laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Märjamaa vald (2002)

Märjamaa vald oli vald Rapla maakonnas. Vallas asus 82 küla ja Märjamaa alev. 20. oktoobril 2002 liitusid Märjamaa alev, Märjamaa vald ja Loodna vald, ühinenud valla nimeks sai Märjamaa vald. 2017. aasta haldusreformi käigus ühines Märjamaa vald Vigala vallaga, uue valla nimeks sai Märjamaa vald. Enne 2017. aasta haldusreformi oli Märjamaa vald pindalalt Eesti suurim vald. Vald andis välja oma teenetemärki: Maarjaristi, millel oli I ja II klass (kuldrist ja hõberist). Maarjaristi kujundas Piret Smagar. Ettevõtteid tunnustatakse teeneteplaadiga, inimesi ka aukodaniku nimetusega. Märjamaa valla aukodanikuks on valitud näiteks lastekirjanik Harri Jõgisalu, pastor Priit Rannut ja kirjanik Arvo Valton, perearst Marika Hiiemaa. Aukodanikele antakse Maarjaristi I klass. Märjamaa vallavanem oli Merlin Suurna Alaküla, Altküla, Aravere, Aruküla, Haimre, Hiietse, Inda, Jaaniveski, Jõeääre, Kaguvere, Kangru, Kasti, Keskküla, Kiilaspere, Kilgi, Kirna, Kohatu, Kohtru, Koluta, Konuvere, Kunsu, Kõrtsuotsa, Käbiküla, Käriselja, Laukna, Leevre, Lestima, Lokuta, Loodna, Luiste, Lümandu, Maidla, Metsaääre, Metsküla, Moka, Mõisamaa, Mõraste, Mäliste, Männiku, Naistevalla, Napanurga, Nurme, Nurtu-Nõlva, Nõmmeotsa, Nääri, Ohukotsu, Ojaäärse, Orgita, Paaduotsa, Paeküla, Paisumaa, Pajaka, Purga, Põlli, Päädeva, Rangu, Rassiotsa, Ringuta, Risu-Suurküla, Russalu, Sipa, Sooniste, Soosalu, Sulu, Suurküla, Sõmeru, Sõtke, Teenuse, Tolli, Urevere, Vaimõisa, Valgu, Vanamõisa, Vana-Nurtu, Varbola, Velise, Velisemõisa, Velise-Nõlva, Veski, Vilta, Võeva, Ülejõe. Märjamaa sõlg Maakatastri statistika, vaadatud 24.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 27.05.2015. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator ."Merlin Suurna". 21.06.2019.
Rüütlikasvatus

Rüütlikasvatus oli keskajal välja kujunenud meetod poisslaste kasvatamiseks sõjameesteks ja rüütliteks. Alates seitsmendast eluaastast anti ja võeti poiss teenima kõrgemasse aadliperekonda, kus temast sai paaž. Sel ajal õpetati talle käitumist seltskonnas ja häid kombeid. 15-aastaselt sai paažist rüütli kannupoiss, kes täitis retkedel ka rüütli relvakandja ja saatja ülesandeid. Rännakutel ja turniiridel õppis paaž võitlusvõtteid ja sõjamehest seltskonnainimese kombeid. Kui kannupoiss oli selle ära teeninud, löödi ta 20–21-aastaselt rüütliks. Selleks osaleti pidulikul riitusel, milles segunesid kiriklikud ja sõjalised toimingud. Viimase öö veetis noormees oma relvi valvates ja palvetades. Hommikul pärast pidulikku riietumist meenutati talle rüütli kohustusi, tema saabaste külge kinnitati kuldsed kannused ja ta piha ümber seoti relvavöö. Lõpuks löödi noorele rüütlile mõõgaga kolm korda lapiti õlale: kaks korda paremale ja kord vasakule. Sellega oli ta vastu võetud rüütliseisusse. Rüütel pidi oma elus ja käitumises lähtuma kolmest põhimõttest: fidélité ehk ustavus – kogukondlik, feodaalne ja poliitiline; largesse ehk heldekäelisus; prousse ehk vahvus. Rüütel pidi alluma oma feodaalile, aidates sõjaliselt, andes nõu, tehes talle kingitusi vanema tütre abiellumise puhul ning maksma vajaduse korral isanda eest lunaraha. Rüütellikkus
Ronald Frederick Delderfield

