Kirik (institutsioon)

Kirik on kristlikke kogudusi ühendav organisatsioon või koguduseliit.[1] Sõna "kirik" on eesti keelde tulnud nähtavasti saksa keele kaudu (<saksa Kirche). Paljudes keeltes on see sõna sarnane ning on saanud kõla kreekakeelsest sõnast kyriakon (<kreeka kyrion) – 'jumalale kuuluv' (vt 1Kr 11:20; Ilm 1:10). Kuigi sõna kasutatakse peamisel antiikajal välja kujunenud kristliku organisatsiooni kohta, oli tollal palju rühmitusi, millest kujunesid erinevad kirikud. 300. aasta paiku oli jäänud viis kirikut: hellenistlik kirik, kristlik kirik, iraani kirik (mazdaism), juudi kirik (rabide judaism) ja manilaste kirik. Kõik teised rühmitused (nt juudakristlased, mandalased, kaldealased, markionlased) ei suutnud kiriku organisatsiooni luua (/säilitada) ja liitusid suurte kirikutega või murenesid arvututeks sektideks, mida tänapäeval nimetatakse gnostitsismiks. Kolme esimese kristliku sajandi jooksul oli kristlus konkurentsis teiste kirikutega. Hellenistlikul ajal võtsid kristlased hajalajuutluselt üle institutsiooni, mida nimetatakse kirikuks. Kirikul olid oma seadused ja kohtud, oma võimuhierarhia ja käsuliin. Kristlased kasutavad mõnikord sõnu "sünagoog" ja "mošee" selleks, et tähistada juutide või moslemite usulisi institutsioone, kuid need mõisted pole selleks sobivad. Nii tehes vaid kantakse kristlikke mõisteid üle mittekristlikele religioonidele. Juudi või moslemi jaoks on sünagoog või mošee ainult hoone, jumalateenistuste ja usuliste õpingute koht, ning ei midagi enamat. Kuni nüüdisajani, kristlike normide ja kristliku mõju levikuni, polnud kumbki hoone kunagi oma järgijate jaoks olnud usuliseks institutsiooniks kristlikus mõttes. Sama võib öelda ka teiste religioonide templite kohta. Sõna "kirik" eelkäija jõudis keldi kristlaste poolt Inglismaale ja sealt Kesk-Euroopasse. Saksa keeles hakkas Kirche tähendama kristlikku usulist kogudust. Kristlikus (oikumeenilises) teoloogias on kirik organisatsioon või koguduste liit, mille liikmeks saadakse läbi ristimise. Ajaloos on kirikust, kultuuriliste ja poliitiliste vastuolude tõttu, välja kasvanud eri koolkonnad ehk "kirikud". Tänapäeval on kirikud erinevate riituste (kultuste) ja õpetuslike arusaamadega organisatsioonid või koguduste ühendused, mis tihti sõltuvad sellest, millises maailma osas on koguduste areng toimunud. Idakirikud Ida-ortodokssed kirikud (Konstantinoopoli patriarhaadist lähtuvad idakirikud), ehk apostellikud õigeusu kirikud Konstantinoopoli Õigeusu Kirik Vene Õigeusu Kirik Orientaalsed kirikud (vanad idakirikud) Monofüsiidid (miafüsiidid) Armeenia apostlik kirik Etioopia kirik Eritrea kirik Kopti kirik Süüria õigeusu kirik (Lääne Süüria kirik) Jakobiitide kirik ? Toomakristlaste kirikud Indias Nestoriaanlikud kirikud Assüüria Idakiriku patriarhaat (Ida-Süüria kirik?) Uniaatkirikud (idariitusega rooma-katoliku kirikud) maroniidid Ukraina Kreeka-Katoliku kirik Ukraina bütsantsi riitusega luterlik kirik Muud idakirikud ja usulised suunad vene vanausulised ja sektid  skopetsid hlõstid Katoliiklus Roomakatoliku kirik Protestantlus Adventism Anabaptism Anglikaani kirik Baptism Elu Sõna Kalvinism Luterlus Metodism Nelipühilus Presbüterlus Valdeslased Tõeline Jeesuse Kirik Hellenite kirik usk, usund, religioon kristlus kirikukogud oikumeenia usulahk sekt peakirik abikirik (ehk abikogudus) 1.^ "Kirik". Vaadatud 27. jaanuaril 2022.