laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Residentuur (õppevorm)

Residentuur on õppevorm arstiteaduse valdkonnas, mille lõpetanud omandavad eriarsti kvalifikatsiooni. Residentuuris õppijat nimetatakse residendiks. Residentuuri mõiste pärineb Ameerika Ühendriikidest ja on tuletatud inglise keelest. Osa residentuuriõppest toimus residentuuri algusajal ja toimub ka tänapäeval haiglates. Vabade õppekohtade puudusel, kuid ka teatud kindla programmiosa läbimiseks on arst sageli sunnitud sõitma teises asulas olevasse haiglasse. Kuivõrd mitmes eraldi asulas elamispinna omamine on kulukas, pakuvad haiglad vahel ööbimisvõimalust haigla ruumides. Teiste sõnadega, arst resideerib (ingl k resident – asukas, ajutiselt elamispinnal viibiv inimene) haiglas. Residendi mõistest tuletati mõiste residentuur (ingl k residency). Inglise keelt kõnelevates riikides võib residentuuris õppivat arsti nimetada mitmeti. Ameerika Ühendriikides on tavalisteks nimetusteks resident, resident physician või resident medical officer. Ühendkuningriigis nimetatakse residentuuris õppivat arsti sageli house officer, senior house officer või registrar. Laialdaselt kasutatakse ka nimetust post-graduate trainee. Osades õppeprogrammides omandab arst tavaliselt poole residentuuri õppeprogrammi läbimise järel nimetuse senior resident (eesti k vanemresident). Nimetustes esinev sõna officer ei ole residentuuri kui õppevormi kontekstis seotud sõjaväelise hierarhiaga. Residentuur seisab arstiteaduslike õppevormide seas eraldi. Residentuuri pääsemiseks peab kandidaadil olema arstikraad ehk arstiteaduse kuueaastane põhiõpe peab olema lõpetatud. Paralleelselt on võimalik õppida residentuuris ja doktorantuuris, ehkki see on pingelise ajagraafiku tõttu väga koormav. Sagedaste eksituste tõttu tuleb eraldi rõhutada, et residentuur erineb doktorantuurist, arstiteaduse põhiõppest, internatuurist, kliinilisest ordinatuurist ja kliinilisest praktikast.
Ted Ligety

Ted Sharp Ligety (sündinud 31. augustil 1984 Salt Lake Citys) on USA mäesuusataja, kahekordne olümpiavõitja ja viiekordne maailmameister. Ligety võitis Alpi kahevõistluses olümpiakulla 2006. aasta olümpiamängudel Torinos Ivica Kostelići ees. Sotši olümpiamängudel võitis ta suurslaalomi. 2004. aastal Mariboris sai ta juunioride maailmameistrivõistlustel slaalomis hõbemedali. Maailma karikasarja etapivõite on ta saanud 25. Poodiumikohti on ta maailma karikasarja etappidel saanud 50 (seisuga oktoober 2015). 2006 Torinos olümpiavõitja Alpi kahevõistluses 2014 Sotšis olümpiavõitja suurslaalomis 2009 Val-d'Isère'is pronksmedal suurslaalomis 2011 Garmisch-Partenkirchenis maailmameister suurslaalomis 2013 Schladmingis maailmameister ülisuurslaalomis maailmameister Alpi kahevõistluses maailmameister suurslaalomis 2015 Beaver Creekis maailmameister suurslaalomis pronksmedal Alpi kahevõistluses 2004 Mariboris hõbemedal slaalomis Suurslaalomi karikas 1. koht: 2008, 2010, 2011, 2013 2. koht: 2012 3. koht: 2009, 2015 Ted Ligety on osalenud (seisuga 25. oktoober 2015) 279 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 50 korral ja võitnud 25 korral. Ted Ligety on 179 cm pikk ja kaalus tippsportlasena 81 kg. Koduleht Ted Ligety FIS-i kodulehel (inglise)
Valitsejasugu

