laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti Rahvuskirjanike Ühing

Eesti Rahvuskirjanike Ühing (ka: Eesti Rahvuskirjanike Liit) oli kirjandusorganisatsioon, mille 1933. aastal asutasid kolmteist Eesti kultuuritegelast Georg Naelapea eestvõttel. Põhikirja järgi pidi organisatsioon hoolitsema rahvusliku vaimuga ja positiivse iseloomuga kirjanduse eest. 1935. aastal ajakirjas Olion avaldatud üleskutsetes sooviti kaasa aidata "täispöördele eesti kirjanduselu viimaseaja kiusuõhkkonnas" ja teatati: "Boheemlase-tüüp peab Eestist kaduma. Asemele tulgu leegitsev prohvet, kõlbla väärtusmaailma saadik madalas maiselus!". Rahvuskirjanike Ühing, kelle asutajaskond ei olnud kirjanduslike saavutuste poolest avalikkuses laiemalt tuntud, arvas kohe asutamise aegu oma auliikmeteks Johannes Aaviku, August Gailiti, Gustav Suitsu, A. H. Tammsaare jt ning hiljem liikmeteks Anna Haava, Oskar Lutsu jt tuntud kirjanikke. Siiski ei kuulunud nimetatud ühingu tuumikusse. Rahvuskirjanike Ühingul olid Eesti Kirjanikkude Liiduga teravad vastuolud. 25. märtsil 1934 teatas Eesti Kirjanikkude Liit G. Naelapeale, et ei kavatse sallida Rahvuskirjanike Ühingu vapslikku meelsust (Eesti Vabadussõjalaste Liit oli selleks ajaks paar nädalat varem suletud). Kuigi Rahvuskirjanike Ühing esitas veel nõude saada Loomingu toimetuses endale esindus ja riiklikku toetust Kultuurkapitalilt, hakkasid organisatsiooni read hõrenema ja 1935. aasta lõpul selle tegevus hääbus. Eesti Kirjanike Liit Katrin Raid. "Loomise lugu. Eesti aeg. Eesti Kirjanikkude Liit 1922–1940." Tallinn, Eesti Kirjanike Liit 2002, lk 100, 103, 104. Katrin Raid. "Loomise lugu. Eesti aeg. Eesti Kirjanikkude Liit 1922–1940." Tallinn, Eesti Kirjanike Liit 2002, lk 102–104. Rudolf Põldmäe, ""Rahvuskirjanikest" ja nende liidust" – Looming 1969, nr 12, lk 1886-95; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis Oskar Kruus, "Mis on saanud "rahvuskirjanikest"?" – Looming 1992, nr 9, lk 1273–80; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis; täpsustusi: O. Kruus, "Täpsustavaid ridu" – Looming 1992, nr 12, lk 1718 (loetav samas) Katrin Raid. "Loomise lugu. Eesti aeg. Eesti Kirjanikkude Liit 1922–1940." Tallinn, Eesti Kirjanike Liit 2002. ISBN 9985-78-712-9
Portugali jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Portugali jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Valikturniiril oma alagrupi võitnud Portugal edestas viimastele südi konkurentsi pakkunud Iirimaad lõpuks vaid väravatevahega, jättes kolmandale kohale aga sellise tugeva jalgpalliriigi nagu Hollandi. Portugallastest palli valdamise kunsti sai valiksarjas omal nahal tunda ka Eesti koondis, kes jäi vastastele alla üldskooriga 1:8. Antonio Oliveira
Agentiivsus

Agentiivsus on öeldise leksikaalne kategooria, mis tähendab, et olukorras osaleb agent ehk tegija, s.o elus, olukorra suhtes aktiivne, teadlikult toimiv ja/või seda kontrolliv osaline. Lihtsamalt öeldes on agentiivse tegevuse puhul olemas keegi aktiivne osaleja, keegi, kes seda tegevust teeb ja kontrollib. Agentiivsed verbid on eesti keeles näiteks istuma, mõtlema, jutustama. Agentiivsed situatsioonid on näiteks Tüdruk jooksis metsas Mart mängis jalgpalli Ema keetis suppi. Tegevus on mitteagentiivne, kui olukorra kontrollijat ei ole, keegi ei tee midagi, see lihtsalt on nii. Mitteagentiivsed verbid on eesti keeles näiteks tunduma, helisema, juhtuma. Mitteagentiivseid verbe ei saa kasutada käskivas kõneviisis. Lauses Tuul puhus lehed laiali ei saa verbi puhuma kasutada käskiva kõneviisi vormis puhu, sest ei ole olukorra kontrollijat, kedagi, kes saaks puhuda või mitte puhuda, see lihtsalt on või ei ole nii. Mitteagentiivsed situatsioonid on näiteks Tuul puhus lehed laiali Kevadel sulas lumi ära Väljas müristas. Agentiivsed saavad olla ainult dünaamilised situatsioonid, kus midagi toimub. Neile vastanduvad staatilised situatsioonid. Dünaamilised situatsioonid jagunevad järgmiselt: agentiivsed tegevused: Mari mängis. Nad ehitasid endale maja. mitteagentiivsed protsessid: Puder haudub. Tuba läheb jahedaks. agentiivsed teod: Poistelt võeti viimane võimalus ära. Saabusid külalised. mitteagentiivsed juhtumid: Saabus pime õhtu. Pomm plahvatas. Tegevuslaad Sihilisus Perfektiivne aspekt Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut (lk 24)
Haroun Tazieff

Haroun Tazieff (11. mai 1914 Varssavi – 2. veebruar 1998 Pariis) oli belgia-prantsuse vulkanoloog, vulkaanidega seotud raamatute ja dokumentaalfilmide autor ning teaduse populariseerija. Eesti keeles on sarjas "Maailm ja mõnda" ilmunud Tazieffi teos "Kraatrid tules" (tõlkinud Helle Michelson ja Silvia Tui, Eesti Raamat, Tallinn 1964, 208 lk). Kogumik sisaldab ka algselt eraldi ilmunud teost "Kohtumised saatanaga", mille aluseks oli tema dokumentaalfilm "Les Rendez-vous du diable" (1958). Mitmetes publikatsioonides on viidatud Tazieffi Poola päritolule, kuid see on üsnagi tinglik, kuna Varssavi kuulus toona Tsaari-Venemaa koosseisu, tema isa Sabir Tazueff (1885–1914) oli Kesk-Aasia tatarlane ning ema Zenitta Klupta (1887–1984) juudi rahvusest või samuti tatari juurtega. Isa hukkus Esimese maailmasõja Poola rindel tsaariarmees meedikuna teenides samal aastal, kui Haroun sündis. Ka emast lahutati ta juba varases lapsepõlves. 1950. aastatel Aasias rännates olevat Haroun Samarkandis siiski oma kaugete sugulastega kohtunud. Tazieff õppis algul agronoomiat ja hiljem geoloogiat. Nooruses töötas ta mäeinsenerina endises Belgia-Kongos. Huvi vulkanoloogia saigi alguse uurimisretkedelt Kesk-Aafrikas. Aastatega laienes see kõigile kontinentidele, Kariibi mere saartele ja ka ookeanipõhjale. Filmimist alustas ta Lõuna-Itaalia tulemägedel (Etna, Stromboli, Vesuuv). 1966. aastal kandideeris ta Oscarile dokumentaalfilmiga "Le Volcan interdit" (inglise keeles "Forbidden Volcano"). Hilisemas tegevuses keskendus vulkaaniliste nähtuste ennustamise ja looduskatastroofide ennetuse probleemidele (raamat "Forecasting volcanic events", 1983). 1990. aastatel jõudis Tazieff tegeleda ka osooniaukude ja kliimasoojenemise probleemidega. Eriti huvitas teda, mil määral on need protsessid looduslikku päritolu ja mil määral inimtekkelised. Praegu jätkab tema uurimistööd temanimeline teaduskeskus Pariisis. Vaikse ookeani tulerõngas
Aadu Leissar

Aadu Leissar (õieti Adolf-Johannes Leissar, aastani 1939 Adolf-Johannes Leissor; 30. august 1907 Tallinn – 15. juuli 1961 Lehmja) oli eesti näitleja. Adolf-Johannes Leissar lõpetas 1927 Tallinna õhtukeskkooli ja 1931 Haridusliidu näitejuhtide kursused, õppis 1931–1933 Draamastuudio teatrikoolis. Töötas 1915–1928 ning 1933–1942 juhutöölise, äriteenija ja laohoidjana. Ta töötas 1931–1933 Draamateatris, 1942–1947 Ugalas ning 1947–1957 Lehmja rahvamaja juhatajana. Ta oli alates 1933. aastast abielus Johanna-Marie Leissariga. Nende tütred on Mall Leissar ja Reet Leissar. Katku Villu (Tammsaare ja Särevi "Kõrboja peremees", 1942) Aleksander (Mälgu "Lõunatuul" 1942) Aleksander (Mälgu "Ellen Paas", 1943) Kastan (Raudsepa "Sündmused agulis", 1943) Björn Finne (Leino "Simo Hurt", 1944) Joseph (Hellmani "Villa Farelli", 1945) Markus (Tederi "Mereingel", 1946) "Nukumeistri kodu" (jõulunäidend, 1938), etendus Estonias. Osalesid hilisemad kutselised näitlejad Harald Metsis, Aadu Leissar, Mall Leissar, Reet Leissar jt. L. Koidula "Säärane mulk" Lehmja rahvamajas Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000
Johanna-Marie Leissar

Johanna-Marie Leissar (aastani 1933 Johanna-Marie Schönberg; 19. detsember 1912 Vaskjala – 20. jaanuar 1987 Tallinn) oli eesti näitleja. Ta õppis 1925–1929 Tallinna naiskutsekoolis, 1931–1932 Tallinna kolledžis ja 1943–1944 laulmist Viljandi Muusikakoolis, lõpetas 1929 Haridusliidu näitejuhtide kursused. Oli 1942–1946 Ugalas näitleja ja etteütleja, 1947–1967 Lehmja raamatukogu juhataja ja 1980–1987 Varbla kirikukoori juhataja. Ta oli alates 1933. aastast abielus Aadu Leissariga. Nende tütred on Mall Leissar, Reet Leissar ja Pille-Triin Kareda (Leissar). Tiina (Tammsaare ja Särevi "Karin ja Indrek", 1943) Suzy (Pagnoli "Eluaabits, 1945) Klaara (Švartsi "Lumekuninganna", 1945) Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000
Iirimaa jalgpallikoondis

Iirimaa jalgpallikoondis on Iirimaa jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Iirimaad rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Koondise peamine kodustaadion on Aviva Stadium Dublinis. Koondise põhivorm on roheline särk, valged püksid ja rohelised põlvikud ning varuvorm valge särk, rohelised püksid ja valged põlvikud. Väravavahid: Shay Given, Darren Randolph, Keiren Westwood Kaitsjad: Seamus Coleman, Cyrus Christie, Ciaran Clark, Richard Keogh, John O’Shea, Shane Duffy, Stephen Ward Poolkaitsjad: Aiden McGeady, James McClean, Glenn Whelan, James McCarthy, Jeff Hendrick, David Meyler, Stephen Quinn, Wes Hoolahan, Robbie Brady, Jonathan Walters Ründajad: Robbie Keane, Shane Long, Daryl Murphy Niall Quinn – Steve Staunton – Tony Cascarino – Damien Duff – Kevin Doyle – Richard Dunne – Stephen Hunt – Leon Best – Keith Andrews 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused Iirimaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Koduleht
Zermelo teoreem

Zermelo teoreem ehk täieliku järjestuse teoreem on oluline teoreem hulgateoorias (täpsemalt Zermelo-Fraenkeli hulgateoorias), mis ütleb: Iga mittetühja hulka on võimalik täielikult järjestada. Kui eeldada ülejäänud aksioome Zermelo-Fraenkeli aksiomaatikas, on Zermelo teoreem samaväärne nii valikuaksioomiga kui ka Zorni lemmaga. Seetõttu võidakse ZFC-s asendada valikuaksioom Zermelo teoreemiga. Zermelo teoreem on saanud nime saksa matemaatiku Ernst Zermelo järgi, kes tõestas selle väite 1904, eeldades valikuaksioomi.. Kilp M. (2005). Algebra I, lk 31. Eesti Matemaatika Selts. Математическая энциклопедия, kd 5, Moskva 1985, lk 816.
Sami Elovaara

Sami Elovaara (sündinud 28. mail 1973) on Soome endine poksija. Elovaara võistles harrastajana kokku 110 korda, millest võitis 88 ja kaotas 22 kohtumist. Ta oli Soome meister II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1993. aastal. Elovaara poksis septembrist 1998 kuni novembrini 2008 elukutselisena. Ta pidas kokku 23 kohtumist, millest võitis 19 (neist 11 nokaudiga) ja kaotas 4 kohtumist (neist 3 nokaudiga). Sami Elovaara veebisaidil BoxRec (inglise)
Tõnis Paberit

Tõnis Paberit (sündinud 19. novembril 1952) on eesti skulptor ja pedagoog. Ta lõpetas 1971. aastal Elva Keskkooli ja 1978. aastal ERKI. Tõnis Paberit on loonud eelkõige pronksportreesid ja mälestusmärke. Ta on õpetanud kunsti Tartu Kunstikoolis, Konrad Mäe nimelises maalistuudios ja Tallinna Kunstiülikooli Tartu osakonnas. Skulptor Juhan Paberit on Tõnis Paberiti onu. EKABL
Aivis Ronis

Aivis Ronis (sündinud 20. mail 1968 Kuldīgas) on Läti diplomaat ja poliitik. Ta oli Läti välisminister 29. aprillist 3. novembrini 2010 ja transpordiminister 25. oktoobrist 2011 1. märtsini 2013. Ta on lõpetanud Läti Riikliku Ülikooli ajaloo- ja filosoofiateaduskonna. Aivis Ronis on alates 1991 töötanud Läti välisministeeriumis. Enne seda oli ta teleajakirjanik. Ta on olnud ministeeriumi pressisekretär, 1993–1995 esimene sekretär Läti saatkonnas Stockholmis ning 1998–2000 Läti suursaadik Türgis. 2000–2004 oli ta Läti suursaadik Ameerika Ühendriikides, 2001–2004 ühtlasi suursaadik Mehhikos ning 2004–2005 suursaadik NATO juures. 2011. aastal andis president Toomas Hendrik Ilves Ronisele Maarjamaa Risti II klassi teenetemärgi. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. september 2010. Vaadatud 8. mail 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Max August Zorn

Max August Zorn (6. juuni 1906 Krefeld, Saksamaa – 9. märts 1993 Bloomington, Indiana) oli saksa päritolu USA matemaatik. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid üldalgebra, hulgateooria ning kompleksmuutuja funktsioonide teooria. Ta on tuntud eelkõige Zorni lemma sõnastajana (1935). Sarnaseid väiteid olid varem sõnastanud Kazimierz Kuratowski (1922) jt.
Christie's

Christie's on kunsti- ja antiikesemete müügiga tegelev oksjonimaja. Christie'si asutas inglise antikvaar James Christie 1766. aastal Londonis. Esimene oksjon toimus 5. detsembril 1766. 2009. aasta jaanuaris olid ettevõtte kontorid 85 riigis (küll mitte kõigis pole müügisaale). Koduleht
Miranda Cosgrove

Miranda Taylor Cosgrove (sündinud 14. mail 1993) on USA televisiooni- ja filminäitleja ning laulja. Cosgrove mängis Megan Parkerit telesarjas "Drake & Josh" ja peaosa sarjas "iCarly". Tema karjäär algas kolmeaastaselt. Pärast väiksemaid rolle televisioonis kutsuti Cosgrove sarja "Drake & Josh", hiljem ka sarja "iCarly". Ühe "iCarly" osa eest teenib näitleja 180 000 USA dollarit. Tänu "iCarly" edule salvestati tema plaat juunis 2008. "iCarly" hittlaul on "Leave it All to Me" .
Belgia jalgpallikoondis

Belgia jalgpallikoondis on Belgia jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Belgiat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Belgia jalgpalli areng on võtnud hea hulga aega. Alaliit rajati 1895. aastal ja kohalik liiga on Inglismaa järel vanuselt teine. Belgia oli üheks FIFA loomise liikumapanevaks jõuks ja üks neljast Euroopa koondisest, kes osales 1930. aastal esimesel MM-il Uruguays. Kuid jalgpalli väga madal tase oli edule suureks takistuseks. 1972. aastast hakkas Belgia rahvuskoondise mängutase paranema. Aastatel 1972–1984 jõudis Belgia neljal aastal järjest EM-il 16 parima meeskonna hulka ja pääses 1980. aastal finaali, kus kaotati Saksamaale. Neil aastatel tõusis esile mitu head mängijat: väravavaht Jean-Marie Pfaff, keskkaitsija Eric Gerets ja 96 korda koondisekohtumistes mänginud Jen Geulemans. Belglaste tähetund maailmameistrivõistlustel saabus 1986 . aastal Mehhikos, kui jõuti poolfinaali. Seal jäädi küll alla Argentinale, kuid mängu tipptegijaks oli Enzo Scifo. 2000. aastal tegi Belgia ajalugu ja korraldas koos Hollandiga EM-i, kuid näitas ise kehva mängu. 2002. aasta MM-i finaalturniiril jõudis Belgia kaheksandikfinaali, läks vastamisi tulevase maailmameistri Brasiiliaga ning pidi vastu võtma kaotuse 0:2. Belgia koondis 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 1972 EM pronksmedal 1980 EM hõbemedal 2018 MM pronksmedal Belgia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Belgia jalgpallikoondis 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Koduleht Belgia koondise mängud
Guanabara

Guanabara võib tähendada mitut asja: Guanabara osariik oli Brasiilia osariik aastail 1960–1975 Guanabara laht
Kazimierz Kuratowski

Kazimierz Kuratowski (2. veebruar 1896 Varssavi – 18. juuni 1980 Varssavi) oli Poola matemaatik ja loogik. Ta oli Varssavi matemaatikakoolkonna üks silmapaistvamaid esindajaid. 1966 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia välisliikmeks Kuratowski-Zorni lemma
Guanabara osariik

Guanabara osariik oli Brasiilia osariik aastail 1960–1975. Nime sai ta Guanabara lahe järgi, mille ääres ta paiknes. Osariik moodustati 1960. aastal endisest Föderaalringkonnast, kui riigi pealinn viidi Rio de Janeirost üle Brasíliasse, ning kaotati 1975. aastal, kui ta liideti Rio de Janeiro osariigiga. http://factfinder2.census.gov
Nova Iguaçu

Nova Iguaçu on linn ja omavalitsusüksus Brasiilias Rio de Janeiro osariigis. See on Rio de Janeiro eeslinn. 1999. aastal eraldati Nova Iguaçust Mesquita linn. http://www.novaiguacu.rj.gov.br/
Mõtteline eksperiment

Mõtteline eksperiment ehk mõtteeksperiment on hüpoteeside kontrollimise tehnika, mille käigus kujutatakse ette mõnd olukorda või sündmust ja seda, mida selle kohta võib öelda. Seda tehnikat kasutavad tihti filosoofid selleks, et argumenteerida mõne kontseptsiooni tähenduse ja kasutatavuse poolt või vastu. Näiteks kujutas Locke ette olukorda, mil prints ja kingsepp vahetavad ära vaimu. Sel moel argumenteeris ta seisukoha kasuks, et personaalne identiteet põhineb mälu pidevusel, mitte keha pidevusel. Mõtteeksperimendid on olnud olulised ka füüsika arengus. Näiteks arvatakse, et Galileo Galilei ei kukutanud ilmselt kunagi kaht erineva massiga kuuli viltusest Pisa tornist alla kummutamaks aristotellikku vaadet, et raskem keha langeb kiiremini kui kergem. Selle asemel kujutas ta vastavat eksperimenti lihtsalt ette. Aju tõrres Einstein-Podolsky-Roseni mõtteline eksperiment Hiina tuba Intuitsioonipump Teisik-Maa
São Gonçalo

São Gonçalo on linn ja omavalitsusüksus Brasiilias Rio de Janeiro osariigis. São Gonçalo asub Guanabara lahe ääres 25 km kaugusel Rio de Janeirost idas. São Gonçalo on Rio de Janeiro järel elanike arvult osariigi teine omavalitsus. Ta oli suuruselt kolmas omavalitsus senikaua, kuni Nova Iguaçust eraldati Mesquita ja järelejäänud Nova Iguaçu osutus São Gonçalost väiksemast. Asula tekkis 6. aprillil 1579 kolonisaator Gonçalo Gonçalvesi juthimisel rajatud kabeli juurde. Selle kabeli kohal seisab tänapäeval katedraal. Juba 1646 elas São Gonçalos 6 tuhat inimest. 17. sajandil asutasid jesuiidid linna kohviistanduse, mille peahoone on säilinud ja tänapäeval asub selles sõjaväepolitsei. 22. septembril 1890 eraldati São Gonçalo Niteróist iseseisvaks omavalitsuseks ja 27. detsembril 1929 sai linnaks. 1940. aastatel sai São Gonçalo tööstuspiirkonnaks. Linnas valitseb lähistroopiline kliima vihmaste suvede ja kuivade talvedega. Suvel võib õhutemperatuur tõusta +40 °C-ni ja talvel langeda +10 °C-ni. Kuiv ja jahe aastaaeg kestab maist oktoobrini. São Gonçalos asub Rio de Janeiro osariigi pedagoogiline instituut. Linnas on 8 haiglat. São Gonçalo kannatab pidevalt prügi aeglase koristamise käes. Tüüpiline on, et äraviimata praht koguneb tänava äärde. Eriti hull on asi prügikorjajate streikide ajal, näiteks 2008. aasta detsembris ja 2011. aasta jaanuaris, kui mitmel pool linnas jäi prügi enam kui nädalaks koristamata ja seetõttu sanitaarne olukord linnas tunduvalt halvenes. São Gonçalos sündis Umbanda Branca ususekti asutaja Zélio Fernandino de Moraes (1891–1975). http://www.saogoncalo.rj.gov.br/
Air Finland

Oy Air Finland Ltd. oli Soome eralennufirma. See asutati 2002. aasta jaanuaris. Lennufirma alustas lende 30. märtsil 2003. Lennufirmal oli kolm Boeing 757 lennukit, baas asus Helsingi Vantaa lennujaamas. Air Finland lendas järgmistesse sihtkohtadesse (2010. aasta juuni seisuga):  Egiptus Hurghada  Hispaania Alicante Málaga Kanaari saared Gran Canaria Tenerife  Kreeka Chaniá  Mehhiko Cancún [hooajaline]  Rootsi Stockholm [hooajaline]  Soome Helsingi [baas]  Türgi Antalya Air Finlandi lennukid vaadatud 28.03.11
Ehmja mõis

Ehmja mõis (saksa keeles Echmes) oli rüütlimõis Martna kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Lääne maakonna Lääne-Nigula valla territooriumile. Mõisa keskus asus Ehmja külas. Keskajast pärinevat Ehmja mõisat (saksa k Echmes) on esmamainitud 1529. aastal, mil see kuulus Haapsalu toomhärrale Johhan Varnsbekele. Kunagisi omanikke: 1600 + krahv Magnus Gabriel De la Gardie 1603 – mõis läänistati Engelbrecht von Tiesenhausenile eluaegseks lääniks. Tema surma järel pikendas Jacob De la Gardie lääni krahv täiendava pandiraha eest 1686 – Christoph Heinrich Kursell ja perekond  1768 – Friedrich Fromholdi p von Knorring 1783 – Friedrich Johanni p Wartmann 1821 – Wilhelm Gustav von Essen 1837 – Charlotte von Ungern-Sternberg, Peter Ludwig Konstatin von Ungern-Sternbergi lesk. Peter Ludwig Konstatin von Ungern-Sternberg oli ohvitser, majandustegelane, Hiiu-Kärdla kalevivabriku rajaja (vt *Hiiu-Kärdla Kalevivabriku Osaühisus). (14.08.1779 Kuuste – 23.09.1836 Harku). I A: Wilhelmine Charlotte von Strandmann; II A: Charlotte Helene Elisabeth von Below. Perekonnale kuulusid Suuremõisa, Võnnu, Jõesse, Ehmja, Keskvere, *Tagavere, Undla, Nõva, Alavere, Hüüru ja Harku mõis. 1869 – Alexander von Hoyningen-Huene (1848– 1924), ornitoloog, ühtlasi Maalse mõisa omanik Kahekorruseline hilisbarokne peahoone ehitati oletatavasti 18. sajandi lõpul. On arvatud, et selle massiivsete müüridega keldriruumid pärinevad keskajast. 1919. aastal mõis riigistati. Peahoone lagunes varemeteks 1960.–1970. aastatel. Ka kõik kõrvalhooned on tänapäevaks hävinud või varemeis. Ainsana on säilinud ja osaliselt ümber ehitatud viinavabrikuhoone 19. sajandi teisest poolest. Ehmja mõisast Eesti mõisaportaalis (vaadatud 9. jaanuaril 2015) EHA fondiloend Ungern-Sternbergi andmetega Ehmja mõisa pildid umbes aastast 1890 Ajapaiga lehel
Sampii

Sampii (suurtähena Ϡ, väiketähena ϡ, kreeka σαμπί) on kreeka tähestiku arhailine täht. Tähestikus asetses see viimasel kohal oomega järel. See on tõenäoliselt pärit Joonias ja Pamfüülias kasutatud märgist . Tänapäeval tuntud kuju ϡ sai see keskaegsetes käsikirjades. Klassikalises keeles asendas sampiid σσ ja seda kasutati vaid numbrimärgina. Sampii väärtus kreeka numbrina on 900. Sampii/Disigma (inglise keeles)
Árpád Arder

Árpád Arder (6. detsember 1922 Budapest – 19. september 1995 Tallinn) oli eesti evangeeliumi kristlaste vaimulik. Ta lõpetas aastal 1941 Tallinna Poeglaste Kommertskooli. Aastatel 1942–1943 õppis ta Tartu Ülikoolis majandust (ei lõpetanud). Teenis 1944–1945 Saksa armees (20. eesti diviis), langes Tšehhoslovakkias sõjavangi. 1945–1946 Venemaal sõjavangis. Árpád Arder liitus Evangeeliumi Kristlaste Tallinna Karmeli kogudusega. Palvemaja asetses Tallinnas Luise tn.[viide?] Árpád Arder töötas pastorina aastatel 1955–1968 Rakveres, kus ta pidas jumalateenistusi eesti ja soome keeles. Aastatel 1968–1977 oli ta pastoriks Suure-Jaanis, Suure-Jaanis olles pidas ta jumalateenistusi eesti, saksa ja soome keeles. Tema vanaisa oli Jaan Poska. Ema oli Tatjana Poska-Arder-Laaman. Isa oli laulja Aleksander Arder. Kasuisa Eduard Laaman oli ajakirjanik. Vanem (pool)õde on luuletaja Ilona Laaman, noorem poolõde Silvia Laaman. Tädid olid arst Ksenia Poska, advokaat Vera Poska-Grünthal, lasteraamatute tõlkija Anna Poska. Tädimees Timotheus Grünthal oli riigikohtunik, tädipoeg Ivar Grünthal oli luuletaja, arst ja pagulaspoliitik. Onu Jüri Poska oli jurist ja õigeusu preester.[viide?] Vanem poeg Ott Arder oli luuletaja. Noorem poeg Jaan Arder oli muusik. Poeg Jaani tütar Helin-Mari Arder on samuti muusik.[viide?] Kus on Arpadi kuningas? : elu eesmärgi otsingud; Tallinn : Logos, 1992 Ilu tuha asemele : jutlused; Rakvere : Rakvere Nelipüha Kogudus, 1997 Jõuluimed : (jõulujutlused, -jutud ja -tervitused); (kogunud Arpad ja Veronika Arder, Vaike Põldoja) Rakvere : Rakvere Nelipüha Kogudus, 1998 Me teame teed ja kaevu : jutlused ; (kogunud : Vaike Põldoja ; keeleline korrektuur : Veronika Arder) [Rakvere] : [Rakvere Nelipüha Kogudus], c2002 Olgu sinu vagu sirge! : jutlused; [kogunud Vaike Põldoja] Rakvere : Rakvere Nelipüha Kogudus, 1997 Pisarad Piiblis : jutlused ; [kogunud Vaike Põldoja] Rakvere : Rakvere Nelipüha Kogudus, 1997 Tunneta Teda! : jutlused ; [kogunud Vaike Põldoja] Rakvere : Rakvere Nelipüha Kogudus, 1996 Väsinutele : jutlused / Arpád Arder ; [kogunud Vaike Põldoja] Rakvere : Rakvere Nelipüha Kogudus, 1996 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 438 Eesti kommunismiohvrid 1940–1991 Saarepeedi Sõnumid Aprill 2011 (lk. 10) Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944