laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Viljar Peep

Viljar Peep (sündinud 9. juunil 1969 Tartus) on Eesti ajaloolane ja riigiametnik. Viljar Peebu vanemad olid kooliõpetajad. 1987. aastal lõpetas Elva Keskkooli 1993. aastal lõpetas Tartu Ülikooli ajaloo alal 1995. aastast ajaloomagister, väitekiri "Eesti Vabariigi 6. Riigikogu ning tema poliitiline ja õiguslik taust" 2006. aastast filosoofiadoktor, väitekiri "Eesti sotsiaalpoliitilise õigusloome arengujooned 1. omariiklusajal". 1994–1995 Tartu Ülikooli ajaloo-osakonna ajakirja Kleio tegevtoimetaja 1995–1999 Tallinna Tehnikaülikooli majandusajaloo lektor 1995–2008 Justiitsministeeriumi õigusloome ja arenduse talituse juhataja 2008–2018 Andmekaitse Inspektsiooni peadirektor oktoober 2018–... Justiitsministeeriumi justiitshalduspoliitika asekantsler Uurimisvaldkond: Eesti esimese omariiklusaja õigusajalugu (sotsiaal- ja riigiõigus). Osalenud seadusloomes (notariaal-, äri- ja mereõigus). Olnud koguteose "Põhiseadus ja Põhiseaduse Assamblee" (Tallinn, 1997) toimetaja. Üle 10 teadustrükise, arvukalt aimeartikleid. 2008 Valgetähe V klassi teenetemärk Pilguheit Eesti õiguse ja kohtu arengule. // Kleio 11 (1995) 1 Poliitilised rühmitused VI Riigikogus. // Kleio 18 (1996) 4 Ärinime teooriast ja praktikast. // Juridica (1996) 6 Ühiskonnaõpetus gümnaasiumile. Kaasautor Priit Kama. Tallinn 1996 (vene keeles 1997) Eesti 1920. aastate sotsiaalpoliitika ja selle taust. // Kaks algust. Eesti Vabariik: 1920. ja 1990. aastad. Tallinn 1998 Äriõigus. Näidised ja kommentaarid. Kaasautor. Tallinn 2002–2006 Kinnistusraamat majanduskäibe soodustajana. // Eesti Majanduse Teataja 146/147 (2003) 7/8 Eesti sotsiaalpoliitilise õiguse arengujooned 1. omariiklusajal. Tallinn 2005 Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Valitsuse 12.09.2008 korraldus nr 400 "Andmekaitse Inspektsiooni peadirektori ametisse nimetamine". Avaldamismärge: RTL 2008, 78, 1107. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Valitsuse 12.09.2013 korraldus nr 415 "Andmekaitse Inspektsiooni peadirektori ametisse nimetamine". Avaldamismärge: RT III, 13.09.2013, 1. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Justiitsminiteeriumi dokumendiregister. Justiitsministri 15.06.2018 käskkiri nr 115-k "Ametikohale nimetamine". Justiitsminister nimetas ametisse kriminaalpoliitika ja justiitshalduspoliitika asekantslerid Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Presidendi 06.02.2008 otsus nr 249 "Riiklike autasude andmine". Avaldamismärge: RTL 2008, 14, 201. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 128 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 510-511 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Viktor Peet

Viktor Peet (sündinud 1. jaanuaril 1956 Temirtaus Kasahstanis) on eesti füüsik. Viktor Peet on ehitaja poeg. Lõpetas 1973 Kohtla-Järve 13. Keskkooli, 1978 TRÜ füüsika osakonna, füüsika-matemaatikakandidaat (1988, Moskva Üldfüüsika Instituut), väitekiri "Лазерная диагностика активной среды электроразрядного ХеСl лазера". Oli 1978–80 ja 1982–83 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi insener, 1983–88 nooremteadur, 1988–90 teadur, 1990–2002 vanemteadur, 2002– TÜ Füüsika Instituudi vanemteadur. Lugenud TÜ-s kvantgeneraatorite kursust. Uurimisvaldkonnad: mittelineaarne ja kvantoptika, mitmefootonilised protsessid, laseroptika, laserspektromeetria. Ajakirjade Optics Communication ja Optics Letters retsensent. Euroopa programmi INTAS ekspert. Eesti Füüsika Seltsi preemia (2003). 60 teaduspublikatsiooni. Formation dynamics of exited components in discharge XeCl laser plasma from the data of dye-laser absorbtion probing (kaasautorid A. Treštšalov, V. Mihkelsoo). // IEEE J. Quantum Electronics 22 (1986) Selective laser-induced breakdown of xenon. // Phys. Rev. A 51 (1995) Resonantly enchanced multiphoton ionization of xenon in Bessel beams. // Phys. Rev. A 53 (1996) Wave-mixing effects in resonance-enchanced multiphoton ionization of xenon in Bessel beams (kaasautor W. R. Garret). // Phys. Rev. A 61 (2000) Triggered multiphoton ionization. // J. Phys. B – Atomic Molecular and Optical Physics 39 (2006) Wave-mixing interference in three-photon resonant atomic excitation with cross-polaized angled beams. // Phys. Rev. A 74 (2006). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Viktor Peet Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Artur Peetre

Artur Peetre (ka Arthur Peetre, aastani 1935 Artur Peterson; 14. september 1907 Iecava, Bauska maakond, Kuramaa – 1. aprill 1989 Lund, Rootsi) oli eesti õigusteadlane, ajaloolane ja arhivist. Artur Peetre oli mõisavalitseja poeg ja Jaak Peetre isa. Ta lõpetas 1925. aastal Valga Vene Eraühisgümnaasiumi, 1929. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Oli aastatel 1930–1935 vandeadvokaat Jaan Leesmenti abi, aastast 1935 Pärnus vandeadvokaat. Aastatel 1941–1942 oli ta Pärnu linnapea. Põgenes 1944. aastal Rootsi; phil. cand. (1952, Lundi Ülikool), fil. mag. eksam (1955, samas), lic. phil. ajaloos (1959, samas). 1945–1964 Lundi Ülikooli ajalooinstituudi uurimisassistent, 1965–1972 arhivaar, mikrofilmide osakonna juhataja. Uurimusi õigusteaduse ja ajaloo alalt. Entsüklopeedia Svensk Uppsalsbok (Malmö, 1947–1955) ja Bibliographie zur Osteuropäischen Geschichte (Berlin, 1972, 1983) kaasautor. Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis ja De Skånska Landskapens Historiska & Arkeologiska Föreningi liige. Skoklosters medeltida jordeböcker. Lund, 1953 Eesti kohtu saatus. // Eesti riik ja rahvas Teises maailmasõjas. III. Stockholm 1956 Pärnu sõjasuvel 1941. // Eesti riik ja rahvas Teises maailmasõjas. V. Stockholm 1957 Vaba Pärnu. // Eesti riik ja rahvas Teises maailmasõjas. VI. Stockholm, 1958 Länsräkenskaper. // Kulturhistoriskt lexikon för nordisk medeltid. København, 1980. Ta oli abielus advokaat Jaan Leesmenti tütre Linda-Emilie-Annaga (1903–1961). Nende pojad matemaatik Jaak Peetre elas ja hambakliiniku juhataja Jaan Peetre elab Rootsis. Artur Peetrel oli vend Eduard Peterson (vene keeles Эдуард Яковлевич Петерсон), kes hukati 5. novembril 1937. Peetre suri 81-aastaselt 1. aprillil 1989 Rootsis Lundis ja on maetud kohalikule kalmistule. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 387 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 90. Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jaak Peetre

Jaak Peetre (29. juuli 1935 Tallinn – 1. aprill 2019 Lund) oli eesti päritolu Rootsi matemaatik. Jaak Peetre oli Arthur Peetre poeg. Põgenes 1944 koos vanematega Rootsi. Lõpetas 1956 Lundi Ülikooli, phil. lic. (1958, Lundi Ülikool), Ph.D. (mat, 1959, samas). Oli 1956–1959 Lundi Ülikooli assistent, 1960–1963 dotsent, 1963–1988 professor, 1988–1992 Stockholmi Ülikooli külalisprof, 1993–1997 Lundi Ülikooli lektor, 1997–2000 abiprofessor ja alates 2000 emeriitprofessor. 1960–61 oli ka New Yorgi Ülikooli ja 1961–62 Marylandi Ülikooli külalisteadur, 1987 Stockholmi Ülikooli, 1988 ning 1994 Madridi Ülikooli külalisprofessor. Uurimusi osatuletisega diferentsiaalvõrrandite, operaatorite interpolatsiooni, diferentsiaalgeomeetria, funktsionaalanalüüsi jmt alalt; pidanud ettekandeid üle 30 rahvusvahelisel erialakongressil ja -konverentsil, olnud mitmel puhul ise nende organiseerija. Rootsi Matemaatika Seltsi liige (1984–87 esimees), Ameerika Matemaatika Seltsi, Lundi Matemaatika Seltsi liige, Eesti Matemaatika Seltsi auliige. Temalt on ilmunud umbes 200 teadustrükist. Jaak Peetre valiti 1984. aastal Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks. Aastal 1994 valiti ta Eesti Matemaatika Seltsi auliikmeks. Aastal 1998 pälvis ta Uppsala Teadusseltsi Celsiuse medali. Aastal 2001 sai ta Valgetähe III klassi teenetemärgi. Ta oli valitud ka Lundi Kuningliku Füsiograafia Seltsi liikmeks. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide https://www.cfe.ee/album-esticum?show=1960#A295 A generalization of Courant's nodal domain theorem. // Math. Scand. (1957) 5 Une caractérisation abstraite des opérateurs différentiels. // Math. Scand (1959) 7 Mixed problems for higher order elliptic equations in two variables. I II. // Scuola Norm. Sup. Pisa (1961) 14 (1963) 17 On certain functionals arising in the theory of interpolation spaces. // J. Func. Anal. (1969) 4 Interpolation and non-commutative integration (kaasautor G. Sparr). // Ann. Mat. Pura Appl. (1975) 104 A new generalization of Hankel operators (the case of higher weights). // Math. Nachr. (1987) 132 Three line theorems and Clifford analysis (kaasautor P. Sjölin). // Complex Variables (1992) 19 Edgar Krahn 1894–1962. A centenary volume (kaasautor Ü. Lumiste). Amsterdam, 1994 On the connection between real and complex interpolation of quasi-Banach spaces (kaasautorid F. Cobos, L. E. Persson). // Bull. Sci. Math. (1998) 122 Singular values of trilinear forms (kaasautor B. Bernhardsson). // Experim. Math. (2001) 10 Eesti entsüklopeedia 14, 364 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 91 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jüri Peets

Jüri Peets (sündinud 1. detsembril 1952 Jõgeval) on Eesti keemik-muinastehnoloog, ajaloolane ja arheoloog. Jüri Peets on teenistuja poeg. Ta lõpetas 1971. aastal Jõgeva Keskkooli, 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna keemikuna ja 1985. aastal ajalooteaduskonna arheoloogia erialal. Aastatel 1989–1992 oli ta Eesti TA Ajaloo Instituudi (AI) aspirant. Kaitses 1992. aastal Tartu Ülikoolis väitekirja "Eesti muistsed tekstiilid kalmetest ja aardeleidudest 3.–16. sajandil. Materjal, töövahendid, tehnoloogia" ja sai magistrikraadi. Ta kaitses 2003. aastal Turu Ülikoolis väitekirja "The power of iron. production and blacksmithy in Estonia and neighbouring areas in prehistoric period and the Middle Ages" ja sai doktorikraadi. Oli 1977–1980 Võhma Keskkooli keemia ja füüsika õpetaja, 1980–1985 Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi (AI) arheoloogiliste esemete konservaator, 1985–1989 nooremteadur, 1989–1991 teadur, 1991–2005 AI geoarheoloogia ja muinastehnoloogia labori juhataja, alates 2005. aastast AI vanemteadur. Uurimisvaldkond: muinastehnoloogia, peamiselt muinasmetallurgia ja sepatöö; arheoloogilise leiuainese uurimine tehnoloogia aspektist; tekstiilide jm leiuainese konserveerimise teooria ja evitamine; looduskeskkonna ja inimese suhted geograafia, ajaloo ja tehnoloogia aspektist. Arheoloogilised kaevamised 1976–2006: Tuiu Rauasaatme mäed Saaremaal, Palasi ja Tarumaa rauasulatuspiirkond Virumaal, Tindimurru (Tindimurru rauasulatuskoht) ja Puiato Põhja-Tartumaal jm. Hiljem on Peets juhtinud näiteks Salme muinaslaeva väljakaevamist. Üle 50 teadustrükise. Vettyneen arkeologisen puun konservoinnista Virossa. // Meriarkeologia. Tutkimuksen ja konservoinnin kehityksestä. Kotka, 1989 Eesti rauast muinasajal. // Muinasaja teadus 1. Tallinn, 1991 Varasest rauametallurgiast Eestis. // Insenerikultuur Eestis I. Tallinn, 1992 Tuiu Rauasaatmemäed – muistse Saaremaa industriaalne süda. // Insenerikultuur Eestis II. Tallinn, 1995 Teaduseelsest keemiast ja muinaseestlaste tekstiilivärvidest. //. Muinasaja teadus 5. Tallinn, 1998 On forging technologies of Estonian Iron Age and Medieval axes. // Prehistoric and Medieval Direct Iron Smelting in Scandinavia and Europe. Aspects of Technology and Society. Proc. of the Sandberg Conf. 16th–20th September 1999. Acta Jutlandica LXXVI:2 Humanities Series, 75. Århus, 2002 Tähtis tähtsusetus ehk rauatööndusjäätmed ja arheoloogia. // Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat 1994–1999. Tartu, 2002 Siis, kui raud tuli. Eesti aastal 1200. Tallinn, 2003 Koos rauaga läbi aastatuhandete. // Arheoloogia Läänemeremaades. Uurimusi Jüri Seliranna auks. Muinasaja teadus 13. Tallinn, Tartu 2003 Eesti Arheoloogiaselts Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide Jõgeva Keskkooli vilistkaste nimekirjad. Jõgeva Põhikooli veebisait. "Pommist pääsenud Saaremaa muinaslaev jäeti igavasele rahule" Eesti Ekspress, 18. juuli 2012 Jüri Peets Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 513-514 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Priit Peets

Priit Peets (17. september 1943 Tartu – 22. august 2020 Elva) oli eesti majandusteadlane. Priit Peets oli ajakirjaniku poeg. Lõpetas 1961 Tartu 2. Keskkooli, 1968 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna, 1983 aspirantuuri. Täiendas end 1973, 1977 ja 1992 Moskvas. Oli 1968–1980 Tartu Riikliku Ülikooli raamatupidamise kateedri assistent, 1980–1992 vanemõpetaja, 1992–1999 rahanduse ja arvestuse instituudi lektor, 2000– assistent. Õpetas majandusinfo töötlemise mehhaniseerimist ja automatiseerimist, majandustegevuse analüüsi, koostas õppevahendeid. Uuris arvestuse ja analüüsi probleeme kaubanduses ja juhtimises. Oli ühingu Teadus lektor, kirjutas aimeartikleid, pidas loenguid infotöötlusest. Umbes 50 teaduspublikatsiooni. 2008 Tartu Ülikooli medal Majandusliku tegevuse analüüsi teoreetilised alused ja hulgikäibe analüüs (kaasautor K. Parvel). Tartu, 1979 Jaekäibe ja toitlustusettevõtete käibe analüüs. Tartu, 1980 Ostjate migratsiooni mõju kaubakäibe mahule ja struktuurile ENSV riiklikus jaekaubanduses. Tartu, 1983 Infovara küsimusi ostjate migratsiooni uurimisel. // TRÜ Toimetised 697 (1985) Kaudkulude jagamisest ettevõttesiseses arvestuses. // Saldo (2002) 1 Kulude käsitlusest Eesti ettevõtetes Euroopa vaatenurgast (kaasautor K. Lääts). // Majandusarvestuse aktuaalsed probleemid äri- ja avalikus sektoris. Tallinn, 2004. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 357 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 128 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tõnis Peets

