laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lõtkarino

Lõtkarino on linn Venemaal Moskva oblastis, samanimelise linnaringkonna ainus asula. Asub Moskva jõe vasakul kaldal, Moskva ringteest 6 km kagu pool. Asula on teada 15. sajandist alates. 17. sajandini kuulus see Moskva Imede kloostrile. 1939. aastal sai Lõtkarino aleviks ja 1957. aastal linnaks. 1934–1935 ehitati küla juurde klaasivabrik, mis tegutseb tänini (Lõtkarino Optilise Klaasi Vabrik). 2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 59 150. Всё Подмосковье. Географический словарь Московской области. М., 1967. С. 164. Города России. Энциклопедия. М., 1994. С. 246.. http://lytkarino.com/
2000. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus

2000. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus toimusid 12. ja 13. augustil 2000 Tartus Tamme staadionil. Finaal: 3. september Koht: Tallinn Finaal: 18. juuni Koht: Tallinn Finaal: 2.–3. september Koht: Tartu Finaal: 3. september Koht: Tallinn Finaal: 18. juuni Koht: Tallinn Finaal: 2.–3. september Koht: Tartu
Vereja

Vereja on linn Venemaal Moskva oblastis Naro-Fominski linnaringkonnas. Asub Protva jõe paremal kaldal, Moskvast umbes 95 km edela pool. Verejat on esmamainitud 1371. aastal seoses Leedu suurvürsti Algirdase sõjakäiguga. 2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 5088. Q127257985
Andrea Amati

Andrea Amati (u 1505 Cremona – detsember 1577 Cremona) oli Itaalia viiulimeister, Amati viiulimeistrite dünastia esimene liige. Andrea Amati elust on vähe teada. Arvatavasti sündis ta mõni aasta enne 1505. aastat. Tema isa oli käsitööline. Pole teada, kus õppis Andrea Amati viiuleid valmistama, kuid juba 1525. aastal töötas ta lauto- või viiulimeistrina ning 1539. aastal oli Andrea Amati iseseisev käsitööline. Teda teati kui viiulimeistrit ka 1576. aastal, kui ta pidas tolle aja ainukest Cremona viiulite töökoda. Andrea Amati rajas Cremona viiulimeistrite koolkonna. Ka tema pojad Antonio Amati ja Girolamo Amati töötasid tema töökojas. Andrea Amati töökoda teati ka väljaspool Itaaliat. Prantsuse kuningas Charles IX tellis Amatilt 68 keelpilli, ühel neist on kirjas aastaarv 1564. Andrea Amati maeti 24. detsembril 1577 San Domenico kirikusse Cremona kesklinnas. See kirik ei ole säilinud. Andrea Amati andis viiulile tänapäevase kuju. Tema töökojas kujunesid järgijate poolt aktsepteeritud viiuli mõõtmed, proportsioonid ja materjali valik – puit, värvid, lakid. Varasemad viiulilaadsed pillid olid kolme keelega, Amati lisas neljanda keele. Andrea Amati töökojas valminud keelpille on säilinud tänini. Kindlalt on teada vähem kui kümme viiulit, kaks vioolat, üks tšello. Kõige paremini säilinud Andrea Amati viiul asub USA-s Dakota muusikamuuseumis. Seal on veel teinegi tema viiul ja üks tšello. Üks tema töökojas tehtud viiul asub USA-s New Yorgi Metropolitani Kunstimuuseumis. Euroopas on kaks tema viiulit Inglismaal, üks Prantsusmaal Pariisis ja üks Itaalias Cremonas. Roger Hargrave. "Andrea Amati 1505–1577". National Music Museum, University of South Dakota, USA
Todd Cantwell

Todd Owen Cantwell (sündinud 27. veebruaril 1998 Derehamis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Šotimaa kõrgliigaklubis Rangers. Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis Norwich City, mille noortesüsteemiga liitus ta 2008. aastal. Norwichi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aasta jaanuaris karikamängus Chelsea vastu. Seejärel suundus ta ülejäänud hooajaks laenule Hollandi esiliigaklubisse Fortuna Sittard, kus lõi 10 mänguga kaks väravat. Inglismaa esiliigas debüteeris ta Norwichi meeskonnas 2018. aasta septembris mängus Readingi vastu. Esimese värava lõi ta 2018. aasta detsembris mängus Rotherham Unitedi vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi Cantwell esimese värava 24. augustil 2019 mängus Chelsea vastu. Hooaja 2021/22 teises pooles mängis ta Norwich Cityst laenul Inglismaa esiliigaklubis AFC Bournemouth. 2023. aasta jaanuaris sõlmis Cantwell lepingu Rangersiga.. Cantwell mängis Inglismaa kuni 17-aastaste ja kuni 21-aastaste koondistes. Norwich City EFL Championship: 2018–19, 2020–21 AFC Bournemouth Championship: Teine koht 2021–22 "Norwich City transfer news: Todd Cantwell signs for Rangers". edp24.co.uk. 23. jaanuar 2023. Vaadatud 4. märtsil 2023. Profiil Rangers FC kodulehel
Piret Simson

Piret Simson (sündinud 21. novembril 1974 Elvas) on eesti näitleja. Simson lõpetas 1993. aastal Elva Keskkooli. Ta õppis aastatel 1993–1996 Tartu Ülikoolis ajakirjandust, lõpetas 2000. aastal |Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (XIX lend, kursuse juhendaja Ingo Normet). Simson on õppinud EMTA lavakunstikooli magistriõppes. Piret Simson on töötanud aastatel 2000–2003 Ugalas ja 2003–2007 Vanemuises, seejärel on olnud vabakutseline. Ta on osalenud Tartu Uue Teatri, R.A.A.A.M., Vaba Lava, Lavastusprojektide etendustes. Simson on olnud TV3 telesaadete "A4" ja "Värskelt õhus" saatejuht. Ta on tegutsenud aastatel 2008–2018 teleseriaalide ja filmide casting’u mänedžerina, hiljem teatriprodutsendina. Simson on olnud aastast 2020 Teatri- ja Muusikamuuseumi kuraator. 1999–2003 "Õnne 13" teleseriaal, Reet 2003 "Kohtumine võõras linnas" mängufilm, prostituut 2005 "Libahundi needus" mängufilm, Tiina 2006 "Ohtlik lend" teleseriaal, Eva 2006, 2011 "Kelgukoerad" teleseriaal, Susanna; Liilia 2010 "Ühikarotid" teleseriaal, laudanaine 2011 "Täitsa lõpp" mängufilm, (konsultant) 2011 "Kalevipojad" teleseriaal, (näitlejate valija) Anti Eesti naine 2012 "Nurjatud tüdrukud" teleseriaal, vanemuurija 2012 "Seenelkäik" mängufilm, Siiri 2012 "Romet ja Julia" teleseriaal, (näitlejate valija) 2013 "Hakkab jälle pihta" teleseriaal, Marju 2014 "Kirsitubakas" mängufilm, (näitlejate valija) 2017 "Naabriplika" teleseriaal, Salme Saepuru 2023 "Tähtsad ninad" mängufilm, Kasepalu-Murel (teller) 2023 "Taevatrepp" mängufilm, doktori ema Tema vend on ajakirjanik Priit Simson. Piret Simson oli aastatel 1995–1998 Rednar Annuse elukaaslane ning oli aastatel 1998–2006 abielus näitleja Tambet Tuisuga, abielust sündis poeg Taavet. Piret Simson. Eesti Teatriliit. Piret Simson: 4.30 ma tavaliselt heast peast üles ei ärka. vanemuine.ee, 31. juuli 2006. Piret Simson. IMDb. Piret Simson. Eesti filmi andmebaas. Piret Simson ihkab rahulikku elu. kroonika.delfi.ee, 30. september 2002. Anu Ansberg. Piret Simson: ma arvan, et naiselik loomus on kohanduv. naine.postimees.ee, 13. juuli 2012.
Peregriin

Peregriin (ladina keeles peregrinus) ehk Rooma riigi territooriumil elanud isik, kes ei olnud Rooma kodanik. Peregriin tuleb ladina sõnadest per + ager – 'need, kes elavad väljaspool Rooma linna ümbritsevat territooriumi, ager Romanust'. Nende õiguslik seisund oli siiski parem kui tingimusteta alistatud rahvastel, dediticius'tel. Peregriinidel oli ka Rooma riigi elanike hulka kuuludes lubatud edasi kasutada oma õigust ja tavasid, v.a suhetes roomlastega. Roomlaste ja peregriinide vahelisi vaidlusi lahendas neile määratud erimagistraat – praetor peregrinus spetsiaalse õiguse, ius gentiumi (rahvaste õigus) kohaselt. Praetor peregrinus'e ametikoht loodi aastal 242 eKr. Peregriinide preetori ediktid sisaldasid laialdaselt Rooma riigi aladel elavate mittekodanike endi õiguspõhimõtteid ja instituute ning kujundasid sellega ius gentiumit. Rooma ius gentium ehk rahvaste õigus laiemas tähenduses kehtis Rooma juristide arusaama kohaselt kõigi inimeste suhtes hoolimata nende rahvusest või kodakondsusest. Rooma ius gentium järgis rahvusvahelise kaubanduse vajadusi ning selles ei pidanud tegema vormelitega tehingud, selle asemel piisas sageli vormivabast kokkuleppest. Kuigi ius gentium kasvas välja ius naturale’st, loomuõigusest, leidus Rooma ius gentium'is ka norme, mis olid küll inimloomuse vastased, ent sellest hoolimata kehtisid paljude rahvaste juures (nagu orjapidamine). Rahvaste õiguse kasutamise eesmärk oli Rooma kodanikke kaitsta nende eraõiguslikes suhetes mittekodanikega. Ius gentium kehtis vaid Rooma riigi territooriumil. Formulaarprotsess Testamendijärgne pärimine Hesi Siimets-Gross, Merike Ristikivi (2019). Fontes iuris romani. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 265. Hesi Siimets-Gross, Merike Ristikivi (2019). Fontes iuris romani. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 40. Elmar Ilus (1969). Rooma eraõiguse alused. Tallinn, lk 13. Hesi Siimets-Gross, Merike Ristikivi (2019). Fontes iuris romani. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 77. Hesi Siimets-Gross, Merike Ristikivi (2019). Fontes iuris romani. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 266. Elmar Ilus (1969). Rooma eraõiguse alused. Tallinn, lk 16-17, 111, 162. Marcus Tullius Cicero (1961). Partitiones oratoriae, lk 37, 129. Ivan S. Pereterski, (1946). Üldine riigi ja õiguse ajalugu. I. Tartu, lk 127-129.
David Lammy

David Lindon Lammy (sündinud 19. juulil 1972) on leiboristist Suurbritannia poliitik, alates 5. juulist 2024 Suurbritannia välisminister. Ta oli alates 2000. aastast Tottenhami valimisringkonda esindav Suurbritannia parlamendi alamkoja liige. Ta oli varem Sir Keir Starmeri varikabineti liige. Lammy sündis 19. juulil 1972 Whittingtoni haiglas Põhja-Londonis Guyana päritolu David ja Rosalind Lammy peres. Isa lahkus pere juurest, kui Lammy oli 12-aastane. Ta kasvas üles Tottenhamis ja käis kohalikus algkoolis. 10-aastaselt sai ta stipendiumi, et ta saaks laulda Peterborough' katedraali kooris ja õppida samas linnas asuvas The King's Schoolis. Bakalaureusekraadi omandas ta õigusteaduse alal Londoni Ülikoolis ja magistrikraadi esimese mustanahalise britina Harvardi Ülikooli õigusteaduskonnas 1997. aastal. 2000. aastal valiti ta Leiboristliku Partei esindajana Londoni Assamblee liikmeks. Samal aastal valiti ta järelvalimistel Tottenhami ringkonda esindajana Suurbritannia parlamendi alamkotta. 2005. aasta üldvalimiste järel sai temast kultuuriminister Tony Blairi kabinetis ja 2007–2010 oli ta innovatsiooni- ja kõrgharidusminister Gordon Browni kabinetis. 2020. aastast oli ta Keir Starmeri varikabineti justiitsminister. David Lammy on alates 2005. aastast abielus maalikunstnik Nicola Greeniga, neil on kolm last.
100 meetri jooksu Eesti rekordi areng

100 meetri jooksu Eesti rekordi areng.
Karl Geiler

Karl Hermann Friedrich Geiler (10. august 1878 Schönau, Saksamaa Keisririik – 14. september 1953) saksa õigusteadlane ja poliitik. Ta oli Hesseni liidumaa minister-president 1945–1947.
Alex Azar

