laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Buratino (film)

"Buratino" on 2009. aasta Eesti ja Venemaa koostöös valminud komöödiafilm, mille on lavastanud Rasmus Merivoo. Film põhineb Aleksei Tolstoi lasteraamatul "Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused". Filmi võtted kestsid 1. juulist 19. augustini 2008 Venemaal Peterburis ja Kroonlinnas. "Buratino" sünd oli raske. Algselt pidi "Buratinost" tulema Wimbergi stsenaariumiga René Vilbre lavastatud film, kuid see ei saanud rahastust. Seejärel anti stsenaarium üle Merivoole, kes kirjutas selle ümber. Enne "Buratino" võtete algust ei sobinud aga Merivoo stsenaarium venelastele ning suur osa algselt plaanitud võttekohti ja mängima pidanud näitlejaid langes ära. Enne filmimise algust suutis Merivoo siiski mõned muutused läbi suruda. Survet lisas veel see, et paar nädalat enne filmimise algust vahetati välja operaator, kunstnik ja kostüümikunstnik. Mikk Nurga – Buratino Jelena Radevitš – Malviina Jan Galjona – Toivo Lev Jelissejev – Pinocchio Alo Kõrve – Rebane Valeri Kukharešin – Duremar Andrei Panin – Artemon Jaan Rekkor – Carabas Barabas Marina Soloptšenko – Mamma Carlo Fjodor Tšernoh – Pierrot Uku Uusberg – Kass Buratino seiklused Buratino seiklused (animafilm) "Buratino – seekord Rasmus Merivoo oma" – Wimbergi blogi, 13. märts 2009 (kasutatud 8.12.2009) Kristiina Davidjants "Peterburis maandusid tulnukad – Rasmus Merivoo juhatab vägesid!". Eesti Päevaleht, 31. juuli 2008 Jaanus Kulli "Venemaal filmimise võlud: "Endalgi põnev, milline üllatus sind jälle ootab."". Õhtuleht, 19. august 2008 Margit Tõnson "Rasmus Merivoo seiklused Vene filmitööstuses" – Eesti Ekspressi filmiblogi, 18. september 2008 Tiit Tuumalu ""Buratino" tahab olla hea halb film". Postimees, 12. märts 2009 Tarmo Teder "Mängufilm "Buratino" teostati raskuste kiuste". Sirp, 13. märts 2009 Viktoria Korpan "Kuidas Buratinost mu isiklik põrgu sai" – Elu24.ee, 16. märts 2009 Wimberg "Kolme käsikirja vahel. Buratino uued seiklused Venemaal". Sirp, 20. märts 2009 "Eesti B-film valiti A-kategooria festivalile". Eesti Filmi Sihtasutuse koduleht, 3. juuni 2009
Buratino

Buratino on tegelane, kes pärineb Aleksei Tolstoi lasteraamatust "Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused". Tolstoi sõnul oli ta lapsepõlves Pinocchiot lugenud, kuid pärast raamatu kaotamist hakkas ta seda palju aastaid hiljem uuesti kujutlema, püüdes oma lastele välja mõelda mitmeid öölugusid. Saadud lugu osutus nii ainulaadseks ja meeldis autori lastele, et ta otsustas selle üles kirjutada ja avaldada. Teadlased aga ei kipu seda seletust usutavaks pidama, sest esimene Pinocchio venekeelne tõlge ilmus alles Tolstoi kahekümnendate aastate keskel. Miron Petrovski väidab oma selleteemalises artiklis, et raamat põhines 1924. aasta tõlkel, mille tegi Nina Petrovskaja (1879–1928) ja toimetas Tolstoi, kes oli juba eemaldanud paljud Kuldvõtmes puuduvad elemendid . Pinocchio
Voldemar Trumm

Voldemar Trumm (sündinud 3. mail 1946 Tõrvas) on Eesti ettevõtja ja poliitik. Ta on Eestimaa Rahvaliidu liige, enne seda kuulus Eestimaa Ühendatud Rahvaparteisse. Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi 1974. aastal mehaanikainsenerina. Voldemar Trumm on töötanud Mustamäe linnaosa vanemana, Kohtla-Järve abilinnapeana ja Kiviõli linnapeana. Portree: Voldemar Trumm. Kiviõli linn Erik Gamzejev.Voldemar Trumm Kohtla-Järve aselinnapeaks? / www.virumaa.ee, 3. detsember 2003 Rasmus Kagge. Kiviõli meeril lasub korruptsioonikahtlus Postimees, 29. november 2007
Vladimir Ivanov (poliitik)

Vladimir Ivanov (sündinud 9. juulil 1944 Soomes Tamperes) on Eesti poliitik. Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi 1982. aastal elektriinsenerina. Vladimir Ivanov on töötanud Mustamäe ja Lasnamäe linnaosa vanemana. Olnud Kesklinna ja Lasnamäe Linnaosa Haldusnõukogu ning Tallinna Linnavolikogu liige. Ivanov kuulus Eestimaa Ühendatud Rahvaparteisse, liitudes 1994 selle eelkäijaga ja astudes parteist välja 2011, kui ühinemiste käigus oli sellest saanud Eestimaa Ühendatud Vasakpartei. Tema poeg on poliitilise liikumise Koos/Вместе aktivist Oleg Ivanov. http://www.vvk.ee/varasemad/r03/kandidaadid/1228.html Mustamäe vanemaks Vladimir Ivanov. / Eesti Päevaleht, 30. märts 1999 Lühiuudised / Eesti Päevaleht, 8. aprill 1999 Urmas Paet. Purjutanud Mustamäe linnaosa vanem pääses esialgu hoiatusteta. / Postimees, 24. juuli 1999 Kandidaat nr. 621 – Vladimir Ivanov. Riigikogu valimine 2003
Ain Lillepalu

Ain Lillepalu (sündinud 18. oktoobril 1957) on Tallinna linnaametnik. Ta oli 1993. aastal esimene Mustamäe linnaosa vanem. Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi. Aastatel 1986–1993 töötas ta Tallinna Mustamäe EEV peainsenerina ja juhatajana, Seejärel oli ta Mustamäe linnaosa vanem ja vanema asetäitja ning Keskkonnaministeeriumi jäätmeosakonna juhataja. Ain Lillepalu Netlog'is Konkursi- ja atesteerimiskomisjon otsustas. Stenbocki majas, Tallinnas 15. novembril 2000. a. Biograafia ESBL-is
Jevgeni Tomberg

Jevgeni Tomberg (ka Thomberg; 14. juuni 1948 Kirovi oblast, Vene NFSV – 30. aprill 2021) oli Eesti poliitik. 1958. aastal kolis ta koos perega Venemaalt Eestisse. Ta lõpetas 1966. aastal Pärnu 3. Keskkooli ja 1972. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina. Aastatel 1993–1999 oli ta Mustamäe linnaosa vanem, 1999–2003 IX Riigikogu liige. Kandideeris Eesti presidendiks 2001. aastal. Ta kuulus mitmesse vene erakonda Eestis, sh Konstitutsioonierakonda. Ta on öelnud, et alates 2003. aastast ta poliitikaga ei tegele. Tomberg oli üks Lasnamäe õigeusu kiriku rajamise eestvedajaid. Tema isa Aksel Thomberg ja vanaisa Reinhold-Heinrich Thomberg sündisid Eestis. Vanaisa oli suurtalunik, Rumba karjamõisa ja veski omanik, küüditatud koos terve perega 14. juunil 1941. aastal Venemaale. Tema ema ja ka ta abikaasa Irina on pärit Moskvast. Tomberg suri koroonaviirushaiguse tüsistustesse. Telesaade "7 päeva mais", 8. osa (2001) Vahur Koorits. Endine tipp-poliitik ja Lasnamäe kiriku rajaja üürib abikaasa Tallinna korterit Vene diplomaadile. Delfi, 20. juuni 2016 Lasnamäe vene kirik saab valimiste eel risti. Postimees, 15. detsember 2010 Allar Viivik. Jevgeni Tomberg: mul pole võimalust. Õhtuleht, 17. juuli 2001. Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Maestro (film)

