laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Matteucci medal

Matteucci medal on Itaalias füüsikutele välja antav teadusauhind, mis on nimetatud Forlìst pärit Carlo Matteucci järgi. See asutati, et tunnustada teadlaste olulist panust füüsika alustesse. Vastavalt 10. juuli 1870. aasta Itaalia kuninglikule määrusele lubati Itaalia Teaduste Akadeemial võtta Carlo Matteuccilt vastu annetus auhinna asutamiseks. Allikas: Itaalia Teaduste Selts 1868 Hermann Helmholtz 1875 Henri Victor Regnault 1876 William Thomson 1877 Gustav Kirchhoff 1878 Gustav Wiedemann 1879 Wilhelm Eduard Weber 1880 Antonio Pacinotti 1881 Emilio Villari 1882 Augusto Righi 1887 Thomas Edison 1888 Heinrich Rudolf Hertz 1894 John William Strutt 1895 Henry Augustus Rowland 1896 Wilhelm Conrad Röntgen and Philipp Lenard 1901 Guglielmo Marconi 1903 Albert Abraham Michelson 1904 Marie Curie and Pierre Curie 1905 Henri Poincaré 1906 James Dewar 1907 William Ramsay 1908 Antonio Garbasso 1909 Orso Mario Corbino 1910 Heike Kamerlingh Onnes 1911 Jean Perrin 1912 Pieter Zeeman 1913 Ernest Rutherford 1914 Max von Laue 1915 Johannes Stark 1915 William Henry Bragg and William Lawrence Bragg 1917 Antonino Lo Surdo 1918 Robert W. Wood 1919 Henry Gwyn-Jeffreys Moseley 1921 Albert Einstein 1923 Niels Bohr 1924 Arnold Sommerfeld 1925 Robert Andrews Millikan 1926 Enrico Fermi 1927 Erwin Schrödinger 1928 Chandrasekhara Venkata Raman 1929 Werner Heisenberg 1930 Arthur Compton 1931 Franco Rasetti 1932 Frédéric Joliot and Irène Joliot-Curie 1956 Wolfgang Pauli 1975 Bruno Touschek 1978 Abdus Salam 1979 Luciano Maiani 1980 Giancarlo Wick 1982 Rudolf Peierls 1985 Hendrik Casimir 1987 Pierre-Gilles De Gennes 1988 Lev B. Okun 1989 Freeman Dyson 1990 Jack Steinberger 1991 Bruno Rossi 1992 Anatole Abragam 1993 John Archibald Wheeler 1994 Claude Cohen-Tannoudji 1995 Tsung Dao Lee 1996 Wolfgang K.H. Panofsky 1998 Oreste Piccioni 2001 Theodor W. Hänsch 2002 Nicola Cabibbo 2003 Manuel Cardona 2004 David Ruelle 2005 John Iliopoulos 2006 Giorgio Bellettini 2016 Adalberto Giazotto 2017 Marco Tavani 2018 Gianluigi Fogli 2019 Federico Capasso 2020 Massimo Inguscio   Matteucci medal Itaalia Riiklikus Teaduste Akadeemias
Oskar Martin

Oskar Martin (30. detsember 1897 Riisipere vald, Harjumaa – 19. aprill 1960 Kingston, Ontario, Kanada) oli eesti tehnikateadlane. Õppis Haapsalus ja Petrogradi gümnaasiumis. 1917. aastal lõpetas Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. Aastatel 1917–1918 ja 1920–1922 õppis Tartu Ülikoolis keemiat. Oli korp! Fraternitas Estica liige. 1918–1920 võttis osa vabadussõjast. Aastatel 1923–1930 õppis Danzigi Tehnikaülikoolis, kus omandas ehitusinseneri kutse. Aastatel 1930–1935 jätkas samas ülikoolis teedeehituse instituudi assistendina. 1935. aastal kaitses Danzigi Tehnikaülikoolis doktorikraadi väitekirjaga "Über Untersuchungen und Messung der Bindekraft bituminöser Stoffe". 1935. aastal valis Tartu Ülikooli nõukogu ta tehnikaosakonna teede õppetooli juhatajaks, 1936. aastal Tallinna Tehnikaülikooli erakorraliseks professoriks. Aastatel 1936–1944 töötas TTÜ teedeehituse professori ja teedelabori juhatajana, 1938–1944 oli ka ehitus- ja mehaanikateaduskonna dekaan. Tehnikaülikoolis töötades pani ta aluse autoteede uurimissuunale, spetsialiseerudes bituumenite uurimisele. 1944 sügisel põgenes ta koos perega Rootsi. Aastatel 1945–1951 töötas Stockholmis Riigi Teedeinstituudis. 1951. aastal siirdus Kanadasse. Aastatel 1951–1960 oli ta Queen's University teedeehituse ja aluspõhjamehaanika professor ja ehitusmaterjalide katsekoja juhataja. Ta oli tunnustatud asfaltkiirteede ehituse spetsialist-eriteadlane. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944 Prof. Oskar Martin in memoriam. Vaba Eestlane – Free Estonian, 30. aprill 1960 "Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu. Oskar Martin 100". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2007. Vaadatud 4. jaanuaril 2021.
Carl Johan Billmark

