laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Audentese SG/Noortekoondis

Audentese SG/Noortekoondis (ka TSIK, Audentese Spordigümnaasium, G4S Noorteliiga) on Eesti korvpalliklubi, mis mängib alates 2019. aastast Saku I liigas. Enne seda mängiti mitu aastat Korvpalli Meistriliigas. Audentese SG/Noortekoondis teeb koostööd Audentese erakooli ja Audentese Spordigümnaasiumiga. 2020. aastast on klubi peatreener Aivar Kuusmaa. Audentese Spordigümnaasiumi korvpalliklubi kasvandikke on jõudnud Eesti meeste rahvuskoondisse. G4S Noorteliiga esindusvõistkond basket.ee
Roman Kuura mälestusvõistlused

Roman Kuura mälestusvõistlused olid Eesti poksija Roman Kuura mälestuseks 1962–1974 Pärnus peetud poksivõistlused. Koit Joor (raskekaalus) ...
Tartu Õpetajate Selts

Tartu Õpetajate Selts oli Tartus tegutsenud haridusselts. 20.–22. aprillil 1917 korraldas selts rahvahariduse kongress, millest võttis osa üle 300 õpetaja. Seltsil oli Tartus oma kool: Tartu Õpetajate Seltsi Kaubanduskool. Tartu Õpetajate Vastastikuse Abiandmise Selts
Rootsi Raadio

Rootsi Raadio (rootsi keeles Sveriges Radio AB) on Rootsi ringhäälinguasutus, avalik-õiguslik piiratud vastutusega äriühing, mida rahastatakse raadiomaksust laekuva rahaga.[viide?] Asutus asutati 1. jaanuaril 1925. Rootsi Raadiol on olnud eestikeelsete saadete toimetus. Rootsi Raadio koduleht
Saaremaa Merekultuuri Selts

Saaremaa Merekultuuri Selts on Saaremaa merehuvilisi ühendav organisatsioon. Selts asutati 1994. Seltsi eestvõttel korraldatakse Kuressaare merepäevi. Seltsil on oma 1996. aastast Lääne-Saaremaal tegutsev tütarselts: Salava. Saaremaa Merekultuuri Selts Merevikis (vaadatud 11.01.2016) Mere kütkes. 20 aastat Saaremaa Merekultuuri Seltsi. Saaremaa Merekultuuri Seltsi toimetised. Kuressaare, 2014. ISBN 9789949380466 Saaremaa Merekultuuri Selts Merevikis
Riia toomkirik

Riia toomkirik (läti keeles Rīgas Doms) on toomkirik Lätis Riias. See on Läti Evangeelse Luterliku Kiriku peakirik. Riia toomkirik on Läti üks tähtsamaid vaatamisväärsusi. Kiriku kõrgus koos tornikiivriga on maapinnast 90 meetrit. Henriku "Liivimaa kroonika" andmetel pühitses Riia piiskop Albert 1201. või 1202. aastal algse Riia toomkiriku koos kogu Vana-Liivimaaga "õndsaima jumalaema Maarja auks".  25. juulil 1211 pani piiskop Albert nurgakivi praegusele Riia toomkirikule. Ehitustöödega läks kiireks 1215. aasta kevadel, pärast seda kui esimene katedraal linnas maha põles. 1236. (?) aastal pidas paavsti legaat, Modena piiskop Wilhelm, kontsiili vastses Riia toomkirikus. Arvatavasti olid selleks ajaks valminud kooriruum ja ristlööv eraldatud pooleliolevast kirikust müüriga. Tallinna toomkirik Jaan Lahe. Maarjamaa kahtlane juubel Postimees, 2014 "into History of Riga Cathedral". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2016. Vaadatud 13. juunil 2016. Riia toomkiriku veebisait
Tverai vald

Tverai vald (leedu keeles Tverų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Rietavase omavalitsuse territooriumil. Valla pindala on 142 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1305 inimest. Valla keskuseks on Tverai alev (2011. aastal 558 elanikku), vallamaja aadress on Žemaičių a. 8. Vallavanem on Antanas Zalepūgas. Lopaičiai linnamägi Dalgai Tverai Lopaičiai [1]. Rietavo savivaldybė, vaadatud 11.01.2016. [2]. Rietavo savivaldybė, vaadatud 11.01.2016.
Riia Suurgild

Riia Suurgild (saksa keeles Die Große Gilde zu Riga, St. Marien-Gilde) oli Riia kaupmeeste ja teiste kõrgemast seisusest kodanike organisatsioon (gild). Gild asutati 1354[küsitav] ja tegutses aastani 1939[viide?].
Mõõgaorden

Rootsi Mõõgaorden (rootsi keeles Svärdsorden) on Rootsi autasu (orden), mida hakkas 23. veebruarist 1748 välja andma Rootsi kuningas Fredrik I. Samast kuupäevast hakkas kuningas välja andma ka Rootsi Serafimi ordenit ja Rootsi Põhjatähe ordenit. Aastatel 1975–2022 ordenit välja ei antud. Aleksander Tõnisson (1932) Richard Maasing Eustaatius Miido (1. klass) Aksel Kristian (1. klass) Johan Masik Bruno Aleksander Linneberg Kurt Arved Linneberg Kurt Mollin (1927) Gritzner, Maximilian. Handbuch der Ritter- und Verdienstorden aller Kulturstaaten der Welt innerhalb des XIX. Jahrhunderts. Auf Grund amtlicher und anderer zuverlässiger Quellen zusammengestellt. Leipzig: Verlagsbuchhandlung von J. J. Weber, 1893. Lk 472-479. Swedish Royal Court: Orders and medals. The Order of the Sword
Tartu maavanem

Tartu maavanem oli Tartu maavalitsuse juht (maavanem) kuni 2017. aasta haldusreformini. 1917, Juhan Ostrat, Tartu maakonnakomissar, Venemaa Ajutise Valitsuse Eestimaa kubermangukomissari alluvuses 1917 – 1918 (vaheaegadega) Johan Jans, Tartu maakonnavalitsuse esimees 11. november 1918 – 19. detsember 1918 Johan Jans, Tartu maakonnavalitsuse esimees 1921 – 1925 Peeter Riives (Riwes), Tartu maakonnavalitsuse esimees 1925 – 1927 Ernst Saar Tartu maakonnavalitsuse esimees Maakonnaomavalitsused likvideeriti Eestis 1934. aasta põhiseadusega, senised maavanemad jäid ametisse ajutiste maavalitsuste esimeestena. 1. mail 1938 jõustunud maakonnaseaduse järgi oli maavanem maakonnaomavalitsuse juht ja ühtlasi keskvalitsuse esindaja maakonnas. 1938 Heinrich Lauri, Tartu maavanem –1940 Hans Miller 1940, Priidu Tänava ... 1941– August Eslas, Saksa okupatsiooniaegne Eesti Omavalitsuse Tartu maavanem 1943–1944 Bernard Mändre, Saksa okupatsiooniaegne Eesti Omavalitsuse Tartu maavanem ... Robert Närska (1989–1992), Tartu maavanem Kalju Koha (1992–1993) Jaan Õunapuu (1993–2003) Eha Pärn (kohusetäitja, 2003–2004) Eha Pärn (2004–2005) Tõnu Vesi (maavanema ülesannetes, 2005–2006) Esta Tamm (2006–2011) Tõnu Vesi (kohusetäitja, 2011) Reno Laidre (2011–2017) Peeter Riwes., Postimees (1886-1944), nr. 72, 14 märts 1925 Ernst Saar Tartu maakonnavalitsuse esimeheks valitud., Kaja, nr. 119, 10 mai 1925 Riigikogu poolt 19. jaanuaril 1934 vastuvõetud 40. Maakondade ajutise valitsemise seadus., Riigi Teataja, nr. 5, 23 jaanuar 1934 Suuri muudatusi omavalitsuse ametikohtadel, Lääne Elu : Läänemaa häälekandja, 31 juuli 1940 "Endised maavanemad". Tartu Maavalitsus. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2011. Vaadatud 11. jaanuaril 2016.
Tartu linnaarhitekt

Tartu linnaarhitekt on Tartu linnavalitsuse teenistuses olev arhitekt. Tartu linnaarhitekti nimetati 17.–19. sajandil linna ehitusmeistriks ja Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi ajal linna peaarhitektiks. Tartu ülikoolil on olnud oma arhitekt: Tartu ülikooli arhitekt. Mart Siilivask. Tartu arhitektuur 1830–1918. Juugend ja klassitsism. Tartu, 2006. Tartu Linnavalitsuse personaliteenistus Martti Preemi CV
Tartu Suurgild

Tartu Suurgild oli Tartu kaupmehi ja teisi tähtsamaid Tartu linnakodanikke ühendav seisuslik organisatsioon (Tartu Püha Maria suurggild) saksa keeles Dorpater St. Marien (Große) Gilde. Tartu Suurgild tegutses hoones Kompanii tänav 2 Tartu Püha Maria suurgildile kuulus ka 1905. aastast Tartu Pank. Pank tegeles hoiustamise, arvete avamise, vekslite diskonteerimise, pandi alusel laenude andmise, väärtpaberite ostu-müügi ning raha, väärtpaberite ja väärisesemete deponeerimisega. ... 1698 Claus Kropp 1698 Abraham Moresin ... Tallinna Suurgild Riia Suurgild Tartu Väikegild Suur ehk Kaupmeeste gilde, www.eki.ee Aktsiaselts Tartu Pank, www.eha.ee, (vaadatud 26.12.2022)
En Avant de Guingamp

En Avant de Guingamp on Guingampis tegutsev Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis mängib riigi kõrgliigas. Guingampi kodustaadioniks on 18 126 pealtvaatajat mahutav Stade du Roudourou. Aastatel 2009 ja 2014 on klubi võitnud Prantsusmaa jalgpallikarika. 1996. aastal võitis klubi UEFA Intertoto karika. Ametlik koduleht foot.dk arhiiv
Lotte

Koeratüdruk Lotte on Janno Põldma ja Heiki Ernitsa loodud tegelaskuju, punapäine koeratüdruk, kes elab Leiutajatekülas, ning ka kaubamärk. Lotte kujunemisest rääkides viitavad autorid lapsepõlvele, Nukuteatri näidendile "Koera pulm", Edgar Valteri sõbralikule joonistamisstiilile ja jahikoer Ramsesele. Koeratüdruk Lotte on peategelane filmides "Lotte reis lõunamaale" (2000), "Leiutajateküla Lotte" (2006), "Lotte ja kuukivi saladus" (2011) ning "Lotte ja kadunud lohed" (2019). Lotte fantaasiarikaste seikluste tekstid on kirjutanud Andrus Kivirähk. "LOTTE 005563556". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2015. Vaadatud 11. jaanuaril 2016. Eesti Televisiooni arhiiv: Koeratüdruk Lotte lugu, ERR 2015 NUKU ajalugu, 1990-ndate aastate teine pool Eesti kutselise nukuteatri lavastusi aastail 1952–2004
Muhhoršibiri rajoon

Muhhoršibiri rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Burjaatia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Muhhoršibir. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 23 850, neist 19,7% burjaadid, 77,1% venelased, 1,4% tatarlased ja 1,8% teiste rahvuste esindajaid. Rajoon jaguneb 16 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 29 asulat. Q126737344  Muhhoršibiri rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Suure-Jaani Peeter-Pauli kirik

Suure-Jaani Pühade apostlite Peetruse ja Pauluse kirik on õigeusu kirik Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Suure-Jaanis. Kirik on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Selle puidust eelkäija ehitati 1848. aastal Olustvere mõisa lähedale Papiorgu, ent see oli kiiruga ehitatud ja vajas seetõttu hiljem pidevalt remonti. Aastatel 1906–1908 ehitati selle asemele uus kirik Suure-Jaani asulasse. 2018. aastal alustati pühakoja restaureerimist ja 2019. aasta suvest toimuvad regulaarsed jumalateenistused. Jumalateenistusi toimetab preester Roman (Roland) Tõnisson. Suure-Jaani Peeter-Pauli kirik kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.12.2015) Koguduse koduleht sotsiaalmeedias Suure-Jaani Peeter-Pauli kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Kjahta rajoon

Kjahta rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Burjaatia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Kjahta. Rajoon jaguneb 17 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 42 asulat. Q126737344  Kjahta rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Peeli jõgi

Peeli jõgi (ka Piili jõgi) on jõgi Võru maakonnas, Vaidva jõe lisajõgi. Peeli jõgi suubub Vaidva jõkke 7,7 km kauguselt Vaidva jõe suudmest. Peeli jõe pikkus on 17,3 km ja valgla pindala 122,9 km². Eesti jõed. Koostanud Arvi Järvekülg. Tartu: TÜ Kirjastus, 2001. Lk 632. ISBN: 9985929306 Peeli jõgi. Keskkonnaportaal, vaadatud 10.09.2023.
Maeru oja

Maeru oja on oja Harju maakonnas; Vasalemma jõe lisajõgi. Maeru oja suubub Vasalemma jõkke 12,7 km kauguselt Vasalemma jõe suudmest. Oja pikkus on 12 km. Valgala on 41,2 km². Oja lisajõgi on Lehola oja.. Eesti jõed. Koostanud Arvi Järvekülg. Tartu: TÜ Kirjastus, 2001. Lk 512. ISBN: 9985929306 Eesti NSV jõgede, ojade ja kraavide nimestik, Tallinn, "Valgus", 1986
Koila peakraav

Koila peakraav on peakraav Lääne-Viru maakonnas; Pedja jõe lisajõgi. Peakraav suubub Pedja jõkke 83 km kauguselt Pedja jõe suudmest. Peakraavi pikkus on 9 km. Eesti jõed. Koostanud Arvi Järvekülg. Tartu: TÜ Kirjastus, 2001. Lk 297. ISBN: 9985929306
Sääsküla oja

Sääsküla oja on oja Järva maakonnas; Ambla jõe lisajõgi. Oja suubub Ambla jõkke 14,7 km kauguselt Ambla jõe suudmest. Oja pikkus on 18 km. Valgala on 57,4 km². Eesti jõed. Koostanud Arvi Järvekülg. Tartu: TÜ Kirjastus, 2001. Lk 468. ISBN: 9985929306 Eesti NSV jõgede, ojade ja kraavide nimestik, Tallinn, "Valgus", 1986
Soontaga oja

Soontaga oja on oja Valga maakonnas; Väikese Emajõe lisajõgi. Oja suubub Väikesesse Emajõkke 9,3 km kauguselt Väikese Emajõe suudmest. Oja pikkus on 10 km. Oja valgla on 16,8 km². Eesti jõed. Koostanud Arvi Järvekülg. Tartu: TÜ Kirjastus, 2001. Lk 283. ISBN: 9985929306
Kalli jõgi

Kalli jõgi (ka Peravalla jõgi, Akali jõgi, Anna jõgi) on jõgi Tartu maakonnas, Emajõe lisajõgi. Jõgi saab alguse Liispõllu külast, voolab läbi Kalli järve ja suubub Emajõkke. Jõe pikkus on 21,8 km ja valgla pindala 105,4 km². Kalli oja Kalli jõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 18.05.2022.
Arussaare jõgi

Arussaare jõgi (ka Retla jõgi) on jõgi Järva ja Viljandi maakonnas, Navesti jõe parempoolne lisajõgi. Arussaare jõgi saab alguse 63,5 m kõrgusel Kabala külas ja suubub 40,5 m kõrgusel paremalt poolt Navesti jõkke 66,5 km kaugusel selle suudmest. Jõe pikkus on 17,5 km, valgla 32,3 km²., langus on 23 m ja lang 1,32 m/km. Arussaare jõgi keskkonnaportaalis, vaadatud 18.01.2021. Eesti jõed. Koostanud Arvi Järvekülg. Tartu: TÜ Kirjastus, 2001, lk 590. ISBN 9985929306 Arussaare jõgi Eesti looduse infosüsteemis Arussaare jõgi keskkonnaportaalis
Ärmä jõgi

Ärmä jõgi (ka Ärma jõgi) on jõgi Sakala kõrgustiku idaservas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Tänassilma jõe suurim lisajõgi. Jõe pikkus on 42,1 km (koos lisaharudega 47,5 km), valgla suurus 197 km², langus 69,5 m ja lang 1,66 m/km. Jõgi saab alguse 110 m kõrgusel Pahuvere külas ja suubub Vana-Võidu, Uusna ja Taari küla piiril 40,5 m kõrgusel paremalt poolt Tänassilma jõkke 26,5 km kaugusel suudmest. Ärmä jõgi on Tänassilma jõe tähtsaim lisajõgi, selle valgla moodustab 44% Tänassilma jõe valglast (448,7 km²). Ärmä jõgi kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Jõele on paisutatud kaks järve, Hansuveske järv ja Annuse paisjärv. Umbes 1 km enne suuet on üle jõe ehitatud Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee Nuia sild. Sulgudes suubumine vasakult või paremalt – lisajõe suudme kaugus peajõe suudmest. Änilase oja (vasakult – 27,3 km) Virastuoja (vasakult – 23 km) Tossu oja (paremalt – 20 km) Lõo oja (vasakult – 18 km) Mustapali oja (vasakult – 16,3 km) Pali oja (vasakult – 6,5 km) Verilaske oja (vasakult – 2,6 km) Ärmä jõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 30.03.2022. Ärmä jõgi Eesti looduse infosüsteemis Ärmä jõgi Eesti looduse infosüsteemis Ärmä jõgi keskkonnaportaalis
Rebasmäe oja

Rebasmäe oja on oja Põlva- ja Võru maakonnas. Oja saab alguse Nohipalu Mustjärvest ja suubub Mädajõkke. Oja pikkus on 11 km ja valgala on 66,3 km². Oja kaldal avaneb Rebasmäe allikas. Eesti NSV jõgede, ojade ja kraavide nimestik, Tallinn, "Valgus", 1986
Lehola oja

Lehola oja on oja Harju maakonnas; Maeru oja lisaoja. Jõgi saab alguse Ohtu soost[viide?]. Oja pikkus on 4,4 km ja valgala on 16,4 km² Eesti NSV jõgede, ojade ja kraavide nimestik, Tallinn, "Valgus", 1986
Otu oja

Otu oja (ka Tuulna oja) on oja Harju maakonnas, Treppoja lisaoja. Oja pikkus on 9,1 km ja valgla on 26,5 km². Üle oja läheb Klooga jaama teel olev Kibiste sild. Otu oja keskkonnaportaalis, vaadatud 24.07.2018. Otu oja keskkonnaportaalis
Lammas all paremas nurgas

"Lammas all paremas nurgas" on Eesti 1992. aasta mängufilm. Filmi lavastaja on Lembit Ulfsak. Filmi tootis Tallinnfilm. Tõnu Kark – Ahven Margus Alver – Tom Kaur Sinissaar – Harri Dan Põldroos – Filip Ain Lutsepp – Hubi Kalju Orro – Volts Aarne Üksküla – Krahv ja professor Mets Maria Klenskaja – Tomi ema Juhan Ulfsak – Tomi vend Nele Ruubel – Helena Ülle Kaljuste – Harri ema Helene Vannari – Juula Anu Lamp – proua Murumägi Piret Kalda – muuseumitöötaja Silvia Laidla – naaber Ivo Eensalu – viie tütre isa Maria Ulfsak – tütar Kärt Kross – tütar Kadri Kalm – tütar Andre Lipand – tütar Johanna Ulfsak – tütar Lembit Ulfsak – Harri isa Robert Gutman – politseinik Salme Reek – vanaproua Leida Rammo – vanaproua Lammas all paremas nurgas Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 11.01.2016) Lammas all paremas nurgas Eesti filmi andmebaasis
Kohtumine tundmatuga

"Kohtumine tundmatuga" on 2005. aasta Eesti telemängufilm. Filmi režissöör on Jaak Kilmi. Filmi tootis Eesti Televisioon. Tiit Sukk – Mati Tilba (hiljem Mati Talvik) Raivo E. Tamm – Valdo Pant Peeter Oja – marslane Tipp Ülle Kaljuste – tädi Ruth Maria Avdjuško – Piret, Mati naine Lembit Ulfsak – marslane Täpp Andrus Vaarik – Karl Vaino Heino Torga – ETV juht Leopold Piip Rainer Rehkli – Artur Tilba (hiljem Artur Talvik) Eesti Filmiajakirjanike Ühing valis selle Eesti aasta filmiks. Kohtumine tundmatuga Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 11.01.2016) Aasta film Eesti Filmiajakirjanike Ühing Kohtumine tundmatuga Eesti filmi andmebaasis
Lindpriid (film)

"Lindpriid" on 1971. aasta neljaosaline Eesti telemängufilm. Filmi režissöör on Vladimir Karasjov. Filmi tootis Eesti Telefilm. Film põhineb Eessaare Aadu romaanil "Linnupriid". Film ei saanud Eesti Telefilmi ega Eestimaa Kommunistliku Partei juhtkonna käest esitusluba, film pandi 1971. aastal riiulile ja kästi mõne aja pärast hävitada. Kolleegide abiga õnnestus "Lindpriid" päästa ning 18-aastase hilinemisega jõudis see ka publikuni. Lindpriid Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 11.01.2016) Lindpriid Eesti filmi andmebaasis Olev Remsu. Retroretsensioon. Eesti Marienbad, ERR kultuuriportaal 30.03.2020
Libahunt (film)

"Libahunt" on 1968. aasta Eesti mängufilm. Filmi režissöör on Leida Laius. Filmi tootis Tallinnfilm. Film on tehtud August Kitzbergi samanimelise näidendi ainetel. Ene Rämmeld – Tiina Malle Klaassen – Mari Evald Hermaküla – Margus Arnold Sikkel – Tammaru peremees Evi Rauer – Tammaru perenaine Elsa Ratassepp – vanaema Doris Kareva – väike Tiina Külli Song – väike Mari Rein Valter – väike Margus Leonhard Merzin – ogar Jass Voldemar Paavel – sulane Jaanus Siina Üksküla – Tiina ema Paul Kilgas – sillakohtunik Valter Soosõrv – kirikuõpetaja Libahunt Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 11.01.2016) Libahunt Eesti filmi andmebaasis
Tabamata ime (film)

"Tabamata ime" on 2006. aasta Eesti mängufilm. Filmi režissöörid on Andres Maimik, Jaak Kilmi, Arbo Tammiksaar ja Rainer Sarnet. Film on valminud Eduard Vilde samanimelise draamateose ainetel. Tabamata ime Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 11.01.2016) Tabamata ime Eesti filmi andmebaasis
Tants aurukatla ümber (film)

"Tants aurukatla ümber" on kahejaoline 1987. aasta Eesti telemängufilm,mis põhineb Mats Traadi samanimelisel romaanil. Filmi režissöör on Peeter Simm, osades Heino Mandri, Uve Urbla, Rudolf Allabert, Paul Poom, Laine Mägi, Liina Tennossaar, Kärt Kross, Inga-Kai Puskar, Arvo Kukumägi, Kaljo Kiisk, Tarvo Varres, Ita Ever, Sulev Luik jt. Filmi tootis Eesti Telefilm. Tants aurukatla ümber Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 11.01.2016) Tants aurukatla ümber Eesti filmi andmebaasis
Tulivesi

"Tulivesi" on 1994. aasta Eesti mängufilm. Filmi režissöör on Hardi Volmer. Filmi tootsid Faama Film ja Tallinnfilm. Sündmustik keerleb 1920. aastate Eesti-Soome illegaalse piirituseveo ümber. Eesti Filmiajakirjanike Ühing valis selle Eesti aasta filmiks. Tulivesi Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 11.01.2016) Aasta film Eesti Filmiajakirjanike Ühing Tulivesi Eesti filmi andmebaasis
Eduard Kotšergin

Eduard Kotšergin (vene keeles Эдуард Степанович Кочергин; sündinud 22. septembril 1937 Leningradis) on poola-vene segaperekonnast pärit Vene teatrikunstnik ja kirjanik. Ta sündis aastal 1937 Leningradis poolatarist ema ja venelasest isa pojana. Tema vanemad represseeriti, Eduard anti lastekodusse. Teise maailmasõja alguses evakueeriti lastekodu Siberisse. Pärast sõda hakkas ta suviti juhuslike rongidega seigeldes Siberist Leningradi poole liikuma, viibides talviti Venemaa lastekodudes. Aastaks 1952[küsitav] jõudis ta sõjaväerongiga Vologdast Eestisse. Eestist saadeti ta NKVD poolt Leningradi ema juurde, kes oli vahepeal vanglast vabanenud. Ta lõpetas aastal 1960 Ostrovski-nimelise Leningradi Teatriinstituudi (Nikolai Akimovi õpilasena). Ta on töötanud Väikeses Ooperi- ja Balletiteatris. Aastatel 1963–1966 oli ta Leningradi draama- ja komöödiateatri peakunstnik. Aastatel 1966–1972 oli ta Komissarževskaja-nimelise draamateatri peakunstnik. Aastast 1972 on ta Gorki-nimelise draamateatri peakunstnik (aastal 1992 muudeti teater Georgi Tovstonogovi nimeliseks). Ангелова кукла. Рассказы рисовального человека. СПб.: Изд-во Ивана Лимбаха, 2003 (переизд.: 2007, 2008); СПб.: Вита Нова, 2011 (переизд. 2013) Крещенные крестами. СПб.: Вита Нова, 2009 (переизд. 2011); Ka eesti keeles: Trellidega ristitud: põlve otsas üles kirjutatud märkmed. Vene keelest tõlkinud Ilona Martson. Tartu: Petrone Print, 2015. Записки Планшетной крысы. СПб.: Вита Нова, 2013 Завирухи Шишова переулка. Василеостровские притчи. СПб.: Вита Нова, 2015 Калмыков В. 50 самых ярких дебютов в прозе начала третьего тысячелетия // Литературная Россия. 25. märts 2005.
Matti Killing

Matti Killing (sündinud 17. märtsil 1948 Pärnus) on eesti sõudetreener ja endine sõudja. Ta on 1966. aastal lõpetanud Pärnu 4. Keskkooli, ta on õppinud Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonnas. Ta hakkas sportima 1955. aastal Pärnu Spordikoolis iluuisutamistreener Ella Toomsalu ja tennisetreener Jaan Kuuda hoolealusena, aastast 1960 asus Juhan Miti juhendamisel harrastama sõudmist. Tulnud 1965. ja 1966. aastal Eesti noortemeistriks ajavahemikul 1965–1974 saanud Eesti täiskasvanute meistrivõistlustel 1 hõbeda ja 4 pronksi (M8+, M4+, M2x) Töötanud sõudetreenerina Pärnus: 1967–1975 Dünamos ja aastast 1976 Kalevis (7. kutsetase, 2006). Ajavahemikul 1976–1991 oli ka ametiühingute üleliidulise koondise treener, alates 2015. aastast olnud Eesti Sõudeliidu täiskasvanute koondise peatreener. Tema juhendatavad on olnud Raul Arnemann, Marek Avamere, Tõnu Endrekson, Harri Hiiesalu, Piret Jamnes, Andrei Jämsä, Toomas Kasearu, Alo Kuslap, Jaan Laos, Roman Lutoškin, Toomas Ollesk, Reet Palm, Kadri Palm, Raivo Parts, Arvi Peet, Allar Raja, Alvar Räägel, Kaspar Taimsoo, Rauno Talisoo, Priit Tasane ja Paul Valliveere. Ta on avaldanud ajakirjades Kehakultuur ja Eesti Sõudja sõudmisteemalisi artikleid. Aastast 1995 töötanud Pärnu Spordiseltsis Kalev esimehena. Olnud 2010–2013 Eesti Spordiseltsi Kalev juhatuse ja aastast 2014 volikogu liige. 1983 Eesti NSV teeneline treener 1987 Kalevi auliige 2012 Pärnu teenetemärk (pikaajalise ning eduka töö eest sõudetreenerina ning õpilaste väärtuskasvatuse kujundajana) 2013 Eesti Vabariigi spordipreemia (tulemusliku töö eest treenerina sõudmise paarisaerulise neljapaadi meeskonna ettevalmistamisel 2012. aasta Euroopa meistrivõistlusteks ja Londoni olümpiamängudeks) 2016 aasta treener 2016 Püha Piiskop Platoni ordeni III järk 2016 Pärnumaa vapimärk (spordijuht, sõudetreener) 2017 Eesti Vabariigi spordipreemia (tulemusliku töö eest treenerina Eesti paarisaerulise neljapaadi meeskonna ettevalmistamisel 2016. aasta Euroopa meistrivõistlusteks sõudmises ja Rio de Janeiro olümpiamängudeks) 2018 Valgetähe III klassi teenetemärk 2022 Pärnu vapimärk (pikaajalise silmapaistva treeneritöö eest) Tema poeg Fred Killing on tulnud sõudmises aastatel 1990–1991 roolijana 3 korda Eesti meistriks. Tema vend Taivo Killing on sõudja ja sõudetreener. Abikaasa Reet Palm-Killing on sõudja ja sõudetreener. Eesti Sõudeliit. Matti Killing pälvis Pärnumaa vapimärgi Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti sõudespordi ajalugu. [Koostanud H-H. Artma] Tln, 2001, lk 252–253; H-H. Artma. Pärnu – Eesti sõudespordi kants. Pärnu, 2004, lk 137–139; Kalev. Läbi sajandi. Viies osa. Liidrid. [Koostanud J. Maidlo] Tln, 2012, lk 236–238. Biograafia ESBLis
Alfonso Ribeiro

Alfonso Lincoln Ribeiro (sündinud 21. septembril 1971 New Yorgis Riverdale Bronxi linnaosas) on Ameerika näitleja, telerežissöör, tantsija ja telemängude saatejuht.
Viljandi Eesti Põllumeeste Selts

Viljandi Eesti Põllumeeste Selts oli Viljandis tegutsenud põllumeesteselts (viimati MTÜ, kustutati 19. juunil 2012). Selts asutati 1871. aastal. Seltsi presidentide hulgas olid Carl Robert Jakobson (1876–1882), Viktor Karl Paul von Helmersen (1895–1898), Joosep Kapp ja Jüri Jaakson. VEPS hakkas aastast 1883 pidama igal aastal augusti lõpul põllumajandusnäitusi, VEPSi krundile püstitati statsionaarsed näituserajatised, mis saavutasid suure populaarsuse kogu maakonnas ja üle selle piiridegi. 1914. aastal avati Viljandi Põllumeeste Seltsi algatusel Viljandimaa Pilistvere kihelkonna Kõo mõisas esimene põllutöökool Eestis. Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi hoone asub Viljandis aadressil Carl Robert Jakobsoni tänav 42/42a ja hoone on arvele võetud kultuurimälestisena. Ain-Andris Vislapuu (2007). Viljandi vanadel fotodel. Tallinn: Tänapäev. Lk 120. ISBN 978-9985-62-590-3. Tiit Rosenberg, Baltisaksa põllumeesteseltside võrgustiku kujunemisest, Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2013, lk 43 Karl Annuk. Taimekasvatuslikust katsetegevusest Eestimaal ja Põhja-Liivimaal XIX sajandil ja XX sajandi kahel esimesel aastakümnel, Agraarteadus, 11 (3), lk 9 Seltsi medal