laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Materialism

Materialism on filosoofiasuund, mis peab esmaseks ainet. Tegelik maailm, objektiivne reaalsus (aine ehk mateeria) on põhiline ja teadvus tuleneb ainest. Materialistlikud õpetused peavad maailma olemuselt aineliseks. Materialismile vastandlik filosoofiasuund on idealism, mis peab esmaseks teadvust. Marksistliku käsitluse kohaselt on materialismi ja idealismi vastuolu olnud põhiline kogu filosoofia ajaloo vältel. Materialism on vastuolus idealismiga, sest materialism eitab maailma loomist ja hinge surematust. Materialismi üks tänapäeval levinumaid vorme on dialektiline ja ajalooline materialism, mille lõid Karl Marx ja Friedrich Engels. Dialektiline ja ajalooline materialism seletab looduse ja ühiskonna nähtusi teaduse saavutuste alusel. Materialismi ajaloos on tähtsal kohal antiikkreeka atomistika rajajad Leukippos ja Demokritos. Materialismi ja idealismi vastandamine on levinud ka vaimufilosoofias, kus üks olulisemaid küsimusi on vaimse ja materiaalse vaheline seos ning nende ontoloogiline staatus. Demokritos Eliminatiivmaterialism Füsikalism Idealism Marksism Mateeria Naturalism (filosoofia) Substantsidualism Teaduslik materialism
Herman Maim

Herman(n) Maim VR II/3 (8. aprill (vkj) / 20. aprill 1894 Tartu – 21. oktoober 1922 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (alamkapten). Sai üldhariduse Tartu Aleksandri gümnaasiumis ja läks 1913. aastal õppima Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonda. Läks vabatahtlikult 1915. aastal esimesse maailmasõtta ja astus suurtükiväekooli. Ülendati selle lõpetamisel lipnikuks ning läbis Põhjarinde lendurvaatlejate koolituse. Saadeti Riia rindele, kus võttis patareiohvitserina osa võitlustest sakslaste vastu. Ülendati alamleitnandiks ja autasustati üles näidatud vahvuse eest Püha Georgi risti IV järguga kaunistustega ohvitseride jaoks (palmidega). Oli üks esimestest, kes 1917. aastal tuli üle Eesti rahvusväeosadesse. Määrati 12. jaanuaril 1918 1. Eesti suurtükiväebrigaadi patarei nr 1 ülemaks ning ülendati sama aasta 25. märtsil leitnandiks. Lahkus Saksa esimese okupatsiooni algul demobilisatsiooni tõttu sõjaväeteenistusest. Eesti vabadussõja puhkedes alustas 20. detsembril 1918 Tallinnas 1. suurtükiväepolgu patarei nr 4 formeerimist, jäädes sõja lõpuni selle ülemaks. 8. jaanuaril 1919 sõitis patarei Tartu suunal tegutsenud 2. jalaväepolgu käsutusse, võttes osa paljudest lahingutest Võru, Vastseliina, Petseri, Irboska ja Pihkva ümbruses. Viidi koos patareiga nr 4 18. veebruaril 1919 2. suurtükiväepolgu koosseisu. Sai Zalesje kiriku tornist oma patarei tuld juhtides vastase suurtükimürsu läbi jalast ja käest haavata, kuid jäi rivisse. Ülendati 4. septembril 1919 alamkapteniks, tagasiulatuvalt 2. juunist 1919. Vabadussõjas üles näidatud erilise vahvuse eest pälvis ta Vabadusristi II liigi 3. järgu, lisaks Vabariigi Valitsuse poolt 40 000 marka rahalist autasu, tasuta maa normaaltalu suuruses, prii kool kuni kõrgema kooli lõpetamiseni ja Eesti Vabadussõja mälestusmärk. Lahkus pärast Vabadussõja lõppu 1920. aastal kaitseväest reservi, et jätkata poolelijäänud õpinguid. Ta õppis aastatel 1920–1922 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas keemiat. Suri 21. oktoobril 1922 Tartus. 1918 leitnant 1919 alamkapten Vabadusrist II/3 (17. august 1920) Eesti Vabadussõja mälestusmärk Püha Georgi risti IV järk Vabadussõjast osavõtnud ja teenetemärke omanud isikute kartoteek http://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=ERA.2124.2.580:14 Vabaduse Risti kavalerid. Sõdur. 1926, nr 42, lk 913 Georg Leets. 1. Eesti suurtükiväebrigaadist I diviisi suurtükiväeni. Sõdur. 1933, nr 1/2, lk 24 Georg Leets. 1. Eesti suurtükiväebrigaadist I diviisi suurtükiväeni. Sõdur. 1933, nr 1/2, lk 26 Georg Leets. 1. Eesti suurtükiväebrigaadist I diviisi suurtükiväeni. Sõdur. 1933, nr 1/2, lk 30 Georg Leets. 1. Eesti suurtükiväebrigaadist I diviisi suurtükiväeni. Sõdur. 1933, nr 1/2, lk 32 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Eesti ohvitserid 1918-1940
Püha Vladimiri orden

