laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Abrahami järv

Abrahami järv on tehisjärv Kanadas Alberta provintsi lääneosas Clearwateri maakonnas Põhja-Saskatchewani jõel. Järve geograafilised koordinaadid on 52° 13′ 25″ N, 116° 25′ 38″ W. Abrahami järve suurim pikkus põhja-lõunasuunas on 32 km ja suurim laius 3,3 km. Järve pindala on 53,7 km². Veepind on 1340 meetri kõrgusel merepinnast. Järv rajati 1972. aastal Põhja-Saskatchewani jõe ülemjooksule Kaljumäestiku orgu seoses Bighorni paisu ja hüdroelektrijaama ehitamisega. Abrahami järv on tähelepanu äratanud erakordsete jääaluste metaanimullidega, mida on täheldatud ka paljudes teistes arktilistes järvedes. Mullid moodustuvad igikeltsa sulamisel maakoorest vabanevast metaanist. "Frozen Bubbles Suspended Below Abraham Lake". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2016. Vaadatud 25. aprillil 2013. "Good Gas, Bad Gas". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. mai 2013. Vaadatud 25. aprillil 2013. Frozen Bubbles Suspended Below Abraham Lake Abraham Lake
Uus-Iirimaa

Uus-Iirimaa on Bismarcki saarestikku kuuluv saar Vaikses ookeanis, kuulub Paapua Uus-Guineale. Uus-Iirimaa on Paapua Uus-Guinea kirdepoolseima provintsi Uus-Iirimaa suurim saar. Uus-Iirimaa on kitsas ja mägine, pikkust on saarel 320 km. Saare pindala on 8650 km². Kõrgeim mäetipp on Lambel (2150 meetrit). Tähtsaim linn ja provintsikeskus on saare põhjatipus asuv Kavieng; teised tähtsad linnad on Namatanai ja Taron. Saarest edelasse jääb Bismarcki meri. Saare lähedal on palju pisisaari ja pisisaarestikke, mis kõik kuuluvad Uus-Iirimaa provintsi: Lavongai ehk Uus-Hannover, Dyaul, Tabari saared, Lihir, Tanga saared ja Feni saared. Uus-Iirimaal nagu enamuses Paapua Uus-Guineas on uue ja vana kultuuri segu. Vana traditsiooniline kultuur on laiahaardeline ja universaalselt austatud, kuid tänapäeval on ühiskond muutumas kiriku tegevuse ja urbaniseerumise tagajärjel. Arvatavasti on Uus-Iirimaa kõige kuulsam kultuurisüsteem Malagan. Viimase 40 000 aasta jooksul on Uus-Iirimaal toimunud vähemalt 3 migratsioonilainet. Lapita potikultuur oli esindatud ligikaudu 3300 aastat tagasi. Sidemed Hiina ja Kagu-Aasiaga paistavad olevat pikaajalised, kuigi tõendeid selle kohta napib. Esimesena eurooplastest puutusid saarega kokku hollandlased aastal 1516. Usulevitus algas alles aastal 1877. Uus-Iirimaa oli aastast 1886 Saksamaa koloonia nagu kogu tänapäeva Paapua Uus-Guinea põhjaosa.
Halliste soo

Halliste soo on soo Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal Abja ja Karksi vallas. Soo pindala on 1148 ha. Soo turbakihi paksus on kuni 5,6 m. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 100
Õisu soo

Õisu soo on soo Viljandi maakonnas Mulgi vallas Õisu-Rimmu ürgorus. Soo pindala on 1454 ha. Soo jääb Õisu maastikukaitsealale. Soo turbakihi paksus on kuni 7,6 m. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 100
Meleski raba

Meleski raba on raba Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Raba pindala on 2756 ha. Soo turbakihi paksus on kuni 3 m. Raba asub Võrtsjärve, Pedja jõe ja Emajõe vahel ning piirneb läänest Kolga-Jaani voorestikuga. Asub osaliselt Alam-Pedja looduskaitsealal. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 100 Meleski soo (raba) Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.08.2020)
Napsi raba

