laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Emil Laansoo

Emil Laansoo (12. märts 1921 – 26. jaanuar 2004) oli eesti viiuldaja ja kitarrist. Ta lõpetas 1941. aastal Tallinna Reaalkooli. Aastal 1954 asutas ta Eesti Raadio instrumentaalansambli (ka: Emil Laansoo ansambel). 1965 – Eesti NSV teeneline kunstnik 2001 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk 2003 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi elutöö tänuauhind Klassikaline filoloog Anne Lill on tema tütar, helilooja Märt-Matis Lill on tema tütrepoeg. http://www.sirp.ee/archive/2004/30.01.04/Varia/varia1-7.html (vaadatud 12.03.2013) Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 274. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Siiri Tall. "Minu isa Emil Laansoo". Tallinn: Varrak, 2017. ISBN 9789985341766
Eva Luna

"Eva Luna" on seebiooper, kus mängisid Blanca Soto ja Guy Ecker. See rääkis noorest ja enesekindlast tütarlapsest Evast (Blanca Sotost) ja rikkast mehest, kel oli südamlik laps (Guy Ecker). Tema naine suri ning nüüd oli ta abiellumas Victoria Villanuevaga. Victoria vend tahtis Evat algusest peale endale, Victoria isa oli südamlik ja rikas mees Julio ning tal oli õel ema Marcela. Eval oli vaid isa, sest ta ema jättis nad väiksena maha. Eval oli õde ka, Andrea. Lõpuks sai Victoriast hea inimene, Evast sai Julio pärija ning Danieli naine ja laste ema (Pablito ja Laurita), Victoria vend sai Eva isa tapmise eest rängalt karistada ning ta ema samuti. Blanca Soto – Eva González Guy Ecker – Daniel Villanueva Susana Dosamantes – Marcela Arismendi Vanessa Villela – Victoria Arismendi Julián Gil – Leonardo Arismendi Jorge Lavat – Julio Arismendi Lupita Ferrer – Justa Valdez Greidys Gil – Claudia Alejandro Chabán – Tony Santana Daniela Schmidt – Marisol Harry Geithner – Francisco Conti Leticia Morales – Jackie Gabriela Borges – Laurita Villanueva Anna Silvetti – Renata Cuervo Sofía Lama – Alicia González Frances Ondiviela – Deborah Liz Coleandro – Aurelia Franklin Virgüez – El Gallo Sonia Noemí – Tia Meltilde Raúl Xiques – Don Ricardo Carlos Ferro – Carlos José Guillermo Cortínes – Bruno Carlos Yustis – Thomas Reyes
Laansoo ansambel

Laansoo ansambel (ka: Emil Laansoo ansambel, Eesti Raadio instrumentaalansambel) oli aastatel 1954–1974 tegutsenud instrumentaalansambel, mille asutas Emil Laansoo. Emil Laansoo – kitarr Peeter Saul – klaver, dirigent Arne Oit – akordion Kalju Terasmaa – laul, vibrafon Kalmer Tennosaar – laul Elmar Kruus – löökpillid Samuel Saulus – flööt Alfred Sikk – klarnet Aleksis Avasalu – kontrabass EE 12. köide, 2003: 274. Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Emil Laansoo ansambel Einar Ellermaa. "Emil Laansoo ansambli saatel said lauljad kuulsaks". kroonika.delfi.ee, 11.12.2023
Tiina Kapper

Tiina Kapper (1917. aastani Kristiine Lebedeva; 2. veebruar 1895 – 9. november 1947) oli eesti tantsija ja tantsuõpetaja. Tiina Kapper sündis Peterburis, kus õppis tantsu balletiartist Lavrenti Novikovi juures. Plastika ja rütmika alal täiendas ta end Viinis. Aastal 1919 asutas ta Tartus omanimelise tantsustuudio (Tiina Kapperi tantsustuudio), mis tegutses 1940. aastani. Tema õpilaste hulgas olid Velda Otsus, Ella Lukk-Kudu, Elfriede Saarik-Tubin, Udo Väljaots jt, kellest moodustati 1935. aastal Vanemuise esimene alaliselt tegutsev kutseline tantsurühm. 1920. aastatel esines Tiina Kapper Vanemuise operetilavastustes tantsusolistina, 1924–1934 seadis tantse muusika- ja lastelavastustele. Ta oli abielus advokaat Karl Kapperiga. Tema isa oli kunstnik Ivan Lebedev. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 139.
Tiina Kapperi tantsustuudio

