laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Edsger Wybe Dijkstra

Edsger Wybe Dijkstra (11. mai 1930 Rotterdam – 6. august 2002 Nuenen, Holland) oli Hollandist pärit matemaatik ja informaatik. Ta pälvis 1972. aastal panuse eest programmeerimiskeelte arendamisse Turingi auhinna. Sündinud Rotterdamis, õppis Dijkstra Leideni Ülikoolis teoreetilist füüsikat. 1970. aastate alguses asus ta tööle USA-s Burroughs Corporationis. 1984. aastal asus ta arvutiteaduste valdkonnas Schlumberger Centennial Chair kohale, USA Texase ülikoolis (The University of Texas), mis asub Austinis. 2000. aastal läks pensionile. Dijkstra suri 72-aastaselt vähki 6. augustil 2002. Tema tugev arvamus goto lausendi halvast mõjust koodi loetavusele ja 1968. aastal avaldatud artiklist põhjustatud järelkaja peetakse tänapäeval põhiliseks mõjutajaks asjaolule, miks antud lausendit laiamastaapselt halvaks stiiliks peetakse. Goto asemel soovitas ta kasutada struktureeritud konstruktsioone nagu while tsükkel. Antud põhimõtetest arenes välja struktureeritud programmeerimine. Dijkstrat tunti kui Algol-60 fänni ning ta meeskond implementeeris 1961. aastal Electrologica X1 arhitektuurile esimese ALGOL 60 kompilaatori. Käsikiri, mida ta tihti kirjutas, kutsutakse EWD, hüüdnime sai ta prefiksi järgi unikaalloenduris. Dijkstra jagas fotokoopiaid EWD-dest oma kolleegidele; paljudest tehti mitmeid fotokoopiaid ja nõnda levisid EWD-d rahvusvahelisse informaatikute kommuuni. Peamiselt on kirjutatud matemaatika ja informaatika teemadel, kuid leidub ka kõnesid jms. Dijkstra algoritm ehk lühima tee leidmise algoritm on graafi otsimise algoritm, mis lahendab ühe-allika lühima tee probleemi graafidel, kus ei kasutata negatiivseid tee hindasid, tagastades lühima tee puu. 1972 Turingi auhind Dijkstra algoritm Einestavad filosoofid Semafor (programmeerimine) Dijkstra, Edsger W. (1968). "A Case against the GO TO Statement". EWD215. Dijkstra, Edsger W. "EWD kogumik". {{cite journal}}: viitemall journal nõuab parameetrit |journal= (juhend) Krzysztof R., Edsger Wybe Dijkstra (1930–2002): A Portrait of a Genius, nekroloog, Formal Aspects of Computing (2002) 14, lk 92–98
Hüpotsenter

Hüpotsenter on maavärina kolle ehk tekkekoht Maa sees. Maavärina hüpotsenter asub epitsentri all, see tähendab epitsentrist Maa raskuskeskme suunas. Maavärin
Arthur Ashe

Arthur Robert Ashe (jun) (10. juuli 1943 Richmond, Virginia osariik – 6. veebruar 1993) oli Ameerika Ühendriikide tennisist. Ta võitis kolm suure slämmi turniiri, olles ühtlasi esimene mustanahaline mees, kes on võitnud suure slämmi turniiri.
Marion Bartoli

