laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse kogudus

Jõõpre püha Suurkannataja Georgiuse kogudus on Pärnumaal Pärnu linnas Jõõpre külas tegutsev EAÕK Pärnu ja Saare piiskopkonna kogudus. Usuvahetusliikumise käigus avati Pärnumaal Audru kihelkonnas Jõõpre külas õigeusu kogudus 17.detsembril 1861. Riia ja Miitavi piiskopkonnast lähetati Pärnumaale ja hiljem Saaremaale Riia Vaimuliku Seminari kasvandik Pavel Panov ja pühitseti Jõõpre õigeusu koguduse preestriks ülempiiskop Platoni poolt. Kuni pühakoja valmimiseni peeti teenistusi üüriruumides Lavassaares. Jõõpre kirik ehitati aastatel 1876–1879 ja pühitseti 8. septembril 1879 Riia ja Miitavi piiskop Filareti poolt püha suurkannataja Georgiuse auks. 1890. aastal kuulus kogudusse 1290 ja 1939. aastal 901 annetajaliiget. 1945. aastast kuni tänaseni on kogudust hooldanud preestri kohusetäitjad. Usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser määruse (ukaasi), mis nägi ette õigeusu kihelkonnakoolide loomist. Jõõpre püha Suurkannataja Georgiuse kogudusel oli oma Jõõpre kihelkonnakool (1878), Jõõpre (Mõisaküla) abikool (1875), Saare abikool (1881–1909). pr Pavel Panov pr Vassili Polistovski pr Peeter Skoropostižnõi pr Andrei Pärtel pr Konstantin HIiob pr Peeter Andresson/Vainola pr William/Vilemon Talomees pr Paul/ Pavel Sokolov üpr Joann Ümarik üpr Karp Tints üpr Peeter Tamm/Veretinski pr Nikolai Bežanitski pr Feliks Remberg üpr Nikolai Bežanitski  üpr Ardalion Keskküla pr Enos Heinsoo pr Kristoforos Parts Theodor/Feodor Veldemanovski Joann Skromnov Andrei/Andrus Ahtman Johan Puusild Sergei Azelitski Peeter/Pjotr Muraveiski Joab Karp Joann Prikman Jõõpre kirik Pärnu maakond Audru vald "Õigeusu kirikutes (kogudustes) teeninud vaimulike nimekiri”. Tallinn, 1975. Koostaja August Kaljukosk. EAA.5437.1.64. Käsikiri. Eesti Rahvusarhiiv "Eesti õigeusk X-XXI saj". Entsüklopeediline teatmik (vene keeles). Koostaja Vladimir Iljaševitš. Tallinn, 2014; lk 457 Anu Raudsepp. “Riia Vaimulik Seminar 1846–1918” Tartu, 1998, lk 94–150 David Papp. “Eesti Apostliku õigeusu vaimulikud“. Biograafiline leksikon (16.–20. saj). EAA. 5410.1. 247–249. Käsikiri. Eesti Rahvusarhiiv “Eestimaa uusmärtrite elulood”. Koostaja ülempreester Andreas Põld. Pärnu, 2013, lk 3–6 Andrei Sõtšov. Eesti õigeusu piiskopkond Stalini ajal aastail 1945–53,Tartu, 2004, lk 58–64; 79–81; 99–100 Ajalooline album Pärnu Issandamuutmise kiriku 25. aasta juubeli päevaks. Pärnu, 1929, lk 10–12 Linda Lainvoo. "Usuvahetusest 19.sajandi keskel. Artikkel kogumikust "Mitut usku Eestis IV". Toimetaja Liina Eek. Tartu Ülikooli Kirjastus. Tartu, 2015, lk 28–37 Jaanus Plaat / Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011, lk 330–333 "Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse kogudus". "Vaimulike andmebaas / Pavel Panov".
Aakre metsandik

Aakre metsandik on metsandik Valgamaa metskonnas. Metsandik hõlmab osaliselt Tõrva, Otepää ja Elva valla riigimetsi. http://www.rmk.ee/metsa-majandamine/metsamajandus/metskonnad/valgamaa-metskond (vaadatud 27.02.2017)
Vahejahuti