Valitsejasugu on suguvõsa, kuhu kuulub monarhe. Ühe riigi ühest valitsejasoost monarhid moodustavad dünastia.
Uļjana Semjonova

Uļjana Semjonova (sündinud 9. märtsil 1952 Zarasais) on Läti endine korvpallur, kahekordne olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister. Tema pikkus sportlasena oli 213 cm, kaal 127 kg ja jalanumber 58. Uļjana Semjonova tuli Nõukogude Liidu koondises olümpiavõitjaks 1976. aastal Montréalis ja 1980. aastal Moskvas, kolm korda maailmameistriks (1971, 1975, 1983) ja kümme korda Euroopa meistriks. Aastatel 1968–1986 Nõukogude Liidu koondises mängides ei kaotanud ta ühtki mängu. Ta tuli Riia TTT-s mängides 15 korda Nõukogude Liidu meistriks ja võitis 15 korda Euroopa meistrite karika. Ta valiti 12 korda (1970–1985) Läti aasta parimaks sportlaseks ja hiljem 20. sajandi parimaks Läti naisatleediks. Alates 1991. aastast juhib Uljana Läti Olümpiakomitee juures tegutsevat sotsiaalfondi. Ta on olnud ka Läti olümpiakomitee asepresident (1988–1992). 1985 – Lenini orden Tööpunalipu orden Rahvaste Sõpruse orden 1995 – Kolme Tähe orden (Läti kõrgeim autasu) 2006 – Sõpruse orden (Venemaa) 2007 – Läti riiklik spordi elutööpreemia. Kanne korvpalli kuulsuste halli lehel
Surnud 7. oktoobril

Siin loetletakse 7. oktoobril surnud tuntud isikuid. 336 – Marcus, paavst aastal 336 929 – Charles III, Lääne-Frangi riigi kuningas aastatel 893–922/923 1553 – Cristóbal de Morales, hispaania helilooja 1796 – Thomas Reid, šoti filosoof 1849 – Edgar Allan Poe, ameerika kirjanik 1924 – Ivan Abarenkov, eesti bibliofiil ja kirjanik 1926 – Emil Kraepelin, saksa psühhiaater 1931 – Daniel Chester French, Ameerika Ühendriikide skulptor 1939 – Boriss Štšukin, vene näitleja 1941 – Harri Paris, eesti näitleja 1943 – Jüri Leek, Eesti sõjaväelane 1944 – Gori, eesti karikaturist 1954 – Boriss Zbarski, juudi rahvusest vene biokeemik 1959 – Mario Lanza, USA ooperilaulja 1959 – Vikenti Ilvest, Eesti sõjaväelane 1960 – Julius Helsblum, eesti näitleja 1963 – Gustaf Gründgens, saksa näitleja ja teatrilavastaja 1964 – Bernhard Goetzke, saksa näitleja 1965 – Jesse Douglas, USA matemaatik 1965 – Kustav Ollik, eesti haridustegelane 1967 – Norman Angell, Briti poliitik, Nobeli rahuauhinna laureaat 1933 1970 – Gísli Jónsson, Islandi insener ja poliitik 1970 – Elmar Raal, eesti õigusteadlane 1972 – Erik Eriksen, Taani poliitik 1974 – Villem Seidra, eesti arhitekt 1974 – Elmar Salulaht, eesti näitleja 1976 – Aarne Tarkas, soome filmirežissöör, stsenarist, produtsent ja näitleja 1976 – Aina Üksine, eesti nahakunstnik 1979 – Jakov Gudkin, vene näitleja 1983 – Tuija Ahvonen, soome näitleja 1984 – Arnold Akberg, eesti maalikunstnik 1989 – Juhan Jõgi, eesti vaimulik 1991 – Helle Simm, eesti hüdrobioloog ja -keemik 1991 – Natalia Ginzburg, Itaalia kirjanik, tõlkija ja poliitik 1992 – Arnold Kasuk, eesti näitleja 1993 – Sergei Pavlov, Nõukogude Liidu riigi- ja sporditegelane 1994 – Niels Kaj Jerne, Taani immunoloog, Nobeli meditsiiniauhind 1984 1994 – Maia Bulgakova, vene näitleja 2002 – Fernando Belaúnde Terry, endine Peruu president 2004 – Howard Keel, USA näitleja ja laulja 2005 – Arnold Keyserling, Austria filosoof 2005 – Veronika Dari, mõrvaohver 2006 – Aadu Luukas, eesti ettevõtja 2006 – Anna Politkovskaja, Venemaa ajakirjanik 2007 – Stéphane Maurice Bongho-Nouarra, Kongo Vabariigi poliitik, peaminister 1992. aastal 2008 – Eduard Baltin, Venemaa sõjaväelane 2009 – Irving Penn, USA fotograaf 2009 – Ben Ali, USA ettevõtja 2009 – Shelby Singleton, USA muusikaprodutsent 2009 – Steve Ferguson, USA kitarrist 2009 – Bikram Keshari Deo, India poliitik 2009 – Karin Jaani, Eesti diplomaat ja poliitik 2009 – Alecks Pabico, Filipiinide ajakirjanik 2010 – Milka Planinc, Jugoslaavia poliitik 2010 – Ljupčo Jordanovski, Makedoonia poliitik 2011 – Ramiz Alia, Albaania poliitik 2011 – Rein Mets, eesti metallikunstnik 2012 – Heriberto Lazcano Lazcano, Mehhiko kurjategija, narkokartelli Los Zetas asutaja 2013 – Joanna Chmielewska, poola kirjanik 2013 – Patrice Chéreau, prantsuse näitleja 2014 – Siegfried Lenz, saksa kirjanik 2017 – Vjatšeslav Vsevolodovitš Ivanov, vene keeleteadlane, semiootik ja antropoloog 2023 – Ma‘rūf al-Bakhīt, Jordaania diplomaat ja poliitik
Rainer Schönfelder

Rainer Schönfelder (sündinud 13. juunil 1977 Wolfsbergis Kärntenis) on Austria mäesuusataja. Põhiliselt võistleb ta slaalomis. Esimest korda püüdis ta maailma karikasarja etapil osaleda 26. jaanuaril 1998 Austrias Kitzbüheis, kuid ei saanud kvalifikatsioonist edasi. Teine katse 22. novembril 1998 USA-s Park Citys lõppes katkestamisega. 28. novembril 1998 toimus USA-s Aspenis kolmas katse, mis lõppes üllatavalt edukalt: 12. kohaga. Viies katse 6. jaanuaril 1999 Sloveenias Kranjska Goras lõppes juba 4. kohaga. Sel hooajal sõitis ta MK-etappe üksnes slaalomis ja see tulemus jäigi parimaks. Esimest korda jõudis ta MK-etapil esikolmikusse 6. veebruaril 2000 Saksamaal Todtnaus, kus ta võitis MK-etapi slaalomis. 2001. aastal saavutas Schönfelder Austria meistrivõistlustel kaks 4. kohta: 26. märtsil slaalomis ja 5. aprillil suurslaalomis. 2002. aasta taliolümpiamängudel USA-s Salt Lake Citys saavutas Schönfelder 13. veebruaril Alpi kahevõistluses 4. koha, olles kiirlaskumises 13. ja slaalomis 2. Seevastu slaalomis katkestas ta esimese laskumise. Järgnenud sõjaväelaste ja politseinike maailmamängudel tuli Schönfelder 27. veebruaril Sloveenias Kranjska Goras teiseks ja 2. aprillil võitis ta esimese, hõbedase medali Austria meistrivõistlustelt, suurslaalomist. 24. novembril 2002 võitis Schönfelder oma teise MK-etapi: Park Citys slaalomis. MM-il Šveitsis Sankt Moritzis saavutas ta Alpi kahevõistluses 6. veebruaril 10. koha (kiirlaskumine 10. + slaalom 5.), slaalomi ta 16. veebruaril katkestas. 8. märtsil 2003 võitis ta Jaapanis Shigakogenis kolmanda MK-etapi. 8. veebruaril 2004 võitis ta Šveitsis Adelbodenis neljanda MK-etapi. 2005. aasta MM-il Itaalias Bormios saavutas Schönfelder suurslaalomis 9. veebruaril 8. ja slaalomis 12. veebruaril oma kaasmaalase Benjamin Raichi järel teise koha. Sel MM-il anti välja ka võistkondlikud medalid 3 mehe ja 3 naise kohapunktide summana ja Austria (sealhulgas Schönfelder) pälvis Saksamaa järel hõbemedali. 2006. aasta taliolümpiamängudel Itaalias Torinos saavutas Schönfelder 14. veebruaril Alpi kahevõistluses pronksmedali, olles kiirlaskumises 3. ja slaalomis 11. kohal – harilikult oli tal slaalom märgatavalt parem. 20. veebruaril saavutas ta suurslaalomis 8. koha ja 25. veebruaril pronksmedali. 2007. aasta MM-il Rootsis Åres saavutas ta 8. veebruaril Alpi suurkahevõistluses 16. koha (kiirlaskumises oli 14. ja suurslaalomiga langes 16. kohale). 14. veebruaril oli ta suurslaalomis 25. ja 17. veebruaril katkestas slaalomi. 28. märtsil 2008 tuli Schönfelder esimest korda Austria meistriks ülisuurslaalomis Haus im Ennstalis. 2006 Torinos pronksmedal slaalomis pronksmedal Alpi kahevõitluses 2005 Bormio hõbemedal slaalomis hõbemedal meeskonnavõistluses 2004 võitis Schönfelder slaalomis maailma karika, 2005 tuli ta sel alal teiseks ja 2003 kolmandaks. Schönfelder on osalenud 15. märtsi 2010 seisuga 183 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 22 korda. 5 etappi on ta võitnud. Rainer Schönfelderi koduleht Rainer Schönfelder FIS-i kodulehel (inglise)
Informaatika ja Arvutustehnika Instituut

Informaatika ja Arvutustehnika Instituut (lühend IATI) on aastast 1993 Tallinnas tegutsev õppekeskus. IATI alla kuulub kaks asutust: Arvutikolledž ning Informaatika ja Arvutustehnika Kool. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. oktoober 2014. Vaadatud 18. oktoobril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) IATI koduleht
Pavlopil

Pavlopil on küla Ukrainas Donetski oblastis, umbes 25 km kaugusel Novoazovskist loodes ja umbes 25 km kaugusel Mariupolist kirdes. Pavlopil asutati 1838. aastal. Kalmiuse kallastel asuva asula kõrgus merepinnast on 45 meetrit. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 624 inimest, kellest 72,60% emakeeleks oli ukraina keel ja 26,28% emakeeleks vene keel. Kalmius Mälestusrist  Pavlopil – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Павлопіль, andmed Ukraina Ülemraada veebilehel Бойовики-кадирівці викрали сільського голову Павлополя на Донеччині 18. oktoober 2014. Infovastupanu. В бою под Мариуполем погибли более 30 военных РФ (vene keeles) 24. oktoober 2014. Liga Novosti. Под Мариуполем возобновились обстрелы позиций сил АТО (vene keeles) 28. oktoober 2014. Liga Novosti. Вблизи Мариуполя боевики обстреляли из минометов позиции сил АТО (vene keeles) 28. oktoober 2014. Infovastupanu. Боевики обстреляли позиции сил АТО под Павлополем, - Горсовет Мариуполя (vene keeles) 28. oktoober 2014. Ukrajinska Pravda. Обстреляны силы АТО в районах Павлополя и Гнутово (vene keeles) 4. november 2014. Ukrajinska Pravda. Под Мариуполем боевики бьют по позициям сил АТО, продолжаются бои (vene keeles) 9. november 2014. Liga Novosti. Террористы обстреляли позиции сил АТО 33 раза, есть жертвы (vene keeles) 14. detsember 2014. Liga Novosti. Возле села Павлополь 2 танка боевиков подорвались на своих минах (vene keeles) 3. detsember 2015, 11:30. Infovastupanu ВС Украины взяли под свой контроль два поселка под Мариуполем. СКРИН (vene keeles)
Surnud 8. oktoobril

