laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Königsbergi sildade probleem

Königsbergi sildade probleem on üks ajalooliselt märkimisväärne ülesanne matemaatikas. Selle Leonhard Euleri poolt aastal 1735 antud negatiivne lahendus lõi aluse graafiteooriale ja tekitas mõtteid topoloogia arendamiseks. Königsberg oli asutatud Pregeli jõe kallastele. Selle mõlemad kaldad ja saared jões olid ühendatud seitsme sillaga. Linna elanikud murdsid pead selle üle, kuidas korraldada jalutuskäiku nii, et ületada kõik seitse silda vaid üks kord ning jõuda tagasi kohta, kust jalutuskäiku alustati. Tehti palju praktilisi katseid, jalutuskäiku alustati erinevatest kohtadest ja liiguti erinevaid teid pidi, kuid katsed ei õnnestunud. Asja vastu hakkas huvi tundma ka Leonhard Euler. Euler pidas tollal seda probleemi geomeetriaülesandeks . Ta märkis kõigepealt, et marsruudi valik maismaal ei oma mingit tähtsust. Ainus oluline tingimus on sildade ületamise järjestus. Ülesannet formaliseerides konstrueeris ta seda iseloomustava originaalse skeemi (mida siis veel graafiks ei nimetatud). → → Euler pani tähele, et mööda seda skeemi liikudes peab iga marsruudi korral sillale (tippu) sisenevate ja sealt väljuvate joonte (servade, kaarte) arv olema võrdne. Kuna iga silda võib ületada vaid ühe korra, siis peab teelõikude arv mööda maad võrduma sildade arvuga. Samas on kõik neli maalõiku läbitud paaritu arvu sildade kaudu (üks viie ja teine kolme silla kaudu). Äärmisel juhul võivad kaks maalõiku osutuda selle marsruudi algus- ja lõpp-punktideks, kuid see on vastuolus põhinõudega läbida iga sild parajasti üks kord. Graafiteooria terminites esitatult väidab Euler, et sildu parajasti üks kord läbiv marsruut sõltub tippude valentsusest (astmest). Vajalik tingimus selleks on graafi sidusus ja nulli või kahe paarituarvulise valentsusega (astmega) tipu olemasolu. See tingimus on hiljem ka piisavaks osutunud. Niisugust marsruuti nimetatakse nüüd Euleri teeks (ahelaks). Selle ülesande lahendamisega pani Euler aluse graafiteooriale ja selliseid skeeme käsitles ta oma töödes ka 1750., 1752. ja 1759. aastal. Need Euleri tulemused jäid pikemaks ajaks unustusse ja graafe on korduvalt "uuesti avastatud". Nii avastas need Gustav Kirchhoff 1847. aastal oma elektrivõrkude ja Arthur Cayley 1857. aastal orgaaniliste isomeeride alastes uuringutes. Sõna "graaf" võttis esimesena kasutusele James Joseph Sylvester keemiliste struktuurivalemite kujutamisel 1878. aastal. Königsbergi ajaloolistest sildadest on tänapäeval annekteeritud Kaliningradis säilinud kaks. Hamiltoni graaf Euler, L. 1736. Solutio problematis. ad geometriam situs pertinentis. – Comment. Academiae I Petropolitanae 8 (1736) 128-140 Kirchhof, T.P., 1847. Über die Auflösung der Gleichungen, auf welche man bei der Untersuchung der linearen Vertheilung galvanischer Ströme geführt wird. – Ann. Phys. Chem. 72 (1847), 497–508. Cayley, A., 1857. On the theory of the analytical forms called trees. – Phil. Mag. (4) 13 (1857), 172–176. Silvester, J.J., 1878. Chimistry and algebra. – Nature 17 (1878), 284.
Suvi (film)

