laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kalju-puukoristaja

Kalju-puukoristaja (Sitta neumayer) on puukoristajalaste sugukonda puukoristaja perekonda kuuluv linnuliik. Ta on märksa suurem ja heledam kui puukoristaja. Kalju-puukoristaja keha ülaosa on hall, alaosa aga hele ning tal on pikk ja kitsas allapoole kaarduv tume triip üle silma. Kalju-puukoristaja elutseb Kagu-Euroopas (peamiselt Kreekas ja Balkani maades)[viide?].
Jyrki Kataineni valitsus

Jyrki Kataineni valitsus oli Soome 72. valitsus. Valitsus oli ametis 22. juunist 2011 kuni 24. juunini 2014. Valitsus moodustati pärast 2011. aasta Eduskunna valimisi, mis toimusid 17. aprillil 2011. Valimistel said ainsana hääli juurde Timo Soini juhitud Põlissoomlased, kes 5 koha asemel said 39. Kõige rohkem kaotas hääli peaministri Mari Kiviniemi juhitud Soome Keskerakond, kes 51 koha asemel sai 35. Põlissoomlased ja Keskerakond jäeti valitsusest välja ning ülejäänud 6 Eduskunda pääsenud erakonda moodustasid koalitsioonivalitsuse. Valitsusprogramm kinnitati 17. juunil. Samal päeval otsustati, missugune erakond missugused ministrikohad saab. 17.–20. juunil kinnitasid erakonnad oma ministrikandidaadid. 22. juunil kinnitas Eduskund valitsuse ametisse. Valitsuses oli 19 ministrit. Kuue partei koalitsioonivalitsusse kuuluvad Koonderakonna (6 ministrit), Sotsiaaldemokraatliku Partei (6), Rohelise Liidu (2), Vasakliidu (2), Rootsi Rahvapartei (2) ja Kristlike Demokraatide (1) esindajad. Vasakliidu esindajad lahkusid valitsusest 4. aprillil 2014. Valitsusprogrammi järgi suurenes riigi aktiva aastas 2,5 miljardit eurot. Osalt tuli see kulude vähendamisest. Kohalikele omavalitsustele makstavat summat vähendati 600 miljonit eurot, sõjalisi kulutusi 200 miljonit eurot, tööstuse subsiidiume 100 miljonit eurot ning ravimite ja ravikindlustuse kompensatsiooni 100 miljonit eurot. Arenguabi külmutati kaheks järgmiseks aastaks. Osalt suurenes aktiva maksude tõstmise tõttu. Kapitalitulumaks suurenes 30%-ni ja oli 50 000 € ületava summa pealt 32%. Bensiini aktsiis suurenes 10%. Suurenesid maksud auto omamisele, alkoholile, tubakale, maiustustele ja karastusjookidele. Kinnisvara hüpoteegimaksete intressi maksuvabastus vähenes parlamendi ametiaja lõpuks 100%-lt 75%-le. Majapidamisteenustele, näiteks koristajatele kuluva summa maksuvabastus vähenes aastas 2000 euroni. Ajalehtede ja ajakirjade tellimine oli enne käibemaksuvaba, aga nüüd kehtestati sellele 9% suurune käibemaks. Aprillis 2014 teatas Jyrki Katainen, et loobub ametist. Juunis valiti Koonderakonna uueks esimeheks Alexander Stubb, kes moodustas seejärel uue valitsuse, mis astus ametisse 24. juunil 2014. Valitsusprogramm (soome keeles, PDF)
Aedporr

Aedporr (Certhia brachydactyla) on porlaste sugukonda porri perekonda kuuluv linnuliik.
Birobidžaner Štern

Birobidžaner Štern (jidiši ביראָבידזשאנער שטערן , "Birobidžani Täht") on Venemaa Föderatsiooni Juudi Autonoomse Oblasti pealinnas Birobidžanis ilmuv jidiši- ja venekeelne ajaleht. Birobidžaner Štern ilmub alates 1933. aastast. Aastatel 1949–1952 ajaleht ei ilmunud. Alates 1991. aastast on enamus avaldatavaid materjale vene keeles. Ajalehe internetiväljaanne
Otselot

