laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Johann-Christian Põder

Johann-Christian Põder (sündinud 11. jaanuaril 1977) on eesti vaimulik, teoloog ja eetik. Ta lõpetas aastal 1995 Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi ja aastal 2001 Tartu Ülikooli usuteaduskonna cum laude ja Göttingeni Ülikooli usuteaduskonna doktorantuuri 2010. Kõrgeima hinde (summa cum laude) saanud väitekirja teema kuulub filosoofilise ja teoloogilise eetika dialoogi valdkonda . Ta ordineeriti Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku diakoniks 16. augustil 2007 ja õpetajaks 27. septembril 2009. Ta töötab justiitsministeeriumi vanglate osakonna nõunik-peakaplanina. 2008-2011 oli ta osalise koormusega EELK Usuteaduse Instituudi eetika lektor. 2011 sügisest on ta ühtlasi osalise koormusega Greifswaldi ülikooli süstemaatilise usuteaduse õppetooli juures meditsiinieetika külalisteadur . Tema abikaasa on taanlasest teoloog Christine Svinth-Vaerge Põder, PhD. Tema isa on emeriitpeapiiskop Andres Põder, vend Thomas-Andreas Põder on teoloog ja vaimulik. Nemad lõpetasid tänavu ülikooli. Eesti Päevaleht, 27. juuni 2001 Raamatu tutvustus ajakirjas Kirik & Teoloogia, nr 3/20.12.2011 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. mai 2011. Vaadatud 16. aprillil 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Greifswaldi ülikooli usuteaduskonna süstemaatilise teoloogia õppetool". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. august 2012. Vaadatud 20. juulil 2012. Johann-Christian Põder Eesti Teadusinfosüsteemis
Iurie Leancă

Iurie Leancă (sündinud 20. oktoobril 1963 Cimișlias) on Moldova poliitik, kes oli 15. maist 2013 kuni 18. veebruarini 2015 Moldova peaminister. Alates 25. septembrist 2009 oli ta Moldova välisminister. 25. aprillil 2013 sai ta peaministri kohusetäitjaks. Iurie Leancă on Moldova Liberaaldemokraatliku Partei liige. Veebruaris 2015 tehti talle ülesandeks uue valitsuse moodustamine, kuid see ei kogunud parlamendis vajalikku toetust. 18. veebruaril 2015 kinnitas parlament uueks peaministriks Chiril Gaburici.
Celso Amorim

Celso Luiz Nunes Amorim (sündinud 3. juunil 1942 Santoses) on Brasiilia poliitik ja diplomaat. Alates 1. jaanuarist 2003 kuni 1. jaanuarini 2011 oli ta Brasiilia välisminister. 4. augustist 2011 kuni 1. jaanuarini 2015 oli ta Brasiilia kaitseminister. Ta oli välisminister ka aastatel 1993–1995. Ta on olnud ka Brasiilia suursaadik Suurbritannias.
Kalju Orro

Kalju Orro (sündinud 27. märtsil 1952 Tartus) on eesti näitleja ja lavastaja. Ta lõpetas 1971. aastal Tartu 17. Kutsekeskkooli ja 1976. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 7. lennu näitlejana. Ta on näitlejana töötanud aastatel 1971–1972 Vanemuises ja 1976–1978 Eesti Draamateatris. Alates 1978. aastast kuni 31. maini 2023 töötas Kalju Orro näitlejana Tallinna Linnateatris, kus on ka lavastanud. Õppejõuna on ta töötanud aastatel 1976–1994 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris, aastatel 1995–1999 Tallinna Pedagoogikaülikooli režii õppetoolis ja alates 1998. aastast Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis. Kalju Orro on mänginud filmides "Enn Vetemaa kinovariatsioonid teemal "Püha Susanna ehk Meistrite kool"" (Eesti Telefilm 1984), "Lammas all paremas nurgas" (Tallinnfilm 1992) ning telelavastustes "Kuidas kuningas kuu peale kippus" (1976), "Pärast viimast ööd" (ETV 1979), "Kollane mask" (ETV 1979), "Üle linna Vinski" (ETV 1983) ja "Wikmani poisid" (ETV 1995), osalenud lastesaates "Saame kokku Tomi juures" (ETV 2007–2011). Alates 2013 – Kanal 2 komöödiasarjas "Naabriplika" (Insener). Orro on teatriloo talletajana koostanud erialaseid raamatuid (kaheköiteline "Lavakooliraamat") ning valmistanud rohkesti fotosid eesti teatrielust. 1998 – Eesti Teatriliidu meespeaosatäitja auhind 1998 – Raadioteatri näitlejaauhind 1999 – Priit Põldroosi nimeline auhind 2005 – Valgetähe IV klassi teenetemärk 2007 – Karl Adra nimeline auhind 2023 – Tallinna raemedal Kalju Orro abikaasa oli teatriteadlane ja teatrikriitik Reet Neimar. Poeg on arhitektuuriteadlane Oliver Orro. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Elulugu Linnateatri kodulehel Eesti Raadio näitlejapreemia saab Kalju Orro. Õhtuleht, 27. märts 1999 Eesti hõivatuim näitleja on Kalju Orro. Eesti Päevaleht, 15. veebruar 2002
Käosulane

Käosulane (Hippolais icterina) on roolindlaste sugukonda sugukonda käosulase perekonda kuuluv lind. Liigi kirjeldas 1817. aastal esimesena teaduslikult prantsuse ornitoloog Louis Jean Pierre Vieillot, pidades teda põõsalinnuks ja andes tema teaduslikuks nimeks Sylvia icterina. Šveitsi ornitoloog Thomas Conrad von Baldenstein kirjeldas 1827. aastal põõsalindlaste sugukonna all perekond käosulase (Hippolais), mis andis käosulase praeguse teadusliku liiginimetuse esimese poole. Tänapäeval eristatakse kolme käosulase alamliiki: Hippolais icterina (icterina), Hippolais icterina (alaris) ja Hippolais icterina (magnioculi). Ööbikuköster, jõhvilind, heinalind, heinaniitja, vikatiluiskaja. Käosulase pesitsusaegne levila hõlmab Euraasia lääneosa. Eraldi levila on Iraani põhjaosas. Ta on rändlind ja talvitub troopilises Aafrikas peamiselt lõuna pool ekvaatorit. Eestis on käosulane võrdlemisi üldlevinud harilik haudelind, tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 120 000 – 200 000 paarile. Käosulane saabub Eestisse enamasti mai keskel; enamik linde lahkub augusti jooksul, üksikud veel septembris. Üldpikkus 12–14 cm. Üsna püstise kehahoiakuga lehelinnu sarnane laululind. Ülapool on pruunikashall ja alapool valkjaskollane, vähestel isenditel luitunud valkjas. Tiival on hele laik. Jalad on hallid. Isas- ja emaslind on sarnased. Hüpleb vilkalt lehestikus, turritades sageli peasulgi. Maapinnale tuleb harva. Kutsehüüd on järsk piti-üü või tekterüi. Käosulane laulab puuvõra keskmises või alumises osas, ta eelistab laulda ilusa ilmaga. Laul on vali, hoogne ja vaheldusrikas, selles korduvad tunnuslikud kõrged kääksuvad helid ja kutsehüüud. Iga fraas kordub 2–5 korda. Käosulane võib oma laulus jäljendada paljude teiste linnuliikide häälitsusi. Käosulane asustab lopsaka alustaimestikuga salulehtmetsi, puisniite, parke, kalmistuid ja aedu, samuti alusmetsaga kuivi valgusrikkaid männikuid. Käosulase pesitsusaeg on maist juulini. Pesa valmistab umbes ühe nädalaga puule või põõsasse. Hästi viimistletud õhukeste seintega tihe ja vastupidav kausjas pesa koosneb rohukõrtest, lehetükikestest, taimevillast ja ämblikuvõrgust. Sisevooderduses on peen rohi ja jõhv. Pesa on väljast sageli kaetud kasetohu helvestega. Kurnas on neli kuni kuus heleroosat, hõredate mustade tähnidega muna, mida mõlemad vanemad hauduvad 12–14 päeva. Poegi toidavad mõlemad vanemad. Toiduks on mitmesugused putukad ja nende vastsed (sealhulgas kärbsed, liblikad ja nende röövikud), ämblikud ja sügise poole ka marjad. https://www.iucnredlist.org/species/22714916/111100735 (vaadatud 2.1.2022) Mäger, M. Linnud rahva keeles ja meeles. Eesti Raamat, Tallinn 1969 "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2003–2008" (PDF). Hirundo. Eesti Ornitoloogiaühing. 2009. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2011. Vaadatud 27. oktoobril 2011. Rootsmäe, L., Veroman, H. Eesti laululinnud. Tallinn Valgus, 1974 Käosulane andmebaasis eElurikkus
Aposterioorne teadmine

Aposterioorne teadmine ehk empiiriline teadmine on teadmine, mille õigustus sõltub meeltekogemusest (või üldisemalt kogemusest) saadud tõenditest ehk mille õigustus saab olla ainult aposterioorne õigustus. Aposterioorset teadmist vastandatakse aprioorsele teadmisele, mida pole tarvis meeltekogemuse põhjal tõendada. Saul Kripke väidab raamatus "Nimetamine ja paratamatus", et on paratamatult tõeseid propositsioone, mida on võimalik teada ainult aposterioorselt, näiteks "Õhtutäht on Koidutäht". Oponendid on väitnud, et sellised samasusväited ei ole paratamatult tõesed. aposterioorne õigustus aposterioorne mõiste aposterioorne tõde aposterioorsus Kogemuse alla võidakse siin lugeda näiteks mälu ja introspektsiooni (ning selgeltnägemine ja telepaatia, kui need peaksid olemas olema,) kuid mitte kõik vaimunähtused ja vaimuprotsessid, sest aprioorse õigustuse teooriates räägitakse sageli aprioorsete väidete tõesuse või paratamatuse ratsionaalsest "tajumisest". A. J. Ayer. Language, Truth, and Logic, New York: Dover, 2. trükk 1946. C. I. Lewis. An Analysis of Knowledge and Valuation, LaSalle, IL: Open Court 1946. W. V. Quine. Two Dogmas of Empiricism. – W. V. Quine. From a Logical Point of View, Cambridge, MA: Harvard University Press 1953, 2. trükk 1961. Saul Kripke. Naming and Necessity, 1980. John W. Yolton. Perceptual Acquaintance from Descartes to Reid, Oxford: Blackwell 1984. L. BonJour. The Structure of Empirical Knowledge, Cambridge, MA: Harvard University Press 1985. A. I. Goldman. Epistemology and Cognition, Cambridge, MA: Harvard University Press 1986. P. K. Moser, A. vander Nat (toim). Human Knowledge: Classical and Contemporary Approaches, New York: Oxford University Press 1987, 2. trükk 1995. P. K. Moser. Knowledge and Evidence, Cambridge: Cambridge University Press 1989. P. Carruthers. Human Knowledge and Human Nature, Oxford: Oxford University Press 1992. P. K. Moser. Philosophy After Objectivity, New York: Oxford University Press 1993. Paul K. Moser. A posteriori. – Routledge Encyclopedia of Philosophy, kd 1, 1998.
Sixten Sild

Sixten Sild (sündinud 19. juunil 1964 Tartus) on eesti orienteeruja, spordi- ja omavalitsustegelane. Ta lõpetas 1982. aastal Nõo Keskkooli, 1991. aastal Tartu Ülikooli (keemia) ja 1995. aastal Karlstadi Ülikooli (turism). 2013. aastast on ta Võru abilinnapea. Orienteerumises oli tema esimene treener Toivo Kotov, hilisem Valeri Kisseljov. Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel aastatel 1985–2003 kokku 51 medalit (35 kulda, 5 hõbedat ja 11 pronksi) ning Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kuld-, hõbe- ja pronksmedali. 1990. aastal saavutas Sild Nõukogude Liidu koondises üliõpilaste maailmameistrivõistluste pronksmedali. 1991. aastal võitis ta orienteerumisjooksu maailmameistrivõistlustel Tšehhoslovakkias Mariánské Lázněs tavarajal pronksi. Ta on Orienteerumisklubi Võru president. 2019 novembrist 2021 novembrini oli ta Eesti Orienteerumisliidu president. 2010 Võrumaa teenetemärk 2019 Eesti Orienteerumisliidu teenetemärk Tema abikaasa on Sarmite Sild, neil on pojad Timo ja Lauri Sild. Terve pere tegeleb orienteerumisega. Eesti spordi biograafiline leksikon 2002 ERR uudised, 11.11.2013. Võru linnapeaks kinnitati Anti Allas "ESBL sporditulemused. Sixten Sild". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 15. veebruaril 2015. "Eesti Orienteerumisliit sai uued juhid ja tunnustas parimaid. Eesti Orienteerumisliidu uudised, 17.11.2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 23.11.2019. Vaadatud 19.11.2019. Signe Ivask. Lauri Sild jätkab perekonna traditsioone. Eesti Päevaleht, 9. juuli 2009
Toomas Edur