Ronald Frederick Delderfield (R. Fr. Delderfield; 12. veebruar 1912 – 24. juuni 1972) oli inglise kirjanik.
Viide

Viide on juhatav märge tekstis. allikaviide (nt kirjandusviide) on märge, mis annab teavet allika kohta, kust viidatav materjal pärineb ristviide ehk siseviide on ühest kohast teise juhatav märge teatme- või teadusteoses vmt Allikas Hüperlink Vihje Viit Vikipeedia:Viitamine
Magne Myrmo

Magne Myrmo (sündinud 30. juulil 1943 Rennebus) on Norra endine suusataja, maailmameister (1974). 1972. aasta olümpiamängudel Innsbruckis sai Myrmo 50 km distantsil hõbemedali. 1974. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis tuli ta maailmameistriks 15 km distantsil ja sai pronksmedali 4x10 km teatesõidus. Faluni kuldmedalit 15 km distantsil meenutatakse eriti sellepärast, et see oli viimane puusuuskadel võidetud maailmameistrivõistluste võit, kui Myrmo järel plastiksuuskadega sõitnud Saksa DV suusataja Gerhard Grimmer tuli teiseks. Holmenkolleni mängudel võitis Myrmo 15 km distantsi kahel korral (1970. ja 1972.) ning 50 km distantsi 1974. aastal. 1972 Sapporos hõbemedal 50 km 1974 Falunis maailmameister 15 km pronksmedal 4x10 km teatesõidus Magne Myrmo FIS-i kodulehel (inglise) Artikkel Magne Myrmost kui maailmameistrist (norra keeles)
Sokotra

Sokotra (araabia keeles سقطراء Suquţrā’) on saar India ookeanis. Pindala 3600 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1503 meetrit. Kuulub Jeemenile ning moodustab koos lähedalasuvate väikesaartega Sokotra saarte kubernerkonna. Saare elanike arv on umbes 50 000. Suurim linn on Ḩādībū. Sokotral räägitakse sokotra keelt. Sokotra saared
Ain (iiri mütoloogia)

Ain on iiri mütoloogia tegelaskuju, kes koos õega kirjutas Brehoni seadused, mis kaitsevad naiste õigusi.
The Jordanaires

The Jordanaires on gospelvokaalansambel, mis loodi 1948. aastal Springfieldis Missouri osariigis Ameerika Ühendriikides. On olnud taustavokaalansambliks paljudele tuntud solistidele, näiteks Ricky Nelsonile, Ringo Starrile, Patsy Cline'ile, Johnny Hortonile, Ferlin Huskyle, Tammy Wynette'ile, Kenny Rogersile, Tennessee Ernie Fordile, Dolly Partonile, Red Foleyle, Jim Reevesile, Willie Nelsonile ja George Jonesile, rohkem aga tuntud Elvis Presley taustalauljatena alates 1956. aastast kuni ajani, mil Elvis Las Vegases esinema hakkas. Gordon Stoker (algselt klaver, alates 1953 esimene tenor, alates 1958 ka mänedžer; 1951–) Curtis Young (teine tenor, solist; 2000–) Louis Nunley (bariton; 1999–) Ray Walker (bass; 1958–) Bill Mathews (esimene tenor; 1948–1952) Bob Hubbard (teine tenor, solist; 1948–1952) Monty Mathews (bariton; 1948–1952) Culley Holt (bass; 1948–1954) Bob Money (klaver; 1948–1951) Hoyt Hawkins (bariton; 1952–1982) Neal Mathews juunior (solist, alates 1958 ka teine tenor; 1952–2000) Don Bruce (esimene tenor; 1952–1953) Hugh Jarrett (bass; 1954–1958) Duane West (bariton; 1982–1999)
Ain (eesnimi)

Ain on eesti mehenimi. Eestikeelse kalendri järgi on Aini nimepäev 11. märtsil. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 2311 Aini-nimelist inimest. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ain 1987 mehel. Ain oli populaarsuselt 87. mehenimi. Ain oli keskmiselt 57 aasta vanune (mediaanvanus oli 58). Kõige populaarsem oli eesnimi Ain vanuserühmas 55–59, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 44,97. Kõige populaarsem oli eesnimi Ain Jõgeva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 35,82. Ain Agan, kitarrimängija ja helilooja Ain Aitsam, merefüüsik Ain Amjärv, arhitekt Ain Anger, ooperilaulja (bass) Ain Eenmaa, vaimulik Ain Eidast, merendusteadlane Ain Järvalt, hüdrobioloog Ain Kaalep, kirjanik, kriitik ja tõlkija Ain Kabal, majandustegelane ja poliitik Ain Kalda Ain Kaljurand, ärijuht Ain Kallis, meteoroloog Ain Kalmus (Evald Mänd), kirjanik ja vaimulik Ain Kimber, fotograaf Ain Krondel, sõjaväelane Ain Kull, geograaf Ain Leetma, vaimulik Ain Lillepalu, Tallinna linnaametnik Ain Lutsepp, näitleja Ain Mäeots, näitleja ja lavastaja Ain Mäesalu, arheoloog Ain Nurmela, kujunduskunstnik Ain Prosa, lavastaja Ain Raal, proviisor ja farmakoloog Ain Raitviir, bioloog Ain Rannaleet, kirjanik Ain Rool, kabetaja Ain Roost, kettaheitja Ain Roost, teatrijuht Ain Saar, vabadusvõitleja Ain Seppik, poliitik Ain Sillak (Alfred Schmidt), tõstja Ain Talts Ain Tammesson, muusik Ain Tammus, eesti jalgpallur Ain Uibopuu Ain Vagula, ettevõtja ja tarkvara tõlkija Ain Vares, kunstnik Ain Villik Ain-Alar Juhanson, triatleet Ain-Elmar Kaasik, arstiteadlane Ain Mere, sõjaväelane Ain-Villu Parvet, ärimees ja koolitaja https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] https://www.stat.ee/nimed/Ain
Mehenimi

Mehenimi on eesnimi, mis pannakse reeglina bioloogilistele poisslastele. Muinaseesti (läänemeresoome) mehenimed praegusaegsel kujul: Lembit, Toivo, Valdo, Ülo, Vootele, Manivald, Tõivelemb, Kaupo. 13. sajandil olid mehenimed ka Ülle ja Vilja. Keskajal laenatud mehenimed: Tõnis (< Antonius); Jaan, Juhan, Hannes, Ants (< Johannes); Jaak, Jaagup (< Jakob); Priit, Vidrik, Kustas, Nigul(as), Märt, Peeter, Pärtel, Siim, Toomas. Uued eesti mehenimed: Kalju, Kaljula, Arvo, Ago, Ott, Valev, Vambola, Vello, Veljo, Urmas.[viide?] Vanemad mehenimed: Johannes, Heinrich, Voldemar, Harri/Harry, Konrad, Otto, Karl, Eduard, Alfred, Feliks/Felix, Rudolf, Richard, Erich, Ferdinand, Viktor, Vassili, Nikolai, Reinhold, Robert. Uuemad mehenimed: Sven, Holger, Nils, Pekka, Ant(t)i, Eero, Imre, Rene/René, Aivar, Fred, Guido.[viide?] Levinumad mehenimed Eestis koos nimede esinemise arvuga olid 1. jaanuari 2017 seisuga järgmised:[viide?] Aleksandr 12 299 Vladimir 11 508 Sergei 10 642 Andrei 7585 Aleksei 6783 Andres 6650 Martin 6391 Igor 6348 Dmitri 6238 Viktor 5957 Toomas 5817 Jüri 5593 Margus 5287 Rein 5218 Oleg 4890 Jaan 4745 Nikolai 4470 Urmas 4433 Kristjan 4377 Alexander 4334 Aivar 4318 Roman 4182 Peeter 4105 Marko 3881 Maksim 3863 Mehenimede loend Naisenimi Eesti keele käsiraamat https://www.stat.ee/nimed/TOP
Ain (Joosua raamat)

Ain (heebrea sõnast, mis tähendab 'silm') oli linn vanaaja Palestiinas. Linna mainitakse Joosua raamatus (15:32) ühena juudalaste lõunapoolsetest linnadest Edomi Surnumere ranniku pool Silhimi ja Rimmoni vahel. Linn langes liisuga siimeonlaste pärisosaks (Joosua 19:7).
Tühjad pihud

"Tühjad pihud" on Gunnar Grapsi 1995. aasta detsembris ilmunud kogumikalbum. Onu Volli / sõnad: Uno Laht jun. Raudmees / sõnad: Jaak Veski Tühjad pihud / sõnad: Helgi Muller Ma kuulen öös su õnnelikku naeru / sõnad: Rudolf Rimmel Tõmmu naine / sõnad: G. Graps Leidmine / sõnad: J. Kõrgema Lillekimp imet teeb / sõnad: U. Laht jun. Trubaduur magistraalil / sõnad: Valev Mirtem Ma vaatan kauget silmapiiri / sõnad: G. Graps Pajud on urvas juba / sõnad: Viivi Luik Kaob kõik / sõnad: Vladislav Koržets Odüsseuse eksirännakud / sõnad: G. Graps Sügisõhtu blues / sõnad: U. Laht jun. Uskusin et päevad... / sõnad: R. Rimmel Valgus / sõnad: G. Graps Pilved kuuvalgel / sõnad: Villem Grünthal-Ridala Istun aknal / sõnad: G. Graps
Dimítris Christófias

Dimítris Christófias (kreeka Δημήτρης Χριστόφιας; sündinud 29. augustil 1946 – 21. juuni 2019) oli Küprose poliitik. Ta oli Küprose president 28. veebruarist 2008 kuni 28. veebruarini 2013. Christófias oli aastatel 1988–2009 Töörahva Progressiivse Partei (AKEL) peasekretär. 24. veebruaril 2008 toimunud Küprose presidendivalimistel toetas teda 53,36 protsenti valijatest. Tema vastaskandidaat Ioánnis Kasoulídis sai 46,64 protsenti häältest.
Uku Uusberg

Uku Uusberg (sündinud 7. detsembril 1984 Raplas) on eesti näitleja ja lavastaja. Ta lõpetas 2003. aastal Rapla Ühisgümnaasiumi ja 2008. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXIII lennu. Aastatel 2008–2021 töötas Uusberg Eesti Draamateatris, esmalt näitlejana ning alates 2012. aastast lavastajana. 19. mail 2021 kinnitas Tallinna linnavalitsus Uku Uusbergi Tallinna Linnateatri uueks peanäitejuhiks ning ta asus ametisse 21. juunil 2021. 2009  Kristallkingakese auhind 2009  Festivalilt DRAAMA 2009 lootustandva lavastaja ja kirjaniku preemia ("Vahepeatus", Ühendus R.A.A.A.M) 2009  Vanemuise kolleegipreemia parima lavastuse eest ("Kuidas kuningas kuu peale kippus") 2012  Kristi ja Siim Kallase fondi stipendium 2012  Vanemuise kolleegipreemia parima lavastuse eest ("Karjäär") 2012  Käsu-Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia lavastajale ("Kevadine Luts") 2015  Vanemuise kolleegipreemia parima lavastuse eest ("Üritus") 2017  Ants Lauteri nimeline auhind 2017  Käsu-Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia lavastajale ("Ivanov") 2019  Linnateatri kolleegipreemia parimale lavastusele ("Põhjas") Ta on Urve Uusbergi ja Valter Uusbergi poeg. Tema vennad on dirigent ja helilooja Pärt Uusberg ja psühholoog Andero Uusberg. Ta on abielus Tallinna Linnateatri näitleja Sandra Uusbergiga. Neil on poeg (2014) ja tütar (2016). http://publik.delfi.ee/news/inimesed/uku-ja-sandra-uusbergi-pere-sai-poja-naol-taiendatud?id=70240025 http://publik.delfi.ee/news/inimesed/uku-ja-sandra-uusberg-said-taas-lapsevanemateks?id=74430963 Uku Uusberg Draamateatri kodulehel Uku Uusberg andmekogus IMDb (inglise) Merit Kask: "Kõigepealt on näitleja ja alles siis muu, pink kaasa arvatud", Postimees, 20. september 2007 (foto)
Soolajärv

Soolajärv ehk mineraaljärv on soolase veega siseveekogu, millel puudub ühendus maailmamerega. Peamiseks soolajärvedes lahustunud soolaks on naatriumkloriid. Soolajärvedeks peetakse enamasti kõiki järvi, mille soolsus ületab tavaliste järvede ja jõgede soolsuse. Mõnikord aga peetakse soolajärveks veekogu, mille soolade sisaldus on üle 3000 mg liitris. Üldjuhul on soolajärvede soolsus suurem kui mereveel (keskmiselt 3,6%). Maailma suurimad soolajärved on Araali meri, Balkaši järv Kasahstanis ja Suur Soolajärv (suurim läänepoolkeral), samuti loetakse siia kuuluvaks mõnikord ka väikeseks ookeaniks tituleeritud Kaspia merd. Merepinnatasemest kõige kõrgemal asub Namtso järv ning kõige madalamal Surnumeri, mida nimetatakse ka maailma soolaseimaks järveks. Soolajärvede suur soolsus on põhjustatud äravoolu puudumisest. Meri ja soolajärved on soolased jõgede tõttu, mida peetakse mageda veega veekogudeks. Tegelikult sisaldab jõevesi alati erinevas koguses vees lahustunud kivimeid ehk sooli. Aja jooksul kuhjuvad soolad meredes või järvedes, millel pole äravoolu maailmamerre. Soolajärvede soolsus muutub järjest suuremaks, sest jõed toovad sooli pidevalt juurde, aurumise teel saab järvest lahkuda aga vaid magevesi.
Kaitsestaatus

Liigi kaitsestaatus (ka kaitseseisund) on indikaator, mis märgib selle liigi tõenäosust püsida elus praegusel ajahetkel ja lähitulevikus. Kaitseseisundi määratlused (täpsemalt ohustatuse kategooriad) on välja töötanud IUCN. Euroopa Ühenduse (EÜ) elupaigadirektiivi kohaselt nende elupaika või liiki mõjutavate tegurite koostoime, mis võib halvendada liigi jaotumust, struktuuri, toimet või arvukust. CITES Punane nimestik
Ülo Purde

Ülo Purde (sündinud 4. detsember 1921 – 1999) oli eesti õpetaja. Ta oli 1954–1966 Tallinna Polütehnikumi ajalooõpetaja, 1966–1972 Tallinna 20. Keskkooli direktor. Ene Liivaste, Tallinna Ühisgümnaasium 1920-2000 (Tallinn, 2000), lk 66.
Emilie Pertels

Emilie Pertels (27. veebruar 1904 Narva – 10. juuli 1986) oli eesti õpetaja, Tallinna 20. Keskkooli direktor. Emilie Pertels sündis 27. veebruaril 1904 Narvas. 1907. aastal asusid ta vanemad Peterburi kubermangu. Isa rentis veski, mille ostis 1914. aastal päriseks. Ta õppis 1920–1923 Petrogradi töölisfakulteetides ja seejärel kaheaastastel õpetajate kursustel, kus omandas algkooliõpetaja kutse. 1939–1948 õppis ta kaugõppijana Leningradi Herzeni-nimelises Pedagoogilises Instituudis, mille lõpetas keskkooli ajalooõpetaja kutsega. 1926. aastal Emilie abiellus, 1933 sündis poeg Robert. Perekond elas üle jälitamise nõukogude repressiivorganite poolt 1930. aastate lõpul. Ta viibis blokaadis kuni lastekodu evakueerimiseni (blokaadirõngast lahkudes kaalus 37 kg). Ta on olnud Tallinna Õpetajate Instituudi (hiljem Tallinna Pedagoogiline Instituut) liige (1949–1954). Emilie Pertels suri 10. juulil 1986 ja maeti 15. juulil 1986 Pärnamäe kalmistule. 1923–1926 töötas ta õpetajana Leningradi oblasti koolides; 1928–1931 õpetas Leningradi Pedagoogilises Tehnikumis; 1931–1942 oli ta algklasside õpetaja mitmes Leningradi koolis; 1942–1945 oli tööl Leningradi 10. Lastekodus, millega evakueerus Kuibõševi; 1945–1948 oli jälle tööl Leningradis ja suunati sealt ametlikult tööle Eesti NSVsse 1948. aastal 1948–1953 töötas ta Tallinna 2. Keskkoolis, sellest 1949–1953 direktorina 1953–1954 töötas Eesti NSV Haridusministeeriumis kõrgemate koolide ja pedagoogiliste koolide osakonna juhataja ametikohal 1954–1966 oli ta Tallinna 20. keskkooli direktor, kust läks pensionile Tallinna-perioodil luges ta paralleelselt Tallinna Pedagoogilises Instituudis NSV Liidu ajaloo kursust. http://www.real.edu.ee/index.php/ajalugu/tallinna-reaalkooli-direktorid
Ellen Kuum

