laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti erikoolide loend

Eesti erikoolide loend'is on loetletud praegusi ja endisi Eesti erikoole. Kutsekoole loetletakse Eesti kutseõppeasutuste loendis ja kõrgkoole Eesti kõrgkoolide loendis. Aakre Eriinternaatkool (endine) Ahtme Kool Haapsalu Viigi Kool Harku alaealiste parandusasutuse 6-kl. algkool (endine), Harku Harju maakond Helme Sanatoorne Internaatkool Hilariuse kool Jaagu Lasteaed-Põhikool Kaagvere Erikool (endine) Kaelase Kool Kammeri Kool Keila-Joa Sanatoorne Internaatkool Kiigemetsa Kool Kosejõe Kool Kuigatsi Eriinternaatkool (endine) Kõpu Internaatkool Lahmuse Kool Lasnamäe Põhikool Maarjamaa Hariduskolleegium Mihkli Kool Porkuni Kool Puiatu Erikool Põlva Roosi Kool Päinurme Internaatkool Pärnu Toimetulekukool Raikküla Kool Rakvere Lille Kool Riigi Hoolekandekool (endine), Koluvere loss Riigi Kurttummade Kool (endine), Porkuni Viru maakond Rocca al Mare Kooli Vodja Individuaalõppekeskus Saaremaa Toetava Hariduse Keskus Salu Kool Tallinna Heleni Kool Tallinna Konstantin Pätsi Vabaõhukool Tallinna Tondi Kool Tapa Erikool (endine) Tartu Emajõe Kool Tartu Herbert Masingu Kool Tartu Hiie Kool Tartu Kroonuaia Kool Tartu Maarja Kool Tartu Pimedate kool-kodu (endine), Era tänav 2, Tartu Tartu Pimedate töökool (endine), Narva tänav 85, Tartu Türi Kevade Kool Urvaste Kool Vaeküla Kool Valga Jaanikese Kool Vastseliina Internaatkool Vidruka Kool (endine) Viljandi Kaare Kool Võru Järve Kool Õismäe Kool Ämmuste Kool Eesti põhikoolide loend Eesti koolide loend välismaa eesti koolide loend Eesti kõrgkoolide loend Tapa erikoolist sai Maarjamaa Hariduskolleegiumi Valgejõe keskus, 8 Detsember 2015
Georg Oselein

Georg Oselein (23. jaanuar 1892 Taagepera vald, Viljandimaa – 3. september 1937 Vääna, Harjumaa) oli eesti agronoom ja riigiametnik. Georg Oselein lõpetas 1913. aastal Valga reaalkooli ja asus õppima Riia Polütehnikumi põllumajandusteaduskonnas. 1918. aasta sügisel lahkus polütehnikumist ning asus Võru alampõllutöökooli talvekursuse õpetajaks. Enamlaste pealetungi tõttu oli sunnitud Võrust lahkuma. 22. detsembril 1918 astus Tallinnas vabatahtlikult Kalevlaste Malevasse ja sõitis juba 8. jaanuaril 1919 rindele, võttes osa maleva kõigist lahingutest kuni 20. veebruarini 1919. Vabanes eriteadlasena sõjaväeteenistusest ja määrati põllutööministri käskkirjaga 20. märtsist 1919 põllutööministeeriumi maakorralduse osakonna mõisade kontroll- ja hoolekande toimkonna juhatajaks. 12. maist 1920 määrati Viljandimaa riigimaade ülemaks. 12. maist 1924 maakorralduse peavalitsuse juhataja abiks riigimaade valitsemise alal. 8. mail 1925 nimetati riigimaade ameti juhatajaks (ühtlasi direktori asetäitjaks). Teenis sel ametikohal kuni surmani. Oli üks maareformi läbiviimise tegelikke juhte.
Gran Sasso e Monti della Laga rahvuspark

