laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Martin Viirand

Martin-Nils Viirand (sündinud 11. septembril 1942) on eesti pedagoog ja ajakirjanik. Ta on lõpetanud 1961. aastal Tallinna 2. Keskkooli ning 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja erialal. Ta on töötanud õpetajana. 1967. aastal asus ta kultuurisaadete toimetajana tööle Eesti Raadios, kus töötas kokku 41 aastat. Ta on olnud näiteks saatesarjade "Maailmapilt", "Kultuurikaja" ja "Keskööprogramm" toimetaja ja saatejuht. 2012. aastal ilmus valik tema raadiointervjuusid tema enda koostatud kogumikus "Olnust olevatele. Martin Viirandi heliarhiivist" (Logofiil, 2012). 2018 – Eesti Ajakirjanike Liidu auliige "Eesti Ajakirjanike Liidu pressiteade, 27.04.2018". Originaali arhiivikoopia seisuga 7.07.2019. Vaadatud 28.11.2020. Vikerraadio. Päevatee (10.12.2016). Martin Viirand E-kataloog ESTER Raadioajakirjanik Martin Viirandi foto ERR-i arhiivis, 1997 "Päevatee. Martin Viirand" ERR Vikerraadio saade, 10. detsember 2016
Dzianisz

Dzianisz on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Kościelisko vallas. Dzianisz asub Slovakkia piirist ligi 4 km kaugusel, Zakopanest umbes 8 km loodes. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/011216917042-0468430?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022.
Rannaastang

Rannaastang on pudedatesse setetesse (liiv, kruus, moreen jne) lainete kulutava tegevuse tõttu tekkinud suure kaldega või püstloodne nõlv, mis ulatub rannajooneni. Rannaastanguid leidub enim rannikualadel, kus rannalähedase merepõhja kallakus on suur, mistõttu jõuavad lained sellistesse randadesse suure energiaga ja sealsed pudedad setted alluvad kulutusele kergesti. Eesti keele Instituut (2005). "Geomorfoloogia". Eesti keele Instituut. Originaali arhiivikoopia seisuga 6.12.2020. Vaadatud 28.11.2020. Hang, T. (2014). Rannikute morfoloogia ja peamised seda kujundavad tegurid. Ü. Mander, Ü. Liiber. Üldmaateadus : õpik kõrgkoolile. (lk 194-195, 200). Tartu : Eesti Loodusfoto.
Kura sääre rahvuspark (Leedu)

Kura sääre rahvuspark (leedu keeles: Kuršių nerijos nacionalinis parkas) on Leedu rahvuspark. See asub Kura säärel ning on üks viiest Leedu rahvuspargist. Rahvuspark loodi 1991. aastal, et kaitsta Kura sääre ja Kura lahe unikaalset ökosüsteemi ja kultuuripärandit. Kura säär on jagatud Leedu ja Venemaa vahel ning Venemaa poolel asub samuti rahvuspark. "Curonian Spit". UNESCO World Heritage Centre. Vaadatud 28. november 2020. "Kuršių nerija National Park". Europarc. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. detsember 2020. Vaadatud 28. november 2020.
Evan Rachel Wood

Evan Rachel Wood (sündinud 7. septembril 1987) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Näitlejakärjääri alustas ta 1990. aastatel sarjades "American Gothic" ja "Once and Again", filmidebüüdi tegi ta 9-aastaselt linateoses "Digging to China". 2003. aastal kehastas ta filmis "Kolmteist" teismelist Tracy Freelandi, mille eest nomineeriti ta Kuldgloobuse parima draamafilmi naisnäitleja auhinnale. 2011. aastal kehastatud Veda Pierce'i rolli eest HBO minisarjas "Mildred Pierce" pälvis ta Kuldgloobuse ja Emmy auhindade nominatsioonid. 2016. aastast mängib ta HBO telesarjas "Läänemaailm" Dolores Abernathyt, mille eest võitis ta Critics' Choice auhinna. Wood andis ka hääle kuninganna Idunale Disney animafilmis "Lumekuninganna 2" (2019). "Evan Rachel Wood | Golden Globes". goldenglobes.com. Vaadatud 28.11.2020. "Mildred Pierce - Emmy Awards, Nominations and Wins". emmys.com. Vaadatud 28.11.2020. "Frozen II (2019)". IMDb. Vaadatud 28.11.2020. Evan Rachel Wood andmekogus IMDb (inglise)
Hiina kadakas

