Eesti jalgpallikoondise peatreener

Eesti jalgpallikoondise peatreener on Eesti jalgpallikoondise peatreener. Ehkki Eesti pidas oma esimese mängu 1920. aasta sügisel, ei palgatud meeskonnale peatreenerit enne 1923. aastat, kui ametisse astus Ferenc Kónya. See ungarlane juhendas eestlasi Pariisi suveolümpia eelringis (0:1 kaotus USA-le), mis on jäänud tänini meeskonna ainsaks esituseks suurturniiril. Koondise etteotsa valiti esialgu välismaalased. Esimene eestlane, 1932. aastal palgatud Albert Vollrat sai peatreeneri ametis kätt proovida järjekorras viiendana. Enne sõda mängiti mitmel hooajal, seal hulgas ka 1934. aasta maailmameistrivõistluste valikmängus, treenerita. Neil juhtudel määras koosseisu jalgpalliliit. Pärast Eesti taasiseseisvumist püüdis jalgpalliliit esialgu kodumaiste juhendajatega läbi ajada. Uno Piiri ja Roman Ubakivi aega varjutasid aga kehvad tulemused: aastail 1992–1995 võitis meeskond vaid kaks kohtumist. Tulemused hakkasid paranema alles Teitur Thordarsoniga, kelle käe all võitis koondis aastail 1996–1999 umbes neljandik mängudest. Selle näitaja trumpasid üle nii islandlase järel ajutiselt kümme kuud koondist tüürinud Rüütli ja uue välistreenerina valitud Arno Pijpers. Nendega võrreldes tegutsesid ebaõnnestunumalt Pijpersi kauane assistent ja mantlipärija Jelle Goes ja 2008. aasta EM-i valiktsükli teiseks pooleks palgatud taanlane Viggo Jensen. Kui 12 aasta järel olid koondise juhendajateks olnud pea katkematult välistreenerid, pälvis 2008. aastal usalduse taas kodumaine treener. Teist korda haaras ohjad vahepeal FC Levadia Eesti klubijalgpalli tipus kinnistanud Rüütli. Päev pärast rahvusvahelist tähelepanu pälvinud sõprusmängu Brasiiliaga teatas jalgpalliliit, et pikendab Rüütli lepingut 2011. aastani. Pärast 2012. aasta EM-i valikturniiri väljalangemismängudele jõudmist pikendati Rüütli lepingut veel 2013. aasta lõpuni. 2014. aasta alguses asus peatreenerina tööle rootslane Magnus Pehrsson. Suurima võiduprotsendi on (seisuga 23. november 2017) saavutanud sõjaeelsed peatreenerid Ferenc Nagy (2 mängu / 2 võitu / 100%) ja Bernhard Rein (16/6/38%), taasiseseisvumisjärgsetest Martin Reim (20/10/50%), Rüütli (76/24/32%) ja Pijpers (55/16/29%). Võiduta on jäänud kolm peatreenerit: Kónya (1923–1924, kaks mängu), Elmar Saar (1939, neli mängu) ja Ubakivi (1994–1995, 24 mängu). Kõige rohkem mänge on koondise eesotsas olnud Rüütli (76, 1999–2000, 2008–2013), Teitur Þórðarson (57 kohtumist, 1996–1999) ja Pijpers (55, 2000–2004). Ka ajaliselt on pikim Rüütli ametiaeg – viis aastat ja kaheksa kuud (seisuga november 2012) –, hollandlane juhtis koondist kolm aastat ja üheksa kuud ja islandlane kolm aastat ja kaheksa kuud. Rahvuse järgi on peatreeneriks olnud kaheksa eestlast ja 10 välismaalast (kolm ungarlast, kaks hollandlast, austerlane, islandlane, taanlane, rootslane ja šveitslane). Margus Luik ja Indrek Schwede. Eesti Jalgpall 2002. Eesti Jalgpalliliidu ametlik teatmik, lk 50 Indrek Schwede 2001. Väike jalgpallipiibel. Lk 117–118 Margus Luik (toim.) Estonian Football 100 Years. Tallinn: ML Agency, p. 384 International Matches in Europe, April–June 1995 Olev Reim 2002. Rahvuskoondise kümme aastat. Lk 153–156 Schwede, Indrek 2001. Väike jalgpallipiibel. Lk 17. EJL pikendas lepingut Tarmo Rüütliga Soccernet.ee, 13. august 2009 http://sport.err.ee/jalgpall/884c07de-49fd-457d-86f8-6063d73d9511 Eesti koondise tüüri juurde asub rootslane Magnus Pehrsson