laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tamila Petrovskaja

Tamila Petrovskaja (sündinud 18. septembril 1944 Nikolajevi oblastis Ukrainas) on Eesti keemik-tehnoloog. Tamila Petrovskaja on ukrainlane ja töölise tütar. Lõpetas 1961 Ukrainas keskkooli, 1970 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemik-tehnoloogina, tehnikamagister (1992, TTÜ). Oli 1968-80 Eesti NSV TA Keemia Instituudi insener ja vaneminsener, 1980–86 nooremteadur, 1986–2002 teadur. Uurimisvaldkond: keemiatööstuse protsessid ja aparaadid, heitvete puhastamise tehnoloogia. Välja töötanud alkadieenide hüdrokloorimise tehnoloogia. 40 teadustrükist. Кинетика процесса синтеза п-толилсульфината натрия (kaasautor) // Eesti TA Toim. Keemia 30 (1990) 3 Electrochemical oxidation of sulphides in tannery waste water (kaasautor). // Eesti TA Toim. Keemia 41 (1992) 4 Electrochemical oxidation of sulphide and tiosulphate ions on the titaniummanganese dioxide anode (kaasautor). // Eesti TA Toim. Keemia 43 (1994) 3 Two-phase ozonation process for the destruction of phenolic pollutants (kaasautor). // Eesti TA Toim. Keemia 40 (2000) 2 Purification and utilization of waste waters from Sillamäe Plant containing ammonium salts (kaasautor). // Turning a problem into a resource. Dordrecht, Boston, London, 2000. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Eino Pettai

Eino Pettai (25. oktoober 1936 Leevi vald, Võrumaa – 26. jaanuar 2014 Tartu) oli eesti loomakasvatusteadlane. Eino Pettai oli haritlase poeg. Tema isa oli Aleksander Pettai. Lõpetas 1955. aastal Põlva Keskkooli, 1960 Eesti Põllumajandusakadeemia põllumajanduse mehhaniseerimise erialal, põllumajanduskandidaat (1974, Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut, ELVI), väitekiri "Peenestatud hein ja kuivsilo lüpsikarja ratsionaalsel pidamisel". 1968–71 ELVI vanem- ja peainsener, vanemteadur, 1971–92 asedirektor, 1993 patendi- ja juurutamise osakonna juhataja, 1993– AS-i Pere Leib tegevdirektori abi. Uurinud rohusöötade tootmise ja etteandmise ning veisepidamise tehnoloogiat, loomakasvatusfarmide mehhaniseerimist. Aidanud korraldada ELVI teaduskonverentse ja näitusi ning teaduskirjanduse publitseerimist. Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige. Nõukogude Eesti preemia (1972, kollektiivis). 40 teadustrükist, sh 5 raamatu kaasautor. Veistele rohusöötade tootmise ja etteandmise tehnoloogia (kaasautor M. Lihu). // Veisekasvatuse arendamisest Eestis (kaasautor). Tallinn, 1974 О раздаче грубных кормов на фермах крупного рогатого скота. // Научн. тр. ЭСХА 108 (1976) Majandite kogemusi kuivsilo valmistamisel (kaasautorid M. Lihu, H. Kask). Tallinn, 1976 Рациональное развитие скотоводства (kaasautor). Tallinn, 1977 Abiks veisekasvatajatele (kaasautor). Tallinn, 1985 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990 (kaasautor). Tallinn, 1992. Tema isa oli eesti pedagoog ja koorijuht Aleksander Pettai. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 44, 114, 126, 129. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Elmo Pettai

Elmo Pettai (sündinud 22. detsembril 1950 Varstu vallas Võrumaal) on eesti tehnikateadlane. Elmo Pettai on talupidaja poeg. Lõpetas 1970 Tallinna Polütehnikumi, 1978 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI), samas 1983 aspirantuuri, tehnikakandidaat (1985, Moskva Energeetika Instituut), väitekiri käsitles kahemootorilise MHD ajami jõuosa väljatöötamist. 1978–81 TPI assistent, 1984-87 energeetikateaduskonna elektriajamite ja tehnoloogiliste protsesside automatiseeritud juhtimissüsteemide labori vanemteadur, 1987–90 elektriajamite labori sektorijuhataja, 1990–94 TTÜ energeetikateaduskonna elektriajamite ja jõuelektroonika instituudi vanemteadur, 1994– robotitehnika õppetooli dotsent. Uurimisvaldkonnad: elektriajamid, tootmise automatiseerimine, robotitehnika, kontroll- ja diagnostikaseadmed. Tegelenud uue põlvkonna valuroboti konstrueerimisega paindliku automatiseeritud valutehnoloogia tarbeks, samuti uuetüübiliste magnethüdrodünaamiliste ajamite väljatöötamisega sulametallide (alumiinium, magneesium, plii jt) doseeritud pumpamiseks, linnaelektritranspordi elektriseadmete kontroll- ja diagnostikaseadmete loomisega. Üle 30 teadustrükise, 14 leiutist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Magnetohydraulische Dosiereinrichtung mit Mikrorechnersteuerung (kaasautorid J. Laugis, H. Oorn). // Die Bereittechnik 31. J. 10 (1985) Double-Motor MHD – Drive for Casting Robot. // Symposium on Electrical Power Engineering. Helsinki University of Technology. 27 January 1989 Development of control and diagnostic system for Tallinn trams (kaasautorid A. Rosin, T. Lehtla). // BEC 2004: Proc. 9th Biennal Baltic Elektronics Conf. Tallinn, 2004 Tootmise automatiseerimine. Tallinn, 2005. Tallinna Polütehniline Instituut (TPI) 1936–1986, 299, 474. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Iris Pettai

Iris Pettai (sündinud 19. septembril 1947 Tähtvere vallas Tartumaal) on eesti majandusteadlane ja sotsioloog. Iris Pettai on kooliõpetaja tütar. Lõpetas 1965 Puhja Keskkooli, 1972 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ majandusteaduskonna, majanduskandidaat (1981, Eesti TA Majanduse Instituut (Eesti TA MI), väitekiri "Совмещение экономического и социального подходов при исследовании потребления населения". Oli 1972–1976 TRÜ sotsioloogialabori nooremteadur, 1976–1983 Eesti Konjunktuuriinstituudi vanemteadur, 1983–1995 TÜ majandusteaduskonna turunduskateedri vanem- ja juhtivteadur; 1995–1997 TÜ maj-pol ja riigimaj-e instituudi vanemteadur ja turu-uuringute rühma juht, 1997– Eesti Avatud Ühiskonna Instituudi sotsioloogiliste uuringute osakonna juhataja. 1991–1992 oli ka Eesti peaministri nõunik majandusküsimustes; 2002–2006 EV Presidendi Akadeemia Nõukogu sise- ja rahvusliku julgeoleku komisjoni liige. Ta osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast. Uurimisvaldkonnad: tarbimine ja elatustase; turunduse ja turgude kujunemise loogika; rahvussuhted, tolerantsus; sooline võrdõiguslikkus, naine vägivalla objektina, perevägivald. Üle 200 teadustrükise ja aimeartikli, mitu võrguteavikut. Nõudmise ja tarbimise uurimise põhisuunad. // Majandusteadus ja rahvamajandus. Tallinn, 1977 Проблемы исследования и прогнозирования микроспроса населения. М, 1986 Tarbija käitumise tüpoloogia (kaasautor T. Luks). Tallinn, 1988 Типология потребительского поведения (kaasautorid A. Ovsjannikov, N. Rimaševskaja). M, 1989 Mikronõudluse uurimisstrateegiast // 15x majandusest. Tallinn, 1990 Middle class consumption features in Estonia. // Formation of the Middle Class in transition societes. Tallinn, 1993 Eestlaste ja mitte-eestlaste integratsiooniparadigma. // Integratsioonimaastik – ükskõiksusest koosmeeleni. Tallinn, 2000 Naistevastane vägivald – tabuprobleem Eestis. // Vaikijate hääled. Tallinn, 2001 Kihistumine kui probleem. // Kaks Eestit. Tallinn, 2002 Eestlaste ja mitte-eestlaste vastastikune sallivus. // Eesti ja eestlased võrdlevas perspektiivis. Tallinn, 2002 Estonian sociology of the 1990s: in search of an identity (kaasautor M.Lagerspetz). // Sociology and Eastern Europe. London, 2003 Vägivald – naiste tervise kahjustaja Eestis. // Sotsiaaltöö (2004) 2 Prostitutsiooni tähendus Eesti ühiskonnas: sisejulgeolek või majanduslik kasu (kaasautorid I. Proos, H. Kase). Tallinn, 2006 Rahvussuhted ja integratsiooni perspektiivid Eestis (kaasautor I. Proos). Tallinn, 2007. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Pöördumine Postimehes. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 130. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jevgeni Petuhhov (tehnikateadlane)

Jevgeni Petuhhov (17. veebruar 1921 Narva – 22. september 2003) oli Eesti tehnikateadlane. Jevgeni Petuhhov oli venelane, puusepa poeg. Lõpetas 1940 Narva 2. Gümnaasiumi, 1950 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) insenerina kütuste keemilise tehnoloogia erialal, 1953 aspirantuuri, tehnikakandidaat (1954, TPI), väitekiri “Исследование каталитического крекинга паро-газовых продуктов полукоксования эстонских горючих сланцев”. Oli 1953–58 TPI assistent, vanemõpetaja ja dotsent, ühtlasi 1954–58 keemiateaduskonna prodekaan ja dekaan, 1958–82 Põlevkivi Teadusliku Uurimise Instituudi (Kohtla-Järvel) direktor, 1982–91 teadur. Uurimisvaldkond: põlevkivi termilise töötlemise tehnoloogia – tükilise ja peeneteralise põlevkivi poolkoksistamiseks täiuslikumate agregaatide loomine. Oli 1960−91 teaduslik-tehnilise bülletääni Горючие сланцы (aastast 1984 Сланцевая промышленность) toimetuskolleegiumi liige. Toimetanud mitmeid teaduskogumikke Kuulub akadeemikute Paul Kogermani ja Agu Aarna põlevkiviuurijate koolkonda. ENSV Ülemnõukogu saadik (1963-67). Paul Kogermani mälestusmedal (1985). Üle 50 teadustrükise, 6 autoritunnistust. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=87065 Thermal processing of lump oil shale: the Kiviter process (kaasautor). // Oil shale processing. East Erunswick (New Jersey): The Center for Professional Advancement, 1982; Справочник сланцепереработчика (kaasautor). Л, 1988 Tallinna Polütehniline Instituut 1936−1986, 167, 209, 271, 414, 450 Oil Shale 8 (1991) 1, 75 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Hilma Peuša

Hilma Peuša (sündinud 2. märtsil 1948 Tartus) on Eesti bioloog. Lõpetas 1966 Ropša Keskkooli (Leningradi oblast), 1972 Leningradi Põllumajanduse Instituudi, 1980 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis (EBI) aspirantuuri, bioloogiakandidaat (1982, Leningradi ülikool), väitekiri käsitles leheroostekindluse pärandumist suvinisusortides. Oli 1973–1974 EBI laborant, 1975–1977 insener, 1978–1985 nooremteadur, 1985–1995 vanemteadur, 1995–2004 EPMÜ EBI taimegeneetika osakonna vanemteadur, 2005– Tallinna Tehnikaülikooli geenitehnoloogia instituudi vanemteadur. Uurimisvaldkonnad: taimegeneetika, sordiaretus, taimehaigused, tsütogeneetika, nisu resistentsusgeneetika. Eesti NSV teaduspreemia (1987, kollektiivis), Eesti Vabariigi teaduspreemia (1999, kollektiivis). Üle 60 teadustrükise. Teraviljade haiguskindluse tõstmise strateegia. // Teraviljade geneetika ja aretuse aktuaalsed probleemid. Harku, 1998 Nisu haiguskindluse geneetika ja aretus (kaasautor). // Eesti Vabariigi teaduspreemiad 1999. Tallinn, 1999 Chromosomal location of powdery resistance genes and cytogenetic analysis of meiosis in common wheat cultivar Meri (kaasautorid T. Enno, O. Priilinn). // Hereditas 132 (2000) 1 Nisu haiguskindluse geneetiline kontroll (kaasautor). // Agraart. (2001) 4 Chromosome location of genes for powdery mildew resistance in the common wheat cultivar Helle (kaasautorid H. Sadam, T. Enno). // Ann. Wheat Newsl. (2005) Adult plant and seedling resistance to powdery mildew in a Triticum aestivum & Triticum militinae hybrid line (kaasautor). // Theor. and Appl. Genetics 112 (2006) 4. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Vabariigi teaduspreemiad 1999, 52 Teadusasutus Harkus, Eksperimentaalbioloogia Instituut. Tallinn, 1989, 14 EPMÜ struktuur ja koosseis 2004, 43 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Hilma Peuša Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Harry Pfaff

Harry Pfaff (20. mai 1890 Pihkva – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti tehnikateadlane. Lõpetas 1909 Tartu Reaalkooli, 1918 Riia Polütehnilise Instituudi tehnoloogiainsenerina. Oli 1922–36 Eesti Tehnilise Järelevalve Seltsi Lääne- ja Pärnumaa piirkonna aurukatelde ja tõsteseadmete insener, aastast 1936 Eesti Rahvusliku Jõukomitee meh seadmete järelevalve-insener. Tegutses soojusasjanduse lektorina mitmesugustel tehnikakursustel. Uurimisvaldkonnad: jõumajanduse ratsionaliseerimine, kütteasjandus, tehnoloogiline auru tootmine. Töid piimatööstuse energiavarustusest. Insenerikoja mehaanikasektsiooni liige. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Jõu- ja soojusetarvitus piimatalitistes. // Tehnika Ajakiri ja Auto (1932) 10/11 Küttekulude vähendamine piimatalitustes. // Ühisjõud (1933) 3 Jõu- ja soojusmajandus piimatalitustes. // Põllumajandusturg (1933) 36 Põlevkivi- ja turvaskütte koldeid aurukateldele: juhendeid aurukatelde otstarbekohaseks kütmiseks (kaasautor). Tallinn, 1937 Aurutarvitus piimatalitustes ja koorejaamades. // Tehnika Põllumajanduses (1938) 1 Jõutarvitus piimatalitustes ja koorejaamades ning otstarbekohased jõuallikad. // Tehnika Põllumajanduses (1938) 2. Eesti Tehnilise Järelevalve Seltsi 10. aastase tegevuse ülevaade ja 1930. aasta aruanne. Tallinn, 1931, 7, 9–10. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kaia Philips

Kaia Philips (sündinud 26. juulil 1969 Keilas) on eesti majandusteadlane. Lõpetas 1987 Tartu 12. Keskkooli, 1992 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna, 1992–1995 TÜ ja 1995–1996 Stockholmi Ülikooli magistrantuuri, majandusmagister (1996, Stockholmi Ülikool), 1997–2002 TÜ doktorant, Ph.D. (majandusteadus, 2002, TÜ), väitekiri "The changes in valuation of human capital during the transition process in Estonia" (Tartu, 2001). Täiendas end 1994–2001 USA-s, Ungaris, Taanis ja Saksamaal. Oli 1993–1995 TÜ kirurgiakliiniku vanemlaborant, 1995 TÜ turunduse ja juhtimise instituudi vanemlaborant, 1996–1997 majandusteaduskonna statistika õppetooli assistent, 1997–2002 lektor, 2002– dotsent, 2004–2006 ka õppetooli hoidja. Lugenud statistika, statistilise andmetöötluse, majanduse uurimise meetodite jm kursusi. Uurimisvaldkonnad: inimkapital, töö-ökonoomika, tööjõud, töösuhted, sotsiaalpartnerlus, töötingimused, tööhõivepoliitika, palgapoliitika. Osalenud 8 välismaa ja 4 Eesti uurimisprojektis. Mitme erialanõukogu, komisjoni ja töögrupi liige, olnud konverentside korraldajaid. European Industrial Relations Observatory (EIRO), European Working Conditions Observatory (EWCO) ja European Restructuring Monitor'i (Eesti Rahva Muuseumi (ERM)) Eesti korrespondent (2003–2006). Euroopa Töö-ökonomistide Assotsiatsiooni (EALE) liige (2000), Eesti sotsiaalmajandusnõukogu liige (2000), Eesti Majandusteadlaste Seltsi asutajaliige (2002), Eesti Statistikaseltsi juhatuse (2004) liige. Üle 50 teadustrükise. 2011 Tartu Ülikooli aumärk Euroopa Liiduga ühinemise mõjud palkadele ja tööjõu vabale liikumisele (kaasautor). Tallinn, 2003 The incidence and cost of job loss in a transition economy: Displaced workers in Estonia, 1989 to 1999 (kaasautorid H. Lehmann, J. Wadsworth). // J. Comparative Economics 33 (2005) Job creation and job destruction in Estonia: Labour reallocation and structural changes (kaasautorid J. Masso, R. Eamets). // Estonia, the New EU Economy: Building a Baltic Miracle? Burlington, 2006 Creative destruction and transition: Evidence on firm demographics from Estonia (kaasautorid J. Masso, R. Eamets). // Entrepreneurship, Industrial Location and Economic Growth. Edward Elgar Publishing, 2007 Job flows and worker flows in the Baltic States: Labour reallocation and structural changes (kaasautorid J. Masso, R. Eamets). // Labour Market Flexibility, Flexicurity and Employment: Lessons of the Baltic States. Nova Sci. Publishers, 2007. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Kaia Philips Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Vello Pihelgas

Vello Pihelgas (14. august 1935 Mõisaküla, Pärnumaa – 26. oktoober 2014 Tallinn) oli eesti biofüüsik ja kabetaja. Vello Pihelgas oli tisleri poeg. Lõpetas 1953 Viljandi Pedagoogikakooli, 1960 Tartu Ülikooli füüsika osakonna, 1963–1966 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi (EBI) aspirant Moskvas NSV Liidu TA Biofüüsika Instituudis, bioloogiakandidaat (1968, samas). Lõpetas 1981 ka Juhtivate Töötajate ja Rahvamajanduse Spetsialistide Keskinstituudi patenditöö erialal. Oli 1966–1978 EBI noorem-, 1978–1981 vanemteadur, 1981–1991 teadusinfo- ja patendiosakonna juhataja, 1991–1995 patentoloog, 1995–2003 insener. Uurimisvaldkond: molekulaarne biofüüsika; uurinud lihase fosforülaaside füüsikalis-keemilisi omadusi ja kvaternaarstruktuuri, molekulide dissotsiatsiooni keskkonnafaktorite mõjul ja selle seost bioloogilise aktiivsusega. Määras kindlaks fosforülaas B molekuli põhilised füüsikalis-keemilised parameetrid, täpsustas ja täiendas fosforülaasi B kvaternaarstruktuuri. 15 teadustrükist, aimeartikleid. Meistersportlane kabes (1969). Võitis 1969–1971 ja 1973–1974 Eesti võistkonnas NSV Liidu meistrivõistlustel kirikabes esikoha. Eesti meistrivõistlustel vene kabes võitis ta 2 hõbe- ja 2 pronksmedalit. Vello Pihelgas tegeles mälumänguga ja võitis medaleid mälumängu Eesti meistrivõistlustelt. Tema tütar on luuletaja Carolina Pihelgas. Circular dichroism and anomalous dispersion of muscle phosphorilase B (kaasautor). // Biochem. Biophys. Acta 110 (1965) 3 Диссоциация фосфорилаз А и Б из мышц кролика (kaasautor). // Биохимия 31 (1966) 1 Некоторые физико-химические свойства гамма-G-глобулина центральной лимфы в животном организме (kaasautor). // Транспортная функция центральной лимфы в животном организме. Тлн, 1973 Trüpsiini ja sojaoast isoleeritud trüpsiini inhibiitori erinevate kaaluliste vahekordadega komplekside sedimentatsioonist (kaasautor). // ENSV TA Toim. Keemia. Geol 23 (1974) 1. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti spordi biograafiline leksikon, 48–49. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale. Biograafia ESBL-is Vello Pihelgas Eesti Kabeliidu saidil
Aino-Koidula Pihl

Aino-Koidula Pihl (aastani 1963 Mei, sündinud 7. novembril[viide?] 1935 Kallastes) on eesti keemik. Aino-Koidula Pihl on telefonioperaatori tütar ja Viljar Pihli abikaasa. Lõpetas 1955 Tartu Kunstliku Vedelkütuse Tehnikumi, 1960 TÜ, keemiakandidaat (1971, TÜ), väitekiri "Исследование некоторых проблем кинетической кислотности алифатических нитросоединений". Oli 1960–69 TÜ keemilise kineetika ja katalüüsi labori vanemlaborant, 1969–79 teadur, 1979–92 vanemteadur, 1992–2001 keemilise füüsika instituudi vanemteadur. Uurimisvaldkond: orgaaniliste ühendite reaktsioonivõime, gaasikromatograafia. Üle 60 teadustrükise. 2001 Tartu Ülikooli medal Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Исследование кинетики ионизации нитроалканов в смешанных растворителях (kaasautor). // Реакционная способность орг. соединений 8 (1971) 1 Исследование кинетики ионизации нитроалканов в смешанных растворителях VIII. Эффект апротонной полярной добавки (kaasautor). // Реакционная способность орг. соединений 16 (1979) 3 Acid-base equilibria in nonpolar media (kaasautor). // J. Org. Chem 67 (2002) 6. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 300 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II, 130. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Eve Pihl

Eve Pihl (aastani 1987 Eve Kangur; sündinud 2. detsembril 1964 Tartus) on eesti arstiteadlane ja spordifüsioloog. Eve Pihl on õpetajate tütar. Ta on lõpetanud 1983. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli ja 1989. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. Meditsiinidoktor (1999, TÜ), väitekiri "Cardiovaskular risk factors in middle-aged former athletes". Stažeerinud Helsingi Ülikoolis (1993), Uppsala Ülikoolis (1994), Tampere Urho Kaleva Kekkose nimelises Instituudis. Oli 1989–1990 Tartu Ülikoolis intern, 1992–1993 tervishoiu instituudi vanemlaborant, 1992–1998 ka doktorant ja 1995–1997 assistent. Aastatel 1997–2001 oli ta Tartu Ülikooli spordipedagoogika instituudi teadur, 2001–2002 biokeemia instituudi järeldoktor, aastast 2003 spordibioloogia ja füsioteraapia instituudi vanemteadur, 2004. aastast on ta ühtlasi ka Tartu Ülikooli Kliinikumi spordimeditsiini ja taastusravi kliiniku arst-õppejõud. Võrkpallurina on ta kuulunud Eesti meistrivõistluste medali ja Eesti karika võitnud võistkonda. Uurinud peamiselt kardiovaskulaarseid riskitegureid endistel tippsportlastel, kestva intensiivse koormuse mõju hindamist. Eesti Spordimeditsiini Föderatsiooni, Int. Council for Physical Activity and Fitness Researchi liige. Üle 160 teadustrükise. Coronary heart disease risk fctors in middle-aged former topp-level athletes (kaasautorid T. Jürimäe, T. Kaasik). // Scand J. Med Sci. Sports 8 (1998) 4 Circulatory response to single circuit weight and walking training sessions of similar energy cost in middle-aged overweight females (kaasautorid T. Jürimäe, J. Jürimäe). // Clin Physiol. 20 (2000) 2 Relationships between body weight change and cardiovascular disease risk factors in male former athletes (kaasautor T. Jürimäe). // J. Obes. Relat. Metab. Disord. 25 (2001) 7 High-sensitive C-reactive protein level and oxidative stress-related status in former athletes in relation to traditional cardiovascular risk factors (kaasautor). // Atherosclerosis 171 (2003) 2 Depression and health-related quality of life in elderly patients suffering from heart failure and their spouses: a comparative study (kaasautor). // Eur. J. Heart Fail. 7 (2005) 4 Atherogenic inflammatory and oxidative stress markers in relation to overweight values male former athletes). // Int. J. Obes. (Lond.) 30 (2006) 1. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 130 Mikelsaar, M. Meditsiinidoktor Eve Pihl. // EA (2000) 5, 314. Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.