laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tarmo Rüütli

Tarmo Rüütli (sündinud 11. augustil 1954 Viljandis) on eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Ta lõpetas aastal 1973 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi ning aastal 2005 treeninguõpetuse ja spordijuhtimise erialal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Ta oli 1999–2000 ja uuesti alates 2008. aasta jaanuarist Eesti jalgpallikoondise peatreener. 2009. aastal oli ta FC Flora peatreener. Oma esimese koondisemängu peatreenerina tema teisel ametiajal tegi 27. veebruaril 2008 sõpruskohtumises Poola jalgpallikoondise vastu, mis kaotati 2:0. Eesti Jalgpalli Liit teatas 13. augustil 2009 ehk päev pärast Eesti esmakordset sõprusmängu Brasiiliaga, et pikendab Rüütli aasta lõpuni kehtinud töölepingut 2011. aastani. 2011. aastal pärast edukat valiksarja pikendati lepingut 2013. aasta lõpuni. Novembris 2013 teatati, et lepingut Rüütliga ei pikendata. Eesti NSV meistrivõistlused Eesti NSV meister 1985 Eesti NSV karika võitja 1981, 1982, 1988, 1990 Meistriliiga Eesti meister 2004, 2006, 2007 2. koht 1999, 2000, 2005 3. koht 2003 Soccernet.ee lugejate poolt hääletatud parimaks treeneriks 2006, 2007 Eesti Karikas Meister 2003/04, 2004/05, 2006/07 Jalgpallihaigla poolt valitud jalgpalligeeniuseks 2004, 2006 Eesti Jalgpalli Liidu hõbemärk 2004 2011 – EOK hõbedane teeneteplaat 2011 – aasta treener 2011 – Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi aastapreemia (Eesti jalgpallikoondise peatreener – edukas esinemine EM valikturniiril, koondise läbi aegade kõrgeim) 2012 – Valgetähe IV klassi teenetemärk Jalgpallur Henri Rüütli on tema poeg. Hilja Rüütli oli tema tädi. EJL pikendas lepingut Tarmo Rüütliga Soccernet.ee, 13. august 2009 Tarmo Rüütlit ootab kolmas järjestikune valiktsükkel EJL, 21. oktoober 2011 Tarmo Rüütli ei jätka Eesti jalgpallikoondise peatreenerina, Delfi Sport, 21. november 2013 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Tarmo Rüütli kinnitati Eesti koondise peatreeneriks Postimees.ee, 22. november 2007 T. Rüütli usutlus saates "Kukul külas", 24. august 2008 Biograafia ESBL-is
Muaree-efekt

Muaree-efekt on interferentsmuster, mis tekib kahe või enama nihutatud või pööratud rastri või võrgustiku üksteise peal asetsemisest. Sama efekt saavutatakse ka pisut erineva suurusega pikslite kasutamisel. Kuigi muaree on efektne ja seda on huvitav uurida, on trükitehnikas enamasti tegemist tüütu ja soovimatu nähtusega. Muaree-efekt võib tekitada probleeme näiteks kartograafidele. Termin tuleb prantsuskeelsest 19. sajandist pärit tekstiilinimetusest moiré (eesti keeles muaree). Traditsiooniliselt oli see siidkangas (tänapäeval ka puuvill- või polüesterkangas), mille pind läikles joontena veevirvendusetaoliselt. Efekt saavutati kahe üksteise suhtes mõnekraadise nurga all paikneva kanga märgpressimisel kalandris (muareerimine). Kahe kanga kokkupressitud kiud deformeerusid üksteise vastas, nurga tõttu ebaühtlaselt, ja muster muutus nähtavaks pärast kangaste kuivamist. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2017. Vaadatud 10. mail 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Interaktiivsed muaree-efekti visualiseeringud (Java) Muaree-efekti eemaldamisest Muaree-efekti visualiseering Veel üks visualiseering
Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme tee

Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme tee (põhimaantee nr 92) on üks Eesti põhimaanteedest. See saab alguse Tartu linna piiril Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 185. kilomeetril. Tee pikkus on 122,8 km, sh 4,8 km pikkune lõik Viljandi linnas (Viljandi linna tänavatena Tartu, Uus, Jakobsoni, Tallinna, Vaksali ja Pärnu maantee). Tee lõpeb Väljakülas Valga–Uulu tee 95. kilomeetril. Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme tee loodi 2000. aastate alguses, kui ühendati kaks tugimaanteed: Tartu–Viljandi ja Viljandi – Kilingi-Nõmme tee. Viljandi linna liikluskorralduse tõttu toimub liiklus Tallinna ja Tartu tänavate vahel Tartu suunal mööda ühesuunalist Jakobsoni tänavat ja Tartu suunalt mööda ühesuunalist Uut tänavat. Maantee läbib kolme maakonda: Tartu maakonda (Tartu linn, Elva vald), Viljandi maakonda (Viljandi vald, Viljandi linn, Põhja-Sakala vald) ja Pärnu maakonda (Saarde vald). Sildade nimistu pärineb Teeregistri andmebaasist. Tartu linn, Õssu küla, Räni küla, Märja alevik, Haage küla, Pihva küla, Rõhu küla, Teilma küla, Ridaküla, Võsivere küla, Kaimi küla, Mõisanurme küla, Puhja alevik, Tännassilma küla, Sangla küla, Väike-Rakke küla, Suure-Rakke küla, Verevi küla, Vaibla küla, Leie küla, Oiu küla, Valma küla, Ridaküla, Jõeküla, Loime küla, Tänassilma küla, Mähma küla, Tõnuküla, Uusna küla, Vana-Võidu küla, Viiratsi alevik, Viljandi linn, Pinska küla, Päri küla, Raudna küla, Rihkama küla, Puiatu küla, Leemeti küla, Kiini küla, Punaküla, Kõpu alevik, Supsi küla, Kanaküla, Kärsu küla, Väljaküla küla. Viljandi – Kilingi-Nõmme tee (endine, registrinumbriga 56) Tartu-Viljandi tee (endine, registrinumbriga 48) Teeregistri andmed seisuga 27. mai 2021.
Eesti Vabariigi Riigikohtu kohtunike loend

Eesti Vabariigi Riigikohtu kohtunike loend on loetelu Eesti Vabariigi Riigikohtu kohtunikest aastatel 1919–1940 ja alates 1992. aastast. Eesti kohtusüsteem Riigikohus Endised Riigikohtu liikmed
Tsna

Tsna on vähemalt 8 jõe nimi, sealhulgas: Tsna (Mokša) – Volga lisajõe Oka lisajõe Mokša lisajõgi Venemaal Tambovi ja Rjazani oblastis Tsna (Neeva) – jõgi Venemaa loodeosas Tveri oblastis, mis suubub Mstino järve Tsna (Nemunas) – jõgi Valgevenes, Nemunase lisajõe Vuša jõe lisajõgi Tsna (Oka) – Volga lisajõe Oka lisajõgi Venemaal Moskva oblastis Tsna (Prõpjats) – Prõpjatsi lisajõgi Valgevenes Tsna (Svislatš) – Svislatši lisajõgi Valgevenes
Portugal Eurovisiooni lauluvõistlusel

