laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kiilkivi

Kiilkivi (prantsuse keeles voussoir, saksa keeles Keilstein) on kiilutaoliselt ühele poole ahenevaks vormitud ehituskivi või tellis (kiiltellis), millest laotakse kaari või võlve. Erinevalt tavalisest kantkivist või tellisest jääb kiilkivide vahe nii kaare sise- kui välispinnal samaks, mis tagab kaare ühtlase vastupidavuse ja kandejõu. Vahetult talumile toetuvaid alumisi kiilkive nimetatakse lähtekivideks, kaare ülemist kiilkivi, mis paikapanemisel pingestab kaare, nimetatakse lukukiviks. Lähtekivid ei erine tavaliselt muudest kaare kividest kujunduse poolest, kuid lukukivi võib olla kujundusega esile tõstetud. Bütsantsi arhitektuuris, mauri arhitektuuris ja romaanikas on kaartes dekoratiivsel eesmärgil kasutatud kahes eri värvis kiilkive, näiteks punaseid ja valgeid vaheldumisi. Voussoir. – Glossary of Medieval Art and Architecture Ahjuvõlvid schamottkividest. – Populaar-tehniline ajakiri raudtee ehitusealal. No 3, märts, 1936
Seitsmevõistluse Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

Seitsmevõistluse Eesti meistrivõistluste medalivõitjad. Seitsmevõistlus tekkis 1981. aastal viievõistlusest, mis oli olnud tavaline naiste mitmevõistlus alates 1928. aastast. Kergejõustikus on kaks seitsmevõistlust – naiste seitsmevõistlus ja meeste seitsmevõistlus –, kuid need koosnevad erinevatest võistlusaladest. Meeste seitsmevõistlus on vanem ja seda peetakse siseruumides, naiste seitsmevõistlus aga toimub väljas ja selles hakati võistlema 1980. aastatel. Esimene rahvusvahelise seitsmevõistlus peeti 1981. aastal Austrias Götzises. Naiste seitsmevõistlus koosneb järgmistest aladest, millest neli esimest võisteldakse esimesel päeval ja ülejäänud kolm teisel päeval: 100 m tõkkejooks, kõrgushüpe, kuulitõuge, 200 m jooks, kaugushüpe, odavise ja 800 m jooks. Viievõistluse Eesti meistrivõistluste medalivõitjad
Mongoli keel

Mongoli keel on mongoli keelerühma idarühma kuuluv keel. Mongoli keelt kõnelevad umbes 5 miljonit inimest, kellest 2 miljonit elavad Mongoolias ja 3 miljonit Põhja-Hiinas. Mongoli keelt kõneldakse vähemal määral ka Kõrgõzstanis ning Burjaatia Vabariigis Venemaal. Mongoli keel on Mongoolia riigikeel ning Hiina RV Sise-Mongoolia autonoomse piirkonna ametlik keel. Mongoli keele lähim sugulaskeel on burjaadi keel, mis on kõnelejate arvult teine keel Siberis. Sise-Mongoolias on kasutusel traditsiooniline mongoli vertikaalne kirjaviis, mis võeti üle uiguuridelt aastal 1208. Mongoli keele eripära on pikkade ehk topeltvokaalide rohkus sõnades ja paljudes kohanimedes, mis on maailma keeltes suhteliselt haruldane nähtus. Mongoolias võeti 1931. aastal kasutusele ladina ja 1937. aastal kirillitsa tähestik. 1990. aastate algul üritati ajaloolist kirjaviisi taastada, kuid sellest loobuti peagi. 18. märtsil 2020 võttis Mongoolia parlament vastu otsuse, et aastast 2025 kirjutatakse kõik ametlikud paberid nii kirillitsas, kui ka Mongoolia ajaloolises kirjaviisis. Edaspidi vaid vanas kirjaviisis. Esimeses ja teises reas mongoli keele suur- ja väiketähed. Kolmandas reas on märgitud eesti transkriptsioon. Neljandas, hallis reas UNGEGNi latinisatsioonisüsteemide töörühma latinisatsioon. http://www.china.org.cn/arts/2020-03/19/content_75834583.htm Eesti entsüklopeedia, 6. kd, lk 387. Tallinn, Valgus, 1992. Vikipeedia mongoli keeles Mongoli nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus Hiina mongoli nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
Audre Lorde

