laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tuoni

Tuoni (ka Mana või Tooni) on Soome mütoloogias surnuteriigi Tuonela valitseja. Tuoni valitseb Tuonelat koos oma hirmuäratava naise Tuonetariga. Neil on neli tütart: Kalma, Kipu-Tyttö, Loviatar ja Vammatar ning poeg Surma. Tuonit, allilma isandat, on kirjeldatud kui kalgi südamega, halastamatut ja hirmuäratavat vana tegelast, kelle kummalgi käel on kolm raudset sõrme. Tooni Lönnrot, Elias (koostaja; 1959). Kalevala. Tõlkinud August Annist. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus. lk 369.
Ada Škerl

Ada Škerl (3. aprill 1924 Ljubljana – 29. mai 2009 Maribor) oli sloveeni kirjanik ja tõlkija. Ta tõlkis prantsuse keelest. Teise maailmasõja ajal, keskkooliõpilasena, kuulus rahvavabastusarmeesse (Osvobodilna fronta slovenskega naroda) ja osales vastupanuliikumises Ada Škerl õppis Ljubljana ülikoolis slavistikat. Samuti õppis ta ülikooli juures olevas Ljubljana Teatri-, Kino-, Raadio- ja Televisiooniakadeemias. Aastail 1958–1982 töötas ta Sloveenia meediaettevõttes Radiotelevizija Slovenija. Ta alustas kirjutamist sõja ajal. Esimene täiskasvanutele mõeldud luulekogu "Senca v srcu" ilmus 1949. aastal. Hiljem ilmusid veel täiskasvanud lugejale mõeldud luulekogud "Obledeli pasteli" (1965) ja "Temna tišina" (1992). Ada Škerl kirjutas ka lastele. Aastal 1953 ilmus "Zgodba o morskem konjičku", 1962. aastal "Voščila" ja "Nevsakdanje potovanje" 1973. aastal. Lastele tõlkis ta teiste seas Claude Aveline'i romaani "Baba Diène et Morceau de Sucre" (1953) ja Victor Hugo "Meretöölised" (1956). Ada Škerli teosel "Senca v srcu" põhineb Ivo Svetina ooperi libreto, mis tuli ettekandele 2017. aastal Ljubljana Rahvuslikus Sloveenia ooperi- ja balletiteatris. Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole.
Skopje Kunstisild

Kunstisild (makedoonia keeles Мост на уметноста) on sild Põhja-Makedoonias Skopjes Vardari jõel. Jalakäijatele mõeldud silla kavandasid Kosta ja Viktorija Mangarovski. Sild valmis projekti Skopje2014 raames ja maksis 2,3 miljonit eurot. Sild on 83 meetrit pikk ja 9,2 meetrit lai, keskosas aga 12 meetrit lai. Silda kaunistab 27 skulptuuri: 13 skulptuuri silla mõlemas servas ja üks keskel. Skulptuurid kujutavad Põhja-Makedoonia kunsti- ja kultuurielus olulisi tegelasi. Vojdan Černodrinski Živko Čingo Jordan Hadži Konstantinov-Džinot Adem Gajtani Vasil Iljoski Slavko Janevski Blaže Koneski Vennad Miladinovid Dimitar Kondovski Lazar Ličenoski Nikola Martinoski Petar Mazev Vančo Nikoleski Stefan Gajdov Dimitar Pandilov Kočo Racin Murteza Peza Todor Skalovski Stale Popov Aco Šopov Toše Proeski Nikola Vapcarov Trajko Prokopiev Nedžati Zekirija Grigor Prličev Vlastimir Nikolovski Petre Prličko Скопје 2014 под лупа, „Призма“ "Мостот на уметноста се искачи на конструкцијата" . Skopje: Utrinski Vesnik. 8.04.2012.
Voose kultusekivi

