laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
His Last Walk

"His Last Walk" on ansambli Blessthefall debüütalbum, mis ilmus 2007. aasta aprillis. "A Message to the Unknown" – 3:32 "Guys Like You Make Us Look Bad" – 3:55 "Higinia" – 2:46 "Could Tell a Love" – 2:51 "Rise Up" – 3:42 "Times Like These" – 4:07 "Pray" – 4:18 "With Eyes Wide Shut" – 2:54 "Wait for Tomorrow" – 3:25 "Black Rose Dying" – 4:03 "His Last Walk" – 2:55
Pezinok

Pezinok (ungari keeles Bazin, saksa keeles Bösing) on linn Slovakkias Bratislava maakonnas, Pezinoki ringkonna halduskeskus. Pezinok asub Bratislava kesklinnast ligikaudu 20 km kirdes Väikeste Karpaatide jalamil. Asulat on esmamainitud 1208. aastal (terra Bozin). 16. sajandi algul saabusid Pezinoki saksa kolonistid. Pezinok muutus vähehaaval kaevandusasulast viinamarjakasvatuslinnaks. Vaba kuningalinna privileegid sai Pezinok 1647. aastal. 17. ja 18. sajandil Pezinoki õitseaeg. Linna kuulsus ja rikkus põhinesid kvaliteetveinide valmistamisel. 19. sajandil algas Pezinoki tööstuse areng. Linna rajati väävelhappe tootmise tehas, nõelte tootmise tehas ja ka suur tellisetehas. 20. sajandi esimesel poolel linna tähtsus vähenes. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pezinoki elanikest slovakke 90,73%, tšehhe 0,71%, ungarlasi 0,45%, ukrainasi 0,19%, venelasi 0,12%, russiine 0,10% ja vietnamlasi 0,10%. Rahvus oli teadmata 6,94%-l elanikest. Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku Pezinok Travel to Slovakia. Vaadatud 5. mail 2024 História Mesto Pezinok. Vaadatud 5. mail 2024 Number of population by ethnicity in the municipality Pezinok at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 5. mail 2024
Toomas Väli (sõjaväelane)

Toomas Väli (sündinud 10. mail 1972 Tallinnas) on Eesti sõjaväelane, kolonelleitnant, kaitseväe peastaabi operatsioonide osakonna ülema asetäitja, endine NATO Rahvusvahelise Kirdekorpuse vanemstaabiohvitser. Ta on lõpetanud Tallinna 47. Keskkooli 1990. Soome Riigikaitse Ülikooli lõpetas ta 1995 ohvitseri ja 2003 vanemstaabiohvitserina. Sõjalise karjääri kasuks otsustas ta 1992. aastal Tartu–Võru bussilt maha astudes – läks ja koputas Kuperjanovi pataljoni uksele ja palus end vabatahtlikuks võtta. Ajateenistuses oli Väli Kuperjanovi pataljonis kuni 1993. Üksikus raadiotehnilises õhutõrjepataljonis oli ta rühma- ja kompaniiülem 1995–1996. Kaitseväe peastaabis oli ta vanemstaabiohvitser 2003–2008. Iraagis teenis ta Eesti üksuste kontingendi vanemana Iraagi Rahvusvaheliste Jõudude (Multinational Force- Iraq, MNF-I) staabis. Seal oli ta vanemstaabiohvitser 2004 ja 2008. Vahipataljoni ülemana töötas ta 2009–2011. Sel perioodil sai ta Ameerika Ühendriikide armee tunnustusmedali. Eesti alalises esinduses NATO juures oli ta vanemstaabiohvitser 2011–2014. Tallinna maleva staabiülemana töötas ta 2014–2016 ja samas pealikuna 2016–2018. Kaitseliidu peastaabis töötas ta operatiivosakonna ülemana 2018–2020. NATO Rahvusvahelises Kirdekorpuses (MNC NE) on ta vanemstaabiohvitser alates 2020. Praegu on ta kaitseväe peastaabi operatsioonide osakonna ülema asetäitja. Eesti Kaitseliit, Eesti Reservohvitseride Kogu, Korporatsioon Revelia, MTÜ Eesti Kaitseväe Veteranid, MTÜ Männiku Laskurklubi. Ansamblis Mustad Kolonelid ta laulab ja mängib rütmikitarri, mandoliini, vajadusel ka bandžot. Teine ristisõda ajateenistuse vastu, Sirp, 26. november 2004 Autoritest, Riigikogu toimetised lk 221 Marii Karell, 3 korda Toomas Väli - igaüks erinevatelt ametialadelt, Eesti Päevaleht, 27. november 2004 Vahipataljoni ülem major Toomas Väli sai Ameerika Ühendriikide armee tunnustusmedali, Uus Eesti, 15. jaanuar 2010
Rappottenstein

