laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Heliallikas

Heliallikas võib olla iga nähtus, mis kiirgab keskkonda seal levivaid helilaineid. Helilaineid võib tekitada suvalise keskkonnaga kontaktis oleva tahke keha mehaanilised võnkumised, aga ka keskkonnale mõjuvad perioodiliselt muutuvad jõud või keskkonna enda järsk liikumine. Seega iseloomustab neid erinevaid heliallikaid nende võime edastada ümbritsevasse keskkonda helienergiat. Akustika vaatepunktist on heliallikas ümbritseva keskkonnaga kontaktis olev osa ruumist, mis tekitab helienergiat. Seejuures kiirgab heliallika tekitatud helienergia heliallikast väljapoole helilainetena. Erinevatel muusikainstrumentidel on erilaadsed heli tekitamise viisid: võnkuv pillikeel poogna hõõrdesurve keelele (viiul, vioola, tšello, kontrabass) sõrme või plektroni tõmme keelel (kitarr, kannel, harf) haamrikese löök keelele (klaver) võnkuv lest, pilu, huuled või õhusammas õhusurve lesthuulikule (klarnet, saksofon, oboe, fagott) õhusurve aukhuulikule (flööt, oreli huulvile) huulte vibratsioon kausshuulikus (trompet, tromboon, metsasarv, tuuba) õhusammas torus (puhkpillid) võnkuv keel-lest õhusurve keellestale (suupill, akordion, oreli keelvile) võnkuv varras, plaat, membraan (kile) löök kolmnurksele metallvardale (triangel) löök plaadile (ksülofon, marimba, kellamäng) löök nahk-membraanile (timpan, trumm, tamburiin) löök metall-membraanile (taldrikud, kellad) võnkuvad häälekurrud inimhääle häälekurdude vibratsioon võnkuv elektrivool Vahelduvvoolu toime valjuhääldi membraanile (süntesaator) Philip M. Morse, K. Uno Ingard (1987). Theoretical Acoustics. Ameerika Ühendriigid: Princeton University Press. Lk 306.
Christine Arron

Christine Arron (sündinud 13. septembril 1973 Abymes Guadeloupe'is), on Prantsusmaa kergejõustiklane (100 m ja 200 m jooks). Arron asus elama Prantsusmaale 1990. aastal. Tema esimene treener oli Fernand Urtebise, kes oli ka 1997. aasta MM-il 400 m tõkkejooksu maailmameistriks tulnud Stéphane Diagana treener. Ajaga 10,95 sekundit jooksis ta 1998. aastal üle Marie-José Péreci nimel oleva Prantsusmaa rekordi, mida suutis hiljem veel parandada 10,85-ni. 19. septembril samal aastal Euroopa meistrivõistlustel Budapestis jooksis ta uueks Euroopa rekordiks 10,73. Christine Arron valiti 1998. aastal Euroopa parimaks naissportlaseks. 1999. aasta maailmameistrivõistlustel Sevillas Arron võitis 4×100 m teatejooksus koos Patricia Girardi, Muriel Hurtise ja Katia Benthiga hõbemedali. Jalavigastuse pärast pidi Arron jätma vahele 2001. aasta MM-võistlused. Selle järel tuli aastane võistluspaus pätast poja sündi. 2003. aasta kodustel maailmameistrivõistlustel Pariisis võitis Arron viimase vahetuse jooksjana 4x100 m teatejooksus kuldmedali koos Girardi, Hurtise, Sylviane Félixga ajaga 41,78, mis oli ka uueks Prantsusmaa rekordiks. 2004. aasta olümpiamängudel Ateenas võitis ta 4x100 m pronksmedali koosseisus Véronique Mang, Hurtis, Félix ja Arron. 100 m jooksus tal aga ei õnnestunud finaali saada, kuigi oli varasemate jooksude põhjal üks suursoosikuid. 2005. aastal oli ta väga heas vormis, mida tõestab see fakt, et ta võitis viis IAAF-i Kuldliiga etappi kuuest. 2004 Ateenas pronksmedal 4x100 m 42,54 1997 Ateenas pronksmedal 4x100 m 42,21 1999 Sevillas hõbemedal 4x100 m 42,06 2003 Pariisis maailmameister 4x100 m 41,78 2005 Helsingis pronksmedal 100 m 10,98 pronksmedal 200 m 22,31 1998 Budapestis Euroopa meister 100 m 10,73 (Euroopa rekord) Euroopa meister 4x100 m 42,59 Christine Arron Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Fotod Christine Arronist
1930. aasta Briti impeeriumi mängud

1930. aasta Briti impeeriumi mängud praeguse nimega Rahvaste Ühenduse mängud‎ olid esimesed, mis toimusid 16.–23. augustini 1930 Hamiltonis Ontario provintsis Kanadas. Mängude ametlik koduleht Veebileht 1930. aasta mängudest
Suhkrud

Suhkrud on sahhariidide ehk süsivesikute hulka kuuluv orgaaniliste ühendite klass. Need on looduslikud ühendid, mis struktuurilt on polühüdroksüaldehüüdid või polühüdroksüketoonid. Kõik suhkrud on süsivesikud (monosahhariidid, oligosahhariidid, polüsahhariidid). Euroopa Liidu toiduainete märgistamise direktiivi 90/496/EMÜ järgi on suhkrud "kõik toidus sisalduvad monosahhariidid ja disahhariidid, välja arvatud polüoolid". Enamasti koosnevad suhkrud vaid süsinikust, vesinikust ja hapnikust ning vesiniku ja hapniku vahekord on neis samasugune nagu veel (CnH2mOm) – siit ka eestikeelne nimetus süsivesikud. Aminosuhkrute koostises on ka lämmastik, suhkrute fosfaatestritel fosfor ja heteroglükosiididel väävel. Suhkrud on valged tahked ained, sageli magusa maitsega. Monosahhariidide ehk monooside molekuli koostises on viis (pentoosid, C5H10O5) või kuus (heksoosid, C6H12O6) süsiniku aatomit. Karbonüülrühma asukoha järgi jagatakse monosahhariidid ketoosideks ja aldoosideks. Ketoosidel on karbonüülhapnik esimese süsiniku aatomi juures, ketoosidel teise. Monosahhariidid on näiteks glükoos, fruktoos, galaktoos. Oligosahhariidid koosnevad 2–4 monosahhariidi molekulist, mis on omavahel seotud. Kahest hapnikusilla ehk glükosiidsidemega ühendatud monosahhariidist moodustunud glükosiide nimetatakse disahhariidideks (nt maltoos, sahharoos, laktoos, trehaloos). Eksisteerivad ka trisahhariidid ja tetrasahhariidid. Polüsahhariidideks ehk polüoosideks nimetatakse polükondensatsioonil tekkivaid mitmest monosahhariidist koosnevaid polümeere. Nende hulka kuuluvad tärklis, tselluloos, glükogeen, kitiin, pektiin jt. Suhkrud on eluslooduses kõige levinumad orgaanilised ühendid – üle 70% eluslooduses esinevast süsinikust on sahhariidide koostises; taimede kuivmassist moodustavad suhkrud üle 80%. Organismis täidavad suhkrud nii energeetilist (tärklis, glükogeen) kui toestusfunktsiooni. Lisatud suhkrud
Börnicheni vald

Börnichen on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. Valla koduleht (saksa keeles)
Borstendorf

Borstendorf on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. 2015. aastal liideti ta Grünhainicheni vallaga.  Borstendorf – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Deutschneudorfi vald

Deutschneudorf on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. Brüderwiese Deutscheinsiedel Deutschkatharinenberg Deutschneudorf Oberlochmühle Valla koduleht (saksa keeles)
Plastiidid

Plastiidid on taimede ja protistide organellid, mis on ümbritsetud membraaniga. Neil on iseseisev genoom ja nad paljunevad rakus pooldumise teel. Plastiidide funktsioonideks on fotosüntees, varuainete (näiteks tärklise) säilitamine ja mitmete ainete süntees, nende seas näiteks rasvhapped ja terpeenid, mis on vajalikud taimeraku struktuuride ehituseks. Plastiididel on võime diferentseeruda, et täita rakus erinevaid funktsioone. Kõik plastiidid põlvnevad proplastiididest (varem nimetati neid eoplastiidideks), mis asuvad taime meristeemis. Proplastiidid võivad diferentseeruda järgmisteks plastiidideks: kloroplastid – fotosüntees; kloroplastide eellased on etioplastid. Rohelise värvusega, mille annab neile klorofüll; kromoplastid – pigmentide süntees ja säilitamine. Sisaldavad kollaseid ja oranžpunaseid pigmente, mis võivad anda taime juurtele, õitele või viljadele kollase, oranži või punase värvuse. Ere värvus meelitab kohale õite tolmeldajaid ja seemnete levitajaid; leukoplastid – monoterpeenide süntees; leukoplastid on värvusetud ja nende peamine ülesanne on varuainete, eelkõige tärklise talletamine. Neid leidub rohkesti juurte, risoomide ja mugulate rakkudes. Leukoplastid võivad omakorda diferentseeruda järgmisteks plastiidideks: amüloplastiidid – tärklise säilitamine; elaioplastiidid – rasvade säilitamine; proteinoplastiidid – proteiini säilitamine ja modifitseerimine. Vetikate kontekstis tähendab termin "leukoplast" kõiki pigmenteerumata plastiide. Nende funktsioon erineb taimede leukoplastidest. Vetikates ei esine etioplaste, amüloplaste ega kromoplaste. Vetikate plastiidid erinevad taimede plastiididest näiteks selle poolest, et nad sisaldavad pürenoide. plasmiidid Wise, R. R. (2007). "The Structure and Function of Plastids". Wise, R. R., Hoober, J. K. (toim). Advances in Photosynthesis and Respiration. Kd 23. Dordrecht: Springer.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: toimetajate loend (link)
Drebach

Drebach on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. 2010 liideti vallaga Venusbergi vald. Valla koduleht (saksa keeles)
Karniis

Arhitektuuris nimetatakse karniisiks seina ülaosast eenduvat rõhtsat ehk horisontaalset liistu, millel on ehituskunstiline ja ka vett seinale mittelaskev otstarve. Karniis on ehitatud arhitraavi ehk rõhttala külge, karniis asub friisi peal. Mööblikunstis loetakse karniisiks igasugust horisontaalset ehisliistu. ehisliist simss order arhitraav friis talastik
Netball

Netball on põhiliselt naiste harrastatav pallimäng, mille väljamõtlejaks oli 1891. aastal ka korvpalli looja James Naismith. Rahvusvaheline spordialaliit International Federation of Netball Associations (IFNA) loodi 1960. aastal. Võistlust peetakse kahe naiskonna vahel, kes püüavad palli visata vastase väravasse või "rõngasse", et punkte koguda. Väljak on jagatud kolmandikeks ehk tsoonideks. Mäng algab sööduga kesktsoonist. Keskmängija söödab pärast kohtuniku vilet palli oma naiskonnakaaslastele. Enne kohtuniku vilet ei tohi ükski mängija siseneda kesktsooni. Igal mängijal on oma kindel tegevus sõltuvalt tema paiknemisest väljakul ning ta kannab ka vastavat märget rinnal. Ainult väravaründaja ja lööja tohivad väravale pealelööke teha ning seda ka ainult siis, kui nad asuvad väravakaarest seespool. Ükski mängija ei või kauem kui 3 sekundit palli oma valduses hoida, seega on tegu kiire mänguga. Ingliskeelse netball'i eestikeelseks tõlkeks on pakutud sõnu "netpall" ja "kukkurpall", kuid need ei ole veel keeles juurdunud. Tsitaatsõna netball tuleb aga eestikeelses tekstis kindlasti kursiivi (kaldkirja) panna. EKI inglise-eesti andmebaasil põhinev eesti-inglise-eesti veebisõnaraamat IFNA koduleht
Cum laude

Cum laude (ladina keeles 'kiitusega') on märge, mis lisatakse haridust tõendavale ülikoolidiplomile, kui üliõpilane on õpingud lõpetanud teatud lisatingimustele vastavalt. Eestis on diplomi kiitusega (cum laude) väljaandmise tingimused sätestatud haridus- ja teadusministri määrusega. Alates 1. septembrist 2007 õppima asunutele kehtivad lõpetamisel järgmised tingimused: õppekava on täidetud täies mahus; lõputöö on kaitstud või lõpueksam sooritatud hindele "5" ("A"); kõikide akadeemilisele õiendile kantud hinnete õppeaine mahtudega kaalutud keskmine on 4,60 või kõrgem. Mõnel pool maailmas kasutatakse lisaks märkele cum laude ka väljendeid magna cum laude (suure kiitusega) ja summa cum laude (kõrgeima kiitusega). Riigi Teataja
Hugenotisõjad

Hugenotisõjad ehk hugenottide sõjad olid kodusõjad Prantsusmaa kuningriigis, mida pidasid 16. sajandi teisel poolel hugenotid ja katoliiklased. 8 ususõda aastatel 1562–1598, peeti Lõuna-Prantsusmaa aadlikest kalvinistide (hugenottide) ja kodanlaste ning absolutistliku kuningavõimu toetavate katoliiklaste vahel. Protestantlik vähemuse vastu algasid üha karmimad repressioonida Henri II valitsemise ajal (1547–1559). Pärast Henri II surma valitses riiki tema lesk Caterina de' Medici ning tema pojad (1559–1560) François II, (1560–1574) Charles IX ja (1574–1589) Henri III. Hugenotte juhtisid Navarra kuninganna Antoine de Bourbon, tema järglane Henri, prints Louis de Condé ja admiral Gaspard de Coligny, katoliiklasi Guise'id. Hugenotisõjad algasid Guise'ide korraldatud Vassy veresaunaga (1. märts 1562), mis käivitas esimese hugenotisõja, mille ajal sekkusid Inglise, Saksa ja Hispaania väed rivaalitsevate protestantide ja katoliiklike jõudude poolel. Katoliiiklased said toetust Hispaanialt, hugenotid Inglismaalt ja Saksamaalt. Pärast kolme esimest sõda sõlmitud Saint-Germaini lepitusedikti (1570) põhjal said hugenotid usuvabaduse ja kindlusi Edela-Prantsusmaal (La Rochelle jt.) Pärtliöö veresaun (24. august 1572), mille käigus Pariisi hugenottide juhi Navarra Henri ja kuninga õe Marguerite de Valois´ pulmadeks kogunenud hugenottide tuumik tapeti, sealhulgas kuninga mõjukas nõunik Gaspard de Coligny. Tapatalgud korraldati ka provintsides ja see vallandas sõjad uuesti. Hugenotid lõid oma kindluste piirkonnas konföderatsiooni (riik riigis). Vastukaaluks moodustasid katoliiklased 1576 Katoliikliku Liiga ja 1584 Pariisi Liiga. Et need piirasid kuningas Henri III võimu, lähenes kuningas hugenottidele ning laskis 1588 tappa Henri de Guise'i. Seepeale tagandas Pariisi Liiga kuninga troonilt. 1589. aastal, kui suri Caterina de' Medici, põgenes Chartres`isse ja liitus Navarra Henriga ning Henri III vägi hakkas koos hugenottide omaga Pariisi piirama. Hugenotisõjad kulmineerusid Kolme Henri sõjaga, milles Henri III lasi mõrvata hispaanlaste toetatud Katoliikliku Liiga juhi Henri de Guise'i ja vastuseks mõrvati kuningas Henri III. Pärast nii Henri de Guise'i (1588) kui ka Henri III (1589) mõrva lõppes konflikt Navarra protestantliku kuninga troonileasumisega kui Henri IV (esimene Bourbonide dünastiast kuningas) ja tema järgnenud protestantismist loobumisega (1592), mis jõustus aastal 1593, tema heakskiitmisega enamuse katoliiklike valitsejate (1594) ja paavsti poolt (1595) ning tema poolt sallivusseaduse Nantes'i edikti (1598) väljaandmisega, mis tagas eraldi jumalateenistuste vabaduse ja kodanike võrdõiguslikkuse. hugenotid Martin Boucer Jean Calvin (teised nimekujud: Jean Calvin, Jean Cauvin, 1509–1564) prantsuse usureformaator, kes pani aluse kalvinismile.
Meditsiinigeograafia

Meditsiinigeograafia on geograafia haru, mis uurib rahvastiku tervist ja tervishoidu mõjustavaid looduslikke ja sotsiaalmajanduslikke tingimusi. Meditsiinigeograafia hulka kuulub nosogeograafia, mis uurib haiguste levimist. Traditsiooniliselt on meditsiinigeograafias kaks peamist uurimissuunda: esiteks haigestumuse ja suremuse geograafiline jaotus ja tegurid ning teiseks tervishoiupoliitika, -teenuste kättesaadavus ja kasutamine. Meditsiinigeograafia iseseisvus 18. sajandi lõpus, areng hoogustus 20. sajandi keskel. Nõukogude Liidus tegutses aastast 1963 NSV Liidu Geograafiaseltsi meditsiinigeograafiaosakond (1955–1963 meditsiinigeograafiakomisjon) ja aastast 1988 Rahvusvahelise Geograafialiidu tervisegeograafia- ja arengu komisjon (1949–1976 meditsiinigeograafia-komisjon, 1976–1988 tervisegeograafiatöörühm).
Interaktsioon (statistika)

Interaktsioon ehk koosmõju (ka vastastikmõju, vastasmõju) on andmeanalüüsis olukord, kus ühe muutuja (argumenttunnuse e sõltumatu muutuja e vaba muutuja) mõju funktsioontunnusele (e sõltuvale muutujale e seotud muutujale) muutub sõltuvalt mingi kolmanda (argument)tunnuse väärtusest. Sellisel juhul öeldakse, et esineb interaktsioon või koosmõju argumenttunnuste vahel. Näiteks: uuritakse inimese kehakaalu (funktsioontunnus) seost keskkonna (esimene argumenttunnus) ja pärilike (teine argumenttunnus) teguritega. Uuringu tulemusel leitakse, et ainult pärilikud või ainult keskkondlikud tegurid üksinda ei suuda ennustada kehakaalu; päriliku teguri mõju kehakaalule sõltub keskkonnatingimustest või keskkonnatingimuste mõju sõltub pärilikest teguritest. Sellisel juhul öeldakse, et pärilike ja keskkondlike tegurite vahel esineb interaktsioon. Interaktsiooni leidmiseks kasutatakse mitmefaktorilise analüüsi meetodeid (mitmene regressioonanalüüs).
Colette Besson

Colette Besson (7. aprill 1946 Saint-Georges-de-Didonne – 9. august 2005 La Rochelle) oli Prantsusmaa kergejõustiklane (400 m jooks), olümpiavõitja (1968). Enne México 1968. aasta olümpiamänge oli Colette Bessoni isiklik rekord 400 m jooksus 53,8. Olümpiaradadel jooksis ta eeljooksus aja 53,1, veerandfinaalis 53,6 ning finaalis juba aja 52,0. Sellega tuli ta olümpiavõitjaks. 1969. aasta Euroopa meistrivõistlustel Ateenas jooksis Besson kaks maailmarekordit, kuid ei võitnud ühtegi kuldmedalit. 400 m jooksus tuli Euroopa meistriks tema kaasmaalane Nicole Duclos uue maailmarekordiga 51,7 (51,73) ning esimest korda kavas olnud 4x400 m teatejooksu võitis Suurbritannia, kelle viimase vahetuse jooksja Lillian Board oli enne Bessoni napilt varem finišis, kuigi mõlemad jooksid uue maailmarekordi 3.30,8. 1968 Méxicos olümpiavõitja 400 m jooksus 52,0 (maailmarekord) 1969 Ateenas hõbemedal 400 m jooksus 51,7 (51,75) (maailmarekord) hõbemedal 4×400 m teatejooksus 3.30,8 (maailmarekord)
Order

Order (ladina keeles ordo – 'rida, asetus, kord') on ehituses arhitektuuriliste vahendite ja kompositsioonivõtete süsteem, mis põhineb sammas-talakonstruktsiooni kandvate ja kantavate osade kindlaksmääratud ühendustel ja plastilisel töötlusel. Sammas-talakonstruktsiooni kandvad osad on näiteks sambad koos kapiteeli, baasi ja vahel ka pjedestaaliga, pilastrid ja piilarid. Kantavad osad on näiteks arhitraav, friis ja karniis. Viis klassikaliseks peetavat orderit on dooria order joonia order Korintose order Toscana order komposiitorder Klassikalised kunstiliselt mõtestatud orderid kujunesid välja Vana-Kreekas. Neid hakati nimetama Kreeka piirkondade järgi: dooria, joonia ja Korintose order. Need orderite liigid levisid Vana-Roomasse ning selle mõjul kasutati nende orderite tõlgendusi sageli renessansiaja ja klassitsistlikus arhitektuuris. Näiteks dooria orderi Itaalia töötlus on Toscana order. Komposiitorder ehk liitorder ühendab Korintose ja joonia orderi elemente. Samba kõrgus sõltub tema läbimõõdust ja stiilist. Dooria samba kõrgus on läbimõõdust 7 korda suurem, joonia samba kõrgus 8 ja Korintose samba kõrgus 9 korda. Kuna sammas ei pruugi olla kogu ulatuses ühesuguse läbimõõduga, tavaliselt on see alt laiem kui ülevalt, siis kasutatakse samba alumist, maapinnalähedast läbimõõtu. Talastiku kõrgus on umbes veerand samba kõrgusest. Orderit kasutatakse hoonetel ka selleks, et neile kunstipärast ilmet anda. Sageli kasutatakse orderit suure ühiskondliku tähtsusega hoonete, sealhulgas kultusehitiste ideoloogilise tähtsuse esiletoomiseks. Ainus antiikaja arhitektuuri käsitlev säilinud käsiraamat on Vitruviuse "De architectura", mis avastati 15. sajandil. Seetõttu oli Vitruviusel hiliskeskaja ja uusaja arhitektuurile määratu mõju. kolossaalorder protodooria sammas aioolia order keerdsammas Tehnikaleksikon, lk. 353 Greek architectural orders. Khan Academy (artikkel illustratsioonidega, inglise keeles) Video: Classical Orders. Khan Academy video
Gornau vald

Gornau on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. Dittmannsdorf Witzschdorf
Großolbersdorf

Großolbersdorf on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. Valla koduleht (saksa keeles)
Großrückerswalde

Großrückerswalde on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. Großrückerswalde mit Boden Mauersberg Niederschmiedeberg Schindelbach Streckewalde Wolfsberg Valla koduleht (saksa keeles)
Grünhainichen

Grünhainichen on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. Valla koduleht (saksa keeles)
Heidersdorf

Heidersdorf on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. Valla koduleht (saksa keeles)
Pfaffroda

Pfaffroda on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. 2017. aastal liideti ta Olbernhau linnaga. Dittmannsdorf Dörnthal Hallbach Haselbach Hutha Schönfeld
Pobershau

Pobershau oli vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. 2012. aastast on osa Marienbergi linnast. Pobershau Rittersberg
Pockau

Pockau on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis, üleriigiliselt tuntud puhkekoht. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. 2014. aastal liideti ta Pockau-Lengefeldi linnaga. Forchheim, Görsdorf, Marterbüschel, Nennigmühle ja Wernsdorf.
Andres Lipstok

Andres Lipstok (sündinud 6. veebruaril 1957 Haapsalus) on eesti majandustegelane, poliitik, vehkleja ja sporditegelane. Ta oli 7. juunist 2005 kuni 6. juunini 2012 Eesti Panga president. Andres Lipstok lõpetas 1975. aastal Haapsalu 1. Keskkooli. Aastatel 1975–1980 õppis ta rahanduse ja krediidi erialal Tartu Riiklikus Ülikoolis. Aastatel 1980–1989 kuulus ta NLKPsse. Oli Eesti Kongressi liige. Aastatel 1980–1983 töötas ta Haapsalu Rajooni TSN TK rahandusosakonnas ja seejärel plaaniosakonnas. 1989 oli ta Eesti NSV rahandusministri asetäitja ja aastatel 1989–1994 Läänemaa maavanem. Aastatel 1994–1995 oli ta Andres Tarandi valitsuses rahandusminister ja 1995–1996 Tiit Vähi teises valitsuses majandusminister. Aastatel 1995–2005 oli ta VIII, IX ja X Riigikogu liige. 7. märtsil 2005 valiti Lipstok Riigikogu esimeseks aseesimeheks. 24. märtsil valiti ta sellele kohale tagasi. Alates 7. juunist 2005 oli Andres Lipstok Eesti Panga president. Sellele kohale valis Eesti Panga nõukogu ta 10. mail 2005. Eesti Pank lasi jaanuaris 2007 käibele uued kahe- ja kümnekroonised rahatähed, millel oli muudetud turvaelemente. Neil rahatähtedel on ka Lipstoki allkiri. Aastast 1994 on Andres Lipstok olnud Eesti Olümpiakomitee liige. Aastatel 2000–2008 Eesti Olümpiakomitee asepresident ja aastast 2016 Eesti Olümpiakomitee esindajate kogu liige. Aastatel 2013–2016 oli ta Eesti Vehklemisliidu juhatuse liige. 2002 Riigivapi IV klassi teenetemärk 2005 pressivaenlane 2005 Kolme Tähe II klassi orden 2005 Johan Skytte medal 2006 Riigivapi II klassi teenetemärk 2008 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk 2009 Eesti Olümpiakomitee aupresident 2013 Haapsalu aukodanik Andres Lipstok on abielus, tal on poeg ja tütar. Tema isa Johannes Lipstok oli baptisti vaimulik: enne sõda oli ta Eesti Baptistide Liidu president ja pärast sõda Eesti NSV Evangeeliumi kristlaste baptistide vanempresbüter, 1911–1923 Rummu-Valkla baptisti koguduse vanem ja 1923–1961 Haapsalu baptisti koguduse vanem. "Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992", ISBN 5899000236 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Johan Skytte medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Haapsalu Baptistikogudus ETV saade "Tähelaev: Andres Lipstok" / aprill 2012 CV Eesti Panga lehel Tõnu Lilleorg, Andres Lipstok: ehk märtsis langetame palka, Õhtuleht 18. veebruar 2009 Biograafia ESBL-is
Pikk Hermann (täpsustus)

Pikk Hermann (saksa keeles Langer Hermann) on mitme linnuse silmapaistvama torni nimetus. Bergfriedi-tüüpi Pikk Hermann levis kindlusetorni nimena saksa kultuuriruumis, sh Tallinnas Toompeal, Narva Hermanni linnuses, Paide ordulinnuses ja Kuressaare piiskopilinnuses, 9. aastal pKr võitsid germaanlased pealetungivaid Rooma leegione Teutoburgi lahingus, nende pikk väejuht Lange Hermann oli saksa rahva esimene sõjasangar. Pika Hermanni nime kannab: Pikk Hermann Tallinnas Toompea lossis Pikk Hermann Narvas Hermanni linnuses Pikk Hermann Paides Paide ordulinnuses Pikk Hermann Kuressaares Kuressaare piiskopilinnuses Pikk Hermann oli ka Tartu kunagine kaitsetorn.
Bud Powell

Bud Powell (õieti Earl Rudolph Powell; 27. september 1924 New York – 31. juuli 1966 New York) oli ameerika džässpianist ja -helilooja, hinnatuim[viide?] pianist džässiajaloos. "Bouncing with Bud" "Celia" "Cleopatra's Dream" "Dance of the Infidels" "Hallucinations a.k.a. Budo" "Tempus Fugue-It" ("Tempus Fugit") "Un Poco Loco" "Tempus Fugue-It" – (4 CD-d), (1944) "The Complete Blue Note and Roost Recordings" – (neli CD-d) (1947) "The Amazing Bud Powell, Volume One" – (1949) "The Complete Bud Powell on Verve" – (viis CD-d) (1949–1956) "The Amazing Bud Powell, Volume Two" – (1953) "The Amazing Bud Powell, Volume Three" – Bud! (1957) "Time Waits" – (1958) "The Scene Changes" – (1958) "Bud In Paris" (1959) "The Best of Bud Powell on Verve"