Voose kultusekivi on Paunküla–Vetla tee ääres asuv lohukivi. Kivi on tunnistatud arheoloogiamälestiseks (nr 17436) ja seda ümbritseb 50-meetrine kaitseala. Läheduses on ka Voose ohvriallikas, Voose linnamägi ja 300-aastane Tagasauna mänd. Voose Voose linnamägi Voose ohvriallikas Tagasauna mänd "17436 Kultusekivi". Muinsuskaitseamet. Vaadatud 02.04.2021.
Tartu veetorn

Tartu veetorn on ehitis Tartus aadressil Õpetaja 9. See ehitati seoses moodsa veevärgi rajamisega. 1938. aastal koostasid insener Voldemar Onton ja arhitekt Voldemar Tippel Õpetaja tänava veetorni projekti. Ehitus algas 14.aprillil 1939, valmis sai 11.detsembril 1940, torn avati ametlikult 26. novembril 1941. Ülakorrusel, mida kaunistavad poolümarad pilastrid, asub veepaak. Veetorn kuulub ettevõttele Tartu Veevärk ning algselt korterelamuks-veetorniks ehitatud hoones asuvad veevärgi väljakolimise järel kontorid. Tartu Linna Veetorn. Tartu linna kultuuriväärtusega asjade ja mälestiste register. Tartu veetornil hakkab peagi lehvima Eesti lipp. Õhtuleht, 4. jaanuar 2018.  Tartu veetorn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Arvo Järvet. Tartu veetorn kerkis karmide aegade kiuste. Tartu Postimees, 25. veebruar 2018
Olga Kultšõnska

Olga Kultšõnska (ukraina keeles Ольга Сергіївна Кульчинська; sündinud 12. juulil 1990 Rivnes) on ukraina ooperilaulja, sopran. Olga Kultšõnska koduleht
Skuteč

Skuteč (saksa keeles Skutsch) on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Chrudimi ringkonnas. Skuteč asub Chrudimist umbes 19 km kagus ja Pardubicest ligikaudu 27 km lõunakagus. Skuteči on esmamainitud 1289. aastal. Linnaõigused omandas Skuteč tõenäoliselt 14. sajandi esimesel poolel. Linn sai 1862. aasta mais ja 1867. aasta augustis tulekahjudes rängalt kannatada. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie města Skuteč Oficiální stránky města Skuteč
Svetlana Boiko

Svetlana Boiko (sündinud 13. aprillil 1972 Rostov Doni ääres) on endine Venemaa vehkleja. Tema treener oli Mihhail Zolotarjov. Nõukogude Liidu ja seejärel Venemaa naiskonda kuulus 1993. aastast. Maailmameistrivõistlustelt võitis Svetlana Boiko võistkonnavõistluses karjääri jooksul kolm kuldmedalit, kaks hõbemedalit ja ühe pronksmedali. 2002. aastal Lissabonis võitis ta individuaalse kuldmedali. 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis võitis ta naiskondlikus floretis kuldmedali. Pärast neid olümpiamänge lõpetas sportlaskarjääri. Svetlana Boiko on Venemaa teeneline meistersportlane. 2013. aastal autasustati teda Sõpruse ordeniga.
Ben Klassen

Ben Klassen (õieti Bernhardt Klassen; 20. veebruar 1918 – 6. august 1993) oli Ameerika Ühendriikide poliitik ja usujuht, kes toetas uskumust valgenahaliste ülimuslikkusest.
Kvantiteet

Kvantiteet ehk kogus (ladina keeles quantitas) on asjade loendatav kogus või mõõdetav suurus. Kvantiteeti võib mõista ka suuruse, hulga või arvu omadusena, mis võimaldab ühendada sama liiki andmed üheks arvutuslikuks mõtlemisüksuseks. Kvantiteet peegeldab taju võrdlevat ja mõõtvat funktsiooni. Isegi kui kvantiteet on tingituna kvantitatiivselt määratud suhtest subjekti vaid suhteline, on kvantiteedil subjekti kogemuses ja objektis endas alus (Fundament), mille kaudu mõtlemine ennast juhib. Looduse füüsikalise, mehhanitsistliku käsituse eesmärk on omistada kvaliteetidele kvantiteete. kvaliteet Rudolf Eisler 1904. Quantität. – Wörterbuch der philosophischen Begriffe
Sýntagma väljak

