laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Korporatsioon Sakala vapp

Korp! Sakala vapp koosneb neljaks väljaks jaotatud vapikilbist, selle peal asetsevast visiirist kolme plüümiga - värvides sinine, violetne ja valge - ning ümbritsevast tammepuust akantusornamendist. Kilbi ülemisel vasakul väljal on sinisel põhjal kuldne küllusesarv, selle all violetsel põhjal Sakala lipukiri «Üks kõige eest, kõik ühe eest» hõbetähtedega, all paremal sinisel põhjal kuldne kotkas ja ülal paremal sini-violett-valgel põhjal hõbedane sirkel. Vappi ümbritsevad kuus Sakala värvides lippu. Vapi miniatüür-reproduktsiooni kasutatakse korp! Sakala kirjapaberil, auaadressidel ja muudel Sakalale kuuluvatel või Sakala poolt kingitavatel esemetel. Korp! Sakala vapp nõudis pärast asutamist aega väljatöötamiseks, kuna algul lepiti väga lihtsa ajutise vapiga, mil oli silminähtav Fraternitas Viliensise vapi mõju. Jaotatud kolme välja, kujutas esimene väli 14.11.1909 (pidulik avamispäev), teine vääntähte (sirklit), kolmas kolme rukkipead, seotud sinise-violett-valge paelaga. Küll moodustati juba 1916 a. korralise vapi väljatöötamiseks eriline komisjon, kuid kaua ei nihkunud asi paigast, kuna ei leitud rüütlipea kiivrile kohast asemikku, millega siiski tuli leppida. 1920 esitati kaks vapi kavandit ksv! Henrik Visnapuult ja kunstnik Aleksander Tassalt: Tassa kavand - põhja karu ja Viljandi linna vapp ei leidnud pooldamist. Peatuti kotka kuju (julgus, mehisus) ja küllusesarve juures, toonitades sellega Viljandimaa viljarikkust. Vil!! poolt annetatakse lisasummasid tema valmistamiseks ja alles 1922-st peale ehib konvendi seina 4 välja jaotatud vapp: ülal - pahemal - külluse sarv, paremal - vääntäht, all - pahemal gooti tähtedega: Üks kõige eest, kõik ühe eest! - vennastuse põhimõtte väljendus, ja paremal - kotkas. Üliõpilasleht 1929
Aadma mõis

Aadma mõis (saksa keeles Ahdma) oli mõis Käina kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Hiiu maakonda Hiiumaa valla territooriumile. Mõisa keskus oli Aadma külas. Aadma karjamõis eraldati Jakob Pontus Stenbocki (1744–1824) poolt 1797. aastal Putkaste mõisast, moodustati Putkaste kolmest külast (Jausa, Männamaa ja Ühtri) ning Jakob Pontus Stenbock pantis 10. märtsil 1792 Putkaste koos Aadmaga karjamõisaga kuuekümneks aastaks Tallinna Kohtukoja nõunikule ja hilisemale Tartu Ülikooli viitse-kuraatorile Johann Friedrich Emmanuel Ungern-Sternbergile (1763-1825). Mõis kuulus seejärel Aderkasidele. Hiljem läks mõis Gernetite omandusse. 1882. aastal ostis Aadma mõisa Alexandrine von Richter. Tema järel kuulus mõis Pahlenitele. 20. sajandi alguseks oli Aadma mõis muutunud Vaemla mõisa kõrvalmõisaks. Aadma mõisa peahoone ehitati ilmselt 1800. aasta paiku. Härrastemaja kujutas endast ühekorruselist poolkelpkatusega puithoonet. Tänapäeval on hoone hävinud ning sellest on järel vaid mantelkorstna rusuhunnik. Eesti mõisate loend Leo Tiik, Hiiumaast. Eriti Orjakust, Reigist ja Putkastest, Kassarimaa, nr. 32, lk 11, 1 detsember 2012 Aadma mõis Eesti mõisaportaalis
Peimari

Peimari on väin, mis eraldab Paraise saarestikku (Turu saarestiku osa) Kemiö saarest.
Buzuki

Buzuki (kreeka μπουζούκι bouzouki, arvatavalt türgikeelsest sõnast bozuk) on kreeka näppekeelpill, millest on saanud moodsa kreeka muusika nurgakivi. See on pirnikujulise kõlakoja ja väga pika kaelaga keelpill. Muus osas sarnaneb buzuki mandoliiniga. Pillil on 3 või 4 (vastavalt τρίχορδο μπουζούκι ja τέτραχορδο μπουζούκι) metallist paariskeelt ja seda mängitakse plektrumiga, mistõttu on sellel terav metalse kõlaga heli. Keelte häälestus on kolmekeelsel D3D4–A3A3–D4D4 ja neljakeelsel C3C4–F3F4–A3A3–D4D4. Madalamate keelepaaride keeled on omavahel häälestatud unisooni. Oktavi võrra kõrgema häälestusega on saatepillina kasutatav väiksem kolmekeelne baglamas (μπαγλαμάς). Teraskeelte kasutamine võimaldab kasutada (magnet)elektrilist helipead, nagu see on kasutusel elektrikitarri puhul. Mõned andmed viitavad elektrilise buzuki kasutamisele juba 1945. aastal rebetikomuusikute Tsitsanise ja Papaioannou esituste salvestustel. Olulise edu elektrilise buzuki (μπουζούκι ηλεκτρικό) levikul tõi kaasa buzukivirtuoosi Manolis Chiotise tegevus 1950. aastatel ja 1960. aastate alguses. Tema poolt edasi arendatud neljakeelsest buzukist (τέτραχορδο μπουζούκι) sai ka Kreeka rahvaliku muusika laïka (λαϊκά) ja populaarse muusika uue laine (neo kyma, νέο κύμα) ning éntechno põhiline sooloinstrument, analoogiliselt elektrikitarrile mujal maailmas. Kuid erinevalt elektrikitarrist, ei kasutata elektrilise buzuki puhul signaali moonutamist. Elektrilise buzuki kasutamisel on ilmselt olnud märkimisväärne mõju elektrikitarrimuusikale. Otseseks vihjeks võib pidada Dick Dale'i poolt idapoolsetes Vahemere maades tuntud loo "Misirlou" ("Egiptlanna") salvestamist. (See lugu oli ka üks varaseid kreeka immigrantide poolt Ameerika Ühendriikides plaadistatud lugusid 1920. aastatel.) Elektrilise buzuki võtsid hiljem kasutusele ka Iiri muusikud (irish bouzouki). Buzuki on kasutusel ka klassikalise sümfoonilise muusika instrumendina. Buzukit silmas pidades on muusikateoseid kirjutanud heliloojad Manos Hatzidakis ja Mikis Theodorakis. Misirlou Manolis Chiotis (Μανώλης Χιώτης, 1921–1970) Rebetiko https://en.wikipedia.org/wiki/Rebetiko Rebetiko
Leili Andre

Leili Andre (õieti Leili Jõesaar; kuni aastani 1949 Leili Rimmel; 1. veebruar 1922 Mardi talu, Soosaare vald (Kolga-Jaani kihelkond), Viljandimaa – 4. oktoober 2007 Kolga-Jaani) oli eesti luuletaja ja lastekirjanik. Ta sündis kingsepa tütrena. Ta õppis Soosaare ja Kolga-Jaani algkoolis, Põltsamaa progümnaasiumis, Tartu õpetajate seminaris, kaugõppijana Tartu õpetajate instituudis ja Tallinna pedagoogilises instituudis. Luuletuste avaldamist alustas Andre 1940. aastal ajakirjas Tuleviku Rajad. Ta kuulus Tartu kirjandusrühmitusse Tuulisui koos sõja ajal pagulusse siirdunud Raimond Kolgi, Kalju Lepiku ja Ilmar Talvega. Lepik vahendas pärast Teist maailmasõda Andre luulet Rootsi ajakirjale Kodukolle, mistõttu sattus Andre looming Eestis põlu alla ja tema loomingut ei avaldatud mõnda aega. Hiljem ilmus tema värsse ajakirjades ning Viljandi, Paide, Rakvere ja teistes rajoonilehtedes. Esimene oma luulekogu «Hõbedakirjaga kruus» ilmus alles 1979. aastal. 1980. aastatel ilmusid Leili Andre lasteluulekogud «Kes selle tamme istutas?» ja «Päike õunas» ning tunde- ja looduslüürika kogumik «Lumeliiliad». Oma hilisluulet avaldas Leili Andre Järvamaa Kultuurifondi toel 1997. aastal kogus «Ma usun kevadet». Üle 40 aasta on Leili Andre pidanud kooliõpetaja põlve. Esmalt 1943. aastast Järvamaal Päinurmes, millele järgnesid aastad koolitööd Lalsil, Järtsaarel, Kolga-Jaanis, Rakveres. 1963. aastal asus ta uuesti Järvamaale, seekord Väätsale, 1973. aastal kolis ta Järva-Jaani, kus jäi 1985. aastal pensionile. Viimased eluaastad veetis Leili Andre Kolga-Jaanis, kus suri 4. oktoobril 2007. Luuletaja Leili Andre läks igaviku teed[alaline kõdulink] Karl Kelgu (Kalle Kurg). "Mõtlik luuletaja." (Leili Andre 50.) – Looming 1972, nr. 2, lk. 346–347. Leili Andre Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Petšora laht

Petšora laht (vene Печорская губа) on laht. On Barentsi mere osa Euroopa rannikul. Ulatub maismaasse ligi 100 km sügavusele, laius kuni 120 km. Piirneb läänes Malozemelskaja tundraga, idas Bolšezemelskaja tundraga. Laht on madal, talviti külmub. Lahte suubub Petšora jõgi.
AEG

AEG (saksa keeles Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft Aktiengesellschaft) oli aastatel 1883–1997 tegutsenud Saksamaa aktsiaselts, mis tootis elektriseadmeid ja kodumasinaid. Emil Rathenau (11.12.1838–20.06.1915) asutas 1883. aastal nn Saksa-Edissoni tarbeelektri ettevõtte (saksa keeles Deutsche Edison-Gesellschaft für angewandte Elektricität), mis 1887 nimetati ümber Üldelektriliseks ettevõtteks (saksa Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft).  Pikemalt artiklis AEG Eesti osakond 1900 varustas AEG Londonit ja selle raudteed elektriseadmetega. 1902 rajati ettevõte Neue Automobil Gesellschaft, kus valmistati autosid. 1910–1918 toimus lennuseadmete ehitus (R-plan, saksa keeles Riesenflugzeug). 1918 lõid AEG, Auer-Gesellschaft ja Siemens & Halske hõõglampide tootmiseks uue ettevõte Osram. 1994 ostis AB Electrolux ettevõtte AEG Hausgeräte GmbH. 1997 tootmise lõpp. 2005 omandas Electrolux õigused AEG kaubamärgi kasutamiseks.
Olavi Alakulppi

Olavi Eelis Alakulppi (17. juuli 1915 Rovaniemi vald – 19. august 1990) oli Soome ja USA murdmaasuusataja. Alakulppi võitis 1939. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel Zakopanes Soome koondises 4×10 km teatesõidus kuldmedali. 1950. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel Lake Placidis esindas ta Ameerika Ühendriike. Ta võitles Talvesõjas tõustes nooremseersandist veebliks ja hiljem Jätkusõjas ning pälvis 17. juulil 1942 Mannerheimi risti. Ta käis vaherahu ajal ohvitseride koolis ja sai kapteni auastme 23. jaanuaril 1944. 1945 põgenes ta Rootsi ja sealt edasi USAsse, kus teenis 1947–1968 USA sõjaväes. 1965 ülendati ta kolonelleitnandiks. Ta on maetud Arlingtoni sõjaväekalmistule. 1939 Zakopanes maailmameister 4x10 km teatesõidus
Variomeeter

"Variomeeter" on mitmetähenduslik sõna: variomeeter, riist, mis koosneb induktiivpoolidest ja võimaldab induktiivsuse sujuvat muutmist variomeeter, mõõteriist - näidik lennuki (ka teiste õhus püsivate aluste) tõusu- ja vajumiskiiruse määramiseks variomeeter, mõõteriist, millega mõõdetakse Maa magnetvälja muutumist variomeeter, mõõteriist raskuskiirenduse horisontaalsuunalise muutumise ja raskusjõu ekvipotentsiaalpinna kõveruse mõõtmiseks
Gaasivahetus

Gaasivahetus on protsess, mille läbi toimub gaaside (hapniku ja CO2) vahetus organismi ja väliskeskkonna vahel. Tavaliselt toimub see difusiooni teel mööda kontsentratsioonigradienti. Gaasivahetuse käigus toimub hapniku ja CO2 vahetus hingamisel ja fotosünteesil. Evolutsiooni käigus on gaasivahetuse efektiivsust tõstetud hingamispinna pindala suurendamise kaudu – nii täidavad seda ülesannet kopsualveoolid ja taime lehed. Hingamine
Endokrinoloogia

Endokrinoloogia ehk sisesekretsiooniõpetus (ladina endocrinologia) on teadus ja bioloogia haru ning sisemeditsiini eriala, mis uurib endokriinsüsteemi ja selle osade ehitust, funktsioone, signaalmolekule (hormoone) ja nendega seotud haiguslikke seisundeid ja haigusi ning diagnoosimist ja ravivõimalusi. Endokrinoloogiaga tegelev eriarst või teadlane on endokrinoloog. Endokrinoloogiat erialana on kirjeldatud esimest korda 1905. aastal. Tänapäeval on endokrinoloogia kliiniline meditsiinieriala, mis tegeleb peamiselt hormonaalsete häiretega. "Meditsiinisõnastik" 176:2004. Sissekanne veebisaidil arst.ee (vaadatud 19.02.2014). ENDOKRINOLOOGIA ERIALA ARENGUKAVA., veebiversioon (vaadatud 21.05.2014) A. P. CAWADIAS, The History of Endocrinology, Section of the History of Medicine, December 4, 1940 Sotsiaalministri määrus "Eriarstiabi erialade loetelu"
Puutepinge

Puutepinge (ingl touch voltage) on elektripinge, mis rakendub inimese kehale, kui ta puudutab pingestatud või juhuslikult pinge alla jäänud seadmeosa. Puutepinge suurus oleneb elektriseadme tööpingest ja sellest sõltub seadme elektriohtlikkus. Elektripaigaldise osal, mis on isolatsioonirikke tõttu sattunud pinge alla (pingealtil osal) on puute eel pinge, mida nimetatakse arvutuslikuks puutepingeks. Pingealti osa puudutamisel läbib inimese keha vool, mille mõjul tekib jalge alla voolu valgumisala ja selle takistusel pingelang. Selle võrra on inimesele mõjuv tegelik puutepinge arvutuslikust väiksem. Elektriseadme rikke korral, näiteks tingituna maa- või kereühendusest, tekkiva puutepinge ohu vähendamiseks rakendatakse seadme kere maandamist ja potentsiaaliühtlustust. Puutepinge ohtlikult kestva toime vältimiseks kasutatakse kiiretoimelist rikkevoolukaitset. Puutepingekaitse "Rein Oidram. "Maanduspaigaldiste ehitus"" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 29. septembril 2017. EE 7. köide, 1994
ANU

ANU võib tähendada järgmist: Australian National University Anu võib tähendada järgmist: Anu (jumal), Mesopotaamia jumal Anu (eesnimi)
Lülijalgsed

Lülijalgsed ehk artropoodid (Arthropoda) on loomariigi hõimkond, kuhu kuulub üle 80% tänapäevastest loomaliikidest. Nad kuuluvad alamriiki pärishulkraksed. Lülijalgsete kehaehituse iseloomulikumateks tunnuseks on kitiinist välisskelett ja lüliline kehaehitus. Lülijalgsed jagunevad klassideks, millest suurimad on putukad (Insecta), ämblikulaadsed (Arachnida) ja vähid (Crustacea). Lülijalgsed on traditsiooniliselt jagatud 5 alamhõimkonda, millest 1 on väljasurnud. Alamhõimkond (väljasurnud) Trilobita – trilobiidid Klass Trilobita;– trilobiidid (väljasurnud) Chelicerata – lõugtundlased Arachnida – ämblikulaadsed Merostomata – ürglõugtundlased Pycnogonida Myriapoda – hulkjalgsed Chilopoda – sadajalgsed Diplopoda – tuhatjalgsed Pauropoda – harvjalgsed Symphyla – harusabased Hexapoda – heksapoodid Camptophyllia (väljasurnud) Entognatha – siselõugsed Insecta – putukad Crustacea vähid Branchiopoda – lõpusjalgsed Cephalocarida – pimevähid Malacostraca- kõrgemad vähid Maxillopoda – aerjalgsed Ostracoda – karpvähid Remipedia – mõlajalgsed. Klass Marrellomorpha (väljasurnud) inimesi ründavad lülijalgsed lüliloomad trilobiidid
Moskva ülikool

Moskva ülikool (vene keeles Московский государственный университет имени М. В. Ломоносова (M. V. Lomonossovi nimeline Moskva Riiklik Ülikool), täisnimetus Федеральное государственное бюджетное образовательное учреждение высшего образования "Московский государственный университет имени М. В. Ломоносова", lühend MRÜ, vene keeles МГУ) on kõrgem õppeasutus Venemaal Moskvas, Venemaa suurim ülikool. Moskva ülikool asutati 25. jaanuaril 1755 keisrinna Jelizaveta Petrovna ukaasiga. 1940. aastal nimetati ülikool Mihhail Lomonossovi nimeliseks. Tänapäeval õpib ülikoolis üle 40 000 üliõpilase ja 7000 aspiranti, seal töötab üle 4000 professori ja muu õppejõu. Instituutides töötab umbes 5000 teadustöötajat. 2008. aastal oli ülikoolis 30 teaduskonda ja 15 teadusinstituuti. Ülikooli peahoone asub Moskva Lääneringkonnas Ramenki munitsipaalringkonnas Varblasemägedes. See valmis 1950. aastate algul ja oli sel ajal kõrgeim hoone maailmas väljaspool New Yorki. Kesktorni kõrgus on 240 meetrit ja sel on 36 korrust. Euroopa kõrgeim hoone oli see 1990. aastani. Ülikoolis pandi 19. märtsil 2008 tööle Venemaa võimsaim superarvuti SKIF MSU, mille tippvõimsus on 60 TFLOPSi. Keiserlik Moskva Ülikool (1755 – 8. märts 1917) Moskva Ülikool (1917. aasta märtsist – novembrini) Moskva Riiklik Ülikool (1917. aasta lõpust) Moskva 1. Ülikool (1918–1930) Moskva Riiklik Ülikool (1930–1932) Pokrovski-nimeline Moskva Riiklik Ülikool (1932–1937; Mihhail Pokrovski järgi) Moskva Riiklik Ülikool (1937–1940) Lomonossovi-nimeline Moskva Riiklik Ülikool (alates 1940. aastast) Ülikoolis on üle 40 teaduskonna ja teaduskonna staatuses instituuti, sealhulgas: Aasia ja Aafrika maade instituut Ajalooteaduskond Bioinseneeria ja bioinformaatika teaduskond Bioloogiateaduskond Biotehnoloogiateaduskond Filoloogiateaduskond Filosoofiateaduskond Füüsikateaduskond Geograafiateaduskond Geoloogiateaduskond Keemiateaduskond Kosmoseuuringute teaduskond Maailmapoliitika teaduskond Mehaanika-matemaatikateaduskond Politoloogiateaduskond Psühholoogiateaduskond Žurnalistikateaduskond Ülikoolis on 13 instituuti, sealhulgas: Skobeltsõni-nimeline tuumafüüsika teadusuurimisinstituut Mehaanika teadusuurimisinstituut Šternbergi-nimeline riiklik astronoomiainstituut Belozerski-nimeline füüsikalis-keemilise bioloogia teadusuurimisinstituut Bogoljubovi-nimeline mikromaailma teoreetiliste probleemide instituut Общая статистика университета. Vaadatud 23.12.2013. Moskva ülikooli koduleht
Maatõug

Maatõug on mitme loomaliigi kohalik tõug Eestis. maatõugu hobune maatõugu lammas maatõugu veis Üldisemalt – aborigeenne tõug
Petised

"Petised" on mitme filmi eestikeelne pealkiri: "Petised" (originaalpealkirjaga "Il bidone") on 1955. aastal linastunud Federico Fellini film "Petised" (originaalpealkirjaga "Rounders") on 1998. aasta krimipõnevik Matt Damoni ja John Malkovichiga peaosades "Petised" (originaalpealkirjaga "Matchstick Men") on 2003. aasta põnevuskomöödia Nicolas Cage'i ja Alison Lohmaniga peaosades "Petised" (originaalpealkirjaga "Выкрутасы") on 2011. aasta romantiline komöödia; peaosas Milla Jovovich
Tiina Toometi Kliinik

Tiina Toometi Kliinik on eraloomakliinik, mis asub Tallinnas Sõle 3. Kliinik asutati 1991. aastal. Esimene abivajav loom võeti vastu 29. jaanuaril 1992. Algul töötas kliinik üsna kitsastes tingimustes: „Kõlava nime “kliinik” taga peitus tegelikult vaid 12-ruutmeetrine tuba pisikese kööginurgaga. Ooteruumi polnud ning operatsioonilaua aset täitis tavaline polüestrist söögilaud“ – 1993. aastal kolis kliinik uutesse ruumidesse ning tööle tuli 4 uut arsti ja 3 abilist. Kuid varsti selgus, et ka olemasolevad ruumid jäävad kitsaks, mistõttu koliti 1996. aastal 200 m2 ruumidesse, kus töötatakse senini. Kliinik on spetsialiseerunud väikeloomadele ehk peamiselt lemmikloomadele: koerad, kassid, hamstrid, rotid, hiired, küülikud, merisead. Kliiniku tutvustus Kliiniku koduleht
Noore teadlase preemia

Noore teadlase preemia on sihtasutuse Vabariigi Presidendi kultuurirahastu poolt noortele Eesti teadlastele antav preemia. Preemiat antakse välja kord aastas veebruarikuus eelmise aasta eest. Selle suurus oli varem 75 000 krooni ja on nüüd 5000 eurot. Preemiat rahastas aastatel 2000–2009 Toomas Luman, aastast 2010 Väino Kaldoja. Noore teadlase preemia on mõeldud noorele Eesti päritolu teadlasele, kes teeb uurimistööd Eesti või välismaa kõrgkooli või teadusasutuse juures. Kandideerijal peab olema doktorikraad. Kandidaate võivad esitada noored teadlased ise, nende juhendajad või tööandjad, samuti kultuurirahastu nõukogu liikmed. Preemia saaja valib välja kultuurirahastu nõukogu. Alates 2016. aastast antakse välja ka noore IT-teadlase preemiat. 2000 – molekulaarbioloog Priit Kogerman 2001 – farmakoloog Allen Kaasik, kultuurirahastu preemia – geograaf Hill Kulu 2002 – arvutiteadlane Ahto Buldas 2003 – keemik Ivo Leito 2004 – arvutiteadlane Jaan Raik 2005 – neurobioloog Sulev Kõks 2006 – hematoloog-onkoloog Alar Aints 2007 – keemik Ivari Kaljurand 2008 – sotsioloog-meediateadlane Veronika Kalmus 2009 – füüsik Mait Müntel 2010 – filosoof Bruno Mölder 2011 – arvutiteadlane Peeter Laud 2012 – arstiteadlane Jaak Kals 2013 – astrofüüsik Elmo Tempel 2014 – geeniteadlane Lili Milani 2015 – botaanik ja mükoloog Leho Tedersoo ning meedia ja kommunikatsiooni uurija Andra Siibak 2017 – geeniteadlane Tõnu Esko ja füüsik Heli Lukner 2018 – andmeteadlane Leopold Parts 2019 – ajuteadlane Jaan Aru 2020 – loomaökoloog Tuul Sepp 2021 – energiatehnoloog Alar Konist 2022 – õigusteadlane Alexander Lott Noore IT-teadlase preemia "Pildid: geeniteadlane Lili Milani sai presidendilt noore teadlase preemia". Eesti Postimees. 3. veebruar 2015. Vaadatud 5. veebruaril 2015. Noore teadlase preemia statuut ja laureaadid
Möbiuse leht

Möbiuse leht on pind, millel on ainult üks külg ja üks serv. Selle avastasid sõltumatult August Ferdinand Möbius ja Johann Benedict Listing 1858. aastal. Möbiuse lehte on kerge luua, võttes pabeririba, käänates ühe otsa 180° ümber ja liimides otsad kokku. Kui Möbiuse leht piki keskjoont kaheks lõigata, saame ühe tavalise võru, millel on kaks 180° pööret. Selle uuesti kaheks lõigates saame kaks võru, mis on üksteisega seotud. Möbiuse lehe Euleri karakteristik on null. Kleini pudel
Eesti Maaülikooli loomakliinik

Eesti Maaülikooli loomakliinik asub Tartus Fr. R. Kreutzwaldi tänav 62. Loomakliinik kuulub Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi koosseisu, olles Maaülikooli õppebaasiks. Ühtlasi osutatakse tasulist raviteenust haigetele loomadele. Eesti Maaülikooli loomakliinik ravib nii väike- kui ka suurloomi. "loomakliiniku tutvustus kliiniku kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. august 2013. Vaadatud 27. septembril 2013. Eesti Maaülikooli loomakliiniku koduleht
Hermann Maier

Hermann Maier (sündinud 7. detsembril 1972 Altenmarkt im Pongaus) on Austria mäesuusataja. Hermann Maier on kahekordne olümpiavõitja (1998), kolmekordne maailmameister (1999, 2005) ja neljakordne maailma karika üldvõitja (1998, 2000, 2001 ja 2004). Tema hüüdnimi on Herminaator (Herminator). 1998 Naganos olümpiavõitja suurslaalomis olümpiavõitja ülisuurslaalomis 2006 Torinos hõbemedal ülisuurslaalomis pronksmedal suurslaalomis 1999 Vailis maailmameister kiirlaskumises maailmameister ülisuurslaalomis 2001 Sankt Antonis hõbemedal kiirlaskumises pronksmedal ülisuurslaalomis 2003 Sankt Moritzis hõbemedal ülisuurslaalomis 2005 Bormios maailmameister suurslaalomis Üldkarikas 1. koht: 1998, 2000, 2001, 2004 3. koht: 1999, 2005 Suurslaalomi karikas 1. koht: 1998, 2000, 2001 3. koht: 1999 Ülisuurslaalomi karikas 1. koht: 1998, 1999, 2000, 2001, 2004 2. koht: 2005, 2006 Kiirlaskumise karikas 1. koht: 200, 2001 2. koht: 1998 3. koht: 2004, 2005 Alpi kahevõistluse karikas 2. koht: 1998, 2000 Hermann Maier FIS-i kodulehel (inglise) Kristi Vahemaa. „Herminaator“ vallutab taas mägesid, Eesti Päevaleht, 6. detsember 2008
M. C. Escher

Maurits Cornelis Escher (ka M. C. Escher; 17. juuni 1898 – 27. märts 1972) oli hollandi kunstnik. Tuntud on tema graafikateosed, kus kujutatakse tegelikkuses võimatuid objekte. Ta loomingusse kuuluvad ka matemaatikast inspireeritud puulõiked, litograafiad ja metsotintod. Ametlik koduleht
August Ferdinand Möbius

August Ferdinand Möbius (17. november 1790 Schulpforta – 26. september 1868 Leipzig) oli saksa matemaatik ja astronoom. Ta töötas Leipzigi ülikoolis. Tema järgi on nimetatud Möbiuse leht, mille ta 1858. aastal avastas. 1846 – valiti Saksimaa Kuningliku Teadusseltsi liikmeks
Mudjug

Mudjug (vene Мудьюг) on saar Valges meres Dvina lahes. Kuulub Venemaale ja jääb Arhangelski oblasti haldusalasse. 1918. aastal loodud sõjavangilaagri tõttu sai saar hüüdnime Surmasaar. Saarel on tuletorn ja seal tegutsenud koonduslaagrit tutvustav muuseum.
Rossija

Rossija on Venemaa venekeelne nimetus. Seda nime kannavad paljud asjad: Rossija, endine hotell Moskvas Rossija, hotell Peterburis Rossija, lennufirma Rossija, tuumajäälõhkuja Rossija, telekanal Rossija, kindlustusfirma Rossija, pank Rossija, raadiojaam Rossija, laevaklass
Kiik & kirik

"Kiik & kirik" on Tõnis Mäe juubelialbum. Album on salvestatud koos Politseiorkestriga Eesti Rahvusringhäälingu stuudios 2008. aastal. 1. Kiik - Tõnis Mägi 1.40 2. Rong - Tõnis Mägi, Ott Arder, arr. Ülo Mälgand 5.22 3. Gordioni sõlmed - Elmu Värk, Ott Arder, arr. Tauno Aints, (flüügelhorn: Jaak Oserov) 4.57 4. Kännud - Tõnis Mägi, arr. Ülo Mälgand, (kitarr: Kaido Kodumäe) 3.10 5. Tiivad - Tõnis Mägi, arr. Tauno Aints 3.48 6. Muulil - Tõnis Mägi, arr. Ülo Mälgand 4.56 7. Kunstniku kool - Tõnis Mägi, arr. Siim Aimla, (el.klaver: Ülo Mälgand, saksofon: Benno Aava) 4.09 8. Sünnipäev - Toomas Taul, arr. Tõnis Mägi ja Tõnis Kõrvits 2.57 9. Doktor, aita - Tõnis Mägi, arr. Ülo Krigul, (klaver: Ülo Mälgand) 5.22 10. Tuhat aastat üksindust - Tõnis Mägi, arr. Katri Kaasik, (flüügelhorn: Jaak Oserov) 4.55 11. Kuula, Muusik - Tõnis Mägi, arr. Teet Raik, (kitarr: Kaido Kodumäe) 4.44 12. Sa haara kinni mu käest - Mikk Targo, arr. Ülo Krigul, (el.klaver: Ülo Mälgand) 4.09 13. Silma-Pilk - Tõnis Mägi, arr. Teet Raik 3.39 14. See on, laps, meie muld - Tõnis Mägi, Leelo Tungal, arr. Tõnis Kõrvits 3.01 15. Kirik - Tõnis Mägi 1.41 Kiik & kirik andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
Rossija (Moskva hotell)

Rossija (vene keeles Гостиница «Россия») oli hotell Moskva kesklinnas, mis valmis aastail 1964–1967 ajaloolise Zarjadje asumi kohale. See oli üks Euroopa suurimaid hotelle 3182 numbritoa ja 5300 voodikohaga. Hotell lammutati aastail 2006–2007. Hotell koosnes neljast 12-korruselisest ristkülikukujuliselt paiknenud korpusest mõõtmetega 250 × 150 meetrit. 25. veebruaril 1977 puhkes hotellis tulekahju, milles hukkus 42 inimest.  Rossija (Moskva hotell) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis