laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
SI

SI [sii] (lühend tuleb prantsuskeelsest nimetusest Système International d'Unités) ehk rahvusvaheline mõõtühikute süsteem ehk SI-süsteem on mõõtühikute süsteem, mis tunnistati eelistatud mõõtühikute süsteemiks oktoobris 1960. aastal Pariisis toimunud Kaalude ja Mõõtude Peakonverentsi (CGPM) otsusega. Rahvusvaheliselt korraldab ühtse ühikusüsteemi rakendamist Peakonverentsi Rahvusvaheline Kaalude ja Mõõtude Büroo (Bureau International des Poids et Mesures, BIPM), mille reeglistiku (SI-Brochure) 9. trükk ilmus 2019. aastal. SI-süsteem on kasutusel kõigis maailma maades, välja arvatud USAs (kus see on traditsiooniliste ühikute kõrval küll lubatud, kuid mitte kohustuslik), samuti Myanmaris. Eestis kehtib SI-süsteem eelissüsteemina 1963. aastast ja kohustuslikuna 1982. aastast. SI-süsteem põhineb meetermõõdustikul, mille Prantsuse teaduste akadeemia võttis kasutusele juba 18. sajandi lõpus CGS-süsteemina (põhiühikud sentimeeter, gramm, sekund). Kõiki väiksemaid ja suuremaid ühikuid moodustatakse meetermõõdustikus kümnendeesliidete abil. SI-süsteemi loomisel on rakendatud järgmisi põhimõtteid. SI ühikud on ühtsed kõikidel mõõtmisaladel. Näiteks džauli kasutatakse mehaanilise energia, termilise energia, elektrienergia, keemilise energia ja ka töö mõõtmiseks (endise jõukilogramm-meetri, kalori, vatt-tunni, hobujõud-tunni, ergi jt asemel). SI on üldine: see hõlmab teaduse, tehnika ja majanduse kõiki harusid, ei vaja mingisuguseid muid ühikuid ja on kõlblik iga liiki mõõtmisteks. SI on koherentne ehk seostatud, st tuletatud mõõtühikute võrrandites on võrdetegur alati dimensioonita suurus ja võrdne ühega. SI ühikute kasutamisel lihtsustuvad ka paljud võrrandid ja graafikud, sest langeb ära vajadus üleminekutegurite järele. Selle tõttu muutuvad arusaadavamaks füüsikalised seaduspärasused. SI on ratsionaliseeritud, st peamistes valemites puudub kordaja 2 π {\displaystyle 2\pi } või 4 π {\displaystyle 4\pi } . See sisaldub ainult avaldistes, kus esineb sfääriline või teljeline sümmeetria.  Pikemalt artiklis SI-süsteemi põhiühikud Rahvusvahelises suuruste süsteemis ISQ on valitud põhisuurusteks seitse füüsikalist suurust: aeg, pikkus, mass, elektrivoolu tugevus, temperatuur, ainehulk ja valgustugevus. Nende põhisuuruste mõõtühikud on ühtlasi SI-süsteemi põhiühikud. Järgmises tabelis on põhiühikud esitatud selles järjestuses, nagu neid on defineeritud. Kõigi muude füüsikaliste suuruste mõõtühikuid nimetatakse tuletatud ühikuteks, need on määratud põhiühikute astmete korrutisena. Meetermõõdustik CGS-süsteem MKSA-süsteem SI-süsteemi põhiühikud SI-süsteemi ühikud Ühikute detsimaaleesliited Le Système international d’unités 9e édition, 2019 (prantsuse ja inglise keeles) ENE 7. köide, 1994
Zemgale

