laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Heino Pedusaar

Heino Pedusaar (7. märts 1931 Tallinn – 2. oktoober 2021) oli eesti insener ja helirežissöör; õpikute ja aimeraamatute autor. Heino Pedusaar lõpetas Tallinna 7. Keskkooli 1949. aastal cum laude. Seejärel jätkas õpinguid Tallinna Polütehnilises Instituudis elektrivõrkude erialal. Esimeseks töökohaks oli Tallinna Jaan Tombi nimeline kultuurihoone, kus ta oli aastatel 1947–1954 helitehnik ja raadioringi juhendaja. Aastatel 1954–1997 töötas Pedusaar Eesti Raadios ja Eesti Televisioonis heliinseneri ja helirežissöörina. Ajavahemikus 1955–1959 projekteeris ja valmistas ta koos Anatol Sügisega unikaalse elektroonse muusikainstrumendi varioola. Ta on kirjutanud elektro- ja raadiotehnika õpikuid algajaile ja raamatuid amatöörhelitehnikast. 1948. aastast oli Heino Pedusaar mitme ajalehe ja ajakirja kirjasaatja (ilmunud artiklid on pseudonüümidega A. Raudsep, Ed. Sarapu, Edur Paas, A. Saar, E. Saar, P. Saar, Arvo Kiiver või V. Pilve). Autori, tõlkija, koostaja või eritoimetajana on Pedusaar avaldanud 99 raamatut mitmest muusika ja tehnika valdkonnast, lisaks mahuka uurimuse teise maailmasõja eelsest heliplaadisalvestusest koos kõiki vajalikke otsinguvõimalusi pakkuva elektroonilise loendiga "Eesti heliplaatide koondkataloog 1901–1939". Pedusaar oli alates 1969. aastast Eesti Kinoliidu, 1976. aastast Eesti Ajakirjanike Liidu ja 1987. aastast Eesti Teatriliidu liige. 1962 – preemia Eesti raadionäituselt (universaalne elektriorel Varioola) 1973 – preemia NSV Liidu üleliiduliselt populaarteadusliku kirjanduse konkursilt 1974 – auhind üleliiduliselt leiutajate konkursilt (Eesti Raadio restaureerimisfoonika tehnovarustus) 1979 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 2001 – Valgetähe III klassi teenetemärk 2015 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi eristipendium Tema isa oli arst Konstantin Pedusaar (1883–1972). Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Suri helirežssöör ja ajakirjanik Heino Pedusaar Heino Pedusaar, Eesti ajakirjanik, publitsist. Eesti Ajakirjanike Liidu koduleht. Vaadatud 21.06.2012
Laura Birn

Laura Eveliina Birn (sündinud 25. aprillil 1981 Helsingis) on Soome näitleja. Tema tuntumad rollid on olnud filmides "Helmiä ja sikoja" ja "Lupaus". Ameerika Ühendriikides on ta tuntud tänu kõrvalosale filmis "Jõululugu". Hengittämättä ja nauramatta (2002) Helmiä ja sikoja (2003) Lupaus (2005) Naisen hinta (2005) Joulutarina (2007) 8 päivää ensi-iltaan (2008) Korkein oikeus (2008) Ralliraita (2009) Möröt vastaan muukalaiset (2009) Vuosaari (2012) Puhdistus (2012) Kolme suudelmaa (2006) Jumalan kaikki oikut (2006) Karjalan kunnailla (2007) Suojelijat (2008) Morsian (2008) Lokakuun valoa (2009) Kallio (2010) Jäät (2010) Virta (2011)
Eesti Kinoliit

