laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Impilahti vald

Impilahti (karjala keeles Imbilahti) on endine Soome vald Karjalas Laadoga põhjakaldal. Impilahti valla keskasula oli Pitkäranta. 1939 oli Impilahti pindala 904,3 km² ja rahvaarv 12 891. Aastal 1944 liideti Nõukogude Liiduga. Suurem osa endisest vallast kuulub Pitkäranta rajooni.
Hamazasp Babadžanjan

Hamazasp Babadžanjan (venepärane eesnime kuju Amazasp; armeenia Համազասպ Բաբաջանյան, vene Амазасп Бабаджанян; 18. veebruar (5. veebruar vkj) 1906 – 1. november 1977) oli Nõukogude sõjaväelane, rahvuselt armeenlane. Ta sündis Gəncə lähedal. 1944 sai ta Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse. 1956. aastal juhtis ta tankivägesid Budapestis Ungari ülestõusu mahasurumisel. 1975 ülendati ta tankiväe peamarssaliks. Nõukogude Liidu kangelane (26. aprill 1944) Punalipu orden (17. veebruar 1942, 13. juuni 1943, 6. november 1945 ja 30. detsember 1956) Punatähe orden (24. juuni 1943 ja 3. november 1944) Lenini orden (26. aprill 1944, 15. november 1950, 17. veebruar 1966 ja 15. september 1976) Suvorovi ordeni II klass (6. aprill 1945) Suvorovi ordeni I klass (29. mai 1945) Kutuzovi ordeni I klass (18. detsember 1956) Oktoobrirevolutsiooni orden (4. mai 1972) Mongoolia Punalipu orden Poola Grünwaldi risti ordeni III klass
1240

Sajandid: 12. sajand – 13. sajand – 14. sajand Aastakümned: 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad – 1240. aastad – 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad Aastad: 1235 1236 1237 1238 1239 – 1240 – 1241 1242 1243 1244 1245 1253 1240. aasta (MCCXL) oli 13. sajandi 40. aasta. 15. juuli – Neeva lahing: Soome piiskopi Tooma kogutud Rootsi ristisõdijate vägi, mida juhtis Jarl Birger, sai Neeva jõel lüüa vürst Aleksandri juhitud Novgorodi väelt. 6. detsember – Mongolid vallutasid ja hävitasid Batu-khaani juhtimisel Kiievi. Umbes 30 000 linnaelanikku tapeti, elusana pääses vaid umbes 2000. Seejärel jätkas Batu-khaan vallust läände. Leedu riigi moodustamine Mindaugase juhtimisel. Septembris vallutas Liivi ordu viitsemeistri Andreas von Felbeni juhitud Liivi ordurüütlitest, Taani vasallidest, Tartu piiskopimeestest ja eestlastest koosnev vägi Irboska. Benedictus XI, paavst Magnus Aidalukk, Rootsi kuningas 11. aprill – Llywelyn ab Iorwerth, Walesi valitseja 24. mai – Skule Bårdsson, Norra aadlik 24. juuli – Konrad von Thüringen, Saksa ordu kõrgmeister 15. oktoober – Razia Sultana, Delhi sultan Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 39–40
Impilahti

Impilahti on alevik Venemaal Karjalas Pitkäranta rajoonis. 1944. aastani kuulus Soomele (Impilahti vald). 1996. aastal elas seal 939 inimest.
Anton Quad

Anton Quad (ka Tonnies; surnud 15. mail 1529 Kurtnas) oli Liivi ordu liige ja Vasknarva foogt. Antoni vanemad olid Adolf Quad ja Alverad von Orsbeck, tema vend Alf oli samuti Liivi ordu liige. Veel kaks tema sugulast, Eberhard ja Wolter Quad, olid Liivi ordu liikmed. Ta sündis Vestfaalis Buschfeldis Lechenichi lähedal. Quadi suguvõsa pärines Bergi krahvide ministeriaalidest ja omas lääne peamiselt Kölni peapiiskopkonnas. 1516. aastal sai Quadist Paide linnusekomtuur (Hauskomtur), 1527. aastal aga tõusis ta Vasknarva foogti ametikohale. 1529. aastal tapeti ta aga ivangorodlaste ootamatu sissetungi ajal Kurtna ordumõisa juures. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 687 (lk 520).
Alf Quad