Ellen Kuum (sünninimi Ellen Tali; 30. detsember 1926 – 14. mai 2019) oli eesti õpetaja ja koolijuht. Ta oli Raikküla kooli direktor 31. augustist 16. oktoobrini 1950. 1951. aastal asus tööle Tallinna 20. Keskkooli õpetajana, hiljem õppealajuhataja (1954. aastal lühikest aega direktori kohusetäitja). Aastatel 1965–1983 oli ta Tallinna 44. Keskkooli direktor. Ta oli Eesti Pensionäride Liidu üks asutajaliikmetest. 1979 Eesti NSV teeneline õpetaja Ellen Kuum. "Nii kõik algas. Meenutusi Mustamäe algaastaist"[alaline kõdulink] Ellen Kuum. "Nii algas kõik. Meenutusi Mustamäe algaastaist" Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Vabariikliku õpetajate kongressi delegaat, Tallinna 20. Keskkooli õppealajuhataja Ellen Kuum õpilastega (fotograaf Ilmar Prooso) http://www.ra.ee/fotis/index.php?type=2&id=391719 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Tallinna 44. keskkooli direktor, propagandist Ellen Kuum (fotograaf Harald Leppikson) Haud Tallinna Metsakalmistul
August Mölder

August Mölder (kuni 1935. aastani August Möller; 8. aprill 1887 Jõhvi, Virumaa – 13. märts 1971) oli eesti pedagoog ja koolijuht. Hariduse sai ta Rakvere linnakoolis ja Narva meesgümnaasiumis, kus lõpetas algkooliõpetaja kutsetunnistusega ka pedagoogilised kursused. 1919/1920. õppeaastal tegi ta läbi Tartu Ülikooli korraldatud keskkooli emakeeleõpetajate ettevalmistuskursused ja 1921. aastal sealsamas pedagoogilis-metoodilised kursused. 1. september 1905 – 9. oktoober 1907 Mäetaguse 2-klassilise algkooli õpetaja; 10. oktoober 1907 – 9. oktoober 1917 Voka valla Toila 2-klassilise algkooli õpetaja ja juhataja; 10. oktoober 1917 – 31. august 1919 Jõhvi kõrgema algkooli juhataja; 1. september 1919 – 31. juuli 1922 Jõhvi reaalgümnaasiumi eesti keele õpetaja ja juhataja ajutine kohusetäitja; 1. august 1922 – 31. juuli 1925 töötas Tallinna Linna 28. algkooli õpetajana; 1. august 1925 – 31. juuli 1935 Tallinna 21. algkooli emakeeleõpetaja; 1. august 1935 – 31. august 1940 Tallinna 27.(20.) algkooli juhataja; 1. septembril 1940 viidi ta üle Tallinna Linna 26. Algkooli (Kevade 4) juhataja ajutiseks kohusetäitjaks. Pärast Eesti okupeerimist Saksa vägede poolt toodi ta uuesti Tallinna 20. Algkooli juhatajaks (1. oktoober 1941 – 24. oktoober 1948). Lõplikult kõrvaldati ta koolist 1948. aasta sügisel. Umbes aasta juhtis ta veel puruks pommitatud koolimaja taastamist, pärast seda töötas kõrge eani Tallinna Pedagoogilises Instituudis tunniplaani koostajana ning praktilise eesti keele õpetajana. Kõrvuti tööga algkoolides õpetas Mölder pidevalt kohakaaslasena gümnaasiumides eesti keelt (J. Kirsipuu Era Ühisgümnaasiumis 1922–1925, Tallinna Juudi Eraühisgümnaasiumis 1925–1938, Tallinna Juudi Erareaalkoolis 1935–1940). Korduvalt esines ta vabariiklikel õpetajate nõupidamistel (õpetajate ametialasest tööst rääkis ta 9. õpetajate kongressil 1929. aastal, ortograafiast 4. eesti keele Õpetajate kongressil 1931. aastal jne). Tema isa oli Juhan Mölder. August Mölder oli mitu korda abielus. Ta on maetud Pärnamäe kalmistule 17. märtsil 1971. Lembit Andresen "Õpetaja ja tema aeg" (PDF), Haridus, 11–12, 2006, lk 16
Otto Reinock

