laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ajaluule

Ajaluule on aktuaalsete sotsiaalsete probleemidega tegelev luule. 1920. aastate alguse paiku tekkinud ajaluule väljendas otseselt suhet aja ning ühiskonna probleemidega. Eesti luules silmatorkava suunana järgis see kindlalt voolu ja stiili. Ajaluulele andsid nimetuse eelkõige luuletajad ise. 1920. aastate ajaluule ei olnud üksnes otseselt päevakajaline. Konkreetselt Eesti oludele viitava kõrval oli ülekaalus üldistav pilt maailma ja inimkonna ummikusse jõudnud arengust. Selgelt läbib paljusid luuletusi globaalse katastroofi teema. Inimkonda tabanud katastroofile vastandati maailma parandamise püüe. Ajalaulikud kutsusid inimesi välja enda paremaks muutmise nimel ja vägivalla vastu võitlema. Ajaluule temaatika ja väljendusviis, eriti õuduskujundid on iseloomulikud ekspressionistlikule voolule, mis on pärit saksa kirjandusest. Palju kasutati hüperbooli ehk kunstilist liialdust, näiteks "Kõikjal voolab veri ja valitseb surm". Ajaluule on eesti ekspressionismi kõige silmatorkavam ilming, esileküündivam kui ekspressionistlik proosa või draama, ometi ei saa ajalaulude kunstitaset pidada eriti kõrgeks. Need on üsna ühetoonilised ja meenutavad saksa eeskujusid. Vaid üks mees suutis võõrapärased kujundid oma loomingus isikupäraseks ja äratuntavaks muuta. Selleks oli August Alle, kelle kohta Friedebert Tuglas on öelnud: "õnnelik erand ajalaulikute seas". Peamised ajaluuletajad olid Johannes Semper, Johannes Vares (Barbarus), Jaan Kärner ja August Alle.
Pelagos

Pelagos ehk avavee-elustik (kreeka sõnast pelagos 'avameri') on veekogu (ookeani, mere ja järve) pelagiaalis elutsevad organismid ehk pelaagilised organismid. Pelagos moodustub planktonist ja nektonist, pleustonist ja neustonist. Pelagos on kõige rikkalikum pindmises veekihis. Pelaagiline liik on näiteks tuulehaug. bentos
Vihtide ja Mõõtude Peakonverents

Vihtide ja Mõõtude Peakonverents ehk Kaalude ja Mõõtude Peakonverents (ka: kaalude ja mõõtude peakonverents, Kaalude ja Mõõtude Üldkonverents; prantsuse keeles Conférence Générale des Poids et Mesures; lühend CGPM) on üks kolmest organisatsioonist, mille ülesandeks on hooldada mõõtühikute SI-süsteemi, mis on välja kasvanud Meetrikonventsioonist (1875). Peakonverents käib koos Pariisis nelja kuni kuue aasta tagant. Esimene Vihtide ja Mõõtude Peakonverents toimus 1889. aastal, seni viimane (24. konverents) 2011. aastal. Aastal 2002 esindas ta 51 liikmesriiki ja 10 assotsieerunud liiget, 2012. aastal 52 liikmesriiki ja 26 assotsieerunud liiget. Rahvusvaheline Vihtide ja Mõõtude Komitee https://web.archive.org/web/20160602072605/http://termin.eki.ee/mt/esterm/concept.asp?conceptID=18928&term=kaalude ja mõõtude peakonverents Member States and Associates
SELLi mängud

