laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Parim hotell terves Indias

"Parim hotell terves Indias" (inglise keeles "The Best Exotic Marigold Hotel") on Suurbritannia filmilavastaja John Maddeni 2011. aastal valminud draamakomöödia, mis põhineb Deborah Moggachi romaanil "These Foolish Things". 2015. aastal valmis filmi järg "Teine parim hotell terves Indias". Film räägib seitsmest eakast britist, kes vastavad internetis avaldatud kuulutusele ja sõidavad Indiasse Jaipuri, kust nad leiavad eest viletsas seisus hotelli, mida peab noor, veidi saamatu, kuid ülioptimistlik Sonny Kapoor (Dev Patel). Äsja lesestunud Evelyn Greenslade (Judi Dench) soovib leida odavat peatuspaika; Graham Dashwood (Tom Wilkinson) otsib möödunud aegade armastust; Douglas Ainslie (Bill Nighy) ja Jean Ainslie (Penelope Wilton) on halva investeeringu tõttu jäänud ilma oma pensionifondist; Muriel Donnelly (Maggie Smith) vajab puusaoperatsiooni; Madge Hardcastle (Celia Imrie) otsib endale rikast meest; Norman Cousins (Ronald Pickup) jahib lihtsalt naisi. India mõjub kõigile erinevalt, vaimustades eriti Douglast ja Evelyni, kuid süvendades vaid Jeani kibestumist. Hotelli peremehel Sonnyl on küll suured unistused, kuid vähe raha ja oskusi; lisaks on tal kallim, keda tema ema heaks ei kiida. Kõik need lood põimuvad omavahel ja viivad ootamatute lõpplahendusteni. The Best Exotic Marigold Hotel IMDb (vaadatud 22.03.2015)
Gerda van der Kade-Koudijs

Gerda Johanna Marie van der Kade-Koudijs (29. oktoober 1923 Rotterdam – 19. märts 2015 Almelo) oli Hollandi kergejõustiklane.
Teine parim hotell terves Indias

"Teine parim hotell terves Indias" (inglise keeles "The Second Best Exotic Marigold Hotel") on Suurbritannia filmilavastaja John Maddeni 2015. aastal valminud draamakomöödia, mis on järg tema 2011. aasta filmile "Parim hotell terves Indias". "Teine parim hotell terves Indias" räägib Sonny Kapoori (Dev Patel) kavast oma hotelli laiendada, kuid see visioon neelab aega ja energiat, mida tal eesseisva laulatuse tõttu napib. Tema liigne pühendumine uue hotelli ideele pingestab ka suhteid tema pruudi Sunainaga (Tina Desai). Sonny on leidnud hotelli laiendamiseks sobiva kinnisvara, mis on seda vajalikum, et tema esimeses hotellis eakatele ja kaunitele on alles veel ainult üks vaba tuba, mille peale tekib tõsine konkurents kahel uuel kliendil, Guy Chambersil (Richard Gere) ja Lavinia Beechil (Tamsin Greig). Esimesest filmist tuttavad Evelyn (Judi Dench) ja Douglas (Bill Nighy) on leidnud Jaipuris tööd, kuid ei suuda kuidagi oma isiklikes suhetes järje peale saada. Norman (Ronald Pickup) ja Carol (Diana Hardcastle) püüavad aru saada, kas neile sobib rohkem avatud või monogaamne suhe. Madge (Celia Imrie) peab valima kahe sobiva, väga jõuka kosilase vahel. Ainus, kes ehk teab, kuidas kõik need probleemid võiksid ja saaksid laheneda, on hotelli kaasmänedžeriks saanud Muriel Donnelly (Maggie Smith), kes teab kõigi saladusi. Kui traditsioonilise india pulma ettevalmistused ähvardavad neid kõiki enda alla matta, ilmnevad taas ootamatud pöörded ja üllatavad lahendused. The Second Best Exotic Marigold Hotel IMDb (vaadatud 22.03.2015) The Second Best Exotic Marigold Hotel (2015): Plot Summary IMDb (vaadatud 22.03.2015) Ametlik veebileht
2015. aasta juunioride jääkeegli maailmameistrivõistlused

2015. aasta juunioride jääkeegli maailmameistrivõistlused toimusid 28. veebruarist – 8. märtsini 2015 Tallinnas Tondiraba jäähallis. Võistlusel tehti kindlaks juunioride maailmameistrid meeste ja naiste hulgas. Kanada saavutas kaks maailmameistri tiitlit. Meeste hulgas esindasid Eestit Robert-Kent Päll, Sander Rõuk, Eiko-Siim Peips, Martin Leedo ja Arne Karl Sternfeld; naiste hulgas Marie Turmann, Kerli Zirk, Kerli Laidsalu, Johanna Ehatamm ja Victoria-Laura Lõhmus.
Günther Krupkat

Günther Krupkat (5. juuli 1905 Berliin – 14. aprill 1990 Ida-Berliin) oli saksa ulmekirjanik, silmapaistvamaid Saksa DV ulmekirjanduse esindajaid. Günther Krupkat õppis kõrgkoolis inseneriks, kuid pidi rahapuuduse tõttu õpingud pooleli jätma. Ta töötas seejärel vabrikutöölise, filmidramaturgi, ärireisija, elektromontööri, reklaamitekstide kirjutaja, laboradi ja ajakirjanikuna. 19-aastaselt kirjutas ta esimese utoopilise romaani "Od", mis oli inspireeritud Aleksei Tolstoi "Aeliitast". Kirjastajad leidsid, et raamat oli ühiskonnakriitika tõttu liiga vasakpoolne ning see jäi ilmumata. Günther Krupkatil õnnestus aga avaldada juba sel perioodil oma esimesed lühijutud. Günther Krupkat võttis osa vastupanuvõitlusest natsionaalsotsialistide vastu ja põgenes Tšehhoslovakkiasse. Teise maailmasõja järel pöördus ta Berliini tagasi. Ta lõpetas poolelijäänud inseneriõpingud, töötas seejärel toimetajana ning oli alates 1955. aastast Berliinis vabakutseline kirjanik. Põhiliselt kirjutas ta ulmekirjandust. Romaan "Das Schiff der Verlorenen" ("Kadunute laev") käsitleb Titanicu hukkumist. Saksa DV Kirjanike Liidus oli ta aastatel 1972–1978 ulmekirjanduse töögrupi esimees. "Gefangene des ewigen Kreises" (1956) ("Igavese ringi vangid") "Kobalt 60" (1957) "Nordlicht über Palmen" (1957) ("Põhjavalgus palmide kohal") "Insel der Angst" (1969, ilmunud antoloogias) ("Hirmu saar") "Das Duell" (1974, ilmunud antoloogias) ("Duell") "Bazillus phantastikus" (1975, ilmunud antoloogias) "Der Mann vom Anti" (1975, ilmunud antoloogias) ("Mees Antilt") "Die Unsichtbaren" (1956) ("Nähtamatud") "Das Schiff der Verlorenen" (1957) ("Kadunute laev") "Das Gesicht" (1958) ("Nägu") "Die große Grenze" (1960) ("Suur piir") "Als die Götter starben" (1963) ("Kui jumalad surid", eesti keeles 1969) "Nabou" (1968)
Liivakell

Liivakell on lihtne seade mõne minuti kuni tunni pikkuste ajavahemike mõõtmiseks. Liivakell koosneb kahest ahendi kaudu ühendatud klaaskolvist, milles on peen liiv. Aega mõõdetakse ülemisest kolvist alumisse voolanud liiva hulga järgi. Aja mõõtmise alguseks pööratakse liivakell ümber, nii et liiva täis kolb on üleval. Kogu liiva ülemisest kolvist alumisse voolamise aeg on enam-vähem muutumatu ja oleneb liiva hulgast ning ahendi ava läbimõõdust. Liivakelli on kasutatud näiteks meditsiiniliste protseduuride kestuse mõõtmiseks. Liivakella päritolu pole teada. Vanimad liivakella kujutised on ligi 2500 aastat vanadel joonistel. Liivakella tunti vanas Egiptuses. Teated liivakellade kasutamisest aja mõõtmiseks laevadel pärinevad 14. sajandist. Tänapäeval liivakelli praktiliseks ajamõõtmiseks peaaegu ei kasutata, võib-olla ainult mõni perenaine muna keetmise aja mõõtmiseks. Kujutavas kunstis on liivakell aja kulgemise sümboliks.
Rahvusvaheline astroloogiapäev

Rahvusvaheline astroloogiapäev on iga-aastane tähtpäev, mida peavad astroloogid ja astroloogiahuvilised, enamasti langeb 20. või 21. märtsile. Astroloogiapäeva tähistatakse kevade alguse päeval, mil Päike siseneb troopilise sodiaagi esimesse, Jäära märki ja seega algab uus astroloogiline aasta. Astronoomiliselt toimub sel päeval kevadine võrdpäevsus. Rahvusvahelist astroloogiapäeva hakati tähistama 1993. aastast Ameerika astroloogiaühingu AFAN (The Association for Astrological Networking) eestvõttel, et soodustada astroloogidevahelisi suhteid ja teavitada avalikkust astroloogia võimalustest. Astrowiki
Yu Xiaoyu

Yu Xiaoyu (于小雨, Yú Xiǎoyǔ; sündinud 2. jaanuaril 1996 või 1998 Pekingis) on Hiina naisiluuisutaja. Oma partneri Jin Yangiga on ta võitnud juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistlused kahel korral (2014 ja 2015) ning 2012. aasta noorte taliolümpiamängud.
Jin Yang

Jin Yang (金杨, Jīn Yáng; sündinud 16. mail 1989 või 1994 Harbinis) on Hiina meesiluuisutaja. Oma partneri Yu Xiaoyuga on ta tulnud paarissõidus juunioride iluuisutamise maailmameistriks kahel korral (2014 ja 2015) ning võitnud 2012. aasta noorte taliolümpiamängud.
Vargas

Vargas on hispaania perekonnanimi. Eduardo Vargas, Tšiili jalgpallur Emiliano Chamorro Vargas, Nicaragua poliitik, kahel korral Nicaragua president Fred Vargas, prantsuse naisajaloolane, -arheoloog ja -kirjanik Getúlio Vargas, Brasiilia riigipea Mario Vargas Llosa, Peruu kirjanik Matías Vargas, Argentina jalgpallur Ronald Vargas, endine Venezuela jalgpallur Virgilio Barco Vargas, Colombia president 1986–1990
Heiner Rank

Heiner Rank (11. detsember 1931 Nowawes (tänapäeval Potsdam) – 17. november 2014 Berliin) oli saksa kirjanik. Põhiliselt on ta kirjutanud kriminaalromaane, kuid on loonud ka ulmekirjandust. Heiner Rank õppis kaubandust. Seejärel töötas ta traktoristina, oli assistent Parchimi teatris ja külalislavastaja Halberstadti teatris. Alates 1955. aastast oli ta vabakutseline kirjanik ja elas Kleinmachnowis Potsdami lähedal. Aastatel 1963–1964 oli ta vangis, kuna oli kavatsenud Saksa DV-st lahkuda. 1978–1988 juhatas ta Saksa DV Kirjanike Liidu ulmekirjanduse töögruppi. Heiner Rank on avaldanud 18 kriminaalromaani (mitmed nendest koos kaasautoritega ja pseudonüümi all). Ta avaldas 1973. aastal ulmeromaani "Die Ohnmacht der Allmächtigen" ("Kõikvõimsate minestus"). Samuti on temalt ilmunud ulmejutud "Schöne Bella" ("Ilus Bella", 1981) ja "Psychoosmose" ("Psühhoosmoos", 1985).
Chappie

