laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aer (mensuraalnotatsioon)

aer, ka aeris (ladina keeles õhk, udu, pilv) on keskaja muusika mensuraalnotatsioonis semibrevise jaotamise kunst ja laad. Keskaegsed muusikateoreetikud teevad vahet semibrevise kolmesel gallia (aer Gallicus) ja kahesel itaalia (aer Italicus) jaotusel. Lexicon musicum Latinum medii aevi. Aer, aeris
Kreeta habekits

Kreeta habekits ehk kreeta besoaarkits (Capra aegagrus cretica) on kitsede perekonda kuuluva pulstikkitse alamliik, kes elab looduslikult Kreeta ja Theodórou saarel Kreekas. IUCN-i kaitsestaatuste arvestuses on kreeta habekits ohualdis.
Giulio Andreotti

Giulio Andreotti (14. jaanuar 1919 Rooma – 6. mai 2013 Rooma) oli Itaalia poliitik, peaminister (1972–1973, 1976–1979 ja 1989–1992), välisminister (1983–1989) ja eluaegne senaator (alates 1991. aastast). Ta oli ka kaitseminister (15. veebruar 1959 – 23. veebruar 1966 ja 14. märts 1974 – 23. november 1974) ja siseminister (18. jaanuar 1954 – 8. veebruar 1954 ja 11. mai 1978 – 13. juuni 1978).
Kirikulaadid

Kirikulaadid on keskaja muusikateoorias laadisüsteem, mis põhineb rooma filosoofi Boëthiuse viies raamatus "De institutione musicae" kirjeldatud vanakreeka laadisüsteemil ja Ptolemaiose transpositsiooniskaaladel. Boëthius on seda süsteemi kirjeldanud aga ekslikult ning seetõttu ei lange kreeka ja hilisem euroopa laadisüsteem kokku. Vanakreeka laade loetakse ülalt alla, mitte alt üles nagu keskaegseid laade. Keskajal kasutati Vanast-Kreekast üle võetud helirida, mille alumiseks noodiks on A (hiljem G, tähistatuna kreeka tähega gamma) ning ülemiseks a'. Selle rea piires moodustub kaheksa laadi (modus, tonus; kaheksa laadi süsteem octoechos). Need pole aga muusikast lahutatud heliread tänapäevases mõistes, vaid ühtlasi meloodiamudelid. Laad määras meloodia liikumise põhikarakteri ja tüüpilised meloodiakäigud. Laadi määrab tema põhiline ulatus (ambitus) ning kaks tugiheli. Kaheksa kirikulaadi ehitatakse üles neljalt põhihelilt (D (dooria), E (früügia), F (lüüdia), G (miksolüüdia)) ja saadakse seega neli põhi- (ehk autentset) laadi ning neli kõrval- (ehk plagaalset) laadi. Keskaegsetes helilaadides ei ole loomulikku mažoori ja loomulikku minoori. Need kujunesid rahvamuusikas ja vararenessansi mitmehäälsuses ning võeti muusikateoorias kasutusele 16. sajandil. Keskaegsed laadid ei tunne ka helide kõrgendusi ega madaldusi. Ainus muutuv heli on b, mis esineb ka madaldusega. Keskaegset laadistruktuuri on selgemalt kirjeldanud Hermannus Contractus oma traktaadis "Musica". Ta jagab kasutatava kahe oktavi ulatusega helirea neljaks tetrahordiks, mis osaliselt kattuvad, korraldades niiviisi kõige paremini kvardi-, kvindi- ja oktaviruumi. Kõik tetrahordid on sama intervallilise ehitusega (toon - pooltoon - toon). Üksikute lülide sarnane struktuur sai ka Guido Arezzost heksahordilise solmisatsioonisüsteemi aluseks.
Polükristalliline räni

