laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sküüdid

Sküüdid (arvatav etümoloogia indoeuroopa tüvest *skuδa 'vibukütt') olid iraani keelkonna keelt kõnelnud europiidne karjakasvatajatest rändrahvas, kes asustas antiikajal laialdasi alasid umbkaudu praeguse Lõuna-Venemaa, Ukraina ja Kesk-Aasia territooriumil. Sküütideks nimetati erinevaid seda ala (Sküütiat) asustanud hõime. Arvatavasti pärinevad sküüdid Pärsiast, kust nad levisid põhja poole steppidesse 1. aastatuhande algul eKr. Nende kultuuri kõrgaeg oli 5.–3. sajandil eKr. Sküüdi kuningas Ateas ühendas oma võimu alla ulatusliku impeeriumi kuni langes lahingus makedoonlaste vastu aastal 339 eKr. Pärast seda taandus sküütide kultuur osaliselt keltide ja sarmaatide ees, kuid Krimmis tekkis nende uus kuningriik pealinnaga praeguse Simferopoli lähistel. Hilisantiigi ajastul sküüdid assimileerusid teiste rahvastega. Nende kõige lähemateks järglasteks võib pidada osseete. Sküüdi päritolu on legendides või hüpoteesides oletatud ka anglosakside, kasahhide, jakuutide, puštude, piktide, türklaste ja teiste puhul. Teave sküütidest on meie päevini jõudnud Antiik-Kreeka ajaloolaste (nt Herodotos) vahendusel. Arheoloogilistel väljakaevamistel on päevavalgele tulnud nende matusekünkad – kurgaanid rikkalike hauapanustega. Leitud on rohkesti peremärke tamgasid, mida on peetud ka päris kirjaks. Sküütide jõukuse üheks allikaks oli kaubandus, sealhulgas orjakaubandus Mustal merel. Sküüdid olid osavad ratsanikud ja sõdalased; sõdimisest võtsid osa ka mõned naised. Mehed kandsid habemeid ja pikki juukseid, rõivastuseks olid nahkpüksid ja tuunika. Ehted, relvad ja hobuseriistad olid kaunistatud keeruliste ornamentide ja piltidega. Matuserituaalides kasutati kanepisuitsu. Usund ja mütoloogia olid arhailisemad kui naabruse hinduism ja zoroastrism, palvleti ülemjumal Tabitit ja tulejumal Agnit. Sküüdi kultuurimõjud ulatusid kuni Hiinani, kuid Sküütiat ja sküüte on alates hilisantiigist kuni kaasajani mainitud ka piltlikult barbaarsuse ja metsikuse kehastajatena.
Almazáni vald

Almazáni vald on kohalik omavalitsus Hispaanias Castilla-Leóni piirkonnas Soria provintsis. Valla pindala on 165 km2 ja rahvaarv 2009. aasta seisuga 6006. Municipal Register of Spain of 2023 Almazáni valla koduleht (hispaania keeles)
Grampiani mäed

Grampiani mäed (gaeli keeles Am Monadh) on üks kolmest peamisest mäeahelikust Suurbritannia põhjaosas Šotimaal. Seal asuvad Suurbritannia kõrgeim tipp Ben Nevis (1344 m) ja kõrguselt teine tipp Ben Macdui (1309 m).
Jean-Claude Killy

Jean-Claude Killy (sündinud 30. augustil 1943 Saint-Cloud's) on Prantsusmaa endine mäesuusataja, kolmekordne olümpiavõitja (1968). Killy ja Toni Sailer on ainsad mäesuusatajad, kes on ühtedel olümpiamängudel võitnud kuldmedali nii slaalomis, suurslaalomis kui ka kiirlaskumises. Killyl õnnestus see 1968. aasta olümpiamängudel Grenoble'is. Ta on võitnud ka maailma karikasarja üldkarika 1967 ja 1968. aastal. Lisaks võitis ta 1967. aastal ka kõik üksikalade karikad. Aastatel 1967–1970 harrastas Killy ka autosporti. Ta osales Le Mansi 24 tunni sõidus ja Pariisi-Dakari rallil. 1995. aastast on Killy olnud ROK-i liige. 1968 Grenoble'is olümpiavõitja slaalomis olümpiavõitja suurslaalomis olümpiavõitja kiirlaskumises 1966 Portillos maailmameister kiirlaskumises maailmameister Alpi kahevõistluses 1968 Grenoble'is maailmameister slaalomis maailmameister suurslaalomis maailmameister kiirlaskumises maailmameister Alpi kahevõistluses Üldkarikas 1. koht: 1967, 1968 Suurslaalomi karikas 1. koht: 1967, 1968 Slaalomikarikas 1. koht: 1967 2. koht 1968 Kiirlaskumise karikas 1. koht: 1967 2. koht 1968 Jean-Claude Killy FIS-i kodulehel (inglise)
Dinee

Dinee on kutsutud külalistele korraldatud pidusöök (õhtusöök või lõunasöök).
Brokaat

Brokaat (itaalia sõnast broccato 'reljeefkaunistustega') on raske (algselt siidist, nüüd ka puuvillast) žakaarmustriline riie, millesse on sisse kootud metall- või metalliseeritud niidid (algselt kuld- ja hõbeniidid) ning mis on rikkalikult ornamendiga kaunistatud. Brokaadi hiilgeaeg oli 14.-16. sajandi Itaalias ja 17.-18. sajandi Prantsusmaal. Tänapäeval nimetatakse brokaadiks läikivat žakaarmustrilist siid- või tehiskiust kangast, mis võib olla metallniitidega või ilma. Brokaadist kui rõivakangast õmmeldakse õhtukleite, kuid brokaadist tehakse ka eesriideid ja kardinaid. Brokaat on levinud ka mööblikangana. Kirikutekstiilideks kasutatakse sageli erilist sissekootud kirikusümboolikaga kaunistatud brokaati. Brocade. - britannica.com A. Ttervonen. Kangad. Argo, 2016 Brocade. - Fabric for Cosplayers A. Albaciete. Brocade: History, Creation and Usage. - Sewing Fabrics. October 08, 2015 A Short History of Brocade. - empiretextiles.com (blogi)
Laghmāni provints

Laghmāni provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Veoh

Veoh on San Diegos asuv ettevõte, mis on loonud võrgu videoklippide levitamiseks. Veoh' asutas Dmitry Shapiro 2004. aastal. Veoh' veebileht
Dmitry Shapiro

Dmitry Shapiro (sündinud 1. mail 1969 Venemaal) on GoMeta ja Veoh' asutaja. Ta on juut, kes sündis Venemaal, kuid asus lapsena elama Ameerika Ühendriikidesse.
Cristina Fernández de Kirchner

Cristina Elisabet Fernández de Kirchner (sündinud 19. veebruaril 1953 La Platas) on Argentina poliitik, kes oli 10. detsembrist 2007 kuni 10. detsembrini 2015 Argentina president, alates 10. detsembrist 2019 kuni 10. detsembrini 2023 oli ta Argentina asepresident. Hariduselt on Cristina Fernández de Kirchner jurist. Ta lõpetas 1979. aastal La Plata Riikliku Ülikooli. Aastast 1995 on ta olnud vaheldumisi Argentina parlamendi ülem- ja alamkoja liige. Ta on Argentina ajaloo teine naispresident, kuid esimene naine, kes on demokraatlikult sellesse ametisse valitud. Oktoobris 2007 toimunud presidendivalimistel kogus ta 45,29 protsendi valijate toetuse. 23. oktoobril 2011 peetud presidendivalimistel valiti ta 53,9 protsendiga häältest ametisse tagasi. Tema teine ametiaeg algas 10. detsembril 2011. 2022. aasta detsembris mõistis kohus Cristina Kirchneri korruptsioonijuhtumi raames kuueks aastaks vangi. Lisaks võttis kohus temalt eluks ajaks õiguse töötada avalikel ametikohtadel. Alates 1975. aastast oli ta abielus poliitik Néstor Kirchneriga, oma eelkäijaga presidendi ametikohal. Neil on kaks last, poeg Máximo ja tütar Florencia. Liis Kängsepp. Botoxi kuninganna ­kardab kaotust Eesti Ekspress 26. märts 2009
Sergo Vares

Sergo Vares (sündinud 14. septembril 1982 Rakveres) on eesti näitleja. Lõpetanud 2001. aastal Rakvere Gümnaasiumi, jätkas ta õpinguid Tartu Ülikoolis ajakirjanduse erialal. Aastal 2002 asus ta õppima Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli Priit Pedajase juhendatavale kursusele, mille lõpetas 2006. aastal (22.lend). Samal aastal asus ta tööle teatrisse NO99, kus tema esimeseks rolliks sai Michal Katuriani osa lavastuses "Padjamees". Töötas Teater NO99s 2012. aastani. On osalenud ka teleseriaalides ja filmides; tuntumad on ilmselt Henri roll seriaalis "Kodu keset linna", Karl Suure roll seriaalis "Kättemaksukontor" ja Urmas Alenderi osa rokkooperis "Ruja" (2008). 2003 "Nipernaadi" (Emajõe Suveteater) – Pärdik 2004 "Finis nihili" (Eesti Draamateater/lavakunstikool) "Lumekuninganna" (Eesti Draamateater/lavakunstikool) "Suveöö unenägu" (Eesti Draamateater/lavakunstikool) 2005 "Tom Cruise ja liblikad" (lavakunstikool) "Lemminkäinen" (pärimusteater Loomine/lavakunstikool) "Loomade farm" (Tallinna Linnateater/lavakunstikool) – farmi peremees "Kirsiaed" (Teater NO99/lavakunstikool) 2006 "Rehepapp" (Eesti Draamateater/lavakunstikool) – rehepapp Sander "Keeleuuenduse lõpmattu kurv" (NO99/lavakunstikool) "Padjamees" (NO99) – Michal Katurian "Kuningas Ubu" (NO99) – kuningapoeg Boleslas, jpt. rollid "Hirvekütt" (NO99) – Nick 2007 "ГЭП ehk Garjatšije estonskije parni" (NO99) – eestlane Sergo "Totu kuul" (NO99) – kelner, võlausaldaja, reporter, jpt. rollid "Kommunisti surm" (NO99) – kommunist Solk 2008 "Perikles" (NO99) rokkooper "Ruja" (Vanemuine) – Urmas Alender "Macbeth" (NO99) – nõid, Seyton, teener, sõnumitooja, mõrtsukas, käskjalg "rambo" (NO99) – Shingleton, mees, Harris 2009 "Kuidas seletada pilte surnud jänesele" (NO99) "Onu Tomi onnike" (NO99) – mister Shelby, heasüdamlik mees, Sambo "Kes kardab Virginia Woolfi?" (NO99) – Nick 2010 "Praht, linn ja surm" (NO99) – Üllar II, Härra Üllar "Malev" (2005) – Läti Henrik "Leiutajateküla Lotte" (2006) "Kodu keset linna" (2007...) – Henri "Ohtlik lend" (2007) – Kaaro "Detsembrikuumus" (2008) – Tanel "Kättemaksukontor" (2012) – Karl Suur "Mehetapja/Süütu/Vari" (2017) – Joel "Pank" (2018) – Toomas 2015 Bruno O'Ya stipendium[viide?] Sergo Vares andmekogus IMDb (inglise) Vares, Sergo. Rakvere noormees peremehitseb lavafarmis intervjueerinud Helen Uldrich. // Virumaa Teataja, 2. juuli 2005 Rakverest pärit näitleja Sergo Vares sai filmirolli. Virumaa Teataja, 14. november 2007 Tillo, Kaisa. Sergo Varese näitlejakarjäär kujunes vooluga kaasa minnes. Eeva.ee, 9. detsember 2007 Andres Keil. Sergo Vares: tahan teha seda, mida keegi kunagi pole teinud, 22. november 2008 Eero Epner. ""Ta ei mängi nii, nagu Inglismaal näideldakse." Sergo Varese pikamaajooks gloobusel" Eesti Päevaleht, 3. märts 2023
Lōgari provints

Lōgari provints (ka Lowgari provints) on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
T-80

T-80 on 1976. aastal Nõukogude Liidus kasutusele võetud lahingutank. Praegu on see Venemaa soomusvägede põhiline lahingutank. Selle disain baseerus T-64 tankil, kuid kasutati ka elemente T-72 tankist. T-80UD põhjal loodi Ukrainas T-84, mille tootmist alustati 1994. aastal. Venemaa kasutas 2022. aastal sõjas Ukraina vastu järgmisi T-80 modifikatsioone: T-80UE-1, T-80UK.  Egiptus – 14 tanki T-80UK ja 20 tanki T-80U, mis osteti 1997  Jeemen  Küpros  Lõuna-Korea  Pakistan – 320 tanki T-80UD, mis osteti Ukrainalt 1996. aastal ja saadi kätte aastail 1997–1999  Ukraina – moderniseeritud Т-80BV. Seisuga veebruar 2024 oli teenistuses 80 Т-80BV/BVM ja Т-80U/UК  Usbekistan  Venemaa – seisuga veebruar 2024 oli teenistuses 350 Т-80BV/BVM ja Т-80U ning olemas ka hoidlates (hoidlates olevate T-55, T-62, T-64, T-72, T-80, T-90 hinnatav koguarv on 4000)  Angola  Nõukogude Liit – edasi antud järglasriikidele  Aserbaidžaan  Kasahstan  Valgevene – aastal 2000 oli teenistuses 95 tanki T-80U T-84 Рашисти "подарували" ЗСУ рідкісні варіанти Т-80, один з яких не пройшов "танковий біатлон" (vaadatud: 25.10.2022) С новым прицелом и навигацией: ВСУ передали танк Т-80БВ: видео - LIGA Novosti, 01.03.2019 (vaadatud: 12.03.2019) The Military Balance 2024. – Lk 211. The Military Balance 2024. – Lk 193, 198. Харьковский бронетанковый завод показал модернизированный танк Т-80 - Lb.ua, 01.03.2019
Keskmine paleoliitikum

Keskmine paloliitikum ehk keskpaleoliitikum on paleoliitikumi teine periood (150 000–40 000 aastat tagasi). Kliima muutus jahedamaks seoses algava jäätumisega. Peavarju otsiti koobastest või valmistati endale okstest ja loomanahkadest hütte. Külm kliima vähendas koriluse osatähtsust ja rohkem peeti jahti suurulukitele (põhjapõdrad, koopakarud, mammutid). Varasemast rohkem on leitud tuleasemeid, oluline oli tule valvamine. Sel ajal sai alguse liha kuivatamine, küpsetamine ja tuhas hautamine.[viide?] Ajavahemikus 350 000–30 000 (sageli antakse vanimaks dateeringuks 150 000) aastat tagasi eksisteeris Homo neanderthalensis. Esimene neandertallase leid saadi juhuslikult mullatööde käigus 1856. aastal Neanderi orust Saksamaal. Hiljem on luid leitud mitmelt poolt Euroopast, Lähis-Idast, Aafrikast ja Aasiast. Neandertallasele kuulub Moustier' kultuur, mille kiviriistad on Acheuli kultuuri omadest märksa arenenumad. Kasutusele võeti kildtehnika. Moustier' kultuuri ajast on teada hoonepõhju. Mammutikütid kasutasid hoonete materjaliks mammuti luid ja nahku. Paleoantropoloogid, arheoloogid ja geneetikud on jõudnud järeldusele, et neandertallane ei ole nüüdisinimese esivanem, vaid selle eellastega sadu tuhandeid aastaid paralleelselt arenenud liik.[viide?] Fülogeneetiliselt on viimane ühine esivanem (MRCA – Most Recent Common Ancestor) homo sapiens'il emaliinis Mitokondriaalne Eeva (mt-MRCA), kes elas Aafrikas umbes 200 000 aastat tagasi ja isaliinis Aadama Y-kromosoom (Y-MRCA), kes elas 90 000 aastat tagasi.[viide?] National Geographicu atlas
Lennart Luhtaru

Lennart Luhtaru (sündinud 23. juulil 1986 Tartus) on eesti amatöörfilmindustegelane. Ta on lõpetanud 2005. aastal Tartu Hugo Treffneri Gümnaasiumi[viide?] ning õppinud Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja suhtekorraldust[viide?]. Ta on teinud mitu amatöörfilmi.[viide?] Lennart Luhtaru oli noorte amatöörfilmifestivalide "Tartu 2004" ja NAFF 2005 peakorraldaja ning festivali NAFF 2006 üks korraldajaid. Ta on juhendanud amatööride videoringi.[viide?] 2008. aasta seisuga töötab Overall Eesti AS-is turundusspetsialistina.[viide?] Foto
Nangarhāri provints

Nangarhāri provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Laiküla mõis

Laiküla mõis (saksa keeles Layküll) oli poolmõis Martna kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Lääne-Nigula valda Lääne maakonnas. Laiküla mõis rajati 17. sajandil. Viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Suure-Rõude mõisnik Karl Gustav Edler von Rennenkampff. Laiküla mõisa peahoone on ühekorruseline väga lai lameda poolkelpkatusega kiviehitis, mis on ehitatud ilmselt 19. sajandi esimesel poolel. Laiküla mõisast Eesti mõisaportaalis
Ivar Hansen

Ivar Kristian Hansen (1. november 1938 – 11. märts 2003) oli taani poliitik Venstre erakonnast. Ta valiti Folketingi esimest korda 1973. 1978–1979 oli ta avalike tööde minister, kui peaminister oli Anker Jørgensen. 1998 sai temast Folketingi spiiker, kui sotsiaaldemokraatlik rivaal Birte Weiss kaotas liisuheitmisega. Ivar Hansen suri 11. märtsil 2003 Mariann Fischer Boeli korteris. Minister Fischer Boel: Ivar døde hos mig. BT, 12. märts 2004 (taani keeles)
Veiko Kittask

Veiko Kittask (sündinud 21. detsembril 1964) on eesti basskitarrist. Mänginud Jaak Joala saateansamblis Lainer, ansamblites Vaakum, Trahter ja Raul Sepper Band. On ka mitmete lugude muusika ja sõnade autor.
Guovdageaidnu

Guovdageaidnu (norra keeles Kautokeino, soome keeles Koutokeino) on asula Põhja-Norras Finnmargi maakonnas, Guovdageaidnu valla keskus. 1. jaanuaril 2021 elas Guovdageaidnus 1 475 elanikku. Enamiku asula elanike emakeel on põhjasaami keel. Seal tegutseb teater Beaivváš Sámi Teáhter. Guovdageaidnus asus ajalehe Áššu toimetus, praegu asub seal osa ajalehe Ávvir toimetusest.
Nõrk hape

Nõrk hape on hape, mis ei lahustu vees täielikult. Ioonideks lagunemise (dissotsiatsiooni) põhjal jaotataksegi happed tugevateks/keskmisteks/nõrkadeks. Nõrgaks loetakse hapet, kui dissotsiatsiooniaste on alla 3%. Enamik orgaanilisi happeid on nõrgad. Etaanhape (1,5%) Süsihape (0,17%) Divesiniksulfiidhape (0,07%) Tugev hape Keskmise tugevusega hape Hapnikhapped Orgaanilised happed Karboksüülhapped Aminohapped
Nīmrōzi provints

Nīmrōzi provints (ka Nīmrūzi provints) on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis. Provintsi keskus ja ühtlasi ka suurim linn on Zaranj. Provintsi koosseisu kuuluvad viis ringkonda: Chahār Burjaki, Chakhānsūri, Kangi, Khāsh Rōdi ja Zaranj ringkond.  Nīmrōzi provints – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nūristāni provints

Nūristāni provints (ka Nūrestāni provints) on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Elektrooniline Riigi Teataja

Elektrooniline Riigi Teataja ehk eRT on Eesti õigusaktide andmebaas koos veebipõhise kasutajaliidesega, mis võimaldab otsida ja lugeda Eestis kehtivaid või varem kehtinud õigusakte. Õigusaktid avaldatakse elektrooniliselt Riigi Teatajas (eRTs). Paber(kandjal) Riigi Teataja viimane number ilmus 31. mail 2010, ning paberil avaldamine lõpetati 1. juunil 2010. Vastavalt Riigi Teataja seaduse § 11 lõikele 1 võib Riigi Teatajat välja anda paberil, kui võrguväljaandes avaldamine ei ole võimalik. Andmebaasi täiendatakse nii, et igast õigusaktist saab kuvada kehtivas sõnastuses versiooni, võttes arvesse ka jõustunud muudatusi üksikutes punktides. eRT otsingusüsteem võimaldab õigusaktide otsimist mitmete kriteeriumide järgi. Alates 20. jaanuarist 2012 avaldatakse Riigi Teatajas ka kohtuotsuste kokkuvõtteid, kaasa arvatud Euroopa Kohtu ja Euroopa Inimõiguste Kohtu otsuste kohta, erinevaid õigusuudiseid ning Riigi Teataja kaudu on võimalik otsida jõustunud kohtulahendite ja kohtuistungite toimumise teavet. 2012. aasta lõpust võib Riigi Teataja kaudu leida ka eelnõude otsingu kaudu menetlusetappe, mille kaudu saab mugavalt dokumentidele ja menetletud eelnõude andmetele Riigikogu menetlusinfosüsteemis (EMS) ja valitsuse eelnõude infosüsteemis (EIS). „Minnes "Riigi Teataja" veebikeskkonda, tabab inimest pigem õudus, mitte selgus ja arusaam. Kuid kui me inimestena seaduste mõju ei mõista, siis ei saa ka eeldada nende korrektset täitmist.Ilmselt ongi praeguse aja üks aegunumaid väiteid see, et seaduse mittetundmine ei õigusta selle rikkumist. Kui isegi juristid ei suuda kursis olla oma kitsast lõigust väljapoole jäävate reeglite täitmisega, kuidas saame seda eeldada veel tavaliselt inimeselt?” Eesti seaduste ametlike lühendite loend Vikipeedia:Viitamine/Viitamine Riigi Teatajale Leinfeld, Agu (10.11.2018). "Teeme Eesti õigusruumi arusaadavaks ja selle mõjud mõistetavaks". ERR. eRT koduleht Eelnõude otsing Kohtulahendite kokkuvõtted Seadusuudised Riigikohtu lahendid Maa- ja ringkonnakohtu lahendid Registrite ja Infosüsteemide Keskus, Riigi Teataja
Tiina Kala

Tiina Kala (sündinud 15. oktoobril 1967) on eesti ajaloolane. Ta lõpetas 1991. aastal Tartu Ülikooli, 1997. aastal sai samas magistri- ja 2001. aastal doktorikraadi. Alates 1991. aastast töötab ta Tallinna Linnaarhiivis, kus tegeleb keskaja uurimisega. Ta on erilist tähelepanu pööranud Tallinna dominiiklastele ja hiliskeskaegsetele vaimulikele laiemalt. "Jutlustajad ja hingede päästjad: Dominiiklaste ordu ja Tallinna Püha Katariina Konvent". Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2013, 480 lk; ISBN 9789985587645 2022 Valgetähe V klassi teenetemärk Tema isa on ajaloolane ja pedagoog Kulno Kala. Tiina Kala Eesti Teadusinfosüsteemis CV (arhiiviversioon 13.09.2007)
Toomas Tõniste

Toomas Tõniste (sündinud 26. aprillil 1967 Tallinnas) on eesti poliitik ja ettevõtja ning endine purjesportlane. Alates 12. juunist 2017 kuni 29. aprillini 2019 oli Toomas Tõniste rahandusminister Jüri Ratase esimeses valitsuses. Ta on Tõnu Tõniste kaksikvend. Toomas Tõniste on lõpetanud Tallinna 42. Keskkooli 1985 ja Tallinna Pedagoogikaülikooli kehakultuuriteaduskonna 1997. Vennad Toomas ja Tõnu Tõniste on klassis 470 saavutanud: 1986 juunioride MM-il 5. koha 1988. aasta suveolümpiamängudel Sŏulis hõbeda 1990 MM-il 4. koha 1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas pronksi 1992 EM-il 1. koha 1993 MM-il 5. koha 1994 MM-il 4. koha 1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas 10. koha 1997. aastal saavutas Eesti paatkond koosseisus Tõnu ja Toomas Tõniste, Ants Haavel ja Indrek Haavel EM-il klassis Melges-24 3. koha. Toomas Tõniste liitus 2019. aasta aprillis venna Tõnu kutsel purjetamisvõistluse Star Sailors League Gold Cup Eesti võistkonnaga. Tõniste on töötanud AS LTT finantsjuhina 1992–2007. Tõniste on Isamaa ja Res Publica Liidu liige alates 1998. aastast. Ta oli Tallinna Linnavolikogu liige 1999–2001, 2006–2007 ning XI ja XII Riigikogu liige. 2009. aasta kohalikel valimistel kandideeris Tõniste IRL-i nimekirjas Lasnamäe valimisringkonnas. Isamaa ja Res Publica Liidu esimees Helir-Valdor Seeder esitas juunis 2017 Toomas Tõniste rahandusministriks Jüri Ratase valitsuses varasema rahandusministri Sven Sesteri asemele. Toomas Tõniste asus rahandusministri ametisse 12. juunil 2017. 2001 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk Tema abikaasa on Ingrid Tõniste (neiuna Nigola). Neil on tütar ja kaks poega. Silver Tabo (20. aprill 2019 09:45). "Tõnu Tõniste juhitav Eesti võistkond asub heitlema maailma parima purjetamisriigi tiitli nimel". Postimees. Postimees Grupp. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. aprill 2019. Tõnu ja Toomas – kolmest kolm?, Luup, 1996 Lühitutvustus Riigikogu lehel Biograafia ESBL-is
Ingemar Stenmark

Jan Ingemar Stenmark (sündinud 18. märtsil 1956 Joesjös) on Rootsi endine mäesuusataja. Teda peetakse üheks ajaloo parimaks mäesuusatajaks ja ka üheks parimaks Rootsi sportlaseks. Stenmark oli slaalomis ja suurslaalomis aastatel 1974–1982 mäekõrguselt oma konkurentidest üle. Ta võitis 27 suurslaalomi võistlust 28-st aastatel 1977–1980 ja slaalomis 46 võistlust 52-st aastatel 1975–1981. Stenmark on võitnud maailma karikasarjas rohkem etappe kui ükski teine mäesuusataja, kuigi ta võistles siis, kui karikasarja etappe oli palju vähem hooaja jooksul, kui tänapäeval (võitis kokku 86 etappi 1974–1989). Ta võitis maailma karika kolmel korral (1976, 1977 ja 1978). Stenmark võistles väga harva kiirlaskumises. Tippvõistlustelt on Stenmark võitnud kümme medalit, millest seitse on kuldmedalid. 1976. aasta olümpiamängudel Innsbruckis sai ta suurslaalomis pronksmedali ja 1980. aasta OM-il Lake Placidis tuli ta kahekordseks olümpiavõitjaks, olles esimene nii slaalomis kui ka suurslaalomis. 1976 Innsbruckis pronksmedal suurslaalomis 1980 Lake Placidis olümpiavõitja slaalomis olümpiavõitja suurslaalomis 1976 Innsbruckis pronksmedal suurslaalomis 1978 Garmisch-Partenkirchenis maailmameister slaalomis maailmameister suurslaalomis 1980 Lake Placidis maailmameister slaalomis maailmameister suurslaalomis 1982 Schladmingis maailmameister slaalomis hõbemedal suurslaalomis Üldkarikas 1. koht: 1976, 1977, 1978 2. koht: 1975, 1980, 1981, 1982, 1983 , 1984 Suurslaalomi karikas 1. koht: 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1981, 1984 2. koht: 1982, 1983, 1986 Slaalomi karikas 1. koht: 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1981, 1983 2. koht: 1982, 1984, 1986, 1987 3. koht: 1985 Ingemar Stenmark FIS-i kodulehel (inglise) Ingemar Stenmar Ski-db.com kodulehel
Paktiyā provints

Paktiyā provints (ka Paktīā provints) on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

Eurovisiooni lauluvõistlus 2005 oli 50. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus Palats Sportu (Палац спорту) hallis Kiievis Ukrainas. Võitis Kreeka lauluga "My Number One", mille esitas Rootsis sündinud Kreeka laulja Elena Paparizou. Laul kogus 230 punkti. Teise koha saavutas Malta esindaja Chiara ning kolmanda koha Rumeenia Luminiţa Anghel & Sistemiga. Võistluse poolfinaal toimus 19. mail ja finaal 21. mail 2005. Lauluvõistluse teema oli "Ärkamine" (inglise "Awakening"), mis sümboliseeris riigi ärkamist ja linna, mis on valmis end Euroopale tutvustama. Vaheklipid käsitlesid Ukraina kultuuri läbi aegade. Õhtuid juhtisid Marija Jefrossõnina (Masha) ja Pavlo Šõlko (DJ Pasha). Eelmise aasta võitja Ruslana käis laval kahel korral ja tegi green room'is intervjuusid. Ukraina poksijad Vitali ja Volodõmõr Klõtško avasid hääletuse ning auhinna andis võitjale üle Ukraina president Viktor Juštšenko. Lauluvõistlusest võtsid esimest korda osa Bulgaaria ja Moldova. Ungari naasis võistlusse pärast kuueaastast pausi. Ka Liibanon oli algselt uute riikide hulgas, kuid oli sunnitud katkestama, sest reeglite järgi pidanuks Liibanonis näidatama kogu võistlust, kuid riigi seadused keelavad teha Iisraeli puudutavaid ülekandeid. Island, Valgevene ja Holland olid poolfinaali osalejate hulgas favoriidid, kuid ükski neist ei pääsenud finaali. "Suur nelik" (Hispaania, Prantsusmaa, Suurbritannia ja Saksamaa), kes liikusid finaali automaatselt, hõivasid seal neli viimast kohta. Eestit esindas Ukrainas tüdrukute ansambel Suntribe. Suntribe oli Eesti eelvooru, Eurolaulu võitnud üle 10 000 häälega ning pääsenud sellega Eestit esindama. Kuna aasta varem Eestit esindanud Neiokõsõl ei õnnestunud pääseda finaali, olid tüdrukud sunnitud esinema kõigepealt poolfinaalis. Poolfinaalis pidi Eesti aga leppima 20. kohaga ning finaali ei jõudnud. Eestlased esindasid ka Šveitsi. Vanilla Ninja pääses finaali ning sai seal 8. koha.
Öeldisverb

Öeldisverb on öeldisena esinev verbi pöördeline vorm.