laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Salt Lake City

Salt Lake City on Ameerika Ühendriikide Utah' osariigi pealinn (aastast 1859). Salt Lake City asub Suure Soolajärve idakaldal. Läbi linna voolab Jordani jõgi, mis suubub Soolajärve. Salt Lake City asub 1300 m kõrgusel merepinnast. Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse andmetel 200 133. Aastal 2000 oli elanikke 181 743. See on rahvaarvult osariigi suurim linn. Linna esialgne asula rajati 24. juulil 1847 Brigham Youngi juhitud 1700-liikmelise rühma mormoonide poolt. Nad otsisid eraldatud paika, kus elada oma usukommete järgi eemal tagakiusamisest ja vägivallast, mis neile USA-s osaks sai. Raudtee jõudis Suure Soolajärve põhjakaldale 1869. aastal ja aasta hiljem valmis raudteeharu sealt Salt Lake Citysse. See hõlbustas transporti ja soodustas elamaasumist linna. Kui Utah sai 1896 USA osariigiks, sai Salt Lake City selle pealinnaks ja on seda tänini. Salt Lake Citys oli ulatuslik trammisüsteem, mis algas juba 1872. Alates 1889 see elektrifitseeriti. 20. sajandi alguses hakkasid inimesed eelistama autoliiklust ja 1941 võeti vastu otsus trammiliiklus linnas lõpetada, kuid sõja tõttu täideti see alles 1945. Järgmisel aastal lõppes linnas ka trollibussiliiklus. Trammiliiklus taastati linnas 1999. Sal Lake City keskmine temperatuur on kõige kõrgem juulis (+27 °C) ja augustis (+26 °C), kõige külmem jaanuaris ja detsembris (0 °C). Absoluutne maksimum on mitmel suvekuul mõõdetud +42 °C, kõige madalam on see jaanuaris (+17 °C). Kõige madalamad temperatuurid on mõõdetud veebruaris (-34 °C) ja jaanuaris (-30 °C). Juulis ja augustis pole kunagi külmakraade täheldatud. Aastas on keskmiselt 394 mm sademeid, kõige rohkem aprillis (55 mm) ja mais (46 mm), kõige vähem juulis (12 mm) ja augustis (15 mm). Aastas on keskmiselt 92 sajupäeva, kõige rohkem jaanuaris ja aprillis (10), kõige vähem juulis (4). Päikest paistab aastas keskmiselt 3029 tundi, kõige rohkem juulis (381) ja juunis (361), kõige vähem detsembris (113) ja jaanuaris (127). 8.–24. veebruarini 2002 toimusid Salt Lake Citys XIX taliolümpiamängud. Linna korvpalliklubi Utah Jazz mängib NBA-s ja jalgpalliklubi Real Salt Lake Major League Socceris (MLS). 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Salt Lake City koduleht
Aarne Tõldsepp

Aarne Tõldsepp (6. veebruar 1942 – 16. august 2013) oli eesti keemiaõpetaja, keemia- ja pedagoogikateadlane ning Tartu Ülikooli professor. Lõpetas aastal 1960 Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1965 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna, kus ta spetsialiseerus keemiapedagoogikale. 1966–1969 oli ta Tartu Ülikoolis aspirantuuris, kaitses aastal 1970 NSV Liidu Pedagoogika Akadeemia juures tööga (juhendajateks Ivar Kull ja Kalju Toim) "Логический анализ и построение ра основах программированного обучения темы "Строения вещества"" pedagoogikakandidaadi kraadi väitekirjaga; aastal 1972 sai ta dotsendiks. Aastal 1985 kaitses ta Herzeni-nimelises Leningradi Pedagoogilises Instituudis tööga "Методические основы формирования системных знании по химии в общеобразовательной школе" pedagoogikadoktori väitekirja. 1965–1966 keemiaõpetaja Tartu 5. Keskkoolis; 1969–1997 Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonnas assistent, vanemõpetaja, dotsent ja professor. 1973 teadur Gdanski Ülikoolis; 1977–1978 stipendiaat Helsingi Ülikoolis; 1998–2002 keemiaõpetaja Antsla Gümnaasiumis; 2002–2004 keemiaõpetaja Saue Gümnaasiumis; 2004–2011 osakoormusega keemiaõpetaja Tartu Waldorfgümnaasiumis, samal ajal Läti Ülikooli keemiateaduskonnas doktoriõppe juhendaja ja konsultant-professor. http://www.htg.tartu.ee/?sub=lennud&aasta=1960 Postimees 4. september 2013, lk 18 (nekroloog) Aarne Tõldsepp Eesti Teadusinfosüsteemis
Duvernoy nääre

Duvernoy nääre on paljude madude peapiirkonnas, silmade ja suu vahel, paiknev paariline välissekretoorne nääre. Duvernoy nääre on tuvastatud ligi 30–40% nastiklaste sugukonda kuuluvatel madudel. Duvernoy näärmeid ei ole tuvastatud rästiklastel või mürknastiklastel. Näärme avastajaks, aastal 1832, peetakse prantsuse zooloogi Georges Louis Duvernoyd (1777–1855), tema järgi on nääre ka nimetatud. Duvernoy näärmete eritisi seostatakse madude toitumisega: neelamise ja seedimisega. Uurija dr. Kenneth V.Kardong peab oluliseks välja tuua, et vaatamata sellele, et Duvernoy näärmete eritisi nimetatakse vahel mürgisteks, mis põhjustavad näiteks inimestel naha alla süstituna valu ja paistetust jms, ei peeta sekreeti siiski mürgiks. D.C. Wareham.Dictionary of Herpetological and Related Terminology, Elsevier, lk 61, 2005, ISBN 0 444 51863 0 Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 17.09.2013) (inglise keeles) Kenneth V.Kardong. The evolution of the venom apparatus in snakes from colubrids to viperids and elapids., Mem. Inst. Butantan, 46:105-118. 1982. Veebiversioon (vaadatud 17.09.2013) (inglise keeles) AARON M. TAUB.COMPARATIVE HISTOLOGICAL STUDIES ON DUVERNOY'S GLAND OF COLUBRID SNAKES, BULLETIN OF THE AMERICAN MUSEUM OF NATURAL HISTORY, 138. köide, artikkel 1, lk 1-50, New York, 1967, veebiversioon (vaadatud 17.09.2013) (inglise keeles) Robert E. Hill, Stephen P. Mackessy, Characterization of venom (Duvernoy's secretion) from twelve species of colubrid snakes and partial sequence of four venom proteins, Toxicon 38 (2000) 1663±1687, veebiversioon (vaadatud 28.07.2014) (inglise keeles) Scott A Weinstein, David A. Warrell, Julian White, Daniel E Keyler. Venomous? Bites from Non-Venomous Snakes: A Critical Analysis of Risk and Management of "Colubrid" snake bites., lk 283 – 288, 2011, Elsevier, ISBN 978 0 12 387732 1 Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 21.09.2013) (inglise keeles)
Endel Innos

Endel Innos (19. mai 1932 Tallinn – 15. november 1992 Tallinn) oli eesti insener, tööstusjuht ja sporditegelane. Ta lõpetas 1950. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1955. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikainsenerina. Aastatel 1961–1975 oli ta algul tehase Metallist direktor, hiljem Tallinna Ekskavaatoritehase direktor. Aastatel 1975–1981 oli ta koondise Talleks peadirektor. 1981. aastast oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse referent, hiljem OÜ Termest peadirektor. Endel Innos suri 15. novembril 1992 Tallinnas ja maeti 20. novembril 1992 Pärnamäe kalmistule. 1966 – Kalevi auliige 1970 – Nõukogude Eesti preemia 1977 – Eesti NSV teeneline tööstustöötaja 1977 – NSV Liidu riiklik preemia Õhtuleht 18. november 1992 (surmakuulutused; Eesti majanduse biograafilises leksikonis on surmaaeg valesti antud) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. detsember 2013. Vaadatud 17. septembril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=Endel&filter_maetud_perenimi=Innos&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink] Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000 AS Kirjastus Ilo, 2003 (surmaaeg on seal vale) Biograafia ESBL-is
Tšuhujiv

Tšuhujiv on linn Ukrainas Harkivi oblastis, Tšuhujivi rajooni keskus. Asub maantee E40 ja Donetsi jõe ääres, 38 kilomeetrit Harkivist kagus. Linn on märkimisväärne toiduainetööstuse tõttu. Peamiselt toodetakse seal majoneesi. Linn on asutatud ajavahemikul 1540–1627. Mitmed ajaloolased väidavad, et Tšuhujivi on asutanud tsaar Ivan IV, kes valitses aastatel 1547–1584. Sõjaväe kindlus ehitati 1638. aastal kõrvuti linnaga Vene tsaari Mihhail I Fjodorovitši käsul. Sestpeale on linnas olnud sõjaväeüksused. Nõukogude ajal oli see oluline sõjaväe väljaõppekeskus. Seal asusid lennuväeakadeemia ja suurtükikool. Hiljem kasutas linna kõrval asuvat baasi Ukraina õhuvägi. 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal vallutasid Venemaa väed Tšuhujivi. Ukraina sõjavägi kinnitas 2022. aasta märtsi alul Harkivi lahingu käigus toimunud vasturünnaku tulemusel linna tagasivallutamisest Vene vägedelt. Tšuhujivist on pärit Ilja Repin. Ilja Repini endine elukoht Tšuhujivi lennuväebaas 2016. aastal Tšugujivi ülestõus http://kh.ukrstat.gov.ua/index.php/chyselnist-naselennia-shchomisiachna-informatsiia "Ukraine Recaptures City of Chuhuiv, Kills Top Russian Commanders: Officials". Newsweek (inglise). 7. märts 2022. Vaadatud 7. märts 2022.
Aljona Sidko

Aljona Sidko (sündinud 20. septembril 1979 Krasnojarskis) on Venemaa endine murdmaasuusataja (sprinter). Tema 26. detsembril 2009 antud dopinguproov osutus positiivseks. Jaanuaris 2010 sai ta kaheaastase võistluskeelu dopingu kasutamise tõttu. 2006 Torinos pronksmedal sprindis 6. koht teatesprindis 2003 Val di Fiemmes 12. koht sprindis 2005 Oberstdorfis pronksmedal teatesprindis 13. koht sprindis 2007 Sapporos 7. koht 4×5 km teatesõidus 27. koht 30 km klassikas 30. koht klassikasprindis 2009 Liberecis 17. koht 10 km klassikas 43. koht vabatehnika sprindis Aljona Sidko osales 117 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile kahel korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele. Aljona Sidko FIS-i kodulehel
Tšugujivi ülestõus

Tšugujivi ülestõus (9. juuli 1819 – august 1819) oli Tšugujivi linnas paiknevate poolsõjaväeliste üksuste relvastatud vatuhakk rangete regulatsioonide ja kehvade töötingimuste vastu. Peamiseks põhjuseks oli Venemaal 1816. aastal läbi viidud sõjaväereform, millega sõdureid sunniti õppustest ja sõjast vabal ajal maad harima. Ülestõusnute peamine nõue oligi sellise korra lõpetamine. Peagi ühinesid nendega talupojad naaberküladest. Ülestõusu mahasurumiseks saatis tsaarivõim kohale neli jalaväerügementi kindral Aleksei Araktšejevi juhtimisel. Pärast kuu aja pikkust võitlust õnnestus ülestõus maha suruda. Arreteeriti umbes 2000 inimest, kellest 20 lasti maha ja 400 saadeti sunnitööle. 1820. aastal puhkes Lõuna-Ukrainas umbes 200 külas veel sarnaseid ülestõuse.
Jerevan

Jerevan (armeenia keeles Երևան või Երեւան) on Armeenia pealinn ja suurim linn. Asub Türgi piiri lähedal, Ararati tasandikul, Hrazdani jõe kaldal. Tekkis 782 eKr urartulaste rajatud Erebuni kindluse juurde. Jerevan on olnud araablaste, pärslaste, Osmanite riigi ja Venemaa valduses. Aastatel 1917–1920 ja alates 1991 on iseseisva Armeenia pealinn. Jerevanis asub Jerevani Riiklik Ülikool. Armeenia peamine lennujaam Zvarthnotshi rahvusvaheline lennujaam asub kesklinnast 12 kilomeetrit edelas. 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jerevani elanike seas 98,6% armeenlasi, 0,6% venelasi ja 0,4% kurde. Jerevanis on mandriline paraskliima parajalt külma talve ja palava kuiva suvega. Jerevani metroo (Երեւանի մետրոպոլիտեն, Jerevani metropoliten) avati 1981. aastal. Matenadaran Armeenia Rahvusraamatukogu Jerevani linna koduleht (armeenia ja vene keeles)
Põhjatuul

Põhjatuul on tuul, mis puhub põhjast lõunasse. Põhjatuult peetakse kirjanduses külma ilma märgiks ja tavaliselt tähistab ta põhjapoolsetes riikides külmemate ilmade saabumist. Lõunapoolsetes riikides, eriti Lõuna-Austraalias, on põhjatuul väga kuum tuul, millega seoses võivad alata tulekahjud. Kreeka mütoloogias oli põhjatuule jumal Boreas. Inuiti mütoloogias oli Negagfok põhjatuul hing, kellele meeldib külm ja tormine ilm.
Niklas Moisander

Niklas Moisander (sündinud 29. septembril 1985 Turus) on Soome jalgpallur. Ta mängib kaitsjana Rootsi jalgpalliklubis Malmö FF. Aastatel 2012 ja 2013 on ta valitud Soome aasta jalgpalluriks. AZ Hollandi meister (1): 2008–09 Johan Cruijff Shield (1): 2009 Amsterdami Ajax Hollandi meister (2): 2012–13, 2013–14 KNVB Cup (1): 2005–06 Johan Cruijff Shield (1): 2013 Malmö FF Allsvenskan: 2021  Niklas Moisander – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Robin Williams

Robin McLaurin Williams (21. juuli 1951 Chicago, Illinois – 11. august 2014 Paradise Cay, California) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja. Ta pälvis oma filmirollide eest Oscari (1997, "Hea Will Hunting", parim kõrvalosatäitja), kuus Kuldgloobust ja kaks Emmyt. Robin Williams on öelnud, et naljasoone päris ta oma modellina töötanud emalt, kes eelistas lapse kasvatamisel köita tema meeli tähelepanu juhtimisega kõiksugustele lõbusatele seikadele ning oli talle eeskujuks naljakate seoste märkamisel ja loomisel. Keskkoolis tegeles ta maadlusega ja kuulus kooli meeskonda. Tema rollide hulka kuuluvad osatäitmised Eestiski linastunud mängufilmides "Hea Will Hunting", "Surnud poeetide ühing", "Aladdin", "Good Morning, Vietnam", "Jumanji", "Kiirfoto", "Meie issi, proua Doubtfire" ("Mrs. Doubtfire"), "Unetus", "Narrkuningas" ("The Fisher King"), "Linnupuur", "Kapten Konkskäsi", "Lustakad jalakesed", "Ärkamised", "Patch Adams", "Öö muuseumis" jne. Williams kannatas pikaajalise depressiooni käes. 2013. aasta novembris diagnoositi tal Parkinsoni tõbi. 11. augustil 2014 leiti Williams oma kodust teadvusetuna ning teda ei suudetud enam päästa. Surma põhjuseks oli enesetapp püksirihmaga poomise läbi ja sellest tingitud lämbumine. Lahkamisel ilmnes, et Williams põdes ka hallutsinatsioone tekitavat Lewy kehakeste haigust. Novembris 2015 ütles Williamsi lesk, et peab enesetapu põhjuseks Lewy kehakeste haigusega kaasnenud vaimse ja motoorse võimekuse allakäiku. Williamsil oleks elada jäänud veel kuni kolm aastat. "Robin Williams – Inside The Actors Studio". Wayback Machine, June 10, 2001. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. oktoober 2014. Vaadatud 13. augustil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Robin Williams' death ruled suicide. CNN. 12.11.2014. Kurb kinnitus! Robin Williams poos end oma magamistoas püksirihmaga üles.[alaline kõdulink] Kasutatud 12.08.2014 Robin Williams coroner’s report finds no illegal drugs or alcohol in system. New York Daily News. 07.11.2014. Robin Williams may have taken his life due to hallucinations caused by Lewy Body Dementia. Telegraph. 11.11.2014. Robin Willamsi lesk paljastas näitleja suitsiidi tegeliku põhjuse. Delfi. 04.11.2015. Robin Williams' widow: He had just three years to live. USA Today. 03.11.2015. Robin Williams andmekogus IMDb (inglise)
Jesús María

Jesús María on linn Argentinas Córdoba provintsis. Linn asub Córdobast 50 km põhja pool. Linn kujunes 1576. sajandil samasse rajatud ja alates 1618. aastast jesuiitidele kuuluva mõisa (hispaania keeles estancia) juurde.
Amphiesma

Amphiesma on maoperekond. Amphiesma liigid elavad Aasia lõuna- ja idaosas, Siberis, Koreas, Hiinas, Indias, Indohiinas, Jaapanis ja Indoneesias. Teadlased peavad neid mürgita madudeks. Amphiesma maoperekonna hulka loetakse 42 liiki. Amphiesma andreae Ziegler & Le, 2006 Amphiesma arguus David & Vogel, 2010 Amphiesma atemporale (Bourret, 1934) Amphiesma beddomei (Günther, 1864) Amphiesma bitaeniatum (Wall, 1925) Amphiesma boulengeri (Gressitt, 1937) Amphiesma celebicum (W. Peters & Doria, 1878) Amphiesma concelarum Malnate, 1963 Amphiesma craspedogaster (Boulenger, 1899) Amphiesma deschauenseei (Taylor, 1934) Amphiesma flavifrons (Boulenger, 1887) Amphiesma frenatum Dunn, 1923 Amphiesma groundwateri (M.A. Smith, 1922) Amphiesma inas (Laidlaw, 1901) Amphiesma ishigakiense (Malnate & Munstermann, 1960) Amphiesma johannis (Boulenger, 1908) Amphiesma kerinciense David & Das, 2003 Amphiesma khasiense (Boulenger, 1890) Amphiesma leucomystax David et al., 2007 Amphiesma metusia Inger et al., 1990 Amphiesma miyajimae (Maki, 1931) Amphiesma modestum (Günther, 1875) Amphiesma monticola (Jerdon, 1853) Amphiesma nicobariense (Sclater, 1891) Amphiesma octolineatum (Boulenger, 1904) Amphiesma optatum (Hu & Zhao, 1966) Amphiesma parallelum (Boulenger, 1890) Amphiesma pealii (Sclater, 1891) Amphiesma petersii (Boulenger, 1893) Amphiesma platyceps (Blyth, 1854) Amphiesma popei (Schmidt, 1925) Amphiesma pryeri (Boulenger, 1887) Amphiesma sanguineum (Smedley, 1931) Amphiesma sarasinorum (Boulenger, 1896) Amphiesma sarawacense (Günther, 1872) Amphiesma sauteri (Boulenger, 1909) Amphiesma sieboldii (Günther, 1860) Amphiesma stolatum (Linnaeus, 1758) Amphiesma venningi (Wall, 1910) Amphiesma vibakari (H. Boie, 1826) Amphiesma viperinum (Schenkel, 1901) Amphiesma xenura (Wall, 1907) The Reptile Database Amphiesma Veebiversioon (vaadatud 18.09.2013) (inglise keeles) Duméril, C. (Constant),( 1774-1860); Bibron, Gabriel, (1806-1848); Duméril, Auguste Henri André, 1812-1870; Baird, Spencer Fullerton, (1823-1887). Erpétologie générale ou histoire naturelle complète des reptiles. 7. köide. lk 726–739, 1854 Veebiversioon (vaadatud 18.09.2013) (prantsuse keeles).
Mikk Üleoja

Mikk Üleoja (sündinud 2. jaanuaril 1970) on eesti koorijuht ja laulja. Ta on Eesti Rahvusmeeskoori peadirigent ja kunstiline juht. Mikk Üleoja alustas muusikaõpinguid Tallinna Muusikakeskkoolis, kus ta õppis koorijuhtimist oma õe Elo Üleoja juhendamisel ja trompetit Aavo Otsa juures. 1997. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia (Ants Üleoja dirigeerimisklassis) ja 2004. aastal sai samas magistrikraadi (Toomas Siitani juhendamisel). Aastatel 1990–1993 täiendas ta end Lahtis Snellmani kõrgkooli lauluosakonnas, õppides Rudolf Steineri õpetusel põhinevat Werbecki häälekooli meetodit. Tema juhendaja oli hollandi tenor Christiaan Boeel. Enda muusikaõpetajatest meenutab ta teistest enam viiuliõpetaja Harri Rikandit, trompetiõpetajat Avo Otsa ja muusikaajaloo õpetajat Toomas Siitanit. Aastatel 1989–1992 laulis Mikk Üleoja Maailma Noortekooris, 1994–1996 Eesti Rahvusmeeskooris, 1996–2000 Eesti Filharmoonia Kammerkooris ning 1998. aastast on ta laulnud gregoriaani ansamblis Vox Clamantis. Lauljana on ta osalenud salvestustel nii Vox Clamantise ja kui ka Eesti Filharmoonia Kammerkoori koosseisus. Aastatel 1998–2011 töötas ta Eesti Filharmoonia Kammerkoori koormeistrina ning juhatas koori paljudel esinemistel, sealhulgas Austrias ja Soomes ning plaadisalvestustel. Koorijuhina alustas Mikk Üleoja tööd Pärnus kammerkoori Mattone juures, mille peadirigent ta oli aastatel 1994–1996. Aastatel 2003–2005 juhatas ta Püha Miikaeli poistekoori. 2003. aastast on ta Kaarli koguduse kontsertkoori peadirigent ning aastast 2011 Eesti Rahvusmeeskoori kunstiline juht ja peadirigent. Ta on olnud Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakonna õpetaja. 2004/2005. õppeaastal õpetas ta koorijuhtimist Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. XXVI üldlaulupeol oli ta liigijuht. 2002 Gustav Ernesaksa Fondi õppestipendium 2007 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (Mart Saare loomingu salvestamine) 2015 Gustav Ernesaksa koorimuusika peastipendium 2016 Armeenia kultuuriministeeriumi kuldmedal (Armeenia kultuuri toetamise ja populariseerimise eest) 2016 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (väljapaistvate loominguliste saavutuste eest 2015. aastal, koos Eesti Rahvusmeeskooriga) 2024 Valgetähe IV klassi teenetemärk Tema vanemad on koorijuhid Ants ja Ene Üleoja. Ka tema õde Elo Üleoja on koorijuht. Mikk Üleoja. Eesti Muusika Infokeskus. Persona Grata, Teater. Muusika. Kino 1/2008 Vabariigi Presidendi 7.veebruari 2024 otsus "Riiklike autasude andmine"
Anders Ljunggren

Karl Anders Hjalmar Ljunggren (sündinud 24. aprillil 1951 Höredas) on Rootsi diplomaat ja ajakirjanik, alates 17. septembrist 2013 kuni septembrini 2018 oli ta Rootsi suursaadik Eestis. Aastatel 2009–2013 oli ta Rootsi suursaadik Reykjavíkis. Maarjamaa Risti I klass 2017 Tartu Ülikooli medal Riikliku autasu andmine 03.08.2018 (kasutatud 14.08.2018) "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. Tutvustus Rootsi saatkonna lehel
Õhuseiredivisjon

Õhuseiredivisjon (ÕSD) on Eesti õhuväe koosseisu kuuluv väeosa, mille põhiülesanne on Eesti Vabariigi õhuruumi puutumatuse järelevalve.[viide?] staap insener-tehniline grupp õhuoperatsioonide juhtimiskeskus ÕSD kasutab üle Eesti paiknevaid sensorsüsteeme (radareid)[viide?]: GM403 ThalesRaytheonSystemsi loodud radarisüsteem Ground Master 403. TPS-77 Lockheed Martini loodud kolmemõõtmeline radarisüsteem. ASR-8 ASR-8 on lennuvälja tegevuseks kasutatav radarisüsteem. Lühend ASR tuleneb inglise keelest (Airport Surveillance Radar). VERA-NG Passiivseiresüsteem. Muhumaa radarijaam Tõikamäe radarijaam Kellavere radarijaam Viru radarijaam 2026. aastal peaks Hiumaal valmima veel üks radarijaam. 27.05.2022– major Ivar Sammal 30.06.2017–26.05.2022 kolonelleitnant Gerry Karro 01.08.2012–30.06.2017 major Hardi Lämmergas 01.08.2009–31.07.2012 kolonelleitnant Janek Lehiste 01.04.2008–31.07.2009 major Kert-Robert Nõmme 01.08.2007–31.03.2008 major Mart Vendla 11.01.2007–31.07.2007 kapten Kert-Robert Nõmme 23.05.2005–31.12.2006 kapten Mart Vendla 03.11.2002–22.05.2005 kapten Jaak Tarien 01.01.1998–02.11.2002 kapten Aivar Tuvik "Viru radarijaam on saamas kupli alla" ERR, 24. septemer 2024 "Kaitseväe õhuseiredivisjoni hakkab juhtima major Ivar Sammal". Eesti Kaitsevägi - Uudised. 27. mai 2022. "Õhuseiredivisjon kaitseväe koduleheküljel". 18.09.2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. november 2013.
Arizona (perekond)

Arizona on maoliste alamseltsi kuuluv perekond. Teadlased peavad neid mürgita madudeks. Perekond Arizona koosneb ühest liigist Arizona elegans, millel on mitmeid alamliike. Arizona elegansi alamliigid: Arizona elegans arenicola – Dixon, 1960 Arizona elegans blanchardi – Klauber 1946 (staatus ebaselge) Arizona elegans candida – Klauber 1946 Arizona elegans eburnata – Klauber 1946 Arizona elegans elegans – Kennicot 1859 Arizona elegans noctivaga – Klauber 1946 Arizona elegans occidentalis – Blanchard 1924 Arizona elegans philipi – Klauber 1946 Nad elavad looduses (isegi kuni 2200 m kõrgusel) Ameerika Ühendriikide Nebraska lõunaosast Oklahoma ja Texase osariigi ja Lõuna-Californiani ning Kesk-Mehhikoni. Keha on neil mõõdukalt sale ja pea sulandub ülejäänud kehaga peaaegu märkamatult. Nad on suhteliselt pikad maod. Arizona perekonna maod on valdavalt öise eluviisiga. Päeval poevad nad teiste loomade urgudesse ja kivide alla. Nad on valdavalt loomtoidulised. Nad paljunevad sugulise sigimise teel, Arizona elegans liigi isasloomadel on üks hemipeenis, emasloomad aga munevad 10–20 muna (ovipaar). Laurence M. Klauber. , Transactions of the San Diego Society of Natural History. San Diego: Volume 10, nr. 17, lk 323, 1946 Veebiversioon (vaadatud 18.09.2013) (inglise keeles) Laurence M. Klauber. , Transactions of the San Diego Society of Natural History. San Diego: Volume 10, nr. 17, lk 323, 1946 Veebiversioon (vaadatud 18.09.2013) (inglise keeles) Laurence M. Klauber. The Glossy Snake, Arizona, with Descriptions of New Subspecies, Transactions of the San Diego Society of Natural History. San Diego: Volume 10, nr. 17, lk 311–398, 1946 Veebiversioon (vaadatud 18.09.2013) (inglise keeles) MobileReference, Illustrated Encyclopedia of North American Reptiles and Amphibians: An ... Veebiversioon (vaadatud 18.09.2013) (inglise keeles)
Krasnodar

Krasnodar on linn Venemaal, Krasnodari krai keskus. Asub Põhja-Kaukaasias Kubani jõe ääres. 2010. aasta rahvaloenduse andmete järgi Krasnodaris oli 744 995 elanikku. Linn on Kubanimaa keskus. Ta on üks linnadest, mida hüütakse Venemaa lõunapealinnaks. Asutatud Katariina II korraldusel Musta mere kasakate poolt kindlusena Kubani jõe põhjakaldal 1793. aastal. Enne Adõgee ja Kaukaasia liitmist Venemaa Keisririigi koosseisu oli linn venelastele tähtsaks sõjaväe tugikohaks. Aastatel 1794–1920 kandis nime Jekaterinodar ('Katariina and'; kasakatele Kubanimaa elamiseks andnud Katariina II ning linna kaitsepühaku Katariina järgi). Linnaõigused sai 1867. aastal. Venemaa kodusõja ajal toimusid linnas ägedad lahingud. Aastatel 1922–1936 oli Adõgee (Tšerkessi) autonoomse oblasti pealinn. Linn on tööstuskeskus. Seal valmistati kolhoosides laialt levinud autobusse Kuban. Krasnodaris on mitmed kõrgkoolid, sealhulgas Kubani Riiklik Ülikool, põllumajandusülikool ja tehnikaülikool. JK Kuban Krasnodar Оценка численности населения Краснодарского края на 1 января 2024 г. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. märts 2013. Vaadatud 17. veebruaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Krasnodari veebileht
NATINADS

NATINADS (ingliskeelne lühend sõnadest NATO Integrated Air Defense System) on NATO integreeritud õhukaitsesüsteem, mis kujutab endast ühendust erinevate Euroopa NATO riikide õhujõudude sensorisüsteemide (radarid), juhtimiskeskuste ning relvasüsteemide (hävitajad, maapealsed õhutõrjevahendid) vahel. "NATO Integrated Air and Missile Defence" (inglise). 18.09.2013.