laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ryan McDonagh

Ryan Patrick McDonagh (sündinud 13. juunil 1989 Saint Paulis Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Nashville Predators. Aastatel 2007–2010 mängis McDonagh kolm hooaega Wisconsini Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2007. aastal valis Montreal Canadiens ta NHL-i draft '​is 12. valikuna. NHL-is debüteeris McDonagh 7. jaanuaril 2011 New York Rangersi meeskonnas mängus Dallas Starsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is sama aasta 9. aprillil mängus New Jersey Devilsi vastu. Hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis McDonagh KHL-i klubis Astana Barõs, kus ta andis kümne mänguga kolm väravasöötu. Seejärel naasis ta Rangersi. Hooajal 2013–14 jõudis ta Rangersiga Stanley karika finaali, kus kaotati mängudega 1:4 Los Angeles Kingsile. Hooaja 2013–14 väljalangemismängudes oli ta koos Kingsi mängija Drew Doughtyga enim resultatiivseid väravasööte (13) andnud kaitsemängijad. Aastatel 2014–2018 oli McDonagh Rangersi kapten. 2018. aasta veebruaris siirdus ta Tampa Bay Lightningi. Aastatel 2020 ja 2021 võitis ta klubiga Stanley karika. 2022. aasta juulis kaubeldi McDonagh Lightningust Nashville Predatorsi. Aastatel 2016 ja 2017 on McDonagh valitud NHL-i tähtede mängu. McDonagh on kuulunud USA jäähokikoondisse 2011. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2014. aasta taliolümpiamängudel. Tema onu Steve Walsh on endine Ameerika jalgpallur, kes mängis üksteist hooaega NFL-is. "McDonagh traded to Predators by Lightning". nhl.com. 3. juuli 2022.  Ryan McDonagh – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ryan McDonagh nhl.com lehel Ryan McDonagh hockeydb.com lehel
Moriskitants

Moriskitants ehk moresk või morisk (itaalia keeles moresca, hispaania keeles morisca 'mauri-'; moriskideks nimetati Hispaanias ristitud maure) oli hiliskeskajal ja varauusajal levinud eksootilise karakteriga lavatants, mille levik tagasivaatavalt laseb selle lähted paigutada 15. sajandi õukonnakultuuri ning see kuulub pigem renessansi ilmingute hulka. Moriskitantsu lavakostüümides ja muusikas oli olemas eksootiline "mauripärane" element ja tants võis endast kujutada stiliseeritud võitlust mauride ja kristlaste vahel, mis lähtus 15. sajandi sõjasündmustest Hispaanias, kuid teatud jooned moreskis näivad olevat palju vanema algupäraga. Nägude mustaks värvimine, ohtrad kellukesed rõivaste küljes, Narri tegelaskuju, kes mõnikord esines naiseks rõivastatud mehena ja mäng mõõkadega on lasknud saksa päritoluga ameerika musikoloogil Curt Sachsil ja teistel liigitada moriski vanade viljakusriituste hulka. Inglismaal tantsitud morrist, mida on peetud moriski üheks variandiks ja millest on teateid juba 14. sajandist, iseloomustab enamiku nende elementide kasutamine. 15. sajandi lõpul, eriti Itaalias, tantsiti moriski karnevalirongkäikudes ja intermedio'tes. Olgugi et tantsu on kirjalike allikates mainitud sagelija seda võib nimetada üheks enimmainitud tantsuks, puuduvad sellest perioodist igasugused kirjeldused koreograafia kohta. Thoinot Arbeau tantsukäsiraamatus "Orchésographie" (1588–1589) on öeldud, et mõned morisque tantsijaist värvisid oma näod mustaks, et sarnaneda mauridega, ja kandsid jalgade ümber kuljuseid. Jacques Callot' graafiliste lehtede seeria "Balli di Sfessania", mis kujutab veidrate nimedega ja maskides tegelasi tantsimas groteskseid poose võttes, kujutavad samuti mitte niivõrd commedia dell'arte stseene, nagu arvab osa uurijaid, vaid moreskitantsu üht varianti, mida Napoli ja Malta murretes nimetati sfessania. Sõna moresca on Itaalias kasutatud ka villanella sünonüümina kergekaalulise rahvaliku karakteriga laulu kohta (nii on Claudio Monteverdi ooperi "Orpheus" rõõmsameelne lõpupala pärast koori lauldud kokkuvõtet moresca). Morris https://www.eki.ee/dict/vsl/index.cgi?Q=moresk&F=M&C06=et https://www.eki.ee/dict/vsl/index.cgi?Q=morisk&F=M&C06=et https://www.oxfordmusiconline.com/grovemusic/view/10.1093/gmo/9781561592630.001.0001/omo-9781561592630-e-0000019125 Morisques. – De Thoinot Arbeau. Orchesographie. lk 94–96 https://www.britannica.com/topic/Balli-di-Sfessania
Patrick Maroon

Patrick Maroon (sündinud 23. aprillil 1988 Saint Louises Missouri osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Boston Bruins ründajana vasakäärel. 2007. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i draft '​is 161. valikuna. 2008. aastal debüteeris ta American Hockey League'i (AHL) klubis Philadelphia Phantoms, mis oli Flyersi noorteklubi. Seejärel mängis ta AHL-is veel Adirondack Phantomsi ja Syracuse Crunchi ridades. NHL-is debüteeris Maroon 25. oktoobril 2011 mängus Chicago Blackhawksi vastu. Suurem osa hooajast 2012–13 mängis ta AHL-i klubis Norfolk Admirals. 2013. aasta märtsis pikendas ta Maroon Ducksiga lepingut kahe aasta võrra. Hooaeg 2013–14 oli tema esimene täishooaeg NHL-is. Ta lõi sel hooajal liigas 11 väravat ja andis 18 väravasöötu. 2016. aasta veebruaris siirdus Maroon Edmonton Oilersi. Kaks aastat hiljem liitus ta New Jersey Devilsiga, kus ta mängis vaid hooaja 2017–18 teises pooles. 2018. aasta juulis sõlmis ta aastase lepingu St. Louis Bluesiga. Ta tuli sel hooajal Bluesiga Stanley karika võitjaks. 2019. aasta augustis sõlmis Maroon aastase lepingu Lightinguga. 2020. ja 2021. aastal võitis ta Stanley karika Lightinguga. Maroon oli pärast Cory Stillmani (2006) esimene mängija, kes võitis Stanley karika kahel korral järjest kahe erineva meeskonna koosseisus. Hooajal 2022/23 oli Maroon NHL-is enim karistusminuteid (150) teeninud mängija. 2023. aasta juulis kaubeldi Maroon Lightningist Minnesota Wildi. 2024. aasta märtsis kaubeldi ta Wildist omakorda Boston Bruinsi. Ta kuulus USA jäähokikoondisse 2016. aasta maailmameistrivõistlustel, kus lõi ühe värava ja andis kaks resultatiivset söötu. "Maroon signs one-year contract with Lightning". NHL.com. National Hockey League. 24.8.2019. Vaadatud 4.8.2020 "Maroon traded to Wild by Lightning for 7th round pick in 2024". National Hockey League. 2. juuli 2023. Vaadatud 2. juulil 2023. "Bruins Acquire Pat Maroon from Minnesota Wild". NHL.com. 8. märts 2024. Vaadatud 9. märtsil 2024. Patrick Maroon NHL.com lehel Patrick Maroon hockeydb.com lehel Mall:Stanley karikas 2020 Mall:Stanley karikas 2021
Kevin Shattenkirk

Kevin Michael Shattenkirk (sündinud 29. jaanuaril 1989 New Rochelle'is New Yorgi osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Boston Bruins. Aastatel 2007–2010 mängis Shattenkirk kolm hooaega Bostoni Ülikooli meeskonnas. 2007. aastal valis Colorado Avalanche ta NHL-i draft '​is 14. valikuna. NHL-is debüteeris ta Avalanche'i meeskonnas 4. novembril 2010 mängus Vancouver Canucksi vastu. 2011. aasta veebruaris liitus ta St. Louis Bluesiga. Hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta Soome kõrgliigaklubis TPS. 2017. aasta veebruaris siirdus Shattenkirk Washington Capitalsi. Sama aasta juulis liitus ta New York Rangersiga. Pärast hooaega 2018–19 lõpetas Rangers temaga lepingu. Seejärel sõlmis Shattenkirk aastase lepingu Tampa Bay Lightningiga. 2020. aastal võitis ta Lightningiga Stanley karika. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Anaheim Ducksiga. 2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Boston Bruinsiga. 2015. aastal valiti Shattenkirk NHL-i tähtede mängule. Shattenkirk on kuulunud USA jäähokikoondisse 2011. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2014. aasta taliolümpiamängudel. "Ducks sign Kevin Shattenkirk to three-year, $11.7 million contract". Sportsnet.ca. 9.10.2020. Vaadatud 14.1.2021 "Bruins announce July 1 transactions". Boston Bruins. 1. juuli 2023. Vaadatud 1. juulil 2023.  Kevin Shattenkirk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kevin Shattenkirk nhl.com lehel Kevin Shattenkirk hockeydb.com lehel Mall:Stanley karikas 2020
Daniel Wisser

Daniel Wisser (sündinud 21. mail 1971 Klagenfurtis) on austria kirjanik ja muusik. Ta õppis Viini Ülikoolis germaani filoloogiat. Ta on kirjutanud proosat, luulet ja raadiosaateid alates 1990. aastast ning on kaasaegse kirjanduse kirjastaja. Tema debüütromaani "Dopplergasse kaheksa" avaldas Ritter Verlag 2003. aastal. Aastal 2011 sai ta romaani "Standby" eest Ingeborg Bachmanni auhinna. Aastal 2018 sai ta romaani "Mägede kuninganna" eest Austria raamatuauhinna. Romaani tõlkis eesti keelde Piret Pääsuke ja see ilmus aastal 2019 sarjas Punane raamat.
Brahma (budism)

Brahmā (sanskriti ja paali keeles Brahmā) on budismis mitmetähenduslik mõiste. Brahmad on kiretud jumalused ehk deevad. Erinevalt hinduismist, kus Brahma on üks kolmest peajumalast Višnu ja Šiva kõrval, on budismis mitmeid brahmasid. Brahma on üldmõiste, omadus või väärtus, mida kasutatakse täiendina või eesliitena, iseloomustusena või printsiibina. Brahmā Sahampati (tai keeles Phra Phrom, sanskriti keeles Para Brahma), ka Thao Maha Brahma on üks tuntumaid brahmasid budismis. Ta kaitseb budismi, õpetab ja juhendab budasid.  Pikemalt artiklis Brahma Sahampati Baka Brahmā esineb Brahma-nimantanika Sutta's (MN 49) deevana, kes usub, et maailm on püsiv ja muutumatu ning ta ise surematu, mistõttu tema maailmast kõrgemaid ei saa olemas olla. Brahmā Sanaṅkumāra (paali keeles, sanskriti keeles Brahmā Sanatkumāra) esineb Janavasabha-sutta's (DN 18), kus ta õpetab psüühiliste võimete saavutamist. Subrahmā ja Suddhāvāsa on kaks brahmat, kes esinevad tavaliselt vestlustel Buddhaga (SN 6.1). Brahmavihaara ehk brahmaseisund, ka brahmalik ehk püha eluviis on budismis ja teistes õpetustes nelja olulise kõlbelise kategooria üldnimetus.  Pikemalt artiklis Neli mõõtmatut Brahmaloka on budistlikus mütoloogias jumaluste või vaimolendite asupaik või teadvuse seisund.  Pikemalt artiklis Brahmaloka Brahmatšaria (Brahmacarya) on budismis ja teistes õpetustes tsölibaat või seksuaalne mõõdukus. Brahma-nimantanika Sutta With Janavasabha The Appeal of Brahmā
Yanni Gourde