SELLi mängud on rahvusvahelised üliõpilasspordivõistlused, mida peetakse vaheldumisi Soomes, Eestis, Lätis ja Leedus. Sellest ka nimi SELL, mis tuleneb korraldajamaade emakeelsete nimede esitähtedest. 1908. aastal asutasid Tartu Ülikooli üliõpilased oma spordiklubi. Selle hilisem õigusjärglane Eesti Akadeemiline Spordiklubi ühendas spordist huvitatud üliõpilasi üle 1918. aastal asutatud noore Eesti Vabariigi. 1923. aastal peeti esimesed regionaalsed rahvusvahelised üliõpilaste spordivõistlused, mis said hiljem tuntuks kui SELLi mängud. Aastatel 1923–1940 toimusid SELLi suvemängud kolmeteistkümnel, SELLi talimängud (alates 1929. aastast) viiel ja SELLi maleolümpiaad (alates 1937. aastast) kolmel korral. Esimesed SELLi mängud korraldati 14.–16. septembril 1923 Tartus ja selle perioodi viimased (talimängud) 2.–3. märtsil 1940 Otepääl. 29. novembril 1936 otsustas SELL-i keskbüroo võtta Baltimaade üliõpilaskondade vaheliseks läbikäimiskeeleks saksa keele. SELLi mängude algatamist ja käivitamist tuleb lugeda Eesti üliõpilaskonna juhtide ja Eesti Akadeemilise Spordiklubi aktivistide kõige väljapaistvamaks saavutuseks. Vaid Lääne-Euroopas oli tehtud esimesi katseid riikidevaheliste üliõpilasvõistluste korraldamiseks, kuid seal oli toeks Rahvusvaheline Üliõpilasspordiliit (CIE). Põhjamaades ja Ida-Euroopas midagi sellist veel ei kavandatud ja nelja riigi üliõpilassportlaste ühendamine oli ennekuulmatu julgustükk. Eesti üliõpilasspordi tippaastad olid 1937–1940. SELLi mängud olid laienenud, korraldus paika pandud, huvi ja tagajärjed tõusnud, majanduslik heaolu suurenenud. Balti riikide üliõpilassportlaste rahvusvahelised sidemed katkestas Nõukogude okupatsioon 1940. aastal. 1991. aastal toimus Eesti Vabariigi taasiseseisvumine ja 1992. aastal asutati Eesti Akadeemiline Spordiliit (EASL). 1997. aastal organiseeris EASL nelja Balti regiooni riigi üliõpilasspordi esindajate kohtumise, kus otsustati, et SELLi mängude traditsioon tuleb taastada. 75 aastat pärast esimeste SELLi mängude toimumist (1923), 1998. aasta mais toimusid esimesed SELLi mängud pärast Nõukogude okupatsiooni lõppemist. Osales 800 sportlast 59 ülikoolist ja 13 riigist. Eesti Akadeemiline Spordiliit taastas oma staatuse Balti regiooni üliõpilaste spordivõistluste initsiaatori ja koordineerijana. Kergejõustik, ujumine, judo, orienteerumine, male, korvpall, võrkpall, jalgpall, saalihoki. Lisaks neile aladele on mõnel aastal kavas olnud ka tennis, sulgpall, lauatennis, maadlus, iluvõimlemine. Talimängudel on võisteldud murdmaasuusatamises, kiir- ja iluuisutamises, jäähokis. I 1929 Riia II 1931 Helsingi III 1933 Kaunas (jäeti ära) IV 1935 Riia, Sigulda V 1938 Zarasai VI 1940 Otepää I 1937 Riia II 1938 Tartu III 1939 Helsingi Saksa keel – üliõpilaste rahvusvaheliseks keeleks. Rahvaleht, 30. november 1936, nr. 140, lk. 1. SELLi mängud 2008 veebileht
Nekton

Nekton (kreeka sõnast nēktos 'ujuv') ehk ujum on suuremad veeorganismid, kes saavad vees liikuda ja läbida pikki vahemaid. Nektoni hulka kuuluvad näiteks kalad. Plankton
Organotroof

Organotroof on organism, kes elektroni doonorina kasutab orgaanilisi aineid. Kõik loomad ja seened on organotroofid. litotroof toitumistüüp
Korpuslingvistika

Korpuslingvistika on keeleteaduse suund, mis tegeleb loomuliku keele tekstikogude (keelekorpuste) koostamise, töötlemise ja kasutamisega. Tekstikogude koostamisel kasutatakse arvutitehnoloogiat. Esimeseks suureks keelekorpuseks on Browni korpus (inglise Brown Corpus), mis loodi 1960-aastatel Browni Ülikoolis ja sisaldas 500 teksti fragmenti, igas 2000 sõna, mis olid avaldatud USAs inglise keeles 1961. aastal. See 1 miljoni sõna sisaldav korpus sai standardiks korpuste loomisel teistes keeltes. Analoogilise mudeli järgi loodi näiteks 1980-aastatel Uppsala Ülikoolis vene korpus. Miljonisõnaline maht on piisav ainult üsna sagedaste sõnade leksikograafiliseks kirjeldamiseks, kuna sõnad ja nende grammatilised konstruktsioonid ei kordu sellises mahus väga sageli. Näiteks niisugused igapäevased sõnad nagu inglise polite (viisakas) või sunshine (päikesepaiste) kohtuvad Browni korpuses ainult 7 korda, väljend polite letter ainult üks kord, aga niisugused püsivad väljendid nagu polite conversation, smile ja request mitte kordagi. Nimetatud põhjustel ning seoses arvutustehnika võimsuste kasvamisega tekkis võimalus töötada suurema mahuga tekstidega. 1980-aastatel tehti mitu katset koostada suuremaid korpuseid. Üks neist oli Birmingemi Ülikooli projekt nimega Bank of English. Korpuslingvistika kursuse materjalid TÜ Arvutilingvistika Uurimisrühma lehel
Saprotroof

Saprotroof ehk saproob on organism, kes saab oma toitained osmoosi (osmotroofia) teel surnud orgaanilisest ainest[viide?]. Saprotroofid on mitmed loomad, taimed, paljud seened ja bakterid. Et saprotroofid ei saa toitaineid ise toota, arvatakse nad heterotroofide hulka. Saprotroofide ja nendega seotud lähismõistete osas on kirjanduses segadust ja ebajärjepidevust. Saprofiil on organism (hrl taim või loom, kes surnud orgaanilise aine peal või sees elab); saprotroof on mis tahes organism, kes toitub surnud orgaanilisest ainest; saprofaag on loomorganism (nt sitasitikas), kes toitub surnud orgaanilisest ainest. Sünonüümne on detritovoor ehk detritofaag, mida kasutatakse sageli veekeskkonnas orgaanilisest surnud ainest toituvate loomade kohta. Saprofaagide seas eristatakse: saprofaagid kitsamas mõistes on surnud taimsest materjalist toituvad loomad; koprofaagid toituvad loomsetest väljaheidetest; nekrofaagid toituvad loomakorjustest; Lisaks räägitakse mõnikord fütosaprofaagidest (toituvad surnud taimsest materjalist ehk ka saprofaagid kitsamas mõistes) ja zoosaprofaagidest (toituvad surnud loomsest materjalist). saprovoor on saprofaagide kohta harva kasutatav sünonüüm; saprofüüt (nt pisikäpp) on surnud orgaanilisel ainel elav (ja nt seente kaudu ka toituv) taim. Botaanilis-ajaloolistel põhjustel arvati nende hulka varem ka bakterid ja seened, ehkki järelliide "-füüt" viitab taimele. Saproobideks nimetatakse hüdrobioloogias vee saproobsusastet iseloomustavaid organisme. Sõna "saprotroof" tuleb kahest kreeka keele sõnast. Sapros – haisev, mädanev. Trophē – toit, toitmine. Biotroof Geofaag (settesööja) Heterotroof Lagundaja Saprobiont Sestofaag
Saproob

Saproobid on indikaatororganismid, kes iseloomustavad veekogu saproobsusastet.
Pantopon

Pantopon on oopiumipreparaat, mida kasutatakse valuvaigistina. See sobib osale patsientidest, kes on morfiumi suhtes allergilised.[viide?] Pantopon koosneb oopiumis sisalduvate alkaloidide kloriididest. Selle saamiseks eemaldatakse oopiumist tõrv ja muud lahustumatud ained. Pantoponi süstitakse, selle mõju on peaaegu sama tugev kui morfiumil. Ravimi leiutas 1909. aastal farmaatsiafirma Hoffmann-La Roche.[viide?] Teised analoogsed ravimid sisaldavad oopiumi alkaloidide sulfaate, fosfaate ja valeraate.[viide?] Pantopon on andnud nime Ameerika kirjaniku William Burroughsi luuletusele "Pantopon Rose" ja samanimelisele Põhja-Iirimaa alternatiivse metal'i bändi Therapy? laulule (album "Troublegum", 1994)[viide?]. 1996. aastal valmis Mehhikos dokumentaalfilm "Rosa Pantopon". William Burroughsi "Pantopon Rose" Youtube'is "Rosa Pantopon" IMDB-s Nicolai Schapiro "Ueber die Wirkung von Morphium, Opium und Pantopon auf die Bewegungen des Magen-Darm-Tractus des Menschen und des Tieres" Pflügers Archiv European Journal of Physiology, 1913 - Springer Otto Cohnheim, Gg. Modrakowski "Zur Wirkung von Morphium und Opiumpräparaten (Pantopon) auf den Verdauungskanal" Hoppe-Seyler´ s Zeitschrift für physiologische Chemie. Volume 71, Issue 4, Pages 273–289, 1911 - degruyter.com OW Barlow ""THE TRANQUILIZING POTENCY OF MORPHINE, PANTOPON, CODEINE, PAPAVERINE AND NARCOTINE: RESULTS OF TESTS ON THE RAT" Journal of the American Medical Association, 1932
Tōka Gettan