Vahejahuti on mehaaniline seade, mida kasutatakse turbokompressoriga sisepõlemismootoris. Vahejahuti jahutab turbokompressorist mootorisse minevat õhku ja seeläbi tõstab sisepõlemismootori kasutegurit. Füüsikaseaduste kohaselt õhk soojeneb kokkusurumisel ja seetõttu ruumala suureneb. Selle tulemusel mahub õhku silindrisse tunduvalt vähem. Termin 'vahejahuti' tähendab, et see jahutab õhku turbokompressori ja silindri vahel. Õhu ruumala jahutamisega vähendades tekib võimalus viia silindrisse rohkem hapnikku. See omakorda tekitab võimaluse põletada rohkem kütust ühe mootori töötakti jooksul. Mida rohkem kütust mootoris efektiivselt põletatakse, seda suurem on mootori võimsus. Samal ajal kahandab kütuse efektiivne põlemine ka kütusekulu. Kui mootoril puudub vahejahuti, siis jääb turbokompressorist tulev kuum õhk jahutamata, mis võib põhjustada detonatsiooni. Tänapäeval kasutatakse õhu vahejahuteid tehnika valdkonnas laialdaselt eesmärgiga saavutada mootori suuremat võimsust ja vähendada kütusekulu. Tavaliselt paigaldatakse mootoris vahejahuti sinna, kus on külma õhu pealevool maksimaalne, näiteks sõiduki esiossa. Lisaks õhkjahutusega vahejahutile on olemas ka vedelikjahutusega vahejahuti, mis kasutab laadimisõhu jahutamiseks vedelikku. Vedelik pumbatakse läbi vahejahuti, mille tulemusel mootorisse suunatud õhu temperatuur langeb. Soojenenud vedelik juhitakse voolikute ja torude kaudu sõiduki radiaatorisse, kus vedeliku temperatuur langeb. Kaido Soorsk (12.05.2010). "Vahejahuti". Whatcar?. Originaali arhiivikoopia seisuga 28.02.2017. Vaadatud 10.02.2017. "What is an intercooler?". Engine Basics. 2010. Vaadatud 11.02.2017.
Juri Milner

Juri Milner (vene keeles Юрий Борисович Мильнер Juri Borissovitš Milner; sündinud 11. novembril 1961 Moskvas) on juudi päritolu Venemaa ettevõtja, riskikapitalist ja metseen. 2012. aastal asutas ta iga-aastase füüsikaauhinna (Läbimurde auhind fundamentaalfüüsikas), mis rahaliselt väärtuselt on Nobeli auhinnast peaaegu kolm korda suurem. Tema varanduse väärtus on ajakirja Forbes hinnangul miljard USA dollarit. Ta lõpetas 1985. aastal Moskva Riikliku Ülikooli teoreetilise füüsika erialal, seejärel töötas Moskvas NSV Liidu Teaduste Akadeemia Lebedevi-nimelise füüsikainstituudi teoreetilise füüsika osakonnas Vitali Ginzburgi juhtimisel. Teadustöö kõrvalt tegeles arvutite müügiga. 1990. aastal siirdus ta Ameerika Ühendriikidesse, kus astus Pennsylvania Ülikooli Whartoni ärikooli. Ta on asutanud mitu investeerimisfirmat. 2016 – ajakiri Time valis ta 2016. aasta 100 kõige mõjukama inimese hulka Vene ärimees asutas Nobeli preemiast suurema füüsikaauhinna. 1.08.2012. uudised.err.ee
Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia

Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia (inglise keeles American Academy of Arts and Sciences) on Ameerika Ühendriikide teaduste akadeemia. Asutatud 1780. aastal, on see üks USA vanemaid ja prestiižikamaid teadusühinguid. Akadeemia peakorter asub Cambridge'is (Massachusettsi osariigis). Akadeemia liikmeskond jaguneb viide klassi: I – matemaatika ja füüsikateadused (jaguneb kuueks sektsiooniks, sealhulgas inseneriteaduste sektsioon) II – bioloogiateadused (jaguneb viieks sektsiooniks, sealhulgas arstiteaduste sektsioon) III – sotsiaalteadused (jaguneb viieks sektsiooniks, sealhulgas arheoloogia, antropoloogia ja geograafia sektsioon) IV – kunstid ja humanitaaria (jaguneb viieks sektsiooniks, sealhulgas filosoofia, ajaloo ja kujutava kunsti sektsioon) V – avalik teenistus ja ärindus (jaguneb kolmeks sektsiooniks, sealhulgas ajakirjanduse sektsioon) Akadeemia liikmeskonda on kuulunud (või kuuluvad) teiste seas ka John Adams, Thomas Jefferson, John James Audubon, Joseph Henry, Washington Irving, Josiah Willard Gibbs, Augustus Saint-Gaudens, Robert Oppenheimer, Willa Cather, T. S. Eliot, Edward R. Murrow, Jonas Salk, Luis Alvarez, George Soros, Duke Ellington, Gerald Edelman, Jerry Fodor, David Chalmers ja Lisa Randall. 1848. aastal valis akadeemia oma liikmeskonda esimese naise – astronoom Maria Mitchelli. Akadeemia valib ka välisliikmeid. Sellise au on pälvinud teiste seas Leonhard Euler, markii de La Fayette, Alexander von Humboldt, Leopold von Ranke, Charles Darwin, Otto Hahn, Jawaharlal Nehru, Pablo Picasso, Lucian Michael Freud, Winston Churchill, Galina Ulanova, Werner Heisenberg, Hannes Alfvén, Igor Tamm, Jakov Zeldovitš, Alec Guinness, Tzvetan Todorov, Henri Poincaré ja Sebastião Salgado. Tänapäeval on akadeemial üle 4900 liikme (fellows) ja üle 600 välisliikme (foreign honorary members). Liikmeskonda kuulub üle 250 Nobeli auhinna ja üle 60 Pulitzeri auhinna laureaadi. 1914 – Johan Backlund, astronoomia alal 1958 – Ragnar Nurkse, majandusteaduse alal 1974 – Alar Toomre, matemaatika ja statistika alal 1977 – Ernst Öpik, astronoomia ja astrofüüsika alal 1986 – Endel Tulving, psühholoogia alal 2010 – Grigori Mints, filosoofia alal 2011 – Svante Pääbo, evolutsiooni- ja populatsioonibioloogia alal Rahvuslik Teaduste Akadeemia Ameerika Filosoofiaselts About the Academy. amacad.org American Academy of Arts and Sciences Elects National and International Scholars, Artists, Philanthropists, and Business and Civic Leadersy. amacad.org American Academy of Arts and Sciences. Koduleht. amacad.org Akadeemia liikmed. amacad.org
Sendero Luminoso

