laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Silikoos

Silikoos on üks pneumokonioosi ehk kroonilise kopsukahjustuse raskemaid vorme. Silikoosi põhjustab ränidioksiiditolm (SiO2), mis sissehingamise teel kopsudesse jõuab ning sinna kogunema hakkab. Enamasti on see kutsehaigus, mis esineb tihti inimestel, kes töötavad ebatervislikus keskkonnas (näiteks kaevurid), kuid elades ränioksiiditolmuga saastunud õhuga piirkonnas on ka võimalus haigestumiseks. Tolmukübemeid satub kopsudesse ka tiheda asustusega linnade ja tööstuspiirkondade välisõhus viibides ning samuti elamutes ja maanteedel, kuid pneumokonioosi tekkeks on nende hulk siiski ebapiisav ning kõik tolmuliigid ei ole samamoodi ohtlikud. Peamiselt oleneb tõve saamine neljast asjaolust: tolmu liigist; tolmu hulgast õhus; tolmuses keskkonnas viibimise ajast; organismi tundlikkusest tolmu suhtes Kopsudes toimub sidekoestumine. See põhjustab pikaajalist köha ja hingeldust. Sümptomid: hingamine hakkab muutuma puudulikuks; tekivad südamekahjustused; valu rindkeres; organismi hapnikuvaegus Juba tekkinud silikoos on ravimatu, mistõttu on tolmuga kokkupuute vältimine väga oluline. Tõvega kaasnenud tüsistusi saab ravida antibiootikumide ja bronhilõõgastikega ning muid sümptomeid leevendavad rögalahtistid. Kui tekkinud tüsistused on liiga suured, võib haigus olla invaliidistav ja eluiga lühendav. Tüsistusteks võivad olla kopsupõletik, bronhiit, emfüseem ja sidekoestumine. Raskemate vormide korral on suurem vähkkasvaja tekkimise oht. Silikoosi nähud kujunevad välja pika aja jooksul, seega on tõve ennetamiseks oluline tööhügieeninõuete täitmine. Tööhügieeninõuded: kaitsevahendite (mask, respiraator) kasutamine tolmuste tööde juures; tolmude sissehingamist tuleb vältida; regulaarne tervisekontroll Pneumokonioos. (1994). — Eesti entsüklopeedia. 7. kd. Tallinn : Eesti Entsüklopeediakirjastus, 364. Kliinik.ee. “Pneumokonioos”. <https://www.kliinik.ee/haiguste_abc/kopsutolmustustobi/id-775> (14.05.2015). Silikoos. (1995). — Eesti entsüklopeedia. 8. kd. Tallinn : Eesti Entsüklopeediakirjastus, 498. Terviseportaal inimene.ee. “Pneumokonioos”. <https://web.archive.org/web/20140702072408/http://inimene.ee/p/pneumokonioos> (14.05.2015).
Johann Spurzheim

