laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator

Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator (lühend EHAK; varem ka Eesti haldus- ja asustusüksuste klassifikaator) on klassifikaator, mis on ette nähtud territoriaalse paiknevuse tähistamiseks. EHAK-isse kantakse maakonnad, omavalitsusüksused (linnad, vallad) ja asustusüksused (külad, alevid, alevikud, vallasisesed linnad ja linnasisesed linnad). EHAK-it uuendatakse vastavalt haldus- ja asustusjaotuse muudatuste kehtestamisele seaduses ettenähtud korras; näiteks EHAK-i 2017. aasta 2. versioon kehtestati Riigihalduse ministri 29. mai 2017. aasta määrusega nr 32. "Aadressiandmete käsiraamat. Mõisted". Maa-amet. Vaadatud 13.09.2017. Riigihalduse ministri 29. mai 2017. aasta määrus nr 32 „Regionaalministri 22. detsembri 2006. a määruse nr 9 „Asustusüksuste nimistu kinnitamine ning nende lahkmejoonte määramine” muutmine“ Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
Riiklik kaitse

Riiklik kaitse on riigi poolt arvele võetud objekti või objektide kaitse[viide?]. Nt on koostatud Eesti kultuurimälestiste riiklik register, kuhu kantud objektid on riikliku kaitse all.
Restoran Volga

Restoran Volga oli Tartus Küütri tänaval asuv restoran. Restoran asus 1783. aastal ehitatud klassitsistlikus stiilis hoones. https://web.archive.org/web/20151015005149/http://restoranvolga.ateen.ee/volga-uues-kuues/ (vaadatud 18.04.2014) Restorani koduleht 2014. aastal (Internet Archive)
Kaljo Aamer

Kaljo Aamer (17. aprill 1935 Tallinn – 22. november 2002) oli eesti teedeinsener ja majandustegelane. Ta lõpetas 1960 Tallinna Polütehnilise Instituudi ja 1984 Moskva Rahvamajanduse Akadeemia. Edgar Savisaare valitsuse ajal oli ta Jaak Tamme alluvuses tööstus- ja energeetikaministri asetäitja. Edgar Savisaare mälestuste järgi pooldasid nad riigiettevõtete kiiret erastamist direktoritele või nende poolt valitud eraomanikele. Ta oli 1991. aastast Eesti Asfaldiliidu esimees. 19. mail 1993 taandas ta ennast sellelt ametikohalt. Hiljem oli ta Eesti Kütuse kommertsdirektor, varustusdirektor, rahvusvaheliste suhete direktor ja peadirektori asetäitja ning Eesti Õliühingu nõunik (tegevjuht). Aastal 1998 sundlõpetati ettevõte EK Pluss AS, mille tegevdirektor Kaljo Aamer oli. Aamer kuulus 1998. registreeritud Osaühingu O.C. juhatusse. 1992. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Demokraatide) nimekirjas valimisringkonnas nr 1 (Põhja-Tallinn) ning kogus 72 (Eestist 68 ja välisriikidest 4) häält. 1995. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Eesti Rahvuslaste Keskliidu) nimekirjas valimisringkonnas nr 3 ning kogus 24 (Mustamäe linnaosast 19 ja Nõmme linnaosast 5) häält. Ta osales 1999. aasta Riigikogu valimistel, kandideerides Mõõdukate nimekirjas. 1999. aasta kohalikel valimistel kandideeris ta Mõõdukate nimekirjas Tallinna linnavolikokku valimisringkonnas nr 3 (Mustamäe ja Nõmme linnaosa) ja 2002. aasta kohalikel valimistel valimisringkonnas nr 6 (Nõmme linnaosa). Aastal 2002 kogus ta 9 häält ja volikokku ei pääsenud. Aastal 1993 algatati Kaljo Aameri vastu kriminaalasi. Tallinna Linnakohtu 18. mai 1994. aasta otsusega mõisteti ta õigeks. Kaljo Aameri abikaasa oli Ülle Aamer. Alates 1995. aastast kuulus ta Tallinna Piiskoplikku Toomkogudusse. Aastal 2001 valiti ta koguduse nõukokku. Ta suri 22. novembril 2002 ning ta maeti 6. detsembril Tallinna Metsakalmistule. http://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=Kaljo&filter_maetud_perenimi=Aamer&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink] Edgar Savisaar. Peaminister: Eesti lähiajalugu 1990–1992, Tartu 2004, lk 589. Kaljo Aamer Äripäeva Fotopangas
Enuliophis

Enuliophis on maoperekond. Perekonda Enuliophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Enuliophis sclateri (Boulenger, 1894). Need maod elavad Nicaraguas, Hondurases, Costa Ricas, Panamas ja Colombias. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Enuliophis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 23.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne roomajate andmebaasis Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Enuliophis sclateri seisuga 23.04.2014.
Enulius

Enulius on maoperekond. Perekonda Emmochliophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Enulius bifoveatus McCranie & Köhler, 1999 Enulius flavitorques (Cope, 1868) Enulius oligostichus Smith, Arndt & Sherbrook, 1967 Enulius roatanensis McCranie & Köhler, 1999. Need maod elavad Mehhikos, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Enulius Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 23.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne Animal Diversity Web-is Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Enulius seisuga 23.04.2014.
Erythrolamprus

Erythrolamprus on maoperekond. Perekonda Erythrolamprus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Erythrolamprus aesculapii (Linnaeus, 1758) Erythrolamprus albertguentheri Grazziotin, Zaher, Murphy, Scrocchi, Benavides, Zhang & Bonatto, 2012 Erythrolamprus almadensis (Wagler, 1824) Erythrolamprus andinus (Dixon, 1983) Erythrolamprus atraventer (Dixon & Thomas, 1985) Erythrolamprus bizona Jan, 1863 Erythrolamprus breviceps (Cope, 1861) Erythrolamprus carajasensis (Da Cunha, Nascimento & Avila-Pires, 1985) Erythrolamprus ceii (Dixon, 1991) Erythrolamprus cobella (Linnaeus, 1758) Erythrolamprus cursor (Lacépède, 1789) Erythrolamprus dorsocorallinus (Esqueda, Natera, La Marca & Ilija-Fistar, 2007) Erythrolamprus epinephelus (Cope, 1862) Erythrolamprus festae (Peracca, 1897) Erythrolamprus frenatus (Werner, 1909) Erythrolamprus guentheri Garman, 1883 Erythrolamprus ingeri (Roze, 1958) Erythrolamprus jaegeri (Günther, 1858) Erythrolamprus janaleeae (Dixon, 2000) Erythrolamprus juliae (Cope, 1879) Erythrolamprus leucogaster (Jan, 1863) Erythrolamprus longiventris (Amaral, 1925) Erythrolamprus maryellenae (Dixon, 1985) Erythrolamprus melanotus (Shaw, 1802) Erythrolamprus mertensi (Roze, 1964) Erythrolamprus miliaris (Linnaeus, 1758) Erythrolamprus mimus (Cope, 1868) Erythrolamprus mossoroensis (Hoge & Lima-Verde, 1973) Erythrolamprus ocellatus Peters, 1869 Erythrolamprus ornatus (Garman, 1887) Erythrolamprus perfuscus (Cope, 1862) Erythrolamprus poecilogyrus (Wied-Neuwied, 1825) Erythrolamprus problematicus (Myers, 1986) Erythrolamprus pseudocorallus Roze, 1959 Erythrolamprus pyburni (Markezich & Dixon, 1979) Erythrolamprus pygmaeus (Cope, 1868) Erythrolamprus reginae (Linnaeus, 1758) Erythrolamprus sagittifer (Jan, 1863) Erythrolamprus semiaureus (Cope, 1862) Erythrolamprus steinbachi (Boulenger, 1905) Erythrolamprus subocularis (Boulenger, 1902) Erythrolamprus taeniogaster (Jan, 1863) Erythrolamprus taeniurus (Tschudi, 1845) Erythrolamprus torrenicola (Donnelly & Myers, 1991) Erythrolamprus trebbaui (Roze, 1958) Erythrolamprus triscalis (Linnaeus, 1758) Erythrolamprus typhlus (Linnaeus, 1758) Erythrolamprus viridis (Günther, 1862) Erythrolamprus vitti (Dixon, 2000) Erythrolamprus williamsi (Roze, 1958). Perekonna Erythrolamprus taksonoomiline sünonüüm on Liophis. Need maod elavad Antillidel, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Erythrolamprus Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 23.04.2014) (inglise keeles) FELIPE F. CURCIO, VÍTOR DE Q. PIACENTINI, & DANIEL S. FERNANDES, On the status of the snake genera Erythrolamprus Boie, Liophis Wagler and Lygophis Fitzinger (Serpentes, Xenodontinae), Zootaxa 2173: 66–68 (2009), Veebiversioon (vaadatud 23.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne Animal Diversity Web-is Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Erythrolamprus seisuga 23.04.2014.
Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu

Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu on Tallinnas Eesti Vabariigi Presidendi juures tegutsev institutsioon (sihtasutus). Põhikirja järgi on Kultuurirahastu eesmärk toetada kultuuri-, sotsiaal-, haridus- ja teadusalast tegevust Eestis. Noore teadlase preemia Noore IT-teadlase eripreemia Rahvaluule kogumispreemia Noore kultuuritegelase preemia Vabariigi Presidendi hariduspreemia Noore haridustegelase reaalteaduste eripreemia Noore sportlase preemia https://web.archive.org/web/20140702010401/http://www.president.ee/et/vabariigi-president/institutsioonid/66-vabariigi-presidendi-kultuurirahastu/4911-sihtasutuse-vabariigi-presidendi-kultuurirahastu-pohikiri/layout-institution.html (vaadatud 12.04.2016) Kultuurirahastu põhikiri
Võisiku hooldekodu kalmistu

Võisiku hooldekodu kalmistu on kalmistu Põltsamaa kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kuningamäe külas Põltsamaa vallas. Kalmistu asub Põltsamaa uuest õigeusu kalmistust läänes ning seda on käsitletud ka uue õigeusu kalmistu hilisema osana. Kuna uus õigeusu kalmistu on kultuurimälestis, siis on selle mälestise koosseisus praegu ka hooldekodu kalmistu. Kalmistule on maetud Võisiku hooldekodu inimesi, kalmud on üldjuhul ühesuguse tähistusega. Kalmistule maetud inimeste arv ei ole teada. Kultuurimälestis nr 5856 "Põltsamaa vana kalmistu"
Kanuti Gildi Saal

Kanuti Gildi Saal (stiliseeritult Kanuti Gildi SAAL) on Tallinna vanalinnas Kanuti gildi hoones aastal 2002 avatud esinemispaik. Saalis on ette kantud nüüdisaegset ja progressiivset tantsu, valguskunsti show'sid, teatritükke. Saali kunstiline juht on Priit Raud. https://web.archive.org/web/20160818033419/http://www.teater.ee/teater_eestis/teatrid/Kanuti_Gildi_SAAL.theatre_id-129 (vaadatud 23.04.2014) Kanuti Gildi Saali koduleht
Mõisastamine

Mõisastamine on talupoegade kasutuses olnud maa ühendamine mõisamaaga. Mõisastamine muutus Euroopas laialdaseks, kui põllumajandussaadusi hakati müüma. Ida-Saksamaal ja Baltimaades toimus laialdane mõisastamine 15.–18. sajandil. Inglismaal toimus mõisastamine tarastamise kujul. 22.04.2014 Eesti entsüklopeedia veebiversioonis
Soobkand

Soobkand (ka: Ninase järv) on Saaremaal Saaremaa vallas Ninase külas asuv järv. See on randvalliga merest eraldatud jäänukjärv. Järve pindala on 1,5 ha.
Oscar

Oscar (inglise keeles Academy Award) on 1929. aastast väljaantav Ameerika Ühendriikide filmiauhind, millega Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia tunnustab silmapaistvaid filmiloojaid. Esimesel Oscarite jagamisel 16. mail 1929 Hollywoodis Roosevelti hotellis pälvisid tunnustuse 1927. ja 1928. aasta parimad filmid. Auhinnatseremoonia tunnusmeloodia "Fanfaarid Oscarile" on kirjutanud Jerry Goldsmith. 19. märtsil 1953 kanti Oscarite gala esimest korda üle televisioonis. 2002. aastast antakse auhindu üle Dolby teatris, mis kandis varem Kodaki teatri nime. Esimesel korral jagati Oscareid 15 kategoorias, kuid juba järgmisel aastal vähendati kategooriate arvu seitsmeni. Pärast seda on kategooriate arv ühtlaselt kasvanud, ulatudes praegu 24-ni. Aastal 1935 lisandusid filmimontaaži, -muusika ja -laulu auhinnad. 1937. aastal anti esimest korda auhinnad parima mees- ja naiskõrvalosa täitmise eest. Viimastel aastakümnetel eriti suurepäraseid saavutusi pakkunud eriefektide kategooria lisandus jagatavate auhindade nimekirja 1940. aastal ja lühidokumentaalfilmi kategooria kaks aastat hiljem. 1948. aastal täiendati auhindade nimistut parima võõrkeelse filmi kategooriaga ja võitjaks osutus Itaalia linateos "Saapapuhastaja" ("Sciuscià"). Sulgudes on auhinna esimest korda väljaandmise aasta. Oscari kuju on disaininud filmidekoraator Cedric Gibbons. Kuju on tehtud vasest ja niklist ning kaetud 24-karaadise kullaga. See on 33,9 sentimeetrit pikk ja kaalub 3,9 kilogrammi. Alates 1949. aastast kujud nummerdatakse. 1982. aastast valmistab Oscari kujusid Chicagos asuv firma R. S. Owens & Company. 2009. aastaks oli välja jagatud 2744 Oscarit. See, miks Ameerika Filmiakadeemia auhind just Oscari nime sai, ei ole täpselt teada. Levinuim legend räägib, et filmiakadeemia töötajale ja hilisemale produtsendile Margaret Herrickile meenutas kuju tema onu Oscarit. Auhinna hüüdnimi hakkas filmiakadeemia liikmete seas levima ja 1934. aastal kasutas kolumnist Sidney Skolsky Oscari nime, kui kuulutas parimaks naisnäitlejaks Katharine Hepburni. Filmiakadeemia hakkas seda nime avalikult kasutama alles 1939. aastal. Auhinna ametlik nimi on praeguseni Academy Award. Sulgudes on auhinnatseremoonia toimumise aasta. "Ben-Hur" (1960) "Titanic" (1998) "Sõrmuste isand: Kuninga tagasitulek" (2004) "West Side'i lugu" (1962) "Gigi" (1959) "Viimane keiser" (1988) "Inglise patsient" (1997) "Tuulest viidud" (1940) "Siit igavikku" (1954) "Veepiiril" (1955) "Minu veetlev leedi" (1965) "Kabaree" (1973) "Gandhi" (1983) "Amadeus" (1985) "Rentslimiljonär" (2009) Oscari-kõne Oscari auhindade koduleht (inglise) Oscari auhindade andmebaas (inglise) Oscarid Twitteris Oscarid YouTube'is
Theodor Lutsu Filmiproduktsioon

Theodor Lutsu Filmiproduktsioon oli 1920. ja 1930. aastatel Theodor Lutsu eestvõttel tegutsenud Eesti filmistuudio[viide?]. Ettevõtte kandis aja jooksul mitut nime: Tartu Filmiühing, Siirius-Film. Filmistuudio toodetud filme: ... 1931 "Gaas! Gaas! Gaas!" 1932 "Päikese lapsed" ... 22.04.2014 Eesti entsüklopeedia veebiversioonis http://www.efis.ee/et/filmitegijad/asutus/id/887/filmograafia (vaadatud 23.04.2014)
Eesti Eruohvitseride Kogu

Eesti Eruohvitseride Kogu (lühend: EEOK) on 2001. aastal asutatud Eesti mittetulundusühing. EEOKi juhatuse esimees on aastast 2023 Manivald Kasepõld. http://www.eeok.eu/index.php?id=8 (vaadatud 23.04.2014) EEOKi koduleht
Eesti Teise Polgu Selts

Eesti Teise Polgu Selts (ka: Eesti 2. Polgu Selts) oli 1930. aastatel tegutsenud Eesti selts[viide?]. Seltsile panid aluse 2. jalaväepolgus teeninud ohvitserid. Põhikirja järgi oli seltsi ülesanne "... väeosa mälestiste ja Vabadussõja aegse tegevuse jäädvustamine...". https://web.archive.org/web/20141114100004/http://www.ra.ee/et/uurimusi-ja-allikmaterjale-eesti-sojaajaloost-2-ago-pajur-eesti-riigikaitsepoliitika-aastail-19181934-1999-raamat-on-otsas/ (vaadatud 23.04.2014) Juhan Mõttus, Enn Kippel, 2007. 2. jalaväepolgu ajalugu. ISBN 978-9985-858-53-0; ISSN 1406-3409
Tööpataljon

Tööpataljonid olid Nõukogude Liidus Teise maailmasõja ajal moodustatud Punaarmee tööüksused, kuhu kuulusid Nõukogu Liidu juhtkonna silmis usaldust mitteväärivate ja seepärast rindele mittesobivate rahvuste, nagu sakslaste, soomlaste, eestlaste, lätlaste, leedulaste jt esindajad. Eestlasi oli kõige rohkem Arhangelski ja Uurali sõjaväeringkondade tööüksustes, kus nad tegid ehitus- ja metsatöid. Üksnes Arhangelski oblastis oli erinevatel andmetel 11 000–17 000 eestlast. Teadaolevalt hukkus tööpataljonides nälja, külma, kopsupõletiku, nakkushaiguste, peksmise ja enesetappude läbi 12 840 meest, seega üle 1/3 Eestist Punaarmeesse võetute koguarvust. Tööpataljonides ellujäänud eesti sõdureid ja ohvitsere hakati alates veebruarist 1942 suunama sel ajal formeeritavatesse 7. ja 249. Eesti Laskurdiviisi, mis läksid augustis 1942 vastmoodustatud 8. Eesti Laskurkorpuse koosseisu.  Nõukogude tööpataljonid Eestis 1944–1949 Estonica: Tööpataljonid (vaadatud 23.07.2016) Jaanus Piirsalu. Tööpataljon tähendas paljudele surmalaagrit. Postimees, 23. juuli 2016 (vaadatud 23.07.2016). Tööpataljonidest Estonicas
Hitivabrik

OÜ Hitivabrik on aastal 1997 asutatud Eesti plaadifirma ja ürituste korraldaja. Ettevõtte juht ja omanik on Aarne Valmis. https://www.inforegister.ee/10138923-HITIVABRIK-OU (vaadatud 23.04.2014) https://web.archive.org/web/20160304203854/http://www.virumaa.ee/2003/03/heliplaadifirma-hitivabrik-ou-kakib/ (vaadatud 23.04.2014)
Klubi Tartu Maraton

Klubi Tartu Maraton on 1991. aastal asutatud mittetulundusühing, mille põhikirjalisteks eesmärkideks on rahvaspordiürituste korraldamine, vastavate spordialade organisatsioonide tegevuses ja juhtimises aktiivne osalemine nii Eesti piires kui ka kogu maailmas. Klubi peamisteks projektideks on Tartu maratoni, Tartu jooksumaratoni, Tartu rattaralli, Tartu rulluisumaratoni, Tartu rattamaratoni ja Tartu linnamaratoni korraldamine, mis moodustavad sarja Tartu Maratoni Kuubik. Kõikidel üritustel on lisaks põhidistantsidele kavas ka lühemad distantsid. Samuti toimuvad Kuubiku sarja iga ürituse raames vastava ala lastesõidud. Kavasse võivad kuuluda ka tippsportlastele mõeldud lisaüritused. Näiteks Tartu rattarallile eelneb Rahvusvahelise Jalgratturite Liidu UCI kalendrisse kuuluv elukutseliste jalgratturite võidusõit Tour of Estonia. Klubi Tartu Maraton initsiatiivil sündis 1998. aastal Eesti suusamaratone ühendav sari Estoloppet. Aastatel 1999–2004 oli klubi korraldada ka ülemaailmse suusamaratonide sarja Worldloppet peakorteri töö. Uuesti asub Worldloppeti peakorter Tartus 2016. aastast. Klubi jõudude kaasamisel on aastaid korraldatud ka palju muid üritusi. Nende hulgas tuntumad on suusatajate suvine tippvõistlus Saku Suverull, maailma karikasarja etapid murdmaasuusatamises, 2004. aastal U23 vanuseklassi Euroopa meistrivõistlused jalgrattaspordis ja aastal 2009 Euroopa meistrivõistlused maastikurattamaratonis. Aastatel 2003–2014 oLI Klubi Tartu Maraton peasponsoriks AS SEB Pank. Nii oli nelja ürituse ametlikus nimes ka peasponsor ära märgitud: SEB Tartu Jooksumaraton, SEB Tartu Rattaralli, SEB Tartu Rulluisumaraton, SEB Tartu Rattamaraton. Tartu Matkaklubi ja Tartu linna spordikomitee baasil toimiv korralduskomitee oli korraldanud suusamaratoni alates 1960. aastast (alguses suusamatkana) ja 1982. aastast Tartu rattarallit. 1983. aastal lisandus Tartu sügisjooks ning võistlused liideti Tartu Kolmikürituse sarjaks. 1984. aastal lisandusid Tartu rattaralli ja Tartu sügisjooksu programmist Tartu Neliküritus, kuid kuna suusamaraton jäi lumepuudusel ära, siis esimesel hooajal punktiarvestust ei peetud. 2015. aastal loodi Nelikürituse asemele sari Tartu Maratoni Kuubik, mille nimi valiti avalikul konkursil. Samamoodi sai laste võistlussarjast Tartu Mini Neliüritus Tartu Maratoni Mini Kuubik. Tartu maraton Tartu jooksumaraton Tour of Estonia, Estonian Cycling Weekend Tartu rattaralli Tartu rulluisumaraton Tartu rattamaraton Tartu linnamaraton / Tartu Sügisjooks Tartu Neliküritus, Tartu Maratoni Kuubik Tartu Mini Neliküritus, Tartu Maratoni Mini Kuubik Klubi Tartu Maratoni koduleht
Tiia Tamm

Tiia Tamm (sündinud 9. veebruaril 1960 Audrus) on eesti muusikapedagoog ja koorijuht. Ta on lõpetanud 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika erialal. Ta on Audru Kooli muusikaõpetaja ning juhatab naiskoori Leelo, Audru Valla Segakoori, Audru Kooli poistekoori ja Audru Kooli lastekoori Pääsuke. Samuti on ta Audru Püha Risti koguduse organist. 2022 Pärnu teenetemärk (pühendunud ja aktiivse tegevuse eest laulukultuuri edendamisel) Ta on muusikaõpetaja Aili Tamme tütar. "Kodused Hääled", veebruar 2008
Endomondo

Endomondo oli sportlikku liikumist jälgiv mobiilirakendus, mille 2008. aastal töötas välja samanimeline Taani ettevõte. Teenus lõpetati 2020. aasta lõpuks. Rakendus toimis GPSiga mobiiltelefonidel ja Garmini GPS-seadmetel. Pikaajalisi andmeid saab näha ettevõtte veebilehel. 2012. aastal kasutas rakendust 10 miljonit kasutajat, kes registreerisid päevas 250 000 treeningut. Ettevõte rajati Taanis 2007. aastal. 2013. aastaks oli sel 15 töötajat ja ettevõttesse oli investeeritud 3,1 miljonit USA dollarit. 2015. aastal ostis Under Armour 85 miljoni dollari eest Endomondo. Endomondo korraldas üleeuroopalist jalgrattateede kaardistamist European Cycling Challenge, kus vabatahtlikud registreerusid oma linnade võistkondadesse ja jäädvustasid oma igapäevaseid rattamarsruute. Kogunevat andmestikku sai kasutada linnade rattateede planeerimiseks ja korraldamiseks.
Põllumajanduslik kutseharidus

Põllumajanduslik kutseharidus on selline kutseharidus (põllumajandusega seotud süsteemsete teadmiste, oskuste ja vilumuste kogum), mida saab omandada asjakohases õppeasutuses, ja mis on vajalik põllumajanduserialal töötamiseks. Eestis avati esimene põllumajandusharidust andev õppeasutus 1914. aastal (Eesti Aleksandri Alampõllutöökool). 1918/1919. aastal töötas Eestis kaks põllutöökooli – Eestimaa Põllumeeste Keskseltsi Põllutöökeskkool Tallinnas ja Eesti Aleksandri Põllutöökool Viljandimaa Pilistvere kihelkonnas Kõo mõisas. Aastatel 1918–1944 loodi Eestis ulatuslik põllumajanduskoolide võrk. 1939/1940. õppeaastal tegutsesid Eestis põllundus ja aianduskoolid: Jäneda Põllumajanduskeskkool koos eriklassiga, Eesti Aleksandri Olustvere Põllunduskeskkool, Väimela Põllunduskeskkool, Räpina Aianduskeskkool, Türi Aianduskeskkool, Tihemetsa Metsatehnikum ja Kodupõllutöökeskkool; Põllumajanduslikku kutseharidust andvad põllunduskoolid Petseris, Penijõel, Keilas, Putkastes, Pürksil, Helmes, Pollis, Arknas, Avandusel, Kõljalas, Vigalas, Väimela Põllunduskools ja Vahi Põllunduskool; Aianduskoolid Pollis, Arknas, Ravilas, Vigalas ja Vahil; Põllumajanduse erikoolid – Tooma Põllundus- ja Maaparanduskool eriklassiga, Vaeküla Tööjuhatajate ja Karjatalitajate Kool, kontrollassistentide koolid Kuremaa Kontrollassistentide Kool ja Kuusikul, Vodja Tööjuhatajate Kool, karjatalitajate koolid Väimelas ja Purilal ning Õisu Piimanduskool eriklassiga. Aastal 1944 muudeti mõned põllumajanduskoolid põllumajandustehnikumideks. Aastal 1963 muudeti suur osa põllumajanduskoole maakutsekoolideks ja 1970. ja 1980. aastatel kutsekeskkoolideks. Põllumajandustehnikumid muudeti 1964–1968 sovhoos- või näidissovhoostehnikumiks. 1990–1992 nimetati mõned tehnikumid kõrgkoolideks ning ühes sellega kaotati tehnikumide nimede esiosa "sovhoos-" või "näidissovhoos-". Aastal 2008 õpetati põllumajanduse ja maaeluga seotud erialasid 10 kutseõppeasutuses: Kehtna Majandus- ja Tehnoloogiakool Kuressaare Ametikool Luua Metsanduskool Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskool Põltsamaa Ametikool Pärnumaa Kutsehariduskeskus Räpina Aianduskool Suuremõisa Tehnikum Järvamaa Kutsehariduskeskus Vana-Antsla Kutsekeskkool põllumajanduslik kõrgharidus Eesti maaelu entsüklopeedia (L–Ü), 2009. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 234 Rein Lillak, LÜHIÜLEVAADE EESTI PÕLLUMAJANDUSLIKU HARIDUS- JA TEADUSTÖÖ ARENGUST KUNI 1940. AASTANI, lk 19
Põllumajanduslik kõrgharidus

Põllumajanduslik kõrgharidus on kõrgharidus põllumajanduse alal. Eestis anti kõrgtasemel põllumajandusteadmisi esimest korda Academia Gustaviana's (praegu: TÜ). Hiljem õpetati TÜ-s Johann Wilhelm Krause koostatud (1806) põllumajandust käsitleva õppekava järgi. põllumajanduslik kutseharidus Eesti maaelu entsüklopeedia (L–Ü), 2009. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 234