Zemgale (ka Semigalia või Sem(i)gallia (läti keeles Zemgale, saksa keeles Semgallen, poola keeles Semigalia, leedu keeles Žiemgala, liivi keeles Zemgāl) on Läti ajalooline ja etnograafiline piirkond riigi keskosas, mis mõne kirjelduse kohaselt hõlmab ka tänapäevase Leedu alasid. Zemgalega piirnevad ajaloolised piirkonnad Sēlija, Samogiitia, Kuramaa ja Liivimaa. Piirkond on peamiselt tasane. Kõige tähtsamad jõed on Daugava ja Lielupe. Suurim linn on Jelgava, kunagise Kuramaa ja Zemgale hertsogiriigi pealinn. Piirkonda kuuluvad Jelgava linn ning Auce, Baldone, Dobele, Engure, Iecava, Jaunpilsi, Jelgava, Ozolnieki, Rundāle, Tērvete, Tukumsi ja Vecumnieki omavalitsus. 1795–1918 kuulus Zemgale haldusjaotuses Kuramaa alla ning läks koos selle territooriumiga pärast Esimest maailmasõda Läti Vabariigile. Piirkonna nimi on tulnud muistse balti rahva semgalite nimetusest. 13. sajandist on seeli rahvalt nime pärinud Sēlijat peetud Zemgale osaks, tänapäeval moodustab see Zemgale valimisringkonna idaosa. Ka ajalooline Sēlija hõlmab osa Kirde-Leedust. Kurzeme Latgale Vidzeme Sēlija
Tērvete piirkond

Tērvete piirkond (läti Tērvetes novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis Zemgales. Piirnes lõunas Leeduga. Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Tērvete piirkonna elanikest lätlasi 77,84%, leedulasi 8,34%, venelasi 7,39%, valgevenelasi 4,26% ja muust rahvusest inimesi 2,18%. Piirkond moodustati 2002. aastal kolmest vallast (Bukaiši, Augstkalne ja Tērvete vald. 2021. aastal liideti Tērvete piirkond Dobele piirkonnaga. Läti statistika keskamet, vaadatud 15.06.2021. Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2012. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Piirkonna koduleht
Lubāna piirkond

Lubāna piirkond (läti keeles Lubānas novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis Vidzemes. Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Jaunpiebalga piirkonna elanikest lätlasi 95,7%, venelasi 2,3% ja teistest rahvustest inimesi 2%. Piirkond moodustati 2007. aastal Lubāna linnast ja Indrāni vallast. 2021. aastal liideti Lubāna piirkond Madona piirkonnaga. Läti statistika keskamet, vaadatud 15.06.2021. Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2012. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde.
Skrunda piirkond

Skrunda piirkond oli Läti 1. järgu haldusüksus Kuramaal. Piirkond moodustati 2009. aastal Skrunda linnast ja neljast vallast (Nīkrāce, Raņķi, Rudbārži ja Skrunda vald). Aastal 2021 liideti Skrunda piirkond Kuldīga ja Alsunga piirkonnaga uueks Kuldīga piirkonnaks. Läti statistika keskamet, vaadatud 15.06.2021. Skrunda piirkonna koduleht
Baltlased

Baltlased ehk balti rahvad on rühm Läänemere-äärseid rahvaid, kes kõnelevad balti keeli, mis on indoeuroopa keelkonda kuuluv keelerühm. Balti rahvad pärinevad indoeuroopa hõimudest, kes asusid Moskva, Oka ja Volga jõe valglas ning nendest mõnevõrra lääne pool. Tänapäeval on balti rahvastest säilinud vaid idabalti rahvad: leedulased ja lätlased (sh latgalid). Läänebalti hõimud – preislased, jatvingid, galindid jts – on välja surnud. Balti hõimude sekka kuulusid ka kuralased, semgalid, seelid, samogiidid, aukštaidid, skalvid, sembid, natangid, varmid, pogesaanid, pomesaanid, bartid ja nadruvid.
Aija Andrejeva

Aija Andrejeva, esinejanimega Aisha (hääldus [aiʃa]; sündinud 16. jaanuaril 1986 Ogres Lätis), on Läti laulja. Ta esindas Lätit Eurovisiooni lauluvõistlusel 2010 Norras Bærumis lauluga "What For?", ja jäi esineses poolfinaalis viimaseks. Aisha fännileht Aisha mitteametlik foorum
Gidon Kremer

Gidon Kremer (läti Gidons Krēmers; sündinud 27. veebruaril 1947 Riias) on Läti viiuldaja ja dirigent. 1980. aastal emigreerus ta Nõukogude Liidust ning asus elama Saksamaale. 1996. aastal asutas ta kammerorkestri Kremerata Baltica, mis koosneb Läti, Leedu ja Eesti noortest muusikutest ning on pälvinud rahvusvahelist tunnustust. 1989 Léonie Sonningi muusikaauhind 1997 Balti Assamblee kunstipreemia 2009 Balti Täht 2012 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Eriline viiuldaja Gidon Kremer" Eesti Päevaleht, 20. jaanuar 2001
Aleksei Širov

Aleksei Dmitrijevitš Širov (vene Алексей Дмитриевич Широв, läti Aleksejs Širovs; sündinud 4. juulil 1972) on Läti malesuurmeister. 1990. aastate algusest on Širov püsinud maailma tippmaletajate seas, jõudes 1998. aastal reitingutabeleis 4. kohale. Ta on ka tuntud malekirjanik. Širov on mitu korda võitnud ka Paul Kerese mälestusturniiri.
Aspazija

Aspazija (õieti Elza Pliekšāne, sünninimi Johanna Emīlija Lizete Rozenberga, ka Elza Rozenberga; 16. märts 1865 – 5. november 1943) oli läti luuletaja ja näitekirjanik. Tema abikaasa oli Rainis. Aspazija sündis ja kasvas jõukas talunikuperes Jelgava lähedal. Osaledes liikumise Uus Vool (Jaunā strāva) tegevuses, tutvus ta Jānis Pliekšānsi ehk Rainisega, kes oli üks liikumise juhte. Nad abiellusid 1897. aastal. Lühikest aega elasid nad Leedus Panevėžysis. Kui Rainis arreteeriti ja mõisteti viieks aastaks (1897–1903) Venemaale pagendusse, järgnes Aspazija talle. Hiljem naasid mõlemad Lätisse. Pärast 1905. aasta revolutsiooni puhkemist põgenesid Aspazija ja Rainis arreteerimise kartuses Šveitsi, kus elasid 1905–1920. Pärast I maailmasõja lõppu naasid nad iseseisvasse Lätisse. Aspazija oli tegev naisliikumises ning astus ka Läti Sotsiaaldemokraatlikku Töölisparteisse. Aspazija esimesed kirjutised on realistlikud, ent enamik tema loomingust võib liigitada uusromantismi alla. Leidub nostalgilisi tagasivaateid minevikule, näiteks näidendi "Vaidelote" (1894) tegevus toimub 14. sajandil Leedu suurvürstiriigis. Aspazija tuntumate teoste hulka kuulub näidend "Hõbelinik" ("Sidraba šķidrauts", 1905). "Atriebēja" (1887) "Vaidelote" (lavastatud 1894) "Zaudētās tiesības" (lavastatud 1894; eesti keeles "Kaotatud õigused", tõlkinud Mart Pukits; Tartu: J. Mäesepp, 1909) "Ragana" (lavastatud 1895) "Neaizsniegts mērķis" (lavastatud 1895) "Zeltīte" (1901) "Sidraba šķidrauts" (1903, lavastatud 1905) "Aspazija" (1923) "Boass un Rute" (1925) "Torņa cēlājs" (1927) "Zalša līgava" (1928) "Jānis Ziemelis" (1931) "Pūcesspieģelis" (lavastatud 1932) "Velna nauda" (1933) "Sarkanās puķes" (1897) "Dvēseles krēsla" (1904) "Saulainais stūrītis" (1910) "Ziedu klēpis" (1911) "Izplesti spārni" (1920) "Raganu nakts" (1923) "Trejkrāsaina saule" (1926) "Asteru laikā" (1928) "Dvēseles ceļojums" (1933) "Kaisītās rozes" (1936) "Zem vakara zvaigznes" (1942) "No atzīšanas koka" (1919) "Zila debess" (1924) "Zelta mākoņi" (1928) "Rudens lakstīgala" (1933)
Heinrich von Knorring

