laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ordu

Ordu (ladina sõnast ordo – 'kord, seisus') on teatud põhimõtete järgi korrastatud organisatsioon, mis luuakse teatud eesmärkide või ideede saavutamise kaitseks, säilitamiseks ja ordu idee edasiviimiseks. Vanemad kristlik/katoliiklikud ordud olid peamisteks kiriku misjonitegevuse tugipunktideks. Katoliiklike ordude kohta kasutatakse pärast Teist Vatikani kirikukogu ka sõna "kongregatsioon". Ordut iseloomustab liikmete koherentsus oma ideede elluviimisel ning väliselt teatud regaaliate ning ainult neile omaste riietuse ja väljendite kasutamine. Ajaloost on teada erisuunalise arenguga ning eesmärkidega ordusid. Enamus neist on olnud avalikud nii oma eesmärkides kui ka ideoloogias. On teada ordusid, mis on moodustatud lühiajaliste eesmärkide saavutamiseks (ristisõjad), kui ka neid, mis on püsinud sajandeid ning on sekulaarse põhjaga hariduse, tervishoiu ja religiooni edendamisel pikkade traditsioonidega. Mõned ordud on aga tuntud oma varjatud eesmärkide ja tegutsemismoodustega, mis on tekitanud ajaloos ja ka tänapäeval palju poleemikat ning nende liikmete vastu ka otseseid repressioone. Kristlikke ordusid on kutsutud ka kiriku sõjaväeks ja nende liikmeid Kristuse sõdalasteks. Varajasel keskajal olid paljud ordud militaarseks jõuks, mis ületasid isegi mõnede riikide sõjalise jõu. Tänapäevani eksisteerivate ordude otsene eesmärk ja tegevus on jäänud meediast praktiliselt välja, ehkki on teada, et paljud haiglad ja isegi koolid kuuluvad tegelikult juba keskajast tuntud ordude õiglusjärglastele. Tunduvalt spekulatiivsemad andmed on aga niinimetatud salajaste ordude edasikestmise ja tegevuse kohta tänapäeval. Templiordu (1118/1119–1314) Mõõgavendade ordu Saksa ordu Tsistertslaste ordu Liivi ordu Malta ordu  Pikemalt artiklis Katoliku ordude loend Benediktlased Kamalduleeslased Tsistertslased Üldine observants Feuillandid Trapistid Kartuuslased Augustiinlased-koorihärrad Augustiinlased-naiskanoonikud Premonstraatlased Naispremonstraatlased Antoniidid Püha Vaimu ordu Halastavad Vennad Johanniidid Templiordu Saksa ordu Püha Canterbury Thomase ordu Calatrava ordu Alcantara ordu Santiago ordu Avise ordu Frantsisklased Esimene ordu: Frantsisklased-konventuaalid Frantsisklased-observandid Reformaadid Diskaltseaadid Rekollektid Kaputsiinlased Teine ordu: Klarissid Kolmas ordu: Tertsiaarid Reguleeritud Kolmas ordu Dominiiklased Teine ordu: Naisdominiiklased Püha Dominicuse Patukahetsuse Kolmas ordu Karmeliidid Esimene ordu: Vana observantsi karmeliidid Paljasjalgsed Teine ordu: Naiskarmeliidid Paljasjalgsed Kolmas ordu Augustiinlased-eremiidid Augustiinlased-rekollektorid Augustiinlased-paljasjalgsed Jesuiidid Inglise preilid Tuntumad mitte kiriklikud ordud on Vabamüürlaste ordu ja Assasiinide ordu. Keskajal olid tuntud ka mitmed kuninglikud rüütliordud, mille liikmed valis kuningas ja mille liikmeks olemine oli au küsimus. Liikmeks olemine tõi üldjuhul kaasa materiaalseid ja muid kohustusi kuninga suhtes. Tuntuim peaks olema Prantsusmaa kuningate asutatud Sukapaela ordu. katoliku ordude loend orden Great Orders of Chivalry The Self-Styled Orders
Kaave jõgi

Kaave jõgi asub Jõgeva maakonnas, Pedja jõe parempoolne lisajõgi. Registrikood: VEE1027200 Jõe pikkus on 38,5 km ja jõgikonna pindala 135,4 km². Jõgi saab alguse Vaimastvere rabast ja suubub Puurmani alevikus Pedja jõkke. Kaave jõel on Vendelini veskijärv. Kaave jõgi keskkonnaportaalis
Kaukvere jõgi

Kaukvere jõgi on jõgi Alutaguse madalikul. Jääb halduslikult Lääne-Viru- ja Ida-Virumaa piirile. Jõgi kuulub Rannapungerja jõestikku. Jõe pikkus on 20,5 km. Kaukvere jõgi saab alguse Tudu lähedalt ja suubub Tagajõkke. Kaukvere jõgi. Keskkonnaregiser, vaadatud 19.05.2022. Kaukvere jõgi Eesti looduse infosüsteemis
Ühinenud Rahvuslik Liikumine

Ühinenud Rahvuslik Liikumine (ერთიანი ნაციონალური მოძრაობა, Ertiani Natsionaluri Modzraoba) on Gruusia suurim partei. Selle rajas 2001. aastal Mihheil Saakašvili. Parteiliidrid nimetavad endid liberaalkonservatiivideks. 2007. aasta septembrist on Ühinenud Rahvuslik Liikumine Euroopa Rahvapartei vaatlejaliige. Partei etendas keskset osa Eduard Ševardnadze tagasiastumiseni viinud Rooside revolutsioonis. Partei koduleht
Ernst Hiis

Ernst Hiis (sündinud Ernst Ihse, ka Ernst Karl Hiis; 16. aprill 1872 Luunja vald – 29. oktoober 1964 Tallinn) oli eesti klaverimeister ja ettevõtja, keda peetakse praeguse Estonia Klaverivabriku rajajaks. Ernst Hiis õppis klaveriehitust Robert Rathke vabrikus Tartus. Kui see 1892. aastal pärast tulekahju Peterburi kolis, töötas Hiis seal klaverimeistrina. 1903. aastal avas Hiis Peterburis oma klaveritöökoja E. A. Ihse ning 1912. aastal käis ennast täiendamas Hamburgis Steinway klaverivabrikus. 1927. aastal asutas Hiis Tartus oma klaverivabriku, mille kolis mõni aeg hiljem Tallinna. Hiis oli ainuke, kes ka pärast Teist maailmasõda Eestis klaveritootmist jätkas. Tänu tema valmistatud Stalinile sünnipäevakingiks saadetud klaverile anti Moskvast 1950. aastal korraldus koondada Eesti klaveritootmine Estonia Klaverivabrikusse. Vabrik on siiani truuks jäänud Ernst Hiisi esialgsele põhimõttele, et valmistatakse üksnes käsitsi tehtud tippkvaliteediga tiibklavereid. Ernst Hiis suri 29. oktoobril 1964 Tallinnas ja ta maeti 1. novembril 1964 Siselinna kalmistule (Vana-Kaarli kalmistu ossa). http://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=108211 MUIS: ETMM _ 7369 M 65:1/9:13 1958, FOTIS: EFA.412.0-305663 1962, FOTIS: EFA.412.0-243110 Moskva andis käsu klavereid toota 8. jaanuar 2001, Õhtuleht Eesti klaveritootmise ajalugu (inglise keeles)
Uhmer

Uhmer on kausi- või pokaalikujuline paksuseinaline nõu, mille sees purustatakse, peenestatakse või segatakse uhmrinuiaga surudes, hõõrudes või tampides mitmesuguseid aineid. Ajalooliselt kasutati puidust ja kivist uhmreid teravilja jahvatamiseks. Traditsiooniliselt on uhmreid kasutatud apteekides pulbrite jahvatamiseks ja salvide segamiseks. Apteegiuhmrid olid enamasti portselanist. Uhmrit on kasutanud ka kunstnikud pigmendipulbrite valmistamisel ning keemikud kemikaalide peenestamiseks. Tänapäeval kasutatakse nii keraamilisi, kivist kui ka metallist uhmreid peamiselt toiduvalmistamisel maitseainete purustamiseks, aga ka teiste toiduainete peenestamiseks ja segamiseks. Metallist või portselanist uhmrit nimetatakse ka müüsriks. Rasvamüüser "Eesti keele seletavas sõnaraamatus"
Grenader

Grenader on eliitväeosa jalaväelane, algselt käsigranaate heitev sõdur.
Klaus Ritter

Klaus Ritter (14. detsember 1918 – 27. jaanuar 2015) oli Saksamaa sõjaväelane. Saksa vägede 23. jalaväediviisi 67. Potsdami grenaderirügemendi teise pataljoni kapten, kes juhtis Saksa vägesid Tehumardi öölahingus. Klaus Ritterit autasustati Raudristi Rüütliristiga. Pärast sõda õppis ta Marburgi ja Göttingeni ülikoolis õigus- ja riigiteadust ning omandas aastal 1951 õigusteaduse doktori kraadi. Ta oli pikka aega tegev juhtiva poliitikaanalüütikuna Saksa kõrgemates võimustruktuurides. 5. veebruaril 2015 saadeti Klaus Ritter Gautingi (asub Starnbergi kreisis Ülem-Baieris) evangeelsest Kristuse kirikust viimsele teekonnale. Klaus Ritter külastamas kunagist lahingupaika Sõrves Sääre külas suurele graniitkivile kinnitatud pronksist mälestustahvlilt eemaldas katte, Saksamaa riigilipu 60 aastat tagasi Saaremaal pataljonikomandörina võidelnud professor doktor Klaus Ritter Eile saadeti viimsele teele Tehumardi veteran Klaus Ritter
Hewa Bora Airways

Hewa Bora Airways on Kongo Demokraatliku Vabariigi lennukompanii, mis asutati 1994. aastal ja mille peakorter on Kinshasa Barumbu linnaosas. Lennukompanii kodulennujaam on Kinshasa Rahvusvaheline Lennujaam. Hewa Bora tähendab suahiili keeles 'puhas õhk'. Hewa Bora Airways loodi Zaire Airlinesi, Zaire Expressi ja Congo Airlinesi liitmisel. Märtsis 2008 oli kompanii lennukipargis järgmised lennukid: 2 Boeing 727-100 1 Boeing 727-100F 6 Boeing 727-200 1 Lockheed L-1011-500 Tristar 2 Douglas Company DC-8-55F Lisaks siseliinidele lendab Hewa Bora Airways järgmistesse sihtkohtadesse: Douala, Johannesburg, Lagos, Lomé, Abuja. Kõikidel Hewa Bora Airwaysi lennukitel on sisenemine Euroopa Liidu õhuruumi keelatud. 15. aprill 2008 – DC-9 kukkus alla õhkutõsmisel Goma lennuväljalt. 8. juuli 2011 – Kongo DV idaosas Kisanganis kukkus maandumisel alla Hewa Bora Airwaysi reisilennuk Boeing 727. Lennuki pardal olnud 112 inimesest vähemalt 50 hukkus. Hewa Bora Airways
Iğdır

Iğdır on linn Türgi kirdeosas, Iğdıri provintsi keskus. Aastal 1514 sai linn osaks Osmanite riigist. 1878. aasta San Stefano rahuga läks linn Venemaa valdusse. Türklased okupeerisid linna 1918. aastal, kuid pärast Osmani riigi lüüasaamist Esimeses maailmasõjas vallutasid linna Esimese Armeenia Vabariigi väed. 1921. aastal Türgi ja Nõukogude Venemaa vahel sõlmitud Karsi rahulepinguga läks linn Türgi valdusse. Armeenia seda lepingut ei tunnista ja nõuab Iğdıri endale.  Iğdır – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Iğdıri koduleht
Antalya

Antalya ( kreeka Αττάλεια) on linn Türgis, Antalya provintsi keskus. Asub Vahemere rannikul. Linna ümbritsevad mäed. Vahemere ääres on liivarannad. Linnas valitseb vahemereline kliima. Suvi on kuiv ja palav (juuli keskmine temperatuur 30,6 °C), talv pehme ja vihmane (veebruari keskmine temperatuur 11,1 °C). Linna rajas hettide asula kohale Pergamoni kuningas Attalos II 158 eKr. 133 eKr läks linn Rooma riigi koosseisu ja seal asus hiljem Hadrianuse talveresidents. Linna on mainitud Uues Testamendis nimega Attalia. 1970. aastatest on linnast kujunenud suur rahvusvahelise turismi keskus. 2005. aastal külastas linna üle 5 miljoni turisti. Tuntumad vaatamisväärsused on 13. sajandist pärinev Yivli-Minare mošee ja Hadrianuse värav. Linnas asub Akdenizi Ülikool (Vahemere Ülikool). Linnas asub Mardani staadion, mis on jalgpalliklubi Antalyaspor kodustaadion. Antalya koduleht (türgi, inglise ja vene keeles)
Douala

Douala on linn Kamerunis, Rannikupiirkonna halduskeskus ja riigi suurim linn. Asub Wouri jõe ääres 24 km kaugusel Atlandi ookeani rannikust. Linn on rajatud 17. sajandi keskel. 18. sajandil sai sellest orjakaubanduse keskus. 1884–1907 oli linn Saksa Lääne-Aafrika pealinn ja kandis 1902. aastani nime Kamerunstadt. Douala on Kameruni suurim tööstuskeskus.
Moby Dick

"Moby Dick" (algselt "Moby-Dick") on USA kirjaniku Herman Melville'i 1851. aastal ilmunud romaan, üks Ameerika romantismi tähtteoseid. Raamat sai pealkirja ühe tegelase, valge kašeloti Moby Dicki järgi, keda teine tegelane, kapten Ahab, jälitab. Minategelane on Ishmael, vastne meeskonnaliige vaalalaeval Pequod. Rohkete piibliallusioonidega raamat keskendub kapten Ahabi monomaanilisele ja lõpuks hukatuslikule jahile Moby Dicki kannul, kelle tõttu ta ühel varasemal retkel Jaapani lähistel jala kaotas. Romaan algab lausega "Call me Ishmael." – "Kutsuge mind Ishmaeliks." American Book Review 2011. aasta küsitluse kohaselt on see üks tuntumaid alguslauseid kogu Lääne kirjanduses. Melville'i eluajal arvustati "Moby Dicki" halastamatult ja see vajus unustusse, ehkki tema varasemad teosed olid menukad. Romaan saavutas praeguse kuulsuse alles pärast Esimest maailmasõda. Raamatu ainetel on valminud palju filme: 1926 "The Sea Beast" – romaani mitte kuigi hoolikalt järgiv tummfilm, kus kangelaslikul Ahabil on pruut ja õel vend; 1930 "Moby Dick" – eelmise uusversioon, kus Ahab tapab vaala ja naaseb koju armastatud naise juurde; 1955 "Moby Dick" – praeguseks kaotsi läinud salvestis Orson Wellesi lavastusest; 1956 "Moby Dick" – režissöör John Hustoni mängufilm, Ahabi osas Gregory Peck, stsenarist Ray Bradbury; 1962 "Tom and Jerry: Dicky Moe" – koomiline multifilm; 1965 "The Bedford Incident" – külma sõja aega toodud mängufilm, kus Pequod' asemel on USA sõjalaev USS Bedford ning vaala asendab Nõukogude allveelaev; 1978 "Moby Dick" – lavastaja Paul Stanley mängufilm, Ahabi osas Jack Aranson; 1997 "Hakugei: Legend of the Moby Dick" – Jaapani animeversioon; 1998 "Moby Dick" – miniseriaalis, kus Ahabit mängis Patrick Stewart, sai Kuldgloobuse Gregory Peck isa Mapple'i rollis; 2011 "Moby Dick" – lavastaja Mike Barkeri miniseriaalis mängis Ahabit William Hurt ja Starbucki Ethan Hawke; 2011 "Age of the Dragons" – režissöör Ryan Little'i fantaasiafilm, kus valget vaala asendab valge lohe. 1938. aastal kirjutas helilooja Bernard Herrmann kantaadi "Moby Dick". Sama pealkirja kannab ka ansambli Led Zeppelin 8. lugu plaadilt "Led Zeppelin II". "Moby Dickist" on suuresti mõjutatud China Miéville'i 2012. aastal ilmunud ulmeromaan "Railsea" ("Rööpameri"). Selle tegevus toimub maailmas, kus merd asendab raudteede ookean, vaala asemel on aga hiiglaslik mutt. Romaani on nimetatud "Moby Dicki" "südamlikuks paroodiaks". "Moby Dick, ehk, Valge Vaal". Eesti Raamat, 1974. "Moby Dick". Eesti Päevaleht, 2007. ISBN 9788498198812 Chris Hsiang "Ride China Miéville’s Crazy Train in Railsea". io9, 10. mai 2012 (vaadatud 17. mail 2012) Tim Severin, "Moby Dicki otsinguil: valge vaala otsimisretk". Varrak, 2001. ISBN 9985304330 Peeter Olesk, "Romaaniülikool: Herman Melville "Moby Dick"" – Eesti Päevaleht 10. august 2007.
Frederik Stjernfelt

