laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ibn Baţţūţah

Abū ‘Abd Allāh Muḩammad ibn Baţţūţah (ka Abū ‘Abd Allāh Muḩammad ibn ‘Abd Allāh al-Lawātī al-Tanjī ibn Baţţūţah; araabia keeles أبو عبد الله محمد ابن عبد الله اللواتي الطنجي بن بطوطة) või lihtsalt Ibn Baţţūţah (24. veebruar 1304 – 1368 või 1377) oli Maroko berberi muslimi teoloog ja reisikirjanik. Ta kirjeldab oma reise raamatus تحفة النظار في غرائب الأمصار وعجائب الأسفار (Tuḥfat an-Nuẓẓār fī Gharāʾib al-Amṣār wa ʿAjāʾib al-Asfār), mida tänapäeval tuntakse nime all "Reisid" (الرحلة, Rihla). Tema reisid kestsid väidetavalt umbes kolmkümmend aastat ja hõlmasid peaaegu kogu islamimaailma, Põhja- ja Lääne-Aafrika, Lõuna- ja Ida-Euroopa läänes ning Lähis-Ida, Lõuna-, Kesk-, Kagu-Aasia ja Hiina idas. Tema reiside kogupikkus olevat olnud umbes 117 000 kilomeetrit. Tema raamat jäi sajanditeks unustusse ning taasavastati 19. sajandil, mil see tõlgiti mitmesse Euroopa keelde. Tema reisikirjades leidub palju vasturääkivusi ning nende usaldusväärsus seati kahtluse alla juba tema eluajal. Hilisemad uuringud on näidanud, et osa tema loomingust on plagiaat. Kõik teave tema eluloo kohta pärineb temalt eneselt. http://www.deutschlandfunk.de/zeitzeuge-oder-faelscher.700.de.html?dram:article_id=84747
Itami

Itami on linn Jaapanis Hyōgo prefektuuris. Suurem osa Ōsaka Rahvusvahelisest Lennujaamast jääb Itamisse. 兵庫県／推計人口　兵庫県, vaadatud 31.03.2021. Itami koduleht
Dobrudža platoo

Dobrudža platoo (rumeenia keeles Podișul Dobrogei) on platoo Rumeenia idaosas Dobrudža piirkonnas. Seda ümbritsevad põhjast ja läänest Doonau ning idast Doonau delta ja Must meri. Dobrudža platoo keskmine kõrgus on 200–300 meetrit, põhjaosa on kõrgem. Platoo kõrgeim tipp on Țuțuiatu/Greci mägi Măcini mägedes kõrgusega 467 m. Võrreldes ülejäänud Rumeeniaga on platoo kliima natuke soojem ja kuivem, seetõttu esinevad seal Vahemere maadele iseloomulikud taimeliigid. Läbi platoo voolavad läänest itta Casimcea jõgi ja Taița jõgi. Platool on mitu järve, sealhulgas mitu laguuni, olulisemad nendest on Oltina järv, Bugeaci järv, Mangalia järv, Techirghioli järv, Siutghioli järv, Tașauli järv ja Razimi järv. Platoo jaotatakse piirkondadeks: Măcini mäed Casimcea platoo Tulcea mäed Medgidia platoo Negru Vodă platoo Oltina platoo Istria platoo
Leo Leola

Leo Leola oli eesti kunstnik. Ta töötas Tartus kino Saluut kunstnikuna. Tema üks tuntumaid teoseid on akvarell "Tööpataljoni mehed Krasno-Uralskis" (1941). Leola on disaininud karastusjookide Kelluke ja Tartu Värska etiketid. Leo Leola – Õhtuleht, 19. aprill 1998
Tallinna Lilleküla Gümnaasium

