laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Partitiivverb

Partitiivverb on piirivõimaluseta tegevust väljendav sihiline tegusõna, mis võimaldab lauses kasutada ainult osasihitist. S.t et partitiivverbiga tähistatavat tegevust pole võimalik määratleda kestuse või tagajärgede alusel, samuti ei saa tegevust pidada lõpetatuks või mittelõpetatuks. Aspekti seisukohast on tegemist piiritlemata ehk imperfektiivse aspektiga. Partitiivverbile vastandub aspektverb, mille tähistatavat tegevust saab määratleda kestuse või tulemuslikkuse alusel ja mis võimaldab lauses kasutada nii osasihitist kui ka täissihitist. Vrd Ema kudus uue kampsuni ja Ema kudus uut kampsunit Kuna partitiivverb väljendab piirivõimaluseta tegevust, saab seda sisaldavas lauses kasutada ainult osastavas käändes sihitist. Näiteks Lapsed sügasid koera, mitte Lapsed sügasid koer - sest partitiivverb sügama näitab tegevust, mis võib olla juba lõppenud, kuid ei pruugi. Ema armastas oma last, mitte Ema armastas oma lapse - sest armastama näitab pidevat, piiritlemata tegevust. Jaanus ja Marju solvasid endast vanemaid inimesi, mitte Jaanus ja Marju solvasid endast vanemad inimesed - sest solvama näitab, et tegevus võib lõppeda teatud piirini jõudes, kuid ei pruugi: kas lapsed solvasid ühe korra või solvavad nad pidevalt endast vanemaid inimesi? Tähenduse järgi saab partitiivverbe jaotada rühmadesse: vaimseid ja meeleolulisi tundeid väljendavad verbid: armastama, imetlema, nautima, maitsma. Kes oleks osanud arvata, et Mart imetleb endast vanemaid inimesi; liigutamist ja puudutamist väljendavad verbid: lehvitama, jalutama, lööma, keerutama. Orkaan, mis ohtlikult lähenes, keerutas palju tolmu üles; verbid, mis väljendavad mingil määral sihitise olemust: üllatama, kaunistama, ahistama, valitsema. Jõulud lähenesid kiirelt, mistõttu hakati muidu ilmetult seisvaid maju kaunistama; verbid, mis väljendavad kulgemist, väärtustamist jne: alustama, katkestama, väärima, üritama. Ants, kes muidu suudki lahti ei teinud, vääris seekord lausa medalit; muud verbid, mis väljendavad kestvaid kontrollitavaid tegevusi: juhtima, ründama, tarvitama, segama. Meelis segas mind, seega pidin ta ära ajama. Eesti keeles on küllaltki palju partitiivverbe, enamasti on need üksikverbid: tajuma, puudutama, veeretama, õõtsutama, ootama, ähvardama, taotlema, karistama, õnnitlema; leidub ka perifrastilisi verbe: ülal pidama, üle hindama, silmas pidama, ette heitma, pealt vaatama, taga nutma. M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993. § 506.
Leopold von Ranke

Leopold von Ranke (21. detsember 1795 – 23. mai 1886) oli Saksa ajaloolane, keda peetakse ka moodsa ajalooteaduse isaks. Ta rajas oma koolkonna ning pani aluse historistlikule uurimissuunale (forschen zu verstehen 'uurida, et aru saada'). Õppejõuna võttis ta kasutusele tänapäeval laialt rakendatava õppevormi ajaloo seminari. Põhiline, mida ajaloolane peab tegema, oli tema arust esitada ajalugu nii, nagu see tegelikult oli olnud (wie es eigentlich gewesen). Seega oli ta vastu igasugustele moonutustele, ilustustele ja subjektivismile. Toonased ajaloolased uskusid tõsimeeli, et ajalugu võib vaid rekonstrueerida teadaolevate faktide põhjal sellisena, nagu ta tegelikult oli, kuid juba nende endi teosed näitasid, et reaalselt on see võimatu. Ka Ranke enda teostes on subjektivismi (ta oli äärmuslik konservatiiv) ning peegeldub toonastele arusaamadele vastav arusaam maailma asjadest. Siiski tõi ta historiograafiasse enamiku tänapäevastest põhimeetoditest, kaasa arvatud nõude, et ajalugu uuritaks nii palju kui võimalik esmaste allikate kaudu. Geschichte der romanischen und germanischen Völker von 1494 bis 1514 (1824) Fürsten und Völker von Süd-Europa im sechzehnten und siebzehnten Jahrhundert Die serbische Revolution. Aus serbischen Papieren und Mittheilungen (1829) Die römischen Päpste in den letzten vier Jahrhunderten (1834-1836) Deutsche Geschichte im Zeitalter der Reformation (1845-1847) Neun Bücher preussischer Geschichte (1847-1848) Französische Geschichte, vornehmlich im sechzehnten und siebzehnten Jahrhundert (1852-1861) Englische Geschichte, vornehmlich im sechzehnten und siebzehnten Jahrhundert (1859-1869) Die deutschen Mächte und der Fürstenbund (1871-1872) Ursprung und Beginn der Revolutionskriege 1791 und 1792 (1875) Hardenberg und die Geschichte des preussischen Staates von 1793 bis 1813 (1877) Serbien und die Türkei im neunzehnten Jahrhundert (1879) Kai Kull. Der Historiker und der Staat : am Beispiel der Publizistik Leopold von Rankes : Magisterarbeit / wissenschaftlicher Betreuer: Mati Laur ; Universität Tartu, philosophische Fakultät, Lehrstuhl für deutsche Philologie. Tartu Ülikool, Tartu, 2002.
Ekvivalent (keemia)

Keemiline ekvivalent ehk ekvivalentmass on liht- või liitaine mass, mis keemilistes rektsioonides on ekvivalentne (samaväärne) ühe grammi (täpsemini 1,00797 g) vesinikuga. Kuna SI-süsteemis on ainehulga ühik mool, pole ekvivalentmassi mõiste järele enam vajadust. Lihtaine ekvivalent on vastava keemilise elemendi aatommassi ja valentsiarvu suhe. Liitaine keemilise ekvivalendi leidmiseks tuleb aine molekulmass jagada tema molekuli koostisesse kuuluvate positiivsete ioonide arvu ja valentsi korrutisega. Näiteks alumiiniumsulfaadi Al2(SO4)3 ekvivalentmass on 342/(2×3) = 57. Praktilistes arvutustes oli kasutusel grammekvivalent (lühemalt vaal) või kilogrammekvivalent (kilovaal) – see on aine hulk, mille mass grammides või vastavalt kilogrammides on arvuliselt võrdne aine keemilise ekvivalendiga. Näiteks alumiiniumsulfaadi grammekvivalent on 57 g ja kilogrammekvivalent 57 kg. Ekvivalentide seadus ütleb, et ained reageerivad üksteisega oma ekvivalentmassiga võrdelistes kogustes. Ainehulk Molaarmass ENE 2. köide, 1988
Kodu (singel)

"Kodu" on laulja Ott Leplandi esimene singel tema kolmandalt stuudioalbumilt "Öö mu kannul käib". Nii viisi kui ka sõnade autor on Ott Lepland. Laulu esmaettekanne laiemale publikule leidis aset 11. novembril Kanal 2 saates "Tähed jääl", kus laul tuli esitamisele orkestri saatel. Pühapäevase «Tähed jääl» avab Ott Lepland ja võistlusse sekkub «must hobune» Postimees/Elu24, 10.11.2012. Singel "Kodu" Youtube'is Laulu "Kodu" sõnad Sasslantise kodulehel
Sidesõna

Sidesõna ehk konjunktsioon on muutumatu sõna, mille ainsaks süntaktiliseks funkt­siooniks on siduda lauses moodustajaid, seejuures viimaste vormi mõjustamata. Sidesõnu on kõikides keeltes vähe. Eesti keeles on neid paar­kümmend: ja, ning, ega, ehk, või, aga, kuid, ent, vaid, et, kui, kuna, sest, kuni, kuigi, ehkki, nagu, arhailised saati, elik ning liitsõnalised justkui, otsekui. Nt Alguses lõi Jumal taeva ja maa. See on hea raamat, aga too teine on huvitavam. Jüri on noorem kui Mari. Paljud sidesõnad kuuluvad ka ühendsidendite koosseisu koos ase- või rõhumäärsõnaga: nii et, nõnda et, sellepärast et, niikaua kui, parajasti kui, nõnda nagu, kas ... või, kui ... siis, ei ... ega, niihästi ... kui ka jne; nimi‑ või asesõnafraasiga: selleks et, samal ajal kui, sel ajal kui, selle asemel et, sellest hoolimata et, peale seda kui. Nt See küsimus jääbki lahendamata, niikaua kui kumbki pool järeleandmisi ei tee. Nad peavad valima kas ühe või teise võimaluse, muud väljapääsu pole. Ta istus uuesti laua taha, samal ajal kui külalised alles esikus kobistasid. Õhk oli lämbe, sellest hoolimata et päev läbi oli vihma sadanud. Kõige enam mitme­sõnalisi sidendeid moodustavad sidesõnad et ja kui, üldse ei moodusta neid sidesõnad ja, ning, ehk, elik, kuna, kuigi, ehkki, otsekui, justkui. Vastavalt oma võimele esineda rinnastavas või alistavas seoses jagunevad sidesõnad rinnastavateks (ja, ning, saati, elik, või, ega, aga, kuid, ent, vaid) ja alistavateks (et, kuna, sest, kuigi, ehkki, olgugi, nagu, otsekui, justkui). Nt linn ja maa; kolm või neli; teab, aga ei räägi – Ma tean, et loota pole midagi. Ta vaatas mind nagu ilmutust. Sidesõnad kui, kuni, ehk võivad esineda nii rinnastavas kui ka alistavas seoses, nt Valvasin ööd kui päevad – Söö, kui maitseb. Paranemine võtab kolm kuni neli kuud – Ole siin, kuni ma tulen. Maria oli komtess ehk krahvipreili – Ehk ta küll kõike teab, ei räägi ta midagi. Rinnastavad sidesõnad jagunevad tähenduse järgi ühendavateks ja eraldavateks. Ühendavad sidesõnad on kas üldühendavad: ja, ning, ega, saati, nt Alguses lõi Jumal taeva ja maa, vastandavad: aga, kuid, ent, vaid, nt Tuleksin hea meelega, aga mul pole aega, või seletavad: ehk, elik, nt Ta töötab Eesti Keele Instituudis ehk endises Keele ja Kirjanduse Instituudis. Eraldav sidesõna on või, nt elu või surm. Alistavad ja alistav-rinnastavad sidesõnad võivad täita väga erinevaid funktsioone, olenevalt sellest, missuguste sõnadega koos nad sidendi moodustavad ja/või missuguseid osalauseid omavahel ­seovad. sidend
Li Keqiang

Li Keqiang (lihtsustatud hiina kirjas 李克强; traditsioonilises hiina kirjas 李克強; 1. juulil 1955 Hefei, Anhui provints – 27. oktoober 2023) oli Hiina poliitik, alates 15. märtsist 2013 kuni 11. märtsini 2023 Hiina RV valitsusjuht (Riiginõukogu esimees). Ta oli 2012–2022 Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee poliitbüroo alalise komitee liige. Ta omandas 1995. aastal doktorikraadi majanduses. Aastal 1998 nimetati ta 43-aastaselt Henani provintsi kuberneriks, millega ta oli noorim provintsikuberner Hiinas. Selles ametis oli ta kuni 2003. aastani. 2002–2004 oli ta ka Kommunistliku partei sekretär Henanis ning seejärel 2004–2007 Kommunistliku partei sekretär Liaoningi provintsis. Aastatel 2008–2013 oli ta Hiina asepeaminister ning valiti seejärel Hiina Rahvavabariigi peaministriks. Li juhtimise all tuli Hiina RV valitsus välja plaaniga Made in China 2025. Märtsis 2022 teatas Li, et kui 2023. aasta märtsis tema ametiaeg peaministrina lõppeb, siis ta uueks ametiajaks ei kandideeri. "Li Keqiang ei jätka ametiaja lõppedes Hiina peaministrina" ERR, 11.03.2022
Heidenricus Saujerve

