laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Carl Gustaf Nieroth

Krahv Karl Nieroth, ka Carl Gustaf Nieroth, soome keeles Kaarle Kustaa Nieroth (umbes 1650 – 25. jaanuar 1712) oli Rootsi väejuht ja riigitegelane. Karl von Nieroth sündis Soomes, Mikkeli lähedal asunud Anttola mõisas, Tõdva-Kõnnu (Köndes) mõisnik Otto Reinhold von Nierothi (surnud 1654) ja Gertrude Baranoffi (surnud 1694) pojana. Tema ema oli Suure-Lähtru ja Anttola mõisnik Menschik Baranoffi (surnud 1625) ja Nurtu mõisast pärit Katharina von Uexkülli tütar. Ta osales Põhjasõjas, teenides 1704. aastal välja ratsaväe kindralleitnandi auastme. 1705. aastal juhtis ta Rootsi vägesid Poolas Varssavi lahingus (Rakowitzi lahing). 26. juunil 1706 sai Rootsi krahvitiitli. Hiljem oli ta kuninglik nõunik ja Göta õuekohtu president. 12. oktoobril 1709 määrati Nieroth Eestimaa ja Tallinna kindralkuberneriks ning 1710 Soome kindralkuberneriks ja vägede ülemjuhatajaks. Talle kuulusid Rootsis Södermanlandis asunud Djulforsi mõis ja Virumaal asunud Tõdva-Kõnnu (Köndes) mõis. Krahv Nieroth suri ootamatult 25. jaanuaril 1712, peatudes Soomes Pernå vallas Sarvilahti mõisas. Ta maeti Katrineholmi Stora Malmi kirikusse (Stora Malms kyrka). Karl von Nieroth abiellus 7. jaanuaril 1686 Stockholmis Kristina Margareta Horn af Marienborgiga (surnud 1703), kelle vanemad olid Rootsi feldmarssal ja Bremen-Verdeni kindralkuberner (1666–1693), vabahärra Henrik Henriksson Horn af Marienborg (1618–1693) ja Emerentia Bengtsdotter Ribbing (1644–1670). Abielust sündis: Carl Reinhold von Nieroth (1694–1741), Rootsi sõjaväelane, kapten, Aidu (Aidenhof) mõisniku Bengt Pontus von Nierothi isa, abiellus vabapreili Hedvig Ulrika Creutziga (1697–1745), kelle vanemad olid Lorentz Creutz (1646–1698) ja Hedvig Eleonora Stenbock (1664–1729). Nieroth "(1754) Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ..." Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust Aadlivapp Ajalooarhiivis Eesti Ajalooarhiiv: Kindralkuberner Nierothi korraldus 4. juuni 1710 Suomen historian dokumentteja: Kenraalikuvernööri Carl Nierothin kirje ruton vastustamisesta, 29. oktoober 1710 Elulugu Nordisk Familjebokis (1913; rootsi keeles) Elulugu Svenskt biografiskt handlexikonis (1906; rootsi keeles) Nieroth Rootsi rüütelkonnas Nr: 52 (rootsi keeles) Perekonna mõis Soomes (soome keeles) Põhjasõda – Varssavi lahing 1705 (PDF) (inglise keeles) Swedish victory at Poltava (inglise keeles)
Kallaste sadam

Kallaste sadam (sadama kood: EE KLL) on sadam Kallastel, Peipsi järve läänerannikul. Sadama geograafilised koordinaadid on 58° 40′ 7″ N, 27° 10′ 2″ E. Sadama territoorium hõlmab 21 858 m2 maa-ala ja 8 064 m2 veeala. Sadamas on 2 kaid üldpikkusega 79 m. Suurim sügavus kai ääres on 1,7 m. Suurim võimalik laev: pikkus 24 m, laius 6 m, süvis 1,5 m.
Kuivastu sadam

Kuivastu sadam (sadama kood: EE KUI) on sadam Kuivastus, Muhu saare idarannikul, Suure väina läänekaldal. Sadama geograafilised koordinaadid on 58° 34′ 24″ N, 23° 23′ 29″ E. Sadama territoorium hõlmab 90 850 m2 maa-ala ja 153 700 m2 veeala. Sadamas on 4 kaid üldpikkusega 366,6 m. Suurim sügavus kai ääres on 5,2 m. 2012. aastal valmis väikelaevasadam. Väikelaevasadamas on kohti 50 ujuvvahendile. Sadamas vastuvõetava suurima laeva pikkus on 120 m, laius 20 m ja süvis 4,5 m. "Kuivastu sadam. Eeskiri" (PDF).[alaline kõdulink] Kuivastu sadamast Saarte Liinide leheküljel Kuivastu sadama 360° aeropanoraam / aerofoto
Mediaal

