laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ville Pokka

Ville Pokka (sündinud 3. juunil 1994 Tornios) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis Färjestad BK. Ta alustas klubikarjääri Oulun Kärpätes, mille meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2010–11. 2014. aastal tuli ta Kärpätega Soome meistriks. Samal hooajal pälvis Pokka liiga kõige tõhusamale mängijale antava Matti Keinose auhinna. 2012. aastal valis New York Islanders ta NHL-i draft '​is 34. valikuna. 2014. aasta mais sõlmis ta Islandersiga kolmeaastase lepingu, kuid sama aasta oktoobris müüdi tema mängijaõigused Chicago Blackhawksile. Hooajal 2014–15 asus ta American Hockey League'is (AHL) mängima Blackhawksi noorteklubis Rockford IceHogs. Samal hooajal valiti ta AHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu. Hooaja 2017–18 teises pooles mängis ta AHL-is Belleville Senatorsi ridades. 2018. aasta mais sõlmis ta lepingu Omski Avangardiga. Hooajal 2019–20 oli Pokka KHL-is enim lööke (161) blokeerinud mängija. 2021. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika. 2022. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu Färjestadiga. 2014. aastal tuli Pokka Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2022. aastal tuli ta Soome jäähokikoondisega maailmameistriks ja olümpiavõitjaks. 2016. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Soome koondise koosseisus hõbemedali. https://www.eliteprospects.com/player/45222/ville-pokka (vaadatud 28.5.2021) "Double gold medalist signs for Färjestad BK" (rootsi). Färjestad BK. 5. juuni 2022. Vaadatud 5. juunil 2022. Ville Pokka hockeydb.com lehel Ville Pokka KHL.ru lehel
Fausto Capital

Fausto Capital on büroo- ja kaubanduspindade arenduse, üürimise ja haldamisega tegelev ettevõtete grupp, mis keskendub pikaajalistele kinnisvarainvesteeringutele. Fausto sai loodud 2004. aastal, omanike Kenneth Karpovi ja Sven Mihailovi poolt. Fausto loodi 2004. aastal. Brändiga on seotud ettevõtted Fausto Grupp OÜ (al 2006), Fausto Capital OÜ (al 2010) ja Fausto Apartments OÜ (al 2014). 2017. aastal kuulutati Fausto Eesti juhtiva majanduslehe Äripäev TOP 100 ettevõtete edetabelis kinnisvara valdkonna edukaimaks ettevõtteks. Samas edetabelis saavutati 2019. aastal teine koht ja 2020. aastal neljas koht. Lisaks on Faustot 2017. aastal tunnustanud Eesti Kultuurkapital arhitektuuri aastapreemia nominendina Konrad Apartments arenduse eest Tartu vanalinnas. 2018. aastal alustas ettevõte suuremahulist Fahle Parki projekti Sikupilli naabruses endise Tselluloosi kvartali piirkonnas. Muinsuskaitse all olevad ajaloolised tehasehooned säilitati ning restaureeriti. Arhitektuurse lahenduse on teinud KAOS Arhitektid OÜ. 2020. aastal valiti Fahle Pargi Eesti Meedia (Postimees Grupp) hoone väliruumi Eesti arhitektuuripreemiate nominendiks. Fausto on välja arendanud üle 65 000 ruutmeetrit üüripinda, sealhulgas järgmised kinnisvaraprojektid: Vironia Keskus, Kohtla-Järve Rappeli Keskus, Rapla Ahtme Maxima XX, Kohtla-Järve Raadi Maxima XX, Tartu Veeriku Selver, Tartu Jõgeva Selver, Jõgeva Jaamamõisa Selver, Tartu Fahle Park, Tallinn Maakri HUB (Maakri tänav 23a), Tallinn – valmis 2023 Kompassi Maja, Tallinn Tartu mnt 80M, Tallinn – valmib 2025 Tartu mnt 84B, Tallinn – valmib 2025 Konrad Apartments, Tartu Tartu Telia Maja, Tartu Jaamamõisa Ärimaja, Tartu Ahtme Ärihoone, Kohtla-Järve Ahtme Neste, Kohtla-Järve Tartu Neste, Tartu Pirita Jahisadam, Tallinn – valmib 2023 Kvissentali Residentsid, Tartu Maramaa Elamupiirkond, Tartu Orange Kortermaja, Riia Lauri Leet (16.11.2018). "Edukaim kinnisvaraettevõte: iga objektiga tuleb eristuda". Äripäev. Urve Vilk (4.11.2019). "TOPi võitjad: kinnisvara peab tekitama emotsioone". Kinnisvarauudised.ee. "Väärikas uusarhitektuur toob vanalinna tänapäeva". Adaur Grupp. 29.05.2017. Andres Reimer (20.08.2019). "Fausto Capital rajab Sikupilli naabrusesse sammaldunud ja apelsinipuudega ärikeskuse". Delfi Ärileht. Uwe Gnadenteich. "Fahle Pargi alal algasid suured lammutustööd". Postimees. Vaadatud 19.02.2018. Jaanus Vogelberg (21.08.2018). "FOTOD | Linnarahvas saab ajutiselt näha eestiaegset Tselluloosi tänavat". Delfi Ärileht. "Eesti Arhitektuuripreemiad".
BBC

BBC (British Broadcasting Corporation) on Suurbritannia avalik-õiguslik televisiooni- ja ringhäälingukontsern, mis edastab saateid üle maailma. BBC loodi 1922. aastal mitme erafirma koostöös. Esimene ametlik saade (ülekanne) toimus sama aasta 14. novembril. 1932 asutati BBC allüksus BBC Empire Service, mis hakkas edastama programmi väljaspool Briti saari. Pärast mitut vahepealset nimemuutust kannab see alates 1. maist 1965 kuni tänapäevani nime BBC World Service, mis edastab 2023. aasta seisuga 41 mitteingliskeelset programmi. Neile lisandub 40 programmi, mida on edastatud minevikus. Umbes 23 000 töötajaga ettevõtte käive oli 2009/10. aruandeaastal 4,741 miljardit naela. 2017. aasta märtsis avas BBC Lätis Riias esinduse eesmärgiga edastada Nõukogude Liidu alla kuulunud riikide uudiseid vene keeles muutunud geopoliitilise seisu tõttu. BBC seitsmeteistkümnenda peadirektori ametikohustusi hakkas alates 1. septembrist 2020 täitma endine BBC Studios tegevdirektor Tim Davie. BBC World News BBC News Online BBC One BBC: World's largest broadcaster & Most trusted media brand. 13. august 2009 (inglise keeles). 2012. aasta 28. juuni vahetuskursi järgi 7,435 mld dollarit (5,903 mld eurot) Full Financial and Governance Statements 2009/2010. BBC aastaaruanne 2009/2010. Vaadatud 28.06.2012. "BBC kolis Lätti". Eesti Ekspress. 26. juuli 2017. "Tim Davie: BBC executive named director general" (inglise). BBC. 5.6.2020. Vaadatud 5.6.2020, 19:48. BBC UK koduleht
Skalná

Skalná (kuni 1950. aastani Vildštejn, saksa keeles Wildstein) on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Chebi ringkonnas. Skalná asub Saksamaa piirist 2 km kaugusel, Chebist umbes 10 km põhjas ja Karlovy Varyst ligikaudu 37 km läänes. Skalná asub merepinnast 465 meetri kõrgusel. Asula tekkis 1200. aasta paiku Vildštejni lossi juurde. Küla on ürikutes esmamainitud 1224. aastal. Vildštejn sai alevi staatuse 1865. aastal ja linnaõigused 1905. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Skalná Místopisný průvodce po České Republice Historie Skalné Městský úřad Skalná
Lučeni-Košice alang

Lučeni-Košice alang (slovaki Lučensko-košická zníženina) on alangute vöönd, mis on osa Lääne-Karpaatidest. Seda eristatakse Slovakkia aladel, sellal kui Ungari maastikugeograafias loetakse alangu Ungarisse jäävad alad osaks Põhja-Ungari keskmäestikust. Alangule on omased mäestikutekke käigus erinevalt vajunud pangased, mille kõrgusevahedest on hilisemad protsessid kujundanud alangute süsteemi, mida eristavad kõrgemad künklikud või kergelt mägised piirkonnad. Maastikugeograafiliselt eristatakse alangus Košice nõgu, Bodva küngastikku ja Lõuna-Slovaki nõgu. Vanemates geograafilistes teostes eristati Lõuna-Slovaki nõo asemel eraldi Ipeľi nõgu, Lučeni nõgu ja Rimava nõgu. Teistsuguse lähenemise on esitanud Václav Král. Tema eristab alangus Ipeľi nõgu, mille alla arvab ka Lučeni nõo; Rimava nõgu, mille alla arvab ka Bodva küngastiku läänepoolsed alad, ja Košice nõgu, mille alla arvab ka Bodva küngastiku idapoolsed alad. KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. Geomorfologické členenie Slovenska. Bratislava : Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2011, Václav Král. Fyzická geografie Evropy, Academia 1999
Roman Vaher

Roman Vaher (26. november 1909 - 13. aprill 1975) oli eesti graafik. Roman Vaher sündis Tartus ja õppis Tartu Saksa Gümnaasiumis. Roman Vaher õppis kunsti 1930-1935 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja 1936-1937 Leipzigi Kõrgemas Graafika- ja Raamatukunsti Koolis. Pärast Hando Mugasto surma 1937. aastal asus Roman Vaher koos Arkadio Laigoga Kõrgem Kunstikool Pallases graafikat õpetama. Roman Vaher lahkus Eestist koos enda sakslannast naisega 1939. aastal baltisakslaste ümberasumise käigus. 1945. aastal kolis Roman Vaher Lõuna-Aafrika Vabariiki, kus ta töötas õppejõuna Kaplinna kunstikoolis. R. Loodus. Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon (lk 561), Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996.
Košice nõgu

Košice nõgu (slovaki Košická kotlina) on maastikuregioon Slovakkia idaosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi ka Lučeni-Košice alangust. Selle regiooni kõrgemad tipud on Diaľna (384 m) ja Červený grúnik (305 m). Nõos asuvad Košicei ja Prešovi linnad. Suuremad jõed on Bodva, Hornád, Torysa ja Ida jõgi. Seal kasvavad valdavalt lehtmetsad, kus levinumad puud on kased, tammed, pöögid ja valgepöögid. Nõgu on põhja-lõunasihiline ala, kus tasandikud vahelduvad künklikumate aladega. Nõgu jaotatakse geograafiliselt kolmeks piirkonnaks. Košicest edelas eristatakse Košice orgu (Hornádi jõe ääres asub selle madalaim koht – 160 m). See piirkond ei ole eriti tiheda asustusega, ent see on intensiivpõllunduse ja suurte tööstusettevõtete ala, kus puutumata loodust on säilinud üksnes Períni kalatiikide juures. Sellele piirkonnale on omased ka suured liiklustrassid – raudteed ja maanteed. Medzevi küngastiku madalaim koht ulatub 200 meetrit üle merepinna. See piirkond on kergelt lainjas kuhjunud setete piirkond. Erandlik piirkond asub Jasovi ja Moldava nad Bodvou vahel, kus õhuke setete kiht katab triiase Wettersteini lubjakive. Sellele alale on omased karstinähtused; sealt on avastatud üle 50 koopa. Nende seas on ka kõige kauem külastajatele avatud olnud Slovakkia koobas – Jasovi koobas. Piirkonna idapoolsed alad on metsased, läänes on põllumajanduslikud piirkonnad. Küngastiku põhjapoolses osas asub mitu suurte koobastikega seotud ponoori. Nõo ida- ja põhjapoolne osa kannab nime Torysi küngastik. Selle madalaim koht ulatub 160 meetrit üle merepinna. Piirkond on keskmise asustustihedusega ja põllumajanduslik ala. Sinna jääb ka Herľany geiser, mis 1870. aastal purskas vett 112 meetri kõrgusele ja on üks kaheksast külma veega geisrist maailmas. Václav Král eristab Košice nõgu laiemalt, arvates selle osaks ka Bodva küngastiku idapoolsed alad. Košice nõgu piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega: põhjas Čierna hora, Šariša kõrgustiku, Spiši-Šariša keskmäestiku ja Beskiidide eelmäestikuga, läänes Voloveci mäestiku ja Slovaki karsti, idas Slanské kõrgustiku, lõunas Ungariga. Geyser in Herlany, UNESCO Václav Král. Fyzická geografie Evropy, Academia 1999 KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. Geomorfologické členenie Slovenska [online]. geology.sk, 2011,
Bodva küngastik

Bodva küngastik (slovaki Bodvianska pahorkatina) on maastikuregioon Slovakkia lõunaosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi ka Lučeni-Košice alangust. Küngastikust läände jääb Lõuna-Slovaki nõgu, põhja poole aga Košice nõgu. Lõunas piirneb maastikurajoon Ungariga. Ala jaguneb kaheks osaks, mis jäävad Slovakkiasse - suurem osa piirkonnast jääb Ungarisse, kus seda aga omaette maastikurajooniks ei peeta. Václav Král Bodva küngastikku ei erista. Tema liigituses katab selle läänepoolseid alasid Rimava nõgu, idapoolsemaid alasid aga Košice nõgu. Nõgu jaotatakse geograafiliselt kaheks piirkonnaks, millest idapoolsem on Abovi küngastik. Selle madalaim koht asub Bodva orus (170 m), kõrgemad kohad ulatuvad ligi 189 meetrit üle merepinna. Geoloogiliselt koosneb see Pliotseenis kuhjunud jõe- ja järvesetetest, mida kohati katab Kvaternaaris tekkinud löss. Läänepoolsem osa kannab nime Gemeri küngastik. Selle kõrgeim tipp on Pereš (381 m). Madalaim koht on küngastiku lääneosas (200 m). KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. Geomorfologické členenie Slovenska [online]. geology.sk, 2011, Václav Král. Fyzická geografie Evropy, Academia 1999
Kiryl Hatavec

Kiryl Hatavec (valgevene keeles Кірыл Гатавец; sündinud 25. juunil 1991 Minskis) on Valgevene jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Omski Avangard. Põhja-Ameerikasse suundus Hatavec jäähokit mängima 2008. aastal. Aastatel 2010–2014 mängis ta Cornelli Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2009. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i draft '​is 183. valikuna. 2013. aasta aprillis läks tema mängijaõigused Chicago Blackhawksile. 2014. aasta juulis sõlmis Hatavec lepingu Blackhawksi noorteklubiga Rockford IceHogs, mille meeskonnas mängis ta American Hockey League'is (AHL) kahel hooajal. 2016. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Minski Dinamo. Aasta hiljem naasis ta AHL-i, mängides ühe hooaja Manitoba Moose'is. Aastatel 2018–2020 mängis ta jällegi Minski Dinamos. 2020. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Omski Avangardiga. 2021. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika. Alates 2010. aastast on Hatavec osalenud Valgevene jäähokikoondise koosseisus neljadel maailmameistrivõistlustel. "«Авангард» подписал контракт с Кириллом Готовцом". hawk.ru. 12.5.2020. Vaadatud 29.4.2021 Kiryl Hatavec KHL.ru lehel Kiryl Hatavec hockeydb.com lehel
Threod Systems OÜ

Threod Systems OÜ on Eestis baseeruv mehitamata õhusõidukeid tootev ja arendav ettevõte. Firma peamine fookus on fikseeritud tiivaga lennumasinad, millesse on integreeritud vertikaalne õhkutõusu ja maandumise süsteem (edaspidi VTOL). Threod Systems toodab ka tavalisi nelikopterid ja lennukitaolisi mehitamata õhusõidukeid, näiteks Stream C VTOL. Threod Systems teeb koostööd mitme Eestis baseeruva ettevõtte ja asutusega, nagu Milrem Robotics, Eesti Lennuakadeemia ja Tallinna Tehnikaülikool. Lisaks nendele on firma partnerid Eesti Vabariigi Kaitseministeerium ja Eesti Vabariigi Kaitsevägi. Threod Systems teeb ühistööd ka Ameerika Ühendriikidele kuuluva militaarettevõttega Momentum Aerospace Group. Ühistegevuses Eesti valitsusega on Threod Systemsi droonid teinud mitu erioperatsiooni, näiteks Eesti-Läti piiri jälgimisel. Threod Systemsi mehitamata õhusõidukid on aidanud ka meditsiinitöötajaid, kes kasutasid firma droone, et toimetada Hiiumaalt pärit koroonapatsiendi proov mandrile, kust see viidi Tallinna. Drooni lend kestis umbes 27 minutit, parvlaeval võtnuks sama vahemaa läbimine rohkem kui tund aega. Järgmises tabelis on esitatud Threod Systemsi tooted. Threod Systems lehekülg. (i.a). Vaadatud 07.03.2021 https://threod.com Estonia's Threod Systems starts cooperation with US operator of drones. (24.03.2016). The Baltic Course. Vaadatud 25.03.2021 http://www.baltic-course.com/eng/good_for_business/?doc=118610 Ball, M. (17.05.2020). UAS Monitors Estonia-Latvia Border for Illegal Crossings. Unmanned Systems Technology. Vaadatud 07.03.2021 https://www.unmannedsystemstechnology.com/2020/05/threod-systems-uas-monitors-estonia-latvia-border/ First Drone Flight Carrying Coronavirus Patient Sample Conducted in Estonia. (24.04.2020). Army Technology. Vaadatud 07.03.2021 [1]
Buchlovi kindlus

Buchlovi kindlus (saksa keeles Buchlau) on kindlus ja endine kuningaloss, mis asub Chřiby mägedes kaljutipul väikese Buchlovice linna lähedal Kagu-Moraavias ja on üks vanemaid kindlusi Tšehhis. Esialgne hilisromaanika vormides kindlus ehitati 13. sajandil. Strateegiliselt soodsasse asupaika püstitatud kindlus oli kaitsefunktsiooniga, aga ka majandus- ja valitsuskeskus ning kasutusel jahilossina. Hoonekompleksi kohal kõrgub 35 meetrit kõrge torn vaateplatvormiga, millelt avaneb vaade ümbritsevale maastikule (selge ilmaga võib näha Pálavat või koguni Viini). Buchlov vahetas sajandite jooksul korduvalt omanikke ja peaaegu kõik tegid kindluses ümberehitusi. Seepärast võib hoonekompleksi arhitektuurist leida elemente paljudest ehitusstiilidest. Viimaste omanike, Berchtold von Uherčice perekonna käes oli kindlus kuni selle riigistamiseni 1945. aastal. Kuigi omanikud üritasid uusajal kohandada keskaegse linnuse eluruume hilisemate sajandite elustandardiks, järk-järgult huvi ümberehituste tegemise vastu kadus. 17. sajandi lõpus ehitati Buchlovicesse suurejooneline barokkloss, kuhu Buchlovi omanikud elama asusid. Alates 1751. aastast ei elatud kindluses enam üldse, kuid viimased omanikud seadsid kindluse ruumidesse loodusteaduslike ja etnograafiliste kollektsioonide ekspositsiooni ja muutsid hooned muuseumina külastajatele ligipääsetavaks. Vaade üle peahoone katuste Värav ja kõrgeim torn Nurgatorn Alumine linnus Teine linnuseõu Burg Buchlov – Buchlau. - Alles über Tschechien. - cztip.eu Buchlov (Buchlau). - zamky-hrady.cz Hrad Buchlov. - Burgenwelt
Georgi Gatšev

Georgi Gatšev (1. mai 1929, Moskva – 23. märts 2008) oli vene kirjandusteadlane, filosoof ja esteetik, filoloogiateaduste doktor. Isa Dmitri oli muusik, bulgaaria kommunist, 1923. aasta ebaõnnestunud ülestõusu järel emigreerus Bulgaariast, 1926. aastal asus Moskvasse. Georgi Gatšev lõpetas 1952. aastal Moskva Ülikooli, kus õppis slaavi ja romaani filoloogiat. Suri elektrirongi alla jäädes. Filosoofina arendas Georgi Gatšev kirjanduse eelisarengu kontseptsiooni. On töid humanitaar- ja täppisteaduste vahekorrast. Kõige rohkem töid on temalt eri rahvaste mentaliteedi teemal – vene, bulgaaria, kirgiisi, gruusia, armeenia, aserbaidžaani, ameerika, kasahhi, poola,, leedu, eesti, kreeka, saksa, prantsuse jne mentaliteedist. Ускоренное развитие литературы (на материале болгарской литературы первой половины XIX века). М.: Наука, 1964. – 312 с. 2-е изд.: Неминуемое. М.: Художественная литература, 1989. – 432 с. Национальные образы мира. Соседи России: Польша. Литва. Эстония. М.: Прогресс-традиция, 2003. – 384 с.
Andrej Staś

Andrej Lieanidavič Staś (valgevene keeles Андрэй Леанідавіч Стась; sündinud 18. oktoobril 1988 Minskis) on Valgevene jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Tšeljabinski Traktor. Hooajal 2006–07 debüteeris ta Valgevene kõrgliigas Minski Junosti meeskonnas. Alates hooajast 2008–09 on ta mänginud KHL-is. Esimesed kuus hooaega mängis ta Minski Dinamos. Hooajal 2014–15 mängis ta Moskva CSKA ridades. Seejärel liitus ta Nižnekamski Neftehimikiga. Hooaja 2016–17 teises pooles mängis ta taas Minski Dinamos. Aastatel 2017–2021 mängis ta Omski Avangardis. 2021. aastal võitis ta Avangardiga Gagarini karika. 2021. aasta mais sõlmis ta kolmeaastase lepingu Traktoriga. 2016. aastal valiti ta Valgevene aasta jäähokimängijaks. Valgevene jäähokikoondise koosseisus on Staś alates 2009. aastast osalenud üheksatel maailmameistrivõistlustel ning 2010. aasta taliolümpiamängudel. https://en.khl.ru/news/2021/05/02/484790.html (vaadatud 5.5.2021) Andrej Staś KHL.ru lehel Andrej Staś hockeydb.com lehel
Glan (Gurk)

Glan (sloveeni: Glina) on jõgi Austrias Kärnteni liidumaal, Gurki parempoolne lisajõgi. Jõgi algab Ossiachi Tauernis Wörtherseest põhjas, voolab seejärel läbi Feldkircheni, möödub kirdes Glaneggi lossi varemetest, kuni jõuab Sankt Veiti, kus jõgi pöördub järsult lõuna suunas. Edasi voolab Glan läbi Zollfeldi oru, Kärnteni hertsogkonna ajaloolise südame ning läbi liidumaa pealinna Klagenfurdi. Ebenthalis Klagenfurdist kagus suubub sellesse Glanfurdi jõgi, sealt edasi pöördub Glan itta ja suubub lõpuks Gurki jõkke. Jõge on esmamainitud Glana nime all annetuskirjas, mille keiser Otto II väljastas 983. aasta Verona riigipäeval. Nimi tuleb ida-keldi (noriki) keelsest sõnast glanos, mis tähendab "särav, selge".
Dassault Aviation

Dassault Aviation on Prantsuse lennukitootja, mille asutas 1929. aastal Marcel Dassault ja kes on endiselt viimane lennundusgrupp maailmas, mis kuulub selle asutaja perekonnale ja kannab tema nime. See on hargmaine ettevõte, mis annab tööd 12 757 inimesele, sealhulgas Prantsusmaal 9 700, 90 riigis on teeninduses üle 2100 ärilennukiga Falcon ja üle 1000 lahinglennuki. Eksport moodustab 2019. aasta käibest 87,6%. "Décès de Serge Dassault : retour sur l'histoire de Dassault Aviation". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. aprill 2021. Vaadatud 29. aprillil 2021. "LA CONQUÊTE DE L'AIR". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. aprill 2021. Vaadatud 29. aprillil 2021. Ettevõtte koduleht
Branisko

Branisko on mäestik Slovakkia idaosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Fatra-Tatra piirkonnast. Selle regiooni kõrgeim tipp on Smrekovica (1200 m). Mäestiku kõrgemaid alasid katavad okasmetsad (valdavalt männikud, kohati ka kuusikud). Madalamates osades on kas tamme ja pärna või tamme ja valgepöögi enamusega segametsad. Kolmveerand mäestikust asub kõrgemal kui 700 meetrit. Sealsete vooluveekogude sängidele on tüüpiline suur erosioon. Mäestik jääb Hornádi valgalasse, suurim jõgi on Svinka. Mägede alt läheb läbi Branisko tunnel, mille maksumus oli 1,9 miljardit Slovakkia krooni. Nii idas kui läänes eraldavad mäestikku Paleogeeni setetest murrangud. Piirkonna ülanguline loomus on toonud kaasa selle, et Braniskot peetakse Fatra-Tatra piirkonna osaks, kuigi tunneli ehitusel on selgunud, et see sarnaneb tekkelt rohkem lõunapoolsemate mäestikega. Mäestiku lõunaosa moodustab Sľubica, mille kõrgeim tipp on Sľubica (1128 m), madalaim koht asub Víťazi lähistel (500 m). See piirkond on geoloogiliselt väga sarnane naabruses asuva Čierna horaga. Selle moodustavad granitoidid, mida katavad Paleosoikumi ja Triiase, kohati ka Juura settekivimid - liivakivid, lubjakivid ja kildad. Lõunaosas koosnevad mäed gneisist, migmatiidist ja amfiboliitidest, mida katavad paleosoikumi ja Juura ajastu settekivimid. Sinna jääb Rajtopíky looduskaitseala. Põhjaosa moodustab Smrekovica, mille kõrgeimaks kohaks on samanimeline mäetipp. Kõrgemad tipud on veel Patria (1 170 m), Nad Bučom (1 104 m), Zvolanská (1 064 m) ja Petrova hora (1 046 m ) Selle looduslikuks piiriks on Branisko kuru, mida läbib Spiši ja Šariši vaheline tee. Geoloogiliselt moodustavad selle Patria kompleksiks nimetatud migmatiidid ja granitoidid, mida katavad Mesosoikumi settekivimid - lubjakivi ja dolomiit. Sinna jäävad Kamenná Baba looduskaitseala, Salvátori luha looduskaitseala ja Šindliari looduskaitseala. Branisko piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega: Kagust piirab seda Čierna hora edelast piirab seda Hornádi nõgu läänest piirab seda Levoča mäestik põhjast piirab seda Bachureň idast piirab seda Šariša kõrgustik Mazúr, E., Lukniš, M. 1986: Geomorfologické členenie SSR a ČSSR. Časť Slovensko. Slovenská kartografia, Bratislava Veľký, J. a kolektív, 1978: Encyklopédia Slovenska I. zväzok A — D. Veda, Bratislava, lk. 233-234 Branisko je najdrahšia slovenská cesta Pravda.sk, 17. aprill 2008 Rajtopíky. Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR. Banská Bystrica : Slovenská agentúra životného prostredia, 2007. Bako, J. a kol., 1972: Slovensko 2. - Príroda. Obzor, Bratislava, Infot piirkonna kohta, fotod (tšehhi keeles)
Max Friberg

Max Friberg (sündinud 20. novembril 1992 Skövdes) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliiga klubis Frölunda ründajana vasakäärel. Ta alustas jäähoki mängimist kodulinna klubis Skövde IK. Aastatel 2011–2013 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Timrå IK. 2011. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i draft '​is 143. valikuna. 2012. aasta juunis sõlmis ta Ducksiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2012–13 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Ducksi noorteklubis Norfolk Admirals. NHL-is debüteeris ta Ducksi meeskonnas hooajal 2014–15. Järgmisel hooajal sai ta NHL-is kirja veel viis mängu. 2016. aasta jaanuaris müüdi Fribergi mängijaõigused Montreal Canadiensile ning hooaja 2016–17 lõpuni mängis ta AHL-is Canadiensi noorteklubis St. John's IceCaps. 2017. aasta mais sõlmis ta lepingu Frölundaga. 2019. aastal tuli ta klubiga Rootsi meistriks ja võitis Jäähoki Meistrite Liiga. 2019. aasta juunis pikendas ta klubiga lepingut kolme aasta võrra. Jäähoki Meistrite Liiga võideti ka 2020. aastal. 2012. aastal tuli Friberg Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2012. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel oli Friberg üheksa väravaga suurim väravakütt ning ta valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. Max Friberg NHL.com lehel Max Friberg hockeydb.com lehel