Iisaku rahvamaja

Iisaku rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Iisaku asulas. Mändidega kaunistatud mäenõlval asuv hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. 1910. aastal avati Iisaku Muusika ja Kirjanduse Seltsi ja Iisaku Põllumeeste Seltsi eestvõttel seltsimaja. Rahvamaja juhataja on Merle Pikhoff. Seltsimaja on valminud Robert Theodor Hanseni 40-aastase tegevuse tulemusena. Ta alustas kohaliku rahva organiseerimist tühjalt kohalt, sest kirikuküla oli ise alles kujunemisjärgus ja tollal oli rahva põhiliseks kooskäimise ja kohtumise kohaks ikka kirik, kalmistupäev ja kõrts. 1868 kutsuti kokku segakoor, mis jõudis aastaga selgeks õppida 1869. aasta laulupeo laulud ja koor lubati laulupeole. 1877. aastal asutas Hansen pasunakoori, mille pillid saadi annetusena. Mehed töötasid hoolega ja neljandal laulupeol sai orkester I koha. Kultuuriline tegevus ja tegelaste arv kasvas ning otsustati asutada Iisaku Muusika ja Kirjanduse Selts (IMKS). Selts korraldas peamiselt eeskavaga peoõhtuid, kus teeniti seltsile tulu. Kerkis ruumide probleem. Seni oli üles astutud vabas õhus või lähimates linnades. 27. jaanuaril 1908 otsustati alustada oma maja ehitamist, mis pidi tehtama kahasse Põllumeeste Seltsiga. Ühekorruseline viilkatusega puust hoone ehitati sealsetele seltsidele ühiselt ja Iisaku Muusika ja Kirjanduse Seltsi nime peale. Seltsimaja saadi valmis 31. oktoobril 1910, hoone sisseõnnistamiseks korraldati suur peoõhtu koos söögi ja tantsuga. Etendati Georg Engeli draama "Sadamas". Seltsi protokollide järgi müüdi eeskavale 368 ja tantsule 75 piletit, mis tolleaegse Iisaku kohta oli suur arv. Hoone ehitas Abel Maasik ja see läks maksma ligi 2857 rubla. Kuigi maja oli alles valmis saanud, on juba esimesed sissekanded aastast 1912, mida remontida, kes parandab ja kui palju kulutusi see kaasa toob. 1912 kolis Hansen Iisakust Tallinna. 1920 muudeti seltsimaja Põhja-Loode armee haiglaks (1.osakond), kus raviti jaanuarist aprillini sadu tüüfusehaigeid. 1923. aastal tuli Iisakusse kirikuõpetajaks Voldemar Kuljus, kes hakkas peagi juhtima ka kultuuriseltsi tegevust. Ta oli laia huviringiga inimene, kelle jutlused ei olnud pühakirja raamidega kammitsetud. Ta kasutas oma mõnes lavastuses lisaks asjaarmastajatele ka kutselisi näitlejaid. Nii on üles astunud kohalikul lavalaudadel Rix Kuljus (lavastajana), Salme Reek, Milvi Laid, Leo Kalmet jt. 1930. aastal asus Iisaku organistina tööle Magnus Siiak, kes on konservatooriumi lõpetanud klaveri erialal ning kellest hiljem saab ka koorijuht. Tema abi hakati kasutama muusikaliste lugude mängimisel. Esimese operetina võeti käsile Sidney Jonesi “Geiša”. 1932. aastal mängiti operetti “Hans Hädavares”. Iisakus oli asutatud väike sümfooniaorkester (Salong-orkester) ja tükki mängiti selle orkestri saatel, juhatas Magnus Siiak. 1932 lavastas V. Kuljus A. Dumas’ “Isa”, J. Leemetsa komöödia “Talupoegade president”. Lavastati ka Ferenc Lehári “Krahv Luxemburg”, Hugo Hirchi “Dolly”, nimiosas Milvi Laid. Kõigi nende lavastuste väljatoomise üks eesmärke oli teenida seltsile raha, mis oli kogu tegevuse aluseks. IMKS-ga mitteseotud isikud ja asutused pidid saali eest tasuma. 14. juuni 1936 oli laulupäev. Osa võtsid ümbruskonna puhkpilliorkestrid ja laulukoorid. Magnus Siiak lavastas vabaõhuetendusena Bornhöhe “Tasuja”. Päeva lõpetas ball. ... Üks suuremaid ühisettevõtmisi oli rahvamaja põhjapoolse otsa pool asunud võssakasvanud kruusaaugu ühistööna korrastamine vabaõhupeo ürituste tarvis. Mõtte algataja oli Johannes Karri. Samal aastal, 1960, ehitati rahvamaja ette orgu laululava. Järgmisel suvel ehitati lava kõrvale külakiik. ... Mihkel Selli (ILMS) 1905–1910 Dietrich Treiman (ILMS) 1911 Nikolai Wichmann (IMKS) 1913 Konstantin Sööt (IMKS) 1915–1916 Voldemar Heimberg (IMKS) 1917–1918 Rudolf Koppel (IMKS) 1918–1920; 1923 Nikolaid Juuse (IMKS) 1924–1927; 1931 Erich Davidov (IMKS) 1928–1930 Verner Mägi (IMKS) 1933 Jakob Langovitš (IMKS) 1934 Elmar Liiv (IMKS) 1935 Voldemar Sabolotni (IMKS) 1936–1940 Karl Söödor (IMKS) 1941–1943 O. Podkopai (kultuuriinspektor) 1944 Juta Heinberg (kultuuriinspektor) 1944. aasta lõpp Marcella Söödi (rahvamaja juhataja) 1945 Herman Lomp (rahvamaja juhataja) 1947–1948 Ats Rõõmus (rahvamaja juhataja kohusetäitja) 1948. aasta lõpp – 1950 Tiit Raidma (rahvamaja juhataja) 1951–1952 Kaldi Vettik (rahvamaja juhataja) 1952 (kuid) Hilja Karp (rahvamaja juhataja) 1952–1959 Endel Põdra (rahvamaja juhataja kohusetäitja) 1960- 1961 Luule Kivimägi (rahvamaja juhataja kohusetäitja) Johannes Algus (rahvamaja juhataja) 1961–1963 Liivar Nimvitski (rahvamaja juhataja) 1963 Linda Lomp (rahvamaja juhataja kohusetäitja) 1963 Laine Nimvitski (rahvamaja juhataja) 1964–1965 Ülle Kasemaa (rahvamaja juhataja kohusetäitja) 1965 Leonore Künnap (rahvamaja juhataja) 1965 Johannes Algus (rahvamaja juhataja) 1966–1969 Rein Haus (rahvamaja juhataja) 1969 Ene Aaman (rahvamaja juhataja) 1970 Evi Ostrak (rahvamaja juhataja) 1972–1979 Juta Reest (ravamaja juhataja) 1980–1985 Merle Pikhoff (Mäealu) (rahvamaja juhataja) 1988–1992 Anneli Kasela (kunstiline juht) 1990 Toomas Kuslap (kunstiline juht) 1992 Indrek Virumäe (rahvamaja juhataja) 1994 (kuid) Ingrid Tisler 1994 Agu Voort (kultuurinõunik) 1998 Margus Kikas (rahvamaja juhataja) 2000–2002 Valentina Luukas (kultuurinõunik) 2002–2003 (kuid) Erki Õun (kultuurinõunik) 2003 Merle Pikhoff (rahvamaja juhataja) alates detsembrist 2003 https://web.archive.org/web/20171209085707/http://www.iisaku.ee/rahvamaja (vaadatud 09.12.2017) koostanud Laine Nimvitski (2010). Iisaku Rahvamaja 100. Jõhvi: Trükis. Lk 5. Iisaku Rahvamaja Facebookis Iisaku seltsimaja kultuurimälestiste riiklikus registris