laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ernst Birnbaum

Ernst Birnbaum (vene keeles Эрнст Карлович Бирнбаум; 31. oktoober 1894 Rakke, Simuna kihelkond, Virumaa – 4. jaanuar 1965 Moskva, NSV Liit) oli eesti päritolu Nõukogude Liidu sõjaväelane (polkovnik), õhusõidu instruktor ja stratonaut. Ernst Birnbaum sündis Rakke hobupostijaama sepa peres. Noorena siirdus ta Peterburi, kus oli kolm aastat lukksepaõpilane, siis tööline masinatehases. Aastatel 1915–1917 oli ta Venemaa Keisririigi armees. Ta saadeti teenima Viapori kindluse õhusõidu roodu. 1917. aastal astus ta Punakaarti, teenis 19. õhusõidu salgas, osales lõunarindel lahinguis Denikini vastu. Augustis 1919 lähetati ta Petrogradi Tööliste ja Talupoegade Punaarmee juhtivkoosseisu õhusõidukursustele, lõpetas kursuse 1920. aasta sügisel. Jätkas seejärel õpinguid Kõrgemas Õhusõidukoolis, mille lõpetas 1923. aasta suvel, sai punase sõjaväeõhusõitja kutse ning suunati teenima Oranienbaumi 4. suurtükiväe õhusõidusalka. Jaanuaris 1925 asus ta uuesti õppima Kõrgemas Õhusõidukoolis õhulaevapilootide kursusele, mille lõpetas sama aasta novembris. Teenis seejärel samas koolis instruktorina juhitavate õhupallide salgas ning seejärel kõrgema õhusõidukooli õppesalgas. Oli ka Leningradi Tehnoloogilise Instituudi komissar. 1921. aastal tegi ta esimese vabalennu stratostaadiga, tõustes 4500 m kõrgusele. 1929. aastal õpetas ta piloteerimisoskust juba teistele stratonautidele. Aastatel 1930 kuni 1932 oli õhulaeva Komsomolskaja Pravda piloot ja ülema abi. 30. septembril 1933 tõusis ta koos Georgi Prokofjevi (1902–1939) ja Konstantin Godunoviga (1892–1965) stratostaadil SSSR-1 19 kilomeetri kõrgusele, ületades šveitslase Auguste Piccardi (1884–1962) nimel olnud maailmarekordi. Saavutus püsis ametliku maailmarekordina hulk aastaid. Pärast õnnestunud stratosfäärilendu määrati ta õhujõudude lahingulise ettevalmistuse valitsuse sektorijuhataja abiks. 1934. aastal Beringi mere jääoludes kahjustusi saanud laeva Tšeljuškin meeskonna päästmiseks saadeti Tšukotkale ka kaks õhulaeva: Smolnõi ja Komsomolskaja Pravda. Õhulaevade salga ülemaks määrati Birnbaum. Kuna salga teekond võttis kaua aega, siis päästetöödes nad tegelikult ei osalenud. Pärast tagasipöördumist Tšukotkalt asus ta tööle Moskvas Konstantin Tsiolkovski nimelises õppekombinaadis Dirižabelstroi, kus pidas loenguid õhulaevade sõjalisest kasutamisest. 1935. aastal moodustati õhulaevade õppe- ja katseeskaader, mille ülemaks määrati Birnbaum. 1936. aastal määrati Birnbaum moodustamisel olnud 10. üksiku tõkkeõhupallide divisjoni ülemaks. Nõukogude–Saksa sõja alguses oli ta 1. õhukaitse korpuse 9. tõkkeõhupallide polgu ülem. Hiljem oli polkovnik Birnbaum Moskva õhukaitse 2. tõkkeõhupallide diviisi ülem[küsitav]. 1945. aastal arvati tervislikel põhjustel reservi. Ernst Birnbaum on maetud Moskva Trojekurovo kalmistule. Ta on autasustatud kahe Lenini ordeni, Punalipu ordeni, Punatähe ordeni ja medalitega. 10. juunil 1972 avasid Nõukogude Liidu võimuesindajad Ernst Birnbaumi sünnikohas Rakkes mälestuskivi. Arnold Nugis, Oleg Poletajev. "Kodumaa tiibadel". Eesti Raamat. Tallinn 1987 Эрнст Карлович Бирнбаум (1894–1965). Стратонавт,полковник ВВС Photo of the crew of stratosphere balloon "U.S.S.R."
Voldemar Krimm

