laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kõrvalkilpnääre

Kõrvalkilpnääre (ladina glandula parathyreoidea, inglise keeles parathyroid glands või glands of Owen) on paljude selgroogsete (v.a kalad) sisenõrenääre. Kõrvalkilpnäärmete areng, anatoomia, asend, sooned, morfoloogia, funktsioonid, nõre koostis, hormoonid, ensüümid ning histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Madudel paiknevad kõrvalkilpnäärmed (2 paari) kilpnäärmest tunduvalt kaugemal, südame lähedal. Nende funktsiooniks on lihaste koordinatsioon ning vere kaltsiumi ja fosfori sisalduse regulatsioon. Inimesel paikneb harilikult neli (arv varieerub, mõnikord 3, 5 ja 8) herneterasuurust kõrvalkilpnääret kilpnäärme tagaküljel, vahel harva (0,5–4%) ka kilpnäärme või harkelundi (50%-l opereerituist) sees. Iga nääre kaalub 0,1 grammi. Näärmekude toodab ja eritab otse vereringesse elutähtsat hormooni parathormoon, mis reguleerib ja kontrollib koos kaltsitoniini ja D-vitamiiniga nii kaltsiumi kui ka fosfori ainevahetust ning mille sihtmärkelunditeks on neerud ja luud. Kilpnäärme või tüümuse sees paiknevate kõrvalkilpnäärmete (või selle osade) talitlemisel võib esineda erisusi, mis võivad viia mitmete patoloogiliste seisunditeni. Kõrvalkilpnäärmetega seoses ja elundi talitluses võib esineda mõningaid häireid, mille diagnoosiks võivad olla näiteks tetaania, hüperparatüreoos, kilpnäärmepuudulikkus, kõrvalkilpnäärme kasvajad jne. 1852 – avaldati Sir Richard Oweni (1804–1892) kirjeldus kõrvalkilpnäärmete kohta Rhinoceros unicornis'el; 1880 – kirjeldas Rootsi päritolu Uppsala Ülikooli meditsiinitudeng Ivar Viktor Sandström (1852–1889) koera, kassi, jänese, härja ja hobuse ja seejärel inimese kõrvalkilpnääret. Ta pani avastatud elunditele nimeks glandulae parathyroidae; kõrvalkilpnäärme hormoon "Meditsiinisõnastik" 388:2004. Parathyroid gland, Veebiversioon (vaadatud 09.12.2013) (inglise keeles) Cave, A.J.E., 1953.Richard Owen and the discovery of the parathyroid glands, vol. 2, pp. 217-222, figs. 1-3, veebiversioon (vaadatud 09.12.2013) (inglise keeles) B.Modarai,A.Sawyer, ja H.Ellis, The glands of Owen, J R Soc Med. 2004 October; 97(10): 494–495, veebiversioon (vaadatud 09.12.2013) (inglise keeles) Masataka Okabe, Anthony Graham, The origin of the parathyroid gland, veebiversioon (vaadatud 09.12.2013) (inglise keeles) John T Potts,Parathyroid hormone: past and present, J Endocrinol December 1, 2005 187 311-325, veebiversioon (vaadatud 09.12.2013) (inglise keeles) Meeli Roosalu. Inimese anatoomia, Kirjastus Koolibri, lk 145, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6. trükk, lk 395–396, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0. Terminologia Anatomica – A11.4: Glandula parathyroidea. Kõrvalkilpnääre.
Eesti Filminaiste Liit

Eesti Filminaiste Liit on üks Eesti filmiliitudest. Liidust Eesti Filmi Instituudi kodulehel
Eesti Kaamerameeste Liit

Eesti Kaamerameeste Liit on üks Eesti filmiliitudest, mis ühendab televisiooni- ja filmioperaatoreid[viide?]. Liidust Eesti Filmi Instituudi kodulehel
AA Visioon Stuudio

AA Visioon Stuudio on aastast 1997 tegutsev Eesti filmistuudio. Stuudio on aitanud ellu viia filmi-, tele- ja reklaamiprojekte. Stuudio on Eesti Kaubandus-Tööstuskoja liige. http://www.aavs.ee/tele.php?leht=5&lang=est (vaadatud 09.12.2013) Stuudio koduleht
Helmi Rajamaa

Helmi Rajamaa (aastani 1939 Helmi Seppel; 26. detsember 1908/8. jaanuar 1909 Tallinn – 27. juuli 2005 Stockholm) oli eesti prosaist ja luuletaja. Ta sündis Tallinnas voorimehe tütrena, kuid aastal 1917 asusid vanemad Haapsalu lähedale Kadaka külla. Ta õppis Haapsalu 2. algkoolis, Haapsalu ühisgümnaasiumis ja lõpetas 1929. aastal Läänemaa õpetajate seminari. Pärast seminari lõpetamist töötas ta lühikest aega õpetajana Saanikal, aastal 1932 siirdus ta Tartusse. Põgenes 1944. aastal läbi Saksamaa ja jõudis 1945. aastal Rootsi. Rootsis töötas kontoritöötajana. 1950. aastal sai oma romaaniga "Varjutatud südamed" kirjastus Orto esimesel romaanivõistlusel auhinnalise 2. koha (2. koha sai ka Aino Thoen-Suits oma romaaniga "Võlaraamat"). Žüriisse kuulusid August Mälk, Johannes Aavik ja Artur Adson. Romaan avaldati 1951. aastal, selle järg "Balsameeritud elu" ilmus 1956. aastal. Tundis Marie Underit isiklikult ja avaldas oma mälestuste põhjal lühikese essee "Marie Under inimesena" (1983). Kuidas kodus õpetada lapsi lugema ja kirjutama Koduse Kasvatuse Instituut 1938. 48 lk - (Kodu ja kasvatus)  Varjutatud südamed : romaan. - Göteborg : Orto, 1951. 387 lk Balsameeritud elu : romaan. - Toronto : Orto, 1956. 295 lk Marie Under inimesena : essee. - Stockholm : Teataja, 1983. lk Kannatuse mängud : novelle. - Stockholm : Välis-Eesti, 1988. 160 lk Paguluse sirvilaudu 1. Päevikumärkmeid aastatest 1950-1980. - Tallinn : Virgela, 1999. 304 lk   Paguluse sirvilaudu 2. Päevikumärkmeid aastatest 1981-1992. - Eesti Keele Sihtasutus 2003. 320 lk Eduard Vilde ja Marie Under, Sirje Kiin Areen Ekspress.ee, 27.03.2002. Sirje Kiin tutvustab Eduard Vilde kirjades talletunud kiresööstu Marie Underi vastu. Välismaine Eesti Kirjanike Liit Eesti Kultuuri Koondis Rootsis Oli abielus pedagoogi ja kooliõpikute autori Herman Rajamaaga. https://dea.digar.ee/page/estdagbladet/1994/01/12/4 Liidia Tuulse. Helmi Rajamaa - hääl varjust. - I: Rahvuslik kontakt nr 1 (165), 2000. Lk 36-40 Eesti Kirjanike Liit: Helmi Rajamaa 8.I 1909 - 27.VII 2005. Sirp 5.08.2005 Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000 https://www.immi.se/kultur/authors/ester/rajamaa.htm Foto: Helmi Rajamaa Kirjanike Majas lugejatega kohtumas (aprill 1990) "Helmi Rajamaa 8. I 1909 ? 27. VIII 2005".
Farnborough' lennundusnäitus

Farnborough' rahvusvaheline lennundusnäitus (ingl Farnborough International Airshow) on lennundusnäitus, mis toimub paarisaastatel Inglismaal Farnborough's. Juuli keskel peetava nädal aega kestva näituse esimesed viis päeva (esmaspäevast reedeni) on suunatud lennundus ja kosmonautika tööstusharude ning relvatööstuste esindajaile. Laupäeval ja pühapäeval on näitus avatud kõigile külastajatele. Farnborough' lennundusnäitust peetakse samal aastal Berliini lennundusnäituse (Berliini ILA) ning vaheldumisi paaritutel aastatel peetava Pariisi lennundusnäitusega. 2012. aasta 9. juulist 15. juulini peetud näitus oli järjekorras neljakümne kaheksas. Järgmise näituse toimumisajaks on kavandatud 14.–20. juuli 2014. 2014. aasta Ukraina sündmuste tõttu keeldus Suurbritannia viisade väljastamisest mitmele näitusel osaleda soovinud Venemaa delegaadile. 2006. aasta näitus Airbus A380 maandumisel (2006) "Farnborough International Airshow 2012". Aaccenture.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. november 2012. Vaadatud 11. detsember 2013. "UK Government bars Russian delegates from this year's Farnborough International Airshow" (inglise). The Independent. 12. juuli 2014. Vaadatud 12. juuli 2014. Koduleht (inglise keeles) Society of British Aerospace Companies Farnborough Airshow Coverage from Flightglobal.com
Obinitsa kalmistu

Obinitsa kalmistu on kalmistu Võru maakonnas Setomaa vallas Obinitsa külas. Kalmistu jääb Setumaale. Kalmistu on Setomaa valla omand, kuid kuulub Obinitsa Issanda Muutmise kiriku juurde. Obinitsa kalmistu on rajatud 1500 aastat tagasi. Vanima osa moodustab Sakalovapalo kääbaskalmistu. Hilisem osa on rajatud 19. sajandi alguses. Obinitsa kalmistul asub teiste hulgas lauluema Hilana Taarka (1856–1933) haud. Viimasel ajal[millal?] on kasutusele võetud ka surnuaia Tuhkvitsa oja poolne osa. 1950. aastal, kui Obinitsa kool-kirikus suleti kiriku tegevus, asuti ehitama uut kirikut surnuaia kõrvale eraldatud ühe hektari suurusele maale. Nõukogude võimu ajal selline tegevus oli põhjendatud sellega, et vastavalt leninlikule dekreedile tuleb kool kirikust lahutada ning koguduselt võtta kooli tarbeks kirikuhoone. Selline tegevus põhines toonase Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe Arnold Veimeri kirjalikul korraldusel Meremäe valla täitevkomitee esimehele. 1950. aastal hakkas kohalik preester Vilemon Talomees vaatamata takistustele kohaliku kogukonna toetusel siiski uut kirikut ehitama. Algul töötas preester üksinda, hiljem liitusid tema initsiatiivil ja palvel ka koguduse liikmed. 1951. aastal tehti palju takistusi, et kiriku ehitust häirida. Kiriku ehitust ei toetanud ka Võru maakonna praostkond, nemad tegelesid Meeksi kiriku ehitamisega. 9. jaanuaril 1952 asuti takistustest hoolimata kiriku interjööri looma. Valga kirik andis Obinitsa kogudusele üle Tõrva kiriku varad (kirikukell, ikoonid, kroonlühter, küünlajalad, altar, preestri teenistusriided). Palju annetasid (ehitusmaterjale) kiriku ehitusele kohalikud talumehed, palka ei olnud meestele kuskilt maksta. Toetas ka Eesti Piiskopkond. 15. juunil 1952 pühitseti alles tellinguis kirik sisse. Obinitsa Apostliku Õigeusu kiriku pühitses Tallinna piiskop Roman Issanda muutmise auks. Obinitsa suurim kiriku- ja surnuaiapüha on paasapäev, kui inimesed kogunevad oma esivanemate haudadele, et mälestada oma lähedasi. Sel päeval on surnuaias tuhandeid inimesi. Pärast jumalateenistust kirikus toimub haudadel mälestussöömaaeg ja loetakse palveid. Vaiko Tigane. Võrumaa vaatamisväärsused Jüri Naarits. Meie kodu on Vastseliina. Käsikiri. Obinitsa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Digammafunktsioon

Digammafunktsioon ψ {\displaystyle \psi } on üks erifunktsioon matemaatilises analüüsis ja kompleksmuutuja funktsioonide teoorias. Digammafunktsiooni võib defineerida ψ ( x ) = d d x ln ⁡ Γ ( x ) = Γ ′ ( x ) Γ ( x ) , {\displaystyle \psi (x)={\frac {d}{dx}}\ln {\Gamma (x)}={\frac {\Gamma '(x)}{\Gamma (x)}},} aga ka integraalina ψ ( x ) = ∫ 0 ∞ ( e − t t − e − x t 1 − e − t ) d t {\displaystyle \psi (x)=\int _{0}^{\infty }\left({\frac {e^{-t}}{t}}-{\frac {e^{-xt}}{1-e^{-t}}}\right)\,dt} kus R e x > 0 {\displaystyle Rex>0} . Gammafunktsioon
Kastaalia allikas

Kastaalia allikas on endine allikas Delfi lähedal Kreekas. Kastaalia allika veel arvati olevat noorendav toime. Kõik Delfi külastajad peatusid allika juures, et ennast allikasse kasta ja sealt juua. Üks allikaga kaasas käivaid müüte räägib, et just seal tappis Apollon allikat valvava koletise Pythoni ja seepärast peeti allikat pühaks. Tänapäevani on säilinud allikale 6. sajandil eKr rajatud veesülitid.
Miikse kalmistu

Miikse kalmistu on kalmistu Võru maakonnas Setomaa vallas Miikse külas. Kalmistu jääb Setumaale. Kalmistu on valla omandis, kuid kuulub Meeksi Ristija Johannese kiriku juurde. Miikse kalmistu hakkas tekkima 1944. aastal langenud Nõukogude sõdurite matmispaiga kõrvale. Kui pärast II maailmasõda lagunes Luhamaa õigeusu koguduse abikirik, ehitati surnuaeda toonase Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Vene Õigeusu Asjade voliniku sanktsioneerimisel Meeksi Ristija Johannese kirik. Jüri Naarits. "Meie kodu on Vastseliina". Käsikiri Miikse surnuaed kultuurimälestiste riiklikus registris
Sakalovapalo kääpad

Sakalovapalo kääpad on iidne matmispaik, kalmistu Setomaa vallas Obinitsa külas. Kunagi asus kääbaste juures kivirist ning see koht oli piirkonna inimeste jaoks tähtis ja tuntud. Kivirist hävitati Nõukogude võimu ajal, samal perioodil hävitati ka mitmeid kääpaid – kääbaste liiva kasutati lühiümbruse teedel libeduse tõrjeks. Rist ja selle ümbrus oli annetuskoht, kuhu möödujad viisid raha, nööpe, lõngajuppe ja muid esemeid. Risti juurde põõsaste külge seoti punaseid ja valgeid paelu. Vanarahvas pidas kääpaid põhjasõja- või Rootsi-aegseiks ning seoses kääbastega räägiti ka suurtest lahingutest. Kääpaid on korduvalt uuritud: 1913. aastal tegi väljakaevamisi vene geoloog V. Kreiton, hiljem on kääpaid uurinud Karin Mark, E. Astel, E. Richter, Jüri Linnus ja teised. On selgunud, et kääbaskalmistu võis esialgu sisaldada 50 liivakääbast. Säilinud on 36 kääbast, neist 8 pikk-kääbast ja 28 ümarkääbast. Kääpad on senini vanimad arheoloogilised muistised Obinitsa piirkonnas. Ühe legendi järgi on tegemist Rootsi kalmistuga, mis on pärit põhjasõja ajast (1700–1721). Ringikujulised kääpad olevat hobuste matmispaigad ja ovaalsed inimeste omad. Surnute mälestuseks olevat pandud suur kivirist. Kord tahetud risti ära viia Taelova, aga hobused hakanud teel perutama ja taganema, nii toodud rist tagasi oma kohale. Veel on räägitud, et Sakalovapalo kääbaste juurde on maetud kulda, mis pidavat asuma kohas, kust on näha Saalesa või Saatse kiriku kupleid. Põhjasõja lahingud olevat kestnud kaua ka Obinitsa piirkonnas, kus olevat langenud Vene kindral Sokolovski (seto keeles Sakalov). Tema hauale, mis asuvat kääbaste piirkonnas, olevat pandud suur kivirist, mis olevat olnud aheldatud kasvava männi külge. Lisaks sellele on vanarahvas rääkinud Sakalova palos elanud essütajast. Valk, Heiki Palve, vanapatt ja pihlakas, Tartu, 1996. Sillaots, Liidia Obinitsa ajast aega, Hilanamoro, 2006.
Meremäe Kool

Meremäe kool on põhikool Setomaa vallas Meremäe külas. Maakonnakeskusest Võru linnast on kool 35 km ja Eesti-Vene piirist 5 km kaugusel. Ajaloolis-kultuuriliselt asub Meremäe kool Setomaal. Kool on munitsipaalasutus, mille pidaja on Meremäe vallavalitsus. Kooli tegutsemise vorm on põhikool-lasteaed. 2010/2011. õppeaastal töötas lasteaias 1 liitrühm 17 lapsega ja koolis õppis 51 õpilast 5 klassikomplektis. Õpetajaid töötas koolis 15 ja lasteaiaõpetajaid 3. 1960. aastal alustas vastvalminud kool tööd Meremäe Keskkoolina. 2000. aastal muudeti Meremäe Keskkool Meremäe Põhikooliks. 2004. aastal ühendati Meremäe ja Obinitsa Põhikool Meremäe-Obinitsa Põhikooliks. Õppetöö toimus kahes majas. 2008 suleti Obinitsa koolimaja. 2010 liideti Meremäe-Obinitsa Põhikool ja Meremäe Lasteaed Tsirgupesäkene kool-lasteaiaks nimega Meremäe Kool. Kool asub hoones, mis on ehitatud 1960. aastal. Samas majas töötavad lasteaiarühm, valla arhiiv ning MTÜ Meremäe Kultuuriühing. Koolis on kasutatavat üldpinda 2016 m². Nullkorrusele on välja ehitatud tänapäeva nõuetele vastav sööklakompleks ja renoveeritud võimla koos riietus- ja duširuumide ning saunadega. Remonditud on garderoob ja jõusaali ruum. Paigaldatud on ka uus küttesüsteem. I korrusel paiknevad kooli raamatukogu ja muusikakabinet ning MTÜ Meremäe Kultuuriühingu kontor. II korrusel asuvad õpetajate tuba, direktori kabinet, eripedagoogi-logopeedi kabinet, inglise keele kabinet, loodusloo/ajaloo kabinet, vene keele kabinet ning väljaüüritud kabinet valla arhiivile. Samal korrusel asuvad ka tualettruumid. III korrusel asub arvutiklass, eesti keele kabinet, kaks algklasside kabinetti, matemaatika kabinet ja pikapäevarühma mängutuba. Kooliõuele on ehitatud projektipõhiselt väliklass (õuesõppeklass). Poiste tööõpetuse tunnid toimuvad Meremäe Noortekeskuse majas. Kabinet on varustatud kaasaegsete õppevahenditega Koolil on oma mänguväljak ja staadion. 2007. aasta projektiga valmisid lastele liikumistegevuseks vajalikud rekvisiidid. Paigaldati liivakast, kiiged ja mängupaviljon. Staadioni üldpind on 1,4 ha, ümbritsetud kuusehekiga. Jooksuraja pikkus 250 m ja kaetud purustatud kivisöega. Remonti ja korrastamist vajavad jalgpalliväljak, hüppekastid, heite- ja tõukeringid ning võimlemis-turnimisvahendid. Staadionil asub ka 2007. aastal ehitatud skate-park ja korvpalliväljak. Huvitegevusteks on võimalus osa võtta laulu-muusika, kunsti, näitemängu, puutöö, laserdisaini ja pärimuskultuuri ringidest. Lasteaed on avatud kella 7–19 ja lasteaias on üks liitrühm. Põhitegevus: koolieast noorematele lastele hoiu ja alushariduse omandamise võimaldamine. Meremäe kooli koduleht
Tuhkvitsa oja

Tuhkvitsa oja (ka Obinitsa oja) on oja Setomaa vallas, suubub Piusa jõkke. Tuhkvitsa oja saab alguse Ojaotsa allikatest. Oja voolab oma kogu pikkuses ainult Setomaa vallas ja läbib Obinitsa paisjärve. Oja ääres asuvad Tepia, Serga, Tobrova, Lepä ja Obinitsa külad. Tuhkvitsa ojal on asunud 8 vesiveskit: Serga, Tepia, Lepa, Tobrova, Porga, Kruuse, Sonne ja Ala-Tsumba. Ainult Serga veskil oli jõuallikaks altlöödav vesiratas, kõigil teistel vesiveskitel olid pealtlöödavad vesirattad. Praeguseks on kõik vesiveskid hävinenud. Oja alguses on kaldad madalad ja kallastel põllumaad, niidud, alates Kruuse veskist moodustub sügav ürgorg ja oja kallastel kasvab valdavalt lepavõsa. Varem olid ojakaldal heina ja karjamaad ja võsa polnud. Tepia küla juures on oja kaldal Tepia ohvriallikas, mis väidetakse olevat raviomadustega püha allikas. Piusa jõe ürgoru maastikukaitseala Tepia ohvriallikas Rannaste, Voldemar Meremäe minu elukoht, Käsikiri, 2013. Tuhkvitsa oja keskkonnaportaalis
Rein Järvelill

