laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Valdai kõrgustik

Valdai kõrgustik (vene keeles Валдайская возвышенность, Валдай) on ulatuslik kõrgustik Ida-Euroopa lauskmaa loodeosas Tveri oblasti lääneosas ja Novgorodi oblasti lõunaosas. Laiemas mõttes Valdai kõrgustiku koosseisu kuuluvad ka Tihvini ja Vepsa kõrgustik Leningradi ja Pihkva oblastis ning mõned teised kõrgustikud Tveri ja Smolenski oblastis. Keskmine kõrgus on 150-250 m, kõrgeim tipp 346,9 m. Valdai kõrgustiku pealiskord koosneb karboni ajastu lubjakivist, merglist ja savist, ta on kaetud mandrijää ning liustikujõgede ja jääjärvede setetega. Loodenõlv on järsk, kagunõlv on lame. Pinnamood on künklik, peamised pinnavormid on moreentasandikud. Esineb palju järvi, sealhulgas Ülemvolga järvestik (Peno järv, Vselugi järv, Volgo järv jt), Seligeri järv ja teised. Valdai kõrgustik on tugevalt soostunud. Kõrgustiku kaguosaga külgneb Valdai jääaja lõunapiir. Kõige kõrgem punkt on 346,9 meetri kõrgune küngas Tsna ülemjooksul, mille mitteametlik nimi on Verhuška Valdaja. Ta asub Tveri oblasti Võšni Volotšoki rajoonis Potšinoki külast 2,5 km kagu suunas punktis koordinaatidega 58° 18′ 0″ N, 33° 54′ 0″ E. Valdai kõrgustik on Volga jõgikonna ja Läänemere vesikonna veelahe. Kõrgustikul saavad alguse Volga, Daugava, Dnepr, Lovat, Msta, Pola, Mologa ja teised jõed. "Значение слова "Валдайская возвышенность" в Большой Советской Энциклопедии" (vene). "Вышневолоцеий район" (vene).
Alexander Dalrymple

Alexander Dalrymple (24. juuli 1737 – 19. juuni 1808) oli šotlasest Briti geograaf. Dalrymple arvas, et Maa tasakaalus püsimiseks peaks maa ja mere suhe nii lõuna- kui ka põhjapoolkeral olema ligikaudu võrdne. Seepärast oletas ta, et lõunapoolust ümbritseb manner, mille ta uskus ulatuvat 40. lõunalaiuskraadini. Uus-Meremaad pidas ta lõunamandri osaks. Dalrymple soovis juhtida ekspeditsiooni lõunamandrile, kuid jäi juhikohast ilma, sest Briti admiraliteet usaldas selle rolli James Cookile. See tegi Dalrymple'ist ja Cookist vihavaenlased. Kättemaksuks admiraliteedile avaldas Dalrymple materjalid, mille ta oli leidnud admiraliteedi arhiivist. Need olid dokumendid, mis olid inglaste poolt Manilas 1762 aastal hispaanlastelt kätte saadud. Dokumendid sisaldasid Luis Váez de Torrese avastusi Vaikses ookeanis. Dalrymple üritas seega kompromiteerida Cooki ja admiraliteeti väites, et Cook üritab enda nimele kirjutada hispaanlaste avastusi. Cook suhtus Dalrymple'isse samuti vaenulikult, kuid mitte ainult nimetatud loo pärast. Cook praktikuna ja väligeograafina ei sallinud kabinetiteadlase Dalrymple'i abstraktseid teooriaid. Nende asemel usaldas ta vaatlusi ja fakte. Ehkki Antarktis eksisteerib, ei ole ta siiski nii suur, kui Dalrymple seda kujutas. Dalrymple'i sulest on ilmunud teos "Lõunamerereiside kogumik", mis ka Cooki päevikutes sageli äramärkimist leiab.
Ostaškov

Ostaškov on linn Venemaa Tveri oblastis, Ostaškovi rajooni keskus. Asub Seligeri järve kaldal. Ostaškovi on esmamainitud 14. sajandil. Linnaõigused sai 1770. aastal. Linna läbib Bologoje ja Velikije Luki vaheline raudtee. Linnas asub 1689. aastal ehitatud Ülestõusmise kirik, 1697. aastal ehitatud Püha Kolmainu kirik ning Issanda Muutmise kiriku barokne kellatorn (ehitatud 1787–1789). Mitteametlik koduleht
Merle Parts

Merle Parts (sünninimi Merle Mahlapuu, sündinud 26. novembril 1967) on eesti kohtunik. 1995. aastal sooritas ta kohtunikueksami. Ta töötab kohtunikuna Harju Maakohtus. 31. märtsil 2002 sai ta Aatriumi parklas kuulist haavata. 2012. aastal pälvis ta Politsei- ja Piirivalveameti teenetemärgi. Abielust Juhan Partsiga on kaks last: Toomas-Hendrik ja Pille-Riin . Praeguse abikaasa Priit Tikerpega on Merle Partsil poeg Hans-Gustav . Merle Parts: kui isa ütles, siis nii see oli. Meie peres käisid asjad nii Tiina Kaalep, "Merle Parts hakkas rääkima", Eesti Ekspress 24. aprill 2002 Kohtunik Merle Parts pälvis PPA teenetemärgi, err, 6. november 2012 Maarius Suviste, "Juhan Parts: Pealt kuivik, seest siiruviiruline", Maaleht 20. märts 2003[alaline kõdulink] Karoliina Vasli, "Kohtunik Merle Parts tuleb tagasi tööle", Õhtuleht 20. november 2008 Vesta Reest, Naine, nõrkus on su nimi, Kroonika, aprill 2002 "Merle Parts suurendas büsti?", Kroonika, veebruar 2009
Aleksander Raid

Aleksander Raid (kuni 22. veebruarini 1936 Janson, 2. jaanuar 1913 Gattšina, Peterburi kubermang – 13. august 1983 Tartu) oli eesti tõlkija ja keeleteadlane. Ta lõpetas 1932. aastal Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi, 1944. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ja 1946. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna. Ta tõlkis alates 1930. aastatest eesti keelde ilukirjandust slaavi keeltest. poola keelest Adam Mickiewiczi poolakate rahvuseepose "Pan Tadeusz" Teodor Parnick. "Aetius, viimne roomlane" Boleslaw Limanowski. "Mälestused" Jacek Machowski. "Musta lipu all" Arkady Fiedler. "Kalad laulavad Ucayalis" serbohorvaadi keelest Meša Selimović. "Derviš ja surm" slovaki keelest "Kangelase märkmik" tšehhi keelest Klára Jarunkovát Jan Otčenášek. "Kodanik Brych" Alois Jirásek. "Kõikide vastu" Karel Čapekit vene keelest Fjodor Dostojevski. "Valged ööd" ja "Mälestused" (1. ja 2. osa) Nikodim Katšinski. "Mulla tekkimine ja elu" romaani Poola helilooja Chopini elust (1939) Koos Savvati Smirnoviga koostas ta tšehhi-eesti sõnaraamatu[viide?]. Ta on koostanud ka poola-eesti sõnaraamatu, mida pole välja antud[viide?]. Tema abikaasa oli kunstiajaloolane Niina Raid. Tema poeg on kartograaf Tõnu Raid ja pojapoeg on Juku-Kalle Raid. Ta on luuletaja Indrek Hirve vaimne isa ja eeskuju. "Eesti entsüklopeedia" 8. kd. Tallinn 1995 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Haud Tartu Maarja kalmistul
Kaljo Raid

Kaljo Raid (4. märts 1921 Tallinn – 21. jaanuar 2005) oli eesti helilooja ja baptisti vaimulik. Aastast 1954 oli ta Toronto eesti baptistikoguduse pastor. Artikli kirjutamisel on kasutatud "Eesti entsüklopeedia" 8. köidet (1995)
Niina Raid

Niina Raid (kuni 1935 Nepomnjaštši või Nepomnjaštšaja; kuni 1938 Neeme; 25. jaanuar 1917 – 26. november 2001) oli eesti kunstiajaloolane. Ta uuris põhiliselt Tartu arhitektuuriajalugu. Tartu kunstnike teoste näituse kataloog. Maal, graafika, skulptuur, tarbekunst. Koostanud Eha Ratnik, eessõna Niina Raid. Tartu 1960 Kunstikabineti näituste kataloog 1962–1965. Koostanud Kaljo Põllu, eessõna Niina Raid. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool, 1965 Tartu vanemaid ehitisi. Tallinn: Eesti raamat, 1981 Tartu ehitusmeistrid 17. sajandist kuni 19. sajandi keskpaigani. 1987 Tartu Ülikooli peahoone. Tartu: Rahkoi, 1993 Main building of Tartu University. Tartu: Rahkoi, 1993 Tartu tänavad aastani 1940. Tartu: ARC Projekt, 1999 2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk Tema abikaasa oli tõlkija Aleksander Raid ja poeg on kartograaf Tõnu Raid. Hilja Läti. "Raid, Niina". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 418 Eesti entsüklopeedia 8. Tallinn 1995 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Haud Tartu Maarja kalmistul
Raidkiri

Raidkiri ehk epigraaf ehk inskriptsioon on tekst, mis on jäädvustatud (kõvale) materjalile, mille esmane otstarve ei ole kirjalike tekstide kandjaks olemine. Antiikaja raidkirju uurib epigraafika.
Epigraaf

Epigraaf võib olla: raidkiri pealiskiri moto
Rein Raie

Rein Raie (sündinud 24. jaanuaril 1941) on eesti kirurg traumatoloogia ja ortopeedia alal. Ta on teinud üle 2400 lülisambaoperatsiooni ning olnud Seppo kliiniku direktor. Rein Raie on tööliste poeg. Lõpetas 1959 Tallinna 2. Keskkooli, 1965 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiini osakonna ja 1970 Moskvas Traumatoloogia-Ortopeedia Keskinstituudi aspirantuuri, meditsiinikandidaat (1970, samas); väitekiri "Восстановление опозиции большого пальца кисти", meditsiinidoktor (1982, Kaasani Riiklik Arstide Täiendusinstituut), väitekiri "Хирургическое лечение сколиоза у детеи и подростков". Oli 1965–1972 Tallinna Keskhaigla kirurg, 1972–1986 G. Turneri nim Leningradi Laste Ortopeedia Instituudis lülisamba patoloogia osakonna teaduslik juhendaja, 1986–1994 A. Seppo nim Traumatoloogia ja Ortopeedia Keskuse direktor, aastast 1989 professor. 1995–2000 Tallinna Keskhaigla traumatoloog-ortopeed ja Raie & Kask Ortopeedia OÜ juhatuse liige, aastast 2005 Ortopeedia Arstid OÜ-s. Arendanud lülisamba ortopeedilist kirurgiat. Läti Traumatoloogide-Ortopeedide Seltsi auliige. Rahvusvahelise ja Euroopa Traumatoloogide-Ortopeedide Föderatsiooni ja Seltsi Eesti delegaat. Uurimisvaldkonnad: lülisamba patoloogia ja käekirurgia, laste ortopeedia. U 120 teaduspublikatsiooni, sh 2 monograafiat. О воcстановлении оппозиции большого пальца кисти. // Ортоп. травматол. (1969) 7 Коррекция сколиотической деформации позвоночника у детей и подростков. // Вест. хир. (1979) 8 Возможности применения дистрактора Harrington в хирургическом лечении сколиозов. // Ортоп. травматол. (1980) 5 Заболевание и повреждение позвоночника у детей и подростков (kaasautor). Leningrad, 1986 Mädase luuinfektsiooni ravi Seppo meetodil (kaasautor S. Umanski). // NET (1987) 7 Руководство по мануальной терапии суставов конечностей (kaasautor). Tallinn, 1990. 2021 – Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide AS Ortopeedia Arstid Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti entsüklopeedia, 14. köide, lk 401. Haviko, T, Professor Rein Raie 65. EA (2006) 4, 275. Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Madis Jürgen

Madis Jürgen (sündinud 9. juunil 1962) on eesti ajakirjanik. Madis Jürgen on lõpetanud 1980. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal. Ta töötas aastatel 1986–1989 ajakirjas Kultuur ja Elu, tegi Eesti Televisioonis aimesaatesarja "Miljon miksi", oli 1989–1991 ajalehe Eesti Elu peatoimetaja, 1991–1992 oli ajalehe Eesti Ekspress peatoimetaja, 1993–1995 ajakirja Magneet peatoimetaja ja alates 1996. aastast Eesti Ekspressi ajakirjanik. Tuntud on tema ajakirjanduslikud osaluseksperimendid. Ta töötas 2022. aasta veebruarist ajakirjanikuna ajalehes Maaleht, 2024. aastal ta koondati. "Ratsa läbi Eesti riigi", Eesti Ekspressi Kirjastus 1998, ISBN 9985604512 Dokumentaalfilmi "Loojangule vastu" stsenaarium (1999) "Hää koht", Eesti Ekspressi Kirjastus 2004, ISBN 998594884x "Vana Tallinn" (koos Toomas Vendeliniga), Pixelmeister 2006, ISBN 9949134366 "Kõik puha omad joped", Eesti Ekspressi Kirjastus 2009, ISBN 9789949444434 "Lugu poisist, keda kallistas ilus pastoriproua. Heinz Valk", Menu Kirjastus 2011 "Liibanon 2011", GO Reisiraamat 2012, ISBN 9789949916 "Rindeoperaator Ivar Heinmaa. Kus põrgus sa jälle käisid?", Pilgrim 2014, ISBN 978-9949-529-46-9 "Rock Hotel. Viimane mäng", Helios 2023 1998 – Gutenbergi auhind 2002 – Maalehe ajakirjanduspreemia 2004 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Kristjan Holmi, Liina Jänese, Agu Külma, Jukka-Pekka Jalovaara, Pille Epneri, Tõnu Kaalepi ja Ingmar Muusikusega; arhitektuurse tegevuse preemia – julguse eest kõnelda suurtest asjadest "väikese" ning argise kaudu – Eesti ekspositsioon Veneetsia arhitektuuribiennaalil) 2006 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2008 – Hea Sõna auhind 2010 – Eesti Ajalehtede Liidu pressipreemia (uudise kategoorias) 2014 – Eesti Ajalehtede Liidu pressipreemia (olemusloo kategoorias) 2017 – aasta ajakirjanik 2017 – Eesti Ajalehtede Liidu pressipreemia (olemusloo kategoorias) 2018 – Eesti Ajalehtede Liidu pressipreemia (olemusloo kategoorias) Madis Jürgeni ehedad eksperimendid Universitas Tartuensis nr 2, veebruar 2020. Maalehega liitus Madis Jürgen Maaleht, 09.02.2022. Rainer Kerge. Koondatud Madis Jürgen: „Praegu olen ma töötu.“, ohtuleht.ee, 3.8.2024. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Kukul külas. Madis Jürgen". Saatejuht Erki Berends. Kuku raadio saade, 6. juuli 1997 (järelkuulatav: 1. osa, 2. osa, 3. osa, 4. osa) Maalehe ajakirjanduspreemia sai Madis Jürgen Maaleht, 7. november 2002 Gunnar Press. Miks Madis Jürgen kevadsuvel 1989 kapi taga istus Õhtuleht, 29. veebruar 2008 Madis Jürgen vaimustas naistoimetajaid Eesti Ekspress, 27. august 2008 Madis Jürgen. Kuidas Vigala Sass koos aiamaaga Moskvasse taheti kolida Eesti Ekspress, 21. oktoober 2015
Gunder Hägg

Nils Gunder Hägg (31. detsember 1918 Albacken, Jämtland – 27. november 2004 Löderup) oli Rootsi kergejõustiklane. 1940. aastatel oli ta maailma parimaid keskmaajooksjaid, püstitades 16 maailmarekordit 1500–5000 meetri distantsidel, neist kümme 1942. aasta suvel. Teise maailmasõja tõttu jäi tal osalemata olümpiamängudel. 1946. aastal tunnistati ta professionaaliks ning talle määrati eluaegne võistluskeeld.
Arlington

Arlington on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Tarranti maakonnas. Linn asutati 1875. aastal ja nimetati Virginia osariigis asuva Arlingtoni järgi. Arlington on auto- ja kosmosetööstuse keskus. Arlington oli 2013. aastani suurim USA linn, millel polnud oma ühistransporti. Linnas tegutseb pesapalliklubi Texas Rangers. Bad Königshofen Arlingtoni koduleht
Kärjekann

Kärjekann on mesilasvahast tehtud kuusnurkse prisma kujuline anum. Silindri põhi on keskelt sügavam ja servast kõrgem. Omavahel ühendatud kärjekannusid nimetatakse mesilaskärjeks ehk kärjeks. Mesilaskärjed on kahepoolsed, st kärje kummagi poole kärjekannud on omavahel põhjapidi ühendatud. Seejuures on kärjekannude põhjad omavahel poole kannu laiuse võrra nihkes. Kärjekannusid on mitut liiki. Töölise-kärjekannust kooruvad töömesilased ja sinna koguvad mesilased meelsasti ka mett. Lese-kärjekannudest kooruvad lesed (ehk isasmesilased) ning sinna mesilased meelsasti mett ei kogu. Vahe-kärjekannud on ebasümmeetrilised ning nendega on töölise-kannud ja lese-kannud omavahel ning omakorda kärjeraamiga ühendatud. Ka vahekannudesse koguvad mesilased mett.
Rai

Rai või RAI võib tähendada erinevaid asju Rai, railaadsete ülemseltsi kuuluv kala RAI (stiliseeritult Rai), Radiotelevisione Italiana, Itaalia riiklik avaõiguslik ringhääling Raí (sündinud 1965), Brasiilia jalgpallur Raï
Nektar

Nektar (ka mesineste, mesimahl) on magus vedelik, mis eritub taimede nektarinäärmetest ja millest mesilased valmistavad mett. Õite magus nektar meelitab ligi putukaid. Kuna enamikul taimedel asuvad nektarinäärmed õiepõhjas, puutub nektarijahil putukas vastu õie emakat ja tolmukaid. Tolmuterad kleepuvad putuka keha külge ning kuna putukad külastavad nektari otsinguil mitmeid õisi, kanduvad tolmuterad õielt õiele. Seega aitavad putukate külaskäigud kaasa õite viljastamisele (tolmeldamisele). Nektarist toituvad ka mitmed linnud, tuntuimad neist on kahtlemata koolibrid. Nektari hulk ja koostis sõltub taimede õitsemise ajast, taimede kasvust ja õite asukohast taimel. Seda mõjutavad ka kasvutingimused, õhuniiskus, valgus, temperatuur, mullastik jms. Sõltuvalt mõjuritest võivad nektarid olla väga varieeruva koostisega. Olenevalt taimeliigist ja ilmastikust on nektaris 30–94% vett, 5–20% fruktoosi ja glükoosi, happeid, valke ja mineraalühendeid. Kilter, E, Mesilaste pidamine, Valgus, 1997, lk 13 Ágnes Farkas, Edit Zajácz, Nectar Production for the Hungarian Honey Industry, The European Journal of Plant Science and Biotechnology ©2007 Global Science Books
Ants Raid

Ants Raid (sündinud 18. aprillil 1941) on eesti arhitekt. Ta lõpetas 1968 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi. Ants Raid osales Pirita purjespordikeskuse projekteerimises. Eesti Arhitektide Liit Urmas Seaver. Pirita halduskogu toetas TOPi arendamise plaane[alaline kõdulink], Postimees, 24. jaanuar 2008
Jaroslav Raid

Jaroslav Raid (kuni 7. juuli 1937 Jaroslav Tšupilin; 24. mai 1919 Tallinn – 1. november 1984 Tartu) oli Nõukogude sõjaväelane ja parteitegelane ning eesti ajaloolane. Ta lõpetas 1937. aastal Tallinna Vene Ühisgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1937–1941 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas metsandust. Akadeemiliselt oli ta korporatsioon Fraternitas Slavia ja Fraternitas Aeterna liige. 1940–1941 ELKNÜ Tartumaa komsorg ja Tartu segaturu kaadriülem 1941 hävituspataljoni komissar 1941–1945 Nõukogude sõjaväes: 1941–1942 polgu komsomolisekretär ja komissar Leningradi rindel 1942–1945 mitme väeosa poliitosakonna instruktor 1945 NLKP liige 1945–1948 ENSV Välisministeeriumi poliitikaosakonna vastutav referent 1948–1949 EKP Tallinna Keskrajooni komitee propaganda ja agitatsiooni osakonna juhataja 1949–1951 EKP KK propaganda ja agitatsiooni osakonna juhataja 1951–1952 juhataja asetäitja 1952–1953 EKP Pärnu oblastikomitee propaganda ja agitatsiooniosakonna juh 1953–1955 EKP KK propaganda ja agitatsiooni osakonna lektorite grupi juhataja 1954 lõpetas NLKP KK Kõrgema Parteikooli 1955–1961 EKP Tartu linnakomitee 1. sekretär 1959–1963 Eesti NSV V Ülemnõukogu liige 1963 ajalookandidaat 1961-1962 Tartu Riikliku Ülikooli NLKP ajaloo kateedri vanemõpetaja 1962-1972 NSV Liidu ajaloo kateedri vanemõpetaja 1967-1984 dotsent 1980 Viivi Rohtla diplomitöö Tartu Riikliku Ülikooli NSV Liidu ajaloo kateedris "Tartumaa komsomol aastatel 1940-1941" juhendaja "Tartu" (fotoalbum). Eessõna Jaroslav Raid, kaaneümbris ja kaas Rudolf Pangsepp. Eesti Riiklik Kirjastus. Tallinn 1960 Я. Г. Райд. "Немецкая оккупация Эстонии в 1918 году. Диссертация кандидата исторических наук. Академия наук Эстонской ССР, отделение общественных наук. Тарту 1963 "Okupatsiooni ikkes: 1918. a. Saksa okupatsioon Eestis". Eesti Raamat. Tallinn 1966 Я. Г. Райд. "Прибалтийские немцы в буржуазной Эстонии (1920-1940)". Eesti Raamat. Tallinn 1978 "Sõjakeerises. Tartu Riikliku Ülikooli kollektiivi liikmete mälestusi Suure Isamaasõja rinnetelt ja nõukogude tagalast". Koostaja Hillar Palamets. Tartu 1984-1985. Käsikiri, Tartu Ülikooli raamatukogu Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafianimestik 1944–1980. Tallinn: Valgus, 1987, lk 44 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Raidla

Raidla on endine küla praeguse Suigu küla territooriumil. Geograafilised koordinaadid on 58°31'20" N, 24°43'06" E. KNAB
Aleksander Raidla

Aleksander Raidla (29. september 1904 Enge vald – 13. jaanuar 1964 Kärde) oli eesti põllumajandusteadlane, rohumaade asjatundja. Aastast 1956 juhatas ta Tooma katsebaasi, kus ta kujundas eesti punase veise ühe parema tõukarja. Eesti NSV teeneline agronoom 1960. Artikli kirjutamisel on kasutatud "Eesti nõukogude entsüklopeedia" 6. köidet (lk 398).
Stjernsund

Stjernsund on väin Norras, mis eraldab Stjernøy saart mandrist. Väina laius on 4 km.
Pühakoda

Pühakoda on mõiste, mis hõlmab Eestis kehtiva tähenduse kohaselt universaalsena kõiki usutunnistuselt, arhitektuurilt ja traditsioonidelt erinevaid kultusfunktsiooniga ehitisi.. Pühakodade programm: tutvustus Pühakodade riiklik programm
Amitoos

Amitoos (ka lihtpooldumine) on otsene raku- või rakutuuma jagunemine ilma mitoosile omaste protsessideta. Jagunemine toimub enamasti rakutuuma läbinöördumisega, kusjuures ei teki käävi. Enne amitoosi toimub sageli rakutuuma suurenemine ja kromosoomide arvu kordistumine. Looduses esineb amitoosi ainuraksetel ja teistel alamatel organismidel. Mitoos
Pooldumine

Pooldumine on organismide vegetatiivne sigimisviis ja ühtlasi rakujagunemine, mille tagajärjel vastav rakk jaguneb kaheks suhteliselt võrdseks osaks. Pooldumine sigimisviisina esineb üherakulistel organismidel (sealhulgas bakteritel, vetikatel) ja mõningail hulkraksel organismil, näiteks teatud ainuõõssetel ja rõngussidel. Jagunemine Pungumine
Smeegma

Smeegma (ka smegma, kreeka keeles smēgma 'seep') on enamiku imetajate välistel suguelunditel (ld organa genitalia externa), nii naise kui ka mehe suguelunditel paiknevate rasunäärmete toodetav sekreet ehk nõre. Smeegma liigitatakse: smegma praeputii – mehe suguelunditel smegma clitoridis – naise suguelunditel Smeegma biokeemilist koostist on kaua uuritud, kuid selle täpset segu pole tuvastatud. Smeegma komplekteerimine sõltub paljudest teguritest, näiteks indiviidi vanusest ja paljust muust. Ollakse seisukohal, et smeegma koosneb neutraalsetest rasvadest, rasvhapetest ja steroolidest ning teistest lipiididest, aga ka epiteelirakkudest. Mehel tekib eesnaha alla eesnäärme talitluse tõttu smeegma ehk eesvõie, mida toodavad eesnäärme rasunäärmed ja mille ülesandeks on eesnaha ja peenisepea lubrikatsioon. Igapäevahügieeni eiravate ja nõrgenenud immuunsusega meestel võib smeegma muutuda roiskuvaks võideks, mille halba lehka on tunda juba paari päeva pärast. Mittepesemisel nädala jooksul võib tekkida eesnaha ja sugutiga ühendatud nn ümberpööratavas taskus põletik. Diagnoosimisel tasub olla ettevaatlik, sest ka mitmed seennakkused ja bakternakkused jms ning suguhaiguste tekitajad võivad mõjutada nimetatud piirkonna keskkonda nii, et võib erituda tavalisest rohkem ning erineva lõhna ja füüsikaliste parameetritega nõret. Smeegma on normaalne kehaeritis ning võib sisaldada keha talitlusjääke, baktereid ja muid mikroobe. Mõne teoreetiku kohaselt võib see sisaldada ka kantserogeenseid aineid. Valgevoolus e Fluor albus Leukorröa Smegma embryonum e Vernix caseosa Andres Karhu aka Akar Peter Reuter: Smegma In: Springer Lexikon Medizin, S. 1989; Springer 2004. ISBN 3540204121. Volltext Veebiversioon (vaadatud 30.06.2013) Archiv und Zeitung des Apothekrervereins in Norddeutschland, Rudolp Brandes, Heinrich Mackenrober, Der Pharmazie: Chemistry in Life Sciences, Volume 21, I Band, 1840,Google`i raamatu veebiversioon (vaadatud 29.06.2013)
Sergei Mamontov

Sergei Mamontov (vene Сергей Иванович Мамонтов; 1. oktoober 1877 – 30. detsember 1938) oli Venemaa ja hiljem Eesti kontsertmeister ja pedagoog. Ta oli Moskva Suure Teatri kontsertmeister. Elas Eestis aastail 1920–1938, töötas kontsertmeistrina Estonia teatris ja õpetas Tallinna Konservatooriumis.
Ründaja

Ründaja on sportmängus mängija, kelle ülesanne on viia pall, hokilitter või muu mänguvahend väravasse, korvi jne. Tal peab olema hea tehnika, kiirus ja löögioskus. Nad on põhilised palli väravasse, korvi jne. saatjad.  Pikemalt artiklis Ründaja (jalgpall) Ründaja (jalgpall) on jalgpallis mängija, kelle ülesanne on pall väravasse toimetada.
Super Aguri F1

Super Aguri F1 on endine Jaapani Vormel 1 meeskond. Selle asutas endine jaapani vormelisõitja Aguri Suzuki. Super Aguri osales aastatel 2006–2008 39 võistlusel ning sai kokku neli punkti (aastal 2007). Tiimi esimene võistlus oli 2006. aasta Bahreini Grand Prix ja viimane 2008. aasta Hispaania Grand Prix 27. aprillil 2008. Meeskonna juhid teatasid osalemisest loobumisest 5. mail 2008. Super Aguri sõitjad on olnud Takuma Satō (2006–2008), Yūji Ide (2006), Sakon Yamamoto (2006), Anthony Davidson (2007–2008) ja Franck Montagny (2006). Super Aguri oli Honda F1 nii-öelda teine võistkond. Meeskond kasutas Honda mootoreid.
Peter Ernst von Keyserling

Peter Ernst von Keyserling (2. detsember 1773 – 1829) oli baltisaksa riigimees. Keyserling, Peter Ernst von; Derschau, Ernst Gotthard von 1805. Beschreibung der Provinz Kurland. Mitau: J.F. Steffenhagen und Sohn. Recke, Johann Friedrich von; Napiersky, Karl Eduard; Beise Theodor 1829. Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexikon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. Mitau: J.F. Steffenhagen und Sohn, 435.
Pungumine

Pungumine on organismide vegetatiivne sigimisviis, kus uus organism (järglane) saab alguse vanemorganismi keha väljasopistusest. Selle tagajärjel võib uus organism jääda kas vanemorganismi külge (moodustuvad kolooniad) või eraldub sellest, alustades iseseisvat elu. Pungumist esineb nii üherakulistel kui ka hulkraksetel organismidel. Ainuraksetest sigivad nõnda näiteks pärmseened, hulkraksetest aga ainuõõssed, sammalloomad jt. Pooldumine Skisogoonia