laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Āraiši raudteejaam

Āraiši raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Cēsise piirkonnas Drabeši vallas Āraišis. Jaamas asus kuni aastani 2000 lisaks peateele veel kaks kõrvalteed, tänapäeval on neid üks. Päevas peatub jaamas üheksa reisirongi. Jaam asub Riiast 83,8 km kaugusel. Raudteejaam avati 1889. aastal. Raudtee valmimisajal jäi see Võnnu kreisi Āraiši kihelkonda Drabeši mõisa maadele. Kuni aastani 1934 kandis see nime Araiži raudteejaam. Aastal 1830 valmis vana jaamahoone asemele uus, ent see ehitis hävis Teises maailmasõjas. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, lk 80. Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Melturi raudteepeatus

Melturi raudteepeatus on raudteepeatus Valga–Riia raudteeliinil Cēsise piirkonnas Drabeši vallas Melturis. Aastani 2019 peatus Melturis üheksa reisirongi, siis vähendati peatuvate rongide arvu kahele. Peatus asub Riiast 78 km kaugusel. Peatuses algas Valga–Riia raudteeliinist hargnenud Ieriķi–Gulbene–Abrene raudtee Ramotskoje–Schwanenburgi raudteelõik. Sel raudteel järgnes Melturile Amata raudteejaam. Raudteepeatus avati 1941. aastal ja algselt kandis see nime Bille. Toona jäi see Võnnu kreisi Drabeši valda. Aastal 1942 muudeti peatuse nimi Melturiks. Pärast sõja lõppu peatus suleti. Aastal 1985 avati peatus taas, siis kandis see nime 78. km. postenis. Peatus jäi siis Cēsise rajooni Drabeši külanõukogu koosseisu. Tänapäevast nime kannab peatus aastast 1994. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Kodusadam

Kodusadam on sadam, kus mingi laev on kantud riiklikku laevaregistrisse. Kodusadama nimi ja laevanimi on koos märgitud laeva ahtrisse, päästerõngastele jm kohtadele. Kodusadam Merevikis (vaadatud 25.12.2015) Kodusadam Merevikis
Meteoorkeha

Meteoorkeha ehk meteoroid on planeetidevahelises ruumis liikuv tahke keha, mis Maa atmosfääri sattudes põhjustab meteoori ning võib meteoriidina maapinnale langeda. Meteoorkehadeks peetakse kehi, mille läbimõõt on 10−5 kuni 104 m; väiksemad osakesed moodustavad kosmilise tolmu. Umbes 85% meteoorkehi liigub planeetide tiirlemise suunas. EE 3. köide, 1988.
Līgatne raudteejaam

Līgatne raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Cēsise piirkonnas Līgatne vallas Augšlīgatnes. Jaamas asub lisaks peateele veel neli kõrvalteed, ooteplatvorme on kaks. Päevas peatub jaamas kümme reisirongi. Jaam asub Riiast 64,1 km kaugusel. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Raudteejaam avati 1889. aastal. Raudtee valmimisajal jäi see Riia kreisi Sigulda kihelkonda Paltmale mõisa maadele. Kuni aastani 1927 kandis see nime Ligate raudteejaam. Esimese maailmasõja ajal rajati sealt läbi Madliena Koknese ja Skrīveri kanti viiv kitsarööpmeline raudtee, mis oli mõeldud Daugava jõel püsinud rindejoone teenindamiseks. Aastail 1934–1948 eelnes jaamale Vildoga raudteepeatus. Teise maailmasõja ajal ehitati jaama juurest 600 mm laiune kitsarööpmeline raudtee Līgatnesse, et teenindada sealset paberivabrikut. Aastail 1991–1994 see raudtee demonteeriti. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 79. lk. Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Augšlīgatne

