laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ib Michael

Ib Michael Rasmussen (sündinud 17. jaanuaril 1945 Taanis Roskildes) on taani kirjanik (romaanikirjanik ja luuletaja). Ta on lõpetanud 1964. aastal Roskildes gümnaasiumi (Roskilde Katedralskole) ja seejärel õppinud Kopenhaageni Ülikoolis Kesk-Ameerika indiaani kultuuri ja keeli. Paljude romaanide kõrval on ta avaldanud ka luulet, reportaaže ja reisikirjeldusi. Kaasakiskuva jutustajana seob ta ulmade maailma igapäevase ja reaalsega, luues tõetruu ja lahutamatu terviku. Ta järgib Skandinaavia maagilise realismi traditsioone. 1999 – "Prints" (originaalis Prins, 1997), taani keelest tõlkinud Aet Püssim, ilmunud sarjas "Põhjamaade romaan". 2008 – "Sinine vend" (originaalis Blå bror, 2006), tõlkinud Aet Püssim, ilmunud sarjas "Nüüdisromaan".
Ancistrodon

Ancistrodon on järgnevate maoperekondade taksonoomiline sünonüüm: Agkistrodon sgk rästiklased. Deinagkistrodon sgk rästiklased. Gloydius, sgk rästiklased.
Mereväe Rist

Mereväe Rist on Eestis ametkondlikult välja antav teenetemärk. Märki antakse välja 11. septembrist 1998[viide?].
Õhuväe teeneterist

Õhuväe teeneterist on Eestis ametkondlikult välja antav teenetemärk. Märki antakse välja 12. aprillist 2007. Õhuväe teeneteristi kirjeldus ning selle andmise ja kandmise kord
Kaitseliidu teenetemedal

Kaitseliidu teenetemedal on Eestis ametkondlikult välja antav teenetemärk. Märki antakse välja 30. novembrist 1997[viide?]. Kaitseliidu teenetemedalit antakse Kaitseliidu liikmetele väljapaistva teenistuse eest Kaitseliidus ja teistele isikutele Kaitseliidule osutatud väljapaistvate teenete eest. Teenetemedali andmist tõestab vastav tunnistus, millel on Kaitseliidu reljeefpitsati jäljend sissepressitud kujul ja medali number. Tunnistusele kirjutavad alla Kaitseliidu ülem ja keskjuhatuse liige.  Kaitseliidu teenetemedal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vallefiorita

Vallefiorita (kuni 1863. aastani S. Elia) on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis. 329 meetri kõrgusel merepinnast asuva Vallefiorita asustustihedus on keskmiselt 132 inimest ruutkilomeetri kohta. Vallefiorita piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Amaroni, Cenadi, Centrache, Cortale, Girifalco, Olivadi, Palermiti, Squillace. Vallefiorita halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Piazza Vecchia, Guarna, Parmenta, Strada Nuova, Capo Cannale, Sarvo, Vadà, Soverito, Cialona, Jannetta, Azzaro, Fontana di Vena, Cierzi, Ruga de Sieggi, Redavozza, Rina, Gracìa, Orto del Signore, Strafhariu, Chiusiedi, Pezza ja Lana, Bardascinu, Carvana, Raddissa. https://demo.istat.it/?l=it "Portale di Vallefiorita".  Vallefiorita – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Torre di Ruggiero

Torre di Ruggiero on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis. 566 meetri kõrgusel merepinnast asuva Torre di Ruggiero asustustihedus on keskmiselt 45 inimest ruutkilomeetri kohta. Torre di Ruggiero piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Capistrano (VV), Cardinale, Chiaravalle Centrale, San Nicola da Crissa (VV), Simbario (VV), Vallelonga (VV). Torre di Ruggiero halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Case Incenzo, Logge. AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, Milano, GARZANTI, 1996, p. 659. https://demo.istat.it/?l=it  Torre di Ruggiero – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Epp Mikkal

Epp Mikkal (aastast 1968 Epp Koger; sündinud 13. jaanuaril 1942 Tallinnas) on eesti dramaturg ja teatripedagoog. Ta lõpetas aastal 1960 Tartu 1. Keskkooli, aastal 1965 Vanemuise õppestuudio ja aastal 1965 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. Ta oli aastatel 1966–1971 Ugala kirjandusala juhataja ja ühtlasi ka Viljandi Kultuurharidustöö Koolis õpetajaks. Aastast 1971 oli ta Vanemuises pedagoog kirjandustoimetaja. Ta on kirjutanud balletistsenaariume (Kosaku Yamada "Pärlipüüdjad", 1969; Rodgers "Chicago", 1969; Lydia Austeri "Bamby", 1987) ja dramatiseeringuid (Astrid Lindgreni "Väike Tjorven, Pootsman ja Mooses", 1971). Tema isa oli näitleja Benno Mikkal. "Ugala teater 50-aastane". Eesti NSV Kultuuriministeerium, 1970. Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000
Catanzaro

Catanzaro on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Calabria maakonnas, Calabria maakonna ja Catanzaro provintsi keskus. Catanzaro sai linnaõigused Saksa-Rooma riigi valitsejalt Karl V-lt 1528. aastal. Catanzaro on elanike arvult Calabria maakonnas Reggio Calabria järel teisel kohal. 320 meetri kõrgusel merepinnast asuva Catanzaro asustustihedus on keskmiselt 787 inimest ruutkilomeetri kohta. Catanzaro piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Borgia, Caraffa di Catanzaro, Gimigliano, Pentone, San Floro, Sellia, Settingiano, Simeri Crichi, Tiriolo. Catanzaro jaguneb alates 2005. aastast 4 ringkonnaks (Circoscrizione). Kolmekümne aasta (1961–1990) vaatluste andmetel on kõige jahedam kuu jaanuar (keskmine temperatuur +8,9 °C) ja kõige soojem kuu august (keskmine temperatuur +24,5 °C). Catanzarol on aegade jooksul olnud erinevaid nimesid: Katantza'rion (Κατανγτζαριον) – kreeklaste-roomlaste asula; Cathacium – hilis-Rooma aeg; Cantacium, Catanzium, Catancium ja teised keskaegsed ladinakeelsed versioonid; QaTanSáar - قَطَنْصَار – saratseenide aeg (umbes 903–1050); Rocca di Niceforo – Bütsantsi aeg; Cathacium – normannide aeg; Cathanzario – Napoli kuningriigi aeg; Catanzaro – ühendatud Italia. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 17. oktoober 2013) AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, Milano, GARZANTI, 1996, p. 182. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it ORBIS LATINUS - Letter C Catanzaro storia, cultura, economia a cura di Fulvio Massa, Rubbettino Editore, Soveria Mannelli, 1994. John A. Davis, Rivolte popolari e controrivoluzione nel Mezzogiorno continentale, Le insorgenze popolari nell'Italia rivoluzionaria e napoleonica (Apr. - Jun., 1998), No. 2, Studi Storici Anno 39. Valentina Rao, Le insorgenze popolari nell'Italia rivoluzionaria e napoleonica, Anno 39, Studi Storici.  Catanzaro – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Mare Peterson

Mare Peterson (aastani 1973 Mare Jurkatamm, pseudonüüm Mare Martin; sündinud 30. detsembril 1954 Tallinnas) on eesti näitleja. Ta lõpetas aastal 1975 Tallinnas õhtukeskkooli, õppis aastatel 1975–1978 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat ja lõpetas aastal 1982 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (10. lennu). Ta töötas aastatel 1976–1978 kirjastuses Valgus nooremtoimetajana ja aastatel 1982–1988 Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris, hiljem on olnud vabakutseline näitleja ning alates 2006. aastast töötab Theatrumis. 1982 Merle Karusoo "Meie elulood" (Wunderkind) 1982 Merle Karusoo "Kui ruumid on täis" (Tüdruk, kelle isal tulid pisarad silma) 1984 Henrik Ibsen "Kummitused" (Regine) 1984 Shakespeare "Windsori lõbusad naised" (Anne Page) 1986 Molière "Misantroop" (Célimène) 1987 Thomas Bernhard "Päral" (Tütar) 1990 Molière "Kodanlasest aadlimees" (Dorimène) Tema abikaasa on näitleja ja lavastaja Lembit Peterson, neil on kuus last: Marius Peterson (Theatrumi näitleja ja lavastaja) Maria Peterson (Theatrumi näitleja ja lavastaja, VHK teatriharu õpetaja) Laura Peterson-Aardam (Theatrumi ja Ugala näitleja, VHK teatriharu õpetaja) Elisabeth Peterson (õpetaja Püha Miikaeli koolis) Jonathan Peterson (Tallinna Ülikooli Balti- ja Meedia Filmiinstituudi 13. filmilennu produtsendi eriala üliõpilane) Anna Kristin Peterson (tsirkusekooli Folie ja VHK teatriharu akrobaatika õpetaja) Eesti teatri biograafiline leksikon, Tallinn 2000.
Calloselasma rhodostoma

Calloselasma rhodostoma on maoliik. Neid loetakse mürkmadudeks vaatamata asjaolule, et 20%-l hammustatuist ei esine mürgistusseisundeidja üsknes osadel inimestel on maohammustus surma põhjustanud. Calloselasma rhodostoma maoliik klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmisteks alamliikideks: Calloselasma rhodostoma rhodostoma BOIE 1827 Calloselasma rhodostoma annamensis ANGEL 1933 Nad elavad Kambodžas, Laoses, Malaisias, Tais, Vietnamis ja Indoneesias (Jaava saarel). Calloselasma rhodostoma süljenäärmete nõre baasil on välja töötatud ravimpreparaat Ancrod (ATC-kood: B01- Tromboosivastased ained; B01AD09 - ensüümid). Abteilung, Klinikum rechts der Isar, München: Calloselasma rhodostoma, Kleber, März 1999, Veebiversioon (vaadatud 17.10.2013) (saksa keeles) Gordon C. Cook, Alimuddin Zumla,Manson's Tropical Diseases, lk 31, 2009, Saunders, ISBN 978 1 4160 4470 3, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 17.10.2013) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann. Roomajate andmebaas - Calloselasma veebiversioon (vaadatud 17.10.2013) (inglise keeles) Michigani Ülikooli võrguentsüklopeedia (ADW): Calloselasma rhodostoma Veebiversioon (vaadatud 17.10.2013) (inglise keeles) ITIS:634882,[1], Calloselasma rhodostoma Kuhl, 1824 Veebiversioon (vaadatud 17.10.2013) (prantsuse keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann. Roomajate andmebaas - Calloselasma veebiversioon (vaadatud 17.10.2013) (inglise keeles)
Hermann II Wesel

Hermann II (surnud 15. juunil 1563) oli viimane Tartu piiskop 1552–1558. Sünninimega Hermann Weilandit hakati kutsuma tema kodulinna Weseli järgi, kus tema isa oli kingsepp. Kärkna abti Hermann Weseli valis Tartu toomkapiitel piiskopiks 17. oktoobril 1552. Kokkulepe senise piiskopi Jodokus von der Reckega, kes oli teatanud toomhärra Peter von Tiesenhauseni valimisest oma järglaseks, saavutati Horneckis 22. oktoobril 1553, mille järel 25. juunil 1554 kinnitas Hermann II piiskopiks ka paavst Julius III. Oma ametiajal säilitas Hermann II endale ka Kärkna kloostri juhtimise. Hermann II välispoliitilised nurjumised (lubadus Tartu maksu maksta, lootus riigivürstina Saksa-Rooma keisri abile) andsid Moskva tsaaririigile ettekäände alustada Vene-Liivi sõda, milles hävisid peale Tartu piiskopkonna ka teised Vana-Liivimaa väikeriigid. Pärast Tartu kapituleerumist 18. juulil 1558 lubasid venelased piiskopile eluks ajaks Kärkna kloostri seda ümbritsevate maadega, kuid juba 23. augustil samal aastal, küüditati Hermann II Venemaale, kus ta ka suri. Herzog Albrecht von Preussen und Livland (1560–1564). Toim Stefan Hartmann, 2008. Lk 471. Madis Maasing, Markkrahv Wilhelmi suhted Tartu piiskoppidega (1530.–1550. aastatel). In: Õpetatud Eesti Seltsi Aastaraamat, 2012 (2013), lk-d 93–128. PDF-ina Pitser
Alan Alexander Milne

Alan Alexander Milne (18. jaanuar 1882 London – 31. jaanuar 1956 Hartfield) oli inglise kirjanik. Tema teoste tuntuim tegelane on Karupoeg Puhh.
Mārciena

Mārciena on küla (lielciems) Lätis Madona piirkonnas, Mārciena valla halduskeskus. Aastal 2008 oli asulas 860 elanikku. Sealt voolab läbi Arona jõgi. Asulas asub üks Mārciena mõisa (Martzen) peahoonetest, põhikool, postkontor, apteek, kultuurimaja ja raamatukogu. Bussipeatustest jäävad sinna Mārcienas stacija, Mārciena 1, Mārciena 2 ja Mārciena. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Mārciena mõisa hoonetekompleks, sealhulgas ka park. Kohaliku kaitse all on Mārciena mõisa kasvuhooned. Vaatamisväärsus on veel õigeusu kirik. Külas asub teises maailmasõjas langenud sõdurite ühishaud, mis on tähistatud mälestusmärgiga. Esimest korda mainitud 1213. aastal. Aastal 2015 oli külas 641 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 612. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2022. Vaadatud 29. novembril 2022. "Dārzniecības siltumnīcas". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2022. Vaadatud 29. novembril 2022. Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики Vietvārdu datubāze
Tallinna Tehnikaülikooli Õiguse Instituut

Tallinna Tehnikaülikooli Õiguse Instituut (lühemalt: TTÜ õiguse instituut või Õiguse instituut; inglise Tallinn Law School) on Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna instituut. Instituut moodustati 2009. aastal. http://www.ttu.ee/sotsiaalteaduskond/oiguse-instituut/instituut-3/ajalugu-8/ (vaadatud 17.10.2013) Instituudist TTÜ kodulehel
Amga jõgi

Amga (vene Амга, jakuudi Амма) on jõgi Aasias. Algab Aldani mägismaalt. Ülemjooksul voolab põhja. Seejärel pöördub itta, alamjooksul Kesk-Jakuutia madalikul[küsitav] kirdesse. Suubub vasakult Aldanisse. Pikkus 1462 km.
Mika Salo

Mika Juhani Salo (sündinud 30. novembril 1966 Helsingis) on Soome endine Vormel 1 sõitja. Salo osales Vormel 1 sarjas aastatel 1994–2002. Ta osales kokku 111 etapil ja teenis 33 punkti.
Mārciena mõis

Mārciena mõis (saksa keeles Martzen, läti keeles Mārcienas muiža, ka Mārcienas pils) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Bērzaune kihelkonnas. Tänapäeval asub mõis Lätis Madona piirkonnas Mārciena vallas; mõisakompleksid paiknevad Mārcienas ja Lejas Patmalniekis. Mārciena mõis rajati 16. sajandil. Mõis kuulus Fermoritele, Fromholditele, Transehedele ning siis 1885. aastast kuni võõrandamiseni Maydellidele. Peahoone oli rajatud 1830. aastal, ent Maydellid asusid mõisa radikaalselt uuendama. Peahoone sai historitsistlik, kasutati rokokoo ajastu elemente. Peahooneid oli kaks, esimene Mārcienas ja teine 1,5 kilomeetrit eemal Lejas Patmalniekis, viimane rajati 1906. aastal. Mārciena peahoone juures olid piimatööstus ja sepikoda. Lejas Patmalnieki peahoone juures asusid tallid, aedniku maja, aidad. Lejas Patmalniekis asub praegu kuurort. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles) Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Seitsmenda Päeva Adventistid Eestis

Eestis tegutseb kaks seitsmenda päeva adventistide organisatsiooni: Adventistide Koguduste Eesti Liit kokku 19 kogudusega; Eesti Seitsmenda Päeva Adventistide Reformatsioonilise Liikumise Kogudus. Esimesed seitsmenda päeva adventistide misjonärid jõudsid Eestisse 1890. aastatel. Esimeseks koguduseks sai Seitsmenda Päeva Adventistide Tallinna Esimene Kogudus, mis asutati 1897. aastal. Eesti Seitsmenda Päeva Adventistide Koguduse koduleht
Biržgaļa mõis

Biržgaļa mõis (Biržgaļas muiža või Bērzgales muiža) on mõis Lätis Rēzekne piirkonnas Bērzgale vallas Bērzgales. Säilinud on 1878. aastal ehitatud peahoone, kuhu 1927. aastal rajati kool. Praegu asub seal kooli internaat. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; (läti keeles)
Orienteerumiskaart

Orienteerumiskaart on topograafiline erikaart, mida kasutatakse orienteerumisvõistlustel. Rahvusvaheline Orienteerumisföderatsioon (IOF) on kehtestanud orienteerumiskaartide joonistamiseks rahvusvahelised standardid, mis kirjeldavad: milliseid maastikul esinevaid objekte tuleks kajastada millist mõõtkava tuleb kasutada milliseid leppemärke erinevate objektide kajastamisel tuleb kasutada IOF standardid on erinevate IOF koordineeritavate orienteerumisalade (orienteerumisjooks, rattaorienteerumine, suusaorienteerumine, täpsusorienteerumine) kaartidele mõnevõrra erinevad. Orienteerumisjooksus on erinevad standardid sprindikaartidele ja pikemate distantside kaartidele. Orienteerumiskaart on üldkasutatavatest topograafilistest kaartidest märksa detailirikkam, sisaldades infot, mida teistel kaartidel sageli ei ole. Orienteerumiskaardil tuleb näidata kõik objektid, mis võistlejale maastikul liikudes on ilmsed ja mis mõjutavad tema teevalikuid, näiteks pinnavormid, pinnasetüüp, taimestiku läbitavus, veekogud, asustatud alad ja üksikhooned, teed ja rajad, silmatorkavad üksikobjektid. Orienteerumiskaardi üks keskseid aspekte on pinnavormide ehk reljeefi kujutamine kõrgusjoonte abil. Pinnavormide absoluutkõrgused merepinnast on orienteerumisel vähetähtsad, pigem on oluline, et orienteerumiskaart kajastaks õigesti lähestikku asuvate objektide suhtelisi kõrgusi. Kaardi detailitäpsuse kõrval on oluline kaardi loetavus, et võistleja suudaks kiirel liikumisel kaardi infot orienteerumiseks kasutada. Kaardi loetavuse tagamiseks kasutatakse kartograafilist üldistamist, millel on kaks vormi – valikuline ehk selektiivne üldistamine ja graafiline üldistamine. Valikulisel üldistamisel teeb kaardistaja otsuseid, milliseid detaile ja objekte kanda kaardile ja milliseid mitte. Graafilisel üldistamisel kasutatakse kaardi loetavuse parandamiseks nii lihtsustamist (vähemoluliste detailide ärajätmist, joonte „silumist“) kui ka oluliste ja silmatorkavate, kuid mõõtmetelt väikeste objektide kujutiste suurendamist võrreldes objekti graafilise projektsiooniga antud mõõtkavas. IOF orienteerumiskaartide spetsifikatsioon võtab kaardi tingmärkide suuruste ja joonte jämeduste suhtes standardite kehtestamisel arvesse silma normaalset lahutusvõimet päevavalguses. Tasuta tarkvarad: OCAD 6 – Condes – Tasulised: OCAD 9 CS – Condes – Corpse – International Specification for Orienteering Maps. International Orientering Federation, 2000[alaline kõdulink] Tarmo Klaar. Orienteerumisest iseõppijatele. Viimsi, 2010 International Specification for Orienteering Maps. International Orienteering Federation, 2000 International Specification for Sprint Orienteering Maps (ISSOM). IOF Map Commission, 2006 (corrected November 2012) International Specification for Mountain Bike Orienteering Maps ISMTBOM. International Orienteering Federation, 2010 International Specification for Ski Orienteering Maps ISSkiOM. IOF 2014 Eesti orienteerumiskaartide andmebaas Orienteerumiskaardi leppemärgid Maa-ameti WMS teenus
Riia mägi

Riia mägi (ka Riiamägi) on Tartus Emajõe orundi nõlv Riia tänava kohal. Riia mäeks kutsutakse Riia tänava piirkonda alates Kalevi tänava ja Ülikooli tänava ristmikust kuni Riia tänava ja Võru tänava ristumiseni Väike-Tähe tänavaga. Riia mäel asus Peterburi–Tartu–Riia postimaantee Tartu postijaam (Tähtvere mõisalt saadud krundil Riia ja Pihkva tee ristumiskohal). Riia maantee ristmik Võru-suunalise maanteega, mida Venemaa keisririigi ajal nimetati Pihkva maanteeks, see oli juba Rootsi ajal postiteede sõlmpunkt. 18. sajandi I poolel ehitatud postijaamade peahoonete ruumide paigutus oli standardne: väikese ühekorruselise puithoone keskel asus kaks eeskoda ja köök, mis jagasid hoone kaheks osaks ning kummaski tiivas asus köetav tuba ja kaks külma kambrit. Tartu postijaamale ehitati uus puidust elumaja 1786. aastal ning 1820. aastateks oli see täielikult amortiseerunud. 1843. aastal otsustati ehitada selle asemele esinduslik Tartu postijaama kivihoone, hoone projekteeris arhitekt Tartu ehitusmeister Georg Friedrich Geist. Ehitatud Tartu postijaam oli esinduslik viiekaarelise ulualusega kivihoone. Samasugused olid ka Liivimaa kubermangu Torma, Uderna ja Ninasia jaamahoone. Postijaama taga asusid piki Riia tänavat asetsevad hobusetallid, mis olid seal 1960. aastate alguseni, kuni jäid ette kinole Ekraan. Postjaama hoone lammutati 3. septembril 1939. Riiamäe Jakobi mägi Tartu postijaam, www.postitee.ee
Bute

Bute on saar Iiri mere Clyde'i lahes. Saare pindala on 122 km². Saar on künklik ja kuulub Suurbritanniale, täpsemalt Šotimaale. 2001. aasta seisuga elas saarel 7228 elanikku. Saarel asub Rothesay linn ja 6 küla. Šotimaast eraldab Butet kõige kitsamas kohas kolmesaja meetri laiune Kyles of Bute väin. Sellegipoolest saab saarele ainult laevaga. See on seotud asjaoluga, et Kyles of Bute asub saarest põhjas, aga Bute põhjaosa on mägine ja metsane (saare kõrgeim tipp Windy Hill on 273 meetri kõrgune), peaaegu kogu asustus on saare tasasemas lõunaosas. Bute on olnud asustatud juba pronksiajast peale. Saarel on kahe kabeli varemed, mis pärinevad vastavalt 6. ja 12. sajandist. Bute'il on sündinud ja üles kasvanud laulja Lena Zavaroni. Saarel on elanud ka näitleja Edmund Kean.
Gibraltari jalgpallikoondis

Gibraltari jalgpallikoondis on Gibraltari Jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Gibraltarit rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. 24. maist 2013 on Gibraltari Jalgpalliliit UEFA täieõiguslik liige ning alates maist 2016 ka FIFA liige. Gibraltari jalgpallikoondis osales 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste kvalifikatsioonis. Meeskond kaotas kõik kümme kohtumist ning lõi vaid 2 väravat: 29. märtsil 2015 Lee Casciaro mängus Šotimaa vastu ja 7. septembril 2015 Jake Gosling mängus Poolaga. Koduleht
Sõle raamatukogu

Sõle raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Põhja-Tallinnas aadressil Sõle 47b. Raamatukogu asutati aastal 1987. Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart. "Sõle raamatukogu ajalugu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2013. Vaadatud 13. jaanuaril 2014. Sõle raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Männi raamatukogu

Männi raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Mustamäe linnaosas aadressil Ehitajate tee 48. Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart. Männi raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Nurmenuku raamatukogu

Nurmenuku raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Haabersti linnaosas aadressil Ehitajate tee 109a. Raamatukogu avati 2007. aastal. Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart. Nurmenuku raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
ELLU

ELLU on Tallinna Keskraamatukogu e-raamatute tasuta laenamis- ja lugemiskeskkond, mis avati 31. jaanuaril 2012 ja on esimene ning kuni 14. veebruarini 2023 ainus omalaadne Eestis. E-raamatukogus võivad e-raamatutega tutvuda kõik huvilised, kuid laenata ja lugeda saavad ELLUs kasutajakonto teinud Tallinna elanikest Tallinna Keskraamatukogu lugejad. E-raamatute laenamisel kehtivad samad põhimõtted kui tavaliste raamatute laenamisel. Kui raamatukogu on ostnud e-teavikule nt kaks litsentsi, siis saab samaaegselt seda e-raamatut laenata ja lugeda kaks inimest. Lugeja saab e-teavikule tähtajalise juurdepääsu ja tagastamistähtaja möödumisel kaob lugejal automaatselt e-raamatu lugemise võimalus. E-raamatut on võimalik tagastada ka enne tagastamistähtaega. E-raamatuid on võimalik lugeda igas internetiühendusega arvutis või nutitelefonis. Oma kontolt saab kasutaja valida jälgimiseks lemmikautorid, et hoida ennast kursis nende e-raamatutega ELLUs, samuti saab konto kaudu teha Tallinna Keskraamatukogule ettepanekuid ja anda e-raamatute tellimissoovitusi. Kõik ELLUs olevad raamatud on kajastatud ka e-kataloogis ESTER. Lihtsaim viis e-kataloogist ESTER e-raamatute leidmiseks on valida kataloogi osaks - TlnKR ELLU (e-raamatud). E-raamatute laenamis- ja lugemiskeskkond ELLU Tallinna Keskraamatukogu e-raamatute laenamis- ja lugemiskeskkonda ELLU tunnustati rahvusvahelise innovatsiooniauhinnaga
Torupilli raamatukogu

Torupilli raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Kesklinna linnaosas aadressil Gonsiori 36. Raamatukogu avati 19. septembril 1960. Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart. Torupilli raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Paepealse raamatukogu

Paepealse raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu 1982. aastal asutatud haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Paul Pinna tänav 8. Praegustes ruumides Linden Passaaži teisel korrusel paikneb raamatukogu alates 2003. aastast, enne seda teenindati Lasnamäe täiskasvanuid Laagna raamatukogus Võru tänavas ja lapsi tavalistes korteriruumides paiknenud Laagna lasteraamatukogus. Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart. Külastuste arv Paepealse raamatukogus: 2018 – 69957 2017 – 68659 2016 – 63406 Tooming, Rando (7.10.2003). "Lasnamäel avatakse moodne raamatukogu". Eesti Päevaleht. Vaadatud 26.08.2019. Tallinna Keskraamatukogu (märts 2019). "Tallinna Keskraamatukogu 2018. a tegevuse aruanne" (PDF). Vaadatud 26.08.2019. Tallinna Keskraamatukogu. "Tallinna Keskraamatukogu aastaaruanne 2017" (PDF). Lk 26. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 30.06.2024. Vaadatud 26.08.2019. Paepealse raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Lesotho lipp

Lesotho lipp on Lesotho Kuningriigi lipp. Praegune lipp võeti kasutusele 4. oktoobril 2006. Lipul on kujutatud sothode traditsioonilist mütsi. Lesotho lipp 1966–1987 Lesotho lipp 1987–2006