"Suvi" on Oskar Lutsu jutustuse "Suvi" põhjal valminud Eesti film. "Suvi" on filmi "Kevade" järg. Režissöör oli Arvo Kruusement nagu "Kevadelgi", stsenaariumi kirjutas Paul-Eerik Rummo. "Suvi" esilinastus 1976. aastal. "Suve" peategelased on Joosep Toots ja Raja Teele. Arno Tali, kes oli peategelane "Kevades", on "Suves" hoopis harv: käib ainult Teelega kohtumas ning viibib Tootsi pulmas. Juttu on seal palju Henrich Georg Adniel Kiirest, kes tahtis ka hirmsasti Teelet endale. Filmi restaureeritud versioon esilinastus 10. novembril 2011 kinos Artis. Krutskimees Joosep Toots ja hädavares Jorh Adniel Kiir püüavad võita Raja Teele südant ja kätt, ent tujukas peretütar hoiab ise oma saatuse ohje. "Kevade" "Sügis" "Talve" "Suvi (1976)". Eesti Filmi Andmebaas. Vaadatud 27.10.2018.
Jaan Timusk

Jaan Timusk (sündinud 2. jaanuaril 1935 Narvas) on eesti tehnikateadlane ja poliitik. Ta põgenes vanematega 1944. aastal Rootsi, sealt 1951. aastal edasi Kanadasse. Ta sai 1958. aastal Toronto Ülikoolis bakalaureuse- ja 1961. aastal magistrikraadi ehitusinsenerina. 1961. aastal läbis ta stipendiaadina doktorantuuri Londoni Ülikoolis (1963–1965), kus kaitses 1969. aastal väitekirja "Creep of Concrete under Biaxial Loading". Juba magistriõppe ajal oli ta assistent ja lektor Toronto Ülikooli ehitusinseneriosakonnas, õpetades mehaanika, staatika ja ehitusmaterjalidega seotud aineid. Doktorantuuri järel jätkas Jaan Timusk õppejõu ametit vanemõpetajana, dotsendina ja aastatel 1982–1997 professorina, pärast seda emeriitprofessorina. Jaan Timusk on olnud külalisuurija ja -professor Stockholmi Kuninglikus Tehnikaülikoolis (1977–1978), Briti Columbia Ülikoolis, Tallinna Tehnikaülikoolis (1995) ning Eesti Maaülikoolis (2005). Ta on aidanud täiendada Maaülikooli erialaraamatukogu ning koostanud õppevahendeid. Ta on olnud Ontario valitsuse ehitustööstuse strateegia nõukogu ja Toronto Ülikooli ehitusfüüsika osakonna juhataja. Mitmed Kanada ja rahvusvahelised erialaseltsid on kaasanud Jaan Timuskit oma tegevusse ning ehitusnormide ja standardite komisjonide töösse. Lisaks on ta olnud tegev Kotkajärve Metsaülikoolis, Eesti Rahvusnõukogus Kanadas, Kanada Eestlaste Kultuurifondis, Rahvusliku Välisvõitluse Nõukogus/Eestlaste Kesknõukogus Kanadas, Eesti eksiilvalitsuses (teedeminister 1990–1992) jm. Ta on Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlane. 2015/2016 – Ontario Building Envelope Councili presidendi auhind (kollektiivi liikmena ja John Timuski nime all) 2010 – Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlane 2005 – Valgetähe IV klassi teenetemärk 2006 – Eesti Maaülikooli audoktor. Jaan Timusk abiellus 1958. aastal, tal on kaks poega. "Jaan Timusk, audoktor" Estonian World Review, 9. märts 2007 TIMUSK, JAAN TLÜAR väliseesti isikud (vaadatud 2. aprill 2012) Eesti Üliõpilaste Seltsi koduleht. https://web.archive.org/web/20180711004639/http://www.eys.ee/auvilistlased.htm 02.02.2015 OBEC auhinna võitjate tutvustus. OBEC veebileht (vaadatud 01.12.2019) Eestlase leiutis: nisu uueks materjaliks ehitamisel. Eesti Päevaleht, 27. veebruar 1971, nr. 16, lk. 1 ja 11.
Rubico ületamine