"Chappie" on Lõuna-Aafrika Vabariigist pärit filmilavastaja Neill Blomkampi 2015. aastal valminud ulmefilm, mille aluseks on Blomkampi ja tema abikaasa Terri Tatchelli kirjutatud stsenaarium. Filmi tegevus toimub lähituleviku Lõuna-Aafrika Vabariigis, kus kuritegevuse ohjeldamisega tegelevad peamiselt ettevõtte Tetravaal välja töötatud politseirobotid. Kui enamkasutatava robotimudeli väljatöötaja Deon Williams (Dev Patel) ei saa firma tegevjuhilt (Sigourney Weaver) luba proovida robotite peal oma katselist programmi, mis annaks neile eneseteadvuse, varastab ta firmast mahakandmisele mõeldud mudeli ja installeerib programmi sinna. Paraku sattub see mõtlemis- ja tundevõimega robot (Sharlto Copley) kurjategijate jõugu kätte, kes annavad talle nimeks Chappie ja soovivad rakendada teda röövide korraldamisel. Deoni põhirivaal, sõjaväelise taustaga insener Vincent Moore (Hugh Jackman) kasutab olukorda ära, et saboteerida kõiki Deoni loodud roboteid ja tõestada enda loodud robotimudeli paremust. Chappie jaoks tähendab see meeleheitliku võitluse algust iseenda, oma looja ja nende teadvuse säilitamise nimel. Chappie IMDb (vaadatud 22.03.2015) Ametlik veebileht (inglise keeles, vaadatud 22.03.2015)
Skins

"Skins" on Suurbritannia televisioonisari, mille peamiseks sihtrühmaks on teismelised. See räägib rühma Bristoli teismeliste elust keskkooli viimasel kahel aastal. Sarja teemade valikut ja teemakäsitlusi on peetud vastuoluliseks, seal on juttu probleemsetetest perekondadest, vaimsetest häiretest, teismeliste seksuaalsusest, uimastite kuritarvitamisest, surmast ja koolikiusamisest. Sarja lõid firma Company Pictures jaoks stsenaristidena isa ja poeg Bryan Elsley ja Jamie Brittain. Sarja näitas telekanal E4. Kokku toodeti seitsmel hooajal 61 jagu, mis olid eetris aastatel 2007–2013. Kuna iga hooaeg näitas ühte aastat tegelaste elust, vahetus suurem osa peaosalistest iga kahe hooaja järel. Rahvusvahelise tunnustatuks saanud sarjas on mänginud Harry Enfield, Jack O'Connell, Dev Patel, Kaya Scodelario jpt. 2011. aastal hakkas Ameerika Ühendriikide telekanal MTV näitama sarja Ameerika versiooni, kuid see ei osutunud edukaks ja selle tootmine lõpetati pärast esimest hooaega.
Gudžaratid

Gudžaratid on Indiast, peamiselt Gujarati osariigi aladelt pärinev rahvas, kes kõneleb gudžarati keelt. Suured gudžarattide kogukonnad elavad ka väljaspool Indiat, eelkõige Läänemaailmas, aga ka mitmetes Aafrika riikides (Keenias, Tansaanias, Ugandas, jm). Neid loetakse majanduslikult ja kultuuriliselt India arenenumate rahvaste hulka. 2003. aasta andmetel oli maailmas 51,6 miljonit gudžaratti. Usuliselt on enamik neist hindud, umbes 11% on muslimeid. Kuulsad gudžaratid on olnud näiteks Mahatma Gandhi, Muhammad Ali Jinnah, Morarji Desai, Vikram Sarabhai, Narendra Modi ja Dev Patel. Gudžaratid Eesti Entsüklopeedia (vaadatud 22.03.2015)
Gumma prefektuur

