laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kõnnu

Kõnnu on mitme asula nimi: Kõnnu on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas. Kõnnu on küla Põlva maakonnas Räpina vallas. Kõnnu on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas. Kõnnu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Kõnnu on küla Tartu maakonnas Kastre vallas. Kõnnu on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas. Kõnnu oli Saaremaa vallas asuva Püha-Kõnnu küla nimi enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi. Kõnnu asulakoht Kõnnu dendraarium
Onga

Onga oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Imukvere küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Imukvere külaga. Külast on teateid alates 1970. Marja Kallasmaa: artikkel "Imukvere2" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Orgu

Orgu oli küla Virumaal, ajalooliselt Unukse mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Unukse ja Pärna küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Nigula kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil üks osa liideti Unukse ja teine osa Pärna külaga. Külast on teateid alates 1913 (Оро). Marja Kallasmaa: artikkel "Unukse" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Marja Kallasmaa: artikkel "Pärna2" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Eesti keskmine netopalk maakonniti

Eesti keskmine netopalk maakonniti on Eesti Statistikaameti poolt ametlikult deklareeritud andmete alusel arvutatav Eesti maksumaksjate saadav keskmine netokuupalk, millest on maha arvestatud riigimaksud. Osakoormusega töökohtade puhul arvutab Statistikaamet täiskoha palga, võttes eelduseks, et osakoormus on vastav osa täistöökohast. Et paljusid neist täistöökohtadest ja neile vastavaist täiskuupalkadest pole tegelikult olemas, siis on Statistikaameti arvutatud keskmine palk alati suurem kui see keskmine, mis Maksu- ja Tolliameti andmeil tegelikult välja makstakse. Kuni 2011. aastani on andmed eurodesse ümber arvutatud koondandmete baasil (1 euro = 15,6466 Eesti krooni). Eesti miinimumpalk ehk alampalk Eesti keskmine palk [1] KESKMINE BRUTO- JA NETOKUUPALK MAAKONNA JÄRGI, Statistikaamet Tatari 51, 10134 Tallinn
Pankase

Pankase oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Tokolopi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kadrina kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tokolopi külaga. Külast on teateid alates umbes 1900 (Панкасе). Marja Kallasmaa: artikkel "Pankase" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Pikassaare

Pikassaare oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Läsna küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Läsna külaga. Sissekanne Eesti kohanimeraamatu veebiversioonis (vaadatud 28.01.2019)
Potsu

Potsu oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Võle küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Võle külaga. Marit Alas: artikkel "Võle" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Põdri

Põdri oli küla Virumaal, ajalooliselt Samma mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Viru-Kabala küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Nigula kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Viru-Kabala külaga. Külast on teateid alates 1712 (Pöddrashe Dörff). Marja Kallasmaa: artikkel "Põdri" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Põlula-Uuemõisa

Põlula-Uuemõisa (ka Uuemõisa) oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Põlula küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Jaagupi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Põlula külaga. Külast on teateid alates 1945. Marja Kallasmaa: artikkel "Põlula" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Pärtlivälja

Pärtlivälja oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Imukvere küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Imukvere külaga. Külast on teateid alates 1970. Marja Kallasmaa: artikkel "Imukvere2" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Reiemäe

Reiemäe oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Läsna küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Läsna külaga. Sissekanne Eesti kohanimeraamatu veebiversioonis (vaadatud 28.01.2019)
Ristmetsa

Ristmetsa oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Jõepere küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Jõepere külaga. Külast on teateid alates 1945. Marja Kallasmaa: artikkel "Jõepere" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Risu

Risu oli küla Virumaal, ajalooliselt Vao mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Uuemõisa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Väike-Maarja kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Uuemõisa külaga. 1586 on esimest korda mainitud nime Rysze, seejärel 1844 Risso, 1883 Rissu. Marje Joalaid: artikkel "Uuemõisa2" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Roela-Kannastiku

Roela-Kannastiku oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Aruküla küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Aruküla külaga. Meriküla-Kannastiku Voore-Kannastiku Marja Kallasmaa: artikkel "Aruküla7" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Saariku

