laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ludwig Sakslane

Ludwig Sakslane (ka Ludwig II; u 806 – 28. august 876 Frankfurt) oli Ludwig Vaga poeg ning esimene Ida-Frangi riigi kuningas 843–876, Karolingide dünastiast. Varem valitses ta isa süseräniteedi all samuti Frangi impeeriumi idaalu (peamiselt Baierit, alates 817). Ludwigi isa oli Frangi keiser Ludwig Vaga. 840. aastal pärast isa Ludwig Vaga surma toimunud Frangi riigi pärilussõdades 840–843 liitus Ludwig oma noorema poolvenna Charles Paljaspeaga võitluseks oma ühise vaenlase, vanima venna Lothariga. 25. juunil 841 toimunud lahingus võitsid nad Lothari vägesid ning augustis 843 Verduni leppega jagati Frangi riik järgmiselt: Lothar sai kunagise Karl Suure impeeriumi perifeerse idaosa (Lombardia-osa Itaaliast, Burgundia, Provence, Austraasia läänepoolsed maad); Charles Paljaspea maa-alad Reini jõest läänes (st Lääne-Frangi riik, millest kujunes Prantsusmaa); Ludwig aga Reini jõest ida pool asuvad maa-alad: Baierimaa; Švaabimaa kuni Reini jõeni; Graubündeni; Frangimaa; Saksimaa; Tüüringi (st Ida-Frangi riigi, millest kujunes hiljem Saksamaa), ent koos sellega ka võimaluse laiendada seda paganate arvelt ida suunas, mida tema järeltulijad eriti 11.–12. sajandil ka tegid. Kuid ka pärast vanema venna Lothari edukat alistamist ei olnud Charlesi ja Ludwigi omavahelised suhted normaalsed, sest 858. aastal Charlesi alluv abbe Aladgardi ja mõjuvõimu omavate isikute kutsel tegi Ludwig sõjakäigu Charlesi maa-alade vastu läbi Elsassi, sellel ajal kui Charles oli hõivatud sõjategevusega normannidega. Kuid enne suurt lahingut toimunud 3-päevaste läbirääkimiste ajal reetsid Charlesi vasallid ta ning ta oli sunnitud väikese sõjasalgaga põgenema sõjaväljalt Burgundiasse ja suur osa Charlesi riigist jäi Ludwigi valdusse. 859. aastal aga uue Charlesi sõjakäigu ajal ei võtnud Ludwig sõjategevust vastu ning taandus oma kuningriiki, tema valitsusaeg kestis vaid 2 kuud. 860. aastal Koblenzis toimunud läbirääkimistel leppisid vennad uuesti rahuga. Ka hiljem osutus Ludwig heaks armeejuhiks ning suutis tagasi tõrjuda kõik saratseenide rünnakud Ida-Frangi riigile (Lõuna-Itaalias), samuti oma valdusi suurendada, põhiliselt laguneva Kesk-Frangi riigi arvelt. 875, kui ta vennapoeg keiser Ludwig II suri, taotles Ludwig oma venna Karl Paljaspea kõrval keisritrooni, kuid viimane jõudis ette ning allutas Itaalia oma võimule. Solvunud Ludwig plaanitses kättemaksuretke, kuid suri enne, kui jõudis armeed oma venna vastu viia. Ludwigi lisanime "Sakslane" võtsid kasutusele alles 19. sajandi saksa ajaloolased, kes püüdsid näidata Ida-Frangi riiki sisuliselt Saksa rahvusriigina, ent tegelikult see nii ei olnud. Ludwig oli ilmselt küll germaanlane, kuid vaevalt oli see tolleaegses käsitluses tema esmane identiteeditunnetus. Ludwigi pojad olid Karlmann, Baieri kuningas ja Ida-Frangi järgmine kuningas, Ludwig Noorem, Saksimaa valitseja, ja Karl Paks, viimane Frangi riigi ainuvalitseja.
Ruta

Ruta võib tähendada järgmist: Ruta on ruudi perekonna ladinakeelne nimi Ruta (eesnimi), naisenimi Ruta (perekonnanimi) ...
Kamari vallakool