Carl Johan Billmark (1804 Stockholm – 1870 Pariis) oli rootsi päritolu kunstnik, kes kujutas maastikke, sealhulgas litograafiliselt linnasid Stockholmist Napolini. Ta oli Kuningliku Kaunite Kunstide Akadeemia liige, ja tsiviilteenistuse eest määrati talle Kuninglik Vasa orden.  Carl Johan Billmark – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Anton (perekonnanimi)

Anton on perekonnanimi. Perekonnanimi Anton oli seisuga 1. jaanuar 2020 Eestis 563 inimesel (266 mehel ja 297 naisel). Sellega oli Anton perekonnanimede levikult meeste puhul 178. ja naiste puhul 176. kohal. Aleksander Anton, eesti vaimulik ja kooliõpetaja (1910–1993) Anu Anton, eesti laulja (1939–2002) Helve Anton, eesti geograaf, looduskaitsja ja kodu-uurija (1942–1994) Kärt Anton, eesti laulja ja muusikalinäitleja (1994–) Lembit Anton, eesti näitleja ja kirjanik (1922–2014) Olev Anton, eesti ajakirjanik ja näitekirjanik (1935–1998) Osvald Anton, Eesti kohtunik (1904–1942) Tarmo Anton, Eesti sõjaväelane (1975–) Tõnu Anton, eesti jurist (1953–) Uno Anton, eesti majandijuht ja poliitik (1942–2012) Perekonnanime Anton statistika
Kõrvitsakollane

Kõrvitsakollane ehk kõrvitsaoranž on üks oranžidest värvitoonidest, oranžkollane kuni tumeoranž porgandipunasest vähem küllastatud ja pisut pruunika suunas murtud värvus, mis sarnaneb tumeda kõrvitsa koore värvusele. Värvus on karakterilt sügisene, soe ja ergutav. Kasutatakse moe ja sisekujunduse kontekstis, tekstiilide ja lõngade värvuse kirjeldamiseks. Kombinatsioonis musta ja tumehalliga on kõrvitsakollane sage valik Halloweeni teemalistel dekoratsioonidel. Kõrvits Minikõrvitsad Halloweeni kaunistus Halloweenikook Pantone värvitoon 14-1139 Pumpkin on pastelne roosakana näiv oranž, värvitoon 6-1260 Harvest Pumpkin on sügavoranž ja 17-1449 Pureed Pumpkin sügav punakasoranž. Veebivärv Pumpkin on erkoranž. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. september 2019. Vaadatud 4. jaanuaril 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Tahad sel aastal kodu eriti pidulikult kaunistada? Sisekujundaja avaldab, mis tänavu moes on. - naistekas.delfi.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. detsember 2020. Vaadatud 4. jaanuaril 2021. T. Kolk. Kuhu ma kuulun? - kodus.ee "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. jaanuar 2021. Vaadatud 4. jaanuaril 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.liann.ee/mod_shop_89b2d96d7e05597d4f5cb5a8a0953c9d_Superwool-763-petrool_est "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. juuni 2021. Vaadatud 4. jaanuaril 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.pantone.com/eu/en/color-finder/16-1260-TCX[alaline kõdulink] https://www.pantone.com/color-finder/17-1449-TCX[alaline kõdulink] https://www.htmlcsscolor.com/hex/FF7518
Linaleo

