laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Põhjala Maja Fääri saartel

Põhjala Maja Fääri saartel (fääri keeles Norðurlandahúsið í Føroyum) on Põhjamaade Ministrite Nõukogu kultuurikeskus Fääri saarte pealinnas Tórshavnis aadressil Norðari Ringvegur 10, üks Fääri saarte tähtsamaid kultuurikeskusi. Maja avati 8. mail 1983. Põhjala maja eesmärk on edendada Põhjamaade ja fääri kultuuri. Siiski korraldatakse seal ka mujalt pärit kunsti näitusi. Hoonel on tähelepanuväärne arhitektuur. Ta on kaetud Fääri saarte traditsioonilise rohukatusega. Seda peetakse üheks Põhjamaade kaunimaks hooneks. Põhjamaade Ministrite Nõukogu katab igal aastal 92% Põhjala Maja baaseelarvest. Ülejäänud 8% kuludest kannab Fääri Saarte Maavalitsus. Majas korraldatakse muu hulgas kontserte, näitusi, etendusi ja konverentse. Kohvikus pakutakse kohvi, teed, võileibu, suppi ja salatit; seal saab lugeda kõigi Põhjamaade ajalehti. Majas on ka raamatute ja mänguasjadega lastenurk ja fääri kunstkäsitöö müügipunkt. Maja on avatud kell 10–18, pühapäevadel ja pühadel kell 14–18. Põhjamaade Maja idee autoriks peetakse Erlendur Paturssoni, kes esindas Fääri saari Põhjamaade Nõukogus. Aastal 1977 kuulutati Põhjamaade arhitektide seas välja konkurss. Selles osales 158 arhitekti. Võitjateks tulid Ola Steen (Norra) ja Kollbrún Ragnarsdóttir (Island). Hoone projekteeriti haldjamäe sarnaseks. Põhjamaade Nõukogu maksis kinni kaks kolmandikku ehituskuludest (kokku 70 miljonit Fääri krooni). Põhjala Maja juhatuses on kaheksa liiget, neist kolm Fääri saartelt ning viis mujalt Põhjamaadest. Nõuandvasse komisjoni kuulub 15 Fääri saarte kultuuriinimest. Juhatus võtab viieaastaseks ametiajaks tööle direktori. Aastal 2005 sai direktoriks Niels Halm. Põhjala Maja on kahekorruseline hoone Taanist toodud suurte klaaspindade ja teraskonstruktsioonidega. Katus on Islandilt pärinev traditsiooniline rohukatus (rohi pärineb Fääri saartelt), mis harmoneerub ümbritseva maastikuga, see andis tõuke rohukatuse kasutamiseks ka mujal. Põrand on Norra graniidist (kohaliku basaldi asemel). Mööbel pärineb Soomest, seinad on kaetud Rootsi puiduga. Läbi suurte klaaside paistab Tórshavni panoraam, meri ja Nólsoy saar. Hoones on suurejooneline vestibüül, kohvik, parkettpõrandaga tantsusaal fääri rahvatantsude (fääri aheltantsu) tantsimiseks ja näituste jaoks ning suur saal, mis mahutab üle 400 inimese. On ka amfiteatri sarnane ruum, mille saab suure saaliga üheks ruumiks teha. Põhjala Maja valiti aastal 2007 Fääri saarte seitsme ime hulka. "Føroyingar hava valt síni undurverk" portal.fo, 28. juuli 2007 Taanikeelne koduleht Ingliskeelne koduleht Kasutatud on saksa ja taani Vikipeedia artiklit seisuga 14.4.2011 ja inglise Vikipeedia artiklit seisuga 17.4.2011.
Tarneahel

