laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Diskordiaanlus

Diskordiaanlus on religioon, mis põhineb Erise, kreeka-romaani vaenujumalanna, teenimisel. Religioon sai alguse umbes 1958-1959 kui ilmus (esimene) pühakiri Principia Discordia, mille kirjutasid Malaclypse the Younger ning Omar Khayyam Ravenhurst pärast mitmeid keeglisaalis kogetud ühiseid hallutsinatsioone. Diskordiaanlust peetakse kohati religiooni paroodiaks, kuigi selle määra üle vaieldakse. Diskordiaanlaste seas on levinud oma tõekspidamiste levitamine huumorivõtmes, mis väldib nende muutumist dogmatiliseks. Diskordiaanlaste hulga hindamine on keeruline, sest nad ei ole kohustatud diskordiaanlust oma ainsaks usundiks pidama ning kuna skismade loomine on soovitatav. Religiooni on Rinzai koolkonna absurdil põhinevate tõlgenduste tõttu võrreldud Zeniga. Diskordiaanlus põhineb tõekspidamisel, et nii kord kui korratus on illusioonid, mida inimese närvisüsteem universumile omistab ning ei näiv kord ega korratus pole kumbki kuidagi teisest korrektsem ega tõe mõttes objektiivsem. 2011. aasta rahva ja eluruumide loenduse andmetel oli Eestis 6 diskordiaani. Diskordianismi interpretatsioone on sama palju kui diskordiaane ning need koonduvad märksõnade "Vanad Kreeklased", "Kaose kummardamine" ning "Anarhism" ümber. See on väga vaieldav üldistus, sest püüab Diskordiaanlikke tõekspidamisi kuidagi defineerida. Üks Diskordiaanluse oluline osa on Hallpale needus, mida on Principia Discordia lehtedel mitmes kohas mainitud. Principia väitel oli Hallpale 1199 eKr elanud mees, kelle õpetuse kohaselt oli elu tõsine asi ning mäng patt. Needus kätkeb nende tõekspidamiste poolt johtuvat psühholoogilist ja hingelist tasakaalutust nii üksikisikute, gruppide, riikide ja tsivilisatsioonide tasemel. Principia kohaselt kohustas Hallpale oma jüngreid "Enda ümber olevat korda imetlema" (Principia Discordia, lk 00042), ning mingil moel suutis ta inimkonda Tõsise Korra aadetega nõustuma. Principia kohaselt oli kummaline, et Hallpale suutis nii palju järgijaid leida hoolimata sellest kuivõrd palju korratust ümberringi leidus. Hallpale ja tema järgijad pidasid eluga mängimist elust endast olulisemaks ning mõnikord juhtus koguni nii, et nad hävitasid nende teiste olendite elu, kelle eluviisid nende omast erinesid. —Malaclypse Noorem, Principia Discordia, lk 00042 Principia kohaselt oli elu tõsiselt ja korrapärase ettevõtmisena määratlemise tagajärjeks see, et Hallpale järgijad hakkasid eristama korrapäraseid ja ebakorrapäraseid nähtusi. Selles süsteemis püütakse korra säilimist tagada iga hinnaga. Tuginedes Principia Discordia väidetele on "iga planeedil Maa elav mees, naine ja laps" paavst. Raamatuga kaasneb ametlik paavsti visiitkaart, mida võib kopeerida ning kõigile vabalt jagada. Paavstiks ei saa läbi selle kaardi omamise; see lihtsalt annab inimesele teada, et ta on "ehe ning autoriseeritud paavst" Diskordiaanluse mõttes. Kuigi paavsti voli ei ole Principia kaante vahel täpselt sätestatud, ütleb kaart et "Paavst on keegi kes pole võimu võimu all". On diskordiaane, kes on paavsti volitusi laiendanud. Eestis on 90 usuvoolu: lilla leegi hoidjad, kopimistid, tulekummardajad..., Postimees 29.04.2013
Tüüp 75 MLRS

Tüüp 75 MLRS (75式130mm自走多連装ロケット弾発射機, nana-go-shiki-130mm-jisou-ta-rensou-Rocket-dan-hassya-ki) oli 130 mm Jaapani mitmelasuline raketiheitja, mida kasutasid Jaapani Omakaitsejõudude maaväed. Masin kasutab soomustransportöörilt Tüüp 73 pärinevaid roomikuid, vedrustust ja mootorit. Kere osa konstrueeris ja valmistas Komatsu, relvasüsteem ja raketid pärinesid firmalt IHI Aerospace (nüüd Nissan Aerospace Division). Toodeti 66 raketiheitjat ja 15 ilmavaatlusmasinat, et tagada relvasüsteemile vajalik meteoroloogiline info. Mootoriks oli 300 hobujõuline Mitsubishi 4ZF diiselmootor. Raketid olid 131,5 millimeetrise läbimõõduga ja 1,86 meetrit pikad. Üks rakett kaalus 43 kilogrammi, millest 15 kilogrammi moodustas HE-FRAG lõhkepea. Salv mahutas 30 raketti ja neid oli võimalik lasta kas ühekaupa või 12 sekundit kestva valanguna. Rakettide laadimine toimus käsitsi ning treenitud meeskonnal kulus selleks 15 minutit.Raketidel olid stabilisaatorid. Lisaks rakettidele oli masina katusele paigutatud 12,7 mm kuulipilduja. Laadimismeeskond on liikus raketiheitjaga kaasas eraldi veoautol. Iga raketiheitjapatarei juurde kuulusid laadimismasinad, tulejuhtimismasin ja ilmvaatlusmasin. Ilmavaatlusmasin on varustatud mastiga, mis on võimalik tõsta kuni 12,5 meetri kõrgusele ja mis suudab korraga mõõta tuule kiiruse kahest suunas. 2005. aastal oli veel kasutusel 17 relvasüsteemi ja 5 ilmavaatlusmasinat, aasta hiljem seda tüüpi relvasüsteeme enam kasutusel ei olnud. Jaapan vahetas need USA päritolu 227 mm M270 MLRS süsteemide vastu välja. Uusi süsteem toodeti litsentsi alusel Jaapanis. "Type 75 Multiple launch rocket system" (Inglise keel). www.Military-Today.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 8.03.2020. Vaadatud 06.01.2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Type 73" (Inglise keel). www.army-guide.com. Vaadatud 28.01.2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "UNITED NATIONS REGISTER OF CONVENTIONAL ARMS: Japan 2005" (Inglise keel). ÜRO. 28.04.2006. Vaadatud 06.01.2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)[alaline kõdulink] "UNITED NATIONS REGISTER OF CONVENTIONAL ARMS: Japan 2006" (Inglise keel). ÜRO. 02.07.2007. Vaadatud 06.01.2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)[alaline kõdulink] Chant, Christopher. A Compendium of Armaments and Military Hardware. New York and London: Routledge & Kegan Paul, 1987 ISBN 0-7102-0720-4, lk. 120–121 Type 75 Pildid
Steven Davis

Steven Davis (sündinud 1. jaanuaril 1985 Ballymenas) on Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib Šotimaa kõrgliiga klubis Rangers. Ta mängib poolkaitsja kohal. Rangersis on ta mänginud ka aastatel 2008–2012, mil tuli kolm korda Šotimaa meistriks. Hooaegadel 2008–09, 2009–10 ja 2011–12 valiti ta Šotimaa kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. 2010. aastal valiti ta Rangersi hooaja parimaks mängijaks ja samal hooajal samuti mängijate poolt liiga parimaks. Davis on mänginud ka mitmes Inglismaa kõrgliiga klubis: Aston Villas (2004–2007), Fulhamis (2007–2008) ja Southamptonis (alates 2012. aastast). 2006. aastal valiti ta Aston Villa aasta parimaks mängijaks. Debüüdi Põhja-Iirimaa rahvuskoondises tegi Davis 9. veebruaril 2005 mängus Kanada vastu. 21. mail 2006 sai ta mängus Uruguay vastu Põhja-Iirimaa koondise ajaloo noorimaks kapteniks. Rangers Scottish Premier League: 2008–09, 2009–10, 2010–11 Scottish Cup: 2007–08, 2008–09 Scottish League Cup: 2007–08, 2009–10, 2010–11 UEFA karika teine koht: 2007–08 Steven Davis. UEFA.com, kasutatud 9. jaanuar 2015
Paluküla rändrahn

Paluküla rändrahn on migmatiidist hiidrahn Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Paluküla külas Heltermaa–Kärdla maantee 22. kilomeetril maanteest läänes 3 kilomeetrit enne Kärdla piiri. Kivi on maanteelt nähtav. Rahnu pikkus on 8,9 m, laius 5,1 m, kõrgus 3,3 m ja ümbermõõt 26,0 m. Rahnu maht on 66 kuupmeetrit.[viide?] Mahu poolest on ta Hiiumaa suuruselt 7. kivi.[viide?] Rändrahn asub Kärdla meteoriidikraatri idaserval. Rahn on piklik, kumera laega ja tugevasti sammaldunud. Rahnu lõunakülg on eenduv ning sellelt on lahti murdunud nõgusa pinnaga tükk. Rahnus esineb lõhesid. Rahn on alates 1962. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend Paluküla kolm rahnu Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Paluküla rahn". EELIS Infoleht. Vaadatud 30.12.2022. "Paluküla rändrahn". Keskkonnaportaal. Vaadatud 30.12.2022. Paluküla rändrahn ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Paluküla rändrahn keskkonnaportaalis
Tukumsi piirkond (2009–2021)

Tukumsi piirkond (läti keeles Tukuma novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirkond moodustati 2009. aastal Tukumsi linnast ja 10 endise Tukumsi rajooni vallast. Aastal 2021 ühendati see Engure, Jaunpilsi ja Kandava piirkonnaga uueks Tukumsi piirkonnaks. Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Tukumsi piirkonna elanikest lätlasi 84%, venelasi 8,7%, valgevenelasi 2,2%, ukrainlasi 1,2% ja muust rahvusest inimesi 4%. Tukums Degole vald (Degoles pagasts) Džūkste vald (Džūkstes pagasts) Irlava vald (Irlavas pagasts) Jaunsāti vald (Jaunsātu pagasts) Lestene vald (Lestenes pagasts) Pūre vald (Pūres pagasts) Sēme vald (Sēmes pagasts) Slampe vald (Slampes pagasts) Tume vald (Tumes pagasts) Zentene vald (Zentenes pagasts) Läti statistika keskamet, vaadatud 15.06.2021. Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2011. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde.
IU (laulja)

IU (sünninimi Lee Ji-eun, korea keeles 이지은; sündinud 16. mail 1993) on Lõuna-Korea laulja ja näitleja. IU ametlik koduleht
Deltasete

Deltasete (inglise deltaic sediment, deltaic deposit) on deltas kuhjunud sete. Deltasetted on deltatasandiku jõesängides valdavalt jämedateralised, jõesängide vahel aga peeneteralised; leidub ka järvesetteid ja turvast. Delta nõlvu katavad peeneteralised setted. Jõesetted EE 3. köide, 1988. EE 3. köide, 1988.
Pretsessioon

Pretsessioon (ld sõnast praecedo 'edasi minema') on pöörleva objekti pöörlemistelje orientatsiooni muutumine. Ka Maa pöörlemistelje suund muutub. Maa pöörlemistelg joonistab koonuse, mis teeb täisringi 26 000 aastaga. Kui oled kunagi keerutanud näiteks vurri, siis selle keerleva tipu "laperdamine" on täpselt sama asi mis pretsessioon. Kuna Maa pöörlemistelje suund muutub, muutuvad ka taevapooluste asukohad. Maa pretsessiooni põhjused on üsna keerulised. Maa ei ole ideaalne sfäär, vaid natuke lapik, mis tähendab, et ekvaatori suurringjoon on veidi pikem kui meridiaani suurringjoon, mis läbib pooluseid. Kuu ja Päike asuvad väljaspool Maa ekvaatoritasandit, mistõttu nende gravitatsiooniline mõju pooluste kohalt lapikule Maale tekitab lisaks lineaarsele jõule kerge pöördemomendi. Viimase mõju pöörlevale Maale tekitabki pretsessioonilise liikumise. häiritus nutatsioon
Salomon Adam

