laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Inga Kangro

Inga Kangro (aastani 2006 Inga Parts; sündinud 11. aprillil 1974 Antslas Võrumaal) on eesti matemaatik. Inga Kangro on õpetaja tütar. Lõpetas 1992 Antsla Keskkooli, 1998 Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna, 2001 TÜ-s magistrantuuri ja 2005 doktoriõppe. M.Sc. (matemaatika, 2001, TÜ), väitekiri "Tükiti polünomiaalne kollokatsioonimeetod astmeliselt iseärase tuumaga integro-diferentsiaalvõrrandi lahendamiseks" (Tartu, 2001), Ph.D. (mat, 2005, TÜ), väitekiri "Piecewice polynomial collocation methods for solving weakly singular integro-differential equations" (Tartu, 2005). Oli 2003–05 TTÜ Küberneetika Instituudi insener, 2005–2006 teadur ja alates 2006. aastast on samas erakorraline vanemteadur. Uurimisvaldkond: integraal- ja integrodiferentsiaalvõrrandite numbriline lahendamine. 10 teadustrükist. Spline collocation methods for weakly singular Volterra integro-differential equations (kaasautor A. Pedas). // Numerical Mathematics and Advanced Applications. Enumath 2001. Milano, 2003 Superconvergence in the maximum norm of a class of piecewise polynomial collocation methods for solving linear weakly singular Volterra integro-differential equations (kaasautor R. Kangro). // J. Integral Equations and Applications 15 (2003) 4 Optimality of theoretical error estimates for spline collocation methods for linear weakly singular Volterra integro-differential equations. // Eesti TA Toim. Füüsika. Mat 54 (2005) 3 Superconvergence of piecewise polynomial collocation methods for solving integral equations with nonsmooth kernels (kaasautor R. Kangro). // Proc. Int. Conf. Comp. and Math. Methods in Sci. and Eng. Madrid, 2006 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Inga Kangro Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Inga Kangro Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Innari Parts

Innari Parts (14. juuni 1940 Tartu – 10. märts 2003 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane. Innari Parts oli talupidaja, õpetaja poeg ja Romeo Partsi vend. Lõpetas 1958 Tallinna 22. Keskkooli, 1963 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI), tehnikakandidaat (1967, Moskva Energeetika Instituut). Oli 1963–1966 TPI assistent, 1968–1974 Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja, kateedrijuhataja, aastast 1971 dotsent; poliitilistel põhjustel ei saanud 1974–1991 kõrgkooli õppejõuna töötada[viide?], 1991–1992 TPedI dotsent (kohakaaslusega), siis Merehariduskeskuse õppejõud ja Tolliameti tolliosakonna transiiditalituse vanem- ja peaspetsialist, ühtlasi tollialaste koolituste lektor. Uurimisvaldkond: elektromagnetohüdrodünaamika teoreetilised probleemid ja nende lahendamine, arvestades elektromagnetohüdrodünaamika printsiipidel töötavate seadmete ruumiliste mõõtmete piiritletust ning parameetrite diskreetsust eesmärgiga luua elektromagnetohüdrodünaamiliste nähtuste teoreetilise analüüsi alused ja seadmete arvutamise ning projekteerimise metoodika. Kahe teadusliku kogumiku (1971, 1972) kaaskoostaja. 90 teadustrükist. Теоретическое и экспериментальное исследование индукционных машин с разомкнутым магнитопроводом. Таллин 1972 Effectivness of lateral busbars in Linear Induktion-Type Magnetohydrodynamic Machines. // J. Magnetohydrodynamics (1978) 14 Индуктивность лобовых частей однослойной обмотки линейных индукционных машин. // Ж. Электричество (1993) 6 Üleliidulise Aparaadiehituse Tööstuse Teaduslik-Tehnilise Ühingu TPedI algorganisatsiooni liige. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986. Lk 204, 498 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Haud Elva kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jaan Parts

Jaan Parts (28. veebruar 1922 Türi – 6. jaanuar 1999 Tartu) oli eesti loomakasvatusteadlane ja teadusorganisaator. Jaan Parts oli vallakirjutaja poeg. Lõpetas 1941 Türi Gümnaasiumi, 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, 1948 lõpetas TÜ põllumajandusteaduskonna, 1952 aspirantuuri, põllumajanduskandidaat (1954, Eesti Põllumajandusakadeemia), väitekiri "Suurt valget tõugu siga ja teed tema edaspidiseks täiustamiseks Eesti NSV-s". Täiendas end 1968 Timirjazevi-nimelises Põllumajanduse Akadeemias Moskvas, 1980 Üleliidulises Loomakasvatuse Instituudis Podolskis. Käis õppereisidel Saksamaal (1964) ja Soomes (1971). Oli 1952–57 ELVI teadur, 1957–59 Üleliidulise Põllumajandusnäituse Eesti Paviljoni direktor, 1960–63 Tartu Näidissovhoosi direktor, 1963–65 ELVI katsemajandite osakonna juhataja, 1965–72 kalakasvatuse osakonna juhataja, 1972–87 tootmiskatsete sektori juhataja, 1987–90 ökonoomika sektori vanemteadur. Uurimisvaldkond: sea- ja kalakasvatus, eriti peekonsead ja nende toitmine. Üleliidulise Põllumajandusnäituse hõbemedal (1954), kuldmedal (1960), orden "Austuse Märk" (1965). Üle 20 teadustrükise. Sigade söötmise kogemusi Tartu Eksperimentaalsovhoosis. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1961) 5 Peled Eesti NSV kolhooside ja sovhooside veekogudes. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1970) 22 Suure valge seatõu aretuse suundadest ning peekonitoodangu suurendamisest Eesti NSV-s. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1985) 56 Peekonsigade kasvatus Eestis. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1990), 61 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 43, 114 Jaan Parts 50. // Sotsialistlik Põllumajandus (1972) 3 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Koit Parts

Koit Parts (sündinud 7. augustil 1954 Pärnus) on eesti majandusteadlane. Koit Parts on tööliste poeg. Lõpetas 1972 Pärnu 1. Keskkooli, 1982 EPA ökonomist-organisaatori erialal, majanduskandidaat (1990, Jelgava), väitekiri "Трудоемкость выращивания телят в сельскохозяйственных предприятиях". Täiendas end 1990 Washingtoni Ülikoolis ärijuhtimises. Oli 1982–88 ELVI ökonoomika osakonna vanemteadur, 1988–90 ökonoomika ja tootmise organiseerimise osakonna teadur, 1990–91 ökonoomika sektori juhataja, 1991–93 Lõuna-Eesti Farmaatsiakoondise juhataja, 1993–95 Tamro Eesti AS juhataja, 1996–2000 AS Margim juhataja (Solomon Software'i majandustarkvara esindus Baltikumis), 2001–02 GPSB OÜ projektijuht (Great Plains Software Baltikumi arendused), 2003–04 MS Ärisüsteemide majandustarkvara (MS Dynamics) konsultant; 2005–06 Cell Network AS majandustarkvara (MS Dynamics) konsultant, 2006–07 Alna Business Solution majandustarkvara (MS Dynamics) konsultant; 2007– MS Ärisüsteemide majandustarkvara (MS Dynamics) konsultant. Uurimisvaldkond: töökulu loomakasvatuses. 8 teadustrükist, sh monograafiat. Töökulu vasikate talitamisel erineva töökorraldusega reproduktsioonilautades. // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllumajanduses. Tallinn, 1984 Töö uurimine Eesti NSV veisekasvatuses. 1985 Töö uurimine vajab täiustamist. // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllumajanduses. Tallinn, 1986 Интенсивность труда в сельском хозястве. // Основные направления повышения эффективности использования трудвых ресурсов в Эстонской ССР. Tallinn, 1986 Tööaja ja energiakulu vasikate pidamisel reprodutsioonilautades. // Põllumajanduse päevaprobleeme 1986. Tallinn, 1987 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Koit Parts Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tiia-Ene Parts