Heinrich von Knorring (10. juuli 1595 – 3. juuni 1679 Tallinn) oli Rootsi sõjaväelane. Ta oli De la Gardiedele kuulunud Haapsalu krahvkonna asehaldur 1655 ja linnas paiknenud rootsi Tallinna garnisoni ooberst. Talle kuulusid Norra, Jõgisoo ja Koppelmaa mõis. 1679. aastal surnud Knorringi vappepitaaf asub Tallinnas Niguliste kirikus. Tema vanemad olid Muhumaa Pädaste mõisnik Heinrich von Knorring ja Saaremaalt Sandla mõisast pärit Gertrude von Vietinghoff. Ta oli abielus kolm korda: 1. Anna Ruuthiga, kes oli Jõgisoo ja Norra mõisniku Heinrich Ruthe (rootsi Henrik Henriksson Ruuth) ja Catharina (Karin) Hansdotter Lejoni tütar, Eestimaa asehalduri Hans Lejoni tütretütar. 2. 1635. aastast Agneta von Tiesenhauseniga, kes oli Valtu mõisniku Frommhold von Tiesenhauseni ja Helena von Uexkülli tütar. 3. 1652. aastast Dorothea von Lodega (maetud 1685 Tallinnas), kes oli Moe mõisniku Reinhold von Lode ja Sandla mõisast pärit Elisabeth von Vietinghoffi tütar. Teisest abielust sündis poeg Frommhold von Knorring, kellest sai rootsi rügemendi kortermeister, Jõgisoo ja 1667. aastast abielu kaudu Rammiga ka Kurisoo mõisnik, ning kes maeti 15. veebruaril 1678 Tallinna Niguliste kirikusse. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,2,: Estland, Bd.:2, Görlitz, 1930, lk.81 https://archive.today/20120803231316/www.kolumbus.fi/hmhalonen/taulut/ps03/ps03_153.htm Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Jõgisoo mõis (Keila khk)
H. Jon Benjamin

Henry Jon Benjamin (sündinud 23. mail 1966) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Kristen Schaal

Kristen Joy Schaal (sündinud 24. jaanuaril 1978 Longmontis Colorados) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik. Ta on hollandi ja saksa päritolu. Pärast Northwesterni ülikooli lõpetamist läks ta New Yorki, et alustada koomikukarjääri. 2005. aastal sai ta tuntuks, kui ajakiri New York rääkis temast artiklis "The Ten Funniest New Yorkers You've Never Heard Of" ('kümme naljakaimat newyorklast, kellest sa kuulnud ei ole').
Käibevara

Käibevara (inglise keeles floating assets, saksa keeles die Gegenstände des Umlaufvermögens, soome keeles vaihto-omaisuus) on majandusüksuse käsutuses mingil hetkel olevad ainelised ehk materiaalsed, ettevõtte käibesse investeeritud ja seal püsivalt ringlevad rahasummad ehk käibekapital. Lähtudes majandusüksuse jooksvast majandusarvestusest on käibevaraks majandusüksuse vara, mis ei ole: ettevõtte lühiajalised aktivad, väärtpaberid, mitmesugused nõudeõigused; muu materiaalne vara, mis muudetakse rahaks ehk rahastatakse ettevõtte normaalse tegevuse käigus tavaliselt ühe aasta või tootmistsükli jooksul. Raamatupidamiskohustuslike majandusüksuste igapäevastes raamatupidamistoimingutes, vastavalt Raamatupidamise seaduse lisale nr 1 käsitletakse käibevarana Raha Finantsinvesteeringud Nõuded ja ettemaksed Varud Bioloogilised varad Raamatupidamiskohustuslane Raamatupidamise sise-eeskirjad U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A-M). E. Linnaks, 1994. Ettevõtte raamatupidamine. Külim. 1994. https://www.riigiteataja.ee/aktilisa/1231/1202/1003/RPS_Lisa_1.pdf Raamatupidamise seadus
Käibekapital

Käibekapital on käibevarasse investeeritud kapital, mis muudetakse rahaks ehk rahastatakse ettevõtte normaalse tegevuse käigus tavaliselt ühe aasta või tootmistsükli jooksul ). Käibekapital hõlmab käibevarade ringlust, s.o käibevarasse tehtavate investeeringute juhtimist ja lühiajaliste kohustuste kasutamist, mille tulemusel lüheneb kapitaliseotuse aeg ning paraneb ettevõtte likviidsus. Ettevõtte likviidsust analüüsitakse eelkõige maksevõime (ehk likviidsuse) suhtarvude kaudu. Bilanss Käibevara Käibevara kordaja Raamatupidamise sise-eeskirjad Raamatupidamise aastaaruanne U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A-M). Raamatupidamise seadus
Matti Maimets

Matti Maimets (sündinud 30. aprillil 1956) on eesti arst. Ta lõpetas aastal 1974 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Ta on Tartu Ülikooli Kliinikumi sisekliiniku nakkushaiguste osakonna juhataja ja Tartu Ülikooli sisekliiniku infektsioonhaiguste õppetooli dotsent/juhataja. Matti Maimets on teaduste kandidaat meditsiini erialal. 17. septembril 2018 teatati, et Keskkriminaalpolitsei pidas ta kinni kahtlustatuna sotsiaalministeeriumi HIV-i ravimite komisjoni liikmena korduvas altkäemaksu võtmises mitmetelt ravimfirmadelt. Tema isa Olev Maimets oli Tartu Ülikooli anatoomiaõppejõud. Tema vend on Toivo Maimets. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2010. Vaadatud 21. novembril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Politsei kahtlustab HIV-i ravimite komisjoni liiget altkäemaksu võtmises, ERR, 17. september 2018 Matti Maimets Eesti Teadusinfosüsteemis
Olev Maimets

