laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Newcastle upon Tyne

Newcastle upon Tyne ('Newcastle Tyne'i ääres'; sageli lühendatult ka Newcastle) on linn Kirde-Inglismaal Tyne and Weari linnkrahvkonnas Tyne'i jõe põhjakaldal, 15 kilomeetrit suudmest. Linn on söekaevanduspiirkonna keskus. 16. sajandil oli Newcastle üks maailma suuremaid laevaehitus- ja laevaremondikeskusi. Nüüdisajal on Newcastle suuresti äri- ja kultuurikeskus. Newcastle upon Tyne moodustab koos viie Tyne'i ääres asuva linnaga Tyneside'i linnastu (elanikke 880 000), kus elab 80% Tyne and Weari linnkrahvkonna (metropolitan county) elanikkonnast. Newcastle upon Tyne'i ametlik staatus linnkrahvkonnas on linnkrahvkonna linnaosa (metropolitan borough). Tyne and Weari linnkrahvkond kuulub Kirde-Inglismaa piirkonda (Region of North East England), Newcastle upon Tyne on selle piirkonna halduskeskus. https://www.ons.gov.uk/peoplepopulationandcommunity/populationandmigration/populationestimates/datasets/populationestimatesforukenglandandwalesscotlandandnorthernireland
Tyneside

Tyneside on linnastu Kirde-Inglismaal, kus elab 80% Tyne and Weari linnkrahvkonna (metropolitan county) elanikkonnast. Linnastusse kuuluvad: Newcastle upon Tyne Gateshead Hebburn Jarrow North Shields South Shields Kõik asulad asuvad Tyne'i jõe kaldal. Linnastus on elab kokku 880 000 inimest. Ainuke suur asula Tyne and Wearis, mis ei kuulu Tyneside'i linnastusse, on Sunderland, mis asub Wearside'is. Kõik nimetatud krahvkonna linnad omavad staatust metropolitan borough.
Vagun

Vagun on rööbasteel kasutatav veok. Vagunid võivad olla järelveetavad või iseliikuvad (näiteks mootorvagunid). Järelveetavad ehk haakevagunid võivad olla reisi- või kaubavagunid. Juhiruumiga haakevagunit nimetatakse juhtvaguniks. Autoveo vagun Kupee Pafawagi reisivagun Külmvagun Kinnine vagun Kontreilervagun Platvormvagun Lahtine vagun Poolvagun
Vene Muusikaühing

Vene Muusikaühing; aastail 1868–1917 Keiserlik Vene Muusikaühing (vene Русское музыкальное общество; aastast 1868 Императорское Русское музыкальное общество) oli 1859. aastal Peterburis loodud ühing, mille juures tegutsesid ka muusikaklassid. Selle asutas Anton Rubinstein. Vene Muusikaühingu tegevuse tulemusena asutas Anton Rubinstein 1862. aastal Venemaa esimese kõrgema muusikaõppeasutuse, Peterburi konservatooriumi. Aastal 1860 asutas Antoni vend Nikolai Rubinstein (koos vürst Nikolai Petrovitš Trubetskoiga) Vene Muusikaühingu Moskva osakonna ja sinna juurde muusikaklassid. 1866. aastal avas Nikolai (koos vürst Nikolai Petrovitš Trubetskoiga) venna eeskujul Moskva konservatooriumi. "Vene Muusikaühingu ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2012. Vaadatud 6. juulil 2011.
Rubina soo

Rubina soo (ka Lagesoo, Holdre Lagesoo või Tõrusoo) on soo Valgamaal Tõrva vallas. Soo pindala on umbes 1200 hektarit. See kuulub Rubina looduskaitseala ja Rubina linnuala koosseisu. Rubina soo asub moreentasandiku nõos. Tüpoloogiliselt on soo erinevates osades esindatud nii madalsoo, siirdesoo kui ka raba. Turbakihi paksus küünib kuni 9,7 meetrini. Rabas on rohkesti älveid ja laukaid. Leidub ka siirdesoomännikut, madalsookuusikut ja madalsookaasikut. Koos Veisjärvega on soos 1990. aasta inventuuri andmeil pesitsemas leitud 80 liiki linde. Nende seas on näiteks sellised haruldused nagu väikepistrik ja laululuik, kuid ka kalakotkas, mudatilder, soo-roolind ja punaselg-õgija. Laugas Rubina soos Luiged Rubina soos "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 6. juulil 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.loodusajakiri.ee/eesti_loodus/artikkel1045_1029.html
Nikolai Rubinstein

Nikolai Rubinstein (29. juuni (2. juuni vkj) 1835 Moskva – 23. märts (11. märts vkj) 1881 Pariis) oli juudi soost vene pianist, dirigent ja muusikapedagoog. Nikolai Rubinsteini vend Anton Rubinstein oli samuti tuntud pianist ja helilooja. Aastal 1860 asutas Rubinstein Vene Muusikaühingu Moskva osakonna ja selle muusikaklassid. 1866. aastal asutas ta Moskva Konservatooriumi ning oli selle direktor ja professor.
Thiên Đườngi koobas

Thiên Đường on koobas Phong Nha-Kẻ Bàngi rahvuspargis Quảng Bìnhi provintsis Vietnamis. Koopa geograafilised koordinaadid on 17° 31′ 11″ N, 106° 13′ 22″ E. Kohalik elanik avastas koopa 2005. aastal. Avalikkuse ette jõudis teave koopa olemasolust aga alles 2010. aastal, kui seda uurisid Briti päritolu teadlased. Thiên Đườngi koopa laius on 30–150 ja kõrgus kuni 80 meetrit ning selle pikkus on 31 km (Vietnami pikim koobas). "Thien Duong Cave – Magical mystery tour". businessinsides.com (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 11.08.2017. Vaadatud 06.07.2011.
Riisselja–Orajõe raudtee

Riisselja–Orajõe raudtee oli kitsarööpmelise raudtee raudteeharu, mis algas Pärnu-Mõisaküla-Valga liini Riisselja raudteejaamast. Riisselja–Orajõe raudteeharu ehitamise eelduseks oli 1919. aastal ehitatud paari kilomeetri pikkune kitsarööpmeline metsaveoks kasutatud raudteeharu. Haruteed hakati ümber ehitama ja Orajõeni pikendama 1920. aastal, valminud raudteeliin avati 22. jaanuaril 1923. 1925. aastal pikendati raudteed Orajõelt Iklasse. Lätis asuv Heinaste jaam ühendati selle raudteega Teises maailmasõjas Saksa okupatsiooni ajal. Riisselja–Ikla raudtee suleti 30. septembril 1975. Riisselja raudteejaam Ristiküla (5,5) Timmkanal (11,9) Laiksaare raudteejaam (19,0) Massiaru raudteejaam (29,9) Teaste (35,4) Orajõe raudteejaam (44,0) Aastal 1925 pikendati raudteed Iklani, kus avati Ikla raudteejaam (48,1 km, Läti piirist 1,2 km). Teise maailmasõja ajal ühendati see raudtee Ainaži–Valmiera–Smiltene raudteega, nii et uueks lõppjaamaks kujunes Heinaste raudteejaam. Riisselja-Ikla raudtee raudtee.eu Endised kitsarööpmelise raudtee liinid > Riisselja-Ikla(Ainaži)
Pingbetoon

Pingbetoon on raudbetoon, milles valmistamise ajal sarrus eelpingestatakse. Sellega tagatakse betoonile eelsurve, mis annab võimaluse vähendada pragude tekkimist betooni tõmbetsoonis ja seeläbi suurendada tarindi jäikust. Sarrusena kasutatakse kõrgtugevaid terasvardaid või -traati. Pingbetooni kasutatakse eelkõige painde- ja tõmbeelementides. Pingbetoonist rajatakse suureavalisi tarindeid, näiteks sildu, tööstushoonete suureavalisi monoliitseid talasid ja raame, hoonete kattekonstruktsioone, vedelike mahuteid ja muid sarnaseid objekte. Pingbetooni kasutamise teoreetilised alused tekkisid 1880. aastatel. Esimesena tutvustas seda ideed P. H. Jackson 1886. aastal, kaks aastat hiljem C. Doehring. Ideed praktikas rakendada ei õnnestunud kummalgi, kuna terase kvaliteet oli selleks liiga madal. Esimese pingbetoontarindi ehitas I. Lund 1905. aastal. Selleks sai betoonõõnesplokkidest vahelagi, mis sarrustati eelpingestatud armatuurvarrastega. Kuid ei Lund ega järgmised pingbetooni edendajad Ch. Riekhoff, E. Mörisch, M. Koenen, Ch. Rabut ja mõned teisedki, ei toonud uue materjali arengusse kardinaalset pööret. Kahe maailmasõja vahelisel perioodil oli pingbetooni areng seotud peamiselt insener Eugène Freyssinet' nimega, kes töötas välja uusi betooni pingestusvõtteid ja vastavaid seadmeid. Tema projekteeritud olid ka pingbetoonist pais Alžeerias ja Luzancy sild üle Marne'i. Lisaks Freyssinet'le paistis silma Franz Dischinger. 1940. aastate lõpus sai silmapaistvaks pingbetooni rakendajaks belglane Gustave Mangel, kes arendas pingbetooni teooriat ja ehitas arvukalt pingbetoontarindeid. Hubert Matve Ehitus läbi aegade. Tallinn: Kirjastus "Valgus", 1976, lk 183–185
Arvidsjauri kirik

Arvidsjauri kirik asub Arvidsjauris Arvidsjauri vallas Rootsis. Vaade idast Vaade kagust Vaade altari suunas Sisevaade Sisevaade Lühter Kantsel Riituse teostamise ese Sisekujundus Sisekujundus Altar Detail altarist Tekst peaukse kohal: "1902. aastal, kuningas Oscar II valitsemise ajal, see kirik ehitati ja varustati uute kroonlühtrite ja oreliga." Hauakivi kiriku territooriumil
Rööbas

Rööbas ehk relss on liikuvat seadet suunav ja sageli ühtlasi ka kandev teraslatt. Raudteede, trammiteede ja kraanateede rööbasteede rööpad tehakse eriprofiiliga (nn rööpaprofiiliga), mistõttu rööbastel on suur kandevõime ja paindejäikus ning nad on hästi liipreile kinnitatavad. EE 8. köide, 1995.
Rööbastee

Rööbastee (inglise track, soome rata) koosneb harilikult kahest paralleelsest rööpast, mis paiknevad liipritel. Rööbastee olulisim tehniline omadus on rööpmelaius ehk rööbastevaheline kaugus. Rongiliikluseks kasutatavat rööbasteed koos selle juurde kuuluvate süsteemidega nimetatakse raudteeks. Rööbastee võib koosneda mitmest rööpapaarist ehk rajast. Kasutatakse ühe-, kahe- või enamarajalisi rööbasteid. Raudtee Raudteetransport Tramm Standardrööpmeline raudtee Kitsarööpmeline raudtee Laiarööpmeline raudtee Raudtee tehnokasutuseeskirja kinnitamine, Vastu võetud 09.07.1999 nr 39, Riigi Teataja, RTL 1999, 127, 1773
Newcastle

Nime Newcastle all on tuntud mitu linna: Newcastle upon Tyne, linn Suurbritannias Newcastle-under-Lyme, linn Suurbritannias Newcastle West, linn Iirimaal Newcastle, linn Austraalias Newcastle, linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Newcastle, linn Põhja-Iirimaal Newcastle, linn USAs California osariigis Newcastle, linn USAs Maine osariigis Newcastle, linn USAs Oklahoma osariigis Newcastle, linn USAs Washingtoni osariigis Newcastle, linn USAs Wyomingi osariigis Newcastle, asula Kanadas
Lagesoo (Põlva maakond)

Lagesoo on soo Põlvamaal Räpina vallas, Meenikunnu soo idaosa.
Pippin Lühike

Pippin Lühike ehk Pippin Noorem ehk Pippin III (714–768) oli Frangi riigi kuningas. Ta kuulutas end kuningaks 751, kroonis end ise 752, paavst kroonis ta 756. 741–756 oli ta Frangi riigi majordoomus. Tema isa oli Karl Martell. Esimestel valitsusaastatel oli Frangi riik jagatud kahe majordoomuse, Pippini ja ta venna Karlmanni vahel. Kuid 747 loobus viimane võimust ja läks kloostrisse. Pippin saavutas aga osava diplomaatia ning sõjalise edu abil ülemvõimu Kesk-Euroopas ning tagas endale Kirikuriigi moodustamisega ka paavsti täieliku toetuse. Paavst kroonis ta isiklikult Frangi kuningaks ning toetas Merovingist reaalse võimuta kuninga kukutamist. Pippini poeg Karl Suur rajas Frangi impeeriumi. Die Urkunden der Karolingen. Band 1: Die urkunden Pippins, Karlmanns und Karl des Grossen., Hannover 1906, lk.1-42, Digitaalselt
Mikk Valtna

Mikk Valtna (hüüdnimi El capitan; sündinud 18. novembril 1985 Tallinnas) on Eesti jalgpallur ja korvpallur. Ta mängib ründava poolkaitsjana Eesti jalgpalli Premium Liiga võistkonnas Tartu JK Tammeka. Hooajal 2009/2010 võttis Valtna osa ka Korvpalli Meistriliigast, kus mängis Kuremaa SK/Tartu Palliklubi võistkonnas. Mikk Valtna on Tartu JK Tammeka jalgpalliklubi kasvandik. Tammeka särgis mängis Valtna nii noorteklassis kui ka hiljem duubelrivistuses ning esindusvõistkonnas. Alates hooajast 2008 mängis Mikk Valtna JK Welco Elekter särgis. Ta oli võistkonna kapten aastatel 2008–2010. Hooajast 2008 pärineb Mikk Valtna esimene individuaalne tunnustus, kui ta valiti aastalõputurniiril parimaks mängijaks. Hooajal 2009 näitas Valtna head resultatiivsust. Ta lõi 18 väravat ja oli IV liiga lõunatsooni suurim väravakütt. Hooajal 2010 oli Valtna aga fenomenaalses hoos lüües 17 mängus 35 väravat ning oli sellega kõikide Eesti jalgpalliliigade suurim väravakütt. 2012. aastast alates esindab Valtna aga taas Tartu JK Tammeka värve. Mikk Valtna mängis Korvpalli Meistriliigas hooajal 2009/10, kui ta kandis Kuremaa SK/Tartu Palliklubi särki numbriga 21 põhihooaja jooksul 17 mängus. Keskmiseks punktiskooriks jäi 5,15 punkti ning keskmiselt mängis Valtna 14 minutit mängus.
Kerli Dello

Kerli Dello (sündinud 21. veebruaril 1977) on eesti ajakirjanik ja suhtekorraldaja. Kerli Dello alustas ajakirjandustööd Viru-R-Raadios (1995–2001), kust suundus TV1 spordiuudiste edastajaks (2001). Samast aastast töötas Kerli Dello Kuku Raadios uudistetoimetajana. Samuti töötas ta alates 2007. aastast ETV hommikuprogrammi "Terevisioon" uudistesaatejuhina. 2011. aasta suvest asendas ta puhkusel olnud "Aktuaalse kaamera" uudistesaatejuhte. 2014. aasta mais teatas Dello, et ta lõpetab töö "Terevisiooni" uudistesaatejuhina, ning siirdus tööle Eesti Kaitseväkke. Ta on korduvalt valitud ajakirja Nädal küsitlusel parimate uudisteedastajate hulka. Tal on abikaasa Alleriga kaks tütart, Ketlin ja Gerri-Grete. ERR Menu: Kerli Dello lahkub "Terevisioonist" "Uudisteankur Kerli Dellot peetakse ta tütarde õeks", Naisteleht, 2. oktoober 2009 "Kerli Dello unistab "Aktuaalsest Kaamerast", Virumaa Teataja, 11. november 2006
Mari-Ann Kelam

Mari-Ann Kelam (neiupõlvenimi Dotsenko, esimeses abielus Rikken; sündinud 26. juunil 1946 Saksamaal Ansbachi põgenikelaagris) on Eesti poliitik. 1950. aastast elas ta pagulasena Ameerika Ühendriikides: algul Ohio osariigis, hiljem Washingtonis. Ta on lõpetanud Ohio osariigis asuva Toledo ülikooli magistrikraadiga raamatukogunduses. Aastatel 1968–1970 töötas ta Washingtonis Ameerika Ühendriikide Kongressi raamatukogus kataloogijana ja 1970–1972 õppejõuna Toledo ülikoolis. Poliitilist tegevust alustas ta Eesti vangistatud vabadusvõitlejate abistamise toimkonna sekretärina 1984–1989. 1993. aastast elab Mari-Ann Kelam Eestis. Aastatel 1993–1996 oli ta Eesti välisministeeriumi pressiesindaja, 1996–1999 Isamaaliidu välissekretär. Ta oli IX Riigikogu (1999–2003) ja XI Riigikogu (2009–2011) liige. Kelam on olnud ka Isamaaliidu juhatuse liige ning on Isamaa Viimsi piirkonna juhatuse liige ja Viimsi vallavolikogu aseesimees. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 280 häält ning ei osutunud valituks. 1991. aastal abiellus ta Tunne Kelamiga. 2006 – Riigivapi IV klassi teenetemärk 2020 – EELK Teeneteristi III järk "Kogu südamest", SE&JS 2002, ISBN 9985854446 Mari-Ann Kelam ei hakka kasutama kuluhüvitisi [https://web.archive.org/web/20230110131610/https://virtuaalne.ajaloomuuseum.ee/huvasticharlie/index648c.html?id=10692 Mari-Ann Kelami tutvustus näituse "Hüvasti, Charlie! 20 aastat kommunismi kokkuvarisemisest" kataloogis. Vaadatud 10.01.2023. Annika Koppel, Mari-Ann Kelam, Postimees Extra, 10. august 1996
Termin

Termin (ladinakeelsest sõnast terminus 'piir, raja') ehk oskussõna on mingil erialal kasutatav rangelt defineeritud sõna või väljend (oskussõna). Selle tähendus võib tavakasutusest ka erineda. Näiteks raamatukogunduse termin "raamat" tähendab trükitud või käsitsi kirjutatud, kaante vahele köidetud iseseisvat väljaannet mahuga 49 ja enam lehekülge. Igapäevaelus puudub vajadus raamatut lehekülgede arvu järgi määratleda, täpsust vajavad bibliograafid. Lisaks sellele definitsioonile annavad erinevad autorid palju erinevaid definitsioone (nendest põhjalikuma ülevaate annab T. Erelt, 2007). Õpetust terminitest nimetatakse terminoloogiaks. Käesolevas artiklis on oluline vahet teha terminil ja mõistel. Mõiste (kui kirjeldus) on laiema tähendusega kui termin. Mõisted peavad asuma omavahel süsteemis (näiteks ISO Juhendi 2382 terminoloogiaosa, mis on peegeldatud EKI terminoloogiabaasi). Kui üldmõisteks on "labidas", siis selgituseks on "riist maa käsitsi kaevamiseks". Üldmõiste alla mahuvad labidate liigid (omavahel seotud mõistekomplekti nimetatakse ontoloogiaks). Pole välistatud, et sama üldmõiste alla tuleb alammõistena lisada kühvel. Pole välistatud, et ühel ajahetkel käsitsi kaevamise riistad liidetakse masinkaeveriistadega, sellisel juhul satuvad ühise peamõiste alla nii "kühvel" kui ka "heitkoppekskavaator". Termin tuleb tuletada juba olemasolevale mõistele. Probleem seisneb kvaliteetse terminitöö aegluses. Termini tuletamiseks ja uustermini stabiliseerumiseks võib kuluda kuid või aastaid. Uutes valdkondades (esemevõrk, intellektitehnika) tuleb uusi mõisteid peale nii kiiresti, et olemasolevad professionaalsed terminoloogid ei suuda selle vooga toime tulla. Erafirmad on olukorras, kus kaup on juba laos ja homme hakatakse seda müüma ning siis tuletab müügijuht vajalikud terminid ööl vastu müügipäeva. Ka teadustöödel on ranged tähtajad, mis ei võimalda ingliskeelsele mõistetele vastavaid termineid pikalt otsida. mõiste terminibaas terminoloogia oskuskeel Siiri Lauk. Oskuskeelekorraldus: terminibaasid Eestis ja mujal maailmas. TLÜ referaat (vaadatud 5.09.2016) Erelt, T., 2007. Terminiõpetus. Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 60–70 Peep Neimvalts, Mõistestik korda, terminivara otstarbekaks, Sirp, 10.03.2017
OP (ettevõte)

OP on Soome suurim pankrühm, mis asutati aastal 1902. Panga peakontor asub Helsingis. Eestis tegutseb Pohjola Pankki filiaal. OP aktsiad on noteeritud Helsingi börsil alates aastast 1989. Ettevõttel on 30 000 aktsionäri. Artikli kirjutamisel on kasutatud soomekeelset artiklit fi:OP-Pohjola seisuga 8.07.2011.
Zahra Abdulla

Zahra Abdulla (sündinud 27. novembril 1965 Somaalias) on somaali päritolu Soome poliitik, Helsingi linnavolikogu liige alates aastast 1997. Abdulla kuulub Rohelisse Liitu. 2003. aasta Soome parlamendivalimistel sai ta 2792 häält, 2007. aasta parlamendivalimistel 4198 häält ja 2011. aasta parlamendivalmistel 3562 häält . Abdulla sündis Somaalias ja veetis lapsepõlve ja nooruspõlve Egiptuses ja Keenias. Hiljem õppis ta Moskvas meditsiini. Kui Nõukogude Liit lagunes, kolis ta juulis 1990 Soome. Alates 1998. aastast on ta Soome kodanik. Abdulla elab Helsingis Pukinmäkis. Tal on kaks poega ja üks tütar. "Helsingin vaalipiiri - Ehdokkaiden äänet". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuli 2011. Vaadatud 7. juulil 2011. Koduleht soome keeles
Valgusti

Valgusti on seade, mis jaotab ühe või mitme lambi valgust ning milles on (peale lampide) vajalikud osad lampide kinnitamiseks ja kaitseks, samuti vooluahelad ja liiteseadised ühendamiseks elektrivõrguga. Kaasaskantava valgusti (tasku-, kande-, pealambi) korral paikneb energiaallikas (patarei) valgusti sees. Valgustis on lamp valguskiirgust tekitav üksikosa, üldkeeles aga on lamp kasutusel valgusti enda tähenduses (eriti liitsõnades, nt laelamp, seinalamp laualamp, põrandalamp, taskulamp). Valgusti osad (peale lampide) kokku moodustavad valgustusarmatuuri. Igapäevases keelekasutuses nimetatakse sageli kogu laevalgustit laearmatuuriks. Lame lae- ja seinavalgusti on tuntud plafooni nime all. Laelamp (üldvalgusti) Seinalamp Küünlakujuliste lampidega kroonlühter Töölaualamp (kohtvalgusti) Tänavavalgusti Valgusteid liigitatakse üldiselt samamoodi kui valgustust. Valgustite liigid valgustatava piirkonna suuruse järgi: üldvalgusti – loob ühesugused valgustustingimused kogu valgustatava ruumi ulatuses; kohtvalgusti – mõnede (töö)kohtade tugevam valgustus. Liigid valgustite valguse jaotamise viisi järgi: otsevalgusti – valgustatavale pinnale (või esemele) suunatakse vähemalt 90 % kogu valgusti valgusvoost; poolotsevalgusti – valgustatavale pinnale langeb 60–90 % kogu valgusvoost; hajuvalgusti – valgustatavale pinnale langeb otse 40–60 % kogu valgusvoost; poolkaudvalgusti – valgustatavale pinnale langeb otse 10–40 % koguvalgusvoost; kaudvalgusti – valgustatavale pinnale langeb otse alla 10 % kogu valgusvoost. Eesti standard EVS-EN 12665:202. Valgus ja valgustus: Põhioskussõnad ja valgustusnõuete valiku alused Helgiheitja Latern Otsmikulamp Valgusreostus
Eesti Vabakehakultuuri Ühing

Eesti Vabakehakultuuri Ühing oli Eesti nudistide organisatsioon 1930. aastail. 23. juunil 1932 otsustas Erich Differt koos Aleksander Rummeli ja Alfred Riigiga asutada Eesti Vabakehakultuuri Ühingu ja esitas selle põhikirja 29. juulil samal aastal Kohtu- ja siseministrile kinnitamiseks. Põhikirja järgi oli ühingu eesmärgiks vabakehakultuuri põhimõtete laiendamine sõnas, kirjas ja pildi teel ning selle idee arendamise soodustamine. Vabakehakultuuri all mõisteti põhikirjas mõlemast soost igasuguses vanaduses isikute ühist koosviibimist ilma igasuguse riietuseta võimlemise-, suplemise-, seltskondlikkude mängude ja muul alal. Minister Ado Anderkopp seda ei kinnitanud moraalsetel põhjustel, kuna leidis põhikirja olevat vastuolus üldise moraaliga ning heakorra ja julgeoleku seaduse § 325-ga, mis kohustas politseid laiali ajama sugukõlvatuid koosolekuid. Pärast kaebust kohtule otsustas Riigikohus 1. novembril 1932 tühistada Kohtu- ja siseministri otsuse ja Eesti Vabakehakultuuri Ühing registreerida. 1933. aastal rentis ühing Kakumäe poolsaarel Oti talu mereranna ja suvila. Ühing korraldas regulaarseid supelhommikuid ja vestlusõhtuid. Asutajaliikmeid oli 18; abielupaare võeti liikmeks koos või ühingust eemalejääva abielupoole kirjaliku tõendi alusel, et tal pole midagi oma abikaasa ühingusse astumise vastu. 1934. aastal oli ühingul 55 liiget. 27. juulil 1934 tegi Haridus- ja sotsiaalminister Nikolai Kann Vabariigi Valitsusele ettepaneku ühing sulgeda, kuid selleks ei leitud seaduslikku alust. Ühingu tegevuse keelamiseks töötati Siseministeeriumis välja seaduseelnõu, mis oleks maksma pandud dekreedina. Pärast uue Ühingute ja nende liitude seaduse jõustumist 1938. aastal oleks ühing pidanud teatama Tallinna-Harju prefektile juhatuse koosseisu ja asukoha, mida ei tehtud. Seetõttu otsustas prefekt 31. mail 1939 ühingu tegevuse peatada kuni 1. septembrini 1939. Siseministri resolutsiooniga 15. novembrist 1939 ühing suleti ja likvideeriti 21. augustil 1940. Tegelikult oli ühing oma tegevuse lõpetanud juba 1935. või 1937. aastal vähese liikmete arvu pärast. Nudistlik tegevus Eestis vaibus aastakümneteks, kuid rahva seas elasid edasi legendid Eesti nudismi pioneerist Erich Differtist ja tema asutatud alastikultuuri ühingust. Tema ideed olid okupatsiooni ajal võitluses nudismi ideede eest suureks toeks. Alastikultuurist ei saa asja. Rahvaleht, 6. september 1932, nr. 105, lk. 1. Seadus ei luba alastikultuuri. Sõnumed. 5. september 1932, nr. 202, lk. 1. Mis teevad vabakehakultuurlased? Rahvaleht, 21. november 1933, nr. 106, lk. 1. Mida teeb V-K-K? Rahvaleht, 18. märts 1933, nr. 33, lk. 5. Lõpp alastikultuurile. Esmaspäev, 5. august 1934, nr. 32, lk. 2 "Olev Meremaa artikkel". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2014. Vaadatud 20. juunil 2012. 3 tundi "Eedeni aias". Rahvaleht, 7. märts 1933, nr. 28, lk. 4. 75 aastat Eesti nudismi
Suurnokk-vanga

Suurnokk-vanga (Euryceros prevostii) on linnuliik vangalaste sugukonnast. Ta on levinud Madagaskari kirdeosa vihmametsades. Toitub selgrootutest, peamiselt putukatest.
Valgustehnika

Valgustehnika on teadus- ja tehnikaharu mis käsitleb valguse teket, levimist (vt optika), toimet, muundamist, rakendamist (vt valgustustehnika) ja mõõtmist (vt fotomeetria). Teoreetilises osas kattub valgustehnika füüsika mitme alajaotusega, rakenduslikus osas ulatub füsioloogiasse ja arstiteadusesse (nägemisfüsioloogia, ravikiiritustehnika), bioloogiasse (fotosünteesi- ja biokiiritustehnika), keemiasse (fotokeemia), ehitustehnikasse ja arhitektuuri, fotograafiasse, elektrograafiasse ja polügraafiasse, sidetehnikasse, valgussignalisatsiooni ning näite- ja helikunsti. Valgusreostus Eesti Entsüklopeedia nr. 10, lk 183 (allikas)