laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Purjetamine 2012. aasta suveolümpiamängudel

2012. aasta suveolümpiamängude purjeregatt korraldati 28. juulist – 11. augustini keskusega Weymouthi ja Portlandi Rahvuslikus Purjetamise Akadeemias (Weymouth and Portland National Sailing Academy). Keskus asus Portlandi saarel Dorseti Inglismaa lõunarannikul (Weymouth ja Portland) ja kaugus olümpiastaadionist oli 245 km . Üks purjetamisrada paigutati Portlandi sadama veealale ja kolm Weymouthi lahele. . Purjetamise keskus sai valmis 2008. aasta novembris. Võistlema oodati 380 purjetajat (237 meest, 143 naist) kümnes klassis: Meeste üheinimese svertpaat – Laser Meeste üheinimese(raske) svertpaat – Finn Meeste kaheinimese svertpaat – 470 Meeste "lootsik"(skiff) – 49er Meeste purjelaud – RS:X Meeste kiiljaht – Star Naiste üheinimese svertpaat – Laser Radial Naiste kaheinimese svertpaat – 470 Naiste matšpurjetamine – Elliott 6m Naiste purjelaud – RS:X Normitäitjad Finn - Deniss Karpak Laser - Karl-Martin Rammo Laser Radial - Anna Pohlak RS:X - Johannes Ahun RS:X - Ingrid Puusta Where is WPNSA "Weymouth & Portland @ Map - London 2012". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. august 2009. Vaadatud 14. augustil 2009. London 2012 Olympics: storm blows up over plans for sailing course, telegraph.co.uk "28. november 2008 - Weymouth & Portland sail to Gold as ODA completes construction on first London 2012 venue". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. detsember 2008. Vaadatud 7. detsembril 2008. "WPNSA fotodel". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2012. Vaadatud 2. aprillil 2012. ISAF: London 2012 Olympic Games Sailing Competition : Events https://archive.today/20120908213657/www.london2012.com/sailing Sailing | Olympic Sport | London 2012] "Kvalifitseerumine olümpiale toimub purjetamise maailmameistrivõistluste (2011 ja 2012) alusel". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2012. Vaadatud 3. juunil 2012. Eesti purjetajad Londoni olümpiamängudel Olympic sailing in Weymouth & Portland | London 2012 Olympic Games ISAF: Official Site of Sailing at Weymouth and Portland on Summer Olympic games 2012 in London [11774.pdf Notice of Race for the 2012 Olympic Sailing Competition] (Võistlusteade) Olympic Sailing - Schedule, Results, Medals | London 2012 Sailing - Schedule & Results Olympic Chart at website of The Portland Port & Harbour Authority London 2012 Olympics: Sailing, Telegraph Sailing at London 2012 - YouTube Ajakava - PURJETAMINE (10 medaliala) | London 2012 | ERR purjetamise tulemused, om.err.ee
Fayetteville

Fayetteville võib tähistada mitut kohta Ameerika Ühendriikides Fayetteville (Alabama) Fayetteville (Arkansas) Fayetteville (Georgia) Fayetteville (Illinois) Fayetteville (Indiana) Fayetteville (New York) Fayetteville (Põhja-Carolina) Fayetteville (Ohio) Fayetteville (Pennsylvania) Fayetteville (Tennessee) Fayetteville (Texas) Fayetteville (Lääne-Virginia)
Nikomeedia