Otto Georg Reinock (23. detsember (vkj 10. detsember) 1872 Albu vald, Järvamaa – 19. september 1936) oli eesti õpetaja. Pärast valla- ja kihelkonnakooli lõpetamist õppis Reinock Tartu Õpetajate Seminaris, mille lõpetas 1892. aastal. Otto Reinocki matusekoht on praegu teadmata. 1. august 1898 – 31. juuli 1895 Aaspere Võipere vallakooli õpetaja; 1. august 1895 – 31. detsember 1898 Palmse 2-klassilise Ministeeriumikooli pedagoogikaklassi juhataja. 1. september 1909 – 31. juuli 1929 algul on ta kümmekond aastat Tallinna 1. Kroonu Algkooli ja siis sama kaua Tallinna Linna 13. Algkooli õpetaja. 1. august 1929 – 31. juuli 1935 oli Otto Reinock Tallinna 27. Algkooli juhataja. Pärast seda läks ta pensionile. Tallinna-perioodil premeeriti teda korduvalt. Ajal, mil ta töötas 13. algkoolis, kontrollis tema tööd mitmel korral koolinõunik Christian Brüller, kelle läbinisti positiivses hinnangus on muuhulgas kirjas: "Pooldab vanemate õpetajate seas erandlikult klassisüsteemi... On suutnud kohanduda uue kooli nõuetega, omandades näiteks kursustel õpetamiseks tarvilise osavuse ja oskuse käsitöös ning joonistamises." Ta on Andres ja Caroline Reinocki poeg. Ta abiellus 3. septembril 1899. aastal neiu Liisa Kütiga (sündinud 27. oktoober 1873). Lapsi oli perekonnas kolm: Andrei (suri nelja-aastaselt), Nikolai, kes langes Vabadussõjas, ja tütar Harmilda. 23. novembril 1922 suri laste ema Liisa Reinock, keda eelnevalt püüti päästa operatsiooniga Berliinis. Personaalraamat XVII. P - V; EAA.1234.1.164; 1906-1931 - viide sünnile, sünnikohale, vanemate nimedele Personaalraamat: Ahula, Kurisoo; EAA.1234.1.148; 1881-1907
Jaan Kalmus

Jaan Kalmus seenior (25. märts 1958 – 29. oktoober 2022) oli eesti ettevõtja, OÜ Audio-Video asutaja ja omanik, Alo TV juhataja. Oli helimees ansamblis Suveniir. Kalmus oli Tartu muusikatelekanali Alo TV üks asutajaid 1992. aastal. Kanal oli valdavalt "ühemehe" ettevõtmine, käigushoidmiseks olid abijõududeks sõbrad, lapsed ja Tartu Kutsehariduskeskuse praktikandid. Kalmuse poeg on režissöör Jaan Kalmus jr, kes võttis 2022. aasta algul Alo TV juhtimise üle. ALO TV Viira, Aigi; Päärt, Villu (17. november 2017). ""Eesti rahvas palju võitnud – Suveniir neil külla sõitnud!"". Elu. Vaadatud 30. oktoobril 2022. Vaida, Ann (27. detsember 2019). "Palju õnne sünnipäevaks, ALO-TV!". Diktor. Vaadatud 30. oktoobril 2022. Kerge, Rainer (17. oktoober 2022). ""ALO TVst vaadatakse kõige rohkem kella!"". Elu. Vaadatud 30. oktoobril 2022. "Jaan Kalmus: 35 aastat kroonikuna kaamera taga". Äripäev. 26. jaanuar 2022. Vaadatud 30. oktoobril 2022. ""Õpetamisoskust on igaühel vaja" - TLÜ Õpetajaharidus". Tallinna Ülikool. Vaadatud 30. oktoobril 2022.
August Univer

August Univer (8. november (vkj 25. oktoober) 1880 Metstare talu, Polli mõis, Polli vald, Viljandimaa – 3. november 1928) oli eesti õpetaja. Alghariduse omandas ta Saaretsi vallakoolis ning Paistu ja Karksi kihelkonnakoolis, aastatel 1898–1902 õppis ta Tartu II Õpetajate Seminaris. Õpetajatööd tehes täiendas ta end Tartu Ülikooli suvekursustel, oli kolm semestrit samas ajaloo-filosoofiateaduskonna vabakuulaja ja õppis Tallinna Kolledžis. 1.09.1902–31.08.1905 Vändra kihelkonnakooli õpetaja; 1.09.1905–30.06.1916 Pärnu-Jaagupi kihelkonnakooli juhataja (1914. aastal oli pool aastat sõjaväes); 1.07.1916–30.09.1917 Pärnu 1. Algkooli õpetaja (sellest tegelikult 11 kuud sõjaväes); 1.10.1916–31.12.1919 Tallinna 9. Algkooli õpetaja (13.01.–10.04.1919 võttis Tallinna 1. kaitsepataljoni ridades osa Vabadussõjast); 1.01.1920–3.11.1928 oli ta Tallinna 27. Algkooli juhataja August Univeri vanemad olid talupidajad Henn ja Reet Univer. Tal oli kolm venda, kellest kaks – Markus ja Volmer – olid samuti õpetajad. 3. juulil 1921 abiellus August Univer Anette-Juliane Kolliga (sündinud 17.11.1885). Perekond oli lasteta. August Univer suri mõni päev enne oma 48. sünnipäeva 3. novembril 1928. Maetud Rahumäe kalmistule. Personaalraamat: Polli, Pöögle, Morna ja ...; EAA.1276.1.329; 1859–1910, 1915 – viide sünnile, sünnikohale, vanemate nimedele Ajaloost. Pärnu-Jaagupi Põhikooli veebisait. Univer, Toivo. Mälestustahvel Metstarelt pärit koolitegelastele. Õpetajate Leht, 24. august 2017. kalmistud.ee
Hermann Oberth

Hermann Julius Oberth (25. juuli 1894 – 29. detsember 1989) oli Saksa raketitehnika ja kosmonautika pioneer. Ta töötas Austria, Saksamaa ja USA teaduskeskustes. Teise maailmasõja ajal võttis osa Saksamaa raketitehnika loomisest. 1969 – valiti American Institute of Aeronautics and Astronauticsi auliikmeks
Raikküla vald

Raikküla vald oli Raplamaa haldusüksus. Piirnes Rapla, Kehtna ja Märjamaa vallaga. Raikküla vallavanem oli Anne Leht. Vallas oli 22 küla: Jalase, Kaigepere, Keo, Koikse, Kõrvetaguse, Lipa, Lipametsa, Loe, Lõpemetsa, Metsküla, Nõmmemetsa, Nõmmküla, Põlma, Pühatu, Purku, Raela, Raikküla, Riidaku, Tamme, Ummaru, Vahakõnnu, Valli. 2006. aastal oli 94,8% elanikest eestlasi, 3% venelasi. Raikküla vald moodustati 11. aprillil 1991. 2017. aastal liideti Raikküla vald Rapla vallaga, välja arvatud Kõrvetaguse, Pühatu ja Riidaku küla, mis liideti Märjamaa vallaga. Pakamägi Järvakandi mõis Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014 Rapla maakonna Raikküla valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta