laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alytaus arena

Alytaus arena on universaalne spordihall Leedus Alytuse linnas. Hoone avati 1981 ja rekonstrueeriti 2011. aasta korvpalli Euroopa meistrivõistlusteks aastail 2009–2010. Ametlikult avati uuenduskuuri läbinud hoone 12. veebruaril 2011. Halli ehituseks kulus 35 miljonit litti. Hall mahutab korvpallimängudeks 5500 pealtvaatajat ja kontsertideks 7000. Hoones peeti 31. augustist 5. septembrini 2011 korvpalli Euroopa meistrivõistluste C-alagrupi mängud. Korvpalliklubi BC Alytus kasutab hoonet kodusaalina.
Švyturio arena

Švyturio arena on Leedus Klaipėda linnas asuv spordihall. Hall avati 28. juulil 2011 ja läks maksma 16 miljonit eurot. Hall mahutab jäähokimängudeks 4416, korvpallimängudeks 5486, poksi- ja maadlusvõistlusteks 6512 ja kontsertideks 7450 pealtvaatajat. Hoone on nime saanud Švyturyse õlletehase järgi, kes on selle toetaja. Hoones peeti 31. augustist 5. septembrini 2011. aasta korvpalli Euroopa meistrivõistluste D-alagrupi kohtumisi.
Platon Lebedev

Platon Lebedev (sündinud 29. novembril 1956 Moskvas) on Venemaa ärimees, kes aastatel 2003–2014 kandis vanglakaristust. Amnesty International luges teda meelsusvangiks. Lebedev lõpetas 1981 Moskva Plehhanovi-nimelise Rahvamajanduse Akadeemia. Lebedev oli panga MENATEP kaasasutaja ja Jukose aktsiaid valitsenud MENATEPi grupi direktorite nõukogu esimees. 2003. aasta lõpus Lebedev vahistati. 31. mail 2005 mõistis Moskva linna Meštšanski kohus Lebedevi süüdi 6 süüdistuspunktis seitsmest ja karistas teda 9 aasta pikkuse vangistusega. Muu hulgas tunnistati ta süüdi maksutulude varjamises ja maksudest kõrvalehoidmises, Jukosest raha väljakantimises, kohtu nõuete eiramises ja aktsiate ebaseaduslikus omastamises. Täpselt samade punktide eest täpselt sama pikaks ajaks mõisteti vangi ka tema äripartner Mihhail Hodorkovski. Süüdimõistmise hetkeks olid mõlemad vanglas istunud juba 583 päeva ehk poolteist aastat, mille võrra vanglas istuda jäävat aega lühendati. Lisaks tuli mõlemal tsiviilhagi raames maksta 17,4 miljardit rubla ehk 7,6 miljardit Eesti krooni. Paljud inimesed usuvad, et Hodorkovski ja Lebedev olid tegelikult süütud, aga võimud lavastasid nad süüdi ja käskisid kohtul nad süüdi mõista. Mõlemad olid Venemaa valitsuse suhtes kriitiliselt meelestatud ja otsustasid hakata toetama opositsioonierakondi. Kohtuprotsess Hodorkovski ja Lebedevi üle äratas suurt tähelepanu isegi välismaal. Näiteks Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assamblee saatis Sabine Leutheusser-Schnarrenbergeri oma raportandina Jukose afääri asjus Moskvasse Hodorkovski ja Lebedeviga kohtuma. Meštšanski kohus keeldus 28. septembril 2004 selleks kohtumiseks luba andmast. 2010. aasta detsembris mõisteti Lebedev süüdi nafta varastamises ja tema karistust pikendati 14 aastale. Mõni kuu hiljem lühendati karistust 13 aastale. 1. novembri 2012 vähendas Velski rajoonikohus Lebedevi karistust veel kolme aasta võrra, mis tõi tema vabanemistähtaja juulisse 2013. "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 317 "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 188 Лебедев, Платон Lentapedias
Kirikuküla (Jõgeva)

Kirikuküla oli küla praeguses Jõgeva vallas Jõgevamaal. Nüüdisajal kuulub Laiusevälja küla koosseisu. Küla on alguse saanud 19. sajandi lõpus, kui seal asuva Laiuse Jumalaema Sündimise koguduse kirikla ümber hakati maad välja rentima. Kiriku asukoha järgi külas hakati seda kutsuma Kirikukülaks. 1977. aastal liideti Kirikuküla koos teiste ümbruse väikeküladega üheks Laiusevälja külaks. Sellest alates on Kirikuküla nimi kasutusel mitteametliku nimena. Kirikukülas asuvad Laiuse Jumalaema Sündimise õigeusu kiriku varemed. Kiriku kõrval on kunagine köstrimaja, eesti poliitiku Jaan Poska sünnikodu. Samas majas on sündinud ka eesti sõjaväelane Nikolai Helk. Laiusevälja Eelis andmebaas. Pärandkultuuri objekt: Kirikuküla
3:10 Yumasse

Pealkirja 3:10 Yumasse (originaalpealkirjaga "3:10 to Yuma") kannavad kaks filmi: "3:10 Yumasse" on vestern aastast 1957; režissöör Delmer Daves, peaosades Glenn Ford ja Van Heflin "3:10 Yumasse" on eelmise filmi remake aastast 2007; režissöör James Mangold, peaosades Russell Crowe ja Christian Bale. Filmid tuginevad 1953. aastal ilmunud Elmore Leonardi lühijutule "Three-Ten to Yuma". Folklaul "The 3:10 to Yuma", mille kirjutasid George Duning ja Ned Washington ning esitas Frankie Laine, on 1957. aasta filmi tunnusmeloodia.
Alfred Bossom

Alfred Bossom, täisnimi Alfred Charles Bossom, parun Bossom (6. oktoober 1881 London – 4. september 1965 London) oli Suurbritannia poliitik, Konservatiivse Partei liige ja USA arhitekt. Bossom õppis arhitektuuri Londonis Royal Polytechnicis ja Royal Academy Schoolsis. Aastail 1903–1926 tegutses Bossom arhitektina Ameerika Ühendriikides. Bossom sai tuntuks eelkõige pilvelõhkujate projekteerijana. Üks tuntumaid Bossomi arhitektitöid on 1922. aastal valminud Magnolia Petroleum Building, mis tänapäeval on tuntud Magnolia hotellina. 29-korruseline naftakontserni peakorteriks ehitatud hoone oli tollal Texase osariigi kõrgeim. Hoone ehitati beaux-arts'i arhitektuuristiilis. 1978. aastal kanti ehitis USA ajalooliste paikade riiklikku registrisse. 1926. aastal naasis Bossom perega Inglismaale, et pojad saaksid seal hariduse omandada. Inglismaal vahetas Bossom arhitektipraksise poliitikukarjääri vastu. Bossom valiti 1931. aastal Suurbritannia parlamendi alamkoja liikmeks. Bossom oli Inglise-Balti ühingu presidendiks Londonis ja külastas alates 1918. aastast mitmel korral Eestit. 4. oktoobril 1933 pidas ta Estonia kontserdisaalis ingliskeelse kõne Inglismaa parlamendist ja pidas kõne Eesti ringhäälingus. Pärast Alfred Bossomi surma 1965. aastal päris tema ainus elus olev poeg Clive Bossom isalt baronetitiitli. Bossomi parunitiitel, mille ta sai 1960. aastal, oli eluaegne ja mittepäritav. Alfred Bossomi auks on Kuninglik kunstiselts sisse seadnud Bossomi loengu. 1952 – Pittsburghi ülikooli audoktor (Doctor of Law) 1953 – baronetitiitel 1960 – parunitiitel Inglise parlamendiliikme kõne Tallinnas. Vaba Maa, 4. oktoober 1933, nr. 232, lk. 3. Uinuvate võimaluste maa. Vaba Maa, 6. oktoober 1933, nr. 234, lk. 1.
Reginald Maitland

