laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia

"BAFTA" suunab siia. Teatud vabakaubanduspiirkonna kohta vaata artiklit Balti vabakaubanduspiirkond. Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia (ingl British Academy of Film and Television Arts; BAFTA) on heategev ühing, mis annab igal aastal välja Suurbritannia kõige tähtsamaid filmi- ja teleauhindu. Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia asutati 1947. aastal Briti Filmiakadeemia nime all. Filmiakadeemia ühines 1958. aastal Teleprodutsentide ja -lavastajate Gildiga ning sai nimeks Filmi ja Televisiooni Selts. Praegust nime kannab ühing 1976. aastast. Peale tunnustustöö tegeleb ühing veel haridustöö ja muude filminduse teemaliste ürituste korraldamisega. Ühingu peakorter asub Londonis Piccadilly tänaval, ning sellel on harukontorid Šotimaal (BAFTA Scotland), Walesis (BAFTA Cymru) ning Ühendriikides New Yorgis ja Los Angeleses.  Pikemalt artiklis Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinnad Peale filmikunsti ja televisiooni vallas silmapaistavatele inimeste tunnustatakse Briti Akadeemia auhinnaga igal aastal paremaid videomängude ja lastele suunatud meelelahutuse loojaid. Lisaks annab akadeemia Los Angelese haru välja Britannia auhinda ning Walesi ja Šoti harud kumbki oma auhinda. BAFTA Ametlik koduleht
Sifaka

Sifaka (Propithecus) on indrilaste perekond, kuhu kuulub 2 liiki 10 alamliigiga. (Tänapäeval arvatakse kõik eraldi liikideks). Nagu kõik leemurid, on nad Madagaskari endeemid. Valgelaup-sifaka Siidsifaka Tuttsifaka Sifakade tüvepikkus on ~45–44cm ja nende kohev saba on enamasti niisama pikk. Sifakad on päevase eluviisiga, täielikult puiselused loomad. Kuigi neid kohatakse harva tuntakse neid hõlpsasti nende välimuse ja liikumise järgi ära. Sifakade karv on sile ja lühike. Tagajäsemed on palju pikemad, võrreldes esijäsemetega. Maapinnal liikudes nad hüplevad, mida on turistidel alati kihvt vaadata ja ilmselt see on teine tegur(peale nende armsa välimuse) miks turistidele nad nii hirmsasti meeldivad. Neid on peaaegu võimatu tehistingimustes pidada. Madagaskaril sigivad nad juunis-juulis. Loomade elu 7.köide Nick Garbutt "Mammals of Madagascar"
Lumekakk

