Baathistlik Iraak

Baathistlik Iraak (ametlikult Iraagi Vabariik) oli Iraagi riigikord, kui see oli aastatel 1968–2003 Araabia Sotsialistliku Baathi Partei võimu all. Baathi periood algas kiire majanduskasvu ja õitsenguga, kuid lõppes sotsiaalse, poliitilise ja majandusliku stagnatsiooniga. Iraaklaste sissetulekud vähenesid nii väliste tegurite kui ka valitsuse ebaõnnestunud poliitika tõttu. Baathi Partei kukutas 1968. aastal Ahmed Hassan al-Bakri ja Şaddām Ḩusayni eestvedamisel 17. juuli revolutsiooniga president Abdul Rahman Arifi ja peaminister Tahir Yahya. Baathistid olid varem võimul olnud 1963. aastal. 1970. aastatel sai Iraagi de facto riigipeaks partei luurejuht Hussein. Al-Bakri de jure võimu ajal majandus kasvas ning Iraagist sai araabia maailmas mõjukas riik. Samas ohustasid Iraagi stabiilsust mitmed siseriiklikud asjaolud, näiteks valitsuse konfliktid nii mitmete šiiidi kogukondadega kui ka kurdidega Põhja-Iraagis. Lisaks ei saanud Iraak läbi naaberriigi Iraaniga, kuna ei oldud kokku lepitud Shaţţ al-‘Arabi piiri osas. Aastal 1979 sai Saddam Hussein ametlikult Iraagi presidendiks. Lisaks astus ta ametisse Revolutsioonilise Väejuhatuse Nõukogu esimehe, peaministri ja Baathi Partei Iraagi haru peasekretärina. Hussein tuli võimule, kui Iraagis oli käimas šiiitide protestilaine, mille ametlikult sekulaarne Baathi Partei jõuliselt maha surus. Saddam Husseini võimu ajal muutus Iraak Iraani suhtes veel vaenulikumaks. Iraanis oli hiljuti toimunud islamirevolutsioon, millega kukutati šahh Moḩammad Reẕā Pahlavī ning võimu võttis šiiitlik teokraatia eesotsas kõrgeima juhi Rūḩollāh Khomeynīga. Septembris 1980 tungis Iraak Iraani ning algas Iraani-Iraagi sõda. Iraagi juhid lootsid, et Iraan on revolutsioonijärgses kaoses sõjaliselt nõrgenenud ning seetõttu lihtne sihtmärk. Kiiret võitu siiski saavutada ei õnnestunud ning sõda kestis kaheksa aastat, mille kestel Iraagi majandus langes ning sõja jätkamiseks tuli võtta korduvalt laenu. Sõda Iraaniga lõppes pärast ÜRO Julgeolekunõukogu poolt kehtestatud vaherahu status quo ante bellum. Sõja lõpuks oli Iraagi majandus kokku varisemise piiril ning riigivõlg oli ületamatult suur. Lisaks oli Kuveit suurendanud enda naftatootmismahtusid ning Iraagi sissetulekud vähenesid veelgi. Kuveit survestas Iraagi valitsust laenu kiiremini tagasi maksma ning Iraak survestas Kuveiti naftatootmist vähendama ja süüdistas Kuveiti Iraagi maa alt nafta puurimises. Iraak hakkas Kuveiti sõjalise sissetungiga ähvardama ning nõudis enda suveräänsuse väidetava rikkumise eest kompensatsiooni. Läbirääkimised luhtusid ning 2. augustil 1990 tungis Iraak Kuveiti. Ameerika Ühendriikide juhitud koalitsioon vastas sellele ning veebruarini 1991 kestnud lahesõjas sai Iraak lüüa. Pärast sõda kehtestas ÜRO režiimi nõrgestamiseks Iraagi-vastased sanktsioonid. 1990. aastatel halvenes Iraagi majanduslik olukord veelgi, kuid 21. sajandi alguses hakkas olukord paranema, kuna mitmed riigid otsustasid ÜRO sanktsioone eirata. Ameerika Ühendriikides 2001. aastal al-Qaeda korraldatud 11. septembri terrorirünnakute tõttu kuulutas USA terrorismivastase sõja, millega nimetati Iraak osaks "kurjuse teljest". Aastal 2003 tungis Ameerika Ühendriikide juhitud koalitsioon Iraaki ning Baathistliku Iraagi režiim kukutati vähem kui kuu ajaga. Musallam, Musallam Ali (1996). The Iraqi Invasion of Kuwait: Saddam Hussein, His State and International Power Politics. British Academic Press. Lk 62. ISBN 978-1-86064-020-9. "Iraq - Population 1999". "Population Pyramids of the World from 1950 to 2100". Dougherty, Beth K.; Ghareeb, Edmund A. (7. november 2013). Historical Dictionary of Iraq. Scarecrow Press. ISBN 9780810879423 – cit. via Google Books. "Iraq: Resolution No. 460 of 1991 (official toponymy)". United Nations High Commissioner for Refugees. 6. jaanuar 1992. Vaadatud 25. oktoober 2020. "al-Waqāʼiʻ al-ʻIrāqīyah". CLR. 6. jaanuar 1992. Vaadatud 25. oktoober 2020.