Linaleo on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Strömmen

Strömmen ehk Stockholms ström on Läänemere kiillahe Saltsjöni läänepoolseim sopp Stockholmi südalinnas. Stadsholmeni saarega külgnevate Norrströmi ja Söderströmi kaudu voolavad lahesoppi Mälareni järve veed. Strömmeni välispiiri Slussbroni ja Strömbroni sildade juures peetakse veevoolu lõppemise kohaks, kust riimvesi kipub järve harva. Lahesoppi piiritlevad samuti Skeppsholmeni saar ja Kastellholmeni laid. Riddarfjärden
Gefrorene-Wand-Spitzen

Gefrorene-Wand-Spitzen on kaks tippu Tuxi harjal (Tuxer Kamm), mäeahelikul Zillertali Alpides, mis on üks Kesk-Ida-Alpide mäestikke Austria Tirooli liidumaal. Põhjatipp (Nordgipfel) on kirjanduses 3286 m kõrgune, kuid on Bundesamt für Eich- und Vermessungswesen andmetel 3288 m kõrgune. Lõunatipp (Südgipfel) seevastu on vaid 3270 m kõrgune. Kahe tipu vahekaugus on umbes 300 m. Nad paistavad põhjast kõleda, koonusekujulise, firniga kaetud kuplina, kuid idast peletava, tumeda kaljuseinana. Teravad ja silmatorkavad seljandikud kiirgavad mäetippudest piki mäestiku peaharja kirdesse ja edelasse. Kaksiktipud on kõrgeimad punktid suvises suusapiirkonnas Hintertuxi liustikul ja alates 1990. aastate lõpust on neile Hintertuxist juurdepääs köisraudteede ja suusatõstukitega; mis teeb neist päevareisijate populaarse sihtkoha. Põhjatipp vallutati esimest korda 1867. aastal Dr. Berreitteri poolt, lõunatipp 7. septembril 1872 vendade Max ja Richard von Frey poolt Salzburgist. Gefrorenen-Wand-Spitzen on ümbritsetud liustikest. Läänes ulatub tohutu Gefrorene-Wand-Kees tippudeni; edelas ulatub Große Riepenkees 3000 m kõrguseni; kirdes asub väike Friesenbergkees ja kagus on Kleine Riepenkees. Nende naabertipud on: piki kirdeharja (Nordostgrat) Friesenbergschartega (2904 m) eraldatud Riffler (3231 m); piki edelaharja (Südwestgrat) laia Riepeni sadulaga (Riepensattel) eraldatud Olperer (3476 m), kõrgeim tipp Tuxi harjal. Loodes langeb maastik Tuxer Tali ja edelas Zamser Grundile. Oluline asula on Hintertux, linnulennult umbes 6 km kaugusel põhjas. Finkenbergi küla Ginzlingis asub veidi alla 11 km idas. Gefrorene Wandi põhjatipp Vaade põhjatipust
Naelavere

Naelavere on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
HDF-plaat

HDF-plaat on kiudplaat, mida nimetatakse ka suure tihedusega puitkiudplaadiks. See on puitkiudplaadi tüüp, mis on puidutoode. Seda kasutatakse mööbli valmistamisel ja ehitustööstuses. Plaadi tekstuur on sile ning ehituselt on plaat tihe. HDF-plaat sarnaneb MDF-plaadiga, mis on keskmise tihedusega puitkiudplaat, kuid HDF-plaat on tihedam ning palju tugevam ja kõvem. See erineb puitlaastplaadist selle poolest, et puitkiudude ühendamine ei vaja täiendavat liimi, puitkiududes sisalduvast algsest ligniinist piisab puitkiudplaadi ühendamiseks, kuigi sageli lisatakse ka vaiku. Kiudplaati toodetakse nii märjas kui ka kuivas protsessis. Märgprotsess, mida nimetatakse Masoni meetodiks, jätab ühe sileda ja ühe tekstuuriga külje. Kuivtöödeldud puitkiudplaat on mõlemalt poolt sile. Esimene kiudplaati meenutav toode valmistati Inglismaal 1898. aastal vanapaberi kuumpressiga. Kanadas toodeti 1900. aastal väikese tihedusega kiudplaate, aga 1920. aastate alguses paranesid märja puidumassi kokkusurumise meetodid ja siis valmistati kõrgel temperatuuril suurema tihedusega puitkiudplaate. Töötasapinnad on kaetud dekoratiivse kõrgsurve (HPL) laminaadiga, mis tagab kulumiskindluse, niiskuskaitse, vastupidavuse kriimustustele, majapidamises tekkivale määrdumisele ja keemiatoodete mõjule ning löögikindluse. https://europanels.org/the-wood-based-panel-industry/types-of-wood-based-panels-economic-impact/hardboard/ "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. september 2014. Vaadatud 17. september 2014.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.sciencedirect.com/referencework/9780080431529/encyclopedia-of-materials-science-and-technology http://www.plaadikeskus.ee/290/
Wimbledoni tenniseturniiri naiste paarismängu võitjate nimekiri

