laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nikolai Morilov

Nikolai Sergejevitš Morilov (vene keeles Николай Сергеевич Морилов; sündinud 11. augustil 1986 Permis) on Venemaa murdmaasuusataja, kes sõidab põhiliselt sprindidistantse. Morilov sai 2004. aastal juunioride MM-i Strynis 10 km vabasõidus pronksmedali. Esimest korda osales ta täiskasvanute rahvusvahelistel võistlustel 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Sapporos, kus ta sai paarissprindis koos Vassili Rotševiga hõbemedali. 2009. aasta MM-il Liberecis oli Morilov sprindi vabasõidus kolmas. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris võitis ta sprinditeates koos Aleksei Petuhhoviga pronksmedali. Morilov suusatas esimest korda maailma karikasarjas 2004. aasta detsembris Bernis, kus ta sai 1,35 km sprindi vabasõidus 36. koha. 2007. aasta 30. detsembril võitis ta Prahas peetud Tour de Ski sarja kuulunud sprindi vabasõidu. Esimese poodiumikoha MK-etapil sai ta 2009. aasta märtsis Lahtis, kui oli 1,2 km sprindi vabasõidus kolmas. 2009. aasta detsembris Düsseldorfi MK-etapil sai Morilov koos Aleksei Petuhhoviga paarissprindi vabasõidus esikoha. 2010 Vancouveris pronksmedal teatesprindis vabastiilis 2007 Sapporos hõbemedal paarissprindis 2009 Liberecis pronksmedal 1,6 km sprindi vabasõidus 2004 Stryni vallas pronksmedal 10 km vabasõidus Sprindi karikas 2. koht: 2012 Nikolai Morilov on osalenud MK-etappidel 93 korral (seisuga 23. veebruar 2015). Poodiumile on ta jõudnud seitsmel korral, millest kolm korda on ta olnud kõige kõrgemal astmel. Nikolai Morilov FIS-i kodulehe (fis-ski-com) Nikolai Morilov ЦСКА leheküljel (cska.ru) (vene keeles) Nikolai Morilovi intervjuu enne Libereci MM-i (vene keeles)
Kein Einaste

Kein Einaste (sündinud 22. veebruaril 1985 Pärnumaal) on Eesti murdmaasuusataja, kes võistleb peamiselt sprindidistantsidel. 2008. aasta jaanuaris Jõulumäel peetud Skandinaavia karikavõistlustel sai Einaste sprindi klassikasõidus 2. koha. 2009. aasta Eesti meistrivõistlustel tuli ta koos Andrus Veerpaluga paarissprindi klassikasõidus Eesti meistriks ja kuulus pronksmedali võitnud Jõulu Suusaklubi meeskonda 3×10 km teatesõidus. Einaste suusatas esimest korda maailma karikasarjas 2005. aasta jaanuaris Otepääl, kus osales 15 km klassikasõidus ja sai 59. koha. Ta on osalenud (seisuga 4. veebruar 2017) 51 MK-etapil ja jõudnud punktikohale ehk 30 parema hulka 12 korral. Esimene punktikoht tuli 2009. aasta MK-etapil novembris Kuusamos, kui ta sai 1,4 km sprindi klassikasõidus 13. koha. Parim koht MK-etapil on 17. jaanuaril 2010 Otepääl saadud 7. koht klassikasprindis. Kein Einaste esindas Eestit Vancouveri olümpiamängudel 2010. aastal, kus ta sai klassikasprindis 59. koha. 2011. aastal Holmenkollenis peetud maailmameistrivõistlustel sai ta sprindis 44. koha ja teatesprindis 11. koha. 2013. aasta Val di Fiemme MM-il jõudis Einaste klassikasprindis 53. kohale. Kein Einaste Eesti Suusaliidu kodulehel Kein Einaste FIS-i kodulehel (inglise) Biograafia ESBL-is
Kromofoor

Kromofoor ehk kromofoorne rühm on küllastumata, tihti konjugeeritud küllastumata keemiliste sidemetega aatomite rühm, näiteks aso-, nitroso-, nitro-, karbonüülrühm, mis kromofoori-auksokroomiteooria järgi põhjustab orgaanilise ühendi värvuse. Nüüdisaegse värvusteooria põhjal on värvus tingitud kogu ühendi struktuurist. Võrdle: Kromatofoor Karotenoidid
Aleksis Kivi

