laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alexander Bah

Alexander Hartmann Bah (sündinud 9. detsembril 1997 Årslevis) on Taani jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Portugali kõrgliigaklubis Lissaboni Benfica ja Taani jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Næsby, debüteerides hooajal 2015/16 Taani tugevuselt kolmandas liigas. Aastatel 2016–2018 mängis ta Taani esiliigaklubis Køge. 2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Taani kõrgliigaklubiga SønderjyskE. 2021. aasta jaanuaris siirdus Bah Tšehhi kõrgliigaklubis Praha Slavia. Hooajal 2020/21 tuli ta klubiga Tšehhi meistriks. 2022. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Lissaboni Benficaga. Ülemineku arvatav summa oli kaheksa miljonit eurot. Taani jalgpallikoondises debüteeris Bah 11. novembril 2020 sõprusmängus Rootsi vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulus Taani koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel SønderjyskE Taani karikas: 2019–20 Praha Slavia Tšehhi kõrgliiga: 2020–21 Tšehhi karikas: 2020–21 "Alexander Bah is a Benfica player!". S.L. Benfica. 7. juuni 2022. Vaadatud 7. juunil 2022. "Águias Confirmam Contratação de Bah" [Eagles confirm Bah's signing] (portugali). A Bola. 7. juuni 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuni 2022. Vaadatud 7. juunil 2022. https://www.national-football-teams.com/player/80305/Alexander_Bah.html (vaadatud 1.2.2023)
Carlos Coloma

Carlos II Coloma y de Saa, knight of Santiago, esimene Espinari markii (9. veebruar 1566 – 23. november 1637) oli Hispaania sõjaväelane, diplomaat ja kirjanik. Ta tõlkis Tacituse teoseid. Miguel Angel Guill Ortega, Carlos Coloma, 1566-1637: Espada y pluma de los tercios (Madrid, Editorial Club Universitario, 2007). J. F. A. F. de Azevedo Coutinho y Bernal "Généalogie de la Famille de Coloma", 1777. http://www.grandesp.org.uk/historia/gzas/elda.htm [1] http://historicaltapestry.blogspot.com/2008/11/why-i-lovelittle-known-characters-from.html.
Ernst Wilhelm Londicer

Ernst Wilhelm Londicer (1655 Tallinn – enne 9. novembrit 1697 Tallinn) oli Eestis tegutsenud šoti päritolu maalikunstnik. Londicer oli Šotimaal sündinud Tallinna komandandi George Londiceri poeg. Pärast kunstiõpinguid Saksamaal ja Hollandis naasis Londicer hiljemalt 1670. aastate algul Tallinna, kus nimetati Eestimaa rüütelkonna kunstnikuks. 1680. aastate algusest tegutses ta Tallinnas. Ta suri 1697. aasta sügisel katku. Londicer oli abielus Maria Helenaga (sünd. Pollack), kullassepp Peter Polacki (1633–1702) tütre ja kullassepp Peter Wilhelm Polacki õega. Liivimaa kindral-superintendendi Johann Fischeri portree (1686), Riia Ajaloo ja Laevandusmuuseum Brandenburgi kuurvürsti Friedrich Wilhelmi portree, Mustpeade maja, Tallinn Pastor Christian Kelchi Liivimaa kroonika tiitelleht, trükitud Rudolstadtis 1695. aastal, graveeringu autor Jacob von Sandrart Londiceri järgi Piiskop Joachim Salemanni portree "Püha õhtusöömaaeg" ja "Ristilöömine", Tallinna toomkiriku altarimaalid, mis asendati 1881. aastal Eduard von Gebhardti maaliga. Rootsi kuberneride Bengt Horni ja Anders Torstensoni portreed Riga und Reval. Berühmte Kunststätten. E. A. Seemann. 1908. Lk 101. Vollmer, Hans (1933). Zur Goldschmiedefamilie Polack (Pollake) in Reval s. A. S.: Polack (Pollake). Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Begründet von Ulrich Thieme und Felix Becker. Köide 27. Leipzig: Piermaria–Ramsdell. E. A. Seemann. Wilhelm Neumann : Ernst Wilhelm Londicer. 17. sajandi maalikunstnik Revalist sajandil. Reval 1895. Neumann, Wilhelm (1908). Riga und Reval. Berühmte Kunststätten. Leipzig: E. A. Seemann. Lk 101, 120, 145. Wilhelm Neumann: Balti kunstnike entsüklopeedia. Jonck & Poliewsky, Riia 1908, lk 102 f (digital-collections.de ). Londicer, Ernst Wilhelm Londicer, Ernst Wilhelm veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Tüürimehe tänav (Pärnu)

Tüürimehe tänav on umbtänav Pärnus Mai linnaosas. Tänava pikkus on ligikaudu 346 meetrit.
Raudtee tänav (Pärnu)

Raudtee tänav on umbtänav Pärnus Mai linnaosas, mis algab Papiniidu tänavalt. Tänava pikkus on ligikaudu 174 meetrit. Ühele poole tänavat jääb K-Rauta ja teisele poole Espaki pood. Liivi tee alt läheb läbi jalakäijate tunnel, mis viib endise Pärnu raudteepeatuse juurde. Raudtee tänav Raudtee tänava lõpp
Ravi tänav (Pärnu)

Ravi tänav on tänav Pärnus Mai linnaosas. Tänav saab alguse tupikust tänavalt, suundub edelasse ja lõppeb Mai tänaval. Tänava pikkus on ligikaudu 155 meetrit. Tänava ääres paikneb Pärnu Haigla õendus- ja hoolduskeskus.
Pae tänav (Pärnu)

Pae tänav on tänav Pärnus Mai linnaosas. Tänav saab alguse Lao tänavalt, suundub kagusse ja lõppeb Papiniidu tänaval. Tänava pikkus on ligikaudu 340 meetrit.
Mere tänav (Pärnu)

Mere tänav on tänav Pärnus Mai linnaosas, mis saab alguse Riia maanteelt ja ristub Metsa tänavaga. Tänava pikkus on ligikaudu 197 meetrit. Mere tänav, vasakul Mere 1, paremal Metsa 12 Mere tänav, paremal Mere tn 3. Mere 2, tagumine pool
Luule tänav

Luule tänav on tänav Pärnus Mai linnaosas. See saab alguse Riia maanteelt ja kulgeb Kooli tänavani, millest edasi jätkub jalakäijate tänavana kuni Mai tänavani. Tänava pikkus on 337 ligikaudu meetrit. Tänava äärde jäävad Pärnu spordihall ja Pernova Hariduskeskuse loodusmaja. Kultuurimälestistest asub tänava ääres linnaaedniku elamu Pärnus (Riia mnt 129a).
Lao tänav (Pärnu)

Lao tänav on tänav Pärnus Mai linnaosas, mis algab Suur-Jõe tänavalt ja lõppeb Pae tänaval. Tänava pikkus on ligikaudu 277 meetrit.
Laki tänav (Pärnu)

Laki tänav on tänav Pärnus Mai linnaosas. See jääb Lao ja Papiniidu tänava vahele. Tänava pikkus on ligikaudu 317 meetrit.
Laine tänav (Pärnu)

Laine tänav on tänav Pärnus Mai linnaosas, mis saab alguse Riia maanteelt ja lõppeb Mai tänaval. Sealt saab alguse Metsa tänav. Tänava pikkus on ligikaudu 350 meetrit.
Energia tänav (Pärnu)

Energia tänav on umbtänav Pärnus Mai linnaosas, mis saab alguse Papiniidu tänavalt. Tänava pikkus on ligikaudu 380 meetrit. Tänava lõpus asub alajaam.
Robert Devereaux, teine Essexi krahv

Teiste samanimeliste inimeste kohta vaata artiklit Robert Devereaux. Robert Devereaux (10. november 1565 – 25. veebruar 1601) oli Inglise aadlik ning sõjaväelane, kuninganna Elizabeth I favoriit. Kuigi ta oli poliitiliselt ambitsioonikas väejuht, pandi ta pärast üheksa-aastase sõja ajal Iirimaal ebaõnnestunud kampaaniat aastal 1599 koduaresti. Aastal 1601 juhtis ta Elizabeth I vastu riigipöördekatset ning ta hukati riigireetmise eest. Bagwell, Richard: Ireland under the Tudors 3 vols. (London, 1885–1890). Cadwallader, Laura Hanes. The Career of the Earl of Essex from the Islands Voyage in 1597 to His Execution in 1601 Philadelphia: University of Pennsylvania, 1923. Dickinson, Janet, Court Politics and the Earl of Essex, 1589-1601 (Routledge: Abingdon, 2016). ISBN 978-1848930773 Ellis, Steven G.: Tudor Ireland (London, 1985). ISBN 0-582-49341-2. Falls, Cyril: Elizabeth's Irish Wars (1950; reprint London, 1996). ISBN 0-09-477220-7. Hammer, Paul E. J. (1999). The polarisation of Elizabethan politics : the political career of Robert Devereux, 2nd Earl of Essex, 1585-1597. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-43485-8. OCLC 39539158. Lacey, Robert: Robert, Earl of Essex: An Elizabethan Icarus (Weidenfeld & Nicolson 1971) ISBN 0-297-00320-8 Hotson, Leslie (1937). I, William Shakespeare Do Appoint Thomas Russell, Esquire... London: Jonathan Cape. Lk 160–8, 218–19, 228, 231. Shapiro, James: 1599: A Year in the Life of William Shakespeare (London, 2005) ISBN 0-571-21480-0. Smith, Lacey Baldwin: Treason in Tudor England: Politics & Paranoia (Pimlico 2006) ISBN 978-1-84413-551-6 English Broadside Ballad Archive
Elisabeth Aspe

Elisabeth Aspe (õieti Nieländer, Aspe oli pseudonüüm; 15. detsember (vkj 3. detsember) 1860 Pärnu – 25. august 1927 Pärnu) oli eesti kirjanik. Aspe kirjutas jutustusi talurahva, meremeeste ja linlaste elust. Tema jutustused on realistlikud. Aspe sündis veskiomaniku jõukas peres ning kujunemisaastad olid tal rahulikud. Aastatel 1870–1878 õppis ta Pärnu Linna Kõrgemas Tütarlastekoolis. Siis jäi isa voodihaigeks ja tütrel tuli hakata teda põetama; isa eest hoolitsemise kõrvalt hakkas Aspe kirjutama romaane. Aspe isa sai halvatuse ning ta suri. Lühikese aja jooksul järgnesid sellele ema ja hiljem õemehe surm, mille järel jäi Aspe õde üksi koos oma kaheksa lapsega ja Aspe ise sai perepeaks. Aspe abiellus Heinrich Nieländeriga ja sai temaga lapsed. Mõni aasta hiljem suri ka Aspe õde ning Elisabethil tuli hakata kasvatama ka õe lapsi. 19. sajandi lõpul oli Aspe puhul tegemist ühe tuntuma kirjanikuga. Aspe oli ära mainitud Kampmaa väljaandes "Kirjanduse peajoontest" ja Kultuurkapital määras talle 1920. aastatel pensioni. Et Aspe ennast päris kirjanikuks ei pidanud, oli ta sellest meeldivalt üllatunud. Hilisemates kirjanduslugudes teda meeles peetud siiski pole. "Enne ukse lukutamist" (1881) "Kasuõde" (1887) "Ennosaare Ain" (1888) "Anna Dorothea" (1891) Elisabeth Aspe tänav Maarja Vaino (8. detsember 2011). "Loengusari "Mäluauk: naiskirjanikke erinevas ajas"". Sirp. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. jaanuar 2014. Vaadatud 4. jaanuaril 2014. Anton Jürgenstein, "Elisabeth Aspe" – Linda 1898, nr 21, lk 353–355. Oskar Urgart, "Elisabeth Aspe" – Looming 1927, nr 10, lk 945–950. Arno Raag, "Elisabeth Aspe elu ja looming. Biograafilis-kriitiline essee". EKS, Tartu 1928, lk 76. Eesti kirjanduse ajalugu, II köide, Eesti Raamat, Tallinn 1966, lk 533–543 (ülevaate autor Oskar Kruus). Oskar Kruus, "Naine hanesulega" (kirjutisi naiskirjanikest). Eesti Raamat, Tallinn 1971, lk 54–67 ("Vana-Pärnu vang"). Heili Reinart. "Palju valusaid kaotusi üle elanud unustatud kirjanik Elisabeth Aspe teadis, et eluõnne ei maksagi otsida." Postimees 15. detsember 2010. Elisabeth Aspe Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Jean Kartmatu

Jean Kartmatu (prantsuse keeles Jean sans Peur, hollandi keeles Jan zonder Vrees; 28. mai 1371 – 10. september 1419) oli Prantsuse aadlik, aastast 1404 Burgundia Riigi valitseja. Ta mängis 15. sajandil Prantsuse riigiasjades tähtsat rolli, eriti vaimuhaige kuninga Charles VI ajal toimunud võimuvõitluses ja saja-aastases sõjas Inglismaa vastu. Teda on kirjaldatud mõtlematu ja äkilise poliitikuna. Ta tappis aastal 1407 kuninga venna Louis', et valitsuses ise võimu juurde pääseda. Louis' surmast algas Prantsusmaal Armagnacide-Burgundide kodusõda, mille käigus Jean Kartmatu mõrvati. Kuna Jeani surmaga oli seotud Prantsusmaa troonipärija Charles, sõlmis Jeani poeg Philippe inglastega liidu ning algatas sellega saja-aastase sõja viimase faasi. Jean oli pioneer Euroopa suurtükiväe pioneer, ta kasutas uut väeliiki edukalt paljudes lahingutes. Burgundia hertsog Smith, Kay Douglas; Smith, Robert Douglas; DeVries, Kelly (2005). The Artillery of the Dukes of Burgundy, 1363-1477 (inglise). Boydell Press. Lk 16–19. ISBN 978-1-84383-162-4. Smith, Robert Douglas & DeVries, K. (2005). The Artillery of the Dukes of Burgundy, 1363–1477. Woodbridge: Boydell Press. ISBN 978-1843831624. Lindquist, Sherry C.M. (2016). Agency, Visuality and Society at the Chartreuse de Champmol. Routledge. Lk 72. Vaughan, R. (1998). "John, Duke of Burgundy". Encyclopædia Britannica. Vaughan, Richard (2005). John the Fearless. The Dukes of Burgundy. Kd 2 (reprinted new ed.). Boydell Press. ISBN 978-0851159164. Kasten, Brigitte (2008). Herrscher- und Fürstentestamente im westeuropäischen Mittelalter. Böhlau Verlag Köln Weimar. Lk 478. Kerrebrouck, Patrick van (1990). Nouvelle histoire généalogique de l'auguste maison de France. Les Valois. Kd 3. Villeneuve-d'Arcy. Lk 517. Library of Congress staff (16. detsember 2014) [2011]. "Library of Congress Name Authority File: Anne, of Burgundy, Duchess of Bedford, 1404?–1432". Sommé, Monique (1998). Isabelle de Portugal, duchesse de Bourgogne: une femme au pouvoir au XVe siècle. Presses Universitaires du Septentrion. Lk 69. ISBN 978-2859395490. Ward, A.W.; Prothero, G.W.; Leathes, Stanley, toim-d (1934). The Cambridge Modern History. Kd XIII. Cambridge University Press. Jean sans Peur/Jean Kartmatu. arhiiv. Tour Jean-sans-Peur Jean Kartmatu sõrmus
Sundus

Sunduste allikaks on Emile Durkheimi sõnul inimeste toiminguid, mõtteid ja tundeid mõjutavad sotsiaalne fakt. Sellised sundused sarnanevad oma mõjukuselt füüsilise maailma omadega. Sunduse jõud tuleneb inimestele teiste poolt kehtestatud kohustusest, mida indiviidid ise endale peale suruvad. Käärik, H. Klassikaline ja nüüdisaegne sotsioloogiline teooria: valik autoreid. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2013.
Sotsiaalne fakt

Selle termini võttis kasutusele inimeste kokkukuuluvuse mehhanisme analüüsinud Emile Durkheim. Tema kohaselt kujutab sotsiaalne fakt endast igasugust tegevusviisi, selgelt määratletud või mitte, mis on suuteline avaldama indiviidile välist survet, peale selle on see levinud kogu ühiskonnas ning eksisteerib oma individuaalsetest avaldustest sõltumatult. Sotsiaalsete faktide empiirilise uurimisega tegeleb Serge Moscovici poolr loodud sotsiaalsete representatsioonide teooria. Durkheim, E. Les Règles de la méthode sociologique, 1895. Käärik, H. Klassikaline ja nüüdisaegne sotsioloogiline teooria: valik autoreid. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2013. Moscovici, S. Jumalate loomise mehhanism: sotsioloogia ja psühholoogia, Tartu: TÜ Kirjastus, 2022.
Ben Blood

Ben Blood (sündinud 15. märtsil 1989 Plymouthis Minnesota osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Frankfurdi Löwen. Hooajal 2007/08 mängis ta United States Hockey League'i klubides Des Moines Buccaneers ja Indiana Ice. Aastatel 2008–2012 mängis ta Põhja-Dakota Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2007. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i draft '​is 120. valikuna. 2012. aasta aprillis sõlmis ta Ottawa Senatorsiga kaheaastase lepingu. Järgmise kahe aasta jooksul mängis ta põhiliselt American Hockey League'is (AHL) Ottawa Senatorsi tütarklubis Binghamton Senators, kuid NHL-is tal debüüdi teha ei õnnestunud. 2014. aasta novembris sõlmis ta lepingu Norra kõrgliigaklubiga Stjernen Hockey. Aastatel 2015–2017 mängis ta Soome kõrgliigas Lahti Pelicansi ja hooajal 2017/18 Pori Ässäte meeskonnas. 2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Suurbritannia kõrgliigaklubiga Cardiff Devils, kuid naasis juba sama aasta novembris Soome kõrgliigasse ja sõlmis kaheaastase lepingu Tapparaga. Hooajal 2021/22 mängis Blood Austria klubis Graz 99ers. Seejärel liitus ta taas Pelicansiga. 2023. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Frankfurdi Löwen. Soome kõrgliigas on Blood olnud kahel hooajal (2015/16 ja 2017/18) enim karistusminuteid teeninud mängija. "Ben Blood: Cardiff Devils sign American defenceman". bbc.com. 21. juuli 2018. Vaadatud 20. detsembril 2018. "Cardiff Devils: Ben Blood leaves Elite League champions for Tappara". bbc.com. 7. november 2018. Vaadatud 20. detsembril 2018. "American Ben Blood signs with the Lions" (saksa). Löwen Frankfurt. 26. mai 2023. Vaadatud 26. mail 2023. https://www.eliteprospects.com/player/14382/ben-blood (vaadatud 1.2.2023) Ben Blood hockeydb.com lehel
Trevor van Riemsdyk

Trevor van Riemsdyk (sündinud 24. juulil 1991 Middletownis, New Jersey osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Washington Capitals. Aastatel 2011–2014 mängis ta New Hampshire'i Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2014. aasta märtsis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Chicago Blackhawks. NHL-is debüteeris Van Riemsdyk 9. oktoobril 2014 mängus Dallas Starsi vastu. Debüüthooajal võitis ta Blackhawksiga Stanley karika. Esimese värava lõi Van Riemsdyk NHL-is 10. oktoobril 2015 mängus New York Islandersi vastu. 2017. aasta juunis valis NHL-is esimest hooaega alustav Vegas Golden Knights Van Riemsdyki Expansion Draft '​is, kuid Golden Knights kauples ta seejärel kohe Carolina Hurricanesile. Hurricanesi meeskonnas mängis Van Riemsdyk kolm hoooaega. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta lepingu Capitalsiga. USA jäähokikoondise koosseisus osales Van Riemsdyk 2017. aasta maailmameistrivõistlustel. Tema vanem vend James van Riemsdyk on samuti jäähokimängija. "Blackhawks agree to terms with Trevor van Riemsdyk". Chicago Blackhawks. 24. märts 2014. Vaadatud 24. märtsil 2014. Williams, Terrell (22. juuni 2017). "Canes Acquire Trevor van Riemsdyk from Vegas". NHL.com. Vaadatud 22. juunil 2017. "Capitals sign defenseman Trevor van Riemsdyk". Washington Capitals. 11. oktoober 2020. Vaadatud 11. oktoobril 2020. Trevor van Riemsdyk NHL.com lehel Trevor van Riemsdyk hockeydb.com lehel
Absoluutne viljakus

Absoluutse viljakus on maksimaalne viljastumisvõimeliste marjaterade ehk munarakkude arv ühe emase kohta. "Kalade absoluutne ja suhteline viljakus - KALAPEEDIA". www.kalapeedia.ee. Vaadatud 1. veebruaril 2023.
Kaarel Toom

Kaarel Toom (5. september 1920 Tallinn – 5. märts 1994 Tallinn) oli eesti näitleja ja raadiorežissöör. Aastatel 1935–1937 oli ta Draamastuudio noorsooteatri näitleja, 1937. aastal lõpetas Paul Sepa teatristuudio, 1937–1938 oli Draamateatri näitleja. Oli ansambli Laulvad Seilorid liige. 1941. aastal lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi Riikliku Lavakunstikooli ja suunati tööle Tallinna Töölisteatrisse, ent samal aastal mobiliseeriti Punaarmeesse. Teise maailmasõja ajal oli aastatel 1942–1944 Nõukogude tagalas Eesti NSV Riiklikes Kunstiansamblites. Aastatel 1944–1946 töötas ta näitlejana Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris, aastatel 1946–1972 Draamateatris. Paralleelselt teatritööga oli aastatel 1949–1991 Eesti Raadio kuuldemängude lavastaja. Ta on mänginud filmides "Külmale maale", "Näitleja Joller", "Lurich" ja "Teaduse ohver". 1965 Eesti NSV teeneline kunstitegelane Tema vend oli poksija Johannes Toom. Eesti Teatriliit. Kaarel Toom Eesti filmi andmebaas. Kaarel Toom
Suhteline viljakus

Suhteline viljakus on munarakkude hulk emase kehakaalu kohta. "Kalade absoluutne ja suhteline viljakus - KALAPEEDIA". www.kalapeedia.ee. Vaadatud 1. veebruaril 2023.
Myrrha

Myrrha [mürra] oli vanakreeka mütoloogias Assüüria kuninga Theiase tütar, Adonise ema, kes rasestus oma isast. Adonise sünni kohta oli kaks versiooni. Levinuma versiooni kohaselt ärgitas Aphrodite Myrrhat intsestile oma isa Theiasega. Myrrha amm aitas plaani teoks teha. Kui Theias avastas, mis on juhtunud, sattus ta raevu ning ajas tütart noaga taga. Jumalad muutsid Myrrha mürripuuks ning sellest puust ongi Adonis pärit. Räägiti ka, et Myrrha põgenes isa eest ja Aphrodite muutis ta puuks. Adonis sündis, kui Theias laskis puu sisse noole või kui metssiga hakkas kihvadega puu koort ära rebima.
Goran Bregović

Goran Bregović (serbia keeles Горан Бреговић; sündinud 22. märtsil 1950 Sarajevos Jugoslaavia FSV-s) on serbia ja horvaadi päritolu muusik, helilooja ja filmimuusika looja. Vahel nimetatakse teda Balkani heliloojaks. Bregović sai Ida-Euroopas laialdaselt tuntuks rokkansambli Bijelo Dugme järgi (ansambel tegutses aastatel 1974–1989; Bregović mängis bändis kitarril ja oli paljude laulude muusika ja tekstide autor). Kogu maailmas tunti teda aga kui filmimuusika loojat, sealhulgas kirjutas ta muusika mitmele Emir Kusturica filmile. Bregović peab end jugoslaavlaseks, argumenteerides seda väidet sellega, et tema isa on horvaadi päritolu (katoliiklane), ema on serbia päritolu (õigeusklik) ja abikaasa on bosnia muslim.  Pikemalt artiklis Wedding and Funeral Orchestra 1990. aastate teisel poolel lõi Bregović muusikaansambli Wedding and Funeral Orchestra ('pulma- ja matuseorkester'), millega käib esinemas eri paigus üle maailma. Kontsertidel kõlavad peamiselt laivid tema enda loodud filmimuusikast. 1989 – nomineeriti Euroopa filmiauhinnale kategoorias "Euroopa parim helilooja" (film "Kuduz") 1990 – Pula filmifestivali Velika Zlatna Arena auhind kategoorias "parim filmimuusika" (film" Gluvi barut") 1995 – nomineeriti Césarile kategoorias "parim muusika" (film "La reine Margot") 2006 – nomineeriti David di Donatello auhinnale kategoorias "parim muusika" (film "I giorni dell'abbandono") 2006 – nomineeriti David di Donatello auhinnale kategoorias "parim laul" (film "I giorni dell'abbandono") 2011 – Karlovy Vary rahvusvahelise filmifestivali festivali presidendi auhind 2015 – Ordre des Arts et des Lettresi rüütliklassi orden (Prantsusmaa) 2021 – Karađorđe Tähe 1. järgu orden (Serbia presidendilt Aleksandar Vučićilt) "Time of the Gypsies" (1988; Emir Kusturica filmile "Time of the Gypsies") "Toxic affair" (1993) "Arizona Dream" (1993; Emir Kusturica filmile "Arizona Dream") "La Reine Margot" (1994) "Underground" (1995; Emir Kusturica filmile "Underground") "A Chef in Love" (1995) "Tuvalu" (2000) "I giorni dell'abbandono" (2005) "Le Lièvre de Vatanen" (2006) "Mustafa" (2008) Balkan Artists. last.fm Eikellegimaa. Goran Bregović. arhiiv.err.ee, 15. Juuli 1996 New Year`s surprise: Famous Serbian musician Goran Bregovic gives a concert on Republic Square. arminfo.info, 18. oktoober 2018 Goran Bregovic & His Wedding And Funeral Band Return To Carnegie Hall. broadwayworld.com, 17. veebruar 2017  Goran Bregović – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Goran Bregovići koduleht Eikellegimaa. Goran Bregović. arhiiv.err.ee, 15. juuli 1996 Goran Bregovic. Awards. imdb.com
Michael Dal Colle

Michael Dal Colle (sündinud 20. juunil 1996 Richmond Hillis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis Iserlohn Roosters ründajana vasakäärel. Aastatel 2012–2016 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Oshawa Generals, viimasel hooajal lisaks Kingston Frontenacsis. 2015. aastal tuli ta Generalsiga OHL-i meistriks. 2014. aastal valis New York Islanders ta NHL-i draft '​is viienda valikuna. Hooaja 2015/16 lõpus debüteeris Dal Colle American Hockey League'is (AHL) Islandersi tütarklubis Bridgeport Sound Tigers. 2019. aastal valiti Dal Colle AHL-i tähtede mängule. NHL-is debüteeris Dal Colle 13. jaanuaril 2018 mängus New York Rangersi vastu. NHL-is hakkas Dal Colle enam mänguaega saama hooajal 2018/19. Esimese värava lõi ta NHL-is 17. jaanuaril 2019 mängus New Jersey Devilsi vastu. Tema kõige resultatiivseim hooaeg NHL-is oli 2019/20, mil ta lõi neli väravat ja andis kuus väravasöötu. Hooajal 2021/22 mängis ta taas peamiselt Islandersi tütarklubis AHL-is. 2022. aasta oktoobris sõlmis ta lepingu TPS-iga. Hooajal 2022/23 jäi tema arvele Soome kõrgliigas neli väravat ja 19 väravasöötu. 2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Iserlohn Roostersiga. Dal Colle on isa kaudu Itaalia päritolu ja ema kaudu iiri päritolu. https://www.eliteprospects.com/player/152047/michael-dal-colle (vaadatud 1.2.2023) "Former top five NHL draft pick, Michael Dal Colle is moving to Iserlohn" (saksa). Iserlohn Roosters. 27. juuli 2023. Vaadatud 27. juulil 2023. "Family First for Dal Colle". NHL.com. Vaadatud 10. juulil 2020. Graham, Doug (24. veebruar 2016). "'Family is everything' for Kingston star Dal Colle". The Kingston Whig-Standard. Vaadatud 29. augustil 2018. Dal Colle also credits his Italian grandfather... Michael Dal Colle NHL.com lehel Michael Dal Colle hockeydb.com lehel
Max Görtz

Max Görtz (sündinud 28. jaanuaril 1993 Hööris) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Soome kõrgliigaklubis KalPa ründajana paremäärel. Rootsi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2011/12 Färjestadi meeskonnas, aastatel 2013–2015 mängis Rootsi kõrgliigaklubis Frölunda HC. 2012. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i draft '​is 172. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus Görtz mängima 2015. aastal. Hooajal 2015/16 tegi ta eduka hooaja American Hockey League'is (AHL) Predatorsi tütarklubis Milwaukee Admirals, kui lõi 18 väravat ja andis 29 väravasöötu. Järgmine hooaeg algas Görtzil aga märkimisväärsemalt tagasihoidlikumalt. 2017. aasta jaanuaris kaubeldi Görtz Anaheim Ducksile. Ta mängis hooaja lõpuni AHL-is Ducksi tütarklubis San Diego Gulls, kuid NHL-is jäi debüüt tegemata. Aastatel 2017–2020 mängis Görtz Rootsi kõrgliigaklubis Malmö Redhawks. Aastatel 2020–2022 mängis ta Saksamaa kõrgliigas, esimesel hooajal Grizzlys Wolfsburgis ja teisel hooajal Schwenninger Wild Wingsis. 2022. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu KalPaga. "Ducks Acquire Gortz from Nashville". Anaheim Ducks. 19. jaanuar 2017. Vaadatud 19. jaanuaril 2017. "Max Gortz comes to KalPa" (soome). KalPa. 11. juuni 2022. Vaadatud 11. juunil 2022. Max Görtz hockeydb.com lehel