laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Artur Kaschan

Heinrich Artur Kaschan (ka Artur-Heinrich Kašan; 2. september 1898 Laiuse, Tartumaa – 29. november 1945 Magadan) oli Eesti sõjaväelane (major). Ta osales Vabadussõjas, oli Omakaitses. Tuli üle Punaarmeest sakslaste poolele. Ta arreteeriti NKVD poolt 16. oktoobril 1944 Tallinnas ning mõisteti järgmise aasta 15. jaanuaril 10+5 aastaks Magadani oblastisse Sevvostlagi. Ohvitseride andmekogu
Akordionist

Akordionist ehk akordionimängija on pillimängija, kes mängib akordioni. Akordionistide loend
Otto Karell

Otto Karell (27. november 1893 Rae vald, Harjumaa – 3. jaanuar 1946 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Ta lõpetas Tallinna Nikolai Gümnaasiumi 1914 ja Pauli Sõjakooli Peterburis 1915. aastal. Õppis aastatel 1921–1923 Tartu Ülikoolis õigusteaduskonnas kaubandust. Läbis Sõjakooli alalisväeohvitseride kursuste inseneriväe klassi 1927. Osales Esimeses maailmasõjas ja sai seal haavata. Teenis Tartu Tagavarapataljonis. Vabadussõjas oli 4. Jalaväepolgu, Kalevlaste Maleva ja hiljem 3. Diviisi staabi ning Inseneriväe Valitsuse koosseisus. Sai haavata taandumislahingutes detsembri algul 1918. Rahu ajal tegeles  eranditult sõjaväe sidealal, kus leidis tunnustust kui suurte kogemustega eriteadlane. Teenis Sidepataljoni õppekompanii ülemana ja määrati Sidepataljoni ülemaks 1939. Kolonelleitnandi auaste anti 1940.  1935 Kotkaristi IV klassi teenetemärk 1939 Soome Valge Roosi Rüütliordu Ohvitseride andmebaas
Bassist

Bassist ehk bassimängija on instrumentalist, kes mängib mõnda basspilli, näiteks kontrabass, basskitarr (elektriline, akustiline), madalat puhkpilli (tuuba, tromboon) ja/või bassipartiid. Kontrabassist Basskitarrist Bass (madalaim meeshääl/partii)
Basskitarristide loend

Siin loetletakse basskitarriste. Antti Anatomy Triin Anni Tom Araya Jack Bruce Cliff Burton Johnny Christ Adam Clayton Jeremy Davis John Deacon Mike Dirnt Dennis Drew Donald Dunn John Entwistle Ivo Etti Dave Farrell Jonathan Gallant Roger Glover Marshall Grant Steve Gustafson Tiit Haagma Steve Harris Silver Haugas Peter Hook Mark Hoppus Niko Hurme Tarvo Jaaksoo John Paul Jones Henno Kelp Lemmy Kilmister Veiko Kittask Maarja Kivi Tõnis Kivisild Sten Kivistik Priit Kuulberg Rivo Laasi Mai Leisz Tony Levin Georg Listing Margus Martmaa Joe B. Mauldin Mike Mills Randy Meisner Mihkel Mälgand Samer el Nahhal Jason Newsted Krist Novoselic Inga Nõlvak Raivo Piirsalu Dougie Poynter Villem Rootalu Demis Roussos Raul Ruutu Raivo Rätte Meelik Samel Gabe Saporta Jørn Stubberud Kalle Tetsmann Robert Trujillo Konstantin Tsõbulevski Tõnis Tüür Mihkel Uba Andrus Uutsalu Jon Walker Roger Waters Mikey Way Mikey Welsh Pete Wentz Sami Wolking Ando Õispuu
Basskitarrist

Basskitarrist ehk basskitarrimängija on instrumentalist, kelle mängitavaks pilliks on basskitarr. Basskitarristide loend
Blái Hnötturinn

