laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti orgude loend

Siin on Eestis asuvaid orge. Välismaal asuvad orud leiate välismaa orgude loendist. Aardla ürgorg Ahja jõe ürgorg Emajõe ürgorg Endla nõgu Hinni kanjon Hundikuristik Kavilda ürgorg Kimera org Kütiorg Maiorg Orajõe ürgorg Orasoja kanjon Padaorg Pirita ürgorg Piusa jõe ürgorg Poka-Luutsma ürgorg Purtse org Pühajõe ürgorg Rõuge ürgorg Saka veelask Selja jõe org Soova org Tikste org Tilleorg Tõrvajõe kanjon Tsähkna org Tänassilma-Viljandi-Raudna org Tääksi-Välgita-Kehklase org Urvaste ürgorg Võhandu jõe ürgorg Ööbikuorg
Christer Somme

Christer Abrahamsson Somme (ka Christiern Some, Krister Somme; vene Кристер (Христиерн) Зомме (Соме); suri u 1618 Taanis või Pommeris) oli Rootsi sõjaväelane (feldmarssal) ning Göberga ja Rolfsdorpi isand. Ta oli Poola-Rootsi sõja ajal 19. maist 1600 Södermanlandi hertsogi Karli Liivimaal asunud Smålandi jalaväe peamees ja langes 1601 Koknese lahingus koos ooberst Jesper Andersson Krusega (aastast 1625 Cruus af Edeby) poolakate kätte vangi. Vangistusest vabanedes oli 25. juunist 1602 kuni 1603. aastani Narva linnuse peamees (hövitsman) ja Haapsalu linnuse asehaldur (1603). 1608. aastal sai temast Rootsi feldmarssal ja 1609. aastal osales Jakob De la Gardie Venemaa kampaanias. 1. septembril 1609 vallutas ta koos vene vojevoodi Grigori Valujeviga (en) Pereslavl-Zalesski, sundides Poola-Leedu väge loobuma Aleksandrovskaja slobodaast (:ru). Kalmari sõja ajal 1611. aasta juulis määrati ta asehalduriks Kalmari lossi, mille aga Taani kuningas Christian IV pärast Taani vägede poolt piiramist ja pikki läbirääkimisi reeturlikult 4. augustil 1000 riigitaalri ja mõisa eest Holsteinis sõjaväele loovutas. Selle tagajärjel konfiskeeris Karl IX kõik tema valdused Rootsis, sealhulgas ka mõisa, kuhu hiljem ehitati Skoklosteri loss. Tema vanemad olid Abraham Germundsson Somme (suri 1587, maetud Linderåsi kirikusse) ja Märta Christiernsdotter Sjöblad. Ta abiellus Stockholmi lossis 21. septembril 1606 Maria Magdalena von Masenbachiga. Some (Somme), Krister , Svenskt biografiskt handlexikon 1906, lk.483 (rootsi keeles) Some (Somme), Kristofer (Krister), Nordisk familjebok 1917, veerg 378 (rootsi keeles) http://www.adelsvapen.com/genealogi/Von_Masenbach
Jane Trepp

Jane Trepp (sündinud 13. märtsil 1988 Tallinnas) on eesti endine ujuja. 10. detsembril 2009 võitis ta Euroopa lühirajaujumise meistrivõistlustel 50 m rinnuliujumises hõbemedali. 2004 Eesti Vabariigi spordipreemia (pronksmedali võitmise eest ujumises 2003. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel) Ka tema õde Nele on kuulunud Eesti ujumiskoondisesse. Biograafia ESBL-is Tutvustus lehel lsusports.net Intervjuu, sport.err.ee Kristi Vahemaa, "Jane Trepp: sügisel kavatsen minna USA ülikooli õppima", Eesti Päevaleht, 25. september 2006 Aet Süvari. Jane Trepp: kui tulevikus medal tuleb, siis see tuleb vaid tööga EPL, 16. detsember 2009
Zvolen

Zvolen (ungari Zólyom, saksa Altsohl) on tööstuslinn Slovakkia keskosas Banská Bystrica linna lähedal Banská Bystrica maakonnas, Zvoleni ringkonna halduskeskus. Linn asub Hroni ja Slatina jõe ühinemiskohas. Oluline raudtee- ja maanteesõlm, läheduses asub rahvusvaheline Sliači lennuväli, kust toimuvad Czech Airlinesi regulaarlennud Prahasse. Sarnase nimega Poola linn Zwoleń asub mööda kiirteed sõites umbes 460 km kaugusel. Linna asukohas elati juba eneoliitikumis, samuti pronksiajal ja Vana-Rooma aegadel. Slaavlased asustasid tänase Zvoleni umbes 8. sajandil. Säilinud andmete kohaselt oli 1239. aastal toonase kindluse lähedal juba mitu väikest küla. Praegune kindlus pärineb 13. sajandist. 16. sajandil ja 18. sajandil ehitati kindlus ümber tänapäevasele kujule. Raudtee areng tööstusrevolutsiooni ajal (19. sajandi 70. aastatel) pani linna kasvama. Teise maailmasõja ajal oli Zvolen sakslaste vastu suunatud rahvusliku ülestõusu oluline keskus. Zvolenis on auto-, puidu-, rõiva- ja toiduainetetööstus (linnuvabrik). Linnas on metsandus- ja puidutööstusharidust andev kõrgkool, muuseum ja botaanikaaed. Esindatud on Slovakkia rahvusgalerii. Imatra, Soome Tótkomlós, Ungari Prachatice, Tšehhi Vabariik Rivne, Ukraina Zwoleń, Poola Samuti kuulub Zvolen Euroopa Liidu väikelinnade ühendusse Douzelage, kus Eestit esindab Türi. Počet obyvateľov SR k 31. 12. 2019
Tume udukogu

Tume udukogu on udukogu, mis on nii tihe, et see varjutab või blokeerib selle taga asetsevate emissiooniudukogude, peegeldavate udukogude või tähtede valguse. Suuremaid tumedaid udukogusid on võimalik palja silmaga vaadelda, need paistavad väikeste tumedate laikudena Linnutee heledal taustal. Tuntuim tume udu on Hobusepea udu. "Dark Nebula". Swinburne University. Vaadatud 26. juuli 2020.
Zwoleń

Zwoleń on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, umbes 30 km Radomist idas. Linn on Zwoleńi maakonna ja Zwoleńi valla keskus. Zwoleń asutati ja sai linnaõigused 1425. aastal. 1870. aastal kaotas Zwoleń linnaõigused, kuid sai need 1925. aastal tagasi. Slovakkias asuv sarnase nimega sõpruslinn Zvolen on mööda kiirteed sõites umbes 460 km kaugusel. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/071422736054-0974096?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Zwoleń Encyklopedia PWN Zwoleńi linna koduleht
Karl Gustav von Rönne

Parun Karl Gustav von Rönne (vene Карл Иванович фон Ренне; 1720-ndad – vkj 4. / 15. aprill 1786) oli Vene keisririigi sõjaväelane (kindral-porutšik, 1782). 3. veebruaril 1770 sai ta Püha Georgi ordeni 3. järgu kavaleriks. Talle kuulus Pociemsi (Posendorf) mõis Liivimaa kubermangus. Ta abiellus esmalt Elena von Bachmanniga. Tema abikaasa teisest abielust 23. märtsil 1778 oli Kõima mõisaomanik, Vene riigidaam ja Püha Katariina ordeni väikese risti kavaler (1797) Aurora Maria von Lilienfeld (1752–1810), kes oli Mõisamaa mõisniku, major Jakob Heinrich von Lilienfeldi (1716–1785) ja Uue-Põltsamaa mõisa pärijanna Christina von Ficki (1722–1788) tütar. biografija.ru: Ренне Карл Иванович (Карл Август) фон Erik-Amburger-Datenbank: Karl Gustav Baron Rönne (russ.: Ivanovič) † 4.4.1786 os; 15.4.1786 ns Lilienfeldid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 1, 1: Livland, Görlitz, 1929, lk.376
Jüri Jõgeva

Jüri Jõgeva (sündinud 22. juulil 1940) oli Tallinna linnaametnik ja Eesti Keskerakonna poliitik. Aastatel 1992–1993 oli tegev Nõmme Linnaosa Halduskogu 1. koosseisu esimehena ning 1993 ka Nõmme linnaosa vanemana. Ta on lõpetanud Tallinna 2. kutsekeskkooli (1959) ja Õisu Toiduainetööstuse Tehnikumi 1976. aastal tehnoloogina. Jüri Jõgeva on töötanud Nõmme Linnaosa Valitsuses ning oli 2009. aastal Põhja-Tallinna linnaosavalitsuses linnaosa vanema asetäitja. Kersti Neiman "Nõmme loobub iseseisvuse taotlemisest" Postimees, 5. oktoober 1998 (katkine link) Eveli Rebane, Siim Randla "Jüri Jõgeva näitas volinikule keskmist sõrme" Õhtuleht, 25. august 2006 "Mida soovib Jüri Jõgeva Viljale pulmadeks?" Delfi, 30. juuli 2010
Ülle Rajasalu

Ülle Rajasalu (sündinud 6. mail 1953) on Eesti poliitik ja omavalitsustegelane. Ta oli X, XI, XII ja XIV Riigikogu liige. Ta on lõpetanud 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna kaubandusökonoomika erialal. Ülle Rajasalu on alates 10. oktoobrist 1995 Eesti Reformierakonna liige. Ta oli X Riigikogus Signe Kivi asendusliige (Reformierakonna fraktsioon) alates 4. aprillist 2005 kuni X Riigikogu lõpuni (märts 2007). X Riigikogu valimistel 2. märtsil 2003 kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinn, Lasnamäe ja Pirita) 795 häält. XI Riigikogus oli kahel korral kaitse- ja rahandusminister Jürgen Ligi asendusliige (27. märtsist kuni 5. aprillini 2007 ja 4. juunist kuni 21. detsembrini 2009). XI Riigikogu valimistel 4. märtsil 2007 kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinn, Lasnamäe ja Pirita) 1020 häält. 10. juulil 2007 valis Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu ta nõukogu esimeheks. Alates 21. detsembrist 2009 kuni 26. oktoobrini 2017 oli ta Harju maavanem. XII Riigikogus sai ta 6. aprillil 2011 justiitsminister Kristen Michali asendusliikmeks, kuid astus samal päeval tagasi, et jätkata tööd Harju maavanemana. Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 2 ja sai 1066 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 327 häält ning ei osutunud valituks. 11. juuli 2007, RMK pressiruum veebis, RMK nõukogu esimeheks sai Ülle Rajasalu 11.07 http://rk2015.vvk.ee/detailed-2.html http://rk2015.vvk.ee/elected-members.html
Horisont

Horisont ehk silmapiir on vabas vaateväljas kauguses nähtav taeva ja maastiku või seda katva pilvevaiba vaheline näiv kokkupuutepiir, millest kaugemale ei näe. Sõna "horisont" tuleneb vanakreeka sõnast ὁρίζων (horizōn), mis on tuletatud sõnast ὁρίζειν (horizein) 'piirama'). Eristatakse näilist ja tõelist horisonti. Kosmoloogiline horisont
Süit

Süit on mitmeosaline muusikateos, mis koosneb sisuliselt ühendatud, kuid kontrastsetest iseseisvatest osadest. Süit oli instrumentaalmuusika levinuim vorm kuni 18. sajandi keskpaigani. Esimesed teadaolevad süidid pärinevad 14. sajandist. Need on peaaegu kõik lautole. Klahvpillisüidid tekkisid 17. sajandi alguses. Sümfooniline süit Balletisüit Koorisüit Orkestrisüit Tantsusüit
Maurice Stokes

