laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Martin Järveoja

Martin Järveoja (sündinud 18. augustil 1987 Elvas) on Eesti autorallisõitja (kaardilugeja) ja endine judoka. Ta on 2017. aastast Ott Tänaku kaardilugeja, enne seda oli Karl Kruuda kaardilugeja. Enne rallisporti siirdumist tegeles ta judoga ja oli tulnud viiekordseks Eesti meistriks. 2018 – aasta võistkond (koos Ott Tänakuga) 2018 – Eesti Vabariigi spordipreemia (koos Ott Tänakuga, võitsid 2017. aasta hooajal kaks MM-etappi ja saavutasid MM üldarvestuses 3. koha. Koos M-Sport meeskonnaga võideti tootjate MM-tiitel, mis oli esmakordne saavutus Eesti autospordi ajaloos) 2019 – aasta võistkond (koos Ott Tänakuga) 2020 – Valgetähe III klassi teenetemärk 2022 – aasta võistkond (koos Ott Tänakuga) Martin Järveoja isa on Eesti poliitik Toomas Järveoja. Tema onu on Nõo Reaalgümnaasiumi direktor Jaanus Järveoja. Tema onupoeg Ken on samuti kaardilugeja. Abikaasa Maarjaga on tal kolm last: Maria, Mateo ja Monte. Judo tatamilt maailma autoralli kaardilugejate tippu, Delfi.ee Kaardilugejate lood - Martin Järveoja EAL (vaadatud 11.12.2015) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). ewrc profiil "Martin Järveoja valiti MM-sarja parimaks kaardilugejaks" ERR sport, 28. november 2019
Norman Vahtra

Norman Vahtra (sündinud 23. novembril 1996) on Eesti profijalgrattur. Võistelnud järgmistes profimeeskondades: 2020 - 2021 Israel Start-Up Nation 2022 - ....... Go Sport - Roubaix Lille Métropole 2019. aasta Course Cycliste de Solidarnosc et des Champions Olympiques võitja 2020. aasta Eesti meister grupisõidus 2022. aasta 2.etapi Tour of Estonia võitja Ta sai 2015. aastal Eesti meistrivõistlustel talikrossis M-U23 arvestuses[küsitav] hõbemedali. "Norman Vahtra". www.procyclingstats.com. Vaadatud 9. aprillil 2024. https://web.archive.org/web/20151211225235/http://www.spordiinfo.ee/esbl/tulemused/sportlased/22045/norman_vahtra (vaadatud 11.12.2015) Norman Vahtra tulemused portaalis spordiinfo.ee Norman Vahtra – ProCyclingStats
Peeter Turnau

Peeter Turnau (sündinud 30. augustil 1994) on Eesti vehkleja. Ta võitis 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel vehklemises võistkondlikus epees 2. koha. Saavutas 2017 aasta suveuniversiaadil 8. koha. https://vehklemisliit.ee/ajalugu/eesti-vehklejate-medalivoidud "http://sport.err.ee/613990/epeevehkleja-peeter-turnau-saavutas-universiaadil-8-koha". {{netiviide}}: välislink kohas |Pealkiri= (juhend) Peeter Turnau ESBL-is.
Raigo Mõlder

Raigo Mõlder (sündinud 25. märtsil 1982) on Eesti autorallisõitja (kaardilugeja). Ta oli Ott Tänaku kaardilugeja. http://www.ewrc-results.com/coprofile.php?p=7476
Sindra Kriisa

Sindra Kriisa (sündinud 11. juulil 1996) on eesti iluuisutaja. Ta on Eesti meistrivõistlustel iluuisutamises juunioride arvestuses saanud 1 kulla ja kaks hõbedat. http://www.isuresults.com/bios/isufs00012749.htm https://web.archive.org/web/20151211231304/http://www.spordiinfo.ee/esbl/tulemused/sportlased/10170/sindra_kriisa (vaadatud 11.12.2015) Sindra Kriisa tulemused portaalis spordiinfo.ee
Timmo Jeret

Timmo Jeret (sündinud 9. mail 1993) on Eesti jalgrattur. Ta on Eesti meistrivõistlustel noorte/juuniorite arvestuses võitnud 40 medalit: 18 kulda, 9 hõbedat ja 13 pronktsi. http://www.procyclingstats.com/rider/Timmo_Jeret https://web.archive.org/web/20151222154123/http://www.spordiinfo.ee/esbl/tulemused/sportlased/7649/timmo_jeret (vaadatud 11.12.2015) Timmo Jereti tulemused portaalis spordiinfo.ee
Võssotšõnivka

Võssotšõnivka (ukraina keeles Височинівка) on küla Ukrainas Luhanski oblastis Markivka rajoonis. Elanike arv on 440. Pindala on 3,197 km².
Vabadussõjas langenud Soome vabatahtlike monument

Vabadussõjas langenud Soome vabatahtlike ausammas (soome keeles Vironkävijäin muistomerkki) on mälestusmärk, mis avati 27. mail 1923 Helsingis, et mälestada Eesti Vabadussõjas langenud soomlasi. Ausamba kujur on Into Saxelin ja arhitekt Johan Sigfrid Sirén. Ausammas asub Vanas kirikupargis (soome keeles Vanha kirkkopuisto) Eesti Vabadussõja vabatahtlike ühishaual, kuhu maeti 1919. aasta veebruaris ja märtsis 31 Eestis langenud soomlast. Esimesed neli vabadussõdurit maeti Helsingi Hietanieme kalmistule, kus asub (60° 10′ 18″ N, 24° 54′ 44″ E) 1921. aastal rajatud teine mälestusmärk. Põhja Pojad Hietaniemi kalmistu "Vironkävijäin sankaripatsas paljastettu". Iltalehti (soome keeles). Helsingi: Uusi Suomi. 28.05.1923. Vaadatud 4.06.2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) https://web.archive.org/web/20151212083449/http://taidemuseo.hel.fi/suomi/veisto/veistossivu.html?id=301 (vaadatud 12.12.2015) Ain Krillo & Mati Strauss (2019). Vägitöö kaunis... Teon uljaan muisto. Keila: Vabadussõja Ajaloo Selts. Lk 122–123. Pekka Linnainen (7.03.2019). "Nimet graniittipaasilla – Viron vapaussodan vapaaehtoisten veljeshaudat Helsingissä". Estofennia (soome keeles). Vaadatud 9.03.2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Kaatuneiden vapaustaistelijain hautaus Helsingissä". Uusi Suomi (soome keeles). Helsingi: Uusi Suomi. 22.01.1919. Vaadatud 4.06.2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Nuoren soturin (Georg Långström) viimeinen matka". Uusi Suomi (soome keeles). Helsingi: Uusi Suomi. 5.02.1919. Vaadatud 4.06.2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Lenini monument Schwerinis

Lenini monument on Leninit kujutav monument Saksamaal Schwerinis. Monumendi autor on eesti skulptor Jaak Soans. Monument avati 22. juunil 1985. Selle rajamise idee käis välja Rahvakoja president Horst Sindermann. Monument on pühendatud Nõukogude Venemaa valitsuse poolt 1917. aastal vastu võetud maadekreedile. Silke Hasselmann:Warum Lenin noch in Schwerin steht Deutschlandfunk, 9. november 2017 Jaak Soans lubab Lenini maha võtta, (Tallinna) Postimees, 9. jaanuar 2008
Martin Kutmani mälestusvõistlused

Martin Kutmani mälestusvõistlused on 2013. aastast igal aastal Eestis peetavad kergejõustikuvõistlused. Võistlused toimuvad Tartu Ülikooli spordihoones.
Eesti sõjakalmistu Lübeckis

Eesti sõjakalmistu Lübeckis (saksa keeles Estnische Kriegsgräberstätte Lübeck) on Teises maailmasõjas hukkunud Eesti sõjapõgenike matmispaik Vorwerkeri kalmistul Lübeckis. Paika tähistab mälestusmärk (hauasammas), mille autor on Richard Wunderlich ja arhitekt Roman Koolmar. Sellel on Eesti Vabariigi kolm lõvi, aastaarv 1947 ning tekst: Schleswig-Holsteinis maetud eestlased. Esiküljel on 30 nime. Allservas on kiri: Fern der Heimat ruhen hier Esten ('kaugel kodumaast puhkavad siin eestlased'). Tagaküljel on 32 nime. Harald Rebane, "Eestlaste matusepaik Lübeckis", Postimees, 18. jaanuar 1996 "Lübecki eesti mälestussammas veerandsaja-aastane". Võitleja nr 7, juuli 1973. Lk 8
Kose Vabadussõja mälestussammas

Mälestussammas sõjas langenud Kose kihelkonna meestele on mälestusmärk Harju maakonnas Kose vallas Kose alevikus Kose kalmistul, mis on püstitatud Vabadussõjas ja esimeses maailmasõjas langenud Kose kihelkonna meeste mälestuseks. Mälestussammas on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Mälestussammas avati 5. juulil 1925. 1941. aastal sammas lõhuti ning selle tükid veeti Pirita jõkke. 1989. aastal püstitati Kose Muinsuskaitse Seltsi aktiivsemate liikmete ettevõtmisel endisele kohale samasugune mälestussammas, osaliselt ka algse samba tükkidest, mis jõest välja toodi. Mälestussammas avati taas 17. juunil 1989. Kose Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Kose Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Igor Kašintsev

Igor Kašintsev (vene Игорь Константинович Кашинцев; 17. juuni 1932 Moskva – 11. detsember 2015 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja. 1955. aastal lõpetas ta Moskva Kunstiteatri stuudiokooli (MHATi kool-stuudio). Tema filmidebüüdiks sai pisiroll Marlen Hutsijevi 1966. aasta filmis "Juulivihm". Ühtekokku tegi ta üle 120 filmi- ja telesarjarolli. Igor Kašintsev on maetud Golovino kalmistule. 1981 – Vene NFSV teeneline kunstnik 2003 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik 2008 – Sõpruse orden Igor Kašintsev andmekogus IMDb (inglise)
Kanepi kalmistu

Kanepi kalmistu all võidakse mõelda: Kanepi vana kalmistut Kanepi uut kalmistu Kanepi kirikuaeda
Kanepi Vabadussõja mälestussammas

Kanepi Vabadussõja mälestussammas on mälestussammas Põlva maakonnas Kanepi vallas Kanepis Kanepi kirikuaias. Mälestussammas on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Mälestussamba kavandas ja raius kivist välja Vana-Piigastest pärinev skulptor Aleksander Jannes. Sammas otsustati valmistada kohalikust materjalist ja selleks valiti välja suur lame kivirahn kirikumõisa niidul. Vabadussõja mälestussammas on Kanepi kihelkonnast pärinevate I maailmasõja, Vabadussõja ja punase terrori ohvrite mälestamiseks. Kanepi Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Milvi Hirvlaane. Minu Kanepi Kanepi Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Nissi Vabadussõja mälestussammas

Nissi Vabadussõja mälestussammas on mälestusmärk Harju maakonnas Saue vallas Riisipere aleviku Nissi asumis. Mälestussammas on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Sambast vasakule ja paremale on hiljem paigaldatud nimeloenditega lisatahvlid Teises maailmasõjas ja aastatel 1940-1985 vastupanuliikumises langenud ja poliitilise vägivalla läbi hukkunud nissilastele. Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas Nissi kihelkonnast pärit langenute vabadussammas avati 18. juunil 1933 Nissi kirikuaias. Sammas lõhuti 1945. aasta sügisel. Samba taasavamine toimus 30. juunil 2000. Samba taastasid Ars Monumentaali skulptorid. Nissi Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris Nissi Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015)
Suure-Jaani Vabadussõja mälestussammas

Suure-Jaani Vabadussõja mälestussammas Lembit on mälestussammas Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Suure-Jaanis. See on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Mälestussammas avati 24. juunil 1926. aastal, skulptuuri autor on Amandus Adamson. Sambal kujutatakse muinaseestlaste vanemat Lembitut, kes on haavatud, kuid hoiab veel mõõka kõrgel. Sammas purustati esimest korda 1941. aastal ja teist korda 1949. aastal. Skulptuur "Lembit" leidis pärast mitmeid eksirännakuid tee Viljandi muuseumi ning 2004. aastal tagasi Suure-Jaani, kus asus algul Suure-Jaani raamatukogu lasteosakonnas ning on 23. veebruarist 2012 Suure-Jaani koolis. Sammas taastati ja taasavati 23. juunil 1990. aastal, selle kuju modelleerisid originaali järgi Matti Varik ja Edgar Viies. Suure-Jaani Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Suure-Jaani Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Massinõmme kalmistu

Massinõmme kalmistu on kalmistu Anseküla kihelkonnas Saaremaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Üüdibe külas Saaremaa vallas Saare maakonnas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Kalmistul asub ka II maailmasõjas hukkunute ühishaud, mis samuti on arvele võetud kultuurimälestisena (nr 4165). Massinõmme kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Massinõmme kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Krasne Pole

Krasne Pole (ukraina keeles Красне Поле) on küla Ukrainas Luhanski oblastis Markivka rajoonis. Elanike arv on 346. Pindala on 2,67 km².
Savõntsi (Trostjanetsi rajoon)

Savõntsi (ukraina keeles Савинці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Trostjanetsi rajoonis. Elanike arv on 1022. Pindala on 3 km².
Alatskivi kalmistu

Alatskivi kalmistu on kalmistu Kodavere kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Alatskivi alevikus Peipsiääre vallas Tartu maakonnas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Kalmistul asub mitu kultuurimälestist: Alatskivi Vabadussõja mälestussammas (mälestis nr 27159) Laksi Tõnise haud (mälestis nr 4225); Juhan Liivi haud (mälestis nr 4224). Alatskivi kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Alatskivi kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Aegna kalmistu

Aegna kalmistu on kalmistu Jõelähtme kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Aegna saarel Kesklinna linnaosas Tallinnas. Esimesed märkmed Aegna kalmistust pärinevad 1736. aastast. Aastatel 1736–1784 toimus 26 matust. Aegna kabelit ja kalmistut kasutas ka Rohuneeme ja Püünsi rahvas. Kokku võib Aegna kalmistule olla maetud sadakond inimest. Säilinud on mitmed 19. sajandi keskpaiga malmristid. Kalmistul on kaks mälestuskivi. Üks on püstitatud kahele Nõukogude mereväelasele, kes hukkusid 1947. aastal plahvatuses. Teine on pühendatud 1996. aastal õnnetult hukkunud saare metsavahile Raevo Lillele. Kalmistu oli varem piiratud kiviaiaga. Nõukogude sõjaväelased võtsid piirdekivid oma ehituse tarbeks, kiviaed asendati saarelt üles võetud raudtee rööbastega. 19. juulil 1995 tunnistati kalmistu riiklikuks kultuurimälestiseks. 1798. aastal rajati Aegna küla[küsitav] idaserva (praeguse loodusmaja piirkonda) Eliisabeti kabel. 12. juulil 1882 õnnistati kalmistu kõrval uus puidust kabel. Rannikukindlustiste rajamise ja elanike sundkolimise tõttu Aegna saarelt demonteeriti kabel 1922. aasta algul ning veeti jääd mööda Rohuneeme külla. Seal püstitati see uuesti Viimsi Kalameeste Ühisuse juhatuse liikme Julius Lamboti poolt annetatud Oti talust eraldatud maatükile, kuhu rajati ühtlasi ka uus kalmistu. 1944. aastal hävitas Nõukogude sõjavägi kabeli. Uus kabel ehitati ja õnnistati sisse 2004. aastal. Vanast kabelist on uues kabelis säilinud tornikell. Aegna kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Robert Nerman. "Aegna". Tallinn 2008. Lk 130 Aegna kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris "Vana kalmistu" Aegna saare kodulehel
Denis Héroux

Denis Héroux (15. juuli 1940 Montréal – 10. detsember 2015 Montréal) oli Kanada filmilavastaja ja -produtsent. Filmiga "Atlantic City" (1980) kandideeris ta parima filmi Oscarile. Aastal 1983 sai temast Kanada ordeni ohvitser (Officers of the Order of Canada). Denis Héroux andmekogus IMDb (inglise)
Anna Võrubova

Anna Aleksandrovna Võrubova (vene keeles Анна Александровна Вырубова; sünninimi Anna Tanejeva; 16. juuli 1884 Peterburi – 20. juuli 1964 Helsingi) oli Venemaa keisrinna Aleksandra Fjodorovna sõbranna ja õuedaam, Grigori Rasputini suur austaja ja memuaarikirjanik. Ta sündis aastal 1884 Peterburis Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei ülema ja asjaarmastajast helilooja Aleksander Tanejevi ja Nadežda Tolstoi tütrena. Aastal 1902 sooritas ta Peterburi õpperingkonna juures koduõpetaja eksamid. Aastal 1904 sai ta Peterburi õuedaamiks; tema ülesannete hulka kuulus korrapidamine ballidel. Õige pea sai ta keisrinna Aleksandra Fjodorovna sõbrannaks ja õuedaamiks ning ta oli palju koos keiserliku perekonnaga, osaledes keiserliku perekonna reisidel ja väljasõitudel ning kinnistes eraelulistes tegevustes. Ta oli ka Grigori Rasputini suur austaja ja Rasputin kohtus tihti tema suveresidentsis Tsarskoje Selos keiserliku perekonna liikmetega. Võrubova on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistu kõrval asuvale Lapinlahti õigeusu kalmistule.
Reval (täpsustus)

Reval on Tallinna ajalooline saksakeelne nimi, millel on veel mitmeid tähendusi: Reval, ansambli Optimistid varasem nimi Reval, hotellikett Reval, Eesti Vabadussõjas osalenud puksiir Reval, sigaretimark Mitte ajada segi ajaloolise maakonnaga Põhja-Eestis, mille nimi oli Revala (saksa keeles Reval).
Harju-Madise vana kalmistu

Harju-Madise vana kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Madise külas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Harju-Madise uus kalmistu Harju-Madise vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Harju-Madise vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Hargla kalmistu

Hargla kalmistu on kalmistu Valga maakonnas Valga vallas Hargla külas Võru–Mõniste–Valga maantee ääres. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Samuti on kultuurimälestiseks arvatud kalmistul paiknev 1781. aastal püstitatud kabel. Lisaks on seal kaks kunstimälestist – kabeli sepistatud tuulelipp ja kabeli uks. Kalmistu võtab enda alla 4,59 ha. Hargla hauakabel on tagasihoidliku arhitektuurilise lahendusega. Kabeli maapealne osa on neljakandiline telliskiviehitis, mille kõik küljed on 5,2 meetrit pikad. Hoone seinad on krohvitud ja lubjatud, kivikatuse harjal seisab rauast inglikujukesega rist. Seinte ülaosas on ruumi siemusse ulatuvad ristikujulised avad, fassaadil need puuduvad. Valga-Võru maantee poolse seina keskel asub mitmekordsetest laudadest kahe poolega kaarjas uks. Ukse kohal olevasse kaarpuusse on ehitaja lõiganud aastaarvu 1781. Selle järgi teataksegi kabeli vanust. Arhitektuuri ja põhiplaani alusel võib arvata, et Hargla hauakabeli ja Valgas saksa surnuaial puhkava endise Valga linnapea Ernst Bernhard von Witte (suri 1781) hauakabeli on ehitanud sama ehitusinsener. Muid ehitamise üksikasju ei teata. Väike erakabel on omapärane aadliperekonna ja sellele lähedaste inimeste elukroonika. Kirstudes lebavad muumiad. Hauakabelis puhkab Laanemetsa mõisa omanik Vene kindralmajor Gotthard Wilhelm von Wassermann, temast paremal on tema kälimehe, endise Taheva mõisa omaniku von Riekoffi põrm. Nende jalgade juures, sarkadega risti, puhkab lihtsas puukirstus kindraliproua. Tema kõrval nurgas asub tundmatu meesterahva põrm. Hauakambri vasakpoolse seina äärde von Riekoffi muumiaga risti on paigutatud kindrali ema kirst. Kabeli lõunapoolse seina ääres asuvad naise ja kahe lapse sargad. Naine võis olla nende laste hoidja. Laste ja lapsehoidja surma põhjuseks arvatakse olevat mingi epideemia. Pärast kabeli valmimist 1781. aastal maeti sinna esimesena kindrali ema. Hargla kalmistu kabel Kabeli tuulelipp-kaunistus Petlemma tähte hoidva ingliga Kalmistu piirdemüür Vaade kalmistule Kalmistu puidust väravahoone Hargla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Hargla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Hargla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Hargla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Hargla kalmistu Haudi Hargla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Jämaja kalmistu

Jämaja kalmistu on kalmistu Jämaja kihelkonnas Saaremaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Jämaja külas Saaremaa vallas Saare maakonnas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Jämaja kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Jämaja kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Jõhvi kalmistu

Jõhvi kalmistu on kalmistu Ida-Virumaal Jõhvi linnas, Rakvere tänav 41A. Ajalooliselt jäi kalmistu Jõhvi kihelkonda. Kalmistul asub kabel, mis on arvele võetud kultuurimälestisena nr 13869. Carl Immanuel Philipp Hesse (1875–1918) Friedrich Ferdinand Meyer (1799–1871) vt ka Jõhvi kalmistule maetud Jõhvi Saksa sõjaväekalmistu Jõhvi kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Jõhvi kalmistu kabel kultuurimälestiste riiklikus registris
Kihnu kalmistu

Kihnu kalmistu on kalmistu Kihnu saarel Tõstamaa kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Sääre külas Kihnu vallas Pärnu maakonnas. Kalmistul on muu hulgas 1992. aastal ümber maetud Kihnu Jõnni haud.
Sillaotsa kalmistu

Sillaotsa kalmistu (ka Paide Sillaotsa kalmistu) on kalmistu Järva maakonnas Paide linnas Sillaotsa külas. Ajalooliselt jäi see Paide kihelkonda. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Sillaotsa kalmistule on maetud 1994. aastal Mäo tulistamises hukkunud politseinikud Argo Kivi ja Marek Lemming. Paide Sillaotsa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Paide Sillaotsa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
UNESCO loovlinnade võrgustik

UNESCO loovlinnade võrgustik on aastal 2004 UNESCO loodud linnade võrgustik, mis hõlmab seitset linnade kategooriat: kinolinnad käsitöö ja rahvakunsti linnad disainilinnad gastronoomialinnad kirjanduslinnad meediakunsti linnad muusikalinnad. Eestist kuulub loovlinnade võrgustikku Tartu linn kirjanduslinnade kategoorias. 2022. aastal sai Tallinn UNESCO muusikalinna tiitlit. Kultuuriline mitmekesisus ja loomemajandus on UNESCO-le väga tähtsad. Seepärast võivad need linnad, mis kuuluvad loovlinnade võrgustikku, tõsta esile oma kultuurilist väärtust, tähtsustada loovuse rolli linna sotsiaalses ja majanduslikus arengus, vahetada kogemusi teiste loovlinnadega, edendada innovatsiooni, soodustada kultuurilise väärtusega kaupade levikut kohalikel ja rahvusvahelistel turgudel. UNESCO loovlinnade võrgustikku kuuluva linna staatus on alatine ning selle tiitliga seotud tegevusi saavad toetada nii kodanikuühiskond, kohalik omavalitsus kui ka riigi valitsus. Tartu pääses UNESCO loovlinnade võrgustikku Postimees, 12. detsember 2015. Vaadatud 24.01.2017 "UNESCO Eesti Rahvuslik Komisjon". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2015. Vaadatud 12. detsembril 2015.
Rammu kalmistu

Rammu (saare) kalmistu on kalmistu Rammu saarel Kuusalu kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Jõelähtme vallas Harju maakonnas. Kalmistu kivimüüriga piiratud pindala on umbes 0,15 hektarit. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Rammu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Rammu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Ridala uus kalmistu

Ridala uus kalmistu on kalmistu Läänemaal Haapsalu linnas Liivakülas. Ajalooliselt jäi kalmistu Ridala kihelkonda. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Ridala kalmistu Ridala uus kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015)  Ridala uus kalmistu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ridala uus kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Ridala uus kalmistu Haapsalu linna kodulehel
Sangaste kalmistu

Sangaste kalmistu on kalmistu Sangaste kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Valga maakonnas Otepää vallas Kurevere külas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Sangaste kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Sangaste kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Vananõmme kalmistu

Vananõmme kalmistu on kalmistu Saare maakonnas Saaremaa vallas Lõmala külas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Vananõmme kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Vananõmme kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Võiste kalmistu

Võiste kalmistu on kalmistu Häädemeeste kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Võiste külas Häädemeeste vallas Pärnu maakonnas. Kalmistu on riiklik kultuurimälestis. Võiste kalmistu (2024) Võiste kalmistu (2024) Võiste kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 12.12.2015) Võiste kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Amsterdami väikseim maja

Amsterdami väikseim maja asub Madalmaade Kuningriigi pealinnas Amsterdamis. Maja on nimetatud ka "Euroopa väikseimaks majaks". Ehitise laius on 2,02 meetrit ning sügavus 5 meetrit. Hoone teine ja kolmas korrus koos ärklikorrusega valmisid XVIII sajandi teisel poolel. Ehitis on kantud riiklike kultuurimälestiste (rijksmonument) nimekirja. Pildid Eestvaade (2013) Reinier Vinkelesi 1768. aastal valminud teosel kujutatud ehitisel (väravast paremal) on vaid üks korrus 1787. aasta kujutisel on maja kolmekorruseline "The Smallest House in Amsterdam". Het Kleinste Huis. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. jaanuar 2018. Vaadatud 6. detsembril 2015. Amsterdami väikseim maja (hollandi, inglise, prantsuse, saksa, hispaania ja itaalia keeles)