Tiia-Ene Parts (1967. aastani Tiia-Ene Lembra; sündinud 19. novembril 1943 Haapsalus) on eesti keemik. Tiia-Ene Parts on kontoritöötaja tütar ja Eve Partsi ema. Lõpetas 1962 Haapsalu 1. Keskkooli, 1967 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, keemiakandidaat (1980, TÜ), väitekiri "Химия дефектов в кристаллах СаО и СаS". Oli 1968–85 FAI ja FI insener ja nooremteadur, 1985–89 TÜ aeroionisatsiooni ja elektroaerosoolide labori vanemteadur, 1989–92 labori juhataja, 1992–94 TÜ keskkonnafüüsika instituudi vanemteadur, 1995– teadur. Uurimisvaldkonnad: tahke keha keemia – defektide keemia kristallides; keskkonnakeemia – õhu saastatuse määramine õhuioonide liikuvuste mõõtmise kaudu. Üle 30 teadustrükise. 2008 Tartu Ülikooli aumärk 2013 Tartu Ülikooli medal On the nature of negative small air ions of an ageing time of one second. // Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis (Dorpatensis) = Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli Toimetised 880 (1990) The effect of some alkylamines on mobility spectra of small air ions. // Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis (Dorpatensis) = Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli Toimetised 950 (1992) Observed and simulated affects of certain pollutants on small air ion spectra. I. Positive ions (kaasautor A. Luts). // Athmospheric Environ. 9 (2004) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 126 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Valev Parts

Valev Parts (15. märts 1937 Kooraste vald Võrumaa – 23. september 2011) oli eesti loomaarstiteadlane. Valev Parts oli talupidaja poeg. Lõpetas 1955 Väimela Loomakasvatustehnikumi veterinaaria erialal, 1963 EPA veterinaariateaduskonna, veterinaariakandidaat (1979, EPA), väitekiri "О применении противоэпизоотических и ветеринарно-профилактических мероприятий на экспериментальном комплексе в Эстонской ССР". Oli 1973–87 Eksperimentaalse Sealihatootmise Kombinaadi (EKSEKO) peaveterinaararst, 1987–97 Eesti Põllumajanduse Biotehnoloogia Keskuse kommertsdirektor, alates 1995. aastast talupidaja (tšintšiljakasvataja) ja atesteeritud konsulent loomatervishoius. 28 teadustrükist. 2008 osales ta Saksa telekanalil NDR saaresarja "Hanseblicke" (Hansahetked) osas "Eestimaa hiiglaslikud metsad". Aerosooldesinfektsiooni meetodite võrdlev hindamine. // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllumajanduses. Veterinaaria (1977) 19 Põrsaste suremus erineva võõrutustehnoloogia rakendamisel varajasel võõrutamisel. // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllumajanduses. Veterinaaria (1979) 7 Suure seafarmi veterinaarprofülaktika. // Sotsialistlik Põllumajandus (1981) 23 Sigade ketoos – kas teoreetiline või praktiline probleem? // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllumajanduses. Veterinaaria (1982) 9 U-vitamiin sigade kasvustimulaatorina. // Põllumajanduse päevaprobleeme. Tallinn, 1983 Biopreparaadid ja nende tulevik Eesti Agrobiokeskuses. // Keemia põllumajandusele. Tallinn, 1990 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Urvaste rahvas Saksamaal mitu korda kuulsamaks Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 "Villakhiirtega rikkaks ei saa, aga pensionilisa teenib küll" Õhtuleht, 2. juuni 2007 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Viia Parts

Viia Parts (sündinud 7. septembril 1968 Tartus) on eesti majandusteadlane. Viia Parts on teenistuja tütar. Lõpetas 1986 Puhja Keskkooli, 1991 Eesti Põllumajanduse Akadeemia majandusteaduskonna, oli 1992–1994 EPMÜ magistrant, majandusmagister (1996, EPMÜ), väitekiri "Ettevõtja raamatupidamise korraldamine ja raamatupidamisprogramm TALURAM piimakarjakasvatuse näitel". Oli 1991–1993 Tartumaa põllumajandusettevõtteis pearaamatupidaja asetäitja ja pearaamatupidaja, 1991–1992 EPMÜ assistent ja nooremteadur, 1992–2005 raamatupidamise ja rahanduse instituudi lektor, 2005– EMÜ majandus- ja sotsiaalinstituudi lektor, aastast 2002 ka OÜ Resende raamatupidamise ja maksukonsultant. Õpetanud valdade ja põllumajanduslikku raamatupidamist, rahanduse aluseid, ettevõtte rahandust, pangandust ja rahvusvahelist rahandust, makse. Uurimisvaldkond: põllumajandusettevõtja majandusarvestus ja maksustamine, riigiabi põllumajandussektoris. Töid raamatupidamisest, rahandusest, täiskasvanute koolitamisest ja rahandusainete õpetamisest. Üle 10 teadustrükise. Raamatupidamine taludele ja äriühingutele (kaasautor L. Lobjakas). // Tartu, 1996 Tulundusühistu omakapital (kaasautor A.‑E. Visberg). // EPMÜ teadustööde kogumik. Tartu, 2004 Establishment and Development Opportunities of Rural Enterprises after the Integration into European Union. // Proc. Int. Sci. Conf.: Possibilities for rural development in the enlarged Europe (kaasautorid A.-E. Visberg, I. Kalberg). Jelgava, 2004 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 100 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Teet Parve

Teet Parve (sündinud 30. novembril 1969 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane. Teet Parve on inseneri poeg. Lõpetas 1988 Tallinna 55. Keskkooli, 1993 TTÜ mehaanikateaduskonna, 1995–2000 TTÜ magistrant, tehnikamagister (2000, TTÜ), väitekiri "Tuha paakumise ja sadestiste moodustumise mehhanismid biokütuste põletamisel"; aastast 2001 doktoriõppes; stažeerinud 2001–04 Nordic Energy Research'i ja Nordic Graduate School of Biofuel Science and Tehnology raames Taani Tehnikaülikooli, Soome Åbo Akadeemia doktorikoolides ning Soome Riiklikus Tehnika Uurimiskeskuses (VTT). Aastatel 1994-2019 TTÜ soojustehnika instituudi tööstusliku soojustehnika õppetooli teadur, ühtlasi aastast 1996 instituudi statsionaarsete õhuheitmete mobiilse mõõtelabori vastutav täitja. Uurimisvaldkonnad: tahkete biokütuste tuha paakumis- ja sulamisprotsessid kateldes, statsionaarsed õhuheitmed tahkete ja vedelate kütuste põlemisel, põlevkivienergeetika, protsesside täiustamine põletusseadmetes, uute biokütuste põletamine, biokütuste andmebaasid. Üle 20 teadustrükise. The sintering of Estonian oil shale ashes (kaasautor). // Oil Shale 12 (1995) 4 Biokütuste tuha koostise mõju katla tööle. // Taastuvate energiaallikate uurimine ja kasutamine. Tartu 2004 Experience of Estonian oil shale combustion based on CFB technology at Narva Power Plants (kaasautor). // Oil Shale 22 (2005) 4 The role of ash forming elements on ash, while burning new types of solid biofuels. // 2nd World Conf. on Pellets, Sweden 2006 Melting and sintering of biomass fuel ash. // Topical problems of education in the field of electrical and power engineering. Tallinn 2006 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Teet Parve Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Valdar Parve (vanem)

Valdar Parve (aastani 1935 Vjatšeslav Padalka, 8. august 1913 Perejaslav, Poltaava kubermang – 29. juuni 1994 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane. Valdar Parve oli pangaametniku poeg ja Valdar Parve noorema isa. Tema abikaasa oli Taimi Parve. Lõpetas 1932 Pärnu linna poeglaste gümnaasiumi, 1938 TÜ loomaarstiteaduskonna, veterinaariakandidaat (1947, TÜ), väitekiri "Tiinuse kestusest Tori Hobusekasvanduse märadel". Töötas 1938–1939 Riiklikus Seerumiinstituudis ja Tori Hobusekasvanduses, oli 1939–1940 TÜ loomasisehaiguste kliiniku koduloomade eripatoloogia ja teraapia kateedri assistent, 1940–1944 Tori Riikliku Hobusekasvanduse veterinaararst-zootehnik, 1944–1949 TÜ loomaarstiteaduskonna veistehaiguste ja hobusekasvatuse kateedri dotsent. Sunniti poliitiliste süüdistustega TRÜ-st lahkuma, oli 1949–1951 Hulja sovhoosi veterinaararst, 1951–1957 Tõrma karusloomakasvatuse veterinaararst, 1962–1972 Rakvere Põllumajandusvalitsuse pea- ja vanemzootehnik, 1957–1962 ja 1973–1986 Rakvere veterinaarialabori seroloog. Uurimisvaldkond: loomakasvatus, loomatervishoid. Avaldanud töid loomakasvatusesst, sigimisfüsioloogiast, zoohügieenist, loomatervishoiust. Varssamisaja ööpäevane kõikuvus. Tartu 1940, 2. trükk 1946 Põllumehe loomatervishoiu käsiraamat (kaasautor). Tallinn 1942 Loomatervishoiu käsiraamat (kaasautor). 1946, 2. trükk 1961, 3. trükk 1971 Karusloomakasvatus. Tallinn 1961 Koduloomade sigimine ja kasv (kaasautor J. Tehver). Tallinn 1971 Loomatervise käsiraamat (kaasautor). 1.–3. Tallinn 1983, 1984, 1985 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987. Lk 425 Album Academicum Universitatis Tartuensis III 1918–1944. Tartu 1994. Lk 162 ELR (1994), 5/6. Lk 62–63 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn 1992. Lk 44 P/arve/, V., T/ammemägi/, H. Valdar Parve. // Fraternitas Tartuensis V. Toronto 1992. Lk 164–165 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aleksander Parwel

