laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Napoleoni sõjad

Napoleoni sõjad oli seeria järjestikuseid globaalseid konflikte Napoleon I juhitud Prantsuse keisririigi ja mitme muu Euroopa riigi vahel aastatel 1803–1815. III sõda Napoleoni vastu 1805. aastal. Sõjategevuses osalesid Austria keisririik, Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik, Venemaa Keisririik, Rootsi kuningriik, Sitsiilia, Taani.  Pikemalt artiklis Kolmanda koalitsiooni sõda, Austerlitzi lahing, Pressburgi rahu IV sõda Napoleoni vastu aastatel 1806–1807. Sõjategevuses osalesid Preisimaa kuningriik, Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik, Venemaa Keisririik, Rootsi kuningriik.  Pikemalt artiklis Neljanda koalitsiooni sõda, Kontinentaalblokaad, Tilsiti rahu V sõda Napoleoni vastu 1809. aastal. Sõjategevuses osalesid Austria keisririik ja Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik.  Pikemalt artiklis Viienda koalitsiooni sõda 1812. aasta sõjakäik Venemaale. 1812. aastal tungis Napoleon oma 450 000-mehelise armeega Venemaale. Suure Armee häving.  Pikemalt artiklis 1812. aasta Vene-Prantsuse sõda VI sõda Napoleoni vastu aastatel 1813–1814. Sõjategevuses osalesid Austria, Preisimaa, Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik, Hispaania kuningriik, Venemaa Keisririik, Rootsi kuningriik, Portugali kuningriik. Sõda Euroopas.  Pikemalt artiklis Kuuenda koalitsiooni sõda, Leipzigi lahing, Kieli rahuleping VII sõda Napoleoni vastu 1815. aastal. Sõjategevuses osalesid Austria, Preisimaa, Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik, Hispaania kuningriik, Venemaa Keisririik, Rootsi kuningriik.  Pikemalt artiklis Seitsmenda koalitsiooni sõda, Waterloo lahing  Pikemalt artiklis Viini kongress, Endised riigid Euroopas pärast aastat 1815 1821. aastal Napoleon suri asumisel Atlandi ookeanis asuval Saint Helena saarel, 1840. aastal maeti ta Pariisi Invaliidide kirikusse sarkofaagi. Prantsuse revolutsioonisõjad Napoleon-series.org
Rashīd

Rashīd [raš'iid] (ka inglispäraselt Rosetta; araabia keeles رشيد‎) on sadamalinn Egiptuse põhjarannikul Al-Buḩayrāti kubernerkonnas umbes 60 km Aleksandriast ida pool Niiluse läänepoolseima jõeharu Rashīdi jõeharu suudmes. Elanike arv on umbes 65 000 (2007). Linna lähedalt leiti Rosetta kivi.  Rashīd – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Al-Buḩayrāti kubernerkond

Al-Buḩayrāti kubernerkond (araabia keeles البحيرات) on 1. järgu haldusüksus Egiptuses. Suuremad linnad on Damanhūr, Abū al-Maţāmīr, Kafr ad-Dawwār, Ad-Dilinjāt ja Rashīd. https://www.citypopulation.de/Egypt-Cities.html
Heegeldamine