Napsi raba on raba Viljandi maakonnas Mulgi vallas Põhja-Sakala valla piiril. Soo pindala on 851 ha. Soo turbakihi paksus on kuni 11 m. Rabast saab alguse Pulgaaru oja. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 100
Kiipsu raba

Kiipsu raba (ka: Kiibsu raba) on raba Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Vanaveski külas. Raba pindala on 138 ha. Soo turbakihi paksus on kuni 2–4 m. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 99
Võlla soo

Võlla soo (ka: Eassalu soo, Nätsi-Võlla soo) on soo Pärnu maakonnas Pärnu linnas. Soo pindala on 5600 ha. Soo jääb Nätsi-Võlla looduskaitsealale. Võlla soo on Eesti suurim soo. Soo turbakihi paksus on kuni 4,0–9,2 m. Võlla soo põhjaosa nimetatakse Nätsi sooks või rabaks[viide?]. Nils Niitra, Kadri Kuulpak. "Sada kõige-kõigemat fakti meie maa ja rahva kohta: Mis on Eesti hinnalisim kunstiteos?". Postimees. AS Eesti Meedia. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 92
Kongi soo

Kongi soo on soo Saare maakonnas Saaremaa vallas. Soo pindala on 144 ha. Soo turbakihi paksus on kuni 1,6 m. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 87
Lümanda soo

Lümanda soo on soo Saare maakonnas Lümanda vallas. Soo pindala on 364 ha. Soo turbakihi paksus on kuni 2 m. Soost on võetud turvast, mis aga lõpetati 1979. aastal. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 87
Jäina soo

Jäina soo on soo Saare maakonnas Saaremaa vallas. Soo pindala on 223 ha. Soo turbakihi paksus on kuni 3,5 m. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 86
Kõljala soo

Kõljala soo on soo Saare maakonnas Saaremaa vallas. Soo pindala on 224 ha. Soo turbakihi paksus on kuni 1 m. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 86
Lõetsa soo

Lõetsa soo (ka: Muhu soo) on soo Muhu saarel; ühtlasi ainus seal looduslikuna säilinud sooala. Soo pindala on 885 ha. Soo turbakihi paksus on kuni 6 m. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 86
Viieristi allikasoo

Viieristi allikasoo on allikasoo Saare maakonnas Sõrve poolsaarel. Allikasoo jääb Viieristi looduskaitsealale. Soo on lubjarikas ja seal kasvab mitmeid haruldasi taimeliike. Viieristi allikad . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 86
Uus-Iirimaa provints

Uus-Iirimaa provints on kirdepoolseim 1. järguhaldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas. Haldusüksus asub ainult saartel, suurim neist on Uus-Iirimaa saar, teised on oluliselt väiksemad, need on Lavongai, Saint Matthiase saared (Mussau, Emirau), Tabari saared (Tabar, Tatau, Simberi), Tanga saared (Malendok, Boang), Feni saared (Ambitle, Babase), Djaul, Lihir ja Anir. Kõik need saared kuuluvad Bismarcki saarestiku alla. Provintsi kogupindala on umbes 9600 km². Praegune rahvaarv on ligikaudu 100 000, millest enamik inimesi elab väikestes külades. Tähtsaim linn ja provintsi keskus on Kavieng; teine tähtis linn on Namatanai. Uus-Iirimaal räägitakse ligikaudu 20 keelt ning 45 murret. Kõik need keeled kuuluvad Austroneesia keelkonda, välja arvatud üks isoleeritud keel (Kuot). Uus-Iirimaal, nagu enamikus Paapua Uus-Guineas, on uue ja vana kultuuri segu. Vana traditsiooniline kultuur on laiahaardeline ja universaalselt austatud, kuid tänapäeval on ühiskond muutumas ning seda just kiriku tegevuse ja urbaniseerumise tagajärjel. Arvatavasti on Uus-Iirimaa kõige kuulsam kultuurisüsteem Malagan. Viimase 40 000 aasta jooksul on Uus-Iirimaal toimunud vähemalt kolm migratsioonilainet. Kuulus Lapita potikultuur oli esindatud ligikaudu 3300 aastat tagasi. Sidemed Hiina ja Kagu-Aasiaga paistavad olevat pikaajalised, kuigi tõendeid selle kohta napib. Esimesena eurooplastest puutusid Uus-Iirimaaga kokku hollandlased aastal 1516. Usulevitustegevus algas alles aastal 1877. Uus-Iirimaa oli aastast 1886 Saksamaa koloonia Uus-Mecklenburg, samuti nagu seda oli pool põhjapoolsest tänapäeva Paapua Uus-Guineast.
Viidumäe allikasood

