Pontus Brevern de la Gardie

Pontus Alexander Ludwig Brevern de la Gardie (Venemaal tuntud kui Aleksandr Ivanovitš, vene keeles Александр Иванович Бреверн де ла Гарди) (4. jaanuar (ukj 16. jaanuar) 1814 Kostivere – 20. märts (ukj 1. aprill) 1890 Haapsalu) oli Venemaa sõjaväelane (ratsaväekindral) ja riigitegelane (Riiginõukogu liige). Krahv (1852. aastast). Põlvnes aadlisuguvõsast. Tema isa oli Kostivere mõisnik major Heinrich Johann von Brevern (1775−1850). Ema oli viimase teine abikaasa krahvinna Marie de la Gardie (1786−1876). Õppis alates 1828. aastast Peterburis Mihhaili suurtükiväekoolis, kuhu astudes sai IV klassi tuletõrjujaks. Järgmisel aastal ülendati junkruks ja 1831. aastal portupée-junkruks. Aastatel 1831−1834 õppis suurükiväekooli ohvitseriklassis (hilisem Mihhaili suurtükiväeakadeemia). Pärast suurtükikooli lõpetamist ülendati ohvitseriks. 1834. aastal määrati ta teenima kaardiväe ratsasuurtükiväkke. Tema esimene teenistuskoht oli selle väeosa 3. kergepatarei. 1844. aasta alguses nimetati ta patarei juhatajaks ja pool aastat hiljem kinnitati polkovnikuks ülendatuna patareikomandöriks. Osales oma väeosaga 1849. aastal Ungari sõjakäigul. 1851. aastal sai temast maineka kavalergardide polgu (ratsakaardivägi) juhataja. Ülendati järgmisel aastal kindralmajoriks ja kinnitati polgu komandöriks (juhtis väeosa 1861. aastani). Krimmi sõja ajal teenis esmalt Peterburi kubermangus ja seejärel riigi läänepiiril. Aastal 1855 sai temast kaardiväe kürassiiridiviisi 1. brigaadi komandör, kellena teenis 1857. aastani. 1856. aastal sai kindraladjutandiks. 1862. aasta suvel nimetati ta Kaardiväekorpuse staabiülema kohusetäitjaks ja kaks kuud hiljem kinnitati staabiülema ametikohale. Pärast kaardiväekorpuse kaotamist sai temast 1864. aastal kaardivägede ja Peterburi sõjaväeringkonna vägede staabiülem. 1865−1869 oli ta Harkovi sõjaväeringkonna vägede ülemjuhataja. Seejärel läks puhkusele ja ravis end välismaal. 1879. aastal naasis kummatigi teenistusse ja määrati Moskva sõjaväeringkonna vägede ülemjuhatajaks. Ta oli selles ametis 1888. aastani, mil läks sõjaväeteenistusest erru. Keiser Aleksander III nimetas ta Riiginõukogu liikmeks 1888. aastal. Juba järgmisel aastal läks puhkusele ja nõukogu töös enam ei osalenudki. Suri 76 aasta vanuselt Haapsalus. Kuna tema onu Karl Magnus de la Gardie (1788−1856) abielu Lucie Sternbergiga jäi lastetuks ja tal muid pärijaid ei olnud, adopteeris ta oma vanema õepoja Pontus von Breverni. Veel De la Gardie eluajal 1852. aasta 11. detsembril (vkj) sai viimane Venemaa keisrilt Nikolai I õiguse kasutada De la Gardie suguvõsa krahvitiitlit, nime ja vappi. Edaspidi kandsid tema ja ta järeltulijad nime Brevern de la Gardie.  Pikemalt artiklis De la Gardie loss Oma onult Karl Magnus de la Gardie´lt päris ta Haapsalus De la Gardie lossi, kus 1852. aastal peatus ka troonipärija Aleksander Nikolajevitši (hilisem keiser Aleksander II) perekond. Püha Stanislavi ordeni III klass (06.12.1841) Püha Anna ordeni III klass (08.10.1846) Püha Anna ordeni II klass (28.01.1848, keisrikroon 06.12.1849) Püha Stanislavi ordeni I klass (30.08.1857) Püha Anna ordeni I klass (08.09.1859) Püha Vladimiri ordeni II klass (08.09.1862) Valge Kotka orden (16.04.1867) Püha Aleksander Nevski orden (27.07.1881, briljandid 15.05.1883) Preisimaa Punase Kotka ordeni III klass (12.09.1839) Preisimaa Püha Jeruusalemmaa Johannese orden (koos briljantidega) (23.07.1852) Montenegro Vürst Danilo I ordeni I klass (29.01.1883) Bulgaaria Püha Aleksanderi ordeni I klass (30.03.1884) Brevern De la Gardie De la Gardiede sugupuu saidil freepages.genealogy.rootsweb.ancestry.com. Lenz, Wilhelm. Deutschebaltisches biographisches Lexikon 1710−1960. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1970. Lk 103. Сборник биографий кавалергардов. 1826−1908. Томь IV. Санкт-Петербург: Экспедиция заготовления гос. бумаг, 1908. Lk 192−193 [1]. Шилов, Д. Н., Кузьмин, Ю. А. Члены государственного совета Российской империи 1801−1906. Биобиблиографический справочнк. С.-Петербург: Издательство "Дмитри Булганин", 2007. Lk 84−86. Erik Amburgeri andmebaas. Nr 2294 Pontus Brevern de la Gardie veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"