Heegeldamine on heegelnõela abil lõngast tekstiilesemete (heegeldiste) valmistamine. Heegeldamise algupära ja ajaloo üle vaieldakse, Euroopas sai see käsitöötehnika levinuks 19. sajandil. Võimalik, et heegeldamise varases arengujärgus kasutati konksuga heegelnõela asemel konksus sõrme. Materjalina kasutatakse puuvillast, villast, siidist, linast ja sünteetilisest kiust lõnga, aga ka eri liiki lõngu koos, samuti paelu, nööre, niite jne. Heegeldamisel hoitakse heegelnõela paremas käes umbes nii nagu pliiatsit kirjutamisel. Heegeldustööd alustades moodustatakse konksule üks algsilmus, siis tõmmatakse heegelnõela konksuga sellest lõng läbi, nii et tekib uus silmus. Sama korratakse, kuni tekib silmuste ahel. Valmis silmused jooksevad läbi vasaku peo, lõng üle vasaku käe esimese sõrme. Ahela võib ühendada ringiks või pöörata tagasi ning hakata mööda seda tagasi liikuma, tõmmates lõnga läbi nii eelmise rea silmusest kui ka heegelnõelal olevast silmusest. Enne uue silmuse moodustamist võib heegelnõelale võtta ühe või mitu lõngakeerdu; nii saab teha poolsambaid, ühe- ja kahekordseid sambaid, keerdsambaid, ristsambaid ja nuppe. Kasutatud silmuste liigist sõltub valmiva heegelpinna tekstuur; heegeldustehnikas saab valmistada ka peeni ja õhulisi pitse. Heegeldatud esemed on reeglina veidi vähem elastsed kui silmkoetooted. Heegeldamisel on alaliike ja suundasid. On olemas Iiri pits, hargipits ja fileeheegeldus. aassilmus ahelsilmus kinnissilmus Kudumine poolsammas Silmuskudumine ühekordne sammas kahekordne sammas kolmekordne sammas nupp Õpetused Traditsiooniliste Hiiumaa pitside heegeldamine Eesti vaimse kultuuripärandi nimistu
Lakesi osariik

Lakesi osariik (ingl Lakes 'järved', ar al-Buḩayrāt) on 1. järgu haldusüksus (osariik) Lõuna-Sudaanis. Osariik, toonane provints, eraldati 1948. aastal Ekvatoriaalprovintsist. 2015. aastal jagati Lakesi osariik Eastern Lakesi, Goki ja Western Lakesi osariigiks. 2020. aastal Lakesi osariik taastati.
Al-Buḩayrāt

Al-Buḩayrāt, araabia keeles 'järved' on kahe haldusüksuse nimi: Al-Buḩayrāti kubernerkond Egiptuses Al-Buḩayrāti provints Sudaanis
Ceres

Ceres (ladina Ceres (Cerēs)) oli vanarooma mütoloogias taimede, teraviljakasvatuse ja põlluharimise jumalanna. Ceres tagas taimede kasvujõu ning oli algselt tihedalt seotud toitva maa Tellusega. Tema nimi on etümoloogiliselt seotud ladina sõnadega creo 'loon' ja cresco 'kasvan'). Teda hakati varakult samastama vanakreeka jumalanna Demeteriga, kelle kultus toodi Rooma Suur-Kreekast 493 eKr. Cerese preestrid olid kreeklased ja tseremooniad toimusid kreeka keeles. Ceresel, Liberil ja Liberal (viimastele vastasid kreeka Dionysos ja Kore) oli ühine tempel Circus Maximuses, kus asus plebeide arhiiv ja kassa ning mis oli nende sakraalne keskus. Ceres oli plebeide kaitsejumalus ning rahvatribuunide puutumatuse jumalik garant. Peamine Cerese püha oli Cerealia (19. aprill). Ceresel oli oma ohvripreester (flamen). Cerese kultuskuju Rooma templis 496. aastast eKr tuntakse ainult Plinius Vanema kirjelduse järgi. Tema kujutised skulptuuridena, maalidel, gemmidel ja müntidel alates 4. sajandist eKr näitavad teda seisvana või troonivana. Tema atribuudid on viljapeadest pärg peas (mõnikord moonikupardega) ja tõrvik, mõnikord ka madu ja korv viljateradega. Demeter Tuntud ja tundmatud meistrid 7. Maaleht, 06. mai 2004
Al-Baḩr al-Aḩmar

Al-Baḩr al-Aḩmar (araabia 'Punane meri') on kahe haldusüksuse nimi: Al-Baḩr al-Aḩmari kubernerkond Egiptuses Al-Baḩr al-Aḩmari provints Sudaanis
Al-Baḩr al-Aḩmari kubernerkond

Al-Baḩr al-Aḩmari kubernerkond (araabia keeles البحر الاحمر 'Punane meri') on 1. järgu haldusüksus Egiptuses. Piirneb lõunas Sudaaniga ja idas Punase merega. https://www.citypopulation.de/Egypt-Cities.html
Huzhou

Huzhou on ringkonna õigustega linn Hiina idaosas Zhejiangi provintsis. Asub Tai järvest lõunas. Huzhou linn jaguneb 6 maakonna tasemel haldusüksuseks (1 majandusarengutsoon, 2 linnarajooni, 3 maakonda): Huzhou majandusarengutsoon (湖州经济开发区) Wuxingi linnarajoon (吴兴区) Nanxuni linnarajoon (南浔区) Deqingi maakond (德清县) Changxingi maakond (长兴县) Anji maakond (安吉县) Huzhou koduleht
Benjamin Hermann Karl Hesse

Benjamin Hermann Karl Hesse (26. detsember 1854 Paide – 5. mai 1910 Berliin) oli Eesti vaimulik. Õppis Paides kreiskoolis, aastatel 1867–1873 Pärnus gümnaasiumis. Aastal 1874 oli ta koduõpetaja Seljakülas Lääne-Nigula kihelkonnas. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1875–1878. Oli prooviaastal Sangaste ja Laatre koguduses (Theodor Heinrich Renatus Hesse juures) ning Rõngu Mihkli koguduses (Ludwig August Immanuel Körberi juures). Ordineeriti 30. septembril 1879 Tartus õpetajaks. Oli 1879–1880 Võru praostkonna vikaarõpetaja. 1880–1888 oli Rõngu Mihkli koguduse (introdutseeriti 11. mail 1880) õpetaja. Aastatel 1889–1897 oli ta Tallinna Diakonisside Asutise rektor, olles 1891–1897 ühtlasi Tallinna Toomkoguduse diakonõpetaja. 1897–1910 oli ta Tallinna Oleviste koguduse õpetaja, oli ka Tallinna Linnamisjoni asutaja. Suri aastal 1910 Berliinis. Tema isa Carl Hermann Hesse töötas Paides ja Järvamaal maakonnaarstina. Tema onu Conrad Eduard Hesse oli Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja. Tema vend Johannes Hesse oli neli aastat misjonärina Indias. Tema vennapoeg Hermann Hesse oli kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat. Tema abikaasa oli Jenny Adele Clever (1858–1929) ja nende pojad olid Tallinna Oleviste koguduse õpetaja Hermann Theodor Karl Hesse, arst Georg Johannes Hesse ja tennisetegelane Hans Hesse. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien
Magnus von Hirschheydt

Magnus von Hirschheydt (sündinud 1981) on saksa ajaloolane, Tübingeni ülikooli õppejõud. Hirschheydt tegeleb peamiselt 16.–18. sajandi ajaloo uurimise ja õpetamisega. Tema peamisteks uurimisvaldkondadeks on reformatsioon Läänemere piirkonnas, eriti Liivimaal ning Inglismaa ajalugu samal perioodil. Der Krieg, der nie stattgefunden hat. Markgraf Wilhelm von Brandeburg-Ansbach, Reinhold von Buxhövden, die Öselsche Bischofsfehde und das Problem der fehlenden Kriegslegitimation. In: Geistliche im Krieg. Hgg. Franz Brendle und Anton Schindling. Aschendorff, Münster, 2009. S. 345–371. http://www.uni-tuebingen.de/?id=5415 Hirschheydt Tübingeni Ülikooli kodulehel
Hermann Theodor Karl Hesse

Hermann Theodor Karl Hesse (20. märts 1884 Rõngu – 9. juuli 1921 Bad Oeynhausen, Nordrhein-Westfaleni liidumaa) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik. Õppis Tallinnas Jucumi koolis ja Tallinna Nikolai Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1903–1910. Ordineeriti õpetajaks Tallinnas. Oli aastatel 1910–1913 ja 1914–1916 usuõpetaja Tallinna Toomkoolis. 1913–1914 täiendas end Tübingenis ja Leipzigis. 1914–1916 oli ta lisaks usuõpetajaametile Tallinna Rüütli ja Toomkoguduse vikaarõpetaja. 1916–1921 oli ta Tallinna Oleviste koguduse õpetaja. Suri aastal 1921 Bad Oeynhausenis Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Tema isa Benjamin Hermann Karl Hesse oli Rõngu koguduse õpetaja, Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduse diakonõpetaja, Tallinna Oleviste koguduse õpetaja, aga ka Tallinna Diakonisside Asutise rektor ja Tallinna Linnamisjoni asutaja. Tema vanaisa Carl Hermann Hesse töötas Paides ja Järvamaal maakonnaarstina. Tema onu Johannes Hesse oli neli aastat misjonärina Indias. Onupoeg Hermann Hesse oli kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat. Vanaonu Conrad Eduard Hesse oli Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja. Tema äi Adam Rudolf Winkler oli Jüri ja Tallinna Rüütli ja Toomkoguduse õpetaja. Tema vennad olid tennisetegelane Hans Hesse ja arst Georg Johannes Hesse. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885–1919. Böhlau Verlag Köln Wien
Malminkartano

