laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Schlüsselburg

Schlüsselburg (saksa 'võtmekindlus', soome Pähkinälinna, vene keeles ka Орешек) on linn Venemaal Leningradi oblastis Kirovski rajoonis. Asub Neeva jõe ja Laadoga järve kaldal, 64 km Peterburi kesklinnast idas. Aastal 1301 rajas Novgorod Laadoga järve edelaosas ja Neeva lähtes asuvale saarele Orešeki kindluse. Seal sõlmiti 1323. aastal Novgorodi ja Rootsi vahel Pähkinäsaari rahu. Liivi sõjas vallutas Pontus De la Gardie Ingerimaa ja Karjala kannasel 1580 Schlossburgi ning 1581. aastal Narva, Jaanilinna, Pähkinälinnai ja Jami, Käkisalmi, Koporje, Venemaa tsaaririigilt ning maa-alad liideti Ingerimaa Rootsi kuningriigi valdusse aastatel 1580–1595 (vt ka Pljussa vaherahu). Vene-Rootsi Kahekümneviieaastane sõja ja aastatel 1590–1595 toimunud Vene-Rootsi sõja lõpetanud Täyssinä rahulepinguga 1595. aastal, loovutati piirkond Ingerimaal Jaanilinnast Käkisalmini jälle Venemaa tsaaririigile. 1609. aastal Segaduste ajal Venemaale trooninõudlejale Vassili Šuiskile esialgu appi kutsutud Rootsi väed Jakob De la Gardie juhtimisel okupeeris pärast Poola-Leedu kuninga Zygmunt III Waza poja Władysław IV Waza Moskva tsaariks (1610–1613) kroonimist järk-järgult Loode-Venemaa alad Käkisalmi läänist Novgorodini (samuti Staraja Russa, Porhovi, Laadoga ja Oudova). (Vt Ingeri sõda, Stolbovo rahu). Aastatel 1611–1702 kuulus kindlus Rootsile, Rootsi Ingeri ja Ingerimaa kubermangu koosseisus, rootslased nimetasid kindluse Nöteborgiks.  Pikemalt artiklis Nöteborgi kindlus Aastatel 1700–1721 toimunud Põhjasõjas vallutas Peeter I linna tagasi ja nimetas selle Schlüsselburgiks. Aastaid olid Laadoga tormituuled ja kõrged lained uputanud järvel väikseid jõelaevu ja paate. Peeter I lasi rajada kanali, mis kaitseks sõidukeid ilmastiku ohtudest ja ühendaks Volga jõge Läänemerega. 112 km pikkune kanal ühendab Neeva jõge Volhoviga ja kulgeb mööda Laadoga rannajoont. Aastal 1780 sai asula linnaõigused. Schlüsselburgi kindluses hoiti Venemaa keisririigi ajal poliitvange. Teise maailmasõja aegu hoidsid Wehrmachti väed enda kontrolli all Lõuna-Laadoga ja Neeva jõe vasakut kallast, vallutasid Schlüsselburgi (8. september 1941), ent mitte sellest 600 meetri kaugusel Neeva jõe lahes asuvat Orešeki saart. Peeter I poolt tugevdatud saarekindlusel asunud väike punaarmeelaste garnison kaitses saart ligi 500 päeva ja Saksa väed ei suutnud takistada Elu Teed Laadogal. Linn vabastati Saksa okupantidest 18. jaanuar 1943. Aastatel 1944–1992 oli linna nimi Petrokrepost. Orešeki kindlus (2006) Teist maailmasõda meenutavad laevadelt maha võetud õhutõrjekuulipildujad ja kahurid Ingeri ajalugu Schlüsselburgi koduleht pildid
Marko Elsner

Marko Elsner (11. aprill 1960 Ljubljana – 18. mai 2020 Ljubljana) oli sloveeni jalgpallur, kaitsja. Klubikarjääri jooksul mängis ta Jugoslaavia klubides Ljubljana Olimpija ja Belgradi Crvena zvezda, Prantsusmaa klubis OGC Nice ja Austria klubis Admira Wacker. Ta kuulus 1984. aasta Euroopa meistrivõistlustel Jugoslaavia jalgpallikoondisse. Samal aastal võitis ta Jugoslaavia võistkonnaga 1984. aasta suveolümpiamängudelt pronksmedali. Isa Branko Elsner oli jalgpallur ja jalgpallitreener. Marko pojad Luka ja Rok on samuti endised jalgpallurid.
Zakir Həsənov

Zakir Əsgər oğlu Həsənov (sündinud 6. juunil 1959 Astara rajoonis) on Aserbaidžaani sõjaväelane ja poliitik. Ta on 22. oktoobrist 2013 Aserbaidžaani kaitseminister. Ta sündis aastal 1959 Astara rajoonis Aserbaidžaani NSV-s. Ta lõpetas aastal 1976 Džamšid Nahhitševanski nimelise sõjaväelise lütseumi ja aastal 1980 Bakuu Kõrgema Juhtivkoosseisu Sõjakooli. Ta teenis aastani 1985 Nõukogude armee grupeeringus Saksa Demokraatlikus Vabariigis. Aastatel 1985–1993 jätkas ta teenistust Siberi sõjaväeringkonnas. Aastal 1987 lõpetas ta akadeemilised kursused NSVL-i Kindralstaabi juures. Aastatel 1993–2003 teenis ta Aserbaidžaani piirivalvevägedes. Seejärel määrati ta Aserbaidžaani riigipiiri talituse rahvusvaheliste suhete osakonna juhataja ametikohale. Aserbaidžaani Vabariigi presidendi määrusega nr 1130 määrati ta siseasjade ministri asetäitjaks ja sisevägede ülemaks. 22. oktoobril 2013 määrati ta Aserbaidžaani kaitseministriks. Ta on abielus ja tal on kolm last.
Julio Iglesias

Julio Iglesias [h'uulio igl'eesias] (sündinud 23. septembril 1943) on hispaania poplaulja, kitarrist ja laulukirjutaja. Ta on avaldanud 77 albumit 14 keeles. Ta on maailma läbi aegade kümne edukama popartisti hulgas. Tema albumeid on müüdud üle 200 miljoni. 1960. aastatel mängis Iglesias jalgpalli ja oli Madridi Reali väravavaht. 22. septembril 1963 sattus Iglesias autoõnnetusse. Ta kaotas oma auto üle kontrolli ja keeras sellega üle katuse. Tulemuseks oli parapareksia ehk seljaaju kokkusurumine. Iglesias oli kolm aastat väga haige ja arstid arvasid, et ta ei pruugi enam käima hakata, kuid pikkamööda ta tervenes. Käte ja sõrmede treenimiseks hakkas Iglesias kitarri mängima. Pärast tervenemist sõitis ta Suurbritanniasse inglise keelt õppima ja ühtlasi hakkas lauljaks. Aastal 1968 võitis ta laulukirjutajatele mõeldud Benidormi rahvusvahelise laulufestivali oma lauluga "La Vida Sigue Igual" ja sõlmis lepingu plaadiettevõttega Discus Columbia, mis on Columbia Recordsi Hispaania haru. Aastal 1970 esindas ta Hispaaniat MIDEM-i heliplaadimessil Cannes'is ja võitis esikoha Barcelona laulufestivalil oma lauluga "Gwendoline", mis kindlustas talle osavõtu 1970. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Lauluvõistlusel sai ta kaheksa punktiga neljanda koha. Mitu tema laulu on saavutanud rahvusvahelise tunnustuse: "Rio rebelde" ("Mässav jõgi") tõi talle kuldplaadi Mehhikos, "Uno canto a Galicia" ("Laul Galiciale") pälvis sama tunnustuse peale kodumaa veel Belgias ja Hollandis. Aastal 1971 abiellus Iglesias Filipiinide ajakirjaniku ja modelli Isabel Preysleriga. Abielust sündis kolm last: Chabeli Iglesias, Julio Iglesias noorem ja Enrique Iglesias. Tütar on ajakirjanik, pojad on samuti lauljad. 1979 abielu lahutati. Praegu on Iglesias abielus hollandi modelli Miranda Rijnsburgeriga. Neil on kolm poega ja kaksikud tütred: Miguel (1997), Rodrigo (1999), Victoria ja Cristina (2001) ning Guillermo (2007). Aastal 2019 pälvis ta Grammy elutööauhinna. Ametlik koduleht
Krasnoje Selo

Krasnoje Selo (vene Красное Село, soome Kraassela) on Venemaal Peterburi haldusalas olev linn, mis moodustab ühe seitsmest Krasnoje Selo rajooni munitsipaalringkonnast. 1756. aastast asusid seal Peterburi garnisoni kasarmud. Krasnoje Selo sai linnaõigused 1925. aastal. 1973. aastal liideti Krasnoje Selo Leningradi vastmoodustatud Krasnoje Selo rajooniga. Elanike arv oli 44 100 (2002) ja 44 485 (2010). Linna läbib Peterburi–Gattšina raudtee. Linna haldusalasse kuulub ka Hvoinõi eksklaav, mis asub 6 km kaugusel Peterburi piirist ja on ümbritsetud Leningradi oblasti territooriumist. Q126719912 http://www.krasnoe-selo.ru/index.php
Sigulda vald

Sigulda vald (läti keeles Siguldas pagasts) on vald Lätis Sigulda piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Sigulda linnaga, More, Allaži, Krimulda ja Mālpilsi vallaga ning Cēsise piirkonna Līgatne vallaga. Valla pindala on 96,3 km². 2016. aasta seisuga elas seal 4024 inimest. Valla keskus on Sigulda linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asus aadressil Zinātnes ielā 7, tänapäeval haldab valda piirkonna administratsioon ja vallamaja on üks piirkonna administratiivhoonetest. Sigulda vallaga liideti aastal 1876 Lorupmuiža piirkond, aastal 1896 aga Jūdaži vald. Aastal 1926 eraldati sellest Sigulda alev, mis kaks aastat hiljem sai linnaõigused. Aastal 1935 oli Sigulda valla pindala 96,8 km². Aastal 1945 moodustati vallas Sigulda ja Jūdaži külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Sigulda külanõukoguga Nurmiži külanõukogu, aastal 1954 aga osa Vildoga külanõukogust. Aastal 1958 liideti külanõukoguga osa Jūdaži külanõukogust, väike osa külanõukogu maadest arvati aga Līgatne külanõukogu koosseisu. Aastal 1974 liideti osa külanõukogust Sigulda linnaga, aastal 1977 aga Krimulda külanõukoguga. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald, mis 2003. aastal Sigulda piirkonna koosseisu arvati. Aastal 2020 liideti osa vallast Sigulda linnaga. Suurim jõgi on valla põhjapiiril voolav Koiva. Looduskaitse all on Nurmiži park, Sauta mägi, Lorupe tamm, Sigulda Beitese allee, Külmallikas, Vaimukuusk, Kalnaklaukase künnapuu, Svīķupīte ja Kautraksi kraav, Kaktiņi kraav, Dauda ja Jodupīte org, Kalna Klaukase koobas ning allikad ja üheksa nimetut põlispuud. Valla ja Sigulda linna piirile jääb Kraukļi kuristik. Valla põhjaosa jääb Gauja rahvusparki. Kultuurimälestistest on regionaalse kaitse all Nurmiži mõisa hoonetekompleks, sealhulgas kasvuhoone ja talli varemed. Riikliku kaitse all on Vildoga linnamägi ehk Kautraksi mägi. Aastal 2011 elas vallas 1535 lätlast, 201 venelast, 24 valgevenelast, 20 ukrainlast, 22 poolakat ja 21 leedulast. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Koiva jõgi Dauda jõe org Kraukļi kuristik Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde, vaadatud 01.01.2016. Siguldas novads Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Siguldas pilsētas teritorijā iekļauj Peltes, Ķiparus un Kalnabeites Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS, vaadatud 27.12 2018 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze, vaadatud 27.12 2018  Sigulda vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Herol Riiberg

Herol Riiberg (sündinud 14. aprillil 1997 Tallinnas) on eesti jalgpallur. Ta mängib klubis Viljandi JK Tulevik ning on esindanud mitmeid Eesti noortekoondisi. https://jalgpall.ee/voistlused/player/18463 (vaadatud 23.5.2020) https://www.transfermarkt.com/herol-riiberg/profil/spieler/198997 (vaadatud 23.5.2020)
Šušarõ

Šušarõ (vene Шушары, soome Suosaari) on Peterburi haldusalasse kuuluv alev, mis on osa Puškini rajoonist. Asub Peterburi kesklinnast lõunas, osaliselt Pulkovo kõrgendikul. Šušarõs asuvad Toyota, General Motorsi ja Scania autotehased. Elanike arv oli 15 800 (2002) ja 22 648 (2010).
Vlasi Sinjavski

Vlasi Sinjavski (ka Vlasiy Sinyavskiy, sündinud 27. novembril 1996 Narvas) on Eesti jalgpallur. Ta mängib poolkaitsjana Tšehhi kõrgliiga klubis 1.FC Slovacko. Aastatel 2015–2018 mängis ta Nõmme Kaljus ja 2018–2021 Floras. 2021. aastal liitus ta Tšehhi kõrgliiga klubiga MFK Karvinága. 2022. aasta mais liitus ta Tšehhi kõrgliiga klubiga 1.FC Slovacko A-koondise debüüdi tegi Sinjavski 8. juunil 2019 EM 2020 valikturniiri mängus Põhja-Iirimaa vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi veel Erik Sorga. Uuendatud seisuga 17. märts 2023 Eesti karikas, MOL Cup Eesti Superkarikas, Üleminekumängud Kõik mängud UEFA Euroopa Liigas Kõik mängud Esiliiga üleminekumängud Kõik väravad UEFA Euroopa Liigas 3 mängu UEFA Euroopa Liigas ja 1 mängu UEFA Meistrite Liigas 2 mängu UEFA Euroopa Liiga ja 5 mängu UEFA Euroopa Konverentsiliigas Kõik väravad UEFA Euroopa Konverentsiliigas Uuendatud seisuga 17. märts 2023 Nõmme Kalju FC U21 Esiliiga B: 2017 Nõmme Kalju FC Premium liiga: 2018 Tallinna FC Flora Premium liiga: 2019, 2020 Eesti karikas: 2020 Eesti Superkarikas: 2020 Eesti jalgpallikoondislaste loend Flora ääreründaja liitus Tšehhi kõrgliigaklubiga! fcflora.ee, 8. veebruar 2021 Vlasi Sinjavski sõlmis pika lepingu Tšehhi tippklubiga soccernet.ee, 23. mai 2022 Eesti-Põhja-Iirimaa jalgpall.ee, 8. juuni 2019 Vlasi Sinjavski Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel Vlasi Sinjavski koondise statistika Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel Transfermarkti profiil
Oode

Oode (ka vahepaluke, Saaremaal kannatis, läänemurdes põlas) on kerge eine (enne tugevamat söögikorda). Eriti Lõuna- ja Ida-Eesti taludes oli sügisel varahommikuti tavaks pärast öist rehepeksu ja lina harimist püstijalu süüa suurust ehk pruukosti, milleks oli veidi leiba lihatükiga või soolatud räime ehk silguga. Peale rüübati hapupiima või taari. Hiljem hakati varajast oodet sööma ka suvisel heinateol või viljalõikusel. Kevaditi vastas sellele linnupette võtmine. Üsna tavaline oli raskete suviste tööde (sõnnikuvedu, heinategu, lõikus) ajal õhtuoote söömine. Lõunaoodet võeti seevastu juhuslikult ning see levis alles 19. sajandi lõpul, põhiliselt Lõuna- ja Ida-Eestis. Talvel söödi peamiselt vaid hommiku- ja õhtueinet, oodet anti keskpäeval ainult lastele. hommikusöök lõunasöök Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 22.05.2020 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 193
Semenivka

Semenivka (ukraina Семенівка, vene Семёновка) on linn Ukrainas Tšernigivi oblastis, Semenivka rajooni halduskeskus. Semenivka on asutatud 1680. aastal, linnaõigused sai 1958. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Semenivka elanikest ukrainlasi 93,82%, venelasi 5,38% ja valgevenelasi 0,36%. Національний склад міст Datatowel.in.ua
Borõspil

Borõspil (ukraina keeles Бориспіль) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kiievi oblastis. Borõspil asub Kiievi kesklinnast 32 km idas. Asulat on esmamainitud 1015. aastal. Borõspil sai linnaõigused 1956. aastal. Linnas asub Kiievi Borõspili lennujaam. http://www.boryspil.osp-ua.info/
Ladõžõn

Ladõžõn (ukraina Ладижин, poola Ładyżyn, vene Ладыжин) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis. Ladõžõn asub Lõuna-Bugi vasakul kaldal, Vinnõtsjast umbes 83 km kagus. Ladõžõnit on esmamainitud 1240. aastal, linnaõigused sai 1973. aastal. Oblastilise alluvusega linnaks sai Ladõžõn 2000. aastal. Linnas asub soojuselektrijaam. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ladõžõni elanikest ukrainlasi 89,49, venelasi 9,14%, valgevenelasi 0,40%, poolakaid 0,12% ja moldaavlasi 0,12%. Історія міста Ладижинська міська рада Національний склад міст Datatowel.in.ua
Izjaslav

Izjaslav (ukraina Ізяслав, poola Zasław) on linn Ukrainas Hmelnõtskõi oblastis, Izjaslavi rajooni halduskeskus. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Izjaslavi elanikest ukrainlasi 92,35%, venelasi 5,78%, poolakaid 0,68%, valgevenelasi 0,34%, moldaavlasi 0,15% ja juute 0,11%. Національний склад міст Datatowel.in.ua
Lanivtsi

Lanivtsi (ukraina Ланівці, poola Łanowce) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Lanivtsi rajooni halduskeskus. Lanivtsi asub Ternopilist umbes 52 km kirdes. Lanivtsi on asutatud 1444. aastal, linnaõigused sai 2001. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lanivtsi elanikest ukrainlasi 98,21%, venelasi 1,38% ja valgevenelasi 0,13%. Національний склад міст Datatowel.in.ua
Pereštšepõne

Pereštšepõne (ukraina Перещепине, vene Перещепино) on linn Ukrainas Dnipropetrovski oblastis Novomoskovski rajoonis. Pereštšepõne asub Harkivi oblasti piiril, Dniprost umbes 65 km põhjakirdes. Pereštšepõnet on esmamainitud kasaka-asulana 1764. aastal. Linnaõigused sai 2000. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pereštšepõne elanikest ukrainlasi 86,92%, venelasi 10,98%, valgevenelasi 0,77%, armeenlasi 0,27%, sakslasi 0,15% ja moldaavlasi 0,11%. Національний склад міст Datatowel.in.ua
Koroonapandeemia Luksemburgis

Koroonapandeemia Luksemburgis on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast. Esimene nakatumisjuht tuvastati riigi pealinnas 29. veebruaril 2020. 22. mai seisuga oli riigis 3981 kinnitatud haigusjuhtu, 109 inimest oli surnud, 3748 tervenenud. "Cumulative COVID-19 vaccination doses administered per 100 people" (inglise). Our World in Data. Vaadatud 7.03.2021. "Coronavirus: COVID-19". The Luxembourg Government Ministry of Health. Vaadatud 11. mai 2020. "Coronavirus Update (Live): 645,956 Cases and 29,979 Deaths from COVID-19 Virus Outbreak - Worldometer". www.worldometers.info (inglise). Vaadatud 28.03.2020.
Vene-Türgi sõda (1806–1812)

Vene-Türgi sõda (1806–1812) ehk Kaheksas Vene-Türgi sõda oli Venemaa keisririigi ja Osmanite riigi vaheline kaheksas Vene-Türgi sõda, mis vallandus vastukaaluks Napoleoni sõdadele.
Sestroretsk

Sestroretsk (soome Siestarjoki, rootsi Systerbäck) on Peterburi haldusalasse kuuluv linn Venemaal. Kaugus Peterburi kesklinnast on 31 km. Asub Soome lahe kaldal Sestra jõe suudmes. Kuulub Peterburi Kurortnõi rajooni. Sestroretsk asutati Peeter I poolt 1714. aastal. Aastal 1724 avati seal relvatehas. Linnaõigused sai 1917. aastal. 2008. aastal avati seal Hyundai autotehas. http://sestroretsk.ru/ http://sestroretsk-1.narod.ru
Koroonapandeemia Prantsusmaal

Koroonapandeemia Prantsusmaal on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast. 2. detsembril 2019 hospitaliseeriti Colmari Albert Schweitzeri haiglasse (Hôpital Albert Schweitzer) patsient, kelle sel ajal võetud proovide kohta kinnitati 2020. aasta mai alguses, et need olid koroonaviiruse suhtes positiivsed. Samuti osutusid positiivseks 27. detsembril 2019 Pariisi lähistel kopsupõletikuga hospitaliseeritud teise patsiendi proovid, millest anti teada 2020. aasta mais. 21. mai seisuga oli nakatunuid 144 163, surnuid 28 215. 12. juuniks oli riigis kinnitust leidnud üle 29 300 koroonaviirusega seotud surmajuhtumi, millest umbes 10 000 oli hooldekodudes. Alates aprilli teisest poolest on koroonaviirusega seotud surmajuhtumite arv järjepidevalt langenud. Mais oli kõigi surmajuhtumite arv juba samal tasemel kui varasematel aastatel. 11. oktoobril registreeriti möödunud ööpäeva kohta 26 896 uut nakatumisjuhtumit, mis oli Euroopa suurim ööpäevane uute juhtumite arv. Prantsuse epidemioloogid on hinnanud, et tegelik nakatunute arv võib olla ligikaudu 2,8 miljonit inimest. 22. oktoobril registreeriti ööpäeva kohta 41 622 uut nakatumisjuhtumit, mis oli suurim arv pandeemia algusest alates. Pühapäeval, 25. oktoobril registreeriti ööpäeva kohta 52 013 uut nakatumisjuhtumit. "Demography – Population at the beginning of the month – France". Insee. 2019. Vaadatud 31.07.2019. https://www.francetvinfo.fr/sante/maladie/coronavirus/coronavirus-un-premier-cas-de-covid-19-remontant-au-2-decembre-confirme-en-alsace_3952985.html "SARS-COV-2 was already spreading in France in late December 2019". International Journal of Antimicrobial Agents. In Press, Journal Pre-proof. 3. mai 2020. "Prantsusmaal suri koroonaviirusest hoolimata sama palju inimesi" ERR, 13. juuni 2020 "En France, le Covid-19 aurait contaminé moins de 5 % de la population, loin de l’immunité collective" Le Monde, mai 2020 "Coronavirus: France puts 46 million under night curfew". BBC News (inglise). BBC News. 23.10.2020. Vaadatud 23.10.2020.
Põrjatõn

Põrjatõn (ukraina Пирятин, vene Пирятин) on linn Ukrainas Poltava oblastis, Põrjatõni rajooni halduskeskus. Põrjatõn asub Poltavast umbes 125 km lääneloodes. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Põrjatõni elanikest ukrainlasi 93,23%, venelasi 5,85%, valgevenelasi 0,31%, armeenlasi 0,11%, moldaavlasi 0,11% ja juute 0,07%. Національний склад міст Datatowel.in.ua
Koerahammas

Koerahammas (Erythronium) on liilialiste sugukonda kuuluv taimede perekond. Perekonda kuulub umbes 30 liiki püsikuid. Suurem osa liike on levinud Põhja-Ameerika lääneosa parasvöötmes, paar liiki kasvab Euraasias, sealhulgas harilik koerahammas (Erythronium dens-canis). Erythronium albidum – valkjas koerahammas Erythronium americanum – ameerika koerahammas Erythronium californicum – kalifornia koerahammas Erythronium caucasicum – kaukaasia koerahammas Erythronium dens-canis – harilik koerahammas Erythronium grandiflorum – suureõieline koerahammas Erythronium helenae – helena koerahammas Erythronium hendersonii – Hendersoni koerahammas Erythronium howellii – Howelli koerahammas Erythronium japonicum – jaapani koerahammas Erythronium klamathense – kaskaadi koerahammas Erythronium krylovii – Krõlovi koerahammas Erythronium mesochoreum – preeria-koerahammas Erythronium montanum – mägi-koerahammas Erythronium multiscapideum – haruline koerahammas Erythronium oregonum – oregoni koerahammas Erythronium propullans – minnesota koerahammas Erythronium purpurascens – purpur-koerahammas Erythronium revolutum – käänd-koerahammas Erythronium sibiricum – siberi koerahammas Erythronium sulevii – Sulevi koerahammas Erythronium tuolumnense – indiaani koerahammas
Sulevi koerahammas

Sulevi koerahammas (Erythronium sulevii (Rukšāns) Stepanov 2011; sünonüüm Erythronium sibiricum subsp. sulevii Rukšāns 2007) on taimeliik koerahamba perekonnast. Leitud Altaist. Liik on nimetatud eesti bioloogi Sulev Savisaare järgi, kes selle eripärale esimesena tähelepanu pööras. Sulevi koerahammas.[alaline kõdulink]
Räsamine

Räsamine on saehamba vaheldumisi ühele ja teisele poole painutamine, saehammaste (kõrvale) murdmine. Selleks, et saeleht saaks töötamisel takistamatult liikuda, peab saetee olema saelehe paksusest suurem. Laiema saetee saab tagada saehammaste räsamise (murdmise, jagamise) teel. Räsamise suurus oleneb mitmest tegurist: puidu liigist ja niiskusest, saematerjalist, saehamba pikkusest ning hamba kujust jne. Kõvema puiduliigi (saar, tamm, jalakas jt) saagimisel kasutatakse väiksema räsaga saagi, sest siis tuleb lõikepind siledam ning hõõrdumine saelehe ja lõikepinna vahel on väiksem. Pehmemate puiduliikide saagimisel tuleb saehambaid räsada rohkem, sest pehmel puul on pikemate puidukiudude tõttu lõikepind rohkem narmendav. Mida väiksem on räsa, seda vähem on hambad pööratud. Töötlusjäljed on väiksemad ja töötluspind on kvaliteetsem. Oluline on igale saele määrata tema minimaalne sobiv räsa suurus. Praktikas loetakse sobivaks räsa suuruseks kahekordne saelehe paksus. Räsamise abivahendid on räsamisvõti, räsaraud ja räsamistangid. Saelindi räsaja Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 23.05.2020 "Puidu käsitsitöötlemise tehnoloogia" Vaadatud 23.05.2020
Olev Henno

Olev Henno (13. märts 1914 – 1. aprill 1994) oli eesti metsateadlane. Ta lõpetas 1933. aastal Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi. Ta oli Eesti Põllumajanduse Akadeemia professor (aastast 1980). Olev Henno. "Puude ja põõsaste määraja". Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1963 Olev Henno. "Puude ja põõsaste välimääraja". Tallinn: Forest, 1995 Eesti Looduskaitse Seltsi auliige Eesti Entsüklopeedia.
Vaškivtsi

Vaškivtsi (ukraina Вашківці, rumeenia Vășcăuți, saksa Waschkautz, vene Вашковцы) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis Võžnõtsja rajoonis. Asulat läbib raudtee. Vaškivtsit on esmamainitud 1431. aastal. Kuni 1774. aastani oli Moldova vürstiriigi koosseisus, seejärel kuni 1918. aastani Austria-Ungari võimu all. 1918–1940 kuulus Vaškivtsi Rumeeniale. 28. juunil 1940 hõivas Punaarmee Vaškivtsi koos ülejäänud Põhja-Bukoviinaga. Linn alates 1940. aastast. 1989. aasta algul elas linnas 5811 inimest ja 2013. aasta algul 5406 inimest. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vaškivtsi elanikest ukrainlasi 97,99% ja venelasi 1,35%. Національний склад міст Datatowel.in.ua
Koroonapandeemia Indoneesias

Koroonapandeemia Indoneesias on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast. Esimene nakatumisjuhtum tuvastati Jakarta eeslinnas Kemangis 2. märtsil 2020. 23. mai seisuga oli haiguse läbi surnud 1351 inimest, nakatunuid oli 21 745. Mall:COVID-19 pandeemia andmed/haigusjuhtumid Indoneesias "First coronavirus cases confirmed in Indonesia amid fears nation is ill-prepared for an outbreak". The Guardian. 2. märts 2020. Vaadatud 2.3.2020. Limited, Bangkok Post Public Company. "Indonesia confirms first cases of coronavirus". Bangkok Post. Vaadatud 2.3.2020.
Štěpánka Hilgertová

Štěpánka Hilgertová (sündinud Prošková; 10. aprillil 1968 Prahas) on tšehhi kärestikuslaalomi sõitja. Ta võistles rahvusvahelisel tasemel 1988–2007. Ta on osalenud kuuel korral suveolümpiamängudel ja võitnud kuldmedali 1996 ja 2000.