laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Agu Pilt

Agu Pilt (26. august 1951 Tartu – 11. märts 2002) oli eesti teatri- ja moekunstnik ning akvarellist. Agu Pilt sündis Tartus ja lõpetas Tartu 7. keskkooli. Aastatel 1969–1972 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu. Sel ajal alustas ka kunstiõpinguid Kaljo Põllu õpilasena ülikooli kunstikabinetis. 1972. aastal kolis Tallinna, kus astus Tõnis Vindi rühmituse Studio 22 liikmeks. 2000. aasta algul avasid Agu Pilt ja Tõnis Vint Kastellaanimaja galeriis ühisnäituse "Hingelt alasti", manifesteerides ühiseid tõekspidamisi kunstis ja aastakümnetepikkust sõprust. Pildi kunsti art déco'lik elegants ja fantaasia tegid temast hinnatud kostüümikunstniku nii Tallinnas kui ka Moskvas, kus ta kavandas esinemisriietust varietee- ja estraaditähtedele. Agu Pilt alustas varieteekostüümide kujundamist 1979. aastal, kui olümpiamängudeks hakati ette valmistama kava, mille lavastas Mait Agu ja mille keskmes säras laulja Els Himma. Ta on loonud kostüüme ka mitmele Tallinna Linnateatri (Ludlumi "Irma Vippi saladus" (1993), Fassbinderi "Petra von Kanti kibedad pisarad" (1994)) ja Rakvere Teatri lavastusele, ajaloolistest kostüümidest fantaasiarõivasteni välja. Ühena vähestest eesti kunstnikest on tema looming esindatud Pariisis Louvre'i kogudes kõrvuti Giorgio Armani, Karl Lagerfeldi ja Christian Lacroix' loominguga. Louvre'i kogudes on kaks Agu Pildi kostümeeritud legendaarset mängukoerakest Snoopyt, keda tema 40. aastapäeva näituse jaoks riietasid mitmed suured moeloojad üle maailma. IN MEMORIAM: Agu Pilt (26.08.1951–11.03.2002). Eesti Päevaleht, 13.03.2002. Krista Piirimäe, Pilt tekitab elevust, häbi ja häbitust. Postimees, 10.12.2013. Greta Kaupmees, Agu Pilt – lihtsalt kunstnik, kes valinud Alla Pugatšovale kingi. Õhtuleht, 22.08.2001.
Kitsipilli kraav

Kitsipilli kraav (ka Kimmeli peakraav) on peakraav Võrtsjärve madalikul, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Jõeküla külas, Tänassilma jõe parempoolne lisajõgi. Kraavi pikkus on 3,3 km, valgla pindala 2,1 km², langus 7 m ja lang 2,1 m/km. Kraav saab alguse 43,5 m kõrgusel Jõeküla külas ning suubub samas külas 36,5 m kõrgusel paremalt poolt Tänassilma jõkke 4,5 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Tänassilma jõgi Kitsipilli kraav Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.10.2016) Kitsipilli kraav keskkonnaportaalis (vaadatud 04.10.2016) Kitsipilli kraav Eesti looduse infosüsteemis Kitsipilli kraav keskkonnaportaalis
Ināra Mūrniece

Ināra Mūrniece (sündinud 30. detsembril 1970 Riias) on Läti poliitik ja ajakirjanik. Ta oli 4. novembrist 2014 kuni 1. novembrini 2022 Läti Seimi spiiker. Detsembrist 2022 septembrini 2023 oli ta Läti kaitseminister. Ta lõpetas aastal 2007 Riias Majandus- ja Kultuurikõrgkooli bakalaureusena tõlkimise alal ning aastal 2009 Läti Ülikooli. Ta töötas aastani 2011 ajakirjanikuna ajalehes Latvijas Avīze. 2011. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta Rahvusliku Liidu "Kõik Läti eest!" – "Isamaale ja Vabadusele / LNNK" nimekirjas seimi 11. koosseisu liikmeks. 2014. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta samas nimekirjas seimi 12. koosseisu liikmeks. 4. novembrist 2014 kuni 1. novembrini 2022 oli ta seimi spiiker. Ta oli abielus ajaloolase ja poliitiku Ritvars Jansonsiga, abielust sündis tütar. Aastal 2015 abielu lahutati. [1] Ināra Mūrniece Läti Seimi kodulehel (inglise keeles) Ināra Mūrniece CV (inglise keeles)
Žõgalivka

Žõgalivka (ukraina keeles Жигалівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kalõnivka rajoonis. Elanike arv on 609. Pindala on 1,903 km².
Merike Aarma

Merike Aarma (aastani 1972 Merike Tamverk; sündinud 26. juunil 1950) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog. Ta on lõpetanud 1969. aastal Tallinna Muusikakeskkooli klaveri erialal (Maie Aasa ja Bruno Luki õpilasena) ning 1974. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal (Harri Ilja klassis). Ta on kaitsnud Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistritöö muusika alal "Johan Tamverki elu ja vaimulik helilooming 1925–1940" (2003, juhendajad Toomas Paul ja Kerri Kotta). Aastatel 2003–2009 õppis ta Tallinna Ülikoolis doktoriõppes (teadustöö teema: "Vaimulikud suurvormid Eesti ja Soome muusikas kahe maailmasõja vahelisel ajal"). Ta on töötanud Tallinna 22. Keskkoolis muusikaõpetaja ja koorijuhina (1973–1981) ning Tallinna Pedagoogikaülikooli koorijuhtimise eriala vanemõpetajana (1979–2000). Seejärel töötas ta Tallinna Ülikooli Haapsalu Kolledži metoodiku ja didaktikaõppejõuna (2000–2009). Alates 2002. aastast on ta olnud ühtlasi Tallinna Ülikooli muusikaosakonna koorijuhtimise eriala lektor, sh 2007–2012 dotsent. Ta on õpetanud muu hulgas dirigeerimist ning muusikaõpetuse teooriat ja didaktikat. Alates 2019. aastast õpetab ta Tallinna Rahvaülikoolis klaverimängu. Ta on juhatanud segakoori Kungla (1980–1983) ning Tallinna Ülikooli kammerkoori (1997–2013, sh 2003. aastast koos Aivar Leštšinskiga ja 2009. aastast koos Aarne Saluveeriga ja hiljem koos Sander Tammega). Alates 2014. aastast juhendab ta koos Raul Talmariga Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituudi segakoori. Ta on 2004. aastast Eesti Koorijuhtide Liidu liige. Tema isa oli helilooja Johan Tamverk ja vend on helilooja Jüri Tamverk. Tema abikaasa oli näitleja ja kultuuriajakirjanik Jüri Aarma; neil on poeg Kiur Aarma ja tütar Roosi-Mae Aarma. Merike Aarma Eesti Teadusinfosüsteemis. Vaadatud 21.09.2024. Merike Aarma Tallinna Rahvaülikooli kodulehel. Vaadatud 21.09.2024. Koorijuht Merike Aarma: 16 aastat TLÜ kammerkooriga! Tallinna Ülikooli koduleht. 28.11.2013. TLÜ BFMi segakoor Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituudi blogi. Vaadatud 21.09.2024. Merike Aarma Eesti Teadusinfosüsteemis Merike Aarma EE veebiversioonis
Johannes Virm

Johannes Virm (19. august 1925 Lasva vald Vastseliina kihelkond Võrumaa – 2. august 2015 Picton, Sydney, Uus-Lõuna-Wales) oli Austraalia poksija, päritolult eestlane. Virm poksis aprillist 1949 kuni juunini 1953 elukutselisena. Ta pidas kokku 16 kohtumist ning võitis neist 11 (neist 6 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 1 nokaudiga) kohtumist. Ta viigistas 1 kohtumise ning 1 kohtumise tulemust pole teada. Johannes (Johnny) Virm lehel BoxRec. Inglise keeles
Kalvre järv

Kalvre järv on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Kalvre külas. Järve pindala on 1,8 ha, valgla suurus 69 km², kõrgus merepinnast 68,5 m ja see on paisutatud Vidva ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Kalvre järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.10.2016) Kalvre järv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.10.2016) Kalvre järv Eesti looduse infosüsteemis Kalvre järv keskkonnaportaalis
Pornuse paisjärv

Pornuse paisjärv on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Pornuse ja Raja külades. Järve pindala on 4,7 ha, keskmine sügavus 2 m, suurim sügavus 4,2 m, valgla suurus 11 km², kõrgus merepinnast 59,5 m ja vee maht 130 000 m³. Järv on paisutatud Pornuse ojale ja selles asub üks saar pindalaga 0,03 ha. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Pornuse paisjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.10.2016) Pornuse paisjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.10.2016) Pornuse paisjärv Eesti looduse infosüsteemis Pornuse paisjärv keskkonnaportaalis
Novomõkilsk

Novomõkilsk (ukraina keeles Новомикільськ) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Mogõliv-Podilskõi rajoonis. Elanike arv on 63. Pindala on 0,4 km².
Shannon Lucid

Shannon Matilda Wells Lucid (sündinud 14. jaanuaril 1943) on Ameerika Ühendriikide biokeemik ja endine NASA astronaut. Lucid valiti astronaudiks 1978. aastal ja on kosmoses käinud viis korda ja ta on olnud kõige kauem kosmoses viibinud ameeriklane. 1996. aastal viibis ta kosmosejaamas Mir ja ta sai sellega ainsaks ameeriklannaks, kes on olnud Miri meeskonnaliige. Lucid lahkus NASA-st 2012. aastal. "Shannon W. Lucid". NASA. Vaadatud 16. august 2018. "Record-Setting Female Astronaut Shannon Lucid Leaving NASA". Space.com. Vaadatud 16. august 2018. "Astronaut Hall of Fame adds Shannon Lucid, Jerry Ross in 2014". Spectrum News. Vaadatud 16. august 2018.
Balkõ (Bari rajoon)

Balkõ (ukraina keeles Балки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 1787. Pindala on 9,3 km².
Puhatšivka (Korosteni rajoon)

Puhatšivka (ukraina keeles Пугачівка) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Korosteni rajoonis. Elanike arv on 193. Pindala on 1,516 km².
Krõštšõntsi

Krõštšõntsi (ukraina keeles Крищинці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 5005. Pindala on 1,573 km².
Jarõšiv

Jarõšiv (ukraina keeles Яришів) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Mogõliv-Podilskõi rajoonis. Elanike arv on 1613. Pindala on 7,3 km².
STS-61-C

STS-61-C oli NASA Space Shuttle'i programmi 24. ja kosmosesüstik Columbia seitsmes missioon. See oli esimene kord pärast missiooni STS-9, mil missiooni teenindas Columbia. STS-61-C startis Kennedy Kosmosekeskusest 12. jaanuaril 1986 ja maandus 18. jaanuaril. Meeskonnas olid teine afroameeriklasest piloot ja tulevane NASA peadirektor Charles Bolden ning esimene Costa Rica astronaut Franklin Chang-Diaz. Lisaks oli meeskonnas teine ametis olev USA poliitik, Bill Nelson. See oli viimane edukas missioon enne Challengeri katastroofi, mis toimus 10 päeva pärast Columbia maandumist. Komandör – Robert L. Gibson Piloot – Charles F. Bolden Missiooni spetsialist 1 – George D. Nelson Missiooni spetsialist 2 – Steven A. Hawley Missiooni spetsialist 3 – Franklin Chang-Diaz Laadungi spetsialist 1 – Bill Nelson Laadungi spetsialist 2 – Robert J. Cenker STS-61-C oli esimene missioon enam kui kahe aasta jooksul, mida teenindas kosmosesüstik Columbia, sest pärast missiooni STS-9 saadeti Columbia kaasajastamiseks remonti. Remondi käigus paigaldati Columbia sabakiilu külge infrapunakaamera, mis pidi atmosfääri sisenemise ajal jälgima vasaku tiiva kuumenemist. Kaamerat kasutati veel ainult paaril missioonil, kuid selle kinnituskoht oli Columbial alles kogu ülejäänud teenistusaja. Remondi käigus eemaldati ka pilootide katapultistmed, mis asendati tavaliste istmetega ja paigaldati HUD ekraanid. Missiooni starti tuli edasi lükata neli korda ja algselt 18. detsembril 1985 startima pidanud Columbia startis 12. jaanuaril 1986. Missiooni peamine eesmärk oli viia orbiidile Satcom K1 satelliit. Satelliidi orbiidile paigutamine möödus edukalt ja meeskond asus seejärel süstiku pardal tegema teaduslikke eksperimente keemias, bioloogias, astronoomias jne. Muuhulgas tegeles Cenker USA õhujõudude tellitud salastatud eksperimendiga, mis Boldenile antud info kohaselt oli infrapunakaamera prototüüp. STS-61-C pidi algselt kestma seitse päeva, kuid NASA otsustas missiooni pärast neljandat päeva lõpetada, sest stardi hilinemine oli põhjustanud ka järgmise missiooni, STS-51-L, hilinemise. Maandumine tuli halva ilma tõttu neli korda edasi lükata ja see õnnestus viiendal katsel. Columbia maandus Edwardsi õhujõudude baasis 18. jaanuari varahommikul. Ametliku meeskonnapildi tegemise ajal tegi NASA fotograaf ka naljapildi, kus meeskonnaliikmetel olid peas kiivrid ja nende näod olid visiiriga kaetud. STS-61-C
Ossõtšna (Orativi rajoon)

Ossõtšna (ukraina keeles Осична) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Orativi rajoonis. Elanike arv on 707. Pindala on 2,287 km².
Prõdnistrjanske

Prõdnistrjanske (ukraina keeles Придністрянське) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Jampili rajoonis. Elanike arv on 598. Pindala on 3,89 km².
Soe paisjärv

Soe paisjärv on paisjärv Viljandi maakonnas Viljandi vallas Soe külas. Järve pindala on 2 ha, kõrgus merepinnast 51 m, kaldajoone pikkus 893 m ja see on paisutatud Soe ojale. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Soe paisjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.10.2016) Soe paisjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.10.2016) Soe paisjärv Eesti looduse infosüsteemis Soe paisjärv keskkonnaportaalis
Purgi järv

Purgi järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Anikatsi ja Tagamõisa külas. Järve pindala on 2,7 ha, pikkus 300 m, laius 100 m ja kõrgus merepinnast 72,5 m. Järvest saab alguse Tarvastu jõkke suubuv Purgi oja. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Purgi järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.10.2016) Purgi järv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.10.2016) Purgi järv Eesti looduse infosüsteemis Purgi järv keskkonnaportaalis
Tulba-Tõnise paisjärv

Tulba-Tõnise paisjärv (ka Lepaveski paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Tagamõisa külas. Järve pindala on 0,8 ha, kaldajoone pikkus 548 m ja kõrgus merepinnast 71 m. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Tulba-Tõnise paisjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.10.2016) Tulba-Tõnise paisjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.10.2016) Tulba-Tõnise paisjärv Eesti looduse infosüsteemis Tulba-Tõnise paisjärv keskkonnaportaalis
Vooru Umbjärv

Vooru Umbjärv on looduslik järv Viljandi maakonnas Viljandi vallas Vooru külas. Järve pindala on 3,3 ha, pikkus 305 m, laius 170 m ja kõrgus merepinnast 36,5 m. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu makrofüüdijärv ehk suurtaimerikas järv. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Umbjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.10.2016) Umbjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.10.2016) Umbjärv Eesti looduse infosüsteemis Umbjärv keskkonnaportaalis
Muti Umbjärv

Muti Umbjärv on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Muksi külas. Järve pindala on 1,7 ha, pikkus 210 m, laius 100 m, kaldajoone pikkus 535 m ja kõrgus merepinnast 99 m. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu pehmeveeline eutroofne ehk pehmeveeline rohketoiteline järv. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Järv kuulub kaitse alla Muti maastikukaitseala koosseisus. Muti järv Muti maastikukaitseala Umbjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.10.2016) Umbjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.10.2016) Umbjärv Eesti looduse infosüsteemis Umbjärv keskkonnaportaalis
William Meyers

William Ernest Meyers (23. juuli 1943 Johannesburg – 7. mai 2014 Edenvale, Gautengi provints) oli Lõuna-Aafrika poksija. Meyers oli kokku vähemalt kolmekordne Lõuna-Aafrika Liidu ja Lõuna-Aafrika Vabariigi meister poksis aastatel 1961–1963. Ta sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Jerzy Adamskile (Poola). William Meyers on läbi aegade kõige noorem Lõuna-Aafrika poksija ja üldse meessportlane, kes on võitnud olümpiamedali. Meyers poksis juunist 1963 kuni aprillini 1964 elukutselisena. Ta osales kokku 4 kohtumisel, millest võitis 3 kohtumist (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumise. ""SA's youngest Olympic boxing medalist die". Lehel Fightnews.com. Inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. mai 2014. Vaadatud 5. oktoobril 2016. 17. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rooma 1960. Tulemused inglise keeles William Meyers veebisaidil Olympedia (inglise) William (Boela) Meyers lehel BoxRec. Inglise keeles
Abel Laudonio

Abel Ricardo Laudonio (30. august 1938 Buenos Aires – 12. august 2014 Buenos Aires) oli Argentina poksija. Laudonio oli Argentina meister kergekaalus (kuni 60 kg) 1960. aastal. Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Alessandro Lopopolole (Itaalia). Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Terence Spinksile (Suurbritannia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Laudonio poksis jaanuarist 1961 kuni oktoobrini 1965 elukutselisena. Ta pidas kokku 56 kohtumist, millest võitis 48 (neist 37 nokaudiga), kaotas 6 (neist 1 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist. Ta oli 14. novembrist 1964 kuni 18. detsembrini 1965 Argentina meister kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg). 17. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rooma 1960. Tulemused inglise keeles 16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles Abel Laudonio veebisaidil Olympedia (inglise) Abel Ricardo Laudonio lehel BoxRec. Inglise keeles
Helmut von Kügelgen

Helmut von Kügelgen (14. detsember 1916 Tallinn – 25. veebruar 1998 Stuttgart) oli saksa antroposoofiline pedagoog, kes aitas Waldorfi pedagoogika arengule pärast Teist maailmasõda tugevalt kaasa. Helmut von Kügelgen kasvas üles baltisaksa perekonnas, kes oli tõusnud 1802. aastal riigiaadli seisusse. Tema isa, Paul Siegwart von Kügelgen, oli St. Petersburger Zeitungi korrespondent, toimetaja ja väljaandja. See oli tollal vanim välismaal väljaantav saksakeelne ajaleht. Tema vend oli tuntud ajakirjanik Bernt von Kügelgen. Oktoobrirevolutsiooni tõttu pidi pere kodu maha jätma ja põgenema läbi Soome Berliini. Aastatel 1930–1932 elas vaesunud perekond Bukarestis, siis mindi tagasi Berliini. Kügelgen õppis Berliinis ja Königsbergis ajakirjandust. Oma õpingud lõpetas ta 1939. aastal dissertatsiooniga "Die Presse der Russlanddeutschen in Nord- und Südamerika" ('Venemaa sakslaste ajakirjandus Põhja- ja Lõuna-Ameerikas'). Kohe seejärel võeti ta sõjaväkke sõjakorrespondendina. Berliinis tutvus Kügelgen antroposoofiaga ja abiellus 1942. aastal endise Waldorfi kooli õpilase ja loodusteadlasega Gisela Wassermanniga. Peres sündis viis tütart ja poeg, kes suri varakult. Pärast lühikest sõjavangistust otsustas Helmut von Kügelgen hakata õpetajaks. Ta lõpetas Stuttgardi Waldorfi õpetajate seminari. Juba kaheksa kuud hiljem võttis ta klassiõpetajana üle kolmanda klassi Stuttgardi Vabas Waldorfi koolis. Aastatel 1948–1970 oli Kügelgen üksi ja seejärel kuni 1982. aastani koos Manfred Leistiga Waldorfi pedagoogika ajakirja Erziehungskunst toimetaja. Lisaks osales ta energiliselt kirjastuse Freies Geistesleben rajamisel. 1967. aastal valiti Kügelgen saksa vabade Waldorfi koolide liidu Bund der Freien Waldorfschulen juhatusse. Kaks aastat hiljem oli ta Waldorfi lasteaedade ühenduse Vereinigung der Waldorfkindergärten kaasasutaja ja abiks lasteaedade asutamisel. Kügelgeni initsiatiivil asutati 1975. aastal Stuttgardis riiklikult tunnustatud sotsiaalpedagoogika vaba ametikool Freie Fachschule für Sozialpädagogik (Waldorfi lasteaednike seminar), mis tänapäevalgi koolitab kasvatajaid antroposoofiameelsuses. Seda õppeasutust juhtis ta palju aastaid. Sealjuures propageeris ta Waldorfi pedagoogikat ka koolitajana, eriti Põhja- ja Lõuna-Ameerikas. Mõnel koolil ja lasteaial Saksamaal on tema nimi. Tema nime kannab üks sihtasutus. "Plan und Praxis der Waldorfkindergartens". Stuttgart 1980. Freie Hochschule Stuttgart "Waldorfschule Uhlandshöhe". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. oktoober 2016. Vaadatud 5. oktoobril 2016. Erziehungskunst Freies Geistesleben Bund der Freien Waldorfschulen Vereinigung der Waldorfkindergärten Freie Fachschule für Sozialpädagogik "Helmut von Kügelgen-Schule". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. oktoober 2016. Vaadatud 5. oktoobril 2016. Die Helmut-von-Kügelgen-Stiftung Helmut von Kügelgen veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Euroopa Kosmoseagentuuri peadirektorite loetelu

See on loetelu Euroopa Kosmoseagentuuri ja selle eelkäijate ELDO ja ESRO juhtidest. ESA History: Renzo Carrobio di Carrobio ESA History:Robert Aubinière Welcome to ESA:George Van Reeth ESA History:Pierre Auger Welcome to ESA:Herman Bondi ESA History:Alexander Hocker Welcome to ESA: Roy Gibson Welcome to ESA: Erik Quistgaard Welcome to ESA: Reimar Lüst Welcome to ESA: Jean-Marie Luton Welcome to ESA: Antonio Rodotà Welcome to ESA: Jean-Jacques Dordain Welcome to ESA: Johann-Dietrich Wörner, ESA DG
Vaheloomad

Vaheloomad (Mesozoa) on rühm kuni 2 mm pikkusi ussitaolisi mereselgroogsete parasiite. Tänapäeval seda nimetust taksoni nimetusena tavaliselt ei kasutata. Vaheloomad kuuluvad vilasktomploomade ja vööttomploomade hõimkonda (mõnikord arvatakse nende hulka ka kammloomad ja Monoblastozoa). Nimetus tuleb sellest, et vaheloomi nähti ainuraksete ja hulkraksete vahepealsetena. Varem vaadeldi neid eraldi põhikonna ja hõimkonnana. Neid klassifitseeriti nii: klass Moruloidea ehk Mesozoa (tomploomad) selts Rhombozoa ehk Dicyemida (vilasktombulised) sugukond Dicyemidae (ripstomplased) perekond Dicyema sugukond Heterocyemida (puuduripslased) perekond Microcyema selts Orthonectida (vööttombulised) sugukond Heteronectidae perekond Pelmatosphaera sugukond Rhopaluridae perekond Rhopalura Mõned uurijad vaatlesid vaheloomi alamriigi Agnotozoa ainsa hõimkonnana. Molekulaaruuringud on näidanud, et tegu on polüfüleetilise rühmaga. Thomas Cavalier-Smith on väitnud, et vähemalt mõned vaheloomad ei ole mitte loomad, vaid protistid. Pole selge, kas nad on taandarenenud lameussid või basaalne hulkraksete rühm[viide?]. Tänapäeval paigutatakse vaheloomad hõimkondadesse Dicyemida (vilasktomploomad) ja Orthonectida (vööttomploomad), mõnikord arvatakse nende hulka ka Placozoa (plaatloomad) ja Monoblastozoa. Vaheloomadel on üldiselt ripsmetega rakkudest väliskiht somatoderm, mis ümbritseb üht või mitut sugurakku. J. Ristkok. Selgrootute loomade süsteem, teine trükk, Tartu 1964, lk 12. Veebiversioon. Pawlowski jt 1996. Ben Hanelt, D. Van Schyndel, C. M. Adema, L. A. Lewis, E. S. Loker. The Phylogenetic Position of Rhopaluva ophiocomae (Orthonectida) Based on 18s Ribosomal DNA Sequence Analysis. –Molecular Biology and Evolution, 1996,. 13 (9), lk 1187–1191. Veebiversioon. Jan Pawlowski, J., J. I. MontoyaBurgos, J. F. Fahrni, J. Wuest, L. Zaninetti. Origin of the Mesozoa inferred from 18S rRNA gene sequences. – Molecular Biology and Evolution 1996, 13 (8), lk 1128–1132. Veebiversioon. Resümee
Kõpu paisjärv

Kõpu paisjärv (ka Kõpu keskuse 2 tiiki) on paisjärv Sakala kõrgustiku läänesas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Kõpu alevikus. Järve pindala on 1,8 ha, keskmine sügavus 1,62 m, suurim sügavus 1,76 m, valgla suurus 3,3 km², kaldajoone pikkus 643 m ja vee maht 18 000 m³. Järv koosneb kahest osast, ülemise osa kõrgus merepinnast on 62 m ja alumise osa kõrgus 59,5 m. Järv on paisutatud Kooliojale ning kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Kõpu paisjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.10.2016) Kõpu paisjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.10.2016) Kõpu paisjärv Eesti looduse infosüsteemis Kõpu paisjärv keskkonnaportaalis
Cessna 172

Cessna 172 Skyhawk on USA firma Cessna ühemootoriline, ülatiivaline neljaistmeline väikelennuk. See on üks läbi aegade enim ehitatud tsiviillennukeid maailmas (kokku üle 43 000) ja üks kõige populaarsemaid õppe- ja harrastuspilootide lennukeid. Cessna 172 lähedaseks eelkäijaks oli suhteliselt lihtne sabakarguga Cessna 170, mille esmalend toimus 1955. aasta novembris. Alates 2003. aastast kuulub üks Cessna 172 ka Politsei- ja Piirivalveameti lennusalgale. Airliners.net, Cessna 172 Skyhawk Cessna Skyhawki info Cessna ametlikul kodulehel (inglise keeles)
Johann-Dietrich Wörner

Johann-Dietrich Wörner (sündinud 18. juulil 1954 Kasselis) on Saksa insener ja Darmstadti Tehnikaülikooli endine õppejõud ja rektor. Ta on töötanud Saksamaa Aeronautikakeskuses ning oli aastatel 2015–2021 Euroopa Kosmoseagentuuri peadirektor. "Johann-Dietrich Wörner, ESA Director General". ESA. Vaadatud 3. november 2018. "Johann-Dietrich Wörner is new ESA Director General". ESA. Vaadatud 3. november 2018.
Rakova (Tomašpili rajoon)

Rakova (ukraina keeles Ракова) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tomašpili rajoonis. Elanike arv on 1075. Pindala on 3,42 km².