Voldemar Krimm (sündinud 24. märtsil 1946 Harjumaal) on eesti poksija. Krimm poksis aastatel 1962–1972 Tallinna Tööjõureservides ja Dünamos, tema treenerid olid Martin Linnamägi ja Karl Leman. Ta pidas 105 kohtumist ja võitis neist 68. Krimm oli sulgkaalus (kuni 57 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1969 ja 1971–1972). Nigul Maatsoo mälestusvõistlustel sai ta II koha (1968) ja I koha (1969). Dinamo üleliidulistel meistrivõistlustel oli ta kolm korda kolmas (1969 ja 1971–1972). Ta sai 1969. aastal Nõukogude Liidu meistersportlaseks. Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001. Rein Pajur. "Poksimeistrid maailmas ja Eestis 1719–2000". Revelex. Tallinn 2005. Biograafia ESBL-is
Säästev Eesti 21

Säästev Eesti 21 ehk Eesti agenda 21 (lühendatult SE 21) on Eesti jätkusuutliku arengu riiklik strateegia kuni 2030. aastani. SE 21 on säästva arengu pikaajaline raamdokument, mis kiideti Riigikogus heaks 14. septembril 2005. Strateegia väljatöötamisel tegid koostööd erinevate valdkondade teadlased ja mitmed huvirühmad. SE 21 ei ole suunatud üksnes keskkonnakaitselistele ja ökoloogilistele aspektidele, vaid on kogu Eesti ühiskonnaelu haarav arengukava. SE 21 põhimõtteks on ühendada globaalsest konkurentsist tulenevad edukuse nõuded säästva arengu põhimõtete ja Eesti traditsiooniliste väärtuste säilitamisega. Strateegia väljatöötamist juhtisid Mati Heidmets, Andres Jagomägi, Ene Kadastik, Marju Lauristin, Mai Luuk, Ahto Oja, Jaan-Mati Punning, Ruuta Ruttas, Külliki Tafel, Erik Terk, Rain Tamm ja Raivo Vetik. Strateegia seab oma esimeses peatükis neli eesmärki, milleks on eesti kultuuriruumi elujõulisus, heaolu kasv, sidus ühiskond ja ökoloogiline tasakaal, seejärel vaatleb teises peatükis nende eesmärkide saavutamise vahendina konservatiivset mudelit ja partnerlusmudelit. Seejärel tõdeb strateegia, et need mudelid on vastuolulised ning nende positiivne mõju Eesti arengule end ammendamas: "Sellises olukorras tuleb kaaluda võimalusi erinevate lähenemiste ühitamiseks, omamoodi sünteesstsenaariumi kujundamiseks, mis üritaks kombineerida ülaltoodud kolme tee tugevad küljed ning vähendaks võimaluste piires neis peituvaid ohtusid. Selliseks stsenaariumiks võiks olla järgmises peatükis kirjeldatud arengutee teadmusühiskonna suunas." Strateegia kolmas peatükk kirjeldab sünteesistsenaariumi pealkirja all "Eesti kui teadmusühiskond" ning neljas peatükk kirjeldab selle strateegia elluviimiseks vajalikke tegevussuundi. Teadmusühiskonnale suundumisel on vajalikud sammsammulised muutused "vähemalt neljas valdkonnas": Teadmusjuhtimine ning selle põhimõtete sissetoomine riigivalitsemisse Muutused intellektuaalsete ressursside loomise ja kasutamise osas Loodussuhete viimine teadmusühiskonna põhimõtetele vastavaks Teadmusühiskonna suunas liikumisele sotsiaalse toetuse loomine Agenda 21 Eesti keskkonnastrateegia aastani 2030 Säästva arengu sõnaseletusi, Säästva Eesti Instituut, vaadatud 19.03.2018 Eesti säästva arengu riikliku strateegia "Säästev Eesti 21" heakskiitmine, Riigi Teataja, Vastu võetud 14.09.2005 Säästev areng, Riigikantselei ülevaatelehekülg riikliku strateegia "Säästev Eesti 21" eesmärkidest, rakendamisest ja mõõdikutest Säästev areng, Keskkonnaministeerium, vaadatud 19.03.2018
Poolestusaeg

