laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kosmoselennuk

Kosmoselennuk ehk orbiidilennuk (vahel kasutatakse samas tähenduses ka sõna kosmosesüstik) on lennusõiduk, mis toimib Maa atmosfääris nagu lennuk ja kosmoses nagu kosmoselaev. See ühendab lennuki ja kosmoselaeva omadusi ning sellest võib mõelda kui lennukist, mis peab kosmose vaakumile vastu ja suudab selles manööverdada, või kui kosmoselaevast, mis suudab lennukina õhus lennata. Tavaliselt on kosmoselennukid tiibadega varustatud kosmoselaeva kujuga, ent on konstrueeritud ja katsetatud ka lifting-body (tõstejõudu arendava keha) tüüpi kosmoselennukeid. Kosmosesse jõudmiseks vajalik tõukejõud võidakse saavutada rakettmootorite või õhkreaktiivmootorite abil. Kosmosest tagasi pöördudes laugleb kosmoselennuk kuni maandumiseni. Seni on edukalt lõppenud lennu (milleks loetakse Maa atmosfääri taassisenemist ja edukat maandumist) sooritanud vaid viis kosmoselennukit: X-15, Space Shuttle, Buran, SpaceShipOne ja X-37. Space Shuttle Energija-Buran Kanderakett Space Shuttle'i välispaak Skylon Chang, Kenneth (20. oktoober 2014). "25 Years Ago, NASA Envisioned Its Own 'Orient Express'". New York Times. Vaadatud 21. oktoober 2014.
Uvarovo

Uvarovo on linn Venemaal Tambovi oblastis, Uvarovo rajooni keskus. Asub 117 km Tambovist kagu pool Vorona jõe paremal kaldal. Uvarovo asutasid 1699. aastal kasakad. 1966 sai linnaõigused. Linna läbib Tambovi ja Kamõšini vaheline raudtee. Q126684906 Uvarovo koduleht
Linda Martin

Linda Martin (sündinud 17. aprillil 1953 Omagh's Põhja-Iirimaal) on iiri laulja ja telesaatejuht, Eurovisiooni võitja. Martini muusikukarjäär algas 1969, kui ta ühines oma kogulinnas Omagh's bändiga Chips. 1972 lahkus ta sealt, et asutada uus bämd Lyttle People, kuid see projekt ei õnnestunud ja järgmisel aastal tuli ta Chipsi tagasi. Lõplikult lahkus ta Chipsist 1983 ja keskendus soolokarjäärile. Martin osales Eurovisiooni Iiri voorus 4 korda Chipsiga, kuid ebaõnnestunult. Seejärel osales ta 4 korda sooloartistina ja 1 korra projektiga Linda Martin and Friends. Kokku osales ta Eurovisiooni eelvoorus 9 korda, mis on Iirimaa rekord. Esimest korda võitis ta Eurovisiooni Iiri eelvooru 1984 lauluga "Terminal 3", mille kirjutas Johnny Logan. 1984. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Luxembourgis saavutas ta 2. koha 137 punktiga. Võitis Rootsi bänd Heereys lauluga "Diggi-Loo Diggi-Ley", mis kogus 145 punkti. Teist korda võitis ta Eurovisiooni Iiri eelvooru 1992 lauluga "Why Me?". Selle kirjutas samuti Logan. Logan oli Eurovisiooni võitnud lauljana aastail 1980 ja 1987. 1992. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Rootsis Malmös võitis Martin 155 punktiga, kahel järgmisel aastal Iirimaa kaitses esikohta. Teiseks tuli Suurbritannia laulja Michael Ball 139 punktiga. Linda Martin sai kolmandaks esinejaks, kes võitnud Eurovisioonil esimese ja teise koha – 2023. aasta seisuga on selliseid viis. "Why Me?" laulusõnad
Antonio Banderas

Antonio Banderas (õieti José Antonio Domínguez Banderas; sündinud 10. augustil 1960 Málagas) on Hispaania filminäitleja, filmiprodutsent ja laulja. Ta on mänginud filmides "Philadelphia" (1993), "Interview with the Vampire: The Vampire Chronicles" ("Intervjuu vampiiriga", 1994), "Desperado" ("Desperaado", 1995), "Assassins" ("Profid", 1995), "Evita" (1996), "The Mask of Zorro" ("Zorro mask", 1998) ja "Once Upon a Time in Mexico" ("Ükskord Mehhikos", 2003). Ka on ta mänginud filmisarja "Spy Kids" ("Väikesed spioonid") kolmes filmis ning multifilmisarjas "Shrek".
Õuna-kirsimahl

Õuna-kirsimahl on mahl, mis on valmistatud õuntest ja kirssidest. Tavaliselt sisaldab õuna-kirsimahl 80% õunamahla, 15% kirsimahla ja 5% suhkrut.
Anne-Marie David

Anne-Marie David (sündinud 23. mail 1952 Casablancas) on prantsuse laulja. Ta on Eurovisiooni lauluvõistlusel esindanud nii Prantsusmaad kui ka Luksemburgi. Luksemburgi esindades võitis ta 1973. aasta võistluse lauluga "Tu te reconnaîtras". 1979. aastal tuli ta Prantsusmaad lauluga "Je suis l'enfant soleil" esindades kolmandaks. Ametlik veebileht
Ferekalsi Debessay

Ferekalsi Debessay (sündinud 10. jaanuaril 1983) on Eritrea jalgrattur. 2008. aasta Tour of Eritreal saavutas ta 3. koha. 2009 võitis ta Tour d'Egypte'il kaks etappi. 2010. aastal tuli ta Eritrea meeskonna koosseisus Aafrika meistriks. 2011 tuli ta Eritrea meistriks maanteesõidus.
Daniel Teklehaimanot

Daniel Teklehaimanot Girmazion (sündinud 10. novembril 1988 Debarwas) on Eritrea jalgrattur. 2008. aastal tuli ta Aafrika meistriks eraldistardist sõidus. 2010. aastal tuli ta Aafrika meistriks maanteesõidus, eraldistardist sõidus ja ka meeskondlikus arvestuses. Samal aastal võitis ta Tour of Rwanda. 2011. aastal tuli ta Aafrika meistriks eraldistardist sõidus ja meeskondlikus arvestuses. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros saavutas ta meeste grupisõidus 43. koha. 2012–2013 kuulus ta profiklubisse Orica-GreenEDGE. 2014. aastast kuulub ta profiklubisse Dimension Data. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. september 2016. Vaadatud 7. augustil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Ago Markvardt

Ago Markvardt (sündinud 11. augustil 1969 Elvas ) on Eesti kahevõistleja, kelle tippsportlaskarjäär jäi aastatesse 1989–1998. 1994. aasta taliolümpiamängudel 5. koht 1997. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel 4. koht Ago Markvardt on töötanud 1985–1991 Dünamos treener-instruktorina ja 2000–2002 Audentese Spordiklubi juhatajana. 2001. aastast on ta Rahvusvahelise Suusaliidu (FIS) suusahüpete stiilikohtunik. Aastatel 2008–2010 oli ta ettevõtte A&A Develop OÜ juhatuse liige ja 2010–2012 adidas Baltics SIA Eesti filiaali müügijuht. 2014. aastast on ta Eesti Suusaliidu juhatuse liige ning kahevõistluse ja suusahüpete alakomitee juhatuse esimees. 2017. aastast on ta olnud kahevõistluse Otepää MK etappide korralduskomitee juht. 1994. aastal – Eesti aasta meessportlane Tema elukaaslane on Tiina Karjahärm, neil on tütred Margaret ja Keira Olivia. Biograafia ESBL-is Ago Markvardt sai teise tütre isaks[alaline kõdulink] Biograafia ESBL-is
Obafemi Martins

Obafemi Akinwunmi Martins (sündinud 28. oktoobril 1984 Lagoses) on Nigeeria jalgpallur, ründaja. Ta mängis viimati Hiina kõrgliiga klubis Shanghai Shenhua. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud muu hulgas Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter, Inglismaa kõrgliigas Newcastle Unitedis ja Birmingham Citys, Venemaa kõrgliigas Kaasani Rubinis, Saksamaa kõrgliigas VfL Wolfsburg ja Hispaania kõrgliigas Levantes. Milano Inter võitis ta Serie A, kaks korda Coppa Italia ning ka Supercoppa Italiana. Martinsi kaks venda on samuti profijalgpalli mänginud. Noorem vend on John Ronan Martins. Vanem vend Oladipupo Martins suri 8. augustil 2011 28-aastaselt infarkti.
Angela Arraste

