laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hammarby Fotboll

Hammarby IF Fotbollförening on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Stockholmis. See on spordiklubi Hammarby IF osa. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan. Hammarby IF jalgpalli osakond loodi 13. augustil 1915. Hammarby on tulnud Rootsi meistriks jalgpallis korra, 2001. aastal. Alates 2013. aastast on Hammarby kodustaadion olnud Tele2 Arena, mida jagatakse koos Djurgårdensiga. Aastatel 2013–2019 oli Hammarby suurima keskmise publikuarvuga jalgpalliklubi Rootsis. 2015. aasta hooajal oli Hammarby kodumängudel publikuarv keskmiselt 25 507, mis oli Rootsi kõrgliigas rekord. Hammarby naiskond mängib Rootsi naiste kõrgliigas Damallsvenskan. Hammarby on tulnud Rootsi naiste meistriks korra, 1985. aastal. Hammarbyl on ka saalijalgpalli võistkond. Seisuga 17. juuni 2022 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Allsvenskan Võitja (1): 2001 Teised kohad (2): 1982, 2003 Superettan Võitja (1): 2014 Division 1 Norra Võitja (3): 1989, 1993, 1997 Division 1 Östra Võitja (1): 1991 Svenska Cupen Võitja (1): 2020–21 Teised kohad (4): 1976–77, 1982–83, 2010, 2021–22 UEFA Intertoto karikas Võitja (1): 2007 "A-laget" (rootsi). Hammarby Fotboll. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. jaanuar 2017. Vaadatud 25. juunil 2022. Ametlik koduleht
Vene-Pärsia sõda

Vene-Pärsia sõjaks nimetatakse järgmiseid sõdu: Vene-Pärsia sõda (1651–1653) Vene-Pärsia sõda (1722–1723) Vene-Pärsia sõda (1796) Vene-Pärsia sõda (1804–1813) Vene-Pärsia sõda (1826–1828)
Hârșova

Hârșova (varasemas nimekuju ka Hîrșova, bulgaaria keeles Хърсово) on linn Rumeenias Constanța maakonnas. Linn asub Doonau paremal kaldal, Põhja-Dobrudža ajaloolises piirkonnas, maakonnakeskusest Constanțast ligikaudu 78 km loodes. Linna haldusalasse kuulub Vadu Oii küla. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hârșova elanikest rumeenlasi 84,47%, türklasi 9,37%, mustlasi 5,54% ja lipovaane (venelasi) 0,31%. Hârșova on saanud alguse roomaaegsest asulast Carsiumist. 2021 Romanian census CARSIUM Romania Danube Limes Brand
Sampan

Sampan on lamedapõhjaline väikese süvise ja lihtsa ehitusega puidust paat Hiinas ja Kagu-Aasias. Sampanil võib olla pardal ka varjualune, mida võidakse kasutada püsivalt elamiseks. Paadi liigutamiseks võidakse kasutada nii ritva, aere, purjesid ja uuemal ajal ka mootoriga ühendatud sõukruvisid. Omaduste tõttu kõlbab kasutamiseks sise- ja rannikulähedastel vetel. Džonki Kimm Praam sampan@Inglise-eesti meresõnaraamat ca 1870, Sampan. The Metropolitan Museum of Art, Gilman Collection. Vaadatud 26. juunil 2022 ca 1913, Sampan. Knoop Far East Photographic Collection, University of Sheffield. Vaadatud 26. juunil 2022
BK Häcken

BK Häcken ehk Bollklubben Häcken on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Göteborgis. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan. Klubi on asutatud 2. augustil 1940. Rootsi kõrgliigas osales Häcken esimest korda 1983. aastal. 2022. aastal tuli Häcken esimest korda Rootsi meistriks. Enne seda oli klubi parim koht Rootsi kõrgliigas teine, mis saavutati 2012. aastal. Rootsi karikavõistlused on Häcken võitnud hooaegadel 2015/16, 2018/19 ja 2022/23. Hooajal 2023/24 jõudis Häcken UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniirile, kus kaotati aga kõik kuus mängu. Häckeni naiskond mängib Rootsi naiste kõrgliigas Damallsvenskan ning on tulnud Rootsi naiste meistriks 2020. aastal. Seisuga 31. juuli 2024 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Allsvenskan Võitja: 2022 Teised kohad: 2012 Superettan Võitja: 2004 Division 1 Södra Võitja (2): 1990, 1999 Division 1 Västra Võitja: 1992 Svenska Cupen Võitja (3): 2015–16, 2018–19, 2022/23 Teised kohad: 1989–90, 2020–21 "Herr" (rootsi). BK Häcken. 28. detsember 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2019. Vaadatud 29. detsembril 2020. Koduleht
Mjällby AIF

