laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Parmesan

Parma juust ehk parmesan (itaalia keeles ametlikult Parmigiano-Reggiano) on kõva teraline juust, mis pärineb Põhja-Itaaliast. Parmesan on saanud nime oma päritoluala järgi, mille hulka kuuluvad Itaalia provintsid Parma, Reggio Emilia, Bologna (ainult Reno jõest läänes), Modena, (kõik Emilia-Romagnas) ja Mantova (Lombardias, kuid ainult Po jõest lõunas). Itaalia seaduste kohaselt võib "Parmigiano-Reggiano" nime kanda vaid nendes piirkondades valmistatud juust. Euroopa Liidu seaduste järgi on "Parmigiano-Reggiano" ja "Parmesan" kaitstud päritolunimetused. Parmigiano on itaaliakeelne omadussõna, mis tähendab "Parmast pärit", ning Reggiano tähendab sama Reggio Emilia kohta. USAs nimetatakse parmesaniks ka järeletehtud juuste. Lactobacillus Lactobacillus helveticus Lactobacillus bulgaricus
Jānis Zutis

Jānis Zutis (16. august 1893 Serene vald – 28. juuni 1962 Jūrmala) oli läti ajaloolane. Ta võttis osa revolutsioonilisest liikumisest ja Esimesest maailmasõjast. Ta lõpetas 1924 Moskva ülikooli ja kaitses 1946 ajaloodoktori väitekirja. Ta töötas õppejõuna Voronežis, Moskvas ja Almatõs ning 1940–1949 NSVL TA Ajaloo Instituudis. Aastast 1945 oli ta Läti Riikliku Ülikooli keskaja ajaloo, hiljem üldajaloo kateedri juhataja (1947. aastast) professor. Aastast 1946 oli ta ka Läti NSV TA Ajaloo Instituudi vana- ja keskaja ajaloo sektori juhataja. Ta on uurinud Läti 18. sajandi ning 19. sajandi esimese poole agraarajalugu, Baltimaade küsimust ja Baltimaade (baltisaksa) historiograafiat. Ta oli Moskvas välja antud "Maailma ajaloo" 5. köite ning "Läti NSV ajaloo" esimese köite ja paljude ajalooõpikute vastutav toimetaja. 1953 Läti NSV teeneline teadlane 1951 Läti NSV Teaduste Akadeemia akadeemik 1953 NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliige Lenini orden kaks Tööpunalipu ordenit Artikkel "Läti NSV väikeses entsüklopeedias" (läti keeles)
Crottendorf

Crottendorf on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis, Crottendorfi valla keskus.
Gangdongi ringkond

Gangdongi ringkond (Gangdongi-gu, hangulis 강동구, hanjas 江東區) on Souli haldusüksus. Jaguneb 21 linnaosaks (dong). Ringkonna koduleht
Zvarthnotsh

Zvarthnotsh (eesti keeles on kasutatud ka nimekuju Zvartnots; armeenia keeles Զվարթնոց 'valvavad väed') on 7. sajandist pärinev arheoloogiamälestis, mis hõlmab umbes 18,8 hektarit ja millel asuvad Zvarthnotshi katedraali, katoolikose palee ja muude ehitiste varemed. Zvartnotsh asub Armeenias Armaviri maakonnas Vagharšapati lähedal. Kirik ehitati 641–661 katoolikos Nersese ajal kohale, kus kuningas Trdat III oli kohtunud 15-aastasest vangipõlvest vabastatud Gregor Valgustajaga, esimese kristluse jutlustajaga Armeenias. Kiriku hävitas 930 tugev maavärin. Varemed kaevati välja 1901–1907. Zvarthnotsh kuulub 2000. aastast koos Vagharšapati kirikutega (Etšhmiadzini katedraal jt) UNESCO maailmapärandi nimistusse. Enamik uurijaid nõustub katedraali rekonstruktsiooniga, mille 1905. aastal pakkus välja kaevamistel töötanud Toros Toramanian ja mille järgi oli ehitisel kolm korrust. Kiriku keskosa oli neliksiiru või ümardatud otstega Kreeka risti kujuline (tetrakonh) tsentraalehitis ning seda ümbritses ringselt külglööv, mida keskosast kolmest küljest eraldas arkaad, üks ristiharu oli apsiidiks, kus asus altar. Väljast oli kirik 32-külgse hulknurga kujuline, mis kaugelt vaadates näis ringjana. Kirikut kaunistasid joonia voluutidega korvkapiteelid, kotkakapiteelid ja viinamarjaväätidega friisid Süüria ja Põhja-Mesopotaamia Bütsantsi arhitektuuri vormides. Hoone interjöör oli kaunistatud mosaiikidega. Toros Toramaniani rekonstruktsiooni põhiplaan Toros Toramaniani rekonstruktsioonijoonis Fotomontaaž varemeist ja hoone oletatavast välimusest Üks hoone sissekäikudest Siseruumi rekonstruktsioon Mosaiigi jäänused ehituskivil Koha järgi on nime saanud lähedal asuv Zvarthnotshi rahvusvaheline lennujaam. https://whc.unesco.org/en/list/1011/ Zvartnots. - Armenian Heritage L. Vardanyan. Zvartnots Cathedral, an open-air museum. - itinari.com (reisiblogi) A. Pihl. Why You Should Visit Zvartnots Cathedral (& How to Get There). - absolutearmenia.com (blogi) Cathedral and Churches of Echmiatsin and the Archaeological Site of Zvartnots. - World heritage List. - unesco.org
Bernard Zweers

Bernard Zweers (Bernardus Josephus Wilhelmus Zweers; (18. mai 1854 Amsterdam – 9. detsember 1924) oli hollandi helilooja, dirigent ja muusikaõppejõud.
529

529. aasta ◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 490. aastad | 500. aastad | 510. aastad | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | 550. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 525 | 526 | 527 | 528 | 529 | 530 | 531 | 532 | 533 | ► | ►► Nursia Benedictus rajas Monte Cassino kloostri. Ida-Rooma keiser Justinianus I lasi sulgeda Platoni Akadeemia. ... ...
George Zweig

George Zweig (sündinud 30. mail 1937 Moskvas) on juudi päritolu USA füüsik ja neurobioloog. Ta õppis Richard Feynmani juures elementaarosakeste füüsikat. Ta lõpetas 1959 Michigani Ülikooli. Aastal 1964 pakkus ta California Tehnoloogiainstituudi füüsika kraadiõppurina Murray Gell-Mannist sõltumatult välja kvarkide olemasolu. Zweig nimetas neid mängukaartide järgi ässadeks, sest tema arvates pidi neid olema neli. Nagu Gell-Mann, sai ta aru, et prootonite ja neutronite taoliste osakeste omadusi seletaks nende käsitamine teatud osakeste triplettidena, kuid erinevalt Gell-Mannist kaldus ta neid pidama reaalseteks osakesteks. Nagu märkis astrofüüsik John Gribbin, sai Gell-Mann teenitult 1969 Nobeli füüsikaauhinna oma üldise panuse eest elementaarosakeste ja nendevaheliste vastastikmõjude klassifikatsioonisse. Sel ajal ei olnud kvarkide teooria täielikult tunnustatud ja seda auhinna määramisel ei mainitud. Kui hiljem kvarkide teooriast sai elementaarosakeste füüsika standardteooria, leidis Nobeli komitee nähtavasti, et nad ei saa tunnustada Zweigi, kes esimesena tõi teooria järeldused üksikasjalikult välja ning pidas võimalikuks kvarkide reaalset eksistentsi, ilma Gell-Manni uuesti autasustamata. Igatahes ei ole Zweig saanud Nobeli auhinda, kuigi ta on andnud tänapäeva füüsikasse olulise panuse. Zweig hakkas hiljem uurima heli transduktsiooni närviimpulssideks inimkõrva teos.
Tõrva Vanamõisa järv

Vanamõisa järv (ka Tõrva Vanamõisa järv) asub Lõuna-Eestis Tõrva linna põhjapiiril Tõrva-Pikasilla maantee ääres. Järve pindala on umbes 2 ha ning sügavus küündib 10,5 meetrini. Järve kaldajoone pikkus on ligikaudu 633 meetrit. Järv on ühtlase ovaalse kujuga. Järve ääres asub Eesti kõrgeim hüppetorn (kõrgus umbes 11 m), võrkpalliplatsid ja tehislik supelrand. Järv on allikaterikas. Sisse voolab 10–15 allikat, mõned neist roosteveelised. Väljavooluks on kraav Õhne jõkke. Järve vesi on kollakasroheline või heleroheline, keskmise kuni suure läbipaistvusega (2,4–5,3 m) ja tõenäoliselt vähe kihistunud. Kirdekallas on nüüdseks liivane ning peaaegu täielikult kaetud puitpurretega, mujal on kaldad madalamad, kaetud soise maaribaga, veidi eemal peamiselt männimetsaga. Leidub õõtsikulisi kaldalõike. Kaladest on esindatud angerjas, ahven, särg, haug, linask, latikas ja turb. Vähesel hulgal leidub järves fütoplanktonit, suuremal hulgal zooplanktonit. Loomadest vähesel hulgal esindatud jõevähid ja järvekarbid. Järve kõrkjatest ümbritsetud kallastes pesitsevad erinevad veelinnud. Samuti võib järves harva näha kopraid, kes on ilmselt pärit lähedal voolavast Õhne jõest. Kuigi järv on ilmselt mandrijäätekkeline, liigub selle kohta ringi rahvalegend, mille järgi asunud järv muiste paremal pool praegust Tõrvas asuvat Tartu maanteed keset viljarikkaid põlde. Järv olnud selge vee ja kõrgete kallastega. Rahvas pidanud järve pühaks ja hoidnud puhtana. Siis aga tulnud uued asukad, kes ei hoolinud järve ilust: prahti vette loopides pahandanud nad vetevaime. Ühel õhtul tõusnud järvest suur must härg ja sammunud õhtukaarde. Vesi voolanud pahinal järele. Kui härg oli järve praegusesse asukohta jõudnud, vajunud ta soosse. Tema kohale jäänud lainetama järv – sogane, sünge ja inimestele kardetav. Tõrva Vanamõisa järve tekkimine Aare Mäemets. Eesti NSV järved ja nende kaitse, (Tallinn 1977) Vanamõisa järv keskkonnaportaalis
Best B4

Best B4 oli Eesti diskoansambel, mille tuntuim hitt oli "Ma armastan luuserit", mille algupärane esitaja oli Soome tüdrukutebänd Nylon Beat. Ansambel tegutses aastail 1996–1997. Ansambli moodustasid 1996. aastal 2 Quick Starti liikmed Alar Kotkas, Pearu Paulus ja Ilmar Laisaar. Ansambli algkoosseisu kuulusid lauljad Kati-Ly Lindal ja Mona ning tantsijad Agnessa (kodanikunimega Kairi Keskküla) ja Raivo Ilmsalu. Hiljem on ansamblis kaasa teinud Ithaka Maria. Ansamblil ilmus tegutsemisaja jooksul kaks plaati: "Best B4 Best" (1996) "Must ja valge" (1997) Mis sai Best B4st, kui «parim enne» lõppes?, Elu24.ee, 23. märts 2011
Zweisimmen

Zweisimmen on asula Šveitsis Berni kantonis Obersimmentali ringkonnas Zweisimmeni vallas. Asula rajati umbes 850. Aastal 1862 põles pool Zweisimmenit maha. Aastal 1900 saadi elekter sisse.
Brõnsa

Brõnsa on lambapiimast valmistatud juust. Brõnsat tehakse Balkani maades, Austria idaosas, Ungaris, Moldovas, Poolas, Rumeenias, Venemaal, Slovakkias ja Ukrainas. Brõnsa on algselt pärit Rumeeniast.
Röntgen

Röntgen (tähis R) on gammakiirguse ja röntgenikiirguse ioondoosi mittesüsteemne mõõtühik. Üks röntgen on doos, mis vabastab 2,58×10−4 kulonit positiivseid ja negatiivseid laenguid ühe kilogrammi õhu kohta. Mõõtühik on nimetatud füüsik Wilhelm Röntgeni järgi. ENE 8. köide, 1995
Tervitus

Tervitus on komme või rituaal, millega inimesed kohtumisel annavad märku austavast või sõbralikust suhtumisest teineteisesse või ka oma suhete iseloomu säilimisest või muutumisest. Kõige tavalisem sõnalise tervitamise viis eesti keele kõnelejate seas on sõna "Tere!" ütlemine. Väga levinud on ajakohased tervitused "Tere hommikust!", "Tere päevast" ja "Tere õhtust!" ning nende argikeelsed variandid "Tere hommikut!" ja "Tere õhtut!". Muid tervitusväljendeid: "Tervist!", "Tervitus!", "Terekest!", "(H)allo!", "Tšau!", "(T)sau!", "Hei!". Vanasti oli kombeks vastata tervitusele "Tere!" – "Tere jumalime!" Tänapäeval on tervituse "Tere!" tavaline formaalne vastus samuti "Tere!". Tervitusega kaasneb enamasti silmside. Sõnatut tervitust märgib tavaliselt kerge pea- ja/või käeliigutus. Tervitusega võivad kaasneda ka mitmesugused füüsilised kontaktid, näiteks kätlemine, embamine, patsutamine, suudlemine. hosianna natsitervitus rooma tervitus ülestõusmispüha tervitus
Bittsa park

Bittsa park (vene Битцевский парк) on üks Moskva suurimaid parke. See asub linna edelapiiril ja hõlmab umbes 2200 hektarit. Park on nime saanud Bittsa jõe järgi. Pargis kasvab üle 500 taimeliigi, seal on märgatud 33 liigist imetajaid ja 78 liiki linde. Pargis asub paleontoloogiamuuseum. Pargi metsas tappis sarimõrvar Aleksandr Pitšuškin oma 64 ohvrist 14. Need leiti pargist aastatel 2002–2006.
Düün

"Düün" on Frank Herberti 1965. aastal ilmunud ulmeromaan, mis käsitleb kõrbeplaneedi loodust, majandust, poliitikat, religiooni ja suhtlust teiste planeetidega. Eesti keeles on ilmunud "Düün" (tõlkinud Urmas Alas), "Düüni messias" (tõlkinud Viivi Verrev), "Düüni lapsed", "Düüni jumal ja keiser", "Düüni ketserid" ja "Düün – kapiitlisaal" (tõlkinud Juhan Habicht). Kõik need on kirjastanud kirjastus Varrak. Pärast Frank Herberti surma jätkasid sarja kirjutamist Brian Herbert ja Kevin J. Anderson. "Düüni" sarja koduleht
Kielce

Kielce on linn Poola lõunaosas, Święty Krzyżi vojevoodkonna ja Kielce maakonna keskus. Linnaõigused on alates 1295. aastast. Linnas tegutseb jalgpalliklubi Kielce Korona.  Kielce – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus Linnavalitsuse koduleht
Jacques Brel

Jacques Romain Georges Brel (8. aprill 1929 Brüssel – 9. oktoober 1978 Pariisi eeslinn Bobigny) oli Belgia šansoonilaulja, helilooja, filmirežissöör ja näitleja. Ta on põhiliselt kuulus oma lauluhääle, poeetiliste laulutekstide ja temperamentse esitusviisi poolest. Brel sündis Brüsselis Schaerbeekis prantsuse keelt kõneleva flaami päritolu pere teise lapsena. Pärast kooli lõpetamist asus ta tööle isa kartongivabrikus. 1950. aastal abiellus Brel Thérèse Michielseniga, kellega tal oli kolm tütart: Chantal, France ja Isabelle. 1952 hakkas ta laule kirjutama ja hiljem ka esitama. 1953 läks Brel Pariisi, kuhu jäi kauaks ajaks. Breli tõsine olek ja lihtsad, idealistlikud laulud ei toonud talle algul kuulsust. Publiku poolehoid saabus alles 1960. aastate alguses tänu laulule "Ne me quitte pas" ja esinemisele kontserdisaalis Olympia, kus oli alanud ka Édith Piafi tähetee. Brel muutus oma lauludes irooniliseks ja ühiskonnakriitiliseks, laulutekstid muutusid üha poeetilisemateks ja keerulisemateks. 1968. aastal tõlkis Brel prantsuse keelde muusikali "Mees La Manchast" ja esines selles Don Quijote osas. 1973. aastal diagnoositi Brelil kopsuvähk. Viimased eluaastad veetis ta reisides (selleks ostis ta endale laeva, 19 meetri pikkuse ja 42 t veeväljasurvega purjejahi Askoy II ja õppis lenduriks). Ta kolis Markiisaartele, mis asuvad tänapäeva Prantsuse Polüneesias, aga troopikakliima ei mõjunud tema tervisele hästi. Samuti soodustas tema haigust suitsetamine. Brel suri 1978. aastal Pariisi äärelinnas Bobignys. Ta on maetud Hiva Oa saarele maalikunstnik Paul Gauguini kõrvale. Tema loominguga plaate on ostetud maailmas 25 miljonit eksemplari ja ta on edukuselt Belgia läbi aegade kolmas esineja. Teda edestavad Salvatore Adamo 90–100 miljoni ja Frédéric François 40 miljoni ostetud eksemplariga. 1954 Grand Jacques 1957 Quand On n'a Que l'Amour 1958 Au Printemps 1959 La Valse à Mille Temps 1961 Marieke 1962 Les Bourgeois 1964 Les Bonbons 1966 Ces Gens-Là 1967 Jacques Brel '67 1968 J'arrive 1968 L'Homme de la Mancha 1972 Ne Me Quitte Pas 1977 Les Marquises 1962 Enregistrement Public à l'Olympia 1961 1964 Enregistrement Public à l'Olympia 1964 1971 Franz 1973 Le Far West 1956 La Grande Peur de Monsieur Clément (režissöör Paul Diebens) 1967 Les Risques du Métier (režissöör André Cayatte) 1969 Mon Oncle Benjamin (režissöör Edouard Molinaro) 1969 La Bande à Bonnot (režissöör Philippe Fourastié) 1971 Les Assassins de l'Ordre (režissöör Marcel Carné) 1971 Mont-Dragon (režissöör Jean Valère) 1972 L'Aventure, c'est l'Aventure (režissöör Claude Lelouch) 1972 Le Bar de la Fourche (režissöör Alain Levent) 1973 L'Emmerdeur (režissöör Edouard Molinaro) Koduleht Brelitude
Etikett (käitumine)

Etikett (prantsuse keeles étiquette) on konventsionaalse sotsiaalse käitumise koodeks. Etikett muutub ajas ning erineb kultuuriti, klassiti ja grupiti. Tervitus Sotsiaalne norm Viisakus Lauakombed Netikett
Kozáni

Kozáni on linn Kreekas, Lääne-Makedoonia piirkonna ning Kozáni piirkonnaüksuse ja Kozáni valla keskus.
Königshain-Wiederau

Königshain-Wiederau on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi. Königshain, Wiederau, Topfseifersdorf ja Stein im Chemnitztal. Valla koduleht (saksa keeles)
Kriebstein

Kriebstein on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi. Ehrenberg, Erlebach, Grünlichtenberg, Höfchen, Höckendorf, Kriebethal ja Reichenbach. Valla koduleht (saksa keeles)
Lichtenau (Saksimaa)

Lichtenau on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi. Valla koduleht (saksa keeles)
Untersturmführer

Untersturmführer oli sõjaväeline auaste Kolmanda Riigi SS-is, SA-s ja SD-s alates 1934. aastast, enne seda oli auastme nimetus Sturmführer ehk SS-Sturmführer, mis vastas teiste riikide relvajõududes nooremleitnandi auastmele, Wehrmachtis Leutnant'ile. Untersturmführer'ist ühe auastme võrra kõrgemal oli Obersturmführer ja astme võrra madalamal Sturmscharführer.
Kaia Iva

Kaia Iva (28. aprill 1964 Türi – 2. november 2023) oli Eesti pedagoog, majandustegelane ja poliitik. Aastatel 2002–2005 oli ta Türi linnapea ja 2016–2019 Eesti sotsiaalkaitseminister. Ta oli ka XI ja XII Riigikogu liige. Kaia Iva lõpetas Nõo Keskkooli 1981. ning Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika ja füüsika õpetaja erialal 1986. aastal. Kaia Iva töötas pikka aega õpetaja ja õppealajuhatajana Türi 2. Keskkoolis, Nordika Kindlustuse Järvamaa esinduse juhatajana, Järva Teataja Kirjastuse reklaamiosakonna juhatajana, aastatel 2002–2005 Türi linnapeana, seejärel Mäo Klaasi müügiosakonna juhatajana ning aastatel 2015–2016 Türi Lasteaia juhataja kohusetäitjana. Aastatel 2019–2021 oli ta Türi vallavalitsuse hariduse, kultuuri ja sotsiaalosakonna juhataja. Õppeaastal 2021/2022 oli ta Käru Põhikooli ja 2023. aasta jaanuarist juunini Türi Ühisgümnaasiumi matemaatikaõpetaja. Kaia Iva oli 1999–2019 erakonna Isamaa (esmalt Isamaaliidu) liige, sh 2015–2017 aseesimees. Oli aastail 2002–2005 Türi linnapea ja 2005–2007 Türi vallavolikogu liige. Aastatel 2007–2011 oli ta XI Riigikogu liige ja 2011–2015 XII Riigikogu liige. 2015. aasta Riigikogu valimistel tegi ta isikliku häälterekordi, kogudes 1684 häält, kuid ei pääsenud Riigikokku. Alates 23. novembrist 2016 kuni 29. aprillini 2019 oli ta sotsiaalkaitseminister Jüri Ratase esimeses valitsuses. 3. jaanuaril 2020 teatas ta enda lahkumisest erakonnast Isamaa protestiks valitsuse kavandatava pensionireformi vastu, põhjendades oma otsust järgmiselt: "Ma olin viimases valitsuses sotsiaalkaitse minister ja seetõttu kursis ja kokkupuutes pensioniteemadega. Mulle ei ole vastuvõetav, et erakond juhib praegu teise samba sellist nõrgestamist selle vabatahtlikuks tegemise kaudu." Äriregistri andmetel lahkus Iva erakonnast 31. detsembril 2019. 2007 – Türi valla kuldne aumärk 2017 – aasta Iren (Isamaa ja Res Publica Liidu (IRL) naiskogu antav aunimetus) 2019 – Tallinna Ülikooli sajandi vilistlane olulise panuse eest Eesti ühiskonna, hariduse ja kultuuri arengusse 2020 – Järvamaa vapimärk 2023 – Türi valla aukodanik Reet Weidebaum. (27.11.2016). ""Aktuaalne kaamera" saatis Kaia Ivat viimasel tööpäeval Türi lasteaias". err.ee. Vaadatud 30.7.2017. Katrin Soomets. (30.9.2015). "Türi Lasteaed saab direktori kohusetäitja". tyri.ee. Vaadatud 30.7.2017. Endine minister Kaia Iva esmakordselt vähidiagnoosist: asjade lõplikkus on selgemaks saanud. Delfi, 15.09.2020. Kõvalt kohalt töötuks. Ei midagi katastroofilist, Postimees 21.02.2016. "Kaia Iva lahkus protestiks pensionireformi vastu erakonnast Isamaa". ERR. 3. jaanuar 2020. Aasta Ireniks valiti Kaia Iva Hiiu Leht, 28.11.2017. Türi valla aukodanik on Kaia Iva Pressiteade, Tre Raadio, 26.09.2023. Kaia Iva tutvustus sotsiaalministeeriumi kodulehel
Radioaktiivse lagunemise seadus

Radioaktiivse lagunemise seadus esitatakse tuumafüüsikas üldiselt valemi kujul, mis kirjendab radioaktiivses aineproovis hetkel t {\displaystyle t} veel lagunemata aatomituumade arvu N {\displaystyle N} eksponentsiaalse vähenemise seaduspärasust: N ( t ) = N 0 ⋅ e − λ t {\displaystyle N(t)=N_{0}\cdot \mathrm {e} ^{-\lambda t}} , kus N 0 {\displaystyle N_{0}} on aatomituumade arv alghetkel ( t = 0 {\displaystyle t=0} ) ja λ {\displaystyle \lambda } on igale nukliidile ainuomane radioaktiivse lagunemise konstant (selle väärtus leitakse eksperimendist); e {\displaystyle \mathrm {e} } on naturaallogaritmide alus. Lagunemiskonstant väljendab radioaktiivse lagunemise ajalist tõenäosust, ühik 1/s. Lagunemiskonstandi λ {\displaystyle \lambda } pöördväärtus τ = 1 / λ {\displaystyle \tau =1/\lambda } on aatomituuma keskmine eluiga; see on ajavahemik, mille vältel radioaktiivsete aatomite arv väheneb väärtuseni 1/e ≈ 0,368 esialgsest. Seega N ( t ) = N 0 e − t / τ {\displaystyle N(t)=N_{0}\mathrm {e} ^{-t/\tau }} . Praktikas on sageli mugavam esitada see seadus kujul N ( t ) = N 0 ⋅ 2 − t / T 1 / 2 {\displaystyle N(t)=N_{0}\cdot 2^{-t/T_{1/2}}} , kus suurust T 1 / 2 = τ ln ⁡ ( 2 ) {\displaystyle T_{1/2}=\tau \ln(2)} nimetatakse poolestusajaks. See on võrdne ajavahemikuga, mille vältel radioaktiivsete tuumade arv väheneb kaks korda ehk pooleni esialgsest arvust.
33. Kaitsepataljon

33. Kaitsepataljon (saksa keeles Schutzmannschaft Front/Wacht Bataillon nr. 33) oli Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt Eestis moodustatud sõjaväeosa. Vabatahtlik kaitsepataljon värvati Eesti SS-i kõrgema politseijuhi korraldusel väegrupi Nord tagalateenistuse jaoks. Pataljon formeeriti Tartus 1941.–1942. aasta talvel, pataljoni suurus oli 600 meest. Pataljoniülemad: major Jakob Kuuse, 33. Kaitsepataljon I ülem kapten Voldemar Pärlin, 33. Kaitsepataljon I ülem major Johannes Koort, 33. Kaitsepataljon I ülem major Robert Tammiste 33. Kaitsepataljon saadeti kohe pärast formeerimist Leningradi rindele Jeckelni politseivõitlusgrupi koosseisus Oranienbaumi platsdarmi blokeerima ja rannakaitset teostama, mis kestis detsembrini 1942. aastal. Pataljon kandis lahingutes raskeid kaotusi. 1942. aasta kevadel sai pataljon täiendusena 200 meest. Pataljon toodi Eestisse, Pärnusse tagasi 4. detsembril, kust hiljem viidi Tartusse ja saadeti seal laiali ning selle koosseis värvati osaliselt Eesti SS-leegioni ja osaliselt üle uude moodustatavase 287. Kaitsepataljoni ja 32. ja 35. Kaitsepataljonide täienduseks. 33. Kaitsepataljon II koosseis moodustati oktoobris 1942. aastal Tartus, Valga, Antsla, Võru ja Petseri kasarmeeritud Omakaitse malevate kompaniidest, mis formeeriti algselt kui 293. Kaitsepataljon. Pataljoni suuruseks oli 381 meest. 1943. aasta veebruaris anti kaitsepataljonile endise laialisaadetud vabatahtlike, kes värvati Eesti SS-leegioni, 33. Kaitsepataljoni number, pataljon jäi ülesannetelt vahipataljoniks. 1943. aasta detsembris muudeti pataljoni nimi 33. Eesti Politseipataljoniks (Estnische Polizei Batallion nr. 33) ja pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega. Pataljon pidas vahiteenistust Võrus allutatuna 11. jalaväediviisile. 13.–15. veebruaril 1944 osales pataljon Meerapalu lahingus Punaarmee dessandi likvideerimisel. Pärast Meerpalu lahingut jätkas pataljon vahiteenistust Kagu-Eestis, kuni likvideerimiseni suvel 1944. Pataljoni isikkoosseis jagati 37., 38. ja 40. Eesti Politseipataljonidele. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend
Saint Clairi järv

Saint Clairi järv on järv Põhja-Ameerikas Kanada Ontario provintsi ja USA Michigani osariigi vahel. Järv jääb küll Suure järvistu hüdroloogilisse süsteemi, kuid teda ei loeta Suure Järvistu järvede hulka kuuluvaks. Saint Clairi järve pindala on 1114 km², suurim sügavus 8 meetrit, veetase 175 meetrit üle merepinna. Järvest voolab välja Detroiti jõgi. Sissevoolavatest jõgedest on suurim Saint Clairi jõgi, mis on nimetatud järve järgi. Järve äärde ulatuvad Detroiti eeslinnad, ent seal on järve kaldale minek üldjuhul keelatud, sest kõikjal on eramaa. Järve kaldal on hulk jahtklubisid. Põhja pool, väljaspool linna piire on ka avalikke randu. Järve avastas 12. augustil 1679 René-Robert Cavelier de La Salle'i juhitud ekspeditsioon. Järv nimetati Assisi püha Clara järgi, kelle mälestuspäev see oli.
Tertsdeetsim

Tertsdeetsim ( < ladina k tertius decimus "kolmeteistkümnes") on diatoonilise helirea 13. aste akordi põhikuju seitsmes heli (noot) intervall, mille astmeline suurus on 13 ja tooniline suurus sõltub intervallist. (a) suur tertsdeetsim (b) väike tertsdeetsim (c) tertsdeetsimakord Tertsdeetsimit käsitletakse tavaliselt kui seksti, sest tegemist on liitintervalliga (oktav + sekst).
Liitintervall

Liitintervalliks nimetatakse oktavist suuremat intervalli. Iga liitintervall kujutab endast oktavi ja lihtintervalli summat. noon (9) = oktav (8) + sekund (1) deetsim (10) = oktav (8) + terts (2) undeetsim (11) = oktav (8) + kvart (3) duodeetsim (12) = oktav (8) + kvint (4) tertsdeetsim (13) = oktav (8) + sekst (5) kvartdeetsim (14) = oktav (8) + septim (6) kvintdeetsim (15) = oktav (8) + oktav (7) Liitintervallid säilitavad neile vastavate lihtintervallide omadused. Undeetsim võib olla puhas, suurendatud või vähendatud nagu lihtintervall kvart.
Lihtintervall

Lihtintervall on intervall, mille astmeline suurus ei ületa oktavit. priim – 1 sekund – 2 terts – 3 kvart – 4 kvint – 5 sekst – 6 septim – 7 oktav – 8