Tiina Kapperi tantsustuudio oli aastatel 1919–1940 Tartus töötanud tantsustuudio, mille asutas Tiina Kapper. Tantsukool asus aadressil Tähe tänav 8. Tiina Kapperi õpilased olid teiste seas Velda Otsus, Ella Lukk-Kudu, Erna Pallo, Siina Kütt-Looga, Elfriede Saarik-Tubin, Terje Kukk, Udo Väljaots. Postimees, 22.12.1935, lk 6
San Migueli maakond (Colorado)

San Migueli maakond (San Miguel County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°01' N, 108°43' W. Maakonna halduskeskus on Telluride. Maakonna pindala on 3337 km². Veepindala on 5 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 7359 . Aastal 2000 oli elanikke 6594. Maakond sai nime lähedal asuva San Migueli jõe järgi. Montrose'i maakond (põhjas) Ouray maakond (idas) San Juani maakond (Colorado) (kagus) Dolorese maakond (lõunas) San Juani maakond (Utah) (läänes) Maakond moodustati 27. veebruaril 1883 Ouray maakonna osast. Mountain Village Norwood Ophir Placerville Sawpit Telluride San Migueli maakonnas oli 6594 inimest, 3015 leibkonda ja 1423 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 2 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 5197 (keskmine tihedus 2/km²). Rassiline koosseis oli järgmine: valgeid 93,57% mustanahalisi 0,29% põlisameeriklasi 0,85% aasialasi 0,74% Vaikse ookeani saarte rassist 0,08% teistest rassidest 3,37% kahest või enam rassist 1,11% Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 6,66%. 3015 leibkonna seas oli 22,80% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi; 38,30% koos elavaid abielupaare; 5,40% neid, kus oli ilma abikaasata naine; 52,80% neid, mis ei olnud perekonnad. 32,70% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 2,50% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. Leibkonnas oli keskmiselt 2,18 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,77 inimest. Elanikud jagunesid ealiselt nii: 17,60% alla 18-aastasi; 9,90% 18–24-aastasi; 43,30% 25–44-aastasi; 25,80% 45–64-aastasi; 3,40% üle 65-aastasi. Ea mediaan oli 34 aastat. Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 120,80 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 126,40 meest. Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 48 514 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 60 417 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 35 922 dollarit, naistel 30 278 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 35 329 dollarit. 10,40% elanikkonnast ja 6,60% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 11,10% alla 18-aastasi ja 8,00% üle 65-aastasi. Uncompahgre metsakaitseala Lizard Head Wilderness Mount Sneffels Wilderness 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. San Migueli maakonna koduleht (inglise keeles)
Telluride

Telluride on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, San Migueli maakonna halduskeskus. Elanike arv oli 2000. aasta rahvaloenduse järgi 2303. Aastal 2000 oli 2221. Linn on tuntud suusakeskus ja suviste festivalide korralduspaik. Telluride'i koduleht
Montepulciano järv

Montepulciano järv (itaalia keeles Lago di Montepulciano) on järv Kesk-Itaalias Toscana maakonnas Siena provintsis Montepulcianos. Mõne kilomeetri kaugusel kagus asub Chiusi järv. 249 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 190 hektarit, suurim sügavus 5 meetrit.
Occhito järv

Occhito järv (itaalia keeles Lago di Occhito) on tehisjärv Kesk-Itaalias Puglia ja Molise maakonnas Foggia ja Campobasso provintsis. Occhito on Itaalia suurim tehisveekogu ja Euroopa suuruselt teine tehisveekogu. Järve pindala on 13 km², valgla suurus 1012 km². Järve kallastel asuvad järgmised asulad: Campobasso provintsis: Sant'Elia a Pianisi, Macchia Valfortore, Pietracatella, Gambatesa ja Tufara; Foggia provintsis: Carlantino, Celenza Valfortore ja San Marco la Catola.  Occhito järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
San Migueli maakond

San Migueli maakond on maakond kahes Ameerika Ühendriikide osariigis: San Migueli maakond Colorados San Migueli maakond New Mexicos
Barrea järv

Barrea järv (itaalia keeles Lago di Barrea) on veehoidla Kesk-Itaalias Abruzzo maakonnas L'Aquila provintsis. Veehoidla rajati 1951. aastal paisu rajamisega Sangro jõele Barreas. 973 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 2,25 km², valgla suurus 272 km². Järve kallastel asuvad Barrea, Civitella Alfedena ja Villetta Barrea. L. Arnone Sipari, "Il Parco nazionale d’Abruzzo liberato dall'allagamento". Un conflitto tra tutela ambientale e sviluppo industriale durante il fascismo, in «Rivista della Scuola superiore dell'Economia e delle Finanze», I (2004), n. 8–9, lk 27–39 U. D'Andrea (a cura di), I capitoli di Barrea del 1495–96 e del 1534 e la corrispondenza dell 1912–1921 tra Giuseppe Antonucci ed Alfonso Colarossi-Mancini, Tip. dell'Abbazia di Casamari, Ivi 1989.  Barrea järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis LIMNO andmebaas
Nõo Lasteaed Krõll

Nõo Lasteaed Krõll on Tartu maakonnas Nõo vallas tegutsev lasteaed. Nõo Lasteaed Krõlli koduleht
Tšernjavskaja balletistuudio

Tšernjavskaja balletistuudio oli aastatel 1923–1946 Tallinnas pausidega töötanud era-balletikool, mille asutas Galina Jarova-Tšernjavskaja. Koolis õppisid teiste seas Nadežda Taarna, Zoja Kalevi-Silla, Veera Leever. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 606.
Strobeli orkester

Strobeli orkester oli eesti ansambel, mis tegutses aastatel 1931–1939 ja mille eesotsas oli laulja ja trummar Kurt Strobel. Ansambel esines näiteks Tallinna öölokaalis "Dancing Palace Gloria", Vanemuise teatri restoranis, Estonia teatri Valges saalis. Ansambli tegevus lakkas pärast seda, kui Kurt Strobel põgenes 1939. aastal Saksamaale. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 525.
Stahlbergi stuudio

Stahlbergi stuudio oli 20. sajandi algusest kuni 1942. aastani Tartus tegutsenud laulustuudio, mida juhtis ooperilaulja Georg Stahlberg. Tuntumaid stuudios õppijaid olid teiste seas Rudolf Jõks, Alfred Sällik, Martin Taras, Aarne Viisimaa. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 524.
Eugenie Meyeri muusikakool

Eugenie Meyeri muusikakool oli aastatel 1898–1901 Tallinnas tegutsenud muusikakool, mille asutas pianist Eugenie Meyer. Koolis kestis õpe 3 aastat ja lõpetajad pidid olema saanud piisava ettevalmistuse, et pääseda õppima Peterburi konservatooriumi. Kooli lõpetas umbes 60 õpilast. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 335.
STL

STL (STereoLitograafia) on 3D Systemsi loodud failivorming stereolitograafia raalprojekteerimise programmides kasutamiseks. Failivormingut toetavad paljud tarkvarapaketid ja see on laialt kasutatud tööstusdisaini prototüüpide loomises ning raalvalmistuses. STL failid kirjeldavad ainult detaili kolmemõõtmelisi tahkusid, mitte värvi, tekstuuri või teisi omadusi. STL formaat võib olla nii tekstiline kui ka kahendvormingus. Kahendfailid on tavalisemad, sest need on väiksemad. STL fail kirjeldab struktureerimata kolmnurkadest koosnevat pinda, kasutades Descartesi koordinaate. Koordinaadid peavad olema positiivsed arvud, mõõtkava ei ole ja kõik ühikud on suvalised. Burns, Marshall (1993). Automated Fabrication. Prentice Hall. ISBN 978-0-13-119462-5. fabbers.com, The StL Format: Standard Data Format for Fabbers, reprinted from Marshall Burns, Automated Fabrication, http://www.ennex.com/~fabbers/StL.asp
Kristjan Hirmo

Kristjan Hirmo (sündinud 13. jaanuaril 1976 Alaküla külanõukogus Põlva rajoonis) on eesti eks-raadiosaatejuht ja DJ. Ta on üks tervest plejaadist kuulsustest, kes on töötanud raadiojaamas Mega FM. Aastatel 1999–2024 töötas ta raadiojaamas Sky Plus, kus ta oli eetris argipäeviti hommikuprogrammi saatejuhina. Lisaks juhtis ta nädalavahetusel eetris olevat tantsu- ja klubimuusikasaadet "Hirmo Faktor". Raadio Sky Plus koduleht Facebook Twitter
Hirmo Faktor

"Hirmo Faktor" oli kahetunnine raadiosaade, mis oli eetris reedeti ja laupäeviti raadios Sky Plus. Saadet juhtis DJ Kristjan Hirmo ning selles kõlas elektrooniline tantsumuusika. Facebook Mixcloud Soundcloud
Montrose'i maakond

Montrose'i maakond (Montrose County) on maakond USA-s Colorado osariigi lääneosas. Läänes piirneb maakond Utah' osariigiga. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Montrose, kus elab ligi pool maakonna rahvastikust (2020. aasta seisuga oli elanikke 20 291). Maakonna pindala on 5810 km². Veepindala on 5 km². Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 42 679. Aastal 2010 oli elanikke 41 276 ja 2000. aastal 33 432. Mesa maakond (põhjas) Delta maakond (kirdes) Gunnisoni maakond (idas) Ouray maakond (kagus) San Migueli maakond (lõunas) San Juani maakond (Utah) (läänes) Montrose'i maakond moodustati 11. veebruaril 1883. Maakond on saanud nime Montrose'i linna järgi. Montrose (halduskeskus; elanike arv 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 20 291) Naturita (485 elanikku) Nucla (585 elanikku) Olathe (2019 elanikku) Montrose'i maakonnas oli 41 276 inimest, 16 484 leibkonda ja 11 461 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 7 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 18 250 (keskmine tihedus 3/km²). Rassiline koosseis oli järgmine: valgeid 86,70% mustanahalisi 0,40% põlisameeriklasi 1,10% aasialasi 0,60% Vaikse ookeani saarte rassist 0,10% teistest rassidest 8,70% kahest või enam rassist 2,40% Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 19,70%. 16 484 leibkonna seas oli 31,20% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi; 56,10% koos elavaid abielupaare; 9,10% neid, kus oli ilma abikaasata naine; 30,50% neid, mis ei olnud perekonnad. 25,80% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 12,00% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. Leibkonnas oli keskmiselt 2,47 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,97 inimest. Elanikud jagunesid ealiselt nii: 27,70% alla 18-aastasi; 6,40% 18–24-aastasi; 22,50% 25–44-aastasi; 28,60% 45–64-aastasi; 17,80% üle 65-aastasi. Ea mediaan oli 42 aastat. Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 96,00 meessoost inimest. Iga vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 94,00 meest. Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 46 058 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 52 152 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 41 301 dollarit, naistel 31 659 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 22 413 dollarit. 10,20% elanikkonnast ja 7,30% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 13,40% alla 18-aastasi ja 9,80% üle 65-aastasi. U.S. Route 50 U.S. Route 550 State Highway 90 State Highway 92 State Highway 141 State Highway 145 State Highway 348 Black Canyon of the Gunnisoni rahvuspark Black Canyon of the Gunnison Wilderness Curecanti National Recreation Area (osa) Dominguez-Escalante National Conservation Area (osa) Gunnison Gorge National Conservation Area (osa) Gunnison Gorge Wilderness Gunnisoni metsakaitseala (osa) Manti-La Sali metsakaitseala (osa) Uncompahgre metsakaitseala (osa) 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Montrose'i maakonna koduleht (inglise keeles)
Tarkvararakendus

Tarkvararakendus on mingi eesmärgi saavutamiseks loodud rakendus, mis põhineb arvutisüsteemi tarkvaral, sh arvutiprogrammidel koos nende juurde kuuluvate komponentidega nt andmefailide, seadistuste või juhenditega. Tarkvara on üldmõiste, mis hõlmab kõiki mittefüüsilisi arvuti tööks vajalikke või rakenduslikke komponente, eelkõige arvutiprogramme ja nende andmeid – andmefaile, seadeid, dokumentatsiooni, jne. Mitmeid arvutiprogramme koos andmetega või mitmeid tarkvararakendusi koos võib nimetada tarkvaraks.
Margrete I

Margrete I (märts 1353 – 28. oktoober 1412) oli Taani ja Norra kuninganna (1387–1412) ning Rootsi regent (1389–1412). Ta oli Valdemar IV Atterdagi tütar. Pärast oma isa surma 1375 pani Margrete Taani troonile oma poja Olufi. Tema vanem õde Ingeborg tahtis troonile seada hoopis enda ja Mecklenburgi hertsogi Heinrich III poega Albrechti, kuid Margrete osutus edukamaks poliitikuks (saavutades Pommeri hertsogite toetuse) ning saavutas oma tahtmise. Kui Margrete abikaasa Norra kuningas Håkon VI suri, sai Olufist ka Norra kuningas (Olav IV). Et Oluf oli alaealine, siis valitses mõlemat riiki tegelikult Margrete. 1387 suri Oluf aga järglasteta ning Norra ja Taani valisid oma valitsejannaks Margrete. 1389 sai ta ka Rootsi regendiks, kui Albrechti väed kaotasid Asle juures lahingu Margarete vägedele ja ebapopulaarne Rootsi kuningas Mecklenburgi Albrecht seal kukutati. Stockholmi linn jäi aga Albrechtile ustavaks ning see langes Margrete kätte alles 1398. aastal, kui Hansa Liit, mis oli linna alates 1395. aastast valitsenud, selle kaubandusprivileegide eest kuningannale andis. Nii oli Margretest saanud kõigi kolme Põhjamaa valitsejanna. Et ta enda poeg oli surnud, pidi ta leidma uue valitseja, kes omaks legaalset pretentsiooni kõigile kolmele troonile. Ta leidis selle oma õetütre poja Pommeri Eriku näol, kes oli juba ametlikult Norra kuningas ning krooniti 1397 Kalmaris kõigi kolme riigi ühiskuningaks. Nii sai alguse Kalmari unioon, mille tegelikuks rajajaks oli Margrete. Et Erik oli veel alaealine, siis valitses ta viimase eest regendina, ent ka pärast tolle 18-aastaseks saamist oli Margrete kuni oma surmani Põhjamaade tegelik valitsejanna. Norra kuningate loend Michael Linton. Margrete: Põhjamaade kuninganna 1375-1412, 222 lk, 2002, Kirjastus: Eesti raamat. ISBN: 9985653572, ISBN: 9789985653579
John Pori orkester

John Pori orkester oli aastatel 1931–1941 tegutsenud Eesti ansambel, mille asutaja ja juht oli John Pori. Orkestri solist oli tenor Friedrich Kaasik. Orkestri edukaim periood oli 1935–1938, kui iga nädal esineti näiteks Estonia teatri Valges saalis ja ülekanded jõudsid ka raadiosse. Sel perioodil anti välja ka heliplaate. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 166.
La Quadrature du Net

La Quadrature du Net (prantsuse keeles "interneti kvadratuur") on Prantsuse ühiskondlik organisatsioon, mis toetab internetiõigusi ja -vabadust. See pooldab Prantsusmaal ja Euroopas seaduste kehtestamist, mis austaksid interneti asutamispõhimõtteid, eelkõige teadmiste vaba liikumist. La Quadrature du Net osaleb avalikes poliitikadebattides kõnevabaduse, autoriõiguse, telekommunikatsiooni reguleerimise ja internetiprivaatsuse teemadel. Organisatsiooni asutasid 2008. aastal vaba tarkvara edendajad ja aktivistid. Tuntuks sai see võitluses HADOPI seaduse vastu, mis oli palju vaidlusi tekitanud plaan kehtestada Prantsusmaal nn "astmelise reaktsiooni" (inglise keeles graduated response) reeglistik, võimaldamaks autorikaitsetööstusel sundida teenusepakkujaid piirama või katkestama väidetavate autoriõiguse rikkujate ligipääsu internetile. Aktsioonidest internetitsensuuri vastu ja võrguneutraalsuse poolt jõudis Quadrature järgmiste teemadeni nagu LOPPSI seadus, Euroopa telekomipakett ja ACTA. 2012. aastal pälvis Quadrature'i eestkõneleja ning üks asutajaist Jérémie Zimmermann Electronic Frontier Foundationi pioneeriauhinna (EFF Pioneer Award) ACTA-vastase tegevuse eest. Quadrature'i toetavad teised vaba tarkvara ja aktivismiorganisatsioonid, nende seas Electronic Frontier Foundation ja Vaba Tarkvara Fond (Free Software Foundation). Jérémie Zimmermanni kutsutakse sageli televisiooni ja intervjueeritakse, et näidata avalikkuse vastuseisu HADOPI seadusele ja Euroopa telekomipaketile. Organisatsiooni teine kaasasutaja on Philippe Aigrain, kes on kirjutanud kaks raamatut info ühisomandi teemal. Organisatsiooni nimi viitab ringi kvadratuurile, mis on lahendamatu matemaatiline probleem. Organisatsiooni sõnul on "infovoogu digiajastul võimatu seaduste ja tehnika abil tõhusalt kontrollida, kahjustamata avalikkuse vabadust ning majanduse ja ühiskonna arengut". Organisatsiooni tõmbab paralleeli ringi kvadratuuriga, millega inimesed sajandeid vaeva nägid, kuni mõistsid, et seda on võimatu lahendada algselt soovitud moel. "Who We Are" La Quadrature du Neti kodulehel "Squaring the Net : the debate is open". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. aprill 2013. Vaadatud 13. märtsil 2013. La Quadrature du Net : acte de résistance ? "La Quadrature ? "5 gus dans un garage" pour le cabinet d'Albanel". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. märts 2013. Vaadatud 13. märtsil 2013. https://www.eff.org/awards/pioneer/2012 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. aprill 2013. Vaadatud 13. märtsil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Assange 'The World Tomorrow' — Ep 8: Cypherpunks Part 1". Vaadatud 5.06.2012. http://www.laquadrature.net/en/faq-0 "La Quadrature du Net – Why the name "Squaring the net"?". Laquadrature.net. Vaadatud 12.09.2012. La Quadrature du Neti ametlik koduleht La Quadrature du Neti viki La Quadrature du Neti teadetetahvel La Quadrature du Net Twitteris
Alpes-de-Haute-Provence'i departemang

Alpes-de-Haute-Provence [alp dö otprov'aans] on departemang Prantsusmaa kagunurgas Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas. Departemangu eestikeelne mööndav nimevariant on Ülem-Provence'i Alpide departemang. Ta on nime saanud Provence'i ajalooliselt piirkonnalt ja Alpide mäestikult. Departemang jaguneb halduslikult: Alpes-de-Haute-Provence'i haldusüksuste loend Populations légales 2021 Departemangu valitsuse koduleht
Klaveriduo Anna Klas ja Bruno Lukk

Anna Klas ja Bruno Lukk oli eesti klaveriduo, mille moodustasid Anna Klas ja Bruno Lukk. Duo mängis aastatel 1943–1985. Duo esimene kontsert oli 1943. aastal Moskvas Tšaikovski-nimelises saalis. Hiljem on duo käinud paljudel Venemaa-turneedel. Duole on mitmed heliloojad kirjutanud spetsiaalselt lugusid, nt Eugen Kapp. Aastal 1947 pälvis duo Nõukogude Eesti preemia. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 228.
Klaveriduo Kai Ratassepp – Mati Mikalai

Klaveriduo Kai Ratassepp ja Mati Mikalai on eesti klaveriduo, mille moodustavad Kai Ratassepp ja Mati Mikalai. Duo esimene etteaste oli aastal 1998, mil esineti konkurssfestivalil "Con Brio". Hiljem on esinetud ja ka auhindu võidetud nt Kaunase ja Padova rahvusvahelistelt konkurssidelt. Duo repertuaaris on lugusid alates Mozartist tänapäeva autoriteni välja. Duo on mänginud palju Eesti heliloojate loomingut. 2000 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (Kai Ratassepp ja Mati Mikalai, erakordselt edukas esinemine rahvusvahelistel konkurssidel) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 228.
Tallinna Klaveriduo

Tallinna Klaveriduo on Eesti klaveriduo, mille moodustavad Nata-Ly Sakkos ja Toivo Peäske. Tallinna Klaveriduo alustas tegevust 1974. aastal Leningradi Konservatooriumis, kus Nata-Ly Sakkos ja Toivo Peäske täiendasid end kammeransambli assistentuur-stažuuris professor Tamara Fiedleri klassis. Duo astus esimest korda üles 9. jaanuaril 1975 Leningradi Konservatooriumi saalis, duo esimene Eesti-kontsert toimus Estonia Kontserdisaalis 2. detsembril 1975. Tallinna Klaveriduo on andnud kontserte Eestis, Soomes, Rootsis, Saksamaal, Inglismaal ning endise Nõukogude Liidu linnades, sh sellistes mainekates saalides nagu Peterburi Filharmoonia Suur ja Väike saal, Moskva konservatooriumi Väike saal ja Rahmaninovi saal, Stockholmi Konserthuset, Londoni Kings Place jt. Solistina on duo üles astunud Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri, Peterburi Sümfooniaorkestri, Uurali Filharmoonia Orkestri (Jekaterinburgis) ja Novosibirski Sümfooniaorkestriga. Dirigentidest on tehtud koostööd Eri Klasi, Kurt Wössi (Austria), Andrei Boreiko (Venemaa), Arvo Volmeri, Toomas Vaviloviga jt. Duo on osalenud Balti festivalil Stockholmis, Eesti Kultuuripäevadel Karlsruhes, Jyväskylä suvefestivalil, festivalidel „Nyyd“ ja „Klaver“ ning mitmetel rahvusvahelistel festivalidel Venemaal (Peterburi, Jekaterinburg, Nižni Novgorod, Novosibirsk), Gruusias (Thbilisi), Leedus (Šiauliai), Inglismaal (London) ja mujal. Lisaks on duo olnud festivali „Klaveriduode festival Tallinn 2000“ korraldaja. Tallinna Klaveriduo osaleba ka 2002. aastal loodud klaveriorkestris, kuhu kuuluvad veel lisaks klaveriduod Kai Ratassepp – Mati Mikalai, Piret Habak – Reet Ruubel Kopvillem ning Piret Väinmaa – Lauri Väinmaa. Klaveriduo repertuaaris on praktiliselt kogu oluline muusika kahele klaverile ja hulk teoseid neljale käele. Esiettekandele on toodud ligi 70 Eesti heliloojate teost, sh Jaan Rääts, Lepo Sumera, Raimo Kangro, Alo Põldmäe, Johan Tamverk, Mati Kuulberg jpt. 1990 Eesti muusika aastapreemia 2015 Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 553. Tallinna Klaveriduo. Eesti Muusika Infokeskus.