laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Capucine (värvus)

Capucine (prantsuse keeles capucine 'mungalill') on prantsuse keeles kasutatav värvinimetus, mis tähistab mungalille õie värvi roosakas-punakasoranži värvitooni. Värvus seostub kevadisuse, õrnuse ja magususega. Kasutatakse moes ja sisekujunduses, kuid ka õlivärvi värvuse nimetusena. Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab värvitooni vasteks toonivahemiku roosakaspunasest roosakasoranžini                         . Ostwaldi värvisüsteemi värvus Kress on capucine '​iga sarnanev pigem punakam oranž värvus. Selle värvuse heledama ja roosakama variandiga sarnanevad mingil määral prantsuskeelse värvinimetusega nacarat kirjeldatud toon, Pantone 2019. aastal aasta värviks valitud korallroosa toon 16-1546 Living Coral ja hele-korallpunane veebivärv Coral. Capucine. - pourpre.com Capucine. - Fermob Capucine. - Jardin Outdoor Furniture "Jackson Art Supplies". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. jaanuar 2021. Vaadatud 28. septembril 2023.
Nikolai Davõdenko

Nikolai Davõdenko (vene keeles Николай Владимирович Давыденко; sündinud 2. juunil 1981 Ukrainas Sjevjerodonetskis) on endine Venemaa profitennisist. Profikarjääri kestel jõudis ta 2006. aastal maailmatabeli kolmandale kohale, võitis 21 ATP turniiri, jõudis neljal korral suure slämmi turniiride poolfinaali ning võitis 2009. aasta ATP finaalturniiri. Davõdenko hakkas tennist mängima 7-aastaselt endast üheksa aastat vanema venna kõrval. 11-aastaselt läks venna juurde Volgogradi, kes töötas seal laste tennisetreenerina. 1996. aastal läksid vennaga kahekesi Saksamaale. Elasid seal kolm aastat ja proovisid saada saksa kodakondsust, aga ei saanud. 18-aastaselt võttis Nikolai endale vene kodakondsuse. ATP debüüdi tegi Davõdenko 2000. aastal Amsterdamis ja suure slämmi debüüdi 2001. aastal Austraalia lahtistel meistrivõistlustel. 2003. aastal jõudis ta esimese ATP turniiri võiduni Adelaide'is. Viimase turniirivõidu sai 2011. aastal Münchenis. Veel seitsmel turniiril jõudis ta finaali, viimati 2013. aastal Dohas. Profikarjääri lõpetas 2014. aastal. Davõdenko sai karjääri jooksul mitmeid kokkuleppemängude süüdistusi.
Capucine

Capucine ([kapysin], sünninimega Germaine Hélène Irène Lefebvre; 6. jaanuar 1928 – 17. märts 1990) oli prantsuse modell ja filminäitleja. Mängis aastail 1948–1990 36 filmis ja 17 TV-produktsioonis. Tuntuimad on tema komöödiarollid filmides "Roosa panter" (1963) ja "What's New Pussycat?" (1965). Capucine andmebaasis Internet Movie Database
Tilly Fleischer

Ottilie Fleischer (abielus Heuser, teises abielus Grote-Fleischer; 2. oktoober 1911 – 14. juuli 2005) oli Saksamaa kergejõustiklane. Ta esindas Saksamaas 1932. aasta suveolümpiamängudel Los Angeleses kolmel alal ja võitis odaviskes pronksmedali. Neli aastat hiljem võitis ta 1936. aasta olümpiamängudel Berliinis odaviskes kuldmedali. Frankfurdi linn kinkis talle olümpiavõidu tunnustuseks auto. Juba varases nooruses huvitas teda sport, algul võimlemine, kuid teismelisena hakkas ta tegelema kergejõustikuga. Ta treenis paljusid alasid, sealhulgas viievõistlust, odaviset, kettaheidet ja kuulitõuget. Tilly Fleischer hakkas spordiga tegelema kümneaastaselt. Sportlaskarjääri alguses oli ta edukas ka tennises (Frankfurti meister) ja käsipallis (Saksamaa meister Frankfurdi Eintrachtiga). Ta võistles ka Frankfurdi Eintrachti kergejõustiklasena. 1,68 m pikkusena oli tal võistluskaal 66 kg. Pärast 1936. aasta olümpiamänge lõpetas ta sportlaskarjääri. Ta oli skulptor Arno Brekeri alastimodell Kolmanda Reichi ajal. Pärast Teist maailmasõda oli Fleischer kahe nahktoodete kaupluse omanik, Lahris/Schwarzwaldis ja Kehlis. Tal oli esimesest abielust kaks tütart. Kuulujutud selle kohta, kes oli ühe tema tütre isa, ilmusid 1966. aastal pärast seda, kui tema tütar Giselle väitis ühes raamatus, et on Adolf Hitleri tütar. Tilly Fleischer ROK-i veebilehel Tilly Fleischer World Athletics veebilehel Tilly Fleischer Olympedia.org veebilehel Tilly Fleischer Track and Field Statistics veebilehel Tilly Fleischer Munzinger.de veebilehel
Hiidsikk

Hiidsikk (Ergates faber) on siklaste sugukonda kuuluv mardikaline. Perekonna ainus liik. Levinud Kesk-Euroopas. Üks Euroopa suurimaid mardikaid (valmiku pikkus 27 kuni 60 millimeetrit, tõugul 6–8 cm). Leitud Lätis, Eestis pole vaadeldud.
Liu Shiying

Liu Shiying (hiina keeles 刘诗颖; sündinud 24. septembril 1993) on Hiina odaviskaja. Ta on esimene Aasia sportlane, kes on võitnud naiste odaviskes olümpiakulla. Liu sündis Mupingi maakonnas Yantais Shandongi provintsis. Liu võistles teismelisena kergejõustikus ja saavutas Hiina linnamängude võiduga üleriigilise silmapaistvuse. 2012. aasta juunioride riigi meistrivõistluste võiduga tõusis ta maailma juunioride edetabeli tippu isikliku rekordiga 57.52 m. Ta osales 2012. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel kergejõustikus esisportlasena ja saavutas kvalifikatsiooniringis oma parima tulemuse 58,47 meetrini. Ta parandas finaalis taas 59.20 meetrini ja juhtis kuni viimase vooruni, mil rootslanna Sofi Flinck viskas isikliku rekordi 61.40 m, mis lükkas Liu hõbemedali positsioonile. Ta oli kuu aega varem võitnud 2012. aasta Aasia juunioride kergejõustikumeistrivõistlustel kuldmedali. Liu liikus järk-järgult paremate tulemusteni. Ta oli 2012. aasta Hiina kergejõustikumeistrivõistlustel kuues, seejärel tõusis 2013. aasta 12. Hiina rahvusmängudel isikliku rekordiga 60.23 m neljandaks – see oli tema esimene vise kaugemale kuuekümnest meetrist. Ta ei võistelnud 2014. aastal suurvõistlusel, kuid uus parim vise 62.72 m andis talle seni kõrgeima koha maailma edetabelis (21. koha olles Aasia mängude võitja Zhang Li taga). Ta saavutas rahvusvahelisel tasemel võidu 2015. aasta Aasia kergejõustiku meistrivõistlustel, võites Hiinale kuldmedali meistrivõistluste rekordiga 61.33 m, ületades kaasmaalase Li Lingwei 2013. aastal visatud rekordi. 6. augustil 2021 võitis ta Tokyo suveolümpiamängudel naiste odaviske kuldmedali 66.34 meetriga, olles sellega esimene asiaat, kes on võitnud naiste odaviske olümpiakulla, ja teine ​​Hiina sportlane, kes krooniti olümpiavõitjaks kergejõustikus. Liu Shiying ROK-i veebilehel Liu Shiying Teemantliiga veebilehel Liu Shiying World Athletics veebilehel Liu Shiying Olympedia.org veebilehel Liu Shiying Track and Field Statistics veebilehel
Korhoneni limanutt

