laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Elektroonika ja telekommunikatsioon

Elektroonika ja telekommunikatsioon on bakalaureuseõppe õppekava ja IT-teaduskonna doktorõppe taseme õppekava ühe peaeriala (Electronics and Telecommunication) nimetuseks TTÜs. Vastav magistriõppe õppekava on kas Elektroonika ja kommunikatsioon või uuem Elektroonika ja kommunikatsioonitehnoloogiad. Elektroonika ja telekommunikatsiooni bakalaureuseõppe õppekava eesmärgiks on tagada, et koolitavad spetsialistid oskaksid käsitleda elektroonika- ja sideseadmeid ning tunnevad nende elektrilisi ja füüsikalisi tööprintsiipe ja valmistamistehnoloogiate põhialuseid. Eesmärgiks on anda üliõpilasele põhiteadmised tänapäeva elektroonika ja side valdkonna olulisematest alustest, nagu skeemitehnika, signaalitöötlus, sidevõrkude struktuurid ja protokollid. Õppekava kood on IALB (vastuvõtt kuni 2016/2017. õppeaastani). IT-teaduskonna doktoriõppe õppekava eesmärgiks on tippspetsialistide, teadlaste ja õppejõudude ettevalmistamine info- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkonnas. Alates 2009. aasta vastuvõtust võimaldab õppekava doktoriõpinguid kolmel peaerialal, millest üks on Elektroonika ja telekommunikatsioon (Electronics and Telecommunication). Bakalaureuseõppe õppekava "Elektroonika-ja-telekommunikatsioon" TTÜ infotehnoloogia teaduskonna lehekülgedel Infotehnoloogia teaduskonna doktoriõppe õppekava
Elektroonika ja kommunikatsioon

Elektroonika ja kommunikatsioon (Communicative electronics) on magistriõppe taseme õppekava nimetuseks TTÜs. Õppekava kood on IVEM. Õppekava praegune versioon on IVEM11/18, mille nimetus on Elektroonika ja kommunikatsioonitehnoloogiad. Õppekava eesmärk on anda lõpetajale oskused ja teadmised tarkade elektrooniliste süsteemide, sidesüsteemide ja nende komponentide loomiseks, analüüsimiseks ja arendamiseks, kasutades seejuures elektrilisi ja füüsikalisi printsiipe ning sidetehnoloogia ja signaalitöötluse meetodeid. Õppekava annab võimaluse järgmisteks spetsialiseerumisteks:     1) Sideelektroonika     2) Kognitiivne elektroonika Õppetöö keel on inglise keel. Vastav bakalaureuseõppe õppekava on Elektroonika ja telekommunikatsioon. Magistriõpe erialal Elektroonika ja kommunikatsioon Masters studies in Communicative electronics
Arabia

Arabia oli Soome portselaniettevõte. Arabia tegutses Helsingis Arabianranta linnaosas (arvatavasti nimetatud ettevõtte järgi). Tänapäeval kuulub Arabia koos BodaNova, Hackmani, Rörstrandiga ja teistega Soome kontserni Iittalagruppen. Arabia asutati 1874 Rootsi ettevõte Rörstrand filiaalina. Rörstrand eksportis portselani Venemaale. 1930. aastatel oli Arabia Euroopa suurim portselaniettevõte, kus töötas üle 1500 inimese.
Kadri Asmer

