laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tansaania jalgpallikoondis

Tansaania jalgpallikoondis on Tansaania rahvuskoondis jalgpallis. Enne Tanganjika ühinemist Sansibariga oli meeksonna nimi Tanganjika jalgpallikoondis. Tansaania pole kunagi jõudnud jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalturniirile. Kahel korral on osaletud Aafrika rahvaste karikavõistlustel (1980 ja 2019). Kolmel korral on võidetud CECAFA (Ida- ja Kesk-Aafrika) karikas. Tansaania jalgpallikoondis 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. Väravavahid: Aron Kalambo, Metacha Mnata, Aishi Manula Kaitsjad: Gadiel Kamagi, Erasto Nyoni, Kelvin Yondan, David Mwantika, Mohamed Husseini, Vicent Philipo, Ally Mtoni, Hassan Kessy Poolkaitsjad: Feisal Salum, Himid Mao Mkami, Frank Domayo, Faridi Mussa, Yahya Zayd, Mudathir Yahya Ründajad: Abdillahie Yussuf, Mbwana Samatta, Thomas Ulimwengu, Simon Msuva, John Bocco, Rashid Mandawa
Metstulp

Metstulp (Tulipa sylvestris) on liilialiste sugukonda arvatud taimeliik. Taime kasvatatakse Eestis ilutaimena. Harva taim ka metsistub. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 324 Metstulp andmebaasis eElurikkus
Aedtulp

Aedtulp (Tulipa gesneriana) on liilialiste sugukonda arvatud taimeliik. Taime kasvatatakse Eestis ilutaimena. Harva taim ka metsistub. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 324 Aedtulp andmebaasis eElurikkus
Ussilakk (perekond)

Ussilakk (Paris) on upsuõieliste sugukonda kuuluv õistaimede perekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: harilik ussilakk (Paris quadrifolia).
Kirju liilia

Kirju liilia (Lilium martagon) on liilialiste sugukonda arvatud taimeliik. Taime kasvatatakse Eestis ilutaimena. Harva taim ka metsistub ja naturaliseerub. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 326 Kirju liilia andmebaasis eElurikkus
Mitmeõiene kuutõverohi

Mitmeõiene kuutõverohi (Polygonatum multiflorum) on liilialiste sugukonda kuutõverohu perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Taim on lubjalembene. Taime kasvab rohkem Lääne-Eestis, mujal on teda harvem. Taime kasvatatakse Eestis ka ilutaimena. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 328 Mitmeõiene kuutõverohi andmebaasis eElurikkus
129

129. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad Aastad: 124 125 126 127 128 - 129 - 130 131 132 133 134 ... ... ...
UNESCO maailmapärand Panamas

Panama alal on UNESCO maailmapärandi nimistus viis objekti ja kaks objekti kandidaati. Nimistusse on kantud: kaks kultuuripärandi objekti: 1980 Panama Kariibi-poole kindlustised. Portobelo-San Lorenzo. Alates 2012. aastast on see objekt ohustatud pärandi nimekirjas 1997, 2003 Panamá Viejo (alg-Panamá) arheoloogiline kaitseala ja Panamá ajalooline piirkond kolm looduspärandi objekti: 1981 Darieni rahvuspark 1983, 1990 La Amistadi rahvuspark. Ühispärand Costa Ricaga 2005 Coiba rahvuspark ja seda ümbritseva mere kaitse eritsoon. Asub Coiba saartel nimistusse kandideerib alates 2015. aastast veel kaks objekti UNESCO maailmapärand Panamas. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles (vaadatud 2. juulil 2019) "Panama Kariibi-poole kindlustised. Portobelo-San Lorenzo". UNESCO Maailmapärandi koduleht. Inglise keeles (vaadatud 2. juulil 2019) "Panamá Viejo (alg-Panamá) arheoloogiline kaitseala ja Panamá ajalooline piirkond". UNESCO Maailmapärandi koduleht. Inglise keeles (vaadatud 2. juulil 2019) "Darieni rahvuspark". UNESCO Maailmapärandi koduleht. Inglise keeles (vaadatud 2. juulil 2019) "La Amistadi rahvuspark". UNESCO Maailmapärandi koduleht. Inglise keeles (vaadatud 1. juulil 2019) "Coiba rahvuspark ja seda ümbritseva mere kaitse eritsoon". UNESCO Maailmapärandi koduleht. Inglise keeles (vaadatud 2. juulil 2019) UNESCO maailmapärand Panamas. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles (vaadatud 2. juulil 2019)
Lumikelluke (perekond)

