laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Muuga sadam

Muuga sadam on sadam Harjumaal Muuga lahe ääres Maardu, Viimsi valla ja Jõelähtme valla piiril. Muuga sadam kuulub ASi Tallinna Sadam koosseisu. Muuga sadam on Eesti suurim kaubasadam, mis sügavuse ja nüüdisaegse tehnoloogiaga terminalide poolest on üks moodsamaid sadamaid Euroopas. Muuga sadama akvatooriumi sügavus ulatub 18 meetrini, mis võimaldab teenindada kõiki Taani väinu läbivaid laevu. Tänu soodsale asukohale ning heale raudtee- ja maanteeühendusele on Muuga sadamal oluline osa Eesti transiitkaubanduses. Sadama geograafilised koordinaadid on 59° 30′ 0″ N, 24° 58′ 0″ E. Muuga sadama territoorium hõlmab 280,4 ha suuruse maa-ala ja 752 ha suuruse veeala. Sadamas on 28 kaid üldpikkusega 5900 m. Suurim sügavus kai ääres on 18,0 m. Suurima võimaliku laeva pikkus on 300 m, laius 48 m ja süvis 17,1 m. Muuga sadamas asub kuus kütuseterminali, konteineri- ja veeremiterminal, teravilja-, söe-, väetise-, külmkaupade jm terminalid. Sadama aastane kaubakäive on suurusjärgus 25–30 miljonit tonni. Muuga sadama vabatsoonis paikneb Muuga tööstuspark. Sadama kood on EE MUG. Sadama projekteeris Leningradis asuv “Sojuzmorniiprojekt”. Muuga sadamat hakati ehitama 1982, põhjakivi rajatavale sadamale pandi 4. märtsil 1982. aastal. Algul valmisid esimesed kaid, viljaelevaator ja külmlaod. Muuga sadam avati pidulikult 19. detsembril 1986. Muuga sadam oli valmides Nõukogude Liidu üks moodsamaid ja uhkemaid, seda ehitasid soomlased ja ehitusel kasutati ennekõike hoonete siseviimistluses välismaiseid materjale. Sadam kuulus tootmiskoondise Eesti Merelaevandus Koosseisu ja kandis 1992. aastani nime Tallinna Uussadam (vene keeles Новоталлинский порт, inglise keeles Tallinn New Port). Tallinna Uussadam rajati peamiselt teravilja ja külmutatud toidukaupade impordiks Nõukogude Liitu. Esimeses ehitusjärgus ehitati viljaelevaator ja külmlaod. Eesti iseseisvuse taastamise järel eraldati riigiaktsiaseltsist Eesti Merelaevandus muud tegevusalad ja Muuga sadamast sai riigile kuuluv aktsiaselts AS Muuga Sadam. Esimene kütuseterminal avati 1993. aastal. Samuti oli Eesti Merelaevandusest eraldatud Tallinna Merekaubasadam, millest sai AS Tallinna Sadam. 1994. aastal lisati sellesse sadamaettevõttesse ka senine AS Muuga Sadam. Alates 1992. aastast nimega Ferry Terminal tegutsenud ro-ro-laevu teenindanud terminal spetsialiseerus juba 1994. aastal konteineritele. 2000. aastal sai terminali nimeks Muuga Container Terminal, lühendatult Muuga CT, mille käive oli 2010. aastal 150 700 TEUd. Rekordaastal 2007 ulatus konteinerikäive 180 853 TEUni. Tallinna Sadam otsustas konteinerikäibe suurendamiseks konkurentsi tekitada ning ehitas kaid ja terminali territooriumi veel ühe konteineriterminali loomiseks. 2011. aastal valis Tallinna Sadama nõukogu uue konteineriterminali ala operaatoriks transpordifirma Venemaal, mis ühendab 11 raudtee- ja konteinerveo ning ekspedeerimisfirmat – Rail Garant. Muuga kaubajaam Muuga depoo EE 12. köide, 2003: 346. Naftaterminaali avamine. Meremees, 20. aprill 1993 Hiina terminali võitis Vene raudteefirma Rail Garant, Eesti Päevaleht, 8. märts 2011 Muuga sadam 360° aeropanoraam / aerofoto.
Naissaare sadam