Gumma prefektuur (kohalikus transkriptsioonis Gunma) on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas. Gumma prefektuur piirneb läänes Nagano, lõunas Saitama, idas Tochigi, kirdes Fukushima ja põhjas Niigata prefektuuriga. Prefektuur asub sisemaal. Prefektuuri põhjaosas asub Mikuni ahelik, lääneosas Kantō ahelik. Tema põhjapiiril asub 2578 m kõrgune Shirane vulkaan ja läänepiiril 2560 m kõrgune Asama vulkaan. Prefektuuri halduskeskus on Maebashi. Gumma prefektuuri tunnuslind on vaskfaasan (Phasianus soemmerringii), tunnuspuu on Thunbergi mänd (Pinus thunbergii) ja tunnuslill jaapani rododendron (Rhododendron japonicum). Gumma prefektuur on jaotatud 40 omavalitsusüksuseks, millest 12 on linnad (市 shi): An'naka, Fujioka, Isesaki, Kiryū, Maebashi, Midori, Numata, Ōta, Shibukawa, Takasaki, Tatebayashi ja Tomioka. 群馬県統計情報提供システム > 移動人口調査 > 月報 Suur maailma atlas, lk. 89 Suur maailma atlas, lk. 94 Gumma prefektuuri koduleht
Jørgen Ingmann

Jørgen Ingmann Pedersen (26. aprill 1925 Kopenhaagen – 21. märts 2015) oli taani muusik, kitarrist. Jørgen Ingmann koos abikaasa Grethega võitsid lauluga "Dansevise" 1963. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse. Sejr Volmer-Sørenseni sõnadele kirjutatud laul kuulub Taani kultuurikaanoni koosseisu. Jørgen ja Grethe olid abielus aastatel 1956–1975.
Werner Jarowinsky

Werner Jarowinsky (25. aprill 1927 Leningrad – 22. oktoober 1990 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane. Jarownskyte perekond kolis 1930. aastatel Leningradist Saksamaale. Werner Jarowinsky õppis põhikooli lõpetamise järel aastatel 1941–1943 kaubandust, seejärel teenis ta kuni 1945. aastani Wehrmachtis. 1945. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja oli Saksa Rahvapolitsei teenistuja. Gümnaasiumi lõpetas ta 1947. aastal. 1948–1951 õppis ta Halle-Wittenbergi Martin Lutheri Ülikoolis ja Berliini Humboldti Ülikoolis majandust ning õigusteadust. 1951–1956 töötas ta Berliini Humboldti Ülikooli dotsendina. Väitekirja kaitses ta samas 1956. aastal. 1956. aastal sai ta Sisekaubanduse Uurimisinstituudi juhatajaks. 1957. aastal läks ta tööle Saksa DV Kaubanduse ja Varustamise Ministeeriumi, kus ta esialgu oli peavalitsuse juht ja 1959–1963 aastast riigisekretär. 1963. aastal sai Werner Jarowinsky Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks (liikmeks sai ta 1984. aastal). Keskkomitee Sekretariaadis oli ta vastutav kaubanduse ja varustamise küsimuste eest, hiljem kuulusid tema vastutusalasse ka kirikuküsimused. Werner Jarowinsky oli alates 1963. aastast Rahvakoja (parlamendi) liige. Alates 1971. aastast oli ta Rahvakoja kaubanduse ja varustamise komisjoni esimees. 1989. aasta novembris sai ta Rahvakoja asepresidendiks ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei fraktsiooni esimeheks. 11. jaanuaril 1990 lahkus ta Rahvakojast ja 20. jaanuaril 1990 heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja. Werner Jarowinsky :fr. dt. Wirtschaftspolitiker; SED; Dr. rer. oec. Munzinger Jarowinsky, Werner * 25.4.1927, † 22.10.1990 :Mitglied des Politbüros des ZK der SED Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur
Endokannabinoidsüsteem

Endokannabinoidsüsteemiks nimetatakse peaajus paiknevaid ja toimivaid neuromodulatoorsete lipiidide ja nende retseptorite võrgustikku keha eri rakkudes ja elundites, nagu kannabinoidi retseptorid CB1 ja CB2 ja nende ligandanandamiidid jt ning neid metaboliseerivaid ensüüme. Endokannabinoidsüsteemi funktsioonideks on embrüoloogilises arengustaadiumis arengu modulleerimine ja neuroplastilisuse, närvide kaitse (neuroprotektsioon), immuunsuse, põletiku, apoptoosi ja kartsinogeneesi, valu ja emotsionaalse mälu, näljatunde, toitumise ja metabolismi modulleerimine. Endokannabinoidsüsteemile avaldavad toimet ka alternatiivmeditsiini praktikad, nagu akupunktuur, mitmed manustatavad ravimid ja droogid (näiteks kanep). Ka kohvi ning alkoholi joomine, kanepi ja tubaka suitsetamine jpm. CB1 retseptorid paiknevad peaajus ja närvisüsteemi rakkudes, CB2 retseptorid lisaks ka tüümuses. Endokannabinoidsüsteemi töö häirumisega seostatakse inimestel uncompensated schizophrenia, migreeni, polüskleroosi, Huntingtoni tõbe, uncompensated Parkinson's, soole ärritussündroomi, kompenseerimata anoreksiat, liikumistõbe. Prantsusmaa tervishoiuministri Marisol Touraine'i teatel põhjustasid Rennesis läbi viidud ravimikatsetused, mille käigus manustati ligi sajale katsealusele suu kaudu testitavat ravimit, mitu tõsist õnnetust: ühe inimese ajusurm ja viie inimese haiglasse sattumine. Ministri sõnul oli ravim ettenähtud toimimaks endokannabinoidsüsteemi, mida aga seostatakse valuga. Katseravim ei sisaldanud kannabinoide, nagu algselt arvati, vaid kuulub nn FAAH inhibiitorite (Inhibitors of Fatty Acid Amide Hydrolase (FAAH)-ensüüm) hulka, tegu võis olla toimeainega "BIA 10-2474" . Kõik kuus haiglasse toimetatud meest olid vanuses 28 kuni 49 aastat ja olid 7. jaanuaril, kui ravimikatsetused algasid, terved. Angelique Chrisafis, 15. jaanuar 2016, French drug trial leaves one brain dead and five critically ill, veebiversioon (vaadatud 16.01.2016)(inglise keeles) "Was man über das Medikamenten-Desaster wiess", Die Welt, veebiversioon (vaadatud 17.01.2016)(saksa keeles) SIMON TOMLINSON, 15. jaanuar 2016, Experimental painkiller that has left one person brain-dead and five seriously ill has been given to NINETY people, warns French health minister – and there is NO antidote., veebiversioon (vaadatud 16.01.2016)(inglise keeles) PÁL PACHER, SÁNDOR BÁTKAI, ja GEORGE KUNOS, The Endocannabinoid System as an Emerging Target of Pharmacotherapy, Pharmacol Rev. september 2006; 58(3): 389–462., PMCID: PMC2241751, veebiversioon (vaadatud 22.03.2015)(inglise keeles) John M. McPartland, Geoffrey W. Guy, ja Vincenzo Di Marzo, Care and Feeding of the Endocannabinoid System: A Systematic Review of Potential Clinical Interventions that Upregulate the Endocannabinoid System, PLoS One. 2014; 9(3): e89566., doi: 10.1371/journal.pone.0089566, PMCID: PMC3951193, veebiversioon (vaadatud 22.03.2015)(inglise keeles)
Võle–Vainupea–Kunda tee

Võle–Vainupea–Kunda tee (registrinumber 17170) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee on IV klassi riigimaantee kogupikkusega 31,927 km. Tee algab Haljala vallas Võle külas Haljala–Käsmu teelt. Tee läbib Haljala vallas Kandle küla ning Haljala vallas Karula, Pajuveski, Vainupea, Eisma, Rutja, Karepa ja Toolse külad. Tee lõpeb Viru-Nigula vallas Ojakülas ristumisel Kunda–Selja teega. Võle–Vainupea–Kunda teega ristuvad Eisma–Kandle tee, Karula–Vihula–Sagadi tee, Vainupea ranna tee ja Haljala–Karepa tee. Võle–Vainupea–Kunda teel on 3 silda: Vainupea sild üle Vainupea jõe 16. kilomeetril Rutja sild üle Selja jõe 24. kilomeetril Toolse sild üle Toolse jõe 29. kilomeetril Lääne-Virumaa rannikualade teemaplaneering kirjeldab Võle–Vainupea–Kunda tee Vainupea–Eisma–Rutja–Karepa–Toolse lõiku kui ilusate vaadetega teed läbi esteetiliselt väärtuslike maastike. Maantee on kahesuunalise liiklusega. Tee asfaltkatendi laius on 5,5–7 meetrit. Tee klassist (IV klass) tulenevalt on tee sanitaarkaitsevööndi laius 60 meetrit katendi servast ja mõjuvööndi laius 300 meetrit. Tee kaitsevöönd, millele laieneb ehituskeeluala, on 50 meetrit äärmise sõiduraja teljest. Suveperioodil võib liikluse intensiivsus mõnel Võle–Vainupea–Kunda tee lõigul ulatuda 500 autoni ööpäevas. Karula ja Ojaküla vahelisel lõigul kulgeb teemaa kõrval Eesti Lairiba Arenduse Sihtasutuse (ELASA) kiudoptiline kaabel. Tee haldaja on Maanteeamet. Riigimaanteede nimekiri, maanteede liigid ja klassid "Teeregister. Kõrvalmaanteede nimekiri seisuga 1.01.2014". Originaali arhiivikoopia seisuga 2.04.2015. Vaadatud 22.03.2015. "Teeregister. Riigimaanteede sildade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 22. märtsil 2015. "Lääne-Virumaa maakonnaplaneering „Lääne-Viru maakonna rannikuala"". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 22. märtsil 2015. "Vihula valla Eisma küla Liivakünka maaüksuse detailplaneeringu koostamise alus". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 22. märtsil 2015. "Vihula valla Vainupea küla Kingu maaüksuse detailplaneeringu seletuskiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 22. märtsil 2015. "EstWin võrgu kaart". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 22. märtsil 2015.
Jan Tammik

Jan Tammik (sündinud 25. märtsil 1970 Rakveres) on eesti maalikunstnik. Õppinud Rakvere 3. Keskkooli kunstiklassis ja Tartu Kunstikoolis. Maalib põhiliselt natüürmorte, mere- ja maastikuvaateid järgides traditsioonilist maalilaadi. Esinenud näitustega Tartu Gildi galeriis (2008), Tõrva raamatukogus (2008), Ajamaja galeriis (2008), Võrumaa muuseumis (2010), Värska raamatukogus (2011), Aedvilja Tänava Galeriis (2012), Tartu Kunstimuuseumi näitusemajas (2014) ja Vastseliina rahvamajas (2015). Osalenud näitustel ka Soomes, Rootsis, Saksamaal ja Prantsusmaal. Harrastanud avamerepurjetamist. 2003. ja 2004. aastal tuli avamerepurjetamises (Muhu väina regatil) Eesti meistriks. Tema isa on maalikunstnik Rein Tammik. E-kunstisalong. Jan Tammik Tiina Rillo. Kirglik purjetaja Jan Tammik pani välja oma maalid. Helme-Tõrva Elu, 23.11.2008 Sport24. Sporditulemused Jan Tammiku galerii Kunstigalerii "Avatud ateljee". Jan Tammik Kultuur: Viinamarjad ja kärbseseened. Sibulad. Meri ja Tammik. Virumaa Teataja, 01.03.2006
Sadamaregister

Sadamaregister on andmekogu, milles peetakse arvestust sadamate üle. Eestis on sadamaregister andmekogu, mille eesmärk on tagada vajalikud andmed veeliikluse ohutuse, turvalisuse ja keskkonnakaitse valdkondliku juhtimise ja korraldamise ülesannete täitmiseks ning riikliku järelevalve teostamiseks. Sadamaregistri vastutav töötleja on Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium ja volitatud töötleja Veeteede Amet. Sadama pidaja (omanik) on kohustatud sadama registreerima sadamaregistris. Sadamaregistrisse kantavad andmed on sätestatud sadamaregistri pidamise põhimääruses. "Sadamaregistri kasutajaliides". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2016. Vaadatud 24. märtsil 2018. "Sadamaseadus". Riigi Teataja. 10.07.2009. Vaadatud 29.06.2018. Sadamaregistri andmed Sadamaregistri dokumentatsioon riigi infosüsteemi haldussüsteemis
Laikneeme

Laikneeme on Soome lahte ulatuv neem Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Karepa külas. Neeme geograafilised koordinaadid on 59° 32′ 57″ N, 26° 24′ 36″ E. Eesti Geoloogiakeskus. Eesti geoloogiline baaskaart. 7412 Karepa. Seletuskiri. Tallinn 2006
Numata

Numata (jaapani 沼田) on linn Jaapanis Gumma prefektuuris. Numata moodustati 1. aprillil 1954. 2005. aastal liideti linnaga Shirasawa ja Tone küla. Elanike arv on 55 500 (2005) ja pindala 443 km². https://www.gsi.go.jp/KOKUJYOHO/MENCHO/backnumber/GSI-menseki20210101.pdf 市の概要 群馬県統計情報提供システム > 移動人口調査 > 月報 Numata koduleht
Kandle mõis

Kandle mõis (saksa keeles Kandel) oli Kavastu mõisa kõrvalmõis Haljala kihelkonnas Virumaal, tänapäeval on see Haljala vallas Lääne-Viru maakonnas. Esmateated Kandle mõisast pärinevad 1583. aastast. 18.sajandil kuulus mõis Hastferitele. 1788. aastal müüs major Heinrich Gustav von Hastfer mõisa kreisikohtunik Georg Johann von Wrangellile. 1793. aastal ostis Wrangellilt mõisa major Peter Frommhold Löwis of Menar. 1805. aastal läks mõis Bengt Fromhold Strohmi valdusse. 1810. aastal müüs ta mõisa Johanna von Roennele. 1827. aastal müüsid Roenned mõisa parun Gustav Wrangellile. Wrangellide valduses püsis Kandle 1832. aastani, kui kapten parun Carl Wrangell müüs selle leitnant Gustav von Tritthofile. 20. sajandi lõpul[küsitav] ostsid mõisa Dehnid – naabermõisa Kavastu omanikud. Selle tehinguga muutus Kandle mõis sisuliselt Kavastu kõrvalmõisaks. Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Arnold Julius von Dehn. Lihtne baroksetes vormingutes peahoone pärineb 18. sajandi keskpaigast. Viilkatusega ühekorruselisele väheldase verandaga puidust hoonele lisati hiljem kivist tiibehitus. Kaua tühjalt seisnud peahoone on hävinenud. Samuti on hävitatud viie kaarega tall-tõllakuur, mille asemele on kerkinud kuue kaarega spordisaali aknad. Kandle mõis (Haljala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Alo Särg. "Lääne-Virumaa mõisad" Kirjastus Argo, 2001, lk 40–45 Kandle mõis mõisaportaalis Kultuurimälestiste riiklikus registris Kandle mõis (Haljala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis