laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ma-tegevusnimi

ma-tegevusnimi ehk ma-infinitiiv on tegusõna infiniitne ehk käändeline vorm. ma-tegevusnimi seondub piiratult käändekategooria liikmetega. ma-tegevusnimel on viis vormi: -ma, -mas, -mast, -mata ja –maks, millel on erinevad grammatilised tähendused. ma-vorm väljendab tavaliselt mingi muu tegevuse suhtes ajaliselt järgnevat tegevust (suhtelist tulevikku). ma-vorm või ma-vormis peasõnaga fraas võib lauses olla sihtkoha määrus: Läksime lugema sõltuvusmäärus: Ta sundis mind raamatut lugema liitöeldise osa: Ta hakkas lugema vahel harva iseseisev öeldis: Kähku lugema! ma-vorm ahelverbi koosseisus Verbid hakkama, asuma ja tulema moodustavad koos ma-vormiga tegevuse algust ja lõppu väljendavaid ahelverbe: Ta hakkas lugema. Verbid panema, ajama ja jätma moodustavad koos ma-vormiga tegevuse põhjustamist väljendavaid ahelverbe : Ema ajas Sandri koju raamatut lugema. mas-vorm väljendab tavaliselt mingi muu tegevuse suhtes samaaegset tegevust (suhtelist olevikku). mas-vorm või mas-vormis peasõnaga fraas võib lauses olla asukoha määrus: Olime lehti korjamas sõltuvusmäärus: Nägin teda kellegagi jutustamas liitöeldise osa: Rahvamass on suurenemas mõnikord tegevuse alguse väljendaja: Olime just välja minemas, kui mulle helistati mast-vorm väljendab mingile tegevusele eelnevat tegevust (suhtelist minevikku). mast-vorm või mast-vormis peasõnaga fraas võib lauses olla määrus: Tulime õppimast sõltuvusmäärus: Jüri keeldus raamatut lugemast koos verbiga lakkama tegevuse lõpu väljendaja: Jüri lakkas lugemast maks-vorm on lauses otstarbemäärus, mis väljendab tegevust teise tegevuse otstarbena. maks-vormiga saab asendada kõrvallauset: Jüri ärkas varakult, et oma riided ära triikida ~ jõudmaks oma riided ära triikida. mata-vorm väljendab sooritamata tegevust. mata-vorm või mata-vormis peasõnaga fraas on lauses ainult kindlate verbide juures sõltuvusmäärus: Jätsin laua pühkimata mata-vorm võib olla kesksõna eitav vaste: Laud on pühkimata, vrd Laud on pühitud des-vormi eitav vaste: Mari otsustas pikemalt mõtlemata, vrd Mari otsustas pikalt järele mõeldes. da-tegevusnimi M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare. Eesti keele grammatika I. Morfoloogia. Sõnamoodustus. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1995, § 40-44. M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993, § 481-483. M. Erelt, T. Erelt, K. Ross. Eesti keele käsiraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2000, M 76.
Lauri Malmberg

Kaarlo Lauri Torvald Malmberg (8. mai 1888 Helsingi – 14. märts 1948 Helsingi) oli Soome sõjaväelane ja insener. Esimese maailmasõja ajal teenis ta 27. Preisi Kuninglikus Jäägripataljonis. Osales ka Soome kodusõjas. Aastatel 1924–1925 oli ta Soome kaitseminister. 1935. aastal pälvis ta Kotkaristi I klassi teenetemärgi. Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 27.04.2015)
Piiritluslisand

