laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Margit Peil

Margit Peil (aastani 1986 Margit Tamm; 4. veebruar 1964 Pärnu – 6. aprill 2015) oli eesti muusikateadlane ja -tegelane. Ta lõpetas aastal 1979 Jõgeva lastemuusikakooli (Gerda Heinmaa õpilasena). Aastal 1983 lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli (Helju Aguri õpilasena) ja aastal 1989 muusikateaduse erialal Tallinna Riikliku Konservatooriumi, lõputööks "Schützi vaimulikud suurteosed ja saksa protestantliku muusikaesteetika kujunemine" (juhendajaks Toomas Siitan). Ta töötas aastatel 1988–1990 Tartu II Muusikakoolis klaveri ja teoreetiliste ainete õpetajana. Aastatel 1990–2002 töötas ta Eesti Raadios Klassikaraadio vastutava muusikatoimetajana, aastatel 2002–2006 Kultuuriministeeriumis muusikanõuniku ja aastast 2007 Tallinna Ülikooli teadus- ja arendusosakonna teadusreferendina.
Mauno Koivisto

Mauno Henrik Koivisto (25. november 1923 Turu – 12. mai 2017 Helsingi) oli Soome poliitik, endine peaminister ja president aastatel 1982–1994. Ta oli esimene sotsiaaldemokraat, kes valiti Soome presidendiks. Talvesõjas osales 16-aastane Koivisto vabatahtlikus tuletõrjeüksuses. Jätkusõja ajal võitles ta alguses vabatahtlikuna tuletõrjes, kuid läks reservõppustele Hyrylässe. Pärast 6-kuuse kursuse lõppu suundus ta rindele Karhumäele ja septembris 1942 Poventsasse. Veebruarist 1944 võitles ta Lauri Törni juhitud jäägrikompaniis. 1949 alustas ta õpinguid Turu Ülikoolis, mille lõpetas filosoofia kandidaadi ja litsentsiaadina 1953 ning doktorina 1956 sotsioloogias professor Esko Aaltose juhendamisel. Koivisto oli Soome peaminister aastatel 1968–1970 ja 1979–1982. 1968–1982 oli ta ka Soome Panga peadirektor. Mauno Koivisto suri 12. mail 2017 Helsingis Meilahti haiglas Alzheimeri tõve tagajärjel. Ta on seni vanimaks elanud Soome president. Ta maeti Helsingi Hietaniemi kalmistule. Mauno Koivisto abikaasa oli Tellervo Koivisto. Neil on üks tütar. 2001 – Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk "Vene idee", Olion 2002 (Soome) President Mauno Koivisto on surnud Kadri Ratt. Koivisto: Soome poleks saanud Eesti iseseisvumisele kaasa aidata EPL.ee, 21. märts 2009 Suri Soome endine president Mauno Koivisto, err.ee, 12. mai 2017 "Mauno Koivisto". Estofilia. Tallinn: Soome suursaatkond. 2018. Vaadatud 04.05.2018.
Basiiliku ürt

