laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
California kullapalavik

California kullapalavik (1848–1855) oli ulatuslik rändelaine Californiasse, mis algas pärast James W. Marshalli kullaleidu 24. jaanuaril 1848 Coloma asula ligidal Sutter's Milli saeveskis. 1855. aastaks oli piirkonda saabunud ligi 300 000 inimest nii Ameerika Ühendriikidest kui mitmetest välisriikidest. Kullast saadud majanduslik tulu elavustas Ameerika Ühendriikide majanduselu märgatavalt ning järsu elanikkonna kasvu tõttu sai California 1850. aastal osariigi staatuse. Samas halvendas kullapalavikuga kaasnev tunduvalt California põliselanike olukorda, keda tabas täiendav rahvastiku vähenemine haigusepuhangute, näljahädade ja California genotsiidi tõttu. Klondike kullapalavik Colorado kullapalavik "The Gold Rush of California: A Bibliography of Periodical Articles" (inglise). California State University, Stanislaus. 2002. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2007. Vaadatud 26. jaanuar 2022. Starr, Kevin; Orsi, Richard J. (toimetajad) (2000). Rooted in Barbarous Soil: People, Culture, and Community in Gold Rush California. Berkeley & Los Angeles: University of California Press. lk 25. ISBN 978-0-520-22496-4.
Sloveenia 2022. aasta taliolümpiamängudel

SLO Sloveenia osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis 44 sportlasega, kes võistlesid 7 spordialal. Vid Vrhovnik Polona Klemenčič Živa Klemenčič Jakov Fak Miha Dovžan Rok Tršan Lovro Planko Gloria Kotnik Urška Pribošič Žan Košir Tim Mastnak Rok Marguč Tit Štante Anamarija Lampič Eva Urevc Anja Mandeljc Neža Žerjav Anita Klemenčič Miha Šimenc Vili Črv Miha Ličef Janez Lampič Hana Mazi Jamnik Meta Hrovat Tina Robnik Ana Bucik Andreja Slokar Neja Dvornik Ilka Štuhec Maruša Ferk Saioni Žan Kranjec Boštjan Kline Martin Čater Miha Hrobat Nejc Naraločnik Nika Križnar Ema Klinec Urša Bogataj Špela Rogelj Anže Lanišek Lovro Kos Timi Zajc Cene Prevc Peter Prevc Slovenci v Pekingu , RTV Slovenia, 26.01.2022
Baižas

Baižas on küla (mazciems) Lätis Smiltene piirkonnas Drusti vallas. Küla asub valla kaguosas. Aastail 1999–2021 kuulus küla Rauna piirkonda.
Põrgu (täpsustus)

Põrgu on paik, kus hinged pärast surma kannatavad. Põrgu võib olla veel: Põrgu küla, küla Tartumaal Põrgu (Wiiralt), Wiiralti teos Põrgu (Dante), Dante Alighieri teos Põrgu (film)
Dūķi

Dūķi on küla (mazciems) Lätis Smiltene piirkonnas Drusti vallas. Küla asub valla kaguosas Dūķise järve kaldal. Seal asub Dūķi bussipeatus. Aastail 1999–2021 kuulus küla Rauna piirkonda. Dūķise järve elamu on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Kohaliku kaitse all on Ješki muinaskalmed. Aastal 2007 oli külas 8 elanikku. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2021. Vaadatud 26. jaanuaril 2022. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2021. Vaadatud 26. jaanuaril 2022.
Jaundrusti

Jaundrusti (vanasti ka Jaundrustu muiža, tõlkes Jaundrusti mõis) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Smiltene piirkonnas Drusti vallas. Küla asub valla kaguosas Jaundrusti järve kaldal. Seal asub Jaundrusti bussipeatus. Aastail 1999–2021 kuulus küla Rauna piirkonda. Aastal 2007 oli külas 26 elanikku. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija
Birobidžan

Birobidžan on linn Venemaal, Juudi autonoomse oblasti halduskeskus. Asub Bira ja Bidžani jõe ääres. Asula on rajatud 1915. aastal, praeguse nime sai 1931. aastal ja linnaõigused 1937. aastal. http://www.gks.ru/scripts/db_inet2/passport/table.aspx?opt=99701000200620072008200920102011 26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
Sayaka Murata