Augšlīgatne (nõukogude perioodil Līgatne, vanasti ka Līgate või Paltmales muiža) on küla (lielciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Līgatne valla keskus. Asula asub merepinnast 75 meetri kõrgusel Ratnieki järve kaldal. Aastani 2021 kuulus küla Līgatne piirkonda. Külas asub Valga–Riia raudteeliini Līgatne raudteejaam. Bussipeatustest jäävad sinna Darbnīcas, Gateri, Līgatne, Līgatnes pamatskola ja Līgatnes stacija. Lisaks vallavalitsusele asuvad külas põhikool ning Līgatne muusika- ja kunstikool. Seal on ka raamatukogu. Külas asuvad muinsusmälestisena regionaalse kaitse all olevad Ratnieki muinaskalmed. Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud sõdurite vennaskalmistu, mis on tähistatud obeliskiga. Augšlīgatnet mainiti esimest korda aastal 1688, mil seal asus Ligaste kõrts (Ligast krogh). Küla hakkas kasvama peale aastat 1898, mil sinna rajati raudteejaam. Asula jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Looduskaitse all on hõberemmelgas ümbermõõduga 8,21 meetrit, hõberemmelgas ümbermõõduga 5,01 ja kõrgusega 14,5 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,17 ning kõrgusega 18 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,17 ja kõrgusega 21 meetrit, tamm ümbermõõduga 3,99 ning kõrgusega 19 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,21 ja kõrgusega 23 meetrit, tamm ümbermõõduga 5,21 ja kõrgusega 20 meetrit, hõberemmelgas ümbermõõduga 5,38 ja kõrgusega 22 meetrit, hõberemmelgas ümbermõõduga 4,91 ning kõrgusega 19,5 meetrit, ja remmelgas ümbermõõduga 4,97 ning kõrgusega 18,5 meetrit. Aastal 2013 oli külas 1482 elanikku, aastal 2015 aga 1541 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 1426. Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Ratnieku senkapi Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Meretund

"Meretund" on aastast 1998 Kuku Raadio iganädalane mereteemaline raadiosaade. Aastatel 1998–2012 oli "Meretunni" saatejuht Hubert Veldermann, pärast tema surma 7. juunil 2012 juhtis saadet Küllike Rooväli koos Vallo Kelmsaarega kuni aastani 2018, pärast Küllike Rooväli surma juhib praegu saadet Vallo Kelmsaar üksi. Saate eetrisse jõudmist on toetanud Tallinna Sadam ja Eesti Loots. "Ahoi! (saade)" Meretund Merevikis (vaadatud 25.12.2015) "Meretund" Kuku Raadios Meretund Merevikis
Fred Ise

Fred Ise (20. aprill 1925 Tallinn – 23. september 2019) oli eesti insener. Ta lõpetas aastal 1944 Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1946–1949 Müncheni Tehnikaülikoolis, ta on õppinud Johns Hopkinsi Ülikoolis, lõpetanud Texas Western University. Ta on töötanud Johns Hopkinsi ülikoolis elektronmikroskoopia tehnika arendamise alal. Hiljem kaitsetehnika arendamise alal. Ta on olnud 1978–1985 Baltimore Eesti Seltsi esimees; samuti on ta olnud Baltimore'i eesti koguduse kauaaegne esimees. Tema isa Rudolf Ise oli Eesti diplomaat ja Eesti konsul Brasiilias; vend, kolonelleitnant Sven Ise (1923–2009) oli üks soomepoiste juhte ja üks Eesti relvajõudude taastajaid. Fred Ise oli üks 1941. aasta Toompea torni sinimustvalge lipu heiskajatest. (Vt https://elu.ohtuleht.ee/978052/suri-insener-fred-ise-kes-1941-aastal-heiskas-sinimustvalge-lipu) EELK 3. järgu teeneterist 2006 Valgetähe V klassi teenetemärk http://www.eestikirik.ee/in-memoriam-fred-ise/ "Juubeliartikkel temast Vaba Eesti Sõnas". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. detsember 2015. Vaadatud 25. detsembril 2015. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Fred Ise 90 Vaba Eesti Sõna 22. mai 2015 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=335 https://elu.ohtuleht.ee/978052/suri-insener-fred-ise-kes-1941-aastal-heiskas-sinimustvalge-lipu?
Sigulda raudteejaam

Sigulda raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Sigulda piirkonnas Siguldas. Jaamas asub lisaks peateele veel kolm kõrvalteed, ooteplatvorme on kaks. Päevas peatub jaamas kakskümmend reisirongi. Jaam asub Riiast 53,1 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam C-tsooni. Raudteejaam avati 1889. aastal. Raudtee valmimisajal jäi see Riia kreisi Sigulda kihelkonda Sigulda mõisa maadele. Kuni aastani 1919 kandis see nime Segewold. Aastail 1934–1948 järgnes jaamale Vildoga raudteepeatus, aastani 2019 eelnes Siguldale Silciemsi raudteepeatus. Teise maailmasõja ajal hävis sealne aastal 1925 püstitatud jaamahoone, praegune jaamahoone valmis aastal 1950. Vangaži raudteejaama ja Sigulda raudteejaama vahel on Valga–Riia raudtee kaheteeline. Jaamahoone Jaamahoone Jaamahoone sisemus Veetorn http://www.pv.lv/lv/zonas/ T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 79. lk. ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 25. detsembril 2015. http://railwayz.info/photolines/rwpart/9/A2 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Poolruum

Poolruum on geomeetrias üks kahest osast, milleks tasand jaotab kolmemõõtmelise eukleidilise ruumi. Üldistatult on poolruum üks kahest osast, milleks hüpertasand jaotab afiinse ruumi. See tähendab, et punktid, mis ei paikne hüpertasandil, on jaotatud kahte kumerasse hulka, nii et iga alamruum, mis ühendab ühe hulga punkti teise hulga punktiga, peab lõikuma hüpertasandiga. Poolruum võib olla lahtine või kinnine. Lahtine poolruum on üks kahest lahtisest hulgast, mis tekib hüpertasandi lahutamisel afiinsest ruumist. Kinnine poolruum on lahtise poolruumi ja seda määrava hüpertasandi ühend. Kahemõõtmelist poolruumi nimetatakse pooltasandiks, ühemõõtmelist poolruumi nimetatakse kiireks.
Esimene trollibuss

"Esimene trollibuss" on 1963. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. Film on must-valge. Filmi tegevus toimub ühes mereäärses tööstuslinnas. Töölisnoored sõidavad hommikuti tööle kõige varasema trollibussiga, mida juhib noor ja sümpaatne Svetlana, kes leiab oma reisijate hulgas palju häid sõpru. Oma isa ja tädi pealekäimisel aga lahkub Svetlana töölt, et minna õppima instituuti. Reisijad igatsevad Svetlana järele ja ta ise tunneb, et tema elust on nüüd midagi puudu. Irina Gubanova – Svetlana, trollijuht Lev Sverdlin – Svetlana isa Nina Sazonova – Svetlana tädi Aleksandr Demjanenko – Sergei Dalvin Štšerbakov – Pavel Jevgeni Anufrijev – Vasja Oleg Dal – Senja Viktor Bortsov – Kirjušin Nina Dorošina – Daša Valentin Brõlejev – Sinitsõn Mihhail Kononov – Kolja Tšumakov Aleksei Gribov – valvur Georgi Vitsin – purjus reisija Muza Krepkogorskaja – dispetšer trollipargis Nikolai Parfjonov – vuntsidega trollijuht Valeri Somov – kavaler Pjotr Savin – militsionäär Stanislav Tšekan – trollijuht Anda Zaitse – Marina Valeri Zotov – noortebrigaadi liige German Katšin – brigaadi liige Vladimir Kolokoltsev – noortebrigaadi liige Alla Budnitskaja – tüdruk trollis Larissa Gordeitšik – kavaleri sõbranna Pavel Suhhanov – reisija trollibussis Saveli Kramarov – tööpõlgur Jevgeni Steblov – tööpõlgur Nõukogude Liidu kinodes käis filmi vaatamas 24,6 miljonit inimest. http://www.kinopoisk.ru/film/42950/
Piirpindade esitus

Piirpindade esitus (inglise keeles boundary representation ehk BREP) on mahtmodelleerimise modelleerimisskeem, mille puhul keha esitatakse sisemist ja välimist ruumi eristavate ühendatud pindade kogumi abil. Piirpindade esituse mudel koosneb geomeetrilisest (pinnad, kõverad, punktid) ja topoloogilisest (tahud (face), servad (edge) ja tipud vertice) osast. Piirpindade esituse mudeli muudeks elementideks on 'kest' (shell, graafi ühendatud pindade hulk), marsruut (loop, tahku piiravate graafi servade marsruut) ning 'marsruut-servade lingid' (loop-edge links, ka graafi hargnevate servade (winged edge) lingid või ka poolservad (half-edges), mida kasutatakse graafi servade marsruutide loomisel.
Konstruktiivne mahtgeomeetria

Konstruktiivne mahtgeomeetria (inglise keele constructive solid geometry ehk CSG), ka binaarne mahtgeomeetria on mahtmodelleerimise modelleerimisskeem, mille puhul komplekssete objektide modelleerimisel kasutatakse lihtsamate geomeetriliste kujundite kombinatsioone. Lihtsaid mahtobjekte nimetatakse mahtmodelleerimisel 'primitiivideks' (primitives). Tüüpilisteks primitiivideks on risttahukas, silinder, prisma, püramiid, kera ja koonus.
Trojitske (Svatove rajoon)

Trojitske on alev Ukrainas Luhanski oblastis Svatove rajoonis. Trojitske asutati 1750. aastal, alevi õigused alates 1957. aastast. Asula kõrgus merepinnast on 129 meetrit.
Harri Käär

Harri Käär (1. juuli 1944 Kärdla – 20. aprill 1997 Tallinn) oli eesti soojusenergeetik, tehnikateadlane, professor ja Eesti Teaduste Akadeemia liige (1994). Õppis Tallinna 8. 7-klassilises koolis 1951–1958, Tallinna 4. keskkoolis 1958–1962, Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetika teaduskonnas, tööstuslik soojusenergeetika eriala 1962–1965, Moskva Energeetika Instituudis, tööstusliku soojusenergeetika teaduskonnas 1965–1968; Moskva Energeetika Instituudi aspirantuuris 1968–1971. Ta täiendas end Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis 1978; Eesti NSV Energeetika ja Elektrifitseerimise Tootmispeavalitsuses Eesti Energia 1983, 1989; Boris Kidriči nimelises tuumauuringute instituudis ja Belgradi Ülikoolis 1978–1979. Tehnikateaduste kandidaat 1972 (teema "Metallokeraamiliste materjalide soojusfüüsikalised omadused monotoonsel kuumutamisel"); tehnikateaduste doktor 1991 (Leedu TA Energeetika Füüsikalis-Tehniliste Probleemide Instituut, teema "Soojusfüüsikalised uurimused sadestiste ja puhastamise mõjust konvektiivsetele soojusvahetuspindadele"); dotsent 1978. TPI/TTÜs 1968–1997: tööstusliku soojusenergeetika kateedri stažöör 1968; insener 1971; assistent 1972–1973; vanemõpetaja 1973–1975; dotsent 1975–1992; soojustehnika instituudi tööstusliku soojustehnika professor 1992–1997; õppetooli juhataja 1992–1997. Eesti TA Energeetika / Eesti Energeetika Instituudi direktor 1994–1997. Teadustöö mujal: Toronto Ülikooli külalisprofessor 1992–1993. Teadustöö põhisuunad: rakenduslik soojusfüüsika energeetilistes seadmetes; energeetika areng riiklikul tasandil, eurointegratsioon energeetikas; akustilise puhastusmeetodi kasutamine tehnoloogias; soojus- ja massivahetus soojustehnilistes seadmetes. Avaldanud üle 120 teaduspublikatsiooni, sh 1 monograafia. Eesti TA ja Soome Tehnikateadlaste Akadeemia ühise energeetika-töögrupi eestipoolne juht; Balti riikide akadeemiate koostööprogrammi energeetikasektsiooni juhataja, EV Majandusministeeriumi energeetikanõukogu esimees 1997; mitme teadusajakirja toimetuskolleegiumi liige. Inglise-eesti-vene soojustehnika sõnastik = English-Estonian-Russian heat engineering dictionary = Англо-эстонско-русский теплотехнический словарь / H. Käär, H. Suik. Tallinn, 1997 1994 – Eesti TA akadeemik (tehnikateadused) 2008 – avati büst Tallinna Tehnikaülikooli siseõuel Harri Käär // Tallinna Tehnikaülikooli professorid 1. jaanuar 1993. Koostanud Väino Rajangu. Tallinna Tehnikaülikool. Tallinn, 1993. Lk 25 Käär, Harri // Eesti entsüklopeedia. 14. kd (Eesti elulood). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn, 2000. Lk 210 Harri Käär. Publikatsioonid. Koostanud Toomas Tiikma ja Arvi Poobus. Tallinna Tehnikaülikooli Soojustehnika instituut. Tallinn, 2004 Käär, Harri // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj - M. Tallinn 2005. Lk 234-235 EE 2000, 14. "In memoriam Harri Käär". // TTÜ ajaleht 12. mai 1997 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Vene Mereregister