Basiiliku ürt, ka basiiliku lehed (basilici herba, herba basilici, basilici folium), on peamiselt vürtsbasiilikult korjatud ja töödeldud maapealsed osad (lehed ja varred), mida kasutatakse mitmesugustel eesmärkidel ning valmistusviisidel nii tööstuses kui ka kodumajapidamises. Kulinaarmaailmas on basiilik kasutusel maitsetaimena, rahvameditsiinis ravimtaime ja droogina. Vürtsbasiiliku toimega sarnaseks peetakse ka püha basiiliku (Ocimum tenuiflorum) ja väikese basiiliku (Ocimum minimum) ürti. Värskeid ja kuivatatud rohelisi taimeosi kasutatakse vürtsika maitseainena liha- ja kalatoitudes, jookide, magustoitude, kastmete ja marinaadide maitsestamiseks. Kombinatsioon rosmariinist, salveist ja basiilikust on hea valik salatite, köögiviljasuppide ja pastakastmete jaoks. Vürtsbasiilikut säilitatakse kuivatatult või külmutatult, lisaks saab värskete lehtedega maitsestada toiduõli ja veiniäädikat. Kuivatatud lehtedest teed on sajandeid kasutatud vereloome tugevdamiseks ning ka seedeprobleemide ja maokrampide puhul. Kurguvalu korral kasutatakse basiilikuteed kuristamiseks. Vahemere-äärsetes maades on basiilikut kasutatud peamiselt seedimise edendamiseks, spasmide leevendamiseks ja vannivette lisatult ergutamiseks. Basiilikut võib tänapäeval leida hingamisteede haiguste ravimiseks mõeldud mikstuuride ja siirupite koostises, kosmeetika ja parfüümide tootmisel asendab basiiliku eeterlik õli populaarset reseedalõhna. Droogil on mikroobi- ja põletikuvastane toime. See toimib rahustavalt, kõhupuhitustevastaselt ja spasme lõõgastavalt. Vesitõmmist (basiilikutee) kasutatakse seespidiselt eritus- ja seedeelundite põletiku leevendamiseks ja seda on soovitatud ka külmetushaigusest tulenevate nähtuste, nagu palavik, nohu ja köha, pehmendamiseks. Kuivatatud droogi veeauruga destilleerides saadakse basiiliku eeterlik õli (Basilici aetherolum, Ocimi aetherolum). Basiilik sisaldab nii vähki inhibeerivaid kui ka põhjustavaid aineid. Näiteks on loomkatsed näidanud, et basiiliku eeterlikus õlis sisalduv estragool võib keha sees muutuda mürgiseks ja pärilikkust muutvaks aineks, põhjustades eriti maksavähki. Raseduse ja lapse rinnaga toitmise ajal ei tohiks basiilikusaadusi suurtes kogustes tarbida. Väikelastele ei soovitata basiilikut manustada. Kuivatatud basiilik sisaldab vitamiine C, B6, B12, A, E ja D. Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 612-613, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010 "Meelte ja tunnete taimed" 368:2007 Denys J. Charles, "Antioxidant Properties of Spices, Herbs and Other Sources", lk 175, 2013 Encyclopedia of Plants and Herbs, Basilici herba
Agostino Depretis

Mitte segi ajada Itaalia saadikuga Eestis, kes oli Augusto Depretis Agostino Depretis (13. jaanuar 1813 Stradella – 29. juuli 1887 Stradella) oli Itaalia poliitik. Ta oli aastatel 1876–1878, 1878–1879 ja 1881–1887 Itaalia peaminister.
Mehedinți maakond

Mehedinți maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Olteenias, piirneb lõunas Bulgaariaga ja läänes Serbiaga. Lõunas ja läänes on looduslikuks piiriks Doonau. Üle 96% elanikest on rumeenlased, 3% on mustlased. Baia de Aramă Drobeta-Turnu Severin Orșova Strehaia Vânju Mare 2021 Romanian census Mehedinți maakonna koduleht
Laula mu laulu

"Laula mu laulu" on Hollandi teleproduktsioonifirma Netherlands FTV Productions B.V. saateformaadil "Parimad lauljad" põhinev sarisaade[viide?], mille hooajad 1-4 olid aastatel 2014-2015 Kanal 2 eetris ning 5. hooaeg algas Telia Inspira kanalis aprillis 2022. Saates esitavad tuntud artistid üksteise laule. Hooajad 1-4 salvestati Laitse Graniitvillas, 5. hooaja tegevus toimub Kernu mõisakompleksis. Saate produtsendid on Olavi Paide ja Kaupo Karelson. Uued kaverid said rahva seas populaarseks. Raadios Elmar jõudis Eda-Ines Etti esituses Jaagup Kreemi "Torm" "Elmari aastalaulus 2014" esikohale, paljud teised esitused püsisid kõrgetel kohtadel iganädalases saates "Elmari TOP 10".[viide?] Saates osalevad Tanja Mihhailova-Saar, Elina Born, Kadri Voorand, Jüri Pootsmann, Mihkel Raud, Sven Lõhmus ja Põhja-Korea (5MIINUST). Helilooja eriepisoodis teeb kaasa ka Rein Rannap. "Aprillis jõuab teleekraanidele "Laula mu laulu" uus hooaeg!". 17.03.2022, 10:05. Vaadatud 22.03.2022. "Kanal 2 suursaade "Laula mu laulu" alustab nädala pärast!". 13.03.2014. Vaadatud 22.03.2022.
Armando Diaz

