laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Serles

Serles on mägi Stubai Alpides Austrias Tiroolis, Stubaitali ja Wipptali vahel, Itaalia piiri lähedal. Selle hüüdnimi on Altar von Tirol, sõna-sõnalt Tirooli altar. Sellel on mitu madalamat tippu, sealhulgas Sonnenstein (2476 m) lääneküljel. Paiknedes Habichtist itta kulgeva pika mäeharja serval, on see populaarne scramblingu tipp ja suviti võib siin väga rahvarohke olla. Tipp pakub suurepärast vaadet Stubai Alpidele ja Zillertali Alpidele. Sellele pääseb Serlesjöchli kaudu: Matrei am Brennerist Wipptalis Maria Waldrasti kaudu (kergeim marsruut) Fulpmesist ja Kamplist Stubaitalis Wildebeni kaudu
Spīgana raudteepeatus

Spīgana raudteepeatus on endine raudteepeatus Lätis Pļaviņase–Gulbene raudteel. Raudteepeatus asus Pļaviņase piirkonnas Aiviekste vallas. Peatus jäi Pļaviņase raudteejaamast 8,7 ja Riia jaamast 121 km kaugusel3. Raudteejaam avati aastal 1934. Peatus suleti aastal 2015, sealsed hooned lammutati aastal 2018. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 110. lk. ISBN 978-9984-38-698-0 Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) Peatus vanal kaardil
Helmer-Rainer Sinisalo

Helmer-Rainer Sinisalo (14. juuni 1920 Zlatoust, Venemaa – 2. august 1989 Petroskoi, Karjala ANSV) oli karjala helilooja ja flötist. Sinisalo vanemad emigreerusid Nõukogude Venemaale Soomest 1918. aastal. Sinisalo lõpetas 1939. aastal Petroskoi muusikakooli. Õppis aastatel 1952–1954 kompositsiooni Moskva konservatooriumis Nikolai Peiko klassis ja aastatel 1954–1955 Leningradi konservatooriumis Viktor Vološinovi klassis. Aastatel 1936–41 ja 1944–56 töötas Karjala raadio sümfooniaorkestri solistina oli samal ajal ka Karjala riikliku rahvamuusikaansambli Kantele kunstiline juht ja dirigent. Aastatel 1948–1957 õpetas Sinisalo Petroskoi muusikakoolis kompositsiooni ja flöödimängu. Alates 1956. aastast oli Karjala heliloojate liidu juhatuse esimees. Karjala-Soome NSV rahvakunstnik (1949), Vene NFSV rahvakunstnik (1959) ja NSV Liidu rahvakunstnik (1978). Sinisalo teoste hulgas on Kalevala ainetel kirjutatud balletid Kyllikki röövimine (1944) ja Sampo (1959), sümfoonia Metsa vägilased ja süidi Karjala pildid rahvapilliorkestrile. On kirjutanud koori- ja orkestriteoseid, aga ka kammermuusikat. FreeDictionary : Sinisalo, Gelmer-Rainer, from The Great Soviet Encyclopedia (1979) Kulttuurin tunnetuimpia toimihenkilöitä, Karjalan tasavallan virallinen internet-portaali Sinisalo sümfoonia Metsa Vägilased (Youtube) Sinisalo klaverikontsert aastast 1958 (Youtube) Sinisalo kolm miniatuuri (Youtube) Sinisalo ballett Sampo (Youtube)
Herzsee (Tirool)

Herzsee on järv Aldransi küla lähedal Tiroolis Austrias ja on mõeldud peamiselt kalakasvatuseks. Varem oli järv supluseks avatud. Järv on kaetud metsases keskkonnas, mis kulgeb edasi-tagasi marsruudil Ampassi või Sistransi. Selle pikkus on 200 m; selle laius on 50 m. Väikese suuruse tõttu vaevavad järve mõnikord vetikad. Vee kvaliteedi hinne on B. Herztalbach on väljavool järvest ja suubub 5 km eemal Inni.
Brais Méndez

Brais Méndez Portela (sündinud 7. jaanuaril 1997 Mosis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Real Sociedad. Aastatel 2010–2012 kuulus ta Villarreali noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Celta de Vigoga. 2014. aasta septembris debüteeris Méndez Celta reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta Celta meeskonnas 21. septembril 2017 mängus Getafe vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 31. märtsil 2018 mängus Athletic Bilbao vastu. Hooajal 2020/21 lõi Méndez Hispaania kõrgliigas üheksa väravat. 2022. aasta juulis sõlmis ta kuueaastase lepingu Real Sociedadiga. Hispaania jalgpallikoondises debüteeris Méndez 18. novembril 2018 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu ja lõi mängu ainsa värava.
Vähkpunane

Vähkpunane (saksa keeles krebsrot, prantsuse keeles rouge écrevisse) on üks punastest värvitoonidest, keedetud vähi värvi. Arvatavasti tõlkelaen saksa keelest. See on erk oranži poole kalduv punane, seostub kuumuse ja vürtsikusega. Sõna kasutatakse sageli punase näojume kirjeldamiseks, olgu see tingitud kas punastamisest, vihast ja ärritusest või päikesepõletuse tõttu Vähikeetmine Keedetud vähid taldrikul 1867. aasta Austria-Ungari vormiriietuse värvinäidised 1912. aasta väljaandes - vähkpunane all paremal On vanemaid allikaid, milles saksakeelne krebsrot seostub pigem punakasroosa kui oranžpunase värvusega. 1867. aasta Austria-Ungari sõjaväemundrite värvinäidistel on see roosa poole kalduv soe hele punane 1905. aastast pärit värvinäidiste kogus "Répertoire de couleurs pour aider à la détermination des couleurs des fleurs, des feuillages et des fruits" aiandusega tegelejate tarbeks on see Rouge crevette kreveti värvi roosaga sarnanev kuni oranžpunane, siiski ka samas kogumikus esinev rouge écrevisse on tomatipunase sünonüüm, soojatooniline tugev punane. Pantone värvitoon 16-1520 Lobster Bisque on vanaroosaga sarnanev pruunikas tumedam roosa, kuid vanaroosast küllastatum (bisque on teatud mereannisupp). https://www.eki.ee/dict/ekss/index.cgi?Q=v%C3%A4hkpunane&F=M https://www.kalapeedia.ee/4014.html https://sonaveeb.ee/search/unif/dlall/dsall/v%C3%A4hkpunane/1[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. august 2021. Vaadatud 15. detsembril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. august 2022. Vaadatud 15. detsembril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://commons.wikimedia.org/wiki/Category:Regimental_colors_of_the_Army_of_Austria-Hungary R. Oberthür, H. Dauthenay Répertoire de couleurs pour aider à la détermination des couleurs des fleurs, des feuillages et des fruits. - Société française des chrysanthémistes, 1905, lk 75 R. Oberthür, H. Dauthenay Répertoire de couleurs pour aider à la détermination des couleurs des fleurs, des feuillages et des fruits. - Société française des chrysanthémistes, 1905, lk 81 https://www.pantone.com/color-finder/16-1520-TCX[alaline kõdulink]
Rdzawa

Rdzawa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Bochnia maakonnas Trzciana vallas. Rdzawa asub Bochniast ligi 18 km lõunaedelas ja Krakówist umbes 40 km kagus. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/011212001082-0839139?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022.
Hugo Mallo

Hugo Mallo Novegil (sündinud 22. juunil 1991 Marínis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Internacional. 1999. aastal liitus ta Celta de Vigo noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris Mallo 29. augustil 2009 Hispaania esiliiga mängus CD Numancia vastu. Esimese värava lõi ta liigas 16. oktoobril 2010 Villarreali reservmeeskonna vastu. Hispaania kõrgliigas mängis ta Celtaga esmakordselt hooajal 2012–13. Hispaania kõrgliigas lõi ta esimese värava 23. mail 2015 mängus RCD Espanyoli vastu. Hooajal 2016–17 jõudis ta Celtaga UEFA Euroopa Liigas poolfinaali. 2018. aastal loobus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Fulham liitumisest, sõlmides Celtaga uue viieaastase lepingu. 2023. aasta augustis sõlmis ta kuni 2024. aasta detsembrini kehtiva lepingu 2010. aastal võitis ta Hispaania kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Aasta hiljem osales ta Hispaania kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel, kus jõuti veerandfinaali. "Celta Vigo's Hugo Mallo suggests he turned down Fulham move". Sky Sports. 15.8.2018. Vaadatud 15.12.2020 "Hugo Mallo renueva hasta el 2023". La Voz de Galicia. 10.8.2018. Vaadatud 15.12.2020 "Inter contrata lateral-direito Hugo Mallo" (portugali). SC Internacional. 14. august 2023. Vaadatud 15. augustil 2023.
Eve Veromann

Eve Veromann (sündinud 27. mail 1961) on eesti entomoloog. Tema peamisteks uurimisteemadeks on jätkusuutlik põllumajandus, põllumajandusmaastiku mitmekesistamine, kasulikud lülijalgsed, ökosüsteemi teenused ja keskkonnasäästlik taimekaitse. Doktorikraadi sai ta 2007. aastal kaitstud väitekirjaga "Rapsikahjurite kiletiivalised parasitoidid". Veroman töötab Eesti Maaülikoolis taimetervise õppetooli professorina. "Eesti Maaülikool, Põllumajandus- ja keskkonnainstituut". Eesti teadusinfoportaal
Lars Stindl

Lars Edi Stindl (sündinud 26. augustil 1988 Speyeris) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib ründva poolkaitsja või ründajana Saksamaa esiliigaklubis Karlsruher. Ta alustas klubikarjääri Karlsruheris, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2000. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas 2008. aastal. Saksamaa kõrgliigas lõi Stindl esimese värava sama aasta 29. novembril mängus Hannover 96 vastu. Aastatel 2010–2015 mängis Stindl Saksamaa kõrgliigas Hannover 96 ja 2015–2023 Mönchengladbachi Borussia ridades. Tema edukaim hooaeg Saksamaa kõrgliigas oli 2020/21. Alates 2016. aasta augustis oli Stindl Mönchengladbachi Borussia kapten. Pärast Mönchengladbachi Borussiaga lepingu lõppemist naasis Stindil oma esimese koduklubi Karlsruheri juurde. [Saksamaa jalgpallikoondis]]es tegi Stindl debüüdi 6. juunil 2017 sõprusmängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri esimeses alagrupimängus 19. juunil Austraalia vastu. Ta lõi turniiril kolm väravat, sh finaalis Saksamaa võiduvärava Tšiili vastu. Koondisekarjääri neljanda ja viimase värava lõi ta 14. novembril 2017 sõprusmängus Prantsusmaa vastu. Koondisesärgis kogus Stindil 2017. aastal kümme mängu, lisaks 2018. aastal ühe mängu. "Stindl neuer Fohlen-Kapitän – "Spricht Probleme offen an"". kicker.de (saksa). 1. august 2016. Vaadatud 10. juunil 2017.  Lars Stindl – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Must küüslauk

Must küüslauk valmib tavalisest küüslaugust ja selle valmistamiseks kasutatakse Maillardi reaktsiooni. Nii valmistatud küüslauku kasutatakse toidulisandina üle maailma, kuid alguse sai kasutus Aasia köökidest. Must küüslauk valmib küüslaugu sibula kuumutamisel ettenähtud kraadidel ja õhuniiskusel, kuumutamine võtab tavaliselt aega mõni nädal. Selle protsessi tulemusel mustuvad küüslaugu küüned ja küüslaugu maitse muutub magusaks ja siirupiseks ning võib meenutada palsamiäädikat ja tamarindi. Sedasorti küüslauk on võetud kasutusele nii tipptasemel köökides, kui koduses küpsetamises. Musta küüslaugu valmistamiseks tuleb küüslaugu sibul spetsiaalses keskkonnas kuumutada ja niisutada. Küüslaugu sibulad tuleks hoida kontrollitud niiskusega ja temperatuuriga keskkonnas, õhuniiskus vahemikus 80–90% ning temperatuur 60–90 °C. Vastav protsess peaks kestma 15–90 päeva olenevalt temperatuurist ja õhuniiskusest (tavaliselt 85%, 70 °C, 40 päeva). Protsessi käigus ei vaja küüslauk lisandeid, säilitusaineid ega kõrvetamist. Küüslaugule omapärase teravuse/kibeduse andvad ensüümid lõhustuvad, mille tulemusel tekib uus maitsete tasand, mis on võrreldav praetud sibula maitsega. Küüslaugu küüned muutuvad protsessi käigus mustaks ning küüntel on siirupine ja kleepuv tekstuur. Musta küüslaugu puhul on maitse pehmem, küüslaugu maitse võib ka täiesti ära kaduda olenedes küpsetamise ajast. Suurema suhkrusisaldusega küüslaugust saab mahedama ja siirupisema maitse ning väikese suhkrusisalduse korral tekib tomatipasta maitset meenutav maitse. Musta küüslauku saab süüa paljalt võileiva peal või kasutada suppides, kastmetes, purustatuna eri määretes. Võrreldes tavalise valge küüslauguga, mis on tuntud oma intensiivse maitse poolest, tuleks musta küüslauku roogadele lisada suuremas koguses, sest selle maitse on palju mahedam. Nichols, Rick (2008.12.11). "Black Garlic is Garlic, but better". Originaali arhiivikoopia seisuga 2012-10-03. Vaadatud 20.01.2021. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) ""North America's Largest Black Garlic Producer"". Vaadatud 20.01.2021. Nast, Conde. ""Chefs Are Going Crazy for Black Garlic (and You Will, Too)"". Bonappetit. Vaadatud 20.01.2021. "Black Garlic". Wikipedia. Vaadatud 20.01.2021.
Kakaopulber

Kakaopulber on kakao pressimisjäägi jahvatamisel saadud aine. Pressimisega eemaldatakse purustatud kakaoubade massist kakaovõi, mida on algselt 50–57% kakaooa kaalust. Jahvatatud kakaopulbris on kuivaine jääkrasvasisaldus 12–17%. Niiskus mitte üle 9%. Toiteväärtus 100 g kohta: energiat 954 kJ (228 kcal), süsivesikuid 57,9 g, rasva 15,7 g, valku, 19,6 g, vett 3 g, mineraalid (kaltsium, raud, magneesium, fosfor, kaalium, naatrium, tsink) ja kofeiin. Kakaopulber on ka flavonoididerikas polüfenoolide allikas. Flavonoidide kogus sõltub töötlusest, mille käigus on oht hävitada toote kasulikke omadusi. Naturaalse kakaopulbri värv on helepruun ja pH 5,3–5,8. Töötlemisel muutub kakaopulbri värv tumedamaks kuni mustaks ja pH võib olla kuni 8,1, lõpptootes sõltuvalt lisaainetest varieerub värv tumepruunist heleda hallikaspruunini. Töötlemisel vähendatakse mõrudust, et see oleks lõpptarbija ootuste järgi kasutatav. Tootmine toimub aasta läbi nii kasvukohtade lähedal kui ka tootmisüksustes teistel kontinentidel. Kakaopuu kannab vilja katkematult läbi kogu aasta ja vilju küpseb pidevalt. Seega on ka pidev vajadus ja võimalus kakaopulbri tootmiseks. Tootmistehnoloogia järgi eristatakse külm- ja kuumpressimist. Külmpress – suur antioksüdantide sisaldus. Kuumpress – suurem tootlikkus, efektiivsem tootmine. Suurimad kakao tootjamaad on Elevandiluurannik, Ghana, Indoneesia ja Nigeeria. Valdavalt kakaopulber töödeldakse tootjariigis ja eksporditakse arenenud riikidesse, kus sellest valmistatakse tooted. Suured kakaopulbri importijad on Belgia, Prantsusmaa ja Šveits. Kakaopulber on peamine šokolaadi- ja kondiitritööstuse tooraine. Osa kakaopulbrist leiab kasutust kakaojoogi segudes ja puhtal kujul kodukasutuses. Kakaopulber annab tihti kondiitritoodetele iseloomuliku värvuse ja mõrkja maitsenoodi. Kakaopulbrit kasutatakse ka klassikaliste kondiitritoodete dekoreerimiseks. Kakao tootmine on muutumises nii kliima, ökoloogiliste, poliitiliste, kui majanduslike muudatuste tõttu. Üha suurem väljakutse on lapstööjõu kasutamise vastane võitlus, säästlik majandamine ja vihmametsade kaitse ning õiglane majandusliku kasumi jaotus. Arenenud maailm võtab tooraine ja jätab arengumaadele ressursse raiskava kasvatamise ja keskkonda saastava töötlemise. USDA - USA Toidu- ja ravimiameti andmebaas USDA. "Cocoa solids". Vaadatud 20.01.2021. Edoh, A. K. 2014, Cocoa production and processing, ISBN: 978-92-9081-566-2. Vebrova, H.; Lojka, B.; Husband, T.-P.; Zans, M.- E. C.; Van Damme, P.; Rollo, A. and Kalousova M. 2014. "Tree Diversity in Cacao Agroforests in San Alejandro, Peruvian Amazon". In Agroforestry Systems. 88 (6): 1101–1115.
Kinnistusregister

