laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pyrenophora tritici-repentis

Pyrenophora tritici-repentis (sünonüüm Drecslera tritici-repentis) on patogeen, mis tekitab taimehaigust nisu-pruunlaiksus (DTR). Nektrotroofne patogeen kahjustab peamiselt nisu lehti. Haiguse tõttu võib saagikadu ulatuda 50%, haigus põhjustab ka teravilja kvaliteedi langust. Esineb peamiselt harilikul nisul (Triticum aestivum L.) ja kõvanisul (Triticum turgidum L.), kuid ka paljudel heintaimedel. Haigustekitaja paljuneb nii sugulisel kui ka mittesugulisel teel. Patogeen talvitub taimejäänustel seeneniidistikuna ning moodustab sugulisi viljakehasid, pseudoteetsiume. Esmanakkus toimub pseudoteetsiumidest vabanenud kotteostega, mis võivad lennata viljakehast kuni 10 cm kaugusele. Sekundaarne levik toimub koniididega, mis levivad tuulega ka kaugemale. Patogeen võib läbida kogu elutsükli 4–7 päevaga. Patogeenile on nakatumiseks optimaalne niiske keskkond ja temperatuur vahemikus 15–28 ºC. Esimesena nakatuvad noored taimed ning lehed, mis on pinnasele lähedamal. Haigusele on iseloomulik tumepruuni kuni musta nekrootilise punkti tekkimine, mis laieneb läätsekujuliseks laiguks, ümbritsetud kollase haloga. Olulisema nakkuse korral võivad haiguslaigud omavahel ühineda. Simpfendorfer, S. (5. märts 2013). "Management of yellow spot in wheat: decide before you sow". Grains Research and Development Corporation. Shabeer, A., Bockus, W. W. (1988). Tan spot effects on yield and yield components relative to growth stage in winter wheat. Plant Dis. 72:599–602. Fernandez, M. R., DePauw, R. M., Clarke, J. M., Lefkovitch, L. P. (1996). Red smudge in durum wheat reduces seedling vigor. Can. J. Plant Sci. 76:321–324. doi:https://doi.org/10.4141/cjps96-055 Krupinsky, J. M. (1982). Observations of the host range of isolates of Pyrenophora trichostoma. Can. J. Plant Pathol. 4: 42–46. Krupinsky, J. M. (1992). Grass hosts of Pyrenophora tritici-repentis. Plant Dis. 76: 92–95 "Nisu-pruunlaiksus". BASF Agricultural Solutions Eesti. Vaadatud 20.04.2022. "Germplasm enhancement for yellow spot resistance in wheat". Government of Western Australia. Vaadatud 20.04.2022.
Frohnleiten

Frohnleiten on linn (Stadt) Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas. Frohnleiteni raekoda Baroksed viilud Frohnleiteni peaväljakul Vaade vanalinna keskusele Muri jõe sillalt Frohnleiten asub peamisel Lõunaraudtee liinil, mis ühendab Viini ja Grazi. Reis Grazi peajaamast Frohnleitenisse võtab aega ligikaudu 25 minutit. Raudteejaamast jõuab vanalinna keskusse üle Muri jõe silla jalutades umbes 10 minutiga. Frohnleitenis ja lähistel on mitu ajaloolise tähtsusega linnust ja mõisahoonet. Rabensteini linnus Weyeri loss Neu-Pfannbergi loss Paljud Frohnleiteni peaväljaku lähedal asuvad hooned on ehitatud 15.–16. sajandil ja olid osa kindlustustest. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Paasaküünal

Paasaküünal on eriline küünal, mis süüdatakse ülestõusmispüha vigiilial. Paasaküünla süütamine on tavaks roomakatoliku, vana-katoliku, anglikaani ja luteri kirikuis. Paasaküünal on väga suur ja seatakse kõrgele küünlajalale altari lähedal või ristimiskivi kõrval. Küünlal on rist ning kreeka tähed alfa ja oomega; risti tippudes ja keskel on viis vahakuuli või viirukitera. Paasaküünal sümboliseerib üles tõusnud ja surma pimeduse võitnud Kristust ja selle valgus tähistab teda kui maailma valgust. Rist küünlal on lunastuse sümbol. Alfa ja oomega tähistavad seda, et Kristus on esimene ja viimane, algus ja ots. Viis vahakuuli ristil märgivad Kristuse viit haava. Paasaküünal süüdatakse ülestõusmispühade järgseil kõigil teenistustel ja talitustel kuni nelipühadeni ning aasta muul ajal ristimis- ja matusetalitustel. "Sõnaseletused. - EELK". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. august 2022. Vaadatud 7. septembril 2022. Paschal Candle. - Catholic Encyclopedia Shining Christ’s Light: The Paschal Candle. - The Basilica, April 1, 2021 The Paschal Candle: Meaning And Symbolism In Easter Services. - Vanpoulles Church Furnishings, 8 January, 2022
Pikati

Pikati on küla Ida Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tudulinna valda. Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 28 inimest. Neist 27 (96,4%) olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Agra küla

Agra (ka Lācīši) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas. Agra asub valla kirdeosas Cēsise linna piiril. Asula jääb Gauja rahvusparki. Algselt loeti piirkonda Līvi küla osaks, ent hiljem eraldati see omaette asulaks. Külas asub Agra bussipeatus. Aastal 2022 oli külas 190 elanikku. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Amatciems

Amatciems on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas. Amatciems asub valla lõunaosas Valga–Riia rongiliini ääres. Aastal 2004 rajati Amata külast põhja poole Amatciemsi asum, mis aastal 2020 eraldati omaette külaks. Asumi elanikud on allutatud kindlatele reeglitele ja seda hallatakse tsentraalselt, tagamaks looduslähedast elukeskkonda. Osa sealsetest elamutest on üürimajad, osa aga eraomanduses, kuigi nende kasutamist reguleerib ühine loobumisservituut. Asumis on ka spaa. Aastal 2022 oli külas 80 elanikku. https://www.entergauja.com/en/things-to-do/nature/amatciems#more "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. november 2018. Vaadatud 8. septembril 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. detsember 2021. Vaadatud 8. septembril 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. detsember 2021. Vaadatud 8. septembril 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Vietvārdu datubāze
Sahargu

Sahargu on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tudulinna valda. Küla asub Rakvere–Rannapungerja maantee ääres. Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 23 inimest. Neist 20 (87,0%) olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Kellassaare

Kellassaare on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tudulinna valda. Küla asub Rakvere–Rannapungerja maantee ääres. Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 17 inimest. Neist 15 (88,2%) olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Red Bull Powertrains

Red Bull Powertrains, lühendatult RBPT, on Vormel 1 jõuallikatootja, mille omanik on Austria ettevõte Red Bull GmbH. Ettevõte loodi 2021. aasta hooajal, et võtta üle sarjast lahkuva Honda jõuallikate tootmine alates 2022. aastast. Alates sellest on Honda jätkuvalt väiksemas koostöös Red Bulli omatavate võistkondadega. Vahemikus 2022 kuni 2025, tegeleb Honda jõuallikate kokkupanekuga ja pakub võistluste ajal omapoolset toetust, enne kui Red Bull Prowertrain võtab terve tegevuse 2026. aastal üle. Jõuallikad jäävad Honda intellektuaalomandiks ning jõuallikate arenduse külmutamise tõttu ei tegele Red Bull Powertrains nende arendamisega. 2021. aasta veebruaris sõlmis Red Bull Advanced Technologies kokkuleppe Hondaga, mis võimaldas neil alates 2022. aasta hooajast ise tarnida Honda jõuallikaid, sets Honda plaanis lahkuda Vormel 1 sarjast pärast hooaja lõppu. Jõuallikad ostetakse Hondalt, antakse nimi Red Bull Powertrains ning tarnitakse Red Bullile ja AlphaTaurile alates 2022. aastast. See tähendas seda, et Red Bull Powertrainsist sai esimene eraldiseisev jõuallikatarnija alates Cosworthi lahkumisest 2013. aastal. 23. aprillil 2021 teatas ettevõte tehnikadirektori Ben Hodgkinsoni palkamisest. Hodgkinson oli endine Mercedes AMG High Performance Powertrains masinaehituse juht ja ta töötas Brixworthi tehases üle 20 aasta. 6. mail teatas Red Bull veel viie Mercedese jõuallikatehase töötaja palkamisest: Steve Blewett (kellest sai Red Bulli jõuallika tootmisjuht), Omid Mostaghimi (mootori, elektroonika ja energiataaste osakondade juht), Pip Clode (energiataastusseadmete disainijuht), Anton Mayo (sisepõlemismootori disainijuht) ja Steve Brodie (sisepõlemismootori töödejuht). Märkmed * – Käimasolev hooaeg.  – Sõitja ei lõpetanud Grand Prix'd, aga sõitis rohkem kui 90% võistlusdistantsist. "Honda and Red Bull extend power unit support deal until 2025". Formula 1. 2. august 2022. "Honda to continue Red Bull technical support deal to the end of 2025". BBC Sport. 2. august 2022. "Red Bull and Honda extend technical partnership until 2025". ESPN. 2. august 2022. "Red Bull agrees Honda engine IP use, reveals post-2021 plan". The Race (Briti inglise). 7. oktoober 2021. Vaadatud 8. september 2022. "Red Bull and Honda agree two-year extension to engine support deal". Race Fans (Briti inglise). 2. august 2022. Vaadatud 8. september 2022. Pryson, Mike (15. veebruar 2021). "Red Bull F1 Forms Powertrain Company, Will Keep Honda Technology". Autoweek (Ameerika inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2022. Vaadatud 8. september 2022. "Red Bull hire Ben Hodgkinson from Mercedes to lead new powertrains division in sign of 'long-term intent'". Sky Sports (inglise). Vaadatud 14. detsember 2021. "Red Bull poach five key figures from Mercedes in technical shake-up". The Independent (inglise). 6. mai 2021. Vaadatud 8. september 2022.
Suzhou Ülikool

Suzhou Ülikool on avalik-õiguslik ülikool, mis asub Suzhou linnas Hiinas. Ülikooli asutasid metodistid aastal 1900. Koduleht (inglise keeles)
Salduse piirkond

Salduse piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis. Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Salduse ja Brocēni piirkonnad ühiseks omavalitsuseks ühendati. Tekkinud uus omavalitsus vastab pindalalt endisele Salduse rajoonile. Piirkonna halduskeskuseks on Salduse linn. Brocēni Saldus Blīdene vald (Blīdenes pagasts) Ciecere vald (Cieceres pagasts) Ezere vald (Ezeres pagasts) Gaiķi vald (Gaiķu pagasts) Jaunauce vald (Jaunauces pagasts) Jaunlutriņi vald (Jaunlutriņu pagasts) Kursīši vald (Kursīšu pagasts) Lutriņi vald (Lutriņu pagasts) Nīgrande vald (Nīgrandes pagasts) Novadnieki vald (Novadnieku pagasts) Pampāļi vald (Pampāļu pagasts) Remte vald (Remtes pagasts) Ruba vald (Rubas pagasts) Salduse vald (Saldus pagasts) Šķēde vald (Šķēdes pagasts) Zaņa vald (Zaņas pagasts) Zirņi vald (Zirņu pagasts) Zvārde vald (Zvārdes pagasts) Vadakste vald (Vadakstes pagasts) Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Salduse piirkonna koduleht
Gössendorf

Gössendorf on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas. Gössendorf asub piirkonna pealinna Grazi lõunapiiril ja seda eraldab vaid Süd Autobahn A2. Gössendorf asub Muri jõe ääres. Vald on ühenduses naaberomavalitsustega ja seda peetakse Grazi linna äärelinna tagamaaks. Tulenevalt valla viimaste aastate arengutest otsustas kohalik volikogu 5. veebruaril 2002 toimunud koosolekul ühehäälselt esitada taotluse Gössendorfi valla turulinnaks määramiseks. See taotlus võeti vastu. Seetõttu nimetatakse Gössendorfi 1. juunist 2004 mitteametlikult turulinnaks. Fritz Edelmann (1900–1977) - päästis mitu juuti holokaustist ja teda kutsutakse austatuks kui "Gerechter unter den Völkern"; Gössendorfi linnapea aastatel 1950-1972 Mario Kunasek (* 1976) - Föderaalne kaitseminister 2017 Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Ševtšenkove

See artikkel räägib alevist Ukrainas Harkivi oblastis. Odessa oblastis asuva küla kohta vaata artiklit Ševtšenkove (Odessa oblast). Ševtšenkove (ukraina keeles Шевченкове) on alev Ukraina Harkivi oblasti Kupjanski rajoonis. 11. märtsil 2022, Venemaa-Ukraina sõja käigus okupeerisid asula Vene väed. Ukraina väed vabastasid asula 8. septembril 2022.
Lemmaku

Lemmaku (18. sajandi kaartidel Lemmako) on küla Ida Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tudulinna valda. Küla asub Rannapungerja jõe ääres. Jõe läänekaldal läbib küla Rakvere–Rannapungerja maantee. Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 28 inimest. Kõik olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Gratkorn

Gratkorn on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas. See on Grazi tööstuslik eeslinn. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Šķēde vald

Šķēde vald (läti keeles Šķēdes pagasts) on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Gaiķi ja Jaunlutriņi vallaga, Tukumsi piirkonna Vāne vallaga ning Kuldīga piirkonna Vārme ja Kabile vallaga. Valla pindala on 87,9 km². 2021. aasta seisuga elas seal 453 inimest. Aastal 2011 elas vallas 603 lätlast, 8 venelast, 2 valgevenelast, 4 ukrainlast, 3 poolakat ja 12 leedulast. Valla keskuseks on Šķēde küla. Vallavanem on Valdis Gūtmanis (ühine Lutriņi ja Jaunlutriņi vallaga). Valla aladel asusid Sārcene mõisa (Gut Sahrzen), Šķēde mõisa (Gut Scheden) ja Zutēni mõisa (Gut Sutten) maad. Aastal 1945 moodustati Kabile vallas Viesturi külanõukogu, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Viesturi külanõukoguga likvideeritav Mežgaļi külanõukogu. Aastal 1956 liideti Viesturi külanõukogu kolhoosi Grauds maad Kabile külanõukoguga, ent Kabile külanõukogu kolhoosi Dzirkstele ja Vāne külanõukogu kolhoosi Spartaks maad liideti Viesturi külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks, ühtlasi sai see uue nime Šķēde vald. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda. Suuremad jõed on Ēda jõgi ja selle lisajõed Pormale ning Krieviņupe. Valla serva jääb Šķēde paljand. Looduskaitse all on Šķēde Veskijärv, Šķēde Juureoksa tamm, Šķēde Linnaserva tamm, Šķēde pärn, Šķēde Jäme tamm, Zemzari tamm, Ezeriņi tamm, Namiķi tamm, Zutēni tamm, Zābaki tamm, Dīķkalēji vaher ja Šķēde Lüüsitamm, lisaks veel arvukalt nimetuid põlispuid. Vallas on seitse küla. Valla keskuses Šķēdes (vidējciems) oli 2022. aastal 197 elanikku. Üks küla on staatusega skrajciems: Sārcene 39 elanikuga aastal 2006. Muud külad on staatusega mazciems: Ķinguti 15 elanikuga aastal 2005, Laukmuiža 10 elanikuga aastal 2005, Velliņi, Vidzeri ja Zutēni 17 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Ethnic composition of Latvia 2011 Saldus novads, vaadatud 8.09 2022 Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Šķēde vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Šķēde

Šķēde on küla (vidējciems) Lätis Salduse piirkonnas, Šķēde valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 87 meetri kõrgusel valla keskosas Šķēde jõe kaldal. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 23 ning Riiast 142 kilomeetri kaugusele. Külas on kultuurimaja, põhikool ja raamatukogu. See tekkis Šķēde mõisa (Scheden) keskuse juurde ja ehitati Teise maailmasõja järel välja kui kohaliku Šķēde või Viesturi sovhoosi keskasula. Aastal 2022 oli külas 197 elanikku. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. ISBN 9984-00-412-0.
Jaunlutriņi vald

Jaunlutriņi vald (läti keeles Jaunlutriņu pagasts) on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Šķēde, Gaiķi, Zirņi ja Lutriņi vallaga ning Kuldīga piirkonna Vārme vallaga. Valla pindala on 116,3 km². Aastal 2011 oli elanikke 846, aga 2021. aasta seisuga elas seal 656 inimest. Aastal 2011 elas vallas 789 lätlast, 10 venelast, 12 valgevenelast, 2 ukrainlast, 11 poolakat ja 19 leedulast. Valla keskuseks on Jaunlutriņi küla. Vallavanem on Valdis Gūtmanis (ühine Šķēde ja Lutriņi vallaga). Vald moodustati aastal 1820. Aastal 1860 ühendati see Ošenieki ja Mācītājmuiža valdlaga uueks Lutriņi vallaks. Aastal 1945 moodustati Lutriņi vallas Lutriņi, Jaunlutriņi ja Ošenieki külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Jaunlutriņi külanõukoguga likvideeritav Ošenieki külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Jaunmuiža ait ja park. Valla suurim jõgi on Ēda jõgi. Looduskaitse all on Kalnmieži tamm, Kalnzienieki hiidtamm, Dejuplačise tamm, Rēdnieki tamm, Lukāči tamm, Ezeriņi tamm, Lejaskunci kadakas, Rotase saar ja Iernesti tamm, lisaks veel kolm nimetut põlispuud. Vallas on kaks küla. Valla keskuses Jaunlutriņis (vidējciems) oli 2022. aastal 269 elanikku. Ošenieki on sama staatusega ja aastal 2022 oli seal 51 elanikku. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Ethnic composition of Latvia 2011 Saldus novads, vaadatud 8.09 2022 Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. september 2022. Vaadatud 8. septembril 2022. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Jaunlutriņi vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jaunlutriņi

Jaunlutriņi on küla (vidējciems) Lätis Salduse piirkonnas, Jaunlutriņi valla halduskeskus. Küla asub valla põhjaosas Ēda jõe kaldal. Küla on kujunenud sealse mõisa (Gut Neuhof) keskuse juurde. Mõisa teenijate peres sündis 1873. aastal hilisem Läti küttide komandörJukums Vācietis. 2022. aastal oli külas 269 elanikku. Vietvārdu datubāze
Lutriņi vald

Lutriņi vald (läti keeles Lutriņu pagasts) on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Jaunlutriņi, Gaiķi, Zirņi ja Salduse vallaga. Valla pindala on 90,4 km². Aastal 2011 oli elanikke 1216, aga 2021. aasta seisuga elas seal 1072 inimest. Aastal 2011 elas vallas 1105 lätlast, 17 venelast, 8 valgevenelast, 7 ukrainlast, 7 poolakat ja 62 leedulast. Valla keskuseks on Lutriņi küla. Vallavanem on Valdis Gūtmanis (ühine Šķēde ja Jaunlutriņi vallaga). Vald moodustati aastal 1860, mil Jaunlutriņi, Ošenieki ja Mācītājmuiža vald uueks Lutriņi vallaks ühendati. Tänapäevasel valla territooriumil asusid varem Lutriņi (Gut Luttringen) ja Lašupe (Gut Laschuppe) mõisad. Aastal 1935 oli Kuldīga kreisi kuuluva valla pindala 208,7 km² ja seal oli 2954 elanikku. Aastal 1945 moodustati Lutriņi vallas Lutriņi, Jaunlutriņi ja Ošenieki külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1977 liideti Lutriņi külanõukoguga osa Salduse külanõukogust, ent osa varasemaid alasid arvati Zirņi külanõukogu koosseisu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Mizaiņi linnamägi. Valla suurim jõgi on Krimelde jõgi, teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Lašupe. Looduskaitse all on Lutriņi valla kaasik, Lutriņi park, Rūši tamm, Senrūtese künnapuu, Atplēsase Kuivav tamm, Atplēsase Peekritamm, Baltskaiši Kiirgav tamm, Baltskaiši Õitsev tamm, Baltskaiši Zemzari tamm, Juskase tamm, Klīperi Põhjatamm, Klīperi Kõver tamm, Klīperi Tammetaat, Klīperi Tumeroheline tamm, Līči tamm, Bruņinieki tamm, Ķīkala mänd, Veiķenieki mänd, Likši mänd ja Tāļese tamm, lisaks veel kolmteist nimetut põlispuud. Vallas on kolm küla. Valla keskuses Lutriņis (lielciems) oli 2022. aastal 509 elanikku. Kaks küla on staatusega vidējciems: Lašupe 112 elanikuga aastal 2005 ja Namiķi 335 elanikuga aastal 2022. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Ethnic composition of Latvia 2011 Saldus novads, vaadatud 9.09 2022 Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. september 2022. Vaadatud 9. septembril 2022. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Lutriņi vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Metsamägara

Metsamägara on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Lutriņi

Lutriņi on küla (lielciems) Lätis Salduse piirkonnas, Lutriņi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 100 meetri kõrgusel valla lõunaosas. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 11 ning Riiast 128 kilomeetri kaugusele. Külas on kool, põhikool, lasteaed, klubi, valla muuseum ja raamatukogu. Kooli park on looduskaitse all. Küla tekkis Lutriņi mõisa (Luttringen) keskuse juurde ja ehitati Teise maailmasõja järel välja kui kohaliku Lutriņi kolhoosi keskasula. Külas on sündinud Läti maletaja Alfrēds Hartmanis. Aastal 2022 oli külas 509 elanikku. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. ISBN 9984-00-412-0.