Audre Lorde (kodanikunimega Audrey Geraldine Lorde; 18. veebruar 1934 – 17. november 1992) oli Ameerika luuletaja, romaanikirjanik, feminist ja aktivist, kes pühendas oma karjääri rassismi, seksismi, klassismi, heteroseksismi ja homofoobia vastu võitlemisele. Tema luule ja proosa väljendab raevu ebaõigluse vastu, mida ta oma elu jooksul koges ja pealt nägi ning tegeleb peaasjalikult kodanikuõiguste, feminismi, lesbilisuse, haiguse ja puuete ning afroameerika identiteedi teemadega. Lorde oli esimene, kes juhtis tähelepanu intersektsionaalsuse puudumisele feministlikus liikumises. Teoses "Autsaiderist õde: esseed ja kõned" (Sister Outsider: Essays and Speeches, 1984) rõhutab Lorde marginaliseeritud ühiskonnagruppide kogemuse kommunikeerimise ja nende probleemide nähtavaks tegemise vajadust ühiskonnas. Tema järgi peaksid erinevad grupid (näiteks valged ja afroameerika naised) tunnistama ja aktsepteerima oma erinevusi ning kasutama neid ühise keele leidmiseks võõrandumise asemel. Ta toonitab kogukonna olulisust ühiskonnas ning käsitleb seda, kuidas konstruktiivselt kanaliseerida rõhumise tekitatud raevu ja viha. Kogumikus ilmunud essees "Vanus, rass, klass ja sugu", mille ta kirjutas "49-aastase mustanahalise lesbilise feministliku sotsialisti, kahe lapse (kellest üks on poiss) ema ja rassidevahelise partnerlussuhte ühe osapoole" positsioonilt, tõi ta välja, et "valged naised ei saa aru oma kaasasündinud privileegist olla valged ja määratlevad naiseks olemist üksnes omaenda kogemusest lähtudes." Audre Lorde (1984). Sister outsider: essays and speeches. Trumansburg, NY: Crossing Press. Hall, Donald. E. (2015). Soo- ja queer-teooria. Simon Malpas ja Paul Wake (koost.) Kriitilise teooria käsiraamat. Tallinn: TLÜ Kirjastus, lk 165–184.
Eesti meistrivõistluste medalivõitjad 80 m tõkkejooksus

Eesti meistrivõistluste medalivõitjad 80 m tõkkejooksus Kuni 1968. aastani võistlesid naised 80 meetri tõkkejooksus, mis asendati siis 100 meetri tõkkejooksuga. 100 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad Eesti meistrivõistluste medalivõitjad kergejõustikus
Sund (täpsustus)

Sund on mitmetähenduslik sõna. Sund, väin Skandinaavia poolsaare ja Sjællandi vahel Sundi vald, vald Soomes Ahvenamaa maakonnas Sundi vald (Norra), endine vald Norras Hordalandi maakonnas Sundimine
200 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

200 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad.
200 meetri tõkkejooks

200 meetri tõkkejooks on kergejõustikuala, jooksudistants, mida tõkkejooksuna joostakse harva. Mõnikord nimetatakse seda võistlust madalateks tõketeks.[viide?] Seda joosti suveolümpiamängudel kaks korda, 1900. ja 1904. aastal. Maailma tipptulemus meeste 200 m tõkkejooksus on 21,9 Don Styroni joostud 1960. aastal. Eesti kiireim aeg on 23,0 Kalju Jurkatamme nimel, mille ta jooksis 28. augustil 1968 Riias. Alates 1960. aastast on IAAF peatanud rekordite kinnitamise distantsilt. Distantsi joostakse siiski riiklikult. Inglismaal ja USA-s joosti 220 jardi (201,17 meetrit). Kümne tõkke ületamiseks on paigutatud tõkked 0,76 meetri kõrgusele. Takistuste kõrgus on meestel ja naistel võrdne; nende vaheline kaugus on erinev.
Áslaug Arna Sigurbjörnsdóttir