Lumekakk (Bubo scandiacus) on kaklaste sugukonda kaku perekonda kuuluv röövlind. Kuni 2002. aastani eraldati lumekakk omaette lumekaku perekonda (Nyctea) liigina Nyctea scandiaca, kuid viimase aja molekulaarsed uuringud on näidanud, et lumekakk on teistele kakkudele lähemal, kui varem arvati, ja kuulub sellepärast nendega ühisesse perekonda. Lumekakk elab Põhja-Jäämere kõikidel rannikutel, mandritundras ja metsatundras ning paljudel saartel. Harilikult on ta hulgulind, vahel ka paigalind. Eestis on lumekakk juhukülaline, keda mõnel aastal ei kohatagi, kuid mõnel talvel on ta meil üsna arvukas, eriti mererannikul, rabadel, soodel ja luhtadel. Lumekakk on peaaegu kassikaku suurune. Tema üldpikkus on kuni 56–65 cm, tiibade siruulatus 150–160 cm, tiiva pikkus 38,5–46 cm ja kaal 1,35–2,5 kg. Emaslinnud on suuremad kui isased. Eluiga looduses on 9,5 kuni 15 aastat, vangistuses kuni 28 aastat. Linnu valge sulestikus on tumepruunid tähnid või rõhtsad vöödid. Nägu on valge. Nokk ja küüned on mustad ning peaaegu tipuni kaetud ettepoole suunatud harjassulgedega. Isased on heledamad kui emased ja mõnikord täiesti valged. Vikerkest on erekollane. Aastavanused isendid on valged pruuni põikmustriga, kukal on pruunide täppidega. Lumekaku toiduks on keskmise suurusega linnud (kanalised ja partlased), jänesed, närilised ja isegi väikesed kiskjad. Kõige rohkem sööb ta siiski lemminguid. Kui neid on vähe, siis alaneb ka lumekaku viljakus (tavaliselt lemmingute arvukuse vähenemisele järgneval aastal). Lemmingute puudumise korral ei pesitse ta üldse. Saaki varitseb ta kõrgematel kohtadel, Eestis ka puu otsas. Kui kõrgemat kohta pole võtta, võib ta saaki luurata õhust, rapeldes tiibadega paigal nagu tuuletallaja. Jahti peab ta videvikus, kui päike enam või veel ei paista. Lumekakk pesitseb kõrg- ja madaltundras. Ta eelistab kõrgeid ja kuivi paiku, sest hakkab munema siis, kui ümbrus on veel lume all. Pesa ta ei ehita, vaid muneb lihtsasse lohku, olenevalt lume sulamisest mai keskel või lõpus. Tavaliselt on kurnas 5–8 muna, kuid võib olla ka palju vähem või rohkem, isegi 11–13. Haudumist alustatakse tavaliselt pärast esimese muna munemist, mistõttu pesas on pojad eri vanusega ja nooremad tavaliselt hukkuvad. Emane haub kurna 32–34 päeva. Sel ajal toob isaslind talle toitu, hiljem ka poegadele. Pojad lennuvõimestuvad 51–57 päeva vanuselt. Lumekakk on Eestis harva kohatav lind, kes saabub siia vaid talveperioodiks. Ta kuulub Eestis III kategooria kaitsealuste liikide hulka. Harry Potteril oli lumekakk Hedwig. Raamatus ja filmis nimetati Hedwigit emaseks, aga filmis mängis teda isane lumekakk, sest emaste seas ei ole täiesti valgeid. Raamatu autor J. K. Rowling valis lumekaku oma raamatusse sellepärast, et tema meelest on lumekakud kõige ilusamad kakud. "Loomade elu" 6. kd., lk. 284 Lumekakk andmebaasis eElurikkus
August Schulzenberg

August Schulzenberg (1891 Kudina vald, Maarja-Magdaleena kihelkond, Tartumaa – 14. märts 1935 Põltsamaa) oli Põltsamaa Ühisgümnaasiumi direktor alates 1920. aastast. Ta oli ka Põltsamaa Ühispanga juhatuse liige. Tema haual on mälestustahvel, mille lasid paigaldada Põltsamaa Ühisgümnaasiumi õpilased ja õpetajad. "Põltsamaa ühisgümnaasiumi dir. A. Schulzenberg †" Postimees, 15. märts 1935 "Mälestustahvel dir. A. Schulzenbergi hauale" Postimees, 3. juuni 1935
Rait Rosin

