laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Siil 2015

"Siil 2015" oli Eesti kaitseväe seni suurim õppus, mis toimus 4.–15. maini 2015, hõlmas kogu Eestit ja kulmineerus Virumaal. "Siil" toimus iga-aastase "Kevadtormi" asemel ja seal on planeeritud osalema kokku ligi 13 000 reservväelast, kaitseliitlast, ajateenijat ja tegevväelast. Ligemale poole kohale kutsutavast isikkoosseisust moodustavad reservväelased. Õppusega "Siil" seotud info levitamiseks on kaitsevägi loonud Siili Facebooki lehekülje, kuhu postitatakse jooksvalt õppusega seotud informatsiooni ning vastatakse tekkivatele küsimustele. Õppuse "Siil" eesmärk on kontrollida alalises valmiduses olevate üksuste täiendkomplekteerimist ja kiirreageerimisvalmiduses olevate üksuste formeerimist. See tähendab suurt rõhku just üksuste formeerimise, sealhulgas mobiliseeritute vastuvõtu harjutamisele. Lisaks harjutatakse 1. jalaväebrigaadi lahingutegevust ning taktikalise ja operatiivtasandi juhtimist. "Siil 2015" põhiosa jaguneb kolmeks etapiks: I etapp – üksuste formeerimine ja väljaõpe (4.–8. mai 2015) II etapp – 1. jalaväebrigaadi taktikaline õppus ja lahinguülesannete täitmine (9.–12. mai 2015) III etapp – operatsiooni lõpetamine, varustuse esmane hooldus (13.–15. mai 2015) Õppusele "Siil" on kutsutud enamjaolt need reservväelased, kes on lõpetanud ajateenistuse aastatel 2012, 2013 ja 2014. Samas on õppusele kaasatud ka muude aastakäikude reservväelasi. Õppusel osalevad üksused valiti nii, et nende tegevus ja oskused toetaks ajateenistust lõpetavate üksuste tegevust õppusel "Siil". Õppusele "Siil 2015" kutsutakse reservväelasi üldjuhul kaheks perioodiks. Ligemale 4000 reservväelast kutsutakse kohale 12 päevaks, et viia läbi tervet brigaadi hõlmav taktikaline õpe ja anda üksuse tegevusele hinnang. Teine osa reservväelasi, alla 3000 osaleja, kutsutakse õppusele aga vaid neljaks päevaks, et kontrollida üksuste formeerimise võimekust, tuletada meelde varem õpitut ja lasta sisse relvad. Selline lahendus on tingitud vajadusest harjutada üksuste formeerimist ja brigaadi koostööd, mistõttu on igal õppusel osaleval reservväelasel oluline roll. Õppusel osalevad reservväelased leiavad olulist lisainfot oma õiguste, kohustuste ja reservteenistuse kohta järgmistes allikatest: Õppuse Siil alaleht kaitseväe kodulehel Kaitseväeteenistuse seadus (vastu võetud 13.06.2012) Ajateenija ja asendusteenistuja toetuse ning reservväelasele õppekogunemisel osalemise aja eest makstava toetuse ulatus ja maksmise kord (vastu võetud 18.04.2013) Ajateenijale ja õppekogunemisel osalenud reservis olevale isikule sõidukulu hüvitamise tingimused, ulatus ja kord (vastu võetud 06.02.2013) Kutsealusele ja reservis olevale isikule arstlikus komisjonis, täiendaval arstlikul läbivaatusel, terviseuuringul või kutsesobivuse hindamisel viibimisega seotud sõidu- ja toitlustuskulude hüvitamise tingimused, ulatus ja maksmise kord (vastu võetud 24.01.2013) www.mil.ee/reserv Lisainfot reservteenistuse kohta Kevadtorm
Karlivka

Karlivka on küla Ukrainas Donetski oblastis Marinka rajoonis, umbes 25 km kaugusel Donetskist loodes. Karlivka asub 191 meetri kõrgusel merepinnast. Külas elab 414 inimest. 2014. aasta Ukraina kriisi ajal võtsid venemeelsed separatistid asula oma kontrolli alla. 23. mail tapsid venemeelsed jõud küla lähistel asuva tankla juures varitsusest viis pataljoni "Donbass" ukrainlasest vabatahtlikku. Pooled pataljoni sõduritest said haavata. Mässuliste teatel sai lahingus surma kaks nende võitlejat. 6. juuli hommikul toimus Karlivka ja Piskõ küla juures lahing valitsusvägede ja venemeelsete separatistide vahel, hukkus 20 mässulist. 21. juulil vabastasid valitsusväed Piskõ ja sulgesid Karlivkas asuvate mässajate varustusteed. 23. juuli öösel lahkusid piiramisrõngasse sattumise kartuses separatistid külast Donetski suunas. (23. mai 2014). Pro-Ukraine forces clash with separatists, at least two dead, Reuters (23. mai 2014). Eastern Ukraine: Aftermath of 'fatal gun battle', BBC News Online Ребят из "Донбасса" под Карловкой убивали гранатами. Podrobnosti, 23 May 2014 Количество погибших бойцов батальона "Донбасс" увеличилось до 5 человек. Podrobnosti, 23 May 2014 Батальон "Донбасс" попал в засаду террористов: ранена половина личного состава. Podrobnosti, 23 May 2014 В боях под Карловкой были убиты два ополченца. NTV, 23 May 2014 Под Донецком идут бои. Карта боевых действий Segodnya.ua, 6. juuli, vaadatud 2014-07-07. Под Донецком шел бой. Уничтожено 20 террористов Ukrajinska Pravda, 6. juuli, vaadatud 2014-07-07. Збройні Сили розпочали звільнення міста Дзержинськ — Президент України. 21 липня 2014 "Боевики ушли из Карловки" (vene). Ukrajinska Pravda. 23. juuli 2014. Vaadatud 23. juuli 2014.
Ptolemaios IX

Ptolemaios IX Soter II (Ptolemaios Päästja II), tuntud ka hüüdnime Lathyros all (suri 81 või 80 eKr), oli Ptolemaioste dünastiast Egiptuse kuningas vaheaegadega 116–81/80 eKr. Ta oli Ptolemaios VIII ja Kleopatra III poeg. Ptolemaios IX valitses koos oma emaga, kuid too oli tema valinud kuningaks ainult Aleksandria rahva survel (ta oli enne võimule saamist olnud edukas Küprose asevalitseja). Tegelikult tahtis ta võimule panna oma lemmikpoega Ptolemaios X Alexandrost. 110 eKr ta tegigi seda, kukutades Ptolemaios IX. Kuid peagi taipas Kleopatra, et Ptolemaios IX oli olnud parem valitseja ning aitas tal 109 eKr trooni tagasi saada. Seepeale tappis Ptolemaios X oma ema ning tõusis 107 eKr taas võimule. Ent 88 eKr sai ta lahingus surma ning kuningaks sai taas Ptolemaios IX, kes valitses nüüd oma surmani. Ptolemaios abiellus oma õe Kleopatra IV-ga, hiljem Kleopatra Selenega. Tema tütar Berenike III valitses peale tema surma umbes aasta, kuni tema kasupoeg Ptolemaios XI ta tappis ning võimu haaras.
Abe Masahiro

Abe Masahiro (阿部 正弘; 3. detsember 1819 Edo – 6. august 1857 Edo) oli Jaapani riigitegelane, rōjū shuza 1845–1855. Ta avas Jaapani läänele, sõlmides 1854 Kanagawa lepingu USA-ga ning sarnased lepingud Suurbritannia, Venemaa ja Hollandiga.
Pahraničny

Pahraničny (valgevene keeles Пагранічны, transkribeerituna Pagranitšnõ) on agrolinnake (endine alevik) Valgevenes Hrodna oblastis Bierastavica rajoonis, Pahraničny külanõukogu halduskeskus. Poola keeles on asula nimi Pograniczny. Asulas on 1445 elanikku (2009). Pahraničnys asub Bierastavica raudteejaam raudteeliinil Bialystok–Vaŭkavysk. Pahraničny tekkis aastal 1885 seoses Bialystoki–Vaŭkavyski raudtee ehitusega. Toona ehitati raudteed ehitanud tööliste laagri juurde Bierastavica raudteejaam. Algul kandis asula Bierastavica nime, asudes Hrodna kubermangus. Kuni 1917. aastani oli Pahraničny Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale, 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu. Pärast Valgevene NSVga liitmist sai asulast alevik. Aastal 1978 nimetati Bierastavica alevik ümber Pahraničnyks. Aastal 2007 sai alevikust agrolinnake. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Elts Abel

Elts Abel (sünninimi Elts Vaga; sündinud 9. juunil 1947 Järvakandis) on eesti matemaatik. Ta lõpetas 1965. aastal Järvakandi Keskkooli ja 1970. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna. Aastatel 1972–1975 oli ta samas aspirantuuris; 1980. aastal kaitses ta Valgevene Riiklikus Ülikoolis väitekirja (juhendaja professor Ülo Lumiste) "Mittetäieliku astakuga pinnad mitteeukleidilistes ruumides" (vene keeles) ja sai füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi. Ta on 1973. aastast abielus Mati Abeliga. Mart Abel on nende poeg. 2007 Tartu Ülikooli aumärk 2012 Eesti Matemaatika Seltsi auliige 2012 Tartu Ülikooli medal "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Elts Abel Eesti Teadusinfosüsteemis
Margus Abel

Margus Abel (sündinud 29. detsembril 1966) on eesti estraadinäitleja. Ta on Ervin Abeli ja Tamara Gaenko poeg. Ta osales lapsnäitlejana pisirollis (Muhu talu lapsena) telemängufilmis "Siin me oleme". Hiljem on ta esinenud estraadikavades. 2001 Oskar Lutsu huumoripreemia Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink]
Toivo Kivisalu

Toivo Kivisalu (16. november 1941 Tallinn – 10. aprill 2012 Rootsi) oli väliseesti lendur. Ta oli Karl Abeli tütrepoeg. Ta põgenes 1944. aastal Rootsi. Aastatel 1969–1971 töötas ta seal ettevõttes Sterling Airways lendurina. Hiljem oli ta ka lennuõpetaja. Toivo Kivisalu abil ja organiseerimisel (sponsorite leidmine, rendilepingud, võistluste korraldajatega suhtlemine jne) sai võimalikuks Eesti meeskonna osavõtt 1993. aastal Rootsis Borlänges toimunud 23. purilennu maailmameistrivõistlust. Eesti võistles neil võistlustel üldse esimest korda. Ka Toivo vend Vello lõi Eesti tiimi abistamisel kaasa. svenskagravar.se Kivisalu, Toivo TLÜAR väliseesti isikud (vaadatud 13. juunil 2015)
Mart Abel

Mart Abel (sündinud 20. veebruaril 1977 Tartus) on eesti matemaatik. Ta on Mati Abeli ja Elts Abeli poeg. Mart Abel Eesti Teadusinfosüsteemis
Mati Abel

Mati Abel (sündinud 17. detsembril 1942 Jõhvis) on eesti matemaatik. Ta lõpetas 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, kus oli õppinud matemaatikateaduskonnas. 1971. aastal kaitses ta teaduste kandidaadi väitekirja (juhendaja dotsent Simson Baron) "Banachi algebra väärtustega funktsioonide algebrate algebralised ja topoloogilised omadused" ning sai füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi. 1997 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal 2007 Tartu Ülikooli suur medal 2012 Eesti Matemaatika Seltsi auliige 2012 Tartu Ülikooli aumärk Ta on abielus Elts Abeliga. Mart Abel on nende poeg. Mati Abel Eesti Teadusinfosüsteemis "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 4.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022.
Małaja Bierastavica

Małaja Bierastavica (valgevene keeles Малая Бераставіца, transkribeerituna Malaja Berastavitsa) on agrolinnake Valgevenes Hrodna oblastis Bierastavica rajoonis, Małaja Bierastavica külanõukogu halduskeskus. Poola keeles on asula nimi Brzostowica Mała. Asulas on 1640 elanikku (2009). Małaja Bierastavicas asuvad raamatukogu ja kultuurimaja. Tegutseb Małaja Bierastavica lütseum. Vaatamisväärsusteks on vana mõisakompleks (välja ehitatud XVIII sajandil) ning katoliku ja õigeusu kirikud. Kohalikul kalmistul on memoriaalkompleks asula ümbruses aastal 1920 Punaarmee vastu võideldes langenud Poola sõduritele. Małaja Bierastavica asukohta rajasid Chodkiewiczid aastal 1512 mõisa. Toona kuulus piirkond Trakai vojevoodkonda Hrodna maakonda. Hiljem kuulus mõis Massalskitele, seejärel (XVIII sajandist) Stryjeńscytele, viimaks aga Jundziłłodele. Aastal 1610 toimus asula lähedal lahing Vene ja Rootsi vägede vahel. Kolmandal Poola jagamisel aastal 1795 läks Małaja Bierastavica Venemaa alla, olles algselt Słonimi kubermangus, seejärel Leedu kubermangus ja viimaks Hrodna kubermangus. Aastal 1863 hõivasid ajutiselt asula ülestõusnud, seetõttu laskis tsaar kolm aastat hiljem sulgeda asula katoliku kiriku. Aastast 1880 läks sealne mõis Sołtanite valdusse, viimased omanikud olid aga Wołkowiczid. Nemad rajasid asulasse ka tärklisevabriku. Kuni 1917. aastani oli Małaja Bierastavica Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale, 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu. Aastal 1939 panid kohalikud juudid ja valgevenelased, keda mahitas NLKP, asulas kohalike poolakate kallal toime veretöö, mille motiivid olid osalt sotsiaalsed, osalt rahvuslikud. Aastal 2009 sai asulast agrolinnake. katoliku kirik Õigeusu kirik "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Małaja Bierastavica – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Małaja Bierastavica
Netailove

Netailove on küla Ukrainas Donetski oblastis Jassõnuvata rajoonis, umbes 20 km kaugusel Donetskist loodes. Netailove asub 175 meetri kõrgusel merepinnast. Külas elab 1141 inimest. 2014. aasta Ukraina kriisi ajal võtsid venemeelsed separatistid asula oma kontrolli alla. 23. juulil öösel lahkusid separatistid külast Donetski suunas. "Российский террорист Стрелков подтвердил, что боевики покинули 7 населенных пунктов". Segodnya. 23. juuli 2014. "Армия ДНР: украинские силовики разблокировали аэропорт в Донецке". ITAR-TASS. 23. juuli 2014.
Pervomaiske (Jassõnuvata rajoon)

Pervomaiske on küla Ukrainas Donetski oblastis Jassõnuvata rajoonis, umbes 10 km kaugusel Donetskist loodes. Küla asutati XIX sajandi II poolel. Pervomaiske asub 169 meetri kõrgusel merepinnast. Külas elab 2208 inimest. 2014. aasta Ukraina kriisi ajal võtsid venemeelsed separatistid asula oma kontrolli alla. 23. juulil öösel lahkusid separatistid külast Donetski suunas. "Российский террорист Стрелков подтвердил, что боевики покинули 7 населенных пунктов". Segodnya. 23. juuli 2014. "Армия ДНР: украинские силовики разблокировали аэропорт в Донецке". ITAR-TASS. 23. juuli 2014. 4. oktoober 2014. Liga Novosti. У села Первомайское силы АТО уничтожили 6 боевиков и 2 миномета (vene keeles)
Kopli tänav (täpsustus)

Kopli tänav on tänav mitmes Eesti linnas, alevis ja alevikus: Kopli tänav Erra alevikus Kopli tänav Haapsalu linnas Kopli tänav Kohtla-Nõmme alevis Kopli tänav Kose alevikus Kopli tänav Kuressaare linnas Kopli tänav Kärdla linnas Kopli tänav Käru alevikus Kopli tänav Lihula linnas Kopli tänav Otepää linnas Kopli tänav Pärnu linnas Kopli tänav Särevere alevikus Kopli tänav Tallinna linnas Kopli tänav Tartu linnas Kopli tänav Tõrva linnas Kopli tänav Viljandi linnas Kopli (täpsustus)
Mihhail Kalinini tänav

Mihhail Kalinini tänav oli Eesti NSV ajal mitmes asulas: Mihhail Kalinini tänav Tallinnas, praegu Kopli tänav Mihhail Kalinini tänav Narvas, kuni 1994, praegu Malmi tänav Mihhail Kalinini tänav Rakveres, praegu Pikk tänav ...
Ninaga seotud lümfikude

Ninaga seotud lümfikude ehk ninaneeluga seotud lümfikude (ka NALT-süsteem; lüh NALT, ladina textus lymphoideus adjunctus naso) on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi lümfoidkoe liik, mis paikneb ninas ja ninaõõne limaskestas, epiteelkoe all. NALT osaleb paikses limaskestaimmuunsuses. Ninaneeluga seotud lümfikudede olemasolu, areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, mutatsioonid, rakud ja molekulid ning apoptoos ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti. NALT liigitatakse MALT-süsteemi Nina limaskest võimaldab mitmete peamiselt õhu kaudu levivate patogeensete mikroorganismide sissepääsu. NALT on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica. NALT süsteemi liigitatakse osade autorite poolt ka neelumandlitest, suulaemandlitest ja keelemandlist koosnev Waldeyeri neeluring. NALT struktuurides liiguvad lümfirakud- lümfirakud- T- ja B-rakud, makrofaagid ja dendriitrakud ning plasmarakud. NALT struktuurides paiknevad viimasooned ja veenulid. P Brandtzaeg, H Kiyono, R Pabst ja M W Russell, Terminology: nomenclature of mucosa-associated lymphoid tissue, Mucosal Immunology (2008) 1, 31–37. doi:10.1038/mi.2007.9, veebiversioon (vaadatud 21.07.2014) (inglise keeles) "Meditsiinisõnastik", 853:2004. Shin-ichi Tamura, Takuya Iwasaki, Amy Hodson Thompson, Hideki Asanuma, Ze Chen, Yujiro Suzuki, Chikara Aizawa ja Takeshi Kurata, Antibody-forming cells in the nasal-associated lymphoid tissue during primary influenza virus infection, Journal of General Virology (1998), 79, 291–299., veebiversioon (vaadatud 24.07.2014) (inglise keeles) Allen Harmsen, Kimberley Kusser, Louise Hartson, Michael Tighe, Mary Jean Sunshine, Jonathon D. Sedgwick, Yongwon Choi, Dan R. Littman, ja Troy D. Randall, Cutting Edge: Organogenesis of Nasal-Associated Lymphoid Tissue (NALT) Occurs Independently of Lymphotoxin-α (LTα) and Retinoic Acid Receptor-Related Orphan Receptor- γ, but the Organization of NALT Is LTα Dependent, The American Association of Immunologists, 2002, veebiversioon (vaadatud 24.07.2014) (inglise keeles) A S DEBERTIN, T TSCHERNIG, H TÖNJES, W J KLEEMANN, H D TRÖGER, ja R PABST.Nasal-associated lymphoid tissue (NALT): frequency and localization in young children, Clin Exp Immunol. Dec 2003; 134(3): 503–507., doi: 10.1111/j.1365-2249.2003.02311.x, PMCID: PMC1808902, veebiversioon (vaadatud 24.07.2014) (inglise keeles) Sissekanne Terminologia Histologicas H3.10.03.0.03006: Textus lymphoideus adjunctus naso. Ninaga seotud lümfikude
Djibouti vapp

Djibouti vapp on Djibouti ametlik vapp. Vapp võeti kasutusele pärast riigi iseseisvumist 27. juunil 1977. Vappi ääristavad loorberipuu oksad, mis sümboliseerivad rahu. Vapi keskel on kaitsetahet sümboliseerivad oda, kilp ja täht, nende kõrval aga kaks matšeetesid hoidvat kätt, mis tähistavad kaht etnilist gruppi, afareid ja issasid. Djibouti lipp
Ptolemaios X

Ptolemaios X Alexandros I (suri 88 eKr) oli Ptolemaioste dünastiast Egiptuse kuningas 110–109 eKr ja 107–88 eKr. Ta oli Ptolemaios VIII ja Kleopatra III poeg. 110 eKr sai Ptolemaios X tänu ema toetusele troonile, kuid juba järgmisel aastal kukutati ta taas oma venna Ptolemaios IX poolt. 107 eKr tappis Ptolemaios X Alexandros I oma ema ning kukutas venna, ta valitses sedakorda kuni oma surmani lahingus, misjärel tõusis valitsejaks taas tema vend Ptolemaios IX. Pärast Ptolemaios IX surma sai Egiptuse troonile Ptolemaios IX tütar ja ühtlasi Ptolemaios X naine Berenike III, kes võis olla koos Ptolemaios X-ga valitsenud ka 101–88 eKr.
Verhnjokamjanske

Verhnjokamjanske on küla Ukrainas Donetski oblastis Bahmuti rajoonis, 101 km kaugusel Donetskist põhjakirdes. Verhnjokamjanske asub 102 meetri kõrgusel merepinnast. Külas elab 20 inimest. 1951. aastal asustati Verhnjokamjanskesse ümber inimesed Lääne-Ukrainast, territooriumilt, mis on praegu Poola riigi koosseisus. Ümberasunud on säilitanud paljuski oma kombed ja tavad. 2014. aasta Ukraina kriisi ajal võtsid venemeelsed separatistid asula oma kontrolli alla. 24. juulil võtsid valitsusväed asula oma kontrolli alla. "Силы АТО взяли под контроль северные районы Лисичанска и Верхнекаменское Донецкой области" (vene). Infovastupanu. 24.07.2014. Vaadatud 24.07.2014.
Vialikaja Bierastavica

Vialikaja Bierastavica (ka Vjalikaja Berastavitsa) on alev Valgevenes Hrodna oblastis, Bierastavica rajooni ja Bierastavica külanõukogu halduskeskus. Asula nimi on poola keeles Brzostowica Wielka, leedu keeles aga Vileika Berastavica. Asula nime kohta on mitu versiooni. Ühe kohaselt tuleb nimi valgevenekeelsest sõnast jalaka kohta, teise kohaselt aga on aluseks sõna бяроста ehk kasetoht. Seda versiooni toetab fakt, et vanasti sõitsid selle kandi inimesed kohalikel jõgedel ringi kasetohust paatidega. Kolmanda versiooni kohaselt tähendab asula nimi väikest Bresti. Kohaliku müüdi kohaselt olid selle piirkonna esimesed asukad Biarost ja Tavica, nende nimedest saanud nime ka asula. Aastal 2006 püstitati asulasse nende kahe kuju. Alevis on toiduainete tööstus, valmistatakse võid ja juustu. Vialikaja Bierastavicas on keskkool, muusikakool ja laste spordikool. Antakse välja ajalehte Бераставіцкая газета. Alevis on kaks raamatukogu, kultuurimaja ja kino. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirikud aastaist 1615 ja 1912, õigeusu kirik XIX sajandi teisest poolest, XVIII sajandi lõpus ehitatud mõisakompleks ja vanalinn. Alevit mainitakse esimest korda aastal 1506, mil asula anti Chodkiewiczite valdusse. XVI sajandil püstitati asulasse katoliku kirik, ent Moskva väed põletasid selle maha. Aastal 1613 kanti asula kaardile juba alevina, mis kuulus Trakai vojevoodkonda ja Hrodna maakonda. XVII ja XVIII sajandeil oli asula Mniszkade, Potockite ja Kossakowskite valduses. Aastal 1615 ehitati maha põletatud kiriku asemele uus, selle juurde tekkisid aga kool ja hospidal. Aastal 1794 pidasid ülestõusnud poolakad alevi all lahingu Vene vägedega. Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli Vialikaja Bierastavica Venemaa koosseisus. Alevi elanikud võtsid aktiivselt osa Kastuś Kalinoŭski Venemaa vastu suunatud ülestõusust. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Vialikaja Bierastavica Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Aastal 1939 toimusid alevi ümbruses mitmed etnilis-varanduslikul alusel toime pandud tapatalgud, ohvriteks olid rikkamad elanikud ja poolakad. Uuem katoliku kirik Vanem katoliku kirik Vialikaja Bierastavica Vosip Kavaleŭski – Valgevene filoloog Adam Trypus – Valgevene rahvavabariigi riigitegelane Pavieł Vałyncevič – Valgevene fotograaf Andrzej Poczobut – Valgevene-Poola ajakirjanik "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Vialikaja Bierastavica – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alevi kaart Alev Valgevene fotoentsüklopeedias Vialikaja Bierastavica
Bierastavica rajoon

Bierastavica rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Hrodna oblastis Valgevenes. Rajoon piirneb läänes Poolaga. Rajooni pindala on 743 km². 2009. aasta seisuga elas seal 18 017 inimest. Rajoon moodustati 1940. aastal (algselt kandis Krynki rajooni nime). Tänapäevast nime kannab rajoon aastast 1944. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Alekšycy, Bierastavica, Ejsmanty, Kaniuchi, Makaraŭcy, Małaja Bierastavica‎, Pahraničny ja Parchimaŭcy külanõukogu. Halduskeskus on Vialikaja Bierastavica alev. Teised tähtsamad asulad on Małaja Bierastavica‎ ja Pahraničny‎. Małaja Bierastavica‎ Vialikaja Bierastavica Rajooni suurim jõgi on Nemunase lisajõgi Svisłači jõgi. Rajoon asub Valgevene kõrgustikul, osalt Vaŭkavyski kõrgustikul, osalt Hrodna kõrgustikul. Põhjaosa on osaliselt Neemeni madalikul. Valdavad kõrgused 160–200 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht (212 meetrit) asub rajooni põhjaosas, samuti ka madalaim koht (105 meetrit). 2009. aasta seisuga olid elanikest 70,04% valgevenelased, 5,77% venelased, 21,69% poolakad, 1,24% ukrainlased ja 1,26% oli teistest rahvustest. 73,57% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 21,23% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 60,03% elanikke, vene keelt aga 35,82%. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Bierastavica rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Lutuhõne

Lutuhõne (kuni 1925. aastani Šmidtivka, Шмідтівка) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Luhanski oblastis, Lutuhõne rajooni keskus, 22 km kaugusel Luhanskist edelas. Lugani parempoolse lisajõe Vilhivka kaldal asuva Lutuhõne kõrgus merepinnast on 102 meetrit. Lutuhõne asutati 1897. aastal, linnaõigused sai 1965. aastal. 2011. aasta 1. jaanuaril elas Lutugõnes 18 107 inimest. 2014. aasta Ukraina kriisi ajal võtsid venemeelsed separatistid linna oma kontrolli alla. 21. juulil sisenesid linna valitsusväed. 1. septembril olid valitsusväed T-90 tankipataljonide toel rünnanud vastaspoole ülekaalukate jõudude survel sunnitud linna taas maha jätma. 9. septembril täheldas Guardiani korrespondent linnas Venemaa relvajõudude soomustehnika kohalolu. "Ukraina riiklik statistikakomitee". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. oktoober 2012. Vaadatud 24. juulil 2014. "Українські силовики звільнили від бойовиків місто Лутугине й селище Розкішне, – ЛугОДА" (ukraina). DailiLviv.com. 22. juuli 2014. Vaadatud 22. juulil 2014. "Ополченцы ЛНР подбили самолет и три танка украинской армии". ITAR-TASS. 21. juuli 2014. "Каратели наступают на Луганск, теряя танки и самолеты". pravda.ru. 21. juuli 2014. Vaadatud 21. juulil 2014. "Вслед за луганским аэропортом силовики сдали Лутугино". KorrespondenT.net. 1. september 2014. Vaadatud 2. septembril 2014. Walker, Shaun (12. september 2014). "Armoured Russian vehicle seen inside Ukraine". theguardian.com. Vaadatud 12. septembril 2014. 17. detsember 2014. Infovastupanu. "Мэром" Лутугино в "ЛНР" назначили россиянина из Ухты (vene keeles)