Rubico ületamine tähistab ajaloos Julius Caesari üleminekut Rubico jõest 49. aastal eKr. Pärimuse järgi olevat ta enne seda otsust lausunud kuulsaks saanud sõnad "Liisk on langenud" (ladina alea iacta est). Jõgi tähistas piiri Caesari provintsi Gallia Cisalpina ja "emamaa" Itaalia vahel, ilma loata vägede eesotsas Itaaliasse sisenenud väejuht oli traditsiooni kohaselt automaatselt riigireetur ning tema ja tema mehed oli seega surma mõistetud. Jõe ületamine tähendas ühtlasi kodusõja algust Pompeiuse vastu. Rubicot on raske seostada mingi konkreetse jõega, sest jõgede vool on aegade jooksul muutunud. 1933. aastal tuvastati, et Rubico jõgi on tänapäeva Fiumicino. See leidis lõplikult kinnitust alles 1991. aastal.[viide?]
N-bromosuksiinimiid

N-bromosuksiinimiid on orgaanilises keemias broomimiseks kasutatav reagent. Süstemaatiline IUPAC-i nimetus on 1-bromo-2,5-pürrolidindioon, molekulaarvalem C4H4BrNO2. Kasutatakse seda broomi allikana radikaalse asenduse ja elektrofiilse liitumise reaktsioonides ning happelises lahuses katioonse broomi allikana. N-bromosuksiinimiid on valge kristalliline pulber, sulamistemperatuur 175–178°C, vees on mittelahustuv, kuid lahustub polaarsetes aprotoonsetes solventides. N-klorosuksiinimiid ja N-jodosuksiinimiid on orgaanilises sünteesis analoogselt kasutatavad vastavalt kloorimiseks ja joodimiseks. Halogeenimine
Fredrik Ekman

Fredrik Joachim Ekman (1. september 1798 Uusikaupunki – 13. märts 1872 Turu) oli Soome ja Eesti vaimulik. Ta õppis Uusikaupunkis (Uudenkaupungin pedagogion oppilas) ja Turu katedraalikoolis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 17. juulil 1818 ja 27. juunil 1823), sai magistriks. Aastatel 1824–1827 õppis ta Stockholmi Kunstiakadeemias. Aastatel 1829–1834 töötas ta Viiburi gümnaasiumis rootsi keele õpetajana, aastatel 1834–1839 ladina keele ülemõpetajana. Ordineeriti 11. aprillil 1838 õpetajaks. 1840. aastal oli ta Espoos adjunktõpetaja. Aastatel 1841–1842 oli ta Ruhnu Püha Magdaleena koguduses vikaarõpetaja. Seejärel oli ta vaimulik Stockholmi soome koguduses, Soomes Hämeenlinnas ja aastast 1848 kaplanina Turu toomkirikus. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852 (Fredrik Joakim Ekman)
Eduard Peanberg

Eduard Peanberg (21. aprill 1901 – 16. jaanuar 1985 Lund, Rootsi) oli eesti talunik ja vallavanem. Ta oli Kiisa talu peremees Keila vallas, Keila vallavolikogu liige ja vallavanem ning Kaitseliidu Keila malevkonna majanduspealik. O. V. Ed. Peanberg 70-aastane. Eesti Päevaleht, 21. aprill 1971, nr. 31, lk. 8.
Alexander Eduard Beater

Alexander (Aleksander) Eduard Beater (27. august/8. september 1841 Tallinn – 17. august/30. august 1914 Tallinn) oli Eesti vaimulik. Beater õppis Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1860–1866 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1866–1870 töötas ta koduõpetajana Järve mõisas von Arnoldi juures. Aastatel 1870–1871 oli ta prooviaastal Kuusalu Laurentsiuse koguduses, Woldemar Friedrich Kentmanni juures. Ordineeriti 26. septembril/8. oktoobril 1871 õpetajaks. Ta oli aastatel 1871–1872 Väike-Maarja koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1873–1875 oli ta Peterburi Jaani koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1876–1879 töötas ta Riia Aleksandri gümnaasiumis õpetajana, aastatel 1879–1880 oli ta õpetajaks Võru tütarlastekoolis. Aastatel 1880–1889 oli ta Valjala Martini koguduse õpetaja. Aastatel 1889–1908 töötas ta usuõpetajana Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis, olles aastatel 1890–1907 veel Tallinnas vanglavaimulikuks. Aastast 1908 töötas ta usuõpetajana Tallinna raudteekoolis. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007 Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Eusebius

Eusebius on olnud mitme isiku nimi: Eusebios Kaisareast, vanarooma ajaloolane ja teoloog Eusebius, paavst 310. aasta paiku ... Eusebio
Eugen Mickwitz

