laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Forestalia

Forestalia on Eesti metsatöötajate meeskoor. Forestalia asutati 1972. aastal. Ettepaneku koori asutamiseks tegi tolleaegne metsamajanduse ja looduskaitse minister Heino Teder. Koori tuumiku moodustasid Tartu Akadeemilise Meeskoori vilistlased. Forestalia peadirigent ja esimene dirigent on Alo Ritsing. 10 aastat töötas koori dirigendina Ants Soots, siis Ilmari Johansson, Kadi Ritsing ja Kuno Kerge. Kontsertmeister Ruth Ernstson. Forestalia lauljad kogunevad proovidesse kogu Eestist kord kuus ja suvel laululaagrites, kus toimub rohkesti seltskondlikku ja sportlikku tegevust, ka lauljate peredele. Esinetakse peamiselt metsanduslikel üritustel, kuid lauldud on ka kõigil laulupidudel, meestelaulupäevadel ja piirkondlikel laulupäevadel. Esinemisriietuseks on metsameeste roheline munder noodivõtmega lõkmel. Kuna metsameestelt enam vormiriietuse kandmist ei nõuta, siis on Forestalia jäänud ainsaks traditsiooni jätkajaks. Peakatteks on roheline sulega kaabu, mis välitingimustes, eriti rongkäikudel, on rohket tähelepanu äratanud. 40 aastat laulvaid metsamehi: Forestalia tähistab 40. juubelit. RMK arhiiv (vaadatud 30.08.2016) Forestalia liikmed. Forestalia koduleht (vaadatud 30.08.2016) Foto: Forestalia. Sakala, 12.10.2012 (vaadatud 30.08.2016) Forestalia koduleht(vaadatud 30.08.2016)
Enivere vald

Enivere vald (saksa keeles Sternberg) oli vald Läänemaal Martna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Enivere vald Martna vallaga. Valla alal asus Enivere mõis. Enivere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Enivere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Haiba vald

Haiba vald (saksa keeles Haiba) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Haiba vald Kirna-Kohatu vallaga. Valla alal asus Haiba mõis. Haiba vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Haiba vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Puitsild

Puitsild, ka puusild, on sild, mille sildeehitis on ehitatud puidust. Sillasambad võivad olla puidust või muust materjalist (kivi, betoon, raudbetoon). Olenevalt sildeava suurusest tehakse puitkandurid kas lihtsamad või keerulisemad. Väiksemate sildeavade (2–8 m) juures piisab lihtsatest talasüsteemidest, suuremate avade sildamiseks kasutatakse liittalasüsteeme või kaldtugedega süsteeme, veel suuremad avad (16–50 m) sillatakse puitfermidega. Puitsilla ehituseks sobivad saematerjalina kõige paremini mänd ja kuusk. Babüloni sild (605 eKr) Caesari sillad üle Reini (55 eKr ja 53 eKr) Traianuse sild (105 pKr) Kintai sild (1673) Schaffhauseni sild (1757) Vana Battersea sild (1772) Wettingeni sild (1778) Union Bridge (1828) Narva puitsild (1829) Verebja sild (1851) Wilburtoni estakaad (1904) Chengyangi sild (1912) Essingi sild (1986) Neeva kaarsilla projekt (1774) Järuska sild Vaida jalakäijate sild Tagavere sild Merirahu sild Tehvandi rolleriraja sild "Eesti kirjakeele seletussõnaraamat". IV kd, 3. vihik. Tallinn, 1996. Lk 615. "Tehnikaleksikon". Kirjastus Valgus: Tallinn, 1981. Lk 398. ДЕРЕВЯННЫЙ МОСТ. "Большой энциклопедический политехнический словарь". dic.academic.ru "Sild puidust?" (PDF). Ehitaja. 2004. Vaadatud 11.04.2021.
Davide La Cecilia