Polükristalliline räni, mida nimetatakse ka polüräniks, on materjal, mis koosneb väikestest ränikristallidest. See erineb monokristallilisest ränist, mida kasutatakse mikroelektroonikas, ja amorfsest ränist, mida saab kasutada väga õhukese kihina näiteks kiletransistorides ja päikeseelementides. Polükristalliline räni on pooljuhttehnoloogia peamine materjal. Seda tuntakse ka kui päikeseräni (ingl solar silicon), sest selle oluline kasutusvaldkond on päikesepaneelid. Päikeseelementide tootmiseks läheb vaja väga puhast polüräni. Selle saamiseks on mitmeid kulukaid ja energiamahukaid menetlusi. Tänapäeval kasutatakse polükristallilise räni tootmisel lähtematerjalina peamiselt tehislikult valmistatud monosilaani S i H 4 {\displaystyle \mathrm {SiH_{4}} } , millest mitmeastmelises lagundamis- ja puhastamisprotsessis saadakse polükristalliline räni: S i H 4 ⟶ 2   H 2 + S i . {\displaystyle \mathrm {SiH_{4}\longrightarrow 2\ H_{2}+Si} .} Nii saadud räni puhtusaste on vähemalt 99,99%.
Niels Ryberg Finsen

Niels Ryberg Finsen (15. detsember 1860 Tórshavn – 24. september 1904 Kopenhaagen) oli Fääri saartelt pärit Taani arstiteadlane. Tema vanemad olid islandi päritolu. Tema isa Hannes Finsen oli jurist, kes oli Fääri saarte parlamendi liige ja hiljem Taani valitsuse esindaja (amtmand) Fääri saartel. Nielsi vennast Olaf Finsenist sai farmatseut ja Tórshavni esimene linnapea, teisest vennast Vilhelm Hannes Finsenist postitegelane ja kirjastaja. Niels õppis esialgu sünnilinnas, kuid 1874. aastal saadeti ta Taanisse Herlufsholmi internaatkooli, kus õppis ka ta vend Olaf. Niels ei olnud eriti silmapaistev õpilane ning seetõttu saadeti ta 1876. aastal Islandile Reykjavíki vanimasse gümnaasiumi Menntaskólinn í Reykjavík, kus oli õppinud ka tema isa. Seal edenesid tema õpingud märgatavalt paremini. Aastal 1882 asus Niels Finsen Kopenhaageni ülikooli arstiteadust õppima ja lõpetas ülikooli 1890. aastal. Viletsa tervise tõttu ei saanudki ta arstina tööle asuda ja temast sai ülikoolis prosektor. Aastal 1898 sai ta professori aunimetuse. Niels Finsen uuris eelkõige valguse rakendamist mitmesuguste haiguste ennetamises ja ravis. Valguse toimet hakkas ta uurima seetõttu, et põdes ise juba 23-aastaselt kroonilist südame- ja maksahaigust, mis põhjustas muu hulgas vesitõbe, hingamisraskusi ja väsimust, ning ta püüdis päikese käes oma hädadele leevendust leida. Tema haigus osutus hiljem Picki tõveks. Hiljem tegeles ta peamiselt nahahaiguste ning eriti nahatuberkuloosi lupus vulgaris'e ravi uurimisega, kuid katsetas valgusravi ka muu hulgas rõugete ravimisel. Aastal 1896 asutati valgusravi instituut ja Niels Finsenist sai selle esimene direktor. Hiljem ühines instituut Kopenhaageni ülikooli haiglaga ja sellest sai peamiselt proteolüüsiga tegelev vähiuuringute keskus. Aastal 1899 sai Niels Finsen Dannebrogi ordu rüütliks. Aastal 1903 sai ta oma tegevuse eest valgusravi vallas Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. Ta on siiani ainuke Fääri saartelt pärit Nobeli auhinna saaja. Niels Ryberg Finseni auks nimetati Kopenhaageni ülikooli haigla vähiuuringute labor Finseni laboriks. Üks Tórshavni peatänavaid kannab tema nime. Kopenhaagenisse püstitati 1909. aastal Rudolph Tegneri valmistatud Finseni skulptuur. 1983. aastal andis Fääri saarte post välja Niels Ryberg Finseni pildiga postmargi. Salmonsens konversationsleksikon, lk 106 Den Store Danske Biography Nobelprize.org Salmonsens konversationsleksikon, lk 107 Biography Nobelprize.org Niels Finsen Den Store Danske
Eusebio (eesnimi)

Eusebio või Eusébio on mehenimi. Eusébio, Mosambiigi päritolu Portugali jalgpallur Eusebio Ayala, Paraguay president Eusebio Kino, itaalia katoliiklasest misjonär Eusebius
Pinkly Smooth

Pinkly Smooth oli Ameerika Ühendriikide metal-ansambel. Ansambel tuli kokku 2001. aastal Californias ning tegutses kuni solist Jimmy Sullivani surmani 2009. aastal. Jimmy Sullivan (The Rev) – vokaal, klaver, trummid (2001–2009) Synyster Gates – kitarr (2001–2009) Buck Silverspur (El Diablo) – basskitarr (2001–2002) Derek Eglit (Super Loop) – trummid (2001–2002) Justin Meacham (Justin Sane) – klahvpillid (2001) Unfortunate Snort (2002)
Pingestabilisaator

Pingestabilisaator on elektroonikalülitus, mille väljundpinge püsib etteantud vahemikus sõltumata sellest, kas muutub stabilisaatori sisendpinge või koormustakistus. Sisendpinge muutus võib olla tingitud võrgupinge kõikumisest või patareipinge alanemisest. Pingestabilisaatorid jagunevad reguleerimisviisilt kahte põhiliiki: lineaarstabilisaatorid ehk pidevreguleerimisega stabilisaatorid, milles pinget reguleeriv element töötab võimendusrežiimis, s.t tema väljund- ja sisendpinge vahel on lineaarne ehk võrdeline seos;  Pikemalt artiklis Lineaarne pingestabilisaator impulss-stabilisaatorid, kus reguleerelement ‒ näiteks MOSFET-transistor ‒ töötab lülitirežiimis; väljundpinge stabiliseerimiseks muudetakse tagasisideahela kaudu impulsside laiust.  Pikemalt artiklis Pinge impulss-stabilisaator Impulss-stabilisaatorite põhieelis lineaarstabilisaatori ees on suur kasutegur, oluliseks puuduseks aga kõrgsagedusliku ümberlülitamisega kaasnevad elektromagnethäired, mille tõkestamine nõuab lisameetmeid. Lineaarstabilisaatoreina kasutatakse integraallülitustena valmistatud komponente. Impulss-stabilisaatorid kuuluvad enamasti impulsstoiteallika koosseisu. Stabiliseerimistegur näitab, mitu korda on väljundpinge suhteline muutus väiksem sisendpinge suhtelisest muutusest: k s t = Δ U S / U S Δ U V / U V , {\displaystyle k_{st}={\frac {\Delta {}U_{S}/U_{S}}{\Delta {}U_{V}/U_{V}}},} kus US ja UV on vastavalt stabilisaatori sisend- ja väljundpinge ning ∆US ja ∆UV sisendpingemuutus ja väljundpingemuutus. Väljundtakistus iseloomustab stabilisaatori võimet hoida väljundpinge püsivana koormusvoolu muutumisel ning väljendub stabilisaatori väljundpingemuutuse ∆UV ja seda põhjustava väljundvoolumuutuse ∆IV jagatisena: R V = Δ U V Δ I V . {\displaystyle R_{V}={\frac {\Delta {}U_{V}}{\Delta {}I_{V}}}.} Kasutegur on stabilisaatorist tarbitava võimsuse PV ja selle sisendisse saabuva võimsuse PS suhe: η = P V P S = U V I V U S I S . {\displaystyle \eta ={\frac {P_{V}}{P_{S}}}={\frac {U_{V}I_{V}}{U_{S}I_{S}}}.} Lineaarstabilisaatori kasutegur on 50% ringis, impulss-stabilisaatoril võib see tegur ületada 90%. Impulsstoiteallikas Understanding how voltage regulators work Spannungsregler
Uuga pank

Uuga pank on pank Põhja-Eesti klindi Lääne-Harju klindilõigus; halduslikult Harju maakonnas Paldiski lähedal. Pank asub Paldiski ja Pakri pankade vahel. Panga pikkus on u 2 km ja kõrgus kuni 20 m. Lõunaosas on pank Ölandi tüüpi ehk siis üksnes lubjakivis, keskosas paljandub selle all Leetse kihistu glaukoniitliivakivi, nii et klint on seal Väike-Pakri tüüpi. Panga põhjatipus ilmub Pakri tüüpi klint, kui liivakivi all hakkab paljanduma diktüoneemaargilliit. Pank on nime saanud selle kohal asunud endiselt Uuga külalt. K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 98 Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 130
Leetse pank