"Maestro" on 2009. aasta Eesti dokumentaalne portreefilm fotograaf Kalju Suurest. Filmi on lavastanud Manfred Vainokivi. Tiit Tuumalu "Kinkige daamidele vähemalt kompvekke". Postimees, 15. mai 2009 Andres Laasik "Kalju Suur on katmata ilu rüütel". Eesti Päevaleht, 20. mai 2009 Olev Remsu "Vanamees ja naised". Sirp, 22. mai 2009
Tautomeerid

Tautomeerid on isomeersed orgaanilised ühendid, mis lähevad kergesti üksteiseks üle tasakaalulise aatomi või rühma migreerumise tõttu. Seda protsessi nimetatakse tautomerisatsiooniks. Sagedaim tautomeeria liik on prototroopia; seda põhjustab ühe prootoni asukoha muutumine molekulis. Tautomeeria on kahe isomeeri teineteiseks üleminek aatomi või rühma migreerumise tõttu, see on struktuuriisomeeria erijuhtum. Lahustes, milles tautomeeria reeglina avaldub, saavutab tautomeeride suhe tasakaalulise väärtuse. Viimane sõltub sellistest teguritest nagu temperatuur, solvent ja pH. Tavaliselt ei ole tautomeerid üksteisest eraldatavad ning seetõttu ei ole mõistlik vastandada üksikute tautomeeride omadusi. Kõige enam on tuntud keto-enooltautomeeria, mille puhul on tautomeerseteks vormideks küllastamata alkohol (enool) ja ketoon. Glükoosi lahus sisaldab alati viit tautomeeri. Tautomeerid etendavad olulist rolli paljudes orgaanilise sünteesi ja bioprotsessides. Isomeerid Termodünaamiline versus kineetiline kontroll
Maestro

Maestro (itaalia keeles 'meister' või 'õpetaja') on austatud muusiku või ka muu kunstniku austav nimetus. Kõige sagedamini kasutatakse seda aunimetust dirigentide kohta, harvem heliloojate või teiste kohta.
Voldemar Kurs

Voldemar Kurs VR II/3 (14. aprill 1898 Assikvere küla, Pala vald, Tartumaa – 28. veebruar 1988) oli Vabadussõja veteran (reamees). Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas Kuperjanovi pataljoni koosseisus, demobiliseeriti 23. detsembril 1920. Töötas Tartu, Kärkna, Nõo ja Tallinn-Väikese raudteejaamas rööpaseadjana. Alates 1944. aastast töötas Türi raudteejaamas ja Türi leivakombinaadis. 1937. aastal abiellus Voldemar Kurs Julia-Emiilia Poomiga, poeg Vello sündis 1940. aastal. Ta on maetud Türi Kõrgessaare kalmistule.
Hank Landry

Henry "Hank" Landry on ulmeseriaali "Tähevärav SG-1" tegelane, USA õhujõudude kindralmajor ja Tähevärava Juhtimiskeskuse ülem alates üheksandast hooajast. Teda mängib Beau Bridges oma tavapärases rollis sarja "SG-1" hooajal 9-10 ja mõlemas DVD-filmis, samuti sarja "Tähevärav Atlantis" osades "The Intruder", "Critical Mass", "No Man's Land" ning kaheosalises episoodis "The Return" seriaali teisel ja kolmandal hooajal. Hank Landry Tähevärava ametlikul kodulehel
Abiks otsustajale

"Abiks otsustajale" on kutseõppevõimalusi tutvustav regulaarselt ilmuv teatmik, mida on välja andnud Sihtasutus Innove. Teatmik annab ülevaate Eesti kutsekoolidest ning tutvustab nendes õpetatavaid ameteid. Ilmunud on kolm teatmikku: Abiks otsustajale 2016/2017 Abiks otsustajale 2017/2018 Abiks otsustajale 2018/2019 2018/2019. aasta teatmiku elektrooniline versioon
Kamikaze Kaito Jeanne

