laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Idakirik

Idakirik (ka idakristlus) on üks kahest kristluse põhiharust, koondnimetus kõigile Euroopast ida pool tekkinud ja arenenud kristlikele kirikutele. Idakirikute tunnused: levisid Rooma impeeriumi idaosas (Süürias, Egiptuses) või väljaspool impeeriumi (Iraanis, Indias, Turkmeenias, Hiinas); levisid idamaades väljaspool kreekakeelset hellenistlikku kultuuriruumi; lähtusid Süüriast ja pidasid jumalateenistust süüria keeles (v.a koptid Egiptuses); võtsid kohe kristluse levitamisel kasutusele rahvuskeele ja muutusid rahvuskirikuteks (Armeenias, Etioopias). Idakiriku jagunemine: õigeusu kirikud; vanad idakirikud ehk orientaalsed kirikud (monofüsiidid ja nestoriaanid); uniaatkirikud; muud kirikud ja usuühendused. läänekirik
Tallinna Jalgpallikool

Tallinna Jalgpallikool on endine Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Tallinnas. 2001. aastal taasasustati Tallinna Jalgpallikooli põhjal Tallinna Jalgpalli Klubi. 1Keelatud mängija kasutamise eest arvestati 3 punkti maha.
Tallinna Jalgpallikool-1983

Tallinna Jalgpallikool-1983 (ka TJK-83) on endine Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Tallinnas. Tegu oli Tallinna Jalgpallikooli teise klubiga, kus mängisid peamiselt 1983. aastal sündinud jalgpallurid. Klubi lõpetas tegevuse 2001. aastal, kui selle põhjal taasasustati Tallinna Jalgpalli Klubi. Konstantin Vassiljev
Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus

Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus (ka: Tallinna Eesti Kirjastusühisus; lühend T.E.K.-Ü. või Tall. E. Kirj. üh.) oli aastatel 1908–1940 tegutsenud ettevõte, mis kirjastas ja trükkis perioodilisi väljaandeid ja raamatuid. 1908. aastal, kui Päevalehe seisukord halvenes, asutati Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus. Asutamiskoosolekul osales 51 isikut, enamik neist olid tuntud avaliku elu tegelased, kes kõik tegid 200-rublase sissemakse. Ühisus ostis välja Päevalehe ja hakkas välja andma korraga kolme ajalehte: Päevaleht (mis ilmus iga päev), Aeg (ilmus kolm korda nädalas) ja Koit (kaks korda nädalas). Ärijuhiks valiti Bernhard Mäns ja vastutavaks toimetajaks sai Georg Eduard Luiga. Hiljem hakkas ühisus välja andma veel kultuuriajakirja Agu, noorteajakirja Vikerkaar ja lasteajakirja Laste Rõõm. Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse trükikoda asus Tallinnas, Pikk tänav 2 ja hiljem Voorimehe tänav 1. 1922. aastal valmis ühisusel selleaegne moodsaim trükikojahoone, Voorimehe tänav 1, mille juures tegutsesid litograafia- ja tsinkograafiatöökojad ning köitekoda, kus peale oma ühisuse väljaantavate trükiste väljaandmise trükiti ka teiste kirjastuste raamatuid ja ajakirjandusväljaandeid. Ühisusel oli ka 2 oma raamatukauplust ja kirjastusladu. 1940. aastal ühisus natsionaliseeriti ja aastatel 1940–1941 oli trükikoja nimeks Trükikoda Kommunist. Sõja ajal ilmusid kirjastusühisuselt ajalehed Eesti Sõna, Maa Sõna ja Teataja. Aastatel 1942–1944 oli trükikoja nimedeks Eesti Omavalitsuse: Majandus- ja Transpordidirektooriumi trükikäitiste trükikoda, Haridus- ja Rahandusdirektooriumi trükikäitiste trükikoda, Majandus- ja Rahandusdirektooriumi trükikäitiste trükikoda Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus (vaadatud 24.09.2014) "Julius Bernhard Mäns 40 aastat ajakirjanduse töö". Päewaleht, nr. 45. 15. veebruar 1930. Lk 5. Vaadatud 23.08.2017. Ago Pajur, Riigi Teataja nr 1, Horisont 6/2018, lk 26 "Eesti rahvusbibliograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2017. Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus
Nõžnja Krõnka