Armando Vittorio Diaz (5. detsember 1861 – 29. veebruar 1928) oli Itaalia sõjaväelane (marssal). Ta juhtis Itaalia vägesid Esimese maailmasõja lõpus 1917–1918. 29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi I liigi I järk.
Ferdinand Foch

Ferdinand Foch (2. oktoober 1851 – 20. märts 1929) oli Prantsusmaa kindral, Prantsusmaa, Suurbritannia ja Poola marssal, sõjateoreetik ja Esimeses maailmasõjas liitlasvägede (Antandi) ülemjuhataja. Tema üks kuulsamaid tsitaate oli "See pole rahu, see on 20-aastane vaherahu.", mille ta lausus Versailles' rahulepingu kohta. Tema sõnad olid prohvetlikud, sest II maailmasõda algas 20 aastat ja 64 päeva pärast lepingu sõlmimist. 1918. aastast oli ta Prantsuse Akadeemia liige. 29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi I liigi I järk.
Portus Cale

Portus Cale oli muistne sadamalinn Portugali põhjaosas kaasaegse Porto linna lähistel. See rajati keltide asulana Douro jõe suudmesse. Algselt oli asula nimi Cale ja seda on peetud enamasti etnonüümiks, mis on tuletatud seda piirkonda asustanud keldi hõimu (Callaici) nimest. Rooma kindral Decimus Junius Brutus Callaicus vallutas piirkonna aastal 136 eKr ja rajas keltide asula asemele rooma linna, mis sai nimeks Portus Cale ('Cale sadam'). Tänapäeval on see muistne linn oluline eelkõige seetõttu, et andis hiljem nime Douro ja Minho jõe vahelisele alale ning seejärel kogu Portugali riigile (Portus Cale -> Portucale -> Portugale -> Portugal).
Giurgiu maakond

Giurgiu maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Munteenias ja piirneb lõunas Bulgaariaga. Üle 96% elanikest on rumeenlased, ligi 4% on mustlased. Giurgiu Bolintin-Vale Mihăilești Giurgiu maakonna koduleht
Leóni kuningriik

Leóni kuningriik oli riik Pürenee poolsaare loodeosas. Leóni kuningriik loodi 910. aastal, kui kuningas Alfonso III jagas Astuuria kuningriigi oma kolme poja vahel. Leóni alad päris tema vanim poeg García, kes valitses aastatel 910–914. Leóni kuningriigiks hakati seda nimetama tema venna Ordoño valitsusajal (914–924), mil kuningriigi pealinn viidi üle Leóni linna. Aastal 924 Leóni kuningriik, Galicia kuningriik ja Astuuria kuningriik taasühendati. Nüüd hakati seda pealinna Leóni järgi nimetama Leóni kuningriigiks. 1085. aastal vallutas Kastiilia ja Leóni kuningas Alfonso IV moslemitelt Toledo, mis sai aastateks 1087–1561 Kastiilia ja Leóni kuningate residentsiks. 1086. aasta Sagrajase lahingu kaotas Kastiilia ja Leóni kuningas Alfonso IV moslemi Almoraviidide kaliifi Youssef ibn Tachfine vägedele ning rekonkista edenemine pidurdus. Berberi Almoraviidide dünastia, valitses Marokos, Mauritaanias, Lääne-Alžeerias ja Hispaanias (al-Andalus). 1095. aastal moodustati kuningriigi koosseisus Portugali krahvkond Ibeeria poolsaare läänerannikul, mis alates 12. sajandi algusest valitses ennast sisuliselt Leóni kuningatest sõltumatult ja eraldus 1139. aastal ametlikult Portugali kuningriigina. 1195. aastal kaotas Alfonso VIII Alarcose lahingu Almohaadide kaliifi Abu Yusuf Yaqub al-Mansuri vägedele. 1212. aastal võitsid Kastiilia, Leóni, Aragóni kuningriigi, Navarra kuningriigi väed Alfonso VIII juhtimisel Las Navas de Tolosa lahingus Almohaadide vägesid. Leóni kuningriigi iseseisva eksistentsi lõpuks loetakse 1230. aastat, mil kuningriigi vallutas Kastiilia kuningas Fernando III ja liitis selle oma kroonivaldustega. Ametlikult kahte riiki ei ühendatud ja León moodustas Kastiiliaga personaaluniooni, kuid võimukeskuseks kujunes Kastiilia. 1217–1250, Fernando III Püha 1252–1284, Alfonso X Tark 1284–1295, Sancho IV 1295–1312, Fernando IV 1312–1350 Alfonso XI (1311–1350) 1350–1366 ja 1367–1369 Pedro I Julm (1334–1369) 1366–1367 ja 1369–1379 Enrique II (1334–1379) 1379–1390 Juan I (1358–1390) 1390–1406 Enrique III (1379–1406) 1406–1454 Juan II (1405–1454) 1454–1474 Enrique IV (u. 1420–1474) 1474–1504 Isabel I (1451–1504) 1504–1506 Felipe I (1478–1506) 1506–1555 Juana Nõdrameelne (1479–1555), reaalselt valitsesid ta isa Fernando II ja regendid 1516–1556, ametlikult 1555–1556 (1516–1555 kaaskuningana) Carlos I (1500–1558), ka Aragóni kuningas, temast alates olid Kastiilia monarhid ka kogu Hispaania kuningad. León. – Eesti Entsüklopeedia 5: Konj–Lõuna. Tallinn, Valgus, 1990, 507. León (medieval kingdom). – Encyclopaedia Britannica (vaadatud 18.04.2015) Jenkins, Brian; Sofos, Spyros A. Nation and identity in contemporary Europe. Routledge, 1996, 145.
Rudolf Bultmann

