laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Riia maantee (Viljandi)

Riia maantee on tänav Viljandis. Tänav saab alguse Vaksali tänavalt, ristub Terase, Vase, Kalmu, Malmi, Reinu tee, Lennuki, Anton Irve, Puidu tänavaga ja lõpeb Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maanteel. Tänava pikkus on 4090 m. Tänav sai nime 1924. aastal. Riia maanteel asuvad Viljandi vana kalmistu, Viljandi tuletõrjedepoo ja Viljandi Jakobsoni Kool. Riia maantee ja Kalmu tänava nurgal asub Viljandi Garnisoni kalmistu. "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 5. märts 2018. Lisa Viljandi Linnavolikogu 22.02.2018 määrusele nr 12. Vaadatud 21.08.2018.
Harri Salmann

Harri Salmann (sündinud 1951) on Eesti jurist, endine riigikohtunik (halduskolleegiumi liige). Ta lõpetas aastal 1978 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Harri Salmann nimetati Riigikohtu liikmeks Riigikogu poolt 25. veebruaril 1993. Selle otsuse poolt olid 34 Riigikogu liiget, vastu 18 ja erapooletuks jäi 4. Ta andis ametivande 20. mail 1993. 9. septembril 2014 otsustas Riigikogu ta ametist vabastada alates 24. septembrist 2014. 5. veebruaril 2004 andis president Arnold Rüütel talle Valgetähe III klassi teenemärgi. Poom, R. (2012). Eesti ja ESM: ESM-iga liitumata jättes tuleks meil ka teistest rahaliitudest lahkuda. Eesti Ekspress. 8. mai. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Elektrooniline Riigi Teataja. "Harri Salmanni Riigikohtu liikme ametisse nimetamise seadus". Riigikogu seadus 25.02.1993. Avaldamismärge: RT 1993, 11, 181. VII Riigikogu stenogramm, II istungjärk, 25. veebruar 1993, 14. päevakorrapunkt: Harri Salmanni Riigikohtu liikme ametisse nimetamise seaduse eelnõu esimene lugemine. VII Riigikogu stenogramm, II istungjärk, 20. mai 1993, 1. päevakorrapunkt: Riigikohtu liikmete ametivanne. Elektrooniline Riigi Teataja. "Riigikohtu liikme Harri Salmanni kohtunikuametist vabastamine". Riigikogu otsus 09.09.2014. Avaldamismärge: RT III, 10.09.2014, 1.
Ibuprofeen

Ibuprofeen ehk 2-(4-isobutüül-fenüül)-propioonhape, C13H18O2) (ibuprofenum) on keemiline aine ja põletikust tingitud valu ja palavikku alandavate ravimite toimeaine, mis kuulub mittesteroidsete põletikuvastaste ravimite‎ hulka. See sünteesiti esimest korda 1961. aastal Suurbritannias firma Boots Group ravimitehases. Retseptiravimina tuli müüki 1969. aastal ja vabamüüki 1983. aastal. CAS-i registreerimisnumber on 15687-27-1. Ibuprofeen on ravimi geneeriline nimetus. Ravimi tootenimed on : Burana (Orion) Brufen retard (Abbott) Ibuprofen (TFT) Ibusal (Orion) Ibuxin (Merckle) Ibumax (Vitabalans) Ibumetin (Nycomed) Ibuprofen-Ratiopharm (Ratiopharm GmbH) Nypren (Nycomed) Eestis on ibuprofeeni sisaldavad ravimid saadaval apteegiteenuse pakkujate käest nii käsimüügi- kui ka retseptiravimitena (varieeruvused toimeainesisalduses jm, kas 25, 100, 200, 400, 600 või 800 mg jt). "Ibuprofeen sai 50-aastaseks" Novaator, 12. detsember 2011 Ibuprofeen pikendab eluiga, 22. detsember 2014
Eerik Kergandberg