Piiritluslisand on lisand, mis piiritleb nimisõna ja on selle referendi tuvastamiseks tingimata vajalik. Piiritluslisand võib esineda nimisõna ees või järel ja neid ei eraldata kirjavahemärkidega. Sisulisele terviklikkusele vastab vormiline kokkukuuluvus. Estoveri piimatööstus asub Tallinnas – milline piimatööstus? Tädi soetas allahindlusega Samsungi teleri – mis firma teleri? Käisime täna Pagaripoiste kohvikus – millises kohvikus? Lastele meeldivad enim Farmi kohukesed – millise firma kohukesed? Apositsioon ehk lisand on nimisõna piiritlev või nimisõna täpsustav laiend. Lisandeid ongi kahte tüüpi: piiritluslisand ja täpsustuslisand. Piiritlev järellisand võib olla jutumärkidega nimetus: Külastasime kunstinäitust "Surm ja ilu"; Oskar Lutsu teos "Kevade" oli omal ajal ülimenukas; Vaatasime Anton Tšehhovi näidendit "Kirsiaed"; tsitaat: Üle klassi kostis poisi suust karje "Heureka!"; väljend, mis märgib marsruuti, aadressi või nimisõnaga tähistatud osi: Ostsime äsja piletid bussile Tartu-Pärnu-Tartu, Tema praeguseks elukohaks on märgitud Pärnu, Rüütli tänav 11-5; 90-ndate popduo liikmed Marie Salu – Kerli Mäe esinesid eile viimast korda. Erinevalt piiritluslisandist pole täpsustuslisand nimisõna referendi äratundmiseks tingimata vajalik. Täpsustuslisand ja nimisõna eraldatakse tavaliselt komaga: Käisin külas Maril, oma parimal sõbrannal. Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, § 578, 579
Paap (perekonnanimi)

Paap on perekonnanimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Paap 311 inimesel: 155 mehel ja 156 naisel. Perekonnanimede levikult on Paap meeste puhul 445. kohal ja naiste puhul 501. kohal. Nimi on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 9,86. Endel Paap, eesti kaevur, ametiühingutegelane ja poliitik Frits Paap Jochem George Paap, "Speedy J" Simon Paap Willem Paap Ülo Paap, eesti geoloog https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/Paap[alaline kõdulink] (vaadatud 14.09.2019)
Paap (eesnimi)

Paap on eesnimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Paap 22 mehel. Paap on Eestis populaarsuselt 1369. mehenimi. Nime Paap nimepäev on 25. jaanuar. Paap Kõlar, eesti trummar Tallima Paap, eesti hernhuutlaste juhte 18. sajandil "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2017. Vaadatud 12. oktoobril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Elif Şafak

Elif Şafak (sündinud 25. oktoobril 1971 Strasbourgis) on türgi kirjanik. Elif Şafak on kirjutanud romaane, esseid ja luulet. Eesti keeles on ilmunud tema romaan "Armastuse 40 reeglit" ("Aşk", tõlkinud Mari-Liis Remmel, Doris Kareva, Kirjastus Verb, 2014). Tema teoseid on tõlgitud enam kui 40 keelde. "Kem Gözlere Anadolu" (1994) "Pinhan" (1997) "Şehrin Aynaları" (1999) "Mahrem" (2000) "Bit Palas" (2002) "Araf" (2004) "Beşpeşe" (2004) "Med-Cezir" (2005) "Baba ve Piç" (2006) "Siyah Süt" (2007) "Aşk" (2009) "Kâğıt Helva" (2010) "Firarperest" (2010) "İskender" (2011) "Şemspare" (2012) "Ustam ve Ben" (2013) Koduleht Tanno Tilgar: "Romaan maisest ja vaimsest armastusest", Sirp.ee, 23. jaanuar 2015
Yamoussoukro

Yamoussoukro on Elevandiluuranniku pealinn alates 1983. aastast. Asub 250 km kaugusel Atlandi ookeani rannikust. Linnas asub Vatikani Püha Peetruse basiilika eeskujul ehitatud Basilique Notre-Dame de la Paix, mis on kõige suurem ristiusu kirik maailmas. Yamoussoukro on Elevandiluuranniku esimese presidendi Félix Houphouët-Boigny sünnilinn.
Vitsut

Vitsut on eesti perekonnanimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Vitsut Eestis 18 mehel ja 19 naisel. Lauri Vitsut, ettevõtja ja poliitik Mihkel Vitsut, keemik Toomas Vitsut, ettevõtja ja poliitik Nimede statistika (vaadatud 9. novembril 2019)
Välbe

