laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hubert Poola

Hubert Poola (1. november 1930 Tallinn – 31. oktoober 2014) oli eesti arstiteadlane ja kirurg. Hubert Poola oli käsitöölise poeg. Lõpetas 1949 Tallinna 2. Keskkooli kuldmedaliga, 1955 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1972, TÜ), väitekiri "Koletsüstektoomia tüsistuste ja ebarahuldavate hilistulemuste profülaktika". Oli 1955–56 Vastseliina rajoonihaigla kirurg ja Vastseliina Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee tervishoiuosakonna juhataja, 1956–59 Tallinna III haigla kirurg, 1959–67 Tallinna II (hilisema Tõnismäe) haigla kirurgiaosakonna ordinaator, 1967–75 juhataja, 1975–92 Tallinna Vabariikliku Laevastiku Haigla kirurg, aastast 1992 Tallinna Haigekassa arst-nõunik ja kirurgiakonsultant. Kohakaaslusega olnud ka kiirabi- ja spordiarst. Õpetas TPedI-s/TPÜ-s pikemat aega kirurgiat ja tervishoidu. Uurimisvaldkond: peamiselt sapiteede kirurgia. Tallinna Kirurgide Seltsi liige (aastast 1955) ja juhatuse esimees (1983–93), Eesti Arstide Liidu asutajaliige, Eesti Kirurgide Assotsiatsiooni ja Maksa-Kõhunäärme-Sapiteede Assotsiatsiooni liige. U 40 teadustrükist. https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=klLgpxk5QgPq Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Meckeli divertiikul urgentses kirurgias (kaasautor U. Sibul). // NET (1968) 3 Sapiteede röntgenomanomeetria (kaasautor U. Sibul). // NET (1968) 5 Ühissapijuha drenaaž sapipõiejuha köndi kaudu. // NET (1971) 6 Mõningaid sapiteede ja kõhunäärme kirurgia probleeme (kaasautor U. Sibul). // NET (1984) 1. Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997., 910 EA (1973) 1, 64–65 Hubert Poola. // EA (1991) 1, 67–68. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mall Poola

Mall Poola (aastani 1954 Mars, 22. oktoober 1932 Tallinn – 11. märts 2024) oli eesti pedagoogikateadlane ja kultuuriajaloolane. Mall Poola oli sõjaväelase tütar. Ta lõpetas 1951 Tallinna 7. Keskkooli, 1954 Tallinna Muusikakooli, 1959 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (TRK) koorijuhi-pedagoogi erialal, 1971 aspirantuuri Moskva Riiklikus Kultuuriinstituudis, pedagoogikakandidaat (1974, samas), väitekiri käsitles Eesti üldlaulupidude kasvatuslikku mõju Eesti rahvale. Poola oli TRK-s õppimise ajal Eesti NSV Rahvaloomingu Maja koorijuhtimise ja klubitöö instruktor, 1965–1968 TPedI klaverikateedri vanemlaborant ja tunnitasuline õppejõud, 1971–1987 kultuurhariduse kateedri õpetaja ja vanemõpetaja. Aastast 1987 oli ta pensionil. Poola on lugenud peamiselt kultuurhariduse ajaloo kursust ja koostanud õpikuid. Ta oli Kalevi Jahtklubi auliige. Tema uurimisvaldkonnad olid kultuurhariduse teooria ja praktika, eesti kultuurhariduse ajalugu ja seltside tegevus. Ta on avaldanud umbes 20 teadustrükist, koostanud 6 õppevahendit ning aimeraamatuid. Kultuurhariduse ajalugu. I. Tallinn, 1980, 2. trükk 1983; II. Tallinn, 1982, 2. trükk 1987 Temaatiliste ürituste kasutamisest klubitöö diferentseerimisel. Tallinn, 1983 Mõningat kultuuri arengust Eestis varase feodalismi ajast kuni 19. sajandi alguseni. Tallinn, 1997 Abiks käitumisoskuse omandajatele. Tallinn, 1997. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tuul, G. Kultuuritöö edendamise heaks. // Õhtuleht (1987) 11. XI. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aleksander Poomann

Aleksander Poomann (perekonnanime rööpkuju: Pooman, 25. oktoober 1903 Tallinn – 30. november 1938 Tartu) oli Eesti arstiteadlane. Aleksander Poomann oli dermatoveneroloog ja põllumehe poeg. Lõpetas 1923 Tallinna Poeglaste Gümnaasiumi, 1932 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (1937, TÜ), väitekiri "Psoriasis vulgaris ja nugilised". Võttis osa Vabadussõjast. Oli 1929–1932 ratsarügemendi velsker, aastast 1932 TÜ nahapolikliiniku assistent, ka Muuli leprosooriumi arst, aastast 1937 TÜ vanemassistent. Tema abikaasa on olnud Juta Kurman. Uurimusi nahahaigustest ja parasiitidest. Tartu Dermatoloogia Seltsi asutajaliige, juhatuse liige. 20 teadustrükist, 20 aimetrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2013. Vaadatud 25. detsembril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Typanblau kubelreaktsioon pidalitõbiseil (kaasautor A. Paldrock). // EA (1934) 4 Die Beeinflussung der Lepraerreger durch Natriumthiosulfat (kaasautor A. Paldrok). // Dermatol. Wschr. (1934) 14 Über das Resorptions- und Diffusionsvermögen der Haut. // Dermatol. Wschr. (1935) 4 Mõningaist lestalisist. // EA (1936) 5 McClure-Aldrich'i kubelkatsust pidalitõbistel. // EA (1936) 3 Vere lipaasist leepra puhul. // EA (1936) 4 Naatriumtiosulfaatravist leepra puhul (kaasautor A. Paldrok). // EA (1939) 3. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 281 Eesti Arst (1939) 3, 211-214. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mulla kartograafia

Mulla kartograafia on mullateaduse allharu, mis tegeleb muldkatte kaardistamisega seotud küsimustega. Mullageneetika Mullamorfoloogia Mullafüüsika Mullamineroloogia Mullakeemia Mullageograafia Mullabioloogia
Tatjana Popova

Tatjana Popova (sündinud 1. augustil 1950 Kurskis) on Eesti rohuteadlane ja laboriarst. Tatjana Popova on teenistuja tütar. Lõpetas 1967 Krasnodari krai Severski 43. Keskkooli, 1973 Leningradi Keemia-Farmaatsia Instituudi farmaatsia osakonna, bioloogiakandidaat (1990, Leningradi Arstide Täiendusinstituut), väitekiri "Оценка влияния длительных плаваний в тропиках на организм рыбаков по гематологическими и ЭКГ-показателям и фармакопрофилактика дезадаптивных реакций". Täiendas end 1980 Leningradis kliinilises biokeemias. Töötas 1974–86 Eestis praktilises meditsiinis, aastast 1978 Tallinna Vabariikliku Haigla kliinilises laboris, osales 1983–86 Atlandi ookeanil rahvusvahelises programmis "Inimene ja ookean". Oli 1987–1992 Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituudi (EMHI) (aastast 1988 Profülaktilise Meditsiini Instituut) teadur, 1993–2000 Tallinna Vabariikliku Keskhaigla laboriarst, aastast 2001 erameditsiini konsultant. Uurimisvaldkond: ekstreemtingimustes viibivate inimeste adapteerumine, perifeerse vere matemaatiline mudel. Eesti Laboriarstide Seltsi liige. Perifeerse vere morfoloogiliste näitajate muutused pikaajalistel reisidel kui adaptatsiooni protsessi peegeldus (kaasautor S. Malõgin). Tallinn, 1987 Meremeeste organismi adaptiivsed muutused pikaajalistel reisidel troopikas (kaasautor). // Eesti Arst (1989) 4 Dispersioonianalüüsi kasutamine meremeeste verenäitajatel pikaajalise reisi faktorite mõju hinnanguks (kaasautor S. Malõgin). // Laboratoorse diagnostika aktuaalsed küsimused. Tallinn, 1989. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tuulealused saared (Okeaania)

Tuulealused saared (prantsuse Îles sous le Vent) on saared Polüneesias, osa Seltsisaartest. Huahine Bora Bora Raiatea Tahaa Maupiti Tupai Maupihaa Manuae Motu One (Bellingshausen) Suurim neist on Raiatea. Saared kuuluvad Prantsuse Polüneesia koosseisus Prantsusmaale.
Valli Porgasaar

Valli Porgasaar (8. november 1934 Tartu − 19. detsember 2019 Tartu) oli eesti taimefüsioloog ning jõgede ja rannikumere eutrofeerumise uurija. Valli Porgasaar oli töölise tütar. Ta on lõpetanud 1953 Tartu 2. Keskkooli, 1958 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna, 1963 aspirantuuri Zooloogia ja Botaanika Instituudis (ZBI), bioloogiakandidaat (1973, TRÜ), väitekiri "Hariliku männi mineraalne toitumine ja selle diagnostika". Oli 1958–1960 Eesti Põllumajanduse Akadeemia botaanika, fütopatoloogia ja taimefüsioloogia kateedri assistent, 1963–1964 TRÜ taimefüsioloogia kateedri vanemteadur, 1964–1968 EPA maaviljeluse kateedri vanemlaborant, 1968–1971 ZBI botaanika sektori vaneminsener, 1971–1981 botaaniline ja merebioloogia sektori nooremteadur, 1981–1993 merebioloogia sektori vanemteadur. Uurinud männi mineraalset toitumise diagnostikat okaste keemilise analüüsi alusel ning Eesti kuusikute bioproduktsiooni; Eesti rannikumere eutrofeerumist ja jõgede ökoloogilist seisundit vee toiteelementide ja klorofüllisisalduse alusel. 1985–1990 võttis osa Läänemere uurimisekspeditsioonidest. ELUS-i liige (1957). Üle 40 teadustrükise. Диагностика минерального питания сосны обыкновенной. // Агрохимия (1977), 5 Matsalu lahe vee füüsikalised ja keemilised omadused ning nende seos klorofülli α sisaldusega. I. Vee füüsikalised ja keemilised omadused. // Eesti TA Toim. Biol. 34 (1985) 2 Sama. II. Klorofüll α kui vee troofsuse näitaja. // Eesti TA Toim 34 (1985) 3 Environmental conditions, phytoplankton and chlorophyll α in the Narva Bay (the southern part of the Gulf of Finland) (kaasautorid K. Piirsoo, M. Viik). // Proc. Est. Acad. Sci. Biology 42 (1992) 3 Content and distribution of phosphorus and nitrogen in the coastal waters of West Estonia. // Proc. Est. Acad. Sci. Biol. 43 (1993) 4. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Zooloogia ja Botaanika Instituut (ZBI) 1947–1997, 67. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mart Porila

Mart Porila (sündinud 5. veebruaril 1936 Põlva vallas Võrumaal) on eesti ajakirjanik ja agrotehnikateadlane. Mart Porila on talupidaja poeg. Lõpetas 1953 Tartu Raudteetranspordi Tehnikumi, 1959 EPA insener-mehaanikuna, 1963–1967 Leningradi Põllumajanduse Instituudi aspirant, tehnikakandidaat (1967, samas), väitekiri "Экспериментально-теоретическое исследование процесса гранулирования травяной муки". Oli 1953–1955 Tartu masina-traktorijaama jaoskonnamehaanik, 1959–1961 Tihemetsa Põllumajandustehnikumi õpetaja, 1961–1962 Tartu rajooni Lenini-nimelise näidiskatsesovhoosi vanemtehnoloog, 1962–1963 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) mehhaniseerimise osakonna insener-konstruktor, 1967–1968 EPA autode ja traktorite kateedri assistent, 1969–1970 loomakasvatuse mehhaniseerimise kateedri vanemõpetaja, 1970–1973 ELVI sektorijuhataja, 1973–1983 J. Gagarini nimelise NST seakombinaadi peainsener, 1983–1986 ENSV Agrotööstuskoondise Teaduse ja Propaganda Peavalitsuse juhataja, 1986–1988 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) eksperimentaalosakonna juhataja, 1988–1992 Riikliku Projekteerimise Instituudi Eesti Maaehitusprojekt peatehnoloog, 1992–2001 ajalehtede Eesti Maa, Maaleht ja ajakirja Maamajandus toimetaja, 2002–2006 põllumehe kalender-teatmiku "Aastavakk" vastutav toimetaja. Õpetanud autode ja traktorite ehitust, põllumajandust ja loomakasvatuse mehhaniseerimist ning elektrifitseerimist. Uurimisvaldkond: põllumajanduse tehnoloogia, suurfarmide keskkonnamõju. Eesti NSV teeneline insener (1981). Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige (1989). Üle 30 teadustrükise, arvukalt aimeartikleid. Seadmeid loomafarmidele (kaasautor). Tallinn, 1964 Farmide mehhaniseerimine. Tallinn, 1970, 2. trükk 1987 Piistaoja hoiab Pooli vaimu. // Maamajandus (2000) nov Eesti veisetõud uues katsefarmis. // Maamajandus (2000) nov Punane kari kosub. // Maamajandus (2001) apr Ökoloogiline imperatiiv Piiblis. // Aastavakk (2005). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 147 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 45, 129. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kristjan Port

Kristjan Port (sündinud 9. mail 1960 Tallinnas) on eesti spordibioloog. Lõpetas 1978 Tallinna 2. Keskkooli, 1982 Tallinna Pedagoogilise Instituudi, 1990 Tartu Ülikoolis aspirantuuri, bioloogiakandidaat (1990, TÜ), väitekiri "Activation of adrenocortical function in muscular activity". Oli 1990–1998 Tallinna Pedagoogikaülikooli dotsent, 1999–2004 erakorraline professor, 2005–2008 Tallinna Ülikooli kehakultuuriteaduskonna dekaan. Alates aastast 2008 Tallinna ülikooli terviseteaduste ja spordi instituudi direktor. Lugenud arengufüsioloogia, spordifüsioloogia, biokeemia ja projektijuhtimise kursusi. Ta on SA Eesti Antidopingu (EAD) nõukogu liige. Uurimisvaldkond: spordibioloogia (-füsioloogia, -biokeemia). Teadustöö tähtsaim tulemus on krooniliste haigete koduse kaugmonitoorimise süsteemi väljaarendamine (rahvusvahelise konsortsiumi juhina). Aastast 1991 ajakirja International Journal of Sports Medicine referent. Eesti Sporditeadlaste Seltsi juhataja (1991–94), Eesti Olümpiakomitee kutsekomisjoni juht, Eesti Olümpiaakadeemia liige. Üle 60 teadustrükise. "Daily usage and efficiency of remote home monitoring in hypertensive patients over a one-year period". // J. Telemed Telecare 11 (2005) Suppl 1 "Self-reported compliance of patients receiving antihypertensive treatment: use of a telemonitoring home care system". // J. Telemed Telecare (2003) 9, Suppl 1 "Daily usage and efficiency of remote home monitoring in hypertensive patients over one-year period" (kaasautor M. Viigimaa). // J. Telemed. Telecare (2005) 1 Tema isa oli arhitekt Mart Port. 2019 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk 2020 Valgetähe III klassi teenetemärk 2020 Tallinna Ülikooli teenetemärk "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide SA Eesti Antidoping töötajad Koppel, Virve (režissöör) (1983). "Isad ja pojad: Mart Port ja pojad". ETV. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Deivil Tserp, "Dopingu vastu võitlev Kristjan Port: olen hinges natuke rõõmus, et see temaatika on muutunud oluliseks" Õhtuleht, 28. jaanuar 2020 Rein Virkus. "Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade". Tallinn, 1998, lk 114 "Kristjan Port: narkomaania on arstide seas pööraselt suur probleem", 14. aprill 2015 Anna Põld, Kristjan Port narkomaaniast arstide seas: mul ei ole raske vabandust paluda nende käest, kelle väärikust on kahjustatud, aga probleem on endiselt olemas, 15. aprill 2015 Kristjan Port Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 "Isad ja pojad: Mart Port ja pojad", Eesti Televisioon 1983 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Larissa Porõvkina

Larissa Porõvkina (sündinud 2. oktoobril 1949 Tallinnas) on Eesti füüsik ja mereökoloog. Larissa Porõvkina on teenistuja tütar. Lõpetas 1968 Tallinna 6. Keskkooli, 1972 Tartu Ülikooli optika ja spektroskoopia erialal, 1989 aspirantuuri Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis, füüsika-matemaatikakandidaat (1989, Eesti NSV TA Füüsika Instituut (FI)), väitekiri "Спектрофлуориметрическая диагностика органических веществ в водных средах для целей лазерного дистанционного зондирования". Oli 1972–75 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi vanemlaborant, 1975–84 FI nooremteadur, 1984–89 TA spetsiaalse konstrueerimisbüroo vaneminsener, 1989–90 TEFI vanemteadur, 1990–92 Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudi vanemteadur, 1992–93 Eesti Mereinstituudi vanemteadur, 1993–2001 TPÜ Eesti TA Ökoloogia Instituudi vanemteadur, 2001– firma Laser Diagnostic Instruments (LDI) AS teadusdirektor. Uurimisvaldkonnad: veekeskkonna orgaaniliste (ka saaste)ainete sisalduse määramine fluorestsents- ja laserspektroskoopia meetoditega, vastava instrumentaariumi arendamine. 1986–91 osales uurimisekspeditsioonides teaduslikul uurimislaeval "Arnold Veimer". XVI International Award for Technology and Quality (Rooma, 1995), World Intellectual Property Organization'i medal ja diplom parimale naisleidurile (Genf, 1999), 48. innovaatika, teaduslike uurimistööde ja uue tehnoloogia maailmanäituse (Brüssel) kuldmedal (1999). Üle 80 teadustrükise, 7 patenti. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Diagnostics of oil pollution in water by method of synchronous excitation (kaasautor K. Saar). // J. Appl. Spectr. 49 (1988) 4 Total luminescent spectroscopy for remote laser diagnostics of natural water conditions (kaasautor). // Appl. Opt. 30 (1991) 4 Spectral variability of humus substance in marine ecosystems (kaasautorid S. Babitšenko, J. Lapimaa). // AMBIO XXI (1992) 7 Spectral characterization of terrestial and coastal waters in Estonia (kaasautor). // Oil Shale 17 (2000) 2 In vivo fluorescent diagnostics of phytoplankton (kaasautorid S. Babitšenko, A. Leeben). // Spectral fluorescent signatures in diagnostics of water environment. Tallinn, 2001 On-line detection and identification of chemical pollution by SFS (kaasautor S. Babitšenko). // Spectral fluorescent signatures in diagnostics of water environment. Tallinn, 2001 Laser remote sensing of coastal and terristrial pollution by FLS-Lidar (kaasautorid S. Babitšenko, A. Dudelzak). // Access Remote Sensing J. 3 (2003) 1. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Anneli Poska

Anneli Poska (sündinud 29. aprillil 1969 Tartus) on eesti geoloog. Anneli Poska on inseneri tütar. Lõpetas 1987 Tartu 5. Keskkooli, 1992 Tartu Ülikooli geoloogia osakonnas, täiendas end 1992–1994 Uppsala Ülikoolis, filosoofia litsentsiaat (1994, Uppsala Ülikool), väitekiri "Three pollen diagrams from Coastal Estonia. Sediments, vegetational development, climatic events and the environmental impact of man" (Uppsala, 1994), 1996–2001 oli samas doktorant, PhD (kvaternaarigeoloogia, 2001, Uppsala Ülikool), väitekiri "Human impact on vegetation of Coastal Estonia during the Stone Age" (Uppsala, 2001). Oli 1992–2001 Eesti NSV TA Geoloogia Instituudi (GI) teadur, 2001–2002 Haridus- ja Teadusministeeriumi riikliku teadusprogrammide peaekspert, 2003– TTÜ GI vanemteadur ja aastast 2004 ka TÜ GI vanemteadur. Uurimisvaldkonnad: holotseeni kliimamuutuste ja keskkonnaseisundi kvantitatiivne rekonstrueerimine; varajane inimtegevus ja selle mõju looduskeskkonnale; põllunduse introduktsioon ja areng Eestis. Üle 30 teadustrükise. Prehistoric human disturbance of the environment induced from Estonian pollen records (kaasautor L. Saarse). // Proc. Est. Acad. Sci. Geol. 45 (1996) 3 Farming from the Neolithic to the Pre-Roman Iron Age in Estonia, as reflected in pollen diagrams (kaasautor). // Environ. and Cultural History of the Eastern Baltic Region. Rixensart, 1999 Vegetation development and introduction of agriculture to Saaremaa Island, Estonia: the human response to shore displacement (kaasautor L. Saarse). // Holocene 12 (2002) 5 Holocene annual mean temperature changes in Estonia and their relationship to solar insolation and atmospheric circulation patterns (kaasautor H. Seppä). // Quaternary Res. 61 (2004) 1 New evidence of possible crop introduction to north-eastern Europe during the Stone Age. Cerelia pollen finds in connection with Akali Neolithic settlement, East Estonia (kaasautor L. Saarse). // Vegetation History and Archaeobotany 15 (2006) 3. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 91 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Anneli Poska Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tatjana Poska-Laaman

Tatjana Poska-Laaman (aastani 1919 Tatjana Poska, 1919–1930 Arder; 4. oktoober 1900 Tallinn – 14. märts 1988 Uppsala, Rootsi) oli eesti õigusteadlane. Tatjana Poska-Laaman oli Jaan Poska tütar, Veera Poska-Grünthali ja Jüri Poska õde, Eduard Laamani abikaasa. Ta lõpetas Tallinnas vene keskkooli, õppis Budapesti Ülikoolis ungari keelt, lõpetas 1929 Pariisi Ülikooli prantsuse keele alal, ühtlasi õppis Pariisis L'Institut Socialis ajakirjandust (diplomitöö Jaan Tõnissonist). Õigusteaduse doktor (1959, Pariisi Ülikool); väitekiri käsitles Rootsi kriminaalhoolduse reforme viimase saja aasta jooksul. Oli 1930. aastate lõpul Tallinnas kaupluseomanik. Põgenes 1944. aasta sügisel koos kahe väikese lapsega Rootsi, elas algul põgenikelaagris, aastast 1945 Lidingös, kus oli mänguasjade poes müüjaks. Asus 1950. aastail Uppsalasse, töötas kuni pensionile jäämiseni 1967. aastal Uppsala Ülikooli sotsioloogia õppetooli arhivaarina. Tatjana suri 14. märtsil 1988 Uppsalas ja maeti 25. aprillil 1988 Stockholmi Metsakalmistule. Uurimisvaldkond: vangide psühholoogiline taust, psühhiaatrilise diagnoosiga kurjategijad, vaimuhaiglad sotsioloogilisest aspektist. Järeldas, et kurjategijate varasemas elus on tihti olnud hingelisi traumasid. Uurimistöö käigus külastas Rootsi ning eriti Prantsusmaa vanglaid ja vaimuhaiglaid (nt doktor Paul Sivadoni rajatud lukustamata uste ja ulatusliku tööteraapiaga haiglat). Avaldanud artikleid prantsuse ja rootsi keeles. 1939 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk Tema isa oli Jaan Poska. Ta oli kaks korda abielus: tema esimene abikaasa oli Aleksander Arder, sellest abielust sündinud poeg Árpád Arder oli baptisti vaimulik; teine abikaasa Eduard Laaman oli ajakirjanik; sellest abielust sündis kaks tütart, vanem tütar Ilona Laaman on luuletaja. Pojapoeg Ott Arder oli luuletaja, pojapoeg Jaan Arder oli muusik, muusik on ka pojapoeg Jaani tütar Helin-Mari Arder. Õde Ksenia Poska oli arst, õde mag. jur. Vera Poska-Grünthal oli advokaat ja naisliikumise tegelane, vend Jaan Poska (1902–1941) oli advokaat ja Estonia nõukogu esimees, vend Jüri Poska (1919–1974) oli jurist ja õigeusu vaimulik. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Päevaleht (Stockholm), 23. märts 1988, lk. 7 (surmateated) http://hittagraven.stockholm.se/Sok/?&spelling=exact&lastName=laaman Laaman, I. Tatjana. // Akadeemia (2007) 5, 1060–1101 I. Laamani kiri R. Juursoole 29. veebruarist 2008 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Galina Posmetuhhova

Galina Posmetuhhova (sündinud 27. oktoobril 1946 Valgas) on Eesti füüsik. Galina Posmetuhhova on teenistuja tütar. Lõpetas 1964 Tartu 4. Keskkooli, 1969 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika osakonna. Oli 1969–1974 TRÜ elektromeetria labori vanemlaborant ja nooremteadur, 1974–1982 aeroionisatsiooni ja elektroaerosoolide labori vaneminsener ja nooremteadur, 1982–1992 üldfüüsika kateedri nooremteadur, 1993– eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi vaneminsener. Uurimisvaldkond: elektromeetria. 10 teaduspublikatsiooni. Ионизационные источники тока ИИТ-10 … ИИТ-13 (kaasautor O. Saks). // Измерительная техника (1976) 9 Определение динамических характеристик электрометрической аппаратуры (kaasautor). // Теоретические проблемы электрометрии. Трт, 1985. Нестабильность ионизационных источников тока ИИТ-9 – ИИТ-12. (kaasautor O. Saks). // Уч. зап. ТГУ 755 (1987) Комплекс для определения динамических характеристик электрометрической аппаратуры (kaasautor). // Измерительная техника (1988) 10. 2016 Tartu Ülikooli medal 2020 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis" Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 134. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.