laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Põisadru

Põisadru ehk harilik põisadru (Fucus vesiculosus) on pruunvetikate klassi kuuluv liik. Põisadru on Eesti suurim vetikas. Ta kasvab kuni 75 cm pikkuseks. Põisadru kasvab peamiselt rannikualadel. Vetikas on saanud nimetuse põite järgi, mis aitavad tal vees püsti seista. Veekogu põhja ja veeobjektidele kinnitub ta kinnitusketta abil. Põisadru kasutatakse peamiselt väetisena. Fucus radicans "BaltGene Wiki". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. juuli 2017. Vaadatud 27. juunil 2012. Fucus radicans L. Bergström & L. Kautsky, 2005, WoRMS - World Register of Marine Species BMC Evolutionary Biology 2009, 9:70 Eesti mereala keskkonnaseisundi esialgne hindamine Põisadru andmebaasis eElurikkus Liigikirjeldus veebisaidil bio.edu.ee Lisateave veebisaidil bio.edu.ee Põisadru (Fucus vesiculosus), Marine Protected Areas in the Eastern Baltic Sea Fucus vesiculosus Linnaeus, 1753, WoRMS - World Register of Marine Species Fucus radicans, Wikipedia
Saint Lawrence

Saint Lawrence on: Saint Lawrence'i jõgi Põhja-Ameerikas Saint Lawrence'i laht Põhja-Ameerika Atlandi ookeani rannikul Saint Lawrence'i linnaosa Torontos Kanadas
Sund

Sund (taani Øresund, rootsi Öresund) on väin Skandinaavia poolsaare ja Sjællandi vahel. Sund ühendab Läänemerd Kattegati väinaga. Sundi lõunaots on lai, kuid on jagatud Amageri ja Saltholmi saarega kolmeks madalaveeliseks haruks. Väina keskosas on Veni saar. Väina põhjaots on kitsas kuid sügav. Seal asuvad teineteise vastas Helsingøri ja Helsingborgi linn. Amageri vastas oleval Sjællandi rannikul asub Kopenhaageni linn. 1. juulil 2000 avati Kopenhaagenit Malmöga ühendav Sundi sild, mida trassi Taani-poolses otsas jätkab 3 km pikkune tunnel.
Mäo mõis

Mäo mõis (saksa keeles Mexhof) oli rüütlimõis Paide kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jääb Mäo mõisa keskus Paide linna Järva maakonnas. Mõisa peahoone koordinaadid on 58° 54′ 44″ N, 25° 36′ 44″ E. Mäo mõisat on esmamainitud 16. sajandil, mil mõis kuulus Meckside perekonnale. Nende järgi sai mõis ka oma saksakeelse nime. 17. sajandil kuulus mõis kuulsale Rootsi väejuhile Lennart Torstensonile. 1669. aastal sai omanikuks kindralmajor Hans von Fersen. Pärast Põhjasõda kuulus mõis väga pikka aega Stackelbergidele ning mõnda aega ka Löwensternidele ja Essenitele. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Alexandra von Grünewaldt, kes oli kuulsa Vene helilooja Nikolai Rimski-Korsakovi vennatütar. Helilooja veetis mitmed suved Mäo mõisas ning korraldas seal kodukontserte. Mäo mõisa kahekorruseline barokne kivist härrastemaja ehitati 17. sajandi lõpus. Hoone hävis Põhjasõjas ning selle säilinud müüridele rajati uus häärber 18. sajandil. 19. sajandi esimesel kolmandikul ehitati hoone põhjalikult ümber klassitsistlikus stiilis. Hoone ehitati pikemaks ning sai kolmeosalised kaaraknad ehk Veneetsia aknad ja nelja sambaga portikuse. 1960.–1970. aastatel varemeteks muutunud härrastemaja hakati 1980. aastate lõpul taastama. Valmisid küll uued laed ja katused, kuid siis töö katkes. Hoonest on säilinud vaid majakarp ning enamik arhitektuurseid detaile on hävinud. Ümberehitatuna on säilinud ka kõrvalhooneid. Eesti mõisate loend "Unustatud mõis: Mäo mõisa saatus sõltub heast ärikavast" Järva Teataja, 4. november 2006 Mäo mõis Eesti mõisaportaalis
Vesijuus

Vesijuus (Ulothrix zonata) on hulkrakne rohevetikas. Vesijuus elab rühmadena jahedaveelistes ojades ja jõgedes, kinnitudes kas veepõhja või seal olevatele objektidele. Üksiku niidi läbimõõt on 0,01–0,045 mm. Vetikas paljuneb nii vegetatiivselt kui ka suguliselt. Vesijuus mängib tähtsat rolli veekogude isepuhastussüsteemis. Toitaineterikkas veekogus ta ei kasva. Vesijuus andmebaasis eElurikkus Vesijuus Eesti taimed. Tartu Ülikool
Radhakant Bajpai

Radhakant Bajpai on indialane, kellel on väga pikad kõrvakarvad. 2003. aastal olid tema kõrvakarvad kuni 13,2 cm pikkused ja Guinnessi rekordite raamat tunnistas ta kõige pikemate kõrvakarvadega inimeseks. 2009. aastal, kui ta oli 58-aastane, olid tema kõrvakarvad kuni 25 cm pikkused. Ta elab Uttar Pradeshi osariigis Kanpuri linnas. "Jumal on minu vastu lahke olnud." "Pictured: The man with the world's longest ear hair" Daily Mail, 17. veebruar 2009
Artur Grönberg

Artur Grönberg (12. jaanuar 1908 Haapsalu – 17. veebruar 1996 Durham, Põhja-Carolina) oli eesti ajakirjandustegelane. Aastatel 1926–1935 õppis Grönberg Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majanduse osakonnas. Alates 1928. aasta sügissemestrist kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi. Oli 1934–1936 ajalehe Lääne Elu tegevtoimetaja, 1936–1940 Uus Eesti toimetuse liige, 1942–1943 ajalehe Eesti Sõna toimetuses. Põgenes 1943 Sicherheitsdiensti (SD) eest Rootsi. Oli 1945–1951 Eesti Abistamiskomitee asjaajaja. 1944. aastal organiseeris Vikingshilli põgenikelaagris EÜSi liikmete kokkutuleku, mis pani aluse EÜSi organiseeritud tegevuse jätkamisele paguluses. Oli Eesti Komitee ja selle häälekandja – Teataja – üks asutajaid. Läks 1951 Kanadasse, oli raamatupidaja Montréalis. 1967 kolis USA-sse. 1967–1970 oli Duke'i Ülikooli ametnik Põhja-Carolina osariigis Durhamis ja 1970–1974 Põhja-Carolina Ülikooli raamatumüügi ärijuht. 1983. aastal valiti ta EÜSi auvilistlaseks. "Eesti Üliõpilaste Selts 100 aastat" "Eesti Üliõpilaste Seltsi ajalugu II" Auvilistlased Eesti Üliõpilaste Selts
Karangetang

Karangetang ehk Api Siau on tegevvulkaan Indoneesias Siau saare põhjaosas, kihtvulkaan. Vulkaan asub Sangihe saarestiku keskosas Sulawesi põhjatipu ja Mindanao lõunatipu vahel, 2200 km Jakartast kirdes. Tema geograafilised koordinaadid on 2°47'N, 125°24'O. Saarel elab 22 tuhat inimest, keda vulkaan pidevalt ähvardab. See on üks kõige aktiivsematest Indoneesia vulkaanidest: alates 1675 on ta pursanud üle 40 korra. 1997. aastal sai vulkaanist väljunud lõõmpilves surma 3 inimest. Vulkaani ümbert evakueeriti inimesi. 22. juulil 2006 andis Indoneesia riiklik vulkaanide uurimise keskus välja kõige kõrgema hoiatuse Karangetangi tegevuse kohta. 27. juulil toimuski vulkaanipurse, mille käigus vulkaanilist tuhka tõusis kuni 2,5 km kõrgusele. Esines ka laavavool ja 3900 inimest 6 ettejäävast külast pidi oma kodu maha jätma. 9. juunil 2009 teatas vulkaanide uurimise keskus, et Karangetang hakkab peaaegu kindlasti lähemas tulevikus purskama. 6. augustil 2010 hakkas vulkaan taas purskama, purske tagajärjel sai surma 4 inimest. Viimati purskas Karangetang 11. märtsil ja 19. märtsil 2011. Laava on voolanud kuni 1800 meetri kaugusele vulkaanist, võimud evakueerisid vulkaani ümbrusest umbes 600 inimest. Neist kahest purskest esimene toimus kõigest mõni tund pärast 2011. aasta Sendai maavärinat. Siiski ei teatatud surmadest ega suuremast kahjust. Suur maailma atlas, lk. 93 Indoneesias purskab järjekordne vulkaan, Postimees, 19.03.2011
Norfolki saare ala

Norfolki saare ala on Austraalia välisala Vaikses ookeanis Austraalia, Uus-Meremaa ja Uus-Kaledoonia vahel. Ta koosneb peasaarest Norfolki saarest, kus on 2300 elanikku, ning väikestest Nepeani saarest ja Phillipi saarest, mis on mõlemad asustamata. Norfolk Island, vaadatud 28.06.2022.
Jonsdorf

Jonsdorf on asula ja vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. Koht on riiklikult tunnustatud kuurort. Valla koduleht (saksa keeles)
Soputan

Soputan on väike tegevvulkaan Indoneesias Sulawesi saare põhjaosas. Vulkaan on pursanud näiteks 2000. aastal, 18. juulil 2003, 2006. aastal ja 20. augustil 2007. 25. oktoobril 2007 toimus järjekordne Soputani purse. Vulkaanituha pilv tõusis 1,5 km kõrgusele. Viimati hakkas vulkaan purskama 3. juulil 2011. Soputani vulkaan (pilt)
Lawalde vald

Lawalde on vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. Streitfeld, Lauba, Lawalde ja Kleindehsa. Valla koduleht (saksa keeles)
Hoolduspere

Hoolduspere ehk kasupere on perekond, kus kasvab laps, kes ei ole selle pere lapsendatud ega eestkostel. Hoolduspere võtab lapse perre kirjaliku lepingu alusel. Hooldamisele võtja sõlmib lepingu valla- või linnavalitsusega. Asendushooldus
Leutersdorfi vald (Saksimaa)

Leutersdorf on vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. Folge, Hetzwalde, Leutersdorf, Neuwalde, Sorge ja Spitzkunnersdorf. Valla koduleht (saksa keeles)
Haga

Haga on piirkond Rootsis Stockholmi läänis Solna vallas Gamla Haga ümber Brunnsvikeni läänekaldal Stockholmi kesklinnast vahetult põhja pool. Piirkonda ümbritsevad lõunast Stallmästargården, läänest Karolinska Ülikoolihaigla, Norra begravningsplatsen, Hagalund ja põhjas Frösunda. Haga park (Hagaparken), Linvävartorpet Kungliga begravningsplatsen Gamla Haga Haga Trädgård
Eestkostepere

Eestkostepere on perekond, kes hakkab lapsele eestkostjaks. Eestkoste seatakse lapse üle, kelle vanemad on surnud, tunnistatud teadmata kadunuks või teovõimetuks või kelle vanematelt on vanema õigused ära võetud. Eestkoste võidakse seada ka lapse üle, kes on muudel põhjustel jäänud ilma vanemlikust hoolitsusest. Tihti peale saavad eestkostjateks lapse sugulased, peamiselt vanavanemad. Riik toetab eestkosteperet igakuise hooldustoetusega. Eestkoste määramiseks vajalikud dokumendid ja eestkostja kandidaadi esitab kohtule lapse elukohajärgne kohalik omavalitsus. Hoolduspere Adoptiivpere
Mart Kull

Mart Kull on kolme eesti arsti ja arstiteadlase nimi: Mart Kull (19. aprill 1914 – 10. august 2007) – patofüsioloog Mart Kull (3. november 1956 – 13. aprill 2008) – otolarüngoloog Mart Kull (8. september 1981) – reumatoloog
Sibylla (eesnimi)

Sibylla on naisenimi, mis pärineb ladina sõnast sibylla ('sibüll'). Selle nime variant on Sibylle. Eestis on nime vaste Sibülla ning arvatavasti on selle lühendkujud Pill ja Pille. Nimekuju Pill (üksikutel juhtudel ka Bill) esineb eeskätt XVII - XVIII saj. vahetusel ja on ilmselt Rootsi mõjuga. USA-s pole Sibylla ühelgi aastal kuulunud 1000 kõige levinuma tüdrukule pandud eesnime hulka. Seal kasutatakse nimesid Sybil ja Sibyl. Rootsis on nimi Sibylla kasutusel 16. sajandist. Seda on kirjutatud ka "Sibilla". Rootsi nimekalendrisse (20. oktoober) tuli see nimi 1934 printsess Sibylla ajastul. See oli üks väheseid muudatusi, mis nimekalendris ajavahemikus 1901–1985. Nimel oli teatud populaarsus 1940ndatel. Hiljem on see märgatavalt vähenenud. Alates 1990. aastast on vähe tüdrukuid saanud selle nime põhieesnimena. 31. detsembri 2005 seisuga oli Rootsis 1203 inimest eesnimega Sibylla. Nendest 156-l oli see põhieesnimi. Aastal 2003 sai selle nime ainult üks tüdruk, kuid mitte põhieesnimena. printsess Sibylla Maria Sibylla Merian
Kattegat

Kattegat on väin Jüüti ja Skandinaavia poolsaare vahel. Põhjas on ühenduses Skagerrakiga, lõunas Sundi, Suur- ja Väike-Beldiga. Lääneosa on madal. Idaosa on sügavam, seal on skäärrannik. Suuremad saared Kattegatis on Samsø, Læsø ja Anholt.
Sundbyberg (asula)

Sundbyberg on endine linn Rootsis praeguses Stockholmi lääni Sundbybergi vallas. Praegu on see kasvanud Stockholmi linnaga kokku. Bromma valla küljest eraldus 1888. aastal eraldi vallana Sundbybergi alev. Aastal 1928 sai see linnaks. Aastal 1943 liideti Sundbybergi linnaga Lilla Alby munitsipaalkogukond, mis seni kuulus Solna valla alla. 1949. aastal läks Sundbybergi linna koosseisu likvideeritava Spånga valla osa Duvbo munitsipaalkogukond. Aastal 1971 sai Sundbybergi linnast Sundbybergi vald, mida nimetatakse tavakasutuses ka praegu Sundbybergi linnaks.
Kokkõkivi

Kokkõkivi ehk Kotkakivi (ka Manija Kokkõkivi, Kokõkivi, Kokakivi, Suurkivi ja Liukivi) on rändrahn Manilaiul. Rändrahn on alates 1938. aastast looduskaitse all ja jääb Pärnu linna Manija maastikukaitseala territooriumile. See on üks 22 kaitse all olevast rändrahnust Pärnu maakonnas. Graniidist rahnu maapealse osa kõrgus on 3,4 meetrit, ümbermõõt 15,1 meetrit ning maht ligikaudu 20 m3. Selle maapealse osa pikkus on 6,0 ja laius 4,0 meetrit. See on väidetavalt suurim rändrahn Pärnumaal. Samas on Pärnu maakonna kõrgeim rändrahn Võnnukivi (5 m) ja suurima ümbermõõduga Soo-otsa rändrahn (25,0 m) ning mõlemad rahnud ületavad Kotkakivi ka pikkuselt ja laiuselt. Nõnda on väite tõepärasus kaheldav. Rahn asub Manija saare keskkõrgendikul ja jääb küla keskossa Koka pere talu õue peale. Kuna rahnu lähedalt möödub saare põhiline tee, siis on see hästi leitav. Rändrahnu nimi tuleneb arvatavasti sellest, et see piirkond on põline merikotkaste toitumisala ning rahn oli kunagi lindude meelispeatuspaik. Kivi kohta käib mitmeid pärimusi. Näide: Endale seltsiliste leidmiseks olevat Vanapagan tahtnud kivilahmakat Sõrve sääre otsa vedida, kus see laevade liikumist oleks takistanud ning nõndaviisi inimesi kinni pidanud. Selleks võttis Vanapagan ühe paraja kivilahmaka endale põlle sisse ning hakkas Sõrve sääre poole astuma. Põllepaelad aga rebenesid ja kivi kukkus Tõstamaa poolsaarest natuke edasi merre. Kuna ka seal kohas oli laevade liikumist rohkesti, jätnud Vanapagan kivi paigale. Mis muud oli meremeestel ööpimeduses kivile otsa sõites öelda, kui "Kurat küll!" ja Vanapaganale meeldis väga, kui teda ikka hea sõnaga meeles peeti. Eri pärimuste seas esineb sisuliste erinevuste kõrval ka mitmeid sarnasusi. Näiteks sai Vanapagan mitme pärimuse järgi kivi vedamise idee just Peipsi järvel purjutavatelt kaluritelt, keda ta järve ääres kõndides nägi ja seetõttu endale kaluritest uusi seltsilisi lootis. Erinevustest üks sagedasemaid on koht, kuhu kivi jõudma pidi: Irbeni väina laevateedele, Sõrve sääre otsa või oligi kivi lõplikuks sihtkohaks mõeldud rahnu praegune asukoht. Põllepaelte katkimineku asemel on kivi mahapudenemise põhjusena välja toodud ka see, et Vanapagan jäi kukelaulu kätte. Eesti rändrahnude loend Pärnu maakonna kaitstavad loodusobjektid Keskkonnaamet, 2012, lk 40 "Pärnumaa väärtuslikud maastikud - Pärnu Maavalitsus". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. veebruar 2017. Vaadatud 23. augustil 2015. Manõja/Manilaid Eesti Saarte Kogu, 2012 "Talvetee viib Manijale hangedest läbi murdma" Pärnu Postimees, 10. veebruar 2010 Manija (Manilaiu) Kokakivi = Kokõkivi = Kotkakivi =Suurkivi Eesti looduse infosüsteemis Manija maastikukaitseala Eesti Loodus, 2006/12 Rahvapärimusi Kokkõkivist Kokkõkivi keskkonnaportaalis
Muusikaline heli

Muusikaline heli ehk muusikaheli ehk toon, on heli, millel on lisaks muudele heli põhiomadustele helitugevusele, helikestusele, tämbrile ja toposele selgelt eristatav helikõrgus. Heli, millel selgelt eristatav helikõrgus puudub, nimetatakse müraks. Tuleb teha vahet mõistete "muusikaline heli" ja "muusikas kasutatav heli" vahel, kuna muusikas kasutatakse kõiki võimalikke helisid. Muusikalised helid koosnevad harmoonilistest võnkumistest. Muusikalised helid jagunevad lihthelideks ehk lihttoonideks ehk puhastoonideks, mis koosnevad ainult ühest harmoonilisest võnkumisest x = a sin ω t liithelideks ehk liittoonideks, mis koosnevad paljudest erineva sageduse ja amplituudiga võnkumistest: x1 = a1 sin ω1t x2 = a2 sin ω2t x3 = a3 sin ω3t Liitheli Lihtheli Sundberg, Johan 1995: "Õpetus muusikahelidest", inglise keelest tõlkinud Liina Fjuk, Urve Lippus, Tauno Pajusaar, Rauno Remme ja Jaan Ross. Scripta Musicalia. ISBN 9985-9026-1-0 Mehhaanilised võnkumised ja lained. Akustika Muusikalistest universaalidest Vaikus ja müra http://www.dolmetsch.com/theoryintro.htm
Hans Nurk

Hans Nurk (15. juuni vkj 1889 Raaga talu, Tarvastu vald, Viljandimaa – 17. november 1944) oli Eesti ametnik, ühiskonnategelane ja poliitik (Eesti Asutava Kogu liige). Tema vanemad olid väiketalupoeg Hans Nurk ja Mari Nurk (sündinud Paavel). Hans Nurk õppis Ämmuste vallakoolis 1899–1902, Tarvastu kihelkonnakoolis 1902–1905, Kohtuministeeriumi poolt kohtutegelaste ettevalmistamiseks korraldatud õigusteaduslikud kursustel Tallinnas 1920–1921 ning osales õppereisil Lääne-Euroopas 1923 ning lõpetas 1926 I järgu diplomiga Tallinna Majandusinstituudi. Hans Nurk töötas vallakirjutaja abi ja kohtukirjutaja abi Tarvastu vallas, Vana-Antsla vallas, Palmse vallas ja Taevere vallas 7. jaanuar 1910 – 1914 ning vallakirjutaja ja kohtukirjutaja Halinga vallas 1914–1919. Hans Nurk oli 1919. aastal loodud Eesti Asutava Kogu liige sotsiaaldemokraatide fraktsioonis, Omavalitsuse Komisjoni ja Seadusandliku Komisjoni liige ja sekretär 1919–1920. Ta oli Viru maakonnanõukogu ja maakonnavalitsuse liige ja administratiiv- ja tervishoiu osakondade juhataja 1921–1923 ja Rakvere Hoolekandekohtu liige, Riigikontrolli arhiivi juhataja 1922–1927 ning Tallinna trammiosakonna asjaajaja 1927. aastast. Hans Nurk oli Tarvastu tarvitajate ühisuse asutajaliige 1911, Pärnu-Jaagupi haridusseltsi juhatuse liige 1916–1919, Eesti Vallasekretäride Seltsi asutajaliige, esimees 1919–1928, abiesimees 1929–1931 ja Riigi- ja Omavalitsuseteenijate Keskliidu asutajaliige, juhatuse liige 1919–1931. Eesti Maakondade Liidu mõtte algatajaid ja asutajaid, juhatuse liige 1921–1922 ja nimede eestistamise kesktoimkonna juhatuse liige "Eesti vallasekretäärid", Tallinn: Eesti Vallasekretääride Selts 1924 Hans Nurk abiellus 1924. aastal Lisette-Johanna Kleiniga. Maaomavalitsus nr 18. Hans Hansu p. Nurk., Eesti Maakondade Liidu häälekandja 25. novembril 1925, lk 314
Genfi järv

Genfi järv (prantsuse keeles Lac Léman või le Léman, saksa keeles Genfersee, itaalia keeles Lago Lemano, romanši keeles Lai da Genevra) on mageveeline järv Euroopas Šveitsi ja Prantsusmaa piiril. See on suurim Alpides asuvatest järvedest. Järv paikneb Rhône'i orus 372 m kõrgusel merepinnast. Poolkuukujulise järve kaldajoone pikkus on 167 km. Poolkuu looge jagab järve kaheks osaks: Suureks (pr Grand Lac) ja Väikeks (pr Petit Lac) järveks. Genfi järve valgla pindala on 7975 km². Järve kaldal asub Lausanne'i linn ja Rhône'i väljavoolul asub Genfi linn. Järve ääres asub ka Montreux, mis on tuntud oma festivalide poolest, seal ka asub Freddie Mercury mälestussammas. Venoge
Moritz-Casimir

Moritz-Casimir on mitme Bentheim-Tecklenburgi vürsti nimi: Moritz-Casimir I Moritz-Casimir II Moritz-Casimir III Moritz-Casimir IV Moritz-Casimir V
Tavolara

Tavolara on saar Türreeni meres Sardiinia ranniku lähedal. Saar on 6 km pikk ja 1 km lai.
Santería

Santería (ka lukumí, la religión; tähendab umbes 'pühakute tee') on sünkretistlik afrokariibi usund, mis põhineb peamiselt Nigeeria päritolu jorubate uskumustel, kuid sisaldab ka katoliikluse elemente. Santería kujunes välja Kariibi mere saartel (peamiselt Kuubal), kuhu Lääne-Aafrikast viidi mustanahalisi orje suhkrurooistandustesse tööle. Nad olid ristitud katoliiklased, kuid säilitasid tugevalt oma varasema usulise pärimuse, kuhu kuulus muuhulgas esivanemate (egun'ite) ja vaimudega suhtlemine transiseisundis, mis kutsuti esile rituaalsete tantsude ja trummimänguga, samuti loomohvrid. Santería oli algselt halvustav nimetus usulisele praktikale, kus katoliiklikud pühakud ja hõimujumalused-kaitsevaimud orisha'd lõimiti ühtseks panteoniks ning pühakutekultus varjutas kristliku Jumala palvlemise. Brasiilias sündis samal viisil candomblé nimeline sünkretistlik usund, Haitil aga voodoo. Jumalused-orisha'd (on erinevaid kirjapilte): Olóffi (isa, looja), Olórum (poeg), Olodumare (vaim); Elegguá, Obbatalá, Babalú Ayé, Aggayú, Ochosi, Oduduwa, Oggun, Olokun, Yemaya, Changó, Orúla, Osaín, Ochún, Oyá, Xenaoth, Yewá jt. Igal orisha'l on oma hüüdnimi, sümbolid, muusika, eelistatud ohvriannid jms. Tseremooniaid viivad läbi preestrid, mittepühendatuil reeglina juures viibida ei lubata. Preestreid nimetatakse babalorisha'deks (orisha-isad) või iyalorisha'deks (orisha-emad) või ka santero'deks ja santera'deks ning nende hulgas kehtib hierarhia, mille kõrgeimal astmel on ifá-preestrid ehk babalawo'd (saladustetundjad), kelle orisha Orunmila on tarkuse ja prohvetliku teadmise kaitsja. Õpetus ei sisalda pärispatu ega kuradi mõistet, jorubate kujutluses sisaldub kõiges olevas nii positiivne (iré) kui ka negatiivne (ibi) aspekt. Taotletakse õiget ja head eluviisi (iwapele). Kristliku ja europotsentristliku valitseva klassi kriitilise suhtumise tõttu oli santería kaua ametlikult põlu all ning selle kohta levis mitmeid eelarvamusi; seda seostati satanismi ja musta maagiaga.
Shiga mägi

Shiga (jaapani 志賀山 shiga-yama) on Jaapanis Honshū saarel Kusatsu-Shirane vulkaanist põhja pool paiknev mägi. Shiga-Kogeni (Shiga platoo) piirkond on populaarne koht talispordialade tegelemiseks.
Lesbos

Lesbos (vanakreeka; kreeka Λέσβος Lésvos, mõnikord nimetatakse Mytilini pealinna järgi) on Kreekale kuuluv saar Egeuse mere idaosas Türgi ranniku lähedal. Türgi mandriosast eraldab seda kitsas Mytilini väin. Saare pindala on 1630 km², see on suuruselt kolmas Kreeka saar. Kõrgeim koht on Lepétymnose mägi (968 m). Saart lõhestavad kaks suurt lahte – Kalloni laht saare lõunaosas ja Gera laht saare kaguosas. Lesboselt oli pärit Sappho. Lesbi Rodafnídia  Lesbos – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Lesbose saare elanikud nõuavad õiglust Lesbose saare elanikud ei saanud sõna "lesbi" kasutamise ainuõigust, 22. juuli 2008
Kaido Jaanson

Kaido Jaanson (21. juuni 1940 Pärnu – 2. mai 2015 Tartu) oli eesti ajaloolane ja politoloog. 1965. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajaloo eriala, õppis 1968–1971 aspirantuuris ning sai 1975. aastal ajalookandidaadiks. Aastatel 1971–1991 töötas ta Tartu Ülikooli üldajaloo kateedri õppejõuna, oli 1991–1995 lähiajaloo õppetooli dotsent, 1995–1999 politoloogia osakonna juhataja, 1995–2001 rahvusvaheliste suhete professor ning alates 2001. aastast rahvusvaheliste suhete õppetooli hoidja. Kaido Jaanson kuulus EV presidendi akadeemilisse nõukokku, Eesti Diplomaatide Kooli nõukokku ning okupatsioonide repressiivpoliitika uurimise riiklikku komisjoni. 2005 Tartu Ülikooli medal Kodanliku Eesti ja Skandinaaviamaade suhted aastail 1917–1925 : dissertatsioon ajalookandidaadi teadusliku kraadi taotlemiseks. Juhendaja: P. Vihalem; Tartu Riiklik Ülikool, üldajaloo kateeder. Tartu, 1975. Draakoni hambad : Rootsi ja Taani palgasõdurid 1919. aastal Eestis. Tallinn, 1987. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022.
Juan Linz

Juan José Linz Storch de Gracia (24. detsember 1926 Bonn, Saksamaa – 1. oktoober 2013 New Haven, Connecticut, USA) oli hispaania sotsioloog ja politoloog. Ta oli tuntud tänu oma teooriatele autoritaarsetest ja totalitaarsetest valitsussüsteemidest. Tema isa oli sakslane, ema oli kodanlikustunud hispaania aristokraat, kes elas Weimari-Saksamaal. 1932. aastal läks ema koos pojaga Hispaaniasse, tema isa jäi Saksamaale ja hukkus 1934. aastal autoõnnetuses. Tema kasuisa (ema elukaaslane) Hispaanias oli eesti poliitpagulane Aleksander Kesküla. Kaido Jaanson. "Sõbrad.Vähemlane Otto Sternbeck ja enamlane Aleksander Kesküla 1905". Tuna 2/ 2007. Lk 34–35
Saulepi mõis

Saulepi mõis (saksa keeles Saulep) oli mõis Läänemaal Varbla kihelkonnas. Nüüdisajal asub kunagine mõis Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. Esimesed teated mõisahoonete kohta on aastast 1698, mil Saulepi kuulus veel Varbla mõisale. 1726 jagas eakas Varbla mõisa omanik Magnus Johann von Nasackin Saulepi oma vanimale pojale Adam Johann von Nasackinile. Kaks aastat hiljem läks pärast isa surma kogu Varbla ala (Varbla mõis, Saulepi mõis ja selle karjamõis Orrassaare) Adam Johann von Nasackinile. Pärijate vahel tekkinud tüli tõttu eraldati Saulepi mõis 1797. aastal Vana-Varbla mõisast. Mõisa peahoone ehitati 19. sajandi keskel, see on suhteliselt väike ja lihtne puithoone. Lisaks peahoonele on säilinud mõned kõrvalhooned ja nende varemed. Mõis on tänapäeval viletsas seisus ja park on hooldamata. Saulepi mõis Eesti Ajaloo Arhiivis Eesti mõisaportaal Saulepi mõisast Saulepi valitsejad
Surmarelv 3

"Surmarelv 3" (originaalpealkirjaga "Lethal Weapon 3") on USA mängufilm, mis esilinastus 15. mail 1992.[viide?] Selles filmis peavad eelmisest kahest filmist tuntud peategelased Martin Riggs (Mel Gibson) ja Roger Murtaugh (Danny Glover) tabama eksvõmmi ja kurjategija Jack Travise. Film on saavutanud suure vaadatavuse ka Eesti teleekraanidel. Näiteks 2007. aasta juulis oli see Kanal 2 kõige vaadatum film.[viide?] Mel Gibson Danny Glover Joe Pesci Rene Russo Stuart Wilson Surmarelv Surmarelv 2 Surmarelv 4