laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tirza mõis

Tirza mõis (saksa keeles Schloß Tirsen-Windetz, läti keeles Tirzas muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Valga kreisis Tirza kihelkonnas. Praegu asub Lätis Gulbene piirkonnas Tirza vallas Tirzas.  Pikemalt artiklis Tirza vasallilinnus Esimest korda mainitud 15. sajandil, mil mõis kuulus Tiesenhausenitele. 1628 annetas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Tirza suurtükiväekapten Adam von Feilitzile (Foelix), keda mainiti omanikuna ka 1638 aasta revisjoniaktis. 1674 oli mõisa omanik kapteni lesk Sophia Tiesenhausen, ent 1680 oli omandiõigus võlanõude tõttu läinud Heinrich Hennebergerile, kellelt see reduktsiooniga riigile võeti. 1723 tagastati valdus Carl Gustav von Feilitzile, kes selle assessor Franz Beckerile müüs. 1747 pärandas viimane selle kohtunik parun Budberg zu Treydenile, kelle poeg müüs mõisa omakorda 1784 brigadir Carl Ernst von Ceumernile. Aastal 1810 päris mõisa tolle poeg Carl von Ceumern, kes suri aastal 1860. Gustav Woldemar Erich Ceumern ostis siis mõisa 100 000 rubla eest teistelt pärijatelt välja. Aastal 1905 lasti Tirza mõisas maha 11 revolutsioonis osalenut. Vanast kindlustatud mõisast on järgi vaid üksikud müürijupid. Uus peahoone ehitati 18. sajandil. Säilinud on veel mitmed 19. sajandil ehitatud kõrvalhooned. Mõisakompleksi juurde kuulub ka kabel aastast 1781 luteri kiriku juures. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 13 ja 1/4 adramaad, sellele allus 563 mees- ja 626 naishinge. 1640. aastal oli mõisa suurus 12 adramaad, 1688. aastal 12 ja 1/2 adramaad. 1734. aastal kulus mõisale 11 ja 1/4 adramaad. 1757. aastal oli mõisa suurus 13 ja 1/4 adramaad, 1823. aastal 16 ja 13/20 adramaad. Ka aastal 1832 oli adramaid 16 ja 13/20, aastal 1881 oli neid 8 ja 43/80, lisaks allus mõisale 17 ja 19/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Agraarreformi ajal aastal 1920 kuulus mõisale 1664 ha maad. Aastal 1816 kuulus mõisale viis karjamõisa: Neu-Tirsen, Dorotheenwunsch (hiljem Dorotheenhof), Indrahn, Stekken ja Urrext (hiljem Urreikst). Hagemeisters Geschichte, lk 243 Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 412-413 Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 276. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 242. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 412. Latviešu konversācijas vārdnīcas XXI. sējuma 42 987-42 990 slejas. Rīga: 1940. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Hain Hõlpus

Hain Hõlpus (sündinud 13. jaanuaril 1972 Tallinnas) on eesti pianist ja helilooja. Ta on lõpetanud 1995. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor Kuno Arengu dirigeerimisklassis. Lisaks klassikalisele klaverile on ta õppinud rütmimuusika klaverit Olav Ehala juures ja täiendanud end mitmel meistrikursusel. 1994. aastast töötab ta Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis rütmimuusika osakonna klaveriõpetajana ning 2016. aastast Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakooli muusikateooria ja heliloomingu lektorina. 1996. aastast tegutseb ta Teatris Varius, kus ta on olnud etenduste muusikajuht. Variuse teatriga on esinemised viinud teda USAsse, Kanadasse, Austraaliasse ja paljudesse Euroopa riikidesse. Klahvpillimängijana on Hain Hõlpus osalenud Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri, Pärnu Linnaorkestri, Estonian Dream Big Bandi, ansamblite Modern Fox ning Gerli Padar & The Moon koosseisus. Pianistina on tema valdkonnaks peamiselt popjazz ja kergemuusika. Ta on teinud koostööd paljude solistide ja ansamblitega, näiteks Marju Kuudi, Tõnis Mägi, Mare Väljataga, Ivo Linna, Liisi Koiksoni, Margus Vaheri, Kaire Vilgatsi, Kelli Uustani ja Jana Kasega ning ooperisolistide Mati Turi, Priit Volmeri ja René Soomiga. Pikemat koostööd on ta teinud laulustuudiotega Musamari ja Meero Muusik ning Pärnumaa noorte solistide festivaliga Sügisulg. Hain Hõlpus on kirjutanud lastelaule ja popmuusikaseadeid, koorilaule ja rahvamuusikal põhinevat muusikat kooridele. 2002. aastal kõlas tema looming esimest korda laulupeol, kus noormeestekoor esitas tema seade Andres Valkoneni teosest "Leib jahtub". 2019. aastal XXVII juubelilaulupeol kõlas segakooride esituses Hain Hõlpuse "Kannel". Hain Hõlpus andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
Kips

Kips on üks sulfaatsetest vett sisaldavatest mineraalidest. Keemiline valem: CaSO4·2H2O. Kips on tavaline mineraal, sulfaatsetest mineraalidest kõige laialdasema levikuga. Kips on mineraalina suhteliselt pehme (kõvadus Mohsi astmikul 2). Erikaal 2,3; klaasiläige. Puhas kips on värvuselt valge või värvitu, kuid lisandite tõttu võib värvuda hallikaks, kollakaks, sinakaks, punakaks või pruuniks. Esineb massiivsena, kristallidena (monokliinne süngoonia) või kiudja agregaadina. Tekkelt on kips evaporiit, sarnanedes haliidi ja sülviiniga. Et kaltsiumsulfaat lahustub vees väiksemal määral kui näiteks naatriumkloriid või kaaliumkloriid, hakkab ta ka varem lahusest välja kristalliseeruma. Kips võib moodustuda ka vulkaanilistes piirkondades, kui fumaroolidest väljunud väävliühendeist moodustunud väävelhape reageerib lubjakiviga. Samuti võib kips moodustuda lõhedes, kus püriidi oksüdatsiooni teel vabanenud väävel moodustab väävelhappe, mis reageerib lubjakivist ümbriskivimiga. Kips moodustub ka anhüdriidi hüdratatsioonil. Kipsi erimite seas on alabaster ja seleniit. Puhast, hüdraatumata kaltsiumsulfaati nimetatakse anhüdriidiks. Eestile lähimad kipsileiukohad asuvad Petserimaal Irboska lähedal. Eesti arvudes. Tallinn: Riigi Statistika Keskbüroo, 1934, lk 62
Stāmeriena mõis

Stāmeriena mõis (saksa keeles Stomersee, läti keeles Stāmerienas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Gulbene kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Gulbene piirkonnas Stāmeriena vallas Vecstāmerienas. Mõis eraldati Gulbene mõisast aastal 1802. Selle omanikeks olid Wolffid. Algne uusgooti stiilis peahoone põletati 1905. aastal ja taastati 1908. aastal uusrenessansi põhimõtete alusel. 1930. aastatel peatus mõisas Itaalia kirjanik Giuseppe Tomasi di Lampedusa. 1998. aastal mõis restaureeriti, praegu asub seal vallavalitsus. Kõrvalhoonetest on säilinud 19. sajandil ehitatud ait ja aedniku maja. Mõisakompleksi juurde kuulub ka õigeusu kirik. Peahoone ümber künklikul maastikul on 28,4 hektari suurune vabakujundusega park, mida liigestavad Poga järv ja Poga jõgi. Jõel on paisjärv ja pargi kirdeosas asuvad tiigid. Eksootilisematest liikidest on pargis Euroopa lehised, palsamnulud, Siberi nulud, harilik ebatsuuga. Mõisa hoonetest on aedniku maja kohaliku kaitse all. Ülejäänud mõisakompleks - ait, park ja häärber ning kirikuhoone on riikliku kaitse all muinsusmälestised. Bienenstammi andmetel oli Vana-Gulbene mõisa ja selle kõrvalmõisade, sealhulgas ka Stāmeriena mõisa kogusuurus 1816. aastal 22 adramaad, neile mõisadele allus kokku 1474 mees- ja 1538 naishinge. Aastal 1816 allus Stāmeriena mõisale üks karjamõis: Pohdsen. http://mantojums.lv/lv/piemineklu-saraksts/?t=St%C4%81merienas+pagasts&region=0&group=2&type=0 http://mantojums.lv/lv/piemineklu-saraksts/?t=St%C4%81merienas+pagasts&region=0&group=1&type=0 Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 279. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Märjamaa Kompanii

Märjamaa Kompanii oli Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Märjamaal. Võistkond (2018–) jalgpall.ee Võistkond (1996–2013) jalgpall.ee
Sibynophis

Sibynophis on maoperekond. Perekond Sibynophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmisteks maoliikideks: Sibynophis bistrigatus (Günther, 1868) Sibynophis bivittatus (Boulenger, 1894) Sibynophis chinensis (Günther, 1889) Sibynophis collaris (Gray, 1853) Sibynophis geminatus (Boie, 1826) Sibynophis melanocephalus (Gray, 1835) Sibynophis sagittarius (Cantor, 1839) Sibynophis subpunctatus (Duméril, Bibron & Duméril, 1854) Sibynophis triangularis Taylor, 1965 Peter Uetz & Jakob Hallermann. Roomajate andmebaas - Sibynophis veebiversioon (vaadatud 13.10.2013) (inglise keeles) Michigani Ülikooli võrguentsüklopeedia ADW: Sibynophis Veebiversioon (vaadatud 13.10.2013) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann. ReptileDB: Roomajate andmebaas - Sibynophis veebiversioon (vaadatud 13.10.2013) (inglise keeles) uBIO nimede andmebaas ID: 4342952, Sibynophis Fitzinger 1843, veebiversioon (vaadatud 13.10.2013) (inglise keeles) UICN: perekond Sibynophis veebiversioon (vaadatud 13.10.2013) (inglise keeles)
Kuveidi lipp

Kuveidi lipp (علم الكويت) võeti kasutusele 7. septembril 1961. Lipu värvide tähendused tulevad Safie Al-Deen Al-Hali poeemist: Valged on me saavutused Mustad on me lahingud Rohelised on me maad Punased on me mõõgad. Horisontaalselt: Roheline riba peab olema üleval. Vertikaalselt: Roheline riba peab jääma lipu paremasse äärde. Sissekanne saidil Flags of the World
Puracé vulkaan

Puracé on tegev kihtvulkaan Lõuna-Ameerikas Andides. Vulkaani kõrgus muutub seoses tegevusega, olles umbes 4700 meetrit. Puracé purskas aastatel 1849, 1869 ja 1885. Viimati purskas ta 1977. aastal. Global Volcanism Program
Saaremaa JK aameraaS

Saaremaa JK aameraaS on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Saaremaal. Alates 2019. aastast mängitakse kodumänge Kuressaare kunstmurustaadionil.
Viimsi MRJK

Viimsi MRJK (täisnimega Viimsi Martin Reimi Jalgpallikool) on jalgpalli õpetav spordikool Harju maakonnas Viimsis. Kool asutati 2007. Meeste võistkond liitus 2016. aasta hooaja eel Viimsi JK-ga. Noorte võistkonnad jätkavad. Viimsi JK http://mrjk.ee/ (vaadatud 25.03.2019) Martin Reim: tahame Viimsisse tuua heal tasemel jalgpalli Võistkond jalgpall.ee
Lilleküla JK Retro

JK Retro on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tallinnas. Võistkond jalgpall.ee Eesti Koondisest saab JK Retro‏ sport.err.ee
The Hits (Sweeti album)

"The Hits" on ansambli Sweet 2012. aastal avaldatud kogumikalbum nende parimatest lauludest. Hellraiser - 3:23 Turn It Down - 3:18 The Six Teens - 4:28 New York Groove - 3:54 Co Co / Funny Funny / Poppa Joe - 6:33 Wig Wam Bam / Little Willy - 4:37 Teenage Rampage - 3:49 Love Is Like Oxygen - 4:22 Blockbuster - 3:26 Fox On the Run - 3:36 Action - 3:49 Ballroom Blitz - 3:52 Peppermint Twist - 3:46
SmartFTP

SmartFTP on FTP klientrakendus Windowsi jaoks. SmartFTP toetab protokolle SSL/TLS ja IPv6, FXP-d, proxyt, tulemüüri, samuti chmod võimalusi. Programmil on graafiline kasutajaliides, mis on tõlgitud rohkem kui kümnesse keelde, sh eesti, hiina, inglise, prantsuse, saksa ja soome keelde. On saadaval versioonid nii 32- kui ka 64-bitise Windowsi jaoks. Enne 2008. aasta juulit oli see programm tasuta, kui seda kasutati isiklikuks, hariduslikuks või mittetulunduslikuks tarbeks või tegevuseks. Kuid 7. juulil 2008 teatati SmartFTP foorumis, et litsentsimismudelit muudeti ja SmartFTP kasutamine ei ole enam tasuta. Home-versiooni kasutuslitsents maksab 36,95 USA dollarit. On ka lisavõimalusi (nagu skriptimise, krüpteerimise, SFTP protokolli tuge) pakkuv Professional-versioon, mille kasutuslitsents maksab 49,95 dollarit. Kui soovitakse omandada korraga palju litsentse, kehtib soodushinnakiri (seda nii Home- kui ka Professional-versiooni puhul). "License Model Change, SmartFTP is no longer free to use". SmartFTP Forums (inglise keeles). 07.07.2008. Vaadatud 16.01.2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)[alaline kõdulink] "License and Pricing". SmartFTP (inglise keeles). Vaadatud 16.01.2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) SmartFTP ametlik koduleht
The Hits

The Hits oli Suurbritannia telekanal. The Hits Radio on Suurbritannia mainstream-muusikat mängiv raadiojaam. The Hits on paljude esitajate paremate laulude kogumikplaadi nimi. Näiteks: "The Hits" on ansambli Sweet 2012. aastal ilmunud kogumikplaat. Best Of The Very Best Of
Tallinna SK Dnipro

Tallinna SK Dnipro on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tallinnas. Dnipro kinkis neljanda liiga tiimile oma vormid
Klaasjas struktuur

Klaasjas struktuur (inglise glassy texture) on teatud vulkaaniliste kivimite struktuur, mis koosnevad osaliselt või täielikult kristallstruktuurita ainest (vulkaanilisest klaasist). Klaasjas struktuur tekib siis kui magmalise tekkega kivimid jahtuvad nii kiiresti, et kristallidel ei ole aega moodustuda. Seetõttu on tekkinud kivim amorfne ehk termodünaamika seisukohalt väga viskoosne vedelik. Et klaas on metastabiilne materjal, kipub ka klaasja struktuuriga kivim aja jooksul kristalliseeruma. See protsess võib siiski võtta miljoneid aastaid. Klaasja struktuuriga kivimeile on omane karplik murre. Levinud klaasjas kivim, mis moodustub ränirikka laava kiirel tardumisel, on obsidiaan.
SK Tapa

SK Tapa on Eesti spordiklubi, mis tegutseb Tapal. Klubil on praegu tegutsev käsipalliklubi, varem on tegutsenud ka jalgpalliklubi. Koduleht SK Tapa käsipall SK Tapa jalgpall.ee
FC Kiiu

FC Kiiu on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Kiiul.
Kihilisus

Kihilisus on settekivimeile iseloomulik tekstuur, mis väljendub üksteisele järgnevais kihtides. Kihi kujunemise ajal on valitsenud enam-vähem ühtlased settimistingimused. Settimistingimuste muutumine viib uue kihi tekkimisele. Palju järjestikuseid kihte moodustavadki kivimkeha kihilisuse. Kihilisus on omane paljudele settekivimitele, näiteks lubjakivile.
Jaungulbene mõis

Jaungulbene mõis (saksa keeles Neu-Schwanenburg, läti keeles Jaungulbenes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Gulbene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Gulbene piirkonnas Jaungulbenes. Mõis sai alguse 1806. aastal. Mõisa esimene omanik oli Otto Wilhelm Leopold von Transehe. Transehede pere kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni 1920. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 1/4 adramaad, sellele allus 529 mees- ja 639 naishinge. Võõrandamise ajal kuulus mõisale 12 246,28 hektarit maad. Jaungulbene mõisale allusid Abrava, Bērziņi, Cīrabirži, Dronenieki, Gulbītise, Jaunase, Līgo, Liedeskalni, Madernieki, Siladzirnavase, Stukmaņi ja Silto karjamõis. Mõisakompleks rajati 1878. aastal, koos peahoonega püstitati ka kõrvalhooned: tallid, kuurid, sepikoda, aedniku maja, kabel, tuletõrjujate maja ja maneež. Peahoone pärineb 1878. aastast ja on uusgooti stiilis. Pärast võõrandamist asus peahoones sordiaretuskeskus, seejärel põllumajanduskool. Praegu on see kohaliku omavalitsuse valduses. Park rajati koos mõisa peahoonega. 39 hektari suurune vabakujundusega romantismi põhimõtete järgi rajatud parki ehib obelisk. Tehislikes linnusevaremetes asub nn Velna vārti (Põrguväravad). Riikliku kaitse all on Jaungulbene mõisakompleks, sealhulgas park, tall (hiljem tuletõrjedepoo), paraadväravad, obelisk, läbikäiguga tootmishoonete kompleks, häärber ja Kuradiväravad koos selle juures asuvate tehislike linnusevaremetega. Kohaliku kaitse all on Jaungulbene mõisakompleksist vahimajake, kelder-tootmishoone, mõisavalitseja maja, laut, kabel, mõisapargi aed, sepikojaga kutsari maja, teine kabel (hilisem Jaungulbene luteri kirik), kaks elumaja, aedniku maja koos kuuri ja aiainventari laoga, transpordivahendite hoidla, teeviit ja Mesilasmaja või Nukumaja. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 281. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Sorrento poolsaar

Sorrento poolsaar (itaalia keeles Penisola sorrentina) on poolsaar Lõuna-Itaalias Campanias. Türreeni meres asuv poolsaar eraldab põhjas asuvat Napoli lahte lõunas asuvast Salerno lahest. Poolsaar on saanud nime põhjakaldal asuva Sorrento järgi. 192,13-ruutkilomeetrilise pindalaga poolsaarel asub 21 omavalitsusüksust, 9 Napoli provintsi ja 12 Salerno provintsi territooriumil.  Sorrento poolsaar – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tuhk ja teemant

"Tuhk ja teemant" on mitme teose pealkiri: "Tuhk ja teemant" (poola keeles "Popiół i diament") on Jerzy Andrzejewski romaan "Tuhk ja teemant" (poola keeles "Popiół i diament") on selle romaani alusel tehtud Andrzej Wajda film. "Tuhk ja teemant" on Toomas Anni album. Laulu "Tuhk ja teemant", mille Eestis laulis tuntuks ansambel Nemo, originaalesitajaks on ansambel Sailor ning kannab see originaalis pealkirja "Ashes and Diamonds".
Alltekst

Alltekst on mingis teoses või situatsioonis (tekstis[küsitav]) ((tekstilõigus[küsitav]) ) tegelaste käitumises ja kujutatud olukordades nii-öelda ridade vahel peituv mõte. Kirjanduses jäävad tihti just kõige olulisemad mõtted otseselt välja ütlemata. Need kätkevad kujundikoes, teatavais eriliselt rõhutatud struktuuri- ja sisuelementides. Lugeja tajub teose allhoovusi enamasti intuitiivselt. Alltekstil oli täita tähelepanuväärne roll 1970.-1980. aastate eesti kirjanduses. Näiteks: Tuulelapsed Must Vari käib akna taga, kes mullu ka lagedel käis. Ta uitab siin alati. Aga tuulelapsi me tuba on täis. Täna pilluvad pilvepalli nad mu sängi ka puiesteelt. Nad on lapsed ja nad lihtsalt ei salli, et vihm räägib ladina keelt. Las ta räägib! Ta sõnad on rängad. Juba mõistan ma mõndagi neist, kui katusel koputab kaua ja kõneleb koljateist. Ikka kutsub ta kuhugi kaasa - kuid lukus on vööruse uks. Mu toit on voodi ees toolil. Ma jäängi vist jalutuks. (Betti Alver) Alltekste on oma loomingus kasutanud Anton Tšehhov, Franz Kafka.
Kaare tee

Kaare tee on tänav Luunja vallas Veibri küla edelaosas, Tartu Ihaste linnaosa külje all. Tänav on lookekujuline (välja arvatud tänava see osa, mis moodustab põiktänava) ning algab ja lõpeb Veibri teega ristudes. Kaare tee aadressiga on 65 kinnistut (suurim paaritu number on 65, suurim paarisnumber on 54). Kaare tänav
Migreen

Migreen on haigus, millele on iseloomulikud ühe- või kahepoolse väga tugeva peavalu hood, millele sageli lisanduvad iiveldus, oksendamine ning valgus- ja müratundlikkus. Eristatakse tavalist ja klassikalist migreeni (auraga migreen). Klassikalise migreeni tunnuseks on eelnähud: visuaalsed sümptomid nagu vaatevälja värisemine, siksakiline nägemine ja hemianopsia. Samuti võivad klassikalisele migreenile eelneda ühe kehapoole tundlikkusehäire ja jõuetus (hemipleegiline migreen) või afaasia ehk kõnehalvatus. Vertebrobasilaarmigreeni korral võivad kaasneda teadvuse hämardumine, diploopia ehk topeltnägemine ja tasakaaluhäired. Richard Kraig: Migraine: knol
Allusioon

Allusioon on varjatud vihje kirjandusteosele, üldtuntud isikule, sündmusele või faktile, nt Juuda tegu, Tootsi taskud, Potjomkini küla. Allusioonid võivad lisada tekstile sügavust ja laiemat kandvust.
Inertsiaalandur

Inertsiaalandur ehk inertsiaalsensor on mõõtemuundur, mille tajurid mõõdavad joonkiirust ja pöörlemiskiirust. Mitme niisuguse tajuriga inertsiaalandur (lühend IMU, inglise k sõnadest Inertial Measurement Unit) kuulub inertsiaalnavigatsiooni süsteemi, mida kasutatakse laevade, lennukite, rakettide, kosmoseaparaatide, robotite jm liikuvate objektide juhtimissüsteemides. Alates 1990. aastatest valmistatakse inertsiaallandureid peamiselt MEMS-tehnoloogia järgi. Iga inertsiaalandur sisaldab järgmisi tajureid: kolm ortogonaalselt (omavahel ristuvalt) paigutatud kiirendustajurit, mille väljundsignaaliks on andmed lineaarkiirenduse kohta x-, y- ja z-telje sihis; selle info järgi arvutab protsessor objekti kulgliikumise kiiruse ja suuna; kolm ortogonaalselt paigutatud pöörlemiskiiruse tajurit ehk güroskoopandurit, mis mõõdavad nurkkiirendust kolmes ristuva telje ümber; selle järgi arvutatakse objekti pöörlemisliikumine. Täpsuse suurendamiseks võivad eriotstarbelistes andurites olla lisaks eelnimetatuile näiteks magnetväljasensor ehk kompassandur ja GPS-andur. Kiirendusandur PlayStation Move Inertial Measurement Unit (IMU) Inertial Sensor Theory
Püroelekter

Püroelekter (kreeka k pyrein põlema) on mõne kristalli ‒ püroelektriku ‒ omadus soojenemisel või jahtumisel elektriliselt polariseeruda. See tähendab, et püroelektriku temperatuuri muutmisel tekivad kristalli vastastahkudel elektrilaengud. Mõõtmiseks piisava väärtusega elektripinget kutsub esile juba väga väike temperatuurimuutus. Niisugust nähtust nimetatakse püroelektriliseks efektiks. See nähtus tehti kõigepealt kindlaks turmaliini kristalli puhul (turmaliin on poolsilikaatne mineraal). Tänapäeval kasutatakse mitmesuguseid tehiskristalle, nagu näiteks TGS (triglütsiinsulfaat) ja DTGS (deuteeriumiga töödeldud triglütsiinsulfaat). Püroelektriku kristalli temperatuuri muutumine ‒ kristalli soojenemine või jahtumine ‒ kutsub esile kristallivõre ioonide vahekauguse muutumise. See omakorda põhjustab kristalli soojuspaisumist selle telje suunas, mis ühtib polarisatsiooni suunaga. Seejuures kristalli pinnal kujunevad pindlaengud neutraliseeritakse kiiresti läheduses leiduvate vabade elektrilaengute arvel. Järelikult ilmnevad elektrilaengud üksnes seoses kristalli temperatuuri võrdlemisi kiire muutumisega (näiteks tingituna soojust kiirguva objekti liikumisest). Püsiv kiirgus, näiteks päikeselt, ei põhjusta elektrilaengute tekkimist. Püroelektrilist efekt rakendatakse laialdaselt infrapunakiirgusele (soojuskiirgusele) reageerivates andurites, näiteks liikumisanduris, tulekahjuanduris, temperatuuritajuris ja kalorimeetrias. Liikumisandur http://entsyklopeedia.ee/artikkel/püroelekter1
Liikumisandur

Liikumisandur on mõõtemuundur, mis muundab mingi objekti liikumise ‒ asukoha või asendi muutuse ‒ elektrisignaaliks. Seda signaali võib kasutada näiteks valgusti või valveseadme häiresignaali sisselülitamiseks. Liikumisandurid võivad olla toimelt aktiivsed või passiivsed. Aktiivne andur kasutab objekti liikumise kindlakstegemisel Doppleri efekti: võrdleb väljakiiratud mikrolainete sagedust (mõnes anduris näiteks 24 gigahertsi) objektilt peegeldunud mikrolainete sagedusega. Liikuva objekti lähenemisel andurile peegeldunud signaali sagedus suureneb. Peamiselt kasutatakse passiivseid liikumisandurid, mis ise midagi ei kiirga, ent reageerivad infrapunakiirguse, seega soojuskiirguse intensiivsuse muutumisele, kui soojust kiirgav objekt (inimene, loom, mootorsõiduk) siseneb anduri vaatevälja. Passiivset liikumisandurit tuntakse PIR-andurina (lühend inglise k sõnadest Passive InfraRed). Niisuguse anduri tajuri talitlus põhineb püroelektrilisel efektil: kui püroelemendile langeb rohkem soojuskiirgust (nt lähenevalt inimeselt), siis kristalli temperatuur veidi tõuseb ning kristalli pinnale koguneb vastavalt rohkem elektrilaenguid. Tulemusena kristalli vastaselektroodide vaheline pinge muutub; selle muutuse registreerib tundlik elektroonikalülitus. Tundlikkuse suurendamiseks on tajuri ees plastkuppel, mis on läbipaistev peamiselt infrapunakiirtele. Kupli pinnal moodustatud pisiläätsed moodustavad püstvõretaolise rastri. Seetõttu reageerib andur paremini kiirtele ristsuunalisele liikumisele kui liikumisele sensori poole või eemale. Niisuguse anduri rakenduspiirkond võib ulatuda 15 meetrini (kuni 90-kraadises sektoris). Paigalduskoha valimisel tuleb arvestada, et akna taga (läbi klaasi) toimuvale liikumisele tajur ei reageeri. Valgustuse lülitamiseks kasutaval anduril on kolm reguleerimisvõimalust: sisselülituskestuse aja seadistus (näiteks mõnekümnest sekundist mõne minutini); sisselülitatud valgustuse korral algab väljalülitamise aja lugemine viimasest liikumisest; reguleerimisnupu teksttähis TIME anduri tundlikkuse seadistus, kui soovitakse et andur ei reageeriks koduloomade liikumisele; teksttähis SENS taustheleduse tundlikkuse seadistus, s.t kui hämar peab olema, et andur üldse reageeriks; teksttähis LUX; sissemurdmishäireseadmes kasutataval liikumisanduril hämarusregulaator puudub, sest andur peab reageerima liikumisele sõltumatult valgusest Mikrolainekiirgusel põhinevad andurid on üldiselt tundlikumad kui PIR-andurid. Mõningaid aktiivseid liikumisandureid nimetatakse ka kohalolekuanduriteks, sest tajuvad ruumis asuvat liikumatut võõrkeha. Püroelekter Andur Sensor PIR motion sensors