laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ujumine 1956. aasta suveolümpiamängudel

Ujumine 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is toimus 29. novembrist kuni 7. detsembrini. 1956. aasta olümpiamängudel võisteldi ujumises 13 alal. Meestel oli kavas 7 ja naistel 6 ala. Esimest korda oli kavas liblikujumine, kus mehed ujusid 200 metrit ja naised 100 meetrit. Võistlustel osales 33 riiki 235 sportlasega. Austraalia oli ülekaalukalt parim maa ujumises, võites 13 kuldmedalist kaheksa ja saades kokku 14 medalit. Finaal: 30. november Osavõtjaid: 34 Riike: 19 Maailmarekord: 54,8 (1954) Dick Cleveland,  USA Olümpiarekord: 57,1 (1952) Clarke Scholes,  USA Olümpiavõitja 1952: 57,4 Clarke Scholes,  USA Finaal: 4. detsember Osavõtjaid: 32 Riike: 19 Maailmarekord: 4.26,7 (1954) Ford Konno,  USA Olümpiarekord: 4.30,7 (1952) Jean Boiteux,  Prantsusmaa Olümpiavõitja 1952: 4.30,7 Jean Boiteux,  Prantsusmaa Finaal: 7. detsember Osavõtjaid: 20 Riike: 11 Maailmarekord: 18.05,9 (1956) George Breen,  USA Olümpiarekord: 18.30,3 (1952) Ford Konno,  USA Olümpiavõitja 1952: 18.30,3 Ford Konno,  USA Finaal: 6. detsember Osavõtjaid: 25 Riike: 14 Maailmarekord: 1.01,2 (1955) Gilbert Bozon,  Prantsusmaa Olümpiarekord: 1.05,4 (1952) Yoshi Oyakawa, Jaapan Olümpiavõitja 1952: 1.05,4 Yoshi Oyakawa, Jaapan Finaal: 6. detsember Osavõtjaid: 21 Riike: 17 Maailmarekord: 2.31,0 (1955) Masaru Furukawa, Jaapan Olümpiarekord: 2.34,4 (1952) John Davies,  Austraalia Olümpiavõitja 1952: 2.34,4 John Davies,  Austraalia Finaal: 1. detsember Osavõtjaid: 19 Riike: 14 Maailmarekord: 2.16,7 (1956) William Yorzyk,  USA Finaal: 3. detsember Osavõtjaid: 11 võistkonda Maailmarekord: 8.24,5 (1956)  NSVL Boris Nikitin, Vladimir Strustšanov, Gennadi Nikolajev, Vitali Sorokin Olümpiarekord: 8.31,1 (1952)  USA Wayne Moore, William Woolsey, Ford Konno, James McLane Olümpiavõitja 1952: 8.31,1  USA Wayne Moore, William Woolsey, Ford Konno, James McLane Finaal: 1. detsember Osavõtjaid: 35 Riike: 16 Maailmarekord: 1.02,4 (19) Lorraine Crapp,  Austraalia Olümpiarekord: 1.05,5 (1952) Judit Temes, Ungari Olümpiavõitja 1952: 1.06,8 Katalin Szőke, Ungari Finaal: 7. detsember Osavõtjaid: 26 Riike: 13 Maailmarekord: 4.47,2 (1956) Lorraine Crapp,  Austraalia Olümpiarekord: 5.12,1 (1952) Valéria Gyenge, Ungari Olümpiavõitja 1952: 5.12,1 Valéria Gyenge, Ungari Finaal: 5. detsember Osavõtjaid: 26 Riike: 14 Maailmarekord: 1.10,9 (1939) Cor Kint,  Holland Olümpiarekord: 1.13,8 (1952) Geertje Wielema,  Holland Olümpiavõitja 1952: 1.14,3 Joan Harrison, LAL Finaal: 30. november Osavõtjaid: 14 Riike: 10 Maailmarekord: 2.46,4 (1956) Ada den Haan,  Holland Olümpiarekord: 2.51,7 (1952) Éva Székely, Ungari Olümpiavõitja 1952: 2.51,7 Éva Székely, Ungari Finaal: 5. detsember Osavõtjaid: 12 Riike: 8 Maailmarekord: 1.10,5 (1956) Atie Voorbij,  Holland Finaal: 6. detsember Osavõtjaid: 10 võistkonda Maailmarekord: 4.19,7 (1956)  Austraalia Lorraine Crapp, Dawn Fraser, Faith Leech, Margaret Gibson Olümpiarekord: 4.24,4 (1952) Ungari Ilona Novák (1.07,8), Judit Temes (1.05,8), Éva Novák (1.05,1), Katalin Szőke (1.05,7) Olümpiavõitja 1952: 4.24,4 Ungari Ilona Novák (1.07,8), Judit Temes (1.05,8), Éva Novák (1.05,1), Katalin Szőke (1.05,7)   *   Korraldajariik
Emerilloni keel

Emerilloni keel on tupii-guaranii keelkonda kuuluv keel, mida räägivad tänapäeva Prantsuse Guajaanas Camopi ja Oiapocki jõe ning Maroni jõe ümbruses elavad emerillonid. 2012. aastal hinnati keele kõnelejate arvuks 400. Emerilloni keele rääkijad on võimelised aru saama vajampi keelest. Emerilloni keelt oskavad teise keelena ka mõned vajampid. Emerilloni keel on tõsiselt ohustatud. Emerilloni keeles on 16 konsonant- ja 7 vokaalfoneemi. Sõnajärg on SOV. Kasutatakse tagasõnu ja prefikseid. Tegusõnade isikut ja arvu, aega ja aspekti märgitakse liidetega. http://www.ethnologue.com/language/eme http://www.unesco.org/languages-atlas/en/atlasmap/language-id-293.html http://www.endangeredlanguages.com/lang/2598 http://glottolog.org/resource/languoid/id/emer1243
Brooks Macek

Brooks Macek (sündinud 15. mail 1992 Winnipegis Manitoba provintsis) on Saksamaa-Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Jekaterinburgi Avtomobilistis. Ta sündis Kanadas ja alustas klubikarjääri Saskatchewan Junior Hockey League'is. 2008. aastal liitus ta Western Hockey League'i klubiga Tri-City Americans. Hooajal 2010–11 keskel liitus ta samasse liigasse kuuluva Calgary Hitmeniga. 2010. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Detroit Red Wingsi poolt 171. valikuna, kuid NHL-is ei ole ta kunagi mänginud. 2013. aastal suundus Macek Saksamaale, liitudes sealse kõrgliiga klubiga Iserlohn Roosters, kus mängis kokku kolm hooaega. Aastatel 2016–2018 mängis ta kaks hooaega teises Saksamaa kõrgliiga klubis, EHC Münchenis. Mõlemal hooajal tuli ta Müncheniga Saksamaa meistriks. 2017–18 põhihooajal lõi ta Saksamaa liigas 26 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt. Hooajal 2018–19 mängis ta NHL-i klubi Vegas Golden Knightsi farmklubi Chicago Wolvesi rivistuses AHL-is. Ta jõudis Wolvesiga samal hooajal Calder Cupi finaali, kus kaotati Charlotte Checkersile. 2019. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu Jekaterinburgi Avtomobilistiga. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Brooks Macek KHL.ru lehel Brooks Macek hockeydb.com lehel
Peter Holland (jäähokimängija)

