laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jaan Kollist

Jaan Kollist (21. detsember 1945 – 31. jaanuar 2022) oli eesti ehitusinsener ja Tallinna Tehnikakõrgkooli õppejõud. Jaan Kollist sündis Mulgimaal Mõisaküla lähedal. 1949. aastal küüditati tema vanemad Siberisse. Kooliteed alustas küll Mõisakülas, kuid jätkas edasi Kadrinas. 1964. aastal lõpetas ta Rakvere keskkooli hõbemedaliga ja Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna 1969. aastal teedeinsenerina cum laude. Täiendavalt haris ta ennast Moskvas, lõpetades Moskva Patendiinstituudi 1974. aastal patentoloogina. Hiljem osales rahvusvahelistel täienduskoolitustel Tallinnas, Rovaniemis, Mikkelis jm. 1971–1973 aastatel töötas ta Eesti Kolhoosiehituse (EKE) koondises vaneminsenerina, 1974–1985 aastatel trustides TREV-2 ja TRE juhtivatel kohtadel. 1978–1982 aastatel alustas ta oma akadeemilist karjääri, töötades osaajaga TPI ehitusteaduskonnas õppejõuna. 1985–1995 aastatel töötas ta koos Eesti ehitajatega Põhja-Siberis Tjumeni oblastis trust EstSurgutDorStroi peainseneri ja tootmisdirektorina ning ASi Unviko ehitusdirektorina. Aastatel 1994–2009 aastatel töötas ta õppejõuna Tallinna Tehnikakõrgkooli ehitusteaduskonnas rajatiste õppetooli juhatajana dotsendi ametikohal, esindades teaduskonda ka TTK nõukogus. Jaan Kollisti nimel on ajavahemikul 1988–1994 aastatel kolmteist leiutist, üheksa patenti. Tema algatusel lülitati teedeehituse õppekavasse ehituspaekivi süvendatud käsitlus, loodi paelabor, hangiti kivi töötlemistehnika ja sisustati ehituspaekivi arhiiv, mille alusel sai hiljem kujundada kooli ehituspaekivi püsinäituse. Akadeemilise töö kõrval osales ta lisaks Rahvusliku Geograafia Ühingus, Õigusjärgsete Omanike Liidus, Eesti Inseneride Kutseliidus, Eesti Geodeesia Koolitus- ja Arenduskeskuses ning Eesti Paeliidu ja Eesti Mulkide Seltsi tegevuses. 1990. aastal autasustatud Nõukogude Liidu Rahvasaadikute nõukogu hõbemedaliga 2015 Tallinna Tehnikakõrgkool tunnustus Rein Einasto (18.02.2022). "Jaan Kollist 21. XII 1945 – 31. I 2022". Sirp. "Tallinna Tehnikakõrgkool tunnustab ja tänab" (PDF). Noor Insener. NR 95 NOVEMBER-DETSEMBER 2015. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2020-10-27. Vaadatud 2022-03-20. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend)
Keskmine lõtk

Keskmine lõtk on toote valmistamisel tekkivate tegelike lõtkude aritmeetiline keskmine. Keskmine ping
Mariana Pineda Muñoz

