Luca Ghiotto

Luca Ghiotto (sündinud 24. veebruaril 1995 Arzignanos) on Itaalia võidusõitja, kes võistles 2015. aastal GP3-s ja osales Vormel 2 sarjas aastatel 2016–2020. Ta alustas oma karjääri kardisõitjana 2008. aastal KF3 kategoorias; samal aastal võitis ta tiitli. Järgmisel aastal saavutas ta neljanda koha ja püsis selles kategoorias kuni 2010. aastani. 2011. aastal debüteeris Ghiotto Formula Abarthis Prema Powerteami meeskonnas koos Sebastian Balthasari ja Vicky Piriaga. Ta lõpetas hooaja Itaalia meistrivõistlustel 9. positsioonil, poodiumiga Misano ringrajal ja 6. positsioonil Euroopa meistrivõistlustel, kus saavutas neli poodiumit. Järgmisel aastal, alati sama meeskonnaga koos Bruno Bonifacio ja Giorgio Rodaga, saavutas ta mõlemas edetabelis 2. koha. Ghiotto jäi Prema juurde, kui meeskond tõusis 2-liitrise Vormel Renault meistritiitlisse ja osales 2012. aasta hooaja viimastel võistlustel koos Bruno Bonifacioga. 2013. aastal osales ta taas Premaga koos Bruno Bonifacioga nii Vormel Renault 2.0 Alpides kui ka Vormel Renault Eurocup 2.0 kogu meistrivõistlustel koos Bruno Bonifacio ja Antonio Fuocoga, saavutades Paul Ricardi ringrajal poodiumi ja võidu. Spa-Francorchampsi ringrajal, lõpetades meistritiitli üheksandal positsioonil. Alpide sarjas võitis ta Paus peetud katse. 2014. aastal siirdus ta Vormel Renault 3.5 Sarja, kus võistles koos Pietro Fantiniga Draco Racinguga. 2014. aasta hooaja lõpus debüteeris Ghiotto GP3 Series meistrivõistlustel koos Konstantin Tereštšenko ja John Bryant-Meisneriga, saavutades kohe Spa-Francorchampsi ringrajal pole-positsiooni ja saavutades lõpparvestuses 20. koha. 2015. aastal jätkab ta selles kategoorias võistlemist Trident Racing meeskonnaga koos Artur Janosz ja Óscar Tunjoga (Beitske Visseri, Amaury Bondueli ja Michele Beretta järel), saavutades pole-positsiooni viiel erineval grand prix’l (Hispaania, Austria, Ungari, Belgia ja Itaalia). Samuti õnnestub tal sõlmida viis võitu järgmistel ringradadel: Spielberg, Budapest, Spa-Francorchamps, Sochi Autodrom ja Bahrain International Circuit. Üldarvestuses saavutas ta 2. positsiooni, jäädes liidrist Esteban Oconist maha vaid 8 punktiga. Vaatamata ebaõnnestumisele Red Bull Junior Teami programmi sisenemisel tõuseb Ghiotto 2016. aasta hooajal kategooriasse ja sõidab GP2 Series, jäädes alati koos Philo Paz Armandiga Trident Racingule. Hooaja jooksul õnnestub tal saavutada edu Malaisia ​​Grand Prix'l ja kolm poodiumit Silverstone'i, Hockenheimi ja Spa-Francorchampsi grand prix'l. Ta lõpetab meistritiitli 111 punktiga 8. positsioonil. 15. veebruaril 2017 kuulutab meeskond Russian Time välja oma koosseisu GP2, kategooria, mis muudab oma nime FIA ​​Vormel 2 Meistrivõistlustel, 2017. aasta meistrivõistlusteks: Ghiotto asub eelmisel hooajal Raffaele Marciello poolt; kinnitas meeskonnakaaslane Artem Markelov. Itaalia sõitja jaoks on käesolev hooaeg selles kategoorias teine. Võit ja hea järjekindlusega õnnestub võita üldarvestuses neljas koht. Järgmiseks hooajaks jääb ta kategooriasse, kes läheb koos Roy Nissanyga (Roberto Merhi järgi) Campos Racing meeskonnale. Hooaeg kujuneb kehvemaks kui eelmine, kuid Ghiotto suudab siiski neli korda poodiumile tõusta ja on meistritiitli kokkuvõttes kaheksas. 6. detsembril 2018 kuulutab UNI-Virtuosi meeskond oma 2019. aasta Vormel 2-hooaja sõitjate hulka Ghiotto, keda toetab Guanyu Zhou. Hooaja jooksul saavutas ta neli võitu, millest esimese Bahreinis 2. sõidus (kohtumine, mille käigus ta saavutas ka pole), teise Inglismaal 1. võidusõidus ning kaks viimast Venemaal ja Yas Marinas mõlemas sprindisõidus. 2020. aastal sõitis ta vastsündinud Hitechi eest Nikita Mazepini kõrval, võites võidu Ungaris ja jõudes poodiumile Barcelonas, Monzas ja Toscanas. 2. augustil 2017 debüteeris ta koos Lance Strolli ja Paul di Restaga Vormel 1 üheistmelisel Williams FW40-l 2017. aasta Vormel 1 maailmameistrivõistluste raames Hungaroringi ringrajal läbi viidud katsetel. Sellel katsel läbis ta 161 ringi ja sai ajaks 1'20 "414, mis võimaldas tal päeva lõpetada üheteistkümnendal positsioonil. Ta teeb oma debüüdi, sõites 2019/2020 hooaja proloogi ajal Ginetta G60 prototüübiga. Debüüt võidusõidus toimub hoopis hooaja teisel ringil, Fuji 6 tunnil, kus ta toob koos Ben Hanley ja Egor Orudzheviga rajale Ginetta numbri 5. 2020. aastal sõlmib ta lepingu Šveitsi R-motorspordi meeskonnaga, et osaleda GT World Challenge'is koos Olli Caldwelli ja Marvin Kirchhöferiga. Ta ei osale aga ühelgi võistlusel, kuid esimesel võistlusnädalavahetusel, Bathursti 12 tunni sõidul, juhtus ühe tema meeskonnakaaslasega katsetel toimunud õnnetus, auto on liiga kahjustatud, et saaks võistlusel osaleda. Hiljem otsustab Šveitsi koondis koroonapandeemiaga seotud majandusprobleemide tõttu meistrivõistlustest loobuda. 2021. aasta aprillis teatas ta osalemisest Itaalia GT Meistrivõistlustel Sprint sarjas, sõites koos Alex Frassineti, Mateo Llarena ja Riccardo Cazzaniga Imperiale Racing meeskonna Lamborghini Huracán GT3-ga. Hooaja esimesel võidusõidul Autodromo Nazionale di Monzas saavutasid nad kolmanda koha, teises sõidus, taas Monza ringrajal, saavutasid nad neljanda koha. Mõlemas Misanos toimunud sõidus lõpetasid nad finišijoonel neljandana. Kaks Imola sõitu vahele jätnud Ghiotto naaseb viimaseks vooruks Mugellosse, kus ta lõpetab esimeses sõidus teisena, kuid sulgub teises sõidus tagaosas. Ta lõpetab oma esimese täishooaja GT-s edetabelis seitsmendal kohal. Ghiotto osaleb esimest korda oma karjääri jooksul G-Drive meeskonnaga Daytona 24 tunni sõidul LMP2 kategoorias koos James Alleni, John Falbi, Tijmen van der Helmi, François Heriau, Ed Jonesi, Oliver Rasmusseni ja René Rast. Ülejäänud hooaja jookseb ta GT World Challenge Europe'is koos Tresori meeskonnaga, mida toetab Car Collection, koos Simon Gacheti, Christopher Haase ja Mattia Drudiga. Koduleht (itaalia keeles) Luca Ghiotto aadressil driverdb.com, DriverDB AB. (inglise keeles)