Sendero Luminoso, ametliku nimetusega Peruu Kommunistlik Partei – Sendero Luminoso, on Peruu terroriorganisatsioon, mille ideoloogias on marksistlikke, leninistlikke ja maoistlikke sugemeid. Sendero Luminoso ehk Hiilgava Tee eesmärk on asendada kõik Peruu valitsemisorganid, mida rühmitus peab kodanlikeks, maarahva revolutsioonilise kommunistliku režiimiga, mis väidetavalt saab alguse maoistliku Uue Demokraatia ideest. 1980. aastal vallandus Peruus suur terrorismilaine, mille peamine liikumapanev jõud oli Sendero Luminoso kuni selle liidri Abimael Guzmán Reynoso arreteerimiseni 1992. aastal. Pärast seda on olnud üksikuid terrorismiilminguid. Sendero Luminoso ideoloogial ja meetoditel on olnud suur mõju teiste maoistlike mässuliste rühmituste tekkele (nt Nepali Kommunistlik Partei jt). Sendero Luminoso on saanud rahvusliku ja rahvusvahelise hukkamõistu osaks ääretu julmuse tõttu, mida näitab vägivalla kasutamine maarahva, ametiühingute juhtide ja rahva valitud esindajate vastu, aga ka rünnakud eraomandile ja riiklikule taristule (kõrgepinge alajaamade hävitamine; teede, sildade, raudtee, puhastusjaamade jms õhkimine) ning elanikkonna kõige vaesemate, politseinike ja sõjaväelaste vastu. Peruu vabariik, Euroopa Liit ja Kanada peavad Sendero Luminosot terroriorganisatsiooniks. Rühmitus on lisatud ka USA terroriorganisatsioonide nimekirja. Peruu tõe- ja lepituskomisjoni hinnangul põhjustas Sendero Luminoso 1980.–2000. aastani 31 331 inimese surma. Umbes 50 000 last jäi 1980. aastate terrorilaine tõttu orvuks. "Los actores armados" (PDF). Tõe- ja lepituskomisjoni lõpparuande teise raamatu teise köite esimene peatükk. James F. Rochlin (2003). "Vanguard revolutionaries in Latin America: Perú, Colombia, México". Boulder y Londres: Lynne Rienner Publishers. {{netiviide}}: puuduv või tühi |url= (juhend) Burt, Jo-Marie (2006). "'Quien habla es terrorista': The political use of fear in Fujimori's Peru." Latin American Research Review 41 (3) 32-62. "Council Common Position 2005/936/CFSP" (PDF). 2003. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22. november 2011. US Department of State, "Foreign Terrorist Organizations (FTOs)" 11.10.2005. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2011. Vaadatud 27. veebruaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) http://www.cverdad.org.pe/ifinal/zip/Tomo%20-%20ANEXOS/ANEXO%202.zip "Peruu". Communist Crimes. Vaadatud 24.11.2020.
Institute for Advanced Study

Institute for Advanced Study, ka Süvauuringute Instituut; lühend IAS, on New Jersey osariigis Princetonis asuv iseseisev järeldoktoriuurimiste teaduskeskus, mis asutati 1930. aastal Ameerika haridustegelase Abraham Flexneri ning filantroopide Louis Bambergeri ja Caroline Bamberger Fuldi poolt. Instituudile on toonud kuulsust 1930. aastatel Saksamaalt emigreerunud ja sinna tööle asunud Albert Einstein, Hermann Weyl, John von Neumann ja Kurt Gödel. Kuigi instituut teeb tihedat koostööd Princetoni Ülikooliga, ei ole ta sellega halduslikult seotud. Instituudi koosseisu kuulub neli kooli: ajaloouuringute kool, matemaatika kool, loodusteaduste kool ja sotsiaalteaduste kool. Instituudi direktor on 2012. aastast taani stringiteoreetik Robbert Dijkgraaf. Varasematest direktoritest oli kõige kauem sellel ametikohal tuumafüüsik Robert Oppenheimer (1947–1966). Robbert Dijkgraaf. ias.edu Directors. ias.edu Robbert Dijkgraaf Appointed Director of Institute for Advanced Study Akademie van Wetenschappen, 14. november 2011. Koduleht. ias.edu IAS-i professorid. ias.edu Instituudiga seotud nobelistid. ias.edu Fuld Hall - Princeton Institute For Advanced Study. youtube.com
Elsa Morante

Elsa Morante (18. august 1912 Rooma – 25. november 1985 Rooma) oli itaalia kirjanik ja tõlkija. Eesti keeles on ilmunud tema jutustus "Andaluusia sall" (tõlkinud Anne Kalling, värsid tõlkinud Lauri Leesi, Loomingu Raamatukogu 48, 1986). Elsa Morante sündis Roomas Via Anicia tänava majas nr 7, oma lapsepõlve veetis ta Testaccio linnaosas. Tema juudist ema, sünninimega Irma Poggibonsi, oli pärit Modenast ja töötas õpetajana. Tema bioloogiline isa oli Sitsiiliast pärit postiametnik Francesco Lo Monaco, kasuisa Augusto Morante, kes oli lapse sündides tema emaga juba abielus. Peres kasvasid veel vennad Aldo ja Marcello (1916–2005, samuti kirjanik) ning õde Maria, kelle kõikide bioloogiline isa oli sama. Perekonna loo on autobiograafilises memuaariraamatus "Maledetta Benedetta" jutustanud Marcello Morante. Laste bioloogiline isa Francesco Lo Monaco sooritas 1943. aastal enesetapu.
Heinrich Hoffmann

