laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Endel Reinas

Endel Reinas (17. september 1917 Mäe talu, Lahavere küla, Pajusi vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 30. august 2012 North York, Toronto, Kanada) oli Eesti sõjaväelane (lipnik). Ta lõpetas 1937. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1937–1938 Tondi sõjakoolis ning ülendati 17. veebruaril 1939 lipnikuks. Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale, pääses sealt 1947. aastal Suurbritanniasse ning läks 1957. aastal Kanadasse. Ta oli Eesti Ohvitseride Kogu Kanadas asutajaliige ja esimees. 1998 – Kotkaristi V klassi teenetemärk "Need, kes said kätte lõputunnistused". Sakala nr 61, 2. juuni 1937. Lk 6 Eesti Vabariigi teenetemärkide kavaleride loend Endel Reinas Eesti ohvitseride andmekogus Endel Reinas TLÜAR väliseesti isikute andmekogus
Laki rajoon

Laki rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Kumukh. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 11 984, neist 95,2% lakid, 2,0% dargid ja 1,1% avaarid. Q126741298  Laki rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Laki rajooni koduleht
Kuli rajoon

Kuli rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Vatši. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 11 239, neist 97,4% lakid. Этносостав населения Дагестана  Kuli rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kuli rajooni koduleht
Kaljo Apri

Kaljo Apri (sündinud 19. juunil 1943) on eesti õppejõud ja karikaturist. Kaljo Apri lõpetas Kärdla Keskkooli 1962. aastal (15. lend). Ta töötas Hiiumaal ASi Dagomar traallaeval Pedassaare vanemmehaanikuna, alates 2006. aastast töötab ta Suuremõisa Eesti Mereakadeemia Hiiumaa praktikabaasis tehnikumi õppejõuna. Tema karikatuure on avaldatud ajelehes Hiiu Leht ja raamatus "Sauna!". Apri on osalenud mitmel karikatuurivõistlusel, kus tema teoseid on ka ära märgitud. 1982 – Õhtulehe karikatuurivõistlus "Tõkestame neile tee", III koht 2009 – VIII Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, II koht 2010 – IX Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, III ergutuspreemia 2018 – XV Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, II koht Ann Hiiussaare – "Valgete uste taga", luulekogu. Hiidlane, 47 lk, 1993. Kujundaja ja illustraator Kaljo Apri Agu Takis – "Sauna!" Muraste (Randvelt Kirjastus, 103 lk, 2012), toimetaja Vilve Torn, karikatuurid: Kaljo Apri, kujundaja Villu Koskaru, ISBN 9789949914999 Mereblog – Mereakadeemia juhtkonnal suured plaanid (16. mai 2006)
Untsukuli rajoon

Untsukuli rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Untsukul. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 30 297, neist 97,5% avaarid. Q126762482  Untsukuli rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Christian III

See lehekülg räägib Taani kuningast, teiste samanimeliste valitsejate kohta vaata: Christian III (täpsustus) Christian III (eestipäraselt ka Kristian III; 12. august 1503 – 1. jaanuar 1559) oli Taani kuningas 1534–1559 ja Norra kuningas 1537–1559. Christian III oli Taani ja Norra kuninga (1523–1533) Frederik I poeg ja Taani ja Norra kuninga (1559–1588) Frederik II ning hertsog Magnuse isa.  Pikemalt artiklis Krahvivaenus, Christoph von Oldenburg Christian III ajal oli elus ka tema onupoeg, ning Taani, Norra (1513–1523) ja Rootsi Rootsi kuningas (1520–1521) Christian II, kes oli mõni aasta enne esimese võimuletulekut püüdnud oma võimu taastada. Seetõttu jättis ka Christian oma isa kombel vana kuninga vangi. Too suri mõni päev pärast Christian III surma. 1544. aastal jagati Schleswig-Holstein kuningas Christian III ning tema poolvendade Schleswig-Holstein-Haderslebeni hertsogi (1544–1580) Hansu ja Schleswig-Holstein-Gottorpi hertsog (1544–1586) Adolfi vahel. 1580. aastal Hans suri meessoost järglasteta ja aastal 1581 jaotati tema hertsogkond kuningas Frederik II ja Adolfi vahel. Christian III oli seotud ka Eestiga, kuna Liivi sõja alguses pöördusid mitmed Vana-Liivimaa võimukandjad, sealhulgas ordumeister Wilhelm Fürstenberg, abipalvetega tema poole. Vana kuningas oli ettevaatlik midagi lubama, kuid 1558. aasta augustis püüdis Christoph von Münchhausen (Saare-Lääne ja Kuramaa piiskopi Johann V von Münchhauseni vend) isikliku kasu huvides Tallinna Taanile maha mängida. Asi kukkus läbi, kuna Christian polnud huvitatud oma riigi kahtlasesse afääri ja Moskooviaga konfrontatsiooni kiskumisest. Samuti otsustas ta loobuda piiskop Johann von Münchhauseni müügitehingust, millega Saare-Lääne piiskopkond ja Kuramaa oleks läinud Taanile, otsesemalt tema teisele pojale Magnusele. Kuid enne, kui ta sellest piiskopile teatada jõudis, kuningas suri. Uus kuningas, Frederik II, võttis pakkumise aga vastu ning segas Taani Liivi sõtta. Taani ajalugu
Aktiivsete põrgete teooria

Aktiivsete põrgete teooria on teooria, mis kirjeldab seda, kuidas saavad toimuda keemilised reaktsioonid ja miks eri reaktsioonid toimuvad erineva kiirusega. Selle teooria pakkus esimesena välja Max Trautz 1916. aastal ja temast sõltumatult William Lewis 1918. aastal. Aktiivsete põrgete teooria väidab, et keemilise reaktsioonini viivad vaid need reaktantide molekulide vahelised kokkupõrked, mille korral molekulidel on piisavalt energiat, et lõhkuda varem olemasolevaid sidemeid ja luua uusi. Seda energiat nimetatakse ka reaktsiooni aktivatsioonienergiaks (Ea). Katseliselt on tõestatud, et teooria on küllaltki täpne lihtsamate molekulide reaktsioonide kirjeldamisel, aga mida keerukamad on reaktsioonis osalevad molekulid, seda suuremaks kasvab erinevus teooria ennustatud ja reaalse reaktsioonikiiruse vahel (teooria ennustatav reaktsioonikiirus on suurem). Põhjuseks on steeriline efekt, mis aktiivsete põrgete teoorias ei kajastu. IUPAC, Compendium of Chemical Terminology, 2. väljaanne. (1997).
Andres Ader

Andres Ader (pseudonüüm Alice või Zassa; 27. märts 1953 – 12. oktoober 2020) oli eesti keraamik ja karikaturist. Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna füüsika (spetsiaalsusega elektroonika) erialal 1976. aastal. Ülikooli ajal oli ta Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva staažikaim liige: käis EÜE-s neliteist korda (1972–1987). EÜE-s oli ta hüüdnimi Zassa, kuid karikatuuridele kirjutas alguses alla Alice (tema karikatuuride peategelase noore naise nimi). Tema esimene karikatuur ilmus ajalehes Edasi 4. märtsil 1972. 1970.–1980. aastatel avaldas Ader ajalehtedes ja ajakirjades üle 300 karikatuuri ja koomiksi. Ta on maalinud ka akvarelle ja korraldanud 1995. aastal galeriis Illegaard akvarellinäituse. Tartu kunstimuuseum on ostnud temalt mitu joonistust aastatest 1972–1974. 1990. aastail töötas Ader Tartu 17. Kutsekeskkoolis õpetajana ja hiljem ettevõttes Tartu Keraamika keraamikuna, kus tegi oma põhitöö kõrval ka palju omaloomingut, mis oli suurelt jaolt edasiminek tema karikatuuride tegelaskujudest jmt. Hiljem läks tööle Tarmekosse, kus tegeles puiduga. Siim Holvandus. Ainult liikmetele. Viikon 2007, 223 lk. Kaanekujundus Peep Ainsoo, fotod Siim Holvandus, illustratsioonid Andres Ader ja Peep Ainsoo. ISBN 9789949152155 1972 – Karikaturistide Viljar Ansko, Andres Aderi, Raul Kilgase ja Heiki Raudla ühisnäitus Tartu Riikliku Ülikooli klubis (Noorte Andekate Karikaturistide Sõpruskond NAKS). Kümne aasta jooksul korraldati 8 ühisnäitust. 2011 – Tartu Ülikooli raamatukogu kohvikus Gaudeamus näitus «Alice jt.» 2015 – Eesti Rahva Muuseumis näitus "Nõukogude lillelapsed" 1977 – Ajakirja Noorus miniplakativõistlus, esikolmikus plakatiga "Ütle välja, mida mõtled". Tartu Kunstimuuseum: Ostud 2010–2012 Noorus (1990) nr 8, lk 23–25 "Sirp ja Vasar" nr. 3, 21. jaanuar 1977, lk 14 Eesti Päevaleht (12. juuli 2013), EÜE 50: Kõige kuulsam malevavaim Zassa Postimees (7. veebruar 2011) – Seksikas Alice ehib popiklassiku uusi töid ERR Arhiiv – KESKÖÖPROGRAMM. Kuuludes EÜE-sse.
Alexander Genis

Alexander Genis, ka Aleksandr Aleksandrovitš Genis, (Александр Александрович Генис; sündinud 11. veebruaril 1953 Rjazanis) on Ameerika Ühendriikides elav juudi päritolu vene kirjanik, esseist, kirjanduskriitik ja raadiosaatejuht. Genis kasvas üles Riias ja lõpetas Läti Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna. 1977. aastal emigreerus Ameerika Ühendriikidesse, elab New Jersey osariigis, New Yorgi vahetus naabruses. Ta juhib juba aastakümneid Vabadusraadio iganädalast saadet "Американский час", mis on pühendatud Ameerika kultuuri tutvustamisele. Venemaal on tal oma rubriik "Уроки чтения" ajalehes Novaja Gazeta. 1997. aastal ilmus Tallinnas kirjastuselt Aleksandra Genise raamat "Вавилонская башня" ("Paabeli torn"). Eesti keeles on ilmunud Toomas Kalli tõlkes Genise "Dovlatov ja tema ümbrus. Filoloogiline romaan" (LR, 2013) ning "Lugemistunnid: raamatusõbra kamasuutra" (LR, 2016). Eesti keeles on kasutatud mõlemat nimekuju, nii Aleksandr kui Alexander, eelistatav on viimane. Американский час Уроки чтения
Pähklimäe

Pähklimäe on Narva linnaosa, mis paikneb linna idaosas. Selle piirideks on Rahu tänav kirdes, Aleksander Puškini tänav idas, Rakvere tänav ja Kangelaste prospekt kagus ja Tallinna maantee edelas. Pähklimäe linnaosa piirneb põhjas Siivertsi, idas Sutthoffi ja Kalevi ning edelas Soldina linnaosaga. Läänes piirneb ta Narva-Jõesuu linna territooriumiga. Enne 1920. aastaid eksisteeris Pähklimäe mõis (saksa keeles Nöteberg). Minevikus on seda ala nimetatud ka Vaasa külaks. 1920. aastatel mõis kaotati ja alale moodustati asundus. Hiljem sai asundusest küla (Pähklamäe, mainitud 1945). 1956–1968 kuulus küla Narva linna piiresse. Hiljem sai külast Narva linnaosa. Sissekanne Eesti kohanimeraamatu veebiversioonis (vaadatud 01.04.2019) KNAB (vaadatud 01.04.2019)
Jaan Priisalu

Jaan Priisalu (sündinud 24. juunil 1967) on küberjulgeoleku valdkonna arendaja, endine Riigi Infosüsteemide Ameti peadirektor. Jaan Priisalu on töötanud Eesti Ühispangas ja Swedbankis infoturbega seotud ametikohtadel. 2015. aastast Tallinna Tehnikaülikooli Arvutiteaduse Instituudi Küberkriminalistika ja küberjulgeoleku keskuse nooremteadur ja AS Guardtime konsultant. 2014 – Valgetähe III klassi teenetemärk https://president.ee/et/meediakajastus/pressiteated/9803-2014-02-05-09-49-43/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. märts 2016. Vaadatud 9. veebruaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. veebruar 2016. Vaadatud 9. veebruaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.linkedin.com/in/priisalu Eesti Teadusinfosüsteem. Jaan Priisalu Jaan Priisalu Eesti Teadusinfosüsteemis
Küberjälitamine

