Paula Rego

Dame Paula Rego (26. jaanuar 1935 – 8. juuni 2022) oli Portugalis sündinud kunstnik. Paula Rego sageli feministlikust perspektiivist loodud teosed põhinesid sageli juturaamatutel. Rego õppis Slade'i kunstikoolis Inglismaal ja oli The London Groupi liige. Rego on sündinud Portugalis ning kasvanud peamiselt vanaema juures. Ta oli varaka pere ainus laps, seega oli ta lapsepõlv üsna mugav. Rego õppis aastatel 1945–1951 Saint Juliani koolis Carcaveloses. 1951. aastal saadeti ta Inglismaale Grove'i kooli, kus talle ei meeldinud ning viimased kooliaastad õppis ta Slade'i kunstikoolis. Samas koolis tutvus Rego kaasõpilase Victor Willingiga. 1957. aastal kolisid Rego ja Willing Portugali, kus abiellusid 1959. aastal. Kolm aastat hiljem ostis Rego isa neile maja Londonis, mistõttu oli Regol kodu nii Inglismaal kui ka Portugalis. Paula Rego alustas näitustel osalemist 1962. aastal Londonis. 1956. aastal oli tema esimene isikunäitus Lissabonis. Seejärel järgnes aastatel 1971–1978 seitse isikunäitust Portugalis ja isikunäituste sari Inglismaal. 1988. aastal oli Rego retrospektiiv Lissabonis ja Serpentine'i galeriis Londonis. 1997 oli tal näitus Tate Liverpoolis, 1998. aastal Dulwich Picture galeriis ning 2007. aastal Birminghami muuseumis ja kunstigaleriis. Rego kunsti leidub paljudes muuseumi- ja erakogudes üle maailma. Neist 43 teost on Briti Nõukogu kogus, 10 Inglismaa kunstinõukogu kogus ja 46 teost Tate'i galeriis Londonis. Paula Rego käsitles oma teostes teemasid, mis nende maalimise ajal olid tabud ja moest väljas. Ta on maininud, et tema teoste teemaks on hirmule näo andmine. Lapsena kartis ta kõike ning ka täiskasvanuna paljusid asju. Hirmudest võitu saada aitas kunst. Rego loomingus on esikohal naiseks olemise erilisus. Näinud lapsena, kuidas vaesed naised pidid tööd murdma, samas kui rikkad naised ei pidanud midagi tegema. Rego eesmärgiks oli kujutada teistsugust naist - naist, kes ei ole nii naiselik. Ta tegi sarja "Dog Women", kus naised käituvad nagu koerad. Teoste sõnumiks on, et ekstsentriline käitumine peaks olema julgustatud, mitte kardetud. Rego on oma teostes käsitlenud kaht ühiskondlikku tabuteemat: aborti ja depressiooni. Aborditeemalised teosed on tõukunud Portugalis päevakajaline olnud abordi legaalsiseerimise teemast. Depressioonisari on loodud 2007. aastal. Rego on käsitlenud ka sõda ja inimeste julmust. Kunstnik on inspireerunud muinasjuttudest ning muistenditest ja kirjandusest. Paljud tema teosed on seotud Portugali muistendite ja lugudega. Kuigi Rego saanud inspiratsiooni kirjandusest ja muinasjuttudest, on tema teoste raskestiloetavad, neis on sürrealismi ning ainulaadne unenäoline atmosfäär. Tema motiivideks on noored tüdrukud ja naised ning dominantsed isafiguurid ja klaustrofoobilised perestseenid. Tema teosed on tihti sünged ja keerulised. Kõige rohkem on ta teinud maale, joonistusi ja kollaaže. Tihti kasutab ta loomi inimeste asendusena. Varasemates teostes oli ta tugevalt mõjutatud sürrealismist. 1960. aastatel hakkas ta kasutama abstraktsemat stiili. 1970. aastatel lõpetas ta kollaažide tegemise ning 1990. aastatel hakkas kasutama pastellvärve. Pastellidega on tehtud näiteks "Dog Womeni" sari. "Celestina's House" "Snow White Playing With Her Father's Trophies" "The Firemen Of Alijo" "Swallows the Poisoned Apple" "The Policeman's Daughter" "Dancing Ostriches" "The Dance" WIkipedia. "Paula Rego". Vaadatud 20.06.2019. Eva Wiseman. "Paula Rego: "It isn't nice in my mind"". Vaadatud 20.06.2019. The Art Story. "Paula Rego". Vaadatud 20.06.2019. Artsy. "Paula Rego". Vaadatud 20.06.2019. Nina Karaicic. "Paula Rego Biography". Vaadatud 20.06.2019. The Saatchi Gallery. "Paula Rego Exhibited At The Saatchi Gallery". Originaali arhiivikoopia seisuga 22.06.2019. Vaadatud 20.06.2019.