Eerik Kergandberg (sündinud 24. juulil 1953 Tartus) on Eesti jurist, endine riigikohtunik (kriminaalkolleegiumi liige). Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna 1976 ning sai kandidaadikraadi 1985 Leningradis. Eerik Kergandberg nimetati Riigikohtu liikmeks Riigikogu poolt 25. veebruaril 1993. Selle otsuse poolt oli 65 Riigikogu liiget, vastu 2 ja erapooletuks jäi 3. Ta andis ametivande 20. mail 1993. Ta on töötanud Tartu Ülikoolis assistendi, lektori, dotsendi, dekaani kohusetäitja ja professorina, praegu on ta ülikoolis külalisprofessor. Ta lahkus riigikohtuniku ametist 1. septembril 2019. 2004 Valgetähe II klassi teenemärk 2023 Tartu Ülikooli Tänutäht Juridica International. CV: Kergandberg, Eerik. "Kohtunike Foorum 2007". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. aprill 2009. Vaadatud 9. jaanuaril 2017. Elektrooniline Riigi Teataja. "Eerik Kergandbergi Riigikohtu liikme ametisse nimetamise seadus". Riigikogu seadus 25.02.1993. Avaldamismärge: RT 1993, 11, 177. VII Riigikogu stenogramm, II istungjärk, 25. veebruar 1993, 10. päevakorrapunkt: Eerik Kergandbergi Riigikohtu liikme ametisse nimetamise seaduse eelnõu esimene lugemine. VII Riigikogu stenogramm, II istungjärk, 20. mai 1993, 1. päevakorrapunkt: Riigikohtu liikmete ametivanne. Riigikogu otsus "Riigikohtu liikme Eerik Kergandbergi kohtunikuametist vabastamine", avaldamismärge RT III, 06.12.2018, 2 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Tartu Ülikooli Tänutähe kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 27. oktoobril 2023. Publikatsioonide loetelu ajakirjas Juridica Eerik Kergandberg Eesti Teadusinfosüsteemis
Kaunid Kontserdid Käsmus

Kaunid Kontserdid Käsmus on 2008. aastal Villu Veedla ideest ja kontseptsioonist alguse saanud iga-aastane muusikaüritus. Kaunid Kontserdid Käsmus toimub igal aastal juuni alguses Käsmu kaptenikülas. Kontserdisarja külastab keskmiselt 10 000 – 15 000 inimest aastas. Sarja tunnusloosung on olnud "Muusika, melu ja loodus". Alates esimesest aastast on ürituse peakorraldajad olnud Villu ja Peep Veedla. Korraldustiimi on läbi aastate kuulunud ka Tuuli Potik, Kaur Orgusaar, Marko Kangust jt. Festival on toonud lavale mitmeid eriprojekte ja kontserte. Teiste seas juubeli- ja meenutuskontserdid: Ivo Linna 60 (aastal 2009), Jaak Joala 60 (aastal 2010), Ruja 40 (aastal 2011), Mati Nuude 70 (aastal 2011), Tarmo Pihlap 60 (aastal 2012), Urmas Alender 60 (aastal 2013), Polyphon 40 (aastal 2014). Suurt tähelepanu on saanud ka 1980ndate erikontsert "Power of the 80s", Kihnu Virve suur tänukontsert, Tõnis Mägi ja Ivo Linna "Las jääda kõik, mis hea – 20 aastat hiljem", Vallatute Vestide ja Kõrsikute, Curly Stringsi, Lenna ja Taukari, Jaan Tätte, Marko Matvere, Tanel Padari ja sõprade, Lenna ja Epliku jt kontserdid. Aastal 2017 esinesid üritusel teiste seas Lenna ja Vennaskond, Meisterjaan, Smilers jt. "Kontsertsari Kaunid kontserdid Käsmus täitis kapteniküla muusikasõpradega". Virumaa.info. 19.06.2009. Originaali arhiivikoopia seisuga 2.02.2017. Vaadatud 19.06.2009. Anne Soosalu (04.06.2016). "Korraldaja põhjendab Padari kontserdi liikluskaost: nii massilist huvi ürituse toimumise päeval pole meil kunagi varem olnud!". Delfi. Vaadatud 04.06.2016. Festivali koduleht Facebooki leht
Lea Kivi

