laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mark Sinisoo

Mark Sinisoo (kuni 21. aprillini 1936 Mark Sinnisov; 22. juuni 1932 – 24. juuni 2020) oli eesti diplomaat, küberneetik, mälumängur ja tõlkija. Ta lõpetas aastal 1951 Tallinna 10. Keskkooli ja aastal 1956 cum laude Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna elektrijaamade, võrkude ja süsteemide erialal. 1990. aastatel oli Sinisoo Eesti välisministeeriumi poliitikaosakonna nõunik. 1998. aastal sai temast Eesti Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Jaapanis. 2000. aastal kutsuti ta sellelt ametikohalt tagasi. Mark Sinisoo on tõlkinud inglise keelest eesti keelde kriminaalromaane tuntud autoritelt nagu Margery Allingham, Agatha Christie, Geoffrey Household, Philip MacDonald, Ngaio Marsh ja Rex Stout. Sinisoo kuulus Vikerraadio mälumängusaate "Mnemoturniir" mälumängumeeskonna algkoosseisu. Ta esines korduvalt ka raadiosaates "Meelejahutaja". Hiljem on ta mänginud episoodilistes osades Eesti mängufilmis "Minu naine sai vanaemaks" (1976) ning telesarjades "Kelgukoerad" (2011) ja "Pilvede all" (2010, 2012). Mark Sinisoo isa oli ärimees Joakim Puhk ning abikaasa oli inglise keele õpetaja Ingrid Kuljus (1924–2007) . 2001 – Riigivapi V klassi teenetemärk Ülo Kaasik, Henn Salum ja Mark Sinisoo. "Elektronarvutusmasinad" Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1960. "Küberneetika: abiks lektorile" Tallinn: s.n., 1964. (Eesti NSV ühing "Teadus", 37). "Eestiaegsed asjad". Tallinn: Tänapäev, 2005. (2., oluliselt täiendatud trükk 2018). Postimees, 27. juuni 2020, lk. 21 (surmakuulutused) "Teaduslugu ja nüüdisaeg X". Tallinn: TTEÜ, 1997. "Autoreist", lk 228-229 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuli 2018. Vaadatud 27. veebruaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) TTÜ lõpetajad 1918–2006 Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Presidendi 09.01.1998 otsus nr 272 "M. Sinisoo nimetamine". Avaldamismärge: RT I 1998, 7, 82. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Presidendi 20.06.2000 otsus nr 835 "Suursaadikute tagasikutsumine". Avaldamismärge: RTL 2000, 71, 1088. Mark Sinisoo Eesti rahvusbibliograafia andmebaasis (vaadatud 27.02.2020) Mark Sinisoo, Eesti filmi andmebaas Mark Sinisoo, IMDb Eesti rikkaima ärimehe salapoja lugu, Eesti Ekspress, 8. juuli 2020 Vana raamatu tõi tagasi Mark Sinisoo Postimees, 25. oktoober 2007 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Presidendi 02.02.2001 otsus nr 985 "Riiklike autasude andmine". Avaldamismärge: RTL 2001, 18, 252. Miks suleti talveõhtutel tänavad liikluseks ja mis on hobusepass ning kingaröntgen? ERR, 28. märts 2018 Katkend raamatust | Kaheksa põnevat lõiku ja fotot Mark Sinisoo raamatust "Eestiaegsed asjad" Delfi, 22. veebruar 2018 Vana raamatu tõi tagasi Mark Sinisoo Postimees, 25. oktoober 2007 Peeter Raidla. Suursaadikud elavad nagu kuninga kassid Õhtuleht, 26. juuli 2000
Juudid Eesti Vabadussõjas