Tōka Gettan on Jaapani mangasari ja animesari. Manga kirjutas Aguri Soragata ja joonistas Yukio Kumoya 2005. Selle järgi tehtud animesarjal on 26 osa.
Bengal

Bengal (bengali বঙ্গ (Baṅga)) on piirkond Ees-India kirdeosas, Gangese-Brahmaputra delta-alal. Ajalooline Bengal jagati 1947. aastal (Briti India iseseisvumisel) kaheks: hinduistidest bengalitega asustatud Lääne-Bengal jäi India, islamiusulistest bengalitega asustatud Ida-Bengal Pakistani koosseisu. Ida-Pakistan iseseisvus Bangladeshi nime all 1971. aastal. Suurem osa Bengalist on asustatud bengalitega. Suurimad linnad on Kolkata ja Dhaka. Lääne-Bengal
42. Kaitse Pioneeripataljon

42. Kaitse Pioneeripataljon (saksa keeles Schutzmannschaft Pionier Bataillon 42) formeeriti vabatahtlikest talvel 1941–1942 Tallinnas ja Tartus. Pataljoni suurus oli 560 meest. Pataljon koosnes peamiselt eestivenelastest. Pataljon formeeriti remondi- ja ehitustöödeks rinde tagalas. Vabatahtlik Pioneeripataljon värvati väegrupi Nord tagala ülemjuhataja Ferdinand von Roquesi ja Russland-Nordi kõrgema SS-i ja politseijuhi korraldusel. Pataljoniülemad jõudsid olla major August Siller (Schiller) ja kapten Johannes Pedaja. Pärast väljaõpet saadeti pataljon Venemaale sõjalistele ehitustele, kus pataljonil tuli osa võtta ka lahingutegevusest. Suvel 1943. aastal toodi pataljon Eestisse tagasi, kus teda kasutati rindejulgestuseks Mehikoorma ümbruses Pihkva järve piirkonnas. 1944. aastal saadeti idarindele Velikaja jõe joonele. Hiljem taandus koos Saksa vägedega Eestisse Võru–Petseri joonele. Septembris 1944 oli pataljon lahingutes Emajõe joonel. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎ Pekka Erelt. Miinileiutaja, kes mängis Stirlitzit Eesti Ekspress, 30. august 2007
Inukami!

"Inukami!", on Jaapani anime sari, manga sari ja joonisfilm. Manga kirjutas Mamizu Arisawa ja joonistas Mari Matsuzawa. 2006. a.-l tehti selle järgi 26 episoodiga anime, ning aprillis 2007 joonisfilm.
Piero della Francesca

Piero della Francesca (u 1412 – 12. oktoober 1492) oli itaalia maalikunstnik. Piero oli oma eluajal kuulus kunstnik ja temalt tellis maale enamik Itaalia kunstimetseene, kaasa arvatud paavst. Suurem osa tema teostest telliti kodulinnas Sansepolcros. Halveneva nägemise tõttu loobus ta 1470. aastal maalimisest. Piero lihtsate vormide ja geomeetrilise kompositsiooni kasutamine mõjutas ka 20. sajandi kunstimaitset. "Maarja Magdaleena" "Kristuse ristimine"
Antrekoot

Antrekoot (prantsuse keeles entrecôte 'ribidevaheline') on veise seljatükist ribikondi vahelt lõigatud steek paksusega umbes 2 cm. Klassikalist antrekooti lõigatakse üheksanda ja üheteistkümnenda ribi vahelt. See on väga õrn liha, mistõttu seda valmistatakse tavaliselt kiiresti praadides. Antrekoodi äärtel on rasv ja ka sees on pekisooned. Antrekoodiks sobib ainult korralikult laagerdunud liha. Turult ostetud värske liha praadimisel ei pehmene. Hea antrekoodi paksus on umbes 1,5 cm ja ta kaalub 200...250 g. Loomaliha säilib külmkapis paar-kolm päeva, sügavkülmas ei ole soovitatav hoida üle kolme kuu. Lõigult eemaldatakse peaaegu kogu äärtes olev rasv (paksu rasvakihi eemaldab tavaliselt lihunik). Alles jäänud rasvaviirgu tehakse täkked, et lihalõik kuumutamisel servadest kokku ei tõmbuks. Klopitakse kergelt, maitsestatakse soola ja pipraga. Soola on soovitatav lisada alles pärast valmistamist, sest sool võtab koos vedelikuga maitse välja. Praetakse pannil suure kuumusega õlis (10...15 minutit) või grillitakse (2...3 minutit) ning serveeritakse erinevate lisandite (eriti šampinjonide) ja praetud või küpsetatud kartulitega. Kaste antakse eraldi. Eriti hästi sobib antrekoot punase veini kõrvale. Loomalihas on valku, rasva, mineraalaineid ja vitamiine. 100 g loomaliha annab 834 kJ ehk 197 kcal energiat ning sisaldab 20 g valku ja 20 g rasva. Loomaliha Rostbiif Romsteek Seljatükk Antrekoot Grillitud antrekoot veinivõiga Grillitud antrekoot hiina marinaadis Kuidas antrekoot jääb õrnaks ja milliseid kastmeid kasutada (inglise keeles)
Erisoojus

Erisoojus (ka erisoojusmahtuvus) on füüsikas soojushulk, mis on vajalik ühikulise massiga ainekoguse temperatuuri tõstmiseks 1 kraadi võrra. SI-süsteemi mõõtühik on J·kg−1·K−1. Levinuim tähis on c. Nii koolifüüsikas kui ka mujal kasutatakse erisoojust tüüpiliselt mitmesuguste soojusbilansi ülesannete lahendamisel. Kui näiteks anumasse massiga m 1 {\displaystyle m_{1}} , temperatuuriga t 1 {\displaystyle t_{1}} ja erisoojusega c 1 {\displaystyle c_{1}} valada veekogus massiga m 2 {\displaystyle m_{2}} , temperatuuriga t 2 {\displaystyle t_{2}} ja erisoojusega c 2 {\displaystyle c_{2}} , siis süsteemi temperatuur peale tasakaalu saavutamist avaldub (võimalikke soojuskadusid arvestamata) t = m 1 c 1 t 1 + m 2 c 2 t 2 m 1 c 1 + m 2 c 2 {\displaystyle t={\frac {m_{1}c_{1}t_{1}+m_{2}c_{2}t_{2}}{m_{1}c_{1}+m_{2}c_{2}}}} . Erisoojusega sarnane, kuid sellest veidi üldisem mõiste on soojusmahtuvus.
Soojusmahtuvus

Soojusmahtuvus ehk soojusmahutavus on soojushulk, mis on vajalik keha kui termdünaamilise süsteemi temperatuuri tõstmiseks 1 kraadi võrra. Soojusmahtuvuse tähis on C {\displaystyle C} ja SI-süsteemi mõõtühik džaul kraadi kohta (J/K). Soojusmahtuvust massiühiku kohta nimetatakse erisoojuseks ehk erisoojusmahtuvuseks c {\displaystyle c} . Kui on teada aine erisoojus ja sellest ainest keha mass m {\displaystyle m} , siis mahutab see keha soojust C = c ⋅ m {\displaystyle C=c\cdot m} . Kui ainehulka väljendatakse moolides, siis nimetatakse soojusmahtuvust moolsoojuseks ehk moolsoojusmahtuvuseks C m {\displaystyle C_{\mathrm {m} }} . Sel juhul soojushulga n {\displaystyle n} soojusmahtuvus C = C m ⋅ n {\displaystyle C=C_{\mathrm {m} }\cdot n} , Soojusmahtuvus sõltub nii aine temperatuurist ja rõhust kui ka termodünaamilisest protsessist, milles aine osaleb. Soojusmahtuvust, mida mõõdetakse konstantse rõhu tingimustes, nimetatakse isobaariliseks soojusmahtuvuseks (tähis C p {\displaystyle C_{\mathrm {p} }} ). Soojusmahtuvust, mida mõõdetakse konstantse ruumala tingimustes, nimetatakse isohooriliseks soojusmahtuvuseks (tähis C V {\displaystyle C_{\mathrm {V} }} ). "Esterm (Eesti Keele Instituudi mitmekeelne terminibaas): soojusmahtuvus". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. märts 2021. Vaadatud 27. juulil 2020.
Inimluure

