laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kadri Koppel

See artikkel räägib lauljast. Eesnime kohta vaata artiklit Maiken (eesnimi). Kadri Koppel (esinejanimi Maiken; sündinud 4. märtsil 1977) on eesti laulja ja laulupedagoog. Lauljana sai ta tuntuks nii soololauljana (konkursil "Eurolaul 1998" ja "Kaks takti ette 1999") ning koos ansambliga Family, mille esitatud lauludest üks tuntumaid oli kaver Sister Sledge'i laulust "We Are Family". Hiljem ise suuremast kontserttegevusest loobununa on temast saanud Laulu- ja tantsukooli WAF (WAF on lühend sõnadest We Are Family) laulu ja hääleseadeõpetaja ning WAF koori juhataja. Samuti on ta tihedalt seotud telesaate "Eesti otsib superstaari" lauljate õpetamisega. 1999. aastal pääses ta saatesarja "Kaks takti ette" finaali (võitis Tanel Padar). 2000. aastal tehti talle häälepaelte operatsioon. 2001. aastal osales ta koos ansambliga Soul Control, mille koosseisu kuulusid veel Lauri Pihlap, Nele-Liis Vaiksoo ja Asja Krištofor Eurovisioni lauluvõistluse Eesti eelvoorus lauluga "Life is a Beautiful Word". Seejärel õppis ta kolm aastat Kopenhaagenis Complete Vocal Institute'is vokaaltehnikat ja pedagoogikat. Ta on kooriartistina osalenud mitmes muusikalis, näiteks muusikalis "Hüljatud" (2001) ja "Fame" (2006). 2014. aastal osales ta enda loodud lauluga "Siin või sealpool maad" Eesti Laulul.
Ampollino

Ampollino on jõgi Lõuna-Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis, Neto parempoolne lisajõgi. Jõgi saab alguse Montenero nõlvalt Lõuna-Apenniinides Sila kõrgmaal (1800 m merepinnast). Ampollino voolab läbi Ampollino järve (1278 m merepinnast) ning suubub Neto jõkke Carello külas Cosenzas, 525 meetri kõrgusel merepinnast. Sila onlain
Neto jõgi

Neto jõgi on jõgi Lõuna-Itaalias Calabria maakonnas Cosenza ja Crotone provintsides. Jõgi saab alguse Timpone Sorbella kirdenõlvalt Lõuna-Apenniinides Sila kõrgmaal ja suubub Joonia merre Crotone provintsi keskusest Crotonest põhjas. Neto peamised lisajõed on Ampollino, Arvo, Cufalo, Garga, Lenzano, Lepre, Lese, Senapido ja Vitravo.
Anne Robert Jacques Turgot

Anne Robert Jacques Turgot, Aulne'i parun (10. mai 1727 Pariis – 18. märts 1781 Pariis), tuntud ka kui lihtsalt Turgot, oli prantsuse riigitegelane ja majandusteadlane füsiokraatide koolkonnast. Ta pärines vanast Normandia suguvõsast, sündides Pariisi kaupmeeste gildi ülema Michel-Étienne Turgot' noorima pojana. Ta sai esmalt vaimuliku hariduse ja astus Brucourt'i abeena 1749 Sorbonne'i ülikooli. Samast aastast on teada tema esimene majandusalane kirjutis, mis käsitleb paberraha ning kummutab abee Jean Terrassoni argumendid John Law' süsteemi kaitseks. Turgot' huvitus ka luulekunstist ja püüdis juurutada prantsuse luules ladina keele prosoodiat. Voltaire tunnustas tema prantsuskeelset versiooni "Aeneise" neljandast laulust kui ainsat proosatõlget, mis pakub pisutki vaimustust. Turgot' kuulsaim teos on "Réflexions sur la formation et la distribution des richesses" ("Mõtisklusi rikkuse tekkimisest ja jaotumisest"), mille ta kirjutas Limoges'is intendandina töötades 1766. aastal. See ilmus 1769–1770 ajakirjas Ephémérides du citoyen ja eraldi raamatuna 1776. Teoses arendab Turgot François Quesnay teooriat, et maa on ainus rikkuse allikas ja ühiskond jaguneb kolme klassi – tootjad ehk põlluharijad, palgalised ehk käsitöölised ning maaomanikud. Ta uurib erinevate maaharimissüsteemide arengut, kaubavahetuse olemust, raha ja kapitali funktsioone ning jõuab järeldusele, et maksustada tuleks ainult maaomandilt saadavat puhastoodangut. Lisaks sellele nõudis ta ka täielikku kaubandus- ja tööstusvabadust. Aastal 1774 sai Turgot' Prantsusmaa finantside peakontrolöriks (rahandusministriks) ning viis sellel ametikohal läbi oma teooriast lähtuvaid valgustatud absolutismi vaimus reforme, kuid saadeti 1776. aastal erru, misjärel tema reformid tühistati. On avaldatud arvamust, et Turgot' ümberkorraldustega võinuks ära hoida Prantsuse revolutsiooni. Turgot' elulugu (inglise keeles)
Korvpall 1968. aasta suveolümpiamängudel

Korvpall 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 13.–25. oktoobrini. Jugoslaavia - NSV Liit 63:60 (31:27) USA - Brasiilia 75:63 (42:26) Poola - Itaalia 66:52 (28:31) Mehhiko - Hispaania 73:72 (31:31) Bulgaaria - Panama 83:79 (42:35) Puerto Rico - Kuuba 71:65 (33:34) Lõuna-Korea - Senegal 76:59 (37:28) Filipiinid - Maroko 86:57 (36:26) Finaal: USA - Jugoslaavia 65:50 (32:29) Pronksimäng: NSV Liit - Brasiilia 70:53 (38:25) 5. koha mäng: Mehhiko - Poola 75:65 (43:23) 7. koha mäng: Hispaania - Itaalia 88:72 (40:31) 9. koha mäng: Puerto Rico - Bulgaaria 67:57 (35:31) 11. koha mäng: Kuuba - Panama 91:88 (47:43) 13. koha mäng: Filipiinid - Lõuna-Korea 66:63 (31:34) 15. koha mäng: Senegal - Maroko 42:38 (24:18) 1. USA: Michael Barrett, John Clawson, Michael Silliman, Donald Dee, Clynn Saulters, Calvin Fowler, James King, Spencer Haywood, Joseph White, Wilmer Hosket, Charles Scott, Kenneth Spain. 2. Jugoslaavia: Radivoje Korač, Ivo Daneu, Trajko Rajkovič, Damir Šolman, Krešimir Čosič, Dragutin Čerman, Aljoša Žorga, Zoran Maroevič, Vladimir Cvetkovič, Dragoslav Ražnjatovič, Nikola Pležaš, Petar Skansi. 3. NSV Liit: Anatoli Polivoda, Jaak Lipso, Priit Tomson, Anatoli Krikun, Vladimir Andrejev, Sergei Kovalenko, Modestas Paulauskas, Gennadi Volnov, Zurab Sakandelidze, Juri Selihhov, Sergei Belov, Vadim Kapranov.
Marie Vaigla

Marie Margarite Vaigla (sündinud 11. aprillil 1995 Murastes) on eesti laulja. Ta lõpetas aastal 2014 Rocca al Mare Kooli. Ta on laulmisega tegelenud lapsest peale ning juba 3-aastaselt esines ta Estonia kontserdisaalis. Ta laulab ansamblis Frankie Animal, millega jõudis konkursi Noortebänd 2012 finaali. Oma isa Rauliga kahasse kirjutatud lauluga "Maybe" osales ta laulukonkursil Eesti Laul 2013. EMT reklaamis kasutati tema laulu "Oled olemas". Tema isa on basskitarrist Raul Vaigla, vend on kitarrist Robert Vaigla. http://www.allstarz.ee/index.php?tegevus=vaata_artiste&id=567 http://ramkool.edu.ee/koolipere/vilistlased/14-lend/ "Maybe" YouTube'is "Oled olemas" YouTube'is
Eesti Akadeemiline Loomakaitse Ühing

Eesti Akadeemiline Loomakaitse Ühing (lühend: EALÜ) on aastal 1990 asutatud loomakaitsega tegelev ühendus. Põhikirja järgi on EALÜ eesmärgid järgmised: "propageerida inimlikust moraalist lähtuvat leebet suhtumist loomadesse"; "koguda andmeid ja omandada kogemusi välisriikides tehtavast loomakaitsealasest tegevusest"; "uurida loomakaitsealase mõtte ajaloolist arengut Eestis"; "valmistada ette lektoreid ja konsultante selgitamaks loomakaitsealaseid teadmisi elanikkonnale, eriti aga õpilasnoorsoole"; "tõsta jahipidamise eetikat ja aidata kaasa metsloomade kaitsele". Eesti Loomakaitse Selts https://web.archive.org/web/20111209041912/http://www.eau.ee/~astan/ealu/ (vaadatud 24.02.2013) EE 12. köide, 2003: 45. EALÜ koduleht (vaadatud 24.02.2013)
Eesti Minut

Eesti Minut oli 24. veebruaril 2013 kella 13.00 ja 13.01 vahel ühe minuti jooksul toimunud ühispildistamine. Esimese Eesti Minuti fotosid saadeti 7500. Ettevõtmise korraldas Eesti Pressifotograafide Liit ja seda toetas Riigikantselei EV95 korraldustoimkond. Veebi kogutud fotod edastati säilitamiseks ERMi. Ettevõtmist korrati Eesti Vabariigi 100. aastapäeval, 24. veebruaril 2018 kella 13.00 kuni 13.01. Teise ühispildistamise fotosid laekus 13 800. Fotod on kuni 10 MB failimahuga ja JPG-vormingus. "eestiminut.ee veebikeskkond on avatud". epfl.ee. 24. veebruar 2019. Vaadatud 10.11.2020. Eesti Minut Facebookis Eesti Minut Twitteri veebileht EV 95: Eesti Minuti fotosid kogutakse kaks nädalat EPFL: Osale ülemaalisel fotoaktsioonil “Eesti Minut”! ERM: Kodumaa piltide kogumise võistlus
Podolski rajoon

Podolski rajoon oli haldusüksus Venemaal Moskva oblasti lõunaosas aastatel 1929—1963 ja 1965—2015. Rajoonikeskus oli Podolski linn, mis ise ei kuulunud rajooni koosseisu. Põhjas, loodes ja läänes piirnes Podolski rajoon Moskva linnaga, kirdes Lenini rajooniga, idas Domodedovo rajooniga, lõunas Tšehhovi rajooniga ning keskosas Podolski ja Klimovski linnadega. Podolski rajooni eelkäijaks oli oktoobris 1781 moodustatud Podolski maakond, mis muudeti ametlikult rajooniks 1929. aastal. Rajooni piirid muutusid oluliselt 1. juulist 2012, mil rajooni kuulunud 11 asulast 7 liideti Moskva linnaga. 2015 liideti rajoon Podolski linnaga, mis organiseeriti samas Podolski linnaringkonnaks. Q127263059
Eesti Agronoomide Selts

Eesti Agronoomide Selts (lühend EAS) on praegusel kujul aastast 1991 tegutsev Eesti agronoomide kutseorganisatsioon. 2004. aastast on EASi aktiivne tegevus katkestatud. EASi ajalugub ulatub aastasse 1918, mil asutati Eesti Põllumajandusteadlaste Ühisus. Aastal 1920 nimetati ühisus Eesti Agronoomide Seltsiks. Aastal 1945 EASi tegevus katkestati. Eestis jätkus samasisuline tegevus Põllumajanduse Teaduslik-Tehnilise Ühingu agronoomia sektsioonis. Aastal 1991 taasasutati Eestis EAS. Eesti NSVst väljaspool loodi aastal 1945 EAS Rootsis, mis tegutses aastani 1994. Aastal 1950 asutati EASid ka USAs (EAS USAs) ja 1954 Kanadas (Eesti Agronoomide Koondis Kanadas). Eesti entsüklopeedia veebis [1] (vaadatud 24.02.2013)
Oblastilise alluvusega linn

Oblastilise alluvusega linn oli haldusüksuse tüüp Ukrainas alates 1932. kuni 2020. aastani. Sellised linnad allusid otse 1. järgu haldusüksustele (oblastitele), kuulumata mõne 2. järgu haldusüksuse (rajooni) koosseisu.
Arvo

Arvo on jõgi Lõuna-Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis, Neto parempoolne lisajõgi. Jõgi saab alguse Sila kõrgmaal, Lorica juures. Arvo voolab läbi samanimelise järve ning suubub Neto jõkke.
Pahra

Pahra on jõgi Venemaal Moskva oblastis ja Moskva linnas, Moskva jõe parempoolne lisajõgi kogupikkusega 135 km. Pahra suuremad lisajõed on Desna, Motša ja Rožaika. Pahra jõel asub Podolski linn.
Eesti Aianduse ja Mesinduse Keskselts

Eesti Aianduse ja Mesinduse Keskselts (lühend EAMKS, nimetatud ka Eesti Aianduse ja Mesinduse Selts, lühend EAMS) on aastal 1927 asutatud aiandus- ja mesindusühingute keskorganisatsioon. EAMKS asutati 1927. aastal Tartus. Aastal 1938 ühendas EAMKS 33 aiandus- ja mesindusühingut. 1940. aastal seltsi tegevus lakkas ja uuesti asutatuna 1949. aastal kandis see nime Eesti NSV Aianduse ja Mesinduse Selts (lühend Eesti NSV AMS). Aastal 1990 ennistati nimi Eesti Aianduse ja Mesinduse Keskselts. Aastal 1994 asutati EAMKSi juurde Eesti Meetootjate Ühendus. Keskselts on andnud välja mitmeid väljaandeid, nt 1989–1994 ilmus ajakiri Aiandus & Mesindus. Eesti Aiandusliit http://web.zone.ee/eamks/tutvustus.html (vaadatud 24.02.2013) EE 12. köide, 2003: 44. EAMKSi koduleht (vaadatud 24.02.2013)
Eesti Aiandusliit

Eesti Aiandusliit on aastal 1989 asutatud liit, kuhu kuulub aiandusettevõtjaid ja aiandusteadlasi. Liit on Eesti Aiandusühistu tegevuse jätkaja ja õigusjärglane. Põhikirja järgi on liidu ülesannete seas: " aiandusliku tootmise, esmase töötlemise ja aiasaaduste kaubandusliku ettevalmistamise arendamine"; " aianduse eriala või harrastuse tutvustamine ja populariseerimine elanikkonna hulgas"; " aiandusalase tegevuse koordineerimine liikmete vahel. Eesti Aianduse ja Mesinduse Keskselts http://www.aiandusliit.ee/uldinfo/pohikiri (vaadatud 24.02.2013) EE 12. köide, 2003: 44. Liidu koduleht (vaadatud 24.02.2013)
Eesti Erametsaliit

Eesti Erametsaliit on aastal 1992 asutatud erametsaomanike esindusorganisatsioon, mille liikmeteks on kohalikud erametsaomanike esindusorganisatsioonid (metsaühistud, seltsid, liidud). Liit asutati 24. aprillil 1992 kui Eesti Talumetsa Liit. 14. aprillil 1994 otsustati nimeks võtta Eesti Erametsaliit ja organisatsioon muudeti ühistulise ülesehitusega üle-eestiliseks liiduks (selleks ajaks olid esimesed metsaühistud olemas). 1997. aasta 10. detsembril registreeriti MTÜ Eesti Erametsaliit mittetulundusühingute ja sihtasutuste registris. Liidu eesmärgiks on metsaomanike tegevusvabadus jätkusuutlikul metsamajandamisel. Tegevuses lähtutakse demokraatia, säästliku arengu ja keskkonnahoidliku metsakasutuse põhimõtetest, ülesannete seas on nt metsaomanike huvide esindamine metsapoliitikas, erialase ettevõtluse arendamine, erialane nõustamine. Erametsaomanike struktuuri arendatakse ühistulistel printsiipidel – kõigil liikmetel on võrdsed võimalused organisatsiooni töös kaasa lüüa. Liit on üle-euroopalise metsaomanike ühingu CEPF (Confederation of European Forest Owners), Euroopa Maaomanike Organisatsiooni ELO (European Landowners' Organization) ja rahvusvahelise peremetsanduse liidu IFFA (International Family Forestry Alliance) liige. 1994. aastast on Eesti Erametsaliit korraldanud igal aastal metsamajandajate konkurssi, millega selgitatakse välja aasta parim metsamajandaja. Eesti Erametsaliit on Eesti suurima PEFC säästva metsamajandamise grupisertifikaadi hoidja. https://www.erametsaliit.ee "Eesti Erametsaliidu ajalugu". Vaadatud 26.01.2021. http://www.cepf-eu.org/ https://www.europeanlandowners.org/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuli 2020. Vaadatud 13. oktoobril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Viitamistõrge: <references>-siltide vahel olevat <ref>-silti nimega "EE" ei kasutata eelnevas tekstis. Eesti Erametsaliidu koduleht (vaadatud 13.10.2020)
Eesti Mets

