laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Staatiline situatsioon

Staatiline situatsioon on üks tegevuslaadi põhiopositsioonidest. Staatiliste predikaatidega laused tähistavad staatilisi situatsioone ehk SEISUNDEID. Staatiline situatsioon pigem on olemas kui toimib, on homogeenne, pidev ja muutumatu. Staatilisele situatsioonile vastandub dünaamiline situatsioon. Näited Ilmad püsivad soojad. Mu pluus on sinine. Ta on minu tütar. M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993. § 485.
Modaalverb

Modaalverbide abil väljendatakse modaalsust. Modaalsus on grammatiline kategooria, mis väljendab rääkija vahekorda lausesisuga ja lausesisu vahekorda tegelikkusega. Modaalverbid võivad kuuluda ahelverbide koosseisu - nad ei mõjuta lausesruktuuri, vaid kuuluvad liitöeldise koosseisu seda modifitseeriva elemendina. Ahelverbid võivad koosneda järgmistest osadest võima, tohtima või saama koos da-tegevusnimega: Võib jaheneda. Laps tohib mängida liivakastis. Ta saab pahandada kui koju ei lähe pidama koos ma-tegevusnimega: Ma pean muutma elustiili näima, paistma või tunduma koos vat-vormiga: Ta näib ~ paistab ~ tundub kahtlevat oma põhimõtetes. Modaalverbid võivad esineda iseseisva öeldisena - nad tingivad lause ülesehituse, hinnanguline situatsioon saab nende juures vormistuda vaid kõrvallause või sekundaartarindi kujul, näiteks tulema, uskuma, teadma: Sul tuleb kooli minna. Dünaamiline modaalsus, s.o agendi võimelisus mingi tegevuse sooritamiseks; üldine vajalikkus või paratamatus: Tõnu on võimeline üle järve ujuma. Deontiline modaalsus, s.o lubatushinnang: Tõnul on lubatud üle järve ujuda. Episteemiline modaalsus, s.o hinnang propositsiooni tõepärasuse kohta: On võimalik, et Tõnu ujub üle järve.
Järvesaar

Järvesaar on saar, mis asub järves. Maailma suurim järvesaar on Manitoulin, pindalaga 2766 km², mis asub Huroni järves ja kuulub Kanadale.
Õnnelind flamingo

"Õnnelind flamingo" on Tõnis Kase 1986. aastal lavastatud telemängufilm. Film on Raimond Kaugveri romaani "Meie pole süüdi" ainetel. Kamp noorukeid tõukab tiiki jalgratturi, kes astub välja poiste poolt mõnitatava tütarlapse kaitseks. Vanem mees upub. Teiste hulgas esitatakse süüdistus Vahur Puustakule, kelle isa Justus on soliidne ehitusinsener, ema Leaanika rõivakaupluse juhataja. Ühe osalise vanemad on arstid, teisel kooliõpetajad, kolmandal isa kunstnik. Keegi, mõistagi, ei ole süüdi. Aga kes siis on? Kaugveri ei huvita niivõrd see, kelle hoop osutus surmavaks või kes tappis, vaid pigem see, miks nii toimiti, miks ei hoolita enda ega teiste elust ja kuivõrd on süüdi needki, kes ise julma teo juures ei viibinud. Sisevõtted: Kuldne Kodu (Pärnu): Puustakute korter, Kairi korter Välisvõtted: Pirita rand (Tallinn), Pärnu rand, Nida rand (Leedu), Loomaaed (Tallinn), Liivalaia tänav (Tallinn), Õismäe (Tallinn), lennujaam (Tallinn) Evald Hermaküla – Justus Kaie Mihkelson – Leaanika Mikk Mikiver – kooli direktor Martin Nurm – noor Vahur Erno Kaasik – teismeline Vahur Allan Noormets – Vahur Jelena Kondulainen – Kairi, klassijuhataja Algis Matulionis – Arnold Ürt Sulev Luik – miilitsakapten Peeter Kard – advokaat Gunnar Kilgas – jalgrattur Liina Orlova – Meelise ema Rudolf Allabert – Meelise isa Siiri Sisask – Vahuri pruut Liina Tennosaar – Toomase tüdruk Auhind, Kevad. Kino. Kuzbass - Kemerovo rajooni filmiestival (NSVL), 1987, Publiku auhind Auhind, ETKVL filmiklubi debüütfilmide festival (Tallinn, NSVL), 1987, "Vikerkaare"auhind ja diplom Joosep Remmele parima kunstikudebüüdi eest Auhind, Üleliiduline telefilmide festival (NSVL), 1987, lastefilmide žürii diplom terava sotsiaalse teema käsitlemise eest Flamingo: The Bird of Luck (inglise) Фламинго приносит счастье (vene) Õnnelind flamongo. Eesti filmi andmebaas. Õnnelind flamingo. IMDb. Allan Noormets: Nõukogude noorsugu ei saa ju selline olla, et möödaminnes tapab inimese ära, lihtsalt pulli pärast. ohtuleht.ee, 23. detsember 2016.
Lorenz Vestring

Lorenz Vestring (ka Lorenz Westring; suri 18. detsembril 1704) oli Liivimaa vaimulik. Lorenz Vestring sündis 1660. aastate lõpus. Ta õppis aastatel 1683–1689 Riia lütseumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 21. septembril 1689) Wittenbergi ülikoolis. Ordineeriti 13. veebruaril 1698 õpetajaks. Ta oli aastatel 1698–1700 Tõstamaa Maarja koguduses (ja Kihnus) nn. leseaastapastoriks. Aastatel 1700–1704 oli ta Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Tema isa Johann Vestring oli Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja, vanaisa Heinrich Vestring oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, vend Salomo Heinrich Vestring oli Tori ja Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja. Lorenz Vestring oli abielus oma eelkäija Sigismund Sege lese Christinega (sündinud Nolcken; 1668–1754), kes oli Nolgimõisa, Eikla ja Haeska mõisniku Friedrich von Nolckeni (1624–1691) ja Anna von Vietinghoffi (suri 1685) tütar. Vestring Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 "Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft", 1935, lk. 230–231
Sigismund Sege

Sigismund Sege (ka Sigismund Segius; suri 22. veebruaril 1698) oli Liivimaa vaimulik. Ta õppis usuteadust aastast 1662 Leipzigi ülikoolis. Ta oli aastatel 1679–1697 Tõstamaa Maarja koguduse õpetajaks. Tema isa Johannes Jakob Sege oli vaimulikuks Pärnu Eliisabeti koguduses ja Pärnu Nikolai koguduses. Ta oli abielus Christine Nolckeniga (kes pärast Sege surma abiellus järgmise Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja Lorenz Vestringiga. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Johannes Jakob Sege

Johannes Jakob Sege (ka Johannes Jakob Segius; 1618 Langensalza – 3. detsember 1679) oli Eesti vaimulik. Sege sündis Langensalzas (praeguse haldusjaotuse järgi Unstrut-Hainich-Kreisis, Tüüringi liidumaal). Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 5. juulil 1642) Königsbergi ülikoolis. Ta oli aastatel 1645–1657 Pärnu Eliisabeti koguduse abiõpetaja ja 1658–1679 Pärnu Nikolai koguduse ülemõpetaja. Tema poeg Sigismund Sege oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Näpurula

Näpurula on pisike rula (tavalise rula vähendatud töötav koopia), millel imiteeritakse rulatrikke näppude abil. Näpurula on umbes 10 cm pikk (on olemas ka poole lühem variant), sellel on töötavad rattad ja pärisrulaga sarnanevad piltkaunistused. Näpurulaga tehakse näppude abil trikke, mis on inspireeritud pärisrulal jalgadega tehtavatest trikkidest. Näpurulad said eriti populaarseks 1990. aastate lõpus.
Rimski-Korsakov (jõelaev)

Rimski-Korsakov (vene keeles Римский-Корсаков) on kahe tekiga kahekümne esimene Rossija-klassi (projekt 785/OL800, II seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1956. aastal Volga jõelaevakompaniile. Laev sai nime Vene helilooja ja muusikaõpetaja Rimski-Korsakovi auks. Selle nime all kasutati laeva aastail 1956–1959 Volga jõel Gorkist ja alates 1960. aastast tänaseni Obi ja Irtõši jõgedel liinil Omsk-Salehard NSVLi ja alates 1993. aastast Venemaa lipu all. Aastail 1992–1993 moderniseeriti laeva tublisti Omski laevatehases ühe Hiina Rahvavabariigi firma abil kasutades. Pärast Bulgarija uppumist peatas ja takistas Venemaa valitsus Rossija-klassi laevade kasutamist, kuid väiksemate ja vanemate ehk halvemas seisundis Saksamaal ehitatud Baikal-klassi (projekt 646) laevade kasutamist mitte. Seejärel pani Ob-Irtõši laevakompanii Omskis laeva müügile. Jõereisilaevade loend Projekt 785 (vene keeles) Irtõši Laevandus(vene keeles) Jõelaev Rimski-Korsakov (vene keeles) Projekt 785 (vene keeles)
Jeff Beck

Jeff Beck (kodanikunimega Geoffrey Arnold Beck; 24. juuni 1944 Wallington – 10. jaanuar 2023) oli Suurbritannia kitarrist ja helilooja. 1965. aastal liitus Jeff Beck ansambliga The Yardbirds, kuhu ta valiti asendama Eric Claptonit. 1967. aastal lahkus ta The Yardbirdsist ning moodustas oma bändi The Jeff Beck Group, kuhu algselt kuulusid veel laulja Rod Stewart ja bassimängija Ronnie Wood. The Jeff Beck Group tegutses 1972. aastani ning salvestas neli albumit. Hiljem on Jeff Beck tegutsenud sooloartistina. Ajakirja Rolling Stone koostatud kõigi aegade 100 parima kitarristi edetabelis valiti ta 5. kohale. 2010. aastal ilmus tema plaat "Emotion & Commotion". "100 Greatest Guitarists Of All Time" Rolling Stone Raul Vaigla: Jeff Beck on arendanud kitarri kui instrumenti läbi aastakümnete, ERR, 12. jaanuar 2023 Janar Ala, Jeff Beck – igast asendist perfektne, Postimees, 12. jaanuar 2023
Lunnaja sonata

Lunnaja sonata (vene keeles Лунная соната) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302, teine seeria) Ukraina jõereisilaev. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 392 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksa DV-s 1988. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 m, moderniseeritud. Laev anti Hersonis asuvale Dnepri Laevakompaniile üle samal aastal Maršal Rõbalko nime all. Dnepri Laevakompanii ja hiljem selle tütarettevõte Tšervona Ruta (ukraina keeles Червона рута) on kasutanud Maršal Rõbalkot ehk Zirka Dniprat tänaseni Dnepril ja Mustal merel Kiievist Sevastopoli ja Odessani ning Kiievisse tagasi, kus kasutati ka sõsarlaeva General Vatutin. Laeva kapten (seisuga 2012) oli Vladimir Bilenko. Laeval on kaks restorani: paaditekil "Odessa" (84 kohta) ja ülatekil Kyiv (176 kohta). Veel on laeval kaks baari: Odessa (muudetakse õhtuks restoranist baariks, 84 kohta) ja "Panorama" (50 kohta). Laeval on ka meenepood, saun ja ilusalong. Kajutid on 1-, 2- ja 4-kohalised. Kõigis kajutites on kliimaseade, külmkapp, dušš, WC ja 220 V pistikupesa. Kui maha arvata alumine tekk, on kõigil kajutitel suur aken. Projekt 302 - Водоизмещение и осадка (displacement) (vene keeles) Laeva pildid VLR, reg. number 242314 (vene keeles) Laev Tšervona Ruta kodulehel Зірка Дніпра (до 2005 Маршал Рыбалко) (vene keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruaril 2007. Sõiduplaan 2012 (vene keeles) Kapten ja laeva tehnilised andmed (vene keeles) Services on board (inglise keeles) Vaadatud 17. jaanuaril 2012 Laev infofloti kodulehel (vene keeles)
Amesi test

Amesi test on biotest, mille abil tehakse kindlaks kas uuritav kemikaal võib tekitada mutatsiooni või mutatsioone ja seeläbi ka vähki. Amesi test seisneb selles, et vaadatakse, kas uuritaval ainel (nt roti maksakoe ekstraktil) on võime tekitada histidiini mitte sünteesiva bakteri Salmonella typhimurium'i teatud mutatsioone. TEA entsüklopeedia 4. köide, 2009. TEA entsüklopeedia 4. köide, 2009.
Hans Sarv

Hans Sarv (27. juuni 1920 Tartu – 3. detsember 2011 Kääpa, Lasva vald, Võrumaa) oli eesti põllumajandusteadlane. Õppis Tartus Hugo Treffneri gümnaasiumis aastatel 1932–1938 ning Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsandusosakonnas aastatel 1938–1939. 1939. aastast teenis Eesti sõjaväes Kuperjanovi üksik-jalaväe pataljonis, mis 1940 liideti Punaarmeega. Demobiliseerus 1947 Nõukogude armeest nooremleitnandina. Ta õppis Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonnas aastatel 1947–1950 ja lõpetas agronoomina. Selle kõrvalt töötas aastatel 1949–1951 assistendina Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonna agraarökonoomika ja plaanimajanduse kateedris. Õppis aastases aspirantuuris üleliidulises Loomakasvatuse Instituudis 1954–1956. Majandusteaduste kandidaat (võrdsustatud tänapäevase doktorikraadiga) 1962. aastast. Kandidaaditöö "Maafondi ratsionaalsema kasutamise teed Kagu-Eestis" käsitles põllumajanduse arengusuundi. Töötas aastatel 1951–1990 vanemõpetajana ja dotsendina Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse ökonoomika kateedris. Paralleelselt oli 1956–1960 Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudis vanemteadur ning Tartu Riikliku Ülikooli geograafia kateedris vanemõpetaja. Pensionipõlves pühendus aiandusele ja mesindusele kodutalus Ilmamäel Tohkri külas Vastseliina kihelkonnas Võrumaal. Tegeles koos abikaasa ja poegadega kodutalu pühapaikade (hiiepaiga Tammetsõõri ja Ilmamäe allika) uurimise, kaitse alla võtmise ja tutvustamisega. Tema tegevusala oli majandusteadus, täpsemalt põllumajanduse ökonoomika ja majandusliku tegevuse analüüs. Viimased uurimused olid käibevahendite kasutamise valdkonnast ja söötade kasutamiste matemaatiliste seaduspärasuste kohta. Avaldas uurimistulemusi teaduslikes kogumikes ja ajakirjades (nii Eestis kui ka väljaspool Eestit) põllumajanduse ökonoomika ja majandusliku tegevuse analüüsi valdkonnas kokku umbes 150 nimetust ca 70 autoripoogna ulatuses. Tema isa oli Tartu Ülikooli matemaatikaprofessor Jaan Sarv. Ema Juuli Sarv (Vaher) oli romaani filoloog ja itaalia kirjanduse tõlkija. Hans oli pere viies laps. Enne teda sündisid Henn Sarv (kirjastaja), Mannj Varep (Sarv), Paul Sarv ja Mall Sarv (pianist), peale Hansu sündis viimase lapsena Jaan Sarv (sordiaretaja). Tema abikaasa oli Veata Sarv ning pojad on Tõnn, Mikk ja Heno Sarv. http://www.htg.tartu.ee/?sub=lennud&aasta=1938 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
Georgi Žukov (jõelaev)

Georgi Žukov (vene keeles Георгий Жуков) on nelja tekiga Venemaa Valerian Kuibõšev-klassi jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno laevatehases (slovaki keeles Slovenské Lodenice n.p. Komárno) Komárnos Tšehhoslovakkias 1983. aastal. Laev sai nime Nõukogude Liidu marssali Georgi Žukovi auks. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 2009 Národný Podnik Škoda Komárno laevatehases Komárnos ning laev anti Nižni Novgorodis asuvale Volga Laevakompaniile (VORP) üle 1983. aastal. Volga Laevakompanii ja hiljem selle tütarettevõte Volga-Flot-Tur on kasutanud Georgi Žukovit tänapäevani. Kapten (seisuga 2011) on Viktor Prigoršnev. 2012. aastal on kavas laeva kasutada kruiisidel eeskätt Nižni Novgorodist. Jõereisilaevade loend "Ship listing of the project 92-016". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. september 2012. Vaadatud 8. septembril 2012. Водоизмещение и осадка (displacement) (vene keeles) Georgi Žukov Volga-Flot-Tur kodulehel (vene keeles) Георгий Жуков (vene keeles) "Sõiduplaan ja hinnad 2012". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2012. Vaadatud 6. detsembril 2011. Sõiduplaan (vene keeles) Georgi Žukov Volga-Flot-Tur kodulehel (vene keeles) Ship listing of the project 92-016 (inglise keeles)
Sergei Kutškin

Sergei Kutškin (vene keeles Сергей Кучкин) on nelja tekiga Valerian Kuibõšev-klassi Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno laevatehases (slovaki keeles Slovenské Lodenice n.p. Komárno) Komárnos Tšehhoslovakkias 1979. aastal. Laev sai nime Vene NFSV jõelaevastiku tollase ministri Sergei Kutškini auks. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 2004 Národný Podnik Škoda Komárno' laevatehases Komárnos ning laev anti Georgi Dimitrovi nime all Nižni Novgorodis asuvale Volga Laevakompaniile (VORP) üle 1979. aastal. Volga Laevakompanii ja hiljem selle tütarettevõte Vodohod on kasutanud Georgi Dimitrovit ja Sergei Kutškinit tänaseni. Kapten (seisuga 2011) on Aleksandr Štšerbakov. 2013. aastal oli kavas laeva kasutada Kaasanist Peterburini põhjas ja Astrahani lõunas. Jõereisilaevade loend Ship listing of the project 92-016 Сергей Кучкин (Георгий Димитров → 2000) (vene keeles) Водоизмещение и осадка (displacement) (vene keeles) Nimed pardal (vene keeles) Projekti 92-016 laevade nimekiri (vene keeles) Vodohodi kodulehel (vene keeles) Sõiduplaan 2013(vene keeles)
Fjodor Šaljapin (jõelaev)

Fjodor Šaljapin (vene keeles Фёдор Шаляпин) oli nelja tekiga Valerian Kuibõšev-klassi Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno laevatehases (slovaki keeles Slovenské Lodenice n.p. Komárno) Komárnos Tšehhoslovakkias 1977. aastal. Laev sai nime vene ooperilaulja Fjodor Šaljapini auks. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 2002 Národný Podnik Škoda Komárno laevatehases Komárnos ning laev anti Kliment Vorošilovi nime all Nižni Novgorodis asuvale Volga Laevakompaniile (VORP) üle 1977. aastal. Volga Laevakompanii ja hiljem selle tütarettevõte Volga-Flot-Tur on kasutanud Kliment Vorošilovit ja alates 1991. aastast Fjodor Šaljapinit. Kapten (seisuga 2011) oli Aleksandr Gromov. Laeva kasutati liinidel Samara–Nižni Novgorod, Samara–Perm, Samara–Volgograd. Laev lammutati 2023. aastal Tškalovskis. Jõereisilaevade loend Ship listing of the project 92-016 Projekti 92-016 laevade nimekiri (vene keeles) Russian River Register - Vene Laevaregister, otsingusõna: 140656 (vene keeles) Водоизмещение и осадка (displacement) (vene keeles) Фёдор Шаляпин (Климент Ворошилов → 1992) (vene keeles) Vodohodi kodulehel (vene keeles) Sõiduplaan 2012 (vene keeles) Laev Tškalovskis
Turneri auhind

Turneri auhind (inglise Turner Prize) on 1984. aastast välja antav kunstiauhind. Auhind on saanud nime Briti maalikunstniku Joseph Mallord William Turneri järgi. Auhind antakse viimase aasta jooksul suurepärase näituse või muu esinemisega silma paistnud kunstnikule. Auhinna saaja peab olema alla 50 aasta vanune ning elama, töötama või olema sündinud Suurbritannias. Auhinna saaja valib igal aastal vahetuv žürii nelja kandidaadi seast, kes on oma teostega esinenud Tate Britainis. 1984 – Malcolm Morley 1985 – Howard Hodgkin 1986 – Gilbert and George 1987 – Richard Deacon 1988 – Tony Cragg 1989 – Richard Long 1990 – auhinda ei antud 1991 – Anish Kapoor 1992 – Grenville Davey 1993 – Rachel Whiteread 1994 – Antony Gormley 1995 – Damien Hirst 1996 – Douglas Gordon 1997 – Gillian Wearing 1998 – Chris Ofili 1999 – Steve McQueen 2000 – Wolfgang Tillmans 2001 – Martin Creed 2002 – Keith Tyson 2003 – Grayson Perry 2004 – Jeremy Deller 2005 – Simon Starling 2006 – Tomma Abts 2007 – Mark Wallinger 2008 – Mark Leckey 2009 – Richard Wright 2010 – Susan Philipsz 2011 – Martin Boyce 2012 – Elizabeth Price 2013 – Laure Prouvost 2014 – Duncan Campbell 2015 – Assemble (kollektiiv) 2016 – Helen Marten 2017 – Lubaina Himid 2018 – Charlotte Prodger 2019 – Lawrence Abu Hamdan, Helen Cammock, Oscar Murillo ja Tai Shani
Valerian Kuibõšev (jõelaev)

Valerian Kuibõšev (vene keeles Валериан Куйбышев) on nelja tekiga Valerian Kuibõšev-klassi Venemaa jõereisilaevade seeria esimene laev, mis on ehitatud Tšehhoslovakkias Komárnos Národný Podnik Škoda Komárno laevatehases (slovaki keeles Slovenské Lodenice n.p. Komárno) 1976. aastal. Laev sai nime Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelase Valerian Kuibõševi auks. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 2001 Národný Podnik Škoda Komárno laevatehases Komárnos ning laev anti Nižni Novgorodis asuvale Volga Laevakompaniile (VORP) üle 1976. aastal. Volga Laevakompanii ja hiljem selle tütarettevõte Vodohod on kasutanud Valerian Kuibõševi tänaseni NSVLi ja Venemaa lipu all. Kapten (seisuga 2014) on Aleksandr Gribov. 2012. aastal kasutati laeva liinil Peterburi-Petroskoi-Kiži-Valamo-Mandrogi. Laev lammutati 2018. aastal Tškalovskis. Jõereisilaevade loend Projekti 92-016 laevade nimekiri (vene keeles) Ship listing of the project 92-016 RRR, Alus 140655 (vene keeles) Водоизмещение и осадка (displacement) (vene keeles) Валериан Куйбышев (vene keeles) Laev Vodohodi kodulehel (vene keeles) Sõiduplaan 2012[alaline kõdulink] (vene keeles) Jõelaev Valerian Kuibõšev Vodohod-spb kodulehel (vene keeles)
1956. aasta maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes

1956. aasta maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes ehk kolmas olümpiaturniir peeti 5. novembrist 1. detsembrini erinevates Hollandi linnades. See oli turniir "ratastel", nimelt kõik 19 vooru peeti eri linnades. Kanada kabetajad olid maailmameistrivõistlustel teinud oma debüüdi 1952. aastal. Tookord pälvis Raoul Dagenais hõbemedali ja pälvis õiguse maailmameistrimatšile, mida aga kunagi ei toimunud. Marcel Deslauriers oli toona üheksas. Sellel korral aga 51-aastane kanadalane jõudis ihaldatud sihile. Tiitlikaitsja Piet Roozenburg pidi leppima neljanda kohaga ja pärast seda turniiri enam maailmameistrivõistlustel kaasa ei teinud.
Kompositsiooniõpetus

Kompositsiooniõpetus (saksa keeles Satzlehre, ka Kompositionslehre, soome keeles satsioppi) on muusikaõpetuse osa, paljudes muusikaõppeasutustes eraldi õppeaine, mille eesmärk on tutvuda, mõista ja ise kirjutades matkida erinevate muusikaliste faktuuride loomist, muusikastiilidega seotud kompositsioonimeetodite valdamist ja stiile endid. Kompositsiooniõpetuse algseks tähenduseks oli 'muusikat seada' (setzen), mis muutus aktuaalseks 16.-17. sajandil, kui hakati 'seadma' (absetzen) tabulatuure ning 'lahti kirjutama' (aussetzen) figuratiivset bassipartiid. Mõiste 'Satz' või 'Tonsatz' tänapäevases tähenduses kui 'faktuur' ilmub saksa keelekasutusse 18. sajandil, tähendades muusika seadmise tehnikat. Johann Gottfried Walther defineerib oma muusikaleksikonis (Musicalisches Lexikon, 1732) sõna 'Satz' kui fuugat või muud väljatöötlust (ein Satz zu einer Fuge, oder andern Ausarbeitung), mõeldes sõnaga 'Satz' ühtlasi ka fuuga teemat. Heinrich Christoph Koch annab oma muusikaleksikonis (Musikalisches Lexikon, 1802) neli määratlust, mis laiendavad sõna 'Satz' algset tähendust: 'Satz' on 1. "muusikateose algelement, mis endas ja ise väljendab teose kogu mõtet." Koch nimetab seejuures teose osa ulatuslikumaid lõike peapartiiks (Hauptsatz) ehk teemaks ning kõrvalpartiideks (Nebensatz) ning teema väiksemaid jaotusi 'sissejuhatuseks' (Absatz) ja 'lõpupartiiks' (Schlusssatz), mis tänapäevases mõttes tähendaksid perioodi, mis koosneb kahest fraasist, millest esimene lõpeb mittetäieliku kadentsiga ning teine lõpetab muusikalise mõtte toonikas; 2. "peapartii kui terviku erinevate üksikelementide seosed", mis tänapäevases mõttes tähendaks teemade rühma kontseptsiooni; 3. "teose osa" ehk tsüklilise heliteose iseseisev sektsioon 4. "muusikateose grammatiline konstruktsioon", mis hõlmab muuhulgas nii harmooniat kui ka kontrapunkti. Vaid viimane määratlus viitab Kochil mõiste algsele muusika seadmise õpetusele (Satzlehre) või kunstile (Setzkunst). Kochi jaoks olid "seadmise kunst" (Setzkunst) ja kompositsioon (Komposition) sünonüümid. Tänaseks on sõna 'Satzlehre' saanud eelkõige tähenduse kui 'kompositsiooniõpetus' (Kompositionslehre), mille raames ei õpetata mitte heliloomingut, vaid muusika kirjutamist erinevate muusikateoreetiliste distsipliinide, nagu harmooniaõpetuse , kontrapunkti, vormiõpetuse ja alates 19. sajandist lisandunud orkestratsiooni (Instrumentationslehre) kaudu. Muusika kompositsiooniõpetuse õppekava ja õppevahend Vikiõpikute keskkonnas
Verhnije Mandrogi

Verhnije Mandrogi (vene keeles Верхние Мандроги; vepsa keeles Mandrogi – vooluläved) on küla Venemaal Leningradi oblastis Podporožje rajoonis, Podporožje linnamaakonna osa. See on Podporožje rajooni üks vanimatest asulatest, esimest korda temast on kirjutatud umbes 11–15. sajandite Novgorodi tohtkirjadest. Asub Sviri vasakul kaldal 270–320 km Peterburist kirdes. Selle piirkonna põliselanikud on vepslased. Mõned hooned Mandrogis Venemaa presidendi mõis Vodka-muuseum Sõidame läbi Venemaad (vene keeles) Sõidame läbi Venemaad(vene keeles) Кабаева гостила в «усадьбе Путина». МК в Питере. 01.12.2010 (vene keeles) Venemaa valitsuse määrus nr. 1416 21. detsember 1999 (vene keeles) Tere tulemast Mandrogi –(sse) (vene keeles) Mandrogi, Russland (saksa keeles) The Golden Ring Mandrogi (inglise keeles)
Kiži

Kiži (vene Кижи; karjala Kiži) on saar Äänisjärve keskosas. Koos ligi 5000 ümbritseva väikesaarega moodustab ta Zaonežje maastiku. Saarel on kaks küla, kus elab kokku sada inimest. Saarel asub vabaõhumuuseum, mis on tuntud oma 18. sajandil ehitatud puukirikute poolest. Aastal 1714 ehitatud Issanda Muutmise kirik kuulub alates 1990. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse. Vene Karjala ja Kiži saar 1001 ajaloolist paika, mida elu jooksul peab nägema PDF (Inglise keelest tõlkinud Heino Pedussaar)