laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Žirmūnai vald

Žirmūnai vald (leedu keeles Žirmūnų seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse põhjaosas. Valla pindala on 8,5 km². Kogu valla territoorium on ühtlasi Vilniuse Žirmūnai linnaosa. Linnaosas on Tuskulėnai ja Šiaurės miestelise asumid. Aastal 2011 oli seal 44 079 elanikku. Tegemist on kõige rahvarohkema Vilniuse koosseisu kuuluva vallaga. Vallamaja asub aadressil Žirmūnų g. 143. Vallavanem on Ona Suncovienė. Žirmūnai (poola keeles Żyrmuny) on Vilniuse linnaosa. See piirneb loodes Trinapolisega, läänes Šnipiškėse ja Baltupiaiga, lõunas üle Nerise Vilniuse vanalinnaga, põhjas samamoodi Valakampiaiga, idas aga asub jõe teisel kaldal Antakalnis. Linnaossa jäävad Tuskulėnai ja Šiaurės miestelise asumid. Žirmūnai põhjapoolsem osa jääb Verkiai regionaalparki. Osaliselt asub see ka Kalvarijose ajaloolisel kaitsealal. Linnaosa nimi tuleneb Žirmūnai tänava nimest, mida on kaartidel kujutatud juba XVI sajandil ja XVII sajandil. Kohalikud poolakad kutsusid aga piirkonda Łosiówkaks. See nimi tulenes tsaariarmee kindrali Aleksandr Lossevi nimest. Žirmūnai lõunaosa on muinsuskaitse all olev piirkond, põhjaosa ulatub Kalvarijose kompleksi aladele. Muinsuskaitse all on veel Žirmūnai sild, Šnipiškėse juudi kalmistu asupaik, Vilniuse kontserdi- ja spordihoone, VRM-i kultuuri- ja spordihoone, endine kino Tėvynė hoone, Tuskulėnai mõisa hoonetekompleks ja maja aadressil Šeimyniškių g. 30. Žirmūnai aladel asus varem neli küla - Leoniškės, Kazliškės, Šeimyniškės ja Pašeimyniškės. Leoniškės, Kazliškės ja Pašeimyniškės kadusid kaardilt XVIII sajandil, Šeimyniškės eksisteeris aga XIX sajandi lõpuaastateni. Šeimyniškėses asus XVIII sajandini Derevnictva või Horodnictva riigimõis, mille asutas tõenäoliselt Zygmunt II August. Mõis oli sisuliselt Vilniuse linnuse ülalpidajaks. Mõisa talupoegade kohta kasutati nimetust šeimyniški, millest tulenes siis ka küla nimi. XVII sajandil läks mõis eraomandisse, kuuludes Pacidele, Wołłowiczidele, Rudaminadele ja Tiesenhausenitele. XX sajandi keskpaigani olid sealsed alad Vilniuse hõredalt asustatud äärelinnaks. Seal elasid töölised, hooned olid lihtsad puithooned. Aastal 1962 kavandati sinna paneelelamute piirkond. Ehitustööd algasid aastal 1965. Žirmūnai Juudi kalmistu aastal 1922 Kino Tėvynė Uushoonestus Žalgirise staadion http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 27.06 2021. Leedu geoportaal Jurkštas, Jonas. Vilniaus vietovardžiai. – Vilnius, 1985. – Lk. 34. "Leedu kultuurimälestiste register". Vaadatud 22. augustil 2021. Vilnijos vartai
Antakalnise vald

Antakalnise vald (leedu keeles Antakalnio seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse põhjapoolses osas, kuhu kuuluvad linnaosadest Lyglaukiai, Aukštagiris, Gvazdikai, Aukštieji Karačiūnai, Antakalnis, Antaviliai, Baniškės, Didieji Pupojai, Dvarčionys, Galgiai, Kalnai, Kairėnai, Liepynė, Mažieji Pupojai, Meiriškės, Mileišiškės, Pečiukai, Pylimėliai, Sapieginė, Saulėtekis, Smėlynė, Šilas, Šilėnai, Turniškės, Vaguva, Valakampiai, Veržuva, Aukštoji Veržuva, Žemoji Veržuva, Vinciūniškės, Vismalai, Vismaliukai, Vyriai ja Žemieji Karačiūnai. Valla pindala on 77 km². Aastal 2011 oli seal 38 940 elanikku. Tegemist on pindalalt suurima Vilniuse vallaga. Vallamaja asub aadressil Antakalnio g. 17. Alates 2021. aastast on vallavanem Mantas Ilgūnas. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 27.06 2021.
Naujoji Vilnia vald

Naujoji Vilnia vald (leedu keeles Naujosios Vilnios seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse idapoolses osas, kuhu kuuluvad linnaosadest Didieji Karklėnai, Juodasis Kelias, Kalnėnai, Aukštasis Pavilnys, Guriai, Kučkuriškės, Leoniškės, Naujoji Vilnia, Nemėžis, Pūčkoriai, Rokantiškės, Strielčiukai, Žemasis Pavilnys ja Tuputiškės. Valla pindala on 39 km². Aastal 2011 oli seal 31 933 elanikku. Vallamaja asub aadressil Gerovės g. 1, 2023. aasta seisuga on vallavanem Jurijus Gridiuško. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 27.06 2021.
Rasose vald

Rasose vald (leedu keeles Rasų seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse idapoolses osas, kuhu kuuluvad linnaosadest Liepkalnis, Kuprioniškės, Ąžuolijai, Rudaminos Kelias, Lydos Kelias, Basiukai, Katiliškės, Rasos, Lyglaukiai, Belmontas, Ribiškės ja Markučiai. Valla pindala on 13 km². Aastal 2011 oli seal 10 597 elanikku. Vallamaja asub aadressil Žemaitijos g. 9, vallavanem on Lina Rimkevičienė. Suure osa vallast võtavad enda alla metsad. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 27.06 2021.
Senamiestise vald

Senamiestise vald (leedu keeles Senamiesčio seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse keskosas, kuhu kuuluvad linnaosadest Rasų kolonija, Užupis, Paupys ja Vilniuse vanalinn. Valla pindala on 4,5 km². 2011. aastal oli seal 19 447 elanikku. Vallamaja asub aadressil Odminių g. 3, vallavanem on Irena Paukštytė. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 27.06 2021.
Kagukeskus

Kagukeskus on kaubanduskeskus Võrus aadressil Kooli 6. Keskus avati 2. aprill 2008. Keskuse arendaja ja omanik oli Semuehitus OÜ. Keskus müüdi 2016. aasta jaanuaris Kroonikeskus OÜle, mille alla kuuluvad veel Rakveres Kroonikeskus ja Tartus Sõbra keskus. Keskus on Kagu-Eesti suurim kaubanduskeskus. 28. septembril 2019 avati keskuse juurdeehitis, millega lisandus 4400m2 ja 20 uut müügipinda. "Võrus avati Kagu-Eesti suurim kaubanduskeskus". Õhtuleht. 2. aprill 2008. "Kagukeskuse juurdeehitis plaanitakse ühekorruselisena". Wõrumaa Teataja. 12. mai 2016. Tomi Saluveer (28. september 2019). "Võru Kagukeskus avas juurdeehitise". Lõuna-Eesti Postimees. Kagukeskus koduleht Kroonikeskus koduleht
Nina Lykke

Nina Lykke (sündinud 17. juunil 1965 Trondheimis) on norra kirjanik. Ta sündis 1965. aastal Trondheimis, kuid kasvas üles Oslos, lõpetas Kopenhaageni graafikakolledži ja on alates 1989. aastast töötanud Oslos graafilise disainerina. Tema teostest on tõlgitud eesti keelde romaan "Surmahaigus" ("Full spredning", norra keeles 2019), mis ilmus 2021. aastal sarjas "Põhjamaade romaan" ja "Ega me siin lõbu pärast ole" ("Vi er ikke her for å ha det morsomt ", norra keeles 2022, eesti keeles 2023), mõlema tõlkija Sigrid Tooming. Ta on teist korda abielus. Ta on kahe täiskasvanud tütre ema. Novellikogu "Orgien, og andre fortellinger". Forlaget Oktober, 2010 Romaan "Oppløsningstendenser". Forlaget Oktober, 2013 Romaan "Nei og atter nei". Forlaget Oktober, 2016 Romaan "Full spredning". Forlaget Oktober 2019 Romaan "Vi er ikke her for å ha det morsomt". Forlaget Oktober 2022
Atenuaator (elektroonika)

Atenuaator (prantsuse keeles attenuere vähendama, nõrgendama) on seadis elektrisignaali taseme (pinge, võimsuse) vähendamiseks soovitud määral. Lihtsaim atenuaator on takistitest koosnev pingejagur. Nõrgendust väljendatakse üldiselt detsibellides (dB). Näiteks nõrgenduse 20 dB korral on signaali pinge atenuaatori väljundis 10 korda ja võimsus 100 korda väiksem kui sisendis.
Liitumiskilp

Liitumiskilp on elektrikilp, milles toimub elektrienergia tarbija elektripaigaldise liitumine elektritoitevõrguga. Liitumiskilbi paigaldab energiamüüja (võrguettevõtja). Kilbi võrguettevõttele kuuluvas plommitud osas on kolmefaasiline kaitselüliti (pealüliti), mis määrab liitumislepingule vastava maksimaalse nimivoolu (16, 25, 40, … A), ja elektriarvesti. Kilbi tarbijapoolses osas on faasijuhtide ja maanduslati klemmid, mille külge ühendatakse tarbija jaotuskilpi minev kaabel. Liitumiskilp võib asuda tarbija maavalduse piiril paikneval vundamendil või jaotusvõrgu õhuliini postil. Teatud juhtudel võivad liitumiskilbi elemendid olla ühitatud jaotuskilbiga või elamu peakilbiga. Elektrikilp Juhistikusüsteem "Raivo Teemets. Elektripaigaldised. Tallinn, 2011" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19. september 2016. Vaadatud 28. juunil 2021.
Leedu NSV

Leedu NSV oli 1. järgu haldusüksus (liiduvabariik) Nõukogude Liidu koosseisus (3. augustist 1940). Kuulutati välja 21. juulil 1940 pärast Leedu Vabariigi okupeerimist. Piirnes põhjas Läti NSV-ga, idas Valgevene NSV-ga, lõunas Poola Rahvavabariigiga ning läänes Rootsi Kuningriigiga ja Vene NFSV Kaliningradi oblastiga Leedu NSV kõrgeimaks võimuks oli NSV Liidu Kommunistliku Partei lahutamatu osa Leedu Kommunistlik Partei juhtkond Leedu KP KK I sekretäri ning kollektiivsete juhtorganite Leedu KP KK Büroo ja Leedu KP Keskkomiteega.  Pikemalt artiklis Leedu Kommunistlik Partei  Pikemalt artiklis Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimeeste loend  Pikemalt artiklis Leedu NSV valitsusjuhtide loend Riigi rahvamajandust ja majanduselu juhtis vastavalt NLKP ja Leedu KP KK suunistele täidesaatva võimuna Leedu NSV Ministrite Nõukogu ja Leedu NSV seadusandliku võimuna Leedu NSV Ülemnõukogu, koos selle juhtorgani Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumiga. 23. augustil 1939 sõlmisid NSV Liit ja Saksamaa Molotovi-Ribbentropi pakti, millega jagasid Ida-Euroopa oma mõjusfäärideks. 1. septembril alustas Saksamaa Teist maailmasõda, rünnates Poolat. 17. septembril viis oma väed Poolasse ka NSV Liit. 19. septembril hõivas Punaarmee Vilniuse. 10. oktoobril sõlmiti Leedu Vabariigi ja NSV Liidu vaheline vastastikuse abistamise pakt, mille alusel Leetu paigutati Punaarmee sõjaväebaasid. Vastutasuks lubas NSV Liit Leedule Vilniuse. Punaarmee tõmmati linnast välja ja 27.–28. oktoobril 1939 anti Vilnius ja Vilniuse piirkond Leedule üle. 15. juunil 1940 okupeeris Nõukogude Liit kogu Leedu ning moodustati Leedu NSV. 3. augustil 1940 inkorporeeriti Leedu Nõukogude Liitu. Vaata ka: Leedu ajalugu Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee Leedu-Valgevene NSV Apiilinke  Leedu Nõukogude Sotsialistlik Vabariik – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus
Akaniṣṭa

Akaniṣṭa või Akaništha (sanskriti keeles; paali keeles akanittha; tiibeti keeles འོག་མིན ‘og min; hiina keeles ⾊究竟天 sejiujing tian; jaapani keeles shikikuyō ten) on budistlikus kosmoloogias üks brahmalokadest, kujude valla ehk puhaste vormide kõrgeim tase. Puhtal maal (paali keeles suddhāvāsa, sanskriti keeles sukhāvatī) on viis mittenaasjate (anāgāmī) olekut ja Akaniṣṭa on neist kõige kõrgem. Tipiṭaka’s räägitakse Šākjamuni viibimisest Akaniṣṭas sügavas keskendumisseisundis. Jumal Śakra loodab järgmises elus sündida Akaniṣṭas. Vadžrajaana mütoloogias peetakse Akaniṣṭat kohati kõrgeimaks taevaks, mis asub kujudeta valla kohal ja on ürgbuda asupaik. Mõne vadžrajaana allika järgi viibis ka Šākjamuni enne sellesse maailma tulekut Akaniṣṭas, mitte Tušitas, nagu budismi mütoloogias üldiselt väidetakse. Budistlik kosmoloogia Puhas maa Puggalapaññatti 42–46. Ida mõtteloo leksikon: Akaništha.[1]
Kalle Ilves

Kalle Ilves (26. oktoober 1940 Tartu – 31. august 2024) oli eesti korvpallur. Kalle Ilves lõpetas 1959. aastal Tartu 5. Keskkooli (praegune Tartu Tamme Gümnaasium). Koolipäevil harrastas ujumist, korvpallitreeninguid alustas EPA Spordiklubi juures Harri Russaku juhendamisel 1958. Tema pikkus oli 198 cm ning peamine treener oli Ilmar Kullam. Ilves tuli aastatel 1960–1975 EPA ja TRÜ meeskondade koosseisus viiel korral Eesti meistrivõistlustel Eesti NSV meistriks, võitnud kaks hõbe- ja kolm pronksmedalit ning võitnud kaks korda Eesti karika. NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1967. aastal sai Kalle Ilves Eesti NSV meeskonnaga hõbemedali ja 1971. aastal pronksmedali. NSV Liidu meistrivõistlustel osales ta Kalevi esindusmeeskonna koosseisus, kellega võitis mitmeid 4., 5. ja 6. kohti. Lisaks on ta meeskonnaga võitnud kolm Baltimaade karikat (1971–1973) ja tulnud korra NSV Liidu ametiühingute meistriks (1969). Ilves kuulus 14 aastat (1961–1975) Eesti NSV koondisesse ja Kalevi meeskonda. Nõukogude Liidu sõjaväeteenistuses olles tuli Ilves 1964–1966 Läti NSV meistriks Riia Armeespordiklubis mängides. Meistersportlase nimetuse sai ta 1968. aastal. Hiljem on Kalle Ilves töötanud Eesti Televisiooni Tartu saatekeskuses ja Tartu Meditsiinitehnikas. Kalle Ilves, tulemused Kalle Ilves, ESBL Kalle Ilves, portree Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum Kalle Ilves – Basket.ee
Ak 5

Ak 5 (ehk Automatkarbin 5) on Rootsi ründevintpüss. See põhineb Belgia relval FN FNC, kuid lisatud on mõningaid muudatusi, peamiselt selleks, et relv töötaks lähisarktilises kliimas paremini. Ak 5 on Rootsi relvajõudude teenistusvintpüss. Enne seda oli kasutuses Ak 4 (litsentsi alusel valmistatud koopia relvast Heckler & Koch G3). Uuematele mudelitele saab kinnitada ka Colti M203 granaadiheitjat. Relva uusim versioon on Ak 5C. Aastal 2021 teatas Rootsi, et koostöös Soomega hakatakse Ak 5-le asendusrelva konstrueerima.  Norra: Norra politseiteenistus.  Rootsi: Rootsi relvajõududes aastast 1987. Pindad SS1 Laddat Om Vapen Tillverkade i Eskilstuna. Eskilstuna Stadsmuseum. Lk 10. Hogg, Ian. "AK 5: A Swedish version of FN FNC assault rifle". Spec Ops Magazine.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) "Automatkarbin 5" [Automatic Carbine 5] (Swedish). Rootsi armee. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2010. Vaadatud 19. aprill 2010.{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "AK-5". Military Today. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2015. B, Eric (4. mai 2021). "Sweden And Finland To Work Together To Procure New Service Rifle". The Firearm Blog (Ameerika inglise). Vaadatud 4. mai 2021. "Saab Bofors AK-5". Military Factory.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) "AK 5 Rifle". Modern Firearms.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) World Guns - Bofors AK-5 assault rifle (Sweden) Buddy Hinton FNC/AK5 Picture Collection (photo directory) Automatkarbin 5 - SoldF.com (rootsi keeles) Automatkarbin 5C - SoldF.com (rootsi keeles) Ak 5 - Göta Vapenhistoriska Sällskapet (rootsi keeles) FMV lägger beställning på modifiering av automatvapen (rootsi keeles) The Swedish ak 5 upgrade program Presentation to ”NDIA Small Arms Systems Symposium” May 18, 2006 by Per G. Arvidsson, Product Manager Small Arms Systems Försvarets Materielverk (Swedish Defence Materiel Administration)
Naujoji

Naujoji on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lääneosas Pilaitė valla territooriumil. Naujoji piirneb idas Platiniškėsega. Linnaosa on kujunenud Naujoji huutori idapoolsesse Vilniusega liidetud ossa. Ala liideti Vilniusega aastal 1996. Vilnijos Vartai
Platiniškės

Platiniškės on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lääneosas Pilaitė valla territooriumil. Platiniškės piirneb idas Kriaučiūnaiga, läänes aga Naujojiga. Linnaosa on kujunenud samanimelise küla lõunapoolsesse Vilniusega liidetud ossa. Ala liideti Vilniusega aastal 1996. Seal asub põhikool. Vilnijos Vartai
Steinfeld (Kärnten)

Steinfeld (sloveeni Kamen) on linn Austria Kärnteni liidumaa Spittal an der Drau ringkonnas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Kriaučiūnai

Kriaučiūnai on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lääneosas Pilaitė valla territooriumil. Kriaučiūnai piirneb idas Vilkeliškėsega, kirdes Padekaniškėsega ja läänes Platiniškėsega. Linnaosa on kujunenud samanimelise küla põhjapoolsesse Vilniusega liidetud ossa. Ala liideti Vilniusega aastal 1996. Piirkond on traditsiooniliste lihavõttepalmikute punumise keskus. 1944. aasta 14. juulil toimus küla juures lahing Armija Krajowa üksuste ja Saksa vägede vahel, see koht on tähistatud ristiga. Vilnijos Vartai Vilniaus rajono savivaldybe Painklas Armijai Krajovai
Winklern

Winklern on linn Austria Kärnteni liidumaa Spittal an der Drau ringkonnas. Omavalitsus asub Großglockneri massiivi jalamil Schober, Goldbergi ja Kreuzecki rühmade vahel ülemises Mölltalis. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Vilkeliškės

Vilkeliškės on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lääneosas Pilaitė valla territooriumil. Vilkeliškės piirneb idas Dvarykščiaiga, põhjas Padekaniškėsega, kirdes Salotėga, läänes aga Kriaučiūnaiga. Linnaosa on kujunenud samanimelise küla põhjapoolsesse Vilniusega liidetud ossa. Vilkeliškės asub Gelūžė järve lõunakaldal. Ala liideti Vilniusega aastal 1996. Vilnijos Vartai
Damiano David

Damiano David (sündinud 8. jaanuaril 1999 Roomas) on Itaalia poplaulja ja laulukirjutaja. Ta on tuntud Itaalia rokkansambli Måneskin lauljana, kes võitis lauluga "Zitti e buoni" Sanremo muusikafestivali 2021 ja Eurovisiooni lauluvõistluse 2021 (esindades Itaaliat). Damiano on tuntud solistina oma loomuliku karisma poolest[viide?] ja Itaalia moeikoonina[viide?]. Damiano alustas laulmist kuueaastaselt. Keskkoolipäevil tutvus ta Måneskinist pärit Victoria De Angelise ja Thomas Raggiga, neist said hiljem bändikaaslased. Ta õppis Roomas liceo linguistico Eugenio Montale'is, kuid keskkooli ei lõpetanud, vaid hakkas hoopis muusikaga tegelema, mille jaoks oli tal ka vanemate toetus. Ansambel Måneskin asutati 2016. aastal. See mängis esialgu Rooma linna tänavatel, kuid 2017. aasta tõi pöörde: ansambel tuli Itaalia talendisaate "X Factor" 11. hooajal teiseks. Tal on vend Jacopo David. Vennad mängisid nooruses koos korvpalli. Alates 2017. aastast on Damiano suhtes olnud Itaalia modelli ja suunamudija Giorgia Soleriga. Damiano valdab vabalt inglise keelt ning oskab natuke hispaania ja prantsuse keelt. Ta on rassiliste ja LGBT õiguste eest seisja. Damiano on kiindunud Ikaruse tiibade sümboolikasse ja müüti, mille tõttu on seljal tiibade tätoveering ja Instagrami hüüdnimi Ykaaar. https://sky.ee/riskivotjast-moosekandist-uleoo-tuhandete-poolt-imetletuks-ja-ihaldatuks-kes-on-maneskini-ninamees-damiano-david/
Padekaniškės

Padekaniškės (poola keeles Podziekaniszki) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lääneosas Pilaitė valla territooriumil. Padekaniškės piirneb idas Varnėga, lõunas Vilkeliškėsega, põhjas Plytinėga, kagus aga Kriaučiūnaiga. Linnaosa on kujunenud samanimelise huutori aladele, mis liideti Vilniusega aastal 1996. Padekaniškės asub Gelūžė järve põhjakaldal. Vilnijos Vartai
Andrus Kasemaa

Andrus Kasemaa (28. oktoober 1941 – 18. märts 2016) oli eesti skulptor ja graafik. Ta lõpetas aastal 1967 Tartu Kunstikooli ja aastal 1967 ERKI skulptorina. Ta oli aastatel 1974–1993 Tartu Ülikooli kunstikabineti juhataja. Seejärel elas ja töötas ta kaks aastat Austraalias. Aastatel 2000–2008 õpetas ta Tartu Kõrgemas Kunstikoolis vaba joonistamist ning tegutses seejärel vabakunstnikuna. 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk 2004 Ado Vabbe stipendium 2008 Anton Starkopfi stipendium 2012 Kristjan Raua preemia (juubelinäitus "Joonistused" Tartu kunstimaja suures saalis 20.10.-20.11.2011, kus tuntud maalikunstnik ja skulptor esitas oma värviliste pastelljoonistuste sarju) Ta oli abielus Saskia Kasemaaga (sündinud Kits), nende pojad on Markus Kasemaa, tõlkija Martin Kasemaa ja mööblirestauraator Mattias Kasemaa. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Ado Vabbe nimeline stipendium Tartu Kultuurkapital Facebook Tööd Eesti Kunstiserveris Koduleht Raimu Hanson. Suri kunstnik Andrus Kasemaa. Tartu Postimees, 18. märts 2015
Heckler & Koch UMP

Heckler & Koch UMP (Universale Maschinenpistole, saksa keelest 'universaalne püstolkuulipilduja') on Saksamaa püstolkuulipilduja, mida toodab ja arendab Heckler & Koch. UMP konstrueeriti püstolkuulipilduja Heckler & Koch MP5 kergemaks ja odavamaks järeltulijaks (kuigi neid relvi toodetakse paralleelselt). UMP eri variante kasutatakse paljudes riikides, näiteks Brasiilias, Kanadas ja USA-s.  Ameerika Ühendriigid  Austraalia  Brasiilia  Gruusia  Hispaania  Jordaania  Kanada  Liechtenstein  Läti  Lõuna-Aafrika Vabariik  Malaisia  Mehhiko  Poola  Portugal  Rumeenia  Serbia  Slovakkia "UMP9". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. juuni 2018. Vaadatud 17. juuni 2018. ARG. "Heckler & Koch UMP Submachine Gun | Military-Today.com". www.military-today.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2018. Vaadatud 20. september 2016. "Heckler & Koch – Group Website". Heckler-koch.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. mai 2009. Vaadatud 26. juuni 2009. 2008 Heckler & Koch Military and LE brochure Nazarian's Gun Recognition Guide – H&K UMP Demonstration (MOV) The UMP at Modern Firearms
Brockhausen (Vestfaal)

Brockhausen oli Vestfaalist pärit aadlisuguvõsa. Suguvõsa immatrikuleeriti 1631. aasta 2. augustil (vkj) Kuramaa rüütelkonna matriklisse. Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980).
Plytinė

Plytinė on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lääneosas Pilaitė valla territooriumil. Plytinė piirneb lõunas Varnėga, edelas Padekaniškėsega, kagus aga Pilaitėga. Linnaosa on kujunenud samanimelise küla aladele, mis liideti Vilniusega aastal 1996. Uuselamute rajamise tõttu on ala piirid hägustunud, linnaosa hõlmab ka osa linnaga liidetud Zujūnai küla alasid. Vilnijos Vartai
Varnė

Varnė (poola keeles Warna) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lääneosas Pilaitė valla territooriumil. Varnė piirneb idas Pilaitėga, lõunas Salotėga, põhjas Plytinėga, läänes aga Padekaniškėsega. Linnaosa on kujunenud samanimelise huutori aladele, mis liideti Vilniusega aastal 1996. Hiljem on sinna rajatud elamuid. Vilnijos Vartai
Sahara (täpsustus)

Sahara on: Sahara kõrb Põhja-Aafrikas Sahara – kanoniseeritud mahasiddha Sahara – progressiivse roki ansambel Saksamaalt "Sahara" on Clive Cussleri raamat. "Sahara" on mitme filmi pealkiri: "Sahara", Andrew V. McLagleni film (1983) ...
CETME Ameli

CETME Ameli (lühend hispaaniakeelsest terminist ametralladora ligera ehk kergekuulipilduja; Hispaania armee indeks MG 82) on Hispaania kergekuulipilduja. Relv kasutab moona 5.56×45 mm NATO ning selle konstrueeris Hispaania armeele Hispaania riigi poolt 1950. aastatel asutatud tulirelvade teadusinstituut CETME (Centro de Estudios Técnicos de Materiales Especiales). Relva arendamine algas 1974. aastal ning seda juhtis kolonel José María Jiménez Alfaro (hilisem CETME direktor). Ameli läbis põhjalikud katsetused ning see võeti nime MG 82 all Hispaania armees kasutusse 1982. aastal. Amelit tootis Empresa Nacional Santa Bárbara tehas A Coruñas (praegune General Dynamics Santa Bárbara Sistemas) aastani 2013, kui see suleti.  Hispaania  Malaisia: PASKAL.  Mehhiko FN Minimi MG 42 Beretta AS70/90 IWI Negev Ultimax 100 Mini-SS RPK "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. jaanuar 2017. Vaadatud 29. juunil 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Woźniak, Ryszard: Encyklopedia najnowszej broni palnej—tom 1 A-F, page 140. Bellona, 2001. Crawford, Steve: Twenty-first Century Small Arms: The World's Great Infantry Weapons, page 76. Zenith Press, September 2003. "General Dynamics Santa Bárbara Sistemas". Vaadatud 25. oktoober 2014. Dan, Alex (9. veebruar 2016). "PASKAL Malaysian Special Forces Weapons". Military Factory (Small Arms). Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2016. Vaadatud 10. veebruar 2016. Jones, Richard D.; Ness, Leland S., toim-d (27. jaanuar 2009). Jane's Infantry Weapons 2009/2010 (35th ed.). Coulsdon: Jane's Information Group. ISBN 978-0-7106-2869-5. Crawford, Steve (2003). Twenty-first Century Small Arms: The World's Great Infantry Weapons. St. Paul, MN: Zenith Imprint. ISBN 978-0-7603-1503-3. Gander, Terry J.; Ian Hogg (2005). Jane's Guns Recognition Guide, Fourth Edition. London, UK: HarperCollins Publishers. ISBN 978-0-00-718328-9. Woźniak, Ryszard (2001). Encyklopedia najnowszej broni palnej—tom 1 A-F (poola). Warsaw, Poland: Bellona. ISBN 83-11-09149-8. Modern Firearms - Santa Barbara/CETME Ameli (Spain)
Dvarykščiai

Dvarykščiai on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lääneosas Pilaitė valla territooriumil. Dvarykščiai piirneb idas Salotėga, põhjas Pilaitėga, läänes aga Vilkeliškėsega. Linnaosa on kujunenud samanimelise küla põhjapoolsesse Vilniusega liidetud ossa. Ala liideti Vilniusega aastal 1996. Hiljem on sinna rajatud uuselamuid. Vilnijos Vartai
Salotė

Salotė on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lääneosas Pilaitė valla territooriumil. Salotė piirneb põhjas Varnėga, kirdes Pilaitėga, läänes aga Dvarykščiaiga. Linnaosa on kujunenud samanimelise küla põhjapoolsesse Vilniusega liidetud ossa. Ala liideti Vilniusega aastal 1996. Hiljem on sinna rajatud uuselamuid. Vilnijos Vartai