Portugal osales esimest korda Eurovisiooni lauluvõistlusel 1964. aastal. Esimesel korral esindas Portugali António Calvário lauluga "Oração". Toona jäädi viimaseks. Riik on jäänud veel kahel korral viimasele kohale: 1974. aastal, mil Paulo de Carvalho laulis "E depois do adeus" ja 1997. aastal, mil Célia Lawson esitas "Antes do adeus". Olenemata viimasest kohast on "E depois do adeus" saavutanud tuntust kui üks kahest nelgirevolutsiooni alguse signaalist. Portugal võitis Eurovisiooni esimest korda alles 2017. aastal ja sellega on Portugal kõige kauem võitu oodanud riik, sest esimest osalemist ning esimest võitu lahutas 53 aastat. Portugalile tõi võidu Salvador Sobral lauluga "Amar pelos dois". Enne seda pärines Portugali parim tulemus 1996. aastast, kui Lúcia Moniz saavutas kuuenda koha lauluga "O meu coração não tem cor". Alates poolfinaalide kaasamist 2004. aastal Portugal ei pääsenud kordagi finaali kuni 2008. aastani. Belgradis esindas riiki Vânia Fernandes, kes saavutas poolfinaalis teise koha, kuid finaalis pidi leppima 13. kohaga. Pääses finaali ka aastal 2009. Lauluvõistlust kannab üle Portugalis Rádio e Televisão de Portugal (RTP). Festival da Canção (tihti nimetatud ka "Festival RTP da Canção") on Portugali riiklik eelvoor Eurovisiooni lauluvõistluseks. Tavaliselt toimub see veebruaris või märtsis. Tegemist on üks pikema Eurovisiooni jaoks laulu valimise protsessiga. Varem on valinud võitja regionaalsed žüriid, kuid viimastel võistlustel on võitja valinud televaatajad. Olenemata Portugali kolmest eemaldumisest on lauluvõistlus siiski toimunud. Ainult 2002. aastal lauluvõistlust ei toimunud. Portugal on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele: Portugal on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt: Eurovisioon.ee – Portugal
Kassatsioonikohus

Kassatsioonikohus on kohus, mis edasikaebeinstantsina kontrollib kaevatud kohtulahendite õiguslikku põhjendatust. Elulisi asjaolusid kassatsioonimenetluses ei tuvastata ega kontrollita. Kassatsioonikohus on üldjuhul kohtusüsteemi kõrgeim kohus, kuid kassatsioonikohtuna võib käituda ka kohtusüsteemi madalam lüli, kui ta seadusest tulenevalt kontrollib üksnes kaevatud kohtulahendi õiguslikke asjaolusid. Eestis on kassatsioonikohtuks Riigikohus. Riigikohus ei ole kassatsioonikohus selle puhtal kujul, sest ta teostab teatud asjaoludel ka eluliste asjaolude tuvastamist ja kontrolli.
Ust-Ižora

Ust-Ižora on alev Venemaal Peterburi haldusalas Kolpino linnarajoonis. Asub Ižora suubumiskohas Neevasse.
Kaarel Parts

Kaarel Parts (5. juuni 1873 Arula vald – 5. detsember 1940 Tartu) oli eesti õigusteadlane, Riigikohtu esimees (1919–1940) ja ühiskonnategelane. Ta sündis talupidaja pojana. Lõpetas 1896. aastal Tartu Ülikoolis õigusteaduskonna. Oli aastatel 1898–1907 Võru ja Tartu Ülemtalurahvakohtute eesistuja ning 1907–1917 vandeadvokaat Tartus. 1917. aastal omandasid Nõo kihelkonna Aru mõisa, mille väärtus oli 312 000 rubla, vannutatud advokaat Karl Parts, Minni Rüütli (sünd Auer), Tartu 2. Gildi kaupmees Oskar Wirkhaus, kolleegiumi assessor Peeter Kase, Tartu kodanik Alexander Keis, Heinrich Koppel, Tartu kodanik Hans Lellep ja Mihkel Parts, õpetaja Evald Steinberg ja arst Anton Schulzenberg. Aru mõis oli üks umbes seitsmest protsendist rüütlimõisatest, mis siirdusid eestlaste kätte. 1919. aastal sai ta Eesti Vabariigi Riigikohtu esimeheks, seda ametit pidas kuni tagandamiseni (Vabasti, Kaarel Parts’i Riigikohtu Esimehe ametikohalt omal palvel tervislistel põhjustel) Nõukogude okupatsioonivõimude poolt 1. augustil 1940. Riigikohtu esimese esimehena oli Kaarel Partsil oluline roll Riigikohtu ja Eesti Vabariigi kohtusüsteemi ülesehitamisel, samuti osales ta Eesti Vabariigi omariiklike ja eestikeelsete õigusaktide loomises. Talle kuulus võõrastemaja Liivimaa Tartus. Oktoobris 1933 toimunud põhiseaduse muutmise rahvahääletuse eel teatas Kaarel Parts, et ta on põhiseaduse muutmise vastu. Tema abikaasa oli tantsija Elmerice Parts. Ta suri 5. detsembril 1940 Tartus kopsupõletikku. 1907 Vene II Riigiduuma liige (Eesti Rahvameelne Eduerakond) 1906–1920 Tartu Linnavolikogu liige 1917–1919 Eesti Ajutise Maanõukogu liige, selle esimees 1. veebruar – 23. aprill 1919 23. aprill – 31. oktoober 1919 Asutava Kogu liige, Asutava Kogu vanematekogu ja põhiseaduse komisjoni liige Eesti Kirjanduse Selts (eestseisuse liige 1907–1920, auliige 1932) Tartu Õigusteadlaste Selts (auliige 1932) Tartu Eesti Laenu ja Hoiu Ühisus (juhatuse esimees 1902–1903) Tartu Vastastikune Krediidiühisus (juhatuse liige ja esimees 1905–1919) Liivimaa Linnahüpoteegi Selts (juhatuse liige 1904–1920, nõukogu esimees 1920–1923) Eesti Vastastikuse Tulekindlustuse Selts (esimees 1907–1924, auesimees 1924) Eesti Rahva Muuseumi hoolekogu juhatus Sihtasutise M. Varese Toetusraha juhatuse liige 1930 – Kotkaristi I klassi teenetemärk 1932 – Tartu Ülikooli audoktor 1940 – Valgetähe I klassi teenetemärk Riigikohtu esimehe K. Partsi kõne 12. veebruaril 1935 Vanemuises Riigikohtu lahkumisele pühendatud koosviibimisel. Juridica, 1994, nr 5, lk 102. Aru mõis (Nõo khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Vabariigi Presidendi käskkiri nr. 225. (RT 1940, 90, 905) Meie võõrastemajad on hirmsad. Rahvaleht, 15. detsember 1931, nr. 147, lk. 2. Poolt või vastu? Vaba Maa, 14. oktoober 1933, nr. 241, lk. 5. Esmaspäev: piltidega nädalleht, nr. 14, 3 aprill 1934 "Tartu Ülikooli audoktorid". Tartu Ülikool. Vaadatud 13. detsembril 2022. Toomas Anepaio. Riigikohtu esimees Kaarel Parts (1873–1940). Eesti Jurist, 1992, nr 6, lk 431–434. Kaarel Parts Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Henri Toivonen

Henri Toivonen (25. august 1956 Jyväskyla Soome – 2. mai 1986 Corte Korsika) oli Soome rallisõitja. Henri Toivonen on kuulsa 1960. aastate rallisõitja Pauli Toivoneni poeg. Ta oli kuni Jari-Matti Latvala võiduni Rootsi rallil 2008. aastal kõige noorem rallisõitja, kes on jõudnud maailmameistrivõistlustel etapivõiduni. Toivonen hukkus koos oma kaardilugeja, ameeriklase Sergio Crestoga, 2. mail 1986 Korsika rallil, kui nende Lancia Delta S4 teelt välja kuristikku sõitis ja plahvatas. Õnnetuse järel keelas FISA president Jean-Marie Balestre järgnevatelt WRC etappidelt ära võimsate ralliautode B-rühma, kuhu kuulus ka Toivoneni ja Cresto auto. 1980 – 10. koht 28 punkti 1981 – 7. koht 38 punkti 1982 – 7. koht 32 punkti 1983 – 14. koht 16 punkti 1984 – 16. koht 12 punkti 1985 – 6. koht 48 punkti 1986 – 13. koht 20 punkti Toivonen võitis kolm MM-i etappi: 1980 – RAC ralli 1985 – RAC ralli 1986 – Monte Carlo ralli
Renate Keerd

Renate Keerd (2004–2014 Valme; 29. november 1978) on Eesti lavastaja ja koreograaf. Eesti Teatriliidu (2012) ning Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu liige (2017). Lõpetas 1997 Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi ning 2002 Viljandi Kultuurikolledži lavastaja-koreograafi erialal. 2003. aastast on tegutsenud vabakutselisena. 2012. aastal asutas ta Kompanii Nii ja tegutseb selle kunstilise juhina. 2004. aastal asutas Dreek Stuudio ja oli selle juhendaja kuni 2014. aastani. Olnud Eesti Euroopa Liidu Nõukogu eesistumise avalavastuse (2017 Kultuurikatlas) ning Eesti Vabariigi 105. aastapäeva kontsertlavastuse (2023) kunstiline juht ja lavastaja. Keerdi lavastusi on esitatud erinevatel rahvusvahelistel festivalidel nii Saksamaal, Venemaal, Belgias, Jaapanis, Hispaanias, Taanis, Rootsis, Soomes, Norras, Poolas, Ukrainas, Valgevenes, Lätis, Leedus kui Eestis. 2001-2002 “Salapärased kõlad nii norskavas öös”, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia ja Kanuti Gildi SAAL 2003 “Taevaatlas” (Peeter Lauritsa fotonäitusele) Pärnu Linnagalerii 2003 “mobile home”, Kanuti Gildi SAAL 2005 “MESTA”, Kanuti Gildi SAAL 2007 “Idula”, Kanuti Gildi SAAL 2008 “Second Land”, Kanuti Gildi SAAL 2009 “Valss neljale", Kanuti Gildi SAAL 2011 “Nii valge süda”, STÜ ja Dreek Stuudio 2012 “PUNG”, STÜ ja Tartu Uus Teater 2013 “PURE MIND”, Tartu Uus Teater 2014 “Pink Flamingos, Crazy Horses”, Kanuti Gildi SAAL 2015 “Põletatud väljade hurmaa”, Tartu Uus Teater 2016 “KOON”, Tartu Uus Teater 2017 “VAIMUKUSKUSS”, Von Krahli Teater 2017 Eesti Euroopa Liidu eesistumise avalavastus, Kultuurikatlas 2017 “TAHE”, Tartu Uus Teater 2019 “Valgete vete sina”, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXIX lennu diplomilavastus 2019 “Lävi”, Tartu Uus Teater 2021 "Ült", Eesti Noorsooteater 2021 "Ravel:Ravel", Rahvusooper Estonia 2021 "LOOD", Tartu Uus Teater 2023 Eesti Vabariigi aastapäeva vastuvõtu kontsert Estonia teatris 2023 "Tõhususe sümfoonia", Tallinna Linnateater 2023 “Päva lõpuks, kiigu”, Tartu Uus Teater (Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXXI lennu diplomilavastus) 2024 "SÜÜDE", Eesti Noorsooteater 2003 Philip Morrise tantsuauhind – aasta läbilööjale lavastuse "Salapärased kõlad nii norskavas öös" eest 2008 Philip Morrise tantsuauhind – aasta tegijale lavastuse "IDULA" eest 2015 Tartu Kultuurikandja aunimetus – aasta teose looja, lavastuse “Põletatud väljade hurmaa" eest Minski rahvusvahelise teatrifestivali Grand Prix lavastus "PURE MIND" eest 2016 Eesti Teatriliidu tantsuauhind – väljakutsuvalt isikupärase koreograafilise käekirjaga jõuline kunstnikunatuur füüsilis-visuaalses teatripildis 2018 Eesti Kultuurkapitali näitekunsti aastapreemia – teravmeelne Keerd-mäng sürreaalse ja reaalse piirimail. Jõulise isikupärase füüsilis-visuaalse teatripildi looja 2018 Eesti Teatriliidu etenduskunstide ühisauhind – „Vaimukuskuss“ (Von Krahli Teater) ja „TAHE“ (Tartu Uus Teater) – ühiskondlike nähtuste ja protsesside tundlik ja vaimukas kajastamine isikupärases kunstnikukeeles 2020 stipendium "Ela ja sära" Tema isa on Pärnu Endla teatri näitleja ja lavastaja Enn Keerd. Renate Keerd. Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu veebisait
Devalveerimine

Devalveerimine ehk devalvatsioon on valuuta väärtuse vähendamine teiste rahaühikute suhtes. Revalveerimine Krooni väärtust tuleks tõsta - Ärileht, 31. oktoober 2007.
Eesti kokkade loend

Siin on loetletud Eesti kokkasid. Välismaa kokkasid on loetletud Välismaa kokkade loendis. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Anni Arro Sven Azojan Vjatšeslav Bajuk Dmitri Demjanov Vladislav Djatšuk Dmitri Haljukov Rainer Härm Margit Härma Stepan Jarts Jevgeni Jermoškin Meelis Jääger Angeelika Kang Liina Karron Jevgeni Kazakov Artur Kazaritski Indrek Kivisalu Imre Kose Rain Käärst Taigo Lepik Salme Masso Peeter Pihel Juha Rantanen Alvar Sammal Roman Zaštšerinski Angelica Udeküll Ants Uustalu
Soovide puu

"Soovide puu" on musta komöödia sugemetega ühiskonnakriitiline draama kogenematu maatüdruku iseseisvumispüüdlustest tema jaoks suures linnas. Elina Pähklimägi – Liina Marilyn Jurman – Ave Erki Laur – Mell Elina Reinold – Saara Andres Tabun – Rein Raimo Pass – korrapidaja naaber Anneli Rahkema – vahetuse ülem Saima Noor – kassapidaja Maie Liina Tennosaar – liharaiuja Ago Soots – turvamees Aivo Dipika Sikand – turvanaine Kristjan Sarv – kanakostüümis mees Jaak Prints – mees büroos Reet Roos – naine büroos Margus Grosnõi – Roomet Villu Parvet – koolitaja Juss Haasma – nilbe kutt Ago Anderson – stripibaari omanik Martin Algus – kupeldaja Aprill 2010 - "The Golden medal" [Parim komöödiafilm] Tiburoni rahvusvaheline filmifestival USAs. Kokku osales festivalil üle 200 mängufilmi kogu maailmast. Homme esilinastub «Soovide puu»
Ulrich Junghanns

Ulrich Junghanns (sündinud 25. mail 1956 Geras) on Saksamaa poliitik. Kuulus alates 1974. aastast Saksamaa Demokraatlikku Talurahvaparteisse (Ida-Saksa kommunistliku partei satelliitpartei), mis 1990 liitus Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liiduga. 1990. aasta 30. juunist kuni 15. septembrini oli Ulrich Junghanns Saksamaa Demokraatliku Talurahvapartei esimehe kohusetäitja. 1992. aastani oli ta CDU juhatuse liige. Ta oli 1990–1998 Bundestagi liige ja oli alates 2002. aasta novembrist kuni 2009. aasta novembrini Brandenburgi majandusminister. German Democratic Republic : Ministries, political parties, etc. rulers.org Biograafia
Ööpäevane õhutemperatuuri amplituud

Ööpäevane õhutemperatuuri amplituud on kõrgeima ja madalaima õhutemperatuuri vahe ööpäeva jooksul. Ööpäevane õhutemperatuuri amplituud on kõige suurem kõrbealadel. See võib ulatuda 30...50 °C. Näiteks Mojave kõrbes on keskpäeval tavaliseks õhutemperatuuriks +40 °C, aga öösel vaid +1...+2 °C. Kõige väiksemad päevased õhutemperatuuri amplituudid esinevad ookeanide kohal – vaid 1...1,5 °C.[viide?] Õhutemperatuuri amplituud Aastane õhutemperatuuri amplituud
Selenge

Selenge (mongoli keeles Сэлэнгэ (ka Сэлэнгэ мөрөн), burjaadi keeles Сэлэнгэ мүрэн, vene keeles Селенга) on jõgi Sise-Aasias, suurim Baikalisse suubuv jõgi. Selenge nime päritolu kohta on kaks versiooni. See võib pärineda burjaadi sõnatüvest сэл, mis tähendab üleujutust või järve, või tunguusi tüvest sele, mis tähendab rauda. Baikalisse voolavast veest üle poole saabub järve Selenge kaudu. Baikalist voolab välja Angara ja Selenget on peetud Angara suurimaks lisajõeks. Angara suubub Jenisseisse ning just Selenge kaudu käib tee Jenissei suudmest kaugeima harujõe lähteni. Selenge algab Ider Goli ja Delger Möröni jõe ühinemisel Hövsgöli aimakis. Ider Gol algab Dzavhani aimakist Tarvagataj aheliku kõrgeima, 3227 m kõrguse mäe jalamilt ning voolab algul läände, siis põhja ja seejärel itta. Tema suurim lisajõgi on paremalt suubuv Tšuluut. Delger Mörön algab Hövsgöli aimakist Ulaan Tajga kõrgeima, 3351 m kõrguse mäe jalamilt ning voolab algul peamiselt lõunasse (lühikest maad Venemaa piirijõena), siis peamiselt kagusse, läbides ka aimaki keskuse Möröni. Tema suurim lisajõgi on paremalt suubuv Tesijn gol. Selenge voolab ülemjooksul itta, ületab Bulgani aimaki piiri ning temasse suubuvad paremalt Hanuj gol ja vasakult Egijn gol. Pärast Ingettolgoj läbimist pöördub ta kirdesse, jõuab Darhan-Uuli aimaki ja hiljem Venemaa piirile. Piiril suubub temasse paremalt suurim lisajõgi Orhon, mis on Selenge aimaki piirijõgi, ja ühinemiskohas asub Selenge aimaki halduskeskus Sühbaatar. Venemaal voolab ta algul põhja, kus temasse suubuvad vasakult Džida ja Temnik, siis kirdesse, kus temasse suubuvad paremalt Tšikoi, Hilok ja Uda. Uda suudmes asub Burjaatia pealinn Ulan-Ude. Seal pöördub jõgi algul põhja ja siis läände, läbib Selenginski ning suubub Baikalisse, moodustades 680 km² suuruse delta. Sühbaatarist kuni Selenginskini kulgeb jõe lähedal, peamiselt otse jõeorus raudtee. Maantee kulgeb jõele küllalt lähedal, aga enamasti siiski mitte jõeorus peaaegu jõe lähtest saadik, Mongoolias jõe vasakul kaldal, Burjaatias algul paremal, pärast vasakul kaldal. Jõgi on 1024 km pikk, sellest 409 km on Venemaal. Tema valgla on 447 tuhat km². Jõe vooluhulk on Sühbaataris 310 m³/s, Ulan-Udes 935 m³/s. Burjaatias on jõgi laevatatav, Mongoolias mitte. Suurvesi on jões kevadise lumesulamise ajal, paduvihmade korral ka suvel ja sügisel. Talvel on madalvesi, näiteks Sühbaataris on keskmine vooluhulk veebruaris 23 m³/s ja augustis 610 m³/s. Novembrist aprillini on jõgi jääs. Jõeorg on muutliku laiusega. Vahel laieneb see 20–25 kilomeetrini ja sageli jõgi hargneb sealkohas, siis kitseneb jõeorg jällegi 1–2 kilomeetrini ja harud koonduvad. Suur maailma atlas, lk. 86
Välismaa kokkade loend

Siin on loetletud maailma tuntumaid kokkasid. Eesti kokkasid on eraldi loetletud Eesti kokkade loendis. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Gaston Acurio, Peruu kokk Ferran Adrià, katalaani kokk, El Bulli restorani peakokk Tom Aikens, inglise kokk Karlos Arguiñano, hispaania kokk Jason Atherton, inglise kokk Bo Bech, Taani kokk Paul Bocuse, prantsuse kokk, keda on peetakse üheks parimaks kokaks 20. sajandil Heston Marc Blumenthal, inglise kokk (peakokk) ja mitmete kokaraamatute autor Daniel Boulud, prantsuse kokk ja mitme restorani omanik Anthony Bourdain, USA tippkokk, telesaatejuht ja kirjanik Ross Burden, Uus-Meremaa kokk Marie-Antoine Carême, prantsuse kokk, tuntud kui "kokkade kuningas ja kuningate kokk" Martino da Como, Itaalia 15. sajandi kokk, keda peetakse läänemaailma esimeseks staarkokaks Alain Chapel, prantsuse kokk, üks nouvelle cuisine'i rajajaid Alain Ducasse, prantslasest Monaco kokk Auguste Escoffier, prantsuse kokk, üks mõjukamaid Prantsuse köögi arendajaid Pierre Gagnaire, prantsuse kokk Conrad Gallagher, iiri kokk Michel Guérard, prantsuse kokk, üks nouvelle cuisine'i rajajatest ja cuisine minceur' leiutaja Eyvind Hellstrøm, Norra kokk Thomas Keller, USA kokk ja kokaraamatute autor Nigella Lawson, Briti kokk Cyril Lignac, prantsuse kokk Bernard Loiseau, prantsuse kokk Laurent Manrique, prantsuse kokk Gualtiero Marchesi, itaalia kokk, keda peetakse moodsa Itaalia köögi rajajaks Nobu Matsuhisa, jaapani kokk Masaharu Morimoto, jaapani kokk Nick Nairn, šoti kokk Koumei Nakamura, jaapani kokk Jean-Christophe Novelli, prantsuse kokk Jamie Oliver, inglise telekokk ja paljude kokaraamatute autor Neil Perry, Austraalia kokk Fernand Point, prantsuse kokk, keda on peetud moodsa Prantsuse köögi isaks Gordon Ramsay, inglise kokk (peakokk), ka telekokk, paljude kokaraamatute autor, kelle restoranidel on kokku 15 Michelini tärni Paul Rankin, iiri kokk Gary Rhodes, inglise kokk Eric Ripert, prantsuse kokk, kes töötab New Yorgis Joël Robuchon, prantsuse kokk, keda on nimetatud "sajandi kokaks" ja kelle restoranidel on kokku 18 Michelini tärni Philippe Rochat, šveitsi kokk Michel Roux (vanem), prantsuse kokk, kes töötab Suurbritannias Michel Roux (noorem), prantsuse kokk, kes töötab Le Gavroche'is (Londonis) Carme Ruscalleda, kataloonia kokk Mark Sargeant, inglise kokk Guy Savoy, prantsuse kokk Bartolomeo Scappi, itaalia renessansiaegne kokk Alain Senderens, prantsuse kokk, üks nouvelle cuisine'i rajajatest Odd Ivar Solvold, norra kokk François Pierre La Varenne, prantsuse 17. sajandi kokk Marc Veyrat, prantsuse kokk Jean-Georges Vongerichten, prantsuse kokk Ruth Graves Wakefield, ameerika kokk Marcus Wareing, inglise kokk Cajsa Warg, rootsi kokk Marco Pierre White, inglise kokk Sarah Wiener, saksa kokk
Sunda väin

Sunda väin ühendab Jaava merd ja India ookeani ning eraldab Jaavat Sumatrast. Laius umbes 22 km, sügavus ligikaudu 20 m. Väinas asub Krakatau vulkaan.
Pendulum

Pendulum on Austraalia drum and bass'i ansambel, mis asutati 2002. aastal. Nende esimene singel kandis pealkirja "Vault". 2005. aastal ilmus esimene album "Hold Your Colour". See oli üks maailma müüdumaid drum and bass'i albumeid. Pendulum esines 2011. aasta juunis Järvakandis Rabarockil. "Hold Your Colour" (2005) "Hold Your Colour" (täiendatud väljaanne, 2007) "Jungle Sound Gold" (2006) "In Silico" (2008) "Live at Brixton Academy" (2009 – kontsertalbum) "Immersion" (2010)