Tallinna Lilleküla Gümnaasium on gümnaasium Tallinnas Kristiine linnaosas. Kool loodi 1975. aastal.[viide?] Koolis õpib üle 900 õpilase.[viide?] Varem on kool kandnud nimesid Tallinna 3. Keskkool, V. Võrgu nimeline Tallinna 3. Keskkool ja Tallinna Lilleküla Keskkool. Arno Aser 1975–1978 Albert Raamat 1978–1999 Jaan Paas 1999–2019 Anu Luure alates 2019 Kooli koduleht
Taani jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Taani jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Taani meeskond jõudis kolmandat korda MM-finaalturniirile. Võrreldes nelja aasta taguse koosseisuga olid koondisest lahkunud meeskonna säravaimad liikmed – vennad Michael ja Brian Laudrup ning väravavaht Peter Schmeichel, kelle teene suuresti oli taanlaste edukas esinemine 90. aastatel. 2002. aasta Taani koondis oli kindlasti ühtlasem ja see oli ka üks meeskonna trumpe sellel finaalturniiril. Valikturniiri kaotusteta läbinud Taani edestas oma alagrupis tugevat Tšehhi koondist. Morten Olsen Taani jalgpallikoondis
Martin Fourcade

Martin Fourcade (sündinud 14. septembril 1988 Céretis) on Prantsusmaa laskesuusataja, viiekordne olümpiavõitja. Tema vend Simon on samuti laskesuusataja. Martin Fourcade osales 2007. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Itaalias Martellos, kus saavutas sprindis ja jälitussõidus 9., eraldistardis 5. ja teatesõidus 3. koha. Teatemeeskonnas sõitis ta viimast vahetust. 2008. aasta juunioride MM Saksamaal Ruhpoldingis ei kulgenud nii meeldivalt. Ta lõpetas sprindis 11., jälitussõidus 10., eraldustardis 8. ja teatesõidus 5. kohaga. Esimesel maailma karikasarja etapil osales ta 2008. aastal Oslos. Ta jäi sprindis 61. kohale, tahapoole mõlemast eestlasest, ja esimesena jälitussõidust välja. Kuid järgmisel hooajal sama aasta lõpus läks juba paremini: teine MK-etapp Austrias Hochfilzenis andis 36. koha eraldistardis ja kolmas MK-etapp samas 10. koha sprindis. Järgmisel MK-etapil teatesõidus arvati ta juba Prantsusmaa koondisse ja laskis 3. vahetuses puhtalt (viimast vahetust sõitis Simon). Prantsusmaa saavutas 4. koha. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Lõuna-Koreas Pyeongchangis tegi ta kaasa kõik distantsid ja see oli tema senise karjääri parim võistlus. Ta saavutas eraldistardist 13., sprindis 18., jälitussõidus 8., ühisstardis 15. ja teatesõidus 4. koha. Martin sõitis kolmandat vahetust (viimases jälle Simon) ja tegi 1 möödalasu. Martin parandas veelgi oma parimat individuaalset tulemust MK-etapil, saavutades 7., siis 5. ja siis 4. koha, aga enne 2010. aasta taliolümpiamänge Kanadas Vancouveris polnud ta kordagi individuaalselt esikolmikusse tulnud. Ka olümpia ei alanud väga paljutõotavalt: 14. kohaga eraldistardis, millele järgnesid 35. koht sprindis ja 34. koht jälitussõidus. Kuid ühisstardis sõitis Martin Fourcade välja hõbemedali Venemaa sportlase Jevgeni Ustjugovi järel. Simon saavutas 1 möödalasuga 14. koha. Teatesõidus sõitis seekord Simon eelviimast vahetust (laskis puhtalt) ja Martin viimast vahetust. Martin tegi teises tiirus 2 möödalasku ja kaotas lõpuspurdis sakslasele Michael Greisile 0,2 sekundiga, jäädes 6. kohale. Seda, et edu olümpiamängudel polnud juhuslik, näitas Martin järgmistel MK-etappidel. Veel 2010. aastal kogus ta 3 individuaalset MK-etapivõitu ja 2 kolmandat kohta. Esimese MK-etapi võitis ta 14. märtsil 2010 Soomes Kontiolahtis jälitussõidus. Ta on tulnud maailma karikasarja üldvõitjaks seitsmel korral: 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 ja 2018. Martin on 186 cm pikk ja kaalub 78 kg. Ta oskab lisaks prantsuse keelele veel inglise ja hispaania keelt. Ta on esimene mees, kes on seitsmekordne maailma karika võitja. 14. märtsil 2020 Soomes Kontiolahtis lõpetas ta oma pika karjääri. 2010 Vancouveris hõbemedal 15 km ühisstardiga sõidus 2014 Sotšis olümpiavõitja 12,5 km jälitussõidus olümpiavõitja 20 km eraldistardist hõbemedal 15 km ühisstardis 2018 Pyeongchangis olümpiavõitja 12,5 km jälitussõidus olümpiavõitja 15 km ühisstartdis olümpiavõitja segateatesõidus Martin Fourcade on (seisuga 14. märts 2020) jõudnud MK-etappidel esikolmikusse 150 korral, millest 79 etappi on ta võitnud. Martin ja Simon Fourcade'i koduleht Martin Fourcade IBU kodulehel (inglise) Martin Fourcade biathlon.com lehel
Hispaania jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Hispaania jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Hispaanlased pääsesid 11. korda MM-le ja olid seni finaalturniiril peetud 40-st mängust võitnud vaid 16. Nelja parema hulka oli Hispaania MM-idel jõudnud vaid korra ja sellestki oli möödas juba üle poole sajandi. Jose Antonio Camacho 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused Hispaania jalgpallikoondis
Johann Friedrich Gauhe

