laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Roela

Roela on alevik Lääne-Virumaal Vinni vallas. 18. sajandi kaartidel nimega Roila, hiljem on kasutatud ka nime Viru-Roela). Roelas elab umbes 608 elaniku (2000. aasta andmetel). Aleviku põhjaservas saab oosi jalamilt alguse Kunda jõgi. Kõige varasem märk kihelkonna asutusest võib olla Roela linnamägi, mis viitab kihelkonna ajaloole umbes 6.-7. sajandil. Roela piirkonnas asuvate külade kohta on esimesed kirjalikud andmed 1241. aastast Taani hindamisraamatus. Roela rajati mõis “Roilse” ja “Vettaerokae”, mis kuulusid Henric de Vspessile ning 1453. aastal ehitati valmis Roela mõisahoone. Algselt mainiti mõisahoonet Rogelli nime all. Alates 1840. aastast on Roelaga seotud meresõitja ja maadeavastaja admiral Ferdinand von Wrangell. Ferdinand von Wrangell läks viitseadmiralina erru ning kolis Virumaale Roela mõisa, mille ta oli varem oma perele ostnud. Roela parun Ferdinand von Wrangell hukkus 1911. aastal 48-aasta vanuselt ning 1960. aastatel paigaldati tema auks Roela mõisa ette mälestusmärk (ankur ja nimetahvel). 1914. aastal alanud Esimeses maailmasõjas hukkusid mitmed Roela mehed ning kolm aastat hiljem võeti Roela mõis üle punaste poolt. Teise maailmasõja ajal 31. juulil 1941 toimunud Roela lahingus põles mõisa peahoone maha.Roelas asus Roela sovhoosi keskus. Roelas asuvad Ferdinand von Wrangelli nimeline Roela kool, Roela rahvaraamatukogu, noortemaja, põllutööriistade muuseum, Roela rahvamaja, apteek ja Roela mõis. Roelas asub Eesti ainuke käbikuivati-muuseum, mis renoveeriti ja avati 2008. aastal muuseumina. Roelas lõpeb Mõdriku-Roela oos ja sinna ulatub oosi kaitseks moodustatud Mõdriku-Roela maastikukaitseala. Roelas on oosil selgesti eristatav Roela linnamägi ja säilinud Saksa sõjaväe kaevatud peidukohad. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. "EHIS: Avalik". enda.ehis.ee. Vaadatud 23. mail 2024. "Roela - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 23. mail 2024. "Viru - Roela ajaloost". Roela. Vaadatud 23. mail 2024. "Roela piirkonna arengukava". Vaadatud 15. mail 2024. "Portaal "Eesti mõisad" - Sinu teejuht mõisamaailma". www.mois.ee. Vaadatud 23. mail 2024.
Kaneelirull

Kaneelirull (ka kaneelikukkel, kaneelikeeris, kaneelitigu) on magus saiake, mida pakutakse tavaliselt Põhja-Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Selle peamised koostisosad on jahu, kaneel, suhkur ja või, mis annavad tugeva ja magusa maitse. On olemas kahte sorti kaneeli: Tseiloni kaneel ja Hiina kaneel ehk kassia. Kaneelidest populaarseim on Tseiloni kaneel. See on kallim, parema maitsega ning seda on nimetatud ka magusaks või õigeks kaneeliks. Pärmitainas rullitakse lahti ning kaetakse sulatatud või ja kaneeli-suhkruseguga, soovi korral pannakse juurde ka rosinaid ja muid lisandeid. Seejärel keeratakse tainas rulli ja lõigatakse viiludeks. Saiad asetatakse ahjuplaadile ning need võib enne ahjus küpsetamist veel omakorda võikihiga üle määrida. Kaneelirulle võib valmistades panna paberkorvikestesse, et säilitada või ja suhkru mahlasus. Teine võimalus on keerata lihtsalt rulli, panna lõigatud pool üles või teha õhem keerd küpsetatuna küljed väljapoole. Esimene kaneelirull küpsetati Rootsis, kus 4. oktoober on tuntud ka kui rahvusvaheline kaneelirullipäev. Enamasti süüakse neid fika ehk kohvipausi ajal, mille käigus nauditakse kohvi ja küpsetisi. Enamasti ei kaeta kaneelirulle glasuuriga, kuid näiteks Norras puistatakse peale granuleeritud suhkrut. Seal korraldatakse igal aastal ka kaneelirullivõistlusi, mille eesmärk on selgitada välja linna parim kaneelirull. See on prestiižne sündmus, mida võetakse väga tõsiselt. Rootsis sisaldab tainas natuke kardemoni, vürtse (näiteks ingverit) ning kaneelirulle küpsetatakse muffinipakendites, et need oleks õrna tekstuuriga. Peale raputatakse pärlsuhkrut. Taanis nimetatakse kaneelirulle sageli kaneelitigudeks (kanelsnegl) ja Soomes kõrvakiiludeks (korvapuusti, inglise keeles slapped ear). Nimetus tuleb ütlusest, et kui keegi sulle kõrvakiilu annaks, oleks kaneelirull sobiv maiuspala, millega sind lohutada. Briti versioon on sarnane Taani võisaiakestega ning need on kergesti kättesaadavad kohvikutes, supermarketites ja pagaritöökodades üle Suurbritannia. Ameerika kaneelirullid on magusamad, rasvasemad, sageli kaetud glasuuriga ja neid serveeritakse sõõrikuna. On piirkondlikke erinevusi, näiteks Kansase osariigis pannakse kaneelirullidele tšillipipart. Kanadas on need tuntud kaneelikuklitena ja võivad sisaldada nii ohtralt kaneeli, et on süües lausa vürtsikad. Nad on harilikult kaetud suhkruga, peal ei ole glasuuri ega sees rosinaid. Martina Wade. "15 Facts About Cinnamon Buns". Food & Recipes, Fun stuff, Scandi Life. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. oktoober 2021. https://www.leaf.tv/articles/the-history-of-cinnamon-rolls/ http://www.goldenrodpastries.com/journal/2017/04/09/the-history-of-the-cinnamon-roll/ https://www.scandikitchen.co.uk/15-facts-cinnamon-buns/
Nasogastraalsond

Nasogastraalsond ehk NG sond on umbes 120 cm pikk nina kaudu makku kulgev peenike õõnes toru, mille abil on võimalik patsienti toita, ravimeid manustada või magu tühjendada. Nasogastraalsondi abil hoitakse magu tühjana, ühendades selle aspiraatoriga või ühekordse kogumiskotiga. Nasogastraalsondiga toidetakse siis, kui suu kaudu söömine ei õnnestu (näiteks isutus, iiveldus, teadvusetus); patsiendil on tõusnud toitainete vajadus, mida ei ole võimalik kätte saada suukaudselt toiduga (põhjuseks põletused, trauma, sepsis ja vähk); toitainetevarud on vähenenud ja kaal on kiiresti langenud. NG sondiga toitmiseks tilgutatakse toitesegu sondi või kasutatakse toitmispumpa, mis võimaldab ühtlast tilkumiskiirust. Nasogastraalsondiga tühjendatakse magu, kui ilmneb oksendamine, patsiendi magu on opereeritud või söögitoru on vigastatud. Suu kaudu manustatavad ravimid antakse toitmissondi kaudu, kui patsient ei ole võimeline neid neelama. Tabletid peenestatakse ja lahustatakse vees. Peamised nasogastraalsondiga kaasnevad ohud ja tüsistused: sondi ummistumine; limaskestade kahjustus; aspiratsioon; Dumping-sündroom; soolestiku spasmid; kõhulahtisus; kõhukinnisus; oksendamine; kõrge vererõhk; asoteemia; vedelikupeetus ja tursed; ninaõõne vigastus ja verejooks; lamatised. Nasogastraalsondiga saab manustada patsiendile ainult vedelat toitu. Sond võib tekitada valuaistingut neelus ja põletikku nina kõrvalurgetes. Sondi kasutamist peab vältima, kui söögitorus on laialdased vigastused. Ansa Iivanainen, Mari Jauhiainen, Pirjo Pikkarainen (2003). Õendusoskused. Tallinn: AS Medicina. Lk 239-248.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Jane Freimann, Liina Raal. "Intensiivravi osakonna infoleht patsiendi lähedastele" (PDF). Kliinikum.ee. Vaadatud 06.04.2019.
Kehra tervisekeskus

Kehra tervisekeskus on tervisekeskus Harju maakonnas Kehra linnas aadressil F. R. Kreutzwaldi tänav 7. Keskust haldab Kehra Tervisekeskus OÜ. Maja valmis 1985. Tollal nimetati seda Kehra ambulatooriumiks. Maja projekteeris Urve Rukki. Maja renoveeriti 2017. https://anija.kovtp.ee/tervishoid (vaadatud 08.04.2019) https://web.archive.org/web/20190409214246/http://www.arhliit.ee/koosseis/loomingud/looming/2450/ (vaadatud 08.04.2019) https://sonumitooja.ee/keh%C2%ADras-on-nuud-kaa%C2%ADsaeg%C2%ADne-ter%C2%ADvi%C2%ADse%C2%ADkes%C2%ADkus/ (vaadatud 08.04.2019) Keskusest Anija valla kodulehel
Turbliss

Turbliss OÜ on Eesti turbakosmeetika ettevõte, mis kasutab oma toodetel kaubamärki Turbliss. Ettevõtte toodete unikaalsus seisneb ürgloodusest pärit kosmeetilises turbas ja puhtas rabavees. Turblissi asutasid 3. juulil 2014 Margit Naptal, Sirli Mangus ja Jane Pappel. Tooteid müüakse ka Itaalias, Soomes, Suurbritannias, Saksamaal ja Kreekas. Uuringute käigus tehti kindlaks, et turbal on mõju nahastruktuuri parandamisel. Tehti koostööd teadlaste ja Tallinna Ülikooli Loodusteaduste Instituudiga ning peagi valmis nende esimene looduslik turbamask. Edasi liiguti eri nahatüüpide maskide suunas ja otsiti kvaliteetseid koostisosi, millega turba toimet veel võimendada. Uuringud ja eeltöö kestsid umbes poolteist aastat, enne kui tootega turule tuldi. Turvast kaevandatakse siiani enda kätega, sest raviturba kiht on õhuke ning masinad lahjendaksid humiinained ära. Tootjad on kaardistanud Eestis neli rabapiirkonda. Kõik kaevekohad asuvad Eesti keskjoonest lõuna pool. Kaevandamine toimub ainult nendes täpsetes kohtades, kus on saadud pinnaseproovide kaudu suure humiiniainesisaldusega tulemused. Turba kaevandamisel avatakse väikeses mahus pinnase ja ˈasetatakse sobiva turbakihi anumatesse, milleks on suured puhtad tünnid. Need toimetatakse ATV abil treilerini. Kokku kaevandatakse umbes 5 korda aastas. Praegu kulub ettevõttel umbes kaks tonni turvast. Turblissi turbamaskides kasutatakse ainult kosmeetilist, balneoloogilist ehk raviturvast. Raviturvas on 5000–8000 aastat vana. Raviturvas mõjub tõhusalt tänapäeval laialt levinud nahamurede korral, nagu näiteks akne ja psoriaas. Humiinhape neutraliseerib näiteks hüaluronidaasi ensüümide tööd, mis pikendab nahas loomuliku hüaluroonhappe eluiga. Üheskoos teadlaste ja rabameistritega töötasid nad välja süsteemi, mille abil raviturba asukohti kaardistada, turvast kaevandada, analüüsida, töödelda ja muuta funktsionaalseks tooteks. Peale turba kasutatakse kodumaise toorainena rabavett. Turblissil on 16 toodet, milleks on näomaskid, juuksemaskid, kehamaskid, toonikud, näo- ja kehaõlid jm. Ettevõtte eesmärk on väärtustada Eesti turvast. Osa tootmisest, mis puudutab raviturba kaevandamist ja sorteerimist, jääb alati käsitööks. Muid protsesse kiirendatakse mehhaniseerimisega. Turblissi toodete müügikohtadeks on Ökopood, Kaubamaja, I.L.U, Pillerkaar, Mimesis, TradeHouse, Eesti Rahva Muuseum, Rosalind, Saaremaa Kaubamaja, Võru Kaubamaja, Tallinn Design House, Loverte, Mia24, Nordica, Rakvere Turutare, Eerin, Lillerand ja Mahemarket. Rahvusvaheline Beauty Shortlist Editor’s Choise tunnustus[viide?] Anne & Stiili Ilulemmik – näohooldustoodete kategooria võitja http://www.turbliss.eu Kasutatud 23.03.2019 http://www.astri.ee Kasutatud 23.03.2019
Kevin Renno