Poolestusaeg on aine lagunemise (eeskätt radioaktiivse, kuid ka keemilise lagunemise) kiirust iseloomustav suurus. See näitab, kui pika ajavahemiku möödumisel muutub aine kogus poole väiksemaks. Mida suurem on poolestusaeg, seda kauem aine säilib. Stabiilsete isotoopide poolestusaeg radioaktiivsel lagunemisel loetakse lõpmata suureks. Radioaktiivse isotoobi poolestusaeg loetakse konstantseks. See vastab olukorrale, kus aatomid eksisteerivad nii-öelda omapead, olemata kontaktis teiste aatomitega. Kui koondunud aine kogus on väike, siis vastab see hästi tegelikkusele. Kui koondunud aine kogus ületab kriitilise massi, siis laguneb aine plahvatades. Seda nimetatakse tuumaplahvatuseks (poolestusaeg on 0). Radioaktiivsete isotoopide poolestusaeg võib olla üsnagi pikk. Kõige pikema poolestusajaga on samaarium-148 (7×1015 aastat, mis ületab universumi vanuse). Ent paljude isotoopide poolestusaeg on kõigest sekundi murdosa. Poolestusaja tähis on T 1 / 2 {\displaystyle T_{1/2}} . Aatomi keskmine oodatav eluiga τ = T 1 / 2 / ln ⁡ ( 2 ) ≈ 1 , 443 T 1 / 2 {\displaystyle \tau =T_{1/2}/\ln(2)\approx 1,443T_{1/2}} . Tõenäosust, et aatom laguneb ajaühiku jooksul, nimetatakse radioaktiivse lagunemise konstandiks ja tähistatakse λ {\displaystyle \lambda } . Seejuures λ = 1 / τ {\displaystyle \lambda =1/\tau } . Keemilistes reaktsioonides ei ole keemilise lagunemise kiirust iseloomustav poolestusaeg konstantne, sest keemilise reaktsiooni kiirust mõjutavad temperatuur, ainete puhtus ja peenestatus, katalüsaatorite juuresolu jm asjaolud. Bioloogiline poolestusaeg Efektiivne poolestusaeg Radioaktiivse lagunemise seadus
ÜRO Arenguprogramm

ÜRO Arenguprogramm (inglise keeles United Nations Development Programme, lühend UNDP) on ÜRO ülemaailmne arengule sihitud võrgustik, mille eesmärk on toetada riiklikke ja regionaalseid arenguprogramme, kusjuures tähelepanu keskmes on madalama elatustasemega riigid ja arengumaad. Arenguprogramme realiseerivad riiklikud ja valitsusvälised organisatsioonid. Kesk- ja Ida-Euroopa arenguprogramme koordineeritakse UNDP Regionaalsest Keskusest, mis asub Bratislavas. Eestis on arenguprogramm toetanud eriti teadlikkuse tõusu ja koolitust, algatamaks (ja läbi viimaks) jätkusuutliku arengu programme nii riiklikul kui ka kohalikul tasandil. Nende seas väärivad mainimist "Eesti 21 projekt", Hiiumaa, Kallaste jt arengukavad. Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut [1] Eesti 21 UNDP ametlik koduleht
Mary Roos