Inimluure (inglise keeles human intelligence ehk HUMINT) all mõistetakse salajase informatsiooni kogumist, kasutades inimeste omavahelisi kontakte. Info kogujat nimetatakse agendiks ehk spiooniks. Teda juhib ja edastab käsklusi kontrollija, tavaliselt on selleks elukutseline luureohvitser. Luureohvitseri ja spiooni omavahelise kontakti vältimiseks või informatsiooni kahe luurega seotud isiku vahel vahetamiseks kasutatakse ka nn postkaste. Postkastid jaotuvad elusaks ja elutuks postkastiks. Elusateks postkastideks on kullerid, kelle ülesanne on info toimetamine ühelt isikult teisele. tehniline luure sõjaväeluure luureagentuur vastuluure välisluure
Death Note

Death Note (jaapani keeles デスノート (Desu Nōto) on jaapani mangasari, mille autorid on koomiksikirjanik Tsugumi Ōba ja illustraator Takeshi Obata. Sari on umbes keskkooliõpilasest geenius Tokyos nimega Light Yagami kes sügavalt häbistatud ebaõigluse ja kuritegevuse vaevavad maailma, otsustab vabastada maailma kurjast, kasutades üleloomulikku märkmikku, mis tapab igaühe, kelle nimi ja nägu on objekti omanikule teada ja nimi kirjutatakse sellele tuntud kui "Death Note" (sõna otseses mõttes Surmamärkmik inglise keeles) kurjategijate ülemaailmse massimõrva alustamiseks. Märkmik kuulus algselt Shinigami (surmajumalad Jaapani mütoloogias), kes, püüdes peatada oma igavust, viskab märkmiku maale lootuses, et keegi leida ja püüda teda, mis toob endaga märkmiku leitud Light, seega antud kaudselt teda, nimega Ryuk. Sarja keskmes on Light katsed luua ja valitseda ebaausat maailma, mis on puhtaks tehtud kurjusest kui Jumalast, kasutades märkmikku ja rahvusvahelise tuntud detektiivi, mis on tuntud lihtsalt kui L, et lõpetada ja teda vahutada. Mangasarja järgi on tehtud anime "Death Note" ja selle järg.
Hiina köök

Hiina köök on üks maailma populaarsemaid. Kuigi pole olemas ühtset Hiina kööki ja söömisharjumused on eri provintsides erinevad, kehtivad kogu Hiinas teatud kindlad toiduvalmistamise ja serveerimise põhimõtted, Hiina kokakunsti raudreeglid, mis teevad Hiina köögist just selle, mis ta on. Põhinõudeks on lisandite värskus ja naturaalne maitse. Loomuliku maitse säilitamise eesmärgil lõigatakse köögivili, kala ja liha väikesteks tükkideks ning piirdutakse nii lühikese keetmis- ja küpsetusajaga kui võimalik. Ka püütakse kõik toiduained hakkida ühe kuju ja suurusega tükkideks, et kõik koostisosad enam-vähem üheaegselt valmiksid. Lühikesel küpsetusajal on veel üks küllaltki praktiline põhjus – nimelt on Hiinas alati nappinud küttematerjali. Nii leiutatigi stir-fry ehk "segades praadimise" meetod: väikesed toidutükid valmivad segades üllatavalt kiiresti. Lisaks stir-fry'le kasutatakse ka aurutamist, hautamist ja frittimist. Hiina regioonide jaotatakse tihti kulinaarsete traditsioonide järgi laias laastus neljaks. Kantoni ehk Lõuna-Hiina köök Pekingi ehk Põhja-Hiina köök Shanghai ehk Ida-Hiina köök Sichuani ehk Lääne-Hiina köök Kasutatakse ka muid, detailsemaid jaotusi (laialt kasutatav on ka 8-regiooniline jaotus). Austrikaste Bambusevõrsed Hiina nuudlid Ingver Koriander Liiliapungad Mango Oapastad Porrulauk Riis Riisivein Riisiäädikas Seesamiseemned Seesamiõli Sichuani pipar ehk fagara Sojaidud Sojakaste Tofu Tšillipasta Tšilliõli Tähtaniis Vesikastanid ehk vesialss Viievürtsisegu Hiina lauakombed Söögipulgad Hiina teekultuur Aurutamine Frittimine Marineerimine Stir-fry Vokkimine
Grigori (Tšukov)