Lea Kivi (varem Lea Kalm, sündinud 1952) on Eesti jurist, endine riigikohtunik (kriminaalkolleegiumi liige). Lea Kivi lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna 1976. aastal, misjärel töötas prokuratuuris Põlvas ja Tartus. Lea Kivi nimetati Riigikohtu liikmeks Riigikogu poolt 25. veebruaril 1993. Selle otsuse poolt oli 65 Riigikogu liiget, vastu 7 ja erapooletuks jäi 8. Ta andis ametivande 20. mail 1993. Ta on olnud Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi liige.[viide?] 3. veebruaril 2003 andis president Arnold Rüütel talle Valgetähe III klassi teenemärgi. Riigikogu vabastas Lea Kivi kohtunikuametist alates 1. novembrist 2018 tema enda soovil. Raimo Poom (2012). Eesti ja ESM: ESM-iga liitumata jättes tuleks meil ka teistest rahaliitudest lahkuda. Eesti Ekspress. 8. mai. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Kohtunike Foorum 2007". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. aprill 2009. Vaadatud 9. jaanuaril 2017. Elektrooniline Riigi Teataja. "Eerik Kergandbergi Riigikohtu liikme ametisse nimetamise seadus". Riigikogu seadus 25.02.1993. Avaldamismärge: RT 1993, 11, 176. VII Riigikogu stenogramm, II istungjärk, 25. veebruar 1993, 9. päevakorrapunkt: Lea Kalmi Riigikohtu liikme ametisse nimetamise seaduse eelnõu esimene lugemine. VII Riigikogu stenogramm, II istungjärk, 20. mai 1993, 1. päevakorrapunkt: Riigikohtu liikmete ametivanne. https://www.riigikogu.ee/istungi-ulevaated/riigikogu-vottis-vastu-kolm-otsust/ Publikatsioonide loetelu ajakirjas Juridica Alkoholi tarbinuna auto juhtimiselt tabatud riigikohtunik sai trahvi ja distsiplinaarkaristuse, Postimees, 16. veebruar 2014
Aleksander Tuurand

Aleksander Tuurand (25. septembril 1888 Tartu – 5. september 1936 Tallinn) oli eesti teatrikunstnik. Sündinud Tartu linnas käsitöölise pojana omandas ta üldhariduse kohalikus vene kirikukoolis. Oma esimesed kunstilised teadmised sai ta Rudolf Julius von zur Mühleni juhatusel Tartu Saksa Käsitööliste Seltsi joonistuskoolis. Õppis sellejärele aastatel 1905–1907 Franz von Bazzani juures ja viimase soovitusel sai koha Vanemuise teatris. Aastatel 1909–1910 õppis ta ka Konrad Mägi juures. Vanemuise toetusel reisis Tuurand 1912. aastal Berliini ning täiendas end seal A. Reimanni kunstikoolis, peamiselt maalikunstnik Paul Leni juures, kuni 1914. aasta aprillini, millal naasis tööle Vanemuisesse. Vabadussõja lõppedes 1921, sai Tuurand dekoraatorikoha Draamateatrisse Tallinna. 1924 asus ta tööle Estonias. Tallinnas elades käis ta korduvalt ennast täiendamas Berliini ja Moskva teatrites. Aleksander Tuurand sooritas 48-aastaselt Estonia teatris enesetapu ning on maetud Tallinna Metsakalmistule. Kui Tallinna Draamateater ja Tartu Vanemuine 1924. aasta ühinesid, kutsuti Tuurand Estonia teenistusse. Koos temaga tuli Estonia lavadekoratsiooni ekspressionism. Estonias tehtud olulisematest töödest tuleks mainida Hugo Raudsepa "Sinimandria", Shakespeare'i "Mida soovite", Tuurandi esimene dekoratsioon pöördlavale, "Punane veski", "Lindprii", "Hoffmanni lood" jt. Estonias töötatud 12 aasta jooksul valmistas Tuurand aastas dekoratsioonid keskmiselt 20 uuele etendusele. "Aleksander Tuurand. Ootamatu surm röövis tubli töömehe". Maa Hääl : maarahva ajaleht, nr 102. 7. september 1936. Vaadatud 9.01.2017. ""Estonia" dekoraatori Tuurandi ootamatu surm". Järva Teataja (1926-1944), nr 104. 7. september 1936. Vaadatud 9.01.2017. -t. Aleksander Tuurand. 25 aastat lavadekoraatoriks. - Olion, nr 4, 1932, lk 119. "A. Tuurand maeti". Postimees (1886-1944), nr 242. 8. september 1936. Vaadatud 9.01.2017.
Kivitamm