Kadri Asmer (sündinud 11. mail 1985) on eesti kunstiajaloolane, õppejõud, kunstikriitik ja kuraator. Ta lõpetas 2004. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja õppis aastatel 2004–2008 Tartu Ülikoolis kunstiajalugu. 2014. aastal kaitses samas magistrikraadi cum laude. Kadri Asmer on töötanud 2008–2010 Kadrioru kunstimuuseumis haridustöö kuraatorina, 2009–2010 Kolga Keskkoolis kunstiajaloo õpetajana ning 2013–2014 Tartu Kunstimuuseumis graafika- ja joonistuskogu hoidjana. Alates 2014. aastast töötab Tartu Ülikooli kunstiajaloo osakonnas. Kadri Asmer on kureerinud kunstinäitusi, näiteks Helle Vahersalu juubelinäitus "Lumi, rooste, värv" (koos Tiiu Talvistuga, Tartu Kunstimaja, 2019), "Silent Collections. Privately Owned Lithuanian and Estonian Art from the Second Half of the 20th Century" (Leedu Rahvusgalerii, Vilnius, 2018), "Maskuliinne eksistentsialism. Kunst Margus Punabi kogust" (Galerii Noorus, 2016), "The Age of Sex. Fotokunst Margus Punabi kogust" (Tartu Kunstimaja, 2016), "Avangardi aabits. 1960. ja 1970. aastate eesti kunst Margus Punabi kogust" (Jakobi galerii, 2016), "Valguse linn. Eesti kunstnikud Euroopa suurlinnades" (koos Kerttu Männistega, Eesti Kunstimuuseum, 2016), "Ilmar Malin. EluLõng" (koos Jaan Maliniga, Tartu Kunstimaja, 2014). Ta on koostanud raamatuid, näiteks Armin Tuulse, "Linnad ja lossid" (2013), Ilmar Malin, "Kunsti pärast" (koos Jaan Maliniga, 2014), Indrek Hirv, "Tartust Pariisi ja tagasi" (2016), Juhan Maiste, "Vabadus mäletada" (2017), "In Search of the University Landscape: The Age of the Enlightenment" (koos Juhan Maistega, 2018). Alates 2021. aastast on Kadri Asmer rahvusvahelise teadusajakirja Baltic Journal of Art History peatoimetaja (aastatel 2015–2020 tegevtoimetaja). Asmer on ICOMi, Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Liidu ja Tartu Kunstnike Liidu liige. 2020 Tartu Ülikooli aumärk 2020 Tartu Kultuurikandja aunimetus (2019. aasta kultuurikorraldaja) "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Kadri Asmer Eesti Teadusinfosüsteemis Uus Tartu kunst: Kadri Asmer Müürileht
Elektroonika ja kommunikatsioonitehnoloogiad

Elektroonika ja kommunikatsioonitehnoloogiad (Communicative electronics) on magistriõppe taseme õppekava nimetuseks Tallinna Tehnikaülikoolis (TTÜ-s). Õppekava kood on IVEM. Õppekava praegune versioon on IVEM11/18. Õppekava varasem nimetus oli Elektroonika ja kommunikatsioon. Õppekava eesmärk on anda lõpetajale oskused ja teadmised tarkade elektrooniliste süsteemide, sidesüsteemide ja nende komponentide loomiseks, analüüsimiseks ja arendamiseks, kasutades seejuures elektrilisi ja füüsikalisi printsiipe ning sidetehnoloogia ja signaalitöötluse meetodeid. Õppekava annab võimaluse järgmisteks spetsialiseerumisteks:     1) Elektroonika     2) Kommunikatsioonitehnoloogiad     3) Kaasaegsed nanomaterjalid ja pooljuhtelektroonika Õppetöö keel on inglise keel. Vastav bakalaureuseõppe õppekava on Elektroonika ja telekommunikatsioon. Doktoriõpe on elektroonika ja telekommunikatsiooni(tehnoloogia) alal võimalik IT-teaduskonna doktoriõppe õppekava raames. Alates 2009. aasta vastuvõtust võimaldab õppekava doktoriõpinguid kolmel peaerialal, millest üks on Elektroonika ja telekommunikatsioon (Electronics and Telecommunication). Masters studies in Communicative electronics https://www.ttu.ee/faculties/school-of-information-technologies/it-studies/masters-studies/communicative-electronics-3/
Koroibos

Koroibos Elisest (kreeka keeles Κόροιβος Ἠλεῖος) oli vanakreeka kokk, pagar ja sportlane, teadaolevalt esimene olümpiavõitja. Koroibos võitis 776. aastal eKr toimunud antiikolümpiamängudel staadionijooksu. Symons 2003, lk 300. Garland 2006 Mark 2004, lk 139. Symons, Michael (2003). A History of Cooks and Cooking. University of Illinois Press. ISBN 9780252071928 Garland, Robert (2006). Celebrity in Antiquity: From Media Tarts to Tabloid Queens. London: Duckworth. ISBN 9780715634486 Golden, Mark (2004). Sport in the Ancient World from A to Z. Routledge. ISBN 781134535958.
Bones (täpsustus)

Bones võib tähendada "Bones" ("Kondid"), USA telesari "Bones", Equinoxi laul 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel ...
Krista Andreson

Krista Andreson (sündinud 20. juunil 1976) on eesti kunstiajaloolane ja õppejõud, keskaja ajaloo ja kunstiajaloo uurija. Ta on õppinud 1995–2000 Tartu Ülikoolis kunstiajalugu. 2006. aastal kaitses Andreson samas magistrikraadi. Ta on täiendanud ennast Kieli ülikoolis, Greifswaldi ülikoolis ja Leipzigi Ülikoolis Saksamaal. 2003–2010 töötas Andreson Eesti Kunstimuuseumi teadurina, alates 2013. aastast oli ta teadur Tartu Ülikooli kunstiajaloo osakonnas. 2017–2018 oli ta ka Greifswaldi Ülikooli teadur. 2017. aasta lõpus valiti Andreson Paide Riigigümnaasiumi õppejuhiks. 2018-2022 oli Andreson Viljandi Jakobsoni Kooli direktor. Alates 1. septembrist 2022 on ta Tartu Karlova Kooli direktor. Andreson on Saksa Kunstiajaloolaste Ühingu (Verband Deutscher Kunsthistoriker), Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu ja Akadeemilise Ajalooseltsi liige. "Paide riigigümnaasiumis said paika järjekordsed võtmekohtadel inimesed". "Jakobsoni kooli direktoriks saab kooliperele hästi tuntud inimene". Krista Andreson Eesti Teadusinfosüsteemis
Anu Ormisson-Lahe

Anu Ormisson-Lahe (sündinud 3. detsembril 1984) on eesti kunstiajaloolane. Ta lõpetas 2007. aastal Tartu Ülikooli usuteaduskonna ja kaitses kunstiajaloo õppetooli juures 2010. aastal magistritöö. 2009. aastast on ta töötanud Tartu Ülikooli kunstiajaloo osakonnas referendi (2009–2011), lektori (2014–2017) ja assistendina (2011–2014 ja alates 2017). Tal on ilmunud uurimusi ülikooli- ja pargiarhitektuurist, Tartu Ülikooli hooneteansamblist, Tartu toomkirikust ja Toomemäe pargist. Ormisson-Lahe on 2017. aastal ilmunud monograafia "Johann Wilhelm Krause 1757–1828. Kataloog" 4. osa kaasautor. 2022 Tartu Ülikooli aumärk 2017 Eesti ajalookirjanduse aastapreemia nominent (monograafia "Johann Wilhelm Krause 1757–1828. Kataloog" 4. osa kaasautorina) Ormisson-Lahe on abielus õigusteadlase Janno Lahega. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Anu Ormisson-Lahe Eesti Teadusinfosüsteemis
Women’s Leadership Programme

Naisjuhtide osakaalu suurendamise programm (inglise keeles Women’s Leadership Programme) on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni algatatud programm, mille kohaselt peaks aastaks 2050 olema riigiameteis naisi võrdselt meestega. "UNDP and partners launch Global Women's Leadership Index for 50-50 women leaders in public office by 2050" (inglise). New York: ÜRO arengukava. 29. november 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 12.05.2018. Vaadatud 11.05.2018. "World leaders pledge to achieve gender equality by 2030 | Ministers adopt declaration at UN Commission on the Status of Women in New York, though women's groups say it lacks the transformative agenda required" (inglise). theguardian.com. Vaadatud 11.05.2018.
Kavasoo

Kavasoo on soo Pärnu maakonnas Tori vallas. Kavasoo järv
Tõrvassoo

Tõrvas(s)oo on kohanimi: Tõrvassoo on külaosa Undva külas Tõrvassoo on Undva küla varasem nimi Tõrvassoo (Tartumaa), endine küla Tõrva soo Tõrvasoo pank
Kurgoja

Kurgoja on oja Pärnu maakonnas Saarde vallas. Oja pikkus on 3,4 km. Kurgoja keskkonnaportaalis (vaadatud 11.05.2018) Kurgoja keskkonnaportaalis
Fatima kirik

Fatima kirik (ametlik nimi "Maria Königin des Friedens") on roomakatoliku kirik Saksamaal Kasselis (Memelweg 19). Kiriku nimi pärineb Fátima neitsi Maarja ilmutusest. Gottfried Böhmi 1959. aastal valminud projekt on väga monumentaalse vormikeelega. Kirikuhoone on mõlemast otsast osalise klaasfassaadiga, mis on teosatud filigraanse klaasmosaiigina. Kirikuseinad on valatud spetsiaalsest betoonisegust, mille täidisena on kasutatud kruusa asemel purustatud punaste telliste puru. Kuna kirik asub mäenõlval Kasseli linna servas, annab kiriku kampaniil (kellatorn) juba mitme kilomeetri kauguselt ligitõmbava efekti, ulatudes ümbritsevatest eramukvartalitest tunduvalt kõrgemale. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuli 2019. Vaadatud 25. juulil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kiriku ja koguduse ajaloost kiriku kodulehel (saksa keeles) Fatima kirik Saksamaa 100 moodsat kirikut tutvustaval veebilehel (saksa keeles) Kiriku remont 20. ja 21. sajandil
Kula