Vene Mereregister (vene keeles Российский морской регистр судоходства, inglise Russian Maritime Register of Shipping) on Venemaa riiklik laevandusorganisatsioon (klassifikatsiooniühing). Organisatsiooni peakontor asub Peterburis. Organisatsioon asutati 1913. 1969. aastast oli Vene Mereregister Rahvusvahelise Klassifikatsiooniühingute Assotsiatsiooni liige, kuid 11. märtsil 2022 teatas assotsiatsioon Vene Mereregistri väljaarvamisest kooskõlas Suurbritannias kui assotsiatsiooni asukohamaal Venemaale kehtestatud sanktsioonidega. Alates 1997. aastast on Vene Mereregister INTERTANKO, INTERCARGO ja BIMCO liige. 7. oktoobril 2022 võttis Euroopa Liidu Nõukogu seoses Venemaa sõjategevusega Ukrainas vastu määruse (EL) 2022/1904, millega keelatakse alates 8. aprillist 2023 Vene Mereregistri sertifitseeritud laevade sisenemine liikmesriikide sadamaisse ja lüüsidesse. Vene Mereregister Merevikis (vaadatud 25.12.2015) IACSi pressiteade (inglise keeles) Vene Mereregistri tunnistustega laevad kaotavad õiguse siseneda Eesti sadamaisse. Transpordiameti pressiteade 12. oktoobril 2022 Vene Mereregistri koduleht Vene Mereregister Merevikis
Vaido Kraav

Vaido Kraav (sündinud 1. oktoobril 1938 Väinjärve vallas Järvamaal) on Eesti mereuurija ja riigiametnik. 1973–1990 töötas ta Eesti Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi Läänemere osakonnas. 1992–2000 oli ta Veeteede Ameti peadirektori asetäitja - hüdrograafia ja navigatsioonimärgistuse teenistuse juhataja. 2000–2015 oli ta Veeteede Ameti juhtkonna nõunik. Ta on pälvinud Valgetähe V klassi teenetemärgi. Vaido Kraav Merevikis (vaadatud 25.12.2015) Vaido Kraav Merevikis
Taivo Laevastu

Taivo Laevastu (aastani 1940 Erich Granfeldt; 26. veebruar 1923 Vihula vald – 11. märts 2002 Seattle, USA) oli eesti päritolu USA okeanograaf. 1976–1994 oli ta Seattle'is USA Loodeosa ja Alaska Kalanduskeskuse osakonnajuhataja. Taivo Laevastu Merevikis (vaadatud 25.12.2015) Taivo Laevastu Merevikis
Ajapunkt

Ajapunkt (inglise keeles time point, saksa keeles Zeitpunkt) ehk hetk (inglise keeles instant) ehk moment on muusika matemaatiline mudel, mille abil on võimalik omistada teatud hetkele arvuline väärtus. Ajapunkti mõistet kasutatakse üheaegsuse kirjeldamisel. Geomeetriast pärit analoogial põhinev aja kujutamine punktina ajateljel sarnaneb ruumipunkti kontseptsioonile: ajapunkti kui matemaatilise objekti kestus on null, mistõttu tal puudub ulatus ajas. Ajapunkti mõiste võttis kasutusele ameerika helilooja Milton Babbitt. Ajapunkt kui hetk (instant) on defineeritud standardina. Milton Babbitt, "Twelve-Tone Rhythmic Structure and the Electronic Medium", Perspectives of New Music 1, no. 1 (Fall 1962): 49–79. Citation on p.72. IEC 60050-113:2011, item 113-01-08 https://www.evs.ee/tooted/iec-60050-113-2011
Fennia

Fennia võib tähendada järgmist: Fennia on Soome uusladinakeene nimi Fennia (kaubalaev) ...
Otto Paul von Krusenstern

Adam August Otto Paul von Krusenstern (7/19. august 1834 Tallinn – 12/24. august 1871 Tartu) oli baltisaksa päritolu Vene meresõitja ja polaaruurija. 1846–1850 õppis ta Tallinna toomkoolis ja Saksamaal Heidelbergis. 1855 sai ta Vene esimese allveelaeva komandöriks. Tema vanaisa oli Adam Johann von Krusenstern. Tema vanemad olid viitseadmiral Paul von Krusenstern (1809–1881) ja Wilhelmine von Kotzebue (1812–1851). 1869. aastal abiellus ta Peterburis Natalie Meyeriga. Otto Paul von Krusenstern Merevikis (vaadatud 25.12.2015) Otto Paul von Krusenstern Merevikis Krusenstern, Adam August Otto Paul von (Paul Krusenstern noorem)
Göteborgi Eesti Segakoor

Göteborgi Eesti Segakoor on 1946. aastal tegevust alustanud eesti koor, mis osa tegevusajast on olnud eraldi tegutsenud, aga vahel koos esinenud nais- ja meeskoor. Sügisel 1963 asutati 40 lauljaga Göteborgi Eesti Meeskoor, mis tegutses umbes 30 aastat. Meeskoor esines iseseisvalt eestlaste keskustes Rootsis ning ka Inglismaal, Norras ja Saksamaal, kuid esines ka segakoorina koos naiskooriga. Dirigendid: Eero Tarjus (umbes 30 aastat) Leana Salu Algul segakoorina tegutsenud koori naislauljad jätkasid pärast meeskoori asutamist naiskoorina, mis vormistati 1967. aastal ametlikult nimega Göteborgi Eesti Naiskoor. Peale eestlaste keskuste Rootsis on naiskoor esinenud ka Norras, Inglismaal ja Saksamaal. Dirigendid: 1967–1980 Harry Truus 1980–1994 Hilja Ivalo 1946. aastal alustanud koori jagunemise järel 1960. aastail ühinesid meeskoor ja naiskoor jälle Göteborgi Eesti Segakooriks 1994. aastal. Alguaastail tegutses segakoori kõrval ka väiksem kirikukoor. Dirigendid: 1946–1967 Harry Truus 1994–2013 Leana Salu, Hilja Ivalo, Kristi Jagodin, Eva Rummo, Toomas Aadli, Matti Lepik 2013-2022 Leana Salu 2022- Toomas Aadli Hiljem tegutses mõne aasta eraldi ka Göteborgi Eesti Noortekoor, millest kasvas välja väike Jõulukoor, mis on kümmekond aastat esitanud jõululaule EELK jõuluõhtu jumalateenistustel Göteborgis. Aho Rebas. 70 aastat eesti koorilaulu Göteborgis. Eesti Päevaleht (Rootsi), 16. detsember 2015
Arno Kask

