laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Uljaste kuplistik

Uljaste kuplistik on Ida-Viru maakonnas Uljaste ja Sonda piirkonna kohal olev settekivimikihtide ida–läänesuunalised kurrud (kõrgus kuni 20 m). Kuplistiku pindala on umbes 200 km2. Kuplistiku piirkonnas on täheldatavad raskusjõu ja magnetvälja anomaaliad. Kuplistik pinnamoes ei avaldu. EE 12. köide, 2003: 622–623.
Sõru kihistu

Sõru kihistu on Alam-Kambriumi ladestiku kihistu. Kihistut esineb Lääne-Eesti saartel ja saartega piirnevas mandriosas. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 48 m. Kihistu Eestis ei paljandu. EE 12. köide, 2003: 532.
Soela kihistu

Soela kihistu on Alam-Kambriumi ladestiku kihistu. Kihistut esineb Lääne-Eesti saartel ja saartega piirnevas mandriosas. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 42 m. Kihistu Eestis ei paljandu. EE 12. köide, 2003: 518.
Lontova kihistu

Lontova kihistu on Alam-Kambriumi ladestiku Lontova lademe kihistu. Kihistut esineb Eestis kõikjal, v.a Edela-Eestis. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 90 m. Kihistu paljandub Eestis Põhja-Eesti klindi allosas. Kihistu moodustab liiva vahekihtidega savi (enamasti sinisavi). Kihistu savi sisaldub massiliselt perekonda Platysolenites kuuluvaid ränitorukesi, mida peeti varem rõngusside jäänusteks, tänapäeval loetakse neid aga maailma vanimateks foraminifeerideks. EE 12. köide, 2003: 302. Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 59
Voosi kihistu

Voosi kihistu on Alam-Kambriumi ladestiku kihistu. Kihistu eristamine Lontova kihistust on tinglik. Kihistut esineb Loode-Eestis, jäädes Tallinnast lääne poole. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 40–65 m. Kihistu Eestis ei paljandu. EE 12. köide, 2003: 302.
Tiskre kihistu

Tiskre kihistu on Alam-Kambriumi ladestiku kihistu. Kihistut esineb Eesti põhjaosas. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 20 m. Kihistu paljandub Eestis Põhja-Eesti klindi (lõigus Pakri poolsaarest Narvani) allosas. Kihistu koosneb helehallist peeneteralisest kvartsi sisaldavast liivakivist, mis on nõrgalt tsementeerunud. Kihistu liivakivi moodustab Balti klindil mitmel pool eraldi terrassi. EE 12. köide, 2003: 599. Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 58
Vaki kihistu

Vaki kihistu on Alam-Kambriumi ladestiku kihistu. Kihistut esineb Eesti idaosas. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 35 m. Kihistu Eestis ei paljandu. EE 12. köide, 2003: 633.
Irbe kihistu

Irbe kihistu on Alam-Kambriumi ladestiku kihistu. Kihistut esineb Eesti ja Läti lääneosas. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 40 m. Kihistu Eestis ei paljandu. EE 12. köide, 2003: 164.
Silverton (Colorado)

Silverton on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis San Juani maakonnas, maakonna halduskeskus ja maakonna ainsa kohaliku omavalitsuse asukoht. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 622. Aastal 2010 oli 637. Silverton asub 2837 meetri kõrgusel merepinnast. Silvertonis valitseb tulenevalt sellest väga külmade ja lumiste talvede ning jahedate suvedega lähisarktiline kliima. Jaanuaris langeb keskmine õhutemperatuur –19 °C ja juulis tõuseb 23 °C-ni. Sajab 622 mm aastas. Lund sajab enamjaolt novembrist aprillini, keskmiselt 394 cm aastas. Linn tekkis hõbedakaevandusasulana. Tänapäeval on aga kõik Silvertoni kaevandused suletud. Elanike sissetulekuallikad on turism, maantee Route 550 hooldus (see kulgeb Montrose'ist Durangosse) ja kaevandustest jäänud saaste kõrvaldamine. Linna on kolinud pensionäre. Linn asutati 1874. aastal hõbedakaevandusasulana. Kohalik omavalitsus moodustati 15. novembril 1885. Silvertoni ja Durango vahel on 73,2 km pikkune Durango–Silvertoni kitsarööpmeline raudtee, mis on kultuurimälestisena kaitse all. 4. juunil 1961 arvati Silvertoni ajalooline osa riiklikuks ajaloomälestiseks. 19. jaanuaril 2002 avati ekstreemsuusakuurort Silverton Mountain. Selle jalam on 3200 m kõrgusel merepinnast ja see kerkib 4111 m kõrgusele. Suusamäel on üks tõstuk. Avatud on see detsembrist aprillini ja neljapäevast pühapäevani. Linna pindala oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2,1 km², kõik sellest maismaa. Elanike arv oli 638, aastal 2000 531. Peaaegu kõik nad (97,4%) olid valged. Rahvastiku tihedus oli 304 in/km². 2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 430 kinnistut. Neis elas 255 majapidamist. Viimastest 25% sisaldas alla 18-aastasi lapsi, kes elasid koos vanema(te)ga. 44% majapidamistest sisaldas koos elavat abielupaari, 9% sisaldas abielunaist, kelle mees ei elanud koos temaga, ja 41% ei olnud perekonnad. 37% majapidamistest koosnes ühest isikust, sealhulgas 5% neist oli vähemalt 65-aastane. Keskmine majapidamise suurus oli 2,06 inimest ja keskmine perekonna suurus oli 2,63 inimest. Elanikkonna vanuse mediaan oli 44 aastat. Alla 18-aastasi oli 20,7% ja vähemalt 65-aastasi 7%. Iga 100 naise kohta tuli 108,2 meest, aga iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta 110,5 vähemalt 18-aastast meest. Keskmine mediaansissetulek majapidamise kohta oli 30 486 USA dollarit aastas, aga perekonna kohta 39 375 dollarit. Meeste keskmine sissetulek oli 30 588$, naiste keskmine sissetulek 19 886$. 14% perekondadest ja 22% elanikest elas allpool vaesuspiiri. Kuni 18-aastastest lastest elas allpool vaesuspiiri 29%, aga vähemalt 65-aastastest üksnes 7%. Silvertoni linn Linna kohtuhoone Vana foto kohalikust kirikust Kitsarööpmeline raudtee 1982. aastal Linnavalitsuse hoone 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. "Silverton, Colorado". westernmininghistory.com. Vaadatud 2. oktoober 2013. Silvertoni koduleht
Lükati kihistu

Lükati kihistu on Alam-Kambriumi ladestiku kihistu. Kihistut esineb Eesti põhja- ja loodeosas. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 20 m. Kihistu moodustab liivakivi vahekihtidega savi Kihistu ülemises osas on liivakivi vahekihte rohkem, alumises vähem. Tegemist on üleminekulise kihistuga, mis paikneb Tiskre kihistu liivakivide ja Lontova kihistu savi vahel. Lükati paljand EE 12. köide, 2003: 316. Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 58
Gdovi kihistu

Gdovi kihistu on Ülem-Vendi ladestu vanim stratigraafiline üksus (kihistu). Eestis esineb seda kihistut Haapsalu-Võrtsjärve-Haanja joonest kirde pool. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 58 m. Selle moodustab valdavalt punane liivakivi. Kihistu Eestis ei paljandu. EE 12. köide, 2003: 128. Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 60
Kotlini kihistu

Kotlini kihistu on Vendiumi ladestu Valdai seeria kihistu. Eestis esineb seda kihistut Ida-Eestis. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 50 m. Selle moodustab valdavalt savi. Kihistu Eestis ei paljandu. EE 12. köide, 2003: 245. Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 60
Voronka kihistu

Voronka kihistu on Vendiumi ladestu Valdai seeria kihistu. Eestis esineb seda kihistut põhjaosas. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 40 m. Selle moodustab valdavalt kirju savi vahekihtidega liivakivi. Kihistu Eestis ei paljandu. EE 12. köide, 2003: 681. Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 60
Ülgase kihistu

Ülgase kihistu on Ülem-Kambriumi ladestiku kihistu. Kihistu on nimetatud Harju maakonna Ülgase asula järgi. Seda hakkas esimesena määratlema Armin Öpik aastal 1929. Eestis esineb seda kihistut ainult Tallinna juures. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 11,7 m (Muraste all). Kihistu paljandub Eestis nt Ülgase küla juures klindil. EE 12. köide, 2003: 707. http://stratigraafia.info/glossary.php?keyword=%C3%9Clgase+kihistu (vaadatud 10.02.2017) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. veebruar 2017. Vaadatud 11. veebruaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Tsitre kihistu

Tsitre kihistu on Ülem-Kambriumi ladestiku kihistu. Eestis esineb seda Põhja-Eesti klindi lähedal (Tallinnast Toilani). Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 2–3 m. Kihistu paljandub Eestis Tsitre küla lähedal Turjekeldri paljandil. EE 12. köide, 2003: 606.
Petseri kihistu

Petseri kihistu on Ülem-Kambriumi ladestiku kihistu. Eestis esineb seda vaid piiratud alal Kagu-Eestis. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 10,7 m. Kihistu Eestis ei paljandu. EE 12. köide, 2003: 411.
Paala kihistu

Paala kihistu on Kesk-Kambriumi ladestiku kihistu. Eestis esineb seda Ida-Eestis. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 39 m. Kihistu Eestis ei paljandu. EE 12. köide, 2003: 388.
Vitali Denissov

Vitali Denissov (sündinud 27. veebruaril 1976) on Venemaa murdmaasuusataja. 1999 Ramsaus: 25. koht 25 km jälitussõidus 27. koht 50 km klassikas 38. koht 10 km klassikas 2001 Lahtis: 3. koht 20 km jälitussõidus 15. koht 15 km klassikas 2003 Val di Fiemmes: 9. koht 15 km klassikas 46. koht 30 km klassika ühisstardist 5. koht 10 km klassikalises ja 10 km vabastiilis 6. koht 4 x 10 km teatesõidus 7. koht 15 km klassikas 30. koht sprindis
Ruhnu kihistu

Ruhnu kihistu on Kesk-Kambriumi ladestiku kihistu. Kihistut esineb ainult Edela-Eestis. Kihistu maksimaalne paksus Eestis on 42 m. Kihistu Eestis ei paljandu. EE 12. köide, 2003: 487.
Reinhold Käbin

Reinhold Käbin (7. aprill 1903 Puru, Jõhvi vald, Virumaa – 5. jaanuar 1979 Tallinn) oli eesti arst. Ta lõpetas aastal 1921 Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi, õppis aastail 1921–1928 (lõpetas arsti astmega) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Ta kuulus akadeemiliselt Üliõpilaste Seltsi Raimla. Aastatel 1928–1939 töötas ta Pukas jaoskonnaarstina. Aastatel 1940–1941 töötas ta Eesti NSV Tervishoiu Rahvakomissariaadi koosseisus, mille koosseisus ta evakueerus Nõukogude Liidu tagalasse, kus ta jäi komissariaadi käsutusse. Oktoobris 1944 asus ta Haapsalu ambulatooriumi juhataja kohale. 1. jaanuaril 1945 sai temast Eesti NSV Riikliku Kindlustuse arst. Reinhold Käbin suri 5. jaanuaril 1979 Tallinnas ja ta maeti 11. jaanuaril 1979 Rahumäe kalmistule. Tema poeg oli jurist ja poliitik Tiit Käbin, tütar oli toimetaja ja tõlkija Maret Käbin. Dr. Reinhold Käbini hobi oli male ja teda võis tihti näha Tallinna Maleklubis. http://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=Reinhold&filter_maetud_perenimi=K%C3%A4bin&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink] Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960, lk 221. TÜ üliõpilased
Prangli kihistu

Prangli kihistu (ka Rõngu kihistu) on Ülem-Pleistotseeni kihistu. Selle kihistu setted moodustusid viimasel jäävaheajal. Kihistu stratotüübiks on Rõngu läbilõige. Eestist väljaspool on seda kihistut rööbistatud Leedu Merkine, Venemaa Mikulino ja Lääne-Euroopa Eemi jäävaheaja settekihtidega. Kihistu levikuala Prangli saarel Eestis kantud ürglooduse raamatusse (Prangli saare mattunud orgaanikakihid). EE 12. köide, 2003: 421. "Läänemeri varasematel jäävaheaegadel". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuni 2017. Vaadatud 31. juulil 2018. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 14.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Järva kihistu

Järva kihistu on Ülem-Pleistotseeni kihistu. Eestist väljaspool on seda kihistut rööbistatud Leedu Nemunase jäätumise kihtidega ning Läti Balti, Venemaa Valdai ja Lääne-Euroopa Weichseli kihtidega. Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Võrtsjärve kihistik Savala kihistik Valgjärve kihistik Kelnase kihistik. EE 12. köide, 2003: 179. http://stratigraafia.info/materjalid/eesti_strat/Quaternary_1997.png
Sangaste kihistu

Sangaste kihistu on keskpleistotseeni kihistu. Eestist on leitud vaid selle kihistu Ülem-Sangaste alamkihistu setteid. Kihistu paksus Eestis on enamasti alla 10 meetri. EE 12. köide, 2003: 505.
Ugandi kihistu

Ugandi kihistu on Kesk-Pleistotseeni kihistu. Eestis on see kihistu jaotatud Alam-, Kesk- ja Ülem-Ugandi alamkihistuks. Eestist väljaspool on seda kihistut rööbistatud Venemaa Kesk-Vene ja Lääne-Euroopa Saale kihtidega. EE 12. köide, 2003: 621.
Karuküla kihistu

Karuküla kihistu on Kesk-Pleistotseeni kihistu. Selle kihistu setted moodustusid Karuküla jäävaheajal. Eestist väljaspool on seda kihistut rööbistatud Leedu Butenai, Venemaa Lihvini ja Lääne-Euroopa Holsteini jäävaheaja settekihtidega. EE 12. köide, 2003: 201.
Triangel

Triangel on ebamäärase helikõrgusega löökpill. Triangel on võrdkülgseks kolmnurgaks painutatud terasvarras, mis on otstest lahti jäetud, et see võnguks täies pikkuses. Harilikult ripub triangel nööri küljes, et muud võnked mõju ei avaldaks. Trianglit lüüakse samast materjalist pulgaga. Triangel oli Egiptuse sistrumi järeltulija. Algul oli triangel rahvapill. Keskaja Euroopas mängiti triangleid nii vaimulikus kui ka tantsumuusikas. Orkestripillina võeti see kasutusele 1710. aastal Hamburgi ooperiteatris. Trianglile on partii kirjutanud Mozart "Haaremiröövis", Joseph Haydn "Sõjaväelises sümfoonias" ja Beethoven "Üheksandas sümfoonias". Algul oli triangel rütmipill, kuid saavutas 19. sajandi keskel iseseisva orkestripilli koha, kui Liszt kirjutas sellele soolo oma "Klaverikontserdis Es-duur" 1853. aastal. Eesti rahvamuusikas nimetati trianglit helirauaks (ka: tagiraud). Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 34
Baratzi järv

Baratzi järv (itaalia keeles Lago di Baratz) on järv Lääne-Itaalias Sardiinia maakonnas Sassari provintsis Sassaris. Baratzist umbes kilomeetri kaugusel läänes asub Porto Ferro laht. 24 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 60 hektarit, rannajoone pikkus 4 km, valgla suurus 12 km², suurim sügavus 10 meetrit. G. Borgarello; A. Casu; E. Morero; G. Oggiano; G. Oliva; A. Torre; A. Valsecchi, Baratz: La didattica e i biotopi, Sassari, C.E.E.A. Lago Baratz, 2000. AA. VV., Vivo a Baratz, Sassari, C.E.E.A. Lago Baratz, 2001.  Baratzi järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Baratzi järv saidil Sardegna Turismo (itaalia keeles)
Agnes Monica

Agnes Monica Muljoto (sündinud 1. juulil 1986 Jakartas) on Indoneesia laulja ja näitleja. Ta alustas oma meelelahutuskarjääri aastal 1992, kui ta oli 6-aastane. Lapsena andis Agnes välja kolm albumit. Lisaks laulmisele oli ta ka saatejuht mitmes televisiooni lastesaates. Agnes on mänginud ka seebiooperites. Tänu oma populaarsusele oli ta Indoneesias kõrgeima palgaga teismeline näitleja. 2003. aastal andis Agnes välja albumi "And the Story Goes". Tema teine ​​album "Whaddup A.. '?!" ilmus 2005. aastal. Ta tegi koostööd Ameerika laulja Keith Martinga. 4. oktoobril 2008 võttis Agnes osa Aasia laulupeost Sŏulis Lõuna-Koreas. Tema kolmas stuudioalbum "Sacredly Agnezious" ilmus 2009. aastal. Aastal 2010 oli ta Indoneesia superstaarisaate kohtunik. Agnes on lauljana võitnud mitmeid auhindu: aunimetusi, sealhulgas kümme Anugerah Musik Indoneesia, seitse Panasonic auhinda ja neli MTV Indoneesia auhinda. Si Meong (1992) Yess! (1995) Bala-Bala (1996) And the Story Goes (2003) Whaddup A.. '?! (2005) Sacredly Agnezious (2009) Lupus Milenia (1999) Mr Hologram (1999) Pernikahan Dini (2001) Amanda (2002) Ciuman Pertama (2002) Cinta Selembut Awan (2002) Cewekku Jutek (2003) Cantik (2004) Bunga Perawan (2004) Ku 'Tlah Jatuh Cinta (2005) Pink (2006) Romance In The White House (2006) The Hospital (2006) Kawin Muda (2006) Jelita (2008) Kawin Masal (2008) Pejantan Cantik (2010) Marissa (2011) Mimo Ketemu Poscha (2012) 3 Peas In A Pod (2013)
Ouray maakond

Ouray maakond (Ouray County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°16' N, 107°77' W. Maakonna halduskeskus on Ouray. Maakonna pindala on 1404 km². Veepindala on 5 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4436. Aastal 2000 oli elanikke 3742. Ouray maakonda tuntakse ka Ameerika Šveitsina. Montrose'i maakond (põhjas) Gunnisoni maakond (kirdes) Hinsdale'i maakond (kagus) San Juani maakond (lõunas) San Migueli maakond (edelas) Ouary maakond moodustati 18. jaanuaril 1877 San Juani ja Hinsdale'i maakonna osadest. 2. oktoobril 1876 sai maakonna keskuseks Ouray. 19. veebruaril 1881 loovutati osa maakonna lõunaosast Dolorese maakonnale ja 27. veebruaril 1883 osa maakonna lääneosast San Migueli maakonnale. 1883. aastal nimetati maakond lühikeseks ajaks ümber Uncompahgre'i maakonnaks. Loghill Village – 524 elanikku Ouray – 1000 elanikku Ridgway – 924 elanikku Ouray maakonnas oli 3742 inimest, 1576 leibkonda ja 1123 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 3 in/km². Elamuüksusi oli 2146 (keskmine tihedus 4/km²). Rassiline koosseis oli: valgeid 96,34% mustanahalisi 0,08% põlisameeriklasi 0,35% aasialasi 0,05% Vaikse ookeani saarte rassist 0,53% teistest rassidest 1,71% Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 4,06%. 1576 leibkonna seas oli 28,60% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi 61,40% koos elavad abielupaarid 6,50% neid, kus oli ilma abikaasata naine 28,70% neid, mis ei olnud perekonnad. 23,50% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 5,50% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. Leibkonnas oli keskmiselt 2,36 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,77 inimest. Elanikud jagunesid ealiselt nii: 22,50% alla 18-aastased 4,10% 18...24, 27,20% 25...44, 34,10% 45...64 12,20% üle 65-aastased. Ea mediaan oli 43 aastat. Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 102,10 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 100,80 meest. Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 42 019 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 49 776 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 35 141 dollarit, naistel 26 176 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 24 335 dollarit. 7,20% elanikkonnast ja 6,00% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 8,00% alla 18-aastasi ja 2,90% üle 65-aastasi. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Ouray maakonna koduleht (inglise keeles)
Armuneeme

Armuneeme nime kannab pisike paigake Viimsi poolsaare tipus Rohuneeme asumi lähedal. Armuneemel elas Eesti president Lennart Meri.
Gunnison

Gunnison on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Gunnisoni maakonna halduskeskus ja suurim linn. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5854. Aastal 2000 oli 5409 elanikku. Linn on nime saanud ohvitser John Williams Gunnisoni järgi. 1918. aasta Hispaania gripi pandeemia ajal isoleerisid linnaelanikud ennast kaheks kuuks aasta lõpus. Osariigi toonase kuberner Julius C. Gunteri soovitused keelati linnas kõik rahvakogunemised ja koolid suleti oktoobris. Kõik teed maakonna piiril barrikadeeriti ja autojuhid saadeti tagasi, rongikonduktorid hoiatasid reisijaid, et kui nad linnas rongist väljuvad, siis nad vahistatakse ja neid hoitakse viis päeva karantiinis. Seetõttu oli Gunnison üks väheseid kohti, kus keegi ei surnud Hispaania grippi. Gunnisonis ilmub nädalaleht Gunnison Country Times. Gunnison paikneb mitme oru allosas. Sõltuvalt asukohast Kaljumäestikus tungib Gunnisoni öösel kõikidest orgudest külm õhk, tehes sellest talvel ühe külmema paiga USA-s, eriti siis, kui maa on lumega kaetud. Jaanuaris langeb temperatuur kuni −21 °C-ni ja juulis tõuseb +27 °C-ni. Madalaimaks temperatuuriks on mõõdetud −51 °C. Kõrgeim temperatuur registreeriti 15. augustil 1931, kui oli 37 °C. Sajab umbes 269 mm aastas. Ümbritsevates mägedes sajab 380−1000 mm aastas. Lumikate püsib novembrist kuni aprillini. Ümberkaudsed mäed võivad põhjustada suuri lumesadusid. Lund ei saja varasügisel ega varakevadel. Lumi on ühtlasi veevaru kohalike suusakeskustele. Gunnisoni koduleht
Eesti Etendusasutuste Liit

Eesti Etendusasutuste Liit (lühend: EETEAL) on aastal 1991 asutatud mittetulundusühing. Aastani 2006 kandis EETEAL nime Eesti Teatrijuhtide Liit. EETEALi juhatuse esimees on aastast 2023 Velvo Väli. Põhikirja järgi on EETEALi eesmärk "oma liikmete kui tööandjate huvide esindamine ning teatri kui kunstivaldkonna igakülgne arendamine". EETEALi asutajaliikmeteks on Rahvusooper Estonia ning Von Krahli teater, liit koondab enda alla etenduskunstide erinevad tahud. Peamiselt tegeldakse teatrite bürokraatliku poolega, administreeritakse ja püütakse loomeinimestele võimalikult head tingimused tööks luua. EETEAL töötab välja etendusasutuste rahastamissüsteemid, kollektiivlepingud ja muu vajaliku, mis on etendusasutuse paremaks ja õiglaseks majandamiseks vajalik. Koduleht (vaadatud 09.03.2013) EE 12. köide, 2003: 104. Põhikiri (vaadatud 09.03.2013) Etendusasutuste Liit paneb teatrimaastiku õitsema juba 20. aastat, Eesti Päevaleht, 12. jaanuar 2011 EETEALi koduleht (vaadatud 09.03.2013)
Filosoofiaolümpiaad

Filosoofiaolümpiaad on kahevooruline võistlus gümnasistidele, kus võisteldakse filosoofilise essee kirjutamises, väitluses, filosoofia ajaloo ja mõistete ning loogika põhimõtete tundmises. Kohaliku olümpiaadi võitjad pääsevad Eestit esindama rahvusvahelisel filosoofiaolümpaadil. Olümpiaad toimub Tartu Ülikooli teaduskooli egiidi all ja selle algatas 2004. aastal Leo Luks. Filosoofiaolümpaad on korraldatud kahes voorus. Esimene voor on iseseisvalt kirjutatud emakeelne filosoofiline essee ühel etteantud teemadest, mis enamasti on tsitaadid mõnelt tuntud filosoofilt. Teise vooru pääseb edasi esimese vooru kümme parimat ning teise vooru raames kirjutatakse võõrkeelne essee (see on ka rahvusvahelise olümpiaadi programmis), väideldakse, tehakse loogikatest ning test filosoofia ajaloo ja mõistete tundmisest. 2015. aastal toimus järjekorras 23. rahvusvaheline olümpiaad Tartus, selle fookusteema oli lahkarvamused ning oma võistkonna oli välja pannud 40 maailma riiki. Filosoofiline väitlus Filosoofiaolümpiaadi lehekülg TÜ teaduskooli lehel Olümpiaadi Facebooki leht Rahvusvaheline olümpiaad
Eesti Teatriliidu Teabekeskus

Eesti Teatriliidu Teabekeskus oli aastatel 2001-2007 Tallinnas tegutsenud organisatsioon, mille asutas Eesti Teatriliit. Aastal 2007 loodi Eesti Näitemänguagentuuri ja Eesti Teatriliidu Teabekeskuse ühinemisel Eesti Teatri Agentuur, mis võttis üle kahe asutuse töökohustused. Eesti Teatri Agentuur EE 12. köide, 2003: 104. Eesti Teatri Agentuuri tutvustus. Eesti Teatri Agentuuri veebisait. Visnap, Margot. Teatrikaardile on tekkinud uus agentuur. Sirp, 25. jaanuar 2008.
Eesti NSV Riiklik Teatriinstituut

Eesti NSV Riiklik Teatriinstituut (ka: Eesti Riiklik Teatriinstituut, lühend ERTI) oli aastatel 1946–1950 Tallinnas tegutsenud kõrgemat teatrialast koolitust andnud õppeasutus. Kooli lõpetas kolm lendu (kolmas lend 1951 Tallinna Riikliku Konservatooriumi juures) draamanäitlejaid. Enamikust esimese lennu lõpetanutest sai 1949. aastal Võrru üle viidud Lõuna-Eesti Teatri tuumik. Tallinna Konservatooriumi Riiklik Lavakunstikool Maimu Valter "Eesti Riiklik Teatriinstituut 1946-1951 : ühe kooli lugu " (Eesti Teatriliit, 2014) EE 12. köide, 2003: 95–96. Andres Laasik. Teatri vang: Leo Kalmeti kirjutamata elulugu. (lk. 400-401). Tallinn 2014
Eesti NSV Teatriühingu lavakunstistuudiod

Eesti NSV Teatriühingu lavakunstistuudiod (lühemalt ETÜ lavakunstistuudiod) olid aastatel 1961–1971 Tallinna Draamateatri (nimetati: ETÜ Tallinna Stuudio) ja Vanemuise teatri (nimetati: ETÜ Tartu Stuudio) juures tegutsenud õppeasutused. Stuudiotes õpetati tulevasi näitlejaid. Vanemuise õppestuudio lõpetas 4 lendu näitlejaid ja Draamateatri õppestuudio lõpetas 3 lendu näitlejaid. Pärast 1971. aastat on ETÜ lavakunstistuudiod tegutsenud ka nt Pärnus, Rakveres, Viljandis. ETÜ Tartu stuudio loodi 1961 Vanemuise teatri juurde (nimetatud ka Vanemuise (õppe)stuudio). Algul õpetasid stuudios Kaarel Ird ja Endla Hermann, hiljem olid õpetajateks näitlejad. http://www.teatriliit.ee/teatriliidust/ajalugu/kronoloogia (vaadatud 09.03.2013) EE 12. köide, 2003: 80.