Kula võib tähendada järgmist: Kula ehk kullimäng Kula on suur puukulp Kula oli küla Tartumaal Kula on linn Bulgaarias ... Küla
Novruz Məmmədov

Novruz İsmayıl oğlu Məmmədov (sündinud 15. märtsil 1947 Babəki rajoonis Nahhitševanis Aserbaidžaanis) on Aserbaidžaani tõlkija ja poliitik, ta on kuulunud NLKP ridadesse, ta on erakonna Uus Aserbaidžaan liige. Ta oli 21. aprillist 2018 kuni 8. oktoobrini 2019 Aserbaidžaani peaminister. Ta sündis aastal 1947 Babəki rajoonis Nahhitševanis Aserbaidžaanis. Ta lõpetas aastal 1964 keskkooli, misjärel asus õppima Aserbaidžaani Pedagoogilisse Keelte Instituuti prantsuse keele erialale. Ta kaitses aastal 1991 filoloogiakandidaadi väitekirja. Ta on abielus ja tal on kolm last.
Lydia Pintman

Lydia Pintman (ka Liidia Pintmann; 25. september 1896 Luunja vald – 26. juuli 1951 Tartu) oli eesti klassikaline filoloog ja kunstiajaloolane. Lydia Pintman oli vallakirjutaja tütar. Lõpetas 1916 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tartu Tütarlastegümnaasiumi, 1937 TÜ filosoofiateaduskonna ladina keele, filosoofia ja kunstiajaloo erialal. 1919–22 Tartu Maavalitsuse ja 1923–29 Valga koolivalitsuse sekretär, 1937–40 Tartu gümnaasiumides ladina keele, filosoofia, vene ja saksa keele õpetaja, 1938–39 ka TÜ klassikalise muinasteaduse instituudi abijõud, 1940–41 TÜ klassikalise filoloogia kateedri vanemlaborant, 1941–46 assistent, 1946–51 vanemõpetaja. Õpetas ladina keelt ja vanade keelte õpetamise metoodikat ning antiikkirjandust; koostanud õppevahendeid 1944. aastast töötas ta klassikalise filoloogia kateedris, kus oli kõigepealt assistent ning seejärel ladina keele, antiikkirjanduse ja vanade keelte metoodika vanemõpetaja ja õpetaja. Uurimisvaldkonnad: vanad keeled ja rooma kirjandus, eriti Vergilius Maro luule ja eepos "Aeneis". 1947. aastal ilmus Tartu kirjastuses Teaduslik Kirjandus tema eessõna, kommentaaride ja sõnastikuga Vergiliuse eepose "Aeneis" I raamat. Metoodilisi juhendeid võõrkeelte ja ladina keele eelkursuse omandamiseks (kaasautor P. Koppel). // Met juhendeid TRÜ ajaloo-keeleteaduskonna üliõpilastele. Tartu, 1945, 2. trükk 1946 P. Vergilius Maro "Aeneis", liber I (kommentaaride, eessõna ja sõnastiku autor). Tartu, 1947. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 11 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 237. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Rosie Wyles, ‎Edith Hall "Women Classical Scholars: Unsealing the Fountain from the Renaissance to Jacqueline de Romilly Oxford: Oxford University Press, 2016, lk 25 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Klassikaline filoloogia Tartu Ülikoolis: TRÜ TÜ klassikalise filoloogia õppetooli kodulehel Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Etatism

Etatism on anarhismile vastanduv poliitiline süsteem, milles riigivõimu esindajad ulatuslikult kontrollivad majandust, ühiskonda ja poliitikat.
Leïla Slimani

