laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Viļaka piirkond

Viļaka piirkond (läti keeles Viļakas novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis Latgales. Piirnes idas Venemaaga. Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Viļaka piirkonna elanikest lätlasi 75,60%, venelasi 19,46%, mustlasi 1,23%, ukrainlasi 1,20% ja teistest rahvustest inimesi 2,51%. Piirkond moodustati 2009. aastal kuuest vallast ja Viļaka linnast. 2021. aastal liideti Viļaka piirkond Balvi piirkonnaga. Viļaka Kuprava vald (Kupravas pagasts) Medņeva vald (Medņevas pagasts) Susāji vald (Susāju pagasts) Šķilbēni vald (Šķilbēnu pagasts) Žīguri vald (Žīguru pagasts) Vecumi vald (Vecumu pagasts) Läti statistika keskamet, vaadatud 15.06.2021. Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2012. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Piirkonna koduleht
Sophie Dahl

Sophie Dahl (sünninimi Sophie Holloway; sündinud 15. septembril 1977 Londonis) on inglise kirjanik ja endine modell. Tema ema on kirjanik Tessa Dahl, isa näitleja Julian Holloway. Emapoolne vanaisa oli norra päritolu ingliskeelne laste- ja täiskasvanute kirjanik ning stsenarist Roald Dahl, emapoolne vanaema näitleja Patricia Neal. Tema isapoolne vanaisa oli näitleja Stanley Holloway, emapoolne vanaema tantsija Violet Lane. Ta abiellus 9. jaanuaril 2010 laulja Jamie Cullumiga, neil sündis 2. märtsil 2011 tütar.
Berjozovo rajoon

Berjozovo rajoon on haldusüksus Venemaal Handi-Mansimaal. Rajooni halduskeskus on Berjozovo. Rajoon jaguneb üheksaks omavalitsuseks. Need on: Berjozovo linnaasundus (Berjozovo alev, Deminskaja küla, Tutleimi küla, Šaitanka küla) Igrimi linnaasundus (Igrimi alev, Anejeva küla) Hulimsunti külaasundus (Hulimsunti küla) Njaksimvoli külaasundus (Njaksimvoli küla, Nerohhi küla, Ust-Manja küla) Pripoljarnõi külaasundus (Pripoljarnõi alevik) Saranpauli külaasundus (Saranpauli küla, Hurumpauli küla, Štšekurja küla, Jassunti küla, Sosva alevik, Verhnepildina küla, Kimkjassui küla, Lombovoži küla, Patrassui küla, Sartõnja küla) Svetlõi külaasundus (Svetlõi alevik) Tegi külaasundus (Tegi küla, Pugorõ küla, Ustrjomi alevik) Vanzeturi külaasundus (Vanzeturi küla, Novinskaja küla) Q126684906 Berjozovo rajooni ametlik koduleht
Christoffer Valkendorf

Christoffer Henningsen Valkendorf (1. september 1525 Glorupi mõis, Fyn – 17. jaanuar 1601 Kopenhaagen) oli Taani aadlik ja riigitegelane. Christoffer Valkendorf oli 1561. aastast Taani kuninga Frederik II venna, Saare-Lääne piiskopi Magnuse nõunik ja vöörmünder, Põhjamaade seitsmeaastase sõja aegne Ida-Saaremaa asehaldur (oktoobrist 1563 kuni 1567) ja Liivimaa asehaldur (1566–1567). worldstatesmen.org Norsk biografisk leksikon: Christoffer Valkendorf Arthur Gerhard Hassø: Rigshofmester Kristoffer Valkendorf til Glorup 1525-1601. Kopenhaagen: Levin & Munksgaard, 1933, 280 lk Dansk Biografisk Leksikon online: Christoffer Valkendorf
Tootsie

"Tootsie" (inglise Tootsie) on 1982. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide komöödiafilm, mille lavastas Sydney Pollack. 1998. aastal tunnistati film kultuuriliselt oluliseks ning võeti USA Kongressi raamatukogu National Film Registrysse. 2000. aastal avaldatud edetabeli "AFI's 100 Years...100 Laughs" (Ameerika Filmiinstituut) tulemuste põhjal on "Tootsie" kõigi aegade paremuselt teine komöödiafilm. Dustin Hoffman – Michael Dorsey, kehastub Dorothy Michaelsiks Jessica Lange – Julie Nichols Teri Garr – Sandy Lester Dabney Coleman – Ron Carlisle Charles Durning – Leslie "Les" Nichols Bill Murray – Jeff Slater Sydney Pollack – George Fields George Gaynes – John Van Horn Geena Davis – April Page Doris Belack – Rita Marshall Lynne Thigpen – Jo Estelle Getty – Middle Aged Woman 1983. aastal kandideeris film kümnele Oscarile ja võitis neist ühe – parima naiskõrvalosatäitja kategoorias. Tootsie/Tootsie (1982). Filmiveeb Titles.[alaline kõdulink] U.S. National Film Registry Films Selected to The National Film Registry, Library of Congress 1989-2008. National Film Preservation Board. Library of Congress AFI's 100 Years...100 Laughs The 55th Academy Awards (1983) Nominees and Winners. Oscar Legacy. Academy of Motion Picture Arts and Sciences Tootsie andmebaasis TCM Movie Database (inglise keeles) "Tootsie" andmebaasis Box Office Mojo (inglise)
Kārlis Skrastiņš

Kārlis Skrastiņš (9. juuli 1974 Riia – 7. september 2011 Jaroslavli lähedal) oli Läti jäähokimängija. Skrastiņš mängis alates 1998. aastast 11 hooaega NHL-s klubides Nashville Predators, Colorado Avalanche, Florida Panthers ja Dallas Stars. 2011 liitus ta KHL klubiga Jaroslavli Lokomotiv. 8. veebruaril 2007 püstitas ta NHL-i rekordi, osaledes kaitsjana 487. järjestikuses mängus. 25. veebruaril saavutas ta rekordiks 496 mängu järjest. Järgmise mängu pidi ta kerge põlvevigastuse tõttu vahele jätma. Varem oli ta üheainsa NHL-mängu vahele jätnud: see oli 18. veebruaril 2000 kerge õlavigastuse tõttu. Sellise vastupidavuse tõttu sai ta hüüdnimeks Raudmees (Iron Man). Ta mängis 1992–2010 84 Läti jäähokikoondise kohtumises, sealhulgas kolmedel olümpiamängudel. 2011 nimetati ta koondise kapteniks. Ta hukkus Jaroslavli lennuõnnetuses. Kārlis Skrastiņš on maetud Riia metsakalmistule. Skrastiņš oli abielus Zane Skrastiņaga. Neil olid tütred Karolīna ja Laurēna. Kolmas tütar Vivienna sündis 16. veebruaril 2012. http://www.hockeydb.com/ihdb/stats/pdisplay.php?pid=40221 http://www.nhl.com/ice/player.htm?id=8467519 Kārlis Skrastiņš ar komandu gājis bojā aviokatastrofā Jaroslavli lennuõnnetus tähendas suurt kaotust Läti jäähokile
Honey and Clover

"Honey and Clover" (ハチミツとクローバー Hachimitsu to Kurōbā) on Jaapani mangasari, mis kujutab rühma kunstitudengite elu ja suhteid. Selle autor on Chika Umino. See ilmus aastatel 2000–2006 ajakirjades CUTiEcomic, Young YOU ja Chorus, ning kogumikuna kümnes köites. Manga põhjal valmis kahe hooajaga animesari, mis jooksis telekanalis Fuji TV 2005. ja 2006. aastal. Samuti tehti sarja põhjal film, mis esilinastus Jaapani kinodes 22. juulil 2006.
Vaanid

Vaanid (vanapõhja Vanr, mitmuses Vanir) oli Skandinaavia mütoloogias jumalate hõim, keda seostati viljakuse, tarkuse ja võimega ennustada tulevikku. Vaanid oli üks kahest jumalate hõimust (aaside kõrval), nende järgi sai nime Vanaheimr ("Vaanide kodu"). Pärast aaside ja vaanide sõda said vaanid osaks aasidest. Hilisemas kontekstis viidatakse vaanidele vahel kui aaside hõimu liikmetele. Vaanidest räägitakse "Vanemas Eddas", mis koostati 13. sajandil varasemate allikate põhjal, "Nooremas Eddas" ja "Heimskringlas", mille mõlemad kirjutas 13. sajandil Snorri Sturlusson, ning ka skaldiluules. Erinevalt vaanidest mainitakse aase ka teiste germaani rahvaste pärimuses. Kõik allikad nimetavad jumalaid Njörðrit, Freyri ja Freyjat vaanideks. Euhemeeriline proosalõik "Heimskringlas" lisab, et ka Njörðri õde – kelle nime ei mainita – ja Kvasir olid vaanid. Samuti jutustab "Heimskringla" kuningas Sveigðiri reisist Vanaheimrisse, kus ta kohtab naist nimega Vana, kellega saab lapse nimega Vanlandi ("Inimene vaanide maalt"). Ehkki Heimdallrit ja Ullrit pole otsesõnu vaanideks nimetatud, on oletatud, et nad võiksid vaanide sekka kuuluda. "Nooremas Eddas" nimetatakse metskulti "vaanide lapseks". Mõne teadlase arvates võivad vaanid seostuda väikeste kullalehetükkidega, mida on leitud mõnest Skandinaavia asulast suure rahvasterändamise ajast kuni viikingiajastuni ning mõnikord haudadest. Oletatud on ka, et vaanid võisid algselt olla indoeurooplaste eelse neoliitilise Euroopa jumalad või protoindoeuroopa religiooni viljakusjumalad. Arvatud on, et mingil kujul võisid neid austada paganlikud anglosaksid.
Habelindlased

Habelindlased (Megalaimidae) on lindude sugukond rähniliste seltsist. Habelindlased elavad Aasias. Psilopogon (sisaldab üht liiki: Psilopogon pyrolophus) habelind Megalaima Caloramphus (sisaldab üht liiki: Calorhamphus fuliginosus)
Stolberg

Stolberg on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Aacheni linnaregioonis. Asub Aachenist idas. Linnas on arenenud metallitööstus ja klaasitootmine. Stolbergi hüüdnimed on Vaselinn ja Maailma vanim messingilinn. Linn jaguneb halduslikult 17 linnaosaks: Atsch, Breinig, Breinigerberg, Büsbach, Donnerberg, Dorff, Gressenich, Mausbach, Münsterbusch, Oberstolberg, Schevenhütte, Unterstolberg, Venwegen, Vicht, Vicht-Breinigerberg, Werth ja Zweifall. Stolbergi koduleht
Aleksander Tulp

Aleksander Tulp (5. märts 1883 Tallinn – aprill 1952 Volhovi rajoon, Leningradi oblast) oli Eesti poliitik. Ta oli Eesti Asutava Kogu ja I Riigikogu liige ning töö- ja hoolekandeministri kohusetäitja 16. kuni 27. novembrini 1918. "okupatsioon.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. november 2016. Vaadatud 25. aprillil 2017.
August Janson

August Janson (22. november 1870 Võõpsu – 13. oktoober 1925 Berliin) oli Eesti kaubandustegelane ja poliitik. Ta oli 12. märtsist kuni 8. maini 1919 kaubandus-tööstusminister.
Eduard Aule

Eduard Georg Aule (28. detsember 1878 Kabala mõis, Viljandimaa – 7. märts 1947 Goslar) oli eesti poliitik ja pangandustegelane. Eduard Aule sai alghariduse mõisa kodukoolis, seejärel õppis Viru-Nigula kirikukoolis. Lõpetas 1897. aastal Tartu reaalkooli, misjärel õppis Riia polütehnikumi kaubandusosakonnas ja lõpetas tehnikumi 1902. aastal. Akadeemiliselt kuulus korporatsioon Vironiasse, mille asutajaliikmeks ta ka oli. Töötas kuus aastat Tartu Eesti Laenu- ja Hoiuühisuse asjaajajana, aastatel 1907–1908 oli ta samal kohal Tartu Vastastikuses Krediit-Ühisuses. Hiljem sai Tartu Eesti Laenu- ja Hoiuühisuse juhiks ning oli tegev veel paljudes ettevõtetes. Oli õpetaja ja direktori kohuste täitja Tartu kommertskoolis. Ta oli Tartu linnavolikogu liige, valijamees Vene riigiduuma valimistel. Ta oli Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu ja Eesti Asutava Kogu liige, rahaministeeriumi arvekoja komissar ning 6. veebruarist kuni 8. maini 1919 toitlusminister. Hiljem oli ta Eesti Panga direktor ja selle esimene president. Aastatel 1925–1928 oli Põhja Panga direktor. Aastatel 1928–1932 oli ta Krediit Panga direktor ning ka sama panga esindaja 0.-ü. Mootoris ning Põhja Kindlustuse Seltsis. Eduardi abikaasa päritolule tuginedes siirdus perekond Aule 1941. aastal põgenikena Saksamaale, kuid naasis juba järgmisel aastal Eestisse. Kaks aastat hiljem olid nad sunnitud uuesti Saksamaale põgenema. Ümbermaetud Tallinna Rahumäe kalmistule. Eduard Aule abiellus 1905. aastal Liivimaalt pärit Sophie Aline Jehnichiga, kelles voolas preisi, šveitsi ja prantsuse verd. Tal oli tütar Ruth Mary (surnud 2000) ning pojad Ilmar, Erik, Olaf ja Olgred (1916–2015).  "Sigadealbum". Võitleja, detsember 1958, nr. 12, lk. 5. Sünnipäevalapsi Direktor Ed. Aule 60-a., Päewaleht, nr. 349, 24 detsember 1938 Jüri Estam. Olgred Aule in memoriam. Eesti Päevaleht (Rootsi), 22. aprill 2015 Biograafia ESBL-is
Sankt Augustin

Sankt Augustin on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Rhein-Sieg-kreisis. Asub Bonnist vahetult kirdes. Sankt Augustini vald loodi 1969. aastal. 1977 sai vald linnaõigused. Linn on nime saanud Augustinuse järgi, kes on linnas asuva Missionshaus St. Augustini kloostri kaitsepühak. Sankt Augustini koduleht
Lõhnaained

Mitte segi ajada mõistega aromaatsed ühendid Lõhnaained on iseloomuliku meeldiva lõhnaga looduslikud või sünteetilised orgaanilised ühendid, mida kasutatakse eeskätt parfümeeria- ja kosmeetikatoodete (sealhulgas seepide), kuid ka toiduainete ja toitude valmistamisel. Lõhnaained on suhteliselt kergesti lenduvad ühendid, et mõjuda inimese haistmismeelele. Lõhnaaineid kasutatakse ka tehnikas mittelõhnavate ohtlike gaaside lõhnastamiseks, et teha lekete korral gaas inimesele märgatavaks. Näiteks lõhnastatakse (odoreeritakse) maagaas [1] enne tarbijavõrku suunamist, lisades gaasile väikeses koguses lõhnaaineid (odorante). See, mida tunneme gaasi lõhnana, on tegelikult gaasile lisatud lõhnaaine lõhn, tänu sellele avastame gaasi olemasolu ruumis. Lõhnaaineid võib eraldada paljudest taimsetest ja loomsetest saadustest ekstraktide või nastoikadena või eeterlike õlidena, mis saadakse veeauruga destillatsioonil. Keemilise klassifikatsiooni järgi on enamik lõhnaaineid kas lineaarsed terpeenid või terpeenalkoholid, -ketoonid või -estrid. Mitmeid lõhnaaineid toodetakse sünteetiliselt. Eestis on sünteesitud selliseid isoprenoidide klassi kuuluvaid lõhnaaineid nagu tsitraal, geraniool, linalool, jonoon, tsitronellool. Eeterlikud õlid Terpenoidid
Eduard Peedosk

Eduard Peedosk (17. august 1897 Räpina vald, Võrumaa – 9. juuni 1977 Alaküla külanõukogu, Põlva rajoon) oli eesti ettevõtja ja omavalitsustegelane. Ta oli I Riigivolikogu liige (valitud 78. valimisringkonnast).
Hennef

Hennef on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Rhein-Sieg-kreisis. Asub Bonnist idas Siegi jõe ääres. Linn koosneb paljudest väikestest asulatest, mistõttu kutsutakse Hennefit 100 küla linnaks. Hennefi vald loodi praegustes piirides 1969. aastal kolme valla (Hennef, Lauthausen ja Uckerath) liitmisel. 1981 sai vald linnaõigused. Praegune linnaosa Blankenberg oli linn aastatel 1245–1805. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Hennefi koduleht
Läti NSV Siseasjade Rahvakomissariaat

Läti NSV Siseasjade Rahvakomissariaat oli 1940. aasta augustis moodustatud Läti NSV sisejulgeoleku ja avaliku korra tagamise keskasutus; see asus Riia linnas. Läti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi moodustamise aluseks oli NSV Liidu SARK-i käskkiri № 001072, 30. augustist 1940. riikliku julgeoleku vanemmajor Alfons Noviks, 11. september 1940 – 26. veebruarini 1941, rahvakomissar Läti SARK-i siseasjade rahvakomissariks (нарком внутр. дел ЛатвССР) määrati 11. septembril 1940 Alfons Noviks, kes oli siseasjade rahvakomissar kuni 26. veebruarini 1941, mil NSV Liidu RJRK moodustamisega kaasnes ka NSV Liidu liiduvabariikide sisejulgeoleku ja riikliku julgeolekuasutuste reorganiseerimine ning A. Noviks määrati Läti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi rahvakomissariks. riikliku julgeoleku komissar/kindralmajor Avgust Eglit (venepäraselt Эглит Август Петрович), 24. märts 1944 – 17. jaanuar 1951, rahvakomissar ja 1946. aastast minister riikliku julgeoleku polkovnik/polkovnik Alberts Sieks (venepäraselt Альберт Яковлевич Сиекс), 17. jaanuar 1951 – 16. märts 1953, minister kindralleitnant Nikolai Kovaltšuk, 16. märts – 23.mai 1953, siseminister 3. järgu siseteenistuse kindral/siseteenistuse kindralleitnant Ivan Zujan, 23. mai 1953 – 1963, siseminister „NSV Liidu SARKi käskkiri № 001072 «Läti NSV SARKi moodustamisest» 30. august 1940. Täiesti Salajane Vastavalt Läti NSV Nõukogude Sotsialistliku Vabariikide Liidu koosseisu vastuvõtmise seadusele - käsin: Moodustada Läti NSV Siseasjade Rahvakomissariaat asukohaga Riia linn, allutades talle SARKi allasutused, mis on loetletud juurde lisatud loetelus. Kinnitada juurdelisatud Läti NSV SARKi isikkoosseis Lisad saata laiali vastavalt vajadusele. NSV Liidu siseasjade rahvakomisssar Beria NSVLi siseasjade rahvakomisssari asetäitja (NSVL SARKi Kaadriteosakond) riikliku julgeoleku 3. järgu komissar Krugloe“ – НКВД СССР № 001072 «Об организации НКВД Латвийской ССР» Lisaks Läti NSV Siseasjade rahvakomissariaadi moodustamisele moodustati ka Läti NSV piirkondlikud siseasjade linna- ja maakonnaosakonnad ning -jaoskonnad. Mihhail Farbtukh, An NKVD agent talks, baltictimes.com, Apr 04, 2002 Läti NSV NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaat Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaat Läti NSV RJRK rahvakomissar, riikliku julgeoleku kapten Simon Šustin (venepäraselt Симон Шустин, Шустин Семён Матвеевич), 1941, Läti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee НОВИК (НОВИКС) АЛЬФОНС АНДРЕЕВИЧ СБОРНИК ДОКУМЕНТОВ. НКВД-МВД СССР В БОРЬБЕ С БАНДИТИЗМОМ И ВООРУЖЕННЫМ НАЦИОНАЛИСТИЧЕСКИМ ПОДПОЛЬЕМ НА ЗАПАДНОЙ УКРАИНЕ, В ЗАПАДНОЙ БЕЛОРУССИИ И ПРИБАЛТИКЕ (1939-1956). Составители: ИМ. Владимирцев, А. И. Кокурин, lk 31 НКВД - МВД Латвийской ССР
Hans Saar

Hans Saar (16. märts 1893 Kõo vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 21. jaanuar 1983 Toronto) oli eesti agronoom. Ta lõpetas 1913. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi, õppis aastatel 1913–1914 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, 1913–1914 Riia Polütehnilises Instituudis põllumajandust ja 1921–1932 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas (lõpetas cum laude). Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Vironia liige. Oli aastatel 1918–1920 Vabadussõjas. Töötas alates 1923. aastast Õisu piimanduskooli õpetajana, täiendas end piimanduse alal Saksamaal, Taanis ja Soomes. Aastatel 1934-1940 oli ta AS Eesti Kunstsarvetehaste vabrikujuhataja. Osales vabadussõjalaste liikumises, oli Õisu osakonna juht ja Viljandimaa komitee liige. 13. märtsil 1934 ta arreteeriti ja paigutati Viljandi vanglasse. Vabanes amnestiaga 8. mail 1938. Ta oli alates 15. septembrist 1941 Eesti Omavalitsuse põllumajandusdirektor (6. detsember 1941 – 8. mai 1942 põllutöödirektor), seejärel Hindade Asutuse direktor. Ta põgenes 1944. aastal Rootsi, sealt läks 1950. aastal Iirimaale ja sealt 1952. aastal Kanadasse. Oli 1952-1959 piimanduse eriteadlane Ontario põllumajanduskolledži juures, seejärel pensionär Torontos. "Õisus vallandati piimanduskooli õpetaja Saar". Vaba Maa nr 75, 30. märts 1934. Lk 1 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Rähnilised

Rähnilised (Piciformes) on lindude selts. Seltsi kuulub üle 400 liigi 67 perekonnas. Väiksem neist on 7 g kaaluv püharähnak, suurim kuni 860 g kaaluv tokotuukan. Suurim sugukond on rähnlased, kuhu kuulub üle 200 liigi. Kõik Eestis leiduvad liigid kuuluvad sellesse sugukonda. Väänkael (Jynx torquilla) Hallpea-rähn ehk hallrähn (Picus canus) Roherähn ehk meltsas (Picus viridis) Musträhn (Dryocopus martius) Suur-kirjurähn (Dendrocopos major) Tamme-kirjurähn (Dendrocopos medius) Valgeselg-kirjurähn (Dendrocopos leucotos) Väike-kirjurähn (Dendrocopos minor) Laanerähn ehk kolmvarvas-rähn (Picoides tridactylus)
GTO

GTO võib tähistada: Guanajuato osariik on osariik Mehhikos. Valmis tööks ja NSV Liidu kaitseks (Готов к труду и обороне СССР) Paisu kaudu suletav türistor (GTO; gate turn-off) on suletav türistor. GTO esineb ka mitme automargi nimes: Ferrari 250 GTO Ferrari 288 GTO Ferrari 599 GTO Mitsubishi Galant GTO Mitsubishi GTO Pontiac GTO
Seksuaalvähemus

Seksuaalvähemus on inimeste grupp, kelle seksuaalne identiteet, seksuaalne orientatsioon või seksuaalkäitumine ei vasta heteroseksuaalsuse normile. Seksuaalvähemustesse kuuluvad inimesed võivad, kuid ei pruugi kuuluda ka soovähemuste hulka, ning vastupidi. Tavaliselt kasutatakse seda sõna lesbide, geide, ja biseksuaalsete inimeste (LGB) kohta. Lesbi tähistab naist, kes tunneb seksuaalset ja romantilist külgetõmmet teiste naiste vastu ning kes ise identifitseerib end lesbina. Gei tähistab meest, kes tunneb seksuaalset ja romantilist külgetõmmet teiste meeste vastu ning kes ise identifitseerib end geina. Biseksuaalne inimene või lühidalt bi tähistab inimest, kes võib tunda seksuaalset ja romantilist külgetõmmet rohkem kui ühest soost inimeste vastu, ning kes ise identifitseerib end biseksuaalsena. Biseksuaalsed inimesed võivad olla ükskõik millise soolise identiteediga. Homoseksuaalsed inimesed Geid Lesbid Biseksuaalsed inimesed LGBT
Ludza piirkond (2009–2021)

Ludza piirkond (läti Ludzas novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis Latgales. Arvestuslikel andmetel oli 1. juulil 2011 Ludza piirkonna elanikest lätlasi 54,3%, venelasi 39,1% ja muudest rahvustest inimesi 6,6%. Piirkonda läbib Riia–Moskva maantee ja Riia–Moskva raudtee. Piirkond moodustati 2009. aastal Ludza linnast ja üheksast endise Ludza rajooni vallast (Briģi, Cirma, Isnauda, Istra, Nirza, Ņukši, Pilda, Pureņi ja Rundēni vald). 2021. aastal moodustati senisest Ludza piirkonnast ning Cibla, Kārsava ja Zilupe piirkonnast uus Ludza piirkond. Läti statistika keskamet, vaadatud 15.06.2021. Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2011. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde.
Bernd Wegner

Bernd Wegner (sündinud 1. oktoobril 1949 Oberhausen-Sterkrades) on saksa ajaloolane. Ta on spetsialiseerunud sõjaajaloole, eriti Teise maailmasõja uurimisele. Bernd Wegner läbis keskkooli lõpetamise järel armeeteenistuse ning õppis seejärel ajalugu, politoloogiat ja filosoofiat Tübingeni, Viini ja Hamburgi ülikoolides. 1979–1980 õppis ta VolkswagenStiftungi stipendiaadina Suurbritannias Oxfordi Ülikoolis. 1980. aastal anti talle doktorikraad. Aastatel 1980–1995 töötas Wegner Freiburgis Bundeswehri alluvuses tegutsevas sõjaajaloo uurimiskeskuses. 1985. aastast oli ta ühtlasi lektor Freiburgi Albert Ludwigi Ülikoolis ja 1990–1991 külalislektor Greifswaldi Ernst Moritz Arndti Ülikoolis. 1995. aastal habiliteerus ta Hamburgi Ülikooli juures. Alates 1997. aastast on Wegner Hamburgis asuva Helmut Schmidti Ülikooli uuema ajaloo professor. Helmut Schmidti Ülikool on Bundeswehri kõrgem õppeasutus. Aastatel 2000–2005 oli professor Bernd Wegner ühtlasi Teise Maailmasõja Ajaloo Saksa Komitee esimees. Tema olulisim teos on esmakordselt 1982. aastal ilmunud monograafia "Hitlers politische Soldaten – die Waffen-SS 1933–1945", mis on saksa keeleruumis üks levinumaid ja tuntumaid Relva-SSi ajaloo käsitlusi ning ilmunud tänaseks üheksas väljaandes. Professor Wegner on varemgi korduvalt Eestit külastanud, aga oma esimesed loengud Eestis pidas ta septembris 2011 Tallinna Ülikooli juures. 7. septembril 2011 esines ta Ajaloo Instituudis ettekandega teemal "The Second World War reconsidered: Why the Germans lost" ja 8. septembril 2011 sealsamas Studia Generalia loengute sarjas avaliku loenguga "Germany and Europe in the 20th century". Bernd Wegner abiellus 1975. aastal soomlannaga. Tema perekonnas kasvab kolm last. Bernd Wegneri biograafia Helmut Schmidti Ülikooli veebilehel (saksa keeles) Bernd Wegneri 7. septembril 2011 Tallinnas peetud loengu konspekt (eesti keeles)
Aleksander (Paulus)

Aleksander (kodanikunimega Aleksander Paulus; 14. veebruar (vkj 2. veebruar) 1872 Hauamäe talu, Oriküla, Uue-Vändra vald, Pärnumaa – 19. oktoober 1953 Stockholm) oli Eesti õigeusu vaimulik, alates 1920. aastast Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku eestseisja. Aastatel 1920–1923 oli ta Tallinna ja Eesti peapiiskop, alates 1923. aastast Tallinna ja kogu Eesti metropoliit. Aleksander Paulus sündis Pärnumaal Vändra kihelkonnas Uue-Vändra vallas Orikülas Hauamäe talus talupidaja pojana. Õppis Uue-Vändra vallakoolis, seejärel Vändra õigeusu kihelkonnakoolis ning aastatel 1884–1894 Riia Vaimulikus Koolis ja Seminaris. Seejärel oli kösterkooliõpetaja Leesil (1894–1897), Kolga-Jaanis (1897–1900), Viljandis (1900–1901). 26. augustil 1901 pühitseti ta diakoniks ning 29. augustil preestriks Kõrgessaare Kristuse Sündimise kirikus Hiiumaal. 1903. aastal asus preestriks Karksi-Nuia Püha Aleksei kogudusse. Aastatel 1908–1916 teenis ta preestrina Laiuse Jumalaema Sündimise koguduses ning pärast seda Pärnu Issandamuutmise koguduses. 1920. aastal valiti Paulus Tallinna ja kogu Eesti peapiiskopiks ja Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku eestseisjaks. Ta pühitseti ametisse 5. detsembril Aleksander Nevski katedraalis Tallinnas. Juulis 1923, pärast lahkulöömist Vene Õigeusu Kirikust, nimetas Konstantinoopoli patriarh Meletios IV ta autonoomse Eesti kiriku esimeseks metropoliidiks. Paulus oli IV Riigikogu liige Rahvaerakonnast (1929–1931), Rahvuskogu II koja (1937) ja I Riiginõukogu liige Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku esindajana. 1944. aastal põgenes metropoliit Aleksander Nõukogude okupatsiooni eest Saksamaale ja siirdus sealt 1947. aastal Rootsi, jätkates EAÕK juhtimist paguluses. Metropoliidi residentsiks sai EAÕK Stockholmi Püha Nikolai kirik. Metropoliit Aleksander suri Stockholmis ja on maetud metallkirstus (arvestades tulevast ümbermatmist Eestisse) Stockholmi Metsakalmistu õigeusklike alale. Eesti Punase Risti I järgu II astme teenetemärk, 1929 Eesti Punase Risti I klassi teenetemärk, 1938 Püha Piiskop Platoni ordeni I järk Eesti biograafilise leksikoni täiendusköide. Tartu: Loodus, 1940 Vaimulike andmebaas Sõtšov, Andrei. Eesti apostlik-õigeusu pagulaskiriku vaimulike kirjavahetus kodumaaga ja selle kajastumine EAÕK häälekandjas "Jumala Abiga" 1950. aastatel. Acta Historica Tallinnensia, 2006, 10, 178–192