laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Inge Põder

Inge Põder (kodanikunimega Ingeborg, aastast 1949 Laks; 1. mai 1917, Tallinn – 23. veebruar 1996, Tallinn) oli eesti laulja, tantsija, koreograaf ja lavastaja. Karjääri alustas ta tantsu-imelapsena Tamara Becki stuudios 1925. aastal. Juba 1930. aastatel tuli pikem ringreis Rootsi, Belgiasse, Itaaliasse, Prantsusmaale, Saksamaale, Šveitsi ja Taani. Balletile lisandusid akrobaatika, stepptants, džäss. Inge Põder oli üks väheseid, kes suutis lavalapsest kasvada arvestatavaks artistiks. Eesti teatriellu astus ta hooajal 1936/37 Endlas. 1938. aastal alustas ta tööd Estonias, kuhu jäi veerand sajandiks. 1940.–1950. aastatel kuulus ta balletisolistide juhtgruppi, kus hinnatud rollide hulka kuulusid Zarema, Robin, Messalina, Laurencia, Vanja, Tao-Hoa, Esmeralda, Gudule, Dasha, Lola, Sortsitütar, Smeraldina, Mari, Loksper jt. Nende kõrval mängis ta ka subretiosi ja karakterrolle operettides "Kõrbelaul", "Vaba tuul" ja "Rose-Marie". Gustav Ernesaks kirjutas Inge Põdra eredat isikupärast häälevärvi arvestades talle partii oma ooperis "Käsikäes". Andeka koreograafina oli Inge Põder lisaks Estoniale seotud Draamateatri, Endla ja Vanemuise teatri ning mitme varieteega. Viru varietees töötas ta lavastaja, pedagoogi ja organisaatorina, kandes 1970. aastate lõpul direktor-korraldaja ametinimetust. Ta õpetas mitme põlvkonna tantsijaid ning jäi tantsu- ja teatrieluga tihedalt seotuks kuni viimaste eluaastateni. 1952 – Eesti NSV teeneline kunstnik Oma Maa, 16. juuni 1928: "kinnise perekonna õhtu" esinejate seas on "prl. Inge Põder, 8-aastane imelaps Tamara Becki trupist" (vaadatud 30.04.2024) Marianne Pere "Viru varietees" Kodumaa, 28. detsember 1977 (vaadatud 30.04.2024) "Tantsijatar, operetinäitleja, džässilaulja, koreograaf, tantsupedagoog, mänedžer...", EPL, 28. veebruar 1996 (nekroloog) Kustav-Agu Püüman "Vastab Inge Põder" Teater. Muusika. Kino 1/1987, lk 4-12 "Mis teid huvitab" sarjast "Matk kergemuusika minevikku", ERR, 1961, saatejuht ja toimetaja Ülo Vinter, saatekülalised on muusikateadlane ja helilooja Harri Kõrvits, laulja Artur Rinne ja RAM-i laulja Georg Metssalu. (26' 40": "Inge Põder oli eesti esimene naislaulja džässis.")
Hernando de Soto (konkistadoor)

Hernando de Soto (1496 või 1500 Barcarrotas või Jerez de los Caballeroses, Extremaduras; – 21. mai 1542) oli hispaania maadeavastaja ja konkistadoor. Ta osales Panama ja Nicaragua vallutamises ning vallutas koos Francisco Pizarroga Peruud ning juhtis suurimat 16. ja 17. sajandi ekspeditsiooni tänapäeva USA kaguosas.
Kritias

Kritias (kreeka Κριτίας, u 460 – 403 eKr) oli vanakreeka poliitik, kõnemees ja kirjanik, keda on arvatud sofistide hulka.[viide?] Ta oli pärit Ateena linnast Atikas. Kritias oli ilmselt kõrgest soost, Soloni venna arhont Dropidese poja Kritiase lapselaps. Kritias kuulus Sokratese õpilaste hulka ning nagu väidab Xenophon teoses "Mälestusi Sokratesest", liitusid tema ja Alkibiades Sokratese õpilaskonnaga poliitilistel eesmärkidel, et õppida Sokrateselt vastaste ümberlükkamise kunsti. Kritiasest sai üks kolmekümnest türannist ning selles rollis asus ta Xenophoni tunnistuse kohaselt koostama seadusi Sokratese vastu, keelates "sõnade kasutamise kunsti õpetamise" (kreeka λόγων τέχνην μὴ διδάσκειν). Sellele järgnes Sokratese ja seadusandjate vaheline vaidlus ning selle vastandumise tõttu ongi Kritiast tõenäoliselt peetud sofistiks.[viide?] Sparta ja Ateena vahelise Dekeleia sõja kaotuse järel määrati 404 eKr ametisse 30-liikmeline komisjon Kritiase juhtimisel, kes hakkas kõrvaldama demokraatlikke riigimehi ja muutis peagi oma võimu tõeliseks hirmuvalitsuseks. Tagakiusatud ateenlasi pages massiliselt naabermaakondadesse, kus koondasid sõjasalku 30 oligarhi kukutamiseks. Pagulased tungisid Atikasse ja vallutasid Pireuse sadama. Pireuse ja Ateena vahel toimunud kokkupõrkes sai Kritias surma Peiraieuse sadama juures toimunud lahingus 403 eKr, kus ta tapsid Thrasybulose juhitud Ateena demokraadid. Kritias on tegelane Platoni dialoogides "Charmides" ja "Protagoras". Kuigi Kritiase nimega tegelane esineb ka dialoogides "Timaios" ja "Kritias", siis viimase puhul on vanast east tulenevalt tegu ilmselt poliitiku samanimelise vanaisaga. Väidetavasti oli Kritias saatürdraama "Sisyphos" autor, kuigi selle teose autoriks on peetud teiste hulgas ka Euripidest. Kritiase autorsust kinnitab näiteks Sextus Empiricus. Teosest on säilinud lühike ateismile viitav fragment, mis võib olla tõendiks Kritiase enda usulistest tõekspidamistest.[viide?] Platon, "Charmides" 155a Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide elulood" III raamat, lõik 1 Xenophon, "Mälestusi Sokratesest" I raamat, 2. peatükk, lõik 12 Xenophon, "Mälestusi Sokratesest" I raamat, 2. peatükk, lõigud 12–16 Xenophon, "Mälestusi Sokratesest" I peatükk, 2. peatükk, lõik 31 Xenophon, "Mälestusi Sokratesest" I peatükk, 2. peatükk, lõigud 32–38 Xenophon, "Kreeka ajalugu" II raamat, 4. peatükk Dihle, Albrecht, "Das Satyrspiel "Sisyphos"" – Hermes, 105:1, 1977, lk. 28–42 Sextus Empiricus, "Matemaatikute vastu" IX raamat, lõik 54
Elazıği provints

Elazıği provints (kurdi keeles Elazîz) on 1. järgu haldusüksus (provints) Ida-Türgis. Provintsi keskus on Elazığ. Ağıni ringkond (ka Egin) Alacakaya ringkond (kurdi: Guleman) Arıcaki ringkond Baskili ringkond Elazıği ringkond Karakoçani ringkond (kurdi: Depe, zaza: Qeze) Kebani ringkond Kovancılari ringkond (kurdi: Macîran) Madeni ringkond Palu ringkond (kurdi: Palo) Sivrice ringkond (kurdi: Xox) Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Elazıği provintsi koduleht (türgi keeles)
Euroopa Teaduste, Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia

Euroopa Teaduste, Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia (inglise keeles European Academy Sciences, Arts and Letters, akronüüm EASAL; prantsuse keeles l’Académie européenne des sciences, des arts et des lettres, akronüüm AESAL; lühinimi l'Académie Européenne) on valitsusväline organisatsioon, mis tegutseb rahvusvahelise akadeemiana. Akadeemia on tuntud ka nime European Academy of Arts, Sciences and Humanities all, akronüümiga EAASH. Akadeemia ühendab väljapaistvaid kunstnikke, teadlasi ja kirjanikke, kes soovivad kaasa aidata maailma tähtsamate probleemide analüüsimisel. Akadeemia tegevuse eesmärgiks on edendada riikide ja rahvaste koostööd teaduse, hariduse ning kunsti valdkonnas. Akadeemia nõustab selliseid rahvusvahelisi organisatsioone nagu UNESCO ja WHO. Euroopa Teaduste, Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia kuulub Euroopa akadeemiate ühendus ALLEA liikmeskonda staatusega "assotsieerunud akadeemia". Akadeemia loomise initsiatiiv kuulub prantsuse kunstnikule Nicole Lemaire d'Agaggiole, kes käis selle mõtte välja 1973. aastal Moskva Kremli Kongresside Palees peetud ülemaailmsel rahupooldajate kongressil. Euroopa Teaduste, Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia loodi 1979. aastal peakorteriga Pariisis. Asutajaliikmete seas oli mitmete Prantsusmaa akadeemiate liikmeid, sealhulgas Armand Lanoux (Goncourti Akadeemia), René Huyghe (Académie Française), Jean Bernard (Académie de Medecine), Louis Leprince-Ringuet (Académie des Sciences). Teistest riikidest pärit asutajaliikmete seas oli selliseid tuntud teadlasi nagu Ilya Prigogine (Belgia), Per-Olov Löwdin (Rootsi) ja Camille Sandorfy (Kanada). Juriidiliselt kinnitas akadeemia asutamise Prantsuse siseminister 5. mail 1980. aastal. Akadeemia esimene ja kauaaegne (1980–2006) president oli prantsuse kvantkeemik Raymond Daudel. Järgmine president (kuni aastani 2010) oli arstiteadlane Hugues de Thé. Praegu juhib akadeemiat Briti füüsik Jean-Patrick Connerade. Akadeemia peasekretär on alates selle asutamisest Nicole Lemaire d'Agaggio. Akadeemia valib oma liikmeid rahvusvaheliste akadeemiate ja rahvusakadeemiate liikmete ning tähtsamate teadusauhindade laureaatide seast. Liikmeskonda kuulub 72 Nobeli auhinna laureaati. Akadeemiasse kuulub ka mitmete rahvusakadeemiate presidente, asepresidente ja alalisi sekretäre. European Academy of Arts, Sciences and Humanities (EAASH). UNESCO The European Academy of Arts, Sciences and Humanities. UNESCO Courier Obituary – Raymond Daudel (1920-2006). Historique de l’Académie européenne des sciences, des arts et des lettres. EASAL/AESAL 25th Anniversary of the European Acadamy of Artes, Sciences and Humanities (EAASH). UNESCO Administration et fonctionnement. EASAL/AESAL European Academy Sciences, Arts and Letters (inglise keeles)
Jüri Kravets

Jüri Kravets (sündinud 7. aprillil 1950 Tallinnas) on endine Eesti allveeujuja.. 1971–1981 kuulus ta Nõukogude Liidu ujumiskoondisse. Pärast 1974. aastat keskendus allveeujumisele. 1976. aasta maailmameistrivõistlustelt allveeujumises sai ta pronksmedali. Eesti meistrivõistlustelt allveeujumises on ta saanud 63 medalit. Biograafia ESBL-is (vaadatud 19.06.2015) Biograafia ESBL-is
Ksenia Belomestnova

Ksenia Belomestnova (ka Belomestinova; sündinud 8. juulil 1996 Tallinnas) on Eesti allveeujuja. 2013. aastal sai ta Noore sportlase preemia. Biograafia ESBL-is (vaadatud 19.06.2015) Biograafia ESBL-is
Mihhail Beljajev

Mihhail Aleksejevitš Beljajev (23. detsember 1863 (ukj 4. jaanuar 1864) Peterburi – 19. september 1918 Petrograd) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane (jalaväekindral) ja riigitegelane. Ta oli viimane Venemaa keisririigi sõjaminister jaanuarist veebruarini 1917. Mihhail Beljajevi sõjaväeline karjäär saidil Русская армия в Великой войне
Mihail Beljajev

Mihail Beljajev (sündinud 10. veebruaril 1992) on Eesti allveeujuja. 2010. aasta maailmameistrivõistlustelt sai ta pronksmedali.
Deniss Smoldarev

Deniss Smoldarev (sündinud 1. aprillil 1990 Narva-Jõesuus) on Eesti sportlik vabavõitleja. Ta on auhindu saanud judos, sambos ja kikkpoksis. Tema elukutselisekarjäär algas 2009. aastal. Ta on 200 cm pikk ja võistleb kehakaalus kuni (120 kg). Smoldarevi koduleht Deniss Smoldarev MMA rekord
Eduard Poolakene

Eduard Poolakene (16. jaanuar 1914 Perila – 15. august 2003) oli eesti viiuldaja ja muusikapedagoog. Ta lõpetas 1933. aastal Tallinna Linna Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja 1936. aastal viiuli erialal Tallinna Konservatooriumi (Johannes Paulseni klassis). Täiendas end aastatel 1937–1940 Budapesti Muusikaakadeemias (juhendaja Ede Zathureczky). Ta mängis aastatel 1933–1937 ja 1940–1945 Eesti Raadio Sümfooniaorkestris; 1945–1987 mängis Vanemuise teatri orkestris ja 1945–1983 oli samas kontsertmeister; esines ka solistina. Ta töötas muusikapedagoogina aastatel 1940–1945 Tallinna Konservatooriumis ja 1945–1968 Tartu Muusikakoolis. Tema õpilased olid Elmar Värv, Paul Purga, Hillar Taamal ja Kalle Loona. Ta oli aastast 1959 Eesti Teatriliidu liige. Tema tütar Krista Vogelberg on Tartu Ülikooli inglise filoloogia professor. 1965 Eesti NSV teeneline kunstnik Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide: N–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 115.
Asklepiades

Asklepiades on mitme isiku nimi: Asklepiades Tragilosest oli vanakreeka kirjanduskriitik ja mütograaf, kes elas 4. sajandil eKr. Asklepiades Phleiusist oli vanakreeka filosoof, Elise-Eretria koolkonna esindaja kes elas umbes 350 – umbes 270 eKr. Asklepiades Samosest oli vanakreeka poeet, kes elas 4. sajandil eKr. Asklepiades Küünik oli vanakreeka filosoof, küünikute koolkonna esindaja kes elas 4. sajandil pKr.
Eelija (Ojaperv)

Eelija (kodanikunimega Ott Ojaperv; sündinud 11. mail 1977 Tartus) on eesti õigeusu vaimulik (piiskop). Eelija nimepäev on vkj 20. juulil (ukj 2. augustil). 21. oktoobril 2008 valiti arhimandriit Eelija (Ojaperv) Oikumeenilise Patriarhaadi Püha Sinodi istungil Oikumeenilise Patriarhaadi autonoomse Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku (EAÕK) Tartu piiskopkonna piiskopiks. 10. jaanuaril 2009 pühitses Tallinna ja kogu Eesti kõrgestipühitsetud metropoliit Stefanus ta EAÕK Tartu piiskopkonna piiskopiks. Tartu Miina Härma Gümnaasium, lõpetas 1995 Tartu Ülikooli usuteaduskond, baccalaureus artium 2000 Università per Stranieri di Perugia, programm "Itaalia keel ja kultuur" 1999 ja 2001 Peterburi Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskond 2002 Tartu Ülikooli usuteaduskond, magister theologiae 2003 Tartu Ülikooli usuteaduskond, õpetajakoolitus 2003–2004 Voroneži Riiklik Ülikool, programm "Vene keel võõrkeelena" 2006 Läti Ülikool Riias, magistriprogramm "Baltic Sea Region Studies" 2007–2008 Tartu Ülikooli usuteaduskond, doktoriõpe (katkestatud). Tema uurimisteema oli psaltri tõlkimine eesti keelde. 28.07.2006–15.04.2007 Karksi-Nuia Püha Aleksei Koguduse diakon 15.04.2007–29.01.2009 Karksi-Nuia Püha Aleksei Koguduse preester 24.09.2007–16.02.2009 Arussaare Issanda Taevaminemise Koguduse hooldaja Alates 10.01.2009 Tartu piiskopkonna piiskop ja ex officio EAÕK Püha Sinodi (piiskoppide kogu) ja kirikuvalitsuse liige Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Stefanus pühitses ta diakoniks 28.07.2006, preestriks 15.04.2007, ülendas arhimandriidiks 09.10.2008 ja pühitses piiskopiks 10.01.2009. 09.10.2008 Kaunistustega rinnaristi kandmise õigus 12.10.2008 Puusaehte kandmise õigus Metropoolia nr 44, detsember 2008, lk 7. Metropoolia nr 45, veebruar 2009, lk 4. EAÕK põhikirja II osa. Kiriku organid ja nende pädevus (vt II. 5 Piiskoppide Kogu ja II. 7.1 Kirikuvalitsus). Eelija / Ott Ojaperv Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku vaimulike andmebaas (vaadatud 25.11.2022). http://www.eoc.ee/vaimulik/ojaperv-eelija/
Mart Kuldkepp

Mart Kuldkepp (sündinud 19. septembril 1983) on eesti skandinavist, ajaloolane ja tõlkija. Ta on Eesti ja Põhjamaade ajaloo professor University College London'is. Aastatel 2011–2015 töötas ta mitmesugustel ametikohtadel Tartu ülikooli skandinavistika osakonnas, sh. osakonna juhataja ja programmijuhina. 2024. aastal on Mart Kuldkepp väliseesti külalisprofessor Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudis ning külalisprofessor Yale'i Ülikooli Euroopa uuringute keskuses. Mart Kuldkepi peamisteks uurimisteemadeks on Eesti ja Skandinaavia poliitilised ja kultuurikontaktid 20. sajandil, eestlaste põhjamaise identiteedi problemaatika ning vanapõhja kirjandus ja kultuur. 2014. aastal kaitses ta Tartu ülikoolis doktoritöö teemal "Estonia Gravitates Towards Sweden: Nordic Identity and Activist Regionalism in World War I" (Eesti kaldub Rootsi poole: põhjamaine identiteet ja aktivistlik regionalism Esimeses maailmasõjas). Samuti on ta põhjalikult tegelenud Aleksander Kesküla isiku ja tegevuse uurimisega ning pälvis selle eest 2015. aastal rahvusvahelise Balti-uuringute edendamise assotsiatsiooni (AABS) alustava teadlase preemia. Mart Kuldkepp kuulub üliõpilasseltsi Veljesto. Samuti on ta Õpetatud Eesti Seltsi liige. 2016 Tartu kirjandusfestivali Prima Vista kirjanduspreemia Esimene Samm Tartu ülikooli teadur pälvis maineka autasu Mart Kuldkepp Eesti Teadusinfosüsteemis Põhjamaisuse kodustamine Universitas Tartuensis, detsember 2014, nr 11.
Tamara Miljutina

Tamara Miljutina (vene keeles Тамара Павловна Милютина; 1. juuli 1911 Tartu – 4. juuli 2004 Tartu) oli vene ühiskonnategelane ja kirjanik Eestis. Ta oli enne Teist maailmasõda Eestis tegutsenud Vene Üliõpilaste Kristliku Liikumise liige. 1941. aastal vahistati Tamara Miljutina Nõukogude võimude poolt. Vangistusest ja asumiselt saabus ta Eestisse tagasi 1957. aastal. 1997 ilmus temalt raamat "Люди моей жизни", mille eestikeelne tõlge "Inimesed minu elus" ilmus 2007. aastal (2. trükk 2010). Ta on maetud Tartu Uspenski kalmistule. 1999 Koosmeele auhind Tema ema oli arst-ftisiaater Klaudia Bežanitskaja, vanaisa Nikolai Bežanitski oli õigeusu preester, kes mõrvati Tartu Krediidipanga keldris ja kuulutati aastal 2000 pühakuks. http://epl.delfi.ee/news/kultuur/eesti-malu-tamara-miljutina-inimesed-minu-elus?id=51285116 (vaadatud 19.06.2015) Eesti Mälu: Tamara Miljutina "Inimesed minu elus", Rutt Hinrikus, Eesti Päevaleht, 22. oktoober 2007
Johann Burchart I

Johann Burchart I (sünninimega Both Bélaváry de Sykava; 1546 Pressburg, Ungari kuningriik – 1616 Tallinn) oli sõjaväelane ja apteeker. Ta oli Tallinna Raeapteeki 1582–1911 juhtinud Burchartide nn apteekrisuguvõsa esimene esindaja. Tema poeg oli Johann Burchart II (umbes 1585–1636).
Johannes Burchart IX

Johannes Burchart IX (18/30. august 1808 Tallinn – 1870 München) oli Tallinna apteeker. Ta oli Tallinna Raeapteeki 1582–1911 juhtinud Burchartide nn apteekrisuguvõsa üks esindajaid. Tema isa oli apteeker Johannes Burchart VIII ja tema poeg oli apteeker Johannes Burchart X.
Johannes Burchart X

Johannes Burchart X (1843 Tallinn – 1891) oli Tallinna apteeker. Ta oli Tallinna Raeapteeki 1582–1911 juhtinud Burchartide nn apteekrisuguvõsa viimane esindaja. Tema isa oli apteeker Johannes Burchart IX.
2015. aasta Taani parlamendivalimised

2015. aasta Taani parlamendivalimised olid Taani parlamendi Folketingi valimised. Valimised toimusid 18. juunil 2015, mil valiti 179 saadikut Folketingi, seejuures 175 saadikut Taanist, 2 saadikut Gröönimaalt ja 2 saadikut Fääri saartelt.
Eesti astumine Euroopa Liitu

Eesti astumine Euroopa Liitu oli ligi kümneaastane protsess, mis algas Eesti ametliku liitumistaotluse esitamisega 1995. aastal ning lõppes Eesti vastuvõtmisega Euroopa Liidu liikmete hulka 2004. aastal. 25. novembril 1995 allkirjastas Eesti peaminister Tiit Vähi avalduse, milles taotleti Eesti vastuvõtmist Euroopa Liitu. 1998. aastal alustati ametlikke liitumisläbirääkimisi. Liitumist kajastas laialdaselt Eesti ajakirjandus, sealhulgas avaldasid oma seisukohti tuntud kultuuritegelased. 2003. aastal korraldati referendum, misjärel 1. mail 2004 sai Eestist koos üheksa muu riigiga Euroopa Liidu liige. Eesti poolelt andsid lepingule allkirjad president Arnold Rüütel ja välisminister Kristiina Ojuland. 07.02.1992 Euroopa Liidu sünd 12.06.1995 Eesti, Läti ja Leedu kirjutasid alla assotsiatsioonilepingud Euroopa Liiduga 28.11.1995 Eesti esitas ametliku avalduse EL-ga liitumiseks 13.12.1997 EL-i Nõukogu otsustas alustada liitumisläbirääkimisi Eestiga 13.12.2002 Lõppesid liitumisläbirääkimised Eesti ja EL-i vahel 16.04.2003 Allkirjastati liitumisleping Euroopa Liiduga 14.09.2003 Toimus rahvahääletus EL-iga liitumise küsimuses 01.05.2004 Eesti ühines Euroopa Liiduga Jaak Urmet Eesti kirjanik ütleb Euroopaga liitumisele "jah" Eesti Päevaleht, 29. august 2003 Eesti Euroopa Liidus
Eesti-Soome piir

Eesti-Soome piir on Eesti ja Soome vaheline riigipiir. Piir on terves ulatuses mereline ehk kulgeb Läänemeres. 1995–2004 oli see Euroopa Liidu välispiir. Eesti-Rootsi piir Eesti-Venemaa piir
Eesti-Rootsi piir

Eesti-Rootsi piir on Eesti ja Rootsi vaheline riigipiir. Piir on terves ulatuses mereline ehk kulgeb Läänemeres. Piir moodustati[küsitav] 1995, kui Rootsi astus Euroopa Liitu. Eesti-Läti piir Eesti-Soome piir Eesti-Venemaa piir
ZIS-30

ZIS-30 oli Nõukogude Liidu esimene liikursuurtükk. Pärast Saksamaa sissetungi Nõukogude Liitu ehitati 1941. aasta hilissuvel sadakond 57 mm tankitõrjekahuriga relvastatud liikursuurtükki, kuid sellega toona seda sorti masinate tootmine piirduski.
45. eriotstarbeline üksik kaardiväebrigaad

45. eriotstarbeline üksik kaardiväebrigaad on spetsnazi väeüksus Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude õhudessantvägede koosseisus (väeosa nr 28337). 45. eriotstarbeline üksik kaardiväepolk moodustati 1994. aasta veebruaris 218. ja 901. eriotstarbelise pataljoni baasil. Alates 2014. aasta lõpust brigaad. 2014. aasta märtsis avaldas ajakiri Suomen Sotilas ('Soome Sõdur') analüüsi Krimmi okupeerimise ajal avaldatud ülesvõtetel jäädvustatud "roheliste mehikeste" relvastuse ja varustuse kohta ning kinnitas, et suure tõenäosusega on tegemist 45. eriotstarbelise üksiku kaardiväepolgu võitlejatega. "Источник: численность ВДВ России планируется увеличить в два раза". ИТАР-ТАСС. Vaadatud 6.08.2014. {{cite web}}: eiran tundmatut parameetrit |datepublished= (juhend) "ВДВ России в 2014 году пополнились бригадой спецназа и тремя батальонами разведки". ИТАР-ТАСС. Vaadatud 1.01.2015. {{cite web}}: eiran tundmatut parameetrit |datepublished= (juhend) Pulkki, Arto (3. märts 2014). "Crimea Invaded By High Readiness Forces of the Russian Federation". Helsingi: Suomen Sotilas (Soome sõdur). Vaadatud 5. septembril 2014. Секретное подразделение ГРУ «ЧВК Редут» в составе 45 ОБр СпН МинОбороны РФ, www.youtube.com, 28.12.2022
Kazys Skučas

Kazys Skučas (3. märts 1894 Mauručiai – 30. juuli 1941 Moskva) oli Leedu poliitik ja sõjaväelane. Kazys Skučas lõpetas 1912. aastal Veiveriai Pedagoogilise Seminari ja töötas seejärel õpetajana. 1915. aastal mobiliseeriti ta Vene armeesse, võttis osa sõjategevusest Rumeenia rindel. 1918. aastal pöördus ta Leedusse tagasi, võttis osa miilitsa moodustamisest. 1919. aastal astus Leedu armee teenistusse. 1928. aastal sai ta 2. jalaväediviisi ja Kaunase garnisoni komandöriks. 1934–1938 oli ta Leedu sõjaväeatašee Nõukogude Liidus. Leedusse tagasi pöördununa sai ta brigaadikindrali aukraadi, kuid läks erru. 1939. aasta märtsist kuni 15. juunini 1940 oli Kazys Skučas Leedu siseminister. Pärast Leedu okupeerimist Nõukogude Liidu poolt ta arreteeriti. Esialgu hoiti teda kinni Kaunases, seejärel viidi Moskvasse Butõrka vanglasse. Ta mõisteti surma ja lasti maha. Alfonsas Zubreckas. Tragiškas likimas : Generolo Kazimiero Skučo gimimo 110-osioms metinėms XXI amžius
Kayseri provints

Kayseri provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Kesk-Türgis. Provintsi keskus on Kayseri. Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Kayseri provintsi koduleht (türgi keeles)
Kriton Alopekest

Kriton Alopekest (kreeka Κρίτων Άλωπεκῆθεν), umbes 469 – 4. sajand eKr) oli Sokratese lähikondlane ja kauaaegne sõber, kes oli pärit Ateena eeslinnast Alopekest Atikas. Kritoni kohta ei ole palju teada. Ta esineb tegelasena Platoni dialoogides "Phaidon", "Euthydemos" ja tema enda nime kandvas "Kritonis". Lisaks on teda nimetatud "Sokratese apoloogias". Kriton on Sokratese kaaslane ka Xenophoni teostes "Mälestusi Sokratesest" ja "Pidusöök". Diogenes Laertios on oma teoses "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus pühendanud Kritonile lühikese peatüki. Kriton oli ilmselt edukas loomakasvataja ja ilmselt ka põllumees, kes oli abiellunud kõrgest soost naisega ning tal oli vähemalt kaks poega, kellest tuntum on Sokratese õpilane ning Platoni dialoogide tegelane Kritobulos. Diogenes Laertios väidab, et Kritonil oli enam poegi, nimetades Hermogenese, Epigenese ja Ktesippose nimesid, lisades, et kõik nad olid Sokratese õpilased. Kuigi Diogenes Laertios väidab, et Kriton oli filosoof ning omistab talle 17 dialoogi autorsuse, mis olevat tema eluajani ühes köites säilinud, siis uuemad teadlased peavad seesugust väidet ekslikuks, kuna sokraatilise dialoogi žanr kujunes välja Kritoni arvatavatest eluaastatest oluliselt hiljem.[viide?] Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 121 Platon, "Euthydemos" 304c, 306e Xenophon, "Mälestusi Sokratesest" II raamat, 9. peatükk, lõik 2 Platon, "Euthydemos" 291e Platon, "Euthydemos" 306e Platon, "Euthydemos" 306d
Kriton (täpsustus)

Kriton on mitme isiku ja vähemalt ühe teose pealkiri: "Kriton" on Platoni dialoog, mis käsitleb õigluse küsimust seoses Sokratese vangistuse ja surmamõistmisega. Kriton Alopekest oli Sokratese lähikondlane, Platoni dialoogide tegelane, kes elas 5.–4. sajandil eKr.