laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Anna kirikuaed

Anna kirikuaed on kalmistu Anna kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Anna külas Paide linnas Järva maakonnas. Kirikuaed ümbritseb Anna kirikut, see on enam-vähem ruudukujuline küljepikkusega umbes 70 meetrit ning selle pindala on 0,47 hektarit. Ümbrismüür on eraldi kultuurimälestis. Aiast läänes, loodes ja põhjas paikneb Anna kalmistu. Kirikuaed on kalmistuga ühine kultuurimälestis ning nende kaitsevöönd on ühine kirikuaia ümbrismüüri ja kirikuga. Kirikuaed rajati samal ajal uue kiriku ehitamisega 18. sajandi lõpul. Anna kirikuaed vaadatuna aia kagunurgast. Foto: 23. aprill 2012 Vaade kirikuaia piirdemüürile, taga on Anna kiriku lõunakülg. Foto: Ivar Leidus, 9. mai 2012 Vaade kalmistul kiriku lääneosale. Vahepeal on kirikuaia piirdemüür. Foto: Ivar Leidus, 9. mai 2012 Kirikuaia piirdemüür. Foto: Ivar Leidus, 9. mai 2012 Kirikuaia piirdemüür üle Tallinna–Tartu maantee. Foto: Ivo Kruusamägi, 17. august 2014 Kirikuaia piirdemüür. Foto: Ivo Kruusamägi, 17. august 2014 Kultuurimälestis nr 15094 "Anna kirikuaia piirdemüür" Anna kirikuaed ja kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Louis Margueron

Louis Joseph Margueron (26. jaanuar 1851 Chabeuil, Drôme'i departemang – 30. detsember 1917 Pariis) oli prantsuse sõjaväelane (brigaadikindral) ja sõjaajaloolane. Arhiiviandemete põhjal avaldas Margueron Napoleoni 1812. aasta sõjakäiku Venemaale käsitleva neljaköitelise "Campagne de Russie". Selle esimene köide "Campagne de Russie. Première partie, Préliminaires de la campagne de Russie, ses causes, sa préparation, organisation de l'armée du 1er janvier 1810 au 31 janvier 1812" ilmus Pariisis 1897. aastal. Margueron, Louis Joseph. worldcat.org Louis Joseph Margueron. memoiredeshommes.sga.defense.gouv.fr Campagne de Russie. Première partie. worldcat.org Louis Margueroni raamatud Amazonis. amazon.com
Joosep Kaasik

Joosep Kaasik (sündinud 14. aprillil 1973) on eesti riigiametnik ja endine politseiametnik, alates 20. novembrist 2023 töötab Siseministeeriumi sisejulgeoleku asekantslerina. 1979 -1988 Sauga Põhikool (https://www.saugakool.ee/alumnus) 1992–1993 õppis Paikuse Politseikoolis (vanemametniku kvalifikatsioon) 1997–2001 õppis Eesti Riigikaitse Akadeemias / Sisekaitseakadeemia Politseikolledžis (kaugõppes) politsei erialal 2002–2005 õppis Sisekaitseakadeemias / Tallinna Tehnikaülikooli magistriõppes (haldusjuhtimine), sai magistrikraadi (MPA) 2017 sai magistrikraadi CEPOLi õppeprogrammis 2019 lõpetas Tallinna Tehnikaülikooli digimuutuste erialal magistriõppes cum laude. 2021–2023 Põhja Politseiprefektuuri prefekt 2017–2021 Tallinna Tehnikaülikooli administratsioonidirektor 2013–2017 Politsei- ja Piirivalveameti peadirektori asetäitja 2010–2013 Politsei- ja Piirivalveameti korrakaitsepolitseiosakond, arendusbüroo koordinatsioonitalituse juht 2008–2010 Euroopa Liidu politseimissioon Bosnias ja Hertsegoviinas, Tuzla Regiooni nõunike meeskonna asejuht ja juht 2004–2008 Lääne Politseiprefektuur, korrakaitseosakonna politseidirektor Veebruar–detsember 2003 Tallinna Politseiprefektuur, Lõuna politseiosakonna ülemkomissar 2001–2003 Tallinna Politseiprefektuur, Põhja politseiosakonna korrakaitsetalituse komissar 1991–2001 Pärnu Politseiprefektuur: ametikohad nooreminspektorist kuni politseivaneminspektorini (liikluspolitsei, välipolitsei, korrapidamistalitus) "Siseministeeriumi sisejulgeoleku asekantsleriks valiti Joosep Kaasik". Riigikantselei koduleht. 12. oktoober 2023. Vaadatud 17. novembril 2023.
Johann Ludwig Urban Blesson

Johann Ludwig Urban Blesson (27. mai 1790 Berliin – 20. jaanuar 1861 Berliin) oli Preisi sõjaajaloolane, sõjaväeinsener (major) ja literaat. Mäeinseneri haridusega Blesson teenis sõjaväes kuni 1830. aastani. Läks erru majori auastmes. 1830. aastatel huvitus pensionikindlustuse temaatikast ja 1839. aastal asutas kindlustusfirma, mida juhtis kuni oma elu lõpuni. Blesson tegutses viljaka literaadina. Kirjutas muu hulgas mitu sõjateoreetilist teost. Tõlkis 1824. aastal Georges de Chambray kaheköitelise "Histoire de l'Expédition de Russie" saksa keelde. Samal aastal ilmus ka ta enda Napoleoni 1812. aasta sõjakäiku Venemaale käsitlev teos "Der Feldzug in Rußland 1812". Beitrag zur Geschichte des Festungskrieges in Frankreich 1815. (1818) Histoire de la Guerre des Alliés contre la France. (1822) Feldbefestigungskunst. (1825) Der Feldzug in Rußland 1812. (1824) Die Fortification für alle Waffen. (1825) Übersicht der Belagerungskunst. (1827) Lehre vom graphischen Defilement. (1828) Geschichte der großen Befestigungskunst. (1830) Traité de la guerre contre les Turcs. (1830) Suum cuique. (1850) Betrachtungen über Gegenstände der Kriegsphilosophie. (1835) Gewerbefreiheit und Gewerbeordnung. (1832) Rentenversicherungs-Anstalten in ihrer Bedeutung für die Mit- und Nachwelt. (1840) Die Bewässerung Berlins. (1843) Priester, Jurist und Soldat. (1851) Georges de Chambray. Napoleon's Feldzug in Rußland 1812. (1824)
Kauba Pank

AS Kauba Pank oli 1920–1940 Eestis tegutsenud pank. AS Kauba Panga põhikiri registreeriti 15. aprillil 1920. Pank natsionaliseeriti pärast Nõukogude võimu kehtestamist 1940. aastal. A.-s. Kauba Pank alustas tegevust Tartu Vastastikuse Krediit-Ühisusena 1905. aastal. Määravaks põhimõtteks rahaasutise tegevuses kujunes otsekohe eestlaste oma ürituste ja ettevõtete finantseerimine. Krediit-Ühisus toetas tõhusalt (umbes 35 000 rublaga) Vanemuise uue teatrimaja ehitamist küll laenude, küll toetuste näol. Krediit-ühisusest sai alguse Tartu Eesti Majanduse Ühisuse asutamine ja ka Kindlustuselts "Eesti". 1940. aastal oli Panga esimees Elmar Kiipus ning juhatuse liikmed Rudolf Ambre ja Gustav Roht, juhatuse liikme asemikud olid K. Koppel ja J. Maasik. Nõukogu liikmed olid Aleksander Keiss, K. Ennus, A. Kook, J. Maasik, prof. A. Paldrok, A. Peedel, Oskar Rütli, A. Silvere ja E. Sulg. „Kauba Panga" põhikiri., Riigi Teataja, nr. 39-40, 17 märts 1920 A.-S. Kauba Pank homme 35-a., Postimees (1886–1944), nr. 70, 13 märts 1940 Tartu Wastastikuse Krediit-Ühisuse äriseis 31. detsembril 1919 a., Riigi Teataja, nr. 129-130, 27. august 1920 A.-S. Kauba Pank homme 35-a., Postimees (1886-1944), nr. 70, 13. märts 1940
Gabriel Mercado

Gabriel Iván Mercado (sündinud 18. märtsil 1987 Puerto Madrynis) on Argentina jalgpallur, kes mängib kaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Internacional. Ta on tavaliselt paremkaitsja, kuid võib mängida ka keskkaitsjana. Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Racing Club, debüteerides klubi põhimeeskonnas 2006. aastal. Aastatel 2010–2012 mängis ta Argentina kõrgliiga klubis Estudiantes ja 2012–2016 River Plate'is. Argentina meistriks tuli ta nii Estudiantese (2010) kui ka River Plate'iga (2014). Lisaks võiti ta River Plate'iga muuhulgas Copa Libertadorese, Copa Sudamericana ja Recopa Sudamericana. Aastatel 2016–2019 mängis ta Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla ja 2019–2021 Katari kõrgliiga klubis Al-Rayyan. 2021. aasta juulis sõlmis ta pooleteise aasta pikkuse lepingu Internacionaliga. 2007. aastal tuli Mercado Argentina kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Argentina jalgpallikoondises debüteeris ta 10. veebruaril 2010 mängus Jamaica vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 24. märtsil 2016 MM-i valikmängus Tšiili vastu. 2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis 30. juunil lõi ta värava Prantsusmaa vastu. Estudiantes Argentina Primera División: 2010 Apertura River Plate Argentina Primera División: Torneo Final 2014 Copa Campeonato: 2013–14 Copa Sudamericana: 2014 Recopa Sudamericana: 2015 Copa Libertadores: 2015 Copa Suruga Bank: 2015 Copa Argentina: 2016 https://www.transfermarkt.com/gabriel-mercado/profil/spieler/45319 (vaadatud 12.11.2021)  Gabriel Mercado – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mitsuru Ushijima

Mitsuru Ushijima (jaapani keeles 牛島 満 Ushijima Mitsuru; 31. juuli 1887 Kagoshima – 22. juuni 1945 Okinawa) oli Jaapani kindral, kes teenis Teise Hiina-Jaapani sõja ja Teise maailmasõja ajal. Ta oli sõja lõpufaasis Okinawa lahingus võidelnud 32. armee komandör. Ushijima väed said lüüa ja lahingu lõpus sooritas ta harakiri. Ta sündis aastal 1887 Kagoshimas Kyūshū saarel. Aastal 1908 lõpetas ta Jaapani Imperaatorliku armee Sõjaväeakadeemia.
Jerzy Kosiński

Jerzy Nikodem Kosiński (sünninimi Józef Lewinkopf; 14. juuni 1933 Łódź – 3. mai 1991 New York) oli juudi rahvusest Poola – Ameerika Ühendriikide kirjanik. Ta sündis Łódźis juudi perekonnas. Vahetult enne Teist maailmasõda muutis ta isa oma perekonna nime Lewinkopfist Kosińskiks. Teise maailmasõja aastad veetis ta Sandomierzis ja Dąbrowa Rzeczycka külas. Pärast sõda, aastatel 1946–1947, elas Jelenia Góras. Aastatel 1950–1956 oli ta talviti suusainstruktor Zakopanes, suved veetis Międzyzdrojes. Ta õppis Łódźi ülikoolis sotsioloogiat, seejärel oli ta assistent Poola Teaduste Akadeemia ajaloo ja sotsioloogia instituudis.
Ádám Lang

Ádám Lang (sündinud 17. jaanuaril 1993 Veszprémis) on Ungari jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Küprose kõrgliiga klubis Omonia ja Ungari jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis FC Veszprém. Ungari kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2012–13 Győri meeskonnas ning tuli samal hooajal klubiga Ungari meistriks. Aastatel 2015–2016 mängis ta Ungari kõrgliiga klubis Videoton. 2016. aasta septembris liitus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Dijon. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta Dijonist laenul Prantsusmaa esiliiga klubis Nancy. Hooajal 2018–2019 mängis ta Rumeenia klubis CFR Cluj ning tuli samal hooajal klubiga Rumeenia meistriks. Alates hooajast 2019–20 on ta mänginud Omonias. Ungari jalgpallikoondises debüteeris Lang 22. mail 2014 sõprusmängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. novembril 2016 MM-i valikmängus Andorra vastu. Ungari koondisse on ta kuulunud 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Győr Nemzeti Bajnokság I: 2012–13 Szuperkupa: 2013 Ungari karikas: Teine koht 2012–13 Videoton Szuperkupa: Teine koht 2015 CFR Cluj Liga I: 2018–19 Supercupa României: 2018 Omonia Küprose kõrgliiga: 2020–21
Dominik Szoboszlai

Dominik Szoboszlai (sündinud 25. oktoobril 2000 Székesfehérváris) on Ungari jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglise kõrgliiga klubis Liverpool ja Ungari jalgpallikoondises. Szoboszlai kuulus noorena Ungari klubide noorteakadeemiatesse. Hooajal 2017–18 debüteeris ta Austria esiliigas Salzburgi Red Bulli noorteklubis FC Liefering, millega oli liitunud juba aasta varem. Hooajal 2017–18 jäi tema arvele Ungari kõrgliigas kümme väravat. Salzburgi Red Bulli meeskonnas debüteeris ta 2018. aasta mais ja lõi esimese liigavärava 2019. aasta märtsis mängus Innsbrucki Wackeri vastu. Hooajal 2019–20 lõi Szoboszlai Ungari kõrgliigas üheksa väravat ja andis 14 väravasöötu ning valiti liiga hooaja parimaks mängijaks. 2020. aasta detsembris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu RB Leipzigiga. Üleminekusumma oli 20 miljonit eurot, mis tegi Szoboszlaist Ungari läbi aegade kallima jalgpalluri. Vigastuse tõttu ei saanud ta hooaja 2020–21 teises pooles mängida. Leipzigi meeskonnas debüteeris ta 7. augustil 2021 Saksamaa karikavõistluste kohtumises SV Sandhauseni vastu, kus ta sekkus mängu 78. minutil ja lõi kolm minutit hiljem värava. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta 15. augustil mängus Mainzi vastu ja lõi kaks esimest väravat 20. augustil mängus VfB Stuttgarti vastu. Suvel 2023 osteti ta 70 miljoni euro eest Liverpooli. Ungari jalgpallikoondises debüteeris Szoboszlai 21. märtsil 2019 EM-i valikmängus Slovakkia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 9. septembril, kui kohtuti taas Slovakkiaga. Szoboszlai valiti Ungari aasta meessportlaseks 2020. "Youngster Szoboszlai Becomes Most Expensive Hungarian Footballer Ever". hungarytoday.hu. 18.12.2020. Vaadatud 12.11.2021 Red Bull Salzburg Austria Bundesliga: 2018–19, 2019–20, 2020–21 Austria karikas: 2018–19, 2019–20, 2020–21
Põllupidajate Ühispank

Põllupidajate Ühispank) oli 1925. aastal asutatud pank. Põllupidajate Ühispank asutati 1925. aastal Tallinnaga majanduslikult ja territoriaalselt ühenduses olevate põllupidajate teenindamiseks. Esimese tegevussaasta lõpul oli panga liikmete arv 343, teise tegevusaasta esimesel veerandil tõusis aga liikmete arv juba 500 ning 1930. aastaks 1300 peale. Liikmeks võeti ainult kinnisvaraomanikke, talupidajaid ja majaomanikke, kes liikmeks astudes ka vastutuse andsid panga kohustuste eest. Pank vahendas riiklikke laene, Põllupidajate Ühispank andis oma piirkonnas välja kalanduse, seemnevilja, ikalduse, asunikkude inventari, peekonsigade kasvatamise edendamise laene. 1926. aastal saavutas ühispank 113 miljoni margase käibe. 1927. aastal oli Panga juhatuses: Rudolf Kuris (esimees), Rudolf Penno ja Johannes Veske asjaajaja, panga nõukogus: Tõnis Kalbus (esimees), Johannes Zimmermann, B. Oja, O. Tomson, J. Loosalu, G. Voitka ja A. Jõgi. 1930. aastal olid panga nõukogus: esimees Joh. Lehtmann, liikmed Theodor Pool, K. Soonberg, K. Reimann, J. Klaar, J. Loosalu, A. Seimann, Joh. Depman. Juhatuses: esimees Rudolf Kuris, liikmed Rudolf Penno, Joh. Weske, kelledest viimane oli olnud tegelikuks juhatajaks panga asutamisest saadik. Ühistegelik Kindlustusselts Talu Põllupidajate Ühispank., Ühistegelised Uudised, nr. 24, 18 juuni 1927 Usaldust võitnud rahaasutus. ÜHISPANK 5-AASTANE., Lääne Hääl: maarahva häälekandja, nr. 12, 29 november 1930
Metsküla (Märjamaa)

Metsküla on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 10.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Maastikuüksus

Maastikuüksus on territoorium, kus on loodustingimused ühtlased või sarnased. Maastikud süstematiseeritatakse morfogeneetiliste reljeefitüüpide alusel. Reljeefitüübid peegeldavad erinevate vormide ja omasustega maastike kujunemisel olulist osa etendanud looduslike tegurite (liustike, mere, tuule jt) toimed. Eri taseme maastikuüksused: maastikuprovints maastikuallprovints maastikuvaldkond maastikurajoon ehk loodusgeograafiline rajoon maastikupaikkond ehk paigastik paigas paik ehk faatsies Maastik Eesti maastikuüksuste loend Eesti maastikuline liigestus
Moka (Märjamaa)

Moka on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Haimre rahvamaja Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 10.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Bakov nad Jizerou

Bakov nad Jizerou (saksa keeles Backofen an der Iser) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Mladá Boleslavi ringkonnas. Bakov nad Jizerou asub Mladá Boleslavist ligi 8 km põhjas ja Praha kesklinnast umbes 55 km kirdes. Bakov nad Jizeroud on esmamainitud 1345. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Bakov nad Jizerou Místopisný průvodce po České Republice
Úpice

Úpice (saksa keeles Eipel) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Trutnovi ringkonnas. Úpice asub Úpa jõe ääres, Poola piirist natuke vähem kui 10 km kaugusel, Trutnovist ligikaudu 9 km kagus ja Hradec Královést umbes 36 km põhjaloodes. Úpicet on esmamainitud 1359. aastal. Úpices elasid lapsepõlves kirjanik Karel Čapek ja kunstnik ning illustraator Josef Čapek. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Úpice Místopisný průvodce po České Republice Ludmila Žlábková:Objevte pohádkovou Úpici Karla Čapka Novinky, 19. veebruar 2007
Haimre

Haimre on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Külas tegutsevad Haimre raamatukogu ja Haimre rahvamaja. Haimre kool Haimre mõis Haimre peakraav Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 6.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Tanvald

Tanvald (saksa keeles Tannwald) on linn Tšehhis Libereci maakonnas Jablonec nad Nisou ringkonnas. Tanvald asub Poola piirist 6,5 km kaugusel, Jablonec nad Nisoust 10 km ja Liberecist ligikaudu 23 km idas. Tanvaldi on esmamainitud 1586. aastal. Alevi staatuse sai Tanvald 1895. aastal ja linnaõigused 1905. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie města v datech Město Tanvald
Põllumajandus- ja Toiduamet

Põllumajandus- ja Toiduamet (lühend PTA) on üks Eesti riigiametitest. Põllumajandus- ja Toiduamet moodustati 1. jaanuaril 2021 Põllumajandusameti ning Veterinaar- ja Toiduameti ühendamisel. Ameti peadirektor on Urmas Kitsi. Põllumajandus- ja Toiduameti moodustamine. Põllumajandusministeeriumi veebisait. Põllumajandus- ja Toiduameti peadirektoriks valiti Urmas Kirtsi. Maaeluministeerium, 31. august 2020. Koduleht ""Pealtnägija": PTA-st koondati praagi ja ahistamisega võidelnud ametnik" ERR, 5. mai 2022
Kadrioru staadioni kergejõustiku harjutusväljak

Kadrioru staadioni kergejõustiku harjutusväljak on Kadrioru staadioni juurde kuuluv 300 meetri pikkuse jooksuringiga väike staadion, mida kasutavad sportlased soojenduse tegemiseks ja seal korraldatakse ka väikevõistlusi. Harjutusväljak on kohaks ka ümbruskondsete koolide spordipäevade läbiviimiseks (näiteks Sikupilli Keskkool, Kadrioru Saksa Gümnaasium, J. Westholmi Gümnaasium). Harjutusväljaku jooksurada on kolme (sirgetel nelja) rajaga, seal on ka kaugus-, kolmik-, kõrgus- ja teivashüppesektorid, odaviskerada, kettaheite- ja kuulitõukeplatvormid. Kadrioru staadioni koduleht (vaadatud 3. märtsil 2022)
Dmitri Buturlin

Dmitri Petrovitš Buturlin (vene keeles Дмитрий Петрович Бутурлин; 11. mai (vkj 30. aprill) 1790 Peterburi – 21. oktoober (vkj 9. oktoober) 1849 Peterburi) oli Venemaa Keisririigi riigitegelane, sõjaväelane (kindralmajor) ja sõjaajaloolane, tõeline salanõunik (1847). Aadlisoost pärit Dmitri Buturlin võttis osa 1812. aasta isamaasõjast ja Kuuenda koalitsiooni sõjast (1813–1814). 1823. aastal teenis koloneli auastmes Prantsuse armees, osales Prantsuse-Hispaania sõjas. Jaanuaris 1824 ülendati Buturlin kindralmajoriks ja märtsis 1824 arvati keisri kaaskonda. Vene-Türgi sõjas (1828–1829) täitis kindralkortermeistri kohuseid. 1830. aastal läks sõjaväeteenistusest erru. Buturlin määrati 1833. aastal senaatoriks ja 1840. aastal Riiginõukogu liikmeks. Buturlin on mitmete sõjaajalugu käsitlevate teoste autor, sealhulgas talle kuulub 1812. aasta isamaasõja sündmuste ofitsioosne esitus. Enamik neist teostest on kirjutatud prantsuse keeles, hiljem tõlgitud vene keelde. Buturlini teosed sisaldavad rikkalikku faktilist materjali, mida ajaloolased kasutavad siiani. Püha Louis' Kuningliku Sõjalise Ordu rüütli klassi orden Auleegioni komandöri klassi orden Relation de la campagne de 1799 en Italie. (1810) Tableau de la campagne de 1813 en Allemagne. (1815) Événements militaires de la dernière guerre en Espagne. (1817) Военная история походов россиян в XVIII столетии. Пер. с франц. Ч. 1–3. Спб. (1819–1823) [1] История нашествия императора Наполеона на Россию в 1812 году. Пер. с франц. Изд. 2-е. Ч. 1—2. Спб. (1837–1838) Бутурлин Дмитрий Петрович. hrono.ru  Dmitri Buturlin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Saratovi ülikool

Tšernõševski-nimeline Saratovi Rahvuslik Riiklik Uurimisülikool (vene keeles Саратовский национальный исследовательский государственный университет имени Н. Г. Чернышевского) on rahvusliku uurimisülikooli staatusega ülikool Venemaal Saratovis. Saratovi ülikooli eelkäija oli Keiserlik Nikolai Ülikool, mis asutati Saratovis 1909. aastal ja eksisteeris kuni 1917. aastani. 1923. aastal nimetati ülikool Nikolai Tšernõševski auks Tšernõševski-nimeliseks Saratovi Riiklikuks Ülikooliks. 2010. aastal sai ülikool rahvusliku uurimisülikooli staatuse.  Saratovi ülikool – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Laukna

Laukna on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Külas asub ohvrikivi ja Hiiekivi. Lauknal on filmitud 2 filmi: "Baskerville'ide koer" (Lenfilm, 1981) ja "Puud olid..." (1985). Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 9.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. eestigiid.ee Laukna ohvrikivi kultuurimälestiste registris Laukna Hiiekivi kultuurimälestiste registris http://eestielu.delfi.ee/eesti/laane-virumaa/vihula/kultuur/vaata-millise-filmi-votted-toimusid-sinu-kodukohale-koige-lahemal.d?id=64329161[alaline kõdulink] Pildid Laukna külast Reet Saar, Laukna tankla täidab külakeskuse rolli, Postimees, 15. juuni 2017
Venemaa sõjateaduste akadeemia

Sõjateaduste Akadeemia (vene keeles Академия военных наук) on Venemaa Föderatsiooni teadusuurimise suunitlusega valitsusväline organisatsioon, sõjateaduste akadeemia. Sõjateaduste Akadeemia asutati 1994. aastal Moskvas. Veebruaris 1995 kiitis selle initsiatiivi heaks Venemaa president Boriss Jeltsin. Akadeemia president selle asutamisest kuni oma surmani (2019) oli armeekindral Muhmat Garejev (1992. aastast erukindral). Jaanuaris 2021 valis akadeemia üldkogu ühehäälselt uueks presidendiks akadeemia auliikme, Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi ülema armeekindral Valeri Gerassimovi. Sõjateaduste Akadeemia valib tegev-, korrespondent- ja auliikmeid ning akadeemiaprofessoreid. 2005. aasta seisuga oli akadeemias 584 tegevliiget, 270 korrespondentliiget, 38 auliiget ja 1254 akadeemiaprofessorit. 2020. aastal oli liikmeid kokku umbes 3300. Импульс к развитию военной науки. vm.ric.mil.ru Koduleht
Christian Djoos

Olov Christian Djoos (sündinud 6. augustil 1994 Göteborgis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis EV Zug. Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis Brynäs IF, debüteerides Rootsi kõrgliigas hooajal 2011–12. Brynäsi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2012–13. 2012. aastal valis Washington Capitals ta NHL Draft '​is 195. valikuna. 2014. aasta mais sõlmis ta Capitalsiga kolmeaastase lepingu. Aastatel 2015–2017 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Capitalsi noorteklubis Hershey Bears. Hooajal 2016–17 andis Djoos AHL-is kõikidest kaitsemängijatest enim väravasööte (45). NHL-is debüteeris ta Capitalsi meeskonnas 11. oktoobril 2017 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Ta lõi selles mängu värava ja andis ka väravasöödu. Sellega sai Djoos Capitalsi ajaloo esimeseks kaitsemängijaks, kes on oma debüütmängus kaks punkti teinud. Debüüthooajal sai Djoos kirja kokku kolm väravat ja 11 väravasöötu. Lisaks võitis ta 2018. aastal Capitalsiga Stanley karika. Hooajal 2019–20 kaotas Djoos aga ka koha Capitalsi põhikoosseisus ning naasis Hershey Bearsi. 2020. aasta veebruaris kaubeldi Djoos Daniel Sprongi vastu Anaheim Ducksi. Hooajal 2020–21 mängis ta NHL-is Detroit Red Wingsi meeskonnas. 2021. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu EV Zugiga. 2013. ja 2014. aastal võitis Djoos Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Tema isa Pär Djoos on endine jäähokimängija. "Djoos Shines in NHL Debut". nhl.com. 13.10.2017. Vaadatud 13.11.2021 Christian Djoos NHL.com lehel Christian Djoos hockeydb.com lehel
Hiromichi Yahara

Hiromichi Yahara (jaapani keeles 八原博通 Yahara Hiromichi; 12. oktoober 1902 Yonago – 7. mai 1981 Kamakura) oli Jaapani sõjaväelane (kolonel). Ta võttis osa Okinawa lahingust ja oli lahingus ellujäänuist kõrgeima auastmega sõjaväelane. Ta sündis 1902. aastal Yonagos Tottori prefektuuris. Ta lõpetas 1923. aastal Jaapani Keiserliku Armee Sõjaväeakadeemia.
Põhja-Eesti Ühispank

Põhja-Eesti Ühispank oli aastatel 1913–1940 tegutsenud hoiu-ühisus ja pank Eestis. Põhja Laenu- ja Hoiu-Ühisus asutati 1913. aastal 1920. aastast registreeriti ümber kui Põhja-Eesti Ühispank. Põhja-Eesti Ühispank, Postimees (1886-1944), nr. 161, 18 juuni 1927 Põhja-Eesti Ühispank 1928. a., Päewaleht, nr. 106, 21 aprill 1929
Kraslice

Kraslice (saksa keeles Graslitz) on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Sokolovi ringkonnas. Kraslice kesklinn asub Saksamaa piirist 3,5 km kaugusel, Sokolovist umbes 20 km põhjaloodes ja Karlovy Varyst ligi 27 km lääneloodes. Kraslice asub 514 meetri kõrgusel üle merepinna. Kraslicet on esmamainitud 1272. aastal. Kuningalinna õigused sai Kraslice 1370. aastal. Teise maailmasõja järel saadeti Kraslice saksa rahvusest elanikkond riigist välja. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Kraslice Místopisný průvodce po České Republice Historie města Kraslic Oficiální stránka města Kraslice