Tarneahel ehk logistiline ahel, logistiline kett või tarnekett on protsesside, inimeste, tegevuste, info ja ressursside süsteem, mida on vaja mingi toote või teenuse jõudmiseks tootjast tarbijani. Tarneahel näitab, millistest etappidest koosneb lõpptoote kujunemine. Logistilises ketis olevad protsessid muudavad looduslikud ressursid ja toorained lõppsaaduseks, mis toimetatakse tarbijale. Tarneahelasse võivad iga osa juures siseneda ka tooted, mis on taaskasutatavad ja ümbertöötatavad. Alates 2012. aastast saab Tallinna Tehnikaülikoolis õppida tarneahela juhtimise eriala. Tegemist on magistriõppekavaga, millesarnast lähiriikide ülikoolide programmis ei ole. Tarneahelate juhtimist peetakse maailmas üheks kõige populaarsemaks erialaks, sest nende spetsialistide järele on pidev suur nõudlus. Ettevõtjad osutavad tarneahelate haldamise teenust ning pankade poole saab pöörduda riskide ja finantsküsimustega. Tarneahela läbipaistvus Wieland, Andreas; Wallenburg, Carl Marcus (2011). Supply-Chain-Management in stürmischen Zeiten. Berlin: Universitätsverlag der TU. ISBN 978-3-7983-2304-9. Ossipova Jekaterina. LOGISTIKA 1. 2010, lk 19 Tallinna Tehnikaülikool, Tarneahela juhtimise õppesuund EcoTransIT – logistilise ahela energiakulu arvutamine DHL – rahvusvahelise tarneahela haldamine Swdbank – tarneahela riskid ja finantseerimine Logistika terminid (PDF)
Adolphe Sax

Antoine-Joseph Sax (6. november 1814 – umbes 4. veebruar 1894) oli Belgia muusik ja pillimeister. Ta leiutas saksofoni.
Kaluri tänav

Kaluri tänav on tänav mitmes Eesti asulas: Kaluri tänav Haapsalus Kaluri tänav Herjava külas Ridala vallas Kaluri tänav Mustvees Kaluri tänav Narvas Kaluri tänav Orissaares Kaluri tänav Pärnus Kaluri tänav Tallinnas Kaluri tänav Tartus Kaluri tänav Võistes Tahkuranna vallas Kaluri tee Kalurite tänav
Hannoveri kuningas

Hannoveri kuningas oli Hannoveri kuningriigi valitseja. Aastal 1813 taastati George III Hannoveri troonile ja oktoobris 1814 asutati Viini kongressil sõltumatu Hannoveri kuningriik. Hannoveri ja Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi personaalunioon lõppes aastal 1837 Victoria troonileasumisega, kuna Hannoveri pärilusseadused, mis põhinesid Saali õigusel, keelasid naistel pärida tiitlit, kui oli veel mõni elusolev meessoost pärija (Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigis oli mees ülimuslik ainult oma õdede suhtes). Austria-Preisi sõjas aastal 1866 annekteeris Preisimaa Hannoveri ja sellest sai hiljem Hannoveri provints.
Alaviidid

Alaviidid (araabia keeles علوية‎ Alawiyyah/Alawīyah) on muslimite usurühm keskse asualaga Süürias Ţarţūsi ja Latakia provintsis. Alaviite loetakse vahel šiiitide hulka kuuluvaiks, kõik muslimid ei tunnista neid aga islamiusulisteks. Alaviite on Süüria sunniitliku enamusega elanikkonnas umbes 20%, kuid neil on suur poliitiline võim. Alaviitide sekka kuuluvad Süüriat 1971. aastast valitsenud Assadi perekonda kuuluvad presidendid. Riigi sõjaväe ja luurejuhtide seas on samuti märkimisväärsel hulgal alaviite. Alaviitide koguarvu on hinnatud kolmele miljonile, neist vähem kui pooled elavad Süürias. Lisaks Süüriale paiknevad alaviitide arvukamad kogukonnad Türgis ning Liibanonis. Aastatel 1923–1936 oli olemas Alaviidi Riik pealinnaga Latakias. juuni 2012, Artur Laast, Maailma Vaade #17, Süüria - väikese ja suure vastasseis 21. juuni 2012, Andrei Hvostov, Süüria mõistatused,delfi.ee 12. oktoober 2012, Harold Rhode, The Alawites and the Future of Syria, gatestoneinstitute.org
Pärnu Linnameeskond

Pärnu Linnameeskond oli jalgpallivõistkond, mis koosnes kolme Pärnu jalgpalliklubi (Pärnu JK Vapruse, Pärnu jalgpalliklubi ja Pärnu Kalevi SK) mängijatest ja oli linna esindusmeeskond. See tegutses aastatel 2011–2017 Pärnus. 2010. aasta suvel toimus Pärnu Spordihoones kohtumine Pärnus noortejalgpalliga tegelevate klubide, Pärnu linna ja Eesti Jalgpalli Liidu vahel, et moodustada 2011. aasta hooajast Pärnu Linnameeskond. 2013. aastal otsustas Pärnu Linnameeskond loobuda Esiliigas mängimisest ja taanduda teise liigasse. 2013. aasta hooajal mängiti siiski aste kõrgemal, vastloodud Esiliiga B-tasandil. 2014. aastal mängiti Esiliigas, mis lõpetati 3. kohaga (Flora ja Levadia duubli järel) ning tagades koha Premium liigas hooajaks 2015. 2017. aasta hooaja eel teatas MTÜ Jalgpalliklubide Liit (Pärnu JK, Pärnu Kalevi SK, Pärnu JK Vaprus), et Premium liigas hakkab Pärnu Linnameeskonna asemel alates 2017. aasta hooajast suvepealinna esindama Pärnu JK Vaprus. Esiliiga 3. koht (1): 2014 Esiliiga B 2. koht (1): 2013 Vaata kategooriat: Pärnu Linnameeskonna jalgpallurid Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Pärnu JK Vaprus Pärnu Jalgpalliklubi Pärnu Kalevi SK http://www.parnupostimees.ee/1097758/parnu-linnameeskond-loobub-kohast-esiliigas http://sport.postimees.ee/?id=274035 http://www.ohtuleht.ee/505810/parnu-linnameeskond-loobub-kohast-jalgpalli-esiliigas http://jalgpall.ee/news.php?st=style_fp.css&news_id=11567 Premium liigas esindab Pärnut jalgpalliklubi Vaprus
Paul McLaughlin

Paul McLaughlin (sündinud 5. detsembril 1974) on iiri ja Eesti filosoof. 1995. aastal kaitses McLaughlin Dublini University College'is bakalaureusekraadi filosoofias (Double Honors). 2001–2005 oli ta filosoofiadoktorantuuris Iiri Rahvusülikoolis Maynoothis. 2006 kaitses McLaughlin samas doktorikraadi filosoofias teemal "Anarchism and the Problem of Authority" (juhendaja John Cleary). Aastatel 1999–2001 töötas McLaughlin Poolas Zielona Góra Ülikoolis assistendina, 2001 Adam Mickiewiczi Ülikoolis Poznańis külalislektorina ning 2002–2005 Mikołaj Koperniku Ülikoolis Toruńis poliitikateooria lektorina. Aastatel 2006–2012 töötas McLaughlin Tartu Ülikoolis: algul erakorralise lektori ja erakorralise teaduri, hiljem teaduri ning alates 2010. aastast dotsendina filosoofia osakonnas. Ta andis mitmesuguseid kursusi marksismist, anarhismist, poliitilisest filosoofiast, keskkonnafilosoofiast, haridusfilosoofiast ja eetikast, samuti on juhendanud magistritöid. McLaughlini magistrantide hulka on kuulunud näiteks Mats Volberg. 2012 Tartu Ülikooli aumärk Paul McLaughlin on jalgpallihuviline ja FC Liverpooli fänn. Radicalism: A Philosophical Study. Basingstoke: Palgrave Macmillan, 2012 Filosoofilise anarhismi kaitseks. Akadeemia, 10/2009, lk 1901–1936 Mikhail Bakunin. Ness, I. (Toim.). International Encyclopedia of Revolution and Protest: 1500 to the Present, lk 333–337. Oxford: Blackwell Publishing, 2009 The Ethics of Exploitation. Studia Philosophica Estonica, 1/2008, lk 5–16. Anarchism and Authority. Aldershot: Ashgate Publishing, 2007 Społeczeństwo polskie a oświata: spostrzeżenia w warunkach polskich. Piotr Borowiec and Barbara Krauz-Mozer (Toim.). Czas społeczeństwa obywatelskiego: Między teorią a praktyką, lk 183–194. Krakow: Uniwersytet Jagiellonski, 2007 The Ethics of Terrorism: A Preliminary Analysis. Lebech, M.; Kavanagh, C. (Toim.). Yearbook of the Irish Philosophical Society, pp. 124–137. Maynooth: IPS, 2004 Mikhail Bakunin: The Philosophical Basis of His Anarchism. New York: Algora Publishing, 2002 An Outline of Anarchism. Maynooth Philosophical Papers, pp. 78–84. National University of Ireland, Maynooth, Faculty of Philosophy, 2002 Bakunin versus Marx: The Fate of the State, Labyrinth, III/2001 (Winter) "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. http://www.tartupostimees.ee/630478/tartu-iirlane-eesti-iirimaa-kohtumised-tulevad-varavatevaesed/ Paul McLaughlin Eesti Teadusinfosüsteemis Paul McLaughlini CV Tartu Ülikooli kodulehel McLaughlini foto Eesti filosoofia III aastakonverentsilt 2007 Tartu iirlane: Eesti-Iirimaa kohtumised tulevad väravatevaesed. Tartu Postimees, 11. november 2011
17 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 17 sõitis Tallinnas J. Sütiste tee ja Bussijaama vahel. Alates esimesest augustist 2023 on marsruut 17 asendatud liiniga 67 Seli - Bussijaam - J.Sütiste. Liin oli tähtis ühendus Kesklinnaga Retke tee ja Nõmme tee elanike jaoks. Liin oli käigus iga päev ning sellel sõitsid peaaegu iga kord lõõtsbussid. Liini teenindas Tallinna Linnatranspordi AS (kuni 19. juulini 2012 Tallinna Autobussikoondis). Sõiduaeg Sütistest Bussijaama oli tipptunnil 36 minutit. Lepistiku Siili Linnu tee Tedre Koskla Taskopark Ülase Ristiku Tehnika Toompark Balti jaam Kalamaja Kungla Volta Erika Karjamaa Tööstuse Sitsi Kari Randla Supelranna Rannapargi Helme Koldepuistee[[ LÕPP PEATUS Kuni 31. jaanuarini 2006 sõitis liin J. Sütiste teelt kuni Sõjamäeni, pärast seda liin suleti. 2009. aastal bussiliin avati ja bussiliin 17A, mis sõitis tema varasemal marsruudil, hakkas sõitma Juhkentalini. Bussiliin 23, mis käis Juhkentalini, hakkas käima Kaubamajani. 2009 suleti ka bussiliin 23A.
Toora Jookus

