laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lea Ypi

Lea Leman Ypi (sündinud 8. septembril 1979 Tiranas) on Albaania päritolu Briti politoloog. Ta on London School of Economics and Political Science'i poliitilise filosoofia professor. Tema kodanlike ja feodaalsete esivanemate tõttu – tema vanavanaisa oli peaminister Xhafer Ypi – peeti Lea Ypi perekonda klassivaenlaseks ja valitsev Albaania tööpartei sattus ebasoodsasse olukorda. Vanavanemad ja isa olid poliitvangid. Durrëses, kus ta üles kasvas, õppis ta pärast ümberkujundamist keskkoolis, samal ajal kui tema ema juhtis riiklikku naisorganisatsiooni ja isa sai riigi suurima sadama direktoriks. Aastal 1997 kaotas perekond püramiidskeemides kõik oma säästud. Ta õppis Rooma La Sapienza Ülikoolis, kus ta lõpetas aastal 2002 filosoofia ja aastal 2004 kirjanduse ja ajakirjanduse alal. Seejärel jätkas ta oma haridusteed Euroopa Ülikooli Instituudis Fiesoles, kus sai aastal 2005 teadusmagistrikraadi ja aastal 2008 doktorikraadi. Seejärel oli ta poliitikaõpetaja Oxfordi ülikooli Worcesteri kolledžis ja teadur Nuffieldi kolledžis. Aastast 2011 on ta olnud Canberras asuva Australian National University dotsent. Aastal 2013 asus ta Londoni Majanduskooli (London School of Economics) ametisse ja on seal professor aastast 2016. Ta on olnud külalislektorina ametis Berliini Vabas Ülikoolis, Stanfordi Ülikoolis, Wissenschaftskolleg zu Berlin'is, Sciences Po's, Johann Wolfgang Goethe Frankfurdi ülikoolis ja Wissenschaftszentrum Berlin für Sozialforschung'is Aastal 2020 valiti ta Academia Europaea liikmeks. Ta on abielus ja kolme lapse ema. Ta elab Londonis. Aastal 2020 sai ta Suurbritannia kodakondsuse.
Harilik tardpoorik

Harilik tardpoorik (Elmerina caryae) on kandseente hõimkonda kuuluv seente liik. Harilik tardpoorik andmebaasis eElurikkus
Nöteborgi lään

Nöteborgi lään (rootsi k. Nöteborg län) oli haldusüksus Rootsiaegses Rootsi Läänemereprovintside Ingerimaa kubermangus. Ingerimaa (Vadja viiendik) ja Käkisalmi lään läks Rootsi valdusse 1617 Ingeri sõja lõpetanud Stolbovo rahulepingu alusel. Stolbovo rahulepinguga sai Venemaa Rootsilt tagasi Novgorodi, Staraja Russa, Porhovi, Gdovi ja teisi alasid, kuid pidi loovutama Rootsile Ingerimaa koos Ivangorodi kindlusega (Jaanilinna), Jaama, Koporje, Nöteborgi (Schlüsselburgi kindluse) ja Laadogast läänes oleva Laadoga-Karjalaga Käkisalmi lääni. Rootsi Ingeri alad moodustati Ingerimaa kubermanguks ja seda hakkas juhtima Narva asehaldur, kes määrati Ingerimaa kuberneriks. Ingerimaa kuberner resideeris Narva linnuses. Kubermang hõlmas Ivangorodi, Jama, Koporje ja Nöteborgi lossiläänid. Nöteborgi lääni kuulusid: Kuivas pogost, kuhu kuulus ka Lempaala kihelkond (soome Lamppulan, Lampuan), Korboselskoj pogost ehk Korpiselka p., kuhu kuulus ka Toksova kihelkond (soome Toksova, enne Korpiselkä), Nyen (soome Nevanlinna), Nyenskansi linnus ja kabelid Valkeasaaril ja Vartiamäkil, Keltis pogost, Nöteborg (soome Pähkinälinna) ja Nöteborgi linnus Laadoga järve ääres, Neeva deltas Spaskoj(i) pogost, Duderhofi pogost ja Tyrö kihelkond (soome Tyrö) ja Tuutari kihelkond (soome Tuutari) ja kabel Mölkämäkil, Ingris pogost, kuhu kuulusid ka Ingrise kihelkond[küsitav] (Inkere kihelkond?), Venjoki kihelkond (soome Venjoki) ja Liissilä kihelkond, Järvisaari pogost, kuhu kuulus ka Järvisaari kihelkond ja kabel Poritsal Loppis pogost, kuhu kuulus ka Loppise kihelkond[küsitav]. 1617– Nils Hansson Bagge, Nöteborgi asehaldur 1622–1626 Anders Eriksson Hästehufvud, Ingerimaa kuberner, Narva, Jaanilinna, Jaama, Koporje, Nöteborgi läänide kindralasehaldur 1655 Heinrich von Sass (surnud 1660), Nöteborgi asehaldur Ingerimaa ja Käkisalmi kindralkuberner Narvas Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 06.12.2016) Tietoja erikoislaatuisista seurakunnista ynnä vastaavista historia- ja rippikirjoista, Inkeri, http://www.genealogia.fi Kasper Kepsu, Den besvärliga provinsen. Reduktion, skattearrendering och bondeoroligheter i det svenska Ingermanland under slutet av 1600-talet, Helsingfors 2014, s. 120 August Wilhelm Hupel: Historisch-chronologisch-biographische Nachrichten von den liefländischen Generalgouverneuren, Gouverneuren und Statthaltern des Schlosses zu Riga zur königl. schwedischen Regierungszeit. / "Nordische Miscellaneen" St. 18–19, Riga: Hartknoch 1789, lk. 501–503 Sass nr 382. Henrik von Sass, natural. Sass, arvherre till Sassenhof. Natural. svensk adelsman 1645 (introd. 1650 under nr 382). Överste för Åbo och Björneborgs läns infanteriregemente 1648. Kommendant på Riga slott och fästning 1649-05-11. Ståthållare på Nöteborg 1655-05-30. Död 1660, www.adelsvapen.com
Aserbaidžaani linnade loend

Siin on loetletud Aserbaidžaani linnu. Ağdam Ağdaş Ağcabədi Ağstafa Ağsu Astara Babək Bakuu (pealinn) Balakən Bərdə Beyləqan Biləsuvar Cəbrayıl Culfa Daşkəsən Davaçi Füzuli Gədəbəy Gəncə Goranboy Göyçay Göygöl Hacıqabul İmişli İsmayıllı Kəlbəcər Kürdəmir Lənkəran Lerik Masallı Mingəçevir "Demographic" (inglise). Azstat.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. veebruar 2012. Vaadatud 6. jaanuaril 2013. Aserbaidžaani Vabariigi Riiklik Statistikakomitee (aserbaidžaani keeles) (inglise keeles) (vene keeles)
Kabala

Kabala, harvemini ka kabalistika, on 12. sajandil välja kujunenud juudi usulis-filosoofiline süsteem, müstikavool, mis pretendeerib Jumala olemuse mõistmisele. Keskuseks on Léoni asula Prantsusmaal. Kabbalah tähendab heebrea keeles 'saadud', viidates sellele, et tegemist on pärimusega minevikust. Kabala tõi judaismi usukäsitlusse uusplatonismi ja hermetismi sugemeid. Juudi müstika seisnes algselt üksnes empiirilises õpetuses. Spekulatiivse iseloomu sai see palju hiljem uusplatonismi ja uuspütaagorluse mõjul. Keskaegseid Sefer Yetzirah uurijaid hakati kutsuma "baale ha-kabbalah" (kabala valdajad). Hiljem hakati kabala tundjaid nimetama "maskilim" (targad). Alates 13. sajandist kasvas kabalast välja ulatuslik kirjandus kõrvuti ja sageli vastakuti Talmudiga. Enamik kabala vorme õpetab, et pühakirjas on igal kirjatähel, sõnal ja numbril varjatud tähendus. Kabala õpetab tõlgitsusmeetodeid nende varjatud tähenduste väljaselgitamiseks. Mõned religiooniajaloolased leiavad, et terminit "kabala" tuleks kasutada ainult nende müstilis-religioossete süsteemide kohta, mis tekkisid pärast 12. sajandit; varasemaid esoteerilisi juudi usulisi süsteeme tuleks teisiti nimetada.[viide?] Teised religiooniajaloolased peavad seda eristust meelevaldseks, pidades 12. sajandi kabalat järjekordseks faasiks samadest müstilistest juurtest ja elementidest jätkunud arengujoones.[viide?] Seetõttu peavad nad kohaseks rääkida kabalast ka 1. sajandi puhul pKr.[viide?] Ortodokssed juudid ei nõustu kummagi koolkonnaga, eitades kabala olulist ajaloolist arengut.[viide?] Kabala kolmeks tuntuimaks raamatuks peetakse Sefer Yetzirahi, (“Loomise raamat”), Zoharit (“Sära raamat”) ja apostel Johannese ilmutuseraamatut. Nende raamatute kirjapaneku aeg on vaieldav. Mõistet "kabalistika" võidakse kasutada ka ülekantud tähenduses ebateaduslike järelduste tegemise kohta juhuslikest faktidest ning millegi salapärase, arusaamatu ja segase kohta.[1] Lilith Okultism Praktiline kabala inglise keeles Dion Fortune. Mystical Qabala. Maailma Kabbala uurimise instituudi BNEI – BARUCHi eestikeelne lehekülg
Vép

Vép (saksa keeles Wettendorf) on linn Ungaris Vasi komitaadis Szombathelyi kreisis. Vép asub Austria piirist 17 km kaugusel, komitaadikeskusest Szombathelyist ligi 8 km idas. Linna läbivad Székesfehérvár–Szombathely ja Hegyeshalom–Szombathely raudteeliinid. Rooma ajal oli Vép Savaria eeslinn. Vépi on esmamainitud 1186. aastal (Wepy). 1217. aastal on Vépi nimetatud turulinnaks. Vép oli esialgu kuninga valduses, kuid läks 1280. aastal eravaldusesse. 1615. aastal ehitati vahepeal hävinud Erdődy loss uuesti üles. 19. sajandi keskel ehitati loss ümber. 1924. aastal kaotas Vép turulinna staatuse. Vahepeal kaotatud linnaõigused sai Vép tagasi 2009. aastal. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Történet Vép. Vaadatud 28. aprillil 2024 Kronológia Várossá nyilvánítás. Vaadatud 28. aprillil 2024
Für Oksana

FÜR OKSANA on gameboy tetrise ja nublu laul mis on pool Eesti ja pool venekeelne Nublu ja gameboy tetris on tuttavad kahest laulust Kuhu kadus sten ja Aluspükse
Wöllersdorf-Steinabrückl

Wöllersdorf-Steinabrückl on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Wiener Neustadti maaringkonnas. Valla vana lahingumoonatehas oli aastatel 1933–1938 kasutusel koonduslaagrina. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Tier Music

Tier Music on Eestis baseeruv kuid aktiivselt rahvusvahelistele turgudele suunatud tegevustega management ning kirjastusfirma. Ettevõte asutati 2016. aastal Thea Zaitsevi poolt.Firma asutaja Thea Zaitsev on Music Estonia nõukogu liige. Tier Music esindab artiste Alika, NOËP, Mick Pedaja, Sander Mölder jpt. Eesti Muusikaettevõtluse auhinnad 2022 gaalalt võitis Thea Zaitsev kaks auhinda. Aasta manageri ja aasta muusikaettevõtja kategoorias. Eesti Muusikaauhinnad 2024 gaalalt võideti 8 auhinda. Eesti Muusikaettevõtluse auhinnad 2024 gaalalt sai Tier Music nominatsiooni Aasta Ettevõtte kategoorias. Thea Zaitsev - Management / Publishing Sandra Perens - Publishing / Management Alice Kattago - Sync / Licensing Hanna-Greth Peetson - sync / Licensing Marian Moldau - Licensing Consultant "Team". Tier Music (inglise). Vaadatud 28. aprillil 2024. "Tier Music". Music Estonia. Vaadatud 28. aprillil 2024. MP (1. aprill 2022). "EESTI MUUSIKAETTEVÕTLUSE AUHINNAD 2022 KUULUTAS VÄLJA VÕITJAD - 🎧 MuusikaPlaneet". muusikaplaneet.ee. Vaadatud 28. aprillil 2024. Haabmets, Rauno (1. veebruar 2024). "Eesti Muusikaauhinnad 2024 võitjad on selgunud". Eesti Muusikaauhinnad. Vaadatud 28. aprillil 2024. ERR (7. märts 2024). "Selgusid Eesti muusikaettevõtluse auhindade võitjad". ERR. Vaadatud 28. aprillil 2024.
Swissairi lend 111

Swissairi lend 111 (SR 111) oli 1998. aasta 2. septembril New Yorgi John F. Kennedy lennujaamast Šveitsi linna Genfi suunduv liinilend, mis tulekahju tagajärjel 5 meremiili Peggy’s Cove’ist edelas Nova Scotias Kanadas Atlandi ookeanisse kukkus. Lendu opereeris Swissairi kolmemootoriline reisilennuk McDonnell Douglas MD-11. Õnnetuses hukkusid kõik pardal olnud 229 inimest, sealhulgas meeskond. Juhtum on Swissairi kõige ohvriterohkem õnnetus. Lend väljus JFK lennujaamast 2. septembri õhtul kell 20.18 kohaliku aja järgi (UTC-04.00). Kell 21.10, lennates Kanada kirderanniku kohal, tundsid piloodid ebaharilikku lõhna. Mõne aja pärast oli kokpitis näha ka suitsu, kuid salongipersonaliga ühendust võttes tehti kindlaks, et salongis probleeme ei esinenud. Ohutuse huvides võtsid piloodid ühendust Monctoni lennujuhtidega ning edastasid PAN PAN teate. Koostöös lennujuhiga otsustasid piloodid, et lennuki ülekontrollimiseks on vaja erakorraliselt maanduda Halifaxi lennujaamas. Kell 21.19 said piloodid juhised lähenemiseks. Selgus, et lennuk vajas laskumiseks pikemat maad ning pidi kaalu vähendamiseks kütust välja laskma. Kell 21.24 teatasid piloodid, et alustavad kütuse väljutamist, kuulutasid välja hädaolukorra ning palusid luba esimesel võimalusel maanduda. 21.25 võtsid piloodid viimast korda lennujuhiga raadio teel ühendust. Seejärel põles läbi lennuki elektrisüsteem ning side- ja navigatsioonisüsteemid lõpetasid töötamise. Lennuk kukkus paar minutit pärast side katkemist ookeanisse. Õnnetuse peamine põhjus oli puudus sertifitseerimisstandardis, milles polnud kirjeldatud kergelt süttivate materjalide kasutamise reegleid. Lennukisse paigaldatud meelelahutuseks mõeldud ekraanid kuumenesid lennu ajal üle, tekitades kaarvoolu (ingl arcing). Kuna juhtmed olid isoleeritud metalliseeritud polüetüleentereftalaadiga, mis on väga tuleohtlik materjal, süttis see kaarvoolu tekkides hetkega. Kuna süttimise piirkonnas polnud tulekahju tuvastavaid andureid, võttis ohu avastamine kauem aega ning tuli väljus kontrolli alt. Samuti polnud tol ajal nõutud parda tulekustutusprotokolli olemasolu ning seetõttu puudus ka meeskonnal asjakohane väljaõpe tulekolde leidmiseks ja kustutamiseks. Õnnetusest tulenevalt pakuti välja 14 uut tuleohutusalast täiendust olemasolevatele reeglitele, mis hõlmasid põhjalikumat materjalide süttivuse testimist, tulekahju protokolli koostamist ning meeskonna põhjalikumat koolitust. Lisaks vahetati vahetult peale õnnetuse põhjuse selgumist välja kõikide sama tüüpi lennukite juhtmete isolatsioonimaterjal. "ASN Wikibase Occurrence # 323910". Aviation Safety Network. Vaadatud 14. märtsil 2024. "Swissair". Aviation Safety Network. Vaadatud 14. märtsil 2024. Gerden, V.; Foot, J.; Poole, M. "Swissair Flight 111: Investigation Overview" (PDF). Isasi 2001 Proceedings. Vaadatud 14. märtsil 2024.
Hübriidraketimootor

Hübriidraketimootor on rakettmootor, mille kütus ja kütuseoksüdeerija on eri agregaatolekutes. Kütus on harilikult tahke, oksüdeerija vedel, kusjuures esimene neist paikneb mootori põlemiskambris, teist lisatakse sinna järk-järgult. Hübriidraketimootor paikneb oma omaduste poolest vedel- ja tahkekütuse raketimootori vahel. Hübriidraketimootori eeliseks vedel- ja tahkekütusega töötavate raketimootorite ees on jahutamata voolukanalid, sest raketi ülesehituse poolest ei ole neid vaja. Hübriidraketimootorid võimaldavad muuta tõukejõu väärtust ja tõukejõu joa suunda. Erinevalt tahkekütuse raketimootoritest saab hübriidraketimootorit süüdata ja kasutada mitu korda. Hübriidraketimootoritega ei ole kütuse käitamisohtu nagu on tahkekütusega töötavatel raketimootoritel ja nad pole oma ehituselt nii keerulised nagu on vedelkütusega töötavad raketimootorid. Samuti on õnnetuste korral hübriidraketimootori kasutamisel tagajärjed palju leebemad kui teist tüüpi rakettide kasutamisel. Hübriidraketimootorite kütuse komponendid on inertsed, mis muudavad raketi vastupidavaks erinevatele keskkonnatingimustele, pikendades säilivusaega. Kütuse komponentidest tulenevalt on hübriidraketimootor hoidmisel, transpordil ja kasutamisel väga ohutu ega sütti ilma kindla süütamisjärjekorrata. Hübriidraketimootori eelised hõlmavad kõrget põlemisprotsessi stabiilsust ja ebatüüpilise põlemise puudumist, mis tagab võrreldes tahke- või vedelraketimootoritega suurema töökindluse. Võttes arvesse kütuseelementide suhteliselt odavat hinda ja hübriidraketimootori disaini lihtsust võrreldes vedel- ja tahkekütus raketimootoritega, on hübriidmootorite tootmine odavam. Hübriidraketimootorites kasutatakse kütustena tahkes osas peamiselt polümeer süsivesinik kütuseid, näiteks sünteetilist kummi, parafiini või mõnd plasti. Vedelas või gaasilises osas kasutatakse oksüdeerijana vedelat hapniku, kontsentreeritud vesinikperoksiidi, dilämmastikoksiidi, dilämmastiktetraoksiidi või lämmastikhapet. Põlemise stabiilsuse ja võimsuse suurendamiseks võib lisada tahkes osas olevale ainele metalle, näiteks alumiiniumit ja liitiumit, või poolmetalle, näiteks boori. Õige koguse lisandite lisamine suurendab põlemiskiirust kuni 30%. Võrreldes tahket kütust kasutavate raketimootoritega on hübriidrakettide kasutusala veel piiratud, kuna selle kütuse regressioonikiirus on väike. Parafiinipõhised kütused on hea viis selle probleemi lahendamiseks, kuna parafiin on lihtsasti vedeldatav aine. Tehnikaleksikon. Tallinn: Valgus, 1981. N. A. Davydenko, R. G. Gollender, A. M. Gubertov, V. V. Mironov, ja N. N. Volkov, „Hybrid rocket engines: The benefits and prospects“, Aerosp. Sci. Technol., kd 11, nr 1, lk 55–60, 2007, doi: https://doi.org/10.1016/j.ast.2006.08.008. „Hybrid Rocket Propulsion“, Vaadatud: 23. märts 2024. [Online]. Saadaval: https://aerospacenotes.com/propulsion-2/hybrid-rocket-propulsion/#google_vignette G. Gallo, S. Mungiguerra, R. Savino, D. Cardillo, ja F. Battista, „Effect of grain length on GOx-paraffin hybrid rocket engines performance and regression rate“, Int. J. Heat Mass Transf., kd 220, lk 124978, 2024, doi: https://doi.org/10.1016/j.ijheatmasstransfer.2023.124978.
Shimonoseki rahu

Shimonoseki rahuleping (jaapani keel: 下関条約, Hepburni järgi: Shimonoseki Jōyaku), samuti tutnud kui Maguani rahuleping (hiina keel: 馬關條約; pinyini järgi: Mǎguān Tiáoyuē; Pe̍h-ōe-jī järgi: Má-koan Tiâu-iok) Hiinas ja Bakani rahuleping (jaapani keel: 馬關條約, Hepburni järgi: Bakan Jōyaku) Jaapanis kuni II maailmasõja lõpuni, on 17. aprillil 1895. aastal Shimonoseki linnas Qingi Hiina ja Jaapani keisririigi vahel sõlmitud rahuleping, mis lõpetas Esimese Hiina-Jaapani sõja. Lepingu tingimuste järgi loobus Hiina süseräänsusest Korea üle, loovutas Jaapani impeeriumile Taiwani saare, Penghu saarestiku ja Liaodongi poolsaare (viimasest pidi Jaapan siiski Lääneriikide survel loobuma) ning nõustus maksma reparatsioone Jaapanile ja avama mitmed sadamad kaubandusele Jaapaniga. Rahuleping asendas varasema 1871. aastal sõlmitud Hiina-Jaapani Sõpruse ja Kaubanduse lepingu. Charney, Jonathan I.; Prescott, J. R. V. (2000-07). "Resolving Cross-Strait Relations Between China and Taiwan". American Journal of International Law (inglise). 94 (3): 453–477. DOI:10.2307/2555319. ISSN 0002-9300. {{ajakirjaviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |kuupäev= (juhend)
Lockheed P-38 Lightning

Lockheed P-38 Lightning oli Ameerika Ühendriikides kasutusele võetud kahe kolbmootoriga ühekohaline hävituslennuk, mida kasutati teises maailmasõjas. Lennukit kasutati nii hävituslennukina kui ka vaenlaste pildistamiseks ja kaardistamiseks. P-38 kavandati 1937. veebruaris vastavalt Ameerika Ühendriikide õhuväe soovile teha kahe mootoriga lennuk, mis suudaks suurtel kõrgustel lendavaid lennukeid rünnata. Lennukil oli kaks mootorit, mis paiknevad piloodist kummalgi pool, ning moodustavad tagumise tiiva. Kokpit kinnitus põhitiivale. Vastavalt õhuväe nõuetele oli lennukil tricycle’i tüüpi telik, kaks teliku osa asusid mootorite juures ning viimane ehk põhiteliku osa oli piloodi juures, kuna lennuki nina paiknes mootoritest eespool. Lennuki tühimass oli 5800 kg ja täismass 7940 kg. Arvestades, et P-38 oli aerodünaamiliselt äärmiselt hästi kavandatud, oli ta väga hea kõrgel lendamiseks ja suutis lennata kuni 640 km/h 6000 m kõrgusel, olles oma aja üks kiiremaid lennukeid. Lennukil oli kaks vesijahutusega Allison V-1710 V12 mootorit, mis olid turbo- ja ülelaaduriga, saavutades 746 kw mootori kohta . Alguses oli lennuki relvastuseks kaks 12,7 mm M2 Browningu kuulipildurit, kaks 7,62 mm Browning kuulipildurit ja üks 37 mm Oldsmobile’i automaatkahur. Automaatkahuri ebatäpsuse ja pidevate tõrgete tõttu vahetati see hiljem P-38E variandil 20 mm Hispano automaatkahuri vastu. Mõnedel variantidel olid 7,62 mm kuulipildurid välja vahetatud kahe 12,7 mm vastu. Kogu relvastus paiknes lennuki ninas, kus keskel oli automaatkahur, sellest üleval olid mõlemal pool kuulipildurid. Samuti oli lennukil võimekus kanda põhitiiva küljes pomme, rakette ja lisa kütusepaake. Kõige tuntumad P-38 piloodid olid : Richard Bong – 40 võitu õhulahingutes; Thomas McGuire – 38 võitu õhulahingutes; Charles H. MacDonald – 27 võitu õhulahingutes. Sõja tipphetk P-38 jaoks oli 18. aprillil 1943, kui 16 P-38-t saadeti Guadalcanalist Vaikse ookeani kohale, mille käigus hävitati 2 Jaapani G4M transpordilennukit, millest ühes oli Jaapani Admiral Isoroku Yamamoto. Lahingu käigus kaotati 2 P-38-t. W. Commons. ‘File:Lockheed P-38 Lightning USAF.JPG , [Võrgumaterjal]. Saadaval: https://commons.wikimedia.org/w/index.php?title=File:Lockheed_P-38_Lightning_USAF.JPG&oldid=283774865 (Vaadatud 28. apr 2024). Aviators Database „P-38 Lightning“, [Võrgumaterjal]. Saadaval: https://www.aviatorsdatabase.com/wp-content/uploads/2013/07/P-38-Lighting.pdf (Vaadatud 28. apr 2024). T. A. Atkinson, M. C. COMMAND, and S. C. Q. VA, „The P-38 Lightning Aircraft: Lessons Learned for Future Weapon Systems Development“, Master’s Thesis, MARINE CORPS COMMAND AND STAFF COLL QUANTICO VA, 2010. Stanaway, J (2014). P-38 Lightning Aces 1942–43. Osprey aircraft of the aces, nr. 120 (inglise). London: : Bloomsbury Publishing. Lk 12-13.
Õhusõiduki kütusesüsteemid

Õhusõiduki kütusesüsteemid vastutavad selle eest, et mootorisse jõuaks kütus, mis võimaldab mootoril tekitada tõukejõudu, et lennuk saaks lennata. Neid süsteeme on palju ja need erinevad sõltuvalt õhusõiduki tüübist. Peamiselt kasutatakse kolme tüüpi kütusesüsteeme: gravitatsioonitoitel põhinevat süsteemi, pumpamistoitel põhinevat süsteemi ja rõhutoitel põhinevat süsteemi. Tegemist on süsteemiga, mis pumpab kütust mootorisse gravitatsioonijõu abil. Gravitatsioonitoitel põhinevat süsteemi kasutatakse kõrgel paiknevate tiibadega lennukites, kus kütusepaagid asuvad kõrgemal kui lennukimootor. Kütusepaagid paiknevad süsteemis tavaliselt tiibade sees. Süsteem on ülesehituselt lihtne ja tagab sujuva kütuseliikumise. Kuna süsteem töötab gravitatsiooni toimel, siis pole sellel vaja lisapumpasid, mis kütust mootorini pumpaksid. Seda süsteemi saab näiteks näha Cesna 172-l. Pumpamistoitel põhinevat süsteemi kasutatakse madala ja keskmise tiivaga lennukitel, kus ainult gravitatsioonist ei piisa, sest kütusepaagid võivad asuda lennukimootoriga samal kõrgusel või isegi madalamal. Süsteem kasutab elektrilisi kütusepumpasid, mis tagavad, et kütus jõuaks mootorini. Peamisteks pumpadeks on elektripump ja mootoriga käivitatav pump. Elektripump on mõeldud selleks, et kütusest õhku eemaldada. Mootoriga käivitatav pump on mõeldud selleks, et toita mootorit kütusega. Pumpamistoitel põhinev kütusesüsteem tagab kindla kütusesurve mootorile. Rõhutoitel põhinevat kütusesüsteemi kasutatakse õhusõidukitel, mis on nõudlikumad ja võimsamad ning vajavad väga täpset kütusejaotust ning selliste õhusõidukite alla kuuluvad militaarõhusõidukid ja kõrgjõudlusega reaktiivlennukid. Sellistel õhusõidukitel on vaja surugaasi, nagu õhku ja lämmastiku, et süsteem toimiks. Süsteemi peamisteks omadusteks on surugaaside kasutamine, väga täpne kütusejaotus ja sobivus võimsatele õhusõidukitele. Walsh, Sean (21. veebruar 2024). "Types of Aircraft Fuel Systems: Gravity, Pump, and Pressure Feed Explained". Pilotpassion.com. Vaadatud 17.03.2024. Wood, Andrew (18. mai 2022). "A Technical Introduction to Aircraft Fuel Systems". Aerotoolbox.com. Vaadatud 17.03.2024.
Airkenya

Airkenya (Air Kenya Express) on Keenia lennufirma, mis osutab lennuteenuseid nii riigisiseselt kui ka rahvusvaheliselt. Airkenya oli esimene lennufirma, kes lendas Maasai Marasse 1980. aastate keskel ja Põhja-Keenia Turkana järve piirkonda. Lisaks oli AirKenya üks esimesi Ida-Aafrika lennufirmasid, kes värbas naispiloote 1980. aastate lõpus. Airkenya lendab sihtkohtadesse, kus saab külastada järgmisi looduskaitsealasid ja vaatamisväärsusi: Maasai Mara rahvuskaitseala, Serengeti rahvuspark, Bwindi läbimatu mets, Amboseli rahvuspark, Samburu rahvuskaitseala, Ol Pejeta looduskaitseala, Lewa looduskaitseala, Kilimanjaro rahvusvaheline lennujaam, Tsavo rahvuspark, kuninganna Elizabethi rahvuspark ja Murchisoni juga . Airkenya lennuk Douglas DC-3C sai jäävaid kahjustusi lennuõnnetuses, mis toimus 1992. aasta veebruaris Keenias asuval rahvuskaitsealal. Lennuk lammutati 1993. aastal. 2003. aastal kukkus õhkutõusul alla Airkenya Cessna 208 Caravan I. Õnnetust ei ole aga ametlikult kinnitatud, info selle kohta on leitav vaid meediast. Bombardier DHC 8-202 (Dash 8) lennukipargis: 1 istekohti: 37 eriomadus: suurem ja kiirem kui eelkäija. De Havilland Canada Dash 7-100 lennukipargis: 2 istekohti: 49 eriomadus: tuntud usaldusväärsuse poolest keerulistes tingimustes. De Havilland Canada DHC-6-300 Twin Otter lennukipargis: 3 istekohti: 18 eriomadus: väike, kuid vastupidav, hea lühikeste õhkutõusude ja maandumiste jaoks. Cessna Grand Caravan C208B lennukipargis: 3 istekohti: 11 eriomadus: lihtne, vastupidav, sobib hästi muruga kaetud lennuradadele. J. W. Githinji and J. Muli. < “EMPLOYEE ENGAGEMENT STRATEGIES AND EMPLOYEE PERFORMANCE OF AIR KENYA LIMITED.”[alaline kõdulink] 2018. [Kasutatud 6. aprillil 2024]. “Who We Are“ airkenya.com [Kasutatud 6. aprillil 2024]. “Aviation Safety Network” [Online]. [Kasutatud 6. aprillil 2024]. “Aviation Safety Network” [Online]. [Kasutatud 6. aprillil 2024]. “Our Fleet” airkenya.com [Kasutatud 6. aprillil 2024].