laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Grenoble École de Management

Grenoble École de Management, ka Grenoble'i Ärikool, (GEM) on Pariisis ja Grenoble'is asuvate kampustega ärinduse alal kõrgharidust andev Prantsuse õppeasutus. See asutati 1984. aastal. Financial Timesi edetabelis platseerus GEM 2015. aastal Euroopa ärikõrgkoolide seas 20. kohale. Selle MBA-programm on maailmas 94. kohal. Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid. Loïk Roche prend la tête de Grenoble École de Management. "European Business School Rankings 2015". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. mai 2016. Vaadatud 23. aprillil 2016. "Global MBA Ranking 2016". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2018. Vaadatud 23. aprillil 2016. Triple accredited business schools (AACSB, AMBA, EQUIS) Ametlik koduleht
Narva Kalev-Fama staadion

Kalevi Fama staadion on jalgpallistaadion Narvas, JK Narva Transi kodustaadion. Staadioni aadress on Hariduse tänav 22. Staadion ehitati pärast Teist maailmasõda 1965. aastal. Enne sõda oli samas kohas olnud Rahva väli, mis kandis 20. sajandi algul nime Sõjawäli. Staadion renoveeriti ja avati taas 12. oktoobril 2013. Uue nime sai staadion läheduses asunud Fama bastioni järgi. Narva Kalevi staadion - ESR Реновация стадиона «Калев» подходит к концу https://jalgpall.ee/ejl/staadionid/327 Viru Prospekt - Narva sai endale soojendusega jalgpalliväljaku Võrumaa Teataja, 31. oktoober 2013 Burdakov tahab remonditud staadionile uut nime Põhjarannik, 26. oktoober 2012 Laupäeval toimub Kalev Fama staadioni pidulik avamine В Нарве состоялось открытие стадиона "Калев-Фама" (фото и видео) Narva Kalev-Fama staadion Eesti spordiregistris Narva Kalev-Fama staadion jalgpall.ee Narva Kalev-Fama staadion Ida-Virumaa Spordiliit
Läti olümpiamängudel

LAT Läti osales esimest korda olümpiamängudel 1924. aasta taliolümpiamängudel Chamonix's. 1940. aastal okupeeris Nõukogude Liit Läti ning aastatel 1952–1988 osalesid lätlased Nõukogude Liidu koondise koosseisus. Läti sportlased on võitnud 19 medalit suveolümpiamängudel ja 9 medalit taliolümpiamängudel (ilma Nõukogude Liidu meeskonnas võidetud medaliteta). Läti Olümpiakomitee asutati 1922. aastal. Läti Olümpiakomitee Ošiņš, Ivars: Latvijas olimpiskais zelts, sudrabs, bronza, Lauku avīze 2008, lk 14–17. ISBN 978-9984-827-07-0
Liiva tänav (Narva)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Liiva tänav on tänav Narvas Kalevi linnaosas Rakvere tänavast lõuna pool ja Õhu tänavast põhja pool. Algab Puškini tänavast, kulgeb lääne pool ja lõpeb tupiktänavana. Tänav on umbes 50 m pikk. Liiva tänav on ka 1929. ja 1940. aasta Narva linnaplaanidel. See algas Posti (praegu Aleksander Puškini) tänavast ja kulges ida poole, ristus nimeta (1905. ja 1912. aasta linnaplaanidel Aleksandri) tänavaga ning lõppes Sepa tänavaga ristudes. Tänava pikkus oli umbes 480 m. 1905. ja 1912. aasta linnaplaanidel oli ta nimeta tänav.
Gümnaasiumi tänav (Narva)

Gümnaasiumi tänav oli tänav Narvas Pähklimäe linnaosas. See algas Kangelaste prospektist, kulges 190 m lääne poole, 250 m lõuna poole ja 80 m lääne poole, ristus Rakvere tänavaga ja jätkus 5. Rohelise tänavaga. Tänava pikkus oli 520 m. Tänavale pandi nimi 19. mail 2005 Narva Linnavalitsuse korraldusega nr 448-k oletatavasti selle lähedal asunud Narva Pähklimäe Gümnaasiumi järgi. Gümnaasiumi tänav kaotati 2015. aasta mais, sest kõik selle liikluspinda ümbritsevad objektid on adresseeritud muude aadressikohtade järgi. Narva Linnavalitsuse korraldus nr 448-k (vaadatud 24.04.2016) Narva Linnavalitsuse korralduse eelnõu (vaadatud 24.04.2016)
Ernst Goldenbaum