Kamari vallakool on endine haridusasutus Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas. Kamari vallakooli asutasid kohalikud talupojad 1835. aastal. Koolimaja ehituseks vajalikud palgid saadi mõisa metsast. Esimeseks õpetajaks oli Rein Männik (hiljem Reinberg) Pilistvere kihelkonna Vitsjärve külast. 1855. aastaks valmis maja laiendus. Kuna laiendatud hoone jäi kitsaks, ehitati 1882. aastal samale kohale uus hoone, mis on säilinud tänaseni. Kamari vallakool[alaline kõdulink]. PDF. Põltsamaa Valla Külade Infoleht. Mai 2011. Vaadatud 04.12.2012
Kabinet

Kabinet (prantsuse sõnast cabinet) on mitmetähenduslik sõna: Kabinet (ministrite kabinet) on ministrite kogu. Kabinet on teatav lossi kõrvalruum. Kabinet on väike kunstikogu või teatav kapp, kus hoitakse kunstiesemeid jm. ...
Kabi

See artikkel räägib zooloogia mõistest. Karika jala kohta vaata artiklit Kabi (karika osa). Kabi on kabjaliste varba otsa ümbritsev ja kaitsev tugevasti paksenenud kõva nahamoodustis. Kapja ei tohi segi ajada sõraliste analoogse nahamoodustise sõraga. sõrg Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] (vaadatud 04.12.2012)
Kaatinga

Kaatinga (portugali sõnast caatinga, mis tupii keeles 'valge mets') on Brasiilia mägismaa kirdeosas kasvav troopiline hõre heitlehine mets; ka vastav ökoregioon. Brasiilia territooriumist hõlmab kaatinga umbes 700 000 km² ehk üle 10%. See ala on tihedasti asustatud ja seetõttu on mitmed kaatinga taime- ja loomaliigid ohustatud. Väike entsüklopeedia veebis [1] (vaadatud 01.12.2012)
William Marshal, esimene Pembroke'i krahv

William Marshal (umbes 1145 – 14. mai 1219) oli Inglismaa rüütel, esimene Pembroke'i krahv (alates 1199) ning Inglismaa regent (alates 1217). Teda on nimetatud ka maailma parimaks rüütliks. William sündis Inglise kuninga õukonnaliikme John Marshali neljanda pojana, mis tähendas seda, et ta jääb tõenäoliselt pärandusest ilma, ning polnud ka isale eriti oluline. Ta isa võitles 1150. aastatel kuningas Stepheni vastu ning kord rahuläbirääkimistel pidi ta oma poja pantvangi andma. Nii sai alla kümneaastane William juba siis kuninga seltskonnas viibida, ehkki üpris riskantsetel asjaoludel. 1154. aastal pääses Inglismaa troonile Plantagenêt' dünastia. Selle esimeseks kuningaks oli Anjou krahv Henry, kuningana Henry II, misjärel Marshalid jälle kuninga soosikuks said. William saadeti õige pea isa juurest ära Normandiasse rüütliks õppima. Ning seda ta ka tegi, arenedes varsti üheks kõigi aegade parimaks turniirivõitlejaks. Seega polnud ka ime, et peagi sai ta endale koha kuningas Henry II poja ja troonipärija Henry Noorema kaaskonda, saades koguni selle juhiks. Temast sai troonipärija õpetaja sõjakunsti ning rüütlivooruste alal. Pärast Henry II surma teenis William ustavalt ka tema poegi Richard I ja Johni. Tema jaoks oli olulisim truudus monarhile ning oma maale, mistõttu ei võtnud ta kordagi osa mässukatsetest John Maata vastu. Viimane kahtlustas teda siiski reetmises ning mõneks ajaks langes juba elatanud rüütel taas ebasoosingusse. Kuid Johni surma järel osutus William ainsaks, kes suutis alaealise kuninga Henry III võimu kaitsta ning kokku varisema kippuvat riiki koos hoida. Tema regendiks oleku ajal löödi Inglismaalt välja nii prantslased kui ka teised troonitaotlejad. 1218. aastal, umbes 75-aastaselt, loobus William võimust ning tõmbus tagasi oma valdustesse, kus ta aasta hiljem suri. William Marshali poeg, II Pembroke'i krahv William Marshal abiellus Inglismaa kuninga John Maata ja Akvitaania Eleanori tütre Leicesteri Eleanoriga (1215–1275). Georges Duby. "Guillaume le Marechal ehk Maailma parim rüütel" Tallinn: Varrak, 1997, 2007).
Aurukatel

Aurukatel ehk aurugeneraator (inglise steam generator, ka boiler) on seade, mida kasutatakse auru (tavaliselt veeauru) tootmiseks kuumutatavast ainest (tavaliselt vesi), atmosfäärirõhust kordades kõrgema rõhuga, auru tarbivatele seadmetele, näiteks aurumasinad, -turbiinid. Nüüdisaegsete aurugeneraatorite (katelagregaatide) kasutegur on 93-95%, aurutootlikus kuni 2500 t/h ja auru rõhk kuni 30 MPa. Esimeste aurukatelde konstrueerijad olid Denis Papin (keedukatel aastal 1679) ja Thomas Savery (aurkäitlusega veepump, mille ta patenteeris 1698). Auruturbiin Boiler Tehnikaleksikon, Tallinn "Valgus" 1981, lk.38 TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: http://www.ents.ee:81/Default.aspx?aid=4564[alaline kõdulink] (vaadatud 02.12.2012))
Boiler

Boiler ehk veesoojendi (inglise boiler) on suletud anum, milles vett või muud vedelikku soojendatakse; teatud soojusvaheti. Vee soojendamiseks kasutatakse auru, kuuma vett, elektrit või kütuse põlemissoojust. Aurukatel Auruturbiin TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: http://www.ents.ee:81/Default.aspx?aid=6740[alaline kõdulink] (vaadatud 02.12.2012))
Ömer Altuğ

Ömer Altuğ (sündinud 13. aprillil 1947) on Türgi diplomaat, Türgi suursaadik Eestis 2001–2005. Altuğ on õppinud Robert College'is ja Lähis-Ida Tehnikaülikoolis majandus- ja haldusteaduskonnas, mille lõpetas 1972. aastal. Ta töötas 2001–2005 Türgi suursaadikuna Eestis, seejärel Türgi välisministeeriumis ning 26. oktoobrist 2005 oli ta Türgi suursaadik Leedus, resideerides Vilniuses. 13. aprillil 2012 läks ta pensionile. Ömer Altuğ oli pärast Eesti iseseisvuse taastamist esimene Eestis resideeriv Türgi suursaadik. Suursaatkond avati Eestis 1. oktoobril 2001 (samal aastal avati ka Eesti suursaatkond Ankaras), suursaadik saabus Eestisse 31. oktoobril Ankarast Stockholmi kaudu. Altuği esialgne residents ja kontor Eestis asusis Radisson SAS Hotelis, kuid peagi alustas suursaatkond tegevust aadressil Narva maantee 30 Kadriorus ja suursaadik kolis uude residentsi Meriväljal. Altuği esimene suur ülesanne oli valmistada ette Türgi presidendi Ahmet Necdet Sezeri visiit Eestisse 18.–19. aprillil 2002. Tema ametiaega jäi ka vastuvisiit, kui Eesti president Arnold Rüütel külastas Türgit, samuti mitu vastastikust visiiti ministrite tasemel. Altuği saadikuaastail kasvas oluliselt Eesti ja Türgi kaubavahetuse maht. 2005. aasta 8. novembril autasustas president Rüütel lahkuvat suursaadikut Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgiga. Altuğ kõneleb türgi, inglise, prantsuse, saksa ja itaalia keelt. Ömer Altuğ on abielus ja tal on kolm last. Ömer Altuğ "My four years in Estonia" http://www.president.ee/en/estonia/decorations/bearers.php?id=611 Ömer Altuğ "My four years in Estonia" (tagasivaade aastaile saadikuametis, avaldatud Eesti välisministeeriumi aastaraamatus) "Tallinn soovib arendada koostööd Türgi linnadega" EPL, 28. veebruar 2002 "Lahkuv Türgi suursaadik kohtus presidendiga" ERR, 08.11.2005
Erasure

