laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jelizaveta Aleksandrova-Zorina

Jelizaveta Aleksandrova-Zorina (vene keeles Елизавета Борисовна Александрова-Зорина; sündinud 22. märtsil 1984 Leningradis) on vene kirjanik, publitsist, ajakirjanik ja blogija. Ta on ajalehe Moskovski Komsomolets kolumnist. Ta sündis aastal 1984 Leningradis, kuid kasvas üles Kovdoris Murmanski oblastis. Praegu elab ta Moskvas. Ta on õppinud kõrgematel stsenaristide ja režissööride kursustel. Ta on teinud aastast 2005 kirjanduslikku kaastööd näiteks ajakirjadele Sibirskije ogni, Baltika, Darjal, Polit-Gramota, Russkii perepljot. Tema esikromaan "Маленький человек" ilmus aastal 2012; aastal 2017 ilmus see pealkirja "Väike inimene" all sarjas "Punane raamat" eestikeelses tõlkes, tõlkija Jüri Ojamaa. 2011 – Бунтовщица (jutukogu) 2012 – Маленький человек (romaan, ilmunud ka eesti keeles) 2016 – Человек без лица (romaan) 2016 – Сломанная кукла (romaan) 2016 – Три семерки (jutukogu)
Maliena vald

Maliena vald (läti keeles Malienas pagasts) on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni. Vald piirneb sama piirkonna Anna, Jaunalūksne, Jaunanna ja Mālupe vallaga. Valla pindala on 55 km². 2016. aasta seisuga elas seal 424 inimest. Valla keskus on Brenci küla, vallavanem on Inta Cinglere. Vald asub Alūksne kõrgustikul. Selle kõrgeim koht asub 203,3 m üle merepinna. Valla suurim jõgi on Pedetsi jõgi. Aastal 1920 kuulus Mālupe valla aladel Mālupe mõisale 1131 ja Ērmaņi mõisale 314 hektarit maad. 1945. aastal moodustati Mālupe valda Mālupe ja Maliena külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. Aastal 1961 liideti Maliena külanõukoguga likvideeritava Alūksne külanõukogu kolhoosi Maliena alad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Ērmaņi mõisa härrastemaja, Luņķi ja Naglase muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Kopmaņi muinaskalmed ehk Kalmemägi, Brenci palvemaja ja Maliena vallakooli kaks hoonet. Valda jääb üks Läti suuremaid metsõunapuid Sviestīņi mets-õunapuu. Looduskaitse all on veel Maliena Dārzniecībase puudetukk, Bitīši tamm, Škeleci tamm, Veider tamm, Ērmaņi tamm, Proņkase saar, Jaunstrički pärn, Rēdmaņkalnsi tamm ja Irbītese mänd. Aastal 2011 elas vallas 379 lätlast, 27 venelast, 1 valgevenelane ja 2 ukrainlast. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās (pagastu dalījumā). Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016, Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Alūksnes novads, vaadatud 25.06 2017 Latviešu konversācijas vārdnīcas XIII sējuma 25553-25554 slejas. Rīga: 1935.-1936. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 08.06 2019 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 08.06 2019 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS, vaadatud 25.07 2017 Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Maliena vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Brenci

Brenci (Nõukogude ajal Maliena) on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Maliena valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 140 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Alūksnest 11 ja Riiast 210 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale on külas Maliena põhikool, Maliena rahvamaja, raamatukogu ja lasteaed. Seal asub Maliena bussipeatus. Nõukogude ajal oli küla Maliena nime kandva kolhoosi keskasulaks. Külas asub kohaliku kaitse all olev arhitektuurimälestis Brenci palvemaja. 2015. aastal oli külas 165, 2017. aastal 153 ja 2019. aastal 146 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur "Alūksnes novads. Malienas pagasta pārvalde". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuni 2016. Vaadatud 26. juunil 2017. Autotransporta direcija Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuni 2019. Vaadatud 22. juunil 2019. Vietvārdu datubāze, vaadatud 22. juuni 2017
Eduard Sutthoff