Yanni Gourde (sündinud 15. detsembril 1991 Saint-Narcisse-de-Beaurivage'is, Québecis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Seattle Kraken ründajana vasakäärel. Ta alustas karjääri Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Victoriaville Tigres, kus mängis aastatel 2008–2012. Seejärel mängis ta American Hockey League'i klubides Worcester Sharks ja Syracuse Crunch ning ECHL-i klubides San Francisco Bulls ja Kalamazoo Wings. NHL-is debüteeris Gourde Tampa Bay Lightningi meeskonnas 15. detsembril 2015 mängus Toronto Maple Leafsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 11. märtsil 2017 mängus Florida Panthersi vastu. Tema esimene täishooaeg oli NHL-is 2017–18, mil ta lõi 25 väravat ja andis 39 väravasöötu. Ta sai sellega Lightningi läbi aegade edukamaks uustulnukas. Aastatel 2020 ja 2021 võitis ta Lightningiga Stanley karika. 2021. aasta juulis valis Seattle Kraken Gourde'i NHL-i Expansion Draft '​is. Ta on saanud nime Kreeka laulja Yanni järgi. "Long, Winding Road Leads To NHL Success For Lightning Rookie Gourde". The Hockey News. 13.2.2018. Vaadatud 4.8.2020 Yanni Gourde NHL.com lehel Yanni Gourde hockeydb.com lehel
Johann I (Mecklenburg-Stargard)

Johann I (1326 – 9. august 1392 / 9. veebruar 1393) oli Mecklenburgi hertsog aastatel 1344-1352 ja Mecklenburg-Stargardi hertsog aastatel 1352-1392. Ta oli tõenäoliselt Mecklenburgi isanda Heinrich II "Lõvi" ja selle naise Anna noorim laps. Johann I sündis tõenäoliselt 1326. aastal. Tema isa suri 1329. aastal ja ta jäi eestkoste alla 1344. aastani, mil ta jõudis täisikka ja hakkas kandma pitserit kui osaleja Mecklenburgi valitsemises. 8. juulil 1348 ülendas Saksa-Rooma keiser Karl IV Johanni ja tema venna Albrecht II Prahas hertsogiseisusesse. Johann, Albrecht ja Karl toetasid esialgu Vale-Waldemari, kuid 1350. aastal leppisid nad Baieri hertsogi Ludwig V-ga. Mecklenburgi jaotamisega 25. novembril 1352 sai Johann Stargardi, Sternbuergi ja Ture isandkonnad. Ta toetas oma vennapoega Albrecht III tema katsetes saada Rootsi kuningaks. Johann oli kolm korda abielus. Tema esimene naine Rixa (teadmata taustaga) suri arvatavasti varsti pärast pulmi ja abielu jäi lastetuks. Tema teine naine Anna oli Pinnebergi ja Schauenburgi krahvi Adolf VII tütar. Tõenäoliselt suri ta 1358. aastal. Johann ja Anna tütre Anna. Johanni kolmas naine Agnes oli Lindow-Ruppini Ulrich II tütar. Tõenäoliselt abiellusid nad 1358. aastal ja said järgmised lapsed: Johann II (suri 6. juuli ja 9. oktoobri vahel 1416) Ulrich I (suri 8. aprillil 1417) Rudolf (suri pärast 28. juulit 1415) Albrecht I (suri 1397) Konstanze (u. 1373 - 1408)
Johann II (Mecklenburg-Stargard)

Johann II (enne 1370 - 6. juuli / 9. oktoober 1416) oli titulaarne Mecklenburgi hertsog. Ta oli Mecklenburg-Stargardi kaasvalitseja aastatel 1392 või 1393 kuni 1408 ning Sternbergi, Friedlandi, Fürstenbergi ja Lycheni ainuvalitseja 1408. aastast kuni oma surmani. Ta oli Johann I ja selle naise Agnese vanim laps. Johann II sündis tõenäoliselt enne 1370. aastat ja valitses koos oma nooremate vendade Ulrich I ja Albrecht I. Ta toetas oma nõbu Albrecht III, kes üritas jõustada oma õigusi Rootsi kuningana. Selles mõttes tegutses ta tõenäoliselt kui Vitaalivendade juht. 1408. aastal jaotas Johann pärandi venna Ulrichiga. Johann II sai Sternbergi, Friedlandi, Fürstenbergi ja Lycheni isandkonnad. Ta valis oma residentsiks Sternbergi ja tõenäoliselt suri seal 1416. aastal. Ta ka maeti Sternbergi. 1388. aastal abiellus Johann II Leedu suurvürsti Algirdase tütre Wilheidaga. Nad said järgmised lapsed: Agnes (suri 1467) Johann III (1417-1438) Anna (1390-1467)
Rudolf von Mecklenburg-Stargard

Rudolf (suri 1415) oli katoliku piiskop Skaras (Rootsis) ja Schwerinis. Ta resideeris Bützowis. Rudolf oli hertsog Johann I ja selle naise Agnese poeg. Ta oli Skara piiskop aastatel 1386–1390 ja seejärel Schwerini piiskop kuni oma surmani. 1392. aastal oli Rudolf seotud Mecklenburgi Maarahuga. 1407. aastal oli ta osaline Stralsundi preestrite põletamise asjas, kuna tema ülesandeks oli anda vägivallatsejatele kohtuotsus. Kui süüdistatav ei ilmunud oma kohtu ette, kuulutas ta Stralsundi linnapea, linnavolikogu ja kodanike suhtes interdikti. Interdikt tühistati 1416. aastal pärast Rudolfi surma ja pärast suure rahasumma maksmist. Rudolfi järglane kasutas raha Schwerini toomkiriku kaunistamiseks. Punane kiri toomkirikus ütleb: Dith hebben de Sundeschen mothen buwen, datt se de papenn verbrannt haddenn ('Stralsundi kodanikud pidid selle üles ehitama pärast seda, kui nad olid preestrid ära põletanud' või 'selle [toomkiriku löövi] on Stralsundi kodanikud ehitanud [meeleparanduseks] pappide põletamise pärast').
Ulrich I (Mecklenburg-Stargard)

Ulrich I (enne 1382 – 8. aprill 1417) oli Mecklenburg-Stargardi hertsog 1392. või 1393. aastast kuni oma surmani. Ta oli ka Neubrandenburgi, Stargardi, Strelitzi ja Wesenbergi isand. Ta oli hertsog Johann I ja selle naise Agnese kolmas laps. Ulrich I sündis tõenäoliselt enne 1382. aastat. Pärast tema isa surma 1392. või 1393. aastal valitses ta koos oma vendade Johann II ja Albrecht I-ga. 1408. aastal jagasid Ulrich ja Johann maa. Ulrich sai Neubrandenburgi, Stargardi, Strelitzi ja Wesenbergi isandkonnad. Ta valis oma residentsiks Neubrandenburgi. 19. märtsil 1417 kirjutas ta Strelitzi lossis oma testamendi. Ta suri seal kolm nädalat hiljem, 8. aprillil 1417. Ta maeti Wanzka kloostrisse Blankensees. Ulrich I abiellus Pommeri-Stettini hertsogi Swantibor I tütre Margarethaga. Nad said järgmised lapsed: Anna Albrecht II (1417–1423) Heinrich (1417–1436)
Johann III (Mecklenburg-Stargard)

Johann III (1389 – pärast 11. novembrit 1438) oli aastatel 1416-1438 Mecklenburgi hertsog, Stargardi, Sternbergi, Friedlandi, Fürstenbergi ja Lycheni isand. Et eristada teda Johann V-st, kutsutakse teda mõnikord Johann Vanemaks. Ta oli hertsog Johann II ja selle naise Wilheida vanim laps. Johann III sündis tõenäoliselt 1389. aastal. 1416. aastal võttis ta oma isalt üle Sternbergi valitsemise. Brandenburg võttis ta teadmata põhjustel vangi. Ta vabastati 28. juunil 1427 tingimusel, et annab truudusvande Brandenburgi markkrahvile. 1436. aastal pärisid tema ja ta nõbu Heinrich ja tema kauge nõbu, Mecklenburg-Schwerini Heinrich IV üheskoos Werle isandkonna. Ta abiellus Albrecht IV von Anhalt-Kötheni tütre Luttrudiga. Abielu jäi lastetuks. Johann III suri 1438. aastal ja maeti tõenäoliselt Sternbergi. Tema nõbu, Mecklenburg-Stargardi Heinrich päris tema valdused.
Albrecht II (Mecklenburg-Stargard)

Albrecht II (enne 1400 – 11. veebruari 1421 ja 4. oktoobri 1423 vahel) oli Mecklenburg-Stargardi hertsog ning Neubrandenburgi, Stargardi, Strelitzi ja Wesenbergi isand 1417. aastast kuni oma surmani. Ta oli Ulrich I ja tema naise Margaretha vanim poeg. Albrecht II sündis tõenäoliselt enne 1400. aastat. Kui tema isa 1417. aastal suri, pärisid tema ja ta noorem vend Heinrich Mecklenburg-Stargardi hertsogkonna. Kuna nad olid alaealised, olid nad eestkoste all. Albrechti on viimati mainitud elavana dokumendis 11. veebruarist 1421. Dokumendis 4. oktoobrist 1423 on tema noorem vend ainus hertsog. Albrecht ei abiellunud ja tõenäoliselt ei olnud tal lapsi.
Beretta 92

Beretta 92 (ka Beretta 96 ja Beretta 98) on Itaalia relvaettevõtte Beretta poolautomaatpüstolite sari. Mudel 92 disainiti aastal 1975 ning selle erinevate kaliibritega variante toodetakse tänapäevani. Mudel vahetas välja Itaalia sõjaväes ja politseis kasutusel olnud vanad Beretta vanemad püstolid - .380 ACP kaliibriga M1934, .32 ACP kaliibriga M1935 ja 9mm M1951. Beretta 92 on baasmudel, mis kasutab 9x19mm kaliibrit; 96 kasutab .40 S&W kaliibrit ja 98 kasutab kas 9x21mm IMI või 7.65x21mm Parabellum kaliibrit - see on eelkõige mõeldud tsiviilturule maades, kus sõjaväe kasutuses olevad kaliibrid (9x19mm) on tsiviilkäibes keelatud (nt. Itaalia, Prantsusmaa, Brasiilia). Ka välisturul oli relv edukas - 1985. aastal asendas Ameerika Ühendriikide sõjavägi enda püstolid .45 ACP Colt M1911 Beretta 92FS-dega, USA variandi nimeks sai M9; lisaks sai relv standardpüstoliks ka Prantsusmaal (PAMAS) ja Brasiilias, kus seda toodetakse litsentsi alusel (Taurus PT-92).
Beretta M9

Beretta M9 (ametlikult Pistol, Semiautomatic, 9mm, M9) on poolautomaatpüstoli Beretta 92F variant, mida kasutatakse Ameerika Ühendriikide sõjaväes. M9 võeti USA relvajõudude teenistuspüstoliks 1985. aastal. M9 võitis 1980. aastatel korraldatud konkursi, millega otsiti Ühendriikide relvajõudude püstolile M1911A1 asendajat. Napilt edestati veidi kallimat SIG Sauer P226-t. Täielikult jõudsid uued relvad kasutusse 1990. aastaks. Lisaks M9-le on USA sõjaväes väiksemates kogustes endiselt kasutusel ka teisi püstoleid, nt P226-e variant M11. M9 asendamiseks loodi USA armee programm "Future Handgun System" (FHS), mis hiljem liideti programmiga "SOF Combat Pistol" projektiks "Joint Combat Pistol" (JCP). Reformide käigus muudeti JCP nime ("Combat Pistol" ehk CP) ning püstoliostu mahtu kärbiti. Armee, merevägi ja merejalavägi asendavad M9 SIG Sauer M17-ga. "GAO report, Pistol Procurement, Allegations on Army Selection of Beretta 9mm as DOD Standard Sidearm, June 1986. (p. 18)" (PDF). Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 21. juuli 2011. Vaadatud 11. veebruar 2010. "PEO Soldier – Equipment Portfolio". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. november 2013. Vaadatud 25. detsember 2014. MHS Update: Services Embrace Army’s New Sidearm - Kitup.Military.com, 3. mai 2017.
Heckler & Koch P2000

Heckler & Koch P2000 on Saksamaa relvatootja Heckler & Koch poolautomaatpüstol, mis toodi turule 2001. aasta teises pooles. P2000 on mõeldud eeskätt politsei-, paramilitaar- ja erakasutusse, see põhineb püstolil Heckler & Koch USP. P2000 kujundamisel pandi rõhku ergonoomika parandamisele, käsitsemine on eelkäijatest mugavam ning koormab kasutajat vähem.
837

837. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Aastakümned: 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad - 830. aastad - 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad Aastad: 832 833 834 835 836 - 837 - 838 839 840 841 842 ... ... ...
Desert Eagle

Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Desert Eagle (täpsustus). Desert Eagle (otsetõlge inglise keelest 'kõrbekotkas') on suurima kaliibriga iselaadiv püstol. K Desert Eagle'i töötas aastatel 1979–1982 välja Ameerika Ühendriikide ettevõte Magnum Research (MRI). Relva parendas ja kuni 1995. aastani tootis Iisraeli firma Israel Military Industries (IMI). 1995. aastal andis MRI litsentsi Maine'i osariigis Saco linnas asuvale ettevõttele Saco Defense. 1998. aastal viidi tootmine tagasi IMI kätte, mille käsitulirelvade haru hakkas hiljem kandma nime Israel Weapon Industries (IWI). 2009. aastast on Desert Eagle'i tootmine taas USA-s, Minnesota osariigi Pillageri linnas asuvas MRI tehases. 2010. aastal omandas Magnum Researchi ettevõte Kahr Arms. Magnum Research on mitmeid variante relvast Jericho 941 turustanud nimede Baby Eagle (kotkabeebi) ja Desert Eagle Pistol (kõrbekotkas püstol) all, kuid kuigi 941-l on sarnaseid visuaalseid omadusi, pole relvad omavahel seotud. "Gun Review: Magnum Research IWI Desert Eagle Mark XIX .50AE". 2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2012. Vaadatud 28. jaanuar 2013.
Heckler & Koch P7

P7 on kaliibriga 9×19 mm poolautomaatpüstol, mida aastatel 1978–2008 tootis Saksamaa ettevõte Heckler & Koch (H&K). Seda esitleti 1976. aastal nime PSP (Polizei-Selbstlade-Pistole, saksa keelest otsetõlkes politsei iselaadiv püstol) all. Lääne-Saksamaal võeti P7 kasutusele Baieri ja Alam-Saksimaa politseis ning lisaks ka sõjaväepolitseis Feldjäger, peale taasühinemist ka Saksi politseis. Woźniak, Ryszard: Encyklopedia najnowszej broni palnej—tom 2 G-Ł, lk 112. Bellona, 2001.
AMT Backup

AMT Backup on Ameerika Ühendriikide väike poolautomaatpüstol. AMT Backupi tõi aastal 1978 turule ettevõte Ordnance Manufacturing Corporation (OMC), mis asus El Monte linnas Californias. Algselt valmistati püsse padrunitele .380 ACP ning neid turustati nimega OMC Backup. Varsti pärast Backupi turule toomist võttis tootmise üle ettevõte Arcadia Machine & Tool (AMT), mis viis ka toote nimesse sisse vastavad muudatused. AMT laiendas Backupide tootmise ka Irwindale'i linna.
Brahma Sahampati

Brahmā Sahampati (tai keeles Phra Phrom, sanskriti keeles Para Brahma), ka Thao Maha Brahma on üks tuntumaid brahmasid budismis. Ta on üks 'suurtest brahmadest' ehk Mahābrahmā. Brahmā Sahampati kuulub kolmanda taseme arahantide ehk "mittenaasjate", anāgāmi'de hulka, kes asuvad Śuddhāvāsa maailmades koos teiste budismi kaitsvate ja budasid õpetavate deevadega, olles neist kõige vanem. Kui meie maailmas parajasti budat ei ole, siis pole ka Śuddhāvāsa maailmade deevadel siia asja. Aga kui vaja, siis on nad varakult kohal, kuulutavad ette uue saabuva buda tulekut, juhivad inimeste tähelepanu märkidele, kuidas budat ära tunda jne. Brahmā Sahampati kohta on mitmeid lugusid. Ta viibis nähtamatult Gautama Buddha juures juba siis, kui too saavutas Virgumise ehk Valgustuse. Pärast Virgumiseni jõudmist oli Buddha kaotamas lootust, et tema Õpetust võiks üldse keegi mõista, vastu võtta või järgida. Tõepoolest, on budasid, kes õpetavad, aga on ka neid, kes seda ei tee, nagu Pratjekabuddha. Kas poleks õigem taanduda üksindusse ja vaikida, mõtles Buddha. Kui Brahmā Sahampati seda märkas, laskus ta Śuddhāvāsa maailmast alla ning veenis Buddhat siiski õpetama hakkama. Ja kui Buddha oli sellega nõustunud, siis kuulutas Brahmā Sahampati seda rõõmusõnumit kogu maailmale. Ta viibis Buddha juures veel mitmeid kordi, samuti oli ta kohal, kui Buddha lahkus parinirvaanasse. Kõikidest brahmadest oli Brahmā Sahampati Buddhale kõige lähedasem, tema vaimne, nähtamatu õpetaja ja kaaslane. Oma varasemas elus olevat ta olnud munk nimega Sahaka, kes kuulus eelmise buda, Kāśyapa Buddha kogudusse. Tais ja teistes theravaada maades austatakse Brahmā Sahampati't ehk taipäraselt Phra Phrom'i kõrgelt. Teda kujutatakse nelja näo ja paljude kätega. Iga rajatise juures on tavaliselt kaks pühamut: üks pühendatud Brahma Sahampatile ja teine, "vaimude maja", kohalikele maavaimudele. Budistlik kosmoloogia "Proclamation of Good News by Brahma Sahampati". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuli 2021. Vaadatud 5. augustil 2020. Robert E. Buswell Jr.; Donald S. Lopez Jr. (2013). The Princeton Dictionary of Buddhism. Princeton University Press. pp. 141–142. ISBN 978-1-4008-4805-8. Mahāparinibbāṇa Sutta (DN 16), 6. [1]
Justin Ahomadegbé

Justin Ahomadegbé(-Tomêtin) (1917 Abomeys (Dahomee, praegu Benin) – 8. märts 2002 Cotonou (Benin)) oli Dahomee Seadusandliku Kogu president 1959–1960, asepresident, pea-, sise- ja kaitseminister 1964–1965 ning Presidendinõukogu esimees 1972.