laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ginkgoliid B

Ginkgoliid B on keemiline ühend, mida leidub looduslikult hõlmikpuu (Ginkgo biloba L.) lehtedes, aga seda sünteesitakse ka sünteetiliselt; liigitatakse ginkgoliidide klassi. 15291-77-7; ginkgoliid B hõlmikpuulehtedest; BN 52021; AK160212. CAS-i registreerimisnumber on 15291-77-7. Ginkgoliid B-d sisaldavad EGb 761 ja mitmed hõlmikpuulehe standardiseeritud ekstraktidena turustatavad taimsed ravimid, nagu Bilobil intense, Cerebokan, Ceremin jpt. In vivo evib ginkgoliid B närve kaitsvat toimet ja inhibeerib ateroskleroosi.  Pikemalt artiklis Trombotsüüte aktiveeriv faktor Ginkgoliid B on trombotsüüte aktiveeriva faktori (peamiselt basofiilidest vabanev fosfolipiid retseptori (PAF-R-i) (kuulub G-valguga seotud retseptorite hulka) antagonist. PAF aktiveeritakse peaaju hapnikupuuduse korral ja see osaleb mh ka patoloogilistes põletikulistes protsessides aga ka südame- ja veresoonkonna talitluses. Ginkgoliidid eraldas hõlmikpuujuure koorest 1932. aastal Furukawa ja tema kaastöötajate poolt. 1988. aastal sünteesisid Harvardi Ülikooli keemiaprofessor dr. Elias J.Corey (12. juuli 1928) jt, ginkoühendi ginkoliid B. Ginkgolide B, [2017, märts 12] Ginkgolide B, [2017, märts 12] Laine Trapido, "Meditsiiniterminite lühendeid", 2. trükk, Medicina, lk 177, 2007 Sinikka Piippo ja Ulla Salo, "Meelte ja tunnete taimed" ("Mielen ja rakkauden kasvit"), lk 374, 2007, tõlkija Mari Vihuri, Varrak Elias J. Corey, Myung Chol. Kang, Manoj C. Desai, Arun K. Ghosh, Ioannis N. Houpis, Total synthesis of (.+-.)-ginkgolide B, J. Am. Chem. Soc., 1988, 110 (2), lk 649–651, DOI: 10.1021/ja00210a083, jaanuar 1988, [2017, märts 12] Xueqing Liu, Wenjia Sun, Yanyang Zhao, Beidong Chen, Wei Wu, Li Bao, ja Ruomei Qi, Ginkgolide B Inhibits JAM-A, Cx43, and VE-Cadherin Expression and Reduces Monocyte Transmigration in Oxidized LDL-Stimulated Human Umbilical Vein Endothelial Cells, Oxidative Medicine and Cellular Longevity, 2015 väljaanne (2015), Article ID 907926, http://dx.doi.org/10.1155/2015/907926 Ginkgolide B Hong Zhou, Jinsheng Gao, Li Zhou, Xin Li, Weidong Li, Xuejun Li, Yin Xia, Baoxue Yang, Ginkgolide B inhibits renal cyst development in in vitro and in vivo cyst models, American Journal of Physiology - Renal Physiology, 15. mai 2012, 302 väljaanne, nr 10, F1234-F1242 DOI: 10.1152/ajprenal.00356.2011 Michael T. Crimmins, Jennifer M. Pace, Philippe G. Nantermet, Agnes S. Kim-Meade jt, The Total Synthesis of ()-Ginkgolide B, J. Am. Chem. Soc. 2000, 122, 8453-8463
Alannah Myles

Alannah Myles (sündinud 25. detsembril 1958) on Kanada laulja ja laulukirjutaja. Christopher Wardi ja David Tysoni lauluga "Black Velvet" võitis ta 1991. aastal parima naisrokklaulja Grammy auhinna. Tema isa oli Kanada ringhäälingupioneer William Douglas Byles (1914–1988). Oma perekonnanime vahetas Alannah ära 19-aastaselt, pärast seda, kui oli otsustanud pühenduda meelelahutuskarjäärile. "Alannah Myles" (1989) "Rockinghorse" (1992) "A-lan-nah" (1995) "A Rival" (1997) "Black Velvet" (2009) "85 BPM" (2014) "The Very Best Of" (1999) "Myles & More: The Very Best Of" (2001)
The Very Best Of