MTÜ Eesti Kinoliit on filmitegijaid ühendav mittetulundusühing. Kinoliit korraldab koostööd kodu- ja välismaiste festivalikorraldajate, asutuste, ettevõtete ning oma liikmete vahel. Samuti haldab liit Kinomaja ja korraldab Eesti Filmi Päevi. Eesti Kinoliit on asutatud 20.-21. detsembril 1962. Aastatel 1962–1965 kandis organisatsioon nime ENSV Kinematograafiatöötajate Liit ja seejärel aastani 1980 Eesti Kinematografistide Liit. Veebruaris 2022 kuulus ühingusse 395 liiget. 1962–1987 Kaljo Kiisk 1987–1989 Mark Soosaar 1989–1993 Rein Maran 1993–1994 Arvo Iho 1994–1996 Aare Tilk 1996–1997 Peeter Urbla 1997–1998 Hannes Lintrop 1998–1999 Jaan Ruus 1999 Andres Sööt 1999–2000 Elo Tust 2000–2004 Arvo Vallikivi 2004–2006 Peeter Brambat 2006–2008 Mikk Rand 2008–2012 Peeter Brambat 2012–2014 Jaak Lõhmus 2014–2016 Peeter Simm 2016–2018 Martti Helde 2018-2020 Alvar Kõue 2020 Ülo Pikkov Eesti Kinoliit[alaline kõdulink].www.kultuur.info. Vaadatud 21. juuni 2012 Viitamistõrge: Vigane <ref>-silt. Viide nimega kino on ilma tekstita. Eesti nõukogude entsüklopeedia. 2. köide: CERA–FILL. Tallinn: Valgus, 1987, lk 215. Kinoliidu liikmed. Vaadatud 14. veebruar 2022 Juhatus. kinoliit.ee Tarmo Teder. "Kinoliit tahab Kinomajja tuua rahvusfilmoteegi". Sirp, 21. detsember 2012. Lk 27 Koduleht
Mikko Leppilampi

Mikko Johannes Leppilampi (sündinud 22. septembril 1978) on soome muusik ja näitleja. 2007. aastal oli Leppilampi koos Jaana Pelkoneniga Eurovisiooni õhtujuht ja 2008. aastal teatas Soome hääletustulemused. "Helmiä ja sikoja" (2003) "Keisarikunta" (2004) "Paha maa" (2005) "Kaksipäisen kotkan varjossa" (2005) "Tyttö sinä olet tähti" (2005) "Hairspray-musikaali " (2005) "Saippuaprinssi" (2006) "Joulutarina" (2007) "8 päivää ensi-iltaan" (2008) "Pihalla" (2009) "The Italian Key" (2011) "The Kiss of Evil" (2011) "Mikko Leppilampi" (2006)
Minna Haapkylä

Minna-Maria Erika Haapkylä (sündinud 10. juunil 1973) on Soome näitleja. Ta on näidelnud nii teatris, telesarjades kui ka filmides. Tema tuntuimad rollid on olnud Soome filmides "Kuutamolla", "FC Venus" ja "Lapsia ja aikuisia". Ta on näidelnud ka Prantsusmaal toodetud filmides. Minna Haapkylä on abielus Hannu-Pekka Björkmaniga. Neil on kaks poega: Eliel (2004) ja Luukas (2008).
Lauri Nurkse

