laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Johannes Veski

Johannes Veski (sündinud 12. augustil 1986) on eesti lavastaja ja teatrijuht. Ta lõpetas 2009. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia lavakunstide osakonna näitlejana. Suvel 2009 asutas ta koos mõttekaaslastega endistes Salong Teatri ja Teatrilabori ruumides sõltumatu teatri Cabaret Rhizome. 2013. aastal asutas ta koos Eero Järviste ja Cabaret Rhizome'ga Erinevate Tubade Klubi. 2009–... Cabaret Rhizome, kunstiline juht ja juhatuse liige 2013–... Erinevate Tubade Klubi, direktor ja juhatuse liige J. Veski / Cabaret Rhizome "Harri magab" – 2009, CB J. Veski / Cabaret Rhizome "Muki munad" – 2009, CB J. Veski / Cabaret Rhizome "Võmmid: viimane partii" – 2009, CB J. Veski / Cabaret Rhizome "Harri 2: ülestõus" – 2009, CB J. Veski / Cabaret Rhizome "Mahhinaarium" – 2010, CB A. Kivirähk "Mees, kes teadis ussisõnu" – 2011, Endla J. Veski / Cabaret Rhizome "Harri barrikaadidel" – 2011, CB, Vabaduse väljakul J. Veski / Cabaret Rhizome "Täna õhtul: Seeri Feibok" – 2011 CB J. Veski / Cabaret Rhizome "Rave/Reiv" – 2012 CB J. Veski / Cabaret Rhizome "Cowboys & Indians" – 2012 CB, Vabaduse väljakul J. Veski / Cabaret Rhizome "Üksi" – 2012 CB J. Veski/P. Pärenson "Mutantants ehk Tuhat tantsu, mida tantsida enne kui sured" 2013 Kanuti Gildi Saalis J. Veski / Cabaret Rhizome "Lapsed" 2013 CB J. Veski / Cabaret Rhizome "risomeedia.rhizomedia" 2013 CB Erinevate Tubade Klubi J. Veski / Cabaret Rhizome "12 Movements" 2014 CB Erinevate Tubade Klubi Sophokles / Cabaret Rhizome "Kuningas Oidipus" CB 2015 Erinevate Tubade Klubi J. Veski "Vabadusest ja vabandustest" 2016 Erinevate Tubade Klubi J. Veski "Puugi protsess" 2017 Liis Lemsalu muusikavideo koos Reketi ja Kohvriga loole "PAUS" Rossignol – Peter Weiss "Marat/Sade" lav. P. Raudsepp/ K. Kivitar, Teatrilabor 2009 Stanley Webber – H. Pinter "Sünnipäevapidu" lav. P. Raudsepp, TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia 2008 Tybalt – W. Shakespeare "Romeo ja Julia" lav. V. Granov, TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia 2008 Lancelot – Jevgeni Švarts "Draakon" lav. H. Rekkor, Kuressaare Linnateater 2008 Notar – Marivaux "Tõsimeelsed näitlejad" lav. Igor Uibo, TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia 2008 Tiit jt – Villu Tamme "Haned Võlgu" lav. Jaanika Juhanson, Teatrilabor 2007 Erinevad – Tiit Palu "Tsirkus!!!" lav. Tiit Palu, Endla Teater 2007 Erinevad – E. Nuotio/ T. Brännare/M. Seppänen "Marilyn" lav. K. Komissarov, Ugala 2006 Timo – A. Vallik/ S. Heiberg "Kuidas elad?... Ann?!" lav. S. Heiberg, Rakvere Teater 2006 Karla – A.H. Tammsaare/ H. Rekkor "tõde : EI : õigus" lav. H. Rekkor, TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia 2006 Erinevad – K. Tšukovski/ J. Juhanson, K. Jancis "End-Sa-Pese" lav. J. Juhanson, Ugala 2005 All of old. Nothing else ever. Ever tried. Ever failed. No matter. Try again. Fail again. Fail better. ― Samuel Beckett http://lavastajateliit.ee/ell-liikmete-nimekiri/?wcteid=79 http://www.teater.ee/teater_eestis/teatrid/Cabaret_Rhizome.theatre_id-178 http://facebook.com/jveski "Liis Lemsalu: kõige targem inimene Eestis on minu elukaaslane". Eesti Ekspress. 12. aprill 2023. Vaadatud 12. aprillil 2023.
Leonid Ananitš

Leonid Ananitš (sündinud 23. märtsil 1936 Gomeli oblastis) on endine Eesti NSV parteitöötaja ja riigitegelane. Ta lõpetas aastal 1954 Novotšerkasski mäetehnikumi ja aastal 1960 Plehhanovi-nimelise Leningradi Mäeinstituudi. Aastal 1975 sai majanduskandidaadi kraadi. Ta töötas aastal 1954 hüdrogeoloogina Primorje krais. Aastatel 1959–1960 oli ta Plehhanovi nimelise Leningradi Mäeinstituudi komsomolikomitee sekretär. Aastatel 1960–1966 oli ta komsomolitööl Leningradis, ÜLKNÜ Leningradi Linnakomitee üliõpilasnoorsoo osakonna juhataja, 1961. aastast ÜLKNÜ Leningradi Kirovi Rajoonikomitee esimene sekretär. Aastatel 1966–1971 oli ta ELKNÜ Keskkomitee II sekretär, 1971–1972 EKP Tallinna Linna Kalinini Rajoonikomitee II sekretär, 1972–1979 EKP Kohtla-Järve Linnakomitee I sekretär. Aastatel 1979–1984 oli ta EKP Keskkomitee ehituse ja linnamajanduse osakonna juhataja, aastatel 1984–1987 Eesti NSV ehitusmaterjalide tööstuse minister. Ta oli aastast 1957 NLKP liige, 1976–1986 EKP Keskkomitee liige. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu IX, X ja XI koosseisu saadik. Rahvaste sõpruse orden 2 ordenit "Austuse märk" Leonid Aleksandri p. Ananitš, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 15 Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000 AS Kirjastus Ilo, 2003 "Valitud ja valitsenud..." koostanud Jaan Toomla. Tallinn 1999.
Tamīm ibn Ḩamad Āl Thānī

Tamīm ibn Ḩamad Āl Thānī (araabia keeles تميم بن حمد آل ثاني; sündinud 3. juunil 1980 Dohas) on alates 25. juunist 2013 Katari emiir. Ta sai emiiriks pärast seda, kui tema isa Ḩamad ibn Khalīfah Āl Thānī troonist loobus.
Türann

Türann (kreeka sõnast τύραννος týrannos) on valitseja, kes kasutab hirmu oma ainuvalitsemise abinõuna. Algupäraselt ei tähendanud "türann" Vana-Kreekas eetilist laitust. Türann oli inimene, kes oli kukutanud relvajõul endise valitsuse ja kehtestanud oma ainuvalitsuse, mis põhineb poliitilisel ülemvõimul. Türannial oli kaks vormi: ühel juhul sai türann võimule, kui rahvas hakkas mässama sugukondliku aristokraatia vastu. Teine vorm toimis Väike-Aasia kreeka linnades ja saarekogukondades pärast nende allutamist Pärsia võimule. Teine variant tähendas lihtsalt Pärsia oligarhilistest ringkondadest pärineva tegelase troonilepanekut Pärsia ametnike poolt. Esimese variandi puhul toetus türanni võim vähese maaga või maata kehvikuile. Türannia tähendas tegutsemist linnaorjanduse huvides, vana aristokraatia kõrvaldamist võimult ja füülide reforme (Theagenes Megaras, Polykrates Samosel, Keisthenes Sikyon)is. Mitmed türanniad viisid sisse oma raha (Thrasybulos Mileetoses). Mõned türannid algatasid kolonisatsiooni (Kypselos ja Periandros Korintoses) Ateena türannia oli hilisem, valitses Peisistratos ja tema järeltulijad Hippias ja Hipparchos. Pärast türannia kukutamist Ateenas kehtestati seal kõige demokraatlikum kord Kreekas. Kuna türanni võim baseerus deemosel, oldi sunnitud neile ka seaduslikke õigusi andma, tekkisid kirjapandud seadustikud. Drakon (7. sajand) töötas välja tavaõiguse, millega keelati sugukonnaülikute veritasu, piirati omakohut ja seati karistuste määramine areopaagi ülesandeks. Aristokraatide eraomandit kaitsvad seadused olid väga karmid, põllusaagi varguse eest surmanuhtlus (siit väljend drakoonilised seadused). Soloni (6. sajand) seadused vähendasid karistusmäärasid, likvideerisid võlaorjuse. Riik kohustus juba välismaale müüdud ateenlased tagasi ostma. Kel palju õigusi, neil ka suuremad kohustused ühiskonna ees. Elanikud jaotati omandi suuruse järgi nelja klassi, aluseks iga-aastane viljasaak. Pentakosiomedimnid – 500 medimnost vilja (1 medimnos = ca 52,5 liitrit), õli või veini; ratsanikud – 300, dzeugiidid (härjarakendi zeugos omanikud) – 200 ja teegid – alla 200 medimnose. Kõrgemaisse riigiameteisse pääsesid kolme varakama klassi liikmed, arhondiks ja varahoidjaks ainult pentakosiomedimnid. Nemad pidid korraldama ka kulukaid riiklikke tseremooniaid. Autokraatia Despoot Diktaatorlus
Alborán

Alborán on saar Alboráni meres, mis jääb Vahemere lääneossa, umbes 50 km põhja Maroko rannikust ja 90 km lõunasse Almería provintsist Hispaanias. Saar kuulub Hispaaniale 1540. aastast, mil see vallutati Alboráni lahingus Tuneesia piraadilt nimega Al-Borani. Sellel asuvad väike Hispaania mereväe garnison ja automatiseeritud majakas. Alboraniit
Pugwashi konverentsid

Pugwashi konverentsid (inglise keeles The Pugwash Conferences on Science and World Affairs) on rahvusvaheline organisatsioon, mis ühendab teadlasi ja teisi avaliku elu tegelasi, kes teevad koostööd sõjaliste konfliktide ohu kahandamiseks ning globaalsete julgeolekuriskide maandamiseks. Selle asutasid 1957. aastal Joseph Rotblat ja Bertrand Russell Pugwashi külas Nova Scotia provintsis Kanadas pärast Russelli-Einsteini manifesti avaldamist 1955. aastal. Rotblat ja Pugwashi konverentsid pälvisid koos 1995. aastal Nobeli rahuauhinna pingutuste eest tuumadesarmeerimiseks. Alates organisatsiooni algse rahastaja Cyrus Eatoni surmast 1979. aastal tegutsevad rahvusvahelised üliõpilaste ja noorte Pugwashi rühmad.
Euroopa Liidu Nõukogu

Euroopa Liidu Nõukogu (mida vahel nimetatakse ka ministrite nõukoguks) on üks seitsmest Euroopa Liidu institutsioonist ja Euroopa Liidu põhiline otsuseid tegev institutsioon, mis jagab seadusandlikku ja eelarvealast võimu Euroopa Parlamendiga. Nõukogu on ühtne organ, kuid sõltuvalt arutusel olevast teemast koguneb nõukogu eri koosseisudes, millest võtavad osa valdkonna eest vastutavad liikmesriikide ministrid ja Euroopa Komisjoni volinikud. Vastuvõtmiseks vajavad nii Euroopa Liidu Nõukogu kui ka Euroopa Parlamendi heakskiitu Euroopa Liidu õigusaktid — Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused ja direktiivid, mille eelnõusid koostab ja esitab Euroopa Komisjon. Liikmesriikide välisministrid moodustavad "välisministrite nõukogu", teised ministrid tegelevad nõukogu koosolekutel osaledes oma vastutusala (põllumajandus, keskkond, tervishoid, eelarve jne) teemadega. Euroopa Liidu majandus- ja rahandusküsimuste nõukogus (ECOFIN) esindab Eestit tavaliselt rahandusminister. Nõukogu sai alguse 1950. aastate asutamislepingutega. Istungid toimuvad Brüsselis või Luxembourgis. Nõukogu eesistuja vahetub kindla rotatsiooni alusel iga poole aasta järel. Euroopa Liidu õigusaktide vastuvõtmine. Liikmesriikide üldise majanduspoliitika koordineerimine. Rahvusvaheliste kokkulepete sõlmimine EL-i ja ühe või mitme riigi või rahvusvahelise organisatsiooni vahel. EL-i eelarve kinnitamine koos Euroopa Parlamendiga. EL-i ühine välis- ja julgeolekupoliitika. Siseriiklike kohtute ja politseijõudude kriminaalasjades tehtava koostöö koordineerimine. COREPER Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariik Nõukogu koosseisud[alaline kõdulink]. Euroopa Liidu Nõukogu koduleht. (Kasutatud 28. septembril 2011.) Euroopa Liidu Nõukogu koduleht
Bahama lipp

