laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Inimese anatoomia

Inimese anatoomia on anatoomiateaduse allharu, mis uurib inimese anatoomilist struktuuri. Inimese anatoomia on tihedalt seotud fülogeenia, arengubioloogia ja bioloogilise antropoloogiaga. Inimese anatoomia liigitatakse uurimisvahendite ja meetodite kaudu mikroanatoomiaks – uurimisse ja õpetusse on kaasatud mikroskoobid; makroanatoomiaks – uurimisse ja õpetusse on kaasatud nägemismeel ja/või luubid. Makroanatoomia liigitatakse vajadusel ka anatoomilise struktuuri seisundi kaudu normaalanatoomiaks ja patoanatoomiaks. Makroanatoomia liigitatakse vajadusel ka anatoomilise struktuuri olukorra alusel: organismi elusstruktuuride uurimiseks (elundid, elundkonnad, organism) ja autopsiaks ehk lahanguks (sh kohtumeditsiiniline lahang). Mikroanatoomia liigitatakse vajadusel anatoomilisest struktuurist lähtuvalt organismi elusstruktuuride uurimiseks (rakk, koed jne) ja autopsiaks ehk lahanguks (sh kohtumeditsiiniline lahang). Inimese anatoomia on tihedalt seotud anatoomia teiste allharudega, nagu süstemaatiline anatoomia, topograafiline anatoomia ehk topoanatoomia,plastiline anatoomia, funktsionaalne anatoomia, embrüoloogia, kliiniline anatoomia, patoanatoomia jt. Terminologia Anatomica Anatoomia ajalugu Waldeyer et al, lk 1, 2003 Ernits et al 2013 A. Waldeyer, Jochen Fanghänel, Franz Pera, Friedrich Anderhuber, Robert Nitsch. Anatomie des Menschen, 17. Auflage, 2003, Walter de Gruynter GmbH & Co, ISBN 3-11-016561-9. Google`i raamatu osaline veebiversioon (vaadatud 24.05.2013) Enn Ernits, Esta Nahkur, Koduloomade anatoomia, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 14-15, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Vladimir Tonkov, "Inimese anatoomia", (1. osa) . Üldosa, liikumiselundite süsteem. Õpik, tõlkinud Pavel Bogovski, Teaduslik Kirjandus, 1948 Nikolai Kolesnikov, "Inimese anatoomia". Õpik, tõlkinud Pavel Bogovski, Eesti Riiklik Kirjastus, 1960 A. Lepp, E. Lepp-Kogerman, O. Maimets, Gerhard Rooks, K. Ulp. "Inimese anatoomia" (1. osa). Valgus, 1974 Juhan Aul. "Inimese anatoomia". Õpik bioloogidele. Teine, ümbertöötatud trükk, Valgus, 1976 Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9 Arne Lepp. "Inimese anatoomia", I osa. Liikumisaparaat, siseelundid, Tartu Ülikooli Kirjastus, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8 Gray, Henry. Anatomy of the human body. Philadelphia: Lea & Febiger, 1918, ISBN 1-58734-102-6. Bartleby.com, 2000. www.bartleby.com/107/. [Date of Printout]. ON-LINE ED: Published May 2000 by Bartleby.com Bartleby raamatu veebiversioon (vaadatud 24.05.2013) Inimese anatoomia (inglise keeles) Herbert H. Srebnik.Concepts in anatomy,Springer, 2002, ISBN 978-0792375395. Google`i raamatu veebiversioon (vaadatud 24.05.2013)
Tauksi

Tauksi on asustamata saar Eesti lääneosas Läänemaal Väinameres Puise poolsaarest põhjas ja Sassi poolsaarest loodes. Kuulub Matsalu rahvuspargi Väinamere saarte sihtkaitsevööndisse ja jääb Põgari-Sassi küla territooriumile. Tauksi pindala on 3,66 km²; ta on suuruselt 16. saar Eestis. Vanemate andmete järgi oli saare pindala 2,75 km². Kõrgeim punkt ulatub kuni 2,8 meetrit üle merepinna, merest kerkis 9.–10. sajandil. Väinamere saarte sihtkaitsevööndis, sealhulgas Tauksil, on inimeste viibimine keelatud, välja arvatud teaduslikeks uurimistöödeks, järelevalve- ja päästetöödeks. Erandina on lubatud järgmised tegevused kaitseala valitseja nõusolekul: jahipidamine mingi, kähriku, rebase, hundi ja metssea arvukuse reguleerimiseks; rajatiste rajamine 15. juulist 1. märtsini. Saare geograafilised koordinaadid on 58° 49′ N, 23° 27′ E. Tauksi ning kagus asuva Sassi poolsaare vahele jäävad väiksemad rahud (Porgi, Krimmi, Holmirahu, Mardirahu); nende piire on raske määratleda, sest saartel ja nende ümber meres kasvab pilliroog. Tauksist loodes asuvad Koharahu, Suurrahu ja teised rahud, samuti Liialaid ja Sõmeri. Edelasse jäävad Mustarahu ja Paljarahu, kirdesse Ülerahu ja Alarahu. Saare ümber on madal meri. Tauksi ning ümbruskonna laiud ja rahud (koos Liialaiu ja Sõmeriga) moodustavad ligi 40-st saarest koosneva Tauksi saarterühma. Tauksil on valdavalt roostikud, ranna- ja puisniidud. Lääne pool on loomännik. Soolakulistel rannaniitudel valitseb tuderluga. Kasvab ligi 350 liiki soontaimi. Esimest korda mainiti Tauksit 1526 (Tocsz). 19. sajandi lõpuni oli Tauksil kõrts. Saarel oli pikka aega kaks talu: Lepametsa ja Amermaa. Ühes neist elas pere veel aastal 1972. Amermaa hooned on säilinud. Tauksit kasutas heinamaana Haapsalu kirikumõis. 1944. aasta septembris põgeneti saarelt Punaarmee eest Rootsi, vahepeatus tehti enamasti Hiiumaa laidudel. Ka Helmut Maandile, Eesti Vabariigi Valitsuse riigisekretärile, oli Rootsist vastu tellitud kiirpaat Tauksi taha, kuid paadi kokkulepitud ajaks mitteilmumise tõttu lahkus tema Liialaiu kaudu. 27. septembril 2003 läks Tauksi lähedal ümber paat kolme kalamehega, kellest ühel õnnestus Tauksi saarele ujuda. Teised uppusid. Pääsenu süütas märgutuled, mis kasvasid tulekahjuks. Saabunud vihmasaju tõttu jäi enamik saarest tulest puutumata. Mees leiti hiljem alajahtununa. Tauksi Eesti looduse infosüsteemis, vaadatud 14. juunil 2019. Matsalu laiud, luhad ja linnud. Tallinn 1962, lk 24, 25 Matsalu rahvuspargi kaitse-eeskiri, p 48, 51. Elektrooniline Riigi Teataja "Piirivalvurid juhatasid soomlaste kaatri sadamasse". 13. juuni 2007. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2007. Voldemar Pinn. Põgari külast ja sellest, mis seal 1944. aasta septembris juhtus Loodus Puise poolsaare lähedal Haide-Ene Rebassoo. Laidude raamat, Tallinn 1972, lk 43, 93, 94. Maa-amet. Ajaloolised kaardid: Eesti Vabariik 1935–1939 "Merehädaline süütas Tauksi saare". Lääne Elu. 30.09.2003. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Triin Paakspuu. Sõmeri, Liia ja Tauksi saarte ajaloolisest maakasutusest ja taimkatte muutumisest. – Loodusevaatlusi 1997–1999, lk 20–75. Tauksi 360° aeropanoraam / aerofoto
Kirjandussemiootika

