laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mažoorne helirida

Mažoorne helirida on helirida, mille I ja III astme vahel on suur terts (intervall) ja esimeselt astmelt moodustub mažoorkolmkõla. Mažoorsete heliridade gruppi kuuluvad miksolüüdia, joonia ja lüüdia. Mažoori keskseks helireaks on joonia ja teised samasse gruppi kuuluvad heliread erinevad kesksest helireast ühe võtmemärgi võrra. Lüüdia C-st: c, d, e, fis, g, a, h, c Lüüdia mažoor erineb joonia mažoorist kõrge IV astme poolest, mida nimetatakse lüüdia kvardiks (I ja IV aste moodustavad suurendatud kvardi, <4) KUULA ‎LÜÜDIA HELIRIDA KUULA JOONIA HELIRIDA Miksolüüdia C-st: c, d, e, f, g, a, b, c Miksolüüdia mažoor erineb joonia mažoorist madala VII astme poolest, mida nimetatakse miksolüüdia septimiks (I ja VII aste moodustavad [[väike septim|väikse septimi, v.7) KUULA MIKSOLÜÜDIA HELIRIDA Joonia on tänapäeval tuntud loomuliku ehk naturaalse mažoorina (naturaalduurina). Joonia on enamasti modaalne helirida, loomulik mažoor aga tonaalne helirida (seotud funktsionaalse harmooniaga). Loomulik mažoor võeti kasutusele 17. sajandil. Mažoor Minoorne helirida Diatooniline helilaad Diatooniline helirida
Minoorne helirida

Minoorne helirida on helirida, mille I ja III astme vahel on väike terts (intervall) ja esimeselt astmelt moodustub minoorkolmkõla. Nende heliridade gruppi kuuluvad dooria, eoolia ja früügia. Minooris on keskseks helireaks eoolia ja teised samasse gruppi kuuluvad heliread erinevad kesksest helireast ühe võtmemärgi võrra. Dooria a-st: a, h, c, d, e, fis, g, a Dooria minoor erineb eoolia minoorist kõrge VI astme poolest, mida nimetatakse dooria sekstiks (intervall suur sekst KUULA DOORIA HELIRIDA Früügia a-st: a, b, c, d, e, f, g, a Früügia minoor erineb eoolia minoorist madala II astmepoolest, mida nimetatakse früügia sekundiks (intervall väike sekund) KUULA FRÜÜGIA HELIRIDA Eoolia on tänapäeval tuntud loomuliku minoorina ehk naturaalse minoorina (naturaalmollina). Eoolia on enamasti modaalne helirida, loomulik minoor aga tonaalne helirida (seotud funktsionaalse harmooniaga). Loomulik minoor võeti kasutusele 17. sajandist. Mažoorne helirida Diatooniline helilaad Diatooniline helirida
Eoolia helilaad

Aeoolia (Väike-Aasias asunud Aiolise või aioollaste järgi) on diatooniline helilaad, mille kõrgusastmik on 1 - ½ - 1 - 1 - ½ - 1 - 1 aeoolia c-st c d es f g as b c eoolia a-st a h c d e f g a Vastab loomulikule minoorile. Kuula eoolia helilaadi Minoorne laad Diatooniline helilaad Diatooniline helirida
Saksi-Weissenfelsi Magdalena Sibylle

Saksi-Weissenfelsi Magdalena Sibylle (2. september 1648 - 7. jaanuar 1681) isa oli August I (Saksi-Weissenfielsi hertsog) ja ema Mecklenburg-Schwerini Anna Maria. Magdalena Sibylle isapoolne vanaisa oli Johann Georg I (Saksimaa kuurvürst) ja vanaema oli Preisi Magdalena Sibylle. 14. novembril 1669 abiellus Magdalena Sibylle Saksi-Gotha-Altenburgi hertsogi Friedrich I-ga. Anna Sophie (22. detsember 1670 - 28. detsember 1728) Dorothea Marie (22. jaanuar 1674 – 18. aprill 1713) Friedrich II (28. juuli 1676 – 23. märts 1732), Saksi-Gotha-Altenburgi hertsog Johanna (1. oktoober 1680 – 9. juuli 1704)
Raudkärblased

Raudkärblased (Hippoboscidae) on väike, umbes sjast liigist koosnev sugukond kitsalt spetsialiseerunud imetajate ja lindude ektoparasiite. Eestis kohatavaid raudkärblaste liike on kümmekond. Raudkärblase keha on lai ja lame, tiivad on tihedalt keha vastu surutud või puuduvad hoopis. Kehakatted on raudkärblastel väga tugevad. Pikad hambuliste küünistega varustatud jalad aitavad putukal liibuda kindlalt karvadesse, sulestikku või nahale, et seal siis verd imeda. Raudkärblased toituvad ainult peremehe verest. Vastsejärk on raudkärblastel praktiliselt olematu, vastne teeb kogu arengu läbi emaslooma kehas ja nukkub kohe pärast sünnitamist. Vastsed sünnivad ükshaaval, seetõttu pole raudkärbeste viljakus eriti suur. Lindudel parasiteerivad liigid võivad edukalt elada mitmel linnuliigil, imetajatel elavad liigid aga on tavaliselt monofaagsed. Nii elab hobuse-raudkärbes (Hippobosca equina) ainult hobustel, lamba-raudkärbes (Melophagus ovinus) vaid lammastel. Raudkärblaste hulka kuulub ka põdrakärbes (Lipoptena cervi), keda võib eriti suve lõpul Eesti metsades palju kohata.
Feodaal

Feodaal ehk läänimees oli keskajal feoodi (feodum) ehk läänimaa saaja, kes vastutasuks kohustus teenima maaisanda sõjaväes. Seda kinnitas vasallivanne ehk investituur, mis kehtestas senjööri ja vasalli vahekorra. Läänisüsteemi tekke tõi kaasa ratsasõdalaste üha tugevnev ja kallinev varustus – sõdalastele anti maad enese ülalpidamiseks. Algselt ei olnud feoodid automaatselt pärandatavad vaid vasallilepingud tuli alati uuendada. Feoodi vastand oli allood (allodium) ehk pärusvaldus. Aja jooksul muutus feood aadliku eraomandiks. Kõrgeim feodaal ehk süserään omas nominaalselt kogu maad riigis. Feodaalses hierarhias allpool seisid hertsogid (kunagiste hõimupealike järglased) ja krahvid (kuninga piirkondlikud asevalitsejad) ning neist omakorda allpool väikefeodaalidena parunid ja rüütlid. Mandri-Euroopas kehtis keskajal põhimõte “minu vasalli vasall pole minu vasall”. Inglismaal olid kõik feodaalid kuninga vasallid. Veel Karl Suure valitsusajal 8. sajandil olid feodaalid kuningale kuulekad, kuna kuningas võis sõnakuulmatu feodaali maa ära võtta ja teisele feodaalile anda. Karl Suure poegade valitsemisajal 9. sajandil hakkas feodaalide sõltumatus kasvama – nad omasid tihti sama suuri väesalku kui kuningas ning nad said nn immuniteedikirjaga kuningalt õiguse oma maadel oma suva järgi makse koguda ja kohut pidada. Tekkis feodaalne killustatus – kuningast vähesõltuvate suurfeodaalide valdused muutusid omavahel sõdivateks "riikideks riigis".
20 (Terminaator)

