laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti pärismaised põõsad

Pärismaiste põõsaste hulka loetakse Eestis alltoodud 30 liiki. Põõsaste eristamisel puudest on siin võetud kriteeriumiks, et nad ei kasva tavaliselt kõrgemaks kui 2–3 meetrit. Kibuvitsa (Rosa) perekonnas on liikide piiritlemine ebakindel, seepärast leidub mitu selle perekonna süstemaatikat ja vastavalt on ka võimalik erinev arv liike Eestis. Tuhkpuu (Cotoneaster) perekonnas on Eestis esinevate liikide eristamine samuti keeruline. Pajude (Salix) liikidest on osa põõsaid, osa aga kasvab kas vahel või enamasti puuks. Puuks kasvavaid pajusid nimetatakse ka remmelgateks. Kaskedest (Betula) on samuti osa liike põõsad, osa puud. Puude hulka arvatuist on mitmed sellised, mis väga sageli kasvavad pigem põõsana, näiteks verev kontpuu, harilik paakspuu, harilik kadakas. perekond kask (Betula) madal kask (Betula humilis) vaevakask (Betula nana) perekond kibuvits (Rosa) harilik kibuvits (Rosa vosagiaca) kink-kibuvits (Rosa ciesielskii) koer-kibuvits (Rosa canina) kutsik-kibuvits (Rosa subcanina) künka-kibuvits (Rosa subcollina) mets-kibuvits (Rosa majalis) nahklehine kibuvits (Rosa coriifolia) näärmekas kibuvits (Rosa rubiginosa) pehme kibuvits (Rosa mollis) Sherardi kibuvits (Rosa sherardii) perekond kukerpuu (Berberis) harilik kukerpuu (Berberis vulgaris) perekond kuslapuu (Lonicera) harilik kuslapuu (Lonicera xylosteum) sinine kuslapuu (Lonicera caerulea) perekond maran (Potentilla) põõsasmaran (Potentilla fruticosa) perekond näsiniin (Daphne) harilik näsiniin (Daphne mezereum) perekond paju (Salix) hanepaju (Salix repens) hundipaju (Salix rosmarinifolia) kõrvpaju (Salix aurita) lapi paju (Salix lapponum) mustikpaju (Salix myrtilloides) verkjas paju (Salix starkeana) perekond porss (Myrica) harilik porss (Myrica gale) perekond sõstar (Ribes) karvane sõstar (Ribes spicatum) mage sõstar (Ribes alpinum) must sõstar (Ribes nigrum) perekond tuhkpuu (Cotoneaster) harilik tuhkpuu (Cotoneaster scandinavicus) lood-tuhkpuu (Cotoneaster canescens) must tuhkpuu (Cotoneaster niger) Eesti pärismaised puud
Treviño

Treviño on vald ja asula Hispaanias Burgose provintsis. Moodustab koos La Puebla de Arganzóni vallaga Treviño enklaavi Baski autonoomse piirkonna Araba provintsis. Treviños elab 1300 inimest (2005). Valla pindala on 209 km².
German Gref

German Gref (vene keeles Герман Оскарович Греф; saksa keeles Hermann Gräf; sündinud 8. veebruaril 1964 Panfilovos Pavlodari oblastis) on Vene poliitik ja majandustegelane, päritolult volgasakslane Kasahstanist, Sberbanki president alates 2007. aasta novembrist. Ta oli Venemaa majandusarengu ja kaubandusminister 2000–2007. Ministrina edendas ta maksureformi ja algatas stabilisatsioonifondi loomise. Ta on sündinud Kasahstani küüditatud volgasakslaste peres. Lõpetas 1990 Omski ülikooli õigusteaduskonna. 1991. aastast töötas linnaametnikuna Peterburis. 1997 valiti Peterburi asekuberneriks. 1998 asus tööle Venemaa riigivaraministri esimese asetäitjana. German Gref on Gazpromi nõukogu liige. Gref on teist korda abielus. Tema teine abikaasa Jana on disainer. Nende abielu sõlmiti 2004. aastal Peterhofi lossi kolmiksaalis. 2006. aastal sündis abielust tütar. Esimesest abielust on Grefil poeg, kes 2004. aastal lõpetas Moskva Riikliku Ülikooli. Антон Свиридов. Герман Греф превратил петергофский дворец в ЗАГС. — Коммерсант, 05.05.2004. Foto ja CV Sberbanki lehel
Joel Steinfeldt

