laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Edward Jenner

Edward Jenner (17. mai 1749 Berkeley, Gloucestershire – 26. jaanuar 1823 Berkeley) oli inglise arst, kes võttis kasutusele rõugetevastase vaktsiini. 1796. aastal nakatas Jenner kaheksa-aastase James Phippsi veiserõugetesse. Veidi hiljem püüdis ta poissi rõugetega nakatada, kuid James ei haigestunud. Nii õnnestus Jenneril saada kinnitus rahvatarkusele, et veiserõugete põdemine muutis inimese rõugete vastu immuunseks. Ta esitas oma katse tulemused 1797. aastal Kuninglikule Loodusteaduste Seltsile, kuid ei suutnud selle liikmeid veenda. Ta jätkas katsetusi, pookides veiserõugetega teiste hulgas ka oma 11-kuust poega. Jenner avaldas oma katsetuste tulemused esimest korda 1798. aastal väljaandes "Inquiry into the Causes and Effects of the Variolae Vaccinae". Esialgu püüti teda tahtliku nakatamise eest vastutusele võtta, kuid peagi kiideti tema meetod heaks ning see levis kiiresti ka teistesse maadesse. Eestisse jõudis lehmarõugetega vaktsineerimine juba 1800. aastal, mil Tallinna arst Karl Johann Nyberg selle kasutusele võttis. 1979. aastal kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon rõuged likvideerituks. Veiserõuged panid aluse ka sõnale "vaktsiin", mis tuleneb ladinakeelsest sõnast vacca (lehm). 1789 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks 1802 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1806 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks "Terviseleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2003. Vaadatud 13. mail 2008.
Sämpel

Sämpel (ingliskeelsest sõnast sample) on helilõik, mis on salvestatud arvutisse, andmekandjale, süntesaatorisse või sampler´isse, et kasutada seda instrumendi ja/või muusikapala loomisel. Sämplimist defineeritakse kui varasema helisalvestuse osade kopeerimist ja uues teoses kasutamist. Helisüntees EKSS Silvia Urgas (2017). Sämplimine ja taassalvestamine Euroopa Liidu ja Eesti intellektuaalse omandi õiguses
Kuiv signaal

Kuiv signaal (inglise dry) on muusikas töötlemata, efektideta signaal. Mida rohkem on signaali töödeldud efektidega, seda märjem on signaal. Märg signaal on kuiva signaali vastand. Märg signaal
Märg signaal

Märg signaal (inglise wet) on muusikas töödeldud, efektidega signaal. Mida rohkem on signaali töödeldud efektidega, seda märjem on signaal. 100% märja signaali puhul on algne signaal asendatud täielikult töötlustulemusega. Kuiv signaal on märja signaali vastand. Kuiv signaal
Sampler

Sampler (argikeeles ka sämpler; inglise keeles sampler) on riistvaraline või tarkvaraline elektrooniline muusikainstrument, mille helitekitamise aluseks on sämplid ja/või sämplimine ning mis on lähedalt seotud (sämplipõhiste) süntesaatoritega (nii helitekitamine kui ka töötlemine on sarnased). Selle asemel, et tekitada ise heli, kasutab sampler helitekitamise alusena mitmesuguseid salvestisi (mis võivad olla pillid, kõne, müra jne), helilõike, mis mängitakse maha vastavalt seatud parameetritele (helivältus, helikõrgus, filtreeritus, helivaljus jne). Kuna sämpleid hoitakse tavaliselt muutmälus (RAM), on informatsioon pillile ja kasutajale kiiresti kättesaadav. Iga sämpel allub hulgale sünteesimise parameetritele, mis võimaldavad sämpleid igat pidi töödelda, mis oli mõeldamatu traditsioonilise digitaalse taasesituse (digital audio playback) puhul. Samplerid jagunevad phrase-sampleriteks ja stuudiosampleriteks. Suurem osa tänapäevaseid samplereid on polüfoonilised – nendega saab mängida rohkem kui ühte nooti korraga. Samuti võivad samplerid olla multitimbraalsed ehk nendega saab mängida mitut eri saundi korraga. Samplerist on tänaseks saanud hiphopi, elektroonilise muusika ja avangardmuusika tähtsamaid instrumente. Tänapäevaste samplerite eelkäijateks võib pidada Birotroni, Chamberlini, Orchestroni, Optigani ja mellotroni. Computer Music Melodian (1976), maailma esimene digitaalne sämplipõhine monofooniline süntesaator (inglise sampling synthesiser) ja sampler Synclavier (1975), eesrindlik digitaalne FM-süntesaator ja sampler. Fairlight CMI (1979), maailma esimene polüfooniline digitaalne sämplipõhine süntesaator (ingl sampling synthesiser) ja sampler. E-mu Emulator II (1985) E-mu SP-1200 Akai S900 (1986) Akai MPC60 (1987) Akai S1000 (1988) Akai Casio (lõpetanud samplerite tootmise) Ensoniq Fairlight Korg Kurzweil Native Instruments Sequential Circuits (lõpetanud tegevuse) Steinberg Tascam Waveframe Yamaha Alesis
Pala (muusika)

