laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1989. aasta Kuldgloobuse auhinnad

1989. aasta Kuldgloobuse auhinnad on 46. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 28. jaanuaril 1989. Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna sai Doris Day. Parim draamafilm: "Vihmamees" (Rain Man) Parim draamafilmi naisnäitleja: Jodie Foster – "The Accused", Shirley Maclaine – "Madame Sousatzka" ja Sigourney Weaver – "Gorillad udus" (Gorillas In The Mist: The Adventure Of Dian Fossey) Parim draamafilmi meesnäitleja: Dustin Hoffman – "Vihmamees" Parim muusika- või komöödiafilm: "Working Girl" Parim muusika- või komöödiafilmi naisnäitleja: Melanie Griffith – "Working Girl" Parim muusika- või komöödiafilmi meesnäitleja: Tom Hanks – "Olla suur" (Big) Parim naiskõrvalosatäitja: Sigourney Weaver – "Working Girl" Parim meeskõrvalosatäitja: Martin Landau – "Tucker: mees ja tema unistus" (Tucker: The Man and His Dream) Parim võõrkeelne film: "Vallutaja Pelle" (Pelle Erobreren), Taani Parim lavastaja: Clint Eastwood – " Bird" Parim stsenaarium: Naomi Foner – "Running on Empty" Parim muusika: Maurice Jarre – "Gorillad udus" Parim laul: "Let the River Run" filmist "Working Girl" ja "Two Hearts" filmist "Buster" Parim draamasari: "Thirtysomething" Parim draamasarja naisnäitleja: Susan Dey ja Jill Eikenberry – "L.A. Law" Parim draamasarja meesnäitleja: Ron Perlman – "Kaunitar ja koletis" (Beauty and the Beast) Parim muusika- või komöödiasari: "The Wonder Years" Parim muusika- või komöödiasarja naisnäitleja: Candice Bergen – "Murphy Brown" Parim muusika- või komöödiasarja meesnäitleja: Michael J. Fox – "Family Ties", Judd Hirsch – "Dear John" ja Richard Mulligan – "Tühi pesa" (Empty Nest) Parim lühisari või telefilm: "War and Remembrance" osad I -VII Parim lühisarja või telefilmi naisnäitleja: Ann Jillian – "The Ann Jillian Story" Parim lühisarja või telefilmi meesnäitleja: Michael Caine – "Rappija Jack" (Jack the Ripper) ja Stacy Keach – "Hemingway" Parim telefilmi, tele- või lühisarja naiskõrvalosatäitja: Katherine Helmond – "Who's the Boss" Parim telefilmi, tele- või lühisarja meeskõrvalosatäitja: Barry Bostwick ja John Gielgud – "War and Remembrance" The 47th Annual Golden Globe Awards. HFPA
Altai krai vapp

Altai krai vapp on Venemaa koosseisu kuuluva Altai krai vapp. Sellel on kujutatud Prantsuse stiilis kilpi, mis on ümbritsetud kuldsete viljapeadega (ümaralt ümber kilbi), need on seotud sinise lindiga. Lint algab alt keskelt ning suundub kaheksa tiiru kummagi külje pealt ümber viljapeade. Vapi kilp on jagatud horisontaalselt kaheks: ülemise välja taust on sinine, ning sellel on kujutatud suitseva korstnaga kõrgsulatusahju, mis pärineb 18. sajandist ja viitab Altai krai ajaloole. Alumise välja taust on tumepunane. See sümboliseerib väärikust, vaprust ja mehisust. Sellel on kujutatud "tsarinna vaas" (roheline), mida hoitakse Ermitaaži muuseumis Peterburis. Vappi ümbritsevad viljapead sümboliseerivad piirkonna peamist majandusharu põllumajandust. Vapp võeti kasutusele 1. juunil 2000. Altai krai lipp
Tartu Ülikooli vana keemiahoone

Tartu Ülikooli vana keemiahoone on Tartus, aadressil Jakobi 2 paiknev Tartu Ülikooli õppehoone, mis valmis 1939. aastal. Hoone arhitektid on Paul Mielberg ja Harald Sultson. Pärast 2011. aastal lõppenud remonti kuulub see filosoofiateaduskonna linnakusse ehk Tartu Ülikooli Philosophicumi. Tänapäeval tegutsevad hoones ülikooli keeltekeskus, orientalistikakeskus, filosoofiateaduskonna dekanaat, eesti ja üldkeeleteaduse instituut, filosoofia ja semiootika instituut, ajaloo ja arheoloogia instituut ja muud allüksused. 2010. aastani kasutati maja ülikooli keemiahoonena. Remondi käigus leiti poolsada kunagisele Maarja kiriku kalmistule maetud inimese luustikku, samuti osa Maarja kiriku müüridest. Remondi järel on vana keemiahoone brutopind 8628 m2. "Avati Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna restaureeritud õppehoone – "Philosophicum"" 26. september 2011 "Südalinna sugenes Philosophicum" Postimees, 22. september 2011 Martin Pau "Keemikud viirastuvad vanas majas" Postimees, 9. september 2011 "Keemiahoone remont tõi päevavalgele keskaegsed luustikud" UT, 1. september 2010 Martin Pau "Uued ja remonditud majad söövad enam Tartu Ülikooli raha" Postimees, 26. jaanuar 2012 Nurgakivi panek Tartu Ülikooli instituudi hoonele (alates 06:31)
Tartu Ülikooli Philosophicum

Tartu Ülikooli Philosophicum on Tartu kesklinnas, Tartu Ülikooli peahoone ümbruses paiknev Tartu Ülikooli endise filosoofiateaduskonna linnak. Philosophicumi nimi anti linnakule 2011. aastal pärast sellesse kuuluva vana keemiahoone remonti. Philosophicumi kuuluvad järgmised õppehooned: Jakobi 2 asuv vana keemiahoone; Lossi 3; Ülikooli 16 paiknev von Bocki maja (endine Marksu maja); Ülikooli 17 asuv Paabel. "Südalinna sugenes Philosophicum" Postimees, 22.09.2011 "Avati Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna restaureeritud õppehoone – "Philosophicum"" 26.09.2011
Akademische Mussengesellschaft

Akademische Mussengesellschaft (kõnekeeles Akademische Musse, eesti keeles Akadeemiline Musse) oli 1814–91 ja 1920–39 Tartus tegutsenud Tartu Ülikooli õppejõudude ja üliõpilaste ajaviiteklubi. Seltsi loomist kavandas juba 1803. aastal Tartu Ülikooli rektor Georg Friedrich Parrot, selle asutajaliikmete seas oli ülikooli raamatukogu esimene direktor Karl Morgenstern. Akademische Musse asutati Tartus 8. juunil 1814 professorite, üliõpilaste ja linnakodanike vaba aja veetmise ühinguna. 13. juulil 1814 kinnitatud põhikirja kohaselt pidi Musse pakkuma ülikooli õppejõududele, teenistujatele ja linnakodanikele sisukat ja viisakat vaba aja veetmise võimalust teaduse, kirjanduse, kunsti ja muude meelelahutuste teel. Ühingut juhtisid ülikooli õppejõudude, teenistujate ja linnakodanike hulgast valitud 9 direktorit. 15. juulil 1814 alustas klubi tegutsemist. Musses korraldati loenguid ja vestlusi teaduse, kirjanduse ja kunsti teemadel, mänge (v.a hasartmängud), balle ning kontserte. Mussel oli oma lugemissaal. 1840. aastatel Akademische Musse tegevus soikus. 1856 avati klubi taas, 1857 võeti vastu uus põhikiri. Venestamislaine ajal 1891 Musse suleti, kuna asutusel polnud midagi ühist õppeasjadega. 1920. aastal ühingu tegevus taastati, uue põhikirja kohaselt oli selle ülesanne koondada Tartu ülikooli saksa soost üliõpilasi ning edendada saksa üliõpilaselu teaduslikul, seltskondlikul ja majandusalal. Suure osa oma tegevusajast paiknes Akademische Musse Tartu kesklinnas Von Bocki majas (tänapäeval Ülikooli 16), kus 1. novembril 1814 toimus ka Musse avaball. 1839. aastal ostis Musse selle maja ülikooli toel pikaajalise laenuga ära. Akademische Musse säilinud dokumendid on hoiul Tartu Ülikooli raamatukogus (TÜR KHO fond 27) ja Eesti Ajalooarhiivis (EAA, f. 2669). "Eesti ajalugu: kronoloogia". Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion 2007, lk. 118 Geiu Rohtla "Tartu Akadeemiline Musse ja muusikategemine 19. sajandi esimesel poolel (1814–1844)" Tuna, 2/2006, lk 19–36 Akadeemilise Musse fond nr 2669
Altai krai lipp

Altai krai lipp on Venemaa haldusüksuse Altai krai lipp. Lipp võeti kasutusele 29. juunil 2000. Altai krai lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud siniseks ja punaseks väljaks. Sinisel vardapoolsel väljal, mis moodustab 1/6 lipu pikkusest, on kujutatud kuldne viljapea. Punase välja keskel on Altai krai vapp. Lipu ametlikud proportsioonid on 1:2, kuid seda kasutatakse ka mõõtudes 2:3. Altai krai vapp Riiklik sümboolika: Altai krai - Barnaul (vene keeles) Altai krai lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
James Coburn

James Coburn (31. august 1928 Laurel, Nebraska – 18. november 2002 Beverly Hills) oli Ameerika Ühendriikide näitleja.
Steve Buscemi

Steven Vincent Buscemi (sündinud 13. detsembril 1957 New Yorgis Brooklynis) on Ameerika Ühendriikide näitleja, stsenarist ja lavastaja.
Alkiphron

Alkiphron (vanakreeka Ἀλκίφρων; 2. või 3. sajand pKr) oli Vana-Kreeka reetor ja sofist. Alkiphroni elu kohta ei ole midagi teada. Tema nime all on säilinud kogumik fiktiivseid kirjanduslikke kirju, mis jagunevad sisult kalurite (1. raamat), põllumeeste (2. raamat), parasiitide (3. raamat) ja hetääride (4. raamat) kirjadeks. Kirjades mainitavad ajaloolised isikud kuuluvad enamasti 4. sajandisse eKr. Kogumiku tuntuim osa on komöödiakirjaniku Menandrose ja tema armastatu Glykera fiktiivsed kirjad.
Martialis

Marcus Valerius Martialis (umbes 40 Bilbilis – umbes 102 Bilbilis) oli Rooma luuletaja, kuulsaim Rooma epigrammatik. Ta oli pärit Hispaania linnast Bilbilisest, mis asus Caesaraugusta (tänapäeva Zaragoza) lähedal. Bilbilises Martialis ka suri, olles veetnud suure osa oma elust Roomas. Martialiselt on säilinud 15 raamatut epigramme, kokku üle 1500 epigrammi.
Tartu Ülikooli keemiahoone

Tartu Ülikooli keemiahoone võib olla: praegune keemiahoone Chemicum Tartu Ülikooli vana keemiahoone
Paolo Uccello

Paolo Uccello (sünninimi Paolo di Dono; 1397 Firenze – 10. detsember 1475 Firenze) oli itaalia maalikunstnik, mosaiigimeister ja matemaatik. Ta on tuntud oma teedrajava töö poolest perspektiivi kujutamisel. Tema loomingut on kirjeldatud kui idiosünkraatilist ja tal ei olnud otseseid järgijaid, kuigi ta on mõjutanud nii mõnegi 20. sajandi kunstniku loomingut. Kümneaastaselt sai ta kuulsa skulptori Lorenzo Ghiberti õpipoisiks. Ghiberti hilisgooti stiil mõjutas teda tugevalt. Umbes sel ajal algas ka Paolo pikk sõprus Donatelloga. 1420. aastate keskpaigas lahkus Paolo ilmselt Ghiberti juurest, kuid jäi temaga headesse suhetesse. Uccello armastas maalida loomi ja eriti linde, millest tuli ka tema hüüdnimi (uccello – 'lind'). Ta maalis meisterlikult ka maastikke. Sir John Hawkwoodi ratsamonument Püha Jüri ja lohe San Romano lahing Paolo Uccello teosed ja lühibiograafia veebigaleriis vaadatud 2012-05-26 Paolo Uccello teosed ja biograafia (inglise keeles) vaadatud 2012-07-08 Paolo Uccello hulktahkne (inglise keeles) vaadatud 2012-07-08 Paolo Uccello koduleht (itaalia keeles) vaadatud 2012-07-08
Keemiahoone

"Keemiahoone" all võidakse mõelda: Tartu Ülikooli praegust keemiahoonet Chemicum Tartu Ülikooli vana keemiahoonet Tallinna Tehnikaülikooli keemiahoonet
Laurentius (vastupaavst)

Laurentius (ka Laurentsius; suri 506) oli vastupaavst aastast 498 kuni surmani. Ta valiti Symmachuse vastupaavstiks 22. novembril 498.
Maya Sar

Maja Sarihodžić (sündinud 12. juulil 1981 Tuzlas) on bosnia muusik ja poplaulja. Tema esinejanimi on Maya Sar. 2003. aastal sai ta bakalaureusekraadi muusikas klaveri erialal. Ta osales 2001. ja 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel taustalauljana ning 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel klahvpillimängijana Bosnia ja Hertsegoviina laulu esitusel. 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Bosniat ja Hertsegoviinat lauluga "Korake ti znam" ("Tean su samme"), mis sai 55 punktiga 18. koha. Ta on Bosnias ja Hertsegoviinas tuntud heategevuskampaanias emakakaelavähi vastu võitlejana. Koduleht
Robert I (Lääne-Frangi kuningas)

Robert I (15. august 866 – 15. juuni 923 Soissons) oli Lääne-Frangi kuningas aastatel 922–923. Robert vanem vend Odo oli Lääne-Frangi kuningas aastatel 888–898. Aastal 911 sai Neustria Robert Neustria markide markkrahviks ja võttis tiitli demarchus. Esialgu oli kaks marki, üks bretoonide ja teine viikingite vastu, mida sageli kutsuti vastavalt Bretooni mark ja Normanni mark. Tema perekond, hilisemad Kapetingid (Hugues Suur, 922–956 ja Hugues Capet, 956–987), valitses kogu Neustriat aastani 987, kui Hugues Capet valiti kuningaks. Venna surma järel ei nõudnud Robert trooni endale, kuningaks sai Charles III. Umbes 921. aastal kasvas rahulolematus Charlesi üle, ta pagendati ning 29. juunil 922 krooniti kuningaks Robert. Kui läänefrangid Charlesi 922. aastal kukutasid, jäi Charles III Lihtsameelne Lotharingias kuningaks, kust ta püüdis aastal 923 oma teist kuningriiki tagasi vallutada. Charles kogus sõjaväe ning asus vastulöögile, ta püüti kinni ja vangistati, kus ta 929. aastal suri. 15. juunil 923 toimunud lahingus Robert hukkus. Robert oli kaks korda abielus. Esimese naisega sündis tal kaks tütart ning teisega poeg Hugues Suur ja tütar. Neustria Prantsusmaa keskaegsed: Bretagne'i hertsogkond Normandia hertsogkond Burgundia hertsogkond ja Burgundia kuningriik Akvitaania hertsogkond
Christoffer I

Christoffer I (1219 – 29. mai 1259) oli Taani kuningas aastatel 1252–1259. Ta oli Valdemar II poeg ning enne teda valitsenud Erik IV ja Abeli vend. Ta abiellus 1248. aastal Margrete Samboriga. Nende lapsed: Erik V, Taani kuningas Niels, suri noorelt Valdemar, suri noorelt Matilda (1250–1299/1300) Margaret (u 1257–1306)
Marguerite d'Angoulême

Marguerite d'Angoulême (ka Marguerite de Navarre; 11. aprill 1492 Angoulême – 21. detsember 1549 Odos) oli Navarra kuninga Henri II abikaasa ja Prantsusmaa kuninga François I õde. Tema tütar Jeanne sai Navarra kuningannaks ning tolle poeg Henri oli esimene Bourbonide dünastiast Prantsuse kuningas. Marguerite oli renessansiajastu Prantsusmaal silmapaistev naine, ta oli kirjanik, humanistide ja reformistide patroon.
Rudolf I (Burgundia)

Rudolf I (859 – 25. oktoober 912) oli Ülem-Burgundia kuningas 888. aastast kuni surmani. Keiser Karl Paksu kukutatamise ja surma järel 888. aastal suri, kogunesid Ülem-Burgundia aadel ja kõrgvaimulikud St. Maurice'is ning valis Ülem-Burgundia kuningaks (888-912) Auxerre'i krahvi Rudolfi, Welfide dünastiast markkrahvi Konrad II poja. Esiteks püüdis Rudolf taasühendada Lothar II Lotringi riiki, kuid tugev vastuseis Ida-Frangi riigi kuninga, keiser Arnulfi, ja tema poja Zwentiboldi poolt sundis teda keskenduma oma Transjuraania ja läänepoolse Franche-Comté territooriumile. Pärast tema surma aastal 912 abiellus tema lesk Willa Alam-Burgundia kuninga Hugues'ga. Tema tütar Adelaide abiellus Alam-Burgundia kuninga (887–928), Itaalia kuninga (900–905) ja Frangi keisri (901–905) Louis III Pimedaga ning pojast sai järgmine Ülem-Burgundia kuningas (912–933) ja Burgundia kuningas (933–937) Rudolf II, kes Karolingide impeeriumi kokkukukkumise ajal taasühendas nii Alam- kui ka Ülem-Burgundia 933. aastal, Arelaadiks. Ülem-Burgundia, Burgundia krahvkond
Katariina maja

Katariina maja (ka Pistohlkorsi maja) on Tartus Ülejõe linnaosas aadressil Narva mnt 23 asuv aadlivilla, kus asub alates 2001. aastast Tartu Linnamuuseum. Hoone nimi tuleneb legendist, mille järgi olevat selles majas peatunud Vene keisrinna Katariina II. 18. sajandil rajatud esindushoone kuulus algselt Ropka mõisa omanikule leitnant (parun) Woldemar Conrad von Pistohlkorsile. Tähelepanuväärne on Louis XVI stiilis saali sisekujundus. Maja projekteeris ehitusmeister Johann Heinrich Bartholomäus Walther, kes oli ka Tartu raekoja projekti autor. Algul seisis ehitis Emajõe haru ääres, mis eraldas Ülejõe linnaosa Holmi saarest, kuid on praeguseks kinni aetud. Hoone jäi Pistohlkorsi perekonna valdusse 1809. aastani. 1886–1896 trükiti Katariina majas ajalehte Postimees, 1900. aastal Karl August Hermanni koostatud esimese eestikeelse entsüklopeedia I köide. 20. sajandi algul üüris maja teist korrust Hugo Treffneri Gümnaasium. 1941–1942 tegutses hoones Tartu Tööstuskeskkooli puiduosakond. Katariina maja on ainus kunagise Henningi platsi äärne hoone, mis elas üle Teise maailmasõja. 2001. aastast asub selles Tartu Linnamuuseum. Katariina maja on kahekorruseline, ristkülikukujulise põhiplaaniga ja kelpkatusega kivihoone. Arhitektuuriloolase Niina Raidi sõnul on väliskujundus lihtne: korruseid eraldab simss ja liigendavad kuus pilastripaari, ühe aknaga eenduvat keskrisaliiti kroonib hiljem lisatud segmentkaarne frontoon. Soklikorrus on rustikaga, peakorruse aknaid ümbritseb lai lukukiviga raamistus, mille all konsoolide vahel asuvad varaklassitsistlikud ripprätikud. Karniisialune pärgsimss on hammaslõikega. Algne ruumiliigendus oli hoones anfilaadne, kuid maja kogu alumine korrus on ümber ehitatud. Algupärasest rikkalikust sisekujundusest on osalt säilinud rikkaliku stukkdekooriga teise korruse saal. "Kunstmarmorist seinatahvlite ovaalses raamistuses bareljeefid kujutavad stseene putodega, seintel on antiikseid trofeekimpe, tahvleid kroonivatel frontoonidel on vaasid, ripprätikud ja akantusemotiivid," kirjutab Raid. "Supraportidel on portreemedaljone, laes embleeme ja vanikuid." Siseilustuste autor oli Praha stukimeister C. V. Kalopka. Ülakorrusel paiknevad valgetest kahhelkividest kolmeastmelised, figuraalse ja lilldekooriga ahjud; allkorrusel on koobaltsiniste vaasidega valgetest kahhelahjudest säilinud vaid üks uuesti laotud ahjusein. Almanahhis "Sulesepad 7" (Tartu, 1972) on Katariina majast oma mälestustes kirjutanud Johannes Voldemar Veski. Narva mnt 23 veebiportaalis eestigiid.ee (Niina Raid koguteoses "Eesti arhitektuur") Katariina maja portaalis puhkaeestis.ee Katariina maja portaalis visittartu.com Katariina maja portaalis "Tartu ilukirjanduses" "III Narva mnt 23 / Katariina maja". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2014. Vaadatud 25. mail 2012. Katariina maja kultuurimälestiste riiklikus registris Katariina maja portaalis visittartu.com Narva mnt 23 veebiportaalis eestigiid.ee Katariina maja portaalis puhkaeestis.ee Kersti Kivirüüt "31. oktoober – Tartu linnamuuseumi sünnipäev" Koduvald, 6. oktoober 2009 III Narva mnt 23 / Katariina maja
Maandi talu kalmistu

Maandi talu kalmistu (ka Maantee talu kalmistu) on kalmistu Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Sulustvere külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas. Kalmistu rajati märtsis 1922, kui veebruaris oli surnud Maandi (Maantee) talu tollane omanik Mart Vatter. Tõenäoliselt oli kalmistu tegemise eeskujuna umbes veerandsada aastat varem rajatud Pärnassaare talu kalmistu. Kalmistu õnnistas sisse Tartu Peetri koguduse õpetaja Arnold Laur juulis 1922. Tollal viis Maandi talust üle Sulustvere oja kalmistule kivitee, mida ääristas vahtraallee. See hävines 1960–1970. aastatel teostatud maaparandusega. Teadaolevad maetud on pärit Vatterite perekonnast, kuid maetute üldarv ei ole teada. Kalmistu on harvaesinevalt ringikujuline, seda ümbritseb põld ning sinna ei vii teed. Kalmistul on säilinud põllukividest ringmüüri varemed, kivipostidega värav, põlised lehtpuud, arvatavaid hauakohti tähistavad mõned betoonplaadid ning graniitplaat pealkirjaga "Mart Vatteri perekond". 1922, 8. märts: Mart Vatter vanem (29. aprill 1863 – 28. veebruar 1922), Maandi (Maantee) talu peremees 1923, veebruar: Agnes Vatter (15. veebruar 1923 – 26. veebruar 1923), noorema Mardi tütar 1924, 23. veebruar: Therese Emeline Vatter (sündinud Kutsar; 29. märts 1896 – 15. veebruar 1924); vanema Mardi poja Karli abikaasa, Lustivere valla põllumehe Tõnu Kutsari tütar, Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna üliõpilane 1940, 28. jaanuar: Mart Vatter noorem (12. veebruar 1899 – 10. jaanuar 1940), vanema Mardi poeg 1954, 13. juuni: Anna Maria Vatter (sündinud Kulli; 29. detsember 1866 – 10. juuni 1954), Maandi (Maantee) talu perenaine ja vanema Mardi abikaasa Therese Vatter Tartu Ülikooli üliõpilaste nimekirjas 1918–1944 Kristjan Waldmann. "Põltsamaa kihelkonna minewikust ja mälestusmärkest". Tartu 1926 Harald Rebane. "Väikekalmistud Põltsamaal ja lähikonnas" [II osa]. "Vooremaa", 14. september 1996 Harald Rebane. "Väikekalmistutest Süda-Eestis". // Linnade haljastud ja nende kaitse. Tartu–Tallinn 2001. Lk 104–106 Taavi Pae. "Maantee talu kalmistu". // Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Kadri Tael. "Põltsamaa kalmistute pärand". VII osa. Vali Uudised, 7. märts 2014. Lk 5 Robert Treufeldt. "Põltsamaa kalmistud Eesti kalmistutepärandis, 3. osa". "Vali Uudised", 4. aprill 2014. Lk 5 Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". Tuna, 3/ 2018. Lk 42–44 Pärandkultuuri objekt: "Maandi talu kalmistu" (618:HAU:002) Eesti looduse infosüsteemis
Orientalism

Orientalism on kunstiajaloos, kirjanduses ja kultuuriuuringutes kasutatav termin, mis tähistab Idamaade kultuuri, eri aspektide imiteerimist või laenamist Euroopa ja Ameerika kultuuris ja kunstis. Ideoloogiliselt võib Läänemaailma kultuuris leida "mitte-Lääne" kultuuride tõlgendamist eelkõige eksootilistena ning seetõttu ka marginaalsetena, toetades kultuurilist neokolonialismi. Pärast Edward Saidi teose "Orientalism" ilmumist 1978. aastal on sel terminil tugevad negatiivsed konnotatsioonid. Edward Said käsitles oma küllalt kriitilises teoses Lääne ja araabia maailma ehk Lähis-ida vahelisi seoseid. Kitsamalt maalikunstis tähistab "orientalism" 19. sajandi akademistliku maalikunsti voolu, milles kujutati eeskätt Lähis-Ida motiive. Oktsidentalism Eksootilisus
Periteetsium

Periteetsium ehk sulgeosla on kottseente suletud viljakeha, mille valmimisel areneb tipus avaus, ostiool, mille kaudu vabanevad kotteosed. Apoteetsium Kleistoteetsium
Kleistoteetsium

Kleistoteetsium ehk peiteosla on kottseente viljakeha, kus eoskotid valmivad täielikult suletud viljakehas. Periteetsium Apoteetsium
Singulaarsus

Singulaarsus (ingl singularity) füüsikas tähendab punkti, kus aine tihedus on lõpmatult suur. Algsingulaarsus Alasti singulaarsus Penrose'i-Hawkingi singulaarsuse teoreemid on üldrelatiivsusteoorias teoreemid selle kohta, kuidas gravitatsioon tekitab singulaarsusi, näiteks mustades aukudes.
Vicente del Bosque

Vicente del Bosque (sündinud 23. detsembril 1950 Salamancas) on Hispaania jalgpallitreener ja endine mängija. Tema mängijakarjäär kestis aastatel 1967–1984. Mängijana oli tema positsioon kaitsev poolkaitsja. Suurema osa karjäärist mängis ta Madridi Realis. Aastatel 1975–1980 kuulus ta Hispaania koondisse. Aastatel 1999–2003 oli Del Bosque Madridi Reali peatreener ja 2004–2005 Türgi kõrgliiga klubi Beşiktaşe peatreener. Aastatel 2008–2016 oli Del Bosque Hispaania jalgpallikoondise peatreener. 2010. aastal tuli ta Hispaania koondisega maailmameistriks ning aastatel 2008 ja 2012 Euroopa meistriks.
Jääkreostus

Jääkreostus (inglise residual pollution) on reostus, mida põhjustab tegevuse lõpetanud objekt, mis on sageli ka maha jäetud. Jääkreostus põhjustajad on nt endistel tööstus- ja sõjaväealadel paiknevad purustatud katlamajad, naftasaaduste ja teiste ohtlike ainete hoidlad, sh seiskunud ettevõtete laod, vanad bensiinijaamad, asfaltbetoonitehased, vanad prügilad. Eestis teeb muret ka endistest Nõukogude Liidu sõjaväebaasidest pärinev reostus: lõhkekehad õppepolügoonidel ja veekogudes, põhjaveereostus lennukipetrooleumi jt naftasaadustega, mitmesuguste rajatiste jäänused. Jääkreostuse kõrvaldamise maksumus Eestis ulatub hinnanguliselt miljarditesse kroonidesse*. Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 25.05.2012); * väidet pole enam uuemas (21.10.2012) SEI sõnastikus
Isehõrenemine

Isehõrenemine on metsa arengus pidev protsess, millega osa puid puistus kuivab ja langeb välja. Puistu isehõrenemise intensiivsus sõltub puuliigist ja kasvukohast. Kehtib seaduspärasus, et mida valgusnõudlikum ja kiirekasvulisem on puuliik ja mida viljakam on kasvukoht, seda intensiivsem on isehõrenemine. 2/3-isehõrenemine (Yoda reegel) Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Aberratsioon (geneetika)

Aberratsioon ehk kromosoommutatsioon on iseeneslik või indutseeritud kromosoomi struktuuri või arvu muutus (mutatsioon). Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus TEA entsüklopeedia 1. köide, 2008.
Euphoria (laul)

"Euphoria" on Rootsi laulja Loreeni laul. "Euphoria" osales Rootsi Eurovisiooni rahvuslikus eelvoorus "Melodifestivalen 2012", kus see jõudis finaali. 10. märtsil võitis Euphoria 268 punktiga "Melodifestivaleni" finaali, mis peeti Globen Arenal. Laul esindas Rootsit 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Aserbaidžaanis Bakuus. Laul pääses 2. poolfinaalist edasi ja esines 26. mail finaalis 17ndana. Euphoria võitis 2012. aasta Eurovisiooni 372 punktiga. Nüüd on püütud teha selle lauluga sarnaseid laule.[viide?] http://www.svtplay.se/klipp/2759835/arkiv-loreen-euphoria http://www.eurovision.tv/page/baku-2012/about/shows/participants http://eurovisioon.elu24.ee/855146/eurovisiooni-voitis-rootsi-eesti-tuli-kuuendale-kohale
Gabriela Adameșteanu

Gabriela Adameșteanu [gabri'eela adamešt'jaanu] (sündinud 2. aprillil 1942 Târgu Ocnas) on rumeenia kirjanik, ajakirjanik ja tõlkija. "Anna endale üks vaba päev" ("Dăruiește-ți o zi de vacanță", tõlkinud Riina Jesmin; Loomingu Raamatukogu 20, 1988) "Kaotatud hommik" ("Dimineață pierdută", tõlkinud Natalie Alver ja Riina Jesmin; Tallinn: Eesti Raamat, 1991)