Erasure on inglise synthpop-ansambel, kuhu kuuluvad helilooja Vince Clarke, kes mängib süntesaatorit ja kitarri, ning laulja Andy Bell. Clarke oli 1980. aastal asutatud Depeche Mode'i asutajaliige ja selle kolme esimese singli autor. 1981. aasta lõpul lahkus ta bändist, olemata rahul selle suundumustega, aga tema kolm bändikaaslast esinevad Depeche Mode'iga tänapäevani. Pärast seda proovis ta asutada ansambli ning laulda duetti Alison Moyet', Feargal Sharkey ja Paul Quinniga, saavutades mõnega neist isegi edu. 1985 valis ta paariliseks Belli, kellega esineb koos tänapäevani. Ansambli nime päritolu pole teada. Võimalik selgitus on selline, et kui toona veel nimeta ansambel saatis oma esimese demo plaadifirmale Mute Records, kirjutas selle töötaja ekslikult lindikarbile sõna erasure ('kustutada'). Kui bänd lindikarbi tagasi sai, otsustas ta sellel oleva sõna oma ansambli nimeks võtta. Erasure on üks kuulsamaid synthpop'i stiilis bände. Sellele stiilile on omane süntesaatori kasutamine põhiinstrumendina. Nende plaate on maailmas müüdud üle 25 miljoni. Eriti populaarsed olid nad 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses. Aastail 1986–1997 jõudsid ansambli 20 järjestikust laulu Suurbritannia muusikaedetabeli Top20-sse. USA-s polnud läbilöök nii tugev: seal jõudis neist Billboardi Top20-sse üksnes kolm laulu. 2009. aasta seisuga on bänd välja andnud 45 singlit ja EP-d, millest 8 ei jõudnud Suurbritannias edetabelisse, aga ülejäänud 37-st jõudis seal 34 Top20-sse ja 17 Top10-sse. Erasure on populaarne LGBT-kogukonna seas, sest Andy Bell on gei. 2004. aastal tunnistas ta, et on HIV-positiivne ja on seda teadnud juba 1998. aastast. Tema elukaaslane Paul Hickey suri 11. aprillil 2012. The Erasure Box Set 1 – 1985–1987 (1999) The Erasure Box Set 2 – 1987–1988 (1999) The Erasure Box Set 3 – 1988–1990 (2001) The Erasure Box Set 4 – 1990–1992 (2001) From Moscow to Mars - an Erasure anthology (2016) Live At The Seaside (1987) The Innocents – Live (1989) Wild! – Live (1990) Pop! The First 20 Hits (1992) The Tank, The Swan And The Balloon (1993) EPK – Erasure 1995–96 (1996) The Tiny Tour (1998) Sanctuary – The EIS Christmas Concert 2002 (2003) Hits! The Videos (2003) The Tank, The Swan & The Balloon (2004) Great Hits Live (Live At Great Woods) (2005) The Erasure Show – Live In Cologne (2005) On The Road To Nashville (2007) Live At The Royal Albert Hall (2008) Ansambli Erasure koduleht (inglise keeles)
Buldooser

Buldooser (inglise bulldozer) on mullatöömasin, mille eesosas paikneb tööriist (nimetatakse hõlmaks; inglise blade), ja mida kasutatakse suure koguse mulla, liiva, kruusa jt teisaldamiseks, süvendite täitmiseks jne.
Kabriolett

Kabriolett (prantsuse sõnast cabriolet, inglise keeles convertible, cabriolet või spyder/spider) on sõiduauto keretüüp, mis enamasti on kahe uksega. Kabrioleti peamiseks tunnuseks on allalastav ja tagumise luugi alla kokkupakitav autokatus, mis on enamasti valmistatud kangast, presendist vms.
Kabriolett (kaarik)

Kabriolett on kerge kaherattaline allalastava kattega ühehobusesõiduk; teatud kaarik. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] (vaadatud 04.12.2012)
Jäälätted