Lumikelluke (Galanthus) on amarülliliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis on selle perekonna liikidest kõige tuntum ilutaimena sissetoodud, vahel metsistuv harilik lumikelluke (Galanthus nivalis).
Märtsikelluke

Märtsikelluke (Leucojum) on amarülliliste sugukonda arvatud taimeperekond. Looduslikult kasvavad väga erinevates kasvukohtades Lääne-Euroopast Ida-Aasiani ja Põhja-Aafrikas. (L. aestivum) kasvab umbes 45–60 cm kõrgeks ja õitseb juunis. Õied on kuni 2 cm suurused valged roheliste tippudega ja varrel kuni 8 kellukat, mille lõhn meenutab šokolaadilõhna. Sobib kasvatamiseks poolvarjulises kuni varjulises parasniiske viljaka pinnasega kasvukohas peenral, puude ja põõsaste all ning kiviktaimlas. Hea lõikelill. Võib istutada septembrist kuni külmade saabumiseni 8–10 cm sügavusele. Võib jääda samale kasvukohale paljudeks aastateks. (L. vernum) kasvab umbes 20–25 cm kõrguseks ja õitseb märtsis–aprillis. Õied on 2–2,5 cm suurused, kuid varrel enamasti üks, mõnikord kaks kellukat. Istutada päikeselisele kuni kergelt varjulisele hästiõhustatud parasniiske ja viljaka pinnasega kasvukohale 8–10 cm sügavusele. Sobib peenras äärelilleks, samuti kiviktaimlasse, terrassile ja rõdukasti. Sobiv taim ka ajatamiseks. Istutusaeg on august–oktoober. Võib jätta samale kohale mitmeks aastaks järjest. Paljundatakse pärast lehtede kolletumist sibula pesakonna jagamise teel. Pärast jagamist istutada kohe uuesti maha. Talvekate pole tingimata vajalik, kuid on siiski soovitatav kasvukohas, kuhu talvel lund ei kogune. "Märtsikelluke". Originaali arhiivikoopia seisuga 13.08.2020. Vaadatud 13.03.2020.
Salu-piiphein

Salu-piiphein (Luzula luzuloides) on loaliste sugukonda arvatud taimeliik. Taim kasvab vanades parkides, salumetsades. Taim on Eestis haruldane. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 332 Salu-piiphein andmebaasis eElurikkus
138

138. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad 120. aastad - 130. aastad - 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad Aastad: 133 134 135 136 137 - 138 - 139 140 141 142 143 ... ... 10. juuli – Hadrianus, Vana-Rooma keiser
Kahkjas piiphein

Kahkjas piiphein (Luzula pallidula) on loaliste sugukonda arvatud taimeliik. Taim kasvab niisketel niitudel, hõredates metsades. Taime leidub Eestis hajusalt. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 332 Luzula pallescens andmebaasis eElurikkus
Põld-piiphein

Põld-piiphein (Luzula campestris) on loaliste sugukonda arvatud taimeliik. Taim kasvab näiteks kuivadel ja parasniisketel niitudel. Taime leidub Eestis hajusalt. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 332 Põld-piiphein andmebaasis eElurikkus
Mitmeõiene piiphein

Mitmeõiene piiphein (Luzula multiflora) on loaliste sugukonda arvatud taimeliik. Taim kasvab näiteks niisketel niitudel, segametsades, teeservadel. Taim on Eestis tavaline. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 332 Mitmeõiene piiphein andmebaasis eElurikkus
Nõnova

Nõnova on küla Võrumaal Võru vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas. Külas on 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 30 elanikku. Kõik on eestlased. Nõnoval on sündinud Friedrich Vreemann. Külas oli kuni 2001. aastani Nõnova raudteepeatus. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Preußische Allgemeine Zeitung

Preußische Allgemeine Zeitung (lühend PAZ; kuni 2003 Ostpreußenblatt) on saksa konservatiivne nädalaleht. Ajalehes käsitletakse põhiliselt poliitikat, kultuuri ja majandust. Väljaanne peab ennast Preisi valgustusaate traditsiooni kandjaks ja pooldab liberalismi, universalismi ja pluralismi ideid. Teise maailmasõja järgsetel aastatel oli see oluline küüditatud sakslaste vaadete esindaja. Politoloog Fabian Virchow on iseloomustanud ajalehte paremkonservatiivsena, ajaloolane Matthias Stickler konservatiivsena, ajaloolane Wolfram Wette ja politoloog Alexander Geisler näevad ajalehes ja selle eelkäijates nn uusparempoolsuse (Neue Rechte) hääletoru (leht ise ei võta viimast liigitust omaks). Ajaleht peab oma põhimõtteks "preisilikku korrektsust poliitilise korrektsuse asemel"[viide?]. Preußische Allgemeine Zeitungi koduleht
Pisikäpp

Pisikäpp (Epipogium) on käpaliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: lehitu pisikäpp (Epipogium aphyllum).
Pesajuur

Pesajuur (Neottia) on käpaliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: pruunikas pesajuur (Neottia nidus-avis).
Koralljuur

Koralljuur (Corallorhiza) on käpaliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: kõdu-koralljuur (Corallorhiza trifida).
Coiba rahvuspark ja seda ümbritseva mere kaitse eritsoon

Coiba rahvuspark ja seda ümbritseva mere kaitse eritsoon (prantsuse Parc national de Coiba et sa zone spéciale de protection marine, inglise Coiba National Park and its Special Zone of Marine Protection, hispaania Parque Nacional de Coiba y su zona especial de protección marina) on UNESCO maailmapärandi objekt nr 1138 Panamas Chiriquí ja Veraguasi provintsis. Objekti pindala on kokku 270 125 ha. Põhiosa (216 543 ha) moodustab Vaikse ookeani mereala ümber Coiba saare (50 314 ha) ja veel üheksa suurema saare (nende hulgas on ka Jicarita saar, mis Panama kõige lõunapoolsem punkt); nende ja veel 28 väiksema saare pindala on kokku 53 582 ha. Saared, Chiriquí laht ja ümbritsevaid merealasid on kaitstud El Niño külma tuule mõju eest ning seetõttu on saarte vihmametsad olulised endeemsete ja ohustatud liikide varjupaik. Rahvuspargis toimub oluline teadustegevus ning sel on oluline osa Vaikse ookeani troopilise idaosa kalade ja mereimetajate liikumises ja elutegevuses. Objekt kanti maailmapärandi nimistusse 2005. aastal. "Coiba rahvuspark ja seda ümbritseva mere kaitse eritsoon". UNESCO Maailmapärandi koduleht. Inglise, prantsuse, araabia, hiina, vene, hispaania, jaapani ja hollandi keeles (vaadatud 2. juulil 2019) "Coiba rahvuspark ja seda ümbritseva mere kaitse eritsoon". UNESCO Maailmapärandi koduleht. Inglise, prantsuse, araabia, hiina, vene, hispaania, jaapani ja hollandi keeles (vaadatud 2. juulil 2019)</ref>
Sookäpp (perekond)

Sookäpp (Hammarbya) on käpaliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: harilik sookäpp (Hammarbya paludosa).
Lasva

Lasva on küla Võrumaal Võru vallas. Asub Lasva järve ääres. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) oli küla Lasva valla halduskeskus. Külas on 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 275 elanikku. Neist 272 on eestlased. Elumajad Lasvas, 2024. aasta juunis Lasteaed Lasvas, 2024. aasta juunis Lasva veetorn Lasva külas Võrumaal 2024. aasta juunis Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Hiilakas

Hiilakas (Liparis) on käpaliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: soohiilakas (Liparis loeselii).
Juuremugul

See artikkel räägib üldmõistest. Käpalise kohta vaata artiklit Muguljuur (liik). Perekonna kohta vaata artiklit Muguljuur (perekond). Juuremugulad ehk muguljuured on taimede ühed säilitusjuured. Juuremugulad tekivad varuainete kogunemisel lisa- ja külgjuurtesse. Juuremugulad esinevad näiteks daaliatel ja käpalistel.
Muguljuur (perekond)

Muguljuur (Herminium) on käpaliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: harilik muguljuur (Herminium monarchis).
Putukõis

Putukõis (Ophrys) on käpaliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: kärbesõis (Ophrys insectifera).
Õõskeel

Õõskeel (Coeloglossum) on käpaliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: rohekas õõskeel (Coeloglossum viride).
Listerioos

Listerioos on grampositiivse listeeriabakteri (Listeria monocytogenes) põhjustatav nakkushaigus, mis levib peaasjalikult loomsete toiduainete kaudu. Sümptomiteks on palavik, pearinglus, iiveldus ja kõhulahtisus. Listeeriabakter on maapinnas, loomasöötades ja loomade soolestikus levinud bakter. Erinevalt teistest bakteritest suudab see bakter paljuneda ka külmkapi temperatuuril. Saastunud toidu tarvitamisel paljunevad bakterid soole limaskesta rakkudes ning levivad organismis. Otsesel kontaktil võib tekkida listerioosi nahavorm, listerioosi võib haruharva nakatuda ka sugulisel teel. Nakkus võib kanduda (emakoogi kaudu) ka emalt vastsündinule , kusjuures umbes veerand listerioosi juhtudest ongi seotud sünnitusega. Listerioosi haigestuvad eeskätt immuunpuudulikkusega, kasvajatega ning hormoonravi saavad inimesed. Immuunsüsteemi ebaküpsuse tõttu on bakteri suhtes tundlikud ka vastsündinud. Euroopa Liidus registreeriti 2016. aastal 2536 listerioosi haigestumist (0,47 haigusjuhtu 100 000 inimese kohta) ja neist lõppes surmaga 247 juhtumit. Eestis registreeriti samal aastal 9 haigusjuhtu. Nakkushaigused Preventing Foodborne Illness: Listeriosis1, University of Florida,Veebiversioon (vaadatud 29.12.2013) (inglise keeles) Roasto, M., Koskar, J. (2018). Listerioosijuhtumid inimestel on tõusuteel. Eesti Loomaarstlik Ringvaade, 3, 8−11. [1]
Koerakäpp

Koerakäpp (Anacamptis) on käpaliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: püramiid-koerakäpp (Anacamptis pyramidalis).
Väike kuldtäht

Väike kuldtäht (Gagea minima) on liilialiste sugukonda kuldtähe perekonda kuuluv rohttaim. Väike kuldtäht kasvab suuremas osas Euroopast, välja arvatud Atlandi ookeani rannik ja sealsed saared. Kasvab ka Põhja-Aafrikas ja Väike-Aasias kuni Armeeniani, ida poole kuni Lääne-Siberini. Ta kuulub kõige vähem ohustatud liikide hulka ja enamikus oma levilast ei kuulu kaitse alla. Taim kasvab aedades, parkides ja salumetsades. Taime leidub hajusalt üle Eesti. Ta eelistab toitaineterikkaid savimuldasid. Väike kuldtäht on mitmeaastane efemeroid ehk tema maapeale osa närbub kiiresti pärast tärkamist. Taim on madal, kõrgusega 5–20 cm. Täiskasvanud õitseva taime ümber on tavaliselt hulk noori, mis veel ei õitse. Väikesel kuldtähel on kaks sibulat, mis asuvad ühise kollaka kesta sees. Sibulad on eri suuruse ja kujuga: suurem on munajas, väiksem peaaegu kerajas. Taime vars kasvab välja nende kahe vahelt. Täiskasvanud sibulate kõrvale moodustub tavaliselt hulk väikesi sibulaid, mis võimaldab taimel vegetatiivselt paljuneda. Lehti on väikesel kuldtähel samuti kaks. Üks on juurmine leht ja eraldub varrest maapinna ligidal. See on lineaalne renjas leht laiusega umbes 3 mm, umbes sama pikk kui vars või pisut lühem. Teine leht on süstjas, eraldub varrest ainult pisut õisikust allpool, tema laius on 7–8 mm, terava tipuga. Õisikus on 1–7 õit. Kandelehed on lineaalsed. Õiekatte lehed on 10–15 mm pikad ja teravad, sidrunkollased, vahel altpoolt rohekad. Väike kuldtäht õitseb aprillis-mais. Vili on kupar. Taim viljub mais-juunis. Seejärel taime maapealne osa sureb. Taimn on diploidne, 24 kromosoomiga. kollane kuldtäht Gagea minima — väike kuldtäht Väike kuldtäht andmebaasis eElurikkus
Kollane kuldtäht

Kollane kuldtäht (Gagea lutea) on liilialiste sugukonda kuuluv püsik. Kollane kuldtäht on 15–25 cm kõrge. Õitseb aprillist maini. Õiekattelehed on kahvatukollased, välisküljel rohekad, tömbitipulised, 0,8–1,5 cm pikad. Õisikus on 2–8 õit. Vili on peaaegu kerajas. Seemned valmivad juunis. Seemneid levitavad peamiselt sipelgad. Kollane kuldtäht kasvab Euroopast kuni Ida-Aasiani. Eestis esineb hajusalt puisniitudel, salumetsades ja parkides. Sageli kasvab koos karulauguga. väike kuldtäht Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 329 Kollane kuldtäht andmebaasis eElurikkus
Punakas kuldtäht

Punakas kuldtäht (Gagea erubescens) on liilialiste sugukonda arvatud taimeliik. Taime on leitud vaid Ida-Eestist Võõpsust. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 329 Punakas kuldtäht andmebaasis eElurikkus
Ida-kuldtäht

Ida-kuldtäht (Gagea granulosa) on liilialiste sugukonda arvatud taimeliik. Taim kasvab vaid Tartu ümbruses, kuhu ta on sattunud Tartu botaanikaaiast. Taim on kohati naturaliseerunud. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 329 Ida-kuldtäht andmebaasis eElurikkus
Pikakannu

Pikakannu on küla Võrumaal Võru vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas. Külas asub Pikakannu Põhikool ja Pikakannu rahvamaja, kus on ka Pikakannu Muuseumituba. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Mais (perekond)

Mais (Zea) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeperekond. Perekonna tuntuim liik on mais (Zea mays).
Harilik hirss

Harilik hirss (Panicum miliaceum) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeliik. Eestis kasvab taim tulnukana prahipaikadel, raudteedel. Taime kasvatatakse ka näiteks katse- ja kooliaedades. hirss Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 346 Harilik hirss andmebaasis eElurikkus
Metsriis

Metsriis (Leersia) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: jõgi-metsriis (Leersia oryzoides).
Kukehirss

Kukehirss (Echinochloa) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv liik: tähk-kukehirss (Echinocloa crus-galli).
Raikaerik

Raikaerik (Arrhenatherum) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: kõrge raikaerik (Arrhenatherrum elatius).
Pindi

Pindi on küla Võrumaal Võru vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas. Küla asub Võhandu jõe keskjooksul Võru–Räpina maantee ääres. Pindi Jaani kirik ja kalmistu asuvad aga Lasval[viide?]. Pindi kalmistu Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Mesihein

Mesihein (Holcus) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab kaks sellesse perekonda kuuluvat pärismaist liiki: vill-mesihein – Holcus lanatus, pehme mesihein – Holcus mollis.
Rukkihein (perekond)

Rukkihein (Apera) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: harilik rukkihein (Apera spica-venti).
Luidekaer

Luidekaer (Ammophila) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab üks sellesse perekonda kuuluv pärismaine liik: rand-luidekaer (Ammophila arenaria).
Ammophila

Ammophila on kahe perekonna ladinakeelne nimetus: perekond luidekaer perekond kiletiivalisi sugukonnast Sphecidae – Ammpohila (putukad)
Kastehein

Kastehein (Agrostis) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab kuus sellesse perekonda kuuluvat pärismaist liiki: mägi-kastehein – Agrostis vinealis soo-kastehein – Agrostis canina harilik kastehein – Agrostis capillaris suur kastehein – Agrostis gigantea valge kastehein – Agrostis stolonifera kollakas kastehein – Agrostis straminea
Kukeleib

Kukeleib (Setaria) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeperekond. Eestis kasvab kolm sellesse perekonda kuuluvat pärismaist liiki: vesihaljas kukeleib – Setaria glauca, roheline kukeleib – Setaria viridis, itaalia kukeleib – Setaria italica.
Püstluste

Püstluste ehk püstine püsikluste (Bromus erectus) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeliik. Taim kasvab näiteks loodudel, parkides, raudteedel. Taime leidub Eestis harva. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 374 Püstluste andmebaasis eElurikkus
Müürluste

Müürluste (Bromus tectorum) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeliik. Taim kasvab Eestis tulnukana raudteel, prahipaikadel. Taime leidub Eestis harva. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 375 Müürluste andmebaasis eElurikkus
Rukkiluste

Rukkiluste (Bromus secalinus) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeliik. Taim kasvab Eestis peamiselt rukki sees umbrohuna, vähem prahipaikadel. Taime leidub Eestis harva. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 375 Rukkiluste andmebaasis eElurikkus
Pehme luste

Pehme luste (Bromus hordeaceus) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeliik. Taim kasvab näiteks liivikutel, teeäärtel, raudteedel. Taime leidub Eestis paiguti. Eesti taimede määraja. Toimetaja Malle Leht. Tartu, EPMÜ ZBI, Eesti Loodusfoto, 1999. Lk 375 Pehme luste andmebaasis eElurikkus
3. ekspeditsioon

3. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise Kosmosejaama kolmas alaline meeskond. Ekspeditsiooni viis kosmosejaama kosmosesüstik Discovery, mis startis 10. augustil 2001 Kennedy kosmosekeskusest missioonile STS-105. Discovery põkkus jaamaga 12. augustil ja järgmisel päeval vahetas uus meeskond ametlikult välja 2. ekspeditsiooni meeskonna. Ekspeditsiooni ajal tegid meeskonnaliikmed teaduslikke katseid ja väljusid neli korda avakosmosesse. 3. ekspeditsiooni ajal vaatles meeskond ka leoniidide meteoorivoolu ning 11. septembri terrorirünnakute tagajärgi. 3. ekspeditsiooni meeskonda kuulusid NASA astronaut Frank Culbertson, kes sai jaama kolmandaks komandöriks ning Roskosmose kosmonaudid Vladimir Dežurov ja Mihhail Tjurin. Culbertson oli ekspeditsiooni ainus ameeriklasest liige ja seega oli ta ainus ameeriklane, kes ei olnud 11. septembri terrorirünnakute ajal Maal. 7. detsembril 2001 põkkus jaamaga kosmosesüstik Endeavour, mis tõi missiooni STS-108 raames jaama 4. ekspeditsiooni meeskonna. 3. ekspeditsioon lõppes ametlikult 13. detsembril ja kaks päeva hiljem lahkus Endeavour jaamast. "STS-105". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2006. Vaadatud 2. juuli 2019. "ISS: Expedition 3". Astronautix. Vaadatud 2. juuli 2019. "NASA Remembers September 11th". NASA. Vaadatud 2. juuli 2019. "STS-108". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2017. Vaadatud 2. juuli 2019.
4. ekspeditsioon

4. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise Kosmosejaama neljas alaline meeskond. Ekspeditsiooni kuulusid Vene kosmonaut Juri Onufrienko, kellest sai jaama neljas komandör ning NASA astronaudid Carl Walz ja Daniel Bursch. 4. ekspeditsiooni viis missiooni STS-108 raames jaama kosmosesüstik Endeavour, mis startis 5. detsembril 2001 Kennedy Kosmosekeskusest. Ekspeditsioon algas 7. detsembril ja selle ajal suurenes jaamas tehtava teadustöö hulk märgatavalt ja teaduskatsete arv kahekordistus. Meeskonnaliikmed väljusid ekspeditsiooni vältel kolm korda avakosmosesse, viibides seal kokku 17 tundi ja 51 minutit. 4. ekspeditsioon lahkus jaamast juunis 2002 missiooni STS-111 pardal. "Expedition 4 Crew". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. detsember 2019. Vaadatud 28. detsember 2019.
Antti Kaikkonen

Antti Samuli Kaikkonen (sündinud 14. veebruaril 1974 Turus) on Soome poliitik, ta kuulub Keskerakonda. Ta oli 6. juunist 2019 kuni 20. juunini 2023 Soome kaitseminister (algul Antti Rinne valitsuses ja alates 10. detsembrist 2019 Sanna Marini valitsuses). Ta on õppinud Keravas lütseumis, 2014. aastal sai ta Helsingi Ülikoolis riigiteaduste kandidaadiks. Antti Kaikkoneni koduleht Antti Kaikkonen Eduskunna kodulehel 13.12. 19:46, STT, Puolustusministeri Antti Kaikkonen jää kahden kuukauden isyysvapaalle alkuvuodest, yle.fi
5. ekspeditsioon

5. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise Kosmosejaama viies alaline meeskond. 5. ekspeditsiooni meeskonda kuulusid Roskosmose kosmonaudid Sergei Treštšev ja Valeri Korzun, kellest sai jaama viies komandör, ning NASA astronaut Peggy Whitson. Meeskonna tõi missiooni STS-111 raames jaama kosmosesüstik Endeavour, mis startis 5. juunil 2002 Kennedy Kosmosekeskusest. 5. ekspeditsioon algas ametlikult 10. juunil. Ekspeditsiooni ajal sooritas meeskond 25 teaduslikku katset ja jätkas enne neid alustatud katseid. 5. ekspeditsioon lõppes 7. detsembril ja meeskond lahkus jaamast kosmosesüstikuga Endeavour missiooni STS-113 ajal. "Expedition 5 Crew Portrait". Flickr NASA. Vaadatud 4. juuli 2019. "ISS: Expedition 5". Space Facts. Vaadatud 4. juuli 2019.