laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Robinson R22

Robinson R22 on ühe mootoriga kaheistmeline helikopter, mida toodab Ameerika Ühendriikide ettevõte Robinson Helicopter Company. Helikopteri disainis Frank Robinson 1973. aastal, mil tekkis vajadus väikese ja madalate kuludega helikopteri järele. Helikopteri testlennud viis läbi Joseph John Tymczyszyn. Pärast kolme ja poolt aastat testimist sai R22 1979. aastal Föderaalselt Lennuametilt (FAA) tootmise alustamiseks sertifikaadi. Esimene R22 toodeti 1979. aastal ja see tõusis kiiresti maailma müüduimaks tsiviilkopteriks. Helikopteri turule toomisega tuli välja, et õnnetusi juhtub rohkem, kui uuringud esile toovad. 1980. aastatel oli helikopteri instruktorite väljaõpe algeline. Seetõttu esitas Frank Robinson oma uuringud FAA-le ning lõi 1982. aastal õhusõiduki instruktoritele ohutuse tagamiseks kursuse. Sellest kasvas välja programm Robinson Pilots Safety Course. Euroopa Liidu lennundusohutusamet (EASA) on andnud R22 jaoks loa virtuaalreaalsuses treenida. Šveitsis loodud programm on mõeldud simuleerima ekstreemseid olukordi, näiteks sabarootori töö lõppemist keset lendu. Selle programmiga on võimalik saada lennutunde, vastavalt 5 h eraloa ja 10–20 h kommertsloa saamiseks. Öölennud lähevad samuti simulaatoris lennutundidena arvesse. Alates 2008. aastast on Ühendkuningriigis iga-aastane ettekanne õnnetusjuhtumitest, mis toimuvad R22 ja R44 helikopteritega, mis moodustavad ligikaudu 25% lennutundidest UK-s. Helikopteri soovituslik hind firma enda poolt on 318 000 dollarit. Opereerimiskulud (kindlustus, kütus, õli, hooldused) on 163,71 dollarit tunni kohta. R22 tehnilised parameetrid: Reisijate arv: 1 Meeskond: 1 Mootori mudel: Lycoming O-320-B2C Mootori võimsus: 119 kW / 160 hp Kiirus: 180 km/h / 97 NM Maksimaalne kõrgus: 4267 m Tühimass: 379 kg Täismass: 621 kg Rootorite arv: 2 Põhirootori diameeter: 7,67 m Sabarootori diameeter: 1,07 m Rootori piirkond: 46,2 m² Kere pikkus: 6,58 m Pikkus: 9,02 m Kõrgus: 2,67 m Esimene lend: 28.08.1975 "Frank Robinson". Robinson Helicopter Company. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuni 2022. Vaadatud 23. juuli 2023. ] Joseph John “Tym” Tymczyszyn. City of Lancaster: 2004. S.W. Ells. "The highest standards" AOPA 7-07 Highest Standards. Skyhelicopters.com. D. Kaminski-Morrow. EASA approves virtual-reality simulation for R22 training. Flight Global Dr. D.J.Smith Robinson R22 and R44 Helicopters Analysis of Incidents for the Years 1996–2013. – Safety and Reliability vol 35 (märts 2016), lk 33-36. R22 Beta II Price List. Robinson Helicopter Company. R22 Beta II Estimated Operating Costs. Robinson Helicopter Company. K. Palt. Robinson R22 Light Utility Helicopter. Fluzeuginfo.net
Proklamatsioon

Proklamatsioon on poliitiline üleskutse mingile tegevusele, see võib olla nii lendleht või avalik teadaanne. "Proklamatsioon". Eesti Rahvusraamatukogu. "Proklamatsioon". EKSS - "Eesti keele seletav sõnaraamat".
Bragadiru

Bragadiru on linn Rumeenias Ilfovi maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, Bukaresti kesklinnast ligikaudu 9 km lääneedelas. Bragadirut on esmamainitud 1830. aastal. 1950. aastal liideti Bragadiru Bukarestiga. 1981. aastal sai Bragadiru jälle iseseisvaks asulaks. Linnaõigused anti Bragadirule 2. jaanuaril 2006. Scurt ictoric Orașul Bragadiru
Aoraki

Aoraki (inglise Mount Cook) on Uus-Meremaa kõrgeim mägi. Paikneb Lõunasaarel Lõuna-Alpides. Tipu kõrgus on 3724 m merepinnast. Mäe ümber asub 1953. aastal asutatud Aoraki / Mount Cooki rahvuspark, mille keskusse püstitati 2003. aastal Sir Edmund Hillary ausammas. Hillary tõusis 1948. aastal esimesena mäe tippu mööda lõunaribi, mis nüüd kannab tema nime. Esimest korda vallutati mägi 1894. aastal tõusuga põhjaharjalt, mis on lõunapoolkeral ju päikesepoolne ja tehniliselt lihtsam. 2003. aastal hukkus mäel neli Läti alpinisti, sealhulgas Teodors Ķirsis. http://uudised.err.ee/index.php?06294917
Igavese Kuulsuse park

Igavese Kuulsuse park (ukraina keeles Парк Вічної Слави) on park Ukraina pealinnas Kiievis. Igavese Kuulsuse memoriaal Tundmatu sõduri haud
Janet Õunapuu

Janet Õunapuu (sündinud 12. septembril 1993) on eesti teleajakirjanik ja saatejuht. Janet Õunapuu on lõpetanud 2012. aastal Rakvere Gümnaasiumi ning 2016. aastal Tallinna Ülikooli ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal. Ta on aastatel 2017–2020 töötanud Raadio 2 hommikuprogrammis uudistetoimetajana. 2016. aastast töötab ta Eesti Rahvusringhäälingu "Aktuaalse kaamera" kultuuriuudiste toimetuses toimetaja-saatejuhina. Tema elukaaslane on Eesti Draamateatri näitleja Karmo Nigula, neil on kaks poega.
Tonthai

Tonthai (Mitsukurina owstoni) on tonthailaste sugukonda kuuluv haruldane süvamerehai liik. Neid on nimetatud elavateks fossiilideks, sest tegu on oma sugukonna ainsa elusoleva liigiga. Eristub teistest haidest roosa naha, pika lapiku koonu, väga väljaulatuvate lõualuude ja naela-taoliste hammastega. Tonthaid kasvavad üldiselt 2–4 meetrit pikaks, aga on kohatud kuni 6 meetri pikkuseid tonthaisid. Tonthaisid toiduks ei püüta, aga nad võivad kalurite võrkudesse sattuda. Nad ei ole väljasuremisohus ja kuuluvad soodsas seisundis liikide hulka. Nad ei ole inimestele ohtlikud. Tonthaid on püütud kõigis kolmes suuremas ookeanis. Neid on püütud kuni 1300 meetri sügavuselt ning ühe isendi hammas leiti isegi 1370 meetri sügavusel olevast merekaablist. Täiskasvanud isendid elavad sügavamal kui nooremad. Tonthaid on aeg-ajalt kohatud kuni 40 meetri sügavusel rannikuvetes. Tonthai toitub erinevates veekihtides elutsevatest kaladest ja teistest veeorganismidest, nagu näiteks kalmaarilised ja vähilaadsed. Ta varitseb oma saaki, sest ta ei uju eriti kiiresti. Kui saakloom kindlale kaugusele jõuab, sirutab tonthai lõuad välja ja haarab temast väga kiirelt kinni. Tonthaide nina alumine külg on tugevalt poorne. Need poorid on elektrit tuvastavate organite (Lorenzini ampullid) välised avad. Suure tõenäosusega jahib tonthai oma saaki elektrivälju tuvastades. Elektromagnetilisi impulsse tajuvad ka teised haid. Finucci, B. & Duffy, C.A.J. (2017). Mitsukurina owstoni. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2017. Parsons, Glenn R.; Ingram, G. Walter; Havard, Ralph (2002). First Record of the Goblin Shark Mitsukurina owstoni, Jordan (Family Mitsukurinidae) in the Gulf of Mexico. Southeastern Naturalist. Vol. 1, No. 2 Mark McGrouther: Goblin Shark Australian Museum Martin, R.A. "ReefQuest Centre for Shark Research". Compagno, L.J.V. (2002). Sharks of the World: An Annotated and Illustrated Catalogue of Shark Species Known to Date (Volume 2).
Varblane (perekonnanimi)

Varblane on perekonnanimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Varblane 233 inimesel: 104 mehel ja 129 naisel. Perekonnanimede levikult oli Varblane meeste puhul 784. kohal ja naiste puhul 647. kohal. Varblane oli levinumaks nimeks vanuserühmas 0–4 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,67. Perekonnanimi Varblane oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 7,32 inimest. 19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Eestis 14 erinevas mõisavallas talupoegadele perenimedeks Warblanne, Warblene, Wärblane ning Warblane. 1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis perekonnanime Varblane ei asendatud teise vastu ega ka võetud uueks nimeks. Hannes Varblane, eesti luuletaja (1949–2022) Indrek Varblane, eesti korvpallur (1968–) Lembitu Varblane, eesti õpetaja ja koolijuht (1923–2013) Marju Varblane, eesti rahvamuusik (1983–) Reet Varblane, eesti kunstiteadlane (1952–2023) Theodor Varblane, eesti vaimulik (1903–1982) Urmas Varblane, eesti majandusteadlane (1961–) Statistikaamet. Rahvastikuregister (vaadatud 08.05.2022) Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Varblane. Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine (uus nimekuju): Varblane. Varblane statistikaameti andmebaasis
Vasknarva kalmistu

Vasknarva kalmistu on kalmistu Vaivara kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Vasknarva külas Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas. Algne Vasknarva küla surnuaed asetses otse Peipsi järve kaldal kõrgel liivakaldal. 1871. aastal, kui Peipsi hakkas kaldamail tekitama uputusi, hävines ka kalmistu, kuna lained olid uhtunud kaldakünka järve. Kalmistu künka purustamine toimus ühel tormisel sügisööl ja see sündis niivõrd äkki, et külaelanikud ei suutnud päästmiseks midagi ette võtta. Vasknarva kalmistu vaade Vasknarva kalmistu vaade Vasknarva kalmistu vaade Peipsist kerkis legendaarne saar, Tartumaa Teataja, 1 november 1939 Vasknarva kalmistu kalmistud.ee
Mustvee sadam

Mustvee sadam (sadamakood EE MTV) on Mustvees asuv sadam. Sadama aadress on Pihkva tänav 2U, Mustvee linn. Mustvee sadamas on kaks kaid pikkusega 114 m ja 160 m (kokku 40 sildumiskohta kuni 9 m laevadele), Mustvee sadamahoone, jõe lõuna kaldal kaks slippi ja paadisadama osa jõe kaldal. Sadam on Mustvees olnud juba rohkem kui sada aastat. 1909. aastal alustati Mustvees sadamamuuli rajamist ja jõe süvendamist. 2014. aastal sai Mustvee sadam rekonstrueeritud. Suurem osa rahastusest tuli Eesti-Läti-Vene piiriülesest koostööprogrammist “Majanduslikult jätkusuutlik ja keskkonnasäästlik Peipsi järve piirkond”, ülejäänud summa oli Mustvee linna omaosalus. Mustvee sadam sai valmis, www.vooremaa.ee, 20.12.2014. Mustvee sadam Sadamaregistris. Mustvee rannajoont ehib uus muul, tartu.postimees.ee, 2. juuni 2021
Radim Šimek

Radim Šimek (sündinud 20. septembril 1992 Mladá Boleslavis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis San Jose Sharks. Tšehhi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2012/13 Libereci HC Bílí Tygři meeskonnas. Klubi põhikoosseisu kuulus alates hooajast 2015/16. 2016. aastal tuli ta klubiga Tšehhi meistriks. Hooaja 2015/16 väljalangemismängudes sai Šimek kirja kolm väravat ja seitse väravasöötu ning valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. Hooaja 2016/17 põhiturniiril lõi ta Tšehhi kõrgliigas kaitsemängijatest enim väravaid (11). Bílí Tygřiga jõudis ta 2017. aastal Tšehhi meistrivõistlustel taas finaali, kuid seekord kaotati seal Brno Kometale. 2017. aasta mais sõlmis ta lepingu San Jose Sharksiga. Hooajal 2017/18 mängis ta vaid American Hockey League'is Sharksi tütarklubis San Jose Barracuda. NHL-is tegi Šimek debüüdi 2. detsembril 2018 mängus Montreal Canadiensi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 10. detsembril mängus New Jersey Devilsi vastu. 2020. aasta märtsis pikendas ta Sharksiga lepingut nelja aasta võrra. Šimek on kuulunud Tšehhi jäähokikoondisse 2016. ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel. https://www.eliteprospects.com/player/160567/radim-simek (vaadatud 8.5.2022 Radim Šimek NHL.com lehel Radim Šimek hockeydb.com lehel
Tigr

Tigr (vene keeles Тигр) on Venemaal toodetud soomusauto. Armeenia kasutuses olev Tigr 2020. aastal Sõjategevuses osalenud Tigr 2022. aasta märtsis Remdiesel Z-STS Akhmat
ULCC

ULCC (inglise keeles Ultra Large Crude Carrier; otsetõlkes ülisuur toornaftavedaja) on naftatankerite klass, mille dedveit on suurem kui 320 000 tonni. ULCC-d on suurim tankerite klass – supertanker. Ühtlasi on need ka maailma suurimad laevad. ULCC-d kasutatakse vaid suurte naftakoguste transportimiseks väga kaugele, sest need on suure mahutavusega ega saa liikuda mööda kitsamaid veeteid. Massiivsuse tõttu pole ULCC-del võimalik paljudes sadamates randuda ning kauba peale- ja mahalaadimine käib mereplatvormidel või väiksemate tankerite abil. Nimetatud piirangute tõttu kulgevad ULCC-de peaaegu kõik marsruudid Pärsia lahest läbi India ookeani Vaiksele ja Atlandi ookeanile. Maailma suurim ULCC oli Seawise Giant, mille dedveit oli 564 763 tonni. Koos klassi võrra väiksemate laevadega VLCC viidatakse mõlemale ka kui supertankeritele. Supertankereid on tänapäeval üle 200. Hayler and Keever, 2003:14-3. Huber, 2001, p. 23. https://www.vesseltracking.net/article/seawise-giant. {{netiviide}}: puuduv või tühi pealkiri: |pealkiri= (juhend) https://www.sciencedirect.com/topics/engineering/supertanker. {{netiviide}}: puuduv või tühi pealkiri: |pealkiri= (juhend)
Baykar

Baykar on Türgi kaitsetööstusettevõte, mis keskendub droonide tootmisele. Ettevõtte asutas 1984. aastal Özdemir Bayraktar (1949–2021) ning see tootis autotööstusele komponente. Baykari juhtis Özdemir Bayraktar koos oma poegadega Selçuk, Haluk ja Ahmet Bayraktariga. Ettevõtte nimi Baykar on moodustatud sõnadest Bayraktar Kardeşler ('vennad Bayraktarid'). Droonide tootmist alustati 2000. aastatel. Koduleht
VIN-kood

VIN-kood (Vehicle identification number) ehk sõiduki tehasetähis on unikaalne kood, mis sisaldab seerianumbrit ja kasutatakse autotööstuses sõidukite identifitseerimiseks. VIN-kood koosneb tähtede ja numbrite kombinatsioonist. VIN-kood võeti esmakordselt kasutusele 1954. aastal USAs. Esimestel aastatel pärast selle kasutuselevõttu, kuni 1981. aastani, ei olnud VIN-koodide (kerenumbrite) jaoks ühtset standardit ning  sõidukitootjad kasutasid andmete kodeerimiseks erinevaid meetodeid. Arvestades sõidukite kasvavat arvu, leiti, et taoline süsteem ei ole piisavalt tõhus. Seetõttu otsustati märgistust reguleerida ja viia VIN-kood vastavusse ülemaailmsete  ISO normidega. Pärast ISO standardi kehtestamist kohanesid Ameerika turul tegutsevad sõidukitootjad väga kiiresti. ISO kehtestas soovitused VIN-koodi standardi ja struktuuri kohaldamiseks ning kerenumbrit hakati kasutama ka Euroopas. Siiski võeti selles sisalduvad infokogumid kasutusele järk-järgult. Üldkasutatav globaalne sõiduki identifitseerimisstandard võeti kasutusele 1981. aastal ning üldiselt tuntakse ja kehtestatakse standardeid ISO 3779 (VIN-koodi sisu ja struktuur), ISO 4030 (VIN-koodi asukoht ja märgistus), ISO 3780 (VIN-koodi esimese osa ülemaailmne unifitseerimine - WMI). VIN-kood on pressitud sõiduki raamile või muule fikseeritud osale. Tänapäeval on mitmete automudelite kerenumber paigutatud ka tuuleklaasi alumisele osale, juhi poolele. See on väga praktiline asukoht, mis võimaldab kiiret ligipääsu sellele iga auto jaoks olulisele elemendile. Erinevate tootjate autodel võib neid leida ka mujalt, näiteks pakiruumi põrandaplaadilt või tagumiselt tugipostilt. Riigiteataja. "Riigiteataja". Riigiteataja. "Mootorsõiduki ja selle haagise registreerimise eeskiri". "Mis on VIN-kood?".
VMEbus

VMEbus (Versa Module Eurocard-bus, VMEsiin), on siini standard, mis arendati algselt Motorola 68000 CPU-de perekonnale. Standardiseeritud IEC poolt kui IEC 821 VMEbus, ANSI/IEEE poolt kui ANSI/IEE 1014-1987. Tänaseks toetab VMEbus peaaegu kõiki protsessoreid nagu intel x86, HP PA-RISC, Motorola 88000 ja PowerPC. Originaalsel VMEsiinil oli andmetesiin 16-biti laiune ning adressisiin 24-bitine (kuigi siini siseselt 32/32). Selleks et võimaldada tulevikus täielik 32-bitine implementatsioon, kasutab VME kahte erinevat Eurocardi ühendajat: P1 ja P2. P1 koosneb kolmest reast, kus on 32 ühenduspunkti reas, see võimaldab kasutada 24 adressi bitti 16 andmete bitti ning kõiki kontrollsignaale, P2-l on lisarida, millel on lisa 8 adressi bitti ja 16 andmete bitti.
Suureõieline neiusilm

Suureõieline neiusilm (Coreopsis grandiflora) on korvõieliste sugukonda kuuluv mitmeaastane suureõieline taimeliik. Neiusilma perekonna nimetus Coreopsis pärineb vanakreeka sõnadest κόρις (kóris, 'lutikas') ja ὄψις (ópsis, 'vaade'). Nimetus on tulnud sellest, et taime seemnise kuju sarnaneb voodilutika kehakujuga. Liigiepiteet grandiflora tähendab ladina keeles 'suureõieline'. Karikakraõietaolistel üksikutel õitel on sügavkollased kiired, mis ümbritsevad kuldkollast keskketast. Taimed on üksikult kasvades peenikesed, püstiste vartega. Taime kõrgus on 45–75 cm, õitseb tavaliselt hiliskevadest hilissuveni, mõnikord ka sügiseni. Taim pärineb Põhja-Ameerika kesk- ja idaosast. Kõige paremini kasvab taim päiksepaistelises ja poolkuivas, hea vee läbilaskvusega mullaga, kasvukohas. Eriti head on liivased ja kivised mullad, kuid võib kasvada ka savimuldadel, kui vee äravool on endiselt hea. Taim on põuakindel ja vajab minimaalset väetamist. Sobib kasvatamiseks nii lillepeenardes ja kiviktaimlates kui ka aasalillena. Kasvab suurema grupina ja võib kõrvuti kasvada ka mitut muud liiki õistaimedega, nagu madal aster, kukekannused, liatris või mailased. Levib nii seemnete kui ka risoomi abil ja on suuteline ka ise külvama. Sügiskülvi võib teha otse mulda. Kevadel tuleks aga seemneid eelnevalt umbes 30 päeva niiskes liivas idandada. 10–15 päeva jooksul peaksid seemned idanema, siis võib need potti kasvama panna. Noori istikuid tuleks hoida toatemperatuuril ja ühtlase niiskusega kuni ümberistutamiseni. Õitsemisperioodi saab pikendada taimi kärpides ja äraõitsenud õisi eemaldades. Raskeid haigusi taimel ei esine, kuid lehestikul võib esineda lehtedel esinevat jahukastet, lehelaike ja leheroostet. Niiskes ja halvasti kuivendatud pinnases kasvatamisel võib tekkida kroonmädanik. Taime suurimad kahjurid on teod ja nälkjad. Missouri Botanical Garden. "Coreopsis grandiflora". Vaadatud 08.05.2022. GARDENIA Creating Gardens (2022). "Coreopsis grandiflora (Large Flowered Tickseed)". Vaadatud 08.05.2022. Juhani Puukool (2020). "Suureõieline neiusilm 'Early Sunrise'". Vaadatud 08.05.2022. Everwilde Farms Inc (2022). "LARGE FLOWERED TICKSEED SEEDS". Vaadatud 08.05.2022. fine Gardening (2022). "Large-flowered tickseed". Vaadatud 08.05.2022.
Martin Parmas

Martin Parmas (sündinud 19. jaanuaril 1984) on eesti võistlustantsija, üheksakordne Eesti meister. Tema profikarjäär sai alguse 2005. aastal. Martini tantsupartner oli Kaisa Oja-Mehine. Oma esimese etteaste elukutseliste tantsijana tegi ta sama aasta oktoobris 10 tantsu MM-l, kus saavutas koos Kaisa Ojaga 18. koha. Pärast Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumi lõpetamist astus Martin Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, kus õppis kolm aastat, aga ei lõpetanud, sest siirdus Tallinna Ülikooli koreograafiat õppima. 2008. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli koreograafia osakonna bakalaureuseõppe võistlustantsutreenerina ja 2011. aastal magistriõppe koreograaf-lavastaja erialal, misjärel talle anti kunstide magistri kraad. Parmas omab treenerina VI kutsetaset ja on rahvusvahelise kategooria võistlustantsukohtunik. Ta on töötanud tantsuklubis Stiil treeneri assistendina ja Revalia Tantsukooli Tartu osakonna treenerina. 2013. aastal asutasid Martin Parmas ja Kaisa Oja Tartus oma tantsukooli Prestige. Samuti on ta korraldanud koos Kaisa Ojaga Tartu ainukest rahvusvahelist võistlustantsuturniiri Tartu Karikas. Parmas osales heategevuslikus telesaates liikumispuuetega laste toetuseks "Tantsud tähtedega" 2006. aastal, kus tema partner oli Gerli Padar, ja 2007. aastal, kus tema partner oli Luisa Värk. Mõlemal hooajal jõudis Parmas finaali, kus tuli mõlemal aastal teisele kohale. Parmas tegi kaasa 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvooru võitnud laulu "Partners in Crime" videos, millele tegi ise koreograafia. Ta osales Helsingis Eurovisioonil Gerli Padari taustatantsijana. On loonud võistlustantsupõhist koreograafiat mitmetele kontsertetendustele (galakontsert "James Bond 2007" jt) ja võimlemisklubide Piruett ja Rütmika valikrühmadele. Ta osales Tartu linna tutvustavas kampaanias "Tartus näeme". Parmas kandideeris 2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Reformierakonna nimekirjas Tartu linnavolikokku, kuhu pääses asendusliikmena. Erakonda astus ta 2010. aastal. 2010. aasta suvest kuulub ta Tartu Kultuurkapitali nõukokku, kus juhatab kehakultuuri- ja spordikomisjoni tööd. 2011. aastal kandideeris ta Riigikokku, kuid ei osutunud valituks. 2013. aastal kandideeris ta uuesti Tartu linnavolikokku, kuhu osutus ka otse valituks. Parmas on Tartu linnavolikogu kultuurikomisjoni liige. Ta on ka SA Tartu Puhkepark juhatuse liige. Martin Parmase abikaasa on laulja, näitleja ja saatejuht Gerli Padar. Peres kasvab kaks tütart, 2004. aastal sündinud Amanda Rebeca ja 2014. aastal sündinud Camilla Miranda. 9 kuld-, 11 hõbe- ja 6 pronksmedalit Eesti meistrivõistlustelt 10 korda esindanud Eestit rahvusvahelistel suurvõistlustel (MM, EM, maailma karikavõistlused), kus on kolm korda jõudnud poolfinaali (12 parima paari hulka) 6. koht elukutseliste 10 tantsu EM-võistlustel (2005); 11. koht elukutseliste standardtantsude EM-võistlustel (2005) Jaapani lahtiste meistrivõistluste poolfinalist ja standardtantsude MM-võistluste veerandfinalist (2006) "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 426, 430 Tartu volikokku pääseb Martin Parmas Biograafia ESBL-is
Tihane (perekonnanimi)

Tihane on perekonnanimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tihane 149 inimesel: 74 mehel ja 75 naisel. Perekonnanimede levikult oli Tihane meeste puhul 1248. kohal ja naiste puhul 1365. kohal. Tihane oli levinumaks nimeks vanuserühmas 60–64 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,66. Perekonnanimi Tihane oli kõige sagedasem Järva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 6,41 inimest. 19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Eestis 11 erinevas mõisavallas talupoegadele perenimedeks Tihhanne, Tichane, Tihhan ning Tihane. 1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis perekonnanime Tihane ei asendatud teise vastu ega ka võetud uueks nimeks. Anatoli Tihane, Eesti NSV riigitegelane ja finantsist (1900–1967) Karl Tihase, eesti arhitektuuriajaloolane (1914–2005) Rudolf Tihane, eesti tõstja Suune Tihane, eesti sõjaväelane (1957–2013) Statistikaamet. Rahvastikuregister (vaadatud 08.05.2022) Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Tihane. Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine (uus nimekuju): Tihane. Tihane statistikaameti andmebaasis
Evald Sagur

Evald Sagur (21. mai 1922 Lipa – 26. august 1987) oli eesti kunstnik. Ta lõpetas 1940. aastal Riigi tööstuskeskkooli ja 1950. aastal Riikliku Tarbekunsti Instituudi. 1950–1955 töötas sealsamas joonistuskateedri õppejõuna. Kunstinäitustel hakkas esinema 1960. aastal. Kujundas plakateid, tegi kujundajana kaastööd ajakirjale Pioneer. Esimene isikunäitus toimus 1963. aastal Tallinna kinos Sõprus.
Timothy Liljegren

Timothy Winston Liljegren (sündinud 30. aprillil 1999 Kristianstadis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Toronto Maple Leafs. Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis Rögle BK. Rootsi kõrgliigas debüteeris Liljegren hooajal 2015/16. 2017. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i draft '​is 17. valikuna. Sama aasta juulis sõlmis ta Maple Leafsiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2017/18 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Maple Leafsi tütarklubis Toronto Marlies. Oma debüüthooajal oli ta kõige noorem uustulnukaks AHL-is. 2018. aastal võitis ta Marliesiga Calder Cup'i. 2020. aastal valiti Liljegren AHL-i tähtede mängule. NHL-is debüteeris Liljegren 18. jaanuaril 2020 mängus Chicago Blackhawksi vastu. Maple Leafsi põhikoosseisus asus ta mängima hooajal 2021/22. Esimese värava lõi ta liigas 15. jaanuaril 2022 mängus St. Louis Bluesi vastu. Liljegren võitis hõbemedali 2016. aastal Rootsi kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel ja 2018. aastal Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel. "Timothy Liljegren starting to feel at home in Toronto". Sportsnet.ca. 29.11.2017. Vaadatud 9.5.2022 Timothy Liljegren NHL.com lehel Timothy Liljegren hockeydb.com lehel
Aleksander Makarov (tantsija)

Aleksandr Makarov on eesti võistlustantsija ja neljakordne Eesti meister standardtantsudes. Aleksandr alustas tantsimist juba seitsme-aastaselt ja on olnud amatöörtantsija ja –treener. Alates 2003. aastast on tema tantsupartneriks Katrin End. Aleksandr on Eesti esindaja nii MM-il kui ka EM-võistlustel ning treenib mitmete maailma tipptreenerite käe all. Koos oma tantsupartneriga õpib Makarov Tallinna Ülikoolis võistlustantsutreeneri eriala ja töötab treenerina tantsuklubis Leevi. neljakordne Eesti meister Blackpooli Tantsufestival 2005, alla 21.a II Koht Blackpool Tantsufestival 2004, alla 21.a III Koht