laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sauna tänav (täpsustus)

Sauna tänav on tänava nimi mitmetes Eesti asulates: Sauna tänav Aravete alevikus Sauna tänav Audru alevikus Sauna tänav Jõgeval Sauna tänav Jõgeva alevikus Sauna tänav Kadrina alevikus Sauna tänav Keava alevikus Sauna tänav Kohtla-Nõmme alevis Sauna tänav Kose-Uuemõisa alevikus Sauna tänav Kundas Sauna tänav Lagedi alevikus Sauna tänav Lelle alevikus Sauna tänav Märjamaa alevis Sauna tänav Rakveres Sauna tänav Raplas Sauna tänav Riisipere alevikus Sauna tänav Siimusti alevikus Sauna tänav Tallinnas Vanalinnas Sauna tänav Tapal Sauna tänav Tartus Sauna tänav Tsirguliina alevikus
Győr

Győr (saksa keeles Raab) on komitaadi õigustega linn Ungari loodeosas, Győr-Moson-Soproni komitaadi keskus. Győri kohal asus 5. sajandist eKr keltide Arrabona linn. Aastal 10 vallutasid asula roomlased. Ungarlased ehitasid oma kindluse 900. aasta paiku. 1271. aastal sai Győr linnaõigused. 1541. aastal põletati linn maha, et mitte jätta seda pealetungivate türklaste kätte, kuid ehitati peagi uuesti üles. Aastatel 1594–1598 oli Győr türklaste valduses. 19. sajandil muutus linn tähtsaks tekstiili- ja masinatööstuse keskuseks. Győris asub Audi autotehas. Linnas tegutseb kõrgliiga jalgpalliklubi Győri ETO FC. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Győri raudteejaam Győri raekoda Győri koduleht Fotosid Győrist
Nieščarda järv

Nieščarda järv ehk Neštšarda järv (valgevene keeles Возера Нешчарда, ka Няшчэрда (Niaščerda, transkribeeritult Njaštšerda), vene keeles Нещердо (Neštšerdo)) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Rasony rajoonis. Järv asub merepinnast 147,7 meetri kõrgusel, selle valgla on 143 km². Kaldajoone pikkus on 50,18 kilomeetrit, Nieščarda on pikima kaldajoonega järv Valgevene territooriumil. Järves on kolm saart pindalaga 0,23 km². Kaldad on madalad, kagus ja idas moodustab kalda kohati õõtsik. Järve põhja- ja läänerannal on kohati moreenist künkad suhtelise kõrgusega 10–15 meetrit. Järve sügavaim koht asub põhjaosas, ent ka lõunaosas ulatub sügavus kohati üle 7 meetri. Järve põhi on kaetud sapropeeliga. Vee läbipaistvus on 1 meeter, soolsus 0,15‰. Nieščarda on eutroofne järv. Taimkattega on kaetud 22% järve pinnast, taimestiku põhiosa moodustavad järvkaisel ja harilik pilliroog. Kaladest elavad järves haug, särg, angerjas, koha, latikas, nurg, karpkala, säinas ja roosärg. Järve kallastel elavad kobras ja ondatra. Järve koduleht
Anguilla lipp

Anguilla lipp on Anguilla (Suurbritannia autonoomse meretaguse ala) lipp. Praegune lipp kinnitati ametlikuks lipuks 30. mail 1990. See on tüüpiline Suurbritannia kolooniate lipp. Sinise kanga vardapoolses ülanurgas on Suurbritannia lipp, lehvil aga Anguilla vapp. Vapp on kujundatud rahvuslipu järgi. Rahvuslipp alates 12. juulist 1967 on valge põhivärviga. Selle alaservas on helesinine laid, valge välja keskel aga kolm oranži delfiini. Kolm delfiini tähistavad sõprust, arukust ja vastupidavust, üheskoos aga ühtsust ja jõudu; nende paiknemine ringikujuliselt kujutab järjepidavust. Valge väli sümboliseerib rahu, sinine laid merd ning võitlust, noorust ja lootust. Seda mitteametlikku lippu kasutatakse Anguillas rohkem kui ametlikku. Anguilla vapp Anguilla lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Mäeküla piimamees (film)

"Mäeküla piimamees" on 1965. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Filmi stsenaarium on valminud Eduard Vilde samanimelise romaani ainetel. Filmi plakati on kujundanud Alfred Saldre. Talumehe Tõnu Prillupi naine sureb ära. Kuna ta väikesed lapsed vajavad hoolt, abiellub Prillup mõne nädala pärast oma naise noorema õe Mariga. Nägus ja nooruke Mari jääb silma vanale mõisnikule parun von Kremerile. Parun teeb Tõnule ettepaneku, et Mari võiks tulla talle armukeseks, siis saaks Tõnu vastutasuks rendile Mäeküla piimatalu. Tõnu elab küllalt viletsasti ja unistab rikkakssaamisest ning paremast elust. Kui Tõnu Marile von Kremeri ettepanekust räägib, saab too vihaseks ja keeldub. Mõni aeg hiljem Mari siiski nõustub. Tõnu saabki Mäeküla piimatalu endale. Kuid igatsetud rikkust ja õnne ta ei saavuta. Tõnul puuduvad piimatalu pidamiseks vajalikud omadused ja majandamine ei edene. Prillupit häirib ka see, et Maril nagu ei olegi eriti midagi mõisniku armukeseks olemise vastu. Tõnu laostub, joob end põhja ja sureb. Jüri Järvet – Tõnu Prillup Elle Eha – Mari Ants Lauter – parun von Kremer Jüri Järvet juunior – Juku, Tõnu poeg Lea Unt – Anni, Tõnu tütar Jaan Sammul – Kuru Jaan Evald Hermaküla – Juhan Kriitika võttis filmi vastu suhteliselt positiivselt. Filmile heideti aga ette seda, et pingestatust on vähe ning seetõttu on filmi emotsionaalne tonaalsus kujunenud üheülbaliseks. Samuti leiti, et filmis puudub kulminatsioonimoment. Üksmeelselt aga kiideti Jüri Järveti meisterlikku osatäitmist. Üleliiduline kriitika ei olnud filmi suhtes nii leebe ja mõistev kui kodumaine. Kiisler, Vilja (24. märts 2023). "Vabastage Leida Laius!". Eesti Päevaleht. Vaadatud 24. märtsil 2023. Õie Orav. Tallinnfilm. 1, Mängufilmid 1947-1976. Tallinn, 2003, lk. 335-337
Holstre mõisa kalmistu

Holstre mõisa kalmistu on kalmistu Paistu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Holstre külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu jääb Holstre mõisa südamest linnulennult 400 meetri kaugusele kirdesse. Kalmistu rajasid mõisa tollased rentnikud Bergid tõenäoliselt millalgi 18. sajandi lõpul, sest siis suri Magnus Johann von Berg, kes maeti siia kalmistule. Kalmistul võis asuda ka kabel. Kalmistule maetute üldarv pole teada. See on praegu jäetud maha ja rüüstatud, kuid säilinud on ehitiste osasid. 1784 - Magnus Johann von Berg (26. märts (vkj) 1720 - 9. august (vkj) 1784) Valdo Praust. Viljandimaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2010. Lk 61 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Alo Särg. "Holstre (Holstfershof)". // Viljandimaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 24 Holstre mõisa kalmistu. Viljandimaa kalmistute bibliograafia Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Kefalloniá piirkonnaüksus

Kefalloniá piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Κεφαλονιά) on Kreeka piirkonnaüksus Joonia saarte piirkonna lõunaosas. Selle koosseisu kuuluvad Kefalloniá saar ja väikesed saared selle lähedal. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Argostóli. Kefalloniá piirkonnaüksuses on üks vald – Kefalloniá vald. https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Lefkáda piirkonnaüksus

Lefkáda piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Λευκάδας) on Kreeka piirkonnaüksus Joonia saarte piirkonna keskosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Lefkáda. Lefkáda piirkonnaüksuse koosseisu kuuluvad Lefkáda, Meganísi, Kálamose ja Kastóse saar ning mitu väiksemat saart Joonia meres. Kérkyra piirkonnaüksus jaguneb 2 vallaks. Need on: Lefkáda vald (1) Meganísi vald (2) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Zákynthose piirkonnaüksus

Zákynthose piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Ζακύνθου) on Kreeka piirkonnaüksus Joonia saarte piirkonna lõunaosas. Piirkonnaüksuse keskasula on Zákynthos. Zákynthose piirkonnaüksuse koosseisu kuuluvad Zákynthose saar ja mitu väiksemat saart Joonia meres. Zákynthose piirkonnaüksuses on üks vald – Zákynthose vald. https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Çankaya Ülikool

Çankaya Ülikool (türgi keeles Çankaya Üniversitesi) on ülikool Ankaras. Ülikool on asutatud 1997. aastal. Õppekeeleks on inglise keel. Ülikoolis on tuhat töötajat ja 10 000 üliõpilast, kellest 1200 õpivad kõrghariduse teisel ja 550 kolmandal tasemel. Çankaya Ülikooli ametlik koduleht
Vägilased

Vägilased oli aastatel 2000–2011 tegutsenud ansambel. Ansambel alustas tegevust Viljandi Kultuuriakadeemia kursuseansamblina ja andis oma viimase kontserdi Viljandi pärimusmuusika festivalil. Enamiku Vägilaste repertuaarist moodustasid kaasajastatud regilaulud, laulumängud ja tantsulood. Meelika Hainsoo – viiul, laul Cätlin Jaago – torupill, flööt, viled, parmupill, laul Jan Viileberg – kitarr Tiit Kikas – elektriviiul Marti Tärn – basskitarr Reigo Ahven – löökpillid "Väga ilusad" (2004) "Ema õpetus" (2006) "Kes aias" (2010) "Vägilased" - sisaldab kõiki kolme albumit. (2012) Vägilased annavad Viljandi folgil viimase kontserdi, Kroonika, 09.06.2011 Folgilegend Vägilased üllitas kogumikplaadi Vägilaste albumi "Kes aias" tutvustus Klassikaraadio saates "Folgialbum".
Henry Mancini

Henry Mancini (õieti Enrico Nicola Mancini; 16. aprill 1924 Cleveland, Ohio – 14. juuni 1994 Los Angeles, California) oli USA helilooja, dirigent ja arranžeerija, kes on tuntud eeskätt tänu oma filmi- ja televisioonimuusikale. Teda nimetatakse tihti suurimate filmiheliloojate seas. Ta võitis neli Oscarit, ühe Kuldgloobuse ja kümme Grammyt ning lisaks 1995. aastal postuumselt Grammy elutöö auhinna. Tema tuntumad teosed on filmisarja "Roosa panter" ja telesarja "Peter Gunn" teemamuusika. Mancini vanemad olid rännanud Ameerikasse Itaaliast Abruzzo maakonnast. Ta sündis Ohios Clevelandi itaallaste asumis ja kasvas üles Pittsburghi lähedal Pennsylvanias. Tema terasetöölisest isa pani oma ainsa lapse kaheksa-aastaselt pikoloflööti õppima. 12-aastaselt alustas ta klaveritundidega. Isa ja poeg mängisid koos flööti kohalikus itaalia immigrantide orkestris. Pärast keskkooli lõpetamist 1942. aastal astus Mancini mainekasse Juilliardi konservatooriumi New Yorgis, kuid aasta pärast katkestas tema õpingud teenistus USA sõjaväes. 1945. aastal osales ta Lõuna-Saksamaal koonduslaagri vabastamises. Teenistuse lõppedes liitus ta muusikatööstusega, alustades 1946. aastal pianisti ja arranžeerijana taasmoodustatud Glenn Milleri orkestris. Ta täiustas oma oskusi kompositsiooni, kontrapunkti, harmoonia ja orkestratsiooni alal heliloojate Ernst Kreneki ja Mario Castelnuovo-Tedesco juhendamisel. 1952. aastal asus ta tööle filmistuudio Universal Pictures muusikaosakonda. Järgmise kuue aasta jooksul jõudis tema looming rohkem kui sajasse filmi, kuid ta lõi ka populaarseid laule. 1958. aastal jätkas ta vabakutselise heliloojana. Varsti pärast seda kirjutas ta muusika Blake Edwardsi telesarjale "Peter Gunn", millele järgnes pikk koostöö: neil valmis 35 aasta jooksul 30 filmi. Kuulsamad neist on "Hommikueine Tiffany juures" (Oscari võitnud lauluga "Moon River") ja "Roosa panter" koos järgedega. Mancini tegi koostööd ka teiste filmitegijatega. Ta oli esimeste seas, kes hakkas orkestrisaatega romantilistele filmidele lisama džässielemente. Ta lõi muusikalise kujunduse paljudele telesarjadele ja -saadetele. Tema loodud laulud olid 1960.–1980. aastatel easy-listening-stiili raudvara. Ta salvestas üle 90 albumi, mille stiilid varieerusid alates bigbändimuusikast kerge muusika klassika kuni popini välja. Kaheksa albumit said kuldplaadiks. Ta esines ka pianistina, salvestades teiste kirjutatud muusikat, ning dirigendina, juhatades elu jooksul eri orkestritega rohkem kui 600 sümfooniaesitust. Ta suri kõhunäärmevähki 14. juunil 1994. Temast jäid maha lauljast abikaasa Virginia O'Connor ja kolm last.
Meelika Hainsoo

Meelika Hainsoo (sündinud 12. aprillil 1979 Põlvas) on eesti rahvamuusik. Ta oli aastatel 2000–2011 tegutsenud ansambli Vägilased liige. Ta on õppinud Põlva Muusikakoolis viiulit. 2002. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuurikolledži rahvamuusika eriala ja 2015. aastal samas pärimusmuusika magistriõppe. 2019 stipendium "Ela ja sära" EPL: Meelika Hainsoo laulab sõnumeid tuhande aasta tagant Viljandi Kultuuriakadeemia muusika õppekava vilistlased
Karaoke

Karaoke (jaapani keeles tuletis sõnadest kara 'tühi' ja ōkesutora 'orkester') on meelelahutusvorm, milles inimesed laulavad seltskonna ees mikrofoni tuntud laule, taustaks ilma vokaalita salvestatud fonogramm ja tavaliselt ekraanil nähtavad laulusõnad. Levinud arvamuse kohaselt leiutas esimese karaokemasina jaapanlane Daisuke Inoue. 1940. aastal Ōsakas (Jaapan) sündinud Inoue õppis keskkooli ajal trumme mängima ning teenis õpilasena raha sellega, et mängis Kōbe baarides. Pärast 9 aasta pikkust katset lüüa läbi professionaalse muusikuna õppis ta süntesaatoril selgeks umbes 300 laulu ja hakkas mängima tausta ärimeestele, kes tahtsid rahva ees laulda. Väidetavalt ei pidanud Inoue rütmi, kuid oli sellest hoolimata ärimeeste hulgas hinnatud. Kord, kui Inoue ei saanud ühe ärimehega nädalavahetuse tööreisile kaasa minna, andis ta tollele kaasa hoopis taustamuusikaga kasseti. Seda loetaksegi karaoke alguseks. 1971 lasi Inoue käepärastest vahenditest teha 11 karaokemasinat nimega 8-Juke, mis koosnes võimust, mikrofonist, mündikarbist ja autoraadiost, millest sai mängida 8 laulu taustamuusikat. Ühe masina maksumus oli 425 dollarit. Laulu sai käivitada 100 jeeniga (mis oli tol ajal natuke kallim kui tavalise plaadiautomaadi laul). Inoue rentis karaokemasinaid Kobe baaridele, kuid esialgu ei hakanud rahvas neid kasutama. Inoue palus ühel kenal baaridaamil käia seksikas rõivastuses igas karaokemasinaga baaris ning laulda paar laulu n-ö näiteks. Selle strateegiaga asi käivitus ning masinad hakkasid raha sisse tooma. Inoue ei patenteerinud oma masinat, sest ta ei suhtunud sellesse kui leiutisse. Enda sõnul kombineeris ta juba olemasolevaid seadmeid. Aga kui ta oleks patenteerinud, oleks ta 2011. aasta arvestuste kohaselt võinud vahepealse 40 aasta jooksul patendi pealt teenida 8,439,200,000 jeeni. Karaokemasinaid hakkasid tööstuslikult tootma hoopis Shidax ja Dai-Ichi ning Inoue nimi vajus unustusse. Siiski töötas ta valdkonnas edasi ning teenis patenteteeritud segult, mis peletas karaokemasinatest eemale prussakaid ja rotte. Lühikest aega kuulus Inouele ka plastikkaantega lauluraamatute patent. 1996. aastal tõi Inoue nime unustuse hõlmast välja üks karaokele spetsialiseerunud telekanal Singapuris. 1999. aastal nimetas ajakiri Time Inoue XX sajandi üheks kõige mõjukamaks aasialaseks. 2004. aastal anti Inouele kui karaoke leiutajale Nobeli preemia naljavariant Ig Nobeli preemia, mida antakse leiutistele, mis ajavad kõigepealt naerma ja seejärel mõtlema. Inoue sõnul sait ta preemia, sest karaoke õpetab kaaskodanike kohutavat laulmist mitte ainult taluma, vaid ka nautima. Inoue on oma leiutise üle uhke. Ta on öelnud, et see aitab ravida depressiooni ja üksindust ja et karaokelauljate õnnelikud näod pakuvad talle rahulolu. 2005. aastal tehti Inoue elu põhjal film “Karaoke”. Thomas, Rhiannon (23. august 2011). "Daisuke Inoue: Creator of the karaoke machine". GaijinPot InJapan (inglise). Vaadatud 19. mail 2024. "Voice Hero: The Inventor of Karaoke Speaks—The Appendix". theappendix.net. Vaadatud 19. mail 2024.
Vulgaarladina keel

Vulgaarladina keeleks (ladina keeles sermo vulgaris, hiljem ka Latinum vulgare) nimetatakse ladina keele standardiseerimata kõnekeelevorme, millest arenesid romaani keeled. Liide "vulgaar-" tähendab siin mitte vulgaarset tänapäeva halvustavas tähenduses, vaid algses tähenduses kohalikku, tavalist, rahvalikku. Klassikalisest perioodist on säilinud väga vähe vulgaarladina keeles kirjutatud teoseid, näiteks võib tuua lõigud romaanist "Satyricon". Vulgaarladina keelel ei olnud ametlikku ortograafiat.
Refrään

Refrään (vanaprantsuse refraindre < vulgaarladina refringere 'kordama') on luules ja muusikas rida või read, mida korratakse teose jooksul samal kujul mitu korda. Muusikas on refrään tänapäeval enim tuntud kui osa lauluvormis, milles vahelduvad salmid ja refrään. Instrumentaalmuusikas on refrään näiteks rondovormis. Refrään eristub tavaliselt salmist meloodiliselt, harmooniliselt ja rütmiliselt, see on tihti dünaamiliselt väljapaistvam.
Simon Cowell

Simon Phillip Cowell (sündinud 7. oktoobril 1959 Londonis) on inglise muusika- ja teleprodutsent. Ta on tuntud žüriiliikmena mitmest telesarjast, kus võistlejad konkureerivad kõige talendikama tiitlile, nt "Pop Idol", "The X Factor", "Britain's Got Talent" ja "American Idol". Teda iseloomustavad julge ja vahel vastuoluline kriitilisus, võistlejate narrimine ja vaimukad komment
Boiootia piirkonnaüksus

Boiootia piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Βοιωτίας) on Kreeka piirkonnaüksus Kesk-Kreeka piirkonna lõunaosas. Piirkonnaüksuse keskasula on Livadeiá ja suurim linn on Teeba. Boiootia piirkonnaüksus jaguneb 6 vallaks. Need on: Alíartose vald (2) Dístomo-Aráchova-Antikýra vald (3) Livadeiá vald (1) Orchomenóse vald (5) Tanágra vald (6) Teeba vald (4)
Robert Pirès

Robert Emmanuel Pirès (sündinud 29. oktoobril 1973 Reimsis) on Prantsusmaa endine jalgpallur, poolkaitsja. Prantsusmaa rahvuskoondises on Pires mänginud 79 mängu ja löönud 14 väravat. Inglismaa meister (2): 2001–02, 2003–04 FA Cup (3): 2002, 2003, 2005 FA Community Shield (2): 2002, 2004 Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 1998. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused: kuldmedal Euroopa meistrivõistlused jalgpallis: 2000. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis: kuldmedal FIFA konföderatsioonide karikas: 2001. aasta karikas: kuldmedal 2003. aasta karikas: kuldmedal
Horisontaallaudis

Horisontaallaudis ehk rõhtlaudis on sise- või välisseina või mõne muu pinna (profileeritud) laudadega katmise viis, kus pool- või täissulundiga lauad paigaldatakse seinale rõhtsalt. Populaarseim ning laialdasemalt levinud laudise materjal on puit, vähemal määral kasutatakse tehismaterjale.
Vertikaallaudis

Vertikaallaudis ehk püstlaudis on sise- või välisseina või mõne muu pinna (profileeritud) laudadega katmise viis, kus lauad paigaldatakse seinale püstloodis. Erinevalt horisontaallaudisest saab püstlaudise puhul kasutada ka sulundita laudu. Levinuim laudise materjal on puit, vähem kasutatakse tehismaterjale.
Puitpits

Puitpits on saaglõigatud, nikerdatud või profileeritud ehisdetailistik, millega ehitakse puitmajade fassaade. Kuigi puitpitsi esineb enamasti hoonele lisatud dekoorina, ehivad pitsiliselt maju ka konstruktsiooniliselt olulised elemendid, näiteks sarikaotsad või konsoolid.
Euboia piirkonnaüksus

Euboia piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Εύβοιας) on Kreeka piirkonnaüksus Kesk-Kreeka piirkonna idaosas. Selle koosseisu kuuluvad Euboia ja Skýrose saared, väikesed saared Egeuse meres ning Kreeka mandriosa pindalaga 395 km². Piirkonnaüksuse halduskeskus on Chalkída. Euboia piirkonnaüksus jaguneb 8 vallaks. Need on: Chalkída vald (1) Dírfys-Messapía vald (2) Erétria vald (3) Istiaía-Aidipsósi vald (4) Kárystose vald (5) Kými-Alivéri vald (6) Mantoúdi-Límni-Agía vald (7) Skýrose vald (8) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Laudis

Laudis on seina puidust, harvem ka tehismaterjalist valmistatud laudadega katmise viis. Laudis kaitseb seina niiskuse ja teiste ilmastikumõjude eest ning tõstab ka seina soojapidavust. Vastavalt laudade suunale jagatakse seda horisontaal- ja vertikaallaudiseks.
Evrytanía piirkonnaüksus

Evrytanía piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Ευρυτανίας) on Kreeka piirkonnaüksus Kesk-Kreeka piirkonna loodeosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Karpenísi. Evrytanía piirkonnaüksus jaguneb 2 vallaks. Need on: Karpenísi vald (1) Ágrafa vald (2)
Phokise piirkonnaüksus

Phokise piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Φωκίδας) on Kreeka piirkonnaüksus Kesk-Kreeka piirkonna edelaosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Ámfissa. Phokise piirkonnaüksus jaguneb 2 vallaks. Need on: Delfoí vald (1) Dorída vald (2) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Fthiótida piirkonnaüksus

Fthiótida piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Φθιώτιδας) on Kreeka piirkonnaüksus Kesk-Kreeka piirkonna põhjaosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Lamía. Fthiótida piirkonnaüksus jaguneb 7 vallaks. Need on: Amfíkleia-Eláteia vald (2) Domokósi vald (3) Lamía vald (1) Lokroí vald (4) Makrakómi vald (5) Mólos-Ágiose vald (6) Stylída vald (7) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Chalkidike piirkonnaüksus

Chalkidike piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Χαλκιδικής) on Kreeka piirkonnaüksus Kesk-Makedoonia piirkonna kaguosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Polýgyros. Chalkidike piirkonnaüksus jaguneb 5 vallaks. Need on: Aristotelese vald ehk Aristotélise vald (2) Kassándra vald (3) Néa Propontída vald (4) Polýgyrose vald (1) Sithonía vald (5) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Tuure Junnila

Tuure Jaakko Kalervo Junnila (24. juuli 1910 Kiikka vald (asub praegu Sastamala linnas), Satakunta – 21. juuni 1999 Helsingi) oli Soome pankur, majandusteadlane ja poliitik. Ta lõpetas keskkooli Vammalas ja on lõpetanud Helsingi Ülikooli. Üliõpilasena võttis ta osa Akadeemilise Karjala Seltsi tegevusest. Aastal 1936 kaitses ta filosoofiakandidaadi väitekirja; aastal 1945 kaitses ta väitekirjaga "Omaisuusvero vakautetun tulon lisäverotuksen toteuttajana" filosoofiadoktori väitekirja. Ta oli 17. novembrist 1953 4. maini 1954 Sakari Tuomioja valitsuses rahandusminister.
Platsdarm

Platsdarm (prantsuse keeles place d'armes ´relvakoht`) tähendab sõjanduses rünnaku lähteala, tugiala. Platsdarmiks võib olla mingi koht, piirkond või riik. Sillapea
Lehetipp

Lehetipp on taime lehe tipu osa. Taime lehe tipu kuju kasutatakse taimede määramisel. Taime lehe tipu kujud on järgmised: Terav lehetipp – ühtlaselt ahenev Teritunud lehetipp ehk nõeljas lehetipp – järsult ahenev Ogatipp – väikest oga kandev Ümar lehetipp – kumera piirjoonega Tömp lehetipp – ilma teravikuta, enam- vähem lame Pügaldunud lehetipp – väikese väljalõikega
Rein Loik

Rein Loik (sündinud 30. juulil 1950 Kehras) on eesti ettevõttejuht ning riigi- ja omavalitsustegelane. Ta lõpetas 1968. aastal Kehra Keskkooli ja 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta arvutuskeskustes, sealhulgas Eesti NSV Riikliku Varustuskomitee arvutuskeskuses. Aastatel 1980–1985 oli ta Tallinna RSN Täitevkomitees plaaniosakonna aseesimees, aastatel 1986–1988 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riiklikus Plaanikomitees haridus-, tervishoiu- ja kultuuriosakonna juhataja. Maist 1988 detsembrini 1989 oli ta Eesti NSV Riikliku Hariduskomitee esimehe asetäitja. Detsembris 1989, mil hariduskomitee muudeti uuesti haridusministeeriumiks, sai tast haridusminister Indrek Toome valitsuses. Ta jätkas haridusministrina ka Edgar Savisaare valitsuses (aprillist 1990 jaanuarini 1992) ja Tiit Vähi esimeses valitsuses (jaanuarist oktoobrini 1992). Ta oli ka haridusminister detsembrist 1996 märtsini 1997 Tiit Vähi kolmandas valitsuses. Aastatel 1992–1995 oli ta Estonian Airi arendusdirektor, 1995–1996 Tallinna abilinnapea ja 1997–1998 AS Leks Elukindlustuse juhatuse esimees. Aastast 1998 oli ta Tallinna Lennujaama juhatuse esimees; veebruaris 2016 lahkumisavalduse, mis 1. märtsil 2016 rahuldati. Seejärel tegutses ta peamiselt juhtimiskonsultandi ja mentorina. 17. jaanuaril 2017 valiti ta Viimsi vallavanemaks. 7. aprillil 2020 valis Rõuge vallavolikogu ta vallavanema asendajaks. Harrastas aastatel 1975–2003 mägimatkamist, kuulus alpinismis Eesti NSV koondisse, oli mitme Pamiiri mäe esmavõtjaid. Oli 1990–2002 Eesti Koolispordi Liidu esimene president, 1991–1997 ESK juhatuse liige, 2000–2001 Eesti Olümpiakomitee (EOK) liige, 2001–2005 EOK esindajate kogu liige. Alates 2017. aastast on ta Eesti Paralümpiakomitee täitevkomitee liige. Rein Loik alpinistina mägedes 1979 Rein Loik mägedes 1979 Rein Loik 2021. aastal 1987 Kalevi auliige 2002 Riigivapi IV klassi teenetemärk 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk Tema abikaasa on endine ujuja ja allveesportlane Chris-Helin Loik. http://uudised.err.ee/v/eesti/7e290418-c04d-44e0-ad83-4306f69d3eb8/viimsi-uueks-vallavanemaks-sai-rein-loik https://lounapostimees.postimees.ee/6944499/rouge-valla-etteotsa-asus-ajutiselt-rein-loik Biograafia ESBL-is http://www.eestimajandus.ee/Loik-Rein-1950-
Õieleht

Õieleht (ka õiekatteleht) on taime õit katvad (õiekate) lehed. Väliseid õielehti nimetatakse tupplehtedeks ja sisemisi kroonlehtedeks.
Keerdlehikud

Keerdlehikud (Filicopsida, Polypodiopsida, Pteridopsida) on sõnajalgtaimede klass. Klassi kuulub umbes 11 000 liiki. Tänapäeva keerdlehikute seltsid on: Osmundales Hymenophyllales Gleicheniales Schizaeales Salviniales – salviinialaadsed Cyatheales Polypodiales
Viljakeha

Viljakeha on seente paljunemistsüklis esinev, tihedast seeneniidistikust koosnev moodustis. Viljakeha kannab seene eoseid. Seene viljakeha lihakat osa nimetatakse seenelihaks. Viljakeha ülaosa nimetatakse seenekübaraks. Kalamees, K. & V. Liiv, 2005. 400 Eesti seent. Tartu, Eesti Loodusfoto. Lk 7