Otselot (Leopardus pardalis) on loomtoiduline imetaja kaslaste sugukonnast. Otselot elab Lõuna- ja Kesk-Ameerika metsades ning lagendikel ja on väga osav ronija. Otseloti pikkus koos sabaga on veidi vähem kui 120 cm. Otselotte on kütitud nende ilusa, pruunikaskollaste ja mustade rosetilaadsete laikudega karusnaha pärast. Kuigi nende müük on nüüd keelatud, on paljud otselottide elupaigad metsa maharaiumise tõttu hävimas. Ühendriikides on otselot arvatud ohustatud liikide hulka. Ocelot. The IUCN Red List of Threatened Species, vaadatud 23.05.2019. Ocelot (Leopardus (=Felis) pardalis). Environmental Conservation Online System, U.S. Fish & Wildlife Service, vaadatud 23.05.2019.
AEC Armoured Car

AEC Armoured Car oli seeria raskeid soomusautosid, mida Teise maailmasõja ajal tootis Associated Equipment Company (AEC). AEC oli veoauto ja busside veermikke tootev ettevõtte Southallis, Middlesexis. Soomusautot hakati eraettevõtmisena ehitama sama firma suurtükitraktori Matador veermikule. Masinat demonstreeriti 1941. aastal Londonis paraadi ajal ametiisikutele ja see avaldas Winston Churchillile muljet. Kokku toodeti aastatel 1942–1943 629 masinat. AEC üritas luua soomusautot, mille tulejõud oleks võrreldav kaasaegsete tankidega. Esimene kasutas Valentine Mk II torni 2-naelase (40 mm) kahuriga. Järgnevatele versioonidele paigaldati võimsamad kahurid – alguses 6-naelane (57 mm) ja viimaks 75 mm. Soomusautodel oli veel kaks kuulipildujat, suitsugranaadi heitjad ja raadiojaam nr 19. Mk I masinaid kasutati esmakordselt Põhja-Aafrikas 1942. aasta lõpus, kus osadele masinatele paigaldati 6-naelase kahuriga Crusader tanki torn. Mk II ja Mk III osalesid lahingutes Euroopas Briti ja Briti India armee koosseisus. Tihti kasutati neid koos soomusautodega Staghound. Seda kasutati edasi pärast sõja lõppu, kuni asendamiseni Alvis Saladiniga. Liibanoni armee kasutas neid vähemalt 1976. aastani. Mk I – esimene versioon Valentine'i torniga, toodeti 129 masinat. Mk II – raskema torni, 6-naelase kahuri ja 158 hj diiselmootoriga. Mk III – tuletoetussoomusauto: MK II 6-naelase kahuri asemel kasutati 75 mm kahurit. AA – versioon Crusader'i AA torniga. Tornis paiknes kaks Oerlikoni kahurit, mida sai tõsta suure nurga alla, et õhusihtmärke lasta. Kuna Euroopa tandritel kuulus ülekaal õhus liitlastele, siis ei hakatud seda versiooni tootma. George Forty World War Two Armoured Fighting Vehicles and Self-Propelled Artillery, Osprey Publishing 1996, ISBN 1-85532-582-9. Britain's Associated Equipment Company (AEC) Armored Cars Бронеавтомобили AEC Armored Car
Idakonverents

Idakonverents on klubisid koondav konverents mitmes Põhja-Ameerika spordiliigas: Idakonverents, konverents jalgpalliliigas MLS Idakonverents, konverents jäähokiliigas NHL Idakonverents, konverents meeste korvpalliliigas NBA Idakonverents, konverents naiste korvpalliliigas WNBA
Sadajalgsed

Sadajalgsed (Chilopoda) on hulkjalgsete alamhõimkonda kuuluv lülijalgsete klass. Nende keha moodustub paljudest lülidest, iga lüli külge kinnitub paar lülilisi jalgu. Sadajalgseil on neli silma ning tugevad lõuad, mille abil nad püüavad putukaid, usse ja tigusid. Sageli elavad nad kivide ja sambla all. Maailmas on umbes 2800 sadajalgsete liiki. Mõni troopikas elav liik on mürgine. Sadajalgsed on liigitatud nelja seltsi. Geophilomorpha – sadajalalised Scolopendromorpha – skolopendrilised Lithobiomorpha – kivihargilised Scutigeromorpha – kilpsadajalgsed Geophilus Geophilus truncorum Geophilus flavus Lithobius Lithobius forficatus – harilik kivihark tuhatjalgsed G. Abrikossov. Selgrootute zooloogia. Tallinn 1960 Loomade elu. 3. köide. Selgrootud III. Tallinn 1984 H. Remm. Lülijalgsed. Tartu 1987 Alamklass sadajalgsed (Chilopoda). Üldinfo Alamklass sadajalgsed. Üldinfo
Läänekonverents