Kirjandussemiootika on suund kirjandusteaduses ja ühtlasi semiootika haru, mis tegeleb kirjandustekstide semiootilise analüüsiga. Kirjandussemiootika kasvas välja suuresti vene vormikoolkonnast 1920. aastail. Eestis arendas kirjandussemiootikat Juri Lotman. Hiljem on kirjandussemiootikat õpetanud Tartu Ülikoolis Ülle Pärli.
Tranquility (moodul)

See artikkel räägib kosmosejaama moodulist. teiste tähenduste kohta vaata artiklit Tranquility. Tranquility on Rahvusvahelise kosmosejaama ühendusmoodul. Mooduli ehitas Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) ja Itaalia Kosmoseagentuuri tellimusel Thales Alenia Space. 20. novembril 2009 toimunud tseremoonial andis ESA mooduli NASA-le üle. Mooduli viis missiooni STS-130 raames kosmosesse kosmosesüstik Endeavour. Sama missioon viis kosmosesse ka Cupola, mis on kinnitatud Tranquility külge. Moodulil on kuus sildumiskohta, millest ühte ei kasutata, sest osa algselt plaanitud mooduleist jäeti ehitamata. Tranquility külge on kinnitatud Unity, Leonardo, Cupola ja Bigelow Expandable Activity Module (BEAM). Moodulis asuvad elutagamissüsteemid ja treeninguseadmed ning peamiselt teevad astronaudid moodulis trenni ning robotkäega seotud töid. Moodulit kasutatakse ka laona. "Tranquility Module". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. aprill 2019. Vaadatud 13. august 2019. "This Week in NASA History: STS-130 Launches to Deliver Tranquility to Space Station -- Feb. 8, 2010". NASA. Vaadatud 13. august 2019.
Tranquility

"Tranquility" või "tranquillity" tähendab inglise keeles rahu, vaikust. Tranquillity (California), koht California osariigis Tranquility (New Jersey), inkorporeerimata ala New Jerseys Tranquility (Ohio), inkorporeerimata ala Ohio osariigis Tranquillity Park, park Houstonis Tranquility, Rahvusvahelise kosmosejaama moodul USS Tranquillity, endine Ameerika Ühendriikide mereväe haiglalaev
Talk box

Talk box on efektiseade, mis võimaldab muusikutel muusikainstrumendi (näiteks kitarri, klahvpilli) heli modifitseerida nii, et selle kõla omandab inimhääle kõla. Tegelaskuju BB-8 hääle loomiseks filmis "Star Wars: Jõud tärkab" kasutati iPadi efektiprogrammiga ühendatud talk box'i.
1986. aasta Nõukogude Liidu ja Saksa DV maavõistlus kergejõustikus

Nõukogude Liidu ja Saksa DV maavõistlus kergejõustikus toimus 21.-22. juunil 1986 Kadrioru staadionil. See on läinud ajalukku kui ilmselt kõigi aegade kõige kõrgetasemelisem Eestis toimunud kergejõustikuvõistlus, sest püstitati kaks maailmarekordit, kaks Nõukogude Liidu rekordit ja püstitati rida maailma hooaja paremikku kuuluvaid tulemusi. Selle võistluse rekorditest on siiani 18 tulemust Kadrioru staadioni rekordiks.[viide?] Võistlus toimus nädalavahetusel kahel päeval selleks tarbeks värskelt remondi läbinud Kadrioru staadionil, mõlemal päeval tegi võistlusest otseülekande ETV, mis oli oma aja kõige suurema ettevalmistusega spordiülekanne Eestis pärast 1980. aasta olümpiaregatti. NSVL-i koondis saabus Tallinna umbes nädal enne võistlust ja Saksa DV koondis lennukil 19. juunil 1986. Esimese päeva tipphetkeks jäi Heike Drechsleri maailmarekord naiste kaugushüppes (7.45 m). Kaugushüppe tase oli väga tugev: üle 7 meetri hüppasid kaugust kõik neli võistlejat, lisaks üks võistleja väljaspool arvestust. Drechsleri järel saavutas teise koha Galina Tšistjakova tulemusega 7.34. Tugev oli ka meeste kuulitõuke tase, Ulf Timmermannil jäi maailmarekordi kordamisest puudu vaid 2 cm, samas kui Sergei Smirnov tõukas uueks NSV Liidu rekordiks 22.22 ning kolmanda koha saavutanud Udo Beyer tõukas samuti üle 22 meetri. Teisel päeval püstitas maailmarekordi meeste vasaraheites Juri Sedõhh (86.66 m). Ainsa eestlasena osales NSVL koondises Heino Puuste, kes sai odaviskes tulemusega 83.20 teise koha. Lisaks maavõistluse arvestuses osalenud võistlejatele tegid kaasa mitmed võistlejad väljaspool arvestust, sealhulgas eestlased Jüri Tamm, kes sai vasaraheites tulemuseks 80.80 ja Marek Kaleta, kes sai odaviskes tulemuseks 77.92. Rudolf Povarnitsõn, kes võistles väljaspool arvestust meeste kõrgushüppes, sai tulemuseks 2.30, mis oli parem kui Gerd Wessigi võidutulemus. "Kodumaa : nädalaleht 25 juuni 1986 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 16. jaanuaril 2024.
Puapua keel

Puapua keel on Austroneesia keel, mida räägitakse Uus-Kaledoonias. Puapua keel on välja suremas. 2006. aastal rääkis seda 40 inimest saare läänerannikul. https://www.ethnologue.com/18/language/pop/
Ahjulagi

Ahjulagi (ka vomm), Tartu ja Võru murdes virus, oli talumajas ahju kerisepealse lahtise paeplaadi paigaldamisel tekkinud kindel alus, kus sai kuivatada vilja, aga oli võimalik ka magada. ahjuauk ahjuesine ahjukivi ahjukülg ahjukumm ahjuluud ahjulääv ahjukülg ahjupealne ahjupõrand ahjuredel ahju suitsuauk ahjusuu ahjusüda ahju võlvkaar reheahi Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 7 Reheahju laepealne, Eesti Rahva Muuseum
Ahjukülg

Ahjukülg (ka ahjurind) oli talumajas kerise juures kahel pool paiknev ahjumüüri 30–40 cm paksune külgsein, mille tõttu ahju välisseinad soojenesid halvasti. ahjuauk ahjuesine ahjukivi ahjukumm ahjulagi ahjuluud ahjulääv ahjupealne ahjupõrand ahjuredel ahju suitsuauk ahjusuu ahjusüda reheahi Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 7 Reheahju külg, Eesti Rahva Muuseum
Kira Zvorõkina

Kira Aleksejevna Zvorõkina (vene keeles Кира Алексеевна Зворыкина; valgevene keeles Кіра Аляксееўна Зварыкіна Kira Aliaksiejeŭna Zvarõkina; 29. september 1919 Mõkolajiv – 6. september 2014 Moskva) oli vene ja valgevene maletaja, naiste suurmeister (1978). Zvorõkina tuli 1951. aastal NSV Liidu naiste malemeistriks ja pääses 1952. aastal Moskvas toimunud naiste maailmameistrivõistluste pretendentide turniirile, kus jagas 4.–6. kohta. 1955. aastal Moskvas toimunud pretendentide turniiril sai ta neljanda koha. Parima tulemuse saavutas Zvorõkina võisteldes 1959. aastal Plovdivis pretendentide turniiril, kus ta võitis õiguse kohtuda tiitlimatšis naiste maailmameistri Jelizaveta Bõkovaga. Matš toimus veel samal aastal Moskvas. Zvorõkina kaotas selle matši tulemusega 4½:8½. Järgmistes MM-tsüklites saavutas Zvorõkina pretendentide turniiridel 1961. aastal Serbias Vrnjačka Banjas Nona Gaphrindašvili ja Valentina Borissenko järel 3. koha ning 1964. aastal Suhhumis 4.–5. koha jagamise. Zvorõkina sai kuldmedali Nõukogude Liidu naiskonna koosseisus kahel esimesel naiste maleolümpial (1957, 1963). 1957. aastal Emmenis toimunud esimesel naiste maleolümpial võistlesid kaheliikmelised riikide esindused. Zvorõkina mängis seal teisel laual (esimesel laual mängis maailmameister Olga Rubtsova), 1963. aastal Splitis toimunud olümpial mängis Zvorõkina kolmandal laual. Ta sai FIDE-lt 1952. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1978. aastal naiste suurmeistri nimetuse. Zvorõkina elas aastatel 1953–1999 Valgevenes. Aastatel 1968–1970 oli ta Valgevene NSV maleföderatsiooni esimees. Ta on ameerika leiutaja Vladimir Zworykini nõo lapselaps. Oli abielus maletaja Aleksei Suetiniga. 1957 – teeneline meistersportlane  Kira Zvorõkina – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ind (täpsustus)