Rudolf Bultmann (20. august 1884 Wiefelstede – 30. juuli 1976 Marburg) oli saksa teoloog ja Uue Testamendi professor, kes tõlgendas kristliku usundit eksistentsialistlikku filosoofiaga. Ta sai tuntuks Uue Testamendi demütologiseerimise programmi kasutusele võtmisega. Tema vaated võeti kasutusele süstemaatilises usuteaduses ja filosoofias. Demütologiseerimise mõiste tähendab kristluse vabastamist üleloomulikest "müütidest". Alates 1940. aastast keskendusid Bultmanni teoloogilised tööd oma Piibli eksistentsiaalse tõlgenduse arusaadavaks muutmisele laiale lugejaskonnale. Selle eesmärgi täitmiseks sõnastas ta kirjas Neues Testament und Mythologie (1941) Uue Testamendi sõnumi demütologiseerimise vajaduse. Ta väidab, et Uues Testamendis on mütoloogiline maailmapilt, mis vajaks asendamist teadusliku maailmavaatega: „Meil pole võimalik kasutada elektrivalgust ja raadiot, kasutada moodsa meditsiini vahendeid ja täita ravinõudeid, kui me samal ajal usume Uue Testamendi vaimude ja imede maailma. Kui keegi arvab seda oma isikus teha suutvat, siis võtku teatavaks, et sellega ta teeb ristiusu hoiaku kuulutamise tänapäeval arusaamatuks ja võimatuks.“ – Rudolf Bultmann: Neues Testament und Mythologie. 1941, 18. Marburgis teoloogiat õppides olid R. Bultmanni õpetajad Wilhelm Herrmann, Johannes Wess ja Wilhelm Heitmüller religiooniloolisest koolkonnast. Alates aastast 1922 kuulus ta "dialektiliste" teoloogide ringi, kes pärinesid alates 1918. aastast liberaalteoloogide hulgast. Marburgis kohtus ta ka eksistentsiaalfilosoof Martin Heideggeriga. Ta oli professor Breslau (1916–1920), Gießeni (1920–1921) ja Marburgi (1921–1951) ülikoolides. "Eksistents ja evangeelium. Valitud esseed". Saksa keelest tõlkinud Jaan Lahe. Ilmamaa 2019. Religioonilooline koolkond
Brasiilia riigipeade loend

Brasiilia riigipeade loend loetleb iseseisva Brasiilia riigipead alates eraldumisest Portugali, Brasiilia ja Algarve Ühendatud kuningriigist 1822. aastal. * – 12. maist kuni 31. augustini 2016 oli Dilma Rousseff ajutiselt ametist kõrvaldatud ja presidendi kohuseid täitis asepresident Michel Temer. Brasiilia asevalitsejate loend
Douglas Haig

Douglas Haig, esimene krahv Haig (19. juuni 1861 – 29. jaanuar 1928) oli Suurbritannia sõjaväelane ja hilisem feldmarssal. Ta oli Esimeses maailmasõjas (detsembrist 1915) Briti ekspeditsioonivägede (British Expeditionary Force (BEF)) ülemjuhataja. Samuti juhtis ta Briti vägesid näiteks Somme'i lahingus ja Kolmandas Ypres'i lahingus. 29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi I liigi I järk. "Lions led by donkeys?" (inglise keeles). Suurbritannia riigiarhiiv. Vaadatud 16. jaanuaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Douglas Haig" (inglise keeles). Riiklik armee muuseum. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2011. Vaadatud 16. jaanuaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Gottfried Ploucquet

Gottfried Ploucquet (25. august 1716 Stuttgart – 13. september 1790 Tübingen) oli Saksa filosoof ja loogik, üks tuntumaid loogika ja metafüüsika õpetajaid 18. sajandil. Ploucquet sündis pagulaste-hugenottide peres 1716. aastal. Pärast teoloogia õppimist töötas ta koduõpetaja ja preestrina. 1750. aastal asus ta tööle loogika- ja metafüüsikaprofessorina Tübingeni ülikoolis ja oli selles ametis 1790. aastani. Ploucquet suri insuldi tagajärjel 1790. aastal.[viide?] Oma elu jooksul kirjutas Ploucquet mitu sellist artiklit, mis on mõjutanud tänapäevase loogika arusaamu. Dissertatio, qua Varignionii demonstratio geometrica possibilitatis transsubstantionis enervantur (1740) Primaria Monadologiae capita accessionibus quibusdam confirmata et ab objectionibus fortioribus vindicata (1748) Methodus tractandi infinita in metaphysicis (1748) De libero hominis arbitrio ex idea Spiritus deducto (1749) Dissertatio de Materialismo, cum supplementis et confutatione libelli: L´homme machine: inscripti (1751) Fundamenta Philosophiae Speculativae (1759) Dissertatio historico-cosmologica de lege continuitatis sive gradationis Leibniziana (1761) Untersuchungen und Abänderunge der logikalischen Constructionen des Herrn Professor Lambert (1765) Institutiones Philosophiae Theoreticae sive De arte cogitandi, notionibus rerum fundamentalibus, Deo, Universo, et speciatim De Homine (1772) Expositiones Philosophiae Theoreticae (1782)
Józef Haller

Józef Haller von Hallenburg (13. august 1873 Jurczyce – 4. juuni 1963 London) oli Poola sõjaväelane (kindral). Ta sündis aastal 1873 Jurczyces (asub Krakówi maakonnas Väike-Poola vojevoodkonnas) Ta juhatas Esimeses maailmasõjas mitmeid väeüksusi. 2. juunil 1922 anti talle Eesti Vabadusristi I liigi II järk. Tema onupoeg oli Poola poliitik ja sõjaväelane Stanisław Haller de Hallenburg.
Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolmekäelise Jumalaema Kogudus Tallinnas

Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolmekäelise Jumalaema Kogudus Tallinnas (ka Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolme Käe Jumalaema Kogudus Tallinnas) on Tallinna vanalinnas aadressil Laboratooriumi tänav 22 tegutsev Ukraina Kreekakatoliku Kiriku kogudus. Kogudust teenib preester Roman Kikh. Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Tallinna kogudus asutati 1991. aastal Kiievi-Galiitsia metropoliidi Volodõmõr Sternjuki õnnistusel. 1994. aastal rentis kogudus Eesti Evangeelselt Luterlikult Kirikult kabeli koos lähialaga Tallinna vanalinnas. 1998. aastal ostis kogudus selle maa-ala välja. Vahepealse aja jooksul remonditi kabel ja võeti kasutusele kirikuruumina. 1997. aasta lõpus kirik hävis tulekahjus, tahtliku süütamise asjas algatati kriminaalasi. 14. oktoobril 2000 pühitseti taastatud kirik  Kolmekäelise Jumalaema auks. Pühitsemise viis läbi Ukraina Kreekakatoliku Kiriku peapiiskop Ljubomõr Guzar. Kiriku ikonostaasi maalis Lvivi kunstnik Petro Gumenjuk, interjööri kujundas ja teostas koos abilistega Anatoli Ljutjuk. Jevgeni Kaljundi. Kunstiväärtused ukraina kirikus Sirp, 8. detsember 2000. Kunstiväärtused ukraina kirikus Sirp, 8. detsember 2000. Ukraina Kreeka-Katoliku Kirik Eestis
Karl Lennart Oesch

Karl Lennart Oesch (8. august 1892 – 28. märts 1978) oli Soome sõjaväelane (kindralleitnant), poliitik. Teise maailmasõja ajal oli ta Soome sõjaväe kindralstaabi ülem. 4. augustil 1932 anti talle Eesti Kotkaristi teenetemärk.
Aafrika aaloe

Aafrika aaloe (Aloe africana) on Lõuna-Aafrika Vabariigi Ida-Kapimaa provintsist pärit puittaim aaloe perekonnast. Liigi esmakirjeldaja on Philip Miller. Aafrika aaloe liigitatakse tänapäeval asparilaadsete seltsi heinpuuliste sugukonna tooneliilialiste alamsugukonda. Liigiepiteet africana viitab selle liigi kasvukohale – Aafrikale. Sünonüümid on Pachidendron africanum (Mill.) Haw. (1821), Aloe perfoliata var. β L. (1753), Aloe perfoliata var. africana Aiton (1789), Aloe pseudoafricana Salm-Dyck (1817), Aloe africana var. angustior Haw. (1819), Aloe africana var. latifolia Haw. (1819), Aloe angustifolia Haw. (1819), Pachidendron angustifolium (Haw.) Haw. (1821), Pachidendron africanum var. 'angustum Haw. (1821), Pachidendron africanum var. latum Haw. (1821) ja Aloe bolusii Baker (1880). Aloe africana Mill., veebiversioon (vaadatud 19.04.2015)(inglise keeles) Eestikeelse taimenimede andmebaas[alaline kõdulink], veebiversioon (vaadatud 19.04.2015) Urs Eggli, Leonard E. Newton: "Etymological Dictionary of Succulent Plant Names". Springer, Berlin/Heidelberg 2010, ISBN 978-3-642-05597-3, S. 4. Philip Miller, "The Gardeners Dictionary: Containing the Methods of Cultivating and Improving the Kitchen, Fruit and Flower Garden, as also the Physik Garden, Wilderness, Conservatory and Vineyard", 1. köide, London 1735 Philip Miller,"The Gardeners Dictionary. Containing the Methods of Cultivating and Improving ALL SORTS OF Trees, Plants, and Flowers, FOR THE Kitchen, Fruit, and Pleasure Gardens; A S A L S O Thofe which are ufed in Medicine. WITH direction for the Culture of VINEYARDS, and Making of W I N E in England.", (1754) Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Aloe africana seisuga 19.04.2015.
Kodumaa Hoiu-Laenuühistu

Kodumaa Kapitali Hoiu-laenuühistu on 2014. aastal asutatud ning 14.01.2015 Äriregistrisse kantud finantseerimisasutus . Ühistu õiguslikuks vormiks on tulundusühistu. Lisaks peakontorile Tallinnas on ühistul ka üle-eestiline liikmete aktiivne võrgustik. Ühistu tegevuspiirkond on Eesti Vabariik. Kodumaa Kapitali Hoiu-laenuühistu on ühistuline finantseerimisasutus. Hoiu-laenuühistu omanikud on ühistu kliendid, kes määravad ühistu tegevussuuna ning kel on õigus teenuste tarbimisel proportsionaalsele osale jaotatavast kasumist. Kodumaa Kapitali Hoiu-Laenuühistu eesmärgiks on toetada ja soodustada oma liikmete majanduslikke huve ühistegevuse kaudu liikmetele teenuste osutamisega. Alates 2015. aastast pakub Kodumaa Kapitali Hoiu-laenuühistu tähtajalise ja kogumishoiuse teenust ning laenuteenust. Hoiu-laenuühistu liikmeks võib astuda (vastavalt hoiu-laenuühistu seadus § 17 lg 1): 1. füüsiline isik, kes on Eesti resident; 2. eraõiguslik juriidiline isik, kes on registreeritud hoiu-laenuühistu tegevuspiirkonnas ehk Eestis ja kes on Eesti resident. Ühistu liikmeks ei või astuda riik ja kohaliku omavalitsuse üksused. Hoiu-laenuühistu Lihtpäring Kodumaa Kapitali Hoiu-laenuühistu, Äriregistri Teabesüsteem (vaadatud 18.04.2015). [1], Kodumaa Kapitali Hoiu-laenuühistu koduleht (vaadatud 18.04.2015). Kodumaa Kapitali Hoiu-laenuühistu koduleht
2014. aasta Family Circle Cup

