laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Saprofaag

Saprofaagid ehk skisofaagid on loomad, kes toituvad loomse või taimse päritoluga lagunenud orgaanilisest ainest. Saprofaagid on näiteks vihmaussid, sajajalgsed, sipelgad jt. Saprotroofide ja nendega seotud lähismõistete osas on kirjanduses segadust ja ebajärjepidevust. Saprofiil on organism (hrl taim või loom, kes surnud orgaanilise aine peal või sees elab); saprotroof on mis tahes organism, kes toitub surnud orgaanilisest ainest; saprofaag on loomorganism (nt sitasitikas), kes toitub surnud orgaanilisest ainest. Sünonüümne on detritovoor ehk detritofaag, mida kasutatakse sageli veekeskkonnas orgaanilisest surnud ainest toituvate loomade kohta. Saprofaage saab liigitada järgmiselt: saprofaagid kitsamas mõistes on surnud taimsest materjalist toituvad loomad; koprofaagid toituvad loomsetest väljaheidetest (sh sõnnikust); nekrofaagid toituvad loomakorjustest; lisaks räägitakse mõnikord fütosaprofaagidest (toituvad surnud taimsest materjalist ehk samuti saprofaagid kitsamas mõistes) ja zoosaprofaagidest (toituvad surnud loomsest materjalist); saprovoor on saprofaagide kohta harva kasutatav sünonüüm; saprofüüt (nt pisikäpp) on surnud orgaanilisel ainel elav (ja näiteks seente kaudu ka toituv) taim. Botaanilis-ajaloolistel põhjustel arvati siia varem ka bakterid ja seened, ehkki eesliide "-füüt" viitab taimele. Saproobideks nimetatakse hüdrobioloogias vee saproobsusastet iseloomustavaid organisme. Saprotroof Saprofüüt Saprobiont
1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused

1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused olid 2. maailmameistrivõistlused jalgpallis. Need toimusid 27. maist 10. juunini Itaalias. Teised MM-võistlused jalgpallis anti korraldada Euroopale. FIFA kongressil 1932. aasta oktoobris kulus kaheksa pikka istungit, et finaalturniiri korraldajaks valida Itaalia. Lõplik otsus tehti 8. oktoobril. Itaalias oli juba kümme aastat võimul olnud fašistlik valitsus eesotsas Benito Mussoliniga ning MM-võistluste korraldamine oli ideaalne võimalus oma natsionaalsotsialistlikke ideid propageerida. Mussolini kinnitas, et Itaalia korraldab sellise jalgpallietenduse, millist maailm veel kunagi näinud pole. Kuna FIFA tolleaegsete reeglite järgi korraldaja automaatselt osalusõigust ei saanud, siis tuli Itaalia koondisel kodusele MM-ile jõudmiseks pingutada. MM-i korralduskomitee võis kergendatult hingata alles siis, kui itaallased olid otsustavas matšis alistanud Kreeka 4:0. Valikturniir tuli esimest korda korraldada seetõttu, et 1933. aasta 28. veebruariks oli osalussoovi avaldanud 32 riiki. Tšiili, Peruu ja Türgi enne valikmängude algust siiski loobusid. 16 finalisti hulka mahtus vaid neli mitte-euroopa koondist – USA, Brasiilia, Argentina ja esimese Aafrika meeskonnana Egiptus. Briti jalgpalliliidud olid FIFA-ga tülis ning ei Inglismaa, Šotimaa, Wales ega Põhja-Iirimaa osalenud valikmängudel. Kuna Uruguay oli solvunud, et enamik Euroopa meeskondi nende kutse 1930. aasta MM-ile tagasi oli lükanud, siis oma meeskonda Itaaliasse nad ei saatnud. See on MM-võistluste ajaloos esimene ja seni ka viimane kord, kui valitsev meister oma tiitlit kaitsma ei tulnud. Kui 1930. aasta MM-il mängiti kõik kohtumised vaid Montevideos, siis itaallased jagasid mängud üle kogu maa. Kokku nähti MM-i mänge kaheksas linnas – Roomas, Napolis, Milanos, Torinos, Firenzes, Bolognas, Genovas ja Triestes. Kui esimesel MM-il Uruguays mängiti esmalt alagruppides, siis Itaalias mängiti olümpiasüsteemis ja esimese mängu kaotanud meeskond langes kohe välja. Kui mängu normaalaeg lõppes viigiga, mängiti 2 x 15 minutit lisaaega. Kui ka see võitjat ei selgitanud, peeti kordusmäng. Loosimine toimus 3. mail Roomas. Hispaania v Brasiilia Ungari v Egiptus Šveits v Holland Itaalia v USA Tšehhoslovakkia v Rumeenia Rootsi v Argentina Austria v Prantsusmaa Saksamaa v Belgia Austria v Ungari Itaalia v Hispaania Saksamaa v Rootsi Tšehhoslovakkia v Šveits Lisamäng Itaalia v Hispaania Itaalia v Austria Tšehhoslovakkia v Saksamaa Saksamaa v Austria Itaalia v Tšehhoslovakkia 5 – Oldrich Nejedly (Tšehhoslovakkia) 4 – Angelo Schiavio (Itaalia) 4 – Edmund Conen (Saksamaa) 3 – Raimundo Orsi (Itaalia) 3 – Leopold Kielholz (Šveits)
Kurjam taevasse ei saa

"Kurjam taevasse ei saa" on ansambli Kurjam album, mis ilmus 1997. aastal. sommid koju (0:43) surnupesuvesi (1:51) vilsandi (0:54) kaalujälgija (1:37) uued stalinid (1:05) tädi (1:20) inimesed lihaletil (1:44) nõid (1:25) meie sekt (1:37) lugeja rubriik (1:48) lollid (1:13) karske reede (1:28) põdra peldik (1:01) aastaring (1:15) mitmekülgselt ebanormaalne (1:33) loodushävitusprogramm (1:23) kurjam taevasse ei saa (1:40) ümises - marko kidrat hoidis - reimo. bassi soendas - tanel trummi tonksis - a.r.x kasseti ümbrise ilustreeris - hieronymus bosch põhilised abilised olid: aarne, indrek ja risto moe pärast olgu tänatud ka: piret, kairi, mart, kalju, martin, hannes, sander, riks, andrus, taje, timo, kadri, kristjan, lauri, ralf, märt, eevald, endel, juhan, ants, leho, ülle, liina, linda, annika, volts, kaspar, ain, patsill, mati, arvi, aivar, jaak, marek, leo, andrus, taave.
Miilits ja koer

"Miilits ja koer" on ansambli Kurjam album, mis ilmus 1998. aastal. Andke kohvi (0:59) Doktor kurjam (1:37) Pintsaklipslaste viimnepäev (1:10) Ideedemaailma kangelased (1:42) Titanus (1:59) Aiaäärne õllekas (1:34) Lennuk (0:52) Katastroof (1:12) Miilits ja koer (2:24) Wägga kurb lugu (1:54) Head ja halvad söögid (1:38) Nostalgia (1:48) Eewald wiidi seewaldi (2:37) Mina ei viitsi.. (3:06) Liigne karistus (1:05) Ära lase kalameest sa jääle (1:03) Punkrokk (1:14) Vari (1:25) Hypohondriku kuulaul (1:45) Marko Sigus – laul, soolokitarr Risto Mandre – rütmikitarr, laul, plaadiümbris Tanel Leinsalu – bass Rasmus Nurk – trummid Illustratsioonid – Martin Aus, Laur Tiidemann Heli – Mart Vaaks Aitäh: Piret, Õhtuleht, Tehas Volta, Haide Rannakivi, Valdo Neerut, Eddi, Martin Aus, Jaan ja Kristi, Kärt Siilats – "Sydney 2000" projekt, Urmas Vahe, Mart Vaaks, K&O Repro Albumi "Miilits ja koer" laulusõnad
Rock ja naised