"Jäälätted" on Bernard Kangro 1958. aastal ilmunud psühholoogiline romaan. Tegemist on Kangro Tartu-tsükli esimese kaksiktriloogia (sinna kuuluvad veel "Emajõgi", "Tartu", "Kivisild", "Must raamat" ja "Keeristuli") esimese romaaniga. Romaani tegevus toimub Tartus 1930. aastate lõpul, täpsemalt 1937. aasta sügisel ja järgmise aasta kevadel. Tudengipoisid Naatan Üirike, Juku Leebram, Verner Taklaja ja Tõive Pärdijaak otsustavad teha psühholoogilise eksperimendi – hakata jälgima tudeng Asse Jairust, ning igaühe muljete põhjal luua neiust pilt. Loo kulgemisse sekkub ka minajutustajana Benno Maran, kelle lapsepõlvesõber Asse on. Algselt süütu ettevõtmine võtab aga dramaatilise pöörde: Asse murrab ülejäänute teadmata nende kõigi südame, elab üle raseduse katkemise ning tapab lõpuks "igavese tudengi" Villi Oona, kes on pannud ta ultimaatumi ette. Romaani nagu ka hiljem ülejäänud tsüklis kasutas Kangro rohkelt uudseid kompositsiooni- ja stiilivõtteid, nii et seda on võimalik nimetada eesti romaaniuuenduse tähtsaks verstapostiks. Romaanid vahelduvad vaatenurgad (kirjeldamine eri tegelaste vaatepunktist, (fiktiivsete) kirjadena, kõiketeadva jutustaja kommentaaridena). Kangro möönis, et talle oli eeskujuks André Gide’i romaan "Valerahategijad" (1925). Raamat anti uuesti välja 1990. (kirjastaja Eesti Raamat, ISBN 5450012136) ja 2009. aastal (kirjastaja Eesti Päevaleht, sarjas "Eesti lugu", ISBN 9789949431830). On leitud, et kuigi tegu on pagulaskirjandusega, ei ole Kangro niivõrd püüdnud jäädvustada Tartut, kuivõrd tudengielu ja -hinge. Kirjanik Karl Ristikivi märkis, et Kangro soovis tabada midagi üldisemat, ja pakub välja, et see võiks olla "Tartu hing". Kirjanik ja kirjandusteadlane Lauri Sommer on leidnud, et Tartu romaanid, aga eriliselt just "Jäälätted" on nagu selgroog, millega liitub sujuvalt kõik muu, mida tollest ajast teatakse, ning haakub õhustikult hästi teise toda ajastut kujutava romaani, Jaan Krossi "Wikmani poistega" (1988). Linda Kaljundi "Eesti lugu: Bernard Kangro "Jäälätted"". Eesti Päevaleht, 6. märts 2009 (kasutatud 4. detsembril 2012) Lauri Sommer "Lõuna-Eesti märgid Bernard Kangro loomingus"[alaline kõdulink]. Sirp, 5. november 2010 (kasutatud 4. detsembril 2012) Linda Kaljundi "Eesti lugu: Bernard Kangro "Jäälätted"". Eesti Päevaleht, 6. märts 2009
Uno Anton

Uno Anton (4. aprill 1942 Suislepa – 19. aprill 2012) oli eesti majandijuht ja poliitik. Ta sündis Suislepas kuuelapselise pere viienda lapsena. Isa suri varakult, ema kasvatas lapsi üksi. Ta õppis Suislepa algkoolis, Mustla Keskkoolis ja Paide tööstustehnikumis[küsitav]. Pärast Paide kooli lõpetamist töötas ta ekskavaatorijuhina ja õppis samal ajal kaugõppekeskkoolis. Aastatel 1961–63 töötas ta ekskavaatorijuhina Viljandi EPT-s. Aastatel 1963–66 oli ta sõjaväes. Aastatel 1966–71 õppis ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias agronoomiat. Aastatel 1971–72 töötas ta Vambola kolhoosis osakonnajuhatajana, 1972–73 oli ta samas ametis Tarvastu kolhoosis. Aastal 1973 määrati ta Kärstna kolhoosi peaagronoomiks, aastatel 1976–81 oli ta Kärstna kolhoosi esimees. Aastatel 1981–90 töötas ta Tarvastu kolhoosi esimehena. Ta oli aastatel 1990–92 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. Tema kandidatuuri esitas Paistu kolhoosi Holstre osakonna töökollektiiv ja ta sai valimistel 7935 häält. Ülemnõukogus kuulus ta maaelukomisjoni ja sõltumatute demokraatide saadikurühma. Ta hääletas 20. augustil 1991 ühena 69 Ülemnõukogu liikmest Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise poolt. Saadikuvolituste lõppemisel asus ta aastal 1992 tööle Tarvastu metskonda, kust jäi aastal 2000 pensionile. Ta oli Tarvastu külanõukogu saadik ja aastatel 1993–1996 Tarvastu vallavolikogu saadik. Ta kandideeris valimisliidus Kärstna Sõltumatute Ühendus ja sai 136 häält.. 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk http://www.vvk.ee/varasemad/k93/tulemus/1416000000.html Vundamendi taastamine Iseseisvale Riigile In Memoriam Uno Anton. Tarvastu teataja, mai 2012
Perifrastiline verb

