laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Barkarool

Barkarool (it barcarola, barca – 'paat') on Veneetsia gondoljeeride rahvalik laul või selles stiilis komponeeritud muusikapala. Kaks tuntumat selle žanri näidet on barkarool Jacques Offenbachi ooperist "Hoffmanni lood" ja Frédéric Chopini Barkarool Fis-duur klaverile. Barkarooli iseloomustab gondoljeeri mõlatõukeid meenutav rütm, mõõdukas tempo ja 6/8 taktimõõt. Kuigi kõige kuulsamad barkaroolid on pärit romantismiajastust, oli žanr tuntud juba 18. sajandil. Lisaks Offenbachile kasutasid barkarooli oma ooperites aariatena näiteks Giovanni Paisiello, Carl Maria von Weber, Gioachino Rossini ja Giuseppe Verdi. Samuti on tuntud Pjotr Tšaikovski barkarool tsüklist "Aastaajad". Randel, Don, The New Harvard Dictionary of Music Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press, 1986. ISBN 0-674-61525-5
Pierre Damien Habumuremyi

Pierre Damien Habumuremyi (sündinud 21. veebruaril 1961 Ruhondos) on Rwanda poliitik. Ta oli 7. oktoobrist 2011 kuni 24. juulini 2014 Rwanda peaminister. Tal on doktorikraad politoloogias Ouagadougou ülikoolist. Enne peaministriks saamist oli ta haridusminister. Haridusministeeriumi endine info
Kalüpso

Kalüpso on Lääne-India saarte muusikastiil, mis pärineb Trinidadist ja Tobagost ning mille juured on Aafrikas ja Euroopas. Stiili alged arenesid Aafrikast pärit orjade suhtluses, kes üksteisega suhtlemiseks laulsid, kuna neil ei olnud lubatud rääkida. Prantsuse, hispaania ja briti kolonistid mõjutasid oma kultuuriga stiili arengut. Prantslased tõid Trinidadile karnevali ning kalüpso sai karnevalide populaarseks osaks. Kalüpso on tantsurütmiline rahvalaul ning ka selle rütmiga seltskonnatants. Kalypso
Londoni Assamblee

Londoni Assamblee (inglise keeles London Assembly) on valitav organ, mis on osa Suur-Londoni administratsioonist. 2000. aastal asutatud assamblee kontrollib Londoni linnapea tegevust. Assamblee koguneb Suur-Londoni Administratsiooni uues hoones City Hallis Southwarki linnaosas. Assambleel on õigus muuta linnapea aastaeelarvet ning see käsitleb oma tegevuses Londonit puudutavaid olulisi küsimusi, näiteks transpordi- või keskkonnaküsimusi, avaldab oma järeldused ja soovitused ning esitab vastavad ettepanekud linnapeale. Londoni Assamblee koosneb 25 liikmest. Valimised toimuvad iga nelja aasta tagant – üheaegselt linnapea valimistega. Assamblee liikmed omavad õigust kasutada oma nime taga lühendit AM (Assembly Member). 2021. aastal toimunud valimiste järel kuulub assambleesse neli parteid: leiboristid (11 kohta), konservatiivid (9), rohelised (3) ja liberaaldemokraadid (2).
Suur-Londoni Administratsioon

Suur-Londoni Administratsioon (inglise keeles Greater London Authority, lühendatult GLA) on kõrgema taseme haldusorgan Inglismaal Suur-Londoni regioonis. Suur-Londoni Administratsioon koosneb otse valitud Londoni linnapeast (Mayor of London) ja valitud 25-liikmelisest Londoni Assambleest (London Assembly), kes omab kontrollfunktsiooni. GLA loodi aastal 2000 ja on kohaliku omavalitsuse struktuuris ülemise tasandi haldusorgan. Varem oli Suur-Londonis ülemise tasandi haldusorganiks Suur-Londoni Nõukogu (Greater London Council), mis aga kaotati 1986. aastal Margaret Thatcheri juhitud konservatiivide valitsuse poolt samal ajal kõigi linnkrahvkondade nõukogude likvideerimisega. Haldusvõimu funktsioonid Suur-Londonis on jagatud GLA ja madalama tasandi omavalitsuste haldusorganite – 32 linnaosa nõukogu (councils of London boroughs) ja City of London Corporationi – vahel. City of London Vorporationi kontrolli all on vaid ühe ruutmiili suurune piirkond Londoni südalinnas ja selle eesotsas on suuresti tseremoniaalseid funktsioone omav lordmeer (Lord Mayor). Suur-Londoni Administratsioon asub 2002. aastal valminud arhitekt Norman Fosteri projekteeritud City Hallis Southwarki linnaosas Thamesi kaldal Toweri silla naabruses.
Margus Tabor

