laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
279 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 290. aastad eKr | 280. aastad eKr | 270. aastad eKr | 260. aastad eKr | 250. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 282 eKr | 281 eKr | 280 eKr | 279 eKr | 278 eKr | 277 eKr | 276 eKr | ► | ►► 279. aasta eKr Vana-Rooma konsuliteks olid Publius Sulpicius Saverrio ja Publius Decius Mus. Asculumi lahing, Pyrrhose võit Balkanile tungisid keldi hõim galaadid, Aitoolia liit lõi nende sissetungi tagasi.
280 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 300. aastad eKr | 290. aastad eKr | 280. aastad eKr | 270. aastad eKr | 260. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 283 eKr | 282 eKr | 281 eKr | 280 eKr | 279 eKr | 278 eKr | 277 eKr | ► | ►► 280. aasta eKr I Süüria lahing Vana-Rooma diktaatoriks oli Gnaeus Domintius Calvinus Maximus ja konsuliteks Publius Valerius Laevinus ja Tiberius Cornucanius. Asutati Ahhaia liit. Lõpetati Rhodose kolossi ehitus. Li Si, Hiina poliitik
281 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 300. aastad eKr | 290. aastad eKr | 280. aastad eKr | 270. aastad eKr | 260. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 284 eKr | 283 eKr | 282 eKr | 281 eKr | 280 eKr | 279 eKr | 278 eKr | ► | ►► 281. aasta eKr Vana-Rooma konsuliteks olid Lucius Aemilius Barbula ja Quintus Marcius Philippus. Ptolemaios Keraunos sai Makedoonia kuningaks.
282 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 300. aastad eKr | 290. aastad eKr | 280. aastad eKr | 270. aastad eKr | 260. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 285 eKr | 284 eKr | 283 eKr | 282 eKr | 281 eKr | 280 eKr | 279 eKr | ► | ►► 282. aasta eKr oli 282. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi 472 ab urbe condita. Vana-Rooma konsuliteks olid Gaius Fabricius Luscinus ja Quintus Aemilius Papus. Ptolemaios II sai Egiptuse kuningaks. Ptolemaios I, Egiptuse kuningas
283 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 300. aastad eKr | 290. aastad eKr | 280. aastad eKr | 270. aastad eKr | 260. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 286 eKr | 285 eKr | 284 eKr | 283 eKr | 282 eKr | 281 eKr | 280 eKr | ► | ►► 283. aasta eKr Vana-Rooma konsuliteks olid Publius Cornelius Dolabella ja Gnaeus Domitius Calvinus Maximus. Ptolemaios I, Ptolemaioste dünastia asutaja Demetrios Poliorketes, Makedoonia kuningas
Maidla vald (Juuru kihelkond)

Maidla vald (saksa keeles Maidel) oli vald Harjumaal Juuru kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Juuru vallaga. Maidla vald (Juuru kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 20.01.2018) Maidla vald (Juuru kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kurtna vald (Hageri kihelkond)

Kurtna vald (saksa keeles Kurtna und Kirdal) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kohila vallaga. Kurtna vald (Hageri kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 20.01.2018) Kurtna vald (Hageri kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Tammiku vald (Kose kihelkond)

Tammiku vald (saksa keeles Tammik) oli vald Harjumaal Kose kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kose-Uuemõisa vallaga. Tammiku vald (Kose kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 20.01.2018) Tammiku vald (Kose kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Tammiku vald (Simuna kihelkond)

Tammiku vald (saksa keeles Tammik) oli vald Virumaal Simuna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1871–1893 ja siis liideti see vald Salla vallaga. Tammiku vald (Simuna kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 20.01.2018) Tammiku vald (Simuna kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Hîncești

Hîncești on linn Moldovas, Hîncești rajooni keskus. Hîncești asub pealinnast Chișinăust ligikaudu 29 km edelas. Hînceștit on ürikutes esmamainitud 1522. aastal. 1940–1965 oli asula nimi Kotovskoje. Linnaõigused sai 1965. aastal ja uueks nimeks pandi linnale Kotovsk. 1990. aastal sai Hîncești ajaloolise nime tagasi. Moldova 2004. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hîncești elanikest moldovlasi/rumeenlasi 89,06%, venelasi 4,17%, ukrainlasi 3,65%, mustlasi 1,02%, bulgaarlasi 0,55%, gagauuse 0,24% ja muust rahvusest inimesi 0,48%. 0,8% elanike rahvus oli teadmata. The first LoRaWAN™ compatible streetlight control pilot project in Moldova, implemented by Orange Moldova and inteliLIGHT® inteliLIGHT г. Хынчешть (Хынчешты, Hânceşti) heraldicum.ru
Keila-Joa vald

Keila-Joa vald (ka Joa vald) (saksa keeles Fall) oli vald Harjumaal Keila kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891, kusjuures selle aja jooksul moodustati see kolm korda: 1866–1872, 1872–1880 ja 1881–1891. http://www.ra.ee/apps/andmed/index.php/request/vald?eestinimi=joa&q=1 (vaadatud 07.04.2019) Keila-Joa vald, 1866–1872 Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 Keila-Joa vald, 1872–1880 Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 Keila-Joa vald, 1881–1891 Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Mesilasema

Mesilasema on taru kõige suurem mesilane, kelle ülesandeks on muneda uusi mesilasi ning hoida pere koos. Tavaliselt on mesilasperes tuhandeid töömesilasi, sadu isasmesilasi ehk leski ja ainult üks mesilasema. Mesilasema on mesilasperes üks tähtsamatest isenditest, kes vastutab mesilaspere arengu eest ja kellest sõltub mesilaspere iseloom..Mesilasema on kõige suuremate mõõtudega isend mesilasperes. Äsja kupust koorunud ema kehapikkus on 16–18 mm ja mass 180–200 mg. Selline ema on lennuvõimeline ja vilgas ning mesilasperes on teda raske märgata. Pärast paarumist muutub mesilasema tagakeha ümaramaks ning keha raskemaks, sellise mesilasema pikkus on 18–25 mm ja kaal 200–250 mg. Lisaks munemisele on ema ülesandeks mesilaspere kooshoidmine. Paarunud ema ülalõua näärmenõre, nn. emaaine, informeerib mesilasi omavahelisel otsesel kokkupuutel ema olemasolust peres. Mesilased eristavad oma pere ema võõrast emast ka lõhna järgi. Võõra ema vastu on pere vaenulik. Mesilasema on võimeline elama 5 ja enamgi aastat. Enamasti vahetatakse ema töömesilaste poolt välja varem, kas siis sülemlemise teel, kui vana ema lendab sülemiga tarust minema, või salajase emavahetuse teel, ema 2.–3. eluaastal. Aimar Lauge. Mesilasemade kasvatamine. 2012
North London derby

North London derby (eesti keeles Põhja-Londoni derbi) on jalgpallimatš Londoni rivaalide Tottenham Hotspuri ja Arsenali vahel. Inglismaa kõrgliigas kohtutakse igal hooajal vähemalt kaks korda, nii kodus kui võõrsil. Seisuga 7. aprill 2019 Kohtumisi kokku on 198, millest 82 on võitnud Arsenal, 64 Tottenham Hotspur ning 52 korda on viiki jäädud. https://en.wikipedia.org/wiki/North_London_derby
Samuel Scheidt

