laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Uussoonestumine

Uussoonestumiseks ehk neovaskularisatsiooniks (ladina keeles neovascularisatio) nimetatakse valdavalt uute veresoonte kasvuga seotud protsesse kas soonteta või väheste soontega koealasse kardiovaskulaarsüsteemiga täiskasvanud organismides. Ka selgrootutel toimub soonte areng, kuid mehhanism ja seotud rakud ning signaalmolekulid võivad erineda, seetõttu räägitakse uussoonestumisest eelkõige selgroogsete organismidega seotult. Meditsiinivaldkonna terminoloogias kasutatakse terminit valdavalt uute veresoonte kasvuga kas soonteta või väheste soontega koealasse. Normaalseks uussoonestumiseks peetakse haavade neovaskularisatsiooni ja ka invasiivsete kirurgiliste operatsioonide ja elundisiirdamise järgset uussoonestumist. Ebanormaalseks peetakse veresoonte kontrollimatut teket ja 'puhkemist' (ingl sprouting) vastusena kasvajarakkudelt tulevatele kasvusignaalidele. Kapillaaride ja suuremate veresoonte uussoonestumist peetakse oluliseks teguriks osade kasvajate arengul vähiks. Neovaskularisatsiooni keskseks kasvufaktoriks peetakse siin vere- ja lümfisoonte endoteeli kasvu ja diferentseerumist reguleerivat kasvufatorit VEGF. Ebanormaalseks (oftalmoloogias) peetakse ka silma sarvkesta kahjustumise korral (näiteks kontaktläätsest põhjustatud pideva ärrituse tõttu) sarvkesta uussoonestumist. "Meditsiinisõnastik", 814:2004. Morfiin: Kalpna Gupta, Smita Kshirsagar, Liming Chang, Robert Schwartz, Ping-Y. Law, Doug Yee, ja Robert P. Hebbel, Morphine Stimulates Angiogenesis by Activating Proangiogenic and Survival promoting Signaling and Promotes Breast Tumor Growth, CANCER RESEARCH 62, lk 4491–4498, 1. august 2002 Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Neovaskularisation seisuga 06.08.2014.
Suure-Rõsna tsässon

Suure-Rõsna tsässon on Anastassia tsässon Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Rõsna külas Setomaa vallas. Tsässon on pühitsetud Nahtsile (Anastassia Vanemale), kelle püha (Nahtsipäev) tähistatakse siin 11. novembril (Juliuse ehk vana kalendri järgi 29. oktoobril). Tsässon asub kunagisel külakalmistul (Suure-Rõsna kalmistu) ja on tõenäoliselt ehitatud 18. või 19. sajandil. Seda on ehitatud ümber 1920.–1930. aastatel ning veel hilisemal ajalgi. Suure-Rõsna kalmistu Tsässonate loetelu Jaanus Plaat, Arne Maasik. Suurõ-Rõsna. Nahtsi (Anastassia) tsässon. - Õigeusu kirikud, kabelid ja kloostrid Eestis. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 916-917 Tapio Mäkeläinen, Ahto Raudoja. Suurõ-Rõsna. - Setomaa tsässonad. 2011. Lk 346-349 Suure-Rõsna tsässon kultuurimälestiste riiklikus registris
Diagonaal

Hulknurga diagonaal on sirglõik, mis ühendab hulknurga kaht tippu, mis pole ühe ja sama külje otspunktid. Hulktahuka diagonaal on sirglõik, mis ühendab hulktahuka kaht tippu, mis pole ühe ja sama tahu tipud. (Mõnikord arvatakse hulktahuka diagonaalide hulka ka hulktahuka tahkude diagonaalid. Siis defineeritakse hulknurga diagonaal sirglõiguna, mis ühendab hulknurga kaht tippu, mis pole ühe ja sama serva otspunktid.) Kui vaadata antud kuubi joonist, selle läbilõiget mööda punasega tähistatud kuubi tahu diagonaali, siis saame ristküliku, mis vastab standardsele paberi formaadile A4, külgede suhtega: 2 {\displaystyle {\sqrt {2}}} :1 ja diagonaali pikkusega 3 {\displaystyle {\sqrt {3}}} .
Derešova

Derešova (ukraina keeles Дерешова) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Murovani Kurõlivtsi rajoonis. Elanike arv on 458. Pindala on 1,771 km².
Stukalova Balka