Ernst Goldenbaum (15. detsember 1898 Parchim, Mecklenburg – 13. märts 1990 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane. Ernst Goldenbaum oli pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel töötas ta aastatel 1913–1917 põllutöölisena ja õppis põllumajandust. 1917–1918 võttis Goldenbaum mobiliseerituna osa Esimesest maailmasõjast. 1918. aastal võttis ta Schwerinis osa Novembrirevolutsioonist. 1919–1927 oli ta tööstustööline. 1919. aastal astus Ernst Goldenbaum Saksamaa Sõltumatusse Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse, 1920. aastal läks ta üle Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Alates 1921. aastast kuulus ta Saksamaa Kommunistlikku Partei Mecklenburgi piirkonna juhatusse. 1924–1926 ja 1929–1932 oli Ernst Goldenbaum Mecklenburg-Schwerini Maapäeva liige. 1927–1932 oli ta kommunistliku ajalehe Volkswacht toimetaja. Pärast natsionaalsotsialistide võimuletulekut vahistati Ernst Goldenbaum 1933. aastal ja vabastati vahi alt 1934. aastal. Seejärel töötas ta Parchimis talupidajana. 1944. aastal vahistati ta uuesti ja teda hoiti kinni koonduslaagrites. 3. mail 1945 oli ta vange vedanud laeva "Cap Arcona" pardal, mille Briti lennuväe rünnak uputas. Goldenbaum kuulus väheste ellujäänute hulka. 1945. aasta mais sai ta Parchimi linnapeaks. 1945–1946 kuulus ta Mecklenburgi maareformi komisjoni ja oli 1946–1949 Mecklenburg-Vorpommerni põllumajandusministeerimi osakonnajuhataja. 1946. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1948. aastal kuulus ta Saksamaa Demokraatliku Talurahvapartei asutajate hulka ja oli 1948. aasta juunist kuni 1982. aasta maini partei esimees. 1949–1950 oli Goldenbaum Saksa DV põllu- ja metsamajandusminister. 1949. aastast kuni surmani 1990. aastal oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1976. aasta oktoobrist kuni 1982. aasta juulini oli ta üks Saksa DV Riiginõukogu esimehe asetäitjatest. Goldenbaum, Ernst * 15.12.1898, † 13.3.1990 : Vorsitzender der DBD, Minister für Land- u. Forstwirtschaft Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur
Vladimir Steržakov

Vladimir Aleksandrovitš Steržakov (vene keeles Владимир Александрович Стержаков; sündinud 6. juunil 1959 Tallinnas) on vene teatri- ja filminäitleja. Pärast 9. klassi lõpetamist astus ta Tallinnas Riikliku Vene Draamateatri õppestuudiosse. Selle lõpetamise järel suundus ta Moskvasse, kus pääses õppima teatrialasesse kõrgkooli. Pärast Moskva Kunstiteatri Stuudiokooli lõpetamist 1981. aastal võeti ta mängima Gorki-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri näitetruppi. Pärast Kunstiteatri pooldumist kaheks iseseisvaks teatriks 1987. aastal jätkas ta Tšehhovi-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri trupis, kust aga lahkus 2001. aastal konflikti tõttu teatri kunstilise juhi Oleg Tabakoviga. Sestsaadik tegutseb ta vabakutselisena. 1986. aastal debüteeris Steržakov filminäitlejana. Kokku on ta mänginud enam kui 180 mängufilmis ja seriaalis. Ta on rohkesti mänginud reklaamis. Steržakov elab perega Moskvas. Peres kasvab kaks poega. Vladimir Steržakovi isa võttis osa Teisest maailmasõjast, sõdis Baltikumis ja jäi pärast sõda elama Eestisse. Vladimir Sterzhakov - Biography - Russian actors Владимир Стержаков. 24smi.org Владимир Стержаков: «кино не для всех» я не понимаю. rus.postimees.ee, 17. aprill 2014 Владимир Стержаков. ivona.bigmir.net, 22. aprill 2013 Vladimir Steržakov andmekogus IMDb (inglise) Владимир Стержаков. kinopoisk.ru Актер Владимир Стержаков: Досье. aif.ru, 29. märts 2016
Monkey Island

"Monkey Island" on seiklusmängude sari, mis koosneb viiest arvutimängust. Esimesed 4 mängu on loodud LucasArtsi (varem Lucasfilm Games) mängustuudios. Sarja viies osa valmis mängustuudiote Telltale Games ja LucasArts koostöös. Mängude peategelaseks on piraat Guybrush Threepwood, kes soovib saada Kariibi mere kurikuulsamaks piraadiks, sel teel takistab teda elav surnu piraat LeChuck.
Naelapüstol

Naelapüstol on tööriist, mida kasutatakse puidu või mõne teise materjali kinnitamiseks. Enamasti töötab see elektromagnetismi, suruõhu, kergesti süttiva gaasi (nagu butaan või propaan) või väikse püssirohulaengu jõul. Ehitusel on naelapüstol asendanud haamri paljudes töödes. Esimese naelapüstoli konstrueeris Morris Pynoos, kes oli hariduselt tsiviilinsener ja kasutas seda Howard Hughes' H-4 Hercules (tuntud kui "Spruce Goose") ehitusel. Esimene müügile tulnud naelapüstol töötas suruõhu jõul ja ilmus turule 1950. aastal, et kiirendada majaehituse juures põranda ja laudvoodri paigaldust. Operaator pidi seisma püsti ja oli võimeline laskma 40–60 naela minutis. Naelapüstol mahutas 400–600 naela.
Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liit

Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liit MTÜ on 25. märtsil 1998 registreeritud mittetulundusühing. Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liidu (EÕVL) asutamiskoosolek toimus jüripäeval, 23. aprillil 1993. 2008. aastast kuulub EÕVL ühe liikmesühinguna Eesti Endiste Poliitvangide Liitu. Koolinoorte vastupanuorganisatsioonid ENDISTE ÕPILASVABADUSVÕITLEJATE LIIT MTÜ Inforegistris Jaago Lensment. Palju aastaid hiljem Okupatsioonide Muuseumi veebisaidil Saatusekaaslased : Eesti noored vabadusvõitluses 1944-1954. Koostanud Udo Josia. – Tartu ; Tallinn : Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liit, 2004. – 304 lk. ISBN 9789949106479
Friedrich Fromm