Heinrich Hoffmann (30. august 1859 Kassel, Saksamaa – 23. jaanuar 1933 Heidelberg) oli saksa maalikunstnik. Hoffmann õppis algul Kasseli Kunstiakadeemias ning 1880. aasta oktoobrist Berliini Kunstiakadeemias professor Otto Knille ja Fritz Schaperi juures. Tema teosed olid 19.–20. sajandi vahetusel populaarsed mitte üksnes Saksamaal, vaid ka Eestis. Nii näiteks on mitmes Eesti kirikus koopiad Hoffmanni maalist "Kristus Ketsemane aias", millest Tallinna Toomkirikus oleva koopia tegi Julie Wilhelmine Hagen-Schwarz. Õlimaal "Alle Vögel sind schon da" Õlimaal "Blick von der Neckarinsel auf den Heiligenberg" Õlimaal "Blick von Gaiberg auf den Königstuhl" Õlimaal "Vesiveski Schwarzwaldis" Akvarell "Schwarzwaldhaus"
Ülemakstud Rentslihärrad

Ülemakstud Rentslihärrad on eesti folkansambel. Lauri Õunapuu – kandled, laul Tarmo Noormaa – Kornelius Õigeri valmistatud (1990) Teppo-tüüpi eesti lõõtspill, Castagnari kahe- ja poolerealine Dony lõõtspill "Pussi ja kirvega" (2016) Ülemakstud Rentslihärrad Facebookis Ülemakstud Rentslihärrad Soundcloudis
Setomaa Valdade Liit

Setomaa Liit on Eesti nelja kohaliku omavalitsuse (Meremäe, Mikitamäe, Misso ja Värska vald) moodustatud mittetulundusühing. Liit asutati 28. jaanuaril 1994. Pärast 2017. aasta haldusreformi läks nende liikmelisus üle Setomaa vallale ja Rõuge vallale. Rõuge vald lahkus 2017. aasta lõpus SVL liikmeskonnast ning liikmeks astus MTÜ Seto Kongressi Tugiühing. Setomaa Liidu liikmed on Setomaa vald ja MTÜ Seto Kongressi Tugiühing. 2018. aasta alguses muutis organisatsioon nime - uus nimi on Setomaa Liit. Liidu põhikirja järgi on selle eesmärgid järgmised: Setu kultuuri säilitamine, edendamine ja tutvustamine, kultuuripärandi väärtustamine; "Setomaa sotsiaalse ja majandusliku arengu toetamine ning ühiskondlik heaolu parendamine"; "Setomaa elukeskkonna väärtustamine, õppimis- ja ettevõtlusvõimaluste arendamine"; "Setomaa elanike ühishuvide esindamine ja kaitsmine kõigis eluvaldkondades, sellealase koostöö arendamine". Setomaa Liidu nõukogu: Raul Kudre (nõukogu esimees) Aarne Leima Margus Linnamäe Setomaa Liidu juhatus: 2005 - Margus Timmo (juhatuse esimees) Aare Hõrn (juhatuse liige) https://www.setomaa.ee/kogukond/setomaa-liit (vaadatud 27.09.2020) Liidust setumaa.ee portaalis
Jaapani hiidsalamander

Jaapani hiidsalamander (Andrias japonicus on endeemiline salamandrite liik Jaapanis, kus tema nimeks on Ōsanshōuo (オオサンショウウオ/大山椒魚), mis tähendab otsetõlkes „hiidpiprakala“. Hiidsalamandrite (Cryptobranchidae) sugukonda kuulub ainult 3 liiki: Jaapani ja Hiina hiidsalamander ning Ida hellbender (Cryptobranchus alleganiensis) .[1] Jaapani hiidsalamandri pikkuseks on kuni 1,5 m ja ta võib kaaluda kuni 26 kg ning on teine kõige suurem salamander maailmas. Temast suurem salamander, Hiina hiidsalamander (Andrias davidianus), on temaga välimuselt väga sarnane ja tema lähisugulane. Jaapani hiidsalamandri nahavärv varieerub punakaspruunist kuni pruunikaskollaseni, kõhu alt on see heledamat värvi ning pakub kaitset ojade ja jõgede põhjas. Neil on väga väiksed silmad ja halb nägemine. Nende suu ja pea on ühe laiused. Jäsemed on lühikesed ja laiad. Saba on lühike ja moodustab pisut üle 1/3 kehast. [2] Jaapani hiidsalamandrid elavad nii selgeveelistes ja jahedates jõgedes (20–50 m laiad) kui ka väikestes ojades (1–4 m laiad). Ojad, kus nad elavad, on tavaliselt madalad, tasase vooluga ning kivise ja kruusase põhjaga. Liigi isendid paiknevad üldiselt varjatult kivistes koobastes või veekoguäärsetes urgudes. Kudemiskohad ja vastsed paiknevad väikestel kiirevoolulistel ülemjooksudel.[3] Esimest korda on eurooplased maininud Jaapani hiidsalamandrit Hollandis Leidenis 1820. aastatel. Kohalik arst Philipp Franz von Siebold Dejima saarelt Nagasakist püüdis ühe liigi isendi ja saatis selle laevaga Hollandisse. 1951. aastast on see liik looduskaitse all.[4] http://amphibiaweb.org/species/3859] http://animaldiversity.org/accounts/Andrias_japonicus/ http://www.iucnredlist.org/details/1273/0
Sergei Ustjugov

Sergei Aleksandrovitš Ustjugov (vene keeles Сергей Александрович Устюгов, sündinud 8. aprillil 1992 Mežduretšenskis Handi-Mansimaal) on Venemaa murdmaasuusataja. 2016–2017 hooajal võitis Ustjugov Tour de Ski. 2013  Val di Fiemmes   pronksmedal 4×10 km teatesõidus 2017 Lahtis maailmameister sprinditeates (koos Nikita Krjukoviga) maailmameister suusavahetusega sõidus hõbemedal vabatehnikasprindis hõbemedal 50 km vabatehnikasõidus hõbemedal 4×10 km teatesõidus 2019 Seefeldis hõbemedal teatesõidus 2011  Otepääl (juunior) juunioride maailmameister klassikasprindis hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2012  Erzurumis (juunior) juunioride maailmameister 4×5 km teatesõidus juunioride maailmameister suusavahetusega sõidus juunioride maailmameister 10 km klassika juunioride maailmameister vabatehnikasprindis 2013  Liberecis (U23) U23 maailmameister suusavahetusega sõidus U23 maailmameister 15 km vaba 2014  Val di Fiemmes (U23) U23 maailmameister vabatehnikasprindis hõbemedal 15 km klassika Üldkarikas 2. koht: 2017 Sergei Ustjugov on (seisuga 2. märts 2019) osalenud 106 MK-võistluste etapil ja jõudnud poodiumile 36 korral, millest 13 korral kõige kõrgemale astmele. Sergei Ustjugov FIS-i kodulehel
Brigaadikindral (Läti)

Brigaadikindral (läti keeles brigādes ģenerālis) on Läti maaväe esimene kindraliauaste. Sellest madalam on koloneli (pulkvedis) ja kõrgem kindralmajori (ģenerālmajors) auaste. Läti mereväes vastab sellele flotilliadmirali aukraad. 2002 Raimonds Graube (sündinud 1957) (ülendati kindralmajoriks 2010 ja kindralleitnandiks 2012) 2004 Juris Kiukucāns (sündinud 1956) 2006 Juris Maklakovs (sündinud 1964) (ülendati kindralmajoriks 2008) 2007 Gundars Ābols (sündinud 1964) 2009 Andis Dilāns (sündinud 1970) (ülendati kindralmajoriks 2014) 2011 Juris Zeibārts (sündinud 1959) (ülendati kindralmajoriks) 2013 Ainārs Ozoliņš (sündinud 1969) 2014 Leonīds Kalniņš (sündinud 1957) (ülendati kindralmajoriks 2016 ja kindralleitnandiks 2017) 2016 Ivo Mogiļnijs Läti kaitseväe auastmed [1] Vaadatud 27. veebruar 2017.
Kindral (Läti)

Kindral (läti keeles ģenerālis) oli Läti kaitseväe auaste kuni 1940. aastani. See oli ühtlasi ainus kindraliauaste Läti sõjaväes. Sellest madalam oli polkovniku ehk koloneli aukraad. 1920 Jānis Balodis (1881–1965) 1920 Kārlis Gopers (1876–1941) 1920 Martiņš Peniķis (1874–1964) 1920 Pēteris Radziņš (1880–1930) 1922 Jānis Apinis (1867–1925) 1924 Jānis Buivids (1864–1937) 1925 Krišjānis Berķis (1884–1942) 1925 Oskars Dankers (1883–1965) 1925 Jānis Francis (1877–1956) 1925 Eduards Kalniņš (1876–1964) 1925 Andrejs Krustiņš (1884–1941) (Nõukogude Liidu kindralmajor a-st 1940) 1925 Jānis Kurelis (1882–1954) 1925 Jēkabs Ruškevics (1883–1942) 1926 Eduards Aire (1876–1933) 1926 Ādams Kreicbergs (1861–1933) 1927 Aleksandrs Kalējs (1876–1934) 1929 Mārtiņš Hartmanis (1882–1941) 1930 Jānis Priede (1874–1969) 1931 Roberts Kļaviņš (1885–1941) (ülendati Nõukogude Liidu kindralleitnandiks 1940) 1933 Alberts Brambats (1881–1943) (meedik) 1934 Fricis Virsaitis (1882–1943) 1935 Ludvigs Bolšteins (1888–1940) 1935 Roberts Dambītis (1881–1957) 1935 Arturs Dannebergs (1891–1941) 1935 Kazimirs Olekšs (1886–1970) 1935 Hugo Rozenšteins (1892–1941) 1936 Žanis Bahs (1885–1941) 1936 Nikolajs Dūze (1891–1951) 1936 Jānis Ezeriņš (1894–1944) 1936 Rūdolfs Klinsons (1889–1941) 1937 Verners Tepfers (1893–1958) 1938 Jāzeps Baško (1886–1946) 1939 Hermanis Buks (1896–1942) 1939 Jānis Lavenieks (1890–1969) 1939 Kārlis Prauls (1895–1941) 1940 Andrejs Bubinduss (1891–1942) 1940 Arturs Dālbergs (1896–1941) 1940 Oto Grosbarts (1895–1945) 1940 Jānis Teodors Indāns (1895–1941) 1940 Mārtiņš Jeske (1883–1941) 1940 Arnolds Kurše (1896–1953) 1940 Voldemārs Johans Skaistlauks (1892–1972) (Nõukogude Liidu kindralmajor a-st 1940, Relva-SS standartenführer a-st 1943 ja oberführer a-st 1944) 1940 Vilis Spandegs (1890–1941) 1940 Otto Ūdentiņš (1892–1988) (Nõukogude Liidu kindralmajor a-st 1940)
Inma Cuesta

Inma Cuesta (kodanikunimi Inmaculada Cuesta Martínez; sündinud 25. juunil 1980) on hispaania filminäitleja. Lumivalgeke (2012) Julia (2016)
Kirsti Rantanen

Kirsti Annikki Rantanen (1930 Viiburi maakogukond – 2020 Helsingi) oli soome tekstiilikunstnik. 1983–1988 kunstnik-professor 1986 Soome aasta tekstiilikunstnik 1988 Pro Finlandia medal 1993 audoktor (kunst ja disain) 1995 Prints Eugeni medal Seppälä, Arto: "Lanka läpi vuosisatojen" 2005, 285 lk, Tekstiili- ja vaatetusteollisuus ry ISBN 952-91-9119-7
Brigaadikindral (Leedu)

Brigaadikindral (leedu keeles brigados generolas) on Leedu kaitseväe esimene kindraliauaste. Sellest madalam on koloneli (pulkininkas) ja kõrgem kindralmajori (generolas majoras) auaste. Leedu mereväes vastab sellele flotilliadmirali aukraad. 1995 Zenonas Kulys (sündinud 1947) 1999 Jonas Kronkaitis (sündinud 1935) (ülendati kindralmajoriks 2001) 2001 Valdas Tutkus (sündinud 1960) (ülendati kindralmajoriks 2004 ja kindralleitnandiks 2007) 2004 Česlovas Jezerskas (sündinud 1949) 2004 Arvydas Pocius (sündinud 1957) (ülendati kindralmajoriks 2009 ja kindralleitnandiks 2011) 2004 Edvardas Mažeikis (sündinud 1961) (ülendati kindralmajoriks 2011) 2004 Algis Vaičeliūnas (sündinud 1964) 2005 Vitalijus Vaikšnoras (sündinud 1961) (ülendati kindralmajoriks 2007) 2007 Gintaras Bagdonas (sündinud 1965) 2007 Artūras Leita (sündinud 1969) 2007 Vytautas Jonas Žukas (sündinud 1962) (ülendati kindralmajoriks 2010 ja kindralleitnandiks 2015) 2008 Gintautas Zenkevičius 2011 Almantas Leika (sündinud 1968) (ülendati kindralmajoriks 2012) 2012 Vilmantas Tamošaitis (sündinud 1966)
Mehmet IV

Mehmed IV (osmanitürgi keeles محمد رابع Meḥmed-i rābi‘; türgi keeles IV. Mehmet; tuntud ka kui Mehmed Jahimees; 2. jaanuar 1642 – 6. jaanuar 1693) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1648–1687. Ta oli Ibrahimi ja ta orjatari Turhan Hatice Sultaana poeg. Vaatamata sellele, et ta esiisad oli saanud kaliifi tiitli ei olnud Mehmed just suur valitseja. Samal ajal, kui ta jahti pidas, valitsesid riiki tema paljud nõuandjad ning nende käel all saavutas Osmanite riik suurima ulatuse.
Mustapali oja

Mustapali oja (ka Mustapali peakraav) on peakraav Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Ärmä jõe vasakpoolne lisajõgi. Kraavi pikkus on 8,9 km, valgla pindala 14,9 km², langus 37,5 m ja lang 4,2 m/km. Kraav saab alguse Mustapali ja Rebase küla piiril 84,5 m kõrgusel ning suubub Mustapali ja Mõnnaste küla piiril 47 m kõrgusel vasakult poolt Ärmä jõkke 16,3 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Mustapali oja Eesti looduse infosüsteemis Mustapali oja keskkonnaportaalis Mustapali oja Eesti looduse infosüsteemis Mustapali oja keskkonnaportaalis
Francesco Gabbani

Francesco Gabbani (sündinud 9. septembril 1982 Carraras) on itaalia laulja ja laulukirjutaja. 2016. aasta Sanremo muusikafestivalil osales ta lauluga "Amen" ning võitis parima uustulnuka auhinna. 2017. aastal võitis ta Sanremo muusikafestivalil lauluga "Occidentali's Karma" ja sai õiguse esindada Itaaliat 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis, kus sai 334 punktiga kuuenda koha. Ta on andnud välja kolm stuudioalbumit, millest viimane "Magellano" ilmus 2017. aasta aprillis. Album tõusis Itaalia plaadimüügiedetabelis esikohale. "Greitist Iz" (2014) "Eternamente ora" (2016) "Magellano" (2017) Ametlik koduleht