Áslaug Arna Sigurbjörnsdóttir (sündinud 30. novembril 1990 Reykjavíkis) on Islandi poliitik. Ta lõpetas Islandi Ülikooli bakalaureusekraadiga õigusteaduse alal 2015. aastal. Magistrikraadi õigusteaduse alal omandas ta samas ülikoolis 2017. aastal. Aastatel 2011–2013 töötas ta ajakirjanikuna ajalehes Morgunblaðið. Aastatel 2014–2015 oli ta politseiametnik Suðurlandi piirkonnas. Ta oli Noortevolikogu aseesimees aastatel 2014–2016. 2016. aastal töötas advokaadibüroos Juris. Aastatel 2015–2019 oli ta Iseseisvuspartei sekretär. Alates 2016. aastast on ta Alþingi liige. 2017–2019 oli ta Alþingi väliskomisjoni esimees. Alates 6. septembrist 2019 kuni 28. novembrini 2021 oli Áslaug Arna Sigurbjörnsdóttir Islandi justiitsminister. Alates 28. novembrist 2021 on ta Islandi teaduse, tööstuse ja innovatsiooni minister. Áslaug Arna Sigurbjörnsdóttir Alþingi Iceland. Ministries, etc. rulers.org Current government - Second cabinet of Katrín Jakobsdóttir Government of Iceland
Viievõistluse Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

Viievõistluse Eesti meistrivõistluste medalivõitjad. Naiste viievõistlus on tänapäevase seitsmevõistluse eelkäija, olümpiaalana oli kavas viiel korral, täpsemalt aastatel 1964–1980. Alade järjekord oli toona 100 m tõkkejooks (1964. ja 1968. aastal 80 m tõkkejooks), kuulitõuge, kõrgushüpe, kaugushüpe ja 200 m jooks (Moskva olümpiamängudel esimest korda 800 m jooks). Seitsmevõistluse Eesti meistrivõistluste medalivõitjad
Sophie von Winzenburg

Sophie von Winzenburg (1105 Winzenburgis Hannoveri lähedal – 6. või 7. juulil 1160 Brandenburgis) oli esimene Brandenburgi markkrahvinna. Sophie oli Winzenburgi krahvi Hermann I ja tema esimese naise, Eversteini krahvinna tütar. Ta kinkis adramaa põllumaad Welleni lähedal Leitzkau kloostrile ja hiljem teise adramaa Wolmirslebeni lähedal. 1158. aastal saatis ta oma meest palverännakul pühale maale. Tema õde Beatrix oli Quedlinburgi kloostri abtiss. Sophie ja Beatrix surid mõlemad 1160. aastal. Mõned allikad ütlevad, et Sophie suri 25 märtsil, teised, et 6. või 7. juulil. Ta maeti Ballenstedti kloostri kirikusse. Praeguse uurimistöö kohaselt ei ole tema isa identiteeti lõplikult tõestatud. Võimalik, et ta kuulus teise aadlikoja juurde, kus kasutati nime Sophie. 700 aastat pärast tema surma leiti Ascherslebenist Sophiet ja tema meest kujutav brakteaat. Tema portree on stiliseeritud, nagu sel perioodil kombeks oli. See, et Albrecht kujutas oma naist müntidel enda kõrval, on märk tema erakordsest armastusest Sophie vastu. 1125. aastal abiellus ta Albrecht Karuga. Nad said 10 last. Otto (1126/1128 – 7. märts 1184) Hermann (suri 1176) Siegfried (suri 24. oktoobril 1184) Heinrich (suri 1185) Adalbert (suri pärast 6. detsembrit 1172) Dietrich (suri pärast 5. septembrit 1183) Bernhard (1140 – 9. veebruar 1212) Hedwig (suri 1203) Adelheid (suri 1162) Gertrud
Narva Polütehnikum

Narva Polütehnikum (vene keeles Нарвский политехникум) oli keskeriõppeasutus Narvas. Narva Polütehnikum asutati 1949. aastal. 1964–1990 – Sergei Sovetnikov Нарвский политехникум : к 40-летию со дня основания (1949-1989 гг.) Raamatu kirjeldus Eesti rahvusbibliograafias
Aušra Maldeikienė

Aušra Seibutytė-Maldeikienė (sündinud 4. juunil 1958 Palangas) on Leedu majandusteadlane, pedagoog ja poliitik. Ta oli aastatel 2016–2019 seimi liige. 2019. aastast on ta Euroopa Parlamendi liige. Ta lõpetas 1976. aastal Vilniuses keskkooli. Seejärel õppis Vilniuse Riiklikus Ülikoolis majandust, kuid lõpetas 1982. aastal Moskva Riikliku Ülikooli ökonomisti ja poliitökonoomia õpetaja kvalifikatsiooniga. Aastatel 1982–1984 töötas ta õppejõuna Vilniuse Riiklikus Ülikoolis ja Leedu Põllumajanduse Akadeemias.
Narva Õigeusu Gümnaasium