Perifrastiline verb on tegusõna, mis koosneb tegusõna pöördelisest vormist ja tegusõna käändelisest vormist, abimäärsõnast või käändsõnast. Perifrastiline verb moodustab lauses süntaktilise terviku ning lausemalli ei määra pöördeline verbivorm üksi vaid ühend tervikuna. Tegemist ei ole siiski mitmeosalise sõnaga, vaid sõnade ühendiga, mille komponendid kuuluvad igaüks oma sõnaliiki. Perifrastiline verb on lauses kas ahelverb, mis koosneb pöördelisest verbivormist ja käändelisest verbivormist. Ahelverbi sisuliseks tuumaks on käändeline verbivorm: Õpilased pidid küsimustele vastama. Auto sai õigel ajal pidama; ühendverb, mis koosneb pöördelisest verbivormist ja abimäärsõnast. Ühendverbi sisuliseks tuumaks on verb ja komplitseerivaks komponendiks abimäärsõna: Saali tuli juurde palju inimesi. Pidime lombist üle hüppama väljendverb, mis koosneb pöördelisest verbivormist ja nimisõnast. Väljendverbi sisuliseks tuumaks on nimisõna: Selle küsimuse üle tuleb tõsiselt pead murda. Mulle hakkas silma mitmesuguseid probleeme. Öeldis http://www.eki.ee/books/ekk09/index.php?p=5&p1=2 Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, § 480, 481, 482, 483
William Speirs Bruce

William Speirs Bruce (1. august 1867 – 28. oktoober 1921) oli Šoti loodusteadlane, polaaruurija ja okeanograaf. Korraldas ning juhtis Šoti Antarktika ekspeditsiooni (1902–1904) Lõuna-Orkney saartele ja Weddelli merele. Ekspeditsiooni saavutuste hulka kuulub esimese püsiva ilmajaama rajamine Antarktikasse. Hiljem asutas Bruce Šoti okeanograafia labori, kuid tema plaanid Antarktika ületamiseks läbi lõunapooluse ei saanud avalikkuse vähese huvi ning rahaliste raskuste tõttu teoks. Aastatel 1907–1920 tegi ta mitu teadus- ja kommertsreisi Arktikasse. Pärast Šoti Antarktika ekspeditsiooni ei õnnestunud Bruce'il enam ühtegi suuremat uurimisretke korraldada. Selle põhjuseks peetakse tema suhtekorraldusoskuste puudumist, mõjukaid vaenlasi ja šoti rahvusele omast tulisust. 1919. aastaks oli tema tervis märgatavalt halvenenud ning ta viibis mitu korda haiglas. Bruce suri 1921. aastal, pärast seda vajus tema nimi peaaegu täielikult unustusse. Šoti Antarktika ekspeditsiooni sajanda aastapäeva järel on tema tegevusele ja saavutustele taas suuremat tähelepanu hakatud pöörama. "William S Bruce 1867–1921" (inglise keeles). www.south-pole.com. Vaadatud 4. detsember 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Ray Toro

Raymond Toro (sündinud 15. juulil 1977 Kearnys New Jerseys) on USA muusik, bändi My Chemical Romance soolokitarrist.
Peeter Marvet

Peeter Marvet (sündinud 1. detsembril 1970) on eesti IT-spetsialist, internetiaktivist ja ajakirjanik. Ta lõpetas aastal 1989 Tallinna 2. Keskkooli. Marvet on juhtinud tele- ja raadiosaateid, sealhulgas "Tehnokratt" ja "Püramiidi tipus". Ta on kirjutanud arvukalt IT-kolumne ja jaganud IT-kommentaare ajakirjanduses. Peeter Marveti enesetutvustus Tehnokrati kodulehel "Peeter Marvet ACTAst: tavatarbijat hakatakse tsenseerima!" Õhtuleht, 27. jaanuar 2012 Ott Heinapuu "Marvet: kirjanikud võiksid vastu võtta Google’i abikäe eestikeelsete raamatute levitamisel" EPL, 25. veebruar 2009 "Marvet: ACTA piirab vabadust loomingut välja panna" Delfi, 27. jaanuar 2012 "Peeter Marvet was awarded the title Man of the Year in the ICT Information Fair "Contact 2005"" Uniprint, 21. aprill 2005
Marcelino Bolívar