Seda nime on kandnud: Eugenius von Mickwitz (1806–1877), Pilistvere pastor Eugen von Mickwitz (1837–1925), Nõo ja Pilistvere pastor
Sic

sic või sic! (ladina keeles sīc – 'nii on') on märge, mis lisatakse, kui tahetakse rõhutada, et eelnevalt tsiteeritud tekst on originaalis just täpselt selline.
Hüdromeetriajaam

Hüdromeetriajaam ehk veemõõtejaam on koht, kus süstemaatiliselt mõõdetakse mingi pinnaveekogu (nt järve, jõe, veehoidla) veetaset, vooluhulka, uhtainete liikumist või settimist, vee temperatuuri ning muid füüsikalisi ja keemilisi näitajaid, ka jäänähtusi jms. Eestis töötavad teiste seas Kasari, Teenuse, Vihterpalu ja Uus-Lõve hüdromeetriajaam. Hüdroloogiajaam Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 08.02.2012)
Jackie Evancho

Jackie Evancho (õieti Jacqueline Marie Evancho; sündinud 9. aprillil 2000 Pittsburghis) on Ameerika Ühendriikide laulja. Ehkki ta oli edukalt osa võtnud mitmest talendivõistlusest ning tema esimene album "Prelude to a Dream" ilmus juba 2009. aastal, saavutas ta laiema tuntuse 2010. aastal osalemisega telesarja "America's Got Talent" viienda hooaja saadetes, kus ta sai kümneaastaselt teise koha. 2010. aastal ilmunud albumi "O Holy Night" läbimüügi poolest oli ta selle aasta edukaim debütant ning noorim edetabelite esikümnesse jõudnud debütant USA ajaloos. 14. juunil 2011 ilmus album "Dream With Me" ning 1. novembril 2011 jõulualbum "Heavenly Christmas". Koduleht
Sic (täpsustus)

Sic võib tähendada mitut asja. sic või sic! on märge, mis lisatakse, kui tahetakse rõhutada, et äsja tsiteeritud tekst on originaalis just täpselt selline. Sic on Saksamaa ajakiri SiC on ränikarbiid "Sic et non" on Pierre Abélardi teos
Ain-Villu Parvet

Ain-Villu Parvet (ka Villu Parvet ja William Parvet; sündinud 27. novembril 1979) on eesti ärimees, koolitaja, autor, modell. Tema äride hulka kuuluvad kinnisvara, veebilehtede valmistamine, domeenidega kauplemine, pornofilmide produtseerimine. Ain-Villu Parvet on ka tuntud kui parkimishuligaan. Samuti on ta leidnud korduvat kajastamist Kanal 2 saates "Võsareporter" ning ETV saates "Pealtnägija" seoses inimeste võimaliku petmisega. Aastal 2011 ilmus Parveti raamat "Seks, vein ja kutsikad". "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. aprill 2012. Vaadatud 29. augustil 2015. Villu Parveti uus alias on William Põrgulõvi! Ettevõte püüab domeene kaaperdades hõlptulu teenida ""Pealtnägija": tuntud Eesti ärimees osales pornoäris". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. märts 2011. Vaadatud 10. veebruaril 2012. "Kolossaalne pettus. Ain-Villu Parveti heaks töötas Sampo pangas oma inimene". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. jaanuar 2012. Vaadatud 31. märtsil 2012. "Seks, vein ja kutsikad"- pole olemas naist, keda see raamat targemaks ei teeks! [1] Villu Parvet saates "Kolmeraudne" / 2011 http://uudised.err.ee/index.php?06178376 http://www.ohtuleht.ee/347503 Skandaal otsesaates: Villu Parvet ärritus Mihkel Raua peale / nov 2011 “Pealtnägija”: tuntud Eesti ärimees osales pornoäris http://www.youtube.com/watch?v=-9zJAePoxL0
Thure Ahlqvist

Thure Johan Ahlqvist (20. aprill 1907 Borås – 20. märts 1983 Borås) oli Rootsi poksija. Ahlqvist oli 1929. aastal Rootsi meister kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg). Ahlqvist sai kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Lawrence Stevensile (Lõuna-Aafrika Liit). Ahlqvist poksis 17. aprillil 1936 elukutselisena. Ta pidas ühe kohtumise, mille kaotas punktidega. "Rootsi meistrivõistlused poksis. Tulemused rootsi keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2011. Vaadatud 9. veebruaril 2012. 9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles Thure Ahlqvist veebisaidil Olympedia (inglise) Thure Ahlqvist veebisaidil BoxRec (inglise)
Ene-Margit Tiit

Ene-Margit Tiit (1934–1936 Tudeberg, 1936–1954 Humal; sündinud 22. aprillil 1934 Tartus) on eesti statistik ja rahvastikuteadlane. Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna. 1963. aastal kaitses ta samas füüsika-matemaatika kandidaadi väitekirja "O perestanovke rjadov" ("Ridade ümberjärjestamine"; juhendaja professor Gunnar Kangro). Ene-Margit Tiit on 1999. aastast Tartu Ülikooli matemaatika-informaatikateaduskonna emeriitprofessor ja 2006. aastast Statistikaameti vanemmetoodik. Ta oli 2007. aastast 2011. aasta rahvaloenduse teadusnõukogu esimees ja juhtis Eesti 2011. aasta rahvaloenduse ettevalmistamist. Ene-Margit Tiit on kirjutanud teadustöid matemaatilise statistika, rahvastikuteaduse, sotsioloogia ja antropomeetria alalt. Ta osales 2001. aastal Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit" milles tunti muret Eesti ühiskondlike arengu pärast. 1995 Helsingi Ülikooli audoktor (esimene Tartu Ülikooli naisteadlane, kes valiti välisülikooli audoktoriks) 1997 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal 1999 Tartu Ülikooli suur medal 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2005 Tartu Tähe kavaler 2006 Eesti Matemaatika Seltsi auliige 2009 Tartu Ülikooli aumärk 2014 Tartu Ülikooli medal 2020 Aino Järvesoo auhind 2022 Vabariigi valitsuse jagatav riiklik teaduse elutööpreemia 2024 Tartu teerajaja Ene-Margit Tiit "Eesti rahvastik. Viis põlvkonda ja kümme loendust" (pdf-raamat) Issuu Tallinn: Statistikaamet, 2011 Ene-Margit Tiit, Ene Käärik. Raseda valik: kas sünnitada või katkestada rasedus? Eesti antropomeetriaregistri aastaraamat 2001, Tartu: 2001, lk 211–233 Ene-Margit Tiit "Lapse ülalpidamise maksumus" "Ene-Margit Tiit: miks me ei loenda registrite põhjal?" Postimees, 12.01.2012 Ene-Margit Tiit: Kas 100-aastases riigis tuleks arvestada rahvatarkust? Postimees, 7. jaanuar 2018 Ene-Margit Tiit: Eesti naised on meestest nii palju haritumad, et see on lausa piinlik, Eesti Päevaleht, 16.08.2024 Ene-Margit Tiidu isa oli matemaatik ja akadeemik Arnold Humal. Tema vennad on füüsik Leo-Henn Humal ja muusikateadlane Mart Humal. Ene-Margit Tiidu abikaasa oli Valdur Tiit. Nende tütar on Marju Unt. "Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2015. Vaadatud 20. detsembril 2014. Pöördumine Postimehes. "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 4.12.2022. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Aino Järvesoo auhinna sai neli inimest". Postimees Online. 27.11.2020. Vaadatud 18.02.2022. "Teaduse elutööpreemiad pälvisid Ingrid Rüütel ja Ene-Margit Tiit". ERR Novaator. 10.2.2022. Vaadatud 10.2.2022. Ene-Margit Tiit Eesti Teadusinfosüsteemis Ene-Margit Tiit – 75. Universitas Tartuensis, mai 2009 TÜ väikese medali ja tänukirja pälvis 80. sünnipäeval matemaatika-informaatikateaduskonna emeriitprofessor Ene-Margit Tiit. Universitas Tartuensis, mai 2014
Stœ̆ng Trêngi provints

