laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nikolai Danilevski

Nikolai Jakovlevitš Danilevski (Николай Яковлевич Данилевский; 28. november (10. detsember) 1822 Peterburi – 7. november (19. november) 1885 Thbilisi) oli vene loodusteadlane, panslavismi ideoloog. Aastal 1885 avaldas ta teose "Darvinism", milles esitas ülevaate Charles Darwini ja darvinistlike seisukohtade kriitikast.
Gabriele D'Annunzio

Gabriele D'Annunzio (12. märts 1863 Pescara – 1. märts 1938 Gardone) oli itaalia kirjanik. 1. Montenevoso vürst (1924). Eesti kirjanduses on d'Annunzio märgatavalt mõjutanud Villem Ridalat, kes juba üliõpilasena tõlkis tema luulet. "Süütu" (L'innocente; romaan tsüklist "Roosi romaanid"). Itaalia keelest tõlkinud ja eessõna Villem Ridala. Noor-Eesti Kirjastus, Tartus 1913, 372 lk "Mäss" (novellid "Mäss", "Töö ori", "Dalfiino", "Pahkra Jeesus", "Pääsukesed", "Külvaja", "Süütuma surmaheitlus"). Valinud ja eestindanud Madis Nurmik; toimetanud V. Grünthal (= Villem Ridala). Sari Keelelise Uuenduse Kirjastik, nr 8, Haapsalu 1915, 34 lk "Surnud linn" (La città morta; tragöödia). Tõlkinud Villem Ridala. Kirjastus Varrak, Tallinn 1920, 198 lk "Nauding" (Il piacere; romaan). Itaalia keelest tõlkinud ja eessõna: Valentin Pomm. Sari Looduse kroonine romaan, nr 89, Loodus, Tartu 1936, 240 lk; 2. trükk: Eesti Raamat, Tallinn 1996, 176 lk "Neitsi Orsola; Neitsi Anna" (Novelle della Pescara; novellid). Itaalia keelest tõlkinud ja eessõna: Tiina Laats. Loomingu Raamatukogu 1991, nr 47/48, 75 lk Johannes Semper, "Itaalia uuemast kirjandusest" – Looming 1925, nr 5; loetav ka digiteeritud ajakirjanduse aadressil; redigeeritud kujul uuesti avaldatud J. Semperi Teoste VII köites "Mõtterännakuid I", Eesti Raamat, Tallinn 1969 Indro Montanelli, "G. d'Annunzio puhul" – Looming 1938, nr 7, lk 828–829; samas lk 829–830 "Veel d'Annunzio puhul"; loetav ka digiteeritud ajakirjanduse aadressil 20. sajandi väliskirjandus (kõrgkooliõpik), Valgus, Tallinn 1971, lk 636–637 Väliskirjandus XIX ja XX sajandi vahetusel (kõrgkooliõpik), Valgus, Tallinn 1974, lk 422–424 Ülar Ploom, "D'Annunzio "Innocente" ja Ridala "Süütu": mõningaid vähem teadvustatud aspekte seoses Noor-Eestiga – Looming 2005, nr 12, lk 1851–62 Daniele Monticelli, "Keeleuuendus ja tõlkimine Noor-Eesti kultuurilise utoopia raames: Villem Ridala tõlgitud "Süütu" näitel" – Keel ja Kirjandus 2006, nr 5, lk 379–386 ja nr 6, lk 477–490
Daphne

Daphne (eesti keeles ka Dafne; vanakreeka keeles Δάφνη) oli vanakreeka mütoloogias nümf, kes oli kas jõejumal Peneiose tütar või Gaia ja Ladoni tütar. Ta oli neitsilik kütt nagu Artemiski. Kui jumal Apollon armastusejumalat Erost pilkas, maksis see kätte, lastes tema pihta kuldse armastuse noole ja Daphne pihta tinast noole, millel oli vastupidine mõju. Apollon armus surematult Daphnesse, viimane aga muutus tema armastuse suhtes immuunseks. Kui Apollon Daphnet ahistas, põgenes Daphne. Kurnatuna Apolloni jälitamisest anus ta oma isalt Peneioselt, et ta saaks muuta oma kuju, mis Apollonit võlub. Seepeale tardusid tema liikmed ning ta muutus loorberipuuks (vanakreeka keeles δάφνη (daphnē)). Daphne mälestuseks kandis Apollon loorberipärga või loorberiga kaunistatud kitarat.
Daphnis

Daphnis (eesti keeles ka Dafnis) oli vanakreeka mütoloogias Sitsiilia karjus, Hermese ja ühe nümfi poeg. Arvatavasti on ta leiutatud bukoolikas. Ühe müüdivariandi järgi jäi ta pimedaks truudusemurdmise eest teda armastavale müüdile. Ovidiusel muudetakse ta kiviks, Theokritosel sureb ta armuvalusse. Vergiliuse ekloogides on mitu Daphnise nime kandvat karjust. Paan armus Daphnisesse ja õpetas teda paaniflööti mängima.
Dareios

Dareios (pärsiapäraselt Dārayavahuš, ladina keeles Darius) oli kolme Ahhemeniidide dünastiast Pärsia valitseja nimi: Dareios I Dareios II Dareios III
Looduskaitse

Looduskaitse on mitmetähenduslik termin, mis kokkuvõtvalt hõlmab loodusvarade, looduskeskkonna, biodiversiteedi kaitset inimmõju (antropogeensed tegurid) negatiivsete aspektide eest, hooldamist ja võimalusel ka taastamist. Uuemates eestikeelsetes allikates ei püüta eristada termineid "loodushoid" ja "looduskaitse'", vanemad allikad (nt "Ökoloogialeksikon") püüavad aga vahet teha. Umbes 1980. aastateni loeti looduskaitset laiemaks kui keskkonnakaitset, nüüdisajal on see vastupidi. Looduskaitsepiiride hägustumise ja mitmepalgelisuse tõttu on sageli eraldi määratletud nõndanimetatud klassikaline looduskaitse, mis keskendus üldjuhul regionaalsete loodusobjektide kaitsele (nt loodusharuldused, liigid ja maastikud) kaitsealade abil (looduskaitsealad, maastikukaitsealad jms). Mõnikord räägitakse ex situ ja in situ looduskaitsest. Ex situ looduskaitse on elurikkuse komponentide kaitse väljaspool nende looduslikku esinemiskohta. In situ aga elurikkuse komponentide kaitse nende looduslikes esinemiskohtades. Et looduskaitsel on mitmeid alusprintsiipe, võib seda pidada mõneti dogmaatiliseks, ent need loovad põhimõttelise aluse loodusväärtuste hoidmise maailmavaatele. Neid printsiipe ei saa tõestada ega kummutada, ka ei nõuta kelleltki nende printsiipide vastuvaidlematut omaksvõttu. 1985. aastal postuleeris Michael Soulé (1985) järgmised looduskaitse eetilised alused: Elurikkus ehk biodiversiteet tuleb säilitada ning populatsioonide ja liikide enneaegset väljasuremist vältida. Ökoloogiline terviklikkus ja ökosüsteemide keerukus peavad säilima. Evolutsioon peab jätkuma. Elurikkusel on iseväärtus. Neid postulaate täiendavad mitmed printsiibid: ettevaatusprintsiip dünaamilisuse printsiip evolutsioonilisuse printsiip pideva valveloleku printsiip inimese juuresoleku printsiip  Pikemalt artiklis Eesti looduskaitse Eesti looduskaitse globaalne soojenemine globaalprobleemid kalakaitse keskkonnakaitse kohanduv kaitsekorraldus Kyōto protokoll looduskaitse biogeograafia Eesti looduskaitsemärgid looduskaitsebioloogia looduskaitsekuu punane raamat Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 11.08.2011) Eesti eElurikkuse sõnastik. [2][alaline kõdulink] (vaadatud 21.07.2011) Primack, R. P., Kuresoo, R., Sammul, M. (2008). Sissejuhatus looduskaitsebioloogiasse. Eesti Loodusfoto, Tartu. Lk 23. Soulé, M. E. (1985). What is conservation biology? BioScience 35:727–734
Dareios II

Dareios II (surnud 404 eKr) oli Pärsia suurkuningas Ahhemeniidide dünastiast 423–404 eKr.
Darfur

Darfur (ar دارفور Dārfūr) on piirkond Sudaani lääneosas, mille moodustavad Ida-, Kesk-, Lõuna-, Lääne- ja Põhja-Darfuri provints. Piirkond piirneb Liibüa, Tšaadi, Kesk-Aafrika Vabariigi ja Lõuna-Sudaaniga. Viie provintsi pindala on kokku 509,075 km² ja seal elab umbes 5 miljonit inimest. Piirkonnas domineerib Darfuri lavamaa, mille keskel on Darfuri mäed. Aastal 2003 puhkenud Darfuri konfliktis on hukkunud umbes 400 000 inimest ja 2,5 miljonit inimest on põgenenud.[viide?] Darfuri sultanaat Darfuri genotsiid
MedlinePlus

MedlinePlus on internetipõhine meditsiiniline raamatukogu. MedlinePlus andmestik põhineb Ameerika Ühendriikide Rahvusliku Meditsiiniraamatukogu (United States National Library of Medicine) ja Rahvusliku Tervise Instituudi (National Institutes of Health) andmekogudel. MedlinePlusi koduleht
Aleksandr Dargomõžski

Aleksandr Sergejevitš Dargomõžski (vene keeles Александр Сергеевич Даргомыжский; 14. veebruar (2. veebruar vkj) 1813 Dargomõž, Tula oblast – 17. jaanuar (5. jaanuar vkj) 1869 Peterburi) oli vene helilooja.
Rubén Darío

Rubén Darío (õieti Félix Rubén García Sarmiento; 18. jaanuar 1867 Metapa, Nicaragua – 6. veebruar 1916 León, Nicaragua) oli Nicaragua luuletaja ja diplomaat. Ta pani alguse modernismile hispaaniakeelses kirjanduses.
Kaheksanda Kraadi väin

Kaheksanda Kraadi väin on väin, mis ühendab Araabia merd Lakadiivi merega ja eraldab Lakadiive Maldiividest. Väina laius on 114 km. Nimi tuleneb sellest, et väin asub kaheksandal põhjalaiuskraadil.
Elektrikitarr

Elektrikitarr on muusikainstrument, kordofon. Elektrikitarri keres asub vähemalt üks helipea, mille magnetväljas võnkuvad metallist keeled tekitavad nõrga indutseeritud elektrivoolu. Elektriline signaal saadetakse võimendisse ning sealt edasi kõlarisse, kus see akustiliseks signaaliks muundatakse. Heli kõla ja tämbri muutmiseks kasutatakse elektroonilisi filtreid ja kitarriefekte. Seda mängitakse ka mediaatoriga. Elektrikitarril on tavaliselt 6 keelt. Esimene kitarr tehti 1931. aastal. Gibson Les Paul Fender Jaguar
José Eduvigis Díaz

José Eduvigis Díaz (17. oktoober 1833 – 7. veebruar 1867) oli Paraguay sõjaväelane. Teda teatakse mehena, kes võitis Kolmikliidu sõjas Curupayty lahingu, Paraguay suurima võidu tolle riigi jaoks katastroofilises sõjas. Ta suri natuke aega hiljem salaoperatsioonil, kuhu oli ta saatnud Paraguay president Francisco Solano López. Díaz on Paraguays rahvuskangelane ja tema tuhka saab vaadata Kangelaste Panteonis Asuncionis.
Darjeeling

Darjeeling (varem eesti keeles Dardžiling) on linn Indias Lääne-Bengali põhjapiiril Bhutani ja Nepali vahel Siwaliki mägedes, Darjeelingi ringkonna keskus. Geograafilised koordinaadid on 27°02′ N, 88°10′ E. Elanike arv on 132 000 (2011). Kõrgus merepinnast on umbes 2185 m. Darjeeling on etniliselt kirev. Bengali keele ja inglise keele kõrval on peamised keeled nepali keel ja tiibeti keel.
Darlington

Darlington on linn (tervikomavalitsus) Inglismaa põhjaosas Durhami krahvkonnas 60 km Yorkist põhja pool 100 km kaugusel Šotimaa piirist. Linna pindala on 197,47 km² ja elanike arv umbes 100 000. Darlingtonis ehitatakse vedureid. Aastal 1825 avati maailma esimene raudteeliin Stocktoni ja Darlingtoni raudtee.
Danielle Darrieux

Danielle Yvonne Marie Antoinette Darrieux [danj'ell iv'onn mar'ii antuan'ett darj'öö] (1. mai 1917 Bordeaux – 18. oktoober 2017) oli prantsuse filmi- ja teatrinäitleja.
Kalmari väin

Kalmari väin (rootsi keeles Kalmarsund) on väin Läänemeres, mis eraldab Ölandi saart ülejäänud Rootsi mandriosast. Väina laius on keskmiselt 3,5 kilomeetrit, sügavus 8 meetrit. Väina ületab Ölandi sild.
Polüseemia

Polüseemia ehk motiveeritud mitmetähenduslikkus on nähtus, kus ühel sõnal või sõnaühendil on mitu üksteisega seotud tähendust. Polüseemia on motiveeritud, st et sõnade mitmetähenduslikkus pole juhuslik. Nähtust, kus sõnade tähendused omavahel seotud pole, nimetatakse homonüümiaks. Polüseemias vaadatakse sõnade põhitähendusi ja alltähendusi ning mõnikord ka tähendusvarjundeid ehk tähenduskülgi. “Eesti keele seletavas sõnaraamatus” on 10,5% sõnadest polüseemsed. Nendest 53% on tüvisõnad ning 47% tuletised. Lihtnimisõnadest on mitmetähenduslikud 22% ja liitsõnadest vaid 5%. Kõige polüseemsemad sõnad on käima ja tõmbama, millel on vastavalt 16 ja 30 või enam tähendusüksust. Polüseemiat saab kirjeldada hierarhiliselt, kus tähenduste hargnemine lähtub ühest sõnast, või radiaalselt, kus tähendused hargnevad mitmes suunas. Abstraktsionistliku polüseemia käsitluse järgi on igal sõnal üks põhitähendus, millele vastavad kõik alltähendused. Alltähendustel võib omakorda olla veel alltähendusi, kuid need peavad samuti põhitähendusele vastama. Abstraktsionistlikku käsitlust saab kujutada vaid hierarhiliselt. Polüseemia võrgustikukäsitluses võib sõnal esineda mitu võrgustikuks seotud tähendust, mis ei pruugi olla vaid ühe põhitähenduse alltähendused. Seda saab kujutada nii hierarhiliselt kui ka radiaalselt. Polüseemias tekivad alltähendused peamiselt metafooriliselt ehk sarnasuse alusel või metonüümselt ehk kokkupuute alusel. Polüseemia võib liigitada ka autohüponüümiaks, kus tähendused on soo-liigi suhtes, ja automeronüümiaks, kus tähendused on osa-terviku suhtes. klaas – materjal, (akna)plaat, jooginõu loom – organism, inimese vastand, elukas, loomus nina – kehosa, tipp, isik, vahtrapuu vili taevas – maailmaruumi osa, paradiis tigu – loom, sisekõrva osa, kruvi, viiuli osa ambivalents homonüümia monoseemia sünonüümia Pajusalu, Renate (2009). Sõna ja tähendus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. ISBN 978-9985-79-287-2. Langemets, Margit (2010). Nimisõna süstemaatiline polüseemia eesti keeles ja selle esitus eesti keelevaras. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 82. ISBN 978-9985-79-316-9. Langemets, Margit; Risberg, Lydia (24. märts 2022). "Polüseemsed sõnad". EKI teatmik. Erelt, Mati; Erelt, Tiiu Erelt; Ross, Kristiina (2020). Eesti keele käsiraamat. Harjumaa: Eesti Keele Instituut. ISBN 9789949684335.
Lõuna-Sandwichi saared

Lõuna-Sandwichi saared on saarestik Atlandi ookeani lõunaosas. Saared kuuluvad Suurbritanniale, kuid neid taotleb endale Argentina. Saarte pindala on 337 km². Saared on vulkaanilised, kõrgus kuni 650 meetrit. Valitseb lähisantarktiline kliima. Saared on suuremalt osalt kaetud liustikega. Saari nimetati algselt Lõuna-Sandwichi saarteks, eristamaks neid sellal Sandwichi saarteks kutsutud Hawaii saartest. Lõunapoolsed kaheksa saart avastas James Cook 1775. aastal, põhjapoolsed kolm Fabian Gottlieb von Bellingshausen 1819. aastal. 11 väikest saart, mis moodustavad Lõuna-Sandwichi saarestiku, on,põhjast lõunasse: Zavodovski Leskov (väikseim) Võssoki Candlemas Vindication Saunders Montagu (suurim) Bristol Bellingshausen Cook Morrell ehk Thule Viimased kolm saart moodustavad Lõuna-Thule saared. Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared
EMedicine

eMedicine on internetipõhine meditsiinialaste teadmiste andmestik, mis rajati 1996. aastal kahe arstiteadlase – Scott Plantzi ja Richard Lavely poolt. eMedicine koduleht
Marañón

Marañón on jõgi Lõuna-Ameerikas Peruus. See on umbes 2000 km pikk ja selle valgla hõlmab 350 000 km², keskmine vooluhulk on 15 600 m³/s. Marañón lähtub Peruu Andidest 4840 meetri kõrguselt üle merepinna. Ülemjooksul läbib jõgi sügavas kanjonis Kesk- ja Ida-Kordiljeerid, voolates algul loodesse, pärast itta. Alamjooksul Amazonase madalikul voolab ta rahulikult itta. Ühinedes Ucayaliga, moodustab Marañón Amazonase jõe.
Sergei Lukjanenko

Sergei Vassiljevitš Lukjanenko [lukj'aanenko] (Сергей Васильевич Лукьяненко); sündinud 11. aprillil 1968 Karataus) on vene ulme- ja imeulmekirjanik. Tema tuntumate tööde hulka kuuluvad teosed "Öine vahtkond" ("Ночной дозор") ning selle järjed "Päevane vahtkond" ("Дневной дозор"), "Videvikuvahtkond" ("Сумеречный дозор") ja "Viimane vahtkond" ("Последний Дозор"). Ave Randviir: „Öine vahtkond”– enam kui inspireeriv pealkiri, 7. november 2008 Merili Nael. Ulmekirjanik Lukjanenko külastas Eestit ERR, 29. jaanuar 2009
Tolstoilus

Tolstoilus on filosoofias Lev Tolstoi usulis‑eetiline õpetus. Selle tunnusjooned on kristlik ligimesearmastus, patriarhaalne (talupoeglik) eluviis, isiklik enesetäiustamine, kurjale vägivallaga mitte vastupanemine.
Johann von Hoekelum

Johann von Hoekelum oli Liivi ordu liige ja Toolse foogt aastal 1500. Johanni vanemaid pole teada, kuid ta pärines Geldernist Arnheimi lähedalt. Tema suguvõsa oli üks tähtsusetumaid sealkandis. Tema sugulane Otto von Hoekelum tegutses Liivi ordus veidi enne teda, 15. sajandi teisel poolel. Peale selle, et ta oli Toolse foogt, pole Hoekelumist rohkem sisuliselt midagi teada. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 411 (lk 328).
Schola Biotheoretica

Schola Biotheoretica on teoreetilise bioloogia kevadkooli regulaarselt (igal aastal) ilmuv ettekannete kokkuvõtete ja artiklite kogumik. Esimesel kaheksal aastal (1975–1982) olid kogumikud paljundatud kserograafiliselt, alates üheksandast (1983) on need ilmunud trükis. Köite number vastab kevadkooli järjekorranumbrile. Kogumike artiklid on eestikeelsed (ent vahel leidub ka üksikuid vene- ja ingliskeelseid). Kõigi köidete kaanekujunduses figureerib tigu. Sarjal on palju toimetajaid. Aastast 2012 on peamiseks toimetajaks olnud Lauri Laanisto. Schola Biotheoretica ilmunud kogumike loend Schola Biotheoretica kogumike artiklite täistekstid
Otto von Hoekelum

Otto von Hoekelum oli Liivi ordu liige, Meemeli, Dünamünde ja Miitavi komtuur 15. sajandi teisel poolel. Otto sündis Geldernis Arnheimi lähedal. Tema vanemaid pole teada, suguvõsa oli üks piirkonna mõjutumaid. Johann von Hoekelum oli ta sugulane. 1451. aastal on teda märgitud rüütelvennana Siguldas, 1459 sai ta Meemeli komtuuriks, 1466 oli ta samal ametikohal Dünamündes ja 1472 Miitavis. Seejärel teated temast lõppevad. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 412 (lk 329).
Johann von Kersfeld

Johann von Kersfeld oli Liivi ordu liige ja Grobiņa foogt aastal 1536. Johanni päritolu ja perekonna kohta pole midagi teada ja tema nimi esinebki vaid ühes 1536. aasta dokumendis, kus teda nimetatakse Grobiņa foogtiks. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 487 (lk 376).
Kara Värav

Kara Värav on väin, mis ühendab Barentsi merd läänes ja Kara merd idas ning eraldab Novaja Zemljad loodes Vaigatši saarest kagus. Väina pikkus on 33 km ja laius 45 km, sügavus 52 m kuni 119 m. Talviti on väin kaua jääs. Läbi Kara Värava kulgeb Kirdeväila lõunapoolne haru.
Heinrich von Langen

Heinrich von Langen oli Liivi ordu liige ja Grobiņa foogt 16. sajandi alguses. Heinrichi vanemad pole teada, kuid ta pärines Münsteri stiftist Everswinkelist. Tema suguvõsa oli piirkonnas üks mõjukamaid ja on teada tema sugulasi, kes samuti Liivi ordu liikmeks astusid. 1507. aastal sai Heinrich Grobiņa foogtiks ja pidas seda ametit 16 aastat. Seejärel teated temast lõppevad. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 526 (lk 403–404).
Karin Jaani

Karin Jaani (27. august 1952 Ahja – 7. oktoober 2009) oli Eesti diplomaat ja poliitik. Karin Jaani lõpetas Tartu 1. Keskkooli 1970. aastal ning Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogina 1980. aastal. Ta töötas muu hulgas õpetajana Tilsi lastekodus, tõlgina Eesti NSV Varumisministeeriumis ning sekretärina Eesti Kirikute Nõukogus. 1992. aastal valiti ta Isamaa nimekirjas Riigikokku. Riigikogu järgmisse koosseisu 1995. aastal valiti ta juba Parempoolsete nimekirjas. Sama aasta sügisel loobus Karin Jaani oma mandaadist, et asuda Eesti esindajaks Euroopa Nõukogu juures. Sellest sai alguse tema karjäär diplomaadina. Karin Jaani töötas Riigikogu välissuhete osakonna direktori ning välisministeeriumi 2. poliitikaosakonna peadirektorina. Aastatel 2001–2005 oli ta Eesti suursaadik Moskvas. Alates 2006. aastast oli Karin Jaani Eesti suursaadik Montenegros, kes resideeris kuni oktoobrini 2008 Tallinnas, seejärel Brüsselis. 2008. aastast oli Karin Jaani Eesti suursaadik Belgias ja Luksemburgis. 2006 Valgetähe III klassi teenetemärk 2008 Suursaadiku diplomaatiline auaste (29. oktoober 2008) Karin Jaani oli abielus vaimulik Jaan Jaaniga. Tema tütar on Ketlin Tammsalu. Suursaadik Karin Jaani: Putin pole Rüütlit endale külla kutsunud, Maaleht, 21. veebruar 2002 Toomas Sildam. Proua suursaadiku lahkumine, Postimees, 29. oktoober 2005 Eesti suursaadik Montenegros Karin Jaani andis üle volikirja, ERR, 4. september 2006 Eesti suursaadik Belgias Karin Jaani andis üle volikirja, ERR, 14. oktoober 2008 Karin Jaani mälestuseks, Eesti välisministeeriumi blogi, 8. oktoober 2009
Heinrich von Kloster

Heinrich von Kloster oli Liivi ordu liige ja Toolse foogt aastatel 1524–1529. Heinrichi isa oli ilmselt Wilhelm von Kloster. Ta pärines Ravensburgi krahvkonnast Bielefeldist, kus tema suguvõsa oli küllaltki mõjukal positsioonil: tema oletatav vanaisa Wilhelm von Kloster vanem oli olnud Jülich-Bergi marssal (aastail 1437–1474) ja isa Wilhelm noorem, Bielefeldi raehärra. Tema teine poeg, Heinrichi oletatav vend, oli samuti raehärra ja Ravensbergi drost. Heinrichist pole aga peale selle, et ta oli Toolse foogt, sisuliselt midagi muud teada. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 494 (lk 383–384).
Folia Baeriana

"Folia Baeriana" on Karl Ernst von Baeri pärandile ja selle uurimisele pühendatud raamatusari, mis loodi Eesti teadusajaloolase Maie Remmeli initsiatiivil ja mida annab välja Eesti Looduseuurijate Selts koostöös Baeri muuseumiga alates aastast 1975. Aastaks 2010 on ilmunud seitse köidet. 1. 1975. Toim.: V. Kaavere, T. Sutt. 184 lk. 2. 1976. Toim.: V. Kaavere, M. Valt. 164 lk. 3. 1978. Baer und Entwicklung der Naturwissenschaften. Toim.: V. Kaavere, K. Paaver, K. Põldvere, T. Sutt. 252 lk. 4. 1983. Bibliographie von K.E.v.Baer. Toim.: T. Sutt. Compiled by V. Kaavere, H. Saal. 112 lk. 5. 1990. Systemtheoretische Betrachtungsweise im modernen Evolutionismus. Toim.: T. Sutt, V. Kaavere. 176 lk. 6. 1993. Baer and Modern Biology. (Proceedings of the International Conference held in Tartu 29.02.-3.3.1992.) Toim.: T. Sutt, A. Heinaru, V. Kaavere, H. Kallak, A. Piirsoo. 304 lk. 7. 1999. Toim.: E.Tammiksaar, K. Kull. 150 lk. Sarjas "Folia Baeriana" ilmunud köidete loend
Dietrich Boven

Dietrich Boven oli Liivi ordu liige ja Toolse foogt aastal 1523. Dietrichi vanemaid ega päritolukohta pole teada. Ainus, mis temast teada on, ongi fakt, et ta oli Toolse foogt. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 101a (lk 135).
Bernd von Hornhusen

Bernd von Hornhusen oli Liivi ordu liige ja Narva ning Sēlpilsi foogt. Tema vanemad olid tõenäoliselt Bernd von Hornhusen ja Elseke. Ta pärines Kölni hertsogkonnast Vestfaalist, Hornhusenist Briloni lähedalt. Tema suguvõsal oli lään Corvey kloostri juures, aga neil oli vaid regionaalne tähtsus. 1442. aastal oli Bernd oma kodukohas veel ilmik, 1481 aga on teda märgitud Sēlpilsi foogtina. 1488. aastal nimetati ta Narva foogtiks, kuid 1490. aastal oli ta oma varasemasse ametisse naasnud. Seejärel teated temast lõppevad. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 439 (lk 346).
Johann von Knippenburg

Johann von Knippenburg (ka Knipenborch; surnud 1524) oli Bremeni komtuur aastail 1517–1524. Johann pärines Vest Recklinghausenist Kurkölnist, Knippenburgist Bottropi lähedalt. Tema suguvõsa oli Esseni päritolu ja suri juba 16. sajandi keskel välja, olles küllaltki tähtsusetu. Knippenburg ilmselt kunagi Liivimaale ei jõudnudki, ta oli Liivi ordu käsknikuks vaid Bremenis, kus ta ametis olles ka suri. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 498 (lk 385).
Isidore Weiss

Isidore Weiss (1867 – 12. juunil 1936) oli Austriast pärit Prantsuse kabetaja. Ta võitis 1899. aastal Amiensis toimunud turniiri, mille järel teda peeti 1912. aastani kabe maailmameistriks. Vahepeal jagas ta 1900. aastal G. Beudiniga esikohta Pariisis toimunud turniiril, võitis 1902 turniiri Pariisis, 1904 matši hollandlase J. de Haasiga (10:10), 1907 jälle matši J. de Haasiga (21:19), 1909 turniiri Pariisis ja 1911 matši hollandlase Herman Hooglandiga. 1912 kaotas ta matši Alfred Molimardile (9:21).
Martin von Heimburg

Martin von Heimburg (surnud 1540) oli Bremeni pikaajaline raehärra ja bürgermeister 16. sajandil. Martin sai raehärraks 1509. aastal, kui ta pidi olema juba keskealine mees, sest tema poeg Martin noorem sai samal aastal Liivi ordu Bremeni komtuuriks. Nende olulise tõusu samaajalisus vihjab nende headele suhetele ordumeister Wolter von Plettenbergiga ja ka sellele, et linnas kaldus vaekauss senise komtuuri Jasper von Münchhauseni ja tema pooldajate kahjuks. 1512. aastal sai Martinist bürgermeister, kellena ta tegutses kuni 1539. aastani. Järgmisel aastal ta suri. Heimburgide suguvõsa pärines Lüneburgi lähedalt, alates 1477. aastast olid nad Bremenis raehärrad. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Lk. 310.
Martin von Heimburg noorem

Martin von Heimburg (surnud 1511) oli Liivi ordu liige ja Bremeni komtuur aastal 1509. Martini vanemad olid Martin von Heimburg ja ilmselt Elisabeth von der Hude. Heimburgide suguvõsa pärines Lüneburgi lähedalt, alates 1477. aastast olid nad Bremenis raehärrad. Martin sündis Bremenis. Heimburg sai komtuuriks pärast Jasper von Münchhauseni teistkordset tagandamist sellelt ametikohalt. Martini ja ta isa karjäärid olid tihedalt seotud, samal aastal sai isast nimelt raehärra. Tõenäoliselt olid mõlemad heades suhetes Wolter von Plettenbergiga. Siiski ei õnnestunud Martinil kauaks komtuuriametisse jääda, sest Münchhauseni sugulased ja toetajad suutsid ta peagi sinna tagasi panna. Heimburg suri kaks aastat hiljem, ilmselt küllaltki noore mehena. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 371 (lk 310–311).