Sayaka Murata (jaapani keeles 村田沙耶香 Murata Sayaka, sündinud 14. augustil 1979 Inzais) on jaapani (nais)kirjanik. Murata on lõpetanud Tamagawa ülikooli kirjanduse alal. Ta on pälvinud 2009. aastal Noma kirjandusauhinna uustulnuka kategoorias ja 2013. aastal Yukio Mishima auhinna. 2016. aastal pälvis ta Akutagawa auhinna romaani "Inimene helendavast klaaskastist" eest. Junyū (授乳) Kodansha, 2005, ISBN 978-4-06-212794-3 Gin’iro no uta (ギンイロノウタ), Shinchosha, 2009, ISBN 978-4-10-310071-3 Mausu (マウス), Kodansha, 2008, ISBN 978-4-06-214589-3 Hoshi ga suu mizu (星が吸う水), Kodansha, 2010, ISBN 978-4-06-216097-1 Hakobune (ハコブネ), Shueisha, 2011, ISBN 978-4-08-771428-9 Shiro-iro no machi no, sono hone no taion no (しろいろの街の、その骨の体温の), Asahi Shimbun, 2012, ISBN 978-4-02-251011-2 Tadaima tobira (タダイマトビラ), Shinchosha, 2012, ISBN 978-4-10-310072-0 Satsujin shussan (殺人出産), Kodansha, 2014, ISBN 978-4-06-219046-6 Shōmetsu sekai (消滅世界), Kawade Shobo Shinsha, 2015, ISBN 978-4-309-02432-5 Konbini ningen (コンビニ人間), Bungeishunju, 2016, ISBN 978-4-16-390618-8, eesti keeles "Inimene helendavast klaaskastist", tõlkinud Maret Nukke, Tänapäev, 2021, ISBN 978-9-94-985814-9 Chikyū seijin (地球星人), Shinchosha, 2018 ISBN 978-4-10-310073-7
Vāgāni

Vāgāni (ka Grantskalni) on küla (mazciems) Lätis Smiltene piirkonnas Drusti vallas. Küla asub valla lõunaosas Plinka jõe kaldal. Aastail 1999–2021 kuulus küla Rauna piirkonda. Aastal 2007 oli külas 14 elanikku. Vietvārdu datubāze
Mīlakšas

Mīlakšas on küla (mazciems) Lätis Smiltene piirkonnas Drusti vallas. Küla asub valla kirdeosas Palsa jõe kaldal. Seal asub Mīlakšase bussipeatus. Aastail 1999–2021 kuulus küla Rauna piirkonda. Küla lähistel asuvad Lejasmīlakši muinaskalmed ehk Kalmemägi on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Aastal 2007 oli külas 23 elanikku. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2021. Vaadatud 26. jaanuaril 2022.
Mostafa Mohamed

Mostafa Mohamed Ahmed Abdallah (araabia keeles مصطفى محمد أحمد عبد الله; sündinud 28. novembril 1997 Gizas) on Egiptuse jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Nantes ja Egiptuse jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Egiptuse klubis Zamalek. Egiptuse kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2016–17 El Dakhleya meeskonnas. 2021. aasta veebruaris läks ta Zamalekist laenule Türgi kõrgliigaklubisse Galatasaray. Hooajal 2020–21 lõi ta Türgi kõrgliigas 16 mänguga kaheksa väravat. 2021. aasta lõpus sõlmis ta Galatasarayga püsiva lepingu. 2022. aasta juulis läks ta Galatasarayst laenule Nantes'i. 2019. aastal tuli Mohamed Egiptuse kuni 23-aastaste koondisega Aafrika omavanuste meistriks. Turniiril oli ta nelja väravaga suurim väravakütt. Egiptuse jalgpallikoondises debüteeris ta 23. märtsil 2019 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Nigeri vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 5. septembril 2021 MM-i valikmängus Gaboni vastu. Ta kuulus Egiptuse koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel, kus saavutati teine koht. Zamalek Egiptuse kõrgliiga: 2020–21 Egiptuse karikas: 2018–19 Egiptuse superkarikas: 2019–20 CAF-i superkarikas: 2020 Egiptus U-23 Aafrika U-23 rahvaste karikavõistlused: 2019
Habib Maïga

Habib Digbo G'nampa Maïga (sündinud 1. jaanuaril 1996 Gagnoas) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Ungari kõrgliigaklubis Ferencváros ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis AS Saint-Étienne, debüteerides Prantsusmaa kõrgliigas 2017. aasta märtsis. Esimese värava lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas sama aasta 14. oktoobril oma hilisema koduklubi FC Metzi vastu. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta laenul Venemaa kõrgliiga klubis Tula Arsenal, kuid sai Venemaa kõrgliigas kirja vaid ühe kohtumise. 2018. aasta juunis siirdus ta laenule FC Metzi, mis mängis toona Prantsusmaa esiliigas. 2019. aastal kindlustati pääs Prantsusmaa kõrgliigas ning Maïga liitus Metziga püsiva lepingu alusel. 2024. aasta jaanuaris liitus ta Ferencvárosiga. Hooajal 2023/24 tuli ta Ferencvárosiga Ungari meistriks. Elevandiluuranniku jalgpallikoondises debüteeris Maïga 6. septembril 2019 sõprusmängus Benini vastu. Ta kuulus Elevandiluuranniku koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. https://int.soccerway.com/players/maiga-digbo-gnampa-habib/319033/ (vaadatud 26.1.2022) https://www.transfermarkt.com/habib-maiga/nationalmannschaft/spieler/293944 (vaadatud 26.1.2022)
Tartu oblast

Tartu oblast oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1952–1953. Pindala oli umbes 13 870 km². Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 3. V 1952. aasta seadluse põhjal moodustati Eestis Tallinna, Tartu ja Pärnu oblast, need kaotati 25. aprillil 1953. Moskvas kinnitatud dateeringud annavad Eesti oblastite eksisteerimise ajaks 10. mai 1952 – 28. aprill 1953. Oblastite moodustamine oli üleliiduline aktsioon. Tartu oblasti koosseisu kuulusid: Antsla rajoon Elva rajoon Jõgeva rajoon Kallaste rajoon Mustvee rajoon Otepää rajoon Põltsamaa rajoon Põlva rajoon Räpina rajoon Tartu linn Tartu rajoon Valga rajoon Vastseliina rajoon Võru rajoon Pärnu oblast Tallinna oblast
Jan Matejko

Jan Alojzy Matejko [jan mat'eiko] (24. juuli 1838 Kraków – 1. november 1893 Kraków) oli Poola maalikunstnik. Sündis üheteistkümnelapselise pere üheksanda lapsena. Õppis Krakówis, Münchenis ja Viinis. Oli aastast 1873 Krakówi kunstikooli direktor. Jan Matejko on loonud ajaloomaale ja portreid. "Stańczyk" (1862) "Skarga jutlus" (1864) "Lublini unioon" (1869) "Nicolaus Copernicus ehk jutud Jumalaga" (1872) "Grunwaldi lahing" (1878) "3. mai konstitutsioon" (1891) Ta on loonud paljude Poola kuningate portreid. Akadeemiline kunst Pildigalerii
Jean Michaël Seri

Jean Michaël Seri (sündinud 19. juulil 1991 Grand-Bérébys) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Hull City ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Elevandiluuranniku klubis ASEC Mimosas. Hooajal 2012–2013 mängis ta laenul Portugalis FC Porto reservmeeskonnas. Aastatel 2013–2015 mängis ta Portugali kõrgliigaklubis Paços de Ferreira. 2015. aasta juunis siirdus ta 1 miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Nice, kus mängis kokku kolm hooaega. Hooajal 2016–17 lõi Seri Prantsusmaa kõrgliigas seitse väravat ja andis kümme väravasöötu (väravasöötudelt paremuselt teine mängija liigas). Samal hooajal valiti ta Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu, lisaks pälvis ta Prantsusmaa kõrgliigas mängivale parimale Aafrika mängijale antava Marc-Vivien Foé auhinna. 2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Inglismaa klubiga Fulham. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 25. augustil 2018 mängus Burnley vastu ning see värava valiti 2018. aasta augustil Inglismaa kõrgliiga kuu parimaks. Hooajal 2019–20 mängis ta Fulhamist laenul Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray ja hooaja 2020–21 teises pooles Prantsusmaa kõrgliigaklubis Bordeaux' Girondins. 2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Hull Cityga. Elevandiluuranniku jalgpallikoondises debüteeris Seri 6. septembril 2015 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Sierra Leone vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 17. novembril MM-i valikmängus Libeeria vastu. Ta on kuulunud Elevandiluuranniku koondisse 2017., 2019. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. Galatasaray Türgi superkarikas: 2019 Fulham EFL Championship: 2021–22 Individuaalsed Ligue 1 hooaja sümboolne koosseis: 2016–17 Prix Marc-Vivien Foé: 2017 OGC Nice'i aasta parim mängija: 2017 Premier League'i kuu parim värav: august 2018 "Seri strike wins Carling Goal of the Month for August 2018". Premier League. 7.9.2018. Vaadatud 26.1.2022 "Seri signs for Hull City". www.wearehullcity.co.uk. 8. juuli 2022. Vaadatud 8. juulil 2022.
Slovakkia 2022. aasta taliolümpiamängudel

SVK Slovakkia osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis 50 sportlasega, kes võistlesid 7 spordialal. Olümpiavõitjaks tuli Petra Vlhová naiste slaalomis. Valné zhromaždenie SOŠV online schválilo zloženie slovenskej výpravy na XXIV. zimných olympijských hrách v Pekingu 2022 s 50 športovcami a 61 členmi sprievodu, Olympic.sk, 21.01.2022 http://www.olympic.sk/
Schilleri mälestussammas

Schilleri mälestussammas on Friedrich Schilleri mälestussammas Puhtus. See on Paul Horma 1957.-1958. aasta rekonstruktsioon Schillerile 1813. aastal püstitatud monumendist. Algne monument asub Läänemaa Muuseumis. virtsu.ee: Fr. Shilleri monument Kultuurimälestiste register: Schilleri monument
Simon Deli

Simon Désiré Sylvanus Deli (sündinud 27. oktoobril 1991 Abidjanis) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Adana Demirspor ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises. 2012. aastal siirdus ta Elevandiluuranniku klubist Africa Sports d'Abidjan Tšehhi klubisse Praha Sparta, kuid Praha Spartas tal liigadebüüti teha ei õnnestunud. Selle asemel mängis ta laenul Tšehhi esiliiga klubis České Budějovice Dynamo ja Tšehhi kõrgliiga klubis 1. FK Příbram. Aastatel 2015–2019 mängis Deli Tšehhi kõrgliiga klubis Praha Slavia. Hooaegadel 2016–17 ja 2018–19 tuli ta klubiga Tšehhi meistriks. 2019. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Belgia kõrgliiga klubiga Club Brugge. 2021. aasta veebruaris naasis ta hooaja lõpuni laenule Slaviasse ning tuli ka hooajal 2020–21 klubiga Tšehhi meistriks. 2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Adana Demirsporiga. Elevandiluuranniku jalgpallikoondise debüteeris Deli 2015. aastal. Ta on kuulunud Elevandiluuranniku koondisse 2017. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. Praha Slavia Tšehhi kõrgliiga: 2016–17, 2018–19, 2020–21 Tšehhi karikas: 2017–18, 2018–19, 2020–21 Club Brugge Belgia kõrgliiga: 2019–20
USA jäähokikoondis