Narva Õigeusu Gümnaasium (vene keeles Нарвская Православная гимназия) on erakool Narvas. Kool asutati 1991. aastal Narva Polütehnikumi hoones, kooli asutaja oli preester Vladislav Kumõš. 1996. aastal asus ta elama Venemaale ja kooli direktoriks sai Andrei Ivanen. Samal aastal kolis kool endise Narva Lastepolikliiniku majja aadressil Madise tänav 4. Aastani 2019 kandis kool nime Narva Õigeusu Humanitaarkool (vene keeles Нарвская Православная Гуманитарная школа). 1991–1996 – Vladislav Kumõš 1996–2018 – Andrei Ivanen 2018–2019 – Nadežda Tšerkašina (kohusetäitja) 2019– – Tatjana Babanskaja Родители и педагоги Нарвской православной школы обращаются к общественности: «Помогите сохранить школу!» Viru Prospekt 14.12.2018 (vaadatud 21.06.2020) Кризис в нарвской православной школе вылился в рождественский бойкот Postimees 10.01.2019 (vaadatud 21.06.2020) Директором Нарвской православной школы стала Татьяна Бабанская. Дети из школы пока не уходят. Stena.ee 15.01.2019 (vaadatud 21.06.2020) Kooli koduleht Video koolist
Ocean Terminal (Edinburgh)

Ocean Terminal on kaubanduskeskus, mis asub Šotimaa pealinna Edinburghi sadamaalal Leithis. Ehkki algselt plaaniti ehitist kasutada ka reisiterminalina, tähendas kuningliku jahtlaeva Britannia püsiv sildumine, et külastuskeskusega hoonet ei ole hoolimata nimest selleks funktsiooniks kunagi kasutatud.
Haapsalu lennusadam

Haapsalu lennusadam oli Venemaa keisririigi sõjaväelennuväli Haapsalu kreisis, tänapäeva haldusjaotuse järgi Lääne maakonna Haapsalu linna alal Bürgermeistri holmil. Mati Õun. Lennusadam. Tehnikamaailm, jaanuar 2010
Papisaare lennusadam

Papisaare lennusadam (vene keeles Папенсхольм) oli Venemaa keisririigi Balti laevastiku lennuväe lennuväli Kuressaare kreisis Papissaare poolsaarel Papissaare sadama juures, tänapäeva haldusjaotuse järgi Saare maakonnas Saaremaa vallas Rootsiküla juures. Papisaare lennusadama vesilennukite angaari relvastuse transportimiseks ehitati Kihelkonna–Papissaare munakivitee. Papisaare merelennukite baasi ehitati kaks kivist ja kolm puust angaari, kasarmud, kasiinod, haigla jne. Papisaare vesilennukite angaari viidi 14 lennukit, nende seas maailma suurim vesilennuk Ilja Muromets. Papisaare baasi pidid kaitsema kaks õhutõrjepatareid, milles kokku 8 Mölleri tüüpi alusel 75 mm õhutõrjesuurtükki. 27285 Kihelkonna-Papissaare munakivitee, Kultuurimälestiste register Mati Õun. Lennusadam. Tehnikamaailm, jaanuar 2010 Lilian Hansar. Papisaare sadama vesilennukite angaaride dokumenteerimine. EKA muinsuskaitse ja restaureerimise osakond, Tallinn 2012 Papisaare (Rootsiküla) merelennubaas, Kultuurimälestiste register
Bielawa

Bielawa (saksa Langenbielau) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Dzierżoniówi maakonnas. Bielawa asub Tšehhi piirist umbes 16 km kaugusel. Bielawat on esmamainitud 1288. aastal, linnaõigused sai 1924. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. History of the town Urząd Miejski w Bielawie
Pakktaru