Kamikaze Kaito Jeanne (神風怪盗ジャンヌ Kamikaze Kaitō Jannu, eesti keeles Jumalatuule Varas Jeanne,) on shōjo manga- ja animesari, mille on kirjutanud ja illustreeritud Arina Tanemura. Lugu räägib keskkoolitüdrukust Maron Kusakabest, kes on taassündinud Jeanne d'Arc ja ta muutub maagiliseks tüdrukuks, kes peab hävitama deemoneid, mis on peidus kaunites kunstiteostes. 16-aastast keskkooliõpilasest iluvõimlejat Maron Kusakabet külastab ingel Fin Fish, kes annab talle ülesande. Jumala võim on igal pool Maailmas ja kui Ta ei kogu piisavalt jõudu, Ta sureb. Et Jumalat blokeerida, on Kurjus saatnud agente, et koguda Jumala võimu, mis on inimeste südamete malenuppudes. Fini abiga, Maron muutub taassündinud Jeanne d'Arc-iks, et jahtida deemoneid. Kui Maron võidab deemonit, kunstiteos kaob ja inimeste arvates on ta selle ära röövinud, nagu kaito ("varas"). Maroni parim sõber on Miyako, kes on politseiniku tütar ja kes jahib Jeannet.
Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused

"Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused" on Aleksei Tolstoi lasteraamat, mis on loodud Carlo Collodi teose "Pinocchio seiklused" motiividel. Raamatu esmaväljaanne ilmus 1936. aastal.
Vala Mal Doran

Vala Mal Doran on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-Ameerika telekanali SyFy ulmesarjas "Tähevärav SG-1". Sari näitab sõjaväelist meeskonda, kes uurib galaktikat tulnukate transpordiseadmete abil. Teda kehastab endine "Farscape'i" sarja näitleja Claudia Black. Vala loodi Damian Kindleri ja Robert C. Cooperi poolt episoodilise tegelasena 8. hooaja osas "Prometheus Unbound" (2004). Vala Mal Doran "Tähevärav" vikis Vala Mal Doran SyFy kanalil ("Tähevärav SG-1")
Buratino seiklused

"Buratino seiklused" on 1975. aastal NSV Liidus toodetud muusikaline mängufilm lastele. Film on valminud Valgevene stuudios Belarusfilm vene kirjaniku Aleksei Tolstoi raamatu "Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused" ainetel. Filmi lavastas režissöör Leonid Netšajev. Filmi pikkus on 132 minutit. Марта Лаховец. Буратино нашли на катке, а Мальвину - в поезде. Brestskaya Gazeta. №26 (393) 25 июня - 1 июля 2010.
Uljanovsk

Uljanovsk (vene Ульяновск) on linn Venemaal Volga jõe mõlemal kaldal. Ta on Uljanovski oblasti keskus. Asutatud aastal 1648. Linnaõigused aastal 1796. Kuni 1924. aastani kandis nime Simbirsk (Симбирск), kuid nimetati siis Lenini kodanikunime 'Uljanov' järgi ümber. Tatari keeles on linna nimi Сембер, tšuvaši keeles Чĕмпĕр, ersa keeles Ульянонь ош (varem Симбирь). Uljanovskis toodetakse UAZ autosid ja seal on Aviastari lennukitehas, kus toodetakse muu hulgas Tu-204 lennukeid. Linn jaguneb 4 linnarajooniks. Uljanovskis elas 623 100 (2005) ja 611 700 (2007) inimest. Linnavalitsuse koduleht
Rajajaefekt

Rajajaefekt ehk asutajaefekt (inglise founder effect) on evolutsiooniteooria ja populatsiooniteooria mõiste, mis kirjeldab tagajärgi, mis tulenevad väga väikese arvu isendite poolt rajatud populatsiooni puhul. Asutajaefekti korral on suur tõenäosus, et uue populatsiooni geenifond on emapopulatsiooni omast märkimisväärselt erinev, samuti on geneetiline varieeruvus uuel populatsioonil väike. Ernst Mayri järgi on rajajaefekt sageli (kui mitte peamiselt) uute liikide tekkimise põhjuseks.
Cameron Mitchell

Cameron Mitchell on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-Ameerika telekanali SyFy ulmesarjas "Tähevärav SG-1". Sari näitab sõjaväelist meeskonda, kes uurib galaktikat tulnukate transpordiseadmete abil. Tegelast mängib Ben Browder. Cameron Mitchell on alates üheksanda hooaja avaosast ka sarja "Avalon" peategelane, kel on USA Õhujõudude kolonelleitnandi auaste. Cameron Mitchell "Tähevärav" vikis Cameron Mitchell SyFy kanalil ("Tähevärav SG-1")
Jonas Quinn