Korhoneni limanutt (Hygrophorus korhonenii) on limanutiliste sugukonda limanuti perekonda kuuluv seeneliik. Teda võib leida okas- ja segametsadest. Oliiv-limanutist ja kitse-limanutist eristab teda selge valge krae. Korhoneni limanutt andmebaasis eElurikkus.
Hugo Raudsaar

Hugo Raudsaar (14. jaanuar 1923 Leevi – 17. november 2006) oli eesti astronoom ja astronoomia populariseerija. 1942 – Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasium 1944 – Tartu Õpetajate Seminar 1950 – Tartu Ülikool (matemaatika-loodusteaduskond), astronoomi kvalifikatsioon 1962 – füüsika-matemaatikateaduste kandidaat 1972 – vanemteaduri kutse Ta töötas Tartu tähetornis. Aastatel 1959–1985 vaatles asteroidide ja komeetide liikumist. Ta jälgis 42 komeeti ja 230 asteroidi ning tegi neist kokku üle 1800 foto. Jätkas tööd Tartu tähetornis ka pärast uue observatooriumi valmimist Tõraveres. Tema 1986. aastal tehtud foto Halley komeedist on viimane Tartu tähetornis tehtud teaduslik vaatlus üldse. Hugo Raudsaar asutas Tartu tähetorni astronoomiaringi. Temalt on trükis ilmunud 86 tööd, sealhulgas 2 raamatut ja 210 astronoomiat tutvustavat ajakirjandusartiklit, ta esines raadio- ja televisioonisaadetes. 1963. rajas Lasva valda oma kodutallu Tõutsimäe külatähetorni, kus pidas astronoomia-, matemaatika- ja füüsikaloenguid. Aastail 1969–1975 oli ta Tartu Tähetorni kalendri peatoimetaja, 1968–1976 osales ENE koostamisel. Aastail 1951–1989 oli Üleliidulise Astronoomia ja Geodeesia Ühingu Eesti Osakonna tegevliige. 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk "Vaadelgem planeete" (Tallinn, 1969) "Pilk tähistaevale" (Tallinn, 1975) "Komeedi Neuimin 1 liikumise uurimine ajavahemikus 1931-1948"; a BITA, k 7, lk 221-232, 1959 (vene keeles) "Komeedid ja asteroidid. Tähetorni kalender 1973. aastaks" (Tallinn, 1972) "Halley komeedi vaatlused Tartus" (Tartu, 1987) Autobiograafia Tartu Tähetorn Tartu Tähetorni Astronoomiaring
Melilla lennujaam

Melilla lennujaam (hispaania Aeropuerto de Melilla; IATA: MLN, ICAO: GEML) asub Melilla eksklaavis Hispaanias ja jääb linnasüdamest 4 km edelasse. Málaga lennujaam
Ion Druță

Ion Druță (ka Ion Drutse; 3. september 1928 Horodiște – 28. september 2023 Moskva) oli Moldova kirjanik. Ta sündis Gorodištšes (praegu Moldova Vabariigi Donduseni rajoon) talupojaperes. Lõpetas metsanduskooli, töötas külanõukogu sekretärina ja oli 1947–1951 sõjaväeteenistuses. Oli VLKSMi liige 1945–1956. Ta lõpetas 1957. aastal Moskva Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi kõrgemad kirjanduskursused. Tema loomingust on eesti keeles Loomingu Raamatukogus ilmunud jutustus "Ühe doina jälgedes" (tõlkinud Aleksander Kurtna, 1963), kirjastuses Eesti Raamat 1978. aastal lasteraamat "Koolijutte" (tõlkija Lea-Muti Rosin) ja 1988. aastal ajalooline romaan "Valge kirik" (tõlkija Ülo Tootsen). Suure osa Druță loomingust moodustasid näidendid. Alates 1969. aastast elas Moskvas, kus ta ka 28. septembril 2023 95-aastasena suri. "Casa mare" (Raadioteater, lavastaja Raido Murss; 1963) "Meie nooruse linnud" (Eesti Draamateater; esietendus 1973) "Pühamast püham" (Vanemuine, lavastaja Kaarin Raid; esietendus 1977) "Maa ja päikese nimel" (Ugala, lavastaja Kaarin Raid; esietendus 1982) 1960 – Tööpunalipu orden 1978 – Rahvaste Sõpruse orden 1984 – Tööpunalipu orden 1988 – Lenini orden 1990 – Rumeenia Akadeemia auliige 1992 – Moldova Teaduste Akadeemia liige 1993 – Vabariigi orden (Moldova) "Ion Druță s-a stins din viață. Ministerul Culturii anunță că vestea despre trecerea în neființă a scriitorului a fost făcută de nepoata acestuia" (rumeenia keel). Vaadatud 29. septembril 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Kiirendus

Kiirendus (tähis a → {\displaystyle {\vec {a}}} ) on vektoriaalne füüsikaline suurus, mis väljendab kiiruse muutumist ajaühiku kohta. Kiirenduse dimensioon on LT–2, kus L on pikkus ja T aeg. Kiirenduse mõõtühik SI-süsteemis on meeter sekundi ruudu kohta (m/s2 ehk m·s–2), Kiirendus võib olla nii positiivne kui ka negatiivne. Negatiivset kiirendust nimetatakse ka aeglustuseks. Kiirendust mõõdetakse kiirendusanduriga. Hetkiirenduse a → {\displaystyle {\vec {a}}} saab matemaatiliselt avaldada kiirusvektori v → {\displaystyle {\vec {v}}} esimese tuletisena või kohavektori r → {\displaystyle {\vec {r}}} teise tuletisena aja t {\displaystyle t\!} funktsioonina: a → = d v → d t = d 2 r → d t 2 {\displaystyle {\vec {a}}={\frac {d{\vec {v}}}{dt}}={\frac {d^{2}{\vec {r}}}{dt^{2}}}} . Newtoni teise seaduse kohaselt on kiirendus võrdeline punktmassile (või kehale) mõjuva jõuga. Kiirendusvektori a → {\displaystyle {\vec {a}}} saab kiirenevalt liikuva masspunkti trajektoori igas punktis lahutada trajektoori puutuja sihiliseks tangentsiaalkiirenduseks ning sellega risti olevaks normaalkiirenduseks ehk tsentrifugaalkiirenduseks. Tangentsiaalkomponent iseloomustab kiiruse arvväärtuse muutumist ja normaalkomponent kiirusvektori sihi muutumist. Sirgjoonelise liikumise korral on kiirenduse normaalkomponent null. Kui seejuures kiiruse muut (kiiruse kahe väärtuse vahe) on võrdsete ajavahemike puhul ühesuurune, siis on tegemist ühtlase ehk konstantse kiirendusega. Kui kiirust kujutada aja ja kiiruse koordinaatteljestikus, siis kiirenduse absoluutväärtus mingil hetkel on võrdne graafiku joone puutuja tõusuga sellel hetkel. Ühtlaselt kiirenev liikumine
Terje Heido

Terje Heido-Rosenberg (aastani 1984 Terje Heido, 1984–1995 Terje Randaru; sündinud 17. detsembril 1962 Tartus) on eesti näitleja, laulja (sopran) ja solfedžoõpetaja. Ta lõpetas 1978 Tartu I Lastemuusikakooli viiulierialal (õpetaja Kai Rebane), 1985 Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli lauluerialal (õp Aino Kõivu klass), 2005 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia koolimuusika erialal ja 2007 samas magistriõppe (juhendajad Airi Liimets ja Ene Üleoja). Heido oli 1983–1992 Vanemuise teatri näitleja ja koorilaulja, ta on mänginud peaosi lastelavastustes ja kõrvalosi muusikalavastustes. Aastast 1987 on ta Eesti Teatriliidu liige. Aastast 1992 on ta Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli noorteosakonna solfedžoõpetaja. Punamütsike (Jevgeni Švartsi "Punamütsike", 1984) Saabastega kass (August Kitzbergi "Saabastega kass", 1984) Musja (Tihhon Hrennikovi "Valge öö", 1984) Ira (Genrich Rjabkini "Selles tüdrukus midagi on", 1985) Maret (Ago-Endrik Kerge, "Aeg tulla, aeg minna", 1986) Julja (Vladimir Arro "Mööda sissetallatud rada", 1987) Banquo poeg (W. Shakespeare’i "Macbeth", 1987) Liisa Golding (Hendrik Lindepuu "Kas teda hoida saab?", 1988) Kinny (M. Rakesi "Mõrased", 1988) Uni ja Kaste (Engelbert Humperdincki "Hansuke ja Greteke", 1989) Tüdruk (Mihaly Kornise "Hoorattaring", 1990) Tema isa oli elektriinsener ja ema raamatupidaja. Tema abikaasa on Tiit Rosenberg.
2022. aasta rünnak Nova Kahhovkale

11. juulil 2022 alustasid Ukraina väed 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse raketirünnakut Venemaa okupeeritud Nova Kahhovka linnale. Venemaa teatas, et Ukraina kasutas operatsiooniks HIMARS-rakette, olles hiljuti omandanud need USA-lt. Linna sihtmärke tabasid suured plahvatused, mis hävitasid laskemoonalao. Videod näitasid, et "tohutu tulekera" tõusis sihtmärgist välja. Ukraina väitel sai surma 52 Vene sõdurit ja 12 ohvitseri, sealhulgas 22. armeekorpuse kindralmajor Artem Nasbulin. Ukraina relvajõudude Lõuna väejuhatus teatas, et raketi- ja suurtükiväeüksuste tulemuste põhjal kaotas vaenlane 52 sõdurit, haubitsa Msta-B, miinipilduja ning seitse soomus- ja muud sõidukit ning laskemoonadepood Nova Kahhovkas." Venemaa ametnikud ja riiklikud uudisteagentuurid teatasid, et hukkus vähemalt seitse inimest ja umbes 70 sai haavata, sealhulgas tsiviilisikud, ning kannatada said laialt levinud tsiviilobjektid, sealhulgas turg, apteek ja kirik, laod ja majad. Kahhovka rajooni sõjaväelis-tsiviilvalitsuse üks venemeelne ametnik ütles, et mitu inimest on endiselt hoonete varemete all lõksus. Neid väiteid ei ole sõltumatult kinnitatud. Ukraina pressiesindaja Serhi Hlan ütles, et teated rünnakus kahjustada saanud haiglate ja elurajoonide kohta on osa Venemaa propagandast ning paljud linna tsiviilisikud on rahul mõttega, et Ukraina väed on linnale lähemal. Ta suurendas ka Venemaa väidetavat hukkunute arvu 200 hukkununi. 2022. aasta Hersoni vasturünnak Kahhovka paisu purustamine Balmforth, Tom; Polityuk, Pavel (12. juuli 2022). "Ukrainian rockets hit Russian-controlled area as Kyiv readies southern counter-attack". Reuters. Vaadatud 12. juulil 2022. "В окупованій Новій Каховці лунають потужні вибухи". Українська правда (ukraina). Vaadatud 12. juulil 2022. "Ukrainian strike on Russian-held town attributed to US-supplied missile". the Guardian. 12. juuli 2022. Vaadatud 14. juulil 2022. Cole, Brendan (12. juuli 2022). "Russian general killed with U.S.-supplied missiles, Ukraine says". Newsweek. Vaadatud 12. juulil 2022. "Ukraine strikes Russian ammo depot near Kherson, sets off massive explosion". UPI. Vaadatud 12. juulil 2022. "Ukraine claims arms depot attack in occupied Kherson with Himars rockets". BBC News (Briti inglise). 12. juuli 2022. Vaadatud 12. juulil 2022. Cole, Brendan (12. juuli 2022). "Russian General Killed With U.S.-Supplied Missiles, Ukraine Says". Newsweek.
Tulistamine Soloti sõjaväepolügoonil

15. oktoobril 2022 toimus Venemaal Belgorodi oblastis Valuiki rajoonis Soloti lähedal sõjaväepolügoonil massitulistamine. Kaks relvastatud meest avasid tule sõdurite pihta, tappes 11 ja vigastades 15 inimest. Rünnak algas, kui kaks SRÜ riigist pärit sõdurit avasid tule üksuse isikkoosseisu pihta. Pärast 11 inimese tapmist ja 15 vigastamist hukkusid nad vastutules. Rünnak toimus sõjaväe polügoonil. Readovka sõnul olid hukkunud sõdurid, peamiselt Ukrainasse saatmiseks valmistuvad vabatahtlikud, läbimas tulistamise ajal tuleõppust. Associated Press teatas, et tulistamine toimus sõjaväe lasketiirus. Venemaa kaitseministeeriumi teatel "toimus rünnak "erioperatsiooniks" valmistuvate vabatahtlike tuleõppuse käigus. Ühe SRÜ riigi terroristid tulistasid üksuse isikkoosseisu pihta käsirelvadest, mõlemad laskurid said vastutules surma." Ametnikud ütlesid, et nad alustavad juhtumi suhtes kriminaaljuurdlust. Venemaa meediaveebisait ASTRA teatas, et tulistajad olid moslemitest Tadžikistani kodanikud ja nad läksid teiste sõduritega tülli selle üle, kas sõda Ukrainas oli "püha" (tadžiki seisukoht on, et ainus õiglane sõda on moslemite sõda uskmatute vastu). Tulistamine algas pärast seda, kui kolonelleitnant kirjeldas Allahit kui "tossikest" ja "argpüksi". "Uurimiskomiteele lähedane allikas" ütles RBK-le, et kurjategijad on sündinud 1998. ja 1999. aastal. Ühe väidetava tulistaja isa kinnitas RFE/RL-ile, et tema poeg suri nädalavahetusel, kus tulistamine toimus. Tulistaja vend ütles RFE/RL-ile, et tema vend oli "tavaline migrant", kes rändas mitu kuud tagasi Moskvasse Lõuna-Tadžikistanist. Tadžikistani välisministeerium teatas, et nad uurivad teateid selle kohta, et nende kodanikud olid rünnakuga seotud. "Стрельба в белгородской воинской части: что известно на данный момент — Bel.ru". bel.ru (vene). Vaadatud 15. oktoobril 2022. "В Белгородской области на полигоне расстреляли более десяти мобилизованных россиян, – СМИ". ФОКУС (vene). 15. oktoober 2022. Vaadatud 15. oktoobril 2022. "Volunteer soldiers opened fire on other troops during training in Russia". NPR. Associated Press. 15. oktoober 2022. Vaadatud 15. oktoobril 2022. "Russia military range shooting leaves 11 dead, 15 wounded". AP NEWS (inglise). 15. oktoober 2022. Vaadatud 15. oktoobril 2022. "Минобороны РФ подтвердило расстрел военных на полигоне в Белгородской области". govoritmoskva.ru. Vaadatud 15. oktoobril 2022. "На полигоне Западного военного округа в Белгородской области совершен теракт". Readovka. 15. oktoober 2022. "Mass shooting at a Russian training ground The Russian defense ministry reports 11 dead in a shooting within a military unit in Belgorod. Unofficial sources say the number may be twice as high". Meduza (inglise). Vaadatud 18. oktoobril 2022. "Volunteer fighters from Tajikistan opened fire at shooting range in Russia - report". akipress.com. Vaadatud 18. oktoobril 2022. "Dushanbe Probes Reports That Tajik Nationals Were Involved In Deadly Russia Shooting". RadioFreeEurope/RadioLiberty (inglise). Vaadatud 18. oktoobril 2022.
Lipno maakond

Lipno maakond (poola keeles powiat lipnowski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonna idaosas. Maakonna keskus asub Lipno linnas. Lipno maakond moodustati 1793. aastal. Maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid loodi uuesti 1999. aastal haldusreformi käigus. Maakonnas on kolm linna: Dobrzyń nad Wisłą, Lipno ja Skępe. Lipno maakonnas on kaheksa valda: Bobrowniki vald Chrostkowo vald Dobrzyń nad Wisłą vald Kikółi vald Lipno vald Skępe vald Tłuchowo vald Wielgie vald Lipno Encyklopedia PWN. Vaadatud 29. septembril 2023
Andrei Trošev

Andrei Trošev (sündinud 5. aprillil 1962 Leningradis) on Venemaa sõjaväelane, erupolkovnik, siseministeeriumi ja kaitseministeeriumi töötaja ning Nõukogude-Afganistani sõja, Teise Tšetšeenia sõja ja Venemaa sõjalise sekkumise Süüria kodusõtta veteran. Teenete eest omistati talle Venemaa kõrgeim aunimetus, Venemaa kangelane. 2023. aasta 14. juulil teatas Vladimir Putin, et ta soovib, et Trošev asendaks Jevgeni Prigožinit Wagneri grupi juhina pärast Prigožini lühiajalist mässu 2023. aasta juunis. 2023. aasta 29. septembril tegi Vladimir Putin Troševile ülesandeks vabatahtlike üksuste juhtimise Ukraina sõjas. Ühendkuningriigi kaitseministeeriumi andmeil võidakse endist Wagneri komandöri Troševit pidada tõenäoliselt reeturiks, kes veenis wagnerlasi minema üle VF kaitseministeeriumi alluvusse. Guy Faulconbridge (14. juuli 2023). "Andrei Troshev: who is Wagner mercenary Putin wants to replace Prigozhin?" [Andrei Trošev: kes on see Wagneri palgasõdur, keda Putin tahab Prigožini asemele?]. Reuters (inglise). Vaadatud 29. septembril 2023. "Putin charges former Wagner member to lead volunteers fighting in Ukraine" [Putin määrab endise Wagneri liikme juhtima Ukrainas võitlevaid vabatahtlikke]. dw.com (inglise). DW. 29. september 2023. Vaadatud 29. septembril 2023. "UK: Former Wagner commander who met Putin likely seen as 'traitor'". dw.com (inglise). DW. 30. september 2023. Vaadatud 30. septembril 2023.
Inowrocławi maakond

Inowrocławi maakond (poola powiat inowrocławski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonna lõunaosas. Maakonna keskus asub Inowrocławi linnas. Inowrocławi maakond moodustati 1772. aastal. Maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid loodi uuesti 1999. aastal haldusreformi käigus. Maakonnas on viis linna: Gniewkowo, Inowrocław, Janikowo, Kruszwica ja Pakość. Inowrocławi maakonnas on kaheksa valda: Dąbrowa Biskupia vald Gniewkowo vald Inowrocławi vald Janikowo vald Kruszwica vald Pakośći vald Rojewo vald Złotniki Kujawskie vald Inowrocław Encyklopedia PWN. Vaadatud 29. septembril 2023
Herma Bauma

Hermine Leopoldine Bauma (23. jaanuar 1915 Viin – 9. veebruar 2003 Viin) oli Austria kergejõustiklane, kes võistles peamiselt odaviskes. Ta tegutses ka käsipallurina. Ta oli 161 cm pikk ja tema võistluskaal oli 68 kg. Bauma võistles Austria eest 1948. aasta suveolümpiamängudel Londonis, kus ta võitis odaviskes kuldmedali. Bauma sattus odaviskajaks juhuslikult: ta tuli Austria meistriks 1931. aastal 16-aastaselt pärast vaid ühekuulist treeningut. 1. augustil 1934 tuli Herma Bauma tollal maailmameistrivõistlusteks peetud naiste maailmamängudel 40.30-ga teiseks, 1936. aastal olümpiamängudele Berliini pääses ta uue Euroopa rekordiga 45.71. Tema võistlust mõjutas küünarnukivigastus ja pronksmedalist jäi tal kümne sentimeetrit puudu, tulemusega 41.66 pidi ta leppima neljanda kohaga. 18. oktoobril 1943. aastal esitas ta avalduse NSDAP liikmeks astumiseks ja võeti vastu sama aasta 1. novembril (liikmete arv 9 640 467). Olümpiamängudel Londonis 31. juulil 1948 tuli ta 45.57-ga olümpiavõitjaks (see tulemus oli toona olümpiarekord). Tema ettevalmistused nendeks mängudeks ei olnud kulgenud ootuspäraselt, kuna mandlilõikus ja veremürgistus olid teda nädalaid treeningutest eemal hoidnud ning ta oli ka Viini Kaiser Franz Josefsi haiglast südamekahjustusega välja kirjutatud. Austria meeskonna teekond spetsiaalsete vagunitega (aga puidust pinkidega) Ostendesse ja sealt Doveri kaudu Londonisse kestis 32 tundi. Bauma püstitas kaks maailmarekordit (29. juunil 1947 Viinis 48.21 ja 12. septembril 1948 Viinis 48.63). Augustis 1950 võitis ta Brüsseli Euroopa meistrivõistlustel 43.87 meetriga hõbemedali. Pärast 1952. aasta olümpiamänge Helsingis, kus ta tuli 42,54-ga üheksandaks, loobus ta tippspordist. Bauma suri Viinis 88-aastaselt. Herma Bauma ROK-i veebilehel Herma Bauma Olympedia.org veebilehel Herma Bauma Track and Field Statistics veebilehel Herma Bauma World Athletics veebilehel
Brodnica maakond

Brodnica maakond (poola keel powiat brodnicki) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonna idaosas. Maakonna keskus asub Brodnica linnas. Brodnica maakond moodustati 1920. aastal. Maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid loodi uuesti 1999. aastal haldusreformi käigus. Maakonnas on kolm linna: Brodnica, Górzno ja Jabłonowo Pomorskie. Brodnica maakonnas on üheksa valda: Bartniczka vald Bobrowo vald Brodnica vald Brzozie vald Górzno vald Jabłonowo Pomorskie vald Osieki vald Świedziebnia vald Zbiczno vald Brodnica Encyklopedia PWN. Vaadatud 29. septembril 2023
Girji

Girji (vene keeles Гирьи) on küla Venemaal Kurski oblastis Belaja rajoonis. Küla asub ligikaudu 12,5 km kaugusel Vene-Ukraina piirist ja 110 km kaugusel Kurskist lõunaedelas. Elanike arv oli 2010. aasta seisuga 1465. 2023. aasta 28. septembril sai droonitabamuse küla lähedal asuv radarijaam. База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России» "Media: Ukrainian strike destroys radar station in Russia's Kursk region" [Meedia: Ukraina õhurünnak hävitas radarijaama Venemaa Kurski oblastis]. kyivindependent.com (inglise). The Kyiv Independent. 29. september 2023. Vaadatud 29. septembril 2023.