Reginald Maitland oli Institution of Structural Engineers'i juhtfiguure. Pärast sõjaväekarjääri osales major Reginald Maitland Prantsusmaal Esimese maailmasõja järgsetel taastustöödel. Prantsusmaalt naasis Maitland Londonisse ehitusettevõtte juhina. Maitland sai Institution of Structural Engineers'i liikmeks 1925. aastal ja töötas selle assotsiatsiooni sekretärina üle 30 aasta (1930–1961). Tema auks on Institution of Structural Engineers sisse seadnud alates 1958. aastast kaks korda aastas peetava Maitlandi loengu. Loenguteema valib lektor ja see ei pea olema tingimata erialateemaline. Maitland Lecture IstructE koduleht (inglise) Reginald Maitlandi foto
Royal Academy Schools

Royal Academy Schools on kolmeaastast kraadiõpet andev kunstiõppeasutus Inglismaal Kuningliku Kunstide Akadeemia juures. Kool asub Londonis Piccadilly tänaval Burlington House'is. Praegu õpib Royal Academy Schoolsis umbes 60 kraadiõppurit. Royal Academy Schools on vanim (1769) kunstiõppeasutus Suurbritannias. Royal Academy Schools Kuningliku Kunstiakadeemia koduleht (inglise) Selle artikli kirjutamisel on kasutatud ingliskeelse Vikipeedia artikli „Royal Academy“ peatükki en:Royal Academy# Royal Academy Schools seisuga 12.09.2011.
Seksuaalne eelistus

Seksuaalse eelistuse all võidakse mõelda mis tahes eelistust seksuaalkäitumise vallas. Mõnikord kasutatakse seda väljendit "seksuaalse sättumuse" sünonüümina. Parafiilia
Office

Office tähendab inglise keeles kontorit. Kontoris kasutatavad tarkvarapaketid: Microsoft Office LibreOffice OpenOffice.org Oracle Open Office Corel WordPerfect Office 1office, Eesti kapitalil põhinev rahvusvaheline ettevõte
Isomerisatsioon

Keemias tähendab isomerisatsioon aine molekulis aatomite omavahelist ümberpaiknemist, nii et moodustub uus molekul täpselt nendestsamadest aatomitest. Neid samadest aatomitest koosnevaid molekule nimetatakse isomeerideks. Isomeerid võivad erineda aatomite järjestuse (struktuuriisomeerid) või ruumilise paiknemise (stereoisomeerid) poolest. Isomerisatsioon võib olla fotokeemiline, termiline või katalüütiline reaktsioon. Kui isomerisatsioon toimub intramolekulaarse reaktsioonina, siis seda nimetatakse ka ümberasetusreaktsiooniks. Isomeerid Allüülne ümbergrupeering Tautomeerid Termodünaamiline versus kineetiline kontroll
Ühiktestimine

Ühiktestimine on tarkvaraarenduses arvutiprogrammi väikseimate osade testimine. Testitav ühik on tavaliselt üks alamprogramm. Ühikteste kirjutavad programmeerijad või mõnikord ka testijad. Tarkvara testimine
Terminal

Terminal on otspunkt või lõppseade, seega võib terminal olla: arvutiterminal, videoterminal – keskse arvutisüsteemiga ühendatud eraldiseisev seade; makseterminal – kaardilugeriga elektrooniline seade, mille kaudu tehakse elektroonilise maksekaardi abil rahatehinguid kaarditerminal – kaardilugeriga väike elektrooniline seade, mida kasutatakse kaardimaksete teostamiseks käsurida – arvutile käskude sisestamiseks; terminal on hoone või rajatis sadamas, lennujaamas, raudteejaamas või bussijaamas kui reisijate või kauba teelesaatmise ja vastuvõtu koht. "Terminal" (originaalpealkiri "The Terminal") on Steven Spielbergi aastal 2004 valminud film Tom Hanksiga peaosas. AS Terminal, Eesti ettevõte Terminal, matemaatika mõiste. Terminal, ÕS 2006 Terminal, EKSS
Tallinna Ülikooli Kirjastus

Tallinna Ülikooli Kirjastus (TLÜ Kirjastus, inglise keeles Tallinn University Press, ka TLU Press) on Tallinna Ülikooli allüksus, mille peamiseks eesmärgiks on akadeemilise ja intellektuaalse kirjanduse väljaandmine. Kirjastusel on akadeemiline ja rahvusvaheline üldkolleegium (esimees Marek Tamm), mis suunab kirjastamispoliitikat ja toimib sarja Gigantum Humeris kolleegiumina. Igal sarjal on oma valdkondlik toimetuskolleegium. Kõik TLÜ Kirjastuse sarjades avaldatavad tekstid kuuluvad eelretsenseerimisele, välja arvatud esiletõstmisega kaitstud dissertatsioonid. Kirjastuse sarjades avaldatakse ainult eelretsenseerimisprotseduuri edukalt läbinud tekste. Aastatel 2009–2014 oli kirjastuse peatoimetaja Heli Allik, 2014. aastast Rebekka Lotman. Kirjastuse toodang jaguneb kolme sarja vahel, mille kujundus on ühtne. Acta Universitatis Tallinnensis koosneb seitsmest alasarjast ning need kannavad vastavalt lisanime Humaniora, Socialia, Educatio, Vita Salubris, Realia et Naturalia ja Artes. Lisaks on võõrkeelsetele tekstidele orienteeritud sari Quaesitum Compertumque. Gigantum Humeris hõlmab mitmesuguste terviktekstide tõlkeid, samuti tõlkeantoloogiaid eri valdkondade võtmelistest teadustekstidest (rõhuga 20. ja 21. sajandil). Bibliotheca sarjas avaldatakse eelkõige vanemaid terviktekste, sealhulgas ilukirjanduse väärttekstide kommenteeritud tõlkeid. Bibliotheca alasarjade hulk ei ole piiratud valdkondadega, siiani on ilmunud Bibliotheca Antiqua, Bibliotheca Artis Poeticae, Bibliotheca Asiatica, Bibliotheca Controversiarum, Bibliotheca Lotmaniana, Bibliotheca Mediaevalis ja Bibliotheca Philosophica sarja raamatuid. Tallinna Ülikooli kirjastuse üldkolleegiumisse kuuluvad: Prof. Airi-Alina Allaste (Tallinna Ülikool) Prof. Karsten Brüggemann (Tallinna Ülikool) Dr. Tiina Elvisto (Tallinna Ülikool) Dr. Indrek Ibrus (Tallinna Ülikool) Dr. Marju Kõivupuu (Tallinna Ülikool) Prof. Mihhail Lotman (Tallinna Ülikool, Tartu Ülikool) Dr. Rain Mikser (Tallinna Ülikool) Dr. Katrin Niglas (Tallinna Ülikool) Prof. Hannes Palang (Tallinna Ülikool) Dr. Ülar Ploom (Tallinna Ülikool) Dr. Kristjan Port (Tallinna Ülikool) Prof. Jaan Puhvel (California Ülikool Los Angeleses) Dr. Tõnis Põder (Tallinna Ülikool) Dr. Rein Raud (Tallinna Ülikool) Dr. Raivo Stern (Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituut) Prof. Marek Tamm (Tallinna Ülikool) Prof. Peeter Torop (Tartu Ülikool) Prof. Jaan Valsiner (Ålborgi Ülikool) Prof. Anna Verschik (Tallinna Ülikool) Prof. Airi Värnik (Tallinna Ülikool) Äsja loodud TLÜ kirjastus esitleb oma esimesi teoseid. kultuur.postimees.ee, 24. mai 2010 Kolleegiumid. tlu.ee. Tallinna Ülikooli Kirjastuse koduleht Heili Sibrits. "Äsja loodud TLÜ kirjastus esitleb oma esimesi teoseid" Postimees, 24. mai 2010 (Intervjuu TLÜ kirjastuse üldkolleegiumi esimehe Marek Tammega.)
Saulepi vald

Saulepi vald (ka Saulepa vald; saksa keeles Gemeinde Saulep) oli vald Varbla kihelkonnas Läänemaal. Valla pindala oli 1934. aastal 125 km² ja rahvaarv 2233. Valla keskus oli Saulepi. Vallamaja asus Kulli külas, Saulepi mõis aga Saulepis. 1939 läks suurem osa vallast Varbla valla koosseisu. Tänapäeval on valla ala Lääneranna valla koosseisus. Vallas on sündinud Kristjan Palusalu ja Karl Ristikivi. Saulepi valitsejad
Massu vald

Massu vald (saksa keeles Gemeinde Massau) oli vald Hanila kihelkonnas Läänemaal. Vald loodi 1866. aastal. Vallamaja asus tänapäeva Massu küla aladel. 1892. aastal liideti Virtsu vald Massu valla juurde. 1939. aastal läks suurem osa Massu vallast (välja arvatud Võigaste, Metsküla, Paga, Järise ja Poanse külade ja Saastna asunduse piirkonnad) uue Karuse valla koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused
Jean Racine

Jean Racine [ža(n) ra'sinn] (22. detsember 1639 Valois La Ferté-Milon – 21. aprill 1699 Pariis) oli prantsuse näitekirjanik, üks suurimaid prantsuse klassitsistliku tragöödia meistreid. Racine pärines kodanlikust notariperekonnast. Ta jäi varajases nooruses orvuks ning kasvas Pariisi lähedal asuvas Port-Royali kloostris, kus omandas jansenistlikud usulised vaated. Ta õppis 1653–55 Beauvais' ja 1658 d'Harcourt'i kolledžis. Racine kirjutas mitu näidendit klassikaliste müütide ainetel. Kirjaniku näidendites on tegevustik minimaalne ja tegelased analüüsivad oma kirgi kaunis luulekeeles. Ta sai tuntuks tragöödiaga "Andromache" (1667), milles käsitles inimese võitlust oma kirgedega ning hukkumist. Tragöödias "Phaidra" ("Phèdre et Hippolyte") (1677) rõhutab autor kangelanna õilsust ja muudab jutustust. Oma ainsas komöödias "Protsessijad" ("Les Plaideurs") (1668) kujutas ta Aristophanese eeskujule tuginedes kohtuskäimise kirge. Racine arvas, et inimesed ei satu traagilistesse olukordadesse mitte juhuse tõttu, vaid traagika ongi neile loomuomane. Philip Wilkinson, "Myths & Legends" (2009, London, Dorling Kindersley Limited). Aleksander Aspel, "Racine. Ta 300-nda sünnipäeva puhul". "Looming", 1940, nr. 1, lk. 82-97. Sama artikkel on ilmunud ka Aspeli kogumikus "Kirjad Pariisist", "Ilmamaa", Tartu 2000, lk. 64-87 Franz Schiller, "Lääne-Euroopa uue aja kirjandusajalugu", I köide, RK "Teaduslik Kirjandus" Tartu 1941, lk 22–24 Vapp
Viimsi vald (Jõelähtme kihelkond)

Viimsi vald (saksa keeles Gemeinde Wiems) oli vald Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal. Vallamaja asus Miiduranna külas. Vald loodi 1866. aastal. Harju maakonna nõukogu otsusega 11. maist 1919. aastal eraldati Viimsi kogukond ja Maardu kogukonna Lepneeme ja Tammneeme külad Nehatu vallast ja nendest asutati iseseisev Viimsi vald. Uus vallavalitsus avas oma tegevuse 1. novembrist 1919. aastal. 1939. aasta valdade reformi käigus läks valla maa-ala Iru valla koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Teadaanne., Riigi Teataja, nr. 102, 9 detsember 1919
Rõngu vald (Rõngu kihelkond)

