Tallinna Toompea Kaarli kogudus

EELK Tallinna Toompea Kaarli Kogudus on Eesti suurim luterlik kogudus. Rootsi võimu alguses asutati Toomkiriku juurde sõduritele ja teenistujatele soome kogudus. Koguduse esimese pastori kohta on teada, et ta pidas jumalateenistusi juba 1574. aastal. Kogudus käis koos Toompea lossi kabelis. Selle kogudusega liideti hiljem Toompea eeslinna eestlastest elanikud, kellele asutati 1636. aastal eestikeelne kogudus. Rootsi kuningas Karl XI laskis Tõnismäele eesti koguduse jaoks ehitada puukiriku, mis õnnistati 20. detsembril 1670. aastal. Tänutäheks nimetatigi kirik Kaarli kirikuks ja kogudus Kaarli koguduseks. Jõudsalt kasvanud Tallinna Toomkiriku soome-eesti kogudus viidi üle Kaarli kirikusse. 1690. aastal soome ja eesti kogudused lahutati. 1692. aastal hakkasid Kaarli koguduse alla kuuluma ka kuninglikus valduses seisnud Tallinna ümbruse asulad, (pool)saared ja külad: kuninglik hospidal ja vaestemaja, Aegna saar, Rohuneeme, Püünsi, Rummuküla, Rummu, Haabneeme, Viimsi, Miiduranna, Pirita, Lükati, Mähe, Kiltsi, Lubjaahju, Kasti, Käsra, Muuga, Peli, Randvere, Tammneeme, Toorneeme, Leppneeme, Iru, Väätsa, Nehatu, Järveküla, Kassisaba, Kadaka, Kristiine, Toompea, Vismeistri ja Tiskre. Peale Kaarli kiriku põletamist Põhjasõja ajal 22. juulil 1710 ühendati eesti toomkoguduse liikmeid osalt Jõelähtme kogudusega, osalt teatavatel tingimustel (1717–1739) Tallinna Pühavaimu kogudusega. 1724. aastal liitus aga juba suur osa ja 1730. aastate lõpus, mil viimane koguduse õpetaja lahkus Tallinnast, ka ülejäänud osa eesti kogudusest Tallinna Püha Vaimu kogudusega. 28. oktoobril 1862 pandi praegusele Kaarli kirikule nurgakivi. Kuna ehitustööd pidid kestma aastaid, ehitati kiriku kõrvale kolmnurksele maa-alale puidust abikirik, mis õnnistati sisse 2. juunil 1863. aastal. 18. aprillil 1863 valiti Tallinna Toompea Kaarli koguduse täiskogu poolt õpetajaks Christoph Otto Lais. Tööd koguduses tegi õpetaja Lais ilma palgata, kuna kogudusel ei olnud võimalik talle maksta ja sissetulekut sai ta religiooni õpetaja ameti eest Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Peale koguduse taasasutamist tõusis koguduse hingede arv 556-ni, 1870. aastal oli koguduses juba 3000 hinge. 1863. aastal asutati Kaarli koguduse juurde eestikeelne lauluselts Revalia. Pärast praeguse kiriku sissepühitsemist 1870. aasta 4. advendil hakkas koguduse liikmete arv jõudsalt kasvama. 20. sajandi alguseks oli liikmeskond nii suur, et tuli moodustada II pihtkond ja tööle võtta veel üks õpetaja. 1906. aastast teenis I pihtkonda Aleksander Kapp ja II pihtkonda Rudolf Hurt. 1911. aastal oli kogudusel 25 718 eestlasest liiget, jumalateenistusi pidasid vaheldumisi mõlema pihtkonna õpetajad ainult eesti keeles. Patronaadiõigus kuulus Eestimaa rüütelkonnale ja Toomgildile. Õpetajad said kirikukassast palka 600 rubla aastas, ühel oli ametikorter, teine sai 400 rubla korteriraha. Ristimine maksis 60 kopikat kirikus ja 1½ rubla kodus, mahakuulutamine 75 kopikat, laulatus 1 (kirikus pärast jumalateenistust) või 2 rubla, matmine 1 (spetsiaalsetel päevadel kirikus) või 1½ rubla, leeritamine 1 rubla, kirikutähed 25 kopikat. 28. detsembril 1917 suri Rudolf Hurt südamerabanduse tagajärjel. Hakati tegelema uue õpetaja otsimisega. Samal ajal kerkis päevakorda ka III pihtkonna loomine, sest koguduse liikmete arv oli paisunud suureks ning leiti, et kaks õpetajat ei suuda oma ülesandeid korralikult täita. 1919. aasta suvel kinnitati II pihtkonna õpetajaks Friedrich Stockholm ja III pihtkonna õpetajaks Artur Soomre. Kolmanda pihtkonna loomine tekitas pingeid koguduses ja ka õpetajate endi vahel. Lõpuks tekkiski III pihtkond vabatahtliku liitumise teel. 1920. aastate algul toimusid kiriku korrastustööd. Need olid tingitud sellest, et kirikus peeti paljusid olulisi tähtpäevateenistusi (Toomkirik oli saksa koguduse käes). Kirik oli talviti külm, orel amortiseerunud, ümbrus korrastamata. 5. juunil 1921 toimus Kaarli kirikus (mitte Tallinna Toomkirikus, nagu mõnes allikas ekslikult väidetakse) Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku esimese piiskopi Jakob Kuke pidulik ametisse õnnistamine. Talitust viisid läbi Rootsi peapiiskop Nathan Söderblom ja Soome piiskop Jaakko Gummerus. Korrastustööd kulmineerusid 1923. aasta 16. detsembril, kui uuendatud kirik ja uus Walckeri orel sisse pühitseti. Kirik sai keskkütte, elektrivalgustuse ja topeltaknad. Seinad ja lagi said uue värvi. 1927. aastal hakati Kaarli kirikust esmakordselt jumalateenistusi raadio teel üle kandma. 1930. aastatel oli pidevalt päevakorras uue koguduse maja ehitamine. Koguduse uue maja nurgakivi pandi 7. septembril 1939. Maja planeeringus oli mõeldud nii kogudusele kui ka õpetajatele. Õpetajatele oli majja planeeritud kolm kabinetti koos ooteruumide ja kantseleiga. 7. septembril 1940 sai Kaarli koguduse uue maja peremeheks punalipuline merevägi. Venelaste lahkumisel asus majja Tallinna prefektuur ja politsei. 1944. aastal läks maja taas venelaste kätte. Samas hoones töötas hiljem pikka aega Tallinna Stomatoloogia Polikliinik. 1994. aastal tagastati maja kogudusele, osa ruume on välja renditud. Hoones asuvad praegu koguduse kantselei, arhiiv, raamatukogu ja lastetöö ruumid. 1634–1641 Johann Haquinius Forselius 1636–1647 Martin Gilläus 1647–1657 Petrus Momerus 1657(?)-1658 Benedikt Rothovius 1659–1665 Johannes Forselius 1666–1674 Johann Cupraeus 1674 Johannes Keniander, soome-eesti komm-minister 1675–1685 Heinrich Elosin(ius), soome-eesti pastor 1685–1692, 1692–1707 Nicolaus Indraeus, soome-eesti pastor 1692–1696 Heinrich Derling, eesti pastor 1696–1710 Johann Zimmermann, eesti pastor 1707–1710 Johann Levanus, soome pastor 1707–1710 Eduard Johannis Nybeck, soome pastor 1715–1717 Samuel Stricker, pastor 1738–1739 Peter Johann Fass, pastor 1863–1868 Otto Christoph Lais 1868–1871 Johann Gottlieb Konrad Bergwitz 1873–1906 Johann Heinrich Brasche 1887–1890 Julius Alexander Koppel, abiõpetaja 