Mediaal on jõgede ökoloogiline sügavusvöönd, bentaali osa. See hõlmab jõe sügavamad piirkonnad, mis jäävad ripaalist allapoole. Mediaalis puudub põhjataimestik. Mõnikord loetakse mediaaliks ka selle põhja kohal lasuvat veesambamassi. Ripaal Profundaal
Profundaal

Profundaal sügavate veekogude (järvede, veehoidlate) bentaali ökoloogiline sügavusvöönd. Profundaal hakkab litoraali lõpust (põhjataimestiku levikupiiri lõpust) ja ulatub veekogu sügavaimate kohtadeni. Profundaali ei ulatu enamasti päikesekiirgus. Enamasti on profundaal termokliini all. Profundaalile vastab jõgedes mediaal. Mediaal Võõrsõnade leksikon. Valgus, 2006.
Ruhri linnastu

Ruhri linnastu ehk Ruhrimaa ehk Ruhri piirkond (saksa Ruhrgebiet) on linnastu Nordrhein-Westfalenis Saksamaal. Piirkonna suuremad linnad on Duisburg, Oberhausen, Bottrop, Mülheim, Essen, Gelsenkirchen, Bochum, Herne, Hamm, Hagen ja Dortmund. Rahvaarv on 5,3 miljonit. Ruhrimaa on ajalooliselt tähtis söe- ja terasetootmispiirkond.  Pikemalt artiklis Ruhrimaa okupeerimine Saksa rahval, maal ja ka NSDAP-l olid rasked ajad. 11. jaanuaril 1923 hõivasid Prantsuse ja Belgia väed Ruhri piirkonna. Ruhri piirkonna hõivamise ettekäändeks sai Saksamaa reparatsioonikohustuse mittetäitmine. Ruhri piirkonnaga seotu käivitas hüperinflatsiooni ja põhjustas massilise tööpuuduse. Monnet' plaan Nesbit ja Van Acker 2009:29. Roy Conyers Nesbit ja Georges Van Acker, "Rudolf Hessi lend. Müüdid ja reaalsus". Inglise keelest tõlkinud Hillar Tali. Olion, Tallinn 2009
Softpall 2008. aasta suveolümpiamängudel

Softpall 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 12.–21. augustini. Softpallis jagati välja ainult 1 komplekt medaleid. Osales 8 naiskonda. Softpall on üks kolmest olümpiaprogrammi kuuluvast alast, kus võistlevad ainult naised. Võistlused peeti Pekingi Fengtai pehmepalliväljakul. Kaheksa võistkonda, kus on 15 mängijat, mängisid kõik algul omavahel. Neli paremat jätkasid poolfinaalides, kus kaotajad mängisid pronksmedalitele ja kaks paremat selgitasid olümpiakulla saaja. Eelmiste 2004. aasta Ateena olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid: Olümpiavõitja: USA Hõbemedal: Austraalia Pronksmedal: Jaapan Võitja pääses finaali ja kaotaja sai pronksmedali. Olümpiavõitja Jaapan Hõbemedal USA Pronksmedal Austraalia 4. koht Kanada 5. koht Taiwan 6. koht Hiina 7. koht Venezuela 8. koht Holland Softpalli ametlik veebileht Pekingi OM-il ISF-i koduleht
Ellamaa elektrijaam

Ellamaa elektrijaam oli aastatel 1923–1966 töötanud soojuselektrijaam Harju maakonnas Saue vallas Turbas. Ellamaa elektrijaama hoone on projekteerinud arhitekt Aleksander Vladovski. Ehitama hakati 1922. aasta septembri lõpus ja juba 1923. aasta mais andis jaam turbatööstuse masinatele vajalikku energiat. Jaama katlaid köeti kohaliku kütteturbaga. 1. novembril 1923 lülitati pinge alla Haapsalu, 2. jaanuaril 1924 Tallinna liin. Elektrijaama võimsus kasvas esialgselt 1400 kW-lt[viide?] 1940. aastaks 8500 kW-ni. Sõjajärgsel perioodil (1944–1950) oli Ellamaa elektrijaamal oluline osa Eesti varustamisel elektrienergiaga. Jaam lõpetas töö 1. mail 1966. Aastatel 1966–2005 tegutses endine elektrijaam katlamajana. 2007. aastal alustati elektrijaama hoone restaureerimist. MTÜ Eesti Mootorispordi Ajalugu avas restaureeritud hoones Mootorispordi Muuseumi ametlikult kevadel 2018, kuigi külastajad said eksponaate vaadata juba juulis 2017. Alates 15. augustist 2001 on Ellamaa elektrijaam kultuuriministri määrusega tunnistatud arhitektuurimälestiseks. Ellamaa elektrijaama geograafilised koordinaadid on 59° 4′ 41″ N, 24° 14′ 31″ E. Ellamaa turbatööstuse kitsarööpmeline raudtee Turba raudteepeatus Keila–Turba raudteel Amperi Garaaž - MoMu saamislugu; YouTube-i video Ellamaa elektrijaamast saab Võidusõidumuuseum. Lääne Elu nr 130, 13. november 2014 Ellamaa elektrijaama maht ja fassaadid kultuurimälestiste riiklikus registris
Sinikas

Sinikas (Vaccinium uliginosum) on kanarbikuliste sugukonda mustika perekonda kuuluv mitmeaastane kääbuspõõsas. Rahvapärased nimetused on joovikas, rukkisinikas, soomari. Sinikas on levinud taim põhjapoolkera metsa- ja tundravööndis kogu Euraasias ja Põhja-Ameerikas. Sinikas on sage kogu Eestis. Kasvab rabade ja siirdesoode servaaladel, soo- ja rabametsades. Sinikas kasvab ainult happelisel pinnasel; armastab niiskust. Taime kõrgus on 30...70 cm. Puitunud vars on püstine, tugev ja harunev. Lehed on munajad, sinakasrohelised; lehe pikkus on tavaliselt 8...20 mm ja laius 4...20 mm. Noortel taimedel võivad lehed püsida ka üle talve. Sinikas õitseb mais-juunis. Õied on kahesugulised. Õied on valkjad või roosakad, pikliku kupja 4...6 mm pikkuse krooniga. Õied asuvad 1...3-kaupa longus raagudel. Tolmeldajateks on peamiselt mesilased ja liblikad. Suhteliselt hea meetaim. Sinikas paljuneb valdavalt vegetatiivselt, kuid lagedatel niisketel kohtadel võib paljuneda ka seemnetega. Seemned levivad lindude abil. Mari on sinine, kaetud valkja vahakirmega, veidi pikergune, paljuseemneline. Marjad valmivad juulis. Sinikas on hea saagikusega. Mari on mahlakas ning veidi lääge, vesise maitsega, sest sisaldab suhteliselt palju suhkruid ja vähe happeid. Rahvapärane nimetus "joovikas" on pärit ilmselt sellest, et sinikast on valmistatud koduveine ja nastoikasid. Laialt levinud arvamus, et sinika joovastav toime tuleneb sookailuga kõrvuti kasvamisest, on ilmselge võhiklikkus. Jõhvikas (vahel ka pohl) kasvab sarnaselt sinikaga sookailuga sarnastes kohtades, ometigi sookailu joovastava toime siiret jõhvikale ei mainita. Sinikad Piiumetsa rabas Õitsev sinikas Gröönimaal Sinikas andmebaasis eElurikkus Mittejoovastavad joovikad Miks arvatakse, et sinikas põhjustab peavalu. Aialeht.ee, 13. august 2011
Kiwanis

Kiwanis International on rahvusvaheline heategevusorganisatsioon, mille missiooniks on "teenida maailma lapsi". See on asutatud 1915 Detroitis ja selle peakontor on tänapäeval Indianapolises. Algselt oli see vaid ärimeeste ühing, kuid 1987. aastast alates on võetud liikmeks ka naisi. 2005. aastal oli liikmeid 275 000. Kiwanis tegutseb 96 riigis, selle liikmete keskmine vanus on 57 aastat. Eestis asutati esimene klubi 1992. aasta kevadel Keilas. Kiwanis korraldab lastele huviringe, mille tegevus püüab edendada humanistlikke väärtusi. http://www.kiwanis-europe.org http://www.kiwanis.org Keila Kiwanis Klubi
Liitosakesed

Liitosake ehk komposiitosake on osake, mis koosneb väiksematekst osakestest. Seega eristab liitosakest elementaarosakesest see, et liitosake omab sisemist struktuuri. Näiteks kvarkidest koosnevaid liitosakesi nimetatakse hadroniteks. Tuntumad liitosakesed ongi hadronid - aatomituuma moodustavad prootonid ja neutronid. Liitosakesena võib käsitleda ka aatomituuma või aatomit ennast. Liitosakeses moodustavad selle komponendid seotud oleku. See on seisund, milles ühinenud osakesed käituvad, nagu oleks tegemist iseseisva objektiga. Seetõttu käitub liitosake nagu ta oleks iseseisev osake ja omab kõiki osakesele iseloomulikke tunnuseid ja kvantarve. Elementaarosakeste puhul tähendab seotud olek sellist olekut, mille puhul kahe osakese vaheline vastasmõju energia on negatiivne. See tähendab, et osakese lammutamiseks koostisosadeks on vajalik täiendavat energiat. Näiteks kui elektron ühineb prootoniga, moodustades vesiniku aatomi, siis on tema energia väiksem kui prootonist eraldi olles. Seega elektroni prootoni küljest lahtirebimiseks on vaja anda talle lisaenergiat. Hadronid on liitosakesed, mis koosnevad kvarkidest. Hadronid võivad koosneda kas kolmest kvargist (barüonid) või kvargist ja tema antikvargist (mesonid). Kvarkidest moodustatud liitosakeste puhul kehtib reegel, et nende summaarne värvilaeng peab olema neutraalne. Tuntumad liitosakesed ongi hadronid - aatomituuma moodustavad prooton ja neutron. Kumbki osake on barüon ja koosneb kolmest kvargist. Näiteks prooton koosneb kahest u-kvargist ja ühest d-kvargist ning neutron ühest u-kvargist ja kahest d-kvargist. Elementaarosake
Struktuur (täpsustus)

Millegi struktuuri all mõistetakse üldkeeles peamiselt millegi ehitust – ülesehitust või siseehitust. Struktuur on filosoofiline kategooria. Struktuur on matemaatikas hulk, millele võib olla lisatud täiendavaid matemaatilisi objekte. Struktuuriks on algebras nimetatud ka võret. Graafi struktuur on selle tippude ja tipupaaride omadus olla graafis invariantselt seostatud, st organiseeritud mingil kindlal viisil. Graafi struktuur on isomorfsete graafide klassi täielik invariant. Kivimi struktuur on geoloogias kivimit moodustavate mineraaliterade ehitust, suurust ja omavahelisi suhteid iseloomustavate tunnuste kogum. Geoloogiline struktuur on geoloogias kivimkeha või kivimkehi lahutav pind, millel on kirjeldatav kuju ja ulatus. Andmestruktuur on informaatikas andmetüüp, mis ühendab mitut muutujat. Organismi struktuurid Muusikaline struktuur Keemiline struktuur on keemiliste ühendite molekulaarne geomeetria, elektrooniline konfiguratsioon ja kristallstruktuur. Struktuurigeoloogia on geoloogilisi struktuure uuriv geoloogiaharu.
Loksa kirik

Loksa Püha Neitsi Maarja kirik on luteri kirik Harju maakonnas Loksa linnas. See valmis 1853. aastal. Kirikut kasutab EELK Loksa Püha Neitsi Maarja kogudus. Kirikus olev Kristust ristil ja püha õhtusöömaaega kujutav suur maalitahvel pärineb vanast kabelist. Altarimaali "Ülestõusmine" autor on Theodor Albert Sprengel ja see valmis 1888. aastal. Kiriku ümber asub surnuaed. Harjumaa teatmikus "Teeliste kirikud" Loksa kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Sophie (Austria)

Sophie Friederike Dorothea Wilhelmine (27. jaanuar 1805 München – 28. mai 1872 Viin) oli Baieri printsess ja Austria ertshertsoginna. Sophie oli Baieri Baieri kuninga Maximilian I ja tema teise abikaasa Karoline Friederike Wilhelmine von Badeni tütar. Sophie Friederike ja Saksimaa kuninganna Maria Anna olid ühemunakaksikud. Erinevalt tolle aja tavast hoolitsesid printsess Sophie vanemad oma arvukate laste eest isiklikult. Nad tahtsid, et lastest kasvaksid moodsa mõtlemisega inimesed. Hoolimata kasvatuse vabadusest taotleti kinnipidamist teatud reeglitest, mille seas peamine oli absoluutne täpsus. Sophie oli kena välimusega tüdruk. Tal olid tumedad silmad, roosa nahk ja sale figuur. Sophie isale oli keisri Austria keisri Franz I kavatsus naita oma teine poeg Franz Karl Sophiega väga tähtis, mistõttu taustauuringuid ei tehtud. Sophie esimene kohtumine oma tulevase abikaasaga oli šokeeriv, sest peigmees oli kohmaka olekuga ja silmapaistmatu välimusega ning temaga sai vestelda üksnes jahist. Et ka Sophie vanemad polnud ertshertsog Franz Karli kujutlenud nii raskepärase ja väheligitõmbavana, lootis tüdruk, et isa selle kosilase tagasi lükkab. Ent võidule pääsesid poliitilised kaalutlused: Franz Karl oli Austria troonipärilusjärjestuses teisel kohal ning arvati, et troonipärija oma epilepsia tõttu kunagi keisriks ei saa. Sophie sai rikkaliku kaasavara, et teda Viini õukonnas ei peetaks vaeseks provintsipruudiks. Rasked kirstud täideti kõige peenemast linast pitspesuga ning kõige mainekamate Müncheni moeloojate rõivastega. Ehted valis välja Sophie isa Maximilian I isiklikult, keda peeti kalliskivide asjatundjaks. Sophie abiellus 4. novembril 1824 Viinis Austria ertshertsogi Franz Karliga, kes oli Austria keisri Franz I ning ühtlasi viimase Saksa-Rooma keisri Franz II ja tolle abikaasa, Napoli-Sitsiilia printsessi Maria Theresa poeg. Alles pärast kuut abieluaastat ja mitmeid nurisünnitusi ning mitmeid kuurordis viibimisi tuli Bad Ischlis ilmale paari esimene laps Franz Joseph. Vastavalt kaks ja pool aastat hiljem sündisid pojad Maximilian (Mehhiko)Ferdinand Maximilian ja Karl Ludwig ning kaksteist aastat hiljem Ludwig Viktor. Viinis levisid kuulujutud, et kahe vanema poisi tegelik isa on kas Vasa prints Gustav või Reichstadti hertsog. Paaril oli ka tütar ertshertsoginna Maria Anna (1835–1840), kes elas ainult nelja-aastaseks. Oma onu Ferdinandi kombel põdes ta epilepsiat, millesse ta ka suri. Kriisiaastal 1848 päästis Sophie oma otsustavusega Austria monarhia. Ta oli vaimurikas ja energiline inimene ning avaldas ultramontanismi soovijana Austria poliitikale suurt mõju. Rahvas nimetass teda "ainsaks meheks" õukonnas. Keiser Franz Josephi emana oli tal suur võim, mida said omal nahal tunda eelkõige Ungari patrioodid, keda ta vihkas. Sigrid-Maria Größing. Sisi und ihre Familie, Ueberreuter
Adonai

Adonai (אֲדֹנָי) on heebreakeelne sõna, mis tähendab 'isand' (sõna-sõnalt 'minu isandad') ning üks Jumala nimesid Vanas Testamendis. Mitmus väljendab austust kõnetatava vastu. Ainsuse vorm on Adoni, millega kõnetatakse auväärseid isikuid. Teise tõlgenduse järgi kasutatakse sõna Adonai ja teisi mitmuslikke jumalanimesid mitmuses selleks, et näidata, et see Jumal kehastab kõiki jumalaid, keda austasid iisraellaste esivanemad ja ümberkaudsed rahvad. Foiniiklased kasutasid seda sõna paganliku jumala Tammuze kohta ning sellest pärineb vanakreeka jumala Adonise nimi. Et judaismis peetakse Jumala pärisnime Jahve (JHWH) väljaütlemist patuks, kasutatakse Piibli ettelugemisel ja palvetamisel selle asemel tiitlit Adonai. Kõnekeeles asendatakse see sõnaga ha-shem 'nimi'. Paljud jumalakartlikud juudid ütlevad Adonai asemel Adoshem (sõnast shem 'nimi'). Eesti keeles vastab sõnale Adonai sõna Issand. Kui masoreedid 1. sajandil lisasid Tanahi tekstile vokaalimärgid, lisasid nad nimele YHWH Adonai vokaalid, et lugejal oleks meeles öelda selle asemel "Adonai". Nime YHWH lugemisest nende vokaalidega on tekkinud nimekuju "Jehoova". Jumala nimi Jumalanimi
Valon Behrami

Valon Behrami (sündinud 19. aprillil 1985 Kosovos Mitrovicas) on Šveitsi jalgpallur. Ta on Itaalia kõrgliiga klubi Genoa C.F.C. poolkaitsja. Behrami vanemad on pärit Kosovost, ent keerulistel aastatel otsustas perekond kolida Šveitsi. Valon oli tollal liiga noor, et aru saada probleemidest kodumaal ja kolimise tegelikest põhjustest. Uueks asupaigaks sai väikelinn Stabio. Linnake asub riigi selles osas, kus räägitakse itaalia keelt. Esimesed kokkupuuted jalgpalliga sai ta kodulinna FC Stabio rivistuses. Järgmised klubid olid FC Chiasso ja FC Lugano. Pärast edukaid mänge FC Lugano särgis omandas Behrami mängijaõigused Genoa C.F.C., ning sealt edasi laenati ta hooajal 2003–2004 Hellas Veronasse. Itaalia esiliigas suurepäraseid mänge teinud mees müüdi 2005. aasta suvel Rooma Laziosse. Behrami nimi kanti Lazio ajalooraamatusse, kuna skooris üliolulises matšis 92. mänguminutil. See tegi temast ühe armastatuma mängija Lazio fännide seas. 23. juulil 2008 ostis West Ham United Behrami mängijaõigused, ning mees nuusutas esimest korda Premier League'i hõngu. Ülemineku hind oli 5 miljonit naelsterlingit. 2012–2014 mängis ta Napolis, seejärel ühe hooaja Saksamaa kõrgliiga klubis Hamburger SV ning pärast seda kaks hooaega Inglismaal Watfordis. Aastatel 2017–2019 mängis Behrami Itaalia kõrgliiga klubis Udinese. 2019. aastal mängis ta lühikest aega Šveitsi kõrgliiga klubis FC Sion ning 2020. aasta jaanuaris naasis Genoasse. Šveitsi jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2005–2018 kokku 83 korda ja lõi neis kaks väravat. Ta on ainus Šveitsi mängija, kes on mänginud järjest neljadel maailmameistrivõistlustel (2006, 2010, 2014, 2018). 2018. aastal abiellus ta mäesuusataja Lara Gutga. Napoli Coppa Italia: 2013–14 Lara Gut und Valon Behrami haben gereitet!. tele1.ch. 12.7.2018. Vaadatud 1.12.2018
0. aastad eKr

Sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 1. aastatuhat eKr | ► ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 30. aastad eKr | 20. aastad eKr | 10. aastad eKr | 0. aastad eKr | 0. aastad | 10. aastad | 20. aastad | ► 9 eKr | 8 eKr | 7 eKr | 6 eKr | 5 eKr | 4 eKr | 3 eKr | 2 eKr | 1 eKr 0. aastad eKr on esimese sajandi enne Kristust ja esimese aastatuhande enne Kristust viimane "kümnend". Nagu ka 0. aastad pKr, ei koosnenud see kümnest aastast, sest ei olnud 0. aastat, aastale 1 eKr järgnes aasta 1 pKr. Jeesus Kristuse arvatav sünniaeg oli sellel kümnendil, täpne aasta pole selge.
Virtsu sadam

Virtsu sadam on sadam Virtsus Lääneranna vallas Suure väina idakaldal. Virtsu sadamast toimub parvlaevaühendus Kuivastu sadamaga. Praeguses asukohas on sadam alates 1930. aastatest. Sadamas on 8 kaid Teenindada saab laevu pikkusega kuni 120 m, süvisega kuni 6,5 m. Sadamas on kohvik ja kauplus. Virtsu sadama ajalugu Saarte Liinid (vaadatud 29. novembril 2014) Virtsu sadam Saarte Liinid (vaadatud 29. novembril 2014) Fotod www.virtsu.ee
Raviasutiste ja laboratooriumide seadus

Raviasutiste ja laboratooriumide seadus kuulutati välja Vabariigi Presidendi poolt 7. detsembril 1939. Seadus koosnes kaheksast paragrahvist. Algtekstile on alla kirjutanud Vabariigi President Konstantin Päts, peaminister Jüri Uluots ja sotsiaalminister Oskar Kask. Raviasutiste ja laboratooriumide seadus avaldati Riigi Teatajas 12. detsembril 1939 (RT 1939, 111, 854) ja jõustus 22. detsembril 1939; ühtlasi kaotas kehtivuse Raviasutiste ja laboratooriumide seadus (RT 1935, 61, 564).
Karja tänav

Karja on tänavanimi mitmes Eesti asulas: Karja tänav, tänav Haapsalus Karja tänav, tänav Kiilis Karja tänav, tänav Kilingi-Nõmmes Karja tänav, tänav Kiltsis Karja tänav, tänav Kiviõlis Karja tänav, tänav Kuressaares Karja tänav, tänav Kärdlas Karja tänav, tänav Kärus Karja tänav, tänav Lavassaares Karja tänav, tänav Leisis Karja tänav, tänav Lelles Karja tänav, tänav Lihulas Karja tänav, tänav Mustlas Karja tänav, tänav Narvas Karja tänav, tänav Narva-Jõesuus Karja tänav, tänav Paides Karja tänav, tänav Pärnus Karja tänav, tänav Pärnu-Jaagupis Karja tänav, tänav Põltsamaal Karja tänav, tänav Rakveres Karja tänav, tänav Raplas Karja tänav, tänav Räpinas Karja tänav, tänav Sindis Karja tänav, tänav Sinimäel Karja tänav, tänav Sondas Karja tänav, tänav Tallinnas Karja tänav, tänav Tapal Karja tänav, tänav Viljandis Karja tänav, tänav Võrus
Karjaallikas

Karjaallikas, ka Karja-allikas, oli Tallinnas praeguse Tatari tänava ääres Allika tänava vastas 24. kinnistu hoovis asunud veevõtukoht. Algselt kasutati veevõtukohta Tallinna linnamüüri taga karjatatavate linnaelanike kariloomade jootmiseks ja allikalt algasid joogikünad, millest joodeti Karja värava juures kariloomi. Karjaallikalt veeti vaatidega vett Tallinna all-linna jõukamate linnaelanike tarbeks. 1536. aastal pärandas Tallinna suurkaupmees Johan Selhorst testamendiga 400 Riia marka, mille eest ehitati Karjaallikalt algav veekanal, mis kulges kohani, kus tänapäeval asub Tallinna Inglise Kolledži hooneni (Pärnu maantee 13), kuid kuhu toona rajati avalik veekaev, nn Karjakaev. Karjaallikalt alguse saanud Karjakaevu kasutati kuni 20. sajandi alguseni, kui selgus, et vesi on kasutuskõlbmatu ning kaev suleti. Karjakaevu ehitised lammutati 1915. aastal enne Tallinna Tütarlaste Kommertskooli hoone ehitamist. Gustav Jakobson, Aleksander Kivi, Heldur Lond, Ain Soik. "Tallinna vesi ja sajandid". Karja-allikas. Kirjastus "Eesti Raamat", Tallinn 1967, lk 24–26.
Rahvusvaheline emakeelepäev

Rahvusvaheline emakeelepäev on UNESCO otsusel 17. novembrist 1999 21. veebruarile määratud tähtpäev "keelelise ja kultuurilise mitmekesisuse edendamiseks". Seda tähtpäeva tunnistas oma resolutsioonis rahvusvahelise keelte aasta kohta ka ÜRO Peaassamblee. Rahvusvahelise emakeelepäeva traditsioon sai alguse Bangladeshist, kus 21. veebruaril 1952 hukkusid Dhakas mitmed üliõpilastest meeleavaldajad, kes nõudsid bengali keele üheks Pakistani riigikeeleks kuulutamist, ja kus seda päeva hakati hiljem tähistama keeleliikumise päevana ja märtrite päevana. Emakeelepäev Täna on rahvusvaheline emakeelepäev. Fenno-Ugria Asutus, 21. veebruar 2008 Rahvusvaheline emakeelepäev: soome-ugri keeled on ohus. Fenno-Ugria Asutus, 21. veebruar 2009
Pikasilla teerada

Pikasilla teerada Tallinnas viis Toompealt üle vallikraavi ja asus praeguse Toompea tänava kohal. 1768. aastal keelas Tallinna raad kariloomade Toompealt läbi vanalinna karjamaale ajamiseks kasutada endist karjateed (tänapäeva Suur-Karja tänav) ja kohustas elanikke loomi ajama mööda Pikasilla teerada.