Pala ehk muusikapala on muusikas tavaliselt lihtvormis väiksemamõõduline heliteos. Heino Eller on kirjutanud tsükli "Viis pala keelpilliorkestrile". Väikepala
Columbretese saared

Columbretese saared (hispaania islas Columbretes) on väike rühm asustamata saari Vahemeres Valencia lahes, Valenciast 60 km lõunas. Saared koosnevad neljast suuremast saarest (Illa Grossa ehk Columbrete Grande), La Ferrera, La Foradada ning Carallot), mis on kõik vulkaanilise päritoluga. Nende kogupindala on 19 hektarit. Saared on rahvuspargina looduskaitse all.
Venus Doom

"Venus Doom" on ansambli HIM kuues stuudioalbum. See ilmus 2007. aastal (14. septembril Soomes, Rootsis, Saksamaal ja Iirimaal, 15. septembril Puerto Ricos, 17. septembril mujal maailmas, 18. septembril USA-s ja Kanadas). Albumi materjal salvestati 2006. aasta juunist 2007. aasta märtsini. Albumi pikkus on 48 minutit ja 12 sekundit. Albumil on nii HIM-i kõige lühem ("Song or Suicide" 1:10) kui kõige pikem lugu ("Sleepwalking Past Hope" 10:03). "Venus Doom" - 5:08 "Love in Cold Blood" - 5:55 "Passion's Killing Floor" - 5:10 "The Kiss of Dawn" - 5:54 "Sleepwalking Past Hope" - 10:03 "Dead Lovers' Lane" - 4:29 "Song or Suicide" - 1:10 "Bleed Well" - 4:24 "Cyanide Sun" - 5:57
Uneasy Listening Vol. 2

"Uneasy Listening Vol. 2" on ansambli HIM kogumikalbum aastast 2007. "Buried Alive By Love (616 Version)"* – 4:51 "Rendezvous with Anus (Dein Arsch Ist Meiner, El Presidente Version")* – 3:10 "Sigillum Diaboli (Studio Live Evil)" – 3:53 "I Love You (Prelude to Tragedy) (White House Version)"* – 4:51 "The Beginning of the End (Sad Damn Version)"* – 3:53 "Again (Hollovlad Tapes)"* – 3:17 "Wicked Game (Live in Turku)" (Chris Isaak cover)* – 5:24 "Soul on Fire (Erich Zann's Supernatural Remix)"* – 3:55 "Beautiful (Hollovlad Tapes)"* – 3:32 "Endless Dark (616 Version)"* – 4:10 "Hand of Doom (Live in Turku)" (Black Sabbath cover)* – 7:26 "Right Here in My Arms (Live in Turku)"* – 4:02 "Sailin' On (Live in Turku)" (Bad Brains cover) – 1:57 "Pretending (Cosmic Pope Jam Version)" – 8:00 * - varem avaldamata lood
Uneasy Listening Vol. 1

Uneasy Listening Vol. 1 on ansambli HIM kogumikalbum aastast 2006. "The Sacrament" (Disrhythm Remix) – 4:47 "The Funeral of Hearts" (Acoustic Version) – 4:03 "Join Me in Death" (Strongroom Mix)* – 3:40 "Close to the Flame" (The Rappula Tapes)* – 4:31 "In Joy and Sorrow" (String Version) – 5:04 "It's All Tears" (Unplugged Radio Live) – 3:49 "When Love and Death Embrace" (AOR Radio Mix) – 3:39 "Buried Alive By Love" (Deliverance Version) – 6:07 "Gone With the Sin" (O.D. Version) – 4:59 "Salt in Our Wounds" (Thulsa Doom Version) – 7:02 "Please Don't Let it Go" (Acoustic Version) – 4:37 "One Last Time" (Rockfield Madness Version)* – 5:08 "For You" (Unplugged Radio Live) – 4:09 "The Path" (P.S. Version)* – 5:04 "Lose You Tonight" (Thulsa Doom Extended Dub)* – 8:15 "Pretending" (Acoustic Version)** – 4:02 * - Varem avaldamata lood ** - Best Buy eksklusiivne lugu
Dark Light

"Dark Light" on ansambli HIM album. See ilmus 2005. aastal. "Vampire Heart" - 4:46 "Wings of a Butterfly" - 3:30 "Under the Rose" - 4:50 "Killing Loneliness" - 4:29 "Dark Light" - 4:31 "Behind the Crimson Door" - 4:37 "The Face of God" - 4:36 "Drunk on Shadows" - 3:49 "Play Dead" - 4:36 "In the Nightside of Eden" - 5:40
Rivendell

Rivendell ehk Kaljulõhe on paik J. R. R. Tolkieni loomingus. Kaljulõhe rajasid Teise ajastu 1697. aastal Imladrise varjatud orgu Elrond ja ellujäänud Eregioni haldjad. Seal asus Elrondi varjatud koda, mida peeti Viimaseks Lahkeks Majaks Merest Ida Pool. See oli koda, kus leidus tarkust, õpetust ja varjupaika kõigile haldjatele ja headele inimestele. Kaljulõhes leidis pelgupaiga Bilbo Paunaste ja hiljem ka Sõrmuse Vennaskond. Koda kaitsesid haldjaloitsud, kes võisid panna mõlemad jõed mäslema ja vaenlast tagasi peletama. Kaljulõhe elas üle kõik Teise ja Kolmanda Ajastu sõjad. Pärast Sõrmuse Sõda lahkus Elrond Surematutele maadele, kuid Elohir, Elladan ja Celeborn jäid sinna kuni Neljanda Ajastu hetkeni, mil lahkus Keskmaalt viimane haldjalaev.
T-34M

T-34M, tehasetähisega A-43 on Nõukogude Liidus 1941. aastal projekteeritud keskmine tank. 1941. aasta jaanuaris hakati tanki T-34 põhjalikult moderniseerima, kuid tegelikult algasid tööd täiesti uue tanki T-34M kallal, mis sai tehasetähiseks A-43. Mõne allika väitel algasid projekteerimistööd juba 1940. aasta oktoobris-novembris, kuid arvatavasti oli siis tegu torsioonvedrustusega tankiga T-34T. Tankile otsustati valmistada uus 12 silindri ja 600 hobujõuga diiselmootor V5, mille silindrid oleks paigutatud V-kujuliselt 90-kraadise nurga alla. Uut käigukasti ehitama ei hakatud, kuid olemasolevale lisati käiguaeglusti, mis lubas edasisõidul kasutada 4 käigu asemel 8 ja tagurpidi 1 asemel 2 käiku. Tankile valmistati ka uus torsioonvedrustusega veermik (sarnane tankide KV, T-40 ja T-50 omaga). Kütusepaagid olid planeeritud 140 liitri kütuse tarbeks. Tankile oli ette nähtud kolmekohaline torn komandöritorni ja kahe ümmarguse luugiga, mis esialgu oli plaanitud tankile A-41. Raadiosaatja paigutamisega korpusse plaaniti suurendada laskemoona varu 77 mürsult 100 mürsuni ja kuulipilduja senise 46 ketta asemel 72 kettani. Masina pearelvaks pidi saama tankikahur F-34. Planeeritult pidi uus masin olema 987 kg kergem kui senine T-34, kuid mõõtmetelt veidi suurem, samas otsustati siiski vähendada roomikute laius 450 millimeetrile. Mais 1941 valmisid Mariupoli tehases esimesed 5 torni. 17. aprilliks 1941 valmis Harkovi tehases kolm soomuskorpust ja kuu lõpuks veermik. Tundus, et kohe valmib esimene katsemasin, kuid takistuseks sai V5-mootor ja käigukast. Pärast tehase nr 183 evakueerimist Nižni Tagili oli seal viis komplekteeritud torni koos relvastusega ja kaks korpust koos vedrustusega, kuid ilma rataste, mootori ja transmissioonita. Töid tanki T-34M kallal enam ei jätkatud. T-34 The Russian Battlefield – Экспериментальный танк T-34M (vene keeles )
Raudlinn

Raudlinn ehk Isengard ehk Angrenost on J. R. R. Tolkieni "Sõrmuste isandas" ja teistes teostes strateegiliselt oluline kindlus Udumägede lõunaotsas Rauajõe lätete juures, sealt sai kontrollida Rohani lõhet. Just lõhe kaudu kulges peamine põhja-lõunasuunaline tee Udumägede ja Valgete mägede vahel. Raudlinna kindluse rajas Gondor Kolmanda Ajastu algul. Selle peamine kaitseliin oli looduslikust kivist tehtud müür, kuid millele rajati omakorda uusi kindlustusi ja väravaid. Kindluse keskel seisis Raudlinna torn, mis oli rajatud neljast purunematu musta kivi sambast. Torni kutsuti Orthanciks, selle kõrgus oli üle 500 jala (150 m). Kolmandal Ajastul Gondori võim vähenes ja Raudlinn jäeti maha. 2700. aasta paiku hõivasid selle nõgilased, kuid 2759. aastal ajasid rohirrimid nad sealt välja. Samal ajal andis Gondori Kojaülem võtmed võlur Sarumani kätte, kes 2963. aastal hakkas looma armeed, mis koosnes nõgilastest, orkidest, uruk-haidest ja vargidest (huntidest). See armee hävitati täielikult Sarvelinna Lahingus. Vähesed ellujäänud hukkusid siis, kui Fangorni endid lasid paisutatud Raudjõel sinna peale voolata. Pärast Sõrmuste sõda kiskusid endid maha ka viimased Raudlinna müürid ja istutasid nende kohale puid. Seda kohta hakati nimetama Orthanci puistuks. Isengardi orkid kandsid oma kilpidel valget kätt mustal taustal ning kiivritel S-ruuni (), mis tähistas Sarumani. Isengardi väravate juures seisis mustal sambal kivisse lõigatud ja värvitud valge käsi. Tolkien, J. R. R. (1954), The Two Towers, The Lord of the Rings, Boston: Houghton Mifflin (published 1987), Book III Ch. 1, The Departure of Boromir: "Upon their shields they bore a strange device: a small white hand in the centre of a black field; on the front of their iron helms was set an S-rune, wrought of some white metal"; Book III Ch. 2, The Riders of Rohan: "Great Orcs, who also bore the White Hand of Isengard"; Book III Ch. 8, The Road to Isengard, ISBN 0-395-08254-4
Marko Mäetamm

Marko Mäetamm (sündinud 13. detsembril 1965 Viljandis) on eesti graafik, multimeediakunstnik. Õppis EKAs graafika erialal ja trükitehnoloogiaid Swedish Royal Art High Schooli[viide?]s. Mäetamm on teinud isikunäitusi, osalenud grupinäitustel mitmel pool maailmas. Välja andnud 2 raamatut, üks pseudonüümi (mida nad Kaido Olega jagavad) John Smith all. Osales Veneetsia biennaalil koos Kaido Olega. Marko Mäetamm oli kuni 2010. aastani EKA vabade kunstide teaduskonna dekaan. 2000 – Kristjan Raua preemia (isikunäitus "Olemise keemia" Vaal galeriis) 2002 – Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (näitus "x mistakes y for z" Rotermanni soolalaos, esinemine välisnäitustel) 2002 – Hansapanga kunstipreemia 2003 – Sadolini kunstipreemia 2008 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2009 – Balti Assamblee kunstipreemia 2010 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia 2010 – Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (ulatusliku ja kvaliteetse näitusetegevuse eest Eestis ja välismaal) 2011 – stipendium "Ela ja sära" 2019 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia Mäetammel on kaks poega ja üks tütar. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Lesotho vapp

Lesotho vapp on Lesotho Kuningriigi riigivapp. Vapp on kasutusel alates riigi iseseisvumisest 4. oktoobril 1966. 2006. aasta oktoobris muudeti mõne vapielemendi värvi (kilp, relvad ja lint olid enne kuldkollased, krokodill pruun jms). Kaks hobust toetavad sotho sõjameeste kilbi kujulist vapikilpi, millel kujutatakse sotho kuningadünastia sümbolit krokodilli. Kilbi taga on sothode traditsioonilised relvad oda ja sõjanui. Vapi allservas on lint sothokeelse rahvusliku deviisiga "Khotso, pula, nala" ("Rahu, vihm, heaolu"). Lesotho lipp
Kalle Palander

Kalle Markus Palander (sündinud 2. mail 1977 Tornios) on Soome endine mäesuusataja. Kalle Palander on Soome edukaim meesmäesuusataja. 1999. aastal tuli ta üllatuslikult maailmameistriks slaalomis. Hooajal 2002–2003 võitis ta slaalomi maailma karika. Aastatel 2003–2007 võitis Palander kokku kümme slaalomi ja neli suurslaalomi maailma karikasarja etappi. Ta on Ida-Virumaal asuva Ontika mõisakompleksi omanik. 1999 Vailis maailmameister slaalomis Slaalomikarikas 1. koht: 2003 2. koht: 2004, 2006 Suurslaalomi karikas 2. koht: 2004 Kalle Palander osales kokku 180 MK-etapil ja jõudis poodiumile 30 korral, millest 14 korda kõige kõrgemale astmele. http://uudised.err.ee/index.php?06230696 Kalle Palanderi ametlik koduleht Kalle Palander FIS-i kodulehel (inglise)
Oliver Stone

William Oliver Stone (sündinud 15. septembril 1946 New Yorgis) on USA filmilavastaja ja stsenarist. Stone on võitnud kolm Oscarit. Tema filmid on tuntud psühholoogilise sügavuse ja ühiskonnakriitilise tooni poolest. Korduvalt on Stone puudutanud oma filmides Vietnami sõja (mille veteran ta ise on) teemat.
Välismaa väinade loend

Selles loendis loetletakse maailma väinu, välja arvatud Eesti väinad (need on loetletud Eesti väinade loendis). # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Ahvenameri – Ahvenanrauma – Airisto - Arthur Kill Bab el Mandeb – Baía de Todos os Santos – Balabaci väin – Bali väin – Barösund – Bashi väin – Bassi väin – Beagle'i väin – Belt – Beringi väin – Blagoveštšenski väin – Bohai väin (Bo Hai Haixia) – Bonifacio väin – Bosporus Calais' väin – Coco väin – Cooki väin Dardanellid – Davise väin – Dmitri Laptevi väin – Drake'i väin Ekarma väin – Eterikani väin Fårösundi väin – Fehmarni Belt – Florida väin – Foveaux' väin – Foxe'i väin – Freemani väin Genitšeski väin – Gibraltari väin – Great Channel – Gõda väin Halli laht – Hinlopeni väin – Hormuzi väin – Hudsoni väin Izmenõ väin Jevgenovi väin – Jevreinovi väin – Johori väin – Jūbāli väin - Jugorski Šar – Junõi väin Kaheksanda Kraadi väin – Kalmari väin – Kara Värav – Kattegat – Kennedy väin – Kertši väin – Khowrāni väin – Kihti – Kill van Kull - Kirdeväil – Kjølmangen – Korea väin – Korsika väin – Krenitsõni väin – Krusensterni väin – Kunaširi väin – Kura kurk – Kvalsundet (Finnmark) – Kvalsundet (Troms) – Kümnenda Kraadi väin La Manche – La Pérouse'i väin – Lancasteri väin – Le Maire'i väin – Limfjorden – Longi väin – Loodeväil – Lomboki väin – Lužini väin – Lõuna-Kuriili väin – Lõuna-Preparise väin Magalhãesi väin – Makassari väin – Malaka väin – Man-aungi väin – Matotškin Šar – Menai Straits – Merenkurkku – Messina väin – The Minch – Mona väil – Mosambiigi väin Narese väin – Neljas Kuriili väin – Nevelskoi väin Ōsumi väin – Otranto väin Palki väin – Peimari – Piombino väin – Pitkäsalmi – Punaarmee väin – Põhja-Preparise väin – Põhjaväin Robesoni väin – Ruotsinsalmi Saint George'i väin – Sannikovi väin – Severgini väin – Sindetmaw' väin – Skagerrak – Skíathose väin – Smithi väin – Solenti väin – Sørøysundet – Stjernsund – Storfjorden – Sund – Sunda väin – Suur-Belt Šokalski väin Zákynthose väin – Zarja väin Taani väin – Taani väinad – Taiwani väin – Tatari väin – Teine Kuriili väin – Tirani väin – Tjeldsund – Torrese väin – Tromsøysundet – Tsugaru väin – Tsushima väin – Tuulepealne väin Valge mere kurk – Vilkitski väin – Väike-Belt Üheksanda Kraadi väin Yucatáni väin
Kristjan Rahnu

Kristjan Rahnu (sündinud 29. augustil 1979 Kohilas) on endine Eesti kergejõustiklane (kümnevõistleja). Tema isiklik rekord seitsmevõistluses on 6062 punkti (püstitatud sise-MMil Moskvas 2006). Kristjan Rahnu on 192 cm pikk ja kaalub 90 kg. Ta elas varem Kadrinas, praegu elab Tallinnas ja treenib isa Roland Rahnu juhendamisel. Hobideks on lugemine ja golf. Eesmärk spordis on saada suurvõistlustelt medal. Rasmus Kagge, Risto Berendson: "Kristjan Rahnu pidas lõbumaja", Postimees, 20. veebruar 2008 Tiiu Põld. Seadus tegi Rahnule triki Postimees, 10. jaanuar 2009 Biograafia ESBL-is
Võrdhaarne kolmnurk

Võrdhaarne kolmnurk on kolmnurk, mille kaks külge on võrdse pikkusega. Kahte võrdset külge nimetatakse haaradeks ja kolmandat aluseks. Võrdsete külgede vahelist nurka nimetatakse tipunurgaks ning haara ja aluste vahelisi nurkasid nimetatakse alusnurkadeks. Mõlemad alusnurgad on võrdsed. Võrdkülgne kolmnurk Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Võrdkülgne kolmnurk

Võrdkülgne kolmnurk ehk korrapärane kolmnurk on kolmnurk, mille kõik küljed on võrdse pikkusega. Võrdkülgne kolmnurk on korrapärane hulknurk ja seega ka võrdnurkne hulknurk: selle kõik nurgad on võrdse suurusega 60° = π/3. Nagu igasse korrapärasesse hulknurka, nii ka võrdkülgsesse kolmnurka joonistatud siseringjoone raadius (joonisel r) võrdub apoteemiga. Võrdkülgse kolmnurga külje pikkus (a) on kõrgusest (h) umbes 0,866 korda pikem. h = 3 2 a {\displaystyle h={\frac {\sqrt {3}}{2}}a} Siseringjoone raadius (r) on kolmandik kõrgusest (h) r = 1 3 h {\displaystyle r={\frac {1}{3}}h} Ümberringjoone raadius (R) on kaks kolmandikku kõrgusest R = 2 3 h {\displaystyle R={\frac {2}{3}}h} Ümberringjoone raadius on 2 korda pikem kui siseringjoone raadius. r = R 2 {\displaystyle r={\frac {R}{2}}} Kõrgus on sise- ja ümberringjoone summa h = r + R {\displaystyle h={r}+{R}} Külje pikkus on siseringjoone raadiusest umbes 3,464 korda pikem. r = 3 6 a = a 2 ⋅ 3 {\displaystyle r={\frac {\sqrt {3}}{6}}a={\frac {a}{2\cdot {\sqrt {3}}}}} Külje pikkus on ümberringjoone raadiusest (R) umbes 1,732 korda pikem. R = 3 3 a = a 3 {\displaystyle R={\frac {\sqrt {3}}{3}}a={\frac {a}{\sqrt {3}}}} Võrdkülgse kolmnurga sise- ja ümberringjoone keskpunkt ühtivad. Teiste kolmnurkade puhul see nii ei ole. Võrdkülgse kolmnurga pindala on S = 3 4 a 2 , {\displaystyle S={\frac {\sqrt {3}}{4}}a^{2},} kus a on külje pikkus. Pindala saab avaldada ka kolmnurga kõrguse (h) kaudu, S = h 2 3 {\displaystyle S={\frac {h^{2}}{\sqrt {3}}}} h on kolmnurga kõrgus. Võrdhaarne kolmnurk Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Kuldtähe medal

Kuldtähe medal (vene keeles медаль «Золотая Звезда») on Nõukogude Liidu kangelase aunimetusega kaasas käiv medal, mis asutati Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 1. augustil 1939. 16. oktoobri 1939. aasta otsusega kinnitati medali kujundus. Kuldtähe medal on viisnurk, mille keskmest väljub viis kaheküljelist 15 mm pikkust kiirt. Medal on valmistatud kullast. Medal ripub punase ordenilindiga plaatinast valmistatud lindiraami küljes, mille tagaküljel on neljakandiline mutterkinnitus riietele kinnitamiseks. Medalit kantakse vasakul pool rinnal teiste ordenite ja medalite kohal. Kuldtähe medali said isikud, linnad või kollektiivid, kellele oli antud Nõukogude Liidu kangelase, Kangelaslinna või Kangelaskollektiivi aunimetus. Teise maailmasõja ajal anti välja kokku üle 11 600 Kuldtähe medali, neist 11 said eestlased: Arnold Meri (1941), Endel Puusepp (1942), Arnold Pappel (1943), Joosep Laar (1943), Heinrich Hindreus (1943), August Allik (1944), Albert Repson (1944), Eduard Tähe (1944), Jakob Kunder (1945), Ludvig Kurist (1945), ainsa eestlannana Leen Kullman; neile lisaks sai selle medali eesti venelane Nikolai Matjašin (1944). Paljud Nõukogude liidu kangelase aunimetusega tunnustatud kangelasteod, millega käis kaasas Kuldtähe medal, on hilisemal uurimisel osutunud kui mitte väljamõeldiseks, siis tugevasti liialdatuks. Pahatihti ei antud kangelase nimetust tegelikule sangarile, vaid selleks valiti samast väeosast keegi laitmatu poliitilise taustaga isik. See kehtib ka eestlastest kangelaste kohta. Viimasena anti Nõukogude Liidu kangelase nimetus Leonid Solodkovile pikaajalise eksperimendi eest, mis imiteeris tööd 500 meetri sügavusel vee all. Tema sai ka 24. detsembril 1991 viimase Nõukogude Liidu Kuldtähe medali numbriga 11664. Kuldtähe medali said ka 11 linna ja Bresti kindlus, millele anti kangelaslinna nimetus. Need oli Moskva, Peterburi (varem Leningrad), Volgograd (varem Stalingrad), Kiiev, Sevastopol, Odessa ja Bresti kindlus (8. mai 1965). 14. septembril 1973 said kangelaslinnaks Novorossiisk ja Kertš, 26. juunil 1974 Minsk, 7. detsembril 1976 Tula ning 6. mail 1985 Murmansk ja Smolensk. 6. mail 2008 andis Venemaa president Vladimir Putin üle veel viis Kuldtähe medalit linnadele: Voronežile, Lugale, Poljarnõile, Doni-äärsele Rostovile ja Tuapsele, mis said lahingukuulsuse linna aunimetuse. Nõukogude Liidu kangelane Большая советская энциклопедия (БСЭ) Izvestia
Keila–Haapsalu tee

Keila–Haapsalu tee (registrinumbriga 17) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Tallinna–Paldiski tee 26. kilomeetril Keila linnas. Tee pikkus on 68,8 km, sh 2,8 km pikkune lõik Keila linnas (Luha tänav, Keskväljak, Haapsalu maantee). Tee lõpeb Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla tee 64. kilomeetril Saunja külas. Sildade nimistu pärineb teeregistrist. Keila linn, Kulna küla, Lehola küla, Nahkjala küla, Maeru küla, Vasalemma alevik, Veskiküla, Lemmaru küla, Rummu alevik, Kasepere küla, Padise küla, Laane küla, Määra küla, Audevälja küla, Metslõugu küla, Kuijõe küla, Seljaküla, Keedika küla, Jalukse küla, Auaste küla, Oru küla, Uugla küla, Linnamäe küla, Kärbla küla, Saunja küla.
Põhjapassaathoovus (Atlandi ookean)

Põhjapassaathoovus on hoovus Atlandi ookeanis. Hoovab läände üle ookeani Rohelisest neemest Väikeste Antillideni, kus hargneb Kariibi ja Antilli hoovuseks. Põhjapassaathoovus Põhjapassaathoovus (Vaikne ookean) Põhjapassaathoovus (India ookean)
1985. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

1985. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 30. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 4. mail 1985 Göteborgis Rootsis. Selle võitis Norra.