laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jean-Baptiste Santerre

Jean-Baptiste Santerre (23. märts 1651 – 21. november 1717) oli Prantsuse maalikunstnik baroki ja varajase rokokoo ajastul. Santerre sündis Pontoise'i lähedal Magny-en-Vexinis. Bon Boullogne'i õpilasena alustas ta oma maalikarjääri portreemaalijana. Üks tema tähelepanuväärseid teoseid on portree Savoia printsessist Marie Adélaïde'ist (nüüd asub see Versailles' muuseumis). Tema kõige kuulsam teos on "Suzanne au bain" (Louvre), diplomitöö, mille ta tegi 1704. aastal, kui ta võeti vastu Académie'sse (ehkki praegu Louvre'is olev versioon näib olevat Santerre'i originaali koopia). Ta suri Pariisis 1717. aastal. "Philippe II, Orléansi hertsog", u 1710–1717 "Orléansi hertsog Philippe II ja Madame de Parabère kui Minerva", u 1715–1716, Versailles' loss "Marie Adélaïde Savoyst", 1709, Versailles' loss "Adam ja Eeva", Orléansi hertsogi ja tema armukese Madame de Parabère'i topeltportree, u 1716–1717 "Nicolas Boileau", 1690. aastad, Musée des Beaux-Arts de Lyon "Jean Racine", asukoht teadmata "Kaks näitlejannat", 1699, Ermitaaž, Peterburi "Noor naine magamas", u 1710, Museu Nacional d'Art de Catalunya, Barcelona "Skulptori portree", 1700, Chicago kunstiinstituut "Noor neiu lugemas kirja", u 1700, Puškini muuseum, Moskva "Köögitüdruk", Musée d'Arts de Nantes "Suzanne au bain", u 1704, Louvre, Pariis "Püha Teresa ekstaas", 1710, Versailles' loss Milam, Jennifer (juuli 2014). "H-France Review Vol. 14 (July 2014), No. 120" (PDF). Barker, Emma (aprill 2013). "Fragonard and the Fantasy Figure: Painting the Imagination by Melissa Percival". French Studies: A Quarterly Review. 67 (2): 253 – cit. via Project MUSE. Mall:EB1911
Rumbula küla

Rumbula (vanasti ka Gaisma) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Ropaži piirkonna Stopiņi vallas. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 15 meetri kõrgusel Riia–Daugavpilsi raudtee ja maantee A6 ääres. Rumbula jääb nii piirkonna keskusest Ulbrokast kui ka Riia keskusest 13 kilomeetri kaugusele. Küla piirneb Riia Rumbula linnaosaga. Seal asub Rumbula raudteepeatus. Külla jäävad bussipeatused Gaismas internātpamatskola, Rožkalni ja Veldres iela. Rumbulal puudub ühtne keskus. Asula põhjaosa on tööstuspiirkond, maantee ääres asuvad kütusefirmad ja toitlustusettevõtted. Rumbula kagupiiril asuvad väikesed aianduskooperatiivid. Rumbula idaosas asub Getliņi prügimägi, mille tipp asub 40 meetrit üle merepinna. Külas kasvav männid ümbermõõtudega 2,55 meetrit ja 2,58 meetrit on looduskaitse all. Aastal 2021 oli külas 473 elanikku. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Andreas Choringius

Andreas Choringius (ka Anders Churingius ja Andreas Andreæ, Aboensis; 1662 Turu– 1. august 1753 Vändra) oli soome päritolu Liivimaa vaimulik, Vändra Martini koguduse õpetaja 1699–1728 ning Pärnu-Jakobi koguduse õpetaja alates 1711. aastast. Sündis Turu kodaniku pojana. On mainitud 12. märtsil 1679 Turu toomkooli õpilasena, 1689. aastal Turu ülikooli ning 22. juulil 1697 Tartu ülikooli üliõpilasena. Oli stipendiant 13. aprillil 1698. Pühitseti kirikuõpetajaks Pärnus 7. detsembril 1700. Vabastati õpetajaametist 1728. aastal ebasobivate elukommete tõttu. Vändra koguduse surmameetrika andmeil suri 95-aastaselt (mis annaks sünniaastaks 1658) ja maeti Vändra Martini kirikusse. Andreas Choringius oli abielus kolmel korral. Tema esimene abikaasa oli Margareta Elisabet Neubau, teine abikaasa Brigitte Berg ja kolmas abikaasa Hedvig Helene Hoffmann. Sissekanne AcademySampo portaalis Karl E. Napiersky "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel", 1843, lk. 103-104 Väljavõte Vändra kiriku surmameetrikast
Hansa-Brandenburg G.I

Hansa-Brandenburg G.I oli Saksa pommituslennuk. Austria-Ungari lennuüksused kasutasid seda esimeses maailmasõjas. Tegu oli võrdlemisi tavalise ehitusega kolmekohalise biplaaniga. Piloot ja pommitaja istusid lennuki esiosas, sihtur tiibade taga. Lennuki kaks mootorit ei olnud mitte tiibade küljes nagu tollel ajal tavaks, vaid lennukikere küljes. Selline paigutus lisas masinale märgatavalt kaalu ning pani kere lennu ajal värisema. Esimene partii (kuus tk) lennukeid tarniti märtsis 1917, kuid need eemaldati varsti pärast seda teenistusest, kuna tootja ja keiserliku lennuarsenali vahel tekkisid lepingulised vaidlused. Kui tülid lahendati, ehitas lennuarsenal tarnitud lennukid ümber ning vähendas tellimuse suurust. Valminud lennukid saadeti Divača lennuväljale Itaalia rindele. Kaksteist G.I pommitajat tootis ka Budapestis asunud ettevõte Ufag ning need erinesid natuke Saksa ettevõtte Hansa-Brandenburgi omadest. G.I jõudis lõpus kolme eskadroni kasutusse, kuid pilootide arvamused lennukist olid pigem negatiivsed: eelistati äsja kättesaadavaks saanud lennukeid Gotha G.IV. Hansa-Brandenburgi lennukid viidi kiiresti kasutusse väljaõppes. Kolme teenistuskuu jooksul jõudsid G.I lennukid läbi viia vaid ühe õnnestunud rünnaku. G.I lennukeid kasutati, et katsetada suurekaliibriliste kahurite kasutamist lennukitel, Škoda 50- ja 70-millimeetriste relvade kasutamist lennukininal ja 37-millimeetrise Škoda kahuri kasutamist tagumise sihturi kohal.  Austria-Ungari Austria-Ungari lennuüksused Taylor, Michael J. H. (1989). Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions. Lk 472.
Chaim Herzog

Chaim Herzog (17. september 1918 – 17. aprill 1997) oli Iisraeli poliitik, sõjaväelane, jurist ja kirjanik, 5. maist 1983 kuni 13. maini 1993 kuues Iisraeli president (kaks ametiaega). Tema poeg Isaac Herzog valiti 2021. aasta juuni alguses Iisraeli 11. presidendiks. Gil Hoffman (2.06.2021). "Isaac Herzog elected 11th President of the State of Israel by wide margin" (inglise). The Jerusalem Post. Vaadatud 2.06.2021.
Reto Berra

Reto Berra (sündinud 3. jaanuaril 1987 Bülachis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib väravavahina Šveitsi kõrgliiga klubis HC Fribourg-Gottéron. Šveitsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2005–06 ZSC Lionsi meeskonnas. Hooajal 2008–09 tuli ta Šveitsi meistriks HC Davosiga. Aastatel 2009–2013 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis EHC Biel esiväravavahi kohal. Hooaegadel 2011–12 ja 2012–13 valiti Berra Šveitsi kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks. 2006. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i draft '​is 106. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta mängima hooajal 2013–14. NHL-is mängis ta aastatel 2013–2018 kokku neljas klubi: Calgary Flames, Colorado Avalanche, Florida Panthers ja Anaheim Ducks. Lisaks mängis ta viies American Hockey League'i klubis. 16. jaanuaril 2015 lõi ta Lake Erie Monstersis mängides värava Chicago Wolvesi vastu. Alates hooajast 2018–19 mängib ta Fribourg-Gottéronis. Hooaegadel 2019/20 ja 2021/22 valiti Berra Šveitsi kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks ja liigahooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2013 ja 2018 võitis ta Šveitsi jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Taliolümpiamängudel on ta osalenud Šveitsi koondises 2014. ja 2022. aastal. https://www.eliteprospects.com/player/11986/reto-berra (vaadatud 26.4.2023)  Reto Berra – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Reto Berra NHL.com lehel Reto Berra hockeydb.com lehel
Nurlan Jermekbajev

Nurlan Baiuzaquly Jermekbajev (kasahhi keeles Nurlan Baıuzaquly Ermekbaev, Нұрлан Байұзақұлы Ермекбаев; sündinud 1. jaanuaril 1963 Šõmkendis) on Kasahstani poliitik, diplomaat ja sõjaväelane (kindralleitnant). Ta on 7. augustist 2018 Kasahstani kaitseminister. Ta sündis aastal 1963 Šõmkendis. Ta õppis aastal 1980–1981 Moskva Keemiatehnika Instituudis. Kevadel 1981 kutsuti ta Nõukogude armeesse, ta asus õppima Sõjaväe Võõrkeelte Instituudi idateaduskonda, mille lõpetas aastal 1986 kiitusega kvalifikatsiooniga hiina ja inglise keelt valdav ohvitser. Aastatel 1984–1985 oli ta komandeeringus NSV Liidu sõjalise missiooni raames Angola Rahvademokraatlikus Vabariigis.
Bill Nelson

Clarence William Nelson II (sündinud 29. septembril 1942) on Ameerika Ühendriikide advokaat, poliitik ja endine astronaut. Aastatel 2001 kuni 2019 oli Nelson Ameerika Ühendriikide Senati liige ja aastatel 1979 kuni 1991 Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liige. Jaanuaris 1986 sai temast Jake Garni järel Ühendriikide teine ametis olev poliitik, kes on käinud kosmoses kui ta osales laadungi spetsialistina missioonil STS-61-C. 19. märtsil 2021 teatas president Joe Biden, et nimetab Nelsoni NASA peadirektoriks. Senat kiitis Nelsoni kandidatuuri 29. aprillil heaks ning 3. mail vannutas asepresident Kamala Harris Nelsoni NASA 14. peadirektoriks. "Former Florida Senator Bill Nelson sworn in as NASA Administrator". ABC 11. Vaadatud 12. juuli 2021.
Tšernõševskoje

Tšernõševskoje (vene keeles Чернышевское, saksa keeles Eydtkuhnen või Eydtkau, leedu keeles Eitkūnai, poola keeles Ejtkuny) on asula Venemaa Föderatsiooni hallatava Kaliningradi oblasti idaosas Nesterovski rajoonis. Leedu piiri lähedane küla on ajalooliselt olnud tähtis raudteetranspordisõlm. Список населённых пунктов (1910) (нем.)
Compagnie Internationale des Wagons-Lits

Compagnie Internationale des Wagons-Lits (eesti keeles kui 'Rahvusvaheline Magamisvagunite Kompanii') on 1872. aastal belglase Georges Nagelmackersi asutatud rahvusvaheline hotellindusele ja reisilogistikale keskendunud ettevõte. See on eriti tuntud rongide toitlustuse ja magamiskohtade teenuste poolest. See oli samuti Pariisist lähtunud Idaekspressi, Lõunaekspressi ja Põhjaekspressi ajalooline operaator.  Compagnie Internationale des Wagons-Lits – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Georg Vanamölder

Georg Vanamölder (23. aprill (vkj)/ 6. mai 1915 Tallinn – 11. detsember 1978 Tartu) oli eesti veemootorisportlane, -treener ja sporditegelane. Lõpetas 1934. aastal Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi. Õppis aastatel 1934–1938 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusosakonnas. Akadeemiliselt oli ta EÜS Põhjala liige. Oli aastatel 1937–1941 "Shell Co" laovalitseja ja peakontori ametnik Tallinnas, aastatel 1941–1942 "Ostland Öl GmbH" laovalitseja Narvas ja 1942–1944 Võrus. Aastatel 1944–1945 oli ta Tartu Naftabaasi direktori asetäitja ja 1945–1946 Haapsalu Naftabaasi direktor. Oli aastatel 1946–1948 Tartu Riikliku Ülikooli sportmängude kateedri assistent ja õpetaja, 1948–1949 kehakultuuri ja spordi kateedri vanemõpetaja ning 1949–1951 kehakultuuriteaduskonna õppebaaside juhataja. Töötas mööbliartellis "Puit". Juhtis pikka aega Tartu Pioneeride Maja mudellaevandusringi. On olnud Tartu Jahtklubi ülem. Avaldas ajakirjanduses artikleid paatide ja mootorite ehitamisest ning sõidutaktikast, vahendas veemotouudiseid. Võistles veemotospordis aastatel 1954–1960. Tuli aastatel 1957–1959 250 cm3 päramootoriga vabapaatide võistlusklassis (O-250 või OA) kokku kolm korda Eesti NSV meistriks ning sai ühe hõbe- ja ühe pronksmedali. Püstitas kokku viis Eesti rekordit. Oli 1953. aastal koos Karl Kivastikuga Tartus Eesti esimese veemotospordiühingu asutajaid. 1957–1959 oli Eesti NSV Veemotospordisektsiooni esimees, hiljem Eesti NSV Veemotospordiföderatsiooni aseesimees ja presiidiumi liige ning NSV Liidu Veemotospordiföderatsiooni nõukogu liige. Üleliidulise kategooria veemotokohtunik (1968). 1957 üleliiduline aukiri paadiehitajale (Johannes Arvi paadi eest, millega viimane tuli 1957. aastal NSV Liidu meistriks) 1959 NSV Liidu parim paadikonstruktor 1961 NSV Liidu Riikliku Laevaehituse Komitee ja Teaduslik-Tehnilise Ühingu korraldatud turistlike mootorpaatide konkursi II preemia 1963 Kalevi auliige Biograafia ESBL-is "Georg Vanamölder". // Veemoto Eestis 1954 – 2003. Koostanud Vahur Joala. Varrak. Tallinn 2003. Lk 15 ja 317–318 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Biograafia ESBL-is Georg Vanamöldri sporditulemused Haud Tartu Pauluse kalmistul
Triigi mõis (Kose)

Triigi mõis ehk Kõue mõis (saksa keeles Kau) oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Kose valda Harju maakonnas. Kõue mõisa on esmamainitud 1319, mis teeb sellest ühe vanima mõisa Harjumaal. Esialgu asus mõisakeskuse praeguses asukohas vasallilinnus. Keskajal kuulus mõis Dückeritele. 17. sajandil läks aga Saltzade valdusse. Põhjasõja järel kuulus mõis Strykide aadlisuguvõsale, ning peale neid Mellinitele ja Reuternitele. Strykide nimest on tulnud ka mõisa eestikeelne nimi. 1779. aastal sai mõisa omanikuks Hermann von Brevern. 1832 ostis mõisa maadeavastaja Otto von Kotzebue, kelle järeltulijaile jäi mõis 1906. aastani. 1906–1919 kuulus Kõue mõis Hagemeisteritele ja oli Paunküla kõrvalmõis. 1922. aastal sai mõisa teenete eest Vabadussõjas kolonel Karl-Johann Laurits, VR II/2, VR II/3. Laurits müüs mõisa 1939. aastal. 1943. aastal paigutati mõisa kool, mis jäi hoonesse kuni 1975. aastani. Sealt alates seisis hoone tühjana ja lagunes. 1992. aastal müüs kohalik omavalitsus mõisa eraisikule. 2006. aastal omandasid mõisa [ Terje Kross ja Eerik-Niiles Kross], kes alustasid renoveerimistöid, mis lõppesid 2012. aastal. Mõisa saksakeelsest nimest Hof Kau tulenes 1992–2013 eksisteerinud Kõue valla nimi. Mõisa peahoone vanimad osad võivad pärineda keskaegsest kindlustatud mõisahoonest, millele viitavad paksud ebakorrapärased müürid. 17.–18. sajandil rajati ühekorruseline barokne peahoone. Hoone klassitsistlik kujundus pärineb 1817. aasta ümberehitustest, mil härrastemaja ühele otsale ehitati teine korrus, kujundati fassaadid klassitsistlikeks ning lisati kolm neljasambalist portaali. Samas säilis varasem barokne kelpkatus. Hoone esise suure väljaku ääres paiknesid viie kaaravaga ait ja tall-tõllakuur. Eraldi sissesõidu tee ääres paikneb tööhobuste-tall. Ülejäänud abihooned asusid härrastemajast eemal ning on nüüd valdavalt hävinud või varemeis. Tänapäeval on mõisasüda eravalduses. 2010. aasta kevadel alustati Kõue mõisa mahukaid taastamistöid, mis lõpetati 2012. aastal. Mõisas pakutakse kvaliteetset kultuurikava, eeskätt kontserte ja teatrietendusi. Kõue-Triigi mõisa park "Eerik-Niiles Kross ehitab Kosele kultuurimõisa" Eesti Päevaleht, 11. oktoober 2011 "Eerik-Niiles Kross lasi taastada uhke mõisa". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. juuni 2012. Vaadatud 15. juunil 2012. Koduleht Eesti mõisaportaal Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Triigi mõis (Kose khk)
Austro-Daimler

