laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Surnud 15. septembril

Siin loetletakse 15. septembril surnud tuntud isikuid. 1700 – André Le Nôtre, prantsuse aednik 1858 – Johann Karl Simon Morgenstern, Eesti klassikaline filoloog 1893 – Hermann Sauppe, saksa klassikaline filoloog, pedagoog ja epigraafik 1908 – Jaan Nebokat, eesti ajakirjanik ja õpikute autor 1921 – Roman von Ungern-Sternberg, Venemaa sõjaväelane 1938 – Thomas Wolfe, USA kirjanik 1942 – Gabriel Terra, Uruguay president 1945 – Anton Webern, Austria helilooja 1945 – André Tardieu, Prantsusmaa poliitik 1952 – Hugo Raudsepp, eesti kirjanik 1961 – Eerik Laid, eesti etnoloog ja arheoloog 1971 – John Desmond Bernal, Briti füüsik 1972 – Ásgeir Ásgeirsson, Islandi poliitik 1973 – Gustav VI Adolf, Rootsi kuningas 1973 – Víctor Jara, Tšiili teatrilavastaja, luuletaja ja laulja 1975 – Pavel Suhhoi, lennukikonstruktor 1978 – Willy Messerschmitt, saksa lennukikonstruktor 1980 – Bill Evans, Ameerika Ühendriikide džässpianist ja helilooja 1981 – Claude Scudamore Emery, Briti sõjaväelendur 1982 – Karen Aabye, taani kirjanik ja ajakirjanik 1982 – Rolfe Sedan, USA näitleja 1983 – Kadri Hazbiu, Albaania kommunistlik riigitegelane 1989 – Robert Penn Warren, USA luuletaja, proosakirjanik ja kriitik 1990 – Antanas Barčas, leedu näitleja 1992 – Alfred Ots, eesti rahvusest USA elektromehaanikainsener 1993 – Julian Semjonov, vene kirjanik 1994 – Kaja Kõlar, eesti laulja 1998 – Viljo Heino, soome pikamaajooksja 2003 – Aleksei Paivel, Eesti botaanik, dendroloog 2003 – Josef Hiršal, tšehhi proosakirjanik ja luuletaja 2004 – Johnny Ramone, USA muusik, kitarrist 2005 – Heino Heinlo, eesti kergejõustiklane ja biokeemik 2006 – Oriana Fallaci, itaalia kirjanik ja ajakirjanik 2006 – Douglas Henderson, šoti poliitik 2006 – Charles L. Grant, USA õudus- ja ulmekirjanik 2007 – Aldemaro Romero, Venezuela helilooja, pianist ja dirigent 2007 – Colin McRae, šoti rallisõitja 2008 – Gangadhar Gadgil, India kirjanik 2008 – Richard Wright, inglise klahvpillimängija 2008 – Elmer Dills, USA ajakirjanik 2008 – Marion Dewar, Kanada poliitik 2008 – Dean Hoge, USA sotsioloog 2009 – Gerald Lestz, USA ajakirjanik ja publitsist 2009 – Fred Cusick, USA spordikommentaator 2009 – Troy Kennedy Martin, Briti stsenarist 2009 – Nicu Constantin, rumeenia näitleja 2009 – Larissa Preobraženskaja, vene tennisist ja tennisetreener 2010 – Kalju Jakobsoo, Eesti Leegioni võitleja 2010 – Angidi Chettiar, Mauritiuse poliitik 2011 – Tõnu-Reid Kukk, eesti poliitik 2011 – Romualds Ancāns, läti näitleja 2012 – Arthur Magugu, Keenia poliitik 2013 – Virve Aruoja, eesti filmilavastaja 2014 – Post Bahadur Bogati, Nepali poliitik 2015 – Olaf Utt, eesti publitsist, ajakirjanik ning kirjandus- ja teatrikriitik 2017 – Violet Brown, Jamaica ülipikaealine 2019 – Hillar Norralt, eesti laulja 2020 – Moussa Traoré, Mali sõjaväelane ja poliitik 2022 – Saul Kripke, Ameerika Ühendriikide filosoof ja loogik 2023 – Fernando Botero, Colombia maalikunstnik ja skulptor
Kiss Me Once

"Kiss Me Once" on Austraalia laulja Kylie Minogue'i kaheteistkümnes stuudioalbum. See ilmus 14. märtsil 2014. "Into the Blue" – 4:08 "Million Miles" – 3:28 "I Was Gonna Cancel" – 3:32 "Sexy Love" – 3:31 "Sexercize" – 2:47 "Feels So Good" – 3:37 "If Only" – 3:21 "Les Sex" – 3:47 "Kiss Me Once" – 3:17 "Beautiful" (feat. Enrique Iglesias) – 3:24 "Fine" – 3:36 Boonuslood (Special edition) "Mr. President" – 4:11 "Sleeping with the Enemy" – 3:54 "iTunes – Music – Kiss Me Once (Special Edition) by Kylie Minogue". iTunes Store UK (inglise). 17. märts 2014.
Nestoriaanlus

Nestoriaanlus on Konsantinoopoli peapiiskopist Nestoriosest (suri 450 pKr) alguse saanud kristluse suund, millest arenes välja nestoriaanlik kirik. Nestoriaanlus algas Nestoriose ettepanekust asendada neitsi Maarja autiitel jumalasünnitaja (kreeka keeles Theotokos) tiitliga Kristusesünnitaja (Khristotokos). Nestoriose arvates oli Maarja austamine muutnud Jeesuse austamise teisejärguliseks ning ta üritas vana kristoloogilise õpetuse taastamise abil rahvahulkades levivat Maarja-kultust välja tõrjuda. Nestoriose ettepanekuid arutas 431. aastal pKr oikumeeniline kirikukogu Efesoses ning otsustas need tagasi lükata. Väljaspool Rooma impeeriumi elavad idamaade kristlased (tulevased orientaalsed kirikud) suhtusid Nestoriose ettepanekutesse pooldavalt. Nestoriuse õpetus levis Antiookiast ja Ida-Süüriast Mesopotaamiasse ning seejärel üle kogu Sassaniidide impeeriumi. Seetõttu nimetatakse nestoriaanlust mõnikord ka Pärsia kristluseks. Sisuliselt ei ole ta aga kunagi olnud pärsialik, kuigi Sassaniidide aegu pöördus palju zoroastristlikke pärslasi kristlusse. Liturgiliseks keeleks jäi süüria keel ning see määras suuresti ka kiriku meelsuse. Aastaks 500 pKr oli nestoriaanlik kirik Iraani impeeriumis organiseeritud Rooma riigistruktuuride ja zoroastrismi eeskujul, seda organisatsiooni võib nimetada ka nestoriaanlikuks kirikuks. Ka osa araablasi pöördus nestoriaanlikku kristlusse. Iraani piiri ääres Lakhmiidide kuningriigis (pealinn al-Hirah) tekkis nestoriaanlik piiskopkond. Nestoriaanidest araablastel ei etendanud hõimusuhted enam olulist rolli, siin sai alguse araabia rahvus. Nestoriaanlus levis tänapäeva Usbekistani aladele. 6. sajandi keskel pKr said hunnid endale oma nestoriaanliku piiskopi. Nestoriaanide hulgas oli palju edukaid ja ettevõtlikke kaupmehi, kes rändasid Siiditeel. Nii nestoriaanlikud kaupmehed kui ka mungad olid olulisteks misjoni teostajateks. Piki Siiditeed tekkisid asundused, millest paljud kuulusid nestoriaanidele. Kirikute kõrvale rajati tavaliselt ka kirikukool ja haigla. Tolleaegsed nestoriaanid olid kuulsad nii oma koolihariduse kui ka meditsiini poolest.
Georg Hettich

Georg Hettich (sündinud 12. oktoobril 1978 Furtwangenis) on Saksamaa kahevõistleja. Olümpiavõitja (2006). Salt Lake City 2002 hõbemedal meeskonnavõistluses Torino 2006 olümpiavõitja tavavõistluses hõbemedal meeskonnavõistluses pronksmedal sprindis Val di Fiemme 2003 hõbemedal meeskonnavõistlus Oberstdorf 2005 hõbemedal meeskonnavõistlus Koduleht
Surnud 19. septembril

Siin loetletakse 19. septembril surnud tuntud isikuid. 1710 – Ole Rømer, taani astronoom 1812 – Mayer Amschel Rothschild, juudi rahvusest Saksa pankur 1818 – Olof Swartz, rootsi botaanik 1873 – Johann Rudolph Berendhoff, baltisaksa maalikunstnik ja graafik 1881 – James A. Garfield, USA 20. president 1902 – Masaoka Shiki, jaapani luuletaja, proosakirjanik ja kriitik 1919 – Nikolajs Alunāns, läti helilooja 1927 – Michael Peter Ancher, taani maalikunstnik 1935 – Konstantin Tsiolkovski, vene kosmonautikateoreetik ja visionäär 1942 – Otto Tammeraid, eesti metallikunstnik ja rahvakunstikoguja 1953 – Karl Kornel, Eesti õigusteadlane, ajakirjanik, diplomaat ja poliitik 1962 – Nikolai Pogodin, vene näitekirjanik ja stsenarist 1967 – Zinaida Serebrjakova, vene maalikunstnik 1968 – Chester Carlson, USA füüsik ja leiutaja 1969 – Vladimir Paškov, Eesti endokrinoloog 1970 – Karl Praakli, eesti pedagoog 1970 – Paul Fröhlich, Saksa DV riigitegelane 1972 – Robert Casadesus, prantsuse muusik ja helilooja 1973 – Fjodor Korotkov, Nõukogude armee sõjaväelane 1974 – Sergei Gurzo, vene näitleja 1978 – Étienne Gilson, prantsuse filosoof ja ajaloolane 1985 – Italo Calvino, itaalia kirjanik ja ajakirjanik 1986 – Suren Hovhannisjan, armeenia näitleja 1987 – Einar Gerhardsen, Norra poliitik 1987 – Eino Nivanka, soome raamatukoguhoidja ja kirjandusteadlane 1988 – Ants Künnapuu, eesti ajakirjanik 1988 – Leili Värk, eesti laulja 1989 – Naum Birman, Vene näitleja, teatrilavastaja, filmirežissöör ja stsenarist 1989 – Helene Mölder, eesti maalikunstnik 1994 – Joseph Iléo, Kongo Demokraatliku Vabariigi poliitik 1995 – Arpad Arder, eesti baptisti vaimulik 1995 – Marta Kiisk, eesti rohuteadlane 1997 – Kylli Koski, soome maalikunstnik 2001 – Paul Kenkmann, eesti sotsioloog ja filosoof 2002 – Péter Hajdú, ungari keeleteadlane 2006 – Vico Magistretti, itaalia arhitekt 2007 – Elmar Anniko, eesti kaugsõidukapten ja loots 2007 – Vlatko Pavletić, Horvaatia akadeemik ja poliitik, parlamendi esimees 1995–1999, presidendi kohusetäitja 1999–2000 2007 – Mike Osborne, Briti džässmuusik 2008 – Robert Royston, USA maastikuarhitekt 2008 – Earl Palmer, USA trummar 2008 – Hain Tankler, eesti teadusajaloolane 2008 – Jun Ichikawa, jaapani filmilavastaja 2009 – Jelizaveta Mukassei, vene luuraja 2009 – Milton Meltzer, USA ajaloolane 2009 – Arthur Ferrante, USA pianist 2009 – Eduard Zimmermann, saksa ajakirjanik 2009 – Maurizio Montalbini, itaalia sotsioloog 2011 – Helgi Kaldma, Eesti ajakirjanik 2012 – Bettye Lane, USA fotoajakirjanik 2012 – David Hawkins, USA psühhiaater ja vaimne õpetaja 2013 – Hiroshi Yamauchi, jaapani ettevõtja 2013 – Saye Zerbo, Burkina Faso poliitik 2013 – Gerrie Mühren, Hollandi jalgpallur 2015 – Marcin Wrona, poola filmirežissöör 2018 – Győző Kulcsár, ungari vehkleja 2018 – Evi Remm, eesti entomoloog 2019 – Zayn al-‘Ābidīn bin ‘Alī, Tuneesia poliitik 2019 – Sandie Jones, iiri laulja 2019 – Bert Hellinger, saksa psühhoterapeut 2022 – Luule Käis, eesti jurist ja õigusteadlane 2022 – Charles-Villem Vallmann, eesti odaviskaja ja sporditegelane 2023 – Gianni Vattimo, Itaalia filosoof ja poliitik
Alfred Papmehl

Alfred Papmehl (22. mai 1890 Peterburi – 10. mai 1975 Lübeck) oli baltisaksa-inglise päritolu viiuldaja ja muusikapedagoog. Ta alustas viiuliõpinguid 12-aastaselt. Aastal 1908 asus ta õppima Peterburi konservatooriumi, pärast lühikest sõjaväeteenistust õppis ta aastatel 1912–1914 Müncheni Muusikaakadeemias ja täiendas ennast aastatel 1914–1916 Petrogradis Leopold Aueri juures. Aastal 1917 siirdus ta Tallinna, kus andis viiulitunde ja esines solistina (klaverisaatjateks olid tal Vladimir Padva, Sigrid Antropoff-Hörschelmann ja Paul Indra) ning ansamblistina (näiteks trios Raymond Bööcke ja Valentine Riivesega, aga ka heategevus- ja sümfooniakontsertidel (dirigendid Raimund Kull ja Nikolai Goldschmidt) Tartus, Valgas ja Viljandis. Ta alustas pedagoogitegevust eraõpetajana, seejärel õpetas lühikest aega Ella Hirschi muusikakoolis ja aastatel 1919–1941 Tallinna Konservatooriumis (olles aastast 1938 professor). Tema õpilasteks olid Rudolf Palm, Emil Laansoo, Raivo Erendi, Kurt Brinkman, Arved Jakobi ja Harri Külvand. Ta oli tegev solistina ja kammeransamblites. Ta lahkus aastal 1941 Saksamaale, ta tegutses pedagoogina Posenis ja Wismaris ning aastast 1955 Lübeckis. Ta on andnud soolokontserte Saksamaal ja Rootsis ning on loonud viiulipalu. Tema abikaasa Antonina Papmehl (neiuna Semeljova, 1902–1976) oli pianist, nende poeg Vassili Papmehl (1925–1989) oli viiuldaja ja Bad Segebergi muusikakooli direktor. Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide: N–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 76.
Ptolemaios XII

Ptolemaios XII Neos Dionysos Theos Philopator Theos Philadelphos (Uus Dionysos, Jumal isaarmastaja, Jumal vennaarmastaja), hüüdnimega Auletes (flöödimängija), (117–51 eKr) oli Ptolemaioste dünastiast Egiptuse kuningas 80–58 eKr ja 55–51 eKr. Ta oli Ptolemaios IX poeg ning Kleopatra VII, Ptolemaios XIII ja Ptolemaios XIV isa. Ptolemaios XII valitses esimesel valitsusajal koos oma naise Kleopatra V ja tütre Kleopatra VI-ga ning ajas Rooma-meelset poliitikat. 59 eKr sai ta Rooma ametlikuks liitlaseks. Kuid järgmisel aastal kukutati ta ebapopulaarsuse ja saamatu katse tõttu anda Küpros roomlastele. Ta põgenes riigist ning valitsejaks sai tema tütar Berenike IV. 55 eKr taastas ta tänu roomlaste toetusele oma võimu, kuid 51 eKr jäi ta raskelt haigeks ning suri. Ta määras oma pärijaks tütre Kleopatra VII, kelle trooniletõusu tagajateks määras ta testamendis roomlased.
Külakalmistu

Külakalmistu oli talurahva kalmistu, mis asus kihelkonnakirikust kaugemal. Külakalmistuid kasutati Eestis 13.–17. ja kohati 18. sajandini. Külakalmistu asukohale viitavad sageli kohanimed, näiteks Kalmu-, Kabeli-, Surnumägi. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 272.
2S4 Tulp

2S4 Tulp (vene keeles тюльпан 'tulp') on Nõukogude Liidus valmistatud liikurmiinipilduja. GRAU koodnimetus on 2S4. Relva väljatöötamist alustati vastavalt NLKP KK ja NSVL Ministrite Nõukogu 1967. aasta 4. juuli määrusele nr 609-201. Nõukogude armee kasutas relva Afganistani sõjas ning Esimeses ja Teises Tšetšeenia sõjas. 2012. aastal oli Venemaa Föderatsiooni Relvajõududes kasutusel 20 relva ning varuks 410 relva. Väidetavalt kasutas 2012. aastal relva Süüria armee. 2S4 Tulp oli 2014. aasta seisuga kasutuselolevaist relvadest maailma raskeim miinipilduja.[viide?] Relva on kasutatud ka 2014. aasta Donbassi sõjas. Väidetavalt kasutati relva Luhanski lennujaama kaitsvate valitsusvägede väljatõrjumiseks kaitstavalt territooriumilt. Septembri teisel poolel võeti relv kasutusele Donetski lennuvälja kaitsvate valitsusvägede vastu. Kõnealuste liikurmiinipildujate liikumine fikseeriti Donetski oblastis 2015. aasta jaanuari lõpul. Venemaa kasutas relva 2022. aastal sõjategevuses Ukraina vastu. 2S5 Giatsint-S "Арсенал: Василек, Тюльпан: только цветочки…". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2015. Vaadatud 20. september 2014. Белоусов Ю. (02.03.2011). "Возрождены, чтоб цели делать пылью". Газета «Красная Звезда». Vaadatud 25.06.2013. 2S4 M-1975 Tyulpan 240-mm self-propelled mortar Les Forces terrestres russes. Défense et Sécurité internationale, vol. 83, juuli-august 2012, 76 lk, ISSN 1772-788X Murphy, Dan (21. veebruar 2012). "Syria's Assad is hitting Homs with the heaviest mortars in the world". The Christian Science Monitor. Vaadatud 21. veebruar 2012. "Войска РФ продолжают обстрелы, стягивают "Тюльпаны", готовят боевиков – Тымчук". Ukrajinska Pravda. 20. september 2014. Vaadatud 20. september 2014. "СНБО: Боевики обстреливают Дебальцево 240-милиметровыми САУ". Liga Novosti. 30. september 2014. Vaadatud 30. september 2014. "Россия применяла ядерное оружие в Луганске, предположил Гелетей". Korresponndent.net. 20. september 2014. Vaadatud 20. september 2014. "Гелетей объяснил, чем вызваны подозрения о "ядерном оружии" со стороны РФ". Ukrajinska Pravda. 20. september 2014. Vaadatud 20. september 2014. "Минобороны опровергает применение РФ тактического ядерного оружия". Liga Novosti. 20. september 2014. Vaadatud 20. september 2014. "Боевики обстреливают аэропорт Донецка минами с 32 кг тротила". TSN-ua. 23. september 2014. Vaadatud 23. september 2014. "По Донетчине в городах ездят "Панцири" и "Пионы"". Ukrajinska Pravda. 31. jaanuar 2015, 14:20. "Только в Макеевке можно увидеть ПИОНЫ зимой. 29.01.2014 (Ainult Makijivkas võib näha pojenge talvel)". YouTube. 29. jaanuar 2015. Військові знешкодили 240 мм міномет “Тюльпан” РФ (vaadatud: 29.12.2022) Video of a Tyulpan mortar being fired 2S4 240 mm Tulpan at armscontrol.ru www.globalsecurity.org
Siksali kalmistu

Siksali ehk Siksälä kalmistu on Misso aleviku lähedal asuv muinas- ja keskajal I aastatuhande lõpuveerandist kuni 15. sajandini kasutatud kalmistu. Aastatel 1980–1988, 1990–91 ja 1993 Silvia Laulu juhatusel (koos Jüri Peetsuga) toimunud arheoloogiliste väljakaevamiste käigus on kalmistult avastatud 43 kääbast, mille läbimõõt on 2–5 m ja kõrgus kuni 0,75 m. Matmisviisina on kindlaks tehtud põletusmatus ja laibamatus, kokku on andmeid 304 matuse kohta. https://web.archive.org/web/20140920114420/http://www.arheo.ut.ee/Baltimaad_501.htm (vaadatud 19.09.2014) http://www.arheo.ut.ee/docs/siksali-I-veebi-.pdf Silvia Laul, Heiki Valk, Siksälä kalme (1. osa) Muistis ja ajalugu, 2014 Siksali kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Rõsna kääbaskalmistud

Rõsna kääbaskalmistud on Setomaa vallas Rõsna külas asuvad muinaskalmistud. Kääpad on kultuurimälestistena võetud kaitse alla. Kääpaid kasutati I aastatuhande II poolel. Kääpad avastas 1976. aastal arheoloog Mare Aun. Rõsna kääbaskalmistud kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 19.09.2014) Rõsna kääbaskalmistud kultuurimälestiste riiklikus registris
Kaberla kalmistu

Kaberla kalmistu (ka: Kaberla Kabeliväli) on Kuusalu vallas Kaberla külas asuv muinaskalmistu. Kalmistut kasutati 13.–17. sajandini. Kalmistul tehti arheoloogilisi kaevamisi 1955–1966. Kaberla kalmistu veebiportaalis eestigiid.ee (vaadatud 19.09.2014) Kaberla kalmistu veebiportaalis eestigiid.ee Kaberla maa-alune kalmistu veebiportaalis eestigiid.ee
New Yorgi Pauluse kogudus

New Yorgi Pauluse kogudus on Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kirikusse kuuluv kogudus, mis asutati 17. novembril 1949. Kogudusel on kaks pihtkonda: Albany-Schenectady pihtkond (esinaine Eve Rebassoo), mis iseseisvus Schenectady-Albany kogudusena 19. märtsil 2016, ja Syracuse'i pihtkond (esinaine Kadi Piirak). Oma kirikut ei ole, jumalateenistused toimuvad üks kord kuus Manhattanil ja üks kord koos Bergen County kogudusega Bogotas New Jerseys. Kogudust teenis kuni 2023. aastani Thomas Vaga. Koguduse organist on Ingrid DeSisto. Koguduse esimesse nõukogusse kuulusid Karl Robert Pusta, Ernst Jaakson, Boris Rea, Walter Brunberg, August Ruut, Eduard Lemming, Leonhard Vahter, William Tomingas, Johanna Fraz-Kase, Meta Ebrus, Heino Kalda ja Voldemar Metsik. Koguduse vaimulikud on olnud Aleksander Hinno, Valdeko Kangro ja Thomas Vaga. Organistid on olnud August Ruut, Helen Tobias Duesberg ja Ingrid DeSisto. Koguduse koduleht
Milford Haven

Milford Haven (kõmri Aberdaugleddau) on linn Lõuna-Walesis.  Milford Haven – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Brecon

Brecon (kõmri Aberhonddu) on linn Lõuna-Walesis.  Brecon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Cardigan

Cardigan (kõmri Aberteifi) on linn Lõuna-Walesis. https://www.nomisweb.co.uk/reports/localarea?compare=W04000363  Cardigan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Edinburghi hertsogi auhind (Jaapani Akadeemia)

Edinburghi hertsogi auhind on Jaapani Akadeemia autasu. Alates 1987. aastast määrab Jaapani Akadeemia iga kahe aasta tagant prints Philipi, Edinburghi hertsogi ettepanekul Edinburghi hertsogi auhinna ühele Jaapani teadlasele väljapaistvate saavutuste eest eluslooduse kaitsel. Selle autasuga kaasneb miljoni jeeni suurune auhinnaraha. Prints Philip on Jaapani Akadeemia auliige 1975. aastast. 1988 – Makoto Numata, taimekoosluste struktuuri ja dünaamika ökoloogiline uurimine. 1990 – Terumi Mukai, puuviljakärbse Drosophila looduslike populatsioonide geneetilise struktuuri uurimine. 1992 – Nobukiyo Takahashi, looduslike metsade majandamise ja looduskeskkonna säilitamisega seotud tegevus ja uurimisalane töö. 1994 – Kunio Iwatsuki, taimede bioloogilise mitmekesisuse ja ohustatud liikide looduskaitsebioloogia süstemaatiline uurimine. 1996 – Hiroya Kawanabe, mageveekalade bioloogilise mitmekesisuse säilitamise ja looduskaitse ökoloogilised uurimused. 1998 – Tatuo Kira, panustamine kvantitatiivsesse taimeökoloogiasse ja looduskeskkonna kaitse. 2000 – Hiroshi Hasegawa, lühisaba-albatrossi (Phoebastria albatrus) ökoloogia ja käitumise uurimine ning ohustatud liikide kaitse. 2002 – Yasushi Kurihara, ökosüsteemide kaitse. 2004 – Masao Kawai, primaatide uurimine Jaapanis ja Aafrikas ning nende kaitse. 2006 – Satohiko Sasaki, troopiliste metsade kaitse. 2008 – Eitaro Wada, ökosüsteemide struktuuri selgitamine ja kaitse. 2010 – Moritaka Noshihira, korallriffide kolooniate struktuuri uurimine ja kaitse Jaapanis, eriti Okinawa vetes. 2012 – Katsumi Tsukamoto, angerja kudemiskohtade avastamine Vaikses ookeanis. 2014 – Kazuo Komagata, mikroobide taksonoomilised teadusuuringud ja mikroobikultuuri kogumine. 2016 – Makoto Matsuoka, fütohormooni giberelliini uuringud. 2018 – Gen Suwa, jaapani paleoantropoloog, antropogeneesi- ja evolutsiooni-alased uuringud. Prize Recipients Jaapani Akadeemia koduleht (inglise keeles)
PMV

PMV on lühend, mis võib tähendada järgmist: PMV on Põlva Maavalitsus PMV on Pärnu Maavalitsus ...
Velise mõisa Wetter-Rosenthalide kalmistu

Velise mõisa kalmistu on kalmistu Vigala kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Velisemõisa külas Märjamaa vallas Rapla maakonnas. Kalmistu jääb Velise mõisa südamest linnulennult umbes 1,1 km kaugusele lääneloodesse. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Wetter-Rosenthalid vähemalt 1824. aastal, sinna maetute üldarv ei ole teada. Kalmistul paikneb klassitsistlikus stiilis matusekabel, mis on praegu varemetes. Umbes 200 meetri kaugusel põhja suunas üle Velise jõe paikneb Velise mõisa hilisem, Maydellide suguvõsa kalmistu. Omaaegu oli kalmistute vahel otsetee, kuid praegu on sellel teel olnud sild hävinenud ja kalmistute vahel puudub otsetee. Alo Särg. "Velise (Schloß Felx)". // Raplamaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 225-226 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Pärandkultuuri objekt: "Rosenthali kabel" (504:KAV:001) Eesti looduse infosüsteemis Velise mõis ja selle kalmistud Eesti mõisaportaalis Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Surnud 9. augustil

Siin loetletakse 9. augustil surnud tuntud isikuid. 117 – Traianus, Vana-Rooma keiser 1904 – Friedrich Ratzel, saksa geograaf ja etnograaf 1915 – Alfred Seeberg, baltisaksa vaimulik 1919 – Ralph Albert Blakelock, ameerika kunstnik 1919 – Ruggero Leoncavallo, itaalia helilooja ja libretist 1921 – Jaan Timse, Eesti konsul Krimmis 1928 – Friedrich II, endine Badeni suurhertsog 1936 – Otto Kotilainen, soome helilooja 1943 – Chaïm Soutine, juudi päritolu Prantsuse kunstnik 1943 – Elmar Raidal, eesti õpetaja, koolijuht ja ühiskonnategelane 1944 – Alberts Kviesis, Läti advokaat ja poliitik, president aastatel 1930–1936 1945 – Otto Pork, Eesti sõjaväelane 1962 – Hermann Hesse, saksa kirjanik 1966 – Antanas Žmuidzinavičius, leedu kunstnik 1969 – Sharon Tate, ameerika näitleja (mõrvati) 1975 – Dmitri Šostakovitš, vene helilooja 1979 – Heino Raotma, eesti arstiteadlane ja psühhiaater 1980 – Ain Ruuvet, eesti majandusteadlane 1983 – Leonhard Oja, eesti köster ja muusik 1985 – Mauri Sariola, soome kirjanik 1992 – Elva Kilps, eesti arhitekt 1995 – Jerry Garcia, ameerika kitarrist (Grateful Dead) 1995 – Kai Käärid, eesti maalikunstnik 1995 – Aina Piksarv, eesti keemik 1998 – Lembit Vaik, eesti tehnikateadlane 1999 – Viktor Obet, Eesti metsateadlane, maastikuarhitekt ja sõjaajaloolane 1999 – Juri Volõntsev, vene näitleja 2004 – Otto Kranzbühler, Saksa jurist 2005 – Colette Besson, Prantsusmaa kergejõustiklane 2006 – James Van Allen, USA astrofüüsik 2006 – Kalvi Schilf, eesti insener ja ehitusettevõtja 2006 – Jenny Gröllmann, saksa näitleja 2007 – Ivar-Heldur Petersen, eesti matemaatik 2007 – Ulrich Plenzdorf, saksa kirjanik 2008 – Heinrich Aasamaa, eesti botaanik ja harrastuskunstnik 2008 – Mahmoud Darwish, Palestiina luuletaja 2008 – Igor Apasjan, Nõukogude Liidu, Ukraina ja Venemaa filmirežissöör 2008 – Bernie Mac, USA näitleja 2009 – Frank Borth, USA koomiksikunstnik 2009 – John Quade, USA näitleja 2009 – Thierry Jonquet, prantsuse kirjanik 2010 – Ted Stevens, USA poliitik 2010 – Jaan Paavle, eesti kirjanik ja kunstnik 2010 – Mihkel Ehala, eesti teatrikunstnik 2012 – Mel Stuart, USA filmilavastaja 2012 – Pjotr Fomenko, vene teatrilavastaja 2012 – Heino Müller, eesti metallikunstnik 2014 – Andri Bal, Nõukogude Liidu ja Ukraina jalgpallur ja jalgpallitreener 2015 – Inge Teder, eesti kunstiajaloolane ja -kriitik 2016 – Ernst Neizvestnõi, Vene ja Ameerika Ühendriikide skulptor 2017 – Malle Leis, eesti maalikunstnik 2017 – Aili Jõgi, eesti vabadusvõitleja, laskesportlane ja treener 2019 – Paul Findley, Ameerika Ühendriikide poliitik 2019 – Barry Stroud, Kanada päritolu filosoof 2019 – Altair Gomes de Figueiredo, Brasiilia jalgpallur 2020 – Endla Tuutma, eesti metalli- ja maalikunstnik ning raamatukujundaja 2020 – Aarand Roos, eesti keeleteadlane, kirjanik ja poliitik 2021 – Sergei Kovaljov, Venemaa poliitik, endine dissident ja poliitvang 2022 – Jussi Hakulinen, soome laulja ja laulukirjutaja 2023 – Ita Ever, eesti näitleja
OK

OK on lühend, mis võib tähendada järgmist: OK on Omakaitse (1941–1944 Eestis tegutsenud organisatsioon) OK on Olümpiakomitee OK on Oma Keel (ajakiri) OK on Oklahoma osariigi postikood ning ka osariigi kood (US-OK) standardi ISO 3166-2 järgi. OK ehk okei on heakskiitu väljendav sõna