laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tartu Hansapäevad 2010

Tartu Hansapäevad 2010 (ka Tartu Helisevad Hansapäevad) toimusid 16.–18. juulil 2010. Need olid 15. Tartu hansapäevad. Tartu 2010. aasta hansapäevade korraldustoimkonda juhtis muusik Ants Johanson. 2010. aasta Tartu hansapäevadel oli Tartu linn jagatud eri aladeks: Jaanilinn, Jõelinn, Raelinn, Tartumaa linn, Laste- ja Tulevikulinn ning Hansalaat. Tartu Hansapäevadega samal ajal, 14.–18. juulil toimus Tartu rahvusvaheline puhkpillifestival "Mürtsub pill". Tartu Hansapäevad 2007 Tartu Hansapäevade koduleht
Faabula

Faabula on eepilise või dramaatilise teose sündmustik ajalises ja põhjuslikus järgnevuses. Faabula on "loo toormaterjal" ja süžee on "viis, kuidas lugu on korraldatud". Süžee Cobley, Paul. "Narratology." The Johns Hopkins Guide to Literary Theory and Criticism. Baltimore: Johns Hopkins University Press, Web.
Ignatius

Ignatius on ladina päritolu nimi. Ignatius (kirjutati ka kujul Egnatius) oli Vana-Rooma suguvõsanimi. Etümoloogiliselt on seda nime seostatud ladinakeelse sõnaga ignis ('tuli') ja arvatud, et see võiks tähendada 'tuline'. Hilisemal ajal on see olnud kasutusel nii mehenime kui ka perekonnanimena. Eesnimena hakkas see laiemalt levima kristlaste seas 1. sajandil elanud Antiookia piiskopi Ignatiuse järgi. Nime kreekapärane kuju on Ignátios (Ιγνάτιος) ja venepärane kuju Ignati (Игнатий). Ka nende mõlema nime kandjaid on eesti traditsioonis vahel nimetatud Ignatiusteks. Ignatius Antiookiast (surnud u 117) oli Antiookia piiskop, varakristlik õpetlane ja märter Ignatius Loyola (1491–1556) oli baski päritolu katoliku vaimulik, jesuiitide ordu asutaja Ignatius (u 1540 – 1620) oli kreeka päritolu õigeusu vaimulik, Moskva ja kogu Venemaa patriarh 1605–1606 David Ignatius (sündinud 1950) on Ameerika Ühendriikide ajakirjanik David Friedrich Ignatius (1765–1834) oli eesti luterlik vaimulik, Hageri koguduse pastor 1791–1834 Georg Friedrich Ignatius (1789–1865) oli eesti luterlik vaimulik, Käina koguduse pastor 1818–1864 Johann Ignatius (1719–1774) oli eesti luterlik vaimulik, Märjamaa koguduse pastor 1747–1774 Johann Friedrich Ignatius (1755–1824) oli eesti luterlik vaimulik, Vigala koguduse pastor 1781–1824 Karl Ferdinand Ignatius (1837–1909) oli soome ajaloolane ja poliitik Michael Ignatius (1713–1777) oli eesti hernhuutlik jutlustaja ja õpetaja Otto Friedrich Ignatius (1794–1824) oli eesti maalikunstnik Ignati Ignátios
Rakvere Näitustemaja

Rakvere Näitustemaja on sihtasutuse Virumaa Muuseumid hoone, mida sihtasutus kasutab näitusteks. Hoone valmis 1786. aastal. Pikemat aega on näitustemajas eksponeeritud Rakvere rentei (teatav rahaasutus) teemalist näitust. http://www.svm.ee/index.php?option=com_content&view=article&id=213%3Anaeitused&catid=49&lang=et (vaadatud 10.07.2013) Muuseumist Virumaa Muuseumid kodulehel (vaadatud 10.07.2013)
Rakvere Linnakodaniku Majamuuseum

Rakvere Linnakodaniku Majamuuseum (ka: Rakvere Linnakodaniku Maja) on aastal 1983 avatud muuseum, mis asub Rakveres; üks sihtasutuse Virumaa Muuseumid filiaale. Muuseumis saab näha 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse linnakodaniku eluolu. http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=127 (vaadatud 10.07.2013) http://www.svm.ee/index.php?option=com_content&view=article&id=223&Itemid=62&lang=et (vaadatud 10.07.2013) Muuseumist Virumaa Muuseumid kodulehel (vaadatud 10.07.2013)
Joseph Campbell

Joseph Campbell (26. märts 1904 – 30. oktoober 1987) oli Ameerika õpetlane, kirjanik ja kõnemees. Ta on peamiselt tuntud oma võrdleva mütoloogia ja võrdleva usundiloo alaste tööde poolest. Joseph Campbell sündis New Yorgis. Pärast Buffalo Billi Metsiku Lääne etenduse külastamist lapsena tekkis tal huvi Ameerika põlisrahvaste folkloori vastu ning ta luges läbi kogu kirjanduse, mis kohalikus raamatukogus nende kohta leidus. Ta sai bakalaureusekraadi keskaegses kirjanduses ning magistrikraadi Inglise kirjanduses Columbia ülikoolist. Ta õppis mõnda aega ka Pariisis ja Münchenis. Aastatel 1934–1972 õpetas ta Sarah Lawrence College'i kirjanduse osakonnas Yonkersis. Aastatel 1956–1973 oli ta külalislektor Foreign Service Institute'is. Campbelli peateos on "Tuhandenäoline kangelane". 1973 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia tegevliikmeks monomüüt Joseph Campbell Foundation Biograafia Bibliograafia Biograafia Author's Calendaris
Breda

Breda on vald Lõuna-Hollandis Põhja-Brabandi provintsis. Detsembris 2012 elas Bredas 178 280 inimest. Nimi "Breda" arenes väljendist brede Aa ('lai Aa'), mis viitas Aa ja Marki jõe ühinemiskohale.
Kunda tsemendimuuseum

Kunda tsemendimuuseum (nimetatud ka Kunda muuseum) on Lääne-Viru maakonnas Kundas 1967. aastal asutatud muuseum. Muuseum asub endise Kunda tsemendivabriku kontorihoones, mis on ehitatud 1898. aastal ja kantud Eesti kultuurimälestiste registrisse. Tsemendimuuseumi aadress on Jaama tänav 11. Muuseum tutvustab tsemendi leiutamist ja kasutamist ja tsemendi tootmisprotsessi, samuti on ülevaade Kunda tsemendivabriku ajaloost. Muuseum on selles hoones olnud 1967. aastast, 2004. aastal läks see üle sihtasutusele Virumaa Muuseumid ja muuseumi nimeks sai Kunda tsemendimuuseum. 2010. aastal läks sihtasutuselt tagasi Kunda linnale. "Muuseumist linna kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 16. märtsil 2015. Kunda tsemendimuuseum kultuurimälestiste riiklikus registris http://www.virumaateataja.ee/260957/tsemendimuuseum-laheb-kunda-linnale/ Muuseumi koduleht (vaadatud 16.03.2015)
Evald Okase muuseum

Evald Okase muuseum on aastal 2003 asutatud eramuuseum, mis asub Haapsalus, aadressil Karja tänav 24. Muuseumis on välja pandud püsiekspositsioon eesti kunstniku Evald Okase teostest. Muuseum asub 19. sajandi keskpaigas algselt kõrtsiks ehitatud hoones. 2024. aastal avati muuseum pärast kaheaastast põhjalikku renoveerimist, mis läks kokku maksma üle miljoni euro. Evald Okase muuseum Eesti Muuseumide Infokeskuse kodulehel, koopis Internet Archive'is (vaadatud 19.06.2024) "Haapsalus taasavati Evald Okase muuseum" ERR, 20. juuli 2024 Muuseumi koduleht
Põlluotsa talumuuseum

Põlluotsa talumuuseum on muuseum, mis asub Lääne-Nigula vallas Perakülas Põlluotsa talus. Muuseumi moodustab nii Põlluotsa talu hooned kui ka muu hulgas eraldi näitus 19. sajandi talutööriistadest. https://web.archive.org/web/20131230235708/http://www.puhkaeestis.ee/et/polluotsa-talumuuseum (vaadatud 10.07.2013) Muuseumi ingliskeelne infoleht MTÜ Kodukant Läänemaa kodulehel
1354

1354. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad - 1350. aastad - 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad Aastad: 1349 1350 1351 1352 1353 - 1354 - 1355 1356 1357 1358 1359 Gallipoli langemine ... Mainiti esimest korda Jõhvi kihelkonda Alutaguse kihelkonna koosseisus. 30. jaanuar – paavst Innocentius VI andis Riia peapiiskopi teavituse järel 40-päevase patukustutuse igaühele, kes käis palverännakul Vastseliina piiskopilinnuse kabelis, kus asus Jeesuse Pühima Risti reliikvia (valge rist). ... ... Artur Motzki. "Livonica aus dem Suplikenregistern von Avignon (1342 Okt. 11 – 1366 Mai 9)." – Mitteilungen aus der livländischen Geschichte. Hrsg. von der Gesellschaft für Geschichte und Altertumskunde zu Riga. Bd. XXI, Riga, 1911–1928. Tõlkinud Maarja Kaplinski, avaldatud Katoliku blogis 28. jaanuaril 2021.
Peri koduloomuuseumituba

Peri koduloomuuseumituba on aastal 1999 avatud muuseumiruum Peri raamatukogu-külakeskuses. Muuseumitoas on välja pandud Peri piirkonna inimeste eluolu kajastavaid esemeid, mis koguti Eesti NSV ajal, kui piirkonnas oli Eduard Vilde nimeline kolhoos. http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=561 (vaadatud 10.07.2013)
Räpina koduloo- ja aiandusmuuseum

Räpina koduloo- ja aiandusmuuseum on muuseum, mis asub Räpina linnas. Muuseum tutvustab Räpina kihelkonna ja linnaga seotud ajalugu, aianduskooli ning aiandust. Muuseumis on näitus ka Räpina paberivabrikust. http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=154 (vaadatud 10.07.2013) Muuseumi koduleht Muuseumist Räpina valla kodulehel
Villem Raid (kirjanik)

Villem Raid (pseudonüüm Villem Raidla; 13. oktoober 1884 Valgjärve vald – 14. mai 1937 Tartu) oli eesti kaupmees ja kirjanik. Raidla, Villem 1925. Mürgistatud inimkonnas. Tartu: J. Mällo. Raidla, Villem 1928. Teemandi otsija. Tartu: Ed. Bergmann. Raidla, Villem 1935. Tundmatu elu. Tartu: J. Mällo. http://www2.kirmus.ee/biblioserver/isik/index.php?id=2900
Saatse muuseum

Saatse muuseum on muuseum Setomaa vallas Samarina külas. Alates 2019. aastast kuulub muuseum Setomaa Muuseumide koosseisu, varem oli see Seto talumuuseumi filiaal. Muuseumi asutas 1974. aastal Satserinna kooli direktor Viktor Veeber. Muuseum asub koolimajas. Muuseumi püsinäitus tutvustab Saatse küla ja lähiümbruse ajalugu. Muuseumide alguslugu. Setomaa Muuseumid, vaadatud 19.07.2020. Muuseumist. Seto Talumuuseum, vaadatud 18.07.2013. Saatse muuseum saidil Puhka Eestis
Tõnu Saarman

Tõnu Saarman (sündinud 16. mail 1948 Kuldres) on eesti poliitik ja agronoom. Ta lõpetas aastal 1963 Kuldre 8-klassilise Kooli ja aastal 1967 Antsla sovhoostehnikumi. Aastal 1972 lõpetas ta agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia ja aastal 1978 samas mullateaduse alal aspirantuuri. Ta töötas aastatel 1972–1975 insenerina "Eesti Põllumajandusprojektis", aastatel 1975–1983 Eesti Põllumajanduse Akadeemias assistendina ja aastatel 1983–1990 Adavere näidissovhoosi asedirektorina. Aastatel 1976–1982 oli ta ELKNÜ Keskkomitee Noorte Teadlaste ja Spetsialistide Nõukogu ja ELKNÜ Tartu Linnakomitee juures asuva Noorte Teadlaste ja Spetsialistide Nõukogu liige. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, olles maaelukomisjoni sekretär. Ta osales maaelu käsitlevate seaduseelnõude ja programmide koostamises. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt. Aastatel 1993–1994 oli ta Eesti Põllumajandusülikooli poolt määratud Ülenurme Õppekatsemajandi viimane direktor. Samal perioodil määrati ta ka loodava Eerika Õppemajandi direktoriks, kus ta töötas kuni Eerika Õppemajandi reorganiseerimiseni Eerika Õppetaluks. Hiljem on ta töötanud Võru Autorem OÜ-s tegevdirektorina ja aastatel 2002–2010 Sangaste valla abivallavanemana. Ta oli aastatel 1978–1990 NLKP liige; 18. septembrist 1991 on ta Keskerakonna liige. Ta on aastast 1988 Tartu Põllumeeste Seltsi liige. 1991.aastal oli ta Põhiseadusliku Assamblee EV ülemnõukogu valimiskomisjoni esimees. 1992. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta samuti Riigikogusse (valimisliidu Rahvarinne nimekirjas, 9. ringkonnas (Jõgeva ja Viljandi maakonnas), kuid ta ei osutunud valituks. 2002. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Ülenurme valla volikokku (Keskerakonna nimekirjas), kuid ta ei osutunud valituks. 2005. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Sangaste valla volikokku (valimisliidu "Sangaste" nimekirjas), ta osutus valituks ja ta sai uuesti Sangaste abivallavanemaks. 2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Sangaste valla volikokku (Sotsiaaldemokraatlik Erakonna nimekirjas), ta osutus valituks ja ta sai Sangaste vallavolikogu aseesimeheks ja vallavolikogu eelarvekomisjoni esimeheks. Ta on Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige, Eesti Rukki Seltsi liige, 20. Augusti Klubi liige 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk 2005 Kaitseväe eriteenete rist 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk Tõnu Saarman – 75. Agraarteadus, 1, XXXIV, 2023, 71–73. http://www.vvk.ee/varasemad/k02/kandidaadid/5597.html http://www.vvk.ee/varasemad/k05/kandidaadid/4192.html http://www.vvk.ee/arhiiv/kov09/kandidaadid/?code=0082&scode=0724&cid=5953 "Volikogu". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. november 2013. Vaadatud 11. juulil 2013.
Seljametsa muuseum

Seljametsa muuseum on aastal 2001 asutatud muuseum, mis asub Pärnu linnas Seljametsa külas. Muuseumis saab näha Paikuse vallaga seotud pärandkultuuri, mis pärineb 19. ja 20. sajandist. https://web.archive.org/web/20130915072346/http://web.zone.ee/pmvms/Seljametsa/Seljametsa.htm (vaadatud 10.07.2013) Muuseumi koduleht (vaadatud 10.07.2013)
Varbla muuseum

Varbla muuseum on aastal 2002 asutatud muuseum, mis asub Lääneranna vallas Arukülas. Muuseub paikneb Uue-Varbla mõisa härrastemaja saalis. Püsinäitusel leiab muu hulgas infot Varbla vallaga seotud ajaloo kohta. http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=169 (vaadatud 10.07.2013)
Auxerre

Auxerre [o'serr] on linn Prantsusmaal, Yonne'i departemangu keskus ja suuruselt neljas linn Burgundia piirkonnas. Linn on viie kantoni keskuseks. Linna territoorium asub 93–217 meetri kõrgusel üle merepinna. Isabelle Alonso (1953–), prantsuse naisõiguslane, kirjanik ning raadio- ja televisioonitöötaja Germain Bénard (1859–1921), prantsuse ettevõtja ja poliitik Joseph Bouglione (1942–), prantsuse tsirkuseartist Paul Bert (1833–1886), prantsuse psühholoog ja poliitik Jacques Berthier (1923–1994), prantsuse helilooja (kiriklik muusika) Cyrille Carré (1984-...), prantsuse veesportlane (kajak) Pierre Joseph Spiridon Duféy de l'Yonne (1770–1854), prantsuse advokaat, ajaloolane ja toimetaja Joseph Fourier (1768–1830), prantsuse füüsik ja matemaatik Henri Gouhier (1898–1994), prantsuse filosoof, draamakriitik ja Prantsuse Teaduste Akadeemia liige Eugène Hatin (1809–1893), prantsuse ajaloolane Jean-Baptiste de La Curne de Sainte-Palaye (1697–1781), prantsuse ajaloolane ja politoloog Emmeline NDongue (1983-...), prantsuse korvpallur, rahvusmeeskonna liige, Euroopa meister (2009) Marie Noël (1883–1967), prantsuse luuletaja Boniface Paradis (1751–1823), prantsuse magistraat ja poliitik Pierre Perreau-Pradier (1885–1969), prantsuse poliitik Jean-Paul Rappeneau (1932–), prantsuse filmilavastaja Paul-Frédéric Rollet (1875–1941), prantsuse sõjaväelane, Prantsuse Võõrleegioni esimene peainspektor (inspecteur général de la Légion Etrangère) 1931. aastal. Teda kutsuti ka selle isaks. Jean-Pierre Soisson (1934–2024), Auxerre'i linnapea ja poliitik Albert Salon (1935–), prantsuse diplomaat ja Académie de la Carpette anglaise (English Doormat Academy) liige Bérengère Schuh (1984–), prantsuse vibulaskja (Pekingi 2008. aasta pronks) Redditch, Suurbritannia (1956) Worms, Saksamaa (1968) Greve in Chianti, Itaalia (1998) Płock, Poola (2000) Roscoff, Prantsusmaa (1978) Saint-Amarin, Prantsusmaa (1981) AJ Auxerre Populations légales 2021
Kaali külastuskeskuse meteoriitika- ja paekivimuuseum

Kaali külastuskeskuse meteoriitika- ja paekivimuuseum on Saaremaal 2005. aastal valminud Kaali külastuskeskuses asuv muuseum. (vaadatud 10.07.2013) Muuseumist Kaali külastuskeskuse kodulehel
Kaitseväe Akadeemia muuseum

Kaitseväe Akadeemia muuseum on 1990. aastate keskel asutatud muuseum Tartus, mis kuulub Kaitseväe Akadeemia koosseisu. Muuseumi põhiülesandeks on muu hulgas Eesti sõjandusliku hariduse ajalooga seotud ainese väljaselgitamine, kogumine, säilitamine, uurimine ja üldsusele vahendamine. Muuseumi ekspositsioon keskendub Eesti kaitsejõudude tutvustamisele nii esimesel kui teisel iseseisvusperioodil. Seal on lai valik sõjaväelist sümboolikat ning mitmesuguseid relvi. Muude eksponaatide seas leiab Kaitseväe Akadeemia muuseumist näiteks Jakob Hurda tõlgitud käsiraamatu eesti noorsõduritele Vene armees, Ants Laaneotsale kuulunud 1992. aasta Eesti Vabariigi aastapäeva paraadiks valmistatud välivormi ainueksemplari ja Vabadussõjas võidelnud Põhja-Läti brigaadi mütsimärgi. Kaitseväe Akadeemia muuseum asub Tartus samas hoones Kaitseväe Akadeemia ja Balti Kaitsekolledžiga. Maja hakati 1939. aastal ehitama Kaitseliidu tellimusel, valmimise ajal tegutses hoones aga juba Eesti Kommunistliku Partei Töölismaja. Teises maailmasõjas sai hoone mürsutabamusi ning põles sõja jooksul mitu korda. Sõja järel jõudsid majas tegutseda Teaduste Akadeemia Tartu instituudid ning Tartu oblasti parteikomitee, täitevkomitee ja oblastikohus, enne kui hoone 1956. aastal uuesti põles. Pikka aega tegutses hoones Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Kaitseväe Akadeemia muuseum alustas 1990. aastate alguses Kaitseliidu arhiivina. 1998. aastast kuni 2021. aastani oli muuseum Kaitseväe Akadeemia alluvuses. Alates 2022. aastast kuulub Kaitseväe Akadeemia muuseum Eesti sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi koosseisu. Muuseum. Kaitseväe Akadeemia, vaadatud 14.11.2021. Beek, M. (2022). Kaitseväe Akadeemia muuseumi iseloomustus. "VEEBINÄITUS: TARKUSE MAJA RIIAMÄEL". KVA koduleht. "Kaitseväe Akadeemia muuseum Tartus". Eesti Sõjamuuseum. Muuseumist Kaitseväe Akadeemia kodulehel Muuseumist Eesti sõjamuuseumi kodulehel
Olustvere muuseum

Olustvere muuseum on aastal 1960 asutatud muuseum, mis asub Olustvere asulas Olustvere mõisahoones. Muuseumis on väljapanekud piirkonna ajaloost: muinasajast tänapäevani. Omaette on näitus Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskooli kohta, mis asub koolimajas. Muuseumis on ka Ilmar Tilga linnu-, looma- ja kalakaavikute kollektsioon, kus on u 170 topist ja 500 liiki putukaid. http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=237 (vaadatud 10.07.2013) Olustvere mõisa koduleht (vaadatud 10.07.2013)
China Miéville

China Tom Miéville (sündinud 6. septembril 1972) on inglise ulme- ja fantaasiakirjanik. Miéville on avaldanud teoseid mitmes ulmežanris imeulmest küberpungini ning on väitnud, et kavatseb kirjutada ühe romaani igas žanris. Temalt on ilmunud ka rahvusvahelise õiguse marksistlikku teooriat käsitlev monograafia "Between Equal Rights: A Marxist Theory of International Law" (Brill 2005). Ta on kirjutanud artikleid ulmekirjanduse teooriast ning rahvusvahelisest õigusest. Kogenud rollimängijana oli ta üks 2010. aastal ilmunud rollimänguraamatu "Pathfinder Chronicles: Guide to the River Kingdoms" (kirjastus Paizo Publishing) autoreist koos Elaine Cunninghami, Chris Pramase ja Steve Kensoniga. Oma kirjanduslike eeskujudena on China Miéville nimetanud M. John Harrisoni, Michael de Larrabeitit, Michael Moorcocki, Thomas M. Dischi, Charles Williamsit, Tim Powersit ja J. G. Ballardit. Ta on tunnistanud ka H. P. Lovecrafti, Mervyn Peake'i, Ursula K. Le Guini ja Gene Wolfe'i mõju. Eesti keelde on Miéville'i teostest tõlgitud "The City and the City" ("Linn ja linn", Varrak, 2011; tõlkija Kristjan-Jaak Kangur) ja "Perdido tänava jaam" (2015, Ersen). China Miéville on Rahvusvahelise Sotsialistide Organisatsiooni (International Socialist Organization, USA) ja Suurbritannia Sotsialistliku Töölispartei (Socialist Workers Party) liige. 2001. aasta valimistel Ühendkuningriigis kandideeris ta edutult alamkotta Tööpartei traditsioonilises valimisringkonnas Regent's Parkis ja Põhja-Kensingtonis, kus kogus 459 häält ehk 1,2% häältest. Autori vasakpoolsed vaated avalduvad ka tema teostes. Miéville ise on siiski rõhutanud, et ei püüa "sõnumit raamatutesse smugeldada", ning kui ta kirjeldab fantaasiamaailmu muu hulgas poliitiliselt, ei ole see siiski olnud omaette eesmärk. Miéville'i esikromaan "King Rat" kandideeris nii International Horror Guildi kui ka Bram Stokeri auhinnale. "Perdido Street Station" võitis Arthur C. Clarke'i auhinna ning kandideeris Hugo, Nebula ja World Fantasy auhinnale. "The Scar" kandideeris 2003. aasta Hugo, Arthur C. Clarke'i ja World Fantasy auhinnale. Neljas romaan "Iron Council" kandideeris 2005. aastal Hugo ja World Fantasy auhinnale, võitis Arthur C. Clarke'i auhinna ja Locuse auhinna parima fantaasiaromaani eest. Viies romaan "Un Lun Dun" võitis 2008. aastal Locuse auhinna parima noorteraamatu eest. "The City & the City" võitis 2010. aastal Arthur C. Clarke'i auhinna, Hugo ja World Fantasy auhinna, samuti kandideeris parima romaani kategoorias Nebulale. 2012. aastal kandideeris "Embassytown" Hugole parima romaani kategoorias. "Perdido Street Station" (2000) "The Scar" (2002) "Iron Council" (2004) "King Rat" (1998) "The Tain" (2002) "Un Lun Dun" (2007) "The City & the City" (2009, "Linn ja linn") "Kraken" (2010) "Embassytown" (2011) "Railsea" (2012) "Looking for Jake" (2005) "A Truly Monstrous Thing to Do: Mieville Interview" Long-Sunday.net Ansible 168, July 2001. "The Believer - Interview with China Miéville". Believermag.com (vaadatud 28. juunil 2012) "Railsea" portaalis Amazon.com China Miéville Pan Macmillani kirjastuse kodulehel China Miéville'i mitteametlik lehekülg China Miéville Ulmekirjanduse BAASis
Kodanikesaal

Kodanikesaal on Tallinna raekoja teise korruse – peakorruse – kõige suurem ruum. Diele-dornse süsteemi kohaselt täidab kodanikesaal diele ehk kütmata eeskoja rolli. Eeskoda (vorhus) oli ka kodanikesaali algne nimetus. Kodanikesaal on kunstiajalooline termin, mis pärineb alles 19. sajandi publikatsioonidest. Raekoja peasissekäigust viib trepp otse üles kodanikesaali. Saali põhjaseinas asub viis kõrget ristkülikukujulist tinaraamidega akent, mis avanevad raekoja esisele platsile. Lõunaseinas asub kaks akent, mis avanevad raekojatagusele Raekoja tänavale. Et tegemist on n-ö hoovipoolsete akendega, on need tunduvalt väiksemad, kuid asetsevad piisavalt kõrgel, et püüda päikesevalgust üle ümbritsevate majade katuste. Lääneseinas asub kaks veidi suuremat akent. Seega on kodanikesaalis kokku 9 akent, mis muudavad ruumi väga valgusküllaseks, avarust lisavad sihvakad tsistertslaste mõjutusega piilarid, millele toetub võlvitud lagi. Kahevõlviline ruum on seitsme konsooliga jagatud kuueks võlvikuks. Keskajal oli põrnad laotud erisuurusega paekiviplaatidest, täna on plaadid ühetaolised. Konsoolid ja piilarid on kaetud kolmevärvilise kalasabamustriga, mis on taastatud läänepoolsel piilaril säilinud fragmendi eeskujul. Valmimisaegne kodanikesaal ei olnud siiski arvatavasti nii avar kui tänapäeval. Visuaalselt kitsendasid ruumi taimeväädimotiivilised maalingud, mis katsid võlvikuid. Ornamendiga olid kaetud ka aknapalestikud. Kodanikesaaali idaseinal olid säilinud aga fragmendid tulekeeli kujutavast maalingust. Tegemist võis olla 1433. aasta tulekahju laastavate tulemuste kujutamisega. Maali saatis tõenäoliselt mingisugune teemakohane manitsus. Kodanikesaali lõunaseina idanurgas asuvad kaks väikest keskaegset käimlat profatti, üks meestele ja üks naistele. Saali idaseina läbiv portaal ühendab ruumi raesaaliga. Portaali kohal paikneb nišš, mille algne sisu on teadmata. 1651. aastast seisab nišis aga ladinakeelne manitsustahvel raehärradele. Kodanikesaali seintel hoitakse ka 1547. aastal Hollandist Enghieni linnast rae poolt tellitud piltvaipu, mis kujutavad stseene kuningas Saalomoni elust. Kodanikesaalis võeti vastu tähtsaid külalisi, linna saabunud rändmuusikuid ja näitlejaid ning korraldati uhkeid pidusööminguid, mis tihti algasid kell 10 hommikul ja lõppesid kell 23 õhtul. Ka tänapäeval täidab kodanikesaal esinduslikku rolli. Just kodanikesaalis toimuvad vastuvõttude tseremooniatoimingud nagu seda on kingituste vahetamine või kõnede pidamine. Veel ajal, mil Kaitseväe ülemjuhataja oli Tarmo Kõuts, said vanemohvitserid oma auastmed kätte kodanikesaalis. Tallinna rae piltvaibad R.Kangropool, 1982, lk 18 R. Kangropool, 1982, lk 19 R. Kangropool, 1982, lk 29 Raekojas leiti kultuurikihi alt ligi 400-aastased seinamaalingud, Eesti Päevaleht, 29. märts 2004 M. Raisma, 2004, lk 100 Kaitseväe juhataja andis üle autasud ja vanemohvitseride auastmed, Eesti Päevaleht, 23. veebruar 2002 Raisma Mariann (2004). "Tallinna raekoda. Tallinn Town Hall." Tallinn: Kunst ISBN 9949-407-25-7. Böckler Teddy. Tallinna raekoda. Uurimine ja restaureerimine 1952–2004. Tallinn, 2004. ISBN 9949-10-779-2. Kangropool Rasmus (1982). Tallinna raekoda. Tallinn
Fritz Leiber

Fritz Reuter Leiber Jr. (24. detsember 1910 – 5. september 1992) oli ameerika ulmekirjanik. Eesti keeles on Fritz Leiberilt ilmunud tema debüütjutt "Automaatpüstol" Postimehes järjejutuna (1991) ja teine lühijutt "Suitsutont" antoloogias "Sünged varjud" (2001). Fritz Leiber Ulmekirjanduse BAASis
Lorient

Lorient [lori'an] on sadamalinn Prantsusmaal Bretagne'i piirkonnas Morbihani departemangus. Wirral, Suurbritannia (1975) Ludwigshafen, Saksamaa (1963) Galway, Iirimaa (1974) Ventspils, Läti (1974) Vigo, Hispaania (1983) České Budějovice, Tšehhi (1997) lisaks on sõlmitud partnerluslepingud järgmiste linnadega: L'Orient, Vaud (2004) Kayar, Senegal (2006) FC Lorient Populations légales 2021