José Marcelino Bolívar (sündinud 14. juulil 1964 Ciudad Bolívaris Bolívari osariigis) on Venezuela endine poksija. Bolívar sai helveskaalus (kuni 48 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Paul Gonzalesile (USA) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales helveskaalus (kuni 48 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Bolívar poksis juulist 1989 kuni augustini 1994 elukutselisena ning pidas kokku 21 kohtumist, millest võitis 17 (neist 16 nokaudiga) ja kaotas 4 (neist 3 nokaudiga) kohtumist. 23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles 24. suveolümpiamängude poksivõistlus. Seoul 1988. Tulemused inglise keeles Marcelino Bolívar veebisaidil Olympedia (inglise) Marcelino Bolívar veebisaidil BoxRec (inglise)
Pisarviljak

Pisarviljak (Dacrycarpus) on okaspuude perekond kivijugapuuliste sugukonnast. Perekonda kuuluvad kahekojalised igihaljad puud ja põõsad, mille kõrgus ulatub kuni üle 60 m. Perekond on levinud Uus-Meremaalt ja Fidžilt Uus-Guinea, Indoneesia, Malaisia ja Filipiinide kaudu Põhja-Myanmari ja Lõuna-Hiinani. Suurim mitmekesisus (viis liiki) on Uus-Guineal. Perekonda kirjeldas Stephan Ladislaus Endlicher. Dacrycarpus cinctus Dacrycarpus compactus Dacrycarpus cumingii Dacrycarpus dacrydioides (kõrge pisarviljak) Dacrycarpus expansus Dacrycarpus imbricatus Dacrycarpus kinabaluensis Dacrycarpus steupii Dacrycarpus vieillardii
Kozõntsi

Kozõntsi (ukraina keeles Козинці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 369. Pindala on 1,739 km². Kozõntsi kabel. Kozõntsi palee.
Kõrge pisarviljak

Kõrge pisarviljak ehk kõrge kivijugapuu ehk kahikatea (Dacrycarpus dacrydioides) on Uus-Meremaal endeemne okaspuu kivijugapuuliste sugukonna pisarviljaku perekonnast. Puu kasvab 55 meetri kõrguseks ning on Uus-Meremaa kõrgeim pärismaine puu. Enne ulatuslikku raiet oli teada üle 60 m kõrgusi kõrgeid pisarviljakuid, kuid praegune kõrgeim puu Pirongia metsakaitsealal on 55 m kõrgune. Tüvi on aluselt toestatud. Võra on laikoonusjas. Okkad on lineaalsed, nõeljad, igihaljad. Asetsevad võrsetel vahelduvalt. Noorel taimel on okkad naaskeljad, 3–8 mm pikkused. Nad on alusel keerdus ning asetsevad tasapinnaliselt laiali ümber võrse. Täisküpse pisarviljaku lehed on soomusjad, 1–2,5 mm (kuni 3 mm) pikkused ning paiknevad võrse vastu liibunult. Kõrge pisarviljaku viljadeks on oranži kuni punase (erkpunase) lihaka seemnerüüga 3–5 mm suurused seemned. Kõrge pisarviljak on tuultolmleja. Seemneid levitavad linnud, kes söövad lihakat seemnerüüd ning kannavad seemneid edasi väljaheitega. Kõrge pisarviljak on valdav liik Põhja- ja Lõunasaare soistes metsades ja märgaladel. Nüüdseks on suured pisarviljakumetsad raie tõttu kadunud. Salusid esineb lääneranniku raskesti ligipääsetavates soodes. Erametsades kasvavaid kõrge pisarviljaku puid tohib raiuda vaid erilubade alusel ning säästva metsamajandamise nõuetest kinnipidades. Kõrge pisarviljaku leviku kõrguspiir on 600 m. Seemnerüüd on söödavad. Maooridele on see olnud tähtis toit. Et kõrge pisarviljaku puit ei lõhna, siis valmistati sellest kaste või eksportimiseks. Liik ei ole ohustatud.