laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Karula Jumalaema Kaitsmise kirik

Karula Jumalaema Kaitsmise kirik on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Valga maakonnas Valga vallas Pikkjärve külas. Kirik on pühitsetud Jumalaema kaitsmisele. Karula õigeusu kogudus avati toonasel Võrumaal 1846. aastal. Kogudusse kuulus 1850. aastal 2369 liiget. Teenistusi peeti algul Karula mõisa vanas puumajas, hiljem ka heinaküünides või vabas õhus. 1896. aastal eraldus Karula kogudusest Kaika õigeusu kogudus. 1938. aastal oli Karula Jumalaema kaitsmise koguduses 2090 liiget. Karula Jumalaema kaitsmise kogudus likvideeriti Nõukogude okupatsiooni ajal 1963. aastalja taastati Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku poolt 21. sajandi algusaastail. 1847. aastal ehitati puukirik Vissi kõrtsi juurde (Vissi kirik). Kirik lammutati 1875. aastal ja sinna hakati ehitama kivikirikut koos selle kõrval asuva kivist koolimaja ja kogudusemajaga. Ehitust rahastas Venemaa Pühim Valitsev Sinod. Maakivist ja punastest tellistest, ladina risti kujulise põhiplaaniga, kellatorni ja massiivse kesk-kupli ja nelja kupliga kirik valmis 1878. aastal. Karula õigeusu kirik pühitseti Riia ja Miitavi piiskopi Filareti poolt Jumalaema kaitsmise auks 1878. aastal. Pärast koguduse sulgemist kasutati Karula Jumalaema Kaitsmise kirikut kolhoosi laona. Kolhoosiaja viimastel päevadel tehti kirikus remonti, mille käigus paigaldati uued plekk-katused, parkettpõrand ja vitraažid. Juba usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette usuvahetajatele õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide asutamist. Konfessionaalne koolikorraldus kinnitati 1849. aasta talurahvaseadusega. Karula õigeusu kiriku juures tegutses kihelkonnakool ja mitmed abikoolid. Karula kihelkond Kaika Püha Kolmainu kirik Kaika Püha Kolmainu kogudus Kaika kalmistu Karula mõisa kalmistu Karula Jumalaema Kaitsmise kirik teatmikus "Teeliste kirikud" (vaadatud 18.12.2015) "EAÕK koduleht/Karula Jumalaema kaitsmise kogudus". Andrei Sõtšov. [http:// www.dspace.ut.ee "Eesti õigeusu piiskopkond nõukogude religioonipoliitika mõjuväljas"]. {{netiviide}}: kontrolli parameetri |URL= väärtust (juhend) "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn 2007; lk 924-927 Jaanus Plaat/Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011; lk 342-345 " Eesti õigeusk X-XXI sajandil. Entsüklopeediline teatmik" (vene keeles). Koostaja Vladimir Iljaševitš. Kirjastus Tarbeinfo OÜ. Tallinn 2014; lk 459 Andrei Sõtšov. "Eesti õigeusu piiskopkond Stalini ajal aastail 1945-53". TÜ kirjastus. Tartu 2004; lk 65-125 Karula Jumalaema Kaitsmise kirik teatmikus "Teeliste kirikud"
Kiviõli kirik

Kiviõli kiriku all võidakse mõelda: EELK Kiviõli Peetri kirikut RKK Kiviõli Püha Klara kirikut MPEÕK Kiviõli Jumalaema Kaitsmise kirikut EEKBKL Kiviõli vene evangeeliumi kristlaste ja baptistide palvelat
Lilly Muik

Lilly Muik (2. oktoober 1906 Palmse vald – 23. märts 1983 Tallinn) oli eesti luuletaja. Lilly Muigi eesnimi esineb ka kujul Lilli ja Lili. Ta sündis Palmse valla Palmse külas, kuid võimalik, et hoopis Eru külas. Õppis Võhma ja Vihula algkoolis, seejärel lühikest aega Rakvere Gümnaasiumis, kuid lõpetas 1927. aastal Tapa Linna Ühisgümnaasiumi. Samal aastal astus Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda, kuid lahkus peatselt ülikoolist. Alates märtsist 1928 töötas Lilly Muik oma isa juhitava Sagadi Tarvitajate Ühisuse kaupluse juhataja-müüjana ning jätkas hiljem tööd raamatupidajana ühistukaubanduses kuni 54-aastaselt pensionile jäämiseni. Pensionipõlves töötas vahel samuti raamatupidajana. 1927. aastal ilmus Tapal Lilly Muigi luulekogu "Luuletused", mille kaanel varjunimi Lill Sygisen. Ta jätkas luuletuste kirjutamist kuni 1982. aastani, kuid esikkogu üsna negatiivne arvustus Karl Eermelt (Ehrmannilt) ajakirjas Eesti Kirjandus olevat olnud tõenäoline põhjus, miks ta oma luuletuste avaldamisest edaspidi loobus. Esikkogu pälvis ka positiivse arvustuse Rasmus Kangro-Poolilt. Mait Talts. Kes oli Lill Sygisen? Eesti Päevaleht (Rootsi), 9. detsember 2015 Eesti Kirjandus nr 12, 1927 Eesti Päevaleht, 12. august 1927
Pärnu Immaanueli baptistikoguduse palvela

EEKBKL Pärnu Immaanueli baptistikoguduse palvela on vanim baptisti palvela Pärnus. Kirik asub aadressil Henno 3, 80013 Pärnu. Palvemaja valmis 1896. aasta novembris ja ehitis on siiani püsinud, kuid vana hooneosa on renoveeritud ning 2004. aastal valmis juurdeehitis. Palvelas tegutseb EEKBKL Pärnu Immaanueli baptistikogudus. Koguduse pastor on Eenok Palm. Jumalateenistused toimuvad pühapäeviti. - (29. september 2017). "Ajalugu".{{netiviide}}: CS1 hooldus: numbrilised nimed: autorite loend (link) Palvela info teatmikus "Teeliste kirikud" Info koguduse ja palvela kohta EEKBKL kodulehel
Leopold Kohr

Leopold Kohr (5. oktoober 1909 Oberndorf bei Salzburg – 26. veebruar 1994 Gloucester, Inglismaa) oli majandusteadlane ja anarhist. Tema vaadete peateese oli, et ühiskonna hädad on enamasti seotud institutsioonide ülemäärase suurusega. Üks tema õpilasi oli Ernst Schumacher, kes arendas sama vaadet oma raamatus "Small is Beautiful".
Small is Beautiful

"Small Is Beautiful: A Study of Economics As If People Mattered" ("Väike on ilus") on majandusteadlase Ernst Schumacheri raamat. Raamat ilmus aastal 1973. Selles põhjendatakse majanduse detsentraliseerituse vajadust ning väikeste ettevõtete tähtsust. Teos on ökoloogilise majandusteaduse alusteoseid.
Jan Jõemets

Jan Jõemets (sündinud 1972) on eesti filosoof ja luuletaja. Õppis Rakvere 3. Keskkoolis. Ta on õppinud ja õpetanud Eesti Humanitaarinstituudis 1990. aastail. Ta on peategelane Vahur-Paul Põldma dokumentaalfilmis "Puhta mõtte ruum" (2015). 2009. Teiste sõnadega. Tallinn: 9 koma. Eesti filmi andmebaas. Puhta mõtte ruum (2015). Film filosoofist
Ventspilsi Kõrgkool

Ventspilsi Kõrgkool (läti Ventspils Augstskola) on 1997. aastal Ventspilsis asutatud kõrgem õppeasutus. Ülikoolil on kolm teaduskonda. Peahoone asub Ventspilsis aadressil Inženieru 101a. Aastail 2000–2010 oli rektor Jānis Vucāns, pärast teda Jānis Eglītis. Ülikooli praegune rektor on Gita Rēvalde. Ventspilsi Kõrgkool koosneb tänapäeval kolmest teaduskonnast. Majandus- ja ärijuhtimisteaduskond Infotehnoloogiateaduskond (aastast 2006) Tõlkeõpingute teaduskond Koolile alluvad ka Rakenduslingvistika keskus, Ettevõtluse, innovaatika ja regionaalse arengu keskus ning Ventspilsi rahvusvaheline raadioastronoomia keskus. Ventspilsi Kõrgkool teeb programmi "Erasmus" raames koostööd 69 ülikooliga, nende seas Ålborgi Ülikooli, Oulu Ülikooli, Tartu Ülikooli, Euroakadeemia ja Tallinna Tehnikaülikooli Kuressaare Kolledžiga. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2015. Vaadatud 19. detsembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2015. Vaadatud 19. detsembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ülikooli koduleht (läti keeles)
Läti Spordipedagoogika Akadeemia

Läti Spordipedagoogika Akadeemia (läti Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmija) on 6. septembril 1921 Riias asutatud kõrgem õppeasutus. Akadeemia peahoone asub Riias aadressil Brīvības gatve 333. 6. septembril 1921 võttis Läti valitsus vastu otsuse asutada praeguse kooli eelkäija, Läti Kehakultuuri Instituut. Selle esimeseks juhiks sai Mārtinš Krūze. Koolist sai 2. oktoobril 1926 Läti Ülikoolile alluv instituut. Õpingud kestsid seal kolm aastat, instituuti juhtis Voldemārs Cekuls. 1. jaanuaril 1946 muudeti kooli nime ja sellest sai Läti Riiklik Kehakultuuri Instituut. Praeguse nime sai kool 10. märtsil 1992. Mārtiņš Krūze (1921–1922) Jēkabs Dille (1922–1925) Voldemārs Cekuls (1925–1940) Ivan Lazurka (1945–1946) Jevgeni Sretenski (1946–1951) Nikolajs Neļga (1951–1958) Aleksis Ailis (1958–1960) Jurijs Berdičevskis (1960, 1962) Andrejs Eļhivs (1960–1962) Vladimirs Maksimovs (1962–1982) Ilgvars Forands (1982–1988) Uldis Grāvītis (1988–2008) Jānis Žīdens (2008–2019) 2019. aastast alates on ülikooli rektor Juris Grants. http://www.lspa.eu/index.php?option=com_content&view=article&id=146&Itemid=27 http://www.lspa.eu/files/2015/LSPA_vesture.pdf Ülikooli koduleht (läti keeles)
Sirje Uusbek

Sirje Uusbek (sündinud 2. jaanuar 1946 Tallinn) on eesti sisearhitekt. Ta lõpetas 1964. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1966–1971 ERKI-s, mille lõpetas ruumi- ja mööblikujunduse erialal. Aastatel 1968–1977 töötas ta projekteerimisinstituut Kommunaalprojektis, aastatel 1977–1992 Eesti Teatriliidu projekteerimisbüroos ja seejärel peamiselt vabakutselisena. Ta on 1992. aastast Eesti Sisearhitektide Liidu liige. 1982 - sisekujundus - Tallinna Perekonnaseisuamet, Pärnu mnt 67A (kaasautor L. Zaporožets) 1984 - sisekujundus - Eesti Draamateater, Tallinn (kaasautor H. Eelsalu) 1987 - sisekujundus - Estonia Teater, Tallinn 1991-1993 - sisekujundus - Eesti Üliõpilaste Seltsi maja, Tartu 1995-1996 - sisekujundus - Pärnu Maakohtu Kuressaare kohtumaja, Kuressaare Sirje Uusbek Eesti Sisearhitektide Liidu kodulehel (vaadatud 19.12.2015) 1996 - Eneken Helme. "Uusbek, Sirje". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 555
Suure-Jaani Gümnaasium

Suure-Jaani Gümnaasium on gümnaasium Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Suure-Jaanis. Kooli lähedal asub Suure-Jaani Gümnaasiumi staadion. Koolis õppis 2022. aastal 66 õpilast. 1925. aastal muudeti Suure-Jaani kool 6-klassiliseks algkooliks. 1938. aastal hakati koolile uut hoonet projekteerima. Arhitekt Johannes Pikkovi kavandatud 1940. aastal valminud koolihoonet tuntakse direktor Paul Kondase järgi Kondase majana. Hoones oli neli klassiruumi, väike saal, raamatukogu, õpetajate ja teenijatuba, keldris oli käsitööklass, duširuum riietusruumiga ja keskkütteruum. Ühena vähestest koolihoonetest oli seal elektrivalgustus. Keskkoolihoone valmis 1961. aastal. Kool kandis Suure-Jaani Keskkooli nime 1996. aastani, mil see nimetati ümber Suure-Jaani Gümnaasiumiks. 2005. aastal valmis kooli võimla, mis läks maksma üle 1,9 miljoni euro ja valiti Viljandimaa aasta ehitiseks. 2014. aastal jagati kool kaheks: gümnaasiumiosa jätkas tegutsemist Suure-Jaani Gümnaasiumi, põhikooliosa Suure-Jaani Kooli koosseisus. 1920–1929 Hans Kapp 1929–1941 Paul Kondas 1941–1945 Arvo Raabe 1945–1946 Otto Kolts 1946–1947 Jaan Jürgen 1947–1953 Edgar Taader 1953–1964 Ilmar Aver 1964–1967 Eduard Trull 1967–1970 Andris-Leons Selg 1970–1988 Ülo Kõpp 1988–1992 Olaf Vaher 1992–1993 Urve Siimsoo 1993–1997 Ervin Jürisoo 1997–2014 Peeter Sadam 2015–2023 Evald Sepp 2023–... Aivar Jaeski Ajalugu Suure-Jaani Gümnaasium (vaadatud 21. septembril 2020) Suure-Jaani algkool[alaline kõdulink] Näitus "Koolimajad Eestis" http://www.sjg.edu.ee/index.php/1988-1998-luhikroonika/ (vaadatud 19.12.2015) "Aasta ehitis on Suure-Jaani võimla" Sakala, 31. detsember 2005 "Sakala 28 märts 2014 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 14. mail 2024. "Maaleht 4 september 2014 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 14. mail 2024. "Koolijuhid alates 1920.-st aastast". Suure-Jaani Gümnaasium. 21.09.2014. Vaadatud 19.10.2018. "Suure-Jaani gümnaasiumi direktoriks valiti Evald Sepp". Sakala. 14.08.2015. Vaadatud 19.10.2018. "Kolonelipagunitega endine Rail Balticu vedaja asub Suure-Jaani kooli juhtima". Sakala. 28. september 2023. Vaadatud 14. mail 2024. Kooli koduleht
Kiel

Kiel on linn Saksamaal, Schleswig-Holsteini pealinn. See asub Läänemere kaldal. See on Schleswig-Holsteini suurim linn. Kiel asutati 1233. ja 1242. aasta vahel. 1242. aastal sai linnaõigused. 1283 liitus Hansa Liiduga. 1665. aastal asutati Kieli ülikool (Christian-Albrechti ülikool), mis oli Saksa-Rooma riigi põhjapoolseim ülikool. 1972. aasta suveolümpiamängude purjeregatt korraldati Kielis ja Kieli lahel. 31. märtsi 2010 seisuga elab Kielis 238 049 inimest. 2005. aastal oli Kieli SKP elaniku kohta 35 618 €, mis oli Saksamaa keskmisest kõrgem ja moodustas 159% Euroopa Liidu keskmisest SKP-st. Teenindavas sektoris töötab 78,5% inimestest, töötlevas 21,4% ja primaarses sektoris 0,2%. Brest, Prantsusmaa (1964) Coventry, Suurbritannia (1967) Gdynia, Poola (1985) Kaliningrad, Venemaa (1992) Sovetsk, Venemaa (1992) Stralsund, Saksamaa (1987) Tallinn, Eesti (1986) Vaasa, Soome (1967) Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. statistik-nord.de vaadatud 22.04.11 insm-staedteranking.de vaadatud 22.04.11 Kieli koduleht Kieli nädala veeb
Lohusuu Kool

Lohusuu kool on kakskeelne kool Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Lohusuus. Kool kandis varem nime Lohusuu Põhikool. Samas tegutseb ka lasteaed. 2006 sai kool kauni kooli auhinna. Kooli koduleht
Puski kool

Puski kool (ka Puski vene õigeusu kihelkonnakool) oli õigeusu kihelkonnakool 1886-1963 Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Puski külas[viide?]. 1920. aastateni tegutses Puski koolimajas ka vallakool[viide?]. Puski koolimaja on tänapäeval varemetes ja võetud arvele kultuurimälestisena. Puski õigeusu kooli varemed kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.12.2015) Puski õigeusu kooli varemed kultuurimälestiste riiklikus registris
Betygala vald

Betygala vald (leedu keeles Betygalos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Raseiniai rajoonis Valla pindala on 184 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2112 inimest. Valla keskus on Betygala alev (2011. aastal elas seal 488 inimest). Vallamaja asub aadressil Sporto g. 13. Vallavanem on Stanislovas Totilas . Ilgižiai III Betygala vallamaja Požečiai Žibuliai mõis Lepšiškė Berteškiai Liktėnai [1]. Raseinių rajono savivaldybė, vaadatud 19.12.2015. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 2.12.2015.
Prangli Põhikool

Prangli Põhikool on põhikool Harju maakonnas Viimsi vallas Prangli saarel. Kooli ajalugu ulatub aastasse 1869, kui Jõelähtme mõisniku loal ja kirikuõpetaja Paul Loppenowe eestvõttel asutati vallakool. Esialgu polnud koolil oma maja ja õppetöö käis Uustalul talutares. Koolimaja ehitati 1900. Hiljem nimetati vallakool ümber Prangli (Saarte) Algkooliks. 1945. aastal korraldati algkool ümber Prangli Mittetäielikuks Keskkooliks. Aastast 1986[küsitav] kannab kool praegust nime Prangli Põhikool. https://web.archive.org/web/20141129063916/http://www.prangli.edu.ee/ajalugu.html (vaadatud 19.12.2015) Kooli koduleht
Edith Baumann

Edith Baumann (1. august 1909 Berliin – 7. aprill 1973 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane. Edith Baumanni oli pärit müürsepa perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta kaubanduskoolis ja omandas stenotüpisti elukutse. 1925. aastal astus ta Sotsialistliku Töölisnoorsoo (Sozialistische Arbeiterjugend) liikmeks. 1927–1931 kuulus ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse, 1931–1933 Saksamaa Sotsialistlikku Töölisparteisse. Alates 1930. aastast oli ta Sotsialistliku Töölisnoorsoo keskjuhatuse liige. 1933. aastal arreteerisid natsionaalsotsialistlikud võimud Baumanni ja ta mõisteti kolmeks aastaks vangi. Vanglast vabanes ta 1936. aastal. 1945. aastal astus Edith Baumann uuesti Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse, mis kommunistidega sundliitumise järel 1946. aasta aprillis sai nimeks Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei. Ta oli 1945. aastal Nõukogude okupatsioonitsoonis Rahvahariduse Keskjuhatuse noorsookomisjoni esimees. 1946. aasta märtsis oli ta üks Saksa Vaba Noorsoo Liidu asutajatest. Esialgu oli ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu peasekretär, hiljem kuni 1949. aastani aseesimees. Alates 1946. aastast kuni oma surmani oli Baumann Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige, 1961–1963 oli ta Keskkomitee sekretär. 1949–1953 kuulus ta Keskkomitee sekretariaati, 1953–1955 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berliini piirkonna sekretär. 1955–1961 oli Baumann Keskkomitee naisteosakonna juhataja. 1958. aasta juulist kuni 1963. aasta jaanuarini oli Edith Baumann Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. 1947. aastal oli Edith Baumann üks Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu asutajatest ja kuni 1964. aastani juhatuse liige. 1949. aastast kuni surmani oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. Aastatel 1947–1953 oli Edith Baumann abielus Saksa DV riigitegelase Erich Honeckeriga, nende tütar Erika sündis 1950. aastal. Edith Baumann : SED-Funktionärin Munzinger SED-Führungsgremien : Übersicht über die Mitglieder und Kandidaten des Politbüros des ZK der SED (1949-1989) Bundesarchiv. SED- und FDGB-Archivgut Erich Honecker zeitklicks.de
Hargla Kool

Hargla Kool on lasteaed-põhikool Valga maakonnas Valga vallas Hargla külas. Hargla kooli (tollal Hargla köstrikool) on esimest korda mainitud 1688. aastal. Köstrikool tegutses rehetoas. 1787. aastal ehitati koolihoone ja ühtlasi asutati külakool (Kirepi (küla)kool). 1829. aastal asutati Hargla köstrikooli baasil Hargla kihelkonnakool. 1920. aastal sai kooli nimeks Taheva valla 4-klassiline Algkool. 1961. aastal nimetati Taheva 7-klassiline Kool ümber Hargla 8-klassiliseks Kooliks. 1988. aastal nimetati Hargla 8-klassiline Kool ümber Hargla 9-klassiliseks Kooliks. Alates 1990. aastast kandis kool nime Hargla Põhikool. Alates 1. septembrist 2006 lõpetasid oma tegevuse Hargla Põhikool ja Koikküla Lasteaed-Algkool ning nende baasil moodustati Hargla Kool. Alates 2017. aasta septembrist tegutseb Hargla kool ja lasteaed ühes majas Hargla külas. http://www.hargla.edu.ee/index.php/kool/ajalugu (vaadatud 19.12.2015) Kooli koduleht
Tallinna Linnamäe Vene Lütseum

Tallinna Linnamäe Vene Lütseum on vene õppekeelega kool (lütseum) Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Linnamäe tee 10. Kool asutati 1988. aastal ja aastani 1997 kandis nime Tallinna 64. Keskkool. Aastatel 1997–2002 kandis nime Tallinna Linnamäe Gümnaasium ja aastast 2002 kannab nime Tallinna Linnamäe Vene Lütseum. Tallinna Prantsuse Lütseum Tallinna Õismäe Vene Lütseum https://web.archive.org/web/20151219104221/http://www.haridus.ee/lisad/asutused/?asid=1283 (vaadatud 19.12.2015) Kooli koduleht
Haimre kool

Haimre kool (algselt Kasti kool) oli kool Rapla maakonnas Märjamaa vallas Kasti külas. Kool asutati 15. oktoobril 1845 Kasti mõisa omanike Karl Eduard Graf von Sieversi ja tema abikaasa Elisabethi (sündinud Uexküll) algatusel. Kool tegutses 3-aastase õppeajaga talurahvakoolina asukohaga Loisu talutares. 1876. aastal sai kool uue maja, mis ehitati krahv Karl Alexander Paul Sieversi abiga endise Järgküla kõrtsihoone asemele. Kooli nimeks sai Kasti kool. Venestamise tõttu mindi 1886. aastal üle venekeelsele õppele. 1915. aastal liideti Kasti kooliga Orgita-Mõisamaa külakool, mille hoone oli tulekahju tõttu hävinud. 1917. aastal mindi taas üle eestikeelse õppele. 1920. aastal liideti Kasti kooliga Haimre vallakool, mis oli asutatud samuti 1845. aastal, tegutses Haimre mõisas ja töötas kuni 1919. aastani. 1921. aastal muudeti Kasti kool 4-klassiliseks algkooliks, 1925 sügisest 5-klassiliseks ning 1926. aastal 6-klassiliseks algkooliks. 1932. aastani kandis kool Kasti Algkooli nime. 20. novembril 1932 valmis uus koolimaja ja kooli nimeks sai Haimre Algkool. 30. oktoobrist 1944 muudeti kool 7-klassiliseks, 1. septembrist 1959 8-klassiliseks. Aastatel 1983–1987 töötas koolis nn 0-klass. 1. septembrist 1988 sai koolist Haimre 9-klassiline Kool, 1. novembrist 1992 Haimre Põhikool. 1. septembrist 2000 avati koolis nn Tootside klass. 2010. aastal sai Haimre põhikoolist Märjamaa Gümnaasiumi Haimre klassid, 2012. aastal kool suleti. 1876 Kasti kool 1932 Haimre Algkool 1944 Haimre 7-klassiline kool 1959 Haimre 8-klassiline kool 1988 Haimre 9-klassiline kool 1992 Haimre Põhikool Kooli on juhtinud: 1845 Reman 1848–1859 Karl Oppi (Opp) ... 1908–1915 Mihkel Kroomann ... 1921–1931 Eduard Ohtra 1932–1958 Jaan Kurepalu 1958–1979 Evald Urvast 1979–1980 Raivo Heinaru 1980–1983 Viljar Kallam 1983–1995 Endel Jõesalu 1995–2004 Pille Vanker 2004–2010 Jaan Viska Märjamaa Vallavolikogu 20.01.2004 määrus nr 52 "Haimre Põhikooli arengukava kinnitamine" Haimre kool veebiportaalis eestigiid.ee (vaadatud 19.12.2015) Martin Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. AS Inreko Press "Haimre koolimaja tähistas 80. aastapäeva" Maaleht, 24. mai 2012 Haimre kool veebiportaalis eestigiid.ee "Haimre koolimaja tähistas 80. aastapäeva" Maaleht, 24. mai 2012
Oskars Kalpaks

Oskars Kalpaks (6. jaanuar 1882 Võnnu kreis Meirāni lähistel (tänapäeva Madona piirkonna Ošupe vald) – 6. märts 1919 Kuldīga kreis Zirņi lähistel) oli Läti sõjaväelane. Teda peetakse esimeseks Läti sõjaväe ülemjuhatajaks. Oskars Kalpaksi isa oli Pēteris Kolpaks, ema Ilze Kolpaks (neiupõlvenimega Keveris). Tal oli vanem õde Anna (sündinud 1876) ja noorem vend Kārlis (sündinud 1884). Pärast ema surma 1891. aastal abiellus isa uuesti. Kooli ajal õppis poiss mängima viiulit. Pärast kooli lõpetamist tahtis sõjalise karjääri valinud Oskars astuda Pihkva sõjakooli, kuid ei saanud sinna sisse. Nii õppis ta Irkutskis. Seal sai temast alamporutšik, 1911. aastal porutšik, 1915. aastal staabikapten, 1916. aastal kapten ja 1917. aastal alampolkovnik. Esimese maailmasõja puhkemise järel suundus ta Galiitsiasse, kus näitas Austria-Ungari vastu peetud lahinguis üles sõjalist võimekust. Lahinguis sai ta haavata ja teda autasustati Püha Anna ordeniga. Hiljem, kui moodustati Läti rahvusväeosad, soovis ta sinna astuda, ent edutult. 1915. aastal pälvis ta Püha Georgi ordeni. Pärast Oktoobrirevolutsiooni valis soldatite nõukogu ta polgu juhiks. Revolutsiooni ajal toetas Oskars Kalpaks esseere. 1917. aastal ta demobiliseeriti, 1918. aastal kolis Riiga. 31. detsembril 1918 määras Kārlis Ulmanis ta Läti kaitseministriks. Sellel postil alustas ta Landesveeri koosseisus Läti väeosade formeerimist. Kui Punaarmee alustas Läti aladel pealetungi, soovitas Kalpaks Läti valitsusel Riiast Jelgavasse kolida. Ta osales Punaarmee vastu peetavates lahingutes. 1919. aastal, kui Läti sõjaväkke astus 600 Liepājast pärit sõdurit, ülendati Kalpaks polkovnikuks. 3. märtsil asus Kalpaks tõrjuma suurt Punaarmee pealetungi Skrunda-Salduse piirkonnas. Airītē raudteejaama juures sattus tema väeosa tulevahetusse taganevate Saksa vägedega, kes pidasid tema vägesid Punaarmee üksusteks. Tulevahetuse käigus langesid kaks tähtsamat Läti väejuhti (Nikolajs Grundmanis ja Pēteris Krievs), samuti ka Kalpaksi vägede suurtükipataljoni juhtinud Landesveeri leitnant Schründer ja paljud sõdurid kolmandast taganevast, von Borchi juhitud väeüksusest. Haavata sai ka Oskars Kalpaks, kes kolm päeva hiljem suri. 1921. aastal autasutati teda postuumselt Karutapja ordeni kõigi kolme järguga. Unāms Žanis. Es Viņu Pazīstu - LATVIEŠU BIOGRAFISKĀ VĀRDNĪCA. — Raven Printing. — Lk. 240 Ēvalds Mugurēvičs. Oskars Kalpaks. Pirmā pasaules kara un Latvijas Atbrīvošanas cīņu varoņa dzīves un kauju ceļš. 2. väljaanne, Jumava, 2007. ISBN 978-9984-38-392-7 Pavēle par apakšpulkveža A. Kalpaka iecelšanu latviešu karaspēka komandiera amatā. Rīga, 1918. a. 31. detsember http://www.lkok.com/detail1.asp?ID=675
Gueugnon

Gueugnon [gö'njon] on linn Prantsusmaal Saône-et-Loire'i departemangus. Linn on samanimelise kantoni keskuseks. Linna territoorium asub 233–399 meetri kõrgusel üle merepinna. Linnas tegutseb jalgpalliklubi FC Gueugnon. Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles)
Jõõpre Kool

Jõõpre Kool on kool Pärnu maakonnas Pärnu linnas Jõõpre külas. Kooli ajalugu ulatub 1766. aastasse, kui Jõõpres on mainitud esimest kooli. 1878. aastal valmis Jõõpre kiriku kõrval koolimajaks ehitatud hoone. 1935. aastal ehitati Jõõpre mõisa alale uus koolimaja. Kool kandis vahepeal (näiteks 1992) nime ka Jõõpre Põhikool. Praegu kasutatav koolimaja valmis 2001. aastal. Aastast 2012 kannab kool nime Jõõpre Kool. https://web.archive.org/web/20151219110350/http://www.jooprepk.ee/ajalugu/23-luehiajalugu (vaadatud 19.12.2015) Kooli koduleht