laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti Kirikuloo Selts

Eesti Kirikuloo Selts (lühend EKLS) on 1997. aastast tegutsev Eesti kirikuloo uurijaid ja kirikuloost huvitatuid ühendav akadeemiline organisatsioon. Põhikirja järgi on seltsi eesmärk toetada, edendada ja propageerida Eesti kirikuloo uurimist ning luua kontakte Eesti kirikuloo uurijate vahel. Seltsi eestvedamisel toimuvad kahel korral aastas Eesti kirikulugu ja sellega piirnevaid teemasid käsitlevad avalikud ettekandekoosolekud. Eesti Kirikuloo Selts esindab Eestit ka rahvusvahelises kirikuloo seltside ja ühenduste assotsiatsioonis Commission Internationale d'Histoire et d'Etudes du Christianisme. https://web.archive.org/web/20140512224518/http://www.kirikulugu.ee/wordpress/ (vaadatud 09.05.2014) TEA entsüklopeedia 6. köide, 2011. Lk 88 https://web.archive.org/web/20140513011719/http://www.kirikulugu.ee/wordpress/?page_id=8 (vaadatud 09.05.2014) EKLSi koduleht
Eesti Majandusjuhtide Instituut

Eesti Majandusjuhtide Instituut (lühend EMI) oli aastatel 1979–1998 Tallinnas töötanud koolitamis-, konsulteerimis- ja uurimisinstituut. Aastatel 1979–1992 kandis nime Eesti NSV Rahvamajanduse Juhtivate Töötajate ja Spetsialistide Kvalifikatsiooni Tõstmise Instituut. EMI-t on juhtinud Georgi Ozerov, Jaak Leimann ja Jüri Truusa. TEA entsüklopeedia 6. köide, 2011. Lk 100–101
Eesti postmargid

Eesti postmargid on Eesti postitalituse (praegu Eesti Post) emiteeritud postmargid. Enamasti on nad Eesti-teemalised. Esimesed Eesti postmargid ilmusid müügile 22. novembril 1918: lillemuster (5 kopikat) ja 30. novembril lillemuster (15 kopikat). Oma riik, oma mark 1. osa Eesti Rahvamuuseum (vaadatud 11.10.2021) Eesti posti ja postmargi ajalugu Eesti kohalikud postmargid Eesti tempelmargid Eesti omavalitsuste kantseleimaksu margid Konstantin Pätsi näopildiga postmargid Lillemustriga postmargid Otepää postmargid Õpetatud Eesti Seltsi juubelipostmargid Smiltene postmargid Eesti posti ajalugu en:List of Estonian postage stamps en:List of people on stamps of Estonia
Tom Jager

Tom Jager (sündinud 6. oktoobril 1964 East St. Louises Illinoisis) on Ameerika Ühendriikide endine ujuja. Ta on viiekordne olümpiavõitja ja endine 50 m vabaujumise maailmarekordi omanik. Jager võitis kõik oma olümpiakullad teateujumises: 1984. ja 1988. aastal 4×100 m vabaujumise ja 4×100 m kompleksujumises ning 1992. aastal 4×100 vabaujumises. Ta parandas 50 m vabaujumise maailmarekordit. Maailmameistrivõistlustel on Jager võitnud kaks kulda 50 meetri vabaujumises (1986, 1991) ja kaks kulda 4×100 m vabaujumises. Ta on 11-kordne Ameerika Ühendriikide meister. 1983. aasta suveuniversiaadil võitis Jager kolm hõbemedalit: 100 m liblikujumises, 100 m vabaujumises ja 4×100 m vabastiilis teateujumises. 1995. aasta Panameerika mängudel võitis ta 4×100 m vabastiilis teateujumises kuldmedali ja 50 m vabaujumises pronksmedali. 2001. aastal arvati Jager Ujumise kuulsuste halli.
Gerald Otieno Kajwang

