laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Fredy Guarín

Fredy Alejandro Guarín Vásquez (sündinud 30. juunil 1986 Puerto Boyacás) on Colombia jalgpallur, kes mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Vasco da Gama. Ta on mitmekülgne mängija, kes võib mängida kesk-, kaitsva või parempoolkaitsjana. Ta alustas klubikarjääri 2002. aastal Colombia klubis Atlético Huila. Ta on mänginud veel Colombia klubis Envigado, Argentina suurklubis Boca Juniors, Prantsusmaa kõrgliiga klubis Saint-Étienne, Portugali kõrgliiga klubis Porto, Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter ja Hiina kõrgliiga klubis Shanghai Shenhua. Kõige edukamad on olnud Portos veedetud aastad 2008–2012, mil ta tuli kolm korda Portugali meistriks ning võitis hooajal 2010–11 UEFA Euroopa Liiga. Vasco da Gamaga liitus ta 2019. aasta septembris. Ta kuulus Colombia jalgpallikoondisse aastatel 2006–2015 kokku 57 korda ja lõi neli väravat. Ta kuulus Colombia koondisse 2005. aasta CONCACAF Gold Cupil, 2011. aasta Copa Américal ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. Porto Primeira Liga: 2008–09, 2010–11, 2011–12 Taça de Portugal: 2008–09, 2009–10, 2010–11 Supertaça Cândido de Oliveira: 2009, 2010, 2011 UEFA Euroopa Liiga: 2010–11 UEFA Superkarikas: Teine koht 2011 Taça da Liga: Teine koht 2009–10 Shanghai Shenhua Chinese FA Cup: 2017  Fredy Guarín – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Deana Noop

Deana Noop (sündinud 23. jaanuaril 1994) on eesti sisulooja ja juutuuber. 2017. aastal lõpetas Tartu Ülikooli bakalaureusekraadiga ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal. Seejärel lõpetas ta Tartu Kutsehariduskeskuse juuksuri erialal. Deana Noopil on sotsiaalmeedias tegutsenud juba 2017. aasta keskpaigast, kui alustas oma eestikeelse YouTube’i kanaliga deanabanana. 2019. aastal nimetas Baltic Brands Deana Noopi TOP 5 kõige mõjuvõimsama Instagrami kasutaja sekka Eestis. 2018 aasta märtsis võitis ta Eesti Sotsiaalmeedia Auhinnad Playnupp raames läbi rahvahääletuse aasta uustulnuka tiitli. Tema lapsepõlv möödus Elvas, praegu elab Tartus. Deana Noop Päring inforegister.ee andmebaasis Bakalaureuseõppe vilistlased Tartu Ülikool. Ühiskonnateaduste instituut "Kes teeb, see jõuab | Sisulooja Deana Noop tegi väeka elusammu: on põhjust tähistada!". Sky.ee. Vaadatud 23. mail 2023. "Koduleht". Deana Noop. Vaadatud 23. mail 2023.
Velje järv

Velje järv on järv Venemaa Petseri rajooni Irboska vallas. 1920–1944 kuulus Petserimaa osana Eestile. Järve pindala on 1,8 km², keskmine sügavus 1,5 m, suurim sügavus 3,8 m. Järvest voolab läbi Nalitsa oja (Velje oja). Järvest idas asub Velje küla. Velje järves leidub haugi, särge, ahvenat, latikat, roosärge, kokre, linaskit, luukaritsat ja teisi kalu. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuni 2019. Vaadatud 16. novembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Verrazzano-Narrowsi sild

Verrazzano-Narrowsi sild (inglise keeles Verrazzano-Narrows Bridge) on 4176 meetri pikkune ja kahetekiline rippsild, mis ühendab Long Islandi saart üle Narrowsi väina Staten Islandi saarega. Sild avati 1964. aasta novembris pärast viis aastat kestnud tarindustöid. Selle näol on tegu kaasaegse väravaga New Yorgi sadamasse. Alates valmimisest kuni 1981. aastani oli see maailma pikim rippsild (sildeava pikkusega 1298 meetrit). Seejärel läks tiitel Humberi sillale Suurbritannias, mille sildeava on 1410 meetrit. Silla kavandas Ammann & Whitney, mille eesotsas oli Othmar Ammann, kes osales ka George Washingtoni silla ja Bayonne'i silla projekteerimisel. Sild on nimetatud maadeuurija Giovanni da Verrazzano järgi, kes külastas 1524. aastal New Yorgi lahte.  Verrazzano-Narrowsi sild – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Peredelkino kalmistu

Peredelkino kalmistu (vene keeles Переделкинское кладбище) on kalmistu Moskvas Novomoskovski ringkonnas Peredelkino asula lähedal. Külakalmistuna oli Peredelkino kalmistu olemas juba 17. sajandil. 1935. aastal rajati lähedusse kirjanike asula. 1960. aastatel kujunes Peredelkino kalmistu kirjanike nekropoliks. Alates 2012. aastast asub Peredelkino kalmistu linnapiiride laiendamise tulemusel Moskva linna territooriumil. Margarita Aliger Valentin Asmus Jefim Geller Jevgeni Jevtušenko Boriss Pasternak Robert Roždestvenski Juri Štšekotšihhin Arseni Tarkovski Leon Toom Kornei Tšukovski Mihhail Volkonski Jassenevo kalmistu Katšalovo kalmistu Medvedkovo kalmistu Perlovskoje kalmistu Põhtino kalmistu Rogožskoje kalmistu Timirjazevskoje kalmistu Переделкинское мемориальное кладбище peredelkino-land.ru Переделкино в составе Москвы peredelkino-land.ru
Katteüksus

Katteüksused olid 1928. aastal Kaitseväe organisatsiooni ja koosseisude seadlusega kehtestatud Eesti kaitseväe rahuaegse organisatsiooni üksused jalaväes, suurtükiväes, ratsaväes ja soomusväes. Katteüksused olid alati lahinguvõimelised üksused või allüksused, mille ülesanne oli riigi julgestamine kaitsejõudude mobilisatsiooni ajal. Katteüksustes pidid teenima rahuajal ainult noorsõduri kursuse läbiteinud sõdurid. Katteüksused olid: 1. diviisi 1. Jalaväerügement ja 2. diviisi 7. Jalaväerügement A-tüüpi üksused ja allüksused: välisuurtükiväes 1. diviisi 1. Suurtükiväegrupp ja 2. diviisi 3. Suurtükiväegrupp ratsaväes soomusrongidel, 1. soomusrongirügemendis ja 2. soomusrongirügemendis Allüksuste, mis polnud rahuajal lahinguvõimelised (kaadriüksused) ülesandeks jäi rahuajal noorsõdurite väljaõpe ja mobilisatsiooni eeltööd. Kaadriüksused olid: üksikud jalaväepataljonid B-tüüpi allüksused ratsaväes ja soomusrongidel B- ja C-tüüpi suurtükiväegrupid (1. diviisi 2. Suurtükiväegrupp, 2. diviisi 4. Suurtükiväegrupp ja 3. diviisi 5. Suurtükiväegrupp) Regulaarvägi Juhendid kaadriüksuste organisatsiooni ja koosseisude alal (1928), ERA.496.4.420. Leht 27–28; 496.4.424. Leht 103–105
Helmindimunade koproloogiline loendamine

Helmindimunade koproloogiline loendamine (inglise keeles Fecal Egg Count, lühend FEC) on laboratoorne uuring, millega tuvastatakse siseparasiitsete helmintide, ümar- ja paelusside munade ja koktsiidide ootsüstide esinemine ja kogus väljaheidetes. Helmindimunade koproloogiline loendamine (HKL) võimaldab kaudselt hinnata organismi siseparasiitide koormust. HKL teostatakse flotatsioonimeetodil ja saadud tulemus väljendatakse helmindi munade arv 1 grammis väljaheites (inglise keeles eggs per gram, lühend EPG). Flotatsioonilahuse erikaal peab ületama koproproovis olevate parasiitide munade ja ootsüstide erikaalu. Peamiselt kasutatakse NaCl küllastatud vesilahust erikaaluga 1,18 või MgSO4 küllastatud vesilahust erikaaluga 1,25. Maailmas on viimaste aastakümnetega kasvanud helmintide resistentsus antihelmintikumide suhtes. Euroopa Liit on andnud soovitused liimesriikidele, mille kohaselt on HKL peamiseks diagnostikavahendiks, et hinnata organismi parasiitide infestatsiooni koormust. Resistentsuse kasvule on kaasa aidanud antihelmintikumide liigne tarvitamine ja aladoseerimine. Selle vältimiseks on mitmed riigid sh Rootsi, Taani, Madalmaade Kuningriik muutnud antihelmintikumid retseptikohustuslikeks ravimiteks. Strongylidae sugukonna liikide munad on morfoloogiliselt eristamatud, mistõttu ei saa loendamisel eristada perekondi ega liike. Rahvusvaheliselt loetakse 200 helmindi muna 1 grammis koproproovis piirväärtuseks (inglise keeles cut-off value). Kui EPG näitaja on alla selle piiri, siis antihelmintikumide manustamine pole soovitatav. Strongylidae sugukonna perekondadel on aga erinevad rändemehhanismid, millest mõni on kliiniliselt suurema ohuga, kuid võib jääda tänu madalale helmintide üldkontsentratsioonile diagnoosimata. Paelusside (Anoplocephala spp.) paljunemise eripära tõttu ei sobi HKL paelussi infestatsiooni täpseks diagnoosimiseks, kuna võib anda valenegatiivset tulemust. Paelussi diagnoosimisel eelistatakse polümeraasi ahelreaktsiooni meetodit (PCR). Pusterla, N & J. Higgins (2018). Interpretation of Equine Laboratory Diagnostics. NJ, USA: John Wiley & Sons, Inc. Lk 301-319. https://www.ema.europa.eu/en/documents/scientific-guideline/reflection-paper-anthelmintic-resistance_en-1.pdf Tyden, E., Enemark, H.L., Franko, M.A., Höglund, J. & E. Osterman-Lind. 2019. „Prevalence of Strongylus vulgaris in horses after ten years of prescription usage of anthelmintics in sweden“. Veterinary Parasitology: X. Published by Elsevier B.V. Vaala, W. & R. Houston. 2018. „Parasite Control Strategies“. In Pusterla, N. & J. Higgins (ed) Interpretation of Equine Laboratory Diagnostics (301-319), NJ, USA: John Wiley & Sons, Inc. Lane, Thomas J. Parasite Control in Horses MSD Veterinary Manual
Joakim Brahe

Joakim Brahe (hukati 1520 Stockholmis) oli Rootsi kuninga Gustav I Vasa õe Margareta abikaasa. Joakim Brahe oli Rootsi riiginõuniku Peder Magnusson Brahe ja Öllegård Turesdotteri poeg. Joakim Brahe toetas poliitikas Sture'de suguvõsa ja hukati seetõttu novembris 1520 Stockholmi veresaunas, mil Rootsi kuningaks kroonitud Kristian II laskis hukata 80–90 aadlikku ja vaimulikku, kes pooldasid Sture'de poliitilisi vaateid. Joakim Brahe abiellus Gustav I Vasa õe Margaretaga aastal 1516, pulmad korraldas Sten Sture Noorem kuninglikus Stadsholmeni residentsis, abielust sündis neli last: Per Brahe vanem 1520–1590, Brita Joakimsdotter Brahe, Öllegård Joakimsdotter Brahe ja Mauritz Brahe. Joakim Brahele kuulus Tärno mõis Nyköpingi lähedal Rootsis. Svensk uppslagsbok. Malmö. 1939.
Halle ringkond

Halle ringkond (saksa Bezirk Halle) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal. Halle ringkonna pindala oli 8771 ruutkilomeetrit, elanikke oli 1986. aastal 1 783 987. Bezirk Halle DDR-Lexikon
Timo Švedko

Timo Švedko (sündinud 8. juunil 1987 Tartus) on eesti vaimulik. Ta on lõpetanud 2006. aastal Nõo Reaalgümnaasiumi ja 2017. aastal EELK Usuteaduse Instituudi. Ordineeriti 3. novembril 2018 kirikuõpetajaks. Ta oli 3. novembrist 2018 kuni 31. oktoobrini 2021 Rannu koguduse õpetaja ning on jaanuarist 2020 Tartu Maarja koguduse õpetaja. Tema abikaasa vanavanaema onupoeg Arnold Võsu oli eesti vaimulik.
Gera ringkond

Gera ringkond (saksa Bezirk Gera) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal. Gera ringkonna pindala oli 4004 ruutkilomeetrit, 1986. aastal oli elanikke 739 856. Bezirk Gera DDR-Lexikon
Suhli ringkond

Suhli ringkond (saksa Bezirk Suhl) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal. Suhli ringkonna pindala oli 3856 ruutkilomeetrit, 1986. aastal oli elanikke 549 636. Bezirk Suhl DDR-Lexikon
Erfurdi ringkond

Erfurdi ringkond (saksa Bezirk Erfurt) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal. Erfurdi ringkonna pindala oli 7349 ruutkilomeetrit, 1986. aastal oli elanikke 1 235 785. Bezirk Erfurt DDR-Lexikon
Schwerini ringkond

Schwerini ringkond (saksa Bezirk Schwerin) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal. Schwerini ringkonna pindala oli 8672 ruutkilomeetrit, 1986. aastal oli elanikke 592 519. Bezirk Schwerin DDR-Lexikon
Rostocki ringkond

Rostocki ringkond (saksa Bezirk Rostock) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal. Rostocki ringkonna pindala oli 7075 ruutkilomeetrit, 1986. aastal oli elanike arv 909 550. Bezirk Rostock DDR-Lexikon
Neubrandenburgi ringkond

Neubrandenburgi ringkond (saksa Bezirk Neubrandenburg) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal. Neubrandenburgi ringkonna pindala oli 10 948 ruutkilomeetrit, 1986. aastal oli elanike arv 620 057. Bezirk Neubrandenburg DDR-Lexikon
Liiduvere oja

Liiduvere oja on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, Lemmjõe parempoolne lisajõgi. Oja pikkus on 12,4 km, valgla pindala 25,1 km², langus 44,5 m ja lang 3,59 m/km. Oja saab alguse 93,5 m kõrgusel Sürgavere külas, voolab läbi Munsi, Nuutre, Epra ja Kildu küla ja suubub 49 m kõrgusel Võlli ja Kildu küla piiril paremalt poolt Lemmjõkke 30,3 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Liiduvere oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 16.11.2019) Liiduvere oja keskkonnaportaalis (vaadatud 16.11.2019) Liiduvere oja Eesti looduse infosüsteemis Liiduvere oja keskkonnaportaalis
Cottbusi ringkond

Cottbusi ringkond (saksa Bezirk Cottbus) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal. Cottbusi ringkonna pindala oli 8262 ruutkilomeetrit, 1986. aastal oli rahvaarv 883 591. Bezirk Cottbus DDR-Lexikon
Potsdami ringkond

Potsdami ringkond (saksa Bezirk Potsdam) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal. Potsdami ringkonna pindala oli 12 568 ruutkilomeetri, 1986. aastal oli elanike arv 1 121 640. Bezirk Potsdam DDR-Lexikon
Salavat

Salavat on linn Venemaal Baškortostani Vabariigis. Linn asub Belaja jõe orus. Salavat on asutatud 1948. aastal, linnaõigused sai 1954. aastal. Linn sai nime baškiiri rahvuskangelase Salavat Julajevi järgi. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Salavati elanikest venelasi 55,0%, tatarlasi 20,3%, baškiire 17,7%, tšuvašše 2,2% ja ukrainlasi 1,9%. Salavat on naftakeemiatööstuse keskus. http://www.gks.ru/free_doc/doc_2017/bul_dr/mun_obr2017.rar, vaadatud 31.07.2017. Ametlik koduleht (vene keeles) Uudisteleht (vene keeles)
Natjoro keel

Natjoro keel on Burkina Fasos Cascadesi piirkonnas räägitav keel, mis kuulub guri keelkonda. Natjoro keelt rääkis 1994. aasta andmetel umbes 4000 inimest. http://www.endangeredlanguages.com/lang/3816 https://glottolog.org/resource/languoid/id/nati1243 http://www.endangeredlanguages.com/lang/3816
Aula regia

Aula regia (ladina keeles 'kuninglik saal') oli keskaegse kuninga residentsi (pfaltsi või kindluse) keskne suur ruum, troonisaal. Peamiselt seostub karolingide ja ottode arhitektuuriga. Aula regia oli suur täisnurkne ühelööviline saal, millel oli mitu sissekäiku ja peasissekäigu ees oli eeskoda. Peasissekäigu vastasseinas oli apsiiditaoline tõstetud põrandaga nišš trooni jaoks. Seinad võisid olla kaunistatud maalingutega, põrand värvilise kivilaotisega. Ingelheimi saalis on säilinud kunagise apsiidi raaminud triumfikaare lähtekivi, mille järgi on rekonstrueeritud ruumi eri osade kõrguseks 13–19 meetrit. Aula regia'id on algsel kujul keskajast säilinud vähe. Märkimisväärseim neist asub Astuuria kuninga Ramiro I jaoks 850. aasta paiku ehitatud suvepalees Oviedo lähedal, mille teisel korrusel on pea terve korruse suurune saal ja kus tänapäeval asub Santa María del Naranco kirik. Kinnitust on saanud aula regia olemasolu Paderborni, Aacheni, Goslari pfaltsides ja Zürichis Lindenhofis, Ingelheimis on see selgesti lokaliseeritav kuningapalee varemetes ja on digitaalselt rekonstrueeritud . Kõikide osaliselt säilinud aula regia'te arhitektuuriliseks eeskujuks peetakse Trieri Aula Palatinat. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. november 2019. Vaadatud 16. novembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.santamariadelnaranco.es/ H. Schutz. The Carolingians in Central Europe, Their History, Arts, and Architecture: A Cultural History of Central Europe, 750-900. 2004 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. november 2019. Vaadatud 16. novembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.goslar.de/tourismus/geschichte-erleben/kaiserliche-baukunst E. Vogt. Die Ausgrabungen auf dem Lindenhof in Zürich : vorläufiger Bericht. Jahresbericht / Schweizerisches Landesmuseum Zürich. 1937 Aula regia. - Kaiserpfaltz Ingelheim Video: Santa Maria del Naranco
Magdeburgi ringkond

Magdeburgi ringkond (saksa Bezirk Magdeburg) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal. Magdeburgi ringkonna pindala oli 11 526 ruutkilomeetrit, 1986. aastal oli elanike arv 1 249 636. Bezirk Magdeburg DDR-Lexikon
Išnarai

Išnarai on järv Leedus Molėtai rajoonis. Järv jääb Labanorase regionaalparki ja asub Inturkėst kaks ja pool kilomeetrit ida pool. Išnarai kuulub Nemunase vesikonda. Galuonai asub jääajal liustikust eraldunud jääpanga sulamisel tekkinud lohus. Järve ühendab Vašuokase järvega väin; Vašuokase järve suubub omakorda Galuonai järve idaosast pikast Gėluotase järveks nimetatav lahest algav väin; see süsteem on Galuonai väljavooluks. Išnaraist voolab välja lühike Išnara oja või Vaikštėnai jõgi, mis suubub Kertuojai järve. Kaldad on valdavalt madalad ja soostunud, neid katavad põõsastikud ja mets. Kohati ulatuvad järve kallastele ka niidud ja põllud. Järve põhja katab paks kiht aleuriiti.s on kuus saart: Pušinė 1,16 ha, Lipuoka saar 0,69 ha, Kernė saar 0,16 ha, Salelė 0,09 ha ja 2 nimetut saarekest (1,34 ha ning 0,04 ha). Kaldajoone pikkus on 9,35 kilomeetrit. Järve kallastel asuvad Laukininkai, Surguškiai ja Pavašuokysi külad. Järve nimi on tuleneb sõnast išnara, mis tähendab rebendit, lahtirebitud tükki. Nimi võib tuleneda järvekaldaid tabavatest üleujutustest. Marija Vasiliauskaitė. Galuonai. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. 568 lk. Išnarai. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. 81 lk. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 132 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981
Kertuojai

Kertuojai on järv Leedus Molėtai rajoonis. Järv asub Molėtaist 12,5 kilomeetrit lääne pool ja jääb Labanorase regionaalparki. Kertuojai kuulub Nemunase vesikonda. Järve ümber on moodustatud Kertuojai hüdrograafiline kaitseala. Kertuojai on ovaalse kujuga ja on kujunenud jääajal tekkinud lohku. Järves on metsane Gediminase saar pindalaga 0,41 ha. Järve suubub Išnarai järvest algav Išnara oja või Vaikštėnai jõgi. Välja voolab Kertuoja oja, mis suubub Juodieji Lakajai järve. Aastal 1974 rajati sellele ojale pais, mis reguleerib Kertuojai väljavoolu. Kaldad on valdavalt madalad ja soostunud, põhjakallas on kõrgem. Kaldajoone pikkus on 12,1 kilomeetrit. Järve kallastel asuvad Vaikštėnai, Vyžiniai ja Kertuoja külad. Järve lõunakaldal asub Kertuoja linnamägi. Kertuojai lääneosa on enamalt jaolt kaetud veetaimestikuga. Järve nimi on tuleneb sõnast kerte, mis tähendab nurka. Kertuojai. Tarybų Lietuvos enciklopedija, TKd. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 154 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981
Pravalas

Pravalas ehk Vidugiris on järv Leedus Molėtai rajoonis. Järv jääb Švenčionyse rajooni piirile ja asub Joniškise alevist neli kilomeetrit ida pool. Pravalas kuulub Nemunase vesikonda. Järve põhja katab aleuriidiga segunenud sapropeel ja lubjarikas savi, kallaste ääres moodustab järve põhja ka turvas. Kaldad on valdavalt madalad ja soostunud. Ida- ja põhjakaldal kasvab mets, põhjakaldal on kohati ka soo. Läänekaldal asuvad niidud ja põllud.. Kohati ulatuvad järve kallastele ka niidud ja põllud. Kaldajoone pikkus on 12,27 kilomeetrit. Pravalases on viis pisikest saart (0,56 ha, 0,45 ha, 0,38 ha, 0,22 ha ja 0,07 ha). Järve kallastel asuvad Giriniai, Pavandenė ja Medeikiai külad. Järve nimi on tuleneb kas sõnast pravalyti, mis tähendab koristamisjärge, või siis moondunud sõnast pravaras, mis tähistab turbaauku. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 265 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981
Kurt Blecha

Kurt Blecha (25. veebruar 1923 Ústí nad Labem – 1. märts 2013 Berliin) oli Saksa DV partei- ja riigitegelane. 1941. aasta septembris astus Kurt Blecha Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse ja mobiliseeriti Wehrmachti. 1943. aastal langes ta Nõukogude sõjavangi, võttis osa Rahvuskomitee Vaba Saksamaa tegevusest ja õppis antifašistlikus koolis. 1945. aastal pöördus ta Saksamaale tagasi. Ta õppis parteikõrgkoolis ajakirjandust ja astus 1946. aastal Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1947–1952 oli ta ajalehe Schweriner Volkszeitung toimetaja. 1953–1958 töötas ta Saksa DV Ministrite Nõukogu juures asuva pressiameti juhataja asetäitjana. 1958. aastast kuni 1989. aasta novembrini oli ta Saksa DV Ministrite Nõukogu juures asuva pressiameti juhataja. Lisaks oli ta aastatel 1958–1989 Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo agitatsioonikomitee liige. 1959–1989 oli ta ka Saksa DV Ajakirjanike Liidu Keskeestseisuse presiidiumi liige. Blecha, Kurt : * 25.2.1923, † 1.3.2013 : Leiter des Presseamts beim Vorsitzenden des Ministerrats Bundesunmittelbare Stiftung des öffentlichen Rechts
Lenini monument Kotkas

Lenini monument oli Vene bolševistliku revolutsionääri Vladimir Lenini mälestusmärk Soomes Kotkas. Monumendi autorid olid skulptor Matti Varik, arhitekt Allan Murdmaa ja insener Jaan Port. Monumendi alus oli graniidist ning sellel asetses pronksist Lenini büst. Mälestusmärk asus Kotka kesklinnas Kotkansaari saare lääneosas Lenini pargis. Lenin osales Kotka Töölismajas 1907. aastal peetud Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei (VSDTP) III konverentsil ning oli istungite vaheaegadel jalutanud lähedasel haljasalal. Kotka Lenini monumendi näol oli tegemist viimase Soomes veel avalikus ruumis olnud Lenini monumendiga. 13. juunil 2022 otsustas Kotka linnavolikogu viia selle ära linna haljasalalt ja paigutada muuseumi hoidlasse. Monument teisaldati 4. oktoobril 2022. Monumendi Kotkasse rajamise idee käis 1978. aastal välja Soome rahvasaadik Taisto Sinisalo. Nõukogude Liidu poolel otsustati teha ettepanek monumendi kinkimiseks Kotka sõpruslinnale Tallinnale. Monument avati 26. augustil 1979. Avamisel osalesid Nõukogude Liidu suursaadik Soomes Vladimir Sobolev ning EKP KK I sekretär Karl Vaino. 4. novembril 1981 avati Pärnus Kotka mälestusmärgi koopia. 1995. aastal avati kunstinäituse Port of Kotka raames Lenini monumendi lähedal Poola skulptori Krzysztof Bednarski skulptuur "Lenini puuduv käsivars". Teatud nurga alt vaadates moodustas käsivars terviku Lenini büstiga. "tallinn.ee: Kotka suhted". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. november 2019. Vaadatud 17. novembril 2019. Kotka koristab avalikust ruumist Soome viimase Lenini kuju err.ee, 14.06.2022 Soome eemaldas viimase avalikkuses olnud Lenini monumendi err.ee, 5.10.2022 Ühekäelise Lenini saladus ehk Tallinn- Kotka 50, ETV 2005
Richard Mentor Johnson

Richard Mentor Johnson (17. detsember 1780 – 19. november 1850) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, 9. asepresident aastatel 1837–1841. Johnson osales 1812. aasta sõjas ning sai Thamesi jõe lahingus korduvalt haavata. Johnson oli Kentucky osariigi esindajatekoja liige aastatel 1804–1806 ja 1819. Ta oli Ameerika Ühendriikide esindajatekoja liige 1807–1819 ja 1829–1837 ning senati liige 1819–1829. Aastal 1836 valiti Johnson demokraatliku partei presidendikandidaadi Martin Van Bureni asepresidendikandidaadiks. Kuigi Martin Van Buren sai valimiskogus vajalikud hääled kokku, ei saanud Johnson valimiskogus enamust. Asepresidendi valimine läks senatisse, kus ta võitis vastaskandidaati Francis Grangerit häältega 33:16. Ta astus ametisse 4. märtsil 1837. Kentucky, Missouri ja Nebraska osariigis on tema järgi nimetatud maakond (Johnsoni maakond (Kentucky), Johnsoni maakond (Missouri), Johnsoni maakond (Nebraska)).
Beata Stenbock

Beata Gustavsdotter Stenbock (20. aprill 1533 – 20. aprill 1583) oli Rootsi riiginõuniku Per Brahe Vanema (1520–1590) abikaasa, Rootsi aadlidaam, krahvinna. Beata oli Rootsi riiginõuniku Gustav Olofsson Stenbocki (1502–1571) ja Brita Eriksdotter Leijonhufvudi (1514–1572) tütar ja Katarina Gustavsdotter Stenbocki õde, kes oli Rootsi kuninga Gustav I Vasa kolmas abikaasa. Peder Brahel ja Beata Stenbockil oli 13 last, kellest valdav osa oli seotud Rootsi ja hiljem Poola kuninga õukonnaga.
Kundiawa

Kundiawa on linn Paapua Uus-Guineas, Chimbu provintsi halduskeskus.
Wewak

Wewak on linn Paapua Uus-Guineas, Ida-Sepiki provintsi halduskeskus. Wewak asub Bismarcki mere rannikul.
Valga Maakohus

Valga Maakohus oli Eesti Vabariigi esimese astme kohus aadressil Valga, Vabaduse tänav 5 ja 10. 1. jaanuaril 2006 liideti Valga Maakohus Tartu Maakohtuga. Kohtu töö jätkus samal aadressil Valga kohtumajas. Elektrooniline Riigi Teataja. Justiitsministri 29.10.2002 määrus nr 71 "Maa-, linna-, haldus- ja ringkonnakohtute täpsed asukohad". Avaldamismärge: RTL 2002, 124, 1796. Elektrooniline Riigi Teataja. Justiitsministri 27.10.2005 määrus nr 46 "Maa- ja halduskohtute kohtumajade täpsed asukohad ja teeninduspiirkonnad ning ringkonnakohtute asukohad". Avaldamismärge: RTL 2005, 111, 1706.