laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Varisõda

Varisõda (inglise keeles proxy war) on sõda, kus sõdivad osapooled ei sõdi üksteisega otse, vaid kolmandate osapoolte vahendusel. Kolmandateks osapoolteks võivad olla riigid, mitteriiklikud organisatsioonid või muud tüüpi osapooled. Varisõjad olid eriti iseloomulikud Teise maailmasõja järgsele perioodile, mida tuntakse külma sõjana. Superriigid USA ja Nõukogude Liit ei söandanud ülemaailmse tuumasõja puhkemise kartuses üksteisega avalikult sõdida, selle asemel pidasid nad varisõdasid Kolmanda Maailma riikide territooriumil.
Juri Mišini nimeline Venemaa kodanike Eesti Vabariiklik Liit

Juri Mišini nimeline Venemaa kodanike Eesti Vabariiklik Liit (nimetatud ka Yury Mishin'i nimeline Venemaa kodanike Eesti Vabariiklik Liit, lühemalt Venemaa Kodanike Liit, Eesti Vabariiklik Vene(maa) Kodanike Liit) on Narvas tegutsev Eesti venelaste organisatsioon, mille eesmärk on kaitsta venekeelsete inimeste õigusi Eestis. Organisatsiooni asutas ja seda juhtis Juri Mišin.
Riho Tormis

Riho Tormis (aastani 1936 Richard Sturm; 23. veebruar 1899 Kuusalu – 23. veebruar 1967 Tallinn) oli eesti köster ja organist. Ta osales nooruses Kuusalus seltsimaja ja kirikukoori tegevuses. Aastatel 1935–1936 oli köstriks ja organistiks Pühajõe koguduses. Aastast 1937 oli ta organistiks Vigala Maarja koguduses, kus ta juhatas ka kirikukoori ja esines viiuldajana. Tema poeg on helilooja Veljo Tormis, pojapoeg Tõnu Tormis on fotokunstnik ja koorilaulja. Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide: N–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 430.
Gardamase vald

Gardamase vald (leedu keeles Gardamo seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilutė rajoonis. 2011. aasta seisuga elas Gardamase vallas 1875 inimest. Valla keskuseks on Gardamase alev (2011. aastal oli seal 398 elanikku), vallamaja asub aadressil Liepų g. 4. Vallavanem on Tomas Balčytis. Ramučiai Gardamase kirik Ramučiai kirik https://www.silute.lt/index.php?941419785 http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#silu_r
Juknaičiai vald

Juknaičiai vald (leedu keeles Juknaičių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilutė rajoonis. Vald piirneb lõunas Venemaaga. Valla pindala on 160 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2566 inimest. Valla keskuseks on Juknaičiai küla, vallamaja asub aadressil Šiloko g. 3. Vallavanem on Alfredas Gaubys. Valla lõunaosa jääb Nemunase delta regionaalparki. Seal elavad mitu haruldast linnuliiki, näiteks must toonekurg, must-harksaba, soo-loorkull ja sookurg. Tarvydai Pašyšiai Vyžiai kirik http://www.lrvalstybe.lt/juknaiciu-seniunija-7187/ http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#silu_r
Katyčiai vald

Katyčiai vald (leedu keeles Katyčių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilutė rajoonis. Vald loodi aastal 1995. 2011. aasta seisuga elas Katyčiai vallas 1109 inimest. Valla keskuseks on Katyčiai alev (2011. aastal oli seal 526 elanikku), vallamaja asub aadressil Turgaus a. 1. Vallavanem on Viktoras Vaitiekovas . Katyčiai kalmistu Katyčiai Katyčiai koolimaja "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2016. Vaadatud 9. novembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.lrvalstybe.lt/katyciu-seniunija-7188/ http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#silu_r
Urmas Karlson

Urmas Karlson (sündinud 3. märts 1961 Tallinnas) on Eesti endine jalgrattur. Ta lõpetas 1979. aastal Tallinna 4. Keskkooli. 1974. aastal alustas ta jalgrattasporditreeninguid, tema treenerid olid Helvi ja Rein Roosi. Aastatel 1980–1984 tuli ta treki- ja maanteesõidus kokku 19 korda (sh 8 korda üksik- ja 7 korda paarisalal) Eesti NSV meistriks. Ta on töötanud hiljem jalgrattasporditreeneri (ka Eesti noorte trekikoondise treenerina) ja -organisaatorina. 1981 – NSV Liidu meistersportlane 2022 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk Biograafia ESBL-is (vaadatud 09.11.2015) Biograafia ESBL-is Urmas Karlsoni sporditulemused
Città metropolitana di Bologna

Città metropolitana di Bologna on 2. järgu haldusüksus (città metropolitana) Itaalias Emilia Romagna maakonnas. See moodustati endise Bologna provintsi asemele. See hakkas toimima alates 2015. aasta 1. jaanuarist. Piirneb Modena, Ferrara, Prato, Pistoia ja Ravenna provintsiga ning città metropolitana di Firenzega. Città metropolitana di Bologna jaguneb 55 omavalitsusüksuseks (comuni metropolitani): Anzola dell'Emilia Argelato Baricella Bentivoglio Bologna Borgo Tossignano Budrio Calderara di Reno Camugnano Casalecchio di Reno Casalfiumanese Castel d'Aiano Castel del Rio Castel di Casio Castel Guelfo di Bologna Castel Maggiore Castel San Pietro Terme Castello d'Argile Castenaso Castiglione dei Pepoli Crevalcore Dozza Fontanelice Gaggio Montano Galliera Granaglione Granarolo dell'Emilia Grizzana Morandi Imola Lizzano in Belvedere Loiano Malalbergo Marzabotto Medicina Minerbio Molinella Monghidoro Monte San Pietro Monterenzio Monzuno Mordano Ozzano dell'Emilia Pianoro Pieve di Cento Porretta Terme Sala Bolognese San Benedetto Val di Sambro San Giorgio di Piano San Giovanni in Persiceto San Lazzaro di Savena San Pietro in Casale Sant'Agata Bolognese Sasso Marconi Valsamoggia Vergato Zola Predosa Bologna suurlinnapiirkonna enam kui 15 000 elanikuga omavalitsusüksused on järgmised: Bologna suurlinnapiirkonna suurima pindalaga omavalitsusüksused on järgmised: Bologna suurlinnapiirkonnas on 8 omavalitsusüksuste ühendust (unioni di comuni): Unione Reno Galliera Unione dei comuni Valli del Reno, Lavino e Samoggia Unione dei comuni Terre d'acqua Unione Terre di pianura Unione dell'Alto Reno Unione Montana Valli Savena-Idice Nuovo Circondario Imolese Unione dell'Appennino Bolognese Addio alle vecchie Province, è legge il Ddl Delrio. Forza Italia: è un golpe. Il Sole 24 Ore, 3. aprill 2014. Vaadatud 7.11.2015 (itaalia keeles). ISTATi andmed seisuga 31.07.2014 Koduleht
Kintai vald

Kintai vald (leedu keeles Kintų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilutė rajoonis. Vald piirneb läänes Kura lahega. Valla lõunapiir on Nemunas, valda läbivad ka Minija ja Tenenyse jõgi. Kintai valla territooriumil asub Krokų Lanka järv. Valla pindala on 95 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1757 inimest. Valla keskus on Kintai alev (2011. aastal oli seal 616 elanikku), vallamaja asub aadressil Kuršių gatve 17. Vallavanem on Antanas Kližentis. Ventė neeme tuletorn Minija Sakučiai Kintai ümbruskonna maastik http://www.lrvalstybe.lt/kintu-seniunija-7189/ http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#silu_r
Külmutatud koekiip

Külmutatud koekiip (inglise keeles frozen tissue array) koosneb OCT-sse (Optimal Cutting Temperature compound) korrapäraselt sisestatud silindrilistest koeproovidest, mis on võetud värskelt külmutatud koetükist. Külmutatud koekiipide eeliseks võrreldes tavapäraste koekiipidega on see, et kude sisestatakse külmutatud plokki ilma eelneva fikseerimiseta. See tagab antikehade epitoopide ja RNA parema säilivuse, mis omakorda parandab analüüside kvaliteeti. Schoenberg Fejzo, M., Slamon, DJ. (2001). "Frozen tumor tissue microarray technology for analysis of tumor RNA, DNA, and proteins". Am J Pathol. 159 (5): 1645–50. PMID 11696425.{{cite journal}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Rusnė vald

Rusnė vald (leedu keeles Rusnės seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilutė rajoonis. Vald asub Nemunase deltas, piirnedes läänes Kura lahega, lõunas aga Venemaaga. Valla pindala on 56 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1524 inimest. Valla keskuseks on Rusnė alev (2011. aastal oli seal 1274 elanikku), vallamaja aadress on Neringos g. 7. Vallavanem on Dalia Drobnienė. Terve valla territoorium kuulub Nemunase delta regionaalparki. 40% valla territooriumist võtavad enda alla veekogud. Nemunase delta Uastadvarise pumbajaam Šyškrantė Rusnė http://www.lrvalstybe.lt/rusnes-seniunija-7190/ http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#silu_r
Gwyddion

Gwyddion on skaneeriva teravikmikroskoobiga saadud andmete visualiseerimiseks ja töötlemiseks mõeldud arvutiprogramm. Arendustöid toetab Tšehhi Metroloogiainstituudi Nanometroloogia instituut, projekti juhivad David Nečas ja Petr Klapetek, programmeerijad on vabatahtlikud. Programm on vabavara, GNU General Public Licence'i ehk GNU üldise avaliku litsentsi alusel. Gwyddion sai nime Gwydion fab Dôni kõmri mütoloogia tegelaskuju järgi. Programm on kirjutatud paljudele platvormidele, C-programmeerimiskeeles, on kasutatav nii Windowsi, OSX-i kui ka Unixi süsteemides. Lähtekood on avalik. Gwyddioniga saab töödelda eri skaneeriva teravikmikroskoopidega saadud andmeid, näiteks aatomijõumikroskoopia ja skaneeriva tunnelmikroskoopiaga saadud andmeid. Arendusega tegelevad vabatahtlikud, projektiga saavad ühineda kõik soovijad. Alates esmaväljalaskest 2004. aastal on Gwyddioni aktiivselt uuendatud, 2015. aasta seisuga on programmeerijaid üle neljakümne. Detailne arenduse logi on veebis kättesaadav. Arendus toimub peamiselt Linuxi platvormil, kasutades GNU kompilaatoreid ja utiliite. Tuum ja sisseehitatud moodulid on programmeeritud C-keeles, kuid uusi mooduleid võib kirjutada ka Pythonis ja C++ keeles. Pistikprogramme võib lisaks eelmainituile kirjutada ka Perlis. Kasutajaliides põhineb GTK+ ehk GIMP Toolikitil. Arendustegevuses kutsutakse kaasa lööma kõiki, kel selleks huvi. Gwyddion on modulaarse ülesehitusega, et lisamoodulite ja pluginatega programmi täiendamine oleks võimalikult lihtne ega nõuaks uuesti kompileerimist. Funktsionaalsusest lähtuvalt on võimalik moodulid jaotada viide põhikategooriasse: andmetöötlusmoodulid – sisaldavad funktsioone kahemõõtmeliste andmemassiivide töötlemiseks (näiteks Fourier' teisenduse); failide avamise ja salvestamise moodulid – tegelevad eri tüüpi faililaienditega failidest andmete kättesaamisega. Ka Gwyddioni enda failitüübina salvestamisel kasutatakse selleks mõeldud moodulit; graafikumoodulid – kasutatakse ühemõõtmeliste andmemassiivide käitlemiseks ja graafikutel kuvamiseks. Samuti graafikute töötluseks, näiteks funktsiooni saadud andmetega sobitamiseks; tööriistamoodulid – lihtsamad, interaktiivsemad ja kiiremad andmetöötlusmoodulid, näiteks saab selliste tööriistadega valida kursoriga objekte või võtta kindlast punktist lugemit; kihimoodulid – mõeldud andmete eraldamiseks, tervest pildist väiksema valimi võtmiseks. Gwyddionil on suur hulk sisseehitatud mooduleid ja pluginaid, mis võimaldavad teha nii lihtsaid kui ka keerulisi andmetöötlusoperatsioone. Nende abil on võimalik hinnata ja mõõta uuritava materjali omadusi. Mõned lihtsamad funktsioonid on näiteks: pinna kolmemõõtmeline kujutamine pinnakareduse arvutamine terade suuruse mõõtmine graafikute koostamine graafikutele funktsioonide sobitamine Gwyddion võimaldab salvestada faile omas, GWY-failivormingus ( .gwy) , kuhu salvestatakse muuseas ka dialoogiakende, tööriistade, graafikute ja 3D-vaadete parameetrid. Programm toetab mitut failitüüpi, näiteks Windowsi BMP-faile (.bmp) JPEG-faile (.jpeg, .jpg või .jpe) PNG-faile (.png) TGA-faile (.tga) TIFF-faile (.tiff, .tif) PMP-faile (.pnm) Toetatud failivormingute täielik nimekiri
Tahkuna hiidrahn

Tahkuna hiidrahn on rabakivist hiidrahn, mis asub Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Lehtma külas Tahkuna põhjarannikul meres. Rahnu pikkus on 10,9 m, laius 9,1 m, kõrgus 4,6 m, ümbermõõt 30,3 m ja maapealse osa maht 165 m³. Rahn on püstiste külgedega tahukakujuline, sambla- ja samblikukatteta. Selles on mitu suurt pragu ja kõrval lamab eraldunud tükke. Suurim, kuni 4 m läbimõõduga tükk on eraldunud idaküljest. Rahnu juures on vett 0,6-0,8 m sügavuselt. Rahn koosneb suurtest 7-8 cm K-päevakivi kristallidega rabakivigraniidist. Rahn on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Kivil on leitav märgistus risti joone pikkus 15 cm. Risti kõrval tähed NI ja punkt. Rist 2,3 m kivi loodenurgast ja 1,2 m kivi harjast lõuna pool. Eesti hiidrahnude loend Eesti rändrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus. "Tahnkuna rahn". EELIS Infoleht. Vaadatud 27.12.2022. "Tahkuna hiidrahn". Keskkonnaportaal. Vaadatud 28.12.2022. Tahkuna rahn ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Tahkuna hiidrahn keskkonnaportaalis
Vitali Mutko

Vitali Mutko (vene keeles Виталий Леонтьевич Мутко; sündinud 8. detsembril 1958 Kurinskaja staniitsas Krasnodari krais) on Vene poliitik. Ta oli 21. maist 2012 kuni 19. oktoobrini 2016 Venemaa Föderatsiooni spordiminister. 19. oktoobrist 2016 on ta Venemaa peaministri asetäitja spordi, turismi ja noorsoopoliitika alal. Ta lõpetas Petrokrepostis laevandusalase kutsekooli motoristi erialal. Keskerihariduse sai ta Leningradi jõetranspordi tehnikumist. Kõrghariduse sai ta aastal 1987 kaugõppe teel Leningradi Veetranspordi Instituudist laevajõuseadmete mehaanikainseneri erialal. Aastal 1999 lõpetas ta Peterburi Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Imputeerimine

Imputeerimine on statistikas puuduvate andmete (väärtuste) kohtade täitmine sobivate asendusväärtustega. Osaliselt puuduvad andmed võivad tekitada probleeme andmete analüüsimisel. Puuduvad andmed asendatakse hinnangutega, mis põhinevad teistel allikatel. Hot-Deck imputeerimismeetod
Filippo Tommaso Marinetti

Filippo Tommaso Marinetti (sünninimi Emilio Angelo Carlo Marinetti; 22. detsember 1876 Egiptus, Aleksandria – 2. detsember 1944 Itaalia, Bellagio) oli itaalia luuletaja, kes kirjutas itaalia ja prantsuse keeles. Sünninime arvatavasti kunagi ei kasutatud. Nime "Filippo Tommaso" võttis ta endale ise. Tema enda andmetel oli ta eesnimi tegelikult Filippo Achille Giulio. Bakalaureusediplomil seisis "Philippe Achille Emile", doktoridiplomil "Filippo", sõjaväepiletil "Emilio". Koduste jaoks oli ta Tom. Ta oli kirjandusliku futurismi rajaja ja teoreetik. Kõige tuntumad on Futurismi esimene manifest (1909), Kirjandusliku futurismi tehniline manifest (1912) ja helipoeem "Zang Tumb Tumb". Marinetti sündis Aleksandrias rikka ja eduka advokaadi Enrico Marinetti teise pojana. Marinetti õppis prantsuskeelses jesuiitide kolleegiumis algul Aleksandrias ja pärast sellest koolist väljaheitmist Pariisis. Ta sai bakalaureusekraadi Pariisis ja õppis Pavias ja Genovas õigusteadust, saades viimasest doktorikraadi. Kuigi Marinetti arvatavasti algul planeeris juristikarjääri, oli tema kireks kirjandus. Juba kooliõpilasena avaldas ta 1892. ja 1894. aasta vahel midagi ühes kirjandusajakirjas. 1898 ilmus tema esimene vabavärsis töö. 1900. aastaks oli ta otsustanud pühenduda täielikult itaalia ja prantsuse kirjandusele. Prantsuse luuletajad Catulle Mendès ja Gustave Kahn märkasid tema luuletust "Les vieux marins" ("Vanad meremehed"). Ta kirjutas ja avaldas mitmesugust luulet ning prantsuskeelse näidendi "Le roi Bombance" ("Kuningas Bombance"). 1905 asutas ta rahvusvahelise ajakirja Poesia (Luule) ning andis seda Milanos välja 1909. aastani. Tema eesmärgiks oli vabastada luule traditsioonilise interpunktsiooni ja süntaksi kammitsaist. Oma ajakirjas propageeris ta vabavärssi. 1910 ilmus tema esimene romaan "Mafarka le futuriste" ("Futurist Mafarka"). Veebruaris 1912 ilmus ajalehes Le Figaro "Manifeste technique de la littérature futuriste" (Kirjandusliku futurismi tehniline manifest), provokatiivne tekst, mis ülistas kiirust ja sõda. Seejärel pidas ta rea ettekandeid ja loenguid, et värvata futurismile poolehoidjaid. 1919 astus Marinetti ühena esimestest fašistlikku parteisse. Et ta toetas fašistlikku režiimi, valiti ta Itaalia Akadeemiasse. "Le roi Bombance" (1905) "Mafarka le futuriste"/"Mafarka il futurista" (1910; avaldati korraga prantsuse ja itaalia keeles) Luuletused "Raskus ja lõhn" Johannes Semperi tõlkes Hasso Krulli kommentaar Semperi Marinetti-tõlgetele Katkendid, sealhulgas manifestidest
Torgu valla lipp

Torgu valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Torgu valla lipp. Lipp kinnitati 23. jaanuaril 2002. Torgu valla lipu kujundajaks on Sõrvest pärit Arne Pagil. Torgu valla lipp on vapilipp. Kangas on jaotatud vertikaalselt kolmeks võrdseks väljaks, sinine-kollane-sinine. Kollase välja keskel on must tuletorn kollaste akendega ning selle kohal sinine aadlikroon. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm. Lipul kujutatud tuletorni kujutis sarnaneb mõningal määral Sõrve tuletorniga. Kollane sümboliseerib Sõrve poolsaart, sinine aga merd. Kroon meenutab, et sõrulased on tublid Torgu kuningriigi alamad (seda huumoriga pooleks). Valla lipp heisati Torgu valla ajaloolistel pidupäevadel ja valla muudel tähtsündmustel. Valla lippu kasutati kõrvuti Eesti riigilipuga ning samadel alustel, mis kehtivad riigilipu kohta. Päevad lipu heiskamiseks määras kindlaks vallavalitsus. Torgu valla vapp Saare maakond Torgu valla sümboolika valla kodulehel Torgu valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Külade Maapäev

(Külade) Maapäev (ka külade parlament) on MTÜ Kodukant aastast 1996 korraldatav üritus, kus muu hulgas toimuvad mõttetalgud Eesti maaelu arendamise teemal. 2015. aastal toimus XI Maapäev. https://web.archive.org/web/20151110095750/http://kodukant.kovtp.ee/xi-maapaev (vaadatud 10.11.2015) Maapäevast MTÜ Kodukant kodulehel
Põhja tuleviku foorum

Põhja tuleviku foorum (inglise Northern Future Forum) on iga-aastane üheksa Euroopa põhjaosa riigi (Taani, Eesti, Soome, Island, Läti, Leedu, Norra, Rootsi ja Suurbritannia) peaministrite, ettevõtjate, ärijuhtide mitteametlik kohtumine (foorum). I foorum toimus 2011 Londonis nime all UK-Nordic-Baltic Summit. II foorum toimus 2012 Stockholmis ja siis võeti kasutusele praegune nimi (Northern Future Forum).
Kopenhaageni-Tartu koolkond

Kopenhaageni-Tartu koolkond (inglise Copenhagen–Tartu school) on Kopenhaageni ja Tartu Ülikooli biosemiootikaga tegelevate teadlaste mitte tihe võrgustik (inglise loose network). Koolkonna nimekamaid teadlasi on Kalevi Kull, Jesper Hoffmeyer, Peeter Torop, Claus Emmeche, Timo Maran, Mihhail Lotman. Tartu-Moskva semiootikakoolkond Gatherings in Biosemiotics
Eesti rändrahnud

Eesti rändrahnud on Eesti alal asuvad rändrahnud (sealhulgas hiidrahnud). Suurim Eesti rändrahn on Ehalkivi Kunda lähedal, mille ruumala on 930 m³ ja mass umbes 2500 tonni. Eesti rändrahnud jagatakse suuruse alusel kolme rühma: hiidrahnud – ümbermõõt üle 25 meetri suured rahnud – ümbermõõt 10...25 meetrit väikesed rahnud – ümbermõõduga alla 10 meetri Kokku on hiidrahne Eestis teada ligi 150, suurem osa neist on kaitse all. Suuri rahne on Eestis tuhatkond, väikeste rahnude arv on praktiliselt loendamatu. Enamik Eesti rändrahnudest on Põhja-Eestis. Eriti rohkelt on neid Lahemaal. Rahnude jaotumus suurusnäitajate järgi on tavapäraselt sarnastele loodusnähtustele ligilähedaselt kirjeldatav eksponentfunktsiooni abil. Maapealseid rahne, mille ümbermõõt ületab 50 meetrit, on Eestis kaks: Ehalkivi ja Kabelikivi. Eesti hiidrahnudest on 64% koostiselt rabakivid. See ei peegelda siiski nende päritolupiirkonna Fennoskandia kilbi keskmist koostist. Rabakivis on säilinud tardumisjärgne ristsuunaline lõhelisus, mis tuleneb hilisema moonde puudumisest. Ristsuunalise lõhelisuse tõttu oli liustikul rabakivitahukaid lihtsam lahti murda ja Eestisse tuua. Ülejäänud 36% hiidrahnudest koosnevad pegmatiidist, gneisist, migmatiidist, graniidist ja gneissbretšast. Suuroja, Martin; Suuroja, Kalle (2022). "Mitu hiidrahnu on Eestis?". Eesti Loodus (2): 20–23. Eesti rändrahnude loend Eesti hiidrahnude loend Viiding, H. 1986. Suurte rändrahnude kirjeldamise juhend. - Abiks loodusevaatlejale 85. Eesti Teaduste Akadeemia, Tartu. Pirrus, E. 1996. Suured rändrahnud – võõrsilt pärit omad. Eesti Loodus, 4, 118–119. Pirrus, E. 2003. Hiidrahnud loodusmälestistena. Eluta loodusmälestiste uurimine ja kaitse, Tallinn, 75–88. Suuroja, K.& Suuroja, M. 2008. Hiidrahnud. Eesti loodusmonumendid. Geotrail, Tallinn. Pirrus, E. 2009. Eestimaa suured kivid. Suurte rändrahnude lugu. Teaduste Akadeemia kirjastus, Tallinn. Enn Pirruse "Eestimaa suured kivid"
Maailma Antidopingu Agentuur

Maailma Antidopingu Agentuur (kasutatakse ka tõlget Maailma Dopinguvastane Agentuur; inglise World Anti-Doping Agency, lühendatult WADA) on Rahvusvahelise Olümpiakomitee juhatusel töötav ja spordis dopingu kasutamise vastu võitlev ning dopingu kasutamist kontrolliv organisatsioon. Maailma Dopinguvastane Agentuur loodi aastal 1999 Lausanne'is. Eesti Antidoping Maailma antidopingu koodeks Euroopa Nõukogu dopinguvastane konventsioon
Figeac

Figeac on linn Prantsusmaal Loti departemangus. Ta on departemangus üks kahest alamprefektuurist (sous-préfecture) ehk ringkonna halduskeskusest. Linn on kahe kantoni keskuseks. Linna läbib Célé jõgi. Linna territoorium asub 170–451 meetri kõrgusel üle merepinna. Linnas asuv Saint-Jacquesi haigla on arvatud UNESCO maailma kultuuripärandisse. François de Boutaric (1672–1733), jurist Jacques-Antoine Delpon (1778–1833), teadlane ja arheoloog Jean-François Champollion (1790–1832), prantsuse egüptoloog Charles-Pierre Bessières (1792–1854), sõjaväelane ja poliitik Joseph-Martial Mouly (1807–1868) piiskop ja Pekingi apostlik vikaar Emmanuel Delmas (1954), linnas sündinud Angeri piiskop Louis-Jean Malvy (1875–1949), radikaalne poliitik, Martin Malvy vanaisa Charles Boyer (1897–1978), näitleja Lucien Bonnafé (1912–2003), psühhiaater Yvette Frontenac (1925–1998), linnas pikka aega elanud luuetaja ja proosakirjanik, teose "Rue des Nèfles" autor François Furet (1927–1997), ajaloolane Martin Malvy (1936), Midi-Pyrénées' piirkonnanõukogu president, endine minister ja Figeaci linnapea Joël Bouzou (1955), linnas sündinud sportlane, 1987. aasta maailmameister moodsas viievõistluses Bielefeld, Saksamaa (2011) Saint-Loubès, Prantsusmaa (2011) Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles)
Saugose vald

Saugose vald (leedu keeles Saugų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilutė rajoonis. Valla pindala on 160 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3419 inimest. Valla keskuseks on Saugose küla, vallamaja asub aadressil Mažosios Lietuvos g. 4,. Vallavanem on Kęstutis Sadauskas. Valla territoorium kuulub osaliselt Nemunase delta regionaalparki. Suuremad jõed on Minija, Tenenys, Veiviržas. Vilkyčiai külas ammutatakse naftat. Saugose veski Saugos Vilkyčiai Saugose luteri kirik http://www.silute.lt/publ/paslaugos/Seniunijos/SEN_04.htm http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#silu_r
Martna vald

Martna vald oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Lääne maakonnas. Valla territooriumile jäi osa Matsalu rahvuspargist. Martna valda läbis Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee, mis Ristil kohtub Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maanteega. Martna vallavanem oli Tiiu Aavik. Martna valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1992. 2016. aastal sõlmisid Kullamaa, Lääne-Nigula, Martna, Noarootsi ja Nõva vald ühinemislepingu. 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustus nende viie valla ning Nissi valla Rehemäe küla ühinemisel uus omavalitsusüksus – Lääne-Nigula vald. Vallas oli 34 küla. Suuremad neist on Martna, Kirna, Kasari ja Rõude. Täielik nimekiri: Allikotsa, Ehmja, Enivere, Jõesse, Kaare, Kaasiku, Kabeli, Kasari, Keravere, Keskküla, Keskvere, Kesu, Kirna, Kokre, Kuluse, Kurevere, Laiküla, Liivaküla, Martna, Männiku, Niinja, Nõmme, Ohtla, Oonga, Putkaste, Rannajõe, Rõude, Soo-otsa, Suure-Lähtru, Tammiku, Tuka, Uusküla, Vanaküla, Väike-Lähtru. Kiisaoja Maakatastri statistika, vaadatud 26.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014 Järva maakonna Koeru valla, Lääne maakonna Hanila, Martna ja Risti valla ning Valga maakonna Õru valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (Riigi Teataja, vastu võetud 20.02.1992) Kullamaa valla, Lääne-Nigula valla, Martna valla, Noarootsi valla ja Nõva valla ühinemisleping www.riigiteataja.ee