Toora Jookus on August Gailiti romaani "Karge meri" tegelane. Ta on reeder, kes hukkus tormisel merel koos laevaga. Arvo Kruusemendi 1981. aasta mängufilmis "Karge meri" mängis teda Ita Ever.
Alessandria

Alessandria on linn Itaalias Piemonte maakonnas, Alessandria provintsi keskus. Asub Torinost 70 km ida pool Tanaro ja Bormida jõe vahelisel tasandikul. Linn asutati 1168. aastal. See nimetati Alessandriaks paavst Aleksander III (u 1100/1105–1181) auks. Alessandriast on pärit semiootik ja kirjanik Umberto Eco. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it Alessandria koduleht
Andrus Ansipi kolmas valitsus

Andrus Ansipi kolmas valitsus oli 46. Eesti Vabariigi valitsus 6. aprillist 2011 26. märtsini 2014. Valitsuse nimetas ametisse ja vabastas ametist president Toomas Hendrik Ilves. Valitsuse moodustasid Eesti Reformierakond (7 ministrit) ja Erakond Isamaa ja Res Publica Liit (6 ministrit). Valitsus astus ametisse XII Riigikogu valimiste tulemusel. Valitsusliitu kuuluvatel erakondadel oli Riigikogus 56 saadikut. Valitsuses täitsid ministri ülesandeid 14 meest ja 2 naist.
Öö (singel)

"Öö" on laulja Ott Leplandi kolmas singel tema teiselt stuudioalbumilt "Laulan ma sind". Lugu hakati raadiojaamades esitama ja on digitaalselt allalaaditav alates aprillist 2011. Laulu viisi ja sõnad on kirjutanud Kaspar Kalluste. Laulu "Öö" sõnad Sasslantis
Christian Heinrich Friedrich Lenz

Christian Heinrich Friedrich Lenz (6. august/18. august 1817 Rõngu – 19. detsember/31. detsember 1869 Tartu) oli Eesti vaimulik. Ta õppis Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1837–1843. Seejärel töötas ta Kuramaal koduõpetajana. Ta oli aastal 1846 prooviaastal Rõngu Mihkli koguduses Arnold Friedrich Christiani juures. Ordineeriti 6. aprillil/18. aprillil 1847 õpetajaks. Lenz oli aastatel 1847–1869 (introdutseeriti 4.mail/16. mail 1847) Saarde Katariina koguduse õpetaja. Peale selle oli ta veel aastatel 1858–1864 Pärnu praostkonna vaimulik koolirevident ja aastatel 1864–1869 Pärnu praostkonna praost. Tema isa Alexander Magnus Karl Lenz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, tema poeg Johannes Woldemar Lenz oli Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja, Paldiski Nikolai koguduse õpetaja ja Tallinna Niguliste koguduse abiõpetaja. Ta oli kaks korda abielus, tema esimese naise Luise vend Ernst Behse oli Helme Maarja koguduse ja Taagepera Jaani koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Jaanika Palm

