Jaunpiebalga vald

Jaunpiebalga vald (läti keeles Jaunpiebalgas pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Zosēni ja Vecpiebalga vallaga, Smiltene piirkonna Drusti vallaga, Gulbene piirkonna Ranka ja Druviena vallaga ning Madona piirkonna Liezēre vallaga. Valla pindala on 184 km². 2016. aasta seisuga elas seal 2026 inimest. Valla keskus on Jaunpiebalga küla. Aastal 1935 oli Jaunpiebalga valla pindala 233 km². Aastal 1945 moodustati vallas Abrupe, Kalnieši, Gauja, Jaunpiebalga ja Zosēni külanõukogust, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1950 sai Jaunpiebalga töölisasula staatuse, aga ülejäänud külanõukogu maad liideti aasta hiljem Abrupe külanõukoguga. Aastal 1957 liideti Abrupe külanõukogu Jaunpiebalgaga kui Jaunpiebalga töölisasula maapiirkond. Aastal 1963 liideti sellest kujunenud Jaunpiebalga alevi maapiirkonnaga ka Gauja külanõukogu. Aastal 1990 kaotas Jaunpiebalga alevi staatuse ja nii alevist kui ka selle maapiirkonnast kujunes Jaunpiebalga vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Jaunpiebalga piirkonda. Vald asub suuremalt jaolt Vidzeme kõrgustikul. Tähtsamad jõed on Koiva jõgi ja selle lisajõed Tirza ning Tulija. Suurim kõrgus on 243,2 meetrit (Vinķi mägi). Looduskaitse all on Kaņepi pärn, Kaņepi tamm, Mazpaupi tamm, Laivaskalnsi saar, Kleivase hiidmänd, Rudgalvji mänd, Ležēni mänd, Maztenclavi mänd, Valge Luha mänd, Lejas Niklavase kivi, Kalna Kļavi vaher, Bukani või Slocene mänd, Vecpaupi tamm ja Kellamänd. Lisaks kasvab vallas arvukalt nimetuid põlispuid. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Lejas Niklavase talu rehi, Jaunpiebalga luteri kirik (sealhulgas sealsed altar, kantsel ja orel), Ezerbrici muinaskalmed ehk Sõjakalmed, Brici järveelamu, helilooja Emīls Dārziņši elumaja ja Jaunpiebalga vallakooli hoone. Regionaalse kaitse all on Jaunpiebalga kõrtsihoone, Tūlija linnamägi, Jaunģeisti keskaegne kalmistu ehk Butka küngas, hiiepaik Lielmežsi lohukivi, Mazķūģi muinaskalmed (Nauda ehk Lazdi küngas), Tīrumviekšeļi linnamägi, Tirumviekšeļi keskaegne kalmistu, Jaunpiebalga muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, klaasikunstniku Kārlis Miesnieksi elumaja, Vecviekšeļi keskaegne kalmistu (Kalmemägi) ja sealsed kellamännid, Jaunpiebalga keskaegne kalmistu ja endiste kellamändide ase Ciere mäel. Kohaliku kaitse all on Jānēni keskaegne kalmistu ehk Kalmemägi. Varem kohaliku kaitse all olnud Tirznieki muinaskalmed ja Brici muinasasula ase on nimistust välja arvatud. Aastal 2011 elas vallas 1858 lätlast, 47 venelast, 17 valgevenelast, 14 ukrainlast, 9 poolakat ja 4 leedulast. Valla külad on: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Emīls Dārziņši ja Jānis Sudrabkalnsi muuseum Koiva jõgi Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Jaunpiebalgas novads Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 14.09 2023 Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Jaunpiebalga vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis