laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Teise maailmasõja lahingute loend

Siin on loetletud Teise maailmasõja käigus toimunud lahinguid ja nende toimumise aegu. Tuntumad ja laiahaardelisemad lahingud on välja toodud paksus kirjas. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Ardenni lahing (1944) Auvere lahingud (1944) Avinurme lahing (1944) Berliini lahing (1945) Dukla lahing (1944) Esimene Harkivi lahing (1941) Häädemeeste lahing (1944) Izjumi lahing (1943) Juminda miinilahing (1941) Jõepera lahing (1944) Kautla lahing (1941) Keila lahing (1944) Kose lahing (1944) Kuramaa lahing Kurski lahing (1943) Esimene Laadoga lahing (1941) Teine Laadoga lahing (1943) Lahing Lenina all (1943) Liivamäe lahing (1941) Lingayeni lahe dessant (1941) Lingayeni lahe dessant (1945) Loobu lahing (1941) Läänemere lahing (1939–1945) Meerapalu lahing (1944) Mehikoorma lahing (1944) Meriküla lahing (1944) Märjamaa lahing (1941) Moskva lahing (1941-1942) Narva lahing (1944) Normandia dessant (1944) Oppelni lahing (1945) Ortona lahing (1943) Porkuni lahing (1944) Prohhorovka lahing (1943) Purtse lahing (1941) Putki lahing (1944) Raate tee lahing (1940) Ratva lahing (1941) Riigiküla lahing (1944) Rünnak Pearl Harborile (1941) Sedani lahing (1940) Sinimägede lahingud (1944) Stalingradi lahing (21. augustist 1942 – 2. veebruar 1943) Sõrve lahing (1944) Tali-Ihantala lahing (1944) Tallinna vallutamine (1941) Tallinna vallutamine (1944) Tamsa lahing (1944) Tartu lahing (1944) Tehumardi lahing (1944) Vaida lahing (1944) Velikije Luki operatsioon (1942–1943) Voldi lahing (1944) Volhovi lahing (1942)
TOP 09

TOP 09 on tugevuselt teine parempoolne erakond Tšehhi Vabariigis. Selle nimetus koosneb sõnade Tradice, Odpovědnost, Prosperita (tšehhi keeles 'traditsioonid, vastutus, jõukus') esitähtedest. Erakonna lõi varasem Kristlik-Demokraatliku Liidu – Tšehhoslovakkia Rahvapartei liige ja rahandusminister Miroslav Kaloušek. TOP 09 tähtsaimad väärtused on demokraatia ja konservatism ning see mõistab hukka populismi. Nii ei lubanud erakond oma esimeste, 2009. aasta tühistatud ennetähtaegsete parlamendivalimiste kampaania käigus maksude alandamist ega uusi sotsiaalseid tagatisi. Oma programmis peab partei oluliseks kvaliteetse tervishoiu säilitamist, haridusreformi, mis põhineb suuremal vastutusel, tõhususel ja motivatsioonil, ning teadust. Erakonna logo kujutab endast punast ja sinist ristkülikut valge tekstiga "TOP 09" ning selle all olevat teksti S podporou Starostů ('omavalitsuste vanemate toetusega'). Logol on Tšehhi riigi traditsioonilised värvid, all olev tekst viitab koostööle omavalitsuste vanemate ja sõltumatute kandidaatide liikumisega, numbrid 09 tähistavad partei asutamise aastat. 2010. aasta alguses oli valijate toetus erakonnale umbes 10%.
Jevgeni Pissarev

Jevgeni Pissarev (sündinud 16. jaanuaril 1953 Tallinnas) oli Nõukogude sõjaväelendur, on Eesti päästeametnik, Eesti Piirivalve helikopterite eskadrilli ülem. 1999 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk 2018 Kotkaristi IV klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Jevgeni Pissarev armastab Eestit ja lendamist - Postimees, 27. detsember 2007
Aleksandr Gutškov

Aleksandr Gutškov (Александр Иванович Гучков; 26. oktoober (vkj. 14. oktoober) 1862 Moskva – 14. veebruar 1936 Pariis) oli Venemaa poliitik ja majandustegelane. Aleksandr Gutškov oli pärit kaupmeheperekonnast, õppis ja lõpetas Moskva Ülikooli ajaloo-filoloogiateaduskonna. Aastatel 1899–1901 osales Gutškov vabatahtlikuna Inglise-Buuri sõjas, buuride poolel Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi vägede vastu, oli haavatud ning sattus sõjavangi, 1903. aastal osales Gutškov Makedoonias toimunud Ottomani impeeriumi / türklastevastases relvakonfliktis, 1904.–1905. aastal Vene-Jaapani sõjas oli Venemaa Punase Risti Ühingu ja Suurvürstinna Jelizaveta Fjodorovna Komitee ülemvolinik, sattus Jaapani vägede sõjavangi. Aleksandr Gutškov oli üks 17. oktoobri Liidu Partei ja Venemaa vabamüürlase looži asutajaid. Aastatel 1910–1911 oli Aleksandr Gutškov Venemaa Keisririigi IV Riigiduuma esimees, poliitilises tegevuses toetas Pjotr Stolõpini reformide läbiviimist. Esimese maailmasõja ajal oli Gutškov Venemaa Keisririigi Riiginõukogu liige ja Sõjalistööstusliku Keskkomitee esimees, üks peamisi veebruarirevolutsiooni organisaatoreid, kes võttis keiser Nikolai II vastu troonist loobumise akti, Pihkvas 2. märtsil 1917. 2. märtsist kuni 30. aprillini 1917 oli Gutškov Venemaa Ajutise Valitsuse sõja- ja mereminister, kes oma tegevusega (kõrvaldas sõjavägede – armeede ja rinnete juhtimisest 8 kogemustega Keisriarmee juhti, 35 korpusekomandöri 68-st, 75 diviisiülemat 240) nõrgendas märgatavalt Venemaa sõjalist potentsiaali Esimeses maailmasõjas Saksamaa Keisririigiga. Protesti märgiks Petrogradi Nõukogu sekkumisele Ajutise Valitsuse tegevusse läks erru Ajutisest Valitsusest ning asutas «Venemaa majandusliku taassünni ühingu», osales Aleksandr Kerenski vastases sõjaväelises riigipöördekatses. 1917. aasta novembris asus finantseerima Vabatahtlike Armeed. 1919. aasta 8. jaanuaril suunati Anton Denikini poolt Antandi riikide juhtidega sidemete loomiseks Euroopasse, kus tegeles relvastuse hankimisega Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigist. Pärast Venemaa kodusõda emigratsioonis ei liitunud ühegi emigratsiooniparteiga, kuid võttis osa bolševikevastastest üritustest: osales katsetes Genua konverentsi takistada; Bulgaarias nõukogudemeelse Aleksandar Stamboliyski valitsuse sõjalises võimult tõukamise katses; kogus rahalisi vahendeid 1923. aastal nõukogude diplomaadi Wacław Worowski kättemaksuks Punase terrori eest tapnud Maurice Conradi ja Arkasdi Polunini kaitsekulude katteks kohtus. Aleksandr Gutškovi isa Ivan Jefimovitš Gutškov oli 1860. aastail Moskva kaupmeeste gildi vanem, seejärel Kaubanduse ja manufaktuuride nõukogu Moskva allosakonna liige ja Moskva aurahukohtunik ning Moskva börsikomitee vanem. Aleksandr Gutškovil oli 3 venda: kaksikvennad Fjodor ja Nikolai, kellest Nikolai Gutškov (1860–1935) oli aastatel (1905–1913) Moskva linnapea, ning vend Konstantin.
Sheffield United FC

Sheffield United (ametlikult Sheffield United Football Club) on 1889. aastal asutatud Inglismaa jalgpalliklubi, mille kodulinn on Sheffield ja -väljak Bramall Lane. Klubi mängib Inglismaa kõrgliigas Premier League. Klubi on tulnud korra Inglismaa meistriks (1898) ja võitnud neljal korral karika (1899, 1902, 1915, 1925). Hooajal 2018–19 sai Sheffield United Inglismaa esiliigas teise koha ja tõusis esimest korda pärast hooaega 2006–2007 tagasi kõrgliigasse. Sheffield Unitedi lähim rivaal on Sheffield Wednesday. Klubi värvid on punane ja valge. Seisuga 2. oktoober 2020 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Mihkel Aksalu (2010) "First team". Sheffield United F.C. Vaadatud 30.6.2020. Ametlik koduleht
Panaigiáleios G.S.

Panegialios FC (ametlikult Panegialios Football Club) on 1927 asutatud Kreeka jalgpalliklubi, mille kodulinn on Peloponnesosel asuv Aígio. Panegialios oli 1959. aastal Kreeka meistrisarja Alpha Ethniki asutaja. Meeskond langes 1961. aastal esiliigasse, kuid suutis järgmisel hooajal kõrgseltskonda tagasi tõusta. Pärast teist väljalangemist 1966. aastal on Panegialiose laeks jäänud madalamad liigad. Kristen Viikmäe (2010)
Fjodorovka

Fjodorovka (vene Фёдоровка) on kohanimi: Fjodorovka, küla Baškortostanis Fjodorovka rajoonis Fjodorovka, küla Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Kuzjomkino külaasunduses Fjodorovka, küla Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Opolje külaasunduses Zubakine (varem Fjodorovka), küla Krimmis Novaja Fjodorovka, endine küla Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis
2009. aasta Singapuri grand prix

2009. aasta Singapuri Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja neljateistkümnes etapp, mis peeti Singapuris Singapuri tänavarajal 27. septembril 2009. Võistlus peeti õhtul tehisvalgustuses. Sõideti 61 ringi, võistluse kogupikkus oli 309,316 km. Ilm oli kuiv ja kuum. Nii kvalifikatsioonisõidu kui ka võistluse võitis Lewis Hamilton. Võistluse kiireima ringi sõitis Fernando Alonso (1.48,240).
Vojtěch Filip

Vojtěch Filip (sündinud 13. jaanuaril 1955 Jedovarys České Budějovice lähedal) on Tšehhi poliitik, Čechy ja Morava Kommunistliku Partei esimees. Vojtěch Filip sündis kutselise sõjaväelase perekonnas. Gümnaasiumis õppides astus ta sotsialistlikku noorteorganisatsiooni. Õppis Brnos õigusteadust ja asus 1978. aastal České Budějovices tööle tehase juristina. Aasta hiljem abiellus, tal on poeg ja tütar. 1983. aastal astus Filip Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse. 1986. aastal hakkas tegema koostööd julgeolekuga, andes kuni aastani 1989 regulaarselt infot, muuhulgas kolleegide kohta välismaareiside ajal. Algselt otsustas kohus 1992. aastal, et Filip ei teinud koostööd teadlikult, pärast tema toimiku avaldamist internetis aga muutis kohus 2006. aastal oma otsust: Filip tegi koostööd küll teadlikult, kuid ei teadnud, et vastav luureteenistus kuulus julgeolekuameti alla. 1990. aastal sai Filip Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei rahvasaadikuks, tema mandaat lõppes 31. detsembril 1992 seoses Tšehhoslovakkia lagunemisega. Parlamendiliige sai temast jälle 1996. aastal, siis juba Čechy ja Morava Kommunistliku Partei kandidaadina. Alates 2002. aastast on ta parlamendi alamkoja aseesimees, alates 1. oktoobrist 2005 oma partei esimees. Filip on nn ortodoksse kommunistina alati eitanud igasugust varasema režiimi kriitikat ja kaitsnud näiteks illegaalselt piiri ületanud inimeste tulistamist. Ta on võrrelnud George W. Bushi Hitleriga ja nimetanud NATO-t kuritegelikuks organisatsiooniks.
Vassili Aksjonov

Vassili Pavlovitš Aksjonov (vene keeles Василий Павлович Аксёнов; 20. august 1932 Kaasan – 6. juuli 2009 Moskva) oli vene kirjanik, stsenarist ja teisitimõtleja. Ta sattus oma loomingu pärast vastuollu Nõukogude võimudega ning 1980. aastal emigreerus Nõukogude Liidust Ameerika Ühendriikidesse, kus elas kuni 2004. aastani. 1960. aastatel ja 1970. aastate alguses külastas Aksjonov tihti Eestit. 1960. aastate Eestist on juttu tema romaanis "Tähepilet" (1961), Tallinna-aineline on romaan "On aeg, mu sõber, on aeg" (1965). "Väikene vaal, tegelikkuse lakeerija". Tõlkinud Uno Laht. Loomingu raamatukogu, Perioodika, 1965, 80 lk "Teekond tühjade tünnidega". Tõlkinud Teet Kallas. Loomingu Raamatukogu, Perioodika, 1974 "Armastus elektri vastu". Tõlkinud Piret Saluri. Eesti Raamat, 1979, 152 lk "Nukra nõia rännutee ehk žanriotsing". Tõlkinud Teet Kallas. Loomingu Raamatukogu, Perioodika, 1994 "Tähepilet". Tõlkinud Tiito Himma. Eesti Päevalehe raamat, 2009 2004 Vene Booker[viide?]
Mustakivi Selver

Mustakivi Selver on Selveri ketti kuuluv supermarket Tallinnas Lasnamäel Mustakivi tee ja Osmussaare tee nurgal. Pood avati 13. oktoobril 2005 aadressil Mustakivi tee 3a. Pood läbis põhjaliku uuenduse 2020. aasta lõpus. Selveri ees on 130-kohaline parkla. 2021. aasta seisuga asuvad hoones veel ka apteek, lillepood ja juuksurisalong. Maja parempoolsel küljel on ka taaraautomaat. "Mustakivi selver avas pärast remonti uksed". pealinn.ee.[alaline kõdulink] Mustakivi selver Selveri kodulehel
Arthur Hiller

Arthur Hiller (22. november 1923 Edmonton – 17. august 2016 Los Angeles) oli Kanada filmirežissöör. Love Story (1970) The Hospital 1971) Plaza Suite (1971) Man of La Mancha (1972) The Crazy World of Julius Vrooder (1974) The Man in the Glass Booth (1975) "Hõbesähvatus" (Silver Streak, 1976) W.C. Fields and Me (1976) Nightwing (1979) The In-Laws (1979) Making Love (1982) "Autor, autor" (Author! Author!, 1982) Romantic Comedy (1983) The Lonely Guy (1984) Teachers (1984) "Meeletu vedamine" (Outrageous Fortune, 1987) "Ei kuule, ei näe!" (See No Evil, Hear No Evil, 1989) Taking Care of Business (1990) The Babe (1992) Married to It (1993) Carpool (1996) "Alan Smithee film: Põle, Hollywood, põle!" (An Alan Smithee Film: Burn Hollywood Burn, 1997) "Hokibeibed" (National Lampoon's Pucked, 2006) Arthur Hiller kandideeris filmiga "Love Story" parima lavastaja ja parima filmi Oscarile. 2002. aastal võitis ta Jean Hersholti nimelise auhinna.
Rapuntsel (muinasjutt)

"Rapuntsel" (ATU 310) on saksa muinasjutt, mille panid kirja Jacob ja Wilhelm Grimm aastal 1812. Rapuntseli vanemad olid talupojad, kes elasid nõia valduste kõrval. Tema ema oli rase ja tal tuli himu nõia aias kasvavate rapuntseli-nimeliste aedviljade järele. (Missugust taime siinjuures silmas peeti, on teadmata.) Isa läks nõia aeda vargile ja jäi vahele. Karistuseks käskis nõid tal vastsündinud laps endale tuua ja isa pidi seda tegema. (Niisugune ebavõrdne vahetus esineb paljudes muinasjuttudes, näiteks muinasjutus "Jack ja oavars" vahetab Jack härja kotitäie ubade vastu, muinasjutus "Tulipunane lilleke" vahetab kaupmees oma täiskasvanud tütre ühe lille vastu.) Nõid võttis Rapuntseli enda juurde ja kasvatas üles oma lapsena. Kui ta oli 14-aastane, pani nõid ta kinni torni, millest ilma kõrvalise abita ei saanud üles ega alla ronida. Seal elas ta vangistuses ja arvatavasti ei käinud ta sellest ajast peale tornist väljas. Rapuntselil olid väga pikad juuksed. Kui ta need aknast välja laskis, ulatusid need maani ja nõid ronis juukseid mööda hommikul välja. Õhtul, kui ta koju tagasi tuli, tuues muu hulgas Rapuntselile ja endale süüa, hüüdis ta: "Rapuntsel, Rapuntsel, lase oma juuksed alla!" Rapuntsel tegi seda ja nõid ronis lossi. Ükskord kuulis üks noormees, kuidas nõid hüüab Rapuntselit, see laseb juuksed aknast välja ja nõid ronib neid mööda üles. (Noormeest nimetati printsiks, kuid tema valdusi ega sugulasi ei nimetata kordagi, samuti ei ole kindel, kuidas prints saab iga päev nii omapead ringi liikuda.) Printsi hakkas asi huvitama ning järgmisel päeval, kui nõid oli läinud, astus prints torni juurde ja hüüdis nõia lause. Rapuntsel laskis juuksed aknast välja ja prints ronis neid mööda üles. Niimoodi kohtusid nad pärast seda palju kordi ja astusid sageli sugulisse vahekorda, kuni Rapuntsel jäi rasedaks. Ühel päeval küsis Rapuntsel nõialt, miks tema riided nii tihedalt kõhu ümber on. Nõid sai aru, et Rapuntsel on rase, ja neiu tunnistas talle printsi külaskäigud üles. Nõid sai vihaseks, lõikas Rapuntselil juuksed peast ja pagendas neiu läheduses asuvasse kõrbe. Järgmisel päeval, kui prints Rapuntselit hüüdis, laskis nõid Rapuntseli juuksed välja. Prints ronis mööda neid üles. Nähes üleval nõida, kukkus ta ehmatusest alla, maandus astelpõõsasse ja torkas oma silmad peast. Pimedana hulkus prints mööda ilma, kuni sattus lõpuks Rapuntseli juurde. Rapuntseli pisarad kukkusid printsi silmadele ja prints sai nägemise tagasi. Prints viis Rapuntseli endaga kaasa. Mis sai nende lapsest ja nõiast, ei selgitata. Pärastpoole peeti ebasoovitavaks rääkida printsi ja Rapuntseli sugulisest vahekorrast ja Rapuntseli rasestumisest. Selle asemel saab nõid printsi olemasolust teada siis, kui Rapuntsel temalt küsib, miks printsi on kergem juukseidpidi üles tõmmata kui nõida. Hiljem lisati muinasjuttu ka koht, et nõid pillas Rapuntseli juuksed aknast alla ega saanudki seetõttu enam tornist välja. Jacob ja Wilhelm Grimm. Rapunzel. (Saksakeelne tekst Projekt Gutenbergis.) More original versions of classic fairy tales.
Põhjalutsern

Põhjalutsern (Medicago borealis) on ühekojaline rohttaim liblikõieliste sugukonnast lutserni perekonnast. Taime kõrgus 30–60 cm. Kasvab kuivadel niitudel. Eestis kasvab loode- ja lääneosas. Õitseb juulist oktoobrini. Põhjalutsern sarnaneb sirplutserniga. Mõlema taime kaunad on sirbi moodi kõverad. Viimased aga on püstistel raagudel ning veidi karvased, põhjalutserni kaunad on seevastu rippuvatel raagudel ja paljad. Põhjalutsern andmebaasis eElurikkus
Hernes (perekond)

Hernes (Pisum) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond. Herneliigid on pärismaised Vahemere maades ja Lähis-Idas. Kultuurina kasvatatakse harilikku hernest, sealhulgas Eestis. Perekonda arvatakse olenevalt süstemaatikast üks kuni seitse liiki. Pisum fulvum Pisum sativum – harilik hernes Pisum sativum subsp. abyssinicum või Pisum abyssinicum – abessiinia hernes Pisum sativum subsp. sativum Pisum sativum subsp. sativum var. arvense või Pisum arvense – põldhernes ehk hall hernes ehk pelusk ehk söödahernes Pisum sativum subsp. sativum var. macrocarpon – suhkruhernes ehk lesthernes Pisum sativum subsp. sativum var. macrocarpon Round-Podded rühm – jäme suhkruhernes Pisum sativum subsp. sativum var. sativum – söögihernes Pisum sativum subsp. sativum var. sativum Medullare rühm – üdihernes ehk kortsteraline hernes Pisum sativum subsp. sativum Medullo-saccharatum rühm – üdi-suhkruhernes
Jaan Rebane (majaomanik)

Jaan Rebane (6/18. veebruar 1877 Vastemõisa vald – 30. september 1963) oli eesti tööstur ja tuletõrjuja. Ta oli riidevärvimistöökoja omanik 1901–1903 Pärnus, alates 1903 Kilingi-Nõmmes ja alates 1910 Viljandis. Ta oli ka Viljandi tuletõrjeühingu esimees, Viljandimaa tuletõrje brigaadi pealik ja Majaomanikkude Koja liige.
Rio Branco jõgi

Rio Branco (portugali keeles 'valge jõgi') on jõgi Brasiilia põhjaosas, Rio Negro suurim põhjapoolne lisajõgi. Rio Brancosse suubub palju lisajõgesid. Need algavad Guajaana mägismaalt, mis eraldab Venezuelat ja Guyanat Brasiiliast. Rio Branco jõe peamised lisajõed ülemjooksul on Urariquira ja Takutu ning nende ühinemiskohta peetaksegi Rio Branco lähteks. Viimase jõe lähe on peaaegu ühenduses Essequibo jõe omaga. Rio Branco jõgi voolab lõuna suunas. Selle pikkus on 775 km. Jões on mitu saart. 378 km kaugusel suudmest on palju kärestikke. Rio Branco suurimad lisajõed on Rio Mucajai (paremalt), Rio Ajarani (paremalt), Rio Anauá (vasakult), Rio Catrimani (paremalt) ja Rio Xeriuini (paremalt). Suurvee ajal, mis kestab oktoobrist aprilli või maini, on jõgi laevatatav kuni Caracaraí linnani. Üle Rio Branco on ehitatud üksainus sild. See on 1200 m pikkune Macuxi sild Brasiilias Roraima osariigis Boa Vista linnas.
Kaelusrästas

Kaelusrästas (Turdus torquatus) on linnuliik rästaslaste sugukonnast rästa perekonnast. Kaelusrästas on pesitsusajal levinud Lääne-, Kesk- ja Lõuna-Euroopa mäestikes, Lapimaal, Kaukasuses ja Türkmenistanis. Ta on suuremas osas levilast rändlind. Talvitub Vahemere maades. Kaelusrästas on Eestis haruldane läbirändaja, teda kohatakse peamiselt läänesaartel. Üldpikkus 24–27 cm. Isaslind on must või tumehall, välja arvatud valge laik pugualal ja pruunikaskollane musta tipuga nokk. Tema tiivad on hõbedaläikelised. Emaslind ja noorlind on tuhmimad. Noorlinnu heledat pugulaiku on sügisel ja talvel raske eristada, see muutub selgeks kevadel seoses sulgede kulumisega. Kesk- ja Lõuna-Euroopa alamliigil alpestris on heledad suleäärised laiemad ja silmatorkavamad. Kaelusrästas on üsna pelglik lind, siiski istub ta musträstast meelsamini silmapaistval kohal puul või põõsal. Lend on sirgjooneline ja erineb tüüpilisest rästa lennust. Laul koosneb mõnest nukrakõlalisest vilesilbist, millele mõnikord järgneb sädin. Häälitseb musträsta taoliselt naksutavalt. Pesitsusajal elab mägede okasmetsades, Lapimaal tundrutes, Briti saartel nõmmrabades. Rändel peatub mitmesugusel avamaastikul. Kaelusrästas pesitseb põhjas ühe korra, lõunas sageli kaks korda suve jooksul. Ta rajab oma poolkera kujulise pesa okaspuu või põõsa alla maapinnale. Pesamaterjaliks kasutab oksaraage, kõrsi, juuri ja sammalt. Kurnas on 3–6, tavaliselt neli muna, neid hauvad ja poegi toidavad mõlemad vanemad. Munad on sinirohelised, pruunide laigukestega. Pojad saavad suguküpseks ühe aastaga. Sööb putukaid, vihmausse ja teisi selgrootuid ning marju. BirdLife International (2004). Turdus torquatus. 2006 IUCNi punane nimistu. IUCN 2006. Vaadatud 12. mai 2006. Kaelusrästas andmebaasis eElurikkus
Hoburästas

Hoburästas (Turdus viscivorus) on linnuliik rästaslaste sugukonnast rästa perekonnast. Hoburästas on levinud Euroopas, Lääne-Siberis, Loode-Aafrikas ja Edela-Aasias. Hoburästas on Eestis väikesearvuline haudelind, tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 25 000–35 000 paarile. Ta on suur rästas, üldpikkusega 26–29 cm. Hoburästas on Eesti suurim rästas ja suuremaid laululinde vareslaste kõrval. Vanalinnu ülapool on hallikaspruun, veidi heledama päranipualaga. Alapool on valge või nõrgalt ookerkollakas ja kogu ulatuses tihedalt kirjatud suurte mustpruunide tähnidega, mis erinevalt laulurästast on puguala külgedel sageli sulandunud ühtseks tumedaks vööks. Tiivasulgedel on heledad äärised. Linnu laskudes on sageli näha äärmiste tüürsulgede valged tipud. Noorlind sarnaneb vanalinnuga, kuid kogu ülapoolel on valkjaskollased rootriibud ja mustpruunid suletipud. Hoburästa lend on lainjas, liuglemisjärgus kokku tõmmatud tiibadega nagu tuvil. Kutsehüüd on tüüpiline, kuiv särisev või puristav rrrrr, mida toob ta kuuldavale eriti lennul. Laul sarnaneb musträsta lauluga ja koosneb pausidega eraldatud lühikestest flöötivatest stroofidest, kuid on väiksema hääleulatusega ja stroofi lõpus ilma kiginata. Laulab tihti vihmas või muu kehva ilmaga, kui teised rästad vaikivad. Hoburästas elab Eestis mitmesugustes männikutes, sealhulgas nõmme- ja rabamännikutes, männi-kuuse segametsades ja Lääne-Eestis ka salu-puisniitudel. Lääne-Euroopas asustab ka suuri parke ja aedu. Pesa paikneb okas- või lehtpuul oksaharude vahel, vastu peatüve või rõhtsal külgoksal kuni üle 10 meetri kõrgusel. Üksikuid pesi on Lääne-Eestis leitud ka heinaküünidel. Pesa valmib umbes ühe nädalaga. Pesa koosneb väljast peentest oksaraagudest, jämedatest kõrtest, samblast ja samblikest, seinas leidub ka mulda. Pesa on seestpoolt paksult vooderdatud rohukõrtega. Kurnas on 4–6 muna, mis on rohekad või sinakad, tumedate laikudega. Mõlemad vanemad toidavad poegi peamiselt putukate, vihmausside ja nälkjatega. Pojad lahkuvad pesast kahe nädala vanustena ja paar nädalat hiljem iseseisvuvad. Hoburästas võib pesitseda suve jooksul kaks korda, isaslind hoolitseb sel juhul esimese kurna poegade eest ja emaslind muneb ning haub teist kurna. Toiduks on putukad, ussid ja marjad. Kesk-Euroopas on hoburästa talvine toit peamiselt puuvõõriku marjad. BirdLife International (2004). Turdus viscivorus. 2006 IUCNi punane nimistu. IUCN 2006. Vaadatud 12 May 2006. Database entry includes justification for why this species is of least concern "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2003–2008" (PDF). Hirundo. Eesti Ornitoloogiaühing. 2009. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2011. Vaadatud 27. oktoobril 2011. Hoburästas andmebaasis eElurikkus