Friedrich Wilhelm Waldemar Fromm (8. august 1888 Charlottenburg, Berliin – 12. märts 1945 Brandenburg-Gördeni vangla) oli Saksamaa sõjaväelane, kes osales 20. juuli vandenõu mahasurumises. Fromm osales Esimeses maailmasõjas. 1939. aastal sai temast Wehrmachti reservvägede (Ersatzheer) juhataja. Kuigi Fromm oli 1944. aastal teadlik, et osad tema alluvad – kõige tuntuim nendest tema staabiülem, kolonel Claus von Stauffenberg, plaanisid Hitleri atentaati, ei teavitanud ta sellest ametivõime, ning nõustus plaanis osalema, kui pärast vandenõu õnnestumist saab ta uues valitsuses kõrge koha. Siiski ei osalenud ta vandenõus otseselt. Pärast 15. juulil toimunud atentaadi katkestamist keeldus Fromm vandenõus osalemast. 20. juulil tuli aga teade, et Hitler ja paljud Wehrmachti kindralstaabi liikmed väidetavalt hukkusid Saksa sõjaväe idarinde peakorteris Wolfsschanzes toimunud plahvatuses. Fromm sai kohe aru, et selle taga on Stauffenberg ja teised kaasvandenõulased. Kui vandenõulased jõudsid Berliini ning Fromm läks neid vahistama, võeti ta ruttu vangi ning suleti Bendlerblockis vangikongi. Pärast mässu ebaõnnestumist leiti ja vabastati ta Ersatzheeri vägede poolt. Et katta kinni väiteid, nagu ta oleks vandenõus osalenud, käskis Fromm vandenõulased – kolonel Claus von Stauffenbergi, leitnant Werner von Haefteni, kindral Friedrich Olbrichti, ja kolonel Albrecht Mertz von Quirnheimi – viivitamatult hukata, erinevalt Hitleri käsust vandenõulased elusalt kinni võtta. Mahalaskmised viidi täide selsamal ööl kell 1. Pärast vandenõulaste hukkamist läks Fromm tagasi oma staapi, kus olid mitmed tippnatsid – ka Joseph Goebbels. Seal üritas ta mässu mahasurumist enda nimele kirjutada. Juba järgmise päeva hommikul aga Fromm vahistati ning viidi vanglasse kohut ootama. 14. septembril 1944 vabastati ta sõjaväeteenistusest. Nüüd juba tsiviilelanikuna, mõistis Rahvakohus Frommi 7. märtsil 1945 surma. Kuna tema seotust vandenõuga ei suudetud tõestada, mõisteti ta surma arguse eest vaenlase ees. Hukkamine viidi täide 12. märtsil 1945 Brandenburg-Gördeni vanglas mahalaskmise läbi.
Paju tänav (Narva)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Paju tänav on tänav Narvas Pähklimäe linnaosas Rakvere tänavast põhja pool ja Kivilinna tänavast lõuna pool. Algab Puškini tänavast, kulgeb lääne pool ja lõpeb kvartalisisese teega ristudes. Tänav on umbes 165 m pikk. Enne teist maailmasõda oli see asustamata ala. Pärast sõda tekkis samasse kohta 2. Rakvere tänav. 24. juunil 1958 nimetati Narva linna RSN TK otsusega nr 184 Puškini tänavast lääne pool asuv 2. Rakvere tänavümber Paju tänavaks oletatavasti seal kasvavate paljude pajude järgi.
Religiooni mõisteid

Siin on loetletud religiooni mõisteid. Eraldi on religioonide loend # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y ahinsa altar amulett analoi animatism animism apoteoos askees astraalreligioon ateism austusobjekt autokefaalia avataara deism Delfi oraakel demiurg Deus otiosus dharma dhjaana dualism ebausk ekskommunikatsioon ekstaas emajumalanna eremiit haldjad hing ilmalik ilmutus introduktsioon jumal jumalateenistus Jumala nimi jumalad jutlus jõulujumalateenistus kaitsemaagia kaksikklooster karma kibot kirik kirikud kirikuvara kirikuvisitatsioon kivikirik klooster konfessioon kosmogoonia kuri kultus liturgia - loodususund - loomismüüdid maailmareligioon meditatsioon meesklooster misjon monoteism mungaklooster munk mõtlus märter müstika mütoloogia naisklooster nunn nunnaklooster nõid nõidus ohverdamine omavalitsuslik kirik ordu palve pandeism panteism panteon Piibel piiblitund plebaanus poetoloogia polüteism prohvet prooviaasta pärimus pühak pühaserätt religioonifilosoofia religioonipsühholoogia religioosne eetika reliikvia riitus saatus sallivus surnute ülestõusmine šamanism taasristimine teism tempel teoloogia tomos totemism usk uskmatu uskumus usulahk usuline ekstremism usund usundi seitse dimensiooni usupuhastus usuvabadus uususund vabakogudus vaimulik visitatsioon vägi õigeusu rist üleloomulik ülestõusmine ürgusund
Ita Kozakeviča

Ita Marija Kozakeviča (poola keeles Ita Maria Kozakiewicz; 3. juuli 1955 Riia – 28. oktoober 1990 Gaeta, Itaalia) oli poola päritolu Läti filoloog, ajakirjanik ja ühiskonnategelane. Kozakeviča sündis Riias. Tema isa oli poolakas, aga ema lätlanna. Ta lõpetas Riia Prantsuse Lütseumi ning seejärel Läti Ülikooli prantsuse filoloogina ja töötas pärast seda toimetaja, tõlkija ja ajakirjanikuna. Ta oskas lisaks läti keelele ka prantsuse, vene, poola, hispaania, saksa, valgevene, ukraina ja gruusia keelt. 1988. aastal valiti ta taasasutatud Läti Poolakate Liidu esimeheks. Ta oli üks Läti NSV Rahvaste Foorumi organiseerijatest, 1989. aastal valiti ta Läti Rahvarinde juhatuse liikmeks ja märtsis 1990 Läti Vabariigi Ülemnõukogu liikmeks, kus ta oli inimõiguste ja rahvussuhete komisjoni esimees. 28. oktoobril 1990 uppus ta Türreeni meres Gaeta linna rannas, 2 päeva enne kavas olnud kohtumist paavstiga poolakate maailmakongressi raames. Ta on maetud Riia Püha Miikaeli kalmistule. Tema järgi nimetati 1991. aastal asutatud Riia Ita Kozakeviča Poola Keskkool.
Pforzheim

