laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kalju Schaffrik

Kalju Schaffrik (sündinud 4. aprillil 1938 Lääne-Virumaal Väike-Maarjas Kiltsi asulas) on eesti füüsikaõpetaja. Kalju Schaffrik õppis aastatel 1945–1952 Kiltsi Põhikoolis. Aastal 1956 lõpetas ta Väike-Maarja Keskkooli. Aastatel 1956–1961 õppis ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis ning omandas keskkooli matemaatika- ja füüsikaõpetaja kutse. Alates 1961. aasta sügisest töötas ta õpetajana Tallinna 21. Keskkoolis. Novembris 1962 võeti Schaffrik armeesse, kus sai tankimehaaniku väljaõppe. Ta teenis Ventspilsis ja Kaliningradis.[viide?] Alates 1964. aasta sügisest jätkas Schaffrik tööd õpetajana Tallinna 46. Keskkoolis kuni 1973. aastani.[viide?] Alates 1974. aastast töötab ta Tallinna Ühisgümnaasiumis. Aastal 1977 lõpetas selle kooli 29. lend, mille üks klassijuhatajatest oli Kalju Schaffrik. Ta on olnud klassijuhataja sama kooli 32. lennule (1980), 35. lennule (1983), 42. lennule (1990) ja 58. lennule (2006). Ta oli Tallinna Ühisgümnaasiumi (Tallinna 20. Keskkooli) direktor aastatel 1990–2003. Tallinna Linnavalitsus vabastas ta direktori ametikohalt 3. detsembril 2003. Füüsikatunde andis edasi kuni 2013. aasta kevadeni. Ta on Richard ja Hilda Schaffriku poeg. "Tallinna Ühisgümnaasium 1920–2000", lk 67 / [koostaja Ene Liivaste], ilmunud 2000 (Tallinn : Infotrükk), ISBN 9985607880. "Sissekanne Väike-Maarja Kiltsi põhikooli vilistlaste saidil". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. märts 2008. Vaadatud 18. augustil 2008. "Sissekanne Väike-Maarja Keskkooli vilistlaste saidil". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. veebruar 2015. Vaadatud 6. märtsil 2008. Sissekanne Tallinna Ühisgümnaasiumi vilistlaste saidil Tallinna Linnavalitsuse korraldus (3. detsember 2003 nr 2766-k) "Okupatsioon.ee küüditatute nimekirjad". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. aprill 2008. Vaadatud 24. mail 2009. Arvamus klassi suuruse kohta Tuhkatriinu näeb päikest – Õhtuleht, 8.11.2000. Foto Foto põhikooli lõpetamisel Videolõik tema tunnist 2011
Teng

Teng (inglise keeles topmast, hollandi keeles steng) on purjelaeva mitmest osast koosneva masti jätk. Ühel mastil võib olla lisatud tema põhiosale (alamastile) kuni kolm tengi. Nendest kõige alumist nimetatakse marsstengiks, järgmist praamtengiks, kõige ülemist roiltengiks. Harilikult praam- ja roilteng moodustavad ühe peele. Tengide nimetusele lisandub masti nimetus, millise jätkuks ta on. Nii on neljamastilise täislaeva tengide nimetusteks fokkmarssteng, fokkpraamteng, fokkroilteng, grootmarssteng, grootpraamteng, grootroilteng, besaanmarssteng, besaanpraamteng, besaanroilteng, džiggermarssteng, džiggerpraamteng, džiggerroilteng. Tenge toestavad eestpoolt taagid, külgedelt tengvandid, tengi ülaotsast (topist) kuni saalinguni. Pooltagant toestavad tenge parduunid.
Koigi vald