Mjällby Allmänna Idrottsförening on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Hällevikis. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan. Klubi on asutatud 1. aprillil 1939. Rootsi kõrgliigas mängis Mjällby esmakordselt 1980. aastal. 1980. aastatel osales Mjällby Rootsi kõrgliigas veel ka aastatel 1983 ja 1985, kuid kõigil kordadel langeti kohe tagas esiliigasse. Pärast ligi 25 aastat Rootsi esiliigas ja tugevuselt kolmandas liigas võitis Mjällby 2009. aastal Rootsi esiliiga. 2010. aastal saavutas Mjällby Rootsi kõrgliigas kuuenda koha. 2014. aastal langes Mjällby Rootsi kõrgliigast välja. 2019. aastal võideti taas Rootsi esiliiga ja tõusti tagasi kõrgliigasse. 2020. aastal saavutas Mjällby Rootsi kõrgliigas klubi ajaloo parima koha, milleks on viies. Mjällbys alustasid klubikarjääri Rootsi jalgpallikoondises mänginud Christian Wilhelmsson ja Mattias Asper. Seisuga 23. aprill 2022 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Superettan: Võitja (2): 2009, 2019 Division 1 Södra: Võitja (1): 2018 "Seniorer" (rootsi). Mjällby AIF. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. märts 2019. Vaadatud 26. juunil 2022. Ametlik koduleht
Marielle Kleemeier

Marielle Kleemeier (sündinud 14. mail 1996 Paides) on Eesti sprinter ja tõkkejooksja. Tema nimel on Eesti siserekord 300 meetri jooksus ajaga 37,46 (2022), samuti välisrekord ajaga 37,78 (2022). 400 meetri tõkkejooksus annab aeg 56,74 (2022) Kleemeierile Eesti läbi aegade edetabelis 2. koha. Sisetingimustes saavutatud tulemustega 200 m jooksus (aeg 23,78) ja 400 m jooksus (aeg 53,33) on ta (seisuga 2022. aasta) Eesti läbi aegade sisetulemuste edetabelis 2. kohal. 2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus andis 400 meetri tõkkejooksu tulemus 57,46 Kleemeierile 24 sportlase konkurentsis 21. koha. Edetabelid. Eesti Kergejõustiku Liit. Vaadatud 18.08.2002. Marielle Kleemeier Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Kleemeier piirdus eeljooksuga. Postimees, 17. august 2022. Marielle Kleemeier: täielik jama, ma vihkan kaotamist. Delfi, 17. august 2022.
GIF Sundsvall

Gymnastik- och Idrottsföreningen Sundsvall on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Sundsvallis. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan. Klubi on asutatud 25. augustil 1903. Rootsi kõrgliigas mängis Sundsvall esimest korda 1963. aastal. Seejärel on Sundsvall saavutanud maine jo-jo-klubina, mis on sageli pendeldanud peamiselt Rootsi kõrgliiga ja esiliiga vahel. Rootsi kõrgliigas on Sundsvalli läbi aegade parimaks kohaks olnud viies, mis on saavutatud 1988. aastal. Seisuga 22. aprill 2022 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Tarmo Neemelo (2007. aastal Rootsi esiliigas 28 mängu ja kaheksa väravat) Superettan: Teised kohad (3): 2011, 2014, 2021 Division 1 Norra: Võitja (2): 1990, 1999 Norrländska Mästerskapet: Võitja (1): 1942 "Truppen" (rootsi). GIF Sundsvall. Ametlik koduleht
Helsingborgs IF