Mary Roos (sünninimi Marianne Rosemarie Schwab; 9. jaanuar 1949 Bingenis) on saksa laulja. 1972. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel saavutas lauluga "Nur die Liebe lässt uns leben" kolmanda koha. Ta esitas oma laulu 18 võistlejast esimesena. Ükski riik ei asetanud teda võitjaks ja ainult Hispaania andis talle 2. koha punktid. Teist korda esindas ta Saksamaad 1984. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Aufrecht geh'n", mis kogus 34 punkti ja saavutas 19 laulu seas 13. koha. See on ballaad, milles Mary Roos laulab oma endisele armastatule suhte lõpetamisel head aega ja et ta ei oota teda enam tagasi. Mary Roos on veel kolm korda osalenud Eurovisiooni Saksamaa eelvoorus. 1970 kutsuti ta viimasel hetkel asendama haigestunud lauljatari ja ta lõpetas 2. koha jagamisega. 1975 saavutas ta 3. koha ja 1982 oli oma abikaasa Werner Böhmiga duetti lauldes 6. Mary Roos on töötanud koos selliste saksa heliloojate ja produtsentidega nagu Dieter Bohlen, Drafi Deutscher, Ralph Siegel, Michael Reinecke, Michael Kunze ja Thomas Meisel. 1981–89 oli Mary Roos abielus laulja Werner Böhmiga. 1986 sündis neile poeg. Böhmil oli juba esimesest abielust 1966 sündinud poeg. Samuti sai Böhm 1984 vallaslapse. 1958 Ja, die Dicken sind ja so gemütlich 1965 Geh nicht den Weg 1969 Das hat die Welt noch nicht erlebt 1970 Das Beste an dir 1970 Arizona Man 1971 Am Anfang war die Liebe 1971 California Nacht 1971 Wir glauben an Morgen 1971 So Leb'dein Leben (My Way) 1972 Nur die Liebe lässt uns leben 1972 Er bleibt hier (für immer) 1973 Fremdes Mädchen 1973 Lieber John 1974 Hamburg im Regen 1975 Eine Liebe ist wie ein Lied 1975 Stopp, mach das noch einmal 1976 Die Einsamkeit in meinem Zimmer 1976 Nimm dir nie ein Teufelsweib 1977 Santo Domingo 1977 Ich bin Mary und nicht Jane 1978 Samba d'amor 1979 Ich werd' geh'n heute Nacht 1980 Nimm den Fuß aus der Tür 1980 Wenn ich dich nicht halten kann 1981 Nachts wenn du einsam bist 1981 Ich warte 1982 Lady (koos David Hanselmanniga) 1982 Heiß und kalt 1982 Es ist nie zu spät (koos David Hanselmanniga) 1982 "Zeit" 1984 Aufrecht geh'n 1985 Ich bin stark nur mit Dir 1985 Keine Träne tut mir leid 1986 Bleib wie du bist 1987 Explosion 1988 Signale 1992 Alles was ich will 1999 Doch leider lieb ich dich immer noch 2000 Rodeo 2001 Männer wie du 2002 Jeder ist ein kleiner Held 2004 Zu schön um wahr zu sein 2005 Für immer 2008 Die Welt kann warten 1971 Mary Roos 1973 Lieber John 1987 Leben spür'n 1992 Alles was ich will 1995 Mehr als ein Gefühl 1996 Rücksicht 1999 Mittendrin 2000 Meine Besten 2001 Roosige Zeiten 2003 Achterbahn 2004 Herzen zu verschenken 2005 Leben 2007 Hautnah 1958 Die Straße 1966 Sperrbezirk 1971 Un enfant dans la ville Mary Roosi koduleht
Curieuse

Curieuse on Seišellidele kuuluv saar India ookeanis. Saar kuulub Graniidisaarte hulka. Saar paikneb umbes 2 km kaugusel Praslini saare põhjarannikust. Umbes 9 km kaugusel Curieuse'ist loodes asub Seišellide põhjapoolseim graniitsaar Aride. Curieuse'i pindala on 4,6 km². Saarel elab vaid mõni üksik inimene. Saarel on hulk endeemseid taime- ja loomaliike, nende hulgas seišellipalm, mis kasvab ainult Praslinil ja Curieuse'il. Curieuse'il kasvab muu hulgas kiu-ilulehik. Saarel elab umbes 300 hiidkilpkonna Geochelone gigantea. Mustpapagoi alamliik Coracopsis nigra barklyi elab ainult Praslinil ja Curieuse'il. Saarele saabunud prantslased andsid sellele esialgu punase pinnase tõttu nimeks Île Rouge. Aastal 1768 kuulutas Prantsusmaa saare enda omaks ning saar sai prantsuse maadeuurija Marc-Joseph Marion du Fresne'i laeva La Curieuse auks oma praeguse nime. Aastal 1771 süütasid meremehed seišellipalmi viljade kättesaamise hõlbustamiseks tulekahju, mis hävitas suure osa saare elustikust. Aastatel 1833–1965 tegutses saarel leprosoorium. Aastal 1979 asutati saart ja seda ümbritsevat mereelustikku hõlmav rahvuspark.
Olev Vestmann

