laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
R-klassi patrull-laev

R-klassi patrull-laev (täpsuatatuna ka Rihtniemi-klass ja Ruissalo-klass) on Soomes 1950. aastatel algselt miinitraaleriteks ehitatud ja hiljem 1960. aastate lõpul väikesteks patrull-laevadeks ümber ehitatud sõjalaevade klass. Tegemist on väga merekindla laevaga, mille iseseisev püstitõusmine on tagatud isegi üle 90° kreeni korral. Klassi kaks esimest laeva olid pisut lühemad ja seetõttu nimetatakse neid mõnikord ka eraldi laevaklassina, kuid soomlased ise kasutavad kõigi kohta sama klassinimetust. Kolm laeva valmistati ka Colombia mereväele. Laevad eemaldati Soomes kasutusest seoses raketikaatrite kasutuselevõtuga 1990. aastatel. Enamik laevadest on maha kantud. Rihtniemi alamklass Rihtniemi 52 – 1957–199? Soome merevägi; alates 1999–2005 Eesti merevägi, Ristna Rymättylä 51 – 1957–199? Soome merevägi; 1999–2007 Eesti merevägi, Suurop; eksponaat Lennusadamas kaldale tõstetuna. Ruissalo alamklass Ruissalo 53 – 1959 Raisio 54 – 1959 Röyttä 55 – 1959–2000 Soome merevägi; 2000-2005 reservväelaste õppelaev, hiljem erafirma omanduses Tamperes. Carlos Alban – 1971–1997 Colombia merevägi Jorge Soto del Corval – 1971 Nito Restrepo – 1971
Heilig Recht

"Püha õigus" on Louis H. Chrispijni poolt Hollandis 1914. aastal loodud tummfilm. Annie Bos – Leida van Galen Louis Bouwmeester – Arie van Galen Esther De Boer-van Rijk – Koos Louis Chrispijn Jr. – Max de Nessel Koba Kinsbergen – Leida noorem õde Lau Ezerma Mientje Kling Jan van Dommelen Barend Barendse Louis H. Chrispijn Willem van der Veer Fred Homann
A Theory of Semiotics

"A Theory of Semiotics" ("Semiootika teooria") on Umberto Eco raamat, mis ilmus inglise keeles aastal 1976 kirjastuses Indiana University Press. Raamatu aluseks olid Eco itaalia keeles kirjutatud raamatud – 1968. aastal ilmunud "La struttura assente: Introduzione alla ricerca semio­logica" ("Puuduv struktuur") ja 1975. aastal ilmunud "Trattato di semiotica generale" (mõlemad ilmunud Milanos kirjastuselt Bompiani). Raamat "A Theory of Semiotics" on üks semiootika teooria alusteoseid. Raamatu eesmärk on uurida, kas on teoreetiselt võimalik ühtne lähenemine kõigile tähistamise ja kommunikatsiooni nähtustele ja mis oleks selle sotsiaalne funktsioon. See oleks üldine semiootikateooria, mis seletaks märgifunktsiooni iga juhtumit ühe või mitme koodiga omavahel korreleeritud elementide süsteemide kaudu. Üldsemiootika konstruktsioonis oleks koodide teooria ja märgitootmise teooria. Viimane võtaks arvesse tavalist keelte kasutamist, koodide evolutsiooni, esteetilist kommunikatsiooni, interaktiivse suhtluskäitumise eri tüüpe, märkide kasutamist maailma asjade ja seisundite mainimiseks jne. Et raamat teeb selleks alles eeltööd, siis esimesed peatükid olenevad tahes-tahtmata uurimise seisust, mistõttu seal on asju, mis tulevikus jäetakse kõrvale. Tuleb arvestada märgimõistet ja märgitüpoloogia probleemi, et jõuda märgifunktsiooni rangema definitsiooni ja märgitootmise viiside tüpoloogiani. Esimene peatükk püüab eristada märke mittemärkidest ja tõlkida märgi mõiste paindlikumaks märgifunktsiooni mõisteks, mida saab selgitada kooditeooria raames. Tähistamise semiootikast tuleb kooditeooria, märgitootmise semiootikast märgitootmise teooria. See eristus ei vasta langue'i ja parole'i, keelepädevuse ja keelekasutuse, süntaktika (ja semantika) ja pragmaatika eristusele. Raamat püüab need eristused ületada ning visandada kooditeooria, mis arvestab isegi diskursusepädevuse, tekstimoodustuse ning kontekstuaalse ja situatsioonilise ühestamise reegleid, pakkudes semantika, mis lahendab paljud nn pragmaatika probleemid. Eco, Umberto 1976. A Theory of Semiotics. Bloomington: Indiana University Press.
Rullmadu

See artikkel räägib liigist. Perekonna kohta vaata artiklit Rullmadu (perekond). Rullmadu (Anilius scytale) on rullmadulaste sugukonna maoliik. Rullmadudel klassifitseeritakse roomajate andmebaasis kaks alamliiki: Anilius scytale phelpsorum Roze, 1958 Anilius scytale scytale Linnaeus, 1758. Rullmadu on poolkaevuva eluviisiga ja toitub peamiselt pimemadulastest, sisalikulistest ja siugkonnalistest. Brasiilias aastatel 1971–2007 tehtud uuringud tuvastasid, et valdavalt öise eluviisiga rullmaod elavad nii metsades kui ka vees. Saakloomi püüavad nad kehakeerdudega taltsutada ja siis vastavalt looma suurusele neelata, suuremad loomad ja need, kes vastu hakkavad, kugistatakse pea ees. Madude mao- ja soolesisu uurides tuvastati neis valdavalt Amphisbaena perekonna isendeid. Mitmed autorid (Beebe 1946, Mehrtens 1987) kirjeldavad emaseid rullmadusid kui eluspoegijaid, kes võivad sünnitada 6–10 poega. Nad elavad valdavalt Brasiilias, Guajaanas, Surinames, Venezuelas, Colombias, Ecuadoris, Peruus ja Boliivias. Anilius scytale (LINNAEUS, 1758), Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 6.05.2015)(inglise keeles) "Loomade elu" 5:261. Hans E. A. Boos, "The Snakes of Trinidad and Tobago", lk 46–49, 2001, ISBN 1 58544 116 3 Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 1.10.2013) (inglise keeles) Gleomar F.Maschio, Ana Lúcia da C. Prudente, Francílio da S. Rodrigues, marinus S.Hoogmoed, Food habits of Anilius scytale (Serpentes: aniliidae) in the Brazilian Amazonia, Zoologia 27 (2): 184-190, aprill 2010. veebiversioon (vaadatud 1.10.2013) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Anilius scytale seisuga 6.05.2015.
Vaikuse hind

"Vaikuse hind" on mitme teose pealkiri: "Vaikuse hind" on 1914. aasta USA tummfilm; "Vaikuse hind" on 1916. aasta USA tummfilm; "Vaikuse hind" on 1959. aasta Suurbritannia film.
Vaikuse hind (film 1914)

"Vaikuse hind" on Kenean Bueli poolt Ameerikas 1914. aastal loodud tummfilm. Alice Joyce – Barbara Ragan, tööline Guy Coombs – Tom Plank, omanik James B. Ross – John Ragan, Barbara isa Jere Austin – Bill Leets, Barbara peigmees Marguerite Courtot – Clara, Tomi pruut William Burgess – Hagel Sisukirjeldus Stanfordi ülikooli saidil
Vaikuse hind (film 1916)

"Vaikuse hind" on Joseph De Grasse'i poolt Ameerikas 1916. aastal loodud tummfilm. Dorothy Phillips - Helen Urmy Lon Chaney - Edmond Stafford Jack Mulhall - Ralph Kelton Frank Whitson - Oliver Urmy Evelyn Selbie - Jenny Cupps Jay Belasco - Billy Cupps J. Edwin Brown - omanik Vola Vale - Aline "Silent Era: The Price of Silence". silentera. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. august 2013. Vaadatud 2. oktoober 2013.
Priscilla ja vihmavari

"Priscilla ja vihmavari" on Frank Powelli ja Mack Sennetti poolt Ameerikas 1911. aastal loodud tummfilm. Florence Barker – Priscilla Joseph Graybill – Paul Edward Dillon – Harry Grace Henderson – ema William J. Butler – isa Blanche Sweet – õde "Silent Era: Priscilla and the Umbrella". silentera. Vaadatud 2. oktoober 2013.
Avalik arvamus (film)

"Avalik arvamus" on Frank Reicheri poolt Ameerikas 1916. aastal loodud tummfilm. Filmi koopiat säilitatakse USA Kongressi raamatukogus. Blanche Sweet - Hazel Gray Earle Foxe - dr Henry Morgan Edythe Chapman - pr Carson Morgan Tom Forman - Phillip Carson Elliott Dexter - Gordon Graham Raymond Hatton - Smith R. Henry Grey Public Opinion at silentera.com The American Film Institute Catalog Feature Films: 1911-20 by The American Film Institute, c.1988 Catalog of Holdings The American Film Institute Collection and The United Artists Collection at The Library of Congress by The American Film Institute, c.1978 allrovi/synopsis
Toivo Luhats

Toivo Luhats (13. november 1938 – 19. detsember 2023) oli eesti rahvapillimängija ja ansamblijuht. Ta oli rahvamuusikaansambli Piibar kunstiline juht. 2003 Valgetähe V klassi teenetemärk 2006 Pärimuskultuuri auhind 2011 Tallinna teenetemärk – muusikalise tegevuse ja rahvakultuuri edendamise eest 2024 Eesti Kultuurkapitali elutööpreemia – Eesti laste esimese folklooriansambli «Piibarid» asutamise ja juhtimise, pikaaegse rahvamuusika õpetamise, noorte pillimängule ärgitamise ja mitmete põlvkondade pärimuse juurde toomise eest. Preemia antakse välja postuumselt. Tema isa oli Elmar Luhats ja tema poeg on Toomas Luhats Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Toomas Luhatsi blogi Intervjuu Eesti Raadio saates "Oma ja ehtne", saatejuht Maie Viilup, 20. november 1998
Vesiliiv (Cabanne film 1914)

"Vesiliiv" on Christy Cabanne'i poolt Ameerikas 1914. aastal loodud tummfilm. Courtenay Foote Lillian Gish Fay Tincher Douglas Gerrard Mary Alden Bob Burns F. A. Turner
Jaak Haud

Jaak Haud (sündinud 3. novembril 1942 Paides) on eesti koduloolane ja kaitseväelane, erukolonelleitnant. 1993–1997 oli ta Riigikaitse Akadeemia Kaitsekolledži ülema kohusetäitja. Alates novembrist 2009 on ta Keskerakonna liige. Tallinna teenetemärk 2010 – Tondipoiste ausamba taastamise idee elluviimise ja Sõjakooli ajaloo uurimise eest
Big L

Lamont Coleman (Big L; 30. mai 1974 – 15. veebruar 1999) oli Ameerika Ühendriikide räppar. 1995: Lifestylez Ov Da Poor & Dangerous 2000: The Big Picture Big L elukäik (vaadatud 29.07.2012) Big L Online Info MTV-s
Vesiliiv (Melfordi film 1914)

"Vesiliiv" on George Melfordi poolt Ameerikas 1914. aastal loodud tummfilm. William H. West – kindral Fields Cleo Ridgely – Gladys Fields, tütar Douglas Gerrard – leitnant Osborn, Gladyse armastatu Paul Hurst – kapten Lanning, Osborni võistleja Marin Sais – Bonita, filipiini tüdruk Jane Wolfe – Wahan, Bonita ema Edward Clisbee – Nekawah, filipiini pealik
Andrei Novikov