Saariku (ka Pehka-Saunaküla) oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Pehka küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pehka külaga. Marit Alas: artikkel "Pehka" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Sidrunpuju

Sidrunpuju (Artemisia abrotanum) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Ametliku ravimtaimena võeti sidrunpuju Lääne-Euroopas kasutusele 19. sajandil. Sidrunpuju on mitmeaastane taim, kuni 2 m kõrguseks kasvav poolpõõsas. Tal on pika rootsuga, 4–8 cm pikkused, ja kuni 6 cm laiused peenelt jagunenud lehelabaga rohekashallid lehed. Rohekaskollased õied asetsevad väikestes õisikutes.Tolmleb tuule abil. Sidrunpuju meenutab estragonpuju, kuid tema lehed on hoopis peenemad, mõneti aedtilli meenutavad. Levinud Kaukaasias, Lääne-Siberis, Kagu-Aasias, Anatoolias ning Kagu-Euroopas. Kasvatatakse laialdaselt. Droog sisaldab kuni 0,3% eeterlikku õli. Fenoolsetest ainetest on sidrunpujus flavonoide, kumariine, parkaineid, mõruaineid, sisaldab ka tsüklitooli, kvebrahiiti, klorogeenhapet, kohvhapet, abrotiini, artemisitiini, kalükantosiidi, isofraksidiini, kvabrahitooli, adeniini, adenosiidi, koliini jm. Alkaloididest on leitud obretaniini. Droogiks kasutatakse värskeid ja kuivatatud lehti ja rohtseid võrseid. Võrsed lõigatakse maapinnast 30–40 cm kõrguselt maha. Kuivatatakse koos lehtedega või eelnevalt eraldatud lehti. Vürtsina kaotavad kuivatatud lehed pujule iseloomuliku kibeda maitse peaaegu täielikult, nende aroom meenutab sidrunit. Ravi otstarbel tarvitatakse ka sügisel kogutavaid juuri. Sooleparasiidivastane. Söögiisu suurendav ja seedimist soodustav, sapinõristust ergutav. Korrastab menstruatsiooni. Maapealset osa kasutatakse mõningail andmeil skrofuloosi (kaela lümfisõlmede paistetuse) ja angiini korral. Juuri kasutatakse langetõve ja tuberkuloosse meningiidi toetavas ravis. Rahvameditsiinis on juuri kasutatud langetõve ja meningiidi korral. Vähesel määral parfümeeria- ja toiduainetööstuses. Eeterlik õli annab parfümeeriatoodetele, toitudele ja jookidele meeldiva lõhna ja heleda värvitooni. Nahale määritud mahl peletab putukaid. Kokkupuutel nahaga võib põhjustada allergilist löövet ja nahapõletikku. Tulenevalt alkaloid obretaniini sisaldusest võib droog pikaajalisel tarvitamisel osutuda tervisele ohtlikuks. Raseduse jooksul droogi kasutamine on ebasoovitatav. Ain Raal (2010). Maailma ravimtaimede entsüklopeedia. Lk 96. "Liigikirjeldused – Puju". 2011. Originaali arhiivikoopia seisuga 25.04.2018. Vaadatud 19.04.2018. Ain Raal (2005). Tervist ja vürtsi maailma maitsetaimedest. Lk 182–183. Sidrunpuju andmebaasis eElurikkus
Sepa-Nõmme

Sepa-Nõmme oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Levala küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Levala külaga. Külast on teateid alates 1945. Marja Kallasmaa: artikkel "Levala2" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Sivi

Sivi oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Arukse küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Simuna kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Arukse külaga. Külast on teateid alates 1922. Marja Kallasmaa: artikkel "Arukse" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Soomukse

Soomukse oli küla Virumaal, ajalooliselt Tõdva-Kõnnu mõisa hilisema Vohnja valla alal. Küla jääb tänapäeval Arbavere ja Mõndavere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kadrina kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil üks osa liideti Arbavere ja teine osa Mõndavere külaga. 1241 on esimest korda mainitud nime Somæcos, seejärel 1726 Könde und Somikus (mõis), 1913 Somukse. Marja Kallasmaa: artikkel "Arbavere" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Marja Kallasmaa: artikkel "Mõndavere" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Burzet