Nõžnja Krõnka on alev Ukrainas Donetski oblastis Makijivka haldusalas (Sovjetski rajoon), 30,3 km kaugusel Donetskist idakirdes. Miuse lisajõe Krõnka kallastel asuva Nõžnja Krõnka kõrgus merepinnast on 124 meetrit. Nõžnja Krõnka asutati 1778. aastal, alev alates 1938. aastast. 2011. aasta 1. jaanuaril elas asulas 13 956 inimest. Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 17. septembril, sattus asula valitsusvastaste relvajõudude rünnaku alla. Ajavahemikus 8:45 kuni 11:40 tulistati asulat mitmelasulistest raketiheitjatest Grad. Väidetavalt hukkus vähemalt 10 elanikku, kümned inimesed said vigastusi, hävis 9 elamut. 21. septembril lahkusid valitsusväed alevist ning asula võtsid oma kontrolli alla keskvalitsuse vastased relvajõud. Vaade alevile lõunast Asula lõunaosa "Державний комітет статистики України. Чисельність наявного населення України на 1 січня 2011 року, Київ-2011 (doc)". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. oktoober 2012. Vaadatud 24. septembril 2014. Бойовики з «Градів» обстріляли Нижню Кринку. Загинуло 10 людей Nõžnja Krõnka koduleht (vene keeles) 24. september 2014. Фото братской могилы в поселке Нижняя Крынка после тяжелых боев. 18+
Võru kreiskooli hoone

Võru kreiskooli hoone on Võrus aadressil Seminari tn 1 asuv hoone; ühtlasi Võru linna vanim hoone. Alates 1997. aastast on 18. sajandi keskpaigas ehitatud hoone ajaloomälestis. Hoonet on aja jooksul kasutanud peale koolide ka nt magistraat. Alates 2015. aasta sügisest tegutseb hoones Võru Gümnaasium. 1784. aastal ostis riik parun Carl Ludwig von Mengdenilt Võru mõisa ning härrastemaja anti magistraadi ja kohtu käsutusse. 1792. aastal asutati härrastemajas saksakeelne linna segaalgkool. Pärast asehalduskorra likvideerimist 1797. aastal jäid härrastemajja kohus, kool ja koolmeistri korter. 15. septembril 1804 avati aadressil Turu tänav 1 Võru kolmeklassiline saksakeelne kreiskool. Aasta hiljem läbis härrastemaja kapitaalremondi, maakonnakohus kolis uude asukohta ja maja jäi tervenisti kreiskooli kasutada. 1887. aastal muudeti kreiskool linnakooliks. 1913. aastal muudeti linnakool Aleksander I nimeliseks kõrgemaks poisslaste algkooliks, kus oli neli klassi. Aastatel 1915–1917 tegutses kõrgema algkooliga samas majas sõja eest Võrru toodud Riia Aleksandri Gümnaasium. 1917. aasta sügisel olid nii kõrgem algkool kui ka Aleksandri gümnaasium Oktoobrirevolutsiooni tõttu sunnitud Võrust evakueeruma. 1920. aastal viidi Turu tänava majja üle linna II segaalgkool ja tegevust alustas ka Väimela põllutöökool. 1921. aasta jaanuaris alustas tegevust Võru Õpetajate Seminar, mille pidulik avaaktus peeti sama aasta 13. märtsil. Kuni 1922. aasta sügiseni töötaski Turu tänava majas korraga koos kolm kooli. 1922. aastal moodustati linna algkoolide õpilastest seminari harjutuskool, mis tegutses esialgu seminari majas. 1924. aastal alustas kool 6-klassilise algkoolina. 1. augustil 1930 suleti õpetajate seminar ja majja viidi üle Võru linna I algkool ehk Petersoni kool. Hiljem sai kool nimeks Võru I Põhikool. Harjutuskooli maja sai enda kasutusse Võru Tööstuskool. Sõjasündmustes maja põles. 1944. aastal taastati hoone veidi muudetud kujul. 1962–1965 rajati keskküte ja juurdeehitis. Võru I Põhikool kolis 2013/2014. õppeaasta lõpus hoonest välja ja juunis 2014 alustati ehitustöid riigigümnaasiumi rajamiseks. 31. augustil 2015 alustas ümberehitatud mõisa peahoones ja uues juurdeehitises tööd Võru Gümnaasium. Võru kreiskooli hoone kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.09.2014) Võru mõisa härrastemaja. Võru Gümnaasiumi veebisait. Võru kreiskooli hoone kultuurimälestiste riiklikus registris
Võru pangahoone

Võru pangahoone on Võrus aadressil Tartu tn 25 asuv hoone. Hoone on arvele võetud ehitismälestisena. Hoone valmis 1938. aastal Eesti Panga Võru osakonna tarbeks. Hoone arhitektid olid Edgar Johan Kuusik ja Anton Soans. Arhitektuuriliselt esindab hoone esindustraditsionalismi. Võru pangahoone kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.09.2014) Võru pangahoone kultuurimälestiste riiklikus registris Wõrus kerkib Eesti Panga osakonnahoone, Postimees (1886-1944), nr. 284, 20 oktoober 1937
Nursi magasiait

Nursi magasiait asub Rõuge vallas Nursi külas. Hoone on arvatud ehitismälestiseks. Nursi mõis Nursi vallamaja Nursi magasiait kultuurimälestiste riiklikus registris
Tsooru ministeeriumikooli hoone

Tsooru ministeeriumikooli hoone (ka Lepistu ministeeriumikooli hoone) on koolimaja Võru maakonnas Antsla vallas Roosiku külas. Maja on arvele võetud ajaloomälestisena. Koolimajas on tegutsenud Tsooru ministeeriumikool. Viimati oli seal Lepistu Põhikool, mis suleti 2008. https://web.archive.org/web/20140925170115/http://www.saartehaal.ee/2014/02/12/kristjan-prii-hakkab-elu-edendama-vorumaal/ (vaadatud 25.09.2014) Tsooru ministeeriumikooli hoone kultuurimälestiste riiklikus registris http://www.saartehaal.ee/2014/02/12/kristjan-prii-hakkab-elu-edendama-vorumaal
Sänna postijaam

Sänna postijaam Võru maakonnas Rõuge vallas Kangsti külas Võru–Valga maantee idaküljel asuv endine postijaam. Hoone valmis 1836. aastal. See asendas 1834. aastal tulekahjus hävinud puust hoonet. Nii Sänna postijaama hoone kui ka selle juures asuv postipoiste elamu on arvatud kultuurimälestisteks. Postijaama hoone Postijaama esine Postipoiste elamu Postijaama tagumine külg Sänna postijaam kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.09.2014) Sänna postijaama postipoiste elamu, 19. saj I pool kultuurimälestiste riiklikus registris Sänna postijaam kultuurimälestiste riiklikus registris
Kraavi kihelkonnakool

Kraavi kihelkonnakool oli Võru kreisis tegutsenud Antsla-Kraavi Prohvet Eelija kiriku õigeusu koguduse kihelkonnakool. Kooli hoone jääb tänapäevase haldusjaotuse järgi Antsla valda Kraavi külla. Hoone on arvele võetud ajaloomälestisena. Kraavi kihelkonnakool kultuurimälestiste riiklikus registris
Vastseliina kirik

Vastseliina Katariina kirik on kirik Võru maakonnas Võru vallas Külaoru külas Vastseliina lähedal. Kirikut kasutab Vastseliina Katariina kogudus. Kirik on võetud arvele ehitismälestisena kui ebatraditsioonilise lahendusega sakraalhoone. Vastseliina kirik kultuurimälestiste riiklikus registris Vastseliina kirik kultuurimälestiste riiklikus registris Vastseliina kirik
Jaani külakool