Leetse pank on pank Põhja-Eesti klindi Lääne-Harju klindilõigus Pakri poolsaarel; halduslikult Harju maakonnas. Panga pikkus on u 8 km ja kõrgus 15–20 m. Pank on Leetse kihistu stratotüübiks. Pank algab Pakri joa lähistel paigas, kus ühtne pangaaastang kaheks jaguneb. See jääb Pakri panga ja Lahepere panga vahele. Ülemised 10 meetrit moodustavad erinevad Kesk-Ordoviitsiumi lubjakivid, selle all on Leetse kihistu glaukoniiti sisaldavad liivakivid (kihistu ülemises osas moodustavad kaks kihti siiski ka mergel ja lubjakivi). Allpool on 40 cm Varangu kihistu savi ja panga alumises osas paljanduvad Türisalu kihistu kildad. K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 99 Leetse kihistu Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) K. Suuroja. 2004. Põhja-Eesti pangad. Ilo Kirjastus. Lk 63 Eesti stratotüüpsed paljandid
Lahepere pank

Lahepere pank on pank Põhja-Eesti klindi Lääne-Harju klindilõigus; halduslikult Harju maakonnas. Panga pikkus on u 1,5 km ja kõrgus 10–15 m. Sellelt langevad Valli juga, Põllküla juga ja Kersalu juga. Pank on Toila kihistu Lahepera kihistiku stratotüüp. See on suures osas mattunud, Paljandi ülemised kaks meetrit moodustavad Väo kihistu lubjakivid, selle all on 30 cm Aseri lademe ooididega savikat lubjakivi. Veel allpool on 35 cm Pakri kihistu suure lubjasisaldusega liivakivi. Selle all on 40 cm Lahepera kihistiku glaukoniiti sisaldav lubjakivi, veel allpool 60 cm Tõlinõmme kihistiku sinakashalli savikas lubjakivi. Järgneb Saka ja Päite kihistike paksukihilist glaukoniiditerakestega lubjakivi. Panga alumise osa moodustab Leetse kihistu liivakivi. K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 99 K. Suuroja. 2004. Põhja-Eesti pangad. Ilo Kirjastus. Lk 67 Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid
Laulasmaa pank

Laulasmaa pank (ka: Tornimäe pank) on pank Põhja-Eesti klindi Lääne-Harju klindilõigus Laulasmaa klindipoolsaarel; halduslikult Harju maakonnas. Pank ääristab 2,5 km pikkust Laulasmaa klindipoolsaart; panga kõrgus on 30–35 m üle merepinna. Panga kirdenõlvalt langeb Keila juga. Tegemist on Pakri tüüpi astanguga, mille jalamiks on Kambriumi liivakivid. Panga jalamil asuv mets on ebatüüpiliselt männik. Laulasmaa panga serval paikneb ohvrikivina kasutusel olnud Aidakivi. K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 71 Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 133 LOODUSMALESTISED 20 LOODE-EESTI Koostajad: H. Kink K. Taht-Kok, Tallinn 2010. lk. 9
Lohusalu pank

Lohusalu pank on pank Põhja-Eesti klindi Lääne-Harju klindilõigus Lohusalu poolsaare põhjaosas; halduslikult Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. Pank moodustab Lohusalu klindisaare, mille põhjaservas on lauge ja osaliselt mattunud astang. Panga lael asub Lohusalu Katusekivi. K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 102 Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 134 K. Suuroja, E. Morgen, T. Mardim, M. Otsmaa, K. Kaljuläte, T. Vahtra, T. All, M. Kõiv. Eesti geoloogilise baaskaardi Paldiski (6333) leht. Seletuskiri. Eesti Geoloogiakeskus. Kaardistamise osakond, Tallinn, 2010.
Suurupi pank

