laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Heinrich Heim

Heinrich Heim (15. juuni 1900 München – 26. juuni 1988 München) oli Kolmanda riigi jurist ja SS-Standartenführer. Pärast tutvumist Rudolf Heßiga astus Heim väidetavalt 19. juulil 1920 NSDAP-sse ja tema liikme nr oli 1782. Teise allika kohaselt astunud Heim NSDAP-sse 1933. Tema NSDAP liikmesusega seotud asjaolud pole täpselt selged, tema NSDAP-ga taasühinemismärge olla 1931. aastale tõstetud. Pärast ülikooli lõpueksameid töötas Heim Müncheni advokaadibüroos koos Hans Frankiga, kus tegeles valdavalt Bormanni juhitava abikassa huvide esindamisega. Teise maailmasõja ajal, 1939. aasta lõpust kuni 1942. aasta sügiseni, oli Heim füüreri peakorterites, sh Berghofis, tegev Martin Bormanni adjutandina. Sügisel 1942 pöördus Heim tagasi Pruuni Majja. 1943. sai temast SS-Standartenführer. Avalikkusele sai Heim tuntuks Adolf Hitleri protokollide autorina. Ernst Klee: Das Personenlexikon zum Dritten Reich: Wer war was vor und nach 1945. Fischer-Taschenbuch-Verlag, Frankfurt Maini ääres 2007, lk 238. Werner Jochmann (koost): Adolf Hitler. Monologe im Führerhauptquartier 1941–1944. Aufgezeichnet von Heinrich Heim. München 2000 Jochen von Lang: Der Sekretär – Martin Bormann. Der Mann, der Hitler beherrschte. Augsburg 2004, lk 78, ISBN 3-8289-0558-7. Peter Longerich: Hitlers Stellvertreter. Führung der NSDAP und Kontrolle des Staatsapparates durch den Stab Heß und Bormanns Partei-Kanzlei, München 1992, ISBN 3598110812, lk 11. David Irving, "Hess, the Missing Years 1941–1945", lk 12 (2010). Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Heinrich Heim seisuga 19.10.2017. David Irving, "Hess, the Missing Years 1941–1945", 2010 Ernst Klee: Das Personenlexikon zum Dritten Reich: Wer war was vor und nach 1945. Fischer-Taschenbuch-Verlag, Frankfurt Maini ääres 2007 Jochen von Lang: Der Sekretär – Martin Bormann. Der Mann, der Hitler beherrschte. Augsburg 2004, ISBN 3-8289-0558-7. Werner Jochmann (koost.): Adolf Hitler. Monologe im Führerhauptquartier 1941–1944. Aufgezeichnet von Heinrich Heim. München 2000 Peter Longerich: Hitlers Stellvertreter. Führung der NSDAP und Kontrolle des Staatsapparates durch den Stab Heß und Bormanns Partei-Kanzlei, München 1992, ISBN 3598110812
Semjon Borissov

Semjon Zahharovitš Borissov (jakuudi keeles Семeн Захарович Борисов; vene keeles Семён Захарович Борисов; 26. august (vkj 13. august) 1911 Megino-Kangalassõ uluss, Jakuudi oblast – 7. oktoober 1999) oli jakuudi rahvusest Jakuudi ANSV partei- ja riigitegelane. Ta oli aastatel 1946–1948 ja 1950–1951 Jakuudi ANSV Ministrite Nõukogu esimees. Aastatel 1951–1965 oli ta NLKP Jakuudi oblastikomitee esimene sekretär ja ühtlasi oli ta 1952–1966 NLKP Keskkomitee liikmekandiaat. Borissov omandas 1930. aastal keskhariduse Jakutskis. 1932. aastal astus ta Üleliidulise Kommunistliku (bolševike) Partei liikmeks. Ta töötas aastatel 1932–1934 Jakuudi ANSV Kesktäitevkomitees instruktorina. 23-aastaselt 1934. aastal valiti ta Suntari rajooni täitevkomitee esimeheks. 1938. aastal saadeti ta kui edukas rajoonijuht Moskvasse nõukogude ülesehitustöö alastele kõrgematele kursustele. Pärast kõrgemate kursuste lõpetamist 1939. aastal asus ta tööle Jakuudi ANSV Rahvakomissaride Nõukogus: aastatel 1939–1941 oli ümberasustamise osakonna juhataja, 1941–1944 RKN esimehe asetäitja, 1944–1946 maaviljeluse rahvakomissar ning 1946. aastal määrati ta Jakuudi ANSV Ministrite Nõukogu esimeheks (juhtis Ministrite nõukogu 1946–1948 ja 1950–1951). Aastatel 1948–1950 oli ta ÜK(b)P Keskkomitee juures asuva rajooni- ja oblastikomiteede esimeste sekretäride kursuste kuulaja. Pärast kursusi juhtis ta 14 aasta vältel Jakuudi ANSV parteiorganisatsiooni (1951–1965). Aastatel 1965–1969 töötas ta Moskvas Vene NFSV Ministrite Nõukogu esimehe nõunikuna põhjaregioonide alal. 1969. aastast oli ta üleliidulise tähtsusega personaalpensionär. "Алмазы и вожди" ('Teemandid ja juhid') Борисов Семён Захарович. knowbysight.info 90 лет со дня рождения С.З. Борисова. nlrs.ru Семен Захарович Борисов. forum.ykt.ru
Suurupi looduskaitseala

Suurupi looduskaitseala on looduskaitseala Harju maakonnas Harku vallas. Kaitseala pindala on 191,6 ha, millest maismaaosa pindala on 185,1 ha. Suurupi looduskaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 19.10.2017) Suurupi looduskaitseala keskkonnaportaalis
Valka koduloomuuseum

Valka koduloomuuseum (läti keeles Valkas novadpētniecības muzejs) on Valkas asuv koduloomuuseum. Muuseum asub hoones, kus tegutses Cimze seminar. Ajaloolisest asukohast tingituna peab muuseum läti pedagoogika ja koorilaulukultuuri alusepanija Jānis Cimze ja tema kasvandike pärandi tutvustamist oma eriliseks missiooniks. Muuseumis on väljapanek seminari tegevusest. Muuseum avati 1971. Cimze seminari tegevust kajastav väljapanek Valka koduloomuuseumis Valka koduloomuuseum Läti Muuseumiühingu veebisaidil
Eesti alaline esindus ÜRO juures

Eesti alaline esindus ÜRO juures (inglise Permanent Mission of Estonia to the UN) on Eesti Vabariigi esindus Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures. Esindust juhib Eesti alaline esindaja ÜRO juures ning esindus asub New Yorgis Three Dag Hammarskjöld Plazas. Augustist 2022 on Eesti Vabariigi alaline esindaja ÜRO juures Rein Tammsaar. Esinduses töötavad praegu 10 töötajat: suursaadik, esinduse asejuht, nõunik, esinduse haldaja, sekretär ja 5 komitee spetsialisti. Eesti sai Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni liikmeks 17. septembril 1991. Eesti esimene alaline esindaja ÜRO juures oli Ernst Jaakson. Eesti alalises esindus ÜRO juures on sõlmitud diplomaatilised suhted Eesti ning Tonga vahel ning esindus mängis suurt rolli Eesti tegevuse juhtimisel ÜRO Julgeolekunõukogus 2020-2021: Eesti juhtimisel korraldati Julgeolekunõukogu reaktsiooni COVID-19 kriisile, Valgevene rahutustele ja Ukraina teemadel. Eesti suursaadik ÜRO juures Eesti alaline esindus UNESCO juures Eesti alaline esindus Genfis ÜRO ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juures "Eesti alaline esindus ÜRO juures". Eesti Välisministeerium. Vaadatud 06.10.2022. Andres Einmann (13.03.2015). "Eesti sõlmis diplomaatilised suhted Tongaga". Postimees. Endrik Raun (29.07.2020). "Endrik Raun: Eesti haaras ÜROs kriisiohjad". Postimees. "Kiiev: Donbassi lahingus haavata saanud Ukraina sõdurite elu pole ohus". ERR. 19.02.2020. "Eesti korraldab ÜRO Julgeolekunõukogus istungi Valgevene olukorra teemal". Eesti alaline esindus ÜRO juures. 07.10.2021. Eesti alaline esindus ÜRO juures koduleht
VAZ-2801

VAZ-2801 oli 1975. aastal Nõukogude Liidus Togliatti VAZ-i tehases esimene ehitatud elektriauto prototüüp. Auto ehitati VAZ-2102 baasil. Katsepartii autodele oli valmistatud alumiiniumraam, mis võimaldas auto kaalu vähendada. Sõiduk oli kahe uksega ja furgooniga, mis oli kohandatud nikkel-tsinkakude paigutamiseks. Akudele juurdepääs käis (tinglikult) parempoolse tagaukse juurest. Esimese põrkeraua kohal asetses samuti luuk, mis tagas juurdepääsu elektrimootori alumisele osale. Elektrimootor paiknes ees, kapoti all. Auto mootoriks oli 12 kW elektrimootor võimsusega 35 hobujõudu. Auto suutis ühe laadimisega sõita kuni 85 kilomeetrit ja arendada kiirust kuni 87 km/h. Auto akupakk kaalus 380 kg. Osad mudelid oli 25 kW mootoriga, mis töötasid 125 A nikkel-tsinkakudel, mis võimaldas autol kiirusega 40 km/h läbida 110 km. Aastatel 1976–1981 toodeti katsepartiina kokku 47 elektriautot, mis ei olnud identsed, vaid sisaldasid inseneride tehtud edasiarendusi. Tootmisse auto siiski ei jõudnudki, sest elektriauto seeriatootmine ei tundunud piisavalt otstarbekas, kuna puudusid laadimiskeskused ning akud olid rasked ja tehnika kallis. Suurem osa autodest leidis kasutamist Togliatti tehases ja riigiasutustes, lisaks kasutati elektriautot ka posti ja toidu laialivedamisel. Üllatav autoajalugu: nõukogude Tesla ehk VAZ-2801 elektriauto prototüüp valmis aastal 1975. Accelerista.com, 2. oktoober 2017
Laiuse külanõukogu

Laiuse külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu loodi 1954. aastal, kui liideti Sootaga, Kivijärve ja Mõisaküla külanõukogu maa-alad. Külanõukokku kuulusid Sootaga, Lõpe, Raaduvere, Kasevere, Alavere, Vilina, Kirikuvalla, Altvälja, Lehtmetsa (endise Sootaga külanõukogu maa-alad 1945–1954), Kantküla, Iravere, Litsemaa, Ristimetsa, Kasvandiku, Vanatänava, Otiaru, Rava, Kirikuküla, Mõisaküla (endise Mõisaküla külanõukogu maa-alad 1945–1954), Kaude, Altküla, Teilma, Lemuvere, Saksamaa küla ja Kivijärve asundus (endise Kivijärve külanõukogu maa-alad 1945–1954). 1975 liideti Laiuse külanõukogu maa-alad Jõgeva külanõukogu koosseisu.
VEF I-16

VEF I-16 oli Läti hävituslennuki prototüüp, mille konstrueeris Kārlis Irbītis ja tootis 1939. aastal VEF.
DAR 10

DAR 10 oli Bulgaaria luurelennuk ja kergepommitaja.
Ernst Johannes Forbes

Ernst Johannes Forbes (saksakeelses traditsioonis Fohrbuss) (7. oktoober 1624 Jackarby Soomes − 19. oktoober 1677 Myrskylä; rootsi keeles Mörskom) oli šoti päritolu Rootsi sõjaväelane, Vorbuse mõisnik. Ernst Johannes Forbes sündis Vorbuse mõisniku ooberst Mattias Forbesi ja tema abikaasa Brita Creutzi vanima pojana. 1638. aastal immatrikuleeriti ta koos vendadega Tartu ülikooli. Pärast ülikooli astus Rootsi sõjaväeteenistusse ja sai juba 1641. aastal oma isa rügemendis kapteni auastme. Osales 1642. aastal Leipzigi lahingus. 1646. aastal ülendati Carl Ruuthi rügemendis ooberstleitnandiks ja 1669. aastal läks ta oobersti auastmes erru. Elas oma Soome Mörskomi mõisas, kus ta ka suri. Ta maeti Turu toomkirikusse. Päris oma isalt Soomes Mörskömi mõisa. 1652. aastal loovutas ta Jackarby ooberst Hans Ritterile. Ta oli pärast oma isa surma üks Vorbuse mõisa pärijaist, kelle valdusõigust kinnitati 1645. aastal. Pärast tema surma päris mõisa lesk Christina Boije af Gennäs. Forbes (aadlisuguvõsa) Vorbuse mõis Elgenstierna, Gustaf. Den introducerade Svenska adelns ättartavlor med tilläg och rättelser. II kd. Stockholm: P. A. Norstedt & Söners Förlag, 1925–1936. Lk 788. Tering, Arvo. Album Academicum der Universität Dorpat (Tartu) 1632−1710. − Publicationes Bibliothecae Universitatis Litterarum Tartuensis V. Tallinna: "Valgus", 1984, lk 181. Ramsay, Jully. Frälsesläkter i Finland intill Stora ofreden. Helsingfors: Förlagsaktiebolaget Söderström & C:o, 1909, lk 129. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 52. Forbesi aadliperekonna sugupuu
Matthias (suguvõsa)

Matthias oli Pommeri päritolu baltisaksa suguvõsa. Suguvõsa oli pärit Rootsi Pommerist. Jakob Albrecht von Matthias (1708−1780) astus Venemaa sõjaväeteenistusse ja teenis välja polkovniku aukraadi. Tema poeg major Otto Albrecht von Matthias (1748−1825) omandas 1799. aastal Mahtra pandimõisa, mis 1821. aastal tema nimele päriseks kirjutati. Teine poeg Leopold Woldemar von Matthias (1752−pärast 1797) oli kolleegiuminõunik. Nende õde Maria Margaretha von Matthias (1751−1822) abiellus õuenõunik Andreas von Hübneriga ja sai pärast viimase surma 1800. aastal Vorbuse mõisa omanikuks. Mahtra mõis Vorbuse mõis Matthiase suguvõsa genealoogia Erik Amburgeri andmebaas. Nr 32040. Kinnistute register. Nr 160. Mahtra. Erik Amburgeri andmebaas. Nr 32042. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 52.
ANBO-VIII

ANBO-VIII oli Leedu luurelennuk ja kergepommitaja.
Sootaga külanõukogu

Sootaga külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis aastatel 1945–1954. Külanõukogu moodustati 1945. aastal Laiuse valla territooriumil. Külanõukokku kuulusid Sootaga (Jõgeva), Lõpe, Raaduvere, Kasevere, Alavere, Vilina, Kirikuvalla, Altvälja ja Lehtmetsa küla. 1954. aastal liideti Sootaga, Kivijärve ja Mõisaküla külanõukogu Laiuse külanõukoguks.
Kivijärve külanõukogu

Kivijärve külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954. Kivijärve külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Laiuse vallas. Külanõukogu keskus asus Kivijärve asunduses. Külanõukokku kuulusid Kaude, Altküla, Teilma, Lemuvere ja Saksamaa küla ning Kivijärve asundus. Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kivijärve külanõukogu 1950 septembris Jõgeva rajooni koosseisu. 1954 juunis Kivijärve külanõukogu likvideeriti. Selle territoorium liideti likvideeritud Sootaga ja Mõisaküla külanõukogu maadega ning moodustati Laiuse külanõukogu. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlus Tartu maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta. Eesti NSV Teataja, 1945, 33, 516 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus "Maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Mõisaküla külanõukogu (Jõgeva rajoon)

Mõisaküla külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis aastatel 1945–1954. Külanõukogu moodustati 1945. aastal Laiuse valla territooriumile. Külanõukokku kuulusid Kantküla, Iravere, Litsemaa, Ristimetsa, Kasvandiku, Vanatänava, Otiaru, Rava, Kirikuküla ja Mõisaküla küla. 1954. aastal liideti Mõisaküla, Kivijärve ja Sootaga külanõukogu Laiuse külanõukoguks.
Alžeeria riigipeade loend

Alžeeria riigipeade loend loetleb Alžeeria riigipead alates riigi iseseisvumisest 1962. aastal.
Üleriiklik Põllumeeste Esindus

Üleriiklik Põllumeeste Esindus oli Eesti poliitiline ühing aastail 1919–1938. Esindus asutati 15. detsembril 1919 ja registreeriti Siseministeeriumis märtsis 1921. Maakondade põllumeeste esinduste delegeeritud liikmetest moodustati Üleriikliku Põllumeeste Esinduse täiskogu, mis valis keskjuhatuse. Üleriikliku Põllumeeste Esinduse keskjuhatus koordineeris põllumeeste kogude tegevust maakondade põllumeeste esinduste kaudu. Samuti kutsus keskjuhatus kokku Põllumeestekogude kõrgeima organi üleriikliku põllumeeste kongressi ja esitas sellele erakonna poliitilise programmi. Aastail 1919–1934 peeti üheksa põllumeeste kongressi. Üleriikliku Põllumeeste Esinduse keskjuhatusse kuulusid auesimees Konstantin Päts, esimees August Jürima, peasekretär Ants Oidermaa, Johan Laidoner, Jüri Uluots, Jaan Hünerson, Kaarel Eenpalu, Jaan Soots, Artur Tupits, Oskar Suursööt, Jaan Teemant, Johan Holberg, Otto Pukk, Mats Laarman, Jüri Looväli, Jaan Tallo, Kustas Tonkman, Artur Kasterpalu, Christian Arro, Mihkel Õispuu, Aleksander Saar, August Kohver, Eduard Vister, Heinrich Lauri ja Jaan Eilart.
Jäägri tee

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Jäägri tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. Tänav sai nime 11. märtsil 2015. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm (vaadatud 19.10.2017) KNAB
Kalju põik

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kalju põik on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Tänav ühendab Kalju ja Vana-Kalamaja tänavat. Tänav sai nime 2016. https://tallinncity.postimees.ee/3885219/kalamaja-paases-peko-tanavast (vaadatud 19.10.2017)
Kalmuse tee

Kalmuse tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. Tänav sai nime 6. oktoobril 1953. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm (vaadatud 19.10.2017) KNAB
Nicholaus Molteke

Nicholaus Molteke oli Taani kuninga vasall Eestimaal 13. sajandil. Talle ja tema vendadele kuulus Maardu, Sarne ja Haabneeme küla (tria oppida, videlicet Mart, Sarn et Apones), mille nad müüsid 1271. aastal Cristianus de Scerembekele, tema naisele Elenale ning Cristianuse vendadele Henricusele ja Bernardusele. Müügi kinnitas Eestimaa emand Margrete Sambor 29. märtsil 1271 ning kuningas ja hertsog Erik Klipping 27. aprillil 1271. http://reader.digitale-sammlungen.de/de/fs1/object/display/bsb10691390_00285.html Livl. U.B. I CDXXII ja CDXXIII. Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. Reval, Kopenhagen 1933, S. 882.
Kauge tänav

See artikkel räägib Tallinna tänavast. Samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Kauge tänav (täpsustus). ‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kauge tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis. Tänav sai nime 25. septembril 1959. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm (vaadatud 19.10.2017) KNAB
Kislovodsk

Kislovodsk on linn Venemaal Stavropoli krais. Asub Kaljuaheliku põhjanõlval. Linn on asutatud 1803. aastal. Linnaõigused sai 1830. aastal. Kislovodsk on tuntud kuurortlinn. 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses elas seal palju tuntud kultuuritegelasi ja aristokraate. Kislovodskis villitakse alates 1896. aastast narsaani. Lähim lennujaam asub Mineralnõje Vodõs. Kislovodskis on sündinud Aleksandr Solženitsõn. http://to26.rosreestr.ru/upload/to26/files/doklad_2010_sk.pdf Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2023 года http://www.kislovodsk.ru/ Linnaportaal
Kesalille tee

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kesalille tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis. Tänav sai nime 2016. https://web.archive.org/web/20171019200235/http://www.pealinn.ee/koik-uudised/tallinn-saab-piimamehe-ja-raniliiva-tanava-ning-kesalille-tee-n162490 (vaadatud 19.10.2017)
Amīn al-Ḩusaynī

Muḩammad Amīn al-Ḩusaynī (araabia keeles محمد أمين الحسيني; sündinud 1897 – 4. juulil 1974) oli Palestiina poliitik. Ḥasan Salāmah
Armeenia näitlejate loend

Simon Abkarian Petros Adamian Grégoire Aslan Serge Avedikian Val Avery Richard Bakalyan Aracy Balabanian Adrienne Barbeau Amo Bek-Nazarov Eric Bogosian Arthur Edmund Carewe Acho Chakatouny Ken Davitian Mariana Derderian Armen Dzhigarkhanyan Naz Edwards Vilen Galstyan Davit Gharibyan Michael A. Goorjian Sid Haig David Hedison Tulip Joshi Dmitry Kharatyan Garik Martirosian Andrea Martin Mher Mkrtchyan Vladimir Msryan Romeo Muradyan Vardan Petrosyan Michael Poghosyan Osvaldo Ríos Sos Sargsyan Vahram Sahakian Angela Sarafyan Adam G. Sevani Vic Tablian Akim Tamiroff Jano Toussounian Leonid Yengibarov
Alžeeria näitlejate loend

Hadj Abderrahmane Sid Ahmed Agoumi Yahia Benmabrouk M'hamed Benguettaf Biyouna Mohamed Bouchaïb Mohamed Chouikh Hassan El Hassani Fellag Abderahmane Hadj Hassan El-Hassani Jean Hébey Mohamed Hilmi Sid Ali Kouiret Sara Lalama Moussa Maaskri Rouiched Farida Saboundji Lyes Salem Larbi Zekkal Soria Zeroual
Austria näitlejate loend

Maria Anna Adamberger Rosa Albach-Retty Peter Alexander Leon Askin Erich Auer Senta Berger Elisabeth Bergner Theodore Bikel Klaus Maria Brandauer Vanessa Brown Rudolf Carl Karl Farkas O.W. Fischer Käthe Gold Josef Hader Liane Haid Ernst Hinterberger Attila Hörbiger Christiane Hörbiger Paul Hörbiger Josef Kainz Fritz Kortner Ida Krottendorf Ursula Lingen Josef Meinrad Kurt Meisel Marisa Mell Karl Merkatz Alexander Moissi Hans Moser Fritz Muliar Tobias Moretti Ida Orloff Helmut Qualtinger Fred Raul Lukas Resetarits Fritz Richard Eva Rueber-Staier Toni Sailer Maria Schell Maximilian Schell Joseph Schildkraut Otto Schenk Romy Schneider Hans Sigl Oskar Sima Walter Slezak Erich von Stroheim Luis Trenker Anton Walbrook Christoph Waltz Oskar Werner Paula Wessely
Bosnia ja Hertsegoviina näitlejate loend

Selma Alispahić Zoran Bečić Enis Bešlagić Kaća Čelan Jasna Diklić Branko Đurić Dinka Džubur Ines Fančović Tarik Filipović Vanessa Glodjo Emma Golijanin Emir Hadžihafizbegović Ajla Hodžić Ismet Horo Davor Janjić Fahro Konjhodžić Boris Ler Zana Marjanović Snježana Martinović Ivana Miličević Mediha Musliović Mustafa Nadarević Natașa Ninkovici Josip Pejaković Saša Petrović Amra Silajdžić Semka Sokolović-Bertok Zijah Sokolović Velibor Topić Jasna Žalica Luna Mijović
Portugali näitlejate loend

Joaquim de Almeida Tony D’Algy Leonor Baldaque Maria Barroso Maria João Bastos Beatriz Batarda Rita Blanco Nicolau Breyner Suzana Borges Ana Bustorff Maria Cabral Ivo Canelas Henrique Canto e Castro António Capelo Mário Cardoso Carlos de Carvalho Ruy de Carvalho Virgílio Castelo Isabel de Castro Soraia Chaves Luís Miguel Cintra Beatriz Costa Carloto Cotta Manuela Couto Marisa Cruz Marco D’Almeida Diogo Dória Arthur Duarte Rita Durão Maria Eugénia Rosa Lobato Faria Fernando Ferrão José Fidalgo Catarina Furtado Ruy Furtado João Guedes Maria do Céu Guerra Victória Guerra Pedro Hestnes Cris Huerta Diogo Infante Adelaide João Herman José Alexandra Lencastre Nuno Lopes Fernando Luís Adriano Luz Carlos Macedo Teresa Madruga Leonor Maia Maria Matos Inês de Medeiros Maria de Medeiros Nuno Melo João Costa Menezes Milú Soledad Miranda João César Monteiro Lúcia Moniz Edgar Morais Rafael Morais Ana Moreira Diogo Morgado Eunice Muñoz Vítor Norte Maria Olguim Ana Cristina de Oliveira Simone de Oliveira Paulo Pires João Perry José Raposo João Reis Ribeirinho Luís Filipe Rocha Amália Rodrigues Isabel Ruth João Salaviza Rogério Samora Vasco Santana Leonor Seixas António Silva Hermínia Silva Ivone Silva Leonor Silveira Bruno Simões Raul Solnado Laura Soveral Patrícia Tavares Teresa Tavares Virgílio Teixeira Ângelo Torres Ricardo Trêpa Henrique Viana Mário Viegas António Vilar João Villaret João Villas-Boas Catarina Wallenstein José Wallenstein
Nicolaus Rutto

Nicolaus Rutto oli 1344. aastal majaomanik Tallinnas. Paul Johanseni arvates võis ta olla talupoeglikku päritolu (Bäuerlicher Herkunft). Jõelähtme mõisa Ruu küla (rutæ viii) kuulus Taani hindamisraamatu järgi Robert Sluterile, seejärel Tallinna piiskopile. Das älteste Wittschopfbuch der Stadt Reval. (1312–1360). Reval, Verlag von Franz Kluge. 1888. Nr. 598. Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. Reval, Kopenhagen 1933, S. 904.
Bulgaaria näitlejate loend

Nikolay Binev Vasil Binev Ivaylo Brusovski Adriana Budevska Georgi Cherkelov Stefan Danailov Mariana Dimitrova Tanya Dimitrova Ivan Dimov Moshe Dvoretzky Itzhak Fintzi Stoyan Gadev Vasil Gendov Georgi Georgiev-Getz Anton Gorchev Kiril Gospodinov Stanislav Ianevski Viktor Kalev Georgi Kaloyanchev Apostol Karamitev Hindo Kasimov Svilena Kidess Lyudmil Kirkov Asen Kisimov Konstantin Kisimov Nevena Kokanova Todor Kolev Victoria Koleva Konstantin Kotsev Zahari Baharov Marius Kurkinski Tatyana Lolova Dimitar Manchev Tzvetana Maneva Ruslan Maynov Moni Moshonov Stoyanka Mutafova Lyubomir Neikov Nikolay Nikolov Dimitar Panov Georgi Partsalev Katya Paskaleva Ideal Petrov Georgi Popov Dimitar Rachkov Yana Marinova Krasimir Radkov Bashar Rahal Đoko Rosić Georgi Rusev Hristo Shopov Petar Slabakov Evstati Stratev Nikola Todev Slavi Trifonov Grigor Vachkov Ivaylo Zahariev Stefan Valdobrev Kamen Vodenicharov Eva Volitzer Rangel Vulchanov Yuriy Yakovlev
Colombia näitlejate loend

Jorge Enrique Abello Juana Acosta Juan David Agudelo Alejandro Aguilar Joavany Álvarez Kepa Amuchastegui Gustavo Angarita Diana Ángel Silvio Ángel Adriana Arango Tatiana Arango Fernando Arango Julián Arango Luis Eduardo Arango Ana María Arango Luis Fernando Ardila Daniel Arenas Fernando Arévalo Chela Arias Karina Arroyave Luigi Aycardi Paola Baldión Anderson Ballesteros Carlos Barbosa Romero Salvo Basile Álvaro Bayona Ana Victoria Beltrán Carlos Benjumea Ernesto Benjumea Marcela Benjumea Luis Fernando Bohórquez Francisco Bolívar Óscar Borda Alejandra Borrero Sergio Borrero María Cecilia Botero Carlos Buelvas Héctor Luis Bustamante Flavio Caballero Fausto Cabrera Víctor Hugo Cabrera Carlos Camacho (actor) Manolo Cardona Hernando Casanova Lou Castel Tiberio Cruz Catalina Denis Ana Lucía Domínguez Ximena Duque Helios Fernández Leandro Fernández Margarita Rosa de Francisco Lorena Forteza Ricardo Fuentes Juan Pablo Gamboa Danna García Martina García Harry Geithner Hugo Gómez Miguel Gomez (actor) Pedro González Natasha Klauss Andrés López Forero Beatriz Luz Lattanzi Evaristo Márquez Alejandro Martínez Sebastián Martínez Andrés Mercado Catalina Sandino Moreno Rafael Novoa Julián Orrego Ana María Orozco Lincoln Palomeque Kelly Palacios Andrés Parra Bernardo Romero Pereiro Juan Pablo Raba Elkin Ramírez Frank Ramírez Paola Andrea Rey Juan David Restrepo Julián Román Jery Sandoval Catherine Siachoque Diego Trujillo Alberto Valdiri Tommy Vásquez Sofía Vergara Jaider Villa Carmen Villalobos Carlos Vives
Kristel (laev)

Kristel (registreerimisnumbriga AMA-810) on Nõukogude Liidus ehitatud projekt 371 Admiraliteet-klassi kaater, mis kuulub Eesti Meremuuseumile. On teadaolevalt ainus selle klassi kaater Eestis, mis on sõidukõlblik ja ühtlasi originaalne. Algselt kuulus kaater Eestis eraisikule ja oli õppelaev Tallinna venekeelsetele merehuvilistele noortele. Samuti tehti tasulisi lühisõite. Kaater tõsteti 2014. aastal plaaniliseks hoolduseks Lennusadamas maale. Pärast omaniku haigestumist pandi seismajäänud kaater suvel 2015 müüki u 15 000 euro eest, kuid ostjat ei leitud. Lõpuks õnnestus ajalooliselt väärtuslik kaater müüa sügisel 2016 üsna tagasihoidliku hinnaga Eesti Meremuuseumile. Kaatri remondi- ja eksponeerimisplaane pole muuseumis teadaolevalt seni veel tehtud.