Rappottenstein on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Zwettli ringkonnas. Rappottesteini linnus Rappottensteini linnus Rappottensteini linnus Vaade Rappottensteinis Rappottensteini pühamu tee ääres Rappotensteini maalitud tuba linnuses Rappotensteini linnuse alumine värav Rappottensteini linnuse hoov Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Sallingberg

Sallingberg on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Zwettli ringkonnas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
2024. aasta naiste jäähoki maailmameistrivõistlused

2024. aasta naiste jäähoki maailmameistrivõistlused olid 23. korda toimuv Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni (IIHF) korraldatav rahvusvaheline jäähokiturniir, mis toimus USA-s New Yorgis Uticas 3.–14. aprillini 2024. aastal Adirondacki pangakeskuse areenil. Kanada võitis pärast võitu USA üle oma 13. tiitli. Eelmise MM-turniiri viis paremat võistkonda paigutati A-alagruppi ning 2023. aasta turniiri kuuenda kuni kaheksanda koha saavutanud võistkonnad ning kaks 2023. aasta I divisjonist tõusnud võistkonda paigutatakse B-alagruppi. Kõik A- ja B-alagrupi võistkonda mängisid omavahel läbi. A-alagrupp ja B-alagrupi kolm paremat meeskonda jätkasid väljalangemise faasis, samas kui B-grupi kaks alumist meeskonda langesid välja. Väljalangemisetapi järel toimus pärast veerandfinaale uuesti lõpliku paremusjärjestuse koostamine. Iga võistkonna nimekirja kuulus vähemalt 15 uisutajat (ründajad ja kaitsjad) ja kaks väravavahti ning maksimaalselt 20 uisutajat ja kolm väravavahti. Kõik kümme osalevat riiki pidid oma vastavate riikide liitude kinnitusel esitama nimekirja hiljemalt kaks nädalat enne turniiri. Alagrupid moodustati eelmise turniiri lõpliku paremusjärjestuse alusel.
Schwarzenau

Schwarzenau on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Zwettli ringkonnas. Schwarzenau asub Saksa Thaya ääres. Florian Berndl (1856-1934) Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Schweiggers

Schweiggers on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Zwettli ringkonnas. Schweiggersi maastikku iseloomustavad lauged künkad ja rohelised orud. Saksa Thaya jõgi algab Schweiggersi lähedal. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Schönbach (Alam-Austria)

Schönbach on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Zwettli ringkonnas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Waldhausen

Waldhausen on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Zwettli ringkonnas. Waldhausen asub Alam-Austria Waldvierteli piirkonnas. U. 42,86 % valla territooriumist on kaetud metsaga.
Otto Schott