Ind võib tähendada järgmist: indlus, zooloogia mõiste IND võib tähendada järgmist: India kood ISO 3166 järgi
Müller (perekonnanimi)

Müller (saksa keeles 'mölder') on saksa päritolu perekonnanimi. Saksamaal on see levinuim perekonnanimi. Seda kannab iga 85. inimene, kokku umbes 700 000 inimest. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Müller 255 inimesel: 121 mehel ja 134 naisel. Perekonnanimede levikult on Müller meeste puhul 630. kohal ja naiste puhul 626. kohal. Aleksander Müller, eesti luuletaja ja muusik (1947–2013) August Eberhard Müller, saksa helilooja, organist ja dirigent (1767–1817) Georg Müller, vaimulik Eestis (suri 1608) Georg Elias Müller, saksa psühholoog (1850–1934) Gerd Müller, saksa jalgpallur (1945–2021) Gerhard Müller, saksa teoloog, kirikuajaloolane ja vaimulik (1929–) Heino Müller, eesti metallikunstnik (1935–2012) Heinrich Müller, Saksamaa riigiametnik (sündis 1900) Hermann Müller, Saksamaa poliitik (1876–1931) Herta Müller, Rumeenia päritolu saksa kirjanik (1953–) Ivan Müller, klarnetist ja leiutaja (1786–1854) Johan Müller, Eesti poliitik (1889–1981) Johannes Peter Müller, saksa füsioloog, anatoom, ihtüoloog ja herpetoloog (1801–1858) Kalle Müller, eesti raamatukujundaja ja ettevõtja (1963–) Karl Müller, eesti majandusteadlane (1877–1935) Ludwig Müller, saksa teoloog ja kirikutegelane (1883–1945) Madis Müller, Eesti majandustegelane (1977–) Margarete Müller, endine Saksa DV riigitegelane (1931–) Mihkel Müller, eesti maadleja (1887–1970) Paul Müller, eesti kunstnik ja illustraator (1895–1970) Peter Müller, Šveitsi mäesuusataja (1957–) Peter Müller, Šveitsi poksija (1928–) Thomas Müller, Saksamaa jalgpallur (1989–) https://www.stat.ee/nimed/pere/Müller (vaadatud 14.08.2019) Müller statistikaameti andmebaasis
Rippkaar

Rippkaar ehk draperiikaar (saksa keeles Vorhangbogen, inglise keeles inflexed arch) on kaaretüüp, mille sillus koosneb kahest või enamast ülestõmmatud eesriiet või rippuvat draperiid meenutavast konvekssest lõigust. Rippkaar on puhtalt ehisvorm, sellel kaaretüübil pole kandvust survejõudude puudumise tõttu silluses. Omane hilisgootikale, esineb sageli Inglismaa ja Saksamaa 15.–16. sajandi elu- ja ühiskondlike hoonete portaalidel ja akende kujunduses, kuid seda esineb veel ka 17. ja 18. sajandil. Mariengarten Klosterhaus, Göttingeni kreis, Niedersachsen 16. sajandi maja portaal Eisenerzis, Bergmannsplatz 2 15. sajandil ehitatud hilisgootilik Dompropstei Meissenis Meisseni Albrechtsburgi õuefassaad (15. sajandi lõpp) Rippkaarekujulise dekooriga 17. sajandi värav Ebersheimis Rippkaarega väravaportaal Großeibstadtis 18. sajandist pärit värav Großeibstadtis https://www.homestratosphere.com/types-of-arches/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. juuli 2019. Vaadatud 14. augustil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.wissen-digital.de/Bogen_(Architektur)
Draperii

Draperii (vanaprantsuse sõnast draperie, hilisantiigi või varakeskaja ladina keelest drappus 'kangas') on kunstiajalooline mõiste, millega tähistatakse kunstipärases voldistikus rippuvaid kangaid või riideid maalikunstis, skulptuuris jm. Ei seostu mingi kindla kujuga. Voldistikukäsitlus on kunstiajaloos olnud erinevatel perioodidel olnud erineva tähtsusega ja selle alusel on võimalik kunstiteoseid dateerida ja ning omistada teoste autorsust. Naise figuur Parthenoni frontoonilt Evangelist Luukas, illustratsioon Ebo evangeliaarist Keiser Justinianus kaaskonnaga. Mosaiik Ravenna San Vitale basiilikas Evangelist Johannes Mullingi käsikirjas, 8. sajand Figuur Villard de Honnecourti skitsiraamatust Jan van Eyck. Kantsler Rolini madonna Leonardo da Vinci draperiijoonistus kavandil, tempera lõuendil Auguste Rodin. Akt draperiiga, u 1900–1905 rippdekoor voltnikerdis https://en.wiktionary.org/wiki/drappus Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001
Rutanzige järv

Rutanzige järv (ka Edwardi järv) on järv Aafrikas Kongo DV ja Uganda piiril. Aastatel 1973-1979 kandis järv diktaator Idi Amin Dada nime. Rutanzige järve pindala on 2325 km², keskmine sügavus on 17 m, suurim sügavus 112 m. Järve ei voola sisse suuri jõgesid. Väljavool toimub Katonga jõe kaudu läbi Dweru järve Victoria järve. Järve kaldad on mägised. Järvest põhjas asub Ruwenzori ahelik, mille kõrgeim tipp Stanley mägi küündib 5109 meetrini. Otse järve kaldal ei ole suuri linnu. Järvest pisut kaugemal loodes on Butembo, kirdes Kasese ja läänes Lubero. Järve äärde jõudis 1888. aastal Henry Stanley ja nimetas selle Walesi printsi järgi Edwardi järveks. Järves elab palju kalaliike ja selle kallastel on rikkalik fauna: šimpansid, elevandid, jõehobud, krokodillid ja lõvid. Nende kaitseks on järve kallastel Virunga rahvuspark (Kongos) ja Kuninganna Elizabethi rahvuspark (Ugandas). Suur maailma atlas, lk. 114, 116
Elisabethi kilpsamblik

Elisabethi kilpsamblik (Peltigera elisabethae) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Elisabethi kilpsamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Elisabethi kilpsamblik andmebaasis eElurikkus
Ere kuldsamblik

Ere kuldsamblik (Caloplaca thallincola, sünonüüm Variospora thallincola) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Ere kuldsamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Ere kuldsamblik andmebaasis eElurikkus
Ernsti lapiksamblik

Ernsti lapiksamblik (Parmelia ernstiae) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Ernsti lapiksamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Ernsti lapiksamblik andmebaasis eElurikkus
Flörke porosamblik

Flörke porosamblik (Cladonia floerkeana) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Flörke porosamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Flörke porosamblik andmebaasis eElurikkus
Friesi soomussamblik

Friesi soomussamblik (Hypocenomyce friesii, sünonüüm Xylopsora friesii) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Friesi soomussamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Friesi soomussamblik andmebaasis eElurikkus
Gray porosamblik

Gray porosamblik (Cladonia grayi) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Gray porosamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Gray porosamblik andmebaasis eElurikkus
Hall agusamblik

Hall agusamblik (Endocarpon psorodeum) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Hall agusamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Hall agusamblik andmebaasis eElurikkus
Hall härmasamblik

Hall härmasamblik (Physconia grisea) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Hall härmasamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Hall härmasamblik andmebaasis eElurikkus
Hall hõlmasamblik

Hall hõlmasamblik (Platismatia glauca) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Hall hõlmasamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Hall hõlmasamblik andmebaasis eElurikkus
Hall karesamblik

Hall karesamblik (Pseudevernia furfuracea) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Hall karesamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Hall karesamblik andmebaasis eElurikkus
Hall lehtersamblik

Hall lehtersamblik (Aspicilia cinerea) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Hall lehtersamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Hall lehtersamblik andmebaasis eElurikkus
Hall rähksamblik

Hall rähksamblik (Catapyrenium cinereum) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Hall rähksamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Hall rähksamblik andmebaasis eElurikkus
Hall terasamblik

Hall terasamblik (Imshaugia aleurites) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Hall terasamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Hall terasamblik andmebaasis eElurikkus
Harilik helksamblik

Harilik helksamblik (Cetrelia cetrarioides) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Harilik helksamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Harilik helksamblik andmebaasis eElurikkus
Harilik kaljusamblik

Harilik kaljusamblik (Fuscopannaria leucophaea, sünonüümid Pannaria leucophaea, Vahliella leucophaea) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Harilik kaljusamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Harilik kaljusamblik andmebaasis eElurikkus
Harilik nagasamblik

Harilik nagasamblik (Pilophorus cereolus) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Harilik nagasamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Harilik nagasamblik andmebaasis eElurikkus
Harilik nisasamblik

Harilik nisasamblik (Pycnothelia papillaria) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Harilik nisasamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Harilik nisasamblik andmebaasis eElurikkus
Harilik rabasamblik

Harilik rabasamblik (Icmadophila ericetorum) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Harilik rabasamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Harilik rabasamblik andmebaasis eElurikkus
Harilik ripssamblik

Harilik ripssamblik (Anaptychia ciliaris) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Joonis Harilik ripssamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Harilik ripssamblik andmebaasis eElurikkus
Harilik roosasamblik

Harilik roosasamblik (Dibaeis baeomyces) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Harilik roosasamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Harilik roosasamblik andmebaasis eElurikkus
Harilik sinisamblik

Harilik sinisamblik (Protopannaria pezizoides) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Harilik sinisamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Harilik sinisamblik andmebaasis eElurikkus
Harjas-kõrvsamblik

Harjas-kõrvsamblik (Umbilicaria polyrrhiza) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Harjas-kõrvsamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Harjas-kõrvsamblik andmebaasis eElurikkus
Lähtse (Vinni)

Lähtse on küla Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Hele ketassamblik

Hele ketassamblik (Cliostomum corrugatum) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Hele ketassamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Hele ketassamblik andmebaasis eElurikkus
Hele kilpsamblik

Hele kilpsamblik (Peltigera ponojensis) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Hele kilpsamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Hele kilpsamblik andmebaasis eElurikkus
Hiina rihmsamblik

Hiina rihmsamblik (Ramalina sinensis) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Hiina rihmsamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Hiina rihmsamblik andmebaasis eElurikkus
Hiis-täppsamblik

Hiis-täppsamblik (Punctelia subrudecta) on samblikuliik. Samblik kasvab ka Eestis. Hiis-täppsamblik Eesti samblike e-infosüsteemis (eSEIS) (vaadatud 14.08.2019) Hiis-täppsamblik andmebaasis eElurikkus
Lähtse

Lähtse on küla Harju maakonnas Kiili vallas. Lähtse–Paekna tee Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 11.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 8.07.2022.