Margus Tabor (sündinud 13. mail 1962) on eesti näitleja. Ta on lõpetanud 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (11. lend). Margus Tabor töötas Rakvere Teatris aastatel 1984–1988, Nukuteatris 1988–1992 ja 1994–1998, Vanalinnastuudios 2002–2004. Aastatel 2007–2020 oli Tabor Tallinna Linnateatri ja 2020–2024 Ugala teatri näitleja. Septembrist 2018 kuni maini 2022 oli Margus Tabor Eesti Televisiooni kultuurisaate "OP!" kaassaatejuht. 2001 – "Lepatriinude jõulud" – Kirp-koer; Isa (hääl) 2006 – "Leiutajateküla Lotte" – Klaus (hääl) 2006 – "Hundi agoonia" – direktor 2010 – "Punane elavhõbe" – taksojuht 2011 – "Lotte ja kuukivi saladus" – Klaus (hääl) 2015 – "Imelise Ajastu Lõpp" – Novikov (KGB major) 2018 – "Kapten Morten lollide laeval" – Matilda, Tilda (hääl) 2019 – "Tõde ja õigus" – Herman 1996 – "Õnne 13" – Kirurg 2006 – "Kelgukoerad" – Sander 2007 – "Ohtlik lend" – Raimo Raadik 2012 – "Saare sosinad" – Tauno Mänd 2013 – "Kättemaksukontor" – Marcus Vatter 2013 – "Mägede varjud" – Tauno 2021 – Parima meesnäitleja Kuldõun (Ugala publikupreemia) 2022 – Parima meesnäitleja Kuldõun (Ugala publikupreemia) Hiiumaalt Kõlunõmmest pärit talumees Kõlu Magnus (Maunus) (1710–1781) ja tema abikaasa Kadri olid Tõnis Niinemetsa, Sepo Seemani ja Margus Tabori esivanemad. Garmen Tabor on Margus Tabori abikaasa. Poeg Theodor Tabor on samuti näitleja. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2016. Vaadatud 16. veebruaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Sinu uus sugulane. 1. osa: Tõnis Niinemets Eesti Televisioon. 31.12.2021
Mikey Welsh

Michael Edward Welsh (20. aprill 1971 – 8. oktoober 2011) oli USA muusik, ansambli Weezer basskitarrist (1994–2001).
Mart Toome

Mart Toome (sündinud 7. märtsil 1980) on eesti näitleja. 2002. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (20. lend). Samast aastast töötab Tallinna Linnateatri näitlejana. Mart Toome on mänginud ka filmides ("Nimed marmortahvlil", "Stiilipidu") ja teleseriaalides. 2010 Tallinna Linnateatri juhtkonna preemia möödunud aasta jooksul enim etendusi andnud meesnäitlejale 2012 Stanislavski preemia “Usun!” festivalil Baltiiski Dom rollide eest lavastuses “Maailmale nähtamatud pisarad” 2013 Tallinna Linnateatri juhtkonna preemia möödunud aasta jooksul enim etendusi andnud meesnäitlejale 2023 Eesti Rahvuskultuuri Fondi Leida Rammo Linnateatri Fondi preemia "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2016. Vaadatud 26. juulil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Leida Rammo Linnateatri Fondi preemia laureaat on Mart Toome Tallinna Linnateatri koduleht. 31.05.2023. Mart Toome Tallinna Linnateatri kodulehel Mart Toome andmebaasis IMDb
Pepe Reina

Pepe Reina (õieti José Manuel Reina Páez; sündinud 31. augustil 1982 Madridis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliigaklubis Villarreal. Varem on ta mänginud sellistes klubides nagu Barcelona, Liverpool, Müncheni Bayern, Napoli, AC Milan, Rooma Lazio ja Aston Villa. Reina on õppinud Barcelona noorteakadeemias La Masia. 2007. aastal aitas ta Liverpoolil jõuda Meistrite Liiga finaali, mis kaotati AC Milanile 2:1. Pepe Reina liitus 1998. aastal Barcelona noorteakadeemiaga. 2. detsembril 2000 tegi ta Kataloonia klubis debüütmängu, kohtumine Celta de Vigoga lõppes 3:3. Reina mängis Barcelonas kahe hooaja peale 49 mängu. 2002. aasta juulis liitus Reina Villarrealiga. Ta aitas klubi võita kahel korral UEFA Intertoto karika (2002–03 ja 2003–04 hooajal). 2004. hooajal jõudis Villarreal UEFA karika poolfinaali ja kvalifitseerus 2005. aastal esimest korda klubi ajaloos Meistrite Liigasse. Reina osteti 2005. aastal Inglismaa kõrgliiga klubisse Liverpool. Liverpoolis mängis ta 394 kohtumist ja võitis neli karikat. Ta aitas klubil jõuda 2006–07 Meistrite Liiga finaali, kus kaotati 2:1 AC Milanile. Reina anti 2013–14 hooajaks laenuks Itaalia kõrgliiga klubisse Napoli. Meeskond võitis samal hooajal Itaalia karika. 2014. aasta suvel liitus Pepe Reina Saksamaa kõrgliiga klubiga Müncheni Bayern. Mängides Bundesligas ainult kolm mängu, tuli ta 2015. aastal Saksamaa meistriks. 23. juunil 2015 liitus Reina lõplikult SSC Napoliiga. Reina võitis Hispaania jalgpallikoondise koosseisus 2008. ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlused ning 2010. aasta maailmameistrivõistlused. Hispaania koondises mängis ta aastatel 2005–2018 kokku 36 korda. Villarreal UEFA Intertoto karikas: 2002–03, 2003–04 Liverpool FA Cup: 2005–06 League Cup: 2011–12 FA Community Shield: 2006 Euroopa superkarikas: 2005 Napoli Coppa Italia: 2013–14 Müncheni Bayern Bundesliga: 2014–15 Hispaania Maailmameistrivõistlused: 2010 Euroopa meistrivõistlused: 2008, 2012 Hispaania U16 Euroopa U16 meistrivõistlused: 1999 Reina abiellus 19. mail 2006 Yolanda Ruiziga. Neil on viis last. Pepe Reina isa Miguel Reina oli samuti jalgpallur, väravavaht, kes mängis Madridi Atlético särgis 1974. aasta Euroopa karikaturniiri finaalis Müncheni Bayerni vastu. "Yolanda Ruiz, Wife Of Pepe Reina". Total Football Madness. 11. mai 2010. Vaadatud 06.12.2016.
Carita Vaikjärv

Carita Vaikjärv (sündinud 18. veebruaril 1980 Pärnus) on eesti näitleja. 2002. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (20. lend). Samast aastast töötas Viljandi teatri Ugala näitlejana. Alates 2016. aastast on ta Pärnu Endla teatri näitleja. Mänginud ka teleseriaalides ja filmis "Nimed marmortahvlil". "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2016. Vaadatud 26. juulil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Carita Vaikjärv Endla teatri kodulehel Carita Vaikjärv andmebaasis IMDb
Karin Tammaru

Karin Tammaru (sündinud 27. jaanuaril 1971 Paides) on eesti näitleja. Aastatel 1990–1992 õppis ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis näitejuhtimist. Lõpetas 1996. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (17. lend). Töötas aastatel 1996–1998 Rakvere Teatris ja 1998–2006 Vanemuise Teatris. Alates 2007. aastast on Karin Tammaru Pärnu Endla Teatri näitleja. Tema elukaaslane on Indrek Taalmaa, neil on kaks poega. Karin Tammaru Endla Teatri kodulehel Karin Tammaru andmebaasis IMDb
Mihkel Kabel

