laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Viktor Maigurov

Viktor Viktorovitš Maigurov (sündinud 7. veebruaril 1969 Sverdlovski oblastis Severouralskis) on vene endine laskesuusataja, olümpiapronksmedalist. 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris võistles ta Valgevene eest. Ta oli 20 km distantsil 23. ja teatesõidus 4. 1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos oli ta 10 km distantsil 4. 2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys oli ta 10 kilomeetris ja jälitussõidus 7. ning 20 kilomeetris 3. 1993 Bulgaarias Borovečis oli ta teatesõidus 4. 1995 Itaalias Anterselvas oli ta 20 kilomeetris 36. 1996 Saksamaal Ruhpoldingis oli ta meeskondlikult ja 10 kilomeetris 2. ning teatesõidus 1. 1997 Slovakkias Osrblies oli ta 10 kilomeetris 12., jälitussõidus 1. ja 20 kilomeetris 18. 1999 Soomes Kontiolahtis oli ta teatesõidus 2. 2000 Norras Holmenkollenis oli ta teatesõidus 1., ühisstardis 20. ja 20 kilomeetris 11. 2001 Sloveenias Pokljukas oli ta 10 kilomeetris 13., jälitussõidus 11., ühisstardis 18. ja 20 kilomeetris 5. 2003 Venemaal Hantõ-Mansiiskis oli ta teatesõidus 1. Maailma karikasarja etappidel on ta 17. märtsi 2002 seisuga 100 korda tulnud 25 parema sekka. Ta on võitnud 11 etappi (neist 7 individuaalselt), olnud 8 korda teine (neist 5 individuaalselt) ja 7 korda kolmas (neist 6 individuaalselt). 1996 tuli ta maailma karikasarjas teiseks. Tabavus lamades 86% ja püsti 79%. Kasv 170 cm, kaal 72 kg. Kõrgharidus. Elab Hantõ-Mansiiskis. Abielus, 1 laps. Töötab armees. Hobiks nimetab reisimist. Laskesuusatamisega tegeles alates 1985. Loobus tippspordist 2003. Laskesuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel Laskesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel Laskesuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel
Anatoli Loopman

Anatoli Loopman (ka Loopmann; 1905–1973) oli Venemaal sündinud eestlane, kes oli mitme vene keele grammatika õpiku autor. Ta lõpetas Leningradi ülikooli vene filoloogia erialal. "Vene keele grammatika. 1. osa, Hääliku- ja vormiõpetus. Грамматика русского языка", Eesti Riiklik Kirjastus 1951 2., täiendatud trükk: Anatoli Loopman, Ernst Nurm, "Vene keele grammatika: hääliku ja vormiõpetus. Грамматика русского языка : фонетика и морфология", Eesti Riiklik Kirjastus 1954 Anatoli Loopman, Ernst Nurm, "Грамматика русского языка : лексикология, фонетика и морфология", Эстгосиздат 1957 Anatoli Loopman, Ernst Nurm, "Vene keele grammatika. Грамматика русского языка", Valgus 1968 Fjodor Panfjorov, "Lagunemine : näidend neljas waatuses", Leningrad, Külvaja 1931
Olena Petrova

Olena Petrova (sündinud 24. septembril 1972 Moskvas) on Ukraina laskesuusataja, olümpiahõbe. 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris oli ta teatesõidus 5. 1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos oli ta 7,5 kilomeetris 11., teatesõidus 5. ja 15 kilomeetris 2. 2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys oli ta 10 kilomeetris 48., ei startinud jälitussõidus ja oli 15 kilomeetris 22. 1993 Bulgaarias Borovečis oli ta teatesõidus 6. 1995 Itaalias Anterselvas oli ta 15 kilomeetris 36. 1996 Saksamaal Ruhpoldingis oli ta naiskondlikult 2., 7,5 kilomeetris 13. ning teatesõidus ja 15 kilomeetris 3. 1997 Osrblies oli ta 15 kilomeetris 10. 1999 Kontiolahtis oli ta 7,5 kilomeetris 10., teatesõidus 5. ja 15 kilomeetris 6. 2000 Holmenkollenis oli ta 7,5 kilomeetris 20., teatesõidus 3., jälitussõidus 20., ühisstardis 12. ja 15 kilomeetris 7. 2001 Pokljukas oli ta 7,5 kilomeetris 28., jälitussõidus ei startinud ja 15 kilomeetris 4. Maailma karikasarja etappidel on ta 17. märtsi 2002 seisuga olnud 74 korda 25 parema seas. Ta on 3 etappi võitnud (neist 2 individuaalselt), olnud 5 korda teine (neist 3 individuaalselt) ja 14 korda kolmas (neist 9 individuaalselt). Tabavus lamades 86% ja püsti 87%. Kasv 162 cm, kaal 54 kg (2002). Haridus: kõrgem. Töötab spordiinstruktorina. Elab Sumõs. Vallaline. Hobideks nimetab muusikat ja kirjandust. Räägib inglise keelt. Laskesuusatab alates 1989. Laskesuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel Laskesuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel Laskesuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel
Juurdepääsuõiguste tõendamise meetod