Viidumäe allikasood on allikasood Saare maakonnas Lümanda vallas. Allikasood jäävad Viidumäe looduskaitsealale. Soo turbakihi paksus on kuni 1 m. Viidumäe allikad . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 87
Määvli raba

Määvli raba on raba Hiiu maakonnas Pühalepa vallas. Soo pindala on 700 ha. Soos on valdav puisraba. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 76
Hermistu soo

Hermistu soo on soo Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas. Soo pindala on 208 ha. Soos on valdav puisraba. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 76
Lehtma soo

Lehtma soo on soo Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas. Soo eriilmelisust tingib Lehtma järv, millest ida pool on raba (37 ha) ja järvest põhja pool madalsoo (207 ha). Soo jääb Tahkuna looduskaitsealale. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 75–76
Õngu soo

Õngu soo (ka: Tihu soo) on soo Hiiu maakonnas. Soo pindala on 1134 ha. Soo jääb Tihu maastikukaitsealale. Soo ümbritseb Tihu järvi. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 75
Pihla soo

Pihla soo on soo Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Soo pindala on 3 043 ha. Pihla soo on Hiiumaa suurim soo. Soo turbakihi paksus on kuni 5,4 m. Pihla turbarabast kaevandab turvast AS Hiiu Turvas. Sellega piirnev soo-ala jääb Pihla-Kaibaldi looduskaitsealale. Hella Kink. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Teaduste Akadeemia Kirjastus. Tallinn 2006. Lk 75
Kodeste soo

Kodeste soo on soo Hiiumaal Hiiumaa vallas. Soo pindala on 68 ha. Soo jääb Tahkuna looduskaitsealale. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 75
Heiste soo

Heiste soo on soo Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas. Soo pindala on 36 ha. Soo jääb Kõpu maastikukaitsealale. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 75
Kõivasoo

Kõivasoo on soo Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas. Soo pindala on 39 ha. Soo jääb Kõpu maastikukaitsealale. . H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 74–75
Elberti maakond (Colorado)

