laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aleksander Gavrilov

Aleksander Gavrilov (1. jaanuar 1912 Tallinn – 3. oktoober 1999) oli Eesti arst (onkoloog). Ta lõpetas 1931. aastal Tallinna Vene Ühisgümnaasiumi ja õppis aastatel 1931–1940 (lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Astus 1934. aastal Eesti kodakondsusse. Töötas alates 1940. aastast Petserimaal: 1940. aastast oli Värska jaoskonnaarst ning hiljem Petseri haigla kirurg ja aastatel 1944–1946 juhataja. Edasi töötas ta Tallinna II Haiglas kirurgina. 1946. aastal tegi tervishoiu rahvakomissar vaneminspektor Gavrilovile ettepaneku asuda tööle Vabariikliku Tallinna Onkoloogia Dispanseri peaarstina, kellena töötas aastani 1951 ja uuesti aastatel 1957–1980. Ta rajas Eesti onkoloogiateenistuse. Aastatel 1946–1983 oli ta Eesti NSV Tervishoiuministeeriumi peaonkoloog. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VIII koosseisu saadik. Maetud Tallinna Siselinna kalmistule. Aleksander Gavrilov oli aastatel 1959–1981 Eesti Onkoloogide Teadusliku Seltsi esimees, on olnud ka Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi onkoloogiasektori juhataja. Töid plastilise resektsiooni meetodeist ja mao polüpoosi ravist. 1962 Lenini orden 1962 Eesti NSV teeneline arst 1996 Riigivapi IV klassi teenetemärk Ta on olnud abielus röntgenoloog Lilian Luigega, nende poeg Jüri Luik on Eesti diplomaat ja poliitik. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Tallinna Siselinna kalmistu, A, AN III-5, 4-40 Indrek Oro. "Onkoloogiakeskuse 60 tegevusaastat". Veebiversioon (vaadatud 11. augustil 2017) Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Haud Tallinna Aleksander Nevski kalmistul
Viktors Ščerbatihs

Viktors Ščerbatihs (sündinud 6. oktoobril 1974 Dobeles) on Läti tõstesportlane ja poliitik, maailmameister ja viiekordne Euroopa meister. Ta oli aastatel 2006–2010 seimi liige. Ščerbatihs on osalenud kolmedel olümpiamängudel. 2004. aastal Ateenas võitis ta kaaluklassis üle 105 kg hõbemedali tulemusega 455 kg (205+250) ja 2008. aastal Pekingis pronksmedali tulemusega 448 kg (206+242). 2007. aastal tuli ta Chiang Mais maailmameistriks tulemusega 442 kg (202+240). 2006. aastal valiti ta Läti Põllumeeste Liidu kandidaadina seimi liikmeks. Ta on 181 cm pikk ja kaalus 2007. aastal 141,5 kg.
Sangla–Rõngu tee

Sangla–Rõngu tee (registrinumbriga 47) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Väike-Rakke külas Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme tee 30. kilomeetril. Tee pikkus on 22,4 km. Tee lõpeb Lossimäe külas Viljandi–Rõngu tee 60. kilomeetril. Sildade nimistu pärineb teeregistrist. Väike-Rakke küla, Sangla küla, Järveküla, Neemisküla, Kaarlijärve küla, Noorma küla, Utukolga küla, Rannu alevik, Ervu küla, Valguta küla, Lapetukme küla, Lossimäe küla.
The Stranglers

The Stranglers on inglise punkbänd. The Stranglers registreeriti Ühendkuningriigi äriregistris 1974. aastal. Algkoosseisu kuulusid Hugh Cornwell (kitarr, laul), Jean-Jacques Burnell (basskitarr, laul), Dave Greenfield (klahvpillid) ja Jet Black (löökpillid, laul). Viimane oli ka ansambli bussijuht, kuna tal oli tehnika transpordiks sobiv mikrobuss, mis on tuntud nime all "Ice Cream Van". Koosseisust on lahkunud ainult Hugh (1990), kes teeb edukalt soolokarjääri. Kaks aastat esineti peamiselt kahtlase kuulsusega pubides ja salvestati demolinte, mis ei pälvinud plaadifirmade tähelepanu. Ukse maailma avas esinemine 1976. aastal Patti Smithi (tuntud oma tolerantsuse poolest uute nägude suhtes) soojendusbändina tema kontserditurneel. Kohe järgnes plaadileping ja esimene singel "(Get A) Grip (On Yourself)", mis jõudis Ühendkuningriigi edetabelis 4. kohale. Kuna vindumisaega oli olnud pikalt ja materjali kogunenud piisavalt, salvestati esimese stuudiosessiooni jooksul koguni kaks albumit, "Rattus Norvegicus" ja "No More Heroes", mis ilmusid väikeste vahedega 1977. aastal. Kahe plaadi vahel tuli välja ka singel "Peaches", mille Ühendkuningriigi raadiojaamad panid nende arust haige tagamõtte pärast boikoti alla. Lugu pääses eetrisse pärast nn raadiomontaaživersiooni tegemist, kus sõna "clitoris" oli asendatud sõnaga "bikini". Tõsise põntsu plaadifirmade silmis pani ansambli renomeele esinemine Nice'i ülikoolis, misjärel loomastunud üliõpilased üritasid ülikooli hooneid maha põletada. Mõni aeg tuli pundi liikmetel kanda karistust Prantsusmaa vanglas ja edaspidi keelati neil selles riigis esineda. Ka Rootsis ründasid neid ühe kontserdi ajal kohalikud autohullud "raggared", saagides mootorsaagidega katki bändi instrumendid, mispeale bändi tuurimeeskond viskas neid Molotovi kokteilidega. Bänd eskorditi Rootsist välja, ning kui nad tahtsid hiljem tagasi tulla, ei lasknud Rootsi võimud neid riiki, kuna polnud valmis võtma vastutust nende turvalisuse eest. "Rattus Norvegicus" "No More Heroes" "Black and White" "Live -XCerts" "The Raven" "The Gospel According to The Men in Black" "La Folie" "Feline" "Aural Sculpture" "Dreamtime" "10" "All Live, and All of the Night" "Norfolk Coast" "Suite XVI" "Giants" Euroman Cometh Un Jour Parfait (koos Dave Greenfieldiga) Fire and Water 1979 Nosferatu 1988 Wolf 1992 CCW 1993 Wired 1997 Guilty 1999 Black Hair Black Eyes Black Suit 2000 Hi Fi 2002 Footprints in the Desert 2002 Sons of Shiva 2002 Mayday 2003 In the Dock 2004 Beyond Elysian Fields Stranglers Information Service
Laskesuusatamine 1976. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamine 1976. aasta taliolümpiamängudel toimus 6.–13. veebruarini Innsbruckis ja olid viiendat korda taliolümpiamängude kavas. Mängudel võisteldi kahel alal: 20 km ja 4×7,5 km teatesõidus. Finaal: 6. veebruar Osavõtjaid: Finaal: 13. veebruar Osavõtjaid: 15 võistkonda
Harilik strühniinipuu

Harilik strühniinipuu (Strychnos nux-vomica) on Kagu-Aasiast pärit igihaljas puu, mis kuulub logaanialiste sugukonda. Kasvab tavaliselt u 25 m kõrguseks. Strühniinipuust saadakse väga mürgiseid alkaloide strühniini ja brutsiini. Strühniinipuu vili on u 2 cm läbimõõduga pähkel. Kuivatatud seemned sisaldavad umbes 1,5% strühniini ja kuivatatud õied 1%. Puu koor sisaldab brutsiini.
Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia tee

Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia tee (registrinumbriga 49) on üks Eesti tugimaanteedest. Tee pikkus on 82,1 km. See saab alguse Imavere ja Järavere küla piiril Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 111. kilomeetril ja lõpeb Karksi-Nuia linnas Valga–Uulu tee 59. kilomeetril. Karksi-Nuia linnas kannab nime Viljandi maantee. Sildade nimistu pärineb teeregistrist. Imavere küla, Taadikvere küla, Eistvere küla, Kurla küla, Meossaare küla, Arkma küla, Ollepa küla, Sagevere küla, Soomevere küla, Paaksima küla, Navesti küla, Jaska küla, Kuiavere küla, Mudiste küla, Võivaku küla, Auksi küla, Võistre küla, Tobraselja küla, Aindu küla, Jämejala küla, Mustivere küla, Pinska küla, Viljandi linn, Matapera küla, Sinialliku küla, Vardja küla, Intsu küla, Loodi küla, Hendrikumõisa küla, Aidu küla, Sultsi küla, Kassi küla, Muri küla, Tuhalaane küla, Morna küla, Oti küla, Karksi küla, Karksi-Nuia linn.
Suurpea

Suurpea on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas Pärispea poolsaare läänerannikul Hara lahe ääres, Pärispea külast lõunas. Elanike arv: 1974: 481 2000: 176 Külavanem on Tiina Perminov. Küla läbivad bussiliinid 151, 153, 152 ja 155. Mustpea soo Suurpea mereväebaas Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 28.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Legism

Legism (ka legalism; hiina 法 家, pinyin'is fǎjiā) oli Vana-Hiina sõdivate riikide ajastu (475–221 eKr) üks neljast filosoofilisest õpetusest taoismi, konfutsianismi ja moismi kõrval. Legismi näol on tegemist pragmaatilise poliitilise filosoofiaga, mis taotleb valitseja võimu suurendamist; legism ei püüa vastata fundamentaalsetele filosoofilistele küsimustele. Qini dünastia valitsusajal oli legism riigifilosoofia staatuses. Kuigi legism suruti alates Hani dünastiast ametliku mõttevoolu staatusest välja, jätkus mitmete legismi ideede mõjukus, millest märkimisväärseim riigijuhtimine seaduste vahendusel ja kõikide alamate võrdsus seaduse ees. Tähtsaimad legismi mõtlejad on Han Fei ja Li Si, oluliseks peetakse ka nende konfutsianistist õpetajat Xun Zid.
Uisk

Uisk (algselt huisk 'madu'; vene keeles уж 'nastik') on üks vanimaid purjelaevatüüpe Eestis . Kuni 19. sajandini purjetasid kuni 18 meetri üldpikkusega uisud Suures ja Väikeses väinas, vedades inimesi, posti, loomi ja muud lasti. Moonland Ühingu Väinamere Uisk veeb Uisk Orissaare valla veebis, veebiarhiiv Ushkuiniks
Boriss Gnedenko

Boriss Vladimirovitš Gnedenko (vene Борис Владимирович Гнеденко; 1. jaanuar 1912 Simbirsk – 27. detsember 1995 Moskva) oli ukraina päritolu Nõukogude Liidu ja Venemaa matemaatik, kes tegeles tõenäosusteooria ja matemaatilise statistikaga.
Eno Raud