Johann Friedrich Gauhe (pseudonüüm Huldericus Irenäus; 15. märts 1681 Waltersdorf Luckau juures – 29. detsember 1755 Helbigsdorf) oli saksa teoloog, ajaloolane ja genealoog. Historisches Helden- und Heldinnen Lexicon, in welchem das Leben und die Thaten derer Generalen, Admiralen, Feld-Marschalle, Obristen, Capitains, wie auch anderer Personen männlichen und weiblichen Geschlechts von allen Nationen, die sich von denen ältesten biss auf gegenwärtige Zeiten in den Kriegen zu Wasser und Lande, oder bey andern Gelegenheiten, durch ihre Tapfferkeit einen besondern Ruhm erworben, in Alphabetischer Ordnung mit bewährten Zeugnissen vorgestellet werden, nebst einer nöthigen Vorrede und Register, / herausgegeben von Johann Friedrich Gauhen, Leipzig, 1716, Google Books, ESTERis Des Heiligen Römischen Reichs Genealogisch-Historisches Adels-Lexikon. Darinnen die heut zu Tage florierende älteste und ansehnlichste Adelige, Freyherrliche und Gräfliche Familien nach ihrem Alterthum und Ursprunge, Vertheilungen in unterschiedene Häuser nebst den Leben derer daraus entsprossenen berühmthesten Personen, insonderheit Staatsministern mit bewährten Zeugnissen vorgestellt werden, nebst einer nöthigen Vorrede, Anhange und Register. Johann Friedrich Gleditsch & Sohn, Leipzig 1719. Thl. 1, 2. Aufl. 1740, Thl. 2, 1747.) Google Books Deutsches Pseudonymen-Lexikon. Aus den Quellen bearb. von Michael Holzmann und Hanns Bohatta (1906), lk.142 "^Gauhe Johann Friedrich 1681 1755^" libris.se
Alfonso Portillo

Alfonso Antonio Portillo Cabrera (sündinud 24. septembril 1951) on Guatemala poliitik. Aastatel 2000–2004 oli ta Guatemala president. Alfonso Portillo õppis sotsiaalteadusi Mehhikos, kus hiljem õpetas ülikoolis politoloogiat. Mehhikos elades tappis ta selgusetuks jäänud asjaoludel kaks üliõpilast; ise väitis ta, et enesekaitseks. Süüdistust talle ei esitatud. Aastal 1989 pöördus ta Guatemalasse tagasi ning astus esialgu sotsiaaldemokraatlikku parteisse, veidi hiljem liitus aga kristlike demokraatidega. Aastatel 1992–1994 oli ta sotsiaalteaduste instituudi direktor. Alates 1995. aastast kuulub ta parempoolsesse parteisse Guatemala Vabariiklik Rinne. Ta kandideeris presidendiks juba 1995. aastal, kuid kaotas teises voorus napilt Álvaro Arzúle. Aastal 1999 võitis ta teises voorus Óscar Bergeri ja valiti presidendiks. Alfonso Portillot süüdistati korruptsioonis ja ulatuslikus rahapesus. Pärast seda, kui ta 2004. aastal oma puutumatuse kaotas, põgenes ta Mehhikosse. Aastal 2008 andis Mehhiko ta Guatemala nõudmise peale välja. Märtsis 2010 otsustas Guatemala omakorda Portillo välja anda Ameerika Ühendriikidele. Mais 2014 mõistis New Yorgi kohus talle 2,5 miljoni USA dollari altkäemaksu võtmise eest viie aasta ja kaheksa kuu pikkuse vangistuse. Guatemala ekspresident pandi ligi kuueks aastaks vangi, ERR uudised, 23. mai 2014
Prantsusmaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Prantsusmaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Valitsev maailma- ja Euroopa meister Prantsusmaa oli üks suurimaid tiitlipretendente jalgpalli MM-il. Neli aastat tagasi MM-kulla teeninud mängijatest sõitis enamik ka Lõuna-Koreas ja Jaapanis toimunud 2002. aasta finaalturniirile. Roger Lemerre Prantsusmaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Karl Adra nimeline auhind

Karl Adra nimeline auhind on üks Eesti teatri aastaauhindu, mida Eesti Teatriliit annab draamanäitlejale, kelle korrektne eesti keel, kõnekultuur ja sõnumi selgus jõuab kõige paremini publikuni. Auhind asutati 2003. aastal Kalju Orro ettepanekul ja Eesti Teatriliidu juhatuse otsusega. Auhind antakse üle Karl Adra sünniaastapäeval, 20. märtsil. Alates 2011. aastast antakse auhinda välja iga kahe aasta tagant. Karl Adra auhinnaga kaasneb Sándor Sterni joonistuse järgi Vaike Pääsukese kujundatud auaadress ja Eesti Kultuurkapitali rahaline preemia. Karl Adra nimeline auhind. Eesti Teatriliidu veebisait.
Audronius Ažubalis

Audronius Ažubalis (sündinud 17. jaanuaril 1958 Vilniuses) on Leedu ajakirjanik ja poliitik. 1989 lõpetas ta Vilniuse Riikliku ülikooli ajaloolasena. Hiljem jätkas ta õpinguid USA-s Macalesteri kolledžis. Ta kuulub erakonda Isamaaliit – Leedu Kristlikud Demokraadid. Alates 2008. aastast juhtis ta Leedu Seimi väliskomisjoni. 11. veebruarist 2010 13. detsembrini 2012 oli ta Leedu välisminister. 2011. aastal oli ta Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni esimees. 2013 Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk
Eesti Betooniühing

Eesti Betooniühing on Eesti mittetulundusühing, mille eesmärk on betooni tutvustamine ja selle kasutamise edendamine. Eesti Betooniühing asutati 2004. aastal. Ühingusse kuulub nii ehitusmaterjalide tootjaid, ehitusettevõtteid, projekteerijaid kui ka õppe- ja teadusasutusi ning eraisikuid. Betooniühing tähistab igal aastal 17. märtsil betoonipäeva ning kuulutab välja aasta betoonehitise, mille valimise algatasid 2000. aastal Eesti Ehitusmaterjalide Tootjate Liit ja AS Kunda Nordic Tsement. Eesti Betooniühingu esimees on Imre Leetma. Eesti Betooniühingu koduleht "Narvas avati mälestustahvel Eesti esimesele betoonehitisele". www.ehitusuudised.ee. 30. mai 2023. Vaadatud 2. juunil 2023.
Senegali jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Senegali jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Senegali meeskonna esmakordne pääs MM-finaalturniirile üllatas maailma jalgpalliavalikkust juba alagrupiturniiril, tõrjudes välja sellised tuntud Aafrika jalgpalliriigid nagu Maroko, Egiptus ja Alžeeria. Pikka aega mitte millegagi silma paistnud Senegal suutis ka MM-il üllatada, võites alagrupis Prantsusmaad ning viigistades Uruguay ja Taaniga, jõudes kaheksandikfinaali, kus õnnestus võita ka Rootsit. Veerandfinaalis tuli mängida Türgiga, kellele aga kaotati 0:1. Bruno Metsu Senegali jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Aleksei Vdovin

Aleksei Vdovin (sündinud 20. veebruaril 1985) on vene filoloog. Aastail 2002–2007 õppis ta Vjatka Riiklikus Humanitaarülikoolis. Aastail 2007–2011 oli Tartu Ülikooli doktorant vene kirjanduse erialal. 2011. aastal töötas Tartu Ülikooli slaavi filoloogia osakonna teadurina. 2010 – Juri Lotmani stipendiumi laureaat https://www.hse.ru/en/staff/avdovin
Sport (täpsustus)

Sport on mänguline võistluslik tegevus ja meelelahutus. Seda nime kannavad või on kandnud: Sport oli 1912 Tallinnas asutatud võimlemisselts. Sport oli 1908–1918 Tartus tegutsenud üliõpilaste spordiselts. SK Tallinna Sport on endine Eesti spordiklubi. Põltsamaa Spordiselts Sport Kunstirühmitus Sport[küsitav]
Maria Artemtšuk

Maria Artemtšuk (sündinud 27. septembril 1979 Kohtla-Järvel) on Eesti kirjandusteadlane. Ta õppis 1986–1997 Jõhvi Vene Gümnaasiumis ning 1997–2004 Tartu Ülikoolis vene ja slaavi filoloogia erialal, mille ta lõpetas magistrikraadiga. Alates 2006. aastast õpib ta Alberta Ülikooli doktorantuuris. 2002 – Juri Lotmani stipendiumi laureaat Koduleht
Margit Langemets

Margit Langemets (sündinud 8. jaanuaril 1961) on eesti keeleteadlane (leksikograaf ja sõnaraamatute koostaja). Ta lõpetas 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse alal. 1992. aastal osales ta rahvusvahelisel leksikograafiakursusel Exeteri Ülikooli juures, 2007. aastal leksikograafia erikursusel Århusi Ülikooli juures. Ta kaitses doktoritöö "Nimisõna süstemaatiline polüseemia eesti keeles ja selle esitus eesti keelevaras" 2009. aastal Tallinna Ülikoolis. Margit Langemets on alates 1984. aastast töötanud Eesti Keele Instituudis, ta alustas EKI-karjääri assistendina. Aastatel 2007–2020 oli EKI sõnaraamatute peatoimetaja. 2020. aastast on ta EKI juhtivleksikograaf, 2022. aasta seisuga ka tänapäeva eesti keele osakonna juhataja. 2010 Valgetähe III klassi teenetemärk Margit Langemets Eesti Teadusinfosüsteemis Tänapäeva eesti keele osakond Eesti Keele Instituudi koduleht. Vaadatud 03.04.2022. Margit Langemets Eesti Teadusinfosüsteemis Margit Langemets ja Ene Vainik: tõde ja õigus keeles, ERR, 7. november 2022
TP

TP või Tp on lühend, mis võib tähendada järgmist: Tallinna Piimatööstus Tallinna Polütehnik (ajakiri, praegu Mente et Manu) Tapa rajoon (lühend Tp) Rahvapartei (Läti) (läti keeles Tautas partija) ...
Antonov An-26

An-26 (NATO koodnimega Curl) oli Nõukogude Liidu sõjaväe transpordilennuk, mida ehitati sarjana aastail 1969–1986. 18. märtsil 2010 tegi Ülemiste järve jääle hädamaandumise Poolale kuuluv An-26 tüüpi lennuk, mille lastiks oli DHL-i postisaadetised. Lennuki pardal oli kuus inimest, neist üks, piloot, sai kergelt viga. Antonov Mirjam Mäekivi. Lennukit lahutab Ülemiste kaldast paarkümmend meetrit. Tallinna Postimees, 19. märts 2010 An-26
Sügise tänav

Sügise tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kelmiküla asumis. Tänav asub Kelmikülas; see algab Toompuiesteel ja lõpeb Suve tänaval. Tänav kulgeb idast läände ja on 160 meetrit pikk . Suurim majanumber on 14 . Tänava vanim saksakeelne nimi oli Sörensenstrasse, Soerensstraße, Sörensenstraße, millest tuli eesti keelde Söreni tn, Sörenseni tänav ja hiljem Söörensi tänav, vene keeles Зеренская ул., Серенская ул.. Praeguse nime sai tänav 24. mail 1939. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Ekspresskataloog 2005. Tallinna kaart mõõtkavas 1:23 000 http://kaart.tallinn.ee Sügise tn, http://www.eki.ee/, EKI KNAB: Eesti - Eesti Keele Instituut, Eesti kohanimed (vaadatud 26.06.2021) Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk 119
Ülekriitiline süsinikdioksiid

Ülekriitiline süsinikdioksiid (superkriitiline süsinikdioksiid) tähendab eriomadustega fluidumina esinevat süsinikdioksiidi temperatuuril ja rõhul, mis on võrdne või kõrgem kui tema kriitilise punkti väärtused. Nendel tingimustel – üle 31,1 °C (304,1 K) ja 72,9 atm (7,38 MPa) – on selle aine omadused gaasi ja vedeliku vahepealsed. Ülekriitilises olekus süsinikdioksiidi (CO2) kasutamine, lisaks suhteliselt madalatele kriitilistele parameetritele, on seotud veel mitme kasuliku aspektiga: on odav ja kergesti puhastatav; on mitte-toksiline ja tema kasutamine ei põhjusta keskkonnale lisakoormust; on keemiliselt suhteliselt inertne ning temaga töötamisel puudub plahvatus- ja süttimisoht, üldjuhul kasutatakse suletud süsteeme, mis välistavad hapniku osalemise protsessis; lahusti polaarsust saab kergesti muuta orgaaniliste lisanditega nagu alkoholid; normaaltingimustele üleminekul CO2 lendub; produkti saamiseks ei ole vaja läbi viia selliseid protsesse nagu destillatsioon või lahusti aurustamine, energiat on vaja ainult ülekriitilise oleku saavutamiseks. Ülekriitilist CO2 kasutatakse suures ulatuses taimse materjali ekstraheerimisel, kuna võimaldab hoiduda klassikaliste meetodite puudustest nagu termiline lagunemine, hüdrolüüs, lahusti jäägid. Laborites kasutatakse ülekriitilise CO2 ekstraktsiooni keerulise koostisega materjalide (taimed, põlevkivi jmt) keemilise koostise iseloomustamiseks. Ülekriitiliste lahustitega saadud ekstraktid erinevad klassikaliste ekstraktsioonimeetoditega saaduist. Intensiivselt uuritakse ja arendatakse tööstuslikke rakendusi ülekriitilise CO2 kasutamiseks reaktsiooni keskkonnana, kasutades tema omaduste lihtsaid varieerimisvõimalusi. Eriti perspektiivne on see hüdrogeenimisreaktsioonide puhul, sest CO2 lahustab väga hästi vesinikku. Kuivatamist ülekriitilise CO2-ga kasutatakse mahtmaterjalide – aerogeelide – valmistamisel. Selleks, et saavutada võimalikult väikese tihedusega aerogeel, on vaja seda kuivatada nii, et tahke faasi struktuur kuivatamise käigus ei muutuks. Ülekriitilisse olekusse viidud süsihappegaasi kasutatakse ka süsihappegaasi geoloogilisel ladustamisel, kui seda pumbatakse otse mõnda geoloogilisse struktuuri, näiteks nafta- või gaasimaardlasse, kivisöe vahekihti, soolasesse põhjaveekihti või poorsesse basalti. Ülekriitiline fluidum Ülekriitiline vesi
DHL

DHL on rahvusvaheline kiirkulleri- ja logistikafirma, Saksa kontserni Deutsche Post haru. Eestis tegutseb DHL Estonia AS. DHL Estonia AS koduleht
Tabard

Tabard on varrukateta või lühikeste varrukatega pealisrõivas. Keskajal kanti seda sageli, harilikult välitingimustes. Tabardit võis kanda nii vööga kui ilma. Vappidega kaunistatud tabardid olid kasutusel ka omade äratundmiseks lahinguväljal. Hiljem on valitseja vapiga tabardeid kandnud õukondlikud heeroldid. Giornea
Hõbepall

Hõbepall on iga-aastane auhind, mis antakse Eesti Jalgpalliajakirjanike Klubi hääletuse tulemusena Eesti jalgpallikoondise mängijale ilusaima koondisevärava löömise eest. Esimest korda anti see välja 1995. aastal. Kõige enam ehk seitse korda on selle auhinna võitnud Konstantin Vassiljev. 2005. aastast valmistab auhinda klaasikunstnik Eeva Käsper, esimesel kümnel aastal valmistas keraamik Kadri Jäätma. Annika (auhind) Hõbepalli võitis kuuendat korda Konstantin Vassiljev ERR sport, 2. jaanuar 2020. Uue aasta alguses selgub Hõbepalli võitja jalgpall.ee Hõbepalli võitis Andres Oper Soccernet.ee, 1. jaanuar 2002 Tänavune Hõbepall kuulub Andres Operile Soccernet.ee, 2. jaanuar 2006 Hõbepall kuulub Tarmo Neemelole Soccernet.ee, 2. jaanuar 2007 Hõbepall kuulub Indrek Zelinskile Soccernet.ee, 2. jaanuar 2008 Zahovaiko napsas Kingi nina alt Hõbepalli Soccernet.ee, 2. jaanuar 2009 Hõbepalli võitis Konstantin Vassiljev Jalgpall.ee, 3. jaanuar 2010 Hõbepalli võitis Tarmo Kink (tulemused) Soccernet.ee, 2. jaanuar 2011 Hõbepalli võitis Kostja Vassiljev Soccernet.ee, 2. jaanuar 2012 Hõbepalli teenis Konstantin Vassiljevi iluvärav Jalgpall.ee, 2. jaanuar 2013 Hõbepall 2013 kuulub Konstantin Vassiljevile Jalgpall.ee, 2. jaanuar 2014 Siim Luts võitis Hõbepalli ülikindlalt Soccernet.ee, 2. jaanuar 2015 2015. aasta Hõbepalli laureaat on Sander Puri Jalgpall.ee, 2. jaanuar 2016 Konstantin Vassiljev: inimesed tahavad jalgpallis näha midagi meeliköitvat Jalgpall.ee, 9. jaanuar 2017 Hõbepalli võitis esmakordselt Mattias Käit Jalgpall.ee, 2. jaanuar 2018 Hõbepalli võitis teistkordselt Siim Luts Soccernet.ee, 2. jaanuar 2019 "Hõbepalli pälvis Rauno Sappineni iluvärav Põhja-Makedoonia vastu". Jalgpall.ee. 2. jaanuar 2021. Tulemused: Käit võitles Hõbepallil iseendaga, Kubassovat kollitas Tammik Soccernet.ee, 2. jaanuar 2022 Aasta ilusaima värava auhinna teenisid Vassiljev ja Kubassova jalgpall.ee, 2. jaanuar 2023 Eesti jalgpalliajakirjanike klubi hakkab välja andma auhinda Annika Delfi, 19. detsember 2020 Tänavu on nii Hõbepalli kui Annika puhul võimalikke võitjaid viis Soccernet, 31. detsember 2021
Vanapagana kivi

Vanapagana kivi (ka Tõllu kivi või Tõllukivi) on kivi (rändrahn) Pühalepa külas Pühalepa kirikust paarsada meetrit põhja pool. Kivi on looduskaitse all. Kolmnurkne kivi asub Kerema tee ääres. Rändrahnu kõrgus on 2,5 meetrit ja ümbermõõt 13,8 meetrit[viide?]. Muistendi järgi ei olevat Vanapaganale meeldinud, et jälle ehitatakse üht kirikut. Kui Pühalepa kirik valmis saanud, otsustanud Vanapagan selle kiviga puruks visata. Ta pistnud kolm kivi vesti taskusse, et neid Pühalepa kiriku pihta visata. Kiviviskamisel siiski ükski kivi ei olevat kirikut tabanud. Kivid kukkunud kõik kiriku lähedale maha. Kõige lähemale kukkunud nimetatud kivi. Ka teised kivid on ümbruskonnas olemas. Nii jäänudki Pühalepa kirik alles. Vanapagana kivi Eesti looduse infosüsteemis
Randvere kirik

Randvere Peetri kirik on kirik Harjumaal Viimsi vallas Randvere külas. Kiriku ehitamist alustati 1848. aastal ja see valmis 1852. aastal. Kirikut kasutab Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Randvere kogudus. 1923. aastani oli kirik Jõelähtme koguduse abikirik, siis kogudus iseseisvus ning jäi Tallinna Jaani koguduse õpetaja teenida. Juba enne kiriku ehitamist asus selles paigas kalmistu. Vanim teadaolev ristikivi on dateeritud aastaga 1803. Randvere kirik kultuurimälestiste riiklikus registris