laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sara Stridsberg

Sara Brita Stridsberg (sündinud 29. augustil 1972 Solnas Stockholmi läänis) on rootsi kirjanik, publitsist ja tõlkija. Endine Rootsi Akadeemia liige. Ta on avaldanud romaane (esikromaan ilmus 2004. aastal), näidendeid ja publitsistikat. Ta on tõlkinud Valerie Solanast. 2010. aastal töötas ta Berliini Vabas Ülikoolis külalisprofessorina. 2016. aastal valiti ta Gunnel Vallquisti surma tõttu vabaks jäänud Rootsi Akadeemia 13. toolile. Ta oli vanuselt akadeemia 18-liikmelises koosseisus noorim. 27. aprillil 2018 astus ta protesti märgiks akadeemia liikme kohalt tagasi. Sellega näitas ta solidaarsust Sara Daniusega. 2007 – Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhind ("Drömfakulteten") 2013 – Rootsi Akadeemia Doblougi preemia 2015 – Euroopa Liidu kirjandusauhind ("Beckomberga. Ode till min familj") 2016 – Selma Lagerlöfi auhind 1999 – "Juristutbildningen ur ett genusperspektiv" (publitsistika) 2002 – "Det är bara vi som är ute och åker" (publitsistika) 2004 – "Happy Sally" (esikromaan) 2006 – "Drömfakulteten" (romaan) 2010 – "Darling River" (romaan) 2014 – "Beckomberga. Ode till min familj" (romaan, ilmus 2016. aastal inglise keelde tõlgituna pealkirjaga "The Gravity of Love" [1]) 2017 – "Armastuse gravitatsioon" 2019 – "Armastuse Antarktis" Intervjuu: Sara Stridsberg. ng.se, 2. september 2014
Balti Komitee

Balti Komitee oli poliitiline koondis, mis asutati 1943 Rootsis. Komitee ülesannete seas oli avalikkusele teavitada NSV Liidu ja Saksamaa okupatsioonide tehtud ülekohtust Baltimaade rahvaste vastu. Komitee juhatusse kuulusid teiste seas August Rei ja Harald Perlitz. Komitee andis välja bülletääni "Balt-Press" ja seeriat "Brännande östersjöproblem". Anne Valmas. Eestlaste kirjastustegevus välismaal 1944–2000. II. Tallinn : Tallinna Pedagoogikaülikooli kirjastus, 2003. Lk 17
Tamme-äkksurm

Tamme-äkksurm (inglise keeles sudden oak death) on paljudel taimedel esineda võiv ohtlik seenhaigus, mida põhjustab Phytophthora ramorum. Haiguse sümptomid ja raskusastmed võivad peremeestaimedel erineda, nii on rododendronitel peamisteks haigustunnusteks võrsete närbumine ja lehelaiksus. Lehtedele tekivad hajusad ebaselgete piirjoontega laigud, leherootsudel nekroos, lehealus ja lehetipp tumenevad – ka neil esineb nekroos, võrsed aga närbuvad. Põhja-Ameerika lääneosas põhjustab Phytophthora ramorum tammede ja teiste pärismaiste puude hukkumist. Haigestuda võivad väga erinevate taimesugukondade ja -perekondade liigid, nagu: suurelehine vaher, mägivaher, aleuudi adiantum, kalifornia hobukastan, harilik hobukastan, Menziesi maasikapuu, harilik maasikapuu, leesikas, harilik kanarbik, kameelia, harilik kastanipuu, harilik pöök, kalifornia paakspuu, purshi paakspuu, harilik saar, rannikgriseliinia, virgiinia nõiapuu, punane aroonia, laialehine kalmia, loorberipuu, kobarküüvits, kiviviljak, harjaskarvane kuslapuu (kalifornia kuslapuu), magnoolia, kõrge mikeelia, viltulehine lõunapöök, erilehine osmantus, raudpuu (parrootia), fraseri fotiinia, õisküüvits, harilik ebatsuuga, tamm, kalifornia türnpuu, rododendron (välja arvatud Rhododendron simsii - simsi rododendron ehk simsi asalea), paljaviljaline kibuvits, raagremmelgas, ranniksekvoia, harilik sirel, laialehine laanelill, mägiloorber, ebamustikas ja lodjapuu.
Eesti Gümnaasiumiõpetajate Ühing

