laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kattekold

Kattekold (Lycopodium annotinum) on kolla perekonda kollaliste sugukonda kuuluv igihaljas eostaim. Kattekold sarnaneb väga karukollaga, kellest erinevalt pole kattekolla lehe tipus peenikest karva ning eospea ja lehtede vahel pole näha vart. Eestis on kattekold tavaline, levinud nii mandril kui ka suurematel saartel. Kasvab rabastuvates ja soostuvates metsades. Eriti tihti ja hulgaliselt leidub teda kuivendatud metsades ja kõdusoometsades. Kattekold on ainuke kollaliste sugukonna liik, mis pole Eestis kaitse all. "Lycopodium annotinum — kattekold". Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon. 2019. Kattekold andmebaasis eElurikkus
Tuttfaasan

Tuttfaasan (Pucrasia macrolopha) on linnuliik faasanlaste sugukonnast. Liik on levinud Himaalajas, Tiibetis ja Hiinas (Yunnanis, Guizhous ja Sichuanis kuni Gansuni). Kehapikkus 52-64 cm. Elab mäenõlvade okas- ja segametsades. Talvepoolaastal laskub kuni 1600 meetri kõrgusele. Suvel leidub teda kuni 4000 meetri kõrguseni.
Harilik tõrvalill

Harilik tõrvalill (Lychnis viscaria L.) on nelgiliste sugukonda tulinelgi perekonda kuuluv taimeliik. 30–60 cm kõrgune harilik tõrvalill on püstise veripunase varrega. Juurmised lehed moodustavad lehekodariku, varrel aga on lehed vastakuti asetsevad. Õitseb mais, juunis. Tõrvalill on suurepärane meetaim, õied purpurpunased, neid tolmeldavad päeva- ja ööliblikad, kes oma pikkade tundlatega jõuavad meeni ja samal ajal tolmeldavad õisi. Et nektarit ei ihkaks muud putukad, kes lihtsalt roomavad mööda taime, kuid ei tolmelda õisi, kaitseb tõrvalill end eritades varrele kleepainet. Nende omaduste tõttu on tõrvalill omandanud oma rahvapärased nimetused: tõrvanelk, tõrvakann, unilill, kurjakubjapisarad. Õitsemise lõpus taim enam kleepainet ei eralda. Kultuuristatult esineb valgete õitega sorte. Kasvab kuivadel rohumaadel. Eestis sage. Tõrvalill andmebaasis eElurikkus Liigikirjeldus Kirjeldus - Herba.folklore.ee
Robert Fulton

Robert Fulton (14. november 1765 – 24. veebruar 1815) oli Ameerika Ühendriikide insener ja leiutaja. Aastatel 1793–1797 konstrueeris ta Prantsusmaal esimese kasutamiskõlbliku allveelaeva Nautilus. 1803. aasta 9. augustil demostreeris Pariisis Seine'i jõel esimest aurikut. Aastal 1807 ehitas ta esimese kasutuskõlbliku aurulaeva, ratasauriku North River Steamboat, mis sai hiljem tuntuks Clermontina. 1809 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks "Fulton, Robert - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 9. augustil 2023. "Ühistöö : Rapla maakonna ajaleht 22 detsember 1966 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 9. augustil 2023.
Loitev tulinelk

Loitev tulinelk (Lychnis chalcedonica) on nelgiliste sugukonda tulinelgi perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Loitev tulinelk on pikaealine pilkupüüdev püsilill, mis esineb Eestis naturaliseerunult Peipsi kaldal. Püstised varred on 60–100 cm kõrged. Piklikud varreümbrised vastakad lehed on kaetud karvakestega. Tulipunased õied on koondunud kuni 10 cm läbimõõduga sarikõisikutesse. Eestis õitseb juuni lõpus, juulis. Omab vormi Lychnis chalcedonica f. albiflora, millel on valged õied (õite läbimõõt kuni 2 cm). Tuntud on ka roosade õitega vormid, mis võivad olla nii liht- kui ka täidisõielised. Loitev tulinelk andmebaasis eElurikkus
Äiakas

Äiakas (Agrostemma) on nelgilaadsete seltsi nelgiliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond. Äiaka perekonda kuulub 2–4 liiki üheaastasi taimi, mille looduslik levila on Lõuna–Euroopas ja Lääne-Aasias põldudel või kivistel nõlvadel. Tõenäoliselt kujunes see perekond välja Vahemere maade idaosas. Eestis kasvab looduslikult harilik äiakas. See on ka maailmas tuntuim äiakaliik. Seevastu Agrostemma gracile kasvab üksnes Kesk-Kreekas Farsala linna lähedal. Äiakas on sisse viidud paljudesse maadesse, sealhulgas Ameerikasse, aga mitmel pool on ta tunnistatud invasiivseks liigiks ja tema kasvatamine on keelatud. Selle põhjuseks on asjaolu, et äiaka seemned on mürgised. Seetõttu, kui äiakad kasvavad viljapõllul ning äiaka seemned satuvad teraviljaseemnete hulka ja jahvatatakse, siis on saadud jahu samuti mürgine. Äiakate peajuur on pikk ja kuni 8 dm pikk. See on kas harunev või kaetud pikkade valkjate või hallikate juurekestega. Äiakate vars on püstine, kas lihtne või harunev ja 3–10 dm kõrge. Neil on vastakad alusel kokkukasvanud lineaalsed või süstjad kuni 13 cm pikad lehed. Õied on mõlemasoolised ja kuni 5 cm läbimõõduga. Nad paiknevad kas ükshaaval varre tipus või hõredas õisikus. Õietupp on 2½–5½ cm pikk, piklik või munajas pikkade lineaalsete või süstjate hammastega ja sellel on 10 selgesti eristuvat roodu. Õietupp on lõhestunud äärest enam kui poole diameetri kaugusele 5 osaks. Kroonlehti on 5, abilehed puuduvad. Kroonlehed on terve servaga, mõnikord sälguga tipus. Kroonlehed on tumeroosad, vahel heleroosad või valged, pealmise külje allotsas kolme tumeda triibuga. Tolmukaid on 10, emakaid 5. Emakasuue on karvane. Vili on ühepesaline ja paljuseemneline kupar. Vilja ülaosas on 5 haagikest, mis võivad kinni jääda taimest mööduja külge. Seemned on peaaegu mustad ja läbimõõduga 2½–3½ mm, kaetud köbrukeste või teravate kidadega, ühelt poolt kumerad. Äiakad on üheaastased lilled. Talvel maapealne osa hävib ja kasvab järgmisel kevadel tagasi. Mõned äiakad vajavad korralikuks arenguks talvist puhkeperioodi, mil temperatuur märgatavalt langeb. Äiakate seemneid müüakse tänapäevalgi. Äiakaid kasvatatakse aedades ilutaimedena, näiteks lillepeenardel. Lõikelilledena peavad äiakad suhteliselt hästi vastu, närtsimata nädal aega. Äiakaid kasutatakse ravimtaimena nugiliste vastu ja unerohuna. Värskeid lehti kasutatakse hemorroidide, koeranaelte ja haavade raviks.
Söötreiarohi

Söötreiarohi (Herniaria) on taimeperekond reiarohuliste sugukonnas. Eestis on levinud harilik söötreiarohi.
Antsla–Vaabina tee

Antsla–Vaabina tee (registrinumbriga 70) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Antsla linnas Veski ja Jaani tänava ristmikul ning kannab Antsla linnas Kreutzwaldi tänava nime. Tee pikkus on 6,9 km. Tee lõpeb Vaabina ja Lümatu küla piiril Võru–Kuigatsi–Tõrva tee 22. kilomeetril. Vaabinas läbib tee endist linnuseala ja mõisaparki. Teesüvendi kaevamisel leiti veel ligi 3 m sügavuselt endiste ehitiste (mõisa härrastemaja) vundamendi osi, mille all oli õhuke söestunud kiht, mis pärines arvatavasti 1558. aastal toimunud linnuse põlengust. Tee ületab Antsla jõge ja kolmel korral Lambahanna oja. Antsla linn, Kraavi küla, Vaabina küla. Vaabina mõis Vaabina linnus. Ajalooline õiend.
Kupa

Kupa (horvaadi keeles Kupa, sloveeni keeles Kolpa) on jõgi Euroopas Horvaatia ja Sloveenia piiril, Sava parempoolne lisajõgi. Jõgi algab Dinaaridest, voolab valdavalt itta. Suubub paremalt Savasse. Jõe pikkus on 294 km, lang 313 m, äravool 283 m³/s ja valgala pindala 10 032 km². Kupa kaldal asuvad Karlovac, Ozalj, Sisak jt asulad. "Statistical Office of the Republic of Slovenia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. mai 2021. Vaadatud 11. mail 2023.  Kupa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Merihumur (perekond)

Merihumur (Honckenya; sünonüüm Honkenya) on taimeperekond nelgiliste sugukonnas. Eestis on levinud merihumur.
Boknafjorden

Boknafjorden on fjord Põhjamere idakaldal Norras Rogalandi maakonnas Stavangeri ja Haugesundi vahel. Ümbritseb Kvitsøy, Rennesøy, Finnøy, Tysværi, Bokni ja Karmøy valla rannikut. Laius kuni 20 km. Ulatub maasse umbes 100 km ulatuses.
Lehmalill

Lehmalill (Vaccaria) on taimeperekond nelgiliste sugukonnas. Põld-lehmalill on lehmalille perekonna ainus liik. Seda taime võib kohata ka Eestis.
Amundseni-Scotti polaarjaam

Amundseni–Scotti polaarjaam (inglise keeles ametlikult Amundsen-Scott South Pole Station) on Ameerika Ühendriikidele kuuluv polaarjaam Antarktika keskosas lõunapooluse piirkonnas. Kui jaam 1956. aastal rahvusvahelise geofüüsika aasta raames rajati, asus see täpselt lõunapoolusel, aga jääkilbi liikumise tõttu oli ta 2006. aasta alguseks nihkunud poolusest umbes saja meetri kaugusele. Polaarjaam on saanud nime lõunapooluse avastajate Roald Amundseni ja Robert Scotti auks, kelle ekspeditsioonid aastatel 1911–1912 esimestena poolusele jõudsid. Amundseni-Scotti polaarjaam paikneb 2835 m kõrgusel üle merepinna; jääkilbil, mille paksus jaama juures on maksimaalne – 2850 m (2005). Aasta keskmine temperatuur on umbes −49 °С (detsembris −28 °C ja juulis −60 °C). Tuule keskmine kiirus on 5,5 m/s; on registreeritud puhanguid kuni 27 m/s.
Seebilill

Seebilill (Saponaria) on taimeperekond nelgiliste sugukonnas. Perekonda kuulub umbes 20 liiki üheaastaseid rohttaimi, mille looduslikuks levilaks on Lõuna-Euroopa ja Edela-Aasia. Eestis on levinud harilik seebilill. Saponaria bellidifolia – kirikakralehine seebilill Saponaria caespitosa – pürenee seebilill Saponaria calabrica – kalaabria seebilill Saponaria lutea – kollane seebilill Saponaria ocymoides – basiilikulehine seebilill Saponaria officinalis – harilik seebilill Saponaria pumilio – kääbus-seebilill Saponaria sicula
Simititsa