Toomas Edur (sündinud 20. jaanuaril 1969 Tallinnas) on eesti ballettmeister ja endine balletitantsija. Ta lõpetas 1988. aastal Tallinna Koreograafiakooli ja oli seejärel kuni 1990. aastani Estonia solist. Aastatel 1990–1996 oli Edur Inglise Rahvusliku Balleti solist, 1996–1997 Birminghami Kuningliku Balleti solist ja 1998. aastast töötas ta jälle Inglise Rahvuslikus Balletis. 2009. aasta veebruaris valis Rahvusooper Estonia nõukogu Toomas Eduri Estonia balleti kunstiliseks juhiks, tööle asus ta augustis 2009. Ta töötas Estonia balleti kunstilise juhina kuni 2019. aastani. Toomas Eduri juhtimise ajal nimetati Estonia ballett Eesti Rahvusballetiks. 1990 parima paari auhind rahvusvahelisel balletivõistlusel USAs (koos Age Oksaga) 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk 2002 Eesti Teatriliidu balletiauhind (koos Age Oksaga) 2010 Briti Impeeriumi Ordu komandör (Age Oks ja Toomas Edur kahe riigi kultuurisuhete edendamise eest, Elizabeth II nimetas 12. juunil 2010) 2019 Harjumaa teatripreemia Tema ema hukkus Estonia katastroofis. Ta oli abielus Age Oksaga. Nende tütar Elizabeth sündis 1. jaanuaril 2010. Rein Veidemann. Edur loodab viia eesti balleti maailmatasemele. Postimees, 10. veebruar 2009 [https://web.archive.org/web/20200702151938/http://www.opera.ee/eesti-rahvusballett/ Eesti Rahvusballett. Eesti Elulood. ISBN 9985700643. lk 339 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Age Oks ja Toomas Edur said Briti kuningannalt ordeni. Postimees, 12. juuni 2010 Age Oks ja Toomas Edur – imelise sünnituse lugu[alaline kõdulink], jaanuar 2010 Piret Kooli. Toomas Edur: Ballett on tippsport, mida tihti võrdlen vormel ühega Vikerraadio / "Vikerhommik", 17. detsember 2023 Tiina Laanem. Age Oksa ja Toomas Eduri igavene korduseksam. Eesti Päevaleht, 8. jaanuar 2000
Ellef Ringnesi saar

Ellef Ringnesi saar on saar Põhja-Jäämeres, üks Sverdrupi saartest. Saare pindala 11 295 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 260 m. Kuulub Kanadale. Saar on asustamata.
Age Oks

Age Oks (sündinud 29. mail 1970 Vändras) on eesti baleriin. Ta on esinenud ka nime Agnes Oaks all. Ta on lõpetanud 1988. aastal Tallinna Koreograafiakooli. Seejärel töötas ta kuni 1990. aastani Estonia balletisolistina. Aastatel 1990–1996 oli ta Inglise Rahvusballeti solist. 1990 parima paari auhind rahvusvahelisel balletivõistlusel Ameerika Ühendriikides (koos Toomas Eduriga) 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk 2002 Eesti Teatriliidu balletiauhind (koos Toomas Eduriga) 2010 Briti Impeeriumi Ordu komandör (Age Oks ja Toomas Edur Eesti ja Suurbritannia kultuurisuhete edendamise eest, Elizabeth II nimetas 12. juunil 2010) Tema õde Anke Oks on kunstnik. Ta oli 26 aastat abielus Toomas Eduriga, neil on 2010. aastal sündinud tütar Elizabeth. Eesti Elulood. ISBN 9985700643. lk 339 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Age Oks ja Toomas Edur said Briti kuningannalt ordeni. Postimees, 12. juuni 2010 Toomas Edur avameelselt lahkuminekust Age Oksast: aastatega sai sellest fassaad Postimees Elu24, 22.06.2023. Age Oks ja Toomas Edur – imelise sünnituse lugu[alaline kõdulink], jaanuar 2010 Tiina Laanem. Age Oksa ja Toomas Eduri igavene korduseksam. Eesti Päevaleht, 8. jaanuar 2000
Kurekell-ängelhein

Kurekell-ängelhein (Thalictrum aquilegiifolium) on rohttaim tulikaliste sugukonnast ängelheina perekonnast. Ta kasvab Euroopa kesk- ja idaosa niisketes metsades. Eestis kasvab ta hajusalt. Taim kasvab 50–150 cm kõrguseks. Ta õitseb juunist juulini, õie kõige nähtavama osa moodustavad helelillad tolmukad. Vili on pähklike. Kurekell-ängelhein on hea meetaim. Kurekell-ängelhein andmebaasis eElurikkus
Välismaa ajalehtede loend

Siin on loetletud välismaa ajalehti. Eesti ajalehed on loetletud Eesti ajalehtede loendis. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Aamulehti ABC (Hispaania ajaleht) Adresseavisen Aftenposten Aftonbladet Agderposten Argumentõ i Faktõ Áššu The Athenian Mercury Ávvir Bergens Tidende Berliner Lokal-Anzeiger Berliner Morgenpost Berliner Tageblatt Berliner Zeitung Berlinerformat Berlingske Tidende Bild Birobidžaner Štern B.Z. B.T. Budapester Zeitung La Caricature Le Charivari Corriere della Sera Daerpies Dierie Dagbladet Dagens Næringsliv Dagens Nyheter Daily Mail Daily News (Tai) The Daily Telegraph Die Welt Eleftherotypía Erzjan Mastor Estía Fædrelandsvennen Financial Times Frankfurter Allgemeine Zeitung Fredriksstad Blad gair rhydd The Guardian Hantõ Jasang Helsingin Sanomat Iltalehti Ilta-Sanomat The Independent Izvestija Jalgat Jölöga Kanadan Sanomat Kansan Uutiset Karielan Šana Karjalan Sanomat I Kathimeriní Kodima Kommersant Komsomolskaja Pravda Kuensel Kugarnja Kurier Wileński Kõõm Kyiv Post The Ladies' Mercury Land og Folk Lapin Kansa Le Figaro Le Monde Lietuvos rytas Limonka Literatūra un Māksla Literaturnaja Gazeta Läti Eestlane Meie Post Min Áigi Morgenbladet Muitalægje Neue Zürcher Zeitung The New York Times Novaja Gazeta Nuorttanaste Oma Mua Pēterburgas Avīzes Pohjolan Sanomat Pravda Pskovskaja Provintsija Renmin Ribao Rigasche Zeitung Al-Quds al-`Arabī Saǥai Muittalægje Ságat Sámi Áigi Şalom Il Sole 24 Ore Sovetiš Heimland Stavanger Aftenblad Stóchos The Sun Svalbardposten Svenska Dagbladet Sää´mođđâz Süddeutsche Zeitung Za Industralizatsiju Za Protšnõi Mir, Za Narodnuju Demokratiju! Zëri i Popullit Der Zuschauer Ta Néa The Times To Víma Udmurt Dunne Ukrajinska Pravda Uus Ilm Uusi Suomi Verdens Gang Wall Street Journal The Washington Post
Kiudrünkpilved

Kiudrünkpilved (ladina keeles Cirrocumulus, lühend Cc) on kõrgete pilvede klassi kuuluv pilvede põhiliik, põhiliikidest kõige haruldasem. Pilvede ladinakeelne nimi tähendab "kuhilakujulisi juuksekiharaid". Kiudrünkpilved tekivad kõrgusevahemikus 6–8 km ja moodustavad õhukese kihi paksusega 200–400 m. Kujult sarnanevad nad peenikeste lainete, virgede, lumehelveste või topikestega. Kiudrünkpilved on valged säravad õhukesed pilved, mõnikord on neil kumava sinise taeva tõttu sinakas varjund. Kuigi nende esinemiskõrgusel on väga madalad õhutemperatuurid (kümneid kraade alla nulli), võivad kiudrünkpilved koosneda nii jääkristallidest kui ka veepiisakestest või veepiisakeste ja jääkristallide segust, eriti kui nad on tekkinud konvektsiooni tõttu. Sel juhul jäätuvad veepiisakesed madala temperatuuri tõttu kiiresti, ja kiudrünkpilved transformeeruvad kiudpilvedeks. Nad ei anna varju, Päike ja Kuu paistavad neist läbi. Harva võib esineda irisatsioon, st pilveservad võivad vikerkaarevärviliselt helendada. Et kiudrünkpilvede veesisaldus on väike, siis ei anna nad sademeid. Tavaliselt esinevad nad koos kiudpilvede ja kiudkihtpilvedega. Lainelised kiudrünkpilved (Cirrocumulus undulatus – Cc und) Cirrocumulus lenticularis (Cc lent) Kuhilataolised kiudrünkpilved (Cirrocumulus cumuliformis – Cc cuf) Cirrocumulus floccus (Cc floc) Cirrocumulus tractus (Cc trac) või Cirrocumulus aviaticus (Cc avi) Tornikesekujulised kiudrünkpilved (Cirrocumulus castellanus – Cc cas) Cirrocumulus stratiformis (Cc strat) Cirrocumulus lacunaris (Cc lac) Kiudrünkpilved Alžeeria lõunaosas Kiudrünkpilved (Cirrocumulus lacunosus) 6. märtsil 2011 Tallinna kohal Kiudrünkpilved Kiudrünkpilved Hongkongis J. Kamenik. I klass: ülemised pilved. Cirrocumulus – kiudrünkpilved, Ilm.ee, 10.09.2009 M. Jürissaar. Kiudrünkpilved, Eesti Loodus, 1999, nr 6
CC

CC tähistab järgnevat: Creative Commons, autoriõiguse litsentsidega tegelev mittetulundusühing CC (kass), esimene kloonitud lemmikloom Kookossaared, ISO 3166 järgne maakood Helikassett (ingl Compact Cassette), helilinti sisaldav helikandja Konsulaarkorpus (pr corps consulaire), konsulaarringkonna konsulaatide konsulaarametnikud Cc tähistab järgnevat: Kiudrünkpilved (ld Cirrocumulus), pilvede põhiliik cC Sentikulon, elektrilaengu ja -hulga SI-ühik cc C Kompilaator .cc tähistab järgnevat: .cc, Kookossaarte tippdomeen
Pärnu Eliisabeti kogudus

EELK Pärnu Eliisabeti kogudus on luterlik kogudus Pärnus. Kogudus kuulub EELK Pärnu praostkonda. Koguduse õpetaja on Toomas Nigola, organist Jaanus Torrim. Juhatuse esimees on Andres Riivits. Jumalateenistused (missad) on igal pühapäeval algusega kell 10 ja kell 18, samuti teisipäeval, kolmapäeval ja reedel algusega kell 9 ning neljapäeval algusega kell 18 Pärnu Eliisabeti kirikus. Pihiaeg on pühapäeviti enne õhtust missat kella 16–17.30. Poola võimu ajal (1582–1617) tegutses Pärnu Nikolai kirikus katoliku kiriku kogudus. Luterlased said Poola valitsuselt endale kiriku ehitamiseks ühe kokkuvarisenud maja ja 12. augustil 1590 pandi uuele luteri koguduse kirikule nurgakivi. Ehitus kestis kümme aastat ja 1600. aastal õnnistati uus kirik sisse. Kirikule Hommiku ja Põhja tänava nurgal anti evangelist Johannese nimi (Jaani kirik). Nikolai kiriku uuesti pühitsemisega kolis Nikolai saksa kogudus oma vanasse kirikusse ja Jaani kirik anti eesti kogudusele. Põhjasõja päevil kapituleerus Pärnu linn venelastele 12. augustil 1710 ja Jaani kirik õnnistati kreeka-katoliku jumalateenistuseks. 1731. aastal saavutati kiriku linnale tagastamine, kuid seda ei saadud enam kasutada, sest kirik oli õigeusu kombe kohaselt õnnistatud. 1741. aastal andis Venemaa keisrinna Jelizaveta Petrovna käsu eraldada riigikassast 8000 rubla luterliku kiriku ehitamiseks Pärnusse. Senine eesti Jaani kogudus sai endale ja pühakojale uue nime – Eliisabeti. 25. juunil 1744 pandi nurgakivi Pärnu Eliisabeti kirikule. Püha Johannese (Jaani, Uspenija Bogoroditsõ) õigeusu kirik lammutati pärast uue õigeusu Pärnu Suurmärter Katariina kiriku ehitamist. Eliisabeti koguduse ajal kuulus Eliisabeti saksa kogudusse linna ümbruskonnas elav aadel, kuna Pärnu Nikolai kirik oli puht linnakodanike koguduseks. EELK Konsistooriumi 28. augusti 1940 otsusega nimetati senine EELK Pärnu Eliisabeti II kogudus EELK Pärnu Niguliste koguduseks. Pärnu täna: rootsi haudadest ja Jaani kirikust, parnu.postimees.ee, 4. juuli 2001 Nikolai kirik —Pärnu vanim pühakoda, Uus Eesti Pärnu Uudised, nr. 85, 17 aprill 1940 EELK koguduste nimetuste muudatused, Kiriku Teataja, 17 september 1940 Pärnu Eliisabeti kogudus Pärnu Eliisabeti kogudus Facebookis Eliisabeti koguduse ajalugu Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Ehstnische Gemeinde der Elisabeth kirche, 1843 seite 29
Saarde Katariina kogudus

EELK Saarde Katariina kogudus on luterlik kogudus Saardes. Kogudus kuulub Pärnu praostkonda. Koguduse õpetaja on Arvet Ollino, organist Tiia Hermann. Juhatuse esimees on Kristi Ollino. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Saarde Katariina kirikus. . ca 1638, Clemens Olai ca 1665, Olaus Johannis Hofmann 1668–1672, Eobald Rhanaeus 1674–1683, Josua Andreas von Linwall 1684–1698, Johann Victorin Boretius . 1702, Zacharias Brenner ca 1705, Boethius Wernberg, vikaar 1713–1719, Johann Oern 1719–1728, M. Johann Marcks 1728–1731, Johann Ucke 1731–1734, Johann Samuel Schlosshauer 1735–1745, Christian Friedrich Krokisius 1745 või 1747, Johann Gottfried Pfündel 1752–1767, Christian Regius 1769, Johann Heinrich Voigdt 1811–1823, Friedrich August Samuel Metzler, Saarde Katariina koguduse pastor 1824–1836, Karl Friedrich Paul, Saarde Katariina koguduse pastor 1837–1840, Moritz August von Kauzmann, Saarde Katariina koguduse pastor 1842–1846, Ernst Wilhelm Woldemar Schultz, Saarde Katariina koguduse pastor 1847–1869, Christian Heinrich Friedrich Lenz, Saarde Katariina koguduse pastor, 1864–1869 Pärnu praostkonna praost 1896–1918, Adalbert Georg Matthison, Saarde Katariina koguduse pastor Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel", Saara, ehstnisch Saardes oder Ridinge - Kirrik, 1843, seite 106
Haapsalu Püha Johannese kogudus

EELK Haapsalu Püha Johannese kogudus on luterlik kogudus Haapsalus. Kogudus kuulub EELK Lääne praostkonda. Koguduse õpetaja on piiskop Tiit Salumäe, organist Lia Salumäe. Juhatuse esimees on Madis Kütt. Koguduses teenivad ka jutlustaja Kalle Jätsa ja Teno Ilves. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Haapsalu toomkirikus. Kogudus kasutab ka Haapsalu Jaani kirikut, mille juures on kaks koguduse hoonet, sealhulgas koguduse kantselei. 1641–1657, Matthias Siegmann, koguduse õpetaja 1674–1677, Otto Tunder, koguduse abiõpetaja 1692– , Justus Blanckenhagen, koguduse õpetaja ja 1692–1693 Ranna-Lääne praostkonna praost 1765–1773, Samuel Benjamin Glöckner, koguduse õpetaja 1774–1784, Jonas Laurentii Carlblom, koguduse õpetaja 1783–1789, Gustav Carlblom, koguduse õpetaja 1812–1848, Constantin Immanuel Hörschelmann, koguduse õpetaja 1849–1877, Adolf Eduard Max Konstantin Hörschelmann, koguduse õpetaja 1878–1897, Leopold Dietrich Rödder, Haapsalu lossi- ja linnapastor 1898–1906, Friedrich Spindler, koguduse õpetaja 1906–1939, Ralph von zur Mühlen, koguduse õpetaja 1939–1944, Konstantin Kütt, koguduse õpetaja 01.09.1975–31.12.2023, Tiit Salumäe, koguduse õpetaja 01.01.2024– Mart Salumäe, koguduse õpetaja Koguduseõpetaja pastoraadihoonena kasutati ka 17. sajandi lõpul ehitatud ja 1772. aastal ümberehitatud hoonet Jaani tänav 2. Hiljem, 1840. aastast tegutses hoones apteekri ja mudaravila omaniku ning Haapsalu bürgermeistri Carl Leopold Bergfeldti apteek. 27013/121 Jaani tn 2, register.muinas.ee Armas apteek, avita !, Videvik, nr. 10, 11 märts 2010, lk3