laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Carmen (täpsustus)

Carmen on hispaania naisenimi. Carmen on ka Prosper Mérimée novelli "Carmen" ja Georges Bizet' ooperi "Carmen" tegelane. "Carmen", Itaalia 1909. aasta tummfilm. "Carmen", Saksamaa 1918. aasta tummfilm "Carmen", Francesco Rosi 1984. aasta ooperfilm.
Elysioni väljad

Elysioni väljad (kreeka keeles Πεδιον Ηλυσιον; eesti keeles ka: Elüüsiumi väljad, Elüüsioni väljad, Elysiumi väljad, Elysion, Elüüsion, Elüüsium, Elysium) olid vanakreeka mütoloogias osa allmaailmast, vagade ja õiglaste surnute elupaik. Algselt mõeldi Elysioni väljade all maailma lääneserva piirkonda, kus pärast surma elavad igaveses õndsuses kangelased (näiteks Achilleus ja Menelaos). Valitsejaks on seal Rhadamanthys. "ELYSIUM - Islands of the Blessed of Greek Mythology". www.theoi.com. Vaadatud 3. augustil 2023.
NGC 4414

NGC 4414 on spiraalgalaktika 62 miljoni valgusaasta kaugusel Berenike Juuste tähtkujus. Seal avastati 1974. aastal supernoova SN 1974G. Galaktika NGC 4414 avastas 13. märtsil 1785 astronoom Wilhelm Herschel. Galaktikat on pildistanud Hubble'i kosmoseteleskoop 1995. ja 1999. aastal. "Galaxy NGC 4414". University of Illinois. Vaadatud 23. jaanuar 2019. "Spiral Galaxy NGC 4414". Georgia State University. Vaadatud 23. jaanuar 2019.
Polo

Polo on pallimäng, milles kaks ratsameeskonda püüavad pikkade vasarataoliste keppide abil palli teineteise väravasse lüüa. Sõna 'polo' pärineb tiibeti keelest, kus sõna pulu tähendab palli. Kus see mäng sündinud on, täpselt ei teata. Ühtede andmete kohaselt on see mäng pärit Kesk-Aasiast, teiste väidete järgi Pärsiast või Hiinast. Euroopasse jõudis see mäng inglaste kaudu Aasiast. Polo oli olümpiamängude kavas 1900., 1908., 1920., 1924. ja 1936. aastal. Kolmekordne olümpiavõitja on Suurbritannia meeskond. Polos ratsutavad mängijad hobuste seljas ja püüavad käesoleva meetripikkuse puitvasaraga lüüa palli vastaste väravasse. Mäng kestab 8 x 7,5 minutit. Meeskonnas on neli ratsanikku. Mängijaid vahetada ei saa. Vahetada saab üksnes haiget või vigastatud mängijat. Väljaku suurus on 105 x 205 meetrit. Väljaku mõlemas otsas asub seitsme meetri laiune põikpuuta värav. Polo pall kaalub 130 grammi ning on 8 sentimeetrise läbimõõduga.
Edru

Edru (19. sajandil ka Edro või Eddro) on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. 2000. aasta rahvaloenduse andmeil elab külas 55 elanikku. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Edru lähedal kulgeb enam kui 10 km pikkune vallseljak – Seljamägi. Seljamäe kõrval raudteest idas on 0,5 ha suurune kinnikasvav Edru Kaanjärv. Edru voore kõrgemal harjal (133 m) asub surnute põletamise paik (I aastatuhande esimene pool). Raudteeülesõidu ja karjalauda vahel on maantee pervel paarikümne lohuga kultusekivi. Mingil põhjusel on selle küla kohta liikvel palju naljandeid, näiteks: "Kord võttis Edru mees tütre ja pojaga heinakeeritisi üles. Vihm tuli peale. Mees ajas ka kuivad heinad küünist välja ja ütles: "Säh, söö need ka!"" Eriti laialt tuntud on aga Edru-ainelised kõnekäänud: "Omadega väljas nagu Edru mees lehmatoiduga – hein otsas ja lehm lõpnud." "See töö on sul nagu Edru mehel lähkri ladumine – ühe laua paned, kaks kukub." Seljamägi olnud muistsete sõdade ajal ümbruskonna rahva pelgupaik. Edru küla asunud varem metsa sees ja selle algne nimi olnud Redu küla. Edru voor Edru Kaanjärv Seljamägi Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. 19. sajandi geoloogilised kohanimed Eestis
Emumäe

Emumäe on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Emumäel korraldatakse igal kevadel Emumäe jooksu. Küla põhjaosas asub Emumägi. Selle ümbrust kaitstakse Emumäe maastikukaitseala koosseisus. Küla keskosas asub kaitsealune Emumäe park. Mursi talu kalmistu Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Jäätma (Väike-Maarja)

Jäätma on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. 18. sajandi L. A. Mellini kaardil on Koilat läbinud Salla jõe ja Käru vahel märgitud koht Tilike. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Jäätma (Rakvere)

Jäätma on küla Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Sõmeru valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Jäätma

Jäätma on mitme koha nimi: Jäätma, küla Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas Jäätma, küla Rakvere vallas Lääne-Viru maakonnas Jäätma on perekonnanimi Kadri Jäätma
Kaavere (Väike-Maarja)

Kaavere (18. sajandi L. A. Mellini kaardil Kafer) on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Rakke valda. Lessu Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kaavere

Kaavere on mitme koha nimi: Kaavere, küla Viljandi vallas Viljandi maakonnas Kaavere, küla Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas Kaavere, küla Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas Kaavere mõis, mõis Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal Kaavere soo, soo Jõgeva maakonnas
Kaavere (Viljandi)

Kaavere on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Kolga-Jaani vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 2.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kadiküla

Kadiküla (18. sajandi L. A. Mellini kaardil Kaddikül) on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Eesti 2000. aasta rahvaloenduse andmeil Kadikülas elanikke ei olnud. 18. sajandil oli L. A. Mellini kaardi järgi Kadikülas vesiveski, mida läbis Salla jõe vesi. Tänapäeval on ala kuivendatud ja kõrval asuvast Emumäe külast saab alguse Koila peakraav. Salla jõge nimetati kohaliku veski nime järgi Parra ojaks. Parra veski aseme juures on märgata vana tammipealset. Lisaks Parra veskile töötas ka Tamme veski. 19. sajandil tekkis Kadiküla ääremaadele Jäät­ma küla. 20. sajandi algul kasvas Kadikülas And­rese niinepuu. Samas kasvas rühm mitmesaja-aastasi kaski, mis olevat märkinud muistse hiie asukohta. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. MTÜ VANA TAMMIKU: Tammiku-Mõisamaa-Emumäe, emumagi.onepagefree.com/files/Tammiku Mõisamaa Emumäe.doc, Veebiviide, Vaadatud 9. jaanuar 2013
Kamariku

Kamariku on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Porkuni lademe laiendatud stratotüüp on pärit Kamariku puuraugust. Sealt on pärit ka Kamariku kihistiku stratotüüp ja Koigi kihistiku stratotüüp. Simuna kõrtsi teenistusega ostis ärimees Karl Kaddak Rakke lähedale talukohad ja Jaola külast Kärsa mõisale kuulunud lubjaahju. Jaola külla Kamariku karjäärist läänes kujunes väike töölisasula, mis sai seal paiknenud talu järgi nimeks Kamariku. Kamariku karjäär Kamariku karjääri järv Jaola Uhe Kärsa mõis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Stratigraafia terminoloogia Stratigraafia terminoloogia "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2022. Vaadatud 13. septembril 2020. Siin- ja sealpool Emumäge: Piirkonna loodus, ajalugu ja kultuurilugu. emumagi.onepagefree.com/?id=17604
Kellamäe (Väike-Maarja)

Kellamäe on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Teedevõrgus paikneb küla Ao ja Edru vahelise tee ääres. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kitsemetsa

Kitsemetsa on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Lasinurme mõisa maadel asusid Kitsemetsa ja Sootaguse küla ning Parisvere (Parifer, verstakaardil Париферъ) karjamõis. 18. sajandi L.A. Mellini kaardil on Sootaguse küla (Sotak), samuti Virumaa piirest välja jääv Kemba Villakvere küla põhjaosas. Lasinurme mõisa juures oli ka piiritusevabrik. Olju Lasinurme Emumäe Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Helmut Joonuks. "Simuna piirkonna ajalugu". 1981
Koluvere (Väike-Maarja)

Koluvere (Wäggewa Kollofer) on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Koluvere paikneb Piibe maantee ääres Piibe ja Vägeva vahel. Küla piirneb lõunas Endla looduskaitsealaga ja põhjas Seljamäe hoiualaga. 1639. aastal jagati Liigvalla mõis kaheks. Teine mõis moodustati Piipe, kuhu kuulus Koluvere. Rakvere – Väike-Maarja – Vägeva maantee Tartu–Jõgeva–Aravete maantee Seljajärv Vägeva raudteejaam Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. kodukylad.onepagefree.com/?id=14311
Kõpsta

Kõpsta on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Külas asub Lahu Algkool. Kõpsta, Lahu, Piibe, Nõmmküla ja Koluvere moodustavad Lahu piirkonna, mis paikneb Lääne-Virumaa lõunaosas Lääne-Virumaa, Järvamaa ja Jõgevamaa piiril, olles maakonna ja valla ääremaa. Rakke asub 12 km kaugusel, Koeru Järvamaal 14 km kaugusel. Maakonna keskusse Rakverre on 60 km, Jõgevale 36 km ja Paidesse 45 km. Järva maavalitsuse otsusega eraldati Kõpsta asundus 1. oktoobril 1935 Väinjärve valla küljest ning liideti Liigvalla valla külge vastavalt Kõpsta elanike soovile. Kõpsta asunduse pindala 1935. aastal oli 122 ha ja see koosnes 8 talust kokku 25 elanikuga. Kõpsta asundus paiknes pika kiiluna Liigvalla valla sees. Piibe maantee Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. kodukylad.onepagefree.com/?id=14307 Postimees 7.05.1935, nr. 123, lk 6.
Kellamäe

Kellamäe on mitme koha nimi: Kellamäe, küla Kaarma vallas Saare maakonnas Kellamäe, küla Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas Kellämäe, küla Rõuge vallas; aastani 1997 Kellamäe Kellamäe soo Kellamäe mõis
Lahu

Lahu on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Esimest kohta on küla mainitud 1253. aastal. Vakuraamatu järgi oli Lahu külas 55 suitsu ja samapalju adramaid (u 500 ha). Piiskop Henricus rajas 1442. aastal lepingu järgi Lahu külla mõisa. Mõis sai sinodi istumiste järgi nimeks Sitz ('istuma'). Ehitustele ette jäänud talud asustati ümber. 1639. aastal kuulus Lahu Preedi mõisale. 18. sajandi L.A. Mellini kaardi järgi oli Lahu ja Piibe vahel ka kaks hajatalu Raja perre ja Ora perre. Lahust Ao mõisa poole jäi Laupä küla. Liigvalla poole jäi Arro abimõis või vabrik Lahu-Nõmme juures. Lahu Algkool asutati 5. detsembril 1873. 1902. aastal ehitati Lahu külla uus koolimaja, kus töötas kolmeklassiline kool. Pärast kuueklassilise koolikohustuse kehtestamist õppis seal 4.–6. klass, 1932. aastast muudeti kool 6-klassiliseks algkooliks. 1940. aastal valmis Alar Kotli projekteeritud koolimaja naaberkülla Kõpstale, kus 1940/41. õppeaastal asus õppima kolm klassikomplekti. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. august 2017. Vaadatud 2. novembril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2014. Vaadatud 2. novembril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Lammasküla

Lammasküla on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Lammasküla poolmõis (Lammasküll) eraldati Järvamaa Ao mõisast 1819. aastal. Lammasküla liideti uuesti Järvamaa Liigvalla vallaga suvel 1936. Lammasküla lahutamisega Virumaa Salla valla koosseisust vähenes Viru pindala 360,34 ha ja elanike koguarv 32 võrra. Lammasküla mõisal oli tärklisevabrik. Lammaskülas oli 19. sajandi keskel (alates 1856. aastast) meditsiinipunkt, kus töötas dr O. L. Hoffmann, kes teenindas ka Simuna, Väike-Maarja, Koeru ja Järva-Jaani asulat. Räitsvere Kamariku Tammiku Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Postimees 17.07.1936 nr. 189 lehekülg 3. Pärandkultuuri objekt: Lammasküla tärklisevabrik Eesti looduse infosüsteemis, 660:MOA:013, Eesti Looduse Infosüsteem-Keskkonnaregister, Keskkonnateabe Keskus, Veebiviide, vaadatud 6. jaanuar 2013 Here And There around Hill Emumägi: The Nature, History and Culture of the Region, Leader Eesti projekt, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond, Euroopa investeeringud maapiirkondadesse
Lasinurme

Lasinurme on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Lasinurmes oli mõis. Lasinurme Emumäe-poolne heinamaa on Kalevipoja hobuse vähkremisase. Väärtust ohustab ala põllumajandusliku kasutuse hääbumine ja võsastumine Lasinurme-Mõisamaa vahelisel alal. Lasinurme künnis Lasinurme mõisa park Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. "LÄÄNE- VIRUMAA MAAKONNAPLANEERINGU TEEMAPLANEERINGU "ASUSTUST JA MAAKASUTUST SUUNAVAD KESKKONNATINGIMUSED" LISA NR 1 Lääne-Virumaa väärtuslike maastike register" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 26. november 2013. Vaadatud 27. novembril 2012.
Liigvalla

Liigvalla on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Külas asub Liigvalla orjakivi. Liigvallas oli mõis. Liigvallat läbib Preedi jõgi. 13. sajandi keskpaigast kuulus piirkond koos muu Järvamaaga Ordule ja samas lähedal oli Taanile kuuluva Virumaa piir. Vaatamata kohati levinud arvamusele ei ole Liigvalla küla mainitud Taani hindamisraamatus (1241.a) Eestimaa nimistus, kuna küla jäi Järvamaale ehk Ordu aladele, mille kohta hindamisraamat külasid välja ei too. Lähimad hindamisraamatus välja toodud külad on ida pool Rakkest (Kärsa, Hirla, Tammiku, Salla) nn Katkukülakonna ehk Pudiviru aladel (tänapäeva Simuna piirkond), mis kuulus Taanile. 1590.a, Liivi sõja järgsel ajal, kui Põhja-Eesti omanikuks oli saanud Rootsi (1561. a), läänistas Rootsi kuningas Johan III Liigvalla mõisa Göran Boije'le (Boye). 1633.a jagati mõis Görani poegade Claes ja Carl Boye vahel. Pool endisest mõisast jäi Liigvallale (Carl) ja teisest poolest tekkis Piibe mõis (Claes). 17. sajandi alguse Rootsi kaardil on Liigvalla tähistatud nimega Liggewaldt. u 1659.a Adam Oleariuse vähetäpsel Läti- ja Liivimaa kaardil on märgitud Lingvall (või Lingvall Endela) 17. sajandi teise poole Rootsi idaprovintside täpsel kaardil on Liigvalla tähistatud nimega Levolde, numbriga 32, Järvamaa piirides suure veetee ääres (Preedi jõgi), naabriks Kapu (nr 31) 18. sajandi L.A. Mellini kaardile on eraldi märgitud Liigvalla küla (Liigwalla) ja kõrvalasuv Liigvalla mõis (Lewald). Padaküla Varangu Vahuküla Ao-Saunaküla Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 8.01.2022. Taanist saadud fotokoopia Taani hindamisraamatust, https://www.ra.ee/dgs/browser.php?tid=1181&iid=5320&img=8005670641-0001.jpg&tbn=1&pgn=1&lst=1&hash=63559faa4d4e9a5c4c17a9d94e703ddc, lk 109/313 digiteeringus (vaja sisse logida eID-ga) Matthias Johann Eisen - Daani hindamise raamat (1920), https://et.wikisource.org/wiki/Daani_hindamise_raamat http://www.ra.ee/apps/kinnistud/index.php/et/kinnistud/view?id=17187<nowiki>] Kuupäeva kinnitust ei leidnud, kuid Claesi järeltulijate poolt Piibe mõisa edasimüügi lepingu leiab eelmise lingi juurest Karta Estland Livland 1600 tal Oxenstiernska saml nr 16_3-2.. Rootsi Riigiarhiiv: SE/RA/720701/V/04/#/0019:00001, https://sok.riksarkivet.se/bildvisning/R0001554_00001 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:958/15409 Karta över Estland och Lifland. 1600-talets förra hälvt. Estland o. Livland. Rootsi Riigiarhiivi viide: SE/RA/81001/#/0004:00001, https://sok.riksarkivet.se/bildvisning/R0001512_00001 Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel, 1791–1798.
Mõisamaa (Väike-Maarja)

Mõisamaa on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Praeguse Mõisamaa eelkäija võis kanda nime Mandavere (Mondefer, 18. sajandi L. A. Mellini kaardil Mandefer). Kirikuraamatute järgi (18.–19. sajand) oli Mõisamaa mõisa maadel kaks küla, Mandevere ja Järvemäe (ka Jerveka, Jääremaa). Kunagist Järvemaa küla Tammiku parkmetsa taga mäletatakse ainult paiga nime järgi. Taani hindamisraamatus on üheks neljateistkümnest Pudiviru kohanimeks Käginurme, see võis olla Mõisamaa küla muinasnimetus. Muinasasula koht on külatänava ääres arheoloogide poolt tuvastatud. Haukamäe (ka Aukamäe) küla paiknenud Mõisamaa ja Lasinurme vahel. Haukamäest on tänapäeval järel samanimeline talu. Küla saanud otsa Põhjasõjas. Mõis võtnud tühjaks jäänud talude maad endale. Põllu seest olevat välja tulnud kaevurakkeid. Mõisamaa mõisast suundub üks vana tee kunagi mõisa koosseisu kuulunud Järvemäe külla (ammu hävinud). Tee oli äärestatud kuusehekiga, mida meenutavad üksikud pügamisjälgedega vanad puud. 18. sajandi L. A. Mellini kaardil on Järvemäe (Jerwemä) ja Mandevere (Mandefer) vahel tähistatud Wända mõis. Mõisamaa rahvakool asutati 1852. Aastal 1863 õppis seal 35 last, koolmeistriks oli Juhan Böckler (52 a). Külas oli kauplus, vanadekodu, veski, rahvamaja ja mõnda aega isegi vallakeskus. Kultusekivi "Mõisamaa Lohukivi" on arheoloogiamälestisena nr 10317 riikliku kaitse all. 2008. aasta kevadel kaevati Mõisamaa Lohukivi ekslikult oma kohalt välja ja lükati tee äärde. Kivi asub praegu Mõisamaa küla põhjaserval Suure-Tammikusse ja Mõisamaa külla hargnevate teede lahkmelt 100 m põhjas, Suure-Tammiku tee kõrgel läänekaldal põllu servas. Algne asukoht oli keset põldu lohus. Mõisamaa külatee ääres on mitu tänaseks soostunud ja võssa kasvanud tiiki. Mõisamaa küla lõunaosas oli varem intensiivne karstikurisu, mis maaparandustööde tagajärjel on vägevust kaotanud. Rahvas mäletab, et Mõisamaa kõrts kaotati ära ja kool pandi sisse. Oli nii madala laega, et pikk mees ei mahtunud püsti seisma. (Karl Madrus) Vöörmünder Kingsepa rehetoas peetud kooli. Kõrts kadus ära, siis mindi kooliga kõrtsi. (Juhan Peebu) Mõisamaa tee ääres on koobas, räägitakse, et sõja ajal sees oldud. Ka Haukamäe orgu põgenenud rahvas. (Ernst Korjus) Kruusiauk on ajalooline kruusakarjäär, mille kruusa on ilmselt läbi sajandite kasutatud kõrvaloleva Tammiku–Lasinurme tee ehitamiseks ja korrashoiuks. Kruusiauk pole ammu kasutuses, kuid tänagi on seal puude vahel näha teed, kust kruusa välja veeti. Ümber kruusamäe on väike soosiil. Rüütlite tuleku aegu toimunud läheduses nende verine vastuvõtt. Mõisamaa kruusaaugust tuli kruusa kaevamisel välja suur luukere ja hulk surnuluid. Ühe sõrmeluu ümber olnud kuldsõrmus. (Karl Madrus) Rahvajutu järgi tulnud Mõisamaa kurisust alla läinud pesukurikas Tammiku järvest välja. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Helmut Joonuks: Simuna Piirkonna Ajalugu, 1981 Kultuurimälestiste riiklik register Ajalooline traditsioon: Simuna. Pelgupaigad MTÜ Vana Tammiku: Tammiku Mõisamaa Emumäe
Mäiste

Mäiste on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. 18. sajandi Ludwig August Mellini kaardil oli küla nimeks märgitud Meiste. Mäiste külas on Mäiste järv. Küla idaosa on Emumäe maastikukaitseala koosseisus. Emumägi jääb ise naaberküla territooriumile. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Nõmmküla (Väike-Maarja)

Nõmmküla on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Olju

Olju (18. sajandil ka Oljo) on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. 18. sajandi L.A. Mellini kaardi järgi oli Olju lähedal Onga jõel vesiveski. Kaardil on tähistatud ka Mäe, Oja ja Kuke kõrts Rakvere – Väike-Maarja – Vägeva maantee ääres. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Padaküla

Padaküla (18. sajand L.A. Mellini kaardil Peddakül) on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Eesti 2000. aasta rahvaloenduse andmeil Padakülas elanikke ei olnud. Kiltsi-Padaküla tee (660:KAT:002) on tee pikkusega 4790 m, mille ääres võib näha kiviaedu, tarasid, vanemaid metsa piirsihte, vanu kvartali ja eraldusposte. Tee möödub Padaküla metsavahikohast, Raja talukohast ja Vorsti karjamõisast. Nõmme-Padaküla tee (926:KAT:005) pikkusega 2580 m, mida mööda käidi Padakülast Nõmme veskil. Tee ületab Põltsamaa jõe koolmekohalt. 18. sajandi L.A. Mellini kaardi järgi oli Padakülas Põltsamaa jõe ääres vesiveski. Ilmandu jõgi suubus Põltsamaa jõkke enne vesiveskit. Padakülas suubub Põltsamaa jõkke veel Nõmme-Aruküla (Nõmme Saunaküla) allikatest (Nõmme küla vesiveskikohast) lähtuv oja (tänapäeval puudub paljudel kaartidel ja keskkonnaregistris). Liigvalla Vorsti Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Pärandkultuuri objekt: Kiltsi-Padaküla tee (660:KAT:002) Eesti looduse infosüsteemis Pärandkultuuri objekt: Nõmme-Padaküla tee (926:KAT:005) Eesti looduse infosüsteemis
Piibe

Piibe on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Külas on endise Piibe mõisa kompleks. Mõisa järgi on nime saanud küla läbiv Piibe maantee. Piibe küla maad ulatuvad Endla looduskaitsealasse. Piibe mõisast lõunas paiknenud Pagari talu taguse silla kaudu pääses Kanamatsi raba ja Linnusaare raba ääres asuvasse Piibearu külasse, kus asusid Põltsamaa jõe äärsed aruniidud. Jõe süvendamise käigus 20. sajandi keskel mitmed väiksemad jõekäärud sirgestati, alles jäid soodid. Külas oli mitmeid talukohti. Endise küla lõunaservas Linnusaare rabas algab Endla looduskaitseala Piibearu piiranguvöönd. Piibe mõisa kalmistu Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. "Vanu pilte Koeru kihelkonna küladest, inimestest ja veel pisut: Mõhkjõe talu all Märdimäel. 1956 suvi". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. detsember 2009. Vaadatud 2. detsembril 2009. Endla looduskaitseala kaitse-eeskiri, Vabariigi Valitsuse määrus, Riigi Teataja I 2005, 53, 424
Kauai

Kauai on saar Vaikses ookeanis, üks Hawaii saartest. Pindala 1430 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1598 meetrit. Kauai on vulkaanilise päritoluga. Saarel asuva Waiʻaleʻale mäe ümbrus on üks maailma kõige sademerikkamaid piirkondi. Aasta keskmine sademete hulk on 11 684 mm. Keskmiselt sajab seal 335 päeval aastast. 2008. aastal elas saarel 63 689 inimest. Suurim asula on Līhuʻe, mis asub saare kagurannikul. Wailua on Hawaii saarte ainuke laevatatav jõgi. Kuulub Ameerika Ühendriikide Hawaii osariiki.