Olev Maimets (9. mai 1929 – 1. juuni 1996 Tallinn) oli Tartu Ülikooli anatoomiaõppejõud. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. Olev Maimets oli kaks korda abielus.[viide?] Tema pojad on Matti Maimets ja Toivo Maimets. Insener Olev Maimets on tema vennapoeg. Foto
Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituut

Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituut (ka TÜMRI, TÜ MRI, MRI) on Tartu Ülikooli instituut loodus- ja täppisteaduste valdkonnas. Instituut loodi 1990. aastal. Instituudi juhid: 1990–1995 Ain Heinaru 1996–1999 Mart Ustav 1998 Alar Karis 1999 Richard Villems 1999–2003 Toivo Maimets 2003 Jaanus Remme 2003 Richard Villems 2003–2007 Juhan Sedman 2008–2021 Toivo Maimets al 2021 Maia Kivisaar MRI 20. aastapäeva kogumik "TÜ MRI aastaraamat" (PDF). Vaadatud 11.05.2022. Koduleht
Eesti Teadusfond

Eesti Teadusfond (lühend ETF) oli riikliku teaduspoliitika elluviimiseks, teadusprojektide finantseerimiseks loodud asutus. ETF-i ülesandeks oli: anda avaliku konkursi korras välja grante ja seeläbi finantseerida teadusuuringuid (nii alusuuringuid kui rakendusuuringuid kõigis teadusvaldkondades); esindada Eesti teadlaskonda rahvusvahelisel tasandil tehes koostööd Euroopa organisatsioonidega ja sõlmides koostööleppeid teiste riikide teadust rahastavate organisatsioonidega ning koordineerida rahvusvahelist teadusalast mobiilsust toetavaid programme. Asutus loodi 1990. aastal riigiasutusena, 1997. aastal reorganiseeriti sihtasutuseks, 2012. aastal kujundati ETF ümber Eesti Teadusagentuuriks. "Eesti Teadusfondi põhikiri (kehtetu määrus)". Riigi Teataja. Vaadatud 06.09.2017. ETF grantidest Eesti Teadusagentuuri kodulehel "Eesti teadusrahastus on Nõukogude Liidu aegsete välissuhete nägu" ERR Novaator, 21. juuni 2022
Seemiskollane

Seemiskollane (prantsuse keeles chamois, inglise keeles buff) on üks kollastest värvitoonidest, hele kergelt ookerkollase või kollakaspruuni poole kalduv, seemisnaha värvust meenutav tuhmjas kollane toon. Naturaalsest seemisnahast puhastuslapp Naturaalsest seemisnahast saabas Nahast 17. sajandi sõdurikuub (buff coat) Pruunikaskollase värvusega orpingtoni kana Pleegitamata, kollakast paberist ümbrikud Punakas natroliit Jäälind (Alcedo atthis) kalaga 1821. aasta värviõpikus "Werner's Nomenclature of Colours" esineb toon buff orange, soe pruunikas või oranžikas kollane toon, mis segatakse oranžkollasest (Dutch orange) ja sieenast. Näidetana loodusest on nimetatud jäälinnu silmatriip, valgeõielise kiviroosiku (Cistus) tolmukad ja ruuge natroliit. Värvitoon on oranžikas hele kollane     . Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab seemiskollase vasteks tuhmkollaste toonide värvivahemiku                          . Veebivärv Buff on kas tuhmkollane      või oranžikas kollakaspruun      . Chamois. - pourpre.com https://www.c82.net/werner/#oranges Werner's Nomenclature of Colours for the Internet Age - Inspiration - Graphic Design Forum https://www.htmlcsscolor.com/hex/F0DC82 https://htmlcolorcodes.com/colors/buff/
Nathan Brooks