Helsingborgs Idrottsförening on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Helsingborgis. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan. Klubi on asutatud 4. juunil 1907. Aastal 1924 oli Helsingborg Allsvenskani üks asutajaklubisid. Helsingborg on tulnud Rootsi meistriks viis korda, sealhulgas kolm korda aastatel 1933–1941 ning viimati 1999. ja 2011. aastal. Aastatel 1924–1968 ei mänginud Helsingborg Rootsi kõrgliigas vaid kahel hooajal, kuid pärast seda läks 24 aastat, enne kui 1992. aastal uuesti pääs Rootsi kõrgliigasse kindlustati. Rootsi karikavõistlused on võidetud samuti viis korda. Rootsi superkarikafinaali on Helsingborg võitnud aastatel 2011 ja 2012. Aastal 2011 võitis Helsingborg ühe aasta sees Rootsi meistrivõistlused, karikafinaali ja superkarikafinaali. Hooajal 2000/01 osales Helsingborg UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril, hooajal 2007/08 UEFA karika alagrupiturniiril ja hooajal 2012/13 UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril. Ainsal korral pääseti alagrupist edasi hooajal 2007/08 UEFA karikavõistlustel, kui seejärel 32 parima seas kaotati Hollandi klubile PSV Eindhoven kahe mängu kokkuvõttes 1:4. Aastatel 1992–1993 ja 2006–2009 mängis Helsingborgis Rootsi koondislane ja Euroopa Kuldsaapa võitja (2001) Henrik Larsson, kes on hiljem kahel perioodil olnud ka Helsingborgi peatreener. Helsingborgis on klubikarjääri alustanud näiteks ka Andreas Granqvist, Christoffer Andersson, Mattias Lindström ja Pär Hansson (mängis seal peaaegu kogu klubikarjääri jooksul). Seisuga 31. märts 2022 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Tarmo Neemelo (2006. aastal Rootsi kõrgliigas viis mängu) Vladislav Kreida (2021. aastal Rootsi esiliigas 19 mängu) Rootsi meistrivõistlused Rootsi meister (5): 1932–33, 1933–34, 1940–41, 1999, 2011 Allsvenskan Võidud (7): 1928–29, 1929–30, 1932–33, 1933–34, 1940–41, 1999, 2011 Teised kohad (7): 1927–28, 1948–49, 1953–54, 1995, 1998, 2000, 2010 Superettan Võidud (1): 2018 Svenska Cupen Võidud (5): 1941, 1997–98, 2006, 2010, 2011 Teised kohad (2): 1950, 1993–94, 2013–14 Svenska Supercupen Võidud (2): 2011, 2012 Teised kohad (1): 2007 Klubi koduleht
Bundeswehri Juhtimisakadeemia

Bundeswehri Juhtimisakadeemia (saksa keeles Führungsakademie der Bundeswehr) on Bundeswehri kõrgem sõjaline õppeasutus Saksamaal Hamburgis. Ülesanne, Küber- ja inforuum ja Ühendatud toetusteenistus (Einsatz, Cyber- und Informationsraum und Streitkräftebasis) Maavägede teaduskond Lennuväe teaduskond Mereväe teaduskond Juhtimise teaduskond Poliitika, strateegia ja ühiskonnateaduste teaduskond Sanitaarteenistuse ja tervishoiuteaduste teaduskond German Institute for Defence and Strategic Studies (GIDS) - Bundeswehri Juhtimisakadeemia ja Helmut-Schmidt-Universitäti koostöös moodustatud instituut. Pääsla 2019. aastal Kindralleitnant Graf von Baudissini nimeline kasarm 2019. aastal GIDS-i logo Dem BMVgBundesministerium der Verteidigung unmittelbar unterstellte Dienststellen (vaadatud: 05.08.2023) Andreas Thalhammer. MILITAARTEADUSED: MÕISTE JA TERMINIKASUTUS RIIKIDE VÕRDLUSES. SÕJATEADLANE Estonian Journal of Military Studies 3 / 2016. Lk. 256, 258. Fakultät Einsatz/CIRCyber- und Informationsraum/SKB (vaadatud: 27.06.2022)
Otto-Eduard Kaarma

