laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Middendorffi laht

Middendorfi laht (vene keeles залив Миддендорфа) on Kara mere laht Taimõri poolsaare looderannikul. Ta eraldab kirdes olevat Zarja poolsaart kagus olevast Hariton Laptevi rannikust. Lahe rannik kuulub Venemaale Krasnojarski kraisse. Laht on fjordikujuline. Selles on palju saari, suurim nendest on Rõkatšovi saar. Ka avameri lahe juures on saarerohke. Lahte suubub Tolevaja jõgi. Kliima on karm, üheksa kuud aastas laht on kaetud jääga ja isegi suvel pole laht täiesti jäävaba. Rannikul on tundra. Middendorfi laht kuulub Suure Arktika looduskaitseala koosseisu. Esimesena uuris lahte Hariton Laptev 1741. aasta mais Suure põhjaekspeditsiooni ajal. Ta randus lahe lõunakaldal Lemani neeme lähistel, leidis sealt vanad tuleasemed ja kohtus Semjon Tšeljuskini uurimisrühmaga. Kuid keegi neist lahele nime ei pannud. Lahele pani nime Eduard von Toll 1900. aastal kuunaril Zarja toimunud ekspeditsiooni ajal oma õpetaja, Eestis õppinud ja töötanud baltisaksa päritoluga vene geograafi, botaaniku ja loodusuurija Alexander Theodor von Middendorffi auks. Lahes seismise ajal käskis von Toll luua toidulao, soovides polaaröö ajal koerarakenditega Taimõri rannikut uurida. Kuid ise Toll seda ei kasutanudki. Oma päevikus kirjutas Toll sellest nii: "Siia ma käskisin matta kasti 48 karbi konserveeritud ubadega, kinnijoodetud plekk-kasti 6 kg kuivikutega, kinnijoodetud plekk-kasti 6 kg sealihaga ning kinnijoodetud plekk-kasti, mis sisaldas umbes 1,6 kg suhkrut, 4 kg šokolaadi, 7 pliiti ja 1 teekeetja. Auk ... tähistati puuristiga." 1973. aastal kaevas Komsomolskaja Pravda ekspeditsioon Tolli aarde välja. Osutus, et toiduained on täielikult säilinud ja söödavad. Niimoodi tõestati praktikas, et Kaug-Põhja tingimustes võivad toiduained säilida aastakümneid.
Sacha Baron Cohen

Sacha Noam Baron Cohen (sündinud 13. oktoobril 1971 Londonis) on juudi päritolu Inglise humorist, näitleja ja kirjanik, kelle tuntud tegelaskujud on Ali G (Stainesi linnast pärit pseudoräppar), Borat Sagdijev (antisemiitlik kasahhi reporter) ning Brüno (Austriast pärit homoseksuaalne moereporter). Sacha Baron Cohen andmekogus IMDb (inglise)
Pegasos

Pegasos (vanakreeka keeles Πήγασος, ladina keeles Pegasus) on vanakreeka mütoloogias kangelase Bellerophoni tiivuline ratsu. Ühe müüdi kohaselt sündis hobune ookeani lätete juures. Pärast Bellerophoni surma lendas Pegasos Olümposele tagasi. Ta tekitas kabjahoobiga Hippokrene allika (Hobuseallika), mis voolas alla Helikoni mäelt.
Parnassos

Parnassos on mägi Kesk-Kreekas. Selle edelanõlval asus Delfi ja kuulus Apolloni pühamu. Mäe kõrgus merepinnast on 2457 meetrit. Mütoloogias oli seal ka muusade asukoht (teine oli Helikoni mägi). Parnassost peetakse luulekunsti sümboliks. Parnassi liikumine  Parnassos – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Negev

Negev on kõrb Aasias Iisraeli territooriumil. Piirneb põhjas Juuda mägismaaga, kirdes Juuda kõrbega, idas Al-‘Arabah' oruga, kagus Al-‘Aqabah' lahega ja edelas Siinai poolsaarega. Tegu on valdavalt madala mägismaaga. Sademeid esineb talviti, sageli uputusi põhjustava paduvihmana.
Piimputk

Piimputk (Peucedanum) on taimede perekond sarikaliste sugukonnast. Eestis on levinud kaks liiki: Peucedanum oreoselinum – mägi-piimputk (Haruldane, üksikud leiukohad peamiselt Tartu ümbruses.) Peucedanum palustre – soo-piimputk (sage) Eesti taimede määraja, (1999) Eesti loodusfoto, Tartu, lk210
Simon Wiesenthal