Marion Bartoli (sündinud 2. oktoobril 1984 Ülem-Loire'i departemangus Le Puy-en-Velays) on Prantsusmaa tennisist. 14. augustil 2013 teatas ta oma sportlaskarjääri lõpetamisest. 12. augusti 2013 seisuga oli Bartoli WTA edetabelis 7. kohal. See on tema karjääri parim koht. Bartoli on korsika päritolu. Tema isa Walter oli arst ja tema ema Sophie on meditsiiniõde. Marionil on vanem vend, kes on sõjaväelane. Marion hakkas tennist mängima 6-aastaselt. Kui ta 2001 elukutseliseks hakkas, loobus isa tööst arstina ja hakkas tema treeneriks. Täiskasvanute turniire hakkas ta mängima 16-aastaselt, esialgu noorteturniiridega vaheldumisi. Sel aastal võitis ta USA lahtised meistrivõistlused neidudele, alistades finaalis Svetlana Kuznetsova 4:6, 6:3, 6:4. Aasta lõpuks oli ta maailma neidude edetabelis 3. ja naiste edetabelis 304. kohal. 2002. aastal saabus USA lahtistel tema senise karjääri tipptulemus. Ta oli maailma 231. reket ja saanud turniirile vabapääsmega. Esimeses ringis kohtus ta endise maailma esireketi ja USA lahtiste võitja Arantxa Sánchez Vicarioga, kes oli asetatud 25. numbrina. Bartoli võitis 6:3, 6:1. Teises ringis võitis ta Paraguay tennisisti Rossana de los Riose, kes oli sel ajal maailma number 70, kolmes setis. Kolmandas ringis kohtus ta järgmise endise maailma esireketi ja USA lahtiste võitja Lindsay Davenportiga ja seekord kaotas 6:3, 6:1. See võit tõstis teda maailma edetabelis sadakond kohta ja aasta lõpul oli ta WTA 104. number. Marion Bartoli on kahel korral mänginud suure slämmi turniiri finaalis. 2007. aasta Wimbledoni turniiri finaalis kaotas ta Venus Williamsile tulemusega 4:6, 1:6. 2013. aastal alistas ta finaalis 6:1, 6:4 Sabine Lisicki ja võitis oma esimese suure slämmi turniiri. 2009 jõudis ta Austraalia lahtistel poolfinaali, kus kaotas Vera Zvonarjovale 3:6, 0:6. 2011 jõudis ta Prantsusmaa lahtistel poolfinaali. Bartoli on paarismängus mänginud 7 WTA turniiri finaalis. Neist 3 on ta võitnud ja 4 kaotanud. Tal pole olnud kindlat paarilist: iga kord on tal finaalis olnud erinev paariline. simest korda jõudis ta finaali 9. veebruaril 2003 Pariisis koos Stéphanie Cohen-Aloroga, aga nad kaotasid Austria–Šveitsi paarile Barbara Schett – Patty Schneider 6:2, 2:6, 6:7 (5:7). Kolmas finaal tõi võidu: 11. aprillil 2004 võitis ta Casablancas koos Émilie Loit'ga Belgia–Sloveenia paari Els Callens – Katarina Srebotnik 6:4, 6:2. Pärast 8. jaanuari 2007 Sydney turniiri pole ta paarismängus finaali jõudnud. Bartoli on üksikmängus mänginud 18 WTA turniiri finaalis. Neist 7 on ta võitnud ja 11 kaotanud. Esimest korda jõudis ta finaali 7. jaanuaril 2006 Aucklandis ja kohe tuli võit Vera Zvonarjova üle 5:2, 6:2. Bartoli on olnud aasta lõpus WTA edetabelis 50 parema hulgas alates 2004. aastast ja 20 hulgas alates 2006. aastast. Parim aastalõpukoht on 9. 2011. aastast. Šokk tennises: Wimbledoni tänavune võitja tegi ootamatult karjääriga lõpparve "Official Site of Roland Garros". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. aprill 2010. Vaadatud 13. aprillil 2010. L'Express Marion Bartoli andmed Sony Ericssoni WTA Touri ametlikul kodulehel
Boris Becker

Boris Franz Becker (sündinud 22. novembril 1967 Leimenis) on endine Saksamaa tennisist, kes võitis aastatel 1985–1996 meeste üksikmängus kuus suure slämmi turniiri ning meeste paarismängu kuldmedali Barcelona olümpiamängudel. 28. jaanuarist kuni 17. veebruarini 1991 ning 8. juulist kuni 8. septembrini 1991 oli ta meeste üksikmängus maailma esireket. Aastatel 1985, 1986, 1989 ja 1990 valiti ta Saksamaa aasta meessportlaseks. 2007. aasta novembrist kuulub ta internetipokkeritoa Pokerstars sponsoreeritavasse Team PokerStarsi ning on osalenud paljudel Euroopa pokkeriturnee turniiridel. 2013. aasta detsembris teatas Novak Djokovic, et 2014. aastal on Becker tema treener. Ametlik koduleht
Jennifer Capriati

Jennifer Marie Capriati (sündinud 29. märtsil 1976 New Yorgis) on endine Ameerika Ühendriikide tennisist. Aastatel 2001 ja 2002 võitis ta naiste üksikmängus kolm suure slämmi turniiri ning 1992. aastal Barcelonas olümpiakulla.
Michael Chang