Pforzheim on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal. Asub Würmi, Nagoldi ja Enzi jõe liitumiskohas, Schwarzwaldi serval. Linnas on sündinud Johann Reuchlin ja Heinrich Otto Wieland. 23. veebruaril 1945 pommitasid Suurbritannia kuningliku õhuväe lennukid Pforzheimi. Hävis 67,5% linnast (kesklinnast koguni 98%), hukkus vähemalt 17 600 inimest. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Historischer Ticker: Chronologie der Angriffe am 23. Februar 1945 in Pforzheim PZ-news.de, 22. veebruar 2019 Pforzheimi koduleht
Kokanduse mõisteid

Siin on loetletud kokanduse mõisteid. Eraldi on Toitude ja toiduainete loend # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Ahjupann Armeenia köök Aurutamine Balkani köök Blanšeerimine Deglasseerimine Eesti köök Elektripliit Fermenteerimine Filipiinide köök‎ Flambeerimine Fondüü Frittimine Gaasipliit Gratineerimine Grillimine Grillvarras Gruusia köök Hakkimine Hapendamine Hautamine Hiina köök India köök Itaalia köök Jaapani köök Kambodža köök Kapsaraud Kastrul Keetmine Kirn Kokkukeetmine Konserveerimine Konserviavaja Koorimine Kreeka köök Kreooli köök Krimmitatari köök Krokkpott Kulp Kupatamine Köögikaalud Köögikombain Kööginoad Külmutamine Küpsetamine Küpsetuskott Küpsetuspaber Küpsetusplaat Lombardia köök Läti köök Maitsestamine Marineerimine Norra köök‎ Paneerimine Pann Passeerimine Pinnakääritamine Põhjakääritamine Pošeerimine Pott Praadimine Praeahi Prantsuse köök Püreestamine Raklett Rootsi köök‎ Röstimine Saksa köök Salatikuivati Samovar Sausegur Sõel Soome köök Survekeedupott Taani köök‎ Tainarull Tšehhi köök Ukraina köök‎ Ungari köök Vahustamine Vene köök Vietnami köök‎ Vispel Vokkimine
Ressi Kaera

Ressi Kaera (15. november 1923 Tallinn – 21. aprill 2016) oli ema poolt juudi rahvusest Eesti ajakirjanik ja kunstikriitik. Ta sündis farmatseudi ja laulja perekonnas. Aastal 1941 lõpetas ta Tallinna 9. Keskkooli (endine Riiklik Inglise Kolledž). Ta oli aastatel 1941–1944 koos emaga NSV Liidu tagalas, kus ta töötas Moskva Kehakultuuri Instituudi juures. Pärast sõda töötas ta mõnda aega Eesti NSV Kehakultuuri- ja Spordikomitee inspektorina, seejärel kuni 1948. aastani Eesti NSV Riikliku Filharmoonia repertuaariala juhatajana. Aastast 1949 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis kunstiajalugu, lõpetades õpingud töö kõrvalt 1963. aastal. Ta oli aastatel 1951–1973 ajalehe Sirp ja Vasar kunstiosakonna juhataja. Aastatel 1974–1994 oli ta ajalehe Literaturnaja Gazeta korrespondent, seejärel tegutses ta vabakutselisena. Ta on kirjutanud näitusearvustusi (Johannes Võerahansu näitus Tallinnas (Sirp ja Vasar, 1. mai 1958)), tutvustanud Armeenia (sealhulgas Martiros Sarjani loomingut (Sirp ja Vasar, 29. mai 1964)) ja Gruusia kunsti (Tbilisi näitusesaalides (Sirp ja Vasar, 17. mai 1968); Paar avastust Gruusiamaal (Sirp ja Vasar, 18. juuni 1971)). Aastatel 1973–1978 avaldas ta intervjuusid kunstnikega (Alo Hoidre, Günther Reindorff, Avo Keerend, Richard Kaljo, Eerik Haamer, Lepo Mikko, Aino Bach, Johannes Võerahansu ja Valve Pormeister). Õpingud Tartu Riiklikus Ülikoolis. Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.5311.7/64.191 Hilja Jõgi. "Kaera, Ressi, kunstiajaloolane ja ajakirjanik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 150–151 Hendrik Alla. "Lahkus tuntud ajakirjanik ja kunstikriitik Ressi Kaera". Postimees, 25. aprill 2016 "Ressi Kaera 15. XI 1923 – 21. IV 2016". Sirp, 29. aprill 2016. Lk 37 Haud Tallinna uuel juudi kalmistul
Eliud Kipchoge