Kivitamm (Quercus petraea) on pöögiliste sugukonda tamme perekonda kuuluv lehtpuu. Tegemist on harilikule tammele hästi sarnase liigiga, mis annab viimasega ka vahel viljakaid hübriide. Harilikust tammest eristab kivitamme lehtede ja tõrude kuju. Kivitamme koort kasutatakse droogina. Kivitammel on viis alamliiki: Quercus petraea subsp. austrotyrrhenica Brullo, Guarino & Siracusa Quercus petraea subsp. huguetiana Franco & G.López Quercus petraea subsp. petraea Quercus petraea subsp. pinnatiloba (K.Koch) Menitsky Quercus petraea subsp. polycarpa (Schur) Soó Ain Raal. "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia". Eesti Entsüklopeediakirjastus. 2010. Lk 768 Kivitamm andmebaasis eElurikkus
Dirty Diana

"Dirty Diana" on Michael Jacksoni laul ja singel. See on Jacksoni viies singel stuudioalbumist "Bad". Singel ilmus 18. aprillil 1988 ja selle plaadistas Epic Records. Laulu pikkus on 4 minutit ja 22 sekundit.
11. juuli

11. juuli on Gregoriuse kalendri 192. (liigaastal 193.) päev. Juliuse kalendri järgi 28. juuni (1901–2099). 1924 – Eestis hakkas kehtima kuldkroon. 1980 – avati Tallinna teletorn. 1811 – Itaalia õpetlane Amedeo Avogadro avaldas kirjutise gaaside molekulaarsest koostisest. Selle alusel sisaldub eri gaaside võrdses ruumalas võrdsel temperatuuril ja rõhul võrdne arv aineosakesi (Avogadro arv). 1940 – Rumeenia heideti Rahvasteliidust välja. 1942 – 24 Briti pommitajat pommitas Danzigi allveelaevade tehast. 1975 – Hiina arheoloogid andsid teada, et on leidnud muiste matmiskoha kunagise riigi pealinna Xiani läheduses, kust avastati 8000 elusuuruses sõdalase savikuju. 1985 – kirurg Harlan Stone andis teada, et on kasutanud tõmblukke patsientide operatsioonihaavade ajutiseks sulgemiseks, sest neid haavu pidi ravi eesmärgil taasavatama. 1987 – ÜRO hinnangul ületas maailma elanike arv 5 miljardi piiri. 2009 – Ajakirjas Cell avaldati artikkel, kus avalikustati Neandertali inimese genoom, uuringuid teostanud töörühma juhtis Eesti juurtega geneetik Svante Pääbo.  Pikemalt artiklis Sündinud 11. juulil 1767 – John Quincy Adams, USA kuues president 1946 – Toomas Leito, eesti ajakirjanik 1958 – Jaak Ojakäär, eesti muusikatoimetaja ja -kriitik 1967 – Mare Tralla, eesti kunstnik 1973 – Konstantínos Kentéris, kreeka jooksja 1979 – Raio Piiroja, eesti jalgpallur  Pikemalt artiklis Surnud 11. juulil 1935 – Aleksander Arro ja Ernst Muru, Eesti sõjaväelased (lennuõnnetus) 1935 – Eduard Timbermann, eesti kunstnik 1937 – George Gershwin, Ameerika helilooja 1974 – Pär Lagerkvist, rootsi kirjanik 2008 – Anatoli Pristavkin, vene kirjanik 2014 – Heldur Tõnisson, eesti ettevõtja 2023 – Milan Kundera, tšehhi-prantsuse kirjanik ... Eestis – Asko, Askur 2021 – kõrgeim õhutemperatuur Kundas (+33,9 kraadi). http://www.thegreenpapers.com/ww/LeagueOfNations.phtml http://ww2db.com/battle_spec.php?battle_id=55 http://www.dayoftheweek.org/?m=July&d=11&y=1987&go=Go Как в тропиках: в субботу в Кунда был побит температурный рекорд, Postimees, 11.07.2021 (vaadatud 12.07.2021)
Jaak Sumeri