Simon Wiesenthal (31. detsember 1908 Butšatš, Austria-Ungari – 20. september 2005 Viin, Austria) oli juudi päritolu Austria arhitekt, kes elas üle holokausti ning sai pärast teist maailmasõda tuntuks natsionaalsotsialistliku Saksamaa sõjakurjategijate jälitajana. Teda on süüdistatud valetamises. 1992 – Erasmuse preemia Simon Wiesenthali keskus Adolf Eichmann https://www.delfi.ee/news/paevauudised/valismaa/briti-uurija-simon-wiesenthal-oli-suur-valetaja?id=24645509 Briti uurija: Simon Wiesenthal oli suur valetaja Guy Walters. The head Nazi-hunter’s trail of lies. The Sunday Times, 19. juuli 2009 Famous Nazi-hunter was a Mossad agent, reveals Tom Segev´s new book "Wiesenthal - the Biography", www.haaretz.com, 2. september 2010
Colin Archeri laht

Colin Archeri laht (бухта Колин Арчер) on laht Taimõri saare loodeosas. Colin Archeri lahes talvitas aastatel 1900–1901 Eduard von Tolli ekspeditsioon kuunaril Zarja. Laht sai nime norra laevaehitaja Colin Archeri auks.
Elhonen Saks

Elhonen Saks (9. aprill 1927 Valga – 10. juuli 2014) oli juudi päritolu Eesti publitsist ja ehitusinsener. Aastatel 1946–1951 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis. Töötas ehitusalal. 1991. aastal asutas ta kirjastuse Aviv. Augustis 2004 kaitses ta Eestit Venemaa ja sealsete juudiorganisatsioonide väidete eest, mille järgi Eestis pooldatakse natsionaalsotsialismi. Samuti kaitses ta Relva-SSis teeninud eestlasi: "Me ei kahtle, et Eesti SS-leegionis teenisid aatelised ja ausad mehed, kellest enamik oli tegelikult vägivaldselt mobiliseeritud. Nad uskusid, et võitlevad ja surevad oma kodumaa Eesti eest, arvates naiivselt, et kordub ime, mis juhtus 1918. aastal." Tema õde oli tõlkija Ita Saks. 2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk Siioni targad [olulisemad teesid, koostamine ja levitamine : kommenteeritud ülevaade]. Tallinn, 1996. Eestlased ja juudid : kahe rahva vahelistest suhetest. Tallinn, 2000. Kes on juudid ja mis on holokaust? [eessõna: Hagi Šein]. Tallinn, 2003. Eestlased ja juudid. Tallinn, 2008. Elhonen Saks. Eestis elavad juudid on Eestile lojaalsed. - Kesknädal, 26.08.2004 Elhonen Saks “Ühe inimese saatuses peegeldub sageli kogu rahva lugu“, Kultuur ja Elu, 2/2010
Kareputk

Kareputk (Laserpitium L.) on taimede perekond sarikaliste sugukonnast. Eestis on levinud kaks liiki: Laserpitium latifolium L. – laialehine kareputk (paiguti) Laserpitium prutenicum L. – ahtalehine kareputk (Haruldane, peamiselt Tartu ümbruses. ) Eesti taimede määraja, (1999) Eesti loodusfoto, Tartu, lk212
Nuubia kõrb

Nuubia kõrb on kõrb Aafrikas Sudaanis. Piirneb läänes ja lõunas Niilusega, idas Punase merega ja põhjas Araabia kõrbega. Nuubia kõrbe idaosa on mägine. Valdavalt on tegu kivikõrbega. Kõrbele iseloomulik taim on medeemiapalm.
Marvin Hier

Marvin Hier (sündinud 1939 New Yorgis) on USA dokumentaalfilmistsenarist ja -produtsent ning Simon Wiesenthali keskuse dekaan ja asutaja. Produtsendina on ta võitnud kaks Oscarit (1981. aastal filmi "Genocide" eest ja 1997. aastal filmi "The Long Way Home" eest).
Arnold Ravel