Rõngu vald (saksa keeles Gemeinde Ringen) oli vald Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Vallamaja asus Rõngu külas. Vald loodi 1866. aastal. 1939. aasta valdade reformi käigus läksid Rõngu vallast Sootla nr. 30, Sootla nr. 31, Sandkotare nr. 31-a, Ülpre nr. 46, Alamärdi nr. 47, Alanüssiku nr. 48, Mäenüssiku nr. 49, Trile nr. 80, Lülle nr. 58-a, Lülleveski nr. 58, Alamärdi nr. 59 ja Võlsi nr. 60 talude maa-alad Aakre valla koosseisu. Ülejäänud valla aladest sai uus Rõngu vald. Rõngu vallas on sündinud botaanik Karl Eichwald, riigiametnik Aksel Mei, vaimulikud Uno Plank ja Johannes Kivisalu, koolijuht Kalju Teras. Maa-ameti kaardirakendused
Torma vald (Torma kihelkond)

Torma vald (saksa keeles Gemeinde Torma) oli vald Torma kihelkonnas Tartumaal. Vallamaja asus Lullikatku külas. 1939. aasta valdade reformi käigus jäid valla piirid ja nimi muutmata (vt Torma vald (1939)). Vallas on sündinud ajaloolane Endel Laul ja humorist Harry Abel. Maa-ameti kaardirakendused
Ahja vald (Võnnu kihelkond)

Ahja vald (saksa keeles Gemeinde Aya) oli vald Võnnu kihelkonnas Tartumaal. 1939. aastal moodustati valla baasil uus Ahja vald. Vallas on sündinud advokaat ja tööstur Oskar Rütli, pikaealine Liisi Vilt, sõjaväelane Paul Vent, jurist ja poliitik Albert Assor, sõjaväelane Tavid Kiljako, vaimulik Aadu Meeksi. Ahja mõis
Proloog (täpsustus)

Proloog on kirjandusteose algusosa. Proloog on muusikateose algusosa. Proloog on piduliku sündmuse või ürituse avaluuletus. Proloog on lühike, 1–10 km pikkune eraldistardist sõit, mida korraldatakse mitmepäevaste jalgrattavõistluste alguses
Plautus

Titus Macc(i)us Plautus (umbes 244 eKr Sarsina (Umbria maakond Itaalias) – 184 eKr Rooma) oli Vana-Rooma komöödiakirjanik. Plautuse kohta puuduvad peaaegu igasugused eluloolised andmed. Enam-vähem terviklikult on säilinud 20 Plautuse komöödiat (samas ringles 120 eKr tema nime all 130 näidenditeksti, umbes 20 tuvastati tema omadena 2.-1. sajandi vahetusel eKr). Ta kasutas oma komöödiate algmaterjalina põhiliselt Vana-Kreeka uuema komöödia (Menandros, Philemon, Diphilos) tüpoloogiat ja tegevustikke. Rooma kirjanduse kuldaja autorid nagu Horatius hindasid tema teoseid labasteks, kergekaalulisteks ja värsitehniliselt ebaühtlasteks. 2.-4. sajandil koostati kommenteeritud filoloogilised väljaanded. Plautuse teoste populaarsuse põhjendustena on nimetatud üldinimlikke teemasid ning vormilist paindlikkust (aja, tonaalsuse ja žanripiiride muutlikkust). Plautuse komöödiad on mõjutanud paljusid hilisemaid komöödiakirjanikke (William Shakespeare, Ludvig Holberg, Gotthold Ephraim Lessing, Carlo Goldoni, Aleksandr Ostrovski). Täisnimega Plautust käsikirjades ei nimetata. Maccus 'narr' ja Plautus 'lonkur' olid komöödiate standardtegelased, mistõttu on arvatud, et tegu võib olla näitleja pseudonüümidega. Ka Plautuse eluloo tõesuses on kaheldud, kuna see sarnaneb tugevalt teiste kirjanike elulugudega samast perioodist. Väidetavalt tuli ta noorena Umbriast Rooma, kus alustas lavatöölisena. Lahkus teatrist ja kogus väikese varanduse kaupmehena. Kolm esimest komöödiat kirjutas töö kõrvalt, teatrisse naasis algul näitlejana ning edu saavutanuna jäi näitekirjanikuks elu lõpuni. Eesti keeles on tervikuna vaid üks Plautuse teos: "Pseudolus" Ain Kaalepi tõlkes ("Rooma kirjanduse antoloogia", 1971, lk 16–96).
Voldemar Alev

Voldemar Alev (28. august 1902 Luuga – 22. august 1975 Tallinn) oli eesti näitleja. Ta õppis aastatel 1915–1919 Petrogradis velskrite koolis ja 1924–1927 Tallinna Draamastuudio teatrikoolis. Ta töötas aastatel 1927–1975 Eesti Draamateatris, tegutsedes seal ka nukuteatri lavastajana. Oli 1940. ja 1950. aastail Eesti Raadios valitsustegelaste kõnede ettelugeja ja Tallinnfilmis kroonikafilmide tekstiesitaja. 1936 Gert Helbemäe "Mänguasjade mäss" 1936 Albert Kivikas "Lillehaldjad" 1940 L. Väravas "Lend kuu peale" 1927 Romain Rolland "Mäng surmast ja armastusest" (Horace) 1929 Hugo Raudsepp "Mikumärdi" (Seeliohw) 1930 Anne Nichols "Iiri Roos" (Samuel Levi) 1934 Edward Knoblock "Kevadkomöödia" (Faun) 1935 Tammsaare/Andres Särev "Vargamäe vanad ja noored" (Eedi) 1937 Alexandre Dumas "Daam kameeliatega" (Armand Duval) 1938 Johannes Linnankoski/Heikki Välisalmi "Laul tulipunasest lillest" (Olavi) 1941 August Kitzberg "Libahunt" (Margus) 1945 Maksim Gorki "Väikekodanlased" (Pjotr) 1947 Nikolai Pogodin "Kremli kellad" (Stalin) 1949 Aleksandr Gribojedov "Häda mõistuse pärast" (Repetilov) 1951 Tammsaare/Andres Särev "Vargamäe" (Kassiaru Jaska) 1954 Aleksandr Korneitšuk "Eskaadri hukk" (Komandör) 1958 Arthur Miller "Vaade sillalt" (Louis) 1961 Nazım Hikmet "Kaks kangekaelset" (Aleksei Petrovitš) 1963 Valdo Pant "Avarii" (Laube) 1967 Boriss Lavrenjov "Murrang" (Bersenev) 1971 Friedrich Schiller "Salakavalus ja armastus" (Miller) 1966 Eesti NSV teeneline kunstnik Tema elukaaslane oli näitleja Linda Tubin, tütar on näitleja Meeli Sööt. Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000 Haud Tallinna Metsakalmistul
Paide vanalinna muinsuskaitseala

Paide vanalinna muinsuskaitseala asub Paide kesklinnas ja on kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse. Muinsuskaitseala kaitsevöönd koosneb linna möödasõiduteelt Vallimäele avanevast kaugvaatealast, mis piirneb Tallinna tänavaga muinsuskaitseala piirist Järve tee ristmikuni, Järve teega viimati nimetatud ristmikust kuni Parkali 18 kinnistu põhjapiirini, viimati nimetatud kinnistu põhjapiiriga kuni muinsuskaitseala piirini ning muinsuskaitseala ida- ja põhjapiiriga kuni Tallinna tänavani vastavalt muinsuskaitseala plaanile. Paide vanalinna muinsuskaitsealal asub 258 kultuurimälestist. Keskväljak 1 Parkali 6 Parkali 14 Parkali 18 Posti 12 Tallinna 1 Tallinna 18 Tallinna 24 Tallinna 25 Tallinna 31 Tallinna 32 Veski 16 Veski 18 Väike-Aia 13 Kultuurimälestiste riiklik register: Paide vanalinna muinsuskaitseala Paide vanalinna muinsuskaitseala kultuurimälestiste riiklikus registris Paide vanalinna muinsuskaitseala põhimäärus
Bruno Bloom