Jaani külakool (ka: Jaani kool) oli Võru maakonnas tegutsenud külakool. Kooli hoone jääb tänapäevase haldusjaotuse järgi Võru valda Meegomäe külla. Hoone on arvele võetud ajaloomälestisena. Aastatel 1860–1970 tegutses koolimajas Jaani algkool. Ado Kangro. Jakob Erleman Peeter Tolga Jaan Tolga Raup. Jaan Kõiv Jänes Nemvalts Glokman Jakob Teder August Kont Jaan Kaarna Freiedfrish Vreeman J. Rettel Jette Libba Elsa Arst Maria Anderson Hilda Rumming Anna Adson Aleksander Tuvikene Jaani külakool kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.09.2014, fakt võetud allikas toodud pildilt) Jaani külakool kultuurimälestiste riiklikus registris
Nursi vallamaja

Nursi vallamaja on Võru maakonnas Rõuge vallas Nursi külas asuv ehitis (vallamaja). Vallamaja on ehitatud 19. sajandi teisel poolel. Vallamaja on arvele võetud kultuurimälestisena. Nursi vallamaja kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 25.09.2014) Nursi vallamaja kultuurimälestiste riiklikus registris
Kamieniec

Kamieniec (transkribeerituna Kamenets) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Kamienieci rajooni halduskeskus. Poola keeles Kamieniec. Linn asub Lasnaja jõe kaldal. Haridust annavad kaks keskkooli, gümnaasium ja muusikakool. Kamieniecis on ka 2 kultuurimaja ja 2 raamatukogu, klubi ja kino. Linnas on toiduainetetööstus. Vaatamisväärsusteks on vanalinn, katoliku kirik (1925), aastal 1914 ehitatud õigeusu kirik, sünagoog ja gümnaasiumihoone aastast 1931. Suurimaks vaatamisväärsuseks on keskaegne romaani stiilis kindlusetorn (1271-1288), kus asub muuseum. Kamienieci mainitakse esimest korda aastal 1276. Aastal 1289 põletasid Drahičyni väed kindluse juures olnud asula maha. Aastast 1366 kuulusid asula ja kindlus Leedu suurvürstiriiki, olles suurvürstide valduseks. Kindlust ründasid korduvalt (1375, 1378 ja 1379) ristisõdijad. Leedu suurvürst Aleksander andis asulale aastal 1503 linnaõigused. Administratiivse reformi järel kuulus linn Bresti vojevoodkonda ja Bresti maakonda. Aastal 1673 ehitati linna klooster. Aastal 1795 läks asula kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Kamieniec hakkas kuuluma Hrodna kubermangu. Aastast 1921 oli asula Poola koosseisus. 1939. aastal liideti linn Valgevene NSV-ga, aastast 1940 oli see alev. Kamieniecist sai taas linn aastal 1983. Vanalinn Kamieniec Kamienieci torn Katoliku kirik Õigeusu kirik Kamienieci gümnaasium The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Kamieniec – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kamienieci torni ajalugu Kamieniec Vanad fotod Kamieniecist Kamieniecist ja sealsest tornist (inglise keeles) Linn Valgevene fotoentsüklopeedias Kamieniecist ja sealsest tornist (vene keeles)
Tiiu Nurmberg

Tiiu Nurmberg (sündinud 5. jaanuaril 1982 Pointe Claire'is, Québeci provintsis) on Kanada ja Eesti endine mäesuusataja. Ta sündis Pointe Claire'is Québeci provintsis, kuid 9-aastaselt kolis Ontario provintsi. Aastal 2003 lõpetas ta Ontarios keskkooli. Mäesuusatamisega hakkas ta tegelema 12-aastaselt. 16-aastaselt kuulus ta Kanada juunioride koondisse. Eestit hakkas esindama aastast 2002. 14. aprillil 2010 lõpetas ta karjääri. 2005. aastal Santa Caterinas toimunud MM-il sai ülisuurslaalomis 38. koha ja suurslaalomis 52. koha. Osales Torino olümpiamängudel. 2006. aasta olümpiamängudel sai ta ülisuurslaalomis 34. koha. Vancouveri olümpiamängudel sai ta slaalomis 42. koha. Tiiu Nurmberg on 160 cm pikk ja kaalub 60 kg. Klubi: Snow Valley, Barrie, Ontario, Kanada. Treener on Kenneth Ellis. Tema tädi Reet Ann Nurmberg oli sporditeadlane ja -ajaloolane. Mäesuusataja Tiiu Nurmberg pani karjäärile punkti. Õhtuleht, 14. aprill 2010. "Ladies' Slalom - Run 2 : Schedule and Results : Vancouver 2010 Winter Olympics". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. aprill 2010. Vaadatud 8. aprillil 2010. "Tiiu Nurmberg - Alpine Skiing Athletes : Vancouver 2010 Winter Olympics". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2010. Vaadatud 9. aprillil 2010. Vello Lään. Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Olion. 2011 Biograafia ESBL-is Tiiu Nurmberg veebisaidil Olympedia (inglise) Tiiu Nurmberg FIS-i lehel
Liinjärv

