laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Société nationale des beaux-arts

Société nationale des beaux-arts (lühend SNBA; eesti keeles Kaunite Kunstide Liit) oli nimetus, mille alla koondus kaks prantsuse kunstnike rühmitust, esimene mõnede näituste korraldamiseks 1860. aastate alguses, teine alates 1890. aastast iga-aastaste näituste korraldamiseks. 1862. aastal asutatud liidu Société nationale des beaux-arts esimeseks esimeheks oli kirjanik Théophile Gautier ja aseesimeheks maalikunstnik Aimé Hirss. Komiteesse kuulusid kunstnikud Eugène Delacroix, Vedaja-Belleuse ja Puvis de Chavannes ning eksponentide seas olid Léon Bonnat, Jean-Baptiste Carpeaux, Charles-François Daubigny, Gustave Doré, Manet. Vahetult pärast Delacroix' surma 1864. aastal korraldas selts tema retrospektiivnäituse 248 maali ja litograafiaga, millega seltsi näituste korraldamine ajutiselt lõppes. 1890. aastal äratasid Puvis de Chavannes, Ernest Meissonier, Carolus-Duran, Bracquemond ja Carrier-Belleuse seltsi tegevuse ellu ning pärast nende iga-aastasi ülevaatenäitusi hakati kutsuma nimega "Salon de Champ-de-Mars", mis traditsiooniliselt avati kaks nädalat hiljem kui ametlikud Prantsuse Kunstnike Seltsi organiseeritud Salon de Champs-Élysées' näitused. 19. sajandi prantsuse kunsti on kirjeldatud kui pidevat võitlust traditsiooniliselt õpetatud kunstnike, keda toetas ametlik poliitika ja kasvava hulga kunstnike vahel, kes eelistasid töötada individuaalselt ja enda riisikol. Ajaloolise situatsiooni hindamine on endiselt isegi sajand hiljem keeruline. Kuid ilmselgelt said ametliku kunsti oponendid jalad alla pärast 2. impeeriumi langemist ja olid olulised prantsuse kultuuripoliitika vabanemisel tunnustatud paigalseisust. Société nationale des beaux-artsi lõhenemist 1890. aastal võib pidada esimeseks setsessiooni manifestatsiooniks üleüldse. Pärast Esimest maailmasõda 1926. aastal taastati auhind "Puvis de Chavannes", sellele said kandideerida retrospektiivnäitustel Pariisis auhinnatud kunstnikud oma põhitöödega. 20. sajandil toimus näitus Grand Palais's Musée d'Art Moderne'is. Tuntumaid auhinnatud maalikunstnikke 1941 – Wilhem Van Hasselt 1944 – Jean Gabriel Domergue 1952 – Tristan_Klingsor 1955 – Georges Delplanque 1957 – Albert Decaris 1958 – Jean Picard Le Doux 1963 – Maurice Boitel 1966 – Pierre Gaillardot 1968 – Pierre-Henry (1924-2015) 1969 – Louis Vuillermoz 1970 – Daniel du Janerand 1971 – Jean-Pierre Alaux 1975 – Jean Monneret 1987 – André Hambourg 20. sajandi viimase kahe kümnendi jooksul pärast Takanori Oguissi ja François Baboulet' esimeheks olemise ajal said osad jaapani kunstnikud (näit Takaaki Matsuda, Katsufumi Toyota, Kazuko Kobayashi, Hideo Hando, Yoko Tsuishi ja Noboru Sotoyama) eksponeerida oma kunsti SNBA külalistena. Simon: Setsessioon Société Nationale des Beaux Arts, Biennale 1991, Grand Palais, année du centenaire, catalogue pages 8 and 9 Pariisi salongide ajatelg
Kotorosl

Kotorosl (vene Которосль; vanem nimekuju Kotorost) on Volga porempoolne lisajõgi Jaroslavli oblastis. Jõgi saab alguse Nero järve lähedalt Rostovi lähedal Ustje ja Vjoksa jõe liitumisel ja suubub Volgasse Jaroslavlis. Keskajal oli jõgi strateegiliselt oluline, sest see ühendas Rostovit suurte veeteedega. Jõe pikkus on 126 km ja valgla pindala 6370 km². Jõe ääres asub Gavrilov-Jam.
Mati Vaitmaa

Mati Vaitmaa (22. september 1941 Tartu – 6. jaanuar 2021 Tallinn) oli eesti kunstnik. Õppis Tallinna 21. Keskkoolis, Tartu Kunstikoolis ja Villu Tootsi juures kirjakunsti. 1972 Helmut Joonuks. "Võsu". Tallinn 1972 1973 Helmut Joonuks. "Вызу". Tallinn 1973 "Tartusse taas graafika". Edasi, 1. mai 1979 "Jaan Luik, skulptor". Edasi, 19. mai 1984 "S iskusstvom – kruglõi god". Sovetskaja Kultura, 23. juuli 1987 "Puhkav Kivi Hõbekuuse tänavalt". Kostabi, 20. november 1991 "Joonistus". Liivimaa Kroonika, 21. november 1991 "Muljed. Tartu Tarbekunstinäituse ülevaade". Kostabi, 25. detsember 1991 "Kevadnäitus hammaste vahel". Kostabi, 7. mai 1992 1978 Tartu kunstnike näitus, Tallinna Kunstihoone 1979 Kunstnike Liidu Tartu osakonna kunstinädalal (graafika) 1980 "Kiri kui kunst", Tartu Kunstnike Maja 1980 Tartu Kunstimuuseumi sügisnäitus (graafika) 1985 Tartu kunstnike kevadnäitus, Tartu kunstimuuseum 1985 Gabrovo rahvusvaheline huumori- ja satiirbiennaal, Bulgaaria (2 tööd: "Pilvedel kõndija" ja ?) 1987 Tartu suvine graafikanäitus (tušijoonistused) 1990 ArtEst90, rahvusvaheline maalilaager Valga rajoonis ("Meie külaline"; õli) 1991 Tartu kunstnike sügisnäitus 1991 Tartu pereliidu kunstnike näitus. Oulu, Soome 1982 Kohvik "Tartu", joonistused 1991 Tartu Ülikooli raamatukogu, 102 joonistust ja maali 1991 salong "Ars", Tartu. Näitusmüük, akvarellid 2000 Salme kultuurikeskus, Tallinn, 28 maali 2015 Salme kultuurikeskus, Tallinn 1968–1971 oli ta abielus kunstnik Marju Mutsuga, nende poeg on Mikk Mutsu. "Kosmiline Mati Vaitmaa". Sirp nr 22, 9. juuni 2000. Lk 5 Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Signal Iduna Park

Signal Iduna Park või Westfalenstadion on jalgpallistaadion Saksamaal Dortmundis. Staadion on Bundesligas mängiva Dortmundi Borussia koduväljak. Signal Iduna Park ehitati algselt 1974. aastal toimunud jalgpalli maailmameistrivõistluste jaoks (valmis samal aastal, kui MM algas). Seal toimus üks alagrupi ja üks teise ringi kohtumine. 2. aprillil 1974 sai staadionist Dortmundi Borussia koduväljak ja see mahutas tol ajal ligi 54 000 pealtvaatajat. Staadion uuendati 1992. aastal ja sinna mahub pärast remonti üle 60 000 pealtvaataja. See oli sel ajal Saksamaa suurim jalgpallistaadion. Staadionil mängiti 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste alagrupimänge ning üks kaheksandik- ja üks poolfinaali mäng. Westfalenstadion (Signal Iduna Park) Signal Iduna Parki koduleht
Saarem

Saarem on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Saarem on antud Kambi mõisas Harju-Jaani kihelkonnas Harjumaal ja Lasila mõisas Kadrina kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Saarem uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Saarbaum. Marie-Elvine Saaremi palvel kanti Saarem perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 124 all (Siseministeeriumi teadaanne 3. juulist 1935). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Saarem Eestis 20 mehel ja 18 naisel.
Saarend

Saarend on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Saarend uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Sääsk, Schmiedert ja Smitte. Jaan Saarendi palvel kanti Saarend perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 185 all (Siseministeeriumi teadaanne 10. jaanuarist 1936). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Saarend 7 mehel ja 8 naisel.
Saarendi

