laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Villem Ahas

Villem Ahas (20. veebruar 1925 Räpina vald – 17. juuni 2014) oli soomepoiss ja Soome Sõjaveteranide Eesti Ühenduse juhatuse liige. Ta lõpetas 1943. aastal Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Kuna ta ei soovinud teenida Saksa sõjaväes, läks ta Soome, kus astus oktoobris 1943 vabatahtlikuna Soome armeesse ja oli Rajajoel rindel 47. jalaväerügemendi kolmanda pataljoni koosseisus. Seejärel oli ta väljaõppel Porokyläs ja Taavettis, kus lõpetas ohvitseride kursuse lipnikuna. Seejärel võitles ta JR 200 koosseisus Vuoksi rindel. Augustis 1944 tagasi Eestisse ja saadeti Tartu rindele, kus sai 28. augustil Pupastvere lahingus haavata. Sakslaste taganemisel otsustas ta kodumaale jääda, kuid mobiliseeriti 1945. aasta jaanuaris Punaarmeesse, kus saadeti tööpataljoni. Siis tuli ilmsiks tema teenimine Soome armees ja ta arreteeriti aprillis 1945; talle mõisteti 15 aastat vangistust ja 5 aastaks asumisele saatmine. Oktoobris 1955 vabanes ta Vorkuta vangilaagrist Komi ANSV-s. Pärast vabanemist töötas ta Tallinna Ehituskeraamika Tehases, tehases Silikaat ja Silikaltsiidi Teadusliku Uurimise ja Projekteerimise Instituudi katsetehases. Ta oli Soome Sõjaveteranide Eesti Ühenduse juhatuse liige aastast 1998, aastast 2012 oli ta ühingu juhatuse esimees ja 8. aprillil 2014 valiti ta auesimeheks. Villem Ahas suri 17. juunil 2014 ja ta maeti 26. juunil 2014 Metsakalmistule. 1998 Kotkaristi IV klassi teenetemärk 2002 Soome Valge Roosi Rüütelkonna rüütlirist http://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=Villem&filter_maetud_perenimi=Ahas&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink]
Sisefotoefekt

Sisefotoefekt on niisugune valguse vm elektromagnetkiirguse põhjustatud nähtus, mis tekib tahkes aines, harilikult pooljuhis, kui selles neelduvate footonite energia ületab aine aatomi keelutsooni laiuse. Sisefotoefekti kirjeldavad põhimõisted on fotojuhtivus ja fotogalvaaniline efekt. Neeldunud valgus tekitab aines täiendavalt laengukandjaid ‒ elektrone ja auke. Sellest tulenevat lisaelektrijuhtivust nimetatakse fotojuhtivuseks. Footonite energia tõstab elektronid valentstsoonist energeetiliselt kõrgemasse juhtivustsooni. Kuna seejuures ületatav keelutsooni laius sõltub materjalist, siis on erinevad ka valguse maksimaalsed lainepikkused (vastavalt minimaalsed sagedused), mis fotojuhtivuse esile kutsuvad: galliumarseniidil 0,85 µm (mikromeetrit), ränil 1,1 µm, germaaniumil 1,8 µm.  Pikemalt artiklis Fotogalvaaniline efekt Kui valgus langeb pn-siirdele või pooljuhi ja metalli pinna vahelisele tõkkekihile, kaasneb fotojuhtivusega fotoelektromotoorjõu tekkimine: valguse toimel moodustuvad aatomitest vabastatud laengukandjapaarid, mille elektronid lähevad siirde n-kihti ja augud p-kihti, moodustades fotovoolu. Niiviisi muundub valgusenergia vahetult elektrienergiaks. Seda nähtust nimetatakse fotogalvaaniliseks efektiks (inglise k photovoltaic effect) ehk ventiilfotoefektiks. Fotojuhtivusel põhinevad fototakistid, fotodioodid, fototransistorid ja pildisensorid (CCD- ja CMOS-sensorite valgustundlik pind koosneb miljonitest fotodioodest). Fotodioodi vastuvool on suures ulatuses võrdeline dioodile langeva valgusvooga. Fotogalvaanilise efekti põhiline rakendusala on Päikese kiirgusenergia muundamine elektrienergiaks suurepinnalistes fotodioodides ‒ päikeseelementides ja neist koostatud päikesepatareides. Optiline tajur Päikeseelement
Viirus (täpsustus)

Viirused (Vira; ladina keeles virus 'mürk') on nukleiinhappest ja valkudest koosnevad bioloogilised objektid, millel puudub rakuline ehitus ning mis paljunevad, nakatades elusorganismide rakke. Arvutiviirus on isepaljunev programm, mis on loodud teostama arvutikasutaja tahte vastased toiminguid. "Viirus" ("Outbreak"), USA 1995. aasta põnevusfilm; peaosades Dustin Hoffman, Rene Russo, Morgan Freeman ning Kevin Spacey
Giovani dos Santos

Giovani dos Santos Ramírez (sündinud 11. mail 1989 Monterreys) on Mehhiko jalgpallur. Ta mängib poolkaitsjana Major League Socceri klubis Los Angeles Galaxy. Alates 2007. aastast on ta kuulunud Mehhiko jalgpallikoondisse. Dos Santos alustas oma klubikarjääri Hispaania kõrgliiga klubis Barcelona, tulles läbi klubi noorteakadeemia La Masia. Pärast ühte hooaega Barcelona põhimeeskonnas siirdus ta Premier League'i klubisse Tottenham Hotspur. Dos Santos mängis Tottenhamis 2012. aastani ning oli sel ajal laenul ka Ipswich Townis, Galatasarays ja Racing de Santanderis. 2012. aastal liitus ta Hispaania klubiga Mallorca, kust ta hooaeg hiljem siirdus Villarreali. 2015. aastal liitus ta MLS-i klubiga Los Angeles Galaxy. 2005. aastal tuli dos Santos Mehhiko noortekoondisega noorte maailmameistriks. Ta võitis turniiril Hõbedase Palli. Debüüdi Mehhiko rahvuskoondises tegi ta 9. septembril 2007 mängus Panamaga. Esimese värava lõi ta Mehhiko rahvuskoondise eest 23. juunil 2009 sõprusmängus Venezuela vastu. 2009. aasta CONCACAF Gold Cupi veerandfinaalis 19. juulil lõi ta värava Haitile. 26. juulil toimunud finaalis lõi värava USA-le, aidates koondisel turniiri võita. Dos Santos valiti lisaks turniiri parimaks mängijaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu. 2011. aasta CONCACAF Gold Cupi teises alagrupimängus 9. juunil lõi ta kaks väravat Kuubale. 25. juunil toimunud finaalis lõi taas värava USA-le ning Mehhiko võitis turniiri. 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel lõi ta kaheksandikfinaalis 29. juunil värava Hollandi vastu. 2015. aasta CONCACAF Gold Cupi esimeses alagrupimängus 9. juulil lõi ta värava Kuubale. Ta võitis Mehhiko meeskonnas kolmandat korda turniiri. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Mehhiko olümpiakoondisega kuldmedali. Ta kuulunud Mehhiko koondisse veel ka 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, 2011. aasta Copa Américal ning 2013. ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlusel. Barcelona Supercopa de España: 2006 Mehhiko Noorte jalgpalli maailmameistrivõistlused: 2005 Olümpiamängud: 2012 CONCACAF Gold Cup: 2009, 2011, 2015 Ka tema isa Geraldo Francisco dos Santos (tuntud mängijanimega Zizinho) oli jalgpallur. Giovanil on kaks venda: Éder (sündinud 1984) ja Jonathan, kes mõlemad on samuti jalgpallurid. "Netherlands 2–1 Mexico". BBC Sport. 29. juuni 2014. Vaadatud 28. juuni 2017.  Giovani dos Santos – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ahmed Musa