Stœ̆ng Trêngi provints on 1. järgu haldusüksus Kambodžas. Piirneb põhjas Laosega. Läbi provintsi voolab põhjast lõunasse Mekongi jõgi. Provints jaguneb viieks ringkonnaks: Sésani ringkond Siĕm Boki ringkond Siĕm Pangi ringkond Stœ̆ng Trêngi ringkond Thala Bârĭvăti ringkond
Harald Lepik

Harald Lepik (19. mai 1926 Saarnakõrve küla, Triigi vald, Harjumaa – 22. mai 1976 Tallinn) oli eesti tõlkija, kes vahendas eesti keelde soome- ja venekeelset kirjandust.[viide?] Õppinud aastatel 1934–1940 Mustla algkoolis ja 1940–1945 Paide Keskkoolis, jätkas ta haridusteed Tartu Ülikoolis eesti keele ja kirjanduse erialal 1945–1950. Seejärel töötas Lepik aastatel 1950–1955 toimetajana Eesti Riiklikus Kirjastuses ning hiljem surmani vabakutselise tõlkijana. Harald Lepik võeti vastu Eesti Kirjanike Liitu aastal 1965.[viide?] Harald Lepik on uurinud eesti-vene kirjandussuhteid, avaldanud kirjutisi eesti kirjandusloo ja uudiskirjanduse kohta ning tõlkekriitikat. Lepik oli keskendunud eeskätt soome kirjandusele (postuumselt on ilmunud kogumik "Soome lühiproosat Harald Lepiku eestinduses", 1977), kuid on tõlkinud ka karjala eripäraga kirjandust ning vene tuntud kirjanike loomingut.[viide?] Harald Lepiku poeg on operaator ja režissöör Tõnis Lepik. Oskar Kuningas, "Mälestusi Harald Lepikust" – Keel ja Kirjandus 1986, nr 5, lk 302–303 Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk 283, artikli autor Ants Haljamaa "Tõnis Lepik". Eesti filmi andmebaas. Vaadatud 11.12.2022. Endel Mallene. "Eesti-Soome kirjandussuhete heitlik tee." [1] Soome-Ugri Rahvaste Infokeskus (SURI)/ Arhiiv
Tooru

Tooru (Harju-Madisel tooru-jumal, Läänemaa kihelkondades tooru-mees) on jumalus Eesti mõnede piirkondade rahvausundis. Toorule oli pühendatud neljapäev, mil peeti Tooru õhtuid. "Väikses murdesõnastikus" on üles tähendatud toorupäävad (Käi), toorupüha (Krk) ja tooruõhtu (Vig). On oletatud, et jumala nimi on Skandinaavia laen (vrd Thor). Toorut on kõrvutatud ka Tharapita ja Taaraga. Tooru on ka lennukompaniile Avies kuulunud Tallinna ja Kärdla vahel inimesi vedanud paarikümne kohaga Jetstream-31 reisilennuki nimi, mida eksponeeritakse 2018. aasta suvest alates Kiviõli seikluskeskuse pereatraktsioonide mänguväljakul. Tarmo Kulmar. Taevasest üliolendist usundilooliselt ja muinaseesti aineses - Mäetagused 2005, nr 30, lk 28. doi:10.7592/MT2005.30.kulmar Lennuk Tooru hakkab lõbustama seikluskeskuse lapsi. Baltic News Service'i uudis, 16. november 2017 JetPhotos Matthias Johann Eisen. Eesti mütoloogia. Eestimaa Kooliõpetajate Vastastiku Abiandmise Seltsi raamatukaupluse kirjastus, 1919, lk 177–178.
HMS Thetis

HMS Thetis oli Ühendkuningriigi allveelaev, mis hukkus kaks korda koos meeskonnaga. Thetis lasti vette 29. juunil 1938 ja hukkus 1. juunil 1939. Pärast ülestõstmist nimetati ta ümber HMS Thunderboltiks ja hukkus 14. märtsil 1943.
Jaan Ein