Samuel Scheidt (ristimispäev 3. november 1587 Halle – 24. märts 1654 Halle) oli Saksa varabarokiaegne helilooja, organist ja muusikaõpetaja. Aastatel 1621–1627 avaldas Samuel Scheidt neli muusikakogumikku "Ludi Musici", millest on täielikult säilinud vaid esimene. Scheidt on varastest Põhja-Saksa instrumentaalheliloojatest silmapaistvaim. Halles sündinud Scheidt õppis Amsterdamis Jan Pieterszoon Sweelincki juures, kes mõjutas tugevalt ka tema muusikamaitset. Hallesse naasnult sai temast Brandenburgi markkrahvi õueorganist ja hiljem kapellmeister. Erinevalt paljudest Saksa muusikutest jäi ta Saksamaale ka Kolmekümneaastase sõja ajal. Kui ta oma ametikoha Wallensteini tõttu kaotas, määrati ta 1628. aastal kolme Halle kiriku muusikajuhiks. Scheidt oli esimene rahvusvahelise tähtsusega Saksa orelihelilooja. Ta esindab uue Põhja-Saksa stiili õitsengut, mis sai alguse suurest protestantliku reformatsiooni tulemusel. Lõuna-Saksamaal ja veel mitmes Euroopa riigis jäi katoliikliku Rooma kultuuriline mõju tugevaks ning muusika tugines jätkuvalt Itaalia eeskujudele. Roomast eraldatud protestantlikel aladel arendasid muusikud aga välja uued stiilid, mis erinesid naabermaade omast. Scheidti muusika jaguneb põhiliselt kaheks: instrumentaalmuusika, sealhulgas palju teoseid klahvpillidele, peamiselt orelile, ning sakraalne vokaalmuusika, millest osa on a cappella ja osa kasutab basso continuo't või muud instrumentaalsaadet. Arvukates koraaliprelüüdides tarvitas Scheidt sageli variatsioonimustreid, milles koraali iga fraas kasutab erinevat rütmimotiivi ja iga variatsioon on eelmisest keerulisem kuni teose kulminatsioonini. Koraaliprelüüdide kõrval kirjutas ta arvukalt fuugasid, tantsusüite (mis olid sageli tsüklilised, tarvitades sama bassi) ja fantaasiaid. Manfred Bukofzer, Music in the Baroque Era. New York, W.W. Norton & Co., 1947. ISBN 0-393-09745-5 'Samuel Scheidt', The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2 Cleveland Johnson, "In the Trenches with Johann and Caspar Plotz: a rediscovered Gebrauchstabulatur from the Scheidt Circle", 2001.
Haage vald

Haage vald (saksa keeles Haakhof) oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1887–1899 ja siis liideti see vald Ropka vallaga. Haage vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 20.01.2018) Haage vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Karja vald

Karja vald (saksa keeles Karrishof) oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Pärsama vallaga. Karja vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 20.01.2018) Karja vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Branisłaŭ Taraškievič

Branisłaŭ Taraškievič (valgevene kirillitsas Браніслаў Адамавіч Тарашкевіч, poola keeles Bronisław Taraszkiewicz; 20. jaanuar 1892 Mačiuliškės, Vilniuse kubermang (tänapäeval Leedu) – 29. november 1938 Minsk) oli valgevene ühiskonnategelane, keeleteadlane, tõlkija ja publitsist. Branisłaŭ Taraškievič oli pärit talupoja perekonnast. 1911. aastal lõpetas ta Vilnos gümnaasiumi ja 1916. aastal Peterburi Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna keeleteaduse erialal. Ülikooli lõpetamise järel töötas ta samas vene keele ja kirjanduse kateedris. Alates 1918. aasta sügisest elas ta Valgevenes ja Leedus. 1918. aastal avaldas ta Vilniuses "Valgevene keele grammatika koolidele" ("Беларуская граматыка для школ"), millest anti hiljem välja kuus kordustrükki. Sellel raamatul põhineb valgevene klassikaline ortograafia ehk taraškievica, mis oli Valgevene NSV-s kasutusel kuni 1933. aastani. Tänapäeval kasutavad taraškievica't välismaal elavad valgevenelased ja osalt ka rahvuslikult meelestatud inimesed Valgevenes. Ta oli üks Valgevene Rahvuskomitee ja Üle-Valgevenemaalise Kongressi organisaatoreid. Ta oli ka mitmel olulisel ametikohal lühikest aega eksisteerinud Valgevene Rahvavabariigis. Aastatel 1918–1923 oli ta üks Valgevene Sotsiaaldemokraatliku Partei juhte. 1922. aastal valiti ta Poola Seimi liikmeks. Ta osales Lääne-Valgevenes mitmete vasakpoolsete valgevene organisatsioonide tegevuses, 1925. aasta detsembris astus Lääne-Valgevene Kommunistlikku Parteisse. 1927. aastal mõisteti Taraškievič 12 aastaks vangi, kuid 1930. aastal ta vabastati. 1931. aastal vahistati ta uuesti ja mõisteti 8 aastaks sunnitööle. 6. septembril 1933 vahetati Branisłaŭ Taraškievič Nõukogude-Poola piiril Francišak Alachnoviči vastu. Seejärel töötas ta Moskvas Rahvusvahelises Agraarinstituudis Poola ja Baltikumi osakonna juhatajana. Arreteeriti 6. mail 1937, mõisteti surma 5. jaanuaril 1938 ja lasti maha sama aasta novembri lõpus. 1957. aastal rehabiliteeriti Taraškievič postuumselt. Бронислав Адамович Тарашкевич Центральная научная библиотека имени Якуба Коласа Национальной академии наук Беларуси 125 лет назад родился Бронислав Тарашкевич. Жизнь и смерть гения Belsat, 20. jaanuar 2017 Какая жизнь была в Белорусской ССР Sensum, 8. märts 2018 Taraškievič Branisłaŭ slounik.org Академик ТАРАШКЕВИЧ Бронислав Адамович Национальная академия наук Беларуси Основные даты жизни и деятельности Б.А. Тарашкевича http://library.basnet.by Бронислав Тарашкевич и Франтишек Олехнович Краткая история Беларуси за последнюю 1000 лет Тарашкевичи («100 знаменитых фамилий Беларуси») Юридическая консультация в Беларуси 74 года назад был расстрелян автор первой белорусской грамматики Бронислав Тарашкевич Наша Ніва, 29. november 2012.
Jack Kilby