Jaak Sumeri (1941–1983) oli eesti alpinist. Ta on esimesi eesti alpiniste, kes tõusnud NSV Liidu kõrgeima mäe tippu. Ta töötas 1974. aastal Viljandi linavabrikus lukksepana. 1970. aastal osales Sumeri III Eesti Pamiiri ekspeditsioonis, mille käigus tõusis Heino Paltseri juhtimisel koos 7 kaaslasega Kommunismi mäetippu (7495 m). See oli eestlaste esmatõus sellele mäele ja Baltikumis esimene. Aasta lõpul kokkuvõtete tegemisel tunnistati see tõus Baltikumi parimaks. Ta astus 1963. aastal Alpiklubi Firn liikmeks. 1974. aastal võttis Sumeri osa Ilmar Priimetsa juhtimisel ekspeditsioonist Lenini mäetipule (7134 m). Tippu tõusti kahe grupiga erinevatel marsruutidel. Jaak Sumeri tegi kaasa Enn Saare juhtimisel 5-liikmelises grupis, kes valis tippu tõusmiseks mitte tavapärase harjapidi marsruudi, vaid ronimise mööda kaguseina (marsruudi raskuskategooria Vene süsteemi järgi 5B). 6800 m kõrgusel tabas neid laviin, milles hukkusid Priit Vürst, Eerik Reino ja Tõnu Tennisson. Jaak Sumeri ja Enn Saar õnnekombel pääsesid. Jäänud ilma telgist, toidust ja kaaslastest, laskusid nad kurnatuna neli päeva, enne kui päästerühm nad leidis. 1978. aastal tõusis Sumeri koos Juhan Ahlbergi, Ilmar Priimetsa ja Enn Saarega Pamiiris Korženevskaja (7105 m) tippu. Alpiklubi Firn kodulehe andmetel on ta tõusnud ka Lenini tippu (enne 1979. aastat). 1982. aastal võttis ta instruktorina osa Tartu ülikooli 350. aastapäeva tähistamiseks korraldatud ekspeditsioonist Kesk-Pamiiri Tanõmasi ahelikku, mille käigus esmavallutati kaks nimeta kuuetuhandelist tippu (Tartu Ülikool 350 ja J. F. Parrot). 1970 – Kommunismi mäetipp (7495 m) 1974 – Lenini mäetipp (nõlval 6800 m kõrgusele) 1978 – Korženevskaja (7105 m) enne 1979 – Lenini mäetipp (7134 m) Jaak Sumeri suri infarkti tagajärjel 1983. aastal töötades Lenini all alpilaagris instruktorina. Tema poeg Toomas Sumeri (sündinud 1969) on tegelenud mägimatkamise ja alpinismiga ning tõusnud 2000. aastal Lenini tippu. Jaak Sumeri. geni.com Kontrollaeg. reisiajakiri.gomaailm.ee Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee Firni liikmed läbi aegade. firn.ee Ajalugu 1970–1979. ajaveeb.alpinism.ee Lumeleopardid. firn.ee Firni ajalugu. firn.ee Ajalugu 1980–1989. ajaveeb.alpinism.ee Контрольный срок. 1.08.1975. vokrugsveta.ru
Põhja-Ameerika numeratsiooniplaan

Põhja-Ameerika numeratsiooniplaan (inglise keeles North American Numbering Plan, NANP) on telefoninumbrite numeratsiooniplaan, mida kasutavad 25 regiooni 20 riigis: Ameerika Ühendriigid (koos ülemereterritooriumitega), Kanada ja enamik Kariibi mere saari. Numeratsiooniplaani ei kasuta Kuuba, Haiti ja Prantsusmaa Kariibi mere ülemereterritooriumid (Guadeloupe, Martinique, Saint Martin, Saint Barthelemy). NANP lõi 1940. aastatel USA telefonifirma AT&T Bell Systemile ja Ameerika telefonioperaatoritele, et ühendada senised numeratsiooniplaanid ühtseks. NANP numbrite rahvusvaheline maakood on +1. NANP numbrid on kümnekohalised: esimesed kolm numbrit vahemikus 201-989 on suunakood, millele järgneb kolmekohaline keskjaama kood ning neljakohaline vastuvõtja number. NANP suunakoodi esimene number võib olla vahemikus 2-9, teine ja kolmas number võivad olla 0-9. Kui suunakoodi teine ja kolmas number on samad, on tegu kergesti äratuntava koodiga (Easily Recognizable Code; ERC). ERCsid kasutatakse ainult eriteenuste jaoks - näiteks 888 on tollivaba number, ning 911 - häirekeskus. Suunakoodid, kus teine number on 9, on reserveeritud hilisemate plaani laienduste jaoks. Keskjaama kood ei saa samuti alata 0 või 1-ga. Geograafiline keskjaama kood ei saa olla formaadis X11, teistel on lubatud (välja arvatud 911). Põhja-Ameerika numeratsiooniplaani suunakoodid
Ama Dablam

Ama Dablam on mägi Mahalangur Himali ahelikus Himaalajas. Halduslikult asub mägi Sagarmāthās Ida-Nepalis. Lhotsest (8516 m) jääb Ama Dablam 14,2 km edela suunas. Amu Dablamist 13,6 km ida suunas asub Baruntse (7162 m). Ama Dablami kõrgus on 6812 m. Esimestena tõusid Amu Dablami tippu 1961. aastal mööda mäe edelaharja uusmeremaalased Mike Gill ja Wally Romanes, ameeriklane Barry Bishop ja inglane Mike Ward. Tänapäeval on Abu Dablam ekspeditsioonidele üks sagedasemaid ronimiskohti Himaalajas. Populaarseim marsruut kulgeb mööda edelaharja. 2012 – Kunnar Karu, esimese eestlasena tipus 28. oktoobril. Ama Dablam, Nepal. peakbagger.com Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee
Eesti UNIXi Pruukijate Selts

Eesti UNIXi Pruukijate Selts (EUPS) (inglise keeles Estonian Unix User Group) on 2. aprillil 1994 asutatud selts. Selts asutati Tartu ülikooli arvutuskeskuses ja selle asutavasse toimkonda kuulusid Andres Bauman (Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituut), Margus Liiv (Tartu Observatoorium), Tarvi Martens (Küberneetika Instituut), Jaanus Pöial (Tartu Ülikool) ja Anto Veldre (Tallinna 43. keskkool). Seltsil on 62 asutajaliiget. Seltsi eesmärkideks on: Eesti UNIXi kasutajate kokkutoomine/viimine, UNIXi kasutamisega seotud kogemuste vahetamine, UNIXi alase teabe hankimine ja levitamine, UNIXi keskkonnas üleskerkivate probleemide lahendamine, algajate abistamine UNIXi kasutamisel, UNIXiga seotud süsteemide propageerimine ja tutvustamine avalikkusele, kontaktide loomine teiste riikide analoogiliste rühmitustega. "Akadeemilise andmeside areng Eestis". EENet. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. august 2021. The Wayback Machine: Eesti UNIXi Pruukijate Seltsi koduleht seisuga 12. oktoober 1999. Vaadatud 9. jaanuaril 2017
Baruntse