Gerald Otieno Kajwang (15. juuli 1959 – 19. november 2014) oli Keenia poliitik. Ta kuulus Orange Democratic Movementi, valiti 2007. aastal Keenia senatisse Mbita valimisringkonnast ja 2013. aastal Homa Bay maakonnast. Ta õppis Makerere Ülikoolis ning Keenia Õiguskoolis (Kenya School of Law). Ta on olnud parlamendiliige 1998. aastast saati, 2008–2013 oli ta Keenia immigratsiooni- ja rahvastikuregistri minister. Gerald Kajwang oli kristlane, tema abikaasa oli Rose Kajwang. Members Of The 10th Parliament. Parliament of Kenya. Vaadatud 19. juunil 2008.
Magliophis

Magliophis on maoperekond. Perekonda Magliophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Magliophis exiguum (Cope, 1863) Magliophis stahli (Stejneger, 1904). Need maod elavad Puerto Ricos, USA ja Briti Neitsisaartel. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Magliophis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 09.05.2014) (inglise keeles) Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Magliophis seisuga 04.05.2014.
Ekwee David Ethuro

Ekwee David Ethuro (sündinud 31. detsembril 1963) on Keenia poliitik, 28. märtsist 2013 Keenia senati spiiker. Ta kuulub Ühendatud Vabariiklikku Parteisse, mis 2014. aasta alguse seisuga osaleb Keenia valitsuskoalitsioonis. Ethurol on magistrikraadid põllumajandusteaduses ja majanduses. 1998–2013 esindas ta parlamendis Kesk-Turkana valimisringkonda. 1998–2002 oli ta planeerimise ja rahvusliku arengu abiminister president Daniel arap Moi valitsuses. Ta olnud minister mitme presidendi valitsustes. 2007. aastal valiti ta taas Kesk-Turkanast parlamenti. Ta on valitud korduvalt parlamenti Turkana maakonnast, mis on üks Keenia vähem arenenud piirkondi, ehkki sealt leiti 2006. aastal Keenia esimene naftamaardla. Ekwee David Ethuro pärineb turkanade rahvast, kes on Keenias suuruselt 10. kohal ning tänini pooleldi nomaadid, ta on oma rahva üks väheseid tuntud ja edukaid poliitikuid. Teda süüdistati 2012. aastal seotuses Turkana vägivallajuhtumiga, kus tapeti 41 politseinikku, kes olid sekkunud kohalike hõimude vastastikustesse karjavargustesse. "Jubilee's Ethuro is Senate Speaker". standardmedia.co.ke. 28. märts 2013. Vaadatud 28. märts 2013. "CID Summons Mps Over Baragoi Massacre".
Mussurana

Mussurana on maoperekond. Perekonda Mussurana klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Mussurana bicolor (Peracca, 1904) Mussurana montana (Franco, Marques & Puorto, 1997) Mussurana quimi (Franco, Marques & Puorto, 1997). Need maod elavad Lõuna-Ameerikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Mussurana Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 09.05.2014) (inglise keeles) Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Hussam Zaher, Felipe Gobbi Grazziotin, John E. Cadle, Robert W. Murphy, Julio Cesar de Moura-Leite, Sandro L. Bonatto, Molecular phylogeny of advanced snakes (Serpentes, Caenophidia) with an emphasis on South American Xenodontines: a revised classification and descriptions of new taxa, Pap. Avulsos Zool. (São Paulo) 49. köide, no.11 São Paulo 2009, http://dx.doi.org/10.1590/S0031-10492009001100001, veebiversioon (vaadatud 09.05.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Mussurana seisuga 09.05.2014.
Ninia

Ninia on maoperekond. Perekonda Ninia klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Ninia atrata (Hallowell, 1845) Ninia celata Mccranie & Wilson, 1995 Ninia diademata Baird & Girard, 1853 Ninia espinali Mccranie & Wilson, 1995 Ninia franciscoi Angarita-Sierra, 2014 Ninia hudsoni Parker, 1940 Ninia maculata (Peters, 1861) Ninia pavimentata (Bocourt, 1883) Ninia psephota (Cope, 1875) Ninia sebae (Duméril, Bibron & Duméril, 1854). 2017. aastal on maoperekonda liigitatud maoliik Ninia teresitaeTeddy Angarita-Sierra ja John D. Lynch, 2017. Need maod elavad Mehhikos, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Ninia Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 23. märtsil 2017) (inglise keeles) Teddy Angarita-Sierra, John D. Lynch, A new species of Ninia (Serpentes: Dipsadidae) from Chocó-Magdalena biogeographical province, western Colombia, Zootaxa 4244 (4): 478–492, veebiversioon (vaadatud 23. märtsil 2017) Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne uBio-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Ninia seisuga 09.05.2014.
Nothopsis

Nothopsis on maoperekond. Perekonda Nothopsis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Nothopsis rugosus Cope, 1871. Need maod elavad Hondurases, Nicaraguas, Costa Ricas, Panamal, Colombias ja Ecuadoris. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Nothopsis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 09.05.2014) (inglise keeles) Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Nothopsis rugosus seisuga 09.05.2014.
Aposterioorne tõde

Aposterioorne tõde ehk empiiriline tõde on tõde, mille teadmine või õigustus sõltub meeltekogemusest (või üldisemalt kogemusest) saadud tõenditest ehk mille teadmine saab olla ainult aposterioorne teadmine ja mille õigustus saab olla ainult aposterioorne õigustus. Aposterioorset tõde vastandatakse aprioorsele tõele, mida pole tarvis meeltekogemuse põhjal tõendada. Aposterioorsete tõdede tüüpnäited on tavalise tajukogemuse ja loodusteaduse tõed. aposterioorne õigustus aposterioorne mõiste aposterioorne teadmine aposterioorsus Kogemuse alla võidakse siin lugeda näiteks mälu ja introspektsiooni (ning selgeltnägemine ja telepaatia, kui need peaksid olemas olema,) kuid mitte kõik vaimunähtused ja vaimuprotsessid, sest aprioorse õigustuse teooriates räägitakse sageli aprioorsete väidete tõesuse või paratamatuse ratsionaalsest "tajumisest".
Aposterioorne mõiste

Aposterioorne mõiste ehk empiiriline mõiste on mõiste, mida pole võimalik määratleda, viitamata meeltekogemusele (või üldisemalt kogemusele). Aposterioorset mõistet vastandatakse aprioorsele mõistele, mille määratlus ei pea kogemusele viitama. aposterioorne õigustus aposterioorne teadmine aposterioorne tõde aposterioorsus Kogemuse alla võidakse siin lugeda näiteks mälu ja introspektsioon (ning selgeltnägemine ja telepaatia, kui need peaksid olemas olema), kuid mitte kõik vaimunähtused ja vaimuprotsessid, sest aprioorse õigustuse teooriates räägitakse sageli aprioorsete väidete tõesuse või paratamatuse ratsionaalsest "tajumisest".
Aprioorne tõde

Aprioorne tõde on tõde, mille teadmine või õigustus ei sõltu meeltekogemusest (või üldisemalt kogemusest) saadud tõenditest ehk mille teadmine saab olla aprioorne teadmine ja mille õigustus saab olla aprioorne õigustus. Aprioorset tõde vastandatakse aposterioorsele tõele, mida tuleb tõendada meeltekogemuse põhjal. Aprioorsete tõdede tüüpnäited on loogika ja matemaatika tõed. aprioorne õigustus aprioorne mõiste aprioorne teadmine aprioorsus Kogemuse alla võidakse siin lugeda näiteks mälu ja introspektsiooni (ning selgeltnägemine ja telepaatia, kui need peaksid olemas olema,) kuid mitte kõik vaimunähtused ja vaimuprotsessid, sest aprioorse õigustuse teooriates räägitakse sageli aprioorsete väidete tõesuse või paratamatuse ratsionaalsest "tajumisest".
Georg Lukas

Georg Lukas (12. oktoober 1914 Kontši-Savva – 16. juuni 1988) oli eesti õpetaja. Georg Lukas on maetud Kullamaa kalmistule. Tema isa August Lukas oli õpetaja, samuti abikaasa Leida Lukas. 1944 Punatähe orden "Krimmi mälestused" SE&JS 2011. 303 lk Läänlane 21. juuni 1988. lk. 4. (nekroloog) http://www.podvignaroda.ru/?#id=46184403&tab=navDetailManAward
Mary Slaney

Mary Teresa Slaney (Decker) (sündinud 4. augustil 1958 Bunnvale'is New Jersey osariigis) on USA kergejõustiklane. Ta jooksis distantse 800 meetrist kuni maratonini. Kahekordne maailmameister (1983). Mary Decker võistles juba 1973. aastal 14-aastaselt USA – NSV Liidu kergejõustiku maavõistlusel Minskis. Kohe äratas ta rahvusvahelist tähelepanu, kuna võitis 800 m jooksus Müncheni olümpiamängude hõbemedalisti Nijole Sabaitet. Mary oli siis 150 cm pikk ja kaalus 39 kg. Kodumaal hakati teda kutsuma hellitusnimega "Little Mary Decker". Mary hakkas jooksmisega tegelema 11-aastaselt. Kuna pere oli just kolinud New Jersey osariigist Californiasse ja vanemad hakkasid abielu lahutama, otsustas ta pühenduda täielikult oma uuele kiindumusele – jooksule. 12-aastaselt võttis ta esimest korda osa maratonist ja lõpetas ajaga 3:09.00. Järgmisel päeval viidi ta haiglasse pimesooleoperatsioonile. 1974. aastal USA – NSV Liidu maavõistlusel osales noor talent vahejuhtumis, mis liigitati reeglite rikkumiseks. Joostes viimast vahetust 4×800 m teatejooksus, tõukas teda Sarmite Štula, väike Mary ei jäänud võlgu ja tõukas lätlannat teatepulgaga. Štula lükkas selle eemale, kuid enne finišit nügis Decker teda uuesti. Mõlemad naiskonnad diskvalifitseeriti ja 15-aastane Mary sai hoiatuse ebasportliku käitumise eest. Sellest ajast hakkas tema karjäär allamäge liikuma. Keha kiire kasvamine hakkas jooksmist segama; eriti paisusid jalad. Sellega kaasnesid vaevused, mida ta üritas järgmise kolme aasta jooksul paljude arstide ja raviprotseduuride katsetamisega leevendada. 1977. aastal kohtus Mary Montreali olümpiamängude 10 000 meetri jooksu hõbemedalimehe Dick Quaxiga, kes taipas kohe, et tegu on niinimetatud jaotussündroomiga, milles lihaseid ümbritsevad koed satuvad vastuollu lihaste kasvuga. Pärast sääremarjaoperatsiooni valu leevenes. Kuid peagi sattus Mary kahte autoõnnetusse ning pidi läbi tegema veel ühe operatsiooni. Alles pärast seda hakkas Mary elujärg taas paranema. Helsingi 1983 maailmameister 1500 m jooksus 4.00,90 maailmameister 3000 m jooksus 8.34,62 Pariis 1997 hõbemedal 1500 m jooksus 4.05,22 Mary Slaney Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Astryna

Astryna (transkribeerituna Astrõna) on alev (endine linn) Valgevenes Hrodna oblastis Ščučyni rajoonis. Alev on Astryna külanõukogu halduskeskuseks. Asula nimi on poola keeles Astryna. Nimi tuleb Valgevene keeleteadlaste arvates asulat läbiva Astrynka jõekese nimest, asula vana nimetus oli ilmselt Астрэяй. Alevis on keskkool ja Ščučyni laste muusikakooli filiaal. Lisaks asuvad seal veel kaks raamatukogu ja kultuurimaja. Astrynas töödeldakse metsa ja valmistatakse ehitusmaterjale, lisaks on seal veel toiduainetööstus. Vaatamisväärsusteks on õigeusu kirik aastast 1895 ja kaks XX sajandi alguses ehitatud sünagoogi. Astrynast kahe kilomeetri kaugusel asuval linnamäel tehtud väljakaevamiste põhjal jõudsid valgevene arheoloogid järeldusele, et Astryna ümbruses oli X sajandil slaavlaste asuala. Kirjalikult mainitakse asulat esimest korda aastal 1480, mil asula oli Kazimierz IV valduses. Alev sai Astrynast aastal 1487. XVI sajandi alguses rajasid tatari soost vürstid Astrynskid asula serva mõisa, kuigi see ise nende valdusse ei kuulunud, jäädes Leedu suurvürstide omandiks. Aastast 1520 oli Astryna Aleksander Chodkiewiczile välja renditud. Astryna kuulus toona Vilniuse vojevoodkonda. Aastal 1556 sai sealne õigeusu kirik annetusi nii kuningalt kui ka Zenowiczite suguvõsalt. Aastal 1641 sai Astryna kuningas Władysław IV Wazalt linnaõigused. Astrynas hakati pidama turgu. Aastal 1666 finantseerisid Pacid asulasse katoliku kiriku ehitamist. Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1793 oli linn Venemaa koosseisus. Toona oli suurem osa Astryna elanikest juudid. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Astryna Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Aastal 1940 sai Astrynast alev. Astryna sünagoog Astryna kirik Astryna vanalinn Astryna Uładzimir Parfianok – Valgevene fotograaf Andrej Azaraŭ – Valgevene disainer "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Astryna – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Neoehrlichia mikurensis

Neoehrlichia mikurensis ehk Candidatus Neoehrlichia mikurensis on bakteriliik. Varasem nimetus Candidatus Ehrlichia walkerii. Ca. N. mikurensis on gramnegatiivne bakter ja paljude loomade (sh inimeste) obligatoorne rakusisene organism. Pikkus 0,5-1, 2 μm. Bakter on levinud Euroopas ja Aasias. Ca. N. mikurensis bakterite siirutamiskulg pole päris selge. Bakterit esineb kolooniatena (hulgaliselt) väikeste näriliste maksa ja põrna endoteeli rakkudes. Need närilised annavad bakterid edasi võsapuukidele (Ixodes ricinus).  Pikemalt artiklis Neoehrlichiosis Ca. N. mikurensis on tõvestamisvõimeline organism, kes on võimeline nõrgenenud immuunsusega ja immuunpuudulikkusega inimestel paljude sümptomitega haiguslikku seisundit esile kutsuma. Florian P. Maurer, Peter M. Keller, Christian Beuret, Cornelia Joha, Yvonne Achermann, Jacques Gubler, Daniela Bircher, Urs Karrer, Jan Fehr, Lukas Zimmerli, ja Guido V. Bloemberg, Close Geographic Association of Human Neoehrlichiosis and Tick Populations Carrying “Candidatus Neoehrlichia mikurensis” in Eastern Switzerland, J Clin Microbiol. jaanuar 2013; 51(1): 169–176. doi: 10.1128/JCM.01955-12, veebiversioon (vaadatud 10.05.2014) (inglise keeles) Eesti puukidelt leiti uut haigustekitajat, Õhtuleht.ee, 9. mai 2014, veebiversioon (vaadatud 10.05.2014) Sissekanne MicrobeWiki-s Friederike D. von Loewenich, Walter Geißdörfer, Claudia Disqué, Jens Matten, Georg Schett, Samir G. Sakka ja Christian Bogdan, Detection of “Candidatus Neoehrlichia mikurensis” in Two Patients with Severe Febrile Illnesses: Evidence for a European Sequence Variant, J. Clin. Microbiol. juuli 2010, 48. köide, nr 7, lk 2630-2635, veebiversioon (vaadatud 10.05.2014) (inglise keeles) Dania Richter ja Franz-Rainer Matuschka, “Candidatus Neoehrlichia mikurensis,” Anaplasma phagocytophilum, and Lyme Disease Spirochetes in Questing European Vector Ticks and in Feeding Ticks Removed from People, 28 detsember 2011, doi: 10.1128/JCM.05802-11, J. Clin. Microbiol. märts 2012, 50. köide, no. 3, lk 943-947, veebiversioon (vaadatud 10.05.2014) (inglise keeles) Florian P. Maurer, Peter M. Keller, Christian Beuret, Cornelia Joha, Yvonne Achermann, Jacques Gubler, Daniela Bircher, Urs Karrer, Jan Fehr, Lukas Zimmerli, ja Guido V. Bloemberg, Close Geographic Association of Human Neoehrlichiosis and Tick Populations Carrying “Candidatus Neoehrlichia mikurensis” in Eastern Switzerland, J Clin Microbiol. jaanuar 2013; 51(1): 169–176. doi: 10.1128/JCM.01955-12, veebiversioon (vaadatud 10.05.2014) (inglise keeles) Anna Grankvist, Per-Ola Andersson, Mattias Mattsson, Monica Sender, Krista Vaht, Linnea Höper, Egidija Sakiniene, Estelle Trysberg, Martin Stenson, Jan Fehr, Sona Pekova, Christian Bogdan, Guido Bloemberg, ja Christine Wennerås, Infections with the tick-borne bacterium “Candidatus Neoehrlichia mikurensis” mimic non-infectious conditions in patients with B cell malignancies or autoimmune diseases. Lühikokkuvõte., märts 2014, veebiversioon (vaadatud 10.05.2014) (inglise keeles)
Laugulised

Laugulised (Allioideae) on õistaimede amarülliliste sugukonna alamsugukond. 1998 käsitleti APG süsteemis laugulisi eraldi sugukonnana. Nüüdisajal kuuluvad lauguliste alamsugukonda järgmised triibused: Allieae Gilliesieae Tulbaghieae. "Sissekanne eestikeelsete taimenimede andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. mai 2014. Vaadatud 10. mail 2014.
Volkswagen Jetta

Volkswagen Jetta on Volkswagen AG toodetav sõiduauto. Seda on toodetud 7 põlvkonda. 7. põlvkond saabub aastal 2018. Jetta on alati olnud Golfi sedaanist kloon, erandiks pole ka 7. põlvkond. 3. ja 4. põlvkonna Golfi sedaane müüdi Jetta nime all ainult USAs, Euroopas müüdi 3. põlvkonna sedaane Vento ja 4. põlvkonna omasid Bora nime all.
Jānis Poruks

Jānis Poruks (1. oktoober / 13. oktoober 1871 Druviena vald – 12. juuli / 25. juuli 1911 Tartu) oli läti kirjanik ja ajakirjanik. Ta õppis aastatel 1881–1885 Druviena vallakoolis, 1885–1887 Liezēre kihelkonnakoolis ja 1888–1889 Cēsise linnakoolis. Aastatel 1889–1892 õppis ta Riia Polütehnilises Instituudis ja 1893–1894 Dresdeni konservatooriumis. Ta oli korporatsiooni Selonija liige. Ta töötas ajakirjandusväljaannetes Dienas Lapa, Mājas Viesis ja Mājas Viesia Mēnešraksts. Eesti keelde on tõlgitud tema jutustus "Pärlipüüdja" (1929, läti keelest tõlkinud ja eessõna kirjutanud Karl Aben), jutustused "Palukavartest pärg" (esimene trükk 1905, tõlkija Mart Pukits; teine trükk 1989, läti keelest tõlkinud ja järelsõna kirjutanud Ita Saks) ning jutustus "Lahing Knipska all" (1984, tõlkija Valli Helde). 1905. aastast oli ta ravil Riia, Strenči ja Tartu Ülikooli psühhiaatriahaiglates. Tartu haiglas ta ka suri (ta oli professor Vladimir Tšiži patsient). Jānis Poruks maeti 1924. aastal ümber Riia metsakalmistule.
Allieae

Allieae on lauguliste alamsugukonda kuuluv õistaimede triibus. Triibusesse Allieae klassifitseeritakse üksainus taime perekond: Allium L. — lauk. Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud hispaaniakeelset artiklit es:Allieae seisuga 11.05.2014.
Steven Runciman

James Cochran Stevenson Runciman (7. juuli 1903 – 1. november 2000) oli Suurbritannia ajaloolane. Tema põhiliseks uurimisteemaks oli keskaeg, eriti Bütsantsi ajalugu ja ristisõjad. Byzantine civilisation. London, 1933 Byzantine style and civilization. Harmondsworth, 1975 The Byzantine theocracy. Cambridge, 1977 The Eastern Schism : a study of the papacy and the Eastern churches during the XIth and XIIth centuries. Oxford, 1955 The Emperor Romanus Lecapenus and his reign : a study of tenth-century Byzantium. London, 1929 The fall of Constantinople 1453. Cambridge, 1965 The families of Outremer : the feudal nobility of the crusader kingdom of Jerusalem, 1099-1291. London, 1960 The first crusade. Cambridge, 1951 The Great Church in captivity : a study of the patriarchate of Constantinople from the eve of the Turkish conquest to the Greek War of Independence. London, 1968 A history of the crusades. Cambridge, 1951-1954 A history of the first Bulgarian empire. London, 1930 The last Byzantine renaissance. Cambridge, 1970 The medieval Manichee : a study of the Christian dualist heresy. Cambridge, 1947 The Orthodox churches and the secular state. Auckland, 1971 The Sicilian Vespers : a history of the Mediterranean world in the later thirteenth century. Cambridge, 1958 The white rajahs : a history of Sarawak from 1841 to 1946. Cambridge, 1960
Nagaland

Nagaland on India osariik, mis eraldati Assami osariigist 1. detsembril 1963. Piirneb idas Birmaga. Nagaland jaguneb 11 ringkonnaks. Nagalandi põlisrahvad on erinevad hõimud, keda koos nimetatakse nagadeks. Levinuim religioon Nagalandis on kristlus. Kristlasi on 90% (peamiselt baptisid), hinduiste 7,7% ja islamiusulisi 1,8%. 2011 census of India  Nagaland – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Nagalandi valitsuse koduleht
Väike reekviem suupillile (film)

"Väike reekviem suupillile" on 1972. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm, mille stsenaarium põhineb Enn Vetemaa samanimelisel romaanil. Üliõpilased Jaan ja Heiki ületavad 1972. aastal seletamatul kombel ajajõe ja jõuavad 1944. aasta Saksa okupatsiooni aegsesse Eestisse. Filmis kujutatakse kahe ajastu ja mentaliteedi valulist ning konfliktset kokkupuudet. Lembit Ulfsak – Jaan Väino Uibo – Heiki Ants Eskola – Johannes Eve Kivi – Kristiine Arnold Sikkel – pastor Jakob Mihkel Kivilaan – Kurt Helend Peep – kellamees Ants Müürsepp – veltveebel Ita Ever – õpetajanna Gražina Baikštytė – Katrin Salme Reek – Amanda "Väike reekviem suupillile" Eesti filmi andmebaasis
Pirita Lillekasvatuse Näidissovhoos

Pirita Lillekasvatuse Näidissovhoos oli aastatel 1959–1998 Tallinnas tegutsenud lillekasvatus ja lillede sordiaretusettevõte (näidissovhoos).. Sovhoos asutati 1959. aastal ja 1967. aastal sai see näidismajandiks. Sovhoosi keskus asus Viimsi alevikus. Sovhoosi näidisaed asus koos Lillepaviljoniga Tallinnas. 1990. aastatel sattus sovhoos majandusraskustesse ja aastal 1998 lõpetas tegevuse. Tallinna entsüklopeedia. I köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 80-81 Tedremäe, L., 1986. Pirita Lillekasvatuse Näidissovhoos. Eesti NSV Riikliku Agrotööstuskomitee Info- ja Juurutusvalitsus. 32 lk