Lauri Nurkse (sündinud 11. mail 1978 Helsingis) on Soome filminäitleja ja filmirežissöör. Lauri Nurkse alustas oma filmitegijakarjääri 2000. aastal soome mängufilmides näitlemisest. Juba järgmisel aastal sai ta kätt proovida režissöörina ("Isän kuva", 2001). Järgnesid üha uued näitlejarollid ja sekka juba teleseriaalide režissööritöö. Näitlejana on Lauri Nurkse saanud 2003. aasta Brüsseli rahvusvahelisel filmifestivalil parima osatäitja auhinna Ilkka Takkuse rolli eest filmis "Pahat pojat". Režissöörina jäi tal napilt puudu, et oleks saanud publiku auhinna 2008. aasta Hamburgi filmifestivalil komöödia "Sooloilu" eest. „Mida rohkem teha näitlejatööd, seda suuremat kasu tõuseb sellest paremaks režissööriks kujunemise teel. Näitlejatöö ja režissööritöö on ju ühe ja sama mündi kaks poolt. Tänu näitlejatööle olen õppinud aru saama, millised režissöörid on oma töös tõeliselt head ja millised oskavad näitlejatele vaid nuhtluseks kaelas olla.﻿“ – Näitlejast režissöör Lauri Nurkse Tal on oma filmiettevõte FantasiaFilmi Oy. 2022. aasta algusest töötab ta üleeuroopalisse kontserni Mediawan Group kuuluvas ettevõttes Aito Media, kus vastutab Euroopa turule suunatud teleseriaalide jaoks piisavalt kaalukate stsenaariumide hankimise ja nende konkurentsivõimelise teostuse eest. Lauri Nurkse kuulub ka Soome filmiauhindade Jussi žüriisse. "Hylätyt talot, autiot pihat" (2000) – Sipari (tiitrites märkimata) "Cyclomania" (sporditeemaline mängufilm, 2001) – K. Naakka "Minä ja Morrison" (romantiline kriminaalfilm, 2001) – Milla ülemus reklaamibüroos "Pahat pojat" (2003) – Ilkka Takkunen "Raja 1918" (sõjafilm, 2007) – leitnant Suutari "Tali-Ihantala 1944" (sõjafilm, 2007) – sõdur "Kuulustelu" (2009) "Elokuu" (2011) "Vuosisadan häät" (komöödiafilm, 2021) – Lasse "Kentän laidalla" (2021) – arst "Hyvät neuvot kalliit" (2000) "Kylmäverisesti sinun" (2002) "Tukka auki" (2008) "Kiiltokuvia" (10 osa; Zodiak Finland, 2013) "Invisible Heroes" (2019) – Kosonen "Isän kuva" (2001) "Kumman kaa" (2003) 2. hooaeg (2004–2005) "Parinvaihto" (2004) "Studio Impossible" (2006) "Pelkkää lihaa" (2007) "Sooloilua" (komöödia, FantasiaFilmi Oy ja Nelonen, 2007) "Uutishuone" (2009) "Veijarit" (2010) "Tappajan näköinen mies" (põnevusfilm, 2016) "Kiiltokuvia" (2012/2013) "Pirjo" (teleseriaal, Aitomedia 2018/2019) – ise ka stsenarist "Small Illegal" (teleseriaal, 2019) "Koskinen" (teleseriaal, 2021) "Koskinen" (mängufilm, 2022) "Pientä laittoa" (teleseriaal, 2021) "Kentän laidalla" (teleseriaal, 2021) Lauri Nurkse elukaaslane on alates 2013. aastast näitleja Tuuli Mattila, 2021. aasta lõpus nad kihlusid. Lauri Nurkse filmiauhinnad andmebaasis IMDb. Vaadatud 03.06.2022. Veli-Matti Karhulahti. Lauri Nurkse ja Veijarit Intervjuu filmiblogis Film-o-holic.com. 24.12.2010. Aito Media (Mediawan Group) uudistaa toimintaansa ja palkkaa kaksi kovaa vahvistusta Aito Media pressiteade teadeteagentuuri Suomen Tietotoimisto kodulehel. 16.02.2022. Lauri Nurkse looming Soome filmiportaalis Movie Fits Me Lauri Nurkse looming andmebaasis IMDb
Friedrich II

Friedrich II-nimelisi valitsejaid on olnud mitu: Friedrich II Hohenstaufen (1090–1147) oli Švaabimaa hertsog Friedrich II Hohenstaufen (1194–1250) oli Saksa-Rooma riigi valitseja 1212–1250 Friedrich II oli Austria hertsog 1230-1246 Friedrich II Suur (1713–1786) oli Preisimaa kuningas 1740–1786 Friedrich II, Brandenburgi markkrahv 1440–1471 Friedrich II, Brandenburg-Ansbachi markkrahv 1486–1515 Friedrich II, Braunschweig-Lüneburgi hertsog Friedrich II, Hessen-Kasseli maakrahv 1760–1785 Friedrich II, Anhalti krahv 1904–1918 Friedrich II (Pfalz) Frederik II oli Taani kuningas 1559–1588 Friedrich I Friedrich III Friedrich IV Friedrich V Friedrich VI Friedrich VII
Variotram

