laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tuhalaane

Tuhalaane on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas). Külas tegutsevad Lõuna-Mulgimaa Kunsti- ja Käsitöökoda, 1997. aastal loodud Tuhalaane Külaperede Selts ja 2003. aastal loodud MTÜ Tuhalaane, mis toetab küla säilimist ja arengut. Külavanem on Enn Sarv. 1846. aastal asutati külas õigeusu kogudus. Aastatel 1870–1873 ehitatud Tuhalaane Jumalaema Uinumise kirik süttis 1950. aastal pikselöögist põlema ja seisab tänini varemetes. 1952. aastal kogudus likvideeriti. 2008. aastal see taasasutati Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku kogudusena ning on sealtpeale korraldanud kiriku taastamiseks heategevuskontserte. 1900. aastal rajati õigeusu koguduse tarvis Tuhalaane kalmistu. Külast voolab läbi Tuhalaane oja, mis küla keskuses läbib Loisu järve, Kutsiku järve ja Lossi järve, küla edelaserveas Mäejärve ja Vahejärve ning suubub edelapiiril asuvasse Paluküla järve. Paluküla järvest voolab läbi küla edelapiiril kulgev Vidva oja. Küla lääneservas asub Elujärv. Tuhalaane rändrahn Tuhalaane raamatukogu Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Lõuna-Mulgimaa Kunsti- ja Käsitöökoda Tuhalaane küla kodulehel (vaadatud 10. märtsil 2013) Tuhalaane Külaperede Selts[alaline kõdulink] Tuhalaane küla kodulehel (vaadatud 10. märtsil 2013) MTÜ Tuhalaane Tuhalaane küla kodulehel (vaadatud 10. märtsil 2013) "Kirik"[alaline kõdulink] Tuhalaane küla kodulehel (vaadatud 10. märtsil 2013) Tuhalaane küla koduleht Ants Piibu sünnikoht
Camiers

Camiers on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Valla pindala on 16 km². Camiers' küla ise on väike ja asub edela- ja läänepoolse ranniku luidetest otse sisemaal, Étaples'ist põhja pool. Küla ja Canche'i jõe suudme vahelise ruumi hõivab luidetes asuv looduskaitseala. Kohalik kompaktne geoloogia on Artois' kriidiplatoo, millest põhja poole jääb Boulonnais. Oma kõrgeimas osas tõuseb vald 176 meetri kõrgusel ülemkriidile, kuid suurem osa asub tasasel mereliival, mis keskajal asus rannikul. Rannikutee D940 möödub nüüd külast läände, samas kui põhiliiklust Calais' ja Abbeville'i vahel juhib Autoroute A16 kõrgemal ida pool. Autoroute läbib korraks valla idapoolset otsa. Kirik Camiers kuulus Noailles'i isandkonda. Kuid luidete ja tugeva geoloogiaga kalda vahelise laguuni veed takistasid selle arengut aastaid. Esimese maailmasõja ajal asus tasasel maa-alal Briti armee Prantsusmaal tohutu baasladu. Tavaliselt tuntakse seda tänapäeval kui Étaples'i laagrit. Suurema osa sõjaajast, selle lähedal ja osa samast kompleksist, oli Camiers' laager Kuulipildujakorpuse baasladu Prantsusmaal. Selle kodubaasi ladu asus Belton Parkis Granthami lähedal. 1890. aastatel seadsid maalikunstnikud Henri ja Marie Duhem end sisse Camiers's ja koondasid enda ümber teisi kunstnikke. Rühmitust tuntakse kui L'école de Wissant, nimi võeti lähedalasuvalt vallalt, kus elas Virginie Demont-Breton. Camiers' veski Saint Gabriel Plage - Grand Hôtel'i asukoht, mille meri 1912. aastal hävitas. Sainte Cécile Plage - enamik külastajaid käib seal ujumas. Hotel les Cedres - sinna jäävad koolid. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Cormont

Cormont on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Cormont asub umbes 19 kilomeetrit Boulogne-sur-Merist kagus teede D147 ja D146 ristumiskohas. Esmamainimine 826. aastal kui "Curmons". 12. sajandi St. Micheli kirik. Kirik Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Apostlisarnane

Apostlisarnane (vanakreeka keeles ἰσαπόστολος isapóstolos; ladina keeles aequalis apostolis; rumeenia keeles întocmai cu Apostolii; vene keeles равноапостольный; bulgaaria ja serbia keeles равноапостолни) on õigeusu kirikus ja uniaadikirikus kasutatav tiitel pühakule, kes oma tegevuses on eriti palju kuulutanud ja levitanud kristlust, sellest võrdlus apostlitega. Maarja Magdaleena (1. sajand) Photina (1. sajand) Tekla Ikonionist (1. sajand) Mariamne, apostel Filippuse õde Apphia (1. sajand), märter Aberkios Hieropolisest (2. sajand) Helena (u 250–u 330), Constantinus Suure ema Constantinus Suur (u 272–337), Bütsantsi keiser Mirian III (valitses 268–345), Ibeeria kuningas Nino (u 296–u 340), "Gruusia valgustaja" Patrick (5. sajand), iiri misjonär Bonifatius (673–755), anglosaksi munk ja misjonär-piiskop, "germaanlaste valgustaja" Kyrillos Thessalonikist (827–869), misjonär, "slaavlaste valgustaja" Methodios Thessalonikist (826–885), misjonär, "slaavlaste valgustaja" Boris I († 907), Bulgaaria valitseja Olga (u 890–969), Kiievi-Vene esimene kristlik valitseja Vladimir I (u 960–1015), Kiievi suurvürst István I Püha (969–1038), Ungari kuningas Savva Serbiast (u 1174–1236), esimene Serbia õigeusu peapiiskop Aitolia Kosmas (1714–1779), Kreeka munkpreestermärter Innokenti Alaskalt (1797–1879), vene misjonär ja peapiiskop Alaskal Nikolai Jaapanist (1836–1912), Jaapani esimene õigeusu peapiiskop Православный русско-эстонский толковый словарь/Eesti-vene õigeusu seletav sõnastik Равноапостольные. - Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона
Saksamaa riigikantsler

Saksamaa riigikantsler (saksa keeles Reichskanzler) oli Saksa Riigi valitsusjuht 1871–1945. Saksamaa liidukantsler Saksamaa valitsusjuhtide loend
Leo von Caprivi

Georg Leo Graf von Caprivi de Caprara de Montecuccoli (24. veebruar 1831 – 6. veebruar 1899) oli Saksamaa sõjaväelane ja poliitik, 1890–1894 Saksamaa riigikantsler. Ta propageeris oma ametiajal tööstusliku ja majandusliku arengu tempo kasvu ja sõlmis tariifide langetamiseks kaubandusleppeid. Tema vabakaubanduspoliitika oli vastukarva konservatiivsetele maaomanikele. Keiser Wilhelm II "uue suuna" välispoliitika raames hülgas Caprivi Otto von Bismarcki poolt algatatud sõjalise, majandusliku ja ideoloogilise koostöö Venemaaga, mis paljude ajaloolaste hinnangul oli suur viga. Lisaks jättis ta kasutamata mitu võimalust soojendada suhteid Suurbritanniaga. Britid hakkasid seetõttu tegema tihedamat koostööd Jaapani ja Prantsusmaaga. Samuti peetakse veaks tema poliitikat, mis eelistas tööstureid ja linnaelanikke põllumeestele ja maaomanikele. Ajaloolased on kiitnud tema võrreldavat leebust sotsialistide osas ja reforme sõjaväes. John C. G. Röhl (1967). Germany Without Bismarck: The Crisis of Government in the Second Reich, 1890–1900. University of California Press. Lk 77–90. J. Alden Nichols, Germany after Bismarck, the Caprivi era, 1890-1894 (1958) online pp 367–377. Carlson, Andrew R. German Foreign Policy, 1890-1914, and Colonial Policy to 1914: A Handbook and Annotated Bibliography (Scarecrow Press, 1970) pp 94–103. Carroll, E. Malcolm. Germany and the Great Powers, 1866–1914; A Study in Public Opinion and Foreign Policy (1938). Lebovics, Herman. "'Agrarians' Versus 'Industrializers': Social Conservative Resistance to Industrialism and Capitalism in Late Nineteenth Century Germany." International Review of Social History 12.1 (1967): 31-65 online. Nichols, J. Alden. Germany after Bismarck: The Caprivi Era, 1890-1894 (1958) Online; the main scholarly book Nottleman, Dirk (2012). "From Ironclads to Dreadnoughts: The Development of the German Navy 1864–1918– Part III: The von Caprivi Era". Warship International. LXIX (4): 317–355. ISSN 0043-0374. Sempell, Charlotte. "The Constitutional and Political Problems of the Second Chancellor, Leo Von Caprivi," Journal of Modern History, (September 1953) 25#3 pp 234–254, in JSTOR Tirrell, Sarah Rebecca. "The Fall of Caprivi." in German Agrarian Politics After Bismarck’s Fall the Formation of the Farmers’ League (Columbia University Press, 1951) pp. 299–334. oenline Die Reden des Grafen von Caprivi im deutschen Reichstage, preussischen Landtage und besondern Anlässen "The Speeches of Count von Caprivi in the German Reichstag, in the Prussian Landtag, and on special occasions" in German (Google Books)
Carlos Soria Fontán

Carlos Soria Fontán (sündinud 5. veebruaril 1939 Ávilas Castilla-Leónis) on Hispaania alpinist. 1968. aastal ronis ta Kaukasuses Elbruse (5642 m) ja 1971. aastal Alaskal Denali (6194 m) tippu. Soria osales 1973. ja 1975. aastal esimestel Hispaania ekspeditsioonidel Himaalajasse. Oma esimese kaheksatuhandelise mäe tippu tõusis ta 1990. aastal (Nanga Parbat). Soria on ainuke mägironija, kes pärast 60. eluaastaks saamist on tõusnud 10 üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu. K2 (8611 m) tipus oli ta 65-aastaselt, Kanchenjunga (8586 m) tipus 75-aastaselt. Tagantjärele (juulis 2022) sai teatavaks, et Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi 8000ers väitel jõudis Carlos Soria Fontán 2010. aastal Manaslu tipputõusul vaid eeltippu (tähistus C2). Mais 2023 üritas Soria 85-aastaselt tõusta Dhaulagiri (8167 m) tippu, kuid edutult. CARLOS SORIA FONTAN. sevensummittreks.com 14 8K Transition Table. 8000ers.com Carlos Soria sufre un accidente cuando ascendía al Dhaulagiri. desnivel.com, 17. mai 2023  Carlos Soria Fontán – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jorge Egocheaga

Jorge Egocheaga Rodríguez (sündinud 7. novembril 1966 Oviedos Astuuria Vürstiriigis) on Hispaania astuuri alpinist. Meedia teatel oli Jorge Egocheaga neljanda Hispaania mägironijana tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu (lisahapnikuga). Tal kulus selleks 12 aastat (2002–2014). Tema 14. tipp oli Kangchenjunga (8586 m) (tipus mais 2014). Tagantjärele (juulis 2022) sai teatavaks, et Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi 8000ers väitel polnud Jorge Egocheaga kahe kaheksatuhandelise peatippu tegelikult jõudnudki (K2, Annapurna), lisaks ühe tipputõusu (Dhaulagiri) kohta ei leidnud Jurgalski uurimisrühm tõendusmaterjali. Kuid viimase puudumine ei tähenda automaatselt tipputõusu puudumist. Annapurna tipputõusul jõudis Egocheaga eeltippu (tähistus C1). Hullem lugu oli K2 tipputõusuga, kus Egocheaga peatus peatipust sedavõrd allpool, et Jurgalski uurimisrühm otsustas ta jätta ajaloolisest, nn "pärandi nimistust" hoopis välja. Jorge Egocheaga, the hero of the 14 eight thousand. theindianface.com, mai 2014 14 8K Transition Table. 8000ers.com
2024. aasta septembri rünnak Poltavale

2024. aasta 3. septembri rünnak Poltavale oli Venemaa täiemahulise sissetungi Ukrainasse 923. päeval toimunud rünnak Poltavale, mille tagajärjel hukkus vähemalt 74 inimest ja sai vigastada enam kui 300 inimest. Ballistilise raketi tabamuse sai Poltavas asuv side- ja infotehnoloogia sõjaväeline instituut ning läheduses asuv haigla. Strike at the communications training center in Poltava. Slavyangrad. 3. IX 2024 (10:59) Angelica Evans; Nicole Wolkov; Grace Mappes; Davit Gasparyan; Frederick W. Kagan (3. september 2024). "Russian Offensive Campaign Assessment, September 3, 2024". understandingwar.org (Ameerika inglise). ISW. Vaadatud 4. septembril 2024. Ukrainian President Volodymyr Zelensky and Ukrainian Commander-in-Chief General Oleksandr Syrskyi reported that two Iskander missiles struck a military educational institution and a nearby hospital in Poltava City, partially destroying a building at the Poltava Military Communications Institute. Olena Harmash (3. september 2024, 19:41). "Russian missiles kill 50 in strike on Ukrainian military institute". reuters.com (inglise). Reuters. Vaadatud 3. septembril 2024. Jamie Whitehead (3. september 2024, 21:12). "Ukraine says soldiers among 51 killed in Poltava missile attack". bbc.com (Briti inglise). BBC News. Vaadatud 3. septembril 2024. "Deadliest Russian Missile Strike This Year Highlights Ukraine's Air-Defense Shortage". wsj.com. The Wall Street Journal. 3. september 2024. Vaadatud 3. septembril 2024. Hodunova, Kateryna; Denisova, Kateryna (3. september 2024). "Russia strikes Poltava with ballistic missiles, killing at least 51, injuring over 200". kyivindependent.com. The Kyiv Independent. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. september 2024. Vaadatud 3. septembril 2024. "The strike hit the Institute of Communications, a military academy in Poltava in eastern Ukraine, President Zelensky said in a video posted to his Telegram channel". nytimes.com. The New York Times. 3. september 2024. Vaadatud 3. septembril 2024. Lizzie Johnson; Siobhán O'Grady; Tetiana Burianova (3. september 2024). "Dozens killed in Russian missile strike on Ukrainian city of Poltava". washingtonpost.com (Ameerika inglise). The Washington Post. ISSN 0190-8286. Vaadatud 3. septembril 2024. Anton Aleksejev; Kristjan Svirgsden (3. september 2024, 21:39). "ERR Ukrainas: Ukraina sõjaväe lohakus tingis tragöödia Poltavas". err.ee. Slovjansk: ERR. Vaadatud 3. septembril 2024. Ukrainas Poltavas hukkus Vene raketilöögi tõttu üle 40 ja sai viga üle 200 inimese, Delfi
Caprivi koridor

Caprivi koridor on eend Namiibia kirdeosas. See piirneb lõunas Botswanaga ning põhjas Angola ja Sambiaga. Namiibia, Botswana ja Sambia piirid kohtuvad koridori idaotsas, kust on 150 meetrit Zimbabwe piirini ehk peaaegu moodustub nelja riigi lõikumiskoht. Botswanal ja Sambial on Kazungula linna lähedal 150-meetrine ühinepiir. Koridori hõivas koloniaalperioodil Saksamaa ning liitis selle oma Edela-Aafrika valdustega, et saada ligipääs Zambezi jõele ja tulevikus liita Saksa Ida-Aafrika ja Edela-Aafrika. Hiljem selgus, et koridori ei saa Victoria joa tõttu liikumiseks kasutada. Allavoolu asuvad peale Victoria veel suuri jugasid. Tänapäeval on Caprivi koridor jagatud Ida-Okavango ja Zambezi ringkondade vahel. Läbi koridori voola Okavango jõgi. Osa piirist Botswanaga moodustab Cuando jõgi ja piirist Sambiaga Zambezi jõgi. Koridori laius on 32–105 km ning suurim asula ligi 30 000 elanikuga Katima Mulilo. Derek F. Gowlett. 1989. The parentage and development of Lozi. Journal of African Languages and Literature, 11, 127–149. C. Michael Hogan. 2009. Painted Hunting Dog: Lycaon pictus, GlobalTwitcher.com, ed. N. Stromberg
Smith & Wesson Bodyguard

See artikkel räägib revolvriseeriast. Poolautomaatpüstoli kohta vaata artiklit Smith & Wesson Bodyguard 380. Smith & Wesson Bodyguard on Ameerika Ühendriikide revolver. See on võrdlemisi väike ja sellel on nn J-raam. Relva toodab Smith & Wesson ning see kasutab padrunit .38 Special või .357 Magnum.  Ameerika Ühendriigid Lõuna-Vietnam  Rodeesia Smith & Wesson Bodyguard 380 Smith & Wesson Centennial Smith & Wesson Model 36 Boorman, Dean K. (1. detsember 2002). The History of Smith & Wesson Firearms. Globe Pequot. Lk 78. ISBN 978-1-58574-721-4.[alaline kõdulink] Nonte, George (1980). Combat Handguns. Stackpole Books. Lk 345. ISBN 0811704092. Buckley, Tom (aprill 1972). ""Portrait of an Aging Despot"". Harper's. Locke & Cooke, Fighting Vehicles and Weapons of Rhodesia 1965-80 (1995), p. 3.
Madsen M-50

Madsen M-50 on Taani püstolkuulipilduja, mis võeti kasutusse 1950. aastal. Seda tootis Kopenhaageni ettevõte Dansk Industri Syndikat.  Ameerika Ühendriigid  Argentina  Boliivia  Colombia  El Salvador  Guatemala  Indoneesia  Lõuna-Vietnam  Nicaragua  Paraguay  Põhja-Vietnam  Suurbritannia  Taani  Taiwan  Tai  Tšiili  Venezuela Ação Libertadora Nacional Brasiilia Kommunistlik Partei Itaalia maffia Lojalistlike Vabatahtlike Vägi Malaia Kommunistlik Partei Punase Käe Komando Ulsteri Kaitse Liit Vanguarda Armada Revolucionária Palmares Yakuza
Oerlikon 20 mm

Oerlikon 20 mm on Šveitsi kiirlaskekahurite seeria, mis põhineb esimese maailmasõja alguses kasutusel olnud Saksa Beckeri kahuril. Seda tootis muuhulgas Oerlikon Contraves (praegune Rheinmetall Air Defence) ja selle mudeleid kasutasid teises maailmasõjas mõlema vaenupoole riigid. Osad mudelid on kasutusel tänapäevalgi. Budge, Kent G. (2014). "20mm Oerlikon Light Antiaircraft Gun". The Pacific War Online Encyclopedia. Vaadatud 30. mail 2019. "Switzerland Oerlikon 20 mm/70 (0.79") Mark 1"". NavWeaps.com. 14. jaanuar 2011. Vaadatud 24. septembril 2011. "Britain 20 mm/85 (0.79") GAM-BO1". NavWeaps.com. 21. juuni 2008. Vaadatud 23. oktoobril 2011. Kiirlaskekahurite loend 20-mm kaliiber 2 cm Flak 30, Flak 38 ja Flakvierling 38 20 mm modèle F2 25 mm Hotchkiss Hispano-Suiza HS.404 Tüüp 96 25 mm Tüüp 99 (kahur) Campbell, N. J. M. (1985). Naval Weapons of World War Two. Annapolis: Naval Institute Press. ISBN 978-0-87021-459-2. Chinn, George M. (1951), The Machine Gun: History Evolution and Development of Manual, Automatic, and Airborne Repeating Weapons, kd I, Bureau of Ordnance Chinn, George M. (1951b), The Machine Gun: Development During World War II and Korean Conflict by the United States and their Allies, of Full Automatic Machine Gun Systems and High Rate of Fire Power Driven Cannon, kd III, Bureau of Ordnance Chinn, George M. (1987), The Machine Gun: Development of Full Automatic Machine Gun Systems, High Rate of Fire Power Driven Cannon, and Automatic Grenade Launchers by the United States and her Allies, following World War II, Korean Police Action, and the Vietnam Conflict, kd V, Bureau of Ordnance Friedman, Norman (2006). The Naval Institute Guide to World Naval Weapon Systems. Annapolis: Naval Institute Press. Lk 478–480. ISBN 978-1-55750-262-9. Heller, Daniel (2002). Zwischen Unternehmertum, Politik und Überleben. Emil G. Bührle und die Werkzeugmaschinenfabrik Oerlikon, Bührle & Co 1924–1945 [Between Entrepreneurship, Politics and Survival: Emil G. Bührle and the Oerlikon, Bührle & Co. Machine Tool Factory 1924-1945] (saksa). Frauenfeld, Switzerland: Verlag Huber. ISBN 978-3-71931-277-0. Johnson, Melvin M. Jr. (1944). Rifles and Machine Guns : A Modern Handbook of Infantry and Aircraft Arms. New York: William Morrow and Co. Pawle, Gerald (1978). Secret Weapons of World War II. New York: Ballantine Books. ISBN 0-345-27895-X. Williams, Anthony G. (2000). Rapid Fire: The Development of Automatic Cannon, Heavy Machine-Guns and Their Ammunition for Armies, Navies and Air Forces. Shrewsbury, UK: Airlife. ISBN 978-1-84037-122-2. "Navy Day". The Harvester World. Chicago: Harvester Press. 35: 12. Detsember 1944.
Kim Jae-soo

Kim Jae-soo (korea keeles 김재수; sündinud 1. veebruaril 1961) on Lõuna-Korea alpinist. Ta oli tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu (25. mägironijana maailmas kasutades lisahapnikku). Tal kulus selleks 21 aastat (1990–2011). Tema 14. tipp oli Cho Oyu (8188 m) (tipus 23. septembril 2011). Tagantjärele (juulis 2022) sai teatavaks, et Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi 8000ers väitel polnud Kim Jae-soo kahe kaheksatuhandelise peatippu tegelikult jõudnudki (Manaslu, Annapurna), lisaks ühe tipputõusu (Dhaulagiri) kohta ei leidnud Jurgalski uurimisrühm tõendusmaterjali. Kuid viimase puudumine ei tähenda automaatselt tipputõusu puudumist. Manaslu tipputõusul jõudis Kim eeltippu (tähistus C2), Annapurna tipputõusul eeltippu (C0). Kuid need asjaolud ei saanud takistuseks Jurgalski meeskonnal kanda Kim Jae-soo nimi ajaloolise, nn "pärandi nimistu" koosseisu. 14 8K Legacy Table. 8000ers.com S. Korean climber poised for recognition after reconquering disputed peak. en.yna.co.kr, 23. september 2011 14 8K Transition Table. 8000ers.com
Sudiste

Sudiste on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas). Külas asuvad Iivakivi rändrahn ja Kaprali hiiepuu. Külast voolab läbi Kõpu jõgi, külas saab alguse Morna oja. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Kõpu jõgi Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 19.08.2016)
Riigikantsler

Riigikantsler oli kõrge ametniku või valitsusjuhi nimetus mitmes riigis: Rootsi riigikantsler oli Rootsi kõrge riigiametnik 16.-18. sajandil; Saksamaa riigikantsler (saksa keeles Reichskanzler) oli Saksa Riigi valitsusjuht 1871–1945; kantsler Venemaa keisririigi kantsler
Sergio Martini

Sergio Martini (sündinud 29. juulil 1949 Lizzanellas Trento provintsis) on itaalia alpinist. Ta on tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu (seitsmenda mägironijana maailmas lisahapnikku kasutades). Tal kulus selleks 17 aastat (1983–2000). Tema 14. tipp oli Lhotse (8516 m) (tipus 19. mail 2000). Martini esimene tipputõus Lhotse tippu (1997), mille ta tegi koos ronimiskaaslase Fausto De Stefaniga, vaidlustati (tõusupäeval puhkenud tugev lumetorm ei võimaldanud neil saada häid pilte ega saada tõenduseks võrdluspunkte), nii et tal tuli teha kordustipputõus (2000). De Stefani aga jäigi vaidlema ja jäi ilma võimalusest olla Reinhold Messneri järel teine itaallane, kes roninud kõigi kaheksatuhandeliste otsa. Tagantjärele (2022. aasta juulis) selgus, et Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi 8000ers väitel oli Sergio Martini 1996. aastal jõudnud vaid Manaslu eeltippu (tähistus C2). Annapurna peatippu jõudmise kohta (ronitud 1986) ei leidnud Jurgalski uurimisrühm tõendusmaterjali. Kuid viimase puudumine ei tähenda automaatselt tipputõusu puudumist. Eelmainitud asjaolud ei saanud takistuseks Jurgalski meeskonnal kanda Martini nimi ajaloolise, nn "pärandi nimistu" koosseisu. 14 8K Legacy Table. 8000ers.com Fausto de Stefani #13, Silvio Mondinelli #14 in Elite 14x8,000ers Summiteers’ List?. italiausa.com, 2. mai 2007 Fausto de Stefani back for Lhotse changes ahead on the 14x8,000ers summiteers list?. explorersweb.com, 1. mai 2007 14 8K Transition Table. 8000ers.com
Andres Krumme

Andres Krumme (sündinud 13. aprillil 1972 Keilas) on eesti materjaliteadlane. Lõpetas Keila 1. Keskkooli 1990 ja Tallinna Tehnikaülikooli õmblustoodete konstrueerimise eriala inseneri kutsega 1995. Omandas TTÜs materjalitehnoloogia õppesuunal tehnikateaduste magistri (1997) ja doktori (2004) kraadi. Kraadiõpingud sooritas rahvusvahelise naftakeemiaettevõtte Borealis Polymers Soome filiaalis Porvoos. Töötab Tallinna Tehnikaülikoolis aastast 1993: polümeermaterjalide instituudi (kuni 1994 puidu-, polümeeride ja tekstiiliinstituut) laborant 1993-1994, assistent 1995-2004, dotsent 2004, vanemteadur 2005-2012, professor ja instituudi direktor 2012-2016; aastast 2017 materjali- ja keskkonnatehnoloogia instituudi professor (alates 2020 kaasprofessor tenuuris) ning biopolümeeride tehnoloogia labori juhataja. Uurimistöö põhisuunad: tekstiili- ja plastide tehnoloogia, jätkusuutlikkuse tagamine polümeermaterjalide valdkonnas, taastumatutel maavaradel põhinevate polümeermaterjalide asendamine biopõhiste materjalidega, polümeermaterjalide ringmajandus. 2021 Tallinna Tehnikaülikooli aasta õppejõud 2020 2021 Eesti teaduse populariseerimise riikliku konkursi 2. preemia Eesti Teadusinfosüsteem TalTech teadusportaal Tallinna Tehnikaülikooli koduleht Andres Krumme Eesti Teadusinfosüsteemis Andres Krumme publikatsioonid
Smith & Wesson Model 19

Smith & Wesson Model 19 on Ameerika Ühendriikide revolver, mida toodab aastast 1957 relvatootja Smith & Wesson. Sellel on n-ö K-raam ja see kasutab padrunit .357 Magnum ehk see on väiksem ja kergem kui Smith & Wesson Model 27. Aastal 1971 jõudis müüki roostevabast terasest mudel (Model 66).  Ameerika Ühendriigid
Äriküla

Äriküla on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi vallas). Külas saab alguse Kõpu jõgi. Küla idapiiril asub Ikeperä järv. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 4.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Kõpu jõgi Eesti looduse infosüsteemis Missugune on Äriküla aastabilanss? Maaleht, 31. detsember 2008
Smith & Wesson Model 27

Smith & Wesson Model 27 on Ameerika Ühendriikide kuuelasuline revolver. Seda toodab Smith & Wesson ning see jõudis turule aastal 1935, mõned seeria mudelid on toomises tänapäevalgi. Model 27 on suure N-raamiga ja mudelite torupikkused jäävad vahemikku 8,9–27 cm. Raam on valmistatud süsinikterasest. Scepaniak, A. (July 22, 2020). Wheelgun Wednesday: Old Iron - Smith & Wesson Model 27 .357 Magnum. Retrieved March 6, 2022.