"Blái hnötturinn" on Islandi ansambli múm album. Tegemist on filmimuusika plaadiga, mis loodi Andri Snær Magnasoni lastelavastus "Blái hnötturinn" ("Sinine planeet") tarvis. Kõik tulud antakse Punasele Ristile. pealkirjata – 2:26 pealkirjata – 4:20 pealkirjata – 0:16 pealkirjata – 0:57 pealkirjata – 0:30 pealkirjata – 1:00 pealkirjata – 1:38 pealkirjata – 1:34 pealkirjata – 3:26 pealkirjata – 2:33 pealkirjata – 3:30 pealkirjata – 3:19 pealkirjata – 1:19 pealkirjata – 0:50 pealkirjata – 2:31 pealkirjata – 3:40 pealkirjata – 0:22 Andri Snær Magnasoni koduleht, kus leidub teavet ka lavastuse kohta
Toomas Meritam

Toomas Meritam (kuni 1936. aastani Friedrich Kikelbach; 21. juuli 1901 Narva – 2. mai 1948 Kirovi oblast) oli Eesti sõjaväelane (major). Tal oli lõpetamata kõrgharidus. Juulis 1941 ta arreteeriti ja saadeti sunniviisiliselt Venemaale. Arst Toomas Meritam oli tema poeg. Ohvitseride andmebaas
Paul Porre

Paul Porre VR II/3 (1. mai 1901 Tallinn – 15. juuli 1994 Aruküla) oli Eesti sõjaväelane, mereväelane (vanemleitnant). Õppis Tallinna Reaalkoolis, kus astus 1917 omakaitsesse. Osales 24. veebruaril 1918 Eesti iseseisvusmanifestide jagamisel Tallinnas. Saksa okupatsiooni ajal 1918. aasta suvel sõitis Lutheri vineerivabriku laeval Moonsund. Vabadussõja algul oli Narva rindel ja seejärel teenis Tallinna kooliõpilaste pataljonis, kus sai kuulipilduriks. Sattus 1918. a jõulude ajal juhuslikult suurtükilaeva Lembit dessantroodu ja osales Loksal dessandis. Osales veelkord dessandis. Hiljem teenis meredessantpataljoni 3. roodus ja osales lõunarindel soomusrongil nr 5 dessandis. Seejärel teenis mereväe õppur-sõdurina Lembitul, kus tegi kaasa kogu sõjategevuse. Landeswehri vastasel Riia operatsioonil oli Lembitu aurukaatril. Pärast sõda omandas Sõjakoolis kadetina mereväeohvitseri hariduse ja ülendati 1924 nooremleitnandiks. Teenis Merejõudude staabis ja merelaevastiku divisjonis erinevatel laevadel, sealhulgas miiniristlejal Vambola ja torpeedopaadi Sulev komandörina. 1930 ülendati leitnandiks ja 1937 vanemleitnandiks. Astus divisjoni vahiohvitserina esimesena 14. septembril 1939 Tallinna lahele saabunud Poola allveelaevale Orzel. Saksa okupatsiooni ajal oli 1941. a sügisel Tallinnas moodustatud Omakaitse Sadama jaoskonna ülem. Arreteeriti Nõukogude organite poolt 9. oktoobril 1944 ja vabanes 25. septembril 1954. "KIRJUTAMATA MEMUAARE. Paul Porre" Mälestusi 24. veebruarist 1918. a Tallinnas, meredessantidest Vabadussõjas, Eesti mereväe likvideerimisest. (raadiosaade, pikkus 41:08, eetris 30.07.1989) "KIRJUTAMATA MEMUAARE. Paul Porre 02" Mälestusi... 2. osa (raadiosaade, pikkus 44:46, eetris 13.08.1989)
Please Smile My Noise Bleed

"Please Smile My Noise Bleed" on Islandi ansambli múm album. See anti plaadifirma Morr Music poolt välja 2001. aastal. "On the Old Mountain Radio" – 5:11 "Please Sing My Spring Reverb" – 5:20 "Please Sing My Spring Reverb" (Styromix by Styrofoam) – 5:33 "Please Sing My Spring Reverb" (Caetena mix by I.S.A.N.) – 4:17 "Flow Not So Fast Old Mountain Radio" – 1:28 "Please Sing My Spring Reverb" (Phonem mix) – 6:39 "On the Old Mountain Radio" (Christian Kleine mix) – 6:16 "Please Sing My Spring Reverb" (AMX mix by Arovane) – 5:39 "Please Sing My Spring Reverb" (B. Fleischmann mix) – 5:24
Klarnetist

Klarnetist ehk klarnetimängija on instrumentalist, kelle mängitavaks pilliks on klarnet. Klarnetistide loend
Carl Hacker

Carl Eduard Friedrich Hacker (aastast 1936 Kaarel Haling; 19. veebruar 1878 – 1948; maetud 24. jaanuar 1949) oli eesti raamatupidaja, luuletaja Marie Underi esimene abikaasa. Carl Hacker oli pärit Hiiumaalt. Marie Under kirjeldas teda Ants Laikmaale kui ilusat meest: mustad põlevad silmad, must juus ja kahvatu pale. Carli isa oli pottsepp. Carl Hacker ja Marie Under tutvusid 20. sajandi alguses Tallinnas. Carl töötas sel ajal õllevabrikus ekspediitorina, Marie ajalehes Teataja. Nad laulatati 10. veebruaril 1902 Tallinnas Jaani kirikus. Peatselt pärast abiellumist kolis noorpaar Moskvasse. Carl leidis raamatupidaja koha Singeri vabriku esinduses. 1. septembril 1902 sündis neil tütar, kes sai nimeks Dagmar. Peagi koliti Moskvast linna lähistele Kutšinosse Rjabušinski mõisa, kus Carl sai majandusülema koha. Kaarel Haling kalmistute andmebaasis Haudi[alaline kõdulink] Hinrikus, R., Kronberg, J., Olesk, S., Tepandi, T. 2003. "Marie Under"
Trummar

Trummar ehk trummimängija on instrumentalist, kes kasutab muusika esitamiseks trummikomplekti või teisi trumme. Jaak Ahelik Reigo Ahven Marko Atso John Bonham Bob Burns Kjetil Haraldstad Grant Hart Boriss Hrebtukov Peeter Jõgioja Siim Jõgioja Kaspar Kalluste Oliver Koit Henri Kuusk Paap Kõlar Raido Lilleberg Andrus Lillepea Jüri Mazurtšak Rainer Meinart Dmitri Nikolajevski Tõnis Noevere Sami Osala Priidu Peegel Martin Petermann Zbigniew Robert Promiński Roland Puusepp Raul Saaremets Christoph Schneider Roland Sutt Darrell Sweet Phil Taylor Silver Ulvik Tré Cool Andrus Vaht Ivo Varts Aleksander Vilipere
Jaapani saarestik

Jaapani saarestik ehk Jaapani saared on saarestik Vaikse ookeani loodeosas. Suuremad saared on Honshū (231 000 km²), Hokkaidō (83 500 km²), Kyūshū (42 000 km²) ja Shikoku (19 000 km²). Saared kuuluvad Jaapanile.
Bardahl

Bardahl on firma, mis on loodud aastal 1939 ja mis tegeleb õlide ning vajalike lisandite müügiga. Loojaks oli Ole Bardahl.
Tšellist

Tšellist ehk tšellomängija on instrumentalist, kes mängib tšellot. Kōmei Abe Medea Abrahamjan Silver Ainomäe Luigi Boccherini Orlando Cole Jacqueline du Pré Igors Graps Ülle Hahndorf Nikolaus Harnoncourt Silvia Ilves Ivo Juul Tõnu Jõesaar Marius Järvi Teet Järvi August Karjus Marcel Johannes Kits Bartosz Koziak Indrek Leivategija Andreas Lend Enno Lepnurm Yo-Yo Ma Mari Möldre Jacques Offenbach Peeter Paemurru Andre Pere Olga Raudonen Jaan-Margus Reinaste Mstislav Rostropovitš Aare Tammesalu Christof Unterberger Egmont Välja
Encore

Encore (prantsuse ’uuesti’) on etendusest või solisti esinemisest vaimustatud publiku hüüatus, mis esitab nõude kuuldud muusikanumbrit korrata. See vaimustuseavalduse komme on olnud kasutusel juba ooperiajaloo algaastatest 17. sajandist. Mozarti "Figaro pulma" esietendusel Viini linnateatris (Wiener Burgtheater) 1. mail 1786 tulid mitmed muusikanumbrid sedavõrd palju kordamisele, et kogu etendus venis poole pikemaks. Seetõttu kehtestas keiser Joseph II nädal aega hiljem lugude kordamise kindla korra. Itaalias on publik läbi aegade olnud nii innukas nõudma lugude kordamist, et Milano La Scala juhtkond keelas kordused 1921. aastal. Seda suuresti nimeka dirigendi Arturo Toscanini nõudmisel, kes oli teinud endale nime sellega, et ei võtnud publiku kordamissoove kuulda, vaid jätkas etendust ka tormilise aplausi ajal. Ka New Yorgi Metropolitan Opera kollektiiv ei soosi keset etendusi lugude kordamist. Itaalia publik kasutab oma heameele väljendamiseks rohkem hüüdeid bravo (meeste puhul), brava (naiste puhul) ja bravi (koori või ansambli puhul). Inglismaa publik on olnud palju vaoshoitum. Plaksutatakse või hüütakse bis. Inglaste ooperikeskuses Londonis on kõige rohkem lastud uuesti esitada inglise populaarse helilooja Arthur Sullivani operettide (Savoy ooperite) lugusid. D’Oyly Carte Opera Company, Sullivani operette ette kandnud trupp, nägi võimalikud kordamiskohad ette. Need olid partituuri ära märgitud, et näitlejad teaksid valmis olla. Pärast Teist maailmasõda on tulnud Londoni populaarses Covent Gardeni ooperiteatris eriti tormilisi kordamisi ette kaks korda. Maria Callas ja Ebe Stignani laulsid publiku tungival nõudmisel teist korda Norma ja Adalgisa dueti „Mira, o Norma” Vincenzo Bellini "Norma" etendusel. Korrata on lastud ka Malatesta ja Don Pasquale buffo duetti „Cheti, cheti, immantinente” Donizetti ooperist "Don Pasquale". Pikim encore on teada 1792. aastal Viinis toimunud Domenico Cimarosa "Il matrimonio segreto" esietenduselt. Keiser Leopold II-le meeldis tükk niivõrd, et ta serveeris kõigepealt näitlejatele õhtusöögi ja pärast selle lõpetamist tuli terve ooper kordamisele. Ühel 1903. aasta etendusel Rio de Janeiros pidi Enrico Caruso laulma Mantova hertsogi bravuurset aariat „La donna é mobile” Verdi "Rigolettost" viis korda. 1951. aastal soovis Firenze publik, et tervet ühte Verdi "Othello" stseeni esitataks veel kord. Mehhiko päritolu prantsuse tenor Rolando Villazón pidi ühel 2005. aasta Viini Riigiooperi etendusel esitama Nemorino romanssi "Una furtiva lagrima" Donizetti ooperist "Armujook" kolm korda. Oli ka üks juhus, kus Parma publik soovis tenori üllatuseks, et ta laulaks oma aariat nii mitu korda, kuni publik jõudis veendumusele, et see on tal nüüd selge ja ta suudab seda esitada nõutaval tasemel.
Appetite for Destruction

"Appetite for Destruction" on USA hard rock'i ansambli Guns N' Roses esimene stuudioalbum, mis anti välja 1987. aastal. Welcome to the Jungle – 4:34 It's So Easy – 3:23 Nightrain – 4:29 Out ta Get Me – 4:24 Mr. Brownstone – 3:49 Paradise City – 6:46 My Michelle – 3:40 Think About You – 3:52 Sweet Child o' Mine – 5:55 You're Crazy – 3:17 Anything Goes – 3:26 Rocket Queen – 6:13
Holocaust and Genocide Studies

Holocaust and Genocide Studies on Oxfordi Ülikooli kirjastuse väljaantav rahvusvaheline ajakiri, mis käsitleb holokausti ja genotsiidi probleeme. Selle peatoimetaja on Richard D. Breitman (American University). Koduleht
Kann

Kann on sanga ja tilaga anum vedelike hoidmiseks. Kann võib olla valmistatud klaasist, savist, plastist või muust mittemärguvast materjalist. Bartmann-kann Kastekann Kastmekann Koorekann Piipkann Presskann Õllekann Akvamaniil Schnelle
Kureika

Kureika (vene Курейка) on küla Venemaal Krasnojarski krais Igarka linna lähistel. Aastatel 1913–1917 oli külas asumisel Jossif Stalin. Aastal 1934 rajati külla tema muuseum. 1952. aastal valmis uus suurejooneline muuseumihoone, mis Hruštšovi ajal suleti. 1996. aastal põles hoone maha. 2000. aastate alguses otsustati muuseum taas turismiobjektina üles ehitada, 2006. aastal püstitatud 3,5-meetrine Stalini kuju rüüstati mõne päeva jooksul.
Koit Kelder

Koit Kelder on tuntud Saaremaa ühiskonnategelane ning ettevõtja, Saarte Koostöökogu juhatuse esimees. Saaremaa Ühisgümnaasiumis õppides oli ta 1996. aastal kooli kultuuriauhinna laureaat. Ta lõpetas Tartu Ülikooli filosoofia eriala 2002. aastal, tema bakalaureusetöö teema oli "Äri- ja majanduseetika filosoofiline käsitlus ja praktiline rakendus Eestis". Ta on töötanud Keila valla abivallavanemana. 2009. aastast tegutseb ta Saarte Koostöökogu juhina. Ta on olnud Reformierakonna liige ning 2015. aasta Riigikogu valimistel sa ta 5. valimisringkonnas 529 häält. Koit Kelder on erakonna Eesti 200 liige ning kandideeris 2019. aasta Riigikogu valimistel Saare, Hiiu ja Lääne piirkonnas erakonna esinumbrina. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 982 häält ning ei osutunud valituks. On Saarte Koostöökogu juhatuse esimees alates 2018. aastast. On Pöide Pruulikoja asutaja. 1997. aastal liitus ta TTÜ Kammerkooriga, kus laulis bassi. Ta on ansambli Onud liige. ""Ajavahemikul 1996 – 2000 ära märgitud tublimad õpilased ja õpetajad"". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. märts 2010. Vaadatud 10. augustil 2009. Filosoofia osakonnas kaitstud 4+2 süsteemi bakalaureuseõppe lõputööd[alaline kõdulink] Signe Kalberg, "Omavalitsused maadlevad ehitusbuumi käkkidega", Eesti Päevaleht, 9. oktoober 2008 Aare Laine, "Tuntud pulmamuusik Koit Kelder asus juhtima Saarte koostöökogu", Oma Saar, 11. juuni 2009 "TTÜ Kammerkoori vilistlaste nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2009. Vaadatud 10. augustil 2009. Koit Keldri veebisait
Kukemari

Kukemari (Empetrum L.) on taimede perekond kanarbikuliste sugukonnast. Varem paigutatud kukemarjaliste (Empetraceae) sugukonda. Eestis on levinud üks liik kahe alamliigiga: Empetrum nigrum L. subsp. hermaphroditum – põhja-kukemari (rannikunõmmedel Põhja-Eestis, harva.) Empetrum nigrum L. subsp. nigrum – harilik kukemari (tüüpalamliik, tavaline) Kukemari on üsna tagasihoidlik. Marjad on söödavad, kuid Eestis neid enamasti ei korjata. Paljud arvavad, et mustad, linnusilmi meenutavad marjakerakesed on mürgised. Kukemari on igihaljas puhmastaim, mis armastab valgust ja katab kohati tihedalt suuri alasid. Kukemarjal on läikivad marjataolised luuviljad, milles on kuus kuni üheksa kolmetahulist seemet, mis saavad küpseks juuli lõpus või augusti algul. Marjadel pole erilist maitset, need tunduvad veidi lääged, sest orgaanilisi happeid leidub neis võrdlemisi vähe. Marjad sisaldavad aga rohkelt C- vitamiini ja on toimelt tugevad antioksüdandid. Põhja-kukemarja viljad on mahlakamad ja maitsvamad, need on olnud põhjarahvastele oluline vitamiiniallikas. Harilik kukemari on meie soodes tavaline taim, kuid marju on tal vähe ja nii on varud väga väikesed. Kukemari kasvab üldiselt rabas rabamätastel, kuid seda võib kohata ka madal- ning siirdesoos. Taime põhilised kasvumaad on Põhja- Eesti, Norra, Rootsi ja Soome. Heljo Krall, Toomas Kukk jpt (1999). Eesti taimede määraja. Tartu: Eesti Loodusfoto. Lk 215. Kai Kimmel (august 2016). Eesti Loodus nr 8. Tartu: MTÜ Loodusajakiri. Lk 30, 31.
Makemo vald

Makemo vald on haldusüksus Tuamotu ja Gambier' saarte ringkonnas Prantsuse Polüneesias. Valla koosseisu kuuluvad järgmised saared: Katiu, Haraiki, Hiti, Makemo, Marutea Nord, Nihiru, Raroia, Taenga, Takume, Tepoto Sud ja Tuanake.
Nashville (täpsustus)

Nashville on mitme koha nimi. Nashville on linn USA-s Tennessee osariigis. Nashville on küla USA-s Ohio osariigis. Nashville on asula USA-s Indiana osariigis. "Nashville" on Robert Altmani film. "Nashville" on ABC draamaseriaal
Nashville (Indiana)

Nashville on asula Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis Browni maakonnas, Bloomingtoni lähedal. Paik on tuntud turismilinnakesena. Sellesse on koondunud palju kunstiesemete müüjaid. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Nurmenukk (perekond)

Nurmenukk ehk priimula (Primula L.) on taimeperekond nurmenukuliste sugukonnas. Nurmenuku perekonda kuulub 400–500 liiki madalakasvulisi rohttaimi. Perekonna levilaks on põhjapoolkera parasvööde, Etioopia, Indoneesia ja Uus-Guinea troopilised mäed ning Lõuna-Ameerika parasvöötme lõunapoolsed alad. Paljusid liike kasutatakse aianduses nende dekoratiivsete õite tõttu. Mitmeaastased nurmenuku perekonna esindajad õitsevad peamiselt kevaditi, nende õied võivad olla punased, kollased, roosad või valged. Reeglina eelistavad taimed poolvarju. Mitmed liigid on kohanenud mäestikukliimaga. Eestis elab pärismaisena kaks selle perekonna liiki Primula farinosa – pääsusilm Primula veris – harilik nurmenukk Kultuurist vahel metsistununa võib leida veel mitut liiki Primula elatior – kõrge priimula Primula vulgaris – varretu priimula
Jõekarp

Jõekarp (Unio) on jõekarplaste sugukonda kuuluv limuste perekond. Eestis leidub kolme selle perekonna liiki: kiiljas jõekarp (Unio tumidus), sage. piklik jõekarp (Unio pictorum), sage. paks jõekarp (Unio crassus), hajusalt, kaitsealune liik.
Järvekarp

Järvekarp (Anodonta) on jõekarplaste sugukonda kuuluv limuste perekond. Nad toituvad peamiselt pisiloomadest. Ta elab veekogude põhjas. Pumpab oma kehast vett läbi ning saab nii hapnikku kui ka toitu. Eestis elab kaks selle perekonna liiki: suur järvekarp (Anodonta cygnea), sage harilik järvekarp (Anodonta anatina), sage Lähedane liik (varem ka samasse perekonda arvatud) on ebajärvekarp (Pseudanodonta complanata).
Teine rinne

Teine rinne on puistu rinne, mille keskmine kõrgus on 25–75% esimese rinde keskmisest kõrgusest ja on vähemalt 4 m kõrgune. Noorendikes teist rinnet ei kirjeldata. Läänerinne ja Läänerinne teises ilmasõjas
Myrdal

Myrdal on 866 meetri kõrgusel paiknev asula Bergensbaneni raudteeliini ääres Norras Vestlandi maakonnas Aurlandi vallas. Selle keskmes olev raudteejaam on ka kõrgeim punkt Flåmi viival Flåmsbana liinil. Põhiosa asulat läbivatest inimestest kasutab seda rongidele ümberistumiseks sõiduks Oslo, Bergeni või Flåmi suunas. Myrdalil on vaid raudteeühendus. Myrdalist kulgeb läbi ka Haugastølist algav ja Flåmis lõppev populaarne rattamarsruut Rallarvegen.
Manhattan

Manhattan [mänh´ätən] on piklik kõrghoonestusega jõesaar Ameerika Ühendriikide idarannikul Hudsoni jõe suudmes jõe vasakkaldal. Samanimelise linnaosana (haldusüksusena New Yorgi maakond, inglise keeles New York County) on see New Yorgi linna süda. 2007. aasta andmete järgi elas Manhattanil 1 620 867 inimest., 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 1 585 873 inimest. New Yorgi maakond on pindalalt USA maakondadest eelviimane (temast väiksem on Kalawao maakond Hawaiil) ja see on USA kõige tihedama asustusega maakond (28 154 in/km²). Manhattan on alati olnud Ameerika Ühendriikide majandus- ja kultuurikeskuseks, millel on ka kaks võimsa siluetiga linnaosa: Lower Manhattani järel samuti Midtown Manhattan. Saarel asuvad muuhulgas ÜRO peakorter (selle krunt ei ole linna ega ühegi riigi territoorium) ja Wall Streeti ümbritsev ülemaailmse tähtsusega finantskvartal (sh aktsiabörsid AMEX ja New Yorgi börs). Saare keskel asub 3,4 km² suurune Central Park. Tuntumad art déco stiilis pilvelõhkujad 1930. aastatest on Chrysler Building ja Empire State Building. 1626. aastal ostis Madalmaade Ida-India Kompanii teenistuses olnud Pierre Minuit saare (Lenni Lenape põlisameerika keeles Mannahatta, mis tähendas paljude küngastega maad) kohalikelt põlisameeriklastelt kauba eest 60 kuldna väärtuses. Tänapäevase Lower Manhattani lõunatipul kujunes välja Uus-Amsterdam – kindlustatud faktooria, linna esmane asuala. Multikultuurne ja maailma emigrantidega rahvastatud Manhattan on seejärel mänginud suursugust rolli Euroopa imperiaalsete asumaade (Uus-Madalmaad ja Uus-Inglismaa) kui ka tulevaste Ameerika Ühendriikide ajaloos, kuigi siiski ei kujunenud New Yorgist riigi pealinna (välja arvatud aastatel 1785–1790). Manhattani lõunaosas asunud Maailma Kaubanduskeskuse kaksiktornid hävisid 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakutes.  Pikemalt artiklis Manhattani naabruskonnad Upper Manhattan Upper East Side Upper West Side Midtown Manhattan Lower Manhattan Manhattani naabruskonnad Üle Midtown Manhattani avanev vaade edelasse Lower Manhattanile (2019) Central Park Park Avenue New Yorgi Eesti Maja 35 Hudson Yards First Avenue Second Avenue Third Avenue Fourth Avenue Fifth Avenue Sixth Avenue Seventh Avenue Eighth Avenue Ninth Avenue Tenth Avenue Eleventh Avenue 33rd Street Madison Avenue 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. United States Census Bureau: New York County, saadud: 09.06.2008  Manhattan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis  Manhattan – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus
Saue raudteepeatus