Eno Raud (15. veebruar 1928 Tartu – 9. juuli 1996 Haapsalu) oli eesti kirjanik. Õppis Kivimäe Algkoolis. Kirjandusse tuli ta 1930. aastate lõpul ajakirjas Laste Rõõm varjunime Eno Sammalhabe all. Eno Raud lõpetas Tartu Ülikooli eesti keele erialal 1952. aastal. Aastatel 1952–1956 töötas Eesti Riiklikus Kirjastuses. Aastal 1974 kanti Eno Raud Rahvusvahelise Noorsookirjanduse Nõukogu (IBBY) aunimekirja. "Roostevaba mõõk" (1957) "Sõjakirves on välja kaevatud" (1959) "Mõru kook" (1959) "Kurjad mehikesed" (1961) "Rein karuradadel" (1962) "Sipsik" (1962) "Anu ja Sipsik" (1970) "Põdrasõit" (1965) "Väike motoroller" (1965) "Helikopter ja tuuleveski" (1966) "Peep ja sõnad" (1967) "Tuli pimendatud linnas" (1967) "Etturid" (1968) "Päris kriminaalne lugu" (1968) "Huviline filmikaamera" (1969) "Lugu lendavate taldrikutega" (1969) "Telepaatiline lugu" (1970) "Puujumal" (1971) "Karu maja" (1972) "Konn ja ekskavaator" (1972) "Toonekurg vahipostil" (1974) "Väike autoraamat" (1974) "Naksitrallid. Esimene raamat" (1972) "Naksitrallid. Teine raamat" (1975) "Jälle need naksitrallid. Esimene raamat" (1979) "Jälle need naksitrallid. Teine raamat" (1982) "Märgutuled Padalaiul" (1977) "Ninatark muna" (1980) "Suvejutte veski alt" (1982) "Kassid ja hiired" (1985) "Siniste kaantega klade" (1993) "Kalakari salakaril" (1975) "Käbi käbihäbi" (1977) "Padakonna vada" (1985) "Kilul oli vilu" (1987) "Kala kõnnib jala" (1997) "Kaval-Ants ja Vanapagan" (1958) "Suur Tõll" (1959) "Kalevipoeg" (1961) "Kilplased" (1962) "Tark mees taskus" (1971) "Kirju-Mirju" (1969) "Kirju-Mirju 2. osa" (1974) Eno Raud on kirjutanud nuku- ja lastenäidendeid ning multifilmide käsikirju. Tema loomingule on omane romantika ja seikluslikkus, luules sõnamängulisus, naljameelne sõnakoomika. Eno Raua teoseid on palju tõlgitud ning ka ta ise on tõlkinud eesti keelde mitmeid teoseid. 1970 – Eesti NSV kirjanduse aastapreemia (hilisem J. Smuuli nim kirjanduse aastapreemia) ("Huviline filmikaamera", "Lugu lendavate taldrikutega") 1970 – üleliidulise laste- ja noorsookirjanduse võistluse I preemia ("Tuli pimendatud linnas") 1974 – IBBY aunimekiri ("Naksitrallid" I) 1978 – Eesti NSV teeneline kirjanik 1980 – J. Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia ("Jälle need naksitrallid" I) 1987 – Eesti NSV riiklik preemia ("Naksitrallid”, "Jälle need naksitrallid") 1997 – Karl Eduard Söödi lasteluuleauhind (postuumselt) ("Kala kõnnib jala", kunstnik Piret Raud) Eno Raud oli Mart Raua ja Lea Raua poeg. Ta oli abielus Aino Pervikuga. Nende lapsed on Rein Raud, Piret Raud ja Mihkel Raud. Eno Raud Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Viljandi tee

Viljandi tee (registrinumbriga 50) on üks Eesti tugimaanteedest. Tee pikkus on 4,4 km. See saab alguse Aindu külas Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maantee 45. kilomeetril ja lõpeb Viljandi linnas Tartu–Viljandi–Kilingi-Nõmme maantee 74. kilomeetril (Tallinna tänava ja Uus tänava ristmik). Viljandi linnas kannab tee nime Tallinna tänav. Tee 4. kilomeetrilt saab alguse Viljandi–Põltsamaa maantee. Aindu küla, Jämejala küla, Peetrimõisa küla, Viljandi linn.
Metsastepivöönd

Metsastepivöönd on ülemineku loodusvöönd põhjapoolkera parasvöötmes, kus vahelduvad metsa ja rohtla alad. Euraasias moodustab metsastepp riba läänest itta Karpaatide idapoolsest eelmäestikust Altaini. Metsastepid paiknevad ka kohati Kesk-Doonau madalikul, Lõuna-Siberis mägedevahelistes nõgudes, Mongoolias ja Venemaa Kaug-Idas, samuti hõlmavad Mandžuuria tasandiku osa Hiina kirdeosas. Põhja-Ameerikas moodustab metsastepp riba põhjast lõunasse Suurel tasandikul kuni 38. laiuskraadini. Lõunapoolkeral metsastepivöönd puudub. Metsastepivöötmele on iseloomulik külm lumerikas talv ja soe suhteliselt niiske suvi. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on −2 kuni −20 °С (Siberi keskosas kuni −35 °С), juuli keskmine õhutemperatuur on +18 kuni +25 °С. Aastane sademete hulk tasandikel on 400–1000 mm, rohkesti sajab suvel. Suure auramise tõttu mullad kuivavad läbi ja taimed närbuvad. Lumikate püsib kaua. Jõgedel on kevadine suurvesi ja suvine madalvesi, kui väikesed jõed kuivavad. On hästi palju väikseid suletud nõgusid, mis on mõnikord soolase veega täidetud. Mullakate on kirev, peamised mullatüübid on mets-hallmullad leetumise tunnustega, leostunud ja leetunud mustmullad, preeriate niidu-mustmullad. Kontinentaalse kliimaga piirkondades on levinud soolakute mullad. Metsastepi muldadele on iseloomulik suur huumusesisaldus, taimede jäänuste aeglane mineralisatsioon ja püsiv struktuur. Nende suur looduslik viljakus on soodustanud maaharimise levimist. Piiramatu maaharimine on põhjustanud paljudes piirkondades mulla vee- ja tuuleerosiooni. Looduslikus taimestikus vahelduvad väikesed metsasalud ja rohtlate alad. Euroopa metsastepi metsades on ülekaalus tamm ja pärn, lääneosas ka saar ja valgepöök; Siberis kask, haab, lehis ja mänd, Hiina kirdeosas tamm ja teised laialehised puuliigid. Põhja-Ameerika Suurel tasandikul on levinud kask ja haab, lääneosas tamm ja hikkoripuu. Looduslik rohutaimestik on säilinud peamiselt looduskaitsealadel. Sellele on iseloomulik suur liikide arv (kuni 70–80 liiki m² kohta), rohkesti on kõrrelisi ja segarohi. Tüüpilised kõrrelised on karukellad, aruheinad, kastikud, haguheinad, Põhja-Ameerikas ka bothriochloa. Esineb nii metsale kui ka rohtlale omaseid loomi. Euroopa metsastepis elutsevad metsaloomadest orav, halljänes, mõnikord põder; rohtla loomadest suurhüpik, tähniksuslik. Siberi metsastepis on tavalised suslikud, hamstrid, Ameerikas rohtlahaukurid, hiirekujulised närilised, jänesed, ümisejad, lõgismaod. Inimtegevus on metsasteppide loodusolusid palju muutnud. Haritud maa laienemine on vähendanud metsaalade pindala. Territooriumist suur osa on üles haritud. Peamised põllukultuurid on tali- ja suvinisu, kaer, mais, kartul, suhkrupeet. Metsastepp
Ramp (laevandus)

Ramp (varem ka aparell) on kail või laeval paiknev (enamasti reguleeritava kõrgusega) pealesõidutee laevale. Võib olla laeva ahtris - ahtriramp ja/või vööris - vööriramp, kuid laeval võib olla ka parda- e. küljeramp, samuti autotekkide vaheline siseramp.
Mandžuuria tasandik

Mandžuuria tasandik (Sunliao), abreviatuur jõgede Songhua (mandžu keeles Sunggari ula ja Liao nimedest; samuti Kirdetasandik) on suur tasandik Hiina kirdeosas. Selle pindala on umbes 300 000 km², kõrgus merepinnast 200–300 m, edelaosas alla 100 m. Tasandikul viljeldakse põllumajandust: kasvatatakse nisu, maisi, aeduba, sojauba, riisi, suhkrupeeti, päevalille. On levinud märgalad ja ulatuslikud sood. Mitmes piirkonnas esineb üleujutusi. Tasandikult voolavad läbi Nen Jiang, Songhua ja Liao jõgi. Mandžuuria tasandikul paiknevad linnad Harbin, Changchun, Qiqihar, Shenyang, Fushun ja Jilin. Tasandiku põhjapoolne pikendus on Songneni tasandik.
GUAM

GUAM (venekeelse lühendina ГУАМ) on rahvusvaheline organisatsioon, millesse kuuluvad Gruusia, Ukraina, Aserbaidžaan ja Moldova (nad kõik on SRÜ liikmesriigid). 2005. aastani kuulus organisatsiooni ka Usbekistan. GUAM loodi 10. oktoobril 1997. aastal Euroopa Nõukogu tippkohtumisel Strasbourg'is toimunud Gruusia, Ukraina, Aserbaidžaani ja Moldova presidentide kohtumisel poliitilis-konsultatiivse foorumina, mis kandis nime GUAM. Selle foorumi loomist peeti seotuks Venemaa ja Valgevene vahel mõni kuu varem liitriigi moodustamisele suunatud lepingu allkirjastamisega. 24. aprillil 1999 liitus NATO tippkohtumisel Washingtonis GUAM-iga Usbekistan. Samal ajal, kui Venemaa ja NATO suhted olid NATO-poolse Serbia pommitamise tõttu madalseisus, teatas GUUAM-i viisik oma maksimaalsest koostööst NATO-ga. GUUAM-i rahvusvaheliseks organisatsiooniks muutmisest teatati ÜRO Peaassamblee ajal 2000. aastal New Yorgis. 2001. aastal kinnitati organisatsiooni struktuur. GUUAM-i kõrgeimaks organiks on riigipeade iga-aastane kohtumine, täitevorganiks välisministritest koosnev nõukogu ning tööorganiks rahvuslike koordinaatorite komitee. GUUAM-i alusdokumendina võeti vastu nn Jalta harta. GUAM-i riigid moodustavad omalaadse vastukaalu Venemaa domineerimisele SRÜ-s. Mais 2005 teatas Usbekistan oma soovist GUUAM-ist lahkuda, misjärel GUUAM muutus taas GUAM-iks. GUAM-i ametlik koduleht GUAM-i infoportaal (inglise ja vene keeles) GUUAM-i ametlik koduleht (inglise keeles)
1977. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1977. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 15. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 10.–13. märtsini Lillehammeris Norras. Finaal: 12. märts Osavõtjaid: 45 Maailmameister 1976: Aleksandr Tihhonov, NSVL Ametlikud tulemused Finaal: 10. märts Osavõtjaid: 44 Ametlikud tulemused Kuupäev: 13. märts Osavõtjaid: 11 võistkonda Riike: Maailmameister 1975: Henrik Flöjt, Simo Halonen, Juhani Suutarinen, Heikki Ikola   *   Korraldajariik
Ivica Dačić

Ivica Dačić (serbia keeles Ивица Дачић; sündinud 1. jaanuaril 1966 Prizrenis) on Serbia poliitik, 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini 2015 Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni tegevjuht. Ta oli 27. juulist 2012 kuni 27. aprillini 2014 Serbia peaminister ja seejärel sai asepeaministriks. 31. mail 2017 sai temast seoses peaminister Aleksandar Vučići asumisega presidendi ametikohale peaministri kohusetäitja, kellena ta oli ametis kuni 29. juunini 2017. Ta kasvas üles maa lõunaosas Žitoradža külas ja lõpetas keskkooli Nišis. Ta lõpetas Belgradi ülikooli politoloogia erialal. 1992–2000 oli Ivica Dačić Serbia Sotsialistliku Partei pressiesindaja. 2000–03 oli ta erakonna aseesimees ja erakonna Belgradi osakonna juht. Serbia niinimetatud üleminekuvalitsuses 2000. aasta oktoobrist kuni 2001. aasta jaanuarini oli ta informatsiooniminister. 2004. aastal kandideeris Ivica Dačić Serbia Sotsialistliku Partei kandidaadina presidendivalimistel ja jäi 125 952 häälega (4,04%) viiendaks. Dačić on alates 2006 Serbia Sotsialistliku Partei juht ning alates 7. juulist 2008 Serbia siseminister ja esimene asepeaminister. Alates 2010 on tema pere pidevalt politsei kaitse all, sest maffia on ähvardanud röövida tema poja või tütre kättemaksuks valitsuse meetmete eest võitluseks organiseeritud kuritegevusega. 28. juunil 2012 nimetas president Tomislav Nikolić Dačići peaministrikandidaadiks ja tegi talle ülesandeks moodustada uus valitsus. Sama aasta 27. juulil kiitis parlament tema valitsuskabineti heaks. Ivica Dačić oli alates 27. aprillist 2014 kuni 22. oktoobrini 2020 Serbia välisminister. Teist korda on ta Serbia välisminister 26. oktoobrist 2022. Serbia. Ministries, etc. rulers.org
Koerakeelerohi

Koerakeelerohi on rahvapärane nimetus mitme taime kohta: harilik rass harilik konnarohi
UD Leiria

UD Leiria (ka União Leiria, ametlik täisnimi União Desportiva de Leiria) on 1966 asutatud Portugali jalgpalliklubi, mille kodulinn on Leiria ja -väljak 2004. aasta EM-i puhul revoneeritud Estádio Dr. Magalhães Pessoa. Jõudnud korra Portugali karikafinaali (2002/03), kahel korral pääsenud UEFA karikasse (2003/04, 2007/08). Vjatšeslav Zahovaiko (2010–) UEFA kõrgliigaklubide loend Klubi ametlik veebileht
Poolsammas

Poolsammas on sammas, mille tüves ulatub seinast või piilarist pooleldi välja.
Midlothian

Midlothian on regioon Šotimaal, Edinburghist kagus. Regioon loodi 1996. aastal Lothiani regiooni keskosast. 2017. aastal elas regioonis umbes 90 100 inimest. https://www.midlothian.gov.uk/
West Lothian

West Lothian on regioon Šotimaal. Asub Forthi lahe lõunakaldal Edinburghist läänes. Regioon loodi 1996. aastal Lothiani regiooni lääneosast. https://www.westlothian.gov.uk/
East Lothian

East Lothian on omavalitsus Šotimaal. Asub Forthi lahe lõunakaldal Edinburghist idas. Omavalitsus moodustati 1996. aastal Lothiani piirkonna idaosast. http://statistics.gov.scot/data/population-estimates-current-geographic-boundaries  East Lothian – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis https://www.eastlothian.gov.uk/
Ninja taassünd: Jubei kättemaks

"Ninja taassünd: Jubei kättemaks" (originaali pealkiri "Makai Tenshō: Jigoku-hen") on kaheosaline animafilm, mille režissöör on Yasunori Urata. Film põhineb Futaro Yamada novellil "Makai Tenshō". See verine ja kohati meeletu film on tehtud paljudele tuntud „Ninja manuskripti“ väljapeetud stiilis, ent siin on kõik veel jubedam ja halastamatum. Filmis on lõputuna näivat verevalamist, laibamägesid ja mõõgaga raiutud päid, sekka hulk kuulsate jaapani samuraide laipu, kelle saatanakummardajad on ellu äratanud. „Ninja taassünd“ on julm vaatepilt, mida nõrganärvilistele ei soovitata. Ilmselt avaldas ekraanil toimuv omal ajal õõvastavaid emotsioone ka stuudiobossidele, kuna filmi lõpuni valmis ei tehtudki. Olenemata sellest, et “Ninja Taassünd: Jubei kättemaks“ põhineb samal materjalil nagu „Ninja manuskriptki“, ei ole see nimetatu järg. Sõdalane Yagyù Jùbei on „Ninja manuskripti“ tegelase nimekaim, kuid mitte midagi enamat. Režissöör: Yasunori URATA Stuudio: Phoenix Entertainment Corporation Originaalpealkiri: Makai Tenshõ Filmi žanr: Animafilm; action, seiklus, draama, õudus, üleloomulik Teemad: ajalooline, ninja, religioon, samurai Pikkus: 80 minutit Esilinastus: 1997 Osi: 2 Jubei aitab Jaapani valitsusel linna üle kontrolli saada, mis oli kunagi kristlaste juhtimise all olnud. See oli juhatatud Amakusa Shiró Tokisada poolt, kes võis asju näha nagu uus Jeesus. Pärast oma surma on ta nüüd uuesti sündinud, aga mitte nagu uus Jeesus, vaid nagu Kurat ise. Simabari ülestõusu liidri Amakusa Shirō rahutu hing (olles ise juba mõrvatud), pöördub nüüd tagasi kätte maksma tema langenud kaaslaste eest, lootes vastu võidelda valitsuse väele. Messiase surmamine ja tema saatanlikus vormis uuestisündinud kehaga võitlemine seisab ees sõdalasel Yagyù Jùbeil, kellel tuleb teha lõpp sellele saatanlikule pealetungile, enne kui maailma tabavad suured tapatalgud. See aminafilm oli petlikult turustatud Põhja-Ameerikas, nagu oleks see anime “Ninja manuskripti” järg, ehkki need kaks animafilmi on tehtud erinevates stuudiotes. Sellele animele anti sarnane ingliskeelne pealkiri ja logo ning see andis soodsa juhuse peategelast mõlemas filmis nimetada Jubeiks. Sellega on aga “Ninja taassünd: Jubei kättemaks” tekitanud pahameele ja kujundanud kehva maine Ameerika animafilmide fännide seas. Samas stilistiliselt sarnasus “Ninja manuskriptiga” ja selle laialdane levitamine on toonud rahalise edu Ameerika Ühendriikidesse. http://www.animenewsnetwork.com/encyclopedia/anime.php?id=186 http://www.imdb.com/title/tt0237500/