Mariana Pineda Muñoz (1. september 1804 Granada – 26. mai 1831 Granada) oli 19. sajandi Hispaania liberaal, kes hukati absolutismi ennistamise ajal Fernando VII valitsusajal. Mariana oli Granada laevakapteni ja Calatrava ordu rüütli Mariano de Pineda y Ramírezi tütar. Mariano de Pineda y Ramírez ei saanud kunagi teadmata põhjustel abielluda María de los Dolores Muñoz y Buenoga. Paaril sündis Sevillas, kus nad ka mõnda aega elasid, esimene tütar, kuid laps suri varsti pärast sündi. Seejärel kolisid nad Granadasse, kus nad elasid eraldi majades ning seal sündis nende teine ​​tütar Mariana. Ema ja tütar läksid pärast sünnitust elama isa Don Mariano majja, kes allkirjastas mõne kuu pärast kroonilise haiguse tõttu dokumendi, millega andis emale tütre üle kõik õigused. Kuid varsti pärast seda mõistis don Mariano oma tütre Mariana ema hukka selle eest, et naine omastas teatud varasid tütre nimele ja María Dolores põgenes tüdrukuga nende ühisest majast. 12. novembril 1805 ta arreteeriti ja tüdruk anti tagasi isa hoolde. Pärast don Mariano surma läks Mariana oma isapoolse onu eestkoste alla, kes oli pime, vallaline ja 47 seitse aastat vana. Pärast abiellumist endast palju noorema naisega andis ta oma eestkoste kohustused oma noortele ülalpeetavatele José de Mesale ja Úrsula de la Presale, kelle hoole alla jäi tüdruk kogu oma lapsepõlve lõpuni. Mariana abiellus Manuel de Peralta y Vallega, olles vaid 15-aastane. Manuel oli temast üksteist aastat vanem ning äsja sõjaväest naasnud – pole teada, millega ta hiljem elatist teenis. Pulmad peeti 1819. aasta oktoobris Mariana vallastütre seisundi tõttu "salaja". Järgmise aasta märtsis sünnitas ta poisi José María ja 1821. aasta mais tüdruku Úrsula María. Kaks aastat hiljem, augustis 1822. aastal, suri tema abikaasa, jättes oma 18-aastase lese kahe väikese lapsega. Mariana ühines liberaalse liikumisega ja pärast absolutismi uut taastamist Fernando VII poolt 1823. aastal võttis ta lesena oma koju tagakiusatud liberaalid. Selles seltskonnas tutvus ta hiilgavate saavutustega sõjaväelase Casimiro Brodett y Carbonet'ga, kellega ta kavatses abielluda, kuid abiellumisplaan nurjus, kuna Brodett ei saanud oma liberaalse kuuluvuse tõttu kohustuslikku kuninglikku “erandit”. Ta oli sunnitud lahkuma sõjaväest ning pages Kuubale. Mariana omalt poolt kadus Granadast järgmiseks kaheks aastaks ning pole teada, kus ta oli ja mida ta selle aja jooksul tegi. Mariana Pineda. Kasutatud 21. märts 2022. a., allikas Wikipedia: https://es.wikipedia.org/wiki/Mariana_Pineda
Keskmine ping

Keskmine ping on toote valmistamisel tekkivate pingude aritmeetiline keskmine. Keskmine lõtk
María Rosalía Rita de Castro

María Rosalía Rita de Castro (23. veebruar 1837 Santiago de Compostela – 15. juuli 1885 Padrón) oli Hispaania luuletaja ja romaanikirjanik, kes kirjutas nii galeegi kui ka hispaania keeles. 19. sajandi hispaania kirjanduse suurte poeetide hulka kuuludes esindab ta koos Eduardo Pondali ja Curros Enríquezega ühte Galicia ärkamisaja (Rexurdimento gallego) olulistest isikutest, mitte ainult oma kirjandusliku panuse poolest üldiselt ja selle eest, et tema teost “Cantares gallegos” peetakse tänapäeva Galicia esimeseks suureks teoseks, vaid sakraliseerimisprotsessi tõttu, mis talle osaks sai ja mille tulemusel muudeti ta galeegi rahva sümboliks. 19. sajandil ehk ajal, mil Rosalía elas, ei olnud galeegi keeles kirjutamine paljudel põhjustel sugugi lihtne. Enamik neist oli seotud tolleaegse ühiskonna mõtlemise ja struktuuriga, kus galeegi keel oli väga diskrimineeritud ja alahinnatud, jäädes üha kaugemaks sellest ajast, mil see oli olnud keskaegne galeegi-portugali lüürika. Kogu kirjalik traditsioon oli kadunud, mistõttu tuli alustada nullist, murdes põlguse ja ükskõiksuse galeegi keele suhtes, kuid vähesed olid need, kes seda ülesannet kaalusid, sest see võis anda põhjust ühiskondlikuks diskrimineerimiseks. Keskkonnas, kus hispaania keel oli kultuurikeel, andis Rosalía de Castro Galiciale keele, valides selle oma teose “Cantares gallegos” keeleks ja tugevdades keele kultuurilist taassündi. Hispaania keeles "La hija del mar" "Las literatas" "Lieders" Galeegi keeles "Cantares gallegos" "Follas novas" Rosalía de Castro. (Kasutatud 21. märts 2022) Allikas Wikipedia: https://es.wikipedia.org/wiki/Rosal%C3%ADa_de_Castro
Maamuna

Maamuna (Bovista) murumunaliste sugukonda kuuluv seeneperekond. Bovista aestivalis – muutuv maamuna Bovista dryina – kuld-maamuna Bovista furfuracea Bovista limosa – pisi-maamuna Bovista nigrescens – mustjas maamuna Bovista paludosa – soo-maamuna Bovista plumbea – tinahall maamuna Bovista pusilla – väike maamuna Bovista pusilliformis – teraline maamuna Bovista tomentosa – pruun maamuna
Murukarikas

Murukarikas (Calvatia) murumunaliste sugukonda kuuluv seeneperekond. Calvatia gigantea – hiidmuna (endise nimega Langermannia gigantea)
Hanna-Maria Sell

Hanna-Maria Sell (4. august 1998 Haapsalu – 1. veebruar 2022 Tallinn) oli eesti modell. Sell oli pärit Haapsalust ja õppis Läänemaa ühisgümnaasiumis. Ta oli modelliauhindu võitnud nii Eestis kui ka välismaal. Tuule tiibadesse sai Hanna-Maria Sell 2014. aastal Kanal 2 saatest "Eesti tippmodell". Kuigi tema eetriaeg piirdus vaid ühe saatega, võtsid pärast väljalangemist temaga ühendust kaks modelliagentuuri. Koostööd aga ei järgnenud, kuna agentuuride taust oli kahtlane. Parema pakkumise sai noor modell 2015 oktoobris modelliagentuurilt Erbi Model Management pärast iludusvõistluse "Eesti Printsess 2015" võitmist. Kuu aega pärast agentuuriga lepingu sõlmimist sõitis tüdruk Bulgaariasse Sofiasse konkursile "Super Model Universe", kus ta sai kolm auhinda, lisaks valiti ta Bulgaaria moeajakirja Coiffure kaanetüdrukuks. Hanna-Maria elas Tallinna vanalinnas Väike-Karja tänava korteris kontrollivas suhtes Soomest pärit ärimehe Teemu Vasankariga, kes oli koos äripartneritega varem Soome ringkonnakohtus mõistetud süüdi raamatupidamisrikkumistes ja kelmuses. Hanna-Maria Sell ja Teemu Vasankari leiti 3. veebruaril mainitud korterist püstoliga tapetuna. Eeldatakse, et Hanna-Maria Sell soovis kontrolliva elukaaslasega suhte lõpetada, mille peale Teemu Vasankari tulistas naist ja võttis seejärel ka eneselt elu. Kristjan Kosk (2. aprill 2016). "Haapsalu neiu Hanna-Maria Sell pürib New Yorgi moelavale". Lääne Elu. "Galerii: Selgus «Eesti Printsess 2015» iludusvõistluse võitja!". Postimees. 6. november 2015. Merilin Pärli (09.02.2022). "Kaksikmõrva tagamaad | Pastori nõuanne Hanna-Mariale: Lõpeta see suhe soome mehega!". Eesti Ekspress. "Tallinnast leiti 52-aastase soome mehe surnukeha". Eestinen.fi. "Kahe surma saladus: mis juhtus modelliga? „Teemu jälgib kogu aeg, kus ma olen ja mida teen. Ta on läinud täitsa hulluks!"". Õhtuleht. Haud Haapsalu Metsakalmistul Viron missikeisari paljastaa: Tällainen oli kuolleena löydetyn suomalaisliikemiehen outo missisuunnitelma (FI)
Dita von Teese

Dita von Teese (kodanikunimega Heather Renée Sweet, sündinud 28. septembril 1972) on Ameerika Ühendriikide tantsija, modell ja ettevõtja. Teda peetakse burleski taaspopulariseerijaks, ta on pälvinud hüüdnime "Burleski kuninganna". Ta astus üles Moskvas toimunud 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, esinedes Saksamaa võistluslaulus "Miss Kiss Kiss Bang". Samuti on ta esinenud Viinis toimuval Life Ballil.  Dita von Teese – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vello Õunpuu

Vello Õunpuu (14. november 1949 – 12. veebruar 2022) oli Eesti rallisõitja. Vello Õunpuu alustas ralli sõitmistega 1975. aastal Tehumardi rallil Saaremaal, võisteldes koos kaardilugeja Ivo Vaheriga oma tööauto GAZ-51 veoautol. Kaks aastat hiljem olid nad Tehumardi rallil ametis peakohtuniku asetäitjatena. 1977. aastal Tallinna Hipodroomil toimunud hipodroomisõidu Eesti meistrivõistlustel võitis ta pikap-Moskvitšiga esikoha. Kolmel aastal, 1977, 1980 ja 1981 võitis Vello Õunpuu sõiduauto roolis Tehumardi ralli. 1978. aastal võitis ta autoralli Eesti meistrivõistlustel esimese medali, hõbeda, 1978. aastal Põlvas toimunud NSV Liidu meistrivõistlustel alustas esmakordselt ekipaaž Vello Õunpuu / Aarne Timusk, millest sai alguse edukas meeskond. 1979. aasta kevadel oli nende esimene välissõit Rumeeniasse. 1979. aastal võideti koos Automi Suurrralli. Aastatel 1979 ja 1982 kuulus Vello Õunpuu vabariigi meeskondlikel taliralli karikavõistlustel teise koha saavutanud Harju KEK-i võistkonda. 1981 saavutati NSV Liidu meeskondlikul talirallil kolmas koht, kuid seekord Endel Kabrali asendajana Viljandi TSK ridades. 1982. aastal saavutas Õunpuu/Timusk ekipaaž esikoha Moskva ümbruse teedel sõidetud rahvusvahelisel autorallil "Vene Talv", mis oli sotsialismimaade Sõpruse karikasarja avaetapp. Hooaja lõpul sai nende meeskond esimese Eesti ja NSV Liidu rallipaarina sotsialismimaade Sõpruse karikavõitjateks, eelmisel aastal olid nad hooaja kokkuvõttes saanud teise koha. Nõukogude Liidu meistrivõistlustel võitis Vello Õunpuu medaleid nii autorallis, rallikrossis kui ka meeskondlikus talirallis, Eesti meistriks on ta tulnud hipodroomi- ja jäärajasõidus. Maineka Vasalemma rallikrossivõistluse on Õunpuu võitnud kahel aastal. Juba 1978. aastal täitis ta NSV Liidu meistersportlase normatiivi ja kaks aastat hiljem anti Vello Õunpuule suurmeistri nimetus. 1982. aastal pälvis rallipaar Vello Õunpuu / Aarne Timusk nii Eesti kui ka tehnikaspordi aasta parima võistkonna auhinna. 1980. aastatel võitis ta koos Aarne Timuskiga Saksa FV-s EM-il oma klassis ühe etapi. Aastatel 1980–1986 kuulus Vello Õunpuu NSV Liidu autoralli koondisse. Hiljem tegeles eraettevõtjana Rapla külje all Juuru Veski OÜ-s. "INTERVJUU ⟩ Vello Õunpuu: üks hull roolis võib teha palju pahandust". Saartehaal. 14. veebruar 2022. "Suri rallisõitja Vello Õunpuu". ERR. Biograafia ESBL-is
Spartatlon

Spartatlon on 246-kilomeetrine ultrajooks, mida peetakse Kreekas igal aastal alates 1983. aastast Ateena ja Sparta vahel. Jooksu idee põhineb Pheidippidese jooksu legendil, mis hiljem sai aluseks ka maratonijooksule. Legendi kohaselt oli Pheidippides aastal 490 eKr enne Maratoni lahingut jooksnud pooleteise päevaga Ateenast Spartasse, et paluda abi pärslaste vastu. Selle legendi põhjal otsustas Suurbritannia kuningliku õhuväe ohvitser ja pikamaajooksja John Foden uurida, kas see on päriselt tehtav, ning 1982. aastal läks ta nelja ohvitseriga Kreekasse. Kolmel jooksjal see õnnestus: John Foden jooksis ise 37 tunni 37 minutiga, John McCarthy 39 tunni ja John Scholtens 34 tunni 30 minutiga. Järgmisel aastal korraldati esimene ametlik võistlus. Spartatlon toimub üldiselt septembri lõpus, selle käigus peavad jooksjad läbima 36 tunni jooksul 245 kilomeetrit (see on ligi kuus maratonidistantsi) Ateena ja Sparta vahel. Jooksjad peavad taluma Kreeka päevast kuumust, öist jahedust ja mägist maastikku. Turvakaalutlustel on raja ääres iga 3–5 km järel kokku 75 kontrollpunkti, kus jooksjad diskvalifitseeritakse, kui nad ei jõua punkti õigeks ajaks või on liiga väsinud, et jätkata. Jooks algab kell 7 hommikul Ateena akropoli eest. Esimene suurem kontrollpunkt on 80 kilomeetri kaugusel Kórinthose kanalil, kuhu tuleb jõuda hiljemalt kella 16.30-ks. Jooks läbib ka antiikset Tegea linna, kus väidetavalt oli Pheidippidesele end ilmutanud Paan. Finiš on Spartas Leonidas I kuju ees. Jooksu läbinud saavad kitooni kandvatelt koolitüdrukutelt kaela loorberipärja ning peekriga vett Eurotase jõest, vajadusel ka meditsiinitelkidest arstiabi. Jooksul ei ole rahalist auhinda, kuid seda peetakse prestiižseks. Jooksul osaleda soovija peab olema hiljuti saavutanud vähemalt ühe kvalifikatsiooni: Läbinud 100-kilomeetrise jooksu maksimaalselt 10 tunniga (mehed) / 10 tunni 30 minutiga (naised). Osalenud vähemalt 200-kilomeetrisel jooksul ja lõpetanud maksimaalselt 29 tunniga (mehed) / 30 tunniga (naised). Osalenud Spartatlonil kahe viimase aasta jooksul ja ületanud mäe, et jõuda Nestani kontrollpunkti (172 km Akropolist) maksimaalselt 24 tunni ja 30 minutiga. Aastas pääseb jooksma 400 soovijat. Spartatloni maailmarekord kuulub endiselt esimese jooksu võitjale, kreeklasele Yiannis Kourosele, kes läbis jooksu 1984. aastal 20 tunni ja 25 minutiga. Kouros on osalenud neljal spartatlonil (1983, 1984, 1986 ja 1990) ja need kõik võitnud, talle kuuluvad ka neli kiiremat aega: 1984. aastal 20:25:00, 1990. aastal 20:29:04, 1983. aastal 21:53:42 ja 1986. aastal 21:57:00. Peale tema on jooksu suutnud läbida vähem kui 22 tunniga ainult kaasmaalane Fotis Zisimopoulos (21:57:36) 2021. aastal. Vähem kui 24 tunniga on jooks läbitud 37 korral. Naiste rekordi omanik on poolatar Patrycja Bereznowska, kes 2017. aastal läbis jooksu 24 tunni 48 minuti ja 18 sekundiga, olles kõigi osavõtjate seas 58. kohal. Eestlasest on kõige kiiremini spartatloni läbinud Silver Eensaar 2017. aastal, 27 tunni 34 minuti ja 3 sekundiga. "Results".
Oscar Loya

Joseph Oscar Loya (sündinud 12. juunil 1979 Indios Californias) on Ameerika Ühendriikide laulja, Broadway-esineja. Ta esindas Saksamaad Moskvas toimunud 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel looga "Miss Kiss Kiss Bang", saavutades finaalis 35 punktiga 20. koha. Ta on avalikult homoseksuaalne. Ta elab Münchenis.  Oscar Loya – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jackson Browne

Clyde Jackson Browne (sündinud 9. oktoobril 1948 Heidelbergis) on Saksamaal sündinud USA laulja ja laulukirjutaja. Karjääri alguses kirjutas ta laule teistele artistidele. Tema omanimeline debüütalbum ilmus 1972. aastal. Debüütalbumilt ilmunud singel "Doctor, My Eyes" sai tema esimeseks hitiks, see jõudis USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 kaheksandale kohale. 2022. aasta seisuga on ta välja andnud 15 stuudioalbumit, millest edukamad on olnud 1977. aastal ilmunud "Running on Empty" (USA-s 3.) ja 1980. aastal ilmunud "Hold Out" (USA-s 1.). USA-s on tema plaate müüdud 18 miljoni. Tema tuntumad laulud peale "Doctor, My Eyesi" on muuhulgas "Running on Empty" (1978), "Stay" (Maurice Williamsi laulu kaver; 1978), "Boulevard" (1980), "Somebody's Baby" (1982) ja "Lawyers in Love" (1983). "Somebody's Baby" kõlas filmi "Kiired ajad Ridgemonti keskkoolis" ("Fast Times at Ridgemont High") filmimuusikas ja see on olnud tema edukaim singel Billboardi edetabelis (7. koht). Bronwe on kuuel korral esitatud Grammy auhinnale. 2004. aastal võeti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli ja 2007. aastal laulukirjutajate kuulsuste halli liikmeks. Ajakiri Rolling Stone on ta valinud saja kõigi aegade parima laulukirjutaja hulka. Browne on tuntud tuumaenergiavastase aktivistina. "Jackson Browne" (1972) "For Everyman" (1973) "Late for the Sky" (1974) "The Pretender" (1976) "Running on Empty" (1977) "Hold Out" (1980) "Lawyers in Love" (1983) "Lies in the Balance" (1986) "World in Motion" (1989) "I'm Alive" (1993) "Looking East" (1996) "The Naked Ride Home" (2002) "Time the Conqueror" (2008) "Standing in the Breach" (2014) "Downhill from Everywhere" (2021) "100 Greatest Songwriters of All Time". Rolling Stone. Vaadatud 19.9.2020 Koduleht
Jüri Randla

Jüri Randla (7. november 1936 – 19. märts 2022) oli Eesti mootorrattasportlane, ringrajasõitja. Randla lõpetas 1954. aastal Tallinna 2. keskkooli ja 1959. aastal mehaanikainsenerina TPI. Sportima hakkas ta 1950. aastal keskkoolis õppides. Mootorispordiga alustas Tööjõureservide klubis Olev Kaseoru ja tädipoeg Jaan Miilbergi suunamisel, hiljem juhendasid teda Johannes Tomson ja Jevgeni Gringaut. 1965. aastal sai Randla ringrajasõidu MM-i Soome etapil 7. koha (350 cm3). NSV Liidu meistrivõistlustel võitis ta 1959–1970 ringraja- ja jäärajasõidus 11 medalit (kaks kulda, viis hõbedat ja neli pronksi), seitsmel korral tuli Tööjõureservide meistriks. Aastatel 1957–1970 tuli Randla ringrajasõidus ning tali- ja motokrossis 15 korda Eesti NSV meistriks. Kuulus 1982–1990 NSV Liidu ja 1960–1990 Eesti NSV mootorrattaspordi föderatsiooni, kus oli presiidiumi liige ja esimees. Hiljem oli Randla tootmiskoondise Vihur peakonstruktor, aastatel 1988–1991 NSV Liidu ja Ida-Saksa ühisettevõtte ESTTEC tehnikadirektor ja programmijuht ning seejärel spordiklubi RaCo Racing direktor ja AS-i Termoran konstrueerimisinsener. 2021. aastal valiti Jüri Randla Eesti mootorispordi kuulsuste halli. Biograafia ESBL-is
Anne Parijõgi

Anne Parijõgi (neiupõlvenimega Anne Kadarpik; 24. august 1931 – 5. veebruar 2022) oli eesti raadioajakirjanik. Ta toimetas Eesti Raadios peamiselt laste muusikasaateid. Eesti Raadio arhiivis on ligi 200 tema 1970.–1980. aastatel toimetatud raadiosaadet, nende hulgas "Võlulaegas", "Pillihääled", "Muusika võlupeegel", "Rõõm muusikast". Tema toimetatud saadetes esinesid mitmed Eesti muusikaelu suurkujud. Hulk saateid käsitles muinasjutte ja loodust kui muusika loomise inspiratsiooniallikaid. Raadioajakirjanikuna kandis ta edasi Riho Pätsi muusikakasvatuse ideaale. Anne oli abielus Jüri Parijõe poja Endel Parijõega. "Suri endine raadiotoimetaja Anne Parijõgi". ERR. 07.02.2022.
Kaarel Valter

Kaarel Valter (28. veebruar 1987 – 12. veebruar 2022) oli eesti DJ ja raadioajakirjanik. 2018. aastal oli ta IDA raadio hommikusaate juht. Kaarel Valter on osalenud ka kahes tudengifilmis: "Teiselpool vikerkaart" (2012) "Disainimajakas" (2014) "IN MEMORIAM: KAAREL VALTER (28. VEEBRUAR 1987 – 12. VEEBRUAR 2022)". Müürileht. "Kaarel Valter". Eesti Filmi Andmebaas.
IDA raadio

IDA raadio on Tallinnas ja Helsingis asuv veebiraadio, mis mängitab peamiselt avangard-, ambient-, džäss-, hiphop-, indie-, boogie- ja klubimuusikat. Raadio alustas tegevust 1. mail 2018 Telliskivi Loomelinnakus raadiostuudioks kohandatud merekonteineris. IDA raadio algatajad ja eestvedajad on Natalie Mets, Ats Luik ja Robert Nikolajev. "ALUSTAB ONLINE-RAADIO IDA". Müürileht. 30. aprill 2018. Ida Raadio koduleht
Rabí

Rabí (saksa keeles Rabi, varem Raby) on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Klatovy ringkonnas. Rabí asub Otava jõe ääres, Klatovyst umbes 27 km kagus ja Plzeňist ligikaudu 55 km lõunas. Rabí paikneb merepinnast 478 meetri kõrgusel. Asulat on esmamainitud 1380. aastal. Linnaõigused sai Rabí 1499. aastal. Vahepeal kaotatud linnaõigused sai Rabí tagasi 1. aprillil 2010. Linna olulisim vaatamisväärsus on 14. sajandi alguses rajatud Rabí loss. Rabí vanalinn on alates 1992. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Rabí Místopisný průvodce po České Republice Rabí[alaline kõdulink] Český Bedekr O městě a regionu Město Rabí Rozhodnutí č. 73 předsedy Poslanecké sněmovny, k stanovení obce Rabí městem Parlament České republiky, Poslanecká sněmovna 2006–2010 Rabí Castle Město Sušice Rabí Národní památkový ústav
Vanasadama katusepromenaad

Vanasadama kruiisipromenaad on avalik puhkealaobjekt, mis avati Vanasadamas 15. juulil 2021. Projekti autorid on arhitektid Maarja Kask, Ralf Lõoke ja Villem Tomiste. Kõigile avatud 850-meetrine kruiisipromenaad asub Vanasadamas ning lookleb loodemuulil üle Tallinna Sadama kruiisiterminali katuse, moodustades terminali kolmanda korruse ja ühendades mereäärse ala Kultuurikilomeetriga. Kõrgetele betoonpostidele tõstetud promenaad kulgeb mereäärt pidi ning kujutab endast urbanistlikku avalikku ruumi. Kruiisiterminali katusepind on kui tribüün, kust saab jälgida Soome lahe merd ja laevade liikumist. Kruiisipromenaadilt avanevad vaated merele, sadamale, laevadele ja linnale. Istumisalad, mänguväljak, välijõusaal, avarate terrassidega restoran, haljastus ja Eesti kunst loovad värskele linnaruumile elava õhkkonna. Promenaadi rajamine loodemuulile on eelduseks, et Kadriorust pääseks otse Tallinna Linnahalli juurde. Käima lubatakse panna meretramm, Tallinna ühistranspordi hulka kuuluv paat, mis iga viie minuti tagant suunduks Kadriorust loodemuulile. Varem oli promenaadi asemel suur autoparkla. „Avaliku ruumi seisukohast on tähelepanuväärne, et arhitektide utsitamisel avati Tallinna sadama territooriumist hiigelsuur ala, mis oli tavakodanikele suletud enam kui sada aastat.“ – Carl-Dag Lige, arhitektuurikriitik, Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu liige Vanasadama kruiisiterminal Selgusid Tallinna selle aasta parimad ettevõtlusteod[alaline kõdulink] Tallinna linna koduleht, 01.10.2021. Carl-Dag Lige: Eesti uus avalik ruum ERR Uudised, 12.09.2021. Uus linnaruum Tallinnas — kruiisiterminal ja katusepromenaad Vanasadamas Tallinna Sadama koduleht. Vaadatud 21.03.2022. Margus Tabor. Arhitekt Tallinna kruiisiterminalist: varem oli see puhas autode maailm ERR Kultuur, 23.09.2021.
Mõõteahel

Mõõteahel on niisugune omavahel seotud mõõtmete kogum, mis määrab vaadeldavate pindade või telgede vastastikuse asendi koos seda asendit kirjeldava mõõtmega.
Voldemar Vaino

Voldemar Vaino (endise nimega Vladimir Razinkov vene keeles Владимир Разиньков; 1. märts 1948 – 14. veebruar 2022) oli eesti ärimees. Voldemar Vaino omas (2016. aastal) kindlustusfirmas "AS Inges Kindlustus" 47,4% osalust ja oli selle peadirektor. Tarmo Vahter (15.03.2022). "Notar otsib pärijaid: lähedasteta surnud miljonärist jäi maha kopsakas varandus". Eesti Ekspress. "Inges Kindlustus SFCR" (PDF). Inges Kindlustus.