Saue raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Saue linnas. Peatuskoht asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres 19 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Padula ja Valingu raudteepeatuse vahele. Ümberistumisvõimalus on Saue linnas Kuuseheki tänaval Raudteejaama bussipeatuses Tallinna–Saue liinibussidele number 190 ja 208. Kaheteelise raudtee vahel on üks perroon pikkusega 141 meetrit. Peatuses peatuvad kõik Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Riisiperre ja Kloogaranda sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus II tsooni. Saue (saksa Friedrichof) raudteepeatus rajati aastal 1872. Täpne alguskuupäev on teadmata. Tõenäoliselt jääb see 1872. aasta augusti ja oktoobri vahele. Tõenäoliselt aastal 1917 valmis Saue jaama puidust jaamahoone. Selles olid jaamakorraldaja ruum ja reisijate ootesaal. Selles oli ka üks korter jaamateenistuja perele. Raudteejaamana oli Saue vajalik Tallinna–Keila esialgu ühe rööpmepaariga raudteelõigul rongide möödumise tagamiseks rongiliikluse tiheduse suurenemisel pärast esimest maailmasõda. Algselt oli selle lõigul ainult üks seda võimaldav raudteejaam Nõmmel, 1920. aastate keskelt alates lisandus veel sobivama asukohaga Pääsküla raudteejaam. 1926. aastal avati Saue jaamahoones postiagentuur Saue Vaksal. 1970. aastatel rajati teine rööpapaar Valingult Saueni, mistõttu vähenes Saue kui raudteejaama tähtsus ja ta suleti kui raudteejaam. Edasi toimis endine jaam juba rongipeatusena (raudteepeatusena) ühe reisijateplatvormiga kahe tee vahel. Alates 1990. aastatest raudtee poolt kasutust mitte leidnud jaamahoone ooteruumis tegutses kauplus ja ka hoones olnud korter oli kasutusel. Jaamahoone lammutati viletsa seisukorra tõttu 2011. aasta augustis-septembris. Praegu on hoone asukohas haljasala. Sügisel 2017 tähistati jaama asukoht mälestuskiviga. Kivi avati endise jaamahoone asukohal 27. augustil kell 18.29 suure rahvahulga osavõtul. Eesti raudteetransport Saue jaamahoone Balti raudtee "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Saue". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2009. Vaadatud 11. augustil 2009. Bussiliin nr 190 hakkab sõitma endisel marsruudil.[alaline kõdulink] Saue linna koduleht 28.05.2008 Liinivedu nr 208.[alaline kõdulink] Toiran OÜ koduleht AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf Saue rongipeatus tähistatakse sügisel mälestuskiviga - Harju Elu, nr. 24, 16 juuni 2017. DIGAR Ajalugu. Saue Linnast. Saue linna koduleht, 6. november 2008 Saue jaam (Vaadatud 08.10.2012.) Saue Sõna 23. september 2011 (Vaadatud 08.10.2012.) Saue vana vaksalihoone teisaldati tükkhaaval Delfi, 2. oktoober 2011 Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)