Juurdepääsu tõendamise meetod on viis, kuid kasutaja tagab ligipääsu soovitud ressursile, millele ligipääs on piiratud. Juurdepääsuõiguste tõendamise meetoditena on kasutusel kolm põhimõtteliselt erinevat kontrollmehhanismi, mida kasutatakse nii eraldiseisvalt kui kombineeritult: mida ma tean (salasõnad, PIN ja PUK koodid, vastused kontrollküsimustele jms); mida ma oman (PIN kalkulaatorid, koodikaardid, magnetkaardid, jms); mida ma olen (biomeetriliselt mõõdetavad isiku tunnused nagu näiteks sõrmejälg, näopilt, silmaiirise muster, DNA, jne)
Isiku tuvastamine

Isiku tuvastamine on protsess, mille käigus pädev avaõiguslik asutus (Eestis: Politsei- ja Piirivalveameti allasutused) veendub põhjalike järelpäringute tulemusel, et isik on see, kes ta väidab ennast olevat. Isikutuvastamise toiminguks kasutatakse nii neid, mis on ette nähtud isikusamasuse kontrollimisel, kui ka võimalusel isiku küsitlemist, arhiivi jms dokumentide põhjal ütluste kontrolli, biomeetriliste isikuandmete töölemist ja muid isikusamasuse tõsikindlaks veendumiseks vajalikke protseduure. Tavaliselt on isiku tuvastamise eesmärgiks kas isikut tõendava dokumendi väljastamine, oma isikulist identiteeti varjava isiku kindlaks tegemine või tuvastamata surnud isiku välja selgitamine. Selle protsessi alusel välja antud isikut tõendav dokument on hiljem riiklikes ja eraõiguslikes suhetes edasise isikusamasuse kontrollimise aluseks. Tihti ei osata mõisteid isiku tuvastamine ja isikusamasuse kontrollimine eristada ning neid samastatakse ekslikult. Elektrooniline isikutuvastamine Dokumendi taotleja isiku tuvastamise ja isikusamasuse kontrollimise kord, Riigi Teataja, Vastu võetud 10.07.2009 nr 25
Võrendik

Võrendik ehk võreng on veevoolu uuristatud sügav koht jões või järves. Võrendikud asuvad jõesängis tavaliselt põrkeveeru ääres laugmikus ehk sängisüvikus. Võrendik on tavaliselt väiksem kui süvik (laiemas tähenduses). Laugmik (sängisüvik) Põikmadal Eesti kirjakeele seletussõnaraamat I-. Eesti Keele Instituut (end Keele ja Kirjanduse Instituut). Tallinn, 1988-. EE 2. köide, 1987.
Retsessiivsus

Retsessiivsus on geneetikas ühe tunnuse (alleeli) varjuvus tunnusepaaris (alleelipaaris) heterosügootse genotüübi puhul. Retsessiivne tunnus (sh defekt, haigus) avaldub ainult homosügootsuse (alleelipaari aa) korral. Retsessiivsus saab avalduda ainult dominantsuse puudumisel. Retsessiivsus on dominantsuse vastandnähtus. Alleel Dominantsus Viikmaa, M. Klassikalise geneetika leksikon. Vaadatud 30.07.2011. Viikmaa, M. Klassikalise geneetika leksikon. Vaadatud 30.07.2011.
Põhjasetted

Põhjasetted on veekogu põhja moodustunud setted. Sõltuvalt vaadeldavast veekogust saab rääkida: järve(põhja)setetest, mere(põhja)setetest, jõe(põhja)setetest. Põhjasetetes elavate loomade kogumit nimetatakse zoobentoseks.
Valgepöök