Rein Järvelill (sündinud 16. aprillil 1966 Uusvadas) on Eesti poliitik. Rein Järvelill on olnud Riigikogu liige, rahandusministri nõunik, Värska vallavanem ja 2012.–2017. aastal Meremäe vallavanem. 2017. aastal sai temast Setomaa valla esimene vallavolikogu esimees. Rein Järvelill sündis Setumaal Uusvada külas. Hariduse omandas Meremäe Keskkoolis, Nõo Keskkoolis, Eesti Põllumajandusülikoolis ja Tartu Ülikoolis. Valdava osa elust on Rein Järvelill töötanud avalikus sektoris, on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige (1994. aastast) ja osalenud Euroopa Parlamendi, Riigikogu ja kohalikel valimistel. 1984 lõpetas Nõo Keskkooli 1994 lõpetas Eesti Maaülikooli metsanduse erialal 1994–1997 õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust 1988–1992 Räpina Näidismetsamajandi metsavaht 1992–1993 Eesti Metsatöötajate Ametiühingu Kagu piirkonna usaldusisik 1993–1999 Räpina Vallavalitsuse vallasekretär 1999–2002 Riigikogu 9. koosseisu (asendus)liige 2002–2006 Värska Vallavalitsuses vallavanem 2006–2007 Eesti Konverentsikeskus OÜ tegevdirektor 2007–2009 Rahandusministri nõunik 2009–2014 Euroopa Parlamendi liikme Ivari Padari assistent 2011–2012 Advisio OÜ divisjoni juht 2012–2016 Meremäe Vallavalitsuses vallavanem 2016–..... Seto Infoseltsi juhataja Setomaa valla kommunikatsioonijuht Riigi stabiliseerimisreservi nõukogu liige 2000–2003 Räpina Vallavolikogu liige 1993, 1996, 1999, 2002 Värska Vallavolikogu liige 2005 Põlva Linnavolikogu liige 2009 Meremäe Vallavolikogu liige 2013 Setomaa Vallavolikogu liige 2017–..., esimees 2017–... AS Räpina Haigla nõukogu esimees 1999–2002 EELK Räpina Miikaeli koguduse nõukogu liige 1997–2009, juhatuse esimees 1998–2001, juhatuse liige 2001–2003 Räpina Aianduskooli nõukogu liige 1999–2004 Setomaa valdade liidu juhatuse liige 2002–2005 Põlvamaa Omavalitsuste Liidu juhatuse liige 2002–2006 Setomaa Sihtasutuse nõukogu liige 2000–2006 AS Selve juhataja 1995–1998 Värska Veekeskuse AS nõukogu liige 2004–2006 Värska Veekeskuse Arendusseltsi nõukogu liige 2004–2006 Rahvaerakond Mõõdukad aseesimees 2001–2002 Vabariigi Presidendi rahvusvähemuste ümarlaua ekspertkogu liige 2000–2002 Seto Kongressi Vanematekogu liige 2005–2005, 2017–... Põlvamaa Arenduskeskuse nõukogu liige 2003–2004, esimees 2004–2006 Setomaa valdade liidu nõukogu esimees 2006–2006 Setomaa riikliku kultuuriprogrammi 2006–2009 juhtnõukogu liige 2006 RMK nõukogu liige 2007–2009 RKAS nõukogu liige 2007–2009 SA VEB nõukogu liige 2007–2009, juhataja/likvideerija 2009–2013 Lõuna-Eesti Haigla nõukogu liige 2012– MTÜ Taarka Pärimusteatri juhatuse liige 2012–2013 MTÜ Terve Võrumaa juhatuse esimees 2015–2018 Seto Infoseltsi juhataja 2007– Setu kuningriigi ülemsootska 2019–2021 Annela Laaneots. Setomaa esimene vallavanem on Raul Kudre. Postimees, 30. oktoober 2017. Helen Eelrand (22. oktoober 2022). "Joomine, depressioon, vaesus: käest läinud loomapidamise taga peituvad tihti sotsiaalprobleemid". lemmikloom.delfi.ee. Vaadatud 22.10.2022. Rein Järvelille blogi Seto Infoseltsi veebileht Seto Kaubamaja Postimees Seto Kaubamaja avamisest Setomaa kuninga asemikuna jätkab Rein Järvelill Delfi teemalehed Setomaa vallavolikogu Opener Seto Pank Uusvada Kultuuriküla Kroonikogo
Jakob Prei (laev)

Jakob Prei (ka EVA 333) on Transpordiameti ujuklaeva kerega hüdrograafialaev, mis on mõeldud mõõdistustöödeks merel. Pikkus: 25,65 m Laius: 13 m Süvis: 2,7 m Peamasinad: 2x MAN 809 kW Kiirus: 20 sõlme Sõidukaugus: 1000 meremiili (12 sõlmega) Autonoomsus: 7 päeva Meeskond: 4 meeskonnaliiget + 2-3 hüdrograafi. Laev on mõeldud mõõdistustöödeks avamerel. Ujukkere tagab lainetuses suurema stabiilsuse, tehes mõõtmised täpsemaks. Mõõdistustöödel on lainekõrguse piir 3,5 – 4 m. Kiirus mõõdistamisel lehviksonariga on 8-12 sõlme, külgvaatesonariga 3-6 sõlme. Mõõdistusseadmetest on laeval 200/400 kHz lehviksonar, 300/900 kHz külgvaatesonar, 2–9 kHz chirp põhjaprofileerija, 2 spetsiaalset GPS-i, kaldeanduritega integreeritud gürokompass, 2 helikiiruse mõõtjat. Uue moodsa mõõdistuslaeva hankimise plaaniga hakati varasemas Veeteede Ametis tegelema juba 2003. a. Külastati laevatehast ja saadi ka ujuklaeva joonised, et neid täiustada. Riigihange ujuklaeva ehituseks kuulutati välja 2009. a ja selle võitis ainsana osalenud firma Abeking & Rasmussen Schiffs- und Yachtwerft AG. Laeva ehitust rahastati Euroopa Regionaalarengu Fondist. Uus laev valmis Saksamaal Lemwerderis 2010-2012. a. 18. aprillil 2012. a heisati laeval Eesti lipp ja Tallinna jõuti 22. aprillil. Esimene avastus uue laevaga tehti juba 17. mail 2012. Külgsonari katsetamise käigus tuvastati tõenäoliselt nõukogude M-klassi allveelaeva vrakk, mida oli seni peetud lihtsalt veealuseks takistuseks ehk nõukogudeaegse veealuse kaitsevõrgu puntraks. Jakob Prei (laev) Merevikis Ujuklaeva logiraamat, Mõõdistuslaeva Jakob Prei tulemine
Verbka (Tšetšelnõki rajoon)

Verbka (ukraina keeles Вербка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšetšelnõki rajoonis. Elanike arv on 2295.
Aampalk

Aampalk on taluarhitektuuris kasutatud piki hoonet asetsev tala, kuhu rehetoas toetati parred. Rehetoas oli üldjuhul kaks aampalki, ent Kirde-Eesti elamutes kasutati ka kolme aampalki. aluspuu lagipuu Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 3
Aardam

Aardam on taluarhitektuuris vanematel pukktuulikutel kasutatud tammelatist roog, mis ühendas kaht vastastikku paiknevat tuuliku tiiba. 19. sajandi lõpul hakkasid aardameid asendama jätkatud roogudega tiivad, sest viimaste puhul ei tulnud roo purunemisel asendada mõlemaid tiivaosasid. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 3
Paul Claudel

Paul Claudel (6. august 1868 – 23. veebruar 1955 Pariis) oli prantsuse luuletaja, näitekirjanik ja diplomaat. Paul Claudel on skulptor Camille Claudeli noorem vend. "Kuldpea" (1889; näidend) "Linn" (1890; näidend) "Neiu Violaine" (1893; näidend) "Vahetus" (1893; näidend) "Päeva pööripunkt" (1903; näidend) "Maarja kuulutamine" (1910; näidend) "Pühakute lehed" (1925; luuletsükkel) "Christoph Kolumbuse raamat" (1927) "Siidking" (1928; näidend) "Jeanne d'Arc tuleriidal" (1939) "Vahetus" (Eesti Draamateater; lavastaja Voldemar Mettus; 1923) "Vahetus" (Tallinna Linnateater; lavastaja Katri Kaasik-Aaslav, esietendus 20. novembril 1999) "Maarja kuulutamine" (Theatrum; lavastaja Lembit Peterson, esietendus 10. novembril 2008)
Abiparred

Abiparred on taluarhitektuuris rehetoas partele lisaks kasutatud peenikesed puud, mis paiknesid ahju koldeesise kohal. Abiparred toetati otstega esimesele parrele. algude õrred Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 3