Gran Sasso ja Monti della Laga rahvuspark on 1991. aastal asutatud looduspark, mis asub peamiselt Itaalia Abruzzo maakonnas. Selle pindala on 2014 km² ja see asub peamiselt Teramo, L'Aquila ja Pescara provintsides ja väiksemal määral ka Rieti ja Ascoli Piceno provintsis. Maastik on valdavalt mägine ja kõrgete tasandikega. Seda haldab Ente Parco Nazionale Gran Sasso e Monti della Laga, mille peakorter asub Assergis, L'Aquila provintsis. Park on üks suurimaid kaitsealasid Euroopas, mis on koondunud ümbritsevat maastikku domineeriva Gran Sasso mäemassiivi ümber ja tõuseb vertikaalselt Campo Imperatore tohutute karjamaadeni. Calderone liustik asub just kõrgeima tipu Corno Grande all, seda peetakse Euroopa kõige lõunapoolsemaks liustikuks.
Lennuvälja tee (Pärnu)

Lennuvälja tee on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas Pärnu lennujaama lähistel. See moodustab Pärnu läänepoolse ümbersõidu ja on osa Pärnu–Lihula maanteest. Lennuvälja tee algab Ehitajate tee ja Tallinna maantee ristmikult ja lõpeb Papsaare külas Haapsalu maanteel. Tänav ristub veel Piirikivi tänava (vasakult), Härma tänava (paremalt), Saugamõisa tee ja Nurme teega (vasakult). Tänav avati liiklusele 2012. aastal ja see on ligikaudu 2,8 kilomeetrit pikk, millest umbes 460 meetrit on Papsaare külas ja 2,4km Pärnu linnas. Lennuvälja teel asub ka Sauga sild, mis viib tänava üle Sauga jõe. Maanteeamet sõlmis 3. novembril 2009 Pärnu läänepoolse ümbersõidu ehitamiseks lepingu konsortsiumiga, mida juhtis Koger & Partnerid. 2010. aasta suvel sai Läti firmast Binders konsortsiumi juhtivpartner, kes mõni aeg hiljem loobus lepingute täitmisest. 16. märtsil 2011 tegi Maanteeamet Bindersi ja Koger & Partnerite esindajatele avalduse läänepoolse ümbersõidu ehituslepingute lõpetamiseks. See otsus peatas tänava ehituse aastaks ajaks. 2011. aasta septembris sõlmis Maanteeamet lepingu konsortsiumiga Lemminkäinen Eesti AS, AS TREF ja AS Teede REV-2, et Pärnu ümbersõit lõpuni ehitada. Lennuvälja tee avati liiklusele oktoobris 2012. "Tuleval nädalal avatakse Pärnu ümbersõit täies ulatuses liikluseks". Maaleht. 10. september 2012. Vaadatud 30.05.2021.
Vissi

Vissi on mitme Eesti küla nimi: Vissi, küla Tartu maakonnas Nõo vallas Vissi, küla Põlva maakonnas Kanepi vallas Vissi on kohalikus kõnepruugis ka Pikkjärve küla kohta kasutusel
Päri kõrts

