laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pentti Kontula

Pentti Olavi Kontula (hüüdnimega "Pena"; 4. september 1930 Lohja – 13. juuni 1987 Helsingi) oli Soome poksija. Kontula oli kokku kahekordne Soome meister II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1954 ja 1955. Ta sai I keskkaalus (kuni 71 kg) 1951. aastal II koha ja 1952. aastal III koha. Kontula osales 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel I keskkaalus (kuni 71 kg), kuid kaotas II ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Raamen

Raamen (jaapani keeles ラーメン rāmen) on Hiina päritolu Jaapani nuudliroog – supp, mille koostises on tavaliselt sea- või kanaliha, nuudlid, vetikad, talisibul, porgand, mais ja kamaboko (kalast valmistatud pikkpoiss). Raamenit süüakse söögipulkadega ja lõpuks puljong juuakse. Raamenit on mitu varianti, peaaegu igal Jaapani prefektuuril oma. Eesti Keele Instituudi keelenõuanne raameni õigekirja kohta
Õunapirukas

Õunapirukas on traditsiooniline magustoit, mille täidis on õun. Selle koostisse kuuluvad või, suhkur, jahu, kanamunad, küpsetuspulber, vanilliinisuhkur ja kaneel. Õunapirukal on mitu varianti. Food Timeline history Notes: Apple Pie Traditsiooniline Ameerika õunapirukas. Facebook
Dadzis

Dadzis ('Takjas') oli lätikeelne huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus Lätis 1957. aasta jaanuarist kuni 1995. aastani. Toimetus asus Riias. Algul toimetas ajakirja Edward Rusman, hiljem Igor Palkov. Dadzis oli Lätis üks populaarsemaid ajakirju. Ajakiri ilmus kaks korda kuus. Pärast 10-aastast vaheaega tuli Dadzis 2005. aasta oktoobris tagasi. Uus väljaandja oli SIA "Humora institūts" ('Huumori-instituut'), mille juht oli Andris Ruģēns. Ajakiri ilmus lühikest aega ja kuni 2008. aastani ilmus ainult kuus numbrit. "parkulturu.lv Dadza ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. mai 2018. Vaadatud 1. mail 2018. Facebook.com - Ajakirja Dadzis retroperspektiiv
Börje Grönroos

Börje Johannes Grönroos (13. jaanuar 1929 Helsingi – 17. detsember 2015) oli Soome kergejõustiklane ja poksija. Grönroos oli poksis kokku kahekordne Soome meister II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1952 ja 1959. Ta sai kergejõustiku Soome meistrivõistluste teatejooksudes kokku neli medalit – 4×800 m teatejooksus III koha 1953. aastal, 4×800 m teatejooksus II koha ja 4×400 m teatejooksus III koha 1954. aastal ning 4×800 m teatejooksus III koha 1955. aastal. Grönroos osales 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg), kuid kaotas oma kohtumise I ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Stig Sjölinile (Rootsi) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales 1959. aastal Luzernis 13. Euroopa meistrivõistlustel poksis II keskkaalus (kuni 75 kg), kuid kaotas II ringis oma kohtumise hilisemale võitjale Gennadi Šatkovile (Nõukogude Liit) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Eesti Sõjamees

Eesti Sõjamees (alapealkirjaga Eesti Sõjaväeosade Häälekandja) oli Tallinnas 1917. aasta maist kuni 1918. aasta jaanuarini ilmunud ajaleht. Ajalehe väljaandjateks olid: Tallinna Eesti sõjaväelaste büroo 1917 nr. 1-3; Eesti sõjaväelaste keskbüroo 1917 nr. 4-6, Eesti Sõjaväelaste Ülemkomitee 1917 nr. 7 - 1918. Vastutavad toimetajad olid: Johan Juhtund 1917 nr. 1-12; Karl Kider 1917 nr. 14-50, Hugo Maasik 1917 nr. 51 - 1918. Ajakiri ilmus kaks korda nädalas.
Vadim Devjatovski

Vadim Devjatovski (valgevene Вадзім Анатолевіч Дзевятоўскі) (sündinud 20. märtsil 1977 Navapołackis) on Valgevene vasaraheitja. Isiklik rekord 84,90 m (heidetud 2005. aastal Minskis). 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis sai ta teise tulemuse (81,61), kuid andis positiivse dopinguproovi ja jäi hõbemedalist ilma. Sportlane kaebas diskvalifitseerimise ja võistluskeelu otsuse Rahvusvahelisse Spordi Arbitraažikohtusse ning 5. augustil 2010 sai oma olümpiamedali tagasi. Alates 2008. aastast Eesti vasaraheitja narvalanna Ellina Anissimova treener. 2004 Ateenas: 4. koht 78,82 (22. august) 2008 Pekingis: hõbemedal 81,61 (17. august) 2003 Pariisis: 7. koht 78,13 (25. august) 2005 Helsingis: hõbemedal 82,60 (8. august) 2007 Ōsakas: 4.koht 81,57 (27. august) 2004 Szombathelys: 6. koht 76,54 2005 Monacos: pronksmedal 78,98 2006 Stuttgardis: 5. koht 78,67 2007 Stuttgardis: 5. koht 77,81 2006 Göteborgis: pronksmedal 80,76 2005 Izmiris: kuldmedal 79,13 2006 kuldmedal, Valgevene meister Kasv 194 cm, kaal 120 kg. Dopinguga põrunud valgevenelastele tagastati Pekingi olümpiamedalid, Delfi Sport, 05.08.2010 Молотом по всей спортивной Европе, DzD.ee, 20.08.2011 Vadim Devjatovski Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Intervjuu ajalehele "Valgevene täna", 5.05.2006 (vene keeles)
551

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | 550. aastad | 560. aastad | 570. aastad | 580. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 547 | 548 | 549 | 550 | 551 | 552 | 553 | 554 | 555 | ► | ►► Maavärin Vahemere idaosas põhjustas suuri purustusi Konstantinoopolis, Tyroses, Sidonis, Beirutis, Bybloses ja Petras. Merelahing Bütsantsi vägede ja idagoodide vahel Aadria meres, mille Bütsants võitis. ... Totila, idagootide kuningas
Kusunda keel

Kusunda keel on isolaatkeel, mida räägitakse Nepalis Gańḍakī ringkonnas. Kusunda keelt räägib veel umbes sitse inimest. Kaua aega oli keele kohta vähe andmeid ning arvati, et see on väljasuremise äärel ja pole lootust seda paremini tundma õppida. 2004. aastal avastati mitu inimest, kes rääkisid kusunda keelt vabalt. Noorim neist oli 30. eluaastates. 2005. aastal avaldas David E. Watters keele grammatika koos sõnastikuga. Arvatakse, et kusunda keel on jäänuk keeltest, mida räägiti Nepalis enne tiibeti-birma ja indoeuroopa keelte kõnelejate tulekut. Rana, B.K. 2005. Additional Data and Analysis on Kusunda. Mothertongue X Reinhard, Johan und Sueyoshi Toba. 1970. A preliminary linguistic analysis and vocabulary of the Kusunda language. Kathmandu: Summer Institute of Linguistics and Tribhuvan University. 31 p. Toba, Sueyoshi. 2000. The Kusunda language revisited after 30 years. Journal of Nationalities of Nepal 3(5): 92–94. Toba, Sueyoshi. 2000. Kusunda wordlists viewed diachronically. Journal of Nationalities of Nepal 3(5): 87–91. Watters, D.E. et al., Notes on Kusunda Grammar. DE Watters, NFDIN Katmandu ISBN 99946-35-35-2 Whitehouse, P. External Relations of Nihali and Kusunda. Mothertongue III, 1997 P. Whitehouse, T. Usher, M. Ruhlen & William S.-Y. Wang (2004): Kusunda: An Indo-Pacific language in Nepal, PNAS 101:5692–5695
Tim Krul

Timothy Michael Krul (sündinud 3. aprillil 1988 Haagis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa kõrgliiga klubis Norwich City. Ta alustas klubikarjääri Newcastle Unitedis. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Inglismaa klubides Carlisle United, Brighton & Hove Albion, Šotimaa kõrgliiga klubis Falkirk ning Hollandi klubides Jong Ajax ja AZ Alkmaar. Hollandi jalgpallikoondises mängis Krul aastatel 2011–2015. Ta kuulus koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. Norwich City EFL Championship: 2018–19  Tim Krul – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Michel Vorm

Michel Armand Vorm (sündinud 20. oktoobril 1983 Nieuwegeinis) on endine Hollandi jalgpallur (väravavaht). Aastatel 2005–2011 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis Utrecht. 2007. aastal valiti ta klubi aasta parimaks mängijaks. Seejärel mängis ta aastatel 2011–2014 Inglismaa kõrgliiga klubis Swansea City. 2012. aastal valiti ta klubi aasta parimaks mängijaks. 2014. aasta juulis suundus ta 3,5 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliiga klubisse Tottenham Hotspur, sõlmides klubiga lepingu neljaks aastaks. Debüüdi Hollandi rahvuskoondises tegi ta 14. novembril 2008 sõprusmängus Rootsi vastu. Ta kuulus Hollandi koondisse 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel.  Michel Vorm – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Tottenham Hotspur kodulehel
Erich I

Erich I (1383–1427) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst. Erich I (1470–1540) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Calenbergi vürst.
Edifício Altino Arantes

Edifício Altino Arantes on pilvelõhkuja Brasiilias São Paulos, üks kõrgemaid São Paulo hooneid. Pilvelõhkuja kõrgus on 161 meetrit ja sellel on 36 korrust. Hoone arhitekt oli Plinio Botelho do Amaral.
Lasa järv

Lasa järv on järv Valga maakonnas Tõrva vallas Holdre külas. Järv kuulub Lasa hoiuala koosseisu. See on umbjärv, kaldad on suuremas osas madalad ja turbased ning kaetud rabamännikuga. Põhi on kaetud turbamudaga ja vesi on oranž kuni punakaspruun, läbipaistvusega 1,3–1,7 m. Tüpoloogiliselt on Lasa järv düstroofne järv. Sealne taimestik on väga liigivaene (1964. aastal oli 9 liiki), kuid leidub haruldast lamedalehist jõgitakjast. Kaladest on järves esindatud haug ja ahven. Aare Mäemets, "Eesti NSV järved ja nende kaitse", Tallinn 1977. Lasa järv Keskkonnaregistris
Lääne-Nigula kirik

Lääne-Nigula Püha Nikolause kirik on 13. sajandi teisest poolest pärinev gooti kirik Lääne-Nigula vallas Nigula külas. 1760 valmis barokse portaaliga nelinurkne läänetorn. Kirikut kasutab Lääne-Nigula Püha Nikolause kogudus. Kiriku ümber on kirikuaed, kus on mitmeid kultuurimälestiseks tunnistatud objekte. Altar Lääne-Nigula kirikus Kantsel Lääne-Nigula kirikus Kabel Lääne-Nigula kirikuaias Vabadussõja mälestussammas on kirikuaia vahetus naabruses Lääne-Nigula kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Navapołack

Navapołack (ka Navapołacak) on linn Valgevenes Viciebski oblastis Połacki rajooni territooriumil. Asub Daugava (Lääne-Dvina) vasakul kaldal. Linn rajati 1958. aastal naftatehase juurde. Navapołackis asub 1968 asutatud Połacki ülikool. Navapołackit läbib Venemaalt Leetu ja Lätti minev naftatorujuhtme Družba üks haru. Nõukogude ajal oli kasutusel venekeelne nimekuju Novopolotsk. Linna haldusalasse kuulub ka Baravucha alev. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements Navapołacki koduleht (vene keeles) Linna kaart Linn YouTube'is
UARS

Kõrgatmosfääri uurimissatelliit (Upper Atmosphere Research Satellite, UARS) oli NASA peamiselt osoonikihi uurimise tehiskaaslane. Satelliit viidi orbiidile kosmosesüstikuga Discovery selle missioonil STS-48 septembris 1991. Satelliit kaalus 5900 kg, algselt oli orbiidi kõrgus 600 km ja kaldenurk 56,98°. Satelliidi elueaks oli plaanitud kolm aastat. Neliteist aastat hiljem, juunis 2005 töötasid satelliidi kümnest sensorist veel kuus. Sellegipoolest otsustati satelliidi kasutamine lõpetada ning detsembris 2005 pidurdati satelliiti, et viia ta madalamale orbiidile, kust ta atmosfääris pidurdumise tõttu kukkus alla 24. septembril 2011. Instrumendid satelliidi pardal olid: –150 °C-ni jahutatud spektromeeter CLAES (Cryogenic Limb Array Etalon Spectrometer) lämmastiku ja kloori ühendite, osooni, veeauru ja metaani monitooringuks. Spektromeetrit jahutati tahke süsihappegaasi ja tahke neooniga. Nende varu jätkus kuni 5. maini 1993, siis spektromeeter soojenes ning muutus kasutuskõlbmatuks. Stratosfääri ja mesosfääri sondeerija ISAMS (Improved Stratospheric and Mesospheric Sounder) – atmosfääri omakiirgust mõõtev spektromeeter CO2, CO, CH4, NO2, N2O ja H2O hulga määramiseks atmosfääris. Terminaatori mikrolaine-sondeerija MLS (Microwave Limb Sounder) – mikrolaineradiomeeter Maa terminaatori omakiirguse mõõtmiseks, mille abil määrati atmosfääri komponentide, temperatuuri ja rõhu vertikaalseid profiile. Halogeenide uurimise varjutuseksperiment HALOE (Halogen Occultation Experiment). Terminaatori ületamisel päikesekiirgust mõõtes leiti atmosfääri komponentide O3, HCl, HF, CH4, H2O, NO, NO2 ning temperatuuri ja aerosooli vertikaalsed profiilid. Kõrglahutusega Doppleri kaamera HRDI (High Resolution Doppler Imager) tuulekiiruste mõõtmiseks. Interferomeeter tuulekiiruste kaardistamiseks WINDII (Wind Imaging Interferometer). UV-spektromeeter Päikese ultraviolettkiirguse mõõtmiseks. Radiomeeter päikesekiirguse võrdlemiseks heledate tähtede kiirgusega SOLSTICE (Solar Stellar Irradiance Comparison Experiment). Õõs-radiomeeter ACRIM2 (Active Cavity Radiometer Irradiance Monitor II) päikesekiirguse täppismõõtmisteks.
Albrecht II (Braunschweig-Grubenhagen)

Albrecht II (1. november 1419 – 15. august 1485) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst aastast 1440 kuni oma surmani.
Raja vanausuliste kalmistu

Raja vanausuliste kalmistu on vanausuliste kalmistu Mustvee vallas Kükita külas. Kalmistu asub peatänava ääres Peipsi järve kaldal. Kalmistule on teiste seas maetud ikoonimaali koolkonna rajaja Gavriil Frolov. Aastal 1997 tunnistati Raja vanausuliste kalmistu kultuurimälestiseks (registrinumber 5861). Raja vanausuliste kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Raja vanausuliste kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Philipp I (Braunschweig-Grubenhagen)

Philipp I (1476 – 4. september 1551) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst. Philipp I oli kaks korda abielus. Tema esimene naine suri aastal 1509 arvatavasti sünnitamisel. Neil oli üks poeg: Philipp (1509–1512) Siis abiellus ta Mansfeldi krahvinna Katherinega (1. oktoober 1501 – 1535). Neil oli üheksa last: Ernest (17. detsember 1518 – 2. aprill 1567) Elisabeth (18. märts 1520 – 1520) Albrecht (20. oktoober 1521 – 20. oktoober 1546), langes lahingus Phillip (10. juuni 1523 – 1531) Katherin (30. august 1524 – 24. veebruar 1581), abiellus esimest korda Saksi-Coburgi hertsogi Johann Ernstiga ja teist korda Schwarzburg-Leutenbergi krahvi Philipp II-ga Johann (28. mai 1526 – 2. september 1557), langes Saint-Quentini lahingus Barbara (25. jaanuar 1528 – 1528) Wolfgang (6. aprill 1531 – 14. märts 1595) Philipp II (2. mai 1533 – 4. aprill 1596) Philipp I Welfide dünastia kodulehel
Kükita vanausuliste kalmistu

Kükita vanausuliste kalmistu on vanausuliste kalmistu Torma kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kükita külas Mustvee vallas Jõgeva maakonnas. Aastal 1997 tunnistati Kükita vanausuliste kalmistu kultuurimälestiseks (registrinumber 5862). Kükita vanausuliste kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Kükita vanausuliste kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Wolfgang (Braunschweig-Grubenhagen)

Wolfgang (6. aprill 1531 – 14. mai 1595) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst aastast 1567 kuni oma surmani. Wolfgangil ei olnud lapsi. Vürstkonna päris tema noorem vend Philipp. Pärast Philippi surma suri Welfide dünastia Grubenhageni liin välja. Wolfgang Welfide dünastia kodulehel
Philipp II (Braunschweig-Grubenhagen)

Philipp II (2. mai 1533 – 4. aprill 1596) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst aastast 1595 kuni oma surmani. Tema surmaga hääbus Welfide dünastia Grubenhageni liin. Philipp II Welfide dünastia kodulehel
Diapiir

Diapiir on antiklinaalne kurd, mis on tekkinud kurru sisemuses oleva plastilise materjali ülespoole tungimisest; ka kivimkeha, mis on taolise kurru moodustanud. Diapiirid tekivad, kui väiksema tihedusega aeglaselt voolav materjal tungib ülalasuvatesse kivimkihtidesse. Ülespoole tungiv materjal võib olla magma, kivisool, kips vms. Diapiirid on tavaliselt tilgakujulised. Magmadiapiire nimetatakse enamasti intrusioonideks.
Räime tänav

Räime tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis. Tänav ulatub Kakumäe teelt Tiskre ojani ja sealt edasi mööda ojakallast Kakumäe lahe äärde. Tänava nimi kinnitati Tallinna Linnavalitsuse määrusega 13. septembrist 1995. Tallinna tänavate loend Tallinna tänavanimed. KNAB. Räime ja Kilu tänava rikkad, Eesti Ekspress
550

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | 550. aastad | 560. aastad | 570. aastad | 580. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 546 | 547 | 548 | 549 | 550 | 551 | 552 | 553 | 554 | ► | ►► 550. aasta Bütsantsi väejuht Belisarios lahkus Itaaliast. Sueebide kuningaks sai Theodemundi järel Carriaric. 16. jaanuar - idagoodid vallutasid Totila juhtimisel Rooma. ... ...
Pedasi

Pedasi küla oli küla Laiuse kihelkonnas Laius-Tähkvere mõisapiirkonnas. 1977. aastal liideti küla Reastvere külaga. Pedasi küla on esmamainitud 1408. aastal (Pettes). Muistne külaase on tänapäeval arheoloogiamälestis. Pedasi külas on sündinud eesti keeleteadlane Valdek Pall. 18. sajandi L. A. Mellini kaardil on Reastverest kirde suunas asulad Pedasi (Pedasilt) ja Kadasi (Kadas). Kadasist lõunas paikneb Tuimõisa (Tuimoisa). Kõpp, Juhan. Laiuse kihelkonna ajalugu. Eesti Kirjanduse Selts, Tartu 1937. Kultuurimälestiste riiklik register – Asulakoht (9440)
Otto II (Braunschweig-Lüneburg)

Otto II (u. 1266 – 10. aprill 1330), tuntud ka kui Otto Range (Otto der Strenge), oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst aastast 1277 kuni oma surmani. Otto abiellus aastal 1288 Baieri hertsogi Ludwig Range tütre Mathildega (suri aastal 1319). Sellest abielust tulid järgmised lapsed: Johann (suri aastal 1324), Bremeni peapiiskopkonna administraator Otto III (1296–1352) Ludwig von Braunschweig-Lüneburg (suri aastal 1346), Mindeni piiskop (1324–1346) Wilhelm II (suri aastal 1369) Mathilde (suri aastal 1316), abiellus pärast aastat 1308 Werle vürsti Nikholaus II-ga Welfide dünastia koduleht
Laiuse voor

Laiuse voor (ka Laiuse mägi) on Vooremaa maastikurajooni kõrgeim voor. Laiuse voor asub Vooremaa voorestiku põhjaosas, umbes 6 kilomeetri kaugusel Jõgeva linnast. Voore kõrgus merepinnast on 145,4 meetrit, suhteline kõrgus voore kaguosas asuva Kuremaa järve suhtes 61 meetrit. Voor on järsu lääne- ja lauge idanõlvaga, umbes 10 kilomeetrit pikk ning 2 kilomeetrit lai. Laiuse voorel paikneb Vilina küla koos muistse Vilina linnamäega. Voore jalamil asuvad Alavere, Altvälja, Kasevere, Raaduvere ja Kuremaa küla ning Laiuse alevik. Üle voore kulgeb Jõgeva–Mustvee maantee. Voore tipus asub Laiuse Siniallikas, mis rahvapärimuses on tuntud oma tervistava toime poolest. Voorelt avaneb kaunis vaade ümbruskonnale. Põhjas on näha Pandivere kõrgustik oma kõrgemate tippude, Emumäe ja Kellavere mäega. Vaade Laiuse mäelt läände, Jõgeva suunas Vaade Laiuse suunas Vooremaa Lühiülevaade: Eesti hakkab kõrgusi arvutama Kroonlinna nulli asemel Amsterdami nulli järgi. Maa-amet, 20. juuli 2017. Eesti Entsüklopeedia 5. Tallinn, Valgus 1990.
Salihorsk

Salihorsk (transkribeerituna Saligorsk) on linn Valgevenes Minski oblastis, Salihorski rajooni halduskeskus. Linna ühendab Słuckiga raudtee. Salihorsk asub Sluči jõe kaldal pealinnast Minskist 137 kilomeetri kaugusel. Linnas on kino. Haridust annavad üksteist kooli. Salihorskis on kaks staadioni (kokku 8000 kohta) ja jäähall, kus on 2000 kohta. Nii linna jalgpalliklubi kui ka jäähokiklubi kannavad nime Шахтёр. Salihorsk on tähtis tööstuslinn, sealsed ettevõtted annavad 45% Minski oblasti tööstustoodangust. Suurim ettevõte on Belaruskali, üks suuremaid kaalisoola tootjaid maailmas. Linna ümbruses on praegu neli tegutsevat kaevandust, nende toodangut töötlevad kolm tehast. Linnas toodetakse ka kaevandustehnikat ja raudbetoondetaile. Kõige vanemas soolakaevanduses asub maa-alune sanatoorium, kus ravitakse allergia ja astmaatilise bronhiidi all kannatavaid inimesi. Salihorsk asutati aastal 1958 kaevurite alevikuna. Algselt kandis see nime Novastarobinsk (Новастаробінск). Aastal 1959 sai asula nimeks Salihorsk, sellest sai alev (töölisasula). Aastal 1962 valmis alevit Słuckiga ühendav raudtee. Linn sai Salihorskist aastal 1963. Aastal 1964 rajati Sluči jõele Salihorski veehoidla. Aastal 1965 sai linnast Salihorski rajooni keskus. Salihorski katoliku kirik Üks Salihorski õigeusu kirikutest Teine Salihorski õigeusu kirikutest Salihorski raudteejaam Evangeelsete kristlaste kirik The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Salihorsk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Salihorski linna veebileht (inglise keeles) Linna infoportaal Salihorsk Valgevene fotoentsüklopeedias (vene keeles) http://www.soligorsk-city.com/
Marstrand

Marstrand on tiheasustusega paikkond Rootsi läänerannikul asuvatel Marstrandsö ja Koö saarel. Linn asub Göteborgist umbes 30 kilomeetrit loodes ning kuulub Kungälvi valda, mis omakorda kuulub Västra Götalandi lääni. Marstrandi on esmamainitud 1291. aastal ühes frantsisklaste dokumendis. 1313. aastast on teada privileegikiri ühele Marstrandi kodanikule. Kuni 1658. aastani kuulus linn Norrale, seejärel liideti see Rootsiga ning 1689. aastaks ehitati sinna Carlsteni linnus. 1775. aastal sai linn vabasadamaks (Marstrandi vabasadam). 19. sajandist on Marstrand tuntud puhkusekohana. 1980. aastal salvestas ansambel ABBA Marstrandis oma loo "The Winner Takes It All" video. Statistical localities 2020 Statistical localities 2020
Põllumajanduslike Ühistute Keskliit

Põllumajanduslike Ühistute Keskliit oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede poolt okupeeritud Eestis 1942. aastal moodustatud põllumajandusliitude ja toiduainetootmisseltsingute keskasutus. Põllumajanduslike Ühistute Keskliitu kuulusid järgmised ühingud ja seltsid: Eesti Tarbijate Keskühisus, Võieksport, Eesti Lihaeksport, Eesti Munaeksport, Kaubanduslik Keskühisus Estonia, Eesti Kalurite Keskus, Kartuliühingute Liit, Aedvilja Keskühisus, Eesti Seemneviljaühisus, Põllumajanduslik Kirjastusühisus Agronoom. Ametlik Teataja. I/II osa = Amtlicher Anzeiger. I/II Teil ; 1941, > Ametlik Teataja. I/II osa = Amtlicher Anzeiger. I/II Teil ; 13 1941-12-18
Ernst III

Ernst III (teisiti loendades ka Ernst IV; 17. detsember 1518 – 2. aprill 1567) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Grubenhageni vürst. 9. oktoobril 1547 abiellus hertsog Ernst III Pommeri hertsogi Georg I vanima tütre Margarethega (1518–1569). Sellest abielust sündinud lastest jõudis täisikka vaid üks tütar: Elisabeth (14. aprill 1550 – 11. veebruar 1586), abiellus 19. augustil 1568 Schleswig-Holstein-Sonderburgi hertsogi Johanniga (1545–1622) Kuna Ernstil ei olnud poegi, päris pärast tema surma hertsogkonna tema noorem vend Wolfgang. Kui ka tema suri ilma meessoost järeltulijateta, päris hertsogkonna noorim vend Philipp II. Philippi surmaga hääbus Welfide Braunschweig-Grubenhageni liin ja vürstkond ühendati tagasi Braunschweig-Wolfenbütteli vürstkonda.
Marko Pachel

Marko Pachel (sündinud 25. septembril 1972 Tallinnas) on endine eesti ujuja. Tema treenerid olid Tiit Reiter ja Tõnu Meijel. Ta võistles 1992. aasta olümpiamängudel Barcelonas, kus sai 100 m rinnuliujumises 19. ja 4 x 100 m kombineeritud teateujumises 15. koha. Tema kui tippsportlase pikkus oli 187 cm ja kaal 77 kg. Tema vend on ujuja Raiko Pachel. Gunnar Press, Ujujad jagavad Pirital medaleid ja koondisekohti, Eesti Päevaleht, 29.11.96 "Tõnu Meijeli elulugu Reformierakonna saidil". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. märts 2011. Vaadatud 25. septembril 2011. "Marko Pachel Biography and Olimpic Results". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. august 2012. Vaadatud 25. septembril 2011. Biograafia ESBL-is
Knut Steen

Knut Steen (19. november 1924 Oslo – 22. september 2011) oli norra skulptor. Steen sündis veoautojuhi peres 4 lapsest vanimana. Nooruses töötas ta prügivedajana, sanitarina, puhkpillimängijana džässbändis ja reklaamiagentuuris. Halva tervise tõttu ei kutsutud teda sõjaväeteenistusse. Ta õppis alates 1944 Norra kunsti- ja disainikolledžis, selle lõpetamise järel Norra kunstiakadeemias Per Palle Stormi ja Stinius Fredrikseni käe all. Knut Steen kasutas graniiti, betooni, pronksi, terast ja marmorit; 1970. aastatel viljeles ta ka graafikat, sealhulgas illustreeris raamatuid. Alates 1973. aastast elas ta Itaalias Carraras. Aastal 2006 andis kõneainet Steeni loodud 8 meetri kõrgune kuningas Olav V kuju, mis läks maksma 2 miljonit Norra krooni (317 tuhat USA dollarit). Kuju tellis Norra kunstiakadeemia, kuid muu hulgas seetõttu, et kuninga parema käe asend meenutas Rooma tervitust, jättis Oslo linnavalitsus selle plaanitud kohale raekoja ette püstitamata. Steen oli lähtunud fotost, millel sõjaväevormis kuningas osaleb pidulikul üritusel. Esialgu lubas ta kuju Itaalias maha matta, kuid kui mitu Norra valda selle vastu huvi tundsid, valis ta kuju asukohaks Skjerjehamni Guleni vallas. Monument avati pidulikult 2007. aastal. Aastal 2008 sai Knut Steen Püha Olavi ordu rüütliks. Aastal 2009 avati Sandefjordis Knut Steeni skulptuuripark. Steeni mänedžeriks oli tema tütar Hege Steen. Fleire tusen feira kongen Knut Steenile pühendatud sait