"20" on Eesti ansambli Terminaator kaheteistkümnes album, mis anti välja 2007. aastal. Albumile "20" on koondatud kahekümne tegutsemisaasta jooksul ilmunud tuntuimad lood. Albumikaane pildil oleva maskoti on joonistanud Mart Himbek. CD1 Juulikuu lumi 2007 Ära oota koidikuni Alkeemik 4B 2007 Lõbus maja Sinu juurde tagasi Aja teenija 6 jalga niisket maad Plekktrumm See ei ole saladus Raudteejaam Ei kommentaari Vastasmaja aknad Ingli puudutus CD2 Ebaõiglane Romula Ütle miks Carmen Kuutõbine Nagu esimene kord Teel ära Portselanist tüdruk Kaktusviin Armudes üksindusse Ford Kaitseta Tänapäeva muinaslugu Torm Muinasjutu mets Meeletu maailm Terminaatori Koduleht
Organisation Todt

Organisation Todt (lühend OT) oli Fritz Todti asutatud Saksa riiklik ehitusorganisatsioon, mis tegutses aastail 1938–1945. OT osales aastatel 1941–1944 Saksa okupatsioonivõimude korraldatud sõjalistel ja riiklikel ehitustel ka Eesti aladel, muuhulgas paiknes Tallinnas, Harju tänav 45 OT Ostlandi peakorter. Juba 20. september 1941 keelati Tallinna Majanduskomando korraldusega kõigile ehitusmaterjali- ja ehitusmaterjalitööstustele ilma Organisatsioon Todti erilise loata igasugu ehitusmaterjalide väljaandmine. Keeld hõlmas eriti järgmisi ettevõtteid: tellisetehaseid, silikaattehaseid, katusekivitehaseid, lubjatööstusi, isoleerplaatidevabrikuid, šamottkivitööstusi, ehitusettevõtteid, ehitusabimaterjalivabrikuid, katusepapivabrikuid, bituumenitööstusi. Ehitusmaterjali- ja ehitusabimaterjali-kauplustel oli keelatud ilma Organisatsioon Todt loata välja anda ehitusmaterjali ja ehitusabimaterjali. Tallinna Majanduskomando KORRALDUS, Linna Teataja, 20 september 1941
Augusta (Saksi-Gotha printsess)

Augusta, Saksi-Gotha printsess, Walesi printsess (alates 1751 Walesi leskprintsess) (30. november 1719, Gotha, Saksamaa – 8. veebruar 1772, Carlton House, Inglismaa) oli Saksi-Gotha-Altenburgi hertsogi Friedrich II ja Anhalt-Zerbsti Magdalena Augusta tütar. Ühtlasi oli ta Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuninga George III ema. 17. aprillil 1736 abiellus Augusta St Jamesi palee Chapel Royal'is, Suurbritannia ja Iirimaa kuninga ning Hannoveri kuurvürsti George II poja, Walesi printsi Frederickiga (1707–1751). Augusta oli abielludes 16-aastane ega osanud peaaegu üldse inglise keelt. Hoolimata abikaasade 20-aastasest vanusevahest tundus abielu olevat õnnelik. Abielust sündis üheksa last. Augusta Charlotte (Walesi printsess) (1737–1813) George William Frederick Walesi prints (1738–1820), Suurbritannia ja Iirimaa kuningas 1760–1801 ning Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuningas 1801–1820, Hannoveri kuurvürst 1760–1814 ja Hannoveri kuningas 1814–1820, George III Edward Augustus Yorki hertsog (1739–1767) Elizabeth Caroline (1740–1759) William Henry Gloucesteri ja Edinburghi hertsog (1743–1805) Henry Frederik Cumberlandi ja Strathearni hertsog (1745–1790) Louisa Anne (1749–1768) Frederik William (1750–1765) Caroline Matilda (1751–1775) Paari esimene laps sündis St Jamesi palees pärast seda, kui Frederick oli sundinud sünnitusvaludes naist reisima sinna Hampton Courtist. Põhjuseks oli see, et Frederick ei tahtnud oma vihatud vanemaid sünnituse juurde. Abielu algusest peale oli Augusta pingelistes suhetes Fredericki vanematega. Kui pärast Fredericki surma nimetati Augusta tulevaseks regendiks, põhjustas see poliitilise poleemika. Teda hakkas mõjutama ta vanima poja õpetaja, John Stuart, 3. Bute'i hertsog, ning kuulujuttude järgi olevat neil olnud romaan. Sellele andis ainest seik, et õpetaja külastas oma õpilast tagaukse kaudu. Nii Augustat ja kui John Stuartit häbistati ajakirjanduses. Isegi pärast George III troonile saamist ei lakanud Augustat alandavad jutud. Augusta suri 52-aastaselt Carlton House'is kõrivähki ning ta matuserongkäiku segasid tülinorijad, kes karjusid solvanguid. Pärast abikaasa surma laiendas Augusta Kew' palee aedu ning Sir William Chambers ehitas aedadesse mitmesuguseid majakesi. Praeguseni on säilinud neist 1761. aastal ehitatud Hiina pagood.
Misjonär