Jaanika Palm (sündinud 1973) on eesti lastekirjanduse uurija. Ta lõpetas 1998. aastal Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal. 2000. aastast on ta Eesti Lastekirjanduse Keskuse uurija. Palm on üks 2006. aastal ilmunud "Lastekirjanduse sõnastiku" koostajaid. 2013 Muhvi auhind https://www.ester.ee/search~S1*est?/aPalm/apalm/109%2C1186%2C3822%2CB/browse "Tartu Ülikool. Lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. mai 2021. Vaadatud 17. juulil 2017. Merje Kask "Ilmus "Lastekirjanduse sõnastik"" Õpetajate Leht, 15. detsember 2006 JAANIKA PALM: Heiki Vilepi uus lasteluulekogu on eelmistest teemarikkam, Eesti Päevaleht, 2. september 2005 Merje Kask "Ilmus "Lastekirjanduse sõnastik"" Õpetajate Leht, 15. detsember 2006
Jaan Lehepuu

Jaan Lehepuu (sündinud 14. juunil 1993) on eesti laulja. Ta oli "Eesti otsib superstaari" neljanda hooaja finalist, saavutades 10. koha. Jaan pääses finaali 3. aprillil 2011 toimunud "noormeeste nädala" teises stuudiovoorust, kus ta esitas Jaak Joala laulu "Saatanlik naine". Jaan oli ainus, kes esitas eestikeelse loo. Kohtunik Maarja-Liis Ilus hindas noormehe esitust parimaks ning ennustas teda edasisaajaks. Jaan Lehepuu õppis Haapsalu Gümnaasiumis. Jaan Lehepuu õppis Tallinna Tehnikaülikoolis. 10. märtsil 2011 osutus ta Haapsalu Kultuurikeskuses 16. korda korraldatud solistide laulukonkursil publiku lemmikuks ja üheks kahest gümnaasiumiastme võitjast. "Üksinda" (koos DJ TT-ga) (2011) "Lähen Siit" (koos DJ TT-ga) (2012) "Suveöö" (koos DJ TT-ga) (2012) "Ootan" (koos DJ TT-ga) (2012) "Vaid Meile" (koos DJ TT-ga) (2013) Sunberryz DJ TT "Superstaarisaatest lahkus Jaan Lehepuu". Elu24.ee. 17. aprill 2011. Staarisaate finaali pääsesid Jaan, Leemet ja Imre. Elu24, 3. aprill 2011 Viljar Voog. Ainsana eesti keeles laulnud Jaan: "Inimesed tahavad oma emakeelt kuulda!". Õhtuleht, 4. aprill 2011 Superstaari stuudiovoor: edasi pääsesid Leemet, Imre ja Jaan. Õhtuleht, 3. aprill 2011 Kaire Reiljan. Homme laulab "Superstaari" saates Haapsalu noormees. Lääne Elu Noored solistid näitasid taset, 11. märts 2011 Jaan Lehepuu. Pipl
Johannes Woldemar Lenz

Johannes Woldemar Lenz (1. august/13. august 1855 Saarde kirikumõis – 15/27. oktoober 1895 Tallinn) oli Eesti vaimulik. Lenz õppis aastatel 1864–1866 algkoolis ja aastatel 1867–1873 gümnaasiumis Pärnus. Aastatel 1875–1880 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Korporatsioon Neobaltia liige. Prooviaastal oli ta aastal 1880 Peterburi Mihkli koguduses kindralsuperintendent Guido Pingoud' juures. Ordineeriti 16. novembril/28. novembril 1880 õpetajaks. Ta oli aastatel 1880–1882 Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja ja samaaegselt gümnaasiumi usuõpetuse õpetaja. Aastatel 1882–1885 oli ta Paldiski Nikolai koguduse õpetaja (introdutseeriti 18. juulil/30. juulil 1882). Aastatel 1885–1895 oli ta Tallinna Niguliste koguduse abiõpetaja, olles ühtlasi aastatel 1886–1888 Tallinna Toomkooli õpetaja. Tema isa Christian Heinrich Friedrich Lenz oli Saarde Katariina koguduse õpetaja, vanaisa Alexander Magnus Karl Lenz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, onu Ernst Behse oli Helme Maarja koguduse ja Taagepera Jaani koguduse õpetaja. 8/20. mail 1881 abiellus ta Saaremaa rüütelkonna sekretäri Balthasar von Rehreni tütre Agnese (Nessyga). Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien http://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000345,00306.html?prozent= Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft
Einar Jónsson

