laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Raoul Lättemäe

Raoul Lättemäe (sündinud 1. veebruaril 1977) on Eesti Rahandusministeeriumi fiskaalpoliitika osakonna juhataja. 1995–1999 Tartu Ülikool, majandusprotsesside modelleerimine 1999–2001 Tartu Ülikool, majandusteaduste magister 2020- Tallinna Tehnikaülikool, küberturvalisuse magistriõpingud 1998–2020 Eesti Pank, analüütik, ökonomist, osakonnajuhataja 2007–2010 Eesti Vabariigi alaline esindus Brüsselis, atašee 2020- Rahandusministeerium, fiskaalpoliitika osakonna juhataja "Autoritest" (PDF). Riigikogu Toimetised. 2023. Vaadatud 12. oktoobril 2023. "Raoul Lättemäe: rahanduspoliitika vajab muutmist, aga müüte on taustal palju" ERR, 4. oktoober 2023
Vendin-le-Vieil

Vendin-le-Vieil on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Vendin-le-Vieil asub 6,4 km Lensist kirdes, teede D38e ja D164e ristumiskoha ümbruses. Vendin-le-Vieili raekoda St. Legeri kirik, pärast Esimest maailmasõda koos ülejäänud linnaga uuesti üles ehitatud. Tänapäevane St. Auguste'i kirik. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Villers-au-Bois

Villers-au-Bois on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Villers-au-Bois on ümbritsetud metsamaast ja asub u. 13 km Arrasist loodes, teede D65 ja D58 ristumiskoha ümbruses. Villers-au-Bois' kirik Kirik, pärineb 16. sajandist. Sõjakalmistu Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Dunmore'i kloostrikirik

Dunmore'i kloostrikirik on müüridena säilinud kunagine hilisgooti kirik ja ehitismälestis Galway krahvkonnas Iirimaal, osa keskaegsest augustiinlaste kloostrist. Kunagine klooster asub Dunmore'i põhjaosas. Pärimuse kohaselt asustas mungad sellesse kohta juba 5. sajandil püha Patrick. Augustiinlaste klooster rajati enne 1425. aastat. Klooster saadeti 1569. aastal laiali, kuid kloostrivennad jäid kohale. Pärast reformatsiooni tegutses kirik kihelkonnakirikuna. Ka aastal 1641 oli kohal prior ning 30 mungast koosnev kogukond. Mungad lahkusid 1645. aastal Mayfieldi. Kloostrikirikust on säilinud müürid. Lääneportaalil on 15. sajandist pärinev raiddekoor.
Natalja Šikolenko

Natalja Šikolenko (sündinud 6. augustil 1964 Andijonis Usbekistanis) on endine Valgevene odaviskaja, kes võistles Nõukogude Liidu eest aastani 1991 ja 1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas võistles Sõltumatute Riikide Ühenduse koondises. 1987. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Roomas ei pääsenud ta tulemusega 60.40 m kvalifikatsioonist edasi. 1990. aasta Hea Tahte mängudel võitis ta 61.62 m oma õe Tatjana Šikolenko ees kuldmedali. Aasta hiljem, 1991. aasta maailmameistrivõistlustel Tokyos, tuli ta üheteistkümnendaks. Sõltumatute Riikide Ühenduse eest võitis Natalja Šikolenko 1992. aasta olümpiamängudel Barcelonas hõbeda 68.26 meetriga, kaotades sakslannale Silke Renkile, kes heitis 68.34 meetriga kaheksa sentimeetrit kaugemale. Mõlemad õed võistlesid Valgevene eest 1993. aasta maailmameistrivõistlustel Stuttgardis. Norralanna Trine Hattestadi ja sakslanna Karen Forkeli järel tuli kolmandaks Natalja 65.64 meetriga, edestades Tatjanat, kes viskas 65.18 meetrit. 1994. aasta EM-il Helsingis loobus ta kvalifikatsioonis vigastuse tõttu, kuid võitis samal aastal odaviske Grand Prix-i võistlustel. Ta heitis oma karjääri pikima viske 71.40 m 5. juunil 1994 Sevillas. Suurima edu saavutas ta aga alles 1995. aastal maailmameistrivõistlustel Göteborgis, kui võitis 67.52 meetriga ja edestas üle kahe meetri teiseks tulnud rumeenlannat Felicia Țileat. Karjääri lõpus tuli ta 1996. aasta olümpiamängudel Atlantas 58.54 meetriga kaheteistkümnendaks, visates kvalifikatsioonis 62.32 m. Aastatel 1990 ja 1991 võitis ta Nõukogude Liidu meistritiitli, 1992. aastal tuli ta SRÜ meistriks ja 1993. aastal Valgevene meistriks. Natalja Šikolenko on võistlusperioodil 1.82 m pikk ja kaalus 79 kg. Natalja Šikolenko ROK-i veegilehel Natalja Šikolenko World Athletics veebilehel Natalja Šikolenko Olympedia. org veebilehel Natalja Šikolenko Track and Field Statistics veebilehel
Juurimine

Juurimine ehk juurimistehe on tehe, mille abil antud astme ja astendaja kaudu leitakse astme alus. Näiteks 5 3 = 125 ⇒ 125 3 = 5 {\displaystyle 5^{3}=125\Rightarrow {\sqrt[{3}]{125}}=5} . Tehtemärki nimetatakse juuremärgiks ehk radikaaliks. Komponentide nimetused on juuritav, juurija ja juur. Näiteks tehte 32 5 = 2 {\displaystyle {\sqrt[{5}]{32}}=2} puhul on arv 32 juuritav, arv 5 juurija ning arv 2 juur. Loetakse viies juur kolmekümne kahest on kaks. n-astme juur Aritmeetiline juur
Vabadusristi kavaleride mälestussammas

Vabadusristi kavaleride mälestussammas on Eesti iseseisvuse eest langenud Vabadusristi kavaleride mälestuseks püstitatud monument, mis asub Tallinna Kaitseväe kalmistul. Monumendi rajamist hakati planeerima 1936. aastal ja töid alustati 1939. aastal. Töid teostas kujur Juhan Raudsepp. Mälestusmärk valmis 1940. aastal, kuid avamispidustused jäid toimumata seoses alanud okupatsiooniga. Monument lõhuti 1950. aastal. Samba taastamistöödega alustati 1994. aastal. Vabaduse Risti graniitosa leiti 1962. aastal kalmistult ning seda peideti kuni 1995. aastani, mil see taastatud monumendile lisati. Monument taastati Juhan Raudsepa jooniste põhjal ning avati 1998. aastal. https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=27093 Vabadusristi kavaleride mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Vabadussõjas langenud saksa sõdurite mälestussammas

Mälestussammas asub Harjumaal Tallinnas, Kaitseväe kalmistul. 1931. aastal avati mälestusmärk 1918. aastal kalmistule maetud Saksa sõduritele. Hauatähised hävitati 1950ndatel. Eesti iseseisvuse taastamise järel hauatähis taastati. "Kaitseväe kalmistu". Eesti sõjamuuseum. Vaadatud 12. oktoobril 2023.
Coulomb'i seadus

Coulomb'i [kul'ooni] seadus ehk elektrostaatilise vastastikmõju kvantitatiivne seadus on füüsikaseadus, mis ütleb, et kaks punktlaengut q 1 {\displaystyle q_{1}} ja q 2 {\displaystyle q_{2}} mõjutavad teineteist jõuga F e {\displaystyle F_{e}} , mille moodul on võrdeline nende laengute absoluutväärtuste korrutisega ja pöördvõrdeline nendevahelise kauguse r {\displaystyle r} ruuduga. Kui keskkond on vaakum, siis kehtib valem F e = k | q 1 | | q 2 | r 2 , {\displaystyle F_{e}=k{\frac {\left|q_{1}\right|\left|q_{2}\right|}{r^{2}}},} kus k {\displaystyle k} on võrdetegur, mida tuntakse Coulomb'i konstandiina. Seaduse avastas prantsuse füüsik Charles Augustin de Coulomb 1785. aastal. Coulomb'i konstant on Coulomb'i seaduses ja sellega seotud valemites võrdetegur, tähis k C {\displaystyle k_{\text{C}}} (samas tähendusese on kasutusel ka terminid elektrikonstant ja elektrostaatiline konstant k e {\displaystyle k_{\text{e}}} ): k C = 1 4 π ε 0 = 1 4 π μ 0 c 2 , {\displaystyle k_{\mathrm {C} }={\frac {1}{4\pi \varepsilon _{0}}}={\frac {1}{4\pi }}\mu _{0}c^{2},} kus ε 0 {\displaystyle \varepsilon _{0}} on elektriline konstant, μ 0 {\displaystyle \mu _{0}} on magnetiline konstant ja c {\displaystyle c} on valguse kiirus. Vastavalt füüsikakonstantide CODATA 2019. a määrangutele on Coulomb'i konstandi väärtus k e = 8,987 551 792 3 ( 14 ) ⋅ 10 9 Nm 2 / C 2 . {\displaystyle k_{\text{e}}=8{,}987\,551\,792\,3\,(14)\cdot 10^{9}\,{\text{Nm}}^{2}/{\text{C}}^{2}.} Kuna magnetiline konstant μ 0 {\displaystyle \mu _{0}} on peaaegu täpselt 4 π ⋅ 10 − 7   N / A 2 {\textstyle 4\pi \cdot 10^{-7}\ \mathrm {N/A^{2}} } , siis on k C {\textstyle k_{\mathrm {C} }} peaaegu täpselt võrdne väärtusega 10 − 7 c 2 N / A 2 {\textstyle 10^{-7}c^{2}\,\mathrm {N/A^{2}} } . Punktlaeng Ampère'i seadus Maxwelli võrrandid
Epiteel-mesenhüüm-üleminek

Epiteel-mesenhüüm-üleminek ehk epiteliaalne-mesenhümaalne üleminek on kujult polariseeritud, väheliikuvate rakkude (epiteeli- või epiteelisarnaste rakkude) muundumine liikuvamateks rakkudeks (nn mesenhümaalse fenotüübiga rakkudeks, milleks on sageli fibroblastid). Erialases kirjanduses tähistatakse epiteel-mesenhüüm-üleminekut sageli kujul EMT (T on tulnud ingliskeelsest sõnast transition). EMT kulgu saab jälgida, tuvastades immunohistokeemiliselt epiteelirakkudele või fibroblastidele omaste valkude (biomarkerite) taset koeproovis: EMT käigus väheneb rakkudes nt E-kadheriini, tsütokeratiini ja laminiini sisaldus ning kasvab N-kadheriini, vimentiini ja fibronektiini sisaldus. EMT võib esineda nii organismi normaalse talitluse käigus kui ka patoloogiliste seisundite korral – näiteks embrüo arengu jooksul või vähirakkude puhul, kui ravi suhtes resistentsed rakud asuvad moodustama metastaase, lahkudes vähi algkoldest. Veski, Mihkel (2018). "Neuraalsete eellasrakkude spetsiifilise RIC8 defitsiidi mõju hiire kõva suulae arengule" (PDF). TÜ bakalaureusetöö. Vaadatud 13.10.2023. "Epiteel-mesenhümaalne üleminek: funktsioon, roll ja haigused". 23. juuli 2020. Vaadatud 13. oktoobril 2023. Arend, Andres; Aunapuu, Marina (2012). "E-kursuse Histoloogia materjalid" (PDF). TÜ. Vaadatud 13.10.2023. Kalluri, Raghu; Weinberg, Robert A. (2009). "The basics of epithelial-mesenchymal transition". The Journal of Clinical Investigation. 119 (6): 1420–1428. DOI:10.1172/JCI39104. ISSN 1558-8238. PMC 2689101. PMID 19487818. Zeisberg, Michael; Neilson, Eric G. (2009). "Biomarkers for epithelial-mesenchymal transitions". The Journal of Clinical Investigation. 119 (6): 1429–1437. DOI:10.1172/JCI36183. ISSN 1558-8238. PMC 2689132. PMID 19487819.
Mediazona

Mediazona (vene keeles Медиазона) on Putini-vastasele opositsioonile keskendunud Venemaa sõltumatu meediaväljaanne, mille asutasid Marija Aljohhina ja Nadežda Tolokonnikova, kes on ka protestirühma ja ansambli Pussy Riot kaasasutajad. Väljaande peatoimetaja on vene ajakirjanik Sergei Smirnov. Пётр Верзилов после интервью Дудю покинул пост издателя "Медиазоны". «Радио Свобода» Barcella, Laura (4. september 2014). "Two Pussy Riot Members Start a News Service". Vanity Fair. Vaadatud 13. oktoobril 2023.
Detlef Michel

Detlef Michel (sündinud 13. oktoobril 1955 Berliinis) on endine Saksamaa kergejõustiklane, kes esindas Ida-Saksamaad ja oli 1980. aastatel üks maailma parimaid odaviskajaid. Tema suurimaks eduks oli tiitli võitmine 1983. aasta maailmameistrivõistlustel. 1978. aasta EM-il Prahas sai ta neljanda koha (85.46 - 73.74 - 79.86 - 78.10 - 0 - 81.36). Moskvas ei pääsenud ta 1980. aasta olümpiamängude kvalifikatsioonist edasi. Järgmisel aastal tuli ta Euroopa karikavõistlustel esimeseks ja 1981. aasta maailma karikavõistlustel Roomas teiseks. Michel võitis oma esimese rahvusvahelise medali pronksiga 1982. aasta Euroopa meistrivõistlustel Ateenas (0 - 72.72 - 84.36 - 81.36 - 86.46 - 89.32). 1983. aastal Helsingis võitis ta esimestel MM-võistlustel kulla (89.48 m, kvalifikatsioonis 90.40 m), alistades maailmarekordimehe Tom Petranoffi. 1984. aasta olümpiamängud jäi tal Ida-Saksamaa boikoti tõttu vahele. 1986. aasta Euroopa meistrivõistlustel tuli ta Stuttgardis Euroopa meistriks (81.90 - 79.74 - 78.28 - 74.72 - 72.32 - 0). 1988. aastal olümpiamängudel Seoulis osales ta oma teistel olümpiamängudel, kuid finaali ei jõudnud. 8. juunil 1983 Berliinis visatud Micheli isiklik rekord vana odaga (enne 1986. aastat) 96.72 meetrit oli võrdne Ferenc Paragiga, kes oli maailma paremuselt teine, jäädes alla vaid Petranoffi maailmarekordile; selle ületas hiljem Uwe Hohn. SDV meistrivõistlustel võitis ta seitse tiitlit (1975, 1979, 1980, 1982, 1983, 1986 ja 1987) ning tuli kolm korda teiseks (1978, 1981 ja 1984). Aastal 1990 lõpetas ta aktiivse spordiga tegelemise. 1984. aastal autasustati teda sportlike edusammude eest hõbedase Isamaateenete ordeniga. Detlef Michel oli võistlemise ajal 1.84 m pikk ja kaalus 93 kg. Pärast taasühendamist avalikuks tulnud Saksa DV riikliku dopingut käsitlevates dokumentides leidus Micheli nime ka dopingut kasutavate sportlaste seas. Pärast sportlaskarjääri töötas väljaõppinud gaasi- ja veemontöör ehitusfirmas. 2007. aastal avas ta Berliinis spordikeskuse. Detlef Michel ROK-i veebilehel Detlef Michel World Athletics veebilehel Detlef Michel Olympedia.org veebilehel Detlef Michel Track and Field Statistics veebilehel
Ruutkapitaal

Ruutkapitaal, ladina keeles capitalis quadrata, ka capitalis elegans, oli Rooma majuskelkiri, mis vähesel määral esineb hilisantiiksetes ja varakeskaegsetes käsikirjades. Tekstid kirjutati laisulega pärgamendile. Ruutkapitaal oli Rooma kirjadest formaalseim ja selle vorm põhines otseselt capitalis monumentalis '​el. Ruutkapitaali iseloomustavad lai ja avar üldpilt, selged ning äratuntavad tähekujud. Suletõmbed on teravad ja sirged, kõverjooned nõtked. Jämedad ja peened suletõmbed on selgesti eristavad, sulenurga muutusega on antud rõhutused ja seriifid. Vertikaal- ja horisontaaljoonte vahel on selged täisnurgad. Tekstid on kirjutatud scriptio continua printsiibil, ilma sõnavahedeta, väikese sõnavahet märkiva punktiga ligikaudu tähtede keskosa kõrgusel. Tähekujude hulgas puudub U. Ladina keeles on U ja V sama tähe kaks eri versiooni ja ruutkapitaal kasutab üksnes V-vormi. Suurem osa tähti on sama lai kui kõrge. O on täiesti ringikujuline ja selle lai vorm annab tervele tekstimassile oma rütmi. Erinevalt arvukate raidkirjadena säilinud rooma kapitaalist on ruutkapitaalis kirjutatud käsikirju antiikajast säilinud ainult kaks. Mõlemad on Vergiliuse tekstid 4. ja 5. sajandist. Üks on fragmentidena säilinud tekst, mis asub Sankt Galleni raamatukogus (Cod. Sang. 1394). Teisest tekstist, hüüdnimega Vergilius Augusteus, asub osa Vatikani raamatukogus (Vat. lat. 3226) ja osa Berliinis (Staatsbibliothek zu Berlin, Lat. fol. 416). Säilinud tekstide vähesus on andnud alust oletusele, et ruutkapitaal polnud tegelikult antiikmaailmas laialt kasutatud tavaline raamatukiri. On arvatud, et hilisantiiksed luksuskäsikirjad Vergiliuse tekstidega olid kirjutatud sulega raidkirjade tähti imiteerides ja see oli mõeldud Vergiliuse kõrge staatuse märkimiseks antiikautorite hulgas. Nii rooma kapitaal kui ka ruutkapitaal tähistasid nii hilisantiikajal kui ka varakeskajal käsikirjade loojate jaoks arvatavasti Rooma kuldaja kultuuri. Kaudselt annab sellest tunnistust ka tänapäeva ladina kiri ja selle stiilid. Karolingide perioodil jõudsid ruutkapitaalid käsikirjadesse klassikalisele pärandile viitavate ehis- ja tiitelkirjadena ning püsisid selles funktsioonis kasutuses 10. sajandini. V. Toots. Tänapäeva kiri. Tallinn, 1957. lk 16 Square Capitals. – Paleography. 2012[alaline kõdulink] Latin Scripts - Classical Antiquity. - Latin Paleography. HMML School Latin Scripts - Classical Antiquity. - Latin Paleography. HMML School Square Capitals. – Paleography. 2012
Algordinaat

Sirge algordinaat on selle sirge ja y-telje lõikepunkti ordinaat. Teisisõnu on algordinaat sirge ja y-telje lõikepunkti y väärtus.
Tõusunurk

Sirge tõusunurgaks nimetatakse matemaatikas nurka abstsisstelje positiivse suuna ja sirge vahel. Nurk võetakse abstsisstelje kellaosuti liikumise vastassuunas.
Tolmtümak

Tolmtümak (Postia ptychogaster) on Fomitopsidaceae sugukonda kuuluv seen. Tolmtümak andmebaasis eElurikkus
Mõkola

Mõkola (ukraina keeles Микола, latiniseeritult Mykola) on ukrainapärane mehenimi, mugandus kreeka nimest Nikolaos (Νικόλαος). 1. jaanuari 2023 seisuga oli Mõkola (Mykola) Eestis levikult 248. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Mõkola (Mykola) 629 mehel. Mõkola Azarov Mõkola Avilov Mõkola Balan Mõkola Bortnõk Mõkola Lukaš Mõkola Lõtvõn Mõkola Solskõi Mõkola Zelenets Nikolai https://www.stat.ee/nimed/Mykola (vaadatud 22.02.2019) Mykola statistikaameti andmebaasis
Volt-tardnahkis

Volt-tardnahkis (Phlebia centrifuga) on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seen. Volt-tardnahkis andmebaasis eElurikkus
Juurvõrrand

Juurvõrrand on võrrand, milles muutuja esineb juuritavas. Näiteks on 12 + x + 4 = x {\displaystyle {\sqrt {12+x}}+4=x} ja 2 x + 7 = 0 {\displaystyle {\sqrt {2x+7}}=0} juurvõrrandid. Juurvõrrandi lahendamiseks tuleb muutujaga liikmed vabastada juurtest. Selleks astendatakse võrrandi mõlemat poolt juurijaga võrdse arvuga. Kui võrrandis on ainult üks juur, siis tuleb see jätta üksi võrrandi ühele poolele. Kui võrrandis on mitu juurega liiget, siis võib juhtuda, et ühekordse astendamisega me juurtest lahti ei saa. Sellisel juhul tuleb astendamist korrata. Et astendamisel võib tekkida võõrlahendeid, peab juurvõrrandi lahendeid alati kontrollima.
Seppo Räty

Seppo Henrik Räty (sündinud 27. aprillil 1962 Helsingis) on endine Soome odaviskaja. Ta on oma spordialal üks edukamaid: maailmameister, kolmekordne olümpiamedalist, EM-i medalimees ja endine maailmarekordiomanik. Räty võitis 1987. aastal maailmameistrivõistlustel Roomas kulla tulemusega 83.54 m, kuigi kukkus esimesel viskel. 1991. aastal MM-il Tokyos viskas Räty 88.12 m ja sai Kimmo Kinnuneni järel MM-hõbeda. Räty kukkus 1993. aastal MM-il Stuttgardis täielikult läbi ja ta jäi finaalist välja. Pärast seda ütles ta ühes intervjuus: "Saksamaa on nõme riik". 1986. aasta EM-il, mis peeti Stuttgardis samal staadionil, ei suutnud Räty samuti finaali pääseda. Räty on tuntuks saanud oma otsekohesuse poolest. Räty on kolmas Soome kergejõustiklane, kes on võitnud kolmel olümpial medali (1992 hõbe, 1988 pronks ja 1996 pronks). Teised on Paavo Nurmi ja Vilho Tuulos. 1991. aastal parandas Räty kahel korral maailmarekordit. Esmalt mais Jaapanis Shizuokas 91.98 meetrini ja hiljem 2. juunil Punkalaitumis 96.96 meetrini. Mõlemad tulemused viskas Räty Sandviken Championi odaga, mille otsas oli takjapael, mis tekitas golfipallilaadse õhuvoolu efekti ja võimaldas odal normaalsest kauem õhus püsida. Varustuse arendamist alustas Miklós Németh, töötades välja curlingu pinnaga oda, mille IAAF aga pärast Tokyo MM-i ära keelas. Kõik selle odaga visatud tulemused, sealhulgas Rädy maailmarekord, tunnistati kehtetuks ja kustutati statistikast, kuid need jäävad IAAF-i tunnustatud ratifitseeritud maailmarekorditeks. Tema parim heide praeguse odaga on 90.60 m, saavutatud 1992. aastal. Tohmajärvelt pärit Räty kimbutas sportlaskarjääri jooksul mitmeid vigastusi. Ta töötas Niirala tollis ja otsustas 2013. aastal seljaprobleemide tõttu tippspordist kõrvale jääda. Pärast sportlaskarjääri on Räty juhendanud teiste hulgas odaviskaja Oona Sormuneni. 2016. aasta juunis määrati Rädyle riigisportlase pension. Seppo Räty ROK-i veebilehel Seppo Räty World Athletics veebilehel Seppo Räty Olympedia.org veebilehel Seppo Räty Track and Field Statistics veebilehel
Lodutarjak

Lodutarjak (Rigidoporus crocatus) on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente seen. Lodutarjak andmebaasis eElurikkus
Vimy

Vimy on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Vimyst 3,8 km ida pool asub Kanada riiklik Vimy memoriaal, mis on pühendatud Vimy seljandiku lahingule ja Esimeses maailmasõjas hukkunud Kanada sõduritele. Memoriaal on ka kahe Kanada kalmistu koht. Vimy asub u. 10 km Arrasist põhja pool, teede D51 ja N17 ristumiskoha ümbruses. See asub Vimy seljandiku harjal,mis on silmapaistev koht, kust avaneb vaade Artois' piirkonnale. Linna mainiti esmakordselt 1183. aastal Viniarcumi nime all ning see oli 14., 17. ja 18. sajandil Prantsuse, Inglise, Hollandi ja Hispaania vägede paljude võitluste koht. Esimeses maailmasõjas toimusid seljandikul ägedad lahingud. Sakslased hõivasid selle 1914. aastal ja 1915. aastal ründasid seda prantslased. 1917. aastal toimus Vimyst kagus Vimy seljandiku lahing ja see oli Kanada sõjaajaloo jaoks oluline lahing. Linn hävis piirkonnas toimunud lahingute käigus. Vimy raekoda  Pikemalt artiklis Kanada riiklik Vimy memoriaal Vimy seljandiku kõrgeimas punktis asuv Kanada riiklik Vimy memoriaal on suurim Kanada sõjamälestusmärk. 1922. aastal andis Prantsuse rahvas Kanada rahvale igaveseks kasutuseks mälestusmärki sisaldava lahinguväljapargi maa-ala, tunnustades Kanada sõjalisi jõupingutusi. 100 ha endisest Vimy seljandiku lahinguväljast on säilitatud mälestusmärki ümbritseva mälestuspargi osana. Koha alad on endiselt sõjaaegsete tunnelite, kaevikute ja kraatrite kärgstruktuuriga kaetud, mis on avaliku ohutuse tagamiseks suletud. Projekti valmimiseks kulus disainer Walter Seymour Allwardil 11 aastat. (Kogumaksumus oli 1,5 miljonit dollarit, mis on praeguses mõistes üle 20 miljoni dollari.) Kuningas Edward VIII avas selle 26. juulil 1936 Prantsusmaa presidendi Albert Lebruni ja enam kui 50 000 inimese, sealhulgas üle 6200 Kanada veterani ja nende perede juuresolekul. Pärast ulatuslikku mitmeaastast restaureerimist pühitses kuninganna Elizabeth II monumendi uuesti 9. aprillil 2007 lahingu 90. aastapäeva tähistamise tseremoonial. Enne lahingu 100. aastapäeva tähistamist 9. aprillil 2017 valmis uus 10 miljoni dollarise maksumusega külastuskeskus. Üritusel osales eeldatavasti 30 000 inimest. Ametlikul tseremoonial osalesid Kanada peaminister Justin Trudeau, kindralkuberner David Lloyd Johnston Kanada monarhia esindajana, prints Charles Briti monarhia esindajana, prints William, prints Harry, Prantsusmaa president François Hollande ja Prantsusmaa peaminister Bernard Cazeneuve. St. Martini kirik, pärast Esimest maailmasõda koos enamusega külast uuesti üles ehitatud. 13. sajandi linnuse jäänused, purustati 1833. aastal, nüüd asub seal vallamaja. Horley, Surrey, Inglismaa. Fischach, Baieri, Saksamaa. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Marius Corbett

Marius Corbett (sündinud 26. septembril 1975 Potchefstroomis) on endine Lõuna-Aafrika Vabariigi odaviskaja. Ta võitis 1997. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Ateenas üllatuskuldmedali tulemusega 88.40 m, parandades võistluse jooksul oma isiklikku rekordit 4.50 m. Järgmisel aastal heitis ta 88.75 m, et võita 1998. aasta Rahvaste Ühenduse mängud, mis on Rahvaste Ühenduse mängude rekord ja oli ka Aafrika rekord kuni Julius Yego viskeni 91.39 m 7. juunil 2015 Birminghamis. Pärast kergejõustikust loobumist mängis ta Lõuna-Aafrika Vabariigis 1. divisjoni Currie Cup ragbis. Marius Corbett World Athletics veebilehel Marius Corbett Munzinger.de veebilehel (saksa kl.) Marius Corbett Track and Field Statistics veebilehel
Liht-puiduharik

Liht-puiduharik (Lentaria soluta) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Puiduharik andmebaasis eElurikkus
Wingles

Wingles on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Wingles asub 9,7 km Lensist põhja pool, teede N47, D39 ja D165 ristumiskoha ümbruses. Wingles'i raekoda St. Legeri kirik, pärast Esimest maailmasõda koos ülejäänud linnaga uuesti üles ehitatud. Émilienne Moreau-Évrard, Prantsuse vastupanukangelanna, sündis Wingles'is 1898. aastal. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Phaeocollybia lugubris

Phaeocollybia lugubris on šampinjonilaadsete seltsi Hymenogastraceae sugukonda kuuluv seen. Seen on kibeda maitsega. Phaeocollybia lugubris andmebaasis eElurikkus
Tõus (matemaatika)

Tõus on arvsuurus, millega iseloomustatakse sirge kallet. Mida suurem on tõusu absoluutväärtus, seda järsem on sirge. Puutuja abil saab defineerida joone tõusu mõiste. Tõusu mõiste on oluline paljudele teadusharudele. Selle abil on võimalik iseloomustada näiteks maapinna kallakut geograafias ja kiirust füüsikas. Sirge tõus on sirge sihti iseloomustav arvsuurus, täpsemalt tasandil paikneva sirge ja abstsisstelje positiivse suuna vahelise nurga ehk tõusunurga tangens: sirge t o ~ us = Δ y Δ x = tan ⁡ ( θ ) {\displaystyle {\text{sirge t}}{\tilde {\text{o}}}{\text{us}}={\frac {\Delta y}{\Delta x}}=\tan(\theta )} , kus sümbol Δ {\displaystyle \Delta } tähistab vastavate punktide koordinaatide vahet. Seega näitab sirge tõus ühtlasi seda, kui palju muutub sirgel liikuva punkti ordinaat, kui abstsiss kasvab ühe ühiku võrra. Joone tõus punktis P on defineeritud kui selle joone puutuja tõus punktis P. Kui joon on kirjeldatav funktsiooniga y = f(x) ning see funktsioon on kohal x diferentseeruv, siis on tõus punktis P = (xP,yP) antud funktsiooni f(x) tuletisega selles punktis: t o ~ us punktis P = lim Δ x → 0 Δ y Δ x = f ′ ( x P ) {\displaystyle {\text{t}}{\tilde {\text{o}}}{\text{us punktis P}}=\lim \limits _{\Delta x\to 0}{\frac {\Delta y}{\Delta x}}=f'(x_{P})} . Kui funktsiooni tuletis on argumendi eri väärtuste korral erinev, siis ka joone tõus on eri punktides erinev. Joone tõus on kõikides punktides võrdne parajasti siis, kui see joon on sirge. Gradient Ü. Kaasik, Matemaatikaleksikon (2002) Sirgjoone tõusunurk ja sirge tõus