laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Metallist (ansambel)

Metallist oli eesti ansambel, mille põhilauljaks oli Urmas Podnek. Ansambel Metallist tuli esimest korda kokku 1983. aastal Tallinna 49. keskkoolis koosseisus Mihkel Raud, Esko Põldvere, Mart Harjak, Raimond Vahter ehk My ja Urmas Podnek. Metallisti sellest perioodist on säilinud paar plaaditäit väga head materjali.[viide?] 1985. aastal liitusid ansambliga Tajo Kadajas ja Igor Garšnek, viimane küll vaid stuudios. Tajo Kadajas kutsuti asendama Nõukogude armees aega teenivat lauljat Urmas Podnekit; ta oli sel ajal bändi põhiliikmetest täpselt kaks korda vanem, kuid kutsumise idee tekkis ansambli Meie kümne aasta vanuseid laule kuulates. Kontsertidel mängis Metallist meeleldi nii mõndagi Meie lugu, millest "Puust tüdruk" ka stuudios salvestati. Selle koosseisu tuntuimad lood on "Äikesehingus" ja "Unenägu", aga ka Mihkel Raua laul "Tuum". 1986. aasta kevadel, just Tšornobõli tuumaõnnetuse ajal, käis Metallist esinemas Leedus Lithuania festivalil. Eesti roki ajalukku jääb Ruja ja Metallisti ühiskontsert Pirita jõekäärus, kus publik ei tahtnud Metallisti mitte kuidagi lavalt ära lasta.[viide?] Metallisti selle koosseisu tegevuse katkestas Nõukogude armee, kes osa pillimehi 1986. aasta sügisel ära kutsus. 1990. aastate alguses suundus Metallist täies koosseisus USA-sse. Üle paljude aastate tegi Metallist comeback-kontserdi 2012. aasta 29. septembril klubi Rockstars laval. Ansambli taastamise olid enda kanda võtnud Mihkel Raud, Tajo Kadajas, Esko Põldvere, Mart Harjak, Raimond Vahter ja Andres Ivask. Metallist andis unustamatu ja raju kontserdi.[viide?] Mihkel Raud – soolokitarr Esko Põldvere – soolokitarr Mart Harjak – basskitarr Raimond (My) Vahter – trummid Igor Garšnek – klahvpillid Tajo Kadajas – laul Mihkel Raud – soolokitarr Esko Põldvere – soolokitarr Mart Harjak – basskitarr Raimond (My) Vahter – trummid Andres Ivask – klahvpillid Tajo Kadajas – laul 1986 – "Tajo Kadajas & Metallist" Õhtulehe artikkel ja pildigalerii 30.09.2012 Õhtulehe artikkel 28.09.2012 Metallist Youtube'is Metallisti laulud
Kahekordse kirjendamise põhimõte

Kahekordse kirjendamise põhimõte on raamatupidamiskohustusliku majandusüksuse raamatupidamises kasutatav majandustehingute pearaamatu kontodesse kirjendamise meetod, mille puhul iga majandustehingu kirjendamisel kantakse see läbi (vähemalt) kahe konto. Majandustehinguid kirjendatakse kahekordse kirjendamise põhimõttel järgmiselt: - ühe konto deebetisse ja ühe konto kreeditisse; - ühe konto deebetisse ja mitme konto kreeditisse; - mitme konto deebetisse ja ühe konto kreeditisse; - mitme konto deebetisse ja mitme konto kreeditisse. Kannet, mis näitab konto deebetit ja konto kreeditit, nimetatakse lausendiks. Kui kirjendamiseks kasutatakse ainult kahte kontot, siis on tegemist lihtlausendiga; kui rohkem kontosid, siis liitlausendiga. Kõige levinum lihtlausend on "100 rahaühikut toodi pangast kassasse". Selle tehingu tulemusel väheneb pangas arvelduskontol olev raha hulk ja suureneb kassas olev raha hulk. Kuna nii kassa kui ka pank on aktivakontod, siis kirjendatakse asukohta muutnud summa "100" pangakonto kreeditis ja kassakonto deebetis. Esimesena kirjeldas kahekordse kirjendamise meetodit Itaalia matemaatik Luca Pacioli oma traktaadis "Summa de arithmetica, geometrica, proportioni et proportionalità" (1494).[viide?] Traktaati peeti tähelepanuväärseks teoseks raamatupidamisarvestuse alal. Kahekordse kirjendamise meetodid jõudsid ka väljapoole Itaalia piire, kuna teos tõlgiti saksa, böömi, vene, taani ja inglise keelde. Seda raamatupidamissüsteemi hakati nimetama Veneetsia meetodiks või Itaalia meetodiks. Pacioli väitis, et järgis oma töös tol ajal Veneetsias kõige levinumat meetodit. Pacioli traktaat on olnud aluseks, millel põhinevad praktiliselt kõik raamatupidamise kahekordse kirjendamise meetodit puudutavad kirjutised. Benedetto Cotrugli Amatino Manucci U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. I köide (A-M).
Aleksei Tšižov

Aleksei Tšižov (ka Chizhov) (sündinud 15. oktoobril 1964 Iževskis) on Venemaa kabetaja, 10-kordne maailmameister rahvusvahelises kabes. 1981 – NSV Liidu noortemeister 1983 – juunioride maailmameister 1986 – võitis Tallinna rahvusvahelise turniiri 1988 – esimest korda NSV Liidu meister täiskasvanute hulgas Samal aastal tuli Paramaribos Surinames kohe esimesel katsel maailmameistriks. 1990 – kaitses ta maailmameistritiitlit matšis tuntud hollandlase Ton Sijbrandsiga Samal aastal säilitas ta tiitli turniiril Groningenis. 1991 – mängis ta lätlase Guntis Valnerisega maailmameistritiitlile ja lausa purustab viimase. Matš ise peeti Tallinnas. 1992 – tuli ta Toulon'i turniiril maailmameistriks 1993 – taas maailmameister. Seekord alistas ta matšis teise hollandi suurnime Harm Wiersma. Sellegi matši kaks partiid peeti Tallinnas. 1994 – tagasilöök, maailmameistriks krooniti Guntis Valneris 1995 – taas tipus, matšis alistas Valnerise 1996 – Abidjanis peetud turniiril tuli ta juba kaheksandat korda maailmameistriks 1998 – esimene allajäämine tiitlimatšis, seekord tuli maailmameistriks Aleksandr Švartsman 2000 – Moskvas peetud turniiril tuli Tšižov taas maailmameistriks (üheksas tiitel) 2000 – Londoni kabeolümpial võitis Venemaa võistkonna koosseisus kuldmedali 2002 – tuli tiitlimatšis alla vanduda Aleksandr Georgijevile 2003 – taas Georgijevi järel teine. 2005 – Amsterdamis peetud turniiril tuli kümnendat korda maailmameistriks 2012 – Euroopa meister
Viinakari

Viinakari on kari (madal) Väinameres Hiiumaa laidude ja Muhu vahel. Kari geograafilised koordinaadid on 58°42,8′N 23°10,0′E. Kari on kitsapiiriline. Viinakari vähim sügavus on 1,2 meetrit. Kari asukohta märgib Viinakari lõunatooder, mis on varustatud helkuri, radaripeegeldiga. Meremärgi tipus on kaks musta koonust, mille teravad tipud on suunatud alla. Tooder on paigutatud ohtlikult madalast kohast lõunasse. See on vees 1. maist 1. novembrini, kusjuures igal konkreetsel aastal paigaldatakse või võetakse välja erineval ajal. Ajalooliselt on Viinakari tähistatud ka Viinakari tulepoiga, mis paigaldati esmakordselt 1925. Tulepoi oli vees koos toodriga. 1927. aasta lootsiraamat märgib tulepoi ligikaudseteks geograafilisteks koordinaatideks 58°42,6′N 23°10′E. Poi oli punane, küljel kiri "E. V. № 129", tipus latern kiiresti plinkiva automaattulega. Hiiu väina laevatee kulgeb Viinakarist lõuna poolt. Väinakari on madal Kassari lahes, Viinakarist 6 kilomeetrit läänes. Eesti lootsiraamat. Veeteede Amet, 2007, lk 147 Johan Mey. Eesti loots: meresõidu ja lootsiasjanduse käsiraamat: hüdrograafiline kirjeldus Eesti rannikust ja merest, Tallinn 1927, lk 173 Viinakari lõunatooder Veeteede Ameti andmebaasis[alaline kõdulink]
Akustiline muusika

Akustiline muusika on muusika, mille ettekandmisel ei ole kasutatud elektroonilisi helitekitamis- või võimendusvahendeid. Akustilise muusika esitamiseks kasutatakse peamiselt akustilisi muusikainstrumente (näiteks akustiline kitarr) ja häält. Akustilise muusika mõistet hakati kasutama pärast elektrooniliste muusikainstrumentide leiutamist (nt elektrikitarr ja süntesaator).
Alla breve

Alla breve (itaalia keeles 'lühendatult') ehk 2/2 ("kaks kahendikku") on muusikas taktimõõt ja noodikirja märk. Taktimõõt tekib, kui 2-osalises meetrumis vastab ühele osale (löögile) poolnoot. Seda taktimõõtu kasutatakse tavaliselt marsside ja kiire orkestrimuusika puhul. Noodikirja märk kujutab c-tähte, mis on noodijoonestikul paigutatud teise ja neljanda noodijoone vahele ja millest on läbi tõmmatud vertikaalne sirgjoon. 4/4 brevis
Jaan Soo

Jaan Soo (21. veebruar 1869 Sürgavere vald, Viljandimaa – 5. juuli 1939 Tallinn) oli eesti õpetaja ja mesinik. Ta oli tegelik mesinik alates 1902. aastast, Põhja-Eesti Aianduse-Mesinduse Seltsi auliige. Tegutses õpetajana mitmel pool Eestis; viimati oli Tallinna pedagoogiumi mesinduse õpetaja, selle kõrvalt ka Tallinna linna haigla majandusinspektor. Jaan Soo tegi kaastööd tegeliku aianduse ja mesinduse käsiraamatu mesinduse osa koostamisel. Jaan Soo. Mesinik, 1939, nr. 8, lk. 211–212. Jaan Soo Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Ferdinand Kool

Ferdinand Kool (10. jaanuar 1895 Laeva vald, Tartumaa – 6. aprill 1973 Manchester, Connecticut) oli eesti ajakirjanik ja kirjanik (pseudonüüm Kalju Rahu). Ta õppis Eesti Aleksandri Põllutöökoolis ja Saadjärve Ministeeriumikoolis. 1914. aastal mobiliseeriti ta esimesse maailmasõtta (Venemaale). Oma Maa peatoimetaja 1924–1940, Sakala peatoimetaja 1941–1944. 1944 põgenes Saksamaale, 1950 siirdus USA-sse. Kalju Rahu. Langev täht. 1934. Kalju Rahu. Isamaa eest. 1935, 1950, 1996. Ferdinand Kool. Onupojad. 1953. Ferdinand Kool. DP kroonika. 1999. Kool, Ferdinand TLÜAR väliseesti isikud (vaadatud 8. septembril 2014)
Kalju Rahu

Kalju Rahu on mitme inimese nimi. Kalju Rahu oli ajakirjaniku ja kirjaniku Ferdinand Kooli (1895–1973) pseudonüüm Kalju Rahu (sündinud 1935) on eesti pedagoog, Valtu Põhikooli direktor
Cantabile

Cantabile (itaalia keeles 'laulvalt') on noodikirja märk, millel võib erinevas kontekstis olla erinev tähendus. Instrumentaalmuusikas tähistab see inimhääle imiteerimise taotlust. 18. sajandi heliloojate loomingus tähistas ka kindlat tempot ja legato's mängimist. Nimisõnana võib Cantabile tähistada ka aaria esimest poolt 19. sajandi itaalia ooperis.
A. Le Coq Premium

A. Le Coq Premium on heledatest linnastest pruulitud hele õlu, mida toodab õlletehas A. Le Coq alates aastast 1999. Aastal 2005 täiustati õlle retsepti erihumalatega, et parandada õlle vahu omadusi. Aastal 2008 oli A. Le Coq Premium samal aastal tehtud jaemüügiuuringute andmetel Eestis müüduim õlu. A. Le Coq Premium oli esimene Eestis toodetud õlu, millel võeti kasutusele alumiiniumpurki kattev fooliumkate, et purgi ava püsiks puhas. Õlut toodetakse 0,5 l ja 0,33 l alumiiniumpurgis ning 0,5 l klaaspudelis. Õlu on kangusega 4,7% mahust. A. Le Coq Special
A. Le Coq Special

A. Le Coq Special on A. Le Coqi õlletehase toodetav hele õlu. Õlu loodi A. Le Coqi ja selle kaubamärgi 200. aastapäeva tähistamiseks. Õlu valiti 2008. aastal Eesti parimaks alkohoolseks joogiks. A. Le Coq Special on valmistatud traditsioonilisel põhjakääritusmeetodil ning on 5,2% alkoholisisaldusega. Õlle retsept sisaldab erihumalaid, mis kaitsevad õlle värvust valguse eest, võimaldades õlut villida läbipaistvasse pudelisse. Õlu villitakse läbipaistvasse reljeefsesse 0,5-liitrisesse klaaspudelisse ja 0,5-liitrisesse alumiiniumpurki. Pudel on keeratava korgiga ning selle põhja on pressitud õnarus, mis hõlbustab pudeli avamist teise pudeliga. A. Le Coq Speciali pudelid on ühekordse kasutusega, neid toodab AS Järvakandi Klaas. A. Le Coq Premium
BlackBerry Storm

BlackBerry Storm on puutetundliku ekraaniga nutitelefon, mida toodab Kanada firma Research In Motion (RIM). See on RIM-i esimene puutetundliku ekraaniga seade. See kuulub BlackBerry 9500 mobiiltelefonide seeriasse. Seadme eesmärgiks on olla otsene konkurent teistele puutetundlikele seadmetele (iPhone, Sony Mylo 2, Nokia 5800). Storm on saanud erinevad hinnanguid kriitikutelt, mõnel leiavad, et puuteekraan on raskesti kasutatav või on leidnud mõne vea, teised aga kiidavad Stormi suurepärast kõnekvaliteeti ja äriks loodud võimalusi. Storm kasutab MSM7600 Qualcommi kahetuumalist protsessorit koos ARM11 400 MHz ja ARM9 274 MHz. Seadmel on 1 GB sisemälu. 128 megabaiti NVRAM ja mälukaardipesa, mis toetab kuni 32 GB microSD-mälukaarti. Verizon Wireless, Bell Mobility ja Tely Mobility on seadmega kaasas olevale 8 GB mälukaardile juba eelinstallitud. Stormil on 8,3 cm TFT-LCD mahutundlik puuteekraan, mil on 360x480 resolutsioon ning mis on võimeline kuvama kuni 65 536 värvi. Ekraan hõlmab ka tehnoloogiat SurePress, mis on loodud RIM-i poolt. See tehnoloogia lubab ekraanil alla vajutada, nagu päris nuppu, andes niiviisi füüsilist tagasisidet. Vaikimisi Storm kasutab SureType sõnastikupõhist süsteemi, nagu teised Blackperry telefonid, kui neid hoitakse vertikaalses asendis ning kui hoida horisontaalses asendis, siis kasutatakse QWERTY-klaviatuuri. Uuemad versioonid Blackberry OS lubavad Stormil kasutada QWERTY-klaviatuuri ka vertikaalses asendis. Stormi ekraani kohta on tulnud kaebusi nagu näiteks ekraani kokkujooksmine või siis vale nupu vajutuse registreerimine. Stormi 3,2-megapiksline kaamera asub telefoni tagaküljel, olemas on näiteks välklamp ja automaatteravustamine. Kaameraga saab salvestada videot, mille maksimaalne resolutsioon on 480 × 352 pikslit. "BlackBerry Storm". Phonewreck. Retrieved 2009-08-24.
Palk (metsandus)

Palk on langetatud ja laasitud puutüve järkamisel saadud ümarpuit. Palgiks nimetatakse tavaliselt sellist osa tüvest, mille omadused lubavad temast toota saematerjali, vineeri või ehituspuitu. Üldkeeles nimetatakse palgiks igasugust enam-vähem silindrilist vähemalt kolme meetri pikkust ja paarikümne sentimeetri jämedust puittooret. Ümarpuitu kasutatakse materjalina suhteliselt vähe. Kooritud palki kasutatakse näiteks palkmajade ehitamisel. Ümarpuitu kasutatakse immutatuna või ilma ka mitmesuguste postide valmistamisel. Ümarmaterjali esmatöötlus toimub tavaliselt saeveskis, kus lõigatakse saepalgid saekaatri abil saematerjaliks (prussideks ja laudadeks). Tüvest saadava puidu kogust mõõdetakse tihumeetrites. Palgi täpse mahu arvutamiseks tuleb mõõta selle pikkus ja mõlema otsa läbimõõt. Üldjuhul piisab sellest, kui mõõdetakse ümbermõõt palgi keskelt ning ruumala leitakse selleks otstarbeks koostatud tabelist. Metsaraie Puit Metsandus Palkmaja TTÜ loeng viitega standardile EVS-EN 844:2001
Pavel Petrovitš Zabolotski

Pavel Petrovitš Zabolotski oli vene aadlik ja ametnik, hiljem tõenäoliselt munk 16. sajandil. Pavel Zabolotski kuulus Zabolotskite suguvõssa, kelle esindaja Aleksandr Vsevolodovitš oli 14. sajandil Brjanski, Smolenski ja Pihkva vürst olnud. 16. sajandil olid paljud Zabolotskid tsaari diplomaadid ja väejuhid, samuti Bojaarideduuma liikmed. Opritšnina ajal langesid aga enamik neist Ivan IV ohvritena. Pavel ise pärines suguvõsa kõrvalharust, kes ei saanud bojaari- ega vürstitiitlit. Ta sündis tõenäoliselt 1520. aasta paiku. Alates 1550. aastast oli Pavel tsaari teenistusaadlik Gdovis (Oudovas). Selle lähedal oli tal ka mitmeid teenistusmõisu. Zabolotski võttis osa ka mitmetest sõjakäikudest nii Kaasani, Astrahani kui ka Krimmi vastu. Ka Liivi sõja ajal osales ta mitmetel sõjakäikudel ning oli 1558. aastal Vasknarva vojevood. Hiljem saadeti ta vojevoodiks Orešeki. Samuti oli ta samas ametis Rakveres. 1558. aastal võttis ta osa ka Paide piiramisest, mis lõppes aga teatavasti edutult. 1560. aastatel oli Zabolotski vojevoodiks Laiusel ja Viljandis. 1565. aasta järel ta riigiameteis enam aga ei esine, ent on oletatud, et ta ei langenud siiski mitte opritšnina ohvrina ega põgenenud Leetu, vaid jõudis enne Petseri kloostrisse mungaks minna, sest tal olid tihedad suhted sellega juba varemgi ning munk Pafnutit ongi peetud temaks. Tema surma aeg on aga teadmata, sest Pafnuti hauakivi pole säilinud. Zabolotski oli enne Liivi sõda heades suhetes oma naabri, Vasknarva foogti Dietrich von der Steinkuhliga, kellega ka ta vähemalt paaril korral ka silmast silma kohtus. Sõja eel hoiatas ta Johann Renneri teatel Steinkuhli venelaste eelolevast sõjakäigust ning saatis hiljemgi infot venelaste plaanide kohta. Tõenäoliselt oli ta Steinkuhliga siiski vaid hea sõber ja mitte sugulane. Renneri andmeil sõdinud ta liivimaalaste vastu ka vaid tsaari käsul ja vastu oma tahtmist. Zabolotski nime on Renner edasi andnud kui Pawel Powick ning nimetanud teda ka bojaariks. Viimast ei olnud ta kunagi, nimi Powick tulenes aga tõenäoliselt tema ametinimetusest: pomestnik. Johann Renner. Liivimaa ajalugu 1556–1561. Tallinn: Olion, 1995. Teine trükk 2006. Anti Selart. Steinkuhl und Zabolockij. Ein Kommentar zur Chronik Johann Renners. In: Estland und Russland: Aspekte der Beziehungen beider Länder. Hamburg, 2005.
Maroantsetra

Maroantsetra on linn Madagaskaril Analanjirofo piirkonnas, Maroantsetra ringkonna keskus. Maroantsetra koduleht (prantsuse keeles)
Da capo

Da capo (itaalia k) või lühendina D.C. on noodikirja märk, mis tähendab 'algusest'. Jõudes noodis märgini da capo, tuleb heliteos või selle osa esitada uuesti alates algusest. da capo al fine – heliteos tuleb esitada algusest kuni sõnani fine (it k 'lõpp'). da capo al coda – heliteos tuleb esitada algusest kuni koodamärgini ja seejärel esitada kooda. ABA-vorm Da capo aaria
Paul Krugman

Paul Robin Krugman (sündinud 28. veebruaril 1953 New Yorgi osariigis Albanys) on USA majandusteadlane ja kolumnist. Krugman on sündinud Brest-Litovskist pärit juudi immigrantide peres ja lapsepõlve veetnud New Yorgis. Ta on lõpetanud 1974. aastal Yale'i ülikooli bakalaureusekraadiga ja 1977. aastal Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi doktorikraadiga. 1982–1983 töötas ta Ronald Reagani administratsioonis majandusnõunike nõukogus. Ta on õpetanud Yale'i ülikoolis, Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis, Berkeley ülikoolis, Londoni Majanduskoolis ja Stanfordi ülikoolis. 2000. aastast on ta Princetoni ülikooli majanduse ja rahvusvaheliste suhete professor. Ta on Kolmekümne rühma liige – sinna kuuluvad 30 maailma juhtivat tegevfinantsisti ja -akadeemikut, see tegutseb majanduse uurimisega ja jagab majandusteemalisi soovitusi. 2008. aastal sai ta Nobeli majandusauhinna kaubandusteooria ja majanduse geograafilise koondumise alaste uurimistööde eest, mis on aidanud mõista vabakaubanduse ja globaliseerumisega seotud küsimusi. Krugmani enese sõnul vaimustus ta Isaac Asimovi "Asumi" sarjas kirjeldatud psühhoajaloost ja hea meelega läinuks ta seda õppima, kui niisugune asi võimalik olnuks. Sellepärast valis ta majandusteaduse, mis on psühhoajaloole kõige lähedasem teadus[viide?]. 1978. aastal ilmus tema teos "The Theory of Interstellar Trade" ("Tähtedevahelise kaubanduse teooria") intressimäärade arvutamisest valguse kiiruselähedase kiirusega toimuva kaubanduse korral. See ilmus 2010. aastal ajakirjas Economic Inquiry. Krugman väidab, et tootlikkus ei ole veel kõik, kuid pikaajaliselt on see peaaegu kõik. Riigi võime tõsta elatustaset sõltub peaaegu täielikult tema võimest suurendada toodangut töötaja kohta. Krugmani teosed käsitlevad põhjalikult rahvusvahelist kaubandust, majandusgeograafiat ja rahvusvahelist majandust. Ta kirjutab majandusteemadel ka aimekirjutisi, käsitledes lisaks mainitud teemadele ka sissetulekute jaotusest ja valitsuse tegevusest. Krugman ise nimetab end liberaaliks, väites, et see on umbes sama mis sotsiaaldemokraat Euroopas. Ta on tuntud Bushide majanduspoliitika kriitikuna, kuid on kritiseerinud ka Clintonit ja Obamat. Suurbritannia 2010. aasta üldvalimiste eel kutsus ta üles valima leiboriste, kuna opositsioonilistel konservatiividel polevat valijaile midagi pakkuda. Ta kirjutab kolumneid The New York Timesile ja peab ajaveebi. 1992 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks 2008 – Nobeli majandusauhind 2011 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks 2014 – James Joyce'i auhind Paul Krugman on teist korda abielus. Tema abikaasa Robin Wells on samuti majandusteadlane ja koos Paul Krugmaniga mitme teose kaasautor. Neil ei ole lapsi. Paul Krugman (1978). "The Theory of Interstellar Trade". "Economic Inquiry", märts 2010 (inglise keeles) Krugmani kolumn New York Timesis (inglise keeles) Hendrik Vosman, Nobeli preemia pälvis Bushi kriitik. Postimees, 14. oktoober 2008 Paul Krugman: Kui euro saab saatuslikuks, Eesti Päevaleht, 22. veebruar 2010 Vladlen Livšits, Экономист-борец Пол Кругман, proza.ru (vene keeles) Krugman kogub kärpimise vastu allkirju, ERR, 1. juuli 2012
Daalia

Daalia ehk jorjen ehk georgiin (Dahlia) on taimede perekond korvõieliste sugukonnast. Looduslikult Mehhikos, Kesk-Ameerikas ja Colombias esinevasse daalia perekonda kuulub vähemalt 36 liiki. Tegu on põõsasja kuju ning tugevate vartega taimedega, millest kõrgeimad (puisdaaliad) võivad kasvada isegi kuni 10 meetri kõrguseks. Asteegid kasutasid daaliamugulaid toiduks ning algselt toodigi daaliamugulad Euroopasse eesmärgiga aretada neid toiduks kasvatamise eesmärgil, kuid peagi jõuti järeldusele, et lille ilu ületab tema mugulate maitset. Nime on see taimeperekond saanud 18. sajandil elanud Rootsi botaaniku Anders Dahli järgi. Saksamaal tunti sama taimeperekonda aga georgiini nimetusega, mis oli tulnud vene loodusuurija Gottlieb Georgi nimest. Daaliate hübriidid on levinud dekoratiivtaim Dahlia. Dahlia apiculata Dahlia atropurpurea Dahlia australis Dahlia barkeriae – Barkeri daalia Dahlia brevis Dahlia campanulata Dahlia cardiophylla Dahlia coccinea – punane daalia Dahlia cuspidata Dahlia dissecta – peenehõlmaline daalia Dahlia excelsa – kõrge daalia Dahlia foeniculifolia Dahlia ×hortensis – aeddaalia ehk aedjorjen ehk neitsisõlg Dahlia hjertingii Dahlia imperialis – puisdaalia Dahlia linearis Dahlia macdougallii – epifüütdaalia Dahlia merckii – Mercki daalia Dahlia mollis Dahlia neglecta Dahlia parvibracteata Dahlia pinnata – sulgjas daalia Dahlia pteropoda Dahlia rudis Dahlia rupicola Dahlia scapigera – lõunadaalia Dahlia scapigeroides Dahlia sherffii – Sherffi daalia Dahlia sorensenii Dahlia spectabilis Dahlia sublignosa Dahlia tenuicaulis Dahlia tenuis – kulddaalia Dahlia tubulata Dahlia variabilis Erle Rudi "Lillekasvatamine pakub rohkem ilu kui raha", Postimees, 3. september 2001 http://dictionary.reference.com/browse/dahlia
Daativ

Daativ on paljudes keeltes kääne, mis väljendab eelkõige kaudsihitist. Eesti keeles vastab sellele paljudel juhtudel alaleütlev.
Maria Dąbrowska

Maria Dąbrowska [mar'iia dombr'oska] (neiupõlvenimi Maria Szumska; 6. oktoober 1889 Russów Kaliszi lähedal – 19. mai 1965 Varssavi) oli poola kirjanik. "Külas on pulmad" (jutustused "Külas on pulmad" ja "Kolmas sügis"). Poola keelest tõlkinud ja järelsõna: Aleksander Kurtna. Eesti Raamat, Tallinn 1967, 160 lk
Jan Henryk Dąbrowski

Jan Henryk Dąbrowski [jann h'enrõk dombr'oski] ehk Johann Heinrich Dombrowski ehk Jean Henri Dombrowski (29. august 1755 Pierzchowice Krakówi lähedal – 6. juuni 1818 Winnogóra Wronki lähedal Suur-Poolas) oli poola kindral, keda austatakse poola rahvuskangelasena.
Stig Dagerman

Stig Halvard Dagerman (5. oktoober 1923 Älvkarleby – 4. november 1954 Enebyberg Stockholmi lähedal) oli rootsi kirjanik ja ajakirjanik. Stig Dagerman lõpetas elu enesetapuga. "Öö mängud" (novellid). Rootsi keelest tõlkinud Arnold Ravel. Loomingu Raamatukogu 1964, nr 1 "Kes kõrvetada saanud..." (romaan). Rootsi keelest tõlkinud ja eessõna: Arnold Ravel. Loomingu Raamatukogu 1989, nr 20–23 "Saksamaa sügis: reportaaž". Rootsi keelest tõlkinud Juhan Kristjan Talve; järelsõna: Anu Saluäär. Loomingu Raamatukogu 1998, nr 7/8; ISBN 9985868277 "Pulmasekeldused". Rootsi keelest tõlkinud Mattias Mäestu. Eesti Raamat 2023. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. oktoober 2016. Vaadatud 8. oktoobril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Eklektitsism (kunst)

Eklektitsism (kreeka keeles eklektikos 'väljavaliv') ehk eklektika on kunstistiil, arhitektuuri- ja sisekujunduslaad, mis kujutab endast erinevate ajalooliste stiilielementide segamist ja täiendamist originaalitsevate detailidega. Tuntumaid eklektiliselt mitmekesiseid kunstisuundi oli historitsism. Eklektitsism hakkas 19. sajandi teisel poolel peamiselt fassaadikujunduses ajaloolisi stiile välja tõrjuma. Uusrenessanss Uusgootika Uusbarokk
Dagobert I

Dagobert I (umbes 603 – 19. jaanuar 639) oli Austraasia kuningas 623–634, kõigi frankide kuningas 629–634 ning Neustria ja Burgundia kuningas 629–639. Dagobert I laiendas Frangi riigi alasid ning taastas ülemvõimu tüüringite ja alemannide üle. Dagobert I asutas ka Saint Denis' kloostri, millest sai hiljem traditsiooniline Prantsusmaa kuningate matmispaik. Dagobert I oli viimane Merovingide dünastia kuningas, kellel oli reaalset võimu. Dagoberti surma järel algas "laiskade kuningate ajajärk", mil sellistes riigi osades nagu Neustrias, Austraasias ja Burgundias oli võim majordoomuste käes. Ta oli esimene Prantsusmaa kuningas, kes maeti Saint Denis' basiilikasse. Abel Hugo – France historique et monumentale (1837).