Tõnis Peets (sündinud 24. veebruaril 1943 Sootaga vallas Tartumaal) on eesti agrotehnikateadlane. Tõnis Peets on agronoomi poeg. Lõpetas 1962 Antsla Keskkooli, 1967 Eesti Põllumajanduse Akadeemia, 1974 samas aspirantuuri, tehnikakandidaat (1977, Leningradi Põllumajandusinstituut), väitekiri käsitles pinge muutmise teel reguleeritavate põllumajanduslike elektrimootorite kaitse uurimist ja modelleerimist. Oli 1968–69 EPA elektrifitseerimise kateedri vaneminsener, 1969–71 assistent, 1974–75 nooremteadur, 1975 vanemteadur, 1975–76 labori juhataja, 1976–78 assistent, 1978–85 vanemõpetaja, aastast 1987 dotsent, 1985–90 kateedri juhataja, 1989–91 mehhaniseerimise teaduskonna dekaan, 1991–94 EPMÜ tehnikainstituudi direktor, aastast 1994 põllumajandusenergeetika instituudi juhataja, dotsent. Õpetanud elektrimasinaid, põllumajanduse elektrifitseerimist, automaatika ja elektrotehnika teoreetilisi aluseid. Uurimisvaldkond: elektrimootorite kaitse, pingega reguleeritavate asünkroonmootorite soojenemine ja energeetika, põllumajanduse elektrifitseerimine, tuuleenergeetika. Üleliidulise Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronksmedal (1969). Üle 60 teadustrükise. Reguleeritavate asünkroonmootorite energeetilised näitajad. // EPA teadustööde kogumik 155 (1986) 4A sarja asünkroonmootorite mehaanilise tunnusjoone arvutamisest. // EPA teadustööde kogumik 155 (1986) Asünkroonmootorite soojenemiskõverate analüüsi meetoditest. // EPA teadustööde kogumik 171 (1993) Modelling of characteristics of small scale wind units (kaasautor). // Agricultural machinery, buildings, energy and hydraulic engineering. Tartu, 2002 Tuuleenergeetika olukord Euroopa Liidus ja Eestis (kaasautor). // Ehituskaar (2003) 4. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 145 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 173 EPMÜ BL – Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 145 Ajakiri Agraarteadus (1993) 1. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Margot Peetsalu

Margot Peetsalu (aastani 1976 Margot Hunt, 1976–1986 Margot Poome; sündinud 12. juunil 1954 Tartus) on eesti arstiteadlane ja kirurg. Margot Peetsalu on riigiteenistuja tütar, Riina Kallikormi õde ja Ants Peetsalu abikaasa. Lõpetas 1972. aastal Tartu 5. Keskkooli, 1978 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna raviosakonna, 2000 (mittestatsionaarse) doktoriõppe Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, meditsiinidoktor (2003, TÜ), väitekiri "Long-term follow-up after vagotomy in duodenal ulcer disease: recurrent ulcer, changes in the funtion, morphology and Helicobacter pylori colonisation of the gastric mucose". Täiendanud end kirurgias 1991 Jyväskyläs, 1992, 1995, 1997 Helsingi Ülikoolis, 1993 Stockholmis Huddinge haiglas, 2001 Turu Ülikoolis. Oli 1978–1979 kirurgia intern, 1979–1995 Tartu Vabariikliku Kliinilise Haigla ja Tartu Ülikooli Kliinikumi kirurgiakliiniku kirurg, 1995–2002 Tartu Ülikooli kirurgiakliiniku assistent, aastast 2002 Tartu Ülikooli Kliinikumi abdominaalkirurgia vanemarst-õppejõud, aastast 2005 ka kirurgiakliiniku vanemteadur. Uurinud kirurgilist gastroenteroloogiat. Osalenud mitmes seedetrakti haavandtõve diagnostikat ja ravi käsitlevas uurimisprogrammis ning TÜ Helicobacter pylori uurimisgrupis. Üle 70 teadustrükise. 