Kevin Renno (sündinud 28. veebruaril 1986) on eesti kikk- ja taipoksija ning spordiürituste korraldaja. Tema hüüdnimi on The Pitbull. Fail:Kevin-Renno-3-608x1024.jpg Kevin Renno on lõpetanud Õismäe Humanitaargümnaasiumi.[viide?] Renno hakkas kikkpoksi treenima aastatel 2003–2005 Sander Saadi juhendamisel ja 2005. aastast taipoksi ehk Muay Thaid Dane Pulberti juhendamisel. 2007. ja 2009. aastal tuli ta taipoksis Euroopa meistriks. 2010. aastal võitis ta Rahvusvahelise Kikkpoksiliidu (ISKA) MM-il taipoksis kuldmedali ja oriental’i stiilis hõbemedali ning Maailma Kikkpoksiamatööride Liidu (WPKA) MM-il taipoksis kuldmedali.[viide?] 2003. ja 2007. aastal tuli taipoksis Eesti meistriks.[viide?] Kevin Renno on 2006. aastast Tallinna Taipoksi Klubi treener ja 2008. aastast Eesti Muay Thai Liidu president. 2016. aastast on ta Võitlusspordi Akadeemia juhatuse liige. 2019. aasta 16. veebruaril korraldas Renno Tallinna Tondiraba jäähallis Eesti lahtiste võitluskunstide mängude raames võitlusspordigala “The League”, kus toimus kaheksa mehe turniir, kus võistlesid Balti- ja Põhjamaade kikkpoksijad. Võitlusspordigala “The League” oli suurperedele tasuta, kuid lisaks koguti sellega raha heategevuskampaaniale “Stopp kiusamisele!”, mis on Kevin Renno Võitlusspordi akadeemia algatatud ettevõtmine. Kampaanias löövad kaasa lauljad Ott Lepland, Artjom Savitski ja Sissi Benita, DJ Andres Puusepp, räppar Cool D ning Tallinna Volikogu esimees Mihhail Kõlvart. Renno on kampaaniaga "Stopp kiusamisele!" käinud mitmes koolis, näiteks Õismäe Gümnaasiumis, Pääsküla Gümnaasiumis ja Gaia koolis. Harrastajana ISKA maailmameister taipoksis 2010 WPKA maailmameister kikkpoksis 2010 Elukutselisena WKA Euroopa meister taipoksis WFCA Baltimaade meister taipoksis WFC Euroopa meister kikkpoksis WFC maailmameister kikkpoksis WPMF maailmameister taipoksis "Renno, Kevin". ESBL. Vaadatud 10.04.2019. Kevin Renno. "Stopp kiusamisele". Kevin Renno Võitlusspordi Akadeemia. Originaali arhiivikoopia seisuga 6.06.2019. Vaadatud 10.04.2019. "Kikkpoksiturniir The League". Eesti Lasterikaste Perede Liit. Vaadatud 10.04.2019. "Kampaania „Stopp kiusamisele!" jõudis Gaia kooli". GoodNews Sport. Vaadatud 10.04.2019. "FOTOD! Kampaania „Stopp kiusamisele!" jõudis Pääsküla gümnaasiumisse". Goodfight. Vaadatud 10.04.2019. "Treenerid". Kevin Renno Võitlusspordi Akadeemia. Originaali arhiivikoopia seisuga 29.05.2019. Vaadatud 10.04.2019.
Megaminks

Megaminks (inglise keeles megaminx) on korrapärase dodekaeedri kujuga mehaaniline pusle, mis sarnaneb Rubiku kuubikuga. Megaminksil on 12 tahku, millest igal ühel on 11 välja, neist 5 servades, 5 nurkades ja 1 keskel. Megaminksil on 50 liikuvat osa (20 ääretükki ja 30 nurgatükki). Kõikidel tahkudel on üks värv, mis määrab selle tahu värvi lahendatud olekus. Ääretükkidel on kaks värvi ja nurgatükkidel on kolm värvi. Pusle keskmised tükid pöörlevad ega liigu paigast, aga ääre- ja nurgatükke saab liigutada erinevaid külgi keerates. Selle tõttu on megaminksil 1,007 × 10⁶⁸ kombinatsiooni. Eesmärk on keerata segatud megaminksi külgi nii, et igal küljel oleks ainult ühte värvi tükid. Megaminks sarnaneb mehhanismilt Rubiku kuubikuga. Megaminksi on kaht varianti: üks 12 värviga, teine 6 värviga, kusjuures vastaskülgedel on sama värv. 12 värviga megaminksid on ainukesed, mida lubatakse kasutada Maailma Kuubikuassotsiatsiooni võistlustel. Esimene megaminksi taoline pusle (ungari supernoova) valmistati 1982. aastal ja selle leiutajaks oli Szlivka Ferenc. Samal aastal valmis natuke teistsuguse disainiga megaminks, mille autoriks oli Christoph Bandelow ja mida hakkas tootma Meffert. Ametlikel võistlustel lahendati megaminksi esimest korda 2003. aasta maailmameistrivõistlustel. Eesti võistlustel lahendati megaminksi esimest korda 2010. aasta Eesti meistrivõistlustel. Seisuga 30. mai 2019 oli megaminksi lahendatud 89 riigis ja 2940 võistlusel ning seda on teinud 14 517 inimest. Seisuga 30. mai 2019 olid megaminksi lahendamise maailmarekordid: 27,81 sekundit (üksik aeg; Juan Pablo Huanqui võistlusel CubingUSA Nationals 2018) 30,39 sekundit (keskmine aeg; Juan Pablo Huanqui võistlusel Wuxi Open 2019) Samal ajal olid Eesti rekordid megaminksi lahendamises: 1:04,44 sekundit (üksik aeg; Jan Erik Soosaar võistlusel Tartu Open 2018) 1:11,29 sekundit (keskmine aeg; Jan Erik Soosaar võistlusel Tartu Open 2018) Notes on Twisty Puzzles michael-gottlieb.blogspot.com HUNGARIAN SUPERNOVA twistypuzzles.com MEGAMINX twistypuzzles.com Results WCA Fun Statistics WCA (vaadatud 30. mai 2019) Results: Estonia WCA (vaadatud 30. mai 2019)
Rapoisi keel

Rapoisi keel on paapua keelte Põhja-Bougainville'i keelkonda hulka kuuluv keel, mida kõneldakse Paapua Uus-Guineas Bougainville'i saare põhjaosas. Kõnelejate arv oli 1998. aastal ligikaudu 3500. http://www.ethnologue.com/language/kyx https://glottolog.org/resource/languoid/id/rapo1238
Metsaküla

Metsaküla on mitme Eesti küla nimi. Metsaküla asub Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Metsaküla asub Jõgeva maakonnas Mustvee vallas. Metsaküla asub Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Metsaküla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas (kuni 2017. aastani Pihtla vallas). Metsaküla asub Lääne maakonnas Haapsalu linnas. Metsaküla asub Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas. Metsaküla asub Järva maakonnas Türi vallas. Metsaküla asub Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas. Metsaküla on endine küla Jõgeva maakonnas, praeguse Jõgeva valla territooriumil. Metsaküla on endine küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Simuna ja Käru vahel. Metsaküla oli Saaremaa vallas (kuni 2017. aastani Kihelkonna vallas) asuva Kõruse-Metsaküla küla nimi enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi. Metsaküla oli Saaremaa vallas (kuni 2017. aastani Lääne-Saare vallas) asuva Lussu küla nimi enne 2017. aasta omavalitsuste haldusreformi.
Aarne Paal

Aarne Paal (9. oktoober 1938 Tallinn – 15. detsember 1977 Tallinn) oli Eesti sõudja. Lõpetas 1957. aastal Tapa Keskkooli ja 1962. aastal tööstuse elektrifitseerimise erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi. Töötas 1962–1977 Eesti Projektis grupijuhina. Sportima hakkas ta Tapa Keskkoolis Henn Sepa juhendamisel, harrastas kergejõustikku, jalgrattasporti ja suusatamist. Sõudmist õpetas talle Tallinnas Jevgeni Fridolin ja Tartus Jüri Kurul. 1969 EM-il roolijata kahepaadil 7. koht 1971 NSV Liidu rahvaste spartakiaadil hõbemedal Võitis NSV Liidu meistrivõistlustel 1961 ja 1968 roolijata kahepaadil ning 1966 roolijata ja 1967 roolijaga neljapaadil pronksmedal Tuli 11 korral Eesti NSV meistriks: 1960–1962, 1966, 1968 ja 1971 roolijata 1968 roolijaga kahepaadil 1971 roolijata neljapaadil 1967 roolijaga neljapaadil 1965 ja 1970 kaheksapaadil 1964 NSV Liidu meistersportlane Eesti spordi biograafilne leksikon Eesti spordi biograafilne leksikon Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Juhan Paalo

Juhan Paalo (sündinud 23. novembril 1947 Pärnus) on Eesti sõudja. 185 cm, 86 kg. Lõpetas 1962 Pärnu 8-klassilise kooli. Sõudmistreeninguid alustas 1963 Asta Oidermanni õpilasena, hiljem treenis ka Mihkel Leppiku, Jüri Kuruli ja Matti Killingu juhendamisel. Võitis roolijata neljapaadil 1967 ja 1978 NSV Liidu meistrivõistlustel ning 1971 NSV Liidu rahvaste spartakiaadil hõbemedali Tuli 1978 NSV Liidu karikavõistlustel esikohale. Tulnud 36 korral Eesti meistriks: 1973–74, 1978, 1981 ja 1994 roolijata ning 1980–81 roolijaga kahepaadil, 1966–68, 1970, 1976, 1978–79, 1981 ja 1994 roolijata 1966, 1968, 1970, 1976 ja 1979–81 roolijaga neljapaadil, 1974 ja 1978 paarisaerulisel neljapaadil 1974–80, 1983, 1985, 1992 ja 1994 kaheksapaadil. Meistersportlane (1967). Aastast 1992 on osalenud veteranide sõudmises ja saanud maailma sõudeveteranide regatil 6 võitu. Osalenud ka Eesti jäähoki- ja jalgpallimeistrivõistlustel. Töötas a-st 1975 Pärnu KEK-is ja hiljem AS-is Renet. B: Eesti sõudespordi ajalugu. [Koostanud H-H. Artma] Tln, 2001, lk 151–153; H-H. Artma. Pärnu – Eesti sõudespordi kants. Pärnu 2004, lk 211–213. Tütar Gina Paalo (13. XII 1977) on tulnud 1994, 1996, 1997, 2003 ja 2004 Pärnu naiskonnas Eesti jalgpallimeistriks. https://www.esbl.ee/biograafia/Juhan_Paalo
Aino-Eliise Pajusalu

Aino-Eliise Pajusalu-Milodan (17. juuli 1941 Pärnu – 27. oktoober 2020) oli Eesti sõudja ja spordipedagoog, Raimo Pajusalu ja Kaisa Pajusalu vanatädi. Lõpetas 1958 Pärnu Töölisnoorte Keskkooli ja 1965 Leningradis Lesgafti-nimelise Kehakultuuri Instituudi. Hakkas sportima 1953 Pärnu 2. keskkoolis, harrastas korvpalli ja kergejõustikku, sõudmistreeninguid alustas 1954 Pärnu Spartakis Mihkel Leppiku juhendamisel. Töötanud 1969–1999 Peterburi tehnikaülikooli kehalise kasvatuse õppejõuna (a-st 1995 dotsent). Avaldanud artikli Eesti Sõudjas (2003). Leningradi Spartaki liikmena tuli paarisaerulisel roolijaga neljapaadil NL-i koondises 3 korda (1961–63) Euroopa meistriks ja võitis EM-il 2 hõbedat (1964–65) Tuli 1960–66 7 korral NL-i meistriks ja võitis 1967 mv-tel hõbeda. Oli 1957 paarisaerulisel kahepaadil ja 1958 paarisaerulisel roolijaga neljapaadil NL-i noortemeister. Tulnud 3 korral ka Eesti meistriks: 1957–58 paarisaerulisel kahepaadil ja 1957 kaheksapaadil. Meistersportlane (1958), NL-i tnl meistersportlane (1963). T: Pärnu – Eesti sõudespordi kants (2004, autoreid). B: Eesti sõudespordi ajalugu. [Koostanud H-H. Artma] Tln, 2001, lk 143–148. https://www.esbl.ee/biograafia/Aino-Eliise_Pajusalu
Kadri Joa

Kadri Joa (aastani 1986 Kadri Palm, aastatel 1986–1989 Kadri Saul; sündinud 23. veebruaril 1965 Tartus) on eesti sõudja. Alustas 8-aastaselt Voldemar Hünersoni juures ujumistreeninguid ja 10-aastaselt Inge Pindi juhendamisel sõudetreeninguid, hiljem oli tema treener Matti Killing. Lõpetas 1982 Tartu 2. Keskkooli ja 1988 Tallinna Meditsiinikooli. Töötanud Tartu Kalevis instruktorina ja KSMK-s masseerijana, 1988–1990 Tallinna Tõnismäe apteegis farmatseudina, 1990–1995 ETV tehnilise toimetajana, 1995–1997 advokaadibüroos ning hiljem AS-i Novo Nordisk Eesti filiaali büroojuhina ja Maltal sukeldumisinstruktorina. 180 cm, 75 kg. paarisaerulisel roolijaga neljapaadil 1983 juunioride MM-il NL-i koondises 4. koha, tuli 1985 NL-i aü-te meistriks. Võitis NL-i noortemeistrivõistlustel paarisaerulisel roolijaga neljapaadil 1982 kulla ja 1983 hõbeda ning paarisaerulisel kahepaadil 1983 pronksi. Tulnud 7 korral Eesti meistriks: 1984–85 paarisaerulisel kahepaadil, 1985 roolijaga neljapaadil ja paarisaerulisel neljapaadil, 1984 paarisaerulisel roolijaga neljapaadil 1984–85 kaheksapaadil. Meistersportlane (1985). Ta on Lembit ja Asta Palmi tütar, tema õed on Mari Järvelaid, Reet Palm-Killing ja ihtüoloog Anu Palm. https://www.esbl.ee/biograafia/Kadri_Palm
Kalmõkkia Vabariigi lipp

Kalmõkkia Vabariigi lipp on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Kalmõkkia Vabariigi lipp. Lipp võeti kasutusele 11. juunil 1996. Kalmõkkia Vabariigi lipuks on ristkülikukujuline kollane kangas, mille keskel on sinine sõõr, sõõri keskel on aga valge lootos kaheksa õielehega. Lipu proportsioonid on 1:2. Kollane väli lipul tähistab rahva usku, nende nahavärvi ja päikest. Sinine sõõr koos lootoseõiega sümboliseerib teed helgesse tulevikku, õitsengut, heaolu ja õnne kalmõki rahvale. Lootose viis ülemist õielehte tähistavad viit mannert, neli alumist aga Kalmõkkias elavaid rahvaid, kes soovivad elada sõpruses kõigi maailma rahvastega. Kalmõkkia Vabariigi vapp Kalmõkkia Vabariigi lipust Geraldika.ru veebisaidil (vene keeles) Riiklik sümboolika: Kalmõkkia Vabariik - Elista (vene keeles)
Hellamaa

Hellamaa on mitme Eesti küla nimi: Hellamaa on küla Saare maakonnas Muhu vallas Hellamaa on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Hellamaa kivi Hellamaa laht Hellamaa mõis Hellamaa rahu Hellamaa vald
Raivo Parts

Raivo Parts (sündinud 11. novembril 1963 Pärnus) on Eesti sõudja. 196 cm, 99 kg. Lõpetas 1981 Pärnu õhtukooli. Aastast 2001 OÜ Reiu Puhkekeskus juhataja ja juhatuse liige. Hakkas sportima 1972. Sõudetreeninguid alustas 1975 Tiit Reimanni õpilasena, hiljem juhendasid teda ka Kaido Siim ja Matti Killing. Võitis 1981 kaheksapaadil juunioride MM-il ja 1983 neljapaadil NL-i juunioride mv-tel hõbeda. 1984 kahepaadil Moskva regati võitjaid. Tulnud 16 korral Eesti meistriks: 1982–83 roolijata kahepaadil, 1982–84 roolijaga kahepaadil, 1980 ja 1983–84 roolijata neljapaadil, 1982–85 roolijaga neljapaadil 1983–86 kaheksapaadil. Meistersportlane (1979) https://www.esbl.ee/biograafia/Raivo_Parts
Metsaääre

Metsaääre nime kannab mitu küla Eestis: Metsaääre, küla Saarde vallas Pärnu maakonnas Metsaääre, küla Kehtna vallas Rapla maakonnas Metsaääre, küla Märjamaa vallas Rapla maakonnas Metsaääre, küla Saaremaa vallas Saare maakonnas
Arvi Peet

Arvi Peet (sündinud 24. augustil 1962 Pärnus) on Eesti sõudja. Lõpetas 1981 Pärnu õhtukooli. Aastast 1996 OÜ Magnaat juhataja ja juhatuse liige. Sõudetreeninguid alustas 1978 Taivo Killingu juhendamisel. 195 cm, 95 kg. Võitis 1986 NL-i mv-tel roolijata neljapaadil pronksi. Tulnud 16 korral Eesti meistriks: 1982–83 roolijata kahepaadil, 1982–84 roolijaga kahepaadil, 1980 ja 1983–84 roolijata neljapaadil, 1982–85 roolijaga neljapaadil 1981 ja 1983–85 kaheksapaadil. Meistersportlane (1982). Aastast 2008 osalenud veteranide sõudmises. https://www.esbl.ee/biograafia/Arvi_Peet
Kirjandusauhind

Kirjandusauhind on auhind, mida antakse kellelegi tähelepanuväärse kirjandusteose või kirjandustegevuse eest. Enamasti määratakse auhind kirjanikule. Kirjandusauhindade loend Maarja Kangro. Minu auhinnad, Nähtamatu Ahv 2018.
Aado Pind

Aado Pind (17. jaanuar 1942 Kambja vald, Tartumaa – 23. märts 1969 Tartu) oli eesti sõudja ja spordipedagoog. Lõpetas 1959. aastal Tartu 3. Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) kehakultuuriteaduskonna. Töötas 1964–1969 TRÜ veespordikateedris õpetajana ja oli 1965–1969 Eesti NSV sõudekoondise peatreener. Harrastas Erna ja Herbert Abeli juhendamisel suusatamist ning Erich Seileri käe all sõudmist. Võitis 1967 NSV Liidu meistrivõistlustel paarisaerulisel kahepaadil pronksi. Tuli 4 korral (1963, 1966–1968) paarisaerulisel kahepaadil Eesti NSV meistriks. Võitis 1961 Eesti NSV meistrivõistlustel pronksi mäesuusatamise slaalomis. NSV Liidu meistersportlane suusatamises (1964) ja sõudmises (1967). Tema abikaasa oli sõudja ja sõudetreener Inge Pind. https://www.esbl.ee/biograafia/Aado_Pind "Aado Pind" (nekroloog). TRÜ. Tartu Riiklik Ülikool nr 10, 28. märts 1969. Lk 4 Biograafia ESBL-is Haud Tartu Aleksander Nevski kalmistul