laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Šiupyliai

Šiupyliai on küla Leedus Šiauliai rajoonis Gruzdžiai vallas. Šiupyliais on postkontor, raamatukogu ja põhikool. Vaatamisväärsuseks on 1924. aastal valminud katoliku kirik. Küla järgi on nimetatud Kunda lademe Šiupyliai kihistik. Küla oli Leedu suurvürstide valdus. 1619. aastal otsustas kuninglik revisjonikomisjon, et küla juurde künkale tuleb rajada kirik. Ka küla anti kiriku valdusse. 1623. aastal see annetus tühistati, veel kaks aastat hiljem otsustati aga, et uue kihelkonna keskus peaks asuma mujal (Gruzdžiais). Kirik siiski ehitati valmis, seda remonditi aastail 1799 ja 1846. Aastast 1842 on see abikiriku staatuses. 1915. aastal põlesid maha nii vana kirikuhoone kui ka kirikla. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi halduskeskus. Aastal 2001 oli külas 395 elanikku. Šiupyliai kirik Kiriku kellatorn Šiupyliai [1] Stratigraafia terminoloogia Küla portaalis vietoves.Lt
Kassivere

Kassivere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Palamuse valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kronauce kihistu

Kronauce kihistu on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe kihistu. Kihistut hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas ja Juozas Paškevičius aastal 1983. Kihistu on saanud nime Kroņauce küla järgi. Kihistu stratotüüp on Kroņauce-57 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 1194,7–1200,4 meetril. Leedus eristatakse Kronauce kihistut maa loodeosas; selle suurim paksus on seal 2,5 meetrit. Kihistu moodustavad hall lubjakivi, argilliit ja mergel. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 26
Anna Parmas

Anna Parmas (sündinud 24. mail 1970 Leningradis) on eesti päritolu Venemaa filmirežissöör ja stsenarist. Ta on sündinud 1970. aastal Leningradis, tema ema oli rahvuselt venelane ja isa eestlane. Ta on lõpetanud 1993. aastal Peterburi Riikliku Kosmoseaparatuuri Instituudi (Санкт-Петербургский государственный университет аэрокосмического приборостроения), kuid valitud erialal pole töötanud. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta lühikest aega Lenfilmis ja ettevõttes Art Pictures Petersburg (Art Pictures Петербург). Aastatel 1995–2004 töötas ta raadiojaamas Modern. Aastatel 2004–2007 tegi ta kaastööd mitmele telekanalile ja filmistuudiole Belarusfilm. 2007. aastal hakkas kirjutama stsenaariume filmirežissöör Avdotja Smirnova filmidele. 2015. aastal hakkas ta tegema muusikavideoid vene punkbändile Leningrad. Näiteks 2017. aasta aprillis kogus tema režissööritööga video "Ecstasy" ("Экстаз") YouTube'is vähem kui kahe päevaga üle kahe miljoni vaataja. 2019. aastal linastus Eestis vene art house filmide nädalal tema debüütmängufilm "Teine naine" (Давайте разведёмся, 2019), mis oli ainuüksi selleks ajaks võitnud Venemaa filmifestivalil Kinotavr kolm auhinda (publiku lemmik, parim debüütfilm ja parim stsenaarium; Anna Parmas on selle filmi režissöör ja kaasstsenarist). Tema vanaisa Juhan Parmas oli Ambla konstaabel, isa Alo-Jaak Parmas oli tehnikateadlane, kes töötas välja kiirrongide mootoreid. Anna Parmas on abielus ja kolme lapse ema. 2016. aastast elab ta perega Tallinnas. Eestlannast režissööri muusikavideo kogus päevaga mitu miljonit vaatamist ERR Menu, 28.04.2017. Vene filmide nädalal linastub Anna Parmase auhinnatud teos "Teine naine" ERR Kultuur, 26.10.2019. Anna Parmas andmekogus IMDb (inglise) Jaanus Piirsalu. Anna Parmas "Naise peamine probleem on mees" Anna Parmase filmograafia IMdB-s Olev Remsu. Arvustus. Karakterkomöödia "Teine naine" ERR Film, 3. detsember 2019 Leningrad: “Cabriolet”. Soovikontsert (sisaldab Anna Parmase režissööritööga muusikavideot). Edasi.org, 23. november 2019
Kroņauce

Kroņauce on küla (lielciems) Lätis Dobele piirkonnas Tērvete vallas. Küla asub merepinnast 35 meetri kõrgusel Auce jõe kaldal valla keskusest Zelmeņist 9,5 ja Riiast 78 kilomeetri kaugusel. Külas on raamatukogu ja põhikool. Seal tegutseb hobusekasvatus, külas on ka õlletehas. Kroņauce on tekkinud endise Auce riigimõisa hoonetekompleksi juurde. Nõukogude perioodil ehitati küla välja kui Tērvete kolhoosi keskasula. Aastail 2002–2021 kuulus küla Tērvete piirkonda. Küla järgi on nimetatud Kunda lademe Kronauce kihistu. Aastal 2015 oli külas 538 elanikku. Aastal 2019 oli elanikke 487, aastal 2022 aga 468. Vietvārdu datubāze LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 26
Juodupe kihistu

Juodupe kihistu (inglise Juodupe Formation) on ordoviitsiumi ajastu Kunda lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistu stratotüüp on Butkunai 241 puurauk, kus selle kivimid esinevad 734.50..737.00 meetril. Kihistu on nime saanud Leedus asuvalt Juodupė alevilt. Kihistut eristatakse Leedu aladel kogu riigis, välja arvatud maa idaosa. Maa loodeosas ja Nemunase madalikul on kihistu suurim paksus 8,8 meetrit, maa keskosas aga 4,9 meetrit. Kihistu moodustavad pruuniskashall detriiti sisaldav lubjakivi ja mergel. Kihistus esineb ohtralt katkestuspindasid. Juodupe kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 24.08.2019) Juodupe kihistu Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 22.08.2019) LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 35 Juodupe kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Obeliai kihistu

Obeliai kihistu on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe kihistu. Kihistut hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Nijolė Sidaravičienė ja Juozas Paškevičius aastal 1976. Kihistu on saanud nime Obeliai linna järgi. Kihistu stratotüüp on Butkunai 241 puurauk, kus selle kivimid esinevad 737..738.6 meetril. Leedus eristatakse Obeliai kihistut Nemunase madalikul ja maa keskosas. Kihistu on Nemunase madalikul 1,3 meetri paksune, maa keskosas on suurim paksus 0,9 meetrit. Kihistu koosneb hallist detriiti sisaldavast lubjakivist ja merglist. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 43
Gilija kihistu

Gilija kihistu on ordoviitsiumi ladestu Dapingi lademe kihistu. Kihistut hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas ja Juozas Paškevičius aastal 1991. Kihistu on saanud nime Matrossovo aleviku vana leedukeelse nimekuju Gilija järgi. Kihistu stratotüüp on Pritšali-1 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 2100–2104 meetril. Leedus eristatakse Gilija kihistut Nemunase madalikul; selle suurim paksus on 4 meetrit. Kihistu ülemine osa kuulub Kunda lademesse, alumine aga Volhovi lademesse. Gilija kihistu koosneb pruunikashallist detriiti sisaldavast lubjakivist ja merglist. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 35
Oksana Markarova

Oksana Markarova (ukraina Оксана Сергіївна Маркарова; sündinud 28. oktoobril 1976 Rivnes) on Ukraina poliitik, riigiametnik ja diplomaat. Ta on omandanud magistrikraadi ökoloogia alal Kiievi Mogila Akadeemias ning magistrikraadi rahvusvahelise rahanduse ja kaubanduse erialal Indiana Ülikoolis. Kuni 2015. aastani töötas ta erasektoris. 2015. aastast kuni 2016. aasta aprillini töötas ta Ukraina rahandusministri asetäitjana. Alates 29. aprillist 2016 oli ta Ukraina rahandusministri esimene asetäitja. Alates 8. juunist 2018 oli ta Ukraina rahandusministri kohusetäitja ja alates 22. novembrist 2018 kuni 4. märtsini 2020 Ukraina rahandusminister. Markarova Oksana Government Portal Ukraine. Ministries, etc. rulers.org
Matrossovo

Matrossovo on alevik Venemaal Kaliningradi oblastis Polesski rajoonis Golovkino külanõukogus. Alevik asub merepinnast 1 meetri kõrgusel Kura lahe ja Polesski kanali kaldal. Asula asutati aastal 1411. Aastal 1497 sai see õiguse kõrtsile. Tegemist oli kalurikülaga, kus tegutses ka metsamajand. Aastal 1707 ehitati sinna kirik. Aastal 1925 oli seal kaks kooli ja kaks veskit, Sambija muinasmaakonna aladele. Kuni 1947. aastani kandis saksakeelset nime Gilge (leedu keeles Gilija). Asula vana leedukeelse nimekuju järgi on nime saanud Dapingi lademe Gilija kihistu. Всероссийская перепись населения 2010 года. Калининградская область. Таблица 10. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских населённых пунктов, сельских населённых пунктов LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 35
Mikonysi kihistu

Mikonysi kihistu on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe kihistu. Kihistut hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Nijolė Sidaravičienė ja Juozas Paškevičius aastal 1976. Kihistu on saanud nime Mikonysi küla järgi. Kihistu stratotüüp on Butkunai 241 puurauk, kus selle kivimid esinevad 738,6–739,2 meetril. Leedus eristatakse Mikonysi kihistut maa keskosas; selle suurim paksus on 2,6 meetrit. Kihistu koosneb pruunikashallist detriiti sisaldavast lubjakivist ja merglist. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 43
Gindviliai kihistu

Gindviliai kihistu on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe kihistu. Kihistut hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Nijolė Sidaravičienė ja Juozas Paškevičius aastal 1976. Kihistu on saanud nime Gindviliai küla järgi. Kihistu stratotüüp on Butkunai 241 puurauk, kus selle kivimid esinevad 739,2–739,35 meetril. Leedus eristatakse Gindviliai kihistut maa keskosas; selle suurim paksus on meeter. Kihistu koosneb hallist detriiti sisaldavast lubjakivist ja merglist. Kihistus leidub ka glaukoniiti ja dolomiiti. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 43
Mikonys

Mikonys on küla Leedus Rokiškise rajoonis Obeliai vallas, Obeliaist 10 kilomeetrit loodes. Aastal 2001 oli külas 3 elanikku. 2011. aastal külas elanikke ei olnud. Küla järgi on nimetatud Kunda lademe Mikonysi kihistu. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 15.12.2018. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 43
Gindviliai

Gindviliai on küla Leedus Rokiškise rajoonis Obeliai vallas, Obeliaist 7 kilomeetrit läänes. Aastal 2001 oli külas 54 elanikku. 2011. aastal külas oli elanikke 49. Küla järgi on nimetatud Kunda lademe Gindviliai kihistu. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 15.12.2018. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 43
Druja kihistu

Druja kihistu on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Viktor Puškin ja Valeri Ropot aastal 1987. Kihistu on nime saanud Druja asula järgi. Kihistu kivimid esinevad Leedu idaosas ning Valgevene loodeosas. Kihistu stratotüüp on Vangiški-205 puurauk (ka Braslav 205 puurauk), kus kihistu kivimid esinevad 332–334.5 meetril. Kihistu suurim paksus on 11,5 meetrit. Kihistu koosneb savikast detriiti sisaldavat lubjakivist ja merglist. Druja kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 24.08.2019) LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 46
Narotši kihistu

Narotši kihistu on ordoviitsiumi ladestu Katy lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Viktor Puškin, Galina Zinovenko, L. Piskun ja Valeri Ropot aastal 1981. Regionaalses stratigraafias katab see Vormsi ja Nabala lademed. Kihistu kivimid esinevad Leedu idaosas ning Valgevene loodeosas. Kihistu stratotüüp on Vangiški-205 puurauk (ka Braslav 205 puurauk), kus kihistu kivimid esinevad 379,4–409,6 meetril. Selle suurim paksus on 17,5 meetrit. Kihistu koosneb tihkest lubjakivist ja merglist. Narotši kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 24.08.2019) LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 47-48
Õuna

Õuna on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Strusto kihistu

Strusto kihistu on ordoviitsiumi ladestu Rakvere lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Viktor Puškin, Galina Zinovenko, L. Piskun ja Valeri Ropot aastal 1981. Kihistu kivimid esinevad Leedu idaosas ning Valgevene loodeosas. Kihistu stratotüüp on Vangiški-205 puurauk (ka Braslav 205 puurauk), kus kihistu kivimid esinevad 409,6–417,4 meetril. Selle suurim paksus on 6,4 meetrit. Kihistu koosneb merglist ja suure savisisaldusega lubjakivist. Strusto kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 24.08.2019) LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 48
Alf Hornborg

Alf Hornborg (sündinud 20. oktoobril 1954) on rootsi antropoloog ja ökosemiootik. Ta kaitses doktoritöö kultuuriantropoloogia alal Uppsala Ülikoolis 1986. aastal. Alates 1993. aastast on ta Lundi Ülikooli professor inimökoloogia alal. Alf Hornborgi eriliseks uurimisobjektiks on olnud raha ökoloogiline ja semiootiline roll kultuuriajaloos. Hornborg, Alf 2001. The Power of the Machine. Hornborg, Alf; McNeill, John Robert; Martinez-Alier, Joan (eds.) 2007. Rethinking Environmental History: World-System History and Global Environmental Change. Lanham: AltaMira Press. Hornborg, Alf 2011. Global Ecology and Unequal Exchange: Fetishism in a Zero-Sum World. Routledge. Hornborg, Alf 2016. Global Magic: Technologies of Appropriation from Ancient Rome to Wall Street. Palgrave Macmillan. Hornborg, Alf 2019. Nature, Society, and Justice in the Anthropocene: Unraveling the Money-Energy-Technology Complex. Cambridge: Cambridge University Press. Temast Lundi Ülikooli lehel.
Dragonfly

Dragonfly võib viidata järgnevale: Boeing X-50 Dragonfly, USA mehitamata õhusõiduk Cessna A-37 Dragonfly, USA ründelennuk Castiglioni Dragon Fly 333, Itaalia helikopter DF Helicopters DF334, Itaalia helikopter de Havilland Dragonfly, Suurbritannia lennuk Flylight Dragonfly, Suurbritannia moto-deltaplaan Bailey-Moyes Dragonfly, Austraalia purilennuk Westland WS-51 Dragonfly, Suurbritannia variant Sikorsky H-5 helikopterist Viking Dragonfly, USA lennuk Dragonfly (kosmoseaparaat), planeeritud NASA missioonis Titanile kasutatav kosmoseaparaat Dragonfly CMS, sisuhaldustarkvara DragonFly BSD, operatsioonisüsteem Dragonfly (ansambel), Horvaatia ansambel
Dūkštase kihistu

Dūkštase kihistu on ordoviitsiumi ladestu Oandu lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Vytautas Marcinkevičius ja Juozas Paškevičius aastal 1993. Kihistu kivimid esinevad Leedu idaosas. Kihistu stratotüüp on Kazimirovo-6 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 387,2–388,6 meetril. Kihistu on saanud nime Dūkštase linna järgi. Selle suurim paksus on 3,5 meetrit. Kihistu koosneb plaatjast lubjakivist ja merglist. Leedu lõunapoolsetel aladel on seda Dysna kihistust raske eristada, kuna Oandu lade on seal õhuke ja sisaldab ohtralt püriiti. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 48 Juozas Paškevičius. Pecularities of the lithology and fauna of the early Katian (Ordovician) in the Lithuanian facies zone GEOLOGIJA. GEOGRAFIJA. 2016.
Vangiški kihistu

Vangiški kihistu on ordoviitsiumi ladestu Sandby lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Viktor Puškin aastal 1981. Kihistu kivimid esinevad Leedu idaosas ning Valgevene loodeosas. Kihistu stratotüüp on Vangiški-205 puurauk (ka Braslav 205 puurauk), kus kihistu kivimid esinevad 425,5–434,5 meetril. Kihistu ülemine osa vastab Keila lademele, selle alumine osa jääb aga Haljala lademesse. Kihistu suurim paksus on 9,5 meetrit. Kihistu koosneb mergli vahekihtidega savikast detriiti sisaldavast lubjakivist. Vangiški kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 24.08.2019) LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 49
Rõtšanõ kihistu

Rõtšanõ kihistu on ordoviitsiumi ladestu Sandby lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Viktor Puškin aastal 1978. Kihistu on saanud nime Ryčany külalt. Kihistu kivimid esinevad Leedu idaosas ning Valgevene loodeosas. Kihistu stratotüüp on Vangiški-205 puurauk (ka Braslav 205 puurauk), kus kihistu kivimid esinevad 434,5–470,3 meetril. Kihistu ülemine osa vastab Haljala lademele, selle alumine osa jääb aga Kukruse lademesse. Kihistu suurim paksus on 10 meetrit. Kihistu koosneb detriiti sisaldavast merglist ja lubjakivist. Rõtšanõ kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 24.08.2019) LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 49
Helen Arusoo

Helen Arusoo (sündinud 22. detsembril 1972) on eesti loodusajakirjanik ja õpetaja. Ta on olnud ajakirja Loodusesõber toimetaja. 2024. aasta seisuga töötab ta õpetajana Vodja koolis. Helen Arusoo, "Kooli läheduses peaks olema puutumatu metsatukk", Postimees, 14. september 2024 Helen Arusoo, "Ehk suudab Navalnõi oma surmaga rohkem kui eluga", Maaleht, 13.03.2024 Priit Ennet, "MTÜ Aasta Loom esindaja: peaksime teadma, kellega elupaika jagame", ERR/Vikerraadio "Huvitaja", 04.01.2024 Helen Arusoo, "Milles hunt süüdi on? Lambal ei ole vahet, kas teda sööb võsavillem või inimene", Maaleht, 17.11.2023
Charles Dow

Charles Henry Dow (6. november 1851 – 4. detsember 1902) oli Ameerika Ühendriikide ajakirjanik, Dow Jones & Company ja The Wall Street Journali kaasasutaja.
Ryčany

Ryčany (transkribeerituna Rõtšanõ, vene Ричаны (Ritšanõ või Рычаны (Rõtšanõ)) on küla Valgevenes Viciebski oblasti Brasłaŭ rajoonis Miažany külanõukogus. Asula järgi on nimetatud Sandby lademe Rõtšanõ kihistu. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2015. Vaadatud 24. augustil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 49
Miorõ kihistu

Miorõ kihistu on ordoviitsiumi ladestu Darriwili lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Viktor Puškin, Jevlampijus Laškovas, Silvi Mägi ja Juozas Paškevičius aastal 1983. Kihistu on saanud nime Miory linna järgi. Kihistu kivimid esinevad Leedu idaosas ja Valgevene loodeosas. Kihistu stratotüüp on Tverečius-336 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 317,2–321,9 meetril. Kihistu ülemine osa vastab Lasnamäe lademele, keskmine osa Aseri lademele, alumine osa jääb aga Kunda lademesse. Kihistu suurim paksus on 4,7 meetrit. Kihistu ülemine osa koosneb mugulja mergli vahekihtidega sõlmjast või lainjast rohelisest või pruunikashallist lubjakivist, alumine osa aga rohekashallist merglist, milles on vahekihtidena detriiti ja ooididega sarnanevate moodustistega lubjakivi. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 51
LP (laulja)

LP ehk Laura Pergolizzi (sündinud 18. märtsil 1981 Long Islandil) on Ameerika Ühendriikide laulja ja laulukirjutaja. Ta on kirjutanud lugusid sellistele artistidele nagu Cher, Rihanna, Backstreet Boys, Leona Lewis, Mylène Farmer, Rita Ora ja Christina Aguilera. Ta on avaldanud kuus albumit ja kolm EP-d. Laura Pergolizzi sündis 1981. aastal Long Islandil. Tema isa on itaallane ja ema iiri päritolu. Ta on lõpetanud Walt Whitmani keskkooli. Lapsena tundis Laura Pergolizzi enda häälele iseloomuliku vibraato tõttu piinlikkust, kuid tema ooperilauljast emale avaldas see muljet ning see andis Laurale tõuke hakata rohkem laulma. Laura Pergolizzi ema suri, kui laulja oli teismeline, see ajendas teda New Yorgist Huntingtoni kolima ning lauljaks saamise unistusi realiseerima. Graff, Gary (3. juuni 2014). "LP Focuses on LP With First Album in a Decade". Billboard (inglise). Vaadatud 18.10.2022. Elfka, Anna. "Bio". LP Blog Official (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 21.07.2023. Vaadatud 18.10.2022. Ronson, Samantha (4. mai 2017). "LP". Interview Magazine (inglise). Vaadatud 18.10.2022.
Manuel Quevedo

Manuel Salvador Quevedo Fernández on Venezuela poliitik, ta on Venezuela Ühinenud Sotsialistliku Partei liige. Ta oli 18. augustist 2015 kuni 26. novembrini 2017 Venezuela elamumajandusminister.
Swarzędz

Swarzędz (saksa Schwersenz) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Poznańi maakonnas, Swarzędzi valla halduskeskus. Swarzędz asub Poznańi kesklinnast ligikaudu 9 km idas. Swarzędz sai linnaõigused 1638. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks Swarzędz Poola koosseisu tagasi. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/023016121164-0971502?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022. Swarzędz Encyklopedia PWN
Deg-hinagi keel

Deg-hinagi keel (varem ka ingaliki keel) on Ameerika Ühendriikides Alaskal Yukoni jõe alamjooksul räägitav keel, mis kuulub naa-dene keelkonna atapaski keelte põhjaatapaski rühma. Deg-hinagi keel on peaaegu väljasurnud. Umbes 280 hõimu liikmest oskas 2010. aasta andmetel deg-hinagi keelt 14 inimest. http://www.alaskool.org/language/Athabaskan/deg_xinag/ https://www.uaf.edu/anla/collections/deg_xinag/
Tütarlaps pärlkõrvarõngaga (film)

"Tütarlaps pärlkõrvarõngaga" on 2003. aasta film, mis on valminud Tracy Chevalier' romaani "Tütarlaps pärlkõrvarõngaga" põhjal. Film kandideeris kolmele Oscarile (parim kujundus, operaatoritöö ja kostüümid), selles peaosa mänginud Scarlett Johansson oli nomineeritud parima naispeaosatäitja Kuldgloobusele draama kategoorias. Film võitis Euroopa Filmiakadeemia auhinna parima operaatoritöö eest ning auhindu ka muudelt filmifestivalidelt. Tütarlaps pärlkõrvarõngaga andmekogus IMDb (inglise)
Serhi Šefir

Serhi Šefir (ukraina keeles Сергій Нахманович Шефір; sündinud 25. mail 1964 Krõvõi Rihis) on Ukraina stsenarist ja riigiametnik. Ta on olnud Stuudio Kvartal 95 asutaja ning pikaaegne juht (2003–2019). Alates 21. maist 2019 kuni 30. märtsini 2024 oli ta Ukraina presidendi Volodõmõr Zelenskõi esimene abi. УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №305/2019. Про призначення С. Шефіра першим помічником Президента України, 21.05.2019 Sergey Shefir IMDb
Künnapõhja kihistik

Künnapõhja kihistik (inglise Künnapõhja Member) on Ordoviitsiumi ajastu Toila kihistu Volhovi lademesse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena määratlema Karl Orviku aastal 1960. Kihistiku stratotüüp on Päite panga peal asuv kivimurd ja see on nime saanud Künnapõhja küla järgi. Kivimurd asus Vaivina külas ja on täielikult kinni kasvanud. Aastal 1983 paljandus seal veel 74 cm Künnapõhja kihistiku paksukihilist rohekas- kuni valkjashalli glaukoniiditeri sisaldavat lubjakivi. Kihistik on Toila kihistu keskmine kihistik, see lamab Saka kihistikul ja sellel lasub Kalvi kihistik. Kihistiku moodustab rohekashall dolomiidistumise tõttu lapiliseks muutunud lubjakivi. Künnapõhja kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 25.08.2019) Eesti stratotüüpsed paljandid[alaline kõdulink] Geology and Mineral Resources of Estonia. Volkhov stage Tõnu Meidla Künnapõhja kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Saka kihistik

Saka kihistik (inglise Saka Member) on ordoviitsiumi ajastu Toila kihistu Volhovi lademesse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena määratlema Karl Orviku aastal 1958. Kihistiku stratotüüp on Saka pank Karjaoru joastiku kohal. Kihistik on nime saanud Saka küla järgi. Kihistik on Volhovi lademe (ent mitte Toila kihistu) alumine kihistik, see lamab Päite kihistikul ja sellel lasub kas Tõlinõmme kihistik või Künnapõhja kihistik. Kihistiku moodustab dolomiidistunud glaukoniiti sisaldav lubjakivi. Saka kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 25.08.2019) Geology and Mineral Resources of Estonia. Volkhov stage Tõnu Meidla Saka kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Kalvi kihistik

Kalvi kihistik (inglise Kalvi Member) on ordoviitsiumi ajastu Toila kihistu Volhovi lademesse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena määratlema Karl Orviku aastal 1958. Kihistiku stratotüüp on Kalvi pank ja see on nime saanud Kalvi küla järgi. Kihistik on Toila kihistu kihistik, see lamab Künnapõhja kihistikul ja sellel lasub kohati Lahepera kihistik. Kihistiku moodustab hall kuni rohekashall argilliidiga sarnanev glaukoniiti sisaldav keskmise- kuni paksukihiline lubjakivi. Kalvi kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 25.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Geology and Mineral Resources of Estonia. Volkhov stage Tõnu Meidla Kalvi kihistik Eesti geokogude infosüsteemis