Michael Te-pei Chang (sündinud 22. veebruaril 1972 Hobokenis New Jersey osariigis) on Ameerika Ühendriikide endine tennisist. 1989. aasta Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel sai temast kõigi aegade noorim (17-aastane) meeste suure slämmi turniiri võitja.
Maureen Connolly

Maureen Catherine Connolly (17. september 1934 San Diego – 21. juuni 1969 Dallas) oli USA tennisist. 1951. aastal võitis ta 16-aastaselt (toona aegade noorimana) USA lahtised meistrivõistlused tennises. 1953. aastal võitis ta esimese naisena kõik suure slämmi turniirid. Järgmisel aastal võitis ta kaks suure slämmi turniiri, kuid 20. juulil 1954 sattus ta liiklusõnnetusse ja oli sunnitud 19-aastaselt sportlaskarjääri lõpetama. Maureen Connolly suri 1969. aastal vähki.
Semafor (programmeerimine)

Semafor on informaatikas andmestruktuur, mis võimaldab piirata määratud koodi sektsiooni väärtustamist nii, et seda saab korraga teha kuni n lõime. Semafore kasutatakse programmi protsesside sünkroonimises, kus ülesanne vajab kindlat ülemist piirarvu kindlatele protsessidele, mis võivad kõrvuti joosta. Tegemist on klassikalise meetodiga jagatud ressursside juurdepääsu piiramisel, nagu seda on jagatud mälu multiprogrammeeritavas keskkonnas (süsteem, kus mitmed programmid võivad olla käivitatud samaaegselt või olla kordamisi käivitusjärjekorras käivitatud samaaegselt). Semafore eksisteerib mitmes variandis, kuigi tavaliselt mõeldakse selle all semaforide loetelu, kuna binaar (n=1) semafore tuntakse paremini ingliskeelse lühendiga mutex (Mutual exclusion) ehk mõlemapoole välistus (st lõim lukustab objekti/väärtuse, väärtustab selle ja avab luku. Kuni lukk on peal, teised lõimed objekti väärtustada ei saa.). Semaforid on klassikaline lahendusviis hoidmaks ära lõimede võistlusmomenti ressursi pärast probleemis, nagu seda on Einestavad filosoofid, kuigi nad ei hoia ära kõigi lõimede lukustumist. Semaforid kui protsesside sünkroonimise mehhanism on kavandatud Edsger Dijkstra poolt ja esmakordselt tutvustatud 1965. aastal tema artiklis Cooperating sequential processes (Koostöötavad järjestikulised protsessid). Semafor on andmestruktuur, kus on üks algväärtustamise(initsialiseerimise) operatsioon ja kaks kasutusoperatsiooni. Andmestruktuur koosneb loendurist ja järjekorra rivist, kuhu kantakse blokeeritud protsessid. /* andmestruktuur */ struct Semafor { int loendur; Queue rivi; /* järjekord */ } /* algväärtustamine */ void init (Semafor s, int v) { s.loendur = v; s.rivi.empty (); } /* kaks kasutus operatsiooni */ void P (Semafor s) { s.loendur = s.loendur - 1; if (s.loendur < 0) rivi_blokeeritud(s.rivi); /* Blokeerin protsessi, lisan oote järjekorra rivvi */ } void V (Semafor s) { s.loendur = s.loendur + 1; if (s.loendur <= 0) rivu_blokeeritud_vabasta_yks(s.rivi); /* Vabastan protsessi oote järjekorra rivist */ } Semaforid on tihti juba programmeerimiskeeles olemas, nt javas: //Semafori klass import java.util.concurrent.Semaphore; // tüüpiline deklaratsioon objektis private Semaphore s; private int SmaxSuurus; // tüüpiline algväärtustamine objekti konstruktoris või mingis meetodis this.SmaxSuurus=value; this.s= new Semaphore(this.SmaxSuurus); //kontroll, kui kohti on vaba ehk vähem, kui this.SmaxSuurus oli elemendi loomise hetkel, siis jätkatakse if( s.tryAcquire()){ //kui lõim on lõpetanud oma töö, peab ta vabastama oma koha s.release(1); Einestavad filosoofid
Henni Kallak

Henni-Heidi Kallak (20. oktoober 1931 Viljandi – 8. juuli 2013 Tallinn) oli eesti bioloog. Ta lõpetas 1951. aastal Viljandi 1. Keskkooli ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ). Ta sai 1965. aastal bioloogiakandidaadi kraadi. Ta oli aastatel 1962–1992 TRÜ/ Tartu Ülikooli õppejõud, sealhulgas: 1971–1981 geneetika ja darvinismi (hiljem geneetika ja tsütoloogia) kateedri juhataja 1981–1992 dotsent 1992 molekulaar- ja rakubioloogia instituudi professor 1997 emeriitprofessor Ta tegeles taimegeneetika ja evolutsioonibioloogiaga, uurimisvaldkonnad olid taimegeneetika, arengubioloogia ning evolutsiooniline bioloogia. Ta avaldas raamatuid evolutsiooniõpetuse teemadel. 1967 "Evolutsiooni põhitegurid". Tartu: Tartu Riiklik Ülikool 1970 2. parandatud trükk. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool 1970 "Elusa looduse evolutsioonist". Tallinn: Valgus 1973 "Evolutsiooniidee kujunemisest". Tartu: Tartu Riiklik Ülikool 1982 "Evolutsiooni materjal ja tegurid: õppevahend bioloogiaosakonna üliõpilastele". Tartu: Tartu Riiklik Ülikool 1984 "Darvinism, selle eelkäijad ja edendajad". Tallinn: Valgus 1986 "Adaptatsiogenees ja liigiteke". Tartu: Tartu Riiklik Ülikool 1990 "Bioevolutsioon". Tallinn: Valgus 1997 Tartu Ülikooli suur medal 2006 Eesti Bioloogiaõpetajate Ühingu auliige 2009 auhind "Elutöö geneetikuna" "Henni Kallak kõnetoolis esinemas". 20. detsember 1982. DSpace Haud Tartu Rahumäe kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale. "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 4.12.2022.
Andy Roddick

Andrew Stephen Roddick (sündinud 30. augustil 1982 Omahas) on Ameerika Ühendriikide endine profitennisist ja endine ATP edetabeli esikoha omanik. Ta oli kuulus oma tugeva servi poolest.
Leevi lahing

Leevi lahingud toimusid 1944. aasta augustis taanduvate Saksa ja ründavate Nõukogude Liidu vägede vahel. Mitmepäevased lahingud toimusid mitmes Leevi küla metsas ja Panga järve ääres. Lahingutest võttis osa Nõukogude poolel 88. laskurdiviisi 330. polk. Sakslaste üksus on teadmata. Lahingus kandsid mõlemad osapooled raskeid kaotusi. Langenud sõjamehed maeti lahingupaika ja Leevi kalmistule. Hiljem kaevati Saksa poole sõdurid haudadest välja ja maeti ümber. 1970. aastal avati Leevi lahingus langenud punaarmeelastele mälestuskivi. 2004. aastal oli kobras langetanud puu otse elektriliinile ja selle tõttu plahvatas miin, mille käigus põles suur osa metsast.
Lõim (informaatika)

Lõimed (inglise thread) on informaatikas operatsioonisüsteemi või arvutiprogrammi omadus jaotuda[küsitav][viide?] mitmeks protsessiks, mis eeldab, et protsess operatsioonisüsteemis võib koosneda mitmest voost, mis täidetakse paralleelselt (sealhulgas täpsustamata on, mis järjekorras protsesse täidetakse). Mitmelõimelisuse puhul luuakse üldjuhul ajapõhise-jagamise jaoturiga ("ajakvantimisega"), mis töötab samamoodi kui paralleelne mitmete käskude täitmine arvuti programmide puhul: protsessor lülitub erinevate lõimede protsesside teostamise vahel. Siiski, kuna ajakvant on pisike ja võib inimtaju poolt saada tekitatud illusioon samaaegsusest lõppkasutajale. Mitmeprotsessorilistes või mitmetuumalistes süsteemidas võib saavutada lõimelisuse multitöötluse abil, kus erinevad lõimed ja protsessid võivad põhimõtteliselt samaaegsusest saada täidetud teistes protsessorites või tuumades. Lisaks, programmid võivad implementeerida lõimelisuse kaudselt läbi operatsioonisüsteemi, kasutades taimereid, signaale ja teisi meetodeid täiendamaks oma programmi üldist programmivoo täitmise kulgu saavutades nõnda ad hoc ajakvantimise. Vahel kutsutakse seda kasutajaruumi lõimedeks. Lõimel on omadus prioriteet, mis määrab selle element-protsessi käivitamise eelistuse teiste lõimede suhtes. Prioriteet on määratud täisarvuga. Olenevalt arhitektuurist ja operatsioonisüsteemist on rakendatud protsessori haldussüsteem ning vastavalt nendele reeglitele täidetakse programme. Näiteks lihtne (protsessori haldussüsteemist): väikese prioriteediga lõimesid peavad protsessori ootuse järjekorras olema seni, kuni leidub neist kõrgema prioriteediga lõimesid. Reaalselt on protsessori haldussüsteeme palju, nad töötavad erinevalt ja neil kõigil on omad eelised, hea tava kohaselt on programmeerijale jäetud võimalus eelistada üht lõime teisele. Ühesuguse prioriteediga lõimed jagavad neile antud ajakvanti või on nende tegevus sünkroonitud. Lihtne (protsessori haldussüsteemis) toimub ajakvandiga, mis on tavaliselt (15–18 ms), järgmiste reeglite kohaselt ümberlülitused: kui tekib kõrgema prioriteediga lõim olekuga "käivitatud", siis lülitutakse sellele lõimele; kui lõim lõpetab oma töö või loobub ajakvandist, siis käivitatakse järgmine kõrgeima prioriteediga lõim, mille olek on käivitatud. Lõimed üldjuhul jagavad ressursse, et välistada samaaegselt välja jagatud ressursi probleeme, tuleb lõimedele seada piirangud. Selleks luuakse nn kriitiline koodiosa, kus ei võimaldata teistel protsessidel samade objektidega tööd teostada. Kriitiline koodiosa lukustatakse ja teised lõimed saavad seda alles siis kasutada, kui sisenenud lõim on kriitilisest koodiosast väljas. Lõimede, mis üldse saavad protsesse teostada, arvu piiramiseks saab kasutada semafori. Objektorienteeritud keeltes nagu Java on primaarobjekti (mis on Javas "object") tihti lisatud lukkude lisamise ja eemaldamise meetodid (neid meetodeid tuntakse ka "monitorina"). Vesal Vojdani: Dünaamilist mälu töötlevate C programmide staatiline andmejooksude analüüs, väitekiri
Johann von dem Broele

Johann von dem Broele, teise nimega Plater (ka Johann Plater von dem Broele; enne 1460 – juuni 1529) oli aastatel 1502–1529 Liivi ordu maamarssal. Johann von dem Broele astus ordusse umbes 1475. aastal, kui ta Vestfaalist Liivimaale saabus. Tema esimestest aastatest ei ole peaaegu midagi teada, kuid 1495. aasta alguses sai temast Karksi foogt, sellest ajast kuulus ta ka ordumeistri lähimate kaaslaste siseringi ehk ordunõukogusse. Hiljem oli ta teadaolevalt pikaajalisim Liivimaa maamarssal. Broele oli üks silmapaistvamaid Wolter von Plettenbergile allunud väejuhte. Ta osales Smolino lahingus, kus tõenäoliselt just tema juhitud väesalga appitulek Riia peapiiskopi Michael Hildebrandi väele otsustas lahingu saatuse. Reformatsiooni ajal jäi Broele truuks katoliiklusele ning oli 1525. aastal ordumeistri kohusetäitjaks, kui too Tallinnalt ja Harju-Viru rüütelkonnalt truudusevannet võtma läks. Leonid Arbusow vanem. Johann von dem Broele gen. Plater im Deutschen Orden in Livland (ca. 1475–1529). In: Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik 1905 und 1906. Mitau, 1908. Lk-d 182–209. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 667 (lk 506).
Ferdinando, Castro hertsog

Ferdinand Marie André Alphonse Marc de Bourbon (28. mai 1926 Podzamcze – 20. märts 2008 Roquebrune-sur-Argens) oli Mõlema Sitsiilia kuningliku perekonna pea (kuningas Ferdinando IV) ja Castro hertsog alates 1966. aastast.
Sillapää loss

Sillapää loss on kunagise Räpina mõisa klassitsistlikus stiilis häärber, mis pärineb 19. sajandi esimesest poolest. Loss on silmapaistva arhitektuuriansamblina riikliku kaitse all. Oma majesteetliku sammasportikusega on hoone suurepärane klassitsistliku arhitektuuri esindaja Eesti kagunurgas. Arvatavasti aastatel 1835–1840 ehitatud häärberit on hiljem korduvalt ümber ehitatud. Suured ümberehitused toimusid 1936. aastal, mil tiibhooneid ühendavad algselt ühekorruselised vaheosad said peale teise korruse. Tänapäeval tegutsevad lossis Räpina koduloo- ja aiandusmuuseum ning Räpina Muusikakool.  Pikemalt artiklis Sillapää lossi park Sillapää lossi juures asub 8 ha (mõnedel andmetel 5,2 ha) suurune mõisapark, mille kavandas 1880. aastatel arhitekt Walter Moritz Aleksander von Engelhardt.[viide?] Kujundamisel on kasutatud kolme stiili: Inglise park, Prantsuse park ja metsapark. Park asub looduslikul poolsaarel, mida ümbritseb poolkaarena järveks paisutatud Võhandu jõgi. Sillapää lossi park on üks väheseid hästi korras hoitud täisealiste puude ja põõsastega mõisaparke.[viide?] Puid ja põõsaid on pargis üle 300 liigi, õppeotstarbel on need Räpina Aianduskooli poolt tähistatud nimesiltidega. Liigirikkus võimaldab pargis üle 60 linnuliigi pesitsemist. Pargis elavad oravad ja siilid, on nähtud tuhkruid, nirke, öökulle, nahkhiiri, saarmaid, kopraid jt. Sillapää loss kultuurimälestiste riiklikus registris "Räpina mõisa hakati restaureerima" ERR, 7. märts 2021
Eesti Keskkonnaühenduste Koda

Eesti Keskkonnaühenduste Koda (lühend EKO) on Eesti keskkonnaühendusi ühendav mittejuriidiline poliitiliselt sõltumatu koostöövõrgustik. Koda moodustati 2002. aasta esimesel poolel. Eesti Keskkonnaühenduste Koda jälgib ja mõjutab otsuseid ja protsesse järgmistes valdkondades: Eesti-sisene ja rahvusvaheline keskkonnapoliitika ja -õigus; olulise mõjuga kohalikud, üleriigilised ja rahvusvahelised keskkonnaotsused; keskkonnakaitselise tegevuse rahastamine. Eesti Keskkonnaühenduste Kotta kuulub 11 ühendust: Eestimaa Looduse Fond (ELF) Balti Keskkonnafoorum (BEF) Eesti Ornitoloogiaühing (EOÜ) Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskus (SEI Tallinn) Eesti Roheline Liikumine (ERL) Keskkonnaõiguse Keskus (KÕK) MTÜ Läänerannik Nõmme Tee Selts (NTS) Pärandkoosluste Kaitse Ühing (PKÜ) Tartu Üliõpilaste Looduskaitsering (TÜLKR) Eesti Üliõpilaste Keskkonnakaitse Ühing Sorex  Pikemalt artiklis Aasta keskkonnategu (Eesti Keskkonnaühenduste Koda)  Pikemalt artiklis Aasta keskkonnakirves Alates 2004. aastast valib Eesti Keskkonnaühenduste Koda aasta kõige keskkonnakasulikumat – aasta keskkonnategu – ja -vaenulikumat tegu – aasta keskkonnakirvest. Eesti Keskkonnaühenduste Koda. Eesti Keskkonnaühenduste Koja veebisait. Eesti Keskkonnaühenduste Koja veebisait
Korporatiivne identiteet

Korporatiivne identiteet on kogum visuaalseid vahendeid, mis aitavad identifitseerida kontserni, ettevõtet või organisatsiooni. Korporatiivne identiteet on toeks pikas perspektiivis ette seatud ülesannete ja eesmärkide saavutamisel. Ettevõtte või organisatsiooni korporatiivne identiteet peaks kõrvaltvaatajale andma ettekujutuse järgmisest: ettevõtte tegevusvaldkonnast; ettevõtte eesmärgist ja strateegiast; ettevõtte suhtlemise põhimõtetest; ühtsest disainist; kogu ettevõttega seotud reklaami- ja turundustegevusest; inimestest, kes seal töötavad; ettevõtte ajaloost; ettevõtte kultuurist.
BirdLife International

BirdLife International (endise nimega International Council for Bird Preservation) on rahvusvaheline mittetulunduslik looduskaitseorganisatsioon, mille peaeesmärk on kaitsta maailma linde ja nende elupaiku. Organisatsioon loodi 1922. aastal Gilbert Pearson'i ja Jean Theodore Delacour'i initsiatiivil. BirdLife International teeb koostööd mitmete partnerorganisatsioonidega üle maailma. Eestis teeb ta koostööd Ornitoloogiaühinguga. Organisatsiooni aupresident on Jaapani printsess Takamado.
Stiil

Stiil (ladina keeles stilus 'krihvel') on viis millegi esitamiseks, väljendamiseks, kujundamiseks või sooritamiseks. Stiil on määratud teda iseloomustavate tunnuste kogumiga. Stiili kvantitatiivse uurimise meetodite üheks rajajaks oli Wincenty Lutosławski. Arhitektuuristiil Kunstistiil Muusikastiil Stiilimeetria
Viidumäe looduskaitseala

Viidumäe looduskaitseala (pindala 18,7 km²) Viidumäe ümbruses Saaremaa edelaosas loodi 1957. aastal haruldaste taimede ja taimekoosluste kaitsmiseks. Piki looduskaitseala kulgeb kuni 18 m kõrgune ja kohati 25–30° nõlvakaldega Antsülusjärve astang. Astangu jalamile on tekkinud allikasood. Mitmekesiste loodusolude tõttu on kaitsealal kujunenud rikkalik elustik. Soontaimi on umbes 700 liiki, millest 58 on kaitse all, sealhulgas ainult Saaremaal kasvav saaremaa robirohi. Haruldased on praegustele kliimaoludele mittevastavad tammealusmetsaga männikud. Viidumäel on saaremaa robirohu ja saaremaa sõrmkäpa kasvukoht, seal elab ka saaremaa tondihobu. Mari Reitalu, Viidumäe haruldased taimed, 1974 Fred Jüssi ja Mari Reitalu, Viidumäe, 1976 Fred Jüssi ja Mari Reitalu, Viidumäe, 2004; ISBN 9949-408-14-8 Koduleht Fotod Viidumäelt (2009)
Reklaamikampaania

Reklaamikampaania on kindla eesmärgiga kavandatud, planeeritud ajavahemikus läbi viidud reklaamiüritus, mis koosneb üksikutest ideeliselt seotud reklaamiteadetest läbi ühe või mitme reklaamikanali. Reklaamikampaania väljatöötamisel osalevad subjektid: reklaami tellija reklaamiagentuur suhtluskanal
Paigallend

"Paigallend" on 1998. aastal ilmunud Jaan Krossi romaan. Romaan on läbilõige ühe eestlase loost, mis sümboolselt sõlmub Eesti Vabariigi looga. Romaan jutustab Jaan Krossi põlvkonnakaaslase Ullo Paeranna eluloo. Sellesse mahuvad luksuslik lapsepõlv, vaene noorukiiga, töö peaministri kantseleis, mis näib noorukile tuule tiibade alla toovat, aga siis saab aeg otsa. Järgneb punane aasta, Saksa okupatsioon, osalemine iseseisvuslaste, Eesti Rahvuskogu tegevuses, poolelijäänud paotee ja siis enam kui 40 aastat paigallendu ehk siseemigratsiooni (enesesalgamine ja vale). See on elukäik, mis on iseloomulik küllap paljudele autori põlvkonnakaaslastele. Toomas Haug, "Poliitiline Kross. "Paigallennu" arvustuse asemel" – Eesti Päevaleht / Arkaadia (kirjanduslisa), 19. veebruar 2005, nr 1, lk 4–5 Juhani Salokannel, "Elust ja elulookirjutusest. Jaan Krossi "Paigallend"" (peatükk Jaan Krossi kohta kirjutatud monograafiast; PDF-failina). Soomekeelsest käsikirjast tõlkinud Piret Saluri – Keel ja Kirjandus 2008, nr 3, lk 145–155
Pöördtoolitund

"Pöördtoolitund" on Jaan Krossi 1971. aastal ilmunud novell. Novell jutustab Johann Voldemar Jannseni sobingust Saksa aadliga 19. sajandi teisest pooles. Lugu vahendatakse tema poja Eugeni sisemonoloogi kaudu: poeg meenutab isa elu ning otsib tema teole õigustusi ja põhjendusi. Kui kaugele võib minna, reetmata oma rahvast? Kas poliitilistest kaalutlustest lähtuva kompromissi kasu kaalub üles kõlbelise kahju, mis sellest sünnib? Pinget kasvatab jutustaja enese siseheitlus tõerääkimise tarbe ja perekonna au kaitsmise vajaduse vahel. Novell pälvis 1972. aastal Friedebert Tuglase novelliauhinna.