Jonas Quinn on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-Ameerika SyFy telekanali sõjaväeulmepõhises telesarjas "Tähevärav SG-1". Sari näitab sõjaväelist meeskonda, kes uurib galaktikat tulnukate transpordiseadmete abil. Jonas Quinni kehastab Corin Nemec. Jonas tuleb esimest korda mängu viienda hooaja osas "Meridian". Jonas asendab Daniel Jacksonit SG-1 meeskonnas kuuendal hooajal ning seitsmenda hooaja alguses, viimast korda esineb osas "Fallout". Jonas Quinn "Tähevärav" Wikias Jonas Quinn SyFy kanalil ("Tähevärav SG-1") Jonas Quinn TV Tropes.org
Teal'c

Teal'c [ˈtiːəlk] on tegelaskuju Kanada-Ameerika telekanali SyFy sõjaväelises ulmesarjas "Tähevärav SG-1". Teal'c on Jaffa sõdalane planeedilt Chulak ja tegelast kehastab Christopher Judge. Nagu teisedki Jaffad, näeb Teal'c välja inimesena, kuid tema kõhus on inkubaatorina toimiv kukkur, kus kasvab Goa'uldi vastne. Vastne (sümbiont) annab peremeesorganismile jõudu, tervist, imelise paranemisvõime ja pika eluea. Teal'c on umbes 100-aastane ja sarja lõpuks on tema vanusele lisandunud veel 50 aastat. Teal'ci silmatorkavaim tunnus on kuldne tätoveering tema otsaesisel, mis tähistab seda, et kord teenis ta süsteemiisand Apophise esimese peaministrina, Jaffade kõrgeimal ametikohal. Teal'c Tähevärav wikis Teal'c SyFy kanalil (Tähevärav SG-1)
Don S. Davis

Don Sinclair Davis (4. august 1942 Aurora, Missouri – 29. juuni 2008) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, näitekunstiprofessor, maalikunstnik ja endine Ameerika Ühendriikide maaväe kapten. Ta oli paljudele televaatajatele eelkõige tuntud George Hammondi kehastajana ulmesarjas "Tähevärav SG-1" (1997–2007) ja enne seda major Garland Briggsina telesarjas "Twin Peaks" (1990–1991). Telesarjas "MacGyver" oli ta Dana Elcari dublant ja sarja kahes osas olid tal ka erinevad pisirollid. Kolmanda hooaja jagudes "Plahvatus" ja "Hädaohus" mängis ta vastavalt seguautojuhti ja salakütt Wyatt Porterit. Ta on ka mänginud Dana Scully isa sarjas "Salatoimikud". Kanada publikule võib Davis olla tuttav tuntud "Heritage Minutes'i" lühifilmidest, kus ta kehastas ülbet Ameerika kullaotsijat, kes sihtis relvaga ratsapolitseinik Sam Steele'i. Ta on veel mänginud Racine Bellesi mänedžeri filmis "Oma liigas". Joanie Loves Chachi (1982) – Benny MacGyver (1985–1991) – Dana Elcari dublant Vaat' kes räägib (1989) – dr Fleischer Cadence (1990) – Haig Twin Peaks (1990–91) – major Garland Briggs Vaat' kes ka räägib (1990) – dr Fleischer Omen IV: The Awakening (1991) – Jake Madison The Gambler Returns: The Luck of the Draw (1991) – rodeoteadustaja Kapten konkskäsi (1991) – dr Fields Oma liigas (1992) – Charlie Collins Columbo: A Bird in the Hand (1992) – Bertie Surematu (1993) – Palance Mägironija (1993) – Stuart Vajalikud asjad (1993) – reverend Willie Rose Salatoimikud (1994) – William Scully The Outer Limits (1995) – uurija The Outer Limits (1995) – maaväekindral The Ranger, the Cook and a Hole in the Sky (1995) – hr Smith Poltergeist: The Legacy (1996) – Harold Taggart Alaska (1996) – seersant Grazer Fänn (1996) – Stook Prisoner of Zenda, Inc. (1996) – kolonel Zapf Viper (1996) – Lloyd Vanglaekspress (1997) – autoga sõitnud mees Atomic Train (1999) – kindral Harlan Ford Suspicious River (2000) – golfisärgimees Näituse parim (2000) – näitusekohtunik Everett Bainbridge Kuues päev (2000) – kardinal de la Jolla Pantvangiläbirääkija (2001) – Alexander Daniels Deadly Little Secrets (2001) – ülem Topeltmäng (2002) – Thornton The Chris Isaak Show (2002) – Del The Twilight Zone (2003) – dr Tate G.I. Joe: Spy Troops — The Movie (2003) – Wild Bill (hääl) Savage Island (2003) – Keith Young Tähevärav: Atlantis (2004) – George Hammond Andromeda (2004) – Avineri NCIS: Kriminalistid (2004) – MTACi juhtivohvitser "Miracle" ("Ime"; 2004) – Bob Fleming Meltdown (2004) – NRC Carl Mansfield G.I. Joe: Valor vs. Venom (2004) – Wild Bill (hääl) Presidendi meeskond – Reverend Don Butler Psych (2006) Tähevärav SG-1 (1997–2007) – George Hammond Supernatural (2007) – Trotter Flash Gordon (2007) – mr Mitchell Rahutu vaim (2008) – Bud Rollins Tähevärav: Kontiinum (2008) – George Hammond Far Cry (2008) Beyond Loch Ness (2008) – Neil Chapman Burn Up (2008) Wyvern (2008) kolonelina (pühendatud Davisele) Kontvõõras (2009) Tähevärav: Jumalate Lapsed (2009) – George Hammond (pühendatud Davisele) IMDb link puudub Don S. Davis andmekogus IMDb (inglise) Don S. Davise ametlik koduleht Don S. Davise kunsti veebileht
William Boyce

William Boyce (11. september 1711 London – 7. veebruar 1779 London) oli inglise organist ja helilooja. Teda on nimetatud Inglismaa 18. sajandi üheks tähtsamaks heliloojaks [viide?]. Lapsena laulis William Saint Pauli katedraali kooris. Kui tal oli häälemurre, hakkas ta õppima orelit Maurice Greeni juures. Juba 1734 sai William Boyce oma esimese töökoha organistina Oxfordi kabelis, mis asub Londonis Oxfordi tänaval. 1736 sai ta organistiks Püha Miikaeli kirikus. Samast aastast tegutses ta heliloojana Kuninglikus Kabelis ning täitis järgnevatel aastatel muidki muusikaga seotud ametikohti. 1755 sai ta kuninglikuks muusikameistriks, 1758 Kuningliku Kabeli organistiks. 1768 halvenes Boyce'i kuulmine ja ta tõmbus muusikast eemale, kuid kuninglikuks muusikameistriks jäi ta surmani, sest see oli auamet, millel polnud kindlaid tööülesandeid. Ta suri 1779 ja on maetud Saint Pauli katedraali. Tema matustel esitasid Westminster Abbey ja Kuningliku Kabeli muusikud tema loomingut. William Boyce tegi palju tööd kirikumuusika valdkonnas. Anglikaani kirikus kasutatakse tema teoseid tänapäevani. Ta kirjutas laule, uvertüüre, sonaate ja sümfooniaid. Loomingu moodustavad laulud (avaldatud 1749); sümfooniad (avaldatud 1750–1761). Need on rohkem concerto grosso stiilis ja veel mitte klassikalised sümfooniad. Need sümfooniad olid ligi 200 aastat unustatud ja alles 1928 avastas Constant Lambert need uuesti; katedraalimuusika (avaldatud 3 köites 1760–1780). See on kirikumuusika hommiku- ja õhtujumalateenistusteks. Raamat sisaldab vaimulikke laule. Viimane köide ilmus postuumselt; kammermuusika – 12 viiulisonaati; koorimuusika – vaimulikud laulud, kantaadid, oratooriumid, serenaadid, oodid; orelimuusika (1785) – 10 voluntaryt; Suurema osa William Boyce'i teoseid kogus kokku Philip Hayes. William Boyce'i lesk andis need välja 1780. aastatel. /Werner Music Archive (WIMA) Selle artikli kirjutamisel on kasutatud materjali raamatust "Great composers 1300-1900. A Biographical and Critical Guide". The H.W. Wilson Company. New York.
Nunavik

Nunavik on Kanada eskimote asuala riigi põhjaosas Québeci provintsis. Ala lõunapiir kulgeb mööda 55 põhjalaiuskraadi. Nunavik on osa Nord-du-Québeci piirkonnast. Alal elab üle 12 000 inimese, neist 90% on inuitid. Nunavikis on 14 inuiti küla ja kriide küla Whapmagoostui. "Nunavik" tähendab inuktituti keeles 'elukoht'. Akulivik, (elanike arv 2006. aastal 483) Aupaluk, (159) Inukjuak, (1335) Ivujivik, (328) Kangiqsualujjuaq, (738) Kangiqsujuaq, (552) Kangirsuk, (470) Kuujjuaq, (2074) Kuujjuarapik, (583) Puvirnituq, (1390) Quaqtaq, (314) Salluit, (1185) Tasiujaq, (247) Umiujaq, (373) Whapmagoostui, (778) http://www.nunavik.ca/
Voluntary

Voluntary on muusikapala, mida mängitakse orelil anglikaani kiriku jumalateenistuse alguses ja lõpus. Sellise pealkirja andsid hilisrenessansi ja barokiajastu heliloojad paladele, mis olid vabavormilised ja mõeldud kõlama improvisatsioonilistena. Voluntary'sid on kirjutanud näiteks Orlando Gibbons, John Blow, Maurice Greene, William Boyce, John Stanley, Sigismund von Neukomm. Mõnikord andsid heliloojad sarnastele paladele pealkirjaks ka Fancy (itaalia Fantasia järgi) või isegi Fuuga. Need "fuugad" algasid küll üksteise imitatsiooniga erinevate häälte poolt, kuid järgnev oli vabamas vormis.
Irvinglased

Irvinglased on usuliikumine. Eestis nimetati neid 19. sajandil Läänemaale jõudes ka Irve-Jaani koguduseks. Liikumise ametlik nimetus oli Eestis Apostlik-Katoliku Kogudus, kuni 1936 aastani, mil Eesti Vabariigi siseministeeriumi usulahu põhikirja enam ei kinnitanud. Nimetus tuleneb Suurbritanniast, ühe oma suurema ideoloogi Edward Irvingu (1792–1834) järgi. Eestisse jõudis liikumine 1880. aastate algul. Suuremad kogudused on olnud Tallinnas ja Nihkas Läänemaal. Irvinglaste ühe haru moodustab tänagi Eestis tegutsev uusapostlik kirik.
Magusad huuled

"Magusad huuled" on Tiiu 1995. aasta album. Südamehääl / sõnad V. Ojavere Mulle aitab / sõnad I. Must, R. Linna Magusad huuled / sõnad K. Olofsson Sinu võit / sõnad K. Sillamaa Kui vaikib suu / sõnad V. Ojavere Nukuke / sõnad Valli Ojavere Lenda / sõnad K. Sillamaa Oo-jaa-jaa...mul sinuga on väga hea / sõnad K. Sillamaa Lootes vaid / sõnad T. Tulp, I. Must Suur võit Lenda
Silindervõlv

Silindervõlv ehk aamvõlv on lihtne, ligikaudu poolringjoonekujulise läbilõikega piklik võlv, mille pikkus on enamasti läbimõõdust suurem. Opus mixtum tehnikas silindervõlviga keldriruum Diocletianuse palees Silindervõlv Nîmesi amfiteatris Romaani silindervõlv Conquesi Sainte-Foy kloostrikirikus Romaani silindervõlv Vezelay Sainte-Marie-Madeleine'i kirikus Palazzo Vecchio renessanslik maalingutega silindervõlv Renessanss-silindervõlv palees Alhambras Uusbütsantsi silindervõlv Thessaloníki Panagia Dexia kirikus 1930. aastatel ehitatud puust silindervõlv The Cloistersis, New York