Läänekonverents on klubisid koondav konverents mitmes Põhja-Ameerika spordiliigas: Läänekonverents, konverents jalgpalliliigas MLS Läänekonverents, konverents jäähokiliigas NHL Läänekonverents, konverents meeste korvpalliliigas NBA Läänekonverents, konverents naiste korvpalliliigas WNBA
Julius Vambola

Julius Vambola (aastani 1903 Julius Simpmann; 4. detsember 1876 Tallinn – 25. juuni 1949 Tallinn) oli eesti ehitusinsener, ettevõtja, sporditegelane ja talisupleja. Ta õppis aastatel 1889–1894 Tallinna linnakoolis. Aastal 1891 hakkas ta harrastama Adolf Andruškevitši juhendamisel tõstmist. Ta esines tõstevägilasena, paistis silma sõrmede tugevusega. Pärast linnakooli lõpetamist töötas ta aasta otsa (kooliraha kogumise eesmärgil) kohtupristavi, notari ja advokaadi juures. Hiljem Peterburis olles jätkas tõstmist Władysław Krajewski juhendamisel. Peterburis lõpetas ta aastal 1902 eksternina Peterburi õpetajate instituudi, aastal 1907 Peterburi ülikooli õigusteaduskonna. Ta oli spordiseltsi Peterburi Kalev asutajaid, oli aastatel 1900–1903 seltsi esimees ja hiljem auesimees. Aastatel 1903–1906 oli ta Peterburis tegev Eesti seltside esimehena, abiesimehena ja kirjatoimetajana. Aastal 1916 lõpetas ta Petrogradi polütehnilise instituudi ehitusinsenerina. Aastatel 1914–1920 oli ta Soomes metsatööstur. Julius Vambola suri 25. juunil 1949. Ta maeti 29. juunil 1949 Siselinna kalmistule. Kuid tema hauaplatsi asukoht on teadmata. kalmistud.ee[alaline kõdulink] Biograafia ESBL-is
Tatari keel

Tatari keel (tatari татар теле, татарча, tatar tele, tatarça; täpsemalt volga- ehk kaasanitatari keel) on turgi keelte kõptšaki-bulgari rühma kuuluv keel, mida kõneldakse Tatarstanis, Baškortostanis ja mitmel pool mujal Venemaa Föderatsioonis.Tatarstanis on tatari keel vene keele kõrval teiseks riigikeeleks. Tatari keele lähimaks suguluskeeleks peetakse baškiiri keelt ning paljud baškiirid peavad tatari keelt ka oma emakeeleks. Tatari keelt ei peeta ohustatud keeleks, kuid keele prestiiž on suhteliselt madal ning kasutussfäär mitmeti piiratud. Venemaa ametlikud allikad peavad tatari keeleks enamasti ka ennast tatarlasteks nimetavate, eeskätt Siberis elavate turgi väikerahvaste keeli. Enne Esimest maailmasõda Eestisse asunud tatari kogukond rääkis tatari keele mišääri murret. Tüpoloogiliselt kuulub tatari keel aglutinatiivsete keelte hulka. Tatari keele kõnelejate arv on järjekindlalt languses olnud. 1989. aastal oli tatari keele kõnelejaid üle 6,5 miljoni. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel rääkis Venemaal tatari keelt umbes 5,3 miljonit inimest. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel valdas Venemaal tatari keelt 4 280 718 inimest. Sealhulgas Tatarstanis valdas tatari keelt 1 965 208 inimest ja Baškortostanis 1 059 271 inimest. Sellegipoolest on tatari keel üks suuremaid räägitavaid keeli Venemaal. Tatari keel kujunes 13.–14. sajandil Kuldhordi läänealade kirjakeeleks. Ka pärast Vene vallutusi 16. sajandil säilitasid tatarlased oma kirjakeele kasutusse, kuni 19. sajandi keskel nn vanatatari kirjakeel asendus uustatari kirjakeelega. Traditsiooniliselt kasutati araabia tähestikku, kuni see 1928. aastal Nõukogude Tatarstanis ladina tähestikuga asendati. 1939. aastal mindi üle kirillitsale. Kaasaegse tatari filoloogia alusepanija oli professor Ğabdelxäy Äxätov. Aastal 1999 võeti Tatarstanis vastu seadus ladina tähestikule ülemineku kohta 2011. aastast ning 2001. aastast kasutatakse paralleelselt ladina tähestikku, mille alus võeti türgi kirjaviisilt. Venemaa valitsus ei kiitnud seadust heaks. Tatari tähestik kirillitsas Tatari tähestik ladina kirjas Tatarikeelne Vikipeedia http://aboutworldlanguages.com/tatar "Tatari keel". EE. 1996. http://tatar.com.ru/grammatika3.php "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2021. Vaadatud 2. detsembril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 9. mai 2020. Vaadatud 22. juulil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Закон Республики Татарстан "Об использовании татарского языка как государственного языка Республики Татарстан" с приложением (таблица соответствий)
Jääkaur

Jääkaur (Gavia immer) on kaurlaste sugukonda kuuluv keskmise suurusega veelind. Jääkaur pesitseb Põhja-Ameerikas ning sageli Gröönimaal ja Islandil, ka Briti saartel. Talvitub Norra, Prantsusmaa ja Pürenee poolsaare rannikul. Eestis on ta eksikülaline. [https://www.allaboutbirds.org/guide/Common_Loon/id "All About Birds: Common Loon".} Cornell Lab of Ornithology. http://www.looduspilt.ee/loodusope/?page=liigitutvustused_liik&id=343 Jääkaur andmebaasis eElurikkus Jääkaur YouTube'is
Adolf Andruškevitš

Adolf Andruškevitš (ka Adolphe Andruschkewicz; 6. märts 1872 Tallinn – 21. detsember 1933 Tallinn) oli eesti raskejõustiklane ja treener ning spordiajakirjanik. Ta õppis Peterburis, olles Vene raskejõustiku rajaja Władysław Krajewski õpilane. Naasis aastal 1892 Tallinna. Ta tegutses aastatel 1895–1907 Tallinna Vabatahtliku Atleetide Klubi juhataja ja peatreenerina. Tema õpilasteks olid Georg Hackenschmidt, Aleksander Aberg, Johannes Kalle, Gustav Vahar, Maria Loorberg ja Linda Belling. Lisaks valmistas ta ette tsirkuseatleete, oli aastatel 1907–1917 Peterburi ja teiste Venemaa linnade tsirkustes kohtunik. Aastatel 1892–1907 töötas ta Tallinna-Haapsalu rahukogus kirjutajana. Ta oli ka Eesti esimesi spordiajakirjanikke. Adolf Andruškevitš esbl.ee Biograafia ESBL-is
Baškiiri keel

Baškiiri keel (ka baškordi keel; baškiiri keeles башҡорт теле) on turgi keelte kõptšaki-bulgari rühma kuuluv keel, mida kõneldakse Baškortostanis ja naaberaladel Venemaa Föderatsioonis. Baškiiri keele lähim sugulaskeel on tatari keel. Baškortostanis on baškiiri keel vene keele kõrval teine riigikeel. Venemaal valdas 2002. aasta rahvaloenduse andmetel baškiiri keelt 1 379 700 inimest, neist Baškortostanis 1 056 900. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel valdas Venemaal baškiiri keelt 1 152 404 inimest, neist Baškortostanis 931 936 inimest. Hoolimata suhteliselt suurest kõnelejate arvust peetakse baškiiri keelt ohustatud keeleks. 2012. aastal ilmus Venemaal baškiiri keeles 168 nimetust raamatuid ja brošüüre kogutiraažiga 777 300 eksemplari. 2019. aastal ilmus Venemaal baškiiri keeles 153 nimetust raamatuid ja brošüüre kogutiraažiga 718 950 eksemplari. Baškiiri keelt kirjutatakse alates 1940. aastast kirillitsas, millele on lisatud mõned tähemärgid. Kuni 1929. aastani oli kasutusel araabia kiri, seejärel aastatel 1929–1940 ladina kiri. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2021. Vaadatud 2. detsembril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 9. mai 2020. Vaadatud 2. detsembril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.helsinki.fi/~tasalmin/europe_report.html#Bashkir "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2013. Vaadatud 13. detsembril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuli 2020. Vaadatud 18. mail 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Richard Knill Freeman