Maurice Stokes (17. juunil 1933 Rankini – 6. aprillil 1970) oli USA elukutseline korvpallur. Westinghouse'i keskkool, Pittsburgh, Pennsylvania osariik, USA (1948–1951) Pittsburghi meister 1950 ja 1951 St. Francise ülikool 1951–1955 NCAA meister 1952 Rahvusliku kutseturniiri väärtuslikem mängija (MVP) 1952 NIT-i MVP 1953 ja 1954 Kuulus Ameerika teise meeskonda 1955 Rochesteri Royals 1955–1957 Cincinnati Royals 1957–1958 NBA aasta uustulnukas 1956 Royalsi parim punktide, lauapallide ja resultatiivsete söötude poolest 1256 lauapalli ühel hooajal (1956–1957, NBA rekord) NBA tähtede mängus osaleja 1956–1958 Stokes alustas oma korvpallikarjääri Westinghouse'i keskkoolis, kus ta aitas oma võistkonnal tulla Pittsburghi meistriks. Noormees jätkas korvpalli mängimist St. Francise ülikoolis, kus viskas keskmiselt 22 punkti ja hankis 24 lauapalli. Sellega aitas ta oma meeskonnal tulla NCAA (1952) ja NITi meistriks (1953 ja 1954). Stokes valiti kõige väärtuslikumaks mängijaks ka rahvuslikul kutseturniiril. 1955 sai ta ainsaks mängijaks NITi ajaloos, kes valiti kõige väärtuslikumaks mängijaks, kuigi tema meeskond ei võitnud (oli alles 4.) Vaatamata imepärasele ülikoolikarjäärile, oli Stokes 1955. aasta NBA draft'is alles teine valik. Ta oli juba esimesel aastal oma meeskonna parim visatud punktide (16,8), lauapallide (16,3) ja resultatiivsete söötude poolest (4,9). See avaldas muljet ja Stokes valiti 1956 NBA aasta uustulnukaks. Juba teisel aastal suutis ta lüüa hooaja jooksul võetud lauapallide rekordi: uus rekord oli 1256. Stokes oli väga populaarne korvpallur ja valiti igal aastal tähtede mängu. Kolmanda aasta viimasel põhihooaja mängus kukkus ta väga õnnetult põrandale ja lõi nii tugevalt pea ära, et langes koomasse. Ta jäi elu lõpuni invaliidiks. Vaatamata sellele jälgis ta NBA mänge edasi ning jagas noortele talentidele õpetusi oma elupäevade lõpuni. Tegevsportlasena oli ta 201 cm pikk ja kaalus 106,5 kg.
Douzelage

Douzelage on Euroopa Liidu linnade ühendus, mille eesmärk on luua eri linnade ja nende elanike vahel sidemeid mitmesugustes valdkondades (kultuur, sport, haridus, majandus, turism). Igast Euroopa Liidu liikmesriigist võib liituda ainult üks linn. Ühendust toetab Euroopa Komisjon. Nimi Douzelage on tuletatud prantsuskeelsetest sõnadest douze ('kaksteist' – algul oli liikmeid 12) ja jumelage ('partnerlus'). Mõte luua selline liit tekkis 1989. aastal Prantsusmaa linna Granville'i ja Inglismaa linna Sherborne'i sõprussuhetest. 1991. aastal said Granville'is kokku asutajaliikmed (igast Euroopa Liidu toonasest 12 liikmesriigist üks) ning lõid ühenduse Douzelage. Altea, Hispaania Bellagio, Itaalia Bundoran, Iirimaa Granville, Prantsusmaa Holstebro, Taani Houffalize'i vald, Belgia Bad Kötzting, Saksamaa Meerssen, Madalmaad Niederanven, Luksemburg Préveza, Kreeka Sesimbra, Portugal Sherborne, Suurbritannia Ühendus on võtnud juurde uusi liikmeid Euroopa Liiduga hiljem liitunud riikidest: Karkkila, Soome (1997) Oxelösund, Rootsi (1998) Judenburg, Austria (1999) Chojna, Poola (2004) Köszeg, Ungari (2004) Sigulda, Läti (2004) Sušice, Tšehhi (2004) Türi, Eesti (2004) Zvolen, Slovakkia (2007) Prienai, Leedu, (2008) Marsaskala, Malta (2009) Siret, Rumeenia (2010) Geroskipou, Küpros Sloveenia linnad Celje, Portorož, Škofja Loka Ühenduse koduleht
Gyula

Gyula on linn Ungaris Békési komitaadis, Gyula kreisi halduskeskus. Asub Rumeenia piiri lähedal Fehér-Körösi jõe ääres. Esimesed teated Gyulast pärinevad 1313. aastast, kui seal asus klooster. Linn on Ungari rumeenlaste keskus. 2,3% linnaelanikest on rumeenlased. Linnas asub ainuke rumeeniakeelset keskharidust andev kool Ungaris. Linnas asub 13. sajandist pärit kindlus. Gyulas on sündinud helilooja Ferenc Erkel, kirjanik László Krasznahorkai ja maletaja Imre König. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Gyula koduleht (ungari keeles)
Budapesti XVII ringkond

Budapesti XVII ringkond (ungari keeles Budapest XVII. kerülete) on linnaringkond Budapestis, mis asub kesklinnast idas. Ringkond kasutab ka nime Rákosmente. Ringkond piirneb idas väikelinna Péceliga. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Ringkond koduleht (ungari keeles)
Paks