Eesti Gümnaasiumiõpetajate Ühing oli ühing, mis asutati 1949 Rootsis. Ühingusse kuulusid Rootsis tegutsevate eesti gümnaasiumite õpetajad. Ühing kuulus (koos Eesti Algkooliõpetajate Ühinguga) Eesti Õpetajate Keskühingusse. Anne Valmas. Eestlaste kirjastustegevus välismaal 1944–2000. II. Tallinn : Tallinna Pedagoogikaülikooli kirjastus, 2003. Lk 26
Aime Kinnep

Aime Kinnep (22. august 1946 Kurtna – 19. august 2022 Pärnu) oli eesti raamatukoguhoidja ja koduloolane. Õppis Simuna Põhikoolis ja Väike-Maarja Keskkoolis, lõpetas 1965. aastal Rakke Keskkooli. Seejärel lõpetas Viljandi Kultuurharidustöö Kooli raamatukogunduse eriala. 1966. aastast töötas Liigvalla raamatukogus, seejärel kuni 2007. aastani Rakke raamatukogu juhatajana, aastatel 2008-2017 Pärnu Täiskasvanute Gümnaasiumi raamatukogu juhatajana. Ta on tegelenud koduloo uurimisega ning koostanud koduloolisi raamatuid. Tema algatusel tähistati mälestustahvlitega zooloog Heinrich Riikoja ning lastekirjaniku ja tõlkija Marta Sillaotsa sünnikoht. Ta oli Eesti Kultuuriseltside Ühenduse juhatuse liige ja Rakke Valla Hariduse Seltsi asutaja ja juhatuse liige. Faehlmann ja Rakke. Rakke Valla Hariduse Selts, 2003 90 aastat rahvahariduse seltsitegevust Rakkes. Rakke Valla Hariduse Selts, 2004 Rakke Valla Hariduse Seltsi kümme tegevusaastat. Rakke Valla Hariduse Selts, 2006 Eduard Wiiralt: Eduard Wiiralti noorusradadel. Rakke Valla Hariduse Selts, 2009 Karl Kadak: karjapoisist lubjakuningaks. Rakke Valla Hariduse Selts, 2012 Rakke haridusseltsi sada aastaringi. Rakke Valla Hariduse Selts, 2014 Laula, laula, suukene, liigu linnukeelekene. Regilaule Rakke ümbrusest: Koeru ja Simuna kihelkondade regilaulud. Rakke Valla Hariduse Selts, 2016 1987 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane Eva Klaas. Aime Kinnep: Rakke jääb ikka südamesse. Virumaa Teataja, 16. veebruar 2012 Pärnu Täiskasvanute Gümnaasium. Kontakt Inforegister. Aime Kinnep[alaline kõdulink] Urmas Hännile. Aime Kinnep talletab aega seinakalendrites. Pärnu Postimees, 11. detsember 2010
Irene Kull

Irene Kull (sündinud 6. mail 1961 Viljandis) on eesti õigusteadlane ja õppejõud. Tema peamised uurimisteemad on Eesti ja Euroopa lepingu- ja eraõigus, võrdlev eraõigus, elamu- ja üüriõigus ning digitaalne lepinguõigus. Kull lõpetas 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduse erialal cum laude, 1996. aastal sai sealsamas magistrikraadi ning 2002. aastal kaitses doktoriväitekirja teemal "Hea usu põhimõte kaasaegses lepinguõiguses" (juhendaja Paul Varul). Irene Kull on töötanud Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas eri ametikohtadel alates 1995. aastast, 2007. aastal valiti ta tsiviilõiguse professoriks. 2015. aastast on ta eraõiguse osakonna juhataja. Aastatel 1997–2000 oli ta Riigikohtus konsultant ning 2000. aastast on Riigikohtu tsiviilkolleegiumi nõunik. Aastatel 2009–2014 oli ta Eesti Panga nõukogu liige. 2002 Justiitsministeeriumi tänukiri abi eest õigusreformi teostamisel 2008 Tartu Ülikooli aumärk 2021 Valgetähe IV klassi teenetemärk Kull oli Eesti Akadeemilise Õigusteadlaste Seltsi asutajaliige ja aseesimees aastatel 1995–2015 ning juhatuse esimees 2015. aastast. Ta on Eesti Õigusfilosoofia Ühingu (Tartu Ülikool, 1999), Euroopa eraõiguse Akadeemia (Salzburgi Ülikool, 2006) ja Euroopa Pangandusinstituudi (Frankfurt, 2015) asutajaliige ning 2016. aastast Tartu Ülikooli Aasia keskuse nõukogu liige. Aastatel 2005–2009 oli ta Euroopa eraõiguse kompetentsivõrgustiku liige ja Euroopa ühtse raamnormistiku uurimisgrupi nõunik (DCFR) ning aastatel 2010–2015 Euroopa Komisjoni ühtse müügiõiguse ettepaneku (CESL) eksperdigrupi liige. 2011. aastast on ta Euroopa Õiguse Instituudi liige, 2010. aastast Eesti esindaja Rahvusvahelise Võrdleva Õiguse Akadeemia juures (International Academy of Comparative Law, IACL) ning 2020. aastast Euroopa Delikti- ja Kindlustusõiguse Keskuse (ECTIL) liige. Kull on 2013. aastast ajakirja Journal of The University of Latvia Law välistoimetuskolleegiumi liige, 2016. aastast ajakirjade Juridica ja Juridica International toimetuskolleegiumi liige. Irene Kull on abielus. Tema abikaasa on Riigikohtu tsiviilkolleegiumi kohtunik Ants Kull. Neil on kaks poega. "Eesti Teadusinfosüsteem. Irene Kull". "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Irene Kull Google Scholaris Irene Kull ResearchGate'is Irene Kull Academia.edu-s Irene Kull Eesti Teadusinfosüsteemis Irene Kulli artiklid ajakirjas Juridica
Eesti Keele ja Kirjanduse Instituut Rootsis

Eesti Keele ja Kirjanduse Instituut Rootsis on[küsitav] Stockholmi Ülikooli juures tegutsev instituut, kus õpetatakse ja uuritakse eesti keelt ja eesti kirjandust ning avaldatakse asjakohaseid publikatsioone. Instituut asutati 12. septembril 1959 Henno Jänese eestvõttel. Instituudis on teiste seas õpetanud Valter Tauli ja 1970-1995 Paul Laan. Anne Valmas. Eestlaste kirjastustegevus välismaal 1944–2000. II. Tallinn : Tallinna Pedagoogikaülikooli kirjastus, 2003. Lk 28
Shape of You

"Shape of You" on Briti laulja ja laulukirjutaja Ed Sheerani esitatud ja kirjutatud (kaasautorina) laul. Laul avaldati esmalt allalaaditava muusikafailina 6. jaanuaril 2017. "Shape of You" on ka Sheerani kolmandal stuudioalbumil "÷" (2017). Laulu saab kuulata Spotifys. 30. jaanuaril 2017 avaldati YouTube'is laulu ametlik muusikavideo (vaadatavus-kuulatavus 4. oktoobri 2017 seisuga 2,456 miljardit) , milles teevad lisaks Sheeranile kaasa ka ameerika tantsija ja modell Jennie Pegouskie ning pensionil elukutseline sumomaadleja Yamamotoyama Ryūta ("Yama"). "Shape of You" tõusis 30 riigi singlite edetabelites, sh Ameerika Ühendriikide US Billboard Hot 100-s, esikohale 240 000 allalaadimise ja 20 miljoni voogesitusega ainuüksi esimesel nädalal. 2017. aasta Prantsusmaa singlimüügi edetabeli esikümne laulude loend Billboard record, Ed Sheeran Debuts Atop Hot 100 With 'Shape of You' & in Top 10 With 'Castle on the Hill', vaadatud 11. aprillil 2017 "Shape of You" ametlik muusikavideo "Shape of You" laulusõnad Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Shape of You seisuga 11.04.2017.
Józef