The Very Best Of võib olla: "The Very Best Of", Alannah Mylesi album, 1998 "The Very Best Of", Eaglesi album, 2003 "The Very Best Of", Jethro Tulli album, 2001 "The Very Best Of", Kiri Te Kanawa album, 2003 "The Very Best Of", Mark Williamsi album, 1999 "The Very Best Of", Arvo Pärdi album, 2010 Greatest Hits
Henrik Ingebrigtsen

Henrik Ingebrigtsen (sündinud 24. veebruaril 1991) on norra jooksja. Tema nooremad vennad Filip ja Jakob on samuti jooksjad. Väljas Sees Allikas: IAAF  Henrik Ingebrigtsen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Henrik Ingebrigtsen Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Matchbox Twenty

Matchbox Twenty (bändi tegevuse algusaegadel kasutati kirjapilti Matchbox 20) on Orlandost pärit rokkansambel. Bänd alustas tegevust 1995. aastal. Bändi kuuluvad praegu Rob Thomas (laul, klaver, rütmikitarr), Brian Yale (basskitarr) ja Paul Doucette (soolo- ja rütmikitarr, trummid, taustalaul). Varem on bändi liikmeteks olnud veel Adam Gaynor (rütmikitarr, taustalaul; 1995–2005) ja Kyle Cook (soolokitarr, taustalaul; 1995–2016). Ansambel saavutas tuntuse oma debüütalbumiga "Yourself or Someone Like You" (1996), mida müüdi USA-s 12 plaatinaplaadi normi. Järgmine album "Mad Season" (2000) oli neljakordne ja kolmas album "More Than You Think You Are" (2002) kahekordne plaatinaalbum. Pärast pause bändi tegevuses nägi nende neljas album "North" ilmavalgust alles 2012. aastal, aga ka see jõudis Billboardi albumite edetabelis esikohale. "Yourself or Someone Like You" (1996) "Mad Season" (2000) "More Than You Think You Are" (2002) "North" (2012)
Petite Martinique

Petite Martinique on üks Grenadale kuuluva Carriacou ja Petite Martinique'i sõltkonna saartest. Petite Martinique on Carriacoust kahe kilomeetri kaugusel, 2,37 km² pindalaga saarel elab umbes 900 inimest. Petitemartiniquelased elatuvad tänapäeval peamiselt paadiehitusest, kalapüügist ja meretranspordist.
Chimamanda Ngozi Adichie

Chimamanda Ngozi Adichie (sündinud 15. septembril 1977) on Nigeeria päritolu Ameerika kirjanik ja naisõiguslane. Chimamanda Ngozi Adichie sündis Nigeerias ja alustas seal haridusteed. Ülikooliõpinguteks sai ta stipendiumi ja siirdus Ameerika Ühendriikidesse. Chimamanda Ngozi Adichie on kirjutanud ja kõnelenud stereotüüpide kummutamisest kultuuriliste eelarvamuste ja Aafrika suhtes. Tema tööd on tunnustatud mitmete auhindadega, muu hulgas: 2015 National Book Critics Circle Award (Ameerika Ühendriikide kriitikute preemia) ilukirjanduse kategoorias romaani "Americanah" eest 2018 Pinteri kirjandusauhind "Purple Hibiscus" (2003) "Half of a Yellow Sun" (2007), eesti keeles "Pool kollast Päikest" (Varrak 2018, tõlkinud Triinu Pakk) "The Thing Around Your Neck" (2009) "Americanah" (2013) Gradesaver: Biography of Chimamanda Ngozi Adichie (vaadatud 12.03.2017) TED loengud. Chimamanda Ngozi Adichie: The danger of a single story. IDEAS.TED.COM Chimamanda Ngozi Adichie.Beware of “Feminism Lite” NBCC 2013 Awards Ceremony (vaadatud 12.03.2017) Chimamanda Ngozi Adichie: Commonwealth Lecture 2012 Chimamanda Ngozi Adichie Website Lugemissoovitus: Chimamanda Ngozi Adichie "Half of a Yellow Sun"
Junaškõ