Bahama lipp on Bahama Ühenduse ametlik lipp. Lipu saamiseks korraldatud kavandivõistluse võitnud töö kinnitati riigi- ja rahvuslipuks 10. juulil 1973. Sellel on kolm horisontaalset laidu, sinine, kollane ja sinine, ning vardapoolsel küljel on must kolmnurk teravikuga lehvi poole. Kollane (PMS 115C) kujutab saare päikesepaistet ja liivarandu, mis on maa tähtsaim loodusvara. Must kolmnurk tähistab Bahama peamiselt Aafrika päritolu elanikkonda ja selle ühisjõudu. Sinise (PMS 312C) värvi eripäraks on see, et see peab olema sama kirgas kui saart ümbritsev meri, seega sümboliseerib sinine saart ümbritsevat merd. Enne iseseisvumist oli Bahama Suurbritannia asumaa. Selleaegsed lipud on kõik sarnased. Sinise kanga vardapoolses ülanurgas oli Suurbritannia lipp ja lehvil koloniaalaegne vapp. Ka proportsioonid olid samad, 1:2. Erinevuseks on see, et 1896–1923 oli vapp paigaldatud valgele sõõrile ja 1964. aastal eemaldati vapilt kaunistused nii, et jäi ainult vapikilp. Muidugi kasutati edasi ka vana kujundusega lippu. Bahama vapp Bahama lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Nūrī Abū Sahmīn

Nūrī Abū Sahmīn (araabia keeles نوري أبو سهمين) on Liibüa poliitik, alates 25. juunist 2013 Liibüa rahvuskongressi esimees.
Vesiniku isotoobid

Vesiniku isotoopideks nimetatakse tema teisendeid, mille aatomid koosnevad ühest prootonist ja ühest elektronist, kuid aatomituumad sisaldavad erineva arvu neutroneid. Vesinikul on kolm looduslikku isotoopi: 1H, 2H ja 3H. Vesinik on ainus element, mille isotoopidel on erinevad nimetused. Prootium (1H ehk tavaline vesinik H massiarvuga 1) on looduses kõige enam levinud isotoop (99,98%), mille tuumas ei ole ühtki neutroni Deuteerium (2H ehk D massiarvuga 2) on teine stabiilne isotoop , mille aatomituumas on 1 prooton ja 1 neutron. Deuteerium moodustab 0,0026–0,0184% looduslikust vesinikust. Oluliselt deuteeriumiga rikastatud vett nimetatakse raskeks veeks. Triitium (3H ehk T massiarvuga 3) on radioaktiivne isotoop (poolestusaeg 12,32 aastat), mille aatomituum sisaldab 2 neutronit. Teised vesiniku isotoobid (4H, 5H, 6H, 7H) on saadud sünteetiliselt. 1H, 2H ja 3H aatommasside omavaheline erinevus on suhteliselt suur, seetõttu esineb keemilistes reaktsioonides nende kolme isotoobi korral ühendite aktiivsustes mõningaid erinevusi. Paaritu massiarvuga prootium (spinn = ½) annab TMR-spektroskoopias signaali. Tavalise vesiniku 1H TMR on üks olulisematest orgaaniliste ühendite struktuuri uurimise meetoditest. Deuteerium (spinn = 1) TMR-spektroskoopias 1H spektri piirkonnas signaali ei anna. Deuteeriumi sisaldavad solvendid, näiteks raske vesi, on kasutatavad 1H TMR-spektroskoopias mittesegavate keskkondadena. Deuteeriumi ja selle ühendeid kasutatakse keemilistes reaktsioonides moodustuvate ühendite mitteradioaktiivse märgistajana. Väikestes kogustes kasutatakse deuteeriumi meditsiinis ainevahetuse jälgimiseks. Olulist rakendust on deuteerium ja triitium leidnud tuumaenergeetikas. Vesinik Isotoop
MOL Comfort

MOL Comfort (varem APL Russia) oli Panamax-tüüpi konteinerilaev, mis ehitati 2008. aastal Mitsubishi Heavy Industriesi laevatehases Nagasakis Jaapanis. Laev sõitis Bahama lipu all, käitaja Mitsui O.S.K. Lines rentis seda Ural Container Carriers S.A.-lt. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 2234 Mitsubishi Heavy Industriesi laevatehases Nagasakis Jaapanis 23. augustil 2007. aastal ning 8. märtsil 2008 lasti laev vette. 14. juulil 2008 anti laev omanikule üle. MOL Comfort oli 316,00 m pikk ja 45,60 m lai, süvisega 14,5 m ja kogumahutavusega 86 692. MOL Comfortil oli üks üheteistkümnesilindriline ja kahetaktiline diiselmootor Mitsubishi-Wärtsilä RT-flex96C, mille koguvõimsus oli 62,920 MW, laeva kiirus oli 25,25 sõlme. ClassNK, registri andmed (inglise keeles) Incident with Containership MOL Comfort (inglise keeles) У побережья Гоа потерпело бедствие судно с оружием для сирийских повстанцев (vene keeles)
Mahutavus (laevandus)

Mahutavus on laeva ruume mahuliselt iseloomustav suurus. Eristatakse lastimahutavust, reisijatemahutavust ja registermahutavust. Registermahutavuse liigid on ühikuta suurused, mis väljendavad laeva üldisi ja kaubaruumide mõõtmeid. Registermahutavus määratakse mõõtmisreeglite järgi, mis on kindlaks määratud laevade mõõtmise rahvusvahelise 1969. aasta konventsiooniga. Registermahutavuse liigid: kogumahutavus (tähis GT, inglise keeles gross tonnage) on kõigi laevaruumide ja kinniste tekiehitiste koguruumala, millest on maha arvatud topeltpõhja ja mõningate teenindusruumide mahud; puhasmahutavus (tähis NT, inglise keeles neto tonnage) näitab lasti- ja reisijateruumide, s.o tulu andvate ruumide mahutavust; puhasmahutavuse määramisel arvatakse kogumahutavusest maha nende ruumide summaarne maht, mis ei kõlba kauba ja reisijate paigutamiseks, samuti laevapere, tekimehhanismide ja navigatsiooniseadmete ruumide maht. Varem mõõdeti laeva mahutavust registertonnides: brutoregistertonn (tähis brt) ja netoregistertonn (tähis nrt). Registermahutavuse tähised GT ja NT on uute laevade puhul kasutusel alates 1982. aastast. EE registertonnaaž, veebiarhiivis
Mahutavus (andmekandja)

Mahutavus (ka mälumaht, salvesti maht) on maksimaalne andmehulk (enamasti mega-, giga- või terabaitides), mida on võimalik salvestada andmekandjale. Andmekandjaks võib olla eraldiseisev seadis, näiteks laserplaat, kõvaketas, välkmälusalvesti (mälupulk, mälukaart), või elektroonikaseadme koosseisu kuuluv mälustruktuur. Andmekandja Mälu (arvuti) Bait
Mahutavus (keemiline vooluallikas)

Mahutavus ehk elektrimahutavus on füüsikaline suurus, mis näitab, kui suure elektrihulga keemiline vooluallikas nimipingel mahutab. See elektrihulk, mida nimetatakse ka vooluallika nimilaenguks Qn, on salvestatud elektrokeemilise energiana primaarelementi selle valmistamisel või on salvestatav laadimisel sekundaarelementi välisest elektrienergia allikast. Nimilaengule vastavat elektrihulka on keemiline vooluallikas võimeline andma tühjendamisel elektriahelasse. Elektrilaeng
Corigliano Calabro