Eliud Kipchoge (sündinud 5. novembril 1984 Kapsisiywas Nandi maakonnas) on Keenia pikamaajooksja. Ta tuli olümpiavõitjaks maratonis 2016. ja 2021. aastal ning on võitnud olümpiamängudel veel kaks medalit ja maailmameistrivõistlustel kolm medalit. Alates 2012. aastast on Kipchoge keskendunud maratonile. 2018. aasta Berliini maratonil püstitas ta maratonijooksus uue maailmarekordi ajaga 2:01.39. Ta ületas sellega neli aastat varem samuti Berliini maratonil Dennis Kimetto püstitatud tipptulemuse minuti ja 18 sekundiga. 2022. aasta Berliini maratonil püstitas ta taas maailmarekordi ajaga 2:01:09. Alates 2013. aastast on ta võitnud peaaegu kõik suured maratonid, kus on osalenud, välja arvatud 2013. aasta Berliini maraton, kus ta sai teise koha. 2019. aasta 12. oktoobril Viinis läbis Kipchoge Ineos 1:59 Challenge ürituse raames maratoni ajaga 1:59:40,2 olles sellega esimene inimene maailmas, kes on maratoni jooksnud alla kahe tunni. Antud aeg aga ei ole ametlik rekord, sest kasutati tempomeistreid, juua ulatati jalgratastelt ja Kipchoge oli ainuke osaleja, mis lähevad vastuollu IAAF reeglitega. Andrew Keh (12. oktoober 2019). "Eliud Kipchoge Breaks Two-Hour Marathon Barrier". The New York Times. Vaadatud 23.10.2019. Eliud Kipchoge Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Željko Šturanović

Željko Šturanović (serbia kirillitsas Жељко Штурановић; 31. jaanuar 1960 Nikšić – 30. juuni 2014 Pariis) oli Montenegro poliitik. Ta oli aastatel 2006–2008 Montenegro peaminister. Ta lõpetas aastal 1983 Montenegro Ülikooli õigusteaduskonna. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta ühes Montenegro raadiojaamas justiitsteenistuse juhina. Aastal 1993 valiti ta Montenegro Sotsialistide Demokraatliku Partei nimekirjas Serbia ja Montenegro parlamenti. Ta on juhtinud Serbia ja Montenegro parlamendis oma erakonna fraktsiooni. Aastal 2001 sai tast Montenegro justiitsminister. Pärast Milo Đukanovići tagasiastumist sai tast 10. novembril 2006 Montenegro peaminister; parlamendis anti tema peaministriks saamise poolt 42 häält, vastuhääli oli 28. Tema peaministriks oleku ajal allkirjastas ta lepingu alustada stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi Euroopa Liiduga. Ta astus 31. jaanuaril 2008. aastal tervislikel põhjustel (kuna tema kopsust leiti kasvaja) ametist tagasi; 29. veebruaril 2008 kinnitas Montenegro parlament (skupština). Željko Šturanović suri 30. juunil 2014 Pariisis 54-aastaselt. Željko Šturanović oli abielus ja tal on kaks last.
Narva Pähklimäe Kool

