laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Matvei Zahharov

Matvei Zahharov (vene keeles Матвей Васильевич Захаров; 17. august 1898 – 31. jaanuar 1972) oli NSV Liidu sõjaväelane, auastmelt Nõukogude Liidu marssal. Matvei Zahharov oli kommunistliku partei liige alates 1917. aasta detsembrist, NLKP Keskkomitee liige 1961. aastast ning NSV Liidu Ülemnõukogu saadik 4.–8. koosseisu ajal. kindralmajor, 4. juuli 1940 kindralleitnant, 30. mai 1942 kindralpolkovnik, 20. oktoober 1943 armeekindral, 29. mai 1945 Nõukogude Liidu marssal, 8. mai 1959 Nõukogude Liidu kangelane (8. september 1945, 22. september 1971) Lenini orden, viiekordne kavaler (21. veebruar 1945, 8. september 1945, 21. juuni 1957, 2. veebruar 1958, 22. veebruar 1968) Oktoobrirevolutsiooni orden (16. august 1968) Punalipu orden, neljakordne kavaler (22. veebruar 1938, 31. detsember 1942, 3. november 1944, 6. november 1947) Suvorovi orden, 1. klass, kahekordne kavaler (13. september 1944, 28. aprill 1945) Kutuzovi orden, 1. klass, kahekordne kavaler (27. august 1943, 22. veebruar 1944) Bogdan Hmelnitski orden, 1. klass (17. mai 1944) Punatähe orden (31. detsember 1939) juubelimedal "20 aastat Töölis-Talupoegade Punaarmeed" Tšehhoslovakkia Sotsialistliku Vabariigi kangelane (28. aprill 1970) Klement Gottwaldi orden "Matvei Zahharovi biograafia (vene keeles)". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. veebruar 2012. Vaadatud 15. detsembril 2012.
Tiegem

Tiegem on hollandikeelne küla Belgias Lääne-Flandria provintsis Kortrijki ringkonnas Anzegemi vallas. Kuni ühendamiseni Alzegemi vallaga 1977. aastal oli Tiegem omaette vald. Vaade asulale Sint-Arnolduskerk Endine raehoone  Tiegem – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vassili Tšuikov

Vassili Tšuikov (vene keeles Василий Иванович Чуйков; 12. veebruar 1900 – 18. märts 1982) oli NSV Liidu sõjaväelane, auastmelt Nõukogude Liidu marssal. Vassili Tšuikov oli kommunistliku partei liige alates 1919. aastast, NLKP Keskkomitee liige 1961. aastast ning NSV Liidu Ülemnõukogu saadik 2.–10. koosseisu ajal. diviisikomandör, 23. juuli 1938 korpusekomandör, 9. veebruar 1939 kindralleitnant, 4. juuli 1940 kindralpolkovnik, 27. oktoober 1943 armeekindral, 12. november 1948 Nõukogude Liidu marssal, 11. märts 1955 Nõukogude Liidu kangelane, kahekordne aunimetuse saaja (19. märts 1944, 6. aprill 1945) Lenini orden, üheksakordne (26. oktoober 1943, 19. märts 1944, 21. veebruar 1945, 11. veebruar 1950, 11. veebruar 1960, 12. veebruar 1970, 11. veebruar 1975, 21. veebruar 1978, 11. veebruar 1980) Oktoobrirevolutsiooni orden (22. veebruar 1968) Punalipu orden, neljakordne kavaler (1920, 1925, 1944, 1948) Suvorovi orden, 1. klass, kolmekordne kavaler (28. jaanuar 1943, 23. august 1944, 29. mai 1945) Punatähe orden (1940) aurelv Nõukogude Liidu kuldse vapiga (22. veebruar 1968) medal Vladimir Iljitš Lenini 100. sünniaastapäeva tähistamiseks" medal "Stalingradi kaitsmise eest" medal "Võidu eest Saksamaa üle Suures Isamaasõjas 1941–1945" juubelimedal "20 aastat võidust Suures Isamaasõjas 1941–1945" juubelimedal "30 aastat võidust Suures Isamaasõjas 1941–1945" medal "Berliini vallutamise eest" medal "Varssavi vabastamise eest" medal "NSV Liidu relvajõudude veteran" juubelimedal "20 aastat Töölis-Talupoegade Punaarmeed" juubelimedal "30 aastat NSV Liidu relvajõude" juubelimedal "40 aastat NSV Liidu relvajõude" juubelimedal "50 aastat NSV Liidu relvajõude" juubelimedal "60 aastat NSV Liidu relvajõude" "Vassili Tšuikovi biograafia (vene keeles)". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. märts 2010. Vaadatud 15. detsembril 2012.
Ingooigem

Ingooigem on hollandikeelne asula Belgias Lääne-Flandria provintsis Kortrijki ringkonnas Anzegemi vallas. Kuni ühendamiseni Alzegemi vallaga 1977. aastal oli Ingooigem omaette vald. Vaade asulale Sint-Antoniuskerk  Ingooigem – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kõrõlo Moskalenko

Kõrõlo Semenovõtš Moskalenko (ukraina keeles Кирило Семенович Москаленко; venepäraselt Kirill Moskalenko; vene keeles Кирилл Семёнович Москаленко; 11. mai 1902 Grišino küla, Jekaterinoslavi kubermang (tänapäeval Donetski oblast, Ukraina) – 17. juuni 1985 Moskva) oli ukraina päritolu Nõukogude Liidu sõjaväelane, auastmelt Nõukogude Liidu marssal. Moskalenko oli kommunistliku partei liige alates 1926. aastast, NLKP Keskkomitee liige 1956. aastast ning NSV Liidu Ülemnõukogu saadik 2.–11. koosseisu ajal. polkovnik, 16. august 1938 suurtükiväe kindralmajor, 4. juuli 1940 kindralleitnant, 19. jaanuar 1943 kindralpolkovnik, 19. september 1943 armeekindral, 3. august 1953 Nõukogude Liidu marssal, 11. märts 1955 Kahekordne Nõukogude Liidu kangelane (23. oktoober 1943 (kuldtäht nr 2002) ja 21. veebruar 1978 (kuldtäht nr 105)) Lenini orden, seitsmekordne kavaler (22. juuli 1941, 23. oktoober 1943, 6. november 1945, 7. märts 1962, 10. mai 1972, 21. veebruar 1978, 10. mai 1982) Oktoobrirevolutsiooni orden (22. veebruar 1968) Punalipu orden, viiekordne kavaler (7. aprill 1940, 27. august 1943, 3. november 1944, 15. november 1950, 28. jaanuar 1954) Suvorovi orden, 1. klass, kahekordne kavaler (28. jaanuar 1943, 23. mai 1943) Kutuzovi orden, 1. klass, kahekordne kavaler (29. mai 1944, 25. august 1944) Bogdan Hmelnitski orden, 1. klass (10. jaanuar 1944) Isamaasõja orden, 1. klass (6. aprill 1985) NSV Liidu Relvajõudude ja Kodumaa Teenimise orden, 3. klass (30. aprill 1975) juubelimedal "20 aastat Töölis-Talupoegade Punaarmeed" Tšehhoslovakkia Sotsialistliku Vabariigi kangelane (5. oktoober 1969) Klement Gottwaldi orden "Kirill Moskalenko biograafia (vene keeles)". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. veebruar 2012. Vaadatud 17. detsembril 2012.  Kõrõlo Moskalenko – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vichte

Vichte on hollandikeelne asula Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki ringkonnas Anzegemi vallas. Kuni ühendamiseni Alzegemi vallaga 1977. aastal oli Vichte omaette vald.  Vichte – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Lewis Henry Morgan

Lewis Henry Morgan (21. november 1818 – 17. detsember 1881) oli ameerika antropoloog, kelle põhiliseks uurimisteemaks loetakse sugulussüsteeme. Kuulsaks sai ka tema kirjeldus irokeeside kultuurist ja ühiskonnast. Lewis Henry Morgan kasvas üles New Yorgi lähedal, cayuga rahva territooriumil. Morgan õppis juurat, kuid majandusliku madalseisu tõttu Ameerika Ühendriikides ei suutnud end sellega ära elatada. Morgani esimeseks uurimiskireks oli Vana-Kreeka ühiskond ja ajalugu ning erialase töö puudusel pidas ta sel teemal loenguid. Samuti kirjutas Morgan USA ja Vana-Kreeka ühiskonna seostest esseid. 1841. aastal lõi Morgan koos sõpradega seltsi, mis tema mõjutusel hakkas hiljem tegelema Ameerika põlisrahvaste, eelkõige irokeeside uurimisega. Morgan asus irokeese lähemalt uurima ning läks nende sekka elama. 1851. abiellus Morgan oma nõo Mary Elizabeth Steele'iga ning samal aastal avaldas ka oma irokeesi-uuringute põhjal raamatu "League of Ho-de-no-sau-nee or Iroqyuois". Morgani abielu oli lähedase sugulussuhte tõttu teatud määral kõmuline, kuid püsis Morgani surmani. Paaril oli kolm last: poeg Lemuel ning tütred Mary Elisabeth ja Helen King. Morgani esikteos "League of Ho-de-no-sau-nee or Iroqyuois" (1851) oli holistlik lähenemine irokeeside ühiskonnale. Tegu on väga põhjaliku kirjeldusega, kus analüüsi vähem. Teos uuris eelkõige irokeeside põlvnemist ja põlvnemisseadusi. Morgani tähelepanu köitis see, et irokeesi keeles on käibel sama termin isa ja isa venna ning ema ja ema õe kohta. Morgan üritas teoses mõista loogikat, mille järgi ühiskonnas sugulustermineid luuakse ja kasutatakse. Morgan väitis, et sugulussüsteemis on alles vanimad mõtted inimese olemusest, samuti üritas ta vastavalt sugulustermineile ühiskondi liigitada. Otsis seoseid sugulusterminoloogia, tehnoloogilise arengu ja ühiskonna ülesehituse vahel. Morgani käsitluse kohaselt on kahte tüüpi sugulusterminoloogiat, mida eri ühiskonnad sugulussüsteemide kirjeldamiseks kasutavad: klassifikatoorne sugulusterminoloogia – viitab suhtetüübile, aga ei erista inimesi (isa, isa vend sama nimetusega); deskriptiive sugulusterminoloogia – lineaarsed (eelnevad, jätkuvad) ja kollateraalsed (samaaegsed, õed-vennad, nõod) suhted. Morgani arvates on suguluse uurimise kaudu võimalik nn primitiivseid ühiskondi kõige efektiivsemalt uurida, kuna ühiskond on läbi perekonna korraldatud. Suguluse uurimisel mõistame kogu uuritavat ühiskonda. Sugulusterminoloogia muutub Morgani väitel väga aeglaselt, kuna ühiskond kasutab neile eelnenud ühiskonnakorra sugulusterminoloogiat. 1877. aastal andis Morgan välja teose "Ancient Society", mis esindab evolutsionistlikku lähenemist antropoloogias. Morgan väidab, et inimkond on alustanud primitiivsematest vormidest ning mida enam on kogunenud teadmisi, seda keerukamaks on ühiskond muutunud. Selle käsitluse põhiselt arvatakse, et eri ühiskonnad eri paikades esindavad progressiskaala eri arenguastmeid. Morgan esitleb oma teoses teooriat kolmest evolutsioonifaasist: metslus – kütid-korilased barbaarsus – põllupidajad tsivilisatsioon – riigid ja linnad "Ancient Society" mõjutas suuresti teiste hulgas Karl Marxi ja Friedrich Engelsit.
Endokrinoloog

Endokrinoloog (ladina endocrinologus) on endokrinoloogiaga tegelev uurija, eriarst või teadlane. Endokrinoloog tegeleb endokriinsüsteemi ja selle osade (sh hormoonide) haiguslike seisundite diagnoosimise, uuringute ning raviga. Eestis koolitatakse endokrinolooge vastava eriala residentuuris Tartu Ülikoolis. Eesti endokrinolooge ühendab Eesti Endokrinoloogia Selts. Eesti Haigekassa süsteemis klassifitseeritakse endokrinoloogid eriarstideks, kelle vastuvõtule pääsemiseks Haigekassa süsteemi kaudu on vaja saatekirja. "Meditsiinisõnastik" 176:2004. Sissekanne saidil arst.ee, Veebiversioon (vaadatud 19.02.2014) Sotsiaalministri määrus, eriarstiabi erialade loetelu, Veebiversioon (vaadatud 19.02.2014)
Heirweg

Heirweg on hollandikeelne küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Anzegemi vallas Anzegemi osavallas. Heirweg asub Anzegemist loodes, Anzegemi Vichtega ühendaval teel. Asulas on St Theresa kirik ja kool.
Bossuit

Bossuit on hollandikeelne asula ja osavald Belgias Valloonia piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Avelgemi vallas. Bussuth (1038), Bossut (1128), Bossuth (XII sajand), Bousut (XII sajand). Maurits Gysseling, Toponymisch Woordenboek van België, Nederland, Luxemburg, Noord-Frankrijk en West-Duitsland (vóór 1226), Tongeren, 1960  Bossuit – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kerkhove

Kerkhove on hollandikeelne asula ja osavald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Avelgemi vallas. Kuni valdade ühendamiseni 1977. aastal oli Kerkhove omaette vald.  Kerkhove – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Valga–Koikküla raudtee

Valga–Koikküla raudteelõik oli 1923. aastal ehitatud kitsarööpmeline raudteelõik Valga ja Koikküla vahel Valga-Gulbene raudteel. Esimene kitsarööpmeline raudteeliin Liivimaa kubermangus Valga ja Gulbene vahel rajati juba Venemaa keisririigi ajal. Pärast Eesti ja Läti iseseisvumist ning riikidevahelise riigipiiri ja piiriületusrežiimi kehtestamist otsustas Eesti riik ehitada uue raudteelõigu mööda Eesti Vabariigi territooriumi. Enne Valga–Koikküla raudteelõigu valmimist sõitis rong Valgast Koikülla Lätis paikneva Žultini raudteejaama kaudu. Valga–Koikküla raudteelõigule tehti Eestisse uus peatus – Kaagjärve. Eesti Vabariigi territooriumil Valgast - Koikküla - Laanemetsa - Taheva - Hargla - Mõnisteni kulgenud 39 km pikkune raudteeharu jätkus Läti Vabariigi territooriumil ning koos Ape ja Alūksne raudteejaamaga moodustas 47 km pikkuse rahvusvahelise Valga–Gulbene raudtee. Valga–Koikküla raudteelõik oli ühenduses Valga–Ruhja–Pärnu raudteega. Seegi raudteelõik läbis Läti territooriumit, mistõttu 1939. aastal alustati ka Abja–Tõrva–Valga raudteeliini ehitust. Maad võõrandati üldjuhul 25 m laiuse ribana, kuid jaamade ümbruses ja kraavide kaevamiseks ka laiemalt. Kokku lubati rajada kuni 35 ülesõitu. Lõigul oli 17 puust silda, millest pikim oli 32 meetrit. Rajati viadukt laiarööpmelisele Valga–Petseri raudteele. Ehitati Kaagjärve jaamahoone ja 3 elamut. Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudtee Kitsarööpmeline raudtee Eestis Mulgi Raudtee 1897–1973 www.mulgirailway.com Mehis Helme. Eesti kitsarööpmelised raudteed 1896–1996, Tallinn 1996, ISBN 9985-60-248-X, lk 126 Endised kitsarööpmelised raudtee liinid > Valga - Mõniste - Aluksne
Triin Lõbus

Triin Lõbus (sündinud 21. veebruaril 1977) on eesti keeleteadlane, tõlkija ja pedagoog. Ta on lõpetanud 1999. aastal Tartu Ülikooli hispaania filoloogia alal ning kaitsnud 2003. aastal sealsamas magistritöö. 2012. aastal kaitses ta doktoritöö teemal "Aja kujutamine hispaaniakeelses narratiivis. Loomaailma konstrueerimine keele ajavormide kaudu" (juhendajad Jüri Talvet ja Silvi Tenjes). Ta töötas 2005–2022 Tartu Ülikoolis hispaania filoloogia lektorina. Alates 2022 töötab ta Toila gümnaasiumis. Ta on osalenud 2013. aastal kirjastuses Varrak ilmunud Eesti-hispaania sõnaraamatu koostamisel, 2002. ja 2008. aastal ilmunud sõnastiku "TEA taskusõnastik : hispaania-eesti/eesti-hispaania" ning 2008. aastal ilmunud teose "TEA reisisõnastik : hispaania-eesti/eesti-hispaania" tõlkimisel. Lisaks on ta tõlkinud hispaania keelest eesti keelde järgmised raamatud: Unai Elorriaga. "Tramm Šiša Pangmale", Loomingu Raamatukogu 33–34, 2005 Roberto Arlt. "Ester Primavera" (koos Ruth Sepa ja Pirkko Põdraga), Loomingu Raamatukogu 17–19, 2010 Enrique Vila-Matas. "Dublinesk". Toledo Kirjastus. 2014 Antonio Muñoz Molina. "Talv Lissabonis". Toledo kirjastus. 2018. Triin Lõbus Eesti Teadusinfosüsteemis Aja kujutamine hispaaniakeelses narratiivis. Loomaailma konstrueerimine keele ajavormide kaudu (doktoritöö Tartu Ülikooli raamatukogu digikogus) Triin Lõbus Eesti Teadusinfosüsteemis
Budinaaž

Budinaaž on venituspingete väljas õhenenud ja kohati katkenud kivimkiht või -keha. Budinaaž koosneb budiinidest, mis on katkenud kivimkeha fragmendid, mis kuju poolest meenutavad vorstikesi. Kivimkeha, millest budinaaž moodustub, peab olema ümbritsevaist kivimeist hapram. Seda seepärast, et pinge on temas tekitanud hapra deformatsiooni, samas kui ümbritsevad kivimid on deformeerunud plastilisemalt. Budinaaž võib moodustuda nii moonde-, sette- kui ka tardkivimeist. Budinaaži saab kasutada struktuurse analüüsi läbiviimiseks, sest ta aitab venituspingete väljas toimunud deformatsiooni ulatust hinnata.
Naage maastikukaitseala

Naage maastikukaitseala asub Harju maakonnas Harku vallas Vääna klindilahe ääres ja selle pindala on 4,6 ha. 2005. aastal moodustatud kaitseala eesmärgiks on kaitsta nii Vääna klindilahe äärset klindiastangut kui ka sealseid nahkhiiri. Eesti kaitsealade loend Looduskaitsealad Põhja-Eesti klint
Beerseli linnus