Hiina kadakas (Juniperus chinensis) on küpressiliste sugukonda kadaka perekonda kuuluv okaspuu. Kasvab sordist sõltuvalt 1–20 meetri kõrguseks. Hiina kadakat võib enim kohata Kirde-Hiinas, Jaapanis, Mongoolias, Koreas ja ka Euroopas. Teda esineb nii põõsana kui ka 20 meetri kõrguse puuna. Euroopasse jõudis 19. sajandil. Tänapäeval kasvatatakse seda puukoolides arvukalt.   Hiina kadakas on kasvukoha suhtes vähenõudlik. Soovib päikeselist kasvukohta, keskmise, tavalise või vähese niiskusega ala. Sobib ka savine muld, kuid pigem eelistab kuivemat ja üleväetamata mulda.   “Blue alps"– püstine, põõsasjas, väga ilusa sinaka tooniga sort. Väga teravad okkad. Kasvab 2–3 m kõrguseks ja 1–2 m laiuseks. Leiti Austriast 1968. aastal. “Obelisk– sammasja kasvuga ja hallikasrohelise okasrüüga. Ei ole kiire kasvuga. Saadud 1930. aastal Hollandis Jaapanist toodud seemnete külvist. “Plumosa aurea" – väga ilus lehterjas põõsas. Suvel kuldkollane, talvel pronksjas. Lehed soomusjad. Kasvab kõige paremini tingimustes, kus osa päevast paistab päike ja osa aega on varjuline. “Spartan"– tihedate okastega, rohurohelist värvi. Sageli ekslikult müüdud virgiinia kadaka sordina "Helle". “Stricta"– väga vana sort, hallikas-sinakas-rohekas värvus. Üsna teravate okastega. Dekoratiivse kujunduselemendina Lillepeenardes Aiapiirdena Varjutaimena Hekitaimena Liigniiske mullastik Ulukite põhjustatud kahjustused Päikesepuudus "Juniperus chinensis 'Stricta' hiina kadakas 'Stricta'". Nurga Puukool. Vaadatud 30.11.2020. "CHINESE JUNIPER". Selectree.calpoly.edu. Vaadatud 30.11.2020. "Juniperus chinensis". Missouri Botanical Garden. Vaadatud 30.11.2020. Hiina kadakas ja tema sordid. calmia.ee. Vaadatud 29.11.2020. Eesti "Juniperus chinesis 'Spartan' (Chinese Juniper)". gardenia.net. Vaadatud 30.11.2020. mortonarb.com. "Chinese Juniper". Originaali arhiivikoopia seisuga 24.12.2020. Vaadatud 30.11.2020. Chinese Juniper Plant Profile Chinese Juniper Juniperus chinensis 'Stricta'   hiina kadakas 'Stricta' Hiina kadakas ja tema sordid Juniperus chinensis CHINESE JUNIPER
Jalgpall 1956. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1956. aasta suveolümpiamängudel toimus 24. novembrist 8. detsembrini Austraalias Melbourne'is. See oli üheteistkümnes kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Mängud peeti Olympia Parki staadionil ja Melbourne'i kriketiväljakul, kus finaal peeti 102 000 pealtvaataja ees, mis oli seni olümpia jalgpalliturniiride rekord, ning alles 1968. aastal Mehhikos, kus Jaapani ja Mehhiko pronksimängus oli 105 000 pealtvaatajat, ületati see rekord. Melbourne'i olümpiaturniiril osales üksteist võistkonda. See oli väikseim osavõtjate arv pärast 1912. aasta olümpiamänge. Algselt pidi turniiril osalema 16 meeskonda, kuid viis olümpiale pääsenud riiki loobusid turniirist. Neist tähelepanuväärseim oli valitsev olümpiavõitja Ungari, kes loobus turniirist Ungari ülestõusu tõttu. Pärast Ungari turniirilt taandumist oli ülejäänud riikide suurim eelsoosik Nõukogude Liit. Nõukogude Liit võitis lõpuks olümpiakulla, võites finaalis Jugoslaavia 1:0. Jugoslaavia pääses kolmandat korda järjest finaali, millega ükski meeskond polnud varem hakkama saanud, ja võitis hõbemedali. Saksamaa amatööride rahvuskoondis kaotas kvalifikatsioonis olümpiavõitjast Nõukogude Liidule. India jõudis Aasia meeskonnana esimest korda jalgpalli olümpiaturniiri poolfinaali. Turniiri mõjutasid loobumised, nii et kaheksandikfinaal toimus vaid kolme mänguga. Viis võistkonda (Hiina (loobus Taiwani osalemise protestiks), Egiptus, Türgi, Ungari ja Vietnam) loobusid enne turniiri algust peamiselt poliitilistel ja majanduslikel põhjustel. Sel põhjusel toimus esimeses voorus vaid kolm mängu. NSVL v Saksamaa ÜV Suurbritannia v Tai Austraalia v Jaapan Jugoslaavia v USA NSVL v India NSVL v India Bulgaaria v Suurbritannia Austraalia v India Jugoslaavia alistas India 4–1. See oli nende kolmas olümpiafinaal järjest, pärast kaotust nii 1948. kui ka 1952. aastal. Nõukogude Liit alistas lisaajal Bulgaaria 2–1. Esimesena lõi värava Bulgaaria ja lasi mängu viimase kuue minutiga lüüa kaks väravat. Jugoslaavia v India NSVL v Bulgaaria Bulgaaria v India NSVL v Jugoslaavia Jalgpall olümpiamängudel
Vaikuse meri