Burzet on linn ja vald Prantsusmaa lõunaosas Ardèche'i departemangus. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Atlanta Falcons

Atlanta Falcons on Ameerika jalgpalli meeskond Atlantas. Falcons liitus NFLiga 1966. aasta laienemismeeskonnana. Nende kodustaadion on alates 2017. aastast Mercedes-Benzi staadion Atlantas.
Șerbăuți vald

Serbiăuți vald on vald Rumeenias Suceava maakonnas. Seal asub kaks küla: Șerbăuți ja Călinești. 2021 Romanian census
Lõuna-Leyte

Lõuna-Leyte on provints Filipiinidel. See asub Ida-Visayase piirkonnas. Pealinn on Maasini linn. 2020 census of the Philippines
Puerto Escondido

Puerto Escondido on arheoloogiline ala Hondurases. Nimi tähendab peidetud sadamat. Ala asub Ulua jõel Kariibi mere ääres.
Sablé-sur-Sarthe

Sablé-sur-Sarthe on vald Prantsusmaa lääneosas Pays de la Loire'i piirkonnas Sarthe'i departemangus. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Bronxi loomaaed

Bronxi loomaaed (Bronx Zoo) on loomaaed New Yorgis. See on üks Põhja-Ameerika suurimaid loomaaedu. Bronxi loomaaias saab teiste hulgas näha tiigreid, gorillasid, India elevante, pingviine, kaelkirjakuid, ahve ja madusid.
Caitlin

Caitlin on iiri päritolu naisenimi. See tähendab puhtust. Caitlin Gregg, USA murdmaasuusataja Caitlin Mallory, USA iluuisutaja Kaitlyn
Valjala Põhikool

Valjala Põhikool on põhikool Saaremaal Saaremaa vallas Valjala alevikus aadressil Kooli tee 3. Kool avati Lööne kooli järeltulijana 11. novembril 1973 ja kandis nime Valjala 8-klassiline Kool. Alates 1988. aasta septembrist muudeti kool Valjala 9-klassiliseks Kooliks ja alates 1992. aastast kannab kool nime Valjala Põhikool. Alates 2001. aastast on kooli direktor Aive Mõistlik. Kooli ajalugu. Valjala Põhikooli veebisait. Valjala Põhikooli koduleht Ene Kallas, "Valjala hariduselu tähistas eile 210. sünnipäeva" Saarte Hääl, 23. august 2008 Aare Laine, "Valjala sajanditepikkune hariduselu sai kaante vahele" Saarte Hääl, 19. märts 2011
Kenichi Sugano

Kenichi Sugano (jaapani keeles 菅野 賢一 Sugano Kenichi; sündinud 8. augustil 1971 Mie prefektuuris) on endine Jaapani jalgpallur. 1994–1996 - Kashiwa Reysol 1997–1999 - Kawasaki Frontale 2000–2001 - Mito HollyHock 2001 - Gunma FC Fortona 2002–2004 - Gunma FC Horikoshi
Möhlin

Möhlin on vald Šveitsis Aargau kantonis Rheinfeldeni ringkonnas. Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie Geschlecht und Gemeinde; Provisorische Jahresergebnisse; 2018, vaadatud 11.04.2019.
Īvande vald

Īvande vald (läti keeles Īvandes pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ēdole, Gudenieki, Kurmāle, Padure ja Alsunga vallaga. Valla pindala on 71 km². 2016. aasta seisuga elas seal 396 inimest. Valla keskus on Īvande küla. Vallavanem on Anda Upleja. Tuntud inimestest on vallast pärit kirjanik Mārtiņš Kalndruva. Agraarreformi eel kuulusid valla aladel Heykingitele Lielīvande mõis, Īvande kirikumõis ja Vecmuiža poolmõis – kokku 1246,1 ha maad. Deksne mõisale kuulus 282 ha maad, Mazīvande ja Apuzese mõisale 413 ha maad ja Todaiži mõisale 354 ha maad. Aastal 1935 oli valla pindala 78,1 km² ja seal oli 1201 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Īvande ja Kursa külanõukogu, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Kursa külanõukoguga likvideeritavad Īvande külanõukogu ja Planīca külanõukogu. Aastal 1960 liideti Kursa külanõukogu sovhoosi «Vilgāle» maad Kurmāle külanõukoguga. Aastal 1965 nimetati Kursa külanõukogu ümber Īvande külanõukoguks. Aastal 1977 see likvideeriti ja liideti Ēdole külanõukoguga. Aastal 1992 eraldus Īvande vald Ēdole vallast. 2009. aastast kuulub vald Kuldīga piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Īvande vesiveski ja selle ümbruskond, Īvande luteri kirik, Lielīvande mõisakompleks (sealhulgas tall, ait, vana ja uus elumaja) ning Vecmuiža ehk Īvande linnamägi. Tähtsaim jõgi Vanka jõgi. Looduskaitse all on üks nimetu põline tamm valla põhjaosas. Aastal 2011 elas vallas 460 lätlast, 27 venelast, 12 valgevenelast ja 2 leedulast. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Vanka jõgi Īvande Veskijärv Mazīvande mõisa peahoone Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 21.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās (pagastu dalījumā). Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016, Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. "Kuldīgas novads (vaadatud 19.04 2018)". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2018. Vaadatud 19. aprillil 2018. Latviešu konversācijas vārdnīcas VII. sējuma 13 605 sleja Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra. Valla koduleht (läti keeles)  Īvande vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vektormeetrilised mõõteseadmed

Vektormeetrilised mõõteseadmed on mõõteseadmed, mis on ette nähtud vektorsuuruste parameetrite mõõtmiseks. Tüüpilisteks vektormeetrilisteks mõõteseadmeteks on vektorvoltmeetrid ehk faasitundlikud voltmeetrid, vahelduvvoolu komplekstakistuse ehk vahelduvvoolu mõõtesillad ja kompensaatorid, sünkroonvõimendid (lock-in amplifiers), aga ka vattmeetrid. Vektormeetriliste mõõtevahendite töö põhineb signaalide omavahelisele korrutamisele, mis vähemalt ühe signaali (tavaliselt tugisignaali) siinuselisuse korral vastab Fourier' teisenduse teostamisele selle signaali sageduse jaoks. Selle juures integreerimine asendatakse reeglina keskmistamisega. Korrutustehte realiseerimiseks kasutatakse tihti analoogkorruteid, kuid võidakse kasutada ka spetsiaalseid analoogseadmeid mõõdetava signaali ajas siinuseliselt muutuva suurusega korrutamise teostamiseks. Neid nimetatakse tihti sünkroondetektoriteks, eriti juhul, kui neis kasutatakse diskreettoimelisi osi (elektronlüliteid). Analoogsignaali korrutamiseks numbrilise tugisignaaliga võidakse kasutada ka korrutavaid A/D-muundeid. Digitaalsetes vektormuundites on ka mõõdetav signaal ise muundatud numbriliseks (digitaalseks), mistõttu korrutustehe realiseeritakse aritmeetilise seadme ehk protsessori abil. Mõnedel juhtudel on elektriliste suuruste vahel korrutustehte teostamiseks kasutatud ka teisi, tavaliselt ruutseosega kirjeldatavaid füüsikalisi protsesse, näiteks termoelektrilisi.
Brandenbergi Alpid