Junaškõ (ukraina keeles Юнашки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pogrebõštše rajoonis. Elanike arv on 203. Pindala on 0,12 km².
Demivka (Tšetšelnõki rajoon)

Demivka (ukraina keeles Демівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšetšelnõki rajoonis. Elanike arv on 1258. Pindala on 4 km². 2021
Novoozerne (Izmajili rajoon)

Novoozerne (ukraina keeles Новоозерне) on küla Ukrainas Odessa oblastis Izmajili rajoonis. Elanike arv on 188. Pindala on 4,13 km².
Priedaine (Krāslava)

Priedaine (vanasti ka Pristana või Pristaņa) on Krāslava linna osa, mis jääb Daugava vasakule kaldale endise Kuramaa kubermangu Ilūkste kreisi aladele Sēlija etnograafilisse regiooni. Priedaine juures asus üle Daugava viiv Pristani parv, mille juurde kujunesid käsitööliste asula ja suvilapiirkond. 1925. aastal sai sellest ametlikult küla, mis on saanud nime parve järgi. 1931. aastal nimetati see ümber Priedaineks. 1940. aastal liideti küla Krāslava linnaga. Priedaines asub katoliku kirik. Valdības Vēstnesis: Piektdiena, 26. juuni, 1931
67

◄ | 1. sajand eKr | 1. sajand | 2. sajand | ► ◄ | 30. aastad | 40. aastad | 50. aastad | 60. aastad | 70. aastad | 80. aastad | 90. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 63 | 64 | 65 | 66 | 67 | 68 | 69 | 70 | 71 | ► | ►► 67. aasta Sardiiniast sai Rooma provints. Nero käis Kreekas, kus ta osales olümpiamängudel. ... Peetrus, Esimene Rooma paavst Gnaeus Domitius Corbulo, Rooma kindral (enesetapp Nero käsul)
Espero

Espero oli Venemaa esimene esperantoühing, mis loodi Peterburis 1. juunil 1891. Ametlikult registreeriti ühing 24. märtsil 1892. Espero asutajad olid valdavalt saksa nimedega isikud, teiste seas kuulus selle asutajate hulka hiljem ka ise uue tehiskeele loonud baltisakslane Edgar von Wahl. Ühingu loomise järel nimetati esperanto looja Ludwik Zamenhof selle aupresidendiks. Zamenhof saatis ühingu asutajatele ka tervitustelegrammi, milles rõõmustas Peterburi esperantistide edu üle. Hiljem avati Espero filiaalid veel Odessas (1894/1897), Smolenskis ja Arhangelskis (1898), Habarovskis (1899), Vladivostokis (1901), Melitopolis (1903), Jaltas, Riias ja Varssavis (1904), Moskvas, Tbilisis ja Voronežis (1905) ning Doni-äärses Rostovis ja Vilniuses (1906). Ühing tegeles esperanto propageerimisega, näiteks korraldati kirjandusvõistlusi ja levitati esperantokeelset kirjandust. 1899. aastal toimusid Peterburi ülikoolis esimest korda esperantokursused. 20. sajandi alguses tabas ühingut mõningane mõõnaperiood, pärast seda hakati 1905. aastal välja andma ühingu häälekandjat Ruslanda Esperantisto. Andreas Künzli. Eine neue Sprache für Russland und die ganze WeltUnabhängige Schweizer Interlinguistische Studien 2015, nr 3, lk 63. Künzli, lk 64.
Kivi-Vigala raamatukogu

Kivi-Vigala raamatukogu on rahvaraamatukogu Rapla maakonnas Märjamaa vallas Kivi-Vigala külas Lasteaia tn. 3. Kivi-Vigala raamatukogu asutati 1945. aastal, tööd alustas raamatukogu 1. novembril 1946. aastal. Kivi-Vigala Raamatukogu asub Kivi-Vigala külas tervisekeskuse ja lasteaiaga ühes majas. Lisaks raamatute ja perioodika laenutamisele ning kohalkasutamisele saab kasutada avatud internetipunkti teenust. Raamatukogu kasutab e-kataloogi RIKS. 1946–1949 Jüri Hiibus 1949–1951 Aita Hiibus 1951–1952 Laine Merivald 1952–1955 Aino Heinpõld 1955–1958 Endel Padrak 1958–1960 Helje Treier 1960–2014 Mai Sipelgas 2014– Meili Andreller (direktor) Eesti raamatukogude loend Vigala vald Kivi-Vigala raamatukogu blogi Kivi-Vigala raamatukogu Facebookis
Monique Ohsan Bellepeau

Agnès Monique Ohsan Bellepeau (sündinud 1942. aastal) on Mauritiuse poliitik ja endine ajakirjanik. Bellepeau oli aastatel 2010–2016 Mauritiuse asepresident. Sellel ametikohal oli ta kahel korral ka presidendi kohusetäitja – esimest korda 31. märtsist kuni 21. juulini 2012 pärast Sir Anerood Jugnauthi tagasiastumist ja teist korda 29. maist 5. juunini 2015 pärast Rajkeswur Purryagi tagasiastumist.
Yassmin Abdel-Magied

Yassmin Abdel-Magied (sündinud 3. märtsil 1991) on Sudaani päritolu insener, autor, meediakommentaator ja kodanikuaktivist. Ta on nõustanud kohalikke ja riigi tasemel institutsioone Austraalias. Yassmin Abdel-Magied on sündinud Sudaanis ja kasvanud Austraalias. Ta on muslim ning Austraalia ühingu Youth Without Borders asutaja. "Yassmin's Story" on raamat Yassmin Abdel-Magied' elust ja ametist ning tööst Austraalia nafta- ja gaasiväljadel. Yassmin Abdel-Magied on saatejuht Austraalia telesaates "Australia Wide" ning ta teeb Vormel 1 teemadel taskuhäälingusaadet "Motor Mouth" koos Michael Lamonatoga. TEDxSouthBank ettekanne "What does my headscarf mean to you?" ("Mida minu pearätt teie jaoks tähendab?") arutleb teadvustamata stereotüüpide teemat ja nende kummutamist Yassmin Abdel-Magiedi enda elukäigu näitel. Young Australian of the Year 2015 (vaadatud 12.03.2017) "Youth Without Borders". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. märts 2017. Vaadatud 12. märtsil 2017. Yassmin Abdel-Magied webpage Yassmin's Story (vaadatud 12.02.2017) Australia Wide. (vaadatud 12.02.2017) Motor Mouth What does my headscarf mean to you?
66

◄ | 1. sajand eKr | 1. sajand | 2. sajand | ► ◄ | 30. aastad | 40. aastad | 50. aastad | 60. aastad | 70. aastad | 80. aastad | 90. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 62 | 63 | 64 | 65 | 66 | 67 | 68 | 69 | 70 | ► | ►► 66. aasta Juutide mäss Rooma ülemvõimu vastu. 22. september – imperaator Nero asutas Itaalia leegioni. ... Petronius, vanarooma kirjanik
Marina Ladõnina

Marina Ladõnina (vene Марина Алексеевна Ладынина; 24. juuni 1908 Skotinino, Smolensk – 10. märts 2003 Moskva ) oli vene filmi- ja teatrinäitleja. Marina Ladõnina oli omaaegse filmitööstuse säravaim täht koos Ljubov Orlovaga. 1936. aastal tutvus ta režissöör Ivan Põrjeviga, kes uue armastuse nimel jättis maha oma senise perekonna. 1936. aastal nad abiellusid, kuid elu kujunes keeruliseks ja 1954. aastal abielu lahutati. Marina Ladõnina oli väga populaarne. Pärast Põrjevist lahutamist ta filmides enam ei mänginud. Põhjuste osas täit selgust pole. Arvati, et Põrjev takistas Ladõnina filmidesse võtmist või et teda kui "Põrjevi näitlejat" ei söandatud mujal rakendada või et Ladõnina ise soovis vaatajate mällu jääda noore ja kaunina. Mõnda aega andis ta kontserte, kuid viimastel eluaastatel taandus ta avalikust elust. Marina Ladõnina pälvis viis Stalini preemiat ja muid autasusid. 1950. aastal anti talle NSV Liidu rahvakunstniku aunimetus. Marina Ladõnina alustas karjääri Ivan Põrjevi muusikalistes komöödiates nagu Ljubov Orlovagi. Paljudele neist filmidest oli kirjutanud muusika Issaak Dunajevski ning mitmed laulud said väga populaarseks. "Rikas pruut" (1937, peaosa Marinka, Lenini orden) "Traktoristid" (1939, peaosa Marjana Bažan, I järgu Stalini preemia) "Armas tüdruk" (vene keeles Любимая девушка, 1940, Varja Lugina) "Seatalitaja ja karjus" (1941, II järgu Stalini preemia, muusika Tihhon Hrennikov) "Rajoonikomitee sekretär" (1942, Nataša) "Jutustus Siberimaast" (1947, Issaak Dunajevski muusika, värvifilm, I järgu Stalini preemia) "Kubani kasakad" (1949, kolhoosiesimees Galina Nikolajevna Persemova, II järgu Stalini preemia) "Truuduse proov" (1954) Suri Vene omaaegne ekraanikuulsus Marina Ladõnina. Postimees, 11.03.2003 (vaadatud 12.03.2017) David Vseviov. Müstiline Venemaa. Marina Ladõnina.[alaline kõdulink] Jaak Jõekallas. Nostalgia. Marina Ladõnina.
Allan Hmelnitski

Allan Hmelnitski (sündinud 29. novembril 1967) on eesti muusik ja karikaturist. Ta on lõpetanud Tartu Kunstikooli skulptuuri erialal 1987. aastal. Mängib kitarri ansamblites Röövel Ööbik ja Una Bomba. Loonud muusikalist tausta Rühm T performance '​itele. 1994 – aastanäitus "Olematu kunst" Näitus "1995" Tema esimesed avaldatud karikatuurid ja koomiksid ilmusid 1993. aastal Hommikulehes. Seejärel on tema karikatuure avaldatud väljaannetes Postimees Extra, KesKus, Maag, Võitlev Sõna, Nelli Teataja ja Noorus. Oma karikatuuridel on kasutanud pseudonüüme A. Habib ja M. Saba. Postimehes on koos Mart Juurega avaldanud paariskarikatuure. Jaak Leer (pseudonüüm). "Savumees Einaril on kogu aeg buss katki", illustreerinud Allan Hmelnitski, Jutulind, (2006) Mart Juur. "Pane Eesti peale tagasi", illustreerinud Allan Hmelnitski (2008) Mart Juur. "Jooks ümber Pühajärve", illustreerinud Allan Hmelnitski (2013) Mart Juur. "Meie küla superstaar", illustreerinud Allan Hmelnitski (2015) "Eesti Rahvusbibliograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2017. Vaadatud 12. märtsil 2017. "Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2017. Vaadatud 12. märtsil 2017. Näitus „1995” teeb katse rekonstrueerida üht olulist hetke eesti kunstis. Müürileht 05.08.2015. "Eesti Kultuurkapital". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2009. Vaadatud 12. märtsil 2017. Mart Juur Evolutsioon jätkub. Postimees 01.02.2015 Mari Peegel. Allan Hmelnitski: kirjutamine on nagu une nägemine. Eesti Päevaleht 6. september 2013
Andi Meister

Andi Meister (sündinud 17. novembril 1938 Lüganusel) on Eesti insener ja poliitik. 1962. aastal lõpetas Meister Tallinna Polütehnilise Instituudi liiklusteede ja sillaehituse insenerina. Hiljem töötas ta Kohtla-Järve maanteedevalitsuses ning seejärel Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi juures. Meister liitus Eesti iseseisvusliikumisega, ta oli ERSP liige. 1990–1992 juhtis ta Transpordi- ja Sideministeeriumi avalike suhete osakonda ning seejärel töötas ta lühikest aega Eesti Riigikantseleis, olles peaminister Tiit Vähi abi. 1992–1994 oli Meister Mart Laari esimese valitsuse teede- ja sideminister ning jätkas samas ametis ka Andres Tarandi valitsuses (1994–1995). 28. septembril 1994 toimus Estonia katastroof ning Meister määrati õnnetuse järel Eesti-Soome-Rootsi uurimiskomisjoni juhiks; selles ametis oli ta kuni 1996. aastani. Pärast ametist lahkumist avaldas ta 1997. aastal raamatu "Lõpetamata logiraamat: Mayday Estonia III", mis sisaldab tema isiklikke seisukohti ja mõtteid seoses laevahukuga. 2009. aastal avaldas Meister romaani "Valgus olematus aknas", mille käsikiri valmis juba 1987. aastaks. Samuti on Meister tegelenud Lüganuse piirkonna ajaloo uurimisega. Võrkmeetoditest ja nende rakendamise võimalustest teedemajandites, Tallinn: Valgus, 1968. Lõpetamata logiraamat: Mayday Estonia III, Tallinn: BNS-i Kirjastus, 1997. ISBN 9985883012 Valgus olematus aknas, Tallinn: Pegasus, 2009. ISBN 9789949453108 Üle vaevavete: Purtse jõgi jutustab, Purtse: Purtse Jõe Arenduskeskus, 2011. Mida kirjutas Postimees 5 aastat tagasi Postimees, 3. juuli 1997. Kohustuslik kirjandus. Berk Vaher ja Andi Meister Vikerraadio, 12. mai 2013. Andi Meistri isikuloolised andmed (Prabook.com) Andi Meister tahaks käia Estonia vrakis Postimees, 20. mai 1997. Andi Meister viitab kaheksa inimese salapärasele kadumisele Õhtuleht, 18. august 1997. Andi Meister tahaks Estonia katastroofi unustada Eesti Päevaleht, 28. september 1997. Maalehe rolleri võitis Andi Meister Maaleht, 10. mai 2012. Baruto andis loosivõidule topeltkaalu Maaleht, 6. juuni 2012. Kohustuslik kirjandus. Berk Vaher ja Andi Meister Vikerraadio, 12. mai 2013.
Albaania vapp

Albaania vapp on Albaania Vabariigi ametlik vapp. Vapiks on punane kuldse äärisega kilp, millel must kahe peaga kotkas. Kotka kohal kuldsete kontuuridega Skanderbegi kiiver. Praegusel kujul võeti vapp kasutusele 8. juulil 2004.[viide?] Kui Albaania 1912. aastal iseseisvus, kehtestati riigivapiks kahe peaga kotkas ilma kõrvalmärkideta. Kahe peaga kotkas pärineb Albaania rahvuskangelase Skanderbegi pitserist (Albaania lipp). 1914 sai Albaania vürstiks Saksa prints Wilhelm zu Wied, kes asetas kotka rinnale Wiedide perekonnavapi kotka ning kotka küünistele neli kuldset välku, need kujutasid Epeirost, millest osa olid saanud Albaania osaks. Veel samal aastal sai Albaania vabariigiks ja Wiedide vapp kõrvaldati jälle. Septembris 1914 asetati kotka peade kohale valge täht, kuid 1920. aastal tuldi tagasi ilma kõrvalmärkideta kahe peaga kotka juurde. 1925. aastal sai Albaania presidendiks Ahmed Zogu, ning asetas kotka rinnale Skanderbegi kiivri, rahvuskangelase embleemi. Aastal 1929 võttis kuningaks kroonitud Zogu kasutusele uue vapi. Must kahe peaga kotkas asetati punasele kilbile. Kilp lebas vapimantlil, mis tuli Skanderbegi kiivrist. Kui Itaalia 1939 Albaania okupeeris, muudeti vappi taas. Kotkas jäi punasele kilbile, kuid Skanderbegi kiiver hõljus nüüd kotka kohal ja kilpi ääristasid kaks liktorikimpu, mis olid ülaltpoolt seotud Savoi sõlmedega ning altpoolt kirjalindiga, millel oli deviis FERT. 1943. aastal okupeeris Saksamaa Albaania ning taastati 1925. aasta vapp. Pärast Albaania vabastamist tuldi algul tagasi musta kotka juurde punasel kilbil, kuid kui 1946. aastal kuulutati välja rahvavabariik, eemaldati punane kilp ning kotka ümber asetati viljapeadest pärg. Viljapeade otste vahel oli kollase äärtega punane viisnurkne täht ning alt hoidis viljapäid koos punane lint, millel oli kuupäev 24. mai 1944. Sel kuupäeval toimus Permetis tolleaegse riigi asutamiskongress. Pärast kommunistliku režiimi kokkuvarisemist 1992 kõrvaldati kõigepealt täht ja kirjalint ning 22. mail 1993 paigutati must kahe peaga kotkas taas punasele kilbile. 2004. aastal lisati vapile ka Skanderbegi kiiver. Albaania vapi kujud ajaloo kestel
Gwangju

Gwangju [gwang'džu] (ka Kwangju; hangõlis 광주, hani kirjas 光州) on keskalluvusega linn Lõuna-Koreas. 2005. aastani oli Gwangju Lõuna-Jeolla provintsi halduskeskus. Linna pindala on 501 ruutkilomeetrit ja elanike arv 1,3 miljonit. Linnas asub Chonnami Riiklik Ülikool. Aastal 2015 toimus seal suveuniversiaad. Samuti peeti seal 2019. aasta ujumise maailmameistrivõistlused. Tainan, Hiina Vabariik (1968) San Antonio, USA (1981) Guangzhou, Hiina (1996) Medan, Indoneesia (1997) Sendai, Jaapan (2002) Maceió, Brasiilia (2009) https://kosis.kr/eng/statisticsList/statisticsListIndex.do?menuId=M_01_01&vwcd=MT_ETITLE&parmTabId=M_01_01&statId=1962001&themaId=#SelectStatsBoxDiv
65

◄ | 1. sajand eKr | 1. sajand | 2. sajand | ► ◄ | 30. aastad | 40. aastad | 50. aastad | 60. aastad | 70. aastad | 80. aastad | 90. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 61 | 62 | 63 | 64 | 65 | 66 | 67 | 68 | 69 | ► | ►► 65. aasta Gaius Calpurnius Piso vandenõu keiser Nero vastu ... Lucius Anneus Seneca, vanarooma kirjanik, filosoof ja riigimees Lucanus, vanarooma kirjanik ja filosoof
Emiteerimistulu

Emiteerimistulu on tulu, mille emitent ehk raha väljaandja (näiteks keskpank või riigikassa) teenib raha nimiväärtuse ja raha valmistamiseks kasutatud materjalide väärtuse vahena. 1- ja 2-sendiste euromüntide emiteerimistulu on negatiivne. Emiteerimistulu. Pangandusterminite sõnastik. Euroopa Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule: 1- ja 2-sendiste euromüntide emiteerimise jätkamisega seotud küsimused /* COM/2013/0281 final */ Uku Toom. Roosve: ühe- ja kahesendised on majanduslikult ebaotstarbekad. ERR Uudised, 26.3.2017
Semiotext(e)

Semiotext(e) on kirjastus Ameerika Ühendriikides. Kirjastuse asutas aastal 1974 Sylvère Lotringer. Kõigepealt kirjastati seal samanimelist ajakirja, hiljem raamatusarju. Peamiseks temaatikaks on poliitiline semiootika. Kirjastus levitab oma väljaandeid kirjastuse MIT Press kaudu. Kirjastuse koduleht Kirjastuse väljaanded MIT Pressi lehel
MIT Press

MIT Press on Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi akadeemiline kirjastus. Kirjastus on asutatud 1932. aastal ning asub Ameerika Ühendriikides Cambridge'is.
64

◄ | 1. sajand eKr | 1. sajand | 2. sajand | ► ◄ | 30. aastad | 40. aastad | 50. aastad | 60. aastad | 70. aastad | 80. aastad | 90. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 60 | 61 | 62 | 63 | 64 | 65 | 66 | 67 | 68 | ► | ►► 64. aasta pKr. Suur tulekahju Roomas. Nero alustas kristlaste tagakiusamist. ... ...