Variotram (saksa keeles Variobahn) on Saksa päritolu trammide, mida toodetakse alates 1993. aastast, brändinimi. Nende trammide tootjad on peamiselt olnud Euroopa ettevõtted. Algseks tootjaks oli ABB ASEA Brown Boveri. 1995. aastal liideti ABB raudteeveeremi-divisjon ettevõttesse Adtranz, mille ostis aastatel 2000–2001 ära Kanada veeremitootja Bombardier. Varsti pärast seda ostu ja kokkuleppel Euroopa Komisjoniga eraldas Bombardier Variotrami divisjoni 2001. aastal Šveitsi ettevõttele Stadler Rail, kes toodab Variotrame praegugi. Eestile lähimad Variotramid sõidavad Helsingis. Helsingi Variotramid tootis Adtranz ja hiljem Bombardier. Ajavahemikus 1998–2003 tarniti Helsingi Linnatranspordile (HKL) 40 Variotrami, mis maksid kokku 76 miljonit eurot (u. 1 189 141 600 krooni). Veeremina on Variotramidel olnud Helsingi trammiteedel mitmeid konstruktsioonivigu ja probleeme — enne 2009. aastat olid sõidetavad vähem kui pool ostetud trammidest, mistõttu oli HKL sunnitud ostma mitu kasutatud varutrammi, et liine käigus hoida. Kõigest sellest johtuvalt ähvardas Helsingi linn ostu-müügilepingu katkestada. Pikkade läbirääkimiste tulemusena jõuti kompromissile, mille järgi lepiti 2007. aasta mais kokku, et Variotramide hooldamine läheb üle Bombardierile, ning et kui 2008. aasta maikuust alates ei ole rohkem kui neli Variotrami sõidetavad, peab Bombardier maksma iga päev trahvi iga mittetöötava trammi eest. Kui rohkem kui kaheksa trammi pole sõidetavad, on HKL-il õigus ostu-müügileping tühistada, tagastada trammid, ning Bombardieril on kohustus maksta tagasi see 76 miljonit eurot, mis HKL trammide eest tasus. Et lepingut täita, avas Bombardier 2008. aasta keskel oma remondidepoo VR Grupi endises elektrivedurite depoos Pasilan Konepajas. Helsingi trammiliiklus Bombardier (3. aprill 2001). "Bombardier Welcomes the European Commission Approval of the Acquisition of Adtranz". Marketwire. Vaadatud 3.04.2009.[alaline kõdulink] Alku, Antero (6. mai 2007). "Variobahn". Kaupunkiliikenne.net (soome). Vaadatud 27.06.2008. Salonen, Juha (24. august 2007). "Vikojen vaivaamat raitiovaunut pysyvät Helsingin liikenteessä". Helsingin Sanomat (soome). Vaadatud 27.06.2008. Finnish Tramway Society. "Tram repair shop: Bombardier Transportation" (soome). Originaali arhiivikoopia seisuga 2.10.2008. Vaadatud 29.08.2008.
Stadler Rail

Stadler Rail AG on Šveitsi rongitootja, kelle populaarseimad rongid FLIRT sõidavad 2013. aastast ka Eestis. Samuti toodab Stadler erinevaid Variotram-ühisnimetuse alla kuuluvaid tramme.
Ahelaloend

Mitte segamini ajada Ahelloendiga. Ahelaloend on elektriahela hargnemispunktide ehk sõlmede vaheliste ühenduste (ahelate) nimekiri. Ahelaks võib olla näiteks juhtmete ühendusrada trükkplaadil või mõnda elektroonikakomponenti sisaldav ühendus kahe sõlme vahel. Ahelaloendit kasutatakse elektriahela kirjeldamiseks nende ahelate modelleerimisprogrammides. Näiteks kasutatakse ahelaloendit laialdaselt jõuelektroonika ahelate projekteerimisel ja digitaalelektroonika disainiprotsessis riistvara ühenduste kirjeldamiseks. Andmete ülekandmiseks projekteerimisprogrammide (CAD-programmide) vahel on kasutusel mitmesuguseid ahelaloendi vorminguid. Trükkplaatide projekteerimisel koostab programm sisestatud elektroonikaskeemi põhjal automaatselt ahelaloendi, mis seotakse vastavate elektroonikakomponentide jälgpindade ühendustega. Plaatidele paigutatavate komponentide jälgpindade vahelisi ühendusi tähistatakse eri programmides nii nimede kui ka numbritega.. Raalprojekteerimine Riistvarakirjelduskeel Madis Lehtla. Elektroonikaseadmete raalprojekteerimine. TTÜ elektriajamite ja jõuelektroonika instituut, 2002, lk. 135
Niko Saarela

Niko Pietari Saarela (sündinud 28. veebruaril 1972 Helsingis) on soome näitleja, kes lisaks telesarjades ja filmides näitlemisele töötab KOM teatris. Saarela isa on näitleja Erkki Saarela.
Siemens Combino

Siemens Combino on Siemensi toodetud tramm. Maailma pikimad, 54-meetrised Combinod sõidavad Budapestis. Combinod sõidavad ka näiteks Potsdamis.
Outi Mäenpää

Outi Kirsti Johanna Mäenpää (õieti Nordberg; sündinud 24. veebruaril 1962 Helsingis) on soome näitleja. Aastatel 1984–1988 töötas ta teatrinäitlejana. 1989. aastast mängib ta enamasti televisiooni draamasarjades. Naarassika. Kohtauksia erään naisen elämästä. Helsingi: WSOY, 2008. ISBN 978-951-0-33945-9.
Stadler

Stadler võib tähendada järgmist: Stadler (perekonnanimi) Stadler GTW, ettevõte Stadler Rail, ettevõte
Eesti Fotopärand

Mittetulundusühing Eesti Fotopärand koondab fotokogudega töötavaid ja muidu fotopärandi vastu huvi tundvaid inimesi eesmärgiga luua aktiivne erialakogukond ning edendada fotopärandialast teavitustööd. Ühing kasvas välja 2008. aasta lõpul loodud samanimelisest Google'i grupist. Asutamiskoosolek peeti 28. jaanuaril 2010 Eesti Rahva Muuseumis fotonäituse "Tuhande sammuga..." (kuraator Jüri Karm) raames toimunud ümarlaual. Ühingu lõid 7 asutajaliiget, 2018. aastal oli liikmeid 23. Eesti Fotopärandi eestvedamisel on loodud Eesti Fotograafide Elulooline Andmebaas. Veebruaris 2011 toimunud idufirmade üritusel "Garage48 – Public Services" loodud ajalooliste fotode kaardistamise veebileht Ajapaik.ee kuulub samuti MTÜ-le Eesti Fotopärand. MTÜ Eesti Fotopärand koduleht Eesti Fotograafide Elulooline Andmebaas Ajalooliste fotode kaardistamise veebileht Ajapaik
Epifütootia

Epifütootia (inglise epiphytotics või epiphytotic disease) on taimehaiguse massiline puhang mingis piirkonnas. Eestis on epifütootiana tihti kartuli-lehemädanikku, kõrreliste jahukastet, teraviljade roosteid ja õunapuu kärntõbe. Epideemia Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Arboritsiid

Arboritsiid on keemiline vahend puittaimede (sh võsa) hävitamiseks. Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Hispaania kärbes

Hispaania kärbes (Lytta vesicatoria) on smaragdroheline mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Hispaania kärbse kitiinkest sisaldab väga tugevatoimelist mürki kantaridiini, mis väga väikeses koguses toimib afrodisiaakumina. Valmik on 15–22 mm pikk ja 5–8 mm lai. Hispaania kärbse valmikud toituvad puulehtedest. Areneb valmikuks hüpermetamorfoosi teel. Vastsed arenevad erakmesilaste pesades. Ta on levinud Kesk- ja Lõuna-Euroopas ning Kesk-Aasias ja Siberi lõunaosas. Eestis on liik hävinud. Hispaania kärbes andmebaasis eElurikkus Hispaania kärbes andmebaasis eElurikkus
Ihtüopatoloogia

Ihtüopatoloogia on veterinaaria osa, mis käsitleb kalade haigusi (sh nakkus- ja invasioonihaigusi) ja mürgistusi. Ihtüopatoloogias kasutatakse mitmeid spetsiifilisi meetodeid, sest episotoloogilised protsessid kulgevad vees teistmoodi kui maismaal. Ihtüopatoloogiline kontroll Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Rait Oja

Rait Oja (sündinud 26. jaanuaril 1992 Viljandis) on eesti jalgpallur (väravavaht). Ta mängib Eesti klubis Viljandi JK Tulevik. Rait Oja Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Chris Pine

Christopher Whitelaw Pine (sündinud 26. augustil 1980 Los Angeleses) on USA filminäitleja.
Nõukogude Liidu lipp

Nõukogude Liidu lipp oli Nõukogude Sotsialistlistlike Vabariikide Liidu lipp, mida kasutati 1923–1991. Esimene Nõukogude Liidu lipp võeti kasutusele 30. detsembril 1922. See kujutas endast punast kangast, mille keskel oli riigivapp. Lipul olid ebatavalised proportsioonid 1:4. 6. juulil 1923 kinnitati see NSV Liidu konstitutsiooniga ametlikuks lipuks. Sama aasta 12. novembril viidi lipu mõõtmed vahekorda 1:2, vapp aga asendati kuldse sirbi ja vasaraga ning nende kohale paigutati kuldse äärisega punane viisnurk. Sellise lipu kinnitasid ka 1924. ja 1936. aasta konstitutsioon ning selline oli ta kuni 1991. aastani, mil Nõukogude Liit lagunes. Nõukogude Liidu lipp 1923 Nõukogude Liidu lipp 1923–1955 Nõukogude Liidu lipp 1955–1980 Nõukogude Liidu lipp 1980–1991 Nõukogude Liidu vapp
Eižens Zemmers

Eižens Zemmers (8. november 1843 Limbaži lähedal – 17. detsember 1906 Valmiera) oli läti bakterioloog, mikrobioloog ja loomaarstiteadlane. Ta oli Katvari mõisa aedniku poeg. Ta lõpetas 1865 Tartu Veterinaariainstituudi ja töötas samas õppejõuna, alates 1876 professorina. Ta diagnoosis esimesena trihhinelloosi (kassil, 1868) ning kirjeldas kanade süngamoosi (1870). Zemmers avastas 1872. aastal Siberi katku tekitaja spoorilise arengustaadiumi ning tõestas, et inimene võib nakatuda tuberkuloosihaige veise liha või piima toiduks tarvitades. Tema vend Aleksandris Zemmers oli samuti Tartu Veterinaariainstituudi professor. Surres pärandas ta 10 000 rubla läti päritolu üliõpilaste õpingute toetuseks, fondi tagatiseks oli Vastse-Laitsna mõis. Toivo Järvis, Veterinaarhelmintoloogia arengust Eestis[alaline kõdulink] Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 503. Sirje Tamul, Eraalgatuslikest stipendiumitest Tartu Ülikoolis 1802-1918, lk. 210
Carl Thal

Carl Thal on olnud mitme tuntud isiku nimi: Carl Johann Thal, Urvaste köster ja orelimeister (1746–1810) Carl Georg Thal, eesti orelimeister (1786–1854)
2004. aasta Euroopa Parlamendi valimised Rootsis

Rootsi valimistel esinesid juhtivad sotsiaaldemokraadid suhteliselt kesiselt, aga kõik Rootsi parlamendierakonnad kaotasid hääli Rootsi euroskeptilisele Juuninimekirjale. Rootsi eurovalimistel kasutati 4% valimiskünnist ja modifitseeritud Sainte-Läguë jagajat (1.4,3,5, jne.). Kehtis avatud nimekirja süsteem. Rootsi riiki käsitleti valimistel ühe ringkonnana. Kokku: kehtivaid hääli: 2 537 573, kohti: 19. 37,2% oli valimisaktiivsus. Pärast valimisi lahkus Liberaalse Rahvapartei nimekirjas valitud Maria Carlshmare Liberaalsest Rahvaparteist ja astus Feministlikku Initsiatiivi. Juuninimekirjas valitud Lars Wohlin lahkus sealt ja liitus Kristlike Demokraatidega.
Aigar Põder

Aigar Põder (sündinud 27. oktoobril 1970 Tartus) on eesti poliitik, Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige ja endine sõjaväelane. Ta on 2005. aastast Tapal tegutseva OÜ Allodium omanik ja tegevjuht. Aastatel 1982–1989 treenis ta tollases EPA spordiklubis Kreeka-Rooma maadluse sektsioonis (Nõukogude Liidu meistersportlase kandidaat). 1989. aastal lõpetas ta Tartu 14. keskkooli ja jätkas õpinguid Tartu Ülikooli ajalooteaduskonnas, mis jäi pooleli. 2004. aastast õpib ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Alates 1988. aastast oli Põder Eesti Muinsuskaitse Seltsi, sõjaajalooklubi Ugandi ja Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei liige. Ta osales Kaitseliidu Tartu maleva taastamisel, Eesti kodanike komiteede liikumises ja Eesti Kongressi kokkukutsumises. 2006. aastal astus ta Eesti Rahvusliku Liikumise ridadesse ja valiti 2012. aastal selle juhatusse. Pärast ERL-i ühinemist Rahvaliiduga sai temast Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna juhatuse liige. 1990–1991 Rahvusliku Kaitsealgatuskeskuse tegevuses osalemine 1992–2005 Tegevteenistus Eesti Kaitseväes 1992 Päällystöopisto (Soome sõjaväe instruktorite kool) 1995 Soome Riigikaitsekõrgkooli (Maanpuolustuskorkeakoulu) II Eesti kursus 1995. aastast on tema abikaasa Kersti Põder (Tammsalu), neil on lapsed Ülo (sündinud 1996) ja Kea (sündinud 2002).
Rain Vessenberg

Rain Vessenberg (sündinud 27. novembril 1975) on endine eesti jalgpallur (väravavaht). Eesti jalgpallikoondises on Vessenberg pidanud viis kohtumist. Debüüdi tegi ta 18-aastaselt 26. oktoobril 1994 sõprusmängus Soome vastu. Samas mängus tegid debüüdi ka Vahur Vahtramäe ja Janek Kiisman. Eesti jalgpallikoondislaste loend Rain Vessenberg jalgpall.ee
Tanel Olev

Tanel Olev (sündinud 9. septembril 1992) on eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Eesti klubis Viljandi JK Tulevik. Tanel Olev Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Janar Õunap

Janar Õunap (sündinud 9. septembril 1994) on eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Eesti klubis Tallinna FC Flora. Tallinna FC Flora Eesti superkarika võitja 2014 Janar Õunap Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel Janar Õunap liitub FC Floraga
DNS

DNS võib olla: informaatikas: lühend nimest Domain Name System (domeeninimede süsteem) – internetiteenus, mis tõlgib domeeninimed IP-aadressideks lühend nimest Domain Name Server – üks server domeeninimede süsteemis spordis lühend ingliskeelsest väljendist Did Not Start ("ei alustanud") keskaegne lühend sõnast dominus 3,5-dinitrosalitsüülhappe tähis
Martin Allik

Martin Allik (sündinud 13. augustil 1994 Aimlas) on Eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Eesti Meistriliiga klubis Viljandi JK Tulevik. Martin Allik
Gerdo Juhkam

Gerdo Juhkam (sündinud 19. juunil 1994 Paides) on Eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Eesti Meistriliiga klubis Viljandi JK Tulevik. Gerdo Juhkam jalgpall.ee
Maario Laansoo

Maario Laansoo (sündinud 3. mail 1994) on eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Eesti klubis Viljandi JK Tulevik. Maario Laansoo Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Lesotho

Lesotho (ametlikult Lesotho Kuningriik) on merepiirita riik Lõuna-Aafrikas Draakonimägede lõunaosas. See on enklaavina ümbritsetud Lõuna-Aafrika Vabariigi territooriumist. Pindalalt on natuke üle 30 000 km² ja seal elab napilt üle kahe miljoni inimese. Lesotho pealinn on Maseru, mis on ühtlasi ka suurim linn. Umbes 40% elanikest elab allpool vaesuspiiri. Aastatel 1884–1966 oli Lesotho Basuutomaa (Basutoland) nime all Suurbritannia protektoraat. Lesotho on absoluutse kõrguse poolest üks maailma kõrgeimal asuvaid riike (80% aladest kõrgemal kui 1800 m). Isegi madalaim punkt maa edelaosas on 1400 meetrit üle merepinna, mis on riikide seas maailma kõrgeim. Idapiiri lähedal paikneb maa kõrgeim tipp Thabana Ntlenyana (3482 m). Maa põhjaosas on Aafrika tuntuim mäesuusakuurort Afri-Ski (3222 m), mis tegutseb juunist augustini. Tähtsaimad loodusvarad on vesi ja teemandid. Rahvuslinnuks on valitud kiilasiibis (Geronticus calvus). Lesotho on jaotatud kümneks ringkonnaks: Lesotho rahvaarv on 1 947 701, mis on maailmas 150. kohal. Inimeste keskmine vanus on 23,8 aastat, keskmine eluiga on 52,9 aastat. Lesotho suremuse üldkordaja on 14,9 surma 1000 inimese kohta. See on maailma riikide seas kõrgeim näitaja. Lesothos on HIV-viiruse epideemia. 2016. aasta andmetel oli 26% elanikkonnast nakatunud HIV-viirusega. 27,3% Lesotho elanikest elab linnades. Väikese, mägise ning täielikult Lõuna-Aafrika Vabariigi poolt piiratud riigina, on Lesothol väga kitsad majanduslikud võimalused. Umbes kolm neljandikku elanikkonnast paikneb maapiirkondades ning tegeleb karjakasvatuse ja põlluharimisega. Samas toodab Lesotho vähem kui 20% vajaminevast toidust. Põhiliselt sõltub Lesotho majanduslikult Lõuna-Aafrika Vabariigist, importides 90% tarbitavatest toiduainetest just sealt. Enamik perekondi sõltub Lõuna-Aafrika kaevandustes või farmides töötavate sugulaste rahaülekannetest. Lesotho valitsus mängib riigi majanduses suurt rolli. 2014. aastal oli valitsussektoriga seotud kulutuste osakaal SKT-st 37% ning valitsus on Lesotho suurim tööandja. Suurim eratööandja on tekstiili- ja rõivatööstus, kus töötab umbes 36 000 lesotholast, kellest enamik on naised. Lesotho riigipeade loend Lesotho Vabaduskongress "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. mai 2015. Vaadatud 20. veebruaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) HIV and AIDS in Lesotho avert.org  Lesotho – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus