laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Harilik tõlkjas

Harilik tõlkjas ehk rakvere raibe (Bunias orientalis) on ristõieliste sugukonda kuuluv kaheaastane, vahel mitmeaastane rohttaim. Tõlkjas pärineb Ees-Aasiast, kus kasvab poolkõrbetes ja steppides. Tänapäeval on tõlkjas levinud peaaegu kogu Euroopas. Harilik tõlkjas on Eestis tavaline umbrohi. Sagedamini leidub teda Põhja-Eestis. Ta kasvab valgusküllastes paikades, eriti jäätmaadel, põldudel ja teeäärtel. Ta on 25–120 cm kõrge. Peajuur ulatub kuni 1,5 m sügavusele. Peajuure vigastamise korral muutub taim mitmepealiseks ja võtab põõsa kuju. Õied moodustavad pöörise. Õielehed on kollased, 5–8 mm pikad. Vili on 7–17 mm pikkune kupar, milles on üks-kaks 5–15 mm pikkust tiibadeta seemet. Tõlkjas on putuktolmleja, esineb ka isetolmlemist. Õitseb maist augustini. Paljuneb hästi ka vegetatiivselt, seetõttu on temast keeruline vabaneda. Noori, alla aasta vanuseid tõlkjaid võib korjata ja neist salatit teha, samuti keeta ja supi sisse panna. Teisel eluaastal on taimed juba puitunud. Tõlkjas on hea meetaim. Kui ta õitseb, siis ta lõhnab magusalt. 17. sajandil jõudis ta üle Kaukasuse Euroopasse. Tõlkjas levis koos Vene sõjaväega, sest esines lisandina hobusesöödas. Näiteks Pariisi ümbrusse jõudis ta 1812, Eestisse koos kasakatega Krimmi sõja ajal 1853–1856. Kõigepealt levis ta Rakvere ümbruses, millest ka tema rahvapärane nimetus. 1939. aastal antud määruse kohaselt kuulus tõlkjas Eestis hävitamisele. Leht, M. (toim.) (2007). "Eesti taimede määraja". EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu. Lk 131 Harilik tõlkjas andmebaasis eElurikkus Harilikust tõlkjast Eesti Loodusmuuseumi veebilehel (arhiveeritult) "170 aasta eest Eestisse jõudnud rakvere raibe tunneb end siin üha kodusemalt" ERR, 27. mai 2024
Pimeda klaasverandaga maja

"Pimeda klaasverandaga maja" (norra keeles "Huset med den blinde glassveranda") on Norra kirjaniku Herbjørg Wassmo läbimurdeteos, mis ilmus 1981. aastal. See on Tora-triloogia esimene raamat, triloogiasse kuuluvad veel raamatud "Hääletu ruum" ja "Marraskil taevas". "Pimeda klaasverandaga maja" ilmus eesti keeles 1995. aastal kirjastuses Eesti Raamat Elvi Lumeti tõlkes. Raamatu peategelane on varateismeline tüdruk Tora, kes elab koos ema ja võõrasisaga kõrvalises maakohas Vesteråleni saarestikus Põhja-Norras. Tegevusaeg on 1950. aastad. Vaese pere ainsa lapsena tuleb tüdrukul varakult silmitsi seista nii täiskasvanute maailma rutiiniga (ema abistamine, naabrilaste valvamine jm) kui ka elu kõige tumedama poolega. Ajal, mil Tora ema Ingrid käib kohalikus kalatehases öövahetuses tööl, kasutab kasuisa tüdrukut seksuaalselt ära. Tora tunneb end süüdi selles, et ta on sündinud sakslasest sõduri juhusliku sohilapsena. Tüdruk arvab, et ta polegi paremat elu väärt ja ei usu, et ema teda kuulda võtaks. Nii jäävad Tora ainsateks toetajateks tädi Rakel ja tema abikaasa Simon, kes küll tüdruku tõelisi saladusi ei tea, ent ometi teda igati hästi hoiavad ja õpetavad.
Hääletu ruum

"Hääletu ruum" (norra keeles "Det stumme rommet") on Norra kirjaniku Herbjørg Wassmo 1983. aastal kirjutatud Tora-triloogia teine raamat, millele eelnes "Pimeda klaasverandaga maja". Ka seda teost on peetud keeleliselt väga andekaks, kuna autor oskab mõjuvalt rääkida inimeste tunnetest ja kogemustest aladel, mida sageli peetakse tabuks. Romaan on ilmunud eesti keeles 1996. aastal kirjastuses Eesti Raamat Elvi Lumeti tõlkes (ISBN 9985650921). Raamatus "Hääletu ruum" jätkub varaküpse neiu Tora ja tema perekonna lugu. Tora saab võimaluse minna linna kooli, kus loodab oma minevikuvarjudest vabaneda. Paraku ei ole ta eakaaslastega päris samal tasemel, on enam teadlik oma kehast, inimeste arvamustest seoses sellega ning kohanemine osutub arvatust palju raskemaks. Nii jääb Tora oma pisikesse üürituppa üsna üksi. Ka kodus on näiliselt rahulikumad ajad, sest kasuisa on vangis ja kõik hingavad kergendatult. Tora kõrvale on kirjanik toonud võrdluseks ka teise samaealise tütarlapse: ülemise naabritüdruku Soli, kel tuleb ühtaegu hoolitseda nii oma hullumeelse ema kui ka terve hulga nooremate õdede-vendade eest ning samal ajal toetada peret ka majanduslikult. Sol aga on loomult ettevõtlikum ja vastandub paljus Torale. Viimasel õhtul enne Tora emakodust lahkumist ilmub aga tema kasuisa ootamatult välja ning vägistab tüdruku kõrvalises metsatukas. Linna jõudes selgub, et Tora on rase.
Marraskil taevas

"Marraskil taevas" (norra keeles "Hudløs himmel") on Norra kirjaniku Herbjørg Wassmo 1986. aastal kirjutatud Tora-triloogia kolmas ja ühtlasi viimane raamat. Sellele eelnesid "Pimeda klaasverandaga maja" ja "Hääletu ruum". Romaan ilmus eesti keeles 1997. aastal kirjastuses Eesti Raamat Elvi Lumeti tõlkes (ISBN 9985651537). Romaan võitis Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna. Tora on nüüd üksildasem kui kunagi varem, sest peab hoolega oma rasedust varjama. Varakevadel on tal nurisünnitus, mis traumeerib teda väga, kuna tüdruk peab selle läbi tegema ihuüksi, kuid teisalt on see ka väga vabastav. Üsna pea pärast seda jääb ootamatult raskesti haigeks ning sureb Tora suurim toetaja, tädi Rakel. Tüdruk, kes ei suuda enam ema juurde naasta, tunneb, et tema teeks on Rakeli elu edasi elada.
Rohelised aasad

"Rohelised aasad" (norra keeles "Ligge i grønne enger") on Norra kirjaniku Anne B. Ragde romaanisarja kolmas raamat. Esimene raamat kannab pealkirja "Berliini paplid" ja teine osa "Erakvähid". Romaan ilmus eesti keeles 2008. aastal Elvi Lumeti tõlkes. Peale isa Tori surma jääb talu eest vastutama tütar Torunn, kes tunneb end isa surmas süüdi. Masendusega võideldes püüab ta hoolitseda talu eest. Pärast Tori surma on aga ka tema vendadel taluga plaanid tekkinud: Margido otsustab rajada vanasse küüni kirstulao, mis mõnevõrra talu makseraskusi vähendaks, ja suve hakul ilmub Neshovile ka noorim vend Erlend, kes plaanib vanadesse silotornidesse ehitada moodsat suvekodu. Korraldatakse suur aiapidu, et ühiselt plaane pidada, kuid korraga on Torunn kadunud. Ta ei võta telefoni ega vasta sõnumitele ...
EIL

EIL on lühend: Eesti Iaido Liit Eesti Iluteenindusliit Eesti Ingerisoomlaste Liit Eesti Inseneride Liit Eesti Interpreetide Liit Eesti Invaspordi Liit Eesti Investorite Liit
Nimisõnafraas

Nimisõnafraas ehk substantiivifraas on fraas, mille peasõna on nimisõna: ema põll, maale minek. Nimisõnafraasi rahvusvaheline tähis on NP – noun phrase. Nimisõnafraas võib nagu nimisõnagi olla lauses alus: Vardas lehvib Eesti lipp; sihitis: Nägime Eesti lippu; määrus: Kõigile Eesti koolidele kingiti lipud; öeldistäide: Eesti on vaba maa; täiend: Eesti vabariigi lipp on sinimustvalge; lisand: Eesti sümbol sinimustvalge on hästi tuntud. Nimisõnafraasi laiendosa võib olla lauses täiend, mis iseloomustab fraasi peasõnaga väljendatud asja, nähtust või olendit: eelmine talv. Nimisõnafraasi laiendosa võib olla lauses lisand: Rootsi pealinnas Stockholmis. tegusõnafraas omadussõnafraas määrsõnafraas kaassõnafraas hulgasõnafraas
Rjukan

Rjukan on linn Norras Vestfold og Telemargi maakonnas, Tinni valla halduskeskus. Linn asetseb Vestfjorddalenis Møsvatni ja Tinnsjå järve vahel. Rjukan sai nime linnast lääne pool paikneva Rjukanfosseni ('suitsev kosk') joa järgi. Tinni vallavolikogu andis Rjukanile linnastaatuse aastal 1996. Jaanuaris 2007 elas Rjukanis 3386 inimest. Rjukani kesklinn Ainulaadsed metallist lehmad Vemorki lehmasillal, lampidega kaunistatud. Septembrist märtsini Rjukani päikest ei paista, sest madalat päikest varjab otse lõuna pool asuv kõrge Gaustatoppeni mägi.  2013. aastal  ehitati Rjukanis asuva Päikesepeegli kunstiprojekt nimega Päikesepeegel [ no  ] 2013. aastal linna kohal asuvale põhjapoolsele mäeküljele mitu suurt peeglit, mis peegeldasid nendel pimedatel kuudel Päikest alla linna. Peeglid valgustavad iga päev väikest osa linnaväljakust.
Hendrik Selja

Hendrik Selja (kuni 1937 Heinrich Steinhaus, 1. august 1903 Porkuni vald, Virumaa – 2. september 1990 Tartu) oli eesti agronoom. Ta õppis Tartu Ülikoolis 1925–1926 matemaatikat, 1926–1930 (lõpetas 1935) agronoomiat ja 1935 õigusteadust. Põhjala vilistlane. Oli Põllutöökoja rohumaade eriteadlane.
Elfriede Ridala

Elfriede Ridala (kuni 1930 Elfriede Kalamees, 1930–1932 Elfriede Grünthal, 11. detsember 1903 Kuremaa vald, Palamuse kihelkond, Tartumaa – 5. september 1974 Tartu) oli eesti loomaarst. Ta õppis 1924–1929 (lõpetas) Tartu Ülikoolis loomaarstiteadust, dr. med. vet. 1935 (Hügieenilisi uurimusi Tartu müügipiima kohta). Oli abielus Vassil Ridalaga. Doktori promotsioon loomaarstiteaduskonnas. Postimees, 27. märts 1935, nr 85, lk 7 Kas naine sobib loomaarstiks? Uus Eesti, 6. oktoober 1938, nr 274, lk 7 Teadus Eesti põllumajanduse arenguloos. II osa (1918–1940) Tartu 2003. Lk 181
Schwarzwald

Schwarzwald (van eesti keeles ka Mustmets) on mäestik Euroopas Saksamaa edelaosas. Kulgeb põhja-lõuna suunas, eraldab Badenit ja Württembergi. Läänenõlvad Badeni poolel on järsud, idanõlvad aga lauged. Kõrgus kuni 1493 meetrit. Schwarzwaldis asub Doonau jõe lähe. KNAB: Schwarzwald
Ottomar Lilienthal

Ottomar Jakob Liliental (6. august 1882 Uniküla mõis, Vao vald, Virumaa – 11. juuni 1936 Tallinn) oli Eesti kohtunik. Lõpetas 1921 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, oli alates 1923. aastast kuni surmani Tallinna Ringkonnakohtu liige. "Kohtunik O. Lilienthal". Uus Eesti, 13. juuni 1936, nr 158, lk 4 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Norra jugade loend

Siin on loetletud Norra jugasid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Adamsfossen Ædnafossen Aurstaupet Austerkrokfossen Austre Tindefjellfossen Avdalsfossen Balåifossen Berdalsfossen Breimegafossen Bringefossen Brudesløret Brufossen Dei sju systrene ehk De syv søstrene Døntefossen Dravladalsfossen Drivandefossen Espelandsfossen Feigefossen Friaren Furebergfossen Fyssafossen Fossenbrate Gjerdefossen Gluterfossen Grinddalsfossen Hjellefossen Honganvikfossen Hydnefossen Kaggefoss Kjelfossen Kjeragfossen Kjørlifossen Kjosfossen Knivabekkurifossen Krekafossen Krokfossen Krunefossen Kveåfossen Kvinnafossen Kyrfossen Kyrfossen Langfossen Låtefossen Lægdafossen Langfoss Målselvfossen Månafossen Mardalsfossen Mollisfossen Mongefossen Myrdalsfossen Nordre Mardalsfossen Novlefoss Nyastølsfossen Ølmåafossen Ormelifossen Øysterbøfossen Ramnefjellsfossen Raudfossen Reiårsfossen Rembesdalsfossen Ringedalsfossen Ringeriksfossen Rjoandefossen Rjukandefossen Rjukanfossen Ryfossen Sagfossen Sivlefossen Sjurhaugfossen Skålefossen Skeidslåfossen Skjervefossen Skorvofossen Skrikjofossen Skykkjedalsfossen Skyrdalsfossen Smørholefossen Søtefossen Spirefossen Stalheimsfossen Steinsdalsfossen Stigfossen Stølsmaradalsfossen Storhoggfossen Strupenfossen Sundefossen Svøufallet Tjørnadalsfossen Tjøtafossen Torfossen Trollfossen Tunshellefossen Tveitafossen Tvindefossen Tyssefossen Tyssestrengene Tysvikjofossen Valurfossen Vedalsfossen Vermafossen Veslegjuvfossen Vettisfossen Vidfoss Vinnufossen Voldefossen Volefossen Vøringsfossen Ytste Tindefjellfossen
Estcoy-7

Estcoy-7 oli Eesti jalaväekompanii, mis osales NATO juhitud sõjalisel operatsioonil Afganistanis november 2008 - mai 2009. Estcoy-7 ülem oli major Raigo Paimla. Eesti NATO sõjalistes operatsioonides Scoutspataljon Estcoy-E Estcoy-8 Briti peaminister tänas Eesti kaitseväelasi Helmandis - Postimees, 27. aprill 2009. Eesti jalaväekompanii Estcoy-7 alustab teenistust Afganistanis Õhtuleht 17. november 2008 Eesti jalaväekompanii Afganistanis viis läbi eduka julgestusoperatsiooni - Postimees 3. aprill 2009.
Roman von Antropoff

Roman von Antropoff (6/18. juuni 1836 Tallinn – 19. detsember 1926 Üksnurme) oli eesti jurist. Roman von Antropoffi vanemad olid Pikavere mõisnik ja Eestimaa ülemmaakohtu sekretär Alexander von Antropoff (1801–1863), kes kanti 1841. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 138 all ja Emilie Elisabeth Agnes (sünd Berens von Rautenfeld, 1805–1849) Ta õppis 1848–1856 Tallinna toomkoolis ja 1856–1858, 1860 ja 1862–1863 (cand. jur.) Tartu Ülikoolis õigusteadust. Oli Harju meeskohtu auskultant Tallinnas, 1864–1865 ja 1869–1884 Harju-Järva kreisikohtu sekretär, 1883–1889 Toompea lossifoogt, 1865–1869 Eestimaa kubermanguvalitsuses, oli 1865–1889 Eestimaa ülemmaakohtu ning rae advokaat, 1893–1896 Eestimaa rüütelkonna majandussekretär. Roman von Antropoff oli ka 1849. aastal Tallinnas asutatud Tallinna Saksa Meestelaulu Seltsi (saksa k. Revaler Verein für Männergesang) ja Tallinna Kaarli kiriku eestseisja, eesti Lauluselts Estoonia president. Roman von Antropoff oli Järva-Jaani kihelkonna Metsamõisa (1879–1900) ja Keila kihelkonna Üksnurme mõisnik. Abiellus 1865 Sophie Emilie Kochi (1847–1922), Andreas Kochi (1803–1895), Tallinna Börsikomitee viitsepresidendi tütrega. Stackelberg, Otto Magnus von: Roman von Antropoff, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 3, Görlitz, 1930, lk 2 Carola L. Gottzmann, Petra Hörner, Roman von Antropoff, Lexikon der deutschsprachigen Literatur des Baltikums und St. Petersburgs - vom Mittelalter bis zur Gegenwart, lk 146 Stackelberg, Otto Magnus von: Roman von Antropoff, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 3, Görlitz, 1930, lk 2 Carola L. Gottzmann, Petra Hörner, Roman von Antropoff, Lexikon der deutschsprachigen Literatur des Baltikums und St. Petersburgs - vom Mittelalter bis zur Gegenwart, lk 146
Gustav Petersen

Gustav Petersen (21. aprill / 3. mai 1782 – 21. jaanuar / 2. veebruar 1839 Riia) oli esimene taastatud Tartu ülikooli üliõpilane 1802. aastal. Ta õppis aastatel 1802–1804 õigusteadust, 1821–1839 oli Liivimaa kubermanguprokurör.
Raigo Paimla

Raigo Paimla (sündinud 11. novembril 1978) on Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Ta on Kalevi jalaväepataljoni staabiülem. Ta on olnud õppejõud Kõrgemas Sõjakoolis. 2004. aastal lõpetas ta KVÜÕA Kõrgema Sõjakooli põhikursuse. 2007. aastal kaitses ta magistritöö "Jalaväetaktika terminite ühtlustamine". Ta oli Estcoy-7 ülem Afganistanis. 2004. aasta veebruaris sai ta leitnandi auastme. 2007. aasta veebruaris sai ta kapteni auastme. 2010. aasta veebruaris sai ta majori auastme. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] "Esimene ajateenijatest soomuskompanii sai Lätis lahingvalmiduse" Eesti Kaitsevägi, 27.04.2014 "Tsiviilsektor olnuks igav" Kõrgem Sõjakool (vaadatud 5. jaanuaril 2015) (Ilmus Eesti Ekspressi Koolilehes 20. mail 2010) Vabariigi President 2001-2006 veebilehekülg Elektrooniline Riigi Teataja Vabariigi presidendi käskkiri nr 105 "Sõjaväeliste auastmete andmine", 09.02.2010[alaline kõdulink]
Sevennid

Sevennid (prantsuse Cévennes) on mäestik Euroopas Prantsusmaal. Sevennid piiravad kagust Keskmassiivi, laskuvad järsult Rhône'i orgu ja Vahemere rannikumadalikule. Mäestiku kõrgus on kuni 1702 meetrit.
Ingli puudutus

"Ingli puudutus" on ansambli Terminaator akustilise kontserdi CD ja DVD. "Osa minust" "See ei ole saladus" "Armudes üksindusse" "Romula" "Preeriatuul" "Pankuri tütar ja töölise poeg" "Šaakali päev" "Ainult sina võid mu maailma muuta" "Alkeemik" "Viski" "Tahan ärgata üles" "Lasud" "Nagu esimene kord" "Ingli puudutus" "Ütle miks?" "Pilves selgimistega" "Terminaator üllitas DVD ja CD "Ingli puudutus"". Õhtuleht. 23.märts 2009.
Biomanipulatsioon

Biomanipulatsioon on laiemas mõistes ökosüsteemi(de) kooslus(t)e mõjutamine bioloogiliste vahendite ja meetoditega sihiotstarbelisel viisil. Enamasti mõeldakse biomanipulatsiooni (kitsamas mõistes) all "veekogude biomanipulatsiooni". Veekogude biomanipulatsioon on veekogu tervendamine ökoloogiliste meetoditega. Enamasti on seda rakendatud seisuveekogude (näiteks järvede) puhul. Kemomanipulatsioon ja biomanipulatsioon on veekogude tervendamise peamisi põhimõttelisi viise. Biomanipulatsioon toimub sageli veekogu toiduahelaid muutes, näiteks suurte röövkalade sisseviimine veekokku vähendab lepiskalade, kes söövad zooplanktonit, arvu. See omakorda laseb zooplanktonil süüa ära rohkem fütoplanktonit, parandades nõnda vee füüsikalis-keemilisi ja ökoloogilisi näitajaid. Praktika on näidanud, et biomanipulatsioon on efektiivsem intensiivse aineringega madalate järvede puhul, sügavates järvedes tuleb biomanipulatsioon enamasti integreerida kemomanipulatsiooniga . Kemomanipulatsioon Kangur, A. & Nõges, T. (1992). Kas biomanipulatsioon päästab järved? – Eesti Loodus 4: 136–139. [I. Oti kommentaari rubriigis]. Kangur, A. & Nõges, T. 1992. Kas biomanipulatsioon päästab järved? – Eesti Loodus 4: 136–139 Sults, Ü. 2004. Liigtoiteliste looduslike ja paisjärvede tervendamine. Tartu. 32 lk. (Käsiraamat järvede tervendamismeetmetest, vajalikest uuringutest ja tehnikast)
Sauheradi vald

Sauheradi vald oli vald Norras Telemargi maakonnas. Valla halduskeskus oli Akkerhaugeni küla. Søfde kogukond (hiljem kirjutati Saude, siis Sauherad) sai valla staatuse 1. jaanuar 1838. Hiljem eraldati omaette valdadeks Bø vald (Roheim) ja Skieni vald (Luksefjell). 2020. aastal liideti Sauheradi vald Midt-Telemarki vallaga. Befolkning, 1. januar 2016
Vinnufossen

Vinnufossen on juga Norras Møre og Romsdali maakonnas Sundali vallas. Joa kõrgus on 860 m. Ta on kõige kõrgem juga nii Norras kui ka Euroopas ning maailmas kõrguselt kuues. Joa kõrgeima astangu kõrgus on 420 m. "World Waferfall database". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2008. Vaadatud 27. aprillil 2009. World Waferfall database
Kuuba pesapallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel

Kuuba pesapallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel Danny Betancourt Luis Borroto Frederich Cepada Yorelvis Charles Michel Enríquez Norberto González Yulieski Gourriel Pedro Luis Lazo Roger Machado Jonder Martínez Danny Miranda Frank Montieth Vicyohandri Odelin Adiel Palma Eduardo Paret Ariel Pestano Alexei Ramírez Eriel Sánchez Antonio Scull Carlos Alberto Tabares Yoandri Urgelles Osmani Urrutia Manuel Vega Norge Luis Vera Pesapall 2004. aasta suveolümpiamängudel
Kviteseidi vald

Kviteseidi vald on vald Norras Telemargi maakonnas. Valla halduskeskus on Kviteseidi küla. Kviteseidi vald piirneb Seljordi vallaga kirdes, Nome vallaga idas, Drangedali, Nissedali ja Fyresdali vallaga lõunas ning Tokke vallaga läänes. Hvideseidi kogukond sai valla staatuse 1. jaanuaril 1838. Valla põhilised majandusalad on metsandus, põllumajandus, turism ja hüdroenergeetika. Telemargi kanal voolab läbi Kviteseidi. Seal on ka mitu suusakuurorti, üks nendest on Vrådal. Kviteseidis süüdati 1952., 1960. ja 1994. aasta olümpiamängude olümpiatuli. Valla kõrgeim tipp on Sveinsheia (1141 m). Valla vapp kinnitati 1987. Sellel kujutatakse vana musta värvi lukku kuldsel taustal. See valiti sümboliseerimaks valla turvalisust. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Gumofiilia

Gumofiilia on närimiskummiga seotud materjali kollektsioneerimine. Kogutakse peamiselt klassikalisi ümbrispabereid mullinätsu ümbrispabereid pulgakommiümbriseid pakendite ümbriseid koomiksiga ümbrispabereid närimiskummipakkides leiduvaid võltstätoveeringuid purke ja karpe avamata närimiskummipakendeid Lisaks kogutakse kõiksugu muud atribuutikat, mis puudutab närimiskumme: reklaame, voldikuid, telereklaame ja spetsiaalseid nõusid närimiskummide hoidmiseks. Kõige suuremad sellised kogujate kogukonnad on Tšehhis ja Jaapanis. my.mail.ru/community/ritysi4ki Налимов А. Жевательная резинка приятна не только на вкус // Всемирный коллекционер. 1996. №7 Носаль В. Еще раз о жевательной резинке (Исповедь одного коллекционера) // Всемирный коллекционер. 1997. №3 (11). Valery Nosali kollektsioon Priit Koppeli kollektsioon
Bø vald (Telemark)

Bø vald oli vald Norras Telemargi maakonnas. Valla halduskeskus oli Bø i Telemarki küla. Bø vald loodi 1. jaanuaril 1838. Lunde valla maa-ala eraldati Bø vallast 1867. aastal ja sellest sai omaette vald. 2020. aastal liideti Bø vald Midt-Telemarki vallaga. Befolkning, 1. januar 2016
Hjartdali vald

Hjartdali vald on vald Norras Telemargi maakonnas. Valla halduskeskus on Saulandi küla. Hjertdali kogukond sai valla staatuse 1. jaanuaril 1838. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Sierra Nevada (Hispaania)

Sierra Nevada on mäeahelik Hispaania territooriumil, osa Cordillera Béticast (Andaluusia mäestikust). Sierra Nevada kõrgeim tipp on 3479 m kõrgune Mulhacén. Sierra Nevada linna ametlik koduleht (hispaania ja inglise keeles)
Skieni vald

Skieni vald on vald Norras Telemargi maakonnas. Valla halduskeskus on Skien. Skien on samuti Telemargi halduskeskus. Skieni vald loodi 1. jaanuaril 1838. Gjerpeni ja Solumi vald liideti Skieniga 1. jaanuaril 1964. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Jaan Luig

Jaan Luig (sündinud 23. juunil 1959) on eesti entomoloog. Ta lõpetas 1988. aastal Tartu Ülikooli bioloogia erialal (zooloogina). Pärast seda töötas ta kuni 1993. aastani teadurina, misjärel asus Tartu Ülikooli Zooloogiamuuseumi peavarahoidja ametikohale. 1998. aastal sai magistrikraadi. Tegelenud põhjalikumalt kiletiivaliste ja liblikalistega, kuid tunneb hästi kõiki Eesti putukarühmi. Jaan Luig Eesti Teadusinfosüsteemis Dagne Hanschmidt, Üks suvine ööpäev pühendunud putukateadlase elus. Postimees 8. juuli 2008. Riina Mägi, Imagomuutmise maailmameistreid otsimas. Vooremaa 7. oktoober 2008. Kristel Kirss, Appi, herilane! Õhtuleht 12. august 2004.
Positiivorel

Positiivorel ehk positiiv on väike orel. Positiivil on suure oreliga sarnaselt olemas manuaalid ja pedaaliklaviatuur. Positiivoreli saab viia ühest kohast teise, seda ei paigaldata kohakindlalt nagu suuri oreleid. Positiivid olid levinud kodudes ja mõned olid nii väikesed, et mahtusid laua peale. Registrite arv on väike. Positiivid olid levinud enne 17. sajandit kirikutes. Neid kasutati põhiliselt kiriku tarbemuusika ehk missa, jumalateenistuse laulude saatmiseks. Positiive kasutati ka basso continuo mängimisel. Oma ooperites kasutasid positiive näiteks Jacopo Peri (1561–1633) ja Claudio Monteverdi (1567–1643). Portatiiv, keskaegne rihmaga kaelas kantav orel, süleorel.
Väike-Kuriilid

Väike-Kuriilid (varem Väikesed Kuriilid; vene keeles Малая Курильская гряда) on saarestik Vaikses ookeanis Ohhoota mere piiril Kuriilide edelaosas Kunaširist kagus . Väike-Kuriile eraldab ülejäänud Kuriilidest Lõuna-Kuriili väin . Väike-Kuriilide pikkus kirdest edelasse on sadakond kilomeetrit. Saarestiku pindala on 360,85 km². Väike-Kuriilid koosnevad Habomai saarestikust ja Šikotanist. Väike-Kuriilide suuremad saared kirdest edelasse: Šikotan (Шикотан, jaapani 色丹島, Shikotan-tō), 264,13 km² Habomai saared (острова Хабомаи, jaapani 歯舞諸島, Habomai-tō): Oskolki saared (острова Осколки) Polonski saar (Полонского, jaapani 多楽島, Taraku-jima), 11,57 km² Zeljonõi saar (Зелёный, jaapani 志発島, Shibotsu-jima), 58,72 km² Djomini saared (острова Дёмина, jaapani Harukarimoshiri-jima või Harukaru-tō) Juri saar (Юрий, jaapani 勇留島, Yuri-tō), 10,32 km² Anutšini saar (Анучина, jaapani 秋勇留島, Akiyuri-tō), 2,35 km² Tanfiljevi saar (Танфильева, jaapani 水晶島, Suishō-tō), 12,92 km² Signalnõi saar (Сигнальный, jaapani 貝殻島, Kaigara-jima) Rifovõi saar (Рифовый, jaapani Odoke-shima) Storoževoi saar (Сторожевой, jaapani Moemoshiri-shima) Väike-Kuriilide pinnamood on tasane või künklik. Kõige kõrgem, 412 meetri kõrgune tipp asub Šikotanil. Halduslikult kuuluvad Väike-Kuriilid Venemaale Sahhalini oblastisse Lõuna-Kuriilide linnaringkonda. Kuid saari nõudleb ka Jaapan, kes peab neid Hokkaido prefektuuri Nemuro alamprefektuuri kuuluvaks. Venemaa ja Jaapani vahel ei ole sõlmitud kehtivat piirilepingut. Väike-Kuriilidel asuvad Väike-Kuriilide looduskaitseala, mis koosneb Šikotanist ja seda ümbritsevast merealast, ning Kuriilide looduskaitseala osa, kuhu kuuluvad Habomai saared. Suur maailma atlas, lk. 85, 89