Koigi vald oli kohalik omavalitsusüksus Eestis Järva maakonnas. 2017. aastal ühines Koigi vald naabervaldadega Järva maakonnast moodustades Järva valla. Koigi vald paiknes Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee ääres. Koigi vald jäi Pandivere riikliku veekaitseala territooriumile. Koigi viimane vallavanem oli Margo Hussar . Valla territoorium jagunes 15 külaks. Üldplaneeringus eristati Koigi vallas tõmbekeskuste ja tagamaade alusel tinglikult kahte piirkonda. Valla peamisteks tõmbekeskusteks olid Koigi (463 elanikku) ja Päinurme (227 elanikku) (2005. aasta seisuga) küla. Huuksi – Kahala – Keri – Koigi – Lähevere – Prandi – Päinurme – Pätsavere – Rutikvere – Silmsi – Sõrandu – Tamsi – Vaali – Väike-Kareda – Ülejõe Koigi vallas asusid Eesti ühed viljakamad mullad. Väärtuslikud põllumaad paiknesid mitmel pool vallas, üle 50 hindepunktiga põllumaad peamiselt Koigi-Sõrandu-Väike-Kareda ja Päinurme piirkondades. Suurem osa valla põllumaid oli ühistute ja talupidajate poolt aktiivses kasutuses. Paljud põllud olid välja renditud naabervaldade põllumajandustootjatele. Koigi vald asus Pandivere kõrgustiku edelanõlval. Kurisuid esineb Koigi, Huuksi, Keri, Sõrandu ja Väike-Kareda küla piirkonnas. Need asuvad tavaliselt põllul sulglohkudes. Kõige karstirohkem on Keri küla ümbrus. Koigi valla allikalistest aladest asub kõige suurem ja veerikkam Prandil, kust saab alguse Prandi jõgi. See piirkond on ka veesäilitusalaks. Kareda looduskaitseala on 361 ha suurune ja asub Kareda, Ämbra ja Öötla külas, Kahala külas ja Paide vallas Suurpalu külas. Prandi looduskaitseala Koigi ja Prandi külas ning Paide vallas Nurmsi, Seinapalu ja Veskiaru külas. Endise valla territooriumil asub 3,2 ha suurune Võlingi oja hoiuala, mille kaitse-eesmärk on elupaigatüübi, jõgede ja ojade (3260) ning hariliku võldase (Cottus gobio) elupaikade kaitse. Koigi valla põhiliseks maapõuerikkuseks oli kvaliteetne paekivi, mille uuritud varud on väga suured. Valla territoorium asus geoloogiliselt alamsiluri Raikküla lademe avamusalal. Raikküla lade on tuntud oma kõrgekvaliteedilise paekivi poolest. Seda tõendavad ka Koigi valla vanad paeehitused, mis on rajatud kohalikust paest. Maavaradest leidub endise valla territooriumil ka turvast. Turbavarud on küll suured, kuid tegemist on peamiselt hästilagunenud sooturbaga (varasem nimetus soo- ja väetisturvas), vähelagunenud kõrgsooturvast (varasem nimetus alusturvas) valla aladel praktiliselt ei leidu[viide?]. Koigi vald moodustati 1992. aasta 30. jaanuaril. Tähtsamatest vaatamisväärsustest asuvad Koigi piirkonnas Huuksi mõis ja kaksikpärn, Koigi mõis, Maagiallikad, Prandi allikad, Silmsi mõis, Väike-Kareda mõis ja lehis. Päinurme piirkonnas on tähtsamad vaatamisväärsused Päinurme park ja tamm, Riiussaar, Rutikvere mõis, Vaali küla. Maakatastri statistika, vaadatud 24.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. aasta jaanuari seisuga, vaadatud 17.10.2014 Järva maakonna Koigi ja Türi valla ning Valga maakonna Tõrva linna ja Karula valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 30.01.1992)
Dithmarschen

Dithmarscheni kreis on haldusüksus (kreis) ja ajalooline piirkond Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal. Asub Põhjamere kaldal. Piirneb põhjas Eideri, lõunas Elbe ja idas Kieli kanaliga. Dithmarscheni kreis jaguneb 4 maakonnavabaks linnaks ja 8 maakonnaks (mis jagunevad 113 linnaks ja vallaks). Erinevalt teistest kreisidest nimetatakse maakondi ajaloolistel põhjustel "maakond-kihelkonnamaakogukondadeks" (saksa Amt Kirchspielslandgemeinde). Brunsbüttel Heide Meldorf Wesselburen Albersdorfi maakond Burg-Sankt Michaelisdonni maakond Büsumi maakond Eideri maakond Heider Umandi maakond Marne-Nordsee maakond Meldorf-Landi maakond Wesselbureni maakond Keskajal oli Dithmarschen sõltumatu talupojariik, mis formaalselt kuulus Bremeni peapiiskopkonda, hiljem Saksa-Rooma riigi Schleswigi hertsogkonda. Keskus Meldorf. Taani ja Norra kuningas (1523–1533) Frederik I ja Hans 1500. aastal korraldasid suurejoonelise rünnaku Dithmarscheni talupoegadevabariigi vastu Holsteinis, kuid Taani, Rootsi ja Norra ühisväed, mida toetasid veel saksa palgasõdurid, said Hemmingstedti lahingus täielikult lüüa ja Dithmarschen säilitas oma iseseisvuse veel pooleks sajandiks. Dithmarschen liideti aastal 1559 Holsteini hertsogkonnaga, lõunaosast sai Taani kuninga ja Norra kuninga (1559–1588) Frederik II valdus, muud osad jaotati tema isa Christian III poolvenna Schleswig-Holstein-Gottorpi hertsogi Adolfi vahel. Dithmarscheni kreisi koduleht
Eider

Eider (saksa; taani Ejderen) on jõgi Põhja-Euroopas Jüüti poolsaare lõunaosas. See on Saksamaa Schleswig-Holsteini liidumaa pikim jõgi. Eider algab Bordesholmi lähedalt ja voolab algul põhja, kuid siis pöörab läände ja suubub Tönningi linna juures Põhjamerre, moodustades estuaari. Kõrgkeskajal oli jõgi sakside ja taanlaste piirijõeks, hiljem Taani ja Saksamaa piirijõeks. Tänapäeval eraldab Schleswigi ja Holsteini. Jõgi on 188 km pikk.
Trollhättan

Trollhättan on tiheasustusega paikkond Rootsis Västra Götalandi läänis, Trollhättani valla keskus. Asub Göta jõe ääres Göteborgist 55 km põhja pool. Linnaõigused sai 1916. aastal. Trollhättan on tööstuslinn, kus asuvad Saab Automobile ja Volvo tehased. Statistical localities 2020 Statistical localities 2020 Trollhättani koduleht
Maatriks (ajakiri)

Maatriks oli alates märtsist 2007 kuni 2009. aastani Eestis kord kuus ilmunud tehnikaajakiri. Ajakirja väljaandja oli OÜ Tuleviku Kirjastus ja peatoimetaja Andrus Laansalu. Ajakirja iseäraks oli humanitaarse tahu esiletõst suhetes masinate, tehnika ja tehnoloogiatega. Seda kajastab ka ajakirja alapealkiri, mis oli "Ajakiri teadlikule tehnikahuvilisele" ning alates maist 2008 "Igati inimlik tehnikaajakiri". Ajakiri lõpetas majandusraskuste tõttu ilmumise alates märtsist 2009.
Poeet külmetab klaasmäel

"Poeet külmetab klaasmäel" on kitarristi ja laulja Riho Sibula 2000. aastal ilmunud album, tema esimene sooloplaat. Ma oleks võind olla / Emajõe delta blues I Roosisuu Una bossa Puutüvi ajab... Vihapidaja Ringmäng Talitee Hoidke ja armastage Repriis Tuleb tüdruk Üksteist Emajõe delta blues II Poeet külmetab klaasmäel andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles) Poeedi laulud, Sirp, 6. oktoober 2000
Galina Kulakova

Galina Aleksejevna Kulakova (vene keeles Галина Алексеевна Кулакова; sündinud 29. aprillil 1942 Logatšis Udmurtias) on endine Nõukogude Liidu murdmaasuusataja. Rahvuselt udmurt. Kulakova oli 1970. aastate alguses maailma parim naissuusataja 10 kilomeetrist lühematel distantsidel. Ta võitis neli olümpiakulda, millest kaks tuli individuaaldistantsidelt 1972. aasta ja 1976. aasta olümpiamängudelt. Maailmameistrivõistlustel võitis Kulakova kolm individuaalset ja kaks teatevõistlusekulda. Lisaks on ta tulnud 39 korda Nõukogude Liidu meistriks aastatel 1969–1981. 1976. aasta olümpiamängudel pärast 5 km pronksmedali võitu jäi Kulakova dopingu kasutamisega vahele. Medalist pidi ta loobuma, kuid mingit muud karistust sellele ei järgnenud. Kulakova lõpetas tippsportlaskarjääri 1982. aastal. 1968 Grenoble'is pronksmedal 3x5 km teatesõidus 1972 Sapporos olümpiavõitja 5 km olümpiavõitja 10 km olümpiavõitja 3x5 km teatesõit 1976 Innsbruckis olümpiavõitja 4x5 km teatesõidus pronksmedal 10 km 1980 Lake Placidis hõbemedal 4x5 km teatesõidus 1970 Kõrg-Tatras maailmameister 5 km maailmameister 3x5 km teatesõidus pronksmedal 10 km 1974 Falunis maailmameister 5 km maailmameister 10 km maailmameister 4x5 km teatesõidus 1978 Lahtis hõbemedal 20 km pronksmedal 4x5 km teatesõidus 1980 Falunis hõbemedal 20 km 1982 Oslos hõbemedal 4x5 km teatesõidus 1. koht: 1979 Galina Kulakova FIS-i kodulehel (inglise)
Escalante jõgi