Eduard Sutthoff (28. november/10. detsember 1803 Narva – 1/13. detsember 1879 Narva) oli Narva raehärra. Tema vanemad olid I gildi kaupmees, Narva raehärra Johann Sutthoff (1760–1825) ja Martha Magdalena von Königsfels. 1823–1826 õppis ta Tartu ülikoolis majandusteadust, korporatsioon Estonia liige. Ta oli algul firma Carl Sutthoff & Co. osanik, hiljem juht Narvas. 1842–1845 oli ta ka Narva raehärra. Tema abikaasa oli Marie von Rotkirch. Album Estonorum. Reval 1910. Nr. 68 (1812), lk. 20. Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat Perekond Sutthoff, Eesti Ajalooarhiiv, EAA.3249
KSI

KSI, kodanikunimega Olajide William Olatunji (sündinud 19. juunil 1993), on Briti juutuuber, elukutseline poksija, muusik ja näitleja. KSI vs Logan Paul 2 poksimatš peeti 9. novembril 2019 Staples Centeris Los Angeleses (USA). KSI võitis selle matši. KSI v Logan Paul 1 poksimatš peeti Suurbritannias, kus kuulutati välja viik.[viide?] KSI YouTube'i kanalil on 23,7 mln tellijat ja ta teisel kanalil JJ Olatunji on 15 mln tellijat. "Laid In America(2016)". "KSI Youtube". "JJ Olatunji".
Kärstna raamatukogu

Kärstna raamatukogu on haruraamatukogu Kärstna mõisas Kärstna külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. Raamatukogu kasutab e-kataloogi URRAM. Tarvastu valla koduleht Kultuurimälestiste riiklik register
Liivi Laht

Liivi Laht oli Eestis kasutusel olnud ja hiljem välismaale edasi müüdud KP-2 tüüpi katamaraan-reisilaev. Nüüdne nimi on Jantar. Katamaraan on 37,85 m pikk ja 11,5 m lai. Ühe ujuvkere laius on seejuures 3,6 m. Süvis on 2,7 m. Laeval on kaks 840 kW peamasinat, mis annavad kiiruseks 13 sõlme, ja kaks abimasinat. Reisijakohti on tänapäeval 288 ja laevapere on 12-liikmeline. Laev ehitati 1986. aastal Poolas Gdanskis Stoczhia Wisla laevatehases ja toodi oktoobri keskel Tallinna, kus sisustati Eesti Merelaevanduse ja V. I. Lenini nimelise Tallinna Kultuuri- ja Spordipalee koostöös puhkelaevaks. Liivi Laht hakkas sooritama Linnahalli sadamast mõnetunniseid väljasõite Tallinna lahele. Laev võttis peale 130 inimest, kohti oli 334. Pardal oli diskoteek ja kooperatiivkohvikus võis näha televiisoritest ka multifilme. Kapten oli Karl Pani. 1980. aastate lõpuks meresõit lõpetati ja laev sai ujuvaks valuutapoeks Pirita sadamas jõe parempoolse kalda kai ääres. Pärast Eesti taasiseseisvumist ja Eesti krooni kasutuselevõttu üritati Liivi Lahte kasutusele võtta päästelaevana, mis ei toiminud. Seejärel müüdi laev 1993. aastal Saksamaale Oder-Haff Seetouristik & Reederei Peters GmbH -le Ueckermündes. Firma müüs vahepeal ka Malta lippu kandnud laeva edasi Poolasse Kołobrzeska Żegluga Pasażerskale, kus see hakkas tegema väljasõite Kołobrzegist Bornholmile Jantari nime all. 2005. aastal läbis Jantar põhjalikuma remondi ja uuenduse. B. Mäemets. Liivi Lahe välisvaade 1989. aastal Foto FOTISes Foto Liivi Lahe kaupluseruumist Madis Vaikmaa. Asjad, mida paljud meist enam ei mäleta Postimees, 4. veebruar 2017 www.kzp.kolobrzeg.pl - Jantari andmed ja plaan Kołobrzeska Żegluga Pasażerska kodulehel
Noor pull

„Noor pull“ (hollandi keeles „De jonge stier“), tuntud ka kui „Pull“ (hollandi keeles „De stier“), on hollandi kunstniku Paulus Potteri (1625–1654) õlimaal lõuendil. Teos on signeeritud ja dateeritud 1647. aastal. The Bull, Mauritshuis. Vaadatud 11. detsembril 2014. Fotoreproductie van een schilderij van Paulus Potter, 'De [jonge] stier' (coll. Mauritshuis), Adolphe Braun et Cie, 1886, Rijksmuseum. Vaadatud 4. mail 2015. Din Pieters: Het Nederlands Kunstboek. W-books, Zwolle, 2016, blz. 97. ISBN 9789462581104 Fromentin, Eugène, Les Maîtres d'autrefois, 1876, translated as "The Masters of Past Time", Phaidon, 1981, ISBN 071482142X MacLaren, Neil, The Dutch School, 1600–1800, Volume I, 1991, National Gallery Catalogues, National Gallery, London, ISBN 0947645993 "Noor pull" Mauritshuisi veebisaidil
Georg Reinfeldt

Georg Paul Ernst Reinfeldt (28. juuli/9. august 1806 Tartu – 27. juuli/8. august 1849 Narva) oli baltisaksa päritolu Peterburi konsistoriaalringkonna vaimulik. Tema isa oli Tartu ülikooli ametnik Ernst Johann Reinfeldt. Ta õppis 1826–1829 (grad. stud.) Tartu ülikooli usuteaduskonnas, korporatsioon Livonia liige. Koduõpetaja, 1834–1849 diviisivaimulik ja Peterburi Jaani koguduse õpetaja, 1838–1849 usuõpetaja Peterburis. Album Dorpato-Livonorum. Dorpat 1908. Nr. 117 (2152), lk. 50. Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat
Jakob von Tritthof

Jakob von Tritthof (28. veebruar/12. märts 1825 – 2/14. juuni 1863) oli Kandle mõisnik. Tema vanemad olid Kandle mõisnik Gustav von Tritthof (1790–1851) ja Karoline Ulrike von Patkul (1788–1839). 20. augustil/1. septembril 1852 abiellus ta Julie von Harpega (1829–1888). Nende vanim ja ainus täiskasvanuks elanud poeg, Kandle mõisnik Alexander von Tritthof (1853–1908), viimane Kandle Tritthof, suri vallalisena ja järglasteta. Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft
Reinhold von Tritthof

Reinhold Johann von Tritthof (30. august/11. september 1746 – 22. märts/3. aprill 1810) oli Vene sõjaväelane (alampolkovnik) ja Paldiski rentei juhataja (kolleegiuminõunik), Eestimaal immatrikuleeritud Tritthofide esiisa. Tema vanemad olid kindralmajor Gottfried von Tritthof ja Gertrude Renate von Ramm (1717–1787), Padise, Vihterpalu ja Vasalemma mõisniku Reinhold von Rammi (1665–1775) ja Gertrude Elisabeth von Aderkasi (1683–1744) tütar. 9/21. märtsil 1800 immatrikuleeriti ta Eestimaa rüütelkonda. 1779. aastal abiellus ta Helene Juliane von Rammiga (1752–1807), nende pojad olid Kandle mõisnik Gustav von Tritthof (1790–1851) ning Põllküla ja Kuijõe mõisnik Hermann von Tritthof (1794–1871). http://daten.digitale-sammlungen.de/~db/bsb00000600/images/index.html?id=00000600&groesser=&no=&seite=934 Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft
Surusääsklased

Surusääsklased ehk hironomiidid (Chironomidae) on suur sugukond sääselisi, keda praeguseks on teada üle 3500 liigi. Surusääsed on enamasti küllalt väikesed, kehapikkus alla ühe sentimeetri. Väliselt meenutavad surusääsed pistesääsklasi, kuid nad toituvad valmikuna väga harva või mitte kunagi.[viide?] Isaste surusääskede tundlad on sulgjad, eesjalad on tugevasti pikenenud ja neid kasutatakse kompimisel tundlate asemel. Vaikse ilmaga parvlevad surusääsed õhtuti veekogude lähistel, seejuures tekkivat meloodilist undamist võib mõnikord kuulda üsna kaugele. Nendes parvedes leiavad putukad endale partneri. Liigi Pontomyia natans vastsed on kohastunud eluga merevees. Ka on selle liigi emased tiivutud ja ei lahku kunagi veest, isased leiavad neid mööda veepinda joostes. Üsna varsti pärast paaritumist munevad emased surusääsed vette. Vastsed elavad põhja kaevunult, nad võivad endale mõnikord ka midagi kojataolist ehitada. Toiduks on neile enamasti põhjamudas elavad pisiorganismid, üksikute liikide vastsed on rööveluviisiga, nad ründavad väikeseid usse ja vastseid. Surusääskede vastsed saavad elada ka üsna hapnikuvaeses keskkonnas reostunud veekogude põhjas. Surusääskede vastseid võib mõnes suures järves leida rohkem kui 300 meetri sügavuselt. Nukkumine toimub vees, koorunud valmik kerkib pinnale ja lendab minema. Surusääsklaste vastsed on hästi tuntud akvaariumipidajate hulgas. Neid sageli erepunaseid, aga ka hallikaid või rohekaid vastseid kasutatakse akvaariumikalade toiduna. Ka looduslikes veekogudes on nad kalade tähtis toiduobjekt. Vastsed kasutavad hingamiseks vees lahustunud hapnikku. Punase värvi annab neile imetajate ja lindude veres leiduva hemoglobiini sarnane aine. Eesti järvede bentoses domineerivad biomassilt surusääskede vastsed.[viide?] Chironomus – surusääsk
Gustav von Tritthof

Georg Gustav Reinhold von Tritthof (22. aprill/3. mai 1790 Padise – 19/31. juuli 1851 Rakvere) oli Kandle mõisnik, polkovnik. Tema vanemad olid Reinhold von Tritthof (1746–1810) ja Helene Juliane von Ramm (1752–1807). 5/17. juulil 1813 abiellus ta Karoline Ulrike von Patkuliga (1788–1839), nende poeg oli Kandle mõisnik Jakob von Tritthof (1825–1863). Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft
Joann Ümarik

Joann Ümarik (13. märts 1888 Arukse talu, Karksi vald, Pärnumaa – 1. juuni 1984 Tallinn) oli eesti õigeusu vaimulik. Piiskop Platon pühitses ta diakoniks 23. juunil 1918 ja peapiiskop Aleksander preestriks Tallinna Issanda Muutmise peakirikus 1. jaanuaril 1921. Joann Ümarik oli preester Juuru Püha Vassili Suure koguduses 1920–1933, Tallinna kalmistu koguduses 1933–1934 ja Pärnu Issandamuutmise koguduses 1934–1950. Ta oli Harjumaa, hiljem Pärnumaa praost, 1942–1945 Sinodi liige. Pärast Eesti taasvallutamist Nõukogude Liidu poolt 1944. aastal keeldus Joann Ümarik andmast allkirja "kirikulõhe" (Eesti õigeusu kiriku iseseisvumise) "patukahetsusaktile". 25. aprillil 1950 ta arreteeriti, ta vabanes vangistusest 26. augustil 1954. Pärast vabanemist teenis ta aastail 1954–1962 Tartu Aleksandri koguduses, hooldades samaaegselt Nõo Püha Kolmainu kogudust ja aastatel 1961–1962 Elva Peetri ja Pauli kogudust (olles samas ka viimaseks preestriks). Alates 1962. aastast teenis ta (kuni surmani) ülempreestrina Tallinna Neeva vaga õigeusulise suurvürsti Aleksandri kogudust. Joann Ümarik suri 1. juunil 1984 Tallinnas ja ta maeti 5. juunil 1984 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule. Tema vend oli põllumajandusteadlane Jaak Ümarik. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2015. Vaadatud 27. juunil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=104974 Vaimulike andmebaas
Nikolai Raag

Nikolai Raag (6. detsember 1888 Skoblino, Staritsa vald, Pihkvamaa – 9. juuli 1983 Göteborg) oli Eesti õigeusu vaimulik. Ta pühitseti peapiiskop Aleksei poolt Pihkva Püha Kolmainu katedraalis diakoniks 15. aprillil 1912 ja preestriks 18. aprillil 1912. 1912–1917 oli ta Vedrilovo, 1917–1918 ja 1919–1941 Obinitsa ja 1942–1944 Antsla-Kraavi Prohvet Eelija koguduse preester, Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Petseri praost 1935–1940, Petseri maavanem 1925–1927. 1944. aastal põgenes Nikolai Raag Saksamaale, alates 1948. aastast elas Rootsis. EAÕK Sinodi liige 1948–1955, esimees 1963–1974, auesimees 1976–1983. Göteborgi koguduse preester 1956–1963, Rootsi Eestlaste Esinduse liige. Püha Piiskop Platoni ordeni III järk, 1935 Püha Piiskop Platoni ordeni II järk, 1939 Püha Piiskop Platoni ordeni I järk Hannes Walter, Eesti teenetemärgid. Estonian Orders and Decorations. Tallinn: SE&JS, 1998, lk 237 Vaimulike andmebaas
Constans von Korbmacher

Constans von Korbmacher (Tallinn – 15/26. juuli 1731 Stockholm) oli Tärivere mõisnik ja Rootsi sõjaväelane (kapten). Tema vanemad olid Tallinna justiitsbürgermeister, Tärivere mõisnik ja Rootsi aadlik Johann Diedrich Korbmacher (surnud 1702) ja Katharina Rodde (surnud 1704). 1709–1722 oli ta venelaste käes vangis. 22. veebruaril/5. märtsil 1725 immatrikuleeriti ta Eestimaa rüütelkonda. Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft
Sinuga

Sinuga on aastast 1994 ilmuv Eesti ajakiri, mida annab välja MTÜ Eesti Puuetega Inimeste Koda. Ajakirja peatoimetaja on Helen Kask. Sinuga E-kataloogis ESTER (vaadatud 27.06.2017) Ajakirjast MTÜ Eesti Puuetega Inimeste Koda kodulehel Sinuga E-kataloogis ESTER
Stiil (ajakiri)

Stiil oli Eesti naisteajakiri, mis ilmus 1991–2009. Septembris 2009 ühines ajakiri Stiil ajakirjaga Anne ja ilmuma hakkas uus ajakiri: Anne & Stiil. 1991–1997 andis ajakirja välja AS Nord Trend, 1997–2000 AS Eesti Ajakirjade Kirjastus ja seejärel AS Ajakirjade Kirjastus. Ajakirja peatoimetaja oli Kristi Pärn-Valdoja. Stiil (ajakiri) E-kataloogis ESTER (vaadatud 27.06.2017) Stiil (ajakiri) E-kataloogis ESTER
Tarapita (ajakiri)

Tarapita oli rühmituse Tarapita häälekandja, mis ilmus Tartus 1921-1922. Ajakirja väljaandja ja vastutav toimetaja oli Friedebert Tuglas. Tarapita (ajakiri) E-kataloogis ESTER (vaadatud 27.06.2017) Tarapita (ajakiri) E-kataloogis ESTER
Kalmaküla algkool

Kalmaküla algkool oli 1919[viide?]-1966 Virumaal Ninasi külas (Kalmaküla lähedal) tegutsenud algkool. Kool asus Ninasi postijaamas. https://web.archive.org/web/20170627071742/https://lohusuuvv.kovtp.ee/documents/1124649/0/Ninasi+k%C3%BCla+arengukava+aastateks+2011-2016.pdf/1b434120-37a0-4372-80dd-f2b38c27878b (vaadatud 27.06.2017)
Keeni Põhikool

Keeni Põhikool on põhikool Valga maakonnas Otepää vallas Keeni külas. Kooli direktor on Tanel Meiel. Keeni kool tegutses ajavahemikus 1840–1930 Kihul (varem Kiho). Viimane Kihul asuv koolimaja ehitati 1903 ja põles maha 17. septembril 1930. Aastatel 1938–1988 tegutses Keeni kool Keeni mõisa peahoones. 1840 Kihu üheaastane algkool 1870 Kihu Ministeeriumikool (kõrgem kool, vallakool) 1901 Kihu kaheaastane algkool 1925 Kihu Mittetäielik Keskkool 1961 Keeni 8-klassiline Kool 1987 Keeni 9-klassiline Kool aastast 1991 Keeni Põhikool Ajaleht Lõuna-Eesti, 19. september 1930, esileht. Postimees (18. september 1930). "Tuli häwitas Keeni koolimaja". Postimees. Keeni mõis – 1385 Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 15.11.2015) https://web.archive.org/web/20171105072956/http://vana.keeni.edu.ee/ (vaadatud 27.06.2017) Kooli koduleht
Kildu Põhikool

Kildu Põhikool oli endine põhikool Viljandi maakonnas Suure-Jaani vallas Kildu külas. Kildu Põhikool suleti 2014. aastal, kui Kildu Põhikool, Sürgavere Lasteaed-Põhikool, Tääksi Põhikool ja Suure-Jaani Gümnaasiumi põhikooliklassid liideti üheks lasteaed-põhikooliks. Uue õppeasutuse nimeks sai Suure-Jaani Kool. Kildu koolimajas jätkus õppetöö kui Suure-Jaani Kooli Kildu õppekohas kuni 2016. aastani. Alates 2016. aastast tegutseb Suure-Jaani kooli õppekoht Vastemõisa külakeskuses. http://www.err.ee/573008/kildu-kool-alustab-uut-oppeaastat-vastemoisa-kulakeskuses (vaadatud 27.06.2017) http://www.err.ee/573008/kildu-kool-alustab-uut-oppeaastat-vastemoisa-kulakeskuses
Koeru Muusikakool

Koeru Muusikakool on muusikakool Järva maakonnas Järva vallas Koeru alevikus. Kooli direktor on Kerli Sirila. Kool tegutseb endisaegse Aruküla mõisa hoones. Muusikakool kasvas välja Koeru Keskkooli juures 1999-2003 tegutsenud muusikaklassist. https://web.archive.org/web/20170627075551/http://www.koerumuusikakool.ee/?id=5 (vaadatud 27.06.2017) Kooli koduleht
Harilik lehekonn

Harilik lehekonn (Hyla arborea, varem Rana arborea) on lehekonlaste sugukonda kuuluv kahepaiksete liik. Lehekonna levila hõlmab osa Aasiast ja enamikku Euroopat (välja arvatud selle põhjaosa; samuti pole lehekonna Baleaaridel, Prantsusmaa ja Pürenee poolsaare lõunapiirkondades). Leedus on väike lehekonna asurkond, Lätis on lehekonn taasasustatuna. Lehekonn on eeskätt ööloom. E. Nicholas Arnold. "Euroopa kahepaiksed ja roomajad". Eesti Entsüklopeediakirjastus. 2004. lk. 77-78
Hiidkonn

