laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ternei rajoon

Ternei rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaa Kaug-Ida föderaalringkonnas Primorje krais. Pindalalt on rajoon Primorje krai suurim rajoon, kuid elanike arvult üks väiksemaid. Rajooni põlisrahvas on udehed. Ternei rajoon asub Primorje krai põhjaosas Jaapani mere ääres. Ulatus põhjast lõunasse on 467 km. Piirneb põhjas Habarovski kraiga. Rajooni reljeef on mägine. Suuremad jõed on Samarga ja Jedinka. Kliimat mõjutab Primorje hoovus. Rajoonis on pehmed talved, kuid jahedad suved. Rajoonis asub suurem osa Sihhote-Alini kaitsealast. Rajoonis on 10 kohalikku omavalitsust, neist 3 linnalist. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli rahvaarv 12 483. Suurem osa asustusest on koondunud Jaapani mere äärde. Rajoonis on 3 alevit: Ternei, Plastun ja Svetlaja. Neis elab 79% rajooni elanikest. Численность населения в разрезе городских и муниципальных округов, муниципальных районов на 1 января 2022-2023 Rajooni administratsiooni koduleht
Leonard Bernstein

Leonard Bernstein (25. august 1918 Lawrence, Massachusetts – 14. oktoober 1990 New York) oli ameerika dirigent, helilooja, muusikapedagoog ja pianist. Ta oli üks esimesi Ameerika Ühendriikides sündinud ja haritud dirigente, kes saavutas ülemaailmse tunnustuse. The New York Times nimetas teda "üheks kõige andekamaks ja edukamaks muusikuks Ameerika ajaloos". 1954. aastast kuni surmani pidas ta arvukalt klassikalise muusika loenguid televisioonis. Ta oli oskuslik pianist ning juhatas tihti klaverikontserte ise klaverit mängides. Viljaka heliloojana kirjutas ta sümfooniaid, balletimuusikat, oopereid, kammermuusikat, klaveripalu, muid orkestri- ja kooriteoseid. Kogu tema loomingus paistab kõige rohkem silma menukas muusikal "West Side'i lugu" (millest on tehtud ka mitu mängufilmi). 1961 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks 1965 – Léonie Sonningi muusikaauhind 1985 – Grammy elutööauhind Tema abikaasa oli Felicia Montealegre. Neil oli kolm last. Henahan, Donal (15.10.1990). "Leonard Bernstein, 72, Music's Monarch, Dies" New York Times (vaadatud 11.02.2009) "ARVUSTUS | Kirg ja andekus viib maailmas tippu, aga haavab lähedasi. „Maestro" avab ukse suure muusiku eraellu". Eesti Päevaleht. Vaadatud 3. jaanuaril 2024.
Mati Palm

Mati-Johannes Palm (13. jaanuar 1942 Tallinn – 28. mai 2018) oli eesti laulja (bassbariton), kergejõustiklane ja sporditegelane. Alustas kergejõustikutreeninguid 1956. aastal Kalevi kergejõustikukoolis Harry Aumere õpilasena, 1957 jätkas Aleksander Tšikini juhendamisel. 1958–1962 kuulus Palm Eesti noortekoondisse. Tema isiklik kuulitõukerekord on 14.76 (1962). Mati Palm õppis aastatel 1962–1968 Tallinna Konservatooriumis Jenny Siimoni lauluklassis, 1972–1973 Moskva Konservatooriumis Hugo Dietzi klassis ja 1974–1976 Milanos La Scala laulukoolis Renata Carosio klassis. Aastatel 1967–1969 oli ta Estonia koorilaulja ja alates 1969. aastast ooperisolist. Aastatel 1976–1980 oli ta lauluklassi õppejõud Tallinna Konservatooriumis. 1990. aastast oli ta Eesti Muusikaakadeemia lauluosakonna õppejõud, 1995. aastast lauluprofessor. Aastatel 1995–2000 oli ta Eesti Muusikaakadeemia lauluosakonna juhataja. 1994. aastast oli ta liikumise Eluterve Eesti juhatuse esimees, 1998. aastast juhatuse liige. 2006–2013 oli Palm Eesti Spordiseltsi Kalev juhatuse liige. 1974 – Eesti NSV teeneline kunstnik 1980 – Eesti NSV rahvakunstnik 1983 – NSV Liidu riiklik preemia 1984 – Georg Otsa nimeline auhind 2001 – Valgetähe IV klassi teenetemärk 2002 – Eesti Teatriliidu muusikaauhind 2012 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali elutööpreemia (erakordselt pikaajalise ja sisuka loometee ning mitmekülgse muusikutegevuse eest) Mati Palmi algatusel loodi Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde 2006. aastal allfondina Mati Palmi fond eesmärgiga toetada noori lauljaid enesetäiendamisel bel canto laulustiili alal. EE 14. köide, lk 355 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Mati Palmi fond. Eesti Rahvuskultuuri Fond. Mati Palmi blogi Mati Palm: “Puhkus, ei kärakale, ei tubakale. See ongi laulja eluviis.” Õhtuleht, 11. jaanuar 2001 Vastab Mati Palm Teater. Muusika. Kino, 2002 Evi ja Mati Palm Elukiri, 1. juuli 2013 Biograafia ESBL-is
Manuel Carbonell