Salomon Adam (ka Adams; suri 1639) oli Rootsi sõjaväelane 17. sajandil. 1620. ja 1621. aastal teenis ta leitnandina krahv Philipp von Mansfeldi rügemendi ooberstleitnant Jost Clodti kompaniis. Juba järgmisel aastal teenis ta kapteni ja kompaniiülemana ooberst Kristoffer Assarsson Mannersköldi (sünd. 1583) Västergötlandi rügemendis. 1624. aastal teenis ta kapteni ja kompaniiülemana Johan Banéri (1596–1641) Östergötlandi rügemendis. Oktoobris 1625 teenis ta kapteni ja kompaniiülemana Smålandi ja Jönköpingi lääni rügemendis ooberstleitnant Lars Kaggi (1595–1661) alluvuses. Vähemalt novembrist 1626 kuni teenis ta samas (alates hiljemalt augustist 1628 ooberst Erik Handi alluvuses) majori ja kompaniiülemana. Hiljemalt oktoobrist 1628 jätkas samas rügemendis teenimist juba ooberstleitnandi auastmes. Selle rügemendi koosseisus olles ülendati ta ka hiljem ooberstiks ning rügemendi ülemaks. Enne aga jõudis ta aga võidelda ka Hamiltoni markii Briti vägedes, osaledes 1631. aasta jõulude ajal Magdeburgi piiramisel. Ta valiti üheks läbirääkijaks linna alistumise tingimusi läbi arutama. Seejärel naasis ta oma rügemendi juurde ning piiras 1633. aastal Hamelni linna Alam-Saksimaal. 1635. aastal võttis ta osa tribunalist, mis vaagis endise Rootsi sõja- ja õuenõuniku Johannes Stalmanni süüasja. Viimast süüdistati nimelt feldmarssal Johan Banéri ja riigikantsler Axel Oxenstierna tapmise plaanimises aprillis 1634. 4. oktoobril 1636 osales Salomon Adam Wittstocki lahingus. Salomon Adamile kuulus Tuudi mõis Läänemaal. Ta maeti 8. veebruaril 1639 Tallinna Niguliste kirikusse. Salomon Adam oli abielus Anna Dorothea von Derfeldeniga, kes oli viitseadmirali ja Riia asekuberneri Johann von Derfelden vanema (1561–1633) ja Elisabeth von Plate tütar. Abielust sündisid: Johanna Dorothea von Adam, oli abielus Jürgen Johann von Ulrichiga Mansfeldi krahvi rügemendi munsterroll, 1620 Mansfeldi krahvi rügemendi munsterroll, 1621 Kristoffer Assarsson Mannersköldi rügemendi munsterroll, juuni 1622 Johan Banéri rügemendi munsterroll, 1624 Lars Kaggi rügemendi munsterroll, oktoober 1625 Lars Kaggi rügemendi munsterroll, november 1626 Lars Kaggi rügemendi munsterroll, detsember 1626 Lars Kaggi rügemendi munsterroll, märts 1627 Lars Kaggi rügemendi munsterroll, aprill 1627 Lars Kaggi rügemendi munsterroll, juuli 1627 Lars Kaggi rügemendi munsterroll, aprill 1628 Erik Handi rügemendi munsterroll, august 1628 Erik Handi rügemendi munsterroll, oktoober 1628 Erik Handi rügemendi munsterroll, detsember 1628 The Scotland, Scandinavia and Northern European Biographical Database (SSNE)
Lebedinoje ozero

Lebedinoje ozero (end General Vatutin) on nelja tekiga Dmitri Furmanovi klassi (projekt 302 teine seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1986. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M (Binnenfahrgastschiff 129 meetrit), laev moderniseeriti täielikult 2002. ja 2006. aastal. 1986. aastal sai laev nime Nõukogude Liidu kindrali Nikolai Vatutini auks. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 388 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Hersonis asuvale Dnepri Laevakompaniile (DRP) üle 1986. aastal. Dnepri Laevakompanii ja hiljem selle tütarettevõte Tšervona Ruta (ukraina keeles Червона рута) on kasutanud General Vatutinit Dnepril ja Mustal merel Kiievist Sevastopoli ja Odessani ning Kiievisse tagasi. Laeval oli kaks restorani, Odessa ja Kiiev. General Vatutin oli kasutusel kuni 2016. aastani, selle aastani kasutati ka sõsarlaeva Zirka Dnipra. Laeva kapten (seisuga 2012) oli Viktor Holodenko. Jõereisilaevade loend "SRU, Alus 2-010193" (PDF). Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 3. oktoober 2013. Vaadatud 3. oktoobril 2013. "Projekt 302". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2007. Vaadatud 24. veebruaril 2007. Laev Tšervona Ruta kodulehel Генерал Ватутiн (до 1993 Генерал Ватутин) (vene keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruaril 2007. Sõiduplaan 2012 (vene keeles) RRR 242313 General Vatutin - IMO 8620088, shipspotting (inglise keeles) Laeva pildid
Retrograadne liikumine

Retrograadne liikumine on keha orbitaalne liikumine vastassuunas sellele, mis on antud süsteemi kehade puhul normaalne. Kui me taevast jälgime, eeldame, et enamik objekte liigub aja kulgedes kindlas suunas. Enamik taevakehasid paistab liikuvat idast läände. Kuid võimalik on jälgida ka kehasid, näiteks tehiskaaslane või kosmoselennuk, mis liiguvad itta. Sellist orbiiti nimetatakse retrograadseks ehk vastupidiseks. Retrograadse liikumise mõistet kasutatakse kõige sagedamini seoses välisplaneetide (Marss, Jupiter, Saturn ja nii edasi) liikumisega. Kuigi need planeedid paistavad vastavalt Maa pöörlemisele öises taevas liikuvat idast läände, kulgevad nad püsitähtede suhtes tegelikult aeglaselt itta, mida võib jälgida, kui märkida mainitud planeetide asukohad mitmel ööl järjest. See on nende planeetide puhul siiski loomulik ning seda ei peeta retrograadseks liikumiseks. Kuid et Maa teeb tiiru ümber Päikese lühema ajaga kui välisplaneedid, võime aeg-ajalt mõne neist nii-öelda kinni püüda (analoogiks näiteks kiire auto mitmerajalisel maanteel). Kui see juhtub, paistab planeet, millest me möödume, esmalt peatavat oma ittaliikumise ning seejärel hakkavat liikuma taas läände. See on retrograadne liikumine, sest see on vastupidine suunale, mis on neile planeetidele tüüpiline. Lõpuks, kui Maa on planeedist mööda jõudnud, paistavad nad aga taastavat oma normaalse läänest itta kulgemise. Planeetide retrograadne liikumine ajas tublisti segadusse Vana-Kreeka astronoome ning see oli üks põhjus, miks nad nimetasid need taevakehad planeetideks, mis otsetõlkes tähendab hulkujaid.
Campeonato Brasileiro Série A

Campeonato Brasileiro Série A (tuntud ka kui Brasileirão) on Brasiilia kõrgeim jalgpalliliiga. Liiga sponsor on Assaí Atacadista, millega on liiga ametlik nimi Brasileirão Assaí. Ajalooliste eripärade ja riigi suure geograafilise suuruse tõttu ei toimunud Brasiilias jalgpallis paljude osariikide vahelised meistrivõistlused enne 1959. aastat. Esimesteks meistrivõistlusteks oli Taça Brasil. Aastatel 1967–1970 oli kõrgliigaks Torneio Roberto Gomes Pedrosa. Esimesed ametlikud üleriigilised meistrivõistlused toimusid alles 1971. aastal. Praeguse formaadi sai kõrgliiga 2003. aastal. Enne seda selgus meister põhihooajale järgnenud väljalangemisturniiril. Alates 2006. aastast mängib kõrgliigas 20 klubi. Kõik klubid peavad ühe hooaja jooksul kõrgliigas 38 mängu (19 kodu- ja 19 võõrsilmängu). Enim punkte kogunud klubi tuleb Brasiilia meistriks. Kõrgliiga hooaega kestab tavalisest maist detsembrini. Hooaja lõpuks neli viimaseks jäänud klubi langevad esiliigasse Campeonato Brasileiro Série B. Alates 1959. aastast on Brasiilia kõrgliigas mänginud kokku 157 klubi. Brasiilia meistriks on tulnud 17 klubi. Edukaim klubi on 12 tiitliga Palmeiras, järgnevad kaheksa võiduga Santos, seitsme võiduga Corinthians ja Flamengo ning kuue võiduga São Paulo. Viiest edukamast klubist neli on pärit São Paulo osariigist, kuhu on läinud ka kõige enam meistritiitleid (kokku 34). São Paulo osariigile järgneb 17 võiduga Rio de Janeiro osariik. Aastatel 1961–1965 tuli Santos Brasiilia meistriks rekordiliselt viiel korral järjest. Hüüdnime Os Santásticos kandnud Santose meeskonda kuulus teiste seas Pelé. Campeonato Brasileiro Série A 2024 hooajal mängivad liigas järgmised 20 klubi: *Aastatel 1967–1968 oli kaks meistrisarja (Torneio Roberto Gomes Pedrosa ja Taça Brasil) Palmeiras – 12 tiitlit (1960, 1967, 1967, 1969, 1972, 1973, 1993, 1994, 2016, 2018, 2022, 2023) Santos – 8 tiitlit (1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1968, 2002, 2004) Flamengo – 7 tiitlit (1980, 1982, 1983, 1992, 2009, 2019, 2020) Corinthians – 7 tiitlit (1990, 1998, 1999, 2005, 2011, 2015, 2017) São Paulo – 6 tiitlit (1977, 1986, 1991, 2006, 2007, 2008) Cruzeiro – 4 tiitlit (1966, 2003, 2013, 2014) Vasco da Gama – 4 tiitlit (1974, 1989, 1997, 2000) Fluminense – 4 tiitlit (1970, 1984, 2010, 2012) Internacional – 3 tiitlit (1975, 1976, 1979) Botafogo – 2 tiitlit (1968, 1995) Grêmio – 2 tiitlit (1981, 1996) Bahia – 2 tiitlit (1959, 1988) Atlético Mineiro – 2 tiitlit (1971, 2021) Guarani – 1 tiitel (1978) Atlético Paranaense – 1 tiitel (2001) Sport – 1 tiitel (1987) Coritiba – 1 tiitel (1985) Enim väravaid Brasiilia kõrgliiga klubides löönud mängijad. 2022. aasta hooaja seisuga. Paksus kirjas on toodud tegevmängijad. Enim mänge Brasiilia kõrgliiga klubides pidanud mängijad. 2022. aasta hooaja seisuga. Campeonato Brasileiro Série A Brasiilia Jalgpalli Konföderatsiooni kodulehel Brasiilia meistrivõistluste statistika ja tulemused alates 1971. aastast https://globoesporte.globo.com/futebol/brasileirao-serie-a/
General Lavrinenkov

General Lavrinenkov (vene keeles Генерал Лавриненков) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302, teine seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1990. aastal ja mida käitab kruiisiettevõte Orthodox Cruise Company. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, täielikult moderniseeritud. Laev sai nime Nõukogude kindrali Vladimir Lavrinenkovi auks. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 397 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Hersonis asuvale Dnepri Laevakompaniile (DRPile) üle 1990. aastal. Dnepri Laevakompanii RE UkrRetšFlot ja hiljem eraettevõte ASK UkrRetšFlot on kasutanud General Lavrinenkovi 2008. aastani reisideks Dnepril ja Mustal merel Kiievist Sevastopoli ja Odessani ning Kiievisse tagasi. Samasugusteks reisideks kasutati ka sõsarlaevu Zirka Dnipra ja General Vatutin. Ukraina raske majandusliku seisukorra tõttu müüdi laev Venemaa Laevakompaniile Doninturflot Rostovis Doni ääres. Alates 2008. aasta oktoobrist sõidab General Lavrinenkov Venemaa lipu all välisturistidega, kuid 2012. aasta esimesele reisile Rostovist Doni ääres Moskvasse müüakse pileteid Vene rublade eest siseturistidele. Jõereisilaevade loend "Projekt 302". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2007. Vaadatud 24. veebruar 2007. Теплоход Дмитрий Фурманов (vene keeles) "Laev Orthodoxi kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 5. novembril 2015. Laeva kutsung, IMO-number, online-asukoht ja pildid saidil shipspotting.com Jõelaeva "Генерал Лавриненков"i sihtkohad (vene keeles) Генерал Лавриненков, registri andmed (vene keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruar 2007. Laev Orthodox Cruise Company kodulehel (inglise ja vene keeles) Laev infofloti kodulehel (vene keeles)
Viking Akun

Viking Akun (vene keeles Викинг Акун) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302, teine seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Saksamaal Boizenburgis VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases 1988. aastal ja mida käitas kruiisiettevõte Orthodox Cruise Company. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, täielikult moderniseeritud. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 393 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Hersonis asuvale Dnepri Laevakompaniile (DRPile) üle 1988. aastal Maršal Koševoi nime all. Dnepri Laevakompanii RE UkrRetšFlot ((ПО Главречфлот, Межотраслевое государственное объединение Укрречфлот)ja hiljem eraettevõte ASK UkrRetšFlot on kasutanud Maršal Koševoid 2011. aastani Dnepril ja Mustal merel Kiievist Sevastopoli ja Odessani ning Kiievisse tagasi, kus kasutati ka sõsarlaevu Zirka Dnipra, General Lavrinenkov ja General Vatutin. Ukraina raske majandusliku seisukorra tõttu müüdi laev Venemaa Laevakompaniile Doninturflot Rostovis Doni ääres ja alates 2011. aasta oktoobrist sõidab jõereisilaev Venemaa lipu all. 2012. aastal kasutas Orthodox Cruise Company seda laeva Peterburi–Moskva liinil välismaa turistide jaoks. 2013. aasta aprillis nimetati laev ümber Viking Akuniks. Jõereisilaevade loend RRR, Alus 222704 (vene keeles) "Projekt 302". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2007. Vaadatud 24. veebruaril 2007. m/s "Sergey Rakhmaninov" (inglise keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruaril 2007. Маршал Кошевой, registri andmed (vene keeles)
Dmitri Furmanov (laevaklass)

Dmitri Furmanovi klassi laevad on neljatekilised jõereisilaevad, mis ehitati aastail 1983–1990 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau ja aastail 1990–1992 reorganiseeritud Elbewerft Boizenburg GmbH laevatehases Boizenburgis Saksamaal. Saksa DV-s tähistati selle klassi laevu tähisega BiFa 129 M (saksa keeles Binnenfahrgastschiff 129 Meter – 'rannasõidu-reisilaev 129 meetrit'). Seeria sai nime esimese selle klassi laeva, 1983. aastal vette lastud Dmitri Furmanovi järgi. Dmitri Furmanovi klassi alused on tuntud ka projekt 302 nime all. Projekti autor on Saksa Demokraatliku Vabariigi laevatehas Boizenburg. Rohkem kui 3800 tonnise veeväljasurvega 129,10 meetrit pikki Dmitri Furmanovi klassi jõelaevu ehitati Venemaa Volga, Doni, Kama, Volga-Doni, Loode, Moskva, Ukraina Dnepri, Hiina Regal China Cruises ja Hollandi Oceandiva jõelaevakompaniidele kokku kakskümmend kaheksa ning need jagunevad nelja seeriasse: I, II, III (302M) ja IV (302MK). Ümbernimetused on sulgudes, kronoloogiliselt järjestatud: Projekti 302 jõereisilaevad: Rossija, projekt 785 Sergei Jessenin, projekt Q-065 Web-arhiiv, projekt 302 (vene keeles) Теплоход Дмитрий Фурманов (vene keeles) "Laeva kutsung, IMO-number, online-asukoht ja pildid saidil marinetraffic.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. november 2013. Vaadatud 21. juulil 2012. "RRR, Alus 222701". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. jaanuar 2014. Vaadatud 14. jaanuaril 2014. Teatmik, Web-arhiiv Projekt 302 (vene keeles) Projektide 301 ja 302 jõereisilaevad (vene keeles) Пассажирский теплоход "Княжна Анастасия" ушел на Каспийское море под плавобщежитие (vene keeles) Alus 222704 (vene keeles) Т. Г. Шевченко (vene keeles) Xian Ni (Princess Jeannie) (vene keeles) 3 printsessi pilt 3 printsessi pildil Vladimir Võssotski Elbewerft Boizenburg GmbH' laevatehases, 1992 Ocean Diva De Binnenvaarti kodulehel Projektide 301 ja 302 jõereisilaevad (vene keeles)