laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Apollo-Sojuzi testprojekt

Apollo-Sojuzi testprojekt oli 1975. aasta juulis toimunud kosmoselend. See oli Ameerika Ühendriikide ja Nõukogude Liidu esimene ühisprojekt ja Apollo kosmoselaeva viimane lend. Projekt märkis ka 1957. aastal alanud kosmose võidujooksu lõppu. Apollo-Sojuzi testprojekt oli USA viimane mehitatud kosmosemissioon, enne kosmosesüstik Columbia starti 1981. aastal. Lisaks oli see astronaut Deke Slaytoni ainuke lend. Slayton oli Mercury Seveni liige, aga oli tervislikel põhjustel kuni 1972. aastani lennukeelu all.
Peeter Einola

Peeter Einola (sündinud 10. märtsil 1954 Torontos) on eesti ühiskonnategelane Kanadas. Ta lõpetas aastal 1976 Toronto Ülikooli tööstusinsenerina. Peeter Einola on Tartu Ülikooli Sihtasutuse esindaja Kanadas, Toronto Ülikool Eesti Õppetooli Sihtasutuse nõukogu esimees ja Tartu College´i nõukogu abiesimees. Varem on ta olnud Toronto Eesti Ühispanga nõukogu esimees ja Kotkajärve Metsaülikooli programmi juhataja. Peeter Einola on korporatsiooni Rotalia vilistlane ja ülemaailmse vilistlaskogu abiesimees Kanadas. 2020 Tartu Ülikooli Tänutäht Suurema Eesti uks on avatud! Postimees, 15. oktoober 2015 "Tartu Ülikooli Tänutähe kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 4.12.2022. http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2072
STS-1

STS-1 (Space Transportation System-1) oli NASA Space Shuttle'i programmi esimene lend. Missioon startis 12. aprillil 1981 ja naasis Maale 14. aprillil. Lendu teenindas kosmosesüstik Columbia ja meeskonnaks olid komandör John W. Young ja piloot Robert L. Crippen. Missioon oli NASA esimene mehitatud lend pärast Apollo-Sojuzi testprojekti. STS-1 startis Juri Gagarini kosmoselennu 20. aastapäeval, kuid see oli siiski kokkusattumus, kuna tehnilise probleemi tõttu oli start kaks päeva edasi lükatud. Young ja Crippen määrati missiooni meeskonnaks juba 1978. aasta märtsis. Young oli tollal NASA kõige kogenum astronaut. Ta oli oma esimese lennu teinud 1965. aastal Gemini programmi ajal, kui ta oli missiooni Gemini 3 piloot. STS-1 oli tema viies missioon. Crippen oli NASA-ga liitunud 1969. aastal ja see oli tema esimene missioon. Columbia varustati avakosmosesse väljumiseks vajalikuga juhuks, kui lennul oleks juhtunud avakosmosesse väljumist nõudev hädaolukord. Hädaolukorras pidi süstikust väljuma Crippen ning Young oleks olnud ootel ja valmis Crippenile appi minema. Algselt soovis NASA juhtkond muuta missiooni STS-1 suborbitaalseks lennuks. Nimelt tahtsid NASA juhid, et Columbia esimesel missioonil mängitaks läbi üsna ohtlik missiooni katkestamise stsenaarium, mille kohaselt oleks süstik pärast tahkekütusekiirendite eraldumist missiooni katkestanud ja suundunud kosmose asemel maandumisrajale. Sellest plaanist loobuti ja missioon jäi orbitaalseks lennuks, kui missiooni komandör John Young missiooni katkestamise stsenaariumi läbimängimisest keeldus. Columbia startis 12. aprillil 1981 kell 7 Kennedy Kosmosekeskusest. Start oli algselt planeeritud 10. aprillile, kuid Columbia ühe arvuti tehniline rike lükkas stardi kahe päeva võrra edasi. Missiooni ainsaks eesmärgiks oli süstiku süsteemide katsetamine. Missiooni teisel päeval said astronaudid kõne tollaselt USA asepresidendilt George H. W. Bushilt. Algselt pidi president Ronald Reagan missiooni ajal kosmosekeskust külastama, aga ta oli kaks nädalat varem atentaadis raskelt vigastada saanud. Reagan naasis Valgesse Majja stardieelsel päeval. Young ja Crippen naasid Maale 14. aprillil ja maandusid Edwardsi õhujõudude baasis. Columbia saabumine stardikompleks 39A-sse 29. detsembril 1980 Columbia saabumine starditorni Columbia 12. aprillil enne starti Young ja Crippen skafandritesse riietumas Columbia startimas missioonile STS-1 Columbia lastiruum missiooni ajal Columbia maandumas Meeskond pärast missiooni süstikust väljumas Missiooni juhtimiskeskus Columbia maandumise ajal Columbia saabumas tagasi Kennedy Kosmosekeskusesse 12 April 1981: Inaugural Launch Of Space Shuttle Columbia [NASA JSC:John W. Young (Captain, USN Ret.) NASA Astronaut (Former)] NASA JSC:Robert L. Crippen (Captain, USN, Ret.) NASA Astronaut (former) STS-1 Press Kit NASA:STS-1 "Spaceflight Insider:Our Spaceflight Heritage: This Day in Spaceflight History". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. aprill 2017. Vaadatud 10. aprillil 2017.
Sunday Morning Coffee (2015)

"Sunday Morning Coffee" on Inglise plaadifirma Union Square Music Ltd. poolt 2015. aastal välja antud kolmest CD-st koosnev kogumikalbum. Kogumikul olevad 52 pala on valitud põhimõttega, et nad peaksid sobima rahulikku pühapäeva hommikukohvi kõrvale. 01. Commodores – "Easy" 02. Lena Horne & Gabor Szabo – "Something" 03. Bill Withers – "Lovely Day" 04. Dinah Washington – "Mad About The Boy" 05. Rose Royce – "I'm Going Down" 06. Etta Jones – "Georgia On My Mind" 07. Cal Tjader – "Walk On By" 08. LTJ X-Perience – "Moonbeat" 09. Grady Tate – "And I Love Her" 10. Mark Murphy – "Canteloupe Island" 11. The Mamas & The Papas – "California Dreamin'" 12. The Turtles – "You Showed Me" 13. Dusty Springfield – "Son Of A Preacher Man" 14. Etta James – "Somethings Got A Hold On Me" 15. Big Maybelle – "That's A Pretty Good Love" 16. EJQ – "What A Wonderful World" 17. Jimmy Scott – "When I Fall In Love" 18. Elkie Brooks – "Sunshine After The Rain" 01. Nina Simone – "Feeling Good" 02. Gotan Project – "Last Tango In Paris" 03. Roy Ayers – "Everybody Loves The Sunshine" 04. Isley Brothers – "Summer Breeze" 05. The Turtles – "Happy Together" 06. The Moody Blues – "Nights In White Satin" 07. Marc Cohn – "Walking In Memphis" 08. Johnny Nash – "I Can See Clearly Now" 09. The Foundations – "Baby Now That I've Found You" 10. Bob & Marcia – "Young Gifted & Black" 11. Ken Boothe – "Everything I Own" 12. Jimmy Cliff – "Wonderful World, Beautiful People" 13. Mungo Jerry – "In The Summertime" 14. The Foundations – "Build Me Up, Buttercup" 15. Dawn Penn – "You Don't Love Me (No No No)" (Trojan mix) 16. Desmond Dekker – "You Can Get It If you Really Want" 17. The Korgis – "Everybody's Got To Learn Sometime" 18. Judie Tzuke – "Stay With Me Till Dawn" 01. Nuyorican Soul – "I Am The Black Gold Of The Sun" 02. Erykah Badu – "On & On" 03. King Kooba – "Big Ole" 04. Tonisterical – "Frogs" 05. Kinobe – "Slip Into Something More Comfortable" 06. Hairy Diamond – "Givin' Up" 07. Groove Armada – "Inside My Mind (Blue Skies)" 08. I Monster – "Day Dream In Blue" 09. LTJ X-Perience – "Empty Streets" 10. King Kooba – "Fooling Myself" (Easy Access Orchestra mix) 11. Phyllis Nelson – "Move Closer" 12. Drizabone – "Real Love" 13. D'Influence – "Rock With You" 14. LTJ X-Perience – "Back Road" 15. Belladonna – "Matumbana" 16. Kaskade – "It's You It's Me" (Marques Wyatt remix) Kogumiku info plaadifirma veebilehel
Lehm ja tibu

"Lehm ja tibu" (inglise keeles "Cow & Chicken") on kahel korral Emmy auhinnale nomineeritud Ameerika Ühendriikide animafilmisari, mille looja on David Feiss. Sarja toodeti neli hooaega kokku 52 osaga. Ühe osa pikkus on 14 minutit, iga osa koosneb kahest 7-minutilisest segmendist. Sarja tootis Hanna-Barbera Productions Cartoon Networkile. Sari oli esmaeetris 15. juuli 1997 – 24. juuli 1999. Eestis on sarja näidanud Kanal 2.
Tarmo Kask

Tarmo Kask (sündinud 11. novembril 1982 Pärnus) on Eesti ettevõtja, jalgpallitreener ja endine poliitik. Kask õppis aastatel 2002–2005 Tallinna Ülikoolis kehakultuuri. Aastail 2013–2014 oli Kask Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna ja 2018–2019 Eesti Vabaerakonna liige. Ta oli EKRE juhatuse liige ning noorteliikumise Sinine Äratus Tallinna ringkonna juhatuse liige. Septembris 2018 kandideeris Kask Vabaerakonna esimeheks. Tarmo Kask on kirjutanud laulusõnu ja kuulub Eesti Autorite Ühingusse. Tarmo Kase elukaaslane on alates 2004. aastast laulja Sandra Nurmsalu. Nende peres kasvab viis last. ariregister.rik.ee [1] "Tallinnas moodustati noorteringkond". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. märts 2023. Vaadatud 22. märtsil 2023. ERR: Vabaerakonna esimeheks tahab saada ka Tarmo Kask Sandra Nurmsalu http://www.allstarz.ee/vaata_artiste/502.html "Hurraa! Lauljanna Sandra Nurmsalu sai taas emaks!". Elu24.ee. 1.05.2018. Vaadatud 30.05.2018. Tarmo Kase koduleht
Teismelised ninjakilpkonnad

Teismelised Ninjakilpkonnad on Kevin Eastmani ja Peter Lairdi väljamõeldud frantsiis, mis alustas koomiksitest. Sealt on väljakujunenud animasarjad ja hiljem ka filmid. Frantsiisi peategelasteks on neli vennast muteerunud ninjutsut oskavat kilpkonna Leonardo, Raphael, Donatello ja Michelangelo. Nende vihavaenlaseks on Jalaklann ja selle juht Shredder. Nende kasvatajaks on rott Splinter. Ninjakilpkonnad elavad New Yorgi kanalisatsioonis. Frantsiis sai alguse koomiksiraamatuna Teenage Mutant Ninja Turtles , mille Eastman ja Laird mõtlesid omal ajal superkangelaste koomiksites populaarsete elementide paroodiana . Esimene number ilmus 1984. aastal Eastmani ja Lairdi ettevõtte Mirage Studios väljaandes ning see oli üllatuslikult edukas. 1987. aastal andsid Eastman ja Laird tegelased litsentsi Playmates Toysile , mis arendas välja kilpkonnade märulifiguure . Aastatel 1988–1992 müüdi Kilpkonnade mänguasju umbes 1,1 miljardi USA dollari eest , mis teeb neist sel ajal enimmüüdud mänguasjade kolmanda koha. Märulitegelasi reklaamiti animasarjaga , mis esilinastus 1987. aastal ja kestis peaaegu kümme aastat. Sellele järgnesid mitmed teised telesarjad. Esimene videomäng Turtles ilmus 1989. aastal, esimene mitmest Jaapani ettevõtte Konami välja töötatud videomängust . 1990. aastal ilmunud esimesest Kilpkonnafilmist sai selle hetkeni kõige rohkem tulu teeninud sõltumatu film .
Adolphe-Félix Cals

Adolphe-Félix Cals (17. oktoober 1810 Pariis – 3. oktoober 1880 Honfleur) oli prantsuse maalikunstnik.
Robert L. Crippen

Robert Laurel "Bob" Crippen (sündinud 11. septembril 1937) on Ameerika Ühendriikide endine mereväelane, katselendur ja astronaut. Ta käis kosmoses neli korda. Ta oli Space Shuttle'i programmi esimese missiooni, STS-1, piloot ja hiljem STS-7, STS-41-C ja STS-41-G komandör. 1986. aastal osales Crippen Challengeri katastroofis hukkunud meeskonnaliikmete säilmete otsingutel ning pärast oli ka õnnetuse põhjuseid uurinud Rogersi komisjoni liige. Pärast astronaudikarjääri lõppu töötas ta juhtivatel kohtadel NASAs, Lockheed Martinis ja Thiokolis. Crippen on saanud Kongressi kosmoseaumedali ja ta on mitmete organisatsioonide, sealhulgas AIAA liige. 2012 – valiti USA Inseneriakadeemia liikmeks
Léon Cogniet

Léon Cogniet (29. august 1794 Pariis – 20. november 1880 Pariis) oli prantsuse maalikunstnik.
Tõnu Oja

Tõnu Oja (sündinud 4. juulil 1958 Tallinnas) on eesti näitleja, luuletaja ja laulutekstide autor. Ta lõpetas 1976. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri IX lennu. 1980–1998 oli Tõnu Oja Tallinna Linnateatri näitleja, 1996–1997 ka kirjandusala juhataja. 1998–2003 oli ta vabakutseline. Alates 2003. aastast töötab ta Eesti Draamateatris. Tõnu Oja kirjutab luuletusi ja laulusõnu, tema kirjanduslik pseudonüüm on Laur Lomper. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 328 häält ning ei osutunud valituks. Tema vend on näitleja ja lavastaja Rein Oja, pojad aga näitleja Pääru Oja ja teatritegelane Kaarel Oja. 1999 Eesti Teatriliidu meespeaosatäitja auhind 2001 Eesti Teatriliidu meeskõrvalosatäitja auhind (Eesti Draamateatri lavastuse "Aristokraadid" trupile) 2001 Eesti Teatriliidu sõnalavastuste žürii eriauhind Eesti Draamateatri lavastuse "Aristokraadid" trupile 2002 Aleksander Kurtna nimeline auhind (koos Villu Kanguriga) 2004 Suur Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia meespeaosatäitjale (Mauno „Aabitsa kukk“, muinasjutuvestja „Lumekuninganna“, Villu „Pehmed ja karvased saavad jalad alla“) 2009 II preemia ja monoteatrite festivalide direktorite diplom rahvusvaheliselt monoteatrite festivalilt “MonoBaltija” Kaunases Mauno rolli eest lavastuses „Aabitsa kukk“ 2009 grand prix monolavastuste festivalilt „Zvaigzne“ Riias Mauno rolli eest lavastuses „Aabitsa kukk“ 2009 Väike Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia parimale meeskõrvalosatäitjale (Rulling „Vombat“ ja Donis „Pedro Páramo“) 2010 Raadioteatri näitlejaauhind 2012 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2014 Väike Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia parimale meeskõrvalosatäitjale (Karl Robert Pusta „Wabadusrist“, Gooper „Kass tulisel plekk-katusel“, Christopher „Hõimud“, Elmo, spordimuuseumi teadur „Kuldne Lurich“) 2017 Raadioteatri näitlejaauhind (koos Rein Ojaga) "Tähelaev: Tõnu Oja". Eesti Televisiooni saade ERR-i arhiivis, esmaeeter 10.06.2007 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Tõnu Oja Draamateatri kodulehel "Tähelaev: Tõnu Oja". Eesti Televisiooni saade ERR-i arhiivis, esmaeeter 10. juunil 2007 Kairi Prints, "Tõnu Oja 50: ma valin ülemäära", Postimees, 4. juuli 2008 Villu Kangur, "Tõnu Oja ei tõmba endale enam jama kaela", EPL Laupäev, 28. juuni 2008 Andres Laasik, "Tõnu Oja: minust läks see karikas mööda", Eesti Päevaleht, 5. veebruar 2011
Pimedate Infoühing Helikiri

Pimedate Infoühing Helikiri on 1986. aastal asutatud Eesti ühing (aastast 1997 mittetulundusühing), mis tegeleb vaegnägijate (sh pimedate) temaatikaga. Ühingu tegevus algas üheaegselt Võrus ilmunud esimese heliajakirja Tamula ilmumisega 1. aprillil 1986. 1990. aastal andis ühing välja esimese heliraamatu "Uus Testament". 1992. aastal moodustati ühingu juurde Heliraamatute Kirjastusfond "Helikiri". Ühingu järgi on nende eesmärgid järgmised: "pimedate ja nõrgaltnägitate kultuuriline ja vaimne intergatsioon ühiskonda heliinformatsiooni teel; heliraamatute, -ajakirjade, -ajalehtede ja muu info laenutuse ja levitamise vajalikkuse selgitamine kohalikele omavalitsustele, riiklikele sotsiaal-, kultuur- ja haridusorganitele ning nendega sellelaadse koostöö väljaarendamine". Eesti Pimedate Ühing https://web.archive.org/web/20151017085414/http://www.helikiri.ee/?sisu=yldinfo (vaadatud 17.10.2015) Ühingu koduleht
Riigiamet

Riigiamet on Eestis ministeeriumist madalama staatusega riiklik keskasutus. Eestis on 2021. aasta seisuga järgmised riigiametid: Haridus- ja Noorteamet Kaitsepolitseiamet Kaitseressursside Amet Keeleamet Keskkonnaamet Konkurentsiamet Lennuamet Maa-amet Maksu- ja Tolliamet Muinsuskaitseamet Patendiamet Politsei- ja Piirivalveamet Põllumajandus- ja Toiduamet Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet Päästeamet Ravimiamet Riigi Infosüsteemi Amet Sotsiaalkindlustusamet Statistikaamet Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet Terviseamet Transpordiamet Välisluureamet Eesti riigiametite loend "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 17.10.2015) Riigiametid. Portaal eesti.ee.
Elektrivoog

Elektrivoog (tähis Ψ {\displaystyle {\mathit {\Psi }}} , psii) on füüsikaline suurus, mis näitab elektrivälja suutlikkust läbida vaadeldavat pinda ruumis. Elektrivoog on matemaatiliselt küll kirjeldatav voona, kuid see voog ei kanna laenguid endid, vaid nende tekitatud jõuvälja mõju ühest punktist teise; seda välja saab kujutada jõujoontega. Elektrivoo mõõtühik on kulon (1 C = 1 A/s). Positiivsest laengust lähtuv mõjuvoog, mis läbib seda laengut ümbritsevat mistahes kinnist pinda, on võrdne selle laengu suurusega. Mingit pinnaosa A läbivat elektrihulka väljendab elektrivoo tihedus D, mis on elektrihulk pindala ühiku kohta (C/m2). Seega kogu elektrivoog Ψ = ∫ A D → ⋅ d A → {\displaystyle {\mathit {\Psi }}=\int \limits _{\mathcal {A}}{\vec {D}}\cdot \mathrm {d} {\vec {A}}} . Elektrivoo tihedus
Neljas

Neljas oli Eesti telekanal. Kanali asutas 2008. aastal ettevõte Starman ja tutvustas seda kui reklaamivaba kanalit. Teiste erakanalite (Kanal 2 ja TV3) juhid ei näinud uues kanalis konkurenti, kuna pidasid seda ainult Starmani turunduskampaaniaks ja piiratud levi tõttu oli tõenäoline vaadatavus väga väike. Hiljem oli kanali omanik Oliver Kruuda ettevõte Kalev Meedia, mis müüs kanalid Neljas ja Kalev Sport Toomas Lepale (OÜ Eesti Spordikanal). Kanal lõpetas saadete edastamise 2009. aasta märtsi lõpus, kuna see tootis kahjumit. Kalev Spordi uueks nimeks sai aga TV4. "TV3 ja Kanal2 meelest on Neljas TV pigem Starmani marketing kui telekanal" Äripäev, 8. veebruar 2008 "Telekanal Neljas lõpetab saadete edastamise" Eesti Päevaleht, 28. märts 2009 "Telekanal Neljas lõpetab märtsi lõpus" Postimees, 23. märts 2009
Honfleur

Honfleur on sadamalinn Prantsusmaal Calvadosi departemangus Lisieux' ringkonnas. Linn asub Seine'i jõe suubumiskohas La Manche'i väina. Jõe vastaskaldal asub sadamalinn Le Havre. Tähelepanuväärsed on 17. sajandil ehitatud vana sadam Vieux Bassin ja 15. sajandil laevapuuseppade poolt üleni puidust ehitatud Ste-Catherine'i kirik (Église Sainte-Catherine de Honfleur). Maalilised vaated sadamale ja linnale muutsid Honfleuri paljude kunstnike lemmikpaigaks. Tihti viibisid seal Gustave Courbet, Alfred Sisley, Camille Pissarro, Pierre-Auguste Renoir ja Paul Cézanne. Linnas on sündinud maastikumaalija Eugène Boudin, helilooja Erik Satie, kirjanik ja humorist Alphonse Allais. Muuseumidest on linnas näiteks Eugène Boudini muuseum ja Satie majamuuseum. Honfleuri vana sadam Honfleuri öine panoraam Ste-Catherine'i kirik Populations légales 2021  Honfleur – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Poniemuń

Poniemuń on mitme koha poolakeelne nimi: Poniemuń – alev Leedus Rokiškise rajoonis Poniemuń – linn Leedus Pagėgiai omavalitsuses Poniemuń (ka Dolny Poniemuń) – alev Leedus Šakiai rajoonis
Lombardia romaanika

Lombardia romaanika hõlmab Põhja-Itaalias 9. ja 10. sajandil püstitatud arhitektuuri. Lombardia stiili kandjad olid Como järve saare järgi Commancini nime kandva gildi ehitusmeistrid. Üheks Lombardia stiili iseloomustavaks tunnuseks on apsiidivõlvi kohale ehitatud räästagalerii. Ka on Lombardia romaani stiilis kirikutel fassaad ehitatud tihti oluliselt kõrgemaks katuse tasapinnast. Lombardia stiili parimaid näiteid: Sant' Ambrogio kirik Milanos San Michele kirik Pavias Parma toomkirik Piacenza toomkirik Cremona toomkirik
Direktor

Direktor (ladina sõnast dirigere 'suunama') ehk juhataja on asutuse või ettevõtte juht. Keskasutuste, suurte äride, firmade ja teiste selliste juhtivat ja kõrgeimat direktorit nimetatakse peadirektoriks. Asutuses või ettevõttes võib olla määratud ka mingi kitsama valdkonna juht: asedirektor (näiteks personalidirektor). koolidirektor pangadirektor eestseisja juht Eesti nõukogude entsüklopeedia. 1. köide: A–CENT. Tallinn: Valgus, 1985, lk 130. "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 17.10.2015) "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 17.10.2015)
Kits

Kits on mitmetähenduslik sõna: kits (Capra) on veislaste perekond kits ehk kodukits (Capra hircus) kits ehk metskits (Capreolus capreolus) kits ehk mägikits (Rupicapra rupicapra) kits ehk kaljukits (Capra ibex) Kits on eesti perekonnanimi. Kits on võimlemisriist. kitš William Windsor on kašmiiri kits, kes on maskotiks
Sokk (loom)

Sokk (rahvapäraselt sikk) on mitmete sõraliste (kaljukitse, metskitse, mägikitse, hirvede) isasloom. tall (zooloogia) Eesti entsüklopeedia. 8. köide: RAI–SUM. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 561.
Alter ego

Alter ego (ladina 'teine mina') on mingi isiku n-ö teine olek, mida usutakse olevat erinev tema normaalsest olekust. Sõna seostatakse eeskätt 19. sajandi algul avastatud dissotsiatiivse identiteedi häirega (inglise dissociative identity disorder, DID). Sõna ise võttis kasutusele Vana-Roomast pärit Cicero, kes pidas selle all silmas lähimat sõpra või mõttekaaslast. Doppelgänger
Päevakeskus

Päevakeskus on hoolekandeasutus, mis osutab inimestele (näiteks eakatele) mitmesuguseid teenuseid. 2015. aasta seisuga on Eesti päeva- ja hooldekeskused järgmised Abja päevakeskus Ahula Sotsiaalne Varjupaik Aravete Hooldekeskus Audru päevakeskus Eakate Avahoolduskeskus Erivajadustega Inimeste Rehabilitatsioonikeskus Haabersti Sotsiaalkeskus Haapsalu sotsiaalmaja Harku valla eakate päevakeskus Hummuli hoolekandekeskus Hoolekandeasutus Sügis Häädemeeste sotsiaalkeskus Imavere päevakeskus Jeti Päevakeskus Jõhvi sotsiaalmaja Kehra Sotsiaalkeskus Keila sotsiaalkeskus Kohtla-Järve sotsiaalhoolekandekeskus Kose päevakeskus Kristiine Sotsiaalmaja Kunda hooldekodu Hiiu valla sotsiaalkeskus Kääpa Sotsiaalkeskus Laheda sotsiaalkeskus Lasnamäe Sotsiaalkeskus Maardu sotsiaalmaja Misso Valla Turvatoad Mustamäe Sotsiaalkeskus Märjamaa Sotsiaalkeskus Narva linna Sotsiaalhoolekandekeskus Narva-Jõesuu Perekodu Nõmme Sotsiaalkeskus Nõo Päevakeskus Paide Sotsiaaltöökeskus (Järvamaa Lasteabikeskus) Paikuse Päevakeskus Puhja Päevakeskus Põhja-Tallinna Sotsiaalkeskus Põlva Päevakeskus Kalda päevakeskus Päevakeskus Käo Päevakeskus Tähtvere Rakvere Sotsiaalabikeskus Rapla Hooldekeskus Saku Päevakeskus Saue Päevakeskus SA Koeru Hooldekeskus Sindi Sotsiaaltöökeskus Tabivere Sotsiaalkeskus Tallinna Vaimse Tervise Keskus Tammiku Avahooldekeskus Tartu linna asutus Varjupaik Tallinna Kesklinna Sotsiaalkeskus Tallinna Sotsiaaltöö Keskus Tori Sotsiaalmaja Türi Päevakeskus Ubja Päevakeskus Vasalemma Valla Päevakeskus Veriora Päevakeskus Vihtra Päevakeskus Viiratsi Hoolekandekeskus Viljandi Linna Munitsipaalasutus Päevakodu Inkeri Väike-Maarja Hoolekande- ja Tervisekeskus Vändra Alevi Sotsiaalmaja SA Haapsalu Hoolekandekeskus Sihtasutus Perekodu Viljandimaal MTÜ Pereabikeskus Paistu Valla Sotsiaalkeskus Õru valla päevakeskus Tartu Laste Turvakodu Tallinna Laste Turvakeskus Narva Laste Varjupaik Sihtasutus Taheva Sanatoorium Käru tervisekeskus hooldekodu hoolekeskus https://web.archive.org/web/20160305010850/https://www.eesti.ee/est/kontaktid/keskused (vaadatud 17.10.2015)
Sue Lloyd-Roberts

Susan Ann Lloyd-Roberts (27. oktoober 1950 Belgravia, London – 13. oktoober 2015 London) oli briti teleajakirjanik. 1992. aastast tegi ta kaastööd BBC-le. CBE. "NPG x88426; Sue Lloyd Roberts - Portrait - National Portrait Gallery". Npg.org.uk. Vaadatud 17. oktoobril 2015. "BBC Newsnight & BBC World News America Emmy success with North Korean feature". BBC Media Centre. 27. september 2011. "Sue Lloyd-Roberts, BBC journalist, dies". BBC News Online. 14. oktoober 2015. Vaadatud 17. oktoobril 2015. Douglas, Torin (14. oktoober 2015). "Sue Lloyd-Roberts obituary". The Guardian. Vaadatud 14. oktoobril 2015. Sue Lloyd-Robertsi ajaveeb
Gustaf VI Adolf

Gustaf VI Adolf (ka Gustav VI Adolf, sünninimi Oskar Fredrik Vilhelm Olaf Gustaf Adolf, 11. november 1882 – 15. september 1973) oli Rootsi kuningas 29. oktoobrist 1950 kuni surmani. Ta oli Gustaf V vanim poeg. Gustaf VI Adolf abiellus 15. juunil 1905 Suurbritannia ja Iiri printsessi Margaretiga (1882–1920) ja pärast viimase surma 3. novembril 1923 leedi Louise Mountbatteniga (1889–1965). Esimesest abielust sündis neli poega ja tütar: Gustaf Adolf (1906–1947) lapselaps, tulevane kuningas Carl XVI Gustaf (sündis 1946) Sigvard (1907–2002) Ingrid (1910–2000) Bertil (1912–1997) Carl Johan (1916–2012) Gustaf Adolf oli laialdaste teadmiste ja huvidega, eriti arhitektuuri, botaanika ja arheoloogia vallas. Oma botaanikaalaste tööde eest võeti ta Briti Akadeemia liikmeks. Ta osales arheoloogilistel väljakaevamistel Hiinas, Kreekas ja Itaalias ning asutas Rootsi Instituudi Roomas. 1932. aastal külastas ta Tartu ülikooli 300. aastapäeva pidustusi ning 2. juunil 1932 sai Tartu Ülikooli õigusteaduse audoktoriks 2. juulil Narva aukodanikuks. Kuningas käitus tagasihoidlikult ning vältis igasugust uhkeldamist, mis tegi ta rahva seas armastatuks. Gustaf Adolfi eluajal hakati töötama välja uut Rootsi põhiseadust, mis asendas eelmise, 1809. aasta põhiseaduse. Põhiseadus võeti vastu pärast Gustaf Adolfi surma 1975. Kuninga isiklik populaarsus aitas kaasa sellele, et vabariiklik liikumine oli Rootsis nõrgal järjel. 20. novembril 1972 võttis Gustaf VI Adolf vastu Eesti Komitee esimehe Artur Reintamme, Eesti Rahvusfondi esimehe Endel Kreppi ja Eesti Rahvusnõukogu esimehe Tõnis Kindi, kes andsid talle Otto Paju kujundatud auaadressi. Kuningas surnud. Eesti Päevaleht (Stockholm), 19. september 1973, nr 72, lk 1 ja 7. Nii mäletame me oma kuningat. Eesti Päevaleht (Stockholm), 22. september 1973, nr 73, lk 3. Fotoalbum