Aleksis Kivi (kodanikunimega Alexis Stenvall; 10. oktoober 1834 Uusimaa, Nurmijärvi kihelkond – 31. detsember 1872 Tuusula) oli Soome rahvuskirjanik. Aleksis Kivi sündis külarätsepa peres neljanda pojana. Tema lapsepõlv möödus Nurmijärvel. Kui ta oli 11-aastane (1846. aastal), viis isa ta Helsingisse õppima eesmärgiga koolitada temast kirikuõpetaja. Kõigepealt õppis Kivi Ukko Granbergi ettevalmistuskoolis rootsi keelt. (Koolid olid sel ajal rootsikeelsed ja oli haruldane, et talurahva seast pärinevat last koolitati.) Aastatel 1847–1852 õppis ta Carl Stockuse koolis, kus läbis algkooli ja jõudis ka gümnaasiumi. 1852. aastal pidi ta rahapuudusel koolist lahkuma, kuid jätkas õpinguid iseseisvalt. Gümnaasiumi lõpetas ta 1857. aasta lõpuks. Samal aastal tuli Alexis otsusele, et temast ei saa mitte kirikuõpetaja, vaid soomekeelne kirjanik. Aastatel 1859–1865 õppis ta õppis vahelduva eduga ülikoolis, kuid lõpetamiseni ei jõudnud. 1870. aastatel süvenesid Aleksis Kivi alkoholism, ennasthävitavad sümptomid ja vaimuhäired. 1872. aastal, kui ta oli paar aastat vaimuhaiglas olnud, jõudsid arstid otsusele, et Aleksis Kivi on parandamatu, ning ta viidi venna juurde Tuusulasse. 1872. aasta viimasel päeval kell 4 hommikul suri Aleksis Kivi Tuusula Syvälahtis. Kivi oli esimene märgatavat edu saavutanud soome keeles kirjutanud Soome kirjanik ja seetõttu peetakse teda soome kirjanduse isaks. 10. oktoober on Soomes kuulutatud Aleksis Kivi auks soome kirjanduse ja Aleksis Kivi päevaks. "Bröllopsdansen" "Lea" "Nõmmekingsepad" (1864) "Kullervo" (1864) "Kanervala" (1866) "Kihlus" (1866) "Õlleretk Schleusingenis" (1866) "Öö ja päev" (1866) "Seitse venda" (1870) "Margareta" Viljo Tarkiainen, "Aleksis Kivi" (lühimonograafia). Tõlge ja eessõna: August Palm. Eesti Kirjanduse Selts, Tartu 1930 Rudolf Sirge, "Aleksis Kivi 125. sünnipäeva puhul" – Looming 1959, nr. 11, lk. 1739–1745 ja Sirge Teoste 8. köites, 1982, lk. 150–160 Veijo Meri, "Aleksis Stenvalli elu" (biograafiline lühiromaan Aleksis Kivi elust). Tõlkinud Endel Mallene. Loomingu Raamatukogu 1975, nr. 43/46 Eino Leino, "Aleksis Kivi" (essee kogumikust "Suomalaisia kirjailijoita", 1909). Tõlkinud Kalev Kalkun – Looming 1984, nr. 10, lk. 1406–1411 Nurmijärvi maakogukonna Aleksis Kivi teemaline minisait (soome keeles) Nurmijärvi maakogukonna Aleksis Kivi teemaline eestikeelne veebileht
Kalle Kaarli

Kalle Kaarli (sündinud 27. juulil 1948) on eesti matemaatik. Ta lõpetanud Tallinna 2. Keskkooli (1966) ja Tartu Riikliku Ülikooli (matemaatikateaduskond, 1971); 1979. aastal kaitses füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja. Ta on olnud 1974. aastast Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna algebra ja geomeetria kateedri õppejõud, 1983. aastast dotsent, 1994. aastast puhta matemaatika instituudi (hiljem matemaatika instituudi) professor universaalalgebra alal. 2014. aastast on ta Tartu Ülikooli emeriitprofessor. Ta on olnud Eesti Matemaatika Seltsi president aastatel 2003−2009. Ta on tegelenud universaalalgebra ja rühmateooriaga. Koos Alden Pixleyga on ta koostanud monograafia "Polynomial Completeness in Algebraic Systems" (2001). 2002 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal 2008 Tartu Ülikooli medal 2012 Eesti Matemaatika Seltsi auliige 2014 Tartu Ülikooli suur medal 2018 Tartu Ülikooli aumärk 2020 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis" Tema isa oli põllumajandusteadlane Karl Kaarli, vend on füüsik Rein Kaarli. Kalle Kaarli koduleht "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022.
Rakvere mõis

Rakvere mõis (saksa keeles Schloß Wesenberg) oli rüütlimõis Rakvere kihelkonnas Virumaal. Mõis loodi 1618. aastal, mil Rakvere linnuse ala läänistati Reinoud van Brederodele (1567–1633). Rootsi kuningas Gustav Adolfi kinkekiri Reinhold von Brederode'le Rakvere mõisa kohta on dateeritud 11.07.1618, Rootsi kuningas Gustav II Adolf oli 12. juunil 1616 teinud Reinhold/Reinoud van Brederode Rakvere vabahärraks, ta oli Hollandi esindajana ja rahuläbirääkimiste saadikuna osalenud Rootsile eduka Stolbovo rahu sõlmisel. 1629. aastal kinkis Gustav Adolf, Reinhold von Brederode'le Rakvere lossi, kinkekiri Rakvere lossi kohta on dateeritud 16.05.1629. 1631. aastal kinkis Gustav Adolf, Reinhold von Brederode'le Rakvere lossi ja linna Mõisahoonetena kasutati algul ilmselt linnuse tervemaid osi, hiljem rajati uus mõisasüda frantsisklaste kloostri varemeile. 1669. aastal omandasid mõisa Tiesenhausenid ning 19. sajandi keskel Rennenkampffid. Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Vao ja Rakvere mõisa pärushärra Carl August Edler von Rennenkampff (1874–1934). 1783. aastal kehtestati Venemaa keisririigis asehalduskord ja loodi Tallinna asehalduskonna Rakvere kreis. Rakvere linn osteti Tiesenhausenilt 45 011 rubla eest ära ning nimetati kreisilinnaks. Rakvere mõisakompleks rajati 18.–19. sajandil. Mõisa historitsistlik algselt ühekorruseline härrastemaja rajati 1850. aastatel. Hoone ehitati 1920. aastatel kahekorruseliseks. Mõisa härrastemaja oli nüüd Rakvere Rahvamaja ning oli Rakvere Haridusseltsi omanduses. Mõisapark oli aga Rahvaaed. 1920. aastate teisel poolel ehitati endise härrastemaja ühte otsa teatrihoone, mis valmis lõplikult alles 1930. aastate lõpus.  Pikemalt artiklis Rakvere mõisa peahoone-teatrihoone Tänapäeval kasutab kunagist mõisakompleksi Rakvere Teater. 18. sajandi keskelt pärineb mõisa ait, mille kolmnurkfrontooni ilmestab rokokoostiilis kaunistus. Aidahoones asub teatri väike saal. Rakvere mõisast Eesti Mõisaportaalis Rootsi kuningas Gustav Adolfi kinkekiri Reinhold von Brederode'le Rakvere mõisa kohta, www.ra.ee, Pärgamendid, Fond AM.115.3.4 Rootsi kuningas Gustav Adolfi kinkekiri Reinhold von Brederode'le Rakvere lossi kohta, www.ra.ee, Pärgamendid, Fond AM.115.3.7 Rootsi kuningas Gustav Adolfi kinkekiri Reinhold von Brederode'le Rakvere lossi ja linna kohta, www.ra.ee, Pärgamendid, Fond AM.115.3.8 Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Rakvere mõis (Rakvere khk) Odette Kirss, Rakvere mõisa peremehed ja teenijad, Virumaa Teataja, 26. aprill 2011
Kataloonia hümn

