laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
James Francis Edward Stuart

James Francis Edward Stuart (hüüdnimega The Old Pretender 'vana trooninõudleja'; 10. juuni 1688 St Jamesi palee, London – 1. jaanuar 1766 Rooma) oli jakobiitlik trooninõudleja Inglismaa, Šotimaa ja Iirimaa troonile. Ta oli kuningas James II ja tema teise abikaasa Maria Beatrice d'Este poeg. Tema ema oli enne James Edward Francise sündi viimati lapseootel olnud viie aasta eest, mistõttu arvati, et ta ei ole enam võimeline lapsi ilmale tooma. Levisid kuulujutud, et tegu on võõra lapsega, kes oli sünnituse ajal salaja söepannis kuninganna magamistuppa toodud, ning kuningapaari tegelik laps oli sündinud surnuna. Kuulujuttudele lõputegemiseks avaldas James II enam kui seitsmekümne sünnituse juures viibinud inimese tunnistused. James Francis Edward Stuart sai 1688. aasta juulis Walesi printsiks, kuid tema katoliiklasest isa kukutati vähem kui pool aastat pärast tema sündi kuulsas revolutsioonis. Troonile tõusid James II protestandist vanem tütar (James Francis Edward Stuarti poolõde) Mary II ja tema abikaasa William III ning 1689. aastal vastu võetud Bill of Rights ei lubanud katoliiklasi enam Inglismaa troonile. James Francis Edward kasvas üles Mandri-Euroopas. Pärast isa surma 1701. aastal nõudles ta jakobiitide toel James III (Šotimaa kuningana James VIII) nime all Inglismaa, Šotimaa ja Iirimaa trooni. Aastal 1715 hiljem üritas ta jakobiitide ülestõusu ajal ebaõnnestunult tõusta Suurbritannia troonile. Pärast James Francis Edwardi surma 1766. aastal sai Briti trooninõudlejaks tema vanim poeg Charles Edward Stuart.
Jalalaud

Jalalauaks nimetatakse Põhja-Eesti piirkondades jõgedele ehitatud paadisildasid mis kas osaliselt või täielikult on maapealsed ( postidel, vaiadel). Jalalauda saab kasutada veevõtukohana ja soojal ajal suplemiseks.
David Lewis (täpsustus)

David Lewis on olnud mitme tuntud inimese nimi: David Lewis (1909–1981), Kanada poliitik David Lewis (1939–2011), Briti disainer David Lewis (1941–2001), Ameerika Ühendriikide filosoof ...
Jüri Majak

Jüri Majak (sündinud 26. aprillil 1961 Tallinnas) on eesti matemaatik. Jüri Majak lõpetas Tallinna 32. Keskkooli 1979, Tartu Riikliku Ülikooli rakendusmatemaatika erialal 1984 ja TRÜ aspirantuuri 1987. Matemaatikadoktor (TÜ, 1993). Stažeeris Taani Tehnikaülikoolis 1994. Jüri Majak on olnud õppejõud Eesti Põllumajandusülikoolis 1987–1992, Tartu Ülikoolis 1992–2002 ja Audentese Ülikoolis 2003–2005. Alates 2005 töötab Tallinna Tehnikaülikoolis: vanemteadur masinaehituse instituudis 2005–2014, juhtivteadur masinaehituse instituudis 2014–2016 ning mehaanika ja tööstustehnika instituudis 2017–2019, aastast 2019 täisprofessor tenuuris. Uurimusi konstruktsioonide optimeerimise, numbrilise modelleerimise ja komposiitmaterjalide mehaanika kohta. Eesti Entsüklopeedia, 14. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon, 2. köide Eesti Teadusinfosüsteem Jüri Majak Eesti Teadusinfosüsteemis Jüri Majaku publikatsioonid
Sportauto

Sportauto on kiire, jõuline ja tavaliselt kaheistmeline auto, mis on loodud eelkõige jõudluse ja sõidunaudingu pakkumiseks. Sportautod võivad olla mõeldud nii maanteesõiduks kui ka võidusõiduks. Sportautode ajalugu ulatub tagasi 20. sajandi algusesse, kui esimesed autod loodi spetsiaalselt kiiruse ja jõudluse saavutamiseks. Üks esimesi sportautosid oli Mercedes 35 hp, mis debüteeris 1901. aastal ja oli tolle aja kohta äärmiselt kiire. XX sajandi alguse sportautod Mercedes Simplex 60 hp (1903) Austro-Daimler Prince Henry (1910–1914) Vauxhall Prince Henry (1912) Hispano-Suiza Alfonso XIII (1912) Bugatti Type 22 (1913) Sunbeam 12/16 (1914) Mootor ja jõudlus: Sportautod on varustatud võimsate mootoritega, mis suudavad pakkuda kõrget hobujõudude arvu ja kiiret kiirendust. Tavalised mootoritüübid on V6, V8 ja V12. Kere ja disain: Sportautod on tavaliselt aerodünaamilised ja madala raskuskeskmega, et parandada juhitavust ja stabiilsust suurtel kiirustel. Nende disain on sageli stiilne ja agressiivne. Vedrustus ja juhitavus: Sportautod kasutavad sageli täiustatud vedrustussüsteeme ja roolimehhanisme, et tagada maksimaalne haarduvus ja täpne juhitavus. Ferrari 488 GTB: Üks kaasaegsemaid ja ikoonilisemaid sportautosid, tuntud oma 3.9-liitrise V8 mootori ja silmapaistva jõudluse poolest. Porsche 911: Klassikaline sportauto, mis on olnud tootmises alates 1964. aastast ja tuntud oma kuulsusrikka ajalooga. Lamborghini Aventador: Üks maailma võimsamaid ja luksuslikumaid sportautosid, varustatud V12 mootoriga. Sportautod osalevad sageli erinevates võidusõidusarjades, sealhulgas Le Mans'i 24-tunnine võidusõit, Formula 1, GT võidusõidud ja paljud teised. Nende võidusõidud on ideaalne koht testida ja tõestada autode jõudlust ja vastupidavust. Sportautode tulevik liigub järjest enam elektrifitseerimise suunas. Elektrilised sportautod, nagu Tesla Roadster ja Rimac C_Two, pakuvad silmapaistvat jõudlust, ühendades traditsioonilise sportauto omadused kaasaegse elektritehnoloogiaga. Võistlussportauto(en) Diehlman, Steve (4. veebruar 2011). "Mazda Produces 900,000th MX-5, Recognized as World's Best-Selling Sports Car". Motor Trend. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2015. Vaadatud 10. märtsil 2016. Today Mazda announced a new milestone for the popular MX-5 roadster, with the 900,000th unit rolling off the production line. In doing so, it is also recognized by Guinness World Records as the best-selling sports car. "Best-selling convertible two-seater sports car". Ramirez Ruiz, Isabel (16. aprill 2012). "High Performance Electromechanical Actuator for Active Rear Axle Kinematics of a Sports Car". SAE International Journal of Passenger Cars - Electronic and Electrical Systems. 5 (2): 528–540. DOI:10.4271/2012-01-0974. ISSN 1946-4622. Zallone, Raffaele (18. november 2020). "Artificial Intelligence vs Autonomous Cars vs General Data Protection Regulation". 2020 AEIT International Conference of Electrical and Electronic Technologies for Automotive (AEIT AUTOMOTIVE). IEEE. DOI:10.23919/aeitautomotive50086.2020.9307410.
Pjotr Gužov

Pjotr Gužov (ka Peeter, Guzov; 5. juuni 1949 Kasepää vald, Tartumaa – 22. august 2009 Tallinn) oli eesti poksija. Ta poksis Tallinna Kalevis. Ta sai 1967. aastal NSV Liidu noorte meistrivõistlustel I keskkaalus (kuni 71 kg) 3. koha. Ta oli I keskkaalus (kuni 71 kg) 1969. aastal alles juuniorina Eesti NSV täiskasvanute meister. Teda peeti andekaks ja temast loodeti palju, kuid miskipärast ta enam poksiga ei tegelenud. K. Olm. "Sisukamalt kui mullu. Kolm meistritiitlit juunioridele". Spordileht nr 17, 10. veebruar 1969. Lk 3 K. Olm. "Sisukamalt kui mullu. Kolm meistritiitlit juunioridele". Spordileht nr 17, 10. veebruar 1969. Lk 1 ja 3 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 420 Pjotr Gužovi sporditulemused Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Ratsutamine 2024. aasta suveolümpiamängudel

2024. aasta Pariisi suveolümpiamängude ratsutamisvõistlused on kavas 27. juulist 6. augustini Versailles' palees, kus osaleb 200 ratsanikku kolmel võistlusalal nii individuaal- kui ka võistkondlikel võistlustel, nimelt koolisõidus, kolmevõistluses ja takistussõidus. Ratsaspordi 200 kvoodikohta jagati kolme ala vahel (75 takistussõidus, 65 kolmevõistluses ja 60 koolisõidus). Iga ala võistkonnad koosnesid kolmest hobuste ja ratsaniku paarist; iga võistkonda kvalifitseerunud Rahvuslik olümpiakomitee (20 võistkonda takistussõidus, 16 kolmevõistluses ja 15 koolisõidus) sai selle ala individuaalvõistlusele kuni 3 sportlast. Võistkondlikult mittekvalifitseeruvad Rahvuslikud olümpiakomiteed võisid teenida ühe individuaalse koha koolisõidus ja takistussõidus ning kuni kaks individuaalset kohta kolmevõistluses, kokku 15 võistlejat takistussõidus ja koolisõidus ning 17 kolmevõistluses. Meeskonnad kvalifitseeruvad peamiselt kindlate võistluste kaudu (ratsaspordi maailmamängud ja kontinentaalturniirid), üksikisikud aga paremusjärjestuse kaudu. Võõrustajariik Prantsusmaa saab automaatselt endale meeskonnakoha igal alal. Individuaal- ja võistkondlikud võistlused sõidetakse eraldi. Algab individuaalvõistlusega, mis kestab kaks päeva. Esimene võistluspäev toimib kvalifikatsioonina, kus kokku võib startida 75 sportlast. Iga sportlane läbib sama raja, mis sisaldab 12–14 nummerdatud takistust. Sportlased järjestatakse kogunenud karistuspunktide arvu alusel ja 30 paremat pääsevad individuaalsesse finaali. Viimase kvalifikatsioonikoha võrdsuse korral eraldatakse sportlasi nende vooru aeg. Individuaalne finaal peetakse erineval rajal, mis sisaldab 12–15 nummerdatud takistust. Sportlased järjestatakse kogunenud karistuspunktide arvu alusel. Kui kaks või enam sportlast on medalikohale viigistanud, lahendatakse viik ümberhüppes. Võistkondliku võistluse esimene päev toimib kvalifikatsioonina ja on avatud kokku 20 meeskonnale. Kvalifikatsiooni lõppedes saavad võistkonnad oma koha, liites kokku kolme meeskonnaliikme karistuspunktid. Võistlusest loobunud või välja langenud sportlastele punkte ei panda. Võistkonnad, kus on üks võistkondlikust kvalifikatsioonist loobunud, katkestanud või välja langenud sportlane, paigutatakse kahe võistluse lõpetanud sportlase kombineeritud karistuste alusel. Võistkonnad, milles kõik kolm sportlast lõpetasid võistluse väljalangemise või katkestamiseta, paigutatakse enne võistkondi, kus on ainult kaks sportlast, kes lõpetasid võistluse ilma väljalangemise või katkestamiseta. Võistkonnad, kus on kaks võistlusest loobunud ja/või katkestanud ja/või väljalangenud sportlast, langevad välja. Võistkondlikku finaali pääsevad kvalifikatsiooni tulemuste põhjal 10 paremat meeskonda. Viimase kvalifikatsioonikoha võrdsuse korral lahutatakse võistkondi nende kolme võistkonnaliikme koondaeg. Võistkondlik finaal peetakse erineval rajal. Võistkonnad järjestatakse nende meeskonnaliikmete kogutud karistuspunktide arvu alusel. Kui kaks või enam võistkonda on medalikohale viigis, lahendatakse viik ümberhüpetel.   *   Korraldajariik (Prantsusmaa) Ratsutamise Pariis 2024 veebileht
Thomas Coulter

Hokimängija kohta vaata artiklit Thomas Coulter (jäähoki). Thomas Coulter (1793–1843) oli iiri arst, botaanik ja maadeavastaja. Ta oli Iiri Kuningliku Akadeemia liige ning Dublini Trinity Kolledži grandihoidja ja herbaariumi rajaja. Coulter lõpetas Dublinis arstiteaduskonna ning pärast seda suundus Genfi, kus ta õppis 17 kuud šveitsi botaaniku Augustin Pyrame de Candolle'i käe all botaanikat. Pärast õpinguid kolis Coulter Mehhikosse, kus ta töötas arstina ning kogus ja katalogiseeris piirkonna taimeliike. Viimaks lahkus ta Mehhikost ning uuris taimi ümber maailma, tema uuringud lõppesid Alta California ja praeguse Arizona aladel. Aastal 1834 naasis ta Iirimaale, kus ta avas Trinity Kolledži herbaariumi ning oli selle kuraator. Kuigi Coulter oli ametilt arst, oli ta silmapaistev mitmes valdkonnas, eriti maadeavastuses ja botaanikas. E. Charles Nelson & Alan Probert. A Man Who Can Speak Of Plants / Dr Thomas Coulter of Dundalk in Ireland, Mexico and Alta California. Privately published by E. Charles Nelson, Dublin, 1994. ISBN 0-9524847-0-6 Christian Lamb (2004). From the Ends of the Earth: Passionate Plant Collectors Remembered in a Cornish Garden (illustrated ed.). Christian Lamb. Lk 62. ISBN 9781903071083.
2024. aasta Varzaqāni kopteriõnnetus

19. mail 2024 kukkus Tavili küla lähedal Ida-Aserbaidžaani provintsis Iraanis alla Iraani õhuväe helikopter. Hukkusid kõik kaheksa pardalolnut: Iraani preisdent Ebrāhīm-e Ra'īsī, välisminister Ḩoseyn Amīr-‘Abdollāhīān, Ida-Aserbaidžaani provintsi kindralkuberner Malek Rahmati, kõrgeima juhi esindaja Ida-Aserbaidžaanis Mohammad Ali Ale-Hashem, preisdendi ihukaitseülem ning kolm kopterimeeskonna liiget. Kopter oli koos kahe teise õhukiga teel Giz Galasi tammi juurest Tabrīzi. Päev varem oli Iraani Meteoroloogiline Organisatsioon andnud piirkonnas karmi ilmastiku hoiatuse. Iraani lennuõnnetuste loend Lennuõnnetustes hukkunud riigipeade ja valitsusjuhtide loend "Who died alongside Iran's President Raisi in the helicopter crash?". Al Jazeera. 20. mai 2024. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. mai 2024. Vaadatud 20. mail 2024. "Pres. Raisi's crashed chopper found: Iran Red Crescent". IRNA. 20. mai 2024.
Aila Tomingas

Aila Tomingas (sündinud 24. augustil 1967) on eesti tõlkija. Ta lõpetas 1990. aastal Tartu Ülikooli vene filoloogia erialal. On vahendanud venekeelset kirjandust, sealhulgas: "Eesti ajaloo pöördepunktid: lisamaterjale õpetajale" (üks tõlkijatest; Koostajad: Toomas Karjahärm, Andres Adamson; Argo, 2008) "Opritšniku päev" (Vladimir Sorokin; Argo, 2009) "Suhkrust Kreml" (Vladimir Sorokin; Argo, 2012) "Miguel de Cervantes Saavedra elu ja looming" (Andrei Krasnoglazov; Argo, 2012)
Komsomolskaja Pravda – Estonija

Komsomolskaja Pravda – Estonija on venekeelne ajaleht, mis ilmub Eestis. See on üks populaarsemaid venekeelseid ajalehti Eestis ja osa suuremast Komsomolskaja Pravda ajalehtede võrgustikust. Komsomolskaja Pravda – Estonija alustas ilmumist 1990ndatel, kui Nõukogude Liit lagunes ja endistes liiduvabariikides tekkis vajadus venekeelse meedia järele. Ajaleht sai kiiresti populaarseks kohalike venekeelsete elanike seas, pakkudes neile uudiseid, kultuuri ja meelelahutust. Ajaleht kajastab laia valikut teemasid, sealhulgas: Kohalikud ja rahvusvahelised uudised: Komsomolskaja Pravda – Estonija pakub uudiseid Eestist, Venemaalt ja kogu maailmast, pöörates erilist tähelepanu sündmustele, mis mõjutavad venekeelset kogukonda. Kultuur ja Meelelahutus: Ajaleht sisaldab artikleid kultuurisündmustest, kino- ja teatrikriitikat, intervjuusid kuulsustega ning ülevaateid uutest muusikaalbumitest ja raamatutest. Majandus ja Poliitika: Komsomolskaja Pravda – Estonija käsitleb majanduslikke ja poliitilisi teemasid, pakkudes analüüse ja kommentaare. Spordiuudised: Ajaleht katab erinevaid spordialasid, sealhulgas jalgpalli, korvpalli, hoki ja teisi populaarseid spordialasid. Komsomolskaja Pravda – Estonija levib peamiselt Eestis, kuid seda loetakse ka teistes Balti riikides. Ajalehe tiraaž varieerub, kuid see on üks enim loetud venekeelseid väljaandeid Eestis. Komsomolskaja Pravda – Estonija mängib olulist rolli Eesti venekeelse kogukonna informeerimisel ja harimisel. Ajaleht on olnud oluliseks platvormiks venekeelsete inimeste hääle esindamisel ning on aidanud kaasa kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse säilitamisele Eestis. Jaago, Tiiu (2014-06). "Rahvaluule, ajalugu ja "pärimuslik ajalugu" : vaade valdkonnaseostele rahvalaulu "Eesti mees ja tema sugu" uurimuse näitel". Keel ja Kirjandus. 57 (6): 418–435. DOI:10.54013/kk679a2. ISSN 0131-1441. {{ajakirjaviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |kuupäev= (juhend) Petrov, M (1962). "VÕITLUS TÖÖLISKONTROLLI EEST EESTIS SUURE SOTSIALISTLIKU OKTOOBRIREVOLUTSIOONI ETTEVALMISTAMISE JA LÄBIVIIMISE AJAL". Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateaduste Seeria. 11 (4): 310. DOI:10.3176/hum.soc.sci.1962.4.01. ISSN 0424-6381.
Pedassaare laht

Pedassaare laht on väike laht, mis asub Eesti põhjarannikul, Lahemaa rahvuspargi territooriumil. Laht piirneb põhjast Pedassaare neemega ja lõunast Uuemoisa neemega. Lahe piirkond on tuntud oma kauni looduse ja rikkaliku elustiku poolest. Pedassaare laht asub Harju maakonnas, umbes 70 km kaugusel Tallinnast ida suunas. Lahe kaldad on kaetud segametsaga, kus leidub nii männi- kui ka kuusikuid. Lahe sügavus on madal, mis teeb selle sobivaks suplemiseks ja muude veespordialade harrastamiseks. Pedassaare lahe ümbruses leidub mitmeid kaitsealuseid taimi ja loomaliike. Laht ja selle ümbritsev ala kuuluvad Lahemaa rahvuspargi koosseisu, mis tagab piirkonna looduskaitse ja säilimise. Laht on oluline peatuspaik mitmetele rändlindudele ning siin võib kohata ka haruldasi kahepaikseid ja roomajaid. Pedassaare laht on populaarne sihtkoht nii kohalike elanike kui ka turistide seas. Lahe ääres on rajatud matkarajad ja puhkealad, kus külastajad saavad nautida looduse ilu ja rahu. Suvel on laht populaarne ujumiskoht ning siin korraldatakse ka mitmesuguseid veespordi üritusi. Kuigi Pedassaare lahe piirkond on olnud asustatud juba sajandeid, on lahe täpne ajalugu vähe dokumenteeritud. Kohalikud legendid ja pärimused räägivad piirkonna kalurite ja meremeeste elust ning lahe tähtsusest kohaliku kogukonna jaoks. Nõukogude ajal oli piirkond suletud tsoon, kuid nüüd on see taas avatud ja kergesti ligipääsetav. Pedassaare laht on kergesti ligipääsetav mööda maanteed. Tallinnast saab sõita ida suunas mööda Peterburi maanteed (E20) ja seejärel pöörata Loksa suunas. Lahe lähedal on ka mitmeid parkimisalasid, kust on võimalik jalgsi või jalgrattaga liikuda lahe äärde. Lahemaa rahvuspark ja kohalik omavalitsus teevad pidevalt tööd, et parandada lahe ümbruse infrastruktuuri ja säilitada piirkonna looduskeskkonda. Tulevikuplaanid hõlmavad matkaradade laiendamist, uute puhkealade rajamist ja keskkonnahariduse edendamist, et suurendada teadlikkust piirkonna loodusväärtustest.
Turustusahel

Turustusahel, mida sageli nimetatakse ka tarneahelaks või levitusahelaks, on toode või teenus läbib tootmisest ja tootjast lõpptarbijani jõudmiseks. Turustusahel hõlmab mitmeid etappe ja osapooli, sealhulgas tootjaid, tarnijaid, vahendajaid, jaemüüjaid ja lõpuks tarbijaid. Iga lüli ahelas lisab tootele või teenusele väärtust ja aitab kaasa selle liikumisele turul. Turustusahela peamised komponendid on: Tootmine: Toode luuakse või valmistatakse. See hõlmab toorainete hankimist, tootmisprotsessi ja valmistoodete tootmist. Tarnimine: Valmistooted transporditakse tootmiskohast ladudesse, hulgiladudesse või jaemüügikohtadesse. See etapp võib hõlmata ka importi ja eksporti, kui tooted liiguvad riikide vahel. Hulgimüük: Hulgimüüjad ostavad tooteid suurtes kogustes tootjatelt ja müüvad neid väiksemates kogustes jaemüüjatele või otse tarbijatele. Jaemüük: Jaemüüjad müüvad tooteid otse lõpptarbijatele. Jaemüük võib toimuda füüsilistes poodides, e-poodides või mitmesugustes müügikanalites. Tarbija: Lõppkasutajad või tarbijad ostavad ja tarbivad tooteid või teenuseid. Turustusahel võib olla kas otsene või kaudne: Otsene turustusahel: Toode liigub tootjalt otse tarbijani, ilma vahendajateta. Seda ahelat kasutatakse sageli, kui tootjal on otsene kontakt oma tarbijatega, näiteks läbi e-kaubanduse. Kaudne turustusahel: Toode liigub tootjalt tarbijani läbi mitmete vahendajate, nagu hulgimüüjad, jaemüüjad või turustajad. See ahel on keerulisem ja sisaldab rohkem osapooli. Turustusahelate tõhusus ja sujuvus on ettevõtetele kriitilise tähtsusega, kuna see mõjutab toote kättesaadavust, kvaliteeti ja lõpphinda. Optimeeritud turustusahelad võivad vähendada kulusid, suurendada tarbijate rahulolu ja parandada ettevõtte konkurentsivõimet turul. Chopra, Sunil; Meindl, Peter, "Supply Chain Management. Strategy, Planning & Operation", Das Summa Summarum des Management, Wiesbaden: Gabler, lk 265–275, ISBN 978-3-8349-0519-2, vaadatud 23. mail 2024 Science, Journal of Supply Chain Management (2015). "A Review of Supply Chain Data Mining Publications". Journal of Supply Chain Management Science. DOI:10.18757/jscms.2015.955. ISSN 2451-9901.
Harilik kivirik

Harilik kivirik (Saxifraga granulata) on kiviriku perekonda kivirikuliste sugukonda kuuluv taimeliik. Harilik kivirik andmebaasis eElurikkus
Borodinia laevigata

Borodinia laevigata on taim ristõieliste sugukonnas. Borodinia andmebaasis eElurikkus.
Wulfeni kilbirohi

Wulfeni kilbirohi (Alyssum wulfenianum) on taimeliik ristõieliste sugukonnas. Wulfeni kilbirohi andmebaasis eElurikkus.
Lääne-emajuur

Lääne-emajuur (Gentiana occidentalis) on emajuureliste sugukonda emajuure perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Lääne-emajuur andmebaasis eElurikkus
Cudoniella

Cudoniella on seltsi Phacidiales kuuluv seente perekond. Cudoniella clavus Cudoniella andmebaasis eElurikkus
Taipei

Taipei (ka Taibei) on linn Taiwani saare põhjaosas. Alates Hiina Vabariigi valitsuse evakueerumisest Taiwanile 1949. aastal on Taipei Hiina Vabariigi ajutine pealinn. Taipeis asub pilvelõhkuja Taipei 101, mis 2007. aastani oli maailma kõrgeim hoone. https://www.stat.gov.tw/ct.asp?mp=4&xItem=47698&ctNode=549 Taibei koduleht (hiina ja inglise keeles)
Kumariin

Kumariin ehk 1,2-bensopüroon on meeldiva värske lõhnaga värvuseta kristalne aine, mis sisaldub paljudes taimedes. Kumariini kasutatakse peamiselt lõhnakemikaalina ja kinnistina pesupulbrite, kosmeetikatoodete ja kvaliteetaroomide tootmisel kasutatavate lõhnaühendite valmistamisel. Algselt oli kumariin tonkaubadest saadav loodussaadus, kuid nüüd toodetakse seda sünteetiliselt. Seda on võimalik saada salitsüülaldehüüdi tootmiseks kasutataval sünteesimisel fenoolist (Perkini reaktsioon) või ortokresoolist sünteesimisel (Raschigi reaktsioon). Kumariin esineb looduses laialdaselt ja määrab näiteks puulõhna. See moodustab heinakujulise vürtsika lõhnaga valged kristallid. Suurtes kogustes võib kumariin kahjustada vastuvõtlike inimeste maksa ja neere ning CYP2A6-polümorfismiga inimeste ainevahetust. Seetõttu kehtestas Euroopa Liit piirangu, mille kohaselt ei tohi toiduained sisaldada kumariini üle normi, milleks on 50 mg tainakilo kohta hooajatoitudes ning 15 mg tainakilo kohta tavalistes küpsetistes. kumariin. - eki.ee Kumariin. - Nami-Nami Kumariin. - Sünteetilised aroomikemikaalid. Kunshan Odowell Co, Ltd
Preeriaküünal

Preeriaküünal (Camassia) on aspariliste sugukonda arvatud taimeperekond. Camassia leichtlinii – Leichtlini preeriaküünal Preeriaküünal andmebaasis eElurikkus
Leichtlini preeriaküünal

Leichtlini preeriaküünal (Camassia leichtlinii) on aspariliste sugukonda arvatud taimeliik. Leichtlini preeriaküünal andmebaasis eElurikkus
Tiit Kuningas

Tiit Kuningas (30. oktoober 1949 Massiaru – 27. november 2023) oli eesti spordiajakirjanik ja mälumängur. Kuningas lõpetas 1968. aastal Kilingi-Nõmme keskkooli ja õppis seejärel Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuri alal ning Leningradi sideinstituudis. Ta harrastas korv- ja võrkpalli ning tuli korvpallis Pärnu ja Harju rajoonide meistriks. Ta töötas aastatel 1971–1999 Tallinna Telefonivõrgus telefonijaamade tehnikuna ja hiljem Tallinna Munitsipaalpolitsei Ametis. Kuningas tegi vabakutselise ajakirjanikuna kaastööd ajalehtedele Spordileht, Postimees ja Eesti Päevaleht ning aastatel 1994–2006 ajakirjale Sporditäht. Kuningas tuli neljal korral (1993, 1994, 1996, 1997) Eesti meistriks võistkondlikus mälumängus. Ta kuulus telemängus Naapurivisa koos Aare Sireli ja Tõnis Laisaarega Eesti mälumängukoondisse ja osales Tarkade Klubi koosseisus Eesti Raadio saates Mnemoturniir. Ta koostas küsimusi televiktoriinidele, sealhulgas saatele Kuldvillak. Ta oli Eesti Olümpiaakadeemia ning Ajakirjanike Liidu (1999), Spordiajakirjanike Liidu (2000) ja Rahvusvahelise Spordiajakirjanike Liidu liige (2000). Olümpiaraamatute "Atlanta'96. XXVI suveolümpiamängud" (1996), "I olümpiamängud. Ateena 1896" (1997), "Torino 2006. XX taliolümpiamängud" (2006) ja "V olümpiamängud. Stockholm 1912" (2007) üks autoreid. "Olümpiamosaiik" (1992). "Naine ja mees. Mõttevaramu" (2000). Raamatusarja "XX sajandi kroonika" (2002–2007) spordiosa üks autoreid. "Huvitaja I–II" (2002). "Spordilegendid" (2002). "Olümpiateatmik" (2002) koos Kalle Voolaiuga. "Sport XX sajandil" (2002) koos Tiit Läänega. "Suur mälumängu raamat" (2002). Raamatusari "Olümpiamängude ajalugu" (2004–2007) koos Tiit Läänega. "Võta näpust!" (2010). "Eesti mäng" (2012). "Sinine. Sinine ajaloos, kultuurides ja looduses" (2015). "Roheline. Roheline ajaloos, kultuurides ja looduses" (2015). "Lendsõnad" (2022). "Mälumänguguru Tiit Kuningas: seosetud faktid on tarbetud". ohtuleht.ee. Vaadatud 24. mail 2024. Biograafia ESBL-is