Frederik Stjernfelt (sündinud 6. juulil 1957) on taani semiootik ja kirjandusteadlane, Aarhusi ülikooli semiootikaprofessor ja semiootikakeskuse juhataja (alates 2008), seejärel Kopenhaageni Ülikooli ideeajaloo ja semiootika professor. Ta on olnud taani kirjanduse ja kultuuri ajakirja Kritik toimetaja (1993–2012). Tegelenud Edmund Husserli filosoofiaga. Ta on mitmel korral esinenud loengutega Tartus. Stjernfelt, Frederik 2007. Diagrammatology: An Investigation on the Borderlines of Phenomenology, Ontology, and Semiotics. Dordrecht: Springer. Natural Propositions: The Actuality of Peirce's Doctrine of Dicisigns, Boston MA: Docent Press 2014. Aarhusi semiootikakeskuse koduleht
Claus Emmeche

Claus Emmeche (sündinud 25. juunil 1956 Taanis) on taani biosemiootik, Kopenhaageni ülikooli Niels Bohri Instituudi Loodusfilosoofia ja Teadusuuringute Keskuse juhataja. Emmeche, Claus; Kull, Kalevi (eds.) 2011. Towards a Semiotic Biology: Life is the Action of Signs. London: Imperial College Press. Vt. Emmeche, C. 1994. The Garden in the Machine: The Emerging Science of Artificial Life. Princeton: Princeton University Press. (ISBN 0691029032) Andersen, Peter Bogh; Emmeche, Claus; Finnemann, Niels Ole; Christiansen, Peder Voetmann (toim) 1996. Downward Causation: Minds, Bodies and Matter. Princeton: Princeton University Press. (ISBN 0691029032) Emmeche C., Kull K., Stjernfelt F. 2002. Reading Hoffmeyer, Rethinking Biology. (Tartu Semiotics Library 3.) Tartu: Tartu University Press. Kalevi Kull, Claus Emmeche, Donald Favareau 2008. Biosemiotic Questions. Biosemiotics 1(1): 41–55. (vt Biosemiootika#Biosemiootilised küsimused) Hoffmeyer, Jesper; Emmeche, Claus 1997 [1991]. Topeltkodeeritus ja eluslooduse semiootika. Akadeemia (10): 2114–2148.
182. Eesti Laskurdiviis

182. Eesti Laskurdiviis (lõunadiviis; vene keeles 182-я стрелковая дивизия) oli 1940. aastal moodustatud NSV Liidu Punaarmee 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse üksus. 182. Eesti Laskurdiviisi staap asus Tartus. Diviisiülemaks oli kindralmajor Jaan Kruus. Korpus kui selline lakkas olemast 10. juulil 1941. Pärast Eesti NSV vastuvõtmist NSV Liidu koosseisu liiduvabariigina 6. augustil 1940 andis Nõukogude Liidu kaitse rahvakomissar Semjon Timošenko 17. augustil 1940 välja direktiivi nr 0/2/105022, mille kohaselt tuli Eesti sõjavägi reorganiseerida septembri keskpaigaks Punaarmee koosseisus olevaks territoriaalseks laskurkorpuseks. Diviiside moodustamisel saadeti 182. diviisi peamiselt endiste 2. ja 4. diviisi sõdurid. Eesti rahvaväest moodustatud 182. Eesti Laskurdiviis kuulus moodustatud 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse koosseisu, ühena kahest Eesti laskurdiviisist (180. ELD ja 182. ELD) ja korpuse eriüksustest. Ohvitserid kandsid kuni 12. septembrini 1940 Eesti rahvaväe auastmeid ja seejärel Punaarmee auastmeid.  Pikemalt artiklis 22. Eesti Territoriaalne Laskurkorpus#Korpus sõjategevuses Otepää väeosa siseelust, Otepää Teataja : poliitiliselt erapooletu ümbruskonna häälekandja (1932-1944), 4 detsember 1941 Punaarmee laskurdiviisi koosseisutabel ja skeem, PA kk 04/400-416
Isai Rozenfeld

Isai Rozenfeld (1. september 1920 Tallinn – 17. oktoober 1990 Tallinn) oli Eesti majandusteadlane ja maletaja, maleajakirjanik ning problemist. Rozenfeld lõpetas 1938. aastal Tallinna Juudi Gümnaasiumi ja 1958. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstusökonoomika erialal. Majandusteaduste kandidaadiks sai ta 1965. aastal. Ta kuulus 7. Eesti Laskurdiviisi, mis oli Eesti laskurkorpuse üks allüksustest. Oli tuntud ka kui kolmekordne kandidaat – majandusteaduste kandidaat ning meistrikandidaat nii tavamales kui ka kompositsioonmales. Majandusmatemaatika ABC. Tallinn: Valgus, 1969 Rakenduslik majandusmatemaatika: mudelid, meetodid, algoritmid. Tallinn: Valgus, 1974 Süsteemanalüüs. Tallinn: Eesti Raamat, 1975 Mis on probleemmale? Tallinn: Eesti Raamat, 1976 Maleetüüdid. Tallinn: Eesti Raamat, 1981 Biograafia ESBL-is
180. Eesti Laskurdiviis

180. Eesti Laskurdiviis oli 1940. aastal moodustatud NSV Liidu Punaarmee 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse üksus. 180. Eesti Laskurdiviisi juhtis kindralmajor Richard Tomberg. Pärast Eesti NSV vastuvõtmist NSV Liidu koosseisu liiduvabariigina 6. augustil 1940. aastal, andis 17. augustil 1940 Nõukogude Liidu kaitse rahvakomissar Semjon Timošenko direktiivi nr 0/2/105022, mille kohaselt tuli Eesti sõjavägi reorganiseerida septembri keskpaigaks Punaarmee koosseisus olevateks territoriaalseteks laskurkorpusteks. Diviiside moodustamisel saadeti 180. diviisi peamiselt endiste 1. ja 3. diviisi sõdurid. Eesti rahvaväest moodustatud 180. Eesti Laskurdiviis kuulus moodustatud 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse koosseisu, ühena kahest Eesti laskurdiviisist (180. ja 182. ELD) ja korpuse eriüksustest.  Pikemalt artiklis 22. Eesti Territoriaalne Laskurkorpus#Korpus sõjategevuses Peeter Kaasik, Eesti rahvusväeosade formeerimisest Nõukogude armee koosseisus aastatel 1940–1956 Jüri Remmelgas, Eesti meeste kannatustee III INIMÕIGUSTETA OLEND KA SAKSA SÖJAVANGISTUSES, Välis-Eesti: sõltumatu informatsiooni, kultuuriküsimuste ja majanduse ajaleht, 23 jaanuar 1975
De Gruyter Mouton

De Gruyter Mouton (varem Mouton de Gruyter, veel varem Mouton) on suur rahvusvaheline lingvistika- ja semiootikatrükiseid välja andev kirjastus. Kirjastus annab välja ajakirja Semiotica ning raamatusarju "Approaches to Semiotics", "Approaches to Applied Semiotics" ja "Semiotics, Communication and Cognition". Kirjastus on osa rahvusvahelisest kirjastusest Walter de Gruyter. Kirjastuse koduleht Artikkel kirjastuse kohta
Muusik

Muusik on loovisik, kes tegutseb heliloomingu või muusika interpretatsiooni alal. Heliloomingu alal tegutseb helilooja või arranžeerija. Muusika interpretatsiooni alal tegutseb dirigent või koormeister diskor ehk DJ laulja ehk vokalist rahvamuusik instrumentalist ehk pillimängija Muusik võib töötada nii vabakutselise loovisikuna kui ka ametis. Vastavalt töö iseloomule ja ametiülesannetele võib muusik olla solist, ansamblist, kammermuusik, korist ehk koorilaulja, orkestrant, kontsertmeister, regulaator, orkestrisolist, ooperilaulja, kammerlaulja, korrepetiitor. Kutseliste muusikute seisus kujunes välja juba antiikajal. Muusik oli üheaegselt nii laulja, pillimees, helilooja, luuletaja kui ka tantsija. Kutselistel Vana-Rooma muusikutel olid oma ühingud, kust saadi esinejaid nii avalikele kui erameelelahutustele. Populaarsemate muusikute tasu oli rikkalik.
Martin Krampen

Martin Krampen (9. märtsil 1928 Siegen – 18. juuni 2015) oli saksa semiootik ja kunstnik. Ta töötas visuaalsemiootika ja keskkonnataju valdkonnas ning oli ka kunstnik. Sai tuntuks fütosemiootika (vegetatiivse semioosi) alase tööga, mis hiljem kujunes oluliseks suunaks semiootilises bioloogias ehk biosemiootikas. Ta oli 1975–1977 Göttingeni ülikooli sotsiaalpsühholoogia ja semiootika professor ning 1977–1993 kõrgkoolis Hochschule der Künste Berlin visuaalse kommunikatsiooni teooria professor. Ta oli ajakirja Zeitschrift für Semiotik kaastoimetaja. "Martin Krampen 87jährig gestorben". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2015. Vaadatud 26. juunil 2015. Nöth, Winfried 1990. Handbuch der Semiotik. Stuttgart: J.B.Metzler, pp. 258-259.
Friedrich S. Rothschild

Friedrich Salomon Rothschild (ka Shlomo Rothschild, 17. detsember 1899, Giessen, Saksamaa – 6. märts 1995, Iisrael) oli juudi psühhiaater ja semiootik. Ta oli arvatavasti esimene, kes kasutas oma töös terminit biosemiootika – aastal 1962. Ta töötas Heidelbergis (1925–1928) koos psühhoterapeudi Frieda Fromm-Reichmanniga (1889–1957) ja psühhoanalüütiku Erich Frommiga (1900–1980), ning seejärel Frankfurdis (1928–1933) koos Kurt Goldsteiniga (1878–1965). Ta sai mõjutusi Ludwig Klagese (1872–1956) filosoofiast, kellega ta oli kirjavahetuses. Aastal 1935 ilmus tema raamat "Symbolik des Hirnbaus: Erscheinungswissenschaftliche Untersuchung über den Bau und die Funktionen des Zentralnervensystems der Wirbeltiere und des Menschen". Ta arendas kommunikatiivset lähenemist bioloogias. Avaldatud on Rothschildi kirjavahetus Ludwig Klagesega. Rothschild, Friedrich Salomon 1968. Concepts and methods of biosemiotic. Scripta Hierosolymitana 20: 163–194. Rothschild, F. S. 1973. Biosemiotic analysis of the body-mind relation. World Futures 14(1): 33–51. Rothschild F. S. 1962. Laws of symbolic mediation in the dynamics of self and personality. Annals of New York Academy of Sciences 96: 774–784. Kull K. 1999. On the history of joining bio with semio: F. S. Rothschild and the biosemiotic rules. Sign Systems Studies 27: 128–138. Anderson M. 2003. Rothschild's ouroborus. Sign Systems Studies 31(1): 301–314. Klages, Ludwig; Rothschild, Friedrich Salomon 2023. Briefwechsel 1929–1956. (Eingeleitet und herausgegeben von Astrid Thome.) Baden-Baden: Verlag Karl Alber.
Naelikud