Heidenricus Saujerve (surnud 4. juulil 1460) oli Tartu piiskopkonna vasall 15. sajandil. Ta oli maetud Tartu toomkirikusse, kust tema hauaplaat leiti 1803. aastal. Hiljem läks see Õpetatud Eesti Seltsi omandusse ja praegu hoitakse plaadi säilinud fragmente Eesti Rahva Muuseumis.
Sergei Lebedev

Sergei Lebedev (vene keeles Сергей Николаевич Лебедев; sündinud 9. aprillil 1948 Jizzaxis) on vene luuraja, armeekindral, oli aastatel 2000–2007 Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistuse (SVR-i) direktor ja on alates oktoobrist 2007 SRÜ täitevsekretär. Ta lõpetas aastal 1965 Jizzaxis kuldmedaliga keskkooli. Seejärel õppis ta Kiievi Polütehnilise Instituudi Tšernigovi filiaalis, mille lõpetas aastal 1970, pärast seda jäi ta tööle instituudi juurde, kuid õige pea valiti Tšernigovi komsomoli linnakomitee sekretäriks.
Jüri Ratassepp

Jüri Robert Ratassepp VR I/3 ja VR II/3 (15. jaanuar 1895 Aegviidu, Ambla kihelkond, Järvamaa – 23. jaanuar 1919 Kirepi, Rõngu vald) oli Eesti sõjaväelane (alamkapten). Laiarööpmelise soomusrongi nr 1 dessantroodu ülem Vabadussõjas. Jüri Ratassepp osales 1917. aastal Eesti rahvusväeosade moodustamises, ta oli 1. Eesti jalaväepolgu ohvitser. 1918. aasta kevadel alanud Saksa okupatsiooni ajal oli ta Tallinnas öövaht ja osales põrandaaluses Kaitseliidu ratsaosakonnas, kus oli 2. rühma ülem. 1918. aasta novembris alanud Vabadussõjas määrati Jüri Ratassepp Ratsapolgust soomusrongile nr 1, kus ta osales soomusrongiga kaitselahingutes Põhja-Eestis (Tapa vallutamises) ja pealetungilahingutes Lõuna-Eestis (Tartu vabastamises 1919. aastal, mille käigus ta heiskas koos õppursõduri Artur Sirkiga Tartu Ülikooli peahoonele Eesti lipu. 23. jaanuaril 1919 jätkunud pealetungil Elvast Palupera suunas saadeti Uderna mõisa lähistel välja soomusrongi dessandid, soomusrongi nr 1 dessant, Kirepi mõisa suunas, kus Kirepi vallutamisel langes soomusrongi nr 1 dessandi juht alamkapten Jüri Ratassepp. Kirepi kõrtsile lähenedes, metsatukast väljudes jättis ta dessandi aheliku kõrtsist paarisaja meetri kaugusele ja läks ette luurele, kus teda tabas vaenlase kuul pähe. Mati Kröönström, Eesti ratsaväe juhid Vabadussõjas[alaline kõdulink]. Tuna, 2005 nr 2, lk 61 Artur Sirk, Sünnist kuni Vabadussõja lõpuni Teenistusleht, ERA.495.7.4578 "Eesti Vabadusristi kavalerid". Tallinn 1935, lk 260 "20 aasta eest langenud kangelane maetakse ümber". Päevaleht nr 21, 21. jaanuar 1939, lk 5 "Soomusrongide sangar alamkapten Jüri Ratassepp". Päevaleht nr 22, 22. jaanuar 1939, lk 6 Paul Villemi. "Al-kapten Jüri Ratassepp VR I/3 ja II/3." Sõdur 5/1939 Hannes Walter, Tiina Tojak. "Nad andsid kõik. Vabadussõjas langenud ohvitserid." Tallinn 2000, lk 172-173 Jaak Pihlak, Mati Strauss, Ain Krillo. "Eesti Vabaduse Risti kavalerid". Vabadussõja Ajaloo Selts, Viljandi Muuseum. Viljandi 2016 "Tuleme ka hauast, kui vajab me abi kodumaa". Kultuur ja Elu 3/2004 Haud Tallinna Kaitseväe kalmistul
Pääsküla prügila

Pääsküla prügila on Pääsküla raba servas asuv endine prügila. Pääsküla prügila rajati 1972. aastal ajutisena, kuid see kujunes rohkem kui 30 aastaks Tallinna ja selle lähiümbruse valdade olme- ja tööstusjäätmete ladestamiskohaks. Prügila on nõuetekohaselt suletud. Sulgemistööd lõpetati 2007. aasta juunis. Nende käigus rajati prügila nõrgvee ja pinnavee kogumissüsteemid, prügilagaasi kogumis- ja niisutussüsteem koos pumplatega. Muu hulgas pandi ümber prügila vinüülplaadist tõkendsein ning paigaldati ka savikangas, drenaažimatt ning täiendavad pinnase kattekihid koos haljastusega. Samuti rajati prügila elektrivarustus-, valgustus- ja kaugvalvesüsteem ning keskkonnaseire süsteem. Kuni 2012. aasta märtsini haldas endist prügilat AS Tallinna Vesi. Huvide konflikti tekkimise tõttu korraldas linn riigihanke ning uueks haldajaks sai OÜ Megido. Huvide konflikt tekkis sellest, et prügilat haldas veefirma, kes on ise vee kulutamisest huvitatud. Väidetavalt juhtis Tallinna Vesi aastatel 2007–2009 prügilast kanalisatsiooni 105 178 kuupmeetri vett ning 2010. aastaks oli prügila vett täiesti täis. Liigse vee kanalisatsiooni juhtimise eest pidi Tallinn veefirmale maksma täiendavalt 7,2 miljonit krooni. Linnavalitsuse ja veefirma vahel tekkis vaidlus, kas ja kuidas veefirma vett prügilasse pumpas. Linnavalitsus kavatses veefirma eksimuse selgumisel ülekohtuselt makstud raha tagasi nõuda. "Suletakse üks Tallinna suurim reostusobjekt - Pääsküla prügila", Keskkonnaministeerium, juuni 2007 "Sarapuu: Pääsküla prügila ei ole endast ohtu kujutanud", Tallinna Postimees, 12. aprill 2012 "Suletud prügila hooldus nõuab Tallinnalt järgmisel aastal üle miljoni euro" ERR, 30. detsember 2022
Keskpartei (Rootsi)

Rootsi Keskpartei (rootsi Centerpartiet, rootsi lühend C) on Rootsi maapartei, kuid Euroopa kontekstis võib erakonda pidada sotsiaalliberaalse mõtteviisi kandjaks, mis keskendub põllumajandus-, keskkonna- ja maaküsimustele. Pikaajalised teemad on vastasseis tuumaenergia kasutamisele ja ettepanekud detsentraliseerida poliitiline võim. Partei kuulub Rootsis aastast 1957 parem- ja keskparteide blokki, mille eesmärk on võtta Rootsis sotsialistlike parteide ja roheliste blokilt võim, kuigi partei oli enne seda Rootsi sotsiaaldemokraatide lähim liitlaspartei tervelt 25 aastat ning moodustas nendega valitsuse 1936–1945 ja 1951–1957. Samas lahkus partei paremparteide valitsusest 1994. aastal ja moodustas liidu sotsidega aastani 1998. Partei kuulus parem- ja keskparteide bloki valitsustesse 1976–1982 ja 1991–1994. Rootsi peaminister Thorbjörn Fälldin kuulus samuti Keskparteisse. Kunagi Rootsi poliitikas suurt rolli mänginud Keskpartei on langenud tänaseks Riksdagi (Rootsi parlament) esindatuse järgi suuruselt viiendale kohale. Parteisse kuulub üle 51 000 inimese. Keskpartei sõlmis 2006. aasta Rootsi parlamendivalimiste eel koostööleppe Kristlike Demokraatide, Mõõduka Koalitsiooniparteiga ja Liberaalse Rahvaparteiga. Kuna nendel valimistel võitsid vastava koostöölepingu sõlminud parteid enamuse, tuli Keskpartei võimule. Partei asutati 1913. aastal Põllumeeste Liidu (Bondeförbundet) nime all; 1922. aastal liitus see Rahvusliku Farmerite Liiduga (Jordbrukarnas Riksförbund). 1957. aastal võttis partei endale praeguse nime. Partei valijaskond on maaelanikud. Küllaltki vähe on farmereid ja ärimehi. Gunnar Hedlund (1949–1971) Thorbjörn Fälldin (1971–1985) Karin Söder (1985–1987) Olof Johansson (1987–1998) Lennart Daléus (1998–2001) Maud Olofsson (2001–2011) Annie Lööf (2011–) 2018. aasta Rootsi parlamendivalimistel kogus Keskpartei 8,6% häältest ja 31 kohta 349-st. 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kogus partei 10,78% häältest ja 2 koha 20-st Rootsile eraldatud Euroopa Parlamendi kohast. Kummalgi valimisel kehtis 4% üleriigiline valimiskünnis. Euroopa Liberaaldemokraatlik Partei (ELDRP) Allianss Liberaalid ja Demokraadid Euroopa Eest (ALDE) Centerpartieti koduleht (rootsi keeles) Rootsi parlament: Keskpartei (rootsi keeles)
Molly Quinn

Molly Caitlyn Quinn (sündinud 8. oktoobril 1993) on USA näitleja. Walk Hard: The Dewey Cox Story (2007), teismeline My One and Only (2009), Paula Jõululugu (2009), Belinda Cratchit Avalon High (2010), Jen Castle (2009–2016), Alexis Castle Winx Club (2011–2014), Bloom MOLLY QUINN Alexis Castle on ABC's "Castle" Article Bio: Molly Quinn Biography Famous Birthdays:Molly Quinn
Põhjala Vasak-Roheline Allianss

Põhjala Vasak-Roheline Allianss (inglise keeli: Nordic Green Left Alliance (lühend: NGLA) on vasaksotsialistlik Euroopa poliitiline allianss asutati Reykjavíkis 1. veebruaril aastal 2004. PVA parteid ei kuulu Euroopa Rohelisse Parteisse ega ka nende Roheliste/Euroopa Vabaliidu EP parlamendigruppi, selle asemel on nende juured hoopis kommunismis. Seepärast nad töötavad koos teiste Euroopa kommunistlike ja vasaksotsialistlike parteidega. EPs istuvad nad Euroopa Ühendatud Vasak/Põhjala Vasakroheliste EP parlamendigrupis ja osalevad Euroopa Vasakpartei üritustel vaatlejatena. Vasakliit (Soome) Vasak-Roheline Liikumine (Island) Vasakpartei (Rootsi) Sotsialistlik Vasakpartei (Norra) Sotsialistlik Rahvapartei (Taani)
Haapsalu Kunstiklubi

Haapsalu Kunstiklubi on Haapsalus tegutsev mittetulundusühing, mille tegevuse eesmärk on kohaliku kunstielu edendamine, Läänemaa kunstihuviliste koondamine, näituste korraldamine. Haapsalu Kunstiklubi on Eestis üks vanemaid kunstiklubisid. 11. juunil 1960 ilmus tollases Haapsalu rajooni ajalehes Töörahva Lipp artikkel, kus teatati, et 24.–26. juunini korraldatakse Haapsalu kultuurimajas Haapsalu rajooni kujutava ja tarbekunstinäitus. Artiklis mainiti, et kujutava kunsti vallas oli registreeritud 70 teost (autorid Hans Kütt, Gunnar Meyer, Aleksander Nurges, Lembit Põld, Mihkel Päri, Bernhard Raba, Robert Rannast, Helju-Laine Zauram, Robert Tamverk jt). Välja pandi 35 teost. Kujutava kunsti osa näitusel seadis kokku Robert Rannast, kataloogi koostas Robert Tamverk. See oli ajaloolise Läänemaa kunstnike esimene ühisnäitus, millega pandi alus Haapsalu Kunstiklubi loomisele. Klubi loomise eestvedajad olid Mihkel Päri ja Robert Rannast. MTÜ-na tegutsetakse 2005. aastast. Klubisse kuulub eri vanuse ja haridusega inimesi, keda ühendab kunstiga tegelemine. Klubi juhataja on Valve Fihlman. 2011. aasta kevadel oli klubil 43 liiget, nende seas 32 maalikunstnikku ja 11 keraamikut. Aprillis 2011 sai klubi oma galeriitoa käsitöö- ja kunstikojas aadressil Ehte 4. Mai Aavasalu Ursula Aavasalu Ritva Arponen-Sauso Valve Fihlman (õli, graafika, segatehnika) Ljudmilla Funika-Müür Kaja Kasemaa Aarne Keldrimaa Kauko Kosonen Ahto Laadoga (õli, pastell, segatehnika) Aide Leit-Lepmets Aili Lembra Mariliis Malken Sveta Malken Liivi Pais (õli, segatehnika) Katrin Rihm Inge Roandi Kätlin Sandvik-Soon Anu Tamme Ülo Telgmaa (õli, pastell, akrüül) Taimi Ungerson Anu Vingisaar "Haapsalu kunstiklubi näitus"[alaline kõdulink]. Eesti Elu, 4. märts 2011 "Haapsalu kunstiklubi näitab maale ja keraamikat". Lääne Elu, 1. august 2012 "Haapsalu kunstiklubi avas galerii"[alaline kõdulink]. Läänlane, 5. aprill 2011 Tarmo Õuemaa. "Kunstiklubi teeb juubeliks kaks suurnäitust". Lääne Elu nr 86, 31. juuli 2010. Lk 3 Koduleht
Toomas Muru

Toomas Muru (sündinud 15. oktoobril 1960 Tartus) on Betti Alveri muuseumi juhataja. Ta on lõpetanud 1979. aastal Jõgeva Keskkooli. Ta lõpetas 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Töötas seejärel aastatel 1987–1989 Krabi Põhikoolis eesti keele ja ajaloo õpetajana, aastatel 1990–1999 Karl Ristikivi Muuseumi vanemteaduri ja juhatajana, aastatel 2000–2004 Eesti Õigustõlke Keskuse Tartu tõlkerühma juhina. Aastatel 2005–2012 oli SA Betti Alveri Fond projektijuht ja Betti Alveri Muuseumi juhataja. Alates 2012. aastast jätkab Betti Alveri Muuseumi juhatajana. "Mälestuste Jõgeva. Kogutud mälestused". Kaasautor Heli Järv. 2010. ISBN 9789949211562 "Ajaga silmitsi. Meenutusi Alo Mattiisenist". 2010. ISBN 9789985975497 Toomas Muru õppis ise elu vaatlema ja järeldusi tegema. Vooremaa, 25. september 2020. Jõgeva Keskkooli vilistlaste nimekirjad. Jõgeva Põhikooli veebisait. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. veebruar 2015. Vaadatud 31. detsembril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Riina Mägi. "Toomas Muru: Alo oli erandlik ja vastuoluline isiksus". Vooremaa, 23. november 2010
Laevaremonditehas