Brandenbergi Alpid (saksa: Brandenberger Alpen) on Põhja-Lubjakivialpide alamrühm, mis jookseb kogu pikkuses Ida-Alpide ees. Need asuvad täielikult Austrias, Achensee (Tiroolis), Inntali ja Baieri Eel-Alpide vahel. Mäestik on 38 km pikk. Need on saksa keeles laialdaselt tuntud kui Rofangebirge, kuigi tegelik Rofan (ka Sonnwendgebirge) on ainult Brandenberger Ache ja Achensee vahelise piirkonna lääneosa. See koosneb kesksest mäerühmast ja kolmest eraldiseisvast mäest. Guffert (2195 m), mis paikneb väljaspool keskset rühma, moodustab eraldi mäerühma. See paikneb Kramsachist põhjas, Tegernsee Blauberge ja Kesk-Rofani vahel. Unnütze Achensee põhjapoolse otsa juures Achenkirchist idas ja Ebner Joch (1957 m) Achensee lõunapoolse otsa juures Maurachist idas on samuti väljaspool keskset mäestikku. Brandenbergi Alpid piirnevad järgmiste Alpide alamrühmadega: Baieri Eel-Alpid (põhjas) Kaiseri mäed (idas) Kitzbüheli Alpid (lõunas) Tuxi Alpid (edelas) Karwendel (läänes) Klobenjochspitze (2041 m) Kotalmjoch (2122 m) Stuhljöchl (2157 m) Stuhlböcklkopf (2169 m) Streichkopf (2243 m) Hochiss (2299 m), Rofani kõrgeim tipp Spieljoch (2236 m) Seekarlspitze (2261 m) Roßkopf (Nordgipfel 2257 m) Rofanspitze (2259 m) Dalfázer Joch (2233 m) Dalfázer Köpfln (2208 m) Dalfázer Wand (2210 m) Dalfázer Roßkopf (2143 m) Rotspitze (2067 m) Sagzahn (2228 m) Schokoladetafel (2165 m) Vorderes Sonnwendjoch (2224 m) Haidachstellwand (2192 m) Pendling (1563 m), Kufsteinist edelas Köglhörndl (1645 m) Hundsalmjoch (1637 m) Kienberg (1786 m), Brandenbergist kirdes Zireiner See Fotod ja reisikirjeldused
Laidevahe looduskaitseala

Laidevahe looduskaitseala on kaitseala Lõuna-Saaremaal, mis jääb Saaremaa valla territooriumile. Laidevahe looduskaitseala pindala on 2442 ha (sellest maismaad 1672 ha), mis teeb ta Vilsandi rahvuspargi järel suuruselt teiseks kaitseala Saaremaal. Tegemist on suhteliselt uue kaitsealaga, asutamisaasta on 2002. Laidevahe kaitseala olulisimad osad on esiteks Laidevahe laht koos sealsete saarestike ja jäänukjärvedega ning teiseks ohustatud poollooduslikud kooslused. Rannajoon on looklev ja vahelduv. Kaitsealal on võrdlemisi hästi säilinud rannaniite ja loopealseid, samuti vana laialehelist metsa ja salumetsa. Laidevahe looduskaitseala on oluline veelindude pesitsus-, sulgimis- ja rändepeatuspaik ning kalade sigimis- ja turgutusala. See on ka mitmete ohustatud liikide elupaigaks. Laidevahe looduskaitsealale jäävad Laidevahe laht, Põldealune laht, Aenga laht, Oessaare laht, Poka laht, Poka oja, Lõve jõgi, Masa peakraav, Sandla kraav, Sandla rand, Siiksaare rand ja Ristilaiu abajas. 31. märtsil 2003 kanti kaitseala Ramsari konventsiooni rahvusvahelise tähtsusega märgalade registrisse. Kukessaare piiranguvöönd Laidevahe sihtkaitsevöönd Liivi lahe piiranguvöönd Liivi lahe sihtkaitsevöönd Oessaare sihtkaitsevöönd Põldealuse sihtkaitsevöönd Rukla sihtkaitsevöönd Sandla sihtkaitsevöönd Siiksaare piiranguvöönd Silma sihtkaitsevöönd http://entsyklopeedia.ee/artikkel/laidevahe_looduskaitseala Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis Ain Lemberi ja Mehis Tulki artikkel Külamehed pelgavad Laidevahe looduskaitseala ilmus 2000. aasta mais Meie Maas Andres Sepa artikkel Laidevahe looduskaitseala loomine jõudmas lõpusirgele ilmus 2002. aastal Meie Maas Aare Laine artikkel Eile avatud Laidevahe looduskaitsealal on külgetõmbejõudu ilmus 2003. aastal Meie Maas Laidevahe looduskaitseala kaitse alla võtmine ja Laidevahe looduskaitseala kaitse-eeskiri
Achenkirch

Achenkirch on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 916 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 113,95 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2182 inimest. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019. www.achenkirch.tirol.gv.at
Īvande

Īvande (vanasti ka Lielīvande ja Dižīvande) on küla (vidējciems) Lätis Kuldīga piirkonnas, Īvande valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 65 meetri kõrgusel Vanka jõe kaldal, piirkonna keskusest Kuldīgast 14 ja Riiast 160 kilomeetri kaugusel. Īvandes on raamatukogu ja postkontor. Īvandet mainiti esimest korda aastal 1253. Praegune küla tekkis Lielīvande mõisa (Groß-Iwanden) ja Īvande kiriku juurde. Nõukogude perioodil kujunes küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Īvande vesiveski ja selle ümbruskond, Īvande luteri kirik ning Lielīvande mõisakompleks (sealhulgas tall, ait, vana ja uus elumaja). Īvande Īvande kirik Īvande vesiveski Īvande vana kalmistu https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 374. lk. ISBN 9984-00-412-0. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink]
Lähis-Ida ja Vahemeremaade vanade kultuuride uurimiskeskus

Lähis-Ida ja Vahemeremaade vanade kultuuride uurimiskeskus (inglise keeles Research Center of Ancient Near Eastern and Mediterranean Cultures), lühend CAEMC, on rahvusvaheline uurimiskeskus (konsortsium) asukohaga Tartus Tartu Ülikoolis. Halduslikult kuulub uurimiskeskus Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudi koosseisu. Varem oli keskuse ingliskeelse nimena kasutusel European Research Centre for Ancient East Mediterranean Cultures. Uurimiskeskus tegeleb Vana-Lähis-Ida ja Vahemere tsivilisatsioonide ajaloo, kultuuri ja religioonide uurimise ning akadeemilise õpetamisega. Keskus korraldab ja koordineerib akadeemilist uurimist, organiseerib rahvusvahelisi konverentse, avaldab akadeemilisi kogumikke ning korraldab loengukursusi ja seminare. Uurimiskeskuse nõukogu liikmed on 2024. aasta 26. augusti seisuga Mait Kõiv (esimees), Peter Funke, Andreas Johandi, Thomas R. Kämmerer (auesimees), Urmas Nõmmik, Janika Päll, Vladimir Sazonov, Elo-Mall Toomet ja Ivo Volt. Uurimiskeskuse institutsionaalsed liikmed on: Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituut Tartu Ülikooli usuteaduskond Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia osakond Tartu Ülikooli orientalistikakeskus Münsteri Ülikooli antiikajaloo seminar (Seminar für Alte Geschichte) Münsteri Ülikooli muistse Lähis-Ida filoloogia ja ajaloo instituut (Institut für Altorientalische Philologie und Vorderasiatische Altertumskunde) Helsingi Ülikooli usuteaduskonna Piibli-uuringute osakond Akadeemiline kirjastus Ugarit-Verlag (Münster) Alates 2017. aastast korraldab CAEMC Tartus Lähis-Ida ja Vahemere maade vanade kultuuride rahvusvahelisi konverentse. Research Center of Ancient Near Eastern and Mediterranean Cultures. sisu.ut.ee Lähis-Ida ja Vahemeremaade vanade kultuuride uurimiskeskus. aasiakeskus.ut.ee Keskused. flaj.ut.ee Curriculum vitae of Thomas Richard Kämmerer. ut.ee People. caemc.ut.ee Ülevaade konverentsidest CAEMC kodulehel CAEMC Tartu ülikooli kodulehel. caemc.ut.ee
Väkra

Väkra on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valjala valda. Külas asub kalmeväli (15 kalmet), ohvriallikad Silmaallikas ja Lutsuallikas, mis pärinevad II aastatuhandest eKr. Küla kuulus Valjala kihelkonda. Väkra ohvrikivi Väkra hiis Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Sorgi

Sorgi oli küla Virumaal, ajalooliselt Udriku-Pala mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Leikude küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kadrina kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Leikude külaga. Külast on teateid alates umbes 1900 (Сорги). Marja Kallasmaa: artikkel "Leikude" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.