Davide La Cecilia (sündinud 1961. aastal Roomas) on Itaalia diplomaat, alates 30. augustist 2016 Itaalia suursaadik Ukrainas. "Italia-Ucraina, Davide La Cecilia nuovo ambasciatore a Kiev" [Itaalia-Ukraina, Davide La Cecilia, uus saadik Kiievis] (itaalia). la Repubblica. 29. august 2016. Vaadatud 30. augustil 2016. "Davide La Cecilia becomes new Italian ambassador in Ukraine" [Davide La Ceciliast saab Itaalia uus saadik Ukrainas] (inglise). 112 Ukraine. 30. august 2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2016. Vaadatud 30. augustil 2016. Tutvustus Itaalia Kiievi saatkonna lehel (itaalia ja ukraina keeles)
Siinusteoreem

Siinusteoreem on seos kolmnurga külgede ja nurkade vahel. Selle järgi on kolmnurga suurima külje vastas ka suurim nurk. Täpsemalt öeldes on kolmnurga kõigi külgede suhe vastasnurga siinusesse konstantne ning selle kaudu saab leida kolmnurga ümberringjoone raadiuse R. a s i n α = b s i n β = c s i n γ = 2 R {\displaystyle {\frac {a}{sin\alpha }}={\frac {b}{sin\beta }}={\frac {c}{sin\gamma }}=2R} Siinusteoreemi kasutatakse kolmnurga arvutamiseks, kui on teada üks külg, selle vastasnurk ja veel kas üks külg või üks nurk. Juhul, kui on teada kaks külge ja ühe külje vastasnurk, tuleb eelnevalt veenduda ka selles, kas otsitav nurk on teravnurk või nürinurk (näiteks sin 150° = sin 30° = 0,5). Kolmnurga nurkade summa peab kokku tulema 180 kraadi. Koosinusteoreem
Heisri vald

Heisri vald ehk Vastse-Piigandi vald (saksa keeles Neu-Pigant) oli vald Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja seejärel liideti Heisri vald Krootuse vallaga. Valla alal asus Heisri mõis. Heisri vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Heisri vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Hiiemetsa vald

Hiiemetsa vald (ka Repniku vald; saksa keeles Repnik) oli vald Virumaal Vaivara kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Hiiemetsa vald Vaivara vallaga. Valla alal asus Hiiemetsa mõis. Hiiemetsa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Hiiemetsa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Jalametsa-Laimetsa vald

Jalametsa-Laimetsa vald (saksa keeles Jallametz-Laimetz) oli vald Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1896 ja siis liideti Jalametsa-Laimetsa vald Imavere vallaga. Valla alal asus Jalametsa, Laimetsa ja Hermani mõis. Jalametsa-Laimetsa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Jalametsa-Laimetsa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Järvajõe vald

Järvajõe vald (saksa keeles Jerwajöggi) oli vald Järvamaal Ambla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Järvajõe vald Koigi vallaga. Valla alal asus Järvajõe mõis. Järvajõe vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Järvajõe vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Gene Wilder

Gene Wilder (õieti Jerome Silberman; 11. juuni 1933 Milwaukee, Wisconsin – 29. august 2016 Stamford, Connecticut) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja, filmilavastaja, stsenarist ja filmiprodutsent, kes on eelkõige tuntud oma komöödiarollide poolest. Wilder alustas karjääri teatrinäitlejana. 1960. aastatel hakkas näitlema ka filmides ja teles. Tema tuntumad osatäitmised on filmides "Bonnie ja Clyde" ("Bonnie and Clyde"; 1967), "Willy Wonka ja šokolaadivabrik" (nimiroll, "Willy Wonka & the Chocolate Factory"; 1971), "Mida soovid seksist teada" ("Everything You Always Wanted to Know About Sex* (*But Were Afraid to Ask)"; 1972), "Leegitsevad sadulad" ("Blazing Saddles"; 1974), "Noor Frankenstein" ("Young Frankenstein"; 1974) ja "The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother" (1975). Neljas filmis mängis ta koos koomik Richard Pryoriga, milleks on "Hõbesähvatus" ("Silver Streak"; 1976), "Kanapead vanglas" ("Stir Crazy"; 1980), "Ei kuule, ei näe" ("See No Evil, Hear No Evil"; 1989) ja "Teine sina" ("Another You"; 1991). Wilder oli mitme sellise filmi režissöör ja stsenarist, kus ise ka näitlejana mängis, sh "Naine punases" ("The Woman in Red"; 1984). Wilder võitis 2003. aastal Emmy auhinna ning karjääri jooksul kandideeris muu hulgas kahele Oscarile. Wilder sündis vene-juudi peres. Ta oli aastatel 1946–1989 abielus näitleja Gilda Radneriga, kes suri aga vähki. Seejärel hakkas Wilder tegelema vähiennetuskampaaniaga. 1991. aastal abiellus ta Karen Boyeriga, kellega oli abielus kuni oma surmani. 2005. aastal ilmusid Wilderi memuaarid "Kiss Me Like a Stranger" ja 2007. aastal esikromaan "My French Whore". Wilder suri 2016. aastal 83-aastaselt Alzheimeri tõve tüsistustesse. "Gene Wilder Dies at 83; Star of ‘Willy Wonka’ and ‘Young Frankenstein’". The New York Times. 29. august 2016. Vaadatud 3.12.2016 Gene Wilder andmekogus IMDb (inglise)
Sinimäed (film)