Escalante on jõgi Põhja-Ameerikas. Algab Colorado platoolt, voolab valdavalt kakku. Suubub paremalt Coloradosse. Pikkus umbes 145 km.
Northrop Grumman B-2 Spirit

Northrop Grumman B-2 Spirit on Northrop Grumman Corporationi esimene operatiivkasutusse võetud vaidtiib-tüüpi Ameerika Ühendriikide õhuvägede strateegiline kaugpommituslennuk. Lennuki ehituses on rakendatud ulatuslikult stealth-tehnoloogiat, mis võimaldab jääda radaritele piisavalt nähtamatuks. Lennuki B-2 esmalend toimus 17. juulil 1989. Esimene seerialennuk anti Ameerika Ühendriikide õhujõududele üle 1993. aastal. B-2 Spirit relvastuses on nii tavalised pommid (raketid) kui ka kuni 16 tk B61 või B83 tuumapommid (-raketid), kogukaaluga 22,7 tonni, mis paiknevad kahes pommišahtis, lisaks kuni 16 AGM-69 SRAM II või AGM-129A tiibraketti, AGM-137 TSSAM ja GPS-juhitav JDAM Mk82/ Mk84 või BLU-109 relvasüsteemid. Lennukid asuvad peamiselt Missouris Whitemani õhujõudude baasis. Ehitatud on 21 B-2-te, kõik Ameerika Ühendriikide õhuvägedele. 23. veebruaril 2008 kukkus üks B-2 Guamil asuvas Anderseni õhujõudude baasis pärast õhkutõusmist alla ja hävis täielikult. B-2 Spiritit on kasutatud Kosovo sõjas, Afganistani ja Iraagi sõjas. Ühe lennuki maksumus 1997. aasta hindades oli 2,1 miljardit dollarit. B-2 on klassikaline vaidtiiblennuk, mille tiiva noolsus on 35°. Lennuki ehituses on kasutatud 90% ulatuses komposiitmaterjale. Mootoritest väljuvate kuumade gaaside soojusjälg on võimalikult hajutatud. Et lennuk oleks madallennul võimalikult vähe kuuldav, on see varustatud tõhusa mootorimüra summutus-seadmega. Kõrgemates õhukihtides lennates tekib lennuki järel tavaliselt kondensatsioonijälg, mille avastamiseks on B-2 tagaosas laserseade, mis annab pilootidele märku lennuki vajalikuks kõrguse muutmiseks, et kondensatsioonijälge ei tekiks. Pikkus: 21 m Tiivaulatus: 52,4 m Tiiva pindala: u 490 m2 Tühikaal: 72,6 tonni Suurim lennukaal: 152,6 tonni Suurim kiirus: 1010 km/h (optimaalsel kõrgusel), merepinna kõrgusel: 917 km/h Reisikiirus: 775 km/h Lennulagi: 15 150 m Mootorid: 4 x kahekontuursed General Electric F-118-GE100 reaktiivmootorid, tõukejõud mootori kohta: 84,6 kN Piloote: 2 F-117 Nighthawk
Harry Potter ja Azkabani vang (film)

"Harry Potter ja Azkabani vang" (ingl "Harry Potter and Prisoner of Azkaban") on inglise kirjaniku J. K. Rowlingu samanimelise raamatu järgi tehtud film, mille valmistas filmistuudio Warner Bros.. Film esilinastus 2004. aastal ja on seitsmeosalise Harry Potteri filmide sarja kolmas osa. Sellele eelnev osa on "Harry Potter ja Saladuste kamber" ja järgnev osa "Harry Potter ja Tulepeeker". Paljud fännid väitsid, et raamatu ja filmi vahel olid liiga suured erinevused. Näiteks see, et Harry sai Piksenoole-nimelise luua alles filmi lõpus, kuigi raamatus juhtus see jõulude ajal. Filmis ei selgunud ka Kelmikaardi valmistajad. Kriitika pärast on "Azkabani vang" ka üks Harry Potteri filmisarja vähim teeninud filmidest. Inglismaal 31. mail 2004 USA-s 4. juunil 2004 Austraalias 10. juuni 2004 Daniel Radcliffe – Harry Potter Rupert Grint – Ron Weasley Emma Watson – Hermione Granger Michael Gambon – Albus Dumbledore Gary Oldman – Sirius Black David Thewlis – Remus Lupin Timothy Spall – Peter Pettigrew Emma Thompson – Sybill Trelawney Alan Rickman – Severus Snape Tom Felton – Draco Malfoy Fiona Shaw – Petunia Dursley Richard Griffiths – Vernon Dursley Pam Ferris – Aunt Marge Harry Melling – Dudley Dursley Robert Hardy – Cornelius Fudge Julie Christie – Madame Rosmerta Matthew Lewis – Neville Longbottom Oliver Phelps – George Weasley James Phelps – Fred Weasley Julie Walters – Molly Weasley Mark Williams – Arthur Weasley Lee Ingleby – Stan Shunpike "Harry Potter ja Azkabani vang (film)" andmebaasis Box Office Mojo (inglise)
Anastasius I

Anastasius I on olnud mitme isiku nimi. Anastasius I oli Ida-Rooma keiser. Anastasius I oli paavst.
SeaWind Line

SeaWind Line on Soome laevafirma, mille omanik on Eesti laevafirma Tallink. SeaWind Line oli tähtsamaid raudteevagunite meritsiveo liine Soome ja Rootsi vahel. SeaWind Line asutati 1988. aastal kui Silja Line'i iseseisva kaubamärgiga tütarettevõte ning aprillis 1989 alustati 260 reisijakohaga ro-pax-laevaga Sea Wind liiklust liinil Turu–Stockholm. Sea Wind sõitis sel liinil ka pärast seda, kui Tallink ostis Silja Line´i, kuigi Tallinki kaubamärgi all hariliku ro-ro-laevana ilma reisijateta. Vaheldunud on teine laev, mis võimaldas kaht väljumist ööpäevas kummastki sadamast. Osa nn teisi laevu ei võtnud peale vaguneid. Septembris 2002 renditi Öresund, mis nimetati ümber Sky Windiks ning hakkas teenindama liini Turu-Stockholm. 2002. aastal suunati Star Wind liinile Tallinn-Helsingi. 2005. aasta aprillis ostis SeaWind Line Sky Windi. Maikuus lõpetati regulaarliiklus Tallinn-Helsingi liinil ning Star Wind asus liinile Turu-Stockholm. Peagi müüdi Star Wind Saaremaa Laevakompaniile. Mais 2007 müüdi Sky Wind Poola laevafirmale Unity Line. 2008. aastal lõpetati reisijavedu ja keskenduti ainult kaubatranspordile, hiljem suunati Sea Wind liinile Tallinn-Vuosaari. Nimekiri ei ole täielik.
Küllo Arjakas

Küllo Arjakas (sündinud 10. oktoobril 1959) on Eesti ajaloolane ja poliitik. Küllo Arjakas on uurinud peamiselt Eesti lähiajalugu, eriti riigi loomist, ning koostanud ajalooõpikuid. Ta lõpetas Pärnu 1. Keskkooli 1977. aastal. Aastatel 1979–1983 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu. 2009. aastal sooritas ta Rahvusarhiivis arhivaari kutsetunnistuse eksami. 1983–1985 Õpetaja Viljandi 4. keskkooli ajaloo eriklassis 1985–1987 Eesti NSV Arhiivide Peavalitsuse metoodik 1987–1990 Eesti Muinsuskaitse Seltsi vastutav sekretär 1990–1992 ENSV Ülemnõukogu liige 1991–2003 Keskerakonna peasekretär 1999–2003 IX Riigikogu liige 2003–2007 X Riigikogu liige 2007–2008 Eesti Entsüklopeediakirjastuse ühiskonnateaduste teadustoimetaja aprill 2008 – mai 2009 AS Pindi Kinnisvara nõukogu nõunik juuni 2009 – Tallinna Linnaarhiivi linnaarhivaar ehk linnaarhiivi juhataja Küllo Arjakas on Keskerakonna asutajaliige. Alates 1987 oli ta Eesti Muinsuskaitse Seltsi liige, Eesti Kongressi liige 1990–1992, Eesti Sõjahaudade Hoolde Liidu liige aastast 1993, MTÜ Konstantin Pätsi Muuseum liige aastast 1995, Eesti Arhivaaride Ühingu liige alates 1999. Alates 2006 oli ta Riigi Muinsuskaitse Nõukogu liige. Ta kuulus Vabadussõja võidusamba žüriisse (selle liikmed olid Andres Põder, Andres Alver, Ülar Mark, Mare Mikof, Jaan Elken, Urmas Reinsalu, Taavi Aas, Gunnar Laev, Laine Jänes, Aivar Reivik, Küllo Arjakas ja Jaak Aaviksoo). "Eesti ajalugu ärkamisajast kuni tänapäevani". Koos Aarne Aarelaiu, Jüri Andi, Silvia Õispuu jt-ga. Tallinn: Koolibri 1992 "Rahvarinne". Koos Vilja Laanaruga. Tallinn: Eesti Keskerakond, 1998. Eessõna Heinz Valgult "Eesti Vabariik 90: sündmused ja arengud". Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus 2008 "Faatum: Eesti tee hävingule 1939-1940: riigikontrolör Karl Soonpää päevik Eesti Vabariigi saatuseaastatest 1939-1940: Molotovi–Ribbentropi pakti tagamaad: dokumente ja materjale", 2009, ISBN 9789985854907 "Eesti raudtee 140. Sissevaated ajalukku". Tallinn: Eesti Raudtee, 2010 "Loto, loto: Eesti Loto 40". Tallinn 2011 "Eesti hümn". Tallinn: Menu kirjastus, 2012 "Eesti lipp ". Tallinn: Menu kirjastus, 2013 "Kui väikesed olid suured : Balti kett 25 ". Tallinn : Rahvarinde Muuseum, 2014 "Saku Õlletehas 195: Eesti õllekultuuri edendamine 1820-2015". Koos Mart Juurega. Tallinn: Menu kirjastus : Saku Õlletehas, 2015 "Konstantin Konik: unustatud suurmees". Tallinn: Eesti Päevaleht 2008 "90 aastat oma riigikogu" Postimees, 23. aprill 2009 Ta on seoses ajalooteemadega andnud ajakirjandusele palju intervjuusid. Juhtis ühe saatejuhina (vaheldumisi Hardo Aasmäe ja Hallar Linnuga) Kuku Raadios saadet "Raadioentsüklopeedia". Pärast saatejuht Hallar Linnu surma 2012. aastal võttis ta üle Kuku Raadio iganädalase raamatusaate "Nädala raamat" juhtimise. 1989 – Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia (artikliseeria "Eesti Vabariigi välispoliitika") 2006 – Riigivapi IV klassi teenetemärk Küllo Arjakas saates "Kukul külas", 8. mai 2005, 1. osa, 2. osa Küllo Arjakas: "Nõukogude luureagendid jälgisid pingsalt elu Eestis" Postimees, 10. jaanuar 2009
Toini Gustafsson

Toini Gustafsson-Rönnlund (sünninimi Toini Karvonen; sündinud 17. jaanuaril 1938 Soomes Suomussalmis) on Rootsi naismurdmaasuusataja, kahekordne olümpiavõitja (1968). 1962. aasta maailmameistrivõistlustel Zakopanes ja 1964. aasta olümpiamängudel Innsbruckis kuulus Gustafsson hõbemedali võitnud Rootsi teatevõistkonda. 1966. aasta MM-il Oslos võitis Gustafson esimesed individuaalse tippvõistluste medali, saades individuaalselt 10 km hõbemedali ja teatevõistluses pronksmedali. 1968. aasta OM-il Grenoble'is tuli Gustafsson olümpiavõitjaks nii 5 kui ka 10 km distantsil ning sai teatevõistluses hõbemedali. Samal aastal autasustati Gustafssoni Svenska Dagbladeti kuldmedaliga. Toini Gustafsson-Rönnlund oli ametilt kehalise kasvatuse õpetaja. Ta on rahvuselt soomlane, kuid evakueeriti sõja ajal Rootsi. Gustafsson-Rönnlundi elukaaslane oli Assar Rönnlund, kes oli samuti edukas suusataja. 1964 Innsbruckis hõbemedal 3×5 km teatesõidus 1968 Grenoble'is olümpiavõitja 5 km olümpiavõitja 10 km hõbemedal 3×5 km teatesõidus 1962 Zakopanes hõbemedal 3×5 km teatesõidus 1966 Oslos pronksmedal 10 km pronksmedal 3×5 km teatesõidus Toini Gustafsson FIS-i kodulehel (inglise)
Boujdour

Boujdour on linn Lääne-Saharas Atlandi ookeani rannikul.
Sea Wind

A Wind (aastail 1989–2022 Sea Wind) on endine Silja Line'i ja seejärel Tallinki ro-pax-laev, mis müüdi 2022. aastal ja lahkus Läänemerelt. Ehitatud 1972. aastal Helsingørs Skipsværfti laevatehases Helsingöris Taanis nimega Svealand ning kandnud ka nime Saga Wind. Alates 1989. aastast sõitis Sea Wind Silja Line'i tütarettevõtte SeaWind Line kaubamärgi all Turu-Stockholm liinil. Aastail 2015–2017 sõitis liinil Tallinn–Vuosaari, aastail 2017–2022 Muuga–Vuosaari. Laeva alumisel tekil veetakse vaguneid, järgmisel tekil treilered ja alumise kajutiteki ahtriosas sõiduautosid. Vaguni- ja autotekki laaditakse ja lossitakse samal ajal. Praegu Tallinki laevana reisijaid peale ei võta. 8. jaanuaril 2015 asus Sea Wind Eesti lipu all liinile Tallinn–Vuosaari, 2017. aastal liinile Muuga-Vuosaari. 26. aprillil 2022 andis Tallink laeva üle uuele omanikule Rudniki Shipping ja Sea Wind lahkus Eestist. Svealand (1972) Fakta om fartyg kodulehel (rootsi keeles) Det Norske Veritas (inglise keeles) Svealand, faergelejet.dk (taani keeles) M/S Sea Wind Fakta om Fartyg (rootsi keeles)
Bir Lehlú

Bir Lehlú on asula Lääne-Sahara kirdeosas. See oli kuni 2011. aastani Sahara Araabia Demokraatliku Vabariigi ajutine halduskeskus.
Tripton

Tripton ehk trüpton ehk abioseston on veekogu sambas hõljuvad surnud organismide osakesed (detriit) ja mineraalaineosakesed. Tripton on sestoni üks komponentidest. Detriit Plankton Seston
Seston

Seston on veekogu sambas hõljuvad elusad organismid (bioseston) ja elutud tahked osakesed (tripton ehk abioseston). Veeorganisme, kes toituvad sestonist, nimetatakse sestofaagideks. Tripton Plankton Detriit Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Bioseston

Bioseston on veekogu sambas hõljuvad elusorganismid, osa sestonist. Biosestoni hulka arvatakse plankton, pleuston, neuston ja nekton. Seston Tripton
Angel

Angel on mitme asja ja isiku nimi: Angel on eesnimi; "Angel" on USA teleseriaal; Angel on USA ansambel; Angel on USA laulja; Angel (õieti Sirach Charles) on Suurbritannia laulja, laulukirjutaja ja räppar "Angel" on Madonna 1985. aasta singel; "Angel" on Natasha Bedingfieldi 2008. aasta laul; Angel on paikkond Londonis Islingtoni linnaosas ... Club Angel on endine geiklubi Tallinnas Angeli juga, maailma kõrgeim juga Angeli jõgi, jõgi Saksamaal