Sýntagma väljak (kreeka keeles Πλατεία Συντάγματος) on Ateena keskväljak, mis asub linna südames Vana kuningapalee esisel. Sýntagma metroojaam
Kvaliteet (filosoofia)

Kvaliteet (ladina keeles qualitas) on objektist mõtlemise üks põhivorme, mille alla kuulub kõik see, mida ei mõelda objekti "sellena" (Daß), st olemasolu (Existenz) või olemusena (Wesenheit), vaid määramise (Bestimmung) ja tunnusena (Merkmal), mis eristab üht objekti teistest. Kvaliteet kui niisugune sedastatakse taju (Apperzeption) kaudu juba võrdlevas konkreetses ning seejärel abstraktses mõtlemises. Kvaliteedi määramiseks peab mõtlemisel olema alus (Fundament), mis annab sellele sunduse (Nötigung) ja piirid (Anlaß). Laiemas tähenduses hõlmab kvaliteet objekti kõiki määramisi (Bestimmtheit), kitsamas mõttes tehakse vahet kvaliteedil ja kvantiteedil. Rudolf Eisler 1904. Qualität. – Wörterbuch der philosophischen Begriffe
Kapparot

Kapparot on rituaal judaismis, mida viiakse läbi Yom Kippuri eelõhtul. Kapparoti käigus lehvitatakse kana üle pea ja seejärel kana tapetakse.
Kvaliteet

Kvaliteet on mitmetähenduslik sõna: kvaliteet on filosoofias kvaliteet on majanduses kvaliteet on males
Riivo Kallasmaa

Riivo Kallasmaa (sündinud 11. aprillil 1981 Tallinnas) on eesti oboemängija ja bariton. 1988–2000 Tallinna Muusikakeskkool (Tulike Looritsa klass) 1999–2002 Georg Otsa nimeline Tallinna Muusikakool, klassikaline laul (Tõnu Bachmanni klass, bariton) 2000–2004 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia (Olev Ainomäe klass) 2002 Brüsseli Kuninglik Konservatoorium (Paul Dombrechti klass) 2004–2005 Jeruusalemma Muusika- ja Tantsuakadeemia (juhendaja Dudu Carmel) Kallasmaa on töötanud Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris, Rahvusooperi Estonia Sümfooniaorkestris ja Vanemuise Sümfooniaorkestris ning Soomes Turu Filharmoonikutes ja Pori Sinfoniettas. Lisaks mängib ta tihti Tallinna Kammerorkestri ridades. Ta on teinud koostööd ka NYYD Ensemble'i, Voces Musicalesi ja Kremerata Balticaga. Laulja ja oboemängijana on ta musitseerinud vanamuusikaansamblis Vox Clamantis, lauljana kammerkooris Voces Musicales ja Eesti Filharmoonia Kammerkooris. Solisti[viide?] ja kammermuusikuna on Riivo Kallasmaa esinenud Norras kammermuusika festivalil Horten Kammermusikkfest. Kallasmaad silmas pidades on kirjutanud teoseid mitmed Eesti heliloojad nagu Märt-Matis Lill[viide?], Timo Steiner[viide?], Tõnis Kaumann[viide?], Helena Tulve[viide?], Rein Rannap[viide?], Rasmus Puur[viide?], Pärt Uusberg[viide?] jt.[viide?] 2018. aastal asutas Kallasmaa koos sopran Jaanika Kuusikuga ansambli Duo ObSolute.. 1999. aastal II koht vabariiklikul noorte puhkpillimängijate konkursil[viide?] 2006. aastal I koht interpreetide konkursil Con Brio 2006. aastal tunnistati ta Tartu nooreks kultuurikandjaks. "Riivo Kallasmaa".[alaline kõdulink] "Eesti Muusika Päevad 2020". "Con Brio võitis oboist". "Kultuuri aasta aunimetus Kultuurikandja" (PDF).
Amsterdami Kunstide Ülikool

Amsterdami Kunstide Ülikool (hollandi keeles Amsterdamse Hogeschool voor de Kunsten) on kunstidele keskenduv rakenduskõrgkool Amsterdamis. Kõrgkooli koosseisus on arhitektuuriakadeemia, teatri- ja tantsuakadeemia, Breitneri akadeemia (kujutava kunsti õpetajakoolitus), Amsterdami konservatoorium, Hollandi filmiakadeemia, Reinwardti akadeemia (museoloogia). Kõrgkool loodi 1987. aastal mitme õppeasutuse liitmisel. Koduleht
Liitiumi Kolmnurk

Liitiumi Kolmnurk (hispaania keeles Triángulo del Litio) on liitiumivarude poolest rikas piirkond Andides, Argentina, Boliivia ja Tšiili piiride lähedal. Kolmnurgas olev liitium on kontsentreeritud soolatasandikele, mis paiknevad Atacama kõrbes ja teistes läheduses paiknevates kuivades piirkondades. Arvatakse, et sellel alal paikneb umbes 54% kogu maailma liitiumivarudest. India merevägi on liitiumikolmnurga vastu huvi üles näidanud, kuna liitium on vajalik Li-ION patareidele, mida kavatsetakse paigaldada tulevastesse allveelaevadesse. Anlauf, Axel (2016). "Greening the imperial mode of living? Socio- ecological (in)justice, electromobility, and lithium mining in Argentina". Pichler, Melanie; Staritz, Cornelia; Küblböck, Karin; Plank, Christina; Raza, Werner; Ruiz Peyré, Fernando (toim-d). Fairness and Justice in Natural Resource Politics. Ellsworth Dickson (2017). "South America's prospective - The Lithium Triangle". Resource World. Vaadatud 02.04.2021. Indian Defence News, The Indian Hawk (15.12.2020). "India to tap 'Lithium Triangle' for Lithium-ION batteries onboard Indian Navy subs". The Indian Hawk. Originaali arhiivikoopia seisuga 15.12.2020. Vaadatud 15.12.2020.
PPD-40

PPD (vene keeles Пистолет пулемёт Дегтярёва (ППД), Pistolet-pulemjot Degtjarjova, Degtjarjovi püstolkuulipilduja) on Nõukogude Liidu püstolkuulipilduja, mille konstrueeris aastal 1934 V. Degtjarjov. PPD-l on traditsiooniline puust kaba, relv tulistab automaatselt vabaluku konstruktsiooni põhimõttel. Relvastusse võeti Nõukogude Liidus selle püstolkuulipilduja täiustatud variant PPŠ-41.  Albaania  Hiina Vabariik: teise Hiina-Jaapani sõja ajal saadi 3000 tk. Hispaania: Hispaania Vabariiklik Armee kasutas Hispaania kodusõjas püstolkuulipildujaid PPD-34/38. Hukbalahap Jugoslaavia: aastatel 1944–1945 saadi NSVL-ilt 5000 relva.  Nõukogude Liit  Põhja-Korea  Soome Kaasaegsete Venemaa käsirelvade ja kergrelvade loend Püstolkuulipildujate loend Tokarevi püstolkuulipilduja (1927) MP35 Suomi KP/-31 PPŠ-41 "В декабре 1942 г. из-за сложности конструкции ППД был снят с вооружения РККА и его производство было прекращено" КПСС и строительство советских вооруженных сил. (Коллектив авторов). 2е изд. М., Воениздат, 1967; стр.277 "Modern Firearms - PPD-40". World.guns.ru. Vaadatud 24. oktoober 2012. Jones, Richard D.; Ness, Leland S, toim-d (27. jaanuar 2009). Jane's Infantry Weapons 2009/2010 (35th ed.). Coulsdon: Jane's Information Group. ISBN 978-0-7106-2869-5. "Las armas de la Guerra Civil Española", José María Manrique García, Lucas Molina Franco. David T. Zabecki, toim (1998). World War II in Europe: An Encyclopedia, Volume 1. Routledge. Lk 1013–1014. ISBN 0824070291. Бранко Богданович. Югославский ТТ по имени «Тетеjац» // журнал «Оружие», № 10, октябрь 2012. стр.42-56 "Modern Firearms – PPD-40", World, RU: Guns, 24. jaanuar 2011, vaadatud 26. aprill 2011 "Machinepistols part 2", Finnish Army ARMY 1918–1945, Jaegerplatoon, vaadatud 26. aprillil 2011 McNab, Chris (2002). 20th Century Military Uniforms (2nd ed.). Kent: Grange Books. Lk 67. ISBN 1-84013-476-3. "Modern Firearms – PPD-40", World, RU: Guns, 24. jaanuar 2011, vaadatud 26. aprillil 2011. Basic notes on PPD-34 and PPD-40 (vene), RU: Gewehr, 11. aprill 2007, originaali arhiivikoopia seisuga 19. september 2011, vaadatud 31. mail 2008. ППД-1934\38\40 [PPD-34, PPD-38 and PPD-40] (vene), RU: Ucoz, originaali arhiivikoopia seisuga 10. detsember 2008. "Machinepistols part 2", Finnish Army ARMY 1918–1945, Jaegerplatoon, vaadatud 26. aprillil 2011.
Serbia kampaania

Serbia kampaania toimus Esimeses maailmasõjas kahes jaos: 1914. aastal ja 1915. aastal. Algselt suutsid serblased eskaleerunud kättemaksuaktsiooni tagasi hoida. Teises jaos sõja kuulutanud Austria-Ungari armee alistas ja okupeeris lõplikult Saksa Riigi ja Bulgaaria Kuningriigi abiga Serbia Kuningriigi. Austria-Ungari impeerium lagunes 1918. aasta oktoobris, mil Ungari lõi sellest lahku kui rahvusriik. Serbia armee vabastas Liitlaste abiga oma maad ja pealinna Belgradi 1918. aasta novembriks. Kuigi, armee suurus oli kahanenud umbes 320 000 sõduri võrra. Austria-Ungari okupatsioon Serbias Montenegro kampaania
Anna Murray Vail

Anna Murray Vail (7. jaanuar 1863 – 18. detsember 1955) oli USA botaanik ja New Yorgi botaanikaaia esimene raamatukoguhoidja. Ta õppis Columbia ülikoolis botaaniku ja geoloogi Nathaniel Lord Brittoni käe all, kellel aitas asutada New Yorgi botaanikaaeda. Jaanuaris 1900 sai temast botaanikaaia raamatukogu juhataja ja sellel ametipostil töötas ta kuni septembrini 1907. Tema lahkumise põhjuseks sellelt ametikohalt peavad eri allikad kas soovi asuda elama Prantsusmaale ema juurde või solvumist süüdistuste tõttu, nagu oleks ta raamatukogus sigarette suitsetanud. 1911. aastal Prantsusmaale kolinuna osales Vail esimese maailmasõja ajal Ameerika fondis, mis rahastas haavatud prantslaste ravi, ning jätkas hiljem tööd raamatukoguhoidjana kuni nägemise kaotuseni. Prantsusmaal elades soetas ta maja Seine-et-Marne'i departemangu Héricy vallas.
Füsun Köksal

Füsun Köksal (sündinud 1973. aastal Bursas) on türgi helilooja. Füsun Köksal sündis ja kasvas Türgi lääneosas Bursas. Õppis aastail 1989–1996 Ankaras Bilkenti Ülikoolis muusikateooriat ja kompositsiooni, seejärel aastail 1996–2002 Saksamaal Kölni muusikakõrgkoolis Krzysztof Meyeri käe all. 2002. aastal naasis Bilkenti ülikooli ja töötas kompositsiooni õppejõuna. 2004. aastal siirdus ta õppima Ameerika Ühendriikidesse Chicago Ülikooli, kus omandas doktorikraadi kompositsiooni erialal. Tema juhendajateks olid Marta Ptaszynska ja Shulamit Ran. Füsun Köksal kirjutab teoseid sooloinstrumentidele, kammeransamblitele ja orkestritele. Tema loomingut on mängitud mitmel festivalil Põhja-Ameerikas ja Euroopas. 2019. aasta märtsis viibis ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kutsel Eestis, andis muusikaakadeemias tunde ja samas töötas Ansambel U: muusikute Tarmo Johannese ja Taavi Kerikmäega. "Füsun Köksal". Originaali arhiivikoopia seisuga 9.12.2020. Vaadatud 3.04.2021. "Türgi muusika U: esituses". kultuur.postimees.ee. 18.03.2019. Vaadatud 3.04.2021. Koduleht
Tomáš Satoranský

Tomáš Satoranský (sündinud 30. oktoobril 1991 Prahas) on Tšehhi elukutseline korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Chicago Bulls. Satoranský mängis aastatel 2007–2009 Praha USK-s, misjärel siirdus aastateks 2009–2014 Hispaania kõrgliigaklubisse CDB Sevilla (nüüdne Real Betis). 2014. aasta juulis liitus Satoranský kaheks aastaks Hispaania tippklubiga FC Barcelona, kelle meeskonnas mängis nii kohalikus kõrgliigas kui ka Euroliigas. Satoranský mängijaõigused omandas 2012. aasta NBA draft'i 32. valikuga Washington Wizards, kelle eest tegi Satoranský debüüdi hooajal 2016/17, mil kogus vahetusmängijana keskmiselt 2,7 punkti, 1,5 lauapalli ja 1,6 resultatiivset söötu mängus. 2018/19. hooajaks olid Satoranský keskmised näitajad kerkinud 8,9 punkti, 3,5 lauapalli ja 5 tulemusliku sööduni mängus. 2019. aasta suvel vahetati Satoranský Chicago Bullsi, kelle kasuks tõi ta hooajal 2019/20 keskmiselt 9,9 punkti, 3,9 lauapalli, 5,4 resultatiivset söötu ja 1,2 vaheltlõiget mängus (kõik näitajad NBA karjääri parimad). Satoranský tegi debüüdi Tšehhi korvpallikoondises 2009. aastal ning on koondises riiki esindanud 2013., 2015. ja 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kus saavutati vastavalt 13., 7. ja 20. koht. Hispaania superkarika võitja (2015) Hispaania kõrgliiga kõige säravam mängija (2016) Viiekordne Tšehhi aasta parim korvpallur (2013–2015, 2018, 2019) Tomáš Satoranský – NBA.com Tomáš Satoranský – Basketball-Reference.com
Elene Hoštaria

Elene Hoštaria (gruusia keeles ელენე ხოშტარია; sündinud 18. november, 1979 Thbilisis) on Gruusia poliitik.
Erumäe linnamägi

Erumäe linnamägi ehk Erumäe Kants ehk Aru Erumäe linnamägi asub Tartumaal Elva vallas, Kavilda ürgoru (Maioru) idakaldal. Aru mõisast umbes poolteist kilomeetrit põhja pool. Metsaserva peitunud võimsa otsavalliga linnamägi kujutab endast väljaulatuvat mäeneemikut, mille kõrgus ulatub kuni 18 meetrini. Põhiplaanilt ovaalse linnuseõue pikkus loode-kagu suunas on 80 m, laius umbes 40 m, pindala 2500 m². Õue lõuna- ja kaguserva ääristab kaarjalt kulgev kuni 4,4 m kõrgune otsavall. Valli jalamil on 1–1,5 m sügavune ja 6–8 m laiune vallikraav. Õue lääneküljel on 1–2 m kõrgune äärevall. Põhjast ja idast külgneb linnuseala järsu orunõlvaga ning seal valli pole. Linnusel puudub kultuurikiht, puuduvad ka leiud. Kaitseehituse välise ilme järgi võib arvata, et need on rajatud I aastatuhande algul. 2008. aastal plaanitakse linnusel väljakaevamisi. Alt-Laari linnamägi Erumäe linnamägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Meinhard Glücke

Meinhard Glücke (3. august (vkj)/ 16. august 1912 Joala vald, Vaivara kihelkond, Virumaa – 11. november 1963 Tallinn) oli eesti poksija. Ta oli poksis 1930. aastal Eesti meister kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg). Ta sai Eesti meistrivõistlustel 2. koha kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1929. aastal ning 3. koha kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) aastatel 1931 ja 1932. Ta osales ühe korra Eesti–Soome maavõistlusel ning kaotas 1929. aastal oma kohtumise kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg). Elukutselt oli ta kelner restoranis "Rummi" Pirital. Meinhard Glücke sporditulemusi Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Regressioonanalüüs

Regressioonanalüüs meetodite kogum statistikas, kus uuritakse suuruste vahelist sõltuvust ja võimalusi sõltuvuse funktsionaalseks kirjeldamiseks etteantud valemi põhjal. Regressioonanalüüsi käigus leitakse regressioonmudeli deterministlik komponent. Levinuim regressioonanalüüsi tüüp on linearregressioon, milles leitakse lineaarne seos, mis kirjeldab ette antud andmete vahelist seost mingi määratud matemaatilise kriteeriumi alusel võimalikult lähedaselt. Uurides suuruste vahelist sõltuvust ja proovides kirjeldada antud funktsionaalset sõltuvust etteantud valemi põhjal eeldatakse, et sõltuvus koosneb täpselt määratavast komponendist (determineeritud) ja juhuslikust komponendist. Sellise eeldusega seost nimetatakse regressioonmudeliks. Seega koosneb regressioonmudel deterministlikust ja juhuslikust komponendist. Defineerides üldjuhul, et juhuslik(ud) suurus(ed) Y i {\displaystyle Y_{i}} on funktsionaalses sõltuvuses juhuslikust suurusest/juhuslikest suurustest X i {\displaystyle X_{i}} ja β {\displaystyle \beta } on määratavad deterineeritud komponendi parameetrid. Tähistades erinevat päritolu juhusliku kompnendi e i {\displaystyle e_{i}} võib regresioonmudeli kirja panna kujul: Y i = f ( X i , β ) + e i {\displaystyle Y_{i}=f(X_{i},\beta )+e_{i}} Regressioonanalüüsi eesmärgiks on määrata täpne funktsiooni kuju f ( X i , β ) {\displaystyle f(X_{i},\beta )} , mis kirjeldab võimalikult täpselt ette antud andmete muutujate vahelist seost. Regressioonanalüüsi läbiviimiseks tuleb funktsiooni f {\displaystyle f} matemaatiline kuju ette anda. Korrelatsioonanalüüs Polünomiaalne regressioon Linearregressioon Ako Sauga (2020). Statistika õpik majanduseriala üliõpilastele. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli kirjastus. Lk 422. ISBN 978-9949-83-519-5.
Maria Välja

Maria Välja (sünninimi Maria Kondimäe; sündinud 13. augustil 1989 Pärnumaal) on eesti maalikunstnik ja illustraator. Ta on lõpetanud Tartu Kõrgema Kunstikooli (praegune Kõrgem Kunstikool Pallas) maali erialal (2012). 2016.-2017. aastal täiendas ta end Tartu Kunstikoolis kunstnik-kujundaja jätkuõppes, omandades illustraatori 5. taseme kutse. Maria Välja on alates 2021. aastast Tartu Kunstnike Liidu liige. Maria Välja tegeleb peamiselt akvarellmaali ja tindijoonistusega, illustratsioone täiendab ta ka graafikalaual digitaalselt maalides. Tema looming on inspireeritud Eesti loodusest ja inimestest. Detailirohkete akvarellmaalide ja illustratsioonide temaatikaks on loomad ja taimed oma loomulikus keskkonnas ja olekus. Ka inimesi kujutades keskendub kunstnik eelkõige nende hingestatud suhtele loodusega. 2020 – akvarellide ja tindijoonistuste näitus "Loodusest inspireeritud" Tartu Ülikooli raamatukogus 2018 – illustratsiooninäitus "Eesti loomade lapsed" Tartu loodusmajas ja Eesti Loodusmuuseumis 2017 – akvarellinäitus "Metsarahvas" Pühajärve Spa & Puhkekeskuses 2011 – isikunäitus "Out of Comfort Zone" LOOV galeriis 2017 – Eesti Akvarellistide Ühenduse näitus "Valgus. Vesi. Värv" Võru Linnagaleriis 2016 – Eesti Akvarellistide Ühenduse näitus "Värvidega läbi pimeduse Vol. 12" Würth Kunstigaleriis 2016 – Noorteprojekt "UUS AKVARELL 2016" Pärnu Uue Kunsti Muuseumis 2016 – Eesti Akvarellistide Ühenduse näitus "Akvarell 2016" Türi Kultuurikeskuse Kunstigaleriis 2016 – Eesti Akvarellistide Ühenduse näitus "Visioon" Tartus Jakobi Galeriis 2016 – Eesti Akvarellistide Ühenduse näitus "Suvemõtted küünlakuul" Võru Linnagaleriis 2014 – Noorteprojekt "UUS AKVARELL 2014" Võru Linnagaleriis 2013 – Ühisnäitus "Naerev loom / Animal Ridens" Tartus Nooruse galeriis 2012 – Ühisnäitus "Dialogue" Saimaa Rakenduskõrgkoolis Lappeenrantas Soomes 2012 – Tartu Kõrgema Kunstikooli diplomitööde näitus "Lend 2012" Tartu Kaubahallis 2012 – Ühisnäitus "Toit" Tallinnas TAM Galeriis 2010 – Ühisnäitus "6x KOLLAAž" LOOV galeriis 2017 – "Minu esimene raamat" "Vilistlased". pallasart.ee. Vaadatud 02.04.2021. "Tartu Kunstnike Liidu liikmed". kunstimaja.ee. Vaadatud 29.09.2021. "Maria Välja ART - Minust". Vaadatud 02.04.2021. "Maria Välja isikunäitus on inspireeritud loodusest". utlib.ut.ee. 12. juuni 2020. Vaadatud 02.04.2021. "Tartu loodusmajas on veebruaris tähelepanu all loomad". tartu.ee. 05.02.2018. Vaadatud 02.04.2021. "Näitus "Eesti loomade lapsed"". loodusmuuseum.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.01.2021. Vaadatud 02.04.2021. Helen Puistaja (24.11.2011). "Kunstnik väljub näitusel mugavustsoonist". Sirp. Vaadatud 02.04.2021. Barbara Lehtna (12.12.2011). "Maria Kondimäe jaoks on kunst kättevõtmise asi". Eesti Üliõpilasleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.01.2021. Vaadatud 02.04.2021. "Noorteprojekt "UUS AKVARELL 2016"". mona.ee. Vaadatud 02.04.2021. "Kunstnikud kujutavad naeru". Tartu Postimees. 26.01.2013. Vaadatud 02.04.2021. "Kunstikooli tudeng tegi lõputööks videomaali". ERR. 19.06.2012. Vaadatud 02.04.2021. "Minu esimene raamat: beebiraamat". digar.ee. Vaadatud 02.04.2021. Maria Välja koduleht
Jeffrey Epstein

Jeffrey Edward Epstein (20. jaanuar 1953 – 10. august 2019) oli Ameerika Ühendriikide juudi päritolu investor ja süüdimõistetud seksuaalkurjategija.