Joel Friedrich Steinfeldt (sündinud 10. juunil 1950 Nõmmel) on eesti laulja ja muusik. Lauluga "Kaks südant" võitis ta 1981. aastal Arne Oidi nimelisel lauluvõistlusel kolm auhinda. Tema tuntud laulud on ka "Tiigrikutsu", "Suur ja väike vanker", "Aeg kaob ja kaob", "Uhke tigu", "Elisabeth Jõhvi", "Mesimumm", "Ootaja". Alates 1968. aastast osales Steinfeldt erinevates ansamblites, nagu Pop-Pojad 1967–1969, Kooma 1970–1971, Hallo 1974–1976, Haak 1976–1979, Vitamiin 1977–1979, Psycho, Dr. Friedrich 1979–1981. Aastatel 1986–1989 esines ta ansambliga Prohvet. Ta hakkas ennast nimetama Apostel Joeliks ja tema bänd kandis 1996–1998 nime Apostel Joel Grupp. JoStEL Band 1998–2000. Sõimas oktoobris 2013 vulgaarsete väljendustega Edgar Savisaare poliitika vastaseid, kes "oksendavat" ja "mölisevat" Savisaare kallal. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Savisaare Valimisliidu ja Tegusa Tallinna nimekirjas Nõmme linnaosas ning sai 22 häält. 2. oktoobril 1989 lahkus ta Iisraeli viisaga Nõukogude Liidust Itaaliasse. 2. mail 1990 vahistas Itaalia politsei Steinfeldti Roomas, süüdistades teda 4-, 9- ja 11-aastase poiste vägistamises. Itaalia kohus karistas Steinfeldti 6-aastase vangistusega. Pärast vabanemist 1995. aastal tuli ta Eestisse tagasi. Eestis on teda kahtlustatud kehalises väärkohtlemises ja alla 18-aastase isiku suguühendusele sundimises. 9. juulil 2002 esines Arnold Oksmaa ajakirjas Kroonika pihtimusega, et käis alaealisena sageli Steinfeldti juures seksimas. Seetõttu kaebas Steinfeldt ajakirja kohtusse. Ise on Steinfeld kõiki süüdistusi eitanud. Ta on ajakirjanduses öelnud, et ei saaks ka surma ähvardusel selliste asjadega hakkama, milles teda süüdistatakse. Tema sõnul püüavad poisid temalt raha välja pressida. Eesti kullafond Joel Steinfeldti hitid e-kataloogis Ester SÕNASÕDA! Tsirkusedirektor nüpeldab tiigrikutsut! Lauri Viikna ja Joel Steinfeldt läksid Savisaare pärast Facebookis riidu http://vvk.ee/arhiiv/kandidaadi-otsing/?otsi_ajaloost=steinfeldt [https://www.postimees.ee/51965/joel-steinfeldt-jai-maakohtus-suudi Joel Steinfeldt jäi maakohtus süüdi] Postimees, 26. november 2008 Steinfeldt eitab süüdistusi: "Minu missioon on noori poisse aidata!", ohtuleht.ee, 3. detsember 2008 "Joel Steinfeldtile esitati kahtlustus seksuaalkuriteos". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. märts 2008. Vaadatud 7. märtsil 2008. Steinfeldt Kroonikaga kohtus 21. jaanuar 2003, Õhtuleht Steinfeldt eitab süüdistusi: "Minu missioon on noori poisse aidata!" 3. detsember 2008, Õhtuleht Joel Steinfeldti koduleht Joel Steinfeldt vihastas: kus mind on mõistetud süüdi pedofiilias? Delfi, 26. jaanuar 2011
Virginia City