Józef on poola mehenimi. Józef Beck, poliitik ja diplomaat Józef Cyrankiewicz, riigitegelane Józef Gosławski, skulptor Józef Kowalski, preester ja märter Teise maailmasõja ajal Józef Kowalski, kindral Józef Kowalski, poliitik Józef Kowalski, Poola vanim mees ja viimane elusolev Nõukogude-Poola sõja veteran Józef Ignacy Kraszewski, kirjanik Józef Piłsudski, sõjaväelane Józef Unrug, sõjaväelane Józef Unszlicht, poliitik, sõjaväelane ja riigiametnik
Lars Christian Lilleholt

Lars Christian Lilleholt (sündinud 2. märtsil 1965 Odenses) on Taani poliitik, ta kuulub erakonda Venstre. Ta oli 28. juunist 2015 kuni 27. juunini 2019 Taani energeetika- ja kliimaminister (Lars Løkke Rasmusseni teises valitsuses).
Halfdan Christensen

Halfdan Christensen (12. detsember 1873 – 17. september 1950) oli norra näitleja ja teatridirektor. Lavadebüüdi tegi ta 1896. aastal Norra ühes vanemas teatris Den Nationale Scene. Aastast 1899 töötas näitlejana Norra Rahvusteatris. Christensen oli aastail 1911–1923 ja 1930–1933 Norra Rahvusteatri (Nationaltheatret) direktor. Ta oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa oli näitleja ja koreograaf Gyda Christensen. 1922. aastast oli ta abielus näitleja ja lavastaja Gerda Ringiga, neil sündisid tütar Bab Christensen ja poeg Pelle Christensen, kellest said samuti näitlejad.
Harilik puuvõõrik

Harilik puuvõõrik (Viscum album L.) on linalehikuliste sugukonda kuuluv igihaljas taim. See on poolparasiitne taim, mis elutseb mitmete puude ja põõsaste tüvedel ning okstel. Ta on levinud Aasias ja mõnel pool Euroopas. Viimasel ajal[millal?] on teda leitud ka Eestist. Lehed on süstjad, nahkjad, ühelt küljelt pruunikad, teiselt rohelised. Vili on valkjas mari. Harilik puuvõõrik kasvab enamasti lehtpuudel, näiteks vahtral, pärnal, pajul, kasel, paplil ja tammel. Tema varieteet Viscum album austriacum kinnitub okaspuudele, näiteks männile. Puuvõõriku ürti (Visci herba) ning harvem puuvõõriku vilju ja oksi (Visci albi fructus et stipes) kasutatakse droogina. Droogi kogutakse sügisel või ka suvel ja talvel. Ain Raal. Maailma ravimtaimede entsüklopeedia, Eesti Entsüklopeediakirjastus2010, lk 959. Ain Raal. "Seitse tervendavat puud". Tartu Ülikooli Kirjastus. 2012. Lk 130  Harilik puuvõõrik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Harilik puuvõõrik andmebaasis eElurikkus
Metsaökosüsteem

Metsaökosüsteem on ökosüsteem, milles püsivalt domineerivad puittaimed. Metsaökosüsteemi moodustavad selle elustiku (kõigi elusorganismide) omavahelised suhted ja nende seosed keskkonnaga, sealhulgas aineringe kaudu. Metsaökosüsteemi funktsioneerimist kirjeldab metsaökoloogia. Metsaökosüsteem on keeruliste komponentide omavaheline toimimine, millel on teatav kooskõla ja tasakaal. Metsaökosüsteemi aineringe oluliseks tahuks on seos fotosünteesi ja hingamise vahel. Ökosüsteemi oluliseks osaks on muld – selle elustik, toitainete rikkus, temperatuur ja niiskuse. Mulla dünaamika sõltub, temperatuurist, organismide aktiivsusest ning hüdroloogilistest aspektidest. Metsaökosüsteemide uurijatele pakuvad suurt huvi häiringud ning pärast häiringut metsa taastumine ja selleks kuluv aeg. Tavalisemateks häiringuteks on: putukakahjustused metsapõlengud tuuleheited lageraie Need häiringud mõjutavad metsaökosüsteemi elustikku väga suurel määral ja vähendab potentsiaali liigirikkuseks. Häiringutest taastumiseks võib metsaökosüsteemil kuluda aastaid, enne kui suudab täisväärtuslikku funktsioneerimist taas jätkata. Pärast häiringut on metsaökosüsteem võimeline kasvama ja taastuma alles teatud ajaperioodi järel. Selleks, et puude kasv jõudsalt edeneks, neelavad puud süsinikdioksiidi suurtes koguses endasse. Seepärast ei tohi ka raiuda maha suuri metsa-alasid (vaata metsatustumine), mis ei ole raieküpsust saavutanud. Troopikas on see suureks probleemiks, kui raiutakse maha hektareid metsi, et saada juurde põllumajanduseks kõlblikku maad. agroökosüsteem mets metsa süsinikuringe metsaökosüsteemi õhuniiskusega manipuleerimise eksperiment veeökosüsteem Taiz, L., Zeiger, E. (2002). Plant Physiology. - Sinauer Associates; III edition. Hyvönen, R., Agren, I., G., Linder, S., Persson, T., Cotrufo, F.,M., Ekblad, A., Freeman, M., Grelle, A., Janssens, A., I., Jarvis, G., P., Kellomäki, S., Lindroth, A., Loustau, D., Lundmark, T., Norby, J., R., Oren, R., Pilegaard, K., Ryan, G., M., Sigurdsson, D., B., Strömgren, M., Oijen, M., Wallin, G. 2007. The likely impact of elevated (CO2), nitrogen deposition, increased temperature and management on carbon sequestration in temperate and boreal forest ecosystem: a literature review. - New Phytologist. Vol. 173, lk. 463-480. Lovett, G.M., Cole, J.J., Pace, M.L. (2006). Is Net Ecosystem Production Equal tp Ecosystem Carbon Accumulation? Nr.9, lk.1-4. Liski,J., Perruchoud, D., Karjalainen, T. 2002. Increasing carbon stocks in the forest sils of western Europe.- Forest Ecology and Management. Vol. 169, lk. 159-175. Ju, W., Chen, M., J. Effects of disturbance and climate change on carbon balance in Canada´s forests and wetlands. Meelis Pärtel, Martin Zobel. Loodusmets ja tulundusmets elurikkuse kandjana. Sirp, 22.12.2017
Piret Valk

Piret Valk (sündinud 27. märtsil 1973) on eesti tekstiilikunstnik. Piret Valk õppis aastatel 1988–1991 Tallinna Kopli Kunstikeskkoolis ja seejärel kuni aastani 1992. Tallinna Kunstikoolis. 1996. aastal lõpetas ta Eesti Kunstiakadeemia tekstiiliosakonna bakalaureuseõppe ning 2002. aastal samas koolis magistriõppe. Aastatel 2012–2013 õppis ta Luua Metsanduskoolis maastikuehitust puukoolimajanduse õppesuunal. Piret Valk on töötanud Eesti Kunstiakadeemias vanemlaborandi ja õppejõuna ning aastast 2000. on ta seal dotsent. Aastatel 2000–2006 andis ta kursusi külalisõppejõuna Häme Ametikõrgkoolis Soomes. 2004. aastast on ta Tallinna Rahvaülikooli ja 2005. aastast ka Tartu Kõrgema Kunstikooli külalisõppejõud. 1998 "Lubatud viljapuuaed", Pärnu Endla teatri palmisaal 1999 "Variatsioonid", Kuressaare Linnagalerii (koos Krista Leesiga) 2002 "3Dekstiil", Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum, Tallinn (koos Monika Järgiga) 2006 "Villased võsad, siidised salud", Toompea lossi kunstisaal (koos Tiina Puhkaniga) 2007 "Villased võsad, siidised salud", Valga kultuurikeskuses (koos Tiina Puhkaniga) 2007 "Võsade varjus", Rahvusooperi Estonia talveaed (koos Tiina Puhkaniga) 2008 "Portreestikud", HOP galerii (koos Tiina Puhkaniga) 2001 Mari Adamsoni nimeline parima tekstiilitudengi stipendium 2004 3 auhinda "Work with Superior Quality" Japan Textile Contest 2004, Ichinomiya Fashion Design Center'i korraldatav Jaapani tekstiilikonkursil Ichinomiyas 2004 Eesti Tekstiilikunstnike Liidu preemia Aasta noor tekstiilikunstnik 2006 auhind "Work with Superior Quality" Japan Textile Contest 2006, Ichinomiya Fashion Design Center'i korraldatav Jaapani tekstiilikonkursil Ichinomiyas 2006 II preemia Tallinna IV rakenduskunsti triennaalilt "Kaks lähedast" Tekstiil 100 koduleht vaadatud 11.04.2017 Postimees 16. märts 2007 Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751
Trihhotillomaania

Trihhotillomaania on impulsihäire, mida iseloomustab pikaajaline tung omi juukseid välja tõmmata. Seda juhtub nii palju, et karvade kaotus on märgatav. Tavaliselt ei õnnestu seda tungi peatada. Pea ja silmade ümbrus on kõige levinum. Karvu eemaldatakse sel määral, et see põhjustab stressi. Häire võib olla iseloomulik tervele perele. See esineb sagedamini neid, kellel on obsessiiv-kompulsiivne häire. Karvade kitkumisele eelneb tavaliselt pingetõus ja järgneb kergendus ning rahulolutunne. Diagnoosi ei saa panna, kui on tegemist nahapõletikuga või kui juuste kitkumine on reaktsiooniks luulule või hallutsinatsioonidele. Franklin, ME; Zagrabbe, K; Benavides, KL (august 2011). "Trichotillomania and its treatment: a review and recommendations". Expert Review of Neurotherapeutics. 11 (8): 1165–74. DOI:10.1586/ern.11.93. PMC 3190970. PMID 21797657.
Daniel J. Siegel

Daniel J. Siegel (sündinud 17. juulil 1957) on ameerika lastearst, psühhiaater ja teadlane. Ta on loonud interpersonaalse neurobioloogia, mis integreerides erinevaid teaduslikke distsipliine kirjeldab "meele" (ingl k mind) mõistet ja selle optimaalset toimimist. Lapse ajukeskne kasvatus (Tänapäev 2016).
Impulsihäire

Impulsihäire on psühhiaatrilise häire liik, mida iseloomustab impulsiivsus – suutmatus seista vastu kiusatusele, tung või impulss, mis võib kahjustada inimest ennast või teisi. Paljud psühhiaatrilised häired tulevad impulsiivsusest, sealhulgas ainetega seotud häired, käitumuslikud sõltuvused, tähelepanupuudulikkuse ja hüperaktiivsuse häire, antisotsiaalne isiksusehäire, piirialane isiksushäire, käitumise häired ja mõned meeleoluhäired. Impulsihäiretele on Iseloomulikud on korduvad teod, millel pole selget ratsionaalset motiveeringut ja mis kahjustavad tavaliselt inimese enese ja teiste huve. Inimese enda sõnade järgi on käitumise põhjuseks kontrollimatud impulsid. Nende häirete põhjused on ebaselged ning need on ühendatud üldise kirjeldava sarnasuse tõttu, mitte sellepärast, et oleks teada muid olulisi ühisjooni. Siia ei kuulu alkoholi ja ravimite liigtarvitamine ega seksuaal- ja söömiskäitumisega seotud impulsi- ja harjumushäired.
Inkade riik