Hiidkonn (Conraua goliath, ka Rana goliath) on Conrauidae sugukonda kuuluv kahepaiksete liik. See on suurim maakeral elav konn. Hiidkonnad võivad kasvad kuni 32 cm pikkusteks ja kaaluda kuni 3,25 kg. Hiidkonna levila on kitsas: asurkonnad on vaid Kamerunis ja Ekvatoriaal-Guineas. Hiidkonn on kantud punasesse raamatusse. Isaseid ja emaseid on hiidkonnade puhul raske eristada nende sarnasuse tõttu. 15 isendi võrdluses oli konnade kaal 600-3,250 grammi ja pikkus 17-32 cm. Hiidkonna silma diameeter võib olla kuni 2,5 cm. Olenemata isendite suurusest on nende munad ja kullesed sama suured kui teistel olulisemalt väiksematel konnaliikidel. Selja värvus on tumeroheline, kuid kõht ja jäsemete siseküljed on kollakasoranžid. Tim Halliday (2016). The Book of Frogs: A Life-Size Guide to Six Hundred Species from around the World. University of Chicago Press. Lk 527. Sabater-Pi, J (1985). "Contribution to the biology of the Giant Frog (Conraua goliath, Boulenger)". Lk 143–153.
Konn (perekond)

Konn (Rana) on konlaste sugukonda kuuluv kahepaiksete perekond. Perekonda kuulub umbes 50 liiki. Nende peamine areaal asub Euraasias. Eestis elab viis liiki konna perekonda kuuluvaid kahepaikseid. pruunid konnad: Rohukonn, Rana temporaria Rabakonn, Rana arvalis rohelised konnad: Järvekonn, Rana ridibunda Veekonn, Rana esculenta Tiigikonn, Rana lessonae
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri koosseisud

Järgmises loendis on nende jalgpallikoondiste koosseisud, kes osalesid 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril Venemaal 17. juunist 2. juulini 2017. Iga koosseis sisaldab 23 mängijat, kellest kolm peavad olema väravavahid. Vigastatutele võib määrata asendusmängijaid kuni 24 tundi enne esimest mängu. Peatreener: Juan Carlos Osorio Jesús Corona asendati vigastuse tõttu Jürgen Dammiga. Peatreener: Anthony Hudson Peatreener: Fernando Santos Peatreener: Stanislav Cherchesov Peatreener: Ange Postecoglou Brad Smith ja Mile Jedinak asendati vigastuste tõttu vastavalt Alex Gersbach ja James Jeggo-ga. Peatreener: Hugo Broos Peatreener: Juan Antonio Pizzi Peatreener: Joachim Löw Leroy Sané ja Diego Demme eemaldati koondisest vigastuse tõttu ja ei asendatud. Kaldkirjas riikidel ei ole turniiril koondist osalemas. "Regulations – 2017 FIFA Confederations Cup Russia" (PDF). FIFA.com. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. juuli 2017. Vaadatud 27. juunil 2017. 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikas Venemaal FIFA.com
Harilik võraürask

Harilik võraürask (Pityogenes chalcographus) on kärsaklaste sugukonda kuuluv putukaliik. Võraürask kahjustab kuuskesid. Eestis on võraürask tavaline. Hans Remm, 1967. Putukate välimääraja II (Mardikalised). Tartu: Tartu Riiklik Ülikool, zooloogia kateeder. Lk 199 Harilik võraürask andmebaasis eElurikkus
Lõuna-maipõrnikas

Lõuna-maipõrnikas (Melolontha melolontha) on põrniklaste sugukonda kuuluv putukaliik. Maipõrnikad toituvad taimede juurtest. Eestis on maipõrnikas tavaline. Harilik maipõrnikas E. Merivee, H. Remm 1973. Mardikate määraja. Kirjastus Valgus, Tallinn. lk 109-110 Lõuna-maipõrnikas andmebaasis eElurikkus
Rändtirts

Rändtirts (Locusta migratoria) on tirtslaste sugukonda kuuluv putukaliik. Rändtirts on levinud Aafrikas, Aasias, Austraalias ja Uus-Meremaal[viide?]. Varem oli rändtirts tavaline ka Euroopas, ent tänapäeval on teda seal harva leitud[viide?]. Rändtirtsu on paar korda ka Eestist leitud. Suured rändtirtsude parved võivad põldudele suurt kahju teha. http://www.zbi.ee/satikad/putukad/sihk/sihk_t.htm (vaadatud 27.06.2017) Rändtirts andmebaasis eElurikkus