Stukalova Balka on küla Ukrainas Luhanski oblastis Slovjanoserbski rajoonis, ligi kümne kilomeetri kaugusel Luhanski keskusest põhjaloodes. Stukalova Balka asutati 1962. aastal. Külas elab 153 inimest, asustustihedus 486 inimest ruutkilomeetri kohta. 2014. aasta Donbassi sõja ajal, 5. augustil, toimus küla lähisel lahing valitsusvägede ja Venemaa-meelsete separatistide vahel. "18 Soldiers Killed over the Last 24 Hours". Censor.net. 6. august 2014.
Krasnõi Jar

Krasnõi Jar on küla Ukrainas Donetski oblastis Krasnoarmiiski rajoonis, paarikümne kilomeetri kaugusel Donetskist loodes. Krasnõi Jaris elab 206 inimest. 2014. aasta Donbassi sõja ajal, 5. augustil, toimus küla lähisel lahing valitsusvägede ja valitsusvastaste relvajõudude üksuste vahel. "18 Soldiers Killed over the Last 24 Hours". Censor.net. 6. august 2014.
Orlovo-Ivanivka

Orlovo-Ivanivka on küla Ukrainas Donetski oblastis Šahtarski rajoonis, umbes kolmekümne kilomeetri kaugusel Donetskist idakirdes. Orlovo-Ivanivka kõrgus merepinnast on 215 meetrit. Külas elab 965 inimest. 2014. aasta Donbassi sõja ajal, 5. augustil, toimus küla lähisel lahing valitsusvägede ja Venemaa meelsete separatistide vahel. "18 Soldiers Killed over the Last 24 Hours". Censor.net. 6. august 2014.
Kumatšove

Kumatšove on küla Ukrainas Donetski oblastis Starobeševe rajoonis, umbes kolmekümne kilomeetri kaugusel Donetskist kagus, mõne kilomeetri kaugusel Venemaa piirist läänes. Kumatšove kõrgus merepinnast on 93 meetrit. Külas elab 1532 inimest. 2014. aasta Donbassi sõja ajal, 5. augustil, toimus küla lähisel lahing valitsusvägede ja Venemaa meelsete separatistide vahel. "18 Soldiers Killed over the Last 24 Hours". Censor.net. 6. august 2014.
Minstrelite etendused

Minstrelite etendused (nimetus pärineb keskaegsetelt rändartistidelt menestrelidelt) oli USAs levinud meelelahutuse vorm, mis sai alguse 1830. aastatel ja kestis umbkaudu 1960. aastateni. Osatäitjateks olid peamiselt valged meelelahutajad, kes jäljendasid mustanahalisi, värvides näod mustaks. Minstrelite etendustes sai näha/kuulda pilliorkestreid, laulu- ja tantsunumbreid. Minstrelite kunst on ühena afroameerika muusikastiilidest mõjutanud džässmuusika teket ja arengut. Minstrelite etendustest on tänapäeva meelelahutusmaailma tulnud cakewalk, shuffle ja stepptants.
Afroameerika töölaulud

Afroameerika töölaulud olid laulud, mida laulsid Aafrika päritolu mustanahalised orjad töötegemise juures 17.–19. sajandi orjanduslikus Ameerikas. Töölaulude algne eesmärk oli orjade ühes rütmis töötamise toetamine. Suulise kultuuri osana ei olnud neil ühte kindlat vormi. Laulmise üheks iseloomulikuks tunnuseks oli eeslaulja ja koori vaheldumine. Afroameerika töölaulud on mõjutanud džässmuusika teket ja arengut. Esimesed salvestised töölauludest ilmusid 1867. aastal.
Indoneesia vapp

Indoneesia vapp on Indoneesia Vabariigi riigivapp. Vapp võeti kasutusele 11. veebruaril 1950. Vapil on moto "Bhinneka tunggal ika" ('ühtsus mitmekesisuses').
Edna Andrews

Edna Andrews (sündinud 1958) on ameerika keeleteadlane ja kultuurisemiootik. Ta töötab Duke'i Ülikoolis lingvistika ja kultuuriantropoloogia professorina. Ta on kirjutanud Juri Lotmanist raamatu "Conversations with Lotman: Cultural Semiotics in Language, Literature, and Cognition" (2003). Ta on viibinud Eestis mitmel korral, sealhulgas 2014. aastal, kui pidas Lotmani loengu. Edna Andrewsi publikatsioonid Andrews, Edna 1958-
Wolfgang Börnsen

Wolfgang Börnsen (sündinud 26. aprillil 1942 Flensburgis) on Saksa poliitik (CDU). Ta oli 1987–2013 Bundestagi saadik ning 2005–2013 Bundestagi CDU/CSU fraktsiooni kultuuri ja meedia töörühma esimees. Pärast keskkooli õppis Börnsen müürsepaks ning ühtlasi Flensburgi Kõrgemas Majanduskoolis. Seejärel lõpetas ta reaalkoolide õpetajana Kieli Pedagoogikakõrgkooli. Järgnevalt töötas Flensburgi Käthe Lasseni Koolis ajaloo, majanduse/poliitika ja religiooni õpetajana. Börnsen õpetas peale selle ka Kieli Pedagoogikakõrgkoolis vaba aja pedagoogikat ning Flensburgi Pedagoogikakõrgkoolis mängu- ja teatripedagoogikat. Wolfgang Börnsen on evangeelse kiriku liige, abielus ja tal on neli last. Börnsen astus 1967. aastal Kristlik-Demokraatlikku Parteisse (CDU) ja 1977 ka Kristlik-Demokraatlikku Töötajate Ühingusse (CDA). Ta oli 1991–1995 CDU Schleswig-Holsteini liidumaa organisatsiooni peasekretär. Alates 1987. aastast oli Börnsen Saksamaa Bundestagi liige. Seal oli ta Bundestagi CDU/CSU fraktsiooni rannikualade töörühma esimees. Alates 2005. aasta novembrist juhatas ta lisaks ka fraktsiooni kultuuri ja meedia töörühma ning oli CDU/CSU fraktsiooni kultuuripoliitika kõneisik. Selles rollis astus ta 2012. aasta aprillis välja arvutimängu "Crysis 2" Saksamaa arvutimängude auhinnale nomineerimise vastu. Kuigi žürii oli koostatud sõltumatutest isikutest, ähvardas Börnsen „uue žürii kokkupanekuga“ ning seetõttu kritiseeriti mitmelt poolt teda ennast, isegi tema enda fraktsiooni ridadest. Wolfgang Börnsen valiti 1987, 1990, 1994 ja 2009 Bundestagi saadikuks otsemandaadiga Flensburg-Schleswigi valimisringkonnast nr 1 ning 1998, 2002 ja 2005 Schleswig-Holsteini liidumaa nimekirja kaudu. Ta teatas, et olles olnud juba 25 aastat Bundestagi saadik, ei soovi ta enam 2013. aasta Bundestagi valimistel kandideerida. Tema koha võttis üle Sabine Sütterlin-Waack. Börnsen on Saksamaa Bundestagi Euroopa Liidu parlamendirühma liige.
Riiklik Vähiinstituut

Riiklik Vähiinstituut (inglise keeles National Cancer Institute, lühend NCI) on USA-s tegutsev riiklik uurimisasutus, mis kuulub Riikliku Tervishoiu Instituudi koosseisu. Riiklik Vähiinstituut asutati sõltumatu uurimisasutusena 6. augustil 1937 Ameerika Ühendriikide Kongressi poolt National Cancer Institute Act 'iga ja see asub USA-s Bethesdas. Alates 1. juulist 1944 on Riiklik Vähiinstituut Ameerika Ühendriikide Kongressi poolt määratud Riikliku Tervishoiu Instituudi (NIH) koosseisu. Riiklik Vähiinstituut koordineerib USA riiklikku vähiprogrammi, juhib ja toetab uurimistööd, väljaõpet ning informatsiooni levitamist mis on seotud vähihaiguse riskitegurite, põhjuste, preventsiooni, diagnoosimise ja võimaliku raviga ning vähihaigete elumusega. 12. märtsil 2013 avaldas NCI infomaterjali kanepi võimaliku inhibeeriva toime kohta nii ÖR-positiivse kui ka ÖR-negatiivsete retseptoritega rinnavähi rakuliinidele. Laine Trapido. "Meditsiiniterminite lühendeid", AS Medicina, Tallinn, 2. trükk, lk 163, 2007, ISBN 978-9985-829-79-0. Ametlik koduleht A Short History of the National Institues of Health, veebiversioon (vaadatud 07.08.2014) (inglise keeles) National Cancer Institute: Biographical Sketch of NCI Director, veebiversioon (vaadatud 07.08.2014) (inglise keeles) Alo Lõhmus, Rinnavähk osutus arvatust kavalamaks, 06. november 2009, veebiversioon (vaadatud 07.08.2014) Cannabis and Cannabinoids (PDQ®), Laboratory/Animal/Preclinical Studies, veebiversioon (vaadatud 07.08.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:National Cancer Institute seisuga 07.08.2014.
Martin Paasoja

Martin Paasoja (sündinud 4. jaanuaril 1993 Kärdlas) on eesti elukutseline korvpallur, kes mängib 2020. aastast Hispaania esiliigaklubis Real Valladolid. Eesti korvpallikoondisse kuuluv Paasoja on lisaks Eesti ja Hispaania klubidele mänginud ka Rumeenia ja Kreeka klubides. Paasoja alustas profikarjääri Eesti Korvpalli Meistriliigas 2009. aastal Pärnu meeskonnas, misjärel mängis meistriliigas ja Balti liigas osaleva Rapla KK koosseisus. 2017. aastal liitus ta Rumeenia kõrgliigasse kuuluva SCM Craiova meeskonnaga. Seejärel siirdus Paasoja hooajaks 2018/19 Kreeka esiliigasse Ateena Psychiko ridadesse, kus tõi keskmiselt 15,5 punkti, 4,8 lauapalli, 2,1 resultatiivset söötu ja 1,7 vaheltlõiget mängus. 2019/20. hooaja Eesti tippklubis Kalev/Cramos veetnud Paasoja siirdus taas välismaale 2020. aasta augustis, mil sõlmis lepingu Hispaania esiliigaklubiga Real Valladolid. Silver Tabo (28. juuli 2017). "Martin Paasoja siirdub eestlastele tuttavasse välisliigasse". Postimees. Martin Paasoja profiil Eurobasketi lehel Basket.ee profiil BBL-i profiil
Toila raudteejaam

Toila raudteejaam (kuni 1931. aastani Jõhvi raudteejaam) oli raudteejaam Ida-Virumaal Linna küla lähedal, praeguse Jõhvi linna territooriumil. Jaam asus Jõhvi raudteejaamast umbes 3,5 km Narva pool. Seoses 1929. aastal avatud Jõhvi uue raudteejaamaga nimetati jaam 1931. aastal ümber Toila jaamaks, kuigi raudteejaamast on Toila alevikuni umbes 8 km. Raudteejaam rajati 1870. aastal seoses laiarööpmelise Tallinna–Narva raudteega kohaliku Jõhvi mõisniku Igelströmi soovil. Tõenäoliselt samal ajal valminud jaamahoone ehitati tüüpprojekti järgi sarnaselt Aegviidu, Kabala, Püssi jmt jaamahoonetega. Lagunenud jaamahoone asus raudtee põhjaküljel ja lammutati 1997. aasta suvel. Raudteejaam lõpetas tegevuse 1990. aastate keskpaigas, kuid reisirongid peatusid Toilas veel kuni 1990. aastate teise pooleni. Ebamugava asukoha tõttu leidis jaam reisijate poolt vähest kasutust. Toilas asus lisaks peateele kaks kõrvalteed, üks madal perroon, harutee tööstusterritooriumile ja kivist auruvedurite depoo. Endist jaama asukohta meenutavad tänaseni mitmed säilinud abihooned. Toilale eelnes Jõhvi ja järgnes Oru raudteejaam. Jõhvi ajalooline ülevaade | Jõhvi Vallavalitsus Foto jaamahoonest; Baltic Trains Picture Gallery Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) Infot jaama kohta; fotod (vene keeles) FOTO: Ajaloolise Toila jaamahoone lammutamine juulis 1997.a; muis.ee TOILA | Eesti Raudteeajaloo Selts
Eljo Kaldalu

Eljo Kaldalu (19. november 1920 Tartu – 4. august 2014 Tartu) oli eesti raamatukogundustegelane, aastatel 1951–1975 Tartu Linnaraamatukogu direktor. Kaldalu lõpetas 1934. aastal Tartu Õpetajate Seminari Harjutuskooli, 1941 Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi ning 1967 Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogunduse ja bibliograafia erialal. Aastatel 1944–1949 oli ta ELKNÜ Tartu Linnakomitee noorsoo- ja pioneeride osakonna juhataja. 32 aastat oli tema elu seotud Tartu Linnaraamatukoguga, 1949–1951 oli ta seal lugemissaali juhataja ja 1951–1975 direktor. Kaldalu direktoriks oleku ajal avati teatmebibliograafia, rändfondi ja tehnikakirjanduse osakonnad, projekteeriti ja valmistati ette juurdeehitus, hangiti esimene raamatubuss, loodi raamatukogude nõukogu Jaan Eilarti juhtimisel, moodustati vanemate raamatute ostukomisjon, raamatukogule anti 1962. aastal eesrindliku raamatukogu nimetus. Aastatel 1976–1985 töötas Kaldalu Tartu Struumatõrje Dispanseri raamatukoguhoidjana ning 1986–1992 oli ta Tartu Linnaraamatukogu rändfondiosakonna raamatukoguhoidja.
Kullamaa Püha Nikolause kirik

Kullamaa Püha Nikolause kirik on õigeusu kirik Läänemaal Kullamaa kihelkonnas Silla külas. Kullamaa Püha Nikolause (vene k. Гольденбекская Николаевская цековь) historitsistlikus stiilis kirikule pandi nurgakivi 3. juunil 1907. Valminud kiriku pühitses 14. juunil 1908 püha imetegija Nikolause auks ülempreester Aleksander Leets (1870–1961). Kullamaa-Silla õigeusu koguduse jumalateenistused toimusid kirikus aastatel 1908–1957. Kirikusse paigaldati värvitud puidust ikonostaas mõõtmetega 5,6 m, kõrgus ristini 3,47 m. Püha aujärg oli tammepuust. 1925. aastal remonditi pühakoda põhjalikult. Kullamaa Püha Nikolause kirik suleti 1957. aastal liikmete mujale siirdumise tõttu. Tänapäeval on kirik varemeis. Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik on teinud kiriku ümbruses hooldusraiet ja kavatseb sinna paigaldada infotahvli. Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014) Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014) Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014) Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014) Kullamaa Püha Nikolause kiriku varemed (2014)
Kiire parvlaev

Kiire parvlaev on alates 2007. aastast Tallinna–Helsingi liinile toodud parvlaevade tüüp. Need laevad mahutavad sama palju reisijaid ja lasti kui tavalised parvlaevad, kuid sõidavad mõnevõrra kiiremini. Kiired parvlaevad sõidavad kiirusega 25–27 sõlme, mis võimaldab reisi pikkust 2–2,5 tundi. Kiire parvlaev ei ole IMO kiirlaevakonventsiooni kohaselt kiirlaev erinevalt aastani 2008 Tallinna–Helsingi liinil sõitnud populaarsetest kiirparvlaevadest. Kiirlaevu ei saanud jääklassi puudumise tõttu talvel kasutada ning neil olid ka lainetusest sõltuvad väljasõidupiirangud, mistõttu reederid töötasid välja sellise parvlaeva kontseptsiooni, mis oleks jääklassiga ja merekindel ning sõidaks piisavalt kiiresti. Alates 2013. aastast on Tallinna–Helsingi liinil kiired parvlaevad kolmel reederil.
Pikk külgpilulane

Pikk külgpilulane (Lineus longissimus) on kärssuss perekonnast Lineus. Ta on pikimaid loomaliike Maal. Pika külgpilulase geograafiline leviala hõlmab Lääne-Euroopa ja Põhja-Euroopa rannikuveealasid, sealhulgas Läänemere rannikut. Ta on madalvees elunev röövloom, kes lahkub meretõusu ajal oma varjupaigast saagijahile. Kehakujult on ta tüüpiline kärssuss – pikk ja nöörikujuline. Tema keha pikkus on tavaliselt 5–15 meetrit, harvemini ulatub see kuni 30 meetrini. Mõned autorid kirjeldavad aga üksikuid isendeid pikkusega kuni 60 meetrit. Pika külgpilulase keha läbimõõt on tavaliselt 5–10 millimeetrit.. Teistel andmetel võib Lineus longissimuse keha laius küündida koguni 10 sentimeetrini. Bootlace Worm Lineus longissimus Marine Animal Encyclopedia Lineus longissimus Gunnerus, 1770 Gittenberger, A. & C. Schipper (2008). "Long live Linnaeus, Lineus longissimus (Gunnerus, 1770)(Vermes: Nemertea: Anopla: Heteronemertea: Lineidae), the longest animal worldwide and its relatives occurring in The Netherlands". Zool. Med. Leiden Bootlace worm (Lineus longissimus) Encyclopedia of Life Michael Bright. "The Shark that Walks on Land: And Other Strange but True Tales of Mysterious" Grevelingen - Lineus longissimus - Snoerworm 2013 11 26 YouTube'i video pikast külgpilulasest. ̈
Komarivtsi (Bari rajoon)

Komarivtsi (ukraina keeles Комарівці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Pindala on 3,92 km². Elanike arv on 1161.
Kärssusside loend

Siin on loetletud kärssusse. Selles nimekirjas on kärssusside liigid ja teised -taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid. Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis: Eestis tavaline – kogu Eestis tavaline või sage Eestis kohati – Eestis kohati tavaline, kohati puudub või haruldane Eestis haruldane – Eestis haruldane või väga vähestes kohtades levinud # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y külgpilulased (Lineidae), sugukond pikk külgpilulane (Lineus longissimus), sgk külgpilulased, Lääne- ja Põhja-Euroopa rannikuvetes
Usinitsa tsässon

Usinitsa tsässon on tsässon Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Usinitsa külas (varemalt Suure-Usinitsa külas) Setomaa vallas. Tsässon on pühitsetud Jumalaema kaitsmisele, mille püha tähistatakse siin 14. oktoobril (Juliuse ehk vana kalendri järgi 1. oktoobril). Tsässon on ehitatud 1948. aastal ning see on taastatud 1989. aastal. Tsässonate loetelu Jaanus Plaat, Arne Maasik. Usinitsa. Mihkli või Pokrovi tsässon. - Õigeusu kirikud, kabelid ja kloostrid Eestis. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 932–933 Tapio Mäkeläinen, Ahto Raudoja. Usinitsa. - Setomaa tsässonad. 2011. Lk 392–395
Krasnohorivka

Krasnogorivka on rajoonilise tähtsusega linn Ukrainas Donetski oblastis Marjinka rajoonis, 20,7 kilomeetri kaugusel Donetski keskusest läänes. Krasnogorivka asutati XIX sajandi I poolel, linna õigused sai 1938. aastal. Linna kõrgus merepinnast on 149 meetrit. Krasnogorivkas elab 15 937 inimest, asustustihedus 1449 inimest ruutkilomeetri kohta. Donbassi sõja ajal, 2014. aasta aprillikuus võtsid valitsusvastased relvajõud linna oma kontrolli alla. 2. augustil võtsid valitsusväed linna oma kontrolli alla. 2015. aasta 3. juuni varahommikul alanud valitsusvastaste relvajõudude ägedates rünnakutes Marjinkale ja Krasnogorivkale oli keskpäevaks saanud haavata 25 valitsusvägede võitlejat. 8. juunil sõitis Krasnogorivka piirkonnas miinile valitsusvägede veok, hukkus sõidukis olnud seitse sapööri. "Державний комітет статистики України. Чисельність наявного населення України на 1 січня 2013 року, Київ-2013". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2015. Vaadatud 8. augustil 2014. https://news.pn/en/criminal/110520 http://en.interfax.com.ua/news/general/216647.html "Боевики пять часов атакуют Марьинку. У нас – 25 раненых". Infovastupanu. 3. juuni 2015. Vaadatud 3. juunil 2015. "Под Донецком начались жестокие бои, в ход пошла артиллерия и «Грады», - соцсети. СКРИНЫ". Infovastupanu. 3. juuni 2015. Vaadatud 3. juunil 2015. "Зведені дані щодо ситуації у зоні АТО – 09 червня". URJKN teabekeskus. 9. juuni 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2015. Vaadatud 9. juunil 2015. 19. oktoober 2014. Infovastupanu. Красногоровка после обстрела российско-террористическими войсками. Fotod (3) (vene keeles)
Staromõhhailivka

Staromõhhailivka on alev Ukrainas Donetski oblastis Marjinka rajoonis, ligi paarikümne kilomeetri kaugusel Donetskist läänes. Staromõhhailivka asutati 1747. aastal, alevi õigused sai 1938. aastal. Staromõhhailivka kõrgus merepinnast on 176 meetrit. kõrgusel merepinnast. 2013. aasta 1 jaanuaril elas Staromõhhailivkas 5411 inimest. 2014. aasta Ukraina kriisi ajal, aprillikuus, võtsid Venemaa meelsed separatistid linna oma kontrolli alla. 2. augustil võtsid valitsusväed linna oma kontrolli alla. 2016. aasta oktoobri seisuga oli asula valitsusvastaste relvajõudude kontrolli all. "Державний комітет статистики України. Чисельність наявного населення України на 1 січня 2013 року, Київ-2013". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2015. Vaadatud 8. augustil 2014. Ukrainian military liberate two more villages in Donetsk region - NSDC, Interfax, August 2, 2014. Ukrainian Forces Advance in East as Russia, West Squabble, Newsweek, August 2, 2014. "Latest from OSCE Special Monitoring Mission (SMM) to Ukraine, based on information received as of 19:30, 19 October 2016". OSCE. 20. oktoober 2016. Vaadatud 21. oktoobril 2016.
Kilpmardikas

Kilpmardikas (Cassida) on perekond mardikalisi poilaste sugukonnast. Eestis elab 14 selle perekonna liiki. raudrohu-kilpmardikas Cassida denticollis, Suffrian, 1844 Cassida ferruginea, Goeze, 1777 nelgi-kilpmardikas Cassida flaveola, Thunberg, 1794 kirju-kilpmardikas Cassida nebulosa, Linnaeus, 1758 punavööt-kilpmardikas Cassida panzeri, Weise, 1907 ohaka-kilpmardikas Cassida rubiginosa, Müller, 1776 Cassida sanguinolenta, Müller, 1776 Cassida sanguinosa, Suffrian, 1844 triip-kilpmardikas Cassida vibex, Linnaeus, 1767 hõbetriip-kilpmardikas Cassida nobilis, Linnaeus, 1758 Cassida vittata, Villers, 1789 Cassida hemisphaerica, Herbst, 1799 roheline kilpmardikas Cassida viridis, Linnaeus, 1758 Cassida murraea, Linnaeus, 1767
Marjinka

Marjinka (ukraina Мар'їнка) on rajoonilise tähtsusega linn Ukrainas Donetski oblastis, Marjinka rajooni halduskeskus. Linn asub 21,3  kilomeetri kaugusel Donetski kesklinnast lääneedelas ja piirneb Donetski Petrovski rajooniga. Marjinka asutati 1844. aastal, linna õigused sai 1977. aastal. Linna kõrgus merepinnast on 152 meetrit. Marjinkas elab 9913 inimest, asustustihedus 191 inimest ruutkilomeetri kohta. Donbassi sõja ajal, 2014. aasta aprillikuus võtsid valitsusvastased relvajõud linna oma kontrolli alla. 5. augustil võtsid valitsusväed linna oma kontrolli alla. 2015. aasta 3. juuni varahommikul alanud valitsusvastaste relvajõudude ägedates rünnakutes Marjinkale ja Krasnogorivkale oli keskpäevaks saanud haavata 25 valitsusvägede võitlejat. ÜRO peasekretäri asetäitja Jeffrey Feltmani teatel hukkus kolmapäeval, 3. juunil Marjinka piirkonnas toimunud kokkupõrgetes 28 inimest, kellest 9 olid tsiviilisikud. Marjinka 2015. aastal Marjinka lahing (2015) Marjinka lahing (2022–) "Державний комітет статистики України. Чисельність наявного населення України на 1 січня 2013 року, Київ-2013". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2015. Vaadatud 8. augustil 2014. UKRAINIAN TROOPS EDGE CLOSER TO REBEL CITY, AP, August 5, 2014. "Боевики пять часов атакуют Марьинку. У нас – 25 раненых". Infovastupanu. 3. juuni 2015. Vaadatud 3. juunil 2015. "Под Донецком начались жестокие бои, в ход пошла артиллерия и «Грады», - соцсети. СКРИНЫ". Infovastupanu. 3. juuni 2015. Vaadatud 3. juunil 2015. "Конфликт на Донбассе унес жизни 6,4 тысячи человек, 28 из них погибли в Марьинке - ООН". UNIAN. 5. juuni 2015. Vaadatud 5. juunil 2015. Мар'їнська міськрада Ukraina kardab invasiooni, Reutersi fotoreportaaž (21 fotot) Marjinkast, 05.06.2015 (vaadatud 05.06.2015) Christopher Miller, Guns Of August: Fears Of Full-Scale War Return As Casualties Mount In Ukraine, Vabadusraadio, 9. august 2016