laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kristjan Õuekallas

Kristjan Õuekallas (sündinud 8. jaanuaril 1981) on eesti võrkpalli noortetreener ja endine võrkpallur. Hooajal 2015/16 tegutses ta lisaks mängijale Järvamaa Võrkpalliklubis ka abitreenerina. Peale mängijakarjääri lõppu otsustas ta tegutseda noortetreenerina. 2016–2017 oli Õismäe gümnaasiumis treener teismelistele tüdrukutele ja väikestele lastele. 2017. aastast on Õismäe Sportmängudehallis treener teismelistele poistele. Ta on ka tegutsenud Tallinna Selveri noortetreenerina. Kristjan Õuekallas lõpetas võrkpallurikarjääri err.ee, 07.09.2016 Biograafia ESBLis Volleybox
Leonid Gulov

Leonid Gulov (sündinud 29. septembril 1981 Narvas) on endine Eesti sõudja, maailmameister. Lõpetas 2000. aastal Narvas Kreenholmi gümnaasiumi ja 2005 Sillamäel Majanduse ja Juhtimise Instituudi. Sõudmistreeninguid alustas 1995. aastal Valentin Melniku juhendamisel, 1998 läks Sergei Gluško treeningurühma. Töötanud 2008. aastast Narva Paemurru Spordikooli direktori kohusetäitjana. Olnud 2009–11 Jäähokiliidu, 2012–14 Ida-Virumaa Spordiliidu, 2010–17 Spordiklubi NPSK ja aastast 2010 MTÜ Eesti Jäähokiliiga juhatuse liige. 1998 ja 1999 M1x noorte maailmameister 2000 ja 2001 M2x U23 maailmameister 2000 M2x Sydney OM-il koos Andrei Šiliniga 9. koht 2004 M2x Ateena OM-il koos Tõnu Endreksoniga 4. koht oli varumehena Eesti koondises ka 2008 Pekingi OM-il 2004 üliõpilaste MM-il kaheksapaadil 3. koht 2005 MM-il paarisaerulisel neljapaadil 3. koht Osalenud 1999–2008 19 MK etapil: 2004 M2x 2.koht 2005 M4x kaks etapivõitu Võistelnud 32 korda Eesti koondise koosseisus Tulnud 9 korral Eesti meistriks: 2002–03 ja 2007 M1x 1999–2000 M2x 1999, 2001, 2003 ja 2005 M4x 1999 Plovdivis juunioride MM-il saadud ajaga 6.35,67 on kantud Guinnessi rekordite raamatusse kui kiireim 2000 m läbija (18,19 km/h) Sõudeliidu parim juunior (U-23) 1998–99 ning meessõudja 2003 ja 2005. Eesti parima võistkonna liige 2004 ja 2005. 199 cm, 102 kg. 2006 – Eesti Vabariigi spordipreemia (koos Andrei Jämsä, Tõnu Endreksoni ja Jüri Jaansoniga, sõudmise paarisaerulise neljapaadi meeskond – pronksmedali võitmise eest sõudmise maailmameistrivõistlustel 2005. aastal) 2005 – riiklik spordipreemia https://www.esbl.ee/biograafia/Leonid_Gulov
Lilian Härm

