laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Undva rand

Undva rand on Undva nina kirderannikul olev rannaala; halduslikult Saare maakonnas Saaremaa vallas. Rand on arvele võetud ürglooduse objektina. Rannal domineerivad rannasetetena klibu. Rannasetted paiknevad alamsiluri Jaani lademe lubjakividel. Rannaala piiresse jääb Undva astang ehk Undva pank. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 12.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Vanaõue luited

Vanaõue luited on kaitsealused luited Navesti jõe lähedal, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Kootsi ja Vihi külas . Luited on arvele võetud ürglooduse objektina. Luited moodustavad 2,5 km pikkuse aheliku. Luited on võetud kaitse alla Navesti maastikukaitseala koosseisus. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 12.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Smolnitsa luitestik

Smolnitsa luitestik (ka: Smolnitsa luiteväli) on luitestik Peipsi järve põhjarannikul; halduslikult Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Luitestik on arvele võetud ürglooduse objektina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 12.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Narva karjääri läänesein

Narva karjääri läänesein on Narva karjääri 4. tranšee lääneseinas olev paljand; halduslikult Ida-Viru maakonnas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 12.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Kohtla põlevkivipaljand

Kohtla põlevkivipaljand on endisaegses Kohtla karjääri seinas olev paljand; halduslikult Ida-Viru maakonnas Toila vallas Kohtla-Nõmmest 1,5 km lääne-edela suunas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 12.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Rende

Rende on linn Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis. Linnas asub Calabria ülikool. Linna elanike arv on 35 000, koos üliõpilaskonnaga üle 60 000. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it
Lamezia Terme

Lamezia Terme (sageli lihtsalt Lamezia) on linn ja kommuun Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis. Lamezia Terme omavalitsusüksus moodustati 4. jaanuaril 1968, kui liideti Nicastro, Sambiase ja Sant'Eufemia Lamezia. 2013. aastal elas seal 70 452 inimest. Linn on transpordisõlmeks. Aastal 1976 ehitati Lamezia Terme lennujaam. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it
Tšekist

Tšekist (venepäraselt чекист) – bolševistlikku terrorit ellu viinud ametkonna (Tšekaa) töötaja Lenini-aegsel Venemaal. Hiljem on 'tšekistist' saanud ka kõigi Nõukogude salapolitsei töötajate üldnimetus.
Augustivalgus

"Augustivalgus" (inglise "Light in August") on William Faulkneri 1932. aastal ilmunud romaan. Eesti keeles ilmus romaan Jaak Rähesoo tõlkes 1987. aastal kirjastuses Eesti Raamat. Ajakiri Time nimetas 2005. aastal teose aegade 100 parima romaani hulka.
Koguja raamat

Koguja raamat on üks Vana Testamendi tarkuseraamatutest. Selle autoriks peetakse kuningas Saalomoni, kes valitses Iisraeli umbes aastatel 970–928 eKr. Kogujat tutvustatakse raamatu alguses Taaveti poja ja Jeruusalemma kuningana, ilmselt vihjates Saalomonile. Tegelikult pärineb tekst arvatavasti alles 3. sajandist eKr. Koguja raamat on autobiograafiline mõtisklus elu mõtte, surma, Jumala ja saatuse üle. Autor leiab, et inimese tegevused on olemuslikult tühised, mõttetud, ajalikud ja kaduvad (heebrea k hebel). Inimene ei mõista seda, mis maailmas sünnib, ega näe, mis saatusel talle varuks on, ja nii on ühtviisi tühised nii suurte varanduste kokku ajamine kui palehigis töötamine: "Taas nägin ma päikese all, et jooks ei olene kärmeist ega sõda sangareist; samuti ei olene leib tarkadest, rikkus mõistlikest ega menu osavaist, vaid aeg ja saatus tabab neid kõiki." (Kg 9:11). Ning teisal: "Sest tema annab inimesele, kes temale meeldib, tarkust ja tunnetust ning rõõmu; aga patusele ta annab ülesandeks korjata ja koguda, et seda siis anda sellele, kes Jumalale meeldib. Seegi on tühi töö ja vaimunärimine." (Kg 2:26). Koguja raamatul on olnud sügav mõju kogu Lääne kultuurile.
Augustivalgus (telesaade)

"Augustivalgus" oli Urmas Oti juhitud Eesti Televisiooni telesaatesari. See oli eetris 2003. aasta augustis, tähistamaks Eesti taasiseseisvumise aastapäeva 20. augustil. Sarja režissöör oli Villem Tarvas, toimetaja Tuuli Koch ja produtsent oli Raivo Suviste. Urmas Ott intervjueeris otsesaates seitset saatekülalist, kes olid 12 viimase aasta jooksul Eesti arengule eriti silmapaistvalt kaasa aidanud. Külalised valiti rahvahääletusel ning nendeks olid Carmen Kass, Mart Laar, Andrus Kivirähk, Edgar Savisaar, Erkki-Sven Tüür, Hans H. Luik ja Erki Nool. Saated olid eetris 13.–19. augustil 2003. Priit Liiviste ""Augustivalgus" näitab rahvale tosinat Eesti elu edendajat", Ohtuleht.ee, 4. juuli 2003
Martsa rike

Martsa rike on Ontika pangal paljanduv lasumusrike; halduslikult Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Rike on arvele võetud ürglooduse objektina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 12.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Nabala karstiala

Nabala karstiala on karstiala Harju maakonnas. Karstiala on arvele võetud ürglooduse objektina. Karstiala kaitstakse Nabala maastikukaitseala piires. Nabala looduskaitseala Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 12.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis "Eesti suurim karstiala on nüüd Nabalas", Maaleht, 2. september 2009
Accademia Bizantina

Accademia Bizantina on Itaalia vanamuusikaansambel, mis on asutatud 1983. aastal Ravennas. Ansambel on spetsialiseerunud 17. ja 18. sajandi muusika ajalooliselt täpsele esitamisele. 1996. aastast juhib ansamblit Ottavio Dantone, kes on 1989. aastast mänginud samas kollektiivis klavessiini. Kollektiiv esineb sageli ning osaleb Euroopa suurtel muusikafestivalidel Salzburgis, Ravennas, Holsteinis ja Luzernis. Kontserdireisid on ansambli viinud peale Euroopa maade ka Jaapanisse, Mehhikosse ja Ameerika Ühendriikidesse. Ansambel on esitanud Vivaldi, Händeli, Galuppi, Albinoni, Corelli, Pergolesi, Spontini, Purcelli, Haydni, Mozarti, Scarlatti jt teoseid, Bachi kantaate ja klavessiinikontserte. Ansambliga on koostööd teinud Andreas Scholl, Roberta Invernizzi, Sandrine Piau, Sonia Prina. Accademia Bizantina on tuntud plaadifirmade (nt Denon, RCA, Arts, Decca, Harmonia Mundi, Archiv) kaudu välja andnud ligi paarkümmend CD-albumit. Ottavio Dantone. Accademia Bizantina www.artistsmanagement.com Kasutatud 12.05.2013 Accademia Bizantina koduleht
Sambo

Sambo (vene keeles самбо) on Nõukogude Liidus loodud enesekaitse süsteem, võitluskunst ja kahevõitlussport. Sambo nimi on tuletatud sõnadest samooborona bez oružija ("самооборона без оружия" ehk "enesekaitse ilma relvata"). Sambo sünniajaks loetakse 16. novembrit 1938, mil NSV Liidu Spordikomitee tunnistas sambo spordialaks. Sambo jaguneb tänapäeval judoga sarnaseks nn sambomaadluseks (sportlikuks samboks), milles löögid ei ole lubatud, ja nn lahingusamboks, milles on lubatud täiskontaktsed jala- ja käelöögid. Mõlemas samboharus korraldatakse rahvusvahelisi võistlusi. Tänapäeval harrastatakse sambot ka mitmel pool mujal maailmas (nt USA-s ja Jaapanis), mitte ainult SRÜ riikides või endistes sotsialistlikes riikides. Samboga (paralleelselt judo, vaba- või Kreeka-Rooma maadlusega) on tegelenud ja tegelevad ka eestimaalased. Sambo eristub judost selgelt selle poolest, et selles ei ole lubatud kägistustehnikad. Samas on sambos oluliselt rohkem valuvõtteid (ka jalgadele) ja lubatud on kõikvõimalikud haarded ning kõik maadlusvõtted, millest paljud on judos keelatud. Sambost on välja kasvanud Venemaa kuulsus ja mitmekordne maailmameister sportlikus vabavõitluses Fjodor Jemeljanenko. Arvatavad loojad: Viktor Spiridonov, Vassili Oštšepkov, Anatoli Harlampijev jne. "Sambo filmikursus. Esimene film. Püstimaadluse tehnika". Союзспортфильм. 1985 "Sambo. Teine film. Erinevaid heitevõimalusi". Союзспортфильм. 1986 "Sambo. Partermaadluse tehnika õppimine". Союзспортфильм. 1987 "Sambo demonstratsioonesinemine USA-s" "Sambo meistersportlased demonstratsioonesinemisel" "Lahingsambo MM. Minsk 2012" "Rahvusvahelise samboföderatsiooni koduleht" "Videoajakiri Sambo FIAS" "SAMBO IS LARGER THAN LIFE \ 2013 \ HIGHLIGHTS \" "Sambo Worldwide" "Sambo TV" sambo Youtube'is
Menkaura

Menkaura ehk Menkaure (kreekapäraselt Mykerinos, vanaegiptuse Mn-k3w-Rˁ) oli Vana-Egiptuse vaarao 4. dünastiast. Ta valitses umbes 2532–2504 eKr. Ta oli Hafra ja kuninganna Hamerernebti I poeg ning tõusis valitsejaks pärast Džedefra poja Baka (Bicherise) surma. Menkaura isikust ja valitsusajast on väga vähe teada, kuid temast on säilinud mitmeid kunstiliselt silmapaistvaid kujusid. Tema ainuke teadaolev abikaasa oli Hamerernebti II, kes tõenäoliselt oli ühtlasi tema õde. Menkaura püramiid asub Giza platoo lõunaservas. See on tänapäeval 62 m kõrgune, kuid oli algselt 66 m kõrgune. Menkaura ja kuninganna Hamerernebti kaksikkuju Menkaura nimi kartušis Abydose kuninganimistus Mykerinose püramiid
Muriel Barbery

Muriel Barbery (sündinud 28. mail 1969 Casablancas) on prantsuse kirjanik ja filosoofiaõppejõud. Barbery õppis Lycée Lakanalis, astus 1990. aastal École Normale Supérieure de Fontenay-Saint-Cloud'sse ning lõpetas selle filosoofia alal 1993. Seejärel õpetas ta filosoofiat Bourgogne'i ülikoolis, ühes lütseumis ja Saint-Lô õpetajakoolituse instituudis (Institut Universitaire de Formation des Maîtres). 2008. aastal loobus ta õpetamisest ning kolis koos abikaasaga elama Jaapanisse Kyōtosse. Barbery romaan "Siili elegants" ("L'Élégance du hérisson") oli Prantsusmaa raamatumüügi edetabeli tipus 30 nädalat järjest. See on olnud menuk mitmel teiselgi maal ning on pälvinud arvukalt auhindu. Raamatu tegelased on jõuka Pariisi korterelamu asukad, eelkõige varjatud intellektuaalsete huvidega majahoidja Renée Michel ning ühe majas elava perekonna üliintelligentne enesetappu kavandav tütar Paloma. "Siili elegantsist" valmis 2009. aastal ka film ("Le hérisson", režissöör Mona Achache). "Une Gourmandise" (2000) "L'Élégance du hérisson" (2006; eesti keeles "Siili elegants", tõlkinud Indrek Koff, Tallinn: Varrak 2012) "Haldjate elu", tõlkinud Pille Kruus, Tallinn: Varrak, 2016 Intervjuu Muriel Barberyga saidil bookhugger.co.uk Marianne nr. 528, 2.–8. juuni, lk. 76. Muriel Barbery ja Stéphane Barbery koduleht Muriel Barbery fännileht
Yuri Landman

Yuri Landman (sündinud 1. veebruaril 1973) on Hollandi avangardistlik helilooja, laulja, instrumentalist, publitsist, muusikaõpetaja ja pillimeister. Yuri Landman on Hollandist pärit muusik ja keelpillide ehitaja, kes on valmistanud eksperimentaalseid elektrilisi keelpille. Tema valmistatud keelpilli kõla meenutab nii kirikukellade kui ka hiina gongide heli. Landmani loomingut on määratletud mõistetega mikrotonaalsus, eksperimentaalmuusika, ebatraditsioonilised muusikainstrumendid. Ta on teinud koostööd Einstürzende Neubauten, Liarsi, Sonic Youthi, Blood Red Shoesi, The Dodosi, Half Japanese'i, Enoni, Lou Barlow', dEUSi, Kaki Kingi, Rhys Chathami, Philippe Petit', HEALTHi, Liam Finni, The Veilsi ja Micachu And The Shapesiga. 1990. aastatel mängis ta ansamblites Zoppo ja Avec-A. 2006. aastal alustas ta soolokarjääri ja mängis 2012. aastal ansamblites Yuri Landman Ensemble ja Bismuth. Aastal 2018 lõi ta mikrotoonidega diagrammide sarja. Järgmistel organisatsioonidel on Landmani muusikariistade kogud: MIM (Phoenix), WORM, Muziekgebouw aan 't IJ, Extrapool (Nijmegen), De Toonzaal (Den Bosch), Flipside (Eindhoven), Can Vicente del Amo (Ibiza), Museum of Transitory Art, (Ljubljana), Radiona (Zagreb), St James Cavalier (Malta), Sonoscopia (Porto), Liebig 12 (Berliin), Acud Macht Neu (Berliin), TAMK (Tampere), Conservatoire TPM (Toulon) ja Maajaam (Otepää). Chi pratica lo impare zoppicare LP (1998) Nontonnen promo 7" (1998) Double the fun splitt 7" (1999) Belgian Style Pop CD (1999) Vivre dans l’aisance CD (2004) Yuri Landman Ensemble feat. Jad Fair & Philippe Petit - That's Right, Go Cats (LP/CD 2012, Siluh Records/Thick Syrup Records) Bismuth - s/t (LP 2014, Geertruida Records) Je Mag Alles met me Doen (1997) Het Verdiende loon (1998) Nice Noise Yuri Landman & Bart Hopkin, (Experimental Musical Instruments, 2012) Sound Art - prof. Holger Schulze & prof. Sanne van Krogt, 2020, Bloomsbury Publishing, ISBN 9781501338809 Pickups and Strings, p460-470 3rd Bridge Helix, 2009 The Seven Plus Five Pattern, Soundest #1, Oct 2018 From Rusollo till Present [1], 2019 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuni 2018. Vaadatud 20. juunil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.aigrayson.com/soundest www.hypercustom.nl
Simo Mikkonen

Simo Mikkonen (sündinud 14. jaanuaril 1978) on soome ajaloolane ja Vene ajaloo dotsent. Ta töötab teadurina Jyväskylä Ülikooli ajaloo ja etnoloogia osakonnas. Alates 2012. aastast on ta osakonna asedirektor. Ta spetsialiseerus Venemaa ja Nõukogude Liidu ajaloole ning tema doktoritöö (2007) käsitles Stalini kultuuripoliitikat. Ta uurib eelkõige kultuuri, poliitika ja ühiskonna vahelisi suhteid endises Nõukogude Liidus. Mikkonen in Academia Department of History and Ethnology Jyväskylä
Raadiotehnika

Raadiotehnika on teaduse ja tehnika haru, mis käsitleb elektromagnetlainete ja -väljade kasutamist, eelkõige informatsiooni saamiseks, edastamiseks ja vastuvõtmiseks. Raadiotehnika rakendusvaldkonnad on näiteks raadioside, ringhääling (raadio, televisioon), raadiolokatsioon, raadionavigatsioon. Raadiotehniline võib olla seade (raadiosaatja, raadiovastuvõtja jm) või süsteem (radarisüsteem, raadionavigatsioonisüsteem). Raadiotehniline elektroonika on elektroonika haru, kus luuakse raadiotehniliste rakenduste jaoks mõeldud elektronseadiseid. Eesti entsüklopeedia, 7. kd, lk 651.
Pooljuhtseadis

Pooljuhtseadis on elektronseadis, mille talitlus põhineb pooljuhtmaterjalis avalduvatel elektrinähtustel. Pooljuhtseadised kuuluvad põhiliste komponentidena elektroonikalülituste koosseisu. Pooljuhtseadised on näiteks pooljuhtdioodid, transistorid, türistorid, fotodioodid, valgusdioodid, pooljuhtlaserid, termistorid. Valdav osa pooljuhtseadiseid valmistatakse tänapäeval integraallülituste koosseisu kuuluvatena. Suure osa pooljuhtseadiste töö põhineb pn-siirde omaduste ärakasutamisel (dioodid, bipolaartransistorid, pn-siirdega väljatransistorid, türistorid). Tänapäeva elektroonikas on ülekaalukalt kasutusel isoleeritud paisuga väljatransistorid (MOSFET) komplementaarsete struktuuridena integraallülitustes (CMOS-lülititena loogikalülides). CMOS-struktuuridel põhinevad näiteks niisugused suured integraallülitused, nagu protsessorid, kontrollerid, mälukomponendid. Eestis on pooljuhtseadiseid välja töötatud ja toodetud alates 1950. aastate lõpust. Toodetud on kiirgustundlikke pooljuhtresistore, hiljem ka transistore, türistore ja integraallülitusi. Alates 1970. aastatest on Eestis välja töötatud ja valmistatud ka integraallülitusi, peamiselt analoogmikrolülitusi. Pooljuhtseadiseid töötasid välja ja tootsid algul ettevõtted ise või nende uurimisasutused. Hiljem sai põhiliseks pooljuhtseadiste uurimise kohaks Eestis jälle Tallinna Tehnikaülikool. Eesti keeles on ilmunud ainult üks[viide?] põhjalik pooljuhtseadised ja nende kasutamist käsitlev teos, see on Harry Tani ja Enn Velmre "Pooljuhtseadised ja nende kasutamine" (1967). Raamat on saadaval ka pdf-faili kujul. Pooljuhttehnoloogia Pooljuhtseadised ja nende kasutamine TTÜ Raamatukogu digikogu
Elektronlamp

Elektronlamp on elektrovaakumseadis, milles loodud kõrgvaakumis tüüritakse vabade elektronide voo intensiivsust elektroodidevaheliste elektriväljadega. Lambi klaas-, metall- või keraamikakestas paiknevad elektroodid: kuumkatood (termoelektrilisel emissioonil põhinev elektronide allikas), anood (elektronide kogur) ja nende vahel enamikus lampides üks või mitu võret (võretaolist elektroodi) elektronivoo tüürimiseks. Elektronlampide tähtsamad liigid elektroodide arvu järgi: diood ‒ kahe elektroodiga (katood, anood); kenotron ‒ diood suurema võimsuse jaoks; triood ‒ kolme elektroodiga (katood, võre, anood); pentood ‒ viie elektroodiga (katood, tüürvõre, varivõre, sulgvõre, anood). Elektronlampdioodi leiutas 1904. aastal inglane J. A. Fleming, esimesed trioodid valmistati 1906. aastal USA-s Lee De Forresti juhtimisel. Elektronlambid kui aktiivsed elektroonikakomponendid võimaldavad luua elektroonikalülitusi elektrisignaalide genereerimiseks, võimendamiseks ja muundamiseks. Elektronlampidel rajaneb raadiotehnika ja elekterside areng 20. sajandi esimesel poolel.
Elektrovaakumseadis

Elektrovaakumseadis on hermeetilise (õhukindla) kestaga elektriseadis, mille talitluseks on vajalik kõrgvaakum või mingi kindlarõhulise gaasi keskkond. Tuntuim elektrovaakumseadis on hõõglamp. Elektrovaakumseadiste hulka kuuluvad samuti gaaslahenduslambid ja -ventiilid: elavhõbeventiil (elavhõbedast külmkatoodiga alaldusseadis), gasotron (gaasi või elavhõbedaauruga täidetud kuumkatoodiga alaldusseadis), türatron (tüüritav alaldusseadis). Vaakumseadiseid, milles tüüritakse vabade elektronide voogu (näiteks elektronlamp, elektronkiiretoru), nimetatakse ka elektronvaakumseadisteks.
Elektronseadis

Elektronseadis on elektriseadis, mille talitlus põhineb laetud osakeste ‒ elektronide ja/või ioonide ‒ liikumisel vaakumis, gaasis, plasmas või tahkises. Laetud osakeste liikumist ja kontsentratsiooni (paiknemistihedust) tüüritakse elektri- ja magnetvälja abil. Elektronseadiste põhiliigid on: elektrovaakumseadised, näiteks elektronlamp, elektronkiiretoru, magnetron; pooljuhtseadised: näiteks mitut liiki dioodid, transistorid, türistorid. Alates 20. sajandi teisest poolest on pooljuhtseadised järk-järgult asendanud enamiku elektrovaakumseadiseid. Elektroonika Elektroonikakomponent Elektronseadis
Waltoni maakond (Georgia)

Waltoni maakond (Walton County) on maakond USA-s Georgia osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Monroe. Maakonna pindala on 855 km². Veepindala on 2 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 83 768. Aastal 2000 oli elanikke 60 768. Barrow' maakond (põhjas) Oconee maakond (kirdes) Morgani maakond (kagus) Newtoni maakond (lõunas) Rockdale'i maakond (edelas) Gwinnetti maakond (loodes) Waltoni maakond moodustati 15. detsembril 1818. aastal 46. Georgia maakonnana. Maakond on nime saanud George Waltoni järgi, kes oli üks kolmest mehest Georgia osariigist USA iseseisvusdeklaratsiooni allkirjastamisel. Teised kaks olid Button Gwinnett ja Lyman Hall. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Ringhääling

Ringhääling on raadio- või televisiooniprogrammide edastamine antenni- või kaabellevivõrgu kaudu kodeerimata või kodeeritud kujul, eesmärgiga teha need üldkasutatavate vastuvõtuvahenditega üldsusele kättesaadavaks. Oskussõna ringhääling (ingl. broadcasting) võeti kasutusele 1923. aastal ja sellega tähistati avalikke raadiosaateid andvat ringhäälinguasutust (näiteks Raadio Ringhääling, Riigi Ringhääling). Kui 1950. aastatel algas telesaadete edastamine, nimetati eraldi raadiot ja televisiooni (nt oli Eesti NSV Riiklik Televisiooni ja Raadio Komitee). Oskussõna ringhääling seostus veel pikka aega ainult raadioga. Üldistava terminina võeti sõna ringhääling kasutusele 2007. aastal, kui Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio ühendamisel loodi Eesti Rahvusringhääling (lühend ERR). ERR on sõltumatu avalik-õiguslik (avaõiguslik) juriidiline isik, mis toodab tele- ja raadioprogramme (k.a saateid) ning pakub muid meediateenuseid. Üldtähenduses on sõna ringhääling kasutatud ka näiteks nimes Euroopa Ringhäälingute Liit. Ringhäälinguid eristavateks oskussõnadeks on raadioringhääling ja televisiooniringhääling. Ringhääling tugineb 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses toimunud edusammudele elektroonika ja raadiotehnika alal. Kuid alles pärast Esimest maailmasõda algas ringhäälingu tõeline võidukäik kogu maailmas. Regulaarseid raadioringhäälingu saateid alustati Ameerika Ühendriikides 1921. aastal, Euroopa maades alates järgmisest aastast, Eestis 18. detsembril 1926. Korrapäraseid televisioonisaateid hakati mitmes riigis edastama 1930. aastate teisel poolel. raadio taskuhääling televisioon Ringhäälinguseadus "Ringhääling Eestis 80 aastat". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 4. mail 2015. Ringhääling – EE, 8. kd, 1995, lk 148 Eesti Rahvusringhäälingu seadus Eesti Rahvusringhääling – TEA e-Entsüklopeedia
Waltoni maakond

Waltoni maakond (Walton County) on maakond USA-s Florida osariigis. Maakonna halduskeskus on DeFuniak Springs. Maakonna pindala on 3206 km². Veepindala on 467 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 55 403. Aastal 2000 oli elanikke 40 601. Maakonnas asub Florida kõrgeim looduslik koht: Britton Hill (105 meetrit). Covingtoni maakond (loodes) Geneva maakond (kirdes) Holmesi maakond (idas) Washingtoni maakond (idas) Bay maakond (edelas) Okaloosa maakond (läänes) Waltoni maakond moodustati 29. detsembril 1824 Escambia maakonna osast. Maakond on saanud nime Florida territooriumi ministri George Waltoni järgi. Choctawhatchee metsakaitseala (osa) 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Waltoni maakonna koduleht (inglise keeles)
Okaloosa maakond

Okaloosa maakond (Okaloosa County) on maakond USA-s Florida osariigis. Maakonna halduskeskus on Crestview ja suurim linn Wright. Maakonna pindala on 2802 km². Veepindala on 379 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 180 822. Aastal 2000 oli elanike arv 170 498. Covingtoni maakond (põhjas) Waltoni maakond (idas) Santa Rosa maakond (läänes) Escambia maakond (loodes) Okaloosa maakond moodustati 3. juunil 1905 Santa Rosa maakonna osast. Maakond on saanud nime tšoktokeelsetest sõnadest oka (vesi) ja lusa (must). Choctawhatchee metsakaitseala (osa) 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Harti maakond (Georgia)

Harti maakond (Hart County) on maakond Georgia osariigis USA-s. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Hartwell. Maakonna pindala on 664 km². Veepindala on 63 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 25 213. Aastal 2000 oli elanike arv 22 997. Oconee maakond (põhjas) Andersoni maakond (kirdes) Elberti maakond (lõunas) Madisoni maakond (edelas) Franklini maakond (läänes) Harti maakond moodustati 7. detsembril 1853. aastal Elberti, Franklini ja Madisoni maakonna osadest. 159-st Georgia maakondadest on Harti maakond ainus mis on nimetatud naise järgi, Nancy Hart, samuti nimetati tema järgi Hartwell. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Harti maakonna koduleht (inglise keeles)
Leida Jürgen

Leida Jürgen (25. detsember 1925 Halliste – 3. mai 2013) oli eesti klaasikunstnik. Ta lõpetas 1946. aastal Viljandi Arve-Tööstustehnikumi rõivaste konstrueerimise ja modelleerimise erialal. Samal aastal asus õppima Tallinna Riiklikku Tarbekunsti Instituuti, kus õppis klaasikunsti erialal Maks Roosma õpilasena, lõpetas kooli (siis juba ERKI) 1952. aastal. Ta oli aastatel 1952–1955 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi ja aastatel 1957–1958 V. I. Muhhina nimelise Leningradi kõrgema kunsttööstuskooli õppejõud. Aastatel 1955–1990 oli ta Leningradi Kunstilise Klaasi Tehase kunstnik ja aastast 1991 vabakunstnik. 1959. aastast oli ta Venemaa Kunstnike Liidu liige. 1977 Vene NFSV teeneline kunstnik http://vana.artun.ee/popText.php?id=281[alaline kõdulink] Maie-Ann Raun. "Jürgen, Leida, klaasikunstnik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 143
Harti maakond (Kentucky)

Harti maakond (Hart County) on maakond USA-s Kentucky osariigis. Maakonna halduskeskus on Munfordville ja suurim linn Horse Cave. Maakonna pindala on 1082 km². Veepindala on 5 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 18 199. Aastal 2000 oli elanikke 17 445. Hardini maakond (põhjas) LaRue'i maakond (kirdes) Greeni maakond (idas) Metcalfe'i maakond (kagus) Barreni maakond (lõunas) Edmonsoni maakond (kagus) Graysoni maakond (loodes) Harti maakond moodustati 28. jaanuaril 1819 Hardini ja Barreni maakonna osadest. Maakond on saanud nime kapten Nathaniel G. S. Harti järgi, kes oli ohvitser 1812. aasta sõjas. Mammutikoopa rahvuspark (osa) 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Harti maakonna koduleht (inglise keeles)