Misjonär on kristluse levitaja. Ülekantud tähenduses võidakse misjonäriks nimetada ka mõne muu õpetuse levitajat. 19. sajandil reisisid või töötasid misjonäridena Aafrikas mitmed mehed Eestist: Gustav Nyländer Sierra Leones, Otto von Richter Egiptuses, Hans Tiismann Keenias, Oskar Thal Kullarannikul, Evald Oviir Tanganjikas. Lisaks veel Carl Otto Johannes Hesse Indias. Misjon
Percy Shelley

Percy Bysshe Shelley (4. august 1792 – 8. juuli 1822) oli inglise romantiline luuletaja, kelle kuulsate luuletuste hulgas on "Ozymandias", "Ode to the West Wind" ja "To a Skylark". Shelley sündis väga jõukas Sussexi maa-aadli perekonnas baronetitiitli pärijana. Ta sai hariduse Eton College'is ja Oxfordi Ülikooli University College'is. Tema esimene avaldatud teos oli gooti romaan "Zastrozzi" (1810), milles ta väljendas oma ateismi kelm Zastrozzi kuju kaudu. Samal aastal avaldas Shelley koos oma õega raamatu "Original Poetry by Victor and Cazire". Oxfordis õppides andis ta välja luulekogu "Posthumous Fragments of Margaret Nicholson". Võib-olla tegi kaastööd kaasüliõpilane Thomas Jefferson Hogg. 1811 avaldas Shelley pamfleti "Ateismi paratamatus" ("The Necessity of Atheism"), mille pärast ta pidi koos Hoggiga Oxfordist lahkuma. Isa sekkumisel oleks ta võinud ülikooli edasi jääda, kui ta oleks oma vaadetest lahti öelnud. Ta keeldus ning see viis täieliku suhete katkemiseni isaga. Aastal 1811 põgenes Shelley Šotimaale ning abiellus kohvikupidaja tütre Harriet Westbrookiga. Seejärel siirdus ta Järvepiirkonda kirjutama, kuid varsti pärast seda külastas Iirimaad, et kirjutada poliitilisi pamflette. 1813 avaldas ta poeemi "Queen Mab: A Philosophical Poem". See oli mõjutatud briti filosoofist William Godwinist ning väljendas tolle radikaalset filosoofiat. Shelley, kes oli õnnetus abielus, armus Godwini ja Mary Wollstonecrafti tütresse Marysse. Juulis 1814 põgenesid nad mandrile, läbides Prantsusmaa ja jõudes Šveitsi. Kuue nädala pärast sai neil raha otsa ja nad naasid Inglismaale. "Luuletusi". Tõlkinud Minni Nurme, järelsõna Villem Alttoa, Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1960 "Valik lüürikat". Tõlkinud ja eessõna: Ants Oras, järelsõna Anne Lange, Hortus Litterarum, Tallinn 1998 "André Maurois, Ariel ehk Shelley elulugu". Prantsuse keelest tõlkinud ja eessõna: Lydia Raudsepp, EKS, Tartu 1928 Ants Oras, "Percy Bysshe Shelley ja tema luule" – Looming, 1935, nr 2, lk 209–218 ja Ants Oras, "Ilus, haljas. Luulekool III", Ilmamaa, Tartu 2007, lk 49–61 Jüri Talvet, "Kas Orase Shelley või Shelley Oras?" (raamatu "Valik lüürikat" tõlkearvustus) – Looming 1999, nr 2, lk 310–315 ja Jüri Talveti raamatus "Tõrjumatu äär", Ilmamaa, Tartu 2005, lk. 408–416 Anne Lange, "Orase Shelley" – Keel ja Kirjandus 2004, nr 1, lk 11–24 (ülevaade Ants Orase väitekirjast "Statistical inquiry into the use of colour names in the longer poems of Shelley" – "Statistiline uurimus Shelley pikemate poeemide värvinimedest", 1923) Vikerkaar 2004, nr. 7–8 (inglise romantismi erinumber) Anne Lange, "Ants Oras". Ilmamaa, Tartu 2005, peatükk "Ood läänetuulele" lk 57–81
Stjerneborg