Lilian Härm (sündinud Vahtramäe; 18. september 1927 Tallinn – 24. oktoober 2021) oli eesti kunstnik. Lilian Härm sündis teatrikunstnik Albert Vahtramäe peres. Ta õppis Tallinna Inglise Kolledžis ja Jakob Westholmi Gümnaasiumis ning lõpetas 1950. aastal Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi teatridekoratsiooni erialal. Ta on töötanud NSV Liidu Kaubanduspalati Eesti osakonnas ja ETKVLi Kaubandusliku Reklaami Valitsuses tarbegraafikuna ning hiljem vabakutselisena (pakendite kujundaja ja plakatite joonistajana). Lilian Härm on maetud Viljandi vanale kalmistule. Maalikunstnikuna valmis tal ligi 3000 teost, millest paljudel kujutas ta kasse. 1974. aastst Viljandis elanud Härma lemmikmotiivideks olid Viljandi linnamaastikud: sisehoovid, pargid ja tänavanurgad, Viljandi järv ja lossivaremed. 91-aastaselt avaldas Lilian Härm haikukogu "Naeratus varjude varjus" (2019), luues selle tarvis minimalistlikud illustratsioonid, esimesed abstraktsed maalid oma pikal loometeel. Lilian Härm oli tunnustatud lasteraamatute illustraator. Tema illustratsioonidega on üles kasvanud mitu põlvkonda lapsi. Ta on illustreerinud üle 30 lasteraamatu, mh: Eno Raud, "Mõru kook" (1959), J. Oro, "Muna" (1975, 1983 ja 2015), "Prantsuse muinasjutte" (1976), "Eesti muinasjutte" (1979), "Ungari muinasjutte" (1985), "Rootsi muinasjutte" (1987), "Ungari muinasjutte" (2006), Charles Perrault, "Muinasjutud" (1979), Wilhelm Hauff, "Kääbus Nina. Väike Mukk" (1984). Tema isa oli teatrikunstnik Albert Vahtramäe. Lilian Härmi abikaasa oli tarbegraafik Endel Härm. Neil on kaks poega, kellest üks, Hanno Härm oli samuti kunstnik. 1992 Nukitsa konkurss, 2. koht kunstnike kategoorias ("Tilleprintsess"; teksti autor Voldemar Miller. 1989) Haudi.ee "Üks pärlikee on lõpuni lükitud. Lahkunud on kunstnik Lilian Härm". Sakala.ee. 26. oktoober 2021. Vaadatud 04.05.2022. Tiina Sarv. Lilian Härm: maalimine paneb unustama valu. Postimees, 17. mai 2019 Kultuslik papiraamat „Muna” läks uuele ringile Kondase keskus avab Lilian Härmi 85. sünnipäeva tähistava näituse Lilian Härmi kujundatud raamatud Lilian Härm: olen nagu rohutirts, kes on muretult elanud ja igast päevast rõõmu tundnud. Sakala, 15. september 2007 Muna on ümar ka aastaid hiljem. Virumaa Teataja, 6. aprill 2015
Salme valla lipp

Salme valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Salme valla lipp. Lipp kinnitati 10. mail 1995. Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Punase kanga ülaservas valge kuuseoksalõikeline laid ning punase välja keskel valge tüüriga paat. Lipu normaalsuurus on 105×105 cm. Paat sümboliseerib meresõitu ja kalandust, kuuseoksalõige viitab Salme kandi inimeste panusele metsakaitsesse ja -korraldusse. Valge tähistab puhtust ja lootust, punane elujõudu ning aegade jooksul valla maadel toimunud taplusi. Salme valla lippu kasutati valla pidupäevadel ja muudel avalikel üritustel ning suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega. Valla lipu heiskamisel koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi, maakonna, omavalitsuse või muu lipuga, asus valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi lipust, Eesti riigilipust või mõnest muust lipust. Valla lipu valmistamine toimus üksnes vallavalitsuse loal. Salme valla vapp Salme valla sümboolika valla kodulehel Salme valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Marko Luhamaa

Marko Luhamaa (sündinud 17. aprillil 1975 Tartus) on eesti karateka. Aastal 2006 tuli ta kehakaalus üle 80 kg maailmameistriks. Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.04.2015) Biograafia ESBL-is
Martin Vihmann

Martin Vihmann (sündinud 23. augustil 1981) on eesti kergejõustiklane (sprinter). Ta oli üks liige 2005. aastal tehtud Eesti rekordis 4x200 m teatejooksus (koos Marek Niidu, Henri Soola, Ahti Michelsoniga).
Of Mice & Men

Of Mice & Men on USA metalcore-ansambel Californiast.  Ansambli asutasid Austin Carlile ja Jaxin Hall 2009. aasta keskel, pärast Carlile'i lahkumist bändist Attack Attack!. Bändi nimi tuli John Steinbecki samanimelisest romaanist. Bändi Of Mice & Men asutasid 2009. aastal Ohio osariigis Columbuses Austin Carlile, varasem bändi Attack Attack! laulja, ja bassimängija Jaxin Hall, Uus-Meremaalt Aucklandist USA-sse sisserännanu.[5] Nad salvestasid Columubuses stuudios bändi Though She Wrote Paper Tigeriga demo "Seven Thousand Miles for What?". Carlile ja Hall otsisid bändi jaoks teisi liikmeid umbes kuu aega. Nende teed ristusid Lower Definitioni endise trummari Valentino Arteaga, Jon Kintziga Odd Projectist ja A Static Lullaby bändi kitarristi Phil Manansalaga. Carlile ja Hall kolisid Lõuna-Californiasse, et nendega koos bändi teha. Natukese aja pärast langes Kintz bändist välja ja ta asendati Shayley Bourgetiga. Kui demo oli nende MySpace'i profiilil saanud kahe kuuga miljon kuulamist, laadis bänd üles kaveri Lady Gaga laulust "Poker Face". Laulu masterdas muusikaprodutsent Tom Denney, endine A Day to Remember bändi liige, ja salvestis saadeti otse Rise Recordsisse. Tänu Charlile'i nime ära tundmisele sõlmiti Of Mice & Meniga leping. 14. juulil 2009 reisis ansambel koos Joey Sturgisiga Foundation Studiosse Indiana osariigis Connersville'is, et salvestada omanimeline debüütalbum. 6. detsembril 2009 oli neil kaks video filmimist California osariigis Venturas, videod tehti lauludele "Those in Glass Houses" ja "Second & Sebring". Bänd väljastas oma debüütalbumi 9. märtsil 2010, kuigi see oli plaanitud avaldada varem (23. veebruaril). Selle avaldamine lükati edasi paar päeva enne algset avaldamise kuupäeva, sest kuu aega varem olid fännid lekitanud selle internetti. Muusikavideo "Second & Sebring" avaldati Hot Topicu leheküljel ja see teleesilinastus 15. märtsil 2010 Headbangers Ballil. Bänd tuli uuesti kokku turneeks "Squash The Beef Tour", toetades bände Dance Gavin Dance, Emarosa, Tides of Man ja Of Machines. 2009. aastal, oli Of Mice & Men soojendusesineja Atticuse turneel koos bändidega Finch, Blessthefall, Drop Dead, Gorgeous, Vanna, ja Let's Get It. Pärast turnee lõppu soojendasid nad I See Starsi turneel "Leave It to the Suits Tour" koos bändidega We Came as Romans, Broadway ja Covendetta. Of Mice & Men (2010) The Flood (2011) Restoring Force (2014) Cold World (2016) Defy (2018) Earthandsky (2019)
Illusiooniargument

Illusiooniargument (argument from illusion) on argument, mis järeldab illusioonide olemasolust, et otsene realism ehk naiivne realism on väär (taju ei ole vahetu). Illusiooniargumendil on filosoofia ajaloos palju versioone. Selle autoriks peetakse David Hume'i. Argument on üldjoontes järgmine. Illusiooni tõttu tundub tajujale, et tajutaval objektil on tajutav omadus, mida sel tegelikult ei ole. Sellepärast peab tajuja teadvustama midagi, millel see omadus tegelikult on. Reaalset objekti ta siis kas üldse ei teadvusta või teadvustab kaudselt, mitte otseselt ja vahetul, nagu see taju puhul tavaliselt tundub olevat. Kogemuse subjekt ei saa tajul ja illusioonil mittemeelevaldselt vahet teha, sest tema kogemus on mõlemal juhul ühesugune. Sellepärast ei ole ka ehtsa taju puhul alust eeldada, et tavalisi esemeid teadvustatakse otseselt ja vahetult. Nii et taju on teistsugune, kui eeldab naiivne realism ehk otsene realism. Siit saab edasi liikuda järeldusele, et objektid, mida me tajudes teadvustamine, ei ole tavalised esemed, vaid mittetavalised objektid: neid nimetatakse meelteandmeteks. Illusiooniargument eeldab: et illusioonid on olemas et kui millelgi tundub olevat mingi omadus, siis on olemas miski, millel on see omadus identsete eristamatust (objekt, millel kõnealust tajutavat omadust ei ole, ja objekt, millel see on, on eri objektid) Illusiooniargument eeldab ka fenomeniprintsiipi: kui meeleliselt teadvustatakse, et millelgi on teatud meeleline omadus, siis on olemas miski, mida teadvustatakse ja millel on see omadus. Järeldus, et illusiooni puhul üldse midagi tajutakse, sõltub tugevalt sellest printsiibist. Fenomeniprintsiip on vaieldav. Selle taga on intuitsioon, et kui näiteks miski tundub mulle magusana, siis ma olen tuttav mõne tegeliku magususe juhtumiga, nii et miski peab olema magus. Aga vastuväiteks võib öelda, et illusiooni puhul miski ainult näib magusana, ilma et magusust tegelikult oleks. Hallutsinatsiooniargument David Hume. Essee inimarust, 1748. H. H. Price. Perception, London: Methuen 1932. Howard Robinson. Perception, London: Routledge 1994. A. D. Smith. The Problem of Perception, Cambridge, Mass.: Harvard University Press 2008. Tim Crane. The Problem of Perception, Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, 2011.
Mihkel Räim

Mihkel Räim (sündinud 3. juulil 1993 Kuressaares) on Eesti profijalgrattur. Mihkel Räim sõidab alates 2024. aastast meeskonnas Ferei Quick-Panda Podium Mongolia Team. Varasemad klubid: 2023 – ATT Investments 2022 – Burgos BH 2021 – Mazowsze Serce Polski 2018 – 2020 Israel Cycling Academy 2017 – Israel Cycling Academy 2016 – Cycling Academy Team 2014 – Amore & Vita-Selle SMP (stažöör) 2013 – Amore & Vita 2010. aastal võitis ta Eesti meistrivõistlused grupisõidus (juuniorid). Mihkel Räim oli Eesti meister grupisõidus 2016., 2018., 2021. ja 2022. aastal. 2016. aastal võitis Tour de Hongrie. 2019. aastal võitis Tour of Estonia. 2024. aastal võitis Räim Tartu rattaralli. "Mihkel RÄIM". UCI (Briti inglise). Vaadatud 11. aprillil 2024. ERR (26. mai 2024). "Eestlased võtsid Tartu rattarallil kolmikvõidu". ERR. Vaadatud 26. mail 2024. Mihkel Räime sõitude kokkuvõtted ja uudised Facebookis Profirattur Mihkel Räim: kuidas jääda jalgratturina ellu? Mihkel Räim: Vuelta velotuuripäevik. 1. nädal Mihkel Räim: Vuelta velotuuripäevik. 2. nädal Mihkel Räim: Vuelta velotuuripäevik. 3. nädal ja tuuri kokkuvõte Mazowsze Serce Polski Mihkel Räim – ProCyclingStats
Merioon

Merioon on allikas Ahja jõe ääres, Tilleorus. Merioone allikas asub Varbuse oja suudme lähedal ürgoru läänepoolse nõlva kaljupaljandis. "Oon" tähendab siinse kandi murdes lõhet liivakivikaljus ja "meri" viitab legendidest pärit seosele merega. Allikas on üsna veerohke, selle vooluhulk võib olla kuni 20 liitrit sekundis. Allikani viib RMK Tilleoru matkarada. Kumari, E. 1968. Ahja jõe ürgorg. Tallinn: Eesti Raamat, lk. 71–72. "Tilleoru matkarada". RMK Loodusegakoos veebileht. Vaadatud 22. september 2022. Merioone allika kirjeldus Facebooki "Eesti Geoloog" lehel
Kohtla-Nõmme raudteepeatus

Kohtla-Nõmme raudteepeatus on raudteepeatus Ida-Virumaal Tallinna–Narva raudteel Kohtla-Nõmmel. Kohtla-Nõmmel peatuvad Elroni reisirongid liinil Tallinn–Narva. Raudteepeatus avati 16. detsembril 2014. Peatuses asub üks lühike (35 m) ooteplatvorm, mille tõttu toimub rongist väljumine ainult läbi C-ala. Seoses uue Kohtla-Nõmme raudteepeatusega ei peatu reisirongid enam Kohtla raudteejaamas (1,5 km Narva pool). "16.detsembrist muutuvad Oru ja Kohtla-Nõmme peatuste asukohad!". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. aprill 2015. Vaadatud 4. aprillil 2015. KOHTLA-NÕMME; Eesti Raudteeajaloo Selts Põhjarannik "Elron jättis kohtlanõmmelased pika ninaga" 17.12.2014 Õhtuleht "Elroni rongi õhupallidega tervitama tulnud kohtla-nõmmelased jäid pika ninaga" 16.12.2014 Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Mikk-Mihkel Arro

Mikk-Mihkel Arro (sündinud 28. märtsil 1984) on eesti kümnevõistleja ja Audentese spordiklubi treener. Sissekanne IAAFi kodulehel
Oskar Nisu

Oskar Nisu (sündinud 11. augustil 1994) on eesti jalgrattur. Aastal 2011 ja 2012 võitis ta Eesti juunioride meistrivõistlused maanteesõidus.
Pavel Kružajev

Pavel Kružajev (sündinud 4. aprillil 1980) on eesti endine võrkpallur. Aastast 2000 mängis ta Eesti võrkpallikoondises. 2007-2008 mängis ta Kreeka klubi AONS Milon. 2008-2009 mängis ta Prantsusmaa klubis Rennes Volley 35. http://www.ohtuleht.ee/536324/tippvorkpallist-loobunud-kruzajev-on-valikuga-rahul
Peep Jöffert

Peep Jöffert (ka Peep Jõffert; 29. oktoober 1944 Kose – 4. märts 2024) oli eesti jalgrattur. 1962. aastal tuli ta mitmepäevasõidus Jõu meeskonnas ja 1969. aastal mitmepäevasõidus individuaalselt Eesti meistriks. Tegutses aastast 1993 Pärnus eraettevõtjana. Tema vend Priit Jöffert (19. märts 1941 – 30. märts 1994) oli kiiruisutaja, Eesti NSV meister (1965) ja poeg Kardo Jöffert (sündinud 10. septembril 1966 Tallinnas) on jalgrattur, 3-kordne Eesti juunioride meister. 2021 Pärnu teenetemärk (Pärnumaa bussiliikluse korraldamise ja erivajadustega lastele pühendumise eest bussijuhina ning saavutuste eest spordis) Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.04.2015) Biograafia ESBL-is
Hallutsinatsiooniargument

Hallutsinatsiooniargument (argument from hallucination) on argument, mis hallutsinatsioonide võimalikkusest järeldab, et tajuelamus ei sõltu objektiivselt olemasolevatest esemetest. Argument on üldjoones järgmine. Võimalikud on hallutsinatsioonid, st elamused, mis on subjektiivselt eristamatud ehtsatest tajuelamustest ning on nendega fenomenoloogilise olemuse ehk fenomenilise iseloomu poolest samalaadsed, kuid mille puhul puudub objektiivselt olemasolev tajuobjekt. Sellepärast ei saa taju ja tajuelamuse olemus sõltuda tajutavatest objektidest, nii nagu seda tavaliselt käsitatakse. Sellest võidakse edasi järeldada, et tajudes me teadvustame mittetavalisi objekte, nimelt meelteandmeid. Hallutsinatsiooniargument eeldab, et hallutsinatsioonid (ehtsatest tajuelamustest subjektiivselt eristatud elamused ilma objektiivsete tajuobjektideta) on võimalikud hallutsinatsioonid ja tajuelamused on olemuslikult ühesugused vaimuseisundid (see eeldus on vaieldav) Kui eeldada, et tajuelamuse fenomenoloogilise loomuse määrab kogetavate objektide loomus, siis on mõistetav järeldus, et tajuelamuse puhul teadvustatakse alati meelteandmeid. Aga see eeldus on vaieldav. Illusiooniargument Alva Noë. Action and Perception, Cambridge, MA: MIT Press 2004. Tim Crane. The Problem of Perception, Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, 2011.
Risto Raid

Risto Raid (sündinud 26. juunil 1990) on eesti jalgrattur. Sportlasteed alustas Risto Raid Tartu Spordiklubi Velos ja alates 2013. aastast esindab Raid Prantsusmaa jalgrattaklubi VC Rouen 76. Eestis sõidab Raid Rein Taaramäe Rattaklubi värvides. 2016. aastal lisas Raid oma kontole kuus võitu ning seisis poodiumil kokku neljateistkümnel korral. 2017. aastal jätkab Risto Raid VC Rouen 76 värvides. 3. koht Eesti meistrivõistlustel (juunioride klass) 1. koht, Grand Prix de Soissons 1. koht, Grand Prix de Saint-Quentin 2. koht, Grand Prix de Petite-Forêt 3. koht, Prix Philippe Ermenault à Picquigny Eesti meister U23-vanuseklassis 1. koht, Grand Prix de la braderie de Saint-Quentin Etapivõit Saint-Brieuc Agglo Tour 1. koht, Prix des Trois Villages à Nivelle 1. koht, Grand Prix de Petite-Forêt 1. koht, Grand Prix de Soissons 2. koht, Prix de la Ville de Lillebonne Teise etapi võit Deux jours cyclistes du Perche 2. koht, l'Étoile d'or 2. koht, Prix de Beauchamps 2. koht, Classique Champagne-Ardenne 2. koht, Grand Prix de la braderie de Saint-Quentin 1. koht, Classique de l'Eure 2. koht, Prix de Cintray 3. koht Eesti meistrivõistlustel 1. koht, Grand Prix des Hauts-de-France Kolmanda etapi võit Tour de la Manche Tour de Seine-Maritime: üldvõit esimese etapi võit 1. koht, Prix des Grandes-Ventes 2. koht, Circuit de Saône-et-Loire - étape 1 3. koht, Grand Prix de Boussières-sur-Sambre
Siret Rits

Siret Rits (sündinud 20. novembril 1982) on eesti võrkpallur. 2007–2011 mängis ta klubis Viljandi Metall. 2011–2012 mängis ta klubis Viimsi Spa.
Tarmo Jallai

Tarmo Jallai (sündinud 30. jaanuaril 1979 Tartus) on eesti treener ja endine tõkkejooksja. 1999–2008 võitis ta Eesti meistrivõistlustelt 110 m tõkkejooksus 4 kulda, 2 hõbedat ja 1 pronksi. Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.04.2015) Biograafia ESBL-is
Tarmo Raudsepp

Tarmo Raudsepp (sündinud 4. detsembril 1981) on eesti endine jalgrattur, Tabivere vallavanem. Ta on lõpetanud Palamuse Keskkooli ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 2001. aastal astus Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonda. 2007. aastal võitis ta Võru rattaralli. Tema isa Kalev Raudsepp oli 1993–2000 Tabivere vallavanem. http://sport.postimees.ee/1693277/tarmo-raudsepp-voitis-voru-rattaralli (vaadatud 04.04.2015) Vooremaa, nr. 7, 17 jaanuar 2015
Tatjana Kivimägi

Tatjana Kivimägi (sünninimi Tatjana Novoseltseva; sündinud 23. juunil 1984 Kostromas) on vene kõrgushüppaja. 2008. aastal otsustas Eesti valitsus anda talle eriteenete eest Eesti kodakondsuse, kuid ta ei loobunud Venemaa kodakondsusest ja Eesti kodakondsust ei saanud. Ta võistles 2004. aasta Ateena olümpiamängudel, ent ei jõudnud finaali. 2008. aasta olümpiamängudele ta tiheda konkurentsi tõttu Venemaa koondises ei pääsenud. 2013. aastal tuli ta tulemusega 1.91 Anna Tšitšerova ja Svetlana Školina äraolekul Venemaa sisemeistriks. Tema isiklik rekord on 1.98. Ta oli abielus kümnevõistleja ja treeneri Mihhail Kivimäega, kes on sünnijärgne Eesti kodanik. Nüüd on Tatjanal uus perekond ja 2011. aastal sündinud poeg. Intervjuu, 2008 (vene keeles)
Valeri Bukrejev

Valeri Bukrejev (sündinud 15. juunil 1964 Tallinnas) on Eesti teivashüppaja. 1983–1996 tuli ta 6 korda välis- ja 12 korda sisevõistlustel Eesti meistriks. Tema nimel on Eesti rekord teivashüppes (5.86), sisetingimustes on rekordiks 5.65. Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.04.2015) Biograafia ESBL-is
Aivo Udras

Aivo Udras (sündinud 15. märtsil 1970 Võrus) on endine eesti laskesuusataja. Ta lõpetas aastal 1989 Võru Tööstustehnikumi. Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel individuaalselt pronksmedali (1993), teatesõidus hõbemedali (1990) ja murdmaasuusatamises teatesõidus 2 hõbemedalit (1991, 2000). Tema elukaaslane on suusataja Silja Suija. Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.04.2015) Biograafia ESBL-is
Alo Kuslap

Alo Kuslap (sündinud 9. novembril 1987 Viljandis) on Eesti sõudja. Lõpetas 2006 Viljandi C. R. Jakobsoni nim gümnaasiumi ja omandas 2014 Tallinna Tehnikaülikooli Mehhatroonika bakalaureusekraadi. Alates 2014 CNC Grupp OÜ juhatuse liige ja masintöötlustehase juhataja. 187 cm, 85 kg. Sõudmistreeninguid alustas 2000 Viljandis Ruth Vaari käe all, aastast 2005 treenis Matti Killingu ja Mihkel Leppiku juhendamisel. Tulemused: Juunioride MM-il: 2004 14. koht M2x 2005 7. koht m2x U23: 2007 MM-il M8+ maailmameister, 2008 ja 2009 6. ning 2005 ja 2006 7. koht Üliõpilaste MM-il: 2008 3. 2010 2. koht EM-il 2009 4., 2011 7. ja 2010 8. koht. Tulnud 10 korda Eesti meistriks: 2007 ja 2009–11 roolijata kahepaadil 2008 ja 2010 roolijata neljapaadil 2007–08 ja 2011 kaheksapaadil. Kuulus 2009 kaheksapaadil Eesti tipptulemuse 5.33,65 püstitanud meeskonda. Sõudeliidu parim juunior (U-23) 2006, 2007, 2008 ja 2009. Tegutsenud sõudekohtunikuna (2016 rahvuskat). Aastast 2017 Sõudeliidu juhatuse liige ja alates 2018 kohtunike komisjoni liige. Viljandi aukodanik (2007). Vend Kaarel Kuslap (s 1992) on tulnud 2011 sõudesprindis roolijata kahepaadil Eesti meistriks ning on mitmekordne Eesti U23 ja noortemeister. Vend Kaur Kuslap (s 1990) on mitmekordne Eesti meister ja tegevsõudja Eesti koondises. https://www.esbl.ee/biograafia/Alo_Kuslap
Alvar Räägel

Alvar Räägel (sündinud 20. veebruaril 1986 Pärnus) on eesti sõudja. Ta on 195 cm pikk ja kaalub 98 kg. Ta lõpetas 2006. aastal Pärnu Ühisgümnaasiumi ning Tartu Ülikooli 2010. aastal bioloogina, 2014. aastal loodusteaduse magistrina. Alvar Räägel on olnud juhatuse liige OÜ-s Ocean Club Investments aastast 2014 ja OÜ-s Jungle Ally alates 2017. aastast. Ta on töötanud Keskkonnaagentuuris peaspetsialistina. Räägel alustas sõudmistreeninguid 2000. aastal Reet Palmi ja Matti Killingu juhendamisel. Saavutused MM-il (2007) 16. koht ja 2009. aasta Euroopa meistrivõistlustel sõudmises kaheksapaadil 4. koht Kolm MK etappi: roolijata kahepaadil 19. koht (2004) ning kaheksapaadil 8. (2006) ja 11. koht (2007) Üliõpilaste MM-il (2006 ja 2008) kaheksapaadil 3. koht MM-il (2004) roolijata kahepaadil 12. koht MM-il kaheksapaadil 7. koht (2005 ja 2006), 1. koht (2007) ja 6. koht (2008) Juunioride MM-il roolijata kahepaadil 2. koht (2003) ja 9. koht (2004) Sisesõudmise lahtistel Euroopa meistrivõistlustel U-18 vanuseklassis 1. koht (2003) ja 2. koht (2004) ning U-23 vanuseklassis 2. koht (2005) Sõudeergomeetril Eesti rekord: poiste B-vanuseklassis 1000 m-s 2.54,9 (2002), poiste A-vanuseklassis 1000 m-s 2.49,6 (2003) ja 2000 m-s 6.03,0 (2004) Tulnud seitsmel korral Eesti meistriks 2004–06 roolijata kahepaadil, 2006 roolijata kahepaadil sprindis, 2007 roolijata neljapaadil, 2007–08 kaheksapaadil. Kuulus 2007. aastal Pärnu parima juunioride võistkonna nimetuse saanud paatkonda. Sõudeliidu parim noorsõudja 2003 ja juunior (U-23) 2006–07. Biograafia ESBL-is
Rauno Koorts

Rauno Koorts (sündinud 10. veebruaril 1995) on eesti muusik. 2012-2015. aastal õppis Lähte Ühisgümnaasiumis ja 2011-2018 Heino Elleri nimelises muusikakoolis lõpetas pärimusmuusika suunal lõõtspilli erialal I lennu (eriala õpetaja Juhan Uppin). 2012. aastal asus Tabivere huvikooli akordioniõpetajaks ja hiljem ka solfezoõpetajaks ning 2015. aastast Tabivere lasteaias muusikaõpetaja. 2015. aastal loodud R.K. EVENT OÜ (ühemehe-ansambel) - Seltskonnalaulud akordionil, lõõtsal, kitarril, suupill jne juubelitel, rahvamajades, vanadekodudes jne. Lisaks pulmaisa-, jõuluvana-, õhtujuhiteenus. 2003. aastast Maarja-Magdaleena segakoori ja 2009. aastast meesansambli Mehed Mandrilt liige. 2017. aastal alustas õppimist Järvamaa kutsehariduskeskuses hobuhoolduse erialal. 2019. aastal jätkas õpet hobusekasvatusspetsialisti erialal. 2015-2017. aastal võttis osa Johnny Cash Tribute Show´st. Alates 2020. aastast tegeleb ka sepatööga (hobuste värkimine). [https://web.archive.org/web/20150410082655/http://eestielu.delfi.ee/jogevamaa/elu/muusikaopetaja-pere-tabivere-vallast-kindlustas-tee-perepeo-finaali?id=65317676 Muusikaõpetaja pere Tabivere vallast kindlustas tee Perepeo finaali], Delfi, 26. november 2012
Uptown Funk

"Uptown Funk" ("Uptown Funk!") on Briti produtsendi Mark Ronsoni kirjutatud laul, mis anti välja digitaalselt, singli ja muusikavideona. Lauljaks on USA laulja ning laulukirjutaja (kaasautor) Bruno Mars. "Uptown Funk" on USA singlite edetabeli Billboard Hot 100 ja Brit Awards'i esikohalugu. "Uptown Funk" laulu sõnad Kate Thomas, 'I was a bit annoyed': Mark Ronson was unimpressed with Fleur East covering Uptown Funk on X Factor before his song's official release, 17. detsember 2014 "Uptown Funk" YouTube'i muusikavideo Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Uptown Funk seisuga 5.04.2015.