Naissaare sadam (sadama kood: EE NAI) on sadam Naissaare idarannikul. Sadama geograafilised koordinaadid on 59° 33′ 23″ N, 24° 33′ 15″ E. Sadama territoorium hõlmab 6 000 m2 maa-ala ja 49 600 m2 veeala. Sadamas on 3 kaid üldpikkusega 254 m. Suurim sügavus kai ääres on 3,5 m. Suurim võimalik laev: pikkus 35 m, laius 8 m, süvis 2 m.
Nasva sadam

Nasva sadam (sadama kood: EE NAS) on sadam Nasva külas, Nasva jõe suudmes. Sadama geograafilised koordinaadid on 58° 12′ 48″ N, 22° 23′ 45,6″ E. Sadama territoorium hõlmab 11 474 m2 maa-ala ja 92 700 m2 veeala. Sadamas on 6 kaid üldpikkusega 279 m. Suurim sügavus kai ääres on 3,8 m. Suurim võimalik laev: pikkus 35 m, laius 8 m, süvis 3,1 m. Nasva sadam Eesti väikesadamad Nasva 360° aeropanoraam / aerofoto
Txalaparta

Txalaparta [tšalap'arta] on baskide löökpill, mis koosneb alusele asetatud eri jämedusega puust laudadest, mida lüüakse 50 cm pikkuste puust keppidega (makilak). Baski muusika "Ühtlustumised ja endaks jäämised" Müürileht, 16. number 2011 lk 14-15 (Martin Oja intervjuu Baskimaa fusion-ansambli Oreka TX liidri Igor Otxoaga) [1]
Margus Luuk

Margus Luuk (1971 – 29. juuni 2024) oli eesti sarimõrvar. 1991. aastal Valeri tahtlik tapmine Kehras, 8 aastat vabadusekaotust. 1995. aastal Jaanuse tahtlik tapmine Rummu vanglas, 10 aastat ja 6 kuud vabadusekaotust. 2002. aastal narkootikumide hoidmine ja tarvitamine vanglas, 7 kuud vabadusekaotust. 2002. aastal narkootikumide tarvitamine ja hoidmine vanglas, 4 aastat ja 7 kuud vabadusekaotust. Ta vabanes 2006. aasta septembris vanglast, olles kaks korda tapmiste eest karistatud. 3. novembril 2007 umbes kell 2.30 pussitas ta Harjumaal Anija vallas Mustjõe küla puhkekeskuses peetud sünnipäevapeol nelja noormeest, kellest üks suri kohapeal ja teised said viga. 14. augustil 2008 mõistis Harju Maakohus 38-aastase Margus Luugi eluks ajaks vangi. Kohtuotsus 27. veebruarist 2002[alaline kõdulink] (pdf-fail) Kohtuotsus 3. maist 2002[alaline kõdulink] (pdf-fail) http://uudised.err.ee/index.php?06132145 Kohus mõistis nooruki pussitaja eluks ajaks vangi, Postimees. "Ära sa nuga küll kaasa võta!", Postimees.
Tallinna 53. Keskkool

Tallinna 53. Keskkool on vene õppekeelega keskkool Tallinnas Mustamäel aadressil Sütiste tee 42. Alates 1. septembrist 2016 on kooli direktor Katri Siikki. Koolis on eesti ja saksa keele ning keemia süvaõpe. Kool avati 1. septembril 1970 Tallinna 53. 8-klassilise Koolina. 1973. aastast kannab kool Tallinna 53. Keskkooli nime. Tallinna linnavolikogu 22. veebruari 2007. aasta otsusega liideti alates 1. septembrist 2007 Tallinna Valdeku Põhikool Tallinna 53. Keskkooliga. Tallinna Valdeku Põhikooli ja Tallinna 53. Keskkooli ümberkorraldamine Tallinna 53. Keskkooliks. Tallinna linnavolikogu otsus, 22. veebruar 2007. Tallinna 53. Keskkooli veebisai
Klooritud süsivesinikud

Klooritud süsivesinikud on orgaanilised ühendid, kus süsivesiniku molekulis vähemalt üks vesinikuaatom on asendunud kloori aatomiga. Klooritud süsivesinike struktuur võib olla väga erinev, ja sellega kaasneb keemiliste omaduste mitmekesisus. Klooritud süsivesinikud võib molekuli ehituse põhjal jagada järgmistesse klassidesse: alküülkloriidid ehk kloroalkaanid – küllastunud ühendid, näiteks etüülkloriid (CH3CH2Cl), metüleenkloriid (CH2Cl2), tert-butüülkloriid ((CH3)3CCl), klorotsükloheksaan (C6H11Cl) jt kloroalkeenid – kaksiksidet sisaldavad ühendid, näiteks vinüülkloriid (CH2=CHCl), allüülkloriid (CH2=CHCH2Cl), kloropreen (CH2=CCl-CH=CH2) ja nende derivaadid aromaatsed kloriidid – näiteks klorobenseen (C6H5Cl), bensüülkloriid (C6H5CH2Cl), ja nende derivaadid. Alküülhaliidid Alküülkloriidid Halogeniidid
Sagamihara

Sagamihara (jaapani 相模原, haldusüksusena 相模原市 Sagamihara-shi) on linn Jaapanis Kanagawa prefektuuris. Piirneb põhjas Tōkyō prefektuuri ja läänes Yamanashi prefektuuriga. 2006 liideti Sagamiharaga Tsukui ja Sagamiko ning 2007 Fujino ja Shiroyama. https://www.pref.kanagawa.jp/docs/x6z/tc30/jinko/jimkotosetai.html Sagamihara koduleht
Kinnistu

Kinnistu on kinnistusraamatusse iseseisva üksusena kantud kinnisasi (maatükk ehk krunt), hoonestusõigus, korteriomand või korterihoonestusõigus. Kinnistusraamatuseadus § 51 1785. aastal kehtestati Eesti linnades uus linnaseadus, mis kohustas linnavalitsusi sisse seadma kinnisturaamatud, kuhu tuli kindlate numbrite all registreerida kõik linna majad ning muud hooned, krundid ja vabad maad. Eestimaa kubermangu maapiirkondades asuvate mõisate omandisuhteid reguleeris ja kinnitas aga Eestimaa ülemmaakohus. Kinnistute register. Tallinna, Haapsalu ja Lihula linnade ning Eesti mõisakinnistute andmed
Femto-

Femto- (tähis f) on SI-süsteemi ühikunimetuste detsimaaleesliide. Selle eesliitega moodustatud ühik on alusühikust 1015 korda väiksem. Näiteks femtomeeter (fm) on 10−15 meetrit. Seda ühikut kasutatakse tavaliselt aatomituumade ja elementaarosakeste mõõtmete kirjeldamisel. Varem oli selleks ühikuks mittesüsteemne sama suur ühik fermi, mille tähis oli samuti fm. Eesliide tuleneb taani keele sõnast femten (viisteist) ja võeti ametlikult kasutusele 1964. aastal.
Kadi Toom