Päri kõrts (saksa Perri) oli kõrts Kadrinas, mis kuulus Udriku mõisa alla. Richard Tammiku andmetel võib Päri kõrtsi algusajaks pidada 1732. aastat ning kõrts asus Päri veski läheduses. Nüüdisajal jääb see ala Kadrina edelaossa, kuid siis kuulus see Paiunaluse küla koosseisu. 1739. aastal oli Päri kõrtsmikuks olnud Perry Mats ja samal ajal Päri möldriks keegi Hans, kes olevat olnud ühtlasi vaba mees. Kui 1900. aastal Kadrina kihelkonnas kõrtsid suleti, siis rajasid isa ja poeg Karl ning Juhan Saar kõrtsihoonesse nahaparkimistöökoja. Töökojahoone põles maha 14. mail 1956, kuid see taastati 1970. aastatel ja seal tegutses algul toolipõhjade polsterdamise töökoda ning 1990. aastatel ka toidupood. 1956. aasta tulekahjus põlesid maha ka kõrvalasunud Karl Saare elamu ja teisel pool Tapa teed asunud endine vallamaja. Teised suuremad Kadrinas tegutsenud kõrtsid olid Kruusimäe ja Trahteri kõrts. Kevin Jõgiste. Kadrina kihelkonna kõrtsidest 19. sajandi teisest poolest 20. sajandi alguseni. Kadrina Keskkool (Uurimistöö) Tammik, R. (2005). Kadrina kihelkond läbi aegade. Kadrina : Neeruti Selts, 2005. ISBN 9949133653. Lk 311–312 Eduard Leppik. Kadrina mapp. Kultuurilooline Kadrina. 2000. Lk 8 Tammik, R. (2005). Kadrina kihelkond läbi aegade. Kadrina : Neeruti Selts, 2005. ISBN 9949133653. Lk 529 Foto: Vaade Tapa teele Loobu jõe silla juurest. Vasakul Päri kõrts ja küün. Kesksel kohal on köstri elumaja ja kõrvalhoone Heinrich Kruusvaldi foto Ajapaigas
Schiefling am Wörthersee

Schiefling am Wörthersee (sloveeni: Škofiče) on vald ja alev Austria Kärnteni liidumaa Klagenfurdi maaringkonnas. See asub piki madalat Sattnitzi mäestikku Wörthersee (põhjas) ja Drava oru (lõunas) vahel. Schieflingi vallaosad on ka St. Kathrein (Podjerberk) ja Techelweg (Holbiče). 2001. aasta rahvaloenduse andmetel olid 5,8% rahvastikust kärnteni sloveenid. Schieflingi on esmamainitud kui Schüfling 1256. aasta dokumendis Kärnteni Spanheimi hertsogi Ulrich III poolt. See on tuntud Kathreinkogeli mäe poolest, mis on eelajalooline asulakoht mesoliitikumi aegadest ja ka Rooma kantsi asupaik. Lääne-Rooma keisririigi langemise ajal 4. sajandi lõpul muudeti loss varakristlikuks kirikuks, nimetati Aleksandria Katariina järgi. Tema tunnus purustav ratas on kujutatud Schieflingi vapil koos piiskopisauaga, sloveenikeelne nimi Škof tähendab "piiskoppi". Alban Berg (1885–1935), helilooja Friedrich Karl Flick (1927–2006), tööstur Romans d'Isonzo, Itaalia, aastast 2000 Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Techelsberg am Wörther See

Techelsberg am Wörther See (sloveeni: Teholica) on vald Austria Kärnteni liidumaa Klagenfurdi maaringkonnas. Techelsberg ulatub Ossiacher Tauerni lõunaservast Wörthi järve põhjakaldani. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Zell (Kärnten)

Zell (sloveeni: Sele) on vald Austria Kärnteni liidumaa Klagenfurdi maaringkonnas. Zell asub kõrvalorus Karawankidest põhjas Sloveenia piiril umbes 20 km Klagenfurdist lõunas ja 6 km Ferlachist lõunas. 2001. aasta rahvaloenduse andmetel olid 89,1% elanikest kärnteni sloveenid, mis on kõrgeima osakaaluga kõigist Kärnteni liidumaa valdadest. Vald asub Ferlachist edelas, Karawankide mäestiku Koschuta massiivi põhjanõlval. Paika on esmamainitud kui Cel 1280. aasta dokumendis. Selles on kuus küla: Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Carrie Symonds

Carrie Johnson (neiupõlvenimega Symonds; sündinud 17. märtsil 1988) on Briti poliitaktivist, konservatiiv. Ta on Suurbritannia peaministri Boris Johnsoni abikaasa. Carrie Symonds abiellus 29. mail 2021 Boris Johnsoniga. Ta oli esimene aadressil Downing Street 10 elanud peaministri elukaaslane, kes ei olnud ministriga abielus. Riley-Smith, Ben; Davies, Gareth; Diver, Tony (30. mai 2021). "Carrie Symonds to become Mrs Johnson after agreeing to take Boris's surname". The Telegraph (inglise). Vaadatud 30. mail 2021. Carrie Johnson and Boris Johnson expecting second child, BBC News, 31. august 2021
Lína Mendóni

Lína (Stylianí) Mendóni (kreeka keeles Λίνα (Στυλιανή) Μενδώνη; sündinud 1. aprillil 1960 Ateenas) on Kreeka arheoloog ja poliitik, 2010. aastast Kreeka kultuuri- ja spordiminister. Ta on lõpetanud 1984. aastal Ateena ülikooli arheoloogina ja kaitsnud 1988. aastal samas doktoriväitekirja arheoloogia alal. 9. juulist 2019 on ta Kreeka kultuuri- ja spordiminister.
Voika

Voika on küla Tartu maakonnas Nõo vallas. Külas tegutses varem Nõo koduloomuuseum. Kuni 2008. aastani oli Voikas Vapramäe raudteepeatus. Voika Kabelimägi Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kenesa (Kiiev)

Kiievi kenesa on Ukraina pealinna endine kenesa (karaiimi sünagoog). See asub aadressil Jaroslaviv Val tänav 7, Kuldvärava lähedal. Seda peetakse Kiievi üheks tähelepanuväärsemaks arhitektuuriteoseks, kuigi sellelt on kadunud templile omane kuppel. Tänapäeval tegutseb ehitises selts Ukraina Näitlejate Maja.  Kenesa (Kiiev) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Władysław Horodecki

Władysław Horodecki (sünninimega Leszek Dezydery Horodecki, 23. mai 1863 Šoludkõ Podoolia kubermang – 3. jaanuar 1930 Teheran Iraan) oli poola arhitekt, kes tegutses põhiliselt Venemaa Keisririigis ja hiljem Teises Poola Vabariigis. Teda tuntakse kõige paremini oma panuse eest Kiievi linnaarendusse, kus ta projekteeris sellised ehitised nagu Kimääridega maja, Püha Nikolause katedraali, Kiievi kenesa ja Ukraina Riikliku Kunstimuuseumi. Ta lõpetas 1890. aastal Peterburi Kunstide Akadeemia ja suundus seejärel Kiievisse, kuhu jäi kuni 1920. aastani. Kiievis töötas Horodecki sageli koos Milanost pärit skulptori Emilio Salaga, kes oli Kiievi Linnakolledži juhendaja. 1928. aastal kolis ta Teherani, kus ta projekteeris muuhulgas Teherani raudteejaama hoone. Et Horodecki suri juba 1930. aastal, siis lõpetas jaamahoone Knud Tangaard Seest, kes aga muutis projekti suures ulatuses. Ta on maetud Doulabi kalmistule Teheranis.  Władysław Horodecki – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kirde-Euroopa

Kirde-Euroopa on kirdes asuvate Euroopa osade territoriaalne mõiste, mis on vastavalt kontekstile määratletud erinevalt. Aafrika-Euraasia rändveelindude kaitse kokkuleppes viidatakse sellele kui Uuralitest lääne poole jääva Venemaa Föderatsiooni põhjaosale. Mõnes kontekstis võidakse kaasata ka Soomet ja Balti riike. "Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkulepe". Euroopa Liidu Teataja. 2006. Põhja-Euroopa
Nõo

Nõo on alevik Tartu maakonnas Nõo vallas. Alevikus asub Nõo raudteejaam ja Nõo Põhikool. Asulas elab umbes 1700 inimest. Nõo kihelkond Nõo mõis Nõo raamatukogu Nõo Püha Laurentsiuse kirik Nõo Püha Laurentsiuse kogudus Nõo Püha Kolmainu kirik Nõo kalmistu (Nõo vallas Aiamaa külas) Nõo sovhoos Sügaoru tänav Aleksander Lätte tänav Nõo postmargid Nõo veskijärv Nõo Muusikakool Nõo Reaalgümnaasium Nõo Lihatööstus Nõo lahing Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Fokker Dr.I

Fokker Dr.I (Dreidecker saksa keeles triplaan; tihti lihtsalt Fokkeri triplaan) oli Saksa hävituslennuk, mida kasutati esimeses maailmasõjas. Lennukit tootis Fokker-Flugzeugwerke. Lennukit Dr.I kasutati kõige laialdasemalt 1918. aasta kevadel. Fokker Dr.I oli lennuk, millega Manfred von Richthofen sai enda viimased 19 võitu ning milles ta 21. aprillil 1918 hukkus.  Saksa Keisririik Luftstreitkräfte Airdrome Fokker DR-1 Redfern Fokker Dr.1 Sands Fokker Dr.1 Triplane Sopwith Triplane Rimell, 1996, pp.1 & 21 Loftin 2004, Table I. Fokker DR1.com – Research on the Fokker Dr.I Fokker Dr.I Triplane: Germany Fokker DR.I – The Aerodrome Fokker Dr. I – National Museum of the United States Air Force Cole Palen's rotary powered Dr.I reproduction (US registration N3221) at Old Rhinebeck Aerodrome
Ehrhardt E-V/4

E-V/4 Panzerkraftwagen Ehrhardt oli Saksa soomusauto. See oli tüüpilise Saksa soomusauto kujunduse, mida kasutati politseis kuni teise maailmasõja alguseni, esimesi näiteid. Masin kaalus umbes 7 tonni, meeskonda kuulus kaheksa kuni üheksa inimest ning kuni kolm kuulipildujat. Chant, Chris (2004). Tanks - over 250 of the world's tanks and armoured fighting vehicles. Wigston: Silverdale Books. Copyright 2004 Summertime Publishing Ltd. ISBN 1-85605-871-9. http://www.landships.freeservers.com/erhardtkit.htm
Kiievi Püha Nikolause kirik

Püha Nikolause kirik (ukraina keeles Костел свято́го Микола́я в Києві, poola keeles Kościół Świętego Mikołaja w Kijowie) on Ukraina pealinna Kiievi vanuselt teine roomakatoliku kirik. See jagab oma sakraalhoonet Rahvusliku Oreli- ja Kammermuusika Majaga. See tarindati arhitekt Władysław Horodecki ja skulptor Emilio Sala projekti järgi uusgooti stiilis aastatel 1899–1909. Uut kirikut vajati kohaliku katoliiklastest poola kogukonna tarvis, mis oli ehituse ajal rohkem kui kahekordistunud. Püha Aleksandri katedraal  Kiievi Püha Nikolause kirik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ametlik veebileht
Roberts Bukarts

Roberts Bukarts (sündinud 27. juunil 1990 Jūrmalas) on Läti jäähokimängija, kes mängib ründajana Tšehhi kõrgliiga klubis Ridera HC Vítkovice Riia Dinamo meeskonnas debüteeris ta KHL-is hooajal 2009–10. Aastatel 2015–2018 mängist ta Tšehhi kõrgliiga klubis PSG Zlin. Hooajal 2017–18 oli Bukarts Tšehhi kõrgliigas kõige resultatiivseim välismängija (21+28). Hooajal 2018–19 mängis ta Tšehhi kõrgliigas Třineci HC Ocelářis ja Praha HC Spartas ning hooajal 2019–20 Vítkovices. Hooaja 2020–21 alguses mängis Bukarts KHL-is Tšerepovetsi Severstali võistkonnas. 2020. aasta detsembris naasis ta Riia Dinamosse, kus mängis kuni hooaja lõpuni. 2021. aasta mais siirdus ta tagasi Tšehhi kõrgliigasse, liitudes taas Vítkovicega. Läti jäähokikoondise koosseisus osales Bukarts esmakordselt maailmameistrivõistlustel 2011. aastal. Roberts Bukarts KHL.ru lehel Roberts Bukarts hockeydb.com lehel
David Hunter Hubel

David Hunter Hubel (27. veebruar 1926 – 22. september 2013) oli Kanada päritolu Ameerika Ühendriikide neurofüsioloog. Hubel lõpetas 1947. aastal McGilli Ülikooli matemaatika ja füüsika erialal. Samal aastal asus ta McGilli ülikooli õppima meditsiini. 1954. aastal asus ta tööle Johns Hopkinsi Ülikooli, kust ta võeti maaväkke sõjaväearstiks. 1958. aastal naasis ta Hopkinsisse, kus alustas koostööd Torsten Wieseliga. 1959. aastal asus ta tööle Harvardi Ülikooli. Hubel uuris nägemise eest vastutava ajukoore struktuuri ja toimimist. 1981. aastal sai ta koos Wieseliga Nobeli meditsiiniauhinna nägemise infotöötlusega seotud avastuste eest. Nad jagasid auhinda Roger Sperry'ga. "David H. Hubel Biographical". The Nobel Prize. Vaadatud 31. mai 2021. "The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1981". The Nobel Prize. Vaadatud 31. mai 2021.
Leningrad (ansambel)

Leningrad (vene keeles "Ленинград") on Peterburis tegutsev ska/punk-rock-ansambel. Ansambel moodustati basskitarrist Sergei Šnurovi eestvedamisel 9. jaanuaril 1997. Esimene kontsert anti juba 13. jaanuaril. Algul astus solistina üles Igor Vdovin, kuid 1998. aasta lõpus esimesel Moskvas antud kontserdil hakkas laulma Šnurov, kuna Vdovin Moskvasse kaasa ei tulnud. 1999. aasta kevadel lahkus Vdovin lõplikult ansamblist. Bänd on tuntud oma anarhistlike ja vulgaarsete laulutekstide poolest ning mitu korda on nende Moskva esinemised ära keelanud Moskva linnapea Juri Lužkov. Bändi koosseis on sageli vaheldunud ja nii on ka kontsertidel korraga laval olnud 4–14 esinejat ning bändist on läbi käinud kümneid muusikuid. 2008. aastal teatas bänd laialiminekust, kuid 2010. aastal tuldi taas kokku. 2016. aastal pärast Alissa Foksi lahkumist ansamblist korraldas Šnurov casting'u vokalisti kohale. Selle tulemusena võeti ansamblisse kaks uut lauljat: Florida Tšanturija ja Vassilissa Staršova. Pärast viimase lahkumist ansamblist 2017. aastal sai Tšanturijast ansambli juhtiv solist. Allikas: Sergei Šnurov (esinejanimi Šnur) – muusika, sõnad, vokaal, kitarr Aleksandr Galnõkin – tromboon Deniss Martõnov – trompet Daniil Fjodorov – saksofon Vassili Zubkov – basskitarr Vadim Solovjov – kitarr Dmitri Ivanov – klahvpillid Fjodor Lokšin – trummid Florida Tšanturija – vokaal Ksenija Rudenko (esinejanimi Zoja) – vokaal Vjatšeslav Antonov (esinejanimi Sevõtš) – taustvokaal, marakad Aleksandr Popov (Puzo) – suur trumm, vokaal Andrei Antonenko (Antonenõtš) – tuuba, arranžeeringud Grigori Zontov (Zontik) – saksofon Roman Parõgin (Šuhher) – trompet Deniss Kuptsov (Kaštšei) – trummid Andrei Kurajev (Ded) – basskitarr Ilja Rogatševski (Pianist) – klahvpillid Konstantin Limonov (Limon) – kitarr Vladislav Aleksandrov (Valdik) – tromboon Aleksei Kanev (Lehha) – saksofon Igor Vdovin – vokaal, kitarr Alissa Foks – vokaal Vassilissa Staršova – vokaal Deniss Možin – helirežissöör Флорида Чантурия. vokrug.tv Кто сейчас выступает в группировке "Ленинград"?. vk.com, 26. august 2020 Endine koduleht Сергей Шнуров распустил группу "Ленинград" (vene keeles)
Torsten Wiesel

Torsten Nils Wiesel (sündinud 3. juunil 1924) on Rootsi neurofüsioloog. Wiesel on lõpetanud 1954. aastal Karolinska Instituudi meditsiini alal. 1955. aastal kolis ta Ameerika Ühendriikidesse ja asus tööle Johns Hopkinsi Ülikooli. Seal tutvus ta David Hubeliga, kellega tegi koostööd üle paarikümne aasta. 1959. aastal asusid nad koos tööle Harvardi Ülikooli. 1983. aastast töötas ta Rockefelleri Ülikoolis. Wiesel sai 1981. aastal koos Hubeliga Nobeli meditsiiniauhinna nägemise infotöötlusega seotud avastuste eest. Nad jagasid auhinda Roger Sperryga, kes sai selle ajupoolkerade uurimise eest. 1996 – valiti USA Meditsiiniakadeemia välisliikmeks "Torsten N. Wiesel Biographical". The Nobel Prize. Vaadatud 31. mai 2021. "The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1981". The Nobel Prize. Vaadatud 31. mai 2021.
Dzmitryj Koraboŭ

Dzmitryj Nikalajevič Koraboŭ (valgevene keeles Дзмітрый Мікалаевіч Корабаў; sündinud 12. märtsil 1989 Navapołackis) on Valgevene jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Minski Dinamo. Valgevene kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2006–07 HK Homieli võistkonnas. Hooajal 2008–09 debüteeris ta KHL-is Minski Dinamo meeskonnas. 2012. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Tampa Bay Lightning. Hooajal 2012–13 mängis American Hockey League'is Lightningi noorteklubis Syracuse Crunch. Hooajal 2013–14 sai Koraboŭ NHL-is Lightningi meeskonnas kirja kolm mängu. Alates hooajast 2014–15 on Koraboŭ mänginud KHL-is kokku kuues klubis: Moskva oblasti Atlant (2014–2015), Moskva Spartak (2015–2016), Minski Dinamo (2016–2018 ja 2021–), Nižni Novgorodi Torpedo (2018–2019), Habarovski Amur (2019–2020) ja Ufa Salavat Julajev (2020–2021). Valgevene jäähokikoondise koosseisus osales Koraboŭ esmakordselt maailmameistrivõistlustel 2009. aastal.  Dzmitryj Koraboŭ – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Dzmitryj Koraboŭ NHL.com lehel Dzmitryj Koraboŭ hockeydb.com lehel
Kryscijan Chienkieĺ

Kryscijan Andrejevič Chienkieĺ (valgevene keeles Крысціян Андрэевіч Хенкель; sündinud 7. novembril 1995 Minskis) on Valgevene jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Kaasani Ak Bars. Hooajal 2012–13 debüteeris ta Valgevene kõrgliigas Minski Junosti meeskonnas. Hooajal 2013–14 mängis ta Põhja-Ameerikas Western Hockey League'i klubis Lethbridge Hurricanes, seejärel naasis Valgevenesse. 2016. aastal tuli ta Junostiga Valgevene meistriks. Hooajal 2015–16 valiti Chienkieĺ Valgevene kõrgliiga hooaja parimaks kaitsemängijaks. KHL-is debüteeris Chienkieĺ HK Minski Dinamo meeskonnas hooajal 2016–17. 2019. aasta mais siirdus ta Ak Barsi. Aastatel 2019 ja 2020 oli ta valitud KHL-i tähtede mängule. Valgevene jäähokikoondise koosseisus osales Chienkieĺ maailmameistrivõistlustel esimest korda 2016. aastal. https://www.eliteprospects.com/player/160659/kristian-khenkel (vaadatud 31.5.2021) Kryscijan Chienkieĺ KHL.ru lehel Kryscijan Chienkieĺ hockeydb.com lehel
Michail Stefanovič