Olev Vestmann (26. august 1944 – 17. oktoober 2004) oli eesti laulja ja muusikapedagoog, kes laulis end rahva südamesse omaaegse populaarse ansambli Suveniir solistina paljude rahvalike laulude esitajana. Tema repertuaaris oli üle 300 laulu nii eesti kui ka välismaa heliloojate sulest. Vestmanni enda loodud lauludest on populaarseim "Mandoliinid öös", mis esitati 2010. aastal ka TV3 korraldatud lauluvõistlusele "Eesti otsib lemmiklaulu". Olev Vestmanni esituses on kuulsaks saanud mitmed omaaegsed poplaulud nagu näiteks "Rumal süda", "Kolme pääsukese kohvik", "Sa ära küsi", "Väike aed" ja paljud teised. Alates 1968. aastast töötas Olev Vestmann pedagoogina Elva Muusikakoolis. Ta oli klarneti-, saksofoni- ja flöödiõpetaja, tema abikaasa Aime Vestmann on samas koolis klaveriõpetaja. Viimast korda esines Olev Vestmann kontserdiga suvel 2003 Järvamaal Koigi pargis. Viimase usutluse andis ta oma 60. sünnipäeval 26. augustil 2004 raadiole Elmar.
Raimond Turja

Raimond Turja (31. august 1922 Abruka vald, Anseküla kihelkond, Saaremaa – 24. august 1995 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener. Turja poksis aastatel 1938–1951. Ta alustas treenimist Nigul Maatsoo juhendamisel ja jätkas 1946. aastal Tallinna Kalevis, kus tema treener oli Erhard Loit. Ta pidas 196 kohtumist ja võitis neist 163. Turja oli poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg; alates 1951. aastast – kuni 81 kg) neljakordne Eesti NSV meister aastatel 1947 ja 1949–1951. Turja võitis neli korda poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1947–1950 ametiühingute üleliidulised meistrivõistlused. Ta sai NSV Liidu meistrivõistlustel poolraskekaalus (kuni 79,4 kg) 1949. aastal 2. koha ning 1948. aastal 4. koha. Ta kuulus alates 1947. aastast Nõukogude Liidu poksikoondisesse, ta võistles selle koosseisus kümnel korral ning võitis seal üheksa kohtumist. Turja töötas pärast võistlemisest loobumist 1951. aastal Tallinna Kalevis treenerina. Tema õpilaste hulgas olid ka Rinald Bamberg, Ülo Berting, Enn Kaarma, Vello Kaunismäe, Toomas Kleesment, Peeter Lõuk, Ants Männiste, Hellat Rumvolt ja Peeter Zenkov. Ta töötas hiljem ka Eesti NSV poksikoondise treenerina. 1949 Nõukogude Liidu meistersportlane 1995. aastal registreeriti Tallinnas Raimond Turja Poksiklubi. Tema abikaasa oli kergejõustiklane Laine Turja. Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009 Biograafia ESBL-is Raimond Turja sporditulemused Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Jaslene Gonzalez

Jaslene Gonzalez (sünninimi Jaslene González; sündinud 29. mail 1986 Puerto Ricos) on Puerto Rico päritolu modell. Ta on saate "Ameerika supermodellid" 8. hooaja võitja.
Alternatiivenergia

Alternatiivenergia (ka alternatiivne energia) on üldnimetus energeetilistele ressurssidele, mida saaks kasutada fossiilkütuste ja tuumaenergia asemel ilma süsinikuringet häirimata ja radioaktiivseid jäätmeid tekitamata. Alternatiivne energia on saadud sellistest taastuvatest energiaressurssidest nagu päike, tuul, biomass jne. Alternatiivenergia on keskkonnasõbralikum ja toetab globaalset jätkusuutlikku arengut. Valitsustevahelise Kliimamuutuse Nõukogu (IPCC) andmeil aitab alternatiivse energia kasutamine aeglustada globaalset soojenemist.
Ökoloogiline seljakott

Ökoloogiline seljakott (inglise keeles ecological rucksack, environmental rucksack) on kujundlik termin, mille all mõistetakse "nähtamatut" materjalikulu, mis kulub mingi toote tegemiseks või teenuse osutamiseks. Ökoloogiline seljakott saadakse, kui lahutatakse kogu olelusringi kestel tarbitud materjalist toote tegelik mass. Eri materjalide tootmise ökoloogiline seljakott on erinev. Näiteks ühe tonni vase tootmise ökoloogiline seljakott on 140 tonni, mis tuleneb peamiselt vasemaagi väikesest vase sisaldusest (0,7%). Toodetud raual on vastav näitaja aga palju väiksem, sest rauamaagi sisaldus on keskmiselt 50–60%. Ökoloogiline seljakott sõltub ka teistest teguritest, näiteks kasutatavast vee hulgast. Ökoloogiline jalajälg Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut [1]
Leoni keel