Wimbledoni tenniseturniir naiste paarismängus on igal aastal Wimbledoni meistrivõistluste raames korraldatav tenniseturniir. Turniiri peeti esimest korda 1913. aastal, samal aastal segapaaride meistrivõistlustega. Turniir toimub Suurbritannias Londoni eeslinnas Wimbledonis All England Lawn Tennis and Croquet Clubi muruväljakutel. Naiste paarismängus on kõige paljukordsem Wimbledoni turniiri võitja ameeriklanna Elizabeth Ryan, kes tuli Suurbritannia meistriks kaksteist korda aastatel 1914–1934 viie eri partneriga. Aastatel 1919–1923 ja 1925 tuli ta kuus korda meistriks koos Suzanne Lengleniga. Viimased kuus turniirivõitu jagunesid järgmiselt: Helen Wills Moodyga kaks (1927 ja 1930), Simonne Mathieuga kaks (1933 ja 1934) ning Agnes Mortoni (1914) ja Mary Browne]]ga üks turniirivõit (1926). Aastatel 1915–1918 ei mängitud meistrivõistlusi Esimese maailmasõja tõttu ja aastatel 1940–1945 II maailmasõja tõttu. 2020. aastal tühistati meistrivõistlused koroonapandeemia tõttu. Wimbledoni tenniseturniiri meeste üksikmängu võitjate nimekiri Wimbledoni tenniseturniiri naiste üksikmängu võitjate nimekiri Wimbledoni tenniseturniiri meeste paarismängu võitjate nimekiri Wimbledoni tenniseturniiri segapaarismängu võitjate nimekiri Suure slämmi turniiride naiste paarismängu võitjate nimekirjad Austraalia lahtiste tennisemeistrivõistluste naiste paarismängu võitjate nimekiri Prantsusmaa lahtiste tennisemeistrivõistluste naiste paarismängu võitjate nimekiri USA lahtiste tennisemeistrivõistluste naiste paarismängu võitjate nimekiri
Erutuse juhtimine

Erutuse juhtimiseks nimetatakse loomafüsioloogias ja meditsiinis erutuse edasijuhtimist neuronites ja lihasrakkudes, näiteks neuronis aktsioonipotentsiaali edasijuhtimist mööda aksonit, mis võib olla mitmel viisil kaetud gliiarakkudega. Vastavalt gliiakatte iseloomule on võimalikud erinevad erutuse juhtimise liigid; tugevalt väljakujunenud müeliintupp suurendab närvikiudude juhtekiirust tunduvalt. Väga lühikese vahemaa taha saab erutust kiiresti edasi juhtida juba ainuüksi elektrotooniliselt, kuid langeva potentsiaalide vahega. Suuremate kauguste puhul on seetõttu vajalik aeglustav aktsioonipotentsiaalide moodustumine tänu ioonivoolude, mis võib toimuda pideva edenemisena. Alles piisav isolatsioon paljude müeliini sisaldavate ümbristega võimaldab hüppelist protsessi, mille puhul lühikeste isoleeritud lõikudena (internodaalsete segmentidena) elektrotooniliselt edasijuhitav depolarisatsioon vaheldub aktsioonipotentsiaalide ülesehitamisega aksoni nende vahel vabalt asetsevas membraanipiirkonnas (Ranvier' soonises).  Pikemalt artiklis Kaabliteooria Lihtsustatult saab aksonit vaadelda pika silindrina, mis koosneb järjestikustest lõikudest. Selle silindri seina moodustab aksonimembraani lipiidide topeltkiht, mille elektrilisi omadusi võib kirjeldada takisti (takistus r m {\displaystyle r_{m}} ) ja kondensaatori (mahtuvus c m {\displaystyle c_{m}} ) rööplülitusena. Membraani takistus on erutuseta olekus nii suur, et lipiidide topeltkiht etendab dielektriku osa, nii et elektrostaatilised jõud, mis toimivad üle membraani rakusisese ja rakuvälise membraani vahel, tekitavad mahtuvuse c m {\displaystyle c_{m}} . Selle väärtus on võrdeline membraani pindalaga ja pöördvõrdeline selle paksusega.
Kenneth Burke

Kenneth Duva Burke (5. mai 1897 – 19. november 1993) oli Ameerika kirjandusteoreetik, esseist, semiootik, filosoof. 1951 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia tegevliikmeks Philosophy of Literary Form (1941) A Grammar of Motives (1945) A Rhetoric of Motives (1950) Linguistic Approaches to Problems of Education (1955) The Rhetoric of Religion (1961) Language as Symbolic Action (1966) Here and Elsewhere (2005) Essays Toward a Symbolic of Motives (2006)
SD Compostela

Sociedad Deportiva Compostela, S.A.D. on Hispaania jalgpalliklubi, mis tegutseb Santiago de Compostelas. See mängib Hispaania tugevuselt kolmandas liigas Segunda División B. Algne klubi asutati 1928. aastal. 1962. aasta juunis loodi klubi Sociedad Recreativa Compostela, mis liitus samal aastal ühe teise klubiga ning sai nimeks Sociedad Deportiva Compostela. Aastatel 1994–1998 mängis Compostela neljal hooajal Hispaania kõrgliigas. 2000. aastate alguses sattus klubi rahalistesse raskustesse ning 2006. aastal klubi likvideeriti. Praegune klubi loodi 2004. aastal nime all SD Campus Stellae ning praeguse nime sai see 2006. aastal pärast eelmise klubi likvideerimist. Klubi kodustaadion on 16 666 inimest mahutav San Lázaro. Ametlik koduleht
Sharon

Sharon on heebrea päritolu eesnimi. Tänapäeval kasutatakse seda ingliskeelsetes maades peamiselt naisenimena, kuid Iisraelis pannakse seda ka meestele. Sharon den Adel Sharon Bezaly Sharon Cohen Sharon Small Sharon Stone Sharon Tate
Sharon (täpsustus)

Sharon võib tähendada mitut asja. Sharon on eesnimi. Sharon on perekonnanimi. Sharon on linn USAs Connecticuti osariigis. Sharon on linn USAs Kansase osariigis. Sharon on linn USAs Massachusettsi osariigis. Sharon on linn USAs New Yorgi osariigis. Sharon on linn USAs Pennsylvania osariigis. Sharon on linn USAs Vermonti osariigis. Sharon on asula USAs Wisconsini osariigis. Saaroni tasandik
Kaabliteooria

Klassikaline kaabliteooria püüab matemaatiliste mudelite abil kirjeldada elektrivoole ja potentsiaalide vahesid passiivsetes närvikiududes (neuriitides), eriti dendriitides. Selleks vaadeldakse närvikiude lihtsustatult järjestikuste ühesuguse ehitusega silindriliste segmentidena. Iga niisuguse segmendi seina moodustab aksonimembraani lipiidide topeltkiht, mille elektrilisi omadusi saab kirjeldada takisti (takistus r m {\displaystyle r_{m}} ) ja kondensaatori (mahtuvus c m {\displaystyle c_{m}} ) rööplülitusena. Närvikiu mahtuvus c m {\displaystyle c_{m}} tuleb elektrostaatilistest jõududest, mis toimivad erineva laengute jaotuse tõttu rakuvälises ruumis ja rakusiseruumis üle plasmamembraani väga õhukese lipiidide topeltkihi. Närvikiu pikisuunas tekib vastupanu tõttu, mida tsütosool elektrilaenguga osakestele avaldab, pikitakistus r l {\displaystyle r_{l}} . Kaabliteooria ulatub tagasi 1850ndatesse, mil William Thomson (hiljem tuntud kui lord Kelvin) hakkas välja töötama matemaatilisi mudeleid signaali kahanemise kohta merealustes telegraafikaablites. Need mudelid sarnanesid osatuletistega diferentsiaalvõrranditega, mille abil Joseph Fourier oli kirjeldanud soojusjuhtivust tahketes kehades. Umbes 1870 püüdis Ludimar Hermann esimesena välja töötada aksoni elektrotoonusse mudelit, kasutades analoogiat soojusjuhtivusega. Entalles J. L. Hoorweg avastas 1898 sarnasuse Kelvini veealuste kaablitega. Närvikiudude kaabliteooria töötasid välja 20. sajandi alguses teineteisest sõltumatult Hermann ja Cremer. Uued kaabliteoorial põhinevad matemaatilised teooriad erutuse juhtimise kohta närvikiududes töötasid välja Cole ja Alan Lloyd Hodgkin (1920–1930), Offner jt (1940) ning Rushton. J. L. Hoorweg. Über die elektrischen Eigenschaften der Nerven. – Arch. J. d. ges. Physiologie, kd 71, 1898, lk 141–142; viite allikas: Pflüger's Archiv für die gesamte Physiologie des Menschen und der Tiere, kd 133, Bonn 1910. J. J. Lussier, W. A. H. Rushton. The relation between the space constant and conduction velocity in nerve fibers of the A group from the frog's sciatic, The Journal of Physiology, 1951, kd 114, lk 399–409. Veebiversioon.[alaline kõdulink] W. A. H. Rushton. A theory of the effects of fibre size in medullated nerve. – The Journal of Physiology, 1951, kd 115, lk 101–122. Veebiversioon.[alaline kõdulink]
Nina küla

Nina on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Peipsi järve läänerannikul. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda. Esimesed andmed külast pärinevad 1582. aastast (Noss Derevnja). Nina küla on nime saanud järve ulatuvast ninakujulisest kaldajoonest. 17. sajandi teisel poolel kujunes Ninal välja püsiv vene küla, millel on tüüpilise vene küla jooned: elamud asuvad fassaadiga tänavajoonel ning paiknevad ümber suletud hoovi. 2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 131 elanikku. Kirikukoolina 1847. aastal loodud kool tegutses külas 1973. aastani. Nina küla vaatamisväärsusteks on järve suubuv kiviseljak, mida rahvasuus kutsutakse Kalevipoja sillaks, 1827. aastal ehitatud ja 1908. aastal ristikujuliseks laiendatud õigeusu Jumalaema Kaitsmise kirik, kus leidub 18. sajandist pärit ikonostaas, ning aastal 1936 rajatud raudbetoonist Nina tuletorn. Nina tuletorn Peipsi kallas Peipsi kallas Nina rand Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Leonid Mihhailov "Peipsimaa asulad". Absurdum Art. Tallinn 2008, lk 215
Tallinna–Narva kiirrongiliin

Tallinna–Narva ekspressliin on Elroni opereeritav rongiliin Eestis. Liin läbib Harjumaad, Lääne-Virumaad ja Ida-Virumaad. Liinil sõidab päevas mõlemal suunal 2 reisirongi. Tallinn Kitseküla Ülemiste Tapa Rakvere Kiviõli Jõhvi Narva Tallinna–Narva raudtee Tallinna–Narva rongiliin
Jimmy Neutroni seiklused

"Jimmy Neutroni seiklused" on Ameerika Ühendriikidest pärit multifilmisari, mille loojaks on Keith Alcorn ja John A. Davis. Jimmy Neutron, geniaalne poiss Jimmy Neutroni seiklused andmekogus IMDb (inglise) Jimmy Neutroni seiklused andmekogus Filmiveeb
Neuraaltoru

Neuraaltoru ehk närvitoru on keelikloomade, sealhulgas selgroogsete, sealhulgas inimese kesknärvisüsteemi embrüonaalne alge. See moodustub neurulatsiooni käigus neuraalplaadist. Ristlõikes saab sellel varsti pärast moodustumist eristada kolme kihti, seestpoolt väljapoole: ependüümikiht — pseudomitmekihiline kiht, mis sisaldab algelisi rakke; mantlikiht  — sisaldab migreerivaid, vohavaid rakke, mis väljuvad ependüümikihist; väline äärevöönd — kiht, kus moodustuvad närvikiud. Neuraaltoru keskmes asetseb algvatsake. Neuraaltoru areng toimub järgmise mehhanismi järgi: jagunevad ependüümirakud liiguvad mantlikihti, kus nad arenevad kas neuroblasti teed mööda — kinnituvad ja ajavad jätkeid, mis ulatuvad välisesse äärevööndisse, või glioblasti teed mööda — ei kinnitu ja muutuvad gliiarakkudeks.  Pikemalt artiklis Neurulatsioon See tekib pärast gastrulatsiooni ektodermiks (välimine iduleht) nimetatavast rakukihist embrüo pinnal, mis asetseb seljakeeliku kohal ja mille mõjul siin moodustub pisut paksem neuroektoderm kui neuraalplaat. See võlvub külgmiselt neuraalvallidega üles ja nende vahel piklikuks neuraalvaoks sisse. See järel voltub neuraalvagu neuraalvoltidega torujaks moodustiseks. Selle protsessi käigus, mida nimetatakse primaarseks neurulatsiooniks, moodustub sisse vajudes neuraaltoru, mis eraldub ektodermist, mis pinnaektodermina kesknärvisüsteemi voltunud alge kohal uuesti sulgub. Kummalgi pool neuraaltoru moodustuvad endise neuraalplaadi äärepiirkonna rakkudest ajutiselt neuraalharjad, millest hiljem saavad melanotsüütide (pigmendirakkude) kõrval perifeerse närvisüsteemi mitmesugused osad. Kunagise neuraalplaadi rakkudest moodustub niiviisi neuraaltoru, millest selgroogsetel arenevad seljaaju ja peaaju. Süstikkalalastel jääb selle põhikuju püsima ja sellest saab kesknärvisüsteem. Ka salpide vastsetel on neuraaltoru, kuid ontogeneesis see kaob. Inimese embrüol tekib neuraaltoru arengu 19. ja 28. päeva vahel. Neuraaltoru sulgumine algab keskelt, hilisema rombaju piirkonnast. Selle arengufaasi lõpetab mõlema neuraaltoruava sulgumine: algul sulgub ees neuroporus anterior lamina terminalis '​ega (umbes 29. päeval), seejärel taga neuroporus posterior (umbes 30. päeval). Arenguhäired selles faasis võivad põhjustada neuraaltorudefekte, näiteks lülilõhestumust või anentsefaaliat. Neuraaltoru valendikust saavad hiljem ajuvedeliku õõned: seljaaju-tsentraalkanal ja ajuvatsakesed koos keskaju-veejuhaga. Ependüümikihis saab välja tuua mitu funktsionaalset vööndit, mis aja jooksul lähevad tsüklitena üksteiseks üle. Benninghoff. Makroskopische und mikroskopische Anatomie des Menschen, kd 3, Nervensystem, Haut und Sinnesorgane, Urban und Schwarzenberg: München 1985, ISBN 3-541-00264-6, lk 65–67. Embrüonaalse arengu pildid Neuraaltoru moodustumise pildiseeria
Bataavia Vabariik

Bataavia Vabariik (hollandi keeles Bataafse Republiek) oli Prantsuse 1. Vabariigi vasallriik praegusaegse Madalmaade Kuningriigi aladel. Riik loodi Ühendatud Madalmaade Vabariigi asemele aastal 1795 ning eksisteeris aastani 1806, mil sellest sai Napoleoni korraldusel Hollandi Kuningriik.
Wayne Brady

Wayne Alphonso Brady (sündinud 2. juunil 1972 Columbusis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Wayne Brady andmekogus IMDb (inglise)
Lava (täpsustus)

Lava võib tähendada mitut asja. Lava on (harilikult laudadest tehtud) kõrgendatud alus või sellise kõrgendi pealmine osa. Lava on kõrgem ruumi- või põrandaosa, kus toimuvad teatri-, muusika- või muud etteasted. Saunalava on Magamislava ehk lavats on Surnulava Karulava on puu otsa ehitatud alus karude varitsemiseks küttimisel. Lava ehk kasvulava ehk taimelava on raketega piiratud ning klaasi või kilega kaetud madal lihtne katmikala harilikult köögivilja ja lillede või nende istikute kasvatamiseks. Lava on lavamaa osa (nt mandrilava). Lava jõgi on jõgi Venemaal Leningradi oblastis.