laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lääne-Ontario Ülikool

Lääne-Ontario Ülikool (inglise The University of Western Ontario) on ülikool Kanadas Ontario provintsis. Enamik ülikooli hoonetest asub Ontario provintsi Londoni linnas. Ülikool asutati 1878. aastal. Tänapäeval õpib ülikoolis üle 23 000 õpilase. Ülikooli koduleht
Northwesterni Ülikool

Northwesterni Ülikool (inglise Northwestern University) on eraülikool Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis Evanstoni linnas. Ülikool asutati 1851. aastal, tollase Loodeterritooriumi (Northwest Territory) jaoks. Northwestern oli algselt seotud metodisti kirikuga, kuid muutus hiljem ilmalikuks. 1900. aastaks oli ülikool saanud suuruselt kolmandaks ülikooliks Ameerika Ühendriikides. Northwestern ühines 1917. aastal Ameerika ülikoolide assotsiatsiooniga. Northwestern koosneb üheteistkümnest bakalaureuse-, magistri- ja kutsekoolist. Lisaks Evanstoni ülikoolilinnakule on ülikoolil linnakud Chicagos ja Dohas. 2020. aasta septembri seisuga oli Northwesterniga vilistlase või õppejõuna seotud 33 Nobeli preemia laureaati ja 2 Fieldsi medalisti. "Northwestern University". U.S News. Vaadatud 28. septembril 2024. "Northwestern, at a glance". Northwestern University. Vaadatud 28. septembril 2024. Ülikooli koduleht
Õhtu põik

Õhtu põik on tänav Pärnus Kesklinna linnaosas. Tänav saab alguse Õhtu tänavalt, suundub itta, ristub Vana-Tallinna tänavaga ja lõppeb Akadeemia tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 130 meetrit. Tänav sai nime 1987.[viide?]
Pakri tänav

Pakri tänav on tänav Paldiskis. Tänav saab alguse Paldiski lahe äärest ja suundub kirdesse. Tänav ristub Mere, Peetri, Rae, Adamsoni ja Lääne tänavaga. Tänav sai nime juunis 1994. Pakri tänava ääres asuvad Paldiski Püha Georgi kirik, Paldiski Nelipühi kirik ja Paldiski Spordikeskus.
Salutähe tänav

Salutähe tänav on tänav Tartus Ihaste linnaosas. Tänav saab alguse Varsa tänavalt ja suundub põhja. Tänav lõppeb Ihaste teega ristudes ja on umbes 400 meetrit pikk. Tänav sai nime 1991.
Sepavälja tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Sepavälja tänav on tänav Tartus Ropka linnaosas. Sepavälja tänav algab Sepa tänavalt ja suundub edelasse. Tänavaga ristuvad Leegi ja Alasi tänav. Tänava lõpus paikneb põhiosaga risti tänava teine lõik, mis ulatub Võru tänavast Sepakuru tänavani.
Sepikoja tänav

Sepikoja tänav on tänav Tartus Ropka linnaosas. Sepikoja tänav saab alguse Võru tänavalt ja suundub itta. Tänav ristub Sepakuru, Ääsi ja Kolde tänavaga ning lõppeb Jalaka tänavaga ristudes.
Michel Legrand

Michel Jean Legrand (24. veebruar 1932 Pariis – 26. jaanuar 2019 Pariis) oli prantsuse helilooja, pianist, dirigent ja laulja. Kolmekordne USA filmiauhinna Oscar laureaat (1968, 1971 ja 1983), samuti on ta saanud viis Grammy auhinda ja ühe Kuldgloobuse. Legrand on kirjutanud üle 200 laulu. Eelkõige on tuntud tema muusika filmidele "Cherbourgi vihmavarjud" (1964) ja "Rocheforti tüdrukud" (1967), mis tõid heliloojale esimesed Oscari nominatsioonid. Samuti on ta kirjutanud muusika filmile "Elada oma elu". Legrand lõpetas 1952. aastal Pariisi konservatooriumi, misjärel hakkas kirjutama muusikat filmidele. Džässpianistina on ta välja andnud mitu heliplaati, neist viimase, 1991. aastal ilmunud albumi "Dingo" eest sai ta Grammy auhinna. Paralleelselt on ta esinenud ka dirigendi ja klassikalise muusika pianistina. Legrandi biograafia «Radio France Internationale» Music in Review: Michel Legrand "Michel Legrand". «Heliloojate kuulsuse hall». Originaali arhiivikoopia seisuga 4.06.2012. Vaadatud 20.01.2017. The Young Girls of Rochefort (1967) IMDb-s Legrandi biograafia Helilooja Legrand Väsimatu Legrand Intervjuu Legrandiga MELOODIA VÕLUVÕIM. Michel Legrand. ERR 2007 (2007. aasta veebruaris tähistas helilooja Michel Legrand oma 75. sünnipäeva. Sarja "Meloodia võluvõim" saade on pühendatud temale. Saate autorid on Triin Ella ja Jaak Jõekallas, toimetaja Mirje Mändla.)
Mari Abel

Mari Abel (sündinud 14. jaanuaril 1975 Raplas) on eesti näitleja. 2004. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (21.lend). Alates 2004. aasta aprillist kuni 2011. aastani oli ta Von Krahli Teatri näitleja, seejärel on olnud vabakutseline. Jänes „Jänese aasta” Tegelane „4.48 psühhoos” Harey „Solarise needus” Must Luik „Luikede järv” „Paradiis” jt „Seitse samuraid” „Punane õhupall” „Aadama õunad” Mari Abel on mänginud filmides "Kohtumõistja", "Free Range. Ballaad maailma heakskiitmisest", Nullpunkt", "Teesklejad", "Luuraja ja luuletaja", "November", "Sandra saab tööd" ja mitmes lühifilmis 2017 Eesti Teatriliidu naiskõrvalosatäitja auhind Ettevõtja Agu Kivimäega on Mari Abelil viis last: Richard Markus, Karl Aleksander, Ann Mari, Eeva Kirke ja Saara Li. https://www.elab.ee/inimene/4604/mari-abel/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2017. Vaadatud 21. jaanuaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Lavakunstikooli lennud". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. detsember 2019. Vaadatud 17. oktoobril 2018. Mari Abel ? inglinäoga pereema, kes mängib “rajudes” tükkides. Vooremaa, 18. Aprill, 2005 Ranne, Raul. Viie lapse ema Mari Abeli triumf lavalaudadel. Eesti Päevaleht, 7. aprill 2017. Mari Abel Von Krahli Teatri kodulehel Mari Abel andmekogus IMDb (inglise) Mari Abel Eesti Filmi Andmebaasis
Gruusia kirjandus

Gruusia kirjandus on gruusia keeles kirjutatud kirjandus. Alekhsandre Abašeli Grigol Abašidze Irakli Abašidze Tšabua Amiredžibi Nikoloz Barathašvili Guram Dotšanašvili Mihheil Džavahhišvili Nodar Dumbadze Konstantine Gamsahhurdia Thengiz Gudava Revaz Inanišvili Otia Ioseliani Amiran Kaladze Amiran Kurašvili Guram Odišaria Guram Petriašvili Guram Phandžikidze Moriss Potshišvili Šotha Rusthaveli Sajathnova Manana Šalikašvili Giorgi Šatberašvili Mariam Tsiklauri Rezo Tšeišvili Bela Tšekurišvili Othar Tšiladze Thamaz Tšiladze Daniel Tšonkhadze Važa-Phšavela
Rensselaeri Polütehniline Instituut

Rensselaeri Polütehniline Instituut (inglise Rensselaer Polytechnic Institute; lühendatult RPI) on eraülikool Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis Troy linnas. Ülikool asutati 1824. aastal. 2019. aasta seisuga õppis ülikoolis 8142 üliõpilast ja seal töötas umbes 488 õppejõudu. "History". RPI. Vaadatud 7. aprillil 2023. Ülikooli koduleht
Luis Suárez Miramontes

Luis Suárez Miramontes (hispaania hääldus: [ˈlwis ˈswaɾeθ miɾaˈmontes]; 2. mai 1935 A Coruña – 9. juuli 2023 Milano) oli Hispaania jalgpallur ja jalgpallitreener. Teda kutsuti El Arquitectoks, mis tähendab Hispaania keeles arhitekti. 1960. aastal sai temast esimene ja siiani ainus Hispaanias sündinud jalgpallur, kes on valitud Euroopa aasta jalgpalluriks. Suárez mängis sellistes klubides nagu Deportivo de La Coruña, CD España Industrial, Barcelona, Milano Internazionale ja Sampdoria. Hispaania jalgpallikoondises mängis Suárez 32 korda ja lõi 14 väravat. Ta aitas Hispaanial tulla 1964. aastal Euroopa meistriks. Barcelona La Liga: 1958–59, 1959–60 Copa del Rey: 1957, 1959 Messilinnade karikas: 1958, 1960 Interazionale Serie A: 1962–63, 1964–65, 1965–66 Euroopa karikas: 1963–64, 1964–65 Interkontinentaalne karikas: 1964, 1965 Hispaania jalgpallikoondis Euroopa meistrivõistlused: 1964 Ballon d'Or: 1960 Rob Moore ja Karel Stokkermans. "European Footballer of the Year ("Ballon d'Or")". RSSSF. Vaadatud 21.01.2017.
Udo Petersoo

Udo Petersoo (8. mai 1934 Tallinn – 14. mai 2006 Mississauga, Ontario, Kanada) oli Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku peapiiskop aastail 1990–2006. Nõukogude okupatsiooni eel siirdus ta koos vanematega pagulusse Rootsi, hiljem Kanadasse. Udo Petersoo on lõpetanud Waterloo Luterliku Ülikooli, Waterloo Luterliku Seminari ja Toronto Ülikooli Pedagoogiumi, omandades teoloogilise ja pedagoogilise kõrghariduse. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlane (1995). Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta 17 aastat kooliõpetajana. Aastail 1973–1981 oli ta Eestlaste Kesknõukogu Kanadas esimees. Udo Petersoo ordineeriti vaimulikuks 1975. aastal. Ta teenis üle 30 aasta väliseesti kogudusi. 1987. aastal valiti ta E.E.L.K. Kanada praostkonna praostiks ja E.E.L.K. Konsistooriumi assessoriks. 9. detsembril 1990 pühitses peapiiskop Konrad Veem Udo Petersoo Toronto Vana-Andrese kirikus Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku peapiiskopiks. 2000 Valgetähe IV klassi teenetemärk Tema isa Elmar Petersoo oli Jõelähtme koguduse pastor. Auvilistlased Eesti Üliõpilaste Selts TLÜAR väliseesti isikud Udo Petersoo kõne Eesti Vabariigi 71. aastapäeva tähistamisel Torontos (kõne algus 01:56)
RPI

riiklik projekteerimisinstituut Rensselaeri Polütehniline Instituut Retail Price Index, Suurbritannia inflatsiooniindeks
Liisa Saaremäel

Liisa Saaremäel (sündinud 28. mail 1992 Kuressaares) on eesti näitleja. Liisa Saaremäel on lõpetanud 2011. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi (hõbemedaliga) ja 2016. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (27. lend). Aastatel 2016–2020 töötas ta näitlejana Eesti Draamateatris. Alates 2020. aastast õpib ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistriõppes kaasaegsete etenduskunstide alal. 2011 Tartu kirjandusfestivali Prima Vista kirjanduspreemia Esimene Samm 2015 Voldemar Panso nimeline auhind 2017 Kristallkingakese auhind 2024 Ants Lauteri nimeline auhind (osatäitmised: Neenu Moor, Pille-Riin ja Lapi naine – "Ekke Moor" (2015, Kuressaare Linnateater, VAT Teater ja EMTA lavakunstikool), Lucija Kos – "Kolm talve" (2017), Saša – "Ivanov" (2017), Tatjana – "Väikekodanlased" (2018, kõik Eesti Draamateater), Juta – "Kas kalad magavad?" (2018, VAT Teater), Ella Ilbak / Kaie Skalle – "Leek" (2018, Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum), naine C – "Kahekesi" (2020, Kinoteater), Heidi – "Fundamentalist" (2021, Von Krahli Teater ja EMTA lavakunstikool), Külaline – "Teoreem" (2023, Eesti Draamateater). Autor, lavastaja, etendaja: "16 soolot" (2020, Von Krahli Teater ja EMTA), "Tiny Home Production presents: Suurem kui elu" (2021, Uue Loomingu Maja ja EMTA), "Scream Box" (2023, Kanuti Gildi SAAL)) 2024 Helmi Tohvelmani nimeline auhind [viide?] "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2020. Vaadatud 21. jaanuaril 2017. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. august 2017. Vaadatud 24. augustil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2016. Vaadatud 21. jaanuaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Liisa Saaremäel andmekogus IMDb (inglise)
Iridoloogia

Iridoloogia ehk iridodiagnostika ehk iirisdiagnostika on alternatiivmeditsiini diagnostikameetod, mille puhul patsiendi üldist tervist ja haigusi hinnatakse silma vikerkesta ehk iirise mustrite, värvuse ja muude näitajate põhjal. Iridoloogide väitel on nende kasutatavate "iirisekaartide" abil võimalik eristada tervise juures olevaid elundkondi ja elundeid neist, mis on üleaktiivsed, põletikus või häiritud. Neeruhaigust põdevate patsientide seas tehtud uurimus (1979) näitas, et iridoloogia põhjal ei suudeta haigeid patsiente tervetest eristada. Uurimusi, mis samuti näitavad, et iridoloogia abil ei ole võimalik haigusi diagnoosida, on tehtud korduvalt. Enamik arste lükkab tagasi kõik igat liiki iridoloogia väited ja nimetab neid pseudoteaduseks või isegi petturluseks. An Evaluation of Iridology https://www.quackwatch.org/01QuackeryRelatedTopics/iridology.html Barrett, Stephen. "Iridology Is Nonsense".
Euroopa Ülikoolide Assotsiatsioon

Euroopa Ülikoolide Assotsiatsioon (lühed EÜA; inglise European University Association, lühend EUA) on assotsiatsioon, mis ühendab üle 850 ülikooli 47st Euroopa riigist. EÜA kaudu teevad ülikoolid koostööd (nt ühised uurimisprojektid) ja vahetavad infot. EÜA asutati 31. märtsil 2001, kui ühinesid Association of European Universities (lühend CRE) ja Confederation of European Union Rectors' Conferences. EÜA koduleht
Heinz Hoffmann

Heinz Hoffmann, õieti Karl-Heinz Hoffmann (28. november 1910 Mannheim – 2. detsember 1985 Strausberg) oli Saksa DV sõjaväelane ja riigitegelane. Pärit töölisperekonnast. Ta õppis masinalukksepaks ja töötas sel erialal. 1930. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Alates 1933. aastast osales ta vastupanuliikumises. 1935. aastal emigreerus Hoffmann Nõukogude Liitu, kus õppis Rahvusvahelises Lenini koolis. 1937–1938 võttis ta rahvusvaheliste brigaadide koosseisus osa Hispaania kodusõjast. Haavatasaamise järel oli ta 1938–1939 Prantsusmaal interneeritud. 1939. aasta aprillis õnnestus tal Nõukogude Liitu tagasi sõita. 1946. aastal pöördus tagasi Saksamaale, kus oli Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee töötaja. 1947–1949 oli Heinz Hoffmann Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berliini piirkonna sekretärina. 1949–1950 töötas ta Saksa Siseasjade Valitsuses asejuhataja ja osakonnajuhatajana. 1950–1955 oli Hoffmann Saksa DV siseministri asetäitja. Alates 1950. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1952. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks. 1955–1957 õppis ta Moskvas Kindralstaabi Akadeemias. 1957. aastal sai ta Saksa DV kaitseministri asetäitjaks ja 1958. aastal lisaks ka Saksa DV Rahvaarmee Kindralstaabi juhatajaks. 1959. aastal anti talle kindraloobersti auaste ja 1961. aastal armeekindrali auaste., 14. juulist 1960 kuni surmani 2. detsembril 1985 oli Heinz Hoffmann Saksa DV kaitseminister. 1973. aasta oktoobris sai Heinz Hoffmann Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmeks. Heinz Hoffmann Chronik der Wende Verteidigungsminister Armeegeneral Heinz Hoffmann Tradionsverbandes Nationale Volksarmee e.V. German Democratic Republic. Ministries, political parties, etc. Key ministries rulers.org SED-Führungsgremien. Übersicht über die Mitglieder und Kandidaten des Politbüros des ZK der SED (1949-1989) Bundesarchiv. SED- und FDGB-Archivgut
Johann Kasimir (Pfalz-Simmern)

Simmerni pfaltskrahv Johann Casimir (7. märts 1543 – 16. jaanuar 1592) oli Saksa vürst ja Pfalzi kuurvürsti Friedrich III noorem poeg. Vankumatu kalvinistina oli ta palgasõdurite juht tolle aja ususõdades, sealhulgas Hollandi mässus. Aastatel 1583–1592 tegutses ta oma vennapoja, Pfalzi kuurvürst Friedrich IV regendina. Pfaltskrahv Johann Casimir sündis Simmernis Pfalzi kuurvürsti Friedrich III ja Marie von Brandenburg-Kulmbachi kolmanda pojana. Aastal 1564 soovitas Johann Casimir end peigmeheks kuninganna Elizabeth I-le ja saatis talle Šoti õukondlase James Melville'i kaudu oma portree. Kuid Elizabeth näis tema vastu mitte huvi tundvat. 26. novembril 1568 kihlus ta 16-aastase luterlase Elisabethiga, Saksimaa kuurvürsti Augusti ja selle esimese naise Anna tütrega. Pulm toimus 6. juunil 1570 Heidelbergis. Abielu oli poliitiline, kuna Johann Casimir tahtis abielu kaudu kalvinismi Saksimaaga siduda. Nende abielu osutus õnnetuks ja mitte ainult usuliste erimeelsuste tõttu. Johann Casimir pani oma naise koduaresti. Elisabeth sünnitas kuus last, kellest kolm surid sündides; ülejäänud kolm olid tütred. Naine suri vangistuses 2. aprillil 1590. Alates märtsist 1571 elas Johann Casimir 10 aastat Kaiserslauternis. Kui tema isa aastal 1576 suri, käskis ta oma testamendis, et Pfalz peab jääma kalvinistlikuks. Tema poeg Ludwig VI päris Pfalzi põhiosa, sealhulgas Heidelbergi, ning Johann Casimir päris väiksema osa, saades sõltumatu Lauterni pfaltskrahvkonna (mis sisaldas peamiselt Kaiserslauterni linna ja ümbritsevat ala). Johann Casimiri vend Ludwig, kes oli oma ema õhutusel salaja luterlaseks hakanud, ei austanud oma isa soovi ja toetas luterlust. Paljud teoloogiaprofessorid, sealhulgas Zacharias Ursinus, lahkusid Heidelbergi ülikoolist ja olid teretulnud Lauterni Johann Casimiri juures, kes ehitas aastal 1578 neile asendusülikooliks Collegium Casimirianumi. Johann Casimir oli regulaarselt kontaktis Robert Dudley ja selle vennapoja Philip Sidneyga, kes saadeti Elizabeth I agendina mandrile, aitama Protestantliku liigat moodustada. Aastal 1576 läks Johann Casimir Prantsusmaale, juhtides 4000-mehelist väge. Selle kampaania tulemusena tehti temast aastatel 1576–1577 Henri III poolt mõneks kuuks duc d’Étampes. See oli teoreetiline positsioon, kuna ta tegelikult oma Prantsuse hertsogkonda kunagi ei külastanud. Ta külastas aastal 1579 Inglismaad otsimaks kuningannalt rahalist abi oma kampaaniate jaoks Ühendatud Provintside poolel. Veebruaris 1579 tõi Robert Dudley ta Oxfordi ja ta lõbutses kolm nädalat Inglise õukonnas. Aastatel 1583–1592 tegutses Casimir oma vennapoja, kuurvürst Friedrich IV regendina. Saksimaa Elisabethiga: poeg (15. september 1573) Marie (26. juuli 1576 – 22. veebruar 1577) Elisabeth (5. mai 1578 – 27. oktoober 1580) Dorothea (6. jaanuar 1581 – 18. september 1631) tütar (28. veebruar 1584) tütar (2. veebruar 1585)
Tuutari

Tuutari ehk Dudergof (vene Дудергоф, rootsi Duderhof, soome Tuutari) on ajalooline mõis ning sellest välja kasvanud küla ja linnaline asula (vene keeles посёлок) Ingerimaal, tänapäeval Venemaal Peterburis Krasnoje Selo rajoonis. Aastatel 1950–2016 kandis piirkond nime Možaiski (vene Можа́йский). 15. sajandil kuulus Tuutari Novgorodi vabariigi vadja viiendikku Orehhovo maakonda (vene Ореховский уезд). Aastatel 1477–1478 läks piirkond Moskva vürstiriigi alluvusse. 1500. aastal koostatud vürstiriigi uute alade inventuri nimistus leidub muu seas nimi Vvedenskoi Dudorovskoi pogost (vene Введенской Дудоровской погост), mida peetakse Tuutari esmamainimiseks. Pogosti keskuses asus Vvedenie kirik, millel oli oma preester, diakon ja köster. Rootsi võimu alguses (1617) nimetati piirkonda seal asunud mõisa järgi rootsipäraselt Duder Hoff'ks (Hoff – mõis, soome paralleel Tuutarhovi). Tuutari mõis omakorda olevat nime saanud asukoha järgi Tuutari mäel. Eesti etnograaf ja kohanimeuurija Jüri Truusmann on arvanud (1898), et nimi (Dudorovo) võiks pärit olla soomekeelsest sõnast tunturi ehk mägi, mille algkujuks on saamikeelne dudar või teise versioonina venekeelsest sõnast duren (дурень) ehk totter, rumal. Saamikeelset päritolu on pakkunud ka Mikkola (1901) ja Popov (1981). 1624. aastal läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf mõisa Ingerimaa kubernerile, parun Johan Skyttele. Luteri kiriku rajamise ja kihelkonna asutamise järel 17. sajandi esimesel poolel, kandus mõisa kui kihelkonna olulisima keskuse nimi üle aga juba tervele kihelkonnale. 1826. aastal läks Tuutari mõis koos ümbruskondsete küladega (Pikkola, Variksela, Kavelahti, Villasi ja Hovinmäki) vene keisrinna Aleksandra Fjodorovna valdustesse, kes rajas mõisa asukohta Äijänmäki mäel puidust kahekorruselise Šveitsi stiilis rõduga suvemaja koos seda ümbritseva metsapargi ja puuvilja aiaga. Tsaari perekonnale kuulus mõis pea sada aastat – kuni 1917. aastani. 1950. aastal nimetati Tuutari linnaline asula vene sõjaväelase ja lennunduspioneeri Aleksandr Možaiski auks ümber Možaiskiks. 1973. aastal läks Možaiski Krasnoje Selo rajooni koosseisus Leningradi linna haldusalasse. 2016. aastal taastati ametliku nimena Možaiski ajalooline nimi Dudergof. Tuutari järv "История - Новый Дудергоф". Originaali arhiivikoopia seisuga 1.04.2017. Vaadatud 31.03.2017. "Поселок Можайский / Дудергоф". Vaadatud 01.04.2017. Jüri Truusmann (1898). Чудско-литовские элементы в Новгородских пятинах. Часть I. Пятины Водьская, Деревская и Шелонская. Tallinn. Lk 77. J. J. Mikkola. (1901) Muutamista paikannimistä. Virritäjä, 5, lk 100-101. A. I. Popov (1981). Sledy vremen minuvshikh: iz istorii geograficheskikh nazvaniĭ Leningradskoĭ, Pskovskoĭ i Novgorodskoĭ oblasteĭ. Leningrad.
Jekaterinoslavi kubermang

Jekaterinoslavi kubermang (ka Katerõnoslavi kubermang; vene Екатеринославская губерния) oli Venemaa keisririigi ja hiljem Ukraina alale jäänud haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Jekaterinoslav. Kubermang eksisteeris aastatel 1802–1925.
Antonio Tajani

Antonio Tajani (sündinud 4. augustil 1953 Roomas Itaalias) on Itaalia ja Euroopa Liidu poliitik, alates 22. oktoobrist 2022 Itaalia välisminister ja asepeaminister. Antonio Tajani on lõpetanud Rooma La Sapienza Ülikooli õigusteaduse erialal. 1994. aastal oli ta üks partei Forza Italia asutajaid. 2009. aastal, kui Forza Italia tegevuse lõpetas, astus ta Vabaduse Rahva parteisse. Neli aastat hiljem astus ta taasasutatud Forza Italiasse. Aastatel 1994-2008 oli ta Euroopa Parlamendi liige ja ühtlasi aastatel 1999-2008 Euroopa Parlamendi Forza Italia delegatsiooni juht. 8. mail 2008 nimetas äsjavalitud Itaalia peaminister Silvio Berlusconi ta Euroopa Komisjoni transpordivoliniku kandidaadiks Barroso esimeses komisjonis. Selles ametis pidi ta võtma üle senise voliniku Franco Frattini rolli, sest viimasest sai Itaalia välisminister. Euroopa Parlament kiitis tema kandidatuuri heaks 18. juunil 2008. Ta oli ka Euroopa Komisjoni asepresident. Transpordivolinikuna toetas Antonio Tajani lennukompanii Alitalia päästeplaani, kuid tema plaan kukkus läbi. Barroso teises komisjonis oli Antonio Tajani tööstus- ja ettevõtlusvolinik ja üks neljast asepresidendist. 1. juulil 2014 sai temast Euroopa Parlamendi üks neljateistkümnest asepresidendist ja alates 17. jaanuarist 2017 kuni 3. juulini 2019 oli ta Euroopa Parlamendi president. Antonio Tajani on abielus ja tal on kaks last.
Šapki

Šapki (vene Шапки; soome Hattula) on asula Venemaal Leningradi oblastis Tosno rajoonis, ajalooliselt Ingerimaal. Asulat on esimest korda mainitud 1500. Asulas elab 410 inimest (2010).
Tõll

Tõll on Tallinna Sadama tütarettevõttele TS Laevad kuuluv parvlaev, mis sõidab Virtsu-Kuivastu liinil. Tõll ehitati Gdanskis Remontowa laevatehases aastatel 2015–2017. Laev jõudis Eestisse 9. jaanuaril 2017 ja alustas liiniliiklust sama kuu lõpus. Laeva ristiema on Lelet Aavik. 21. juulil 2021 sõitis Tõll kiirusel neli sõlme vastu Kuivastu sadama kaid. Vigastusi said nii kaldaramp ja laev kui ka laeval olnud autod. Reisijad, kelle seas oli ka tollane Eesti president Kersti Kaljulaid, kannatada ei saanud. 2019. aasta juulis alustati parvlaeva Tõll keskkonnasõbralikuks hübriidlaevaks ümberehitamist. Tõllu diiselelektriliseks hübriidlaevaks ümberehitamise tulemusel väheneb kasutatava diislikütuse kogus aastas hinnanguliselt 20% ning õhku paisatava CO2 hulk 1600 tonni. Lisaks heitgaasiemissioonile väheneb ka veealune mürareostus ja vibratsioon, mille abil tagatakse hüljestele, kaladele ja teistele mereloomadele parem elukeskkond, mis aitab liigikust säilitada. Esimene elektri abil plaanitud sõit märtsis 2020 jäeti seoses koroonapandeemiaga ära. Parvlaev Tõll sõitis Kuivastu sadama kaisse sisse ja sai viga, ERR, 21. juuli 2021 Vaata hetke, mil praam sadamakaisse rammis. Kahjustada sai ka pardal olnud president Kersti Kaljulaidi auto, Delfi, 21. juuli 2021. https://www.aripaev.ee/uudised/2020/05/06/revolutsiooniline-elektrilaev-ootab-kriisi-loppu "Mandri ja Muhumaa vahel sõitev parvlaev Tõll pidi märtsis tegema esimesed reisid elektri jõul, kuid koroonakriis lükkas tehnoloogilise pöördepunkti saarte laevanduses edasi." "TS Laevade parvlaev Tõll on Eesti esimene keskkonnasõbralik hübriidlaev" TS Laevad OÜ pressiteade, 5. märts 2020
Vruda

Vruda (vene Вруда) on mitme Venemaa geograafilise objekti nimi: Vruda on küla Leningradi oblastis Volossovo rajoonis Vruda on küla Pihkva oblastis Petseri rajoonis Vruda jõgi on Leningradi oblastis, Lauga jõe lisajõgi Vruuda jõgi (Ruuda jõgi) on Pihkva oblastis, Kudepi jõe lisajõgi ... Bolšaja Vruda Malaja Vruda