laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Linnuse tänav (Narva)

Linnuse tänav on tänav Narvas Kalevi linnaosas. Algab Madise tänavast, kulgeb Narva jõe kallast mööda ja ristub Peterburi maanteega. Tänava pikkus on umbes 600 m. Enne Teist maailmasõda oli samas piirkonnas 3. Kalda tänav. Tänav sai oletatavasti nime Hermanni linnuse järgi.
Raudsilla tänav

Raudsilla tänav on tänav Narvas Joaoru linnaosas. Tänav algab Madise tänava jätkuna, ristub Kiriku ja Juhkentali tänavaga ning jätkub Kalda tänavaga. Tänava pikkus on 445 meetrit. 1912. aasta linnaplaanil on tänava nimi Shuwalowi uulits (Šuvalovi tänav, vene keeles улица Шувалова). 1929. aasta linnaplaanil on selle tänava nimi Raudsilla tänav. Tänav jätkus 2. Kalda tänavaga. Aastatel 1978–1994 kandis tänav Nõukogude Liidu kangelase Konstantin Orgini nime (vene keeles улица имени К. Оргина). 25. oktoobril 1994 taastati Narva Linnavalitsuse korraldusega nr 977-k tänava varasem nimi. Tänav on nime saanud üle Narva jõe ehitatud raudteesilla järgi. 2016. aastani oli aadressil Raudsilla tänav 1 Narva Juhkentali Kooli hoone. Svetlana Andrejeva. Narva tänavad 17.-21. sajandi linnakaartidel.–Narva Muuseumi Toimetised, nr. 7, 2007, lk. 108-127. Narva Linnavalitsuse korraldus nr 977-k
Obinitsa Põhikool

Obinitsa Põhikool oli põhikool Võru maakonnas Meremäe vallas Obinitsa külas. 2004. aastal ühendati Obinitsa Põhikool Meremäe Põhikooliga ja nende baasil moodustati Meremäe-Obinitsa Põhikool. Õppetöö toimus kahes koolimajas: Obinitsa ja Meremäe koolimajas. 2008 suleti Obinitsa koolimaja. 2010 liideti Meremäe-Obinitsa Põhikool ja Meremäe Lasteaed "Tsirgupesäkene" kool-lasteaiaks nimega Meremäe Kool. Koolil oli oma muuseum. Kool on kandnud ka nime Obinitsa 8-klassiline kool.
Ripplagi

Ripplagi on sekundaarne lagi, mis on riputatud peamise lae alla. Ripplagesid kasutatakse eelkõige kahjustuste, torude ja juhtmete varjamiseks. Algselt tehti ripplagesid põhiliselt valgetest plaatidest, kuid uuendusega kaasnes terve hulk mitmesuguseid valikuid suurustes, värvides, materjalides, kujundites, mustrites ja tekstuuris. Arhitektuuriakustika jaoks kasutatavatel ripplagedel on aastate jooksul märkimisväärselt paranenud heli neeldumine. See on saavutatud isolatsiooni (sound batts e SABS) lisamisel paneeli ette, mis hoiab ümbritsevaid ruume vaiksena. Sisekeskkonna kvaliteeti mõjutavad ventilatsioon, lenduvate orgaaniliste ühendite heitkogused, valgustus, termilise süsteemi kontroll, soojustamine, päevavalguse kasutamine loomulikuks valgustuseks ja akustika. Ripplae eelis on kergesti eemaldatavad laepaneelid, mis võimaldavad kiiret juurdepääsu ja lihtsustavad oluliselt parandusi või ümberehitust. Vanemates majades, mida on aja jooksul mitu korda renoveeritud, ei ole sugugi haruldane, et ripplagi on paigaldatud ühe renoveerimisega ning teisega eemaldatud. Ripplae paigaldamine ei ole kulukas ning pikendab aega suurte renoveerimiste vahel. Üks puudus on madalam lagi. Ripplaed peidavad üldiselt palju funktsionaalseid ja strukturaalseid hooneelemente ning loovad esteetilise paradigma, mis taunib funktsionaalsete süsteemide kasutamist.
Tartu Kaubandus- ja Ärinduskeskkool

Tartu Kaubandus- ja Ärinduskeskkool oli 1910–1944 Tartus tegutsenud kool. 1910–1923 Tartu Kaubanduskool 1923–1924 Tartu II Kommertskool 1924–1936 Tartu Ühiskommertsgümnaasium 1936–1937 Tartu Kaubandus- ja Kaupmeestekool 1937–1944 Tartu Kaubandus- ja Ärinduskeskkool Tartu Kommertsgümnaasium https://web.archive.org/web/20160406065748/https://www.archivesportaleurope.net/ead-display/-/ead/pl/aicode/EE-RA/type/fa/id/ERA.3163 (vaadatud 06.04.2016)
Konstantin Orgin

Konstantin Orgin (vene keeles Константин Петрович Оргин; 10. juuli 1910 Saveljevka küla, Orenburgi oblast – 5. oktoober 1964 Kumertau, Baškiiri ANSV) oli Suures Isamaasõjas osaleja, Leningradi rinde 11. laskurdiviisi 219. laskurpolgu 3. kuulipildujate roodu kuulipildujalahingupaari esimene number, Nõukogude Liidu kangelane, nooremseersant. Konstantin Orgin võeti 28. juulil 1941 Punaarmeesse ja osales Suure Isamaasõja lahingutes alates 1941. aasta augustist. 1943. aastal sai temast Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei liige. 28. juulil 1943 sai ta haavata. 1944. aasta veebruaris osales ta Narva pealetungis. Lahingutes üles näidatud sõjalise vapruse eest sai ta Punatähe ordeni. Teda autasustati ka medaliga Leningradi kaitsmise eest ja Suure Isamaasõja võidu medaliga. 5. oktoobril 1944 anti talle Nõukogude Liidu kangelase aunimetus. Pärast Teist maailmasõda töötas ta kolhoosi esimehena ja ettevõttes Baškirugol. Konstantin Orgin on maetud Kumertausse. Tema järgi olid nimetatud tänavad Kumertaus ja Narvas (Konstantin Orgini tänav aastatel 1978–1994). Герои страны
Eesti Skaudisõprade Selts

(Eesti) Skaudisõprade Seltse on olnud Eestis ja välismaal: Tallinna Skaudisõprade Selts Tartu Skaudisõprade Selts Hamiltoni Eesti Skaudisõprade Selts Toronto Eesti Skaudisõprade Selts
Jõhvi Gümnaasium

Jõhvi Gümnaasium on riigigümnaasium Ida-Virumaal Jõhvi linnas. Kool alustas tegevust 2015. aastal. 2019. aasta kevade seisuga õppis koolis 430 õpilast. Jõhvi Gümnaasium on kakskeelne. Lisaks 100% eestikeelsele õppekavale on võimalik õppida ka õppekava järgi, milles 60% aineid õpetatakse eesti ja 40% vene keeles. Kevad 2019 seisuga õpib täielikult eestikeelse õppekava järgi 175 õpilast 430st. Kooli hoolekogu leiab, et 2021/22. õppeaastast kooli astuvad noored võiksid haridust omandada ainult eesti keeles. Jõhvi Gümnaasiumi hoone projekteeris arhitekt Maarja Nummert. Ehitust alustati 2014. aastal. Ümara kujuga hoones on trepid vaid teiselt kolmandale korrusele minemiseks, esimeselt teisele minemiseks on kaldteed. Koolimajas puudub aula, mida asendab hoone keskel asuv klaaslaega aatrium. Hoone katusel asub avatud terrass. Gümnaasium kasutab ühiselt kõrvalasuva põhikooliga spordihoonet, kööki ja raamatukogu. "Jõhvi riigigümnaasiumi hoolekogu tahab vaid eestikeelset õpet ülejärgmisest aastast" ERR, 29. aprill 2019 Helen Sulg. Õppekeeled Jõhvi Gümnaasiumi kodulehel, 29. mai 2015. Jõhvi Riigigümnaasium Uus gümnaasium Jõhvi vallavalitsuse kodulehel. Jõhvi uus gümnaasiumihoone ei meenuta üldse kooli TV3 uudised, 31. august 2015. Jõhvi Gümnaasiumi koduleht
Vabadussõja Ajaloo Komitee

Vabadussõja Ajaloo Komitee oli 1926–1940 tegutsenud komitee, mille eesmärk oli põhjalikult uurida Eesti Vabariigi loomisega ja Vabadussõjaga seonduvaid sündmusi 1917–1920. Komitee asutati 16. juunil 1926 Vabariigi Valitsuse vastu võetud seadluse alusel. Komiteel oli juhatus ja töökomisjon. Juhatuse ülesannete seas olid anda üldisi juhtnööre; esimene juhatuse juhataja oli Jaan Soots. Töökomisjon täitis sisulisi ülesandeid. 15. augustil 1928 kinnitatud koosseisu järgi kuulusid komitee juhatusse: komitee juhataja (ohvitser), komitee juhataja I abi (ohvitser) ja komitee juhataja II abi (ametnik) ning töökomisjoni: töökomisjoni juht (kolonelleitnant), töökomisjoni juhi abi (major), 4 töökomisjoni liiget (kaptenid), ajutised tööjõud, I järgu joonestaja (vabapalgaline), I järgu kirjutaja (vabapalgaline) ja 2 II järgu masinakirjutajat (ühtlasi ka kirjutajad, vabapalgalised). Komitee juhatusse kuulusid Jaan Soots, Nikolai Reek, Jüri Uluots, Aleksander Tõnisson, Hendrik Sepp. Komitee esimehel olid diviisiülema õigused. 1934 moodustati komitee juurde Mälestuste Kogumise toimkond, mille juhataja oli Oskar Kurvits. Kitsad, õhuvaesed ja tolmused arhiiviruumid tekitasid ohvitseridel hingamisorganite haigusi. 2/3 koosseisust olid kopsu- ja kurguhaiged. Tervislikel põhjustel puuduti sageli ametist. Jalajas suri kopsutiisikusse, Kurvits ja Rägo põdesid samuti kopsutiisikust, Tuvikene pikaldast kurgu katarri ja Simmo kroonilist kopsutorude katarri. Hengo Tulnola hinnangul Vabadussõja arhiiv oli kunstlikult ja kooskõlastamatult moodustatud Kõrgema Sõjakooli 1. lennu kuue lõpetanu poolt nii, et igamees üsna põgusal sorimisel valis Sõjavägede Staabi arhiivist staapide ja väeosade kirjakogudest välja ja eraldas "Vabadussõja arhiivi" teda tema lõputöö teema seisundilt huvitavaid toimikuid, eeskätt operatiivsisulisi. Need toimikud inventariseeriti "Vabadussõja arhiivi" põhinimistusse, mispuhul aga hulgaliselt toimikuid sattus võõrastesse fondidesse. N-ö vähemtähtsad toimikud jäid segipaisatult Sõjavägede Staabi keldrisse hunnikusse. Sealt visati neist märkimisväärne osa koguni ahjukütteks, sest "arhiivihoidja pidas neid asjatundjate poolt hävitamisele määratuteks". Komitee väljaandel ilmus populaarteaduslik kaheköiteline "Eesti Vabadussõda 1918–1920" (1. köide 1937 ja 2. köide 1939). Komitee kavatses anda välja ka Vabadussõda käsitlevat teaduslikku koguteost, ent see jäi Teise maailmasõja puhkemise tõttu kirjutamata. https://web.archive.org/web/20160406095822/https://www.archivesportaleurope.net/ead-display/-/ead/pl/aicode/EE-RA/type/fa/id/ERA.2124 (vaadatud 06.04.2016) http://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=ERA.31.2.98:19 Andero Nimmer. Vabadussõja Ajaloo Komitee (1926–1940) lk 40 Andero Nimmer. Vabadussõja Ajaloo Komitee (1926–1940). lk 43 Komitees Rahvusarhiivi infosüstemis Andero Nimmer. Vabadussõja Ajaloo Komitee (1926–1940). Magistritöö. Tartu, 2013
A. Le Coq Sport spordimaja

A. Le Coq Sport spordimaja (ka A. Le Coq spordihall) on Tartus aadressil Ihaste tänav 7 asuv spordihoone. Spordihoone omanik on Tartu Linnavalitsus ja hoonet haldab sihtasutus Tartu Sport. Hoone sai valmis 2006 ja A. Le Coqi toetuse tõttu pandi hoonele ka ettevõtte järgi nimi. Hoone arhitekt on Eero Palm. Hoones on muu hulgas kolm universaalset harjutusväljakut, võimlemis-, balleti- ja judo harjutussaal. A. Le Coq Sport spordimaja Eesti spordiregistris (vaadatud 06.04.2016) https://tartusport.ee/hooned/spordihooned/a-le-coq-sport-spordimaja/ (vaadatud 03.09.2022) https://tarbija24.postimees.ee/1592651/parimaks-terasest-tervikobjektiks-valiti-tartu-uus-spordimaja Hoonest sihtasutuse Tartu Sport kodulehel A. Le Coq Sport spordimaja Eesti spordiregistris
Sõjaromaane ja memuaare

"Sõjaromaane ja memuaare" on raamatusari, mis ilmus 1937. aastal ning mida andis Tartus välja Eesti Kirjastuse Kooperatiiv. Sarjas ilmus kokku 6 raamatut – vaid I valik. Sarja raamatute ümbrispaberite ja siseillustratsioonide autor oli Ernst Kollom. I Henri Barbusse "Tuli : ühe pooljao päevik" II Georges Duhamel "Märtrite elu" III Ernest Hemingway "Jumalaga, relvad!" IV Ludwig Renn "Sõda" V Robert Cedric Sherriff "Teekonna lõpp" VI Adrienne Thomas "Sõdur Katrin"
Belaja Holunitsa

Belaja Holunitsa on linn Venemaal Kirovi oblastis, Belaja Holunitsa rajooni keskus. Asub Vjatka lisajõe Belaja Holunitsa ääres, 82 km Kirovist kirdes. Belaja Holunitsa on asutatud 1764. aastal Beloholunitski külana rauatehase juurde. Tehase ehitamiseks vajati palju tööjõudu ja ettevõtja Savva Jakovlev ostis ja tõi sinna mitusada talupoega Novgorodi ja Vologda kubermangust. 1928 nimetati küla aleviks. Linnaõigused ja praeguse nime sai asula 1965. aastal. Linnas on metalli-, puidu- ja toiduainetetööstust. Linna saadeti juuniküüditamise ohvreid "Belaja Holunitsa Eesti kommunismiohvrite andmebaasist". Vaadatud 22.11.2022.
FreeBASIC

FreeBASIC on avatud lähtekoodil põhinev (GPL), 32-bitine, BASIC kompilaator. On loodud ühilduma süntaksi poolest QuickBASICga, lisades aga juurde ka uusi võimalusi. Programme on võimalik kompileerida DOSi, Microsoft Windowsi ja Linuxi operatsioonisüsteemidele. FreeBASIC suudab ennast ise kompileerida. QuickBASIC Visual Basic Ametlik leht Ametlik foorum
Oskolki

Oskolki (vene keeles Осколки, 'killud') oli ajakiri, mis ilmus Venemaal Peterburis aastail 1881–1916. Ajakiri ilmus korra nädalas ning oli liberaalse hoiakuga kirjanduslik-kunstiline huumoriajakiri. Esimene peatoimetaja oli Roman Golike. Aastal 1882 sai peatoimetajaks Nikolai Leikin, kes oli selles ametis aastani 1906. Seejärel oli kaks aastat peatoimetaja Viktor Bilibin. Viimased peatoimetajad olid K. Barantsevitš ja K. Mihhailov. Ajakiri oli algselt üks liberaalsemaid huumoriajakirju Venemaal. Ajakirja illustreerisid kunstnikud Aleksei Afanasjev ja Nikolai Tšehhov. Kaastööd tegid Aleksandr Amfiteatrov, Vladimir Giljarovski, Pjotr Gneditš, Liodor Palmin ja Aleksei Budištšev. Ajakirjale tegi oma loomeperioodi alguses kaastööd ka Anton Tšehhov. Aastail 1882–1887 avaldas ajakiri üle 270 Tšehhovi teose. Aastal 1884 ilmus seal ka esimene Tšehhovi jutukogu "Melpomene muinasjutud". Hiljem avaldas ta ajakirjas neli jutustust veel aastal 1892. Венгеров С. А. Будищев, Алексей Николаевич // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона. Осколки // Русская периодическая печать (1702—1894): Справочник. — М.: Госполитиздат, 1959. — lk. 629. Artikkel kirjandusentsüklopeedias
Viljandi kultuurimaja

Viljandi kultuurimaja oli kultuurimaja, mis tegutses Viljandis aadressil Tallinna tänav 5. Alates 2012. aasta sügisest tegutseb Viljandi Kultuurimaja õigusjärglasena Sakala Keskus. Kultuurimaja hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Hoone projekteeris Johannes Fuks ja seda ehitati aastatel 1951–1952. Ühekorruselisse hoonesse kolis 1780ndatel Viljandi mõisale kuuluv Seasaare kõrts. Hoone ehitati ümber kahekorruseliseks mansardkorrusega hooneks. Esimesel korrusel tegutsesid kõrts ja ärid, teine korrus anti 1924. aastal Ugala teatri käsutusse. 1941. aastal läks teatrisaal põlema ja hoone põles maha. Varemetele ehitati praegune hoone. Viljandi kultuurimaja kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 06.04.2016) Aare Olander (2015). Viljandi kadunud vaated. Tänapäev. Lk 210,215. ISBN 978-9949-27-829-9. Viljandi kultuurimaja kultuurimälestiste riiklikus registris http://www.sakalakeskus.ee/sakala-keskus/
Hartola vald

Hartola on vald Soomes Päijät-Häme maakonnas. Hartola naabervallad on Heinola linn ning Joutsa, Luhanka, Pertunmaa ja Sysmä vald. Valla pindala on 675,38 km², millest 132,43 km² moodustavad veekogud. Population growth biggest in nearly 70 years  Hartola vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Hartola koduleht
Daisy Ridley

Daisy Jazz Isobel Ridley (sündinud 10. aprillil 1992 Westminsteris Londonis) on inglise filminäitleja. Ta on tuntud oma rolli poolest "Star Warsi" järelloo triloogias, kus ta kehastab peategelast Reyd. Ta alustas näitlejakarjääri pisirollidega teleseriaalides, kuni ta valiti "Star Warsi" saaga seitsmenda filmi "Star Wars: Jõud tärkab" peaosalise Rey rolli. Daisy Ridley on Louise Fawkner-Corbetti ja Chris Augustine Ridley kolmest tütrest noorim. Tal on ka kaks poolõde isa eelmisest abielust. 9–18-aastaselt käis ta Tring Parki etenduskunstide koolis. Seejärel astus ta Brickbeckis Londoni ülikooli, kus õppis klassikalist tsivilisatsiooni, kuid peagi lahkus ülikoolist ja pühendus näitlejakarjäärile. Tema vanaonu Arnold Ridley (1896–1984) oli inglise näitleja ja näitekirjanik. http://www.etonline.com/news/175936_9_things_you_need_to_know_about_daisy_ridley/  Daisy Ridley – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Daisy Ridley andmekogus IMDb (inglise)
Bolšoje Ignatovo rajoon

Bolšoje Ignatovo rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Bolšoje Ignatovo. Rajoonis on 13 külaasundust. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 7254. 2010. aasta seisuga olid elanikest 83,47% ersad ja 15,94% venelased. Q127252379  Bolšoje Ignatovo rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Leverkusen

Leverkusen on linn Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Asub Reini kaldal. Linn on nime saanud ravimitöösturi Carl Leverkusi järgi, kui 1930. aastal liideti Wiesdorfi linnaga kolm ümberkaudset asulat. Leverkusen on tuntud kui keemiakontserni Bayer ja spordiühingu Bayer Leverkusen kodulinn. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Leverkuseni koduleht Leverkuseni koduleht
Dubjonki rajoon

Dubjonki rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Dubjonki. Rajoonis on 16 külaasundust. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 12 184. 2010. aasta seisuga olid elanikest 86,4% mordvalased, 10,7% venelased ja 2,6% tatarlased. Q127252379  Dubjonki rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Viru värav (ajalooline)

Viru värav oli väravatorn Tallinna linnamüüris, linnamüüri joonel (tänapäeva Müürivahe tänava liinil). Viru väravat nimetati algul Savi väravaks (leimporte, porta argillae, Lehmpforte). Vanalt turult väravani toonud tänav, praegune Viru tänav, kandis Savi tänava nime naabruses asunud savitiigi järgi. Algne Tallinna linnamüüriga samal joonel asunud Viru värav rajati aastatel 1345–1355. Algvärav oli kolme korrusega 14,5 m kõrgune torn, mille linnapoolne külg oli avatud. Torni I korrusel oli väravakäik, II korrusel langevõre tõsteseade, III korrus oli lahtine platvorm. Torni ülakorrustele pääses põhjaküljelt mööda sirget linnamüüriäärset treppi. Värav paiknes savitiigist Tallinna lahte voolanud oja veeres, mis muudeti linnakindlustuste osaks. 1345–1349 rajati ojale Viru värava ees paistiik, Viru värava ette tammile rajati veski ja sillad. 1370. aastatel ehitati Viru värava eesvärav koos külgmüüridega. 1500–1504 rekonstrueeriti Viru värava peatorn viiekorruseliseks kõrgusega umbes 22 m. 1460–1652 ehitati mitmes etapis Viru eesvärava ette muldkindlustus, mis lõpuks kasvas Viru värava bastioniks ning sulges Viru tänava linnast idasuunas väljuva otsesihi. Liiklus suundus kaitsevallis mööda Uut tänavat põhja suunas ja väljus muldkindlustusvööndist pöördega itta, mööda tänast Vana-Viru tänavat, läbipääsuga Tallinna muldkindlustustes olnud Savi väravatest. Pool Viru värava bastionist kannab tänapäeval nimetust Musumägi. Viru värava peatorn lammutati 1843. aastal. Eesväravahoone lammutati 1888 aastal seoses Viru tänava otsesihi avamisega ja trammitee ehitamisega Vanalt turult mööda Viru tänavat Narva maanteele. Viru värava kompleksist on säilinud eesvärava külgtornid, mille külgedele on lisatud 1898. aastal historitsistlikus laadis väravakäigud ja lõunaküljele kolmas torn.
Kotškurovo rajoon

Kotškurovo rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Kotškurovo. Rajoonis on 11 külaasundust, kus on kokku 39 asulat. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 10 095. 2010. aasta seisuga olid elanikest 92,14% ersad, 3,77% venelased ja 3,04% tatarlased. Численность и размещение населения Республики Мордовия. Итоги Всероссийской переписи населения 2010 года, vaadatud 19.01.2015.  Kotškurovo rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kotškurovo rajooni koduleht
Ruzajevka rajoon

Ruzajevka rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Ruzajevka linn. Rajoonis on 1 linn ja 20 külaasundust, kus on kokku 64 asulat. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 64 671. Q127252379  Ruzajevka rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ruzajevka rajooni koduleht
Sysmä vald

Sysmä vald on vald Soomes Päijät-Häme maakonnas. Sysmä naabervallad on Asikkala, Hartola, Heinola, Kuhmoinen, Luhanka, Padasjoki. Area of Finland's municipalities 2023-01-01 Population growth biggest in nearly 70 years  Sysmä vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Staroje Šaigovo rajoon

Staroje Šaigovo rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Staroje Šaigovo. Rajoonis on 17 külaasundust, kus on kokku 57 asulat. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 12 470. Q127252379  Staroje Šaigovo rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Bolšije Berjozniki rajoon

Bolšije Berjozniki rajoon on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Mordva Vabariigis. Rajooni keskus on Bolšije Berjozniki küla. Rajoonis on 15 külaasundust, kus on kokku 35 asulat. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 12 808. 2010. aasta seisuga olid elanikest 56,84% ersad ja 42,32% venelased. Q127252379  Bolšije Berjozniki rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mpemba efekt

Mpemba efekt on nähtus, kus teatud tingimustel jäätub soe vesi kiiremini kui külm. Nähtus on nimetuse saanud Erasto Mpemba järgi aastal 1963. Kuigi efekti toimumise kohta leidub tõendeid, ei ole teadlased selle olemuses siiani üksmeelel. Samuti ei olda kindlad, mis tingimustel nähtus aset leiab. Sarnase nähtuse kohta on andmeid juba antiikajast, kuigi info pole katsete kordamiseks piisavalt täpne. Efekti on proovitud seletada mitut moodi. Aurumine – vee aurumine vähendab selle massi ning soojem vesi aurub kiiremini kui külmem. Väiksem kogus vett aga jahtub kiiremini kui suurem kogus. Jahtumist pidurdava jääkihi tekkimine – madalama temperatuuriga vesi kaldub jäätuma esmalt ülevaltpoolt. Õhuke jääkiht toimib aga soojusisolaatorina vee ja väliskeskkonna vahel, seega väheneb edasine soojuskadu kiirguse ja õhukonvektsiooni kaudu. Soojem vesi seevastu jäätub vee konvektsiooni tõttu esmalt põhjast ja külgedelt. Lahused – kaltsiumkarbonaatide, magneesiumi ja teiste lahustunud ainete mõju. Soojusjuhtivus – kuumema vedelikuga anum võib sulada läbi jää- või härmatisekihi, mis toimib isolaatorina anuma all. Selle tulemusel satub anum otsesesse kontakti jahedama alumise kihiga, mille peal härmatis tekkis, ning seeläbi jahtub vedelik sellest ajast alates kiiremini kui algselt jahedam vedelik. Lahustunud gaasid – külmas vees võib olla rohkem lahustunud gaase kui kuumas vees. See võib kuidagi muuta vee konvektsiooniomadusi. Sellele väitele ei ole teoreetilist selgitust, kuid on eksperimentaalseid tõendeid. Teised nähtused, mille puhul suuri efekte on võimalik kiiremini saavutada kui väiksemaid Latentne soojus: Temperatuuril 0 °C oleva jää soojendamine 0 °C veeks kulutab sama palju energiat kui temperatuuril 0 °C vee kuumutamine temperatuurini 80 °C Leidenfrosti efekt: Madalamal temperatuuril vee keetmine võib selle mõnikord kiiremini aurustada kui kõrgemal temperatuuril keetmine "The Mpemba Effect: Does Hot Water Really Freeze Faster Than Cold Water?". HowStuffWorks (Ameerika inglise). 1. jaanuar 1970. Vaadatud 7. jaanuaril 2024. Ball, Philip (aprill 2006). Does hot water freeze first?. Physics World, lk 19-26. Helle-Mai Piirsoo, Simo Sirel (2014). "MPEMBA EFEKT. Praktiline töö" (PDF). Nõo Reaalgümnaasium. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 20.01.2022. Vaadatud 20.1.2022. Jeng, Monwhea (2006). "Hot water can freeze faster than cold?!?". American Journal of Physics 74 (6): 514.arXiv:physics/0512262v1. Bibcode:2006AmJPh..74..514J Kell, G. S. (1969). "The freezing of hot and cold water". Am. J. Phys. 37 (5): 564–565.Bibcode:1969AmJPh..37..564K Katz, Jonathan (aprill 2006). "When hot water freezes before cold". arXiv:physics/0604224 physics.chem-ph. Aare Baumer (2008). "Moosikeetmise aeg". Loodus. Vaadatud 20.1.2022.
Mamelukid

Mamelukid (araabia keeles مملوك mamlūk 'omand, valge ori') olid keskaegses Lähis-Idas orisõdurid, kellest Aijubiidide kalifaadis moodustus valitseja kaardivägi. Mamelukkide vägi moodustati ostetud või andamiks saadud poisslastest, algul pärinesid need türgi hõi­mudest, hiljem peamiselt kaukaaslastest. 1250. aastal kõrvaldasid mamelukid võimult Aijubiidid ning haarasid Süürias ja Egiptuses võimu, kus mamelukid valitsesid Mamelukkide sultanaati kahe dünastiana (Bahri ja Burdži dünastia) kuni aastani 1517. 1260. aastal purustasid mamelukid Baibarsi juhtimisel Ain Jaluti lahingus mongolite väed ning peatasid mongolite edasitungi. Pärast seda lahingut ei suutnud mongolid enam kunagi tungida Süüriast kaugemale. 1268. aastal tõr­jusid mamelukid maalt ristisõdijad ja alistasid viimased ristisõdijate valduses olnud linnad Lähis-Idas. 1273. aastal hävitasid nad ismailiidid (assassiinid). Mamelukkide Egiptuse riigi allakäik sai alguse 15. sajandi lõpus, kui portugallased avastasid alternatiivse kaubandustee Lõuna-Aasiasse ümber Hea Lootuse neeme. Varem riiki läbinud karavanidelt võeti suurt tollimaksu, millest ilmajäämine viis majanduse kollapsini. Lisaks nõrgestasid riiki sõjad Osmanite riigiga. Türgi sultan Selim I vallutas mamelukkide sultanaadi lõplikult 1517. aastal, kuid Egiptuses säilis nende võim Napoleoni sõjaretkeni 1798. aastal. Mamelukkide sultanaat Janitšarid
Landestrosti loss

Landestrosti loss (saksa: Schloss Landestrost) on Weseri renessanss-stiilis loss, mis ehitati aastatel 1573–1584 Neustadt am Rübenberges Alam-Saksimaal Saksamaal. Integreerituna koos linnaga kindlustustesse, arenes see 16. sajandile omaseks linnakindluseks. Loss oli oma isanda Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Erich II esindusresidents ja halduspeakorter. Ehitamise ajal nimetas ta aastal 1574 Neustadti linna ümber Landestrostiks, pärast tema surma aastal 1584 võeti vana nimi tagasi.