Liinjärv on järv Rõuge vallas. Selle pindala on 3,7 ha. See on külmaveeline järv.[viide?] Vaade järve idakaldalt Liinjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 24.09.2014)
Lasva Kalijärv

Kalijärv (ka Lasva Kalijärv, Võru Kalijärv) on järv Võru vallas. Selle pindala on 8,7 ha. Kalijärv keskkonnaportaalis (vaadatud 24.09.2014)
Suur-Boose järv

Suur-Boose järv (ka Boose Suurjärv) on järv Võrumaal Antsla vallas Kobela aleviku ja Madise küla piiril. Järve pindala on 12,2 ha. Väiku-Boose järv Suur-Boose järv keskkonnaportaalis
Viitka järv

Viitka järv (Veetka järv, Orejärv, Orgjärv, Viitkäjärv) on järv Võru maakonnas Antsla vallas Mähkli külas. Järve pindala on 3,5 ha. Suurim sügavus on 5,5 m. Viitka järv keskkonnaportaalis
Madsa lump

Madsa lump (ka Madsa lomp) on järv Valga vallas Rebasemõisa külas. Tema pindala on 1,1 ha Madsa lump keskkonnaportaalis
Paidra järv

Paidra järv on järv Võru vallas Paidra ja Pindi külas. Selle pindala on 11,2 ha. Paidra järv keskkonnaportaalis
Vihmjärv

Vihmjärv ehk Tarupedäjä järv (ka Tarupedaja järv, Võidujärv, Kolski järv) on järv Valgamaal Karula vallas Rebasemõisa külas. Järve pindala on 2,4 ha, pikkus 225 m ja laius 170 m. Vihmjärv keskkonnaportaalis
Lasva järv

Lasva järv on looduslik järv, mis asub Võru maakonnas Võru vallas Pässä külas. Selle pindala on 12,7 ha. Lasva järv keskkonnaportaalis
Ahnõjärv

Ahnõjärv ehk Ahnejärv (ka Karula Ahnejärv) on järv Karula vallas Rebasemõisa külas. Ta jääb Karula Rahvuspargi alale. Järve pindala on 2,6 ha. Ahnõjärv keskkonnaportaalis
Alalisvoolugeneraator

Alalisvoolugeneraator on elektrimasin, mis muundab mehaanilist energiat alalisvooluenergiaks. Generaatori ergutusmähis paikneb staatori magnetpoolustel ja ankrumähis rootoris. Kui ankur jõumasina poolt pöörlema panna, siis indutseerub ergutusmagnetväljas liikuvas ankrumähises vahelduvpinge, mis muudetakse alalispingeks kommutaatori abil. Ergutusvoolu muutes saab generaatori pinget suurtes piirides sujuvalt reguleerida. Esimese kommutaatoriga generaatori konstrueeris A. M. Ampère 1832. aastal. Alalisvoolugeneraatoreid hakati laialdaselt kasutama pärast endaergutusnähtuse (dünamoelektrilise printsiibi) leiutamist 1860. aastail. Elektrijaamades.olid nad kasutusel kuni kolmefaasilise vahelduvvoolu evitamiseni 1890. aastail. Tänapäeval on vajadus alalisvoolugeneraatorite järele kadunud, sest alalisvoolu on hõlpsam saada vahelduvvoolu alaldamise teel. Elektrimasin Elektrigeneraator EE 1. köide, 1985 Alalisvoolugeneraator
Dünamo

Dünamo (kreeka k dynamis, ’jõud’) on endaergutusega alalisvoolumootori algne nimetus. Endaergutuse põhimõtte avaldas saksa tööstur W. Siemens 1867. aastal dünamoelektrilise printsiibi nimetuse all. Vastavalt nimetati ka niisuguse ergutusega alalisvoolugeneraator dünamoelektriliseks masinaks, lühemalt dünamoks (saksa k Dynamomaschine). Endaergutusega generaatoris tekitavad masina tööks vajaliku magnetvälja püsimagnetite asemel elektromagnetid – pehmemagnetmaterjalist poolusesüdamikel paiknev mähis, mida toidab masina enda tekitatud vool. Endaergutus hakkab algul tööle pooluste jääkmagnetismi (jääkmagnetvoo) arvel. Dünamoks on nimetatud ka väikest valgustusvoolu andvat vahelduvvoolugeneraatorit, mida käitati jalgratta rehvilt või käsitsi (taskulambis). Alalisvoolugeneraator Erguti
Mikile järv

Mikile järveks on nimetatud kaht järve: Mikeli järv, Misso vald Mikilä järv, Antsla vald
Hillar Zahkna

Hillar Zahkna (sündinud 1. veebruaril 1968 Vastseliinas) on Eesti treener ja endine laskesuusataja. Zahkna võitis 1992. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel Novosibirskis teatesõidus pronksmedali. 2001–2002 ja 2006–2010 oli Zahkna Eesti laskesuusatamise koondise peatreener. Hillar Zahkna poeg Rene Zahkna on samuti laskesuusataja. Hillar Zahkna valiti peatreeneriks. Eesti Päevaleht, 29. mai 2001. Märt Roosna: Zahkna lahkub, asendaja kutsutakse välismaalt. Õhtuleht, 8. mai 2010. Biograafia ESBL-is
Skaut

Skaut on poiss või tüdruk (ka gaid) enamasti vanuses 11–18, kes osaleb ülemaailmses skaudiliikumises. Eestis kuuluvad skaudid Eesti Skautide Ühingusse. Eestis nimetatakse 7–9-aastast skauti sõnaga hundu. Skaudiliikumise, mis sai alguse Inglismaalt, loojaks on Bi-Pi (Robert Baden-Powell), kes lisas skautlusele maailmavaatelist ja ideoloogilist alust. Eesti skautlus sai alguse Pärnus, kus Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi õpilased moodustasid esimese salga ja mil Tallinna reaalkooli õpetaja Anton Õunapuu organiseeris esimesed Eesti skautrühmad Tallinnas 1917. Eesti skaudiliikumine Gaid Noored Kotkad ja Kodutütred Autorite kollektiiv, 2014. Hariduse ja kasvatuse sõnaraamat. Eesti Keele Sihtasutus. Lk 377 Eesti Skaut. Eesti Skautide Ühing. 2007. Lk 3. "Eesti skaudiliikumine 1927-2004". Vaadatud 13.03.2020.
Metimne linnus

Metimne linnus oli 13. sajandi linnus Idumeas, tänapäeva Lätis. Ainus teave linnuse kohta pärineb Henriku Liivimaa kroonikast, mille järgi Riia piiskopi võimu all olevasse Idumeasse 1213./1214. aasta talvel kohut mõistma saadetud endine Pihkva vürst Vladimir Mstislavitš asus elama Metimne linnusesse. Linnuse täpset asukohta ei teata, kuid kõige tõenäolisemaks paigaks on peetud Raiskumsi Kvēpenese linnamäge. Urele linnus Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XVII 6, lk 149 Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993. XVII, kommentaar 14
Arnold (maamarssal)

Arnold (surn 1211) oli Mõõgavendade ordu esimene sõjaline juht (maamarssal) aastatel 1205–1211. Henriku Liivimaa kroonika järgi on teada Arnoldi osalemine orduvägede juhina Holmi, Ümera ja Viljandi lahingus. Viimases neist ta ka kivitabamuse tagajärjel suri. Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ābrams Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ēvalds Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993. X, kommentaar 26 Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat, 1982. Peatükk X 8, lk 61, XIV 8, 11, lk 109, 115
Žabinka rajoon