See artikkel räägib Kuu merest. Terminaatori albumi kohta vaata artiklit Vaikuse meri (album). Vaikuse meri (ladina keeles Mare Tranquillitatis) on Kuu meri, mis asub Tranquillitatise ladestusalal. Meri koosneb peamiselt basaldist. Vaikuse meri tekkis umbes 3,9 miljardit aastat tagasi ja see on väga tasane, kõrgeima ja madalaima punkti vahel on vähem kui 500 m. Samas on selle pind väga kraatriline. Vaikuse merele andsid 1651. aastal nime astronoomid Francesco Grimaldi ja Giovanni Battista Riccioli. 1965. aastal kukkus Vaikuse merre NASA kosmoseaparaat Ranger 8 ning 1967. aastal maandus sinna Surveyor 5. 20. juuli 1969 maandus Vaikuse mere edelaosas NASA mehitatud missiooni Apollo 11 kuumoodul ning Neil Armstrong sai esimeseks Kuu pinnal kõndinud inimeseks. "Mare Tranquillitatis". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuni 2017. Vaadatud 28. november 2020. "Apollo 11 landing site". National Air and Space Museum. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. detsember 2017. Vaadatud 28. november 2020.
Maris Meikar

Maris Meikar (sündinud 2002) on eesti iluvõimleja. Ta lõpetas 2018. aastal Tartu Kivilinna Koolis põhikooli. 2016. aastal võitis ta Eesti juunioride meistrivõistlustel pronksmedali mitmevõistluses. Treenis võimlemisklubis Rütmika. Treener oli Kai Tanni.
Pargi tänav (Pärnu)

Pargi tänav on tänav Pärnus Kesklinna ja Eeslinna linnaosas. Tänav algab Pikalt tänavalt ja kulgeb lõunasse kuni ristub Rüütli tänavaga. Tänav külgneb ka Vabaduse pargiga. Kokku on tänav ligikaudu 136 meetrit pikk. Tänava ajalooline saksakeelne nimi oli Parkstraße (eesti keeles Pargi tänav). Pargi tänava pikendusele plaanitakse linna kolmandat silda üle Pärnu jõe. Seetõttu kavatseb linnavalitsus kunagi välja ehitada ka Pargi tänava lõigu Pikalt tänavalt Laiale tänavale läbi praeguse politseimaja ja päästeameti vahelise hoovi. Pargi tänaval asub vaid üks hoone, aadressiga Pargi 1, milles on asunud mitmeid õppeasutusi. Pargi 1, 9. märts 2023 Pargi 1, 9. märts 2023 Pargi tn 1, veebruaris 2024 lammutustööde keskel Pargi tn 1, veebruaris 2024 lammutustööde keskel Pargi 1 seinamaaling 2024. aasta juunis "Pargi tn". Kohanimeregister. Vaadatud 28.11.2020. "Pärnu kehtestas uue autosilla detailplaneeringu". City24.ee. 27. september 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 3.12.2020. Vaadatud 28.11.2020. Olaf Esna (2. juuli 2003). "Pärnu: Pargi tänava ainsas majas on alati olnud kool". Pärnu Postimees. Vaadatud 28.11.2020.
Czerwienne

