laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1339

1339. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad - 1330. aastad - 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad Aastad: 1334 1335 1336 1337 1338 - 1339 - 1340 1341 1342 1343 1344 1. aprillil sai San Marino kaptenregendiks Ricevuto. Algas Saja-aastane sõda. Lucchino Visconti sai pärast Azzone Visconti surma Milano valitsejaks. Genovas hakati valima doodže. Rendsburg Saksamaal sai linnaõigused. ... 1. november – Rudolf IV, Austria hertsog 1358–1365 (surn. 1365) 17. veebruar – Otto Rõõmus, Austria hertsog al. 1330 (sünd. 1301) 26. mai – Aldona, Leedu vürstinna, Poola kuninganna al. 1333 Azzone Visconti, Milano valitseja al. 1329 (sünd. 1302)
Maarkedal

Maarkedal on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. Haldusreformi järel jaguneb Maarkedal järgmisteks asulateks, küladeks, osavaldadeks ja piirkondadeks: Tuulik  Tšehhi – Horšovský Týn  Lõuna-Aafrika Vabariik – Porterville Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Maarkedal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Stekene

Stekene on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. Stekene jaguneb järgmisteks asulateks, küladeks, osavaldadeks ja piirkondadeks: Kemzeke Kemzeke Klein-Sinaai Magistraadihoone Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Stekene – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Temse

Temse on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. Esimesed kirjalikud ülestähendused asula kohta pärinevad aastast 770. 18. sajandil hakati seal õlut pruulima. 1977. aasta haldusreformi järel jaguneb Temse järgmisteks asulateks, küladeks, osavaldadeks ja piirkondadeks: Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Temse – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Dénes Kőnig

Dénes Kőnig (21. september 1884 Budapest – 19. oktoober 1944 Budapest) oli juudi päritolu Ungari matemaatik. Ta kirjutas esimese graafiteooria alase monograafia, mis anti tõlgituna inglise keelde välja veel rohkem kui pool sajandit hiljem. Kőnig sündis Budapestis matemaatiku Gyula Kőnigi pojana. Aastal 1907 omandas ta doktorikraadi ja ühines Budapesti Tehnilise Kõrgkooli matemaatikateaduskonnaga. Üks Kőnigi õpilasi oli Paul Erdős, kes esmakursuslasena lahendas ühe Kőnigi probleemi.[viide?] Täisprofessoriks sai Dénes Kőnig 1935. aastal. Dénes Kőnig oli oma isa monograafia "Loogika, aritmeetika ja hulgateooria alused" toimetaja. Ta sooritas enesetapu Budapestis 1944. aastal toimunud juudivastase pogrommi ajal. Alates 2007. aastast antakse SIAMi (Society for Industrial and Applied Mathematics) poolt välja Dénes Kőnigi nimelist preemiat. Dénes König (1936). Theorie der endlichen und unendlichen Graphen, Leipzig: Akademische Verlagsgesellschaft. Dénes König (1990). Theory of finite and infinite graphs, translated from German by Richard McCoart, Birkhauser, ISBN 0817633898.
Nevele

Nevele on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. Nevele jaguneb järgmisteks asulateks, küladeks, osavaldadeks ja piirkondadeks: Poesele Hansbeke Vosselare Magistraadihoone Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Nevele – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Muutumispiirkond

Funktsiooni muutumispiirkond on funktsiooni väärtuste hulk ehk selle määramispiirkonna kujutis. Funktsiooni f muutumispiirkonda tähistatakse Im(f). Reaalmuutuja funktsiooni f(x) = x2 muutumispiirkond ei sisalda negatiivseid arve ja on seega kõigi mittenegatiivsete reaalarvude hulk. Kujutis Määramispiirkond Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Hilda Doolittle

Hilda Doolittle, kirjanikunimega H.D. (10. september 1886 Pennsylvania – 27. september 1961 Zürich), oli Ameerika Ühendriikide luuletaja, romaani- ja memuaarikirjanik. Ta on 20. sajandi alguse avangardse luuletajate liikumise imažismi üks esindajatest koos Ezra Poundi ja Richard Aldingtoniga. Imažistlik mudel põhineb rütmidel, tavakeele selgusel ja luuletaja vabadusel valida teemasid oma äranägemise järgi. H.D. hilisem kirjatöö arenes välja just sellest esteetikast, kombineerides seda naistekeskse versiooniga modernismist. H.D. sündis Ameerika Ühendriikides Pennsylvanias ja kolis 1911. aastal Londonisse, kus ta avaldatud teosed tõid talle keskse rolli alanud imažistide liikumises. Karimasmaatilise figuurina pälvis H.D. modernistliku luuletaja Ezra Poundi toetuse, kes planeeris ja arendas tema karjääri. Aastatel 1916–1917 töötas H.D. ajakirja Egoist toimetajana. Samal ajal ilmus tema luule ajakirjades English Review ja Transatlantic Review. Esimese maailmasõja ajal elas H.D. üle oma venna surma ja lahutuse oma esimesest abikaasast, luuletajast Richard Aldingtonist. Need sündmused mõjutasid tugevalt tema hilisemat luulet. 1930. aastatel tutvus H.D. Sigmund Freudiga ning hakkas tema patsiendiks, et mõista ja väljendada oma biseksuaalsust. H.D. abiellus ühe korra ja oli mitmetes heteroseksuaalsetes ja lesbilistes suhetes. Ta ei häbenenud oma seksuaalsust, mistõttu sai temast geide õiguste eest võitlevate ja feministlike liikumiste ikoon, kui tema luuletused, näidendid, kirjad ja esseed 1970. ja 1980. aastatel taasavastati. Featherstone, Simon. "War Poetry: An Introductory Reader (Critical Readers in Theory & Practice)". Routledge, 1995. Lk 164 Bertram, Vicki. "Kicking Daffodils: Twentieth-century Women Poets". Edinburgh: Edinburgh University Press, 1997. Lk 39. ISBN 0-7486-0782-X
Krokodill Gena

Krokodill Gena (vene keeles Крокодил Гена) on vene lastekirjaniku Eduard Uspenski loodud tegelane. Esimest korda astub ta üles raamatus "Krokodill Gena ja sõbrad" (vene keeles "Крокодил Гена и его друзья") 1966. aastal. Gena on 50 aastat noor intelligentne Aafrika krokodill ja töötab linna loomaaias krokodillina. Tema ülesanne on graafiku alusel basseini ääres ennast külastajatele eksponeerida. Kui Gena mingil põhjusel ei saa tööle minna või vajab asendust, siis dubleerib teda teine krokodill Valera. Töövälisel ajal armastas Gena oma väikeses korteris ajalehti lugeda, piipu tõmmata ja iseendaga trips-traps-trulli mängida. Kord, kui ta oli mänginud endaga nelikümmend matši järjest, läks ta meel väga kurvaks ja ta otsustas endale sõpru muretseda. Nii riputas ta linna üles kuulutused, et otsib sõpru. Kuulutustele reageerisid väike tõsine tüdruk Galja ja äsja linna kolinud teadusele tundmatu loom Potsataja. Saavadki kokku raamatu kangelased – Gena, pioneer Galja ja Potsataja – ning otsustavad asutada Sõpruse Maja, et viia kokku neid, kes otsivad sõpru. Potsatajale, Genale ja Galjale loobivad kaikaid kodaraisse õel vanatädi Kübaramoor ja tema tige rott Larissa. Krokodill Gena seiklustest on valminud neli multifilmi: "Krokodill Gena" "Крокодил Гена" (1969) "Potsataja" "Чебурашка" (1971) "Kübaramoor" "Шапокляк" (1974) "Potsataja läheb kooli" "Чебурашка идёт в школу" (1983) Filmistuudio Sojuzmultfilm Stsenaristid Roman Katšanov, Eduard Uspenski Režissöör Roman Katšanov Kunstnik Leonid Švartsman Helilooja Vladimir Šainski Gena osas Vassili Livanov (eestikeelse dublaaži tegi Väino Aren) Onu Teodor, kass ja koer Garantiimehikesed
Kruibeke

Kruibeke on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. Kruibeke jaguneb järgmisteks asulateks, osavaldadeks ja piirkondadeks: Wissekerke loss Bazel Bazel Rupelmonde Wissekerke loss Magistraadihoone Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Kruibeke – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Moerbeke-Waas

Moerbeke on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. Moerbeke jaguneb järgmisteks asulateks ja piirkondadeks: Grote Kreek Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Moerbeke-Waas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles) Open Vld Moerbeke (hollandi keeles)
Dissotsiatsioonikonstant

Dissotsiatsioonikonstant (tähis Kd või K) on suurus, mis näitab elektrolüüdi tugevust. Mida väiksem on Kd väärtus (mida vähem on lahuses ioone molekulidega võrreldes), seda nõrgem on elektrolüüt. Dissotsiatsioonikonstant sõltub temperatuurist ja elektrolüüdi iseloomust, kuid ei sõltu kontsentratsioonist. Reaktsiooni A x B y ⇌ x A + y B {\displaystyle \mathrm {A} _{x}\mathrm {B} _{y}\rightleftharpoons x\mathrm {A} +y\mathrm {B} } dissotsiatsioonikonstant leitakse valemiga: K d = [ A ] x × [ B ] y [ A x B y ] {\displaystyle K_{d}={\frac {[A]^{x}\times [B]^{y}}{[A_{x}B_{y}]}}} , kus [A], [B] ja [AxBy] on vastavalt ainete A, B ja AxBy kontsentratsioonid. Happe dissotsiatsioonikonstant
Victor Moses

Victor Moses (sündinud 12. detsembril 1990 Kadunas) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib ääremängijana Venemaa kõrgliiga klubis Moskva Spartak. Karjääri alustas Moses klubis Crystal Palace, hiljem mängis klubis Wigan Athletic. 2012. aasta suvel sõlmis ta lepingu Premier League'i klubiga Chelsea FC. Chelsea põhikoosseisus on ta mänginud hooaegadel 2012–13, 2016–17 ja 2017–18. Vahepealsetel hooaegadel on olnud laenul Liverpoolis, Stoke Citys, West Ham Unitedis, Türgi klubis Fenerbahçe, Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter ja Venemaa klubis Moskva Spartak. Algul mängis Moses Inglismaa U16 koondises, aga hiljem valis Nigeeria jalgpallikoondise. Nigeeriat esindas ta koondises aastatel 2012–2018. 2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta penaltist värava Argentina vastu. Ta esindas Nigeeriat koondises ka 2013. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. 2018. aasta augustis teatas ta koondisekarjääri lõpetamisest. Chelsea FC Inglismaa meister (1): 2016–17 FA Cup (1): 2017–18 UEFA Euroopa Liiga (1): 2012–2013 Nigeeria rahvuskoondis Aafrika meistrivõistlused jalgpallis (1): 2013 "Kaitsjate sepistatud värav tõi Argentina rongi alt välja". sport.err.ee. 26.6.2018. Vaadatud 27.6.2018 "Victor Moses: Chelsea's Nigeria winger announces international retirement at 27". BBC Sport. 15.8.2018. Vaadatud 15.8.2018  Victor Moses – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Puyi

Puyi (ka Pu Yi; traditsioonilises hiina kirjas 溥儀; lihtsustatud hiina kirjas 溥仪; pinyin'is Pǔyí; 7. veebruar 1906 – 17. oktoober 1967) oli Hiina viimane keiser 1908–1912 ja 1917 ning Mandžukuo president 1932–1934 ja keiser (Kangde (康德) ajastu) 1934–1945. Ametlikult valitses ta ainult Keelatud Linnas 1912–1924. Ta sai keisriks pärast oma vanaonu poja, keiser Guangxu surma. Guangxu oli püüdnud läbi viia reforme. Teda vastustas aga riigi kauaaegne tegelik valitseja, keisrinna Cixi, kes ilmselt laskis Guangxu mõrvata. Kuid Cixi suri vaid kuu aega hiljem, detsembris 1908, nimetades enne oma surma keisriks kaheaastase Puyi. 1912. aasta Hiina revolutsioon kukutas keisri ametlikult võimult, ent talle jäeti võim Keelatud Linnas. Seal hoiti teda sisuliselt vangistuses kuni 1924. aastani, mil ta sealt välja aeti ning talt keisritiitel ära võeti. Aastal 1917 taastas kindral Zhang Xun nädalaks formaalselt Puyi võimu, kuid reaalselt valitseda keiser ei saanud. 1924–1932 elas Puyi eraelu Henry Pu Yi nime all (seda nime oli talle soovitanud tema õpetaja Reginald Johnston). Ta nautis Jaapani saatkonna poolt võimaldatud läänelikku pleiboi-elu, kuid langes nende salaluure võrku. Aastal 1932 tegid jaapanlased temast oma marionettriigi Mandžukuo valitseja, alates 1934. aastast keisri. Puyi arvates oli see õiglane, sest ta oli rahvuselt mandžu (Qingi dünastiast) ning Hiina Vabariik oli ta hüljanud. Ent ka Mandžukuod ei saanud ta reaalselt valitseda, ta oli pelgalt Jaapani ametnike käsutäitja. Kui Jaapan 1945 sõja kaotas, langes Puyi nõukogude vägede kätte vangi ning 1950 andsid nood ta Hiina kommunistlikele võimudele välja. Ta mõisteti vangi kui sõjakurjategija ning vabanes sealt 10 aastat hiljem. Elu lõpul töötas ta aednikuna. Ta suri vähki. 1995. aastal saadi Hiina valitsuselt luba matta Hiina viimane keiser oma eelkäijate kõrvale Pekingi lähedale. Bernardo Bertolucci on teinud Puyi elust mängufilmi "Viimane keiser" (1987). Elulugu
Lõpmatu hulk

Matemaatikas nimetatakse lõpmatuks hulgaks hulka, mis on võrdvõimas mõne oma pärisalamhulgaga. Lõpmatud hulgad jagatakse võimsuse järgi loenduvateks (näiteks naturaalarvude hulk) või mitteloenduvateks (näiteks reaalarvude hulk) hulkadeks. Kõik hulgad, mille võimsus on suurem või võrdne naturaalarvude hulga võimsusest, on lõpmatud. Järelikult võib lõpmatu hulga defineerida kui hulga, mis on sürjektiivselt naturaalarvude hulka kujutatav. lõplik hulk lõpmatuse aksioom Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Lõpmatuse aksioom

Lõpmatuse aksioom on hulgateooria aksioom, mis tagab vähemalt ühe lõpmatu hulga olemasolu. Zermelo-Fraenkeli hulgateoorias tagab lõpmatuse aksioom induktiivselt moodustatud loenduva hulga ja seeläbi ka naturaalarvude hulga olemasolu. Formaalselt saab lõpmatuse aksioomi esitada kujul: ∃ I ( ∅ ∈ I ∧ ∀ x ∈ I ( ( x ∪ { x } ) ∈ I ) ) . {\displaystyle \exists \mathbf {I} \,(\emptyset \in \mathbf {I} \,\land \,\forall x\in \mathbf {I} \,(\,(x\cup \{x\})\in \mathbf {I} )).} Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Louis Vuitton (firma)

Louis Vuitton Malletier (tavaliselt Louis Vuitton [lwi vɥitɔ̃]) on prantsuse moemaja, mille asutas 1854. aastal Louis Vuitton. Louis Vuitton on üks maailma juhtivaid moemajasid. See oli aastatel 2006–2012 maailma kõige hinnalisem moebränd, mille väärtus 2012. aastal oli 25,9 miljardit USA dollarit. Vuittoni maine toetub eelkõige kasutatavatele materjalidele ja mustritele (näiteks malelauaruuduline Damier (1888) ja Vuittoni nimetähtedega monogramm – "Monogram Canvas"). Tänapäeval on Louis Vuittonist saanud staatuse sümbol ja maailma juhtiv luksuskaupade bränd, mille rõivaid ja aksessuaare võib osta Louis Vuittoni poodidest üle maailma. Samas on Louis Vuitton bränd, mida võltsitakse maailmas kõige rohkem. Ainult üle 1% Louis Vuittoni toodetest pole võltsitud. Modernne Louis Vuittoni firma kasutab kampaaniates palju kuulsusi ja tuntud modelle. Kõige sagedamini võib Louis Vuittoni reklaamil näha Uma Thurmani nägu, kes pidavat olema Vuittoni brändi peegelpilt. Teised modellid ja näitlejannad, keda Louis Vuitton on oma kampaaniate reklaamnäona kasutanud, on näiteks Jennifer Lopez, Scarlett Johansson, Chloe Sevigny, Christina Ricci, Gisele Bundchen, Kate Moss ja Naomi Campbell. 1885 – avati esimene kauplus Londonis. 1892 – hakati müüma käekotte. 1914 – avati esimene pood Champs-Élysées'l Pariisis. 1981 – loodi Louis Vuitton Japon (Tokyo, Osaka, Hongkong). 1983 – hakati pidama iga-aastast Louis Vuitton Cup America's Cupi eelvõistlust purjetamises. 1984 – avati esimene pood Lõuna-Koreas. 1987 – ühinesid tuntud šampanja- ja konjakitootjad Moët & Chandon ja Hennessy Louis Vuittoni firmaga, et moodustada maailma suurim luksusbrändide tootja LVMH (LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton S.A.). Firma kuulub osaliselt Christian Diori gruppi ning Bernard Arnault on mõlema firma esimees ja tegevjuht. 1992 – avati esimene pood Hiinas Pekingis. 1998 – avati La Maison Louis Vuitton Champs-Élysées'l. 2002 – avati L'immeuble Louis Vuitton Omotesandos Tokyos. 2003 – avati esimesed kauplused Venemaal ja Indias. 2004 – avati L'immeuble Louis Vuitton Fifth Avenuel New Yorgis. 2005 – taasavati La Maison Louis Vuitton Champs-Élysées'l. lvmh.com vaadatud 24.09.12 bloomberg.com vaadatud 24.09.12 (inglise keeles) Koduleht
Hirohito

Hirohito (裕仁) (29. aprill 1901 – 7. jaanuar 1989) oli 124. Jaapani keiser 1926–1989. Tema valitsejadeviis oli "Shōwa", mistõttu teda tuntakse ka Shōwa-tenno'na. Ta oli viimane Jaapani keiser, keda austati šintoismis elava jumalana 1945. aastani. Hirohito oli keiser Yoshihito poeg ning sai troonile pärast viimase surma. Formaalselt oli ta absoluutne monarh, reaalselt juhtis riiki aga aastani 1945 sõjaväelastest koosnev autoritaarne valitsus, mille eesotsas oli Hideki Tojo. Valitsus soovis teha Jaapanist Kaug-Ida valitsejat. Selle üle, kas Hirohito seda suunda toetas, on palju polemiseeritud, ent tõde pole selgunud siiani. Siiski ei antud Hirohitot sõjakurjategijana kohtu alla; ta pidi vaid loobuma enda kummardamisest jumalana. Kui sõja kulg juunis 1942 pöördus Jaapani vastu, kaasas Hideki Tojo keisri riigi ellu, sundides inimesi end tema nimel ohverdama. Hirohito hakkas valitsust mõjutama alles siis, kui kaotus muutus möödapääsmatuks, ent ta jäi oma otsustega hiljaks: Hiroshimale ja Nagasakile heideti tuumapomm. 1945. aasta 15. augusti raadiokõne, milles ta teatas Jaapani alistumisest eelmisel päeval, oli läbi aegade esimene Jaapani keisri otsepöördumine oma rahva poole. Hirohito oli bioloog ja merebioloogiat käsitlevate raamatute autor. Keisri abikaasa oli keisrinna Nagako (1903–2000). Neil sündis seitse last: printsess Teru (1925–1961) printsess Hisa (1927–1928) printsess Taka (1929–1989) printsess Yori (sündinud 1931) kroonprints (hiljem keiser) Akihito (sündinud 1933) prints Hitachi (sündinud 1935) printsess Suga (sündinud 1939)
Versace

Gianni Versace S.p.A. ([ˈdʒanni verˈsaːʧe], tuntud kui Versace) on 1978. aastal Gianni Versace asutatud ettevõte ja moebränd. Versace on maailma üks juhtivaid rahvusvahelisi moemaju. Esimene Versace boutique avati 1978. aastal Milanos. Kokku on 82 Versace moepoodi üle maailma. Esimene kauplus väljaspool Itaaliat avati 1991. aastal Glasgow's. Pärast Gianni mõrva 15. juulil 1997 on tema õde Donatella Versace peadisainer ja tema vend Santo Versace tegevdirektor. Versace on oma toodetes kasutanud naaritsa- ja kährikunahku. Versace lõpetas karusnahkade kasutamise 2018. aasta märtsis. Judy Molland (22. märts 2018). "Success! Versace Goes Fur-Free". Care2.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. märts 2018. Koduleht
Tony Jeffries

Tony David Pryce-Jeffries (sündinud 2. märtsil 1985 Sunderlandis Kirde-Inglismaal) on Inglismaa ja Suurbritannia endine poksija. Jeffries sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Kenneth Eganile (Iirimaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Jeffries osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 14. maailmameistrivõistlustel (Chicago, 2007), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Erkebwlan Şınalïyevile (Kasahstan) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Jeffries poksis veebruarist 2009 kuni septembrini 2011 elukutselisena ning pidas kokku 10 kohtumist, millest võitis 9 (neist 6 nokaudiga) kohtumist ja viigistas 1 kohtumise. 29. suveolümpiamängude poksivõistlus. Peking 2008. Tulemused inglise keeles 14. maailmameistrivõistlused poksis. Chicago 2007. Tulemused inglise keeles Tony Jeffries veebisaidil Olympedia (inglise) Tony Jeffries veebisaidil BoxRec (inglise)
Oteng Oteng

Oteng Oteng (sündinud 9. jaanuaril 1990 Mookanes Keskringkonnas) on Botswana poksija. Oteng osales kärbeskaalus (kuni 52 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas oma kohtumise 1. ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Oteng osales kärbeskaalus (kuni 52 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011), kuid kaotas 2. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Miša Alojanile (Venemaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 30. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 2012. Tulemused inglise keeles 16. maailmameistrivõistlused poksis. Bakuu 2011. Tulemused inglise keeles Oteng Oteng veebisaidil Olympedia (inglise)
Ardo Sivadi

Ardo Sivadi (Anatol Sivard, Siivard 11. märts 1900 Narva – 24. mai 1966 Tallinn) oli eesti maalikunstnik. Sündis Narvas linavabriku ametniku peres. Õppis Narva Linavabriku algkoolis, 1911–1919 Narva poeglaste gümnaasiumis, kus juba keskkooliõpilasena oli abiks kunstnik Semjonovi juures, kes täitis Narva kirikutele maalitellimusi. 1921. aasta talvel käis Narva kunsttööstuskoolis. 1922 astus Tartus kunstikooli Pallas, kus õppis vaheaegadega Konrad Mäe ja Ado Vabbe ateljeedes ning lõpetas kooli 1932. aastal. Pärast kooli lõpetamist tegutses Sivadi vabakunstnikuna Narvas, kuni läks järgmisel aastal tööle Tallinna, kus töötas koolides joonistusõpetajana. Täiendas end 1938 KKSKV stipendiaadina Berliinis ja Pariisis. 1941. mobiliseeriti Ardo Sivadi Punaarmeesse. Mobiliseeritute laev Eestirand oli teel Leningradi, kui sai pommitabamuse. Sivadi elas laevaõnnetuse üle ja pääses pakku Prangli saarele. Olulise osa kunstniku loomingust moodustavad linnavaated: sünnilinn Narva, Rakvere, kus ta oli töötanud joonistusõpetajana, ning Tallinn, kuhu kunstnik hiljem elama asus. A. Sivard. Sinilinnu jahil. Olion, nr 7/8, lk 193-195.
Akihito

Akihito (jaapani keeles 明仁; sündinud 23. detsembril 1933) on endine Jaapani keiser. Ta oli keiser alates 1989. aastast, mil suri tema isa Hirohito ehk Shōwa-tenno, kuni 30. aprillini 2019. Akihito oli Jaapani 125. keiser ning oli sel ajal maailma ainus keiser. Akihito deviis on Heisei (平成 'üldine rahu'), seega saab temast pärast surma Heisei-tennō. Akihitol oli neli vanemat õde, kellest üks suri väikelapsena, ning noorem vend ja noorem õde. Ta on õppinud kõrgkoolis nii Suurbritannias kui ka Jaapanis (politoloogiat Gakushuini ülikoolis), kuid pole kõrgkooli lõpetanud. Sellegipoolest on ta harrastusihtüoloog ning avaldanud artikleid ja raamatuid merihärgade kohta. Tema järgi on nimetatud 2005. aastal avastatud merihärg Exyrias akihito. Ta on avaldanud ka artikleid Jaapani teadusajaloost ajakirjades Science ja Nature. 1986. aastal valis Londonis asuv Linné Ühing ta oma auliikmeks. Kuigi Akihito oli troonipärija sündimisest saadik, nimetati ta ametlikult troonipärijaks alles 10. novembril 1952 Tōkyō keisripalees toimunud tseremoonial. 1953. aasta juunis esindas Akihito Jaapanit Londonis Elizabeth II kroonimise tseremoonial. Akihito oli esimene Jaapani keiser, kelle abikaasa (Michiko Shōda, sündinud 24. oktoobril 1934) pole aadlik. Michiko isa oli suurärimees. Ta abiellus Michikoga 10. aprillil 1959 ja neil on kolm last: kroonprints Naruhito (sündis 23. veebruaril 1960) prints Akishino (11. november 1965) Sayako Kuroda (endine printsess Sayako) (18. aprill 1969) Erinevalt varasematest keisritest kasvatasid Akihito ja Michiko oma lapsi ise, mitte ei jätnud seda lapsehoidjate ja teenijate hooleks. Akihito hakkas osa keisri kohustusi täitma pärast oma isa haigestumist 1988. aasta septembris, sealhulgas osales ta Jaapani parlamendi istungi avatseremoonial. Hirohito suri 7. jaanuaril 1989, kuid ametlikult krooniti Akihito keisriks alles 12. novembril 1990. Akihito oli konstitutsiooniline monarh, kelle olulisim ülesanne oli riigi esindamine ning rahvusliku ühtsuse ja traditsioonide säilimise tagamine. Juba enne keisriks saamist käis ta oma abikaasaga ametlikul visiidil 37 riigis. Samuti külastasid nad kõiki 47 Jaapani prefektuuri. Akihito on avaldanud Jaapani vägede tegutsemise üle teises maailmasõjas Koreas ja Hiinas küll kahetsust, ent pole ametlikult vabandanud, ehkki nii Hiinas kui ka Koreas on seda oodatud. 24. ja 25. mail 2007 külastasid Akihito ja Michiko Eestit. 2016. aasta 8. augustil edastatud videoläkituses vihjas Akihito kavatsusele loobuda halveneva tervise tõttu troonist. 30. aprillil 2019 loobus Akihito troonist. 1. mail 2019 sai keisriks tema poeg Naruhito. 2007 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 121 "Japan's Emperor Akihito hints at wish to abdicate". BBC News. 8. august 2016. Vaadatud 8. augustil 2016. "Message from His Majesty The Emperor". The Imperial Household Agency. 8. august 2016. Vaadatud 8. augustil 2016. Japan cabinet approves bill to allow emperor to abdicate. Reuters, 18. mai 2017 Jaapani parlamendi alamkoda lubas keiser Akihitol troonist loobuda. ERR, 2. juuni 2017
Oregoni Ülikool

Oregoni Ülikool on ülikool, mis asub Eugene'is Oregoni osariigis Ameerika Ühendriikides. Ülikool on asutatud aastal 1876. Esimesel aastal oli seal 155 üliõpilast ning 5 õppejõudu. 1878. aastal lõpetas esimene lend viie õppijaga. 1881. aastal oleks ülikool peaaegu suletud võla tõttu, kuid võlga aitas tasuda Henry Villard. 1913. ja 1932. aastal tehti ettepanek liita ülikool Oregoni osariigi ülikooliga, kuid tulemuseta.
Lillestrøm

Lillestrøm on linn Norras Vikeni maakonnas Lillestrømi vallas. 2019. aastani kuulus linn Skedsmo valda. Lillestrøm SK