Suurupi pank on pank Põhja-Eesti klindi Lääne-Harju klindilõigus Suurupi poolsaare põhjaosas; halduslikult Harju maakonnas Harku vallas. Panga kõrgus on kuni 40 m üle merepinna. Pangal asub Suurupi ülemine tuletorn. Pangapealsel avaneb Lasnamäe lademesse kuuluv lubjakivi.. Suurupi panga kohal on klint Suurupi tüüpi, ehk siis paekalda all on Kambriumi liivakividest terrass, mis on kohati järsk ja murrutatud ning kannab nime Ninamaa pank. Suurupi panga lõik tuletornist 200-300 meetrit lääne pool on Suurupi kihistiku stratotüübiks. Seal paljandub ligi 2 meetrit paekivi. Ülemised 1,1 meetrit moodustab Malla kihistiku ooididega lubjakivi, selle all on 20 cm Osmussaare kihistiku suure pruunide götiitsete ooididega lubjakivi, selle all on aga Suurupi kihistiku monoliitne suure liivasisaldusega lubjakivi. Alumised 30 cm moodustavad Tõlinõmme kihistiku savikas lubjakivi ja mergel. K. Suuroja. 2004. Põhja-Eesti pangad. Ilo Kirjastus. Lk 77 Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 80 Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 127 Eesti stratotüüpsed paljandid
Toompea pank

Toompea pank (muinaseestlaste Härjänpää) on Põhja-Eesti klindi Tallinna klindilõigus asuv pank; halduslikult Tallinnas. Pank on geoloogiliselt klindisaar, moodustades saarlava, mille läbimõõt on umbes 0,5 km ja kõrgus kuni 48 m. Toompea panga muistsete eestlaste poolt pruugitav nimi võis olla Härjapea ehk Härjänpää (mille järgi sai nime ka lähedal voolanud Härjapea jõgi). Kaudselt kinnitab seda ka Taani hindamisraamatus esinev Harju kirjapilt Hæriæ ehk Härjä. Kaugelt vaadates olevat Toompea ning Tõnismägi meenutanud härja selga. Keskajast pärinev nimi Toompea tuletub saksakeelsest sõnast Domberg, mis tähendab katedraalimäge. Eesti rahvuseepos käsitab Toompead Kalevipoja isa Kalevi kalmukünkana. Pärimuse järgi mattis mehe naine Linda ta sinna maha. Ta kandis mehe hauale palju kive, millest olevat tekkinudki Toompea mägi. Klindi saarlava on olnud nii muistne ohvri- ja pühitsuspaik kui ka Eestimaa hertsogiriigi, Eestimaa kubermangu ning Eesti Vabariigi võimukants. Seal on erinevatel aegadel asunud linnus, kindlus, loss ning nüüdne parlamendihoone. Toompea kui üla-linna tähendusrikkust esindavad erinevates kultuurilistes mõõtmetes ehitistena Pikk Hermann, Neeva Aleksandri peakirik ja Domus Mariana. Toompea Toompea loss Toompea tugimüür K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 87
Lasnamäe pank

Lasnamäe pank on pank Põhja-Eesti klindi Tallinna klindilõigus. Pank on geoloogiliselt u 6 km pikkust Lasnamäe klindipoolsaart ääristav osa. Panga suurim kõrgus on 52,6 m. K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 119 K. Suuroja. 2004. Põhja-Eesti pangad. Ilo Kirjastus. Lk 91
Vällamäe soo

Vällamäe soo on soo Võru maakonnas. Soos on Eesti kõige tüsedam turbalasund – üle 17 m. A. Raukas "Eesti loodus". Tallinn: kirjastus Valgus ja Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995. Lk ??
Iru pank

Iru pank on pank Põhja-Eesti klindi Tallinna klindilõigus. Panka eraldab Lasnamäe pangast Pirita org. K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 95
Viimsi pank

Viimsi pank on pank Põhja-Eesti klindi Tallinna klindilõigus Viimsi poolsaare keskosas. Pank on geoloogiliselt klindisaar, mille pindala on 2 km2. Panga kõrgus on kuni 20 m. K. Suuroja. 2004. Põhja-Eesti pangad. Ilo Kirjastus. Lk 97 K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 123
Kallavere pank