Eesti juudid Vabadussõjas on Vabadussõjas Eesti sõjaväes teeninud juutidest sõjaväelaste loend.       Selles tabelis -juudidvabadussojas.wordpress.com - on kokku 444 nime, 415  neist on võetud Rahvusarhiivis säilitatavates , 1919 aasta algul Eesti Rahvaväkke tegevteenistusse kutsutud meeste nimekirjadest ja teenistuslehtedest . 29 nime on saadud Eesti Juudi Muuseumi kodulehelt https://muuseum.jewish.ee/history/jews_vabadus.pdf                                                                  Praeguseks kindlaks tehtud  Vabadussõjas langenud 9 juudi rahvusest sõdurit.          Kaplan   Scholem            1898-1919       Frank     David                1869-1919                                              Kofkin/Kovkin/  Boris     1896-1919      Geller   Haim                 1890-1919                                                     Kulman   Samuel             1900-1919      Gorbar Isak                    1883-1919                                                     Pikarevitsch   Boruch     1899-1920      Kahn/Kagan/  Judel      1893-1919                                                     Rosenhaft    Leopold     1898-1919                                                                               Fakte.                                    Vabadussõja mälestusmärkidega autasustatuid -  93 meest ,4 sõdurile  annetati  ka Läti Vabariigi analoogsed mälestusmärgid..                                   Nimekirjas on  40 arsti ( 5 naisarsti). Velskreid on kirjas 20 inimest.       Riviteenistuses oli - 9 kapralit ;1 veltveebel ;1 junker ; 9 noorem-allohvitseri  ja 2 vanem-allohvitseri. Mereväes teenis 3 vabatahtlikku madrust. Vabatahtlikke teenis ,niipalju kui 100 aastat hiljem on säilinud arhiivide põhjal võimalik aru saada, tõestatult 100 inimest. Arvestades aga ,et rahvaväkke mobiliseeriti mehi  21 aasta vanusest alates ja seega said nooremad  sõjaväkke astuda ainult vabatahtlikena –siis selliseid  nooremaid aastakäike on siin tabelis 126 inimest ja sestap peaks ka vabatahtlikke rohkem olema …    /Kaitseliitu  ja Kooliõpilaste Pataljonidesse mobiliseeriti ka 16 aastaseid poisse / Kuigi juutidel oli Eesti iseseisvusvõitlusele oluline panus, tunnustati nende osalemist Vabadussõjas vähem kui teiste rahvuste panust .See võis olla seotud antisemitismi ja tolerantsuse puudumisega tollases ühiskonnas.                                             Holokausti käigus  mõrvati 84 Vabadussõjas osalenud juuti. Eesti linnades kanti Vabadussõja  ajal Kaitseliidu nimekirjadesse kokku ka 626 juudisoost meesterahvast / ka 3 naisarsti / , peale patrull-ja valveteenistuse kasutati tarviduse järgi neid ka rahvaväeosades teenistuses.                                            Rms.—reamees                      M—annetatud Vabadussõja mälestusmärk       S.Ural.Lag.—küüditatud Tomsk`i .   KL.---kaitseliitlane            Holok--HOLOKAUST                                                                                                                                                      V—vabatahtlik                      H---haavatud Arhiivis töötas Daron Haitov Veebruar 2024
Taskunuga

Taskunuga on väike mitmeotstarbeline kokkupandav nuga, mille käepideme sisse mahub vähemalt üks tera. Tera pikkus on tavaliselt 5–15 cm. Algsest ühe teraga taskunoast on arendatud ka mitmefunktsioonilisi taskunuge. Šveitsi armee taskunuga patenteeriti 1897. aastal Carls Elseneri poolt. Selles taskunoas on peamine tera (sealhulgas noatera) servade valik: hambulised, tavalised, saed. Lisaks sellele on hulga muid tööriistu, näiteks pudeliavajad, korgitsad ja käärid. Need on paigutatud noa käepidemesse pöördepunkti mehhanismi abil. Šveitsi armee taskunoa käepide on traditsiooniliselt punast värvi. Alates 2006. aastast on ilmunud ka muid värve. Samuti alates 2006. aastast on Šveitsi armee noa käepide kandnud Victorinoxi või Wengeri risti logo või Šveitsi sõjaväenugade puhul Šveitsi vappi. "Taskunuga "Eesti keele seletav sõnaraamat"". Kilde tehnoloogiaajaloost
Karl Erik Nazarov

Karl Erik Nazarov (sünninimi Laanet; sündinud 17. märtsil 1999) on eesti sprinter. Tema onu on Andrei Nazarov. 2. jaanuaril 2020. aastal kordas ta 60 m tõkkejooksus U23 klassi Eesti siserekordit ajaga 7,93. 2020. aastal püstitas Nazarov sisevõistlustel Eesti U23 vanuseklassi rekordi 60 m jooksus ajaga 6,68 ning 2021. aastal ületas selle rekordi saades ajaks 6,63. 19. märtsil 2022. aastal püstitas ta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis 60 m jooksu eeljooksus Eesti siserekordi ajaga 6,55. Finaalis sai ta ajaga 6,58 neljanda koha. 2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel kergejõustikus Torunis saavutas Nazarov 60 m jooksus 7. koha ajaga 6,67. 2019. aasta Eesti meistrivõistlustel tuli esimest korda individuaaldistantsil Eesti täiskasvanute meistriks (100 meetri jooksus). 16. juunil 2023 parandas Eesti 100 m jooksu rekordit. Uus rekordaeg on 10,18. Allikas: Eesti Kergejõustikuliit Seisuga 22. juuni 2023 Väljas Sees Allikas: World Athletics Väljas Sees Karl Erik Nazarov: tahan murda nii palju müüte kui võimalik, ERR, 23. märts 2022 Karl Erik Nazarov alistas oma onu Andrei Nazarovi rekordi Õhtuleht, 2. jaanuar 2020 Nazarov uuendas 60 meetri Eesti rekordit err.ee, 13.02.2021. Profile - World Athletics. Karl Erik Nazarov Edetabelid. Eesti Kergejõustikuliit. Karl Erik Nazarov Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Eesti kiireim sprinter Karl Erik Nazarov: võistlemine teeb mind õnnelikuks. sportland.ee, 25. oktoober 2022. Välistreenerita jäänud Karl Erik Nazarov püüab Eesti rekordit endise Eesti rekordimehe abiga. Postimees, 15. november 2022.
Ada Koistinen

Ada Koistinen (sündinud 5. jaanuaril 1999 Jyväskyläs) on Soome endine kergejõustiklane (kolmikhüppaja). Ta esindas spordiühingut Jyväskylän Kenttäurheilijat. Tema treener oli Jarko Finni. Ta sai 2019. aastal Soome kergejõustiku meistrivõistlustel kolmikhüppes pronksmedali. Tema isiklik rekord kolmikhüppes on (aastast 2018) 12.92. Jarmo Jagomägi. "Soome kergejõustikutalent lõpetas maailma päästmise nimel sportlaskarjääri". Postimees Sport, 27. veebruar 2020
Liiva-Annus

Liiva-Annus on eestlastel isikustatud surma või surmavaimu levinumaid nimetusi. Surma ei soovitud nimepidi nimetada, et teda mitte kohale kutsuda, seepärast leidis vanarahvas talle muidki asendusnimesid ja peitesõnu: Mulla-Madis, Kalmu-Kaarel, Haua-Kusta, Toone-Toomas, Surma-Peeter, vikatimees, kondimees, mustmees, külmjalg jne. Liiva-Annust kujutletakse vana mehena, kes vikati, labida, koodi või mõne muu esemega inimesi surmale rabab. Kujutelm on rahvusvaheliselt tuntud ning on levinud ristiusuga. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 142 Sünonüümisõnastik
Julius Murd

Julius Murd (1936. aastani Julius Martinson; 30. august (ukj) 1887 Kudina vald, Tartumaa – 27. august 1976) oli eesti töölisliikumise tegelane ja Eesti NSV rahvasaadik. Ta töötas Tallinna Laevaremonditehases lukksepa ja töödejuhatajana. Aastatel 1905 ja 1917 võttis osa revolutsioonilisest liikumisest, 1919. aastal osales Eestimaa ametiühingute I kongressil. Aastatel 1947–1959 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu II, III ja IV koosseisu saadik, 1950–1959 Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja asetäitja. Ta oli ka Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu liige. Jaan Toomla (koostaja). Valitud ja valitsenud. Tallinn, 1999 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Murd, Julius Kustavi poeg – Eesti NSV Ülemnõukogu saadik (1951) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eesti NSV Ülemnõukogu saadikukandidaat Murd, Julius Kustavi poeg (1955)
Anatoli Šeremet

Anatoli Šeremet (vene Анатолий Данилович Шеремет, 2. september 1929 Golovlinka, Moskva kubermang (tänapäeval Tuula oblast) – 5. jaanuar 2020 Moskva) oli väljapaistev Venemaa teadlane ettevõtete majandusanalüüsi ja auditi valdkonnas. Ta lõpetas Mihhail Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna ning sai 1955. aastal majanduskandidaadi kraadi ja 1971. aastal majandusdoktori kraadi. Ta oli 1972–2012 Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna arvestuse, analüüsi ja auditi kateedri juhataja, kes arendas kateedri üheks juhtivaks majandusanalüüsi keskuseks endises Nõukogude Liidus ja Venemaal. Alates 2012. aastast töötas ta sama kateedri teadusliku juhendajana. Ta töötas välja ettevõtete kompleksse majandusanalüüsi metodoloogia ja metoodilise süsteemi ning lõi selles valdkonnas endises Nõukogude Liidus ja Venemaal oma koolkonna. Temalt on ilmunud üle 350 publikatsiooni, sealhulgas 23 monograafiat, 25 õpikut ning 13 käsiraamatut majandusarvestuse, majandusanalüüsi ja auditi praktikutele. Tema juhendamisel ja konsulteerimisel on kaitstud 60 kandidaadikraadi ja 27 majandusdoktori kraadi. Professor Šeremeti tegevus Venemaa ja SRÜ riikide majandusarvestuse valdkonna arendamisel oli silmapaistev. Ta oli Rahvusvahelise Arvestuse Akadeemia president ning üks peakoordinaator rahvusvaheliste arvestuspõhimõtete rakendamise protsessis Venemaal ja teistes SRÜ riikides. Samuti oli Šeremet SRÜ riikide arvestuse ja auditi rahvusvahelise koordinatsiooninõukogu liige, Venemaa Rahandusministeeriumi metoodikanõukogu presiidiumi liige, SRÜ Raamatupidajate ja Audiitorite Ühenduse president, Venemaa Rahandusministeeriumi juures tegutseva audiitorite nõukogu liige ning riikliku finantsarvestuse standardite eksperdinõukogu esimees. Professor Anatoli Šeremeti sidus Tartu Ülikooli majandusteaduskonnaga aastakümnetepikkune viljakas koostöö, mis andis Tartu teadlastele võimaluse olla kaasatud paljude ühismonograafiate ja -publikatsioonide koostamisse. Varasematel aastatel korraldati tema initsiatiivil ühiskonverentse ja -seminare. Tema juhitavas kateedris kaitses majandusteaduste kandidaadi- või doktorikraadi viis Tartu Ülikooli ja neli Tallinna Tehnikaülikooli kasvandikku. Teadustegevuse eest anti talle kaks Lomonossovi preemiat. Šeremet oli Venemaa Föderatsiooni teeneline teadlane, Venemaa Föderatsiooni teeneline ökonomist ja Moskva Riikliku Ülikooli teeneline professor. Ta oli Euraasia Rahvusvahelise Majandusakadeemia ja Rahvusvahelise Haldusjuhtimise Akadeemia tegevliige ning Taškendi Riikliku Majandusülikooli ja Alma-Ata Majandus- ja Statistikaakadeemia auprofessor. 2008. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli audoktoriks. "Tartu Ülikooli audoktorid". Tartu Ülikool. Vaadatud 13. detsembril 2022.
Kollokatsioonid

Kollokatsioonid ehk naabersõnad on sõna tähendusest sõltuvalt sageli koos kasutatavad sõnad. Naabersõna leidmine on raske eelkõige võõrkeele õppijale, emakeeles on kasutus pigem intuitiivne. Kollokatsioonide kirjeldamist hõlbustab korpuslingvistika. Eesti keele naabersõnu pakub ühisotsing sõnaveeb. Eesti keele naabersõnade sõnastik EKI Kollokatsioonide otsing korpusest Tartu Ülikool, Korpused, keeleressursid. Võõrkeelne suhtlus Euroopa Liidus. Ülle Leis, Tallinn 2016 Eesti keele käsiraamat. Mati Erelt, Tiiu Erelt, Kristiina Ross
Boriss Rodionov

Boriss Jevgenjevitš Rodionov (vene keeles Борис Евгеньевич Родионов; 16. märts 1912 Moskva – 13. mai 1987 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigiametnik ja malefunktsionäär. Rodionov töötas sõja ajal insenerina Moskvas. Pärast sõda töötas parteitööl, seejärel Moskva Linna TSN Täitevkomitee kultuurivalitsuse ülemana. Aastatel 1970–1984 oli ta Vene NFSV Riikliku Kirjastuskomitee aseesimees. Aastatel 1961–1962 oli ta Vene NFSV ja 1962–1968 NSV Liidu Maleföderatsiooni esimees. Aastatel 1962–1970 oli Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) asepresident ja 1970–1978 FIDE tegevjuhatuse liige. 1978 – FIDE auliige
2015. aasta Ilmar Raua mälestusturniir

Ilmar Raua 49. mälestusturniir oli 2015. aastal Viljandis peetud järjekordne Ilmar Raua mälestusturniir males. 29. juunist kuni 5. juulini 2015 Viljandis asetleidnud 62 osavõtjaga rahvusvahelise turniiri koosseis oli komplekteeritud peamiselt Eesti maletajaist. Turniiril osales mitu külalissuurmeistrit: Lätist Arturs Neikšāns ja Normunds Miezis, Leedust Aloyzas Kveinys, Rootsist Erik Blomqvist, Valgevenest Aliaksiej Aliaksandraŭ ning Ameerika Ühendriikidest Jaan Ehlvest. Lätit esindasid lisaks suurmeistritele rahvusvaheline meistrid Ņikita Meškovs ja Rolands Bērziņš. Eesti maleparemikust osalesid suurmeistrid Kaido Külaots ja Igor Švõrjov ning rahvusvahelised meistrid Olav Sepp, Tarvo Seeman ja Ottomar Ladva. Kaasa tegid ka tulevased rahvusvahelised meistrid Juri Krupenski, Andrei Šiškov ja 17-aastane Ilja Siroš. Turniiri peakohtunik oli FIDE arbiiter Marek Kolk, kohtunik Gert Elmaste ja turniiridirektor Toomas Valgemäe. Mängiti Šveitsi süsteemis 9 vooru. Turniiri võitis 32-aastane Läti suurmeister Arturs Neikšāns. Aasta varem Raua mälestusturniiri võitnud Aliaksandraŭ jäi seekord jagama teist kohta. Eesti maletajaist pääses esiviisikusse Kaido Külaots. Naistest oli edukaim Mai Narva (üldarvestuses 18. koht). Järgnesid Tuuli Vahtra (31. koht) ja Regina Narva (32. koht). 1. Neikšāns 7 punkti 2.–5. Aliaksandraŭ, Miezis, Meškovs ja Külaots 7 p 6.–10. Blomqvist, Kveinys, Sepp, Ehlvest ja Ladva 6,5 p 11.–18. Seeman, Siroš, Smirnov, Bērziņš, Jezov, Švõrjov, Dubrovin ja Narva 6 p jt Aliaksiej Aliaksandraŭ, turniiri 2.–5. koht Normunds Miezis, turniiri 2.–5. koht Kaido Külaots, turniiri 2.–5. koht Erik Blomqvist, turniiri 6.–10. koht Aloyzas Kveinys, turniiri 3.–6. koht Jaan Ehlvest, turniiri 2.–6. koht Mai Narva, turniiri 11.–18. koht Ilmar Raud Memorial 29.06.-05.07. 2015 in Viljandi. chess-results.com
Helmer Hallik

Helmer Hallik (sündinud 2. veebruaril 1973) on eesti politsei- ja päästeametnik, politseimajor, alates 2. märtsist 2020 Häirekeskuse Lõuna keskuse juht. 2016–2018 Tartu ülikool, Sotsiaalteaduskond, ühiskonnateaduste instituut, MA sotsiaalteadused 2003–2007 Sisekaitseakadeemia, rakenduskõrghariduse eriala, kõrgem politseiametnik 2017–2020 Lõuna prefektuur, Kagu politseijaoskonna juht 2014–2017 Lõuna prefektuur, Põlva politseijaoskonna juht 2009–2014 Lõuna prefektuur, arestimaja juht ja korrakaitseteabetalituse juht 2004–2009 Erinevad ametikohad Lõuna politseiprefektuuris 1993–2004 Erinevad ametikohad Põlva politseiprefektuuris
Kedge Business School

Kedge Business School on Euroopa äriülikool, millel on linnakud Pariisis, Bordeaux's, Marseilles, Toulonis, Dakaris, Suzhouis ja Shanghais. Kool asutati 2013. aastal. Financial Timesi edetabelis platseerus Kedge 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 31. kohale. Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid, nt Daniel Carasso (Danonei tegevjuht) ja Sophie Cluzel. Marseille : Kedge améliore encore son rang dans le classement du Financial Times 2019 Triple accredited business schools (AACSB, AMBA, EQUIS) Ametlik koduleht
Arvutimuuseum

Arvutimuuseum on Eesti vanim arvutustehnika ajalugu käsitlev muuseum. See asub Tallinnas ja on aasta läbi avatud. Kogu on regiooni üks suurimatest, seal on üle 300 arvuti, üle 1500 komponendi ja muid ajaloolisi objekte aastatest 1950–2011: miniarvutid Digital VAX 11/785 ja VAX-11/750 lauaarvutid, koduarvutid, terminalid sülearvutid ja muud kandeseadmed pihuarvutid, taskuarvutid ja kalkulaatorid Nõukogude aja arvutid, seehulgas ka Eesti esimene koduarvuti Juku Püsiekspositsioonist leiab ka arvutikomponente – videokaarte, protsessoreid, kõvakettaid ja palju muud. Muuseumi kogu veel üks tähtis osa on vanad operatsioonisüsteemid – IBM OS/2, Linux ja Macintosh OS-i vanad versioonid. Muuseumi algatajad ja omanikud on Sergei Ustrikov ja Jekaterina Ustrikova. Arvutimuuseumi veebileht
Karoline Edtstadler

Karoline Edtstadler (sündinud 28. märtsil 1981 Salzburgis) on Austria jurist ja poliitik, ta on Austria Rahvapartei liige. Ta oli 2. juulist 2019 kuni 6. jaanuarini 2020 Euroopa Parlamendi liige. Ta on 7. jaanuarist 2020 Austria Euroopa asjade minister liidukantseleis (portfellita minister). Ta sündis aastal 1981 Salzburgis. Ta lõpetas aastal 2004 Salzburgi Ülikooli õigusteaduse magistrina. 2006. aastal sai temast Linzi kõrgema ringkonnakohtu kohtunikukandidaat ja 2008. aastal Salzburgi piirkonnakohtu kohtunikukandidaat. Aastal 2010 määras ta suhteliselt rasked karistused kahele vennale, kellele esitati süüdistus politseiametniku vigastamises siseminister Maria Fekteri varjupaigapoliitika vastases meeleavalduses. Linzi kõrgem piirkondlik kohus tühistas kohtuotsused olulistes punktides, kuna isegi riigiprokurör pidas karistusi liiga rasketeks. Ringkonnakohtu president Hans Rathgeb kiitis tema tööd kohtus: "Ta oli väga eesmärgile orienteeritud ja kogenud kohtunik". Aastal 2011 asus ta tööle Austria justiitsministeeriumi IV osakonda (kriminaalõigus) ja asus aastal 2014 justiitsministri Wolfgang Brandstetteri nõunikuks, kus ta osales kriminaalkoodeksi ja alaealiste õigusemõistmise reformis. 2015. aasta alguses sai tast Viini korruptsiooniprokuratuuri vanemprokurör, jäädes ametisse justiitsministeeriumis. 2016. aasta maist töötas ta Strasbourgis Euroopa Inimõiguste Kohtus. 18. detsembrist 2017 oli ta Austria siseministeeriumi riigisekretär (eesti mõistes kantsler). 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimiste järel oli 2. juulist 2019 kuni 6. jaanuarini 2020 Euroopa Parlamendi liige, Euroopa Parlamendis kuulus ta Euroopa Rahvapartei fraktsiooni. 7. jaanuarist 2020 on ta Austria Euroopa asjade minister liidukantseleis (portfellita minister). Tema isa Karl W. Edtstadler oli Salzburgi liidumaa parlamendi direktor. Ta on poja ema ja elab Salzburgis.
Jekaterina Mirotvortseva

Jekaterina Mirotvortseva (sündinud 17. novembril 2002) on eesti käija. Tema nimel on mitmed Eesti rekordid. Jekaterina Mirotvortseva Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Makedoonia (piirkond)

Makedoonia (kreeka keeles Μακεδονία Makedonía; makedoonia ja serbia keeles Македонија Makedonija; bulgaaria keeles Македония Makedonija; türgi keeles Makedonya; albaania keeles Maqedoni/-a) on piirkond Balkani poolsaare keskosas. Makedoonia ajalooline keskus ja sadamalinn on olnud Thessaloníki.
Thamaz Tšiladze

Thamaz Tšiladze (gruusia keeles თამაზ ჭილაძე; 5. märts 1931 Signagi, Kahheetia, Gruusia – 28. september 2018 Thbilisi, Gruusia) oli gruusia kirjanik. 1954. aastal lõpetas ta Thbilisi Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna. Samal aastal avaldas Tšiladze esimese luulekogu. Aasta pärast ilmus ta teine luulekogu ning ta võeti Gruusia Kirjanike Liidu liikmeks (1957). Tema esimene jutustus "Jalutuskäik poni Phaethoniga" ilmus ajakirjas Tsiskari. 1961. aastal ilmus Tšiladze esimene venekeelne luulekogu "Сети звёзд" ("Tähevõrgud"), mille tõlkis Jevgeni Jevtušenko, 1963. aastal aga tema esimese jutustuse vene tõlge. 1965. aastal lavastati Rusthaveli-nimelises teatris tema näidend "Akvaarium". Ajapikku kujunes temast üks gruusia näitekirjanduse klassikalisi esindajaid. 1981–1987 töötas ta Gruusia Kirjanike Liidus sekretärina. Thamaz Tšiladze noorem vend oli kirjanik Othar Tšiladze. Ka nende ema oli luuletaja. 1992 Šotha Rusthaveli preemia 1996 Lääne-Saksa Ringhäälingu esimene preemia kuuldemängu "Paradiisikvartett" eest 1997 Gruusia riiklik preemia Ivan Džavahišvili medal Akaki Tsereteli nimeline preemia Alexander Kazbegi nimeline preemia "Valge suits". Jutustus. Gruusia keelest tõlkinud Merike Pau. Tallinn: Eesti Raamat, 1971. "Bassein". Jutustus vanemale koolieale. Gruusia keelest tõlkinud Merike Pau; illustreerinud Maret Kernumees. Tallinn: Eesti Raamat, 1980.
Arvind Kejriwal

Arvind Kejriwal (sündinud 16. augustil 1968 Siwanis Bhiwani distriktis Haryanas) on India aktivist ja poliitik, ta on erakonna Aam Aadmi Party liige. Ta on 14. veebruarist 2015 India Delhi asjade minister. Ta sündis aastal 1968 Siwanis Bhiwani distriktis Haryanas kõrgema keskklassi perekonnas; tema isa oli elektriinsener.