Czerwienne (kuni 1965. aastani Międzyczerwienne) on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas Czarny Dunajeci vallas. Czerwienne asub Nowy Targist umbes 12 km edelas ja Krakówist ligikaudu 75 km lõunas. Czerwienne Bachledówka
Buda-Kašalova rajoon

Buda-Kašalova rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Homieli oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1595 km². 2018. aasta seisuga elas seal 29 530 inimest. Rajoon moodustati 1924. aastal, aastast 1938 Homieli oblasti koosseisus. Tänapäevastes piirides on rajoon aastast 1962. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Akciabri, Čabatovičy, Hubičy, Husiavica, Kamunari, Kašalova, Kryŭski, Lipiničy, Marozavičy, Mikałajeŭka, Patapaŭka, Rahińi, Šyrokaje, Uza ja Uvaravičy külanõukogu. Lisaks moodustab omaette haldusüksuse veel Buda-Kašalova linn, mis on ka rajooni halduskeskus. Teisi asulaid: Uvaravičy alev. Rekord Buda-Kašalova punaarmee sõdurite kalmistu Rahiń Rajoon asub Dnepri madalikul. Tähtsaimaks jõeks on Dnepr, teine suurem jõgi on Vuza. 2009. aasta seisuga oli elanikest 94,5% valgevenelasi, 3,83% venelasi ja 1,67% muust rahvusest inimesi. 83,3% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 16,29% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 56,06% elanikke, vene keelt aga 33,33%. Численность населения на 1 января 2018 г. и среднегодовая численность населения за 2017 год по Республике Беларусь в разрезе областей, районов, городов и посёлков городского типа. // Национальный статистический комитет Республики Беларусь. — Мн., 2018. «Дзяржаўны зямельны кадастр Рэспублікі Беларусь»  Buda-Kašalova rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Hei matau

Hei matau on Uus-Meremaa maoori rahvale omane luust või rohekivist (pounamu, ka Uus-Meremaa nefriit) nikerdatud õngekonksu kuju. See sümboliseerib õnne ja turvalist reisi üle vete.
Buda-Kašalova

Buda-Kašalova (valgevene-eesti transkriptsioonis Buda-Kašaljova, poolakeelne nimekuju Buda Koszelewska) on linn Valgevenes Homieli oblastis, Buda-Kašalova rajooni halduskeskus. Buda-Kašalova asub merepinnast 147 meetri kõrgusel, Homieli linnast 48 ja Minskist 256 kilomeetri kaugusel. Linna läbib raudtee. Seal asub linakombinaat, Buda-Kašalovas valmistatakse mööblit, seal on juustutehas, õlivabrik, linnuvabrik, konservitehas, leivatehas. Haridust annavad kaks keskkooli, muusikakool ja laste spordikool. Lisaks annab haridust veel agraartehnoloogiline kolledž. 1939. aastal elas Buda-Kašalovas 2562 valgevenelast, 496 juuti, 129 venelast ja 88 ukrainlast. Asula kohta on esimesed kirjalikud teated aastast 1824. Toona kandis see lihtsalt Buda nime, asudes Kašalova mõisa maadel ja Kašalova vallas. 1873. aastal avati Liibavi-Romno raudtee. Küla juurde rajati 1877. aastal raudteejaam, mis hakkas kandma nime Buda-Kašalova. Raudteejaama järgi nimetati ümber ka Buda küla, kuigi kohalikud jätkasid paiga Budaks kutsumist. Raudteejaam kujunes tähtsaks puidu väljaveo paigaks, nii rajati selle juurde ka telegraafijaam ja 1888. aastal puidutöötlemisettevõte. 1897. aastal oli Buda-Kašalovas tuulik ja magasiait, seal asusid kõrts ja pood ning tegutses kihelkonnakool. 1911. aastal avati kooli juures raamatukogu. 1918. aastal hakkas asula kuuluma Valgevene rahvavabariiki, 1919. aastal võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et alev kuulub Valgevene koosseisu. Reaalselt läks Buda-Kašalova Valgevene NSV koosseisu 1924. aastal, kus sellest sai samanimelise rajooni halduskeskus. 1930. aastal sai külast kohaliku kolhoosi keskasula, 1932. aastal avati seal masina-traktorijaam. 1938. aastal sai asula alevi staatuse. 15. augustist 1941 kuni 27. novembrini 1943 oli alev Saksa vägede valduses. Detsembris 1941 hukkasid karistussalklased 485 alevi elanikku. Linnaõigused sai Buda-Kašalova 1971. aastal. 1995. aastal rajati linna õigeusu kirik. Buda-Kašalova Veetorn Õigeusu kirik О некоторых вопросах административно-территориального устройства Гомельской области The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements http://www.demoscope.ru/weekly/ssp/ussr_nac_39_ra.php?reg=598 150 пытанняў і адказаў з гісторыі Беларусі / Уклад. Іван Саверчанка, Зьміцер Санько. — Вільня: Наша Будучыня, 2002. — 238 lk. ISBN 9986-9229-6-1. Viitamistõrge: <references>-siltide vahel olevat <ref>-silti nimega "ng67R" ei kasutata eelnevas tekstis. Poola Kuningriigi geograafiline leksikon Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
Czarny Dunajec

Czarny Dunajec on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas, Czarny Dunajeci valla halduskeskus. Czarny Dunajec asub Slovakkia piirist 5,5 km kaugusel, Nowy Targist umbes 13 km lääneedelas ja Krakówist umbes 69 km lõunas. Linn paikneb merepinnast 675 meetri kõrgusel. Czarny Dunajec sai linnaõigused 1925. aastal, kuid kaotas need 1934. aastal. 1. jaanuaril 2023 sai Czarny Dunajec linnaõigused tagasi. Czarny Dunajec w liczbah Polska w liczbach. Vaadatud 10. märtsil 2024 Łukasz Bobek:Czarny Dunajec na Podhalu od 1 stycznia 2023 roku będzie znowu miastem Gazeta Krakowska, 31. detsember 2022 Michał Cyrankiewicz-Gortyński:Na mapie Polski przybędzie 15 nowych miast Prawo.pl, 29. detsember 2022
Ühega miljoneist

"Ühega miljoneist" on 2 Quick Starti laul samanimeliselt albumilt. Laul saavutas esikoha Raadio 2 korraldatud konkursil Aastahitt 2001. "Aasta hitt: 2 Quick Stardi “Ühega miljoneist”" Kroonika, 31.12.2001
Indrek Hiibus

Indrek Hiibus (sündinud 1960) on eesti trummar. Ta on olnud 1.jaanuaril 1982 asutatud ansambli Randevuu liige koos Ülar Tõkke, Imre Orro ,Hillar Kingi, Meelis Laido ja Urmas Vanniga. Hiljem oli ta ka ansambli Apelsin liige.
Jalgpall 1960. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1960. aasta suveolümpiamängudel toimus 26. augustist10. septembrini Itaalias Roomas. See oli kaheteistkümnes kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Jalgpalliturniiril osales 16 rahvuskoondist neljalt mandrilt. 16 võistkonda loositi nelja neljaliikmelisse alagruppi ja iga alagrupp mängis omavahel. Alagrupiturniiri lõpus pääsesid iga grupi esikohaga võistkonnad poolfinaali ja turniir kulmineerus 10. septembril 1960 Roomas toimunud kuldmedalimatšiga. Bulgaaria v Türgi Jugoslaavia v ÜAR Bulgaaria v ÜAR Jugoslaavia v Türgi ÜAR v Türgi Jugoslaavia v Bulgaaria Brasiilia v Suurbritannia Itaalia v Taiwan Brasiilia v Taiwan Itaalia v Suurbritannia Itaalia v Brasiilia Suurbritannia v Taiwan Taani v Argentina Poola v Tuneesia Taani v Poola Argentina v Tuneesia Argentina v Poola Taani v Tuneesia Prantsusmaa v Peruu Ungari v India Prantsusmaa v India Ungari v Peruu Peruu v India Ungari v Prantsusmaa Jugoslaavia v Itaalia Jugoslaavia kuulutatakse võitjaks loosimise teel. Taani v Ungari Ungari v Itaalia Jugoslaavia v Taani Jalgpall olümpiamängudel
Koniówka

Koniówka on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas, Czarny Dunajeci vallas. Koniówka asub Slovakkia piirist 2 km kaugusel. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/011216911032-0421813?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022.
Rāma

Rāma on hinduistlik jumalus, kes on tuntud eeskätt müütilise kuningana eeposest "Rāmājana". Traditsiooniliselt käsitatakse teda Višnu avataarana; mõnes monoteistlikus koolkonnas nähakse temas ülimat jumalat. Roderick Hindery (1978). Comparative Ethics in Hindu and Buddhist Traditions. Motilal Banarsidass. Lk 95–124. ISBN 978-81-208-0866-9.
Liisa Perandi

Liisa Perandi (neiupõlvenimega Reinvald; 26. märts (vkj)/ 7. aprill 1879 Tarvastu kihelkond, Viljandimaa – 30. aprill 1946 Roobe küla, Helme vald, Valgamaa) oli eesti ärkamisaegne kirjanik. Ta sündis Illissa talus, mis oli tema isa talu ja Liisa lapsepõlvekodu. Tema vanemad olid Ann ja Ado Reinvald. Ta sai alghariduse isatalus, kus teda õpetas lell Jaak. Seejärel õppis ta Lilli Suburgi tütarlastekoolis Viljandis ja Karoliina Tamme käsitöökoolis Narvas. Aastatel 1895–1890 töötas ta koos oma lellede Jaani ja Jüri Reinvaldiga Narvas Virmalise toimetuses. Toimetuses oli ta abitööline, kuid tegi selle kõrvalt kaastööd ajakirjandusele. Ta oli aktiivne seltskonnategelane: esines kõnedega, laulis laulukoorides, mängis teatritükkides. Lisaks asutas ta 30. septembril 1934 Ropka-Soinaste Maanaiste Ühingu, kus oli ise esinaine kuni elukoha vahetuseni. Ta suri 30. aprillil 1946 ja maeti 5. mail 1946 Helme kalmistule. Liisa Perandi on kirjutamisel kasutanud pseudonüüme: L.R.; Liisa; Liisa Reinvald. Luuletaja karjääri alustas ta üsna vara, sest tema esimesed luuletused ilmusid juba 1889. aastal, kui ta oli vaid 10-aastane. Kui ta oli 15 aastane, trükiti tema esimene luulekogu, mis kandis pealkirja “Koidu kannid”. Lisaks on ta avaldanud ka novelle ja novellikogusid: “Kasuõed”, “Mere rannal”, “Nõmme sant”, “Vabanaine” (1925), “Sinimäe Eeva” (1926). Loomingust ei puudu ka näidendid, üks teadaolevatest kannab pealkirja “Miss Vibavere” (1932). Oma 60. sünnipäeva juubelil ütles Perandi, et tahab hakata kirjutama memuaare, kuhu plaanis üles märkida ka oma isa Ado Reinvaldi elust seni ilmumata lugusid ja fakte. Raamatu käsikiri valmis 1940. aastal, kuid ei ilmunud Nõukogude okupatsiooni tõttu. Käsikirjas tõi välja mälestusi lapsepõlvest, rääkis põhjalikult oma isast ja suhetest teiste oma aja tuntud tegelastega (näiteks Lydia Koidula, C. R. Jakobson). Teos avaldati lõpuks 1996. aastal Tallinnas. Teosele “Lauliku tütar. Rida mälestusi lapsepõlvest” on lisanud kommentaarid ja eessõna Endel Priidel. Liisal oli üks vanem ja üks noorem õde, neist vanem õde suri noores keskeas ja noorem õde suri kolmandal eluaastal. Ta abiellus 1901. aastal näitekirjaniku ja õpetaja Adolf Perandiga. Neil oli kuus last: Karl Heinrich Perandi, Adolf August Perandi, Raoul Johannes Perandi, Alli Amalie Perandi, William Ludvig Perandi ja Ilmar-Raimond Perandi. "Eesti biograafiline andmebaas ISIK". Originaali arhiivikoopia seisuga 8.12.2020. Vaadatud 29.11.2020. "Antikvariaaat. Vanad raamatud". Vaadatud 29.11.2020. Kleis R (1932). "Eesti avalikud tegelased". Vaadatud 29.11.2020. "Postimees". 6. aprill 1939. Vaadatud 29.11.2020. "Päevaleht". 5. aprill 1939. Vaadatud 29.11.2020. "Postimees". 27. jaanuar 1937. Vaadatud 29.11.2020. "Geni. Sugupuu". Vaadatud 29.11.2020. "Eesti rahvusbibliograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10.12.2020. Vaadatud 29.11.2020. Eesti biograafiline andmebaas ISIK
Kalle Kauksi

Kalle Kauksi (sündinud 28. aprillil 1949 Võrus – 21. august 1992) oli Eesti metsasarve mängija ja pedagoog. Hariduskäik viis ta läbi Tartu Muusikakooli Tallinna Riiklikku Konservatooriumi, mille lõpetas 1975. aastal. Kõrget mängutaset näitas Kauksi vabariiklikul puhkpillimängijate konkursil 1979. aastal, võites I preemia. Alates 1973. aastast töötas ta Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris, olles ka aastaid samas metsasarverühma kontsertmeister. 1986. aastast kuni surmani töötas ta ka metsasarve õppejõuna Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (õpilaste hulgas: Rait Erikson, Kalmer Kiik, Tõnu Künnapas). KALLE KAUKSI; Sirp, Number 34, 28 August 1992 JÄRJEHOIDJA. Kalle Kauksi (28.04.1949 – 21.08.1992) 70. sünniaastapäevaks Muusikaline tund: MUUSIKALINE TUND. In memoriam - Kalle Kauksi
Pilica

Pilica on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Zawiercie maakonnas, Pilica valla halduskeskus. Asub Pilica jõe ääres. Pilica sai linnaõigused arvatavasti 1393. aastal. Tsaari ukaasiga kaotati linnaõigused 1869. aastal. 1994 sai Pilica taas linnaks. 2019. aastal oli linnas 1936 elanikku. 1921. aastal oli linnas 3299 elanikku, neist 1877 juudid. Teise maailmasõja ajal saadeti juudid koonduslaagritesse, kus valdav osa neist tapeti. 1905. aastast sai Pilica üheks hassidismi keskuseks. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/012415016074-0219566?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 7.10.2022. http://www.pilica.pl/
Alexander Duff

Alexander Duff on mitme isiku nimi: Alexander Duff, kolmas Fife'i krahv (1731–1811) Alexander Duff, esimene Fife'i hertsog (1849–1912) Alexander Duff (1806–1878), šoti päritolu misjonär Indias
Al-Anon

Al-Anoni pererühmad (ingl k. Al-Anon family groups) on üleilmne kaaslaskond, mis pakub alkohoolikute pereliikmetele ja sõpradele tuge ja meelerahu, sõltumata sellest, kas alkohoolik tunnistab oma probleemi või otsib abi. Rühma võib tulla igaüks, kes kannatab või on kannatanud sellepärast, et lähedane inimene joob. Al-Anon määratleb end iseseisva kaaslaskonnana, mille eesmärk on aidata alkohooliku sugulasi ja sõpru. Organisatsioon näeb alkoholismi kogu pere haigusena ja usub, et muutes enda suhtumist saab aidata kaasa tervenemisele. Al-Anonis õpitakse, et lähedased ei suuda alkohoolikut aidata ega tema joomist kontrollida. Sarnaselt Anonüümsete Alkohoolikute programmile kasutab ka Al-Anon 12 Sammu ja 12 Traditsiooni juhiseid. Al-Anon ei ole seotud ühegi ususekti, usutunnistuse, ametiasutuse ega poliitilise organisatsiooniga. Al-Anonisse kuulub maailma kõigi kirikute liikmeid ja ka ateiste. Igaüks võib jääda oma nägemuse juurde Kõrgemast Jõust. Liikmetel ei ole kohustusi. Al-Anon on isemajandav tänu liikmete vabatahtlikule panusele. Al-Anoni rajasid 1951. aastal Anonüümsete Alkohoolikute programmi rajanute pereliikmed. Eesti esimene Al-Anoni koosolek toimus 8. oktoobril 1993. Grupi koosolekud järgivad kõikjal maailmas sarnast formaati, kuigi iga rühm on vaba seda vastavalt vajadusele kohandama. Tavaliselt loetakse pärast uute liikmete tervitamist ette üks 12 sammust ja sellele järgneb arutelu. Koosolekud on konfidentsiaalsed ja liikmed ei aruta väljaspool rühma, keda nähakse või mida koosolekul kuuldakse. Kas koosolekul rääkida või mitte, on iga osaleja vaba valik. Lisaks Al-Anonile käivad Eestis koos ka Alkohoolikute Täiskasvanud Laste rühmad. "Al-Anoni Pererühmad". Vaadatud 29.11.2020. Tällaista on Al-Anon. Vaasa: Multiprint Oy. 2002. Lk 3. "Suggested Meeting Outline" (PDF). Vaadatud 29.11.2020. "Al-Anon Frequently Asked Questions". "Rühmad | Alkohoolikute Täiskasvanud Lapsed". Al-Anon Eesti Alkohoolikute Täiskasvanud Lapsed