Einar Jónsson (11. mai 1874 Galtafell – 18. oktoober 1954 Reykjavík) oli Islandi skulptor. Reykjavíkis asub Einar Jónssoni Muuseum ja Einar Jónssoni skulptuuride aed, milles on 26 skulptuuri. Einar Jónssoni Muuseum
Leemet Onno

Leemet Onno (sündinud 5. juunil 1990) on eesti poplaulja. 2011. aastal sai Leemet Onno telesaates "Eesti otsib superstaari" seitsmenda koha. Ta pääses finaali 3. aprillil 2011 toimunud noormeeste nädala teisest stuudiovoorust, kus ta esitas Chris Medina laulu "What Are Words". Onno on lõpetanud 2007. aastal Emmaste Põhikooli. Leemet Onno valiti 2002. aastal Hiiumaa laste lauluvõistlusel parimaks laulupoisiks (juhendaja Heli Lindmäe), millele lisandus ka parima merelaulu preemia. Ta on esinenud kahel korral Eesti Televisiooni "Laulukarusselli" finaalis ning tegutsenud solistina Emmaste puhkpilliorkestris. Alates 2007. aastast on ta ansambli The Filler solist. 2017. aasta Eesti Laulul osales ta lauluga "Hurricane". 2020. aasta jaanuaris asutas ta ansambli Leemet Onno @ Company, millega esitab ka enda loodud muusikat. "Suveööd" (2011) "Ja või Ei" (2012) "Mustang" (2012) "Hurricane" (2017) "Oma elu looja" (2017) "Jah, just nii" (2020) Leemet Onno. Delfi, 13. aprill 2011. Staarisaate finaali pääsesid Jaan, Leemet ja Imre. Elu24, 3. aprill 2011. Viljar Voog. Oivikuvälimusega Leemet: "Minu sõbrad Mihkel Rauale kolki anda ei ähvardaks." Õhtuleht, 4. aprill 2011. Vilistlased. Emmaste põhikool Hiiumaa uudised: Parimad laululapsed Sigrid Leigri ja Leemet Onno. Portaal Saarlane, 2002 "The Filler". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 4. aprillil 2011. Hiiumaa uudised: Leemet Onno sai Laulukarusseli finaalis maksimumpunktid Lääne-Virumaalt. Portaal Saarlane, 2004 The Filler: supertšiller[alaline kõdulink] Emmaste noortebändi liikmetega ajas juttu Eike Meresmaa. Hiiumaa Noored Saare mehed on nagu välismaa mehed, aga.. Noorsoolikas 2010, 1. aprill 2010. Leemet Onno diskograafia[alaline kõdulink] Leemet Onno Facebook Superstaari stuudiovoor: edasi pääsesid Leemet, Imre ja Jaan Õhtuleht, 3. aprill 2011
Imre Saarna

Imre Saarna (sündinud 1. augustil 1976) on eesti poplaulja. Ta saavutas telesaate "Eesti otsib superstaari" neljandal hooajal 8. koha. Saarna pääses finaali 3. aprillil 2011 toimunud "noormeeste nädala" teisest stuudiovoorust, kus esitas Lionel Richie repertuaari kuulunud laulu "Hello". Saarna oli selle hooaja vanim esineja. Kohtunik Rein Rannap ennustas teda edasisaajaks. Imre Saarna on mänginud filmides "Täna öösel me ei maga" (2004) ja "Georg" (2006) ning Vanalinnastuudio lavastustes "Bent" ja "Cabaret". Imre Saarna.[alaline kõdulink] Delfi, 13. aprill 2011 Staarisaate finaali pääsesid Jaan, Leemet ja Imre. Elu24, 3. aprill 2011 Viljar Voog. Superstaarisaate finalist Imre: "Pole julgenud end veel tüdrukutega võrrelda!". Õhtuleht, 4. aprill 2011 Superstaari stuudiovoor: edasi pääsesid Leemet, Imre ja Jaan. Õhtuleht, 3. aprill 2011 Imre Saarna. IMDb Andres Laasik. Koonduslaagris peab inimene naerma. Sirp, 14. märts 2003 Cabaret. Teater.ee Imre Saarna. Facebook Imre Saarna. Pipl
Mätastarn