Kadi Toom (sündinud 8. märtsil 1982 Kohilas) on eesti laulja. Kadi on lõpetanud Kohila Gümnaasiumi 2000. aastal. Kooli kõrvalt käis ta klaveritundides[viide?] ning õppis omal käel kitarri.[viide?] 2005. aastal omandas Kadi Tallinna Ülikoolis bakalaureusekraadi reklaami ja meedia erialal.[viide?] Kadi Toom oli kooliansambli Stele solist, 1998. aastast laulis Kohila ansamblis Still Alive. Osales TV1 lauluvõistlusel "Uus viis" lauludega "Leides" (1998) ja "Meeletu" (1999). Eesti Televisiooni lauluvõistlusel "Kaks takti ette" saavutas ta 1999. aastal 4. koha. 2008. aastal osales ta TV3 laulusaates "Laulud tähtedega". Ansamblisse Kadi Toom Band kuuluvad lisaks Kadile kitarrist Kaido Kodumäe, klahvpillimängija Tarmo Sillaots, bassist Toivo Nilson ja trummar Raido Lilleberg. Kadi Toomi tuntumate laulude seas on "Leides", "Kuulun sulle ma", "We Are Not Done", "Sulle päike ma", "Play" jm. Ta on osalenud solistina Eurolaulu konkursil 2001. ja 2003. aastal ning veel mitmel aastal taustalauljana (Eha Urbsalu, Carola Szücs, Arne Lauri, Erik Meremaa). Kadi Toomi elukaaslane on helilooja ja produtsent Glen Pilvre. Toom on taimetoitlane. Ta on bodybalance'i treener. 2011. aastal avas ta Kohilas kohviku Omamoodi. "Kadi Allstarz". "Kadi Toom". allstarz.ee. Simon, Evelin. "Kadi Toom ootab printsi hobusel". https://web.archive.org/web/20110119021727/http://publik.delfi.ee/news/inimesed/miks-hakkas-kadi-toom-taimetoitlaseks.d?id=38457605 Miks hakkas Kadi Toom taimetoitlaseks?], Delfi, 14. jaanuar 2011 Kadi Toom naudib treeneriametit[alaline kõdulink], Delfi, 20. märts 2009 Kadi Toom avas Kohilas oma kohviku, Postimees.ee, 21. märts 2011 [1]
Academia Grata

Academia Grata oli Eesti Kunstiakadeemia Pärnu kolledž. Kool loodi 2002. aasta jaanuaris Erakool Non Grata baasil Eesti Kunstiakadeemia ja Academia Non Grata ühisel initsiatiivil Eesti kunstihariduse mitmekesistamiseks ja kunsti prestiiži tõstmiseks. Tegemist oli Eesti riiklikus kõrgharidussüsteemis ainukese bakalaureuse õppekavaga interdistsiplinaarse ja tegevuskunsti valdkonnas. Eesti Kunstiakadeemia sulges kolledži 2004. aasta suvel. 19. jaanuaril 2002 läks Erakool Non Grata Eesti Kunstiakadeemia juhtimise alla. Koolist sai esimene bakalaureusekraadi andev õppeasutus Pärnus, Eesti Kunstiakadeemia Pärnu kolledž Academia Grata. Erialasid oli üks – kunst. Kool tegutses esialgu aadressil Riia maantee 70, kus kunagi oli olnud lasteaed. Märtsis 2002 andis Pärnu linnavolikogu Eesti Kunstiakadeemiale Academia Grata tarvis 50 aastaks Riia maantee 70 tasuta hoonestusõiguse. Suure, endise lasteaiahoone renoveerimine käis aga Eesti Kunstiakadeemiale üle jõu. 2003. aasta augusti teises pooles sai ootamatult kohalt lahkunud Reiu Tüüri ja vahepealse juhi kohusetäitja Al Paldroki asemel Academia Grata direktoriks Mari Sobolev. 22. märtsil 2004 teatati, et kõrghariduse hindamise nõukogu oli jätnud vahepeal Chaplini keskuse 5. korrusele kolinud EKA Pärnu kolledži ehk Academia Grata õppekava akrediteerimata. Eesti Kunstiakadeemia palus haridus- ja teadusminister Toivo Maimetsalt kunsti õppekava tingimisi akrediteerimist ja nõutud tingimuste täitmiseks ajapikendust. Kõrghariduse hindamise nõukogu oma otsusest ei taganenud ja 8. juunil 2004 otsustas Eesti Kunstiakadeemia nõukogu Pärnu kolledži sulgeda. Sulgemisotsuse teatavakstegemise ajal õppis koolis umbes 30 üliõpilast, õppemaks oli 15 000 krooni aastas ja tegu oli ainukese kohaga Eestis, kus sai õppida bakalaureuse tasemel õppida interdistsiplinaarset ja tegevuskunsti. Ulfsak, Maria. Alternatiivse kunstihariduse võimalikkusest Eestis. Eesti Ekspress, 17. juuni 2004. Vilgats, Kalev. Academia Non Grata lugu. Pärnu Postimees, 18. august 2018. Maria Ulfsak: Alternatiivse kunstihariduse võimalikkusest Eestis, Eesti Ekspress 17. juuni 2004
Alfakiirgus

Alfakiirgus on ioniseeriv radioaktiivne kiirgus, mis tekib tuumareaktsioonide tulemusel ja koosneb alfaosakestest. Alfakiirgus on tulenevalt oma väikesest läbimisvõimest inimesele suhteliselt ohutu. Alfakiirguse avastas Ernest Rutherford 1899. aastal ja kasutas seda aatomituuma olemasolu tõestamiseks. Tavaliselt tekib alfakiirgus alfalagunemisel (näiteks uraani lagunemine tooriumiks), kuid ta võib tekkida ka kergete aatomituumade (näiteks vesinik-2 ja liitium-6) ühinemisel ehk tuumasünteesil. 23892U → 23490Th + α (alfalagunemine) 21H + 63Li = 2 α (tuumasüntees) Alfalagunemisel eraldunud alfaosakese kineetiline energia on tüüpiliselt suurusjärgus 5 MeV (mis on umbes 0,13% alfaosakese koguenergiast) ja tema kiirus on tüüpiliselt umbes 15 000 km/h. Alfakiirguse läbimisvõime on ioniseeriva kiirguse tüüpide seas kõige väiksem. Et alfaosakese mass ja elektrilaeng on suhteliselt suured ning kiirus suhteliselt väike võrreldes teiste ioniseerivate kiirguste osakestega, siis on tõenäosus suur, et läbi aine liikuv alfaosake põrkub mõne aatomi vastu ja ioniseerib selle. Alfaosake võib neelduda pihtasaanud aatomi tuumas või hajuda aatomi elektronkattelt. Mõlemal juhul annab alfaosake osa või kogu oma kineetilise energia aatomile, mis läheb ergastatud seisundisse. Sinakas helendus, mis tekib alfakiirguse allika ümber, on tekitatud ioniseeritud aatomite poolt, mis lähevad ergastatud olekust tagasi põhiolekusse. Alfakiirguse varjestamiseks piisab paberilehest või paarisentimeetrisest õhukihist kiirgusallika ja varjestatava keha vahel. Väline alfakiirgus inimesele ohtlik ei ole, sest isegi naha surnud rakkudest koosnev väliskiht pidurdab alfakiirguse efektiivselt. Küll aga võib alfakiirgus olla ohtlik, kui see toimub inimese sees (kui kehasse on sattunud alfalagunev keemiline element). Näiteks radooni sissehingamine on ohtlik just seetõttu, et radoon on alfalagunev radioaktiivne element ning võib sissehingatuna põhjustada vähki. Radioaktiivsus Beetakiirgus Gammakiirgus Neutronkiirgus Ioniseeriv kiirgus Radioaktiivsus
Funabashi

Funabashi (haldusüksusena 船橋市; Funabashi-shi) on linn Jaapanis Chiba prefektuuris. Asub Tōkyō lahe ääres. Funabashis on puidu- ja terasetööstuse ettevõtted. 千葉県毎月常住人口調査／千葉県, vaadatud 31.03.2021. Funabashi koduleht
Eesti dirigentide loend

Siin on loetletud eesti ja Eesti orkestridirigente. Koorijuhid on loetletud Koorijuhtide loendis. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y
Muusikute loendid

