laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Erna-Josephine von Deeters

Erna-Josephine von Deeters (7. juuni 1876 Riia – 20. mai 1961 Sulz, Saksamaa) oli pedagoog ja maalikunstnik. Erna-Josephine von Deeters sündis pärusaadlikust raudteeametniku Peter Woldemar von Deetersi perekonnas. Õppis Kuramaal August von Oettingeni eratütarlastekoolis, sooritas 1893 Riia Aleksander I gümnaasiumis lõpueksami ja sai koduõpetaja kutse. Kunstihariduse sai Riias E. Tode juures ning Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi koolis ja Jan Zionglinsky akti- ja portreeklassis. Omandas Peterburi Kunstiakadeemia juures naiskutsekoolis õpetamise õiguse. Õde Marie Antoinette von Deeters (sünd 1869) oli Vinni Stifti juhataja. Töötas 1899–1921 õpetajana Peterburi koolides, sh 1919–1921 Kunstide Edendamise Seltsi koolis ja naiskutsekoolis. Seejärel asus Tallinna, kus tegutses 1922–1939 õpetajana peamiselt saksa õppekeelega koolides (1924–1933 juudi eragümnaasiumis, 1926–1938 Eliisekoolis ja 1929–1938 saksa poeglastegümnaasiumis), mõnda aega ka Tallinna Õpetajate seminaris. Lahkus Eestist 1939 ja asus Poznańisse. Elas pärast teist maailmasõda Harzis Rendsburgi lähedal, 1951–1957 Stockholmis ja mujal Rootsis. 1935–1939 EAKKK liige. Loonud peamiselt õlimaale ja akvarelle, jäädvustanud neil lilli, interjööri- ja linnavaateid ning Lõuna-Eesti maastikku. Koostas postkaardisarja temperatehnikas Tallinna, Narva, Tartu ja Riia vaateist. Harrastanud ka litograafiat. Tegi kunstkäsitööateljeedele tikandi- ja muid kavandeid. Peamiselt Mir Iskusstva näitused 1901–1919 Peterburis ja Moskvas; 1922–1924 Ars, aastast 1923 EKKKÜ, aastast 1928 KKSKV ja 1935–1937 EAKKK näitused; eesti kunsti näitus Lübeckis ja Kielis 1929; saksa kunstnike koondise näitus Riias 1933. Seuberlich, Erich. Stammtafeln deutsch-baltischer Geschlechter. – Deutsche Stammtafeln in Listenform. Band I. Beiheft I. I. Reihe. Leipzig: Zentralstelle für Deutsche Personen- und Familiengeschichte E. V. Riga: Kommisions-Verlag für Lettland, Estland, Finnland, Polen und Russland: N. Kymmel in Riga, 1924. seite 30. A. Plath. Neue Bilder von Sommer. Revalische Zeitung, 26. september 1939. Erna-Josephine von Deetersi teosed EKM digikogus.
Saransk

Saransk [sar'ansk] on linn Venemaal, Mordva Vabariigi pealinn. Linn asub Saranka jõe suudmes Insari kaldal. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Saranski elanikest venelasi 70,98%, mordvalasi 21,20%, tatarlasi 5,14% ja ukrainlasi 0,71%. Linn on asutatud 1641. aastal, linnaõigused sai 1651. aastal. Saransk jaguneb 3 rajooniks: Linnas asub Mordva Riiklik Ülikool. Saranskis on lisaks raudteesõlmele rahvusvaheline lennujaam.
Bernhard Riemann

Georg Friedrich Bernhard Riemann (17. septembril 1826 Breselenz, Hannoveri kuningriik – 20. juuli 1866 Verbania, Itaalia kuningriik) oli saksa matemaatik, mitteeukleidilise geomeetria loojaid. Ta oli 1857. aastast Göttingeni Ülikooli professor. Tema teedrajavad tööd diferentsiaalgeomeetrias (Riemanni geomeetria looja) said Albert Einsteini loodud üldrelatiivsusteoorias kõvera ruumi kirjeldamise aluseks. Riemann on andnud olulise panuse ka matemaatilise analüüsi, arvuteooria, kompleksmuutuja funktsioonide teooria, diferentsiaalvõrrandite teooria, matemaatilise füüsika, teoreetiline füüsika ja mehaanika (gaasidünaamika rajajaid) valdkonnas. 1846. aastal astus ta Göttingeni Ülikooli, et õppida teoloogiat ja filosoofiat. Carl Friedrich Gaussi loenguid kuulates lülitus ta ümber matemaatikale. Aastatel 1847–1849 õppis ta Berliini Ülikoolis, kus kuulas Carl Gustav Jacob Jacobi, Peter Gustav Lejeune Dirichlet', Jakob Steineri ja Gotthold Eisensteini loenguid. Siit sai ta ka bakalaureusekraadi. 1849. aastal naasis ta Göttingeni ülikooli, et töötada oma dissertatsiooni kallal. Göttingenis tutvus ta füüsik Wilhelm Eduard Weberiga, kelle käe all täiendas ta oma füüsikateadmisi. 1851. aastal sai ta Göttingenis doktorikraadi kaitstes kompleksmuutuja funktsioonide teooria aluseid käsitleva väitekirja "Grundlagen für eine allgemeine Theorie der Funktionen einer veränderlichen complexen Größe". Selles töös käsitleti mõistet, mis hiljem sai tuntuks Riemanni pinnana. Doktoritöö juhendajaks oli Gauss. 1852. sai ta Gaussi soovitusel Göttingeni ülikooli eradotsendiks. 1853. aasta detsembris esitas ta habilitatsioonitöö "Funktsiooni esitatavusest trigonomeetrilise rea abil", mis etendas reaalmuutujate funktsioonide teooria arengus olulist osa. Selles töös on toodud ka tulemus, mis hiljem saab tuntuks Riemanni teoreemina. Habilitatsioonitööle järgnes prooviloeng. 10. juunil 1854 esineski ta professorite ees (üks neist oli Gauss) geomeetria alushüpoteese käsitleva ettekandega "Über die Hypothesen, welche der Geometrie zu Grunde liegen". Gauss oli sellest vaimustuses. See oli diferentsiaalgeomeetrias epohhi loonud ettekanne. Erakorraliseks professoriks sai Riemann 1857. aastal ja pärast Dirichlet' surma määrati ta 1859. aastal korraliseks professoriks. 1862. aastal haigestus ta tuberkuloosi ja suri 39 aasta vanuses 1866. aastal Itaalias. 1859 – Kuninglik Preisi Teaduste Akadeemia 1859 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1866 – Prantsuse Teaduste Akadeemia 1866 – Londoni Kuninglik Selts Ta oli valitud ka Göttingeni Teaduste Akadeemia liikmeks. Bernhard Riemann. thefamouspeople.com Grundlagen für eine allgemeine Theorie der Funktionen einer veränderlichen complexen Größe. maths.tcd.ie Peeter Müürsepp. "Kuulsaid 19.-20. sajandi matemaatikuid". Valgus, 1985, lk 25–26. Bernhard Riemann. britannica.com Bernhard Riemann. storyofmathematics.com Bernhard Riemann. groups.dcs.st-and.ac.uk
Tallinna Päevaleht

Tallinna Päevaleht oli ajaleht, mis ilmus 1918. aastal Tallinnas. Ajalehte andis algul välja Hindrik Prants ja hiljem V. Brindfeldt. Ajalehel oli lisa: Tallinna Päevalehe jutulisa. Ajalehe järglane oli 1918 ilmunud Kodanik. Eestikeelne ajakirjandus 1766–1940. II, O-Ü. Tallinn : Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2002. Lk 641-642
Punane Lipp

Punane Lipp oli 1907–1908 Peterburis ilmunud ajakiri. Ajakiri oli Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei Eestimaa Ühenduse Keskkomitee häälekandja. Partei oli ka ajakirja väljaandja. Eestikeelne ajakirjandus 1766–1940. II, O-Ü. Tallinn : Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2002. Lk 526
Teated (ajakiri, 1917)

Teated (täispealkirjaga Teated : Narva Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu poolt) oli 1917 Narvas ilmunud ajakiri. Ajakiri oli Narva Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu häälekandja. Ajakirja esimene number ilmus 4. märtsil 1917 ja viimane ehk 6. number 23. aprillil 1917. Eestikeelne ajakirjandus 1766–1940. II, O-Ü. Tallinn : Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2002. Lk 669
Töö Hääl

Töö Hääl on olnud mitme eestikeelse väljaande nimi: Töö Hääl (ajaleht, 1914) Töö Hääl (ajakiri, 1919) Töö Hääl (ajaleht, 2004)
Tööliste Sõna

Tööliste Sõna oli eestikeelne ajakiri, mis ilmus 1914. aastal Narvas. Ajakirja väljaandja oli Alide Sakkeus ja vastutav toimetaja Ida Karus. Ajakirja ilmus kaks numbrit. Eestikeelne ajakirjandus 1766–1940. II, O-Ü. Tallinn : Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2002. Lk 713
Uus Maailm

Enamasti räägitakse Uuest Maailmast vastandatult Vanale Maailmale, mis tähendab kas Euroopat, Euraasiat koos Aafrikaga või praegust (tihti euroopalikku) elukorraldust. Uus Maailm või uus maailm võib veel tähendada: Ameerika Anarhia Kommunism (vaata Internatsionaal (laul)) Kristuse Kuningriik Tuhandeaastane Rahuriik Uus Maailm, oli Eesti ansambel "Uus maailm", bändi Uus Maailm nimilaul või hümn "Uus maailm" (originaalpealkiri "The New World"), Terrence Malicki film (2005) "Uus Maailm", dokumentaalfilm (2011) Uus Maailm, piirkond (asum) Tallinnas (mõnikord peetakse Kassisaba osaks) Veinidest kõneldes peetakse Uue Maailma all sageli silmas nii Ameerikat, Lõuna-Aafrikat kui ka Austraaliat ja Uus-Meremaad (kuna teatud mõttes vastandub sealne veinikultuur Euroopa ehk Vana Maailma omale).
Töörahva Hääl

Töörahva Hääl on olnud mitme eestikeelse väljaande nimi: Töörahva Hääl (ajaleht, 1917) Töörahva Hääl (ajaleht, 1923) Töörahva Hääl (ajaleht, 1940)
Sergei Novikov (matemaatik)

Sergei Novikov (vene keeles Сергей Петрович Новиков Sergei Petrovitš Novikov; 20. märts 1938 Gorki – 6. juuni 2024) oli vene matemaatik, Fieldsi medali kavaler. Ta oli 1967. aastast Moskva riikliku ülikooli matemaatikaprofessor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on topoloogia, sümplektiline geomeetria, analüütiline mehaanika, üldrelatiivsusteooria, kvantväljateooria (arendas Wessi-Zumino-Novikovi-Witteni mudelit), tahke keha füüsika ja matemaatiline füüsika. 1970. aastal pälvis ta Fieldsi medali topoloogia-alaste tööde eest. Ta astus 1955. aastal M. V. Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonda. Esimese kursuse lõpul otsustas ta spetsialiseeruda algebralise topoloogia erialal. Ülikooli lõpetas 1960. aastal. 1964. aastal kaitses ta NSV Liidu TA Steklovi-nimelises matemaatikainstituudis füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja "Гладкие расслоения на сферы" ja 1965. aastal füüsika-matemaatikadoktori kraadi väitekirjaga "Гомотопически эквивалентные гладкие многообразия". Ta töötas 1963. aastast NSV Liidu TA Steklovi-nimelises matemaatikainstituudis teaduri ja 1964. aastast ühtlasi MRÜ-s õppejõuna diferentsiaalgeomeetria kateedris, 1967. aastast sealsamas professorina. 1971. aastal määrati ta NSV Liidu TA Landau-nimelise teoreetilise füüsika instituudi osakonnajuhatajaks ja 1982. aastal MRÜ kõrgema geomeetria ja topoloogia kateedri juhatajaks. 1967 – Lenini preemia 1970 – Fieldsi medal 1980 – Lobatševski auhind 2005 – Wolfi auhind 2009 – Bogoljubovi kuldmedal 2012 – Leonhard Euleri kuldmedal 1966 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia (korrespondentliige) 1981 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia (1991. aastast Venemaa TA; akadeemik) 1988 – Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia 1990 – Academia Europaea 1991 – Accademia Nazionale dei Lincei 1994 – USA Rahvuslik Teaduste Akadeemia 1996 – Paavstlik Teaduste Akadeemia 2011 – Montenegro Teaduste ja Kunstide Akadeemia Ta on valitud ka Euroopa Teaduste Akadeemia liikmeks. Tema isa oli akadeemik Pjotr Novikov, ema matemaatikaprofessor Ljudmilla Keldõš ja onu akadeemik Mstislav Keldõš. Сергей Петрович НОВИКОВ. higeom.math.msu.su
Tervis (täpsustus)

Tervis on täieliku füüsilise, vaimse ja sotsiaalse heaolu seisund. Tervis võib tähendada ka järgmist: Tervis (ajakiri, 1903) Tervis (ajakiri, 1913) Tervis (ajakiri, 1998) Tervis (Tartu spordiselts), spordiselts Tervis (Pärnu spordiselts), spordiselts Tervis (koor) ...
Põlispuu

Põlispuu on erakordselt suurte mõõtmetega või liigile omasest keskmisest kõrgema vanusega või bioloogilise ja/või kultuuriloolise tähtsusega kas kodumaist päritolu või võõrliigist puu, mis on paiga peamine side minevikuga. Eestis on 2019. aasta alguse seisuga kaitstavate looduse üksikobjektide hulgas 604 üksikpuud ja puuderühma. Kõiki neid iseloomustab suur esteetiline, ajalooline või kultuurilooline väärtus. Hiiepuu Pühapuu Ristipuu "Pargiomaniku meelespea". lk. 10. Madis Must. "Eestis on kaitse all ligi 600, Lätis üle 9000 põlispuu." Maaleht, 1. veebruar 2019
Jaan Ehlvest

Jaan Ehlvest (sündinud 14. oktoobril 1962 Tallinnas) on Eesti, Nõukogude Liidu ja USA maletaja. Tema treener aastail 1986–1990 oli Aleksander Veingold. Ta täitis suurmeistri normi 1987. aastal. 1988. aastal tuli ta maailma karikaturniiril Belfortis Garri Kasparovi ja Anatoli Karpovi järel kolmandaks. Ehlvest oli pikka aega Eesti esimaletaja, kuid konfliktide tõttu Eesti Maleliidu juhatusega esindab ta 2006. aastast Ameerika Ühendriike. 2010. aasta märtsi seisuga on ta ELO-reiting 2598. USA maletajatest on ta 8. kohal. 2008. aastal valmis temast dokumentaalne portreefilm "Mängija" (režissöör Kaupo Kruusiauk). "Mäng 1999". 2001 "The Story of a Chess Player". New York 2004. ISBN 0-9763891-0-X Jaan Ehlvesti vend oli Jüri Ehlvest. Nende isa Juhan Ehlvest ja ema Maret Ehlvest on arstid. FIDE Chess Profile: Jaan Ehlvest Maria Ulfsak (22. oktoober 2022). "FILMIARVUSTUS | Õnneks pole režissöör Faustist üleliia lummatud ega püüa temast ebamaist kangelannat konstrueerida". Eesti Ekspress. Vaadatud 22.10.2022. Jaan Ehlvest FIDE andmebaasis Biograafia ESBL-is Jaan Jürine: Jaan Ehl­vest: maleprofi ametit ei tahaks ma kellelegi soovitada Eesti Päevaleht, 1. oktoober 2008 Jaan Ehlvest jõudis Mehhiko turniiril poolfinaali Postimees, 23. detsember 2008 Oliver Rand, Kunagine tippmaletaja Jaan Ehlvest asus Saaremaale elama, Meie Maa, 15. juuli 2011
Sisian

Sisian (armeenia keeles: Սիսիան) on linn Lõuna-Armeenias Sjunikhi maakonnas. Linn asub Vorotani jõe ääres 217 km kaugusel Jerevanist ja 115 km kaugusel maakonna keskusest Kapanist.  Sisian – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis 15 pilti Sisianist., alamy Sisian., Eurasia travel. (inglise keeles) Armeenia riiklik põllumajanduse akadeemia, Sisiani filiaal. (en:Armenian National Agrarian University, Sisian branch.), (inglise keeles)
Wild Wild Angels

"Wild Wild Angels" on Briti glämmroki ansambli Smokie laul, mis ilmus selle kolmandal stuudioalbumil "Midnight Café" (1976). See anti välja ka singlina. Laulu autorid on Mike Chapman ja Nicky Chinn. Singli B-poolel oleva laulu "The Loser" autorid on Pete Spencer ja Chris Norman. "Wild Wild Angels" on aastaid hiljem avaldatud mitmete albumite CD-versioonidel, näiteks "Gold - 1975-2015" (2015). Wild Wild Angels. Discogs.com. vaadatud 5. aprillil 2017 Gold 1975-2015 (40th Anniversary Edition), vaadatud 21. märtsil 2017 Ametlik muusikavideo
August Kaljukosk

August Kaljukosk (kuni 1940. aastani August Kerts/Kõrts) (23. september 1921 Tallinn – 2. detsember 2003 Tallinn) oli eesti õigeusu vaimulik (ülempreester) ja õigeusu kirikuloo uurija. Ta sündis Aleksander ja Helena Kõrtsi peres. Ta õppis Tallinna 17. algkoolis aastatel 1929–1935 ja Tallinna Poeglaste Kommertskoolis aastatel 1935–1939. Ta töötas raamatupidajana Eesti Siidis ja Franz Krullis. Ta mobiliseeriti Saksa sõjaväkke 1943. aastal, oli sõjavang Ida-Karjalas aastatel 1943–1946 ja 1947–1953. Pärast esmakordset vabanemist 1946. aastal elas Haapsalus ja hiljem uuesti vabanedes töötas Haapsalus lihttöölisena aastatel 1953–1967. Ülempreester August Kaljukosk maeti 10. detsembril 2003 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule. pühitseti diakoniks Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise kirikus Tallinna ja Eesti metropoliidi Aleksiuse poolt pühitseti preestriks Moskva Issanda Rüü Asetamise kirikus 15. veebruaril 1974 Tallinna ja Eesti metropoliidi Aleksius II poolt kamilavka 1976 ülendati ülempreestriks Saatse Püha Paraskeva kirikus 7. mail 1986 Tallinna ja Eesti metropoliidi Aleksius II poolt palitsa 1990 Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi Aleksandri abiline 1935 Haapsalu Maria-Magdaleena koguduses 1958–1964 Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise koguduses 1964–1967 Tallinna ja Eesti metropoliidi Aleksiuse abiline 1964–1967 Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise koguduses 1967 Tallinna Püha Neeva-Aleksandri koguduses 1967–1974 üpr Saatse Püha Paraskeva koguduses 1974–1986 üpr Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese koguduses 1974–1991 üpr Värska Georgiuse koguduses 1974 (kogudust hooldav) Tema isikufond Rahvusarhiivis on fond nr 5437 ("﻿August Kaljukosk, õigeusu kiriku vaimulik ja﻿ kirikuloo uurija"), piirdaatumitega 1892–2004. Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise kirik Haapsalu Maria-Magdaleena kirik Saatse kirik "kaljukosk-august".[alaline kõdulink] "õigeusu kiriku asutused ja kogudused". "kaljukosk-august".[alaline kõdulink] "August Kaljukosk, õigeusu kiriku vaimulik ja kirikuloo uurija".[alaline kõdulink]
Pähklipureja

"Pähklipureja" (vene keeles Щелкунчик, Štšelkuntšik) on klassikaline ballett kahes vaatuses. Balleti muusika on loonud Pjotr Tšaikovski ning algse koreograafia autorid on Marius Petipa ja Lev Ivanov. See on Tšaikovski kolmas ja viimane ballett, millele ta muusika on loonud. Balleti sündmustik põhineb osaliselt saksa kirjaniku E. T. A. Hoffmanni jutustusel "Pähklipureja ja hiirekuningas" (1816). "Pähklipureja" stsenaariumi kirjutamise juures kasutas Petipa põhiliselt Alexandre Dumas vanema ümberjutustust Hoffmanni loost. "Pähklipureja" esietendus 18. detsembril 1892 Peterburis Maria teatris. "The Nutcracker". Encyclopædia Britannica. Vaadatud 5.4.2017  Pähklipureja – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Uus Maailm (ansambel)

Uus Maailm oli Eesti rokkansambel, mis asutati aastal 1988. Ka bändi tuntuim lugu kandis nime "Uus maailm". Jaanus Nõgisto – kitarr Peeter Saar – vokaal Andrus Kerstenbeck – löökriistad Toivo Nilson – bass Tamur Marjasoo – kitarr Uus Maailm
Heinrich Freymann

Heinrich Freymann (5. mai 1909 Laiuse vald – 11. mai 1975 Tartu) oli Tartu Riikliku Ülikooli ladina keele õppejõud ja tõlkija. Ta on koostanud "Ladina keele õpiku" (1963), oli üks ladina-eesti sõnaraamatu koostajatest (koos Lalla Grossi, Richard Kleisi ja Ülo Torpatsiga). Ajaloolane Märt Uustalu on tema lapselaps. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944. Nr 11531
Fessenheimi tuumaelektrijaam

Fessenheimi tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam Prantsusmaal Saksamaa piiri lähedal Haut-Rhini departemangus Fessenheimi vallas. Jaama ehitamist alustati aastal 1970, tööle hakkas see 1978. aasta alguses. See on Prantsusmaa vanim tuumaelektrijaam. Tuumaelektrijaamas on kaks 920 MW reaktorit (sellega on jaama koguvõimsus 1840 MW). Jaam on kavandatud sulgeda 2017. aastal paljude jaamaga seotud riskide tõttu. 2018. aasta novembris teatas Prantsusmaa president Emmanuel Macron, et jaam suletakse 2020. aasta kevadel. 2014. aastal oli rike jaama reaktori seiskamissüsteemis. EDF agrees to Fessenheim closure compensation protocol France launches investigation of Fessenheim nuclear power plant Macron clarifies French energy plans world-nuclear-news.org, 27. november 2018 [1]
Elsa Lamp

Elsa Lamp (aastani 1935 Elsa Morgen; 15. november 1913 Tartu – 24. märts 2009 Tartu) oli eesti laulja (sopran). Ta õppis 1932–1935 Tartu Ülikoolis majandust ja 1935–36 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis laulmist (Rudolf Jõksi klass). Töötas 1935–44 mitmel pool raamatupidajana. Oli 1944–1946 Vanemuise koorilaulja, 1946–63 solist ning 1960–70 trupijuht, 1968–70 ühtlasi kontsertmeister. Oli 1945–47 Eesti meistrivõistlustel tennise paarismängudes medalivõitjaid. Eesti Teatriliidu liige (1951). Frasquita (Bizet’ Carmen, 1945) Tosca (Puccini Tosca, 1945) Liisa (Tšaikovski Padaemand, 1946 ja 1953) Rose (Delibes’ Lakme, 1946) Reet (Ernesaksa Pühajärv, 1947) Aida (Verdi Aida, 1947) Jaroslavna (Borodini Vürst Igor, 1948) Cio Cio San (Puccini Madame Butterfly, 1949 ja 1952) Magdalena (Ernesaksa Tormide rand, 1949) Rosina (Mozarti Figaro pulm, 1950) Ludmilla (Smetana Müüdud mõrsja, 1950) Sofia (Moniuszko Halka, 1951) Jolanthe (Tšaikovski Jolanthe, 1951) Näkineid (Rimski-Korsakovi Maiöö, 1952) Maša (Napravniku Dubrovski, 1954) Liisa (Arro ja Normeti Rummu Jüri, 1954) Juta (Aava Vikerlased, 1955) Mariza (Kálmáni Mariza, 1955) Valter Ojakäär. RT "Vanemuise" külalisetendused Tallinnas: [Tosca]. – Sirp ja Vasar, 20. jaanuar 1951 H. Aumere. "Vikerlased" RT "Vanemuises". – Sirp ja Vasar, 17. veebruar 1956 M. Elvet. Teater ja sport > sitkus. – Muusikaleht 1998, 11 Abikaasa Valter Lamp (1912–2003) oli eesti tennisist ja ärimees; nende poeg Jüri Lamp (1940–2024) oli matemaatik ja tennisist, teine poeg Peeter Lamp on tennisist ja treener.
Agu Uudelepp

Agu Uudelepp (30. juuli 1974 Tallinn – 4. veebruar 2020 Pariis) oli eesti ajakirjanik ja kommunikatsiooniekspert; Ringhäälingunõukogu esimees (2012–2017). Ta lõpetas 1998 Tallinna Tehnikaülikooli humanitaar- ja sotsiaalteaduste instituudi halduskorralduse erialal cum laude. 1999. aastal kaitses ta Tallinna Tehnikaülikoolis väitekirja "Üliõpilaskonna poliitilised hoiakud Eesti Riigikogu IX koosseisu valimiste ajal" ja sai sotsiaalteaduste magistri kraadi. Ta töötas 1998–2002 Eesti Raadios uudisteajakirjanikuna, 2002–2007 Eestimaa Rahvaliidu teabejuhina ja järgnevatel aastatel üritusturundusagentuuris Spring ning aitas asutada suhtekorraldusagentuuri Meta Advisory Group. 2008. aastal sai Uudelepp Tallinna Ülikoolist filosoofiadoktori kraadi riigi- ja poliitikateaduste alal. Väitekirja teema oli "Propagandainstrumendid poliitilistes ja poliitikavälistes telereklaamides". Tööd juhendas Georg Sootla. 2008. aastast kuulus talle suhtekorraldusbüroo Claro Consulting. Aastatel 2015–2020 oli ta NATO Strateegilise Kommunikatsiooni Kompetentsikeskuse teadusajakirja Defence Strategic Communications toimetuskolleegiumi liige. Uudelepp õpetas alates ülikooli lõpetamisest Tallinna Tehnikaülikoolis avalikku haldust ning väljendus- ja vaidlusõpetust. Üliõpilased valisid ta mitu korda parimaks õppejõuks. Alates 2012. aastast töötas ta dotsendina Estonian Business Schoolis, kus juhatas aastatel 2014–2016 ka magistri tasemeõppe nõukogu. Aastatel 2014–2016 oli Uudelepp Eesti Kunstiakadeemia külalisõppejõud, õpetades argumenteerimist ja retoorikat. Aastatel 2012–2017 oli ta Ringhäälingunõukogu esimees ja 2017. aastast nõukogu liige. 2018 Valgetähe IV klassi teenetemärk 1999 TTÜ väike teenetemedal Mente et Manu ülikooli aasta parima magistriväitekirja eest Agu Uudelepp oli abielus Annika Uudelepaga. Neil on kaks last. Ta põdes kopsuvähki, ehkki ei olnud suitsetaja. Propaganda ei kao kuhugi. // Riigikogu Toimetised 8 (2003); Propaganda Aristotelesest tänapäevani. // Riigikogu Toimetised 11 (2005); Propaganda instruments in contemporary campaigns: comparison of Estonian political TV advertisements and modern TV commercials. // Review of European and Russian Affairs (RERA) 3 (2007). Agu Uudelepp Eesti Teadusinfosüsteemis Haigekassa ei maksa. Agu Uudelepa ränk võitlus vähiga, Eesti Ekspress, 22. november 2017 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Agu Uudelepp Eesti Teadusinfosüsteemis "Agu Uudelepa ränk võitlus vähiga" Eesti Ekspress "Agu Uudelepp: kui oleksin jäänud Eesti meditsiini kuluefektiivsuse peale, istuks siin keegi teine" ERR menu, 28. aprill 2018 "Lahkus Agu Uudelepp" ERR, 4. veebruar 2020 Rein Veidemann "In memoriam Agu Uudelepp" ERR, 5. veebruar 2020