Paks on linn Ungaris Tolna komitaadis, Paksi kreisi halduskeskus. Paks asub Doonau ääres, umbes 100 km Budapestist lõuna pool. Paksis elab ligi 20 000 inimest. 1774 rajati linna kalvinistlik kirik, 1884 luteri kirik ja 1901 katoliiklik basiilika Jeesuse Südame kirik. 1987–1991 valmis Imre Makoveczi projekteeritud katoliiklik Püha Vaimu kirik. Linnas asub Ungari ainuke, 1983. aastal rajatud tuumaelektrijaam, mis toodab ligi 40% Ungari elektrist. Paksis ei ole raudteed. Linnast saab maanteed ja Doonaud mööda sõita põhja poole Dunaújvárosisse ja Budapesti. Doonaud mööda saab sõita lõuna poole Bajasse ja Mohácsisse. Maanteed mööda saab sõita lõuna poole komitaadi keskusse Szekszárdi ja komitaadile nime andnud Tolnasse. Linna jalgpalliklubi Paksi SE mängib Ungari kõrgeimas liigas Nemzeti Bajnokság I. Paksil on kolm sõpruslinna: Poolas asuv Gubin ning Saksamaal asuvad Lauda-Königshofen Baden-Württembergis ja Reichertshofen Baieris. Paksis korraldatakse kevadfestivali ning seal toimub ka rahvusvaheline bluusi-, džässi-, roki- ja gastronoomiafestival. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Paksi koduleht
Aasta ärijuht

Aasta ärijuht on auhind, mille annab Estonian Business School tuntud ja hea mainega ärijuhile tema panuse eest ettevõtte arendamisel. Auhinda antakse välja alates 1991. aastast. Aunimetuse saajale antakse rändauhind, pronksist buldogi kuju. Rein Kaarepere (1991) Vladimir Galkin (1992) Meelis Milder (1993) Hans H. Luik (1994) Hannes Tamjärv (1995) Olari Taal (1996) Jüri Käo (1997) Meelis Virkebau (1998) Allan Martinson (1999) Tarmo Noop (2000) Indrek Neivelt (2001) Mati Polli (2002) Enn Pant (2003) Toomas Annus (2004) Fjodor Berman (2005) Toomas Luman (2006) Aivar Rehe (2007) Teet Jagomägi (2008) Peter Hunt (2009) Jaan Puusaag (2010) Joakim Helenius (2011) Anne Samlik (2012) Viljar Arakas (2013) Bo Henriksson (2014) Margus Vanaselja (2015)
Pille Kivihall

Pille Kivihall (kuni 1986. aastani Kaljuste; sündinud 15. juunil 1964) on eesti nahakunstnik. Pille Kivihall lõpetas 1982. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1988. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi nahkehistöö erialal. Ta on tegutsenud vabakutselise kunstnikuna, olnud aastatel 1992–1997 Kunstitoodete Kombinaadi ARS (hiljem ettevõtte ARS Ehisnahk) kunstiline juht ja 1997–1998 Eesti Nahkehistöö konsultant. Aastal 1995 kuulus ta Katariina Gildi ja selle gildi nahakoja asutajate hulka. Ta on alates 1984. aastast esinenud paljudel näitustel. Aastatel 2002–2006 oli Pille Kivihall Eesti Nahakunstnike Liidu esimees. Tutvustus Eesti Nahakunstnike Liidu lehel Tutvustus ON-Grupi lehel
Tartu ülikooli arhitekt

Siin on loetletud Tartu ülikooli arhitektid ja ülikooli arhitekti kohusetäitjad. Artiklitele Tartu ülikooli arhitektide kohta lisatakse kategooria Eesti arhitektid. Eesti arhitektide loend Tartu linnaarhitektide ja linna ehitusmeistrite loend Voldemar Vaga. Tartu Ülikooli arkitektid. 1928 (Tartu ülikooli arhitekt E-kataloogis ESTER)
Vonn

Vonn on Korea rahaühik: Lõuna-Korea vonn Põhja-Korea vonn
Venemaa väikesearvulised põlisrahvad

Venemaa väikesearvulised põlisrahvad on rahvad, mida tunnistab sellisena Venemaa Föderatsioon oma valitsuse otsusega. Neile laieneb föderaalne seadus "Venemaa Föderatsiooni väikesearvuliste põlisrahvaste õiguste garantiidest". vadjalased (Leningradi oblast) vepslased (Karjala vabariik, Leningradi oblast) isurid (Leningradi oblast) setud (Pihkva oblasti Petseri rajoon) bessermanid (Udmurdi vabariik) handid (Handi-Mansi autonoomne ringkond, Jamali Neenetsi autonoomne ringkond, mõned Tjumeni oblasti rajoonid, Tomski oblast, Komi vabariik) mansid (Handi-Mansi autonoomne ringkond, mõned Tjumeni oblasti rajoonid, Sverdlovski oblast, Komi vabariik) saamid (Murmanski oblast) eenetsid (Krasnojarski krai) neenetsid (Jamali-Neenetsi autonoomne ringkond, Neenetsi autonoomne ringkond, mõned Arhangelski oblasti rajoonid, Krasnojarski krai, Handi-Mansi autonoomne ringkond, Komi vabariik) nganassaanid (Krasnojarski krai) sölkupid (Jamali Neenetsi autonoomne ringkond, mõned Tjumeni oblasti rajoonid, Tomski oblast, Krasnojarski krai) nagaibakid (Tšeljabinski oblast) ... abasiinid (Karatšai-Tšerkessi Vabariik) aleuudid (Kamtšatka krai) alutorid (Kamtšatka krai; 'алюторцы' võib tähendada ka korjakke) dolgaanid (Krasnojarski krai, Magadani oblast) eskimod (Tšuktši autonoomne ringkond) eveenid (Sahha vabariik (Jakuutia), Habarovski krai, Magadani oblast, Tšuktši autonoomne ringkond, Kamtšatka krai) evengid (Sahha vabariik (Jakuutia), Krasnojarski krai, Habarovski krai, Amuuri oblast, Sahhalini oblast, Burjaatia vabariik, Irkutski oblast, Baikali krai, Tomski oblast, Tjumeni oblast) itelmeenid (Kamtšatka krai, Magadani oblast) jukagiirid (Sahha vabariik (Jakuutia), Magadani oblast) kamtšadalid (Kamtšatka krai) kerekid (Tšuktši autonoomne ringkond) ketid (Krasnojarski krai) korjakid (Kamtšatka krai, Tšukotka autonoomne ringkond, Magadani oblast) kumandõd (Altai krai, Altai vabariik, Kemerovo oblast) nanaid (Habarovski oblast, Primorje krai, Sahhalini oblast) negidalid (Habarovski krai) nivhid (Habarovski krai, Sahhalini oblast) orokid (Sahhalini oblast) orotšid (Habarovski oblast) soioodid (Burjaatia vabariik) šapsugid (Krasnodari krai) šorid (Kemerovo oblast, Hakassia vabariik, Altai vabariik) tazid (Primorje krai) telengitid (Altai vabariik) teleutid (Kemerovo oblast) tofad (Irkutski oblast) tubad (Altai vabariik) Toždini tõvalased (Tõva vabariik) tšelkanid (Altai vabariik) tšuktšid (Tšuktši autonoomne ringkond, Kamtšatka krai) tšulõmid (Tomski oblast, Krasnojarski krai) tšuvaanid (Tšuktši autonoomne ringkond, Magadani oblast; üks jukagiiride rühm) udehed (Primorje krai, Habarovski krai) ultšid (Habarovski krai) Народность сето признана малочисленным народом России. Regions.ru, 25. juuni 2010. (Kasutatud 5. juulil 2010.)
Mansid

Mansid (vanem venepärane nimetus vogulid, vene keeles вогулы) on soome-ugri rahvas, kelle asuala jääb Handi-Mansimaale ja Sverdlovski oblastisse Venemaal. Mansi keel kuulub soome-ugri keelte ugri harusse, koos handi keeltega moodustab mansi keel obiugri keeled. Mansid on üks kahest obiugri rahvast, teine obiugri rahvas on handid. Mansid kuuluvad riiklikult tunnustatud Venemaa väikesearvuliste põlisrahvaste hulka. Handi-Mansi autonoomses ringkonnas on handi ja mansi keel ametlikud keeled vene keele kõrval.[viide?] Mansisid on 2002. aasta andmetel 11 432. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 12 269 mansi. Mansi keelt valdas Venemaal 2010. aasta rahvaloenduse tulemuste järgi aga ainult 938 inimest. Antropoloogiliselt kuuluvad mansid uurali rassi. Algselt elasid mansid Uuralite läänenõlvadel, aga 11.–14. sajandil tõrjusid komid ja venelased nad itta, teisele poole Uuraleid. Mansid on olnud Vene võimu all alates 16. sajandist, mil Jermak Timofejevitš tõi suurema osa Lääne-Siberist Vene kontrolli alla. Juba 17. sajandil ületas venelaste arv nende kodumaal manside arvu. 18. sajandil mansid ristiusustati, aga see jäi suuresti formaalseks. Et mansid on olnud Vene ja Nõukogude võimust tugevamini mõjutatud kui nende põhjanaabrid handid, on nad viimastest rohkem venelaste sekka assimileerunud. 60% neist kasutab omavahelises suhtluses vene keelt. Siiski on nende arv järjest kasvanud: kui mansisid oli 1926. aasta rahvaloenduse järgi 5754, siis 1959. aastal 6318, 1989. aastal 8279 ja 2002. aastal 11 432. Naftamaardlate kasutuselevõtt Handi-Mansimaal 1960ndatel tõi kaasa suurima siserände laine Nõukogude Liidus pärast Teist maailmasõda. Selle tagajärjel jäi hantide ja manside osatähtsus väikeseks ning nad moodustavad tänapäeval pisut rohkem kui ühe protsendi ringkonna rahvaarvust.  Pikemalt artiklis Mansi kirjandus Nõukogude Liit toetas mansi rahvusliku kirjanduse üllitamist. 1931 loodi mansi kirjakeel ladina tähestiku, 1937 slaavi tähestiku põhjal. Üks viimase aja tuntumaid mansi kirjanikke on Juvan Šestalov. Varesepäev Torum Maa "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. märts 2014. Vaadatud 30. juunil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Mansid MTÜ Fenno-Ugria Asutus
Tšuktšid

Tšuktšid (enesenimetused ԓыгъоравэтԓьэт, оравэтԓьэт) on Aasia kirdeosa põlisrahvas, kes elab Beringi merest kuni Indigirkani ja Põhja-Jäämerest kuni Anadõri ja Anjuini. Kõnelevad paleoaasia keelte tšuktši-kamtšadali rühma kuuluvat tšuktši keelt ja vene keelt. 2002. aasta Venemaa rahvaloenduse järgi oli neid 15 767. Eestis elas 2000. aasta rahvaloenduse andmeil 1 tšuktši naine. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 15 908 tšuktši. Antropoloogiliselt kuuluvad tšuktšid mongoliidsesse põhja-aasia rassi. Tšuktšid kuuluvad riiklikult tunnustatud Venemaa väikesearvuliste põlisrahvaste hulka. Tšuktšidel on rikkalik suuline rahvalooming. Eesti keeles ilmus 1981 valimik tšuktši muinasjutte "Unesnõiduja". Tšuktšid elavad lähisarktilises kliimas. Seal on elu raske ega võimalda rikkust koguda. Sellepärast said tšuktšid sagedaseks tegelaseks venelaste anekdootides. Anekdootides kujutatakse tšuktše harimatute ja lihtsameelsetena, kuid see-eest pakuvad nad võimalust vaadata Venemaa elu nii-öelda kõrvalt, ilmutades vahel suurt läbinägelikkust. Nõukogude võimu ajal loodi tšuktši kirjakeel[küsitav][viide?] (1931. aastast alates kasutati ladina kirja, 1937. aastal mindi üle kirillitsale). Asulatesse ilmusid koolid, haiglad ja kultuuriasutused. 21. sajandil ei erine tšuktšide seas kirjaoskuse tase Venemaa keskmisest. Tšuktšid olid üldiselt 20. sajandi alguseks pööratud õigeusku, kuid see jäi kauaks suuresti formaalseks. Šamanismi mõjud on tšuktšide seas märgatavad tänapäevani. "2000. aasta rahva ja eluruumide loendus", II osa, Tallinn 2001, lk. 67 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. aprill 2020. Vaadatud 30. juunil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Sari "Muinaslugusid kogu maailmast". "Unesnõiduja". Koostaja Andres Ehin. Illustratsioonid Kaljo Põllu. Kirjastus "Kunst" 1981. Ülo Siimets, Tshuktshid