Nathan Eugene Brooks (27. veebruar 1933 Cleveland – 14. aprill 2020) oli USA poksija. Brooks võitis kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Brooks poksis jaanuarist 1953 kuni juulini 1958 elukutselisena. Ta osales kokku 19 kohtumisel ning võitis neist 10 (neist 3 nokaudiga) ja kaotas 9 (neist 4 nokaudiga) kohtumist. 15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles Nathan Brooks veebisaidil Olympedia (inglise) Nathan Brooks veebisaidil BoxRec (inglise)
Giovanni Santi

Giovanni Santi (1435 Corbordolo – 1. august 1494 Urbino) oli quattrocento Itaalia maalikunstnik ja sisekujundaja, Raffaello Santi isa. Ta sündis Colbordolos Urbino hertsogiriigis. Mõnda aega oli ta väikekaupmees; seejärel õppis ta Piero della Francesca käe all. Teda mõjutas Fiorenzo di Lorenzo ja arvatavasti oli ta mõnda aega Melozzo da Forlì abiline ja sõber. Ta oli Urbino hertsogi õukonnamaalija ja maalis mitmeid altarimaale. Tema luule seas on eepos ühe oma patrooni, Urbino hertsogi Federico III da Montefeltro auks, millele järgnes arutlus maalimise teemal. Seejärel loetleb Santi üles endale teadaolevate kuulsate 15. sajandi Itaalia ja Flandria kunstnike nimed. Fra Angelico Domenico Ghirlandaio Piero ja Antonio Pollaiuolo Sandro Botticelli Leonardo da Vinci Filippino Lippi Pietro Perugino Luca Signorelli Gentile Bellini Giovanni Bellini Andrea Mantegna Andrea del Castagno Cosimo Tura Piero della Francesca Ercole de' Roberti Francesco di Pesello või Pesellino Masaccio Paolo Uccello Pisanello Domenico Veneziano Melozzo da Forlì Gentile da Fabriano Antonello da Messina Jan van Eyck Rogier van der Weyden August Schmarsow, Giovanni Santi (Berlin, 1887) Poetry and list derived from Painting and Experience in Fifteenth Century Italy. Michael Baxandall. Oxford University Press 1980. Giovanni Santi, 1999, Electa (Milano), ISBN 88-435-6825-6 Antonio Forcellino: Raffael. Siedler Verlag 2008, ISBN 978-3886808816 (Eigentlich eine Biographie über Raffael aber mit vielen Angaben zu seinem Vater und der Familie) D. ATANAGI, Il libro degli uomini illustri di Gaio Plinio Cecilio, Venezia 1562. G. M. FACHECHI, J. D. Passavant in Giovanni Santi, Pesaro 1994. F. GUALDI, “Per Pintoricchio e Raffaello Giovane. Nuovi esiti di ricerche e “adornamenti”, libri, animali, oreficerie”, Accademia Raffello. Atti e Studi, Anno 2007, n° 2 (dic. 2007). A. H. LAYARD, Giovanni Santi e l’affresco di Cagli, a cura di Ranieri Varese, Firenze 1994. A. MAZZACCHERA, Cagli in Palazzi e dimore storiche tra Catria e Nerone, Bari 1997. A. MAZZACCHERA, Il forestiere in Cagli. Palazzi, chiese e pitture di una antica città e terre tra Catria e Nerone, Urbania 1997. L. MICHELINI TOCCI, Il padre di Raffaello, Pesaro 1961 J. D. PASSAVANT, Raffaello d’Urbino e il padre suo Giovanni Santi opera tradotta, corredata di note e di una notizia biografica dell’autore da Gaetano Guasti, Firenze 1882. L. PUNGILEONI, Elogio storico di Giovanni Santi pittore e poeta padre del gran Raffaello di Urbino, Urbino 1822. R. VARESE, Giovanni Santi, Fiesole 1994. Giovanni Santi at Panopticon Virtual Art Gallery Teosed ja lühibiograafia veebigaleriis vaadatud 2012-05-31
Kuula (album)

See artikkel räägib albumist. Ott Leplandi laulu kohta vaata artiklit Kuula. "Kuula (album)" on spetsiaalselt 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse jaoks loodud minialbum (EP), mis sisaldab Eestit Eurovisioonil esindanud Ott Leplandi loo "Kuula" nelja erikeelset versiooni. "Kuula" kõlab albumil eesti-, hispaania-, vene- ja ingliskeelsena. Aapo Ilvese eestikeelsed sõnad on eri keeltesse seadnud Stanislav Bulganin. Ott Leplandi koduleht Ott Leplandi Facebooki leht Ott Leplandi fännide foorum Ott Leplandi MySpace'i leht "Kuula" (laulusõnad @ sasslantis) "Escucha" (laulusõnad @ sasslantis) "Слушай" (laulusõnad @ sasslantis) "Hear Me" (laulusõnad @ sasslantis)
Charles Adkins

Charles Adkins (ka Chuck Adkins; 27. aprill 1932 Gary, Lake'i maakond, Indiana osariik – 8. juuli 1993 Gary, Lake'i maakond, Indiana osariik) oli USA poksija. Adkins võitis I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Adkins poksis augustist 1953 kuni jaanuarini 1958 elukutselisena. Ta osales kokku 22 kohtumisel ning võitis neist 17 (neist 8 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 4 nokaudiga) kohtumist. 15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles Charles Adkins veebisaidil Olympedia (inglise) Charles Adkins veebisaidil BoxRec (inglise)
Maksevõime kordaja

Maksevõime kordaja on ettevõtte finantsjuhtimises kasutatav maksevõime suhtarv. Maksevõime kordaja näitab ettevõtte suutlikkust korraga katta kõik lühiajalised võlgnevused lühiajalise varaga. Maksevõimeliseks arvestatakse varad, mida saab kiiresti rahaks teisendada, säilitades raamatupidamisliku väärtuse. Et kõik võlgnevused samal ajal tasuda, peab ettevõtte maksevõime kordaja olema 1 või suurem. Maksevõime kordajat nimetatakse ka likviidsuskordajaks või happetestiks. Maksevõime kordaja = raha ja raha ekvivalendid + kaubeldavad väärtpaberid + laekumata arved lühiajaline võlgnevus {\displaystyle {\mbox{Maksevõime kordaja}}={{\mbox{raha ja raha ekvivalendid}}+{\mbox{kaubeldavad väärtpaberid}}+{\mbox{laekumata arved}} \over {\mbox{lühiajaline võlgnevus}}}} Oluline on tähele panna, et kaupu ei arvestata maksevõime kordajas, küll aga lühiajalise võlgnevuse kattekordajas. Kordajate abil saab kontrollida ettevõtte elujõulisust, kuid see ei anna täielikku ülevaadet ettevõtte seisundist. Näiteks kui ettevõttel on suur hulk laekumata arveid, mille maksetähtaeg on pikk (näiteks 120 päeva), ning kohe tuleb tasuda olulisi ärikulusid ja lühikese tähtajaga arveid, siis maksevõime kordaja ei peegelda probleemi, kuid tegelikult saab ettevõttel kohe raha otsa. Vastupidi, kui ettevõtte klientide maksetähtajad on lühikesed ning tähtajad tarnijatele on pikad, siis võib maksevõime kordaja olla väga väike, samas ettevõte suurepärases seisus. Sageli kasutatakse maksevõime kordajat viitamaks raha kordajale. Happetest = käibevarad − varud lühiajaline võlgnevus {\displaystyle {\mbox{Happetest}}={{\mbox{käibevarad}}-{\mbox{varud}} \over {\mbox{lühiajaline võlgnevus}}}} Finantsanalüüs Käibekapitali kordaja Maksevõime suhtarvud
Floyd Patterson

Floyd Patterson (4. jaanuar 1935 Waco, Clevelandi maakond, Põhja-Carolina osariik – 11. mai 2006 New Paltz, Ulsteri maakond, New Yorgi osariik) oli USA poksija. Patterson võitis II keskkaalus (kuni 75 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Patterson poksis septembrist 1952 kuni septembrini 1972 elukutselisena. Ta osales kokku 64 kohtumisel. Ta võitis neist 55 (neist 40 nokaudiga) ja kaotas 8 (neist 5 nokaudiga) kohtumist ning viigistas 1 kohtumise. Patterson on olnud mitmekordne ja noorim elukutseliste absoluutne maailmameister. Tema kõige kuulsamad vastased olid Ingemar Johansson, Sonny Liston ja Muhammad Ali. 15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles Floyd Patterson veebisaidil Olympedia (inglise) Floyd Patterson veebisaidil BoxRec (inglise)
Onkovalk

Onkovalk on onkogeeni produktiks olev valk, mis on seotud raku kasvu ja diferentseerumise regulatsiooniga.