hulk, mida allikas või kaev ajaühikus annab. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat
Sloveenia jalgpallikoondis

Sloveenia jalgpallikoondis on Sloveenia jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Sloveeniat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Sloveenia jalgpallikoondis osales 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel. Ta kaotas kõik kolm mängu väravate vahega 2:7 ja jäi alagrupis viimaseks. Eesti jalgpallikoondis pidas oma esimese rahvusvahelise kohtumise pärast Eesti taasiseseisvumist just Sloveenia jalgpallikoondisega Tallinnas Kadrioru staadionil 3. juunil 1992. Kohtumine lõppes 1:1. 2014. aasta seisuga on Eesti kohtunud Sloveeniaga 8 korda, neist 6 kaotanud, ühe võitnud ning ühe viiki mänginud. Väravate vahe on 4:13. Koduleht
Kaspar Jancis

Kaspar Jancis (sündinud 8. mail 1975 Tallinnas) on Eesti animaator ja muusik. Kaspar Jancis sündis Tallinnas lätlasest pianisti Valdis Jancise ja ballettmeistri Mai Murdmaa pojana. Kaspar Jancise vend Rainer Jancis on elukutseline muusik. Lapsepõlves huvitus Kaspar koomiksite joonistamisest ja lugude kirjutamisest, millele ta ise ka illustratsioonid joonistas. 1987. aastal mängis ta režissöör Helle Karise filmis "Metsluiged". Pärast Tallinna 21. Keskkooli siirdus ta 1991. aastal Tartu Kunstikooli, kust lahkus vastuolude tõttu juhtkonnaga. Pärast seda tegeles kaks aastat muusikaga ja elatise teenimisega. 1996. aastal astus Tallinna Pedagoogikaülikooli. Seal valmisid tema esimesed animatsioonialased tööd tummfilm "Dr. Maisarve ja Matshalka juhtum" ja lamenukkfilm "Väikese valge helikopteri lend". Aastal 1997 läks ta Soome Turu Kunsti ja Meedia Kooli Priit Pärna juhendamisel animatsiooni õppima. Turus valmis film "Romanss" (1999). Jancis on teinud ka mitmeid lavakujundusi ja illustreerinud Kätlin Vainola lasteraamatu "Ville". Esimese ansambli Veri, Pisarad, Kättemaks ja Veri pani Kaspar Jancis kokku Tartu Kunstikooli ajal. Tallinnas loodi uus bänd Aime Sügis ja Lendavad Tropid, millest kujunes välja hilisem ülimenukas Operatsioon Õ eesotsas Maie Parrikuga. Jancis on mänginud ka Vennaskonnas. Praegu tegutseb ta koos bändiga Kriminaalne Elevant, mis tegeleb põhiliselt filmimuusikaga. "Väike valge helikopter" (1997) "Doktor Matšalka juhtum" (1997) "Romanss" (1999) "Weitzenbergi tänav" (2002) "Frank ja Wendy" (koos P. Tenderi, Ü. Pikkovi ja P. Pärnaga; 2003-2005) "Röövlirahnu Martin" (2005; helilooja) "Maraton" (2006) "Viimane sigaret" (2007; režissöör; filmis "Must lagi") "Villa Antropoff" (2012; koos Vladimir Leschioviga) "Kapten Morten lollide laeval" (2018) režissöör, kunstnik ja monteerija. 2002 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (debüüdiauhind: "Weizenbergi tänav") 2004 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (Priit Pärn, Kaspar Jancis, Ülo Pikkov ja Priit Tender; 2004. aasta parim animafilm "Frank ja Wendy") 2005 – Areeni 2005. aasta aastapreemiast filmi "Frank ja Wendy" eest 2005 – Kristallkingakese auhind 2006 – stipendium "Ela ja sära" 2007 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Heiki Ernitsa, Mati Küti, Janno Põldma, Priit Pärna, Olga Marchenko, Ülo Pikkovi ja Priit Tenderiga; parim animafilm "Must lagi") 2013 – Eesti Teatriliidu sõnalavastuste muusikalise kujunduse ja originaalmuusika auhind 2015 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (aasta animafilm: „Piano“) Tema isa oli pianist Valdis Jancis, ema on ballettmeister Mai Murdmaa ning vend helilooja ja muusik Rainer Jancis. Filmirežissöör Helle Karis (Murdmaa) oli Kaspar Jancise onunaine. "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 59, 367 "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 370 "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 368 Eesti Filmi Andmebaas