Ameerika Ühendriikide meeste jäähokikoondis esindab USA-d jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Rahvusvaheline Olümpiakomitee ja Ameerika Ühendriikide Olümpia- ja Paraolümpiakomitee tunnustavad USA Hockey USA organiseeritud jäähoki juhtorganina ning see on Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni liige. Enne 1991. aasta juunit oli organisatsioon tuntud kui Ameerika Ühendriikide amatöörhokiliit (AHAUS). USA Hockey peakorter asub Colorado osariigis Colorado Springsis ning U18 ja U17 koondise juhtkond asub Michiganis Plymouthis. USA koondis on IIHF maailma edetabelis peale 2021. aasta MM-i 4. kohal. USA võitis kuldmedalid 1960. ja 1980. aasta taliolümpiamängudel ning hõbemedalid 2002. ja 2010. aasta taliolümpiamängudel. USA võitis ka 1996. aasta jäähoki maailma karikavõistlused, alistades finaalis Kanada. (Esimesed jäähoki maailma karikavõistlused (WCH) või 1996. aasta jäähoki maailma karikavõistlus asendasid Kanada karikavõistlused profijäähoki ühe peamise meistrivõistlusena.) Meeskonna viimane MM-medal tuli 2021. aastal, kui saadi pronksmedal. Maailmameistrivõistlused võitsid nad 1933. ja 1960. aastal. Erinevalt teistest riikidest ei kasuta USA tavaliselt maailmameistrivõistlustel oma parimaid NHL-i mängijaid. Selle asemel annab see noorematele mängijatele võimaluse saada rahvusvahelisi kogemusi. Kokku on meeskond kogunud üksteist olümpiamedalit (neist kaks kulda), üheksateist MM-medalit (neist kaks kuldset) ning viiel korral jõudis Kanada karika/MK-i poolfinaalringi, kahel korral finaali ja võitis korra kulla. Tänapäeval pole USA kunagi MM-i kullamänguni jõudnud, sest alates 1992. aastast, mil IIHF kehtestas väljalangemismängude süsteemi, on ta poolfinaalvoorus kümme korda kaotanud. USA on üks edukamaid rahvuslikke jäähokikoondisi maailmas ja niinimetatud Big Sixi liige, mis on kuue tugevama meeste jäähokiriigi mitteametlik grupp koos Kanada, Tšehhi, Soomega, Venemaaga ja Rootsiga. USA Hockey koduleht USA koondis IIAF-i kodulehel
Saksamaa jäähokikoondis

Saksamaa meeste rahvuslik jäähokikoondis on koondisetreeneri koostatud valik Saksamaa mängijatest, mis esindab Saksamaa jäähokiföderatsiooni (DEB) rahvusvahelisel tasandil, näiteks IIHF jäähoki maailmameistrivõistlustel või taliolümpiamängudel, aga ka muudel turniiridel, nagu näiteks B-kategooria jäähoki MM. Saksamaa osales esimest korda rahvusvahelises konkurentsis 1911. aasta jäähoki Euroopa meistrivõistlustel. Kui Saksamaa pärast Teist maailmasõda lõhestati, eksisteeris kuni 1990. aastani eraldi Ida-Saksamaa jäähokikoondis. 1991. aastaks liideti Ida-Saksamaa meeskonnad ja mängijad Saksamaa Jäähokiföderatsiooniks (Deutscher Eishockey-Bund). Saksamaa meeskond on IIHF-i maailma edetabelis pärast 2021. aasta MM-i 5. kohal. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis meeskond hõbemedali ja valiti Saksamaa spordiajakirjanike poolt aasta meeskonnaks. Saksamaa Jäähokiföderatsiooni koduleht Saksamaa koondis IIHF-i kodulehel
100 Reisi

100 Reisi : ajakiri neile, kellele meeldib reisida ja rännata, oli puhkuse- ja reisiajakiri, mis ilmus aastatel 2003–2006 Eestis, Lätis, Leedus ja Soomes. Väljaandjaks kirjastus Inforing. Ajakiri ilmus 4 korda aastas. Peatoimetajaks oli Vadim Rõvlin. Ajakiri ilmus veel neljas keeles: 100 Celu : žurnâls tiem, kam patîk celot : Baltijas valstu ikkvartâla žurnâls par atpûtu un celojumiem – (läti keeles) 2003–2006 100 Keliu : žurnalas kelioniu mégéjams : Baltijos šaliu ketvirtinis žurnalas apie poilsi ir keliones – (leedu keeles) 2003–2006 100 Matkaa : lehti kaikille matkustamista rakastaville : Baltian ja Suomen matkailu- ja lomaleht – (soome keeles) 2004–2006 100 Путей : журнал для тех, кто любит путешествовать : общебалтийский ежеквартальный журнал об отдыхе и путешествиях – (vene keeles) 2003–2006 "100 Reisi". ESTER.
Tõnu Taremaa

Tõnu Taremaa (sündinud 24. mail 1959 Tallinnas) on eesti luterlik vaimulik. Ta lõpetas aastal 1977 Tallinna Muusikakeskkooli ja aastal 1982 Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika erialal. Aastatel 1992–2007 õppis ta Usuteaduse Instituudis. Ta ordineeriti diakoniks 11. augustil 1991 ja õpetajaks 9. märtsil 2007. Taremaa on teeninud EELK Ilumäe, Kunda ja Viru-Nigula, Pärnu-Jakobi, Tori ja Sindi kogudust. Alates 2017. aastast on ta Pärnu praostkonna praost ja oli 1. aprillist 2018 kuni 31. oktoobrini 2024 ka EELK Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja. Tõnu ja Signe Taremaal on kolm last.
Wisła maasäär

Wisła maasäär on Wisła lahte ülejäänud Läänemerest eraldav edela-kirdesuunaline luiteline maasäär. Selle pikkus on 60 km, laius 0,6–0,8 km, luidete kõrgus kuni 45 m. 1497. aasta tormi tagajärjel tekkis maasääre põhjaossa Baltiiski väin, mille kaudu toimub laevaliiklus Kaliningradi. 2022. aastal avasid poolakad Gdański lahte ja Wisła lahte ühendava kanali, tehisliku veetee kaudu pääseb merelt otse sadamasse Elblągis. Maasääre keskel Poola piiri lähistel asub läänepoolseim punkt Venemaal. Estia tehissaar "Kalapeedia".
Õõspuravik

Õõspuravik (Boletinus) on puravikulaadsete seltsi tatikuliste sugukonda kuuluv seeneperekond. Õõspuraviku perekonda kuulub üks seeneliik, mida on leitud ka Eestist: Boletinus asiaticus – aasia õõspuravik Suillus cavipes – end. lehise-õõspuravik Õõspuravik andmebaasis eElurikkus
Bautakivi

Bautakivi on piklik, enamasti kõrge vabalt seisev püstine kivi, mida nooremast pronksiajast kuni rauaajani püstitati mõningates Skandinaavia piirkondades ja Skandinaavia lähialadel. Kasutati rändrahne, mõnikord ka kaljust välja raiutud kive. Bautakivid on enamasti tahumata, mistõttu nad on ebakorrapärased ja väga erineva kujuga. Mõnikord on nende ristlõige ligikaudu kolmnurga-, ruudu- või ristkülikukujuline. Tüüpiline kõrgus on 1–3 m. Kõrgeim teadaolev bautakivi Trollpila (Bolsøya saarel Norras) on 5,1 m kõrgune. On mainitud ka alla meetri (kuni 30 cm) kõrgusi bautakive. Ka läbimõõt varieerub, kuid enamasti on see väike. Sageli on ligikaudu pool kivist maa sisse kaevatud ning ülemine ots on teravaks tehtud. Ojamaal eelistati lubjakiviplaate; nüüdseks on nad murenenud või muul viisil kannatada saanud, nii et nad enam maa seest kuigi palju välja ei ulatu. Bautakivid pärinevad nooremast pronksiajast kuni nooremast rauaajast. Enamik neist dateeritakse ajavahemikku 500 eKr kuni 500 pKr. Kõige nooremad bautakivid pärinevad viikingiaja lõpust (12. sajandist). Arvatakse, et tegemist on algselt hauatähistega, hiljem aga on neid mälestuskividena püstitatud ka mujale. Sõna päritolu ei ole teada. Mõned seostavad seda vanapõhja sõnaga *bautuðr'' 'fallos, teised sõnaga bautaðar, mis on omastav sõnast bautaðr 'tõukaja' ('vägev sõjamees'). Esimese versiooni järgi oli algselt tegu viljakuse sümbolitega, hiljem aga said neist surnute mälestusmärgid. Tegelikult ongi leitud ühemõtteliselt fallilisi kive, näiteks Norras Utgardis ja Steinkjeris. Bautakive leidub Rootsis (eriti Ojamaal ja Ölandil), Soomes (eriti Ahvenamaal ja Laitilas), Taanis (eriti Bornholmis), Inglismaal, Poolas ja Eestis. Neid leidub praktiliselt kõikjal, kuhu normannid või viikingid jõudsid. Skandinaavias nimetatakse bautakivideks eeskätt ilma kaunistusteta kive, mistõttu nende hulka tavaliselt ei loeta lohukive, ruunikirjadega kive ja Ojamaa pildikive. Kivid esinevad nii üksikult kui ka rühmadena. Nad võivad märgistada kalmu keskpaika. Poolas omistatakse säärased kivid osalt varajastele gootidele. Sageli esineb neid ka põletuskalmete lõunaküljel. Kõige suuremas kontsentratsioonis on bautakive säilinud Põhja-Jüütimaal Højstrupis Tømmerby lahe (Tømmerby Fjord) ääres (75 kivi, varem 125) ning Bornholmil Neksø lähedal paiknevas metsas Gryetis (50) ja Louisenlundis. Bornholmil on nähtavasti olnud üle 1000 bautakivi. Eestis asub Valkla bautakivikalmistu. Paljudel bautakividel on nimed. Üks tuntumaid on Maarja Õmblusnõel Norras Karmøy vallas Avaldsnesi Olavi kiriku juures.
Drake Batherson

Drake Batherson (sündinud 27. aprillil 1998 Fort Wayne'is, Indiana osariigis) on Ameerika Ühendriikides sündinud Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Ottawa Senators ründajana paremäärel. Aastatel 2015–2018 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Cape Breton Screaming Eagles ja Blainville-Boisbriand Armada. 2017. aastal valis Senators ta NHL-i draft '​is 121. valikuna. Sama aasta oktoobris sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2018–19 alguses mängis Batherson American Hockey League'i (AHL) klubis Belleville Senators. NHL-is debüteeris ta 15. novembril 2017 mängus Detroit Red Wingsi vastu ja lõi selles mängus Ottawa Senatorsi võiduvärava. NHL-is lõi Batherson hooajal 2018–19 kolm väravat ja üheksa väravasöötu. Samal hooajal tegi ta AHL-is 22+40 ning valiti 2019. aastal AHL-i tähtede mängule. Hooajal 2018–19 valiti ta AHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu. AHL-i tähtede mängul osales Batherson ka 2020. aastal. Hooajal 2020–21 kindlustas Batherson koha Senatorsi põhikoosseisus, kui lõi 56 liigamänguga 17 väravat ja andis 17 väravasöötu. 2021. aasta septembris sõlmis ta Senatorsiga uue kuueaastase lepingu. Batherson valiti 2022. aasta NHL-i tähtede mängule, kuid 2022. aasta jaanuaris saadud vigastuse tõttu pidi ta oma koha loovutama meeskonnakaaslasele Brady Tkachukile. 2018. aastal tuli Batherson Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Ta lõi turniiril seitse väravat. "Batherson scores in NHL debut for Senators in win against Red Wings". NHL.com. 15.11.2018. Vaadatud 27.1.2022 Drake Batherson. eliteprospects.com. Vaadatud 27.1.2022 "Senators agree to terms with Drake Batherson on a six-year contract". NHL.com. 3.9.2021. Vaadatud 27.1.2022 "Tkachuk to replace Senators teammate Batherson at NHL All-Star Weekend". nhl.com. Vaadatud 27.1.2022 Drake Batherson Drake Batherson NHL.com lehel Drake Batherson hockeydb.com lehel
Samuel Kalu

Samuel Kalu Ojim (sündinud 26. augustil 1997 Abas) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Watford ja Nigeeria jalgpallikoondises. Aastatel 2016–2017 mängis ta Slovakkia kõrgliiga klubis AS Trenčín ja 2017–2018 Belgia kõrgliiga klubis Gent. 2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Bordeaux' Girondins. 2022. aasta jaanuaris sõlmis Kalu kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Watfordiga. Nigeeria jalgpallikoondises debüteeris Kalu 8. septembril 2018 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Seišellide vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi sama aasta 13. oktoobril mängus Liibüa vastu. 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel saavutas ta Nigeeria koondisega kolmanda koha. "Official: Hornets Sign Kalu". www.watfordfc.com. 26.1.2022. Vaadatud 27.1.2022 https://www.transfermarkt.com/samuel-kalu/nationalmannschaft/spieler/424051 (vaadatud 27.1.2022)