laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Võru Katariina kogudus

Võru Katariina kogudus on EELK Võru praostkonna kogudus Võrus, mis tegutseb Võru Katariina kirikus. Alates 1981. aastast on koguduse õpetaja Andres Mäevere, organist on Eve Harak, juhatuse esimees on Jüri Lubi. Koguduse pastoraat ja kantselei asuvad aadressil Tartu 42. Kogudus asutati 1789. aastal. Kuni 1805. aastani teenis kogudust Põlva Maarja koguduse õpetaja. 1784–1795, Gustav Adolph Oldekop, Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse pastor, hooldas ka Võru Katariina kogudust 1795–1798, Georg Gottfried Marburg, Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse pastor, hooldas aastatel 1795–1798 Võru Katariina kogudust 1798–1800, Johann Philipp von Roth, Kanepi Jaani koguduse pastor, aastatel 1798–1800 hooldas ka Võru kogudust. 1800–1801, Karl Gottfried Assmus, 1801–1805 Rannu Püha Martini koguduse pastor, hooldas ka Võru kogudust 1805–1846, Heinrich Wilhelm Bornwasser, Võru Katariina koguduse pastor 1801–1805, Gustav Adolph Oldekop, Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse pastor, hooldas ka Võru Katariina kogudust 1846–1850, Julius Aleksander Emanuel Kolbe 1851–1869, Eduard Friedrich Lossius 1870–1907, Heinrich Eduard Struck 1907–1909 teenisid kogudust naaberkoguduste pastorid 1909–1920, Jüri (Georg) Martensen 1920–1926, Nikolai Blumberg 1927–1941, Arnold Graf 1941–1944, Aleksander Hinno 1944–1948, õpetaja Karl Puusemp ja usuteadlane MargotTeder Pindi kogudusest 1948–1978, Edgar Vaikmäe 1979–1981, Villu Jürjo 1981– Andres Mäevere Rannu kiriku ajalugu ja tähtsamad mälestusmärgid., Eesti Kirik (1923-1940), nr. 13, 1 aprill 1926 Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Werroische Stadt - Gemeinde, 1843 seite 78 Kiriku ja koguduse ajalugu, voru.eelk.ee Koguduse veebileht EELK Võru Püha Katariina kirik 1793–2013, Võrumaa Teataja, Teispäev, 23. juuli 2013, lk 3
Alexandru Athanasiu

Alexandru Athanasiu (sündinud 1. jaanuaril 1955 Bukarestis Rumeenias) on Rumeenia poliitik. Oli peaministri kohusetäitja 13. detsembrist 22. detsembrini 1999.
Sion

Sion (saksa Sitten) on linn ja vald Šveitsis, Valais' kantoni ja Sioni ringkonna halduskeskus. https://www.pxweb.bfs.admin.ch/pxweb/fr/px-x-0102020000_201/-/px-x-0102020000_201.px, vaadatud 2.06.2020. http://www.sion.ch/
Anarchy in the U.K.

"Anarchy in the U.K." on punkansambli Sex Pistols esimene singel, mis anti välja 26. novembril 1976, ja ilmus ansambli ainukesel stuudioalbumil "Never Mind the Bollocks Here's the Sex Pistols". Lugu jõudis Suurbritannia edetabelis 38. kohale. Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu 53. kohale.
Saksa ordu kõrgmeistrite loend

Siin on loetletud Saksa ordu kõrgmeistrid ja teised kõrgemad juhid alates 1190. aastast kuni tänapäevani. 1190 Meister Sibrand 1192 Gerhard 1193/1194 preester Heinrich enne 1196. aastat Ulrich 1196 praeceptor Heinrich (oletatavasti Heinrich Walpot) 1198–1200 Heinrich Walpot von Bassenheim 1200–1208 Otto von Kerpne 1208–1209 Heinrich von Tunna 1209–1239 Hermann von Salza 1239–1240 Konrad, Tüüringi maakrahv 1240–1244 Gerhard von Malberg 1244–1249 Heinrich von Hohenlohe 1249–1252 Gunther von Wüllersleben 1252–1256 Poppo von Osterna 1256–1273 Anno von Sangerhausen 1273–1282 Hartmann von Heldrungen 1283–1290 Burchard von Schwanden 1291–1296 Konrad von Feuchtwangen 1297–1303 Gottfried von Hohenlohe 1303–1311 Siegfried von Feuchtwangen 1311–1324 Karl von Trier 1324–1330 Werner von Orseln 1331–1335 Luther von Braunschweig 1335–1341 Dietrich von Altenburg 1342–1345 Ludolf König 1345–1351 Heinrich Dusemer 1352–1382 Winrich von Kniprode 1382–1390 Konrad Zöllner von Rotenstein 1391–1393 Konrad von Wallenrode 1393–1407 Konrad von Jungingen 1407–1410 Ulrich von Jungingen 1410–1413 Heinrich von Plauen 1414–1422 Michael Küchmeister von Sternberg 1422–1441 Paul von Rusdorf 1441–1449 Konrad von Erlichshausen 1450–1467 Ludwig von Erlichshausen 1467–1470 Heinrich Reuß von Plauen 1470–1477 Heinrich Reffle von Richtenberg 1477–1489 Martin Truchsess von Wetzhausen 1489–1497 Johann von Tiefen 1498–1510 Friedrich, Saksi hertsog 1510–1525 Albrecht von Hohenzollern 1527–1543 Walter von Cronberg 1543–1566 Wolfgang Schutzbar 1566–1572 Georg Hund von Wenkheim 1572–1590/1595 Heinrich von Bobenhausen 1590/1595–1618 Maximilian, ertshertsog 1618–1624 Karl Jospeh, ertshertsog 1625–1627 Johann Eustach von Westernach 1627–1641 Johann Kaspar von Stadion 1641–1662 Leopold Wilhelm, ertshertsog 1662–1664 Karl Joseph, ertshertsog 1664–1684 Johann Caspar von Ampringen 1684–1694 Ludwig Anton, Wormsi piiskop 1694–1732 Franz Ludwig, Wormsi piiskop 1732–1761 Clemens August, Baieri prints 1761–1780 Karl Alexander, Lotringi prints 1780–1801 Maximilian Franz, ertshertsog 1801–1804 Karl, ertshertsog 1804–1835 Anton Victor, ertshertsog 1835–1863 Maximilian Joseph, ertshertsog 1863–1894 Wilhelm, ertshertsog 1894–1923 Eugen, ertshertsog 1923–1933 piiskop Norbert Klein 1933–1936 abt Paul Heider 1936–1948 abt Robert Schälzky 1948–1970 abt Marian Tumler 1970–1988 abt Ildefons Pauler 1988–2000 abt Arnold Othmar Wieland 2000–2018 abt Bruno Platter Alates 2018 abt Frank Bayard Saksa meistrite loend Liivimaa ordu maameistrite loend
Eisma

Eisma on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Külas on murdeid lindistanud keeleuurija Johannes Karineeme. Eisma sadam Eisma rand 2006 Ajalooline foto Eisma paadikuuridest Eisma rannas vaade Vainupea poole Eisma külalistemaja sissesõit Eisma külalistemaja kämpingud Eisma külalistemaja saun Eisma külalistemaja peamaja Eisma külalistemaja peamaja Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [1][alaline kõdulink] (vaadatud 03.08.2013)) Urmas Jaagant: Rutja rannakülade elanikud on laskevälja rajamise vastu, EPL, 19. november 2008
Eru

Eru on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Seal asub Hundisilma talu, mis oli Edgar Savisaare elukoht. Eru laht Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Haili

Haili on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Ilumäe

Ilumäe on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Külas asuvad Ilumäe kirik, Ilumäe kalmistu, Ilumäe kabel, Ilumäe hiieniinepuu ja Ilumäe allikas. Ilumäe Vabadussõja mälestussammas Ilumäe kabeliaia piirdemüür ja värav Ilumäe kabel Ilumäe kalmistu Ilumäe Hiieniinepuu Ilumäe Vabadussõja mälestussammas Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Joandu

Joandu on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kakuvälja

Kakuvälja on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Külas asub Kakuvälja Kolme kuninga kivi. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Karula (Haljala)

Karula on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Aleksandria Katariina

Katariina Aleksandriast (legendi järgi 3. või 4. sajandil) on müütiline kristlik pühak, keda austatakse nii õigeusu kui katoliku kirikus. Reaalselt sellise isiku olemasolu ei ole suudetud tõestada. Müüt Aleksandria Katariinast arvatakse põhinevat neoplatonistliku naisfilosoofi Hypatia hukkamisest kristlaste poolt umbes 414. aasta paiku. Legendi järgi oli Katariina ilus ja tark neiu, kes olevat avalikus vaidluses väidelnud 50 paganliku filosoofiga ja neid võitnud – selle tulemusena pöördusid filosoofid ristiusku. Selline avalik võit ei meeldinud Rooma keisrile Maximinus II-le või tema pojale Maxentiusele, kes saatis 18-aastase Katariina märtrisurma. Neiu tõmmati piinarattale, mida tuntakse püha Katariina sümbolina kui katariinaratast. Taevaste vägede vahelesegamise tõttu aga piinamine nurjus ja ratas olevat lagunenud. Ta mõisteti surma pea maharaiumise läbi. Vere asemel olevat tema kehast voolanud piima. Kristliku traditsiooni järgi kandsid inglid tema surnukeha Siinai mäele, kuhu Bütsantsi keiser Justinianus I käskis rajada Katariina kloostri. Kloostri peakirik rajati 548–565 ja see sai palverändude sihtkohaks. See klooster on säilinud, tänapäeval on see turistidele avatud ning see on tähtis varakristliku kunsti ja arhitektuuri näide. Ta on üks kõige armastatumaid katoliku pühakuid ja arvati 14 hädas aitaja hulka. Katariina mälestuspäevana tähistatakse kadripäeva tavaliselt 25. novembril, aga õigeusus 24. novembril. Ka 11. sajandi Kiievi-Venes tähistati kadripäeva 25. novembril. Selle tava päritolu on teadmata. Katariina peamine sümbol on ogaline vokk. Arvukad katsed siduda Katariinat reaalselt elanud inimestega on osutunud viljatuteks. Tänapäeval usuvad hagiograafid, et Katariina ei ole ajalooline, vaid puhtmüütiline isik. Tema kultus pärineb tõenäoliselt mälestustest kristlaste tagakiusamise käigus Diocletianuse ajal kannatada saanud naistest, olles nende idealiseeritud koondkuju. On ka oletatud, et Katariina on välja mõeldud vastukaaluks reaalselt elanud paganlikule naisfilosoofile Hypatiale, kelle mõrvasid ristiusu fanaatikud. Katariina olevat väidetavalt elanud samal ajal mil Hypatia. Esimesed kirjalikud viited Katariinale pärinevad 866. aastast Basileios I-le omistatud monoloogidest. Siinai mäe kloostris väidetavalt avastati Katariina säilmed küll varem, 800. aasta paiku. Klooster ise on veelgi vanem, kuid esialgu oli see pühitsetud Kristuse muutmisele. Siinai mäe klooster on rajatud vanema kabeli asemele, mis ise rajati Constantinus Suure ema Helena käsul Moosese nähtud põleva põõsa asukohta.
Kiva

Kiva on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Koljaku

Koljaku on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Võsu jõe ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Koljaku-Oandu allikad Lemmuselja talu kalmistu Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Koolimäe

Koolimäe on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Vergi poolsaarel Koolimäe lahe ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Küla jääb Lahemaa rahvuspargi territooriumile. Seda läbib Koolimäe oja. Aastatel 1919 - 1961 tegutses külas Koolimäe kool. 1923. aastal ehitatud koolihoone on lahe kaldal endiselt alles ja selles tegutseb Eesti Teatriliidu Koolimäe loomemaja. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. "Avatakse Eesti Teatriliidu Koolimäe loomemaja". Eesti teatri agentuuri koduleht. 20. veebruar 2017. Vaadatud 28. augustil 2023. "Koolimäe loomemaja". Eesti Teatriliidu koduleht. Vaadatud 28. augustil 2023.
Korjuse

Korjuse on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kosta

Kosta on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Winrich von Kniprode (Saare-Lääne piiskop)

Winrich von Kniprode (surnud ööl vastu 6. novembrit 1419) oli Saare-Lääne piiskop aastatel 1385–1419. Ta oli samanimelise Saksa ordu kõrgmeistri vennapoeg, kes kostis paavst Urbanus VI-le 1379 tema eest. Kniprode õppis 1368 Bologna ülikoolis ja oli 1368 Mainzi kanoonik. 1371 või 1372 siirdus ta Lüttichisse, saades Pauluse kiriku kanoonikuks. 1374 määrati ta Bologna prokuraatoriks, kuid ta siirdus Bolognale kehtestatud interdikti tõttu 1376 Orleansi. 24. oktoobril 1378 sai ta õigusteaduste alal litsentsiaadi. Sama aasta lõpus läks ta tagasi Bolognasse. Kniprode oli 15. novembril 1383 Saare-Lääne piiskopkonna proviisor. Samlandi piiskop Thilo von Stobenhain ordineeris ta 21. mail 1385 Königsbergis piiskopiks. Kniprode oli 1390 Lihulas, 1391 Haapsalus ja 1402–1419 Kuressaares. 1960ndail aastal tehtud uuringute põhjal hindas Villem Raam, et Saare-Lääne piiskop Winrich von Kniprode valitsemisajal, ajavahemikul 1385–1419 ehitati Haapsalu linnamüür. Müüri hilisemat kadumist linnapildist seostas ta 16. sajandi teise poole Liivimaa sõja sündmustega, mil Haapsalu rohkete vallutamistega kaasnes ka linnamüüri purustamine.. Kniprode toetas Riia peapiiskopi ja Liivi ordumeistri vahelises tülis viimast, sest oli läbi Saksa ordu toetuse piiskopiks saanud. 2. novembril 1406 teatas Saksa ordu kõrgmeister Konrad von Jungingen talle sissemakstud rahasummast. Kniprode saatis 24. veebruaril 1418 Saksa ordu kõrgmeistrile palvekirja teraviljaga kauplemise asjus. Kniprode palus 1390 Tallinna raelt arestida rahasumma, mis oli mõeldud rendiks (redditus). Ta kirjutas 28. jaanuaril 1411 Tallinna raele Tallinna kodaniku Michil Nötke nõude asjus. Ta palus 1. mail 1411 Tallinna raadi rahuldada Lambrecht von Veleni nõude. Ta teatas 28. juunil 1411 Tallinna raele oma aladel viibinud Jakob Hergensoni mereröövli jõugust. Ta palus Tallinna raadi 24. jaanuaril 1418 pikendada preester Bertold Leppsi ametipuhkust. 23. novembril 1418 saatis ta Tallinna raele palvekirja oma teenri Johann van der Wyschi asjus. Ta palus 2. aprillil 1419 Tallinna raadi pidada kinni drost Rubertust. Kniprode andis 16. juulil 1391 Haapsalu elanikele privileege. Kniprode sätestas 10. aprillil 1407 Kaarma (Carmel) linnusevalli juures kalastusõiguse ainult kirikuhärrade jaoks. Kniprode kinnitas 10. augustil 1402 Padise kloostri ja Lihula tsistertslaste nunnakloostri vahel saavutatud kokkuleppe Lääne-Nigula kihelkonnas (Pönal) asuva Nõva mõisa (Newe) osas. 1390 läänistas Kniprode Saaremaal asunud Sääre rüütlimõisa Koreveri suguvõsale. 13. detsembril 1398 andis ta läänikirja Jurside suguvõsale. Kniprode suri ööl vastu 6. novembrit 1419 Kuressaares. Philipp Schwartz: "Die Livländer auf der Universität Bologna 1289–1562." Mittheilungen aus dem Gebiet der Geschichte Liv-, Est- und Kurlands 14 (1890): 410–460. HAAPSALU LINNAMÜÜRIST VIIMASTE UURIMISTÖÖDE TAUSTAL, Läänemaa Muuseumi toimetised = Proceedings of Läänemaa Museum, nr. 21, juuli 2018 Leonid Arbusow, "Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert". Friedrich Georg von Bunge, "Liv-, Esth- und Curländisches Urkundenbuch nebst Regesten".
Lahe (Haljala)

Lahe on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Koolimäe lahe ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Küla kirdenurgas suubub merre Koolimäe oja. Ainukese maanteena läbib küla Võsu–Vergi–Söeaugu tee. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Lauli

Lauli on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Lobi

Lobi on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Vergi poolsaarel. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Külas tegutseb Lobi Muuseum. Lobil elab filmilavastaja Kristjan Svirgsden. Külast itta jääb Koolimäe laht ja läände Käsmu laht. Küla ise jääb tervikuna Lahemaa rahvuspargi territooriumile. Lobi küla Ulkkari Lobi neem Lobi neem Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. http://www.virumaateataja.ee/?id=116449
Leila Abašidze

Leila Abašidze (gruusia keeles ლეილა აბაშიძე; 1. august 1929 Thbilisi – 8. aprill 2018 Thbilisi) oli Gruusia filminäitleja. Debüteeris filmis juba 1941. aastal ("Kadžana"). Lõpetas 1951 Thbilisi Rustaveli-nimelise teatriinstituudi näitlejateaduskonna. Temperamentse näitlejana lõi ta meeldejäävaid osi: 1954 Lia ("Kiil") 1955 Lela ("Nad laskusid mägedest") 1957 Lia ("Tüütu inimene") Peale selle mängis ta veel järgmistes filmides: 1945 "Kuldne rada" 1947 "Luuletaja häll" 1951 "Kevad Sakenis" 1953 "Keto ja Kote" 1957 "Meie õu" 1958 "Maia Tshnetist" 1959 "Kus on sinu õnn" 1961 "Elu lävel" 1963 "Ma hakkan tantsima" 1963 "Töö ja roosid" 1964 "Mägede seadus" 1966 "Kohtumine mägedes" 1966 "Kohtumine minevikuga" 1984 "Surami kindluse legend" 1985 "Noore helilooja teekond" 1986 "Ringkäik" 1964 Tšetšeeni-Inguši ANSV rahvakunstnik 1964 Gruusia NSV rahvakunstnik Foto, lingid fotodele Foto Foto 1964
Metsanurga (Haljala)

Metsanurga on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne 2017. aasta haldusreformi kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Metsiku

Metsiku on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Küla tekkis Haljala kihelkonnas Metsiku mõisa aladele, algul oli selle nimi Koduvere (Koddofer). Mõisa kadudes nimetati küla mõisa järgi. Külas asutati 1872. aastal Danel Pruhli eestvedamisel Eesti esimene talupoegade loodud laenuraamatukogu. Metsiku külast on pärit ajaloolased Peeter Tarvel ja Enn Tarvel. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Muike

Muike on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Mustoja

Mustoja on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Kirjandus Marek Vahula. Mustoja Vihula ja Lood. (Kahe küla raamat). Tallinn, 2023. ISBN 978-9916-9943-0-6. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Natturi

Natturi on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Natturi neemel. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Külast läände jääb Koolimäe laht ja itta Pedassaare laht. Põhja jääb Älvi saar, mille külje all asub väike Looduse saar. Külast alla jääb ka väike rand. Älvi saar linnulennult Natturi neem Külavahetee Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Noonu

Noonu on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Oandu (Haljala)

Oandu on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Küla läbib Altja jõgi. Oandut on esmamainitud 1517. aastal seoses jõel asunud veskiga (de molle to owan Oandu veski). Külas asub RMK Oandu looduskeskus. Sealt saab alguse Oandu–Ikla matkatee. Oandu looduskeskus Oandu loodusmets Oandu järv Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Triin Neljandik. Pärandkultuur metsas. Oandu. Riigimetsa Majandamise Keskus, 2007
Paasi

Paasi on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Pajuveski

Pajuveski on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Palmse

Palmse (saksa keeles Palms) on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Virumaal, Kadrina kihelkonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Palmse mõis Kloostrikivid Oruveski Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Pedassaare (Haljala)

Pedassaare on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Vergi poolsaarel. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Külas asub Pedassaare neem, mis jääb Pedassaare lahe äärde. Küla jääb Lahemaa rahvuspargi territooriumile. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Pedassaare

Pedassaare on mitme koha nimi: Pedassaare, küla Haljala vallas Lääne-Viru maakonnas Pedassaare, küla Mustvee vallas Jõgeva maakonnas Pedassaar Pedassaare laht Pedassaare neem
Pihlaspea

Pihlaspea (nimetatud ka Pihlaspää[viide?]) on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Vergi poolsaarel. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Külas asub Pihlaspea kalmistu, mis tunnistati 1997. aastal riiklikuks kultuurimälestiseks. Kalmistu juures oli Pihlaspea kabel, mis ehitati 1673. aastal ja lammutati 1845. aastal seoses kabeli üleviimisega Eskule. Eesti NSV aastatel asusid külas pakendeid tootva ettevõtte Mehis ja teenindusettevõtte Kiir puhkekodud. Tänapäeval on puhkekodude hooned eravalduses. Küla jääb Lahemaa rahvuspargi territooriumile. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Sagadi

Sagadi on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Suurim vaatamisväärsus on Sagadi mõisa kompleks. Sagadi mõisa värav Sagadi mõisa küün Sagadi mõisa kuivati Sagadi mõis maanteelt Sagadi mõis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Sakussaare

Sakussaare on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. EMK Sakussaare kogudus Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Salatse

Salatse on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Külas asub Salatse ohvrikivi. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Tepelvälja

Tepelvälja on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Altja jõe ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda. Külas asub 1845. aastal ehitatud Esku kabel. Kabel asub endise Esku küla alal, mis liideti 20. sajandil Tepelväljaga. Esku kabel RMK Esku puhkekoht Küla läbiv tee Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.