Boeing E-3 Sentry

Boeing E-3 Sentry, üldtuntud kui AWACS (Airborne Warning and Control System), on Ameerika Ühendriikide päritolu lennupõhise eelhoiatuse ja õhuruumi juhtimise (AEW&C) jaoks mõeldud sõjaväelennuk, mille töötas välja Boeing reaktiivreisilennuki Boeing 707 baasil. Õhuseire ülesannete täitmiseks on lennuki pardale paigaldatud seiretehnika, mis tagab strateegilise eelise luurevõimekuses vastasüksuse ees ning eelhoiatuse liitlasvägedele. Lennuk võeti kasutusele 1977. aasta märtsis. E-3 Sentryt kasutavad Ameerika Ühendriikide õhuvägi, NATO, Suurbritannia kuninglik õhuvägi, Prantsusmaa õhuvägi ning Saudi Araabia kuninglik õhuvägi. E-3 Sentry suudab liikuvuse tõttu pakkuda suurema ulatusega radarikatet kui statsionaarse radarijaam. Lennukile on lisatud võimekus kogutud seireandmete analüüsiks, täiendavad süsteemid hukukindluse tagamiseks ja elektrooniliste segamisrünnakute vastu mõeldud vastumeetmed. Algsete TF-33-PW-100 A mootoritega lennuk on võimeline lendama ühe paagi kütusega kuni 7400 km või 8 tundi. Uuemad E-3 lennukid CFM56-2 mootoritega suudavad püsida õhus kauem, lausa 11 tundi või läbida pikema vahemaa, 9250 km ühe paagi kütusega. Samuti on lennukit võimalik tankida õhus, tagades katkematu seireandmete edastuse. E-3 kasutab seireks pöörlevat radarit, mille läbimõõt on 9,1 m, paksus 1,8 m. See asetseb õhusõiduki taga ja on kerest 3,33 m kõrgusel. Primaarradar on võimeline vaatlema kaugusulatusega 375,5 km alates maa- ja merepinnalt stratosfäärini. Õhusõidukil on ka IFF (ingl identification friend or foe) võimekus, millega on võimalik eristada sõbralikku õhusõidukit vaenlase omast. Primaarradar koos sekundaarradari (SSR) ja elektrooniliste toetusmeetmetega (ESM) võimaldavad õhusõidukil vaadata maapinna suunas. Seadmed on võimelised tuvastama, identifitseerima ja jälgida madalal lendavaid õhusõidukeid, filtreerides välja maapinnalt tagasipeegelduva müra. AWACS radar on Ameerika Ühendriikide ja NATO ühisprogrammi RSIP (Radar System Improvement Program) raames saanud mitu uuendust, et olla sammu võrra ees uuemate tehnoloogiate võimekusest. RSIP uuendused võimaldavad impulssnihetel põhineval radaril (ingl pulse doppler) kahekordistada kaugust võrreldes algelise süsteemiga. Uuendused parandavad kaugus- ja nurkresolutsiooni[küsitav] ning on efektiivsemad tõrjumaks vastase elektroonilise sõjapidamise vahendite häirimiskatseid. Samuti on uuendatud süsteem võimeline töötama rohkematel operatsioonirežiimidel võrreldes eelkäijaga, mis tagab parema töökindluse.  Prantsusmaa NATO  Saudi Araabia  Suurbritannia  Ameerika Ühendriigid Ameerika Ühendriikide õhuväe teabe järgi: Lennumeeskond: 4 (komandör, piloot, navigaator, lennuinsener) Ülesandepõhine meeskond: 13–19 Pikkus: 46,6 m Kõrgus: 13 m Tiivaulatus: 44,4 m Lennukiirus: 579,3 km/h (Mach 0,48) Lennuulatus: 9250 km Lennulagi: 8788 m Mootorid: 4x Pratt and Whitney TF33-PW-100A Boeing E-767 Boeing P-8 Poseidon Berijev A-50, ehitatud IL-76 kerele Berijev A-100, ehitatud IL-76MD-90A kerele "E-3 Sentry (AWACS)" (inglise keeles). Ameerika Ühendriikide õhuvägi. 22. september 2015. Vaadatud 11. aprill 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) (Hamzei, 2012) ("E-3AWACS overview", 2005)[1] (Nag et al., 2015, "Airborne radars and airbone early warning")[2] (Grumman, 2015) [3] Andres Einmann (11. oktoober 2016). "Galerii: vaata, milline näeb välja NATO ülikallis kõikenägev radarlennuk seestpoolt". Postimees "FOTOD: Liitlaste AWACS lennuk E-3 maandus Ämari lennubaasis". 11. oktoober 2016. Delfi Liisa Tagel (5. veebruar 2014). "Alliansi silmad asuvad Saksamaal". Postimees