Laevaremonditehas on tehas, kus ehitatakse ja remonditakse laevu. Laevatehaseid saab liigitada tõmbetehasteks, basseintehasteks ja ujuvateks laevaremonditehasteks. Eesti suuremad laevatehased on Balti, Loksa, Pärnu ja Tallinna Laevaremonditehas. Tõmbetehas kujutab endast ranna ja veekogu põhja ühendavaid rööpaid, mida mööda valmis ehitatud veesõiduk lastakse trossi abil merre. Basseintehase puhul on tegemist merepinnast allapoole jääva alaga, milles veesõiduk valmistatakse. Pärast valmimist lastakse bassein vett täis ja seejärel avatakse värav laeva merele pääsuks. Ujuv laevaremonditehas on ujukite peale ehitatud ehitusplats, millel veesõiduk valmib ja seejärel ujukitest õhu väljalaskmise teel laev vette lastakse.
Alam-Burgundia

Alam-Burgundia oli kuningriik tänapäeva Kagu-Prantsusmaa aladel. Seda kutsuti nii sellepärast, et see asus Rhône'i orus, Ülem-Burgundiast madalamal. Alam-Burgundiat kutsutakse mõnikord Arelaadiks või Tsisjuraania Burgundia kuningriigiks. Alam-Burgundia piirideks olid Vahemeri lõunas, Septimaania edelas, Akvitaania läänes, Ülem-Burgundia kuningriik põhjas ja Itaalia kuningriik idas. Alam-Burgundia asutas krahv Boso aastal 879, pärast Lääne-Frangi kuninga Louis II surma. Boso oli ebapädev valitseja ja aastaks 882 sai kuningriik Louis' poja Carloman II abil taas Lääne-Frangi riigi osaks. Alam-Burgundia läks aastal 884, pärast Carlomani surma, Karl Paksu kätte ja aastal 890, pärast Kärnteni Arnulfi mässu ja Karli surma aastal 888 krooniti Boso poeg Louis III Pime Alam-Burgundia kuningaks. Louis III Pime kutsuti Itaaliasse Adalbert II poolt, kes soovis takistada Berengaril kontrolli saavutamist Apenniini poolsaarel. Louis alistas Berengari ja krooniti paavst Benedictus IV poolt 901. aastal Frangi keisriks. Berengar alistas Louis järgmisel aastal, sundis ta Itaaliast põgenema ja lubama mitte kunagi tagasi tulla. 905. aastal tungis Louis jälle Itaaliasse, kuid alistati ja torgati vande murdmise pärast pimedaks. Louis kaotas oma Itaalia kuninga ja Frangi keisri tiitli Berengarile. Pimedana kasutas Louis regendina Provence'i krahvi Hugues'd. Hugues valiti Itaalia kuningaks 924. aastal kodusõja ajal ja ta kulutas kaks järgmist aastat oma vastase, Ülem-Burgundia kuninga Rudolf II Itaaliast väljatõrjumiseks. Louis suri 928. aastal ja tema trooni päris Hugues. Pärast Maroziaga (Rooma tegelik valitseja) abiellumist oma võimu laiendamise püüde nurjumist kulutas Hugues viis järgmist aastat oma valitsusajast võitlusele madjari rüüstajate ja Andaluusia piraatidega. 933. aastal tegi Hugues Ülem-Burgundia Rudolf II-ga rahu, andes talle Alam-Burgundia kuningriigi, ja kahest Burgundiast moodustati Arelaat. Burgundia (täpsustus) Ülem-Burgundia Burgundia kuningate loend Burgundia krahvkond Burgundia hertsogkond Burgundia kuningriik Provence'i valitsejate loend