Arno Kask (2. november 1927 – 7. november 2002) oli Eesti kaugsõidukapten ja merendustegelane. 1949. aastal lõpetas ta Tallinna Merekooli kiitusega. Aastast 1967 oli ta Eesti Merelaevanduse ülema asetäitja laevastiku ekspluatatsiooni alal. 1978–1987 oli ta Eesti Merelaevanduse ülem. 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige. 1974 – Eesti NSV teeneline transporditöötaja Tema poeg oli kapten Alar Kask, tama vend on merendustegelane Jüri Kask. Arno Kask Merevikis (vaadatud 25.12.2015) Arno Kask Merevikis
Silciemsi raudteepeatus

Silciemsi raudteepeatus oli raudteepeatus Valga–Riia raudteeliinil Sigulda piirkonnas Allaži vallas. Peatus asus Riiast 47,5 km kaugusel. Silciemsi raudteepeatuse juures on Valga-Riia raudtee kaheteeline. Piletihinnalt kuulus peatus C tsooni. Peatus avati aastal 1926. See suleti detsembris 2019, kuna seda kasutas alla 2,6 reisija rongi kohta. http://www.pv.lv/lv/zonas/ http://railwayz.info/photolines/rwpart/9/A2 ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 26. detsembril 2015. https://www.tvnet.lv/6794138/no-decembra-vilcieni-vairs-neapstasies-astonas-stacijas Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) Peatus vanal kaardil
Egļupe raudteepeatus

Egļupe raudteepeatus on raudteepeatus Valga–Riia raudteeliinil Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas. Iga päev peatub seal kuusteist reisirongi, tööpäeviti kaheksateist rongi. Peatus asub Riiast 44 km kaugusel. Egļupe raudteepeatuse juures on Valga–Riia raudtee kaheteeline. Piletihinnalt kuulub peatus C-tsooni. Peatus avati aastal 1981. Aastani 2019 järgnes sellele Silciemsi raudteepeatus. http://railwayz.info/photolines/rwpart/9/A2 http://www.pv.lv/lv/zonas/ ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 26. detsembril 2015. Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Inčukalnsi raudteejaam

Inčukalnsi raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas Inčukalnsis. Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed, ooteplatvorme on seal kolm. Iga päev peatub seal 17 reisirongi, tööpäeviti 19. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 40,6 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam C-tsooni. Jaam avati aastal 1889. Raudtee valmimisajal jäi see Riia kreisi Allaži kihelkonda Inčukalnsi mõisa maadele. Algselt kandis see nime Hinzenberg, tänapäevase nime sai see aastal 1919. Aastail 1932-1933 hargnes sealt Allažisse viiv metsaveoks mõeldud kitsarööpmeline raudtee. Aastail 1931–1932 ehitati sinna uus jaamahoone. Inčukalnsi raudteejaama juures on Valga-Riia raudtee kaheteeline. http://www.pv.lv/lv/zonas/ ""Līnijai Rīga-Valka 120 gadi"". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2018. Vaadatud 26. detsembril 2015. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 78. lk. http://railwayz.info/photolines/rwpart/9/A2 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Jaam vanal kaardil
Tallinna Eramerekool

Tallinna Eramerekool oli 1930-1931 Tallinnas tegutsenud merekool. Kooli tegevust toetasid laevandusorganisatsioonid. Koolis oli üks klass, kus õppis 25 õpilast, kellest 17 ka kooli lõpetas. Lõpetanud said lähisõidutüürimehe paberid. Kooli juhataja oli Oskar Treilman (Toomara). Tallinna Eramerekool Merevikis (vaadatud 26.12.2015) Tallinna Eramerekool Merevikis