Aleksander Parwel (Alexander, Pantalon, Parvel, 15. juuni 1906, Valga – 23. detsember 1978, Stockholm) oli eesti keemik. Lõpetas 1927 Valga Poeglaste Gümnaasiumi, 1936 TÜ keemia osakonna. Oli 1938–40 Loodusvarade Instituudi vanemassistent, 1940–44 Eesti Tarbijateühistute Keskühistu keemiavabriku "Orto" keemik. Läks 1944 Rootsi, oli 1944–48 Malmös KF Kem. Tkn. Fabrik'u keemik, 1948–64 Riikliku Loodusajaloo Muuseumi (Naturhistoriska Riksmuseet) mineraloogiaosakonna vanemassistent, 1964–72 intendant. Kemistsamfundet'i liige. Avaldanud töid geoloogiast. Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide Isotopic Constitution of Ore Lead in Sweden (kaasautor). // Arkiv Mineral. & Geolog. 3 (1963) 11 The minerals of the Silver Mines of Häälefors (kaasautorid N. Sundius, B. Rajandi). // Årsbook: Sweriges Geologiska Uundersöking. Ser. C. 60 (1966) 9. Album Academicum Universitatis Tartuensis II 1918–1944. Trt, 1994, 523 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 89-90 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kalju Parvel

Kalju Parvel (31. jaanuar 1926, Kaiu vald, Harjumaa – 8. november 1983, Tartu) oli eesti majandusteadlane. Lõpetas 1949 TPI majandusteaduskonna, majanduskandidaat (1966, Moskva G. V. Plehhanovi nimeline Rahvamajanduse Instituut), väitekiri "Совершенствование организации и механизации учета в государственной розничной торговле". Oli 1949–58 Tallinna kaubandustehnikumi õppejõud, kaugõppeosakonna juhataja, 1958–68 TÜ majandusteaduskonna raamatupidamise kateedri vanemõpetaja, 1968–74 kateedri juhataja, 1974–79 dotsent, 1980–83 töötas Metsamajanduse ja Looduskaitse Teadusliku Uurimise Instituudis. Õpetas kaubandusraamatupidamist; koostanud õppevahendeid. Uurinud peamiselt kaubandusettevõtetete jaekäibe arvestust, finantstegevust, raamatupidamisarvestust ning selle mehhaniseerimist ja tsentraliseerimist, iseteenindavate kaupluste rentaablust. Üle 30 teadustrükise, õppevahendeid. Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide Jaekäibe arvestus riiklikes jaekaubandusorganisatsioonides. Tartu, 1961 Raamatupidamise alused I, II (kaasautorid A. Ruuvet, V. Valk). Tartu, 1963 Jaekäibe arvestuse mehhaniseerimine kohalikes kaubastutes analüütiliste arvutusmasinate kaasabil. Tartu, 1965 Iseteenindavate kaupluste rentaabluse analüüs ja ettepanekud nende majandusliku efektiivsuse tõstmiseks. Tartu, 1973 Toitlusettevõtete raamatupidamise tsentraliseerimisest (kaasautor V. Järve). Tartu, 1976 Majandusliku tegevuse analüüsi teoreetilised alused ja hulgikäibe analüüs (kaasautor P. Peets). Tartu, 1979 Raamatupidamine riiklikus kaubanduses. Tallinn, 1981. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 356 ETBL I, 356 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 304, 404. Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Evald Past

Evald Past (31. märts 1900 Tartu – 27. oktoober 1991 Vancouver) oli Eesti kaugesõidukapten ja Eesti merendusajaloolane. Evald Past oli kaupmehe poeg. Sündinud küll Emajõe ääres, läks ta merele juba 1917. aastal. Ta lõpetas 1924. aastal Tallinna Merekooli kaptenite klassi esimese lennu kaugesõidukapteni kutsega. Sõitis tüürimehena ja kaptenina mitmel eesti purje- ja aurulaeval Tallinna ja Põhjamere sadamate vahet. Seejärel asus tegutsema tööstuse alal, oli Tallinna Kriidi-Värvitööstuse kaasosanik, Paljassaarel asunud kriidivabriku juhataja ning Eesti laevade Pääste Seltsi peaosanik-direktor. Enne kodumaalt lahkumist oli ta päästeseltsi Ankur (Past, Strentse ja Ko) juhataja. Evald Past oli üks esimesi eesti mereasjanduse uurijaid. Pani kirja meremeeste mälestusi. Põgenes 1944. aasta sügisel koos perega Rootsi, sõitis kuni 1947. aastani Rootsi laevadel. 1948. aastal siirdus ta veel koos 63 eestlasega puust kalalaeval Osterväg Rootsist Kanadasse. Kanadas töötas ta elamuehituse vallas. 1951. aastast elas Victorias koos abikaasa Leidaga (sündinud Laansoo) ja poeg Heitiga. 1982. aastal abiellus ta uuesti ning asus elama Vancouverisse. Pasti viimane raamat "Maalt ja merelt" on tõlgitud ka inglise keelde. Uuris Eesti merenduse ajalugu. 1930. aastail ilmunud raamatud käsitlevad eestlaste meresõitu, laevaehitust, meremeeste väljaõpetamist Eestis. Kogus ja avaldas meremeeste mälestusi. Oli "Eesti Laevanduse aastaraamatu" (ilmus 1936–38 Tallinnas, 1949 Stockholmis, taasilmub Tallinnas aastast 1995) asutajaid ja üks neljast toimetajast. 1936 ilmunud laevajuhtidele, ärimeestele jt mõeldud eesti-, inglis- ja saksakeelse käsiraamatu "Tallinn. Sadam" autor (koos Ferdinand Wichmanniga[viide?]). Kirjastas J. Pitka mälestused (4 kd). Oli Tallinna Merekooli lõpetanud Eesti Kaugesõidukaptenite Ühingu liige ja Eesti Laevajuhatajate Seltsi juhatuses. Tallinnas Eesti Meremuuseumi asutamise (1935) algatusgrupi liige. Umbes 10 teaduspublikatsiooni, mälestustekogumikud. Ta oli kapten Peeter Menderi raamatu "Kolmkümmend aastat meremehena Kaug-Idas" (1940) toimetaja. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide R. Olljum (18. juuli 1985). "Evald Past 85- aastane". Vaba Eestlane = Free Estonian. Vaadatud 15.01.2018. Jooni Eesti mereasjanduse minevikust. Tallinn, 1935 Meresõidu romantikat ja traagikat. Tallinn, 1936 Meri Eesti elus (kaasautor ja toim). Tallinn, 1937 Ülevaade Eesti merekoolidest. 1864–1935. Tallinn, 1938 Eesti meremees jutustab. Mälestused (koost). Tallinn, 1938 Mereteedelt. (Memuaarid). Tallinn, 1940 Maalt ja merelt. Vancouver, 1985 50 aastat meie mereloo minevikku. Vancouver, 1985. Mereleksikon. Tallinn, 1996, 314 Raudsepp, K. Meremees uuel maal. Kaugesõidukapten Evald Pasti mälestuseks. // Vaba Eesti Sõna (1992) 2. I Juursoo, R. Evald Past – eesti merendusloo talletaja. // Eesti Laevanduse aastaraamat 2008, 109–115. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.