laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Arnold Sepp

Arnold Sepp (pseudonüüm Jaan Malk; 20. oktoober / 2. november 1908 Viljandi – 6. august 1979 Miami) oli eesti prosaist, näitekirjanik ja ajakirjanik. Ta sündis Viljandis raudteeametniku pojana, lõpetas 1927. aastal Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi, õppis 1927. aastast Tartu Ülikoolis õigusteadust, kuid stuudium jäi lõpetamata. Ta töötas aastatel 1926–1940 Viljandis ajalehe Sakala toimetuses, sealhulgas ka vastutava toimetajana, ja toimetas aastatel 1931–1938 Sakala Pühapäeva. Põgenes 1944. aastal Saksamaale, kus elas Geislingeni põgenikelaagris ning töötas Eesti Posti toimetuses, avaldades vesteid Jaan Malga pseudonüümi all. 1949. aastal siirdus ta USA-sse, kus pärast lühemat peatust New Yorgis asus Florida osariiki Miamisse, kus töötas muu hulgas tuukri, kaluri ja postimehena. Arnold Sepp suri 1979. aastal Miamis, tema põrm tuhastati ning tuhk heideti merre. Pärast kirjanduslikke katsetusi kooliajal kirjutas ta kriminaalromaani "Punane auto" (Viljandi 1933) ja tõlkis Felix Hollaenderi romaani "Salomoni minia" (Viljandi 1933). Ta on kirjutanud libreto Priit Ardna operettidele "Ly" (1931), "Tütarlaps kodumaata" (1934) ja "Igavene legend" (1935). Hiljem kirjutas ta psühholoogilised draamad "Päikese poole" (algselt "Armastus ja maa", 1936) – ühe talupere vastuoludest; "Viimne Mühlheim" (1936) – pastorite keskkonnast ja eetikaprobleeme käsitleva "Väike, rumal süda" (1940). Paljudel lavadel mängiti 1930. aastate lõpul tema näidendeid "Maja sadamas" ja "Roheline tolm". Teatrisse ei jõudnud "Oaas", mis sai aastal 1940 I koha Estonia näidendivõistlusel ja käsitles militaristide ning patsifistide ideelist konflikti. Ta avaldas Viljandit kujutava armastusromaani "Raisatud suvi" (Tartu-Tallinn 1939), ilmumata jäid romaanid "Pilt" (1940) ja "Tuleasemete rada" (1943). Ta kirjutas ka teatriartikleid ja -arvustusi. Paguluses ilmus romaan "Kuldsed mäed" (Toronto Noorte-Orto 1952) ja novellikogu "Vaimud ja võimud" (Toronto Orto 1954). Järgnesid romaanid "Tõotatud maa" (Toronto Orto 1956) – koduse Viljandimaa miljööst, "Võõra kutse" (Toronto Orto 1956) – ühe kirikumõisa elu traagilistest juhtumustest Eestis 1941. aasta sõjasündmuste eel, "Mehed ja mered I–II" (Toronto Orto 1959) – värvikas ja merekirjeldustega läbipõimitud teos vähipüüdjate elust Kariibi merel ning "Valgete korallide tempel" (Toronto Orto 1961). Paguluses on mängitud ka paari tema näidendit ("Rindejoonel", "Kurat proovib hammast", "Tuleviku tähised" jt). Tema teoseid on tõlgitud soome ja ungari keelde. Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=1796
Blull

Blull (armeenia keeles (Բլուլ), ka sring (սրինգ)) on karjuseflööt, mis pärineb Ida-Armeeniast (Kaukasuse regioonist). Neid flööte tehakse kas toruluudest, bambusest, aprikoosipuude puidust või pilliroost. Blullil on seitse või kaheksa ava, olles diatoonilises skaalas. Karjused kasutavad blulle oma töös märguandesignaalide edasiandmisel ning ka näiteks armastuslaulude meloodiate mängimiseks. Blulle kasutatakse samuti tantsumuusikas koos löökpillidega dap ja dhol. Garni ja Dvini lähedalt on leitud eksemplare, mis pärinevad 5. sajandist eKr kuni keskajani. Armeenia etnomusikoloogi Komitas arvates on just blull Armeenia muusikainstrumentidest Armeeniale kõige iseloomulikum. The Heritage of Armenian Literature: From the Sixth to the Eighteenth Century by Agop Jack Hacikyan, Gabriel. Basmajian, Edward S. Franchuk http://www.face-music.ch/instrum/armenia_instrum_en.html
Aedvilja tänav

Aedvilja tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis. Aedvilja tänav algab Narva maanteelt ja lõpeb Karu tänaval. Aedvilja tänav on enam-vähem lõuna-põhjasuunaline ja ligikaudu 95 meetri pikkune. Aedvilja 4 asub 1938. aastal arhitekt Karl Tarvase projekti alusel valminud, algne A.Kaunismaa üürimaja. Karu tänav 18 // Aedvilja tänav 6 asub 1933. aastal valminud arhitekt Karl Burmani 3-põhikorruse ja katusekorrusega korterelamu. Ehitismälestis nr 1082 Tänav on nime saanud Karu tänava nurgal asetsenud suurema aedviljaaia järgi. Esialgu sellel halvasti korrastatud tänaval nime ei olnud. Eestimaa kuberneri Mihhail Galkin-Vraskoi korraldusel tänav sillutati 1869. aastal ikaldusega seoses organiseeritud abitöödeks määratud summade eest, mistõttu tänavat nimetati ka Galkini tänavaks (Galkin-Strasse), kuid see nimi ei jäänud püsima. Tänavanimede fikseerimisel 1882. aastal nimetati see Aiavilja tänavaks (saksa keeles Gemüse–Strasse, vene keeles Овощная улица) ja 10. oktoobril 1939 parandati Aedvilja tänavaks. Leele Välja, OÜ Arhitektuuriväljad. Tallinna kesklinna väärtuslikud hooned. Tallinn 2020, lk 36 8720 Elamu Aedvilja t. 6/ Karu t. 18, 1932. a. kultuurimälestiste riiklikus registris Rida Tallinna tänavaid ümberristimisele, Päewaleht, nr. 110, 23 aprill 1939 Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 23  Aedvilja tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Macrovipera

Macrovipera on maoperekond. Perekonda Macrovipera klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Macrovipera lebetina (Linnaeus, 1758) (gürsa) Macrovipera schweizeri (Werner, 1935) (milose rästik) Nad elavad valdavalt Põhja-Aafrikas, Lähis-Idas, Lõuna-Aasias ja Kreekas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Macrovipera Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Macrovipera seisuga 14.12.2013.
Montatheris

Montatheris on maoperekond. Perekonda Montatheris klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Macrovipera lebetina (Linnaeus, 1758). Nad elavad valdavalt Keenias. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Montatheris Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Boulenger, The Annals and magazine of natural history; zoology, botany, and geology, 8th ser. v. 5 1910, Veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne ReptileDB-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Montatheris hindii seisuga 14.12.2013.
Montivipera

Montivipera on maoperekond. Perekonda Montivipera klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Montivipera albizona (Nilson, Andren & Flärdh, 1990) Montivipera bornmuelleri (Werner, 1898) Montivipera kuhrangica Rajabizadeh, Nilson & Kami, 2011 Montivipera latifii (Mertens, Darewsky & Klemmer, 1967) Montivipera raddei (Boettger, 1890) Montivipera wagneri (Nilson & Andrén, 1984) Montivipera xanthina (Gray, 1849) - armeenia rästik. Nad elavad valdavalt Lähis-Idas (Türgis ja Aasias). Peter Uetz & Jakob Hallermann, Montivipera Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne IUCN-is Sissekanne ReptileDB-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Montivipera seisuga 14.12.2013.
Proatheris

Proatheris on maoperekond. Perekonda Proatheris klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Proatheris superciliaris (Peters, 1855). Nad elavad valdavalt Tansaanias, Malawis ja Mosambiigis. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Proatheris Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Proatheris superciliaris seisuga 14.12.2013.
Ebasarvikrästik

Ebasarvikrästik (Pseudocerastes) on maoperekond. Ebasarvikrästikute perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Pseudocerastes fieldi (Schmidt, 1930) – palestiina ebasarvikrästik, Pseudocerastes persicus (Duméril, Bibron et Duméril, 1854) – pärsia ebasarvikrästik, Pseudocerastes urarachnoides (Bostanchi, Anderson, Kami & Papenfuss, 2006). Nad elavad valdavalt Lähis-Idas. Loomade elu 5:323. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Pseudocerastes Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Pseudocerastes seisuga 14.12.2013.
Achalinus

Achalinus on maoperekond. Perekonda Achalinus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Achalinus ater Bourret, 1937 Achalinus formosanus Boulenger, 1908 Achalinus hainanus Huang, 1975 Achalinus jinggangensis (Zong & Ma, 1983) Achalinus meiguensis Hu & Zhao, 1966 Achalinus niger Maki, 1931 Achalinus rufescens Boulenger, 1888 Achalinus spinalis Peters, 1869 Achalinus werneri Van Denburgh, 1912. Nad elavad valdavalt Aasias. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Achalinus Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Achalinus seisuga 14.12.2013.
Fimbrios

Fimbrios on maoperekond. Perekonda Fimbrios klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Fimbrios klossi Smith, 1920 Fimbrios smithi Ziegler, David, Miralles, van Kien & Truong, 2008. Nad elavad valdavalt Kambodžas ja Vietnamis. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Fimbrios Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Smith, New or little-known Reptiles and Batrachians from Southern Annam (Indochina). Proceedings of the Zoological Society of London, vol. 1921, Veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Fimbrios seisuga 14.12.2013.
Stoliczkia

Stoliczkia on maoperekond. Perekonda Stoliczkia klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Stoliczkia borneensis Boulenger, 1899 Stoliczkia khasiensis Jerdon, 1870. Nad elavad valdavalt Kalimantanil ja Indias. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Stoliczkia Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ReptileDB-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Stoliczkia seisuga 14.12.2013.
Xenodermus

Xenodermus on maoperekond. Perekonda Xenodermus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Xenodermus javanicus Reinhardt, 1836. Nad elavad Myanmaris, Indoneesias, Malaisias ja Tais. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Xenodermus Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Xenodermus javanicus seisuga 14.12.2013.
Xylophis

Xylophis on maoperekond. Perekonda Xylophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Xylophis captaini Gower & Winkler, 2007 Xylophis perroteti (Duméril & Duméril, 1854) Xylophis stenorhynchus (Günther, 1875). Nad elavad valdavalt Aasias. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Xylophis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Xylophis seisuga 14.12.2013.
Kaaruspael

Kaaruspael (ka: kaarusnöör, kaarus) on punasest, rohelisest või sinisest lõngast tehtud neljatahuline pael. Kaaruspaela punumisel kasutati kaaruseharki. Lõuna-Eestis kasutati kaaruspaela nt pikk-kuubede kaunistamisel, seelikute äärispaelana. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 53 Kaaruspael Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Kaelaraha

Kaelaraha on kaelakeel ripatsina olev münt või mündi jäljendus. Eesti alalt on hõbemüntide kandmine kaelakees teada juba nooremast rauaajast. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 55 Kaelaraha Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Kaelkook (karjatamine)

Kaelkook (murdes ka: kontpuu) on karjamaal pahurale loomale (nt hobusele) kaela seotav kaigas, mis ei lasknud loomal üle karjaaia hüpata. Kaelkook oli enamasti ühest otsast kahe haruga ja teises (alumises) otsas oli konks, mis löödi maa sisse[viide?]. kammits Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 56
Kaladi

Kaladi (murdes ka: laudik, kalasi) on endisaegne kalavõrgu silmade sõlmimisel kasutatud 10–15 cm pikkune puuliist. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 59 Kaladi Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Kale

Kale on suurte kalade püüdmiseks kasutatav võrkkott, mida veetakse paadi järel. Eristatakse kalevõrku ja kalemõrda. Eestis on kalevõrku kasutatud 19. sajandil eeskätt Võrtsjärvel. Alates 20. sajandi algusest on Võrtsjärvel kasutatud kalevõrgu täiendatud varianti: kalemõrda. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 61 Kaleselts Kalepurjekas, Võrtsjärve SA Facebook: mtü Kaleselts & kalepurjekas "Liisu"
Kangareha

Kangareha (murdekeeles ka käärisuga, käärsuga, põhjaeesti murdes reekamm) oli kangakudumisel kasutatud hõredate puupiidega (vahed 2–3 cm) 1,2–1,5 m pikkune suga. Kangareha hoidis piide vahele jaotatud lõngad lõimepakkudele keeramisel (ülesvedamisel) ühtlaselt laiali. Teda hakati ulatuslikumalt kasutama 19. sajandi lõpus. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 65 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 50 Kangareha Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Tsaghkadzor

Tsaghkadzor (armeenia keeles Ծաղկաձոր; ajalooline nimi Ketšharis Կեչառիս) on linn Armeenias Kotajkhi maakonnas Hrazdanist põhja pool. 2009. aasta elanike arv 1600 oli üle poole vähem kui 1989. aasta loenduse 3400. Tsaghkadzor tähendab armeenia keeles lillede orgu. Linna kõrgus merepinnast on 1750 meetrit ja mäenõlval linnast kõrgemal on suusakuurort. Kuressaare linnapea Mati Mäetalu ja Tsakhkadzori linnapea Artur Harutjunjan allkirjastasid juunis 2013 hea tahte leppe. Kuressaare sõlmis Armeenia linnaga hea tahte leppe, Delfi, 21. juuni 2013  Tsaghkadzor – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kassikangas

Kassikangas on lastemäng, milles kaks mängijat moodustavad lõnga või nööri käte vahel hoides kordamööda põimkujundeid. Mäng on tuntud kogu Euroopas, sh Eestis. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 73 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 54
Kasukas

Kasukas on karusnahast või karusnahaga vooderdatud riideese. Euroopas kanti kasukat tõenäoliselt juba alates I aastatuhande keskpaigast. mantel Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 74
Ott Reinumäe

Ott Reinumäe (sündinud 20. aprillil 1984 Kehtnas) on endine Eesti jalgpallur. Reinumäe mängis aastail 2003–2004 Eesti koondises 25 korral. Eesti jalgpallikoondislaste loend "Kõik Eesti internatsionaalid". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 14. detsember 2013.
Katuselasn

Katuselasn (ka löömalasn) on soonitud pinnaga ja varrega laud, mida kasutatakse õlgkatuse ehitamisel õlgede tasandamiseks. Pealtlöömise lasnaga, mille labal on sooneharjad(hambad) suunatud varre poole, tasandatakse õlgede tüvesid üleval katusel olles. Altlöömise lasnaga (altlasnaga), mille varre pikkus on kuni 6 meetrit, tasandatakse valmis katusepinda altpoolt. Selle sooneharjad on suunatud varrest eemale. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 76 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. lk 95 Katuselasn Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Kedervars

Kedervars (murdes ka: värten, kistavars) on ketramisvahend, mis koosneb puuvarrest ja kettast ehk värtnakedrast, mille abil puuvart ringi aetakse. Kedervars on voki eelkäija. Eestis kasutati kedervart kuni 18. sajandini, mil selle tõrjus välja vokk. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 77
Raivo Nõmmik

Raivo Nõmmik (sündinud 11. veebruaril 1977 Tallinnas) on endine Eesti jalgpallur. Aastail 1995–2000 mängis ta Eesti jalgpannikoondises 17 korral. Eesti jalgpallikoondislaste loend "Kõik Eesti internatsionaalid". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 15. detsember 2013.
Švi

Švi [švii] (armeenia keeles Շվի, 'vile') on Armeenia rahvamuusikas kasutatav plokkflöödisarnase õhusurve aukhuulikuga puupuhkpill. Švisid ei kasutata mitte ainult Armeenia rahvamuusikas, vaid ka näiteks moldaavia, rumeenia, ungari, saksa ja inglise folk- ning klassikalises muusikas. Švi valmistamise jaoks kasutatakse aprikoosipuu, pukspuu, sarapuu või eebenipuu puitu, pajukoort või pilliroogu. Švi on kuni 30 cm pikk ja selle heliulatus on tavaliselt 1,5 oktavit. Kaheoktavilisus saavutatakse pilli natuke tugevamalt puhudes. Madalama oktavi tämber sarnaneb plokkflöödi ning kõrgem oktav sarnaneb kõlalt pikoloflöödi omaga. Švi'l on 8 auku, millest 1, alumine, on pöidla jaoks. Teine švi variant, tav švi (alto švi), on tehtud tavaliselt aprikoosipuu puidust ning on pikem, ligikaudu 45 cm pikkune. Tav švi on häälestuselt 1/4 tooni[küsitav] madalam kui tavaline švi. Et švi võimaldab mängida väga kõrgeid toone, on see hea vahend linnuhäälte imiteerimiseks. Švi'l mängitakse Armeenias tavaliselt karjuste meloodiaid ja viisijuppe. Tavaliselt alustavad Armeenia surnaa või duduki mängijad enne nende instrumentide õppimist kõigepealt švi mängima õppimisega. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2009. Vaadatud 27. oktoobril 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://armenianinstruments.am/instr_shvi.html http://zangezur.tripod.com/music/shvi.html http://zangezur.tripod.com/music/shvi.html http://araratfolk.com/shvi.html Švid tutvustavaid helilõike
Egon Parbo

Egon Parbo (15. aprill 1910 Tallinn – 24. aprill 1942 Sosva vangilaager) oli Eesti jalg- ja korvpallur. Parbo hakkas jalgpalli kui spordiga tegelema 15-aastaselt Siriuse spordiklubis. 1930. aastal debüteeris ta Meistriliigas Kalevi koosseisus. Samal aastal tuli ta Kaleviga ka Eesti meistriks. Tallinna JS Estonia ridades tuli Parbo Eesti meistriks neljal korral: 1934, 1935, 1936, ja 1939. Parbo mängis Eesti koondvõistkonnas 24 korda, neist esimene mäng oli maavõistlus Lätiga 27. septembril 1931 ja viimane kohtumine Leeduga 27. augustil 1939. 1938. aastal võitis ta Eesti koondise koosseisus Balti turniiri. Aastail 1930 ja 1931 tuli Parbo Tallinna Kalevi koosseisus Eesti meistriks. Ta kuulus neljal korral ka Eesti koondisse. Tallinna ESS Kalev Eesti meister (1): 1930 Tallinna JS Estonia Eesti meister (4): 1934, 1935, 1936, 1938-1939 Eesti koondis Balti turniiri võitja (1): 1938 Tallinna Kalev Eesti meister (2): 1930, 1931 Eesti jalgpallikoondislaste loend "Kõik Eesti internatsionaalid". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 15. detsember 2013. "Parbo, Egon". Eesti spordi biograafiline leksikon. Vaadatud 15. detsember 2013.
Voldemar Peterson

Voldemar Peterson (24. aprill 1908 Tallinn – 16. aprill 1976 Tallinn) oli eesti jalgpallur. Ta mängis Tallinna Jalgpalliklubis ja Tallinna JS Estonias, kellest viimasega tuli ka viiel korral Eesti meistriks. Aastail 1930–1938 mängis Peterson Eesti koondises 22 mängu. Eesti meister (5): 1934, 1935, 1936, 1937–1938, 1938–1939 Eesti jalgpallikoondislaste loend "Kõik Eesti internatsionaalid". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 15. detsember 2013. "Peterson, Voldemar". Eesti spordi biograafiline leksikon. Vaadatud 15. detsember 2013.
Helmuth Räästas

Helmuth-Voldemar Räästas (20. jaanuar 1901 Tallinn – jäi kadunuks 1945) oli eesti jalgpallur. Ta mängis karjääri jooksul Tallinna Kalevis ja Tallinna JS Estonias, kellest viimasega tuli ka neljal korral Eesti meistriks. Räästas oli Tallinna JS Estonia asutajaliige. Aastail 1926–1937 mängis Räästas Eesti koondises 21 mängu ning lõi kolm väravat. Aastail 1929 ja 1931 võitis Räästas Eesti koondise koosseisus Balti turniiri. Eesti meister (4): 1934, 1935, 1936, 1937-1938 Balti turniiri võitja (2): 1929, 1931 Eesti jalgpallikoondislaste loend "Kõik Eesti internatsionaalid". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 15. detsember 2013. "Räästas, Helmuth-Voldemar". Eesti spordi biograafiline leksikon. Vaadatud 15. detsember 2013.
August Lass

August Lass (16. august 1903 Tallinn – 27. november 1962 Tallinn) oli eesti jalgpallur. Ta mängis Tallinna Kalevis ja Tallinna Jalgpalliklubis, kelle meeskonnas tuli Eesti meistriks vastavalt ühel ja kahel korral. Aastail 1921–1928 mängid Lass Eesti koondises 21 korda, sealhulgas 1924. aasta suveolümpiamängudel Pariisis. Ta oli ka Tallinna JS Estonia üks asutajaliikmeid ning aastail 1928–1929 sama seltsi esimees. Ta oli küüditatud 1941–1947 ja 1949–1955. Eesti meister (1): 1923 Eesti meister (2): 1926, 1928 Eesti jalgpallikoondislaste loend "Kõik Eesti internatsionaalid". Eesti Jalgpalli Liit. Vaadatud 15. detsember 2013. "Lass, August". Eesti spordi biograafiline leksikon. Vaadatud 15. detsember 2013. Biograafia ESBL-is
1360

1360. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1310. aastad 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad - 1360. aastad - 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad Aastad: 1355 1356 1357 1358 1359 - 1360 - 1361 1362 1363 1364 1365 Tulekahjus hävines suur osa Aalsti linnast Belgias. ... ... ...
Pealtvaataja efekt

Pealtvaataja efekt ehk kõrvaltvaataja efekt on sotsiaalpsühholoogiline nähtus, kus inimese valmidus kriitilises olukorras kannatajale abi pakkuda on väiksem juhul, kui leidub teisi passiivseid pealtvaatajaid. Abi pakkumise tõenäosus on pöördvõrdelises seoses pealtvaatajate hulgaga. Sellisel nähtusel on mitu põhjust, näiteks ebakindlus, nõrk sotsiaalne sidusus, vastutuse hajumine. Nähtuse kohta leidub reaalses elus palju näiteid. Üks neist on 1964. aastal New Yorgis aset leidnud juhtum, kus Kitty Genovese tapeti mitme tema naabri silme all. Üks tänapäevasemaid näiteid pärineb aastast 2009, kui Saksamaal tapsid kaks 18-aastast noorukit rongijaamas Dominik Brunneri, kes oli läinud appi nende poolt rünnatud lastele. Juhtumil oli rohkemgi pealtnägijaid, kuid keegi ei sekkunud. Nii praktilises kui ka teoreetilises mõttes on pealtvaataja efekt mänginud meie abistava käitumise mõistmise juures olulist rolli. Tüüpiline pealtvaataja efekti uurimus näeb välja järgmine: osalejad töötavad väidetavalt olulise ülesande kallal (näiteks küsimustiku täitmine, uurimuse läbiviija ootamine) kas üksinda või koos veel mõne osalejaga (passiivsed pealtvaatajad). Äkitselt on nad lavastatud hädaolukorra tunnistajateks (näiteks eksperimenteerija saab vigastada, kedagi rünnatakse, midagi varastatakse). Osalejate reaktsioon registreeritakse, tavaliselt vastavalt nende sekkumise tõenäosusele ning ajale, mis neil sekkumiseks kulus. Seejärel võrreldakse mitme pealtvaatajaga olukorra tulemusi ühe pealtvaatajaga olukorra tulemustega. Sel moel on leitud pealtvaataja efekti mitmetes valdkondades. Fischer, P., Krueger, J., Greitemeyer, T., Vogrincic, C., Kastenmüller, A., Frey, D., Heene, M., Wicher, M., Kainbacher, M. (2011), „The Bystander-Effect: A Meta-Analytic Review on Bystander Intervention in Dangerous and Non-Dangerous Emergencie“, Psychological Bulletin 2011, Vol. 137, No, 4, 517-537
1361

1361. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1310. aastad 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad - 1360. aastad - 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad Aastad: 1356 1357 1358 1359 1360 - 1361 - 1362 1363 1364 1365 1366 Taani kuningas Valdemar IV Atterdag vallutas Ojamaal asuva Visby ... ... ... ...