Küberjälitamine on internetiga ühendatavates seadmetes inimese pidev, salastatud, tahtlik ja seadusvastane jälitamine, kus jälitaja kogub jälitatava kohta andmeid. Küberjälitamisel kasutatakse tehnilisi abivahendeid, näiteks klahvinuhki. Ebaseaduslikul teel kogutud andmete kasutamine või töötlemine on Eesti seaduste järgi kriminaalkorras karistatav rahalise trahvi või kuni kolmeaastase vangistusega. Küberjälitamise ennetamiseks tuleb jälgida, millised programmid seadmes töötavad, kasutada viirustõrjetarkvara uusimat versiooni ning uuendada regulaarselt oma kasutajakontode paroole. Kui küberjälitamine on juba aset leidnud, siis saab abi Politsei- ja Piirivalveameti veebikonstaablitelt. Veebikonstaabel: küberjälitamine on lähisuhteis üha tõusev trend, Postimees Tehnika (vaadatud 9.02.2016).
Olev Sild

Olev Sild (11. märts 1953 Tallinn – 15. oktoober 2002 Tohvri hooldekodu, Hiiumaa) oli eesti kabetaja ja kodanikuaktivist. Olev Sild oli lapsest saati lihaste kärbumise tõttu kõndimisvõimetu ja pidi kasutama ratastooli. 1973. aastal lõpetas ta Haapsalu Sanatoorse Internaatkooli. Aastatel 1978, 1979, 1982 ja 1983 tuli ta kirikabes (vene kabe) Eesti meistriks, lisaks võitis kirikabe Eesti meistrivõistlustel 3 hõbedat (1981, 1985 ja 1987). 1982. aastal võitis ta NSV Liidu kirikabe (vene kabe) võistkondlikel meistrivõistlustel Eesti võistkonnas pronksmedali. Ta oli Eesti Kodanike Peakomitee liige ja Eesti Komitee infosekretär. Töötades kodust oma kodutelefoniga, vahendas ta kodanike registreerimisega seotud infot ja pidas sidet kõigi kodanike komiteedega, samuti jagas välja kodanike registreerimislehti. Ta komponeeris ka arvutil muusikat ja lõi arvutigraafika pilte Photoshopi ja Terrageniga.. 2000. aastast elu lõpuni viibis ta Hiiumaal Tohvri hooldekodus. 1990 Eesti Kodanike Komiteede mälestusmärk registreerijaile tehtud töö eest 2001 Riigivapi V klassi teenetemärk Kalle Muuli. Olev Silla kangelastegu. Postimees, 14. november 2014 Eesti spordi biograafiline leksikon. Sild, Olev "ESBL sporditulemused. Olev Sild". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. veebruar 2016. Vaadatud 9. veebruaril 2016. Anneli Ammas. Eesti Kongressini viis ajaloo suurim kodanikuliikumine. Eesti Päevaleht, 10. märts 2000 Eesti Vabariigi teenetemärgid. Olev Sild
Margus Turu

Margus Turu (19. november 1961 – 21. juuli 1998) oli eesti meelelahutusärimees. Ta õppis Lydia Koidula nimelises Pärnu 2. Keskkoolis. Pärast kooli lõpetamist tegutses ta ELKNÜ Pärnu linnakomitees, kaubandusvalitsuses ja diskorina. Aastail 1989–1993 töötas ta Pärnu linnavalitsuse kultuuriosakonnas. Pärast seda asutas Turu osaühingu Bermuda, millega korraldas Pärnu Vallikäärus kontserte. Ta oli mitme eesti ansambli mänedžer. "Legend Margus Turu"[alaline kõdulink] Pärnu Postimees, 15. detsember 2012 "Suri muusikaärimees Margus Turu" Eesti Päevaleht, 22. juuli 1998
Helmi Sakkov

Helmi Sakkov (1966. aastani Helmi Vainikka; sündinud 23. veebruaril 1943 Rakveres) on eesti arhitekt. Ta sündis 1943. aastal Rakveres kooliõpetaja perekonnas. 1961. aastal lõpetas ta Kose Keskkooli ja 1968. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuri erialal. 1968. aastast töötas ta Eesti Projekti Tartu osakonnas. Aastatel 1973–1976 elas ta Alžeerias ja 1984–1988 Madagaskaril, kus ta abikaasa ajutiselt töötas. 1992. aastast on ta tegutsenud eraettevõtjana. 1975 Eesti Arhitektide Liidu liige 1989–1992 Eesti Arhitektide Liidu Tartu osakonna esimees Ta abiellus 1966. aastal mehaanikateadlase ja Tartu Riikliku Ülikooli õppejõu Elmar-Oskar Sakkoviga, neil sündisid pojad Erik ja Sven. Tema vend on matemaatik Gennadi Vainikko. Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996.
Liepāja lennujaam

Liepāja rahvusvaheline lennujaam on lennujaam Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Grobiņa vallas Cimdeniekis. Lennujaam asub Liepāja kesklinnast 7 kilomeetri kaugusel, linnaga ühendab seda autotee P134. Riia ja Ventspilsi lennujaama kõrval kuulub see kolme Läti suurema lennujaama hulka. Liepājasse rajati lennuväli enne teise maailmasõja algust, mil seoses baaside lepinguga asusid sinna Nõukogude õhujõud. 22. juunil 1941 hävitasid lennuvälja rünnanud saksa pommitajad seal paiknenud lennumasinad. 1943. aastal alustas Grobiņas tegevust lennukool, mis kasutas õppelendudeks Liepāja lennuvälja. Hiljem paiknesid seal ka Luftwaffe lennukid Arado Ar 66, mida kasutati lahingulendudeks. Mais 1944 viidi seal asunud eesti lendurid üle Pärnusse. Külma sõja ajal paiknesid seal Nõukogude Liidu õhutõrjeüksused. Tsiviillende alustati Liepājast aastal 1960. Toona olid Aerofloti lennureiside sihiks Riia, Moskva, Kiiev, Minsk, Kaliningrad ja Leningrad. Aastas kasutas seda keskmiselt 100 000 reisijat, kaupu veeti keskmiselt 900 tonni aastas. Lennujaam lõpetas töö 1993. aastal ning läks SIA Aviasabiedrība Liepāja ja Liepāja linna ühisvaldusse. Lennujaamast alustati regulaarseid lende taas 2006. aastal. AirBaltic avas liini Riiga, hiljem ka Hamburgi ja Kopenhaagenisse. Aastal 2008 avas vene firma AtlantSojuz liini Liepājast Moskvasse. AirBaltic kasutas lendudel lennukeid Fokker 50 ja ATR 42-300, AtlantSojuz aga lennukeid Embraer 120. Aastast 2009 lennujaamast regulaarseid reisilende ei toimu. Lennujaama kasutatakse siiski tšarter- ja kommertslendudeks. 18. septembril 2014 suleti lennujaam remondiks, mille käigus laiendati stardirada ja ruleerimisradu. Rekonstrueerimine lõppes 14. juulil 2015. "LPX - Airport". Great Circle Mapper. Vaadatud 10. veebruaril 2016. http://militera.lib.ru/h/hazanov_db2/03.html "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuli 2014. Vaadatud 9. veebruaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.db.lv/ipasums/buve/liepajas-lidosta-pabeigti-skrejcela-izbuves-darbi-436980 Lennujaama koduleht
Sutthoffi

Sutthoffi on Narva linnaosa, mis paikneb linna kirdeosas. Selle piirideks on Rakvere tänav lõunas ja Puškini tänav läänes. Sutthoffi linnaosa piirneb loodes Siivertsi, läänes Pähklimäe ja lõunas Vanalinna linnaosaga. Idas on selle piiriks Narva jõe kaldajoon. Suthoff Sutthoffi park Perekond Sutthoff, Eesti Ajalooarhiiv, EAA.3249
Nyŏngbyŏni Tuumaenergia Instituut

Nyŏngbyŏni Tuumaenergia Instituut (korea 녕변 원자력 연구소; 寧邊原子力硏究所) ehk Yongbyoni tuumajaam on tuumaelektrijaam Põhja-Koreas Põhja-P'yŏngani provintsis. Oli loodud aastal 1964 NSVL toel. Aastal 1965. oli kasutusele võetud tuumareaktor võimsusega 2 MW. Tuumajaam võimaldab toota sõjaotstarbelist plutooniumi.
Riia katedraal

Riias on mitu katedraali: Luterlik Riia toomkirik, rajatud katoliku katedraalina 1211. aastal Katoliku Riia Püha Jakobi kirik (läti keeles Rīgas Svētā Jēkaba Romas katoļu katedrāle), esmamainitud 1225, katoliku katedraalina kasutusel 1923. aastast Läti Õigeusu Kiriku Riia Kristuse Sündimise katedraal
Soldina (Narva)

Soldina on Narva linnaosa, mis paikneb linna lääneosas. Selle piirideks on Tallinna maantee põhjas, Kreenholmi tänav idas ja Tallinna–Peterburi raudtee lõunas. Soldina linnaosa piirneb põhjas Pähklimäe, idas Kerese ning lõunas Elektrijaama ja Paemurru linnaosaga. Läänes piirneb see Narva-Jõesuu linna territooriumiga.
Nahhitševani khaaniriik

Nahhitševani khaaniriik (خانات نخجوان), tekkis Safaviidide vasallriigist Kaukasuses, eksisteeris aastatel 1747–1828. Hõlmas tänapäeva Aserbaidžaani Nahhitševani Autonoomse Vabariigi ja osaliselt Armeenia ala. Administratiiv- ja kaubanduskeskuseks oli Naxçıvan. Piirkond kuulus 16. sajandist Safaviidide riiki (Çuxur Sədi provints, ejalett või beilerbeilik, haaras ka hilisema Jerevani khaaniriigi ala), seda valitsesid türgi soost asevalitsejad. Oli 16. ja 17. sajandil Osmanite Türgi ja Safaviidide Iraani vahelise võitluse tallermaa. Läks šahh Abbas I ajal 17. sajandi alguses ja lõplikult Nadir-šahhi ajal 18. sajandi alguses Safaviididele. Muutus päritava võimuga khaaniriigiks pärast Nadir-šahhi surma. Riigis valitses türgi Kəngərlide khaanidünastia, mille rajas Heydərqulu khaan. Rahvastikust moodustasid enamuse islamiusulised aserbaidžaanlased ja kurdid. Vene-Iraani sõja tulemusel läks Nahhitševani khaaniriik 1828 Turkmantšai lepinguga Venemaale. Moodustas koos Nahhitševani khaaniriigi aladega Armeenia oblasti. Viimane khaan Ehsan Kəngərli läks Venemaa poole üle ja määrati Nahhitševani asevalitsejaks. Mitu tema järglast olid hiljem hinnatud sõjaväelased Venemaal. Khaaniriigi pealinn oli tähtis poliitiline, majandus- ja kultuurikeskus. Arhitektuurimälestistest on säilinud Imamzadeh kompleks ja khaanipalee, Hacı Rüfai bəy mošee (kõik 18. sajand).
Hivi rajoon

Hivi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Hiv. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 21 532. 2010. aasta rahvaloenduse järgi oli rajoonis 22 753 elanikku, neist 13 521 tabassaraani (59,4%), 8847 lesgit (38,9%), 72 agulit, 40 venelast, 18 aserit, 15 dargi, 14 lakki, 11 avaari, 6 kumõkki, 2 tšetšeeni, 2 rutulit ja 1 nogai. Rajoonil on kaks eksklaavi, Novõi Frig ja Zahhit, mis loodi maavärinas purunenud külade asemele. Q126762482  Hivi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Hivi rajooni koduleht
Prantsuse Indohiina

Prantsuse Indohiina oli ajalooline piirkond Kagu-Aasias Indohiina poolsaarel, tänapäeva Vietnami, Kambodža ja Laose aladel, aastatel 1887–1954. Teise maailmasõja ajal oli piirkond okupeeritud Jaapani vägede poolt. Vietnami Indohiina sõda 1946–1954 tulemusel jagati Vietnam kaheks mööda 17. paralleeli: Põhja-Vietnam ehk Vietnami Demokraatlik Vabariik, pealinn Hanoi ja Lõuna-Vietnam ehk Vietnami Vabariik, pealinn Saigon. Ameerika Ühendriikide ja tema liitlaste poolt kaotatud Vietnami sõja 1964–1973 tulemusel moodustati Põhja-ja Lõuna-Vietnami ühendanud Vietnami Sotsialistlik Vabariik. 1863. aastal kuulutas Prantsusmaa Kambodža oma protektoraadiks ning sellest aastast valitseb Kambodžas Norodomi dünastia, mille aitas võimule Tai. 1867 jagasid Tai ja Prantsusmaa Khmeeri riigi omavahel ära (Tai sai kaks provintsi ja Prantsusmaa ülejäänu) ning Norodomid jäid Prantsuse asumaa asevalitsejateks. 1906. aastal sõlmitud piirileppe järgi pidi Tai mõlemad endise Kambodža provintsid Prantsusmaale üle andma. Teise maailmasõja ajal aastail 1941–1945 oli Kambodža Jaapani poolt okupeeritud. Kambodža jäi osaks Prantsuse Indohiinast kuni iseseisvumiseni aastal 1953, mil asutati Kambodža Kuningriik. Laos saavutas iseseisvuse Prantsuse-Laose 1953. aasta lepinguga ning riiki asus valitsema Laose kuningriigi kuningas Sisavang Vong.
Magaramkenti rajoon