1890–1892 Konstantin Adolf Thomson, abiõpetaja 1892–1895 Oskar Ernst Emil Tomberg, abiõpetaja 1896–1900 Heinrich Richard Hoffmann, abiõpetaja 1900–1902 Walter Weissberg, abiõpetaja 1902-1903 Christfried Brasche, abiõpetaja 1906–1917 Rudolf Hurt, II pihtkonna õpetaja 1906–1940 Aleksander Leon Richard Kapp, I pihtkonna õpetaja 1917–1919 Aleksander Mäggis, abiõpetaja 1911–1914, 1919–1944 Friedrich Stockholm, abiõpetaja ja II pihtkonna õpetaja 1919–1944 Artur Soomre (end Sommer), III pihtkonna õpetaja 1933–1934, 1934–1935 Einar Hilarius Kiviste (end Steinfeldt), A. Kapi isiklik adjunkt, noortetöö pastordiakonus 1936–1941, 1941–1950 Paul Voldemar Koppel, abiõpetaja, I pihtkonna õpetaja 1938–1940, 1940–1941 Julius Juhkentaal, A. Kapi isiklik adjunkt, I pihtkonna õpetaja kt 1945–1949 August Pähn, III pihtkonna õpetaja 1946–1947 Evald Saag, II pihtkonna õpetaja 1947–1954 Lembit Tedder, II pihtkonna õpetaja 1951–1953 Paul Saar, I pihtkonna õpetaja 1954 Mihkel Liikane, I pihtkonna õpetaja 1954–1978 Edgar Hark,II pihtkonna õpetaja 1954–1980, 1983 Kaide Rätsep, I pihtkonna õpetaja, III pihtkonna õpetaja 1958–1961, 1963 Edgar Ots, I pihtkonna õpetaja 1978–1985 Edgar Vaikmäe, II pihtkonna õpetaja 1980–1981 Herbert Leopold Stillverk, I pihtkonna õpetaja kt 1981–1983, 1985 Endel Kuulpak, I pihtkonna õpetaja, II pihtkonna kt 1983–1992 Mihkel Kukk, I pihtkonna õpetaja 1985–2012 Einar Soone, õpetaja 1992–1995 Gustav Piir, abiõpetaja 1994–1999 Jaan J. Leppik, diakon 1995–2002 Jaak Aus, abiõpetaja 1995–2012 Lauri Kurvits, diakon 2002– Saima Sellak-Martinson, diakon 2012– Jaak Aus, õpetaja 2012– Kaisa Kirikal, abiõpetaja 2014– Tiit Zeiger, diakon 2018– Meelis Holsting, diakon 2019–2020 Kevin Kirs, diakon 2024– Jaan Lahe, abiõpetaja 1863–1868 Aleksander Wurmberg (1840–1903), köster 1863–1894 Carl Casimir Crosing (1843–1923), organist 1868–1870 Karl Romm (1847–1909), köster 1869–1909 Carl August Conrad Pfaff (1847–1909), köster ja kantor 1870–1909 1894–1905, Johann(es) Busch (1863–1938), organist 1905–1914 Theodor Teder (1871–1914), organist 1909–1938 Gustav Kasemets (1866–1943 ), köster-organist 1914–1917, Anton Kasemets (1890–1978), organist-koorijuht 1918–1923, 1928–1932 Mihkel Lüdig (1880–1958), organist 1923–1932 Ernst Loderaud (1890–1962), köster-organist 1922–1940 Juhan Jürme (1896–1943), organist-koorijuht 1924, 1932–40, 1944–48 Alfred Karafin (Karindi) (1901–1969), organist-koorijuht 1939–1940 Harri Kõrvits (1915–2003), köster-organist 1940–1941 Edgar Arro (1911–1978), organist 1940–1944 Friedrich Stockholm (1914–1973), organist 1942–1952 Senta Arro (1912–1995), organist 1951–1991 Hella Tedder (1921–2002), organist-koorijuht 1952–1972 Ellinor Koppel (1913–1989), organist-koorijuht 1953–1957 Evald Oja (1908–1953), hääleseadja 1953–1961 Evald Kutser (1909–1961), naiskoori juht 1961 Mati Kutser (1934), naiskoori juht 1972–1975 Tia Nork, organist 1975–1976, 1984–1987 Evi Randma (1921–1991), naiskoori juht 1976–1990 Liilian Liikane (1928–2006), organist 1984– Marika Kahar (1949), organist-koorijuht 1989– Piret Aidulo (1963), organist-koorijuht 1991–1998 Ene Üleoja (1937), kontsertkoori dirigent 1999–2003 Heli Jürgenson (1969), kontsertkoori dirigent 2003–2011 Mikk Üleoja (1970), kontsertkoori dirigent 2012–2015 Raul Talmar (1959), kontsertkoori dirigent 2013– Maarian Toompere (1980), tütarlasteansambli dirigent 2015– Pärtel Toompere (1992), kontsertkoori dirigent 2016– Kersti Petermann, naiskoori dirigent 1863. aastal otsustati uue kiriku ehitamise käigus rajada kogudusele oma kalmistu, sest seni oli kasutatud Pühavaimu koguduse kalmistut Kalamajas. Kalmistu pühitseti 5. mail 1864. aastal, surnuaiamaja valmis 1878. aastal ning surnuaia kabel koos kellatorniga pühitseti 5. septembril 1893. 19. sajandi lõpul tekkis Tallinna linnas vajadus uute kalmistute järele. Kuna ei olnud võimalik laiendada olemasoelvat kalmistut, siis tuli leida uus koht, kuhu rajada uus kalmistu. 1899. aastal otsustas Tallinna linna volikogu rajada kalmistu Vana-Pärnu maantee äärde, kust eraldati Kaarli kogudusele 12 400 sülda. 1902. aasta mais otsustas kogudus rajada Rahumäele uue kalmistu, mis pühitseti 7. septembril 1903. aastal. Rahumäe kalmistumaja valmis samal aastal. Kabel ehitati valmis 1912–1913.  Pikemalt artiklis Vana-Kaarli kalmistu Lastehoid ja vaestehoolekanne said Kaarli koguduses alguse 19. sajandi teisel poolel. Laste hoidmisega tegeles Tallinna Väikelaste Hoiu Selts, mis oli asutatud 1880. aastal. 1. juunil 1920 kinnitati Tallinna Haapsalu rahukohtus Tallinna Väikelaste Hoiu Seltsi põhikiri. Seltsi peamisteks tegevussuundadeks ja eesmärkideks oli pakkuda Tallinna elanikele ja eriti Kaarli koguduse liikmetele võimalust oma lapsi vanemate töölolekuajaks lastehoidu panna. Kasvatustöö toimus kiriklikus vaimus, lähtuti Fröbeli ja Montessori metoodikast. Hoiuseltsil oli avarate ruumidega maja, mis asus Suur-Juhkentali 1 (Liivalaia 63). Teise korruse ruume üüris kogudus vanadekodu tarbeks. Tallinna Väikelaste Hoiu Seltsi lasteaed töötas kuni 1940. aastani. 25. novembrist 1940 pärineb rahanduse rahvakomissari otsus selts likvideerida. 24. jaanuaril 1941 võttis likvideerimiskomisjon seltsile kuuluva vara üle. Vaestehoolekande kohta Kaarli koguduses on andmeid juba 1864. aastast, mil tegutseti Vaestehoolekande Komitee nime all. Erinevalt lasteaiast, mis võttis vastu ka teisi linna lapsi, oli Vaestehoolekande Seltsi eesmärgiks toetada oma koguduse abivajajaid. Vaestehoolekande töö saab jagada kaheks. Ühe osa moodustas vaeste toetamine. Sõltuvalt inimese olukorrast anti talle kas igakuist toetust või ühekordseid summasid. Jõulutoetused olid ette nähtud nii vaestele kui vanadele. Teise osa moodustas vanadekodu ülevalpidamine. Seal tasuta peavarju leidnud koguduse vanakestele regulaarset toetust ei antud. Ainult pühade puhul maksti väikestes summades ühekordseid toetusi. Vaestehoolekande Seltsil oli oma vanadekodu, mis asus Alendri 2. 1930. aastate alguses osteti uus vanadekodu aadressil Magdaleena 6 (mõlemad hävinud). Pärast uue vanadekodu soetamist korraldati koguduse vaestehoolekande tegevus ümber. 1932. aasta alguses moodustati kõigi pihtkondade juurde vaestehoolekande ringid. Kaarli koguduse nõukogu ja Vaestehoolekande Seltsi vahel sõlmiti uus leping ja võeti vastu uus kodukord. Nüüd jäi Vaestehoolekande Seltsi otseseks tegevuseks leida sissetulekuid Magdaleena 6 võlgade tasumiseks ning vanurite ülalpidamiseks vanas ja uues vanadekodus. Vaestehoolekande Selts töötas koguduse faktilise abiorganina, mida kogudus võimaluse piires rahaliselt toetas. Uue korra järgi ei andnud Vaestehoolekande Selts koguduse vaestele enam rahalist toetust. Seda tegi nüüd iga pihtkond ise oma õpetaja juhatusel. Selts likvideeriti 1940. aastal ning vanurid paigutati linna teistesse hooldeasutustesse. Saksa okupatsiooni ajal lubati küll taas tegutsema hakata, kuid hilisem Nõukogude kord ei lubanud kirikul teha mingisugust hoolekannet. Gümnaasium oli Tallinnas 1918–1936 tegutsev esimene eestikeelse õppega koguduse gümnaasium, mida pidas üleval 1918–1932 Tallinna Kaarli kogudus ja 1932–1936 kooli direktor Leopold Raudkepp. Missad toimuvad pühapäeval ja esmaspäeval, teisipäeviti on linnarahvas oodatud vaba sissepääsuga muusikaõhtutele. Kogudusel on oma kool (Kaarli Kool – lasteaed, põhikool, gümnaasium); toimiv laste-, noorte- ja diakooniatöö ning huvikool ja muusikatöö (8 muusikakollektiivi). Kaarli koguduse Kontsertkoor Kaarli Gümnaasium Tallinna Toompea Kaarli koguduse koduleht Kaarli kirik & kogudus / koostanud Ene Pilliroog. Tallinn : EELK Tallinna Toompea Kaarli Kogudus, 1997 Tallinna Kaarli kirik / Egle Tamm, Tiina-Mall Kreem ; Tallinn : Muinsuskaitseamet, 2007 ([Tartu] : Greif) Kunstniku käepuudutus : Johann Köleri freskomaal "Tulge minu juurde kõik ..." = The artist's fingerprint : Johann Köler's fresco "Come unto me, all ..." / koostanud Hilkka Hiiop. Tallinn : EELK Tallinna Toompea Kaarli Kogudus, 2014 (Tallinn : Tallinna Raamatutrükikoda) Jutlustekogu "Su palve viirok tõuseb taeva poole tänus" : Tallinna Toompea Kaarli koguduse vaimulikud ja nende jutlused 1863-2020 / [toimetaja: Kaisa Kirikal ; lühielulugude koostaja, kujundus: Külli Saard] ; Tallinn : EELK Tallinna Toompea Kaarli kogudus, 2020 "Põrmust tähtede poole". Kaarli gümnaasium 1918–1936. Ühe ainulaadse kooli ajalugu. / Riho Saard. Tallinn: EELK Tallinna Toompea Kaarli kogudus. Luterliku piiskopiameti pidulikust taassisseseadmisest Tallinna Kaarli kirikus. / Riho Saard. Ajakiri Sulane nr 2/75. Tallinn : EELK Tallinna Toompea Kaarli Kogudus, 2020 Püha-Vaimu kirik vanasti, Esmaspäev: piltidega nädalleht, nr. 11, 13 märts 1933 Olaf Sild. Kirikuvisitatsioonid eestlaste maal vanemast ajast kuni olevikuni. Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli Toimetised B, Humaniora XL. Tartu, 1937, lk 83 Jõudsalt kasvanud Tallinna Toomkiriku soome-eesti kogudus viidi üle 20. detsembril 1670 pühitsetud Kaarli kirikusse.