Malminkartano on Helsingi linnaosa Kaarela linnajaos. Malminkartanos on Helsingi linnalähiliinirongi Malminkartano raudteepeatus. http://www.aluesarjat.fi/
Pornhub

Pornhub on pornosait. See on maailmas külastatavuselt 28. veebisait ja populaarseim pornosait. Eestis on ta külastatavuselt 45. sait. Pornhubist on võimalik vaadata nii professionaalset kui ka amatöörpornograafiat. Kõike rohkem külastusi saab veebileht USAst (28%), järgnevad Suurbritannia (5%) ja Prantsusmaa (4,8%). Valdavalt külastavad seda mehed, kellel pole lapsi ja kes on 18 kuni 24-aastased ning kellel puudub kõrgharidus. Valdavaks brausimise asukohaks on kodu. Stripchat "Pornhub.com Traffic, Demographics and Competitors". Alexa Internet. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuli 2018. Vaadatud 3. märtsil 2019. Alexa.com välja otsitud 29.07.10 Alexa.com välja otsitud 4.08.10 Pornhubi koduleht
Justine

"Justine ehk Vooruse õnnetused" (prantsuse keeles Justine ou Malheurs de la vertu või Les infortunes de la vertu) on markii de Sade'i erootiline romaan. Autor kirjutas selle kahe nädala jooksul 1787. aastal, olles Bastille vanglas vangistuses. Esimest korda avaldati raamat 1791. Selle täiendatud versioon ilmus 1797. Hiljem ilmus kolmaski, viimane versioon loost, mis sisaldas sadakond gravüüri. "Justine" on kirjutatud vastuseks Samuel Richardsoni 1740 ilmunud romaanile "Pamela ehk Hüvitatud voorus", mis omal ajal oli ülipopulaarne. Richardsoni romaanis elas nimikangelane üle hulganisti katsumusi, aga jäi vooruslikuks ja lõpuks sai talle osaks õnn. "Justine'i" tegevus toimub enne Prantsuse revolutsiooni. Raamat räägib voorusliku naise Justine'i eluloo. Romaani alguses on ta 12-aastane ja elab koos õega nunnakloostris. Nende sealviibimise maksab kinni isa, aga pärast seda, kui isa mõrvatakse, pole enam kedagi, kes nende eest maksaks, ja abtiss käsib õdedel kloostrist lahkuda. Õdede teed lähevad lahku. Töö ja varjupaiga otsingutel satub "Justine" järjest pervertide ja petiste kätte, kes on peitunud vooruslikkuse maski taha ning piinavad ja vägistavad teda ja teisi inimesi. Lõpuks saab ta kokku oma õega, kuid esialgu ei tunne nad teineteist ära, sest on palju muutunud. Õde Juliette on elanud patust elu ja saanud väga jõukaks. Romaan lõpeb sellega, et 26-aastasele Justine'ile lööb välk pähe ja ta saab silmapilkselt surma. Sade ise nimetas oma kirjavahetuses "Justine'i" räigeks pornograafiaks ja jumalateotuseks, mida korralik inimene lugeda ei tohiks: "Praegu trükitakse ühte minu romaani, aga see on liiga amoraalne, et saata seda nii arukale ja kombekale inimesele nagu Teie. Mul oli raha vaja, mu kirjastaja palus mult midagi eriti pikantset, ja ma kirjutasin talle raamatu, mis suudaks kuradigi katku nakatada. Selle nimi on "Justine ehk Vooruse õnnetused". Põletage see raamat ja ärge seda lugege, kui see peaks juhuslikult teie kätte sattuma." Sellegipoolest kirjutas Sade ka vanema õe Juliette'i eluloo "Juliette'i lugu", mis oli Justine'i eluloost hulga pikem. Kaks romaani kokku ilmusid kümnes köites ja ligi 4000 leheküljel. "Justine'i" algversiooni pikkus oli 187 lehekülge. Sarja viimane köide ilmus 1801. aastal. "Justine" ja "Juliette" ilmusid anonüümsena. Napoleon käskis selle teose autori välja selgitada ja vahistada. Selle tagajärjel viibis markii de Sade oma elu 13 viimast aastat vanglas. Pariisi kuninglik kohus käskis Saja päeva ajal 19. mail 1815 selle raamatu hävitada. 20. sajandil on "Justine'i" korduvalt välja antud, põhiliselt tsenseerituna. Romaani põhjal on tehtud mitu filmi, millest tuntuim on režissöör Jesus Franco 1969. aasta versioon, kus nimiosa mängis 17-aastane laulja Romina Power ja markii de Sade'i Klaus Kinski. D. A. F. de Sade. "Justine ehk Vooruse õnnetused". Tõlgitud 1973. aasta väljaandest. Prantsuse keelest tõlkinud Kristiina Ross. Trükkinud AS Pakett. Lk 335. ISBN 9985-811-28-3
Kõrvik-punntigu

Kõrvik-punntigu (Radix auricularia) on magevees elav liik tigusid. Kuulub perekonda punntigu. Kõrvik-punntigu andmebaasis eElurikkus
Friedrich Hasselblatt

Friedrich Wilhelm Anton Hasselblatt (17. mai 1815 Tallinn – 10. mai 1870 Karuse) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1831–1837 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1837–1841. Ordineeriti õpetajaks 23. jaanuaril 1844. Oli Jõhvi ja Iisaku koguduse adjunktõpetaja 1844–1845. Karuse Margareeta kogudust kutsuti ta teenima 20. märtsil 1845, ametisse introdutseeriti 29. aprillil 1845. Karuse kogudust teenis ta 1845–1870. Hasselblatt oli alates 13. septembrist 1844 Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige. Aastatel 1854 ja 1859 oli ta ÕESi korrespondentliige. 1. juulil 1845 asutas ta abipiibliseltsi ja oli selle eestseisja. Laiendas koguduse raamatukogu, mille tema eelkäija (Aleksander Ludwig Baumann) oli asutanud. Toimetas trükki põhjaeestikeelse katekismuse. Andis välja raamatu "Misjoni laulud" ning ilmutas koos Ernst Wilhelm Woldemar Schultziga eestikeelset vaimulikku ajakirja Leiwakorwikenne. Oli uue lauluraamatu koostaja ja väljaandja. Kirjutas siinmail üleelatud katkuaegadest Aastal 1842 asutas ta Karusele kiriku juurde esimese eestikeelse laenutusraamatukogu. Tema isa Gustav Hasselblatt oli Viru-Nigula koguduse õpetaja, vanaisa Peter Anton Hasselblatt oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja, vend Eduard Hasselblatt oli Kambja koguduse õpetaja. Tema väimees Emil Johann Heinrich Bruhns oli Nissi Maarja koguduse õpetaja, tütrepoeg Oskar Alexander Bruhns oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja. Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007 Siin- ja sealpool maanteed. Haapsalu rajoon. Karl Õismaa Tallinn, Eesti Raamat 1981, lk. 77 Friedrich Hasselblatt Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Picea martinezii

Picea martinezii on igihaljas okaspuu kuuse perekonnast. Liigi avastasid botaanikud alles 1983. aastal ning ekslikult peeti seda liiki mõned aastad põhjamehhiko kuuse esindajaks. Puu kasvab tavaliselt 25–30, harva kuni 40 m kõrguseks. Tüve läbimõõt küündib soodsates oludes kuni ühe meetrini. Tüve koor on õhuke ja plaatjalt lõhenenud. Võra on laikoonusjas. Pungad on jämedad, helepruunid. Võrsed on püstised, helepruunid kuni oranžikaspruunid. Okkad on äärmiselt teravad, läikivad, rohelised, 1,6–2,7 cm pikkused, lamedad. Käbid on 8,5–16 cm pikkused, silinderjad, noorelt rohelised, valmivad 6–8 kuud peale tolmlemist, valminult oranžikaspruunid, tipp ümarjas. Seemned on mustad, kest 4–5 mm pikkune, helepruuni tiivakesega (16–23 mm). Picea martinezii hajutatud populatsioonid asuvad Mehhikos, Ida-Sierra Madre mägedes 2150–2600 m kõrgusel üle merepinna. Põhja- ja lõunapoolsemaid populatsioone lahutab umbes 150 km. Piirkonnas valitseb mõõduka niiskusega lähistroopiline kliima, sademeid esineb aastas keskmiselt 600–1000 mm. Kuna talved on seal küllalt pehmed, siis talub Picea martinezii talviseid külmakraade kuni –7...–12 °C. Picea martinezii kasvab peamiselt segametsades. Põhjapoolsema populatsiooni isendid esinevad koos järgmiste puuliikidega: õis-kontpuu (Cornus florida), Quercus greggii, Abies durangensis var. coahuilensis, ümaraviljaline hikkoripuu (Carya ovata) ja Taxus globosa. Lõunapoolsemate populatsioonide puud kasvavad koos järgmiste puuliikidega: Pinus pseudostrobus, harilik ebatsuuga (Pseudotsuga menziesi), mehhiko nulg (Abies vejarii) ja Juglans major. Hinnanguliselt kasvab kõigis Picea martinezii populatsioonides kokku alla 800 puu. Peamisteks ohtudeks allesjäänud puudele on metsapõlengud ja inbriiddepressioon. Kuna ligi pooled populatsioonid asuvad eramaadel, siis lisandub neile ka metsade maharaiumise oht. Thomas, P. & Farjon, A. (2011). Picea martinezii. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2013. F. Thomas Ledig, Basilio Bermejo-Velázquez, Paul D. Hodgskiss, David R. Johnson, Celestino Flores-López and Virginia Jacob-Cervantes (2000). "The mating system and genic diversity in Martínez spruce, an extremely rare endemic of México's Sierra Madre Oriental: an example of facultative selfing and survival in interglacial refugia" (PDF). www.fs.fed.us (inglise). USA: US Forest Service. Vaadatud 29.07.2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Elizabeth Torres Bahena (2009). "Pinabete de Nuevo León Nombre científico: Picea martinezii T.F. Patterson 1988" (PDF). www.biodiversidad.gob.mx (hispaania). Mehhiko: Biodiversidad Mexicana. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 5.08.2012. Vaadatud 29.07.2010. Francine J. Bigras ja Stephen J. Colombo. Conifer Cold Hardiness, Holland: Kluwer Academic Pulishers, 2001. ISBN 0-7923-6636-0. Lisafoto nr 1 Lisafoto nr 2 Lisafoto nr 3 Lisafoto nr 4
Peter Anton Hasselblatt

Peter Anton Hasselblatt (10. aprill 1751 Jõelähtme – 3. juuli 1791 Hageri) oli Eesti vaimulik. Immatrikuleerus 20. oktoobril 1770 Leipzigi Ülikooli, oli kohal veel aastal 1774. Ülikoolis õppimise ajal külastas filosoof Immanuel Kanti. Ordineeriti õpetajaks 15. jaanuaril 1777. Oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja (kutsuti õpetajaks 5. juunil 1776, introdutseeriti ametisse 12. veebruaril 1777) aastatel 1776–1791. Sai aastal 1790 Eestimaa konsistooriumi assessoriks. Suri aastal 1791, maeti 6. juulil 1791 Mõigu kalmistule. Tema isa Gustav Ernst Hasselblatt oli Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja. Poeg Gustav Hasselblatt oli Viru-Nigula koguduse õpetaja, pojapoeg Carl Jacob Eduard Hasselblatt oli Kambja koguduse õpetaja, pojapoeg Friedrich Hasselblatt oli Karuse Margareeta koguduse õpetaja. Noorem poeg Otto Johann Hasselblatt oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja. Emapoolne vanaisa Anton thor Helle oli Jüri koguduse õpetaja ja piibli eesti keelde tõlkija. Isapoolne vanaisa Christian Hasselblatt oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja. Tema väimees Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, tütrepoeg Heinrich Emil August Hörschelmann oli Põltsamaa Niguliste koguduse ja Peterburi Anna koguduse õpetaja, tütrepoeg Carl Anton Ferdinand Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, tütrepoeg Otto Friedemann Jakob Hörschelmann oli Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Malmgård

Malmgård on Helsingi linnaosa Malminkartano rootsikeelne nimi. Malmgård on küla Pernå vallas
Quzhou

Quzhou on ringkonna õigustega linn Hiina idaosas Zhejiangi provintsis. Quzhoud läbib Qiantangi jõgi. Põhjaosas asub Qianli Gangi mäeahelik, lõunaosas Xianxia Lingi ahelik. Quzhou linn jaguneb 6 maakonna tasemel haldusüksuseks (2 linnarajooni, 1 maakonna õigustega linn ja 3 maakonda): Kechengi linnarajoon (柯城区 Kēchéng Qū) Qujiangi linnarajoon (衢江区 Qújiāng Qū) Jiangshan (江山市 Jiāngshān Shì) Changshani maakond (常山县 Chángshān Xiàn) Kaihua maakond (开化县 Kāihuà Xiàn ) Longyou maakond (龙游县 Lóngyóu Xiàn) Seventh National Population Census of the People's Republic of China Quzhou koduleht
Jinhua

Jinhua on ringkonna õigustega linn Hiina idaosas Zhejiangi provintsis. Jinhua jaguneb 9 maakonna tasemel haldusüksuseks (2 linnarajooni, 4 maakonna õigustega linna ja 3 maakonda): Wuchengi linnarajoon (婺城区 Wùchéng Qū) Jindongi linnarajoon (金东区 Jīndōng Qū) Lanxi (兰溪市 Lánxī Shì) Yongkang (永康市 Yǒngkāng Shì) Yiwu (义乌市 Yìwū Shì) Dongyang (东阳市 Dōngyáng Shì ) Wuyi maakond (武义县 Wǔyì Xiàn ) Pujiangi maakond (浦江县 Pǔjiāng Xiàn ) Pan'ani maakond (磐安县 Pán'ān Xiàn) Jinhua koduleht
Punntigu

Punntigu (Radix) on tigude perekond mudatigulaste sugukonnas. Punnteod elavad põhjapoolkera mageveekogudes. Selles perekonnas on mitmeid liike, kuid liikide eristamine on keerukas ja malakoloogid pole kõiges üksmeelel. Radix auricularia – kõrvik-punntigu Radix balthica – munajas punntigu Radix ovata – harilik punntigu Radix peregra – piklik punntigu
Malakoloog

Malakoloog on limuste uurija ehk malakoloogiaga tegeleja. Eestis on malakoloogid ühinenud Eesti Malakoloogia Ühingusse, mis tegutseb Eesti Looduseuurijate Seltsi allüksusena. Tiina Talvi Annelie Ehlvest
Eesti Malakoloogia Ühing

Eesti Malakoloogia Ühing on Eesti limusteuurijaid ühendav organisatsioon, Eesti Looduseuurijate Seltsi allüksus. Ühing asutati 1996. aastal. Ühingu koduleht. Ühingu koduleht ELUSi portaalis.
Parika Väikejärv

Väikejärv (ka Parika Väikejärv) on kaitsealune looduslik rabajärv Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Kuhjavere külas, Parika raba lääneosas. Järv on südamekujuline, selle pindala on 4,5 ha, pikkus 370 m, laius 290 m, kõrgus 45 m ja kaldajoone pikkus 971 m. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ning Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu, järve äärde ja ümber järve kulgeb Parika väikejärve õpperada, samuti asub järve ääres puhkekoht piknikulaua ja paadisillaga. Järv kuulub Parika looduskaitseala koosseisu. Parika raba Parika looduskaitseala Parika järv Parika Pühajärv Väikejärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.03.2017) Väikejärv keskkonnaportaalis (vaadatud 06.03.2017) "Parika väikejärve õpperada". Vaadatud 6. märts 2017. Väikejärv Eesti looduse infosüsteemis Väikejärv keskkonnaportaalis
Otto Johann Hasselblatt

Otto Johann Hasselblatt (7. jaanuar 1790 Hageri – 15. märts 1830 Ridala) oli Eesti vaimulik. Õppis Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1808–1810. Ordineeriti õpetajaks 14. mail 1814. Oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja 1814–1830. Tema isa Peter Anton Hasselblatt oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja, vend Gustav Hasselblatt oli Viru-Nigula koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007