Rait Rosin (sündinud 26. juulil 1981 Viljandis) on eesti kunstnik. Tema loometegevus jaguneb tegevuskunsti, kontseptuaalse kunsti, filmi, maalikunsti ja joonistuse ning läbi nende distsipliinide ühise idee kaudu seostamiste. Peamiseks kunstilligiks on olnud maalimine, tema maalidel kujutatu on kohati fantastiline. Kunstnik mängib fantastilisuse kujutamise kaudu ekspressiivse ja ehk ka emotsionaalse väljendusega. 2005 bakalaureusekraad maali erialal Eesti Kunstiakadeemias 2007 magistrikraad vabade kunstide erialal Eesti Kunstiakadeemias 2010 magistrikraad filosoofia erialal Tallinna Ülikoolis. Magistritöös käsitletavad filosoofid on peaasjalikult Richard Shusterman ja John Dewey. 2021 doktorikraad kunsti ja disaini suunal Eesti Kunstiakadeemias 2024 “Varjatud Eesti Väikelinnad” Kadrioru galeriis, Tallinn 2023 “Põikajad Hiiulinna hajusates piirides”, Nelja Nurga galeriis, Kärdla 2021 "Ebapolendi olendid” Jakobi galeriis, Tartu 2020 “Väikelinn kui sündmus vol 2”, Vana-Võromaa kultuurikojas, Võru 2019 “Väikelinna fenomen”, Pärnu linnagaleriis (raekoja majas), Pärnu 2019 “Väikelinn kui identiteet”, Raplamaa kaasaegse kunsti keskuses, Rapla 2019 “Väikelinn kui identiteet vol 2”, Rakvere galeriis, Rakvere 2018 “Väikelinn kui sündmus” Valga muuseumi galeriis, Valga 2017 “Mahajäämus” Valga muuseumi galeriis, Valga 2016 “Põika kui pagulane!” Haapsalu linnagaleriis, Haapsalu 2015 “Kurb naine või rõõmus mees, miks siis niimoodi kohe?”, Rapla kaasaegse kunsti keskuses, Rapla 2015 “Pisarad”, Võru linnagaleriis, Võru 2015 “Meie maailma tulevik” (Rait Rosin, Triin Tarv), Jaani galeriis, Haapsalu 2014 "Kasulikud kunstitöötajad" Pärnu linnagaleriis, Pärnu, Eesti 2014 "Rahu Paldiskis" Amandus Adamsoni ateljeemuuseumis, Paldiski, Eesti 2013 "Naised ja pisarad" Endla teatri kohvikus, Pärnu ja Rakvere teatri kohvikus, Rakvere 2012 "Karsumm" Jõhvi Kunstikooli galeriis, Jõhvi 2011 "Põikajake ja prügihunt" Y-Galeriis, Tartu 2009 "Rebitud kalender" Kunstikeskus.ee veebigaleriis 2009 "Kopli haldjad" ArtDepoo galeriis, Tallinn 2008 "lihtsa elu staarid?", (Rait Rosin, Gerhard Lock), Draakoni galerii keldris, Tallinn 2007 "Jutumasin" (Rait Rosin, Elo Masing), Y-Galeriis, Tartu 2007 "Popconn", Eesti Kunstiakadeemia galeriis, Tartu mnt 2, Tallinn 2007 "Maalid", (Rait Rosin, Ivi Rosin), Viljandi linnagaleriis, Viljandi 2006 "Kõik on nii hästi!", (Rait Rosin, Gerhard Lock, Jüri Muttika), Vaal galeriis, Tallinn 2006 “Repliik”, Rait Rosin, Marilyn Piirsalu), Eesti Kunstiakadeemia galeriis, Tartu mnt 1, Tallinn 2005 "Tantsu anatoomia", Kanuti Gildi Saalis, Tallinn 2003 "Kasvavad näod", Art Line galeriis, Tallinn 2009 "Performanž" Hobusepea galeriis, Tallinn 2006 "Luik linnas", Tallinna linnagaleriis, Tallinn "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2020. Vaadatud 4. aprillil 2017. "Wikipedia leht". "Wikipedia leht". "Wikipedia leht". Rait Rosini koduleht: www.pragmatist.ee
Tazi laht

Tazi laht (Тазовская губа) on laht (estuaar) Euraasia põhjaosas Venemaal, Kara mere Obi lahe osa. Ümbritseb Gõda poolsaare lõunarannikut ja Tazi poolsaare põhjarannikut. Pikkus 300 km, laius kuni 45 km. Lahte suubuvad Tazi jõgi ja Puri jõgi.
Gustav Tomson

Gustav Tomson (8/20. aprill 1874 Vana-Vändra – 23. märts 1939) oli eesti põllumees ja tööstur. "Pärnumaa pärandkultuurist" lk 186 Vändra tööstur G. Tomson. Uus Eesti, 28. märts 1939, nr. 87, lk. 8.
Julius Grüntal

Julius Grüntal (21. veebruar (9. veebruar vkj) 1890 – 30. märts 1939 Tallinn) oli eesti õpetaja. 1917 lõpetas Moskva Ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonna. Töötas õppejõuna kesk- ja kutsekoolides ning gümnaasiumides. Alates 1938 koolide peainspektor keskkoolide alal. "Koolide peainspektor J. Grüntal suri". Uus Eesti nr 90, 31. märts 1939. Lk 2
713

Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad - 710. aastad - 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad Aastad: 708 709 710 711 712 - 713 - 714 715 716 717 718 3. juunil kukutati riigipöördes Bütsantsi keiser Philippikos, uueks keisriks sai Anastasios II Zhang Xuan, hiina kunstnik Bütsantsi keiser Philippikos (oletatavasti) David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
Lümanda Põhikool

Lümanda Põhikool on kool Saare maakonnas Saaremaa vallas Lümanda külas. Lümanda kooli eelkäijaks peetakse Viidu külas Kuusiku talus aastatel 1896-1897 tegutsenud Saaremaa esimest ministeeriumikooli, mille juhataja oli Mihail Jefimov. Kooli soovitas avada kohalik talurahvaasjade komissar Jossif Kassatski. 13. oktoobril 1894 nõustus Lümanda volikogu uue koolimaja ehitamisega. Selleks eraldas riik tasuta 499 palki, mille väljavedu algas 1896. aasta varakevadel. Tänapäevani kasutusel olev koolimaja valmis 1897. aastal, ametlikult avati 7. jaanuaril 1898. Lümanda Põhikooli nime kannab kool alates 1992. aastast. 1896-1898 Mihail Jefimov (Taimre) 1898-1911 Ants Arbeiter (Arpo) 1911-1919 Mihkel Kommel 1919-1924 Voldemar Sarv 1924-1925 Konstantin Niit 1925-1935 August Mälk 1935-1941 Theodor Mälk 1941-1948 Valdar Mälk 1948-1955 Anissia Russ 1955 I pa Hilje Arokäe 1956-1960 Endel Renart 1960-1964 Urve Kirss 1964-1985 Hermilde Part 1985-1992 Merike Kiil 1992-1994 Avo Virves 1994-2000 Margus Maasik 2000-2005 Enda Pormann 2005-2011 Tiina Talvi 2011-... Liia Raun Kooli koduleht "Lümanda kool tähistas 113. sünnipäeva", Oma Saar, 10. jaanuar 2009 "Lümanda kool ja Salava tähistasid Artur Toomi 125. sünniaastapäeva", Oma Saar, 21. jaanuar 2009 Urve Vakker, "Lümanda koolis kulmineerus sõbrapäev videosalvestiste vaatamisega", Oma Saar, 16. veebruar 2009 "Lugeja kiri: Major Toomas Luik pidas Lümanda koolis isamaalise kõne", Oma Saar, 28. veebruar 2009 Talving, Hanno (1. mai 2023). "Pudrusõda Saaremaal: maarahvas tsaarivalitsuse ministeeriumikoolide vastu – Imeline Ajalugu". Imeline Ajalugu. Vaadatud 14. juulil 2023.
Kalamehe naise unistus

"Kalamehe naise unistus" (jaapani 蛸と海女 Tako to ama) on jaapani kunstniku Katsushika Hokusai erootiline ukiyo-e stiilis 1820. aasta paiku loodud puulõige. See pärineb Edo perioodist, mida iseloomustab šintoismi tagasitulek. Pildil kujutatakse naist koos kahe kaheksajalaga, kellest väiksem suudleb naist ja pigistab tema rinnanibu ning teine teeb talle oraalseksi. See on jaapani erootilise kunsti shunga üks tuntumaid teoseid. Mitmed kunstnikud on sellest tööst oma variante loonud. Sarnaseid stseene naiste ja mereelukatega oli loodud jaapani miniatuurskulptuuris netsukes alates 17. sajandist. Pilti on kujutatud Kaneto Shindō 1981. aasta filmis "Hokusai manga", mis räägib Hokusai elust. Pilti näidatakse ka postkaardina 1990. aasta filmi "Henry & June" alguses.
Ajaloo Instituut

Ajaloo Instituut oli aastatel 1947–2015 teadusasutus Tallinnas, lõpuperioodil Tallinna Ülikooli autonoomne allüksus, kus tegeldi ajaloo uurimise ja õpetamisega bakalaureuse-, magistri- ja doktoriõppes. Varem kuulus Ajaloo Instituut Eesti Teaduste Akadeemia koosseisu, kuid 2005. aastal sai sellest Tallinna Ülikooli allüksus. Ajaloo Instituudi allüksused: ajaloo osakond arheobioloogia ja muinastehnoloogia osakond arheoloogia osakond arheoloogiakogude osakond (kogude baasil Arheoloogiamuuseum) etnoloogia osakond kunstiajaloo osakond õppeosakond haldusosakond Keskaja Keskus Ajaloo Instituudi direktor oli Erki Russow, varem oli direktor Magnus Ilmjärv. Direktorid: Richard Kleis (1947–1950) Gustav Naan (1950–1951) Viktor Maamägi (1951–1968) Juhan Kahk (1968–1974) Karl Siilivask (1974–1984) Juhan Kahk (1984–1985) Raimo Pullat (1985–1990) Tallinna Ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskus
Judo 2004. aasta suveolümpiamängudel

2004. aasta suveolümpiamängude judovõistlused toimusid 14.–16. augustil 2004. Nii meeste kui ka naiste võistlusi peeti seitsmes kaalukategoorias. Osalema lubati 386 judokat 90 riigist. Naised võistlesid 48, 52, 57, 63, 70, 78, 78 kg ja mehed 66, 73, 81, 90, 100 ja üle 100 kg kategoorias. Ateena loodeosas asuv Ano Liossia olümpiahall oli judokate ja maadlejate võistluspaik. Pealtvaatajaid mahtus tribüünidele 9000. Ateenas osales kaks Eesti judokat, Aleksei Budõlin ja Indrek Pertelson. Mõlemad said Sydney olümpialt 2000. aastal pronksmedali. Sama suutis Pertelson ka Ateenas. Ta alistas üle 100 kg kaaluvate meeste pronksimatšis ipponiga itaallase Paolo Bianchessi ning kordas nelja aasta tagust saavutust. Eesti esimene medal 2004. aasta Ateena olümpiamängudelt tuli taasiseseisvumispäeval. 33-aastasele Pertelsonile medali taganud heide oma kümme aastat noorema konkurendi vastu sündis minut ja 17 sekundit pärast kohtumise algust. Lohutusringi finaalis oli Pertelson alistanud Türgit esindava tšetšeeni Selim Tataroglü. Kui kolmveerand matši oli seljataga, olid mõlemad mehed teeninud passiivse maadluse eest kolm hoiatust, järgmine tähendanuks juba mahavõtmist. Selles seisus läks Pertelson viimasel minutil heitma, kuid heite tulemusena hüppasid võidurõõmsalt püsti mõlema mehe treenerid. Algul kuulutati võitjaks türklane, ent kohtunike arupidamine seadis õigluse jalule. Tänavuse EM-i finaalis oli Pertelson Tataroglüle kaotanud. Teise pronksmedali sai hollandlane Dennis van Der Geest.
Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi

"Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi" ("Snow White and the Seven Dwarfs") on 1937. aastal valminud Walt Disney joonisfilm, mis põhineb muinasjutul "Lumivalgeke". "Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi" on filmiajaloo esimene täispikk joonisfilm. Ametlik veebileht Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi andmekogus IMDb (inglise)
Ibeeria mäed

Ibeeria mäed asuvad Hispaanias. Nad piiravad kirdest Meseta kiltmaad ja eraldavad Kastiiliat Aragónist. Ibeeria mägede suurim kõrgus on 2313 meetrit.
Dumbo (film 1941)

"Dumbo" on 1941 valminud Walt Disney animastuudio täispikk joonisfilm, mis põhineb Helen Abersoni ja Harold Perli lool "Dumbo" (1939). Film räägib elevandi ja hiire sõprusest.
Bambi

"Bambi" on Felix Salteni lasteraamat. See ilmus 1923. aastal. Aastal 1942 tehti selle järgi joonisfilm "Bambi". Salten, Felix: Bambi: Metsalugu. Tõlkinud E. Raud. Illustreerinud V. Tõnisson. Tallinn, kirjastus Eesti Raamat, 1965.
Cinderella

Cinderella võib olla Tuhkatriinu (film 1950), 1950. aasta joonisfilm Tuhkatriinu (film 2015), 2015. aasta USA film Tuhkatriinu (muusikal), Rodgersi ja Hammersteini muusikal Cinderella (ansambel) Cinderella (laev)
Robin Hood

Robin Hood on inglise keskaegsest pärimusest tuntud tegelaskuju. Enamasti kujutatakse teda kangelasena, kes röövib rikastelt ja annab vaestele. Tema kohta käivad lood on andnud ainest paljudele lava-, televisiooni- ja linateostele ning raamatutele ja koomiksitele.
Charlotte koob võrku (film 1973)

"Charlotte koob võrku" (inglise keeles "Charlotte's Web") on Ameerika Ühendriikide 1973. aasta animafilm. See on stuudios Hanna-Barbera Productions valminud täispikk film, mille on lavastanud Charles A. Nichols ja Iwao Takamoto. Film on tehtud Elwyn Brooks White'i lasteraamatu "Charlotte koob võrku" põhjal.
Aladdin

"Aladdin" on 1992. aastal valminud Walt Disney animastuudio täispikk joonisfilm, mis põhineb araabia muinasjutul "Aladini imelamp". Filmi muusika on pärjatud kahe Oscari, kahe Kuldgloobuse ja kahe Grammy auhinnaga. Aladdin andmekogus IMDb (inglise) Aladdin andmekogus Filmiveeb Aladdin saidil Disney.com
Alvin Goldman

Alvin I. Goldman (sündinud 1938) on USA filosoof. Sai doktorikraadi Princetoni ülikoolist. Oli 2002. aastani Arizona ülikooli filosoofiaprofessor ja teadur kognitiivteaduse alal. Töötab alates 2002. aastast Rutgersi ülikoolis. On olnud Filosoofia ja Psühholoogiaseltsi ning Ameerika filosoofiaühingu Vaikse ookeani divisjoni president. Tema põhilised uurimisvaldkonnad on epistemoloogia, vaimufilosoofia ja kognitiivteadus. Ta on kirjutanud ka metafüüsikast, poliitika- ja õigusteooriast ning teadusfilosoofiast. Epistemoloogias on ta pooldanud kausaalset teadmisteooriat (artikkel "A causal account of knowing"), relevantsete alternatiivide lähenemist teadmisele ja religabilismi õigustusteoorias. Raamat "Epistemology and Cognition" ("Epistemoloogia ja tunnetus") 1986) uurib epistemoloogia ja kognitiivteaduse vahelisi seoseid. Raamat "Knowledge in a Social World" ("Teadmine sotsiaalses maailmas"; 1999) väljendab tõele orienteeritud sotsiaalse epistemoloogia kontseptsiooni ja näitab, kuidas tõe poole püüdlemist võivad edendada hea inimestevaheline argumenteerimine ja hästi projekteeritud avaliku kommunikatsiooni tehnoloogiad ja institutsioonid. Jutt on teadusest, õigusest, demokraatiast ja haridusest. Raamatusse "Pathways to Knowledge" ("Teed teadmiseni"; 2002) on koondatud uuemad artiklid episteemilisest internalismist, aprioorsest volitusest (warrant), filosoofilistest intuitsioonidest ja usaldusest ekspertide vastu. Goldman kirjutab raamatut inimesetundmise simulatsiooniteooriast, ühendades vaimufilosoofiast, arengupsühholoogiast ja kognitiivsest neuroteadusest pärit lähenemisi. "A Theory of Human Action" ("Inimtegevuse teooria"; 1970) "Values and Morals" ("Väärtused ja moraal"; toimetaja koos Jaegwon Kimiga; 1978) "Epistemology and Cognition" ("Epistemoloogia ja tunnetus"; 1986). "Liaisons: Philosophy Meets the Cognitive and Social Sciences" ("Sidemed: Filosoofia kohtub kognitiiv- ja sotsiaalteadustega"; 1992) "Philosophical Applications of Cognitive Science" ("Kognitiivteaduse filosoofilised rakendused"; 1993) "Readings in Philosophy and Cognitive Science" ("Lugemine filosoofiast ja kognitiivteadusest"; toimetaja; 1993 "Knowledge in a Social World" ("Teadmine sotsiaalses maailmas"; 1999) "Pathways to Knowledge: Private and Public" ("Teed teadmiseni: privaatne ja avalik"; 2002) Foto, praegune aadress, tähtsamad publikatsioonid Foto, viimased artiklid Publikatsioonide nimekiri
Puuvill

Puuvill on pehme kiuline materjal, mida saadakse puuvillapõõsa (Gossypium) liikidelt. Puuvillataimed kasvavad põõsastena troopilistel ja lähistroopilistel aladel. Puuvillakiud kedratakse lõngaks või niidiks, millest valmistatakse pehmeid ja õhku läbi laskvaid tekstiile. Puuvill on tänapäeval rõivaste valmistamisel kõige levinum looduslik materjal. Puuvilla hakkasid kultuurtaimena kasvatama Induse oru asukad 5.–4. aastatuhandel eKr. Induse oru puuvillatööstus oli hästi arenenud ja osa tol ajal kasutatud ketrusmeetodeist oli selles piirkonnas kasutusel kuni India industrialiseerimiseni. ~91% tselluloosi — (C6H10O5)n Puuvilla kasutatakse paljude tekstiiltoodete valmistamiseks. Näiteks froteest valmistatakse vannirätikuid ja hommikumantleid, teksariidest teksapükse, -jakke jne. Puuvillased materjalid on veel batist, pesusamet, sarž, pikee. Puuvillast on tavaliselt valmistatud sokid, aluspesu, T-särgid, tihti voodipesu. Puuvillast lõnga kasutatakse heegeldamisel ja kudumisel. Paljud kangad koosnevad ainult puuvillast, kuid puuvill võib olla ka teiste materjalidega segatud, näiteks kunstsiidi või polüestriga. Lisaks rõivatööstusele kasutatakse puuvilla kalavõrkude, kohvifiltrite, telkide, püssirohu, puuvillapaberi valmistamisel ja raamatute köitmisel. Veekasutus ja vee liigtarbimine ning ümbersuunamine
Jaan Isotamm

Jaan Isotamm (luuletajanimi Johnny B. Isotamm; 19. oktoober 1939 Tartu – 2. juuni 2014) oli eesti luuletaja ja toimetaja. Ta sündis aastal 1939 Tartus linna statistikabüroo juhataja pojana. Ta õppis aastatel 1947–1953 Nuias, Järvakandis, Saadjärvel, Vaimastveres ja Ulilas. Aastal 1953 õppis ta Tartu 1. Keskkoolis, aastatel 1954–1956 Tartu 3. Keskkoolis. Isotamm vangistati detsembris 1956 seoses osalemisega rahvuslikus õpilasorganisatsioonis Eesti Noorte Malev ja mõisteti 7 aastaks vangilaagrisse. Ta kandis karistust Mordva ANSV-s, kus töötas laadija, lukksepa, saeveski- ja põllutöölisena. Ta kuulus eesti noorte põrandaalusesse laagriorganisatsiooni "Uusrahvuslaste Liit". Pärast vabanemist töötas Isotamm Tartus ning Lõuna-Eestis lukksepa, maaparandaja, mullatöölise, laadija, staadionitöölise ja normeerijana ning aastatel 1969–1988 öövahina. Aastatel 1988–2003 töötas Isotamm ajakirja Akadeemia toimetuses. Ta oli Eesti Kirjanduse Seltsi auliige. Elulugude tunnustatud koguja ja uurijana oli ta raamatusarja "Eesti mälu" nõustaja. 1971 "Mees tänavalt" (luuletsükkel). // "Närvitrükk". Loomingu Raamatukogu 1971 1972 "Tekstiraamat" (luuletusi aastatest 1967–1970) 1999 "Mina Johnny B. Tekste 1967–1974". Ilmamaa. Tartu 1999 2015 "Nägija pimedate maal: artikleid, intervjuusid, sõnavõtte". Koostanud ja toimetanud Katrin Raid ja Mart Orav; kujundanud Mari Ainso. Tartu: Ilmamaa. Tema vend Ain Isotamm (1942–2024) oli majandusteadlane ja programmeerija. 1998 Tartu Kultuurkapitali aastapreemia 2000 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (luulekogu "Mina Johnny B. Tekste 1967–1974" eest) Silvia Nagelmaa. "Isotamm, Johnny B.". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 132 Eesti kirjanike leksikon. Tallinn 2000. Lk 129 Rein Veidemann. "Mäss ja lunastus. Luuletaja Johnny B. Isotamm – 70". Postimees, 19. oktoober 2009 Olev Remsu. "Luuletaja Johnny B. Isotamme värsid koosnesid tõest ja ainult tõest". Õhtuleht, 3. juuni 2014 Olev Remsu. "Jaan Isotamm saanuks pühapäeval 75". Postimees, 20. oktoober 2014 Jaan Isotamm Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Kutsikas

Perekonnanime kohta vaata artiklit Kutsikas (perekonnanimi). Kutsikas on koera mittetäiskasvanud isend. Tavaliselt nimetatakse kutsikateks kodukoera poegi sünnist 6–9 kuu vanuseni (suguküpsuse saavutamiseni). Kutsikaks nimetatakse ka teiste koerlaste (rebase, hundi, šaakali jt) ning mõnede teiste kiskjaliste (peamiselt suurte kaslaste) noorloomi, kes füsioloogiliselt erinevad täiskasvanud isendeist (nt lõvikutsikad). Rannarahvas on aastasadu nimetanud kutsikateks ka hülgepoegi. Noorloomast täisealiseks saamise vanus erineb liigiti. Väljendit "kutsikas" on rohkelt kasutatud ka lastekirjanduses, koomiksites ja laulutekstides (tiigrikutsu, Pup of the Magic Dragon – lohe- või draakonikutsikas jm). Enamikku koeri peetakse kutsikateks kuni kahe aasta vanuseni, kuigi mõne tõu puhul võib kutsikate käitumine varem lõppeda või kesta kauem. Noored kutsikad on vastuvõtlikud haigustele, mis võivad olla väga raske kuluga, neist enamik on aga välditavad. Seetõttu on kutsikate vaktsineerimine väga oluline. Kutsikate vaktsineerimine üksi ei hoia kõiki haigusi ära. Tähtis on ka oma kutsika jälgimine, et haigestumisele kiiresti jaole saada. JENNA STREGOWSKI. "How to Care for a Puppy". Dr. Gary Richter. "Puppy Training And Behavior: How To House Train A Puppy".
Urg

Urg on pinnases asuv koopakujuline looma, linnu või kala püsielupaik.
Karusloom

Karusloom ehk karusnahaloom on rikkaliku soojapidava karvkattega pargitava naha (karusnaha) saamiseks kasvatatav loom. Levinud karusloomad on karu, saarmas, kobras, hüljes, rebane, nutria jpt. karusloomakasvatus