Kinnistusregister on register, mis sisaldab andmeid kõigi Eesti kinnistute kohta. Registrist saab kontrollida kinnistute üldandmeid, pindala, omanikke, piiranguid, kinnistuid koormavate hüpoteekide andmeid jm. Samuti saab tutvuda kinnistusdokumentidega ja volitada teisi nendega tutvuma. E-kinnistusraamatu andmed on seadusliku jõuga. Kinnistusregister on üks osa kinnistusraamatust, lisaks kinnistusregistrile sisaldab kinnistusraamat veel kinnistuspäevikut ja -toimikut. Kinnistusregister on elektroonne. Eraisikuna sisenemine võimaldab tasuta enda kinnistu andmete ja kinnistusdokumentidega tutvuda, dokumentidega tutvumiseks volitada, digiteerimise teenust tellida ning tasu eest teiste kinnistute andmete vaatamist. E-kinnistusraamatu lepingulised kliendid on ettevõtted ja asutused, mis vajavad iga päev palju usaldusväärset informatsiooni kinnistute kohta. Iga kinnistu (kinnisasja, korteriomandi, hoonestusõigus, korterihoonestusõiguse) kohta avatakse kinnistusregistris eraldi registriosa, kuhu tehakse kanded selle kinnistu kohta. Kinnisasjaõigused tekivad, muutuvad ja lõppevad kande tegemisega. Iga kinnisasja kohta avatakse eraldi registriosa ja sellele antakse kordumatu number (kinnistu number). Kinnistusregistriosal on pealkiri ja neli jagu. Kinnistusregistriosa pealkirjas näidatakse: kinnistusosakonna nimetus; kinnistu number. Kinnistusregistriosa esimesse jakku "Kinnistu koosseis" kantakse kinnistu: katastritunnus; sihtotstarve; asukoht; kasuks seatud piiratud asjaõigused; pindala; ühendamine ja jagamine, samuti kinnistuga kinnistu osa liitmine või eraldamine. Kinnistusregistriosa teise jakku "Omanik" kantakse: omanik; kas kinnistu on ühis- või kaasomandis: ühisomandi puhul omanikud, kaasomandi puhul omanikud ja kaasomanike osade suurus. Kinnistusregistriosa kolmandasse jakku "Koormatised ja kitsendused" kantakse: kinnistut koormavad piiratud asjaõigused, välja arvatud hüpoteek, kinnisomandi kitsendused ja märked nende kohta; kinnistu omaniku käsutusõiguse kitsendused, samuti muud märked omandi kohta; kannete muudatused, sealhulgas puudutatud isikute kitsendused oma õiguste käsutamisel; kannete kustutamine. Kinnistusregistriosa neljandasse jakku "Hüpoteegid" kantakse: hüpoteegipidaja; hüpoteegi rahaline suurus (hüpoteegi summa); märked hüpoteegi kohta; hüpoteegi kannete muudatused; hüpoteegi kannete kustutamine. Kinnistusregistris on võimalik teha päringuid ja otsida teavet kinnistute kohta järgmiste kriteeriumite järgi: aadress; katastritunnus; omaniku nimi; isikukood/registrikood; kinnistu number. Elektroonne kinnistusraamatu infosüsteem sisaldab teavet 1994. aastast. Üleminekut elektroonsele kinnistustoimikule alustati 2010. aasta suvel. Alates 01.01.2015 on kõik kinnistustoimikud elektroonsed. "Registrite ja Infosüsteemide Keskuse koduleht". Vaadatud 15.11.2020. "Justiitsministeeriumi koduleht". Vaadatud 15.11.2020. "European e-Justice koduleht". Vaadatud 18.11.2020. Riigi Teataja (13.03.2019). "Kinnistusraamatuseadus". Vaadatud 15.11.2020.
Puistu

Puistu on ühtlase struktuuriga metsaosa, mis naabermetsaosast erineb mõne takseertunnuse (näiteks vanuse, diameetri, kõrguse, koosseisu, boniteedi, kasvukohatüübi, rinnete arvu, tagavara, peapuuliigi järelkasvu, keskmise diameetri või kõrguse) poolest. Puistud jagatakse puht- ja segapuistuteks ning looduslikeks ja kultuurpuistuteks. Kui puistu jääb mitmele maatükile või seal tehakse metsamajanduslikke töid või muud sellist, jagatakse üks puistu eraldisteks. Puistu nimetus määratakse enamuspuuliigi ja kasvukohatüübi järgi, näiteks jänesekapsakuusikus domineerivad kuused ning alustaimestikus on harilikult ohtralt jänesekapsast. Metsamaa
Maakond

Eestis on maakond 1. järgu haldusüksuse tüüp. Eestis on 15 maakonda. 1940. aastal oli Eestis 11 maakonda. Maakonnad likvideeriti Eesti NSVs 1950. aasta haldusreformiga. 1960. aastate haldusreformid jätsid varem arvukatest maarajoonidest alles 15, mis 1990. aastate algul nimetati ümber maakondadeks. Rootsi valdused: Alutaguse Harjumaa Järvamaa Läänemaa Virumaa Poola valdused: Pärnu vojevoodkond Tartu vojevoodkond Taani valdus: Saaremaa Eestimaa kubermang (provints): Tallinna/Harju kreis (saksa Kreis Harrien) Paide/Järva kreis (saksa Kreis Jerwen) Haapsalu/Lääne kreis (saksa Kreis Wiek, Kreis Wieck) Rakvere/Viru kreis (saksa Kreis Wierland) Liivimaa kubermang (provints): Pärnu kreis (saksa Kreis Pernau) Tartu kreis (saksa Kreis Dorpat) Viljandi kreis (saksa Kreis Fellin) Võru kreis (saksa Kreis Werro) Kuressaare kreis (saksa Oesel; Saaremaad loeti ka eraldi provintsiks, seal oli nt eraldi aadliomavalitsus kohaliku rüütelkonna näol) Harju maakond Järva maakond Lääne maakond Pärnu maakond Petseri maakond Saare maakond Tartu maakond Valga maakond Viljandi maakond Viru maakond Võru maakond 1938. aasta Maakonnaseaduse § 1. kohaselt olid Vabariigi maakonnad: Harju, Järva, Lääne, Petseri, Pärnu, Saare, Viljandi, Tartu, Valga, Viru ja Võru. Pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist, kuid enne teist maailmasõda säilis Eesti NSV-s algne haldusjaotus. 1944. aastal liideti suurem osa Petseri maakonnast, Vene NFSV Leningradi oblastisse Petseri rajoon, hilisemasse Pihkva oblasti Petseri rajooni; 1945. aastal liideti osa, Narva-tagused vallad Viru maakonnast Vene NFSV Leningradi oblasti Kingissepa rajooni; 1946. aastal moodustati Hiiu maakond (1946–1950); 1949. aastal moodustati Jõgeva maakond (1949–1950); 1949. aastal jagati Viru maakond kaheks: idapoolsetest valdadest moodustati Jõhvi maakond (1949–1950), läänepoolsetest valdadest moodustati Viru maakond (1949–1950). Eesti taasiseseisvumise protsessis, 1991. aasta 11. juulil võeti vastu Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus kohaliku omavalitsuste terminite ja nimetuste korrastamise kohta, mille kohaselt kehtestati ametlikuks kasutamiseks Eesti Vabariigi maakondade nimetused Taasiseseisvunud Eestis on uued maakonnad: Hiiu, Ida-Viru, Jõgeva, Lääne-Viru, Põlva ja Rapla. Enam pole Petseri maakonda (Petseri maakond on de facto Venemaa Föderatsiooni kontrolli all). Eesti haldusjaotus Eesti valdade loend Eesti muinasmaakonnad Rahvastik soo, vanuserühma ja maakonna järgi, 1. jaanuar. Haldusjaotus seisuga 01.01.2018 405. Maakonnaseadus., Riigi Teataja, nr. 43, 27 aprill 1938 Kohaliku omavalitsuse terminite ja nimetuste korrastamise kohta, Eesti Vabariigi Ülemnõukogu seadlus, vastu võetud 11.07.1991
Metsaeraldis

Metsaeraldis või lihtsalt eraldis (ehk littera) on metsanduses kasutatav piisavalt ühetaoline ja terviklik metsaosa, mida saab kasutada ühesuguste majandamisvõtete rakendamiseks. Eraldis on ühetaoline puistu koosseisu, vanuse, päritolu, rinnaspindala, kõrguse, tagavara ja kasvukohatüübi poolest. mets puistu metsakorraldus
Leiko

Leiko oli aastatel 1964–2015 Värskas tegutsenud seto leelokoor. Koori nimi tuleneb Setomaal tuntud regilaulust "Hobusemäng", mille iga värss lõpeb refrääniga "heiko-leiko". Leiko kutsus 4. oktoobril 1964 Värska kultuurimaja juhataja Juta Kalev. Alates 1976. aastast juhtis koori Veera Hirsik, kes tegutses ka Värska kooli matemaatikaõpetaja ja õppealajuhatajana. Tegevusaastate jooksul laulis Leikos kokku 36 naist. Lauljate kõrvalt oli koosseisus ka lõõtsamees, kes esitas laulude vahele tantsulugusid. 2004. aastal anti välja CD "Leiko laulud" ning ilmus Andreas Kalkuni koostatud raamat "40 aastat Värska leelokoori Leiko" (ka Leiko. 40 aastat Värska leelokoori). Leiko lõpetas tegevuse oma 51. sünnipäeval (4. oktoobril 2016), olles tollal vanim tegutsev leelokoor. Esineda jõuti mitmel pool Eestis ja Euroopas, samuti Ameerika Ühendriikides ning 2000. aastal Hannoveris EXPO maailmanäitusel. 1996. ja 2005. aastal pälvis kollektiiv Värska valla Anne Vabarna nimelise omakultuuripreemia maailmas Seto kultuuri ja leelo tutvustamise ning aktiivse kontserttegevuse eest. Leiko eeskuju on järginud 1988. aastal asutatud leelokoor Kuldatsäuk, milles on laulnud ka Leikode liikmeid. "Book review 4". Eesti Rahvaluule Arhiiv (inglise). Vaadatud 16. detsember 2020. Jane Vabarna. "Leelokoor Leiko pandsõ uma pargi poolka pääle!". Setomaa.ee. Vaadatud 16. detsember 2020. "Leelokoor Leiko". Setomaa.ee. Vaadatud 16. detsember 2020. "Setomaa vanim leelokoor Leiko lõpetab tegevus". ERR. 4. oktoober 2015. Vaadatud 16. detsember 2020. "Anne Vabarna omakultuuripreemia". Värska vald. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. november 2020. Vaadatud 16. detsember 2020. Vaike Sarv (2001). "Unustatud rahvad Brüsselis". Sirp. Vaadatud 16. detsember 2020. Raadiointervjuu Leiko liikmetega 1997. aastal. ERR
Kierlikówka

Kierlikówka on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Bochnia maakonnas Trzciana vallas. Kierlikówka asub Bochniast umbes 16,5 km lõunas. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/011212001082-0838737?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022.
Lepiku tänav (Rakvere)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Lepiku tänav on tänav Rakveres, paiknedes linna lõunaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,3 km. Tänav on 196 meetrit pikk ja ligikaudu 10 meetrit lai. Lepiku tänav on umbtänav ja asub Lepiku linnaosas. Tänav saab alguse Saueaugu tänavalt ja on suunaga lõuna poole, ristudes Purde tänavaga, mis on umbtänav. Lõunaosas teeb tänav pöörde edelasuunas ja lõpeb puistuga enne Mäe tänavat. Tänava ääres paiknevad ühe- ja kahekorruselised ühepereelamud koos abihoonetega, hooned on rajatud põhiliselt 20. sajandi teises pooles. Kohalike teede nimekiri Vaadatud 16.12.2020 Rakvere linnaosad Geoportaal