laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ivan Vinogradov

Ivan Matvejevitš Vinogradov (vene keeles Иван Матвеевич Виноградов; sündinud 14. september (vkj 2. september) 1891 Velikolupski maakond, Pihkva kubermang – 20. märts 1983 Moskva) oli vene matemaatik. Ta oli üle 40 aasta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Steklovi-nimelise Matemaatikainstituudi direktor. Vinogradov lõi analüütilises arvuteoorias trigonomeetriliste summade meetodi (1934), mille abil lahendas mitu rasket arvuteooria probleemi (Waringsi probleem, Goldbachi probleem). Vinogradova lõpetas 1914. aastal Keiserliku Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna. Kaitses doktoriväitekirja. Aastatel 1920–1934 töötas ta professorina mitmes Nõukogude Liidu ülikoolis, 1932–1934 töötas ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Steklovi-nimelise Füüsika-matemaatikainstituudi ja alates 1934. aastast sellest eraldunud NSV Liidu Teaduste Akadeemia Steklovi-nimelise Matemaatikainstituudi direktorina (1934–1941 ja 1946–1983). Tal omas NSV Liidu Teaduste Akadeemia matemaatikaosakonnas selle kauaaegse liikmena suurt autoriteeti. Seejuures ei kuulunud ta NLKP-sse. 1955. aastal kirjutas ta geneetikute kaitseks alla 300 kirjale Lõssenko grupi vastu. Mitme matemaatiku mälestuses on väidetud, et Vinogradov oli antisemiit, kes enda juhitud instituudis vabanes ajapikku pea kõigist juudi rahvusest kaastöötajatest. 1941 – Stalini preemia (uurimuse "Uus meetod analüütilises arvuteoorias" eest) 1970 – M. V. Lomonossovi nimeline kuldmedal 1972 – Lenini preemia (monograafia "Метод тригонометрических сумм в теории чисел" eest) 1983 – NSV Liidu riiklik preemia (õpiku "Основы теории чисел" eest) 1929 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia (akadeemik) 1939 – Londoni Matemaatikaselts (auliige) 1942 – Londoni Kuninglik Selts 1942 – Ameerika Filosoofiaselts 1947 – Taani Kuninglik Teaduste Akadeemia 1950 – Ungari Teaduste Akadeemia 1950 – Saksa DV Teaduste Akadeemia 1959 – Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia 1958 – Accademia Nazionale dei Lincei 1962 – Leopoldina Мемория. Иван Виноградов. polit.ru С. П. Новиков. РОХЛИН. mccme.ru Михаил Цаленко. Факты, о которых предпочитают не вспоминать. berkovich-zametki.com О ЛЕОНИДЕ ВИТАЛЬЕВИЧЕ КАНТОРОВИЧЕ. vivovoco.astronet.ru И. Р. Шафаревич. "Хозяин Стекловки". kryakin.org
Kalncempji vald

Kalncempji vald (läti keeles Kalncempju pagasts) on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni. Vald piirneb sama piirkonna Anna, Zeltiņi ja Alsviķi vallaga ning Gulbene piirkonna Beļava ja Stāmeriena vallaga. Valla pindala on 43 km². 2016. aasta seisuga elas seal 197 inimest. Valla keskus on Kalncempji küla, vallavanem on Vēsma Čugunova. Valla suurim jõgi on Pedetsisse voolav Paparze. Valla alad kuulusid algselt Adsele muinasmaakonda, seejärel olid need aga Aluliina komtuuride valduses. Aastal 1868 loodi valla aladel asunud 2330,95 ha pindalaga Kalnamuiža mõisa juurde Kalnamuiža vald. Aastal 1925 nimetati Kalnamuiža vald (eestipäraselt Mäemõisa vald) ümber Kalnciemsi vallaks. Aastal 1935 oli Kalnciemsi valla pindala 86,7 km² ja seal oli 1953 elanikku. 1945. aastal moodustati valda Kalncempji ja Kalniena külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1990 muudeti Kalncempji külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Okāni muinaskalmed (ka Kivimägi või Kalmemägi), Melderpuļķi muinaskalmed, Malaci muinaskalmed, Nāzupi linnamägi ja Uranaži muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Ate mõisa ait, Ate (Ote) vesiveski, Žagatase muinaskalmed, Sprīvuļi muinaskalmed ja Pūzupi muinaskalmed. Looduskaitse all on Pūzupi kask, Lauķi tamm, Pērkoni tamm, Pukši mänd ja Ciduļi paju. Lisaks jäävad valla lääneossa mitmed nimetud looduskaitsealused põlised tammed. Aastal 2011 elas vallas 175 lätlast, 8 venelast, 3 poolakat ja 2 leedulast. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās (pagastu dalījumā). Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016, Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Alūksnes novads, vaadatud 24.06 2017 Alūksnes novads, vaadatud 24.06 2017 Latviešu konversācijas vārdnīcas VIII sējuma 15121-15123 slejas. Rīga: 1932.-1933. Mäemõisa vald, Kalnacempju pagasts, eki.ee Läti eestlased lätistuwad., Postimees (1886-1946), nr. 268, 3 oktoober 1927 Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-4 12-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 08.06 2019 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 08.06 2019 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Kalncempji vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kalncempji

Kalncempji (vanasti ka Cempji) on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Kalncempji valla halduskeskus. Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 18 ja Riiast 196 kilomeetri kaugusel merepinnast 140 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asub külas veel raamatukogu. Sinna jääb Kalncempji bussipeatus. Asula tekkis Teise maailmasõja järel, mil see oli kohaliku kolhoosi keskasulaks. Sinna ehitati põhiliselt individuaalelamuid, ent rajati ka kaks korterelamut, mis on tänapäeval praktiliselt tühjaks jäänud. Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele. Aastal 2007 oli külas 61 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 56. Cempi mõis Läti Ruumiandmete Agentuur "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 25. juunil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Autotransporta direcija Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk. Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики Vietvārdu datubāze
Jaunzemi

See artikkel räägib Ilzene valla asulast. teiste samanimeliste asulate kohta vaata artiklit Jaunzemi (täpsustus). Jaunzemi on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Ilzene valla halduskeskus. Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 28 ja Riiast 182 kilomeetri kaugusel merepinnast 190 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel Ilzene põhikool, postkontor, raamatukogu ja huvikeskus «Dailes». Külas asub Jaunzemi bussipeatus. Asula tekkis Teise maailmasõja järel Čonkase mõisa lähistele, olles kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 2017 oli külas 130 elanikku, aastal 2019 aga 124 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Eesti Teatri Festival

SA Eesti Teatri Festival on Eesti sihtasutus, mis lavastab ja esitab teatri- ja tantsuetendusi, korraldab teatrifestivale. Sihtasutuse juht on alates 1. detsembrist 2019 Hedi-Liis Toome. Eesti Teatri Festival tegutseb alates 1996 ja sihtasutusena alates 2004. Sihtasutuse korraldatud festivale: Draamake Komöödia OmaDRAAMA Draama 2010 Tartu Kultuurikandja aunimetus (Eesti Teatri Festivali meeskond - kutseline kooslus) http://www.draama.ee/festivalid http://www.festival.ee/est (vaadatud 25.06.2017) Sihtasutuse koduleht
Čonkas

Čonkas on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Ilzene vallas. Küla on selle valla varasem halduskeskus. Čonkas asub valla keskusest Jaunzemist 2, piirkonna keskusest Alūksnest 30 ja Riiast 186 kilomeetri kaugusel merepinnast 122 meetri kõrgusel. Seal asub Čonkase bussipeatus. Küla on endine leivude asuala. Leivude keeles kandis küla Tsangu nime. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija Sjögren, Andreas Johan 1850. Zur Ethnographie Livlands. Bulletin de la classe des sciences historiques, philologiques et politiques de l’Académie Impériale des Sciences de Saint-Pétersburg 1850, lk. 49–70.
Ilzene

Ilzene on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Ilzene vallas. Küla asub valla keskusest Jaunzemist 4, piirkonna keskusest Alūksnest 27 ja Riiast 184 kilomeetri kaugusel ning merepinnast 123 meetri kõrgusel. Küla on kujunenud endise Ilzene mõisa juurde. Külas asuvad selle mõisa looduskaitse all olev park ning muinsuskaitse all olevad mõisa härrastemaja ja pumbamaja. Külas kasvav Ilzene mänd ja pargis kasvavad Ilzene pärn, remmelgas (kõrgus 15, ümbermõõt 1.98 m), tamm (kõrgus 25, ümbermõõt 4.6 m), pärn (kõrgus 28, ümbermõõt 3.82 m) ning saar (kõrgus 24, ümbermõõt 3.54 m) on looduskaitse all. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Teede Tehnokeskus

AS Teede Tehnokeskus on Eesti riiklik ettevõte, mis annab insener-tehnilisi konsultatsioone ja teeb asjakohaseid uuringuid. Tehnokeskuse tegutsemine iseseisva uurimisasutusena algas 1. aprillil 1964, kui Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi Projekteerimise-Uurimise Kontorist eraldatud üksused moodustasid Teedeehituse Kesklaboratooriumi. Ümberkorralduste käigus ühinesid projekteerijad Eesti Maanteeprojektiks, teedelaborist moodustati Maanteeameti Tehnokeskus. 1994 liideti Eesti Maanteeprojekt uuesti Maanteeameti Tehnokeskusega. Pärast mitut tehnokeskuse reorganiseerimist moodustati 7. augustil 2000 AS Teede Tehnokeskus. 2003 liideti Tehnokeskusega asutus EhitusTEST. Tehnokeskus annab iga aasta välja auhinna "Tasane tee". Teede Tehnokeskuse projektijuht on Romet Raun. 2022: Rakvere-Rannapungerja maanteelõik (Verston OÜ) http://www.teed.ee/et/ettevottest/ (vaadatud 25.06.2017) https://web.archive.org/web/20170625071003/http://www.teed.ee/et/ettevottest/ajalugu/ (vaadatud 25.06.2017) "Selgusid eelmisel aastal kõige siledamad ehitatud teed". Ehitusuudised. 5. jaanuar 2022. Vaadatud 5. jaanuaril 2022. Tehnokeskuse koduleht
Māriņkalns

Māriņkalns (kohalikus murdes Māriņkols) on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Ziemeri valla halduskeskus. Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 9 ja Riiast 180 kilomeetri kaugusel merepinnast 190 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel Ziemeri põhikool, raamatukogu, rahvamaja ja postkontor. Seal asuvad Ziemeru pamatskola ja Māriņkalnsi bussipeatus. Külas kasvav Māriņkalnsi tamm on võetud looduskaitse alla. Külla jääb endise Māriņkalnsi mõisa keskus. Asula rajati Teise maailmasõja järel piirkondlikuks halduskeskuseks ja kohaliku kolhoosi Straume keskasulaks. 2017. aastal oli külas 198 elanikku, 2019. aastal 188. Läti Ruumiandmete Agentuur "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuni 2016. Vaadatud 25. juunil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Autotransporta direcija Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Skeleton Technologies

Skeleton Technologies OÜ on Eesti ettevõte, mis töötab välja ja toodab superkondensaatoreid. Ettevõte asutati 2009. Ettevõtte peakontor asub Tallinna lähedal Viimsi vallas. Ettevõte tootmine asub Saksamaal Dresdenis. Vahepeal toodeti ka Viimsis. Ettevõtte tegevjuht on Taavi Madiberk ja tootmisjuht Oliver Ahlberg. Skeleton Technologies OÜ koos Skeleton Hybrid Power OÜ, Black Magic GmbH ja Skeleton Technologies GmbH on Skeletoni tootmisrühma tütarettevõte. SKELETON TECHNOLOGIES OÜ Inforegister Skeleton нарастил обороты и убытки dv.ee, 18.08.2021 (vaadatud 21.08.2021) Ettevõtte koduleht Meedias Otti Eylandt, "Väikefirma sihib toetuste najal maailma tippu" tartu.postimees.ee, 18. juuni 2014 Hans Lõugas, "Skeleton avas Viimsis tootmisliini, et maailm superkondensaatoritega vallutada" geenius.ee, 29. aprill 2016 "Skeleton suurendab tootmisvõimekust" ERR, 29. aprill 2016 "Skeleton kolib kogu tootmise Saksamaale" ERR, 13. veebruar 2018 "Skeleton investeerib Saksamaa tehasesse 25 miljonit eurot" ERR, 18. aprill 2019 "Skeleton kaasab mitusada miljonit" Äripäev, 12. juuli 2023 "VIDEO | Ettevõtte juht andis vastuse. Miks jättis tulevikutööstus Eesti suurinvesteeringust ilma" Delfi Ärileht, 24. veebruar 2024
Naisteleht

Naisteleht on naistele suunatud aastast 2006 ilmuv Eesti ajakiri. 2006–2015 andis ajakirja välja OÜ Presshouse ja seejärel Ajakirjade Kirjastus AS. Praegu on väljaandja Õhtuleht Kirjastus AS. Ajakirja peatoimetaja on Silja Paavle. Ajakiri ilmub üks kord nädalas. Naisteleht E-kataloogis ESTER (vaadatud 21.06.2017) Ajakirja koduleht Naisteleht E-kataloogis ESTER
Valentin Kolumb

Valentin Kolumb (mari Валентин Христофорович Колумб; 3. mai 1935 Mizineri küla, Morki rajoon – 8. detsember 1974 Joškar-Ola) oli mari luuletaja, tõlkija ja ajakirjanik. Valentin Kolumb oli pärit talupoja perekonnast. Varases lapsepõlves ta mari keelt ei osanud. 1959. aastal lõpetas ta Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi. Seejärel töötas ta Morki rajooni komsomolisekretärina ja kirjandustoimetajana raadios. 1964–1968 oli Valentin Kolumb Mari raamatukirjastuse peatoimetajana. Alates 1968. aastast töötas ta ajakirja Ontšõko toimetuses, esialgu vastutava sekretärina ja 1972. aastast peatoimetajana. Esimene Valentin Kolumbi luuletus avaldati ajakirjanduses 1950. aastal. Esimene luulekogu "Палыме лийына" ('Saame tuttavaks') ilmus 1959. aastal. 1961. aastal võeti Valentin Kolumb Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu liikmeks. Ühtekokku avaldas Kolumb 17 luuleraamatut, neist 9 mari keeles ja 8 vene keeles. Колумб Валентин Христофорович (03.05.1935 – 08.12.1974) Национальная библиотека Республики Коми Классик марийской литературы Валентин Христофорович Колумб Команда Кочующие
Mārkalne vald

Mārkalne vald (läti keeles Mārkalnes pagasts) on vald Lätis Alūksne piirkonnas Eesti piiri ääres. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni. Vald piirneb sama piirkonna Pededze, Ziemeri ja Jaunalūksne vallaga ning Võrumaa Rõuge vallaga (varem Misso vallaga). Valla pindala on 123 km². 2016. aastal elas seal 374 inimest. 2011. aastal elas vallas 304 lätlast, 48 venelast, 1 valgevenelane ja 4 ukrainlast. Valla keskus on Mārkalne küla, vallavanem on Daiga Vītola. Mārkalne vald asub Alūksne kõrgustikul, selle kõrgeim koht ulatub 203,6 m kõrgusele. Valla tähtsamad jõed on Vaidva jõgi ja Pedetsi jõgi. Valla edelaosa ulatub Alūksne järve kallastele. Vald kandis algselt nime Lāzberģise vald ja see moodustati Lāzberģise mõisa (Fianden), Jaunlāzberģise mõisa ja Kalnapededze (Charlottenberg) mõisa maadest. Tänapäevase nime sai see 1925. aastal. 1935. aastal oli valla pindala 122,29 km² ja seal oli 1949 elanikku. 1945. aastal moodustati valda Mārkalne ja Akaviņa külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. 1954. aastal liideti Mārkalne külanõukoguga likvideeritav Akaviņa külanõukogu, 1958. aastal Ziemeri ja Beja külanõukogus asunud sovhoosi Alūksne maad. 1971. aastal liideti sellesama sovhoosi maad Jaunalūksne külanõukoguga. 1990. aastal muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda. Muinsusmälestistest on kohaliku kaitse all Vuķi muinaskalmed, Ignaši muinaskalmed ja Mellīši muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu. Looduskaitse all on 139 hektari suurune Baltajis purvsi (Valgesoo) hoiuala, valla põhjaosa jääb osaliselt Melderupīte metsade hoiualale. 2011. aastal elas vallas 304 lätlast, 48 venelast, 1 valgevenelane ja 4 ukrainlast. Vallas on järgmised külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās (pagastu dalījumā). Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016, Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Ethnic composition of Latvia 2011 Alūksnes novads, vaadatud 24.06 2017 Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-4 12-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 https://is.mantojums.lv/?id=&title=&type_group=&value_group=2&dating=&address=M%C4%81rkalnes+pagasts&region=[alaline kõdulink] Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Mārkalne vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Pere ja Kodu

Pere ja Kodu on aastast 1993 ilmuv lastekasvatuse ja vanemluse teemaline Eesti ajakiri. Aastatel 1994–1997 andis ajakirja välja AS Impressum, 1997–2000 AS Eesti Ajakirjade Kirjastus ja seejärel AS Ajakirjade Kirjastus. 2020. aasta seisuga annab ajakirja välja Ekspress Meedia AS. Ajakiri ilmub üks kord kuus. Ajakiri hakkas ilmuma 1993 nimega Noore Pere Leht, aastast 1994 ilmub nimega Pere ja Kodu. Alates 1. juunist 2021 on ajakirja peatoimetaja Elin Järvsaar. Ajakirja varasemad peatoimetajad on olnud Tiia Kõnnussaar (1994 – oktoober 2011) Kirsi Altjõe (oktoober 2011 – juuli 2013) Heidit Kaio (juuli 2013 – mai 2018) Kerttu Jänese (mai 2018 – 31. mai 2021) Pere ja Kodu E-kataloogis ESTER (vaadatud 25.06.2017) Pere ja Kodu E-kataloogis ESTER (vaadatud 25.06.2017) "Ajakiri Pere ja Kodu saab uue peatoimetaja ja Eesti Ekspress uue peatoimetaja asetäitja". delfi.ee. 13.05.2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 30.09.2021. Vaadatud 30.09.2021. Merje Pors. Ajakiri Pere ja Kodu saab uue peatoimetaja Postimees, 3. august 2011. Hanneli Rudi (24. jaanuar 2012). "Hanneli Rudi: tuunitud Pere ja Kodu". sobranna.postimees.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. september 2021. Vaadatud 30. septembril 2021. "Ajakirja Pere ja Kodu uueks peatoimetajaks saab Heidit Kaio". menu.err.ee. 13.06.2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 30.09.2021. Vaadatud 30.09.2021. "Ajakiri Pere ja Kodu saab uue peatoimetaja". Õhtuleht. 3. august 2011. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. september 2021. Vaadatud 30. septembril 2021. "Eesti Naise peatoimetajaks saab Heidit Kaio". menu.err.ee. 21. mai 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. september 2021. Vaadatud 30. septembril 2021. Pere ja Kodu E-kataloogis ESTER Noore Pere Leht E-kataloogis ESTER
Pilkaja

Pilkaja (täieliku nimega Pilkaja: Pilke- ja Naljaajakiri) on Eesti huumoriajakiri, mis ilmus 1. aprillist 2011 kuni 2017. aasta detsembrini. 2011. aastal andis ajakirja välja OÜ Ajapilk ja 2011. aasta novembrist OÜ Vebelex. Esimese seitsme numbri jooksul oli ajakirja peatoimetaja karikaturist Erki Evestus, seejärel (humorist ja peapilkaja) Andrus Tamm, kes oli ka ajakirja omanik. Ajakiri ilmus üks kord kuus. Kokku ilmus 81 numbrit. 2011. aastal korraldati huumorisõpradele fotokonkurss. 2012–2013 toimus koostöös Eesti Kirjandusmuuseumiga kogumisvõistlus "Minuga juhtus üks naljakas lugu". Suur osa laekunud töödest avaldati Pilkajas. Pilkaja toimetus on andnud välja muidki huumoritrükiseid. Pilkaja Raamatukogu nr 1. Raimo Aas, "501 nitševood" (detsember 2012) Pilkaja Raamatukogu nr 2. Tarmo Vaarmets, "Pisut metsa poole" (november 2013) Raimo Aas, "Aasa loogiline abimees 2014: täitsa nitševoo kalender" (november 2013) Ivo Ivari (Toivo Niiberg), "Magus jõulusalmik rosinatega" (detsember 2013) Pilkaja Raamatukogu nr 3. Margo Vaino, "Killustik" (mai 2014) Ivo Ivari (Toivo Niiberg), "Issanda loomaaed" (juuni 2014) Raimo Aas, "1001 lamba-aasta nitševood: lammaste asemel lugemiseks enne uinumist" (november 2014) Pilkaja Raamatukogu nr 4. Jüri Paet, "Naerukõdi" (detsember 2014) Pilkaja nr 50A. "Täitsa nitševoo Pilkaja" (Pilkaja eriväljaanne, mis oli täidetud Raimo Aasa tekstide ja piltidega.) (aprill 2015) Raimo Aas, "1002 ahviaasta nitševood: jokker masti ei muuda!" (november 2015) Pilkaja Raamatukogu nr 5. Eduard Tüür ja Viljar Kaarna, "Raha tüürib..." (jaanuar 2016) Pilkaja Raamatukogu nr 6. Andrus Tamm ja Priit Koppel, "Naerupoolik" (aprill 2016) Raimo Aas ja Mati Michelis, "Häirekell karikatuurides" (juuni 2016) Raimo Aas, "1003 Stalini surma-aastal sündinu nitševood" (november 2016) Raimo Aas, "Talikarged nitševood" (veebruar 2017) Raimo Aas, "Kevadsulased nitševood" (mai 2017) Raimo Aas, "Suveligunenud nitševood" (juuli 2017) Raimo Aas, "Sügisikalduslikud nitševood" (oktoober 2017) Pilkaja E-kataloogis ESTER (vaadatud 25.06.2017) "Pilkaja fotokonkurss huumorisõpradele". Photopointi ajaveeb. "Minuga juhtus üks naljakas lugu". EKM: Kivike, kogumisvõistlus. Pilkaja E-kataloogis ESTER
Mārkalne

Mārkalne on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Mārkalne valla halduskeskus. Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 14 ja Riiast 220 kilomeetri kaugusel merepinnast 180 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel raamatukogu ja rahvamaja. Seal asub Mārkalne bussipeatus. Nõukogude ajal oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks. Aastal 2015 oli külas 105 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 93, aastal 2019 aga 88. Läti Ruumiandmete Agentuur "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 25. juunil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Autotransporta direcija Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk. Vietvārdu datubāze
Riigikogu Toimetised

Riigikogu Toimetised (lühend RiTO) on Riigikogu Kantselei välja antav Riigikogu jätkväljaanne. RiTO ilmub aastast 2000 ja sagedusega kaks korda aastas. RiTO peatoimetaja on Mart Raudsaar (alates 29. köitest). Varem olid RiTO peatoimetajad Aare Kasemets (1.–3. köide), Aivar Jarne (4.–10. köide) ja Helle Ruusing (11.–28. köide). Riigikogu Toimetised E-kataloogis ESTER (vaadatud 25.06.2017) Ajakirjast Riigikogu kodulehel Riigikogu Toimetised E-kataloogis ESTER
Politseileht

(Eesti) Politseileht on/oli mitme väljaande nimi: Politseileht (1921–1940) Politseileht (2003) Politseileht, ajalehtede Nädaline, Nädalaring ja Nädal X lisa
Pravo i Pravda

Pravo i Pravda (venekeelse täispealkirjaga Право и Правда : народная политическая газета Центристской партии Эстонии) oli 2001–2006 Tallinnas ilmunud Eesti Keskerakonna venekeelne häälekandja. Ajalehte toimetasid Aleksandr Šegedin ja Allan Alaküla, 2001–2003 toimetas seda Mihhail Petrov. Pravo i Pravda E-kataloogis ESTER (vaadatud 25.06.2017) Pravo i Pravda E-kataloogis ESTER