Alex Michael Azar II (sündinud 17. juunil 1967 Johnstownis) on Ameerika Ühendriikide jurist ja poliitik, Donald Trumpi administratsioonis tervishoiu- ja sotsiaalteenuste minister. Ta lõpetas aastal 1988 Dartmouth College'i; seejärel lõpetas ta Yale'i Ülikooli õigusteaduskonna (Yale Law School). Aastatel 2005–2007 oli ta George W. Bushi valitsuses Ameerika Ühendriikide tervishoiu- ja sotsiaalteenuste minister. 29. jaanuarist 2018 26. veebruarini 2020 oli ta Ameerika Ühendriikide tervishoiu- ja sotsiaalteenuste minister. Ta on abielus ja tal on kaks last. Tema isa Alex Azar oli silmaarst, vanaisa emigreerus USA-sse 20. sajandi alguses Liibanonist. Ta on Antiookia Õigeusu Kiriku liige.
Adam Vojtěch

Adam Vojtěch (sündinud 2. oktoobril 1986 České Budějovices) on Tšehhi jurist ja poliitik. Ta oli 13. detsembrist 2017 kuni 21. septembrini 2020 Tšehhi tervishoiuminister. Ta lõpetas aastal 2009 Prahas Karli ülikooli sotsiaalteaduskonna meedia- ja kommunikatsiooniuuringute erialal. Pärast õpinguid Iirimaal Dublini ülikooli kolledžis naasis ta õppima Karli ülikooli õigusteaduskonda ja uuesti sotsiaalteaduskonda. Aastast 2017 oli ta seotud ülikooli esimese arstiteaduskonnaga.
A-Silence

A-Silence on 2003. aastal loodud Eesti ansambel. Ansambel teeb peamiselt instrumentaal synth-pop ja elektroonilist tantsumuusikat. Ansambli Youtube'i kanal Ansambli Facebooki leht Teet Korsten: "Jõhvi bänd otsib kaunist vokaali, et "Eurovisioonile" pääseda". Põhjarannik, 12. oktoober 2019
Narva Energeetikute Kool

Narva Energeetikute Kool oli kutsekool Narvas aadressil Tiigi tänav 4. Kool asutati Narva Elektrijaamadele ja teistele energeetikaettevõtetele töötajaid ettevalmistava kutsekoolina nimega Kutsekool nr 22 (Нарвское СПТУ №22). 30. aprillil 1991 nimetati see Eesti Vabariigi Haridusministeeriumi käskkirjaga ümber Narva Energeetikute Kooliks. 28. märtsil 2000 otsustas Vabariigi Valitsus liita 1. oktoobrist 2000 Narva Kutsekeskkooli, Narva Kergetööstuskooli, Narva Kaubanduskooli ja Narva Energeetikute Kooli ning asutada Narva Kutseõppekeskuse. –2000 Alla Spirina Monika-Aino Jõesaar. Narva Kutseõppekeskuse 15 töörohket aastat. 2000–2015 (vaadatud 29.06.2020) Narva Energeetikute Kooli, Narva Kaubanduskooli, Narva Kergetööstuskooli ja Narva Kutsekeskkooli ümberkorraldamine Vastu võetud 28.03.2000 nr 96 (Vaadatud 29.06.2020) Нарвское СПТУ №22 - никому не нужная история. Что сейчас происходит в его стенах? (vaadatud 29.06.2020)
Walnut

Walnut on linn USA-s California osariigis Los Angelese maakonnas. Elanike enamiku moodustavad Taiwanilt, Hiina RV-st (sh Hongkongist) ja Filipiinidelt pärit ärimehed ja nende perekonnad. Walnuti ametlik koduleht
Rošal

Rošal on linn Venemaal Moskva oblastis Šatura linnaringkonnas. Asub Voimega jõe ääres, Moskvast 145 km idas. Linn asutati 1914. aastal Krestov Brodi külana püssirohutehase juurde. 1917. aasta lõpus sai hukkunud revolutsionääri Semjon Rošali järgi praeguse nime. 1928 sai aleviks ja 1940 linnaks. 2004–2020 moodustas Rošali linnaringkonna. Q127260620 Rošali koduleht
Ozjorõ

Ozjorõ on linn Venemaal Moskva oblastis, samanimelise linnaringkonna keskus. Linn asub Oka vasakul kaldal, Moskvast umbes 125 km kagu pool. Asula tekkis 1834. aastal. 1925. aastal sai Ozjorõ linnaks. 2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 24 653. Q127257780
Sven Simon

Sven Simon (sündinud 9. oktoobril 1978 Lahnis) on Saksamaa õigusteadlane ja poliitik. Ta on aastast 2019 Euroopa Parlamendi liige. Ta õppis õigusteadust Gießeni ülikoolis (Hessenis Saksamaal) ja Warwicki Ülikoolis Inglismaal. 2003. aastal omandas ta inglise õiguse sertifikaadi. 2005. aastal lõpetas ta õpingud esimese riigieksamiga õigusteaduses. Aastatel 2010–2015 oli ta Gießeni ülikoolis järeldoktoriks avaliku, rahvusvahelise ja Euroopa õiguse õppetoolis. Aastail 2011 ja 2014 oli ta Wisconsini ülikooli õigusteaduskonna külalisprofessor. Aastal 2015 lõpetas ta habiliteerimise monograafiaga "Föderaalse konstitutsioonikohtu õiguslikud piirid Euroopa integratsiooniprotsessis". Oktoobrist 2015 kuni septembrini 2016 oli ta Berliini Vabaülikooli aseprofessor. Alates 1. detsembrist 2016 on ta Marburgi ülikoolis rahvusvahelise õiguse ja Euroopa õiguse avaliku õiguse õppetooli juhataja.
Krasnozavodsk

Krasnozavodsk on linn Venemaal Moskva oblastis Sergijev Possadi linnaringkonnas. Asub Kunja jõe ääres, Moskvast umbes 88 km kirde pool. Asula raajti 1915. aastal. 1940 sai linnaks. 2000. aastal eraldati linnast Peresvet. 2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 12 800. Народная энциклопедия «Мой город». Краснозаводск Krasnozavodski koduleht
Beloozjorski

Beloozjorski on linn Venemaal Moskva oblastis Voskressenski linnaringkonnas. Asub Moskvast umbes 60 km kagus. Asula tekkis 1961. aastal Moskva-Rjazani raudteel asuva jaama juurde ja kandis esialgu nime 63. Kilomeeter. 2004–2019 oli Beloozjorski linnaringkonna keskus. 2019. aastal sai linnaks. 2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 17 898. Q126687602 http://beloozerskiy.ru/
Craig Dawson

Craig Dawson (sündinud 6. mail 1990 Rochdale'is) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis Wolverhampton Wanderers. Ta alustas klubikarjääri Radcliffe Borough's. 2009. aastal liitus ta Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubiga Rochdale. Ta lõi hooajal 2009–10 liigas 42 mänguga kümme väravat ja aitas Rochdale'il jõuda Inglismaa tugevuselt kolmandasse liigasse. Dawson valiti sel hooajal League One'i hooaja parimaks mängijaks ja hooaja sümboolsesse koosseisu. 2010. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga West Bromwich Albion, kuid jäi hooajaks 2010–11 laenule veel Rochdale'i. Hooaja 2012–13 teises pooles mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Bolton Wanderers. Dawson sai West Bromwich Albioni põhikoosseisu liikmeks hooajal 2014–15. Samal hooajal, 28. septembril 2014 lõi ta mängus Burnley vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. 2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Watfordiga. 2020. aasta oktoobris läks ta laenule West Ham Unitedi, kellega liitus hooaja lõpus püsiva lepingu alusel. 2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Wolverhampton Wanderersiga. Aastatel 2011–2013 mängis Dawson Inglismaa kuni 21-aastaste koondises, kus lõi 15 mänguga kuus väravat. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril mängis ta Suurbritannia jalgpallikoondises. "Craig Dawson signs for Watford from West Brom". RTE Sport. 1.7.2019. Vaadatud 29.6.2020 "Craig Dawson to join West Ham United on permanent basis". West Ham United F.C. 6.4.2021. Vaadatud 19.2.2022 "Dawson completes Wolves move". Wolverhampton Wanderers F.C. 23. jaanuar 2023. Vaadatud 23. jaanuaril 2023.  Craig Dawson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jan Bednarek

Jan Kacper Bednarek (sündinud 12. aprillil 1992 Słupcas) on Poola jalgpallur, kes mängib Inglismaa esiliigaklubis Southampton ja Poola jalgpallikoondises keskkaitsjana. Ta alustas klubikarjääri Poola klubis Poznańi Lech. Klubi koosseisus debüteeris ta Poola kõrgliigas hooajal 2013–14. Hooajal 2015–16 mängis ta laenul teises Poola kõrgliigaklubis, Łęczna Górnikis. 2017. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga Southampton. Inglismaa kõrgliigas lõi ta oma esimese värava 14. aprillil 2018 mängus Chelsea vastu. Hooaja 2022/23 esimeses pooles oli Bednarek Southamptonist laenul teises Premier League'i klubis, Aston Villa. Poola jalgpallikoondises tegi Bednarek debüüdi 4. septembril 2017 mängus Kasahstani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus Jaapani vastu. Ta kuulus Poola koondisse veel ka 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel. Tema vend Filip Bednarek on samuti jalgpallur (väravavaht). "Jan Bednarek: Southampton sign Polish defender from Lech Poznan". BBC Sport. 1.7.2017. Vaadatud 29.6.2020  Jan Bednarek – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hero Elementary

"Hero Elementary" on Ameerika Ühendriikide – Kanada animafilm. Seriaali hakkas 2020. aastal tootma Twin Cities PBS ja Portfolio Entertainment. "PBS KIDS to Premiere 'Hero Elementary' in Summer 2020". Animation Magazine. 1. oktoober 2019.
Andres Heinapuu

Andres Heinapuu (sündinud 16. märtsil 1954) on Eesti poliitik ja bibliograaf. Oli VII Riigikogu liige. Ta lõpetas aastal 1972 Tallinna 1. Keskkooli. Aastatel 1972–1973 töötas ta ettevõttes Dvigatel. Andres Heinapuu oli Tallinnas 15.–19. augustil 2004 toimunud soome-ugri rahvaste 4. maailmakongressi peasekretär. Valgetähe IV klassi teenetemärk, 2007 Tema poeg on Ott Heinapuu. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Andres Heinapuu ettekanne: Väikerahvaste keelte riskid ja võimalused. (video)
Eugene

Eugene [juudž'iin] on linn USA-s Oregoni osariigis, Lane'i maakonna halduskeskus. See asub Vaikse ookeani rannikust umbes 80 km kaugusel Willamette'i oru lõunaosas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 176 654. Elanike arvult on see Portlandi järel Oregoni osariigis teisel kohal. Eugene on asutatud 1846. aastal. See sai linnaõigused 17. oktoobril 1862. Eugene'is asub Oregoni Ülikool. Eugene on tuntud kergejõustikulinnana. Oregoni ülikooli kergejõustikustaadionil Hayward Fieldil on toimunud paljud suurvõistlused, sealhulgas 2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Eugene'il on neli sõpruslinna: Irkutsk, Venemaa Jinju, Lõuna-Korea Kakegawa, Jaapan Katmandu, Nepal 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. "Sister Cities". eugene-or.gov. Vaadatud 3.8.2022 http://www.eugene-or.gov/
Surelikud masinad (film)

"Surelikud masinad" on 2018. aasta Ameerika Ühendriikide mängufilm. "Junkie XL Scoring 'Mortal Engines' Movie Adaptation". Film Music Reporter. Originaali arhiivikoopia seisuga 19.06.2018. Vaadatud 18.06.2018. Surelikud masinad andmekogus IMDb (inglise)
Kiired ja vihased 8

"Kiired ja vihased 8" (inglise keeles "The Fate of the Furious" (vihaste saatus), "F8" või "Fast & Furious 8") on 2017. aastal esilinastunud Ameerika Ühendriikide märulifilm. Selle režissöör oli F. Gary Gray ja stsenarist Chris Morgan. Tegu on 2015. aasta filmi "Kiired ja vihased 7" järjega, filmisarja "Kiired ja vihased" kaheksanda osaga. Filmis astuvad näitlejatena üles Vin Diesel, Dwayne Johnson, Jason Statham, Michelle Rodriguez, Tyrese Gibson, Chris Bridges (ehk Ludacris), Scott Eastwood, Nathalie Emmanuel, Elsa Pataky, Kurt Russell ja Charlize Theron. Peategelane on Dominic Torretto (Diesel), kes on oma abikaasa Letty Ortiziga parajasti mesinädalatel, kui küberterrorist Cipher (Theron) ta enda heaks tööle sunnib. Torretto endine tiim on sunnitud ta üles leidma ning Cipheri kahjutuks tegema. Kaheksanda järgu tegemist mainis avalikkusele esmakordselt Vin Diesel, kui avaldas saates "Jimmy Kimmel Live!", et filmi tegevustik leiab aset New Yorgis. Ettevalmistused filmi tegemiseks algasid vahetult pärast "Kiired ja vihased 7" ekraanidele jõudmist, kui Diesel, Morgan ja produtsent Neal H. Moritz enda lepinguid pikendasid. Casting'ud toimusid aprillis ja juunis 2015. Oktoobris teatati, et filmi režissööriks saab Gray, eelmise järgu režissöör oli James Wan. Võtted algasid 2016. aasta märtsis. Nagu sarjale tavaks saanud, filmiti eksootilistes paikades, nt Mývatn, Havanna, Atlanta, Cleveland ja New York. "Kiired ja vihased 8" esilinastus Berliinis 4. aprillil 2017. Eesti ekraanidele jõudis film 14. aprillil, esimese nädalavahetuse piletimüügist teeniti rekordilised 219 633 eurot. Kriitikud andsid filmile seinast-seina hinnanguid, kiideti näitlejaid ja märulistseene, kuid laideti süžeed la liigset pikkust. Üle maailma teeniti piletitulu üle 1,2 miljardi dollari (u 1,1 miljardit eurot). Sellega on tegu filmiajaloo 13. (ning sarja teise) filmiga, mille piletitulu 1 miljardi dollari piiri ületanud on. "Kiired ja vihased 8" oli 2017. aasta suuruselt kolmas ning ajaloo suuruselt 11. film. Esimese nädalavahetusega teeniti rekordilised 541,9 miljonit dollarit (u 482,6 miljonit eurot), seda rekordit hoiti kuni 2018. aastani, kui ekraanidele jõudis "Tasujad: Igaviku sõda". Filmile tehti ka järg, "F9", mis jõudis kinodesse 2021. aasta juunis. "Where was The Fate of the Furious filmed?". Atlas of Wonders. Vaadatud 19. aprill 2017. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuni 2020. Vaadatud 29. juunil 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Elsi Katainen

Elsi Kaarina Katainen (sündinud 17. detsembril 1966 Haapajärvil) on Soome agronoom, kutseõpetaja ja poliitik, ta on keskerakonna liige. Ta on 1. märtsist 2018 Euroopa Parlamendi liige. Ta sai aastal 1992 agronoomiks, aastal 1997 Jyväskyläs pedagoogi kutse, aastal 2000 sai ta Põhja-Savo maakonnas Savonia raenduskõrgkoolis bakalaureuse kraadi agronoomia erialal. Ta oli 21. märtsist 2007 kuni 28. veebruarini 2018 Eduskunna liige. Ta kandideeris aastal 2014 ka Euroopa Parlamendi liikmeks, kuid ta ei osutunud valituks. 1. märtsil 2018 Euroopa Parlamendi liimeks (Hannu Takkula asendusliikmeks). 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Soomes valiti ta koos Mauri Pekkarineniga Soome Keskerakonna esindajateks Euroopa Parlamenti Ta on abielus ja on kahe lapse ema. Elsi Kataineni koduleht
Kesäkeitto

Kesäkeitto ('suvesupp') on Soome köögi traditsiooniline köögiviljasupp, mida keedetakse piimas või, kartulite, porgandite, herneste, lillkapsa ja võib-olla ka teiste hooaja köögiviljadega. Talvesõja ja Jätkusõja ajal oli suvesupp Soomes väga populaarne, kuna paljusid toiduaineid oli raske kätte saada ja tuli rahulduda aiasaadustega. Kesäkeitto Kotiliesi (soome keeles) Tero Kallio, Kimmo Saira: Simply Scandinavian: Travelling in Time with Finnish Cuisine and Nature. Raikas Publishing Ltd., 2009. ISBN-9529996217.