Valgepöök (Carpinus L.) on puude perekond kaseliste sugukonnas. Varasemad süstemaatikad paigutasid valgepöögi perekonna koos sarapuu (Corylus) ja humalpöögiga (Ostrya) eraldi sugukonda sarapuulised (Corylaceae), APG III süsteemi (2009) kohaselt kuulub valgepöök kaseliste sugukonda (Betulaceae). Valgepöögid kasvavad 10–20, harva kuni 30 meetrit kõrgeks. Lehed on 3–10 cm pikad, saagja servaga. Isas- ja emasõied kasvavad samal puul, kuid ühel oksal on kõik õied samast soost. Valgepöök on tuultolmleja. Vili on väike, 3–6 mm pikk pähkel. Pähklid kasvavad kobaras, ühes kobaras tavaliselt 10–30 pähklit. Valgepöögi perekonda kuulub 30–40 liiki, mis kasvavad põhjapoolkera parasvöötmes. Kõige rohkem liike kasvab Ida-Aasias, eriti Hiinas. Euroopas kasvab üksnes kaks liiki ja Põhja-Ameerika idaosas üks. Eestis kasvatatakse ilupuuna harilikku valgepööki (Carpinus betulus L.), mis tavaliselt meie oludes ei õitse. Harilik valgepöök on atlantilisel kliimaperioodil olnud Eestis pärismaine. Valgepöögil toituvad mitut liiki liblikate röövikud, näiteks Epirrita autumnata, Hemithea aestivaria, Colotois pennaria, Amphipyra berbera ja harilik külmavaksik. Valgepöögi puit on valkjashall. Kuivanud puidu keskmine tihedus on 750 kg/m3 ja Brinelli kõvadus 3,5 kgf/mm2. Puit kuivab aeglaselt ja kasvamise käigus võivad tekkida praod, sest kuivades väheneb puidu ruumala rohkem kui teistel puuliikidel. Lõikeriistaga on puitu raske töödelda. Ilma eritöötluseta peab puit hallitusele halvasti vastu. Poleerimise suhtes on ta kapriisne. Valgepöögist valmistatakse muusikainstrumente, spooni, tisleritooteid ja parketti. Minevikus kasutati puitu masinaehituses, eriti süstikute valmistamiseks. Pöögiparketi tarvitamisel tuleb arvestada, et niiskudes ja kuivades muutub puidu ruumala rohkem kui teistel puuliikidel. Carpinus betulus – harilik valgepöök Carpinus caroliniana (Carpinus caroliniana var. virginiana) – karoliina valgepöök Carpinus caucasica – kaukaasia valgepöök Carpinus cordata – südajas valgepöök Carpinus henryana – henry valgepöök Carpinus japonica – jaapani valgepöök Carpinus orientalis – ida-valgepöök
Harilik valgepöök

Harilik valgepöök (Carpinus betulus) on kaseliste sugukonda, valgepöögi perekonda kuuluv heitlehine puu. Valgepöögid kasvavad 10–20, harva kuni 30 meetrit kõrgeks. Lehed on 3–10 cm pikad, saagja servaga. Isas- ja õied kasvavad samal puul, kuid ühel oksal on kõik õied samast soost. Valgepöök on tuultolmleja. Vili on väike, 3–6 mm pikk pähkel. Pähklid kasvavad kobaras, ühes kobaras tavaliselt 10–30 pähklit. Valgepöögi puit on valkjashall. Kuivanud puidu keskmine tihedus on 750 kg/m² ja Brinelli kõvadus 3,5 kgf/mm². Puit kuivab aeglaselt ja selle käigus võivad tekkida praod, sest kuivades väheneb puidu ruumala rohkem kui teistel puuliikidel. Lõikeriistaga on puitu raske töödelda. Ilma eritöötluseta peab puit hallitusele halvasti vastu. Poleerimise suhtes on ta kapriisne. Valgepöögist valmistatakse muusikariistu, spooni, tisleritooteid ja parketti. Minevikus kasutati puitu masinaehituses, eriti süstikute valmistamiseks. Pöögiparketi tarvitamisel tuleb arvestada, et niiskudes ja kuivades muutub puidu ruumala rohkem kui teistel puuliikidel. Valgepöögil toituvad mitut liiki liblikate röövikud, näiteks Epirrita autumnata, Hemithea aestivaria, Colotois pennaria, Amphipyra berbera ja harilik külmavaksik. Harilik valgepöök – Carpinus betulus Harilik valgepöök andmebaasis eElurikkus
Lorenz Caviezel

Lorenz Caviezel oli šveitsi päritolu Tallinna suhkrupagar, kes 23. augustil 1806 avas Pikal tänaval 16 ostetud majas praeguse Maiasmoka kohviku kohal Eesti esimese kondiitriäri. Muuhulgas hakkas ta valmistama martsipanist kujukesi. 1823. aastast jätkas äripidamist tema poeg, kes 1835. aastal müüs äri maha ja kolis Riiga. Caviezel pärines retoromaani kondiitrisuguvõsast. Tema isa Johann Caviezel (1764–1824) töötas 1787. aastani oma isa kondiitritööstuses Anklamis ning asutas 1796. aastal omaenda pagaritöökoja Riias. Pekka Erelt "Martsipani Georgi maiuseäri" Eesti Ekspress, 28.10.2004 Heino Gustavson. "AS Kalev. Eelaeg, sünd ja elu". Tallinn 1999
Sõrg

Sõrg on sõraliste varba otsa kattev kõva nahamoodustis (küünise teisend), vastab kabjale. Mõhnjalalistel sõrg puudub. Kabi Sõrgats EE 9. köide, 1996.
Monika

Monika on naisenimi. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 1699 Monika-nimelist inimest. Kõige populaarsem oli see nimi 1970. aastatel. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Monika 1722 naisel. Monika oli Eestis populaarsuselt 105. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Monika vanuserühmas 40–44, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 35,12 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 18,79. Monika oli keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 41). 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Monika 1732 naisel. Monika oli Eestis populaarsuselt 97. naisenimi. Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Monika 1043 inimesel. USA-s kuulus Monika 1000 kõige populaarsema tüdrukule pandud nime hulka 1961–1998. Kõige kõrgemal, 710. kohal oli see eesnimi 1978. aastal. Sealjuures on see nimi populaarsuselt jäänud igal aastal alla nimedele Monica ja Monique. Monika Bachmann, šveitsi ratsutaja Monika Bejnar, poola kergejõustiklane Monika Bergmann-Schmuderer, saksa mäesuusataja Monika Borejza, poola sprinter Monika Debertshäuser, saksa suusataja Monika Germann, Šveitsi suusataja Monika Hess, Šveitsi mäesuusataja Monika Holzner, saksa kiiruisutaja Monika Hunnius, baltisaksa laulja, laulupedagoog ja kirjanik Monika-Aino Jõesaar, eesti kodu-uurija Monika Järvekülg, eesti karikaturist ja illustraator Monika Kaldalu, eesti klassikaline filoloog Monika Kaserer, Austria mäesuusataja Monika Maierhofer, Austria mäesuusataja Monika Mattiesen, eesti flötist Monika Michalik, poola maadleja Monika Mägi, eesti advokaat Monika Puutsa, eesti ajakirjanik Monika Pyrek, poola teivashüppaja Monika Salu, eesti ärijuht Monika Seleš, ungari-jugoslaavia päritolu USA tennisist Monika Sjomgina, Eesti muusik Monika Sutt, eesti laulja Monika Zehrt, saksa jooksja Monika Tamla, eesti ajakirjanik ja riigiametnik Monika Tuvi, eesti tantsutreener Monika Vehlmann, eesti orienteeruja Monika Übner, eesti keskkonnateadlane "Monika", Eduard Wiiralti teos Mónika Moonika https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] https://www.stat.ee/nimed/Monika Personvārdu datu bāze USA populaarsed lapsenimed
Jagune leht

Jagune leht on lehelaba keskrooni või aluseni ulatuvate väljalõigetega leht. Väljalõiked ulatuvad kuni 2/3 lehelabast. Jagunemine võib olla kas sõrmjas või sulgjas. Kibetulika sõrmjalt jagunenud leht
Kanneljas leht

Kanneljas leht on sulgjalt jagunenud leht, mille tipuosa on alusest märksa laiem.
Magma (täpsustus)

Magma võib olla: Maa sisemuses asuv ülessulanud kivimeist koosnev vedel mass (magma) "Magma", Erkki-Sven Tüüri neljas sümfoonia rühmoid, ühe binaarse algebralise tehtega universaalalgebra matemaatikas Magma, prantsuse ansambel
Eberhard Winkler