Simititsa (ka Zimititsõ, Sinimetsa; vene keeles Зимитицы, soome keeles Simetsa) on alevik Venemaal Leningradi oblastis Volossovo rajoonis, Simititsa valla keskus. Asub Kingissepast umbes 37 kilomeetri kaugusel Narva–Peterburi maantee ääres. Simititsa oli eesti asundus. Esimesed eesti asunikud saabusid Jamburgi kreisi Simititsa mõisa aladele 1884. aastal Kuusalu kihelkonna Kolga vallast, ning ostsid kindralmajor von Blockilt 2800 tessatini maad 50 000 rubla eest. Koos lisakulutustega kujunes maa ostuhinnaks 38 rubla tessatin, mis oli ligi poole odavam kui samal ajal kodumaal. Asunduses oli seltsimaja, karskuse- ja põllumeesteselts ja laenu- ja hoiuühisus, ning piimaühisus. 1923.a ilmus seal ajakiri Arendaja.Eestlased kuulusid Moloskovitsõ, Teškovo ja Jamburgi luteriusu kogudusse. Simititsas on sündinud kirjanik Ain Rannaleet, skulptor Edgar Viies ja maalikunstnik ning restauraator Ilmar Ojalo. Piirkonnas on vaatamisväärsusteks Püha Nikolause nimeline kirik Simititsas; vana postijaam, Käteta tehtud Päästja kuju kirik ja Nikolai Demidovi (1773–1828) mälestussammas Tširkovitsõ külas, ning Püha Nikolause kirik Ilješi külas. August Nigol: Eesti asundused ja asupaigad Wenemaal[alaline kõdulink]. Tartu: Eesti Kirjastuse-Ühisuse "Postimehe" trükk, 1918 Церковь Спаса Нерукотворного Образа в Чирковицах Николая Чудотворца Святителя церковь (дер. Ильеши, Волосовский р-н)[alaline kõdulink] Устав Зимитицкого Эстонского Общества трезвости = Simititsa Eesti Karskuse seltsi Põhjuskiri., Юрьев, 1900 Andmed ESTERis Устав Зимитцкого Ямбургского уезда С.-Петербургской губернии Сельско-хозяйственного общества = Simititsa Pöllumeeste Seltsi pöhjuskiri., Jurjewis, 1902 Andmed ESTERis J. Laurent: "Kiri Simititsast (Wäljarännanud eestlaste asundusest)", Virulane, nr 110, 20. mai 1909, lk 2 Emma Takis: "Kolgast Venemaale õnne otsima." Põlvnemislugu November 2002 nr 30, lk 7-8. Peeter Odenberg: "Kuidas Kolga valla mehed Venemaal Simititsa asunduse rajasid" Sõnumitooja 1998 nr 37-43 / Külajutud (MTÜ Juminda Külaselts) Juuli 2009 1. osa lk 8-11 Johannes Mardi käsikiri "Mälestusi Simititsa Eesti asundusest." Eesti Teaduste Akadeemia Keskarhiivis F 29 N2 S8 Ilmar Mikiver: "Tõotatud maa", Vaba Eesti Sõna (New York), 2008, 3. apr., nr 14, lk 2, 3 / Eesti Elu (Toronto), 2008, 4. aprill, nr 14, lk 4 Vanad fotod Simititsast
Rõngu–Otepää–Kanepi tee

Rõngu–Otepää–Kanepi tee (registrinumbriga 71) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Rõngu alevikus Jõhvi–Tartu–Valga tee 175. kilomeetril. Tee pikkus on 39,3 km. Tee lõpeb Erastvere külas Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 232. kilomeetril. Rõngu alevikus kannab nime Võru maantee. Otepää linnas kannab nimesid Palupera tee ja Võru maantee. Kanepi alevikus kannab nime Weizenbergi tänav. Sildade nimistu pärineb teeregistrist. Rõngu alevik, Raigaste küla, Kõduküla, Atra küla, Palupera küla, Miti küla, Mägestiku küla, Pedajamäe küla, Otepää linn, Otepää küla, Pilkuse küla, Kaagvere küla, Karste küla, Mügra küla, Jõksi küla, Hino küla, Kanepi alevik, Erastvere küla.
Alpiniit

Alpiniit ehk alpiaas on kõrgusvööde ja bioom lähisalpiinse ning igijää ja -lume vöötme vahel. See on metsatu ala mäestike kõrgematel nõlvadel rohttaimestiku, vahel ka põõsaste ja puhmastega (alpitaimed). Alpiniitude vöötmes puuduvad peaaegu täiesti põõsad ja puud. Rohttaimedest esinevad madala kasvuga mitmeaastased taimed, sh ka igihaljad. Tihti esinevad padjakujulised ja kodarikega taimed. Alpiniite kasutatakse mägikarjamaadena. Alpitaimed Alpiinne tundra Geograafia mõisted gümnaasiumile. Eesti-vene-eesti sõnastik. 2009. Tartu Ülikooli kirjastus. Koostajad Uudo Pragi jt.
Venni diagramm

Venni diagramm (briti loogiku John Venni järgi) on vahend hulgateoreetiliste operatsioonide ja lausearvutuse valemite illustreerimiseks. Venni diagrammidel kujutatakse hulkasid ja nende omavahelisi suhteid tasandile joonistatud piirkondadena. Venni diagramme saab kasutada muuhulgas hulkadevaheliste võrduste mittekehtivuse demonstreerimiseks. Hulkade puhul kehtivate universaalsete võrduste tõestamiseks neid aga kasutada ei saa, sest suvalise hulga esitamine punktihulgana tasandil ei ole õigustatud. Venni diagrammid võttis 19. sajandi teisel poolel kasutusele Briti loogik John Venn, võimalik et varasematele eeskujudele tuginedes. Euleri diagramm Peeter Oja. Hulgateooria. Tartu Ülikool, Rakendusmatemaatika instituut, Tartu, 2006.
Sangaste–Tõlliste tee

Sangaste–Tõlliste tee (registrinumbriga 72) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Sangaste aleviku ja Kurevere küla piiril Võru–Kuigatsi–Tõrva tee 41. kilomeetril. Tee pikkus on 16,6 km. Tee lõpeb Tõlliste ja Supa küla piiril Jõhvi–Tartu–Valga tee 210. kilomeetril. Tsirguliina alevikus kannab nimesid Raudtee tänav ja Valga tänav. Sildade nimistu pärineb teeregistrist. Sangaste alevik, Tiidu küla, Lossiküla, Väljaküla, Laatre alevik, Rampe küla, Tsirguliina alevik, Tõlliste küla, Supa küla.
Indrek Tiido

Indrek Tiido (sündinud 11. juunil 1966 Tallinnas) on Eesti ettevõtja. Tiido oli autoklaaside jaemüügi ja paigaldusega tegelevate firmade Klaasiteeninduse aktsiaselts (1996–2015) ja BALTIC AUTO GLASS OÜ (2006–2015) omanik. Aastal 2016 ühendati need ettevõtted ettevõttega Windrox OÜ[viide?] ning edasi tegutsetakse kaubamärgi Carglass[viide?] all. Tiido oli AS Session Värska Seenetsehhi juhatuse esimees ja osanik.[viide?] Aastal 2009 valiti Indrek Tiido Sotsiaaldemokraatide nimekirjas Otepää valla volikokku, kus temast sai revisjonikomisjoni esimees. Tiido kandideeris 2011. aasta valimistel Sotsiaaldemokraatide nimekirjas Riigikokku, sai 196 häält ega osutunud valituks. 2008–2010 oli ta Lionsi-klubi Otepää piirkonna president.[viide?] Paistnud silma Pühajärve Põhikooli säilimise eest võitlemisel.[viide?] Indrek Tiidol on kuus last. http://www.vvk.ee/riigikogu-valimised-2011/kandidaadid2011?id=12655&pid=6756&cid=16560 http://rk2011.vvk.ee/election_result_di_5386.html http://www.valgamaalane.ee/?id=428193 Lõvid värskendasid Otepää kesklinna üht vanimat hoonet Indrek Tiido intervjuu Valgamaalane, 10. veebruar 2011 Ettevõtja: vanuse ja elukogemusega saaksin olla kasulik [1] https://maaleht.delfi.ee/artikkel/44485699 https://www.inforegister.ee/EFZHAYJ-INDREK-TIIDO http://majandus24.postimees.ee/3418543/autoklaasifirma-ostis-konkurendid?utm_source=majandus24.postimees.ee&utm_medium=button_article&utm_content=3418543&utm_campaign=fb_social
Alpiinne reljeef

Alpiinne reljeef on igilume ja liustike kujundatud kõrgmäestike reljeef. Alpiinne reljeef on: murdreljeef, laialt levinud liustikutekkeliste pinnavormidega (orvandid, ruhiorud, karlingid jt), järskude ja kaljuste nõlvadega, teravate ja hambuliste veelahkmete ja mäetippudega. Alpiinse reljeefi vormid sõltuvad lumepiiri kõrgusest ja need võivad esineda erineva kõrgusega mägedes. Alpiinse reljeefiga mäed on Alpid, Kaukasus, Pamiir, Himaalaja, Andid jt. Geograafia mõisted gümnaasiumile. Eesti-vene-eesti sõnastik. 2009. Tartu Ülikooli kirjastus. Koostajad Uudo Pragi jt.
Kunstmuinasjutt

Kunstmuinasjutt on teadaoleva autori kirjutatud muinasjutt. Kunstmuinasjutud on enamasti kirjutatud rahvamuinasjutu põhjal. Spetsiifilise kunstmuinasjutu kui žanri algus on seotud Hans Christian Anderseniga. Kunstmuinasjutt toetub vähemalt algjärgus rahvamuinasjutule, kasutab rahvamuinasjutu süžeesid, teemasid, struktuure ja väljendusvahendeid, põimib neid ja arendab edasi. Kunstmuinasjutt ei allu rahvamuinasjutu reeglitele.
Orvand (geomorfoloogia)

Orvand ehk kaar (saksa Kar 'tsirkus') on liustikutekkeline pinnavorm, looduslik liustiku toimel tekkinud tassi- või tugitoolikujuline süvend mäenõlva või oru ülaosas, mida ümbritsevad kaljused nõlvad. Orvanditele on iseloomulikud järsud taga- ja küljeseinad ning lame-nõgus põhi, kus tavaliselt paikneb liustik. Mõnedes orvandites on sõmerlume kuhjatis, teistes hooajalised lumekuhjatised. Seal, kus liustikud taandusid, on orvandite põhi kaetud veega – nii on tekkinud suurem osa mägijärvedest. Orvandi välisküljel on madal künnis. Tihti tekib erosiooni toimel nõlva alla nõgu, kus voolab kevadel sulavesi või püsivavooluga oja. Keskmiselt on orvandite laius 1–2 km ja tagaseina kõrgus umbes 300 m, aga need võivad olla ka laiusega kuni 16 km ja tagaseina kõrgusega kuni 3 km (Mount Lister, Antarktis). Süvenemise kiirus on Kanada Arktikas 25–90 mm 1000 aastaga, Norras 500–600 mm 1000 aastaga, Kaljumäestikus kuni 1300 mm 1000 aastaga. Matkaseletussõnastiku projekt
Daniel Mesotitsch

Daniel Mesotitsch (sündinud 22. mail 1976 Villachis) on Austria laskesuusataja. Ta on harrastanud laskesuusatamist alates 1997. aastast ja kuulub Union Rosenbachi klubisse. Mesotitsch võistles täiskasvanute tippvõistlusel esimest korda 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Pokljukas. Ta suusatas avavahetust Austria võistkonnas 4x7,5 km teatesõidus nii 2005. aasta MM-il Hochfilzenis, kus saadi pronksmedal, kui ka 2009. aasta MM-il Pyeongchangis, kus oldi teised. 2008. aasta MM-il Östersundis oli ta teatevõistkonna liikmena neljas 2007. aasta MM-il kuues. Individuaalselt on tal MM-il parimaks kohaks jäänud 12. koht 20 km distantsil nii 2003. aasta MM-il Hantõ-Mansiiskis kui 2007. aastal Anterselvas. Maailma karikasarjas osales Mesotitsch esimest korda 12. detsembril 1999 Pokljukas 12,5 km jälitussõidus, kus ta sai 60 osalenu seas 46. koha. Esimese punktikoha MK-etapil sai ta veebruaris 2001 Salt Lake Citys 20 km eraldistardiga sõidus, kui jõudis finišisse 22. kohal. Esimese võidu sai Mesotitsch 24. jaanuaril 2002 Anterselvas 20 km eraldistardiga sõidus. Varem polnud ta kordagi MK-etappidel jõudnud kümne parema hulka. Samal nädalal sai ta 12,5 km jälitussõidus kolmanda koha. Järgmine kord jõudis ta poodiumile jälle Anterselvas, kui seal toimus 21. jaanuaril 2009.–2010. aasta maailma karikasarja järjekordne etapp. Seekord oli ta 20 km eraldistardiga sõidus teine. Kaks päeva hiljem peetud 12,5 km jälitussõidus sai ta oma teise võidu MK-etapil. 2014 Sotšis pronksmedal 4×7,5 km teatesõidus 2005 Hochfilzenis pronksmedal 4x7,5 km teatesõidus 2009 Pyeongchangis hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus Daniel Mesotitsch on (seisuga 24. jaanuar 2010) osalenud kokku 166 maailma karikasarja etapil ja jõudnud poodiumile neli korda, millest kahel korral kõige kõrgemale astmele. Daniel Mesotitsch IBU kodulehel (inglise)
Tõrva–Pikasilla tee

Tõrva–Pikasilla tee (registrinumbriga 73) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Tõrva linnas Valga–Uulu tee 28. kilomeetril. Tee pikkus on 12 km. Tee lõpeb Pikasilla külas Viljandi–Rõngu tee 46. kilomeetril. Tõrva linnas kannab nime Tartu tänav. Sildade nimistu pärineb teeregistrist. Tõrva linn, Jõgeveste küla, Rulli küla, Uralaane küla, Liva küla, Pikasilla küla
Tumala – Orissaare – Väikese väina tee

Tumala – Orissaare – Väikese väina tee (registrinumbriga 75) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Mehama külas Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare tee 96. kilomeetril. Tee pikkus on 8,3 km. Tee lõpeb Põripõllu külas Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare tee 89. kilomeetril. Orissaare alevikus kannab nime Kuivastu maantee. Mehama küla, Ariste küla, Tumala küla, Maasi küla, Põripõllu küla, Orissaare alevik.
Imažism

Imažism (inglise image 'pilt, kujund') on kirjandussuund Ameerika Ühendriikides ja Inglismaal (1909–1917), mis taotles teemade ja luulevormide valiku täielikku vabadust ja pidas eriti tähtsaks eredat luulekujundit. Imažism sündis samaaegselt futurismi ja kubismiga ameerika ja inglise luuleringkondades, millele pani aluse Ezra Pound. Imažistid taotlesid luule täpset ja ilustamata keelt ning täielikku teema- ja vormivabadust (eelistati vabavärssi). Eriti tähtsaks pidasid nad eredat, lakoonilist ja sugestiivset kujundit – paljud luuletused koosnevadki üksnes kaemuspiltide reast. Eeskuju võeti prantsuse sümbolistlikust luulest ning antiikluulest. Lisaks ka jaapani ja hiina luulest. Imažism nõudis täpseid sõnu, uusi rütme uute meeleolude avaldamiseks, piltide kasutamist üldiste, olgugi mõjuvate sõnade asemel ja sõnastusele keskendumist olulisema väljendamiseks. Luuletajana oli märkimisväärseim Ezra Pound. Äramärkimist vajavad ka Hilda Doolittle ja Amy Lowell. Imažinism Ants Oras, Imažism., Looming nr. 10 1930
Kuressaare ringtee

Kuressaare ringtee (registrinumbriga 76) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Kuressaare linnas Roomassaare sadamas. Tee pikkus on 13,5 km. Tee lõpeb Nasva ja Laheküla küla piiril Kuressaare–Sääre maantee 6. kilomeetril. Kuressaare linnas kannab nimesid Roomassaare tee, Marientali tee ja Ringtee. Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist Kuressaare linn, Kudjape alevik, Sikassaare küla, Laheküla küla, Nasva küla. Maa-amet
Juri Žirkov

Juri Valentinovitš Žirkov (sündinud 20. augustil 1983 Tambovis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit. Ta võib mängida vasakkaitses ja poolkaitses. Kuni 2009. aastani mängis ta Moskva CSKA-s. Siis läks ta 18 miljoni euro eest Chelseasse. Oma debüütmängus AC Milani vastu lõi ta ühe värava. Venemaa koondises mängib ta alates 2005. aastast. Moskva CSKA Venemaa Premjer Liga: 2005, 2006 Venemaa karikas: 2004–05, 2005–06, 2007–08, 2008–09 Venemaa superkarikas: 2004, 2006, 2007, 2009 UEFA karikas: 2004–05 Chelsea Premier League: 2009–10 FA Cup: 2009–10 Peterburi Zenit Venemaa Premjer Liga: 2018–19 Venemaa karikas: 2015–16 Venemaa superkarikas: 2016
Víctor Valdés

Víctor Valdés i Arribas (sündinud 14. jaanuaril 1982 Barcelonas) on Hispaania endine jalgpallur, väravavaht. Valdés mängis aastatel 2002–2014 Hispaania kõrgliiga klubis Barcelona. Barcelonaga võitis ta kolm korda Meistrite Liiga ja tuli kuus korda Hispaania meistriks. 2014. aasta suvel liitus Valdés Premier League'i klubiga Manchester United. 2016. aasta juulis sõlmis Valdés lepingu Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Middlesbrough'ga. Pärast 2016–17 hooaega Middlesbrough's lõpetas Valdés oma jalgpallurikarjääri. Hispaania jalgpallikoondises mängis ta 20 mängu. Samuti mängis Valdés Kataloonia koondises 14 sõpruskohtumist. Barcelona La Liga: 2004–05, 2005–06, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2012–13 Copa del Rey: 2008–09, 2011–12 Hispaania superkarikas: 2005, 2006, 2009, 2010, 2011, 2013 UEFA Meistrite Liiga: 2005–06, 2008–09, 2010–11 Euroopa superkarikas: 2009, 2011 Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2009, 2011 Standard Liège Belgia karikas: 2015–16 Hispaania jalgpallikoondis Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 2010 Euroopa meistrivõistlused: 2012 "Endine Barcelona ja ManU väravavaht liitub Inglismaa kõrgliigasse tõusnud klubiga". Sport ERR. 8. juuli 2016. Vaadatud 11.07.2016.
Nipponi naistesõnajalg

Nipponi naistesõnajalg (Athyrium niponicum) on taimeliik naistesõnajala perekonnast, mis kasvab Jaapanis, Põhja-Hiinas, Koreas ja Taiwanil. Nipponi naistesõnajalg on heitlehine rohttaim, mida kasutatakse ilutaimena. Sellest on aretatud mitmeid sorte.