Otto-Eduard Kaarma (7. juunini 1939 Kramann; 12. jaanuar 1905 Haabersti, Tallinn – 17. juuni 1975 Lincoln,Nebraska, USA) oli eesti kergejõustiklane ja arst. Otto Kramann sündis 1905. aastal Harjumaal Harku vallas põllumehe pojana. Keskhariduse omandas Tallinna Nikolai gümnaasiumis. Õppis ka klaverit Tallinna Konservatooriumis ja hiljem Gustav Adolfi gümnaasiumis, mille lõpetas 1923. aastal. Sama aasta sügisel astus Tartu ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1929. aastal arsti astmega. O. Kramann oli üliõpilasseltsi Raimla vilistlane. Dr, med. 1937 (Akuutsete keskkõrva- ja nibujätke-põletikkude kliinilis-bakterioloogilisi uurimisi). Teenis Sidepataljonis 1930–1931, lähetatud Sõjakooli aspirantide klassi kursusele side alal 1930–1931 (lõpetas), ülendatud lipnikuks 1931. Sai 1932 Tartu Ülikooli kõrva-nina-kurguhaigla assistendiks, kus oli peaarst 1933. aastast kuni 1944. aasta sügiseni. 1942–1944 oli ta ülikooli kõrva-nina-kurguhaiguste dotsent, haigla asetäitja direktor ja pidas loenguid kõrva-nina-kurguhaiguste alal. Oma eriala täiendamiseks viibis 1933/34. õppeaastal Tartu Prantsuse Teadusliku Instituudi stipendiaadina Prantsusmaal. Töötanud Strasbourgi ja mitmes Pariisi kliinikus, tutvunud Bordeaux', Toulouse'i, Montpellier' ja Lyoni ülikooli kõrva-, nina- ja kurgukliinikutega, samuti Hispaanias dr. Hinojari kliinikuga Madridis. 1936. aasta suvel tutvus Berliini, Hamburgi ja Königsbergi kõrva-nina-kurgu-kliinikutega. Trükis ilmunud 25 teadustööd eesti, saksa ja prantsuse keeles. 1944. aasta sügisel põgenes Saksamaale ning töötas Erlangeni Ülikooli kõrva-nina-kurguhaiglas assistendina ja peaarstina. USA-sse asus ta 1949 sügisel, saades arstikoha osariigi Lincolni vaimuhaiglas, Nebraskas. Läks sealt puhkepalgale 1974. USA-s omandas ta praktiseerimise loa Nebraska osariigis ning kuuludes osariigi Meditsiinilise Ühingu ja USA Psühhiaatrilise Ühingu liikmeskonda. 1924. aastal saavutas ta Eesti meistrivõistlustel kergejõustikus 110 m tõkkejooksus ja kolmikhüppes 3. koha, lisaks 5. koht kaugushüppes, 6. koht kõrgushüppes. Otto Kaarma oli eesti poksija ja katselenduri Enn Kaarma vanaonupoeg. http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2705
Kastuss Kalinovski polk

Kastuss Kalinovski polk (valgevene keeles Полк Кастуся Каліноўскага; ukraina keeles Полк Кастуся Калиновського) on valgevene vabatahtlikest koosnev polk Ukraina relvajõudude koosseisus. Üksus on nime saanud valgevene rahvusliku ärataja ja revolutsionääri Kastuss Kalinovski järgi. Sarnaselt leegioniga "Venemaa Vabadus" osalevad nad Venemaa rünnaku tõrjumises Ukrainale. Juba suvel 2014 moodustati Ukrainas Volõõnias valgevene vabatahtlikest sõjaväeüksus "Pahonia". Järgmisel aastal moodustati Ukraina pataljonides võitlevaid valgevene vabatahtlikke ühendav taktikaline rühmitus "Belarus". 9. märtsil 2022 teatasid Ukraina võimud Kastuss Kalinovski pataljoni loomisest. Paljud sinna kuuluvad valgevenelased on põgenenud Lukašenko režiimi repressioonide eest. Nende moto on: "Kõigepealt [vabastame] Ukraina, siis Valgevene." 25. märtsil 2022 andis pataljon vande ja liideti ametlikult Ukraina relvajõududega. Vande andmisest on tehtud video, kus on näha umbes sada igas vanuses võitlejat. Vande tekst oli valgevene keeles, sisaldas palju viiteid Valgevene ajaloole ja lõppes sõnadega "Elagu Valgevene." 21. mail 2022 nimetati senine pataljon ümber polguks, kuhu kuulub kaks pataljoni: Litvin ja Volat. 15. märtsil 2022 kohtumisel riigi julgeolekutöötajatega nimetas Aleksandr Lukašenka Ukrainat Venemaa sissetungi eest kaitsvaid Valgevene vabatahtlikke "hulludeks kodanikeks". Valgevene siseministeerium teatas 26. märtsil 2022, et on alustatud kriminaaluurimist Kalinovski pataljoni võitlejate vastu. Neile oli teada 50 inimese, sealhulgas võitlejate isikuandmed. Neile esitati süüdistus osalemises relvakonfliktis välisriigi territooriumil. Kastuss Kalinovski polgu ülem on Dzjaniss Prohharav. Очільник Полку Калиновського закликав білоруських військових до боротьби з тиранією у своїй країні (vaadatud: 24.06.2023) https://espreso.tv/news/2014/07/08/uchast_v_ato_vizme_dobrovolchiy_zahin_bilorusiv_pahonya "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2021. Vaadatud 26. juunil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. aprill 2022. Vaadatud 26. juunil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.youtube.com/watch?v=0GXAXmxInJc https://www.spectator.co.uk/article/europes-last-dictator-lukashenkos-fate-depends-on-ukraine Батальён беларускіх добраахвотнікаў імя Каліноўскага ўвайшоў у склад Узброеных сіл Украіны (vaadatud: 10.09.2022) Батальён Каліноўскага становіцца палком https://nashaniva.com/?c=ar&i=291511 (vaadatud: 10.09.2022) https://www.svaboda.org/a/31753976.html https://belsat.eu/ru/news/27-03-2022-gubopik-vozbudil-ugolovnoe-delo-protiv-bojtsov-batalona-kalinovskogo/
IK Sirius Fotboll

IK Sirius FK on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Uppsalas. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan. Klubi on asutatud 1907. aastal. Rootsi kõrgliigas osales Sirius esmakordselt 1969. aastal. Uuesti mängiti kõrgliigas aastatel 1973–1974. Pärast seda mängiti mitu aastakümmet Rootsi esiliiga ja tugevuselt kolmanda liiga vahel. 2016. aastal võitis Sirius Rootsi esiliiga ja tõusis tagasi kõrgliigasse. 2017. aastal saavutas Sirius Rootsi kõrgliigas seitsmenda koha, mis on klubi läbi aegade parim koht Rootsi kõrgliigas. Klubi kodustaadion on Studenternas IP, mis avati 1909. aastal. Seisuga 15. aprill 2022 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Superettan: Võitja (1): 2016 Division 1 Norra: Võitja (1): 2013 Division 2 Östra Svealand: Võitja (1): 1997 "Truppen". IK Sirius Fotboll. Ametlik koduleht
Kumertau

Kumertau on linn Venemaal, Baškortostani Vabariigis. Linn asub Karagaika jõe ääres, 240 km Ufast lõuna pool. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kumertau elanikest venelasi 61%, baškiire 19,0%, tatarlasi 13% ja tšuvašše 3,7%. 2020. aasta alguses oli linnas 59 478 elanikku. Linn rajati tööliskülana pruunsöemaardla juurde 1947. aastal. 1953 sai asula linnaõigused. Kumertaus on tehas КумАПП, kus toodetakse helikoptereid Ka-226, Ka-27, Ka-31 ja Ka-32A11BC. 26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019. https://rosstat.gov.ru/storage/mediabank/CcG8qBhP/mun_obr2020.rar http://www.admkumertau.ru/
Chris Rea

Christopher Anton Rea (sündinud 4. märtsil 1951 Middlesbrough's, Inglismaal) on Briti roki- ja bluusilaulja, laulukirjutaja ja kitarrist. Ta on itaalia ja iiri päritolu. Ta on tuntud oma eripärase, husky-laulu ja slide-kitarrimängu poolest, Guinnessi Rockopedia kirjeldab teda kui "kruusahäälset kitarrimeest". Tema hittlood on "The Road to Hell (Part 2)", "Auberge", "Let's Dance", "On the Beach", "Josephine", "I Can Hear Your Heartbeat", "Julia" ning "Driving Home for Christmas". Ta on kokku välja andnud 25 stuudioalbumit. "Whatever Happened to Benny Santini?" (Magnet, 1978) "Deltics" (Magnet, 1979) "Tennis" (Magnet, 1980) "Chris Rea" (Magnet, 1981) "Water Sign" (Magnet, 1983) "Wired to the Moon" (Magnet, 1984) "Shamrock Diaries" (Magnet, 1985) "On the Beach" (Magnet, 1986) "Dancing with Strangers" (Magnet, 1987) "The Road to Hell" (WEA, 1989) "Auberge" (EastWest, 1991) "God's Great Banana Skin" (EastWest, 1992) "Espresso Logic" (EastWest, 1993) "La Passione" (soundtrack-album, EastWest, 1996) "The Blue Cafe" (EastWest, 1998) "The Road to Hell: Part 2" (EastWest, 1999) "King of the Beach" (EastWest, 2000) "Dancing Down the Stony Road/Stony Road" (Jazzee Blue, 2002 "Hofner Blue Notes" (Jazzee Blue, 2003) "The Blue Jukebox" (Jazzee Blue, 2004) "Blue Guitars" (Jazzee Blue, 2005) "The Return of the Fabulous Hofner Bluenotes" (Jazzee Blue, 2008) "Santo Spirito Blues" (Jazzee Blue, 2011) "Road Songs for Lovers" (Jazzee Blue, 2017) "One Fine Day" (2019) Koduleht (veebiarhiivis)
Biosüsi

Biosüsi on puusüsi, mis saadakse biomassi pürolüüsil hapnikuvaeses keskkonnas. Seda kasutatakse peamiselt mulla kvaliteedi parandamiseks. International Biochar Initiative defineerib selle kui "tahke materjal, mis on saadud biomassi termokeemilise protsessi kaudu hapnikuvaeses keskkonnas. Biosüsi on stabiilne, süsinikurikas ning võimeline säilima mulla sees tuhandeid aastaid. Biosöe stabiilsus seisneb süsinikdioksiidi kogumisest ja säilitamisest, s.t süsiniku kogumine biosöe vormis. Biosöe valmistamiseks on spetsiifilised temperatuurid, ooteaeg ja kuumutamisaeg. Nende parameetritega saab toota kas biosütt või energiat. Tüüpiliselt saadakse pürolüüsi toimel 60% bio-õli, 20% sünteetilist gaasi ja 20% biosütt. Madalama temperatuuriga on pürolüüsi toimel saadud kuni 35% rohkem biosütt. Biosöe tegemisel kasutatakse 15% energiat sellest, mida pürolüüsi toimel saadakse. Biosütt on võimalik toota peaaegu kõikidest bioloogilist päritolu materjalidest. Levinumad toorained on puit, põhk, hein, sõnnik ja reoveesete, kuid ka mitmed tööstusjäätmed. Lähteaine keemilistel ja struktuursetel omadustel on oluline mõju biosöe vastavatele omadustele. Näiteks on puidust toodetud biosüsi võrreldes sõnnikust ja reoveesettest toodetud söega poorsem ning seetõttu suurema eripinna ja veehoiuvõimega. Biosöe kasutamine põllumajanduslikel eesmärkidel on täna rohkem levinud troopilises kliimas, kus tänu sellele on võimalik saada olulist saagilisa. Erinevates riikides on see tegevus doteeritav ja  talunikele makstakse biosöe mulda viimise eest eraldi tasu. Näiteks toimitakse tänapäeval nii Austrias. Biosöe kasutamisest saadav tulu on mitmepoolne: biosöe mulda viimine tasakaalustab läbi süsiniku mulda talletamise CO2 emissiooni, muldade süsinikusisaldus suureneb ja toitainete sidumise võime paraneb, põllumajandustootjad saavad lisasissetuleku ning CO2 kvoodi ostmiseks kuluv raha jääb riiki alles. International Biochar Initiative (november 2015). "Standardized Product Definition and Product Testing Guidelines for Biochar That Is Used in Soil". docs.google.com. Vaadatud 05.06.2022. Geoffrey Lean (7. detsember 2008). "Ancient skills 'could reverse global warming'". independent.co.uk. Originaali arhiivikoopia seisuga 13.09.2011. Vaadatud 05.06.2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) Henn Raave (september 2014). "Biosüsi". pikk.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 18.01.2022. Vaadatud 05.06.2022. Henn Raave (september 2014). "Tabel biosüsi protsessi saadustest". pikk.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 18.01.2022. Vaadatud 05.06.2022. Henn Raave (september 2014). "Biosüsi kasutamine". pikk.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 18.01.2022. Vaadatud 05.06.2022.
Auberge (laul)

"Auberge" on briti laulja ja laulukirjutaja Chris Rea laul, mis ilmus 1991. aastal tema üheteistkümnenda stuudioalbumi "Auberge" esisinglina. Selle kirjutas Rea ja produtseeris Jon Kelly. "Auberge" saavutas Ühendkuningriigis 16. koha ja püsis Ühendkuningriigi singlite edetabelis kuus nädalat. Selle reklaamimiseks filmiti muusikavideo, mille lavastas Nigel Dick ja filmis Bray Studios. Väljaandmisel kirjutas Music & Media: "Rea oma parimal kujul: täiuslik kombinatsioon Dire Straitsi raamiga vokaalist ja Ry Cooderi stiilis slide-kitarrist. Laulu tüüp, mida sõidu ajal valjult mängida. Liiklus on järgmistel nädalatel palju ilusam." Billboard kirjeldas laulu kui "unistavast bluusist indutseeritud rokkarit", millel on "tume, morrisonilik vokaalide esitus, "rockabilly-kitarri taust", "psühhedeelsed orelivõnked" ja "kerged sarverifid". Johnny Loftus (AllMusic) kirjutas samanimelise albumi arvustuses: "Põnev nimilugu ja sellega kaasnev "Set Me Free" liiguvad otsivatest, katselistest kitarrinuudlitest täiemõõtmeliselt eepiliseks, mille tagaosa on bluuslik koos raevukate sarvede, taustalauljate ja Rea enda teralise vokaalimürinaga." "Auberge'i" muusikavideo YouTube'is
Tambet Sild

Tambet Sild (6. juuli 1999 – 3. detsember 2021) oli eesti püstijalakoomik. Ta hukkus liiklusõnnetuses.
Thomas Hitschler

Thomas Hitschler (sündinud 27. juunil 1982 Landaus) on Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei poliitik; liidukaitseministeeriumi parlamentaarne riigisekretär Olaf Scholzi koalitsioonivalitsuses (2021. aastast) ja Rheinland-Pfalzi esindajana Liidupäeva liige (2013. aastast). Hitschlerist sai 2013. aasta Saksamaa föderaalvalimistel Liidupäeva liige, esindades Südpfalzi piirkonda. Aastatel 2014–2021 kuulus ta kaitsekomisjoni, kus töötas oma parlamendirühma raportöörina Bundeswehri infrastruktuuri küsimustes. Aastatel 2018–2021 oli ta ka siseasjade komisjoni liige. Aastal 2020 liitus ta parlamentaarse järelevalve paneeliga (PKGr), mis teostab parlamentaarset järelevalvet Saksamaa luureteenistuste BND, BfV ja MAD üle. 2017. aasta föderaalvalimistele järgnenud läbirääkimistel kantsler Angela Merkeli juhtimisel koalitsioonivalitsuse moodustamiseks kuulus Hitschler välispoliitika töörühma, mida juhtisid Ursula von der Leyen, Gerd Müller ja Sigmar Gabriel. Lisaks komisjoni ülesannetele on Hitschler alates 2019. aastast Prantsuse-Saksamaa Parlamentaarse Assamblee Saksamaa delegatsiooni liige. 2021. aasta valimisteks valiti Hitschler SPD kampaaniat juhtima Rheinland-Pfalzis. Valimisjärgsetel läbirääkimistel SPD, Roheliste ja Vabade Demokraatide (FDP) nn foorikoalitsiooni moodustamiseks kuulus ta oma erakonna delegatsiooni sisejulgeoleku, kodanikuõiguste ja tarbijakaitse töörühmas, kaasesimeesteks Christine Lambrecht, Konstantin von Notz ja Wolfgang Kubicki. Saksamaa Ühinenud Teenuste Ametiühingu (ver.di) liige 1. FC Kaiserslauterni liige Uus föderaalvalitsus: paigas on ka teine ​​rida Süddeutsche Zeitung, Mike Szymanski 7. detsember 2021 "Thomas Hitschler | Liikmete jälgimine" www.abgeordnetenwatch.de (saksa keeles), 19. märts 2020 Thomas Hitschler, MdB SPD parlamendirühm (saksa keeles), 23. september 2013 "Saksamaa Bundestag - Kaitse" www.bundestag.de (inglise keel) "Saksamaa Bundestag - Siseasjad ja kogukond" www.bundestag.de (inglise keel) SPD, rohelised, FDP: need poliitikud peavad valgusfoori läbirääkimisi Westdeutsche Allgemeine Zeitung, Britt-Marie Lakämper 21. oktoober 2021 Ametlik koduleht (saksa keeles) Bundestagi elulugu (inglise keeles)