laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hans Tsirk

Hans Karl Tsirk (kuni 16. maini 1936 Hans Karl Zirk; 26. mai 1899 Karula vald, Võrumaa – 1. jaanuar 1987 East Hartford, Connecticut, USA) oli eesti arst ja kunstnik. Hans Tsirk sündis vallasekretäri perekonnas. Ta lõpetas 1917. aastal Valga Reaalkooli (eriauhinnaga joonistamises). Samal aastal siirdus ta Peterburi, et arhitektuuri õppida, kuid puhkenud segadused ei võimaldanud tal õppimist alustada ja ta põgenes tagasi Eestisse. Ta osales Vabadussõjas reamehena. Aastal 1920 astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1925 arsti astme väärilisena cum laude. Ta kuulus üliõpilasseltsi Raimla. Ta registreeriti kutseõigusliku arstina 21. jaanuaril 1926 ja ta asus Nõmmele sõjaväearstina teenistusse. Paralleelselt avas ta Nõmmel ka erapraksise sise- ja lastehaiguste arstina. Ta oli Nõmme garnisoniarst ja Pioneerpataljoni arst; ta jõudis sanitaarteenistuse kapteni aukraadini. 1940. aastal oli ta sunnitud jätkama teenistust Punaarmees arstina (ja olema sõjas), kuid Porhovi lahingu ajal läks ta sakslaste poolele üle. Kuid ka Saksa okupatsiooniväed mobiliseerisid ta oma vägedesse, kuid tal õnnestus rindeleminekut vältida ja Eesti pinnal teenida. 1938. aastal hakkas ta uuesti joonistamist ning tegeles arstipraksise kõrval kunstiga elu lõpuni. 1943. aastal osales ta mõne teosega Tallinna Kunstihoones toimunud kevadnäitusel. Hans Tsirk oli ka kirglik loodus- ja aiandushuviline ning harrastas regulaarselt tervisesporti ja vabakehakultuuri. 1930. aastatel oli ta ka Eesti Vabakehakultuuri Ühingu esimees. 1944. aastal üritas Hans Tsirk koos abikaasa ja viie lapsega Rootsi põgeneda, kuid paadimees arreteeriti. Siis üritas ta Saksa põgenikelaevadele pääseda. Sadamas seisid kõrvuti Moero ja Lappland ning kuna inimesi laevadele paigutavad Saksa sõdurid viskasid nende pambud Lapplandile, sattusid nad sellele laevale. 1951. aastani elas perekond mitmel pool Saksamaal ja põgenikelaagrites, kus pereisa töötas põgenikeorganisatsioonide UNRRA ja IRO arstina. 1951. aastal emigreerusid nad abikaasa ja kahe pojaga Ameerika Ühendriikidesse. Seal sooritas ta 1955. aastal uuesti arsti kutseeksamid ning töötas psühhiaatrina vaimsete häiretega inimeste hoolekandeasutuses. Pärast pensionile minekut 1969. aastal kolis ta Connecticuti osariiki. Kersti Koll, Hans Tsirk (1899-1987), Kultuur ja Elu, nr 1, 2011 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Eesti ohvitserid 1918-1940 TLÜAR väliseesti isikud
Post (ajaleht)

Post oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus aastatel 1993–1996 kuus korda nädalas (kokku 935 numbrit) ja seejärel 2005. aastal viis korda nädalas. Lehe sisu moodustasid uudised eri valdkondadest. Kokku ilmus ajalehte 955 numbrit. Seda on nimetatud Eesti kõige stiilipuhtamaks tabloidiks, mis eelistas sageli faktidele fantaasiat ja valeuudiseid. Aastail 1993–1994 andis seda välja AS Caribo ja 1995–1996 AS Duvalles. 2005. aastal andis seda välja OÜ Unmuzzled. Varem oli ajalehe peatoimetaja Toomas Liiva. Üks lehenumber maksis 2005. aastal 7 krooni. "Eesti rahvusbibliograafia (vaadatud 13.03.2017)". Originaali arhiivikoopia seisuga 14.03.2017. Vaadatud 13.03.2017. Täna hakkas ilmuma ajaleht Post. Postimees, 12.05.2005 "Eesti kõmumeedia tähistab juba 100. sünnipäeva" ERR menu, 7. detsember 2022 Täna hakkas ilmuma ajaleht Post. Postimees, 12. mai 2005
Vabariiklik Struumatõrje Dispanser

Vabariiklik Struumatõrje Dispanser oli Tartu Pärmivabriku Vesiravila juures aastast 1951 tegutsenud raviasutus (dispanser). Dispanseri peaarst oli pikka aega Vladimir Paškov. http://www.kliinikum.ee/yhendlabor/ajalugu (vaadatud 23.04.2014) http://www.eestiarst.ee/static/files/014/100_aastat_vladimir_pakovi_synnist.pdf[alaline kõdulink] (vaadatud 23.04.2014)
Polüsünteetiline keel

Polüsünteetiline keel on keel, mille sõnad koosnevad väga paljudest morfeemidest. Polüsünteetilistes keeltes on sageli väga pikad lausemoodi sõnad, nagu näiteks jupikikeelne sõna tuntussuqatarniksaitengqiggtuq, mis tähendab "Ta ei olnud öelnud, et ta läheb põhjapõtra jahtima". Sõna koosneb morfeemidest tuntu-ssur-qatar-ni-ksaite-ngqiggte-uq, mis tähendavad põhjapõder-jaht-tulevik-ütlema-eitus-uuesti-sg.1-kindel-kv, ja peale morfeemi tuntu, "põhjapõder", ei saa ükski teine morfeem üksinda esineda.
Joosep Piir

Joosep Piir (18. veebruar 1847 – 18. oktoober 1934) oli eesti põllumees. Ta oli üle kümne aasta Veriora vallakohtu esimees ja vallavanem, samuti oli ta Veriora Põllumeeste Seltsi asutajaliige. Veriora endine vallavanem Joosep Piir †. Vaba Sõna, 20. oktoober 1934, nr. 241, lk. 4.
Johannes Tomson

Johannes Tomson (5. mai 1914 Vohnja – 19. märts 1986 Tallinn) oli Eesti motosportlane ja treener. Biograafia ESBL-is
Kalendrirahutused

Kalendrirahutused olid pärast 1582. aasta Gregoriuse kalendrireformi mõnes katoliikliku riigi protestantlikus linnas toimunud rahutused. Aastal 1582 kehtestas Stefan Batory Poola-Leedu riigis (sh Liivimaal) Gregoriuse kalendri. Mitmes linnas, nt Riias ja Tartus, puhkesid kalendrireformi tõttu rahutused. Eesti alal olid märkimisväärsemad rahutused Tartus[viide?]. Kuigi Tartu raad läks Gregoriuse kalendrile üle 1583. aasta novembris, siis Tartu elanikud kasutasid vana (Juliuse kalender) kalendrit veel arvatavasti 1587. aastani. TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [1] (vaadatud 24.04.2014))
Arniko kääbaskalmistu

Arniko kääbaskalmistu on Põlvamaal Põlva vallas Viisli külas asuv muinaskalmistu. Kalmistu on nime saanud lähedal asunud Arniko metsavahitalu järgi. Kalmistu koosneb pikk-kääbaste rühmast; need pärinevad I aastatuhande II poolest. Arniko I kääparühmas on 9 ümarat, II rühmas 6 piklikku ja 5 ümarat, III rühmas 9 piklikku ja 10 ümarat ning IV rühmas 1 piklik ja 3 ümarat kääbast. Kääpaid on rüüstanud (nt 1799. a) aardeotsijad. TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [1] (vaadatud 24.04.2014))
Ardu neoliitiline kalmistu

Ardu neoliitiline kalmistu (ka: Ardu kalmistu, Ardu venekirveste kultuuri kalmistu) Harju maakonnas Kose vallas Ardu alevikus asuv muinaskalmistu. Kalmistu pärineb nooremast kiviajast ja sealt on leitud rikkalikult hauapanuseid. Kalmistu avastati 1931. aastal kruusaaugu kaevamise käigus. Kalmistult leitud mehe luustiku järgi tegi 1950. aastatel Mihhail Gerassimov mehe büsti (nn Ardu mees). TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [1] (vaadatud 24.04.2014)) Ardu neoliitiline kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Magmakamber

Magmakamber on litosfääri ülaosas paiknev reservuaar, mis toidab vulkaani magmaga. Magmakambris on magma suure rõhu all. Pika aja jooksul võib magma murendada enda ümber olevaid kivimeid, tekitades nendesse pragusid. Kui mõni pragu ulatub maapinnani, siis tungib magma laavana selle kaudu välja ja rõhk magmakambris alaneb. Seda nimetatakse vulkaanipurskeks. Seetõttu asuvad vulkaanid enamasti magmakambri kohal. Magmakambrisse imbub magma tavaliselt selle põhjas olevate pragude kaudu maapinna sisemusest. Ühtlasi suureneb rõhk magmakambris. Vulkaanide all on sageli magmakambreid kaks üksteise all: üks, väiksem, maapinna lähedal, kust magma vulkaani kaudu välja voolab, ja teine, suurem, sügaval, mis "toidab" ülemist magmakambrit. Magmakambreid uuritakse peamiselt seismiliste meetoditega. Maavärina tekitatud seismilised lained liiguvad vedelas magmakambris aeglasemalt kui ümbritsevates kõvades kivimites. Seismiliste lainete aeglase liikumise alad vastavadki magmakambritele. Magmakambreid on keeruline avastada, kui nende kohal vulkaani pole, ja sellepärast on avastatud magmakambrid maapinna lähedal, tavaliselt 1–10 km sügavusel. Geoloogilises mõttes on see maapinnale väga lähedal, kuigi inimesed võivad neid pidada väga sügaval olevateks. Kuna maakera sisemus on märgatavalt kuumem kui maapind, siis võib oletada, et suurematel sügavustel paikneb magmakambreid tihedamalt ja nad on suuremad. Vulkaanipurske käigus võib kogu magmakamber tühjeneda ja kogu magma selles maapinnale voolata. Seejärel võivad magmakambrit ümbritsevad kivimid sellesse kokku variseda. Kui niisugune varing tekitab maapinnale augu, nimetatakse seda kaldeeraks. Sõltuvalt magmakambri suurusest, asukohast ja muudest asjaoludest võib kokku variseda vulkaani tipp, külg või kogu vulkaan. Kui kaldeerasse tekib järv, nimetatakse seda kaldeerajärveks. Kui magma ei leia teed maapinnale, siis ümbritsevate jahedamate kivimite tõttu magmakamber jahtub ning selles olev magma tardub ja kristalliseerub. Moodustub intrusiivne tardkivim, mis koosneb graniidist ja gabrost. Jahtumise käigus kogunevad kergemad, väiksema tihedusega komponendid magmakambri ülaossa ja tihedamad komponendid alaossa, aga tardumine ja tahkumine ei alga põhjast, vaid välisseinte äärest, sest need on kõige jahedamad. Vedelas magmas on lahustunud mitmesugused gaasid. Tahkumise käigus gaasid vabanevad kivimist ja suurendavad rõhku magmakambris. See võib osutuda piisavaks, et vulkaanipurset esile kutsuda. Madalama keemispunktiga komponentide eraldumine muudab magma tavaliselt viskoossemaks, sest silikaatide kontsentratsioon magmas suureneb. Selle tulemusel muutub magma esialgu hoopis voolavamaks ja niisuguses olukorras toimuv vulkaanipurse võib olla veelgi laastavam kui olnuks enne jahtumise algust toimuv kuumema magma purse.
Assistent

Assistent (ladina sõnast assistēns 'juures olev, abistav'; inglise assistant) on spetsialisti (nt arsti, proviisori, lavastaja vm) abiline. Assistent on kõrgkooli abiõppejõud, kelle peaülesanne on seminaride, praktikumide ja harjutustundide läbiviimine. Assistent on endisaegne ametinimetus vähese kutseoskusega töötaja kohta. Eesti esimese vabariigi ajal: Assistent oli ametinimetus Venemaa sõjalaevastikus töötanud aurulaeva mehaaniku kohta. Assistent oli madalaim kaubalaeva masinajuhtkonna aste ehk kutsejärk. Balti eraseaduse §-s 11 nimetati abielumeest oma naise assistendiks. TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [1] (vaadatud 24.04.2014) Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [2] (vaadatud 24.04.2014)
Eesti Spordiselts Põhjakotkas

Eesti Spordiselts Põhjakotkas on Eesti spordiselts. Eesti NSV ajal kandis selts algul nime Üleliiduline Kehakultuuri- ja Spordiselts[küsitav][viide?], seejärel Dünamo. Dünamo Eesti Vabariiklik Nõukogu asutati 1940. Eesti NSV ajal oli Üleliidulise Kehakultuuri- ja Spordiselts Dünamo Eesti allorganisatsioon, Kalevi ja Jõu kõrval kolmas peamine spordiselts. Seltsile kuulus mitmeid spordibaase, nt Kadrioru staadion, tennisehall, jäähall, ujula. Aastal 1995 sai Dünamo nimeks Eesti Vabariigi Spordiühing Põhjakotkas ja aastast 2000 kannab ta praegust nime: Eesti Spordiselts Põhjakotkas. Selts on Eesti Olümpiakomitee liige. Johannes Kotkas Bruno Junk Allar Levandi Erika Salumäe Jaan Kirsipuu TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [1] (vaadatud 24.04.2014)) G. Press, 1990. Eesti "Dünamo" viis aastakümmet. Sissekanne Eesti spordiregistris
Kostjantõnivka

Kostjantõnivka (varem ka Konstantinovka) on linn Ukrainas Donetski oblastis, ta on Kostjantõnivka rajooni keskus. Linn asub Krõvõi Toretsi jõe ääres, 68 km kaugusel Donetskist. Asula rajati 1870. aastal. 1926 sai see aleviks, 1932. aastal linnaõigused. Kostjantõnivkas on metalli-, klaasi- ja keemiatööstusettevõtted. Linna läbib raudtee. 2001. aastal elas linnas 95 111 inimest, neist 59,3% ukrainlased ja 37,7% venelased. 2023. aasta 6. septembri rünnak Kostjantõnivkale http://www.donetskstat.gov.ua/region/sotsialno-ekonomichne-stanovyshche-donetskoi-oblasti/20170100.doc  Kostjantõnivka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna koduleht Russian Strike Hits Civilian Shelter As Fighting Rages In Eastern Ukraine. RFE/RL's Ukrainian Service, 24. märts 2023 Ukraine war: 16 killed in missile attack on market town. BBC News, 6. september 2023
Kumake

Kumake on laste ristsõnaajakiri. See ilmub alates 2007 aastast Paides iga kuu esimese nädala kolmapäeval. Kumake AS Kuma koduleht
Suži

Suži on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 4,023 km². Osa asumi territooriumist kuulub Riia linna Põhjarajooni. Suži asub Ķīšezersi kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Jaunciemsi asumiga, kagus aga Bukultiga. 502 elanikku (2010). Suži asub Ķīšezersi-äärsel alal, mis ulatub 7–9 meetrit üle merepinna. Asumi territooriumil on arvukalt luiteid, mis ulatuvad 14–16 meetrit üle merepinna, kõrgeim tipp on aga Suži luide, mis ulatub 18 meetrit üle merepinna. Asumi juurde rajati 1993. aastal 320 hektari suurune Jaunciemsi looduspark. Asumi vanimad elanikud olid liivlased. Liivi kaluritelt on asum ka nime (Suž tähendab liivi keeles hunti) saanud. Järve kaldal asus kaks kaluriküla, Suži ja Ozolkalni. Suži juurde tekkis ka Suži mõis. Pärast Teist maailmasõda rajati Sužisse Nõukogude sõjaväebaas. Riia linnaga liideti Suži alad aastal 1974. Suži koduleht (läti keeles)
Helimass

Helimass (inglise keeles sound mass), ka kõlamass (saksa keeles Klangmasse), kõlakogum (inglise keeles sound collective), kõlakompleks (inglise keeles sound complex), helivihm (inglise keeles tone shower), helihulk (inglise keeles sound crowd), helipilv (inglise keeles sound cloud), on muusikas tajutava helikõrgusega helidest ja/või müradest koosnev muusikaline struktuur, mille puhul on tajuja jaoks enamasti minimeeritud üksikute helide helikõrgused, mille tõttu on esiplaanile nihkunud näiteks faktuuri omadused, tämber, dünaamika või kontuur. Helimassi kui psühhoakustilist nähtust võiks kirjeldada ka teljel 'integratsioon-segregatsioon', kus helimassi teke viitab suurenevale integratsioonile. Näiteid helimassi kontseptsioonist leidub juba Jean-Féry Rebeli balletis "Elemendid" ("Les Elémens" 1737–1738), milles kaose kujutamiseks on kasutatud orkestri kõla järkjärgulist kuhjumist d-moll helirea kõigist seitsmest helist moodustuva klastrina. Akordidele tämbri kaudu lähenemist (chords approaching timbres) kohtab juba Claude Debussy ja Edgard Varèse'i loomingus, kus täpselt noteeritud üksikute muusikainstrumentide partiid sulanduvad kokku n-ö ansambli tämbriks, mida võib nimetada ka helimassiks (Erickson 1975:18, 21). Klastrist välja kasvava helimassi kontseptsiooni kasutasid juba ka Charles Ives ja Henry Cowell. Helimass kui kompositsioonivahend muutus üldlevinuks 1950.–1960. aastate modernistlikus orkestrimuusikas: näiteks Iannis Xenakise orkestriteostes "Metastaseis" (1953–1954), "Pithoprakta" (1955–1956) ja "Achorripsis" (1956–1957), Krzysztof Penderecki keelpilliorkestriteoses "Threnoodia Hiroshima ohvrite mälestuseks (1959) ning György Ligeti "Atmosfäärides" (Atmosphères 1961) ja Reekviemis (1963–1965). Helimassidega on komponeerinud ka poola heliloojad Henryk Górecki, Karel Husa, Witold Lutosławski, Kazimierz Serocki ja Steven Stucky. Helimassi kasutamist esineb ka George Crumbi loomingus. Ka Karlheinz Stockhauseni loomingus võib tuvastada mõtlemist helimassina: näiteks konkreetsetest ja sünteetilistest elektroonilistest helidest koosnevas "Noorukite laulus" ("Gesang der Jünglinge", 1955–1956), puhkpillikvintetis Zeitmaße (1955–1956) ning kolmele orkestrile loodud teoses "Gruppen" (1955–1957). Helimassi kui muusikalist väljendusvahendit kasutavad ka näiteks Ruth Crawford Seeger oma Keelpillikvarteti (1931) kolmandas osas, Barbara Kolb, Pauline Oliveros ("Sound Patterns" koorile, 1961), Norma Beecroft ("From Dreams of Brass" koorile, 1963–1964) ja Nancy Van de Vate. Helimassi koostis võib olla heliloojati ja teoseti väga erinev: helimass võib koosneda selgelt eristatavat helikõrgust omavate pillide klastrist kuni koori kõne, elektrooniliste helide, instrumentide laiendatud mänguvõtete, glissando'de, äärmusliku vibraato ja registrikasutuse ning juhuslikke helisid sisaldavate kõlapilvedeni. väli ehk helimassiiv
Haljala valla lipp

Haljala valla lipp on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Haljala valla lipp. Lipp on kinnitatud 8. märtsil 1994. Kui 2017. aastal liitusid Haljala vald ja Vihula vald, siis jäi kasutusele Haljala valla sümboolika. Haljala valla lipp on põhivärvilt sinine kangas, mille vardapoolses küljes on 2 ühiku laiune valge püstlaid. Sinisel väljal on kollane kaheksaharuline täht. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:9 ning normaalsuurus 105x135 cm. Sinine ja valge (hõbe) on Virumaa vapivärvid. Kuldne täht sümboliseerib valgust ja teadmisi, rahva edulootusi- ja püüdlusi. Valla lipp heisatakse: Alaliselt volikogu ja valitsuse haldushoonel; Ajutiselt valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, samuti muudel avalikel üritustel. Hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. Valla lipu heiskamise võib teha kohustuslikuks üksnes volikogu otsuse või valitsuse korraldusega vallale kuuluvatel hoonetel, rajatistel või maa-aladel. Teistele omanikele on niisugused otsused või korraldused üksnes soovitusliku iseloomuga. Kui valla lipp heisatakse koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi, mõne Eesti maakonna, valla, linna või muu lipuga, asub valla lipp lipurivi tagant vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust, kusjuures maakonnalipud asuvad linnade ja valdade lippudest lipurivi tagant vaadates paremal. Kasutamiskõlbmatuks muutunud valla lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele. Haljala valla vapp Haljala valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Sweet Dreams (täpsustus)

Sweet Dreams võib tähendada järgmist: Sweet Dreams on Beyoncé singel Sweet Dreams oli Suurbritannia ansambel Sweet Dreams on Eurythmicsi laul Sweet Dreams (Are Made of This) on Eurythmicsi album
Eesti Maaülikooli Tartu Tehnikakolledž

Eesti Maaülikooli Tartu Tehnikakolledž on Tartus asuv Eesti Maaülikooli õppeasutus (struktuuriüksus). Kolledž loodi 2007. aastal. Kolledž tegutseb Eesti Maaülikooli tehnikainstituudiga samas hoones. https://web.archive.org/web/20140625044241/http://ts.emu.ee/ (vaadatud 23.04.2014) Kolledžist EMÜ kodulehel
Suži mõis

Suži mõis (Sužu muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Suži asumis. Saksa keeles Suschenhof. XIX sajandil püstitatud Suži mõisa hooned on uusrenessansi stiilis ehitised. XX sajandi alguses käis kolm korda päevas paat mõisa juurest Riiga, peatudes ka Jaunciemsis. Aastal 1924 ostsid Suži mõisa adventistid, rajades sinna piiblikooli. Suvisel ajal tegutses mõisakompleksis lastele mõeldud suvelaager-kuurort, kus kasutati mudaraviks lähedal asuva Ķīšezersi järve muda. Pärast Teist maailmasõda rajati Sužisse Nõukogude sõjaväebaas, mõisa hoonete eest ei kantud hoolt ja neil lasti laguneda. Praegu on need tühjaks jäänud ja halvas seisukorras. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Skanste

Skanste on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 2,148 km². Osalt asub asumi territoorium ka Riia linna Põhjarajoonis. Skanste piirneb põhjas Sarkandaugava asumiga, idas Brasaga, läänes Pētersala-Andrejsalaga, lõunas aga Centrsiga. 152 elanikku (2010). Algselt olid Skanstes Riia linna karjamaad. Hiljem lisandusid suvemõisad, ka asusid Skanstes Riia linna kindlustised. Aastal 1812 hävitati aga prantslaste invasiooni kartuses linnamüüri taga olnud ehitised. Asum jäi kuni XX sajandi alguseni aedade piirkonnaks. Aastal 1882 ehitati sinna tuletõrjedepoo, kus asub praegu tuletõrjemuuseum. Aastal 1902 ehitati läbi asumi raudtee Riia kaubasadamasse, asumisse tekkis aga raudteejaam-tollipunkt. Aastal 1910 peeti Skanstes viies Läti üldlaulupidu. Üldiselt jäi Skanste siiski aedade piirkonnaks. Aastal 1965 rajati sinna Riia hipodroom, aastal 2005 aga jäähall. Tänapäeval on Skanste kujunemas ärirajooniks. Skanste koduleht (läti keeles) Asum portaalis CitaRiga (läti keeles)
Ülemiste Apteek

OÜ Ülemiste Apteek oli Tallinnas tegutsenud apteek. Apteek avati 1859. aastal kui eraapteek. Aastatel 1887–1910 oli apteegi omanik eestlasest proviisor Bernhard Linde. Apteek on aegade jooksul mitu korda kohta vahetanud. Aastal 1996 viidi see Lasnamäele. Aastal 2007 oli apteek Eesti äriregistri teabesüsteemist kustutatud[viide?]. Tallinna entsüklopeedia. II köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 347
Tallinna Ühine Haigekassa

Tallinna Ühine Haigekassa (ka: Ühine Haigekassa) oli aastatel 1918–1940 Tallinnas tegutsenud haigekassa. Haigekassal oli oma polikliinik (ehitati 1939), arhitekt Elmar Lohk, kuhu viidi ka aastast 1925 tegutsev Haigekassa apteek. Haigekassas oli 1940. aastal kindlustatud 53 600 töötajat ja nende perekonnaliiget. Haigekassas töötas 1940. aastal 69 arsti, 25 hambaarsti ja 54 rohuteadlast. Tallinna entsüklopeedia. II köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 344
Steven Holcomb

Steven Paul Holcomb (sünninimi Leppik, 14. aprill 1980 Park City, Utah – 6. mai 2017 Lake Placid, New Yorgi osariik) oli Ameerika Ühendriikide bobisõitja. Ta osales viitel taliolümpiamängudel järjest alates 1998. aasta taliolümpiamängudest kuni 2014. aasta taliolümpiamängudeni. Holocomb oli viiekordne maailmameister, olümpiavõitja ja kahekordne olümpia pronksmedalist. Olümpiavõitjaks krooniti ta 2010. aasta taliolümpiamängudel koos USA neljabobiga. Sotši talimängudel võitis ta pronksi nii kahebobil kui ka neljabobil. 2009. aastal tuli Holocomb USA neljabobiga maailmameistriks. 2012. aastal tuli Holocomb lausa kolmekordseks maailmameistriks (kahebobis, neljabobis, võistkondlikus arvestuses).
Õhukaitse suurtükiväegrupp

Õhukaitse suurtükiväegrupp oli Tallinnas ja Harjumaal aastatel 1930–1940 tegutsenud Õhukaitse õhutõrjeüksus. Grupp loodi küll 1928. aastal, ent tegutsema hakkas 1930. aastast. 1940. aasta suveks oli grupp saavutanud oma arengu kõrgpunkti nii koosseisu, valmisoleku kui ka tehnilise poole pealt. Juuni seisuga oli grupil 40 suurtükki, 18 õhutõrjekuulipildujat, 4 prožektorit ja 2 helipüüdurit. Relvastusse kuulus: 75 mm Kruppi kahurid koos Carl Zeissi tulejuhtimisseadmetega 37 mm Rheinmetall-Borsigi kahurid 40 mm Boforsi kahurid Vene päritolu 76 mm kahurid 37 mm, 3.7 cm Flak 18/36/37 40 mm Boforsi kahur Tallinna entsüklopeedia II köide. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 342 Mika Raudvassar. "Õhukaitse suurtükiväegrupp 1928–1940". Diplomitöö Kaitseväe Ühendatud Õppeasutustes. Tartu 2003
Bukulti

Bukulti on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 5,183 km². Bukulti asub Ķīšezersi kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Suži, edelas Jugla asumiga, kagus aga Berģiga. 546 elanikku (2010). Bukulti asub Ķīšezersi-äärsel alal, mis ulatub 6–7 meetrit üle merepinna. Asumi territooriumil on arvukalt luiteid, mis ulatuvad 12 meetrit üle merepinna, kõrgeim tipp on aga Baložkalnsi luide, mis ulatub 20 meetrit üle merepinna. Jugla asumist eraldab Bukultit Ķīšezersi ja Jugla järve vaheline Jugla jõgi. Keskajal läbis Bukulti asumit Koiva jõe äärde viiv tee (Via magna). Kahe järve vahelisse kitsasse kohta rajas Liivi ordu 1297. aastal kindlustatud veskikoha, aga hiljem tekkis sinna Ādaži ordulinnus. Veski järgi sai asum vanasaksakeelse nime Neuermühlen, teised vanad nimed olid Nimelen ja Bellenhol. Pärast ordulinnuse lammutamist tekkis asumi aladele Bukulti mõis. Mõisa järgi on asum ka tänapäevase nime saanud, ametlikult võeti see kasutusele aastast 1929. Keskaegse tee kohale tekkis aastaks 1837 maantee, mis aastaks 1837 pikenes läbi Bukulti Inčukalnsini ja 1858. aastal üle Pihkva Peterburini. 1889. aastal valmis ka Riia–Pihkva raudtee. 1903. aastal valmis Koiva jõge ja Ķīšezersi järve ühendav Bukulti või Jugla kanal, mida mööda toimetati Riiga ehituseks vajaminevat puitu. Riia linnaga liideti asumi alad 1974. aastal, aga hoonestama hakati Bukultit alles 1990. aastatel. Bukulti on tänapäeval suurte kruntidega eramupiirkond. Bukulti koduleht (läti keeles)
Ürgkogukondlik kord

Ürgkogukondlik kord on inimühiskonna vanim ühiskonnakord. See ühiskonnakord tekkis paleoliitikumis . Selle ühiskonnakorra peamine majandus- ja sotsiaalne üksus oli algul suguluse ja hiljem territoriaalsel alusel toimiv kogukond . Inimühiskonna arenedes asendus ühiskondlik kord kas orjandusliku või feodaalkorraga (feodalism); mõlema asenduva ühiskonnakorra realiseerumisel tekkis enamasti ka riik . 24.04.2014 Eesti entsüklopeedia veebiversioonis Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 654. 1982. Eesti esiajalugu. Tallinn.
Hüpoteeklaen

Hüpoteeklaen ehk kinnisvaralaen on laen, mille tagatiseks on kinnisvara. Hüpoteeklaenu puhul hindab pank või muu laenuandja eelkõige kinnisvaratagatise väärtust, asukohta ja seisukorda. Laenu saamiseks on vajalik: Hindamisakt Pangaväljavõte viimase 6 kuu kohta Muud sissetulekut tõendavad dokumendid (kui on olemas) Tagatise omandiõigust tõendavad dokumendid Koopiad tagatisvara koormavatest rendi- ja üürilepingutest (kui on olemas) hüpoteek pant