laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Karen Hatšaturjan

Karen Surenovitš Hatšaturjan, (vene keeles Карэн Суренович Хачатуря́н, armeenia keeles Կարեն Խաչատրյան) (19. september 1920 – 19. juuli 2011) oli Armeenia päritolu Nõukogude ja Vene helilooja, helilooja Aram Hatšhaturjani nõbu. Hatšaturjan sündis Moskvas teatridirektor Suren Hatšaturjani pojana. Tema õpingud Genrihh Litinski juures Moskva konservatooriumis katkestas ajateenistus Punaarmee meelelahutusüksuses. Naasnud 1945. aastal õpingute juurde, töötas ta koos Dmitri Šostakovitši ja Nikolai Mjaskovskiga. Lisaks viiulisonaadile (1947) kuuluvad tema heliloomingusse ka tšellosonaat (1966), keelpillikvartett (1969), neli sümfooniat (1955, 1968, 1982, 1991) ja ballett "Cipollino" (1973), samuti mitmesugused muud orkestriteosed ning teatrimuusika. Hatšaturjani teoseid iseloomustavad järjekindel rütm ning hoolikas ja idiomaatiline instrumendikasutus. Ta võttis omaks tonaalse lähenemise kompositsioonile. Tema töid on salvestanud mõned 20. sajandi suurimatest muusikutest, teiste seas David Oistrahh, Jascha Heifetz, Mstislav Rostropovitš ja Vladimir Jampolski. 1971 – Vene NFSV teeneline kunstitegelane Keelpillitrio viiulile, vioolale ja tšellole. Sonaat G-minooris, Op. 1, komponeeritud 1947. aastal Leonid Koganile - salvestasid J. Heifetz ja L. Steuber RCA Victor Gold i jaoks 1966. aastal (plaadinumber GD87872). Tšellosonaat, pühendatud Mstislav Rostropovitšile. Esmaettekanne 10. jaanuaril 1967. Somaalia (1972) ja Sansibari (1964) endised hümnid. "100 грамм для храбрости" (1976) "Okovani soferi" ehk "Edinstvennaya doroga" (1975) "Strannõje ljudi" (1969) "Vii" (1967, "Вий") "Võstrel" (1966) "Семь нянек" (1962) "Високосный год" (1962) "Bolšaja doroga" (1962) "Ждите писем" (1960) "Kogda zažigajutsa jolki" (1950) "Žoltõi aist" (1950) Hatšaturjan pälvis Isamaa teeneteordeni (2007), Vene Föderatsiooni au ordeni (2000) ja Sõpruse ordeni (1995). Ta on ka NSV Liidu riikliku preemia laureaat ning Vene Föderatsiooni rahvakunstnik. Russian BBC: Karen Khachaturian died Profiil International Music Publishers Hans Sikorski kodulehel
Susitna North

Susitna North (endise nimega Y lähedalasuva teede ristumiskoha järgi) on rahvaloenduste tarbeks määratletav asula (census-designated place) USA-s Alaska osariigis Matanuska-Susitna maakonnas (Matanuska-Susitna Borough). See asub Susitna jõe ääres. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas Susitna Northis 956 inimest. Susitna Northi pindala on 871,6 km², sellest veekogusid on 8,1 km². Susitna Northis oli 956 inimest, 412 leibkonda ja 252 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 1,1 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 818 (keskmine tihedus 0,9 in/km²). Rassiline koosseis oli järgmine: valgeid 85,88% mustanahalisi 0,63% põlisameeriklased 6,59% aasialasi 0,63% Vaikse ookeani saarte rassist 0.00% teistest rassidest 0,84% mitmest rassist 5,44%. Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 2,30%. 412 leibkonna seas oli 29,1% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi; 46,6% koos elavaid abielupaare; 9,2% neid, kus oli ilma abikaasata naine; 38,6% neid, mis ei olnud perekonnad. 32,3% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 6,3% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. Leibkonnas oli keskmiselt 2,32 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,90 inimest. Elanikud jagunesid ealiselt nii: 24,8% alla 18-aastasi; 5,3% 18–24-aastasi; 29,4% 25–44-aastasi; 32,0% 45–64-aastasi; 8,5% üle 65-aastasi. Keskmise vanuse mediaan oli 41 aastat. Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 117,3 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 118,5 meest. Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 31 848 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 38 304 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 54 500 dollarit, naistel 35 625 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 15 437 dollarit. 17,4% elanikkonnast ja 9,5% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 12,4% alla 18-aastasi ja 13,2% üle 65-aastasi.
Rautakirja Estonia

AS Rautakirja Estonia (varasema nimega AS R KIOSK Eesti) asutati 31. mail 2010, kui varasema AS-iga R Kiosk Eesti ühinesid AS Apollo Raamatud ja AS Lehepunkt ja AS Forum Cinemas Home Entertainment. Alates 14. juunist 2011 tegutseb eraldi äriühinguna AS-ist Rautakirja Estonia eraldunud Lehepunkt OÜ. Rautakirja Estonia kasutab tegevuses kaubamärke Apollo Raamatud, R-kiosk, Filmipood ja Videoplanet. Rautakirja Estonia kuulub Soome ettevõtte Rautakirja Oy kaudu rahvusvahelisse Soome päritolu Sanoma kontserni. Selle artikli kirjutamisel on kasutatud soomekeelset artiklit fi:Rautakirja seisuga 16.08.2011. Äriregister. Kasutatud 16. augustil 2011. Rautakirja Apollo R-kiosk Filmipood Videoplanet
Rautakirja

Rautakirja Oy oli Soome päritolu Sanoma kontserni kaubandusüksuse emaettevõte. Rautakirja Oy tegevusalade hulka kuuluvad jaemüük kioskites (R-kiosk), raamatukaubandus (Suomalainen Kirjakauppa, Apollo Raamatud), ajalehtede ja ajakirjade müük (Lehepunkt). Rautakirja Oy tegutseb Soomes, Eestis, Lätis, Leedus, Rumeenias, Saksamaal ja Venemaal. Rautakirja Oy-le kuulub Eesti ettevõte AS Rautakirja Estonia. Rautakirjale on varem kuulunud ka Finnkino kinoäri, mis müüdi 2011. aastal Rootsi päritolu investeerimisettevõttele Ratos. Selle artikli kirjutamisel on kasutatud soomekeelset artiklit fi:Rautakirja seisuga 16.08.2011.
Kadalipp

Kadalipp (rts gatlopp 'tänavajooks') oli ihunuhtluse liik, kus karistatav aeti läbi kahte vastamisi ritta seatud sõdurite vahelt, kes igaüks andis karistatavale hoobi pika vitsa või kepiga. Erinevalt teistest ihunuhtluse liikidest ei loetud kadalippu häbistavaks, kuna seda saatsid täide sõdurid, mitte timukas. Kadalipus seisis 100–500 soldatit ja karistusprotsessi läbiti olenevalt toime pandud süüteost kuni üheksa korda. Kadalipp oli levinud karistus talurahvaülestõusust osavõtjatele. Rahvasuus "kadalippu läbima" tähendab mingit rasket, pingutust nõudvat teekonda läbima.
Ohustatud liik

Ohustatud liik (inglise endangered species) on liik, mis võib suure tõenäosusega lähiajal välja surra. IUCNi punase nimestiku järgi kuuluvad ohustatud liikide hulka kriitilises seisundis, väljasuremisohus ja ohualtid liigid. haruldane liik hävinud liik vähe ohustatud liik väljasuremine Primack, R. P., Kuresoo, R. & M. Sammul, 2008. Sissejuhatus looduskaitsebioloogiasse. Tartu: Eesti Loodusfoto, lk 370
Kubjas

Kubjas oli talupojast mõisa ametiisik, mõisasundija, kes tegeles talupoegadest teoliste töölesundimise, järelevalve ja karistamisega. Kupjana töötava talupoja talu oli täiesti või osaliselt koormistevaba. Sillakubjas oli sillutustööde ülevaataja.
Haruldane liik

Haruldane liik (inglise rare species) on piiratud leviku ning väheste ja väikesete populatsioonidega liik. Endeem Ohustatud liik Primack, R. P., Kuresoo, R. & M. Sammul, 2008. Sissejuhatus looduskaitsebioloogiasse. Tartu: Eesti Loodusfoto, lk 367
Virtin

Virtin (saksa keeles Wirtin 'perenaine') on eramajapidamise naissoost juhendaja ja juht. Eestimaal oli virtin mõisatöötaja, kelle järelevalve all oli mõisa kari, köök ja kelder.
Populatsiooni pudelikael

Populatsiooni pudelikael (ka populatsiooni pudelikaela efekt; inglise population bottleneck, genetic bottleneck) on ajutise geneetilise triivi üks erijuhte, mis tuleneb populatsiooni arvukuse järsust, kuid 1–3 põlvkonna jooksul mööduvast arvukuse langusest. Sageli on populatsiooni arvukuse kollaps tingitud looduskatastroofidest, tänapäeval üha sagedamini aga inimtegevuse tõttu. Mõnedel loomadel aga esinevad eriomased perioodiliselt korduvad arvukuse järsud langused ja tõusud, mida nimetatakse nn populatsiooni- ehk elulaineteks. Ka need populatsioonilained võivad oluliselt mõjutada populatsiooni genofondi. Geneetiline triiv Viikmaa, M. Klassikalise geneetika leksikon. Vaadatud 15.08.2011.
Ülle Hahndorf

Ülle Hahndorf (sündinud 15. augustil 1959) on eesti tšellist. Õppis Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, tema õpetaja oli Peeter Paemurru. Töötas Tallinna Vanalinna muusikakoolis. Tallinna Keelpillikvarteti ja Tallinna Kammerorkestri liige. Peeter Paemurru Eesti muusika Infokeskuse kodulehel
Demograafiline stohhastilisus

Demograafiline stohhastilisus (ka demograafiline stohhastika, demograafilised kõikumised; inglise demographic stochasticity, demographic variation) on populatsiooni sündimuse, suremuse ja paljunemiskiiruse juhuslikud (stohhastilised) muutused. Kui populatsiooni arvukus on väike, siis võivad need juhuslikud muutused suurendada nende populatsioonide väljasuremisohtu. Demograafiline kriis Demograafiline tabel Primack, R. P., Kuresoo, R. & M. Sammul, 2008. Sissejuhatus looduskaitsebioloogiasse. Tartu: Eesti Loodusfoto, lk 366
Margus Murakas

Margus Murakas (sündinud 15. augustil 1964 Koerus) on eesti autosportlane, rallisõitja. Rando Aav (23. detsember 2003). "Margus Murakas: Kes võitma ei lähe, on ette kaotanud". rally.ee. Statistika ewrc-results.com lehel Biograafia ESBL-is
Väljasuremiskeeris

Väljasuremiskeeris (inglise extinction vortex) on protsess, kus populatsiooni geneetilise mitmekesisuse kadu koos lähiristumissurutisega, demograafilised kõikumised, keskkonnatingimuste varieerumine jt tegurid koostoimes ja üksteise mõju võimendadas vähendavad populatsiooni arvukust igas järgmises põlvkonnas kuni populatsiooni täieliku väljasuremiseni. Väljasuremiskeerise kontseptsiooni koos nelja erineva mudeliga arendasid välja M. E. Gilpin and M. E. Soulé, kes oma kuulsas 1986. aasta teadusartiklis "Minimum viable populations: Processes of species extinction" seda esmakordselt tutvustasid. Ahelväljasuremine Minimaalne elujõulise populatsiooni suurus Väljasuremiskünnis Väljasuremisvõlg Primack, R. P., Kuresoo, R. & M. Sammul, 2008. Sissejuhatus looduskaitsebioloogiasse. Tartu: Eesti Loodusfoto, lk 373
Väljasuremiskünnis

Väljasuremiskünnis (inglise extinction threshold) on mõiste looduskaitsebioloogiast, millega seletatakse liigi, populatsiooni või metapopulatsiooni sellist arvukust, mille juures tõenäoliselt arvukus järsult langeb. Väljasuremiskünnisele jõutakse nt populatsiooni oluliselt mõjutava ökoloogilise teguri muutumisel, nt elupaikade kadumine. Ahelväljasuremine Minimaalne elujõulise populatsiooni suurus Väljasuremiskeeris Väljasuremisvõlg
Matanuska-Susitna maakond

Matanuska-Susitna maakond on maakond (borough) USA Alaska osariigis. Maakonna pindala on 65 423 km², sellest sisevete all 1498 km² (2,29%). 2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli maakonna elanike arv 59 322. Maakonna halduskeskus on Palmer. Matanuska-Susitna maakonna naabermaakonnad ja rahvaloenduspiirkonnad (census areas) on: Denali maakond (põhjas) Kagu-Fairbanksi rahvaloenduspiirkond (kagus) Valdez-Cordova rahvaloenduspiirkond (idas) Anchorage (lõunas) Kenai poolsaare maakond (lõunas) Betheli rahvaloenduspiirkond (läänes) Big Lake Buffalo Soapstone Butte Chase Chickaloon Farm Loop Fishhook Gateway Glacier View Houston Knik River Knik-Fairview Lake Louise Lakes Lazy Mountain Meadow Lakes Palmer Petersville Point MacKenzie Skwentna Susitna Susitna North Sutton-Alpine Talkeetna Tanaina Trapper Creek Wasilla Willow Matanuska-Susitna maakonnas oli 59 322 inimest, 20 556 majapidamist ja 15 046 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 1 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 27 329. Rassiline koosseis oli: valgeid 87,55% mustanahalisi 0,69% põlisameeriklasi 5,5o% aasialasi 0,70% Vaikse ookeani saarte rassist 0.12% teistest rassidest 0,86% mitmest rassist 4,57%. Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 2,50%. 20 556 leibkonna seas oli 42,30% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi 58,90% koos elavad abielupaarid 9,10% neid, kus oli ilma abikaasata naine 26,80% neid, mis ei olnud perekonnad. 20,30% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 4,10% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. Majapidamises oli keskmiselt 2,84 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,29 inimest. Elanikud jagunesid ealiselt nii: 32,20% alla 18 aastased 7,40% 18...24, 31,10% 25...44, 23,40% 45...64 5,90% üle 65 aastased. Ea mediaan oli 34 aastat. Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 108,20 meessoost inimest. Iga vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 108,10 meest. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Kulude-tulude analüüs

Kulude-tulude analüüs (inglise keeles cost–benefit analysis, lühend CBA) on nii majanduslike, sotsiaalsete kui ka keskkonnakaitseliste kulude ja tulude rahalistes ühikutes arvestamise meetod. Mingi projekti vm tegevuse tasuvust hinnatakse selle kulu ja eeldatava kasu omavahelise võrdlemise teel. See on finantsanalüüs, mille eesmärgiks on kavandatavast tegevusest saadavate tulude ja kulude suhte kindlaksmääramine leidmaks võimalikest alternatiividest parimat. Kulude-tulude analüüs sisaldab ka kavandatavate tegevuste rahakäivete arvutamist. Kulutõhususe analüüs Teostatavusuuring Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.08.2011) Logistikasõnastik. Seilecs. 2021. ISBN 9789916960066.
Politseiaed

Politseiaed ehk Politseipark (endine Pioneeride väljak) on park Tallinna kesklinnas Gonsiori, Pronksi, Kunderi ja Kreutzwaldi tänava vahel. Politseiaias on lisaks haljastusele, pinkidele ja jalgradadele ka koerte jalutusplats, rulapark, laste mänguväljak ja purskkaevud. 1999. aastal uuendati Politseiaeda arhitekt Tiina Linna projekti järgi, lisaks uuendati parki põhjalikult 2003.–2005. aastal. Pargist kirdesse jääb Raadiomaja, itta hotell Hilton Tallinn Park ning kagusse Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasiumi hoone. Nüüdse Politseiaia asukohal oli 19. sajandil Venemaa keisririigi sõjaväeosade köögiviljaaed. 1910. aastal läks enamik maast Tallinna linna omandisse, mitu aastakümmet asus seal politsei juurviljaaed. Renditud aiakrundid olid seal veel 1940. aasta kevadel, mil Rahvalehes kirjutati: "Suure hoolega on siin asuvate kruntide rentnikud vedanud sõnnikut ja põletanud alet ning nüüd hakkavad aiaviljapeenrad saama juba valmis." Politseipark avati 1938. aastal, Eesti NSV ajal kandis see nimetust Pioneeride väljak. Park omandas tänapäevase kuju alles pärast Teist maailmasõda. Stalinistlikku pargiarhitektuuri peegeldab range teedevõrk 1950. aastatest. Pargis kasvab kastaneid ja iluõunapuid, kuid ka haruldasi puid. 2007. aasta sügisel oli Politseiaias 46 liiki puittaimi. Politseiaia nimi taastati, senisest Pioneeride väljakust, 12. aprillil 1996. Politseiaed[alaline kõdulink] Tallinna linna kodulehel (vaadatud 16. augustil 2011) Piret Peensoo "Politseiaed eraldab koerad lastest" EPL, 9. september 1999 (vaadatud 16. augustil 2011) Politseiaial põletatakse alet... Rahvaleht, 29. mai 1940, nr. 124, lk. 2. Jaak Juske "Ajaloorubriik: Torupillist, laulupeost ja asumiloost", 19.08.2013. Heldur Sander "Tallinna pargid ja puiesteed" Eesti Loodus, 6/2005 (vaadatud 16. augustil 2011) Tänava- ja muude kohanimede andmine ning muutmine kesklinnas, Tallinna Linnavalitsus, RT IV, 19.09.2013, 16 "Politseiaed vajaks politseid" Delfi, 4. juuni 2011 Piret Peensoo "Politseiaed eraldab koerad lastest" EPL, 9. september 1999 Politseiaed Tallinna linna kodulehel
Badri Bitsadze

Badri Bitsadze (ბადრი ბიწაძე; sündinud 27. aprillil 1960) on endine Gruusia piirivalve juht, kindralleitnant, endise parlamendi esimehe Nino Burdžanadze abikaasa. Bitsadze on pidanud riigi peaprokuröri abi ja siseministri asetäitja ametit. Piirivalve juhi kohalt astus ta tagasi 2008. aasta oktoobris. Bitsadze väitel oli käimas kampaania piirivalve diskrediteerimiseks ja selle põhjuseks oli asjaolu, et Bitsadze on abielus Nino Burdžanadzega. Bitsadze osales 2011. aasta 26. mail toimunud opositsiooni meeleavaldustel, misjärel talle esitati süüdistus politsei grupiviisilises ründamises. Juunis kuulutati ta tagaotsitavaks. 19. augustil mõistis Thbilisi linnakohus ta tagaselja viieks ja pooleks aastaks vangi. Kohtu arvates oli ta süüdi paramilitaarse rühmituse loomises eesmärgiga rünnata politseid ja õhutada ulatuslikke füüsilisi vastasseise. Bitsadze kaitsjate sõnul on süüdistused fabritseeritud ja võtmetunnistajate ütlused antud surve all. Kaitsjad kavatsevad kohtuotsuse edasi kaevata. Burdžanadzel ja Bitsadzel on kaks poega. http://www.civil.ge/eng/article.php?id=19856 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuli 2013. Vaadatud 19. augustil 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 20. augustil 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Edmund Leighton

Edmund Blair Leighton (21. september 1852 – 1. september 1922) oli inglise maalikunstnik. Leighton maalis ajaloolistel teemadel, eelkõige regendiajast (1811–1820) ja keskajast. Edmund Blair Leighton at the Art Renewal Center where Kara Ross is researching and writing the Catalogue Raisonné for Edmund Blair Leighton. (inglise)
Deutscher Werkbund

Deutscher Werkbund oli saksa tootjate ja ettevõtjate liit. Asutatud 1907 Münchenis Saksamaal. Liit ühendas arhitekte, tarbekunsti käsitöölisi ja uuendusmeelseid ettevõtjaid. Liidu eesmärgiks oli viia ehitus ja tarbekunsti käsitöö uutele tööstuslikele alustele. Werkbundi tegevus soikus seoses Esimese maailmasõja algusega. 1914. aastal toimus Werkbundi näitus Kölnis. Paljud näitusel esitatud tööd pälvisid tähelepanu, teiste seas Walter Gropiuse klaasist ja metallist vabriku mudel, Bruno Tauti klaaspaviljon ja Henri van de Velde projekteeritud teatrimaja mudel. Bauhaus
MARS Group

MARS Group (inglise keelest 'MARSi grupp', täisnimi The Modern Architectural Research Group – 'moodsa arhitektuuri uurimisgrupp') oli Briti arhitektide ja arhitektuurikriitikute ühendus, mille eesmärk oli toetada modernistliku arhitektuuri voolu Suurbritannias. MARS Group loodi 1933. aastal. Asutajate hulgas olid arhitektid Wells Coates ja Berthold Lubetkin ning ehitusinsener Ove Arup. MARS Groupi tegevus oli haripunktis 1938. aastal, siis ulatus liikmete arv kuni 57 inimeseni. Grupi silmapaistvamaks projektiks oli sõjajärgse Londoni rekonstrueerimise plaan. MARS Group tegutses kuni aastani 1957. Tectoni büroo Encyclopaedia of 20th-Century Architecture. London: Thames and Hudson, 1989, lk 211 (inglise)
Tectoni büroo

Tectoni büroo (inglise keeles The Tecton Group) oli arhitektibüroo, mille asutas 1932. aastal grupp radikaalseid arhitekte, kelle hulgas Berthold Lubetkin, Denys Lasdun ja mõned teised. Büroo nimi tulenes kreekakeelse sõna architecton lõpuosast. Rühmitus oli üks esimesi Mandri-Euroopa arhitektuuris levima hakanud modernismivoolu propageerijaid Suurbritannias. Tectoni esimene töö oli aastail 1932–1934 gorillamaja projekt Regent's Parkis asuvas Londoni loomaaias. Pärast selle edukat lõpetamist projekteeriti sama loomaaia jaoks pingviinide bassein, mis sisaldas suurt ujumisala ja spiraalseid kaldteid. Tectoni edu jätkus. Projekteeriti veel kahes loomaaias. Seejärel sündis korterelamu projekt Highpoint I (1935), hiljem ka Highpoint II (1938). MARS Group Penguin Pool, London Zo galinski.com (inglise)
Hampstead

Hampstead on paikkond Londoni Camdeni linnaosas, Charing Crossist 6,4 km kirdes. Hampsteadi nimi on tulnud vanainglise sõnadest ham ja stede. See tähendab sama mis tänapäeva inglise sõna homestead ('talund') ja on sellega etümoloogiliselt sugulane. Hampsteadi on esmamainitud 986. aastal, kui kuningas Ethelred II annetas selle kandi Westminsteris asuvale Püha Peetruse kloostrile. Seda on mainitud ka 1066. aastal koostatud viimsepäevaraamatus. Siiski algab Hampsteadi ajalugu millalgi 17. sajandi lõpu paiku. Hampstead oli 18. sajandil tuntud balneoravikuurordina. Inimesed läksid sinna jooma mineraalvett, mis oli rikas rauaioonide poolest. 19. sajandil oli Hampstead kõige populaarsem Londoni lähipiirkonna kuurort, aga 19. sajandil jäi ta teiste kuurortide varju. 1882 lammutati lõpuks Hampsteadi spaa ja üksnes purskkaev jäi sellest järele. Raudtee ehitamine Londoni ja Hampsteadi vahel 1860. aastatel hõlbustas nendevahelist ühendust. Inimesed hakkasid sinna elama asuma. Esialgu oli see rikaste elukoht. 1870. ja 1880. aastatel rajati sinna palju tolle aja mõistes luksuslikke elamuid, millest suur osa on säilinud. 1889 liideti Hampstead halduslikult Londoni krahvkonnaga. 1899 loodi Hampsteadi linnaosa. 1965 liideti see Holborni ja St Pancrase linnaosaga Londoni Camdeni linnaosaks. Hampstead kuulus poliitiliselt Hampsteadi ja Highgate'i valimisringkonda. 1992–2010 esindas seda ringkonda Suurbritannia parlamendis Leiboristliku Partei saadik Glenda Jackson, endine näitleja, kes on pälvinud 2 Oscarit, Kuldgloobuse, Emmy ning BAFTA auhinna. 2010. aasta valimiste eel muudeti valimisringkonna piire ning sellest sai Hampsteadi ja Kilburni valimisringkond. Napi häälteenamusega pääses Jackson taas piirkonna esindajaks Suurbritannia parlamendis. Hampsteadis asub Isokon Building. See on arhitektuurimälestis, kus kunagi elasid Agatha Christie, Henry Moore, Ben Nicholson ja Walter Gropius. West Hampsteadis on sündinud Sir Nicholas Winton. Hampsteadi kõige suurem tööandja on riikliku tervishoiusüsteemi haigla (Royal Free Hospital). Kultuurikeskustest asuvad Hampsteadis Sigmund Freudi majamuuseum, John Keatsi majamuuseum, Kenwoodi loss, Burghi maja, kus asub Hampsteadi muuseum, ja Camdeni kunstikeskus. Kenwoodi lossi (Kenwood House) lähedal toimuvad suvel laupäevaõhtuti suured vabaõhukontserdid. Fentoni majas (Fenton House) toimuvad aeg-ajalt klavessiinikontserdid. 14. augustil 1975 sadas Hampsteadis 155 minuti jooksul 169 mm sademeid. See on tänapäevani Inglismaa rekord. Hampsteadis asub Londoni suurim park Hampstead Heath (pindala 320 hektarit). Pargis on üle veerandsaja tiigi. Ühele neist tiikidest ehitati 19. sajandil mitmeavaline kivivõlvkaarsild The Red Arches ehk The Viaduct. Hampstead Heathi üks vaatamisväärsusi on 9 meetri kõrgune "The Writer" (2005), mille valmistamiseks kulus lisaks puidule 6 tonni metalli. Skulptuuri autor on Giancarlo Neri. Hampstead Heathis asuvalt Parliament Hillilt avaneb hea vaade Londoni panoraamile. Huge table gives food for thought BBC News (inglise keeles)
Urai

Urai on linn Venemaal Handi-Mansi autonoomses ringkonnas. Urai rajasid 1922 ümberasujad Euroopa Venemaa keskosast. 1960. aastal avastati Urais esimene nafta leiukoht Lääne-Siberis. 1965. aastal sai Urai linnaõigused. Rahvaarv rahvaloenduste andmetel (tuh. in.) Q126684906 Urai koduleht
Langepass

Langepass on linn Venemaal Handi-Mansi autonoomses ringkonnas. Langepassi alevit hakati ehitama 1980. aastal ning juba 1985. aastal sai Langepass linnaõigused. Linn on nime saanud handikeelsest sõnast лӑңкипос (langkipos), mis tähendab oravapesa. Langepass asub Lääne-Siberi madalikul, Obi jõe keskjooksul, Hantõ-Mansiiskist 430 km idas. Linnas valitseb parasvöötme mandriline kliima. Talv kestab umbes seitse kuud ja suvi kaks kuud. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –17,7 °C ja juuli keskmine õhutemperatuur on 17,8 °C. "Venemaa Statistikaamet". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2012. Vaadatud 22. augustil 2012. Langepassi koduleht
Kliimamuutuse leevendamine

Kliimamuutuse leevendamine (inglise keeles climate change mitigation) tähistab tegevusi, mille eesmärk on leevendada kliimamuutuste kiirust ja mõju. Põhiliselt vaadeldakse selle all kasvuhoonegaaside, sh süsihappegaasi (CO2) heitkoguste vähendamist ning atmosfääris leiduva CO2 sidumist metsade ja ookeanide elutegevuse kaasabil või läbi CO2 kogumise allmaareservuaaridesse. Süsihappegaasi heitmete vähendamiseks on oluline energiatootmise muutmine keskkonnasõbralikumaks ja energiatarbimise vähendamine. See hõlmab näiteks taastuvenergia kasutamise laiendamist, tuumaenergia laiemat kasutamist, majade paremat soojustamist, säästvat transporti, jms. Suur osa riike on ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni liikmed, mille eesmärgiks on stabiliseerida atmosfääris olevate kasvuhoonegaaside kontsentratsioon sellisele tasemele, mis hoiaks ära ohtlikud inimese poolt esile kutsutud globaalse kliimasüsteemi muutused. 2010 leppisid selle liikmed kokku, et püüavad hoida keskmise temperatuuri tõusu väiksemana kui 2,0 °C võrreldes tööstusrevolutsiooni eelse ajaga. Seni on maailma keskmine temperatuur tõusnud juba 0,8 ºC. Kuna kliimamuutused näivad olevat vältimatud, siis võetakse ühtlasi meetmeid kliimamuutustega kohanemiseks. Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 11.08.2011) Kliimamuutused Euroopa Keskkonnaamet.