Mätastarn (Carex cespitosa) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Mätastarnad Osmussaarel Mätastarn andmebaasis eElurikkus
Niidutarn

Niidutarn (Carex lepidocarpa) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Niidutarn andmebaasis eElurikkus
Niitjas tarn

Niitjas tarn (Carex lasiocarpa) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Niitjas tarn andmebaasis eElurikkus
Nokktarn

Nokktarn (Carex rhynchophysa) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Nokktarn andmebaasis eElurikkus
Nõmmtarn

Nõmmtarn (Carex ericetorum) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Nõmmtarn andmebaasis eElurikkus
Ohtene tarn

Ohtene tarn (Carex atherodes, varem ka Carex orthostachys ja Carex aristata) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Ohtene tarn sarnaneb lünktarna ja karvase tarnaga. Ta kasvab märgades kohtades, eelkõige jõekallastel ja luhtadel. Maailmas on ohtene tarn levinud tsirkumpolaarselt, kuid katkendlikult nii Euraasias kui ka Ameerikas. Levikut pole piisavalt uuritud. Eestis kirjeldati seda esmalt Leonid Enari teoses "Eesti tarnad" (1943), leituna üksnes Abruka saarelt. Koguteos "Balti floora" (2003) kinnitab, et Baltimaades kasvab see üksnes Kirde-Lätis. 2008. aastast saati on seda siiski leitud Elva jõe vesikonna niitudelt, Haanja looduspargist ja Mõniste lähedalt. Thea Kull, Meeli Mesipuu Ohtene tarn on üllatavalt laialt levinud Eesti Loodus 8/2014, lk 52–53 Enari, Leonid 1943. Eesti tarnad. – Looduseuurijate seltsi aruanded 47 (3–4): 405–432. Hultén, Erik; Fries, Magnus 1986. Atlas of North European Vascular Plants. North of the Tropic of Cancer. 1–3. Koeltz Scientific Books, Königstein. Ohtene tarn andmebaasis eElurikkus Thea Kull, Meeli Mesipuu Ohtene tarn on üllatavalt laialt levinud Eesti Loodus 8/2014, lk 52–53
Ojatarn

Ojatarn (Carex viridula) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Ojatarn andmebaasis eElurikkus
Padutarn

Padutarn (Carex buxbaumii) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Padutarn andmebaasis eElurikkus
Pikk tarn

Pikk tarn (Carex elongata) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Pikk tarn andmebaasis eElurikkus
Berkshire Hathaway

Berkshire Hathaway Inc. on USA valdusettevõte peakorteriga Omahas. Ettevõtte tegevjuht on tuntud investor Warren Buffett, kes omandas enamusosaluse 1964. aastal. 2008. aasta seisuga oli Berkshire Hathaway aktsia 44 aasta keskmine aastane väärtuskasv 20,3%. 2018. aasta seisuga teenis Buffett ettevõtte mediaanpalgast seitse korda rohkem. Berkshire Hathaway varaseim eellane on 1839. aastal Rhode Islandil asutatud tekstiiliettevõte Valley Falls Company, mis 1929. aastal liitus teise tekstiiliettevõtte, Berkshire Cotton Manufacturing Companyga (asutatud 1889). Ühinemise tulemusel loodud Berkshire Fine Spinning Associates ühines 1955. aastal omakorda Hathaway Manufacturing Companyga, uueks nimeks sai Berkshire Hathaway. Buffett hakkas tekstiiliettevõtte aktsiaid ostma 1962. aastal, kui tekstiilitootmine oli juba kokku kuivama hakanud.[viide?] 1967. aastal alustas ta ettevõtte viimist kindlustus- ja muudesse äridesse.[viide?] "US companies reveal pay gap between bosses and workers". Financial Times (inglise keeles). The Financial Times Ltd. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. aprill 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Berkshire Hathaway koduleht