Nikomeedia ehk Nikomedeia (kreeka keeles Νικομήδεια) oli ajalooline linn Väike-Aasias, tänapäeval tuntud kui Türgi linn İzmit. Nikomeedia kohale asutati Megara koloonia aastatel 712–711 eKr ning linna nimi oli algselt Astakos (Αστακός) Bitüünias. Astakose purustas Vana-Makedoonia väejuht Lysimachos (306–281 eKr) ning selle ehitas uuesti üles 264 eKr Bitüünia kuningas Nikomedes I, kelle järgi linnale nimi pandi. Sellest ajast saadik kuulus Nikomeedia Väike-Aasia kirdeosa tähtsamate linnade hulka. Nikomeedias on sündinud ajaloolane Arrianos ning seal veetis oma viimased eluaastad Kartaago väejuht Hannibal. Nikomeedia oli Rooma riigi ajal suurlinn, millest sai 286. aastal (Diocletianuse valitsusperioodil) impeeriumi idaosa pealinn. Aastal 330 viis Constantinus Suur pealinna lähedalasuvasse Byzantiumi, mis nimetati tema järgi Konstantinoopoliks. Constantinus suri Nikomeedia lähedases villas aastal 337. Pärast pealinna staatuse kaotamist Nikomeedia siiski ei hääbunud, sest seda läbisid Konstantinoopolisse viivad tähtsad Aasia kaubateed. Järgnevalt kuulus linn ja alad Bütsantsi keisririiki, kuni Osmanite vallutuseni 14. sajandil. Peter Levi (toim). Guide to Greece By Pausanias. Lk 232. ISBN 0-14-044225-1. Cohen, Getzel M. The Hellenistic settlements in Europe, the islands, and Asia Minor. Lk 400. ISBN 0-520-08329-6. See C. Texier, Asie mineure (Paris, 1839); V. Cuenet, Turquie d'Asie (Paris, 1894).
Fayetteville (Arkansas)

Fayetteville on linn USA-s Arkansase osariigis, Washingtoni maakonna halduskeskus. 2016. aastal oli linna elanike arv 83 826, mis on Arkansases suuruselt kolmas. Linnas asub Arkansase Ülikool. Kuigi Arkansase kirdeosa seostatakse sagedamini Walmartiga (mis asutati Bentonville'i äärelinnas), siis Fayetteville'i elanikud on alati eelistanud oma kodulinna siduda ülikooliga. 11. augustil 1975 ostis Bill Clinton Fayetteville'i linnas ülikooli läheduses asuva maja aadressil 930 California Boulevard 17 200 dollari eest. Toona töötas ta koos oma tulevase abikaasa Hillary Rodhamiga ülikoolis õpetajana, nende abielutseremoonia toimus sellesama maja elutoas kaks kuud hiljem, 11. oktoobril. Novembris 1976 valiti Bill Clinton Arkansase justiitsministriks, misjärel Clintonid kolisid Little Rocki, kuid kuni maja müümiseni 1983. aastal rentisid nad seda õigusteaduse üliõpilastele. Tänapäeval tegutseb majas Clintoni majamuuseum. 22. jaanuaril 2010 lisati maja USA Riiklikusse Ajalooliste Paikade Registrisse, ning samal aastal nimetati tänav, millel maja asub, ümber Clinton Drive'iks. "Clinton House". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2016. "California Boulevard renamed Clinton Drive". Fayetteville Flyer. 5. august 2010. Vaadatud 8. november 2017. Koduleht
Sander Pärn

Sander Pärn (sündinud 19. veebruaril 1992) on Eesti autorallisõitja. 2013. aastal sõitis Pärn JWRC klassis. Parim tulemus oli Soome ralli teine koht. Hooaeg lõpetati neljandana. 2014. aastal võitis ta Drive DMACK Cup-i. Sari koosnes 5 etapist, Pärn võitis neist kolm esimest (Portugal, Poola ja Soome), Saksamaal tuli teiseks ning Hispaanias viiendaks. Hiljem on ta sõitnud Ford Fiesta R5 autoga WRC2-klassis. 2012, Soome 2014, Saksamaa 2015, Poola 2015, Sardiinia 2016, Portugal Sander Pärn Rally Team Profiil ewrc-results.com lehel
Myntverket