Jaan Ein (14. jaanuar 1876 Sootaga vald, Tartumaa – 17.09.1939 Tartumaa) oli eesti põllumees ja vallavanem. Ta oli Sootaga valla Tuisu talu peremees, vallakohtunik, vallavolinik ja vallavanem, Tartu põllumeeste konvendi liige, osales kohalikes ühingutes ja seltsides. 1939.a. ajalehest: September 1939 aastal lasti Käreveres maha salakütt, kelleks osutus tuntud taluperemees ja endine Äksi vallavanem (varem Sootaga vallavanem) Jaan Ein.
Preăh Vĭhéari provints

Preăh Vĭhéari provints on 1. järgu haldusüksus Kambodžas. Piirneb põhjas Tai ja Laosega. Provints asub osaliselt Dângrêki mäestikus ja on nime saanud hindude Preăh Vĭhéari templi järgi, mis kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Provintsi vaatamisväärsuste seas on Koh Keri templikompleks. Provints jaguneb seitsmeks ringkonnaks: Chey Sêni ringkond Chhêbi ringkond Chŏâm Khsanti ringkond Kulêni ringkond Rôviĕngi ringkond Sângkôm Thmei ringkond Tbêng Méan Chey ringkond
Pankratius von Dinkel

Pankratius von Dinkel (9. veebruar 1811 Staffelstein – 8. oktoober 1894 Augsburg) oli saksa vaimulik. Alates 1858. aastast kuni surmani oli ta Augsburgi piiskop.
1991. aasta Kuldgloobuse auhinnad

1991. aasta Kuldgloobuse auhinnad on 48. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 19. jaanuaril 1991. Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna sai Jack Lemmon. Parim draamafilm: "Tantsib koos huntidega" (Dances with Wolves) Parim draamafilmi naisnäitleja: Kathy Bates – "Misery" Parim draamafilmi meesnäitleja: Jeremy Irons – "Muutlik õnn" (Reversal Of Fortune) Parim muusika- või komöödiafilm: "Roheline kaart" (Green Card) Parim muusika- või komöödiafilmi naisnäitleja: Julia Roberts – "Kaunis naine" (Pretty Woman) Parim muusika- või komöödiafilmi meesnäitleja: Gérard Depardieu – "Roheline kaart" Parim naiskõrvalosatäitja: Whoopi Goldberg – "Kummitus" (Ghost) Parim meeskõrvalosatäitja: Bruce Davison – "Longtime Companion" Parim võõrkeelne film: "Cyrano de Bergerac", Prantsusmaa Parim lavastaja: Kevin Costner – "Tantsib koos huntidega" Parim stsenaarium: Michael Blake – "Tantsib koos huntidega" Parim muusika: Richard Horowitz – "Kaitsva taeva all" (The Sheltering Sky) Parim laul: "Blaze Of Glory" filmist "Young Guns II" Parim draamasari: "Twin Peaks" Parim draamasarja naisnäitleja: Sharon Gless – "The Trials of Rosie O'Neill" ja Patricia Wettig - "Thirtysomething" Parim draamasarja meesnäitleja: Kyle MacLachlan – "Twin Peaks" Parim muusika- või komöödiasari: "Cheers" Parim muusika- või komöödiasarja naisnäitleja: Kirstie Alley – "Cheers" Parim muusika- või komöödiasarja meesnäitleja: Ted Danson – "Cheers" Parim lühisari või telefilm: "Decoration Day" Parim lühisarja või telefilmi naisnäitleja: Barbara Hershey – "A Killing in a Small Town" Parim lühisarja või telefilmi meesnäitleja: James Garner – "Decoration Day" Parim telefilmi, tele- või lühisarja naiskõrvalosatäitja: Piper Laurie – "Twin Peaks" Parim telefilmi, tele- või lühisarja meeskõrvalosatäitja: Charles Durning – "The Kennedys of Massachusetts" The 48th Annual Golden Globe Awards. HFPA
Bernhard Frank

Bernhard Frank (7. juuli/19. juuli 1811 Tallinn – 9. detsember/21. detsember 1870 Valjala) oli Eesti vaimulik. Frank õppis aastatel 1823–1832 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1832–1833 õppis ta Helsingi Ülikoolis filoloogiat; aastatel 1833–1836 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, grad. stud. 1837. Korporatsioon Estonia liige. Ordineeriti juulis 1839 õpetajaks. Ta oli aastatel 1839–1870 Valjala Martini koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852 (Bernhard Frank)