Alf Quad (ka Aleff) oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandil. Alfi vanemad olid Adolf Quad ja Alverad von Orsbeck, tema vend Anton oli Vasknarva foogt. Veel kaks tema sugulast, Eberhard ja Wolter Quad, olid ordu liikmed. Alf sündis Vestfaalis Buschfeldis Lechenichi lähedal. Quadi suguvõsa pärines Bergi krahvide ministeriaalidest ja omas lääne peamiselt Kölni peapiiskopkonnas. 1520. aastal on Quadi mainitud Põltsamaa drostina, rohkem tast teateid pole. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 686 (lk 518–520).
1241

◄ | 12. sajand | 13. sajand | 14. sajand | ► ◄ | 1210. aastad | 1220. aastad | 1230. aastad | 1240. aastad | 1250. aastad | 1260. aastad | 1270. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1237 | 1238 | 1239 | 1240 | 1241 | 1242 | 1243 | 1244 | 1245 | ► | ►► 1241. aasta (MCCXLI) oli 13. sajandi 41. aasta. 18. märts – Poola väed said Chmielniki lahingus mongoli-tatari vägedelt lüüa. 9. aprill – Batu-khaani väed lõid Liegnitzi lahingus Sileesias poola-saksa vägesid. 11. aprill – Mongolid võitsid Mohi lahingus ungarlasi. Aasta alguses tegid Liivi orduvennad, Viru vasallid ja eestlased edukaid sõjaretki Vadjamaale. Aprillis sõlmisid Saare-Lääne piiskop ja Liivi ordu leppe, mille eesmärk oli Taanit mitte kaasata Venemaa-vastastesse aktsioonidesse. Suvel tõrjus vürst Aleksander Nevski Liivi ordu väed Vadjamaalt tagasi. Paljusid Põhja-Eesti kohti mainiti üldse esimest korda Taani hindamisraamatus. Liivimaa ordumeister Andreas von Velven sõlmis lepingu saarlastega. ... 28. märts – Valdemar Võitja, Taani kuningas 22. august – Gregorius IX, paavst 23. september – Snorri Sturluson, Islandi ajaloolane, luuletaja ja poliitik 26. september - Fujiwara no Teika, jaapani luuletaja 11. detsember – Ugedei-khaan, mongoli suurkhaan Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 40
Eberhard Quad

Eberhard Quad (ka Evert; surnud 1569) oli Liivi ordu liige. Eberhardi vanemad olid Adolf Quad zu Unterbach ja Christine von Witten. Tema sugulased Alf, Anton ja Wolter Quad olid samuti Liivi ordu liikmed. Eberhard sündis Vestfaalis Unterbachis Düsseldorfi lähedal. Quadi suguvõsa pärines Bergi krahvide ministeriaalidest ja omas lääne peamiselt Kölni peapiiskopkonnas. Kuni 1547. aastani oli Quad köögimeister (Küchenmeister) Viljandis, seejärel astus aga ordust välja ning läks Vestfaali tagasi. 1551. aastal päris ta seal isa lääni ning 1561. aastal abiellus Margarete von Öftega. 1569. aastal suri ta aga lastetult. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 688 (lk 520–521).
Wolter Quad

Wolter Quad (ka Evert; surnud detsembris 1559) oli Liivi ordu liige. Wolteri vanemad olid Johann Quad zu Aparth ja Elisabeth von Mallinckrodt. Tema sugulased Alf, Anton ja Eberhard Quad olid samuti Liivi ordu liikmed. Wolter sündis Vestfaalis Bergi hertsogkonnas Aparthis Wuppertali lähedal. Quadi suguvõsa pärines Bergi krahvide ministeriaalidest ja omas lääne peamiselt Kölni peapiiskopkonnas. 1553. aastal oli Quad kumpaniks Ruhjas, 1558. aastal sai tast aga Võnnu linnusekomtuur (Hauskomtur). 1559. aastal pistis Ādaži (Neuermühleni) kumpan ta surnuks seoses ühe õnnemängu käigus tekkinud tüliga. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 689 (lk 521).
Sietz von Friemersheim

Sietz von Friemersheim oli Vasknarva foogt. Sietzi vanemad olid Wilhelm von Friemersheim ja Elisabeth von Horrich. Tema vend Johann oli samuti Liivi ordu liige. Tema suguvõsa pärines Werdeni kloostri juurest ning oli ametites Kölni peapiiskopi juures. Sietz sündis Odilienbergis Roermundi lähedal. 1536. aastal sai Sietzist Vasknarva foogt ja ta pidas seda ametit seitse aastat. Pärast seda pole temast rohkem midagi teada. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 259 (lk 234).
1242

Sajandid: 12. sajand – 13. sajand – 14. sajand Aastakümned: 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad – 1240. aastad – 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad Aastad: 1237 1238 1239 1240 1241 – 1242 – 1243 1244 1245 1246 1247 1242. aasta (MCCXLII) oli 13. sajandi 42. aasta. 5. aprill – Aleksander Nevski juhitud Vene väed lõid Peipsi järvel toimunud Jäälahingus väidetavalt puruks Saksa ordu ja taanlaste ühendväe. Batu-khaan rajas Kuldhordi. Märtsis vallutas vürst Aleksander tagasi Pihkva. Jäälahing Peipsi järvel. ... ... Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 40
Dünamünde komtuur

Dünamünde ehk Daugavgrīva komtuur (saksa keeles Komtur von Dünamünde) oli Liivi ordu käsknik, kes valitses Dünamünde komtuurkonda. Esimene Dünamünde komtuur astus ametisse 1305. aastal, mil pärast Dünamünde kloostri ostmist tsistertslaste käest komtuurkond rajati. Viimane komtuur valitses 1480. aastate esimesel poolel, misjärel see valdus ühendati Liivi ordu maamarssali aladega. 1305 Heinrich Hecht 1312 Florian 1316 Kuno 1322–1328 Heinrich Holste 1330 Godevert von Bachem 1335 Johann Ungnade 1347–1350 Wilkin von Ilsede 1366–1367 Wilhelm von Muntrof 1387 Goswin von Hattingen 1398 Arnd von Altena umbes 1400 ? Holtappel 1402–1403 Johann von Ohle 1417–1418 Wilhelm von Schafhausen 1421–1422 Dietrich Dücker 1439–1440 Johann Koning 1452 Thomas Hungersdorp genannt Grevesmolen 1453–1462 Dietrich Lappe von Köningen 1466 Otto von Hockelum kuni 1472 Wilhelm von Bönninghausen 1478 Gerhard von Issum 1480–1481/1483 Wessel von Strünkede
1243

1243. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad - 1240. aastad - 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad Aastad: 1238 1239 1240 1241 1242 - 1243 - 1244 1245 1246 1247 1248 ... ... ... ...
Pigou maks

Pigou maks on maksutüüp, mis on kehtestatud selleks, et korrigeerida negatiivset välismõju (eksternaalsus). Pigou maks on nimetatud majandusteadlase Arthur Pigou (1877–1959) järgi, kes avastas ka majanduslike eksternaalsuste kontseptsiooni. William Baumol kasutas Pigou töid tänapäevases majanduses. Pigou maks on näiteks kütuseaktsiis. Keskmiselt on umbes pool bensiini hinnast aktsiis ja see maks toimib Pigou maksuna, kuna maksu eesmärk korrigeerida kolme bensiini tarbimisega seotud negatiivset eksternaalsust: liiklusummikuid, liiklusõnnetusi ja keskkonnareostust. Majandusteadlased eelistavad Pigou makse otsesele majandustegevuse reguleerimisele, kuna maksude kehtestamine tagab efektiivsema tulemuse: näiteks keskkonnamaksude kehtestamise tagajärjel need ettevõtted, kelle jaoks on odavam keskkonnareostus likvideerida, teevad seda, samas kui need, kelle jaoks on maksu tasumine odavam, maksavad maksu. Nii võimaldavad keskkonnamaksud neil firmadel keskkonna saastamist likvideerida, kellele see on odavam, samaaegselt tagades ka selle, et reostus väheneb. Pigou maksu korral määrab valitsus sisuliselt keskkonnareostuse hinna ning firmad otsustavad seejärel, milline on optimaalne saastekogus (millise saastamise taseme korral nad kasumi maksimeerivad). Eesti maksusüsteem Maksud Maksupettus Maksude osakaal SKP's Maksu- ja Tolliamet Maksukiil Maksukoormus Maksumaksja sõber Maksumaksja vaenlane Maksumäär Maksupettus Maksupoliitika Maksusüsteemid
1244

1244. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad - 1240. aastad - 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad Aastad: 1239 1240 1241 1242 1243 - 1244 - 1245 1246 1247 1248 1249 ... ... ... ...
Anastasius II

Anastasius II oli paavst 496–498. Ta oli 50. paavst. Anastasius oli "Liber Pontificalise" järgi pärit Roomast Caput Tauri regioonist, kust pärines ka paavst Aleksander I. Anastasiuse isa nimi oli Peetrus, kes paavsti epitaafi kohaselt oli preester. Anastasius oli Gelasius I ajal ülemdiakon (kardinaldiakon). Ta osales 13. mail 495 Roomas peetud sinodil, kus kirikuvande alt vabastati Kyme piiskop Mesenus, kes oli aastal 484 paavsti legaat Konstantinoopolis. Anastasius II valiti paavstiks 24. novembril 496. Anastasius II ajal jätkus Felix III ajal alanud skisma Konstantinoopoli patriarhiga. Paavstiks saanuna saatis Anastasius Konstantinoopolisse legaadid Capua piiskopi Germanuse ja Todi piiskopi Cresconiuse teatega Ida-Rooma keisrile Anastasius I-le, milles soovis skisma likvideerimist. Paavst taotles Akakiose nime eemaldamist diptühhonist, kuid tunnustas Akakiose ja tema pooldajate poolt läbi viidud ordinatsioone ning ristimisi. Ta soovis keisrilt saada toetust Kalchedoni kirikukogu otsuste tunnustamiseks Aleksandria patriarhaadis. Rooma senaator Festus, kelle idagootide kuningas Theoderich Suur saatis oma kuningatiitlile tunnustuse saamiseks Konstantinoopolisse, pidi paavsti ümber veenma. Paavst taastas suhted Thessaloníki vikaariga ja võttis vastu vikaari saadiku Photinose, kuid ilma Rooma vaimulikkonnaga eelnevalt konsulteerimata. Paavst oli nõustunud tegema skisma likvideerimiseks mõningaid järeleandmisi ja saatis Photinose tagasi Konstantinoopolisse, mida Rooma vaimulikud tõlgendasid reetmisena ja paavsti populaarsus Roomas vähenes. Anastasius II mõistis aastal 498 hukka tradutsianismi. Anastasius II ordineeris "Liber Pontificalise" järgi 16 piiskoppi ja 12 preestrit. Dante Alighieri on Anastasius II-t maininud oma "Jumalikus komöödias", kus ta on asetatud põrgu kuuendasse ringi, süüdistatuna seoses järeleandmistega Akakiosele ketserluses. Talle on omistatud Frangi kuningale Chlodovech I-le saadetud kirja autorsus, milles paavst õnnitleb kuningat kristlaseks saamise puhul, kuid selle kirja autorsus on vaieldav. Anastasius II suri 19. novembril 498 Roomas ja maeti "Liber Pontificalise" järgi Rooma Peetri kirikusse. "Liber Pontificalises" on tema surma kirjeldatud Jumala tahtena (qui nutu divino percussus est), mida varasemate paavstide puhul pole mainitud. Herbert Cowdrey: Pope Anastasius II and St. Augustine's Doctrine. H. Cowdrey, "Popes, Monks and Crusaders". London, 1984: 311–315. J. N. D. Kelly: The Oxford Dictionary of Popes. 1996. Liber Pontificalis. Artikkel Anastasius II kohta. (inglise keeles) Artikkel Anastasius II kohta. (inglise keeles)
Georg Detlof von Uexküll

Georg Detlof von Uexküll (ka Jürgen Detlof von Uexküll; ristitud 16. oktoober (vkj 6. oktoober) 1668 Tallinnas; surnud 1710) oli baltisaksa mõisnik ja poliitik ning Rootsi sõjaväelane (major). Georg Detlof von Uexküll sündis Vigala, Mõniste, Pikavere ja Pühajärve mõisniku Hans Jürgen von Uexkülli ja Marie von Broel-Plateri pojana. Ta teenis Rootsi armees, kus sai majori auastme. Aastail 1709–1710 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. Talle kuulusid Vigala, Mõniste ja Pikavere mõis. Georg Detlof von Uexküll abiellus oma onu, Berend Johann von Uexkülli, tütre Anna Marie von Uexkülliga. Abielust sündisid: Maria Elisabeth von Uexküll (surnud 1737), abiellus Jälgimäe mõisniku Tuve Johann von Schulmanniga Berend Johann von Uexküll (1706–1761), Vigala, Pikavere ja Ravila mõisnik Uexküll Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Välismõju

Välismõju ehk eksternaalsus on mõiste mikroökonoomikast, mis tähistab sellist olukorda, kus isik, kes pole seotud mingi konkreetse majandustegevuse või -tehinguga, on siiski sellest tegevusest mõjutatud. Välismõju on siis olemas, kui kolmandal poolel tekivad kas kasud (positiivne välismõju) või kahjud (negatiivne välismõju) mingist majandustehingust. Looduskeskkonna kontekstis kasutatakse mõistet keskkonna välismõju. Tuntuim negatiivne välismõju on näiteks tehaste tekitatud keskkonnasaaste, mis mõjutab paljusid inimesi ja ettevõtteid negatiivselt näiteks saastatud põhjavee näol. Põlevkivist elektri tootmisel moodustub sotsiaalne kulu elektri tootmiskulude ja keskkonnareostuse põhjustatud eksternaalsete kulude summast. Sotsiaalne kulu on sel juhul elektrit tootva ettevõtte tootmiskuludest suurem. Ühiskonna hinnavaru suurus on elektri väärtus tarbijatele miinus selle tootmise sotsiaalne kulu. Kuna pakkumiskõver ei näita negatiivse eksternaalsuse korral elektri tootmise tegelikku kulu, siis ilma valitsuse sekkumiseta kujuneb turul pakutav kogus optimaalsest kogusest suuremaks. Ühiskonna hinnavaru maksimeeritakse punktis, kus sotsiaalse kulu kõver ristub nõudluskõveraga. Selles punktis toodetud tootmiskogus on optimaalne, kuna tootmiskoguse suurendamisel ühiskonna hinnavaru väheneb (elektri väärtus tarbijatele on sellest suuremate tootmiskoguste puhul väiksem kui elektri tootmise sotsiaalne kulu). Negatiivse eksternaalsuse mõju on võimalik vähendada, kui valitsus kehtestab elektritootmismaksu. Sellist maksu nimetatakse Pigou maksuks. Positiivne välismõju on näiteks haridus ja teadusuuringud, mis võivad ühiskonnale laiemat kasu tuua, ilma et neid algselt oleks planeeritud. Positiivne välismõju ilmneb ka näiteks mesiniku tegevuses, kuna tema peab mesilasi selleks, et mett saada, aga samas tolmeldavad mesilased ka põllumehe õistaimi. Avalik hüve Väliskulu
1245

1245. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad - 1240. aastad - 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad Aastad: 1240 1241 1242 1243 1244 - 1245 - 1246 1247 1248 1249 1250 ... ... ... ...
1246

1246. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad - 1240. aastad - 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad Aastad: 1241 1242 1243 1244 1245 - 1246 - 1247 1248 1249 1250 1251 ... ... ... ...
Kurja probleem

Kurja probleem ehk kurjuse probleem on religioonifilosoofias ja teoloogias küsimuste kobar, mis tuleneb Jumala headuse ja maailma ebatäiuslikkuse kokkusobivuse küsitavuses. Klassikalisel kujul on probleem sõnastatav nii: kui Jumal on kõikvõimas, kõigeteadja ja kõikhea, kuidas siis saab maailmas olla kuri (kurjus ja kannatused)? Kõikvõimas Jumal suudab kurja kõrvaldada; kõiketeadja Jumal on igast kurjast teadlik; kõikhea Jumal soovib kurjast lahti saada; ometi kuri on olemas. Kurja probleemi püüab selgitada ja Jumala headusega sobitada teodiike (ehk jumala õigustamine maailmas aset leidva kurjuse pärast) ja tahtevabaduse kaitsmise mõiste. Tahtevabaduse kaitsmine Teodiike Michael Tooley: Sissekanne Stanfordi filosoofiaentsüklopeedias
1247

1247. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad - 1240. aastad - 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad Aastad: 1242 1243 1244 1245 1246 - 1247 - 1248 1249 1250 1251 1252 Åbenrå linna Taanis laastas suur tulekahju. Hollandi krahv Willem II sai Heinrich Raspe asemel Saksa vastukuningaks. ... ... Sofie, Taani kuninga Valdemar II tütar (sünd. 1217) 16. veebruar – Heinrich Raspe, Tüüringi maakrahv ja Saksa vastukuningas (sünd. 1204)
Olion

Olion on endine kirjastus Eestis. Peamiselt kirjastusest Eesti Raamat eraldunud toimetustest moodustatud kirjastus Olion tegutses 1. novembrist 1989 kuni 25. juulini 2013. Olion kirjastas ilukirjandust, lastekirjandust, ajalooteemalisi raamatuid, biograafiaid ja aimekirjandust. Olioni tuntumad raamatusarjad olid "Suuri mõtlejaid", "Persoon" ning "Maailm ja mõnda". Kirjastuse koduleht Küllo Arjakas. Viisteist aastat Olioni, Postimees, 5. november 2004
Laktoos

Laktoos (lac 'piim' ladina keeles + "-oos", mis on suhkrute tunnus) ehk piimasuhkur on üks suhkrutest. Ta kuulub madalmolekulaarsete liitsuhkrute ehk oligosahhariidide hulka. Piimas leidub seda 2–8 massiprotsenti. See hulk sõltub liigist ja isendist. Laktoosi eraldatakse vadakust. Laktoosi lõhustamiseks seedimisel on vajalik ensüüm laktaas. Laktaas lõhustab laktoosi lihtsaks suhkruks glükoosiks ja galaktoosiks, mis kehas imenduvad. Laktoosi avastas piimas 1619 Fabriccio Bartoletti. Suhkruna identifitseeris selle esimesena 1780 Carl Wilhelm Scheele. Igal aastal toodetakse mitu miljonit tonni laktoosi piimatööstuse kõrvalsaadusena. 6,5% piimast töödeldakse vadakuks ja laktoos moodustab sellest keskeltläbi 4,8%. Vadak ehk piimaplasma tekib piima kalgendamise ja kurnamise järel näiteks juustu tootmisel. Laktoosi puhastatakse etanooli lisamisega. Laktoos ei lahustu etanoolis ja langeb põhja, aga ülejäänud vadaku komponendid lahustuvad. Niimoodi saadakse protsessi saagiseks 65%. Imetajate toidus esineb laktoos peamiselt piimas, mida päris pisikesena tarbivad kõik, aga täiskasvanuna seda üldiselt ei tehta. Sellepärast on imetajatele tüüpiline, et laktaasi tekib nende kehas järjest vähem, kuni täiskasvanuks saades on laktaasi moodustumine kehas lõppenud. Inimesed kuuluvad väheste imetajaliikide hulka, kellele on omane laktaasi moodustumine kogu elu jooksul. Eriti tüüpiline on see Euroopas, Lääne-Aasias, Indias ja Ida-Aafrikas, kus rohkem kui 70% inimestest suudab täiskasvanunagi piima juua, seevastu Lääne- ja Lõuna-Aafrikas, Ida- ja Kagu-Aasias ning Okeaanias on selliseid inimesi vähem kui 30%. Inimestel, kelle kehas laktaasi pole, laktoos ei lagune kehas, vaid tekitab röhitsusi, kõhutuult ja seedehäireid. Laktoositalumatus
Roheline raamat

"Roheline raamat" on kirjastuse Varrak ökoloogiateemaliste raamatute sari. Selles sarjas on ilmunud: Kevin Davies (2001). Genoome muukides: Võidujooks inimese DNA mõistatuse lahendamiseks. (Tõlkinud Mari Kelve, Tambet Orrin ja Ain Raitviir.) ISBN 9985305108 Stephen Jay Gould (2001). Vääriti mõõdetud inimene. (Tõlkinud Juhan Kahk.) ISBN 9985303806 Clive Ponting (2002). Maailma roheline ajalugu: Keskkond ja suurte tsivilisatsioonide kokkuvarisemine. (Tõlkinud Ehte Puhang.) ISBN 998530487X David Quammen (2004). Dodo laul: Saarte biogeograafia ja liikide hääbumine. (Tõlkinud Marika Liivamägi.) ISBN 9985304888 James Lovelock (2007). Gaia kättemaks: Miks Maa meie tegevusele vastu astub – ja kuidas me suudaksime siiski inimkonna päästa?. (Tõlkinud Lauri Laanisto, järelsõna – Kalevi Kull.) ISBN 9789985315552 Clive Ponting (2009). Uus maailma roheline ajalugu: Keskkond ja suurte tsivilisatsioonide kokkuvarisemine. (Tõlkinud Ehte Puhang.) ISBN 978-9985-3-1776-1 Daniel Dennett (2011). Darwini ohtlik idee. (Tõlkinud Lauri Laanisto ja Marika Liivamägi). Andreas Weber (2011). Kõik me tunneme: Inimene, loodus ja eluteaduste revolutsioon. (Tõlkinud Krista Räni, järelsõna autorid Timo Maran ja Riin Magnus.) David Beerling (2012). Smaragdplaneet: Kuidas taimed on muutnud Maa ajalugu. (Tõlkinud Lauri Laanisto.) Richard Dawkins (2014). Isekas geen. (Tõlkinud Lauri Laanisto.) Denis Noble (2016). Elu muusika: Bioloogia teispool geene. (Tõlkinud Lauri Laanisto, järelsõna – Kalevi Kull.) Andreas Weber (2016). Elus olla: Erootiline ökoloogia. (Tõlkinud Katrin Kaugver.) Ilkka Hanski (2018). Sõnumeid saartelt: Elurikkuse ilmatuur. (Tõlkinud Lauri Laanisto.) "Roheline Eesti"
1248

1248. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad - 1240. aastad - 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad Aastad: 1243 1244 1245 1246 1247 - 1248 - 1249 1250 1251 1252 1253 ... 15. mai – Tallinn sai Lübecki linnaõiguse. ... 4. jaanuar – Sancho II, endine Portugali kuningas
Stephen Jay Gould

Stephen Jay Gould (10. september 1941 – 20. mai 2002) oli ameerika bioloog, paleontoloog, evolutsionist ja teadusloolane. Ta töötas Harvardi Ülikoolis. Evolutsionistina kritiseeris ta sotsiobioloogilisi (nt Richard Dawkinsi) vaateid, samuti evolutsioonipsühholoogiat. 1991 – Kuningliku seltsi teadusraamatu auhind ("Wonderful Life") 2008 – Darwini-Wallace'i medal (postuumselt) Gould, Stephen Jay 1977. Ontogeny and Phylogeny. Cambridge: Belknap Press of Harvard University Press. Gould, Stephen Jay 1999 [1996]. Evolutsiooni kolm tahku. (Tõlkinud M. V.) Vikerkaar 3: 124–126. Gould, Stephen Jay 2001 [1981]. Vääriti mõõdetud inimene. (Tõlkinud Juhan Kahk.) Tallinn: Varrak. ISBN 998-5303806 Tiit Kändler. Gould võitleb tõe monopoli vastu. Eesti Päevaleht 9. aprill 2001. vt Kalevi Kull. Bioloogilise determinismi vastu. Eesti Ekspress (Areen) 3. mai 2001. vt
1249

Sajandid: 12. sajand – 13. sajand – 14. sajand Aastakümned: 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad – 1240. aastad – 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad Aastad: 1244 1245 1246 1247 1248 – 1249 – 1250 1251 1252 1253 1254 1249. aasta ( MCCXLIX) oli 13. sajandi 49. aasta. 16. veebruar – Prantsusmaa kuningas Louis IX lähetas André de Longjumeau oma saadikuna Mongolite riiki. Erik V, Taani kuningas 8. juuli – Alexander II, šotlaste kuningas