laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Virginie Despentes

Virginie Despentes [viržin'i dep'ant] (kodanikunimega Virginie Daget; sündinud 13. juunil 1969 Nancys) on prantsuse feministlik kirjanik ja filmilavastaja. Tema 1994. aastal ilmunud esikromaan "Kepi mind" pälvis palju tähelepanu. Oma teostes käsitleb ta sageli prostitutsiooni, pornograafiat ja elu vaesuses. Enne kirjanikukarjääri algust teenis ta aastaid leiba seksitöötajana, samuti vabakutselise rokiajakirjaniku ja pornofilmikriitikuna. 2000. aastal valmis esimene Despentesi lavastatud film "Kepi mind" ("Baise-moi"), mis valmis tema samanimelise romaani põhjal. "Kepi mind" ("Baise-moi" 1994) "King Kongi teooria" („King Kong Théorie” 2006, eesti keeles 2023) "Les Chiennes savantes" (1996) "Les Jolies Choses" (1998) "Mordre au travers" (1999) "Trois étoiles" (koos Nora Hamdiga, 2002) "Bye bye Blondie" (2004) "Apocalypse Bébé" (2010) "Vernon Subutex" (1.-2015, 2.-2015, 3.-2017, eesti keeles 2019, 2020 ja 2021) "Cher connard" (2022) Flore'i auhind (1998) Renaudot' auhind (2010) Landerneau auhind (2015) Virginie Despentes, anatomie d’un phénomène[alaline kõdulink] Maria Esko, Millega ravida ravimatut?, Looming, 10/2018. Maria Esko, Millega ravida ravimatut?, Looming, 10/2018
Raketikompleks

Raketikompleks on teatud tüüpi rakettide funktsionaalselt ja tehnoloogiliselt omavahel ühendatud seadmete ja vahendite kogum, mis on mõeldud rakettide väljalennutamiseks, nende lennu juhtimiseks ja muude ülesannete täitmiseks. Raketikompleksi koosseisu kuuluvad raketid, laskurseadeldised (stardiseadeldised), juhtimissüsteemid, tehnoloogilised ja abivahendid. Raketikomplekside liigitus on sarnane rakettrelvastuse jaotusega. Rakettrelvastus
Francisco Suárez

Francisco Suárez (5. jaanuar 1548 – 25. september 1617) oli hispaania jesuiidi preester, filosoof ja teoloog, üks olulisemaid skolastikuid. Ta õppis Salamanca Ülikoolis ja õpetas hiljem Coimbra Ülikoolis.
Jeff Goldblum

Jeffrey Lynn Goldblum (sündinud 22. oktoobril 1952 West Homestead, Pennsylvania) on ameerika näitleja ja laulja. Jeff Goldblum andmekogus IMDb (inglise) Jeff Goldblum andmekogus Filmiveeb
Kolmainsus (Rubljov)

"Kolmainsus" on Andrei Rubljovi aastatel 1411 või 1425–1427 temperatehnikas maalitud ikoon, mida peetakse vene ikoonikunsti tippteoseks. See kujutab kolme inglit, kes ilmutasid end Aabrahamile Mamre tammikus, kuid ikooni on tõlgendatud kolmainsuse kujutisena. Maali mõõtmed on 142 cm × 114 cm. Ikooni säilitati 1929. aastast Tretjakovi galeriis Moskvas. Ikoon sai kahjustada 2022. aasta suvel, kui see viidi kolmeks päevaks Moskva lähedal asuvasse kirikusse. 15. mail 2023 anti ikoon Vladimir Putini korraldusel ning kunstiteadlaste ja restauraatorite tahte vastaselt üle Vene Õigeusu Kirikule ning seda hakatakse eksponeerima Sergijev Possadis asuvas Troitse-Sergi suurkloostris. 4.–18. juunini 2023 asub maal Moskvas Päästja Kristuse katedraalis. Moskvas asuv keskaegne ikoon võib hävida Kremli mahhinatsioonide tõttu, ERR, 29. mai 2023 http://www.patriarchia.ru/db/text/6032953.html "Kolmainsus" Tretjakovi galerii kodulehel (vene keeles)
Kaspia flotill

Kaspia flotill (vene keeles Каспийская флотилия) on Venemaa mereväe operatiivkoondis, mille tegevuspiirkond on Kaspia meri. Peabaas asub Kaspiiskis. Flotilli koosseisu kuulub mitu laevabrigaadi ja sõjalaevade divisjoni ning rannakaitsevägi. Suurtükikaatrite divisjon baseerub Astrahanis ja Mahhatškalas. Flotilli juhataja on 2021. aastast kontradmiral Aleksandr Peškov. Kaspia flotill osaleb käimasolevas Vene-Ukraina sõjas alates veebruaris 2022 alanud Venemaa täieulatuslikus sissetungis Ukrainasse. Flotilli laevadelt tulistatakse tiibrakettidega Ukrainas asuvate sihtmärkide pihta.  Kaspia flotill – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sajószentpéter

Sajószentpéter (saksa keeles Sankt Peter) on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis Kazincbarcika kreisis. Sajószentpéter asub Kazincbarcikast umbes 7 km idakagus ja Miskolcist ligikaudu 14 km põhjaloodes. Asulat on ürikutes esmamainitud 1281. aastal. 19. sajandi teisel poolel rajati piirkonnas kivisöekaevandused ja ehitati klaasivabrik. Kaevandused ja klaasivabrik suleti 20. sajandi lõpul. Sajószentpéter sai linnaõigused 1. märtsil 1989. Dobšiná, Slovakkia Kobióri vald, Poola Šternberk, Tšehhi Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Várostörténet Sajószentpéter. Vaadatud 4. juunil 2023 Szomszédunk: Sajószentpéter Barcikai Históriás. Vaadatud 4. juunil 2023
Mats Erdelli kabel

Mats Erdelli kabel on Taagepera kalmistu (ka Ala kalmistu) lõunapoolses otsas olev esimese eesti soost mõisniku Mats Erdelli perekonna kabel. Püramiidja katusega kabeli lasi ehitada Mats Erdell ise. Selle nurkades on kiviseinad ja külgedel sepisaed. Kabeli keskel seisab suur kivitahvel kirjaga „Siin hingab rahhoga omma suure töteggemissest ja holekandmissest Sõnni peremees Rope mõisa Pfandhalter ja Pattkülmõisa Rentnik Matz Erdell – sündis Pöögle valla Erdo tallus essimesse Kristuse ülestõusmise pühha jutluse aial 1792 aastal, surnud Pattkülla mõisan 2-sel Detsembre kuu päwal 1847…“. Kabelisse on maetud lisaks Mats Erdellile tema naine Kärt, poeg Friedrich Bernhard ja teadaolevalt veel üks Matsi järglastest. Mats Erdelli kabel Ala kalmistul, www.puhkaeestis.ee Taagepera kalmistu. Haudi. Mats Erdelli kabel. Mulgimaa infoportaal.
Sarkad

Sarkad on linn Ungaris Békési komitaadis, Sarkadi kreisi halduskeskus. Sarkad asub Rumeenia piirist 6 km kaugusel, Békéscsabast ligi 24 km idakirdes. Ürikutes on Sarkadit linnaks nimetatud juba hiliskeskajal. 1. mail 1866 hävis suur osa linnast tulekahjus. Raudteeühenduse sai Sarkad 1871. aasta septembris. 25. aprillil 1887. kaotas Sarkad linnaõigused. 1. märtsil 1989 sai Sarkad linnaõigused tagasi. Salonta, Rumeenia Snagov, Rumeenia Niestetal, Saksamaa Baraolt, Rumeenia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Sarkad város története Sarkad város. Vaadatud 4. juunil 2023
Ian Wright

Ian Edward Wright (sündinud 3. novembril 1963) on endine Inglismaa jalgpallur ja ründaja. Wright sõlmis esimese profilepingu Crystal Palace FC-ga 1985. aastal 21-aastaselt. Kuue hooaja jooksul klubis lõi ta 117 mänguga kokku 277 väravat, millega oli klubi kõigi aegade paremuselt kolmas väravakütt. 1991. aasta septembris sõlmis ta 2,5 miljoni naela eest lepingu Arsenal FC-ga, mis oli siis klubi rekord. Temast sai 1990. aastatel Arsenali üks olulisemaid mängijaid, kuus hooaega järjest oli ta klubi parim väravakütt. 1996. aasta novembris nimetati ta Premier League'is kuu mängijaks. Kui ta 1998. aastal lahkus, oli ta 185 väravaga Arsenali kõigi aegade parim väravakütt, sellest ajast alates on temast möödunud Thierry Henry. Pärast Arsenali mängis ta lühimat aega klubides West Ham United FC, Nottingham Forest FC, Celtic FC ja Burnley FC. Ta lõpetas jalgpallurikarjääri 2000. aastal. Pärast seda on ta töötanud tele- ja raadiosaadete saatejuhina.
Splanhnopleuramesenhüüm

Splanhnopleuramesenhüüm (Mesenchyma splanchnopleurale) on struktuur, mis tekib embrüogeneesi käigus, kui lateraalplaadi mesoderm lõheneb kaheks kihiks. Sisekiht ehk splanhiline mesoderm (tsöloomiväline mesoderm) liitub endodermiga, moodustades splanhnopleura.
Endokardiaalsed torud

Endokardiaalsed torud ehk endokardiaalsed südametorud on embrüo paarilised piirkonnad, mis tekivad kolmanda rasedusnädala keskpaigaks ja koosnevad eellasrakkudest primitiivse südametoru arenguks. Need pärinevad lateraalplaadi mesodermist ja moodustuvad algselt angioblastiliste veresoonte kokkukasvamisel kummalgi pool embrüo keskjoont. Endokarditorud on väga lähedased eelsoolele. Kui neljandal rasedusnädalal algab embrüo voltumine horisontaaltasandil, siis endokarditorud kohtuvad keskjoonel, et moodustada primitiivne südametoru, millest lõpuks saab endokard. Müokard moodustub südametoru ümbritsevatest mesodermirakkudest, epikard moodustub teistest rakkudest, tõenäoliselt neuraalharja rakkudest. Margaret L. Kirby. Cardiac development, Oxford University Press 2007, lk 119, ISBN 0-19-517819-X.
Primitiivne südametoru

Primitiivne südametoru ehk südametoru on südame arengu varaseim staadium. Vere voolamise suunas koosneb see venoosurkest, primitiivsest kojast, primitiivsest vatsakesest, südamesibulast ja arterioostüvest. See kujunevad algselt lateraalplaadi mesodermist. See tekib endokardiaalsete torudede liitumisel; inimesel alates embrüogeneesi 21. päevast. J. M. Schleich. Development of the human heart: days 15–21. – Heart, 2002, kd 87, nr 5, lk 487. Täistekst. Thomas A. Marino. Text for Cardiovascular Development, isc.temple.edu. Heart Tube Formation, meddean.luc.edu.
Kodade virvendus

Kodade virvendus (AF, A-fib), tuntud ka kui kodade virvendusarütmia (KVA), kodade fibrillatsioon ja absoluutne arütmia, on südame rütmihäire, mille puhul tõmbuvad südamekojad kokku kiiresti ja ebaregulaarselt. Häire puhul ei suuda südametööd juhtiv siinussõlm väljasaadetavaid elektriimpulse ehk siinusrütmi koordineerida, mis paneb südamekojad korrapärase kokkutõmbumise asemel virvendama – kodade kokkutõmbed toimuvad ebaregulaarselt, ebaühtlase kiirusega ja omavahel kooskõlastamata. Osalt kanduvad korrapäratud elektriimpulsid üle ka südamevatsakestele, pannes needki ebaregulaarselt kokkutõmbuma ning muutes seekaudu pulsi ebaregulaarseks. Kui tavapäraselt lööb süda umbes 60–90 minutis, siis kodade virvendusarütmia ajal võib löömisrütm tõusta 140–180 või 150-300 korrani minutis. KVA avaldub lühiajaliste episoodide ehk paroksüsmidena või püsiva, kroonilise haigusena. See on üks sagedasemaid südame rütmihäireid, kusjuures selle esinemissagedus elanikkonnas on jätkuvalt tõusev. Häire põhiline riskitegur on kõrge vanus. Samas on oluliseks peetud ka elustiili (suitsetamine, alkoholism, ülekaalulisus, vähene füüsiline aktiivsus, stress) ning varasemaid kroonilisi haiguseid nagu kõrgvererõhktõbi, südame isheemiatõbi, südamepuudulikkus, diabeet, uneapnoe ja kilpnäärme talitushäired. Sümptomid võivad puududa, kuid häire ajal võib esineda südamepekslemine, valu rinnus, peapööritust või nõrkus. Kodade virvendus ei ole iseenesest eluohtlik, kuid selle tüsistustena võivad tekkida insult ja südamepuudulikkus. Insuldi riski on KVA diagnoosiga inimestel hinnatud umbes viis korda kõrgemaks tavapärasest. Vatsakeste virvendus Remmel, Maali-Liina (dr) (12. oktoober 2016). "Kodade virvendusarütmia". Virtuaalkliinik.ee. Äripäev AS. Vaadatud 4. juuni 2023. Zoni-Berisso, Massimo; Lercari, Fabrizio; Carazza, Tiziana; Domenicucci, Stefano (2014). "Epidemiology of atrial fibrillation: European perspective". Clinical Epidemiology. 6: 213–220. DOI:10.2147/CLEP.S47385. PMC 4064952. PMID 24966695. "Kodade virvendusarütmia". Inimene.ee. Magnum AS. Vaadatud 4. juuni 2023. "Kodade virvendusarütmia". Tartu Ülikooli Kliinikum. Vaadatud 4. juuni 2023. Mesikepp, Arvo. "Südame rütmihäire". Kliinik.ee. Confido. Vaadatud 4. juuni 2023. Munger, Thomas M.; Wu, Li-Qun; Shen, Win K. (2014). "Atrial fibrillation". Journal of Biomedical Research. 28 (1): 1–17. DOI:10.7555/JBR.28.20130191. PMC 3904170. PMID 24474959.
Joosep Susi

Joosep Susi (sündinud 13. märtsil 1989) on eesti ajakirjanik, kirjandusteadlane ja -didaktik. Joosep Susi on lõpetanud Tallinna Prantsuse Lütseumi 2008. aastal. 2013. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli kirjanduse ja kultuuriteaduste erialal ja kaitses samas 2016. aastal magistritöö "Lünk kirjanduse ruumis. Võimalikke lähenemisi ühele kirjandusteoreetilisele mõistele". Alates 2019. aastast töötab ta Tallinna Ülikooli kirjandusõpetuse ja eesti kirjanduse külalis- ja alates 2020. aastast nooremlektorina. Ta uurib nüüdisluulet ja luuleteooriat, õpetab emakeeleõpetajaid ja on süvenenud kirjandusdidaktika, iseäranis luuledidaktika maailma. Ta on üks kirjandusõpetuse eestkõnelejaid ja populariseerijaid. Ta on kirjandusteoste analüüsi ja tõlgendamise teemaliste Videoõpsi loengute üks autoreid. 2022. aasta sügisel oli ta koos Lauri Leesiga kirjandusõpetuseteemalise "Kultuurisaate" külaline. 2015 – ajakirja Värske Rõhk aastapreemia (essee “Kuidas kirjutada head aega?” eest) 2020 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (koos Agnes Neieriga[1] artikli „Verbaalse ja visuaalse dialoog. Sissejuhatus lüürilise luule ja foto vastastikmõjusse“ [2] eest) 2023 – Sirbi laureaat 2022 Aastatel 2017, 2019, 2020, 2021 on ta olnud Ants Orase arvustuse aastapreemia nominent. "Eesti Spordi Bibliograafiline Leksikon". Spordikoolituse ja -Teabe Sihtasutus. Vaadatud 4. juunil 2023. "ETIS". www.etis.ee. Vaadatud 4. juunil 2023. "ETIS". www.etis.ee. Vaadatud 4. juunil 2023. "EKSPERT EETRIS ⟩ Joosep Susi: «Kirjandusõpetus peab lähtuma õpilasest!»". Haridus. 26. oktoober 2022. Vaadatud 4. juunil 2023. Sissejuhatus kirjanduse I kursusele | VIDEOÕPS Kirjandus #1, vaadatud 4. juunil 2023 ERR (12. oktoober 2022). "Koolikirjandus: kas oluline on, mida lapsed loevad või et nad üldse loevad?". ERR. Vaadatud 4. juunil 2023. "Sirbi laureaadid 2022". Sirp. 13. jaanuar 2023. Vaadatud 27. septembril 2024.
Davõd Tšerkaskõi

Davõd Janovõtš Tšerkaskõi (ukraina keeles Давид Янович Черкаський, 23. august 1932 – 30. oktoober 2018) oli Nõukogude ja Ukraina animafilmide režissöör ja stsenarist. Ta tegi Kõjivnaukfilmile mitmeid animatsioonipilte. Davõd Tšerkaskõi sündis 1932. aastal Ukraina NSV-s Špolas. Tšerkaskõi lõpetas Kiievi Ehitusinstituudi. Ta märkis, et nõukogude vanemad eeldasid Nõukogude Liidu osalemist sõjas ja registreerisid oma lapsed hiljem, et viivitada nende sõjaväkke värbamisega. Tšerkaskõi tunnistas intervjuus, et on sündinud 23. augustil 1932. Teise maailmasõja ajal evakueeriti ta koos emaga külla Venemaal Tškalovi linna (tänapäeval Orenburg) lähedale. David Tšerkaskõi kuulus Ukraina võimlejate koondisesse. Alates 50. eluaastast kuni 80. eluaastani nautis Tšerkaskõi mäesuusatamist. Pärast Stalini surma sai Tšerkaskõi teada, et tema perekond on pärit väikesest Špola linnast Kesk-Ukrainas ja tal on sugulased Ameerika Ühendriikides. Tema isa oli pärast revolutsiooni tüpograafiadirektor ja hiljem oli ta justiitsküsimuste rahvakomissari abi. Ta oli abielus animaatori ja animarežissööri Natalja Martšenkovaga. 1964 "Musta kuninga mõistatus" (vene keeles Тайна чёрного короля) koos Sergei Ljaliniga 1967 "Columbus maandub rannikul" (vene keeles Колумб причаливает к берегу) 1969 "Saladuslik Buffee" (vene keeles Мистерия-буфф) 1970 "Lühijutud" (vene keeles Короткие истории) 1971 "Võlur Ohh" (vene keeles Волшебник Ох) 1972 "Vastu tahtmist ümber maailma" (vene keeles Вокруг света поневоле) 1974 "Vaaraod, hüvasti!" (vene keeles Прощайте, фараоны!) koos Vjatšeslav Vinnikuga 1975 "Mida kuradit sa tahad?" (vene keeles Какого рожна хочется?) 1979 "Kapten Wrongeli seiklused" (vene keeles Приключения капитана Врунгеля) 1983 "Tiivad" (vene keeles Крылья) 1984 "Doktor Aibolit" (vene keeles Доктор Айболит) 1988 "Aarete saar" (vene keeles Остров сокровищ) 1992 "Hullud makaronid ehk professor Bugensberg" (vene keeles Макароны смерти, или Ошибка профессора Буггенсберга) filmi ei tehtud valmis "Умер режиссер мультфильма "Остров сокровищ" Давид Черкасский". Радио Свобода (vene). Vaadatud 6. juunil 2019. "Давид Черкасский". animation-ua.com (vene). Originaali arhiivikoopia seisuga 16. mai 2017. Vaadatud 1. märtsil 2021. Roman Huba. Experienced Wrongel. David Cherkassky about his works, friends and hobbies (Опытный Врунгель. Давид Черкасский о своих работах, друзьях и увлечениях). Focus (Ukraine). 28 June 2017 Hordiychuk, I, Intellectual Rabelaisian (Интеллектуальный раблезианец). The Day. 23. august 2017 "Марченкова Наталія Семенівна — Енциклопедія Сучасної України". esu.com.ua (ukraina). Vaadatud 1. märtsil 2021.
Süü–häbi–hirmu spekter kultuurides

Kultuuriantropoloogias sai erinevate kultuuride liigitamine kas süü-kultuur, häbi-kultuur või hirmu-kultuur tuntuks tänu Ruth Benedicti raamatule "Krüsanteem ja mõõk", kus ta kirjeldas Ameerika kultuuri kui "süü-kultuuri" ja Jaapani kultuuri kui "häbikultuuri". (Kultuuri asemel võib kasutada ka väljendit "ühiskond"). Erinevused kultuuride vahel tekivad vastavalt sellele kuidas valitsus ja inimesed ise reguleerivad inimeste käitumist seaduste, ärireeglite või sotsiaalse etiketiga. Seda klassifikatsiooni on rakendatud eriti nn "apollonlikele" ühiskondadele, sorteerides neid vastavalt emotsioonidele, mida nad kasutavad üksikisikute (eriti laste) kontrollimiseks ja sotsiaalse korra säilitamiseks, meelitades neid normidele allumisele ja vastavusele. Süü-kultuuris hoitakse kontrolli inimeste üle tekitades hukkamõistetud käitumisviiside eest süütunnet. Süü maailmavaade keskendub seadusele ja karistusele. Karistada võib saada kas praeguses või järgmises elus. Sellises kultuuris elav inimene võib küsida: "Kas mu käitumine on õiglane või ebaõiglane?" Selline kultuur rõhutab ka individuaalset südametunnistust. Häbi-kultuuris on kontrollivahendiks häbi sisendamine ja sellega kaasnev ähvardus saada teiste poolt tõrjutud. Häbi (millega seondub ka mõiste "Au") maailmavaade otsib "au tasakaalu" ja võib viia kättemaksu dünaamikateni. Sellises kultuuris elav inimene võib küsida: "Kas ma näen välja häbiväärne, kui ma teen X?" või "Kuidas inimesed mind vaatavad, kui ma teen Y?" Häbikultuurid põhinevad tavaliselt uhkuse ja au mõistetel. Sageli on olulised inimeste teod. Hirmuühiskonnas hoitakse kontrolli tekitades inimestes hirmu oma teo tagajärgede ees. Hirmu maailmavaade keskendub füüsilisele domineerimisele. Sellises kultuuris elav inimene võib küsida: "Kas keegi teeb mulle haiget, kui ma seda teen?" Ezra F. Vogel, Foreword, The Chrysanthemum and the Sword (Boston: Houghton Mifflin 1989) Ying and Wong. "Cultural Models of Shame and Guilt". Cultural Influences. Silver, Alan Jews, Myth and History: A Critical Exploration of Contemporary Jewish Belief p.161 De Mente, Boye Lafayette (1996) There's a Word for It in Mexico pp. 79–80 Lloyd-Jones, Hugh (1983) The Justice of Zeus
Mahinur Özdemir

Mahinur Özdemir (sündinud 7. novembril 1982 Schaerbeekis) on endine Belgia poliitik ning Türgi diplomaat ja poliitik. Ta on noorim ja esimene naissoost parlamendiliige, kes kannab hidžaabi. Ta visati Humanistlikust Demokraatlikust Keskerakonnast (cdH) välja Armeenia genotsiidi eitamise eest 2015. aastal. Ta oli aastatel 2020–2023 Türgi suursaadik Alžeerias. Ta on 4. juunist 2023 Türgi pere- ja sotsiaalteenuste minister. Mahinur Özdemir sündis aastal 1982 Schaerbeekis Belgias. Ta on Konya ja Afyonkarahisari provintsist pärit türklaste perekonna kolmanda põlvkonna liige. Ta on lõpetanud Brüsselis prantsuse keelse ülikooli Université libre de Bruxellesi, tal on magistrkraad avaliku halduse alal (algul tahtis ta õppida õigusteadust, kuid mõistis, et hidžaabi kandjana on tal karjääri võimalused piiratud). Lisaks oli ta mitmete Scharbeeki valitsusväliste organisatsioonide aktiivne liige ja üliõpilasorganisatsiooni asutaja. Aastal 2009 liitus ta kristlike demokraatide Humanistliku Demokraatliku Keskerakonnaga ja sama aasta juunis valiti ta sealt Pealinna Brüsseli piirkonna parlamendi liikmeks. Temast sai esimene parlamendiliige, kes kandis hidžaabi. 29. mail 2015 visati ta Humanistliku Demokraatliku Keskerakonna ridadest välja pärast seda, kui ta keeldus nimetamast Esimese maailmasõja ajal toimunud armeenlaste veresauna genotsiidiks. Erakonna juht teatas, et tema tegu on vastuolus erakonna moraalipõhimõtetega ja kõik erakonna liikmed, kes ei tunnista Armeenia genotsiidi, heidetakse erakonnast välja. Mahinur Özdemir ise väitis seda juhtumit kommenteerides, et tema tegu on sõnavabaduse ilminguga. Tema toetuseks korraldas meeleavaldusi Brüsseli türgi kogukond, samuti toetas teda Õigluse ja Arengu Partei. Seejärel jätkas ta poliitikas sõltumatu parlamendiliikmena. Ta ei kandideerinud enam 2018. aasta kohalikel valimistel. Ta ei kandideerinud ka 2019. aasta parlamendivalimistel. 2020. aasta jaanuaris määras Türgi valitsus Özdemiri riigi suursaadikuks Alžeerias. Seejärel sai temast ka Islami Koostöö Organisatsiooni Naiste Ülemnõukogu liige. Pärast president Recep Tayyip Erdoğani tagasivalimist on ta 4. juunist 2023 Türgi pere- ja sotsiaalteenuste minister. Ta on 30. juulist 2010 abielus, ta on kahe lapse ema. Tal on Belgia ja Türgi kodakondsus. Ta valdab türgi ja prantsuse keelt emakeelena, lisaks valdab ta hollandi, inglise ja hispaania keelt.
Werner von Siemens

Helilooja kohta vaata artiklit Ernst von Siemens. Ernst Werner Siemens (aastast 1888 von Siemens; 13. detsember 1816 – 6. detsember 1892) oli saksa elektriinsener, leiutaja ja ärimagnaat. Siemensi järgi on nimetatud SI-süsteemi juhtivuse mõõtühik siimens. Ta rajas omanimelise elektri- ja telekommunikatsiooniettevõtte Siemens. Friedrich von Hefner-Alteneck Werner von Siemensi sõrmus Saksa leiutajate loend Elektrotehnika ajalugu Dielektrik-barjäärlahendus Alalisvoolugeneraator Elektrivedur Elektrigeneraator Lift Mikroplasma Trollibuss Wells, John (3. aprill 2008). Longman Pronunciation Dictionary (3rd ed.). Pearson Longman. ISBN 978-1-4058-8118-0. Wells, John C. (2008), Longman Pronunciation Dictionary (3rd ed.), Longman, ISBN 978-1-4058-8118-0 Shaping the Future. The Siemens Entrepreneurs 1847–2018. Ed. Siemens Historical Institute, Hamburg 2018, ISBN 978-3-86774-624-3. Werner von Siemens, Lebenserinnerungen, Berlin, 1892 (reprinted as Mein Leben, Zeulenroda, 1939). Werner von Siemens, Scientific & Technical Papers of Werner von Siemens. Vol. 1: Scientific Papers and Addresses, London, 1892; Vol. 2: Technical Papers, London, 1895. Sigfrid von Weiher, Werner von Siemens, A Life in the Service of Science, Technology and Industry, Göttingen, 1975. Wilfried Feldenkirchen, Werner von Siemens, Inventor and International Entrepreneur. Columbus, Ohio, 1994. Nathalie von Siemens, A Brimming Spirit. Werner von Siemens in Letters. A Modern Entrepreneurial History, Murmann Publishers, 2016, ISBN 978-3-86774-562-8. Lifelines: Werner von Siemens, Vol. 5, ed. Siemens Historical Institute, Berlin 2016 Elulugu, Siemens Corporate Archives Loudspeaker History (U. of San Diego) Lühike elulugu
Kühne Logistics University

KLU (Kühne Logistics University) on Saksamaal Hamburgis asuv riiklik akrediteeritud ülikool, mis koolitab tugeva protsessilise mõtteviisi ja oskustega juhte, võttes aluseks ülikooli peamised pädevusvaldkonnad nagu digitaalne ümberkujundamine, jätkusuutlikkus ja ettevõtlus. Kühne Sihtasutuse toetusel edendab KLU oma teadus- ja õppetegevuse kaudu eelkõige logistikat ning tarneahela juhtimist. KLU asutasid 2010. aastal Klaus-Michael Kühne ja tema sihtasutus Kühne Sihtasutus, mis asub Šveitsis Schindellegis. 2013. aastal avati Hamburgi HafenCity ülikoolilinnak Hamburgi endise linnapea ja praeguse Saksamaa kantsleri Olaf Scholzi poolt. Koos INSEADiga avas KLU 2016. aastal oma humanitaarlogistikakeskuse. Aastal 2021 sai KLU Studyportalsi poolt hinnangu kui Best University Worldwide (ülemaailmselt parim ülikool). KLU kavatseb avada mitu ülikoolilinnakut Aasias, Ladina-Ameerikas ja Aafrikas. Kõik KLU kursused on akrediteeritud Rahvusvahelise ärijuhtimise akrediteerimise sihtasutuse (FIBAA) poolt. Tuginedes ainult üliõpilaste hinnangutele, sai KLU 2021. aastal Studyportalsilt ülemaailmse üliõpilaste rahulolu auhinna. Chalmersi Tehnikaülikool EM Strasbourg Business School Erasmuse Rotterdami ülikool Kõrgem Majanduskool Leuveni Katoliiklik Ülikool Nottinghami Ülikool Reykjavíki ülikool Singapuri Riiklik Ülikool Tongji Ülikool Wolfgang Peiner (2010-2012) Thomas Strothotte (2013-2022) Andreas Kaplan (alates 2023. aastast) "Das goldene Ei der neuen Privatuni". "Insead partners with Kühne Logistics University to open research centre on humanitarian logistics". "Global Student Satisfaction Awards 2021 - And the winners are…". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2023. Vaadatud 5. juunil 2023. "Ex-Finanzsenator Peiner nicht mehr Präsident der Kühne-Uni". "Rektoren, Präsidenten und Kanzler Juni 2018". "Andreas Kaplan new President of Kühne Logistics University". Ametlik koduleht