Pakktaru, murdes ka pakkpuu, oli endisaegne õõnestatud puupakust taru. Pakktaru õõnestati tavaliselt otstest, tihti tule abil. Taruks eelistati vana puud, õõnsat või mädanenud südamega kuuske või haaba, mõnikord ka sangleppa, pärna, mändi vm puud. Puu mädanikuga südameosa eemaldati ning õõnestati täiendavalt. Taruõõnde kinnitati puupulkade abil laudadest põhi. Kaaneks löödi peale laiem laud, et kaitsta taru vihma eest. Kui mädanikuga puud ei olnud, õõnestati taru tervest pakust. Selleks löödi pakk sageli pooleks ning õõnestati mõlemad küljed, seejärel ühendati taru pooled vitste abil. Pakktaru suud ehk avaust katsid lennuaukudega suulauad, mida sai ära võtta. Kärgede kinnitamiseks asetati tarusse paariviisi rööbiti või ristamisi kärjepulgad. 19. sajandil oli Lõuna-Eestis levinud hästi suur pakktaru, mis oli asetatud harilikult kaldu - üks ots toetus maha, teine ristjalgadele. Põhja-Eestis oli kasutusel väiksem taru, mis seisis püsti, asetatuna kivile või jalgadele. mesila eesti taru mesilased mesindus tarupuu tarutuur Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 18.06.2020 Eesti etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 135 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 303 Pakktaru. Eesti Põllumajandusmuuseum Pakktaru. Eesti Rahva Muuseum Herilased kasutavad hüljatud pakktaru. Järva Teataja 17.08.2018 Mesinduse ajaloost.
Rannakaitsepatarei nr 317

Rannakaitsepatarei nr 317 oli Saaremaa põhjarannikule Ninase poolsaarel Ninase küla lähedal rajatud rannakaitsepatarei, mis kuulus Punalipulise Balti laevastiku Tallinna mereväebaasi Läänemere rannikukaitsesüsteemi. Rannakaitsepatarei nr 317 (317-ая отдельная береговая артиллерийская батарея БОБР КБФ) paiknes Saaremaa põhjarannikul Tagaranna poolsaarel. Patarei ehitamiseks eraldati 120 ha suurune maa-ala Ninase küla piirkonnas, kus likvideeriti 6 talu ja asustati ümber 7 perekonda. Patarei ehitustööd algasid 1940. aasta juulis. Kahurid paiknesid üksteisest 200–300 meetri kaugusel. 2. ja 3. kahurialuse vahele oli rajatud kahekorruseline maa-alune diiseljõujaam. Patareipositsiooni ehitusel jäi sõja alguseks lõpetamata mürskude mehaanilise söötmise süsteem, insenerivõrgud, kaugusmõõtja torn ja gaasivarjend. Ninase rannakaitsepatarei nr 317 koosnes neljast ühetorulistes soomustornides MO-1-180 paiknevast 180-millimeetrisest suurtükist (IV-180). Patarei suurtükkide laskekaugus oli 45 km (200 kaabeltaud), laskekiirus 5 lasku minutis. Sümbolite (4хI-180/57) tähendus kahuripatarei nimes: 4хI – kahurite arv patareis. Kokku oli rannakaitsepatareis nr 317 («батарея Ниназе») 4 suurtükki, neljas MO-1-180 suurtükitornis ../180 – kahurite kaliiber tollides/millimeetrites 57 – suurtükitoru pikkus kaliibrites Suurtükkide laskekaugus oli 45 km (200 kaabeltaud). Patarei isikkoosseis oli Punaarmee isikkoosseisu normi 014/812 kohaselt 266 (12 ohvitseri, 49 allohvitseri, 205 punalaevastiklast), 014/106-Б kohaselt 306 sõjaväelast. Suurtükipatarei komandör oli vanemleitnant/kapten (Османов, Джофер Османович). 14. septembrist kuni 21. oktoobrini toimusid lahingud Eesti saartel. 14. septembri varahommikul tegid Saksa väed dessantoperatsiooni Muhu saarele. 16. septembril olid Saksa väed Orissaares ja 20. septembril 1941 piirati patarei saksa üksuste poolt ümber, osal meeskonnast õnnestus välja murda, kaks suurtükialust lasti õhku, kaks jäi terveks. Peeter Suure merekindluse rannapatarei nr 46 Balti laevastik, Balti laevastik Teises maailmasõjas, Sõjategevus Eestis 1941. aastal Saare maakonna militaarobjektide ekspertiis. Koostaja: Endel Püüa. 2006. a. SÄÄRE NINASE RANNAKAITSEPATAREI NR. 317 Jaak Sammet, Saaremaa Muuseumi kaheaastaraamat 1997-1998. Muhu vallutamisest 1941. aasta septembris Saare maakonna militaarobjektide ekspertiis. Koostaja: Endel Püüa. 2006. a. Sääre Ninase rannakaitsepatarei nt. 317 Ninase 180 mm rannapatarei suurtükiblokk nr 1, „Eesti sõjaajaloolise arhitektuuripärandi kaardistamine ja kasutusvõimaluste analüüs. 19. ja 20. sajand“ Ninase 180 mm patarei, Kultuurimälestiste register Tõnu Veldre, Muinsuskaitse peatas patarei lammutamise, Saarte Hääl, 26. veebruar 2015
Helgi Parts

Helgi Parts (15. september 1937 Tartu – 7. mai 2003 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane, kelle põhiala oli kettaheide. Ta oli abielus Aleksander Lohuga. Alustas õpinguid Võrumaal Kuldre algkoolis. 1949. aastal 11-aastaselt küüditati perega Siberisse Baikali äärde. 1972. aastal lõpetas ta 12. kutsekeskkooli. Sportima hakkas ta alles 22-aastaselt (1959) Aleksander Lohu innustusel ja juhendamisel. Tõusis kettaheites maailma paremikku, tuli 1968. aastal Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kettaheites 4. kohale, 1975. aastal oli Nõukogude Liidu kergejõustiku edetabelis 3. ja maailma edetabelis 11. kohal. Kettaheites ja kuulitõukes tuli 25-kordseks Tööjõureservide üleliiduliseks meistriks, 1982. aastal (kalurikolhoosis töötamise ajal) tuli kettaheites Nõukogude Liidu maaspordimängude võitjaks. Aastatel 1962–1984 tuli 30 korda Eesti meistriks – 17 korda kettaheites ja 13 korda kuulitõukes – ning võitis Eesti talvistel meistrivõistlustel kuulitõukes 5 ja kettaheites 10 korda kulla. Aastatel 1962–1978 parandas Eesti rekordit kettaheites 21 korda (45.64 – 62.92) ja aastatel 1969–1971 kuulitõukes 7 korda (15.08 – 16.35) . Parandas ka kergejõustikuveteranide maailmarekordit: ketaheites (40–44-aastased) 63.70, kuulitõukes (45–49-aastased) 16.79 ja ketaheites 59.30. Isiklik kuulitõukerekord 17.46 (1979). Ta on NSV Liidu meistersportlane (1967) ja NSV Liidu rahvusvahelise klassi meistersportlane (1968). Ta võistles 61 korda Eesti koondises. Töötas Siberi metsades (13. eluaastast) ja artellis Parkett (hilisem Teenindusministeeriumi REV), oli Tööjõureservides treener, kalurikolhoos "Majak" õmblustöökojas siiditrükkija ja aastatel 1993–1998 Eesti Spordigümnaasiumis spordiõpetaja. Biograafia ESBL-is Helgi Parts World Athletics leheküljel Helgi Parts käis Kolgata teed Helgi Partsi teeneteplaat
Józefów (Biłgoraj maakond)

Józefów on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Biłgoraj maakonnas. Józefów asub Biłgorajst umbes 24 km idas. Józefów asutati ja sai linnaõigused 1725. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. Vahepeal oli linn aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tagajärjel läks Józefów 1815. aastal Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. Józefów kaotas linnaõigused 1870. aastal, kuid sai need 1988. aastal tagasi. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/060611002074-0987897?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022. Józefów Encyklopedia PWN
Poolmaratoni Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

Poolmaratoni Eesti meistrivõistluste medalivõitjad.
Phillis Wheatley

Phillis Wheatley (u 1753 – 5. detsember 1784) oli esimene luuleraamatu avaldanud afroameerika kirjanik. Lääne-Aafrikas sündinud Wheatley müüdi seitsme- või kaheksa-aastaselt orjaks ja viidi Põhja-Ameerikasse. Bostonis elav jõukas kaupmees John Wheatley ostis ta teenijaks oma naisele Susannale. Eesnime Phillis sai tüdruk ta Ameerikasse toonud orjalaeva järgi. Wheatleyd õpetasid ta lugema ja kirjutama ning julgustasid tema annet, nähes teda luuletusi kirjutamas. Tema loomingut mõjutasid peamiselt Alexander Pope, John Milton, Homeros, Horatius ja Vergilius. 1773. aastal reisis ta koos oma peremehe poja Nathaniel Wheatleyga Londonisse, et otsida avaldamisvõimalusi kuna Bostoni kirjastajad keeldusid seda tegemast. Ta kohtus teiste seas Londoni linnapeaga ning üheks tema toetajaks ja patrooniks sai Huntingtoni krahvinna Selina Hastings. 1. septembril 1773 ilmunud luuleraamat "Poems on Various Subjects, Religious and Moral" ("Mitmesuguseid luuletusi, nii religioosseid kui ka moraalseid") tegi ta kuulsaks nii Inglismaal kui ka Ameerika kolooniates ning tema luulet kiitis muuhulgas ka George Washington. Peagi pärast raamatu ilmumist vabastasid Wheatleyd ta orjusest. 1778. aastal abiellus ta kaupluseomaniku John Petersiga. Pärast seda kui tema abikaasa 1784. aastal võlavanglasse saadeti, langes Wheatley vaesusesse, haigestus peagi ja suri. Carretta, Vincent (2011). Phillis Wheatley: Biography of A Genius in Bondage. Athens: University of Georgia Press.
Kärdla linna aukodanik

Kärdla linna aukodanik oli Kärdla linna aunimetus, mis antakse erilise auavaldusena inimesele, kes on elutööga osutanud Kärdlale väljapaistvaid teeneid. Kärdla linna aukodaniku nimetuse andmise otsustas Kärdla linnavolikogu. Ettepanekuid aukodanike nimetamiseks võib teha Kärdla linnavalitsus mitte sagedamini kui üks kord viie aasta jooksul. Aukodaniku nimi kantakse Kärdla linna auraamatusse, aukodanikule antakse auaadress ja aunimetuse üleandmise tseremoonia toimub Kärdla linna päeva pidulikul üritusel 1. mail. 1978 – kunstnik Paul Kamm (1917–1979) 1989 – õpetaja, koorijuht ja koduloolane Evald Teras (1929–2009) 1998 – arst Arnold Paroll (1928–2001) 2004 – meditsiinitöötaja Salme Elgas (1916–2015) Pärast Kõrgessaare valla ja Kärdla linna ühinemist moodustunud Hiiu vald andis välja ühe aukodaniku tiitli. 2014 – luuletaja Ave Alavainu (1942) 2017. aasta haldusreformi järel tekkinud Hiiumaa vallas valiti esimene aukodanik 2020. aastal. 2020 – haridustöötaja, treener ja spordimees Lembit Sauer (1934) 2022 – õpetaja ja koduloolane Aare Ristmägi (1940) Kärdla linna tunnustusavalduste andmise kord Riigi Teatajas, vastu võetud 27.03.2008 (vaadatud 21.06.2020) Selgub esimene Hiiumaa valla aukodanik Hiiuleht 11.02.2020 (vaadatud 21.06.2020) Sauer: Järgmine aukodanik peab olema seotud Jaburatega[alaline kõdulink] Hiiu Leht 28.02.2020 (vaadatud 21.06.2020) "Aukodaniku tiitli pälvis Aare Ristmägi - Uudised ja teated - Hiiumaa vald". vald.hiiumaa.ee. Vaadatud 27. jaanuaril 2023.
Wisła (linn)

Wisła (saksa Weichsel) on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Cieszyni maakonnas. Wisła asub Wisła jõe ääres, Tšehhi piiril. Wisła on talispordi- ja turismikeskus. Küla on esmamainitud 17. sajandil. 1880. aastatel kujunes suvituskohaks. Linnaõigused sai Wisła 1962. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/012414403031-0927091?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022. Wisła Encyklopedia PWN
Italodisko

Italodisko kujutab endast 1970. ja 1980. aastatel Lääne-Euroopas tehtud eri stiilides elektroonilist tantsumuusikat, mille futuristliku kõla loomiseks kasutati süntesaatoreid ja vokodere. Tuntumate esitajate hulka kuuluvad Baltimora, Eddy Huntingdon, Fancy, Gazebo, La Bionda, Giorgio Moroder, Radiorama, Sabrina.
Eesti U-17 jalgpallikoondise mängude loend

Eesti U17-jalgpallikoondise mängude loend on Eesti U17-jalgpallikoondise mängude nimekiri, mis sisaldab toimumisaega, mängupaika, võistlust, tulemust ja väravalööjaid. Eesti jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-23 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-21 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-20 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-19 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-18 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-16 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-15 jalgpallikoondise mängude loend U-17 » Koondise mängud