Siin on muusikute loendid. Akordionistide loend Basskitarristide loend Dirigentide loend Harfimängijate loend Heliloojate loend Kitarristide loend Klarnetistide loend Koorijuhtide loend Lauljate loend Lööklauluartistide loend Muusikalilauljate loend (?) Muusikapedagoogide loend Muusikateadlaste loend Organistide loend Pianistide loend plokkflöödimängijate loend Viiuldajate loend Ameerika Ühendriikide muusikute loend Austria muusikute loend Belgia muusikute loend Eesti muusikute loend Eesti dirigentide loend Itaalia muusikute loend Jaapani muusikute loend Kanada muusikute loend Poola muusikute loend Prantsusmaa muusikute loend Rootsi muusikute loend Saksamaa muusikute loend Soome muusikute loend Suurbritannia muusikute loend Venemaa muusikute loend Džässmuusikute loend
Berliini Filharmoonikud

Berliini Filharmoonikud (saksa keeles Die Berliner Philharmoniker; endise nimega Berliini Filharmoonia Orkester, Berliner Philharmonisches Orchester) on üks maailma juhtivaid sümfooniaorkestreid asukohaga Berliinis. Orkestri dirigent on aastast 2002 Simon Rattle. Benjamin Bilse asutas 1862. aastal orkestri Bilsesche Kapelle. 1882. aastal moodustati nüüd juba ilma Bilseta orkester Frühere Bilsesche Kapelle. 1887. aastal sai orkester nimeks Berliner Philharmonisches Orchester. Berliini Filharmoonikud on käinud Eestis esinemas 1899., 1937. ja 2008. aastal. Ludwig von Brenner (–1887) Hans Guido von Bülow (1887–1893) Arthur Nikisch (1895–1922) Wilhelm Furtwängler (1922–1945) ja (1952–1954) Leo Borchard (1945) Sergiu Celibidache (1945–1952) Herbert von Karajan (1954–1989) Claudio Abbado (1990–2002) Simon Rattle (2002–2018) Kirill Petrenko (alates 2019) Berliini Filharmoonikute koduleht
Adrari provints

Adrari provints on kahe haldusüksuse nimi: Adrari provints Alžeerias Adrari provints Mauritaanias
Felix Raeksoo

Felix Raeksoo, ka Feliks-Jaan Raeksoo (13. september 1899 Kaarli vald, Viljandimaa – 28. august 1937 Tallinn) oli Eesti politseinik. Ta teenis 5. jalaväerügemendis ja lõpetas Politseikooli alama klassi 1929. Ta oli kordnik Tallinna 1. politseijaoskonnas. Ta tapeti teenistuskohuste täitmisel. Teda pussitas Vana-Kalamaja ja Kopli tänava nurgal restorani "Grand" ees madrus Artemi Jõgi (aurikult "Salme", pärit Hiiumaalt, 20 aastat vana). Kallaletung kordnikele öösel Tallinnas. Uus Eesti, 28. august 1937, nr 232, lk 2. Kordnik F. Raeksoo põrmu ärasaatmine Tallinnast. Uus Eesti, 31. august 1937, nr 235, lk 2. Kordnik F. Raeksoo matus Hallistes. Uus Eesti, 3. september 1937, nr 238, lk 6. Kordnik Raeksoo tapjate protsess algas täna sõjaringkonnakohtus Tallinnas. Uus Eesti, 1. oktoober 1937, nr 266, lk 5. Kordniku tapjad Jõgi ja Tammeveski mõisteti surma. Uus Eesti, 2. oktoober 1937, nr 267, lk 7. Haud Halliste kalmistul
Beetakiirgus

Beetakiirgus on beetaosakestest (β) koosnev ioniseeriv radioaktiivne kiirgus, mis tekib beetalagunemisel. Beetakiirgus võib olla negatiivne (koosneb negatiivsetest beetaosakestest (β–) elektronidest) või positiivne (koosneb positiivsetest beetaosakestest (β+) positronidest). Elektronidest koosnev beetakiirgus tekib β–-lagunemisel. β–-lagunemine toimub juhul, kui neutron (n0) muutub prootoniks (p+), kiirates elektroni (e–) ja antielektronneutriino ( ν ¯ {\displaystyle {\overline {\nu }}} ). n0 → p+ + e– + ν ¯ {\displaystyle {\overline {\nu }}} Positronidest koosnev beetakiirgus tekib β+-lagunemisel. β+ lagunemine toimub juhul, kui prooton (p+) muutub neutroniks (n0) kiirates positroni e+ ja elektronneutriino (ν). p+ → n0 + e+ + ν Kuna β+ lagunemine vajab toimumiseks lisaenergiat, siis reeglina on β+-kiirgus väiksema intensiivsusega kui β–-kiirgus. Beetalagunemise tulemusena võib aatomituum jääda ergastatud olekusse. Tuuma tagasipöördumine põhiolekusse toimub läbi gammakvandi kiirgamise, mistõttu beetakiirgusele võib kaasneda gammakiirgus. Kuna beetakiirgus koosneb suure energiaga laetud osakestest (elektronidest või positronidest), siis on beetakiirgus ioniseeriv kiirgus. Negatiivne beetaosake võib neelduda aatomis tekitades negatiivse iooni. Samuti võib negatiivne beetaosake hajuda aatomi elektronkattelt ilma neeldumata. Sellisel juhul beetaosake pidurdub andes osa oma energiast üle aatomile, mis läheb ergastatud olekusse. Põhiolekusse naasmiseks kiirgab ergastatud aatom footoni tekitades röntgenikiirguse. Positiivse beetakiirguse moodustavad prootonid annihileeruvad kohtudes elektronidega. Beetakiirguse läbimisvõime on umbes sada korda suurem kui alfakiirgusel, kuid palju väiksem kui gammakiirgusel. Beetakiirguse peatamiseks on vaja õhukest metall-lehte. Beetakiirgus võib tekitada inimesel kiirgustõbe, vähki ja raskemal juhul isegi surma. Siiski on beetakiirgusega kaasnev gammakiirgus inimesele palju ohtlikum. Alfakiirgus Beetaosake Gammakiirgus Ioniseeriv kiirgus Radioaktiivne kiirgus
Beetaosake

Beetaosake ehk β-osake on suure energiaga elektron või positron, mis tekib beetalagunemise käigus. Beetaosakeste energia beetakiirguses varieerub tugevasti. Suurima energiaga beetaosakesed võivad liikuda isegi peaaegu valguse kiirusega. Beetaosakesed tekivad näiteks radioaktiivse kaaliumi isotoobi kaalium-40 lagunemisel. Beetakiirgus on ioniseeriv kiirgus, mille läbimisvõime on alfakiirguse omast suurem, kuid gammakiirguse omast väiksem. Alfaosake Beetalagunemine Gammakvant Radioaktiivsus
Veekogu stratifikatsioon

Veekogu stratifikatsioon ehk veekogu kihistumine on nähtus, kus veekogus (meres, lahes, järves jne) toimub vertikaalsihis erinevate keemiliste ja/või füüsikaliste omadustega kihtide tekkimine ehk kihitumine. Stratifikatsioon toimub tavaliselt kas veetemperatuurist (soojuskihistus) või soolsusest tingituna. Mõistet kasutatakse sageli seisuveekogude (eriti järvede ja veehoidlate puhul), kus sageli on võimalik eristada kolme veekihti: epilimnioni, metalimnioni ja hüpolimnioni. Kui vaadeldava veekogu stratifikatsioon ei muutu pika aja jooksul (näiteks 1 aasta), siis nimetatakse sellist veekogu meromiktseks; vastupidisel juhul, kui aasta ringi on veekogu kihistumata, võib kogu veemassi nimetada epilimnioniks. Protsessi, mille tagajärjel vee kihistumus kaob, nimetatakse destratifikatsiooniks. Soojuskihistus Dimiktiline veekogu Destratifikatsioon
Stratifikatsioon

Stratifikatsioon ehk stratifitseerumine on millegi kihistumus või kihi(s)tumine. Sõna on terminina kasutusel mitmel teadusalal: Stratifikatsioon ehk sotsiaalne stratifikatsioon on mõiste sotsioloogias. Stratifikatsioon tähendab geoloogias lademelisust. Stratifikatsioon tähendab geograafias atmosfääri või ka veekeskkonna kihtideks jaotumist. Veekogu stratifikatsioon Atmosfääri stratifikatsioon Stratifikatsioon ehk rindelisus on geobotaanikas eri rinnete esinemine taimekooslustes. Stratifitseerimine ehk kihitamine on aianduses ja metsanduses teatud seemnete kihitamine. Populatsiooni stratifikatsioon on mõiste geneetikas. Destratifikatsioon Kihilisus Rindelisus
Destratifikatsioon

Destratifikatsioon on mingi veekogu (tavaliselt järve või veehoidla) väljakujunenud veekihtide looduslik (näiteks sõltuvalt aastaajast) või kunstlik (inimese kaasabil) segunemine. Harvem kasutatakse mõistet ka õhukihtide "segunemisest". Veekogu stratifikatsioon
Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoone

Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoone on Pärnu linnas aadressil Kuninga 29 asuv koolihoone. 1875. aastal valminud hilisklassitsistlikus stiilis ehitatud hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Tänapäeval tegutseb hoones Pärnu Kuninga Tänava Põhikool. 1869. aastal valmis Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi uue hoone projekt. Ehitustööd toimusid aastatel 1871-1875. Töid juhtis Riia ehitusmeister Robert Häusermann. Hoone võeti vastu 1. novembril 1875. Koolihoone taga avati 1881. aastal võimla, kuid see põles 1906. aastal maha. Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoones on tegutsenud järgmised õppeasutused 1875–1942 Pärnu Poeglaste Gümnaasium 1948–1965 venekeelne Pärnu III Keskkool 1965–1971 Pärnu VI 8-klassiline Kool 1971–1979 Pärnu IX 8-klassiline Kool (tänapäeval Pärnu Vanalinna Põhikool) 1979–1987 Pärnu 1. Abikool 1987– Pärnu Kuninga Tänava Põhikool 2005. aastal valmis kooli õuel Pärnu kesklinna koolide võimla. "8321 Pärnu Poeglastegümnaasiumi hoone". Kultuurimälestiste register. Vaadatud 04.09.2020. Olaf Esna (10. juuni 2004). "Pärnu: Poeglaste gümnaasium ehk Kuninga tänava põhikool". Pärnu Postimees. Vaadatud 04.09.2020. Tõnu Kann (26. september 2001). "Pärnu täna: neitsite kool ja poeglaste gümnaasium". Pärnu Postimees. Vaadatud 04.09.2020. Eno-Gerrit Link (24. august 2005). "Pärnu kesklinna koolide võimla ootab peagi lindilõikajaid". Pärnu Postimees. Vaadatud 04.09.2020. Kuninga 29 kultuurimälestiste riiklikus registris
Divisjon

Divisjon on põhiliselt mereväe või õhuväe väeüksus, mis vastab maaväe pataljonile. Divisjon on mereväe üldjuhul sama liiki väiksemate sõjalaevade koondis, mis võib kuuluda laevabrigaadi või laevastiku koosseisu. Divisjoni juhib divisjoniülem, kes on sõltuvalt laevaklassist tavaliselt ametikohalt kas kaptenmajor, kaptenleitnant või mereväekapten. Tavaliselt koosneb divisjon 2–10 enamasti ühte liiki sõjalaevast - näiteks raketikaatritest, miinilaevadest, korvettidest, valvelaevadest või abilaevadest. Väiksemate sõjalaevade või kaatrite divisjon võib jaguneda omakorda laevasalkadeks või laevarühmadeks. Divisjon on õhuväe pataljonisuuruse maismaa- ja mõnikord ka lennuüksuse nimetus. Divisjon jaguneb tavaliselt eskadrillideks. Divisjoni juhib kolonelleitnant. Vene armees ja mõnes slaavi mõjudega armees nimetatakse divisjonideks (дивизион) ka pataljonisuurusi lahingutoetuse maismaaüksusi, näiteks suurtükiväes, õhutõrjes ja raketivägedes. Ilmselt vene mõjutusena nimetati kuni suveni 2008 ka Eesti Kaitseväes 1990ndail loodud õhutõrjeüksust Õhutõrjedivisjoniks.