laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik

"Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik" (vene Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона; lühend BEE) on suurim Tsaari-Venemaal välja antud venekeelne entsüklopeedia. BEE valmis tuntud Leipzigi entsüklopeediakirjastuse Brockhaus ja Peterburis tegutsenud vene kirjastaja Ilja Efroni koostöös. BEE tekstid on koostatud suhteliselt vabas stiilis, kasutades nii haaravalt kirjutatud elulugude kui ka teadusartiklite puhul belletristilisi stiilivõtteid. Et tollal ei olnud kombeks artiklite stiili toimetajate poolt ühtlustada, siis on autorite isikupärane stiil jäänud puutumata. Vaatamata sellele, et tänapäevaks on suurem osa BEE teatmeaparaadist vananenud, anti pärast Nõukogude Liidu kokkukukkumist kogu sarjast välja faksiimiletrükk ja digiteeritud versioon CD-del. Praeguseks on digiteeritud entsüklopeedia kättesaadav ka veebiversioonina. Aastatel 1890–1907 välja antud suures BEE-s on 121 240 märksõna, 7800 illustratsiooni ja 235 kaarti. BEE koosnes 82 põhiköitest ja 4 lisaköitest. Raamatuselgadel jookseb ka vastav numeratsioon. Tiitellehtede järgi on BEE struktureeritud jagudeks, millest igaüks koosneb kahest pooljaost. Üks pooljagu moodustab ühe köite. Näiteks köidete 49 ja 50 (araabia number köite seljal) pooljaonumbrid on vastavalt XXV ja XXVa (Rooma number tiitellehel). Väike osa tiraažist oli köidetud kahe pooljao kaupa, nendel komplektidel on kokku 43 köidet. Esimese nelja jao puhul valdavalt vaid tõlgiti saksakeelsed artiklid vene keelde ja neid adapteeriti veidi vene kultuuriruumi jaoks. See tekitas tellijates tõsist rahulolematust ja peatoimetaja Ivan Andrejevski vahetati välja. Ülejäänud köited ilmusid Konstantin Arsenjevi ja Fjodor Petruševski üldjuhtimise all. Koos nendega kutsuti toimetuse töös osalema tolle aja väljapaistavad vene teadlased, näiteks Dmitri Mendelejev, Vladimir Solovjov, Semjon Vengerov, Andrei Beketov, Aleksandr Vojeikov jt. Sellest ajast hakkas BEE-s kasvama Venemaale, selle ajaloole, kultuurile ja geograafiale tähelepanu pööravate originaalartiklite osakaal. Samuti kajastusid entsüklopeedias vene teadlaste uusimad tööd. BEE-s leidub artikkel, kus keemiliste elementide perioodilisussüsteemi kirjeldamisel ei mainita kordagi Dmitri Mendelejevit. Artikli autor on Mendelejev ise. Aastatel 1899–1902 anti välja kolmeköiteline "Väike Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik", aastatel 1907–1909 selle teine trükk neljaköitelisena. Aastal 1911. alustati uue suure entsüklopeedia väljaandmist. See oli kavandatud 48-köitelisena, millest 1916. aastaks jõuti trükki anda 29. köide. Säilinud on ka 30. ja 31. köite korrektuurpoognad. "Энциклопедический Словарь Ф.А.Брокгауза и И.А.Ефрона" (vene). Библиотека «Вехи». "Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона" (vene).
Loivalised

Loivalised (Pinnipedia) on poolvee-eluliste mereimetajate alamselts (käsitletud ka alamseltsi Caniformia ülemsugukonnana). Loivalised on laialt levinud kogu maailmas. Loivaliste alamseltsi on arvatud järgmised sugukonnad: morsklased (Odobenidae) kõrvukhülglased (Otariidae) hülglased (Phocidae) Eestis elab kolm liiki loivalisi – randal, viigerhüljes ja hallhüljes –, kes kõik kuuluvad hülglaste sugukonda.
Sitakoti Mats

Sitakoti Mats (ka Sitta Kodt Matz, surnud 1621 Kullamaa kihelkonnas) oli Eestimaa talupoeg, kes maeti Kullamaa kiriku juurde. Tema hauale püstitati rõngasrist, mida peetakse Eesti vanimaks säilinud dateeringuga rõngasristiks. Mats oli rahvapärimuse järgi suurekasvuline talupoeg, kes korjas hobusepabulaid, millega väetas oma põldu. Ta sai rukkikasvatamisega jõukaks meheks ja ostis end kohaliku mõisniku käest pärisorjusest vabaks. Ta kinkis Kullamaa kirikule kroonlühtri. Matsi jõukust kinnitab asjaolu, et ta maeti kirikuaeda ja tema hauale pandi rõngasrist. Kalev Jaago oletab, et Sitakoti võis olla talu või küla nimi. Ilmar Jõesoo andmetel võis ta pärineda Sassi-Jaani talust. Teise versiooni järgi on ristil olev tekst rannarootsikeelne ja tähendab: "Siin on Jumalas Mats". Sel juhul on "Sitakoti" rahvaetümoloogiline arusaamatu sõna seletuskatse. Matsi mälestuseks korraldatakse Sitakoti Matsi turniiri. Kullamaa kirikuaias asuv rõngasrist on kinnismälestis, mis võeti kaitse alla Eesti Vabariigi kultuuriministri määrusega nr 36. 3. juulil 1997. Rist on Muinsuskaitseametis arvel 4. aprillist 1998. Kultuurimälestise tunnuseks on piirkonna ajastu tüüpilise hauatähise näide. Kinnismälestise registrinumber on 16265 (enne oli 476). Rõngasristi kõrgus maapinnast on 106 cm, ratta maksimaalne laius 82,5 cm. Rist on tehtud raidtehnikas paekivist. See asus varem kirikust vahetult idas, kuid tõsteti praegusesse asukohta seoses koori ümberehitusega. Rist on oma praeguses asukohas aastast 1868. Rõngasrist on ažuurne laienevate otstega ladina rist, mille ülaosa läbib rõngas. Rõngas jätab ristihaara otsad rõngast välja. Haarasid on algselt kaunistanud poolsfäärilised näsad. Rist on monteeritud betoonalusele. Risti jalamilt ja ka ratta osast puuduvad killud, külgmised näsad puuduvad, kuid ülemine on säilinud osaliselt. Esiküljel ülal keskel on daatum A° 1621, jalamil kiri "SITTA / KODT/ MATZ". "Artikkel Lääne Elus Kullamaa surnuaia kohta". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 29. juunil 2012. Muinsuskaitseameti register
Surnud kassi põrge

Surnud kassi põrge (inglise keeles dead cat bounce) on situatsioon majanduses, kus börsikrahhi ajal pärast aktsiaturgude langust toimub lühiajaline tõus (bounce), mida peetakse ekslikult turuhindade tõusuks, kuid mille järel jätkub langus. Aktsiaturgude käive on "surnud kassi põrke" ajal väike. Termini võttis 1985. aastal kasutusele Financial Timesi ajakirjanik Christopher Sherwell, kes iseloomustas aktsiaturu olukorda Malaisias. BÖRS: Euroopa surnud kassi põrge jäi üürikeseks Äripäev. 17 september 2008 BÖRSid Euroopas: heal lapsel mitu nime Äripäev. 17 september 2008 Nasdaqil surnud kassi põrge Äripäev 14. märts 2001
Maastikuluure

Maastikuluure on väeüksuse (allüksuse) ülema (asetäitja) või sõjalist tegevust ette valmistava grupi tutvumine maastiku iseärasuste ja sõjalise kasutamise võimalustega. Maastikuluure eelneb reeglina igale sõjalisele operatsioonile. Maastikuluuret viib sõltuvalt olukorrast ja protseduurijuhenditest läbi kas väeüksuse ülem või tema asetäitja vajaliku juhtivkoosseisu ja alluvate allüksuste ülematega (asetäitjatega). Kaasa võetakse julgestav allüksus. Maastikuluuresse ja ettevalmistustöödesse püütakse kaasata koosseisu kõigist üksustest-allüksustest, mis hiljem vastaval alal tegutsema hakkavad. Üksuse koosseisus võib olla aga ka spetsiaalne grupp vajalike (näiteks spetsiifiliste) ettevalmistustööde teostamiseks. Maastikuluurele eelneb tavaliselt kaardiluure, mille käigus omandatakse võimalikult palju eelinformatsiooni topograafilistelt kaartidelt, aerofotodelt ja kättesaadavatelt skeemidelt. Maastikuluure käigus üldjuhul: Tutvutakse looduslike iseärasuste ja orientiiridega ning võrreldakse neid topograafilistel kaartidel antuga Selgitatakse eeldatavad vaenlase tegevuseks sobivad alad ja suunad Selgitatakse oma väeüksuste või allüksuste tegevuseks sobivad kohad (tavaliselt kaitsepositsioonid, pealetungikoridorid, tulepositsioonid või paiknemisalad) Jaotatakse ja piiritletakse maa-alad oma üksuste vahel Selgitatakse takistuste olemasolu või tõkestamise vajadused maastikul Selgitatakse ja määratakse oma väeüksuste liikumisteed alale Tehakse vajalikud maastikuskeemid või märkmed Maastikuluuret viiakse võimalusel läbi korduvalt ja saadud andmeid võrreldakse, töödeldakse ning kasutatakse lahinguplaanide koostamisel. Maastikuluuret tuleb läbi viia sedavõrd varjatult, et vaenlasele ei paljastuks omade üksuste täpsemad kavatsused. Lahinguluure
Tsushima väin

Tsushima väinaks (jaapani keeles 対馬海峡東水道, korea keeles 쓰시마 해협) nimetatakse Tsushima ja Iki saarte vahele jäävat Korea väina kaguosa. Väina pikkus on umbes 100 km, vähim laius 47 km. Väina mööda voolab Tsushima hoovus − üks Kuroshio soojahoovuse harudest. Väinas oli 27.−28. (vkj 14.−15.) mail 1905 Tsushima merelahing, milles keiserliku Jaapani sõjalaevastik minimaalsete omapoolsete kaotustega suurema osa Tsaari-Venemaa sõjalaevastikust hävitas.
Söödav rannakarp

Söödav rannakarp (Mytilus edulis) on rannakarplaste sugukonda kuuluv karbiliik. Nagu nimigi vihjab, tarvitatakse neid rannakarpe söögiks. Söödavate rannakarpide levila hõlmab Põhja-Ameerika Atlandi ookeani põhjaranniku, Euroopa ja muid parasvöötmesse ja polaaraladele jäävaid alasid. Teda leidub ka Läänemeres. Rannakarp asustab enamasti eulitoraali ehk loodetevööndit, kinnitudes oma büssusega kividele ja muudele tugevatele substraatidele. Söödav rannakarp andmebaasis eElurikkus
Aleksandr Vojeikov (meteoroloog)

Aleksandr Ivanovitš Vojeikov (vene keeles Александр Иванович Воейков; 20. mai 1842 Moskva – 22. veebruar 1916 Petrograd) oli vene meteoroloog ja geograaf, põllumajandusliku meteoroloogia rajaja. Vojeikov leidis 20. sajandi alguses selgituse probleemile, miks on kõige soolasem merevesi Atlandi ookeanis. Suurem soolsus on seletatav sellega, et Atlandi ookeani ei piira mäed ja suurem osa ookeanist auruvast niiskusest kannavad läänetuuled eemale ja see langeb sademetena maha ookeani jõgikondadest väljaspool - Sahara ja Kaspia äravooluta aladel. Esmakordselt tehti Atlandi ookeani suurem soolsus kindlaks Johann Krusensterni poolt tema ümbermaailmareisi käigus. Ta oli luuletaja Aleksandr Fjodorovitš Vojeikovi vennapoeg. Vladimir Nevski. Vene lipu all ümber maailma. Tallinn, 1957. Lk 212.
Aleksandr Vojeikov

Aleksandr Vojeikov on olnud mitme tuntud isiku nimi: Aleksandr Fjodorovitš Vojeikov (1779–1839), vene luuletaja, kriitik, tõlkija ning ajakirjanik Aleksandr Ivanovitš Vojeikov (1842–1916), vene meteoroloog ja geograaf
Päikesekala

Päikesekala all võidakse mõelda: kuukala (Mola mola) päikeseahvenat Lepomis macrochirus
Tabloo

Tabloo (pr tableau < lad tabula – 'laud, tahvel') on kaugele nähtav vahetatavate teadete tahvel. Tablood on kasutusel näiteks spordivõistlustel, dispetšerteenistuses, lennu-, raudtee- ja bussijaamades ning mujal. Nüüdisaegsetes tabloodes tekitatakse pildipunktid enamasti valgusdioodidega. LED-ekraan
Larnaca rahvusvaheline lennujaam

Larnaca rahvusvaheline lennujaam (IATA: LCA, ICAO: LCLK) on Küprose peamine rahvusvaheline lennujaam ja suurem kahest Küprose Vabariigi kontrolli all olevast lennujaamast, teine on Paphose rahvusvaheline lennujaam saare edelarannikul. Larnaca lennujaam asub Larnaca kesklinnast kaheksa kilomeetrit edelas ja 40 kilomeetrit kagus Nikosiast. See asub Larnaca soolajärve ja Vahemere ranniku vahel. Lennujaamale pääseb A3 kaudu. Larnaca kesklinna pääseb hästi taksoga (fikseeritud hind) ja linnaliinibussidega 431, 440, 418, 419 ja 417. Need bussid väljuvad lennujaama väljumistasandilt. Saabumistasandil on väike bussijaam kaugliinibusside jaoks, mis teenindavad muuhulgas Agia Napa, Limassoli ja Nikosia linna. Pärast Nikosia lennujaama sulgemist Küprose konflikti tõttu avati 1974. aastal ajutiselt uus rahvusvaheline lennujaam vanal Briti sõjaväelennuväljal. 1975. aastal ehitati terminal. Uus terminal avati 2009. aasta novembris. Selle pindala on 98 000 m² ja selles on 16 väravat. Täiendav laiendamine oli kavandatud kuni 2013. aastani, kuid lükati reisijate arvu vähese kasvu tõttu edasi. Algselt pidi vana terminal lammutatama, kuid seejärel omandas selle Hiina ettevõte; kavas on rajada Hiina ettevõtete jaoks kaubanduskeskus. Lennufirmad, mis teenindavad regulaarlende Larnaca lennujaamast: Vaadake allika Wikidata päringut ja allikaid. "PASSENGER TRAFFIC LCA & PFO 2022". hermesairports.com (inglise). Hermes Airports Ltd. "Cargo – Hermes Airports" (inglise). Hermes Airports. zinonasbuses.com intercity-buses.com "Flight schedule". hermesairports.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. märts 2019. Vaadatud 4. aprillil 2023. Lennujaama haldaja koduleht
Kuuvarjutus

Kuuvarjutus on selline varjutus, kui Kuu satub Maa tekitatud varju. Kuuvarjutus toimub siis, kui Maa on Päikese ja Kuu vahel ning Maa vari langeb Kuule. H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 200 lk. Risto Mets (toimetaja) (27. september 2015). "Ööl vastu homset näeb Eestis täielikku kuuvarjutust". Postimees. Vaadatud 28. septembril 2015.  Kuuvarjutus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis  28. septembri 2015 kuuvarjutused – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Friedrich Schneeberg

Friedrich Schneeberg (ka Schneberg) oli Liivi ordu diplomaat, ordumeister Wolter von Plettenbergi sekretär ja kantsler aastatel 1525–1535. Schneeberg pärines tõenäoliselt Liivimaalt. Tema tegevuse põhiaeg langes aastatesse, mil kõrgmeister Albrecht von Hohenzollern oli Saksa ordu Preisimaal sekulariseerinud ja üritas oma Riia peapiiskopi koadjuutorist venda Liivimaal igati toetada. Just vahetult pärast Preisimaa sekulariseerimist, 1525. aasta mais, ongi Schneebergi ordumeistri sekretärina mainitud. 1526–1527 viibis Schneeberg Saksamaal, kus üritas kaitsta Liivi ordu positsioone Saksa ordu Saksa haru võimupüüdluste vastu. 1530. aastal oli ta Augsburgi riigipäeval ja tagas riigivürsti regaalide jõudmise Plettenbergini. Samal riigipäeval süüdistas Brandenburgi kuurvürst Joachim I Nestor teda Brandenburgi valitsejasoo (Hohenzollernite dünastia) solvamises. See oli seotud tema teravate märkustega Albrechti venna, koadjuutor Wilhelmi aadressil. Schneeberg ei võtnud süüdistust siiski omaks ja suutis enda ning ordu au kaitsta. 1535. aastal, pärast orduametitest lahkumist, tunnistas Schneeberg siiski, et oli Hohenzollernite kohta halvasti öelnud, kuid korranud vaid ühe Nürnbergi kodaniku sõnu. 1532–1533 oli ordukantsleriks aga Lorenz von Ochtern, tõenäoliselt seetõttu, et erinevalt katoliiklusele truuks jäänud Schneebergist suutis luterlike sümpaatiatega Ochtern hästi läbi saada ka Liivimaa protestantlike võtmetegelaste, nagu Johann Lohmülleri ja peapiiskopi koadjuutori Wilhelmiga. Siiski ei jäänud Schneeberg kantsleriametist jäädavalt ilma, peagi oli ta tagasi vanas ametis ning tegutses sellena kuni Plettenbergi surmani 1535. aasta veebruaris. Sama aasta märtsis märgiti teda maapäeval veel ordu sekretärina, kuid seejärel lahkus ta ilmselt peagi Liivimaalt. 1536. aasta augustis on teda märgitud Lübeckis elavana. Rohkem andmeid tema kohta pole.
Semjon Vengerov

Semjon Afanasjevitš Vengerov [veng'eerov] (17. aprill (5. aprill vkj) 1855 Lubnõ, Poltava kubermang, praegu Ukraina territooriumil – 14. september 1920 Petrograd) oli vene kirjanduskriitik, kirjandusajaloolane, bibliograaf ja toimetaja. Lapsena elas Minskis ja sai alghariduse kodus. 1868. aastal astus Peterburis gümnaasiumi, seejärel Peterburi Meditsiini ja Kirurgia Akadeemiasse (1872–1874). Pärast Peterburi ülikooli õigusteaduskonna lõpetamist 1879. aastal töötas kohtukaasistuja abina. 1880. aastal sooritas eksternina eksamid Tartu ülikooli ajaloo-filosoofiateaduskonnas. Alates 1890. aastast pühendus täielikult kirjandusajaloole ja bibliograafiale. Sergei Issakov, "S. Vengerov ja Tartu ülikool" – Keel ja Kirjandus 1981, nr 2, lk 93–99
Avant que l'ombre...

"Avant que l'ombre..." ('Enne, kui vari...') on Mylène Farmeri kuues stuudioalbum. See anti välja 4. aprillil 2005. World Albums Chart Acharts.us (välja otsitud 6.08.10)
Marginalism

Marginalism on majandusteooria mikroökonoomikas, mis uurib tarbimist, nõudlust, pakkumist. Peaaegu samasugust majandusteooriate ja teadlaste koolkonda, rõhuasetusega Ameerika majandusteadlastele, kutsutakse USA käsitluse järgi neoklassikaliseks majandusteaduseks. 1870. aastal kerkis majandusteaduses esile marginalistlik majandusmõtte koolkond, mis valitses läänemaailma majandusharidust kuni 1930. aastani ning mis on tänapäevani oluline mikroökonoomikas. Tuntumad majandusteadlased, kes kuuluvad marginalistide esimesse generatsiooni on William Stanley Jevons Inglismaal, Carl Menger Austrias ja Léon Walras Šveitsis. Jevons leidis teoses "Theory of Political Economy" (1871), et majandusteadus on samuti matemaatikaga seotud. Samas kasutas ta utilitarismi psühholoogilist baasi, et selgitada tarbimist heaolu maksimeerimise seisukohalt. Walras teoses "Elements of Pure Economics" (1871) tuletas nõudluskõvera. Menger "Grundsatze der Volkswirtschaftslehre" (1871) ei olnud nii matemaatiline kui teised. Tema selgitas inimese majandustegevuse aktiivsuse põhjusena vajaduste rahuldamist. Teise generatsiooni marginalistid on Inglismaalt Philip Henry Wicksteed, William Smart ja Alfred Marshall, Austriast Eugen von Böhm-Bawerk ja Friedrich von Wieser, Šveitsist Vilfredo Pareto ja USAst Herbert Joseph Davenport ja Frank A. Fetter. Marginaalanalüüsi kasutamine lähtutakse majanduslike protsesside kirjeldamisel kogutulu, kogukulu ja kasumlikkuse näitajate muutumise uurimisest. Uuritakse lisanduvat tulu, kulu ja kasumlikkust. Majandusteoorias on kasutusel mõisted: piirtulu, piirkulu ja piirkasulikkus. Marginaalanalüüsi kasutamine viis ka ressursside paigutuse uurimiseni. Esimeseks rakenduseks oli nõudlusteooria, kus arendati välja piirkasulikkuse kontseptsioon.
Nõudluskõver

Nõudluskõver on majandusteaduses graafik, mis näitab mingi kauba hinna ja tarbijapoolse nõudluse suhet. Reeglina on kauba hind ja tarbitav kogus pöördvõrdelises seoses ehk kõrgema hinna juures tarbitakse vähem kui madalama hinna juures.
Toomas Aru

Toomas Aru (pseudonüüm Toomas F. Aru) on Eesti luuletaja ja kultuurikorraldaja. Töötanud Pärnu Avatud Noortekeskuse Che juhina, mille eest pälvis 2005. aastal Pärnu linna aasta noorsootöötaja preemia. Luunja Kultuuri- ja Vabaajakeskuse direktor[viide?] Rae Kultuurikeskuse juhataja[viide?] Batman ja Robin 2012 "Eesti Tule Jumal Appi kirjandus", Jumalikud ilmutused Toomas F. Aru 2009: "Tahaks keppi jääääre saatel ehk Georges Charles de Heeckeren d'Anthès pihtimus", Jumalikud Ilmutused Toomas F. Aru Täielik teoste kogu I-II 2016 Toomas F. Aru "Kuidas seletada Varro Vooglaiule surnud jumalat" Aasta noorsootöötaja on Toomas Aru, Pärnu Postimees, 6. detsember 2005
Lubjanka väljak

Lubjanka väljak (Лубянская площадь) on väljak Moskvas Punase väljaku lähistel. Aastatel 1926–1990 kandis väljak Nõukogude poliitilise politsei asutaja Feliks Dzeržinski auks Dzeržinski väljaku nime. Lubjanka väljakut on esmamainitud leetopissides 1480. aastal, kui Ivan III pärast 1478. aastal Novgorodi vabariigi liitmist Moskva suurvürstiriigiga asustas sundkorras osa novgorodlasi Moskvasse. Väljak on saanud nime Novgorodi Lubjanitsõ linnaosa auks. Novgorodlased ehitasid sinna ka Sofia katedraali, mis pidi meenutama Novgorodi Sofia katedraali. Nimi Lubjanka on saanud Nõukogude Liidu repressiivorgani Siseasjade Rahvakomissariaadi (SARK) ehk vene keeles NKVD sünonüümiks, kuna Suur- ja Väike-Lubjanka tänava piirkonnas asusid ja asuvad Nõukogude ja Venemaa julgeolekuasutuste peakorter. 1990. aastal avati väljakul Solovetsi kivi, kui mälestusmärk Nõukogude Liidu poliitiliste repressioonide ohvritele. Lubjanka väljaku all asub Lubjanka metroopeatus (1990. aastani kandis ka see Dzeržinski nime). Väljakust kvartali kaugusel on teine metroopeatus Kuznetski Most.
Põhja-Kivu provints

Põhja-Kivu provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Põhja-Kivu asub riigi idaosas ning piirneb Uganda ja Rwandaga. Provintsi halduskeskus on Goma, lisaks kuulub provintsi veel kaks linna – Butembo ja Beni, ning kuus territooriumi – Beni, Lubero, Masisi, Nyiragongo, Rutshuru ja Walikali. Põhja-Kivu provintsis asub UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Virunga rahvuspark, kus elavad ohustatud mägigorillad. Piirkonnas leidub kulda ning väärtuslikku nioobiumi- ja tantaalimaaki. Põhja-Kivu on kannatanud aastaid kestnud kodusõja käigus toimunud tapatalgute, laastamise ja lapssõdurite värbamise all. Aastal 2008 käis piirkonnas äge võitlus valitsusvägede ja Laurent Nkunda juhitavate tutsi mässuliste vahel. Mitusada tuhat inimest põgenes verevalamise tõttu oma kodudest. Provintsi keskuses Gomas asub kohalike ÜRO rahuvalvejõudude peakorter. Kongo DV 17 000 inimesest koosnevad rahujõud olid konflikti haripunktil ÜRO suurim rahuvalveüksus. Koduleht
Empiirilisus

Empiirilisus ehk kogemuslikkus on kogemusel põhinevus. Teoreetilisus Empirism Empiiriline teadmine Empiiriline teadus empiiriline tõde Empiiriline valem Empiiriline valem (teadusteooria) Empiiriline jaotus Empiiriline mõiste Empiiriline õigustus
Super Junior

Super Junior on Lõuna-Korea poistebänd, mille moodustas 2005. aastal S.M. Entertainment. Grupis on aegade jooksul olnud 13 liiget, mis teeb Super Juniorist ühe maailma suurima poistebändi. Nad tegid oma debüüdi 6. novembril 2005 nimega "Super Junior 05'", algkoosseisus oli 12 liiget: Leeteuk, Heechul, Yesung, Kangin, Shindong, Sungmin, Hangeng, Eunhyuk, Siwon, Donghae, Ryeowook ja Kibum. Bändi debüütlaul oli "TWINS". Super Juniori liikmed pidid algse plaani järgi iga aasta tagant vahetuma, ent tänu nende kiiresti saavutatud populaarsusele võeti nime tagant "05'" ära ja Super Junior jätkas samade liikmetega. Aastal 2006 liitus grupiga Kyuhyun. Alates 2009. aastast on Kibum mitteaktiivne, aastal 2011 lahkus grupist ametlikult Hangeng. Ülemaailmne tuntus saabus aastal 2009 lauluga "Sorry Sorry", mida peetakse ka üheks niinimetatud K-pop'i hümniks. "Sorry Sorry" oli ka statistiliselt nende kõige edukam album, mida müüdi näiteks juba esimesel päeval 30 000 eksemplari. Fänniklubi nimi on E.L.F (Everlasting Friends) ja fänniklubi värv on pärlsinine. Aastate jooksul on Super Junior jagunenud erinevateks alagruppideks (Super Junior-M, Super Junior-T, Super Junior K.R.Y, Eunhyuk & Donghae), mis samaaegselt keskenduvad eri muusikastiilidele ja publikule. Praegu aktiivsed liikmed Heechul Shindong Eunhyuk Donghae Siwon Leeteuk Yesung Passiivsed liikmed Ryeowook Kyuhyun Kangin Sungmin Alagruppide liikmed Zhou Mi Henry Varasemad liikmed Hangeng Kibum Stuudioalbumid "Twins" (2005) "Don't Don" (2007) "Sorry, Sorry" (2009) "Bonamana" (2010) "Mr. Simple" (2011) "Sexy, Free & Single" (2012) "Play" (2017) Singlid "Show Me Your Love" (2005) "U" (2006) Stuudioalbumid "Hero" (2013) Singlid "Bonamana" (2011) "Mr.Simple" (2011) "Opera" (2012) "Sexy, Free & Single" (2012) "Blue World" (2013) Koduleht Facebooki fännileht
Terpeenid

Terpeenid on looduslike süsivesinike klass üldvalemiga (C5H8)n, mille molekulis sisaldub 2 või enam isopreeni molekulist tulenevat lüli: n=2, 3, 4 ... Vahel nimetatakse neid ühendeid ka isopreenideks. Terpeene eristab muudest looduslikest ühenditest isopreeniühiku olemasolu. Isopreenile vastavad lülid on tihti seotud nn pea-saba suunas ja võivad olla molekulis otsmised või keskel, enamasti järgmised: СН3–С(СН3)=СН–СH2– või СН2=С(СН3)-СН2–СH2– või [–CH2–С(СН3)=СН–СH2]n– , kus n=1, 2, 3 jne. Terpeenide keemilisel modifitseerimisel (näiteks oksüdatsioon, süsinikskeleti ümberrühmitamine jm) moodustuvaid saadusi nimetatakse terpenoidideks. Isopreenile vastavate lülide ehk elementaarlülide arvust tulenevalt võib terpeene (analoogselt ka terpenoide) klassifitseerida järgmiselt: monoterpeenid, 2 isopreenilüli – C10 (limoneen, mürtseen, pineenid); seskviterpeenid, 3 isopreenilüli – C15; diterpeenid, 4 isopreenilüli – C20; sesterterpeenid, 5 isopreenilüli – C25; triterpeenid, 6 isopreenilüli – C30 (skvaleen); tetraterpeenid, 8 isopreenilüli – C40 (karoteenid, lükopeen); polüterpeenid, molekulis on suurem arv isopreenilülisid – Cn (kautšuk). Tsüklilisi terpeene klassifitseeritakse ka vastavalt molekulis sisalduvate tsüklite arvule. Näiteks pineeni biosüntees geranüülpürofosfaadist: Termin "terpeenid" loodi küll ainult süsivesinike kirjeldamiseks, kuid selle termini kasutus on laienenud ka vastavatele funktsionaalrühmi sisaldavatele ühenditele. Isopreeni kui sellist looduses ei esine. Isoprenoidide biosüntees algab äädikhappe molekulidest, millest mitme etapi jooksul moodustub bioloogiline isopreeniühik – isopentenüüldifosfaat. Terpenoidid Lõhnaained
Põrunui

Põrunui ehk plõksunui ehk peksunui on algeline tööriist kalapüüdmiseks, mida kasutati kalade uimastamiseks jää all põrutamispüügi puhul. Kõvast puidust valmistatud põrunuiaga löödi vees oleva kala pea kohal noorele läbipaistvale jääle. Uimane kala võeti samasse löödud augu kaudu jää alt välja. Põrunuiaga püüti peamiselt haugi. Talupoja argielu. Kalastus Eesti Rahva Muuseum (vaadatud 15. septembril 2014) Foto