Arnold Ravel (6. august 1925 – 28. juuli 2009) oli eesti tõlkija ja toimetaja. Tema töö tulemusel on eesti keeles kättesaadavad kümned rootsi kirjanduse tippteosed. Ravel omandas kõigepealt Tihemetsa metsatehnilises tehnikumis metsandushariduse, hiljem lõpetas Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogina. Aastatel 1954–2000 töötas ta Eesti Riiklikus Kirjastuses ja hiljem selle baasil asutatud kirjastuses Eesti Raamat toimetajana. Põhitöö kõrvalt tõlkis ta 46 aasta kestel vene ja rootsi keelest umbes 40 raamatut. Toimetajana oli tema esimeseks tööks taani kirjaniku Martin Andersen Nexø romaani "Vallutaja Pelle" tõlke toimetamine. Raamat ilmus eesti keeles 1954. aastal. Hiljem toimetas Ravel näiteks raamatusarjades "Nobeli laureaadid" ja "Põhjamaade romaan" ilmunud Skandinaavia autorite teoseid. Tõlkijana oli tema esimene suurem töö Arnold Alšvangi biograafilise uurimuse "Beethoven" eestindamine. Raamat ilmus eesti keeles 1957. aastal. Ta on tõlkinud eesti keelde järgmiste nimekate rootsi autorite teoseid: Kerstin Ekman, Lennart Frick, Artur Lundkvist, Vilhelm Moberg, Pär Lagerkvist, August Strindberg, Hjalmar Söderberg jpt. Raveli viimaseks trükis ilmunud tõlkeks jäi 2004. aastal ilmunud Carl Jonas Love Almquisti teos "Sobib küll". 1970. aastast oli Arnold Ravel Eesti Kirjanike Liidu liige. Arnold Ravel maeti 8. augustil 2009 Metsakalmistule. 1980 Rootsi Akadeemia suur tõlkeauhind 1987 Juhan Smuuli kirjanduspreemia (P. G. Evanderi "Ängi eluasemed" ja P. Lagerkvisti "Püha maa" eestindus) 1996 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (töö eest Põhjamaade kirjanduse tõlkimisel ja toimetamisel) 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Arnold Ravel : [nekroloog]. – Sirp, 7. august 2009, lk 20.
Sada koolkonda

Sada koolkonda (hiina keeles baijia) on koondnimetus filosoofiakoolkondade kohta Vana-Hiinas sõdivate riikide ajastul (Zhanguo) 475–221 eKr. Nimetus rõhutab tollast koolkondade rohkust ning eri allikais dateeritakse seda erinevalt, alustades vahel ka Chunqiu ajastust ("Kevaded-sügised", ca 770–475). Põhiline ülevaade ajastust pärineb saja koolkonna kaasaegse filosoofi Zhuangzi ja hilisema ajaloolase Sima Qiani kirjeldustest. Neis tõstetakse esile kuut koolkonda: konfutsianistid (rujia), motistid ehk moistid (mojia), yin-yang'i koolkond ehk natuurfilosoofid (yinyang jia), nimede koolkond ehk nominalistid ehk loogikud (mingjia), taoistid ehk dao koolkond (daojia) ning legistid ehk seaduse koolkond (fajia). Teistes allikates mainitakse ka tänapäeval vähem tähelepanu pälvinud koolkondi nagu põllumajanduse koolkond (nongjia), diplomaatia koolkond (zonghengjia), mitmekesine koolkond (zajia), väikeste kõneluste koolkond (xiaoshuojia) ning sõjanduskoolkond (bingjia). Saja koolkonna ajastust on säilinud suhteliselt vähe tekste. Algallikate nappuse üks põhjusi on sõdivate riikide ajastule järgnenud Qini dünastia võim, mille esimene keiser Qin Shi Huangdi keelustas legismiga vastuolus olevad raamatud. ""Ida mõtteloo leksikon"". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. oktoober 2012. Vaadatud 10. augustil 2009. "Ida mõtteloo leksikon", Tartu: Tartu Ülikooli Orientalistikakeskus, 2006; artikkel "Sada koolkonda", lk 170
Kann (täpsustus)

Kann võib tähendada järgmist: Kann on sangaga anum õllekann (ka kann) Kann ehk mänguasi, lelu Kann (perekonnanimi) Hans Kann Kaja Kann Nikolai Kann
Patrick Buchanan

Patrick Joseph Buchanan (sündinud 2. novembril 1938 Washingtonis) on USA konservatiivne poliitik ja kommentaator. Buchanan on vastu multikultuursusele ja abordile. Teda peetakse tihti paleokonservatiiviks. Alates külma sõja lõpust on Buchanan järjekindlalt toetanud seisukohta, et USA ei peaks sõjaliselt teiste riikide probleemidesse sekkuma. Teda on süüdistatud holokausti eitamises – 1990. aastal väitis ta New York Posti arvamusloos, et 850 000 juuti ei olnud võimalik tappa Treblinka gaasikambris diiselmootori heitgaasidega. Ta väitis ka, et Treblinka ei olnud "surmalaager", vaid transiitlaager. Kui 1992. aasta Los Angelese rahutusteni viinud videolõik Rodney Kingi peksmisest Los Angelese politseinike poolt tuli avalikus, karjus Buchanan CNN saates "Crossfire", kus ta osales parempoolse kommentaatorina, saatekülalise, video teinud George Holliday peale: "Kas sa ei saa aru, miks politseinikud seda tegid?" ("Can’t you understand why they [the police] did what they did?") Buchanan on kandideerinud kolm korda USA presidendiks. 1992 kandideeris ta Vabariiklikus Parteis, kui esitas väljakutse valitsevale presidendile George Bush vanemale, kelle populaarsus vähenes. Buchanan võitis esimesed eelvalimised New Hampshire'is 38%-ga häältest, kuid teistes osariikides läks asi kehvemini ja ta kaotas Bushile. 1996 ootas Bill Clinton tagasivalimist ja tal polnud oma erakonnas tõsist rivaali. Tema peamine vastaskandidaat vabariiklaste seas oli Robert Dole. Buchanan võitis eelvalimistel teda Alaskal, Louisianas ja Iowas, kuid lõpuks pidi tunnistama Dole'i paremust. Ta aga teatas, et kui Dole nimetab oma asepresidendikandidaadiks abordi pooldaja, kavatseb ta kandideerida USA Maksumaksjate Partei (nüüd Konstitutsioonipartei) kandidaadina. Kui Dole nimetas asepresidendikandidaadiks Jack Kempi, toetas Buchanan teda. 1999 lahkus Buchanan Vabariiklikust Parteist ja kandideeris 2000. aasta presidendivalimistel Reformiparteis, mille põhiline rahastaja Ross Perot seekord ei soovinud kandideerida. Sellegipoolest jäi ta märgatavalt maha Perot' eelmiste valimiste tulemusest ega saanud isegi kolmandat kohta, vaid alles neljanda koha 0,4%-ga. Veel 2001. aastal osales Buchanan Reformipartei kongressil, kuid 2004 teatas enne presidendivalimisi, et ta tunneb end jälle vabariiklasena, kuid ei soovi enam kunagi presidendiks kandideerida. Patrick J. Buchanan (17. märts 1990). "'Ivan the Terrible' - More Doubts". New York Post. Vaadatud 4. juuni 2017. "What Happened to the Man Who Filmed Rodney King's Beating?". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. september 2016. Patrick Buchanan: Kas mitmekesisus hävitab meid?
Rae vald (1939)

Rae vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Vaskjala külas. Rae vald 1939. aasta vallareformiga senise Rae valla, Kuivajõe valla aladest. Rae vald moodustati maa-alaga: a) senise Rae valla maa-alast; b) senise Kuivajõe valla põhjapiiril asuvate lahus-heinamaatükkide maa-aladest. 1939. aastal oli vallas 3014 elanikku, territooriumi suurus oli 17 586,61 ha. Esimene vallavanem oli Jaan Selks. Tema asemele valiti Ants Kibuvits. 1939. aastal kuulusid Rae valla koosseisu: Assaka, Vaskjala, Pajupa, Limu ja Seli külad, Rae asundus ning Jüri kirikla, Lagedi asundus, Veneküla, Metsaküla, Ülejõe, Kadaka, Kopli ja Soodevahe külad, Aruküla asundus ja Sambomäe asundused, Kulli, Järsi, Metsa, Kangla, Mõisaaseme ja Sarapiku küla, Aruküla aedlinn, Aruvalla asundus, Metsküla, Korjuse küla, Vaida-Vanaküla, Uusküla, Patika küla ja Kautjala mõis. 2. septembril 1941 nimetas Harju maavanem vallavanemaks Ants Kibuvitsa, kes 3. septembril asjaajamise ja kassa valla täitevkomitee esimehelt Jaan Rekkilt üle võttis. Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg, ning Tallinna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. Vallas on sündinud Ants Ainsoo, Hilja Iher ja Merle Karusoo. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Aruküla külanõukogu, Lagedi külanõukogu ja Vaida külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Tim Sandlin

Tim Sandlin (sündinud 10. augustil 1950) on Ameerika Ühendriikide kirjanik. Ta sündis Oklahoma osariigis ja veetis lapsepõlvesuved Wyomingi osariigis, elas aastaid rändurielu ning tegi lihttöid, mille kõrvalt kirjutas romaane. 1987. aastal ilmus tema esimene romaan "Sex and Sunsets", mis osutus menukaks. Kokku on Sandlinilt 2011. aasta seisuga ilmunud üheksa romaani. Romaanid "Skipped Parts" (1991), "Sorrow Floats" (1992) ja "Social Blunders" (1995) moodustavad nn GroVonti triloogia, mille peategelasteks on Sam Callahan ja Maurey Pierce. Teise osa põhjal valmis 1998 film "Floating Away", esimese osa põhjal 2001 romaaniga sama pealkirja kandev film. Tim Sandlin on abielus Caroliga, neil on poeg Kyle ja Hiinast lapsendatud tütar Leila. Pere elab Wyomingi osariigis Jacksonis.
Ambla vald (1939)

Ambla vald oli vald Järva maakonnas aastail 1939–1950. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Ambla valla maa-alast, välja arvatud Kuru, Kitseküla ja Rägavere külade ning Jootma asunduse maa-alad; senise Nõmküla valla Kaarevere, Tammiku, Jõgisoo, Roosna ja Koigi külade ning Roosna, Suuga ja Karkuse asunduste maa-aladest. Esimene Ambla vallavanem oli Anton Perendi. 21. detsembril 1939 valiti vallavanemaks endine Nõmküla vallavanem Karl Õunapuu. Vald kuulus Riigivolikogu 19. valimisringkonda, kust valiti August Miljan. 1945 augustis moodustati Ambla vallas Ambla külanõukogu keskusega Ambla alevis, Jäneda külanõukogu keskusega Pirsu külas ja Roosna külanõukogu keskusega Roosna külas. 1950. aastal Ambla vald likvideeriti ja selle alad arvati Tapa rajooni koosseisu. Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Eesti NSV Teataja, 1945, 35, 544 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Asuküla vald

Asuküla vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. Vald moodustati senise Asuküla valla maa-alast, välja arvatud Varni küla ja Tauksi saare maa-alad; senise Võnnu valla Herjava, Rohense, Kadaka, Laheva, Üsse, Tammiku, Aamsi, Rumma, Võnnu ja Kabrametsa küla ning Võnnu ja Erja asunduse piirkonnast; senise Oru valla talude heinamaatükkide maa-aladest, mis Oru valla lahusosadena asuvad senise Võnnu valla piires; senise Sinalepa valla Jõevälja nr. 28 talu lahusasuva heinamaatüki maa-alast senise Võnnu valla piires. 1939. aastal kuulusid Asuküla valla koosseisu Väike-Ahli, Suur-Ahli, Metsa, Kivi, Konu, Tanksa, Mägari, Koheri, Vilkla, Lõbe, Sepa, Mäe, Suure-Pusku, Väike-Pusku, Rohu, Nõmme, Eigla, Mõisa, Kiltsi, Valgevälja, Espre, Uuemõisa, Herjama, Kadaka, Laheva, Aamsi, Rohense, Kabrametsa, Üsse, Võnnu, Rummu, Tammiku külad, Võnnu asundus ja Erja asundus. Esimene vallavanem oli Aleksander Raba. Vald kuulus Riigivolikogu 26. valimisringkonda, kust valiti Artur Kasterpalu. 1945 septembris moodustati Asuküla vallas Ahli külanõukogu keskusega Väike-Ahli külas ja Võnnu külanõukogu keskusega Võnnu külas. 1950. aastal Asuküla vald likvideeriti ja selle alad arvati Haapsalu rajooni koosseisu. Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Gustav Reimann

Gustav Ludvig Reimann (27. juuni 1876 Vesneri vald, Tartumaa – 10. veebruar 1946 Tartu) oli eesti arst. Ta õppis Tartu ülikooli arstiteaduskonnas 1895–1900 (lõpetas). Oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige 1895. aastast, korporatsiooni Fraternitas Estica asutajavilistlane, 1927. aastast auvilistlane. Oli praktiseeriv arst Pihkvas 1901, siis haiglas ordinaator 1901–1903. Arst Vene-Jaapani sõjas 1904–1906 ja Esimeses maailmasõjas. Tallinna sõjaväe haigemaja ülemarst 1918–1919, vangimajade peaarst Tallinnas 1919–1936. Pensionärina elas Tartus, 1944. aastast Viljandis. Maetud 14. veebruaril 1946 Tartu Maarja kalmistule. Tema isa oli Haava mõisa rentnik Jaan Reimann, ema Marie neiuna Brinkmann. Vend oli vandeadvokaat Hugo Reimann.
Gustav Oskar Reimann

Gustav Oskar Reimann VR I/2 (5. november 1883 Taevere vald, Suure-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 31. mai 1941 Vanaveski talu, Kõpu vald, Viljandimaa) oli Eesti arst ja sõjaväelane (sanitaarmajor, 1934). Gustav Oskar Reimann sündis Suure-Jaani jõuka kaupmehe ja aktiivse kohaliku elu tegelase Karl Reimanni (1841-1915) ja Anna Marie Pauline Reimanni (1847-1920) (sündinud Sild) perekonnas. Isa Karl oli edumeelne, andes panuse kohalikku kultuuri ja laste haridusse. Ta oli kohaliku laulu- ja mänguseltsi Ilmatar ja Suure-Jaani Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu üks asutajatest.  Oskar Reimanni ema Pauline oli riigimees August Rei ema õde. Eesti naisliikumise rajaja Marie Reiman (1878-1963) oli Gustav Oskari õde. Oskar Reimann õppis Kuhlbarsi algkoolis Viljandis, Tartu Reaalkoolis ja Tartu Ülikoolis, kus lõpetas arstiteaduskonna (1914). Aastatel 1922–1926 täiendas ta ennast Tartu Ülikooli juures silmaarsti erialal. Oli korp! Sakala asutaja ja liige. Enne seda kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi. Oskar Reimann osales arstina I Maailmasõjas 1914–1917, seejärel Vabadussõjas kogu selle kestuse ajal. Vabadussõja eel 23. novembril 1918 võeti sõjaväkke ning määrati 2. jalaväepolgu nooremarstiks, jaanuarist 1919 polgu vanemarstiks. Juunist 1919 oli Pääsküla sõjavangilaagri arst, septembrist 3. diviisi arst. Oskar Reimann vabanes teenistusest 1922. aastal. Aastatel 1926–1929 praktiseeris Oskar Reimann Viljandis eraarstina. Septembris 1929 astus Oskar kaitseväeteenistuse Viljandi garnisoni arsti ametikohale, kus tal oli sanitaar kapteni auaste. Oli veebruarist oktoobrini 1940 Viljandis asuva 4. Diviisi arst. Oskar Reimannile on annetatud 1920. aastal Vabadusristi I liigi 2. järgu teenetemärk: VR I/2, nr 2560/25.08.1920 3 Diviisi arstile, Dr. Oskar Karli p. REIMANN´ile hinnates sõjalisi teenuseid, mis ülesnäitanud Wabadussõja kestusel sõjawäe sanitaarkorralduste loomisel ja taudide wastu wõitlemisel. 1934. aastal anti Oskar Reimannile Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk. Ohvitseride andmekogu Viljandi Muuseumi aastaraamat, 2010 Vabadussõjast osavõtnute elulookirjeldused "R"; ERA.2124.2.587 --- VR I/2 kavaler, san. kapten Reimann Album "Eesti Vabadusristi Kavalerid", Stockholm, ERA.4996.1.285 Jürisson, Johannes (1999). Hüpassaare. Maalehe Raamat. Lk 57. https://www.geni.com/people/Maria-Rei/6000000001926667473 "korp! Sakala asutajaliikmed". sakala.ee. Vaadatud 10. märtsil 2024. https://sakala.ee/vabadusrist "Sakala asutajaliikmete taust". sakala.ee. Vaadatud 10. märtsil 2024. Eesti tänab 1919-2000. Eesti Vabariigi Riigikantselei. 2000. Lk 24, 266.
Kureika jõgi

Kureika (vene Курейка, paralleelnimed: Нума, Люма) on jõgi Aasias Siberis. Algab Putorana lavamaa lõunanõlvult. Lookleb sügavas, kohati kuristik- ja kanjonorus valdavalt läände. Suubub paremalt Jenisseisse. Pikkus 888 km. Jõel on rohkesti kärestikke ning 13 m kõrgune Suur Kureika juga. Kureika voolab läbi kahest järvest: 280 meetri sügavusest ja 133 km pikast kitsast Djupkuni järvest (Дюпкун) ja Anama järvest (Анама). Svetlogorski linna lähedal asub jõel Kureika HEJ (ehitatud 1975–2002, võimsus 600 MW).
Valentin Kanits

Valentin Kanits (18. november 1902 Tõstamaa, Pärnumaa – 3. juuli 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten). Ohvitseride andmebaasis
Gustave Doré

Paul Gustave Doré (6. jaanuar 1832 Strasbourg – 23. jaanuar 1883 Pariis) oli prantsuse graafik ja maalikunstnik. Ta oli üks viljakamaid raamatukunstnikke 19. sajandi lõpust, kelle elav ja omapärane fantaasia lõi unenäolisi stseene, mida romantilised akadeemikud laialdaselt jäljendasid. Doré oli juba viieaastaselt "imelapsest kunstnik", luues joonistusi, mis olid tema vanuse kohta küpsed. Seitse aastat hiljem hakkas ta ka kivi raiuma ja skulptuure tegema. Noorena oli Doré innukas kunstnik ja teenis elatist Pariisis raamatute ja Journal pour Rire illustreerijana, avaldades esimesed joonistused 15-aastaselt. Tema noor vanus ja suur talent tõid palju tähelepanu, mis omakorda tõi kaasa ajaleheartikleid ja ajakirjade kirjutisi "lapsillustraatori" kohta ning suurendas veelgi huvi kunstniku vastu. Tema hilisem kuulsus põhines tema puidugravüürist raamatuillustratsioonidel. Võtnud palgale üle 40 töötaja, illustreeris ta üle 90 raamatu. Pärast ema surma, kellega ta terve elu lähedane oli ning kellega ta ka pärast isa surma koos elas, suri ka tema Pariisis 23. jaanuaril 1883, pärast lühikest haigust, viiekümneaastaselt. Surres oli ta teeninud üle 2 miljoni dollari, elades jõukat elu. Ehkki ta oli iseõppinud kunstnik, kes ei kasutanud kunagi elusmodelle ega osanud loodusest visandada, loetakse tema teosed kogu graveerimiskunsti maailmas olulisemate hulka. Illustraatorina lõi Doré gravüüre näiteks Balzaci, Rabelais', Miltoni, Dante, Edgar Allen Poe ja Lord Byroni raamatute jaoks. Talle anti ülesandeks illustreerida ingliskeelset piiblit, mis oli väga populaarne ja võimaldas tal luua oma, Doré galerii. Püha Venemaa. Odamees, 1923 nr. 2, lk. 74–76 [1] – 1924, nr. 3, lk. 87–88 [2] (9 osa). Jumala Püha Sõna. Suur Piibel. Välja antud eestikeelse piibli 200 aasta juubeli tähistamiseks. Sisaldab Wana ja Uue Testamendi ning Apokriiwa raamatud. Kaunististena 226 gravüüri G. Dorè'lt ja värvipilte teistelt suurmeistritelt. Keeleliseks aluseks eestikeelse piibli 15. trükk. [Redigeerinud J. V. Veski, U. Masing, H. Põld; esi- ja tiitellehtede ning algustähtede joonised: R. Kivit; eessõna: H. B. Rahamägi]. Tartu; Tallinn: Loodus, 1938-1940 "Suur veeuputus" "Eva loomine" E.A. Poe "Kaaren", 1883, Doré illustratsioon "Gustave Doré | Romanticism, Engravings, Woodcuts | Britannica". www.britannica.com (inglise). 24. september 2023. Vaadatud 26. oktoobril 2023. https://www.britannica.com/biography/Gustave-Dore https://www.wikiart.org/en/gustave-dore
Jõhvikas (perekond)

Jõhvikas (Oxycoccus Hill.) on taimede perekond kanarbikuliste sugukonnast. Mõnes süstemaatikas kuulub alamperekonnana mustika (Vaccinium) perekonda või perekonnana mustikaliste (Vacciniaceae) sugukonda. Eestis on levinud kaks liiki: Oxycoccus microcarpus – väike jõhvikas Oxycoccus palustris – harilik jõhvikas