Stjerneborg oli Tycho Brahe osaliselt maa-alune observatoorium, mis asus tema loss-observatooriumi Uraniborgi kõrval Veni saarel. Tycho Brahe ehitas Stjerneborgi 1584. aastal, kui oli selgunud, et Uraniborg ei onud piisavalt stabiilne ega suur tema täppisinstrumentide jaoks. Kui Tycho 1597. aastal Venilt lahkus, hakkas Stjerneborg lagunema. Praeguseks on Stjerneborgi maapealne osa taastatud ja aastal 2002 avati see külastajatele. Stjerneborgi skeem. Observatooriumi ümbritseb ruudukujuline müür, mille igal küljel on poolringikujuline eend. Vasakpoolses eendis on väljapääs, mis avaneb lähedal asetseva Uraniborgi poole. A – sissepääs, kust trepid viisid töötubadesse B, D ja E; ülal on kolm lõvikuju ja ladinakeelsed pealdised B – põhitöötuba, kus olid P ja V ning pääsud C-sse, F-i, G-sse ja Q-sse C – tuba, kus oli suur ekvatoriaalinstrument D – tuba, kus on nurkkõrguse- ja asimuudikvadrant E – tuba, kus oli sfääriline astrolaab F – tuba, kus oli nurkkõrguse- ja asimuudikvadrant, mida ümbritses terasruut G – tuba, kus oli sekstant kauguste mõõtmiseks H, I – kivipiilarid, millest ühe tipus on kera, teine on nurgeline K, L, N ja T – suured kooniliste katetega kerad M – Kivilaud, millel Willem Blaeu joonistusel on päikesekell O – Tycho Brahe voodi P – kolle Q – Tycho abilise magamistuba S – Uraniborgi viiva maa-aluse käigu algus Uraniborg Tycho Brahe BTA-6
Lahn

See artikkel räägib Saksamaa jõest. Saksamaa valla kohta vaata artiklit Lahn (Hümmling). Lahn [laan] on jõgi Saksamaal. Jõe pikkus on 246 km. Valgla on 5925 km². Keskmine vooluhulk suudmes on 54 m³/s. Jõgi algab Reini Kiltkivimäestikust 602 m kõrguselt. Esimesed 23 km voolab ta NordRhein-Westfaleni liidumaal. Seejärel ületab ta Hesseni piiri, kuhu jääb suurem osa tema voolusängist. Ülemjooksul voolab jõgi itta. Ta läbib Biedenkopfi ja pöördub pisut enne Marburgi lõunasse. Giessenis pöördub jõgi läände ja edelasse ning läbib Wetzlari, Weilburgi ja Limburgi. Limburgis ületab jõgi Rheinland-Pfalzi piiri ja voolab sellel liidumaal oma alamjooksu viimased 57 km. Ta läbib Bad Emsi ja suubub Lahnsteinis Reini. Jõe suue asub 61 m kõrgusel merepinnast ja jõe lang on seega 541 m. Lahnil ei ole suuri lisajõgesid. Tema lisajõed on Ohm (suubub Marburgis vasakult), Lumda (enne Giessenit vasakult), Dill (Wetzlaris paremalt), Weil (Weilburgis vasakult), Elbbach (Limburgis paremalt) ja Aar (Limburgis vasakult). Lahn on laevatatav kuni Limburgini. Selles vahemikus tagab Saksamaa Veeteede ja Laevanduse Amet minimaalse veesügavuse 160 cm. Kuid Lahnil on suhteliselt levinud sõitmine aeru- ja sõudepaatidega ning seda saab teha praktiliselt lähteni välja. Üleujutuste vältimiseks on Lahnile rajatud tamme ja nendel on küll lüüsid, kuid paatidega on nende kasutamine raske. Suur maailma atlas, lk 56
Galápagose saared