Beerseli linnus (hollandi Kasteel van Beersel) on keskaegne linnus Belgias Flaami Brabandi provintsis Beerselis. Brüsselist lõunas asuvat järvega ümbritsetud linnust peetakse üheks kaunimaks Belgias, kõrvuti Bouilloni, Corroy', Genti, Horsti, Lavaux' ja Vêves'i lossiga. Linnus oli üks osa Brüsseli kaitseehitistest, seda on esmamainitud 12. sajandil. Linnuse vanimad osad ehitati aastatel 1300–1310. Tänapäevase väljanägemise sai linnus 15. sajandil, mil lisati kohalikust valgest, pruunist ja hallist liivakivist dekoor. Kolme poolringikujulise torni valmimisaastaks on tornidele märgitud 1617, vangitorn puudus. Kivikatus valmis 17. sajandil. Alates 1948. aastast kuulub linnus Belgia ajalooliste elupaikade ja parkaedade kuninglikule ühingule (prantsuse Association royale des demeures historiques et jardins de Belgique). Vaade järvelt Üks tornidest Sissepääs Sisehoov Torn valmimisaastaga Väravatorni interjöör Rüütlite saal  Beerseli linnus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vicki Viidikas

Vicki Viidikas (25. september 1948 – 27. november 1998) oli eesti päritolu Austraalia luuletaja ja proosakirjanik. Vicki Viidika isa oli rahvuselt eestlane ja ema austraallane. Ta jättis kooli pooleli 15-aastaselt ning töötas mitmel alal. Kirjanduslikku tegevust alustas 16-aastaselt. Ta reisis palju Indias ja teistes Aasia riikides ning oli huvitatud sealsest kultuurist ja elust.
Sirly Hiiemäe

Sirly Hiiemäe (sündinud 4. juulil 1976 Tallinnas) on eesti kirjandusteadlane, pedagoog, tervishoiutöötaja, koolitaja, esseist, biograaf ning kirjanik. Õppis 1983–1991 Lembit Pärna nimelises Tallinna 42. Keskkoolis, seejärel 1991–1996 Tallinna Meditsiinikoolis õenduserialal. 2001–2006 õppis Tallinna Ülikoolis eesti filoloogiat. 2011–2013 õppis Tallinna Tervishoiu Kõrgkoolis õendust. 2014 kaitses Tallinna Ülikoolis kirjandusteaduse alal magistritöö teemal "Sõda ja inimene Lilli Prometi teostes "Pimedate akende ajal" ning "Tüdrukud taevast"". 2020–2022 õppis Tartu Ülikoolis ja omandas haridusteaduse magistri kraadi. On töötanud meditsiiniõena, sõnaraamatute koostajana[viide?], suhtekorraldajana[viide?]. Kuulunud Eesti Õdede Liitu[viide?], mille raames on olnud streigiesindaja[viide?], usaldusisik[viide?] ja konverentside moderaator[viide?]. Alates 2014. aastast töötab eesti keele, kirjanduse ja loovkirjutamise õpetajana[viide?]. Alates 2016. aastast õpetab erinevatele rahvastele eesti keelt. Alates 2019. on kirjutanud biograafiaid eesti kirjanikest: Lilli Prometist; Aimée Beekmanist; Raimond Kaugverist Alates 2023. aastast annab hääle,- kõne,- ja esinemisekoolitusi. 2006 – TEA Saksa-eesti koolisõnastik, grammatika lisaosade koostaja 2007 ja 2014 – artiklid ajakirjades Eesti Naine ja Elu Lood ("Suitsetamise kahjulikkusest" märts 2007, "Tülikad külalised" mai 2007, "Pihkudesse haaratud hing" august 2014, "Ilmeka sulega Lilli Promet" detsember 2014) 2012 – debüütromaan "Elu hinnakiri" (kirjastus Tänapäev) 2018 – romaan "Bucket list" (kirjastus Hea Tegu) 2019 – biograafia "Kirjanik kübaraga. Lilli Prometi lugu" (kirjastus Eesti Raamat) 2019 - romaan "Jalgadega ajamullas" (kirjastus Eesti Raamat) 2021 - biograafia "Ja kõik läheb mööda. Kirjanik Aimée Beekman" (kirjastus Eesti Raamat) 2022 - romaan "Kõrkjaarm" (erakirjastus) 2024 - biograafia "Raimond Kaugver. Rahvakirjaniku lugu" (kirjastus Paradiis) Blogi sissekanne, 2008 Facebook [1]
Poola koridor

Poola koridor (saksa Polnischer Korridor; poola Pomorze, Korytarz polski), tuntud ka kui Danzigi koridor, Koridor mereni või Gdanski koridor, oli maa-ala, mille kaudu Poolale avanes väljapääs Läänemerele. Territoorium eraldas Saksamaa Ida-Preisimaast.
Appius Claudius Caecus

Appius Claudius Caecus ("Pime"; umbes 340 eKr – 273 eKr) oli jõukast Claudiuse patriitsisuguvõsast pärit Rooma poliitik. Tema isa Gaius Claudius Crassus oli diktaator 337. aastal. Appius Claudius oli 312. aastal tsensor, kuigi polnud eelnevalt olnud konsul. 307. ja 296. aastal oli ta konsul ning 292. ja 285. aasta vahel diktaator. Kuigi ta oli ise patriits, tühistas ta reformidega mõne patriitside eesõiguse ja suurendas plebeide õigusi, näiteks kandis kodanike nimekirja ja võttis senatisse vastu vabakslastud orje ja paikseid maata isikuid. Tsensoriks oleku ajal laskis ta ehitada Rooma ja Capua vahelise tee ja Rooma esimese akvedukti ning oma kirjutaja Gnaeus Flaviuse vahendusel avaldada kohtukalendri ja varem ainult preestreile privileegina teada olnud kohtumenetlusreeglid. Hiljem täiendas ta ladina tähestikku. Kaotanud nägemise (sellest hüüdnimi 'Caecus' – Pime), pidas ta 280. aastal senatis kõne, milles kutsus lükkama tagasi Pyrrhose rahuettepanekuid. Tegemist on vanima teadaoleva ladinakeelse poliitilise kõne käsikirjaga. Muu hulgas pärineb kõnest sentents "igaüks on oma õnne sepp" (ladina keeles quisque faber suae fortunae). Livius, Ab urbe condita libri, ix.29. Nimetatud tema nime järgi kui Appiuse tee (ladina keeles Via Appia). Nimetatud tema nime järgi kui Aqua Appia. Ladinakeelne sõna fortuna tähendab veel saatust, õnnetust jm.
Julius (eesnimi)

Julius on mehenimi. Nimest on arvukalt vorme eri keeltes, näiteks prantsuse Jules ja hispaania Julio. Julius Aamisepp, sordiaretaja Julius Bartels, sõjaväelane Julius Edor, ohvitser Julius Eerme, sõjaväelane Julius Elango, eesti kooliõpetaja, karskustegelane ja ajakirjanik Julius Ellandi, sõjaväelane Julius Eslon, puuviljandusteadlane ja sordiaretaja Julius Juhkentaal, vaimulik Julius Kaljo, eesti jalgpallur Julius Kannelaud, sõjaväelane Julius Keller, vaimulik Julius Kuperjanov, väejuht Julius Lill, poliitik ja farmatseut Julius Made, ohvitser Julius Mark, keeleteadlane Julius Mägiste, keeleteadlane Julius Oengo, luuletaja ja lastekirjanik Julius Raev, sõjaväelane Julius Ridal, advokaat Julius Seljamaa, ajakirjanik, riigitegelane ja diplomaat Julius Tehver, loomaarstiteadlane Julius Vambola, ehitusinsener ja ettevõtja Julius Voolaid, poliitik ja kirikuõpetaja Julius, Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi prints Julius Aghahowa (sündinud 1982), Nigeeria jalgpallur Julius Axelrod (1912–2004), USA biokeemik Julius Akosah (sündinud 1982), Kameruni-Hongkongi jalgpallur Julius Bacher (1810–1889), Saksa dramaturg ja kirjanik Julius Boros (1920–1994), golfimängija Julius Brink (sündinud 1982), Saksa rannavõrkpallur Julius Caesar, Rooma diktaator Julius Erving (sündinud 1950), USA korvpallur Julius Evola (1898–1974), Sitsiilia filosoof Julius La Rosa (sündinud 1930), USA poplaulja Julius Malema (sündinud 1981), Lõuna-Aafrika poliitik Julius Masvanise (sündinud 1966), Zimbabwe sportlane Julius Nyerere (1922–1999), Tansaania president Julius Rosenberg (1918–1953), USA kommunist Julius Schwartz (1915–2004), koomiksi- ja ajakirjatoimetaja Julius Streicher (1885–1946), Natsi-Saksamaa ajalehetoimetaja Julius Veteran (255–302), katoliku pühak ja märter Julius Petersen (1839–1910), Taani matemaatik Juulius
Vaindlo

EML Vaindlo M416 oli Eesti mereväe Frauenlob-klassi miinitraaler. Laev ehitati Saksamaal 1967. aastal ja seda kasutas Saksa merevägi kuni 2002. aastani.[viide?] 2003 jõudis miinitraaler kingitusena Eestisse ning see oli kasutuses Mereväes koos sõsarlaevade Kalevi ja Oleviga kuni 2005. aastani.[viide?] Vaindlo ja Olev seisid miinisadamas 2008 aastani kuni nad maha müüdi. Laevad seisid lennusadamas kuni Vaindlo pukseeriti Hara sadamasse. 2020 võeti laevalt sild maha.[viide?] Vaindlo uppus pooleldi 2022. aasta aprillis.[viide?] Vaindlo (laev 1915) Miinitraaler Vaindlo kodusadama väravate vahelt sisse sõitmas "Kaitseministeerium paneb müüki kaks miinitraalerit" Postimees, 15. juuli 2008
Lev Kamenev

Lev Borissovitš Kamenev (vene keeles Лев Борисович Каменев, tegelikult Rosenfeld (Розенфельд); 18. juuli (vkj. 6. juuli) 1883 Hersoni kubermang – 25. august 1936 Moskva) oli Vene kommunistlik revolutsionäär, Nõukogude Venemaa ja Nõukogude Liidu poliitik ning riigitegelane. Tema isa oli juut, ema õigeusklik venelane. Kamenev kuulus Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo esimesse koosseisu. Selle moodustasid seitse inimest: Andrei Bubnov, Lev Kamenev, Vladimir Lenin, Grigori Sokolnikov, Jossif Stalin, Grigori Zinovjev ja Lev Trotski. Neist viis langesid Stalini korraldatud repressioonide ohvriks ja tapeti. Kamenev kuulus poliitbüroosse vahetpidamata kuni 1926. aastani, Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomiteesse kuni 1927. aastani. Kamenev visati 1927. aastal koos Trotskiga parteist välja. Ta palus andeks, öeldes oma seisukohtadest lahti, ning sai parteisse 1928. aastal tagasi. Ent stalinliku puhastuse käigus oli ta üks esimesi, kes hukati, süüdistatuna "trotskistlik-zinovjevistlikus vandenõus". Lev Kamenev hukati 1936. aastal ja rehabiliteeriti postuumselt 1988. aastal. Lev Kamenev oli abielus Lev Trotski õe Olga Bronšteiniga. Neil sündis kaks poega. 1920. aastate teisel poolel abielu lagunes ja Lev Kamenev abiellus Tatjana Glebovaga. Neil sündis 1929. aastal poeg. Stalini korraldatud repressioonides hukati lisaks Kamenevile tema mõlemad abikaasad ja kaks vanemat poega, samuti vend, vennanaine ja nende poeg. Noorem poeg saadeti algul lastekodusse, hiljem vanglasse, kust lõpuks vabanes. Minia, näitleja Galina Kravtšenko oli kakskümmend aastat sisuliselt tööta.[viide?]