laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Helena Kottler Vurnik

Helena Vurnik (sündinud Kottler; 1882–1962) oli Austria-Ungari impeeriumis sündinud Sloveenia kunstnik, kes on tuntud oma dekoratiivmaalide poolest Ühistute äripanga hoone fassaadil ja interjööris. Ta sündis Viinis. Isa Moritz Kottler oli postkontori jurist ja ema Bronislawa oli pärit Poolast. Ta õppis kõigepealt Graphische Lehr und Versuchsanstaltis, seejärel Kunstschule für Frauen und Mädchenis ning lõpetas Viini Kunsti- ja Käsitöökooli. Pärast õpinguid 1910. aastal võitis ta stipendiumi, et õppida viieks kuuks Itaalias Modena ümbruses kunsti. Ta müüs Viini naastes Itaalias maalitud maale ja rentis kunstistuudiot. 1913. aastal tutvus ta oma tulevase abikaasa Ivan Vurnikuga, kui mõlemad joonistasid salamandreid bioloog Franc Megušarile tema kodus. Ta lahkus illustraatoritöölt ajalehes Illustrirtes Wiener Extrablatt ning kolis koos Ivan Vurnikuga koos temaga esmalt Triestesse, seejärel Ljubljanasse ja lõpuks Radovljicasse. Alma Lapajne lavastatud ja Sloveenia RTV-s linastunud dokumentaalfilm "Iskalca" ning raamat Boris Leskoveci kirjutatud raamat räägivad temast ja tema abikaasast. Artikkel näituse kohta, MMC Sloveenia RTV, 26. september Artikkel näituse kohta avaldas Bulka ajakiri, lk 138-139, detsember 2017 Artikkel näituse kohta, Delo, 21. september 2017 Artikkel näituse kohta, Dnevnik, 2. oktoober 2017 Artikkel näituse kohta Sloveenia biograafilises leksikonis (sloveeni keeles) 2017. aasta näitus kunstnikust Sloveenia rahvusgaleriis (sloveeni keeles)
Śnieżniki mäestik

Śnieżniku mäestik (poola keeles Masyw Śnieżnika, tšehhi keeles Králický Sněžník, saksa keeles Glatzer Schneegebirge) on mäemassiiv Ida-Sudeetides Tšehhi ja Poola piiril. Poola poolel katab seda suures osas kaitseala nimega Śnieżniki maastikupark. Suuremad Poola linnad ja külad: Międzygórze Goworów Międzylesie Wilkanów Domaszków Sienna Kletno Bolesławów Nowa Morawa Jodłów Idzików Suur-Määri riik
Oumuamua

Oumuamua on 2017. aastal avastatud päikesesüsteemi läbiv interstellaarne objekt, mille kataloogitunnus on 1I/2017 U1. Selle avastas Kanada astronoom Robert Weryk Hawaii Haleakalā observatooriumi vaatlusandmeid töödeldes 19. oktoobril 2017. Oumuamua oli seniks juba läbinud oma trajektoori periheeli ja eemaldus Päikesest. Oumuamua on mitmes mõttes iseäralik taevakeha. Selle vanus ja päritolu on teadmata. Sellele, kuidas tekib niisugune objekt ja saavutab nii suure kiiruse, mis viib ta oma tekke planeedisüsteemist välja, puudub seletus. Oumuamua sisenes päikesesüsteemi Veega suunalt kiirusega umbes 26 km/s ja läbis periheeli 9. septembril. Selle taevakeha trajektoor on tugevalt hüperboolne ja orbiidi ekstsess 1.20, mis välistab, et see võiks olla pärit päikesesüsteemist. Päikese gravitatsiooniline tõmme kasvatas Oumuamua kiiruse 87.7 kilomeetrini sekundis ja muutis lennusuunda rohkem kui 90 kraadi. Oumuamua lahkub päikeseüsteemist Pegasuse tähtkuju suunas. Päikesele lähim kaugus oli 0.255 astronoomilist ühikut. Trajektoori periheelis oli Oumuamua Päikesele lähemal kui ükski päikesesüsteemi planeet. Eemaldudes jõudis Oumuamua Jupiteri orbiidini 2018. aasta mais, Saturni orbiidini jaanuaris 2019 ja Neptuuni orbiidini 2022. aastal. Kuigi Oumuamua möödus Päikesest väga lähedalt, ei olnud sellel komeedile omast helendavat saba. Selle taevakeha liikumiskiiruse muutused ei ole seletatavad ainult gravitatsiooniga, täiendavat mõju avaldas kas kiirgusrõhk või mittehelenduv gaasi väljavool või need mõlemad. Oumuamua oli vaadeldav 80 päeva. Avastamise ajal oli selle heledus umbes 23 tähesuurust ja detsembri keskpaigaks kahanes heledus nii väikeseks, et see polnud enam vaadeldav ka kõige võimsamate maapealsete teleskoopidega. Oumuamua on piklik või kettakujuline punakas tahke keha pikkuse ja läbimõõdu suhtega rohkem kui 5:1, mis pöörleb umbes 8-ööpäevase perioodiga, aga pöörlemistelg ei ühti ühegi selle keha põhiteljega. Oumuamua pikkus (ketta läbimööt?) on vahemikus 100 kuni 1000 m ja läbimööt (ketta paksus?) 35 kuni 167 meetrit. Peegeldusomadustelt sarnaneb see päikesesüsteemi asteroididele. Oumuamua on esimene teadaolev tähtedevahelisest ruumist saabunud ja siis uuesti lahkunud taevakeha. Ingliskeelne Wikipedia Uno Veismann. Oumuamua. Kas miski kosmosest külastas meid? Sirp 31.03.2023.
Mikkeli piirkond

Mikkeli piirkond on majanduspiirkond Soomes Lõuna-Savo maakonnas. Sinna kuuluvad Hirvensalmi vald, Kangasniemi vald, Mikkeli linn, Mäntyharju vald, Pertunmaa vald ja Puumala vald. 2001. aastal liideti Anttola ja Mikkeli vallad Mikkeli linnaga. 2004. aastal eemaldati Haukivuori Pieksämäki piirkonnast ja liideti Mikkeli piirkonnaga. 2007. aastal liideti Haukivuori Mikkeli linnaga. 2009. aastal kaotati Juva piirkond ja Puumala liideti Mikkeli piirkonnaga. 2013. aastal liideti Mikkeli linnaga Suomenniemi ja Ristiina.
Pieksämäki piirkond

Pieksämäki piirkond on majanduspiirkond Soomes Lõuna-Savo maakonnas. Sinna kuuluvad Juva vald ja Pieksämäki linn. 2011. aastast läks Rantasalmi vald üle Savonlinna piirkonda ning 2021. aastal läks Joroineni vald üle Varkause piirkonda.
Savonlinna piirkond

Savonlinna piirkond on majanduspiirkond Soomes Lõuna-Savo maakonnas. Sinna kuuluvad Enonkoski vald, Rantasalmi vald, Savonlinna linn ja Sulkava vald.
Reiley

Rani Petersen (lavanimega Reiley; sündinud 24. novembril 1997 Tórshavnis) on Fääri saartelt pärit electropop-muusikat viljelev laulja ja mõjutaja, kes osaleb ühismeedias. Esimese fäärlasena võitis ta Dansk Melodi Grand Prix', mida korraldati esimest korda Næstvedis. Võistluslooga “Breaking My Heart” esindas ta Taanit 2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, mida korraldati Liverpoolis Ühendkuningriigis. Ta on kontsertidel esinenud 2019. aastast. “BRB, Having an Identity Crisis” (2021) “Let It Ring” (2021) “Superman” (2021) “Blah Blah Blah” “Moonlight” koos AB6IX-iga (2022) “Breaking My Heart” (2023) Fääri saarte muusika wiwibloggs “Denmark: Reiley’s “Breaking My Heart” wins Dansk Melodi Grand Prix 2023” (11. veebruar 2023) YouTube “Let It Ring” YouTube “Superman” YouTube “blah blah blah” YouTube “Breaking My Heart” www.reileyofficial.com
Lambres

Lambres (pikardi: Lambes) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandusküla asub u. 16 km Béthune'ist loodes ja 48 km Lille'ist läänes, teede D90 ja N43 ristumiskoha ümbruses. 18. sajandi taluhoone. St. Lamberti kirik, pärineb 16. sajandist. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Lapugnoy

Lapugnoy on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Väike põllumajandus- ja metsandusküla asub u. 8 km Béthune'ist läänes ja 53 km Lille'ist edelas, maantee D70 ääres, Clarence'i kallastel, valda läbib Autoroute A26. Sõjakalmistu. St. Vaasti kirik, pärineb 19. sajandist. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Næstved

Næstved on linn Taanis Sjællandi piirkonnas, Næstvedi valla keskus. Praegused linna alad olid asustatud juba poolteist tuhat aastat enne viikingiaega. Linna nimi Næstved tuleneb kahest taanikeelsest sõnast: næs ja tved. Tved tähendab puhastatud maad või puhastatud puitu ja viitab linna asukohale Lõuna-Sjællandi metsades Suså jõe kaldail. Næs on tähendab väikest poolsaart ja viitab tõenäoliselt linna paiknemisele Ydernæsil, Grimstrup Næsil ja Appenæsil. 1135. aastal said benediktiini mungad enda valdusse Püha Peetruse kiriku koos ümbritseva maaga, kuhu rajati samanimeline klooster. Seda peetaksegi tänapäeval Næstvedi linna asutamise aastaks. Statistics Denmark  Næstved – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Pseudojuhuslik müra

Pseudojuhuslik müra on müraga sarnanev signaal. Esmapilgul võib tunduda, et pseudojuhuslik müra on täiesti suvaline, aga tegelikult koosneb see kindla pikkusega korduvast signaalist. Seejuures võib tavakasutusel signaali kordumiseni minna mitmeid aastaid. Digitaalses andmesides kasutatakse mõistet pseudojuhuslik kood (en:pseudo-random-noise code), mis sarnaneb suvalisele bitijadale, aga koosneb kindlast bitijärjestusest. Pseudojuhuslik müra koondab endas kahte väga kasulikku omadust: sarnasus harilikule mürale korratavus Need kaks omadust muudavad pseudojuhusliku müra väga kasulikuks vastuvõtjate ja sensoreid kasutavate elektroonikaseadmete testimisel. Pseudojuhusliku müra eelis võrreldes tavalise müraga on võimalus katseid korrata identsetel tingimustel mitmeid kordi. Katsete korratavus võimaldab tulemusi võrrelda ja süsteemidele parendusi luua. Krüptograafias kasutatakse pseudojuhuslikku müra sõnumite krüpteerimisvõtmete loomiseks ja nende võtmete jagamaise lihtsustamiseks. Väga pikkade võtmete loomine ja edastamine osapoolte vahel on üpris tülikas ja võtme sattumisel kolmandate osapoolte kätte, oleks teate dekrüpteerimine väga lihtne. Mõlemat probleemi annab vältida pseudojuhusliku müra generaatorit kasutades - generaatorile antakse ette teatud pikkusega "alge", millest luuakse vajaliku pikkusega näiliselt täiesti juhuslik võti. Saatja saab nüüd edastada sõnumi koos võtme algega ja vastuvõtja saab võtme alget kasutades taasluua võtme enda ning sõnumi dekrüpteerida. Sellise lähenemise puhul on ei piisa kolmandale osapoolele võtme kättesaamisest - tal on lisaks vaja teada, millist pseudojuhusliku müra generaatorit kasutati ning kui pikk peaks olema võti. Valge müra masinates kasutatakse pseudojuhuslikku müra, et tekitada kindla tooni/tekstuuri, ribalaiuse ja/või sagedusvahemikuga taustmüra tinnituse käes kannatajatele ning teistele, kes soovivad ümbritsevad heli katta, magamiseks või rahustuseks. Pseudojuhusliku müra generaatorit kasutati näiteks Psych-tone meloodia süntesaatori tooni generaatorina. Seade võimaldas luua erinevaid meloodiaid kasutades pseudojuhusliku "müra" abil. Kuna meloodiate aluseks oli pseudojuhuslikult loodud helid, siis oli võimalik neid igal ajal taasluua kasutades sama seadistust. Pseudojuhusliku müra kood on kasutusel GPS süsteemides distantsi määramiseks kasutatavate signaalidena. Lisaks GPS-le kasutatakse pseudojuhusliku müra koodi ka teistel GNSS lahendustel (nt. GLONASS ja GALILEO). ""Pseudo-Random Noise; Using it and How to Create it"". 18.10.2013. Vaadatud 03.04.2023. ""PN Sequences"". Originaali arhiivikoopia seisuga 12.05.2006. Vaadatud 03.04.2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) ""Pseudorandomness: Applications to Cryptography and Derandomization"" (PDF). Vaadatud 26.05.2023. ""Sound machine with pseudo random white noise generator "". Vaadatud 03.04.2023. Lancaster, Don (veebruar 1971). ""Build the Psych-Tone"" (PDF). "Popular Electronics" ("inglise"). 1971: 25–35. Vaadatud 26.05.2023.{{ajakirjaviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) ""Pseudorandom Noise Code Assignments "". Vaadatud 03.04.2023. ""GNSS signal"". 2011. Vaadatud 03.04.2023.
Andres Oja (trummar)

Andres Oja (sündinud 11. aprillil 1958 Tallinnas) on eesti muusik ja saatejuht. Andres Oja on muusikahuviline olnud lapsest peale, mänginud trumme ansamblites Deemon (1973-1975), Sfinks (1975-1976), Vello Orumets ja ERFIA (1979-1983), Vitamiin (1984-1989), Magnetic Band (1990) ja Kolumbus Kris (alates 1990). Ta on teinud kaastööd raadiotele Kuku, B3, Raadio Maania ja Vikerraadio. Vikerraadios on varem eetris olnud saade "Õhtublues". Ta tegi lisaks pärastlõunaprogrammile 2020-2023 saadet "Heli nälg". Andres eelistab rokki diskole ja kala lihale, on eluaegne tallinlane, juurtega Järvamaalt. Andres Oja on raamatute "Tsepeliini triumf" (2016), "Trammiga Moskvasse" (2018) ja "Väikesed imed, suured imelised ja kõige rokenrollimad mehed" (2022 kõik kirjastus "Tänapäev") autor. Andres Oja poeg on muusik Paul Oja. "Andres Oja". Vikerraadio. 29. juuni 2015. Vaadatud 3. aprill 2023. "Andres Oja". vikerraadio.err.ee. 15. märts 2023. Vaadatud 5. aprill 2023. 6. mai 2018: "Käbi ei kuku ... Andres ja Paul Oja" Vikerraadio Heli nälg: Andres Oja 65 -- Vikerraadio, saatejuht Janek Luts Andres Oja saatesari "Heli nälg" 6. mai 2018: "Käbi ei kuku ... Andres ja Paul Oja" -- Vikerraadio, saatejuht Sten Teppan 1. aprill 2023: "Päevatee. Terviseteadlik trummar Andres Oja" -- Vikerraadio, saatejuht Piret Kooli
Palais-Royal

Palais-Royal (prantsuse keelest 'kuninglik loss') on väljak, loss ja park Pariisis Louvre'i põhjatiiva vastas. Loss on ehitatud aastatel 1630–1639 arhitekt Pierre Fontaine'i projekti järgi. Lossiansamblisse kuulub ka 1790. aastal valminud teatrihoone Salle Richelieu Comédie-Française'i jaoks.
Salle Richelieu

Salle Richelieu (prantsuse keelest 'Richelieu saal') on Pariisis Palais-Royalis asuv teatritrupi Comédie-Française'i teatrihoone (koduteater). Teatrihoone ehitati aastatel 1786–1790 arhitekt Victor Louis' projekti järgi. Teatrisaalis on 862 istekohta.
Comédie-Française

Comédie-Française, tuntud ka kui Théâtre-Français on teater Pariisis, üks väheseid riigile kuuluvaid teatreid Prantsusmaal. Teater on asutatud 1680. aastal. Comédie-Française on vanim tegutsev teatritrupp maailmas. Alates 1799. aastast mängitakse põhiliselt koduteatris Salle Richelieus (asub Palais-Royalis). Koduleht
Gatis Eglītis

Gatis Eglītis (sündinud 4. detsembril 1978 Dobeles) on Läti majandusteadlane, riigiametnik ja poliitik, ta kuulub Uue Konservatiivse Partei ridadesse. Ta oli 3. juunist 2021 kuni 14. detsembrini 2022 sotsiaalminister Arturs Krišjānis Kariņši esimeses valitsuses. Ta lõpetas Dobeles gümnaasiumi. Kõrghariduse omandas Riia Majanduskoolis, Viini Diplomaatide Akadeemias ja Hopkinsi Ülikoolis Itaalias. Ta on õppinud ka Taanis. Pärast õpingute lõpetamist töötas ta Läti välisministeeriumis, tegeledes välismajanduskoostöö ja julgeoleku (NATO) küsimustega. Aastal 2005 asus ta tööle Brüsselis Euroopa Komisjonis, kus ta tegeles Läti majandus-, finants- ja eelarvejärelevalve küsimustega. Aastal 2015 sai Gatis Eglītisest peaminister Laimdota Straujuma majandusnõunik ja aastal 2016 majandusminister Arvils Ašeradensi majandusnõunik. Ta oli ainsa lätlasena Euroopa Komisjoni ja Rahvusvahelise Valuutafondi Läti laenuprogrammi (2008–2012) eksperdimeeskonnas ning ainuke lätlane, kes osales Euroopa Komisjoni ja Euroopa Keskpanga ametlikul hindamisel eurole üleminekul. Ta astus aastal 2017 Uue Konservatiivse Partei liikmeks ja valiti 2018. aasta Läti parlamendivalimistel Seimi liikmeks. Seimis töötas ta eelarve- ja rahanduskomisjonis ning Euroopa asjade komisjonis selle esimehena. Juunis 2021, kui Arturs Krišjānis Kariņši esimeses valitsuses vahetati välja mitu ministrit, kinnitati ta sotsiaalministriks (Ramona Petraviča asemele). Ta kandideeris seimi ka 2022. aasta Läti parlamendivalimistel, kuid kuna Uus Konservatiivne Partei ei ületanud valimiskünnist, ei pääsenud ta Seimi. Seejärel astus Jānis Bordāns Uue Konservatiivse Partei juhi ametikohalt tagasi ja asemele valiti Gatis Eglītis. Ta on kolme lapse isa. Lisaks läti keelele valdab ta inglise, vene, prantsuse, taani ja itaalia keelt.
Martin Cooper (leiutaja)

Martin Cooper, tuntud ka kui Marty Cooper (sündinud 26. detsembril 1928 Chicagos) on Ameerika insener ja leidur. Tal on traadita side valdkonnas 11 patenti. 1973. aasta 3. aprillil tegi ta New Yorgis mobiiltelefoniga esimese kõne. Encyclopedia of World Biography, 2008. encyclopedia.com Companies Try to Create Room on Radio Spectrum, The New York Times, 6. juuli 2012 Zoe Kleinman (3. aprill 2023). "Mobile phone inventor made first call 50 years ago" [Mobiiltelefoni leiutaja tegi esimese kõne 50 aastat tagasi]. bbc.com (inglise). BBC News. Vaadatud 3. aprillil 2023. On 3 April 1973, Marty Cooper stood on a corner of Sixth Avenue in New York and took a phone book from his pocket. Martin Cooper Twitteris Koduleht
Margus Rava

Margus Rava (sündinud 17. mail 1964) on eesti diplomaat. Rava oli aastatel 2006–2010 Eesti suursaadik Prantsusmaal ja Eesti alaline esindaja UNESCO juures ning 2013–2018 Eesti suursaadik Kreekas, Küprosel ja Albaanias. Alates 2022. aastast on ta Eesti suursaadik Kanadas. 2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk Eesti suursaadik Kanadas Margus Rava andis üle volikirja
Richard Peramets

Richard Peramets (3. märts 1922 Tallinn – 25. jaanuar 1974 Tallinn) oli eesti näitleja ja administraator. Peramets sai Tallinnas gümnaasiumihariduse ja õppis aastatel 1946–1948 Riikliku Draamateatri õpperühmas. Aastatel 1942–1946 oli ta Draamateatri lavatööline ja 1946–1948 inspitsient, seejärel 1954. aastani Tallinna tööstuskooperatiivi isetegevusteatri näitleja. Aastatel 1954–1965 oli Peramets Eesti NSV Riikliku Filharmoonia näitleja, 1965. aastal asus ta tööle Eesti NSV Riiklik Noorsooteatri peaadministraatorina (töötas ka näitlejana) ja 1968. aastal Tallinnfilmi vanemadministraatorina. Richard Peramets oli Eesti NSV Teatriühingu liige aastatel 1954–1972. 1957 "Pöördel" mängufilm, episoodiline osa 1968 "Mehed ei nuta" telemängufilm, Priidiku isa (unetu) 1968 "Meie Artur" dokumentaalfilm, kaastegev näitleja 1975 "Variant Omega" teleseriaal, Voenvrach 1976 "Minu naine sai vanaemaks" telemängufilm, mees balalaikaga 1970 "Elavad mustrid" muusikafilm 1971 "Inspiratsioon" muusikafilm 1975 "Briljandid proletariaadi diktatuurile, I jagu" mängufilm 1976 "Briljandid proletariaadi diktatuurile, II jagu" mängufilm Vostrikov (Konstantin Simonov "Päevad ja ööd", 1947) Pastor, Brahmaan jt (Jules Verne / Pavel Kohout" 80 päevaga ümber maailma", 1966) Osric (William Shakespeare "Hamlet", 1966) Hamrajev (Jakov Voltšek "Kohtukroonika", 1967) Richard Peramets oli koomilise ampluaaga näitleja, kes esines ka estraadikavades, näiteks "Seitse paremale" (1954), "Keelatud on" (1959), "Kuu peale" (1958), "Prillid" (1960), "Kits kärneriks" (1961) jt, kuuldemängus "Puldanportfell" (1969). Richard Peramets oli abielus Eesti Televisiooni diktori ja saatejuhi Ruth Peramets-Püssiga (1968. aastani). Tema poeg Priit Peramets mängis koos isaga filmis "Mehed ei nuta". Richard Peramets. Eesti Teatriliit. Eesti filmi andmebaas. Helmut Vaag ja Richard Peramets 1955 aastal. Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum. Humoresk "Kurg katusel". Richard Peramets ja Karl Kalkun. arhiiv.err.ee, 15. juuli 1966.
2S43 Malva

2S43 Malva on Venemaal toodetud 152 mm liikurhaubits. 4K44 Redut, VF KM GRAU indeks 4K44 4K51 Rubež, GRAU indeks 4K51, NATO: SS-C-3 Styx 3K55 Bastion, GRAU indeks 3K55, NATO: SS-C-5 Stooge 3K60 Bal, GRAU indeks 3K60, NATO: SSC-6 Sennight
Jerevani ajaloomuuseum

Jerevani ajaloomuuseum (armeenia keeles Երևանի Պատմության Թանգարան) on Armeenia pealinna Jerevani ajaloomuuseum. Muuseum asutati 1931. aastal kommunaalmuuseumina. Praegu asub muuseum Jerevani raekoja juurde kuuluvas hoones. Hoone arhitekt oli Jim Torosyan. Alates 1931. aastast asus muuseum Jerevani tuletõrjehoone teisel korrusel kahes ruumis ja 1936. aastal kolis see Sinisesse mošeesse (Gyoy-Djami). Aastatel 1994–1997 asus muuseum endises Hripsime naiste gümnaasiumis. Aastatel 1997–2005 tegutses muuseum Stepan Shahoumiani nimelise kooli N1 ühes majas. 2005. aastal rajati muuseum uude majja; see moodustab koos Jerevani raekojaga arhitektuurikompleksi. 2017. aasta seisuga on Jerevani ajaloomuuseumis hoiul üle 94 000 eseme, mis esindavad kohalikku kultuuri iidsetest aegadest tänapäevani. "ՔԱՂԱՔԱՊԵՏԱՐԱՆԻ ՆՈՐ ՇԵՆՔԸ ԵՐԵՎԱՆՈՒՄ. ՔԱՂԱՔԻ ՊԱՏՄՈՒԹՅԱՆ ԹԱՆԳԱՐԱՆԸ ՎԵՐՋԱՊԵՍ ԳՏԱՎ ԻՐ ՀԱՆԳՐՎԱԱՆԸ" [Yerevan New City Hall Building: City History Museum at Last Sheltered]. www.panarmenian.net. 27. november 2004. "Yerevan History Museum". Yhm.am. Vaadatud 21. jaanuaril 2017.
Laventie

Laventie (lääneflaami: Wentie) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Väike põllumajandus- ja kergetööstusküla asub u. 16 km Béthune'ist kirdes ja 19 km Lille'ist läänes, teede D166, D173 ja D174 ristumiskoha ümbruses. Kuulus oma kirsside poolest. Esimeses maailmasõjas, nagu ka teistes Pas-de-Calais' departemangu asulates, oli Laventie üle tugev võitlus Saksa ja liitlasvägede vahel. Alates 1915. aastast toimusid piirkonnas pidevad maa-alused lahingud, milles osalesid mitmed tunnelikompaniid. Laventie on sõjapoeedi ja helilooja Ivor Gurney luuletuse pealkiri. Kunstnik Eric Kennington paiknes 1914.–15. aasta talvel koos oma üksusega Laventie's. Pärast haavatasaamist ja evakueerimist maalis ta lumisel külatänaval oma rühma liikmeid. Maal The Kensingtons at Laventie, mida paljud peavad tema kõige olulisemaks tööks, on Londoni Imperial War Museumi kogus. Hortagi põllumajanduslabida insener ja leiutaja A S Bullock meenutab tegevust Laventie's ka postuumselt avaldatud mälestusteraamatus (kirjutatud 1970. aastatel). Eelkõige meenutab ta, kuidas vanade kindlustuste lähedal asuvat ala ei kaitstud mitte kaevikutega (sest veetase oli liiga kõrge), vaid okastraati takerdumisega, ja ta jutustab kogemusest, kui talle anti käsk minna üle selle okastraadi ja asuda positsioonile endises piiritusetehases, ning seejärel vabatahtlikuna peaaegu võimatuks ülesandeks naasta öösel üksi pataljoni ja viia rühmale tagasi sõnum. Sõjakalmistud. Saksa sõjakalmistud. St. Vaasti kirik, pärineb 20. sajandist. Iserlohn, Saksamaa, aastast 1967 Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Artemis 2

Artemis 2 (ametlikult Artemis II) on NASA Artemise programmi teine missioon, mis on planeeritud toimuma septembris 2025. See on Artemise programmi esimene mehitatud missioon ning esimene missioon pärast 1972. aastal toimunud missiooni Apollo 17, mis suundub Kuule. Artemis 2 möödub plaani kohaselt Kuust umbes 8900 km kauguselt ning naaseb seejärel Maale. NASA nimetas missiooni meeskonna aprillis 2023. "NASA's Artemis 2 mission: Taking humans around the moon". Space.com. Vaadatud 3. aprillil 2023. "NASA Names Astronauts to Next Moon Mission, First Crew Under Artemis". NASA. Vaadatud 3. aprillil 2023.
Lespesses

Lespesses on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Väike põllumajandusküla asub u. 16 km Béthune'ist loodes ja 53 km Lille'ist läänes, teede D185 ja D185e1 ääres, Nave'i jõe kallastel. Autoroute A26 jagab valla pooleks. St. Martini kirik, pärineb 16. sajandist. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Jeremy Hansen

Jeremy Roger Hansen (sündinud 27. jaanuaril 1976) on Kanada õhuväelane ning Kanada Kosmoseagentuuri (CSA) astronaut. Hansen valiti CSA astronaudiks 2009. aastal koos David Saint-Jacquesiga. Valituks osutumisel teenis ta lendurina kuninglikus õhuväes ning oli määratud Cold Lake'i õhuväebaasi. Hiljem on ta ülendatud koloneliks. Aprillis 2023 teatas NASA Hanseni määramisest missioonile Artemis 2, mis toimub 2024. aastal ja suundub Kuu orbiidile. Hansenist saab esimene kanadalane ja esimene mitte-ameeriklasest astronaut, kes on käinud Kuu orbiidil. "Jeremy Hansen named as first Canadian astronaut to orbit the moon". Canada.com. Vaadatud 3. aprill 2023.
Maarja Soomre

Maarja Soomre (sündinud 11. septembril 1987) on eesti laulja, muusik ja pedagoog. Ta laulab ansamblites RÜÜT ja Päri Päri. Aastatel 1994–2003 õppis ta Metsapoole põhikoolis; 2003–2006 Pärnu Koidula Gümnaasiumis. Ta on omandanud rakendusliku kõrghariduse Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias jazzlaulu erialal 2011. aastal ning magistrihariduse Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias rütmimuusika vokaalpedagoogika suunal. Ta on töötanud Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis alates 2013. aastast rütmimuusika teooria õpetajana ning 2019. aastast olnud rütmimuusika õppekogukonna juht. Alates 1. septembrist 2021 oli ta Tallinna Muusika- ja Balletikooli rütmimuusika õppejuht. Alates augustist 2023 töötab Maarja Soomre Viljandi Muusikakooli direktorina.
Erik Naissaar

Erik Naissaar on sündinud 12.04.1999 Tallinnas. Praegune elupaik on suvepealinnas, Pärnus. Naissaar arendab Pärnumaa spordielu ja kalisteenikasporti, ta on spordiklubi Striidikool asutaja, Eesti Kalisteenika ja Tänavaspordi Liidu president ning spordifestivali „Kevad Battles“ peakorraldaja. Erik Naissaaar on 2015. aastast arendanud Eestis kalisteenikasporti, suunates iga aasta tuhandeid noori välijõusaalidesse, käies koolides töötubasi andmas, rajades välijõusaale ning korraldades suuremat kõlapinda kõnetavaid rahvusvahelisi tänavaspordi üritusi. Ta on pannud aluse spordiklubile Striidikool ning Eesti Kalisteenika ja Tänavaspordi Liidule. Striidikoolis käib paarsada spordisõpra ning saab tõdeda, et tegemist on Pärnumaa ühe enim kiiremini kasvanud spordiorganisatsiooniga. Eestis on tänaseks rajatud ca 500 välijõusaali, mis on võrdlemisi suur arv arvestades Eesti rahvaarvu.