laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vahitüürimees

Vahitüürimees (inglise keeles mate) on eriharidusega laevajuht, kes juhib laeva oma vahikorra ajal. Lisaks vahiteenistuse pidamisele on neil sõltuvalt laevast ka muid vastutusalasid, näiteks pääste- ja tuleohutusvahendite kontroll, kaartide ajakohastamine jne. Laeval on tavaliselt 2-5 tüürimeest (vanemtüürimees, teine tüürimees jne). Eestis on võimalik tüürimeheks õppida Eesti Mereakadeemias ja Eesti Merekoolis. Vahitüürimees Merevikis
Kaarlo Linkola

Kaarlo Linkola (kuni aastani 1906 Collan; 6. juuni 1888 Joensuu – 27. aprill 1942 Helsingi) oli soome botaanik ja taimegeograaf. Ta oli Turu Ülikooli professor aastast 1922 ja Helsingi Ülikooli professor aastast 1925. Ta oli Helsingi Ülikooli rektor aastail 1938–1941. Tema poeg oli ökofilosoof Pentti Linkola.
Krasnogvardeiskoje rajoon

Krasnogvardeiskoje rajoon on mitme Venemaa haldusüksuse nimi. Krasnogvardeiskoje rajoon (Adõgee) Krasnogvardeiskoje rajoon (Belgorodi oblast) Krasnogvardeiskoje rajoon (Stavropoli krai) Krasnogvardeiski rajoon Krasnohvardiiske rajoon
David Nabarro

David Nabarro CBE (sündinud 26. augustil 1949 Londonis) on Ühendkuningriigi arstiteadlane, Maailma Terviseorganisatsiooni eriesindaja. 2019.–2020. aasta koroonapandeemia ajal pakkus ta välja, et kaitsemaskide kandmisest võiks saada üks "koroonarevolutsiooni“ tunnuseid. Francis Elliott. "Facemasks will become universal as part of coronavirus revolution, WHO envoy says" (inglise). The Times. Vaadatud 13.4.2020. Dr Nabarro also said that “neighbourhood health watches” and effective coronavirus helplines for people to get quick medical advice would help stop community transmission. "We will all have to 'learn to live with the new reality of life'" (inglise). BBC Radio 4. Vaadatud 13.4.2020.
Judo olümpiamängudel

Judo on olnud olümpiaala alates 1964. aasta suveolümpiamängudest Tokyos Jaapanis. Judo oli esimene Aasia võitluskunst, mis jõudis suveolümpiamängude programmi. 1968. aastal ei kuulunud judo olümpiamängude kavva, kuid on olnud olümpiamängude kava lahutamatu osa alates 1972. aasta suveolümpiamängudest Münchenis. 1988. aasta suveolümpiamängudel kuulus naiste judo olümpiamängude kavva näidisalana. Naiste judokad said esimest korda olümpiamedalite nimel heidelda 1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas.
Järje Hoidja

Järje Hoidja on lastekirjanduse auhind, millega tunnustatakse eelmisel aastal ilmunud ning Tallinna Keskraamatukogus möödunud aastal enim loetud Eesti laste- või noorteraamatu autorit. Järje Hoidjaga tänatakse kirjanikku kui järjepidevuse hoidjat lastele ja noortele väärt lugemisvara pakkumisel. Auhinda antakse välja alates 2005. aastast igal aastal 2. aprillil tähistataval rahvusvahelise lasteraamatupäeval. 2004 – Andrus Kivirähk, "Limpa ja mereröövlid" 2005 – Lea Arme, "Duubeltüdruk" 2006 – Aarne Mägi ja Aare Toikka, "Ruudi" 2007 – Ketlin Priilinn, "Peaaegu Tuhkatriinu" 2008 – Aino Pervik, "Paula sõidab kevadet vaatama" 2009 – Ene Sepp, "Medaljon" 2010 – Urmas Nemvalts ja Contra, "Poiste aabits" 2011 – Heli Künnapas, "Lõpupidu" 2012 – Ilmar Tomusk, "Kolmanda A kriminalistid" 2013 – Piret Raud, "Teistmoodi printsessilood" 2014 – Aino Pervik, "Härra Tee ja proua Kohv" 2015 – Ilmar Tomusk, "Kriminaalne pangapresident. Kriminalistid on tagasi" 2016 – Reeli Reinaus, "Verikambi" 2017 – Anti Saar, "Pärt ei oska saltot" 2018 – Andrus Kivirähk, "Tilda ja tolmuingel" 2019 – Mika Keränen, "Soome pitsa" 2020 – Leelo Tungal ja Aleksei Turovski, "Kati, Carl ja isevärki farm" 2021 – Anti Saar, "Kuidas minust ei saanud kirjanikku" 2022 – Ilmar Tomusk, "Kullakallis kass" 2023 – Ilmar Tomusk, "Matemaatiline sõber. Marss Marsile" Järje Hoidja Tallinna Keskraamatukogu kodulehel.
Maadlus olümpiamängudel

Maadlus on olnud suveolümpiamängudel kavas alates spordiala tutvustamisest iidsetest olümpiamängudest 776. aastast eKr. Kui tänapäevased olümpiamängud Ateenas 1896. aastal jätkusid, sai mängude tähelepanu keskpunktiks maadlus (Kreeka-Rooma maadluse näol), välja arvatud 1900. aasta suveolümpiamängud Pariisis, kui maadlus programmi ei kuulunud. Nii vabamaadlus kui ka kaaluklassid võeti kavva esimest korda 1904. aasta suveolümpiamängudel Saint Louises. Naiste maadlus viidi sisse 2004. aastal Ateenas. ROK hääletas 2013. aasta veebruaris maadluse loobumisest suvisest olümpiaprogrammist, mis jõustub 2020. aastal. Spordi juhtorgani FILA, nüüd Rahvusvaheline Maadlusliit (United World Wrestling, lühend UWW) president astus tagasi pärast hilisemat umbusaldusavaldust. Pärast juhtimismuutusi ja 2016. aasta programmi muutmist (sealhulgas reeglite muutmine ja täiendavad naistevõistlused) korraldati maadlus edukalt suveolümpiaprogrammi tagasi. Kõigi aegade medalitabel maadluses – kreeka-rooma, vabamaadlus mehed ja naised – 1896–2024.
Kethi Uibomägi

Kethi Uibomägi (sündinud 11. juunil 1989 Valgas) on eesti estraadilaulja, näitleja ja telesaatejuht. Ta on lõpetanud 2004. aastal Valga Põhikooli ja Valga Muusikakooli klaveri erialal ning 2007. aastal Valga Gümnaasiumi. 2010. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli Pedagoogilise Seminari noorsootöö erialal. Aastatel 2007–2011 õppis laulmist WAF Koolis. 2024 aastal lõpetas Eesti Rahvusringhäälingu ja Balti Filmi Meediakooli mikrokraadiõppes tele- ja raadiosaatejuhi-toimetaja eriala. Kethi Uibomägi laulis aastatel 2013–2019 ansamblis La La Ladies koos Diana Variku ja Inga Tislariga. 2016. aastal osaleti Eesti Laul poolfinaalis lauluga "Unikaalne". 2017. aastal ilmus album "Sulle". Ansambel esines ka New Yorgis, Sydneys, Liibanonis, Dubais, Leedus, Lätis, Soomes. Setokeelset rahvamuusikat viljeleva ansambli H6iM solist alates 2021 augustist. 2019–2020 Velma, Estonia teater "West Side Story" 2018–... vestlusõhtu "Head tüdrukud nii ei tee" koos Anu Saagimi ja Liina Pulgesega 2018 – Ain Mäeotsa lavastatud ja stsenarist Mihkel Seeder, ansambli La La Ladies elust kirjutatud muusikaline stand up show "La La Wonderland" sisu autor ja näitleja. 2017 – Ain Mäeotsa lavastatud "Patuste õhtusöök" Gurmeeteatris 2016 – Riina, Triin Ruumeti filmis "Päevad, mis ajasid segadusse" 2014 – Doktor Ave, Teater Vanemuine, "Lotte Jõulupidu" 2013–2014, Marty, Teater Vanemuine, "Grease" Septembrist 2021 maini 2022 oli ta TV3 "Seitsmeste uudiste" saatejuht. “Kethi emmega Balkanil” 2022 sügis TV3 “Kethi emmega Gruusias” seikluslik reisisaade TV3 kanalis. Raadio 2 saatejuht “Naistesaun” "Eesti selgeltnägijate tuleproov" saatejuht 2018–2019. Raadio 2 "Naistesaun" 2021 jaanuar- juuni saatejuht koos Kristel Aaslaidiga "Kethi emmega Gruusias" nomineeriti 2022 aasta Esti-filmi ja teleauhindade galal tõsielusaadete kategoorias. 2022 "Kethi emmega Balkanil" TV3 kanalil 2021 "Kolm naist karavanis" esimene hooaeg Baierimaal koos Eeva Esse ja Carola Madisega - Eesti-Filmi ja teleauhindade galal 2022 nomineeriti saade parima uustulnuka kategoorias. 2023. aastast ajakirja Eesti Naine taskuhäälingusaadete "Iga naine on lugu" juht ja sama aasta maist ka Raadio Myhits hommikuprogrammi saatejuht. Airi Illison (28.05.2019). "La La Ladies- päikesetüdrukud, kellele maailm on lahti". estravel reisikiri. Vaadatud 28.05.2019. "Unikaalne". err. 20.02.2016. "Sulle". apollo. November 2017. Jaanika Vilipo (06.02.2019). "La La Ladies: Austraalias tekkis tunne, et oleme ka inimesed". õhtuleht. Vaadatud 06.02.2019. Katharina Toomemets (10.09.2018). "La La Ladiese Kethist sai selgeltnägijasaate juht". õhtuleht. Meisi Volt (25.09.2018). "Selgeltnägijasaate juht Kethi Uibomägi: Näeb ka minu üllatust millegi üle, mida ma seletada ei oska". delfi. elu24 (01.11.2018). "Jube video: Kethi Uibomägi nägi võtteplatsil kummitust". postimees online. 8. https://www.youtube.com/watch?v=imLsnpy69W8
Ādaži kirikumõis

Ādaži kirikumõis, ka Neijermīle kirikumõis (saksa keeles Pastorat Neuermühlen, läti keeles Ādažu mācītājmuiža, ka Neijermīles mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas.
Olga Ljubimova

Olga Ljubimova (vene keeles Ольга Борисовна Любимова; sündinud 31. detsembril 1980 Moskvas) on Venemaa teatriteadlane, ajakirjanik ja poliitik. Ta on 21. jaanuarist 2020 Venemaa kultuuriminister. Ta lõpetas Moskva 1234. Keskkooli. Ta on õppinud Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonnas. Ta lõpetas teatriteadlasena Venemaa Teatrikunsti Akadeemia. Moskva ülikoolis õppimise ajal oli ta praktikal telekanalites Ren TV ja ТВЦ ning raadiojaamades "Наше радио" ja "Радио Рокс". Ta on töötanud mitmetes telekanalites. Ta on teinud saateid "Vzgljad" "Православный календарь" (Õigeusu kalender) ja teisi. Ta on 21. jaanuarist 2020 Venemaa kultuuriminister. Ta on abielus teleajakirjanik Jevgeni Baranoviga, neil on poeg ja tütar. Tema isa on teatriteadlane ja pedagoog Boriss Ljubimov, ema oli näitleja ja teatriteadlane Maria Šveburovitš (1949–2018). Vanaisa oli tõlkija ja memuaaride autor Nikolai Ljubimov (1912–1992), vanaisa emapoolne vanaisa oli Vologda kuberner Mihhail Kormilitsõn, vanavanaisa Rjazani kuberner Nikolai Boldarev.
Saapasulane

Saapasulane on madal pingitaoline vahend säärsaabaste jalast tõmbamiseks. Saapasulane oli Euroopas üldtuntud. Selle otsas oli ava, kuhu suruti saapa kand. Hoides teise jalaga pinki paigal tõmmati saabas jalast. Kasutatakse ka tänapäeval, näiteks ratsasaabaste puhul. Eesti keele seletav sõnaraamat [1] vaadatud 13.04.2020 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 266 Saapasulane, Eesti Rahva Muuseum
Åland Post

Åland Post on Soomes Ahvenamaa saartel postiteenuste eest vastutav ettevõte. Åland Post on tegutsenud Soome mandri postiteenistusest eraldi alates 1993. aastast. Åland Post on 250 töötajaga logistikaettevõte. 2017. aasta käive oli 38,2 miljonit eurot. Ettevõtte peakorter asub Svibys (Ahvenamaa), Jomalas, vaid mõne kilomeetri kaugusel Maarianhaminast. Alates 1. jaanuarist 2009 on Åland Post aktsiaselts, mis kuulub ainult Ahvenamaa valitsusele landskapsregering'ile. "Postens historia". www.alandpost.ax (rootsi). Åland Post. Koduleht (rootsi, soome ja inglise keeles)
Fuglafjørður

Fuglafjørður (taani keeles Fuglefjord) on küla Eysturoy idarannikul Fääri saartel. Selle nimi tähendab lindude fjordi. Küla asub lahe servas ja laiub ka sealsete järskude küngaste vahel. Küla keskus asub sadama lähedal ja sealt leiab enamiku kauplusi ja teenuseid. Fuglafjørðuri sadam on tiheda graafikuga, kuna linna majandus põhineb kala ja kalajahu töötlemisel. Seal on kalatööstus, traalitootmine ja ka naftatootmine. 1970. aastatel oli kalatööstuse tõttu linnas kohutav hais, kuid see probleem on nüüdseks lahendatud. Fuglafjørðuri hiljuti asutatud kultuurikeskusest on saanud Eysturoy üks peamisi kultuurilisi vaatamisväärsusi. Kus Gjógvará oja kohtub külas merega, on arheoloogid avastanud 17 meetri pikkuse viikingite pikimaja jäänused, mille seinad on 1,5 meetrit paksud. See leiti, eemaldades neli või viis varasemat varemete kihti, mis näitasid paljude sajandite jooksul kestnud asustamise järjepidevust. 1840. aastatel loodi Fuglafjørðurist põhja pool asuv väike Helluri küla. Kuid see küla ei kasvanud kunagi suureks ja praegu elab seal vaid umbes 30 valla elanikust. 1980. aastatel loodi Kambsdaluri eeslinn ja nüüd elab seal umbes 180 valla elanikkonnast. Kambsdaluris on ka suured tööstushooned, Fääri saarte kirdeosa hariduskeskus ja piirkondlik tervisespordikeskus, mida kasutatakse peamiselt käsipalli, võrkpalli ja sisejalgpalli mängimiseks. Kohalik jalgpallimeeskond on ÍF Fuglafjørður. Fuglafjørður on (ehkki on võrdlemisi väike) paljude Fääri saarte suurettevõtete kodu. Nende hulgas on Vónin, ülemaailmne püügivahendite, näiteks traalide pakkuja Framherji, kalalaevade operaator Sandgrevstur, mis on kaubalaevade omanik ja operaator KJ Hydralik, mereteenuste osutaja JT Electric, üks juhtivaid ettevõtteid maailmas, kes toodab ja müüb vesiviljeluse jaoks veealuseid lampe ja kaameraid Havsbrún, kalasööda tootja Fuglafjørðuris sündinud või elanud märkimisväärsete inimeste hulka kuuluvad Eilif Samuelsen (sündinud 1934), õpetaja ja poliitik Trygvi Samuelsen (1907–1985), jurist Heðin Kambsdal (sündinud 1951), õpetaja ja maalikunstnik Frits Jóhannesen, õpetaja ja maalikunstnik Jógan á Lakjuni (sündinud 1952), õpetaja, poliitik ja helilooja Bartal Eliasen (sündinud 1976), jalgpallur Abraham Løkin (sündinud 1959), jalgpallur Høgni Zachariasen (sündinud 1982), jalgpallur Henning Hansen (sündinud 1980), jalgpallur Fuglafjørðuri sõpruslinnad on Aalborg, Taani Húsavík, Island Ilulissat, Gröönimaa https://statbank.hagstova.fo/pxweb/en/H2/H2__IB__IB01/fo_vital_md.px/ Brandt, Don (2011). More Stamps and Story of the Faroe Islands (PDF) (inglise). Kd 1. Tórshavn: Postverk Føroya. Lk 45. ISBN 99918-3-191-6. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27.09.2011. Vaadatud 4.09.2008. "Aalborg Twin Towns" (inglise). Europeprize.net. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.09.2013. Vaadatud 19.08.2013.
Eysturoy

Eysturoy ['estroi] ('idasaar') on suuruselt teine saar Fääri saarestikus nii pindala kui ka elanike arvu poolest. Eysturoyt eraldab Streymoy põhisaarest kitsas veeriba. Eysturoy on väga karmi geograafiaga. Saarel on 66 eraldiseisvat mäge, sealhulgas Slættaratindur (880 m), saarestiku kõrgeim tipp. Eysturoy olulised asulakohad on põhjas Fuglafjørður ning lõunas Runavíki ja Nes poolt tihedalt asustatud piirkond. Eysturoy on Streymoyga ühendatud Streymini sillaga, mis asub üle neid eraldava veeriba. Saarlased nimetavad seda silda naljaga pooleks "ainsaks sillaks üle Atlandi ookeani". (Šotimaa Seili saare põliselanikud esitavad sama väite, nagu ka Suur-Bernera elanikud Välis-Hebriididel). Saare idarannikul asuv Leirvík on värav transpordiühendusteks kirdesaarte, eriti Klaksvíkiga Borðoy saarel, vahel. Klaksvíkiga on Fääri saarte suuruselt teine linn. Detsembris 2020 peaks avatama Eysuroy merealune tunnel, mis loob otsese ühenduse Runavíki, Strenduri ja Tórshavni vahel ning muudab Lõuna-Eysturoy keskpunktiks Tórshavn-Klaksvíki teljel. Eysturoy huvipakkuvate paikade hulka kuuluvad Eiði ja Gjógvi külad, millest viimasel on kivide vahel väike looduslik sadam; Blásastova ajaloomuuseum Gøta külas; ja Fuglafjørðuri varmakelda (kuumaveeallikad), mis näitab saarestiku vulkaanilist päritolu. Saare põhjatipus on looduslikud basalttornid Risin og Kellingin . Glyvrari linn Eysturoy idarannikul on peakontor Bakkafrostile - suurimale ettevõttele Fääri saartel. Bakkafrost on kogu maailmas kaheksas suuruselt kalandusettevõte. BirdLife International on määranud saare põhja-, kirde- ja kaguranniku oluliseks linnualaks, kuna need on olulised merelindude pesitsuspaikadena. Eriti põhja-tormilindude Puffinus puffinus (2500 paari), Atlandi tormipääsu Hydrobates pelagicus (500 paari) ja krüüslite Cepphus grylle (300 paari) jaoks. Eysturoy kaart Gjógvi sadam BirdLife International. (2012). Important Bird Areas factsheet: Eysturoy. Personaalne veebisait, kus on 15 Eysturoy aerofotot
HCoV-229E

HCoV-229E (inimese koroonaviirus 229E) on plussahelaline RNA-viirus, esimene avastatud inimesi nakatav koroonaviirus. See on üks paljudest tavalist nohu põhjustavatest viirustest. 2020. aasta seisuga oli 229E üks seitsmest teadaolevast inimesi nakatavast koroonaviirusest. Alex Knapp: "The Secret History of The First Coronaviruses" Forbes, 11. aprill 2020.
Aleksei Drejev

Aleksei Sergejevitš Drejev (vene keeles Алексей Сергеевич Дреев; sündinud 30. jaanuaril 1969 Stavropolis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1989). Drejev on tulnud kahel korral noorte maailmameistriks U16-vanuseastmes (1983, 1984) ja võitnud 1984. aastal Kiljavas (Nurmijärvi vallas Soomes) peetud juunioride MM-võistlustel Curt Hanseni järel 15-aastaselt hõbemedali. 1988. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Aastavahetusel 1988/1989 Arnhemis tuli ta Euroopa juunioride meistriks. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1989. aastal. Drejev on võitnud Venemaa meistrivõistlustel pronksmedali (2004). Meistrivõistlustel esikümnesse on ta tulnud ka 2005., 2007. ja 2019. aastal. Drejev on edukalt mänginud Tallinnas rahvusvahelisel kiirmaleturniiril "Meenutades Paul Kerest": tulnud võitjaks 2009. aastal koos Vassili Jemeliniga ja saanud teise koha 2003. ja 2008. aastal. 1990. aastal jagas Drejev Manilas tsoonidevahelisel turniiril 6.–11. kohta ja kvalifitseerus 1991. aastal alanud 13 osavõtjaga pretendentide matšidele, kus avamatšis kaotas Viswanathan Anandile. Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevahelisel turniiril (74 osavõtjat) jäi Drejev jagama 21.–34. kohta. Drejev on mänginud FIDE MM-turniirdel nokautsüsteemis. Detsembris 1997 Groningenis kaotas ta veerandfinaalis Valgevenet esindanud Barys Hielfandile tulemusega 1½:2½. 1999. aastal Las Vegases kaotas kaheksandikfinaalis Michael Adamsile tulemusega 2:4. 2000. aastal New Delhis kaotas kaheksandikfinaalis Veselin Topalovile tulemusega 2:4. 2001. aastal Moskvas kaotas kaheksandikfinaalis Viswanathan Anandile tulemusega ½:1½. 2005. aastal Hantõ-Mansiiskis maailma karikal kaotas Drejev kaheksandikfinaalis Iisraeli esindanud Boris Gelfandile 2½:3½. Kaotusele vaatamata jätkas ta esialgu konkureerimast kümnele edasipääsukohale pretendentide turniirile. Kuid järgnenud kaotus Vladimir Malahhovile jättis ta 14.–16. kohale. Drejev on võitnud Venemaa võistkonna koosseisus maleolümpiatel kolm kuldmedalit (1992, 1994, 1996 ja ühe hõbemedali (2004) ninga tulnud Venemaa teise võistkonna koosseisus kaheksandaks (1998). Võistkonna koosseisus on ta tulnud ka kahel korral maailmameistriks (1997, 2005) ja võitnud võistkondliku hõbemedali (2001) ja pronksmedali (1993). 1992. aastal tuli ta Euroopa meistriks. Venemaa teeneline meistersportlane  Aleksei Drejev – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Aleksei Drejev FIDE andmebaasis
Coronaviridae

Coronaviridae on viiruste sugukond, kuhu kuulub kaks alamsugukonda: Letovirinae ja Orthocoronavirinae.
Estudiantes de La Plata

Club Estudiantes de La Plata on La Plata jalgpalliklubi, mis mängib Argentina kõrgliigas Primera Divisiónis. Klubi asutati 4. augustil 1905. Estudiantesel on pikaaegne konkurents Gimnasia de La Plataga; nende vahelisi mänge kutsutakse Clásico Platenseks. Klubi kodustaadion on Estadio Jorge Luis Hirschi, mis mahutab 30 018 pealtvaatajat. 11. jaanuar 2021 seisuga Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Liiga Primera División (6): 1913, 1967 Metropolitano, 1982 Metropolitano, 1983 Nacional, 2006 Apertura, 2010 Apertura. Riigisisesed karikavõistlused Copa Adrián C. Escobar (1): 1944 Copa Gral. P. Ramírez (1): 1945 Muud karikad Copa Bullrich (1): 1919 Rahvusvahelised Copa Libertadores (4): 1968, 1969, 1970, 2009 Intercontinental Cup (1): 1968 Copa Interamericana (1): 1968 Enim väravaid klubi meeskonnas Primera Divisiónis - Manuel Pelegrina (221 väravat 461 mängus) Enim mänge klubi meeskonnas Primera Divisiónis - Abel Herrera (467 mängu aastatel 1972-1988) Suurim võit – Estudiantes–Defensores de Belgrano 10:0 (7. aprillil 1935) Suurim võit rahvusvahelisel tasandil – Estudiantes-Juan Aurich 5:1 (Copa Libertadorese alagrupimäng 11. veebruaril 2010), Estudiantes–Guaraní 5:1 (Copa Libertadorese alagrupimäng 17. märtsil 2011) Suurim kaotus – Estudiantes–River Plate 1:8 (11. mail 1998), Estudiantes–Independiente 1:8 (23. juunil 1940), Estudiantes–San Lorenzo 1:8 (25. septembril 1960) Suurim kaotus rahvusvahelisel tasandil – Estudiantes–Cruzeiro 0:5 (Copa Libertadorese alagrupimäng 2011. aastal) Enim väravaid ühel liigahooajal – Alberto Zozaya (33 väravat 34 liigamängus 1931. aasta Argentina kõrgliigas) https://int.soccerway.com/teams/argentina/estudiantes-de-la-plata/98/squad/ Koduleht Dmoz.org
Korrapealne

Korrapealne (cordapelne) oli keskaegse Liivimaa külakogukonnas esinenud ametik, kes tegeles järelevalvega talude korratööde ehk kordamööda täidetavate kohustuste üle. Hirsnik Kilter Kubjas Külavanem Mõisasundja Rannafoogt Sundija Vardja Selart, Anti; Leimus, Ivar, Kaljundi, Linda, Valk, Heiki, Kala, Tiina, Kreem, Juhan, Markus, Kersti, Mänd, Anu, Põltsam-Jürjo, Inna, Russow, Erki, Tamm, Marek (2012). Eesti ajalugu II. Eesti keskaeg. Tartu. ISBN 978-9985-4-0723-3. lk 190.
2008. aasta MM-tiitlimatš males

2008. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš oli males 2008. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tiitlimatš. 14.–29. oktoobril 2008 Bonnis peetud tiitlimatš (kavandatud 12-partiilisena) valitseva maailmameistri 38-aastase India maletaja Viswanathan Anandi ja 2006. aastal maailmameistriks tulnud, kuid aasta hiljem Méxicos peetud MM-turniiril Anandi järel teiseks jäänud 33-aastase Venemaa maletaja Vladimir Kramniku vahel lõppes tulemusega 6½:4½ maailmameistri kasuks. Anand kaitses 2007. aastal võidetud maailmameistri tiitlit. Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Panagiotis Nikolopoulos Kreekast. 2006. aasta MM-tiitlimatš males 2007. aasta MM-turniir males 2009. aasta pretendentide matš males 2010. aasta MM-tiitlimatš males  2008. aasta MM-tiitlimatš males – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
2006. aasta MM-tiitlimatš males

2006. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš oli males 2006. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tiitlimatš. 23. septembrist kuni 13. oktoobrini 2006 Elistas peetud 12-partiilise tiitlimatši põhiosa FIDE maailmameistri 31-aastase bulgaarlase Veselin Topalovi ja klassikalise male maailmameistri 31-aastase Venemaa maletaja Vladimir Kramniku vahel lõppes viigilise tulemusega 6:6. Lisapartiides (kiirpartiid) oli edukam klassika maailmameister 2½:1½. Kramnik võitis üldtunnustatud maailmameistri tiitli. Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Geurt Gijssen Hollandist. 2004. aasta PCA MM-tiitlimatš males 2005. aasta FIDE MM-turniir 2007. aasta MM-turniir males 2008. aasta MM-tiitlimatš males 2009. aasta pretendentide matš males
2005. aasta FIDE MM-turniir males

2005. aasta FIDE maailmameistrivõistluste turniir (inglise keeles FIDE World Chess Championship 2005) oli 2005. aastal Potrero de los Funesis (Argentinas) peetud FIDE MM-võistluste kaheringiline ringsüsteemis mängitav maleturniir. See oli järjekordne katse kaasata Professionaalse Male Assotsiatsiooni egiidi all mängivaid tippmaletajad FIDE egiidi alla. MM-turniir peeti 27. septembrist kuni 16. oktoobrini 2005 San Luisi lähistel Potrero de los Funesis. Osavõtjaid oli kaheksa. Turniiri auhinnafond moodustas 1 miljon USA dollarit, millest 30% oli ette nähtud turniiri võitjale. Turniiri võitis ja FIDE egiidi all uueks maailmameistriks tuli Bulgaariat esindav 37-aastane suurmeister Veselin Topalov, kes edestas pooleteist punktiga India maletajat Viswanathan Anandit ja Venemaa maletajat Pjotr Svidlerit. Topalov saavutas esimese seitsme vooruga tavatult suure punktisumma sedalaadi male tippvõistlustel – 6,5 punkti seitsmest partiist. Teises ringis mängis ta kõik partiid viiki ja sellest piisas MM-tiitli võitmiseks. Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga kaks tundi 40 käigule, seejärel üks tund järgmisele 20 käigule, mille järel anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. Reglement määratles, et kui osavõtjad kogusid võrdse arvu punkte, siis sai määravaks omavaheliste kohtumiste seis, kui see osutus viigliseks, siis sai määravaks suurem võitude arv, kui ka see oli võrdne, siis otsustas lisapartiide tulemus. ¹) Anandil oli võidetud partiide arv suurem kui Svidleril 2004. aasta PCA MM-tiitlimatš males FIDE maailmameistrivõistlused males (1993–2006) 2006. aasta MM-tiitlimatš males 2007. aasta MM-turniir males 2008. aasta MM-tiitlimatš males 2009. aasta pretendentide matš males FIDE World Championship 2005. chess-results.com FIDE World Championship Tournament, 2005. chessgames.com
Ostroh

Ostrog (ukraina keeles Острог, poola keeles Ostróg) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Rivne oblastis, Ostrogi rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Ostrog asub Rivnest umbes 38 km lõunakagus. Ostrogi on ürikutes esmamainitud 1100. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1585. aastal. 1576. aastal asutati Ostrogi akadeemia. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ostrogi elanikest ukrainlasi 94,9%, venelasi 2,8% ja poolakaid 1,7%. Ostrogi Akadeemia Rahvuslik Ülikool Ostrogi Akadeemia Острог - карта историко-культурного наследия Shtetl Routes Про кількість та склад населення Рівненської області за підсумками Всеукраїнського перепису населення 2001 року Державний комітет статистики України. Всеукраїнський перепис населення 2001