laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mass

Mass on füüsikaline suurus, mis väljendab keha (füüsika) kahte omadust: mass kui inertne mass väljendab keha inertsi ehk võimet säilitada oma liikumise kiirust (selle muutmiseks on tarvis rakendada jõudu); mass kui raske mass väljendab keha võimet tõmmata ligi teisi kehi ehk osaleda gravitatsioonilises vastastikmõjus. Ekslikult mõistetakse mõnikord massi all ka kaalu. Inertne mass ja raske mass on ekvivalentsed, kusjuures nende ekvivalentsus on klassikalises mehaanikas kogemuslik tõsiasi, millel puudub teoreetiline põhjendus. Oletus nende masside võrdsusest, Einsteini ekvivalentsuprintsiip, on Einsteini üldrelatiivsusteooria aluseks. Massi tähistatakse enamasti sümbolitega m või M, mis tulenevad ladina sõnast massa ("mass, raskus, tainas, kamakas"); ladina sõna kasutus füüsikalises tähenduses sai alguse Isaac Newtoni 1687. aastal avaldatud teosest "Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica". Massi mõõtühik SI-süsteemis on kilogramm (kg). Keha (inertse) massi m, kiirenduse a → {\displaystyle {\vec {a}}} ja kehale mõjuva jõu F → {\displaystyle {\vec {F}}} vahel eksisteeriva seose annab Newtoni II seadus: F → = m a → {\displaystyle {\vec {F}}=m{\vec {a}}} . See seos ei võimalda siiski massi mõõtmist kui puudub sõltumatu printsiip jõu defineerimiseks ja mõõtmiseks. Kuid vastavalt Newtoni III seadusele kahe vastastikmõjustuva keha korral jõud, millega esimene keha mõjub teisele, on võrdvastupidine jõuga, millega teine keha mõjub esimesele. Järelikult absoluutväärtuselt m 1 a 1 = m 2 a 2 {\displaystyle m_{1}a_{1}=m_{2}a_{2}} , mis lubab nende kehade inertsete masside suhte leida kiirenduste mõõtmise teel. Gravitatsioonijõud mõjub kehi ühendava sirge sihil ning tõmbab neid teineteise poole. Selle jõu moodul on F = G m 1 m 2 r 2 {\displaystyle F=G{\frac {m_{1}m_{2}}{r^{2}}}} kus m1 ja m2 on kehade (rasked) massid, r nendevaheline kaugus ja G gravitatsioonikonstant. Kaasmass Seisumass Päikese mass Ilmar Ots. Mass ei sõltu kiirusest! Horisont 3/2008
Saxon

Saxon on Suurbritannia heavy metal bänd, mis tegutseb aastast 1976. Saxon on üks tuntumaid new wave of british heavy metali (NWOBHM) esindajaid kõrvuti Iron Maideni, Def Leppardi ja teistega. Algselt oli bändi nimi Son Of A Bitch, mis aga peagi muudeti Saxoniks. 1970. aastate lõpus esineti koos tuntumate briti bändidega, näiteks Motörheadiga. 1979. aastal õnnesus Saxonil sõlmida esimene plaadileping. Esimese albumi pealkirjaks sai samuti "Saxon". Läbimurre saavutati aga 1980–1981, mil ilmus 3 albumit: esimesel aastal "Wheels of Steel" ja "Strong Arm of the Law", teisel aga "Denim and Leather". Suur osa nendel olevatest lugudest on jäänud Saxoni kontserdirepertuaari tänapäevani. Pärast 1983. aasta albumit Power and Glory hakkas Saxon liikuma kommertslikuma stiili poole, mis tõi kaasa algsete fännide pettumise. Samas ei suudetud läbi lüüa ka laiemal muusikaturul, täiesti edutuks osutus katse jõuda USA turule. 1990. aastatel, nagu paljude teistegi heavy-bändide puhul, saabus veelgi selgem mõõnaperiood. 1995. aastal moodustasid endised Saxoni liikmed oma bändi, mille nimeks sai Oliver/Dawson Saxon, esialgu nimetasid nad end aga samuti lihtsalt Saxoniks. Seepeale kaebas "vana" Saxon nad kohtusse, mille tulemusena lisati uuele bändile selle asutajate nimed. Oliver/Dawson Saxon mängib enamasti Saxoni 1980. aastate repertuaari, uusi lugusid nad eriti teinud pole. 1990. aastate lõpus pöördus Saxon tagasi klassikalisema heavy metali poole, mis tagas taas püsiva lojaalse fänkonna. Uue tõusu alguseks loetakse enamasti albumi "Metalhead" väljatulekut 1999. aastal, seni parimaks Saxoni taastulekualbumiks aga "Lionhearti" (aastast 2004). 2005. aasta turnee, mis oli pühendatud new wave of british heavy metali 25. aastapäevale, kujunes samuti edukaks. 2009. aastal ilmus seni viimane album "Into The Labyrinth". Saxon on Eestit külastanud kahel korral: 1993. aasta Rock Summeril ning 2007. aasta 3. mail andis ta kontserdi Rock Cafés. Biff Byford – vokaal; Doug Scarratt – kitarr; Paul Quinn – kitarr; Nibbs Carter – bass; Nigel Glockler – trummid. Biff Byford – vokaal; Graham Oliver – kitarr; Paul Quinn – kitarr; Steve Dawson – bass; Pete Gill – trummid. Fritz Randow – trummid Jörg Michael – trummid Graham Oliver – kitarr Paul Johnson – bass Steve Dawson – bass Nigel Durham – trummid Pete Gill – trummid John Gallacher – bass 1979 Saxon 1980 kevad Wheels of Steel 1980 sügis Strong Arm of the Law 1981 Denim and Leather 1983 Power and the Glory 1984 Crusader 1985 Innocence Is No Excuse 1986 Rock the Nations 1988 Destiny 1990 Solid Ball of Rock 1991 Best of Saxon 1992 Forever Free 1995 Dogs of War 1997 Unleash the Beast 1999 Metalhead 2001 Killing Ground 2002 Heavy Metal Thunder 2004 Lionheart 2007 The Inner Sanctum 2009 Into The Labyrinth 2011 Call to Arms 2013 Sacrifice 2015 Battering Ram 2018 Thunderbolt 2021 Inspirations 2022 Carpe Diem 2024 Hell, Fire and Damnation 1982 The Eagle Has Landed 1989 Rock'n'roll Gypsies 1990 Greatest Hits Live 1998 The Eagle Has Landed – part 2 1999 BBC Sessions 2006 The Eagle Has Landed – part 3 Ametlik koduleht
Tarmo Leinatamm

Tarmo Leinatamm (2. september 1957 Keila – 13. oktoober 2014) oli eesti dirigent, koomik ja poliitik. 1976. aastal lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli ja 1981. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi. Aastail 1981–1991 oli ta Vanemuise peakoormeister. 1980. aastate keskel oli Tartu ansambli Plastmass juht. Aastatel 1991–1994 Rahvusooper Estonia dirigent, 1994–1999 Tallinna Filharmoonia direktor. Ta oli ka AS Trio LSL direktor. Tarmo Leinatamm dirigeeris 1996. ja 1997. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, sealne orkester tunnustas teda erakorralise parima dirigendi preemiaga. Tallinna linnahallis dirigeeris ta muusikale "Jeesus Kristus superstaar", "West Side'i lugu", "Kiss Me, Kate". Ta osales mitmes ansamblis, näiteks Harmoonikud, Elektra, ROSTA aknad. Ta esines sageli Kuku raadios ja televisioonis. Leinatamm oli üks Kreisiraadio liige. 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli ta Eesti esindajana laulu "Leto svet" üks esitajaist. Ta kuulus 1995. aastast Reformierakonda. Ta oli aastatel 2003–2007 X Riigikogu ja 2011–2014 XII Riigikogu liige. 1987 – ETL noore muusiku preemia[viide?] Ta oli abielus laulja ja ilusalongi omaniku Siiri Leinatammega (sündinud Kokla; 1958). Tütar Kirke on moedisainer. Kreisiraadio Mirjam Mäekivi (14. oktoober 2014). "Suri Tarmo Leinatamm". Postimees. Vaadatud 14. oktoobril 2014. Äriregister[alaline kõdulink] Tarmo Leinatamm rääkis esimest korda võitlusest vähiga, 2. september 2013 Piret Kooli. Tarmo Leinatamme viimane intervjuu: Saatus kinkis mulle päevi juurde, sest tõstsin viha kõrvale, delfi.ee, 14. oktoober 2014
Sarah Jessica Parker

Sarah Jessica Parker (sündinud 25. märtsil 1965) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja teleprodutsent. Ta on tuntud peamiselt Carrie Bradshaw' osatäitjana aastatel 1998–2004 toodetud Ameerika Ühendriikide komöödiasarjas "Seks ja linn". Lisaks on ta mänginud filmides "Ed Wood" (1994), "Miami rapsoodia" (1995), "Petetud naiste klubi" (1996), "Marss ründab" (1996), "Raskusi lahkumisega" (2006), "Seks ja linn" (2008) ja "Seks ja linn 2" (2010). Alates 2002 oli ta "Seksi ja linna" produtsent. Ta oli ka selle põhjal tehtud filmi "Seks ja linn" kaasprodutsent ning filmi "Seks ja linn 2" produtsent. Parker abiellus 19. mail 1997 näitleja Matthew Broderickiga. Nende esimene poeg James Wilkie Broderick sündis 28. oktoobril 2002. Talle pandi nimi Matthew' isa James Brodericki (samuti näitleja) ja inglise kirjaniku Wilkie Collinsi järgi. 22. juunil 2009 sündisid abielust kaksikud tütred, kelle tõi ilmale surrogaatema. Tütred said nimeks Marion Loretta Elwell ja Tabitha Hodge. Elwell ja Hodge on Parkeri emapoolsest suguvõsast pärit perekonnanimed. Parker on oma näitlejakarjääri jooksul võitnud rohkesti auhindu, eriti "Seksi ja linna" eest. Ta nimetati 1999–2005 igal aastal Kuldgloobuse kandidaadiks televisioonimuusikali- või -komöödianäitleja kategoorias. Ta võitis selle auhinna aastail 2000, 2001, 2002 ja 2004. 2005 nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks rolli eest filmis "The Family Stone" ("Perekond Stone"), aga ei võitnud seda. Ta nimetati 1999–2004 igal aastal parimate telenäitlejate auhinna Emmy kandidaadiks komöödiasarja naispeaosatäitja kategoorias, aga võitis selle ainult viimasel aastal. Lisaks nimetati ta 2001–2004 igal aastal Emmy kandidaadiks komöödiasarja produtsendi kategoorias ja võitis selle esimesel aastal. 2009 mängis Parker romantilises komöödias "Did You Hear About the Morgans?". Selle rolli eest nimetati ta kõige halvemate filmide auhinna Kuldne Vaarikas kandidaadiks naisnäitleja kategoorias, aga siiski ei saanud seda. 2010 mängis ta filmi "Seks ja linn" järjes "Seks ja linn 2". Selle rolli eest võitis ta Kuldse Vaarika naisnäitleja kategoorias, jagades seda Kim Cattralli, Kristin Davise ja Cynthia Nixoniga. Parker pälvis Ekraaninäitlejate Gildi auhinna 2002 ja 2004 komöödiasarja näitetrupi kategoorias ja 2001 komöödiasarja naisnäitleja kategoorias. Sarah Jessica Parker andmekogus IMDb (inglise) SJP biograafia "Seksi ja linna" kodulehel
Kranj

Kranj (saksa ajalooline nimi: Krainburg) on elanike arvult neljas Sloveenia linn, Kranji linnavalla ja Gorenjska ajaloolise piirkonna keskus. Kranji panoraamfotod Linnavalla koduleht
Kaal

Kaal on vektoriaalne füüsikaline suurus, mis näitab jõudu, millega keha mõjub alusele, keskkonnale või riputusvahendile Maa külgetõmbe tõttu. Selle tähis on P ja SI-süsteemi mõõtühik njuuton (N). P → = m g → {\displaystyle {\overrightarrow {P}}=m{\overrightarrow {g}}} , kus P on kaal, m on keha mass ja g on raskuskiirendus. Vastav ingliskeelne mõiste weight omab kaht tähendust, mida tuleb eristada konteksti põhjal: füüsikalise suurusena võib weight tähistada nii kehale mõjuvat jõudu kui ka keha poolt avaldatavat jõudu. Sellest lähtudes kasutatakse kaalu mõistet mõnikord ekslikult, tähistades jõudu, millega kehale mõjub gravitatsioon. Eesti keeleruumis on siiski kombeks rääkida kaalust kui keha poolt avaldatavast jõust, sest sel viisil on kergem aru saada ka kaaluta oleku mõistest. Kaaluta olekus mõjub kehale samuti raskusjõud, kuid kaaluta olekus ei mõjuta keha alust või riputusvahendit. Kiirendusega liikuva keha kaal: P → = m ( g → − a → ) {\displaystyle {\vec {P}}=m({\vec {g}}-{\vec {a}})} , kus a on keha kiirendus.  Pikemalt artiklis Kaaluta olek Kui keha kiirendus on võrdne raskuskiirendusega, siis on selle kaal 0: a → = g → ⟹ P → = 0 {\displaystyle {\vec {a}}={\vec {g}}\Longrightarrow {\vec {P}}=0} . Kui keha kaal on 0, siis öeldakse, et keha on kaaluta olekus. "Definition of WEIGHT". www.merriam-webster.com (inglise). 13. september 2023. Vaadatud 26. septembril 2023. Cambridge Dictionary (2023). "Weight (noun)". Cambridge University Press & Assessment. Vaadatud 26.09.2023. "Kaal ja kaalutus. Toereaktsioon (Mehaanika)". opik.fyysika.ee. Vaadatud 26. septembril 2023. "Raskusjõud, keha kaal | Digiõppevaramu". vara.e-koolikott.ee. Vaadatud 26. septembril 2023. "DÜNAAMIKA". Füüsika põhivara (inglise). 16. november 2016. Vaadatud 26. septembril 2023. Mass Kehakaal
Nele Kirsipuu

Nele Kirsipuu (sündinud 21. oktoobril 1990 Tallinnas) on eesti filmirežissöör ja videoblogija. Kirsipuu on tegelenud aastaid ka laulmise ja tantsimisega, kuulunud tantsutruppi Palestra ja osalenud muusikalides. 2007. aastal oli ta üks telesaate "Eesti otsib superstaari" esimese hooaja üheksast finalistist. Ta lõpetas 2010. aastal Tallinna Ühisgümnaasiumi ning 2014. aastal Balti Filmi- ja Meediakooli režii erialal. Lisaks on ta õppinud Praha Etenduskunstide Akadeemia Filmi- ja Telekoolis. Kirsipuu käe all on valminud lühimängufilmid "Pealt kullakarvaline" (2011), "Võlutari Leivapätsid" (2012), "Roll of the Die" (2013) ja "Hiis" (2014). "Võlutari Leivapätsid" sai 2014. aastal 76. ülemaailmsel UNICA filmifestivalil pronksmedali ja 49. Eesti amatöörfilmide festivalil esikoha filmiüliõpilaste grupis. See on võitnud auhindu ka muudel filmifestivalidel. Näitlejana on Nele Kirsipuu osalenud Tervise Arengu Instituudi eestvedamisel valminud HIV-teemalises õppefilmis "Die Young 2" (2007), olles üks peaosalisi. 2014. aasta lõpus hakkas ta pidama videoblogi. 2020. aastal pälvis ta Selge Kõneleja auhinna. Selged kõnelejad 2021 Eesti Vaegkuuljate Liit, 11. jaanuar 2022 Nele Kirsipuu videoblogi Tikker Produktsioon OÜ
Jõud

Jõud on kehale suunatud mistahes toime, mis mõjutab tema liikumise iseloomu ja/või tema kuju. Mehaanikas on jõud kehade vastastikuse mõju mõõduks. Jõud on vektoriaalne suurus, mis tähendab, et tal on moodul ehk arväärtus ehk suurus (tugevus, intensiivsus), suund rakenduspunkt. Jõu mõjusirge (vanem nimetus jõu kandesirge) on sirge, mis läbib jõu rakenduspunkti ja sihilt ühtib jõu suunaga. Newtoni teise seadus defineerib kehale mõjuva jõu võrdelisena keha massi ning kiirenduse korrutisega. Jõu tähis füüsikalise suurusena on F, mis tuleneb ladina sõnast fortis ("tugev"). Jõu mõõtühik SI-süsteemis on njuuton (N). Jõud 1 N annab kehale, mille mass on 1 kg, kiirenduse 1 m/s².  Pikemalt artiklis Jõu projektsioon teljel Jõu projektsioon teljel on skalaarne suurus, mis võrdub jõu algus- ja lõpp-punkti projektsioonide vahelise lõigu pikkusega, võetuna vastava märgiga. Projektsioon loetakse positiivseks, kui üleminek vektori alguse projektsioonist lõpu projektsioonini toimub telje positiivses suunas, ja negatiivseks, kui see toimub teljega vastupidises suunas.  Pikemalt artiklis Jõusüsteem Jõusüsteemiks nimetatakse staatikas kehale mõjuvate jõudude kogumit. Jõusüsteeme jaotatakse: Koonduv jõusüsteem – koonduvasse jõusüsteemi kuuluvate jõudude mõjusirged lõikuvad ühes ja samas punktis. Paralleeljõudude süsteem – paralleeljõudude süsteemi kuuluvate jõudude mõjusirged on paralleelsed. Üldine jõusüsteem – jõusüsteemi, mis pole ei koonduv jõusüsteem ega paralleeljõudude süsteem, nimetatakse üldiseks jõusüsteemiks. Tasapinnaline jõusüsteem – tasapinnalisse jõusüsteemi kuuluvate jõudude mõjusirged asuvad ühel ja samal tasandil. Ruumiline jõusüsteem – ruumilisse jõusüsteemi kuuluvate jõudude mõjusirged ei asu ühel ja samal tasandil.  Pikemalt artiklis Newtoni seadused Jõu määramiseks saab kasutada Newtoni II seadust, mille kohaselt keha kiirendus ( a → {\displaystyle {\vec {a}}} ) on samasuunaline ja tugevuselt võrdeline talle mõjuva jõuga F → {\displaystyle {\vec {F}}} , kus võrdeteguriks on keha mass ( m {\displaystyle m} ): F → = m a → {\displaystyle {\vec {F}}=m{\vec {a}}} . Kui kehale mõjub tundmatu jõud, siis tuleks eelnevalt leida keha (inertne) mass (see, mida kaaluga mõõdetakse, on raske mass). Selleks saab kasutada Newtoni III seadust, mille kohaselt mõju ja vastumõju on võrdsed (ja vastassuunalised). Seega, kui kaks keha (massidega m1 ja m2) on interaktsioonis, siis m 1 a → 1 + m 2 a → 2 = 0 {\displaystyle m_{1}{\vec {a}}_{1}+m_{2}{\vec {a}}_{2}=0} , mis lubab jõust sõltumatult määrata masside suhte m 1 m 2 = ‖ a → 2 ‖ ‖ a → 1 ‖ . {\displaystyle {\frac {m_{1}}{m_{2}}}={\frac {\|{\vec {a}}_{2}\|}{\|{\vec {a}}_{1}\|}}.} aktiivne jõud Ampère'i jõud elektromagnetiline vastastikmõju fundamentaalne vastastikmõju gravitatsioon inertsijõud jõumoment jõupaar konservatiivne jõud (füüsika) Lorentzi jõud taastav jõud Van der Waalsi jõud vardas mõjuv jõud võimsus üleslükkejõud Andrus Salupere (2006). "Staatika" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2018-11-26. Vaadatud 2018. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Kasutatud= (juhend)
Allein

Allein (aastatel 1939–1946 Alleno) on vald Itaalias Valle d'Aostas. Kõrgus merepinnast on 1190 m. Valla pindala on 8 km². Elanike arv on 242 (2001), rahvastiku tihedus 30 in/km². Vallas on järgmised osavallad: Allamanaz, Ayez, Dayllon, Villa. Naabervallad on Doues, Etroubles ja Gignod. https://demo.istat.it/?l=it
Njuuton

Njuuton (tähis N) on jõu mõõtühik SI-süsteemis. Njuuton võrdub jõuga, mis annab kehale massiga 1 kg jõu mõjumise suunas kiirenduse 1 m/s2. Nimetus "njuuton" pandi ühikule klassikalise mehaanika rajaja Isaac Newtoni auks. Njuuton on tuletatud ühik, mille saab avaldada SI põhiühikute kaudu, lähtudes Newtoni teisest seadusest   F = m a {\displaystyle F=ma} , kus F {\displaystyle F} on jõud, m {\displaystyle m} on mass ja a {\displaystyle a} on kiirendus. Nende suuruste ühikute vahel kehtib järelikult seos 1 N = 1 kg ⋅ 1 m s 2 = 1 kg ⋅ m s 2 . {\displaystyle 1\;{\text{N}}=1\;{\text{kg}}\cdot 1\;{\frac {\text{m}}{{\text{s}}^{2}}}=1\;{\frac {{\text{kg}}\cdot {\text{m}}}{{\text{s}}^{2}}}.} Maa pinnal (r = 6370 km) mõjub 1 kg massiga kehale gravitatsioonist tingitud jõud 9,80665 njuutonit, sest standardne raskuskiirendus g on 9,80665 m/s2. Kuigi Vihtide ja Mõõtude Peakonverents esitas njuutoni definitsiooni juba 1948. aastal, võeti see jõuühik laialdaselt kasutusele koos SI-süsteem]]iga alates 1960. aastast ja ta hakkas asendama MKSA-süsteemi jõuühikut jõukilogramm. Jõuühikute teisendamine (kalkulaator)
Abandoon

Abandoon on omandiõigusest loobumine hüvitise eest või kohustusest vabastamise eest. Kõige enam on tuntud laeva või lasti omandiõigusest loobumine kogu kindlustussumma väljamaksmise eest. Kõige sagedamini toimub see juhul, kui laev on teadmata kadunud või lootusetult rikutud või hõivatud. Enamikus mereriikides on abandooni reguleerivatele sätetele eeskujuks Prantsusmaa Code de commerce'i paragrahvid 216, 241, 310, 369−396 ja 431. Abandooni lubatakse hõivamise, laevahuku, karilejooksu, laeva arestimise või muu mereõnnetuse ning kaupade kaotamise või kahjustuse korral kuni kolmveerandi väärtuse ulatuses. Avaldus tuleb esitada kuue kuu jooksul pärast teate saabumist Euroopa ranniku ja Vahemere meresõidu puhul, ühe aasta jooksul Lääne-India kolooniate, Assooride ja Kanaari saarte meresõidu puhul ning kahe aasta jooksul kõigi muude kohtade puhul. Pärast teate saabumist tuleb see kolme päeva jooksul edasi anda kindlustusandjale. Kui laevast pole pikka aega teateid, tuleb abandoonist teatada aasta jooksul pärast viimase teate saamist Euroopa ja Vahemere meresõitude korral ning kahe aasta jooksul kaugemate meresõitude korral. Kaubandusliku meresõidu koodeksi järgi kehtisid kuni 30. septembrini 2002 järgmised sätted. Merekindlustuslepingu korral on laeva või lasti kindlustusvõtjal õigus kindlustusandjale teatada, et ta loobub õigusest kindlustatud varale, ja saada täielik kindlustussumma, kui laev on teadmata kadunud, kindlustatud laeva taastada või remontida ei ole majanduslikult otstarbekas, vigastuse likvideerimine või kindlustatud lasti sihtsadamasse toomine ei ole majanduslikult otstarbekas või hõivamise vastu kindlustatud laev või last on üle kahe kuu olnud hõivatud. (§ 258) Avaldus abandooni kohta tuleb kindlustusandjale teha kuue kuu jooksul pärast ülalnimetatud asjaolude tekkimist. Seda avaldust eri saa teha tingimisi ega tagasi võtta. (§ 259) Mereleksikon
Abakus

Abakus (ladina keeles abacus 'plaat', kreeka keeles αβαξ 'arvutuslaud') on kivikeste või pulgakestega arvutuslaud, arvelaua eelkäija. Seda on Vana-Kreekas ja Vana-Roomas kasutatud umbes 4. sajandist eKr. Euroopas kasutati seda 18. sajandini. Alates 14. sajandist hakkas araabia numbritega kirjalik arvutamine järk-järgult abakusega arvutamist välja tõrjuma. Abakuse laual olid parallealsed uurded. Arvutati uuretesse liigutatavate kivikeste, luutükikeste, pulgakeste vms esemete abil. Kivikeste read ja veerud vastasid kindlatele mõõdu-, kaalu- või rahaühikutele. Mõned antiiksed abakused on säilinud. Venemaal võeti 14. sajandil kasutusele abakuse analoog arvelaud, millest pole tänini päriselt loobutud. Eestis oli arvelaud kasutusel veel 1980. aastate lõpus. Kasutuses olid ka mehaanilised arvutid, kus järkude ülekanne toimus võllide ja vända abil, Venemaal oli tuntud mehaaniliseks mudeliks "Felix". Arvutati ka logaritmilise skaalaga arvutuslükatitega. Elektroonilised kalkulaatorid, kassaaparaadid ja elektronarvutid tõrjusid lõpuks arvelaua kasutuselt välja. Asteegid võtsid umbes 10. sajandil kasutusele arvelauataolise arvutuslaua: puuraamile olid tõmmatud keeled, millele olid lükitud maisiterad. Hiinas on olnud kasutusel suanpan ehk hiina abakus, Jaapanis soroban. Antiigileksikon, 1. kd., lk. 10 Tehnikaleksikon, lk. 8 Rafail Guter, Juri Polunov, "Abakusest raalini". Vene keelest tõlkinud Madis Järv, järelsõna: Ustus Agur. Sari Mosaiik, nr 28, Valgus, Tallinn 1980, 170 lk
Arvelaud

Arvelaud on arvutuslaud, mille puhul raamile on paigaldatud vardad, millele on lükitud nupud. Sellega sooritatakse aritmeetikatehteid. Arvelaual on tavaliselt üks väli (ta ei ole pikuti osadeks jaotatud). Igal traadil on kümme nuppu. Erandiks on üks (tavaliselt kasutaja pool asuv) traat, millel on neli nuppu, mis tähistavad rubla veerandeid). Varem oli kasutusel veel teine nelja nupuga traat veerandkopikate märkimiseks. Arvelaud paigutatakse sageli vertikaalselt, nii et traadid paiknevad vasakult paremale nagu raamatus. Tavaliselt on traadid keskelt kumerad, nii et nupud hoiduvad ühele või teisele poolele. Algasendis on kõik nupud paremal. Arvutamisel liigutatakse neid vasakule. Ülevaatlikkuse huvides on igal traadil keskmised kaks nuppu (viies ja kuues nupp) tavaliselt teist värvi kui ülejäänud. Teist värvi võib olla ka tuhandeliste traadi (ning nüüd ka miljoniliste traadi) vasakpoolne nupp. Arvelaud on üks vanemaid arvutusseadmeid. Arvelaud võeti Venemaal kasutusel 14. sajandil. Eestis kasutati seda näiteks kassaaparaadi asemel veel 20. sajandil. Praegu on see kasutusel paljudes Venemaa ja SRÜ riikide poodides ja turgudel. Koolis arvelaual arvutamist enamasti ei õpetata. Arvutuslaud Abakus Kassaaparaat Kalkulaator Arvuti Arvutustehnika areng, Tartu Kutsehariduskeskus, vaadatud 25.06.2019
Suanpan

Suanpan ehk hiina abakus (hiina keeles traditsioonilises kirjas 算盤; lihtsustatud hiina kirjas 算盘; pinyin'is suanpan (suànpán)) on hiina seitsme kuulikesega arvutuslaud, abakuse ja arvelaua analoog. See võeti kasutusele 6. sajandil pKr, teistel andmetel Hani dünastia ajal. Tänapäevane variant võeti kasutusele 12. sajandil ning tuli laialdaselt käibele Yuani dünastia ajal. Suanpan on nelinurkne raam, millele on tõmmatud tavaliselt rohkem kui seitse (enamasti üheksa või rohkem) paralleelset traati või nööri. Risti selle sihiga on suanpan tõkke abil jaotatud kaheks ebavõrdseks osaks. Suuremas osas ("maa") on igale traadile lükitud viis kuulikest, väiksemas osas ("taevas") kaks kuulikest. Traadid vastavad kümnendkohtadele. Kuulikesed on enamasti ümarad ning on valmistatud kõvast lehtpuupuidust. Kuulikeste loendamisel liigutatakse neid mööda traati üles-alla. Algasendi taastamiseks raputatakse suanpan'i järsult, nii et kuulikesed liiguvad horisontaalselt, joondudes äärtesse. Suanpan'e valmistati kõikvõimalikes mõõtmetest kuni kõige miniatuursemateni välja: Jakov Perelmani kogus oli Hiinast toodud eksemplar, mille pikkus oli 17 mm ja laius 8 mm. Suanpan'i tavaline kõrgus on umbes 20 cm, laius varieerub olenevalt otstarbest. Suanpan'il saab arvutada nii kümnend- kui ka kuueteistkümnendsüsteemis.
Anu Taul

Anu Taul (sündinud 28. juunil 1979) on mulgi ja eesti pärimusmuusik ning pedagoog. 2002. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuurikolledži rahvamuusika eriala. Ta on olnud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia rahvamuusika õppejõud. Anu Taul on kuulunud ansamblisse Neiokõsõ ja osalenud 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel İstanbulis. Koosseisuga Anu Taul ja Sõbrad on ta viljelenud mulgikeelset etnopoppi. „Tähe tüdär” (2003) „Engi aig” (2006) Tema isa on torupillimängija Ants Taul. "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2019. Vaadatud 4. veebruaril 2017. Viljandi Kultuuriakadeemia muusika õppekava vilistlased Anu Tauli koduleht
Astrid Böning-Nõlvak

Astrid Böning-Nõlvak (sündinud 30. aprillil 1980 Pärnus) on eesti rahvamuusik ning rahvamuusikaõpetaja. Ta on õppinud Pärnu Muusikakoolis ja aastatel 1997–2002 Viljandi Kultuurikolledži rahvamuusika erialal. Aastast 2002 on ta Käina Huvi- ja Kultuurikeskuses rahvamuusikaõpetaja. Ta algatas 2005. aastal pärimusmuusikafestivali Hiiu Folk ning on selle peakorraldaja ja programmijuht. Astrid Böning on kuulunud ansamblisse Neiokõsõ ja osalenud 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel İstanbulis. "Las jääda saladuseks.." /Astrid Böning, Olavi Kõrre, Aivar Teppo (2005) "Laulud ja pillilood", Astrid ja hiidlased (2008) "Mõisnik ja lambrine" / Astrid Böning-Nõlvak ja Eike Vellend (2012) "Jõulud jõudvad" / Astrid Böning-Nõlvak, Eike Vellend, Enno Lepnurm (2014)