Baruntse on mägi Mahalangur Himali ahelikus Himaalajas. Territoriaalselt asub mägi Sagarmāthās Ida-Nepalis. Lhotsest (8516 m) jääb Baruntse 12,8 km kagu suunas. Baruntsest 13,6 km lääne suunas asub Ama Dablam (7162 m) ja 13,3 km ida suunas Makalu (8485 m). Baruntse kõrgus on 7162 m. Esimestena tõusid Baruntse tippu 30. mail 1954 mööda mäe lõunaharja uusmeremaalased Colin Todd ja Geoff Harrow, kes kuulusid Edmund Hillary juhitud Uus-Meremaa ekspeditsiooni. Baruntse tipumarsruudid algavad enamjaolt lõunast. Sageli käivad alpinistid enne Baruntse tippu ronimist aklimatiseerumas trekingtipu Mera Peaki otsas Baruntsest 24 km edelas. 2010 – Kunnar Karu, esimese eestlasena tipus 3. novembril (10 päeva pärast Mera Peaki vallutamist) Baruntse, Nepal. peakbagger.com Ajalugu 2010–. ajaveeb.alpinism.ee
Arno Niitme

Arno Niitme (aastani 1936 Arnold Niggol; 2. juuli 1909 Tartu – 29. detsember 2002 Los Angelese maakond) oli eesti kergejõustiklane, spordipedagoog ja koolijuht. Aastatel 1941–1942 oli ta Tapa linnapea. Ta sündis aastal 1909 Tartus. Aastal 1928 lõpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi klassikaharu. Kui samal aastal avati Tartu Ülikooli arstiteaduskonna juures kehalise kasvatuse osakond, astus ta sinna. Aastal 1931 lõpetas ta Tartu Ülikoolis Kehalise Kasvatuse Instituudi.
Alizava vald

Alizava vald (leedu keeles Alizavos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kupiškise rajoonis. Valla pindala on 158 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1779 inimest. Valla keskus on Alizava alev (2011. aasta seisuga 344 elanikku). Vallamaja asub aadressil Berželių g. 1. Vallavanem on Raminta Ribokaitė. Lisaks asub vallas veel Salamiestise alev, kus aastal 2011 oli 252 elanikku. Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid: Alizavos seniūnija. Kupiškio rajono savivaldybė, vaadatud 9.01.2017. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 09.01.2017.
Johann II (Pfalz-Zweibrücken-Veldenz)

Johann II Noorem (26. märts 1584 – 9. august 1635) oli Zweibrückeni hertsog aastatel 1604–1635. Johann sündis Bergzabernis Johann I ja selle naise Magdalena vanema pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1604 ja aastal 1606 võttis ta vasall Flach von Schwanzenbergilt Wittelsbachidele tagasi Bischweileri isandkonna valduse Alsace'is. Aastal 1611 teostas ta oma isa hilised korraldused oma nooremate vendade Friedrich Kasimiri ja Johann Kasimiri kasuks, andes neile apanaažiks vastavalt Landsbergi ja Neukastelli, jättes endale enamuse Zweibrückenist. Aastatel 1610–1612 oli ta Pfalzi kuurvürsti Friedrich V eestkostja. Selles funktsioonis oli ta aastal 1612 korraks Saksa-Rooma keisri Rudolf II asetäitja ja ta vermis münte keiserliku kahepealise kotkaga tagaküljel. Kui tema esimene naine aastal 1607 suri, abiellus ta mais oma nõo kuurvürsti tütrega ja kaks kuud hiljem ostis ta Ribeaupierre'i krahvilt Eberhardilt Birlenbachi (Bas-Rhin) valduse, sealhulgas abimõisad. Johann suri aastal 1635 Metzis ja maeti Zweibrückenis Alexanderskirchesse. Johann abiellus 26. augustil 1604 René II de Rohani tütre Catherine'iga ja neil sündis tütar: Magdalena Katharina (26. aprill 1607 – 20. jaanuar 1648). Johann abiellus 13. mail 1612 kuurvürst Friedrich IV tütre Louise Juliane ja nad said järgmised lapsed: Elisabeth Louise Juliane (16. juuli 1613 – 29. märts 1667) Katharina Charlotte (11. jaanuar 1615 – 21. märts 1651) Friedrich (5. aprill 1616 – 9. juuli 1661) Anna Sibylle (20. juuli 1617 – 9. november 1641) Johann Ludwig (22. juuli 1619 – 15. oktoober 1647) Juliane Magdalene (23. aprill 1621 – 25. märts 1672) Marie Amalie (19. oktoober 1622 – 11. juuni 1641)
Estonia (laev 1912)