Saarendi on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Saarendi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Sumberg. Voldemar Saarendi palvel kanti Saarendi perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 34 all (Siseministeeriumi teadaanne 12. märtsist 1935). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Saareste

Saareste on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Saareste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Saaberg, Saberg ja Teervalt. Albert-Helmut Saareste palvel kanti Saareste perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 10 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. veebruarist 1935). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Saareste Eestis 8 mehel ja 8 naisel. Andrus Saareste (1892–1964), eesti keeleteadlane Ernst Saareste (1892–1944), eesti arstiteadlane
Saaret

Saaret on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Saaret uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Saarberg, Sahtel, Schachtel, Schahtel, Ssabas, Stockberg ja Stokberg. Karl Saareti palvel kanti Saaret perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 285 all (Siseministeeriumi teadaanne 28. oktoobrist 1936). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Saaret 16 mehel ja 19 naisel.
Saarse

Saarse on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Saarse (Sarse) on pandud Viiratsi mõisas Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Saarse uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bramann, Haar, Jeret, Johanson, Morosov, Ondruy, Saarmann, Saars-Saarsen, Sakkeus, Schleicher, Schep, Steinberg ja Svirbul. Kurt Saarse palvel kanti Saarse perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 376 all. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Saarse Eestis 27 mehel ja 26 naisel. Kurt Saarse (1909–1942), eesti vaimulik Leili Saarse (sündinud 1939), eesti geograaf ja geoloog
Giuseppe Caselli

Giuseppe Guglielmo Umberto Caselli (5. juuli 1893 Luzzara – 19. detsember 1976 La Spezia) oli Itaalia maalikunstnik. Caselli oli Felice Del Santo ja Antonio Discovolo õpilane. Esimese maailmasõja ajal oli ta Austrias koonduslaagris. Pärast vabastamist õppis ta Firenze kunstiakadeemias kunsti. Aastal 1933 osales ta Filippo Tommaso Marinetti korraldatud Premio di Pittura Golfo konkursil. 30 quadri di Giuseppe Caselli, La Spezia, Albergo Reale Croce di Malta, catalogo, 1930<reference name=uno/> R.Righetti, Giuseppe Caselli, Centro Allende, La Spezia, 1981 Premio del Golfo 1949-1965, Ed. Silvana, La Spezia, luglio 1999 Premio del Golfo 1949-1965, Ed. Silvana, La Spezia, luglio 2000
Salasoo

Salasoo on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Salasoo (Sallasso) on antud Raikküla mõisas Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Salasoo uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Sogenpits. Hugo-Leopold Salasoo palvel kanti Salasoo perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 18 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. veebruarist 1935). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Salasoo Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel. Hugo Salasoo, eesti botaanik, farmatseut ja arhivaar (1901–1991) Inno Salasoo, eesti keemik ja botaanik (1929–) Nony Salasoo, eesti tehnikateadlane (1928–1990) Tiiu-Ann Salasoo, eesti botaanik, pedagoogika- ja keeleteadlane (1932–)
Salavee

Salavee on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Salavee uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Miktrop, Virumann ja Zalkovsky. Aleksander Salavee palvel kanti Salavee perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 356 all (Siseministeeriumi teadaanne 31. märtsist 1938). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Mikk Mutsu

Mikk Mutsu (kodanikunimega Mikk Mutso; sündinud 1970 Tallinnas) on eesti arhitekt ja publitsist. Mikk Mutsu õppis 1977–1985 Tallinna 27. 8-klassilises koolis ja 1985–1988 Liivalaia Gümnaasiumis. Aastatel 1988–1994 õppis Tallinna Kunstiülikoolis arhitektuuri. 1993–1994 töötas Kohtla-Järve linnakunstnikuna 1994 Europlan OY assistendina 1994–1998 R-Arhitekt AS arhitektina 1998–2011 Kolmruut Arhitektid OÜ arhitektina 2012–2013 Maa-ameti planeeringute osakonnas 2014–2020 Muinsuskaitseametis maakonnanõunikuna 2016– Maaruum OÜ arhitektina Mikk Mutsu on Eesti Arhitektide Liidu liige ja Sörvemaa Pärimuse Seltsi asutajaliige. Ta on Marju Mutsu ja Mati Vaitmaa poeg. Ideeprojekt "korsten", 1995 (koos Laur Piheliga) Elamugrupp Kiisal, 2005 Kunstniku Maja, 2008 (koos Kaarel Eelmaga) Uie-Elu Saaremaal, 2009 Anseküla Seltsimaja, 2010 Salme Paat, 2011 (koos Jüri Peetsi ja Juhan Idnurmega) Tepu Talu, 2012 Naeru Tempel, 1994 (koos Laur Piheliga) Pärnu EV Väljakuulutamise ausammas, 2007 (koos Mart Aasa ja Kaarel Eelmaga), 1. preemia Rotermanni soolalao urbanistlik park, 2008 (koos Kaarel Eelmaga) Tartu maraton 50, 2010 (koos Kaarel Eelmaga), äramärgitu Tartu Maarja kiriku taastamise ideekonkurss, 2011 21. sajandi kodu Lahemaal, 2012, 1. preemia, Muinsuskaitseameti ja Maaülikooli tunnustus Mulgimaa elamuskeskus, 2017 2013 – EAL "Eramu 2008–2012" http://www.epifanio.eu/nr10/est/intervjuu.html http://www.sirp.ee/s1-artiklid/arhitektuur/teeme-tallinna-suedamesse-lastele-ruumi/ http://www.sirp.ee/s1-artiklid/arhitektuur/maamajad-muutuste-tuules/ https://www.saartehaal.ee/2014/12/20/louis-kahni-parandi-juured-on-saaremaal/ http://www.sirp.ee/s1-artiklid/arhitektuur/raplamaa-kaheksanurk/ http://www.sirp.ee/s1-artiklid/arhitektuur/elanike-kaitse-protsendiseadus/ https://tartu.postimees.ee/3417405/mikk-mutso-kus-on-tartu-peatanav https://www.etis.ee:2345/Portal/Publications/Display/b09535d7-67e5-4c0d-bbdf-2ef8be5e9d53 http://www.sirp.ee/s1-artiklid/arhitektuur/pealelend-mikk-mutso-arhitekt/ [1] http://www.arhliit.ee/koosseis/liikmed/liige/526/ https://independent.academia.edu/MikkMutso https://www.etis.ee/Portal/Persons/Display/069bbe96-26d9-4356-b234-63f5bbd002e3 https://www.saartehaal.ee/2011/02/18/mikk-mutso-loomingus-domineerib-taluarhitektuur/ http://www.arhitektuurimuuseum.ee/naitus/arhitektuurimuuseumi-pop-up-raamatupood-japostkaardiseeria-tabi-klubis/ https://etv.err.ee/v/eesti/2cba715a-7460-4c23-a07b-9fbfccd6e9b0/raplamaal-vaieldakse-endiselt-palukula-hiiemae-tuleviku-ule
Sagar (perekonnanimi)

Sagar on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Sagar (Saggar) on pandud Randvere ja Suuremõisa mõisas Pühalepa kihelkonnas Läänemaal, Vasta mõisas Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal ja Tamme mõisas Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Sagar uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Koltunov, Sakerman ja Schneider. Eduard Sagara palvel kanti Sagar perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 301 all (Siseministeeriumi teadaanne 12. jaanuarist 1937). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Sagar Eestis 31 mehel ja 41 naisel. Peeter Sagar (1889–1930), eesti ajakirjanik
Deutsche Bank Park

Deutsche Bank Park on jalgpallistaadion Frankfurdis Saksamaal, mis varem kandis nime Waldstadion. See on Bundesligas mängiva klubi Frankfurdi Eintracht ja Ameerika jalgpalli mängiva Frankfurdi Galaxy kodustaadion. Waldstadion avati 1925. aastal ja Teise maailmasõja ajal kasutati staadioni poliitiliste ürituste kohana. Staadion uuendati peaaegu täielikult 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste tarvis ja see mahutab 52 000 pealtvaatajat. Maailmameistrivõistluste raames peeti staadionil neli alagrupimängu ja üks veerandfinaal.
Kohtumäärus