Eberhard Klaus Wolfgang Winkler (sündinud 31. juulil 1955 Münchenis) on Saksamaa soome-ugri keelte professor. Ta õppis aastatel 1977–1984 germaani lingvistikat, fennougristikat ja skandinavistikat Müncheni ja Helsingi ülikoolis, 1984. aastal sai magistrikraadi. Promoveeriti 1987. aastal filoloogiadoktoriks (Dr. phil.) germaani lingvistika alal. Habiliteerus veebruaris 1996 Müncheni ülikoolis fennougristika alal. Ta on uurinud liivi keele vanimaid keelemälestisi. Oktoobrist 2002 töötab ta soome-ugri keelte professorina Göttingeni ülikoolis. 10. detsembril 2010 oponeeris ta Valts Ernštreitsi doktoritöö ("Liivi kirjakeele kujunemine") kaitsmisel. 2008 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk 2016 Tartu Ülikooli audoktor http://www.uni-goettingen.de/de/107985.html "Tartu Ülikooli audoktorid". Tartu Ülikool. Vaadatud 13. detsembril 2022.
Valts Ernštreits

Valts Ernštreits (ka Valt Ernštreit; sündinud 26. mail 1974 Riias) on liivi kultuuritegelane ja keeleteadlane. Ernštreits lõpetas 1991. aastal Riia 1. gümnaasiumi. Õppis aastatel 1991–1998 Tartu Ülikoolis soome-ugri keeli bakalaureuseõppes ja 1998–2002 magistriõppes. Töötas aastatel 2003–2008 Läti Ülikoolis liivi ja teiste soome-ugri keelte õpetajana. 2018. aastast on ta Läti Ülikooli Liivi Instituudi direktor. Ta kaitses 10. detsembril 2010 doktoritöö liivi kirjakeele arengust: "Liivi kirjakeele kujunemine" (juhendaja filoloogiadoktor Tiit-Rein Viitso, oponent prof. dr. Eberhard Winkler Göttingeni ülikoolist). Temalt on ilmunud lätikeelne monograafia "Lībiešu rakstu valoda" (Rīga: Latviešu valodas aģentūra, Līvõ Kultūr sidām, 2011), millest on tehtud ka täiendatud ja parandatud eestikeelne tõlge "Liivi kirjakeel" (Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2013). Ernštreits on portaali livones.lv ja saidi niceplace.lv üks loojaid ning eesti-läti sõnaraamatu toimetaja. 1998 Norra Kuningriigi Püha Olafi orden 2012 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk 2012 Hõimurahvaste programmi rahvusteaduste auhind 2015 Läti Vabariigi Tunnustusristi V klassi teenetemärk 2020 Hõimurahvaste programmi Ilmapuu auhind Raimu Hanson, Teadusdoktor käib mööda liivi radu, Tartu Postimees, 09.12.2011. Eesti-läti sõnaraamat Keelesaade. Liivi keel, Vikerraadio, 21. aprill 2013 Keelesaade. Liivikeelsest luulest, Vikerraadio, 18. september 2022
FSB juhtide loend

Siin on loetletud Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Vastuluureteenistuse (kuni 1995. aastani) ja Föderaalse Julgeolekuteenistuse juhte ning nende asetäitjaid (alates 1993. aasta detsembrist).
Winterthur

Winterthur on linn ja vald Šveitsis Zürichi kantonis, Winterthuri ringkonna keskus. Asub Tössi orus. Winterthur on elanike arvult kuues Šveitsi linn. Halduslikult jaguneb 7 linnaosaks (saksa keeles Stadtkreis). Rooma ajal oli asula tuntud nime all Vitudurum. 919 toimus tänapäeva linna kohal lahing Švaabimaa hertsogi Burchard II ja Ülem-Burgundia kuninga Rudolf II vägede vahel. Linna asutamisaastaks loetakse 1180, mil linn oli Kyburgi krahvide valduses. Kui Kyburgi suguvõsa meesliin välja suri, pärisid linna 1264. aastal Habsburgid, kes andsid asulale linnaõigused, kuid müüsid linna 1467. aastal Zürichile. Winterthuril on head transpordiühendused Šveitsi ja Saksamaa linnadega. https://www.pxweb.bfs.admin.ch/pxweb/fr/px-x-0102020000_201/-/px-x-0102020000_201.px/table/tableViewLayout2/?rxid=56bd81e2-58bd-44d3-8c6f-0ab58b997afc Winterthuri koduleht (saksa, prantsuse, itaalia ja inglise keeles) Turismibüroo koduleht
Pööristähk

Pööristähaks nimetatakse tähka, mille pähikuraod on ligistunud või kokku kasvanud peateljega ja on lühemad kui pähikud. pööris
Liittähk

Liittähk on harunenud liitõisik, mille peateljele (õisikuraole) kinnituvad külgharud kannavad raotuid või lühiraolisi pähikuid. Kõrreliste liittähka nimetatakse ka liitpeaks.
Söll

Austria valla kohta vaata artiklit Söll (Tirool). Söll on tavaliselt katlakujuline suletud lohk maapinnas. Söllide läbimõõt on enamasti kuni paarsada ja sügavus kuni paarkümmend meetrit. Söllide kogumit nimetatakse söllistikuks. Söllid on tekkinud kas liustiku taandumisel setteisse mattunud mahajäänud irdjää sulamisel või liustiku all (või ka selle serva ees) sulamisvee evorsiooni tagajärjel. Enamasti on söllis väike soo või järv (söllijärv). Sulglohk Eesti kirjakeele seletussõnaraamat I-. Eesti Keele Instituut (end Keele ja Kirjanduse Instituut). Tallinn, 1988-. EE 9. köide, 1996. EE 9. köide, 1996.
Mantel

Mantel ehk palitu on pikemat sorti rõivaese, mida kantakse ülerõivana teiste riiete peal. Tavaliselt kantakse mantlit külma ja tuulise ilmaga, mistõttu need on enamasti paksust ja soojast riidest. Mantlite eelkäijaid võib leida juba antiikajast, mil kreeklaste pealisrõivaste hulka kuulusid chlamys ja himation. Uusaegsed mantlid muutusid populaarseks 17. sajandil, 18. sajandil võeti need laialdaselt tarvitusele ka sõjaväes. Tänapäeval on soojemates maades mantlitest sõjaväemundri osana siiski loobutud, kuna füüsilise tegevuse seisukohalt on need jäigad ja ebapraktilised. Ehkki mantlite põhikuju on pikka aega püsinud muutumatu, kasutatakse sõltuvalt kliimast ja aastaajast eri mantlitüüpe. Kevad- ja sügismantlid on tavaliselt õhemad kui talvemantlid, samuti võivad need olla lühemad: talvemantel ulatub enamasti allapoole põlvi. Lisaks sünteetilisele ja looduslikule riidele valmistatakse mantleid ka (kunst)nahast. Tuntumate mantlitüüpide seas on näiteks polo, pontšo, redingot ja sinel. Vihmamantel Hommikumantel Poolmantel Kasukas
Evorsioon

Evorsioon ehk virustus on erosiooni liik, mille käigus vertikaalselt langev vesi uuristab kivimeid. Harilikult on langev vesi pöörleva liikumisega ja uuristab kivimit puuritaoliselt, näiteks joa all. Mõiste "evorsioon" EMS lehel evorsioob VE, 2006 (vaadatud 28. mail 2015)
Karp

Karp on väike kast, millel on harilikult ka kaas. Karbi kuju võib olla erinev, kuid tavaliselt on see suhteliselt madal. Karpe tehakse näiteks papist ja plekist.. Pitsakarp Tordikarp Värvilised erikujulised karbid Kingikarp Kingakarbid Pappkarp Eesti kirjakeele seletussõnaraamat I-. Eesti Keele Instituut (end Keele ja Kirjanduse Instituut). Tallinn, 1988-.
Suured lootused

See artikkel räägib romaanist. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Suured lootused (täpsustus). "Suured lootused" (inglise keeles "Great Expectations") on Charles Dickensi romaan. "Suurte lootuste" esmatrükk ilmus ajakirjas All the Year Round 1. detsembrist 1860 kuni augustini 1861. Kirjastus Chapman & Hall avaldas teose 1861. aastal kolmes köites. "Suured lootused" on arenguromaan, mille tegevus toimub 19. sajandi keskel Kentis ja Londonis. Raamat koosneb kolmest osast. Peategelane on orb Philip hüüdnimega Pip, kes elab oma õe ja sepast õemehe juures suhtelises vaesuses, kuid saab tundmatuks jääda soovivalt heategijalt kopsaka varanduse ja kasvab suureks suhtelises rikkuses. Kolmas osa käsitleb tema elu täiskasvanuna. Tolle aja kohta ebatavalisena ei lõpe romaan pulmadega, Pip on endiselt vallaline. Pärast avaldamist sai romaanile osaks peaaegu üleüldine kiitus. Kui romaan alles ajakirjas ilmus, oli Dickens rahul niihästi lugejate tagasiside kui ka müüginumbritega. Isegi Dickensi kaasaegne Thomas Carlyle, kes nimetas romaani "selleks Pipi mõttetuseks", tunnistas, et reageeris igale järgmisele ajakirjas ilmunud romaaniosale naerumöiretega. Hiljem kiitis romaani George Bernard Shaw, nimetades seda terviklikuks ja läbinisti tõepäraseks. Tänapäeval on romaan kriitikute seas endiselt kõrgelt hinnatud. Kui 2003. aastal valiti projekti "Big Read" raames Suurbritannia elanikele enim meeldinud kirjandusteost, saavutas "Suured lootused" seal 17. koha, Dickensi teostest kõrgeima. Eesti keeles ilmus see esimest korda 1997. aastal Asta Blumenfeldi tõlkes kirjastuses Eesti Raamat. 2001. aastal andis raamatu välja kirjastus Ersen (tõlkija Jana Linnart).
Biomeetrilised isikuandmed

Biomeetrilised isikuandmed on isiku kui füüsilise olendi unikaalsed (ja ka mitteunikaalsed) eripärad, mis on seotud tema kehast tulenevate mõõdetavate iseärasustega. Sellisteks kasutatakse kõige erinevamaid isikute füüsilise keha tunnuseid, mis tagavad lihtsa ja selge mõõtmise. Laiemalt on tuntud sõrmejälgede, näo ja DNA põhjal isikuandmete kogumine ja isikuandmete töötlemine. ABIS Silmaiirisepõhine tuvastamine Näotuvastus Biomeetriline tuvastamine
Isikusamasuse kontrollimine

Isikusamasuse kontrollimine on toiming, mille käigus võrreldakse isikut ja isikusamasuse pädeva tuvastaja välja antud isikut tõendava dokumenti eesmärgiga veenduda, et isik on see, kes ta väidab ennast olevat. Isikusamasuse kontrolli võib teostada ka isikut mitte tõendava dokumendiga, näiteks juhiloaga (jalgratta juhtimise luba e jalgratturiluba, autojuhiluba, paadijuhtimisluba, lennuki juhtimise luba), üliõpilaspiletiga, töötõendiga vms, kuid sel juhul ei ole tegemist isikut tõendavate dokumentide seaduse mõttes isikusamasuse kontrollimisega. Sellised olukorrad on tavalised madalama usalduslävega kontrollprotseduurides. Erisuse moodustavad jõustruktuuride töötõendid, mis ei ole küll seaduse alusel isikut tõendavad dokumendid, kuid kätkevad endas lisaks isikutuvastusele ka erivolitusi (pidada kinni isikuid, kanda tulirelva, teostada menetlustoiminguid jmt). Tihti ei osata eristada mõisteid "isikusamasuse kontroll" ja "isiku tuvastamine" ning samastatakse neid ekslikult. Digitaalset isikusamasuse kontrolli (seaduste mõttes) teostatakse isikut tõendavate dokumentide seaduse alusel välja antud digitaalse isikutunnistusega. Elektrooniline isikutuvastus toimub digitaalsele isikutunnistusele kantud salajaste võtmete, elektrooniliste sertifikaatide ja avaliku võtme infrastruktuuri vahendite abil. See annab nii elektroonilises keskkonnas teenuseid osutavale osapoolele (näiteks pank, riik, e-pood jne) ja/või tavakasutajale õigustatud ootuse, et tuvastatud isik on seaduslikus mõttes vastutav ja seotud tegevustega, mis tema nimel on elektroonilises keskkonnas teostatud. Igapäevakäsitluses on digitaalne isikusamasuse kontrollimine isikute isikusamasuse kontroll elektroonilises keskkonnas nii digitaalse isikutunnistuse, paroolide, kolmandate osapoolte teenuste (näiteks internetipanga tunnuste) vms elektrooniliste vahenditega. Isikut tõendavate dokumentide seadus (vaadatud 31. jaanuar 2016)