Michail Iharavič Stefanovič (valgevene keeles Міхаіл Ігаравіч Стэфановіч; sündinud 27. novembril 1989 Minskis) on Valgevene jäähokimängija, kes mängib Valgevene kõrgliiga klubis Minski Junost ründajana paremäärel. Hooajal 2006–07 debüteeris ta Valgevene kõrgliigas HK Homieli meeskonnas. Aastatel 2007–2010 mängis ta Põhja-Ameerikas Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Quebec Remparts. 2008. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i draft '​is 98. valikuna. Maple Leafsiga sõlmis ta lepingu 2009. aasta juunis. Hooaja 2010–11 alguses mängis ta ECHL-i klubis Reading Royals ja American Hockey League'i klubis Toronto Marlies, kuid NHL-is jäi debüüt tegemata. 2010. aasta novembris asus Stefanovič mängima KHL-is Minski Dinamo meeskonnas. Aastatel 2011–2013 mängis ta jällegi Valgevene kõrgliigas Homieli ridades. Aastatel 2015–2015 mängis ta Venemaa tugevuselt teises liigas VHL. Hooajal 2015–16 mängis ta Põhja-Ameerikas ECHL-i klubis Rapid City Rush. Aastatel 2016–2018 mängis ta Valgevene kõrgliiga klubis Hrodna Njoman ja hooajal 2018–19 Minski Junostis. Aastatel 2017 ja 2018 tuli ta Valgevene meistriks Njomaniga ning 2019. aastal Junostiga. Hooajal 2018–19 oli Stefanovič Valgevene kõrgliigas suurim väravakütt (32 väravat) ja resultatiivseim mängija (57 punkti). Hooajal 2019–2020 mängis Stefanovič taas KHL-is Minski Dinamo ridades ning naasis seejärel Junostisse. Junostiga on ta hiljem tulnud Valgevene meistriks 2020 ja 2021. aastal. Valgevene jäähokikoondise koosseisus võistles Stefanovič esimest korda maailmameistrivõistlustel 2009. aastal. https://www.eliteprospects.com/player/9289/mikhail-stefanovich (vaadatud 31.5.2021) Michail Stefanovič hockeydb.com lehel
Kolga (täpsustus)

Kolga on mitme Eesti asula nimi: Kolga, alevik Harju maakonnas Kuusalu vallas Kolga, küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kolga, küla Tartu maakonnas Nõo vallas Kolga, küla Võru maakonnas Rõuge vallas Kolga jõgi Kolga laht Kolga looduskaitseala Kolga luited Kolga oja Kolga soo Kolgaküla
Kolga

Kolga on alevik Harju maakonnas Kuusalu vallas. Kolgast sai alevik 2005. aastal, sest seda oli pärast Kuusalu ja Loksa valla ühinemist vaja eristada Kolgaküla külast. Alevikus asub Kolga mõisa endine peahoone. Küla läbivad Kolga jõgi ja Pudisoo jõgi. Küla territooriumile jääb Viru raba. Kolga muuseum Kahala sovhoos Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 19.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Müjdat Gezen

Müjdat Gezen (sündinud 29. oktoobril 1943 Fatihis İstanbulis) on türgi näitleja ja kirjanik. Ta sündis aastal 1943 Fatihis İstanbulis. Ta lõpetas aastal 1960 Vefa keskkooli, kus sai sõpradeks Uğur Dündari ja Kemal Sunaliga. Aastal 1961 astus ta Istanbuli omavalitsuse konservatooriumi teatriosakonda. Ta oli algselt teatreis Münir Özkuli ja Muammer Karaca juhendamisel. Ta on töötanud näitlejana mitmetes teatrites. Aastal 1962 esines ta oma esimeses filmis. Aastal 1975 kirjutas ta oma esimese raamatu. Türgi 1980. aasta sõjaväelise riigipöörde tagajärjel oli ta umbes kakskümmend päeva vangis ja tema raamat kommunistlikust Nâzım Hikmetist keelati Türgis.