Manuel Carbonell (25. oktoober 1918 Sancti Spíritus – 10. november 2011 Coral Gables) oli Kuuba skulptor. Ta tegi eelkõige pronksist monumentaalskulptuure, sealhulgas palju abstraktseid figuure. Manuelil oli kaks õde: vanem Josephine ja noorem Angela. Kuid tema isa pärines perest, kus oli 18 õde-venda. Kuigi Manuel elas 93-aastaseks, elasid mõlemad õed ta üle. Manuel voolis juba lapsena alailma savist kujukesi ja voltis neid paberist. Esimest korda taipas ta, et tahab skulptoriks saada, 8-9-aastaselt. Ta õppis kunsti Havanna San Alejandro kunstiakadeemias. Kui ta akadeemia katsetele tuli, küsiti talt eelneva kogemuse kohta ja Manuel tunnistas, et tal pole seda. Seepeale soovis akadeemia, et ta läbiks kaheaastase ettevalmistuskooli. Ent nädalavahetusel voolis Carbonell savist säherduse kujukese, et võeti otsekohe akadeemiasse vastu. Carbonell oli 18-aastane ja vaevalt oma õpinguid akadeemias alustanud, kui ta kukkus trepist alla. Ta sai väga raske vigastuse. Üks tema neerudest plahvatas ja ta oli aasta aega halvatud. Pikapeale õppis ta siiski uuesti käima ning lõpuks paranes ja sai õpinguid jätkata. 1945–1959 kestis Carbonelli esimene, klassikaline ja religioosne loomeperiood. Kriitikutele hakkas tema looming kohe meeldima. Sel ajal valmis tal palju tähtsaid tellimustöid, näiteks Havanna Katoliikliku Ülikooli üliõpilasassotsiatsiooni jaoks Maarja kuju. Las Villases oleva Covadonga suhkruveski juures oleva kabeli jaoks valmistas ta ristilöödud Jeesuse elusuuruse puukuju. Kuuba esimeses kommertstelekanalis Union Radio Television oli Carbonell iganädalase kunstisaate juht, kes ühtlasi intervjueeris saatekülalisi. Lisaks tegutses ta telekanalis produtsendina ja kujundas Union Radio Televisioni stuudiote sisustust. See kestis 1954. aastani, mil ta soondus ringreisile Lääne-Euroopasse. Sealsetes muuseumides tutvus ta põhjalikult impressionismi ja abstraktsionismiga, mis muutis tema edasist loometeed. Carbonell osales paljudel konkurssidel ja pälvis palju auhindu. Esimene rahvusvaheline tunnustus saabus 1954. aastal Barcelonas korraldatud Ladina-Ameerika III kunstibiennaalil, kuhu ta esitas elusuuruse raidkuju "Rassi lõpp" ("Fin de una raza"). Tänapäeval asub see Havanna kunstimuuseumis. Alates 1959. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides, esialgu New Yorgis ning alates 1974. aastast Miamis. Manuel Carbonell, Beaux Arts Gallery
Coral Gables

Coral Gables on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis Miami-Dade'i maakonnas. 2005. aastal elas linnas 42 871 inimest. Linnas asub Miami ülikool. Coral Gables asub Biscayne'i lahe ääres. Piirneb Miami, West Miami ja South Miami linnaga ning Pinecresti ja Palmetto Bay külaga. Kliima on mõõdukas ja soe. Maist oktoobrini on temperatuur kuni 31 °C. Kõige külmematel kuudel detsembrist veebruarini on temperatuur keskmiselt vaid 17 °C. Lumesadu esineb üliharva. Coral Gablesi linna planeeris ja asutas George Merrick 1920. aastal. 1925 sai Coral Gables linnaõigused. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas linnas 46 780 inimest. Rahvastiku tihedus oli 1398 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 20 266 (keskmine tihedus 605,63/km²). Coral Gablesis on 22 parki. Linnas on spordirajatisi (näiteks tennise- ja golfiväljakuid), samuti spordiplatse ja telkimis- ja grillimiskohti. Jeanne Golay, jalgrattur Katherine Kurtz, fantaasiakirjanik Thurston Moore, kitarrist ja laulja, ansambli Sonic Youth liige Mimi Rogers, näitleja Jonathan Vilma, Ameerika jalgpallur Coral Gablesil on seitse sõpruslinna: La Antigua (Guatemala) Aix-en-Provence (Prantsusmaa) Cartagena (Colombia) El Puerto de Santa María (Hispaania) Granada (Hispaania) Pisa (Itaalia) Quito (Ecuador) Douglas Entrance Biltmore Hotel Miracle Mile Miracle Theater DeSoto purskkaev Merrick Parki küla Alhambra veetorn Merrick Park Ponce de Leon Boulevard Entrance to Central Miami Coral Gables Biltmore Hotel Lowe'i kunstimuuseum Veneetsia ujula 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. "GCT-PH1 - Population, Housing Units, Area, and Density: 2010 - State -- Place and (in selected states) County Subdivision" (inglise). United States Census Bureau. Vaadatud 26. detsember 2013. "GCT-PH1-R - Population, Housing Units, Area, and Density (geographies ranked by total population): 2000 - Geography: State -- County - State -- Place and (in selected states) County Subdivision" (inglise). United States Census Bureau. Vaadatud 26. detsember 2013. Koduleht
Jermain Defoe

Jermain Colin Defoe (sündinud 7. oktoobril 1982 Londonis) on endine Inglismaa jalgpallur (ründaja). Defoe alustas karjääri klubis Charlton Athletic. 16-aastaselt kolis ta West Ham Unitedi klubisse. 2000. aastal tegi ta debüüdi põhimeeskonnas. Hooaja 2000–2001 mängis Defoe klubis Bournemouth ja siis tuli tagasi West Hami, kus temast sai põhikoosseisu mängija. 2004. aastast mängis Jermain Defoe Tottenhamis. Veel ühe aasta mängis jalgpallur Portsmouthis, seejärel naasis White Hart Lane'ile. Väljaspool Inglismaad mängis Defoe 2014. aastal Major League Socceri (MLS) klubis Toronto FC ja aastatel 2019–2022 Šotimaa kõrgliigaklubis Rangers. Tema klubikarjääri viimaseks klubiks jäi 2022. aastal Sunderland. Inglismaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2004–2017.
Przemyśl

Przemyśl on maakonnaõigustega linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas. Asub Sani jõe ääres. Przemyśl on üks Poola vanimaid linnu. Seda on mainitud 981. aastal Kiievi-Vene vallutatud asulana. Przemyśl oli Puna-Vene keskus. 1389 sai linnaõigused. Przemyśli koduleht
Benoît Assou-Ekotto

Benoît Pierre David Assou-Ekotto (sündinud 24. märtsil 1984 Arras's) on Prantsusmaal sündinud Kameruni jalgpallur, kes mängis viimati Prantsusmaa kõrgliiga klubis Metz vasakkaitsjana. Lens UEFA Intertoto karikas: 2005
Juhan Libe

Juhan Libe (26. aprill 1904 Põltsamaa – 16. oktoober 1947 Stensbæki põgenikelaager, Taani) oli eesti ajaloolane ja ajakirjanik. Õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1921–1931 ja 1939–1940 (lõpetas cum laude). Korp! Sakala vilistlane. Juhan Libe oli paljude ajaloo- ja kirjandusartiklite autor. Ta oli vabadussõjalaste liikumise häälekandja Võitlus toimetaja ja üks vabadussõjalaste põhiideolooge. Detsembrist 1935 kuni oktoobrini 1938 elas ta välismaal. Asus 1940. aastal (kuna oli abiellunud baltisakslasega) ümberasujana Saksamaale. Teise maailmasõja ajal oli Haridusdirektooriumi rahvakasvatuse talituse juhataja ja töötas ajalehe Eesti Sõna toimetuses. 1944. aastal kolis uuesti Saksamaale. Andis Danzigis välja ajalehte Teateleht Eestlastele. Arreteeriti mõneks kuuks liitlaste poolt, pärast vabanemist siirdus ta Taani, kus ta 1947. aastal suri. Juhan Libe, August Oinas, Hendrik Sepp ja Juhan Vasar koostasid ühiselt 1932–1933 ilmunud suurteose "Eesti rahva ajalugu". Juhan Libe jälle kodumaal. Rahvaleht, 29. oktoober 1938, nr. 200, lk. 3. geni.com Juhan Libe Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Rakvere Põhikool

Rakvere Põhikool on üldhariduskool Rakvere linnas aadressil Tartu tänav 2. Kool asutati 1909. aastal. Esimene koolijuhataja oli Julius Seljamaa. Aastatel 1990–2000 tegutses koolis lastekodu. Fail:PRTKR Rakvere põhikool 2018.jpg 2007. aastast on Rakvere Põhikooli direktor Lea Pilme. Rakvere Eesti Haridusseltsi III Järgu Erakool avati 5. septembril 1909. aastal üüriruumides Pikk tänav 64. Tsaariaegses Rakveres esimene eesti ōppekeelega kool. Esimene juhataja ja õpetaja oli Julius Seljamaa. 1910. aastal kool kolis seltsimajja Laia ja Posti tänava nurgal. 1911. aastal avati uus seltsi poolt ehitatud koolimaja Posti tänava ääres. 1917. aastal Rakvere Eesti Haridusselts otsustas kooli üle anda Rakvere linnale, selts likvideeris kooli. Seltsile jäid koolihoone ja liikuvvara, mida linn üüris. Kooli nimeks sai Rakvere Linna II Algkool. 1918. aastal koliti kool Tartu tänav 4 majja (maja valmis 1915), kool muudeti 6-klassiliseks. Esimesed kaks talve oldi majas üürilistena. 1920. aastal ostis Rakvere linn maja endale, 1927. aastal ostis Rakvere linn koolile Tartu ja Karja tänava nurgal oleva krundi. 1936. aastal valmis seal koolimaja juurdeehitus ja vanas osas tehti ümberehitusi. Aastatel 1943–1944 õppisid samas hoones Rakvere linna kõigi kuue kooli õpilased 2-3 vahetuses, igal kool 2-3 päeva nädalas. Jaanuaris katkestati ōppetöö, maja võeti sõjaväehaiglaks. 1944. aasta 1. oktoobril jätkati õppetööd ja tehti selle kõrvalt ka remonti. Kooli nimetuseks sai Rakvere linna II Mittetäielik Keskkool (7-klassiline). Aastatel 1945–1947 töötas majas teises vahetuses Rakvere Õpetajate Seminari Harjutuskool. 1950–1957 töötas majas Rakvere Pedagoogilise Kooli Harjutuskool. Aastatel 1957–1961 tegutses kool Rakvere II 7-klassilise koolina. 1961. aastal nimetati kool Rakvere II 8-klassiliseks kooliks. 1973. aastal kool likvideeriti ja õpilased viidi üle Rakvere 3. Keskkooli. 1974. aastal toodi koolimajja Saksi Eriinternaatkooli ōpilasi. Aastatel 1976–1977 nimetati kooli Porkuni Eriinternaatkooliks, 1977. aastal viidi eriinternaatkool Vaekülla. Aastatel 1977–1981 töötas koolimajas Aaspere lastekodu. Lisaks tehti 1979. aastal majja Rakvere Algkool. 1981. aastal nimetati õppe- ja kasvatusasutus Aaspere Eriinternaatkooliks. Aastatel 1982–1992 oli see Rakvere Eriinternaatkool, mis koliti 1992. aastal aadressile Lille tänav 8 ja 1995. aastal likvideeriti. 1994. aasta 1. septembril alustas hoones tegevust Rakvere Pōhikool ja 2002. aastal valmis hoone uus osa. Rakvere Põhikool. Ajalugu Rakvere põhikooli koduleht
Ma Long

Ma Long (hiina 马龙, Mǎ Lóng; sündinud 20. oktoobril 1988 Anshan Shis Liaoningi provintsis) on Hiina lauatennisist. Ta on olnud ITTF meeste üksikmängu edetabeli esinumber kokku 64 kuud. 2012. aasta suveolümpiamängudel võitis ta kuldmedali võistkonnavõistluses. 2015. aastal tuli ta üksikmängu maailmameistriks. 2016. aastal ja 2021. aastal tuli ta olümpiavõitjaks nii üksikmängus kui ka võistkonnavõistluses. Ta on 176 cm pikk ja kaalub 70 kg.
Anne de Montmorency

Anne de Montmorency (15. märts 1493 Chantilly, Oise'i departemang – 12. november 1567 Pariis) oli parun, seejärel Montmorency I hertsog (1551), Prantsusmaa marssal (1522), Sukapaela ordu aurüütel, sõdur ja konnetaabel, riigimees ja diplomaat. Bonnivet' senjööri Guillaume Gouffier' lähisugulane.
Balti jaam (täpsustus)

Balti jaam on raudteejaam nii Eestis kui Venemaal. Balti jaam asub Tallinnas Balti jaam (Peterburi) asub Peterburis Venemaal Balti jaam (Gattšina) asub Gattšinas Leningradi oblastis Venemaal 1930. aastatel kandis Balti jaama nime tänapäevane Riia vaksal Moskvas. Balti kaubajaam (Gattšinas)
Prospero Colonna

Prospero Colonna (ka Prosper Colonna; 1452–1523) oli Itaalia kondotjeer Paavstiriigi ja Püha Rooma riigi teenistuses Itaalia sõdade ajal. Ta oli põlise Colonna ülikupere esindaja.
Balti vaksal (Peterburi)

Balti vaksal (vene keeles Балтийский вокзал) on raudteejaam Peterburis Admiraliteedi rajoonis aadressil Обводного канал 120. Venemaa keisririigi Balti raudtee Peterburi peajaam ehitati Eestimaa baltisakslastele kuulunud Balti Raudtee Seltsi poolt pärast 1872. aastal alanud Balti raudtee täiendavat arendamist, kui algselt Paldiskist-Tosnoni kulgenud raudteeliin ühendati Peterburi–Peterhofi–Oranienbaumi raudteega ja avati Gattšinast läbi Krasnoje Selo Peterburi linnani viiv raudteeharu. Mehis Helme, Eesti raudteede 100 aastat, lk 13-16.  Balti vaksal (Peterburi) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Балтийский вокзал — историческая справка.
Guillaume Gouffier

Guillaume Gouffier, Bonnivet' senjöör (umbes 1488 – 24. veebruar 1525) oli Prantsusmaa sõjaväelane. François I koduõpetaja Boisy senjööri Artus Gouffier' noorema vennana kasvas Guillaume üles koos kuningas François'ga. Pärast kuninga ametisseasumist sai temast üks mõjuvõimsamaid kuninga soosikuid. Ta ülendati 1515. aastal Prantsusmaa admirali auastmesse (vastas maavägede marssali auastmele). Oli Bourboni hertsogi Charles III, Bourboni konnetaabli lepitamatu vaenlane. Vallutas Navarra armee eesotsas olles 1521. aastal Fuenterrabia. Oli Anne de Montmorency lähisugulane.
Transduktsioon

Transduktsioon (inglise keeles transduction) on geneetilise info kandumine ühelt bakterirakult teisele bakteriofaagide (viiruste) vahendusel. Transduktsioon avastasid 1952. aastal USA geneetikud Norton Zinder ja Joshua Lederberg. Viiruste vahendatud transduktsiooni peetakse tänapäeval võimalikuks ka kõrgematel loomadel.[viide?] signaali transduktsioon EE 9. köide, 1999.
Georg von Frundsberg

Georg von Frundsberg (24. september 1473 Mindelheim – 20. august 1528 samas) oli Lõuna–Saksamaa rüütel ja Landsknechtide juht Püha Rooma riigi Habsburgide dünastia keisrite Maximilian I ja Karl V teenistuses. Osales Cambrai liiga sõjas, kus paistis silma Verona kaitsmisel veneetslaste rünnakute eest, samuti Neljandas Itaalia sõjas ja Cognaci liiga sõjas. Teise maailmasõja ajal anti Waffen-SSi 10. SS–Soomusdiviisile aunimetus Frundsberg.
Tartu International Choir

Tartu International Choir oli 2000. aastatel Tartus kõrg- ja keskkoolides õppejõudude ja õpetajatena töötanud eestlastest ja välismaalastest koosnenud harrastuskoor. Koori juhtis Thomas Oliver (USA), klaveril saatis tema abikaasa Cheryl Oliver (USA). Koori liikmed: Asko Seeba, Mari Seeba, Natalie Gurba, Häli Kivisild ja Õilme Saks Eestist, Dirk Rössling, Barbara Banditt, Anne Witt ja ungarlannast Monika Rössling Saksamaalt ning Szilárd Tóth Ungarist. Koor esines mitmel üritusel tasuta, muu hulgas 6. detsembril 2000 Fenno-Ugria Asutuse Tartu keskuses Ugala Majas (Kuperjanovi 16), 8. detsembril Tartu Saksa Kultuuri Instituudis, 21. detsembril 2000 Tartu Raatuse Gümnaasiumi jõulupeol, Tartu Hooldekodus ja 15. aprillil 2001 Kursi kirikus. Koori repertuaaris olid järgmised laulud: Talveöö Oh, du fröhliche Weihnachtszeit / Oh sa õnnistav Let it Snow! Let it Snow! Let it Snow! Es ist ein Ros entsprungen Mennyböl az angyal Have Yourself a Merry Little Christmas Stille Nacht / Püha öö / Csendes éj
494

◄ | 4. sajand | 5. sajand | 6. sajand | ► ◄ | 460. aastad | 470. aastad | 480. aastad | 490. aastad | 500. aastad | 510. aastad | 520. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 490 | 491 | 492 | 493 | 494 | 495 | 496 | 497 | 498 | ► | ►► 494. aasta Vana-Rooma konsuliteks olid Turcius Rufius Apronianus Asterius ja Flavius Praesidius. Latakiat tabas tugev maavärin. ... ...
Nikolai Johanson

Nikolai Johanson (22. jaanuar 1927 Novgorodi oblastis Marjovo rajoonis – 2022) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane ning Riikliku Julgeoleku Komitee töötaja. Aastatel 1960–1967 oli Johanson EKP Tallinna Linnakomitee sekretär, seejärel töötas Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuvas Riikliku Julgeoleku Komitees ja aastatel 1971–1982 EKP Tallinna Linnakomitee I sekretär. ENE täiendusköide, lk 102. Aare Laanemäe, Mälestus tööst EKP Tallinna linnakomitees: kui Moskvast saabus Elsa Gretškina, Eesti Naine, 12.08.2015 Jaak Pihlau, Eestlaste põgenemised Läände: ärahüppajad I, Tuna, 2003 nr. 1, lk 91 Koos parteiga, leninlikul rajal, Nõukogude Hiiumaa : EKP Hiiumaa Rajoonikomitee ja Hiiumaa Rajooni RSN ajaleht, Номер 143, 3 Декабрь 1970 Eestimaa Kommunistliku Partei kohalikud organisatsioonid 1940–1991. Tallinn, Kistler-Ritso Eesti Sihtasutus, 2005, lk 356. Erandina elamisloa andmine – Riigi Teataja, Vabariigi Valitsuse korraldus, RTL 1998, 218, 857
Estetism

Estetism oli 19. sajandi Euroopa kunstivool, mis rõhutas kirjanduses, kunstis ja tarbekunstis rohkem esteetilisi väärtusi kui sotsiopoliitilisi teemasid. Üldiselt esindas see kunstivool samu väärtusi, mida sümbolism ja dekadentlik liikumine esindasid Prantsusmaal või decadentismo Itaalias.
Gaston de Foix

Gaston de Foix (10. detsember 1489 Mazères – 11. aprill 1512) oli Nemours’i hertsog, d'Étampes'i krahv ja Narbonne'i vikont. Ta oli d'Étampes krahvi ja Narbonne vikondi Jean de Foix ning Prantsuse kuninga Louis XII õe, d'Orleans'i krahvinna Marie d'Orleans'i poeg. Tema juhtimise alla usaldati kuninglik armee Itaalias, kus ta sai tuntuks Itaalia välguna (Foudre d'Italie) — ta vabastas Bologne, vallutas Brescia, võitis Hispaania–Itaalia armeed Ravenna lahingus, kuid langes võidetud vastaste jälitamisel 11. aprillil 1512.
Per Wieselgren

Per Väino Wieselgren (4. august 1900 Jönköping – 11. veebruar 1989 Eslöv) oli rootsi keele- ja kirjandusteadlane, onomastika uurija. Ta tegutses aastail 1930–1941 Tartu Ülikoolis rootsi keele professorina. Üks tema põhilisi uurimisvaldkondi oli rootsi sugemetega eesti onomastika uurimine. Antud teemal on ta koostanud kaks monograafiat. Wieselgren lahkus pärast Teist maailmasõda kodumaale – Rootsi, kus koostas mitmeid keeleteaduslikke ja ajaloolisi teadustöid ja -artikleid. Ta on Korp! Sakala vilistlane. Per Wiselgren oli ajalehe Teataja esimene vastutav väljaandja aastail 1944–1945 ja Välis-Eesti vastutav väljaandja (ansvarig utgivare). Eesti Teaduslik Selts Rootsis Lõuna-Rootsi Osakonna auliige (1972). Ortnamn och bebyggelse i Estlands forna och hittillsvarande svenskbygder Ostharrien med Nargö. Lund, 1951 Ormsö ortnamn och bebyggelsehistoria. Lund, 1961 Vasarast haakristini. Eesti 1939–1941. Rootsi keelest tõlkinud Maiu Elken, eessõna Jan Henrik Swahn (autori tütrepoeg). Kunst, Tallinn 2002 Vaimseid voolusid tänapäeva rootsi kirjanduses Looming nr 2/1936 Paul Ariste, "Tartu ülikooli professor Per Wieselgren" – Keel ja Kirjandus 1988, nr 5, lk 289–291 Janika Kronberg, "Rootslase raamat Eesti saatusaastatest" (raamatu "Vasarast haakristini" arvustus) (EPL-Arkaadia 13. 9. 2002)
Johann Heinrich Lambert

Johann Heinrich Lambert (26. august 1728 – 25. september 1777) oli Šveitsi matemaatik, füüsik ja astronoom, kes avaldas töid valguse peegeldumise kohta. Neist olulisim on Lamberti-Beeri seadus valguse neeldumise kohta. Ta esitas tõendid, et pii on irratsionaalarv. Lambert oli esimene matemaatik, kes uuris kaardiprojektsioone. 1759 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks Tema auks on nimetatud asteroid 187 Lamberta.