Elberti maakond (Elbert County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°19' N, 104°07' W. Maakonna halduskeskus on Kiowa ja suurim linn on Elizabeth. Maakonna pindala on 4794 km². Veepindala on 0 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 23 086. Aastal 2000 oli elanikke 19 872. Arapahoe maakond (põhjas) Lincolni maakond (idas) El Paso maakond (lõunas) Douglase maakond (läänes) Elberti maakond moodustati 2. veebruaril 1874 Douglase maakonna idaosast. 6. veebruaril liikus maakonna piir põhja poole, kuna kaotati Greenwoodi maakond. Maakond on nime saanud maakonna loomise aegse Colorado kuberneri Samuel Hitt Elberti järgi. 11. aprillil 1889 kaotas Elberti maakond oma lääneosa vastloodud Lincolni, Kit Carsoni ja Cheyenne'i maakonnale. Agate Elbert Elizabeth Fondis Kiowa Matheson Ponderosa Park Simla Elberti maakonnas oli 19 872 inimest, 6770 leibkonda ja 5652 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 4 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 7113 (keskmine tihedus 1/km²). Rassiline koosseis oli järgmine: valgeid 95,22% mustanahalisi 0,64% põlisameeriklasi 0,63% aasialasi 0,37% Vaikse ookeani saarte rassist 0,09% teistest rassidest 1,28% kahest või enam rassist 1,76% Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 3,85%. 6770 leibkonna seas oli 42,80% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi; 75,10% koos elavaid abielupaare; 5,70% neid, kus oli ilma abikaasata naine; 16,50% neid, mis ei olnud perekonnad. 12,20% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 3,10% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. Leibkonnas oli keskmiselt 2,93 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,19 inimest. Elanikud jagunesid ealiselt nii: 30,20% alla 18-aastasi; 5,50% 18–24-aastasi; 32,80% 25–44-aastasi; 25,50% 45–64-aastasi; 6,00% üle 65-aastasi. Ea mediaan oli 37 aastat. Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 100,60 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 99,90 meest. Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 62 480 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 66 740 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 45 329 dollarit, naistel 29 767 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 24 960 dollarit. 4,00% elanikkonnast ja 2,50% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 4,60% alla 18-aastasi ja 4,50% üle 65-aastasi. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Elberti maakonna koduleht (inglise keeles)
Aadlilipkond

Aadlilipkond (varem eesti keeles aadlilipp) oli aadli poolt ülal peetav regulaarväeüksus Rootsis ja mõnes teises riigis. Aadlilipkond eksisteeris Rootsis ja selle valdustes 16.–18. sajandini. Tegemist oli Rootsi esimese regulaarse ratsaväeüksusega. On oletatud, et ta ulatub tagasi 1280. aasta Alsnö stadga'ni, millega Rootsi aadel vastutasuks oma privileegidele kohustus kuningat sõjas aitama nn ratsateenistusega. Kindla organisatsiooni andis aadliratsaväele alles Erik XIV 1565. aastal. Nimetus Adelsfanan ('aadlilipkond') võeti kasutusele 1571. Organisatsioon oli eri aegadel erinev; keskeltläbi vastas aadlilipkond väiksemale ratsaväerügemendile. Kui Rootsi ratsavägi (fanorna) organiseeriti rügementideks, säilitas aadlilipkond oma nime. Kõik ohvitserid olid aadlikud. Gustav II Adolfi ajal oli aadlilipkonnal kolm kompaniid Rootsis ja üks Soomes. 1634. aasta valitsemisreformi käigus omistati aadlilipkonnale kõrgeim positsioon ratsaväes. Aastal 1640 aadlilipkond reorganiseeriti ning juurde tuli neljas kompanii. Pärast 1658. aastat, mil Skåne läks üle Rootsi koosseisu, rajati viies kompanii Skånesse. 1680. aastatest oli kompaniisid kuus: Upplandi, Soome, Västergötlandi, Södermanlandi, Östergötlandi ja Skåne kompanii. Lipkond tuli kokku ainult sõja korral ning aadli privileegide kohaselt tohtis ta teenida ainult Rootsis. Aastal 1702 laskis Karl XII siiski viia Rootsi kompaniid üle Baltimaadesse. Aadlilipkond osales muu hulgas Lundi lahingus 1676 ja Fraustadti lahingus (Wschowa lahingus) 1706 ning sattus 1709 Perevolotšna all Vene sõjavangi, kuid Poltava lahingus ei osalenud. Pärast Karl XII surma 1718 lakkas aadlilipkond olemast võitlusvõimeline üksus. Viimast korda kutsuti ta kokku 1743. Liikmete arv oli siis 395. Edaspidi eksisteeris see ainult paberil. Liikmete kohustused piirdusid sellega, et kord aastas tuli teatada kompaniiülemale oma aadress. Nad olid vabastatud teatud maksudest ning neil ei olnud muud sõjaväelist kohustust. Aadlilipkonna Soome harus oli 155 meest ning neil oli samasugune staatus nagu Rootsi haru liikmetel. Esimene aadlilipkond Eestis oli Eestimaa aadlilipkond, mille käskis moodustada Saksa ordu kõrgmeister Heinrich Dusemer 23. mail 1350. See eksisteeris vaheaegadeta 1712. aastani. Rootsi ajal olid Eestimaa, Liivimaa ja Ingerimaa aadlilipkonnad Eestis samal alusel Rootsi omadega.
Elberti maakond

Elberti maakond (Elbert County) on maakond USA-s Georgia osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Elberton. Maakonna pindala on 970 km². Veepindala on 15 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 20 166. Aastal 2000 oli elanike arv 20 511. Andersoni maakond (loodes) Abbeville'i maakond (idas) McCormicki maakond (kagus) Lincolni maakond (kagus) Wilkesi maakond (lõunas) Oglethorpe'i maakond (edelas) Madisoni maakond (läänes) Harti maakond (loodes ja põhjas) Elberti maakond moodustati 10. detsembril 1790 pärast Wilkesi maakonna jagunemist. Maakond on saanud nime Georgia kuberneri Samuel Elberti järgi. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Elberti maakonna koduleht (inglise keeles)
Jacksoni maakond (Colorado)

Jacksoni maakond (Jackson County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40°66' N, 106°34' W. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Walden. Maakonna pindala on 6133 km². Veepindala on 17 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5441. Aastal 2000 oli elanikke 4757. Albany maakond (kirdes) Larimeri maakond (idas) Grandi maakond (kagus) Routti maakond (läänes) Carboni maakond (loodes) Coalmont Cowdrey Gould Rand Walden Jacksoni maakonnas oli 1577 inimest, 661 leibkonda ja 442 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 0,25 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 1145 (keskmine tihedus 0/km²). Rassiline koosseis oli järgmine: valgeid 96,20% mustanahalisi 0,25% põlisameeriklasi 0,76% aasialasi 0,06% teistest rassidest 1,46% kahest või enam rassist 1,27% Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 6,53%. 661 leibkonna seas oli 29,20% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi; 54,90% koos elavaid abielupaare; 7,90% neid, kus oli ilma abikaasata naine; 33,00% neid, mis ei olnud perekonnad. 28,40% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 10,10% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. Leibkonnas oli keskmiselt 2,37 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,91 inimest. Elanikud jagunesid ealiselt nii: 25,60% alla 18-aastasi; 5,40% 18–24-aastasi; 26,90% 25–44-aastasi; 29,10% 45–64-aastasi; 13,10% üle 65-aastasi. Ea mediaan oli 40 aastat. Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 101,40 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 107,80 meest. Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 31 281 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 37 361 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 26 250 dollarit, naistel 18 417 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 17 826 dollarit. 14,00% elanikkonnast ja 10,30% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 22,50% alla 18-aastasi ja 9,00% üle 65-aastasi. Arapaho National Wildlife Refuge Routti metsakaitseala Mount Zirkeli ürgloodusala Never Summeri ürgloodusala Platte Riveri ürgloodusala http://www.census.gov/popest/data/counties/totals/2013/files/CO-EST2013-Alldata.csv 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Jacksoni maakonna koduleht (inglise keeles)
Jacksoni maakond

Jacksoni maakond (inglise Jackson County) on 24 Ameerika Ühendriikide maakonna või valla nimetus. Jacksoni maakond (Alabama) Jacksoni maakond (Arkansas) Jacksoni maakond (Colorado) Jacksoni maakond (Florida) Jacksoni maakond (Georgia) Jacksoni maakond (Illinois) Jacksoni maakond (Indiana) Jacksoni maakond (Iowa) Jacksoni maakond (Kansas) Jacksoni maakond (Kentucky) Jacksoni vald (Louisianas) Jacksoni maakond (Lõuna-Dakota) Jacksoni maakond (Lääne-Virginia) Jacksoni maakond (Michigan) Jacksoni maakond (Minnesota) Jacksoni maakond (Mississippi) Jacksoni maakond (Missouri) Jacksoni maakond (Ohio) Jacksoni maakond (Oklahoma) Jacksoni maakond (Oregon) Jacksoni maakond (Põhja-Carolina) Jacksoni maakond (Tennessee) Jacksoni maakond (Texas) Jacksoni maakond (Wisconsin)
ISO 3166

ISO 3166 on ISO standard, mis reguleerib riike, maid, sõltuvaid territooriume, geograafilisi piirkondi ja haldusüksusi tähistavaid koode. Standard koosneb kolmest osast: ISO 3166-1 loetleb riikide, maade, sõltuvate territooriumide koode (kahetähelised, kolmetähelised ja numbrilised) ISO 3166-2 loetleb riikide haldusüksuste koode ISO 3166-3 loetleb koode, mis on esimesest osast kustutatud pärast standardi esimest väljaandmist 1974. aastal
Mare Taagepera

Mare Taagepera (neiuna Mare Rünk; 16. mai 1938 Narva – 24. aprill 2013 Orange'i maakond, California, USA) oli eesti teadlane (orgaanilise keemia professor) ja ühiskonnategelane (Metsaülikoolide eestvedaja). Ta sündis 1938. aastal Narvas, elas Tartus, põgenes 1944. aastal vanematega Saksamaale ja elas aastast 1951 USA-s. Ta lõpetas 1960. aastal keemikuna Delaware'i ülikooli, oli aastatel 1960–1961 Helsingi Ülikoolis magistriõppes. Ta oli korporatsiooni Filiae Patriae liige. Aastatel 1962–1964 uuris ta nailoni omadusi firma DuPonti katsejaamas. 1970. aastal kaitses ta orgaanilise keemia alal doktoritööd Pennsylvania Ülikoolis ja kolis seejärel elama Vaikse ookeani rannikule. Aastatel 1971–1973 oli ta järeldoktorantuuris California Ülikooli Irvine'i filiaalis, seejärel oli ta samas teadur ja dotsent. Aastatel 1976–1977 oli ta Helsingi Ülikoolis külalisprofessor. Aastast 1997 tegutses ta külalisprofessorina Tartu Ülikoolis. Ta on avaldanud rahvusvahelistes teadusajakirjades teadusartikleid keemiast ja keemiaharidusest. Tal oli 23 teaduspublikatsiooni keemias, neli publikatsiooni Balti keskkonnaolude kohta 1980. aastatel ja kümme teadushariduse alal. Aastatel 1982–1996 organiseeris ta California ülikoolis teadushariduse programmi, sai mitu auhinda ning nõustas sel teemal osariiki ja Washingtoni. Ka Tartus alustas ta avastusõppe juurutamist. Lisaks silmapaistvale teadlaskarjäärile oli ta aktiivne ja tegus ka Eesti pagulasühiskonnas. Ta on tegutsenud Ameerika eesti gaidide malevas. 1970. aastatel alustas ta Los Angeleses loenguid "Metsaülikool Läänerannikul" ja laiendas hiljem metsaülikooli mõtet pagulastelt kodueesti noortele, algatades Eestis iga-aastase metsaülikooli Käärikul. Aastast 1994 viibis ta abikaasa Reinuga võimaluse korral poole aastast Eestis. Mare Taagepera suri 2013. aasta 24. aprilli varahommikul California osariigis Orange'i maakonnas Irvine’i lähedal hooldekodus vähki. Ta abiellus 14. oktoobril 1961 füüsiku ja politoloogi Rein Taageperaga. Neil on kaks tütart ja üks poeg. 2012 – Valgetähe III klassi teenetemärk In Memoriam Mare Taagepera Suri Metsaülikooli korraldaja Mare Taagepera Suri Mare Taagepera
Broomfield

Broomfield, ametlikult Broomfieldi linn ja maakond (inglise keeles City and County of Broomfield) on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis ning see moodustab ka omaette maakonna. Linn inkorporeeriti 1961. aastal Boulderi maakonna kaguosas. Linn sai nime arvatavasti piirkonnas olevate sorgopõldude järgi (inglise keeles broomcorn – sorgo, field – põld). Kolmel järgmisel aastakümnel kasvas linn territooriumi annekteerides, mis tihti ulatus ka maakonnapiiridest välja Adamsi, Jeffersoni ja Weldi maakonda. 1990. aastatel hakkas linna juhtkond kavandama linna loomist eraldi maakonnaks, esitades selleks 1998. aastal Colorado osariigi põhiseadusesse parandusettepaneku, põhjendades, et omaette maakonnana on linnas lihtsam avalikke teenuseid osutada kui nelja maakonna osana. Colorado osariigi seadusandlik kogu nõustus, ning sellele lisati kolmeaastane üleminekuperiood. 15. novembril 2001 sai Broomfieldist ametlikult Colorado 64. maakond. Kui mitte arvestada Alaskal Skagway, Wrangelli ja Petersburgi "maakonnaga võrdväärseid üksusi", mis loodi aastatel 2007–2012, on Broomfieldi linn-maakond USA uusim loodud maakond. 2004. aasta presidendivalimistel andis linn 51,7% hääli George W. Bushi ja 47,1% John Kerry poolt. Pärast seda on linnaelanikud hääletanud eeskätt Demokraatliku Partei kandidaatide poolt. Weldi maakond (kirdes) Adamsi maakond (kagus) Jeffersoni maakond (edelas) Boulderi maakond (loodes) 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Rio Grande metsakaitseala

Rio Grande metsakaitseala asub Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis ja on 7530 km² suur. Rio Grande metsakaitseala asub 9 Kagu-Colorado maakonna territooriumil. Mets hõlmab San Luisi oru, mis on üks maailma suurimaid põllumajanduslikke mägipiirkondi, samuti ühe suurima mägedes asuva kõrbe. Rio Grande metsakaitseala keskus asub Monte Vistas. Lisaks on Del Nortes, La Jaras ja Saguaches kaitseala kohalikud kontorid. Rio Grande metsakaitseala territooriumil asub 4 ürgloodusala. Kõik nad asuvad osaliselt teistel metsakaitsealadel. La Garita ürgloodusala (suurem osa Gunnisoni metsakaitsealal) Sangre de Cristo ürgloodusala (suurem osa San Isabeli metsakaitsealal) South San Juani ürgloodusala (osa San Juani metsakaitsealal) Weminuche ürgloodusala (suurem osa San Juani metsakaitsealal) Rio Grande metsakaitsealal 3005 m kõrgusel merepinnast asub Platoro Dami ilmajaam. Seal sajab aastas keskmiselt 688 mm sademeid. Kõige rohkem sajab märtsis (91 mm) ja augustis (82 mm), kõige vähem juunis (26 mm) ja mais (35 mm). Lund sajab aastas keskmiselt 603 mm, kõige rohkem märtsis (138 mm). Juuli ja august on ainsad kuud, kus kunagi lund ei saja.
Uncompahgre metsakaitseala

Uncompahgre metsakaitseala on metsakaitseala Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis. Kaitseala hõlmab 955 229 aakri (3865 km²) suuruse ala. Uncompahgre metsakaitseala asub kaheksa Lääne-Colorado maakonna territooriumil ning piirneb lõunas San Juani metsakaitsealaga. Uncompahgre metsakaitseala jaguneb Uncompahgre platoo ja San Juani mägede vahel kaheks. Mitmekesine kliima, suhteliselt väike rahvaarv ja rohke päikesepaiste teeb metsakaitsealast populaarse matkamise koha. Uncompahgre metsakaitseala territooriumil asub 3 ürgloodusala. Uncompahgre Wilderness (suurem osa San Juani metsakaitsealal) Mount Sneffels Wilderness Uncompahgre Wilderness