Estonia oli luksuslik reisiaurik, mis kurseeris pärast Esimest maailmasõda muuhulgas Baltikumi ja Ameerika vahet. Laev ehitati Glasgow's Barclay, Curle & Co laevatehases firmale Russian American Line 1912. aastal ja sai nimeks Tsar (Царь 'tsaar'). Järgnevalt ehitati ka sõsarlaev nimega Tsaritsa (Царица 'tsaarinna'). Algul tegi laev reise Liibavi ja New Yorgi liinil, hiljem sõitis Arhangelski ja New Yorgi vahet. 1913. aastal töötas sellel aurikul madrusena hilisem tuntud kapten Karl Jõgi. See laev osales 9. oktoobril 1913 Põhja-Atlandil põlema läinud Kanada auriku Volturno reisijate päästmisel. Madrus Karl Jõgi sai 1. novembril 1913 Vene-Aasia laevaseltsi tänukirja ennastsalgavuse ja mehisuse eest, mida ta ilmutas tormile ja eluohtlikule olukorrale vaatamata, osaledes 102 reisija päästmisel põlevast aurikust ja Tsarile toomisel. 1917. aastal, arvatavalt pärast võimupööret Venemaal, läks laev Suurbritannia valdusse. 1920. aastal nimetati vene lipu all olev laev Estoniaks. Alates 1921. aasta jaanuarist hakkas see sõitma Taani lipu all laevakompaniis Baltic American Line. Kapten oli H. K. Christensen. Kodusadam oli Kopenhaagen. Seda käsitleti ka kui Ameerikasse sisserändajate laeva. Samasugused sisserändajate laevad kandsid veel nimesid Latvia, Lithuania (endine Царица) ja Polonia. Laevadele olid uudse seadmena paigaldatud gürokompassid. Baltimaades oli laevakompanii tugisadam Liepāja (Liibavi). Turismireisi pilet maksis 575-600 $. 1930. aastal läks laev Polish Transatlantic Line'i omandusse ja sai nimeks Pulaski. 1935. aastal läks laev Gdynia America Line'i omandusse. Sõja ajal kasutati laeva tihedalt sõjaväe isikkoosseisu transpordilaevana. 1946. aastal sai laev viimaseks nimeks Empire Penryn inglise omanike käes. 1949. aastal lammutati laev Blythis. Estonia oli 137 m pikk, 18 m lai ja maksimaalne süvis kuni 9 m. Kogumahutavus oli 6345 brutoregistertonni. Aurumasinate võimsus oli 889 hj ja kiirus 15 sõlme. Estonia (laev 1910) Detaljerede oplysninger om skibet: IMO Товаропассажирский пароход Русского Восточноазиатского пароходства «ЦАРЬ» (vene keeles) Katrin Savomägi. Polaarkapten. Eesti laevanduse aastaraamat 2018. Estonia lühilugu