42. Family Circle Cup oli 2014. aasta WTA sarja kuulunud naiste tennisevõistlus, mis toimus 31. märtsist kuni 6. aprillini. Võistlus toimus Ameerika Ühendriikides Lõuna-Carolinas Charlestonis. Auhinnafond on 710 000 USA dollarit. 2013. aasta võitjad olid üksikmängus Serena Williams ning paarismängus Kristina Mladenovic ja Lucie Šafářová. Üksikmängus võitis võistlused sakslanna Andrea Petkovic, kes alistas finaalis 7:5 6:2 slovaki Jana Čepelová. See oli Petkovici esimene võit sel hooajal. Čepelovále oli see esimene WTA-turniiri finaal. Paarismängu finaalis alistasid Anabel Medina Garrigues ja Jaroslava Švedova 7:6 6:2 Chang Yung-jani ja Chan Hao-Chingi. Garrigues ja Švedova said hooaja teise võidu.
Augusto Depretis

Mitte segi ajada Itaalia poliitikuga, kes oli Agostino Depretis Augusto Depretis oli Itaalia diplomaat. Ta oli 1920. aastatel Itaalia saadik Eestis[viide?]. 29. aprillil 1925 anti talle Eesti Vabadusristi III liigi I järk. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 16.04.2015)
Tartu Alkoholismivastane Kultuuriühing

Tartu Alkoholismivastane Kultuuriühing oli 1939. aasta aprillist kuni keelustamiseni 1940. aasta märtsis tegutsenud ühendus. 1940. aasta juunis asutasid ühingu endised liikmed Viktor Hion, Leonhard Illisson, Aadu Hint jt uue noorteühenduse. Toomas Haug. Lahkumine tuuliselt rannalt. Aadu Hint 100. Looming, 2010, nr. 1.
Konstantínos I

Konstantínos I (2. august 1868 Ateena – 11. jaanuar 1923 Palermo) oli hellenite (Kreeka) kuningas. Konstantínos oli hellenite kuninga Geórgios I vanim poeg, kes sai troonile 1913. aastal pärast seda, kui ta kuningast isa oli atentaadi käigus surma saanud. Tema kaks valitsusaega ei kujunenud aga edukaks. Esimese maailmasõja ajal ei tahtnud Saksa-sõbralik Konstantínos Saksamaale sõda kuulutada. Seepeale ähvardas Suurbritannia Ateenat pommitada, kui Konstantínos troonist ei loobu. Konstantínos läks eksiili ja võttis vanima poja Geórgiose endaga kaasa. Uueks kuningaks sai keskmine poeg Aléxandros I, kes kuulutaski Saksamaale sõja. Konstantínos ise ei tunnistanud kunagi Aléxandrost kuningaks, vaid ainult regendiks. Kolm aastat hiljem suri Aléxandros veremürgistusse, mille sai ahvi hammustusest, ja Konstantínos I pääses referendumi tulemusena 19. detsembril 1920 troonile tagasi. Rahvas eelistas Konstantínost Aléxandrose tütrele Alexandrale, kes oli sündinud pärast oma isa surma. Alexandra sai pärast Jugoslaavia kuningannaks. 1919. aastal puhkes sõda Türgiga, mis kestis 1922. aastani. Kreeka sai sõjas lüüa ja pärast kaotust Smyrna lahingus sundis sõjavägi 27. septembril 1922 Konstantínose taas troonist loobuma. Geórgios krooniti uueks kuningaks. Konstantínos abiellus 27. oktoobril 1889 Preisimaa printsessi Sophiega, kes oli Preisimaa kuninga ja Saksa keisri Friedrich III ja Suurbritannia printsessi Victoria tütar. Abielust sündisid: Geórgios II (1890–1947), hellenite kuningas 1922–1924 ja 1935–1947. Aléxandros I (1893–1920), hellenite kuningas 1917–1920. Eléni (Helena; (1896–1982), oli abielus Rumeenia kuninga Carol II-ga Pávlos I (1901–1964), hellenite kuningas 1947–1964 Iríni (1904–1974), oli abielus neljanda Aosta hertsogi Aimonega Ekateríni (1913–2007), oli abielus major Richard Brandramiga