laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Laasi

Laasi on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Läänemere ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Laasist põhjas asub Heistesoo, läänes Suureranna, kagus Tammistu, idas Viita ja kirdes Luidja küla. 1726 on Kõpu vakuses mainitud talunikku Lase Tönnisse Michel. 1913. aastaks oli talust kujunenud küla. Kohanime aluseks on isikunimi Laas, mis on lühend isikunimedest Gelasius, Blasius, Laurentius, Claudius või Nikolaus. Laasi alale jääb Suureranna hoiuala. Koht kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla ja moodustas 18. sajandil Kirgisaare küla. Laasi külaga liideti teise maailmasõja järel Viita. Laasi kuulus 1977–1997 Suureranna koosseisu. Laasi põhjaosa läbib Puski–Kõpu–Ristna tee. Suureranna hoiuala Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Laasi" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Lehtma

Lehtma on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla põhjaosas Tahkuna poolsaarel. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda. Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõrgessaare valda. Lehtma küla ümbritseb põhjast Läänemeri ja idast Tareste laht. Küla piirneb läänes Tahkuna ja Kauste, edelas Kodeste ja lõunas Tareste külaga. Kohanimi tuleneb eestikeelsetest sõnadest "leht" ja "maa". Kohanime on esmamainitud 1811. aastal kui Lechtma. Suurem osa Lehtma küla alast kuulub Tahkuna looduskaitseala koosseisu. Küla alale jäävad Lehtma Suurjärv ja Põhjatu järv ning Hiiumaa ainus loodusreservaat. Lehtma Suurjärvest saab alguse Lehtma oja. Külas asub ka Tahkuna hiidrahn. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel külas püsielanikke ei olnud. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas kolm püsielanikku. Lehtma oli Kõrgessaare mõisa metsavahikoht. 1811. aasta hingerevisjonis on mainitud Lechtma Andrust, kelle poeg liikus perekonnanime panemise ajaks Tahkuna külla. Uueks metsavahiks asus Mihkel Kask. Peale Esimest maailmasõda kuulus koht Kärdla asunduse koosseisu. Lehtma küla moodustati 1997. aastal. Lehtma sadama kaudu küüditati 1949. aastal Hiiumaalt 261 inimest. Lehtma küla idaosa läbib Lehtma sadama tee, mis viib Lehtma sadamasse. Küla lääneosa läbib Karjaselja tee ja põhjaosa Tahkuna tee. Lehtmas tegutses 1992–1998 kalandusettevõtte Dagöfisk, mille pankrotistumisel asus hoonetes Dagöplasti üks tootmistsehhe. 1990. aastatel asus sadamas Pöörupoi baar. Lehtma nina Lehtma oja Lehtma sadam Lehtma soo Lehtma Suurjärv Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 4.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Lehtma" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Statistikaameti andmebaas 2021. aasta rahvaloendus RL21003: RAHVASTIK, 31. DETSEMBER 2021 | Aasta, Sugu, Elukoht ning Vanus. Statistikaamet. Vaadatud 17. juuni 2022 kl 17 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Leigri

Leigri on küla Hiiumaa keskosas Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda. Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõrgessaare valda. Leigri küla on pindalalt Hiiumaa suurim küla. Küla piirneb põhjas Koidma, Metsaküla ja Lilbi külaga; läänes Heiste, Sülluste ja Õngu külaga; lõunas Männamaa ja Nõmmerga külaga ning idas Nõmba, Tubala ja Kanapeeksi külaga. Kohanime on esmamainitud 1726. aastal kui Legri. Kohanimi võib lähtuda isikunimest Leiger. Leigri küla keskosas asub Leigri looduskaitseala, idaosa hõlmab Pihla-Kaibaldi looduskaitseala ja lõunaossa lõikub Tihu looduskaitseala. Küla alale jäävad Pihla raba ja Leigri soo. Küla läbivad Armioja ja Rima oja. Külas asuvad Tihu Keskmine järv ja Tihu Kolmas järv. Leigri idaosas asub Aruselja piirkond. 2019. aastal elas külas 4 püsielanikku. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel külas püsielanikke ei olnud. Leigri ajaloolised talud 1917 Leigri kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. Aruselja varasemat asukat Harrosell Greißi on mainitud 1664. aastal. 1835. aastal elas Leigris kaks taluniku peret: Peter Lebbri ja Mihkel Leigri pere. Hiljem asusid küla alal Leigri ja Tihu metsavahikohad. Küla läbib Käina-Hüti tee, kus lõpeb Nõmba-Silde tee ja algab Laasimetsa tee. Külas asub Aruselja tuulik. Murru kõrtsis toimus 1867 Reigi pastori Gustav Feliks Rinne eestvedamisel Hiiumaa esimene laulupäev, kus tuli Rinne loodud laulu sõnadega esimest korda ettekandele praeguse Eesti Vabariigi riigihümni viis. Laulupäeva mälestuseks avati külas 1992. aastal mälestuskivi ja 2007. aastal toimus Hiiumaa kooride ühislaulmine. Leigri looduskaitseala Leigri soo Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Leigri" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. 2021. aasta rahvaloendus RL21003: RAHVASTIK, 31. DETSEMBER 2021 | Aasta, Sugu, Elukoht ning Vanus. Statistikaamet. Vaadatud 17. juuni 2022 kl 17 Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv, era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna hingeloendid; EAA.1864.2.VIII-193; 1834
Lilbi (Hiiumaa)

Lilbi on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Lilbi piirneb põhjas Metsaküla, loodes Isabella küla, läänes Heiste ning lõunas ja idas Leigri külaga. Carl Russwurmi arvates tuletub kohanimi rootsi keelest sõnadest lilla byn 'väike küla'. Paul Ariste pakkus kohanime aluseks eestikeelsed sõnad lill ja pea. Leo Tiik pidas kohanime aluseks isikunime Lüll ja järelosaks eestirootsi -bi 'küla'. Lilbi põhjaosa piirneb Armiojaga. Mihkli talu juures paiknevad kaitsealused sanglepp ja punane tamm. Lilbi talud 1917 Lilbi kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa ja Lauka mõisa alla. Kohanime on esmamainitud 1565 kui Lilbi. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni järgi elas Paope vakuses talunik Lilby Jaak. 1835 oli Lauka mõisas kaks talunikku: Andrus Lilp ja Mihkel Rettik, teenijaskond sai perekonnanimedeks Esau, Kappel, Markus, Tebak ja Valk. Lilbi kuulus 1977–1997 Heiste koosseisu. Lilbi loodeossa lõikub Kõrgessaare–Hüti–Puski tee, küla idaosa läbib Laasimetsa tee. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 4.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Lilbi" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv, era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Lilbi

Lilbi on kahe küla nimi: Lilbi (Saaremaa), küla Saaremaa vallas Saaremaal Lilbi (Hiiumaa), küla Hiiumaa vallas Hiiumaal Lilbi all võidakse mõelda ka Valjala-Kogula küla Saaremaa vallas Saare maakonnas
Pikknurme jõgi

Pikknurme jõgi (ka Putkjõgi, Peraküla jõgi, Pööraküla jõgi) on jõgi Jõgevamaal, Pedja jõe parempoolne lisajõgi. Jõgi saab alguse Tapiku soost lõunas ja suubub Pedja jõkke. Jõe pikkus on 30,6 km ja valgla pindala 166,2 km². Pikknurme jõgi keskkonnaportaalis
Luidja

Luidja on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Luidja piirneb põhjas Läänemerega, läänes Poama, lõunas Laasi, Viita, Viitasoo, Villamaa ja Kopa ning idas Puski ja Paope külaga. Kohanimi tuletub sõnast luide 'liivaküngas, düün'. Kohanime on esmamainitud 1684. Küla hõlmab suurema osa Luidja rannast, kuhu suubub Luidja oja. Luidja ranna lääneosas asub Luidja järv. Osa Luidja rannast kuulub Luidja maastikukaitseala koosseisu, kus kaitstakse 1904. aastal rajatud Luidja lepikut. Küla lõunaosa hõlmab Kõpu looduskaitseala Rattagu sihtkaitsevööndit. Luidja ajaloolised talud 1917 Luidja kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. 1684. aastal elas Paope vakuses talunik Ludia Bertil ning 1688 talunikud Ludia Thomas ja Ludia Bertt. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel elas Paope vakuses talunik Ludia Hinrich. 1835. aastal said elanikud omale perekonnanimedeks Aul, Banner, Kattel, Laks ja Luik. Luidja koosseisu kuulus 1977–1997 Poama. Luidjas lõpevad Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee ja Emmaste–Luidja maantee. Külast algab Luidja–Pärnaku tee, küla lõunaosa piirneb Puski–Kõpu–Ristna teega. Tänapäeval on Luidja maakondliku kiirbussiliini algus- ja sihtkoht. Külas asub Luidja tuulik. Luidja rannas on peetud ratsavõistlusi, triatloni ja rannavolle võistlusi. Külas tegutseb selts Kodukant Luidja ja haridusselts Edu. 1989 püstitati Luidja lepiku rajaja Karl Friedrich Wilhelm Ahrensi mälestuseks külla Märt Rannasti tahutud mälestuskivi. Luidjas asus tarbijate kooperatiivi kauplus, mille hoones tegutses 2017–2019 kohvik Vesihiidlane. Külas tegutseb Luidja Tsirkusetalu. Luidja järv Luidja laht Luidja maastikukaitseala Luidja oja Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 5.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Luidja" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv RA,era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Alžiir

Alžiir on Alžeeria pealinn ja Alžiiri provintsi keskus. Asub Vahemere kaldal. Linna kohal oli foiniiklaste asula, kuid tänapäeva linna asutas 944. aastal Buluggin ibn Ziri. Alžiiri vanalinn Kasbah kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Linna piires elab 2 030 000 inimest, kuid Alžiiri linnastus elab 5 723 000 inimest. Alžiiri ülikool Citypopulation.de, vaadatud 24.08.2024.  Alžiir – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tilopa

Tilopa oli 10. sajandi mahasiddha, vadžrajaana kagyu (kagjü) koolkonna alusepanija. Legendi järgi pühitseti ta ühe daakini poolt Tšakrasamvara tantrasse (tiibeti keeles kor lo dom pa gyu). Temalt siirdus õpetus edasi Naropale, levis Tiibetisse ja süstematiseerus Naropa kuue jooga õpetusena, mis sai kagyu koolkonna keskseks õpetuseks. Kuigi esineb vasturääkivusi ajaloolistes allikates, mis käsitlevad joogameistreid ja nelja transmissiooniliini, on nad enam-vähem ühel seisukohal järgmises: Esimene neljast liinist tuleneb Lopon Ludrubilt (slob-dpon-klu-sgrub, sanskriti: Acarya Nagarjuna) ja hõlmab kahte tantrat - "Sangwa Dupa" (gsang-ba-dus-pa, sanskriti: Guhasamaja) ja tantra "Denshi" (gden bzhi). See tantra sisaldab ka praktikaid, mida nimetatakse "Illusoorne keha" (sgyu-lus, sanskriti: Mayadeva) ja "Phova" (tiibeti: pho-ba, sanskriti: Samkranti), mida võiks ehk tõlkida kui ümberpaigutamine, ülekandmine. Teine Anuttarajooga tantrate liin tuli Nakpo Chopalt (nag-po-spyod-pa). See sisaldab tantrat "Gyuma Chenpo" (sgyu-ma-chen-po, sanskriti: Mahamaya) ja "Unenäojoogat" (tiibeti: rmi-lam, sanskriti: Svapna). Kolmas liin pärineb Lawapalt (la-ba-pa) ja sisaldab tantraid "Demchog" ehk "Khorlo Dongpa" (bde-mchog, khor-lo-sdompa, sanskriti: Chakrasamvara) ja "Selge valgus" (Kiirgav teadvus) (tiibeti: odgsal, sanskriti: Prabhasvara). Neljas liin on pärit Khandro Kalpa Sangmolt (mkha-gro-bskal-pa-bzangmo) ja sisaldab Hevajra tantrat ("Gyepa Dorje") ja Dummo praktikaid (gtum-mo, sanskriti: Candali).
Mägipe

Mägipe on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõpu poolsaare keskosas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Mägipe küla piirneb põhjas Läänemerega, läänes Suurepsi, lõunas Kõpu ja idas Heistesoo külaga. Küla on alguse saanud Mäe taludest ja kohanimele on hiljem liitunud järelliide -pea. Kohanime on esmamainitud 1609 kujul Mäe. Enamus küla alast kuulub Kõpu looduskaitseala koosseisu. Mägipe külas asub Hiiumaa ja kogu Lääne-Eesti saarestiku kõrgeim tipp Tornimägi. Külas asuvad Külmallik, Mägipe Suurrahn, Mägipää rändrahn ja Mägipe külakeskme rahn. Küla rannikul asub Mägipe rannarahn. Mägipe ajaloolised talud 1917 Mägipe kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. 1609 elasid talunikud Mäe Lyll ja Mäe Thönnis, 1688 Megipe Bendt ja Megepe Sur Peter. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjonis on Kõpu vakuses mainitud talunikke Maeggipeh Claus ja Meggipaeh Mick. 1835 oli Mägipel kaks talu, mille peremehed olid Mats Mägi (Mäggi) ja Thomas Klemm. Sulasrahvas sai omale perekonnanimeks nimed Malk, Malw, Mark, Raud ja Tukk. Mägipega liideti peale Teist maailmasõda Suurepsi. Mägipe piirneb lõunas Puski–Kõpu–Ristna teega. Mägipe külas asub Kõpu tuletorn. Külas toimusid 2007 ja 2019 Kõpu külade päev. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 6.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Mägipe" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv, era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.2.VIII-194; 1835 Riho Saard: "Mägipe ja Suurepsi: Kõpu poolsaare taevased külad." Kirjastus: Tallinn. 2007.
Malvaste

Malvaste on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Tahkuna poolsaarel. Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Malvaste piirneb põhjas Kauste ja Mangu, läänes Mudaste, lõunas Kidaste ja Risti ning idas Kodeste külaga. Kohanimi tuletub eestirootsi sõnast malm, mis tähendab liivast ja tasast metsast maad või nõmme. Kohanime on esmamainitud 1565. aastal kujul Malm ja Malmas. Küla läbib Kidaste jõgi. Malvaste ajaloolised talud 1917 Malvaste kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla ja asub rannarootslaste asualal. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel oli Malvastes 7 talu, mille peremehed olid Michel Jacobson, Bertel Siemonson, Jörann Hansson, Hinrich Jöransson, Hinrich Matzson, Christian Bertelson ja Hans Jacobson. Kui rannarootslased küüditati 1781 Ukrainasse, paigutati allesjäänud talukohtadele elama eestlased. 1835 oli Malvastes kaks talu, Mardi Mihkli pere sai perekonnanimeks Malw ja Kidastest pärit Laasi Paavli pere Simmer. Taluteenijad said perekonnanimedeks Aso, Kaus ja Nabbi. Seoses piiritsooniga oli Malvaste Nõukogude ajal ainus Tahkuna poolsaare küla, kus elasid alalised elanikud. 1945–1954 tegutses Malvaste külanõukogu. Malvaste koosseisu kuulusid 1977–1997 Kauste ja Kodeste. Malvaste piirneb lõunas Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee ja loodes Posti–Malvaste teega. Küla läbib Tahkuna tuletorni tee. Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee ääres asub bussipeatus. Malvaste kabeli juures asub Malvaste kalmistu. Malvastes tegutses 1885–1970 algkool ja koolimaja on säilinud tänapäevani. Külas asub varem Simmeri suguvõsale kuulunud ja praegune Hiiumaa muuseumi filiaal Mihkli Talumuuseum, kus toimusid 2002 tõsieluseriaali Farm võtted. Külas asub Teise maailmasõja aegne Nõukogude armee betoonist laskepesa. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 6.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Malvaste" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv, era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkond: perekonnanimede raamat; Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.1.359; 1835
Mangu

Mangu on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Tahkuna poolsaare lääneosas Läänemere ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Mangu piirneb põhjas ja idas Kauste, kagus Malvaste ja lõunas Mudaste külaga ning läänes Läänemerega. Koha nimi lähtub arvatavasti isikunimelisest talunimest Magnus või muust sarnasest isikunimest. Nime on esmamainitud 1834. aastal. Mangu küla hõlmab Kõrgessaare-Mudaste hoiuala. 1917. aastal kuulusid Mangu talud Mudaste küla koosseisu. Mangu ajaloolised talud 1917 Mangu kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. 1834 elasid mõisa alal talunikud Tarestest pärit Mongo Pawel Olm ja Mango Peter. 1939. aastal moodustus Mango küla, mis pärast Teist maailmasõda liideti Mudastega. Mangu taastati omaette külana 1997. Mangu küla piirneb idas Tahkuna majaka teega. Mangu külas tegutsevad majutusasutused Tahkuna Puhkekeskus ja Randmäe Puhketalu. Kärdlas tegutses 1990. aastatel koha järgi nimetatud Mangu pood. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 6.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Mangu" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv, era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Mustjõgi (Jägala)

Mustjõgi on jõgi Põhja-Eestis, Jägala jõe parempoolne lisajõgi. Mustjõgi saab alguse Aegviidu alevist 9 km ida pool ja suubub Jägala jõkke. Jõe pikkus on 38,1 km pikk ja valgla pindala 98,8 km². Varem oli Mustjõgi veerohkem, kuna sel olid Soodla jõega ühised allikad. Aastal 1938 süvendati Soodla jõge, mistõttu Mustjõe ülemjooks kuivas. Mustjõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 15.03.2022. Asmu Saar, Aegviidu-Nelijärve, 12-13 lk.  Mustjõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mardihansu

Mardihansu on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Mardihansu lahe ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Mardihansu küla piirneb põhjas Reigi-Nõmme ning idas ja lõunas Jõesuu külaga. Kohanimi kujunes varasemast Ranna talust, mida 18. sajandil hakati kutsuma omaniku Mardi Hansu järgi. Mardihansu lahe ajalooline nimi oli Hundswiek. Mardihansu ajaloolised talud 1917 Mardihansu kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel elas alal talunik Tönnise Marti Hans. 1835 sai Mardi Hanso Andruse Jüri pere omale perekonnanimeks Mardi, talu hingekirjas olnud teenijatüdruk aga Raud. Küla liideti peale Teist maailmasõda Jõesuuga, kuid taastati 1997 omaette külana. Mardihansu küla piirneb idas Emmaste–Luidja maanteega. Mardihansu laht Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Mardihansu" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv, era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Meelste

Meelste on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Tahkuna poolsaare lääneosas Läänemere ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Meelste küla piirneb põhjas Tahkuna, idas Lehtma ja lõunas Kauste külaga ning läänes Meelste lahega. Kohanimi tuletub isikunimest Meel. Kohanime on esmamainitud 1525. Küla läbib Meelste oja. Küla ala hõlmab Tahkuna looduskaitseala. Meelste ajaloolised talud 1917 Meelste kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla ja oli rannarootslaste asuala. 1525 elas mõisa alal talunik Jurghen Mattiszon van Melis. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni järgi oli külas 6 talu, mille peremehed olid Hans Bertelson, Michel Hansson, Magnus Knutson, Hinrich Magnusson, Pumpri Hinrich ja Sigala Michel. Kui rannarootslased 1781 Ukrainasse küüditati, asustati alale eestlased. 1835 oli külas kaks talu, mille peremeesteks olid Pent Tee ja Pent Vaks, sulasrahvas sai perekonnanimedeks Aro, Kops ja Käär (Kär). Meelste liideti pärast Teist maailmasõda Kaustega, kuid taastati omaette külana 1997. aastal. Meelste küla läbib Tahkuna majaka tee. Meelste laht Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Meelste" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv, era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Metsaküla (Hiiumaa)

Metsaküla on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla keskosas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Metsaküla küla piirneb põhjas Heigi, läänes Kurisu, lõunas Lilbi ja Leigri ning idas Koidma külaga. Kohanimi tuletub metsa rajatud talult. Kohanime on esmamainitud 1725–1726 kujul Metza. Küla kaguosa hõlmab Pihla-Kaibaldi looduskaitseala. Küla läbivad Kurisu jõgi, Armioja ja Rima oja. Metsaküla ajaloolised talud 1917 Metsaküla kuulus ajalooliselt Lauka mõisa alla. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel elas mõisa alal talunik Metza Jack. 18. sajandi lõpus oli moodustunud küla ja asus karjamõis (Bekhof). 1835 oli külas kaks talu, mille peremehed olid Thomas Sedrik ja Jüri Ulla. 1917 oli külas 16 talu. Metsaküla kuulus 1977–1997 Kurisu koosseisu. Metsaküla läbib põhjast lõunasse Laasimetsa tee, millega ristub Koidmasse viiv metsatee. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Metsaküla" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv, era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.2.VIII-194; 1835
Mudaste

Mudaste on Hiiumaal Hiiumaa vallas Tahkuna poolsaare lääneosas Läänemere ääres asuv küla. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Mudaste piirneb kirdes Mangu, idas Malvaste ning lõunas Sigala küla ja Ogandi külaga. Küla lääneosa piirneb Läänemerega. Külanime esmamainiti 1564 kujul Moddas ja 1798 kujul Muddas. Küla rootsikeelne nimi oli Mutas. Kohanime vasteks on sõna "mudane" mitmuse omastavas käändes. Samas on võimalik, et tegu on siirikuga Saaremaalt, kus on Mujaste küla. Küla hõlmab Kõrgessaare-Mudaste hoiuala. Külas asuvad järved Mailaht ja Lambalaht. Küla lõunaosa piirneb Kidaste ojaga. Mudaste ajaloolised talud 1917 Mudaste küla asus Reigi kihelkonnas ja kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. Küla asus ajalooliselt rannarootslaste asualal. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni järgi oli külas 5 talu, mille peremehed olid Siemon Thomasson, Matz Klementson, Hans Hansson, Jöran Jonasson ja Greiss Pawelsson. 1781 küüditati elanikud Ukrainasse ja taludesse asusid elama eestlased. 1835 oli külas 5 talu ja elanikud said perekonnanimedeks nimed Klaas, Kops, Kök, Ogga, Olm, Pitk, Post, Sikkel, Simmer ja Vaks. 1917 kuulusid Mudaste küla alla ka Mangu talud. Mudaste küla läbib Posti–Malvaste tee, küla kirdeosa piirneb Tahkuna majaka teega. Külas asub Mudaste lautrikoht. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 8.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Mudaste" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kõrgessaare valla elanike nimekiri; Rahvusarhiiv RA,era.4313.1.608; 1917 Reigi kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.2.VIII-194; 1835