Johann Gaspar Spurzheim (31. detsember 1776 Longuich Trieri lähedal – 10. november 1832 Boston) oli saksa arst, kes pooldast tugevalt frenoloogiat, mille töötas välja 19. sajandi alguses Franz Joseph Gall (1758–1828). Spurzheim sündis 31. detsembril 1776 Trieri lähedal Saksamaal ning ta õppis meditsiini Viini Ülikoolis. Ta tutvus 1800. aastal Galliga, kes palkas ta peatselt endale assistendiks. Gall soovis, et Spurzheim jätkaks tema tööd ning märkis ta kaasautoriks oma raamatutele ja teadustöödele. Kuid 1812. aastal läksid nad tülli ning Spurzheim alustas omaenda karjääri, pidades loenguid kirjutades palju töid "Dr Galli ja dr Spurzheimi füsiognoomilise süsteemi" teemal. Ta populariseeris edukalt frenoloogiat ja reisis mööda Euroopat, kus ta sai kõige edukamaks Inglismaal ja Prantsusmaal. Spurzheim suri 1832. aastal Bostonis oma Ameerika ringreisi ajal kõhutüüfusse. Pärast Spurzheimi avalikku lahkamist eemaldati ta aju, kolp ja süda ning need säilitati alkoholiga täidetud purkides reliikviatena, mida näidati avalikult. Kaastundlikud bostonlased korraldasid Spurzheimile suurejoonelise matuse ning püstitasid tema auks Mount Auburni surnuaeda Cambridge’is monumendi. Peale selle, et ta populariseeris frenoloogiat Euroopas, eksportis ta Galli mõttekaaslasena frenoloogia ka Ameerikasse. Spurzheim tegi Galli frenoloogilises süsteemis palju muudatusi, mille hulka kuulub "organite" arvu suurendamine ning nende jagamine hierarhilisse süsteemi. Lisaks kasutas Spurzheim pilte ja büste, et illustreerida frenoloogia kraniograafilist lähenemist. Kuigi frenoloogial puudus tõenduspõhine alus kuulus see pigem "ajumütoloogia" valdkonda. Kuid samas oli alusidee ratsionaalne. Kui senini arvati, et mõistuse asukohaks on aju, siis on kaalumisel võimalus, et mingi väiksem osa või piirkond ajust võib täita mingit ühte funktsiooni. Seega on frenoloogia üks üldiselt ebaõnnestunud samm psüühiliste funktsioonide lokalisatsiooni ajaloos. Jean Pierre Flourens avaldas 1843. aastal frenoloogia tõsiseima kriitika: ajukoore paksus ei lange kokku kolju paksusega. Samuti kõneles ta suure rõõmuga juhtumist, kui Spurzheim külastas Magendied, kes säilitas lugupidamisega markii Pierre Simon de Laplace (1749–1827) aju, kuid näitas külalisele imbetsilli aju, mida viimane suure hardusega vaatas. Kui Spurzheim kuulis, et Descartesi aju oli tavalisest palju väiksem, siis tegi järelduse, et "võimalik, et ta ei olnud nii suur mõtleja, kui seda tavaliselt arvatakse". Walsh, Anthony, "The American Tour of Dr. Spurzheim", Journal of the History of Medicine and Allied Sciences 27 (1972), pp. 187-205. "Spurzheimi monument Mount Auburni surnuaias". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. veebruar 2016. Vaadatud 14. mail 2015. Allik, J. (2016). Psühholoogia ajalugu. Aine "Psühholoogia ajalugu" materjalid. Tartu Ülikool
Krüptoanarhism

Krüptoanarhism on anarhistlik ideoloogia, mis sõnavabaduse säilitamiseks ja riigi sekkumise tõrjeks Internetis toetub krüptograafiale kui vahendile, mis tagab küberruumis privaatsuse, anonüümsuse, jälitamatuse ja manipuleerimiskindluse ning jurisdiktsiooni määramatuse. Cryptoanarchism and Cryptocurrencies. Social Science Research Network (SSRN). 29 november 2017.
Aasta õde

Aasta õde on Eesti Õdede Liidu antav aunimetus. Esimene aasta õe nimetus anti 2015. aastal. Selle pälvis Tartu Ülikooli Kliinikumi diabeediõde Agnes Anton. 2015 – Agnes Anton 2016 – Tatjana Kušnarenko 2017 – Annely Grossthal 2018 – Irina Tohus 2019 – Merle Somelar 2020–2021 – Angelika Lall ja Marje Rebane 2022 – Laura Oisalu 2023 – Eda Mudalomp Sealhulgas esimene aasta hooldustöötaja nimetus anti 2021. aastal. Selle pälvis Tartu Ülikooli Kliinikumi hooldaja Margit Hünnonen. 2021 – Margit Hünnonen 2022 – Lea Malk 2023 – Merily Kook Aasta arst Aasta õe tiitli pälvis Tartu Ülikooli Kliinikumi diabeediõde Agnes Anton President Kersti Kaljulaid andis üle aasta õe ja hooldustöötaja tiitlid
Piret Lotman

Piret Lotman (sündinud 24. juunil 1950) on eesti ajaloolane. Piret Lotman lõpetas 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal, oli 1992–1997 magistriõppes Tallinna Pedagoogikaülikoolis raamatukogunduse alal ning sai 2010. aastal doktorikraadi Tartu Ülikooli usuteaduskonnas tööga "Heinrich Stahli looming oma ajastu ideoloogilises kontekstis". Ta on 1988. aastast Eesti Rahvusraamatukogu vanemteadur. Tema monograafia "Heinrich Stahli elu ja looming" tunnistati parimaks 2014. aastal ilmunud ajalooteoseks. 2006 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk Ta on abielus Mihhail Lotmaniga, neil on viis last, nende hulgas Rebekka Lotman ja Maria-Kristiina Lotman. Piret Lotman Eesti Teadusinfosüsteemis Ajalookirjanduse aastapreemia pälvis Piret Lotman ERR, 14. mai 2015 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Piret Lotman Eesti Teadusinfosüsteemis
Käsmu Dellingshauseni matusekabel

Käsmu Dellingshauseni matusekabel (ka Dellingshauseni kabel) on kabel Lääne-Viru maakonnas Käsmu külas Käsmu kiriku lähedal. Kabel on arvele võetud kultuurimälestisena. Käsmu Dellingshauseni matusekabel kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 15.05.2015) Käsmu Dellingshauseni matusekabel kultuurimälestiste riiklikus registris
Harilik läikkala

Harilik läikkala (Lampris guttatus) on läikkalalaste sugukonda läikkala perekonda kuuluv kalaliik. Läikkala on levinud Atlandi, India ja Vaikse ookeani vetes, kus ta elab 50–500 m sügavuses. Ta võib kasvada 2 m pikkuseks ja kuni 270 kg raskuseks. Ta on teadaolevalt ainuke kala, kes on püsisoojane ja suudab seega oma kehatemperatuuri reguleerida. Harvey, Chelsea "Scientists have discovered the first fully warm-blooded fish" The Washington Post
Stimsoni doktriin

Stimsoni mittetunnustamisdoktriin on USA välispoliitiline doktriin, mille kohaselt USA ei tunnusta sõjalise jõu kasutamise või sellega ähvardamisega saavutatud territoriaalseid muutusi. Stimsoni doktriin sai alguse 7. jaanuaril 1932, kui Ameerika Ühendriikide riigisekretär Henry Stimson saatis Hiina ja Jaapani valitsustele noodi, milles teatas muu hulgas, et USA ei kavatse tunnustada Kelloggi-Briandi pakti rikkumise tulemusena toimunud territoriaalseid muudatusi (Jaapan oli osa Hiinast okupeerinud). Stimsoni doktriin oli aluseks Eesti, Läti ja Leedu iseseisvuse taastamisele 1991. aastal. Mittetunnustamispoliitika http://courses.knox.edu/hist285schneid/stimsondoctrine.html Stimsoni noodi tekst
Tabernaakel

Tabernaakel (ka annisäiliti) on kirikus olev anum või kapike, kus hoitakse armulaualeiba ja karikat. Annisäiliteid esineb õigeusu, roomakatoliku ja anglikaani kirikus. Tabernaakliga sarnaneb tsiboorium. sakramendinišš
Besaanmast

Besaanmast on vähemalt kahemastilise laeva vöörist ahtri suunas loetuna tagumine ja ühtlasi vööripoolsema(te)st madalam laevamast. Laev võib kanda merel besaanmasti kahvlis riigilippu. Purjelaeval on besaanmastis sageli kas kahvelpuri (koos topsliga) või bermuudapuri, harvem ka raapurjed. Besaanmasti pikendust ehk jätku nimetatakse besaantengiks.
Travee

Travee on kirikuarhitektuuris löövidega kiriku võlvistiku põiksuunaline osa, mis ulatub ühest pikiseinast teiseni. Näiteks kolmelöövilisel ruumil koosneb travee kolmest võlvikust. Traveest räägitakse eelkõige basiilika võlvistiku juures. Ühelöövilise kiriku puhul on travee sama mis võlvik. Kunstileksikon. 2001. Eesti Klassikakirjastus, Tallinn. Lk 440
Võlvik

Võlvik on igasuguse võlvitud hoone, näiteks kiriku löövi (võlvlae) konstruktsioonilt terviklik osa, mida toetab neli tuge. võlv võlvistik
Leekestiil

Leekestiil (ka flamboyant-stiil, flamboyant) on Prantsusmaa, Belgia ja Flandria hilisgootika (prantsuse keeles flamboyant 'leegitsev'). Perioodile on andnud nime rohke leegi- või kalapõiemotiivi (kalapõismuster) kasutamine arhitektuuris ja dekooris varasemate ringist tuletatud kolmik-, nelik- ja hulksiirumotiivide asemel, eriti akende raamistikus. Eestis asuvatest objektidest on leekestiilis raidkivist vapitahvel Tallinnas Suurel Rannaväraval. Leekestiili motiive kasutas palju Inglismaalt lähtunud uusgootika. Perpendikulaarstiil Manuelism http://www.keeleveeb.ee/dict/speciality/art/dict.cgi?word=leekestiil&lang=et (vaadatud 13.05.2015)
Kahhel

Kahhel (ka kahhelkivi, kahhelplaat) on värviline või reljeefne plaat või kivi, mille üks pool on glaseeritud. Kahlit kasutatakse nt ahjude (kahhelahi), põrandate, seinte vm katmiseks. Kahlit tuntakse vähemalt alates keskajast. http://www.keeleveeb.ee/dict/speciality/art/dict.cgi?word=kahhel&lang=et (vaadatud 13.05.2015)
Kumanovo

Kumanovo (makedoonia keeles Куманово) on linn Põhja-Makedoonias Kirdepiirkonnas, Kumanovo omavalitsuse keskus. Kumanovo on Põhja-Makedoonia suuruselt kolmas linn. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kumanovo elanikest makedoonlasi 60,4%, albaanlasi 25,9%, mustlasi 4,0%, serblasi 8,6% ja teistest rahvustest inimesi 1,1%. Makedoonias ründas soomukitega relvastatud rühm politseinikke, 9. mai 2015, ERR uudised Kumanovos hukkus 8 Makedoonia politseinikku, kümned said haavata, 10. mai 2015, ERR uudised
Bulgaaria muusika

Bulgaaria muusika on Bulgaaria ja bulgaarlaste muusika, sealhulgas rahvamuusika, süvamuusika ja levimuusika. Tähtsamad bulgaaria klassikalise muusika heliloojad on Emanuil Manolov, Pančo Vladigerov ja Georgi Atanasov ning tähtsamad ooperilauljad on Gena Dimitrova, Mariana Paunova, Boris Hristov, Rajna Kabaivanska ja Nikolaj Gjaurov. Tuntumad popmuusikud on Lili Ivanova, Emil Dimitrov ja Vasil Naydenov. Tuntuim rahvamuusika esitaja on riigitelevisiooni naiskoor, mis sai 1990. aastal Grammy auhinna. Kuulsamad bulgaaria päritolu muusikud välismaal on Sylvie Vartan, Filipp Kirkorov, Lucy Diakovska, Mira Aroyo, Mikhael Paskalev, Nora Nova, Vasko Vasilev ja Ivo Papazov. Tavalisemad rahvamuusikaansamblites kasutatavad pillid on gaida (kitsenahast torupill), kavall (otsast puhutav flööt), gõdulka (poogenkeelpill, arvatavasti kujunenud rebekist), tõpan (suur üle õla kantav trumm, mida mängitakse nuiadega), tambura (pika kaelaga lautosarnane metallkeelte ja krihvidega keelpill nii rütmiliseks saateks kui ka meloodilisteks soolodeks), tarabulka (liivakellakujuline sõrmedega mängitav trumm). Tänapäeva muusikud on traditsioonilisi pille ja nende mängutehnikat edasi arendanud. 19. sajandil hakkasid Bulgaariasse saabuma ka vabrikus valmistatud pillid, näiteks akordion. Bulgaaria akordionimuusika väljaarendajaks oli Boris Karlov. 1965. aastal alustas kultuuriministeerium Koprivšticas muusikafestivali korraldamist, mis nüüd toimub iga viie aasta järel. Bulgaaria rahvamuusika keskendub tähtpäevadele, nt jõulud, aastavahetus, püha Laatsaruse päev jne. Traditsiooniliselt on laule laulnud nii mehed kui ka naised. Naiste repertuaaris on lai valik töölaule, samuti matuse- ja sõduriitkud. Bulgaaria muusika on tuntud oma asümmeetriliste taktimõõtude poolest, mis on üles ehitatud kahe- ja kolmelöögiliste rütmide kombinatsioonidele, mis vastavad tantsijate lühikestele ja pikkadele sammudele. Näiteks võib taktis olla 5, 7, 9, 11, 13 või 15 lööki. Näiteks tants lesnoto kasutab 7-osalist taktimõõtu ja rõhk on esimesel, neljandal ja kuuendal löögil, seega saab takti jagada "aeglaseks" kolmelöögiliseks osaks ja kaheks "kiireks" kahe löögiga osaks. Muidugi kasutatakse ka mujal Euroopas levinud taktimõõte 2/4, 4/4 ja 3/4. "Mila rodino", Bulgaaria hümn Bulgaaria Eurovisiooni lauluvõistlusel
Joni Eareckson Tada

Joni Eareckson Tada (sündinud 15. oktoobril 1949 Baltimore'is Marylandis USAs) on kristlik autor, raadiotegelane ja organisatsiooni "Joni ja sõbrad" (Joni and friends) asutaja. Oli noorim neljast tütrest. Teismelisena tegeles ratsutamise, tennise ja ujumisega. 30. juulil 1967 sai järve hüpates suured vigastused, mille tagajärjel on õlgadest allapoole halvatud. Kaheaastase taastusravi jooksul koges viha, depressiooni, enesetapumõtteid ja usulisi kahtlusi. Joni õppis maalima, hoides pintslit hammaste vahel ja hakkas müüma oma töid. Praeguseks on kirjutanud üle 40 raamatu, salvestanud mitmeid muusikaalbumeid, oli oma eluloo põhjal tehtud filmi peaosas. Film tehti raamatu "Joni, unustamatu lugu" (1976) põhjal. 2010 diagnoositi rinnavähk, millest paranes. 1982 abiellus Ken Tada'ga, elavad Calabasas, Californias. "Joni, unustamatu lugu" Logos, 2000 "Tervenemispaik" Allika kirjastus, 2013
Edirne provints

Edirne provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Põhja-Türgis, Türgi Euroopa osas. Provints piirneb läänes (piki Maritsa jõge) Kreeka ja põhjas Bulgaariaga, lõunas aga Egeuse merega. Provintsi keskus on Edirne. Edirne ringkond Enezi ringkond Havsa ringkond İpsala ringkond Keşani ringkond Lalapaşa ringkond Meriçi ringkond Süloğlu ringkond Uzunköprü ringkond Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Edirne provintsi koduleht (türgi keeles)
Düsseldorf

Düsseldorf on linn Saksamaa lääneosas, Nordrhein-Westfaleni liidumaa pealinn ja Düsseldorfi ringkonna halduskeskus. Asub Reini jõe ääres Düsseli jõe suudmes. Düsseldorfi on esmamainitud 1135. aastal, linnaõigused sai 1288. Düsseldorfi koolkond Fortuna Düsseldorf Düsseldorfi Kunstiakadeemia Düsseldorfi lennujaam  Düsseldorf – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Düsseldorfi koduleht Duesselgo
Cambridge'i printsess Charlotte

Walesi printsess Charlotte (Charlotte Elizabeth Diana; sündinud 2. mail 2015 Saint Mary haiglas Londonis) on Williami, Walesi printsi ja Catherine'i, Walesi printsessi teine laps. Tema vend on Walesi prints George. Briti troonipärimisjärjekorras on printsess kolmas oma vanaisa Charles III, isa prints Williami ja vanema venna prints George'i järel. Tema ametlik kõnetusviis ja tiitel on Tema Kuninglik Kõrgus Walesi printsess Charlotte.
Ter

Ter või Tern (arm.: տեր) on armeenia perekonnanime prefiks ehk eesliide, mis tähendab/tähendas kuuluvust vaimulikkonda. Vanaarmeenia originaalis tearn (arm: տեարն) tähendas isandat, härrat, omanikku. Näiteks: Ter-Petrosjan (arm: Տեր-Պետրոսյան). Nagu ka mõnel muul rahvusel, lisatakse perekonnanimele liide, mis viitab kuulumisele ladvikusse, aristokraatide hulka.
Öö teemandid

"Öö teemandid" on 1964. aastal valminud Tšehhoslovakkia mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Arnošt Lustigi jutustusel "Pimedusel ei ole varju". Dramaatilise ja kujundliku filmi peategelasteks on kaks juudi noorukit, kel õnnestub maha hüpata koonduslaagrisse sõitvalt rongilt. Filmis kujutatakse nende põgenemisteekonda. Eksperimentaalne film põhineb reaalsuse, mälestuste ja fantaasiate segul, kajastades inimese emotsionaalset seisundit kriitilises olukorras. Ladislav Janský – esimene noormees Antonín Kumbera – teine noormees Ilse Bischofová Jan Říha Ivan Aič
Kırklareli provints

Kırklareli provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Kirde-Türgis, Türgi Euroopa osas. Provints piirneb läänes Edirne provintsi, põhjas Bulgaaria, lõunas Tekirdaği provintsi ja idas Musta merega. Provintsi keskus on Kırklareli. Babaeski ringkond Demirköy ringkond Kırklareli ringkond Kofçazi ringkond Lüleburgazi ringkond Pehlivanköy ringkond Pınarhisari ringkond Vize ringkond Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Kırklareli provintsi koduleht (türgi keeles)
Reigo Tamm

Reigo Tamm (sündinud 22. detsembril 1988 Rakveres) on eesti ooperilaulja (tenor). Reigo Tamm on lõpetanud 2008. aastal Tapa Gümnaasiumi. Pärast gümnaasiumi lõpetamist asus ta õppima Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitleja erialal, juhendajaks Elmo Nüganen. On täiendanud end näitlemises Rose Bruford College'is Londonis. Aastatel 2009–2016 õppis Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias klassikalist laulu Taavi Tampuu juures. On osalenud Jenny Anvelti, Giacomo Aragalli, Virgilijus Noreika, Jeffrey Goldbergi, Jon Thorsteinssoni ja Caroline Dowdle’i meistrikursustel. Aastatel 2014–2017 oli Vanemuise teatri ooperisolist. Alates 2017. aastast on Rahvusooper Estonia ooperisolist. 2015 Tartu Kultuurikandja aunimetus (noor kultuurikandja) 2015 Tapa valla aasta tegija tiitel kategoorias “Isiku tegu” 2018 Kristallkingakese auhind 2019 Eesti Rahvuskultuuri Fondi stipendiaat 2020 Rahvusooper Estonia publiku lemmiku preemia 2023 Eesti Teatriliidu muusikaauhinna nominent 2024 Rahvusooper Estonia publiku lemmiku preemia "Teater Vanemuine. Reigo Tamm". "Rahvusooper Estonia. Reigo Tamm". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2019. "Tartu linn tunnustas kultuuripreemiatega loovisikuid ja aasta tähtsündmusi". "Tapa vald jagas vabariigi aastapäeval tunnustust". "Teatri aastaauhindade laureaadid 2017. aasta loomingu eest". https://tartu.postimees.ee/3048183/reigo-tamm-ooper-on-seksikas https://arhiiv.err.ee/vaata/jutusaade-reigo-tamm/similar-257652 https://virumaateataja.postimees.ee/3240967/reigo-tamm-ooper-ei-pea-tolmune-olema https://reporter.postimees.ee/3557891/saage-tuttavaks-multitalent-reigo-tammele-ennustatakse-suurt-tulevikku https://virumaateataja.postimees.ee/3727455/reigo-tamm-volikogu-esimehe-amet-pole-hirmutav http://www.kuulutaja.ee/ooperilaulja-reigo-tamm-kujutles-end-naitlejana-juba-lasteaias/ https://www.ohtuleht.ee/820505/kuulsus-kutsub-kulla-reigo-tamm-soovitab-mida-teha-tapal https://poliitika.postimees.ee/4275579/videosari-valimisjaoskond-tapal-kandideeriv-ooperilaulja-loodab-et-ei-pea-valima-poliitika-ja-teatri-vahel https://virumaateataja.postimees.ee/4297927/tenor-ja-poliitik-reigo-tamm-hakkas-vanaemaks https://tartu.postimees.ee/4310585/reigo-tamm-ma-pole-sildu-tartuga-poletanud http://podcast.kuma.fm/oma-lugu-7/ https://www.ohtuleht.ee/884695/ooperilaulja-reigo-tamm-tahtsin-vaga-et-tartu-linna-paev-muutuks-miniooperifestivaliks https://epl.delfi.ee/artikkel/120087680/arvustus-orpheus-porgus-sarav-maailm-kus-armastusel-pole-kohta
Dō

Dō (道, dō 'liikumine, kulgemine, tee'; hiina sõnast dào, jaapani keeles) on nimetus mitmesugustele Jaapani rahvuslikele kunstidele, milles püütakse saavutada täiuslikkust nii vaimses kui ka füüsilises mõttes. Dō on seotud zen-budismiga ja põhineb suures osas selle arusaamadel. Tuntumad dō'dest on jaapani teetseremoonia sadō (茶道), lilleseadekunst kadō (華道), sõjakunst budō (武道) ja samuraikoodeks bushidō (武士道), mitmesugused võitluskunstid: aikidō (合気道), jūdō (柔道; džuudo), karate-dō (空手道; karate), kendō (剣道) jne. Korea keeles vastab sellele sõnaosale do (도; näiteks korea võitluskunst taekwondo (태권도, 跆拳道) jne). Dao
Maria Listra

Maria Listra (sündinud 1. märtsil 1989) on eesti laulja. Muusikaõpinguid alustas viieaastaselt klaveri erialal Nõmme Muusikakoolis, kus hiljem lisandusid flöödiõpingud. Laulmist on õppinud oma ema Liivi Listra laulustuudios. Ta on võitnud Eesti Televisiooni laste lauluvõistluse "Laulukarussell" aastatel 1996 ja 1998. 2008. aasta juulis lõpetas ta Londoni Chigwelli Kooli, mis on spetsialiseerunud muusika, draama ja kunstide õpetusele. Seejärel õppis University of Londonis. Aastal 2000 ilmus 11-aastase Maria Listra sooloplaat "Anno Domini 2000", mille müügituluga abistas ta Tallinna Lastehaigla Toetusfondi. Tema sooloesinemised on toimunud paljudes Eesti linnades ning ka Soomes ja Inglismaal. 2007. aastal nimetati Maria Listra Chigwelli Kooli aasta muusikuks. Võiduga pälvis Listra võimaluse esitada Londoni Brentwoodi katedraalis kammerorkestri saatel W. A. Mozarti motetti "Exsultate, Jubilate". Augustis 2008 osales Listra Inglismaal Abingdonis kõrgetasemelisel vokalistide meistrikursusel. Maria Listral on Londoni ülikooli bakalaureusekraad. Pärast seitset aastat Londonis kolis ta 2013. aastal Eestisse tagasi. Ta mängib 2014. aasta oktoobrist muusikalis "Ooperifantoom" Christine'i. Piret Parik, Hõbekõri Maria Listra kolis Eestisse tagasi, Õhtuleht, 1. märts 2013
Martin Sildos

Martin Sildos (sündinud 20. märtsil 1985) on eesti dirigent. Gustav Ernesaksa Fondi õppestipendium 2009. 2013. aastast on ta Tallinna Ülikooli sümfooniaorkestri dirigent ja 2014. aastast ühtlasi Vanemuise teatri dirigent. 2020 Tallinna Ülikooli teenetemärk Teater Vanemuine. Dirigent Martin Sildos. Elulugu Vanemuise veebis
Karikakrad

"Karikakrad" on 1966. aastal valminud Tšehhoslovakkia mängufilm. Eksperimentaalse filmi peategelasteks on kaks noort neidu, kelle mõlema nimi on Marie. Film koosneb absurdse sisuga dialoogidest ja stseenidest. Peategelased leiavad, et kuna maailm on nagunii hukka läinud, siis pole millelgi tähtsust ja nad võivad teha kõike, mida iganes soovivad. Jitka Cerhová – Marie I Ivana Karbanová – Marie II Marie Češková Jiřina Myšková Marcela Březinová Julius Albert Jan Klusák Josef Koníček Jaromír Vomáčka Václav Chochola Oldřich Hora František Uldrich Robert Kühnel Oldřich Bašus
Koikküla mõis

Koikküla mõis (saksa keeles Adsel-Koiküll) oli rüütlimõis Hargla kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Valga maakonda Valga valda. Mõisat on esimest korda mainitud 16. sajandil. Pärast Põhjasõda on mõis kuulunud von Delwigitele, von der Brüggenitele, von Wulfidele, von Mensenkampffidele, von Fölkersahmidele. 1907-1919 omas mõisat Gottlieb von Fersen. Koikküla mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 16.05.2015) Koikküla mõis Eesti mõisaportaalis
Liiva tänav (Tartu)

Liiva tänav on tänav Tartus Ülejõe ja Raadi-Kruusamäe linnaosas. Tänav ulatub Emajõe äärest kuni Raadi kalmistu peaväravani. Liiva tänav ristub Ujula tänava, Staadioni tänava, Puiestee tänava, Peetri tänava ja Kalmistu tänavaga. Liiva tänava sihti pidi läheb Raadi kalmistu keskne jalgtee läbi kalmistu kuni Kruusamäe tänavani, millest üle jätkub samas sihis Liivamäe tänav.
Hermes Trismegistos

Hermes Trismegistos (kr Ἑρμῆς Τρισμέγιστος; e.k kolm korda suur Hermes; ld Mercurius ter Maximus) oli hermeetilise kirjanduse võimalik autor ja hermeetiliseks nimetatud rühmituse rajaja Egiptuses. Teda on peetud hellenistiks. Võis olla kristlik gnostik (või mõjutatud kristlikust gnostitsismist), kes võitles rahvaliku ristiusu vastu. Hermeetilised tekstide osad on Nag Hammadi kirjade hulgas VI,6-VI,8. Neist keskajal tuntuim oli Asklepiose kahekõne.
Laanemetsa mõis

Laanemetsa mõis (saksa keeles Lannemetz) oli rüütlimõis Hargla kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Valga maakonda Valga valda. Mõis asutati 1540ndatel aastatel. 18.-19. sajandil kuulus mõis von Wassermannidele. Laanemetsa mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 16.05.2015) Laanemetsa mõis Eesti mõisaportaalis