Mihkel Kabel (sündinud 1. aprillil 1984 Albus) on eesti näitleja. Ta on lõpetanud 2006. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (22. lennus). Aastatel 2006–2012 töötas ta näitlejana Eesti Draamateatris ja 2013–2017 näitlejana Rakvere Teatris. Seejärel on ta tegutsenud vabakutselise näitlejana. Ta on mänginud teleseriaalides "Ohtlik lend", "Kelgukoerad" ja "Kättemaksukontor". 2005 "Malev" – Pent, nurmekundlaste vanem 2021 "Tulilind" – piirivalvur Popov 2024 "Elu ja armastus" – näitleja Ta oli aastatel 2009–2011 abielus näitleja Katariina Ratasepaga, neil on 2009. aastal sündinud poeg Rudolf Mattias. Lennud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikool Mihkel Kabeli pulmapidu![alaline kõdulink] Katariina Ratasepp: "Vastata küsimusele, miks te lahutasite, on sama raske kui küsimusele, miks te olete koos." Tõelisesse koju tahavad lapsed alati tulla, Maaleht, 20. detsember 2012 Mihkel Kabel andmebaasis IMDb
Roland Laos

Roland Laos (sündinud 28. oktoobril 1986 Tallinnas) on eesti näitleja. Ta lõpetas aastal 2006 Tallinna 32. Keskkooli ja 2010. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (24. lend) ja töötas seejärel kuni 2014. aastani Eesti Draamateatris. Roland Laos on mänginud filmides "Haiguste ravi", "Eestlanna Pariisis" ja "Polaarpoiss" ning teleseriaalides "Tuulepealne maa" , "Klass: elu pärast", "Ohtlik lend” ja "Õnne 13". "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. august 2016. Vaadatud 11. veebruaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Roland Laos Eesti Draamateatri kodulehel Roland Laos andmebaasis IMDb
Kelantani osariik

Kelantan on Malaisia osariik. Piirneb põhjas Taiga. https://www.dosm.gov.my/v1/index.php?r=column/cthemeByCat&cat=117&bul_id=akliVWdIa2g3Y2VubTVSMkxmYXp1UT09&menu_id=L0pheU43NWJwRWVSZklWdzQ4TlhUUT09 http://www.kelantan.gov.my/
Uno Vark

Uno Vark (20. jaanuar 1934 Tallinn – 2. september 1991 Tallinn) oli eesti näitleja. Ta lõpetas aastal 1952 Tallinna Muusikakooli metsasarve erialal ja aastal 1965 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (2. lennu). Aastatel 1952–1965 töötas ta Estonia teatris inspitsiendi ja näitlejana. Aastatel 1965–1968 töötas ta Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris näitlejana. Tema elukaaslane oli Iivi Lepik. Tema abikaasa oli Eevi Vark (praegu nimega Eevi Pehme). Eesti teatri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Eesti Teatriliit. Tallinn 2000 1953 Nikolai Strelnikov "Orjatar" (Herold) 1957 Imre Kálmán "Bajadeer" (Jonny ja doktor Cohen) 1958 Edgar Arro/Leo Normet "Tuled kodusadamas" (Mati) 1961 Leo Normet "Stella Polaris" (Villu) 1962 Arne Oit "Muhulaste imelikud juhtumised" (Riks Sikusarv) 1963 Modest Tabatšnikov/Isidor Štok "Jumalik komöödia" (Aadam) 1964 Leonard Bernstein "West Side'i lugu" (Riff ja Diisel) 1964 Oskar Luts "Kapsapea" (Pliuhkam 1965 Aleksander Andrejev/Mikk Mikiver "Otsustage meie üle, inimesed" (Vadim Karetin) 1966 Jules Verne/Pavel Kohout "80 päevaga ümber maailma" (osaline) 1966 Shakespeare "Hamlet" (IV näitleja) 1967 Jean Anouilh "Antigone" (Koor) 1967 Astrid Lindgren/Mikk Mikiver/Arne Oit "Väikevend ja Karlsson katuselt" (Karlsson) 1968 Juhan Smuul "Pingviinide elu" (Triiv-Traav)
Melaka osariik

Melaka on Malaisia osariik. Asub Malaka väina ääres. http://www.melaka.gov.my/
Ago Roo

Ago Roo (sündinud 11. mail 1946 Tartumaa Saadjärve vallas Visustis) on eesti näitleja. Ta lõpetas 1964. aastal Elva Keskkooli ja 1968. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (3. lennu). Ta töötas aastatel 1968–1969 Rakvere Teatris ja 1969–1978 Pärnu teatris Endla. Aastatel 1978–2009 oli ta Tallinna Linnateatri näitleja. Ta on mänginud ka filmides ja teleseriaalides. 1968 Maksim Gorki "Põhjas" (Parun) 1968 Eduardo de Filippo "Minu perekond" (Corrado Cuoco) 1969 Günther Weisenborn "Kaks inglit tuli taevast" (Kill) 1969 Jean Anouilh "Lõoke" (Warwick) 1970 Shelagh Delaney "Armunud lõvi" (Andy) 1970 Jevgeni Švarts "Nõiutud vennad" (Baaba-Jagaa) 1972 Tennessee Williams "Tramm nimega "Iha"" (Harold Mitchell) 1972 Jānis Rainis "Puhu tuul!" (Uldis) 1973 Henrik Ibsen "Naine merelt" (Lyngstrand ja doktor Wangel) 1974 Peet Vallak / Mati Unt "Epp Pillarpardi Punjaba potitehas" (Tiiskäpp) 1976 Tennessee Williams "Iguaani öö" (Jonathan Coffin) 1977 Maksim Gorki "Suvitajad" (Suslov) 1978 Georgi Džagarov "Prokurör" (prokurör Miladin) 1978 Anton Tšehhov "Kajakas" (Dorn) 1980 Tammsaare / Mati Unt "Ma armastasin sakslast" (Parun) 1981 Fjodor Dostojevski / Mati Unt "Pihtimus allilmast" (Mees) 1982 Federico García Lorca "Bernarda Alba maja" (Bernarda Alba) 1982 Goethe "Torquato Tasso" (Antonio) 1983 Aleksei Kazantsev "Vana maja" (Maksim Glebov) 1984 Henrik Ibsen "Kummitused" (Manders) 1985 Dale Wasserman "Lendas üle käopesa" (Pealik Bromden) 1986 Molière "Misantroop" (Basque) 1987 Mihhail Bulgakov "Molière" (de Charron) 1989 Tom Stoppard "Rosencrantz ja Guildenstern on surnud" (I näitleja ja Polonius) 1989 Agatha Christie "Mõrv jõuluööl" (Simon Lee) 1991 Alfred de Musset "Armastusega ei vallatleta" (Parun) 1992 Shakespeare "Romeo ja Julia" (Capuletti) 1994 Sam Shepard "Maetud laps" (Dodge) 1995 Tammsaare / Illar Mõttus "Kaks paari ja üksainus" (vana Kaas) 1997 Tom Stoppard "Arkaadia" (Richard Noakes) Ago Roo andmebaasis IMDb
Ashay Dharwadker

Ashay Dharwadker (sündinud 1. jaanuaril 1967 New Delhis) on Eestiga seotud india matemaatik. Ta uurib algebra, topoloogia, graafiteooria, arvutiteaduse ja füüsika aluseid. Erilist tähelepanu on pälvinud tema neljavärviprobleemi kaasaegne, algebralistele ja topoloogilistele meetoditele rajatud tõestus , mis n-ö vahetab välja omaaegse K. Appeli ja W. Hakeni kurioosse tõestuse . Ashay Dharwadkeri jt monograafia graafiteooriast on omataoliste seas üks põhjalikumaid . On avaldanud töid nii fundamentaaluuringute kui ka rakenduste vallas . Koostöös Euroakadeemiaga (Tallinn) moodustas 2009. aastal Matemaatikainstituudi (Institute of Mathematics, Gurgaon)[viide?], mis tegeleb nii uurimis- kui ka õppetööga ning avaldab uurimistulemusi. Eesti-poolne osalus selles hõlmab graafiteooria ja struktuurisemiootikaga seotut . On Baltic Horizonsi toimetuskolleegiumi välisliige.[viide?] Ashay Dharwadker on Euroakadeemia juures asuva iseseisva uurimisrühma SERR juhatuse liige.[viide?] Ashay Dharwadker, The Four Colour Theorem, Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, ISBN 9781466265301 Appel, K., Haken, W., 1976. The Existence of Unavoidable Sets of Geographically Good Configurations. – Illinois J. Math., 1976, No 82, 218-297 Ashay Dharwadker and Shariefuddin Pirzada, Graph Theory, Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, ISBN 9781466254992 Ashay Dharwadker. The Grand Unification. Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books. ISBN 9781466272316 Ashay Dharwadker and Vladimir Khachatryan, Higgs Boson Mass predicted by the Four Color Theorem, Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, ISBN 9781466403993 Ashay Dharwadker and Vinay Dharwadker, Space, Time and Matter, Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, ISBN 9781466403926 Ashay Dharwadker, The Hamiltonian Circuit Algorithm, Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, ISBN 978146638137X Ashay Dharwadker, The Vertex Cover Algorithm, Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, ISBN 9781466384476 Ashay Dharwadker, The Independent Set Algorithm, Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, ISBN 9781466387696 Ashay Dharwadker, The Clique Algorithm, Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, ISBN 9781466391219 Ashay Dharwadker, The Vertex Coloring Algorithm, Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, ISBN 9781466391324 Ashay Dharwadker and Shariefuddin Pirzada, Applications of Graph Theory, Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, ISBN 9781466397098 Ashay Dharwadker and John-Tagore Tevet. The Graph Isomorphism Algorithm. Proc. Institute of Mathematics, Amazon Books, ISBN 9781466394377 Ashay Dharwadker's Homepage Institute of Mathematics, Gurgaon The Structure Semiotics Research Group, S.E.R.R., Euroacademy, Tallinn A New Proof of The Four Colour Theorem (Knot 221) at Canadian Mathematical Society, 2000-10-05
Chinese Semiotic Studies

Chinese Semiotic Studies on semiootikaalane ingliskeelne teadusajakiri. Ajakiri ilmub alates 2009. aastast. Seda annab välja rahvusvaheline semiootikauuringute instituut Nanjingi Ülikooli juures ning kirjastab Nanjing Normal University Press. Alates 2011. aasta numbritest on ajakirjas Tartu semiootika teemasektsioon. Ajakirja koduleht
Pavel Karelin

Pavel Karelin (27. aprill 1990 Gorki – 9. oktoober 2011 Nižni Novgorodi oblast) oli Venemaa suusahüppaja. Karelin tegi kaasa neli maailma karikasarja hooaega (2008–2011). Juba esimesel MK-etapil Soomes Kuusamos sai ta 15. koha ja sama hooaja keskel Austrias Bischofshofenis 9. koha. Seejärel areng takerdus, kuid viimasel hooajal toimus arenguhüpe. Tema kohad maailma karikasarja kokkuvõttes olid neil aastail 129 punktiga 32., 56 punktiga 42., 34 punktiga 57. ja 282 punktiga 23. Tema edukaimaks võistluseks jäi nelja hüppemäe turnee Garmisch-Partenkircheni etapp. Seal saavutas ta 1. jaanuaril 2011 teise koha, kaotades ainult Simon Ammannile. Ta oli endise NSV Liidu maade teine suusahüppaja, kes jõudis pärast NSV Liidu lagunemist suusahüpete MK-etapil esikolmikusse. Esimene oli samuti Venemaa sportlane Dmitri Vassiljev, kes 1. jaanuaril 2001 saavutas sealsamas Garmisch-Partenkirchenis samuti teise koha. Karelin hukkus liiklusõnnetuses. "Venemaa parim suusahüppaja hukkus autoavariis". Postimees. 9. oktoober 2011. Vaadatud 29.11.2014.
Rööptahukas

Rööptahukas on prisma, mille põhjad on rööpkülikud. Rööptahuka kõik tahud on rööpkülikud, mis on kongruentsed oma vastastahkudega. Risttahukas Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Karala Odagala

Karala Odagala on Saaremaal Karala külas korraldatav spordi- ja kultuuripäev, mis toimub igal aastal ühel juulikuu laupäeval. Sõpradevahelisest mõõduvõtust alguse saanud Odagala korraldajateks on MTÜ Kodukandi Sport koos vabatahtlike ning kohaliku Juulikute pererahvaga, kelle maadel üritus toimub. Esimene Karala Odagala toimus 2004. aastal. Võistluspaik Karala Arena on suurepärane paik sportimiseks ja  pealtvaatajatele suvepäeva nautimiseks. Võistluse algusaeg on 12:00. Kell 18:00 on toimunud Taritu näiteringi teatrietendus. Võistluste rekordiomanik on Jako Lindrop tulemusega 66.80 m. Teiste alade rekordid: Meeste kuulitõuge: Raigo Toompuu 18.84 Naiste odavise: Leana Vahter 41.10 Naiste kuulitõuge: Leana Vahter 13.48 Kalasilmaviskes pole väga muutlike ja erinevate ilmaolude tõttu kõigi aegade edetabelit seni peetud. https://www.facebook.com/karala.odagala http://saaremaasport.ee/uheksas-karala-odagala-toimub-13-juulil/ https://maaleht.delfi.ee/artikkel/66407594 http://roopapuhkus.eu/ http://www.filateelia.ee/foorum/viewtopic.php?f=23&t=2803 https://www.youtube.com/watch?v=tyPbFevz65k https://walkerstalkers.wordpress.com/2009/07/14/karala-odagala-2009-elo/ http://www.kylauudis.ee/2012/07/05/karala-odagala-peetakse-juba-kaheksandat-korda/ http://uudisvoog.postimees.ee/?DATE=20120713&ID=288799 https://www.facebook.com/kiviaiadsaaremaal?pnref=lhc http://www.saartehaal.ee/2013/07/16/ix-karala-odagala-ullatas-osavotjate-rohkusega/
Kuraare

Kuraare on kiire toimega mürk. Seda valmistatakse Lõuna-Ameerikas mürgise strühniinipuu koorest. Seda kasutavad indiaanlased noolemürgina. Kuraaret on kasutatud ka ravimina. 1843. aastal tehti kindlaks, millel põhineb kuraare toime organismis.
Ӟ

Ӟ (ӟ) on kirillitsa täht, mida kasutatakse udmurdi keeles. Udmurdi tähestikus on see 11. täht. See hääldub [d͡ʑ]. Eesti kirjas vastab sellele täheühend dź.
Ӵ

Ӵ (ӵ) on kirillitsa täht, mida kasutatakse udmurdi keeles. Udmurdi tähestikus on see 30. täht. See hääldub [t͡ɕ]. Eesti kirjas vastab sellele täheühend tš.
Ҥ

Ҥ (ҥ) on kirillitsa täht, mida kasutatakse aleuudi, altai, jakuudi ja mari keeles. Mari keeles hääldub see velaarse nasaalina [ŋ]. Ladina transliteratsioonis vastab sellele ŋ või täheühend ng.
Pavo Raudsepp

Pavo Raudsepp (sündinud 9. oktoobril 1973 Koerus) on eesti murdmaasuusataja, mitmekordne Eesti meister.[viide?] 2002. aastal saavutas Pavo Raudsepp Salt Lake City taliolümpiamängudel sprindis (vabatehnika) 34. ja 30 km sõidus (v, ühisstart) 60. koha. 2004. aastal tuli ta Eesti meistriks suusasprindis. Pavo Raudsepp on mitmekordne Eesti meister tünnisõidus. Ta on ettevõtte P.Õ.M.M juhataja. 27. jaanuaril 2018 valiti ta Tamsalus Rahva Ühtsuse Erakonna juhiks.[viide?] 14. jaanuaril 2019 astus ta erakonnast välja ja kandideeris valimistel hoopis Vabaerakonna nimekirjas. Ta sai Vabaerakonna esinumbrina 6. valimisringkonnas 87 häält. 14. märtsil 2019 astus ta taas Rahva Ühtsuse Erakonda. Tema abikaasa on Õnnela Raudsepp, neil on tütred Marii, Marleen, Martta. Gunnar Press Pavo Raudsepp tuli sprindimeistriks, noor vastane Tauno Tõld sattus haiglauuringule, SL Õhtuleht, 05.01.2004 Pavo Raudsepp: kolmekordne Eesti tünnisõidu meister[alaline kõdulink], Virumaa nädalaleht, 15.07.2005 Pavo Raudsepa firmas P.Õ.M.M valmis odavkatel, Virumaa teataja, 20.02.2010 "Senine Rahva Ühtsuse juht kandideerib hoopis Vabaerakonnas" ERR, 16. jaanuar 2019 https://rk2019.valimised.ee/et/voting-result/district-6-voting-result.html "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. september 2020. Vaadatud 17. märtsil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Pavo Raudsepp võttis kümneaastase katseaja järel naise, SL Õhtuleht, 28.08.2000 Pavo Raudsepp veebisaidil Olympedia (inglise) Biograafia ESBL-is "Tamsalu gümnaasiumist sai lahinguväli" Virumaa teataja, 22.12.2015