2014 Tartu Ülikooli medal 2018 Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk Interpretation of postvagotomy endoscopic Congo red test results in relation to ulcer recurrences 5–12 years after operation (kaasautor A. Peetsalu). // Am. J. Surg. 175 (1998) 6 Completeness of vagotomy, Helicobacter pylori colonization and recurrent ulcer 9 and 14 years after operation in duodenal ulcer patients (kaasautorid H.-I. Maaroos, A. Peetsalu). // Eur. J. Gastroenterol. and Hepatol. 10 (1998) 4 Maokorpuse limaskesta atroofia, seerumpepsigoneen I ja vagotoomia: duodenaalhaavandiga patsientide pikaajaline uuring (kaasautor). // EA (2003) 8 Changes in the histology and function of gastric mucosa and in Helicobacter pylori colonization during a long-term follow-up period after vagotomy in duodenal ulcer patients (kaasautor). // Hepato-Gastroenterology 52 (2005) 63. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 128: Meditsiinidoktor Margot Peetsalu. // EA (2004) 2, 140. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Rita Peetso

Rita Peetso (sündinud 23. mail 1955 Kohtla-Järvel) on eesti arstiteadlane ja epidemioloog. Rita Peetso on taksojuhi tütar. Lõpetas 1973 Tartu 2. Keskkooli, 1979 Moskva 1. Meditsiini-instituudi epidemioloogia erialal. Täiendas end 1992 Helsingis Rahvuslikus Tervishoiu Instituudis. Oli 1979–94 EMHI (aastast 1988 Profülaktiline Meditsiini Instituut) bakteriaalsete nakkuste labori nooremteadur, 1994– Tervisekaitseinspektsiooni nakkushaiguste labori vanemspetsialist. Töötas lühikest aega 1991 Helsingi Ülikoolis ja 1992 Taani Riiklikus Seerumiinstituudis. Uurimisvaldkond: ägedate soolenakkuste etioloogia ja epidemioloogia, diagnostika täiustamine, tinglikult patogeensete enterobakterite uurimine. Immunoloogide Seltsi, Epidemioloogide, Mikrobioloogide ja Infektsionistide Seltsi liige. Üle 30 teadustrükise. Manniit-negatiivsete A-rühma shigellade esinemine Eesti NSV-s (kaasautorid R. Sudakova E. Väärt, Z. Knjaževa). // NET (1982) 2 Изучение этиологии ОКИ быстрым методом выделения антигенов возбудителей (kaasautorid R. Sudakova, J. Belaja, I. Moroz). // Актуальные вопр. практ. иммунологии. Tallinn, 1986 Study on etiology of acute intestinal infections among children of early age (kaasautor R. Sudakova, K. Zilmer). // Res. in Med. Tartu, 1992 A study on some aspects of cryptopsoridiosis in Tallinn (kaasautor). // 1st Nordic-Baltic Congress on Infectoius Diseases. Tartu, 1994 Krüptosporidioos kõhulahtisusega lastel (kaasautor). // EA (1994) 3. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Matti Pehk

Matti Pehk (sündinud 14. jaanuaril 1948 Tõrvas) on eesti füüsik. Matti Pehk on teenistujate poeg. Lõpetas 1966 Tartu 7. Keskkooli, 1971 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna, 1976 Eesti NSV TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudi (AAI) aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1982, AAI), väitekiri "Определение энергетических характеристик нормальных К- и М-гигантов в ближней инфракрасной области спектра". Oli aastast 1971 AAI insener, vaneminsener, nooremteadur, vanemteadur. Uurimisvaldkonnad: polarimeetria, infrapunafotomeetria, spektromeetria; atmosfäärifüüsika – kiirgusmõõtmised. 10 teadustrükist. A new active state in CH Cygni and a possible model (kaasautorid L. Luud, J. Vennik). // Soviet Astron. Lett. 4 (1978) Интегрирующий преобразователь для астрофизических измерений. // Tartu AO Publikatsioonid 46 (1978) First four years of atmospheric total ozon measurements in Estonia (kaasautor). // Proc. Est. Acad. Sci. Biol. Ecol. 47 (1998). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.