Kallavere pank on pank Põhja-Eesti klindi Ida-Harju klindilõigus; halduslikult Harju maakonnas. Pank ääristab osa Kallavere-Ülgase klindipoolsaarest. K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 101
Ülgase pank

Ülgase pank (ka Ülgase paekallas) on pank Põhja-Eesti klindi Ida-Harju klindilõigus; halduslikult Harju maakonnas. Pank ääristab osa Kallavere-Ülgase klindipoolsaarest. Ülgase pank on 24-26 meetrit kõrge, absoluutne kõrgus panga serval on 46-47 meetrit. Panga kõige kõrgemat osa kutsutakse Hõbemäeks. Ajalooliselt oli mägi muistsete eestlaste ohverdamispaik. Panga põhjaküljel asus Eesti kõige vanem fosforiidikaevandus - Ülgase fosforiidikaevandus. Pank asub Ülgase looduskaitsealal. K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 103
Kaberla-Valkla pank

Kaberla-Valkla pank on pank Põhja-Eesti klindi Ida-Harju klindilõigus; halduslikult Harju maakonnas. Pank ääristab üle 6 km laiust ja u 5 km pikkust Kaberla-Valkla klindipoolsaart. K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 105
Mäepea pank

Mäepea pank on pank Põhja-Eesti klindi Ida-Harju klindilõigus; halduslikult Harju maakonnas. Pank ääristab Mäepea klindineemikut. Panga kõrgus on kuni 15 m. K. Suuroja. 2004. Põhja-Eesti pangad. Ilo Kirjastus. Lk 107
Muuksi pank

Muuksi pank on pank Põhja-Eesti klindil Muuksi klindineemikul. Panga pikkus on u 5 km. K. Suuroja. 2005. Põhja-Eesti klint. Eesti Geoloogiakeskus. Lk 140 K. Suuroja. 2004. Põhja-Eesti pangad. Ilo Kirjastus. Lk 111
Oglala Lakota maakond

Oglala Lakota maakond (Oglala Lakota County) on maakond USA-s Lõuna-Dakota osariigis. Geograafilised koordinaadid on 43°33' N, 102°55' W. Maakonna puudub oma halduskeskus. Selleks on naabermaakonna Fall Riveri maakonna halduskeskus Hot Springs. Maakonna pindala on 5431 km². Veepindala on 7 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 13 586. Aastal 2000 oli elanikke 12 466. Maakond paikneb täielikult Pine Ridge'i indiaanlaste reservaadi alal. Maakond on sissetulekult elaniku kohta USA vaeseim. Penningtoni maakond (põhjas) Jacksoni maakond (kirdes) Bennetti maakond (idas) Sheridani maakond (lõunas) Dawesi maakond (edelas) Fall Riveri maakond (läänes) Custeri maakond (loodes) Ogala Lakota maakond moodustati 1875. aastal Dakota Territooriumi koosseisus. See on saanud nime lakotade alamhõimu oglalade järgi. 2015. aasta märtsini oli maakonna nimi Shannoni maakond. 1890. aastal leidis maakonnas aset Wounded Knee veresaun. Batesland Kyle Manderson-White Horse Creek Oglala Pine Ridge Porcupine Wounded Knee Badlandsi rahvuspark (osa) Shannoni maakonna koduleht (inglise keeles)
Johannes Riimann

Johannes Riimann (16. märts 1895 Pärdi talu, Epra küla, Vastemõisa vald – 1935) oli oma eluajal pikim eestlane (218 cm).[viide?]. Lood "Pikast-Jukust". Esmaspäev, 17. märts 1935, nr. 11, lk. 4 Lood "Pikast-Jukust". Esmaspäev, 17. märts 1935, nr. 11, lk. 4.
Genesee maakond (New York)

Genesee maakond (Genesee County) on maakond USA-s New Yorgi osariigi lääneosas. Maakonna halduskeskus on Batavia. Maakonna pindala on 1282 km². Veepindala on 3 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 60 079. Aastal 2000 oli elanike arv 60 370. Erie maakond (läänes) Livingstoni maakond (kagus) Monroe maakond (idas) Niagara maakond (loodes) Orleansi maakond (põhjas) Wyomingi maakond (lõunas) Genesee maakond moodustati 30. märtsil 1802 Ontario maakonna osast. Iroquois National Wildlife Refuge (osa) 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Genesee maakonna koduleht (inglise keeles)
Genesee maakond