"Sinimäed" on 2006. aasta Eesti dokumentaalfilm. Filmi režissöör on Raimo Jõerand. Filmi tootis Ruut. Film räägib 1944. aasta Sinimägede lahingust. Sinimäed Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 30.08.2016) Sinimäed Eesti filmi andmebaasis
Anatoli Petuhhov

Anatoli Petuhhov (vepsa keeles Anatolii Petuhov; 2. november 1934 Võtegra rajoon – 30. august 2016 Vologda) oli vepsa kirjanik ja ajakirjanik. Ta kirjutas vepsa ja vene keeles. Ta lõpetas aastal 1953 Belozerskis pedagoogilise kooli ja Leningradi Kõrgema Parteikooli ajakirjanikuna. Первый вепсский писатель Анатолий Петухов умер в Вологде
Elliot Giles

Elliot Giles (sündinud 26. mail 1994) on Suurbritannia kergejõustiklane (800 m jooksja). 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis ta 800 meetri jooksus pronksmedali. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta 800 meetri jooksus oma eeljooksus ajaga 1.47,88 seitsmenda koha ega pääsenud poolfinaali. 2016 pronksmedal 800 m jooksus (1.45,54) Välitingimustes: 800 m jooks – 1.43,63, 4. juuli 2021, Stockholm. 1500 m jooks – 3.33,56, 6. august 2022, Birmingham. Sisetingimustes: 800 m jooks – 1.44,05 (NR), 17. veebruar 2021, Torun. 1500 m jooks – 3.35,93, 3. veebruar 2022, Ostrava. Elliot Giles Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Koosinusteoreem

Koosinusteoreem on matemaatiline teoreem trigonomeetrias, mis näitab mis tahes kolmnurga külgede suhet ühe nurga koosinusega. Teoreemi sõnastus: Kolmnurga ühe külje ruut on võrdne ülejäänud külgede ruutude summaga, millest on lahutatud samade külgede ja nendevahelise nurga koosinuse kahekordne korrutis. a 2 = b 2 + c 2 − 2 b c ∗ c o s α b 2 = a 2 + c 2 − 2 a c ∗ c o s β c 2 = a 2 + b 2 − 2 a b ∗ c o s γ } {\displaystyle \left.{\begin{matrix}a^{2}=b^{2}+c^{2}-2bc*cos\alpha \\b^{2}=a^{2}+c^{2}-2ac*cos\beta \\c^{2}=a^{2}+b^{2}-2ab*cos\gamma \end{matrix}}\right\}} koosinusteoreem Siinusteoreem
Natalija Prõštšepa

Natalija Prõštšepa (ukraina keeles Наталія Олександрівна Прищепа, sündinud 11. septembril 1994) on Ukraina kergejõustiklane (800 m ja 1500 m jooksja). 2013. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel Rietis võitis ta 1500 meetri jooksus esikoha ajaga 4.18,51. 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis sai ta 1500 meetri jooksus ajaga 4.08,89 finaalis kümnenda koha. 2015. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Tallinnas võitis ta 1500 meetri jooksus ajaga 4.06,29 pronksmedali. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis tuli ta 800 meetri jooksus ajaga 1.59,70 Euroopa meistriks. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiro sai ta 800 meetri jooksus esimeses poolfinaalis ajaga 1.59,95 neljanda koha ega pääsenud finaali. Finaali oleks viinud aeg 1.58,87. 2016 Euroopa meister 800 m jooksus (1.59,70) 2018 Euroopa meister 800 m jooksus (2.00,38) 800 m jooks – 1.58,60, 1. september 2016, Zürich 1500 meetri jooks – 4.06,29, 12. juuli 2015, Tallinn Natalija Prõštšepa Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
A&A

A&A (variantpealkiri A ja A) oli 1998–2011 ilmunud Eesti infotehnoloogia ajakiri. Ajakirja andis välja Tallinna Tehnikaülikool. Ajakirja peatoimetaja oli Paul Leis. Ajakiri ilmus 1998–2009 kuus korda aastas ja 2010–2011 neli korda aastas. Ajakirja illustraator oli kunstnik Hugo Hiibus. Ajakirja eelkäija oli 1987–1997 ilmunud ajakiri Arvutustehnika ja Andmetöötlus. http://www.ester.ee/record=b1071898*est (vaadatud 30.08.2016) Hugo Hiibus (06.01.2019). "Hugo Hiibus - 90!". Kesknädal.
Sotsiaaldemokraat (SDE ajaleht)

Sotsiaaldemokraat on aastast 2004 ilmuv Sotsiaaldemokraatliku Erakonna (SDE) ajaleht. Ajakirja annab välja Sotsiaaldemokraatlik Erakond. Ajalehe eelkäija oli ajaleht Rahva Hääl (1998–2004) ja nendevahelist järjepidevust näitab ka numeratsiooni jätkumine. Ajaleht ilmub üks kord kuus. http://www.ester.ee/record=b1994764*est (vaadatud 30.08.2016) Ajalehe koduleht.
Berliini piiskoppide ja peapiiskoppide loend

Katoliku kiriku Berliini peapiiskopkond (ladina keeles Archidioecesis Berolinensis) loodi 27. juunil 1994 Berliini piiskopkonnast (diötseesist), mis oli loodud 13. augustil 1930. Järgnevas tabelis on toodud Berliini piiskopid ja seni ainus peapiiskop (Georg Maximilian Sterzinsky).
Millennium Tower (Viin)

Millennium Tower on Austria pealinnas Viinis asuv 202 meetri kõrgune kahe silindri kujuline pilvelõhkuja. Kui katusele paigaldatud antenne mitte arvestada, on torni kõrgus 171 m. Ehitise geograafilised koordinaadid on 49°14'24" N, 16°23'13" E. Kõrghoonel on kokku 51 maapealset korrust. See avati 1. jaanuaril 2000. Hoone arhitektid on Gustav Peichl, Boris Podrecca ja Rudolf Weber. Hoones on põrandapinda 47 200 m², sellest 38 500 m² bürooruume. Hoones on 120 ettevõtte kontorid, sealhulgas Agip, Cisco ja Xeroxi Ida-Euroopa osakonna keskus. Hoones on ka eluruume. Esimesel korrusel asuvad ostukeskus Millennium City, restoranid ja kino. Millennium Tower on Austria kõrgeim pilvelõhkuja, Viini kõrguselt kolmas ehitis Donauturmi (252 m) ja DC Tower 1 (250 m) järel. Kogu Austrias on ta kõrguselt viies (kõrgeim on Bisambergi saatemast, 265 m). Tähelepanuväärne on hoone ehitamiskiirus: keskmiselt valmis nädalas 2,5 korrust. 25. juulil 2003 müüdi hoone 360 miljoni euro eest. Täpsemalt tuleb ostjal maksta 15 aasta jooksul 24,5 miljonit eurot aastas. Millennium Toweri koduleht
Joseph Strauss

Joseph Strauss võib tähendada: Josef Strauss, helilooja Joseph Strauss (admiral) Joseph Strauss (insener), Kuldvärava silla peainsener Joe Strauss, pesapallur
Verebja sild

Verebja sild (vene Веребьинский мост) on raudteesild üle Verebja jääraku ja Verebja jõe Verebje küla lähedal Malaja Višera rajoonis Novgorodi oblastis. Esialgne sild rajati Peterburi–Moskva raudteele insener Dmitri Žuravski projekti järgi. Üheksaavaline sild avati 1851. aastal ja oli silletega 9×49,7 m. Silla tarindus koosnes raudtõmbidega puitfermidest, mis toetusid puittugedele, mis omakorda toetusid kivist laotud sammastele. Silla kõrgus veepinnast fermide alla oli 53 m. Verebja puitsild oli tollal (1851) kõrgeim ja pikim raudteesild Tsaari-Venemaal. Pärast raudtee asukoha muutmist 1881. aastal jäi sild unarusse. Verebja silla rajamine oli Venemaal tähtis sündmus, mida tõendab bareljeef Peterburis 1859. aastal püstitatud Nikolai I ausambal. Bareljeef kannab allkirja "Keiser avamas Verebja silda Peterburi–Moskva raudteel 1851. aastal". Kui alates 1868. aastast hakati Venemaa raudteedel puitsildu ümber ehitama metallsildadeks, otsustati Verebja silla rekonstrueerimise asemel rajada Verebja jäärakust üleminek teise kohta. Silla projekteeris insener Nikolai Beleljubski. Uus üleminek rajati Verebja jääraku ja jõe ületamiseks sobivamasse kohta, umbes viis kilomeetrit allavoolu. Sellega pikenes raudtee umbes 10 km võrra. Kõrgete tugede püstitamise asemel rajati 43 meetri kõrgune teetamm kivist laotud kuuemeetrise läbimõõduga truubiga jõevoolu läbilaskmiseks. Verbja tõusu ümber viiv tee (möödaviik) avati 1881. aastal. Seoses tee muutusega ehitati ka uued raudteejaamad Verebje ja Oksotši. Pärast uue raudteesilla avamist (2001) suleti Verebja tõusu ümber viiv tee koos raudteejaamadega. 1990. aastate lõpus võeti vastu otsus Verebja raudteelõigu õgvendamiseks. 2001. aastal, vähem kui 9 kuuga, ehitati uus raudteesild kõrgetel tugedel. Endine ümber tõusu viiv teelõik suleti. Uue kaheteelise raudteesilla üldpikkus on 536 m, üheksaavalise silla silded on 55 m. Täisseinalise terassilla kõrgus veepinnast sillakandurite alla on 53 m. Sillasambad (ristlõikega 2,8×8,8 m) on monoliitsest raudbetoonist. Ehitas Balti ehituskompanii, töötati ööpäev läbi. Веребьинский мост. news.novgorod.ru
Joseph Strauss (insener)

Joseph Baermann Strauss (9. jaanuar 1870 Cincinnati – 16. mai 1938 Los Angeles) oli USA ehitusinsener. Ta täiustas märkimisväärselt tõstesilla konstruktsiooni. Strauss oli 19. aprillil 1937 valminud Kuldvärava silla peainsener. Isleton Bridge Johnson Street Bridge Kinzie Street railroad bridge Mystic River Bascule Bridge St. Charles Air Line Bridge Thames River Bridge (Amtrak) HX Draw Strauss, Joseph B. (1938). The Golden Gate Bridge Report of the Chief Engineer to the Board of Directors of the Golden Gate Bridge and Highway District. San Francisco, Calif.: Golden Gate Bridge, Highway and Transportation District. Biography: Joseph Strauss, The American Experience, PBS History and Heritage of Civil Engineering by the ASCE Joseph Strauss quotations Joseph B. Straus online exhibition by Dr. Dorothy Byers, University of Cincinnati Libraries
Eesti Kalandus

Eesti Kalandus oli 1990–1992 ilmunud Eesti Kalandusliidu ajakiri. Ajakirja andis välja Eesti Kalandusliit; 1990 andis ajakirja välja Eesti Kalurite Liit. Ajakiri ilmus üks kord kuus. Ajakirja eelkäija oli 1933–1936 ilmunud ajakiri Kalandus ja selle ajakirja numeratsiooni jätkas 1936–1940 ja 1944 ilmunud ajakiri Eesti Kalandus. 1941 ilmus ajakiri Nõukogude Eesti Kalandus.[viide?] http://www.ester.ee/record=b1242645*est (vaadatud 30.08.2016)
Dmitri Žuravski

Dmitri Ivanovitš Žuravski (vene Дмитрий Иванович Журавский; 17. detsember (vkj) / 29. detsember 1821 Štšigrõ maakond, Kurski kubermang – 18. november (vkj) / 30. november 1891 Peterburi) oli vene mehaanikateadlane ja insener. Ta lõpetas 1838. aastal Nižõni füüsika-matemaatikalütseumi ja astus Peterburi teedeinseneride korpuse instituuti, kus tema õppejõud oli Mõhhailo Ostrogradskõi. 1842. aastal lõpetas Žuravski instituudi kiitusega. Pärast instituudi lõpetamist suunati ta Nikolai raudtee ehitusele. Seal tegeles ta sildade ehitamise ja projekteerimisega. Tema projekti järgi ehitatud sildadest on tuntuim Verebja sild. Aastatel 1871–1876 võttis ta osa Maria veesüsteemi rekonstrueerimisest ning juhtis Uus-Laadoga kanali, Peterburi merekanali ja Liepāja sadama projekteerimist. Tema teadustegevus on seotud ehitusmehaanika, tugevusõpetuse ja sillaehituse valdkondadega. Ta andis põikpainde täieliku lahendi (Žuravski valem) ja lõi mitmevõrguliste puitsõrestike arvutamise meetodi. 1840. aastate teisel poolel täiustas ta William Howe' leiutatud sõrestikku, seetõttu nimetati Venemaal sellist sõrestikutüüpi ka Howe'-Žuravski fermiks. Tema suurim töö oligi kogemusliku Howe’ süsteemi tarinduse läbiarvutamine, sellele teoreetilise põhja loomine ja selle ratsionaliseerimine. Ta tegeles sellega kümmekond aastat, tööd kroonis Demidovi auhind 1855. aastal. Aastatel 1857–1858 asendati Peterburi Peeter-Pauli katedraali tornikiivri tarindis puit metalliga. Insenerina oli seal kaastegev ka Žuravski, kelle pakutud lahenduse järgi ehitati tornikiiver 10,5 m võrra pikemaks. On arvatud, et 1860. aastatel, kui Rudolf von Bernhard kavandas Tallinna Kaarli kiriku laetarindit, võis ta selle küsimustes konsulteerida temaga koos Peterburi teedeinseneride instituudis töötava Žuravskiga. Tugevusõpetuses leiab tihti rakendust Žuravski hüpotees, mille kohaselt lõikepinged laotuvad pikilõike laiuses ühtlaselt. See hüpotees võimaldab oluliselt hõlpsamalt kirjeldada lõikepingeid varda ristlõikes. Žuravskit peetakse esimeseks, kes määras lõikepingeid mõnes ristlõikes. [viide?] 1855 – Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia Demidovi auhind töö "О мостахъ по раскосной системе Гау" ('Howe' ristdiagonaalidega süsteemis sildadest'; trükis 1856) eest Konstantin Ollik, Otto Roots. "Tugevusõpetus". Eesti Raamat: Tallinn, 1965. Lk 84. Eesti entsüklopeedia. 9. kd. Eesti Entsüklopeediakirjastus: Tallinn, 1996. Lk 161. Пролетные строения со сквозными фермами Гау–Журавского. vse-lekcii.ru Egle Tamm, Robert Treufeldt. "Lae- ja katusetarind". //Kirikuhoone. Tallinna Kaarli kirik. Eesti kirikud 2. Tallinn 2007. Lk 57 Aleksander Klauson, Jaan Metsaveer, Priit Põdra, Uusi Raukas (2017). Tugevusõpetus. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus. Lk 139. ISBN 9789949830480.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Raudteesild Volga raudteejaama juures

Raudteesild Volga raudteejaama juures (vene Железнодорожный мост у станции Волга) on sild üle Volga jõe Volga asula juures Jaroslavli oblastis. Volga asula on Volga külaasunduse keskus Nekouzi rajoonis ja asub Rõbinski veehoidla (Volga jõgi) kaldal. Sild on neljaavaline raudbetoonist kaarsild alumise sõiduteega. Silla üldpikkus on 496 m, sillete skeem 4×124 m. Rõbinski–Bologoje raudtee ehituse käigus rajati aastatel 1869–1871 raudteesild üle Volga jõe Volga asula juures. See oli teine raudteesild üle Volga jõe Tveri puitsilla järel. Sild oli mitmeavaline (ava silletega 105 m) metallist jätkuvtala-sõrestiksild. Seoses Rõbinski hüdrosõlme rajamisega 1930. aastate teisel poolel silla sildeehitis eemaldati. Vana silla asukohas mõni meeter allavoolu olemasolevatest sillasammastest ehitati 1938. aastal NKVD süsteemi kuuluva Volgostroi jõududega neljaavaline raudbetoonist kaarsild (avadega 124 m). Keskmised kaks ava on laevatatavad. Aastatel 2002–2004 sild remonditi. Волга (Станция Волга) savelrr.ru (vene keeles)
Aasta Raamat

OÜ Aasta Raamat on Tallinnas tegutsev kirjastus. See asutati 2002. Kirjastus avaldab Eesti kultuuriga seotud tähtsaid raamatuid, nt Tartu Ülikooli, Tallinna Tehnikaülikooli, Eesti mõne olulise sündmusega seotud raamatuid. Kirjastus annab välja ka raamatuid kahest sarjast: "Ralliaasta/Autosport" ja "Tartu Ülikooli rektorid". Firma juht on endine EÜE funktsionäär Indrek Ilomets. 2008 Eesti Rahva Muuseumi pildialbum 2012 Tartu Akadeemiline Meeskoor 100 2018 Toon Tellegen, Kõik on olemas. http://www.aastaraamat.ee/raamatud (vaadatud 31.08.2016) Kirjastuse koduleht
Aastavakk

"Aastavakk" on aastast 1992 igal aastal ilmuv Eesti maarahva teatmik-kalender, mida annab välja Kirilille Kirjastus. Raamatu vastutav väljaandja on Ülo Russak. 2000 ilmus ka eriväljaanne "Euroteave põllumehele". http://www.ester.ee/record=b1223538*est (vaadatud 30.08.2016)
Valentin Serov

Valentin Serov (vene Валентин Александрович Серов; 19. jaanuar (7. jaanuar vkj) 1865 Peterburi – 5. detsember 1911 Moskva) oli vene maalikunstnik, graafik ja portreekunstnik. Valentin Serov sündis Peterburis helilooja Aleksandr Serovi peres. Aastatel 1878–1979 õppis maalikunsti Ilja Repini juhendamisel. Aastatel 1880–1885 õppis Peterburi Kunstide Akadeemias. Aastatel 1897–1909 töötas pedagoogina Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikoolis, kus üheks tema õpilaseks oli Kuzma Petrov-Vodkin. Aastast 1894 oli ta üks peredvižnikutest. Aastast 1898 oli Valentin Serov Mir Iskusstva liige. Valentin Serov on maetud Moskvasse, Novodevitšje kalmistule. "Meesaktid". Süsi paberil. Tartu Kunstimuuseumi kogu "Tüdruk virsikutega" (1887). Õli lõuendil. Tretjakovi galerii, Moskva "Henriette Girshmani portree" (1907). Õli lõuendil. Tretjakovi galerii "Ida Rubenstein" (1910). Õli lõuendil. Vene muuseum Peterburis