Leïla Slimani (sündinud 3. oktoobril 1981 Rabatis Marokos) on Maroko päritolu Prantsuse kirjanik. Ta sai 2016. aastal Goncourti auhinna romaani "Chanson douce" eest (eesti keeles "Hällilaul", Tallinn: Tänapäev, 2018, tõlkinud Sirje Keevallik). Ta sündis aastal 1981 Rabatis Marokos. 17-aastaselt asus ta Pariisi õppima politoloogiat ja meediat õppima Sciences-Po-sse ja ESCP Europesse. Kirjanduse aeg 2019: Leïla Slimani ja Indrek Koff
Hartbeespoort

Hartbeespoort on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Bojanala Platinumi ringkonnas Madibengi vallas. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hartbeespoort elanikest valgeid 59,41%, mustanahalisi aafriklasi 38,21%, värvilisi 1,14%, India või Aasia päritolu inimesi 0.73% ja teisi 0,50%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 46,51% inimesi, inglise keelt 19,29%, tsvana keelt 7,31%, tsonga keelt 6,24%, pedi keelt 5,93%, sotho keelt 2,50%, suulu keelt 1,92%, koosa keelt 1,58%, venda keelt 1,50% ja ndebele keelt 1,06%. https://census2011.adrianfrith.com/place/661047
Tõepõhjata ajastu

Tõepõhjata või tõejärgne ajastu (ka sotsiaalmeedia tõe ajastu) on väidetav periood infoühiskonna arengus, kus informatsiooni ülekülluse ja manipulatsiooni tingimustes on ühiskonnas üha raskem teha kindlaks meedias, sealhulgas sotsiaalmeedias esitatavate väidete tõesust ning teha teadmistel põhinevaid ratsionaalseid valikuid. Tõepõhjata ajastu problemaatika tõusis avalikkuse huviorbiiti 2016. aastal ning see väljendab uue meedia levikumehhanismidega ja poliitilise retoorikaga seotud väljakutseid, sealhulgas toimetulemist infosõjaga, desinformeerimisega, võitlust libauudistega ning tähelepanumajanduse varjukülgedega. kehtetus manipuleerimine tõejärgne poliitika tõetus õigussüsteemi kurnamine Marko Uibu: VANDENÕUKULTUUR „SOTSIAALMEEDIA TÕE” AJASTUL Müürileht, 12. oktoober 2021 "Oxfordi kirjastuse hinnangul on aasta sõnaks "tõejärgne"". ERR uudised. 16.11.2016. Indrek Ibrus (23. november 2016). "Tõepõhjata ühiskond – mis see on?". Eesti Ekspress.
Nurtu pärn

Nurtu pärn (ka Lebinase (tõotamise) pärn) oli kaitsealune pärn Rapla maakonnas Märjamaa vallas Ojaäärse külas Oja talu alal Nurtu kaupluse lähedal. Puu võeti kaitse alla 1958. Puu hävis 2000. aasta tormis. Puust on säilinud tüügas. Puu ümbermõõt oli 327 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 20 m. Hendrik Relve. Põlispuud. Tallinn: Koolibri, 2003. Lk 160 Nurtu pärn keskkonnaportaalis (vaadatud 10.05.2018) Nurtu pärn keskkonnaportaalis
Kaubi kuusk

Kaubi kuusk oli kaitsealune kuusk Viljandi maakonnas Viljandi vallas Eesnurga külas Parika metskonna Kaubi kvartalis. Puu võeti kaitse alla 1959. Puu hävis 1989. Kaubi kuusk keskkonnaportaalis (vaadatud 10.05.2018) Kaubi kuusk keskkonnaportaalis
Tuuleveski kask

Tuuleveski kask on kaitsealune kask Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Kaavere külas endise Põltsamaa metskonna Tuuleveski kvartalis. Puu võeti kaitse alla 1959. Puu ümbermõõt on 324 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 34 m. Tuuleveski kask keskkonnaportaalis (vaadatud 10.05.2018) Tuuleveski kask keskkonnaportaalis
Saare-Siimu tamm

Saare-Siimu tamm on kaitsealune tamm Järva maakonnas Türi vallas Rassi külas. Puu võeti kaitse alla 1959. Puu ümbermõõt on 596 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 24 m. 2016. aastal puu murdus ja kaotas enamuse oma suurusest. Saare-Siimu tamm keskkonnaportaalis (vaadatud 10.05.2018) Merit Männi (28. juuni 2016). "Tammehiiglane vandus loodusjõududele alla". Järva Teataja. Vaadatud 10.04.2020. Saare-Siimu tamm keskkonnaportaalis
Snikkeri tamm