Jack St. Clair Kilby (8. november 1923 Jefferson City – 20. juuni 2005 Dallas) oli USA elektroonikainsener, kes leiutas 1958 esimese mikroskeemi. Umbes kuus kuud hiljem tegi sama leiutise Robert Noyce. Aastal 1990 nimetati ta National Medal of Technology and Innovation laureaadiks ning aastal 2000 sai Jack Kilby Nobeli füüsikaauhinna. Jack Kilby Nobeli auhinna lehel
Ralf Gerretz

Ralf Hendrich Nikolai Gerrets (ka Gerretz; 15. oktoober (vkj)/ 28. oktoober 1905 Tallinn – 29. märts 1961 Keskvangla, Tallinn) oli baltisaksa päritolu Eesti sõjaväelane ja sõjakurjategija. Ta oli Saksa okupatsioonivõimude poolt 1942. aasta augustis rajatud Jägala koonduslaagri komandandi asetäitja, kes osales juutide hukkamises Kalevi-Liival. Eesti Vabariigi isikutunnistuse konts 1920. Tallinna Linnaarhiiv, TLA.186.1.63 Süüdistuskokkuvõte, Õhtuleht, Nr. 50 (5029) Teisipäev, 28. veebruar 1961. a.
Koikla vald

Koikla vald (saksa keeles Koiküll) oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Pärsama vallaga. Koikla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 20.01.2018) Koikla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kõnnu-Suru vald

Kõnnu-Suru vald (saksa keeles Könda-Surro) oli vald Harjumaal Kuusalu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1867 ja seejärel moodustati Kõnnu vald ja Suru vald. Kõnnu-Suru vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Kõnnu-Suru vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Laugu-Nurme vald

Laugu-Nurme vald (saksa keeles Laugo mit Nurms) oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Leisi vallaga. Laugu-Nurme vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Laugu-Nurme vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Ruumisemiootika

Ruumisemiootika on semiootika haru, mis käsitleb kommunikatsiooniprotsesside ruumilist aspekti, ruumi tähendustamist, ruumi kujutamist ja ruumiloomet. Eestis tegelevad ruumisemiootikaga Anti Randviir ja Tiit Remm. linnasemiootika maastikusemiootika prokseemika ruumikujundus ruumiloome ruumipsühholoogia ruumipädevus Randviir, Anti 2010. Ruumisemiootika: tähendusliku maailma kaardistamine. [Semiotics of space: mapping the meaningful world.] (Salupere, Silvi, toim.) (Tartu Semiotics Library 9.) Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.
Luulupe vald

Luulupe vald (saksa keeles Lulupae) oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris aastatel 1866–1892, siis liideti see vald Pärsamaa vallaga. Luulupe vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Luulupe vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Maardu vald

Maardu vald (saksa keeles Maart) oli vald Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Nehatu vallaga. Maardu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Maardu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Maarjamõisa vald

Maarjamõisa vald (saksa keeles Marienhof) oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1899 ja siis liideti see vald Ropka vallaga. Maarjamõisa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Maarjamõisa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kabardi-Balkaari Vabariigi lipp

Kabardi-Balkaari Vabariigi lipp on Kabardi-Balkaari Vabariigi ametlik lipp, mis võeti kasutusele 21. juulil 1994. Horisontaalse trikoloori sinine väli tähistab taevast, valge lund ja roheline viljakandvat maad. Valgel väljal on siniroheline sõõr, mille sees on lumise Elbruse kujutis. Lipu pikkuse ja laiuse suhe on 3:2. Kabardi-Balkaari Vabariigi vapp
Moora vald

Moora vald (saksa keeles Mohrenhof) oli vald Virumaal Simuna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1868–1892. Moora vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Moora vald, 1868-1869 Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 Moora vald, 1869-1872 Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Parasmetsa-Metsküla vald

Parasmetsa-Metsküla vald (saksa keeles Parrasmetz mit Metzküll) oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Leisi vallaga. Parasmetsa-Metsküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Parasmetsa-Metsküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Pilka vald

Pilka vald (saksa keeles Pilken) oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1874–1892 ja siis liideti see vald Luunja vallaga. Pilka vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Pilka vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Prandi vald

Prandi vald (saksa keeles Brandten) oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Sargvere vallaga. Prandi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Prandi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Päinurme-Vaali vald

Päinurme-Vaali vald (saksa keeles Assik mit Wahlhof) oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1875 ja siis moodustati eraldi Päinurme ja Vaali vald. Päinurme-Vaali vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Päinurme-Vaali vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Päite-Vaivina vald

Päite-Vaivina vald (saksa keeles Peuthof-Sophienhof) oli vald Virumaal Vaivara kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1870 ja siis moodustati eraldi Päite ja Vaivina vald. Päite-Vaivina vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Päite-Vaivina vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Luigi Rusca

Luigi Rusca (venepäraselt Луиджи Руска, Venemaal ka Алоизий Иванович Руска; 2. september 1762 Mondonico, Agno, Ticino kanton – 13. aprill 1822 Valenza, Sardiinia kuningriik) oli Šveitsist pärit ja peamiselt Peterburis tegutsenud arhitekt. Õppis Torinos, üks tema õpetajaid oli arhitekt Giuseppe Piermarini. 1783. aastal kolis ta Venemaale. Ta töötas kokku 35 aastat Venemaal ning oli oma loominguga vene klassitsistliku arhitektuuri suurkujusid. 1818. aastal lahkus ta lõplikult Venemaalt ja läks tagasi Šveitsi. Tema projekteeritud ehitisi on põhiliselt Peterburis, kuid neid on ka mujal Venemaal, sealhulgas ka Eesti alal. 1792–1796 Pjotr Mjatlevi villa (Bobrinski loss), Galeeri tänav 58-60 (Галерная улица, дом № 58-60) 1800–1806 ratsakaardiväe kasarmud ja maneež, Gobelääni tänav 41, 43 (Шпалерная улица, дом № 41, 43) 1805–1806 "Rusca portikus", Nevski prospekt 33a (Невский проспект, дом № 33a), lammutati 1962 ning ehitati väikeste muudatustega uuesti üles 1972 1805–1806 Kaasani silla ümberehitus ja laiendus 1805–1809 ihukaardiväe grenaderipolgu kasarmud, tallid ja hospidal, Tšapajevi tänav 28 (улица Чапаева, дом № 28) 1807–1809 Smolenka õigeusu kalmistu peavärava kompleks koos vaestemajadega 1809–1812 tüüpfassaadide albumi üks autoreid 1817–1818 õigeusu Kõikide Leinajate kirik, Gobelääni tänav 35a (Шпалерная улица, дом № 35a) 1805 tüüppostijaama projekt, mille järgi hiljem ehitati jaam Kipenis, Kaskovos, Tširkovitsõs, Opoljes ja Narvas. Veelgi hiljem ehitati selle tüüpprojekti järgi postijaamu ka mujal Venemaal 1807–1809 Havmoniki kasarmud 1808 kaubahoov (projekt; ehitati erinevate muudatusprojektide järgi 1812–1828; lammutati ja ehitati uuesti algprojekti järgi üles 1980–1982) 1804 Taevaminemise peakirik (projekt; ehitati erinevate muudatusprojektide järgi 1811–1905) 1807 tüüppostijaam Narvas (Jaanilinnas), hävis 1944 sama tüüpprojekti hilisema mugandusena: 1824 Ninasi postijaam 1830 Virtsu postijaam (projekt; teostamata) 1831 Väike-Pungerja postijaam 1832 Torma postijaam 1836 Uderna postijaam, hävis 1944 1839 Igavere postijaam 1841 Tartu postijaam (lammutati 1931) 1843 Võru postijaam (projekt; teostamata) 1807 Nikolai kirik (projekt; ehitati 1822–1827) 1815 Petseri kloostri Miikaeli peakirik (projekt; ehitati 1815–1827) 1802 õukonnaarhitekt Püha Vladimiri ordeni 4. klass 1815 Peterburi Kunstide Akadeemia vabaauliige Tema sünnikoha ja -aja ning surmakoha kohta on hulgaliselt ekslikke andmeid - nt Karin Hallas. "Rusca, Luigi, arhitekt". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 451 "Tartu. Postijaam". Digitaalarhiiv Digar Ljudmila Aleksandrova. "Луиджи Руска". Leningrad 1990. 160 lk. Vene keeles Karin Hallas. "Rusca, Luigi, arhitekt". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 451
Reola vald

Reola vald (ka Reola-Uhti vald) (saksa keeles vastavalt Ucht või Rewold-Ucht) oli vald Tartumaa Kambja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1901 ja siis liideti see vald Vana-Kuuste vallaga. Reola vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Reola vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Roobaka vald

Roobaka vald (saksa keeles Ropaka) oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Pärsamaa vallaga. Roobaka vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Roobaka vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Taabri vald

Taabri vald (saksa keeles Anrepshof) oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Luunja vallaga. Taabri vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Taabri vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Tammistu-Kaarli vald

Tammistu-Kaarli vald (saksa keeles Tammist mit Karlsberg) oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Luunja vallaga. Tammistu-Kaarli vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Tammistu-Kaarli vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Tarakvere vald

Tarakvere vald (saksa keeles Terrastfer) oli vald Tartumaal Torma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893. Tarakvere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Tarakvere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vaali vald

Vaali vald (saksa keeles Wahlhof) oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1875–1893 ja siis liideti see vald Udeva vallaga. Vaali vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Vaali vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vääna vald

Vääna vald oli vald Harjumaal Keila kihelkonnas. Vald eksisteeris 1919–1939. ja iseseisvus Harku vallast Harju maakonna nõukogu otsuse järele 11. maist 1919. Vallamaja asus Vääna külas. Vääna-Viti vald KNAB (vaadatud 05.04.2019) Teadaanne, Riigi Teataja, nr. 48, 23 juuli 1919 Maa-ameti kaardirakendused
Vääna-Viti vald

Vääna-Viti vald (saksa keeles Faehna-Wittenpöwel) oli vald Harjumaal Keila kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Harku vallaga. Vääna-Viti vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.04.2019) Vääna-Viti vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Ujuvkraana

Ujuvkraana (ka tõstelaev, kraanalaev) on spetsiaalsel ujuvalusel kraana, mis on mõeldud tõstetöödeks akvatooriumis või sadamas kail. Ujuvkraana kere võib olla kas praami või laeva kujuline (kraanalaev). On ka mitmekerelisi ujuvkraanasid. Ujuvkraanad on kas oma jõuseadmega liikuvad või pukseeritavad. Ujuvkraanasid kasutatakse tavaliselt vesiehitustöödel või väiksemate laevade veest välja või vette tõstmisel, samuti uppunud laevade või muude objektide üles tõstmisel. Süvenduslaev Tuukrilaev Debarkader