Kataloonia hümn (katalaani "Himne Nacional de Catalunya", Els Segadors) on Kataloonia riigihümn.  Catalunya triomfant  tornarà a ser rica i plena!  Endarrera aquesta gent  tan ufana i tan superba!  Bon cop de falç!  Bon cop de falç, defensors de la terra!  Bon cop de falç!  Ara és l'hora segadors!  Ara és l'hora d'estar alerta!  Per quan vingui un altre juny  esmolem ben bé les eines!  Que tremoli l'enemic  en veient la nostra ensenya:  com fem caure espigues d'or,  quan convé seguem cadenes!
Aleksander Pettai

Aleksander Pettai (7. september 1902 Varstu – 23. veebruar 1997 Tartu) oli eesti pedagoog ja koorijuht, Vabadussõja veteran. Ta sündis Matumäe taluperemehe Kaarli Pettai ja ta naise Anna (sündinud Sepp, pärit Karula vallast Paluotsa talust) pojana. Oli abielus õpetaja Aliide Kindsikoga. Aleksander Pettai lõpetas Võru Õpetajate Seminari, kus üks tema õpetajaid oli Johannes Käis. 1930. aastatel töötas ta Leevi Algkooli juhatajana, kuulus Kaitseliidu Võrumaa malevasse. Pärast teist maailmasõda töötas Rõuge 8-klassilise kooli (praegu Rõuge Põhikooli) direktorina ning 1951–1963 Kolepi 8-klassilise kooli matemaatika- ja laulmisõpetajana. Hiljem elas pensionärina Elvas. Ta juhatas elu jooksul mitut koori. 1940 – Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk Ta vend oli eesti pedagoog ja ühiskonnategelane Theodor Petai, ta poeg oli loomakasvatusteadlane Eino Pettai. Eesti kommunismiohvrid 1940–1991 "Võrumaa vanim koor juubeliõites" Võrumaa Teataja, 14. aprill 2005
ZiU-5

ZiU-5 (ЗиУ-5) on Nõukogude Liidu trollibussimudel, mida valmistas Saratovi oblastis Engelsis asuv firma Trolza aastatel 1959–1972. Tüübitähis ZiU tuleneb tootja toonasest nimest (vene keeles Завод имени Урицкого, Uritski-nimeline tehas). Esimesel II maailmasõjale järgnenud kümnendil arenes trolliliiklus Nõukogude Liidus tormiliselt. Trollibussi peeti innovatiivseks lahenduseks võrreldes „vananenud“ ja kallite trammidega. Tollal oli kasutusel peamiselt väga lihtne, töökindel ja vastupidav MTB-82. See oli aga liiga väike ning ebamugav nii juhile kui ka sõitjatele. Pärast väikest eksperimentaalset TBU-1 seeriat töötas ZiU masstootmiseks välja täiesti uue mudeli ZiU-5, millel olid kõrvaldatud kõik MTB-82 puudused. Valmistati enam kui 200 trollibussi, mida testiti Moskvas 1959. aastal. Saadud kogemuste alusel muutsid insenerid ZiU ehitust ja 1960. aastal käivitati masstootmine. Ka selle käigus tehti mõningaid tehnoloogilisi muudatusi. 1971. aastal tõi ZiU välja täiesti uue trollibussi ZiU-9. See oli odavam ja mahutas rohkem reisijaid, mistõttu ZiU-5 masstootmine 1972. aastal lõpetati. ZiU-5 on kõrge põrandaga trollibuss. Selle alumiiniumkere on monteeritud terasest raamile ja karkassile. Uksi on kaks ja need paiknevad otstes. Trollil on 95 kW elektrimootor DK-207A. Veojõu muutmine toimub kiirendi abil. ZiU-5 on varustatud mootorgeneraatoriga 550 V alalispinge muundamiseks 24 V alalispingeks. Selleks on 550 V pingega töötav elektrimootor otse ühendatud 24 V elektrigeneraatoriga. Sellise lihtsa konstruktsiooni puudus on pidev müra, mida on hea õlitamise ja tsentreerimisega võimalik vähendada talutava tasemeni. 24 V pingega töötavad muuhulgas kontroller, sise- ja välisvalgustus ning uksed. Kõik reisijateruumis ja juhikabiinis olevad seadmed töötavad ainult selle ohutu pingega. 550 V jõuahelad asuvad põranda all. Pidurisüsteem koosneb elektrodünaamilisest, seisu- ja õhkpidurist. Õhkpiduri toitmiseks on trollil elektriline suruõhugeneraator. Pikkus: 11,87 m Laius: 2,68 m Kõrgus: 3,53 m Tühimass: 9,8 t Kohti kokku: 122 Istekohti: 38 Seisukohti: 84 Mootori võimsus: 95 kW Suurim kiirus: 68 km/h (ilma reisijateta on saavutatud ka 100 km/h) Seda tüüpi trollibusse toodeti üle 20 000, mistõttu see oli tolleaegsetes nõukogude linnades domineeriv mudel. Samuti olid seda tüüpi trollid kasutusel Budapestis ja Bogotás. Viimased ZiU-5-d kõrvaldati kasutusest 80. aastate keskel ja järel on vaid mõned seda tüüpi muuseumtrollid. Tallinn sai 1965. aastal 9 trolli ZiU-5 (1–9). Tegu oli esimeste trollidega Tallinnas ja nendega avati liiklus marsruudil Teater "Estonia"–Hipodroom. Viimane seda tüüpi troll kanti maha 1973. aastal. Olander, Aare. Tramm, buss ja troll Tallinnas ZiU-5 Tallinna Trammi- ja Trollibussikoondise kodulehel ZiU-5 Budapestis (inglise keeles)
Kannibalism