Leoni keel on romaani keelte hulka kuuluv keel. Facendera pola Llengua Cultural Association for Leonese Language (spanish) Héctor García Gil. Asturian-leonese: Linguistic, Sociolinguistic and Legal Aspects Asturian Language Academy González i Planas, Francesc. Institutum Studiorum Romanicorum «Romania Minor». The Asturleonese Dialects. La Caleya Cultural Association. Furmientu Cultural Association. Faceira Cultural Association. El Teixu Cultural Association.
Jänese aasta

See artikkel räägib romaanist. Hiina astroloogilise aasta kohta vaata artiklit Jäneseaasta. "Jänese aasta" (soome keeles "Jäniksen vuosi") on Arto Paasilinna 1975. aastal ilmunud romaan. Eesti keeles on romaan ilmunud Sirje Kiini tõlkes 1995. aastal Loomingu Raamatukogus. Eesti NSV-s ei lubatud raamatut välja anda selle tegelase, nimismees Hannikaise tõttu, kes on president Kekkose elulugu uurides jõudnud järeldusele, et Kekkonen 1968. aasta paiku asendati "uue Kekkosega". Hiljem on raamat ilmunud ka läti, leedu, vene ja ukraina keeles (www.sks.fi). Elus pettunud toimetaja Vatanen korjab üles liiklusõnnetusel vigastatud jänesepoja ning satub koos temaga rännates järgneva aasta jooksul kõikvõimalikesse sekeldustesse. Lõpuks ületavad Vatanen ja jänes karujahti pidades Nõukogude Liidu piiri, arreteeritakse ja loovutatakse Soome ametivõimudele, kes inkrimineerivad Vatasele kümneid kuritegusid ja seaduserikkumisi (sealhulgas abielurikkumine, hulkurlus, ilma loata metslooma pidamine, salaviina joomine, sõjasaagi omastamine ja vanarauaks müük, välisministeeriumi korraldatud õhtusöögil ilma kutseta osalemine, salaküttimine ja ebaseaduslik riigipiiri ületamine). Minul, selle raamatu kirjutajal, on olnud ainulaadne õnn Vatast eeluurimisvanglas oleku ajal külastada; me pidasime pikki vestlusi, mille kohta ma tegin võimalikult täpseid ülestähendusi, ja nende põhjal olengi ma selle raamatu kirjutanud. Mu mällu on talletunud pilt mehest, kes jättis paljuski sügavamõttelise, hea iseloomuga inimese mulje; igaveseks sööbisid mu mällu Vatase sõnad, kui meie viimane usutlus lõppes: “Sihuke on elu.” Minu arusaamise kohaselt näitas Vatase isikulooline tegu, et ta on revolutsionäär, tõeline mässuline, ja selles peitus tema suurus. Kui Vatanen oma kõledas kongis hellalt jänest silitas, otsekui oleks ta olnud loomakese ema, siis teadsin, mida inimlik ühtekuuluvustunne võib korda saata. Mäletan hetki, mil Vatanen vaatas niiske pilguga kivist vanglaseina, ja mind vaevas ebamäärane tunne, et mitte miski ei või takistada seda õnnetusse olukorda aetud meest veel kord näitamas[t?] kogu oma olemuse sügavaimat jõudu. Kui see raamat oli juba trükikotta minemas, toodi otse vanglast mu töötuppa ratsakäskjala poolt kohale toimetatud kiirtelegramm: Vatanen ja jänes olid põgenenud! Kirjandusblogi sissekanne, 31. juuli 2011
Jaht

Jaht võib olla: veesõiduk loomade ja lindude küttimine loomade ja lindude pildistamine jahinduse haru spordiharu jahiks võib nimetada ka röövloomade jahipidamisviisi saakloomade varitsemisel ja püüdmisel, (vt ka kisklus) "Jaht" (originaalpealkirjaga "Jagten", ingliskeelse pealkirjaga "The Hunt") on Taani 2012. aasta film, režissöör Thomas Vinterberg, peaosas Mads Mikkelsen ajujaht hiilimisjaht hundijaht jahindus jahikalender jahikoer jahikomando jahilaskmine jahilind jahiloom jahimaja jahimajandus jahimees Jahipenid jahipüss jahisarv jahiselts jahitrofee jahitunnistus jahiuluk karujaht Karujaht Pärnumaal küttimine otsijaht peibutusjaht rebasejaht salaküttimine urujaht varitsusjaht
Elsa Lippmaa

Elsa Lippmaa (19. oktoober 1908 – 6. aprill 1937 Tartu) oli eesti õpetaja ja Naiskodukaitse Pärnumaa ringkonna esinaine. Ta oli 1926–1929 ja 1936–1937 Eametsa Algkooli juhataja ja 1929–1936 Sauga algkooli õpetaja. 1928 sai ta Naiskodukaitse Sauga jaoskonna ja 20. augustil 1931 Pärnumaa ringkonna esinaiseks. Ta oli ka Pärnu Põllumeeste Konvendi liige. Maetud Vana-Pärnu kalmistule. Elsa Lippmaa †. Vaba Maa, 8. aprill 1937, nr 78, lk 5.
Johan Lilius

Johan Lilius (17. jaanuar 1724 Längelmäki vald – 27. oktoober 1803) oli õuekohtunik ja Aurora Seltsi asutaja. Ta oli Soome kirjanduse kasvu ja arengu mõjutaja ja osales muuhulgas Aurora Seltsi poolt välja antud ajalehe Åbo Tidningar toimetamises.
Fenotiasiin

Fenotiasiin (IUPACi nomenklatuuri järgi 10H-fenotiasiin) on keemiline ühend valemiga C12H9NS. Fenotiasiin koosneb ühest tsentraalsest tiasiinringist ja kahest benseenringist. Fenotiasiin on aluseks mitmete neuroleptikumide sünteesil: Kloorpromasiin Flufenasiin Perfenasiin Tioridasiin Trifluperasiin Levomepromasiin Pimosiid
Aleksander Danilevski

Aleksander Danilevski (13. aprill 1873 Kuressaare – 17. november 1941 Kirov) oli Jõhvi alevivanem alates 28. veebruarist 1933 ja esimene linnavanem. Arreteeriti NKVD poolt Jõhvis 22. aprillil 1941, mõisteti Venemaal surma ja hukati. okupatsioon.ee
Lilius & Hertzberg

Lilius & Hertzberg oli 1898. aastal Helsingis asutatud kirjastus ja trükikoda, mille asutajad olid Kasimir Lilius ja Hugo Hertzberg. 1907. aastal lahkus Hertzberg pangaärisse ning 1918. aastal müüs Liliuse perekond ettevõte Holger Schildt'i kirjastusele. Lilius ja Hertzbergi trükikojas trükiti muuhulgas ka Eesti Vabariigi esimesed võlakirjad, mis toimisid riigi esimeste maksevahenditena. Eestis puudusid toona nii oskused, paber kui ka trükitehnika võlakohustuste trükkimiseks, seetõttu pöörduti Soome trükkalite poole. Neist saadi lõpuks kaubale Lilius & Herzbergi trükikojaga, sest omaniku mõlemad pojad olid Soome vabatahtlikena võtnud osa Eesti Vabadussõjast ja üks neist langes Narva rindel. Esimesed võlapaberid jõudsid Eestisse 22. jaanuaril 1919. Kuna rahvas ostis võlakirju väga loiult, tuli need kasutusele võtta rahana. Sama ülesannet täitsid ka Tallinna Arvekoja maksutähed. "Henkilötietoja. Hugo Hertzberg 60-vuotias". Kauppalehti (soome keel). 13.10.1924.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Holger Schildtin kustannusliike". Tiedonantoja (soome keel). Suomen Graafillisen Teollisuuden Harjoittajain ja Suomen Kirjasitomonomistajain Liitot. 4.10.1918.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) http://www.eesti90.ee/index.php?id=12378&highlight=Lilius,&,Hertzberg http://www.eesti90.ee/?id=10449&month=6&year=2008&show_release=13172&show_author=1 http://www.painomaailma.fi/?q=node/375 http://www.saunalahti.fi/eeromari/graafinen/fogelholm.html http://www.nba.fi/fi/eduskuntavaalit_1907