Eesti Mets on eesti metsandusajakiri. Ajakiri ilmus aastatel 1921–1940, 1941 ja 1943–1944 ning ilmub taas aastast 1989. Ajakirja väljaandmise algatas 1920. aasta detsembris Eesti Metsateenijate Ühing, kes andis ajakirja välja 1930. aastani. 1931. aastast lisandusid ajakirja väljaandjate hulka Akadeemiline Metsaselts, Eesti Metsaühingute Liit ja Eesti Metsaülemate Ühing. 1938. aastal Eesti Metsaülemate Ühing likvideeriti, selle asemel asus ajakirja väljaandjate hulka Riigimetsateenijate Keskkogu. 1943–1944 andis ajakirja välja Metsade Keskvalitsus. Ajakirja täielik nimi sel perioodil oli "Eesti Mets. Metsa ja jahinduse kuukiri". Ajakiri ilmus sagedusega kuus numbrit aastas. Ajakirja tellijate arv tõusis 919-lt (1921) 2323-ni (1939). 1941. aastal ilmus kolm ajakirja numbrit nimega Metsamajandus. 1943–1944 jätkas ilmumist Mets. 1935–1940 Oskar Daniel 1940 Vassili Mutt 1943 Bernhard Tuiskvere 1921–1922 Christian Leilop 1922–1925 Albert Netze (hiljem Albert Vaharu) 1925–1927 J. Zolk 1927–1934 Oskar Daniel Pärast aastakümneid kestnud pausi hakkas Eesti Mets uuesti ilmuma 1989. aastal. Ajakirja annab Keskkonnainvesteeringute Keskuse toetusel välja MTÜ Loodusajakiri. 2016. aastal sai Hendrik Relve järel ajakirja peatoimetajaks Kristiina Viiron. Aastas ilmub neli numbrit. Edgar Vester. "Eesti Metsa" 20-ne aasta teekonnalt. Eesti Mets, 1939, nr. 1 EE 12. köide, 2003: 76. Ajakirja Eesti Mets toimetus (vaadatud 24.02.2013). Ajakirja Eesti Mets kohta MTÜ Loodusajakirja kodulehel (vaadatud 24.02.2013)
Charles Mackay

Charles Mackay (26. märts 1812 Perth – 24. detsember 1889 London) oli šoti luuletaja ja ajakirjanik, keda nüüdisajal tuntakse 1841. aastal ilmunud turupsühholoogiat käsitleva teose "Extraordinary Popular Delusions and the Madness of Crowds" ("Erakordsed populaarsed eksiarvamused ja masside hullumeelsus") järgi.
Eesti Metsakorralduskeskus

Eesti Metsakorralduskeskus (lühend: EMKK) oli 1919. aastal loodud asutus. 2003. aastal EMKK likvideeriti ja selle töö võtsid üle teised asutused. Eesti Metsakorralduskeskus asutati 1919. aastal Metsakorralduse Büroona. Nõukogude ajal (1945–1990) vahetati mitu korda EMKK nime; 1990. aastal ennistati nimi Eesti Metsakorralduskeskus. 1997. aastal läks EMKK osaühinguna Keskkonnaministeeriumi alluvusse. Aastal 2003 EMKK likvideeriti ja EMKK riiklike metsakorralduse andmebaaside haldamise võttis üle Metsakaitse- ja Metsauuenduskeskus, metsakorraldusteenust hakkasid osutama aga muud ettevõtted, nt OÜ Metsakorralduse büroo. Eesti entsüklopeedia veebis [1] (vaadatud 24.02.2013) https://web.archive.org/web/20130317002722/http://www.metsakorraldus.ee/index.html (vaadatud 24.02.2013)
Eesti NSV vapp

Eesti NSV vapp oli NSV Liidu haldusüksuse Eesti NSV vapp. Eesti NSV vapp kinnitati ametlikult 1. oktoobril 1940, sellel oli kujutatud tõusva päikese kiirtes ristatud sirpi ja vasarat. Figuure raamis paremalt okaspuuokstest (männi- ja kuusepuuoksad) ja vasakult rukkipeadest pärg. Pärg oli põimitud punase lindiga. Ülemistel lintidel oli kiri "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!", ühel küljel eesti- ja teisel vene keeles, alumisel aga "Eesti NSV". Vapi kohal paikneb punane kuldsete äärtega viisnurkne täht. Vapp oli kasutusel 7. augustini 1990. ERA.R-3.3.39. Seadlus Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi riigivapi kuju kinnitamise kohta. Eesti NSV lipp
Eesti Metsamajanduse ja Looduskaitse Teadusliku Uurimise Instituut

Eesti Metsamajanduse ja Looduskaitse Teadusliku Uurimise Instituut (tuntud ka kui: Eesti Metsainstituut, lühend: EMI) oli aastatel 1969–1996 Tartus tegutsenud metsandust uuriv teadusasutus. EMI asutati 1969. aastal Metsanduse Teadusliku Uurimise Laboratooriumi asemele. Esimene direktor oli Ülo Erik (1969–1986), teadusdirektor (1969–1986) ja direktor (1986–1992) Ivar Etverk. Pärast EMI likvideerimist läksid mitmed selle tegevusvaldkonnad ja osa töötajaid üle Eesti Põllumajandusülikooli (praegune Eesti Maaülikool) metsandus- ja maainseneriteaduskonda, EMI rakendusuuringute korraldamise võttis aga üle Metsakaitse- ja Metsauuenduskeskus. Osa EMI varast läks riiklikule ettevõttele Tartu Puukool. EMI on avaldanud 4 köidet (IV–VII) sarjast "Metsanduslikud uurimused". EE 12. köide, 2003: 76. http://www.eha.ee/fondiloend/frames/fond_prop.php?id=12429 (vaadatud 24.02.2013) EE 12. köide, 2003: 333.
Metsanduslikud Uurimused

"Metsanduslikud uurimused" (inglise Forestry Studies, saksa Forstliche Forschungsberichte) on aastast 1939 aperioodiliselt ilmuv metsandust käsitlev teadusajakiri. Sarja väljaanded on arvatud rahvusvahelise teadusinfo instituudi (ISI) teadusajakirjade nimekirja. Sarja 1. köide ilmus 1939 ja selle andis välja Tartu Ülikooli Metsanduslik Uurimisinstituut. Aastal 1957 jätkus sarja ilmumine 1. köitest, sest Nõukogude ajal oli vana numeratsiooni jätkamine keelatud. 1957–1961 (nr 1–3) – väljaandja: Eesti NSV TA Zooloogia ja Botaanika Instituut 1965–1969 (nr 4–7) – väljaandja: Metsanduse Teadusliku Uurimise Laboratoorium 1970–1996 (nr 8–27) – väljaandja: Eesti Metsanduse ja Looduskaitse Instituut (Eesti Metsainstituut) 1997 (nr 28) – väljaandja: EPMÜ metsandusteaduskond, metsaökosüsteemide uurimiskeskus 1998–2004 (nr 29–41) – väljaandja: EPMÜ Metsanduslik Uurimisinstituut 2005 (nr 42) – väljaandja: EPMÜ metsandus- ja maaehitusinstituut 2005– (nr 43– ) – väljaandja: Eesti Maaülikooli metsandus- ja maaehitusinstituut https://web.archive.org/web/20070609185345/http://www.eau.ee/~muurim/MU/ (vaadatud 24.02.2013) EE 12. köide, 2003: 558. http://www.eau.ee/~muurim/MU/ (vaadatud 24.02.2013) Ajakirjast Eesti Maaülikooli kodulehel (inglise keeles) (vaadatud 24.02.2013) Ajakirjast Eesti Maaülikooli vananenud kodulehel (eesti keeles) (vaadatud 24.02.2013)
Bradano

Bradano (ladinakeelne nimi Bradanus) on jõgi Lõuna-Itaalias Basilicata ja Puglia maakonna Potenza, Matera ja Taranto provintsis. Bradano on Basilicata maakonna pikkuselt kolmas jõgi (Basento ja Agri järel) ning valgla suuruselt Basilicata suurim jõgi (2010 km² valglast asub Basilicatas, 755 km² Puglias). Jõe läte on Monte Carmine nõlvadel Aviglianos, Possidentest edelas, Paoladoce ja Canestrella küla vahel. Bradano suubub Aadria mere Taranto lahte Metapontost lõunas. Bradano teele rajatud paisude ette jäävad Acerenza ja San Giuliano veehoidla.
Eesti Metsamees Eksiilis

Eesti Metsamees Eksiilis oli metsandusajakiri, mis ilmus aastatel 1949–1976 ebaregulaarselt väljaspool Eesti territooriumi. Ajakirja kaks esimest numbrit ilmusid Saksamaal, seejärel kuni 20. numbrini Rootsis, kus seda andis välja Stockholmi Eesti Komitee Metsanduse Sektsioon. Alates 21. numbrist (1956) andis ajakirja välja Eesti Metsateadlaste Ühing Rootsis. Ajakirja ilmus 60 numbrit. EE 12. köide, 2003: 76.
Eesti Metsateadlaste Ühing Rootsis

Eesti Metsateadlaste Ühing Rootsis oli aastatel 1956–1993 Rootsis tegutsenud teaduslik organisatsioon, mis ühendas väliseestlastest metsandusteadlasi. Ühing asutati 1956. aastal pärast seda, kui Stockholmis aastast 1945 tegutsenud Eesti Komitee Metsanduse Sektsioon lõpetas tegevuse. Aastast 1956 andis ühing välja Andres Mathieseni nimelist kapitali eesmärgiga toetada eestlaste metsandusalast teadustööd ja koolitust. Aastatel 1956–1976 andis ühing välja metsandusajakirja Eesti Metsamees Eksiilis. EE 12. köide. Tallinn 2003. Lk 76
Eesti Metsaselts

Eesti Metsaselts (lühend: EMS) aastal 1991 asutatud selts, mis koondab enda alla metsandusühendusi ja valdkonnaga tegelevaid eraisikuid. Aastast 1991 on EMS Rahvusvahelise Metsateadlaste Ühingute Liidu (IUSF) liige. Aastast 2006 annab EMS välja Metsanduse elutööpreemiat. EMSi eelkäija oli aastal 1959 asutatud Eesti NSV Metsatööstuse ja Metsamajanduse Teaduslik-Tehniline Ühing. Aastal 1998 liitus EMSiga Akadeemiline Metsaselts, kes jätkas EMSiga koos kogumiku "Akadeemilise Metsaseltsi toimetised" (ilmub aastast 1993) väljaandmist. Balti Metsaselts http://www.metsaselts.ee/index.php?option=com_content&view=article&id=47&Itemid=226 (vaadatud 24.02.2013) EE 12. köide, 2003: 76. https://web.archive.org/web/20151018152942/http://www.metsaselts.ee/metsanduse-elutoopreemia (vaadatud 18.10.2015) EMSi koduleht (vaadatud 24.02.2013)
Eesti Metsatööstus

Eesti Metsatööstus oli aastatel 1937–1940 tegutsenud riiklik aktsiaselts. Ettevõtte eelkäija oli Riigi Metsatööstus. Riigi Metsatööstus asutati 1926. aastal, kui tegutsemise lõpetas Metsade Peavalitsuse tööstusosakond (tegutses 1919–1926). Aastal 1937 laiendas ettevõte tegevust ja ettevõtte nimeks sai Eesti Metsatööstus. EE 12. köide, 2003: 76. EE 12. köide, 2003: 481.
Lese

Lese (endisaegsed nimed Acheronte ja Akeronte) on jõgi Lõuna-Itaalias Calabria maakonnas Cosenza ja Crotone provintsis. Lese on Neto tähtsaim lisajõgi. Jõe läte on Sila kõrgmaa idaosas, 1689 meetri kõrgusel merepinnast. Lese suubub Neto jõkke Belvedere di Spinellost edelas. Lese on üks Calabria maakonna kalarikkamatest jõgedest, kus leidub isegi angerjaid. Jõel on mitmeid pisemaid kärestikulisi lisajõgesid, 39 lisajõge on kataloogitud. “Il Nuovo Corriere della Sila ” - maggio 2005 DBpedia Italiana
Lago Maggiore

Lago Maggiore [l'aago madž'oore] (itaalia keeles 'suurem järv') on järv Põhja-Itaalias ja Šveitsis. Järve pindala on ligikaudu 213 km², suurim sügavus 372 m ja maht 37 km³. Järv asub 193 meetri kõrgusel üle merepinna ja tema valgala on 6600 km². Järve läänekallas asub Piemontes ja idakallas Lombardias. Järve kaldal asub Šveitsi kõige madalam punkt. Lago Maggiore on Itaalia kolmest suurest alpijärvest kõige läänepoolsem ja jääb suuruselt alla vaid Garda järvele. Järve toidavad veega Maggia, Ticino, Toce, Tresa jõgi ja mõned väiksemad jõed. Toce jõgi voolab välja Orta järvest ja Trsa jõgi Lugano järvest. Lago Maggiorest välja voolab Ticino jõgi, mis suubub Posse. Keskmiselt vahetub vesi järves 4 aastaga. Maggiore järv on piklik, veidi üle 64 km pikk ja 10 km lai. Ta ulatub Šveitsi Alpidesse. Järves on hulgaliselt saari. Järve kaldad muudab kauniks muuhulgas tema taimestik: seal kasvavad sidrunipuud, palmid, oleandrid, kameeliad, asalead ning raudürt (ladina keeles verbena), mille järgi sai ta oma roomaaegse nime Lacus Verbanus. Lago Maggiorel valitseb vahemereline kliima, mis on pehme nii suvel kui talvel. Kliima sobib haruldaste ja eksootiliste taimede kasvatamiseks. Järve saartele ja kaldale on rajatud hulk aedu. Kõige külastatavam on järve läänekallas, kustkaudu pääseb paremini järve keskel asuvate nn Borromeo paradiisisaarteni, mis on nime saanud järve patrooni kardinal Carlo Borromeo järgi. Läänekaldal asuvad Arona, Verbania, Cannobio ja Locamo linn, idakaldal Laverno ja Luino linn. Lago Maggiore turismiinfo (inglise, saksa, itaalia ja prantsuse keeles)
Squillace laht

Squillace laht (itaalia keeles Golfo di Squillace; ladinakeelsed nimed Scylleticus Sinùs ja Scyllaceus Sinus; kreeka keeles Σκυλλητικὸς κόλπος) asub Joonia mere Calabria rannikul Itaalias. Lahe kallas ulatub Isola Capo Rizzutost Crotone provintsis kuni Stilo neemeni Reggio Calabria provintsis. Laht on saanud nime rannikul asuva Squillace asula järgi. Itaalia lahtede loend
Alli

See artikkel räägib Itaalia jõest. Eesnime kohta vaata artiklit Alli (eesnimi). Läti küla kohta vaata artiklit Aļļi. Alli, tuntud ka kui Passante, on jõgi Lõuna-Itaalias Calabria maakonnas Cosenza ja Catanzaro provintsis. Kärestikulise jõe läte on Bastarda mäe nõlval, 1945 meetri kõrgusel merepinnast. Alli suubub Joonia mere Squillace lahte Catanzaro kagunurgas.