Kannibalism on liigikaaslase söömine. Seda tuleb loomariigis ette paljude liikide puhul. Vanemlooma poolt noore järglase söömist nimetatakse infantitsiidiks. Kultuuriantropoloogias tähistab mõiste "kannibalism" inimesesöömist. Inimsööja kohta kasutatakse mõistet kannibal. Inimese või tema osade (rituaalne) söömine teiste inimeste poolt on olnud ilmselt tavaks mõningatel hõimudel ja rahvastel, ehkki teated selle kohta on tihti olnud vastukäivad. Tuntud on vandenõuteooriad, mis omistavad teistele rahvastele või teiseusulistele kannibalismi. endokannibalism Infantitsiidi juhtum must-toonekure pesas Eestis.
Tarbatu (rahvatantsuansambel)

Eesti Maaülikooli rahvatantsuansambel Tarbatu on Tartus tegutsev rahvatantsuansambel. 1951. aastal eraldati Tartu Riiklikust Ülikoolist (TRÜ) põllumajanduslikud erialad ning loodi Eesti Põllumajanduse Akadeemia (EPA) ehk praeguse nimega Eesti Maaülikool. Varem TRÜ tantsurühmas tantsinud rahvatantsuhuvilised üliõpilased asutasid eesotsas Ilmar Reidlaga EPA rahvatantsurühma. Rahvatantsurühma kunstilised juhid 1951–1952 Ilmar Reidla 1953–1962 Linda Malviste 1963–1965 Kristjan Torop 1966–1968 Linda Malviste 1969–1975 Jolante Madi 1976–1996 Enn Madi 1996–2022 Jaanus Randma 2022–... Kristel Maruste 1983. aastal anti rühmale ansambli nimetus. 1990 sai ansambli nimeks Tarbatu. Rahvatantsuansamblis on üle saja tantsija vähemalt seitsmes rühmas. Igal aastal tantsib vähemalt kaks põhirühma, kaks noorterühma, vilistlasrühm, gümnaasiumirühm ning lasterühm. 2011 Tartu Kultuurikandja aunimetus (harrastuskollektiiv) Tarbatu koduleht
Artur Nilson

Artur Nilson (19. september 1931 – 19. juuni 2022) oli eesti metsateadlane. Artur Nilson lõpetas 1950. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1955. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia (EPA). Aastatel 1969–1994 oli ta EPA / Eesti Põllumajandusülikooli õppejõud, sealhulgas metsakorralduse õppetooli juhataja; 1994. aastast emeriitprofesor. Valgetähe IV klassi teenetemärk 2008 Metsanduse elutööpreemia 2008 Bioloog Eva Nilson on Artur Nilsoni õde. Eri mõtteviisidest metsanduses ja ökousust, Eesti Mets, 3/2004 Minu metsandusfilosoofiast, Eesti Mets 2/2008 Raie kavandamise kunstist, Eesti Mets 3/2008 Metsa mahuküpsuse leidmine kui kohtuprotsess, Eesti Mets 1/2009 Artur Nilson. Mõtlemise stiilist – globaalne tulumaksu akrobaatika. Sirp 31.01.2020 Artur Nilson Eesti Teadusinfosüsteemis Arvamused ei tohiks arvutustest liiga üle käia, Intervjuu, Eesti Mets 2/2008
Alena Procházková

Alena Procházková (sündinud 9. augustil 1984 Banská Bystricas Tšehhoslovakkias) on Slovakkia murdmaasuusataja. Procházková esimene rahvusvaheline suurvõistlus oli 2003. aasta maailmameistrivõistlused Val di Fiemmes, kus ta sai 30 km ühisstardiga vabasõidus 40. koha. 2007. aasta MM-il Sapporos saadud 7. koht on siiani ta parim koht paarissprindi vabasõidus. Individuaalselt on ta parim koht 2009 MM-il Liberecis saadud 8. koht sprindi vabasõidus. Procházková võistles esimest korda maailma karikasarjas 2004. aasta 11. detsembril Lago di Teseros ja sai 15 km suusavahetusega jälitussõidus 58. koha. Esimest korda jõudis ta punktikohale 2006. aastal Oberstdorfis, kui oli 0,9 km sprindi klassikasõidus 27. kohal. Kolme parema hulka jõudis Procházková esimest korda 2007. aasta detsembris Kuusamos 1,2 km sprindi klassikasõidus, kui sai 3. koha. Esimese võidu sai ta MK-etapil 16. jaanuaril 2009 Vancouveris eelolümpial 1,2 km sprindi klassikasõidus. 2007 Tarvisios juunioride maailmameister sprindis Alena Procházková on osalenud maailma karikasarja etappidel 132 korda (seisuga 17. jaanuar 2015) ja jõudnud poodiumile kuuel korral, neist ühel korral kõige kõrgemale astmele. Alena Procházková FIS-i kodulehel (inglise)
Norbert Elias

Norbert Leo Elias (22. juuni 1897 Breslau (tänapäeval Wrocław, Poola) – 1. august 1990 Amsterdam) oli juudi päritolu saksa sotsioloog, kes omandas hiljem Suurbritannia kodakondsuse. Eliase tuntumaid teoseid on kaheköiteline "Tsiviliseerumisprotsess". "Tsiviliseerumisprotsess. I köide: Käitumise muutused Õhtumaa ilmalikes ülemkihtides". Saksa keelest tõlkinud Tiiu Relve. Tallinn: Varrak 2005 "Tsiviliseerumisprotsess. II köide: Ühiskonna muutused. Ühe tsiviliseerumisteooria visand". Saksa keelest tõlkinud Tiiu Relve. Tallinn: Varrak 2007 "Mis on sotsioloogia?". Saksa keelest tõlkinud Katrin Kaugver. Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus 2013
Anne Laius

Anne Laius (sündinud 25. märtsil 1956) on eesti bioloog. Ta on lõpetanud Tartu 1. Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli hüdrobioloogi ja ihtüoloogina ning bioloogia- ja keemiaõpetajana. Sai 2003. aastal teadusmagistri kraadi ning 2011. aastal doktorikraadi bioloogia ja maateaduste hariduse erialal Tartu Ülikoolis. Ta on Tartus Miina Härma gümnaasiumi bioloogiaõpetaja ja Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna loodusteadusliku hariduse keskuses bioloogiahariduse kaasprofessor. Kadri Pulk. "Inimlik headus: õpetaja põhiomadus". Roheline Värav 30 (13. november) 2009. Lk 8 2016 Tartu Ülikooli aumärk "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Anne Laius Eesti Teadusinfosüsteemis
Rodrigo Carazo Odio

Rodrigo José Ramón Francisco de Jesús Carazo Odio (27. detsember 1926 Cartago – 9. detsember 2009 San José) oli Costa Rica poliitik. Aastatel 1978–1982 oli ta Costa Rica president.
Kjell Eugenio Laugerud García

Kjell Eugenio Laugerud García (24. jaanuar 1930 Guatemala – 9. detsember 2009 Guatemala) oli Guatemala sõjaväelane ja poliitik. Tema isa oli Norra ja ema Guatemala päritolu. 1. juulist 1974 kuni 1. juulini 1978 oli ta Guatemala president. Enne presidendiks saamist oli ta muu hulgas armeejuht ja kaitseminister.
Kultuur (täpsustus)

Kultuur on kõige üldisemas mõttes inimtegevus ja selle tulemus. Kultuuri mõistet on paljukordselt defineeritud ja erinevalt käsitletud. Kultuur on kasutusel ka terminina: Kultuur (bioloogia) on kunstlik rakkude, kudede või organismide kogum või populatsioon. Kultuur (metsandus) ehk metsakultuur (näiteks männi kultuur) Kultuur on mõiste Iain M. Banksi ulmeuniversumis. kultuurkarjamaa põllukultuur
Alfred Hrdlicka

Alfred Hrdlicka (27. veebruar 1928 Viin – 5. detsember 2009) oli Austria skulptor, graafik ja maalikunstnik. Alfred Hrdlicka õppis aastatel 1943–1945 hambatehnikuks, seejärel õppis ta kuni 1952. aastani Viini kunstiakadeemias maalikunsti ja kuni 1957. aastani Fritz Wotruba käe all skulptuuri. Aastal 1960 esines ta Viinis oma esimese näitusega. Aastal 1964 äratas ta Veneetsia biennaalil rahvusvahelist tähelepanu. Ta oli ka hea maletaja ning esindas Austriat 1953. aasta üliõpilaste maailmameistrivõistlustel.
Stanislav Prins

Stanislav Prins (varem Stanislav Pedõk; sündinud 6. juunil 1988 Donetskis) on Eesti jalgpallur (väravavaht). 5. detsembril 2014 määras Eesti Jalgpalli Liit Prinsile nelja-aastase mängukeelu mängutulemustega manipuleerimise eest. Eesti koondisse kutsuti ta esimest korda 30. detsembril 2009 Angolaga peetavaks sõpruskohtumiseks, kus ta oli Meistriliiga klubi Tallinna FC Flora varuväravavaht. Oma ainsa mängu A-koondises tegi Prins 8. novembril 2012 sõpruskohtumises Omaani vastu. Samas mängus tegid oma koondisedebüüdi veel Ken Kallaste, Ilja Antonov, Karl Mööl ja Andre Frolov. Uuendatud seisuga 22. november 2017 Evald Tipneri karikavõistlused Eesti Superkarikas Kõik mängud UEFA Euroopa Liigas Kõik mängud UEFA Meistrite Liigas Tallinna FC Flora Meistriliiga: 2010, 2011 Evald Tipneri karikas: 2008 Eesti Superkarikas: 2011, 2012, 2014 Eesti jalgpallikoondislaste loend Soccernet.ee. "Pedõkist sai Prins". Vaadatud 6. veebruar 2014. http://sport.err.ee/v/jalgpall/6f812ed8-4557-45dd-b7af-2bd555eab333 http://www.jalgpall.ee/protocol.php?st=&nteam_id=1&proto=746 Omaan – Eesti 1:2 (1:0) Eesti Jalgpalli Liidu profiil Transfermarkti profiil Koondise mängud
Ioniidid

Ioniidid ehk ioonivahetajad (harvem ka ioonivahetusvaigud[viide?]) on tahked vees ja orgaanilistes lahustites lahustumatud polümeersed materjalid (polüelektrolüüdid), mis astuvad kergesti ioonivahetusreaktsioonidesse; seega on võimelised oma ioone vahetama lahuses olevate ioonide vastu. Ioniidid võivad olla anorgaanilised või orgaanilised, looduslikud või sünteetilised. Enamik ioniite baseerub võrkstruktuuriga (inglise crosslinked) polüstüreenil, mille struktuuri on viidud aktiivsed rühmad: happelised või aluselised rühmad. Ioniidid jagatakse kationiitideks, mis võtavad vastu katioone, ja anioniitideks, mis vahetavad anioone. Ioniite kasutatakse mitmesugustes ainete lahutamise ja puhastamise protsessides, nt ioonivahetuskromatograafias. Laialt on ioniidid kasutuses vee pehmendamises ja puhastamises. Ioonreaktsioon