Otto Gustav Ludvig Schott (19. mai 1870 Lõuna-Tirool Merani – 19. aprill 1935 Tallinn) oli saksa päritolu Eesti arhitekt ja ehitusmeister. Schott õppis arhitektiks Kiievi ja Peterburi ülikoolis, sooritas Peterburis ametieksami ja töötas seejärel seal ka arhitekti assistendina. Arhitekt Otto Schotti juhtimisel ehitati Tallinnas 20. sajandi alguses selle hetke kõige nooblemaid juugend-, hilishistoritsismi ja heimatstiilis hooneid. Pärast Eesti iseseisvumist asus ta 1918. aastast tööle Põllumajandusministeeriumi, kus töötas Statistikavalitsuse osakonnajuhatajana. Kinomaja, Tallinnas Uus tänav 3 (1902) Narva maantee ja Petrooleumi tänava ristmikul asunud paekivist kaubahoone eri kaupluste-äride-kontoritega (1902), hoone lammutati 1990. aastatel elumaja Tartu maantee 64 (1902) Nottbecki maja, Pikk tänav 29a ümberehitus Sakala tänav 23 eramu (1903) Elamu Veetorni tänav 4 (1903) Pangamaja Suur-Karja tänav 1 // Vana turg 2 (1903–1904), Otto Schott, Wilhelm Neumann Okasroosikese loss, Tallinnas Uus tänav 19 // Vene tänav 28 (1904–1905) suvitusvilla Jaan Poska tänav 36a (1905) Liberty suvemõisa Egon Kochi suvila (1905), Vabaõhumuuseumi tee 10 Tatari tänav 34 elamu (1905) kultuurimälestis Väike-Pärnu maantee 19A (1905) Sauna ja basseinihoone Aia tänaval suvitusvilla Koidula tänav 8 (Nikolai Heraskov, Otto Schott, 1906 ja 1909) elumaja Laulupeo tänav 24 (1907) Tallinna tselluloosivabriku nn esimene paberivabrik (1908–1910) Elamu Aia tänav 21 (1909) Elamu Olevimägi 3 // Pikk tänav 34, I korruse ümberehitus (1911) hoolekandeasutus Narva maantee 46 (1911); Elamu Roosikrantsi tänav 12 Tallinnas Toompuiestee 24 hoone elumaja Roopa tänav 2a Elamu Jaan Poska tänav 51 Elamud Kungla tänav 47 ja 49 Egon Kochi suvila Tatari 34 Tselluloosi- ja paberivabriku I paberivabrik Poska 51 Väärikad korterid ja äripinnad Tartu mnt, domus.ee Tiina Jõgeda, Otto Schott: ehitusmeister ja trendiarhitekt, Eesti Ekspress, 15.02.2017 Liis Kibuspuu, EESTI 20. SAJ ARHITEKTUURI INVENTEERIMINE TALLINN 1870–1940, Liis Kibuspuu 2009 Elamu hooviansambliga Pikk t 29a, 15.-20. saj kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.05.2024) Elamu Veetorni t 4, 1903. a kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.05.2024) Liberty suvemõisa Egon Kochi suvila kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.05.2024) Elamu, Tatari 34 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.05.2024) Tselluloosi- ja paberivabriku I paberivabrik, 1910. a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.05.2024) 3044 Elamu Pikk t.34, 15.-20.saj. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.05.2024) Uuenenud Okasroosikese loss vanalinnas, millel on üks väike iluviga, Pealinn, 13. märts 2024
Bytča

Bytča (ungari keeles Nagybiccse) on linn Slovakkias Žilina maakonnas, Bytča ringkonna halduskeskus. Bytča asub Váhi jõe ääres, Tšehhi piirist 18 km kaugusel, maakonnakeskusest Žilinast ligi 14 km läänes. Bytča linn moodustati 1946. aastal, kui ühendati Malá Bytča, Veľká Bytča ja Hliník nad Váhom. Veľká Bytčat on esmamainitud 1234. aastal. Linnaõigused sai Veľká Bytča 1378. aastal. 16. ja 17. sajandi vahetusel oli Bytča üks renessanssi keskusi .Reformatsiooni ajal pöördus enamik Bytče elanikest protestantisesse. Taaskatoliseerimise ajal tulid linna jesuiidid ja 17. sajandi keskel pöördus linna elanikkkond tagasi katoliku usu juurde. 17. sajandi teisel poolel oli linnas käsitöötootmise kõrgaeg. Bytčas on sündinud poliitik ja katoliku preester Jozef Tiso (1887–1947), kes oli aastatel 1939–1945 Slovaki Vabariigi president ja 1939. aasta märtsist oktoobrini peaminister. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bytča elanikest slovakke 94,22% ja tšehhe 0,42%. Rahvus oli teadmata 4,85%-l elanikest. Karolinka, Tšehhi Opoczno, Poola História mesta Bytča. Vaadatud 5. mail 2024 Mesto Bytča TIK mesta Žilina. Vaadatud 5. mail 2024 Tiso, Jozef, 1887-1947 Knihovna Jiřího Mahena v Brně. Vaadatud 5. mail 2024 Msgre. ThDr. Jozef Tiso Informační centrum vlády. Vaadatud 5. mail 2024 Number of population by ethnicity in the municipality Bytča at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 5. mail 2024
Ebakärsaklased

Ebakärsaklased (Anthribidae) on mardikaliste seltsi kuuluv sugukond. Platystomos Ebakärsaklased andmebaasis eElurikkus
Platystomos

Platystomos on mardikaliste seltsi kuuluv perekond. Platystomos albinus – harilik ebakärsakas Platystomos andmebaasis eElurikkus
Kibe käbikõrges

Kibe käbikõrges (Strobilurus tenacellus) on Physalacriaceae sugukonda kuuluv liik seeni. Seen kasvab mattunud männikäbidel ja on kibeka maitsega. Kibe käbikõrges andmebaasis eElurikkus.
Anhui

Anhui on provints Hiinas. Asub Hiina idaosas, Jangtse ja Kollase jõe vahel. Provintsis asuvad Huangshani mäed. Provints jaguneb 17 ringkonna tasemel haldusüksuseks (kõik ringkonna õigustega linnad): Hefei (合肥市 : Héféi Shì) Suzhou (宿州市 : Sùzhōu Shì) Huaibei (淮北市 : Huáiběi Shì) Fuyang (阜阳市 : Fǔyáng Shì) Bozhou (亳州市 : Bózhōu Shì) Bengbu (蚌埠市 : Bèngbù Shì) Huainan (淮南市 : Huáinán Shì) Chuzhou (滁州市 : Chúzhōu Shì) Ma'anshan (马鞍山市 : Mǎ'ānshān Shì) Wuhu (芜湖市 : Wúhú Shì) Tongling (铜陵市 : Tónglíng Shì) Anqing (安庆市 : Ānqìng Shì) Huangshan (黄山市 : Huángshān Shì) Lu'an (六安市 : Lù'ān Shì) Chaohu (巢湖市 : Cháohú Shì) Chizhou (池州市 : Chízhōu Shì) Xuancheng (宣城市 : Xuānchéng Shì) 2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Anhui provintsi elanikest hiinlasi 99% ja hueisid 0,6%. Provintsi koduleht (hiina ja inglise keeles)
Stupava

Stupava (saksa keeles Stampfen, ungari keeles Stomfa) on linn Slovakkias Bratislava maakonnas Malacky ringkonnas. Stupava asub Väikeste Karpaatide jalamil Austria piirist 5 km kaugusel, ringkonnakeskusest Malackyst umbes 18 km lõunas ja Bratislava kesklinnast ligikaudu 15 km põhjaloodes. Praeguse Stupava ala oli asustatud juba pronksiajal, mil seal elasid keldid. Ürikutes on Stupavat esmamainitud 1269. aastal (Ztumpa). Soodsa asukoha tõttu kujunes Stupavas oluline kaubakeskus. 16. sajandil hakati linnas õlut pruulima. 19. sajandil ehitati linna tärklisevabrik. 20. sajandi alguses rajati tsemendivabrik ja piiritusetehas. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Stupava elanikest slovakke 90,17%, tšehhe 0,81%, ungarlasi 0,56%, ukrainlasi 0,22%, russiine 0,21%, sakslasi 0,17% ja venelasi 0,10%. Rahvus oli teadmata 6,88%-l elanikest. Ivančice, Tšehhi Kuřim, Tšehhi Łowicz, Poola Nagykovácsi, Ungari Svoge, Bulgaaria http://pop-stat.mashke.org/slovakia-cities.htm History Stupava. Vaadatud 5. mail 2024 Number of population by ethnicity in the municipality Stupava at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 5. mail 2024
Margit Vutt

Margit Vutt (sündinud 12. septembril 1968) on Eesti jurist, ametilt riigikohtunik (tsiviilkolleegiumi liige). 1987. aastal lõpetas Vutt Tallinna 44. Keskkooli kuldmedaliga. Ta on õppinud Tartu Ülikoolis õigusteadust: 1992. aastal sai bakalaureusekraadi, 2006. aastal magistrikraadi ning 2011. aastast on ta sama kõrgkooli filosoofiadoktor. 1992–2006 töötas juristina ettevõttes Juristibüroo Fides. Ta olnud ka selle äriühingu juhatuses.[viide?] 2006–2021 töötas ta Riigikohtus. 2006. aastast on ta ka õppejõud Tartu Ülikoolis. 18. detsembril 2020 nimetas Vabariigi President Riigikohtu Üldkogu ettepanekul Vuti esimese astme kohtunikuks alates 1. maist 2021. Ta asus tööle Tartu Maakohtusse. 2022. aasta septembrist asus ta tööle Tartu apellatsioonikohtusse. Augustis 2022 kuulutati välja konkurss Riigikohtu tsiviilkolleegiumis. Vabanevale ametikohale kandideerisid Tartu Ringkonnakohtu kohtunikud Vahur-Peeter Liin ja Margit Vutt. Riigikohtu esimees Villu Kõve, olles ära kuulanud kohtute haldamise nõukoja ja Riigikohtu üldkogu arvamuse, esitas Riigikogule kandidaadina Vuti. 7. veebruaril 2023 otsustas XIV Riigikogu nimetada Margit Vuti alates 17. juulist 2023 Riigikohtu liikmeks. Selle otsuse poolt oli salajasel hääletusel 55 Riigikogu liiget, vastuhääle andsid 10 rahvasaadikut ning erapooletuid ei leidunud. Ta andis ametivande 19. juunil 2023. Eesti kohtunikud 1991–2021: biograafiline leksikon (2023), lk 207. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Presidendi 18.12.2020 otsus nr 672 "Kohtunikuks nimetamine". Avaldamismärge: RT III, 19.12.2020, 9. Riigikogu veebilehekülg (riigikogu.ee). "Riigikogu otsus „Margit Vuti Riigikohtu liikmeks nimetamine" 752 OE". Eelnõu seletuskiri (M._Vutt_ametisse_OE_seletuskiri.pdf). Elektrooniline Riigi Teataja. Riigikogu 07.02.2023 otsus "Margit Vuti Riigikohtu liikmeks nimetamine". Avaldamismärge: RT III, 19.09.2023, 1. Riigikogu veebilehekülg (riigikogu.ee). XIV Riigikogu stenogramm, IX istungjärk, 07.02.2023, päevakorrapunkt "Riigikogu otsuse "Margit Vuti Riigikohtu liikmeks nimetamine" eelnõu (752 OE) esimene lugemine". Riigikogu veebilehekülg (riigikogu.ee). XV Riigikogu stenogramm, erakorraline istungjärk, 19.06.2023, päevakorrapunkt "Riigikohtu liikme Margit Vuti ametivanne".
Wildernessi lahing

Wildernessi lahing oli Ameerika Ühendriikide kodusõja käigus peetud lahing. Lahing algas 5. mail 1864 ning kestis mitu päeva. Lahing lõppes ilma selge võitjata.
Metsmagun

Metsmagun (Hylomecon) on kaheiduleheliste taimede perekond, mis kuulub seltsi tulikalaadsed. Hylomecon japonicum – jaapani metsmagun Hylomecon andmebaasis eElurikkus
Jaapani metsmagun

Jaapani metsmagun (Hylomecon japonicum) on kaheiduleheliste taimede liik, mis kuulub seltsi tulikalaadsed. Jaapani metsmagun andmebaasis eElurikkus
Marco Pantani

Marco Pantani (13. jaanuar 1970 – 14. veebruar 2004) oli Itaalia elukutseline jalgrattur. 1995. aasta maantesõidu maailmameistrivõistlustel sai ta pronksmedali grupisõidus. Aastal 1998 võitis ta Tour de France'i ja Giro d'Italia duubli. Seda on suutnud saavutada vaid seitse inimest kogu võistluste ajaloo jooksul. 1999. aasta Giro d'Italia käigus näitas tema vereanalüüs lubatust kõrgema hematokriti taseme ning selle järel teda diskvalifitseeriti. Pärast seda juhtumit läks Marco Pantani karjäär allamäge. Tal õnnestus võita veel 2000. aasta Tour de France'il kaks etapi. Viimased eluaastad kannatas ta üksilduse ja depressioonihäirete all. Fotheringham, William (16. veebruar 2004). "Pantani dies broken and alone". The Guardian (Briti inglise). ISSN 0261-3077. Vaadatud 5. mail 2024. Marco Pantani – ProCyclingStats
Rõngasservik

Rõngasservik (Pleurotus calyptratus) on servikuliste sugukonda serviku perekonda kuuluv seen. Seen kasvab enamasti murdunud haava tüvedel, on maheda maitse ja meeldiva lõhnaga. Rõngasservik andmebaasis eElurikkus.
Naiste jäähoki maailmameistrivõistlused

Naiste jäähoki maailmameistrivõistlused, ametlikult IIHF jäähoki naiste maailmameistrivõistlused, on naiste jäähoki peamine rahvusvaheline turniir. Seda juhib Rahvusvaheline Jäähokiliit (IIHF). Esimene ametlik maailmavõistlus peeti 1990. aastal, 1990. aastatel peeti veel neli meistrivõistlust. Aastatel 1989–1996 ja aastatel, mil maailmaturniire ei peetud, toimusid Euroopa meistrivõistlused ning 1995. ja 1996. aastal Vaikse ookeani piirkonna meistrivõistlused. Alates esimesest naiste jäähoki olümpiaturniirist 1998. aastal mängiti IIHF-i meistrivõistluste asemel olümpiaturniiri. Seejärel otsustas IIHF korraldada naiste meistrivõistlused olümpia-aastatel, alates 2014. aastast, kuid mitte tipptasemel. 2021. aasta septembris teatati, et tippdivisjon mängib ka olümpia-aastatel ja augustis-septembris. Kanada ja USA on meistrivõistlustel domineerinud selle algusest peale. Kanada võitis kulla esimesel kaheksal järjestikusel turniiril ja USA on viimasest viieteistkümnest turniirist kümnel võitnud kulla. Mõlemad rahvusmeeskonnad saavutasid igal turniiril kas esimese või teise koha, kuni Kanada 2019. aasta meistrivõistlustel seeria katkes. Soome on edukamalt kolmas MM-meeskond, võitnud neliteist pronksmedalit ja ühe hõbemedali – saavutati pärast Kanada kulla-hõbeda seeria katkestamist. Naiste maailmameistrivõistlustel on medaleid võitnud veel neli meeskonda: Venemaa, võitnud kolm pronksmedalit; Tšehhi ja Rootsi, kumbki võitis kaks; ja Šveits, võitis ühe. Naiste jäähoki veebisait
Marja-Liisa Veiser

Marja-Liisa Veiser (sündinud 28. oktoobril 1982 Ida-Virumaal) on Eesti poliitik, jurist ja omavalitsusjuht, 29. novembrist 2021 kuni 19. veebruarini 2024 Lüganuse vallavanem. Alates 10. maist 2024 on Marja-Liisa Veiser Mustamäe linnaosa vanem. Marja-Liisa Veiser lõpetas 2001. aastal Kohtla-Järve Järve Gümnaasiumi. 2006. aastal lõpetas ta Audentese Ülikooli, kus omandas õigusteaduses bakalaureuse kraadi, mis vastab magistrikraadile vastavale kvalifikatsioonile. Ta on 2003. aastal lõpetanud ka TalTech Virumaa Kolledži ärikorralduse erialal. Samuti on ta osalenud International University Audentese doktoriõppes rahvusvaheliste suhete ja Euroopa uuringute erialal. Marja-Liisa Veiser on raamatu "Eesti kriminaalõiguse üldosa reform kahekümnendal sajandil võrdleva analüüsi peeglis" (2006) autor, millega kandideeris Gebert Rüf Stiftungi noorteadlase teadustöö konkursil Swiss Baltic Net Graduate 2006 ja saavutas III koha. Raamat on kasutusel ülikoolides õppematerjalina ja leitav raamatukogudest. 2003–2020 Kohtla-Järve Linnavalitsuse peajurist 2013–2017 Lüganuse Vallavolikogu esimees 2020–2021 Siseministeeriumis rahvastikuministri nõunik 2021–2024 Lüganuse vallavanem al 2024 Lüganuse Vallavolikogu liige al 2024 Mustamäe Linnaosa Valitsus, linnaosa vanem Marja-Liisa Veiser kuulub alates 12. juunist 2018 Isamaa Erakonda ning on Isamaa Erakonna juhatuse ja volikogu liige. Marja-Liisa Veiser juhib ka Isamaa Erakonna Lüganuse osakonda, IREN Naisklubi Ida-Virumaa osakonda ja on Isamaa Erakonna Ida-Virumaa piirkonna juhatuse esimees. Tema juured on Ida-Virumaalt, praegune elukoht on Tallinn. Ta on vabaabielus ja tal on varasemast 17-aastasest kooselust kaks poega (sündinud 2005 ja 2012).
Matthias Ecke

Matthias Ecke (sündinud 12. aprillil 1983 Meeranes) on Saksamaa poliitik, ta on Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Ta on aastast 2022 Euroopa Parlamendi liige. Ta kasvas üles oma kodulinnas Meeranes. Ta õppis Leipzigi ülikoolis ja Praha Karli ülikoolis politoloogiat, majandust ja ajakirjandust ning lõpetas õpingud aastal 2009 magistritööga Euroopa Liidu tööhõivepoliitikast. Aastal 2021 lõpetas ta osalise koormusega teise astme avaliku halduse magistrantuuri Berliini Hertie kool'is lõputööga EL-i ülesehitusfondist. Ta on SSDP liige. Aastatel 2011–2013 oli ta Jusose (Sotsiaaldemokraatliku Partei noorsoo organisatsiooni) föderaalesimehe asetäitja. Aastal 2016 sai ta SSDP Dresdeni tegevjuhtkonna ja juhatuse liikmeks ning tegutses seal aastani 2022. Aastast 2020 on ta SSDP Saksimaa esindaja Euroopas. Ta kandideeris 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Constanze Krehli asenduskandidaadina. Pärast seda, kui naine oma mandaadist loobus, siirdus ta 3. oktoobril 2022 Euroopa Parlamenti. Ta hoolitseb Euroopa Parlamendis SSDP nimekirjas Saksimaa ja Tüüringi liidumaa eest. Euroopa Parlamendis on ta regionaalarengukomisjoni liige ning tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni asetäitja. 2024. aasta 3. mai õhtul Dresden-Striesenis 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimiste plakateid postitades ründasid Ecket neli meest ja vigastasid teda tõsiselt näkku. Ta pidi läbima operatsiooni. Riigi julgeolekuamet võttis uurimise üle, sest võib oletada, et kuritegu oli poliitiliselt motiveeritud. Paljud Saksa poliitikud mõistavad rünnaku hukka; Kantsler Olaf Scholz rääkis "ohust demokraatiale". 5. mail 2024 andis end üles politseile 17-aastane noormees ja ütles, et tema oli see, kes Ecke maha ajas. Saksimaa liidumaa kriminaalpolitsei büroo andmetel on kõik kahtlusalused 17-20-aastased. Saksimaa siseminister Armin Schuster kutsus kõiki kurjategijaid end üles andma. Matthias Ecke on abielu ja kahe tütre isa ning ta elab Dresdenis.
Tarja Cronberg

Tarja Anneli Cronberg (sündinud 29. juunil 1943 Helsingis Tarja Anneli Mattila, hiljem ka Tarja Anneli Kajanne) on soome Roheliste poliitik. Ta oli Euroopa Parlamendi liige alates 2011. aasta suvest, kui Euroopa Parlamenti valitud Heidi Hautala alustas Jyrki Kataineni valitsuse arenguministrina, kuid ei osutunud valituks 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel. Aastatel 2007–2009 töötas Cronberg Matti Vanhaneni teise valitsuse tööministrina. Aastatel 2003–2007 oli ta parlamendisaadik Põhja-Karjala valimisringkonnast, kuid 2007. aasta parlamendivalimistel ta uuesti valituks ei osutunud. Cronberg oli Rohelise Liidu esimees aastatel 2005–2009. Esimest korda valiti ta partei juhtkonda 22. mail 2005, vaid kaks kuud pärast erakonnaga liitumist, ja uueks ametiajaks kevadel 2007. 2009. aasta parteikongressil Cronberg enam uueks ametiajaks ei kandideerinud, Roheliste uueks esimeheks valiti Anni Sinnemäki, kes vahetas 2009. aasta juunis tööministrina Cronbergi välja. Ta on Stockholmi rahvusvahelise rahu-uuringute instituudi (SIPRI) teadur. Hariduselt on Cronbergil doktorikraad nii tehnoloogias (Lundi ülikool, 1973) kui ka majanduses (Copenhagen School of Economics, 1988). https://www.sipri.org/about/bios/dr-tarja-cronberg https://www.tarjacronberg.com/