laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Merzen

Merzen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis. Valla pindala on 52,94 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3907 inimest. Vald on tuntud oma odava majutuse ja ajaloolise võlu poolest. Suurim tööandja on ettevõte Setca Elektronik, mis toodab päikeseenergiaseadmeid. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.merzen.de
Neuenkirchen (Osnabrück)

Neuenkirchen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis. Valla pindala on 57,51 km². 31. detsembril 2017 elas seal 4547 inimest. Vald asub umbes 20 km Osnabrückist loodes. GeoNames Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.neuenkirchen-os.de
Varjupaigataotlejate Majutuskeskus

Rahvusvahelise kaitse taotlejate majutuskeskus osutab teenuseid Eestilt rahvusvahelist kaitset taotlevatele isikutele. Varjupaigataotlejate Majutuskeskuse Vao Keskus asub Vao külas Väike-Maarja vallas Lääne-Virumaal ning Vägeva Keskus Selli külas Jõgeva vallas Jõgevamaal. Vao keskuses on võimalik korraga majutada kuni 70 varjupaigataotlejat ja Vägeva keskuses 50 varjupaigataotlejat. Lisaks rahvusvaheise kaitse taotlejate majutamisele tutvustatakse keskuses taotlejale tema õigusi ja kohustusi, vajadusel nõustatakse ja abistatakse erivajadustega toimetulekul, võlgadega toimetulekul, lastekaitse, eakate teenuste ja muu vajamineva osas, abistatakse vajadusel kooliealisi lapsi ning nende vanemaid sobiva kooli leidmisel, varustatakse rahvusvahelise kaitse taotlejad ilmastikule sobivate riiete ning jalanõudega, korraldatakse tervisekontroll ja hädavajalik tõlketeenus. Majutuskeskuses ei ole korraldatud keskset toitlustamist ega varustamist toiduainetega. See on asendatud rahalise toetusega. Majutuskeskuses viibivatele rahvusvahelise kaitse taotlejatele makstav rahaline toetus on võrdne kehtiva minimaalsetest tarbimiskulutustest lähtuva toimetulekupiiriga. Keskuses toimuvad eesti keele tunnid ning tutvustatakse Eesti ja Euroopa kultuuri. Juba rahvusvahelise kaitse saanud isikut abistab keskus uue elukoha leidmisel, selle jaoks omavalitsusega suhtlemisel ja üürilepingu sõlmimisel ning vajadusel aitab korraldada ka kaitse saanud isiku osalemise keelekursustel või tagada talle tõlketeenuse. Keskus nõustab isikut Eesti ühiskonda integreerumisel. Varjupaigataotlejate Majutuskeskuse koduleht
Aare Olgo

Aare Olgo (sündinud 21. mail 1954 Väike-Maarjas) on eesti ettevõtlus- ja omavalitsustegelane. Aare Olgo on lõpetanud 1972. aastal Jõgeva Keskkooli ja seejärel Tallinna Polütehnilise Instituudi masinaehituse tehnoloogia, metallilõikepinkide ja -instrumentide erialal. 1977–1992 töötas ta juhtivatel ametikohtadel Rakvere KEK-is, Jõgeva KEK-is, Jõgeva EPT-s, Jõgeva rajooni ATK-s ja Jõgeva MEK-is. Aastatel 1992–2002 oli ta osaühingu Jõgeva Ehituskaubandus üks rajajaid, juhatuse liige ja tegevjuht. Aare Olgo valiti esimest korda Jõgeva linnavolikokku 2002. aastal Eesti Keskerakonna valimisnimekirjas (ta on Keskerakonna liige) ning sai abilinnapeaks. Jõgeva abilinnapeana töötas Aare Olgo ka aastatel 2005–2009. Mõned aastad tegutses Aare Olgo ettevõtluses. 2012–2013 oli ta Tartumaal Laeva valla vallavanem. 2013. aastal naasis Olgo Jõgeva linnavalitsusse abilinnapeaks ning aastatel 2013–2016 oli ta Jõgeva linnapea. 2016–2017 kutsuti ta taas Laeva vallavanemaks. 2017. aastal valiti Aare Olgo Jõgeva linna, Jõgeva valla, Palamuse ja Torma valla ühinemise tulemusena moodustatud Jõgeva valla esimeseks vallavanemaks ja selles ametis oli ta kuni aprillini 2021. 2007 – Jõgeva linna aumärk staadioni ehitamise eestvedamise eest Olgo on kuulunud Jõgeva Linnaraamatukogu, SA Jõgeva Haigla ja sotsiaalkeskuse Elukaar nõukogusse ning olnud kahel perioodil OÜ Jõgeva Veevärk nõukogu esimees. Ta on Jõgeva vallavanemana SA Jõgevamaa Arendus- ja Ettevõtluskeskuse nõukogu liige ja Jõgevamaa Koostöökoja juhatuse liige. Mänginud jäähokit, korvpalli ja malet. 1967. aastal valiti üleliidulise jäähokiturniiri Kuldlitter (osales 158 võistkonda) parimaks väravavahiks Eestis. Korvpallis Rakvere rajooni meister Rakvere KEK-i võistkonnas. Aare Olgo on kirjutanud probleemartikleid ja juhtkirju Jõgeva maakonnalehes Vooremaa, Kesknädal, Jõgeva Linna Teatajas ja Jõgeva Valla Teatajas. Esinenud raadio- ja telesaadetes. Mälumäng. Kuulunud Jõgeva KEK-i mälumänguvõistkonda, osalenud edukalt mälumängusaadetes „Miljonimäng“ ja „Kuldvillak“. Organiseerinud mälumänge. Harrastanud bridži, õpetanud bridži teistele asjahuvilistele. Abiellus 1976. aastal Svetlana Olgoga. Poeg Rainer Olgo on Tartus ettevõtja ja heategevusürituste korraldaja, poeg Allar Olgo IT-spetsialist ja tütar Triin heategevusprojektide algataja ja elluviija. Aare Olgo on kolme lapse vanaisa.
Voltlage

Voltlage on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis. Valla pindala on 42,35 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1717 inimest. Bernhard Heinrich Overberg (1748–1826), katoliiklik teoloog ja pedagoog Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.voltlage.de
Vladimir Vinogradov

Vladimir Vinogradov on mitme inimese nimi: Vladimir Vinogradov (vaimulik), Eesti õigeusu vaimulik, elas 19. sajandil Vladimir Vinogradov (poliitik), Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige
Pavel Volkov

Pavel Volkov on mitme inimese nimi: Pavel Volkov (näitleja), Vene näitleja Pavel Volkov (vaimulik), Eesti õigeusu vaimulik, elas 1836-1913 Pavel Volkov (veepalur), NSVL veepallur, Euroopa meister
Okslohisti

Okslohisti, ka saohaod, oli okstest veovahend, mille tüveosad jäid aisteks. Ta oli üks lohisti liike. Sellega lohistati heinasaade, aga ka vilja või hagusid. Lohisti koosnes heinasao all olevast 2 kuni 4 lehtpuuoksast, mis olid köie abil ühendatud heinasaoga. Lohisti veeti hobujõul heinaküüni juurde, allamäge võis vedu toimuda ka inimjõul. Okslohisti oli Eestis ja Lätis kasutusel veel 20. sajandi algupoolel. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 131 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 258.
Osterholzi kreis

Osterholz on kreis (Landkreis) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal. Seda ümbritsevad (läänest ja päripäeva) Wesermarschi, Cuxhaveni, Rotenburgi ja Verdeni kreis ning Bremeni linn. Kreisi pindala on 650,73 km². 31. detsembril 2017 elas seal 113 105 inimest. Algselt valitsesid praeguse kreisi ala Bremeni vürstlikud peapiiskopid. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti personaalunioonis esmalt Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri krooni poolt. 1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa, oli osa Bouches-du-Weseri departemangust. 1813. aastal taastati hertsogkond Hannoveri kuurvürstkonnale, mis pärast Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa. 1866. aastal läks Hannoveri kuningriik Preisi kuningriigi kätte, moodustati Hannoveri provints. Preisi valitsus rajas 1885. aastal kreisid, teiste hulgas Osterholzi kreisi. Kreisi lõunaosa on osa Bremeni metropolipiirkonnast. Põhjas on Teufelsmoor ("surnud soo"), üks suuremaid madalsoid Saksamaal. Suured sood laiuvad Hamme jõe mõlemal kaldal, mis voolab läbi kreisi põhjast lõunasse, et suubuda Wümme jõkke. Wümme moodustab lõunapiiri ja on Weseri lisajõgi; Weser moodustab Osterholzi läänepiiri. Linnad: Osterholz-Scharmbeck Vabad vallad: Grasberg Lilienthal Ritterhude Schwanewede Worpswede Samtgemeinden: Samtgemeinde Hambergen Axstedt Hambergen1 Holste Lübberstedt Vollersode 1Samtgemeinde keskus GeoNames https://www1.nls.niedersachsen.de/statistik/ Kreisi veebileht
Teopi keel

Teopi keel on Austroneesia keelkonna Lääne-Okeaania keelte Mesomelaneesia harusse kuuluv keel, mida kõneldakse Paapua Uus-Guineas Bougainville'i saare põhjaosas. Kõnelejate arv oli 1991. aastal ligikaudu 5000. Teopi keeles on 13 konsonantfoneemi ja 7 vokaalfoneemi. Eristatakse pikki ja lühikesi vokaale. Nimisõnad jagunevad kolme klassi, mis on osaliselt semantiliselt motiveeritud. Nimisõna ei käänata. Verbi aega, tegumoodi ja aspekti väljendatakse abisõnade ja reduplikatsiooniga. http://www.ethnologue.com/language/tio http://www.mpi.nl/DOBES/projects/teop https://wals.info/languoid/lect/wals_code_teo
Diego Castro

Diego Castro Giménez (sündinud 2. juulil 1982 Pontevedras) on Hispaania jalgpallur. Ta mängib Austraalia kõrgliiga klubis Perth Glory vasaku äärepoolekaitsjana. Ta on klubi meeskonna kapten. Ta alustas karjääri kodulinnas Hispaania kolmanda liiga klubis Pontevedra. 2003. aastal liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga Málaga, mängides põhiliselt klubi duubelmeeskonnas. 2006. aastal liitus ta Hispaania esiliiga klubiga Sporting de Gijón, kellega mängis kaks hooaega Hispaania esiliigas ja seejärel kolm hooaega kõrgliigas. Kõige edukam oli hooaeg 2009–10, kui ta lõi liigas kümme väravat. 2009. aastal valiti ta Sporting de Gijóni hooaja parimaks mängijaks. 2011. aastal liitus ta teise Hispaania kõrgliiga klubi, Getafega, kus mängis neli hooaega. 2015. aastal suundus Castro esmakordselt välisklubisse, liitudes Perth Gloryga. Esimesel kahel hooajal lõi mõlemal korral liigas 13 väravat ja valiti mõlemal hooajal liiga sümboolsesse koosseisu. 2018–19 võitis ta Perth Gloryga A-League'i põhihooaja ja ta valiti taas liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2016, 2017 ja 2019 valiti ta Perth Glory aasta parimaks mängijaks ning hooajal 2015–16kogu liiga parimaks mängijaks. Tema isa Fernando Castro Santos on töötanud mitu aastakümmet jalgpallitreenerina. Perth Glory A-League'i põhihooaeg: 2018–19
Ivan Franjic

Ivan Frankie Franjic (sündinud 10. septembril 1987 Melbourne'is) on Austraalia jalgpallur. Ta mängib Austraalia kõrgliiga klubis Macarthur paremkaitsjana. Ta alustas klubikarjääri Austraalia madalamate liigade klubides. 2009. aastal liitus ta Austraalia kõrgliiga klubiga Brisbane Roar, kelle koosseisus võitis kahel hooajal Austraalia kõrgliiga põhihooaja ja kolmel korral finaalseeria. Hooaegadel 2010–11 ja 2013–14 valiti ta Austraalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. 2014. aastal liitus ta Venemaa kõrgliiga klubiga Moskva Torpedo, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Ta lahkus klubist juba järgmise aasta kevadel, sest klubi ei suutnud oma mängijatele palka maksta. 2015. aastal naasis ta kodumaale, liitudes Melbourne Cityga. 2015. aastal valiti ta A-League'i kümnendi sümboolsesse koosseisu. 2017. aastal mängis ta mõnda aega Lõuna-Korea kõrgliigas Daegus. Hooajal 2017–2018 mängis ta taas Brisbane Roaris. 2018. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Perth Gloryga. 2020. aasta septembris sõlmis Franjic lepingu äsja Austraalia kõrgliigaga liitunud klubiga Macarthur. Austraalia jalgpallikoondises tegi Franjic debüüdi 2012. aasta detsembris. Ta kuulus Austraalia koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. 2015. aastal tuli ta koondisega Aasia meistriks. Brisbane Roar A-League'i põhihooaeg: 2010–11, 2013–14 A-League'i finaalseeria: 2010–11, 2011–12, 2013–14 Melbourne City FFA Cup: 2016 Perth Glory A-League'i põhihooaeg: 2018–19 "Ivan Franjic leaves Brisbane Roar for Torpedo Moscow". The Guardian. 4.9.2014. Vaadatud 22.1.2019
Henn Mikkin

Henn Mikkin (20. jaanuar 1947 – 6. veebruar 2004) oli eesti psühholoog. Ta lõpetas 1965. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1970. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli. 1977. aastal kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis kandidaadiväitekirja. 1970. aastast töötas ta õppejõuna Tartu Riiklikus Ülikoolis, hiljem ka Tartu Ülikooli Pärnu Kolledžis ja Tallinna Pedagoogikaülikoolis. 1990. aastate esimesel poolel töötas Henn Mikkin Tartu Ülikoolis välja sotsiaaltöö eriala õppekava, pöörates erilist tähelepanu kliendikesksele sotsiaaltööle. 1990. aastate alguses osales Henn Mikkin Eesti Vabariigi sotsiaalpoliitika aluste väljatöötamises. Eraettevõtjana tegutses ta suhtlusoskuste koolitaja, nõustaja ja psühhoterapeudina. Suhtlusoskuste koolituseks töötas ta juba 1970. aastatel välja videotagasisidega suhtlustreeningu meetodi, olles selle meetodi rajaja Nõukogude Liidus. Tema algatusel kinnitati 2003. aasta lõpul suhtlustreeneri riiklik kutsestandard ja loodi Eesti Suhtlemistreenerite Ühing. 2000. aastast oli Henn Mikkin vabakutseline lektor ja konsultant. "IN MEMORIAM: Henn Mikkin", Eesti Päevaleht, 12. veebruar 2004. Ann Seilenthal, Marge Vainre (toim). Henn Mikkin ja suhtlemistreeningu arengu lugu, Eesti Suhtlemistreenerite Ühing 2006. ISBN 9789949134390 Foto
Craig Goodwin

Craig Alexander Goodwin (sündinud 16. detsembril 1991 Adelaide'is) on Austraalia jalgpallur. Ta mängib Austraalia kõrgliiga klubis Adelaide United vasaku äärepoolkaitsja või vasakkaitsjana. Ta alustas karjääri Austraalia poolprofessionaalsete liigade klubides. 2011. aastal liitus ta Melbourne Heartiga ning tegi 2012. aastal klubi põhimeeskonnas debüüdi Austraalia kõrgliigas. 2012. aastal liitus ta teise Austraalia kõrgliiga klubiga, Newcastle Jetsiga, kus mängis kaks hooaega. Seejärel veetis ta kaks hooaega Adelaide Unitedis. 2016. aastal liitus ta Hollandi kõrgliiga klubiga Rotterdami Sparta, kus mängis ka kaks hooaega ning mille vältel lõi ta Hollandi kõrgliigas kokku kuus väravat. 2018. aasta mais naasis Goodwin Adelaide Unitedi, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Samal aastal võitis ta klubiga Austraalia karika. Karikafinaalis alistas Adelaide United Goodwini kahe värava toel Sydney. 2019. aasta juulis siirdus ta Saudi Araabia kõrgliiga klubisse Al-Wehda. Hooajal 2020–2021 mängis ta laenul samasse liigasse kuuluvas Abhas. Seejärel liitus ta laenulepingu alusel taas Adelaide Unitediga. Debüüdi Austraalia jalgpallikoondises tegi Goodwin 26. juulil 2013 mängus Jaapani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 27. jaanuaril 2022 MM-i valikmängus Vietnami vastu. Adelaide United A-League'i põhihooaeg: 2015–16 A-League'i finaalseeria: 2015–16 FFA Cup: 2018 "Goodwin returns home to Reds". Adelaide United. 25.5.2018. Vaadatud 23.1.2019
Estonia (soomusauto)