Richard Knill Freeman (1840 Stepney, London – 24. juuni 1904) oli Suurbritannia arhitekt, kes projekteeris nii muuseume, kirikuid, koole, elumaju kui ka haiglaid. Ta alustas arhitektitööd Derbys (näiteks Derby Muuseumi ehitamisel). 1860. aastate teisel poolel kolis Boltonisse. Tema viktoriaanlikus gooti stiilis hooned meenutavad tihti hiliskeskaja arhitektuuri. Tema projekteeritud maju võib näha paljudes Põhja-Inglismaa linnades. Ta töötas kokku umbes 140 ehitise projekti kallal, umbes pooled ehitused on mingil kujul säilinud. Freeman oli Manchesteri Arhitektide Ühingu liige ja sama ühingu president aastail 1890–1891.
Louise Rayner

Louise Ingram Rayner (21. juuni 1832 Matlock Bath – 8. oktoober 1924 St Leonards-on-Sea) oli inglise akvarellist. Tema vanemad Samuel Rayner ja Ann Rayner (sündinud Manser) olid mõlemad kunstnikud. Isa esimene maal oli vastu võetud Kuningliku Kunstiakadeemia näitusele, kui ta oli kõigest 15-aastane. Louise'i neli õde Ann, Margaret, Rose ja Frances ning vend Richard olid samuti kunstnikud. Perekond elas Matlock Bathis ja Derbys kuni Londonisse kolimiseni 1842. Louise õppis maalimist algul isa ja pärast kunstnikest perekonnasõprade juures. Tema esimene avaldatud teos, õlimaal "Haddoni kabeli sisevaade", pandi välja Kuningliku kunstiakadeemia näitusele 1852 ja see oli tema õlimaalide sarja esimene töö. Kuid 1860 läks ta üle akvarellidele. Neid esitas ta näitustele rohkem kui 50 aasta jooksul selliste organisatsioonide kaudu kui Naiskunstnike Ühing, Kuninglik Kunstiakadeemia, Kuninglik Akvarelliühing ja Kuninglik Briti Kunstnike Ühing. Rayner elas Walesi piiri lähedal Chesteris, aga 1870. ja 1880. aastatel reisis ta suviti palju. Suur osa tema loomingust kujutab detailirikkaid vaateid rahvarohketele tänavatele ning need annavad edasi Victoria ajastu linnade ja alevite elu. 1910. aasta paiku kolis ta Kenti Tunbridge Wellsi ja hiljem Sussexisse St Leonards-on-Seasse, kus ta suri. Suurim Louise Rayneri tööde kollektsioon (23 akvarellmaali) on Grosvenori muuseumis. Autoriõigus Rayneri töödele on lõppenud ja detailirohkuse tõttu on need tänapäeva Suurbritannias levinud pusledena.
Lučenec

Lučenec (ungari Losonc, saksa Lizenz) on linn Slovakkia keskosas Banská Bystrica maakonnas, Lučeneci ringkonna halduskeskus. Asub Ipolyi keskjooksul. Linna on esmamainitud 1247. aastal. 1918. aastani kuulus linn Ungari Kuningriigile. 1938–1945 kuulus Ungarile. 1910 oli linnaelanikest 82% ungarlased. Tänapäeval on ungarlasi umbes 16% elanikest. Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku Lučeneci koduleht (slovaki keeles)
Považská Bystrica

Považská Bystrica (saksa keeles: Waagbistritz, ungari keeles: Vágbeszterce) on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas. Asub Váhi jõe ääres. 1384. aastal sai Považská Bystrica linnaõigused. 1458 kinkis Mátyás I linna ja selle ümbruskonna Ladislav Podmanickýle. Považská Bystrica koduleht
Felice Bauer

Felice Bauer (18. november 1887 Neustadt, Saksamaa (tänapäeval Prudnik, Poola) – 15. oktoober 1960 Rye, New Yorgi osariik, USA) oli Franz Kafka kihlatu. Felice Bauer pärines Sileesias elanud väikekodanlikust juudi perekonnast. 1899. aastal kolis Bauerite perekond Berliini. 1909. aastal asus Felice Bauer tööle ühte Berliini firmasse, kus ta suutis ennast paari aastaga üles töötada ja saada prokuristiks. Franz Kafka sai Felice Baueriga tuttavaks 13. augustil 1912 Prahas Max Brodi juures. Max Brodi õde Sophie oli abielus ühe Felice Baueri sugulasega. Natuke aega hiljem alustas Kafka Felice Baueriga intensiivset kirjavahetust. 1. juunil 1914 kihlusid Franz Kafka ja Felice Bauer Berliinis. 12. juulil 1914 nad tühistasid kihluse. 2. juulil 1917 kihlusid Franz Kafka ja Felice Bauer teist korda. 1917. aasta augustis lõi Kafkal akuutsel kujul välja tuberkuloos. Ta kasutas seda ettekäändena, et kihlus tühistada ja suhe Felice Baueriga lõpetada. Ametlikult tühistasid nad kihluse 25. detsembril 1917. 27. detsembril 1917 saatis Franz Kafka Felice Baueri Praha raudteejaamas Berliini rongile. Nad ei kohtunud enam kunagi. 1919. aastal abiellus Felice Bauer endast 14 aastat vanema pangaprokuristi Moritz Marassega. Neil oli kaks last: poeg Heinz (1920–2012) ja tütar Ursula (1921–1966). 1931. aastal asus perekond elama Šveitsi ja 1936. aastal Ameerika Ühendriikidesse. Moritz Marasse suri 1950. aastal. Rahapuuduse tõttu müüs Felice Bauer 1955. aastal Franz Kafka kirjad 8000 dollari eest kirjastusele Schocken Books. Esimest korda avaldati need kirjad 1966. aastal saksa keeles pealkirjaga "Briefe an Felice". Inglise keeles ilmusid Franz Kafka kirjad Felice Bauerile esimest korda 1973. aastal. Felice Baueri kirjad Franz Kafkale ei ole säilinud. USA muusik Adam Green (s. 1981) on Felice Baueri lapselapselaps. Reiner Stach. Kafka : die Jahre der Entscheidungen. Frankfurt am Main, 2004, lk. 96-98, 108 Reiner Stach. Kafka : die Jahre der Erkenntnis. Frankfurt am Main, 2011, lk. 242 http://www.mutualinspirations.org/archive/2014/franz-kafka/
Kivipääsuke

Kivipääsuke (Ptyonoprogne rupestris, ka Hirundo rupestris) on linnuliik pääsulaste sugukonnast. Asustab Pürenee poolsaare ja teiste Vahemere maade kaljukoopaid, pesitseb ka Punase mere idaranniku mägedes, suvel levinud ka Ees- ja Sise-Aasia mäestikes, talvitub ka Atlase mäestikus ja India lääneosas. Pikkus on 14–15 cm. Kivipääsuke sarnaneb sulestiku värvuse poolest kaldapääsukesega. Eestis registreeriti kivipääsuke esimest korda linnuvaatlusel 11. novembril 2013 Sääre külas Saaremaal. [1], Risto Mets, 12.11.2013 21:30, Veebiversioon (vaadatud 15.11.2013) Kivipääsuke andmebaasis eElurikkus Eesti sai taas uue linnuliigi Sissekanne Avibase'is Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Hirondelle_de_rochers seisuga 15.11.2013.
Doom 3

"Doom 3" on FPS-mäng õudusulme teemadel, mängu "Doom" järg. Mängu tootja on id Software. See toodi turule 3. augustil 2004 Microsoft Windowsi jaoks, kuid on hiljem porditud ka Linuxile ja Mac OS X-ile ning mängukonsoolile Xbox.
Leena Laas

Leena (Jelena) Laas (sündinud 26. augustil 1966 Narvas) on eesti viiuldaja ja viiulipedagoog. Laas õppis viiulit ja klaverit Narva Lastemuusikakoolis, viiulit Tallinna Muusikakeskkoolis ja Tallinna Konservatooriumis (õpetajad Jüri Gerretz ja Ulrika Kristian). Lõpetas Eesti Muusikaakadeemia magistrantuuri Ulrika Kristiani ja professor Mari Tampere-Bezrodnõi juhendamisel. Täiendanud end järgmiste tunnustatud viiuldajate meistrikursustel: Igor Bezrodnõi (Moskva), Sigiswald Kuijkeni (Belgia), Anatoli Reznikovski (Peterburi konservatoorium), Regis Pasquier ja Gérard Poulet (Pariisi konservatoorium). Solistina ja ansamblistina on Leena Laas esinenud Eestis, Soomes, Rootsis, Venemaal ja Saksamaal ning arvukatel kontsertidel esitanud teiste tuntud heliloojate loomingu kõrval ka palju Eesti muusikat. Koostöös kammerpianist Nata-Ly Sakkosega on valmis 2001. aastal CD "Poème d'amour", mis ilmus Eesti Raadio egiidi all. CD-d arvustanud Lembi Metsa sõnul on Laasil väliseesti kuulsa viiuldaja Evi Liivakuga ühine "kirglik poognakäsi, mis ühestki noodist embuseta lahti ei taha lasta, olgu tegu õhkõrna puudutuse või sügava paitusega. Leena Laasi kunstnikuomadustest ongi olulisimad kõlavoolimise" oskus ja külluslik tämbripalett, mille abil ta teosed elavaiks, hingavaiks ja arenevaiks tervikuiks köidab." Laas on olnud mitme orkestri ja projektikollektiivi liige, näiteks Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Rahvusooper Estonia orkester, Kremerata Baltica, Tallinna Kammerorkester, Tallinn Sinfonietta, Jyväskylä Linnaorkester (Soome) jpt. 1998. aastast on Laas oma sünnilinna Narva sümfooniaorkestri kontsertmeister ja 2011. aastast Pärnu Ooperi orkestri kontsertmeister. Ta on olnud ka rahvusooperi Estonia sümfooniaorkestri kontsertmeister. Leena Laas on tegutsenud viiulipedagoogina Eestis ja Soomes (meistrikursused Kokkolas). Praegu töötab viiuliõpetajana Keila Muusikakoolis ja Nõmme Muusikakoolis. Tema õpilasi Keila Muusikakoolis on autasustatud Loode-Eesti viiuliõpilaste konkursil, 2010. aastal Eesti Muusikakoolide Liidu üleriigilisel muusika- ja kunstide koolide viiuliõpilaste konkursil jne. Varem on ta õpetanud Tallinna 21. Keskkoolis (1997–1998) ja Tabasalu Muusikakoolis (1996–1997). Laas on korduvalt pälvinud Pille Lille Muusikute Toetusfondi stipendiumi. Leena Laas on Eesti Interpreetide Liidu 2009. ja 2010. aasta stipendiaat. Vivat Musica[alaline kõdulink] "Leena Laasi CV". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuni 2012. Vaadatud 20. juunil 2011. Kadrioru kunstimuuseumi ürituste kalender[alaline kõdulink] Lembi Mets "Veel üks armastuse poeem" Sirp, 06.07.01 (CD "Poème d'amour" arvustus) "Loode-Eesti viiuliõpilaste konkursi tulemused 8. märtsil 2008 Saue Muusikakoolis"[alaline kõdulink] Saue Muusikakooli kodulehel "Üleriigilise muusika- ja kunstide koolide viiuliõpilaste konkursi tulemused"[alaline kõdulink] Eesti Muusikakoolide Liidu kodulehel "Stipendiumid - 2007" Pille Lille Muusikute Toetusfond Jelena Laas Lembi Mets "Veel üks armastuse poeem" Sirp, 6. juuli 2001 (CD "Poème d'amour" arvustus)
Sajóvámos

Sajóvámos on vald Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024.
Tartu 2. Mittetäielik Keskkool

Tartu 2. Mittetäielik Keskkool oli kool Tartus. Kooli varasem nimi oli Tartu 12. Algkool. Koolihoone asus aadressil Kesk tänav 19.
Kesk tänav

Kesk tänav (Zentralstraße, Centralstraße) on tänav Tartus. Tänav on peaaegu paralleelne Võru tänava ja Tähe tänavaga, asudes nende vahel. Kesk tänav on ligikaudu 1,1 km pikkune. Selle keskel asub puudeallee. Tänav on väikese liikluskoormusega. Nii selle äärtes kui ka keskel asuvad kõnniteed. Kesk tänaval asus varem Tartu 2. Mittetäielik Keskkool. Kesk 7 ja Eha 19 Kesk 16 Kesk 19 Kesk 26 Kesk 27 Kesk 44