Ahmed Musa (sündinud 14. oktoobril 1992 Josis) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib parema äärepoolikuna Türgi kõrgliiga klubis Fatih Karagümrük ja Nigeeria jalgpallikoondises. Aastatel 2012–2016 ja hooaja 2017–18 teises pooles mängis ta Venemaa kõrgliiga klubis Moskva CSKA, millega tuli kolmel korral Venemaa meistriks. Hooajal 2016–17 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Leicester City. 2018. aasta augustis liitus ta Saudi Araabia kõrgliiga klubiga Al-Nassr, kellega tuli kohe esimesel hooajal Saudi Araabia meistriks. Hooaja 2020–21 lõpus mängis ta Nigeeria kõrgliiga klubis Kano Pillars, kus oli mänginud ka karjääri algusaastatel. 2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Fatih Karagümrükiga. Nigeeria jalgpallikoondises mängib Musa alates 5. augustist 2010, kui ta tuli väljakule vahetusena mängus Madagaskariga. Esimese värava Nigeeria eest lõi Musa märtsis 2011 sõprusmängus Keenia vastu. 2013. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste poolfinaalis lõi ta värava Mali vastu. Finaalis võideti Burkina Fasot ja tuldi kolmandat korda Aafrika meistriks. Musa oli esimene Nigeeria jalgpallur, kes suutis jalgpalli maailmameistrivõistlustel ühes mängus kaks väravat lüüa (2014. aasta MM-il alagrupimängus Argentina vastu). 2018. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus võitis Nigeeria 2:0 Islandit ja Musa lõi Nigeeria mõlemad väravad. CSKA Premjer Liga: 2012–13, 2013–14, 2015–16 Venemaa karikas: 2012–13 Venemaa superkarikas: 2013, 2014 Al-Nassr Saudi Professional League: 2018–19 Saudi Super Cup: 2019 https://www.transfermarkt.com/ahmed-musa/profil/spieler/168337 (vaadatud 15.11.2021) "Nigeeria teenis turniiri esimese võidu, Island eksis penaltil". sport.err.ee. 22.6.2018. Vaadatud 24.6.2018  Ahmed Musa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tsink Plekk Pang

Tsink Plekk Pang oli Tartus aadressil Küütri 6 1999–2014 tegutsenud hiina restoran-pubi. Tsink Plekk Pang saavutas kiiresti populaarsuse ja oli tuntud mitte üksnes köögi poolest. Söögikoha ruumes toimusid ka näitused (nt Nerva ja Riin Liivamägi), kontserdid, tantsu- ja moeüritused. Kolmandale korrusele rajati vesipiibu-lounge. Tsink Plekk Pang pakkus toitlustust ka väljaspool Tartut toimuvail üritustel, sealhulgas Viljandi Pärimusmuusika Festivalil. Tähelepanu pälvisid ka hoone välimus ja Martti Ruusi kavandatud sisekujundus. Kui Tsink Plekk Pang 1999. aasta oktoobris avati, olid omanikud vene taustaga naftaärimees Valeri Nadjuk ning hiljem Muhumaal OÜ-s Muhu Pagarid leivatootmisega tegelenud Martin Sepping, kes oli ka restorani tegevjuht. 2003 omandas ettevõtte Eva Kaitsale kuuluv OÜ Bop Direct. Maja kuulub Korneelia OÜ-le, mille omanik on pikaaegne Salvesti juht Tamara Gubenko. Restoran sulges uksed 29. juunil 2014, omaniku sõnul tuleb selle asemele Tartus Võru tänava alguses tegutsev Asian Chef, mida haldab Tartu ettevõtjale Naresh Modyle kuuluv OÜ Naan. Enne Hiina söögikohta tegutses samades ruumides ettevõtjale ja muusikule Lauri Laubrele kuulunud söögikoht Dyrrelmatt, nõukogude ajal aga dieetsöökla Tempo. Jaan Olmaru "Tsink Plekk Pang pani uksed kinni" Tartu Postimees, 30. juuni 2014, lk 1 Elle Ranskalainen "Tsink Plekk Pang – ääreni täis häid roogi"[alaline kõdulink] EPL 20. november 1999 Rain Mülle "Tartu teeb Tallinnale pika puuga ära"[alaline kõdulink] Delfi, 2. jaanuar 2001 Andrus Esko "Hindu kokk päästab Tartus Lauri Laubre unistusi" ÕL 3. november 1999 http://nerva.eu/en/Nerva/Shows http://riin.autonomicum.com/cv.htm "Tartu Tsink Plekk Panges esineb Taani jazz-funk muusik" Postimees 4. oktoober 2002 "Aapo Ilvesest Chalice’ini – Tartus tuleb «Mailaul»" SLÕL 11. mai 2005 "“Diskoteek” kolis" SLÕL, 22. september 2000 http://www.iluguru.ee/14-detsember-2011-moeuritus-meo-more-avalook/[alaline kõdulink] Elina Randoja "Toidukoht võõrustab moeturgu" Postimees 14. detsember 2011 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. märts 2016. Vaadatud 30. juunil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Missugune Tartu maja on kõige paremini kaunistatud?" SLÕL 18. detsember 2007 Ilona Martson "“Rahva Raamat” noorenduskuuril"[alaline kõdulink] EPL 10. august 2001 "Muhu pagarid laiendavad tegevust" Saarte Hääl 01/06/2013 Jaan Olmaru "Tsink Plekk Pang pani uksed kinni" Tartu Postimees, 30. juuni 2014, lk 1 Tsink Plekk Pang andmebaasis "Tartu ilukirjanduses" Anete Sammler ."Külastajad Tartus suletud legendaarsest söögikohast Tsink Plekk Pang: kvaliteet oli nagunii langenud" Õhtuleht 30. juuni 2014 Sander Silm. "On probleeme raha ja aja põletamisega? Pole hullu, Tsink Plekk Pang aitab" Õhtuleht, 19. juuni 2008 Elle Ranskalainen. "Tsink Plekk Pang – ääreni täis häid roogi" EPL 20. november 1999 Andrus Esko. "Hindu kokk päästab Tartus Lauri Laubre unistusi" Õhtuleht 3. november 1999
Saduküla kalmistu

Saduküla kalmistu on kalmistu Kursi kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Saduküla külas Jõgeva vallas Jõgeva maakonnas. Õigeusu kogudus asutati Kursi kihelkonnas 1849. aastal. Tõenäoliselt asutati kalmistu umbes samal ajal, sest kihelkonnakalmistu asetses kaugel. Kalmistu algne suurus oli 1 Riia vakamaa (umbes 0,37 ha). Kalmistu paikneb õigeusu kirikust linnulennult umbes 1,5 km loode suunas. Praegu (juuni 2014) on kalmistu väheses kasutuses, kuid üldiselt hooldatud.[viide?] Kursi. - Tartumaa // Eesti I. Tartu 1925. Lk 222 Saduküla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Valdek Jürisoo

Valdek Jürisoo (12. september 1926 Pärispea – 15. detsember 1987 Stockholm) oli eesti zooloog. Ta on õppinud Tallinna Reaalkoolis, kuid seoses põgenemisega Rootsi lõpetas ta aastal 1947 Sigtuna Eesti Gümnaasiumi. 1958. aastal kaitses ta Stockholmi Ülikoolis filosoofiakandidaadi väitekirja, 1961. aastal samas filosoofialitsentsiaadi väitekirja ja 1961. aastal tööga "Agro-ecological studies on leafhoppers (Auchenorrhyncha, Homoptera) and bugs (Heteroptera) at Ekensgård farm in the province of Hälsingland, Sweden" filosoofiadoktori väitekirja. Ta oli korporatsiooni Ugala vilistlane. Valdek Jürisoo töötas aastail 1955–1961 Rahvuslikus Taimekaitse Instituudis (Statens Växtskyddsanstalt). Seejärel töötas ta lektorina Sundbybergi Gümnaasiumis. Ta oli E.E.L.K. Stockholmi koguduse juhatuse liige ja organisatsiooni Eesti Teaduslik Selts Rootsis liige. Tema hobiks oli laulmine (ta kuulus bassi häälerühma). Valdek Jürisoo tutvus oma tulevase abikaasa Ingrid Seimiga (1930–2014) Stockholmis Eesti Noortekooris, neil sündisid poeg Mart (1950–2014) ja tütar Ann. Valdek Jürisoo andmebaasis ISIK
PiibeLeht

PiibeLeht on Aravete Keskkooli koolileht. Nime on see saanud kooli juurest kulgeva Piibe maantee järgi. Koolimaja aadress on nimelt Piibe maantee 21. Ajaleht ilmub alates 1993. aastast (välja arvatud aastad 2010-2012). PiibeLeht Eesti rahvusbibliograafia (vaadatud 16. augustil 2014)
Poola vapp

Poola vapp on Poola Vabariigi riigivapp. Punasel vapikilbil on valge kotkas kuldsete küüniste, noka ja krooniga. Praegune vapikujundus pärineb 1990. aastast. Poola Kuningriik 1295–1569 1830–1831 1863 Poola Kuningriik 1916–1918 1919–1927 1927–1939 Eksiilvalitsus 1956–1990 Poola Rahvavabariik 1945–1989
KidZoneTV

KidZone Max on eestikeelne lastele suunatud telekanal. See alustas tegevust 13. juunil 2013. Tütarkanal on KidZone mini. Kanal edastab saateid ka Lätti ja Leetu, kus saateid edastatakse läti ja leedu keeles. https://et-ee.facebook.com/kidzonetv.tv
ZALA 421-08

ZALA 421-08 on Venemaal Iževskis ettevõtte ZALA Aero arendatav ja toodetav mitmeotstarbeline pisidroon. Üks ZALA 421-08 tulistati alla 2014. aasta juuni lõpul Ukrainas Luhanski oblastis Venemaa piiri lähedal. "Украинские десантники сбили еще один беспилотник РФ". Forbes.ua. 29. juuni 2014. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2014. https://news.pn/en/criminal/107581 Украинские пограничники сбили российский беспилотник Ametlik koduleht
Paik (lapp)

Paik on riide-, naha- vm tükk või lapp, millega parandatakse või tugevdatakse katkist või kulunud kohta esemel, ehitisel vm. Ühe või mitme paiga kinnitamist nimetatakse paikamiseks või lappimiseks. Paigatakse riideesemeid, eriti kohtadest, kus need kõige rohkem kuluvad, näiteks püksipõlved ja -tagumik, varrukate küünarnukikohad, jalanõude tallaalused. Paigatakse ka näiteks katkist katust. Nõelumine
Jüri Tiidus

Jüri Tiidus (sündinud 15. detsembril 1986 Pärnus) on eesti näitleja. Ta lõpetas 2010. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (24. lend). Ta oli aastatel 2010–2012 vabakutseline näitleja. Aastast 2012 on ta Eesti Draamateatri näitleja. 2007 koor – Jean Anouilh Antigone 2008 ametnik – Nikolai Jevreinov Kõige tähtsam Lavakunstikooli XXIV lennu bakalaureuselavastus 2010 Olav – Mika Keränen Varastatud oranž jalgratas 2010 Jim – Andrus Kivirähk Neegri vabastamine kõrgel kunstilisel tasemel 2011 Salerio – William Shakespeare Võlanõudjad 2012 Fedotik – Anton Tšehhov Kolm õde 2012 1. sõdur – David Edgar Nelipühad 2012 Olav – Mika Keränen Vana roosa maja 2013 politseinik; Benoit – Tom Stoppard Utoopia rannik. II osa. Laevahukk 2013 Fredrik Löfvegren – Bengt Ahlfors Tuhk ja akvaviit 2013 konstaabel MacDonald – Graham Linehan Teed juuakse kell viis 2014 Joakim Puhk – Indrek Hargla Wabadusrist 2014 Volli – M. Karusoo, L. Aedmaa, J. Rahman, P. Saul-Gordilov Laul, mis jääb 2015 Smerdjakov; munk – Fjodor Dostojevski Vennad Karamazovid 2023 Kertu Moppel Onu Bella tähestik 2008 osaline – Strisdanddolia Vai AHOI Lavakunstikooli XXIV lennu suvelavastus Käsmu rahvamajas 2009 osaline – rahvapärimus Runolaulud NO99 2009 katlakütja; miilits – Mati Unt Räägivad Lavakunstikooli XXIV lennu koolitöö Kirjanike majas 2009 osaline – Kummitus masinas Lavakunstikooli XXIV lennu bakalaureuselavastus Von Krahli teatris 2009 osaline – Mihhail Bulgakovi ainetel Margarita ja Meister Lavakunstikooli XXIV lennu bakalaureuselavastus teatris NO99 2009 osaline – Pikk pink Lavakunstikooli XXIV lennu koolitöö 2010 Septimus Hodge; Augustus Coverly – Tom Stoppard Arkaadia Ugala 2011 sõdur – Anna Jablonskaja Tühermaa R.A.A.A.M. 2012 August – Compania La Resentida Tahame luua näitemängu, mis muudaks maailma R.A.A.A.M. 2008 Laur – Kelgukoerad 2012 suhtekorraldaja – Alpimaja 2012 Issak – Kelgukoerad 2013 Jan Paulmaa – Kättemaksukontor 2013–2014 Kevin – Kartulid ja apelsinid 2014 saatejuht – Klipijaht 2015 Jüri – Üheotsapilet Jüri Tiidus Draamateatri kodulehel Liimets, Andrei (10. august 2023). "Kertu Moppel: Onu Bella müüb ka pärast surma saalid täis". Eesti Ekspress. Vaadatud 10. augustil 2023.
Friedrich III (Braunschweig-Calenberg-Göttingen)