Soomusauto Estonia oli esimene Eesti Vabariigis ehitatud soomusauto. Auto valmis Vabadussõja ajal Tallinna Sadamatehastes seeria esimese eksemplarina. Detsembris 1918 andis Johan Pitka käsu asuda Tallinna Sadamatehastes soomusautosid valmistama. Kogemused ja projektdokumentatsioon puudusid, kuid arutelu käigus pandi paika auto põhimõtteline ehitus ja insener Ludwig Saukas visandas ehitusplaani. Ehitamist juhtis alamkapten Arthur Uus. Esimesena ehitati kolmetonnise kandejõuga veoauto Federal šassiile vinkelrauast raam, millele kinnitati laevaehituses kasutatud metallplaatidest soomus. Soomusauto ehitus võttis mälestuste põhjal vaid 2-3 päeva. Masin valmis 1918. aasta jõulupühade eel ja sai nimeks Estonia. Pärast valmimist selgus aga, et auto sai liiga raske. Maksimaalseks kiiruseks saavutati vaid 15 km/h. Seega ei saanud Estoniat rindele saata, vaid ta jäi Tallinna sisekaitse ülesanneteks. Kevadel 1919 ehitati Estonia ümber tolleks ajaks loodud seeriamasinate eeskujul. Masina senine laevaterasest soomus asendati 7–11 mm paksuse kroomnikkelterasest kattega, millega kogukaal langes ühe tonni võrra. Estonia saadeti rindele 20. mail 1919 ja arvati 1. soomusautode rühma koosseisu. Landesveeri sõjas langes Estonia kuulipildur Lilienthal. Pärast Vabadussõda jäid kiiruga konstrueeritud ja ka peagi tehniliselt vananenud soomusautod reservi kuni 1940. aastani. Seoses Eesti Vabariigi 100. aastapäevaga ehitati Kaitseliidu tellimusel Saaremaa Sõjavara Seltsi poolt 2018. aasta soomusauto Estonia koopia. Auto alusena kasutati veoauto GAZ-53 raami. Autot on kasutatud eksponaadina mitmetel ajalooteemalistel üritustel. Tasuja (soomusauto) Soomusautode kolonn Tehnikamaailm: Eesti soomusautod Postimees: Veoauto GAZ 53 ehitatakse ümber soomusauto Estonia koopiaks J. Pitka. Minu sõjamälestused 1914-1920. Minu mälestused suure ilmasõja algusest Eesti vabadussõja lõpuni 1921. Tallinna Eesti Kirjastuse Ühisuse kirjastus, lk 161-171
Kalle Kalm

Kalle Kalm (sündinud 24. oktoobril 1950 Tallinnas) on eesti orienteeruja ja kartograaf. Ta lõpetas 1969. aastal Tartu 5. Keskkooli. Aastatel 1977 ja 1979 tuli ta Eesti meistriks orienteerumisjooksu öisel tavarajal, lisaks võitis 1978. aastal hõbeda märketeatesuusatamises ja 1980. aastal öisel tavarajal. 1977. aastast tegeleb kaardistamisega. Ta on Eesti üks aktiivsemaid ja tunnustatumaid orienteerumiskaartide valmistajaid, olnud tegev enam kui 200 orienteerumiskaardi välitöödel ja joonistamisel. Ta on tegutsenud ka rajameistrina, sealhulgas olnud mitmel korral Eesti meistrivõistluste ja Jüriööjooksu rajameister. Ta on orienteerumisklubi Ilves liige. Eesti spordi biograafiline leksikon. Kalm, Kalle "Eesti Orienteerumisliidu orienteerumiskaartide andmebaas". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. jaanuar 2019. Vaadatud 23. jaanuaril 2019. Eesti rahvusbibliograafia. Kalm, Kalle - kartograaf[alaline kõdulink]
Éder Militão

Éder Gabriel Militão (sündinud 18. jaanuaril 1998 Sertãozinhos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real paremkaitsja või kaitsva poolkaitsjana. Ta alustas karjääri kodumaal São Paulos. Klubi meeskonnas tegi ta Brasiilia kõrgliigas debüüdi 14. mail 2017 mängus Cruzeiro vastu. Esimese värava lõi ta liigas 17. septembril mängus Vitória vastu. 2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Porto. Debüüdi Portugali kõrgliigas tegi ta 2. septembril mängus Moreirense vastu, andes mängus väravasöödu. Ta murdis ennast kiiresti Porto põhikoosseisu. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 28. novembril UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Schalke 04 vastu. Esimese värava Portugali liigas lõi ta 3. jaanuaril 2019 mängus Avese vastu. Ta valiti hooajal 2018–2019 Portugali kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2019. aasta märtsis sõlmis ta kuueaastase lepingu Madridi Realiga. Debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta 11. septembril 2018 sõprusmängus El Salvadori vastu. 2019. aastal võitis ta Brasiilia koondisega Copa América. "Militão feliz por estar "num clube vencedor". Diário de Notícias. 7.8.2018. Vaadatud 23.1.2019
Yacine Brahimi

Yacine Brahimi (araabia keeles: ياسين إبراهيمي; sündinud 8. veebruaril 1990 Pariisis) on Alžeeria jalgpallur, kes mängib Katari kõrgliiga klubis Al-Rayyan ja Alžeeria jalgpallikoondises äärepoolkaitsja või ründava poolkaitsjana. 2014. aastal valiti ta nii Alžeeria aasta jalgpalluriks, BBC Aafrika aasta jalgpalluriks kui ka Aafrika jalgpalli tulevikutalendiks. Brahimi sündis Prantsusmaal ja alustas jalgpalli mängimist Prantsusmaa klubides, mängides noorena muuhulgas Paris Saint-Germainis. 2006. aastal liitus ta Stade Rennais' noorteakadeemiaga. Profidebüüdi tegi ta hooajal 2009–10, kui oli laenul Prantsusmaa esiliiga klubis Clermont, lüües liigas kaheksa väravat. Järgmisel hooajal mängis ta juba Stade Rennais' meeskonnaga Prantsusmaa kõrgliigas. Hooajal 2012–2013 oli laenul Hispaania kõrgliiga klubis Granada. 2013. aastal sõlmis ta klubiga püsiva lepingu ja mängis Granadas ka järgmise hooaja, lüües liigas kolm väravat. 2014. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Porto. Üleminekusumma oli 6,5 miljonit eurot. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas UEFA Meistrite Liiga hooaja 2014–15 kvalifikatsioonmängus Lille'i vastu. 17. septembril tegi ta Meistrite Liiga alagrupimängus Borissovi BATE vastu kübaratriki. Esimese värava Portugali liigas lõi ta 1. novembril mängus Nacionali vastu. Hooajal 2017–18 tuli ta Portoga Portugali meistriks. 2018. aastal võideti lisaks Portugali superkarikas. 2019. aasta juulis liitus ta Al-Rayyaniga. Brahimi esindas Prantsusmaa noortekoondisi, kuid otsustas hakata esindama Alžeeria jalgpallikoondist. Debüüdi tegi ta Alžeeria koondises 2013. aasta märtsis MM-i valikmängus Benini vastu. Ta valiti Alžeeria koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlusteks. Ta lõi maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus oma koondisekarjääri esimese värava Lõuna-Korea vastu. 2019. aastal tuli ta Alžeeria koondisega Aafrika meistriks. Lisaks on ta kuulunud Alžeeria koondisse 2015. ja 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. Porto Primeira Liga: 2017–18 Supertaça Cândido de Oliveira: 2018 "Porto sign Algeria's Brahimi from Granada". King Fut. 23.7.2014. Vaadatud 23.1.2019  Yacine Brahimi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Héctor Herrera

Héctor Miguel Herrera López (sündinud 19. aprillil 1990 Tijuanas) on Mehhiko jalgpallur, kes mängib Major League Socceri klubis Houston Dynamo ja Mehhiko jalgpallikoondises poolkaitsjana. Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal kodumaal Pachucas, kus mängis kaks hooaega. 2013. aasta juunis liitus ta Portoga. Debüüdi Portugali liigas tegi ta 18. augustil 2013 mängus Vitória de Setúbali vastu. Sama aasta 22. oktoobril püstitas Herrera UEFA Meistrite Liiga rekordi, kui ta alagrupimängus Peterburi Zeniti vastu saadeti ta väljakult minema juba kuuendal minutil pärast kahe kollase kaardi teenimist. Esimese värava lõi ta Portugali liigas 20. detsembril mängus Olhanense vastu. Hooajal 2014–15 valiti ta Porto hooaja parimaks mängijaks. Hooajal 2017–18 tuli ta Portoga Portugali meistriks. Lisaks on ta kahel korral võitnud Portugali superkarika. Hooaegadel 2017–18 ja 2018–19 on ta valitud Portugali kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Ta oli alates hooajast 2015–16 Porto meeskonna kapten. 2019. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Madridi Atlético. Hooajal 2020/21 tuli ta klubiga Hispaania meistriks. Pärast kolme hooaega Madridi Atléticos siirdus ta 2022. aastal Houston Dynamosse. Debüüdi Mehhiko jalgpallikoondises tegi Herrera 16. oktoobril 2012 MM-i valikmängus El Salvadori vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 4. septembril 2015 sõprusmängus Trinidadi ja Tobago vastu. 2015. aastal tuli ta Mehhiko koondisega CONCACAF Gold Cupi võitjaks. 2016. aasta Copa América Centenario esimeses alagrupimängus lõi ta värava Uruguay vastu. Lisaks on ta kuulunud Mehhiko koondisse 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2021. aasta CONCACAF Gold Cupil ning 2013. ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Mehhiko meeskonna koosseisus olümpiavõitjaks. Porto Primeira Liga: 2017–18 Supertaça Cândido de Oliveira: 2013, 2018 Madridi Atlético La Liga: 2020–21  Héctor Herrera – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Järvamaa spordipreemia

Järvamaa spordipreemia on Järvamaa Omavalitsuste Liidu välja antav spordipreemia. Parim spordikollektiiv/võistkond Edukas noorsportlane Edukas neiu Edukas noormees Spordiedendaja Aasta meessportlane Aasta naissportlane Elutööpreemia Aasta kehalise kasvatuse õpetaja Aastapreemiad. https://jarva.ee/spordipreemia/ (vaadatud 22.01.2019) https://jarva.ee/spordipreemia/
Estonian Open

Estonian Open on mitme võistluse nimi või nime osa: Estonian Open (linnuvõistlus) Estonian Open, noolemäng Estonian Junior Open, tennis Estonian Open ehk Eesti meistrivõistlused Rubiku kuubiku lahendamises ... Estonian Cup
Tartu Ekspress

Tartu Ekspress oli aastail 2007–2019 neljapäeviti ilmunud tasuta nädalaleht Tartus ja selle lähiümbruses, tiraažilt suurima trükiarvuga (20 400-42 000 eksemplari) ajaleht Lõuna-Eestis. Tartu Ekspressi asutasid Neinar Seli, Andrus Kuusmann ja Jaan Olmaru. Alates 2009. aasta oktoobrist alustas leht ilmumist uute omanike alt. Peatoimetajana jätkas Jaan Olmaru, vastutavaks väljaandjaks sai ja oli lehe ilmumise lõppemiseni Kaupo Torim. Tartu Ekspressi peatoimetajad: Jaan Olmaru (2007-2010), Oliver Kund (2010-2011), Juhan Lang (2012-2013), Kaur Paves (2013-2019). Vastuolulise mainega ajaleht valis aastast 2014 Tartu aasta tigu ja aastast 2016 Tartu aasta pätti. "Tartu Ekspress". "AASTA TIGU viib viie kalleima põnnikoha sekka" Tartu Ekspress, 10. jaanuar 2019 "Aasta pätt väärpruukis alaealist". Tartu Ekspress. 17. jaanuar 2019.