Galápagose saared (Ecuadori haldusüksusena Colóni saarestik) on saarestik Vaikses ookeanis. Sellesse kuulub 13 suuremat ja 6 väiksemat saart. Saarestiku pindala on 7994 km². Saared on mägised ja vulkaanilised (kõrgeim tipp 1707 meetri kõrgune Wolfi vulkaan Isabela saarel). Saared avastas 1535. aastal Panama piiskop Fray Tomas de Berlanga. Saared on endeemsete hiidkilpkonnade – elevantkilpkonnade – elukoht, saare nimi on tulnud nende kilpkonnade hispaaniakeelsest nimest (hispaania keeles galápago 'sadul'). Galápagose saartel elab palju endeemseid loomaliike. Neid uurides töötas Charles Darwin välja oma loodusliku valiku teooria. Suuremad saared on Isabela, Santa Cruz, San Salvador (Santiago, James), Fernandina, San Cristóbal, Floreana (Santa Maria), Marchena, Española, Pinta, Santa Fe, Genovesa, Pinzón ja Baltra. Galápagose saartel elab üle 25 tuhande inimese. Neist kolmveerand on mestiitsid. Suurimaks linnaks on Puerto Ayora Santa Cruzi saare lõunarannikul. Galápagose saared Elevantkilpkonn Santa Cruzil S. Garman, The Reptiles of the Galapagos Islands, Bulletin of the Essex Institute, Vol 24, lk 73-88, 1862, Salem Mass, Printed by the Salem Press Publishing and Printing Co. Veebiversioon (vaadatud 15.09.2013) (inglise keeles)
Eutrofeerumine

Eutrofeerumine ehk eutrofikatsioon (< eu + kreeka trophē 'toit') on tavaliselt veekogude, harvem maa, rikastumine taimede toitainetega, peamiselt fosfori- ja lämmastikuühenditega. Terminit kasutatakse tavaliselt iseloomustamaks ökosüsteemi esmatootjate (enamasti fütoplanktoni ja kõrgema veetaimestiku) suurenenud produktsiooni ehk teisisõnu taimede ülemäärast kasvu ja sellega kaasnevat lagunemisprotsessi, mis toob sageli kaasa hapnikupuuduse ja veekvaliteedi halvenemise, mõjutades negatiivselt kalade ja teiste veeloomade elukeskkonda. Eutrofikatsioon võib aset leida nii mageveelistes kui soolase veega veekogudes. Paljud ökoloogilised tegurid võivad stimuleerida esmatootjate produktsiooni. Enamikul juhtudest on tegemist küll kolme probleemiga: vähenenud biodiversiteet, muutused liikide koosseisus ja domineerimises ning toksilised efektid. Läänemere eutrofeerumine Veeõitseng
Anaheim

Anaheim on linn USA-s California osariigis Orange'i maakonnas. Ta on Los Angelese eeslinn. Linna peamiseks tööstusharuks on turism, Anaheimis asub Disneyland. Linna jäähokimeeskond Anaheim Ducks mängib NHLis. Los Angeles Angels
Kurtna Valgejärv

Kurtna Valgejärv (ka: Valgejärv) asub Ida-Virumaal Illuka vallas Konsu külas. Järv kuulub Kurtna järvestiku koosseisu. Järv paikneb Kirde-Eestis ja on Kurtna järvedest idapoolseim. Valgejärvest umbes 300 m lääne pool asub Jaala järv. Järv on põhikujult ovaaljas. Kaldad on valdavalt madalad ja liivased, kohati turbased. Taimestik on liigivaene: esineb 10 liiki makrofüüte. Kaladest esineb ahven, haug ja särg. Valgejärv keskkonnaportaalis
Rauno Thomas Moss

Rauno Thomas Moss (sündinud 29. detsembril 1977 Tallinnas) on eesti maalikunstnik ja tarbegraafik. Moss alustas 1993. aastal õpinguid Tartu Kunstikoolis skulptuuri erialal, millest siirdus üle kunstilise kujundamise ja maali erialale, lõpetades selle 1998. aastal. Kunstiõpingud jätkusid Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna all asuvas kunstide osakonnas maalikunsti erialal professor Jaan Elkeni käe all. Tal on magistrikraad semiootikas. Moss lõpetas Tartu Ülikooli 2002. aastal. Aastast 2002 on Moss Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kultuuriteaduste ja kunstide instituudi joonistamise, plastilise anatoomia ja üldkompositsiooni lektor. Publitseerib filmi- ja kujutavakunsti kriitilisi artikleid. Eesti Semiootika Seltsi (ESS) liige aastast 2001. Tartu Kunstnike Liidu liige aastast 2004. 1997 "Kasvamise Aeg" Obu galerii, Tartu 2004 "Kokkupuude" Y-galerii, Tartu 2006 "Rauno Thomas Moss 2006: katsumused" Tartu Kunstimaja, Tartu 2007 "Eklektos" Athena Keskus, Tartu 2008 "Silent Tartu aka Clinical" Galerii Vaal, Tallinn 2018 "Ars Semiotica" Philosophicum, Tartu 2013 Inimese anatoomia. I osa. Liikumisaparaat, siseelundid. Õpik kõrgkoolidele. Teine, täiendatud ja parandatud trükk. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. 2018 Salupere, Silvi; Kull, Kalevi (toim.) 2018. Semiootika. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. "Varakristlike eremiitide praktiline semiootika (Pontose Euagriose askeetiline demonoloogia)" Acta Semiotica Estica, nr 3, 2006 (138 - 165) Tartu noorkunstniku stipendium 2005 (AS Merko Tartu) "Hüperkuup" III auhinnaline koht Juri Lotmani mälestusmärgi konkurss 2006 (Tartu) 25+5 kauneimat raamatut 2007 nominent Galerii Vaal preemia 2009 Rauno Thomas Mossi tööde galerii DeviantArt.com portaali kunstnikunime xanq all: [1]
Püha Tool