"Rock ja naised" on ansambli Kurjam album, mis ilmus 2001. aastal. Hiina krokodill (1:38) Hingesõbrad (3:05) I Am Skinhead (0:59) Kosmonaut puhkab (1:54) Krabulane ja mellamassaan (1:23) Kunnar Kraps elas meie tänavas (1:12) Liiga palju alumiiniumi (2:11) Los Piratas (1:43) Meil õigeid laineid ei ole (2:01) Narko (1:45) Rock ja naised (2:30) Rongijuht Albert (2:13) Sääsed pole argpüksid (1:58) Tehno (2:06) Tõeline (1:01) Tulnukad on minu sõbrad (2:16) Vanainimese närvid (3:52) Võõras venelane (2:20) Poodu (1:26) Sigus - tekst ja laul; Oja - meloodia ja kitarr; Sigus: näide sellest millise käki saab arvutiprogrammidega kokku keerata. Oja tegi siin muusika, mina laulsin peale, siis pani Oja kõvasti heliefekte peale ja siis panin mina veel. Kokku on selle plaadi tegemisel kasutatud, ma arvan kuskil, 100 muusikaprogrammi.
1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused

1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused olid 3. maailmameistrivõistlused jalgpallis, mis toimusid 4. juunist 19. juunini Prantsusmaal. Sõja ootuses Euroopas võõrustas kolmandat MM-finaalturniiri Prantsusmaa. Kuna 1934. aastal oli Mussolini finaalturniiri kasutanud natsiideede propagandaks ja sama tegi ka Hitler kaks aastat hiljem Berliini olümpiamängudega, oli FIFA-l 1938. aasta MM-i korraldaja valikul tõsiselt mõtlemisainet. Argentina esitas oma kandidatuuri põhjendusega, et nemad sobiksid nii eurooplastele kui ameeriklastele. FIFA-l oli aga veel liiga selgelt meeles 1930. aasta MM, kus osales vaid 13 koondist ja neist ainult 4 Euroopast. Pealegi oli FIFA kasvanud lühikese ajaga 57-liikmeliseks, kusjuures enamuse moodustasid Euroopa riigid. Just seetõttu otsustati kolmas MM-finaalturniir korraldada Euroopas. Berliinis toimunud FIFA kongressil 1936. aastal langes valik 15. augustil Prantsusmaale ning see oli omamoodi austusavaldus Jules Rimet'le, kes MM-i ideega aastaid tagasi oli lagedale tulnud. Lõuna-Ameerikast oli seekord kohal vaid Brasiilia, sest MM-ist ilma jäänud Argentina ja Uruguay loobusid. See-eest olid esimest korda esindatud Aasia jalgpallurid Hollandi India näol. Osavõtuks registreerus 15. veebruariks 1937 37 meeskonda, esimest korda olid tiitlikaitsja Itaalia ja korraldaja Prantsusmaa valikmängudest vabastatud. Valikturniirist loobujaid oli 8, 27 koondist loositi 14. mail valikmängudeks gruppidesse ja paaridesse. Kodusõjast haaratud Hispaania ei osalenud valikturniiril. MM-finaalturniirile pääses valikmängude kaudu küll 16 riiki, kuid Prantsusmaale tuli neid üks vähem, kuna Austria oli vahepeal Saksamaa poolt okupeeritud (vaata Anšluss). Seega pidi üks koondis avaringis vaba olema ning 5. märtsil Pariisis toimetatud loosimisel vedas Rootsil. Turniiri korraldus oli sama mis neli aastat tagasi Itaalias: taas mängiti olümpiasüsteemis. MM-i mängud peeti üheksas linnas: Antibesis, Bordeaux's, Le Havre'is, Lille'is, Marseille's, Pariisis, Reimsis, Strasbourgis ja Toulouse'is. Šveits v Saksamaa Ungari v Indoneesia Rootsi v Austria Kuuba v Rumeenia Prantsusmaa v Belgia Itaalia v Norra Brasiilia v Poola Tšehhoslovakkia v Holland Saksamaa v Šveits Kuuba v Rumeenia Šveits v Ungari Rootsi v Kuuba Prantsusmaa v Itaalia Brasiilia v Tšehhoslovakkia Brasiilia v Tšehhoslovakkia Ungari v Rootsi Itaalia v Brasiilia Rootsi v Brasiilia Ungari v Itaalia 8 – Leonidas da Silva (Brasiilia) 7 – Gyula Zsengeller (Ungari) 5 – Silvio Piola (Itaalia) 4 – György Sárosi (Ungari) 4 – Gino Colaussi (Itaalia) 4 – Gustav Wetterström (Rootsi) 4 – Ernst Willimowski (Poola) Ingliskeelne ülevaade
Väärastuda oht

"Väärastuda oht" on ansambli Kurjam album, mis ilmus 2006. aastal. Rulapioneer (1:00) Gunnar Graps elas meie tänavas (1:34) Fidel Castro (1:37) Raske lapsepõlv (2:05) Dimal on putka (2:10) Ökoloogiline hukk (1:09) Narkopood (1:02) Valge pärslane (0:47) Jumala vihased mehed (1:37) Gängsta gängsta (1:43) Joodikud on andekad (2:04) Väärastuda oht (1:17)
Habeas corpus

Habeas corpus (ladina keeles ‘sa pead omama keha’) on rahvusvaheliselt käibel olev õigusalane demokraatliku riigi ideega seonduv termin, mis tähendab, et kedagi ei või vangistada ilma süüdimõistva otsuseta. Kinnipeetaval peab olema absoluutne ja kohtuniku poolt kontrollitav õigus konsulteerida advokaadiga pärast vahistamist ja õigus teatada oma kinnipidamisest sugulastele või sõpradele ning vajadusel saada kokku arstiga. Süüdistataval peab olema juurdepääs materjalidele, mida kasutavad uurimisorganid süüdistatava vahi all pidamise otsuse uuesti läbivaatamisel. Ajalooliselt olid need keskaegse vangistuskäsu algusõnad, mis põhinevad Inglise 17. sajandi seadusel kodanike kaitseks omavolilise vangistamise eest.
Abitegu

Abitegu oli teoorjuse vorm, mille aeg ja maht sõltus mõisa jooksvate tööde vajadustest. Abitöödena tehti tavaliselt hooajatöid, nagu sõnnikuvedu, külv, viljalõikus, rehepeks, heinategu, teeremont, mõisavoorid, lambapügamine jms. Abiteo tegijat nimetati abiteoliseks. Eestis kujunes abitegu 16. sajandil, mil teoorjus muutus mõisates valdavaks. 17. sajandil oli abiteo maht Tartumaal suurem kui mujal Liivimaal, kuna ühelt poolt oli seal nädalategu tavapärasest väiksem, teisalt asus Tartumaa põllumajandustoodangu peamistest turustuskohtadest kõige kaugemal. Enamik Tartumaa mõisate viinavoore siirdus Narva. 18. sajandi teisel poolel kippus abiteo maht mõisates seoses mõisatoodangu kasvuga ületama paljude mõisate nädalateo mahtu. Enne 1804. aastat koostatud vakuraamatuis oli abitegu (eriti Liivimaal) sageli märgitud osaliselt või üldse märkimata. 1804. aasta talurahvaseadus vähendas abitegu järsult, suurendades kohati nädalategu. Kuna abitegu nõuti mõisas ajal, mil tööjõudu vajas samade tööde jaoks ka talu, oli abitegu talupoegade hulgas ebapopulaarne ja põhjustas talurahva vastuhakke. Abivaim Eesti nõukogude entsüklopeedia, 1. kd, A-CENT. Tallinn: Valgus, 1995, lk 44. Aili Karindi "Elust mõisnike ajal: 1503-1919" Luunja, 1999, lk 12.
Mažoorkolmkõla

