Impotentsus

Impotentsus (ladina impotentia 'võimetus, nõrkus') on valdavalt täiskasvanud meeste suguvõimetus ja täiskasvanud meeste sigitamisvõimetus, või naiste sigimisvõimetus, ka viljatus. 13. sajandil Henricus de Segusio ka Hostiensis (1200–1271) oma teoses "Summa aurea" käsitles ka impotensust; 17. sajandil klassifitseeris Paolo Zacchia (la Paulus Zacchias Romanus) (1584–1659) paavstide Innocentius X ja Aleksander VII ihuarst ja kohtumeditsiini rajaja impotentsust kui bioloogilist kontseptsiooni peamiselt kahte kategooriasse liigitatuna: Potentia coeundi tarvis loetles ta, juriidilise külje pealt, ning samuti mehe poolt vaadatuna, vajaminevaiks: suguelundite erektsiooni, sisenemist naise tuppe ja seemnepurset ehk ejakulatsiooni tupe sees. impotentia coeundi – mehe võimetus suguühet läbi viia ehk suguühtevõimetus impotentia generandi – sigimisvõimetus ka viljatus, steriilsus (nii meestel kui ka naistel) Mida rohkem ta impotentsuse kontseptsiooni kirjeldas seda enam lisandusid mitmed allkategooriad, nagu: impotentia seminandi – seemnepurske ehk ejakulatsiooni võimetus Impotentia coeundi luges ta kas loomulikuks ehk kaasasündinuks (ingl k congenital) või õnnetusjuhtumiks ehk omandatuks (ingl k acguired) – kas õnnetusjuhtumi ehk haiguse tõttu, kusjuures mõlemad eelnimetatud mehe suguühtevõimetuse liigid võivad põhjustada kas täielikku ja/või osalist impotentsust. Omandatud impotentsuse jagas ta veel sisemiseks või välimiseks ja alatiseks või ajutiseks. Paolo Zacchia tegi vahet veel ka impotentia absoluta – loetakse neid, kes on võimetud sooritama suguühet kõigi vastassoost indiviididega; impotentia relativa – loetakse neid, kes on võimetud sooritama suguühet mõne, aga mitte kõikide vastassoost indiviididega, kusjuures need kategooriad kehtisid tal nii impotentia coeundi kui ka impotentia generandi kohta. Sugutis eristatakse kolme erektiilkoest moodustunud osa: paariline sugutikorgaskeha sugutikäsnkeha Sugutikorgaskehas ja sugutikäsnkehas arterite ja veenide vahel on kavernoosne süsteem, mis suguti jäigastumisel (erectio) täitub verega. Impotentsus on "erektiilne häire" (inglise keeles erectile disorder) ka erektsioonihäirete (erectile dysfunction) liik meestel, mida kirjeldatakse kui pikemaajalist (kroonilist, vähemalt 6 kuu ulatuses ja/või suguelu algusest peale, mil pea 70% koitaalsetest (la coitalis) algatustest jääb rahulduseta) suguti (la penis) võimetust piisava jäikpundumise ehk kõvastumise saavutamist tuppe sisenemiseks ja suguakti rahuldavaks läbiviimiseks (seemnepurske vallandamiseni). Erektiilsed häired, mida hinnatakse esinevat kuni 150 miljonil mehel maailmas, võivad tuleneda nii psühholoogistest, neuroloogilistest, hormonaalsetest, arteriaalsetest jpt organismi nii patoloogilistest kui ka normaalsestest füsioloogilistest seisunditest (ka vananemine). impotentia coeundi – mehe suguühtevõimetus impotentia concipiendi – naise võimetus rasestuda impotentia generandi – sigimisvõimetus ka viljatus, steriilsus (nii meestel kui ka naistel) impotentia organica – elundilistest põhjustest tingitud impotentsus impotentia psychogenes – psüühilistest teguritest põhjustatud impotentsus Anatoomilis-füsioloogilistest põhjustest tingitud erektiilsed häired võivad olla põhjustatud mitmete krooniliste haiguste poolt põhjustatud muutustest organismi töös aga ka toitumisest ning elustiilist, nagu [1] Kroonilised südamehaigused Diabeet Cushingi sündroom Epilepsia HIV Hüperkolesteroleemia Hüpertensioon ehk kõrgvererõhktõbi Hüpogonadism Kopsuödeem Müokardi infarkt Parkinsoni tõbi Alzheimeri tõbi Polüskleroos Peyronie tõbi toitumuslik (liigne kehakaal) toitumuslik – vitamiinide E-vitamiini, B1-vitamiini, B2-vitamiini ja B12-vitamiini, D-vitamiini ning C-vitamiini) vaegus, neerupuudulikkus (korduvalt dialüüsi läbinud meestest 56%-l esineb impotentsust) testosterooni taseme langus ning luteiniseervia hormooni taseme tõus (vt ka ajuripats) toksikomaaniad: alkoholism (RHK-10 [Z13.3]), nikotiinisõltuvus, narkomaania, ravimisõltuvus jpt nii mõnegi pikemaajaliselt tarbitava ravimi põhjustatud (beetaadrenoblokaatorid, psühhotroopsed ravimid (sh antidepressandid) kesknärvisüsteemi häired suguelundite piirkonna ning pea- ja seljaaju piirkonna kiiritusravi ja/või kusepõie jpt operatsioonid võivad mõjutada erektiilsust meestel jpm. Kui on tuvastatud, et erektiilne häire ei ole põhjustatud organismi füsioloogilis-anatoomilistest eripäradest, siis peaks olema meestel võimalik erektsiooni saavutada masturbeerides. Diagnoosimisel kasutatakse vestlust patsiendiga, määramaks kindlaks tema detailse seksuaalsete toimingute ajaloo. Vajalikud uuringud: vestlus prooviravi vajadusel mehe läbivaatus hormoonuuringud geeniteraapia laboritestid üldtervisliku seisundi hindamiseks: glükoosi taluvuse test (ingl k glycose tolerance test (märkus: mujal maailmas 4–6 tundi kestev test, meil ühekordset vere glükoosisisalduse määramist pärast suure koguse glükoosivee joomist), vere suguhormoonide sisalduse analüüsid, vanematel kui 45-aastastel meestel ka test eesnäärme kasvaja suhtes peenise veresoonte Doppler ultraheli uuring, koos peenise vererõhunäitajate mõõtmisega. peenise arteriograafia kirurgiliselt paigaldatav peenise implantaat (pöördumatu operatsioon) peenise veresoonte kirurgiline korrektsioon (ingl k arterial bypass) Siin tutvustatakse ravimit või ravimeetodit, kuid kirjutatu pole arstlik nõuanne ja see ei asenda arsti konsultatsiooni. Vikipeedia ei vastuta iseravimise tagajärgede eest. Erektiilsete häirete korral määratakse arsti poolt mitmeid 5. tüüpi cGMP-fosfodiesteraasi inhibiitorite klassi kuuluvaid retseptiravimeid (toimeaine: sildenafiil) jpt. Viagra (sildenafiil, sildenafiiltsitraat). Väljavõte ravimiomaduste kokkuvõttest Eesti Ravimiregistris registreeritud erektsioonihäiretega täiskasvanud meeste ravimile VIAGRA: Tuleviku tarbeks töötatakse välja geeniteraapiaid täiskasvanud meeste erektiilse düsfunktsionaalsuse raviks: NO (lämmastikoksiid, inglise nitric oxide) / cGMP-süsteem Ioonikanalid ja inglise keeles gap junctions Oksüdatiivse stressi kontrollmehhanismid Kasvufaktorid (inglise keeles growth factors) RhoA/Rho kinaasi süsteem tüvirakud jpt.  Pikemalt artiklis Afrodisiaakum Afrodisiaakum on aine, millel on või arvatakse olevat suguiha või ka seksuaalset naudingut või potentsi suurendav toime. Afrodisiaakumite hulka on arvatud näiteks vanilli, hariliku kakaopuu (Theobroma cacao) viljad, hõlmikpuu (Ginko biloba) lehed, ženšennijuurt, roosilõhnalist kuldjuurt, hariliku sibula sibulat, alraunijuurt, austreid, pullimunandeid, narvaliluud, kanepit, pastinaaki, amüülnitritit ja johimbiini. Meestel esinevate erektsioonihäirete mudelorganismidena kasutatakse uuringutes nii ahve, koeri, kasse, jäneseid, rotte kui ka hiiri. Tänapäeval on levinumaks biotesti (ingl k bioassay) loomadeks erektsioonihäirete uuringutes siiski närilised.  Pikemalt artiklis Kanooniline õigus Impotentsuse kontseptsioon on tähtsal kohal erinevates religioonides, seega ei ole impotentsus üksnes meditsiiniline nähtus ja tõendatud meditsiiniline diagnoos ei oma mitte alati tähtsust muude eluliste nähtuste nagu armastus, abielu ning kutsumus ja nende täitumise jpm otsustamisel. Impotentideks ei saa klassifitseerida eunuhhe, kuna vastavalt religioossetele tõekspidamistele ja elule, neilt spermaproovi masturbeerimise teel (1988 ainuke kõnealune võimalus, kohati) võtta, selleks, et kindlaks teha, kas nende munandid on võimelised seemnerakke komplekteerima ja väljastama. Ajutisi erektiilseid häireid tuleb ette enamikul meestest ning neid ei loeta erektsioonihäireteks, eelkõige nende ajutise loomu tõttu. Androloogia Eunuhh Keemiline kastreerimine Potentne Priaprism Prostatektoomia Seksuaalsus Suguti Neurotrasmitter Suguühe Uroloogia Vasektoomia Joseph Bajada. Analecta Gregoriana. Sexual Impotence The Contribution of Paolo Zacchia (1584–1659). Editrice Pontificia Universita Gregoriana, Roma,1988, Google'i raamatu osaline veebiversioon vaadatud 02.07.2013) Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6 trükk, lk 449, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0. Erektsioonihäire Inimene.ee Yoshimura N, Kato R, Chancellor MB, Nelson JB, Glorioso JC., Gene therapy as future treatment of erectile dysfunction. Expert Opin Biol Ther. 2010 Sep;10(9):1305–14. doi: 10.1517/14712598.2010.510510., Veebiversioon (vaadatud 28.06.2013) http://www.urologielehrbuch.de/erektile_dysfunktion.html Veebiversioon (vaadatud 30.06.2013) https://web.archive.org/web/20160305164133/http://www.gn-az.de/p/expertenrat.php?id=185 Veebiversioon (vaadatud 30.06.2013) https://web.archive.org/web/20130124043652/http://www.awmf.org/uploads/tx_szleitlinien/043-031.pdf Veebiversioon (vaadatud 30.06.2013) Tõlkijad Katrin Rehemaa, Sirje Ootsing, Laine Trapido, Kirjastus Medicina, ISBN 9985-829-55-7 Marc Sorenson and William B. Grant, Does vitamin D deficiency contribute to erectile dysfunction?,Veebiversioon (vaadatud (27.06.2013) Professional Guide to Diseases, 9th Edition, lk 1336–1337, 2008, Lippincott Williams&Wilkins, ISBN 0 7817-7899-9 Google'i raamatu osaline veebiversioon (vaadatud 26.06.2013) https://web.archive.org/web/20090127040045/http://meeste.kliinik.ee/?go=enne_impotentsus Veebiportaali sissekanne (vaadatud 26.06.2013) Eesti humaanravimite register[alaline kõdulink] "VIAGR ravimiomaduste kokkuvõte (vaadatud (26.06.2013)" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 17.05.2012. Vaadatud 26.06.2013. Hartmut Porst, Jacques Buvat,Standard Practice in Sexual Medicine, Blackwell Publishing, 2006, ISBN 978-1-4051-5719-3, 10.peatükk, Future Treatment Aspects of Erectile Dysfuncton : Gene Therapy and Tissue Engineering, Google'i raamatu osaline veebiversioon (vaadatud 28.06.2013) Chung E, De Young L, Brock GB, Investigative models in erectile dysfunction: a state-of-the-art review of current animal models, J Sex Med. 2011 Dec;8(12):3291-305. doi: 10.1111/j.1743-6109.2011.02505.x. Epub 2011 Oct 7, Osaline veebiversioon (vaadatud 27.06.2013) Aidan McGrath, A Controversy Concerning Male Impotence, Editrice Pontificia Universitiá Gregoriana, Roma 1988, Google'i raamatu osaline veebiversioon (vaadatud 30.06.2013) Pedro de Ledesma, Tractatus de magno matrimonii sacramento: super doctrinam Angelici Doctoris in aliquibus quaestionibus additionum ad Tertiam partem / authore Fratre Petro de Ledesma.., Salmanticae : apud Ioannem & Andream Renaut fratres, 1592, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 02.07.2013) Paolo Zacchia (la Paulus Zacchias Romanus) Quaestiones medico-legales: opus, jurisperitis apprimè Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 02.07.2013) Paolo Zacchia, Lanfranco Zacchia, Romani, Quaestionum Medico-legalium: Tomus Primus [-tertius], Volume 1 (Latin Edition) Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 02.07.2013) Chérubin Mayr, Franciscani Recollecti trismegatus Juris Pontificius, Jus Canonicum Universum Tomus III. Continens Quartum et Quintum Librum, Deretalium, et Quarti Appendicem,Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 2.07.2013) Urotext-Luts. Urology, R. A. S. Hemat, Urotext, ASIN: B004LX0EI0, 2011, Google'i raamat (vaadatud 27.06.2013) (inglise keeles)] Kevin T. McVary. Contemporary Treatment of Erectile Dysfunction: A Clinical Guide, Springer Science, 2011, ISBN 978-1-60327-535-4, Google'i raamat (vaadatud 27.06.2013) (inglise keeles)]