Corigliano Calabro (ladina keeles Coriolanum, Corellianum) on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis. Corigliano Calabro sai linnaõigused presidendi 1997. aasta 2. septembri dekreediga. Corigliano Calabro kõrgus merepinnast on 210 meetrit, asustustihedus keskmiselt 196 inimest ruutkilomeetri kohta. Corigliano Calabro piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Acri, Cassano all'Ionio, Longobucco, Rossano, San Cosmo Albanese, San Demetrio Corone, San Giorgio Albanese, Spezzano Albanese. Corigliano Calabro halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Apollinara, Baraccone, Cantinella, Costa, Fabrizio Grande, Fabrizio Piccolo, Piana Caruso, San Nico, Scalo, Schiavonea, Simonetti, Thurio (Thurii), Torricella, Villaggio Frassa. Corigliano Calabro piirneb kirdes ja idas Joonia mere Taranto lahega. Esimesed teated Corigliano kohta on pärit aastast 977, kui maa vallutas Napoli emiir al Quasim. Castello di Corigliano Calabro Hertsogiloss, võimalik rajamisaeg umbes 1073 Chiesa del Carmine Chiesa di Sant'Antonio, 15. sajandi I pool Chiesa collegiata di San Pietro, rajatud enne 15. sajandit Chiesa della Riforma, pühitseti sisse 1686 Chiesa di Santa Chiara ehk Chiesa delle Monachelle, ehitati 1757–1762 Chiesa matrice di Santa Maria Maggiore, 10. sajand Chiesa di San Francesco di Paola, 16. sajand Romitorio di San Francesco Chiesa di Sant'Anna ehk Chiesa di Santa Maria di Loreto San Mauro kihelkonnakirik (la parrocchia di San Mauro) Castello di San Mauro, 1515 Vaade ajaloolisele keskusele "DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2018. Vaadatud 26. juuni 2013. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019. Dizionario geografico-istorico-fisico del regno di Napoli, composto dall'Abate Francesco sacco - Di Francesco Sacco  Corigliano Calabro – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Pille Taniloo

Pille Taniloo (sündinud 7. novembril 1961 Tallinnas) on pianist ja muusikapedagoog. Pille Taniloo on lõpetanud 1980. aastal Tallinna Muusikakeskkooli (õppis Ene Metsjärve klaveriklassis) ja 1985. aastal Tallinna konservatooriumi (dotsent Virve Lippuse juhendamisel). Seejärel õppis ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias ja sai 1996. aastal magistrikraadi. Alates 1985. aastast töötab ta Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis klaveriõpetajana ning klaveri- ja kammeransambli osakonna juhatajana. Pille Taniloo Tartu muusikaelu käsitlevaid artikleid on ilmunud ajalehtedes Sirp ja Postimees ning ajakirjas Muusika. 1975 Usti nad Labeni noorte pianistide konkurss Tšehhoslovakkias (diplom) 1984 Vabariikidevaheline konkurss Riias 1988 XII vabariiklik interpreetide konkurss Tallinnas (diplom) 1990 Noorte interpreetide konkurss-festival Con Brio Tallinnas (laureaat). Tema ansamblipartneriteks on olnud flötist Lande Lampe-Kits, klarnetist Margus Vahemets, tšellist Reet Mets, lauljad Taisto Noor, Merle Jalakas, Karmen Puis ja teised. Koos abikaasa organist Urmas Tanilooga on esitanud harvamängitavaid teoseid kahele orelile ja orelile neljal käel. Pille Taniloo abikaasa on organist Urmas Taniloo, neil on poeg Joonas. Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide: N–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 387.
Rossano

Rossano (ladina keeles Roscianum), ekslikult tuntud ka kui Rossano Calabro, on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis. Rossano sai linnaõigused vabariigi presidendi 1998. aasta 14. oktoobri dekreediga. Rossano kõrgus merepinnast on 270 meetrit, asustustihedus keskmiselt 245 inimest ruutkilomeetri kohta. Rossano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Calopezzati, Corigliano Calabro, Crosia, Cropalati, Longobucco, Paludi. Rossano halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Piragineti, Amica. Rossano asub Sybarise oru idaserval, Sila platoo ja Joonia mere vahel, Taranto lahe edelakaldal. Rossano rajati arvatavasti 11. sajandil eKr, 7.–2. sajandini eKr oli ta Magna Graecia osa. Hadrianus rajas Rossanosse sadama. 540–1059 oli Rossano Bütsantsi võimu all. Cattedrale di Maria Santissima Achiropita, 9. sajand Chiesa di San Nilo, 15. sajand Oratorio di San Marco, 9.–10. sajand Chiesa di S. Bernardino, 15. sajand Chiesa della Panaghìa, 10. sajand Chiesa di San Francesco di Paola, 16. sajandi lõpp Chiesa di Santa Chiara, 16. sajand Abbazia di Santa Maria del Patire, 11.-12. sajand Torre Sant'Angelo Rossano Oratorio di San Marco "DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2018. Vaadatud 26. juuni 2013. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.  Rossano – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Hiie Asser

Hiie Asser (sündinud 20. mail 1961) on eesti pedagoog. Ta on Tartu Annelinna Gümnaasiumi direktor ja Tartu Ülikooli haridusteaduskonna õppejõud. 1998. aastast on Asser riikliku keelekümblusprogrammi eestvedaja ning loonud sellele nii teoreetilise kui ka praktilise baasi. 2000. aastast juhtis ta varajase keelekümbluse programmi uurimisrühma Tartu Ülikooli juures. 2003. aastal kaitses ta samal teemal doktoritöö "Varajane osaline ja täielik keeleimmersioon Eesti muukeelse hariduse mudelitena". Samuti on Asser 2000. aastatel Eesti koolides levinud lõimitud aine- ja keeleõppe metoodika (LAK-õppe) üks eestvedajaid ja koolitajaid. Alates 2007. aastast on ta osalenud eestikeelsele aineõppele ülemineku korraldamisel gümnaasiumiastmes. Alates 2008. aastast on Hiie Asser Tartu Annelinna Gümnaasiumi direktor. 2008 Tartu Ülikooli aumärk 2013 Tartu medal 2017 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2022 Aasta õppeasutuse juht http://tartu.postimees.ee/030408/tartu_postimees/luhiuudised/321054.php[alaline kõdulink] "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Hiie Asser Eesti Teadusinfosüsteemis
Raehärra

Raehärra oli ajaloolises linnavalitsemises eluks ajaks valitud rae liige, kes enamasti juhtis üht linnaomavalitsuse valdkonda või ametkonda.  Pikemalt artiklites Tallinna rae liikmete loend, Tartu raad, Pärnu raad ja Narva raad  Pikemalt artiklis Eesti raehärrad 1943–1944 Teise maailmasõja aegse Saksa okupatsiooni ajal aastail 1943–1944 oli raehärra Eestis linnapea nõunik. Olenevalt elanike arvust oli Eesti linnades 8–16 raehärrat. Raad Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 454.
Mäksa vald (Võnnu kihelkond)

Mäksa vald (saksa keeles Gemeinde Mäxhof) oli vald Võnnu kihelkonnas Tartumaal. Vallamaja asus Poka külas. 1938. aasta detsembris palus vallavolikogu Siseministrilt valla ümbernimetamist Emajõe vallaks, kuna senine nimi oli saadud endise mõisniku Meksi nimest, mille jäädvustamiseks pole vallal mingit põhjust. Mäksa vald (1939) Maa-ameti kaardirakendused Vald ei taha mõisniku nime. Rahvaleht, 2. jaanuar 1939, nr. 1, lk. 5.
Tündrimaa

Tündrimaa on endisaegne pinnamõõt. Rootsi ajal Liivimaal, 17. sajandil oli tündrimaa algselt 14 000 Rootsi ruutküünart, 1688. aasta maarevisjoni järgi 18 000 ruutküünrat, kuid 1690. aastal määrati selle suurus jälle 14 000 ruutküünra peale. Eestis oli 19. sajandil paikkonniti tündrimaa suurus erinev: nt Põhja-Eestis kas 0,55 ha või 0,63 ha, Lõuna-Eestis 0,52 ha. Taanis oli tündrimaa suurus 55,162 ha. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 323