Siin loetletakse 8. oktoobril surnud tuntud isikuid. 1469 – Filippo Lippi, itaalia maalikunstnik 1528 – Domenico Capriolo, itaalia maalikunstnik 1754 – Henry Fielding, inglise kirjanik 1800 – Salavat Julajev, baškiiri rahvuskangelane ja luuletaja 1803 – Vittorio Alfieri, itaalia kirjanik 1869 – Franklin Pierce, USA 14. president (1853–1857) 1937 – Osvald Jungberg-Noormägi, eesti maalikunstnik 1940 – Rudolf Möllerson, Eesti diplomaat 1941 – Alma Kuula, soome laulja 1945 – Felix Salten, Austria kirjanik 1946 – Hugo Rebane, eesti ajaloolane 1947 – Bernhard Lukk, eesti klarnetist ja pedagoog 1953 – Kathleen Ferrier, inglise laulja 1957 – Anna Altleis, eesti näitleja 1964 – Augustin Müristaja, eesti jurist 1967 – Clement Attlee, Suurbritannia peaminister 1945-1951 1968 – Helmi Einer, eesti ooperilaulja 1970 – Jean Giono, Prantsuse kirjanik 1972 – Mihhail Slonimski, vene kirjanik 1972 – Aarno Maliniemi, soome kirikuajaloolane 1973 – Gabriel Marcel, prantsuse filosoof ja kirjanik 1980 – Voldemar Eiso, eesti õigusteadlane 1980 – Elmar Jaska, eesti põllumajandusteadlane 1981 – Aleksandra Panova, vene näitleja 1982 – Vilma Sepp, eesti moekunstnik 1987 – Mari Pill, eesti kunstiteadlane 1991 – Milli-Irene Pedajas, eesti pedagoogikateadlane 1992 – Willy Brandt, Saksamaa liidukantsler 1969–1974 1995 – Olaf Rajavee, eesti arstiteadlane ja farmakoloog 1996 – Heli Viisimaa, eesti näitleja 1997 – Feliks Villak, eesti viiulimeister 1998 – Harald Peep, eesti kirjandusteadlane 2000 – Vsevolod Larionov, vene näitleja 2001 – Mongo Beti, Kameruni kirjanik 2003 – Lehti Metsaalt, eesti literaat 2004 – Jacques Derrida, Prantsuse filosoof 2006 – Hanno Kübar, eesti loomaarstiteadlane 2007 – Konstantínos Andréou, kreeka maalikunstnik ja skulptor 2007 – Fjodor Panko, ukraina maalikunstnik 2007 – Milan Đukić, serbia päritolu Horvaatia poliitik, Serblaste Rahvapartei esimees 2008 – George Palade, Rumeenia/USA bioloog, Nobeli auhind 1974 2008 – Peter Copley, Briti näitleja 2008 – Eileen Herlie, USA näitleja 2008 – Marcel Chevalier, viimane Pariisi timukas 2008 – Bob Friend, Briti teleajakirjanik 2008 – Norman Hogg, Cumbernauldi parun Hogg, Briti poliitik 2009 – Lars Werkö, rootsi arstiteadlane 2009 – Juan Carlos Mareco, Uruguay näitleja 2009 – James Delgrosso, USA poliitik 2010 – Viktor Iljitšov, vene näitleja 2011 – Ingvar Wixell, rootsi ooperilaulja 2011 – Anne Kalling, eesti tõlkija 2011 – Nina Sorokina, vene baleriin 2011 – Mikey Welsh, USA muusik 2012 – Eric Lomax, šoti kirjanik 2012 – Ken Sansom, USA näitleja 2012 – Eduard Volodarski, vene stsenarist 2013 – Valda Raud, eesti tõlkija 2013 – Philip Chevron, iiri muusik 2014 – Heino Pars, eesti nukufilmirežissöör 2016 – Enn Pirrus, eesti geoloog 2017 – Vahur Made, eesti ajaloolane 2018 – Uno Laur, eesti kapten 2019 – Liisi Ojamaa, eesti luuletaja, tõlkija, kirjanduskriitik ja toimetaja 2021 – Vootele Vaska, eesti filosoof 2023 – László Sólyom, Ungari jurist ja poliitik
Vanemahüvitis

Vanemahüvitis (kõnekeeles emapalk või isapalk) on igakuine rahaline hüvitis lapsevanemale, kes lapse eest hoolitsedes peab ajutiselt katkestama töötamise. Vanemahüvitist makstakse näiteks Saksamaal, Prantsusmaal, Skandinaavias, Eestis. Eestis reguleerib vanemahüvitisega seotut vanemahüvitise seadus. Vanemahüvitist saab taotleda riigiportaalis eesti.ee. Eesti vanemahüvitise seadus
Kujuke

Kujuke ehk statuett on inimest, looma või muud olendit kujutav väike kuju. Kujukese materjaliks võib olla savi, puit, kivi, metall, klaas või plastik. Kujukesed on realistlikud või idealiseeritud/lihtsustatud, sõltuvalt looja oskustest või kavatsustest. Kujukesi, mille jäsemeid saab liigutada, võidakse teisiti nimetada, näiteks nukkudeks.
Meelika (täpsustus)

Meelika võib tähendada mitut asja. Meelika on antiikkirjanduse vorm. Meelika on naisenimi. 'Meelika' on kirsisort. Meelika on Kose naiskoor.
Andrei Zvjagintsev

Andrei Zvjagintsev (vene keeles Андрей Петрович Звягинцев; sündinud 6. veebruaril 1964 Novosibirskis) on vene filmirežissöör, näitleja ja stsenarist. Zvjagintsevi esimene täispikk mängufilm "Tagasitulek" ("Возвращение") võitis 2003. aastal Veneetsia filmifestivalil peaauhinna Kuldlõvi. Tema neljas täispikk mängufilm "Leviathan" ("Левиафан") nimetati 2014. aasta Londoni filmifestivali parimaks filmiks. 2015. aastal pälvis see Ameerika Ühendriikide filmi- ja teleauhinna Kuldgloobuse parima võõrkeelse filmi kategoorias. Tema seni viimane film "Armastuseta" ("Нелюбовь") võitis 2017. aastal Cannes'i filmifestivalil žürii auhinna. 2017. aasta suvel külastas režissöör Tallinna. 22. augustil toimus Vene Kultuurikeskuses tema loominguline õhtu. Režissöör püüdis oma loengus vastata kohtumise põhiküsimusele: kuidas luua filmi mitte ekraanil, vaid vaataja peas? Kuidas teha vaatajast looja? Sest Andrei Zvjagintsev väidab, et film algab siis, kui ekraanil hakkavad jooksma lõputiitrid. 23.–25. augustil kinos Sõprus toimunud Arvo Pärdi Keskuse filmiõhtutel näidati tema sama aasta kevadel Cannes’i filmifestivalil esilinastunud mängufilmi "Armastuseta" ja 2007. aastal valminud mängufilmi "Pagendus" ("Изгнание"). Zvjagintsev kõneles oma filmidest, muusikast ja Arvo Pärdi loomingu mõjust tema teostele. 2000 "Чёрная комната" (kolmeosaline telesari) 2003 "Возвращение" ("Tagasitulek") 2007 "Изгнание" ("Pagendus") 2008 "Апокриф" (lühifilm) 2011 "Тайна" (lühifilm) 2011 "Елена" ("Jelena") 2014 "Левиафан" ("Leviathan") 2017 "Нелюбовь" ("Armastuseta") Andrei Zvjagintsevi Suur loominguline õhtu Piletilevi.ee (vaadatud 23.08.2017) Filmiõhtud 2017 Arvo Pärdi Keskuse veebilehel (vaadatud 23.08.2017)  Andrei Zvjagintsev – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (inglise ja vene keeles) 19. oktoober 2014. Yahoo News. 'Leviathan' named best picture at London Film Fest (inglise keeles) Jaanus Piirsalu, Mittearmastus. Diagnoos lapsevanematele ja Venemaale Postimees, 21. august 2017
Kärbsepiits

Kärbsepiits (ka kärbselapats) on vahend enamasti toakärbeste, aga ka teiste inimese jaoks tülikate putukate surmamiseks. Kärbsepiits koosneb varrest ja kandilisest või ümmargusest lapatsist, mis on kergest painduvast materjalist (tavaliselt kummist või plastikust). Kärbsepiitsaga lüüakse kärbest, kui see on maandunud kõval pinnal, kuid eriti kiire löögiga on võimalik kärbest piitsaga tabada ka õhus. Elektriline kärbsepiits on reketisarnane patareidega töötav vahend, mille võrgu vastu sattudes saab kärbes elektrilöögi. Kärbsepaber
Kärbsepaber

Kärbsepaber ehk kärbselint on liimainega töödeldud või mürkainega immutatud paber toakärbeste surmamiseks. Paber võib olla magusa lõhnaga. Kärbsed jäävad liimipaberi külge kinni ja surevad. Kui kärbsepaber on kärbestega kaetud või on aja jooksul oma kleepuvuse kaotanud, visatakse see ära ja vajadusel pannakse välja uus. Kärbsepaber riputatakse tavaliselt ruumis kõrgele, et inimesed sinna kinni ei jääks. Kärbsepaberit müüakse rullikeeratuna väikses silindris, kust selle saab otsapidi välja tõmmata ja üles riputada, silinder jääb raskuseks. Varem lisati kärbsepaberile tihti mürkaineid, näiteks arseeni, tänapäeval on enamik toodetavast kärbsepaberist mürgivaba. Kärbsepiits
Riisipere mõisa park

Riisipere mõisa park on kaitsealune park Harjumaal Saue vallas Vilumäe külas. Pargi pindala on 17,8 ha. Park on nii muinsuskaitse kui ka looduskaitse all. Park on vabakujuline ja paikneb põhiliselt endise Uue-Riisipere mõisa peahoone ning Munalaskme oja vahel. Parki hakati rajama koos härrastemaja rajamisega aastail 1819–1821, põhiosas kujundas selle aga Carl Otto von Stackelbergi abikaasa Wilhelmine von Ungern-Sternberg, kellele on pühendatud pargis asuv graniidist mälestuskivi. Mõisasüdame kaart aastast 1888 annab tunnistust sellest, et park on olnud küllaltki suur, selles on olulist osa mänginud Munalaskme oja ja sellest vesiveski abil paisutatud veekogu. Omal ajal sõitsid sellel gondlid, tiigi ääres olid uusgooti stiilis paviljonid ja paadisillad.Tänapäevaks on see süsteem suuremas osas kadunud, tiik on jagunenud kaheks. Peahoone ette rajati kaarjas tee, seal XX sajandi algul kasvanud pügatud pärnad on kadunud. Peahoone taga asusid algselt looklevad teed, tänapäeval on see osa pargist saanud regulaarse kujunduse. Keskteljel asub suve- ja püsilillepeenardega ääristatud jalutustee. Pargi alumises osas on 3 meetri kõrgune poolkaarekujuline hekk, mille vahel avaus, avamaks vaadet suurele aiavaasile. Pargi tagumine osa on muutunud metsapargiks, kus asub endisest suurest tiigist eraldunud väike tiik, mida kasutatakse ka ujumiskohana. Riisipere mõisa pargis kasvab 24 liiki võõrliike, varem on neid olnud rohkem. Suurema osa liigirikkusest annavad pärast Teist maailmasõda istutatud puittaimed. Haruldasemad neist on hõbevaher (Acer saccharinum, ümbermõõt 255 cm), hall pähklipuu (Juglans cinerea) ja täpiline viirpuu (Crataegus punctata). Pargist lähtub berliini papli (Populus berlionensis) allee. Riisipere mõisa pargi keskkonnaregistri kood on KLO1200571. Kaitseala geograafilised koordinaadid on 59° 7′ 0″ N, 24° 16′ 0″ E. Riisipere mõis Riisipere mõisa park keskkonnaportaalis Riisipere mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris
Huvikool

Huvikool (ka huvialakool) on mingil alal hariv õppeasutus. Huvikool on nt keeltekool, loodusmaja, muusikakool, malekool. Noortekeskus Huvikeskus Autorite kollektiiv, 2014. Hariduse ja kasvatuse sõnaraamat. Eesti Keele Sihtasutus. Lk 140
Cecil Bødker

Cecil Skaar Bødker (27. märts 1927 Fredericia – 19. aprill 2020) oli taani kirjanik. Ta on kirjutanud peamiselt noortele. 1955. aastal avaldati tema esimesed luuletused pseudonüümi Cecil Skar all. 1961. aastal ilmus novellikogu "Øjet" ('Silm'), mille teemaks oli inimese võõrdumine loodusest. 1976 Hans Christian Anderseni lastekirjanduspreemia
Ivo Etti

Ivo Etti (sündinud 20. märtsil 1979 Haapsalus) on eesti basskitarrist. Ta on lõpetanud Väike-Maarja Gümnaasiumi. Muusikahariduse on ta saanud Rakvere Muusikakoolist ja Georg Otsa nimelisest Tallinna Muusikakoolist, mille ta on lõpetanud klarneti erialal. Etti muusikukarjäär algas kooliajal ansamblis The Syne. 2009. aastast tegutses ta ansamblis Ruffus aka Claire's Birthday. Seejärel oli ta ansamblis Ewert and The Two Dragons basskitarrist. Ta osales ansambli Ruffus koosseisus 2003. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kui Eestit esindas Vaiko Eplik. Laulja Eda-Ines Etti on Ivo Etti õde. Tal on ka poolõde Kristel Prikko. http://pluss.virumaateataja.ee/1127920/ivo-etti-maailm-on-praegu-veel-suur/?
Moderaator

Moderaator (inglise keeles moderator) on eriõigustega isik, kes korraldab internetifoorumi vestlust.
Vähemuskeel

Vähemuskeel on keel, mida räägib mingis piirkonnas (nt riigis) vähemuses olev rahvusrühm. Näiteks Eestis on vähemuskeel vene keel. Vähemuskeelte kõnelejate sünnipärast mitmekeelsust peetakse millekski teisejärguliseks, mida sageli eiratakse. regionaalkeel vähemusrahvus Eesti Regionaal- ja Vähemuskeelte Liit Läti Regionaal- ja Vähemuskeelte Liit "Aaasta viimane Horisont: hapniku tootmine Marsil, vähemuskeelte elujõud ja Kaali mõistatuse lahendamine". Horisont. MTÜ Loodusajakiri. 18. november 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. november 2018. Praakli tõdeb, et vähemuskeelte kõnelejate sünnipärast mitmekeelsust ei peeta samaväärseks maailma suurkeelte valdamisega, vaid millekski teisejärguliseks, mida sageli ignoreeritakse.
Holistiline meditsiin

Holistiline meditsiin on alternatiivarusaam, et osad haigused on põhjustatud negatiivsete mõtete või emotsionaalse stressi tulemusena. Selle põhjuse alla määratletud haigusi nimetatakse ka psühhosomaatilisteks haigusteks. Holistiline meditsiin arvestab peale füüsilise keha ka inimese psüühika ja elustiiliga.
Võimla

Võimla ehk spordisaal on spordiehitis, kus saab sisetingimustes nt mängida sportmänge, võimelda, korraldada spordiüritusi. Võimla juurde kuuluvad tavaliselt riietus- ja pesuruumid.