Friedrich III Rahutu (1424 – 5. märts 1495 Hann. Mündenis) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ning Göttingeni vürstkonna ja Calenbergi vürstkonna valitseja aastast 1482 koos oma venna Wilhelm IV Nooremaga. Siiski kukutati ta aastal 1484.
Raevu päev

Raevu päev, ka viha päev, on ladinakeelse fraasi dies irae tõlge. Raevu päev kanda mitut tähendust. "Raevu päev" ("يوم الغضب") oli Araabia kevadel mitmes riigis korraldatud meeleavalduse päev. "Põlisrahvaste raevu päev", lühendatult ka "Raevu päev", oli meeleavaldus Oregonis, USA-s 2020. aastal. Raevu päev on mitme teose pealkiri: "Dies irae", 13. sajandist pärinev poeem viimsestpäevast. "Dies irae", liturgilise muusika žanr. "Raevu päev" ("День гнева") on Sever Gansovski ulmejutt, mis eesti keeles ilmus ajakirja Noorus 1974. aasta 1. ja 2. numbris. "Raevu päev" ("День гнева") on 1985. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.
Macroscelides micus

Macroscelides micus on torukoonlaste sugukonda torukoonu perekonda kuuluv imetaja. Liigi esindajaid on kohatud ainult Namiibia loodeosa kivises kõrbes väga piiratud alal. Esimesed leiud tehti 2006. aastal ning 2014. aastal tunnistasid John Dumbacher ja tema kolleegid selle uueks liigiks. Macroscelides micus näeb välja nagu pika toruja koonuga hiir. Ta on umbes 19 cm pikkune ja kaalub keskmiselt 28 grammi. Tal on punakas karvkate ning suhteliselt pikad ja peenikesed jalad. Macroscelides micus toitub putukatest. New sengi species is related to an elephant, but small as a mouse Science In Namibia, a tiny relative of the elephant A new species of round-eared sengi (genus Macroscelides) from Namibia, Journal of Mammalogy, 95(3):443–454, 2014 New sengi species is related to an elephant, but small as a mouse Science In Namibia, a tiny relative of the elephant
Lalsi kalmistu

Lalsi kalmistu on kalmistu Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lalsi külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. Õigeusu kogudus asutati Kolga-Jaani kihelkonnas 1847. aastal. Õigeusklikke maeti algul Põltsamaa vanale õigeusu kalmistule, kuni rajati Kolga-Jaani õigeusu kalmistu Lalsi külla, mis pühitseti 11. detsembril 1850. Kalmistu paikneb õigeusu kirikust linnulennult umbes kolmveerand kilomeetrit põhja suunas. Praegu (juuni 2014) on kalmistu kasutuses ja üldiselt hooldatud. 1923 - Julian Vares VR II/3 (2. mai 1897 – 5. oktoober 1923), Vabadussõja veteran Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002 Maire Sala. "Viljandimaa kalmistute lugu". Viljandi 2007. Lk 60 ja 98 Lalsi kalmistu. Viljandimaa kalmistute bibliograafia Lalsi kalmistu. Eesti kalmistute andmekogu
August I

August I nime on kandnud mitu valitsejat: August I, Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst August I, Venemaa sõjaväelane, Eestimaa kindralkuberner ja Tallinna sõjakuberner aastatel ning esimene Oldenburgi suurhertsog ...
Christian Ludwig

Christian Ludwigi nime on kandnud mitu valitsejat: Christian Ludwig, Braunschweig-Lüneburgi hertsog, Calenbergi vürst ja Lüneburgi vürst Christian Ludwig, Mecklenburgi hertsog ...
Linda Sõber

Linda Sõber (26. aprill 1911 Rannu vald, Tartumaa – 4. aprill 2004 Sanremo, Itaalia) oli eesti skulptor. Talurentniku perekonnast pärit Linda Sõber lõpetas 1930. aastal Tartu Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlastegümnaasiumi ning astus 1931. aastal Kõrgemasse Kunstikooli Pallas, kus õppis skulptuuri peamiselt Anton Starkopfi skulptuuriklassis. Ta lõpetas Pallase 1938 ning töötas aastail 1938–1944 Tartus vabakunstnikuna, kuuludes koos Amanda Jasmiini, Lydia Laasi, Salme Riigi ja Leontine Lind-Karuga Pallases kunstihariduse omandanud esimesse eesti naisskulptorite põlvkonda. Põgenes kolmanda Nõukogude okupatsiooni eest Suure põgenemise lainel 1944. aastal Saksamaale ja siirdus sealt 1950. aastal koos pojaga Itaaliasse Sanremosse. Linda Sõber esines kunstinäitustel juba õpinguaastail, olles üks 1930. aastate II poole tunnustatumaid ja lootustandvamaid noori skulptoreid. Vabaloomingu aastaist Tartus on säilinud aktifiguure ja büste peamiselt kipsis, vähemal määral pronksi valatuna.1940.aastal pälvis ta auhinna Stalini büsti eest, mille koopiatega kaeti Eestis kogu avalik ruum. 1943. aastal pälvis ta auhinna Lydia Koidula ausamba projekti eest. Tema tegevusest paguluses on väga vähe andmeid. Eesti Kunstimuuseumis ja Tartu Kunstimuuseumis asuvad tema teosed "Tantsijatar Helle Viidase portree" (1938), "Istuv tüdruk" (1938), "Naise büst" 1930. aastaist jt. Ulrika Jõemägi, Juta Kivimäe. "Kadunud eesti skulptorid. Linda Sõber (1911–2004) ja Endel Kübarsepp (1912–1972)". Eesti Kunstimuuseum, 2018 Oli abielus skulptor Endel Kübarsepaga. Linda Sõbra teosed eesti muuseumide kogudes
Alexandre Brongniart

Alexandre Brongniart (10. veebruar 1770 Pariis – 7. oktoober 1847 Pariis, Prantsusmaa) oli prantsuse keemik, mineraloog ja zooloog. Tema kirjeldatud taksonid on tähistatud nimega Al.Brongn. Ta töötas Pariisis École de Minesis juhendajana. 1800. aastast surmani töötas ta Sèvre'i portselanitehase direktorina. Brongniart avaldas 1800. essee "Essai d’une classification naturelle des reptiles", milles kirjeldas roomajate uut klassifikatsiooni. Roomajate klassi liigitas ta neli seltsi: Batrachia (tänapäeval klass Amphibia), Chelonia, Ophidia (tänapäeval on maolised soomuseliste seltsi alamselts) ja Sauria. Lisaks avaldas ta kirjatöid mineraloogia ja keraamika vallas. Alexandre Brongniart'd peetakse esimeseks, kes järjestas kronoloogiliselt tertsiaari geoloogilised üksused ja kirjeldas need. 1800 – "Essai d’une classification naturelle des reptiles" ( "Essay on the Natural Classification of Reptiles"); 1807 – "Traité élémentaire de minéralogie"; 1811 – koos G. Cuvier'iga, "Essai sur la géographie minéralogique des environs de Paris : avec une carte géognostique, et des coupes de terrain"; 1813 – "Classification minéralogique des roches mélangèes"; 1822 – "Histoire naturelle des crustacés fossiles"; 1827 – "Classification et Charactéres Minéralogique des Roches Homogénes et Hétérogènes"; 1854 – "Traité des arts céramiques, ou des poteries, considérées dans leur histoire, leur pratique et leur théorie", 1. köide. Arhitekt Alexandre-Théodore Brongniart oli Alexandre Brongniart' isa. Brongniart abiellus Jeanne Cécile de Coquebert Montbret'ga. Neil sündis üks poeg Adolphe-Théodore Brongniart (elukutse botaanik) ja tütred Hermine Brongniart ja Mathilde Brongniart. 1823. aastal valiti ta Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks. Hideyo Noguchi, Snake venoms; an investigation of venomous snakes with special reference to the phenomena of their venoms. (Cope, Ann. Rep. Smithsonian Institution, Washington, U. S. National Museum, 1898.), lk 3, 1909, Garnegie Institution of Washington, OpenLibrary raamatu veebiversioon (vaadatud 06.06.2014) (inglise keeles) Sissekanne Encyclopaedia Britannica-s Davis A. Young, Mind Over Magma: The Story of Igneous Petrology, Princeton University Press, 2003, lk 122, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 01.07.2014) (inglise keeles) Sissekanne Encyclopaedia Britannicas Nordisk familjebok, 253-254, Project Runeberg BRONGNIART, Alexandre, veebiversioon (vaadatud 01.07.2014) (prantsuse keeles) Geology, veebiversioon (vaadatud 01.07.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Alexandre Brongniart seisuga 01.07.2014.
Mõhhailivtsi

Mõhhailivtsi (ukraina keeles Михайлівці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Murovani Kurõlivtsi rajoonis. Elanike arv on 987. Pindala on 3,276 km².