Virginia City on rahvaloendustel arvestatav kohaliku võimuorganita asula (census-designated place) Ameerika Ühendriikides Nevada osariigis, Storey maakonna halduskeskus ja ainuke suurem asula. Virginia City on üks vanemaid asulaid Nevadas. See tekkis praktiliselt üleöö, kui Comstock Lode'is avastati 1859. aastal üks kõigi aegade suuremaid hõbedaleiukohti. Barakkides elavad kaevurid said hetkega miljonäriks. 1870. aastatel elas seal umbes 30 000 inimest. Toonase linna hiilgust iseloomustasid lugematud kristallkroonlühtrid, täishõbedast ukselingid ning restoranid, kus pakuti Prantsusmaalt imporditud austreid ja šampanjat. Linnast sai Metsiku Lääne suurim kultuurimetropol, kohalikus ooperimajas Piper's Opera House esinesid omal ajal nii USA kui ka näiteks Briti kuulsused. 1876. aastal rajati linna tolle aja USA kõige moodsam koolimaja, mis sai kuulsaks oma keskküttesüsteemi ja jooksva veega tualettide poolest. Virginia City St. Mary kirikut peetakse Lääne-Nevada katoliikluse hälliks. Virginia Cityt peetakse Mark Twaini kui kirjaniku sünnikohaks, sest kohaliku ajalehe noor reporter Sam Clemens kasutas just seal 1863. aastal esimest korda seda nime. Et suur osa kergelt teenitud rahast kulutati viinale ja kaardimängule, oli 1880. aastal linnas üle 100 saloon'i ja palju kasiinosid. Praegu võib Virginia Citys külastada Nevada hasartmängumuuseumi. Linna vaatamisväärsusteks on ka kaheksa eri surnuaeda – näiteks eraldi katoliiklastele, tuletõrjujatele, vabamüürlastele ning teistesse usunditesse ja gruppidesse kuulujatele. Virginia City peatänavat ääristavad väikesed poed, saloon'id ja hotellid. Asulas ei ole ühtki suurt kaubamaja ega kiirsöögikohta. Kohalikud elanikud saavad oma elatise teeninduse ja turismi alalt või leiavad tööd naaberlinnades. Virginia Cityt võib tervikuna pidada Metsiku Lääne muuseumiks. Selle ümbruses filmiti ka kuulus vesterniseriaal "Bonanza". Virginia City vanalinn kuulub USA ajaloomälestiste hulka (National Register of Historic Places). Peatänav Mälestusmärk Comstock Lode'i hõbedaleiukohale 2016 U.S. Gazetteer Files Explore Census Data – Virginia City CDP, Nevada, vaadatud 11.11.2021. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Virginia City, Nevada Virginia City fotod ja ajalugu
Deliirium

Deliirium ehk segasusseisund on psüühikahäire, mis klassifitseeritakse RHK-10 järgi orgaaniliste psüühikahäirete alla – F05. Deliiriumit iseloomustab teadvuse hägunemine erinevates astmetes ja tüüpilisel kujul nägemishallutsinatsioonide esinemine. Lisaks kaasuvad veel desorientatsioon nii ajas, kohas ja ka enda isikus, ärevus, hirmutunde, psühhomotoorse rahutus. Hallutsinatsioonidest ilmnevad peamiselt: visuaalsed e nägemishallutsinatsioonid ja illusioonid (kõikvõimalikud tavalised ja ebatavalised loomad, esemed); taktiilsed hallutsinatsioonid ("sisalikud/ussid roomavad kehal", "tunne nagu suu oleks karvu või traate täis"). Reeglina on tegemist tõeliste hallutsinatsioonidega, kuid võivad esineda ka pseudohallutsinatsioonid. Raskematel juhtumitel omandavad hallutsinatsioonid stseenilise iseloomu ja teadvus on sel määral hägunenud, et kontakt patsiendiga ei ole võimalik – oneiroidne deliirium. Peaajuhaigused ja -kahjustused Epilepsia Ajutrauma Infektsioonid (meningiit, entsefaliit), Kasvajad Vaskulaarsed häired Ravimid Kolinolüütilise toimega ained (sh tritsüklilised antidepressandid) Antikonvulsandid Antihüpertensiivsed vahendid Kardiaalsed vahendid (glükosiidid) Klonidiin Disulfiraam Insuliin Opiaadid Fentsüklidiin Sdatiivsed ained, hüpnootikumid Steroidid Liitium (vereseerumis rohkem kui 1,5 mekv/l) Võõrutusseisundid (alkohol, rahustid, uinutid) Mürgistused Vingugaasimürgistus Raskmetallid Endokriinsüsteemi düsfunktsioon Mitteendokriinsete elundite haigused Maksahaigused Neeruhaigused Kopsuhaigused Kardiovaskulaarsed haigused Tiamiini, nikotiinhappe, B12-vitamiini defitsiit Süsteemsed infektsioonid sepsisega Elektrolüütide ainevahetuse häired Operatsioonijärgsed seisundid Delirium tremens
Vöökäär

Vöökäär (ladina keeles gyrus cinguli, gyrus cingulatus) on vahetult mõhnkeha peale jääv ajukäär. Vöökäär on limbilise süsteemi oluline osa, mis osaleb emotsioonide töötlemisel, õppimises ja mäluprotsessides. Nende kolme funktsiooni kombinatsioon näitab vöökääru olulist mõju motivatsiooni ja käitumise sidumisele, mis on tähtis näiteks depressiooni ja skisofreenia korral.
Harri Õunapuu

Harri Õunapuu (sündinud 2. veebruaril 1947 Sangastes) on Eesti poliitik. Harri Õunapuu on lõpetanud 1961. aastal Tartu 3. Keskkooli, 1966. aastal Räpina Aiandustehnikumi aiandusagronoomina ning 1971. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina 1971. Õunapuu on töötanud Aianduse Peavalitsuses peaagronoomina 1974–1975, Mitšurini-nimelises sovhoosis peaagronoomina 1971–1974 ja asedirektorina 1975–1978, Mahtra sovhoosi direktorina 1978–1981, Rapla Agrotööstuskoondise esimehena 1981–1989, EÜ Maaettevõtluse Fondis projektijuhina 1992–1993, Eesti Hoiupanga direktorina 1993–1996, Eesti Kindlustuse direktorina 1996–1998 ning ettevõtjana 1998–1999. Ta on olnud Eesti Panga nõukogu liige. Harri Õunapuu on olnud Rapla maavanem 1989–1991. Ta oli Rapla Vallavolikogu liige 1996–2002, IX (1999–2002) ja X Riigikogu liige ning ta on XI Riigikogu liige. Ta oli põllumajandusminister Edgar Savisaare valitsuses 1991–1992 ning rahandusminister Siim Kallase valitsuses 2002–2003. Aastatel 1971–1990 kuulus ta NLKP-sse. Õunapuu oli Eesti Keskerakonna liige 1994–2004 ning alates 2006 on Eesti Reformierakonna liige. 2002 – Riigivapi IV klassi teenetemärk 2006 – Riigivapi III klassi teenetemärk 2007 – Bulgaaria parlamendi aumedal "Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992", ISBN 5899000236 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Riigikogulane tegeles salakaevurlusega
Irina Rodnina

Irina Konstantinovna Rodnina (vene keeles Ирина Константиновна Роднина; sündinud 12. septembril 1949 Moskvas, endises Nõukogude Liidus) on üks kõigi aegade edukamaid iluuisutajaid. Ta on ainuke iluuisutaja, kes on tulnud kümme korda järjest maailmameistriks ja võitnud kolmedelt olümpiamängudelt järjest kuldmedali. Rodnina valitses iluuisutamise paarissõidus terve kümnendi 1970. aastatel, algul Aleksei Ulanovi ja seejärel 1972. aastast Aleksandr Zaitseviga. Olümpiavõitjaks tuli ta 1972. aasta olümpiamängudel Sapporos koos Aleksei Ulanoviga ning 1976. aasta OM-il Innsbruckis ja 1980. aasta OM-il Lake Placidis koos Aleksandr Zaitseviga. Maailmameistrivõistlustel võitis Rodnina kuldmedali aastatel 1969–1978. Lisaks on ta tulnud 11 korda Euroopa meistriks. Rodnina ja Zaitsevi uisutamist peeti revolutsiooniliseks, kuna nad tõid iluuisutamisse kiireid elemente ja loobusid romantilistest teemadest jääl. Rodnina ja Zaitsev abiellusid 1975. aastal ning neil sündis 1979. aastal poeg. Hiljem läksid nad lahku ja Rodnina asus elama USA-sse, kus ta abiellus ärimehega. Ka see abielu lagunes. Rodnina on ülevenemaalise vabatahtliku ühingu Sportlik Venemaa esimees, NSV Liidu teeneline meistersportlane. Lõpetas Riikliku Kehakultuuri Instituudi. Teda on autasustatud Lenini ordeni, kahe Tööpunalipu ordeni ja kahe ordeniga «Teenete eest isamaa ees» (III järguga 1999. aastal ja IV järguga 2009. aastal). Rodnina on Venemaa Föderatsiooni Presidendi Nõukogu liige spordi ja kultuuri alal. Koos Vladislav Tretjakiga süütas ta 2014. aasta taliolümpiamängude staadionil olümpiatule. 1972 Sapporos olümpiavõitja koos Aleksei Ulanoviga 1976 Innsbruckis olümpiavõitja koos Aleksandr Zaitseviga 1980 Lake Placidis olümpiavõitja koos Aleksandr Zaitseviga 1969 Colorado Springsis maailmameister koos Aleksei Ulanoviga 1970 Ljubljanas maailmameister koos Aleksei Ulanoviga 1971 Lyonis maailmameister koos Aleksei Ulanoviga 1972 Calgaryis maailmameister koos Aleksei Ulanoviga 1973 Bratislavas maailmameister koos Aleksandr Zaitseviga 1974 Münchenis maailmameister koos Aleksandr Zaitseviga 1975 Colorado Springsis maailmameister koos Aleksandr Zaitseviga 1976 Göteborgis maailmameister koos Aleksandr Zaitseviga 1977 Tokios maailmameister koos Aleksandr Zaitseviga 1978 Ottawas maailmameister koos Aleksandr Zaitseviga 1969 Garmisch-Partenkirchenis Euroopa meister koos Aleksei Ulanoviga 1970 Leningradis Euroopa meister koos Aleksei Ulanoviga 1971 Zürichis Euroopa meister koos Aleksei Ulanoviga 1972 Göteborgis Euroopa meister koos Aleksei Ulanoviga 1973 Kölnis Euroopa meister koos Aleksandr Zaitseviga 1974 Zagrebis Euroopa meister koos Aleksandr Zaitseviga 1975 Kopenhaagenis Euroopa meister koos Aleksandr Zaitseviga 1976 Genfis Euroopa meister koos Aleksandr Zaitseviga 1977 Helsingis Euroopa meister koos Aleksandr Zaitseviga 1978 Strasbourgis Euroopa meister koos Aleksandr Zaitseviga 1980 Göteborgis Euroopa meister koos Aleksandr Zaitseviga Irina Rodnina ROK-i kodulehel Irina Rodnina Encyclopedia Britannica kodulehel Irina Rodnina ja Aleksei Ulanov Pairs on Ice kodulehel (arhiiviversioon) Irina Rodnina ja Aleksandr Zaitsev Pairs on Ice kodulehel (arhiiviversioon)
La Puebla de Arganzóni vald

La Puebla de Arganzón (baski Argantzun) on vald Hispaanias Burgose provintsis Ebro maakonnas. Asub Treviño enklaavis Baski autonoomse piirkonna Araba provintsi territooriumi sees. Vallas on kaks asulat: La Puebla de Arganzón ja Villanueva de la Oca. Municipal Register of Spain of 2023 http://www.lapuebladearganzon.net/
Filtri tee

Filtri tee on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosa Juhkentali asumis, Ülemiste järve lähedal. Filtri tee algab Juhkentali tänavalt Odra tänava lõpust. Filtri tee ristub Võistluse tänava ja Toonela teega. Filtri tee lõpeb umbes 650 meetri pärast, kui algab Tehnika tänav. Filtri teega ristuval tänapäeva Võistluse tänaval (Võistluse 8) asus Eesti Vabariigi ajal Auto-Tanki rügemendi Liiva kasarm (tollal Roosi tänav 4). Mäe kasarmutes, endises Suharka kasarmus) (tollal Aafrika 2), tänapäeval Juhkentali 18 (endine Liivalaia 60) asus Eesti Vabariigi ajal Auto-Tanki rügemendi õppekompanii. Endisel Polgu tänaval asus Jõe kasarmus Politsei ratsareserv. Enne I maailmasõda paiknes Juhkentalis mitu sõjaväelinnakut ja Filtri teel asuvad 20. sajandi alguse sõjaväearhitektuuri huvitava näidetena: Filtri tee 5 (endine Aafrika tänav) kasarmuhoone, Eesti Vabariigi ajal 10. Üksik Jalaväepataljon, kasarm nimetati 1923. aasta septembris Uueks kasarmuks ehk Maneeži kasarmuks, NSV Liidu okupatsiooni ajal asusid hoonetes 1944. aastal Nõukogude tööpataljonid ja hiljem Nõukogude armee väeosad, Filtri tee 8, viiekorruseline korterelamu, Filtri tee 10 asus tsaariaegne kasarm. Filtri tee 12 asusid: Vene keiserliku armee 23. jalaväediviisi 91. Dvinski (Daugavpils, saksa keeles Dünaburg) jalaväepolgu Dünaburgi kasarmud Eesti kaitseväe sidepataljon, kasarmud nimetati 1923. aasta septembris Ülemiste kasarmuteks, NSV Liidu relvajõudude Eestis asunud NSV Liidu õhukaitsevägede 6. üksiku punalipulise õhukaitsearmee 14. õhukaitsediviisi staap, hoonetes asuvad Eesti kaitseväe staabi- ja sidepataljon. Filtri tee 14 (Tehnika tn 173) – Kaitseväe kalmistu. Filtri tee 16 – Veski posti raudteejaam. Enne rekonstrueerimist Rekonstrueerimise ajal Rekonstrueerimise ajal Pärast rekonstrueerimist Veski post (Lutheri post) Tallinnas Tehnika tänava pikenduse ääres Autotankide rügementi külastamas, Uus Eesti, nr. 46, 2 november 1935 Tallinna linn ei hoolitse sõjamäe korterile eest. Kasarmud laguuewad ja muutuwad elamiskõlbmatuks., Kaja, nr. 75, 31 märts 1926 Robert Nerman, TALLINNA JUHKENTALI ASUMI AJALOOST. Sõjaväeasutused (vaadatud 15. september 2019) XX sajandi arhitektuur. Kasarmu, Kultuurimälestiste riiklik register XX sajandi arhitektuur. Kasarmu, Kultuurimälestiste riiklik register Kultuurimälestiste register. "27300 Tallinna Kaitseväe kalmistu". XX sajandi arhitektuur. Veski posti raudteejaam, Kultuurimälestiste riiklik register  Filtri tee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
La Puebla de Arganzón

La Puebla de Arganzón on asula Hispaanias Burgose provintsis Treviño enklaavis Baski autonoomse piirkonna Araba provintsi territooriumi sees La Puebla de Arganzóni vallas.
Pau

Pau on linn Prantsusmaal Nouvelle-Aquitaine'i piirkonnas, Pyrénées-Atlantiquesi departemangu keskus. Asub Püreneede jalamil 165–245 m kõrgusel merepinnast Gave de Pau jõe ääres. Pau muutus kindlustatud asulaks 11. sajandil ja oli Béarni vikontide residentsiks. Linnas asuvad Pau ülikool (Université de Pau et des Pays de l'Adour) ja Pau loss. Paus on sündinud Henri IV. Pau plaan ja teda ümbritsevad vallad Paul on 10 sõpruslinna. Populations légales 2021 "National Commission for Decentralised cooperation". Délégation pour l’Action Extérieure des Collectivités Territoriales (Ministère des Affaires étrangères) (prantsuse). Originaali arhiivikoopia seisuga 8.10.2013. Vaadatud 8.01.2014. "Regional Overview" (PDF). MobileChamber.com. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. juuni 2007. Vaadatud 8. jaanuar 2014. "PAU, VILLE INTERNATIONALE". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. veebruar 2012. Vaadatud 8. jaanuar 2014. Koduleht
Seine-Saint-Denis' departemang

Seine-Saint-Denis' departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas. Asub Pariisist kirdes. Seal asuvad Pariisi eeslinnad. Departemang jaguneb 40 vallaks. Populations légales 2021
Toulon

Toulon on linn Lõuna-Prantsusmaal Vahemere kaldal Prantsuse Rivieras Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Vari departemangus. Toulon on suur tööstuskeskus, seal on lennuki-, laevaehitus- ja relvatehased. Toulonis asub 11.–18. sajandil rajatud Sainte-Marie-Majeure'i katedraal. Linnas on Prantsuse Vahemere laevastiku tugipunkt. Touloni sõpruslinnad on La Spezia, Mannheim, Norfolk, Kroonlinn ja Khemisset. Kedge Business School Populations légales 2021 Maurice Arreckx, Vivre sa ville, La Table ronde, 1982 ; Toulon, ma passion, 1985 Jean-Pierre Thiollet, Le Chevallier à découvert, Laurens, 1998  Toulon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna koduleht Mitteametlik koduleht
Ålandsfärjan

Ålandsfärjan (praeguse nimega Expedition) on parvlaev, mis kuulus Soome laevakompaniile Viking Line. Ta on ehitatud 1972. aastal Taanis. Laev sõitis liinil Maarianhamina-Kapellskär. 2009. aastal plaanis Viking Line asendada Ålandsfärjani uue parvlaevaga Viking ADCC, kuid kompanii loobus sellest tellimusest. Hiljem asendati Ålandsfärjan parvlaevaga Rosella.
Antti Hyry

Antti Kalevi Hyry (20. oktoober 1931 Kuivaniemi – 4. juuni 2016 Espoo) oli soome modernistlik kirjanik. Hariduselt oli ta diplomeeritud insener. Ta pälvis riikliku kirjandusauhinna 1963, 1966, 1969, 1975 ja 1987, Aleksis Kivi auhinna (1978), Eino Leino auhinna (2005), Pro Finlandia auhinna 1972. aastal ja Finlandia kirjandusauhinna 2009. aastal. "Maantieltä hän lähti" (1958, novellikogu) "Kevättä ja syksyä" (1958, romaan) "Kotona" (1960, romaan; eesti keeles "Kodus", tõlkinud Harald Lepik, LR 1966, nr 38/39) "Junamatkan kuvaus" (1962, novellikogu) "Alakoulu" (1965, romaan) "Maailman laita" (1967, romaan) "Leveitä lautoja" (1968, novellikogu) "Novellit" (1968, novellikogu) "Isä ja poika" (1971, romaan) "Silta liikkuu" (1975, romaan; eesti keeles "Sild liigub", ilmunud koos romaaniga "Maatuul", tõlkinud Piret Saluri, Eesti Raamat 1989) ISBN 951-1-02217-2 "Maatuuli" (1980, romaan; eesti keeles "Maatuul", tõlkinud Piret Saluri, 1989) ISBN 951-1-06035-X "Novellit" (1981, novellikogu) "Kertomus" (1986, novellikogu) "Kurssi" (1993, romaan) ISBN 951-1-12791-8 "Aitta" (1999, romaan; eesti keeles "Ait", tõlkinud Piret Saluri, LR 2010, nr 34/35) ISBN 951-1-15040-5 "Uuni" (2009, romaan) Eesti keeles on veel ilmunud novellid "Rongisõidu kirjeldus" ja "Juunikuu", tõlkinud Luule Kastein, kogumikus "Soome novell", Eesti Raamat, Tallinn 1968, lk 94–128.
Pehme vesi

Pehme vesi on vesi, mida iseloomustab väike või olematu kaltsiumi- ja magneesiumiioonide sisaldus (võrrelduna kareda veega). Pehme veega on näiteks sood ja graniidi ning sellega sarnaneva koostisega kristalsete kivimitega kokkupuutunud veed, sest neis on väike kaltsiumi- ja magneesiumisisaldus. Pehme on üldjuhul ka vihmavesi. Pehmemat vett eelistatakse kasutada siis, kui kareda vee omadused on soovimatud või kahjulikud, näiteks tööstuses vee kuumutamisega seotud seadmetes, et vältida või vähendada nende kahjustusi. Pehmes vees vahutavad seep ja muud pesuained paremini ja neid kulub vähem, sest karedas vees olevad katioonid pärsivad nende ainete pindaktiivsust. Vees kaltsiumi- ja magneesiumiioonide vähendamist nimetatakse vee pehmendamiseks. Üks levinud meetod on nende ioonide asendamine ioniitide abil naatriumi- või kaaliumiioonidega. Pehme vee joomine ei ole üldjuhul tervisele kahjulik, kuid kui vee pehmendamise tõttu on naatriumi sisaldus vees märkimisväärselt suurenenud, võib selle liigne tarbimine organismi kahjustada. Osa toataimi on kareda kraanivee suhtes tundlikud, nende kastmiseks on soovitatav võimalusel kasutada vihma- või lumesulavett; kraanivett tuleks enne kastmist keeta või lasta ööpäev seista, et soolad välja sadestuksid. Kare vesi
Õsõk-Köl

Õsõk-Köl (kirgiisi Ысык-Көл) on väljavooluta järv Aasias Kõrgõzstanis Tian Shani mäestikus. Õsõk-Köl on 182 km pikk ja 60 km lai. Järve pindala on 6236 km². See asub 1606 meetri kõrgusel merepinnast. Mahult (1738 km³) on see maailma 10. järv ja sügavuselt (668 m) maailma 5. järv. Õsõk-Köli keskmine sügavus on 279 m. Järve kaldajoone pikkus on 688 km ja valgla pindala 15 844 km². Õsõk-Köl on kergelt soolane (6‰) ega jäätu talvel, toitub lumesulamisveest. Nõukogude Liidu päevil oli Õsõk-Köl (venekeelse nimega Issõk-Kul) tuntud kuurortpiirkond. Järve kaldal oli hulgaliselt sanatooriume ja puhkekodusid. 1970. aastail introdutseeriti järve sevani lõhet, mis elas enne ainult Armeenias Sevani järves. Seetõttu on sevani lõhel head võimalused väljasuremisest pääseda.