Austro-Daimler oli Austria-Ungari autotootja, mis tegutses aastatel 1899–1934. See oli 1909. aastani Saksa ettevõtte Daimler Motoren Gesellschaft tütarettevõte.[viide?] Daimler Motoren Gesellschaft Daimler Manufacturing Company Steyr-Daimler-Puch Austro-Daimler ADM 1923 Austro-Daimler 14/32 aastast 1914 1910 Austro-Daimler Prince Henry Austro-Daimler Sascha Porsche muuseumis Stuttgardis Austro-Daimler Vent Noir II – article about Austro-Daimler bicycles & history of the Puch Austro Daimler company, pamphlets + images. Projekt AUSTRO DAIMLER – Homepage of an Austrian project team that aims to revive the car brand Austro Daimler. A-D Bikes – 'Homepage of A-D Bikes that is a revival of the bicycle brand Austro-Daimler.
Andres Ambühl

Andres Ambühl (sündinud 14. septembril 1983 Davosis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis HC Davos ründajana paremäärel. HC Davosi meeskonnas debüteeris Ambühl Šveitsi kõrgliigas hooajal 2000–01. Klubi põhikoosseisus mängis ta alates järgmisest hooajast. Aastatel 2002, 2005, 2007 ja 2009 tuli ta Davosiga Šveitsi meistriks. Hooajal 2009–10 mängis ta American Hockey League'i klubis Hartford Wolf Pack. Aastatel 2010–2013 mängis ta Šveitsi kõrgliigas ZSC Lionsi ridades. 2012. aastal tuli ta Lionsiga Šveitsi meistriks. Alates hooajast 2013–14 on ta mänginud taas Davosis. 2015. aastal tuli Ambühl Davosiga viiendat korda oma karjääri jooksul Šveitsi meistriks. Hooajal 2014–15 valiti Ambühl lisaks Šveitsi kõrgliiga hooaja väärtuslikumaks mängijaks. Šveitsi jäähokikoondise koosseisus osales Ambühl esmakordselt maailmameistrivõistlustel 2004. aastal. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Šveitsi koondisega hõbemedali. Ta on kuulunud Šveitsi koondisse ka neljadel taliolümpiamängudel. Andres Ambühl hockeydb.com lehel
Christoph Bertschy

Christoph Bertschy (sündinud 5. aprillil 1994 Le Mouret's) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliiga klubis Lausanne HC. Šveitsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2011–12 SC Berni meeskonnas. 2013. aastal tuli ta Berniga Šveitsi meistriks. 2014. aastal valis Minnesota Wild ta NHL-i draft '​is 158. valikuna. 2015. aasta aprillis sõlmis ta Wildiga kolmeaastase lepingu. Aastatel 2015–2018 mängis ta põhiliselt American Hockey League'is Minnesota Wildi noorteklubis Iowa Wild. NHL-is sai Bertschy kolme hooaja jooksul Minnesota Wildi meeskonnas kirja vaid üheksa mängu. 2018. aasta aprillis naasis ta Šveitsi kõrgliigasse, sõlmides nelja-aastase lepingu Lausanne'iga. Šveitsi jäähokikoondise koosseisus osales Bertschy esmakordselt maailmameistrivõistlustel 2019. aastal. Christoph Bertschy NHL.com lehel Christoph Bertschy hockeydb.com lehel
Ulla (eesnimi)

Ulla on naisenimi. See on saksa keeleruumis tekkinud lühivariant nimest Ursula või Skandinaavias nimest Ulrika. 2021. aasta seisuga oli Ulla Eestis esinemissageduselt 734. naisenimi. 1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Ulla 108 naisel. Ulla oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 45). Kõige populaarsem oli eesnimi Ulla vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,75. Nime Ulla nimepäev Eestis on 21. oktoober, Soomes 4. juuli. Ulla Jacobsson Ulla Länts Ulla Preeden ... https://www.meertens.knaw.nl/nvb/verklaring/naam/Ulla https://www.stat.ee/nimed/Ulla (vaadatud 3.06.2021) Ulla statistikaameti andmebaasis
Raphael Diaz

Raphael Salvador Diaz (sündinud 9. jaanuaril 1986 Baaris) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis HC Fribourg-Gottéron. Šveitsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2003–04 EV Zugi meeskonnas. 2011. aasta mais sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Montreal Canadiens. NHL-is debüteeris ta sama aasta 6. oktoobril mängus Toronto Maple Leafsi vastu ja lõi 18. oktoobril mängus Buffalo Sabresi vastu oma esimese värava NHL-is. 2014. aasta veebruaris kaubeldi ta Vancouver Canucksi ja juba kuu aega hiljem New York Rangersi. Hooajal 2014–15 mängis Diaz Calgary Flamesi ridades. 2015. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Rangersiga, kuid 2015–16 põhihooajal mängis vaid American Hockey League'is Rangersi noorteklubis Hartford Wolfpack, saades Rangersi meeskonnas NHL-is väljakule vaid ühes väljalangemismängude mängus. Hooajal 2016–17 naasis Diaz EV Zugi. 2021. aastal tuli ta Zugiga Šveitsi meistriks. 2021. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Fribourg-Gottéroniga, kus hakkab mängima alates hooajast 2021–22. Aastatel 2013 ja 2018 võitis Diaz Šveitsi jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta kaitsemängijatest enim väravaid (3). 2016. aasta maailmameistrivõistlustel andis ta kaitsemängijatest enim väravasööte (6). Lisaks kuulus ta Šveitsi koondisse 2010., 2014. ja 2018. aasta taliolümpiamängudel. Raphael Diaz NHL.com lehel Raphael Diaz hockeydb.com lehel
Lõunaekspress

Lõunaekpress (prantsuse keeles Sud-Express, hispaania ja portugali keeles Sud Expresso) oli Prantsusmaalt Edela-Euroopasse kulgev raudteeliin, mida algselt haldas Compagnie Internationale des Wagons-Lits. 1887. aastal avatud marsruut ühendas Pariisi Madridi kaudu Lissaboniga. LGV Atlantique  Lõunaekspress – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Laforey-klass

Laforey-klass (inglise keeles Laforey-class; alates oktoobrist 1913 L-klass (L-class)) oli Suurbritannia mereväe laevaklass, millesse kuulus 22 torpeedopaatide hävitajat. Kakskümmend nendest ehitati 1912.–1913. aasta Mereväeprogrammi raames, ülejäänud kaks 1914. aasta Teise sõja eriolukorra programmi alusel. Tegu oli eelviimase esimese maailmasõja eelse Briti hävitajaklassiga (viimane oli 1913–1914 ehitatud M-klass). Kõik 22 laeva teenisid esimeses maailmasõjas, kus neist kolm hukkus. Sõja üle elanud 19 lammutati aastatel 1921–1923. Dittmar, F.J. & Colledge, J.J. (1972). British Warships 1914–1919. Shepperton, UK: Ian Allan. ISBN 0-7110-0380-7. Friedman, Norman (2009). British Destroyers: From Earliest Days to the Second World War. Barnsley, UK: Seaforth Publishing. ISBN 978-1-84832-049-9. Gardiner, Robert & Gray, Randal (1985). Conway's All The World's Fighting Ships 1906–1921. London: Conway Maritime Press. ISBN 0-85177-245-5. March, Edgar J. (1966). British Destroyers. London, UK: Seeley Service & Co.
Kabelaud

Kabelaud on (üldjuhul) ruudukujuline laud, mis on omakorda jagatud väiksemateks ühesuurusteks ruutudeks. Ruudud on vaheldumisi tumedad (nimetatakse tinglikult mustadeks väljadeks) ja heledad (valged väljad). Erinevaid kabeliike mängitakse erisuurustel laudadel, enamik mängudest toimub küll 64-ruudulisel laual, aga näiteks kanada kabet mängitakse 144-ruudulisel ning rahvusvahelist ja friisi kabet 100-ruudulisel mängulaual. Kõik mängud aga ei käigi ruudukujulisel laual, nii näiteks mängitakse Harkovi kabet hoopistükkis 80-ruudulisel laual. Rahvusvahelise kabe jaoks on FMJD kabelauale kehtestanud järgmised nõuded: laua mängupind peab jääma vahemikku 35x35 ja 45x45 cm; lauapind ei tohi läikida, tema värv peab olema matt; heledate ja tumedate ruutude vaheldumine peab olema hästi selge, väljade värvus ei tohi olla liiga kahvatu ega langeda kokku kabendite värviga; kabelauda piiravad kõrgemad servad peavad olema 5-6 mm kõrged.
Joël Vermin

Joël Vermin (sündinud 5. veebruaril 1992 Frauenkappelenis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib ründajana Šveitsi kõrgliigaklubis SC Bern Šveitsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2008–09 SC Berni meeskonnas. 2013. aastal tuli ta Berniga Šveitsi meistriks. 2013. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i draft '​is 186. valikuna. 2013. aasta septembris sõlmis ta Lightningiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2013–14 lõpus debüteeris Vermin American Hockey League'is Lightningi noorteklubis Syracuse Crunch. Lightningi meeskonnas debüteeris Vermin NHL-is 19. novembril 2015 mängus New York Rangersi vastu. Aastatel 2015–2017 sai ta Lightningi meeskonnas NHL-is kokku 17 mängu. Hooajal 2016–17 jõudis ta Crunchis mängides Calder Cup'i finaali, kus kaotati Grand Rapids Griffinsile. Aastatel 2017–2020 mängis ta Šveitsi kõrgliigas Lausanne'i võistkonnas. 2020. aasta septembris liitus ta Genève-Servette'iga, kus mängis kaks hooaega. Alates hooajast 2022/23 on ta mänginud taas SC Bernis. 2018. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Vermin Šveitsi jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Joël Vermin NHL.com lehel Joël Vermin hockeydb.com lehel
Jonas Siegenthaler

Jonas Siegenthaler (sündinud 6. mail 1997 Zürichis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New Jersey Devils. Šveitsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2013–14 ZSC Lionsi võistkonnas. 2015. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i draft '​is 57. valikuna. 2015. aasta juulis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2015–16 debüteeris ta American Hockey League'is Capitalsi noorteklubis Hershey Bears. NHL-is debüteeris ta Capitalsi meeskonnas 9. novembril 2018 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu. Hooajal 2019–20 sai ta NHL-is Capitalsi meeskonnas kirja kaks väravat ja seitse väravasöötu. 2021. aasta aprillis müüs Capitals tema mängijaõigused Devilsile. Šveitsi jäähokikoondise koosseisus osaleb Siegenthaler 2021. aasta maailmameistrivõistlustel. Tema isa on pärit Šveitsist ja ema Taist. Siegenthaler on esimene Tai päritolu jäähokimängija, kes on NHL-is mänginud. "What Did the Capitals Get in Jonas Siegenthaler". The Hockey Writers. 1.4.2016. Vaadatud 3.6.2021 "PODCAST: Siegenthaler on Thai Heritage, Breaking NHL Barriers". nhl.com. 10.5.2021. Vaadatud 3.6.2021 Jonas Siegenthaler NHL.com lehel Jonas Siegenthaler hockeydb.com lehel