Genesee maakond (Genesee County) on maakond USA-s Michigani osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Flint. Maakonna pindala on 1682 km². Veepindala on 25 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 425 790. Aastal 2000 oli elanike arv 436 141. Saginawi maakond (põhjas) Tuscola maakond (kirdes) Lapeeri maakond (idas) Oaklandi maakond (lõunas) Livingstoni maakond (edelas) Shiawassee maakond (läänes) Genesee maakond moodustati 28. märtsil 1835. aastal Lapeeri, Saginawi ja Shiawassee maakonna osadest. Maakond on saanud nime New Yorgi osariigis asunud Genesee maakonna järgi. Geneka keeles tähendab Genesee kaunist orgu. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. 2020 United States Census, vaadatud 1.04.2022. Genesee maakonna koduleht (inglise keeles)
Izalco

Izalco on linn El Salvadoris Sonsonate departemangus Izalco vallas. Linn asub Izalco vulkaani jalamil, umbes 6 kilomeetri kaugusel departemangu keskusest Sonsonatest. Linna elanike arv on umbes 20 000. 2007 Salvadoran census
Wichita maakond (Kansas)

Wichita maakond on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis. 2010. aastal elas maakonnas 2234 inimest. Maakonna keskus ja suurim linn on Leoti (1475 elanikku). Maakonna pindala on 1861 km². Veepindala on 0 km² Logani maakond (põhjas) Scotti maakond (idas) Kearny maakond (lõunas) Hamiltoni maakond (edelas) Greeley maakond (läänes) Wallace maakond (loodes) Wichita maakond moodustati 6. märtsil 1873. aastal. Wichita maakonna koduleht (inglise keeles)
Leoti

Leoti on linn Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis, Wichita maakonna halduskeskus. Linn asutati 1885. aastal.
Marienthal

Marienthal on asula Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis Wichita maakonnas. 18. märtsil 1802. aastal avati asulas postkontor. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Yorktowni piiramine

Yorktowni piiramine oli Ameerika iseseisvussõja käigus, 19. oktoobril 1781. aastal Ameerika Ühendriikide kontinentaalarmee ja Prantsuse armee otsustav võit Suurbritannia kuningriigi vägede vahel toimunud Yorktowni linna juures. Ameeriklaste vägesid juhtis George Washington ja Prantsuse armeed krahv de Rochambeau, Briti armeed juhtis lord Cornwallis. See oli viimane suurem maalahing Ameerika iseseisvussõjas Põhja-Ameerikas. Cornwallise ja tema armee allaandmine sundis Suurbritannia kuningriigi valitsust alustama rahuläbirääkimisi.
Patkuli trepi paljand

Patkuli trepi paljand on paljand Harju maakonnas Tallinnas Kesklinna linnaosas Toompea loodeserval. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Patkuli trepi paljand keskkonnaportaalis
Toompea paljand

Toompea paljand on paljand Harju maakonnas Tallinna Kesklinna linnaosas Toompea läänenõlval. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Toompea paljand keskkonnaportaalis
Garub

Garub on endine asula Namiibias Karasi ringkonnas. Garub asub Lüderitzi ja Ausi vahel, viljaka allika lähedal Namibi kõrbes. Garub oli tähtis vee tankla Lüderitzi-Seenheimi vahelisel raudteeliinil. Hilisem ajal oli Garub teemandimaardla. Pärast Esimest maailmasõda elab seal palju namiibia metsikuid hobuseid. Tänapäeval asub Garubis üksnes endine raudteejaam.
Varangu paljand

Varangu paljand on paljand Selja jõe ürgoru vasakul kaldal; halduslikult Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Varangu asulas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Türisalu paljand

Türisalu paljand on paljand Türisalu paekalda astangul; halduslikult Harju maakonnas Harku vallas Türisalu küla lähedal. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Toolse paljand

Toolse paljand on paljand Toolse jõe orus; halduslikult Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Ürglooduse objekt: Toolse paljand Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis Toolse paljand Eesti geokogude infosüsteemis