Püha Tool ehk Püha Aujärg (ladina keeles Sancta Sedes (ka Apostellik Tool, Apostellik Aujärg) on kas paavst üksi või koos Rooma kuuria asutustega, mille kaudu katoliku kirikut juhitakse. Kuigi Püha Tooli nimetatakse ka Vatikaniks, on ta erinev Vatikani Linnriigist, mis on riik oma territooriumi, kodanikkonna ja riigivõimuga. Siiski on paavst Vatikani Linnriigi riigipea ning Püha Tool esindab seda riiki riikidevahelises suhtluses. Püha Tool või paavst (kanooniline õigus ja rahvusvaheline õigus samastavad neid) on rahvusvahelises õiguses levinud doktriini järgi suveräänne mitteriiklik rahvusvahelise õiguse subjekt. Rahvusvahelises õiguses on see praegu ainus juhtum, kus füüsiline isik kui ametiisik on ameti poolest ja oma ameti kestel rahvusvahelise õiguse subjekt. Selle poolest erineb paavst tavalisest valitsusjuhist, kes tegutseb rahvusvahelise õiguse subjekti nimel, kuid ise ei ole rahvusvahelise õiguse subjekt. Olukord on tingitud sellest, et pärast Kirikuriigi lõppu ei jäetud Püha Tooli sellest staatusest ilma; pärast Vatikani tunnustamist "jäänuk-kirikuriigina" tekkis selline "kahekordne" suveräänsus. Sellisena on Püha Tool (ja mitte Vatikani Linnriik) mitmesuguste rahvusvaheliste organisatsioonide liige või vaatleja. ÜRO-s on Püha Tool alaline vaatleja. See on vastuoluline, sest teistel mitteriiklikel organisatsioonidel, sealhulgas teistel kirikutel sellist staatust ei ole. Väga tugevat kriitikat selle staatuse suhtes praegu ei ole, sest paljud riigid tunnustavad eelkõige paavsti panust ülemaailmsesse rahusse. ÜRO reformi käigus 2004 andis ÜRO Peaassamblee Pühale Toolile rohkem õigusi. Nüüd tohib ta iga-aastasel täiskogul ilma teiste riikide luba vajamata debattidesse sekkuda ning tal on õigus vastata, kui asi puudutab Püha Tooli. Püha Tool ei ole identne ka katoliku kirikuga, mis on omaette õigussubjekt. Katoliku kirik ise ei ole rahvusvahelise õiguse subjekt; paavst (Püha Tool) kui katoliku kiriku peana on tema välisesindaja ning tohib diplomaatilises läbikäimises esindada ka tema huvisid. Pühal Toolil on maailma vanim diplomaatiline teenistus. Paljudes (enamasti katoliiklikes) maades on paavsti nuntsius seetõttu diplomaatilise korpuse vanem ning asetseb protokolliliselt teistest diplomaatilistest esindajatest kõrgemal. Püha Tool on diplomaatiliselt esindatud umbes 180 maal. 16. jaanuaril 1982 taastasid Püha Tool ja Suurbritannia 447 aasta järel diplomaatilised suhted. Kuningas Henry VIII oli 1535 katoliku kirikust lahti öelnud ning rajanud anglikaani kiriku. Pühadeks toolideks nimetati varem ka teisi olulisi piiskopiaujärgi. Alates 1803. aastast toimunud sekulariseerimise käigus langes see nimetus ära. Eranditeks on Rooma piiskopkond ja Mainzi piiskopkond, (Mainzi Pühaks tooliks (ladina keeles Sancta sedes Moguntina, Roma specialis vera filia). Rooma piiskopkond ulatub Vatikani Linnriigi piiridest välja Itaaliasse; paavst on selle "Püha tooli" piiskop. Kõiki piiskopiaujärgi võib nimetada pühadeks toolideks. Apostellikeks toolideks võib nimetada kõiki apostlite poolt rajatud piiskopiaujärgi. Hiina Vabariigi ja Püha Tooli suhted
Paljas silm

Paljas silm on silmad kui looduslik vaatlusinstrument, mida inimene kasutab, kui tal puuduvad kunstlikud optikainstrumendid, näiteks teleskoop või binokkel. Astronoomias räägitakse palja silmaga vaatlemisest muuhulgas juhtudel, kui mingid astronoomianähtused (konjunktsioonid, komeedid, meteoorisajud) on mitteastronoomide jaoks hõlpsasti vaadeldavad. Palja silmaga on tavaliselt võimalik näha taevakehi, mille näiv tähesuurus on kuni +6m. Palja silma nurklahutus on umbes 1′.  On ka teravama nägemisega inimesi. Palja silmaga on nähtud Uraani ja Jupiteri kaaslasi. Enne teleskoobi leiutamist tehti kõik astronoomilised vaatlused (sealhulgas Tycho Brahe vaatlused) palja silmaga.