Mažoorkolmkõla ehk suur kolmkõla ehk duurkolmkõla on kolmkõla, mis koosneb tertsidest: suur terts – akordi heli priimi ja tertsi vahel; väike terts – akordi heli tertsi ja kvindi vahel. Priimi ja kvindi vahe on puhas kvint. Loomulik mažoor – I, IV, V astmelt Harmooniline mažoor – I, V astmelt Loomulik minoor – III, VI, VII astmelt Harmooniline minoor – V, VI astmelt
Arc de Triomf

Arc de Triomf on Kataloonias Barcelonas asuv triumfikaar. See valmis 1888. aasta maailmanäituse jaoks. Arhitekt oli Josep Vilaseca i Casanovas.  Arc de Triomf – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kolmkõla

Kolmkõla ehk tertskvintakord[viide?] ehk tertsakord[viide?] on kolmest erinevast heliklassist koosnev akord, mille põhikuju helid paiknevad kahe ülestikuse tertsina. Näide: C-duur kolmkõla põhikuju ehitatakse heliklassidest C (0), E (4) ja G (7), millest C ja E vahe on suur terts ning E ja G vahe väike terts . Kolmkõla põhikuju helide nimetused on (altpoolt lugedes) priim, terts ja kvint. Olenevalt tertside suurusest tekivad järgmised kolmkõlad: mažoorkolmkõla ehk suur kolmkõla akordi heli priimi ja tertsi vahel on suur terts tertsi ja kvindi vahel väike terts minoorkolmkõla ehk väike kolmkõla akordi heli priimi ja tertsi on vahel väike terts tertsi ja kvindi vahel suur terts vähendatud kolmkõla koosneb kahest väiksest tertsist ja akordi heli priimi ja kvindi vahel on vähendatud kvint suurendatud kolmkõla koosneb kahest suurest tertsist ja akordi heli priimi ja kvindi vahel on suurendatud kvint Mažoorsed ja minoorsed kolmkõlad on konsoneerivad, suurendatud ja vähendatud kolmkõlad dissoneerivad kooskõlad. Kolmkõla neljahäälne seade on välja kujunenud koorimuusikas seoses inimhäälte jaotusega 4 põhiliiki: sopran, alt, tenor, bass. Neid nimetusi kasutatakse ka instrumentaalmuusikas. Neljahäälne segakoori seade kirjutatakse kahele noodijoonestikule: ülemisele sopran ja alt viiulivõtmes ning alumisele tenor ja bass bassivõtmes. Kolmkõla ulatuse määravad intervallid soprani, aldi ja tenori vahel. Ulatuse määramisel ei arvestata tenori ja bassi vahel tekkinud intervalli. kolmkõla kitsas ulatuses kui intervallid kahe naaberheli vahel ei ületa kvarti ehk tenori ja soprani kaugus on väiksem kui oktav kolmkõla on laias ulatuses kui naaberhelide vahel tekivad kvindid ja sekstid ehk tenori ja soprani kaugus on suurem kui oktav Akordi meloodilise seisu määrab sopran. Kui sopranis on priim, on kolmkõla priimi meloodilises seisus terts, on kolmkõla tertsi meloodilises seisus kvint, on kolmkõla kvindi meloodilises seisus Bassis esinev priim viitab kolmkõla põhikujule, terts sekstakordile ja kvint kvartsekstakordile.  Pikemalt artiklis Akordi kuju Kolmkõlade kuju määrab bass. Kolmkõladel on kolm kuju: põhikuju sekstakord kvartsekstakord
Detritofaag

Detritofaagid (ka detritovoorid, detrivoorid, pudemesööjad) on organismid, kes toituvad surnud organismidest või teiste organismide orgaanilistest heitmetest. Varasemas eestikeelses kirjanduses loetakse detritofaagideks üksnes veeorganisme, kes toituvad vees olevast pudemest ehk detriidist. Saprofaagid Saproobid Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 01.03.2012) Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Saprobiont

Saprobiont on surnud orgaanilises aines elav organism. Saprobiontide hulka kuuluvad saprotroofid ja viimastest toituvad organismid, näiteks hulkjalgsed. Korjusekooslus
Saprofüüt

Saprofüüdid on kõdutaimed, kes toituvad seente vahendusel surnud orgaanilisest ainest. Kuna taimed ei saa enamasti toituda surnud orgaanilisest ainest vahetult, vaid teevad seda seente vahendusel, on saprofüüdid tavaliselt ühtaegu mükotroofid. Ajalooliselt on siia arvatud ka bakterid ja seened, kuid täpsem on neid nimetada saprotroofideks. Mükotroofsus
Orav (perekond)

Orav (Sciurus) on perekond oravlaste sugukonnast. Perekonnas on 28 liiki. Sciurus carolinensis – hallorav Sciurus niger – rebasorav Sciurus vulgaris – orav Orava perekonna ainus Eestis elav liik on harilik orav. lendorav
Korraldus

Korraldus on igapäevase töö korraldamiseks või üksikjuhtumi lahendamiseks alluvatele suuliselt või kirjalikult antav nõue või käsk. Korraldus on piiratud kehtimisajaga ja puudutab kitsast ametiisikute ringi. Kirjalik korraldus vormistatakse asutuse üldplangil. Tekst koosneb üldjuhul ühest loogilisest osast – korraldusest. Tekst esitatakse ainsuse esimeses isikus ja käskivas vormis. Pärast allakirjutamist korraldus registreeritakse vormistaja poolt. Korralduse säilitamise aeg sõltub samuti nende sisust, sest korraldusega reguleeritakse tavaliselt vähem tähtsaid suhteid ja töid (nt lähetuskorraldus, korraldus ruumide kasutamise muutmiseks remondi ajal). Vabariigi Valitsuse korraldus Käsklus Käsk
Jakob Skytte

Jakob Skytte (ka Jacob Skytte; 29. juuni 1616 – 1. märts 1654) oli Tartu ülikooli (Academia Gustaviana) üliõpilane ja ühtlasi ka esimene rektor (rector illustris). Tema isa Johan Skytte oli 1629–1634 Liivimaa, Ingerimaa ja Karjala kindralkuberner, 1632. aastast Tartu Ülikooli esimene kantsler, kes ka Jakobi ametisse pani. Rektoriks valimise ajal oli Jakob Skytte 16-aastane ning rektoriameti kõrval ühtlasi Tartu ülikooli üliõpilane; samal aastal immatrikuleeritud esimene üliõpilane Bengt Ekehielm oli temast kolm aastat vanem. Talle järgnenud rektorid valiti ametisse professorite seast pooleks aastaks. 1635. aastal lõi Inglismaa kuningas Charles I ta rüütliks. Ta oli Svea õuekohtu assessor alates 1638, asepresident alates 1641. Linköpingi maapealik 1645–1650. Abiellus 23. augustil 1635 Stockholmis Anna Nilsdotteriga (Bielkenstierna, 1617–1663), nende lapsed olid: Gustaf Adolf (1637–1663) Jakob (1657–1671) Johan Maria (surnud 1699) Gunilla (surnud 1698) Christina Anna (1643–1677) Sofia Beata (surnud 1695) Vendela (1641–1648) Jakob Skytte poeg Gustav Adolf Skytte ja tütar Christina Anna Skytte jäid 1663. aastal vahele piraatlusega, Gustav hukati.
Akt (dokument)

See artikkel on akti kohta Tsiviilseadustiku üldosa seaduse ja lepinguõiguse mõttes. Aktil (haldusaktil) on haldusõiguses muu tähendus. Akt on ühepoolne või mitmepoolne tahteavaldus, millega harilikult dokumenteeritakse asjaolu, et selle asjaolu esinemist aktis näidatud ajal ja kohas oleks edaspidi lihtsam tõendada. Kui akti vormistamist nõuab leping, siis tuleks eitada TsÜS § 67 määrangut, et akt ise on leping, privaatautonoomia alusel. Sellisel juhul on akt lepingu täitmiseks tehtud ühepoolne või mitmepoolne tahteavaldus, aga mitte (potentsiaalselt kõrgendatud vorminõuetega) uus leping ega olemasoleva lepingu muutmine. Arvestades, et akt on eelkõige tahteavaldus võib akt põhimõtteliselt olla esitatud või allkirjastatud ka lepingu ühe poole poolt (nt. hindamisaktil ei ole reeglina hindamise tellija allkirja). Akt kui tahteavaldus võib olla tehtud mis tahel viisil (TsÜS § 68 lg 1), st ei pea olema allkirjastatud (TsÜS § 73 lg 8). Seega, kui lepingus kui ole ette nähtud aktile vorminõudeid, saab kehtiva akti esitada ka e-maili vm sõnumirakendusega, millega on akti võimalik kirjalikult taasesitada (TsÜS § 73 lg 8). Sageli nõuab leping akti mõlemapoolset allkirjastamist, mis tõstatab küsimuse, kas akt on kehtiv ka juhul kui lepingu teine pool akti ei allkirjasta. Tavaliselt on (mõlemapoolne) akt õiguse või kohustuse sissenõutavaks muutumise tingimus (TsÜS § 102), nt arve esitamise või tasu saamise õigus on lepingutes sageli seotud akti vormistamisega. Sellisel juhul tuleb järeldada, et akti allkirjastamata jätmine pahas usus või lepingut rikkudes "enda kasuks" loetakse tingimuse täitmiseks (TsÜS § 104 lg 1), st õigus või kohustus muutub sissenõutavaks sõltumata akti teise allkirja puudumisest. ekspertiisiakt inventeerimisakt materiaalse vara mahakandmise akt raha üleandmise ja vastuvõtmise akt vara arvelevõtmise akt üleandmise-vastuvõtmise akt
Fütobentos

Fütobentos on veekogu (mere, järve või jõe) põhjas kasvavad veeorganismid. Klassikaliselt on fütobentost defineeritud kui: "fütobentos ehk põhjataimestik on veekogu põhjas kasvavate veetaimede kogum". Meres esineb fütobentost ainult litoraal- ja sublitoraalvööndis, järvedes litoraalvööndis ja jõgedes ripaalvööndis. Meres moodustavad suure osa fütobentosest vetikad. Mageveekogudes esineb peale vetikate palju ka kõrgemaid taimi ja samblaid. Suuruse järgi jagatakse fütobentos sageli mikro- ja makrofütobentoseks. Mikrofütobentose moodustavad enamikus veekogu põhjal kasvavad mikroskoopilised vetikad (näiteks räni-, rohevetikad ja tsüanobakterid), makrofütobentose hulka kuulub aga veekogu põhjal kasvavad suuremad taimed, mis silmaga on nähtavad, näiteks puna-, pruunvetikad ja õistaimed.  Pikemalt artiklis Läänemere taimestik Läänemeres moodustavad põhjataimestiku ehk fütobentose suurvetikate, sammalde ja kõrgemate taimede liigid. HELCOMi 2012. aastal tehtud uuringu järgi asustab Läänemere piirkonda 531 põhjataime liiki. Nende hulka kuulub 7 liiki samblaid, 27 liiki mändvetikaid, 109 liiki rohevetikaid, 130 liiki pruunvetikaid, 178 liiki punavetikaid, 6 liiki eriviburvetikad ja 74 liiki kõrgemaid taimi. Zoobentos Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus Ojaveer, E. (2014). Läänemeri. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus. "Checklist of Baltic Sea Macro-species HELCOM 2012" (PDF) (Inglise k). Vaadatud 05.12.2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Naunhof

Naunhof on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Muldentali kreisi. Albrechtshain Ammelshain Eicha Erdmannshain Fuchshain Lindhardt Linna koduleht
Nibelungide laul

"Nibelungide laul" on keskülemsaksakeelne kangelaseepos, mis pärineb 13. sajandi algusest. Seda peetakse saksa rahvuseeposeks. Autor on teadmata. Trükituna ilmus "Nibelungide laul" esimest korda 1757. aastal saksa keeles, kui Zürichi literaat Johann Jakob Bodmer toimetas trükki äsjaavastatud käsikirja "Chriemhildens Rache und die Klage", milles jutustati vägilase Siegfriedi reetlikust hukkamisest ja Kriemhildi verisest kättemaksust alatu tapatöö eest. "Nibelungide laul" koosneb 39 laulust ja 2379 stroofist, sisuliselt jagatakse see "Brünhildi muistendiks" ja "Burgundide hukkumise muistendiks". Kasutatud on korrastatud paarisriime, mis on korrastatud nelikvärssides nn nibelungide stroofiks, mille seitsmes esimeses poolvärsis on igaühes 3, viimases 4 rõhku. Eeposes on tähtsal kohal rüütellikkus ja vasallitruudus. Peategelane Siegfried on mehine, aus ja väärikas. Siegfried aitab Guntheril taltsutada Brünhildi, kes on Islandi kuninga tütar. Siegfried jätab enda kätte Islandi kuningatütre vöö ja sõrmuse ning kingib need oma naisele Kriemhildile, kes on Guntheri õde. Seejärel puhkeb tüli Brünhildi ja Kriemhildi vahel, sest Brünhild peab Kriemhildi ja Siegfriedi oma alamateks. Pärast selgub, et Brünhildi mehe Guntheri asemel on temalt neitsilikkuse võtnud "ori" Siegfried. See on naise jaoks talumatu solvang ja ta[küsitav] laseb Guntheri vasallil Tronje Hagenil Siegfriedi tappa. Tronje Hagenist saab eepose teine peakangelane, vastandudes negatiivsena Siegfriedi ideaalile. "Nibelungide laul". Tõlkinud Rein Sepp. Eesti Raamat, 1977 Franz Fühmann. "Nibelungide laul. Saksa kangelaseepose ümberjutustus". Tõlkinud Mati Sirkel. Eesti Raamat, 1983
Veski mõis

Veski mõis (saksa keeles Mühlenhof) oli rüütlimõis Kambja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Kanepi valda Põlva maakonnas. Eesti mõisate loend Hagemeister, Heinrich von; F. von Bulhovden (1836). Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands T. 1–2. Riga: E. Frantzen. Lk lk 36. Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 170 [1]. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 33-34 [2]. Veski mõisast Eesti Mõisaportaalis
Kalju Ahven

Kalju Ahven (11. september 1921 Räpina – 26. juuli 1946 Lübeck) oli eesti luuletaja. Ta õppis aastatel 1935–1939 Tartu Õpetajate Seminaris. Ta teenis Saksa sõjaväes ja suri sõjavangilaagris tuberkuloosi. Tema ainus luulekogu anti välja postuumselt Otto Alexander Webermanni poolt. Kas mäletad? Stockholm 1956 Tema vend oli keeleteadlane Heino Ahven ja venna Agu poeg oli poliitik Mati Ahven. TLÜAR väliseesti isikud Kalju Ahvena elulugu