Inkade riik (1438–1533) oli Nelja ilmakaare riik, mis oli jaotatud neljaks suurprovintsiks (suyu), mille piiride lõikepunktis paiknes pealinn Cuzco: Chinchansuyu (Peruu loodeosa kuni Ecuadorini), Antisuyu (kirdeosa, põhiliselt Andide idanõlv ja vihmametsade madalmaa), Collasuyu (kagupoolne kõrgmaa, Titicaca järv, Boliivia, Argentina loodeosa ja Tšiili põhjaosa) ning Cuntinsuyu (Peruu lõuna- ja lääneosa kuni Vaikse ookeani  rannikuni). Suurprovintsid koosnesid omakorda väiksematest piirkondadest. Riigi tipus oli ainuvalitseja – Sapa Inka (keiser), keda austati päikesejumala pojana ja peeti tema otsekes järeltulijaks. Tema järeltulijaks võis saada see peanaisega sigitatud poegadest, keda peeti trooni vääriliseks. Täisealisena anti troonipärijale võimalus tõestada end kaasvalitsejana. Kuigi keisril oli piiramatu võim, sõltus tema valitsemise edukus ülemkihi erinevate huvide rahuldamisest. Eriti tähtsal kohal olid siin sõjapealikute huvid. Keisrit abistas valitsemisel riiginõukogu, kuhu kuulusid troonipärija, mõned lähisugulastest kõrgametnikud, vägede ülemjuhataja ja päikesejumala ülempreester. Tegelik võimustruktuur oli rangelt hierarhiline ja läbipaistmatu. Vastavalt inkade muistse hõimuühiskonna etnilisele ja sotsiaalsele dualismile määrati provintsides valitsevatesse ametisse kaks paralleelset valitsejat, kes olid teineteisele abiks ja jälgisid teineteist. Analoogne võimujaotus valitses ilmselt ka muudes ametkondades. Keisri nõunikeks olid nelja suurprovintsi asehaldurid ja kõrgaadlikest provintsikubernerid, kes asetusid valitsemishierarhiasse vastavalt oma provintside suurusele, st maksukohuslastest perede arvule, kes olid jagatud kümmekondadesse. Mitteaadlikud tohtisid täita vaid kõige madalamaid haldusülesandeid. Ametnikehierarhia paistis välja nähtavate võimusümbolite – käitumise ja rõivastuse – kaudu. Alistatud rahvaste lojaalsed juhid jäeti troonile, kuid nad valitsesid pigem näiliselt ja andsid oma tegevusest aru inkadest keskvõimu esindajatele. Nad pidid oma lapsed õiges vaimus kasvatamiseks ja koolitamiseks pealinna pantvangideks saatma. Inkade riigi pindala oli ligikaudu 2 miljonit km² ja seal elas hinnanguliselt 12 miljonit inimest.
Veski tänav (Rakvere)

Veski tänav on tänav Rakveres. Tänav on 102 meetrit pikk ja see asub Südalinna linnaosas. Tänav paikneb Laada tänava ja Võidu tänava vahel. Praeguse tänava idaosas paikneb alates 19. sajandi algusest tuulik, mida möldri järgi mäletati 20. sajandil kui Sõnajala veskit. Praegu seisab veski kasutuseta. Rakvere tuuleveski on arhitektuurimälestis. Rakvere linna tänavate teenumbrid ja teepikkused Elektrooniline Riigi Teataja (vaadatud 13. märtsil 2017) www.rakverespordikeskus.ee/m_files/editor.../LINNAOSAD Odette Kirss. "Rakvere vanadel fotodel", Tallinn, Kirjastus Tänapäev, 2006.
E. Harold Munn

Earle Harold Munn (29. november 1903 – 6. juuni 1992) oli Ameerika Ühendriikide haridustegelane, poliitik ja karskusliikumise tegelane. Ta oli Hillsdale'i Kolledži rektor Michiganis. Ta kandideeris Keelupartei (Prohibition Party) kandidaadina kolmel korral USA presidendiks (1964, 1968, 1972). E. Harold Munn USA Keelupartei kodulehel (inglise keeles)
Erna Kaasik

Erna-Johanna Kaasik (sünninimi Erna Johanna Poll; 12. oktoober 1912 Tännassilma, Alliku vald, Järvamaa – 24. aprill 2014 Türi) oli eesti rahvatantsujuht ja raamatukoguhoidja. Õppis Tännassilma algkoolis, Retla ministeeriumikoolis ja Türi Aiamajandusgümnaasiumis. 1929. aastal õppis Tallinna rahvatantsujuhtide seminaris, seejärel asutas Tännassilmas esimese rahvatantsurühma. Aastatel 1945–1968 töötas ta Türi Keskkooli raamatukogus. Ta oli Türi Keskkooli ja Türi Linna Kultuurimaja rahvatantsuringi juht. 1962. aastal oli ta I noorte laulu- ja tantsupeo V–VI klasside tantsurühmade üldjuht. Ta on maetud Türi Saunametsa kalmistule. 1963 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 1997 – Järvamaa kultuuri elutööpreemia Erna-Johanna Kaasik (12.10.1912–24.04.2014) Türi Rahvaleht, 6. juuni 2014 Geni. Erna Johanna Kaasik Eesti Muuseumide Veebivärav. Järvamaa muuseumi fotokogu. Erna Kaasik
Piiri tänav (Rakvere)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Piiri tänav on tänav Rakvere linna kaguosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna 1,15 km. Tänav on 608 meetrit pikk, laius on ligikaudu 12 meetrit ja see asub Seminari linnaosas. Piiri tänav algab edela poolt Vabaduse tänavast, mis on piiriks Õpetaja Heinamaa linnaosaga, ning lõpeb Rägavere teel, mis on piiritänavaks Paemurru linnaosaga. Vahepeal ristub Piiri tänav Lõuna tänavaga. Tänava keskosast saab lõuna suunas alguse ligi 100 aasta vanune ja 200 meetri pikkune puiestee, mis viib endise Rakvere Õpetajate Seminari hooneteni. Hoonekompleksi (ehitatud 1913–1915) pidas samas hoones õppinud Villem Raam Tsaari-Venemaa kõige eeskujulikumaks kooliansambliks. Praegu asub seal Rakvere Ametikool aadressiga Piiri 8. Rakvere Õpetajate Seminari hooned on arhitektuurimälestistena kaitse all. Kohalike teede nimekiri (vaadatud 09.12.2020) Rakvere linnaosad Geoportaal Odette Kirss. "Rakvere vanadel fotodel", Tallinn, Kirjastus Tänapäev, 2006.
Västriku tänav (Rakvere)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Västriku tänav on tänav Rakveres. Tänav asub Rakvere Linnuriigi linnaosas. See on lühike umbtänav pikkusega 86 meetrit, mis saab alguse Kauri tänavast. Rakvere linna tänavate teenumbrid ja teepikkused Elektrooniline Riigi Teataja (vaadatud 11. aprillil 2017) www.rakverespordikeskus.ee/m_files/editor.../LINNAOSAD
Tuvi tänav (Rakvere)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Tuvi tänav on tänav Rakveres. Tänav on umbtänav pikkusega 127 meetrit ja asub Rakvere Linnuriigi linnaosas. Ta saab alguse Kauri tänavast. Rakvere linna tänavate teenumbrid ja teepikkused Elektrooniline Riigi Teataja (vaadatud 11. aprillil 2017) www.rakverespordikeskus.ee/m_files/editor.../LINNAOSAD