Magaramkenti rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Magaramkent. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 62 081, neist 96,09% lesgid. Q126762482  Magaramkenti rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Magaramkenti rajooni koduleht
Derbenti rajoon

Derbenti rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Derbent. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 102 018, neist 58,02% aserbaidžaanlased, 18,80% lesgid, 9,90% lesgid, 7,86% dargid ja 2,19% agulid. Q126741298  Derbenti rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Derbenti rajooni koduleht
Ahtõ rajoon

Ahtõ rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Ahtõ. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 32 049, neist 98,45% lesgid. Q126741298  Ahtõ rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Alexander Dobrindt

Alexander Dobrindt (sündinud 7. juunil 1970 Peißenbergis) on Saksamaa poliitik (Baieri Kristlik-Sotsiaalne Liit (CSU)). Ta oli 17. detsembrist 2013 kuni 24. oktoobrini 2017 Saksamaa transpordi ja digitaalse infrastruktuuri minister. Ta sündis aastal 1970 Peißenbergis (asub Baieri liidumaal Ülem-Baieri ringkonnas Weilheim-Schongau kreisis). Ta lõpetas aastal 1989 Weilheimis gümnaasiumi ja aastal 1995 Müncheni ülikooli sotsioloogina. Ta astus aastal 1986 CSU noorsoo-organisatsiooni, neli aastat hiljem aga CSU Baieri organisatsiooni. Aastal 2002 valiti ta Bundestagi liikmeks. 17. detsembrist 2013 kuni 24. oktoobrini 2017 oli ta Saksamaa transpordi ja digitaalse infrastruktuuri minister. Ta on aastast 2006 abielus. Usutunnistuse poolest on ta katoliku kiriku liige.
Tocantinsi osariik

Tocantins osariik on Brasiilia osariik, 1. järgu haldusüksus Põhjapiirkonnas. Osariik on moodustatud 1988. aastal Goiási osariigi põhjaosast. Osariik on nime saanud Tocantinsi jõe järgi, mis voolab läbi osariigi lõunast põhja. Pealinn ja suurim linn on Palmas (hinnanguline elanike arv 1.7.2005: 208 165). Teised suuremad linnad on: Tocantinópolis Colinas do Tocantins Araguaína Gurupi Taquarussu do Porto ftp://ftp.ibge.gov.br/Estimativas_de_Populacao/Estimativas_2017/estimativa_TCU_2017_20180618.pdf
Gewürztraminer

"Gewürtztraminer" [gev'ürtstram'iiner] (IPA: [ɡɛʼvyːʀtstʀamiːneʀ]) on vähehappeline tumeroosade marjadega mutatsioon Itaaliast pärinevast viinamarjasordist Tramini. Peamiselt kasvatatakse "Gewürtztraminerit" Prantsusmaal, Alsace'i piirkonnas ja Saksamaal. See on viinamarjasort, millest valmistatud vein on kõige täidlasem valgete veinide hulgas. Veini aroom on väga parfüümne, selles on tunda mitmesuguste eksootiliste troopiliste puuviljade lõhna. Suure täidluse ja madala happesuse tõttu sobib neile, kes ei armasta kuivi veine nende happesuse tõttu.
Oberhausen

Oberhausen on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Ruhri linnastus. Oberhauseni naaberlinnad on Bottrop, Duisburg, Mülheim ja Essen. Oberhausen on moodustatud 1862. aastal ja sai linnaõigused 1874. aastal. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Oberhauseni koduleht