AB Myntverket oli Soome ettevõte, mis asus Rootsis Eskilstunas ning valmistas münte Rootsi Riigipangale ja teistele keskpankadele. Lisaks valmistati Nobeli auhinna medaleid. Myntverket oli asutuse enda väitel Rootsi vanim ettevõte. Myntverket läks 2002. aastal Soome riigi mündivalmistaja Rahapaja Oy omandusse. 2011. aastal otsustati, et Eskilstunas asuv rahapaja suletakse. Pärast seda Rootsis enam mündikoda ei ole. Kungliga Myntet Myntverketi ametlik koduleht
1982. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused

Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses 1982. aastal peeti Poolas Katowices.
1981. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused

1981. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused toimusid Norras Oslos.
Maadlus 1920. aasta suveolümpiamängudel

Maadlus 1920. aasta suveolümpiamängudel toimus Belgias Antwerpenis. Nii Kreeka-Rooma kui ka vabamaadluses võisteldi viies kaalukategoorias: kuni 62 kg, kuni 67,5 kg, kuni 75 kg, kuni 82,5 kg ja üle 82 kg.
Aleuroliit

Aleuroliit on valdavalt aleuriidist koosnev settekivim. Aleuroliit on purdkivim. Nagu nimetusest näha, koosneb ta peamiselt (rohkem kui 2/3 ulatuses) aleuriidile vastava terasuurusega osakestest (see suurus on 2–62,5 μm). Terasuuruselt on ta savi ja liiva vahepealne sete. Savi terasuurus on väiksem ja liiva terasuurus on suurem kui aleuroliidil. Aleuroliit meenutab liivakivi, kuid on sellest peenemate teradega ja seetõttu siledama pinnaga. Aleuroliit erineb liivakivist oluliselt selle poolest, et poorid temas on palju väiksemad ja ta sisaldab sageli märksa rohkem saviosakesi. Kuigi aleuroliiti aetakse vahel savikildaga segi, puuduvad aleuroliidil savikildale omane lõhelisus ja laminatsioon ehk õhukeste kihtide eraldumine kivimi pinnalt. Aleuroliit võib sisaldada konkretsioone. Välja arvatud juhul, kui saviosakeste sisaldus aleuroliidis on suur, jääb stratifikatsioon ehk lademelisus kivimis varjatuks ja aleuroliit kipub murenema kaldus nurga all, mis ei ole seotud lasumusega. Esimesena kirjeldas aleuroliiti teaduslikult nõukogude petrograaf A. N. Zavaritski 1930.
Glória

Glória on asum Rio de Janeiros, Brasiilias Marina da Glória on jahisadam Glórias, 2016. a. OM-i võistluspaik Glória on linn ja omavalitsus Bahia osariigis, Brasiilias Glória on 100 m kõrghoone Ružinovi piirkonnas Bratislavas, Slovakkias Gloria
Glória (Rio de Janeiro asum)

Glória on asum Rio de Janeiros Brasiilias. Glória asum paikneb Centro (kesklinna) ja Flamengo (flaami) asumi vahel. Asum on nimetatud kiriku Nossa Senhora da Glória do Outeiro järgi. Leandro Joaquimi (1738–1798) maal piirkonnast ~1790. aastast Marina da Glória, 2016. aasta suveolümpiamängude regati jahisadam "Biography Leandro Joaquim (Rio de Janeiro, c.1738 - idem, c.1798)". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2010. Vaadatud 4. aprillil 2012. Imperial Irmandade de Nossa Senhora da Glória do Outeiro - Notícias Bairro: Glória
Ägiriin

Ägiriin ehk akmiit on pürokseenide hulka kuuluv silikaatne mineraal. Värvuselt pruun või rohekas. Leidub leeliselistes tardkivimites. Ägiriini kristallid koosnevad naatriumi, raua, räni ja hapniku aatomeist. Webmineral.com ägiriinist
Kaasmass

Kaasmass (inglise apparent additional mass) on fiktiivne mass, mis tuleb lisada keha tegelikule massile, et arvutada jõud, mis on vajalik kehale kulgliikumisel vedelikus teatud kiirenduse andmiseks. Kaasmass vastab kehaga kaasa kanduva vedeliku tekitatud täiendavale takistusjõule, mis on keha kiirendusega võrdeline. Kaasmassi tuleb arvestada näiteks kehade sukeldumise ja laeva õõtsumise puhul. 1981. Tehnikaleksikon. Tallinn, Valgus. 656 lk }}
Maadlus 1908. aasta suveolümpiamängudel

Maadlus 1908. aasta suveolümpiamängudel toimus Londonis Suurbritannias. Kreeka-Rooma maadluses võisteldi neljas kaalukategoorias: kuni 66,6 kg, kuni 73 kg, kuni 93 kg ja üle 93 kg. Vabamaadluses võisteldi viies kaalus: kuni 54 kg, kuni 60,3 kg, kuni 66,6 kg, kuni 73 kg ja üle 73 kg.
Argo Kõvamees

Argo Kõvamees (8. jaanuar 1926 Tallinn – 17. oktoober 2007 Bromma) oli eesti arst. Ta lõpetas 1953. aastal Karolinska Instituudi, dr. med. 1968. Argo Kõvamehele anti 1991. aastal Tartu Ülikooli medal, ta oli Eesti Kirurgide Assotsiatsiooni, Eesti Lastearstide Seltsi, Rootsi Veresoonekirurgide Seltsi ja alates 1991. aastast Eesti Arstide Seltsi Rootsis auliige. 2000. aastal pälvis ta Eesti Punase Risti I klassi teenetemärgi. Ta oli Mihkel Kõvamehe poeg. Ants Anderson. Lahkus teenekas arst ja kodumaa abistaja. Eesti Päevaleht, 15. november 2007, nr. 45, lk. 11.
Ülehelipauk

Ülehelipauk on atmosfääris kõrvast ülehelikiirusel mööduva lööklaine kuuldav komponent. See heli võib sarnaneda kahuripaugu või ka plahvatusheliga, sõltub õhus liikuva keha suurusest (näiteks lennuk, rekordkiiruse auto või meteoorkeha). Väiksem/lühem ülehelikiirusel õhus liikuv keha (mürsk, kuul, vabalangev pomm, helikopteri rootori labaots) tekitab plaksatuse moodi heli. Ammustest aegadest on inimesele tuttav voorimehe piitsa plaksatus, sellise heli tekitab lööklaine piitsa otsa ülehelikiiruse ületamisel. Kuivas õhus temperatuuril 20 °C on helikiirus 1236,5 km/h; reisilennukite lennukõrgusel (10 km) –50 °C juures on helikiirus 1078,7 km/h.
Alide Viire-Slet

Alide Viire-Slet (sündinud Alide Saukas, 1934–1936 Alide Vidrikson, 1936–1944 Alide Viire; 21. märts (vkj) / 3. aprill 1903 Qiqihar, Hiina keisririik – 18. mai 2007 Itapecerica da Serra, Brasiilia) oli Eesti konsulaarametnik. Tema isa töötas vedurijuhina Ida-Hiina raudteel. Pere läks varsti pärast Alide sündi elama Riiga ja alates 1910. aastast käis Alide Riias koolis. 1914. aastal läks ta koolivaheaega veetma Hiinasse, kuid puhkenud sõja tõttu ei pääsenud enam tagasi Riiga. Ta jätkas kooliskäimist Harbinis, kus lõpetas 1921. aastal kommertskooli. Ta õppis 1922. aastast Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, oli 1922–1926 õigusteaduskonna kaubandusosakonnas (lõpetas cum laude) ja 1929–1930 õigusteaduskonnas. Ta oli korporatsiooni Filiae Patriae liige. Töötas Tallinnas raamatupidajana, oli USA Tallinna konsulaadi ametnik. Aastatel 1930–1933 elas ta Ameerika Ühendriikides, kus oli New Yorgi Eesti konsulaadi ametnik. Eestisse naasnult töötas ta Eesti Pangas ametnikuna. 23. augustil 1944 abiellus ta vormsirootslase Lars Sletiga (1885–1949), et pääseda sel viisil Rootsi. Sealt liikus ta 1945. aastal Brasiiliasse. Ta oli väikeettevõtja, aastatel 1946–1976 São Paulo konsulaadi infobüroo juhataja ja sekretär, oli E.E.L.K. São Paulo koguduse asutajaliige ja korporatsiooni Filiae Patriae Brasiilia koonduse esinaine. Oli aktiivne väliseesti tegelane, osales Brasiilia eestlaste esindajana kõikidel ESTO-del aastatel 1972–1996. Tal oli plaan tulla 1998. aastal vanaduspõlve veetma Eestisse, kuid halvenenud tervis takistas kava teostumist ning ta veetis viimased eluaastad São Paulo lähedal asuvas vanadekodus. Tema vend oli diplomaat Ferdinand Saukas. Kaug-Ida eestlaste nimekiri. I osa (raamat) 13.08.1920-22.09.1922. Eesti Rahvusarhiiv, RA ERA.43.1.98. Leht 37p, 38 Eino Viire. "104-aastane Alide Viire-Slet suri Brasiilias". Eesti Päevaleht nr 25, 21. juuni 2007, lk 11 R.L.A. "95-aastane eestlanna kolib Brasiiliast Eestisse". Eesti Päevaleht nr 14, 9. aprill 1998. Lk 7 Eino Viire. "104-aastane Alide Viire-Slet suri Brasiilias". Eesti Päevaleht nr 25, 21. juuni 2007, lk 11 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 TLÜAR väliseesti isikud
Enn Vallak

Enn Vallak (kuni 1938 Johannes Peeters; 9. märts (vkj)/ 22. märts 1916 Pärnu – 2. aprill 2007 Grythyttan, Örebro lään, Rootsi) oli eesti leidur, ärimees, diplomaat ja metseen. 1944. aastal põgenes ta koos perekonnaga Rootsi, kus hakkas tegelema mänguasjade tootmisega ning hiljem oli tegev metallitööstuses. 1952. aastal tegi ta terasetööstuses revolutsiooni oma patendiga The Vallak Hot Top, mida on peetud Rootsi üheks olulisemaks leiutiseks aastail 1945–1980. Ta oli suurima pagulaskirjastuse Eesti Kirjanike Kooperatiiv üks asutajaid ja peaaktsionäre. Aastail 1970–1976 oli ta Etioopia keisririigi aukonsul Šveitsis ja Austrias. Ta rajas lennufirma Multirole Light Aircraft humanitaarabi toimetamiseks Aafrikasse. Ta oli pikka aega Eesti aukonsul Šveitsis. 1996 Riigivapi III klassi teenetemärk Suri Eesti esimene taasiseseisvumisjärgne aukonsul Šveitsis Enn Vallak. Välisministeerium, 12. aprill 2007 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). ERR-i arhiiv: Leidur Tööstur Diplomaat Audoktor Metseen Kunagine Pärnu poiss. ETV 1999 Janika Kronberg. Eesti terasraamatute haldjas, Tööstur ja metseen Enn Vallak saab 22. märtsil 90. EPL, 20. märts 2006 Kadri Masing. Suri Eesti esimene taasiseseisvumisjärgne aukonsul Šveitsis. EPL, 12. aprill 2007 Ivar Paljak. Leidurit ja metseeni Enn Vallakut mälestades. Eesti Päevaleht nr 21, 24. mai 2007. Lk 11 TLÜAR väliseesti isikud
Titaniit

Titaniit ehk sfeen on monokliinne silikaatne mineraal. Titaniit võib olla värvunud mitmesugustes toonides. Esineb aktsessoorse mineraalina näiteks graniidi, gneisi ja kristalse kilda koostises. Webmineral.com titaniidist
Kahlajad

Kahlajateks nimetatakse kõiki kurvitsaliste seltsi kuuluvaid ranniku- ja soolinde peale merelisema eluviisiga ännide, kajakate, tiirude ja alkide. Eesti kahlajad on seega tüllaste, kurvitslaste, merisklaste ja naaskelnoklaste sugukonda kuuluvad linnuliigid. Laiemalt tuntud kahlajad on nt kiivitaja, tutkas, metskurvits, tikutaja, suurkoovitaja. Nime on sellele rühmale andnud enamikule neist toitumisel iseloomulik madalas vees kahlamine . Eestis aitab selle linnurühma uurimisele kaasa 2006. aastal asutatud Eesti Ornitoloogiaühingu kahlajatöörühm. Veelinnud "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2013. Vaadatud 3. aprillil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. juuli 2012. Vaadatud 3. aprillil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kahjala-asurkondade pikaajalised muutused Eesti looduslikes elupaikades, video
Teema (haldusüksus)

Teema oli Bütsantsi haldusüksus. Teemade süsteem loodi 7. sajandi keskel Väike-Aasias pärast muslimite vallutusretki Bütsantsi aladele. Uued haldusüksused asendasid varasemad Rooma provintsid, mille loomisel osalesid Diocletianus ja Constantinus Suur. Teemade süsteem saavutas oma haripunkti 9.–10. sajandil, mil vanad teemad jaotati väiksemateks ja vastvallutatud aladele loodi uued. Haldussüsteemi muudeti märkimisväärselt 11. ja 12. sajandil, kuid termin jäi veel mingil määral kasutusse kuni keisririigi lõpuni (1453). Teemasid juhtisid otse keisririigi administratsioonile alluvad strateegid, kellel oli nii sõjaline kui ka tsiviilvõim. Sõdurite maale asustamisega oli võimalik moodustada sõjaväekohuslastest maakaitsevägi (stratioodid). Uusasunikud said endale päritava maavalduse, mille abil pidid nad endale nii elatist teenima kui ka sõjavarustuse hankima. Hermann Kinder, Werner Hilgemann. "Maailma ajalugu esiajast tänapäevani". Avita (2001) lk 139. ISBN 9985-2-0354-2.
Eivin Bruun

Leofred Eivin Bauditz-Bruun (2. märts 1893 – 9. märts 1919 Tallinn) oli Taani sõjaväelane (leitnant). Ta sai gümnaasiumihariduse ja õppis edasi metsandust. Aastail 1912–1913 osales ta Bulgaaria poolel vabatahtlikuna Esimeses Balkani sõjas. Aastail 1916–1919 teenis ta Taani sõjaväes ning lasi end 1919. aastal arvata reservi, et ta saaks vabatahtlikuna minna sõtta, millest Taani ametlikult ei võtnud osa. Tuli 1919. aastal Eestisse. Ta ei jõudnud oodata ära Taani üksuse formeerimist ning liitus 28. veebruaril Rootsi vabatahtlikega, oli seal Carl Mothanderi adjutant. Ta saadeti märtsi algul Narva rindele, kus ta juba esimeses lahingus 4. märtsil 1919 sai raskelt haavata. Ta suri 9. märtsil 1919 saadud haavadesse Tallinnas. 13. märtsil viidi tema kirst jäälõhkuja "Väinamöise" pardale, matusetalitus toimus 31. märtsil Kopenhaageni lähedal Gentofte kirikus. Kirst oli kaetud Taani ja Eesti lipuga. 1913 Bulgaaria sõjamälestusmedal Rootsi vabatahtlike mälestusmedal (postuumselt) Tema isa oli suurkaupmees ja numismaatik Lars Emil Bruun. Vello Helk. "Esimene Eesti Vabadussõjas langenud taanlane". Eesti Päevaleht nr 3, 18. jaanuar 2007. Lk 4
Maadlus 1904. aasta suveolümpiamängudel

Maadlus 1904. aasta suveolümpiamängudel toimus Saint Louises USAs. Võisteldi ainult vabamaadluses, seitsmes kaalukategoorias: kuni 47,6 kg, kuni 52,1 kg, kuni 56,7 kg, kuni 61,2 kg, kuni 65,2 kg, kuni 71,6 kg, üle 71,6 kg.
Kana (kiri)

Kana on Jaapani silpkiri, millesse ei kuulu kanji. Kana jaotub hiraganaks (ひらがな), katakanaks (カタカナ) ja nende eelseks silbiliseks kanjiks man’yōgana (万葉仮名). Katakanat mõne lisandiga kasutatakse ainu keele kirjutamiseks. Hiragana Katakana Jaapani keel
Rootsi Eestlaste Liidu esinduskogu valimised 2006

Rootsi Eestlaste Liidu esinduskogu valimised toimusid 1. kuni 30. novembrini 2006. 40 Rootsi Eestlaste Liidu esinduskogu kohale oli 59 kandidaati. 2000 hääleõiguslikust liikmest hääletas 526 (25%). Valituks osutusid häälte hulga järjekorras: Ülo Ignats (408 häält) Peeter Luksep (349) Jaan Seim (340) Aho Rebas (334) Mai Raud-Pähn (279) Ingo Tiit Jaagu (276) Andres Käärik (271) Jaak Akker (269) Ivar Paljak (266) Rein Asu (255) Pille-Mai Laas (249) Ivar Algvere (243) Leelo Pukk (228) Raimo Raag (223) Katrin Särg (215) Peeter E. Pütsep (214) Siim Aring (213) Evi Lepik (211) Urmas Lepik (208) Helve Jaagu (206) Anne Wompa (205) Edith Kotka-Nyman (201) Paul Laan (194) Matti Lepik (189) Riina Noodapera (183) Kristel Sarrik (181) Maela V. Jaanivald (180) Piia Aia (176) Peeter Tarkpea (170) Uno Schultz (169) Jüri Karl Seim (169) Ilmar Karro (168) Nora Ausmees (166) David Papp (165) Maire Vill (164) Markus Kamarik (163) Heiner Erendi (159) Lembit Pella (112) Merike Lundström (78) Aksel Timoleon (72) Mai Raud-Pähn. RELi esinduskogu valimiste tulemused on selgunud. Eesti Päevaleht nr 1, 5. jaanuar 2007. Lk 3
Rooma-Pärsia sõjad

Rooma-Pärsia sõjad olid sõdade seeriad (54 eKr–628), milles Rooma riik (hiljem Bütsants) osales kahe suurriigiga: Seleukiidide ja Partia riigiga. Esimesed lahingud Rooma ja Partia vägede vahel toimusid aastal 92 eKr. Sõja viimased taplused peeti Bütsantsi ja Sassaniidide riigi vahel. Rooma-Pärsia sõjad lõppesid muslimite vallutustega (628 pKr), kes purustasid Sassaniidide riigi ja hõivasid suure osa Bütsantsi territooriumidest. Kuigi sõjad kestsid sajandeid, jäi lahingute toimumise piirkond praktiliselt muutumatuks. Rooma-Partia sõda, Carrhae lahing 53 eKr, Marcus Licinius Crassus
Peeter Luksep

Peeter Luksep (29. jaanuar 1955 Hammarby – 8. september 2015 Stockholm) oli eesti päritolu Rootsi majandustegelane ja poliitik. Ta lõpetas 1981. aastal Stockholmi kaubanduskõrgkooli. Peeter Luksep oli moderaatide esindajana aastatel 1991–1994 Riksdagi liige ja 1979–1988 Stockholmi linnavolikogu liige. Aastatel 1979–1992 kuulus ta Eesti Rahvusnõukogu juhatusse ja oli 1990–1992 Eesti eksiilvalitsuses finantsminister. Ta oli Eesti Kongressi liige. Peeter Luksep oli Rootsi Eestlaste Esinduse (REE) ja Rootsi Eestlaste Liidu (REL) X–XV Esinduskogu saadik aastatel 1990–2014. 1990. aastast oli ta Rootsi Eestlaste Esinduse esimees. 1993. aastal reorganiseeriti REE REL-iks. Luksep oli aastaid REL-i juhatuse esimees, hiljem REL-i auliige. Ta oli üks Baltimaade iseseisvuse toetuseks korraldatud Stockholmi esmaspäevamiitingute algatajaid. Ta oli muu hulgas konsultatsioonifirma Kreab asedirektor ja Rootsi alkoholitootja Vin & Sprit AB asepresident ning Pernod-Ricard Grupi asepresident ühiskonnasuhete alal. Tema isa oli arst Friedrich Luksep (1920–2013). 1999 Valgetähe III klassi teenetemärk "Om Republiken Estlands existens" 1990 "Vabariigi Valitsus 20.06.1990 - 07.10.1992". Originaali arhiivikoopia seisuga 15.04.2012. Vaadatud 3.04.2012. Peeter Luksep Riksdagi lehel, viimati vaadatud 12. august 2018 Peeter Luksep Riksdagi lehel, veebiarhiiv, viimati vaadatud 12. august 2018 Mart Laar. Lahkus Peeter Luksep
Alfred Kõiv

Alfred Kõiv (26. juuni 1899 Varstu – 1979) oli eesti vaimulik. Ta lõpetas aastal 1920 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1920–1924 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Aastatel 1918–1920 töötas ta köstri ja koolijuhina Vana-Roosas, aastatel 1920–1922 õpetajana Tartus, aastatel 1924–1926 Rakveres. Prooviaastal oli ta Rakvere Kolmainu koguduses. Ordineeriti õpetajaks 31. oktoobril 1925. Ta oli aastatel 1925–1930 Halliste Püha Anna koguduse abiõpetaja, aastatel 1930–1933 oli ta sama koguduse (introdutseeriti 10. augustil 1930) õpetaja. Aastatel 1933–1937 oli ta Põltsamaal kooliõpetaja. Aastatel 1937–1939 oli ta Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja, aastatel 1939–1945 teenis ta Vahastu kogudust. Aastatel 1945–1961 oli ta jälle Halliste Püha Anna koguduse õpetaja, hooldades aastatel 1946–1954 ka Karksi Peetri kogudust. Alfred Kõiv suri aastal 1979. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 86 http://www.aste.edu.ee/~andres/kko.php#_Alfred_K%C3%95IV_%28Kaarmal[alaline kõdulink]
Man'yōgana

Man’yōgana (万葉仮名 sõna-sõnalt oleks tõlge: kümne tuhande (sõna)lehe ajutised nimed) on Jaapani iidne silbiline kiri, millest on pärit hiragana ja katakana. Kiri kasutab Hiina märgisüsteemi. Täpne kasutuselevõtuaeg on teadmata, kuid eeldatakse, et see oli seitsmenda sajandi paiku. Kuna ühe jaapanikeelse silbi kohta oli kasutusel mitmeid hiina märkide rohukirja vasteid, oli lugemisega ilmselt päris raske. Tõenäoliselt oskas lugeda vaid aristokraatlik klass, kellel oli piisavalt aega kirja täpsustesse süüvida. Kirjutati ju hoogsas rohukirjas, mis teeb märkide selged eristused tihti veelgi ähmasemaks, raskemini äratuntavaks. * kuna sõna on jp. k. kotoba (言葉), siis häälega lausuti 'sõna lehed'. Kümme tuhat oli jaapani kultuuris umbes sellise tähendusega, kui musttuhat eesti keeles — lugematu arv, lõpmatus, kõiksus. See “万葉仮名” on igatahes ilus kujund, kõnekas sõnade mäng, kultuuri kujunemise algusaegade võlu, kaduvuse, möödunu nukrus. Hiragana Jaapani keel