Narva Pähklimäe Kool on põhikool Narva põhjaosas Pähklimäe linnaosas aadressil Pähklimäe tänav 3. Kooli ajalugu algab 1. septembrist 1973 Narva 11. Keskkooli nime all. 1973. aastal oli koolis 1300 õpilast. Alates 1994. aastast oli kooli nimi Narva Pähklimäe Gümnaasium, 2023. aastast Narva Pähklimäe Kool. Kooli õppekeel on vene keel. Aastatel 2005–2015 ümbritses kooli territooriumi Gümnaasiumi tänav, mis oletatavasti on saanud nime Narva Pähklimäe Gümnaasiumi järgi. 1973–1974 – Anita Abrossimova (Rozental) 1974–1975 – Anatoli Ustinov 1975–1976 – Grigori Livšits 1976–1984 – Mihhail Mihhaltšenko 1984–1986 – Juri Pissarenko 1987–2016 – Tatjana Zarutskihh 2016–2018 – Olga Elsknin, direktori kohusetäitja 2018 – Vjatšeslav Konovalov "Kooli ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. mai 2016. Vaadatud 26. aprillil 2016. "У крупнейшей школы Нарвы юбилей". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. mai 2016. Vaadatud 26. aprillil 2016. Директором Пяхклимяэской гимназии выбрали бывшего вице-мэра Нарвы Вячеслава Коновалова, ERR, 22.01.2018 Kooli koduleht
Bunseni reaktsioon

Bunseni reaktsioon on keemiline reaktsioon, milles vesi, vääveldioksiid ja jood moodustavad väävelhappe ja vesinikjodiidhappe. Reaktsiooni võrrand on 2H2O + SO2 + I2 → H2SO4 + 2HI .
Arheoloogia mõisteid

Siin on loetletud arheoloogia mõisteid # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y aardeleid aare Abaševo kultuur Abbeville'i kultuur absoluutne vanus Acheuli kultuur Ahrensburgi kultuur allveearheoloogia Andronovo kultuur "Ardu mees" arheoloogiline leid arheoloogiamälestis arheoloogilised väljakaevamised artefakt asbestkeraamika kultuur asulakoht Aurignaci kultuur Birnirki kultuur Bromme kultuur Châtelperroni kultuur Clactoni kultuur Clovise kultuur Creswelli kultuur Dnepri-Donetsi kultuur dolmen Doonau kultuur Dorseti kultuur Egeuse kultuur ehitusarheoloogia eksperimentaalarheoloogia Ertebølle kultuur esiaeg Federmesseri kultuur Fosna kultuur Gravetti kultuur Hallstatti kultuur Hamburgi kultuur hilisneoliitikum hilispronksiaeg joonkeraamika kultuur kaevushaudade kultuur kalme kammkeraamika kultuur kangurkalme kellpeekrite kultuur Kesk-Dnepri kultuur kindlustatud asula kivikalme kivikirstkalme kivikirves kivivarekalme kultuurikiht kurgaan Kunda kultuur kõõvits La Tène'i kultuur laevkalme laevmatus Ljalovo kultuur luu (materjal) maaleid Magosi kultuur Maikopi kultuur marksistlik arheoloogia menhir Meštšera kultuur Moustier' kultuur Muinaspõld muinastehnoloog muinastehnoloogia muistis Narva kultuur Neemeni kultuur nooleots nöörkeraamika nöörkeraamika kultuur odaots ohvrileid Olduvai ajastu, [Olduvai kultuur]] pihukirves Praha kultuur proovikaevamine (proovikaevamised) postprotsessuaalne arheoloogia protsessuaalne arheoloogia Przeworski kultuur putkkirves rabalaibad rauasulatus Sope naine Sperringsi kultuur Suomusjärvi kultuur Swidry kultuur Thule kultuur Tripolje kultuur tuluskivi tutulus Unetice kultuur urniväljade kultuur vanade pueblorahvaste kultuur varane rauaaeg varaneoliitikum varajane rauaaeg Volossovo kultuur võitluskirveste kultuur Wessexi kultuur Wielbarki kultuur Wiltoni kultuur Ülem-Volga kultuur