Naelkingad ehk naelikud on spordijalatsid, mida kasutatakse põhiliselt kergejõustikus. Need jooksusussid on kerged jalanõud, mille talla all on haardumist parandavad naelad. Naelikute eesotsas on tavaliselt 3–11 naelaauku, tagapool neid eriti ei ole (välja arvatud kõrgushüppe ja odaviske naelikutel). Kuigi kõiki kergejõustikus kasutatavaid naelkingi kutsutakse naelikuteks, on erinevatel aladel siiski erinevad naelkingad. On sprindi-, pikamaajooksu- ja väljakualade naelikud. Naelikud on disainitud minimalistlikult ning on võimalikult kerged. Kõik naelikud on loodud vastavalt konkreetse spordiala vajadustele. Enamikul naelikutest on pöid suunatud üles, mitte aga ei puuduta maad. See aitab sportlasel kiiremini pöidadel joosta.
Rooma kuningas

Rooma kuningas (ladina keeles Rex Romae) oli Rooma kuningriigi peamagistraat. Legendi järgi oli esimeseks Rooma kuningaks Romulus, kes 753. aastal eKr asutas Rooma linna. Kokku jõudis valitseda seitse kuningant, kellest viimane kukutati aastal 509 eKr. 753–716 eKr – Romulus Silvius Dei Martis 715–672 eKr – Numa Pompilius Pomponis 672–642 eKr – Tullus Hostilius Hostilii Hostilii 642–616 eKr – Ancus Marcius Marcii 616–578 eKr – Tarquinius Demarati Priscus 578–534 eKr – Servius Tullius 534–509 eKr – Tarquinius Prisci Demarati Superbus
Home (Triinu Kivilaane laul)

"Home" on Triinu Kivilaane esimene singel, mis avaldati 2008. aastal. Singli andis välja Saksamaa plaadifirma 03 Studio. 28. märtsil 2008 tuli loo singel müügile Saksamaal, Austrias ja Šveitsis. Muusikavideo avaldati YouTube'is 13. märtsil 2008. Video näitab Kivilaant mustal taustal laulmas. "Home (Radio Edit)" (03:25) "Home (Orchestral Mix)" (03:18) "Home (Dirt RMX)" (03:18) "All the Different Girls" (03:24) ""Home" muusikavideo".
Lyla (singel)

"Lyla" oli Briti bändi Oasise kuuenda albumi "Don't Believe the Truth" esimene singel. Laulu on kirjutanud Oasise kitarrist Noel Gallagher.
Lyla

Lyla võib tähendada järgmist: Lyla (singel), Oasise singel Lyla (eesnimi), naisenimi ...
Manon

"Manon" on Jules Massenet' ooper viies vaatuses ja kuues pildis Antoine François Prévost' romaani "Manon Lescaut" järgi. Libreto autorid on Henri Meilhac ja Philippe Gille. Ooper tuli esiettekandele Pariisi Koomilises Ooperis 19. jaanuaril 1884. Manon Lescaut (sopran) Pousette (sopran) Rosette (alt) Javotte (metsosopran) Des Grieux (tenor) Lescaut, Manoni nõbu (bariton) Krahv Des Grieux (bass) Guillot de Morfontaine (bass) De Brétigny (bariton) kõrtsmik (bass)