Püha Vladimiri orden (vene keeles oрден Святого Владимира) oli 1782. aastal Katariina II asutatud ning Kiievi vürsti püha Vladimiri järgi nimetatud Venemaa Keisririigi autasu. Ordeni asutas keisrinna Katariina II 1782. aastal oma 20. valitsemisaasta tähistamiseks. Orden nimetati aastail 980–1015 valitsenud Kiievi vürsti Vladimir Suure järgi, kes 988. aastal võttis vastu ristiusu. Neljajärgulise Vladimiri ordeniga autasustati nii tsiviilisikuid kui ka sõjaväelasi. Sõjaliste teenete eest anti Vladimiri ordenit mõõkadega. Deviis: "Kasu, au ja kuulsus" («Польза, честь и слава»).
Aastaäravool

Aastaäravool on summaarne vee hulk, mis aasta jooksul veekogu valglalt ära jookseb. Aastaäravoolu väljendatakse kas äravoolumahuna (km3a-1) või äravoolukihina (mm).
Eesti NSV teeneline kirjanik

Eesti NSV teeneline kirjanik oli Eesti NSV-s aastatel 1945–1988 kirjanikele välja antud aunimetus. Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium. 1945 August Jakobson (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1947), Johannes Semper (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1964), Johannes Vares-Barbarus 1946 Jaan Kärner, Mart Raud (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1972) 1955 Aadu Hint (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1965), Juhan Smuul (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1965) 1957 Rudolf Sirge, Debora Vaarandi (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1971) 1959 Erni Krusten (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1972), Hans Leberecht, Ralf Parve 1961 Egon Rannet 1965 Eduard Männik 1966 Betti Alver (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1981), Paul Kuusberg (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1972) 1969 August Sang 1971 Aira Kaal, Jaan Kross (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1985), Lilli Promet 1975 Vladimir Beekman, Villem Gross 1977 Ellen Niit, Mats Traat, Enn Vetemaa 1978 Holger Pukk, Eno Raud, Aimée Beekman, Erni Hiir, Olev Jõgi 1979 Lennart Meri, Väino Ilus 1980 Kersti Merilaas, Lembit Remmelgas, Mati Unt 1986 Ain Kaalep, Viivi Luik, Arvi Siig, Paul-Eerik Rummo, Jüri Tuulik, Ülo Tuulik 1988 Hando Runnel Eesti NSV rahvakirjanik Eesti NSV aunimetused
Abüssaalikalad

Abüssaalikalad ehk süvamerekalad on maailmamere abüssaali ja selle peal asuvat pelagiaali asustavad kalad (batübiondid), kes enamasti elavad 3000–6000 m sügavusel. Abüssaalis valitsevad karmid keskkonnatingimused: ülikõrge rõhk, täielik pimedus, taimede puudumine, napp toidulaud jne. Abüssaalikaladel on nende tingimustega sobitumiseks mitmesuguseid kohastumusi. Kalad toituvad siin peamiselt käsnadest, ainuõõssetest, vähilaadsetest jt. Enamik abüssaalikalu on üsna väikesed, pikkus on 1–50 cm (üksikuil juhtumeil kuni 1 m või rohkemgi). Enamasti on need kalad tumedat värvi või pigmenditud. Mõnede abüssaalikalade magu võimaldab mahutada ja seedida peaaegu röövkala endaga ühesuuruseid toiduobjekte, näiteks teisi kalu. Pilkase pimeduse tõttu on mõnedel kaladel arenenud teleskoopsilmad, nt kirveskaladel (Argyropelecus), mis võimaldavad väiksematki valgussähvatust tajuda. Mitmed abüssaalikalad on hermafrodiidid, mõned ka muudavad oma sugu elu vältel. Abüssaalikalad. – TEA entsüklopeedia. TEA Kirjastus, 2008.
Molekulaarorbitaal

Molekulaarorbitaal tekib aatomorbitaalide katkemise tulemusena, mille puhul ühised molekulaarorbitaalid vähendavad süsteemi koguenergiat. Igal molekulaarorbitaalil nagu ka aatomorbitaalil saab maksimaalselt olla 2 elektroni. Selle põhjus on elektronide kui fermionide puhul kehtiv Pauli keeluprintsiip. Seega ühele orbitaalile, mis omab samasugust energiat mahub ainult 2 vastassuunaliste spinnidega elektroni. Molekulaarorbitaalide teooria
Viktooria (ploom)

'Viktooria' on ploomisort, mis on pärit Inglismaa lõunaosast Sussexist. Esimest korda on seda sorti mainitud 1831. aastal. Puu on keskmise kasvuga, kõrge ja laiuv, kaarjalt langevate okstega. Tugevad paksud lehed on äraspidimunajad, terava tipu ja saagja servaga. Lehed on pealt tumerohelised ja krobelised, udemetega kaetud. Lehe alumine külg on heledam ja karvane. Puu on võrdlemisi külmakindel ja pinnase suhtes vähenõudlik. Noor puu on kiire kasvuga ning hakkab juba nelja-viieaastaselt vilju kandma ja on väga saagikas. 'Viktooria' õitsemisaeg on keskvarajane. Õie läbimõõt on 22–25 cm. Õied asuvad kahe- kuni kolmekaupa õiepungas. Ovaalsed kroonlehed on valged. 'Viktooria' on isetolmleja; teda viljastavad ka 'Varajane sinine', 'Edinburghi ploom', 'Varajane punane'. 'Viktooria' on ka ise hea teiste sortide tolmeldaja. Vili valmib septembris. Vili on munajas või ümarovaalne ning suur, 48×40×40 mm, keskmine kaal on 28–30 g. Põhivärvus on punakaskollane, päikesepoolsel küljel lillaka kattevärviga, sageli selgelt eristuvate täppidega. Koor on õhuke ja eraldub viljalihast kergesti. Koort katab nähtav sinakas vahakirme. Viljaliha on kollane, mahlakas, magus, kuid vihmase suve korral võib jääda vesiseks. Luuseeme on viljalihast kergesti eralduv, lai ja lapik. Viktooria õied Eesti pomoloogia, Valgus 1970
Emilio Salgari

Emilio Carlo Giuseppe Maria Salgàri (21. august 1862 Verona – 25. aprill 1911 Torino) oli itaalia kirjanik.
Sonia Sotomayor

Sonia Maria Sotomayor (sündinud 25. juunil 1954 Bronxis New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide jurist, alates 8. augustist 2009 Ameerika Ühendriikide Ülemkohtu liige. Enne seda töötas ta 17 aastat osariigi kohtunikuna. Tema vanemad on pärit Puerto Ricost.
Kumari madal

Kumari madal on madal Väinameres Kumari laiust läänes. Madalate grupp asub 2,75 meremiili Kumari päevamärgist lääneloodes. Madala geograafilised koordinaadid on 58°46,1' 23°15,8'. Väikseim sügavus on 1,8 meetrit. 1886. aastal, üks aasta pärast Venemaa Keisririigi esimese tulepoi (Raugi tulepoi) paigaldamist, hakati Kumari madalat tähistama Kumari tulepoiga. See asub madalast 2 kaabeltaud läänes. 1927. aastal oli madal tähistatud kahe idatoodriga ja Kumari tulepoiga. Madala juures oli kuni 2011. aasta suveni kasutusel veel Kumari ohupoi (märkis madalast 6 kaabeltaud läänes vrakki), see asendati Kumari parema külje poiga samadel geograafilistel koordinaatidel. Toodreid madala tähistamiseks ei kasutata. Kumari madal jääb peamisest Muhu väina laevateest itta. Teisele poole laevateed jäävad Unterneemani madal ja Kõverlaid. Kumari lee (Kumari riff) jääb Kumari laiust lõunasse, Kumari kanal (Kumari laevatee) laiust itta. Johan Mey. Eesti loots: meresõidu ja lootsiasjanduse käsiraamat: hüdrograafiline kirjeldus Eesti rannikust ja merest, Tallinn 1927, lk 160 Eesti lootsiraamat. Veeteede Amet, 2007, lk 139 Kumari vasaku külje poi Veeteede Ameti navigatsioonimärkide registris Teadaanded meremeestele[alaline kõdulink], nr 5, 2011, lk 10
Hageja

Hageja on tsiviilmenetluses isik, kes esitab kohtusse hagi ehk taotleb oma eeldatavate õiguste ja vabaduste kaitseks kohtumenetluse alustamist. Hageja võib olla nii füüsiline kui ka juriidiline isik. Tema vastas olev protsessiosaline on kostja. Haldusmenetluses nimetatakse kohtumenetluse alustamiseks kohtu poole pöörduvat isikut kaebajaks.
Mihhail Suigusaar

Mihhail Suigusaar (sünninimi Mihkel Suigusaar; 3. veebruar 1842 Võisiku vald – 2. märts 1916 Pärnu) oli eesti õigeusu vaimulik. Sündis luteriusulises perekonnas. Kui perekond astus 1846. aastal õigeusku, sai tema kiriklikuks nimeks Mihhail. Aastatel 1855–1864 õppis Riia vaimulikus koolis ja Riia Vaimulikus Seminaris, seejärel jätkas aastatel 1864–1868 õpinguid Moskva Vaimulikus Akadeemias. Lõpetas vaimuliku akadeemia usuteaduse kandidaadi kraadiga. 15. augustil 1868 asus ta tööle Riia Vaimulikku Seminari, kus töötas eesti keele õpetajana 1879. aastani. Ühtlasi töötas ta 1869. aastast ka eestikeelsete trükiste tsensorina ja aastatel 1878–1879 Riia junkrukooli õpetajana. 1879. aastal viidi üle Pärnu Püha Suurmärter Jekateriina koguduse preestriks. Sellel ametikohal töötas isa Mihhail surmani. Ühtlasi töötas ta 1894. aastani usuõpetuse õpetajana Pärnu koolides. 1881 anti talle ülempreestri aunimetus. Ta koostas ja toimetas õigeusuliste eestlaste kalendri 1913. aastaks. Samuti tõlkis ta eesti keelde vähemalt kolm vaimulikku teksti: Augustin Eggeri "Noortemeeste Iseloomuharidusest" (1909), Serafim Lade "Lutheri õpetus Kristuse tõevalguses" (1911) ja arhimandriit Illarioni kõne "Edu ja ümbermuutmine" (1915). Aastatel 1900–1916 oli Mihhail Suigusaar ka Pärnu I praostkonna praost. Isa Mihhail osales ka ühiskondlikus tegevuses, olles Eesti Aleksandrikooli Pärnu komitee esimees, Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi esimees ja Pärnu linnavolikogu liige. Ülempreester Mihkel Suigusaar / koost. Rein Tomson. Pärnu : R. Tomson, 2000. Mihhail Suigusaare elulugu andmebaasis ISIK A. Laar, "Ülempreester M. M. Suigusaar" – Eesti Kirjandus 1916, nr 7, lk 235–244.
Kostja

Kostja on isik, kelle vastu on kohtus esitatud nõue ehk hagi. Kostja ja hageja on tsiviilkohtumenetluse pooled. Hagi tuleb esitada maakohtule, mille tööpiirkonnas on füüsilisest isikust kostja elukoht või juriidilisest isikust kostja asukoht. Kohtusse pöördumine. Tsiviilasjad Eesti kohtud (vaadatud 19. juulil 2019)
Resümee

Resümee ehk kokkuvõte (prantsuse keeles résumé, inglise keeles summary / resume) on artikli kokkuvõtlik, oluliste seisukohtade ja väidete ülevaatlik esitus, mis sageli on põhitekstist erinevas keeles s.o – uurimistöö võõrkeelne lühikokkuvõte. Resümee ülesandeks on anda ülevaade töö eesmärgist, käsitletavatest probleemidest, nende lahendustest ning saadud tulemustest lugejale, kes ei valda keelt, milles töö on kirjutatud. Resümee on omamoodi süntees töö sissejuhatusest ja kokkuvõttest. Resümee on kokkuvõte/lühiversioon uurimusest, mille kirjutamisel on oluline silmas pidada, et lugejal peaks olema teema kohta mingi teadmine, kuid samas peab kirjutis andma piisavalt taustinformatsiooni uurimuse kohta, et moodustuks terviklik, ülejäänud teadustekstist eraldiseisvalt mõistetav tekst; resümee peaks sisaldama kõiki originaalteksti osi, kuid lühivormis; resümee pikkus on soovitatavalt 1/10 ülejäänud teadustekstist. Eesmärk on võimalikult täpselt ja lühidalt edasi anda teksti sisu või peamisi mõtteid oma sõnadega. Oluline on faktiline korrektsus (ei lisata ise midagi, mida tekst ei toeta), kõige tähenduslikumate detailide esitamine ning see, et ise ei tehta kokkuvõtet ei tekstist ega muust, mis tekstiga seotud. Resümee on tavaliselt kokkuvõte tööst tulenevatest järeldustest. Järeldustest peab selguma, kas töös püstitatud eesmärk on saavutatud ja kas hüpotees võeti tõesena vastu või lükati uuringutega tagasi. Esitatakse ka edaspidised ettepanekud, mida on tarvilik veel uurida. Kokkuvõte lisatakse kirjutise lõppu või kui tegemist on päises oleva resümeega, siis asetatakse see kirjutise algusse. Viimases võetakse kokku peamised kirjutise osad-teemad. Resümee on võimalikult põhjalik ent lakooniline ülevaade tööst, eesmärgist, käsitlevatest probleemidest, uurimismetoodikast, tulemustest ja järeldustest Vajadusel esitatakse resümees ka olulisemad arvandmed, lisatakse joonis vms. Erilist tähelepanu pööratakse terminoloogilisele täpsusele. Resümee koosneb kolmest andmelõigust: tiitelandmeist, 5–15 võtmesõnast ja resümee tekstist. Resümees osutatakse tähtsamatele punktidele artiklis, kõnes. See on lühike, loetav või ettekantav umbes minuti jooksul. Resümee on nii pikk kui on otstarbekas, mitte pikem. Sõnastus on selge ja konkreetne. Kui võimalik, tuleb resümee mahutada ühele leheküljele, sest teist lehekülge sageli ei loeta. Kasutatakse tegusõnu, kus võimalik: analüüsiti, planeeriti jne. Oma tegevust rõhutatakse. Kirjavead on lubamatud. Kirjanduses viidatakse ka resümee erinevatele tüüpidele: analüütiline resümee (analytic summary) ja parafraseeritud ehk ümbersõnastatud resümee (paraphrase summary). Nende erinevus seisneb selles, et analüütiline resümee selgitab, milliseid seisukohti esitatakse teadustöö autori vaatenurgast, st rõhutatakse otseselt autori tööd. Parafraseeriv resümee esitatakse rohkem kaudses vormis. Resümee algab lühikese ülevaatega teadustööst ning toob esile peamised tulemused. Arvesse tuleb võtta ka seda, kellele lugemiseks on resümee mõeldud.
Anne Arrak

Anne Arrak (sündinud 26. septembril 1988 Tartus) on eesti laulja. Ta saavutas telesaatesarja "Eesti otsib superstaari" kolmanda hooaja saadetes 7. koha. 25. oktoobril 2009 toimunud esimese saate hääletuse tulemusena pidi Arrak lahkuma, kui selgus, et telefonihääletuse ajal ei saanud EMT kliendid tehnilistel põhjustel saatesse helistada. Seetõttu kutsuti ta saatesse tagasi ning astus üles ka järgmises saates. . Anne Arrak osales ka "Eesti otsib superstaari" teise hooaja (2008) saadetes, kus langes välja stuudiovoorus. Anne Arrak on lõpetanud 2007. aastal Miina Härma Gümnaasiumi. Ta on olnud Ursel Oja õpilane. Seejärel õppis ta Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias džässmuusika osakonnas. 2013. aastast on Anne Arrak ansambli Portread solist. Riina Jussila. "HÄÄLETUSSEGADUS! Superstaari Anne sai saatesse tagasi!". publik.ee. Anne Arrak. Õhtuleht. Helena-Reet Ennet. Superstaariks pürgiv Anne Arrak Gossip.ee-le: "Tõeline staar see, kes on ennast ise üles töötanud". Gossip.ee. https://soundcloud.com/portread Anne Arraku blogi Anne Arrak. MySpace Music Eesti otsib superstaari: Pärnu eelvoor. Kuut@DELFI, 10. veebruar 2008 Helena-Reet Ennet.Superstaariks pürgiv Anne Arrak Gossip.ee-le: "Tõeline staar see, kes on ennast ise üles töötanud". Gossip.ee. 10. oktoober 2009 Mari-Leen Albers. Superstaari-Anne: tõeline laulja peab oskama ka live'is laulda! / Õhtuleht, 13. oktoober 2009 Maris Üksti, Ester Vaitmaa. VIDEO: Superstaarisaatest langes välja Anne. DelfiTV. 25. oktoober 2009 Anne Arrak U2 lugu "With Or Without You". DelfiTV 2009 Arraku esinemine stuudiovoorus. youtube.com 2009 Anne Arrak - Christina Aguilera. Hurt. Eesti Otsib Superstaari 2008 ÖÖLAUL / E. Vain vol.5 (Ülenurme Laulustuudio) MEDITATION /C. Jobim/ demo - 2006 (Ülenurme Laulustuudio)
Eliisa Kõiv

Eliisa Kõiv (sündinud 27. jaanuaril 1990 Elvas) on eesti laulja. Ta saavutas saate "Eesti otsib superstaari" kolmandal hooajal 9.–10. koha. Eliisa on laulja Kerli Kõivu õde. Ta on õppinud Tartu Ülikoolis sotsioloogiat, sotsiaaltööd ja sotsiaalpoliitikat. 2005. aastal lõpetas Ülenurme Laulustuudio. Saaremaa üleriigilisel noorte solistide ja duettide konkurss – 1. koht ja peaauhind Jõulutäht 2003 – 1. koht SÜG-i üleriigilisel noorte solistide ja duettide konkurss – 1. koht ETV Laulukarussell – 5. koht Rahvusvaheline laste ja noorte lauluvõistlus "Tähtede laul" 2004 – 3. koht Lauluvõistlus "Viis viimast" 2004 – 2. koht VI rahvusvaheline lasteloomingu festival "Veszpremi mängud 2004" – 1. koht vokaalkonkursil Jõulutäht 2003 – 1. koht ja Ülenurme lootusetäht Saaremaa üleriigiline solistide ja duettide konkurss. Duett Hannaliisa Uusma ja Eliisa Kõiv – 1. koht Võruvisioon – 1. koht Saaremaa üleriigiline noorte solistide ja duettide konkurss – 2. koht Eliisa Kõiv laulab veel vaid duši all Õhtuleht.ee Meie ise Ülenurme Laulustuudio Ülenurme Laulustuudio tublimate tulemused konkurssidel ja lauluvõistlustel alates 2001 aastast eliisa (eliisa kõiv) MySpace Music Helena-Reet Ennet. Eliisa Kõiv: "Ma tahaks välja anda head ja kvaliteetset muusikat, ilma et sellega käiks kaasas haiglane tähelepanu." Gossip.ee, 18. september 2009 Mis on kirjutatud Eliisa Kõivu kleidile? Elu24, 26. oktoober 2009 Mari-Leen Albers. Mida tähendab Eliisa Kõivu ringikujuline tattoo? Õhtuleht, 26. oktoober 2009 Eliisa Kõiv teatrivoorus Jõulukontsert Tartu Raekojas, 2008 Ülenurme Mk laulustuudio Lately /S.Wonder/ demo 2005 (Ülenurme Laulustuudio) Have Your Self a Merry Little Christmas "Jõulutäht 2004" kontsertsalvestis (Ülenurme Laulustuudio)
Birgit Varjun

Birgit Varjun (sündinud 24. septembril 1986 Sangastes) on Eesti poplaulja. Birgit Varjun on laulnud juba lapsest peale, lauluõpetajad olid Jaana Aaviste ja Ülle Rebane. Osales kahel korral nii "Laulukarusselli" kui ka "Kaks takti ette" televoorus. 2009. aastal osales mitmel jõuluturneel. Koos Getter Jaani, Jaanus Saago ja Marten Kuningaga astuti üles Birgit Õigemeele, Tanel Padari ja Tallinna Poistekoori kontserdisarjas "Jõulupuudutus". Detsembri teisel poolel ühines ta Rein Rannapi ja Riho Sibula kontserditurneega. Ta oli "Eesti otsib superstaari" kolmanda hooaja finalist. Ta pääses finaali 11. oktoobril 2009 toimunud "tütarlaste nädala" 2. stuudiovoorus ning finaalis jäi teisele kohale. "Sinuga end elusana tunda võin" (koos Birgit Sarrapiga) (2010) "Fööniks" (2010) "Uus algus" (2012) "Suvi on jätkuvalt ees" (2015) Terminaator & Birgit Varjun. "Maailma valitsejad" Tal on poeg Andero. Helju Keskpalu. Sangaste laulja pääses superstaariotsingute järgmisesse vooru. Valgamaalane, 9. oktoober 2009 Superstaariks pürgijad lähevad jõulutuurile. Postimees, 3. detsember 2009 Tiiu Laks. Birgit Varjun ühineb Rannapi ja Sibula jõulutuuriga. Eesti Päevaleht, 16. detsember 2009 Triinu Üprus. "Birgit Varjun võitles nii enda kui lapse elu pärast". Kroonika, 7. november 2009 Mari-Leen Albers. "Superstaari-Birgitil on bänd!". Õhtuleht, 12. oktoober 2009 Birgit Varjun: "Laps on number üks!". Naisteleht, 6. november 2009 Leemet Prits. "Birgit Varjun: ma ei pea ennast Otist nõrgemaks!". Õhtuleht, 22. detsember 2009 Maris Sander. "Superstaar number 2". Eesti Ekspress, 25. detsember 2009 Birgit Varjuni Facebook Birgit Varjuni Myspace Birgit Varjun (bixu24) Twitter
Kene Vernik

Kene Vernik (sündinud 29. juunil 1985 Tartus) on eesti psühholoog ja endine laulja. Kene Vernik õppis Akadeemias Nord psühholoogiat ja pärast lõpetamist töötab unetehnikuna Tartu Psühhiaatriakliiniku Unekeskuses, tegeledes meeleolu- ja unehäirete all kannatavate inimestega. Tartu Ülikoolis lõpetas ta magistrantuuri psühholoogia erialal. On sertifitseeritud unetehnoloog ja töötanud unekliinikumides alates 2006. aastast. Vernik osales 2009. aastal saates "Eesti otsib superstaari" ja saavutas finaalis 8. koha. Kene Vernik on osalenud ansamblites Depoo (konkursil Noortebänd 2005 saadi esikoht) ja Mimicry. Mimicry osales 2010. aasta Eesti Laulu konkursil, kus saavutas lauluga "The Storm"[viide?] kaheksanda koha. "Päevast päeva" "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. jaanuar 2019. Vaadatud 29. jaanuaril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Anna Tõnnson. Töömesilane: tööga muusikust psühholoogiks. Eesti Üliõpilasleht Mart Niineste. Depoo - vennaskond ühe õega./ Eesti Ekspress, 16. märts 2005 Kene Vernik blogi Depoo. Allstarz.ee - kõik muusikast Karoliina Vasli. Superstaarisaate esimene finalist on Kene Vernik. / Õhtuleht, 8. oktoober 2009 Superstaari Kene: üheöösuhetest ei tea ma midagi. Publik.ee, Delfi. 20. oktoober 2009 Maris Üksti, Ester Vaitmaa. Kene Vernik: loodan, et võlun häälega. DelfiTV, 25. oktoober 2009
Marko Lelov

Marko Lelov (sündinud 21. novembril 1973) on jalgpallitreener ja endine Eesti jalgpallikoondise mängija (aastail 1994–1995 kolm mängu). Ta juhendab Premium Liiga klubi Pärnu Linnameeskond. 2005. aasta detsembris määrati Lelov Eesti U21 jalgpallikoondise peatreeneriks, kuid praegu töötab ta veel Eesti U19 koondise peatreenerina. Oma koondisedebüüdi tegi Lelov 29. juulil 1994 Balti turniiril Leedu jalgpallikoondise vastu. 71. minutil vahetas ta välja Dzintar Klavani. Mäng kaotati 3:0. Mängupäeval oli Lelov 20-aastane. Lisaks temale tegid samas mängus oma debüüdi Toomas Tohver, Tarmo Saks ja Ivan O'Konnel-Bronin. Eesti jalgpallikoondislaste loend https://web.archive.org/web/20090310121856/http://www.hot.ee/martle/minu_andmed/sugupuu/tree/puug179.htm> U-21 uueks peatreeneriks saab Marko Lelov Soccernet.ee, 27. detsember 2005 http://jalgpall-ee.z131.zone.ee/nteam.php?nteam_id=2[alaline kõdulink] "Meistriliiga esimese värava lõi Marko Lelov" Ärileht, 5. aprill 1999