laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kolga-Jaani kalmistu

Kolga-Jaani kalmistu on kalmistu Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kolga-Jaani alevikus Viljandi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu rajati ja sinna maeti esimesed surnud 1772. aastal. Kolga-Jaani kirikuaeda lõpetati matmine üldiselt samal ajal, siis maeti edaspidi sinna enamik kihelkonna surnuid. Kalmistut on laiendatud korduvalt. Vana osa laiendati 1851, 1865 ja viimati 1882. aastal. Uus osa (üle Tartu maantee edelas) asutati 1921. aastal ning esimesed matmised sinna on 1922. aastast. Kolga-Jaani kalmistu on alates 1997. aastast riiklik ajaloomälestis. Kalmistu on praegu kasutusel ning on üldiselt hästi hooldatud, selle pindala on 2,03 ha. Kalmistu vana ja uue osa vahelt kulgeva Tartu maantee ääres (vana osa pool) on tagasihoidlik kalmistu peavärav, mis on kaheosaline ja kivipostidega. Lähedal on endine kruusaauk, mille põhjas on kaev. Tagaservas on kivi, millel on raidkirjas aastaarv 1785, mis tähistab kalmistu kivimüüri ehitamise aastat. Uue osa lääneosas paikneb Kolga-Jaani II maailmasõja matmispaik. Uues osas avati 1990. aastal pidulikult küüditamisohvrite mälestusmärk. 1791 – Ludwig Nikolaus Rücker (1735–1791), kirikuõpetaja 1856 – Carl Gottlieb Rücker (1778–1856), kartograaf, Ludwig Nikolause poeg 1860 – Franz Ludwig Rücker (1769–1860), kirikuõpetaja, Ludwig Nikolause poeg 1881 – August Wilhelm Rücker (1805–1881), kirikuõpetaja, Franz Ludwigi poeg ja Ludwig Nikolause pojapoeg 1885 – Hermann Benrath (1838–1885), keemik 1909 – Friedrich Ludwig Amelung (1842–1909), tööstur, kultuuriloolane ja maletaja 1917 – Villem Reiman (1861–1917), kirikuõpetaja, ühiskonnategelane ja ajaloolane Kolga-Jaani kirikuaed Kolga-Jaani II maailmasõja matmispaik "Wiljandi maast. Surnuaiast" - Virulane nr 37, 21. september 1882 Kultuurimälestis nr 8421 "Kolga-Jaani kalmistu" "Wiljandi maast. Surnuaiast" - Virulane nr 37, 21. september 1882 Maire Sala. "Viljandimaa kalmistute lugu". Viljandi 2007. Lk 58–60 ja 98 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002 Kultuurimälestis nr 8421 "Kolga-Jaani kalmistu" Kolga-Jaani kalmistu. Viljandimaa kalmistute bibliograafia Kolga-Jaani kalmistu. Eesti kalmistute andmekogu Ants Tooming. "Kolga-Jaani surnuaia asutas Ludwig Nicolaus Rücker 230 aastat tagasi". - Sakala, 26. juuni 2002
Forest City

Forest City on mitme linna nimeks. Forest City, Arkansas, USA Forest City, Florida, USA Forest City, Iowa, USA Forest City, Pennsylvania, USA Forest City, Põhja-Carolina, USA Forest City, kummituslinn, Utah, USA Vastavat hüüdnime omavad: Cleveland USAs London Kanadas Portland USAs Rockford USAs Forest City Enterprises on kinnisvarahalduse ettevõte Clevelandis USAs
Marjina Horka

Marjina Horka (transkribeerituna Marjina Gorka, poola keeles Marina Horka) on linn Valgevenes Minski oblastis, Puchavičy rajooni halduskeskus. Linna läbib Minski ja Asipovičy vaheline raudtee (osa Liibavi-Romno raudteest. Marjina Horka asub Minskist 63 kilomeetri kaugusel, merepinnast 174–190 meetri kõrgusel. Linnas on kultuurimaja ja kolm raamatukogu. Haridust annavad neli keskkooli, spordikool ja muusikakool. Linnas asub SOS-lasteküla. Marjina Horkas on kergetööstus ja toiduainetetööstus, seal töödeldakse lina ja valmistatakse mööblit. Linna kaguosa moodustab sõjaväelinnak. Linna nimi on kaheosaline. Tagumine tähendab valgevene keeles mäekest. Linna nime esimene osa võib tuleneda isikunimest. Kohaliku legendi järgi poonud seal end üles rentniku tütar Maria. Teine lugu seostab seda kohaliku kirikuga, kus asus Neitsi Maarja imettegev ikoon. Nime on seostatud ka paganliku jumalanna Maraga, kes oli naiste kaitsja, või mäekesel kasvanud hanemaltsaga (valgevene keeles Лебяда, aga vene keeles Марь). Marjina Horkat mainitakse esimest korda 16. sajandil. Asula kuulus eri aegadel Radziwillidele, Burzyńskitele, Ratyńskitele, Krupskitele. Aastal 1793 läks asula teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Marjina Horka hakkas kuuluma Minski kubermangu. Kuna toonane piirkonna omanik Bonifacy Krupski oli koos Kastuś Kalinoŭskiga 1863–1864 aasta ülestõusu üks juhte Valgevenes, siis konfiskeeriti talt tema valdused, mees ise aga saadeti Siberisse asumisele, Marjina Horka anti aga tsaarivõimude ametnikule Makovile. Raudtee avamisel aastal 1873 rajati sinna Puchavičy raudteejaam. Aastal 1924 muudeti Marjina Horka Puchavičy rajooni keskuseks. Aastal 1938 sai Marjina Horkast alev. Linn aastast 1955. Kabel Puchavičy raudteejaam Marjina Horka katoliku kirik Marjina Horka õigeusu kirik Sõjaväelinnak Klubihoone Marjina Horkas SOS-lasteküla Marjina Horka Uładzimir Mackievič – Valgevene riigitegelane Valeryj Karšakievič – Valgevene jalgpallur Lev Makov – Vene poliitik Ihar Łučanok – Valgevene helilooja Alaksandr Hurko – Valgevene ajaloolane The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Marjina Horka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linn Valgevene fotoentsüklopeedias Marjina Horka Linn YouTube'is Teine video linna kohta
Sümbolite põhinemise probleem

Sümbolite põhinemise probleem on Stevan Harnadi sõnastatud sümbolsüsteemidel põhinevate tehisintellektide konstrueerimise üks põhilisemaid probleeme. Tehismõistuse konstrueerimisel on erinevaid koolkondi. Ühe levinuma vaate, mis eeldab, et inimmõistus toimib manipuleerides erineva tähendusega sümboleid, kohaselt on võimalik konstrueerida tehislik analoog inimmõistusele, mis toimib sümboleid manipuleerides. Sellise tehismõistuse puhul tekib vägagi oluline küsimus, kuidas need sümbolid saavad tähenduse – et tegemist ei oleks lihtsalt tähenduseta sümbolite süntaktilise manipuleerimisega, peavad need sümbolid kuidagi põhinema pärismaailma objektidel. See ongi sümbolite põhinemise probleem – kuidas ühendada tähenduseta sümbolid nende tähenduslike, pärismaailmas eksisteerivate referentidega. Probleemi aitab paremini mõista John Searle'i Hiina toa mõtteeksperiment, mille formaliseeritud sõnastus sümbolite põhinemise probleem tegelikult on. Stevan Harnadi välja pakutud lahendus sisaldab kahest osast koosnevat, hübriidselt neurovõrkudel ja sümbolsüsteemidel põhinevat süsteemi. Esimene, madalama taseme süsteem, oleks neurovõrgul põhinev tajumuljete rühmitaja, mis tekitaks läbi kõigi tajumuljete analüüsi teise tasandi tõlgenduse, mis koosneks nende tajumuljete invariantsete omaduste kaudu kategoriseerimisest. Teise tasandi süsteem oleks sümboleid manipuleeriv süsteem, mis võtaks sisendina tajumuljetest leitud invariantsete omadustega kategooriaid ning oleks neid kombineerides uusi kategooriaid otsiv. Sel viisil kasutaks teise astme süsteem madalama astme genereeritud, pärismaailmal põhinevaid sümboleid, et konstrueerida uusi, eelneva põhinemise läbi põhinevaid sümboleid – probleemil oleks lahendus. http://cogprints.org/615/1/The_Symbol_Grounding_Problem.html
Calle Halfvarsson

Calle Halfvarsson (õieti Carl-Christian Halfvarsson; sündinud 17. märtsil 1989 Sågmyras) on Rootsi murdmaasuusataja. 2013 Val di Fiemmes hõbemedal teatesõidus 2015 Falunis hõbemedal teatesõidus 2017 Lahtis pronksmedal teatesõidus 2008 Malles Venostas juunioride maailmameister sprindis Calle Halfvarsson on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 5. märts 2017) 112 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse üheksal korral, neist kolmel korral on ta võitnud. Calle Halfvarsson FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Finn Hågen Krogh

Finn Hågen Krogh (sündinud 6. septembril 1990 Altas) on Norra murdmaasuusataja. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis tuli ta paarissprindis koos Petter Northugiga maailmameistriks. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis võitis ta teatesõidus kuldmedali ja suusavahetusega sõidus pronksmedali. 2015 Falunis maailmameister sprinditeates 2017 Lahtis maailmameister 4×10 km teatesõidus pronksmedal suusavahetusega sõidus Üldkarikas 2. koht 2016 Sprindikarikas 1. koht 2015 3. koht 2016 Finn Hågen Krogh on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 25. veebruar 2017) 113 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 25 korral, neist kaheksa etappi on ta võitnud. Finn Hågen Krogh FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Puchavičy rajoon

Puchavičy rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2442 km². 2009. aasta seisuga elas seal 69 427 inimest. Rajoon moodustati 1924. aastal. Algul oli rajooni keskus Puchavičy, aga aastal 1925 sai rajooni keskuseks Marjina Horka. Tänapäevastes piirides on rajoon aastast 1966. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Błońi, Błuža, Dubraŭka, Dukora, Navapolle, Navasiołki, Piarežyri, Puchavičy, Rudzienski, Svisłači, Šacaki ja Turyni külanõukogu. Rajooni koosseisu kuuluvad ka Załužža, Iźbišča, Rošča, Cahielnia ja Čyrvony Bierahi küla, mis ei kuulu ühegi külanõukogu koosseisu. Halduskeskus on Marjina Horka linn, teised tähtsamad asulad on Rudzienski, Praŭdzinski ja Svisłači alevid. Huvipakkuvamad asulad on veel Šacak, Dukora, Dudzičy ja Družny. Błoń Błuža Dukora mõisakompleks Rajooni tähtsamad jõed on Pcič ja Svisłači jõgi. Rajoon asub Kesk-Biarezina tasandikul. Kõrgused jäävad valdavalt vahemikku 160–180 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (236 meetrit) on Siarhiejevičy küla lähistel. 2009. aasta seisuga olid elanikest 84,66% valgevenelased, 11,05% venelased, 2,56% ukrainlased ja 1,73% oli teistest rahvustest. 60,2% elanike emakeel oli valgevene keel ja 36,4% elanike emakeel vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 30,92% elanikke, vene keelt aga 64,47%. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Puchavičy rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (vene keeles) Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Jevgeni Belov

Jevgeni Nikolajevitš Belov (vene Евгений Николаевич Белов; sündinud 7. augustil 1990 Oktjabrskis Sverdlovski oblastis) on Venemaa murdmaasuusataja. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos oli ta sprindis 37. ja 15 km klassikatehnika sõidus samuti 37. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes oli ta 30 km jälitussõidus 11. ja võitis 4×10 km teatesõidus pronksmedali. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis saavutas ta 15 km klassikatehnika sõidus 25. ja 30 km suusavahetusega sõidus 19. Hooajal 2014–2015 oli ta üldkarika arvestuses kuues ja tavadistantside karika arvestuses kolmas. MK-etapil jõudis ta esimest korda esikolmikusse 19. jaanuaril 2014, kui saavutas etapil Szklarska Porębas 15 km klassikatehnikas ühisstardis teise koha. Esimese etapivõidu saavutas ta 16. detsembril 2018 Davosis 15 km vabatehnikas. 2013 Val di Fiemmes pronksmedal teatesõidus 2010 Hinterzartenis hõbemedal 10 km klassikas hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2011 Otepääl maailmameister 15 km vabatehnikas hõbemedal 30 km suusavahetusega sõidus 2012 Erzurumis maailmameister 15 km klassikas hõbemedal vabatehnikasprindis hõbemedal 30 km suusavahetusega sõidus 2013 Liberecis hõbemedal 15 km vabatehnikas hõbemedal 30 km suusavahetusega sõidus pronksmedal vabatehnikasprindis Tavadistantside karikas 3. koht: 2015 Jevgeni Belov on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 19. detsember 2018) 102 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse seitsmel korral, millest korra võitnud. Jevgeni Belov FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Federico Pellegrino

Federico Pellegrino (sündinud 1. septembril 1990 Aostas) on Itaalia murdmaasuusataja. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis võitis ta sprinditeates koos Dietmar Nöckleriga pronksmedali. 2017. aastal tuli ta Lahtis vabatehnikasprindis maailmameistriks. Sprinditeates sai ta Nöckleriga hõbemedali. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyongchangis võitis ta klassikatehnikasprindis hõbemedali. Esimese maailma karikasarja etapivõidu sai ta 21. detsembril 2014 Davosis vabatehnikasprindis. Hooajal 2015–2016 võitis ta maailma karikasarjas sprindikarika. 2018 Pyongchangis hõbemedal klassikatehnikasprindis 2015 Falunis pronksmedal sprinditeates 2017 Lahtis maailmameister vabatehnikasprindis hõbemedal sprinditeates 2019 Seefeldis hõbemedal vabatehnikasprindis pronksmedal sprinditeates 2010 Hinterzartenis pronksmedal sprindis Sprindikarikas 1. koht 2016 2. koht 2017, 2018 3. koht 2015 Federico Pellegrino on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 16. veebruar 2019) 147 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 25 korral, neist 13 on ta võitnud. Federico Pellegrino FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Nicole Fessel

Nicole Fessel (sündinud 19. mail 1983 Annweiler am Trifelsis) on endine Saksamaa murdmaasuusataja. Esimest korda jõudis ta maailma karikasarja etapil poodiumile 2. veebruaril 2013 Sotšis, kus oli 15 km jälitussõidus kolmas. Ta teatas sportlaskarjääri lõpetamisest 2019. aasta septembris. 2014 Sotšis pronksmedal teatesõidus Nicole Fessel osales individuaalarvestuses 242 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse kolmel korral, millest kaks korda oli teine ja ühe korra kolmas. Nicole Fessel FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Denise Herrmann-Wick

Denise Herrmann-Wick (neiupõlvenimega Denise Herrmann; sündinud 20. detsembril 1988 Bad Schlemas) on Saksamaa murdmaasuusataja ja laskesuusataja, olümpiavõitja ja maailmameister. Esimest korda jõudis ta maailma karikasarja etapil poodiumile 29. novembril 2013 Kuusamos, kui oli klassikasprindis kolmas. 2022 Pekingis kuldmedal eraldistardist sõidus 2014 Sotšis pronksmedal teatesõidus Sprindikarikas 2. koht: 2014 Denise Herrmann-Wick on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 20. veebruar 2015) 113 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse kuuel korral, kuid ei ole neist võitnud ühtegi. Denise Herrmann FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Židikai

Židikai on alev Leedus Mažeikiai rajoonis, Židikai valla halduskeskus. Alevis on keskkool ja raamatukogu, tegutseb ka Mažeikiai muusikakooli filiaal. Židikais asub aastal 1821 valminud kirik. Teised vaatamisväärsused on surnuaial asuv kabel ja Šatrijos Ragana muuseum. Asula nimi tuleneb isikunimest Židikas. Kahe maailmasõja vahel kandis alev nime Žydikai. Vene keeles kasutati vanasti alevi kohta nimekuju Жидыки. Vana alevi keskus ja sealne tänavaplaneering on kaitse all. Osa muinsuskaitse all olevast Židikai keskusest jääb administratiivselt Paviliotė külla. Kaitse all on ka kiriku ümbruskond: kirikla, tulpkabel, kellatorn, kirikuhoone, väravad ja piirdemüür. Alevis asub muinsuskaitse all olev nõukogude sõdurite matmispaik. Aastal 1945 hukkus alevi pärast peetud lahingutes 682 nõukogude sõdurit, kokku on sinna maetud aga 782 lahinguis langenud sõdurit. XVI sajandi esimesel poolel on mainitud Židikai mõisa. Küla tekkis aastal 1568. Aastast 1618 kuulus see Kražiai jesuiitidele. Jesuiidid ehitasid sinna aastal 1636 kiriku. Aastal 1659 põletasid rootslased asula maha. Alev põles veel 1824., 1825., 1852. ja 1939. aastal. Kahe maailmasõja vahelisel perioodil oli Židikais ligi tuhat elanikku. Alevis kraasiti villa, tegutses elektrijaam, seal oli ka saekaater. Sõda mõjus alevile laastavalt, aastal 1959 oli seal vaid 429 elanikku. Nõukogude ajal oli Židikai kolhoosikeskus. Šatrijos Ragana muuseum Židikai Židikai kirik Mälestusmärk Kultuurimaja Šatrijos Ragana – Leedu kirjanik Alfonsas Bukontas – Leedu luuletaja Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo 2011. aasta Leedu rahvaloendus, vaadatud 13.02.2015. Aleksandras Vanagas. „Lietuvos miestų vardai“ – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. // lk. 279–280 Жидыки. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 2 (Дабанъ — Кяхтинское Градоначальство). СПб, 1865, 227 lk. Židikai Židikų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios statinių kompleksas Antrojo pasaulinio karo Sovietų Sąjungos karių palaidojimo vieta Zidikai Wikitravelis Alev portaalis vietoves.Lt Alev Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Stina Nilsson

Täpp Karin Stina Nilsson (sündinud 24. juunil 1993 Malungis) on Rootsi laskesuusataja ja endine murdmaasuusataja. Alates 2012. aastast võistles Nilsson murdmaasuusatamise maailma karikasarjas. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta teatesprindis pronksmedali. 2015. aasta kodustel maailmameistrivõistlustel võitis ta individuaalsprindis, teatesõidus ja paarissprindis koos Ida Ingemarsdotteriga hõbemedali. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta teatesõidus hõbemedali. Individuaalsprindi poolfinaalis ta kukkus ja finaali ei pääsenud. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyongchangis tuli ta klassikatehnikasprindis olümpiavõitjaks. Teatesõidus ja sprinditeates võitis ta hõbemedali ning 30 km klassikatehnikas pronksmedali. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Seefeldis tuli ta sprinditeates koos Maja Dahlqvistiga maailmameistriks. Teise kuldmedali võitis ta teatesõidus, kus ta sõitis viimast vahetust. Individuaalsprindis võitis Nilsson hõbemedali. Esimest korda jõudis ta maailma karikasarja etapil poodiumile 5. märtsil 2014 Drammenis, kui oli klassikasprindis kolmas. Esimese etapivõidu sai ta 13. detsembril 2015 Davosis vabatehnikasprindis. Alates 2020. aastast on ta võistelnud laskesuusatajana. 2014 Sotšis pronksmedal sprinditeatesõidus (koos Ida Ingemarsdotteriga) 2018 Pyongchangis olümpiavõitja klassikatehnikasprindis hõbemedal sprinditeates (koos Charlotte Kallaga) hõbemedal 4×5 km teatesõidus pronksmedal 30 km klassikas 2015 Falunis hõbemedal sprindis hõbemedal sprinditeates (koos Ida Ingemarsdotteriga) hõbemedal teatesõidus 2017 Lahtis hõbemedal teatesõidus 2019 Seefeldis maailmameister 4×5 km teatesõidus maailmameister sprinditeates (koos Maja Dahlqvistiga) hõbemedal vabatehnikasprindis Sprindikarikas 2. koht 2017, 2018 3. koht 2016 Stina Nilsson on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 15. jaanuar 2024) 108 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 41 korral, neist 23 korda on ta võitnud. Stina Nilsson FIS-i kodulehel (fis-ski.com) "Olümpiavõitja kukkus põhja: kõik rääkisid temast, aga nüüd on ta tühi koht". sport.postimees.ee. 15. jaanuar 2024
John Taylor

See artikkel on muusikust. Tema nimekaimude kohta vaata artiklit John Taylor (täpsustus). Nigel John Taylor (sündinud 20. juunil 1960) on inglise muusik ja näitleja. Ta on olnud popansamblite Duran Duran ja The Power Station basskitarrist.
Tirkšliai

Tirkšliai on alev Leedus Mažeikiai rajoonis, Tirkšliai valla halduskeskus. Alevis on keskkool ja raamatukogu. Vene keeles kasutati Tirkšliai kohta vanasti nimekujusid Тыркшли ja Тыркшле. Tirkšliais asub aastal 1939 valminud kirik. Teised vaatamisväärsused on surnuaed seal asuva kabeliga ja viis teeäärset pühamut alevi keskel. Neist vanim on XVII sajandi alguses ehitatud Viie Südame tulpkabel. Alevit on esimest korda mainitud aastal 1569. Kirikust on esimest korda juttu XVII sajandil. Alev kannatas rängalt nii Põhjasõjas kui ka aastal 1710 puhkenud katkuepideemias. Aastal 1863 hõivasid ülestõusus osalejad alevi, kuid olid sunnitud sealt Vene armee pealetungi käigus põgenema. Hiljem küüditati tähtsamad ülestõusnud Siberisse. Ülestõusu tagajärjel avati alevis aastal 1867 vene kool. Leedu Vabadussõja ajal toimus alevis lahing, kus leedu vabatahtlikud said Punaarmeelt lüüa. Kahe maailmasõja vahelisel perioodil oli Tirkšliais veski, mis varustas alevit elektriga. Nõukogude ajal oli Tirkšliai kolhoosikeskus. Muinsuskaitse all on barokkstiilis Viie Südame tulpkabel alevi keskel. See püstitati aastal 1667 ja restaureeriti aastal 1981. Tulpkabeli ümber on kaheksanurkne plats. Kabelis asub rist ristilöödud Jeesuse skulptuuriga. Tirkšliai surnuaial on kaitse all näitleja Morta Vaičkienė haud. Aadressil J. Janonio g. 15A asub Tirkšliai sünagoog. Muidu ühekorruselise pööninguga hoone lääneosa on kahekorruseline, kuna seal asub nn. Emade galerii. Ülejäänud sünagoogi ruumid olid mõeldud üksnes meestele. Viie Südame pühamu Tirkšliai Tirkšliai kirik Kabel Tirkšliai surnuaias Tirkšliai Vytautas Klova - Leedu helilooja Boleslovas Klova - Leedu maalikunstnik Morta Vaičkienė - Leedu ooperisolist Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Тыркшли. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Kd. 34 (67) : Трумп — Углеродистый кальций. С.-Петербургъ, 1901., 267 lk. Тыркшле. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 5 (Таарджалъ — Яя). СПб, 1885, 288 lk. Koplytstulpis, vad. "Penkių širdžių" Aktorės, daininkės Mortos Vaičkienės kapas Tirkšlių sinagoga  Tirkšliai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt Alev Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Jelena Poverina-Tšernõh

Jelena Poverina-Tšernõh (sündinud 28. novembril 1972) on Eesti ajakirjanik. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli vene ja slaavi filoloogia osakonna 1995. aastal. Alates 1996. aastast töötab ta Eesti Rahvusringhäälingu venekeelse "Aktuaalse kaamera" toimetuses ja diskussioonisaate “Kolmnurk” saatejuhina. Ta kuulus 23. detsembrist 2014 Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda ja kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas valimisringkonnas nr 2, sai 167 häält ning valituks ei osutunud. Ta oli üleriigilises nimekirjas 4. kohal. Jelena lahkus erakonnast 17. aprillil 2015 2019. aasta seisuga Jelena töötab Postimehe venekeelses toimetuses saatejuhina. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 25. juunil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2015. Vaadatud 10. jaanuaril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://rk2015.vvk.ee/detailed-2.html http://www.delfi.ee/news/paevauudised/eesti/sotside-valimisnimekiri-ullatab-mitmel-moel-vaata-kui-palju-on-esimeste-seas-naisi?id=70534691 https://rus.postimees.ee/3160961/televedushchaya-elena-poverina-vyshla-iz-partii https://rus.postimees.ee/author/108829