Bruno Bloom (5. september 1904 Võru – 6. august 1964 Holzminden, Saksamaa) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant). Ta teenis Merejõudude Staabis, Peipsi laevastiku divisjonis ja Sõjavägede Staabis. Ohvitseride andmekogu
Mõisaküla kalmistu (Jõgeva)

Mõisaküla kalmistu on kalmistu Laiuse kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Laiusevälja külas Jõgeva vallas. Kalmistu on asutatud 1861. aastal Laiuse Jumalaema Sündimise koguduse juurde õigeusu kalmistuna. Kalmistu pindala on 1 hektar. Kalmistu värav koosneb tellistest ja maakividest laotud kahest postist ja neid ühendavast tellistest gooti kaarest. Ehitise autor on kunagine koguduse köster Aleksander Välbe (1851–1913). Väravalehed on vabrikusepised ning pärinevad 20. sajandi keskpaigast. Kalmistul on 109 metallist hauatähist (neist 22 sepistatud), 6 metallaeda, 9 kivist hauatähist ning 1 kivipiire. 1997. aastast on kalmistu riiklik kultuurimälestis. Jaan Poska (1835–1882), kunagine koguduse köster, poliitik Jaan Poska isa. Haud on ääristatud sepisaiaga. Rist on varastatud Aleksander Tomberg, 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse ajal sõjakoolis langenud kadett (tondipoiss). Haual on maapinnaga tasa olev Vabadusristi kujutisega lubjakivist plaat, mis on üks väheseid seda tüüpi säilinud algseid plaate Mõisaküla kalmistu väravaehitis Jaan Poska haud Mõisaküla kalmistul Kultuurimälestiste riiklik register – Mõisaküla kalmistu Mõisaküla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Zagrebi Dinamo

Zagrebi Dinamo (ametlik nimi GNK Dinamo Zagreb) on Horvaatia jalgpalliklubi, mis mängib riigi kõrgliigas Prva HNL. Zagrebi Dinamo on 1911. aastal asutatud Zagrebi HŠK Građanski järglane. Praegune klubi loodi 1945. aastal. Zagrebi Dinamo on kõige edukam Horvaatia jalgpalliklubi: aastast 1993 on klubi tulnud 24 korda Horvaatia meistriks. Lisaks on 16 korda võidetud Horvaatia karikas ja kuus korda Horvaatia superkarikas. Aastatel 1946–1991 mängis Dinamo Jugoslaavia kõrgliigas. Hooajal 1966–67 võitis Dinamo Messilinnade karika, alistades finaalis Inglismaa klubi Leeds Unitedi. Seitse korda on Dinamo mängud UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril. Klubi kodustaadion Maksimiri staadion, mis mahutab 35 123 pealtvaatajat. Zagrebi Dinamo suurim rivaal on Spliti Hajduk ning nende klubide vaheline derbi on tuntud kui "Igavene derbi" ja "Horvaatia derbi". Seisuga 12. juuli 2021 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Horvaatia meister Võitja (24): 1992–93, 1995–96, 1996–97, 1997–98, 1998–99, 1999–00, 2002–03, 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2020/21, 2021/22, 2022/23 Horvaatia karikas Võitja (16): 1993–94, 1995–96, 1996–97, 1997–98, 2000–01, 2001–02, 2003–04, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2010–11, 2011–12, 2014–15, 2015–16, 2017–18, 2020–21 Horvaatia superkarikas Võitja (6): 2002, 2003, 2006, 2010, 2013, 2019 Jugoslaavia liiga Võitja (9): 1923, 1926, 1928, 1936–37, 1939–40, 1947–48, 1953–54, 1957–58, 1981–82 Jugoslaavia karikas Võitja (8): 1938, 1951, 1959–60, 1962–63, 1964–65, 1968–69, 1979–80, 1982–83 Messilinnade karikas Võitja (1): 1966–67 Teine koht (1): 1962–63 UEFA karikavõitjate karikas Poolfinaal (1): 1960–61 Balkani karikas Võitja (1): 1976–77 "Players". GNK Dinamo Zagreb. Ametlik koduleht Dinamo–Crvena Zvezda jalgpallimäss