Snikkeri tamm (ka Savimäe tamm) on kaitsealune tamm Võru maakonnas Setomaa vallas Kriiva külas. Puu võeti kaitse alla 1992. Puu ümbermõõt on 424 cm (mõõdetuna 0,9 m kõrguselt) ja kõrgus 24 m. Snikkeri tamm keskkonnaportaalis (vaadatud 10.05.2018) Snikkeri tamm keskkonnaportaalis
Raasiku remmelgas

Raasiku remmelgas on kaitsealune remmelgas Harju maakonnas Raasiku vallas Raasiku asulas. Puu võeti kaitse alla 2006. Raasiku remmelgas keskkonnaportaalis (vaadatud 10.05.2018) Raasiku remmelgas keskkonnaportaalis
Jõõpre pärnad

Jõõpre pärnad (ka Jõõpre kooli pärnad) on 8-9 kaitsealust pärna Pärnu maakonnas Pärnu linna halduspiirkonnas Jõõpre külas Jõõpre kooli alal Audru jõe kaldal. Puud võeti kaitse alla 1938. Kõige jämedama pärna ümbermõõt on 424 cm (mõõdetuna 1,0 m kõrguselt) ja kõrgus 26 m. Jõõpre kooli pärnad keskkonnaportaalis (vaadatud 10.05.2018) Jõõpre kooli pärnad keskkonnaportaalis
Tõnis Tatar

Tõnis Tatar (sündinud 12. mail 1980) on eesti kunstiajaloolane, õppejõud ja tõlkija. Tõnis Tatar õppis Tartu Ülikoolis aastatel 2000–2005 bakalaureuse-, 2005–2008 magistri- ja 2008–2015 doktoriõppes. Ta kaitses 2005. aastal bakalaureusekraadi (kunstiajaloo-alane bakalaureusetöö Joseph Beuysist – "Peatükke Joseph Beuysi loomingust") ja 2008. aastal teadusmagistri (Magister artium) kraadi kunstiajaloos (väitekiri "Olav Marani kunstnikutee"; juhendaja Jaak Kangilaski, retsensent Sirje Helme). Doktorandina astus Tatar üles kunstiajaloo õppetooli juures magistritööde kaitsmisel 2013. aastal retsensendina ja 2015. aastal juhendajana. 2015. aasta juunis kaitses Tõnis Tatar TÜ filosoofiateaduskonnas kunstiajaloo õppetooli juures kolmanda eesti ajaloolasena pärast Eesti taasiseseisvumist väitekirjaga "Kolmas tee Eesti NSV kunstis: avangardi ja võimumeelsuse vahel" (juhendajad Jaak Kangilaski ja Juhan Maiste, retsensendid Sirje Helme ja Szczecini Ülikooli Ida-Euroopa ajaloo professor Jörg Hackmann) filosoofiadoktori kraadi kunstiajaloos. Aastatel 2005–2013 töötas ta Tartu Kunstimuuseumis. Alates 2012. aastast töötab ta Tartu Ülikoolis. Ta oli aastatel 2012–2017 TÜ ajaloo ja arheoloogia instituudi kunstiajaloo osakonnas referent. Ta töötab 2017. aasta veebruarist Tartu Ülikoolis kunstiajaloo lektorina.. Eesti 20. sajandi kunsti ajalugu; Eesti kunstiajalugu nõukogude perioodil; 20. sajandi kunstiteooriad. Lisaks uurib ta neuroesteetikat (kognitiivteaduste haru). 2007 – Sven Regener. "Berliini bluus". Saksa keelest tõlkinud Tõnis Tatar. Kujundanud Dan Mikkin. – Tallinn: Varrak. – 229 lk. (romaanisari "Moodne aeg"). ISBN 978-9985314692 [1] 2013 – "Metsa ja mere vahel. Eesti loodusmaal = Between the forest and the sea: Estonian landscape painting" [näitus Tartu Kunstimuuseumis 28.06.2013 – 12.01.2014]. Koostajad Reeli Kõiv ja Tõnis Tatar. Inglise keelde tõlkinud Kersti Unt. Toimetanud Tiiu Talvistu. Kujundanud Jaan Evart – Tartu: Tartu Kunstimuuseum. – 111 lk. ISBN 978-9985976586 [2] 2015 – Tõnis Tatar. "Kolmas tee Eesti NSV kunstis: avangardi ja võimumeelsuse vahel". Doktoritöö [juhendajad: Jaak Kangilaski, Juhan Maiste; Tartu Ülikooli ajaloo- ja arheoloogia instituut, Tartu, Eesti]. – Tartu: University of Tartu Press. – 294 lk. (Dissertationes historiae Universitatis Tartuensis 36). ISBN 978-9949328208 2009 Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühing Tõnis Tatar. etis.ee Kaitstud lõputööd. Kunstiajaloo eriala lõpetajad ja kaitstud tööd aastatel 1925–2015. flaj.ut.ee Põhiõppe lõpetamine. ut.ee Magistriõppe lõpetanute tähestikuline nimekiri. ut.ee About me. joerghackmann.eu Filosoofiateaduskond. Doktoriõppe lõpetanutele antud kraadid. ut.ee Ott Karulin. "Kuidas tantsu mõista? Väga esmased mõtted". temuki.ee Tõnis Tatar. sirp.ee, 4. mai 2018 Liikmed. kty.ee Tõnis Tatar. Eesti Teadusinfosüsteemis Tõnis Tatar Tartu Ülikooli kodulehel ut.ee Tõnis Tatari doktoritöö kokkuvõte. ut.ee Doktoritöö kokkuvõte Tartu Ülikooli kirjastuse kodulehel. dspace.ut.ee Tõnis Tatar. "Igatsus kommunikatiivse ühtsuse järele". sirp.ee, 12. detsember 2013 Tõnis Tatar. sirp.ee, 4. mai 2018
Milorad Žižić

Milorad Žižić (serbia kirillitsas Милорад Жижић; sündinud 1. detsembril 1986 Nikšićis) on Serbia ja Montenegro ning Montenegro endine poksija. Ta võistles kuni 2006. aastani juunioride klassis Serbiat ja Montenegrot ning alates 2006. aastast Montenegrot esindades. Ta poksis alates maist 2011 kuni septembrini 2016 elukutselisena. Ta pidas kokku 14 kohtumist ning võitis neist 12 (neist 6 nokaudiga) ja kaotas 2 kohtumist (mõlemad nokaudiga). Ta oli 13. aprillist 2013 kuni 3. oktoobrini 2015 WBC Vahemere regiooni meister keskkaalus (kuni 160 naela ehk 73 kg). WBC Vahemere regiooni meistrid. Inglise keeles Milorad Žižić lehel BoxRec. Inglise keeles
Mthatha

Mthatha (kuni 2004. aastani Umtata) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis, OR Tambo ringkonna ja King Sabata Dalindyebo valla halduskeskus. Aastatel 1976–1994 oli Umtata Transkei bantustani pealinn. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mthatha elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,61%, värvilisi 2,66%, India või Aafrika päritolu inimesi 1,23%, valgeid 1,04% ja teisi 0,46%. Koosa keelt pidas emakeeleks 85,02%, inglise keelt 8,62%, afrikaani keelt 1,14%, sotho keelt 0,79% ja suulu keelt 0,79%. Towns of historical interest in the 'kei Wild Coast https://census2011.adrianfrith.com/place/294040
Port St. Johns

Port St. Johns on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis OR Tambo ringkonnas. Linn asub India ookeani rannikul Mzimvubu jõe suudmes. Aastatel 1976–1994 kuulus Port St. Johns Transkei bantustani koosseisu. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Port St. Johns'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,67%, värvilisi 3,49%, valgeid 1,10%, India või Aasia päritolu inimesi 0,62% ja teisi 0,11%. Koosa keelt pidas emakeeleks 89,66% inimesi, inglise keelt 6,22%, afrikaani keelt 0,99% ja suulu keelt 0,52%. https://census2011.adrianfrith.com/place/291168
Mount Frere

Mount Frere on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Alfred Nzo ringkonnas, Umzimvubu valla halduskeskus. Mount Frere on asutatud 1876. aastal. Aastatel 1976–1994 kuulus Mount Frere Transkei bantustani koosseisu. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mount Frere elanikkonnast mustanahalisi aafriklasi 96,08%, värvilisi 1,24%, India või Aasia päritolu inimesi 0,80%, valgeid 0,78% ja teisi 1,10%. Koosa keelt pidas emakeeleks 86,58% inimestest, inglise keelt 6,05%, suulu keelt 1,62%, afrikaani keelt 0,81% ja sotho keelt 0,51%. https://census2011.adrianfrith.com/place/296195