Grigori (Григорий; ilmaliku nimega Nikolai Kirillovitš Tšukov, vene keeles Николай Кириллович Чуков; 1. veebruar 1870 Petroskoi – 5. november 1955 Moskva) oli vene rahvusest õigeusu vaimulik, aastatel 1945–1955 Vene Õigeusu Kiriku Leningradi ja Novgorodi metropoliit. Leningradi ja Novgorodi metropoliidina oli ta aastatel 1945–1954 ka Pihkva ja Olonetsi piiskopkonna eestseisja ning kandis hoolt Vene Õigeusu Kiriku koguduste eest Soome territooriumil. Aastatel 1946–1947 ja 1949–1950 täitis ta kohaliku piiskopi puudumise tõttu ka Tallinna ja Eesti piiskopi kohuseid. Eesti Õigeusu Piiskopkonna Teatajas on tema nime eestindatud kujul Gregoorius. vt näiteks Eesti Õigeusu Piiskopkonna Teataja, nr. 5, 28. detsember 1949.
Austrikaste

Austrikaste (hiina keeles 蚝油 (蠔油); hao you (háo yóu)) on tumepruuni värvusega paks kontsentreeritud maitsekaste, mida valmistatakse värsketest austritest, soolveest ja sojakastmest. Austrikaste on laialt kasutusel Hiina, Tai ja Filipiinide köögis mitmete toitude valmistamisel (eriti aga stir-fry roogades) ning lauavürtsina. Väidetavalt leiutas austrikastme 1888. aastal Lee Kam Sheung Hiina Guangdongi provintsi Nam Shui külast. Tema asutatud firma Lee Kum Kee toodab austrikastet siiani. On väidetud, et õrnalt magusa maitsega austrikaste annab roogadele suurepärase maitsenüansi, ilma et kipuks põhiainete naturaalse maitse üle domineerima.[viide?]
Nord

Nord on põhja (ilmakaare) saksakeelne nimetus. Nord on kõige põhjapoolsem departemang Prantsusmaal. Nord oli kalurikolhoos ning hiljem kalurikolhoosi osakond Lohusalus. Nord (saksa Heeresgruppe Nord) oli Teise maailmasõja ajal Poola ja Nõukogude liidu vastu sõdinud Saksa vägede grupp. Nord on Relva-SS'i mägidiviis. Nord oli Tallinna Loomaaia jääkaru. Akadeemia Nord Vabaakadeemia Nord
Werner Heisenberg

Werner Karl Heisenberg (5. detsember 1901 Würzburg – 1. veebruar 1976 München) oli saksa füüsik. Tema kõige olulisem avastus on 1927. aastal formuleeritud ja hiljem tema järgi nimetatud määramatuse printsiip, millest sai kvantmehaanika põhitõde. Werner Heisenberg õppis Münchenis ja Göttingenis ning töötas seejärel koos Niels Bohriga Kopenhaagenis. Koos Max Borni ja Pascual Jordaniga rajas ta teoreetilise kvantmehaanika. Aastatel 1941–1945 juhtis Heisenberg Saksamaa tuumaprogrammi. Aastatel 1958–1970 oli ta Max Plancki Füüsikainstituudi direktor. 1929 – Matteucci medal 1930 – valiti Saksimaa Teaduste Akadeemia Leipzigis liikmeks 1932 – Nobeli füüsikaauhind 1933 – Max Plancki medal 1937 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks 1949 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks (tegevliige 1959. aastast) 1965 – valiti Jaapani Akadeemia välisliikmeks 1955 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks "Füüsika ja filosoofia". Tõlkinud Piret Kuusk – Akadeemia 2010, nr 2, 3, 4, 5, 6 "Füüsika ja filosoofia" autor Werner Heisenberg. Tõlkinud Piret Kuusk. Kirjastus: Ilmamaa 2013 ISBN 9789985774441 (https://www.rahvaraamat.ee/p/f%C3%BC%C3%BCsika-ja-filosoofia/45728/et?isbn=9789985774441) Werner Heisenberg Nobeli auhinna lehel
Issidor (Bogojavlenski)

Issidor (ilmaliku nimega Joann Jakovlevitš Bogojavlenski, vene keeles Иоанн Яковлевич Богоявленский; 30. oktoober 1879 Kurski kubermang – 18. detsember 1949 Tallinn) oli vene rahvusest õigeusu vaimulik, kes elas ja töötas alates 1919. aastast Eestis. Aastatel 1947–1949 oli ta Tallinna ja Eesti piiskop. Maetud Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.