Välbe on eesti perekonnanimi. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Välbe 24 mehel ja 29 naisel. Perekonnanimede levikult oli Välbe meeste puhul 5187. ja naiste puhul 4665. kohal. Nimi on levinuim Jõgeva maakonnas, kus seda on 10 000 elaniku kohta 2,87. Jelena Välbe, endine vene suusataja Jüri Välbe (pedagoog), eesti pedagoog, koorijuht ja ühiskonnategelane Jüri (Välbe), eesti õigeusu vaimulik, 1956. aastast alates välismaal asuvate Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku koguduste piiskop Katrin Välbe, eesti näitleja Urmas Välbe, endine eesti murdmaasuusataja ... "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuli 2020. Vaadatud 1. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Väljas

Väljas on eesti perekonnanimi. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Väljas 36 mehel ja 28 naisel. Perekonnanimede levikult on Väljas meeste puhul 3189. ja naiste puhul 4849. kohal. Nimi on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 5,24. Kristina Väljas, eesti päritolu Kanada rannavõrkpallur Len Väljas, eesti päritolu Kanada murdmaasuusataja Peeter Väljas, eesti ajaloolane Vaino Väljas, Eesti NSV poliitik https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/VÄLJAS[alaline kõdulink]
Võsu (perekonnanimi)

Võsu on eesti perekonnanimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Võsu 390 inimesel: 176 mehel ja 214 naisel. Perekonnanimede levikult on Võsu meeste puhul 367. ja naiste puhul 306. kohal. Perekonnanimi Võsu on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 9,29. Arnold Võsu, vaimulik August Võsu, sõjaväelane Ester Bardone (Ester Võsu), semiootik Ferdinand Võsu, sõjaväelane Johannes Võsu, esimene Jõgeva linnavanem Maarika Võsu, vehkleja Peeter Võsu, poliitik Robert Võsu, baptistivaimulik https://www.stat.ee/nimed/pere/v%25C3%25B5su
Öpik

Öpik on eesti perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Öpik 50 inimesel (22 mehel ja 28 naisel). Perekonnanimede levikult on Öpik meeste puhul 5820. ja naiste puhul 4862. kohal. Andres Öpik, eesti keemik, Tallinna Tehnikaülikooli professor Armin Öpik, eesti päritolu Austraalia paleontoloog Ernst Öpik, eesti astronoom Ilmar Öpik, eesti energeetikateadlane, akadeemik Lembit Öpik, eesti päritolu Suurbritannia poliitik Oskar Öpik, eesti diplomaat Paul Öpik, eesti majandustegelane ja pankur Uuno Öpik, eesti rahvusest Suurbritannia aatomifüüsik "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuli 2020. Vaadatud 1. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Kodõma

Kodõma (ukraina keeles Кодима) on linn Ukrainas Odessa oblastis, Kodõma rajooni keskus. Seal elab umbes 9600 inimest.
Walther Eichrodt

Walther Eichrodt (1. august 1890 Gernsbach – 20. mai 1978 Münchensteini vald) oli saksa protestantlik teoloog, Vana Testamendi teadlane. Tema vanemad olid metsaülem August Eichrodt ja Mathilde Eichrodt (sündinud Kummer). Ta õppis aastatel 1908–1914 Betheli Kiriklikus Kõrgkoolis, Greifswaldi ülikoolis ja Heidelbergi ülikoolis teoloogiat ning sai teoloogialitsentsiaadi kraadi. 1918. aastal kaitses ta Erlangeni ülikoolis habilitatsioonitöö "Die Hoffnung des ewigen Friedens im alten Israel" (ilmus 1920). Ta oli õppejõud Bethelis ja Erlangenis, seejärel 1922–1934 oli ta Baseli ülikoolis erakorraline professor, 1934–1960 Vana Testamendi ja usundiloo korraline professor. 1939. aastal sai ta Basel-Stadti kodakondsuse. Ta oli mitu korda usuteaduskonna dekaan, 1953–1955 ülikooli rektor. Tema kolmeköiteline teos "Theologie des Alten Testaments" (1933–1939; 4. trükk 1957), mis on tõlgitud ka inglise keelde, lähtub lepingu mõistest: Jumal sõlmis lepingu oma rahva, maailma ja inimesega. Tema tähtsamate teoste seas on veel "Die Quellen der Genesis" (1916) ja "Das Menschenverständnis des Alten Testaments" (1946). Eichrodt oli seisukohal, et 1. Moosese raamat lisati eessõnana pärast teise Moosese raamatu valmimist. Bund und Gesetz: Erwägungen zur neueren Diskussion. – Gottes Wort und Gottes Land, 1965. lk 30–49. Die Vollmacht des Amos: zu einer schwierigen Stelle im Amosbuch. – Beiträge zur alttestamentlichen Theologie, 1977, lk 124–131. 1927 – Erlangeni ülikooli audoktor teoloogias 1951 – Glasgow' ülikooli audoktor teoloogias Ta oli abielus Maria Nyffeleriga. Peter Addinall. Walther Eichrodt and the Old Testament view of nature. – Expository Times, 1981, 92, 6, lk 174–178. Old Testament Essays, 1990, 3, 2. Alexandra Palantza. The Creation Narratives in the Western and Greek-Orthodox Theology of the 20th Century. – Ecumenical Review Sibiu / Revista Ecumenica Sibiu, 2014, kd 6, nr 3, lk 460–472. Walther Eichrodt. Britannica
Deianeira

Deianeira oli vanakreeka mütoloogias Aitoolia printsess, Kalydoni kuningapaari Oineuse ja Althaia tütar, Heraklese naine. Deianeira oli kuulus oma ilu poolest. Apollodoros kirjutas, et ta juhtis ise kaarikut ja õppis sõjakunsti. Isa kihlas ta jõejumala Acheloosiga, keda Deianeira aga ei armastanud. Acheloos võis küll endale mistahes kuju võtta, kuid ikkagi ei soovinud Deianeira endale sellist meest. Võib-olla oli see seotud sellega, et Acheloos armastas endale jõledaid kujusid võtta rohkem kui ilusaid. Hoopis teine lugu oli Heraklesega, keda Deianeira kohe armastama hakkas. Ent Acheloos ei tahtnud oma pruuti kellelegi anda. Herakles võitles temaga ja sundis Acheloosi neiust loobuma. Herakles ja Deianeira abiellusid ja said poja Hyllose. Herakles hävitas Lüüdias asuva kuningas Eurytose linna ja võttis sealt hulga vange. Kõige ilusam neist oli kuninga tütar Iole. Käskjalg toimetas vangid kohale enne Heraklest ja teatas, et Herakles olevat Iolesse pööraselt armunud. Deianeira läks mehele vastu. Tagasiteel koju jõudsid nad Evenose jõeni, millel kentaur Nessos ülevedajaks oli. Nähtavasti ei tundnud Nessos Heraklest ära, sest ta katsus Deianeirat ära röövida, kui naine tema seljas oli. Deianeira hüüdis appi; Herakles laskis kentauri, kes oli juba teisele kaldale jõudnud, mürgitatud noolega ja tappis ta. Nessos ei surnud siiski kohe, vaid jõudis öelda, et naine võtaks tema verd. Kui tema mees peaks iial mõnd teist naist rohkem kui oma naist armastama hakkama, tulevat teda ainult kentauri verega võida. See aeg tunduski käes olevat. Deianeira võttis kentauri verd, immutas sellega kodus uhke rüü ja andis selle teenrile Lichasele, kes selle viis Heraklesele. Selgus, et kentauri veri oli ülimürgine. Ent ka Herakles oli üliinimene; seetõttu ta ei surnud, vaid tundis lakkamatut piina. Suurest valust viskas ta Lichase merre ja see uppus. Valust pääsemiseks käskis ta lõpuks tuleriida kokku kanda ja kui ta sellele heitis, tundis ta rõõmu, et piinast vabaneb. Deianeira poos juba enne seda end suurest häbist ja meeleheitest üles. Nende poeg Hyllos abiellus Iolega. Deianeirat on maalinud Arnold Böcklin, Guido Reni ja Peter Paul Rubens. Camille Saint-Saëns on kirjutanud ooperi "Deianeira".
Eduard Totleben

Franz Eduard von Totleben (ka Todleben, Todtleben ja Tottleben) (Venemaal tuntud kui Eduard Ivanovitš, vene keeles Эдуард Иванович Тотлебен) (20. mai (vkj 8. mai) 1818 Miitavi – 19. juuli (vkj 1. juuli) 1884 Bad Soden am Taunus) oli baltisaksa sõjaväeinsener ja Venemaa Keisririigi insener-kindral. Talle kuulus Kėdainiai mõis. 1879. aastal sai temast krahv. Otsustava rolli eest Vene-Türgi sõja (1877–1878) raames 1877. aastal toimunud Plevna piiramisel on tema järgi nimetatud Totlebeni küla Bulgaarias Pleveni piirkonna Pordimi vallas. Püha Stanislavi ordeni III klass (1842) Püha Vladimiri ordeni IV klass koos lindiga (1851) Püha Anna ordeni II klass (1851, keisrikroon 1853) Püha Georgi ordeni IV klass (5. september 1854) Püha Georgi ordeni III klass (15. aprill 1855) Püha Stanislavi ordeni I klass (1856) Püha Anna ordeni I klass (1859) Valge Kotka orden (1865) Püha Aleksander Nevski orden (1868, briljandid 1871) Püha Vladimiri ordeni I klass (1874) Püha Georgi ordeni II klass (29. november 1877) Püha Andreas Esmakutsutu orden (1878, briljandid 1883) Madalmaade Willemi sõjaordeni komandöririst (1853) Preisimaa Punase Kotka ordeni I klass koos mõõkadega (1864) Brasiilia Roosi ordeni suurrist (1865) Hispaania Isabella Katoliiklase ordeni suurrist (1865) Belgia Léopold I ordeni suurrist (1865) Pärsia Lõvi ja Päikese ordeni suurrist (1869) Preisimaa Pour le Mérite orden (1. mai 1873) Austria Leopoldi ordeni suurrist (1874) Mecklenburg-Schwerini Vendi Krooni kojaordeni suurrist (1874) Preisimaa Punase Kotka ordeni suurrist koos mõõkadega (1876) Serbia Takovo Risti ordeni suurrist (1878) Preisimaa Musta Kotka orden (22. märts 1879) Taani Elevandi orden (1879) Montenegro Vürst Danilo I ordeni suurrist (1882) Riia ja Tallinna aukodanik (1855) Peterburi Teaduste Akadeemia auliige (29. detsember 1855) Nikolai inseneriakadeemia auliige Nikolai kindralstaabi auliige Mihhaili suurtükiväeakadeemia auliige Peterburi ja Kiievi ülikooli auliige Norra sõjaväeakadeemia (Stockholmis) auliige Tsiviilinseneride Seltsi (Londonis) auliige Eduard Totleben veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital" Eduard Totlebeni teenistuskäik saidil regiment.ru Erik Amburgeri andmebaas. Nr 79703 [1]
Eberhard Diepgen

Eberhard Diepgen (sündinud 13. novembril 1941 Berliinis) on Saksamaa poliitik. Alates 1962. aastast kuulub Eberhard Diepgen Saksamaa Kristlik-Demokraatlikku Liitu. 1967. aastal lõpetas ta Berliini Vaba Ülikooli õigusteaduse erialal. 1984–1989 oli ta Lääne-Berliini linnapea ja 1991–2001 Berliini linnapea. 7. novembril 2000 anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Berliini linnapeana. Eberhard Diepgen : Jurist, Regierender Bürgermeister * 13. Nov. 1941 Berlin, evangelisch Konrad-Adenauer-Stiftung. Geschichte der CDU Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 27.04.2015)
Pertti Salolainen

Pertti Edvard Salolainen (sündinud 19. oktoobril 1940 Helsingis) on Soome poliitik ja diplomaat. 1987–1995 oli ta Soome väliskaubandusminister. 28. aprillil 2003 anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd diplomaadina ja ühtlasi Eesti-Soome suhete arendajana. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 27.04.2015)
Per Stig Møller

Per Stig Møller (sündinud 27. augustil 1942 Frederiksbergis) on Taani poliitik. Ta oli Taani välisminister 27. novembrist 2001 kuni 23. veebruarini 2010. 2010–2011 oli ta Taani kultuuriminister.[viide?] 27. aprillil 2010 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Taani välisministrina ja ühtlasi Eesti Euroopa Liidu ja NATOga liitumise toetajana. Denmark. Ministries, etc. rulers.org Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 27.04.2015)
Per Stenmarck

Per Stenmarck (29. jaanuar 1951 Ystad – 31. jaanuar 2013) oli Rootsi poliitik. Ta on olnud Rootsi saadik Euroopa Parlamendis. 23. veebruaril 2004 anti talle Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Euroopa Parlamendi liikmena ja ühtlasi Eesti Euroopa Liiduga liitumise toetajana. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 27.04.2015)
Pat Cox

Pat Cox (ka Patrick Cox; sündinud 28. novembril 1952 Dublinis) on Iiri poliitik. Ta oli aastatel 2002–2004 Euroopa Parlamendi president. Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 27.04.2015)
Otto Graf Lambsdorff

Otto Graf Lambsdorff (26. detsember 1926 Aachen – 5. detsember 2009 Bonn) oli Lääne-Saksamaa poliitik. Ta oli 1977–1982 ja 1982–1984 Lääne-Saksamaa majandus- ja tehnoloogiaminister. Ta on olnud Trilateraalse Komisjoni Euroopa osakonna esimees. 18. novembril 1997 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Saksamaa Liitvabariigi poliitikuna ja Trilateraalse Komisjoni Euroopa osakonna esimehena. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 27.04.2015)
Joseph Borġ

Joseph Borġ (ka Joe Borġ; sündinud 19. märtsil 1952) on Malta poliitik. Ta oli Malta välisminister 1999–2004. Pärast Malta liitumist Euroopa Liiduga 2004. aastal sai temast Euroopa Komisjoni volinik. 2003 Valgetähe I klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 27.04.2015)
Leon Brittan

Leon Brittan, parun Brittan of Spennithorne (25. september 1939 London – 21. jaanuar 2015 London) oli Ühendkuningriigi poliitik. Ta oli Euroopa Komisjoni liige Delorsi, Santeri ja Maríni komisjonis aastatel 1989–1999. 16. märtsist kuni 15. septembrini 1999 oli ta ka Euroopa Komisjoni asepresident. 2001 Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 27.04.2015)
Triigi mõisa kalmistu

Triigi mõisa kalmistu on kalmistu Karja kihelkonnas Saaremaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Triigi külas Saaremaa vallas Saare maakonnas. Kalmistu rajasid Triigi mõisa tollased omanikud Pollid arvatavasti 1860. aastal, kui 2. augustil (vkj) 1860 suri Amalie von Poll. Kalmistule maetute arv ei ole teada; võimalik, et sinna ongi maetud ainult üks lahkunu. Kalmistu jääb kunagisest mõisasüdamest umbes 300 meetri kaugusele põhjaloodesse. Kalmistu on tänapäeval jäetud maha ja on rüüstatud, säilinud on hauatähiste üksikuid osi. Kalmistul paiknes matusekabel, millest praegu on maapinnal säilinud ainult alusmüüri osa. 1860 – Constance Amalie von Poll (sündinud Vietinghoff-Scheel; 9. mai (vkj) 1829 – 2. august (vkj) 1860) Pärandkultuuri objekt: "Triigi mõisa kabel" (403:MOA:012) Eesti looduse infosüsteemis Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Saara Kuugongelwa-Amadhila

Saara Kuugongelwa-Amadhila (sündinud 12. oktoobril 1967) on Namiibia poliitik, alates 21. märtsist 2015 Namiibia peaminister. Aastatel 1991–1994 õppis ta Pennsylvanias Lincolni ülikoolis majandusteadust. Ta on Edela-Aafrika Rahvaorganisatsiooni liige ja on alates 1995. aastast kuulunud Namiibia parlamendi alamkotta Rahvuskogusse. Aastatel 2003–2015 oli ta rahandusminister.
Pedro Cateriano

Pedro Álvaro Cateriano Bellido (sündinud 26. juunil 1958 Limas) on Peruu jurist ja poliitik, alates 2. aprillist 2015 kuni 28. juulini 2016 ja alates 15. juulist kuni 6. augustini 2020 Peruu peaminister. Juulist 2012 kuni aprillini 2015 oli ta kaitseminister.
Kypärämäki

Kypärämäki on Jyväskylä 7. linnaosa. See asub kesklinnast lääne pool. Seal elab umbes 3150 inimest. Piirkonna põhiosa moodustavad Teise maailmasõja järel ehitatud tüüperamud, mis on säilitanud oma algupärase ilme. Siiski on ka mitmenäolisust, esineb korrus- ja ridaelamuid ja uuemaid eramaju. Eramute ümber on üsna suured krundid, mis annab linnaosale aedlinna ilme. Eramupiirkond on arvatud maakondliku tähtsusega hoonestatud alaks ja mõned ehitised on ka kaitse all. Kypärämäki valiti 2004. aastal Soome aasta linnaosaks. Tiitli tõid linnaosa ainulaadsus, arhitektuuripärandi väärtustamine ja elukeskkonna eest hoolitsemine. Kypärämäki on hea mainega piirkond. Elanikud peavad seda rahulikuks ja looduslähedaseks elukohaks, kus on head väljas käimise ja ajaveetmise võimalused. Linnaosa lõunapoolel asuvat kanti nimetatakse Köhniöks, loodes paikneb korrus- ja ridamajadega Köhniönranta. Mõlemad on saanud nime kõrvalasuva Köhniö järve (Köhniönjärvi) järgi. Kypärämäki–Kortepohja Jyväskylän seutu – ihmistä varten. 2009 (vaadatud 28. aprillil 2015) Päivi Andersson & Leena Lindell: Kypärämäen omakotialue Jyväskylän omakotialueita 2009. Jyväskylä: Keski-Suomen museo (vaadatud 28. aprillil 2015) Kypärämäki ja sen väki kuvina. Toimittaneet Sini Louhivuori, Arja Seppälä & Juha Saltevo, Jyväskylä: Kypärämäen–Köhniön asukasyhdistys, ISBN 952-91-6920-5, lk 7 Vuoden kaupunginosa Kotiseutuliitto (vaadatud 28. aprillil 2015) Kypärämäen–Köhniön asukasyhdistys (vaadatud 28. aprillil 2015) Heli Väisänen: Kypärämäki-Köhniön asukastutkimus 1999. Jyväskylä: Kypärämäki-Köhniön asukasyhdistys 1999, lk 5  Kypärämäki – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Suur Tšiili maavärin

Suur Tšiili maavärin (hisp. Gran terremoto de Chile) ehk 1960. aasta Valdivia maavärin (hisp. Terremoto de Valdivia) oli Tšiilis 22. mail 1960 toimunud maavärin. See on tugevaim registreeritud maavärin maailmas – magnituudiga 9,5. Maavärin toimus keskpäeval (19:11 GMT, 15:11 kohaliku aja järgi) ja kestis umbes 10 minutit. Maavärina tulemusena tekkinud tsunami mõjutas Tšiili lõunaosa, Hawaiid, Jaapanit, Filipiine, Uus-Meremaa idarannikut, Austraalia kagurannikut ja Aleuute. Maavärinas kannatas kõige enam Valdivia linn. Maavärina epitsenter oli Lumaco lähedal (vaata kaarti) Santiagost lõuna pool umbes 570 km kaugusel. Maakoore kõikumised põhjustasid kohalikke tsunamisid, mis jõudsid Tšiili rannikuni lainekõrgusega kuni 25 m. Peamine hiidlaine liikus läbi Vaikse ookeani ja jõudis Hiloni Hawaii saarel. Laine kõrgus oli 10,7 m ja seda mõõdeti 10 000 km kaugusel epitsentrist – Jaapanis ja Filipiinidel. Hukkunud inimeste arv oli 6000 (peamiselt tsunami tõttu).