Kohtumäärus on kohtu otsustus, millega kohus juhib menetlust. Seaduses sätestatud juhtudel on võimalik kohtumäärusele vastu vaielda, esitades selle peale määruskaebuse. Teisalt on tunnistatud määruskaebe õigust ka juhtudel, kui seadus lingvistiliselt seda otsesõnu keelab (näiteks Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium kaasustes nr 3-4-1-20-07, 3-4-1-1-13, Riigikohtu kriminaalkolleegium kaasuses 3-1-1-113-10). määrus (õigusteadus)
Määruskaebus

Määruskaebus on kohtumenetluses kohtumääruse peale esitatud kaebus. Rangelt võttes on määruskaebust võimalik esitada ainult seaduses sätestatud juhtudel. Teisalt on tunnistatud määruskaebe õigust ka juhtudel, kui seadus lingvistiliselt seda otsesõnu keelab (näiteks Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium kaasustes nr 3-4-1-20-07, 3-4-1-1-13, Riigikohtu kriminaalkolleegium kaasuses 3-1-1-113-10). Määruskaebuse rahuldamisel tunnistab kõrgeim kohus sätte põhiseadusega vastuolus olevaks.
Poks (perekonnanimi)

Poks on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Poks on pandud Vastse-Kambja, Vana-Prangli (Pocks) ja Veski mõisas Kambja kihelkonnas, Kavastu mõisas Tartu-Maarja kihelkonnas (Bocks) ning Kastre mõisas Võnnu kihelkonnas, kõik Tartumaal. Nimede eestistamisel oli Poks nii muudetud kui ka uus perekonnanimi: Poksi-nimelistele isikutele määrati uueks perekonnanimeks Laid, Põldmaa ja Veskijärv; Poks määrati uueks perekonnanimeks Kustavsoni-nimelistele isikutele. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Poks Eestis 29 mehel ja 32 naisel.
Punased kasarmud

Elumajad Peeter Suure sadama sõjaväelaste-üleajateenijate majutamiseks Karjamaa asumis Põhja-Tallinnas. Kuna hoonete ehitusmaterjalina on kasutatud punast tellist ja neis majutati algselt sõjaväelasi, siis hakkas rahvasuu neid maju nimetama Punasteks kasarmuteks. Majad ehitati 1914. aastal arhitekt Aleksandr Jaroni projekti järgi. Algselt kümnehooneliseks kavandatud asumist jõuti Esimese maailmasõja lõpuks valmis ehitada vaid kolm kolmekorruselist hoonet. Igal hoonel oli kolm trepikoda ning ajastule iseloomulikult olid neis ühetoalised korterid. Fassaadidel on kaks kesk- ja kaks külgrisaliiti, mida ilmestavad tagasihoidlike juugendelementidega kaunistatud pilastrid. Punaste kasarmute aadressid: Kopli tänav 78 kultuurimälestiste riiklikus registris Erika tänav 2 kultuurimälestiste riiklikus registris Erika tänav 2b kultuurimälestiste riiklikus registris Kõik hooned on võetud muinsuskaitse alla. Kopli tänav 78 Erika tänav 2 Robert Nerman, Karin Paulus (2006). Jalutaja teejuht. Põhja-Tallinn. Tallinn: Solnessi Arhitektuurikirjastus. Lk 50. "Kopli asumi ajaloost (Tallinna koduleht)". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. detsember 2017. Vaadatud 4. detsembril 2017. Kultuuriministri 08.08.1997.a määrus nr 55 "Kultuurimälestiseks tunnistamine" Punased kasarmud kultuurimälestiste riiklikus registris Punased kasarmud kultuurimälestiste riiklikus registris Punased kasarmud kultuurimälestiste riiklikus registris
Salulaid

Salulaid on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Salulaid uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Schönberg. Jaan Salulaidu palvel kanti Salulaid perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 313 all (Siseministeeriumi teadaanne 11. veebruarist 1937). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Salulaid Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Saluoja

Saluoja on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Saluoja uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Sakkeus ja Schmelzbach. Aleksander Saluoja palvel kanti Saluoja perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 38 all (Siseministeeriumi teadaanne 12. märtsist 1935). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5. Aleksander Saluoja (1896–1941), Eesti sõjaväelane
Salurand

Salurand on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Salurand uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Sahkenberg. Eduard Saluranna palvel kanti Salurand perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 118 all (Siseministeeriumi teadaanne 14. juunist 1935). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Salurand Eestis 6 mehel ja 9 naisel. Enn Salurand (1903–1992), eesti ajakirjanik Inga Salurand (sündinud 1983), eesti näitleja Asta Vender (endine Asta Salurand; 1916–2014), eesti raamatuillustraator
Steve Paxton

Steve Paxton (21. jaanuar 1939 USA Arizona Phoenix – 19. veebruar 2024 Vermont) oli ameerika eksperimentaalne tantsija ja koreograaf, kes on peamiselt tuntud kontaktimprovisatsiooni rajajana. Ta tantsis aastatel 1961–1965 Merce Cunninghami tantsuteatris, kus paralleelselt loodi Judsoni Tantsuteater, mille üks asutajaliige oli Paxton. 1972. aastal toodi Oberlini kolledži võimlas vaatajate ette etendus "Magneesium" üheteistkümne liikujaga, kus uuriti mattide peal mitmesuguseid veeremis-, kukkumis- ja partnerlusvõtetega liikumisi. Pärast seda nimetas Steve Paxton antud tantsuvormi kontaktimprovisatsiooniks. Tantsukunstnikuna andis Paxton suure panuse 1960. aastatel aset leidnud tantsu ümbermõtestusse. 1961: Proxy (Volitus) 1962: Jag Vill Gärna Telefonera 1964: Flat (Korter) 1967: Satisfyin' Lover 1966: Physical Things (Füüsilised asjad) 1968: State (Seisund) 1969: Smiling (Naeratamine) 1970: Intravenous Lecture 1978: PA RT 1986: Goldberg Variations (Goldbergi variatsioonid) 2004: Night Stand Steve Paxton Judson Dance Theater: 50th anniversary 2012 (vaadatud 04.12.2017) Einasto, H. "100 aastat moderntantsu: pilguheit Eesti poolelt" Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000 (lk 156) About Contact Improvisation. Contact Quarterly (vaadatud 04.12.2017) Novack, C. J. "Sharing the dance: contact improvisation and American culture" Madison: University of Wisconsin Press, 1990 (lk 52)
Aab

Aab on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Aab (Ab, Haab, Oab) on pandud Anija mõisas Harju-Jaani kihelkonnas Harjumaal, Kuksema mõisas Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal, Võnnu mõisas Ridala kihelkonnas Läänemaa, Torgu mõisas Jämaja kihelkonnas, Elme mõisas Kaarma kihelkonnas ja Karala mõisas Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal, Reola mõisas Kambja kihelkonnas ja Kuremaa mõisas Palamuse kihelkonnas Tartumaal ning Käru mõisas Simuna kihelkonnas Virumaal 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aab Eestis 38 mehel ja 60 naisel. Eik Aab, eesti informaatik (1977–) Jaak Aab, eesti poliitik (1960–) Kristo Aab, eesti korvpallur (1985–) Meelis Aab, eesti saalihokimängija ning -kohtunik (1968–) Vitalij Aab, Saksamaa jäähokimängija (1979–)
Riia loomaaed

Riia loomaaed (läti keeles Rīgas Zooloģiskais dārzs) on loomaaed Riias Mežaparksi asumis.  Riia loomaaed – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Loomaaia koduleht (läti, inglise ja vene keeles)
Paul Luther

Paul Luther (28. jaanuar 1533 Wittenberg – 8. märts 1593 Leipzig) oli saksa arst ja alkeemik. Tema vanemad olid Martin Luther ja Katharina von Bora.
Erm Lund

Erm Lund (7. veebruar 1914 Tallinn – 22. jaanuar 2003 Tallinn) oli eesti tõstja. Ta lõpetas 1931. aastal Tallinna Poeglaste kaubanduskooli. Tõstmist hakkas harrastama 1929 Tallinna Töölisspordi Ühingus Arnold Luhaääre juhendamisel. Kuulus 1932–1940 Spordi ja 1940–1959 Spartaki meeskonda. Sai 1936 Berliini olümpiamängudel sulgkaalus tulemusega 270 (72,5 + 85 + 112,5) 13. koha. I Eesti mängude (1935) võitja kergekaalus. Tuli 1937 sulgkaalus ning 1940–1941 ja 1946–1947 kergekaalus Eesti meistriks. Püstitanud sulgkaalus kuus ja kergekaalus neli Eesti rekordit. Isiklik kergekaalu kolmevõistlusrekord 317,5 (87,5 + 100 + 130). Tegutses ka kohtunikuna (1960 üleliiduline kategooria). 1946–1954 Eesti NSV Spordikomitee tõstespordisektsiooni aseesimees ja 1955–1957 esimees. 1982–1990 Eesti Spordiveteranide Koondise revisjonikomisjoni esimees. Töötas 1951–1982 Vabariiklikus Raamatukaubastus kaubandusosakonna juhatajana. Erm Lund suri 2003. aastal Tallinnas ning on maetud Tallinna Metsakalmistule Eesti NSV teeneline kaubandustöötaja (1982) Orden "Austuse märk" "Erm Lund". Uus Eesti Pärnu Uudised, nr. 61,. 16. märts 1940.{{netiviide}}: CS1 hooldus: üleliigsed kirjavahemärgid (link) "E. Lund kergekaalus 307,5 kg". Postimees (1886-1944), nr. 69,. 12. märts 1940.{{netiviide}}: CS1 hooldus: üleliigsed kirjavahemärgid (link) "E. Lund püstitas uue Eesti rekordi". Postimees (1886-1944), nr. 151. 7. juuni 1937.
Tabivere raamatukogu

Tabivere Raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Tartu vallas Tabivere alevikus. Raamatukogu asub Tabivere põhikooli uues hoones aadressil Hariduse 1. Enne kolimist 2020. aasta sügisel asus raamatukogu Tabivere lasteaia majas Tuuliku 11. Tabivere Raamatukogu teeninduspiirkond on Tabivere alevik ning Voldi, Tormi, Kõduküla, Sepa, Koogi, Kõnnujõe, Sortsi, Raigastvere, Kärksi, Õvanurme ja Valgma küla. Raamatukogu direktor on Anne Aunap. Raamatukogu eelkäija oli 1920. aastal avatud Voldi Tuletõrjujate Seltsi rahvaraamatukogu. Tabivere raamatukogu asutati 1948. aastal Voldi raamatukoguna. Tabivere sai aleviku ametlikuks nimeks alles 1977. aastal, siis muudeti ka raamatukogu nime. https://tabivereraamatukogu.wordpress.com/meist/ (vaadatud 05.12.2017) Tabivere raamatukogu ajalugu Raamatukogu koduleht
Tapiku raamatukogu

Tapiku raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Tapiku külas, Põltsamaa Raamatukogu välisteeninduspunkt. 2019. aasta veebruari seisuga on raamatukogu juhataja on Hiie Nugis. Varem oli Tapiku raamatukogu raamatukogujuhataja Virve Etulaid. http://tapikuraamatukogu.blogspot.com.ee/ (vaadatud 05.12.2017) Raamatukogu koduleht blogina
Torma raamatukogu

Torma raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Torma alevikus. Raamatukogu juhataja on Nele Tõnissoo. 1909. aasta novembris asutati Torma Põllumeeste Seltsi majas Võtikvere Rahvaraamatukogu Selts. Esimene pind saadi Torma vallamajas, kuid õige pea koliti Torma rahvamajja. 1925. aastal võttis selts täita valla avaliku raamatukogu kohustused ja nimi muudeti Torma Raamatukogu Seltsiks. 1961. aastal saadi tuba Torma külanõukoguga samasse majja ja samas hoones tegutsetakse tänaseni. http://tormaraamatukogu.blogspot.com.ee/ (vaadatud 05.12.2017) TORMA RAAMATUKOGU AJALUGU (vaadatud 1. juunil 2020) Raamatukogu koduleht blogina
Vaimastvere raamatukogu

Vaimastvere raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Vaimastvere külas. Raamatukogu juhataja on Maris Paas. Raamatukogu asub samas hoones Vaimastvere kooliga. http://vaimastvererk.blogspot.com.ee/ (vaadatud 05.12.2017) Raamatukogu koduleht blogina