Giuseppe Caspar Mezzofanti

Giuseppe Gasparo Mezzofanti (17. september 1774 – 15. märts 1849) oli Itaalia kardinal, kes oli tuntud ka hüperpolüglotina. Bolognas sündinuna, näitas ta juba noorest east erakordseid mälu-, muusika- ja keeleõppevõimeid. Ta õppis piaristide juures, kus kohtus mitmete misjonäridega erinevatest riikidest. Nendega vesteldes hakkas ta õppima mitmeid uusi keeli, sealhulgas rootsi, saksa, hispaania ja Lõuna-Ameerika põlisrahvaste keeli, samuti õppis koolis ladina ja vanakreeka keelt. Ta lõpetas teoloogilised õpingud enne, kui oli jõudnud preestriks pühitsemise miinimumeani. 1797. aastal ordineeriti ta Bologna ülikoolis araabia, heebrea, Aasia keelte ja kreeka keele professoriks. Samal aastal juhendas Mezzofanti Georgiana Hare-Naylori vanimat poega. Mezzofanti keeldus andmast truudusevannet, mida nõuti tollal Bolognat valitsenud Cisalpiini Vabariigi poolt, kaotades oma ametikoha ülikoolis. Aastatel 1799–1800 külastas ta paljusid Napoleoni sõdades haavata saanud välismaalasi, et nendega tegeleda ja asuda õppima teisi Euroopa keeli. Aastal 1803 määrati ta Bologna Instituudi raamatukoguhoidja abiks ja varsti pärast seda ennistati ta idamaade keelte ja vanakreeka keele professori ametikohale. Asekuningas Eugène de Beauharnais surus idamaade keelte kateedri 1808. aastal maha, kuid taastati uuesti paavst Pius VII restauratsiooni käigus 1814. aastal. Mezzofanti oli sellel ametikohal, kuni läks 1831. aastal Rooma rahvaste evangeliseerimise kongregatsiooni (Congregatio de Propaganda Fide) liikmena, mis on katoliku kiriku misjonitegevust juhtiv organ. 1833. aastal sai ta Angelo Mai järel Vatikani raamatukogu peavarahoidjaks ning 1838. aastal määrati ta Sant'Onofrio kardinaliks ja Rahvaste Evangeliseerimise Kongregatsiooni õppedirektoriks. Tema muud huvid hõlmasid etnoloogiat, arheoloogiat, numismaatikat ja astronoomiat. Erinevad mitteametlikud teated väidavad, et Mezzofanti oskas erineval määral kümneid keeli. Mezzofanti teadaolevate keelte täpne arv ei ole teada, nagu ka tema oskuste määr ja nende ulatus. Mezzofanti vennapoeg tegi nimekirja 114 keelest. Katoliku vaimuliku Charles Russelli 1858. aasta Mezzofanti eluloos on loetletud seitsekümmend kaks keelt, mis on jaotatud oskuse astme järgi nelja kategooriasse; nendest kolmekümnest keelest üheksat on väidetavalt "sageli testitud ja räägitud haruldase täiuslikkusega", samas kui veel üheksat väideti, et neid on "räägitud soravalt, kuid vaevalt piisavalt testitud" Veel üksteist liigitati kategooriasse "räägitud harva ja vähem täiuslikult", kaheksa kategooriasse "rääkinud ebatäiuslikult ; — mõned laused ja vestlusvormid" ja viimane neliteist nagu "raamatutest õpitud, kuid teadaolevalt pole räägitud". Õpetlased on aga seadnud kahtluse alla selliste aruannete õigsuse. Isegi Russelli enda ajal kritiseeris polüglott Thomas Watts Mezzofanti võimeid, pidades neid liialduseks ja kelle hinnangul oli Mezzofanti valdavate keelte arvuks umbes 60 või 61, keelt, milles kardinalil olid vaid väga algelised teadmised ja piiratud sõnavara. On oletatud, et mõned teated Mezzofanti võimete kohta võisid olla hagiograafilised, mis on võrreldavad väidetega, et teatud katoliku pühakud võisid teha imesid, nagu levitatsioon või bilokatsioon. Lisaks on konkreetsel arvul "seitsekümmend kaks keelt", mille Russell esitab, religioosne tähendus, kuna väidetav keelte arv tekkis Paabeli torni langemise tagajärjel ja võis seetõttu olla kunstlikult valitud. Keeleteadlased on samuti juhtinud tähelepanu sellele, et võhikud (st mittekeeleteadlased) mõistavad sageli valesti, mida tõeline keeleoskus endast kujutab või alahindavad selle omandamise ja säilitamise raskusi ning suhtuvad ettevaatlikult Mezzofanti võimete kaasaegsete kirjelduste kriitikate lugemisest. Veelgi enam, Mezzofanti ajastul mõõdeti inimese keeleoskust tõenäoliselt peamiselt nende lugemis- ja tõlkimisoskuste võimete või passiivse suutlikkuse alusel, mitte aga tänapäeval tavaliselt oodatava suulise oskuse rangema standardi järgi. Lisaks oleks Mezzofanti kui välismaiste aukandjatega suhtleva kardinali ülesanded hõlmanud suures osas väikese hulga konserveeritud fraaside kasutamist, mille kasutamine ei pruugi näidata tegelikku keeleoskust. Mezzofanti dokumendikogust säilinud paberid sisaldasid vähemalt 56 keelt, erinevalt Mezzofanti endi või teiste poolt kirjutatud tekste, mida Mezzofanti oli oletatavasti kogunud õppimise eesmärgil. Selliste dokumentide hulka kuuluvad sõnaloendid, paralleeltekstid ja keelelised kirjeldused (nt grammatika). Need ülestähendused viitavad sellele, et Mezzofanti teadis vähemalt mõningaid kümneid keeli, kuigi tema võimete täpset taset ja ulatust ei saa teada. Mezzofanti ise vastas teatavasti tagasihoidlikult, kui temalt küsiti tema keeleliste võimete kohta, öeldes: "Mis ma muud olen kui halvasti köidetud sõnaraamat?" Stephen, Leslie; Lee, Sidney, toim-d (1890). Hare-Naylor, Francis. Dictionary of National Biography. Kd 24. London: Smith, Elder & Co. Hare 2011. Chisholm, Hugh, toim (1911). Mezzofanti, Giuseppe Caspar. Kd 18 (11 ed.). Cambridge University Press. Lk 351. Russell 1858, lk 463–465. Russell 1858, lk 467. Russell 1858, lk 468. Erard 2012. Watts 1854. "The Polyglot of Bologna". The Public Domain Review. 26. juuni 2012. Vaadatud 15. aprillil 2024. Erard 2012, lk 34. Erard 2012, lk 44. Erard 2012, lk 24. Morris, Iain (28. juuli 2013). "Mezzofanti's Gift: The Search for the World's Most Extraordinary Language Learners by Michael Erard – review". the Guardian. Vaadatud 15. aprillil 2024. Erard 2012, lk 31. Coppen, Luke (4. oktoober 2022). "The cardinal who won a cursing contest, allegedly". The Pillar. Vaadatud 15. aprillil 2024. Erard, M. (2012). Babel No More: The Search for the World's Most Extraordinary Language Learners. Free Press. ISBN 978-1-4516-2826-5. Vaadatud 15. aprillil 2024. Hare, Augustus J. C. (2011). Story of My Life, Volumes 1-3 (inglise). Library of Alexandria. ISBN 978-1-4655-8197-6. Russell, Charles William (1858). The life of Cardinal Mezzofanti; with an introductory memoir of eminent linguists, ancient and modern. London: Longman, Brown, and Co. Lk 463–465. Watts, Thomas (1854). "On M. Manavit's Life of Cardinal Mezzofanti". Transactions of the Philological Society (7).