Angela Arraste (sündinud 11. augustil 1953 Tallinnas) on eesti rahvatantsujuht. Lõpetas 1971 Karksi-Nuia Keskkooli, 1977–1979 õppis Viljandi Kultuurikoolis tantsuerialal. 1979–1983 õppis Angela Arraste Tallinna Pedagoogilises Instituudis kultuurhariduse osakonnas tantsujuhi erialal. Alates 2004. aastast õppis ta magistriõppes Tallinna Ülikoolis kunstide teaduskonnas. 1978–1979 – Viljandi Kultuurikooli eesti tantsu õpetaja 1983–1985 – AÜ Kunstilise Isetegevuse Maja 1983–1990 – Folk-show Peiar 1985–1993 – Tallinna Pedagoogilise Instituudi klubitöö kateeder 1993–1999 – Tallinna Pedagoogikaülikool 1998–2005 – Tallinna Ülikooli koreograafia õppetooli juhataja, eesti tantsu dotsent Alates 2005 – Tallinna Ülikooli koreograafia osakonna juhataja, professor Ta on mitu korda olnud noorte tantsupeo üldjuht, sh 2002. aasta peo "Vikerkaar" pealavastaja ning üldtantsupidude rühmade juht ja lavastaja-stsenarist. 2000 Ullo Toomi nimeline rahvatantsustipendium 2002 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (rahvatantsualane tegevus, 2002. aasta koolinoorte tantsupeo "Vikerkaar" pealavastaja) 2016 Tallinna Ülikooli teenetemärk 2017 Valgetähe V klassi teenetemärk 2017 stipendium "Ela ja sära" 2020 Mait Agu stipendium Tema ema on rahvatantsujuht Lille-Astra Arraste. Angela Arraste õde Anneli oli Viljandimaa rahvatantsujuht, kes suri aastal 2020. Angela Arraste Kultuuri Instituudi kodulehel Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Rein Sikk Kuidas sündis tantsupidu ehk üks päev Angela Arraste elust, Eesti Päevaleht, 29.06.2002 Angela Arraste Eesti Teadusinfosüsteemis
Ökoloogiline taastamine

Ökoloogiline taastamine (inglise ecological restoration) on ökosüsteemi terviklikkuse, koosluse struktuuri ja funktsionaalsuse, ökoloogiliste protsesside, populatsioonide arvukuse, liigi elupaiga või mõne muu rikutud või hävinud ökosüsteemi komponendi loodusliku või jätkusuutliku seisundi taastamine. Ökoloogia haru, mis uurib ökoloogilise taastamise võimalusi, vahendeid ja tagajärgi, nimetatakse taastamisökoloogiaks. ökosüsteemi taastamiskulu Rahvusvahelise Looduskaitseliidu soovitused ökoloogiliseks taastamiseks Primack, R. P., Kuresoo, R. & M. Sammul, 2008. Sissejuhatus looduskaitsebioloogiasse. Tartu: Eesti Loodusfoto, lk 373
William Herschel

Friedrich Wilhelm Herschel (inglispäraselt Sir Frederick William Herschel) (15. november 1738 – 25. august 1822) oli saksa päritolu Briti astronoom, tehnikaekspert ja helilooja. Wilhelm sündis Hannoveris. Tema isa Issak Herschel (1707–1767) oli muusik sõjaväeorkestris. Wilhelmist sai samuti muusik (oboemängija) ning ta mängis sõjaväeorkestris koos isa ja vend Jacobiga. Pärast Hannoveri lüüasaamist 1757. aastal Hastenbecki lahingus otsustas isa saata pojad 1759. aastal Inglismaale. Wilhelm oli siis 19-aastane. Jacob naasis pärast kahte võõrsil veedetud aastat kodumaale, kuid Wilhelm (keda Inglismaal kutsuti Williamiks) jäigi sinna. Pärast mõnda aega kestnud muusikaõpetaja ametit sai Williamist 1766. aastal organist ja dirigent Bathi linnas. 1772. aastal tõi ta oma noorema õe Caroline samuti Inglismaale. 1773. aastal hakkas William huvi tundma astronoomia vastu. Samuti pakkusid talle huvi teleskoobid ning temast sai tuntud teleskoobivalmistaja. 13. märtsil 1781 märkas Hershel taevakeha, mida ta pidas algselt komeediks. Hiljem selgus, et see on tegelikult planeet, mis sai nimeks Uraan. Tunnustades seda avastust, võeti Herschel 1781. aastal Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks ning kuningas George III tasustas teda aastastipendiumiga, mis omakorda võimaldas Herschelil loobuda muusikukarjäärist ja pühenduda täielikult astronoomiale. 1787. aastal avastas Hershel kaks Uraani kaaslast – Titania ja Oberoni. 8. mail 1788 abiellus William Mary Pittiga. Abielupaaril sündis vaid üks laps: John Herschel (1792–1871), kellest sai samuti tuntud astronoom. Aastal 1800 uuris W. Herschel prisma abil spektriks lahutatud erinevate valguslainete temperatuure. Ta avastas, et punasest valgusest on veel kõrgema temperatuuriga nähtamatu kiirgus. Seda loetakse infrapunakiirguse avastuseks. Friedrich Wilhelm Herschel valiti 1785. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks. Herscheli kosmoseteleskoop ""Friedrich Wilhelm (William) Herschel (November 15, 1738 – August 25, 1822)"". seds.org (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2011. Vaadatud 11.08.2011. Vapp
Herreys

Herreys on popmuusikat viljelev rootsi bänd, mis koosneb kolmest vennast: Per Herrey (sündinud 9. augustil 1958), Richard Herrey (sündinud 19. augustil 1964) ja Louis Herrey (sündinud 3. novembril 1966). Nad võitsid Rootsit esindades 1984. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Diggi-Loo Diggi-Ley". Järgmisel aastal võitsid nad esikoha Sopoti festivalil lauluga "Sommarparty på Stranden". 1984: "Diggi-loo Diggi-ley" 1985: "Crazy People" 1985: "Not Funny" 1986: "Different I's" 1987: "Live in Tivoli" 1994: "Där vindarna möts" 1995: "Herreys Story" 2002: "Gyllene Hits" "Crazy people" / "I'm so sorry" "You" / "I see the love" "Kall som is" / "Mirror mirror" (1984) "Diggi-Loo-Diggi-Ley" (1984) "People say it's in the air" / "I'm so sorry" "Varje liten droppe regn" (EP) "People from Ibiza" / "Sommarparty" "Din telefon" / "Why Why" "Chinese Temptation" / "Sweet Love" "Freedom" / "Little Pretty Girl" "Min ensamma vrå" / "Livet i dig" "Öppna dina ögon" / "Hanna" "Här vill jag leva" / "Hon ger dig allt"
Ökosüsteemi terviklikkus

Ökosüsteemi terviklikkust (inglise ecosystem integrity, ecological integrity) iseloomustab ökosüsteemi seisundi looduslikkus, vastavus piirkonnale iseloomulikele ja inimmõjust puutumata keskkonnatingimustele, funktsionaalsus ning ökoloogilise suhete loomulikkus. keskkonnafunktsioonid ökosuhted Primack, R. P., Kuresoo, R. & M. Sammul, 2008. Sissejuhatus looduskaitsebioloogiasse. Tartu: Eesti Loodusfoto, lk 374
Raud(III)oksiid

Raud(III)oksiid (keemiline valem Fe2O3) on keemiline ühend, mille molekul koosneb kahest raua ja kolmest hapniku aatomist. Raud(II)oksiid
Raud(II)oksiid

Raud(II)oksiid (keemiline valem FeO) on keemiline ühend, mille molekul koosneb ühest raua ja ühest hapniku aatomist. Raud(III)oksiid
Talvik (perekond)

Talvik on taimeperekond kanarbikulaadsete seltsist kanarbikuliste sugukonnast. Talviku perekonda kuulub viis liiki väikeseid, igihaljaid õistaimi, mille levila on põhjapoolkera. Varem loeti neid kuuluvaks uibuleheliste sugukonda, kuid nüüd peetakse neid kuuluvaks kanarbikuliste hulka. Eestis kasvab pärismaisena harilik talvik. Chimaphila japonica Chimaphila maculata Chimaphila menziesii Chimaphila monticola Chimaphila umbellata (harilik talvik)
Sigisibul

Sigisibul on varre küljes või õisikus arenev väike sibul, mis maha langedes areneb uueks taimeks.
Mõlajas leht

Mõlajas leht on leht, mille laba kõige laiem koht on tipu ligidal ja mis aluse poole järsult aheneb.
Pungasoomus

Pungasoomused on soomusjad, sageli vaigused alalehed puude ja põõsaste pungadel. Alalehed Leht
Gleihorisont

Gleihorisont ehk G-horisont on sinakas või rohekas mullahorisont, mis tekkib pideva gleistumise korral. Loit Reintam. Märksõnu mullateadusest ja ökoloogiast
Naaskeljas leht

Naaskeljas leht on väga kitsas terava tipuga leht.
Alumosilikaadid

Alumosilikaadid on keemilised ühendid, looduslike ja sünteetiliste silikaatide rühm, mille kompleksanioonid sisaldavad räni ja alumiiniumi. Kompleksanioonid on näiteks [AlSiO4]−, [AlSi4O10]−, [Al2Si3O10]2−. Katioonideks on Na+, K+, Mg2+, Ca2+, mõnikord ka Ba2+ ja Li+. Looduslikud alumosilikaadid on kõige levinumad mineraalid, nad moodustavad kuni 50% maakoore kaalust. Nende hulga kuuluvad päevakivid (albiit, ortoklass, anortiit), savimineraalid ja vilgud. Alumosilikaadid on vees lahustamatud, rasksulavad ja termiliselt kindlad ühendid. Alumosilikaate toodetakse ränidioksiidi SiO2 ja alumiiniumoksiidi Al2O3 kuumutamisel metallioksiididega. Maakoore pinnas toimub alumosilikaatide murenemine ja tekib kaoliniit, mida kasutatakse keraamikatööstuses. Alumosilikaate kasutatakse ka klaasi ja tsemendi tootmisel, vilgud on head elektri- ja soojusilolatsioonmaterjalid. Nefeliin on alumiiniumi tooraine. Hüdrateeritud looduslikke ja tehislikke alumosilikaate (tseoliite) kasutatakse vee puhastamiseks. Alumosilikaate kasutatakse toiduainetööstuses toidulisandina (Е554, Е555, Е556, Е559).
Antropotsentrism

Antropotsentrism ehk inimkesksus on inimeste kalduvus pidada ennast maailma kõige tähtsamaks olevuseks või hinnata reaalsust üksnes inimlikust vaatenurgast. Samas tähenduses on kasutatud terminit humanotsentrism, ehkki antropotsentrismi võidakse nimetada ka inimeste ülemvõimuks. Eriti sageli seostatakse antropotsentrismi mõne religioosse kultuuriga. Antropotsentrism on oluline mõiste keskkonnaeetikas ja -filosoofias, kus seda peetakse sageli allikaks, millest tulenevad probleemid inimeste ja keskkonna suhetes. Spetsiesism Antroopsusprintsiip Nartsissism
Neerjas leht

Neerjas leht on pikkuses laiem, aluses laia väljalõikega ja lameda tipuga leht.
Lehekodarik

Lehekodarik ehk kodarik on varre alusel ligistikku asetsevate lehtede kogumik. Lehekodarik esineb väga paljudes taimerphmades. Eriti levinud on see korvõieliste (võilill), ristõieliste (kapsas) ja bromeelialiste sugukonnas. Lehekodarikuks nimetatakse väliselt sarnaseid moodustisi ka sammaltaimedel ja vetikatel. Kodarikud moodustuvad sageli püsikutel, mille ülemine osa närbub kas pärast õisemist või sügisel. Kodarik võib tekkida siis, kui taime vars ei arene välja ja jätab lehed tihedalt kokku. Selline kodarik on näiteks võilillel, salatil ja mõnel sukulendil. Lehevarred võivad kodarikus samuti nõrgalt arenenud olla. Kapsalaadsetel võib juhtuda, et ainult alumised lehed moodustavad kodariku, aga ülemiste lehtede vahel areneb vars välja. Sammaltaimedel ja vetikatel tekib lehekodarik talluse korduva harunemise tulemusel. Kodarik kaitseb ülejäänud taime, eriti peajuurt. Kodarikku moodustavad lehed murduvad tüüpiliselt kergesti, aga kuna neid on palju, jääb neid taime kaitsmiseks piisavalt järele isegi pärast mitme lehe murdumist. Seevastu peajuurt on raske välja tõmmata. See, kas taimel areneb vars välja või jääb arenemata ja tekib kodarik, võib muutuda isegi ühe liigi piires. Kodarik on levinum alpivööndis, kus see jääb talvel lume alla ja võimaldab taimel talv üle elada. Lauskmaal on seevastu eelis taimedel, mille vars välja areneb, sest need taimed küündivad kõrgemale ja saavad rohkem valgust.
Leigo järvemuusika festival

Leigo järvemuusika festival toimub Otepää läheduses asuvas Leigo turismitalus (Lutike küla, Otepää vald, Valga maakond) regulaarselt alates 1998. aastast. Festival toob igal aastal Leigo tallu hulgaliselt klassikalise ja folkmuusika huvilisi. Leigo järvemuusika festivalil on aegade jooksul üles astunud teiste hulgas Nils Petter Molvaer, Läti Rahvuslik Sümfooniaorkester, segakoor Latvija, Tallinna Kammerorkester, Vanemuise sümfooniaorkester, Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Miroslav Roussine, Pariisi noored virtuoosid, Peter van Dijk, David Timm, Serge Schoonbroodt, Pihkva Filharmoonia Sümfooniaorkester, Eesti Filharmoonia Kammerkoor, Üle-Eestiline Noorte Sümfooniaorkester, Neeme Järvi, Kristjan Järvi, Paavo Järvi, No-Big-Silence ja Pelageja. Leigo järvemuusika festivali peakorraldaja on Leigo turismitalu omanik Tõnu Tamm. Festivali korraldavas toimkonnas on läbi aegade osalenud teiste hulgas Yoko Alender, Jüri Leiten, Andres Uibo ja Jaan Sööt. "Üks päev" A. Sööt, Kanal2. "Leigo järved" A. Sööt, Exitfilm. "Järvenrakentaja" E. Määttanen, Yleisradio. Kimmo Pohjoneni kontserdist Arvo Iho film. Pelageja kontserdist ja No-Big-Silence kontserdist E. Määttaneni film. Leigo Järveteater Leigo järvemuusika festivali koduleht Leigo järvemuusika festivalist veebientsüklopeedias Estonica
Harilik tõnnike

Harilik tõnnike (Betonica officinalis) on huulõieliste sugukonda tõnnikese perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Lehed enamasti juurmised, pikarootsulised, piklikmunajad, jämedalt täkilise servaga. Õisikud tihedad, tähkjad. Õied tumepunased, kuni 2 cm pikad. Leidub Eestis paiguti, sagedam siiski Kesk- ja Lõuna-Eestis. Kasvab puisniitudel, metsaservadel, võsastikes. 18. sajandil oli tõnnike hinnatud ravimtaim, millega raviti peavalu ning mille abil loodeti vabaneda puukidest. Tõnnikese kuivatatud lehti lisati tubaka hulka. Tänapäeval on ta suurepärane metsaaia taim ning värvitaim, millest saab kollast värvi. Tõnnikese lehtede hautamisveega juuste loputamine annab neile sära. Taimede välimääraja, Valgus, Tallinn, 1975 McVicar, J., Suuri yrttikirja, WSO 2004
Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus (1991)

Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus (kõnekeeles Rumesseni pass) oli Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus, mille kasutuselevõtt otsustati 16. märtsil 1991 Eesti Kongressi IV istungjärgul Tallinnas. Üleminekuaja valitsuse arvates hakkas dokument kehtima Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 21. novembrist 1991 ja kaotas kehtivuse 8. aprillil 1992. Isikutunnistused trükiti Kanadas ja Soomes ja neid hakati kodanikele väljastama septembris 1991. Kokku väljastati üle 50 000 isikutunnistuse. Isikutunnistus sai oma hüüdnime rahvaalgatuse korras valitud Eesti kodanike esinduskogu Eesti Kongressi täidesaatva organi Eesti Komitee juhatuse liikme Vardo Rumesseni järgi. Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus, 1992 Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus, 1992 Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus, 1992 1991. aastal Kanadas trükitud isikutunnistuse blankettidel oli trükiviga. Portaal www.virumaa.ee Eesti Vabariigi kodanikele isikutunnistuste väljaandmise korraldamise kohta, Eesti Vabariigi Ülemnõukogu otsus, avaldamismärge: RT 1991, 42, 50. Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi otsuse «Eesti Vabariigi kodanikele isikutunnistuste väljaandmise korraldamise kohta» tühistamisest, Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi otsus, avaldamismärge: RT 1992, 13, 202. Pekka Erelt. "Eestlase passid läbi aegade"[alaline kõdulink]. Eesti Ekspress, 16. november 2008. Kuidas Eesti Komitee isikutunnistusi jagas, Õhtuleht, 1. august 2014. "Läänemaa muuseumi kodulehel toodud kroonika". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. detsember 2013. Vaadatud 12. augustil 2011. Isikutunnistuste epopöa 20.11.1995[alaline kõdulink]. Nõmme valitsuse lehel esitatud artikkel.
Kosmosesond

Kosmosesond on automaatne ja mehitamata kosmoseaparaat, mis on määratud kosmoses lendamiseks Maa orbiidi väljas ja muude taevakehade uurimiseks. Kosmosesondide tootmise keeruline tehnoloogia on vaid Venemaal, USAs, Euroopa Kosmoseagentuuril (ESA), Jaapanis, Hiinas ja Indias. Kosmosesondide abil uuritakse Marssi, komeete, Veenust, asteroide, Merkuuri ja välisplaneete. Kosmoseaparaatide loend
Instrumentaalansambel

Instrumentaalansambel on ansambel, mis koosneb instrumentalistidest ja esitab instrumentaalmuusikat. Instrumentaalansambel võib esitada muusikateoseid üksi või olla saateansambliks lauljale või lauljatele. Vokaalansambel Bänd
Katariina (täpsustus)

Katariina on naisenimi. Selle nime all on tuntud pühakud: Aleksandria Katariina Siena Katariina Selle nimega valitsejad: Katariina I Katariina II Muud: Katariina (seriaal), Katariina II elust rääkiv Venemaa telesari Katariina kai Katariina kirik Katariina kogudus Katariina käik Katariina maja Katariina park Catarina Catharina Catharine Catherina Catherine Catrina Katarina Katerina Kateřina Neumannová Katharina Katharine Katherine Katrina
Tõnu Tamm

Tõnu Tamm (sündinud 11. juunil 1941 Jõgeval) on eesti bioloog, filmirežissöör, Leigo turismitalu omanik ning Leigo järvemuusika festivali peakorraldaja. Ta on lõpetanud 1961. aastal Jõgeva Keskkooli ja 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogi-geneetikuna. Aastatel 1966–1976 töötas ta Jõgeva sordiaretusinstituudis nooremteadurina, 1981–1991 oli Jõgeva rajoonilehe Punalipp mittekoosseisuline autor. 1981. aastast on Tamm Valgamaal Lutike külas Leigo talu peremees, 1998. aastast Leigo järvemuusika festivali peakorraldaja. 1958. aastal võitis ta peaauhinna fotokonkursil "Eesti kaunis loodus". Tõnu Tamm on teinud dokumentaalfilme Eesti loodusest. Tema film "Putoraana joad" nimetati 1979. aastal TPI filmifestivalil Eesti parimaks lühifilmiks. Film "Talvitujad" pälvis järgmisel aastal samas kategoorias 3. koha. 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk Tema isa oli Eesti sordiaretaja ja loodusvaatleja Rudolf Tamm ning ema Fernanda Tamm oli iluvõimleja ja võimlemispedagoog. Tõnu Tamme abikaasa on bioloog Tiiu-Mall Tamm, neil kaks poega ja tütar. Priit Pullerits "Leigo peremees jahib erilisi ideid" Postimees, 03.03.2012 Jõgeva aleviku ajalugu[alaline kõdulink] Leigo talu peremees Tõnu Tamm: "Astelpaju säästaks riigile miljoneid!" // Eesti Päevaleht, 11. oktoober 2001 Leigo talu peremees viib ellu ideid ja ütleb, et mõtelda on nii mõnus // Valgamaalane.ee, 28. juuli 2005 Prokuratuur lõpetas Leigo talu ebaseadusliku raie kriminaalasja // Eesti Päevaleht, 3. september 2008 Leigo talu peremees: puskariajamine on kohalik eksootika // E24, 23. juuli 2009 Priit Pullerits "Leigo peremees jahib erilisi ideid" Postimees, 3. märts 2012