laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Adolf Agthe

Adolf Agthe (6. september 1883 – pärast 1943. aastat) oli baltisaksa majandusteadlane, statistik ja publitsist. Tema isa oli keemik ja vabrikudirektor Edmund Agthe, kes tegutses alates 1899. aastast Riias. Aastatel 1903–1905 õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust. Hiljem elas Berliinis. Adolf Agthe veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital" (vaadatud 5. mail 2016) Biograafia "Eesti biograafilises leksikonis" (1926-1929)
Friedrich Amelung

Friedrich Ludwig Balthasar Amelung (23. märts (vkj. 11. märts) 1842 Rõika – 23. märts (vkj. 9. märts) 1909 Riia) oli baltisaksa tööstur, kultuuriloolane ja maletaja. Ta toimetas 1889–1901 maleajakirja "Baltische Schachblätter". Friedrich Amelung oli pärit töösturite perekonnast. 18. sajandi lõpus olid tema esivanemad rännanud Saksamaalt Liivimaale. Tema vanaisa Carl Philipp Amelung (1769–1817) asutas 1792. aastal Põltsamaal Võisiku külas peegelklaasivabriku (Spiegel-Glas-Fabrik unter Woizek). Selleks rajati Võrtsjärvest põhja pool asuvale nõmmele Rõika (Katharina) peeglitehas ja Meleski (Lisette) klaasitehas. Sealt saadi klaasi valmistamiseks sobivat liiva. Ettevõtet nimetati alates 1808. aastast "Amelung und Sohn". Friedrich Amelung sündis Meleskis. 1862–1864 õppis ta Tartu ülikoolis filosoofiat ja keemiat. 1864. aastal võttis ta perefirma juhtimise enda peale ning oli 1864–1879 ja 1885–1902 Rõika-Meleski peeglivabriku direktor. Vahepeal tegutses ta eraõpetlasena Tallinnas. Amelung avaldas kultuuriloolisi ning koha- ja kunstiajaloolisi kirjutisi (nt Revaler Alterthümer, Reval/Tallinn, 1884), milles käsitles peamiselt Tallinna keskaegseid kunstivarasid, mida analüüsis ka kunstiväärtuse seisukohtast. Ta oli 1898. aastal Balti maleliidu (saksa keeles Baltischer Schachbund) üks asutajaid ja ühtlasi 1898–1901 liidu esimene sekretär. Ta toimetas 1889–1908 maleajakirja "Baltische Schachblätter". Amelung on maetud Kolga-Jaani kalmistule. "Bilder zur baltischen Kulturgeschichte" (1879) Die Kenntnisz des gestirnten Himmels bei dem ehstnischen Landvolk und der altehstnische Kalender (1881) Der Dichter Paul Fleming und seine Beziehungen zu Reval (1881) "Revaler Altertümer" (1884) Baltische Culturstudien aus den vier Jahrhunderten der Ordenszeit (1184–1561), Dorpat 1884 (Nachdruck: Hannover 1971) ISBN 3-7777-0944-1. Baltischer kulturhistorischer Bilder-Atlas, Dorpat 1886–1887 Baltische Schachblätter, 8 Hefte (1889–1891; 1893; 1898; 1900–1901), Reprintausgabe, Publishing House Moravian Chess, Olomouc o. J. [2001] Geschichte der Stadt und Landschaft Fellin von 1210 bis 1625 (1898) „Das Endspiel von Thurm gegen Springer“, in: Deutsche Schachzeitung, 1900 (55), S. 1–5, 37–41, 101–105, 134–138, 198–202, 261–266. „Das Endspiel von Thurm und Springer gegen die Dame“, in: Deutsche Schachzeitung, 1901 (56), S. 193–197, 225–229. „Die Endspiele mit Qualitätsvortheil, insbesondere das Endspiel von Thurm und Läufer gegen Läufer und Springer“, in: Deutsche Schachzeitung, 1902 (57), S. 265–268, 297–300, 330–332. „Zum Endspiel der Dame gegen Läufer und Springer“, in: Deutsches Wochenschach, 1903, S. 384. (zusammen mit Arthur Gehlert) „Der älteste Londoner Schachzirkel in der St. Marinstraße“, in: Deutsches Wochenschach, 1904, S. 29. Keevallik, Juta (1996). Eesti Arhitektuuri ja Kunsti Biograafiline Leksikon. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 26–27. Friedrich Amelung Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 08.08.2015).
Londoni olümpiamängud

Londonis on kaasaegsed suveolümpiamängud toimunud kolmel korral: IV olümpiamängud 1908. aastal XIII olümpiamängud 1944. aastal (jäid ära Teise maailmasõja tõttu) XIV olümpiamängud 1948. aastal XXX olümpiamängud 2012. aastal
Laimdota Straujuma teine valitsus

Laimdota Straujuma teine valitsus oli 5. novembrist 2014 kuni 11. veebruarini 2016 Läti Vabariigi Seimi kinnitatud ja Laimdota Straujuma juhitud kolme erakonna koalitsioonivalitsus. 7. detsembril 2015 astus valitsus tagasi, kuid jätkas kohustuste täitmist kuni Māris Kučinskise valitsuse ametisse vannutamiseni. Koalitsiooni koosseis: Läti peaminister Läti riigipeade loend "Läti valitsuse koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. november 2011. Vaadatud 6. veebruaril 2015.
Pariisi olümpiamängud

Pariisis on kaasaegsed suveolümpiamängud toimunud kolmel korral: II olümpiaadi mängud 1900. aastal VIII olümpiaadi mängud 1924. aastal XXXIII olümpiaadi mängud 2024. aastal
Matthias Mayer

Matthias Mayer (sündinud 9. juunil 1990 Afritz am Sees Kärntenis) on Austria mäesuusataja, olümpiavõitja kiirlaskumises (2014) ja ülisuurslaalomis (2018, 2022). Tema isa on endine mäesuusataja Helmut Mayer, kes võitis 1988. aasta taliolümpiamängudel ülisuurslaalomis hõbemedali. 2014 Sotšis olümpiavõitja kiirlaskumises 2018 Pyeongchangis olümpiavõitja ülisuurslaalomis 2022 Pekingis olümpiavõitja ülisuurslaalomis pronksmedal kiirlaskumises 2008 Formigalis hõbemedal ülisuurslaalomis Ülisuurslaalomi karikas 3. koht: 2013, 2015, 2021 Kiirlaskumise karikas 2. koht: 2021 3. koht: 2020 Alpi kahevõistluse karikas 3. koht: 2020 Matthias Mayer on osalenud (seisuga 7. veebruar 2022) 207 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 41 korda, millest 11 korral kõige kõrgemale astmele. "Aksel Lund Svindal wins super-G for 20th career victory". USA Today. Associated Press. 25. jaanuar 2013. Kasutatud 6. veebruar 2015 Matthias Mayeri koduleht Matthias Mayer FIS-i (fis-ski.com) kodulehel
Hinduism Eestis

Hinduism on Eestis vähe levinud. Eestisse jõudis hinduism 1980. aastate lõpus ja registreeriti 1990. aastatel. 2000. aasta Eesti rahvaloenduse andmetel oli Eestis 138 hinduisti, kusjuures nendest 90 (sh 54 eestlast) määratlesid end hinduna ja 48 (sh 22 eestlast) määratlesid end krišnaiitidena (Rahvusvaheline Krišna Teadvuse Ühing, Hare Krišna liikumine). https://web.archive.org/web/20070607053849/http://www.erm.ee/pdf/pro14/plaat.pdf (vaadatud 06.02.2015)
Ukraina Suursaatkond Eestis

Ukraina Suursaatkond Eesti Vabariigis on Ukraina diplomaatiline esindus Eesti Vabariigis. Eesti ja Ukraina vahel sõlmiti diplomaatilised suhted 3. jaanuaril 1992. Alates 2018. aastast on Ukraina suursaadik Eestis Marjana Betsa. Eesti Suursaatkond Kiievis Ukraina diplomaatiline entsüklopeedia: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.:Знання України, 2004 — Т.1 — 760с. UKRAINA PRESIDENDI OTSUS №282/2018 Про призначення М.Беци Надзвичайним і Повноважним Послом України в Естонській Республіці Saatkonna koduleht
MTV Euroopa muusikaauhinnad "Parim Balti artist"

MTV Euroopa muusikaauhinnad "Parim Balti artist" (MTV Europe Music Award for Best Baltic Act) oli 2006-2009 ürituse MTV Euroopa muusikaauhinnad üks kategooria.
Rubina looduskaitseala

Rubina looduskaitseala on looduskaitseala Viljandi ja Valga maakonnas. Kaitseala pindala on 2108 ha. Kaitseala moodustati, et kaitsta kaitsealuste linnuliikide elupaikasid, rändlindude peatuspaikasid, omapäraseid raba- (sh Rubina soo) ja metsamaastikke ning Veisjärve. Rubina looduskaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 05.02.2015) Rubina looduskaitseala keskkonnaportaalis
Diarseentrioksiid

Diarseentrioksiid ehk arseen(III)oksiid ehk arseenik (ka arseentrioksiid) on valge tahke anorgaaniline aine keemilise valemiga As2O3. See majanduslikult tähtis arseenioksiid on lähteaineks enamikule arseeni- ja arseenorgaanilistele ühenditele. Igal aastal toodetakse seda umbes 50 000 tonni. Paljud kasutusalad on poleemikat tekitanud aine tugeva mürgisuse tõttu. Arseentrioksiid on amfoteerne oksiid. As2O3 vesilahused on nõrgalt happelised, mistõttu lahustub see hästi aluselistes lahustes, andes arseniite. Reageerides vesinikfluoriidhappe või vesinikkloriidhappega annab ta vastava trihalogeniidi: As2O3 + 6 HX → 2 AsX3 + 3 H2O (X = F, Cl) Vedeliku- ja gaasifaasis temperatuuril alla 800 °C esineb arseentrioksiid kujul As4O6. Temperatuuril üle 800 °C As4O6 dissotsieerub As2O3 molekulideks. On teada kolm tahket arseentrioksiidi vormi: kõrgel temperatuuril (>110 °C) esinevad kuubilised As4O6 molekulid ja kaks polümeeri. Arseentrioksiid on allaneelatult surmavalt mürgine, kuid mürgistus võib tekkida ka kokkupuutel nahaga või sissehingamise tagajärjel. Arseenimürgistuse esimesed sümptomid on seedeprobleemid: iiveldus, kõhuvalud ja kõhulahtisus, millega kaasneb sageli verejooks. Mittesurmava annuse korral võivad esineda krambid, südame- ja veresoonkonna haigused, maksa- ja neerupõletik ning probleemid vere hüübimisega. Neile järgnevad iseloomulikud valged triibud küüntel ja juuste väljalangemine.
FC Zimbru Chișinău

FC Zimbru Chișinău on Moldova jalgpalliklubi, mille kodulinn on Chișinău. Klubi mängib Moldova jalgpalli kõrgliigas (Divizia Națională). Klubi on tulnud Moldova meistriks 8 korral. Moldova karikas on võidetud kuuel korral. Moldova - List of Cup Winners. RSSSF. kasutatud 7. veebruar 2015 Ametlik koduleht
Metioniin

Metioniin (lühend Met või M, valem HO2CCH(NH2)CH2CH2SCH3) on üks kahekümnest α-aminohappest. Metioniin kuulub asendamatute aminohapete hulka, mida loomarakud ei suuda sünteesida ja peavad omandama toiduga. Metioniini kodeerib initsiaatorkoodon AUG, seega märgib see kohta, kus algab translatsioon. Metioniini leidub suurimas koguses munades, kala- ja loomalihas ning mõnda liiki taimede seemnetes. Puu- ja köögiviljades on metioniini tavaliselt üsna vähe.
FC Sheriff Tiraspol

FC Sheriff Tiraspol on Moldova jalgpalliklubi, mille kodulinn on Tiraspol. Klubi mängib Moldova kõrgliigas Divizia Națională. Klubi asutati 4. aprillil 1997. Klubi koduväljak Stadionul Sheriff avati 2002. aastal. See mahutab 12 746 pealtvaatajat ja on seega Moldova suurim. See on Moldova kõige edukam jalgpalliklubi, olles tulnud riigi meistriks 17 korral ja võitnud Moldova karika 10 korral. Sheriff Tiraspol sai hooajal 2009–10 esimeseks Moldova klubiks, mis jõudis Euroopa Liiga alagrupiturniirile. Moldova meister (21): 2000–01, 2001–02, 2002–03, 2003–04, 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017, 2018, 2019, 2020/21, 2021/22, 2022/23 Moldova karikas (10): 1998–99, 2000–01, 2001–02, 2005–06, 2008–09, 2008–09, 2009–10, 2014–15, 2016–17, 2018–19 Moldova superkarikas (8): 2003, 2004, 2005, 2007, 2013, 2015, 2016, 2017 Club History. fc-sheriff.com. Kasutatud 7. veebruar 2015 Main Arena | Sport complex "Sheriff". sheriff-sport.com. Kasutatud 7. veebruar 2015 Ametlik koduleht
FC Dacia Chișinău

FC Dacia Chișinău on Moldova jalgpalliklubi, mille kodulinn on Chișinău. Klubi mängib Moldova jalgpalli kõrgliigas (Divizia Națională). Klubi on tulnud korra Moldova meistriks. Seisuga 14. oktoober 2014 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Ametlik koduleht
FCSB

FCSB on Rumeenia jalgpalliklubi, mille kodulinn on Bukarest. Klubi mängib Rumeenia jalgpalli kõrgliigas (Liga I). Klubi on võitnud enim Rumeenia meistri tiitleid – 26. Steaua oli esimene Ida-Euroopa meeskond, kes võitis Euroopa karika. See juhtus 1986. aastal, kui finaalis alistati penaltiseerias Hispaania klubi FC Barcelona. Samal aastal võitis klubi ka Euroopa superkarika. 1989 jõudis Steaua Euroopa karikavõistluste finaali, kuid kaotas Itaalia klubile AC Milan 4:0. Ametlik koduleht
Ühekordselt kasutatav kanderaketisüsteem

Ühekordselt kasutatav kanderaketisüsteem on kanderaketisüsteem, mis kasutab kasuliku lasti kosmosesse toimetamiseks ühekordselt kasutatavat kanderaketti. Ühekordselt kasutatava kanderaketisüsteemi alamkomponente kasutatakse vaid ühel korral (teiste sõnadega: need kasutatakse ainsa lennu ajal ära) ja neid ei tooda pärast raketistarti uuesti kasutamiseks tagasi. Ühekordselt kasutatav kanderakett koosneb harilikult mitmest raketiastmest, mis järjest küljest ära heidetakse, sedamööda kuidas kanderakett kõrgust ja kiirust kogub. Ühekordselt kasutatava kanderaketisüsteemi vastand on korduvkasutatav kanderaketisüsteem.
Met

Met ehk MET võib tähistada: Metropolitani Kunstimuuseum, kunstimuuseum Ameerika Ühendriikides Metropolitan Opera, ooperiteater Ameerika Ühendriikides Metioniin, aminohape Mesenhüüm-epiteel-üleminek
Vladimir Rusnak

Vladimir Rusnak (sündinud 29. detsembril 1960) on Eesti arst (ortopeed). Vladimir Rusnak on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli 1987. aastal spordimeditsiini erialal. Ta töötab Medicumis ja Ida-Tallinna Keskhaiglas. Ta on Keskerakonna liige alates 25. maist 2009. Alates novembrist 2013 on ta Mustamäe linnaosa halduskogu liige. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 146 häält ning ei osutunud valituks. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 7. veebruaril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Vardi looduskaitseala

Vardi looduskaitseala on looduskaitseala Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Kaitseala pindala on 657,8 ha. Kaitseala moodustati selleks, et kaitsta haruldasi loometsakooslusi (Vardi loomets), vanu loodusmetsi ja vanu laialehiseid metsi. Vardi looduskaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 05.02.2015) Vardi looduskaitseala keskkonnaportaalis
Eesti Braille kiri

Eesti Braille kiri (ka Eesti Braille) on Eesti oludele kohandatud Braille ehk punktkiri. Eesti Braille baseerub rahvusvahelisel (s.t Prantsuse Braille) punktkirjasüsteemil. Punktuatsioon on peaaegu identne Soome Braille kirjaga. Eestis õpetatakse pimedatele Braille kirja aastast 1883, kui asutati Tallinna pimedate kool. Tänapäeval õpetatakse Braille kirja Tartu Emajõe Koolis. https://www.tek.tartu.ee/sites/tek.tartu.ee/files/eesti_punktkirja_kasiraamat_viimane_versioon.pdf
Albert Ivask

Albert Ivask (15. september 1906 Mammaste, Koiola vald, Põlva kihelkond, Võrumaa – 27. detsember 1995 Võru) oli eesti õpetaja ja kirjamees. Õppis aastatel 1913–1915 Mammaste vallakoolis, 1915–1921 Põlva kihelkonnakoolis ja algkoolis, 1921–1926 Võru Õpetajate Seminaris. Töötas aastatel 1926–1928 Karilatsi algkooli õpetajana, 1929 Tsolgo algkooli juhataja, 1929–1940 Adiste Algkooli juhataja, 1941 Mooste algkooli juhataja. 1941–1942 Saksa poliitvang, 1942–1944 juhutöödel. Aastatel 1944–1948 Põlva mittetäieliku keskkooli direktor, 1948–1951 Võru Täitevkomitee haridusosakonna juhataja, 1950–1966 Võru Töölisnoorte Keskkooli direktor. Albert Ivask oli Eesti Looduskaitse Seltsi Võru osakonna juhataja selle asutamisest (1992. aastast auliige), samuti Võru Kalandus- ja Jahindusklubi esimees. Juhatas Adiste, Mooste ja Põlva laulukoore. Jaan Vahtra ja Albert Ivask (toimetajad). Taevaskoda ja Valgemetsa. Lõuna-Eesti monograafiad nr. 1. Tartu, 1940 Albert Ivask. Haanjamaa. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1961 (kordustrükid 1962, 1971 ja 1976) Albert Ivask. Rõuge-Haanja-Vastseliina. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1963 Albert Ivask. Võru. Tallinn: Eesti Raamat, 1967 (kordustrükid 1971, 1976, 1980) Eugen Hillep ja Albert Ivask. Piusa kaitsealal. Tallinn: Eesti Raamat, 1973 Albert Ivask, Kaljola Kirt ja Elmo Ploom. Põlva rajoon. Tallinn: Eesti Raamat, 1975 Albert Ivask (koostaja). Haakristi haardes. Tallinn: Eesti Raamat, 1979 1940 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk Albert Ivask oli loodushuviline ja harrastas kalapüüki. Ta on maetud Põlva kalmistule. "Eesti biograafiline andmebaas ISIK. Ivask, Albert". Vaadatud 20. märtsil 2023.[alaline kõdulink] Albert Ivask 70. Koit, 14. september 1976 Teenetemärkide kavaleride andmebaas Rahvusarhiivi fotode andmebaas FOTIS. Võru Kalandus- ja Jahindusklubi esimees Albert Ivask koos püütud haviga, 1959 Enn Esko. Albert Ivask – unustamatu kooli- ja kirjamees Taevaskojast. Koit, 14. september 2006
Kivivalvur Ropka

Kivivalvur Ropka on Heljo Männi muinasjutu "Nõiakivi" tegelane. Muinasjutu põhjal tehtud ETV telelavastuses "Nõiakivi" oli Kivivalvur Ropka osatäitja Erich Rein. Tegelase nimega on seotud kurioosum, kuna üks (ilmselt eestlasest) Chicago varas kasutas nime Ropka Kivivalvur oma valenimena, ehkki see pole kindel. Et varas oli ennast esitlenud ka nime all Ahto Nurk, siis on jäänud selgusetuks tema kodanikunimi. Krister Kivi (16. aprill 2009). "Ekspress paljastas vangis istuva Ropka Kivivalvuri isiku!". Eesti Ekspress. Vaadatud 24.08.2022. Ekspress paljastas vangis istuva Ropka Kivivalvuri isiku! Eesti Ekspress. 16. aprill 2009
Kivipalu mägi

Kivipalu mägi ehk Kivipalu pae on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõel, Saesaare paisjärve ääres. Kivipalu mägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal jõe vasakkaldal. Kivipalu mägi on Ahja jõe vasaku kalda üks kõrgemaid paljandeid. Ürgoru sügavus Kivipalu mäe kohal ligi 25 meetrit. Kivipalu mäe paljandi pikkus on umbes 140 meetrit ja suurim kõrgus 17 meetrit. Enne Saesaare paisjärve rajamist oli paljandi jalamis kümmekond väikest allikakoobast, mis on nüüd jäänud veetaseme alla. Kivipalu mäe Burtnieki lademe Härma kihistiku liivakivipaljand on sälkoruga jagunenud kahte ossa. Ahja jõgi Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala Kumari, Eerik. Ahja jõe ürgorg. Tallinn. 1968 Ürglooduse objekt: Kivipalu mägi Eesti looduse infosüsteemis Geokogude infosüsteem. Kivipalu mägi (ID: 14164)
Kindapäka mägi

Kindapäka mägi on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõel, Saesaare paisjärve ääres. Kivipalu mägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal jõe vasakkaldal, umbes 2 km Saesaare hüdroelektrijaama paisust ülesvoolu. Kindapäka mäe paljand asub jõelookes ja langeb järsu seinana vette. Paljand on umbes 30 m pikk ja lõigul kuni 6 m kõrge. Paljandi moodustavad Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihilised liivakivid. Kindapäka mäe lähedal jõe vasakkaldal umbes 300 meetrit ülesvoolu asub Kivipalu mägi. Kindapäka mäe ja Kivipalu mäe vahelt kulgeb üle Ahja jõe kõrgepingeliin. Kindapäka mäe rusukalle on jäänud Saesaare paisjärve rajamise järel vee alla. Ahja jõgi Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala Ürglooduse objekt: Kindapäka mägi Eesti looduse infosüsteemis Heino Raieste. Taevaskoja. Tallinn. Eesti Raamat, 1981 Geokogude infosüsteem. Kindapäka mägi (ID: 16448)
Hundipoeg Sulo

Hundipoeg Sulo on Heljo Männi muinasjutu "Nõiakivi" tegelane ja ühtlasi ETV telelavastuse "Nõiakivi" tegelane. Hundipoeg Sulo rolli mängis Ats Joorits. Hundipoeg Sulo järgi on oma eesnime saanud laulja Sulo Tintse. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. aprill 2016. Vaadatud 12. aprillil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Tekstikriitika

Tekstikriitika on kirjanduskriitika meetod, mida kasutatakse igasuguste antiiksete ja käsikirjaliste kirjandusteoste puhul. Tekstikriitika eesmärk on algteksti taastamine. Tekstikriitika alusküsimus on: "Kas kasutatav tekst on sama, mille autor kirjutas?" Enne trükikunsti leiutamist tuli kõik raamatud paljundada käsitsi. Kirjateose "väljaande" teostas rühm ümberkirjutajaid, kes kirjutasid ettelugemise järgi. Vead olid sel puhul paratamatud ning sageli tehti erinevates käsikirjades erinevaid vigu. Palju sõltus kirjutusmaterjali vastupidavusest. Kõige odavamat "paberit" tehti papüüruse roost. Kallim oli töödeldud vasikanahk e pärgament. Umbes 2. sajandil m.a.j võeti kasutusele köidetud käsikiri e koodeks. Koodeksi saamiseks murti papüüruselehed kokku ja õmmeldi kokku. Sama võis teha pärgamendiga. Rullraamatute ja koodeksite kiri oli jaotatud ühtlastesse, 5–7 cm laiustesse tulpadesse. Sel ajal kasutatud kreeka kiri sarnaneb meie suurtähtkirjaga, kus puuduvad kirjavahemärgid ja sõnavahed. Kirjanduskriitika Vormikriitika Piiblikriitika
Mõsumägi

Mõsumägi ehk Kakumägi ehk Haavasaare kalju on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõe paremkaldal, Saesaare paisjärve ääres, Saesaare hüdroelektrijaama paisust umbes 1,8 km ülesvoolu. Mõsumägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal. Mõsumäe paljand on umbes 100 meetrit pikk. Kaldajärsak on ligikaudu 16 m kõrge, selle alumises osas paljanduvad kuni 6 m paksuselt Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihilised liivakivid. Enne Saesaare paisjärve rajamist asus Mõsumäe ees kivine kärestik, mis on nüüd jäänud paisjärve põhja. Mõsumägi on saanud nime selle järgi, et sellel kohal asus jõe ääres Valgesoo külanaiste pesupesemise koht (mõsu - võru murdekeeles "pesu"). Mäe paralleelnimi on Kakumägi, mäel kasvanud õõnsates haabades pesitsenud kakkude järgi. Lähedalasuva Haavasaare talu järgi on paljandit nimetatud ka Haavasaare kaljuks. Ürglooduse objekt: Mõsumägi (Kakumägi, Haavasaare kalju) Eesti looduse infosüsteemis Jaan Vahtra, Albert Ivask (toimetajad). Taevaskoja ja Valgemets. Lõuna-Eesti monograafiad nr. 1. Tartu, 1940. Eerik Kumari. Ahja jõe ürgorg. Tallinn, 1968. Geokogude infosüsteem. Mõsumägi (ID: 16449) Mõsumägi (pärandkultuuri objekt) Eesti looduse infosüsteemis
Jaakobus

Jaakobus on mehenimi. Uues Testamendis on neli Jaakobust. Juuda isa (mitte Iskarioti), Luuka 6:16; Apostlite teod 1:13. Jaakobus (Sebedeuse poeg), Johannese vend ning nad mõlemad olid Jeesuse õpilased. Matteuse 10:2; Markuse 1:16—19; Luuka 5:7—10. Jaakobus (Alfeuse poeg), Jeesuse õpilane, Markuse 3:16—18; Jaakobus Väiksem, Markuse 15:40. Jaakobus (Jeesuse vend), Joosepi ja Maarja poeg, Markuse 6:3; Galaatlastele 1:19.
Jaakobus (Jeesuse vend)

Jaakobus (1968. aasta piiblitõlkes Jakoobus) oli Joosepi ja Maarja poeg ning Jeesuse vend (Markuse 6:3; Galaatlastele 1:19). Jaakobus oli Jeesuse, Joosese, Siimona ja Juuda vend (Markuse 3:21; Johannese 7:5; Matteuse 13:55). Jeesuse avaliku tegevuse ajal (28–30 pKr) polnud Jaakobus tema õpilane (Matteuse 12:46—50; Johannese 7:5). Enne 30. aasta nädalatepüha kogunesid Jaakobus koos oma ema, vendade ja apostlitega Jeruusalemmas ühe maja ülemisse tuppa (Apostlite teod 1:13.14). Jaakobus sai hiljem Jeruusalemma koguduse juhiks ning kirjutas oma nime kandva Piibli raamatu (Apostlite teod 12:17; Jaakobuse kiri 1:1). Ajaloolase Josephuse järgi käskis saduserist ülempreester Ananus Jaakobuse kividega surnuks visata. See toimus pärast Rooma maavalitseja Festuse surma (umbes aastal 62 pKr) ja enne tema järelkäija Albinuse ametisse asumist. On ka pärimus, et surmaotsus viidi täide teda templi müürilt alla tõugates.
Ülemine tuba

Ülemine tuba on Johannes Markuse ema kodu Siioni mäel Ida-Jeruusalemmas, mis paikneb väljaspool vanalinna müüre Siioni värava juures. See oli koht, kus toimus püha õhtusöömaaeg, kus Jeesus pesi oma õpilaste jalgu ja seadis sisse püha armulaua sakramendi. See oli koht, kus Uue Testamendi kohaselt toimusid mõned Jeesuse ilmumised pärast tema surnuist ülestõusmist, kus kogunesid õpilased pärast tema taevasseminemist, kus nelipühadel laskus Püha Vaim õpilaste peale. See oli Jeruusalemma algkoguduse keskus (Ap 12:12). Samas majas peatus Jeruusalemmas olles peale Jeesuse, tema ema ja vendade (nt Jaakobuse) ka Peetruse perekond. Samas majas kogunesid Jeesuse õpilased, kui Peetrus vahistati. Pärast vabanemist läks Peetrus just sinna. Seda nn Viimse õhtusöömaaja kohta tahtis Jeesus saladuses hoida. Jeruusalemma piiskopi Juvenalise (422–458 pKr) kaasaegne Hesychios mainib diakon Stefanost "lauateenrina" (vrd Ap 6:5) ja seostab seda Siioni kirikuga. Epiphanios ja Bordeaux' palverändur (333 pKr) viitavad, et Siioni mäel on sünagoog alles jäänud. Seal oli raamatukogu, kus töötas kirikuloolane Eusebios. Eusebios toob "Kiriku ajaloos" (7,19) välja piiskopid, alates Jeesuse vennast Jaakobusest kuni aastani 135 pKr. On võimalik, et pagendatud juudikristlaste asemele tulid mittejuutidest hellenistlikud kristlased. Praegu seal kohal oleva maja esimesel korrusel asuva Taaveti haua seintelt leidsid arheoloogid Jeesuse nime ja muid sõnu. 1335. aastal said selle maatüki endale frantsisklased ja nad ehitasid õhtusöömaaja saali selle praegusel kujul. Gerhard Kroll. Jeesuse jälgedel. 1964, e.k 2002, lk 312-318.