Peter Holland (sündinud 14. jaanuaril 1991 Caledonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana American Hockey League'i (AHL) klubis Colorado Eagles. Ta alustas klubikarjääri Ontario Hockey League'i klubis Guelph Storm. 2009. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i draft '​is 15. valikuna. NHL-is debüteeris ta Ducksi meeskonnas hooajal 2011–12. NHL-is on ta mänginud veel neljal hooajal Toronto Maple Leafsi (2013–2016), ühel hooajal Arizona Coyotesi (2016–17) ja ühel hooajal New York Rangersi meeskonnas (2017–18). NHL-is oli tema resultatiivseim hooaeg 2015–16 Maple Leafsis mängides (9+18). Aastatel 2019–2021 mängis ta KHL-i klubis Jekaterinburgi Avtomobilist. 2021. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga Djurgårdens. Hooajal 2021/22 osales Holland vaid 15 mängus. 2022. aasta märtsis teatas Holland Twitteri kaudu, et on profisportlasekarjääri lõpetanud. Aasta hiljem sõlmis ta aga proovilepingu NHL-i klubiga Colorado Avalanche. Pärast Avalanche'i treeninglaagris osalemist määrati ta Avalanche'i tütarklubisse Colorado Eagles, kellega ta sõlmis 2023. aasta oktoobris üheaastase lepingu. "Djurgården skriver avtal med Peter Holland". difhockey.se. Vaadatud 30.11.2021 "Former Leafs forward Holland retires at 31". The Sports Network. 16. märts 2023. Vaadatud 16. märtsil 2023. Elis, Steven (22. august 2023). "Peter Holland to attempt NHL comeback, signs tryout contract with Colorado Avalanche". Daily Faceoff. Vaadatud 22. augustil 2023. "Eagles sign Kiviranta, Holland". Colorado Eagles. 11. oktoober 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2023. Vaadatud 11. oktoobril 2023. Peter Holland KHL.ru lehel Peter Holland NHL.com lehel Peter Holland hockeydb.com lehel
Friedrich Wieck

Johann Gottlob Friedrich Wieck (18. august 1785 Pretzsch – 6. oktoober 1873 Loschwitz) oli tuntud saksa klaveriõpetaja, hääleõpetaja, klaveripoe omanik ning esseede ja muusikaülevaadete autor. Teda teatakse eelkõige kui oma tütre Clara õpetajat. Clara abiellus hiljem isa õpilase Robert Schumanniga, olgugi et Friedrich Wieck oli kategooriliselt selle liidu vastu. Clara Schumann oli oma aja üks kuulsamaid pianiste. Edukat muusikakarjääri tegi veel üks Wiecki tütar, Marie Wieck. Wiecki tuntumate õpilaste hulka kuulus mh veel Hans von Bülow. 1816 abiellus Friedrich Wieck laulja ja pianisti Mariane Tromlitziga. Mariane oli Plaueni linnakantori George Christian Gotthold Tromlitzi tütar ja flöödivirtuoos Johann Georg Tromlitzi vennatütar. Friedrich ja Mariane Wieckil oli viis last: Adelheid (1817–1818), Clara, Friedrich Alwin Feodor (1821–1885), Gustav Robert Anton (1823–1884) ja Victor (1824–1827). 22. jaanuaril 1825 nende abielu lahutati. Ehkki Mariane teadis, et lahutus heidab talle halba valgust ja ta kaotab oma lapsed, tundis ta end olevat sunnitud seda sammu astuma. Wieck võis olla väga karm ja mõistmatu, kontrollides naist pidevalt ja kasutades teda ära. Stress raseduste pärast, Wiecki juhendamisel harjutamine, esinemised laulja ja pianistina, õpetamine, abistamine äris ning sõprade ja äripartnerite eest hoolitsemine nõudis noorelt naiselt palju. 3. juulil 1828 abiellus Friedrich Wieck preester Samuel Traugott Fechneri tütre Clementine Fechneriga (1805–1893), kes oli temast kakskümmend aastat noorem. Clementine Fechner oli Eduard Clemens ja Gustav Theodor Fechneri õde. Friedrich ja Clementine Wiecki abielust sündis kolm last. Clemens (1829–1833) suri noorelt, tütar Johanna Mariest (1832–1916) sai tuntud pianist ja laulja, ka tütar Cäcilie (1834–1893) oli lootustandev pianist, kuid põdes alates 16. eluaastast vaimuhaigust. Friedrich Wieck nimetas Clarat, Mariet ja Cäcilied kirjades oma "kolmeks tütreks".
Johan Lagus

See artikkel räägib juristist. Rahvaluulekoguja kohta vaata artiklit Johan Lagos. Johan Lagus (14. jaanuar 1902 Tammiste vald, Pärnumaa – 2. juuli 1963 Stockholm) oli eesti jurist. Ta õppis aastatel 1923–1931 Tartu Ülikoolis õigusteadust. 1936. aastast töötas ta vandeadvokaadina Tartus. Ta kuulus Korporatsioon Vironiasse ja Kaitseliitu. 1944. aastal põgenes Lagus Rootsi ja oli seejärel tegev väliseesti organisatsioonides. Johan Lagust mälestades Välis-Eesti: sõltumatu informatsiooni, kultuuriküsimuste ja majanduse ajaleht, 3. august 1963. Johan Lagus Album Academicumis
Aivo Sadam

Aivo Sadam (sündinud 1. mail 1980) on eesti näitleja ja muusik. Lapsena elas ta Kuressaares ja õppis Kuressaare gümnaasiumis. 2003. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia näitleja erialal. Aastatel 2004–2006 töötas näitlejana Salong-Teatris ja Lasteteatris Trumm. 2006. aastal asutas Lasteteatri Lepatriinu, mille juht ja näitleja on ta praeguseni. Ta on ansambli Sada ja Seened laulja ning mänginud komöödiaseriaalis "Naabriplika" Solisti.
Globaalsus

Globaalsus tähendab entiteeti, mis hõlmab kogu Maad, või seab viimase suuresti esikohale. Protsessi, mida iseloomustavad kasvav rahvusvaheline kaubandus ja tihenev kultuurivahetus, mis muudavad maailma majandust ja ühiskonda, nimetatakse globaliseerumiseks. Lokaalsus
Elmar Kallas

Elmar Kallas (sündinud 21. märtsil 1932 Saaremaal) on eesti põllumajandustegelane, endine majandijuht ja rahvasaadik. Ta on lõpetanud Türi Aiandustehnikumi. 1951. aastast töötas agronoomina rajooni töörahva saadikute nõukogu täitevkomitee põllumajandusosakonnas. Pärast ajateenistust Nõukogude armees oli ta 1954. аastast agronoom masina- ja traktorijaamas ning Viljandi rajooni Kindla Tee kolhoosis, seejärel Viljandi rajooni Unametsa kolhoosi esimees, 1966. aastast pikka aega Viljandi rajooni Vambola kolhoosi esimees. Aastatel 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu saadik, agrotööstuskompleksi komisjoni liige. 1977 Eesti NSV teeneline põllumajandustöötaja Nõukogude Eesti preemia Tarvastu valla aukodanik Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1985 Eesti filmi andmebaas. Viljandi rajooni Vambola kolhoosis (1979). Ringvaade "Nõukogude Eesti" nr 24 (1205), 5/6
Pedajas (perekonnanimi)

Pedajas on eesti perekonnanimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Pedajas 112 inimesel: 58 mehel ja 54 naisel. Perekonnanimede levikult on Pedajas meeste puhul 1720. kohal ja naiste puhul 2146. kohal. Perekonnanime Pedajas kandja oli keskmiselt 39 aasta vanune (mediaanvanus oli 37). Perekonnanimi Pedajas on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 4,8. August Pedajas, Eesti NSV riigitegelane (1930–1992) Jaan Pedajas, Voltveti vallavanem (1861–1926) Milli-Irene Pedajas, eesti pedagoogikateadlane (1933–1991) Priit Pedajas, eesti lavastaja ja näitleja (1954–) Pettai Mänd (perekonnanimi) https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/Pedajas[alaline kõdulink] (vaadatud 10.09.2019)
Mara Ljutjuk

Mara Ljutjuk (sünninimi Mara Koppel; sündinud 10. juulil 1978 Tallinnas) on eesti maalikunstnik ja kuraator. Mara Ljutjuk õppis 1985–1996 Tallinna 21. Keskkoolis ja lõpetas Eesti Kunstiakadeemia 2001. aastal maalikunsti erialal. Hiljem täiendas ta end Hispaanias Universidad Politécnica de Valencia juures vabade kunstide erialal ning sai 2011. aastal EKA-s haridusteaduste magistrikraadi. 2006. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu ning Eesti Maalikunstnike Liidu liige. Ta on osalenud ühisnäitustel aastast 2000 ning alates 2004. aastast isikunäitustega. Ta on teinud mitu näitust koos maalikunstnik Mari Roosvaldiga. Maalimise kõrvalt kureerib ja kujundab ta näitusi, nii näiteks on ta seotud ka Evald Okase Muuseumi programmi kureerimise ja korraldamisega. Aeg-ajalt õpetab ta maalimist Eesti Kunstiakadeemia maalikursustel. Mara Ljutjuk kasutab oma teostes lihtsaid ja arusaadavaid kujundeid, kriitika sõnul vältides sellega ülemäärast rafineeritust ja vaatajale petliku mulje jätmist. Maalidel kujutatu jutustab lugusid, milles igaüks võib end ära tunda. Tuttavlikud motiivid, mis peegeldavad hetki meid ümbritsevast maailmast, mõtestavad lahti inimsuhteid ning juhivad vaataja tähelepanu elu nüansirikkusele. Mara Ljutjuki maalidesse on tundlikult talletatud tihti vaid viivu kestvaid hetki, fragmente elust, millest osa räägib otsesemalt, osa metafoorsemalt argisusest ja aja ringjoonelisest liikumisest. Mara Ljutjuk on klaasikunstnik Kai Koppeli tütar, tema vanaisa oli maalikunstnik ja graafik Evald Okas. Maral on kolm last ning ta elab ja töötab Tallinnas. Mara Ljutjuk EKABLis (vaadatud 03.06.2022) https://kultuur.postimees.ee/1619841/mara-koppel-keset-inimesi-ja-erilisi-suhteid "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. september 2019. Vaadatud 10. septembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2019. Vaadatud 10. septembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kunstniku koduleht T. Veispak. Mara Koppel keset inimesi ja erilisi suhteid – Postimees, 17. jaanuar 2007 S. Oil. Nelja pildiga otse südamesse – Maaleht, 6. august 2014 I. Grünfeldt. Teatrimaagiast lummatu looming – Virumaa Teataja, 2. märts 2019
One Dag Hammarskjöld Plaza

One Dag Hammarskjöld Plaza on 191 meetri kõrgune pilvelõhkuja, mis asub Midtown Manhattanil aadressil 885 Second Avenue. 49 korrusega ja kontoripindadega kõrghoone valmis 1972. aastal arhitekt Emery Rothi projekti järgi. Hoone on nime saanud Rootsi diplomaadi ja kunagise ÜRO peasekretäri Dag Hammarskjöldi auks. Hoones asuvad mitme riigi (Rootsi, Kanada, Prantsusmaa, Itaalia, Ühendkuningriigi, Hispaania, Tšiili, Rootsi, Belgia, Iirimaa, Austria, Türgi ja Taani) ÜRO esindused. Ehitise lähedal asub haljasala Dag Hammarskjöld Plaza. Dag Hammarskjöld
1860

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1830. aastad | 1840. aastad | 1850. aastad | 1860. aastad | 1870. aastad | 1880. aastad | 1890. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1856 | 1857 | 1858 | 1859 | 1860 | 1861 | 1862 | 1863 | 1864 | ► | ►► 1860. aasta (MDCCCLX) oli 19. sajandi 60. aasta. 13. juuli (vkj 1. juuli) – Tallinnas hakkas reformimeelsete baltisaksa literaatide toimetusel ilmuma esimene Eesti päevaleht Revalsche Zeitung. Septembris esitasid Eesti- ja Liivimaa talupoegade saadikud Venemaa keisrile palvekirja, milles taotleti luba asuda ümber Samaarasse. 25. november (vkj 13. november) – Venemaa keiser Aleksander II kinnitas vähetähtsate muudatustega 1849. aasta Liivimaa kubermangu ajutise talurahvaseaduse. See hakkas kehtima 1863. aasta jaanipäevast. Viljandimaa talupoegade kavatsus asutada kõrgemat järku eestikeelne kool: Eesti Aleksandrikool (vaata Eesti Aleksandrikooli liikumine). ... ... ... ... 2. aprill – Torinos toimus Itaalia esimese parlamendi avaistung. 10. mai – saksa füüsik Gustav Kirchhoff avastas koos keemik Robert Wilhelm Bunseniga tseesiumi ja rubiidiumi. 7. juuni – USA-s ilmus Ann Stevensi raamat "Malaseka, The Indian Wife of the White Hunter", esimene nn kümnesendine romaan. ... ... ... ... ... ... 1. jaanuar – George Washington Carver, USA botaanik (suri 1943) 11. jaanuar – Marie Bashkirtseff, kunstnik 25. jaanuar – Charles Curtis, USA asepresident (suri 1936) 29. jaanuar – William Jacob Baer, USA maalikunstnik (suri 1941) 29. jaanuar – Anton Tšehhov, vene kirjanik (suri 1904) 20. veebruar – Mathias Lerch, tšehhi matemaatik (suri 1922) 29. veebruar – Herman Hollerith, perfokaartide leiutaja (suri 1929) 2. märts – Sally von Kügelgen, baltisaksa maalikunstnik 13. märts – Hugo Wolf, austria helilooja (suri 1903) 15. märts – Walter Frank Raphael Weldon, briti zooloog, biomeetria rajaja (suri 1906) 19. märts – William Jennings Bryan, USA poliitik (suri 1925) 2. mai – D'Arcy Thompson, biomatemaatika rajaja (suri 1948) 3. mai – Vito Volterra, itaalia matemaatik ja matemaatiline bioloogia (suri 1940) 9. mai – J. M. Barrie, šoti kirjanik (suri 1937) 25. mai – James McKeen Cattell, USA psühholoog (suri 1944) 29. mai – Isaac Albéniz, hispaania helilooja (suri 1909) 8. juuni – Alicia Boole Stott 22. juuni – Mario Pieri 3. juuli – Charlotte Perkins Gilman 19. juuli – Lizzie Borden 7. juuli – Gustav Mahler, austria helilooja 13. august – Annie Oakley 7. september – Grandma Moses 9. september – Frank Morley 13. september – John Pershing, Ameerika Ühendriikide sõjaväelane 17. september – Mihkel Martna, eesti poliitik ja ajakirjanik 7. detsember – Joseph Cook, Austraalia peaminister John Coughlin, ameerika poliitik Frederick George Jackson Albert Giraud, belgia luuletaja Lancelot Speed, briti raamatuillustraator 9. jaanuar – Karl Rudolf Brommy 27. jaanuar – János Bolyai, ungari matemaatik 26. jaanuar – Wilhelmine Schröder-Devrient 12. mai – Charles Barry, inglise arhitekt 16. mai – Anne Isabella Milbanke 2. juuni – Leopold von Orlich 1. juuli – Charles Goodyear 21. september – Arthur Schopenhauer, saksa filosoof Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 135
Lokaalsus

Lokaalsus tähendab entiteeti, mis hõlmab mingit kindlat paikkonda, või seab selle esikohale. Globaalsus
Olari (eesnimi)

Olari on eestipärane mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Olari 241 mehel. Olari on Eestis populaarsuselt 404. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Olari vanuserühmas 35–39, kus neid on 10 000 elaniku kohta 4,69, ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 5,23. Olari oli keskmiselt 33 aasta vanune (mediaanvanus oli 34). Olari Elts Olari Suislep Olari Taal ... https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Olari[alaline kõdulink]
Vallo

Vallo on eesti mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Vallo 434 mehel. Vallo on Eestis levikult 291. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Vallo vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 8,52, ning Järva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 7,49. Vallo oli keskmiselt 45 aasta vanune (mediaanvanus oli 43). Vallo Allingu Vallo Ehasalu Vallo Järvi Vallo Kalamees Vallo Kirs Vallo Leet Vallo Reimaa Vallo Toomet "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. august 2020. Vaadatud 10. septembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
KAvZ

KAvZ ehk Kurgani autobussitehas (vene keeles Курганский автобусный завод Kurganski avtobusnõi zavod, lühend КАвЗ) on autobussitootja Kurganis Venemaal. KAvZ alustas autobusside tootmist 1958. aastal GAZ-veoautode šassii põhjal. 1990. aastatel koostas tehas Ikarus-busse Venemaa turu jaoks. Praegu on KAvZ GAZ-i tütarettevõte, mis on spetsialiseerunud väikebusside, eriti koolibusside tootmisele. KAvZ-4238 Aurora (2006–praeguseni) KAvz-4235 Aurora (2008–praeguseni) KAvZ-651 (1958–1973) KAvZ-663 (1961–1966) KAvZ-685/3270/3271 (1971–1991) KAvZ-3100 (1976) KAvZ-49471 (1981–1985) – kombibuss KAvZ-4959 (1985) – kombibuss KAvZ-3275 (1991–1998) KAvZ-3976 (1993–2007) KAvZ-4229 (1998) KAvZ-4224 (1998–2003) – kombibuss KAvZ-3244 (1998–2007) KAvZ-39766 (2002–2008) KAvZ-4239 (2008–2014) Ametlik veebisait (vene keeles) Ametlik veebisait (inglise keeles) Profiil GAZ-i veebisaidil
Columbus Circle

Columbus Circle on Midtown Manhattanil asuv ringristmik, kus ristuvad Eighth Avenue, Broadway, Central Park South ja Central Park West. Ringtee keskel asub Christoph Kolumbuse monument. Central Park 5 Columbus Circle  Columbus Circle – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Krzysztof Tchórzewski

Krzysztof Józef Tchórzewski (sündinud 19. mail 1950 Rzążewis Siedlce maakonnas Masoovia vojevoodkonnas) on Poola insener ja poliitik, kuulub Õiguse ja Õigluse erakonda. Ta on 1. detsembrist 2015 Poola energeetikaminister. Ta lõpetas aastal 1974 Varssavi Tehnikaülikooli elektrotehnikateaduskonna. Ta oli 1980. aastatel seotud ametiühinguga Solidaarsus. 1. detsembrist 2015 on ta Poola energeetikaminister Beata Szydło ja Mateusz Morawiecki valitsuses.
Saksamaa ühendatud võistkond

Saksamaa ühendvõistkond (saksa keeles Gesamtdeutsche Mannschaft) võistles 1956., 1960. ja 1964. aasta tali- ja suveolümpiamängudel Lääne- ja Ida-Saksamaa sportlaste ühendatud meeskonnana. 1956. aastal kuulusid võistkonda kolmandana Saarimaa olümpiakomitee sportlased, kes olid 1952. aastal saatnud eraldi meeskonna, kuid 1956. aastal oli Saksamaa Liitvabariigi olümpiakomiteega liitumine pooleli. See protsess viidi lõpule 1957. aasta veebruaris pärast Saarimaa vastuvõtmist Saksamaa Liitvabariiki. Autasustamistseremoonia ajal mängiti meeskonna kuldmedalistide auks kompromissina hümnide asemel Ludwig van Beethoveni teost "Ood rõõmule". Hans Günter Winkler  Saksamaa ühendvõistkond tuli neljakordseks olümpiavõitjaks Wolfgang Behrendt,  esimene Ida-Saksa olümpiavõitja Armin Hary  saab teatepulga Bernd Cullmannilt 1960. aasta olümpiamängude finaalis
Kevin Strootman

Kevin Johannes Willem Strootman (sündinud 13. veebruaril 1990 Ridderkerkis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Genoa. Ta alustas klubikarjääri 2008. aastal Rotterdami Spartas. Hooaja 2010–11 teises pooles mängis ta Utrechtis. 2011. aasta juunis liitus ta PSV Eindhoveniga, kus mängis kokku kaks hooaega. 2013. aasta juulis liitus ta Itaalia kõrgliiga klubiga AS Roma. Romas mängis ta kokku viis hooaega. 2018. aasta augustis siirdus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Marseille Olympique. 2021. aasta jaanuaris läks ta hooaja lõpuni laenule Genoasse. Debüüdi Hollandi jalgpallikoondises tegi Strootman 9. veebruaril 2011 mängus Austria vastu. Esimese värava lõi ta koondises 6. septembril 2011 EM-i valikmängus Soome vastu. Ta kuulus Hollandi koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel. PSV Eindhoven KNVB beker: 2011–12 Johan Cruijff Schaal: 2012  Kevin Strootman – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Indrek Jürgenson

Indrek Jürgenson (sündinud 31. märtsil 1976 Tarvastus) on tippjuht. Indrek Jürgenson õppis Pärnu Koidula Gümnaasiumis keemia/bioloogia kallakuga klassis ja osales olümpiaadidel. 1994. aastast õppis Tallinna Pedagoogikaülikoolis füüsika/informaatika eriala. Ülikooli kõrvalt töötas Nõmme Noortemajas arvutiringi juhendajana, kus õpetas noortele nii programmeerimise aluseid kui ka muid IT-alaseid teadmisi. Jürgenson on end täiendanud Estonian Business Schoolis IT-juhtimise erialal. 2009 õppis USA-s Nevada ülikoolis. 1995. aastal oli ka ETK Agros IT-insener ja 1996. aastast Eesti Telefoni arvutiadministraator. Ta sai Eesti Telefonis geoinfosüsteemide koordinaatoriks ja koos akadeemik Jüri Lippusega koostas 2001. aastal Eesti geodeesiastandardi. 2001. aastast töötas Jürgenson kaks aastat Londonis, kus aitas Eurofone'il äritegevust laieneda. 2003. aastal asus tööle Olympic Casino IT-juhina, kus tuli tegelda nii igapäevase IT-süsteemide tööshoidmise kui ka ettevõtte laiendamisega. 2008. aastaks oli väikesest Eesti ettevõttest saanud rahvusvaheline 136 kasiinoga kett, mis tegutses 8 riigis (Eestis, Lätis, Leedus, Poolas, Valgevenes, Rumeenias, Slovakkias, Ukrainas). 2009 -2012 töötas Olympic Entertainment Groupi juhatuse esimehena. 2010. aastal käivitas Indrek Jürgenson Eesti esimese ametliku online-kasiino, mille kaubamärgiks oli Olympic-Online. 2013 -2017 töötas tarkvaraettevõttes Helmes, kus oli ärisuuna juht ja partner. 2017. aasta märtsist töötab Indrek Jürgenson Cleveron AS-is tarkvaraarenduse osakonna juhatajana. Indrek Jürgenson kuulub 2019. aastast ka AS-i Wavecom nõukogusse. Äripäeva artiklid Linkedin