laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alice Lambakahar

Alice Lambakahar (18. veebruar 1898 Jamburgi maakond, Peterburi kubermang – 25. veebruar 1980) oli eesti õpetaja. Ta sündis talupoja peres. Ta lõpetas töölisfakulteedi ja õppis 1928–1931 Leningradi Herzeni-nimelise Pedagoogilise Instituudi rahvusvähemuste osakonna eesti sektsioonis, mille lõpetas rahvuslike tehnikumide ja töölisfakulteetide ajaloo- ja majandusteaduste õpetajakutsega. 2. juulil 1938 anti talle tema tegelikust tööst lähtudes ka keskkooliõpetaja kutse. Pärast sõda suunati ta tööle Eesti NSV-sse. Algul töötas ta Tallinna haridusosakondades, 1950. aastal võitles aga endale kätte Tallinna 20. Keskkooli direktori ametikoha, et teenida välja suurem pension. Ta töötas direktorina 1. septembrist 1950 kuni 1. septembrini 1954. Kooli direktorina kaitses ta kiivalt oma kooli, tegi kõik, et vabaneda haridusasutustest-allüürnikest ja tekitas nii hulga konflikte. Võtted olid ebaausad. Kuid palju oli ta tegevuses ka nõutust tekitavat. Ta väga nigel eesti keel oli koolis naljanumbriks. Õlgu kehitama panid mitmed ta tavad: kooli pitsati käises hoidmine, uute kleitide õmblemine direktori kabinetis ja muud seesugust. NLKP liikmena oli ta jäigalt kinni valitsevas ideoloogias ja leppimatu kõige muu vastu. Alice Lambakahar oli absoluutselt veendunud, et kõik lapsed on kujundatavad oivikuteks. Oma väite tõestamiseks võttis ta 1954/55. õ-a õpetada 1. klassi. Ta lubas klassi juhatada 11 aastat ja tagada kõigile kuldmedalid, kuid pidas vastu ühe aasta, taotles kõigile kiituskirja, avaldas arvamust, et mõned ta õpilastest võivad keskkooli lõpul saada siiski ainult hõbemedali, ja läks pensionile. Hiljem teenis ta pensionilisa kirjakandjana. Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Seišellikreooli kirjandus

Seišellikreooli kirjandus on seišellikreooli keeles kirjutatud kirjandus. Antoine Abel Magie Faure-Vidot
MG

Mg on: magneesiumi keemiline sümbol megagrammi ehk tonni tähis mg on: milligrammi tähis malagassi keele ISO 639-1 kahetäheline kood MG on kuulipilduja MG 34, MG42, MG3 .mg
Raimondi puia

Raimondi puia (Puya raimondii) on mitmeaastane taim bromeelialiste sugukonnast. Alcide d'Orbigny avastas taime 1830. aastal Vacase vallas Cochabamba departemangus. Peruust avastas selle 1874. aastal Antonio Raimondi, kelle järgi sai taim hiljem praeguse nime. Taim on levinud kitsal alal Lõuna-Ameerikas Boliivias ja Peruus Andide kõrgmäestikus 3500 kuni 4500 m kõrgusel. Kasvab umbes 3 m kõrguseks, kuid õisik on 9–10 m kõrgune. Seega on ta suurim puia ja ka suurim bromeelialine. Lehed on 1–2 m pikkused, 6 cm laiused ja terava tipuga. Võib elada 100 aastaseks, kuid õitseb vaid korra 9 kuu vältel. Raimondi puia enne õitsemist Lambe, A. (2009). Puya raimondii. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2009.
Eesti Arnold Schönbergi Ühing

Eesti Arnold Schönbergi Ühing on 22. augustil 1992 loodud mittetulundusühing, mille eesmärk on heategevuslik teaduse, kultuuri ja hariduse toetamine avalikes huvides, uurides ja levitades Arnold Schönbergi ning tema õpilaste-mõttekaaslaste ja teiste uuenduslike muusikasuundade pärandit. Eesti Arnold Schönbergi Ühing korraldab Pärnu Nüüdismuusika Päevi ning on Nüüdismuusika oskuskeele komisjoni taustorganisatsiooniks. Nüüdismuusika oskuskeele komisjon on 23. jaanuaril 2010 loodud komisjon, mille eesmärk on eestikeelse nüüdismuusikaterminoloogia uurimine, korrastamine ja üldsusele kättesaadavaks tegemine. Selleks tegeleb komisjon nüüdismuusika mõistete koondamise, süstematiseerimise ja defineerimisega ning nüüdismuusikaterminite loomise ja korrastamisega ning oma töö tulemuste publitseerimisega. Komisjon teeb koostööd veebientsüklopeediaga Vikipeedia, kus on tegevuse koordineerimiseks avatud vikiprojekt "Nüüdismuusika oskuskeel". Eesti Arnold Schönbergi Ühingu koduleht Nüüdismuusika oskuskeele komisjoni koduleht
Tõnis Sarepera

Tõnis Sarepera (4/16. september 1872 Järvakandi – 21. aprill 1938 Tartu) oli Eesti kohtunik. Ta aastail 1922–1937 Tartu Ringkonnakohtu abiesimees. Tartu ringkonnakohtu endine abiesimees T. Sarepera suri. Uus Eesti, 21. aprill 1938, nr. 108, lk. 1. Tõnis Sarepera †. Postimees, 21. aprill 1938, nr. 107, lk. 4
Šotimaa jalgpallikoondis

Šotimaa jalgpallikoondis on Šotimaa rahvuskoondis jalgpallis. Inglismaa jalgpallikoondis ja Šotimaa jalgpallikoondis on maailma esimesed jalgpalli rahvuskoondised. Esimene matš nende vahel toimus 30. novembril 1872. Koosseis 2024. aasta EM-iks. Koduleht
Harilik murumuna

Harilik murumuna (Lycoperdon perlatum) murumunaliste sugukonda murumuna perekonda kuuluv seeneliik. Viljakeha on 3–8 cm kõrge ja 2–5 cm lai; pirnikujuline ja selgepiirilise jalaosaga. Välispind on noorena hallikasvalge, hiljem pruunikas. Pinnal on jämedad pudenevad ogad, mida ümbritsevad väiksemad näsad. Sisemus on algul valge, hiljem tume. Endoperiid avaneb kübaraavas, kust eosepulber vabaneb. Looduses sage. Seent võib kohata juulist oktoobrini metsades, karjamaadel, parkides ja koduaedades lehe- ja oksavarise mädandajana, üksikult või rühmiti. Noorena, kui seeneliha on veel puhasvalge, on harilik murumuna hea söögiseen. Erakordse suuruse tõttu pälvib aga meedias rohkesti tähelepanu samasse sugukonda kuuluv hiidmuna. Harilikud murumunad Eestis Spooride eraldamine Seene läbilõige Perti Salo, Tuomo Niemelä, Ulla Salo. Põhjala seeneraamat, Sinisukk, 2007. Harilik murumuna andmebaasis eElurikkus http://ceened.pbworks.com/harilik+murumuna
Kollane pilvik

Kollane pilvik (Russula claroflava) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv seeneliik. Seen kasvab Eestis koos kasega kaasikutes, kase-segametsades ja rabades. Lõuna-Eestis sagedasem. Levinud juulist oktoobrini. Seen on noorelt erkkollane, vanemana hallikaskollane. Kübara läbimõõt on 5–10 cm. Kübar on algul kumer, hiljem lame ja nõgus. Jalg on kõva, noorelt valge, mõnikord kollakas. Viljaliha on valge, seistes muutub kollakaks, seejärel halliks. Kollast pilvikut võib süüa ilma kupatamata. Seent võib külmutada või kuivatada. Kollane pilvik andmebaasis eElurikkus
Kuldriisikas

Kuldriisikas (Lactifluus volemus) on pilvikuliste sugukonda perekonda Lactifluus kuuluv seeneliik. Mahedamaitselise piimmahla ja seenelihaga punakas-pruunikasoranži kuni 18 cm läbimõõduga kübaraga kuldriisikas on värskelt söödav. Seeneliha lõhn meenutab heeringasoolvee lõhna. Kasvab lehtpuude all. Kuldriisikas liigitati varem riisikate perekonda. Kuldriisikas andmebaasis eElurikkus
Lehmatatik

Lehmatatik (Suillus bovinus) on tatikuliste sugukonda tatiku perekonda kuuluv seeneliik. Lehmatatik on kollakas- kuni punakaspruuni kübaraga. Kübar on limane ja kuni 10 cm läbimõõduga. Torukesed silmatorkavalt laiad ja nurgelised, helekollased kuni oliivpruunid, kübaralihast halvasti eraldatavad, jalale otse külge kasvanud. Jalg on kübara värvi, tihti roostepunakas, tipus helekollane, kuni 6×1,5 cm. Seeneliha helekollane, jalas eredam, tihti pruunika või roosaka tooniga, kumjalt sitke. Eospulber oliivpruun. Lehmatatik eelistab kasvada liivastes männimetsades, tihti metsateede servas. Kasvab juulist oktoobrini. Lehmatatik on männimükoriisaseen. Sage seen, mis on värskelt hea söögiseen. Vanade viljakehadega, mis sisaldavad rohkem pigmente, saab värvimisel kollaseid toone, tinapeitsiga ka oranži. Lehmatatik andmebaasis eElurikkus
Kaseriisikas

Kaseriisikas (Lactarius torminosus) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik. Kaseriisikas vajab kupatamist; toorena on kibe ja mürgine. Ladinakeelne nimi torminosus tähendabki seda, et põhjustab seedeelundkonna töö häireid. Kaseriisikas kasvab põhjapoolkera parasvöötmes. Eestis kasvab kaasikutes ja kase-segametsades, vahel sümbioosis haavaga, juulist novembrini. Kaseriisikas on roosa, harvem kollakasoranž või helepruun, vanemana veidi pleekinud, kontsentriliste tumedamate rõngasvöötidega kübaral. Kübar on nõgus, ümarate allapainutatud servadega, kaetud vatjate karvadega, kuiv. Kübara läbimõõt on 5–12 cm. Jalg on silindriline, 3–6 cm kõrge ja 1–2 cm jäme, väga tugev ja kõva, algul seest täis, hiljem õõnes, samuti kahvaturoosa nagu kübargi, vahel samuti kergelt karvane. Lõikekohalt eritub rohkelt valget piimmahla ja see ei muuda õhu käes värvi. Kaseriisikaid võib soolata, hapendada, marineerida. Seened peavad enne söömist vähemalt 45–50 päeva soolas olema. Kaseriisikas andmebaasis eElurikkus
Kuldmampel

Kuldmampel (Phaeolepiota aurea) on šampinjoniliste sugukonda kuuluv seeneliik, kuldmampli perekonna (Phaeolepiota) ainus liik. Eestis on kuldmampel laialdaselt levinud ja seda eriti inimtekkelistel kasvukohtadel: karjäärides, teeservades, võsastikes ja parkides, kus see on üks tavalisemaid lehikseeni. Kasvab septembrist novembrini ja eriti rohkelt võib kuldmampleid leida hilissügisel. Kuldmampel võib moodustada väga suuri kogumeid, kus on koos kümneid tuhandeid viljakehi. Eestis on seen vägagi levinud kõduhunnikute läheduses ja kasvab kohati massiliste kolooniatena. Tinglikult kuulub kuldmampel söödavate seente hulka, kuid ta võib põhjustada tõsiseid mao- ja soolehäireid nii värskelt kui ka kupatatult. Seepärast teda toiduks ei soovitata. Eriti vanemad isendid sisaldavad eri allikate järgi üsna suures koguses sinihapet ning selle seene mürgistusena on välismaistes allikates kirjeldatud närvi- ja ajukahjustusi. Kahjustusi on ilmselt tekitanud just seenes sisaldunud sinihape, ehkki on jäänud tagantjärele tõestamata, kas muud seenes sisalduvad mürgised ained saadi välistada. Eri allikate järgi on sinihappe sisaldus igas seeneisendis väga varieeruv. Suurim leitud kogus põhjustab inimese surma juba umbes 150 g värskete seente tarbimisel, mis on hämmastavalt väike kogus. Ehkki sinihapet leidub ka näiteks mandlites (sellest ka mandlilõhn), on määrav inimorganismi jõudnud mürgi kogus. Seega tasuks tugevalt mandlilõhnalised ja -maitselised isendid kindlasti söömata jätta. Kui siiski otsustatakse seent maitsta, siis tuleks piirduda väikese kogusega ja süüa ainult väga noori isendeid, mille kübar pole veel lamedaks muutunud. Lisaks kuhjub neisse seentesse raskmetalle. Seetõttu on nii mõnigi populaarteaduslik allikas soovitanud selle ahvatleva, kuid teatud oludes potentsiaalselt terviseohtliku seene metsa jätta. "Seenel kübar nagu suur vaagen" Eesti Loodus, 2008/10. Kuldmampel andmebaasis eElurikkus
Kuldtatik

Kuldtatik (Suillus grevillei) on tatikuliste sugukonda tatiku perekonda kuuluv seeneliik. Kübar kuld- või oranžikaskollane, vanematel viljakehadel tume-roostekollane, paksult limane, läikiv, läbimõõt kuni 12 cm. Torukesed kollased, mõnikord oliivja tooniga. Suured ja nurgelised poorid värvuvad vajutamisel punakaspruuniks. Jalg kollakas- või roostepruun, helekollaka õhukese vatjas-nahkja limalooriga. Seeneliha kübaras kahvatukollane, jalas erekollane. Eospulber kollakaspruun. Kuldtatik kasvab Euroopas, Põhja-Ameerikas, Põhja-Aafrikas, Austraalias. Eestis kasvab ainult lehiste all. Parkides, metsades, puiestikes, teeservadel. Värskelt hea söögiseen. Kuldtatik andmebaasis eElurikkus
Gustav Reintam

Gustav-Aleksander Reintam (20. aprill 1879 Haiba küla, Hageri kihelkond – 15. aprill 1952 Haiba küla) oli eesti põllumees. Alates 1930. aastast oli ta Kernu vallavanem. Ta oli ka Kohila põllumeeste konvendi liige ja EELK Hageri koguduse vanem ja Vennastekoguduse Hageri palvemaja hooldaja. Gustav Reintam maeti 20. aprillil 1952 Hageri surnuaiale. http://da.kohila.ee/surnuaed/?ees=Gustav&pere=Reintam&date=&kvart=&rida=&plats=&koht=hageri&nupp=Otsi&vaikeotsing=
Suur sirmik

Suur sirmik (Macrolepiota procera) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv seeneliik; hea söögiseen. Suur sirmik andmebaasis eElurikkus http://www.miksike.ee/docs/referaadid2005/suur_sirmik_kristelleola.htm
Võitatik

Võitatik (Suillus luteus) on tatikuliste sugukonda tatiku perekonda kuuluv seeneliik. Rahvapäraselt nimetatakse ka võipuravikuks. Seen on keskmise suurusega ja madala jalaga. Kübar on tumepruun, mõnikord violetjas; pealt limane. Kübara läbimõõt on 5...10 cm. Seeneliha on helekollane, vatjas. Võitatik kasvab põhjapoolkera parasvöötmes ja Austraalias. Eestis kasvab männikutes ja nõmmedel, levinud kesksuvest kuni oktoobrini. On hea söögiseen. Võitatikut võib süüa värskelt, marineerida, hapendada, külmutada, kuivatada. Võitatik andmebaasis eElurikkus
Märtsiküüditamine Virumaal

Märtsiküüditamine Virumaal on ülevaade Lääne- ja Ida-Virumaal 1949. aastal 25. märtsist kuni 29. märtsi õhtuni läbi viidud massilise elanike vägivaldsest ümberasustamisest Eestist Venemaa Siberi piirkonda. „Täiesti salajane Eks. Nr ENSV SISEMINISTRILE KINDRALMAJOR sms REZEVILE ETTEKANNE Kanname ette, et seoses MVD ja MGB organite poolt eriti tähtsa operatsiooni läbiviimisega ja Teie käsu täitmiseks on ENSV SM Virumaa osakonna poolt läbiviidud järgmine töö: /---/ 1. KONTINGENDI LAADIMINE Laadimine vagunitesse algas kell 8. 30 ja lõppes kell 18.00 26. märtsil (1949. - koostaja märkus) Kokku laaditi 19 vagunisse 452 inimest, neist mehi 92, naisi 240, lapsi 120, perekondi 188. Täites teie juhtnööre töö kvaliteedi kohta oli meie poolt laadimise ajal organiseeritud vagunite ja platsi väliselektervalgustus, kontingendi varustamine joogivee ja kütusega. /---/ Kontingendi poolt väljavisatud korrespondents esheloni lahkumisel Rakvere jaamast korjati üles ja anti üle MGB töötajatele. 2. SÜNDMUSED Operatsiooni läbiviimise ajal Virumaal leidsid aset järgmised sündmused: /---/ 1. 25. märtsil kell 7 hommikul Imatu külas Illuka vallas MGB töötajate grupi poolt läbi viidud operatsiooni ajal tapeti bandiit hüüdnimega "Rjabina". "Rjabina" (Räbina ?) peitis talu läbiotsimise ajal küüni, tulistas kaks lasku revolvrist heinakuhjale lähenevate sõdurite suunas, kuid lasi mööda. Vastuseks tulistamisele sõdur Gogunov tulistas automaadivalangu ja tappis bandiidi. 2. 27. märtsil kella 2-3 vahel öösel bandiitide poolt purustatud raudtee tammi tõttu (4 lüli) jooksis rööbastelt maha kiirrongi vedur ja 3 vagunit, mis sõitis Tallinnast Leningradi. Purunemine välditi masinisti poolt, kes märkas purustatud teed. 3. Sündmuskohale saadeti MVD ja raudtee MGB operatiivgrupp, kelledel õnnestus leida kurjategijate jäljed ja arreteeriti 5 inimest kogu grupist. Tagaotsimised ja juurdlus jätkub. Ohvreid avarii ajal ei olnud. /---/ Seoses kohaliku MVD läbiviidava operatsiooniga oli täiendavaid kulutusi: a) bensiini 170 liitrit b) Raha telefonikõnedele 130 rbl c) Väljamakstud komandeeringurahasid 963 rbl 30 kop Laadimispunkti komandant major /Zavjalov/ Virumaa SM osakonna ülem major /Pääro/ “
702

702. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad - 700. aastad - 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad Aastad: 697 698 699 700 701 - 702 - 703 704 705 706 707 ... ... Liutpert, lombardide kuningas
705

705. aasta ◄ | 7. sajand | 8. sajand | 9. sajand | ► ◄ | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | 700. aastad | 710. aastad | 720. aastad | 730. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 701 | 702 | 703 | 704 | 705 | 706 | 707 | 708 | 709 | ► | ►► Justinianus II kukutas Tiberios III ning algas tema teine valitsemisaeg Bütsantsi keisrina ... 11. jaanuar – Johannes VI, paavst oktoober – ‘Abd al-Mālik ibn Marwān, Omaijaadide kaliif David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
Mart Lepaste

Mart Lepaste (kuni 1937. aastast Mart Lekstein; 23. oktoober 1886 Tori vald, Pärnumaa – 23. aprill 1939 Pärnu) oli eesti ajakirjanik ja kirjanik. Teenis Vabadussõja ajal 6. jalaväepolgus, alates 1912 elas Pärnus, kus oli linna raamatukogu juhataja ning Pärnu Postimehe ja Pärnu Päevalehe vastutav toimetaja. Eesti Ajakirjanikkude Liidu tegevliige alates 1924. Avaldanud luuletuskogu "Kurbus" (1919). Ajakirjanik Mart Lepaste †. Uus Eesti, 24. aprill 1939, nr. 111, lk. 6. Mart Lepaste Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Austerservik

Austerservik (Pleurotus ostreatus) on servikuliste sugukonda serviku perekonda kuuluv seen. Austerservikud on austrikarbikujulise viljakehaga, serviti puutüve külge kinnituvad seened, mis kasvavad parasniisketes metsades üle maailma, enamasti langenud puudel. Austerservik vajab viljumiseks madalat temperatuuri ja seepärast ilmub ta lehtpuudele hilissügisel ning püsib tugevate külmade saabumiseni, soojadel talvedel võib ta viljuda kuni kevadeni. Tavalisem on ta parkides ja aedades, harvemini kasvab metsas. Seenekübar on hallikas-, oliiv- kuni violetjaspruun või mustjas, tihti sinkjas, kleepuv, keeljas, väga lihakas ja kuni 15 cm suur. Eoslehed valkjad, hallikad, kollakad või kahvatuvioletjad, jalale laskuvad. Eoslehekesed on noorena valged, vanemana helepruunid. Eoslehekestelt suurel arvul vabanevad eosed moodustavad tihti kübaratele valge eospulbrikihi. Jalg on valge või hallikas, üleni viltjaskarvane, külgmine, mõnikord peaaegu puudub. Viljaliha on hele, tugev ja meeldiva seenele iseloomuliku huumuse moodi lõhnaga. Austerservik on üks vähestest teadaolevatest seentest, kes toitub ka puidus elavatest selgrootutest. Seen suudab mütseeli abil lõksu püüda ja seedida ümarusse. Sel viisil hangib seen lämmastikku. Austerservik sisaldab aminohappeid, vitamiine, kasulikke mineraalaineid ning mikroelemente. Rasvasisaldus ei ole üle 3%, kalorsus 34 kcal/100g. Austerservik on väga hea dieettoiduaine. Lisaks sisaldavad seened polüsahhariidid on vähivastase toimega ning pärsivad vananemist. Austerservikute kasvatamine Euroopas sai alguse Saksamaal, kus seentega läbi kasvanud, pehmenenud ning vitamiinidega rikastatud põhku kasutati söödalisandina. Selgus, et põhupallidel kasvavad seened on väga maitsvad ka inimtoiduna. Nüüd kasvatatakse austerservikuid lehtpuupakkudel ja -kändudel metsas ja koduaias. Seenekasvandustes kultiveeritakse neid aga saepurust või teraviljapõhust toitepinnasel. Austerserviku viljakehad kupatamist ei vaja, eriti maitsvad on praetult. Võib kasutada kastmetes, omletis jne. Sobivad ka marineerida ja soolata. Jalad on seenel lühikesed, kuid puisevõitu. Neid on soovitatav kuivatada ning jahvatada seenepulbriks, mida kasutada suppide ja kastmete valmistamiseks. AUSTERSERVIK Pleurotus ostreatus "Haapsalu Kutsehariduskeskuse loodusturismi korralduse õpilaste õpiobjekt Seened". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. september 2013. Vaadatud 20. detsembril 2012. "Austerservik". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. august 2009. Vaadatud 20. detsembril 2012. Kuidas saab kasvatada austerservikuid kodus?[alaline kõdulink] "Eesti Põllu- ja Maamajanduse Nõuandeteenistus. Austerservik". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 20. detsembril 2012. Austerservik andmebaasis eElurikkus
Everwood

"Everwood" on aastatel 2002–2006 valminud Ameerika Ühendriikide telesari, mille tegevustik leiab aset samanimelises väljamõeldud Colorado osariigi väikelinnas. Sarja filmiti peamiselt Utah' osariigi väikelinnades Ogdenis, South Salt Lake'is ja Draperis. "Everwoodi" valmistamine lõpetati seoses sarja tootnud Warner Brothersi televõrgu kaotamisega. Eestis on telesarja näidanud Kanal 2 ja Kanal 11. Dr Andy Brown jätab eduka neurokirurgi karjääri New Yorgis ja kolib koos 9-aastase tütre Deliaga ja 15-aastase poja Ephramiga ühte Colorado osariigi väikelinna. Esimesed jaod keskenduvad suuresti Brownide uues kodus sisseelamisele ja nende läbisaamisele põliste everwoodlastega. Andy seab endisse raudteejaamahoonesse sisse oma vastuvõturuumid ning hakkab kohalikele tasuta arstiabi andma. See põhjustab esialgu mõningast vimma enne Andyt Everwoodis elatise teenimise eesmärgil ja mitmendat põlve arstiametit pidanud Harold Abbottiga. Pikapeale saavad meestest siiski head sõbrad. Andrew Brown – Treat Williams Ephram Brown – Gregory Smith Amy Abbott – Emily VanCamp Edna Harper – Debra Mooney Irv Harper – John Beasley Delia Brown – Vivien Cardone Bright Abbott – Chris Pratt Nina Feeney – Stephanie Niznik Rose Abbott – Merrilyn Gann Harold Abbott – Tom Amandes Everwood andmekogus IMDb (inglise) Everwood andmekogus Filmiveeb
ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioon

ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioon ehk lühemalt kliimamuutuste konventsioon (inglise UN Framework Convention on Climate Change, lühendatult UNFCCC või FCCC) on rahvusvaheline keskkonnakaitsekokkulepe, mis sõlmiti 1992. aastal ÜRO keskkonna- ja arengukonverentsil. Raamkonventsiooni eesmärk on stabiliseerida atmosfääris olevate kasvuhoonegaaside kontsentratsioon sellisele tasemele, mis hoiaks ära ohtlikud inimese poolt esile kutsutud globaalse kliimasüsteemi muutused. Ehkki esialgse UNFCCC põhitekstis ei määratletud riikidele mingeid kindlaid kasvuhoonegaaside emissioonide piirväärtusi, siis selle lisad – protokollid – sisaldasid konventsiooni ratifitseerinud riikidele kindlaid nõudmisi. Nendest tuntuim on 1997. aastal sõlmitud Kyōto protokoll. Kyōto protokoll UNFCCC ametlik koduleht
Hall kärbseseen

Hall kärbseseen (Amanita excelsa) on kärbseseeneliste sugukonda kärbseseene perekonda kuuluv seeneliik. Kasvab sügisel liivastes okas-, leht- ja segametsades. Rohkem Kagu-Eesti moreenküngastel. Sarnaneb välimuselt veidi roosa kärbseseenega. Kübar hall, hallpruun või pruunikashall, serv heledam, valkjate või hallikate jahujate ebemetega, mis on kergelt ärapühitavad, serv sile, noorelt poolkerajas, vanemalt lame, läbimõõt kuni 12 cm. Eoslehekesed valged, vabad. Jalg valge või hallikas, mõnikord allpool üksikud pruunikad plekid, üleni peente hallikate või ookerjate vatjate ebemetega, muguljas, rõngaga, tupega, kuni 12 × 3 × 4 cm. Rõngas pealt valge, alumine külg hallikas, rippuv, lai, ülakülg rihveljas. Tupp jalale liibunud valkjate või hallikate ebemjate vöötidena. Seeneliha valge, kübaranaha all hall, nõrga redise või kartuli lõhnaga. Eospulber valge. Eosed lai-ellipsoidsed, amüloidsed, 7–10 × 5–8 µm. Toorelt mürgine. Mall Vaasmaa Meie kärbseseeni 2
Harilik põdramokk

Harilik põdramokk (Sarcodon imbricatus) on põdramoka perekonda kuuluv seeneliik. Kübar on kumer, hallikaspruun või pruun, tihedalt kaetud suurte, osaliselt kattuvate, teravatipuliste, tumepruunide või mustpruunide soomustega. Kübara laius on 5–20 cm. Kübara alakülg on kaetud rippuvate kahvatupruunide narmastega. Seene jalg on kuni 10 cm kõrge. Seeneliha on kõva, valge, vananedes muutub hallikaspruuniks. Kasvab palu- ja loomännikutes, mõnikord ka männisegametsades. Tavaline kõikjal Eestis, aga esineb ebaühtlaselt. Harilik põdramokk on tavalisem Ida- ja Kagu-Eesti okas- ja segametsades, peamiselt küll palumännikuis, ning Loode-Eesti loometsades. Kui põdramokad valgusrikka männiku all hulgakesi, sageli ka nõiaringina, koos kasvavad, jätavad nad mõjusa mulje. Kasvab augustist oktoobrini. Põdramokk on väga hea söögiseen[viide?]. Seeneliha on vürtsise lõhnaga, mõnikord maheda, mõnikord aga kibeda maitsega. Maheda maitsega seeni võib noorelt süüa, vanana muutuvad nad liiga vintskeks. Mõned inimesed on põdramoka suhtes tundlikud ja neil tekitab seen seedehäireid või kõhuvalu. Seepärast tuleks põdramoka söömisesse suhtuda ettevaatlikult ja kasutada teda vaid vähesel hulgal segus teiste seentega, et roa maitsele ja lõhnale vürtsikust lisada. Sobib suppideks, kastmeteks, praetult ja hautatult kartulite ja köögiviljadega. Harilik põdramokk on üks väheseid seeni, millega on võimalik värvida siniseks. Värvimiseks on parimad mändide läheduses kasvavad ja juba tumedaks tõmbunud vanad viljakehad. Harilik põdramokk andmebaasis eElurikkus
Roheline SKT

Roheline SKT on sisemajanduse kogutoodangu (SKT) ümberarvestus, kus võetakse arvesse keskkonnaprobleemidest ühiskonnale tekitatud kahju ja loodusvarade kasutamisest tingitud jõukuse vähenemist (traditsiooniline SKT kasvab ka sõjakulutuste, AIDSi levikuga või liiklusõnnetustega suurenevate ravikulude tõttu). Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut. [1]