Žabinka rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 684 km². 2009. aasta seisuga elas seal 25 031 inimest. Rajoon moodustati aastal 1940, aga kaotati aastal 1959. Rajoon moodustati taas aastal 1966. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Aziaty, Chmieleva, Kryŭlany, Leninski, Rakitnica, Ściapanki ja Žabinka külanõukogu. Halduskeskus on Žabinka linn. Aziaty Žabinka Rajooni lõunaosa asub Polesje madalikul, kõrgused ulatuvad valdavalt 150-160 meetrit üle merepinna. Põhjaosa on kõrgem, ulatudes kuni 200 meetrit üle merepinna. Suurim jõgi on Muchaviec. 2009. aasta seisuga olid elanikest 88,6% valgevenelased, 5,52% venelased, 4,31% ukrainlased ja 1,57% oli teistest rahvustest. 53,33% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 43,55% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 15,11% elanikke, vene keelt aga 81,34%.  Žabinka rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Žabinka rajoon
1393

1393. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad - 1390. aastad - 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad Aastad: 1388 1389 1390 1391 1392 - 1393 - 1394 1395 1396 1397 1398 ... ... ... ...
Kodijärve mõisa kalmistu

Kodijärve mõisa kalmistu on kalmistu Kambja kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kodijärve külas Kambja vallas Tartu maakonnas. Kalmistu rajasid millalgi pärast Kodijärve mõisa omandamist 1856. aastal tollased omanikud Akermanid. Kalmistule maetute üldarv pole teada, sinna on maetud ka Teises maailmasõjas langenud Punaarmee sõjamehi. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 500 meetri kaugusele läände. See on praegu jäetud maha ja rüüstatud, kuid säilinud on hauatähiseid ja nende osasid. 1878 − Emilie Alexandra von Akerman (22. juuni (vkj) 1843 − 26. aprill (vkj 1878) 1890 − Wilhelmine Adolphine von Akerman (sündinud Lehmann) (6. juuli (vkj) 1816 – 16. veebruar (vkj) 1890), eelmise ema 1891 − Platon Isidor von Akerman (7. november (vkj) 1809 – 4. oktoober (vkj) 1891), eelmise abikaasa 1896 − Udo Georg von Akerman (3. november (vkj) 1895 − 30. mai (vkj) 1896), eelmise pojapoeg 1907 − Harald Arthur von Akerman (21. mai (vkj) 1882 − 15. detsember (vkj) 1907), eelmise vend 1919 − Anna Marie (Anninka) von Akerman (25. märts (vkj) 1839 − 22. märts 1919), Platoni tütar 1929 − Sophie (Sonny) Annette Marie Adele von Akerman (sündinud von Cossart) (16. jaanuar (vkj) 1857 − 24. november 1929), Platoni minia 1935 − Antonie von Akerman (22. mai (vkj) 1842 − 10. juuli 1935), Platoni tütar Åkerman Sirge, Ketlin. Eesti mõisakalmistud. − Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu: 2013, lk 71 [1]. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Neue Folge. Bd V. Hamburg: 2013. Pae, Taavi. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. − Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu: 2002. Sirge, Ketlin. Eesti mõisakalmistud. − Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu: 2013 [2]. Särg, Alo. Tartumaa mõisad ja mõisnikud. Tallinn: Argo, 2018. Lk 39. Vana-Tartumaa baltisaksa mõisnike kalmistud. Tartu Postimees. 09.12.2008 [3]. Kodijärve mõisa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Kodijärve mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
Tallinna Püha Vaimu kiriku kell

Tallinna Püha Vaimu kiriku kell on Tallinna Püha Vaimu kiriku portaali kohal asuv kell. Kell (täpsemalt kellaraamistus) pärineb 1684. aastast ja selle valmistas Christian Ackermann. Kellamehhanism valmis 1901. aastal. Tallinna Püha Vaimu kiriku kell kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.09.2014) Tallinna Püha Vaimu kiriku kell kultuurimälestiste riiklikus registris
Albu mõisa sild

Albu mõisa sild on Järva maakonnas Järva vallas Albu külas Albu mõisa pargis olev paekivisild. Silla alt voolab läbi Ambla jõgi. Sild on ehitatud 19. sajandi II poolel. Albu mõisa sild kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.09.2014) Albu mõisa sild kultuurimälestiste riiklikus registris