Andrei Novikov (sündinud 27. märtsil 1982 Tallinnas) on Eesti poliitik, aastatel 2015–2017 Riigikogu liige ja 2017–2022 Tallinna abilinnapea. Ta on lõpetanud 2000. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi, 2004 Tallinna Majanduskooli raamatupidamise alal, 2005. aastal Sisekaitseakadeemia halduskorralduse erialal ning 2013. aastal Tallinna Tehnikaülikooli magistriõppes ärirahanduse ja arvestuse erialal. 9. jaanuarist 2001 kuni 29. juulini 2022 kuulus Novikov Eesti Keskerakonda. Aastatel 2007–2011 oli ta Lasnamäe linnaosa vanema asetäitja ja 2011–2015 Kristiine linnaosa vanem. 2015–2017 oli Novikov XIII Riigikogu liige. Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 1 ja sai 1096 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta pääses Riigikokku pärast seda, kui Tallinna abilinnapea Mihhail Kõlvart oma mandaadist loobus. Ta on Riigikogu majanduskomisjoni liige. Novikov oli Keskerakonna venekeelsetest Riigikogu liikmetest ainus, kes hääletas 2016. aastal avalduse "75 aastat juuniküüditamisest" vastuvõtmise poolt. 29. juulil 2022 valiti Novikov Tallinna Linnatranspordi AS-i juhatuse liikmeks. Andrei Novikov E-Äriregister. Vaadatud 21.07.2024. http://rk2015.vvk.ee/detailed-1.html http://rk2015.vvk.ee/elected-members.html Vitsut ja Ivanova lähevad riigikokku, Kõlvart loobus, Delfi, 24.03.2015. Gerly Mägi. Keskerakonna vene saadikud hoidusid küüditamist hukka mõistmast Õhtuleht.ee, 15.06.2016.
Silindermadulased

Silindermadulased (Cylindrophiidae) (alamselts maolised, infraselts Alethinophidia) on madude sugukond. Varem olid silindermadulased liigitatud kilpsabalaste alamsugukonda. 2008. aastal klassifitseerisid Vidal ja Hedges sugukonna molekulaarbioloogiliste uuringute ja fülogeneetilise süstemaatika alusel Uropeltoidea ülemsugukonda. Nüüdisajal liigitatakse silindermadulaste sugukonda roomajate andmebaasis üksainus maoperekond: Cylindrophis Wagler, 1830 – silindermadu. McDiarmid RW, Campbell JA, Touré T. 1999. Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, 1. köide, Herpetologists' League. 511 lk. ISBN 1-893777-00-6 (seeria). ISBN 1-893777-01-4 (köide). Peter Uetz & Jakob Hallermann, Cylindrophiidae Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 17.07.2014) (inglise keeles) Sissekanne Animal Diversity Web-is Sissekanne CoL-is Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne roomajate andmebaasis Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Cylindrophiidae seisuga 17.07.2014.
Dunte mõis

Dunte mõis (saksa keeles Ruthern, ka Rutershof, läti keeles Duntes muiža) rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Liepupe kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Limbaži piirkonnas Liepupe vallas Duntes. Esimesed teated mõisast pärinevad 1423. aastast. Varaseimad omanikud olid Rosenid. Edasised omanikud olid Aderkasid, Berlinid, Treidenid, Glasenappid. 1677. aastast kuulus mõis Duntenite suguvõsale. Peahoone pärineb 1719. aastast. Aastail 1844 ja 1860 remonditi peahoonet. Praegu asub mõisas Karl Friedrich Hieronymus von Münchhauseni muuseum, kuna ta peatus aastal 1744 selles piirkonnas ja abiellus mõisniku tütre Jakobine von Dunteniga. Pargis kasvavad Dunte mõisa tamm, Münchhauseni pargi tamm, Münchhauseni paks tamm ja mõisakompleksi ees kasvav Dunte mõisa kask (kõrgus 20 m) on looduskaitse all. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5 ja 1/2 adramaad, sellele allus 220 mees- ning 268 naishinge. Aastal 1757 oli adramaid neli, aastal 1734 aga 2 ja 1/4. Aastal 1688 oli mõisa suurus 5 ja 1/2 adramaad, aastal 1641 aga 3 ja 5/8 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 4 ja 1/3, aastal 1881 aga 4 ja 49/80, lisaks 6 ja 39/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis: Mustkalni (toona Mustigal, hiljem Mustkaln), mille kohale on tänapäeval kujunenud Mustkalni küla. Fideikomiss Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 172-173. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 248. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 151 Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 171. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Silindermadu

Silindermadu (Cylindrophis) on silindermadulaste sugukonda kuuluv maoliste perekond. 1978. aastal paigutati silindermadu rullmadulaste sugukonda. 2008. aastal klassifitseerisid Vidal & Hedges sugukonna molekulaarbioloogiliste uuringute ja fülogeneetilise süstemaatika alusel ülmesugukonda Uropeltoidea. Silindermao perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Cylindrophis aruensis Boulenger, 1920 Cylindrophis boulengeri Roux, 1911 Cylindrophis burmanus Smith, 1943 Cylindrophis engkariensis Stuebing, 1994 Cylindrophis isolepis Boulenger, 1896 Cylindrophis jodiae Amarasinghe, Ineich, Campbell & Hallermann, 2015 Cylindrophis lineatus Blanford, 1881 Cylindrophis maculatus (Linnaeus, 1758) Cylindrophis melanotus Wagler, 1830 Cylindrophis mirzae Amarasinghe, Ineich, Campbell & Hallermann, 2015 Cylindrophis opisthorhodus Boulenger, 1897 Cylindrophis ruffus Laurenti, 1768 – punane silindermadu Cylindrophis subocularis Kieckbusch, Mecke, Hartmann, Ehrmantraut, O'Shea & Kaiser, 2016 Cylindrophis yamdena Smith & Sidik, 1998. Silindermao levila asub Sri Lankas, Myanmaris, Tais, Kambodžas, Vietnamis ja Malai saarestikust kuni Aru saarte ja Uus-Guineani. Neid on kohatud ka Lõuna-Hiinas (Fujian, Hongkong ja Hainan) ja Laoses. Nende kaevuva eluviisi tõttu teatakse nende madude kohta üsna vähe. Saaklooma tapavad nad kehakeerdudega kägistades. Silindermaod on elussünnitajad. Suguküpsed emasloomad võivad sünnitada kuni 15 poega korraga. Kui nad tunnetavad ohtu, siis käituvad nad üsna omapäraselt, nii näiteks püüab punane silindermadu (Cylindrohpis rufus) pea keha alla peita ning saba kõrgemale ja esiplaanile tõsta: teatmeteoses "Loomade elu" (V köide, lk 261) kirjeldatakse käitumisviisi järgmiselt: Loomade elu 5:261. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Cylindrophis Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 11.06.2016) (inglise keeles) McDiarmid RW, Campbell JA, Touré T. 1999. Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, 1. köide, Herpetologists' League. 511 l. ISBN 1-893777-00-6 (seeria). ISBN 1-893777-01-4 (köide). Sissekanne andmebaasis ADW-s Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne Roomajate andmebaasis
Tallinna Jumalaema Kiirestikuulja ikooni kirik

Jumalaema Kiirestikuulja ikooni kirik, tuntud ka kui Lasnamäe kirik, on õigeusu kirik Tallinnas Lasnamäel aadressil Loopealse puiestee 8. MPEÕK kirik on pühitsetud Jumalaema Kiirestikuulja ikoonile. Uue Moskva Patriarhaadi õigeusu kiriku ehitamist Lasnamäele hakati kavandama ja kirikule kohta otsima 21. sajandi esimesel kümnendil, kui Tallinna linnavalitsust juhtis Keskerakond ja linnapea oli Edgar Savisaar. Tallinn toetas pühakoja ehitust linna omanduses olevale kinnistule Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kasuks hoonestusõiguse seadmisega. Detailplaneering algatati novembris 2003. Kiriku projekteeris konkursi võitnud arhitektuuribüroo Z-Projekt OÜ koos arhitektide Oleg Žemtšugovi, Nikolai Djatko ja Jevgeni Kolomenkiniga. 2003. aasta septembris pühitses patriarh Aleksius II oma Eesti visiidi käigus kiriku nurgakivi. Ehitusloa andis linnavalitsus 11. mail 2006 ja ehitust alustati 22. novembril 2006. Õigeusukirik Lasnamäel Rajaja: Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirik Asukoht: Puju tänav 11, 13 ja 15 kinnistu Ehitised: kirik koos abihoonega Krundi suurus: 7819 ruutmeetrit Lasnamäe kiriku ehitamiseks küsis Edgar Savisaar toetusraha AS-i Venemaa Raudtee presidendilt Vladimir Jakuninilt. Otsuse 1,5 miljoni euro suuruse toetuse eraldamiseks tegi Jakunin teatavaks 9. veebruaril 2010 toimunud visiidil. 2010. aasta veebruarist kuni oktoobrini kanti vene ärimehe Sergei Petrovi äriühingute kontodelt MPEÕK kontole sihtotstarbeliselt kiriku ehitamiseks ligikaudu 13,5 miljonit krooni. 26. novembril 2010 allkirjastati tagantjärele leping Lasnamäe kiriku rahastamiseks, milleks saabus Moskvast Tallinna V. Bušujev, kaasas Andrei Pervozvannõi Fondi presidendi Sergei Štšeblõgini poolt Moskvas allkirjastatud leping. Kiriku kellad valati Saksamaal. Lasnamäe kirikut avati korduvalt. 19. veebruaril 2011 pühitseti kiriku rist. Kohal olid Tallinna linnavalitsuse esindajad ja metropoliit Kornelius. Venemaalt tuli kohale Andrei Pervozvannõi fondi delegatsioon eesotsas Venemaa raudteejuhi Vladimir Jakuniniga. Kiriku kellatorn avati 5. mail 2013, avasid Tallinna linnapea Edgar Savisaar ja Lasnamäe linnaosa vanem Olga Ivanova, kellatorni pühitses metropoliit Kornelius. 16. juunil 2013 pühitses valmiva kiriku sisse Eestis visiidil viibinud Moskva ja kogu Venemaa patriarh Kirill. Järjekordselt avasid kiriku 28. septembril 2013 Tallinna linnapea Edgar Savisaar ja metropoliit Kornelius. Kiriku ees asub Patriarh Aleksius II väljak. 2012. aastal avati kiriku juures Aleksius II monument. [1] Tallinna Jumalaema Kiirestikuulja Ikooni kirik. Küllike Rooväli. Lasnamäe veerule planeeritud vene kiriku rajamine venib. [2] Postimees 13.09.2004. Raul Sulbi. Jakunin lubas Savisaarele 1,5 miljonit eurot valimiste rahastamiseks. [3] Postimees 21.12.2010. [4] Reporter.ee 19.02.2011. [5] Lasnamäel avati õigeusu kiriku kellatorn - Lasnamäe Leht, mai 2013. [6] Postimees 11.06.2013. [7] Lasnamäe õigeusukiriku avamine, Delfi 28.09.2013 Jumalaema Kiirestikuulja ikooni Tallinna kiriku koduleht
Paroodia

Paroodia (kr παρωδία 'vastulaul, pilkelaul'), pilav jäljendus kunstiteoses või kunstilises esinemises, mis naeruvääristamise ja pilkamise eesmärgil aimab järele teise autori teost, selle sisu, stiili (näiteks liigset tundelisust, täispuhutud pidulikkust vm), jättes muutmata vormi. Pilatava teose nõrkusi ja puudusi võimendatakse karikatuurini. Eksisteerib ka sõbralikum paroodia, mis koomilises võtmes jäljendab teise autori isikupära. Muusikas on mõistel teine tähendus: renessansi- ja baroki- ja klassitsismi ajastu muusikas on paroodiatehnika vokaalteose muutmine, mille käigus kohandatakse ta uue teksti ja otstarbega. Tegemist on varem loodud muusika jäljendamisega ilma vähimagi koomilise varjundita. Filmiparoodiad keskenduvad pigem kontrastiga stseeni, dialoogi ja kadreeringu lõhkumisele kui sujuvale stiilijäljendusele. Viljelejad: Miguel de Cervantes Saavedra "Don Quijote". Eesti menukaimad parodistid on August Kitzberg (Tiibuse Jaagu ja Mari nimega) ning August Alle. Evi Laido, "Siurulased paroodiate peegelduses" – Keel ja Kirjandus 1975, nr 8, lk 458–466 Anu Laitila, "Kangelase metamorfoos: rahvuseeposte ["Kalevala" ja "Kalevipoeg"] rahvuslikud paroodiad". Soome keelest tõlkinud Andres Lepp – aastaraamatus "Paar sammukest XX: Eesti Kirjandusmuuseumi aastaraamat", Tartu 2003, lk 121–128
Sõjavangid (film)

"Sõjavangid" on George Melfordi poolt Ameerikas 1913. aastal loodud tummfilm. Robert G. Vignola – Robert Vigron, vana veteran Henry Hallam – Frederick Howan, kongresmen Miriam Cooper – Alice Cowan, kongresmeni tütar James Vincent – Edwin Worth, konföderatsiooni sõdur Anna Q. Nilsson – pr Edwin Worth
Sõjalaev Galactica

Sõjalaev Galactica on kosmosesõjalaev telesarjas " Battlestar Galactica". 2004. aasta versioonis kujutab Galactica endast lahingulaeva ja lennukikandja ristandit. Peale pardakahurite, suurtükkide ja rakettide on see varustatud ka Viperiüksustega, mis stardivad katapuldiga spetsiaalsetest starditorudest. Laevast pidi saama muuseumlaev, kuid Cylonite üllatusrünnaku tõttu jääb laev teenistusse ja pääseb koos Pegasusega rünnakust, ehkki esialgu teineteise pääsemisest ei teatud. Cyloni üllatusrünnaku ajal toimus laeval teenistusest väljaarvamise tseremoonia. Peale tseremoonia lõppu sai laeva komandör William Adama teada Cylonite rünnakust ja andis lahinguhäire, et Cylonitele vastu astuda. Laev sooritas FTL-hüppe vana laskemoona lao juurde Ragnar Ancorage´is ja taasrelvastus. Samal ajal käskis peale laevastiku peakorteri hävimist ja admiral Nagala lahingus hukkumist laevastiku kõrgeimaks juhatajaks saanud William Adama teistel sõjalaevadel Ragnar Anchorage´i koguneda, et seejärel Cylonitele vastulöök anda. Sellele kutsele reageeris haridusminister Roslini poolt juhitud tsiviillaevastik. Varsti oli laev taas lahinguvalmiduses ja sellega oli liitunud ka Roslini laevastik. Peale seda, kui Roslin informeeris ühisel nõupidamisel Adamat, et kolooniad on hävitatud ja inimkonnast on järgi kõigest 50 000 inimest, mõistis Adama, et kõige parem on oma laeva relvadega katta tsiviillaevastiku põgenemist ja loobus plaanist korraldada Cylonite laevastiku vastu rünnak. Osalt oli selle põhjuseks ka asjaolu, et Adama mõistis, et inimestest ei olnud enam kedagi nendega liitumas ja ülejäänud sõjalaevad peale Galactica olid koos meeskondadega hävitatud. Peale nõupidamist, liikus Galactica koos tsiviillaevastikuga kindlaks määratud kohta, kus Galactica asus valves olnud ja neid oodanud Cylone oma tulejõuga eemal hoidma samal ajal, kui tsiviillaevastik hüppas FTL-hüppega minema. Peale viimase tsiviillaeva lahkumist hüppas minema ka Galactica, et uut kodu otsima asuvat laevastikku kaitsma asuda. Galactical on kolme tüüpi kahurid: Tõrjekahurid Tõrjekahureid kasutatakse vastase rakettide ja hävitajate tõrjumiseks. Kahur tulistab laengu, mis töötab tänapäevaste õhutõrjekahurite põhimõttel: laeng tulistatakse vastase suunas, mis vastaseni jõudes plahvatab ja puistab kõikjale laiali pommikillud. Nii Galactica, kui ka Pegasus kasutavad oma tõrjekahureid, kui ei rünnata suuri vastase laevu. Pardakahurid Galactica pardakahurid töötavad samamoodi nagu Viperite pardakahurid: tulistatakse kerget laskemoona ja palju korraga. Laevatõrjekahurid Galactical on 24 laevatõrjekahurit, mida kasutatakse suurte vastaste laevade vastu. Uuemad Mercury-klassi laevad kannavad 28 kahurit, millele lisandub neli ette kinnitatud raskekahurit.