laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aleksejevskoje rajoon

Aleksejevskoje rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Aleksejevskoje alev. Rajoonis on 1 alev ja 19 külaasundust, kus on kokku 59 asulat. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 25 932. 2009. aasta seisuga olid elanikest 57,7% venelased, 30,7% tatarlased, 6,6% tšuvašid ja 3,6% mordvalased. Q126684906  Aleksejevskoje rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Aleksejevskoje rajooni koduleht (vene ja tatari keeles)
Trassoloogia

Trassoloogia on kriminalistikaharu, mis käsitleb objekti välisehitust kajastavaid jälgi, selle võtmiseks kajastavaid meetodeid ja võtteid ja vahendeid. Trassoloogiline jälg kujuneb, kui üks objekt põhjustab teisele objektile (näiteks tahkele kehale) suhteliselt püsivat laadi muutusi. Selleks võib olla ka sõrmejälg aknaklaasil, mis tekib rasust sõrmeotstel. Jälje kujundavad kaks objekti: 1) jälge kujundav ehk jäljestav objekt; 2) jälge talletav, teisisõnu jäljestatav objekt. Kontaktpinnad on samahästi kui üksik puude või jälg. Mõjutavad tegurid on temperatuur; niiskus; kõrvalise jäljeaine olemasolu jälge kujundaval objektil ja/ või jälge talletaval objektil. Süvandjälg – on kolmemõõtmeline, tekib mehaanilise mõjutuse toimel, mille käigus on tekitatud püsivad muudatused. Kattejälg – tekib siis, kui jälge kujundav objekt katab jälge talletava objekti pinda, vältides välismõjutuste toimet puutepinna ulatuses. Näiteks kuivale teele pargitakse auto, aga õhtul sajab vihma ning kui auto ära sõidab, on autoalune koht kuiv – osa, mis jääb ühe objekti alla, kaitseb teist osa. Ärastusjälg – tekib kõrvaliste aineosakeste kandumisel jälge talletaval objektilt jälge kujundavale objektile. Näiteks suvilas on tolm põrandal. Tuleb varas, kellel on jalanõu märg, ning astub selle tolmu peale, mis jääb nüüd jalanõu külge. Manustusjälg – kujuneb jäljeaine osakeste kandumisel jälge kujundavalt objektilt jälge talletavale objektile – see võib olla positiivne kui ka negatiivne. Positiivne jälg: tolmune tald jätab niiskele põrandale tolmuse jälje. Negatiivne jälg: pori jääb põranda peale jalanõu küljest. Trassoloogilised jäljed kujunevad: staatiliseks (seisujälg), dünaamiliseks (liikumine, libisemine); nähtavuse järgi (nähtavad, vähenähtavad ja nähtamatud). Nähtav jälg – avastatakse visuaalselt, kasutades fokuseeritud või hajutatud valgusega valgustit – kujunevad süvandjälgedega või kontrastse värvainega jäetud pindjälgedega (sõrmejäljed, verised saapajäljed). Vähem nähtavad jäljed – avastatakse kasutades fokuseeritud või hajutatud külgvalgust, läbipaistaval pinnal läbivat valgust. Muudetakse nähtavaks kasutades füüsikalisi või keemilisi meetodeid. Kujunevad jäljeainega läikelistel pindadel. Nähtamatud jäljed – kujuneb mattpindadele värvitu jäljeainega. Avastatakse ja muudetakse nähtavaks füüsikalisi ja/või keemilisi meetodeid kasutades. Trassoloogiliste jälgede talletamine: kirjalik, fotograafiline, esemeline. Inimene saab jätta järgmisi jälgi: käe- ja jalajäljed (nt naha papillaarkurrustiku jäljed); hambajäljed; kõrva- ja huultejäljed; muude kehaosadega jäetud jäljed. KÕIK jäljed võivad sisaldada DNA-d, mille võtmisel tuleb vältida kontaminatsiooni ehk saastumist. Kontaminatsioon – ühelt objektilt pärineva samaliigilise aine teisele objektile sattumine (nt DNA sattumine sündmuskohale). Saastega kokkupuute vältimiseks tuleb kanda steriliseeritud kindaid. Herbert Lindmäe. Kriminalistikatehnika, 1976, lk 82–150
Endel Nõmberg

Endel Nõmberg (12. juuni 1924 Tõdva – 26. veebruar 1993 Tallinn) oli eesti näitleja, lavastaja ja režissöör. Endel Nõmberg lõpetas 1943. aastal Tallinna 5. Gümnaasiumi ja 1948. aastal Draamateatri õppestuudio. Ta töötas aastatel 1944–1949 Eesti Draamateatris ja oli aastatel 1944–1955 harrastusteatrite näitejuht. Aastatel 1955–1985 töötas Nõmberg Eesti Televisiooni režissööri assistendi ja režissöörina, olles pikka aega soomekeelsete saadete peatoimetuses ning tegev ka muusikasaadete ja telefilmide juures . 1962 "Sammud teel" (dokumentaalfilm) 1966 "Kaarel Karm" (dokumentaalfilm) 1966 "Liivi rannal" (dokumentaalfilm) 1966 "Ma ise ilutegija" (dokumentaalfilm) 1970 "Jüri Järvet" (dokumentaalfilm) 1971 "Vanemuine 1870-1970" (dokumentaalfilm) 1987 "Mängi, laser!" (dokumentaalfilm) 1955 "Jahid merel" (mängufilm) – Kapten Raud 1960 "Perekond Männard" (mängufilm) – Ants 1961 "Laulu sõber" (mängufilm) – Dirigent 1966 "Peegliahv" (telemängufilm) – Jutustaja Personaalia ETV 1955–1990 (2021. aasta seisuga seda veebilehte enam pole). Endel Nõmberg. Eesti Filmi Andmebaas "IMDb - Endel Nõmberg". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. aprill 2016. Vaadatud 3. juulil 2022. Kaader filmistuudio Tallinnfilm mängufilmist "Perekond Männard", (vasakult) Ants Männard - Endel Nõmberg, Andres Männard - Paul Ruubel ja Maali Männard - Evi Rauer. Fotode Infosüsteem
Ilja Monakov

Ilja Monakov (sündinud 24. juulil 1988) on Eesti endine jalgpallur (poolkaitsja). 2005–2009 FC Levadia II 2009–2010 JK Tallinna Kalev 2010–2011 Varbergs BoIS 2011 JK Sillamäe Kalev 2011–2012 FC Levadia 2012–2013 JK Tallinna Kalev 2013–2014 JK Dünamo 2014–2015 FC Puuma 2015–2016 FC Infonet II 2016–2017 JK Dünamo https://web.archive.org/web/20160331081258/http://www.transfermarkt.com/ilja-monakov/profil/spieler/144254 (vaadatud 28.03.2016)
Jakob Hiietamm

Jakob Hiietamm (enne 1936 Jakob Ridbe(c)k; 31. august 1882 – 10. jaanuar 1950) oli Eesti omavalitsustegelane. Ta lõpetas Paldiski linnakooli. Vene-Jaapani sõjast ja I maailmasõjast võttis osa telegrafistina. Pärast sõda hakkas ta põllumeheks esivanemate talus Kloostri vallas. Vabadussõja alguses valiti ta Kloostri vallavanemaks. 1934. aastal valiti ta vallavanemaks neljandat korda. Ta osales ka mitmesuguste komisjonide ja nõukogude töös. 1936 oli ta Põllutöökoja II koosseisu liige, kuuludes Kloostri põllumeeste konventi. 1938 oli ta Kloostri vallavanemana üks Harjumaalt valitud maaomavalitsuste esindajate kogu liige, kelle ülesanne oli esitada üks presidendikandidaat 1938. aasta valimisteks. 1939–1940 oli ta Padise vallavanem. "Vallavanem" Maa Hääl : maarahva ajaleht, nr. 98, 23. august 1935 (koos fotoga) "Vallajuhid määrati ametisse." Maa Hääl : maarahva ajaleht, nr. 25, 2. märts 1939
Pagulasnaine

"Pagulasnaine" (aserbaidžaani keeles Qaçqın qadın) on 1920. aastal valminud õlimaalportree pagulasnaisest XX sajandi algaastate Aserbaidžaani üheks viljakamaks nimetatud maalikunstniku ja graafiku Bəhruz Kəngərli loomingus tuntud pagulastest maalitud teoseseeriast. Ajaloolise väärtusega kunstiteos mitme sellise hulgas nagu "Paljasjalgne pagulane", "Pagulaspoeg Janfada külast Jerevanist", "Pagulane Khanim", "Pagulasnaised", "Kodutu pere" ja 1919. aastal valminud “Naispagulane” peegeldab kunstniku aktiivset kaasaelamist aastatel 1918–1920 kestnud muslimi ja tatarielanikkonna vaenu all kannatanud põgenikele ja nende lastele, keda ta tänaval kohates kutsus enda juurde külla ning kostitas. Kangarli loodud panoraam ja portreemaalide tolle aja värv ja aktuaalsed teemad esindavad Aserbaidžaani realistliku kunstisuuna arengu algust. "Pagulasnaine" (Qaçqın Qadın) kuulub Aserbaidžaani Riikliku Kunstimuuseumi kogudesse. Silmapaistvaid isikuid (ru:Выдающиеся личности), www.nakhchivan.az. (vene keeles) Kaks pagulasnaist (en:Two refugee woman figures 1920) Bahruz Kangarli (1892–1922). Aserbaidžaani viljakamaid kunstnikke (en:Bahruz Kangarli (1892–1922) Azerbaijan's Most Prolific Painter), Azerbaijan International. Ziyadkhan Aliyev. Suvi 1999. (inglise keeles) Bahruz Kangarli. “Naispagulane”(1919. a.) (ru:Бяхруз Кенгерли. «Женщина-беглянка» (1919 г.), (inglise keeles, vene keeles, saksa keeles, prantsuse keeles) Aserbaidžaanlaste genotsiid ja küüditamine Erivani provintsist (1918–1920) (en:Genocide and deportation of the Azerbaijanis of Erivan Province (1918–1920)), Ilgar NIFTaliyev, Doctor of Philosophy in History. www.irs-az.com Maalikunst (en:Art of Painting), Nakhchivan Autonomous Republic. (inglise keeles) Aserbaidžaani Riiklik Kunstimuuseum. Bahruz Kangarli (1892–1922) Pagulasnaine (en:Azerbaijan30 National Art Museum4. 11. Bahruz Kangarli (1892–1922) Refugee women), Azerbaijan National Art Museum.
Saarbrücken

Saarbrücken on linn Saksamaal, Saarimaa pealinn. Asub Saari jõe ääres, Prantsusmaa piiri lähedal. Saarbrückenit on esmamainitud 999. aastal. Saarimaa krahvkond tekkis 1120. aastal. 1793. aastal okupeerisid linna Prantsuse väed ja 1801. aastal liideti Saarimaa Prantsusmaaga ja 1815. aastal Preisimaaga. 1909. aastal liideti Saarbrückeniga Sankt Johanni ja Malstatt-Burbachi linn. Saarbrücken on söebasseini keskel asuv tööstuslinn. Peamised tööstusharud on metallurgia ja masinatööstus. Ludwigi kirik (Ludwigskirche) (XVIII sajand) Saarbrückeni loss Saarimaa Ülikool Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Saarbrückeni koduleht
Edmund Piątkowski

Edmund Piątkowski (31. jaanuar 1936 – 28. märts 2016) oli poola kettaheitja. 1958. aastal võitis ta Euroopa meistrivõistlustel Euroopa rekordi tulemusega kettaheites 53.92 kuldmedali. Järgmise aasta mais heitis ta Euroopa rekordiks 57.89 ja juunis juba 59.91, mis oli ühtlasi ka uus maailmarekord. 1961. aastal parandas ta veel kord Euroopa rekordit. Tulemus 60.47 püsis Euroopa rekordina 4. juunini 1962, kui selle ületas Nõukogude Liidu kettaheitja Vladimir Trussenjov. Piątkowski võitis kettaheites 1960. aasta Rooma olümpiamängudel 5. koha, 1964. aasta Tokyo olümpiamängudel 7. koha ja 1968. aasta México olümpiamängudel samuti 7. koha. Ta tuli Poola meistriks kettaheites aastail 1955, 1957–1966 ja 1968–1969. Poola kettaheiterekordit parandas ta ühtekokku 13 korda, esimest korda 1955. aastal, olles vaid 19-aastane. 1959. aastal valiti Piątkowski Poola aasta sportlaseks. Tema abikaasa oli jooksja Maria Piątkowska. Piątkowski püstitas ühe maailmarekordi: Kettaheide: 61.12 m (1967) Kuulitõuge: 18.05 m (1964) "Andmed Sports-reference.com andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. mai 2011. Vaadatud 31. märtsil 2016. Edmund Piątkowski veebisaidil Olympedia (inglise) Nie żyje Edmund Piątkowski. Poola keeles
Joniškise vald

See artikkel räägib Joniškise rajooni vallast. Molėtai rajooni kohta vaata artiklit Joniškise vald (Molėtai). Joniškise vald (leedu keeles Joniškio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Joniškise rajoonis. Valla pindala on 106 km². 2011. aasta seisuga elas seal 11682 inimest. Valla keskus on Joniškise linn (2011. aasta seisuga 9899 elanikku). Vallamaja asub aadressil Žagarės g. 21A. 2016. aasta seisuga oli vallavanem Janina Augustinaitienė. Mergiūnai kabel Jakiškiai mõisa peahoone Linkaičiai Jakiškiai kabel Kalnelise kabel [1]. Joniškio rajono savivaldybė, vaadatud 28.03.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 28.3.2016.
Painutamine

Painutamine on tootmismenetlus, millega toodetakse plastsetest materjalidest (põhiliselt lehtmetallidest) V-kujulisi, U-kujulisi või rennikujulisi detaile. Painutamiseks kasutatakse laialdaselt valtspinke, torupainutuspinke, presspinke ja teisi spetsiaalseid masinpresse. Tavalisemad tooted, mida valmistatakse, on elektrikapid ja ventilatsioonitorustikud. Vormimismenetlus näeb ette tooriku paigutamist painutustemplite vahele ja lehtmaterjali pressimist templite abil templikujuliseks. Tavaliselt on painutades vaja ületada nii tõmbepinged kui ka survepinged. Pärast painutust tekitavad jääkpinged materjali tagasipaindumise. Seetõttu on vaja materjalile anda mõningane ülepaine, et saada soovitud paindenurk. Tagasipainde suurus sõltub valitud materjalist ja vormimismeetodist. Painutades venib lehtmaterjal pikemaks. Painde venivust saab mõõta välispindade mõõtmiste suhtest enne ja pärast painutamist. Sisemist raadiust loetakse painderaadiuseks. Painderaadius sõltub vormimistemplitest, materjali omadustest ja materjali paksusest. Painutuspressidega painutamisel on kolm põhilist vormimisviisi. Üksteisest on meetodid eristatavad surumistempli paindelõpu asukoha järgi. Need kolm painutusviisi on järgmised: õhkpainutus, põhjasurumisega painutus, vermimine. Painutustööriistade konfiguratsioon on kõigi kolme meetodi puhul peaaegu identne. Tööriista, mille tipus on raadius ja mis on kinnitatud pikale talale, nimetatakse templiks. Templid on tavaliselt kinnitatud masina ülemise osa külge klambrite abil ja liiguvad ülevalt alla, et tekitada painutuseks vajalik survejõud. Alumist tööriista kutsutakse matriitsiks, milles asub V-kujulise profiiliga süvend. Matriitsid on tavaliselt paigal ja asetsevad masinal selleks ette nähtud pesas. Eri liiki vormimiste teostamiseks kasutatakse spetsiaalselt konstrueeritud masinaid või mehhanisme. Kolmepunktipainutus on uuem tehnoloogia, milles kasutatakse seadistatava kõrgusega matriitsi, mis on liigutatav servomootoriga. Kõrgust saab seadistada 0,01 mm ulatuses. Kõrguse reguleerimine matriitsi ja ülemise templi vahel on lahendatud hüdraulilise padja abil, mis kohandab painet lehtmaterjali paksuse hälbe järgi. Kolmepunktipainutuse meetodiga on võimalik saavutada ±0,25-kraadine täpsus. Kuigi see meetod võimaldab suurt paindlikkust ja täpsust, kaasnevad sellega suured kulud ja erinevate tööriistade vähesus. Sellist painutusmeetodit kasutatakse peamiselt kõrge väärtusega nišitoodete puhul. Auruga painutamine Puidu painutamine Plekipainutuspink Manufacturing Processes Reference Guide, Industrial Press Inc., 1994. Press Brake Bending: Methods and Challenges. Metalforming. Precision Metalforming Association, 2008: 38-43.
Kepaliai vald

Kepaliai vald (leedu keeles Kepalių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Joniškise rajoonis. Valla pindala on 88 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1672 inimest. Valla keskus on Kirnaičiai küla. Vallamaja asub aadressil Audruvės g. 4. Stoniūnai Gasčiūnai Kurmaičiai Kurmaičiai kabel [1]. Joniškio rajono savivaldybė, vaadatud 28.03.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 28.3.2016.
Rudiškiai vald

Rudiškiai vald (leedu keeles Rudiškių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Joniškise rajoonis. Valla pindala on 60 km². 2011. aasta seisuga elas seal 800 inimest. Valla keskus on Rudiškiai küla. Vallamaja asub aadressil Senoji g. 34. Vallavanem on Jūratė Čepskienė. Rudiškiai Rudiškiai kirik Rudiškiai algkool Koduloomuuseum Lisaks küladele asub vallas ka arvukalt huutoreid: [1]. Joniškio rajono savivaldybė, vaadatud 31.03.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 31.3.2016.
Saari jõgi

Saar on jõgi Euroopas. Saab alguse Vogeesidest, voolab läbi Lotringi ja Saarimaa, suubub Moseli jõkke. Pikkus 246 km, valgala 7431 km².
Küünlaümbriste jaht

Küünlaümbriste jaht on ringlusteenuste pakkuja Kuusakoski korraldatav neli kuud kestev keskkonnakampaania, kus lasteaialapsed ja 1.-12. klassi õpilased korjavad kokku teeküünlaümbriseid. Kampaaniat on korraldatud neli korda. Kõigi kampaania aastate jooksul on kampaaniast osa võtnud üle 38 000 noore ja taaskasutusse on suunatud ligi 11 miljonit alumiiniumist küünlaümbrist. Keskkonnakampaaniat korraldab MTÜ Tuleviku Heaks. Neljandal kampaanial võttis osa ligi 15 500 last ja nelja kuu jooksul kogusid nad 4 743 999 teeküünlaümbrist. Kõige rohkem ehk 31 144 teeküünlaümbrist kogus Merivälja kooli õpilane Carmen Marie Aavik. Lasteaia edetabelis sai esikoha Tallinna Linnupesa lasteaia Mesilinnu rühm 36 568 teeküünlaümbrisega. Nooremate kooliõpilaste edetabelis sai esikoha Tabivere põhikooli 5. klass 24 842 teeküünlaümbrisega. Vanemate kooliõpilaste edetabelis sai esikoha Väike-Maarja gümnaasiumi 9. klass 27 492 teeküünlaümbrisega. Küünlaümbriste jaht 2015/2016 tulemused, Kuusakoski (vaadatud 31.3.2016). Aleksander Krjukov (17.03.2017). "Lapsed kogusid üle 4,7 miljoni teeküünlaümbrise ja 1,1 miljonit kasutatud patareid". ERR.
Nõidur

"Nõidur" (poola keeles "Wiedźmin") on poola kirjaniku Andrzej Sapkowski loodud fantaasiaraamatute sari, mis koosneb lühijuttudest ja romaanidest. Raamatute peategelaseks on Geralt Riviast. Nõidur on Sapkowski raamatutes elukate ja kollide kütt, kes treenimise ja kehamuunduse abil saavutab üleloomulikud võimed. Raamatute alusel on Poolas "Nõidurist" loodud nii film kui ka teleseriaal. Lisaks on olemas "Nõiduri"-ainelised videomängud, graafilised romaanid, koomiksid, laua- ja kaardimängud. Eesti keelde on "Nõiduri" saagast tõlgitud neli raamatut – mõlemad jutukogumikud ja kaks esimest romaani. "Ettemääratuse mõõk" (Tiritamm 2013) ISBN 9789985552964, Varrak, 2021 ISBN 9789985352533 – "Sword of Destiny (Miecz Przeznaczenia)" (1992, ingliskeelne versioon: 2015) "Viimane soov" (Tiritamm 2011) ISBN 9789985552827, Varrak, 2021 ISBN 9789985352526 – "The Last Wish (Ostatnie życzenie)" (1993, ingliskeelne versioon: 2007) (sisu poolest esimene, kuigi ilmus poola keeles teisena) Romaanide peategelasteks on Geralt ja Ciri, kes on äsja vallutatud kuningriigi printsess ja kelle Geralt võtab oma hoole alla. "Haldjate veri" (Varrak 2017) ISBN 9789985341742 ; e-raamat: ISBN 9789985342336 – "Blood of Elves" ("Krew elfów") (1994, ingliskeelne versioon: 2008) "Põlguse aeg" (Varrak 28.08.2020) ISBN 9789985349649 – "Time of Contempt" ("Czas pogardy") (1995, ingliskeelne versioon: 2013) "Baptism of Fire" ("Chrzest ognia") (1996, ingliskeelne versioon: 2014) "The Swallow's Tower" ("Wieża Jaskółki") (1997, ingliskeelne versioon: 2016) "Lady of the Lake" ("Pani Jeziora") (1999, ingliskeelne versioon: 2017) "Season of Storms" ("Sezon burz") (2013, ingliskeelne versioon 2018) Poola film ja sari "Wiedzmin" (film 2001, sari 2002) on ingliskeelses levis "The Hexer" Netflixis seriaal "Nõidur" ("The Witcher"), esimene hooaeg 2019 Mängud on loodud Poola mängustuudio CD Projekt RED. "The Witcher" (2007) "The Witcher 2: Assassins of Kings" (2011) "The Witcher 3: Wild Hunt" (2015) "The Hexer". IMBd. Vaadatud 21.09.2022. "The Hexer". IMBd. Vaadatud 21.09.2022. "Netflixis esilinastub reedel "Nõiduri" teleseriaal". ERR. 17.12.2019. Vaadatud 21.09.2022.
Nižnekamski rajoon

Nižnekamski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Nižnekamski linn. Rajoonis on 2 linna ja 15 külaasundust, kus on kokku 66 asulat. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 274 046. 2010. aasta seisuga olid elanikest 46,5% tatarlased, 40,6% venelased ja 2,3% tšuvašid. Q126684906  Nižnekamski rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Nižnekamski rajooni koduleht (vene ja tatari keeles)
Neustadt am Rübenberge

Neustadt am Rübenberge on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas. Linna pindala on 357 km². 31. detsembril 2016 elas seal 43 964 inimest. Linn asub piirkonnas nimega Hannoversche Moorgeest. See on pindalalt 9. asula Saksamaal (Berliini, Hamburgi ja Kölni järel), kuigi seal elab vaid umbes 45 000 elanikku. Amedorf Averhoy Basse Bevensen Bordenau Borstel Brase Büren Dudensen Eilvese Empede Esperke Evensen Hagen Helstorf Laderholz Lutter Luttmersen Mandelsloh Mardorf Mariensee Metel Niedernstöcken Nöpke Otternhagen Poggenhagen Scharrel Schneeren Stöckendrebber Suttorf Vesbeck Welze Wulfelade Friedrich Dedekind (u. 1525–1598), humanist, teoloog ja kirjanik Euricius Dedekind (1554–1619), helilooja Ludwig Hölty (1748–1776), luuletaja Göttinger Hainbundis Gerhard von Scharnhorst (1755–1813), Preisi kindral ja armeereformaator Georg Grabenhorst (1899–1997), kirjanik Deniz Ayçiçek (1990–), jalgpallur Sebastian Ernst (1995–), jalgpallur Eilvese saatja (lammutati 1931. aastal) Robert Enke (1977–2009) Landestrosti loss https://www.neustadt-a-rbge.de/leben-in-neustadt/stadtinfo/daten-statistiken/einwohner-neustadt-stichtag-01.01.2024.pdf?cid=1t1a  Neustadt am Rübenberge – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis www.neustadt-a-rbge.de
Sarmanovo rajoon

Sarmanovo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Sarmanovo. Rajoonis on 22 külaasundust, kus on kokku 72 asulat. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 35 689. 2010. aasta seisuga olid elanikest 90,8% tatarlased ja 7,8% venelased. Q126684906  Sarmanovo rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Sarmanovo rajooni koduleht (vene ja tatari keeles)
Kriukai vald

Kriukai vald (leedu keeles Kriukų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Joniškise rajoonis. Vald piirneb põhjas Lätiga. Valla pindala on 134 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1440 inimest. Valla keskus on Kriukai alev (2011. aasta seisuga 533 elanikku). Vallamaja asub aadressil Dariaus ir Girėno g. 5. Vallavanem on Audronė Impolienė. Vallamaja Kriukai seltsimaja Lisaks küladele on vallas ka mitu huutorit: [1]. Joniškio rajono savivaldybė, vaadatud 28.03.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 28.3.2016. [3]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 31.3.2016.
Novošešminski rajoon

Novošešminski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Novošešminsk. Rajoonis on 15 külaasundust, kus on kokku 30 asulat. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 13 526. 2010. aasta seisuga olid elanikest 50,9% venelased, 43,4% tatarlased ja 4,2% tšuvašid. Q126684906  Novošešminski rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Novošešminski rajooni koduleht (vene ja tatari keeles)
Ene Kangron

Ene Kangron (sündinud 8. novembril 1947 Riisiperes Harjumaal) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog. Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise eriala Laine Karindi klassis ja 1972. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala Gustav Ernesaksa klassis. Aastatel 1975–1986 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi koorijuhtimise õppejõud, 1986. aastast Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika õppejõud, hiljem dotsent. Alates 2000. aastast on ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia täienduskoolituskeskuse juhataja. Ta on juhatanud mitmeid koore. Aastatel 1974–1983 oli ta TPI Akadeemilise Naiskoori dirigent, 1983–1996 peadirigent. Ta on Tallinna Meestelaulu Seltsi Türnpu Meeskoori peadirigent. Ta on Eesti Muusikaõpetajate Liidu üks asutajaid, aastatel 1990–1995 esimehe asetäitja, 1995–2002 esimees, nüüd juhatuse liige. Aastatel 1995–1999 oli ta Eesti Muusikanõukogu asepresident. 1984 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane 2004 – Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium 2021 – Valgetähe V klassi teenetemärk Tema abikaasa on koorijuht Tõnu Kangron. Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990 Tallinna Tehnikaülikooli Akadeemiline Naiskoor 60 Rahvakultuuri Keskus. Koorilaul. Tõnu Kangron TMS Türnpu Meeskoor. Koori liikmed Eesti Muusikaõpetajate Liit – 20-aastane Eesti Muusikanõukogu. Varasemad juhatuse koosseisud "Riho Pätsi Koorimuusika Fond – Laureaadid". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2018. Vaadatud 31. märtsil 2016. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Elina Zvierava

Elina Zvierava (valgevene Эліна Аляксандраўна Зверава, vene Эллина Александровна Зверева ; sündinud 16. novembril 1960 Dolgoprudnõis) on endine valgevene kettaheitja. Aastani 1991 esindas võistlustel Nõukogude Liitu. Elina Zvierava on osalenud olümpiamängudel viis korda. 1988. aasta suveolümpiamängudel Seoulis võitis ta 5. koha. 1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas võitis ta pronksmedali. 39-aastaselt tuli Elina Zvierava olümpiavõitjaks 2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys. 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas sai ta 14. koha. Olles juba 47-aastane, osales ta ka 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis, kus sai väga kõrge 6. koha. 1995. aasta maailmameistrivõistlustel Göteborgis võitis ta kuldmedali. 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Edmontonis sai ta tulemusega 67.10 hõbemedali, kuid pärast venelanna Natalja Sadova vahelejäämist dopinguga sai temast kahekordne maailmameister. 1997. aasta maailmameistrivõistlustel Ateenas võitis ta hõbemedali. Tema isiklik rekord kettaheites on 71.58 (1988). "Andmed Sports-reference.com andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. märts 2011. Vaadatud 1. aprillil 2016. Elina Zvierava Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)