laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Trumau

Trumau on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas. Triestingi jõgi voolab läbi Trumau. Asula paikneb Viini nõo edela- ja kirdeosa vahel, merepinnast 202 m kõrgemal. Asula rajati hiliskeskajal Babenbergist Leopold IV kingitusena Heiligenkreuzi kloostrile. Keskülemsaksa sõna 'drum' tähendab otsatükki. Trumau puhul võiks see tähendada heinamaa lõppu. Iidsetes dokumentides ilmub Trumau järgmistes versioonides: aastatel 1137–1340: Trumowe, 1139. aastal Drumau, 1178. aastal Drumawe, aastatel 1233–1294 Drumowe, aastatel 1303–1306 Drumbuowe, 1340. aastal Drumenaw, 1380. aastal Drumpnaw, 1388. aastal Drumpnow, 1463. aastal Thrumbaw. Kuulujutt on, et elanike seas nimetati seda sageli 'drumðo'. Juba enam kui 840 aastat on Trumau kihelkonnakiriku ja tsistertslaste kloostri vahel olnud ühendus. Vastureformatsiooni käigus Habsburgide valitsusajal loodi palju kihelkondi. Keiser Rudolf II ja piiskop Urban said 1583. aastal abt Udalrich Molitorilt loa Trumau kihelkonnakiriku ehitamiseks. Nad leppisid patronaažis kokku aasta hiljem. Sel ajal oli Trumau kihelkond Traiskircheni kihelkonna kontrolli all, mis liideti Melki kloostriga. Heiligenkreuzi abt korraldas kiriku ehituse, mille siis tõendavalt ehitas ehitusmeister "Maister Andre Stuber zu Paden". Nikerdustöid teostasid itaallastest vennad Elias ja Alexius Payos, kes olid selle töö meistrid, kloostri enda delftist. Kirik valmis abt Johannes Ruoffi juhtimisel ja piiskop Hector von Passau pühitses selle 22. veebruaril 1588 sisse. Selle kaitsepühak on Ristija Johannes. Trumau linnus on vallikraaviga linnus Trumaus Alam-Austrias. Algusest peale on see olnud Heiligenkreuzi tsistertslaste kloostri omanduses. Linnuse kinkis Babenbergi markkrahv Leopold IV 1138. aastal. 12. sajandil ehitasid tsistertslased sinna, kus praegu seisab linnus, mõisahoone. Sel ajal on seal ilmselt olnud ka veekraav, ülevoolukanal ja veskiojaga veski. Tsistertslased tegelesid seal põllumajanduse, viinamarjakasvatuse ja lambakasvatusega. 1. Austria-Türgi sõja lõpupoole ehitati hoov aastatel 1548–1558 uuesti üles, kuna 1548. aastal hävis mõis täielikult. Ungari mässulised põletasid hoone 1621. aastal Habsburgide-vastase mässu ajal maha. 1650. aastal korraldas abt Michael Schnabel linnuse ümberehituse, mis lõpetati 1667. aastal. Keiser Leopold I viibis mitu korda Trumau linnuses. Alates 1959. aastast on lossis ka päikesekell. 5. Austria-Türgi sõja ajal sai loss 1683. aastal tugevalt kannatada. Ümberehitamise käigus muudeti torne põhjalikult. Edaspidised tulekahjud nagu 1811. ja 1880. aastal kahjustasid lossi ikka ja jälle. Viimased restaureerimistööd toimusid aastatel 1993–1995. Sisehoovist avastati kaks päikesekella. 2009. aastal kolis Trumau lossi Rahvusvaheline Teoloogiainstituut. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Nižneudinsk

Nižneudinsk (vene keeles Нижнеудинск) on linn Venemaal Irkutski oblastis, Nižneudinski rajooni halduskeskus. Linn asub Uda jõe ääres, Irkutskist ligikaudu 450 km loodes. Linna läbib Siberi raudtee. Asula rajati kasakate poolt 1648. aastal. Maakonnalinnaks sai Nižneudinsk 1783. aastal. Нижнеудинск "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 22. juulil 2023
Surovikino

Surovikino (vene keeles Суровикино) on linn Venemaal Volgogradi oblastis, Surovikino rajooni halduskeskus. Linn asub Volgogradist ligi 120 km läänes. Asula tekkis 1900. aastal rajatud Surovikino raudteejaama juurde. Raudteejaam sai nime lähedal asuva talu (huutori) järgi. Surovikino sai aleviks 1950. aastatel ja linnaks 1966. aastal. Суровикино "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 23. juulil 2023
Mart Sarapuu

Mart Sarapuu (9. november 1963 – 31. juuli 1991) oli eesti ajaloolane, arhivaar ja muinsuskaitsja. Ta lõpetas 1982. aastal keskkooli ja õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu. Jõululaupäeval 1982 käis ta koos teiste üliõpilastega panemas küünlaid Julius Kuperjanovi hauale. Jaanuaris 1983 visati Kuperjanovi haual käimise eest tema, Indrek Tarand ja Aivar Reidla ülikoolist välja. Seejärel oli ta kohustuslikus ajateenistuses Nõukogude sõjaväes, kus algas hiljem saatuslikuks osutunud südamehaigus. Ta läks uuesti õppima ajalugu, kuid ei jõudnud ülikooli lõpetamiseni. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Sakala liige. Ta töötas pärast sõjaväeteenistust Eesti NSV Oktoobrirevolutsiooni ja Sotsialistliku Ülesehitustöö Riiklikus Keskarhiivis. Ta uuris nt 1. detsembri riigipöördekatset, Poola allveelaeva Orzełi kinnipidamist ja põgenemist, Nõukogude sõjaväebaaside rajamist Eestisse, Nõukogude teist okupatsiooni, Eesti Vabariigi välispoliitikat jpm. "Meri ja poliitika". Kodumaa nr 38, 21. september 1988. Lk 2 "Punaarmee ei võtnud osa Balti riikide sovetiseerimisest?". Kodumaa nr 45, 8. november 1989. Lk 4 "Et ei võõras tahtmine ja võõras võim". Kodumaa nr 48, 29. november 1989. Lk 6 Eesti Muinsuskaitse Selts Eesti Akadeemiline Sõjaajaloo Selts Tema südameprobleem arvati lahendatavat südame siirdamisega. 24. juuni 1990 siirati talle Helsingi Meilahti haiglas uus süda. Siirdamine toimus professor Severi Mattila juhtimisel. See oli 53. südame siirdamine Soomes ja esimene eestlasele südame siirdamine maailmas. Alo Lõhmus. "20 aastat hiljem: küünlad Kuperjanovi haual". Postimees, 20. detsember 2002 Epp Lainevee. "Mart Sarapuule uus süda". Kodumaa nr 32, 15. august 1990. Lk 2 Heino Sikk. "Mart Sarapuu elu on ohus". Võru Teataja nr 55, 12. mai 1990. Lk 2 Epp Lainevee. "Mart Sarapuule uus süda". Kodumaa nr 32, 15. august 1990. Lk 2 Rein Pärl. "Mart Sarapuu jätkab uue südamega". Kodumaa nr 41, 17. oktoober 1990. Lk 1 "Mart Sarapuu in memoriam". Kodumaa nr 31, 7. august 1991. Lk 8 Haud Rapla kalmistul
Seim (Läti)

Seim (läti keeles Saeima) on Läti parlament. Liivimaa rüütelkonna hoones töötav parlament on 100-liikmeline ja ühekojaline. See valitakse võrdeliste valimiste põhimõttel 4 aastaks oktoobri esimesel laupäeval. Seimi esimesed 6 koosseisu (kuni 1998. aastani) valiti 3 aastaks. Valimisringkondi on viis: Kurzeme, Latgale, Riia, Zemgale ja Vidzeme. Seimi 1. koosseis valiti 1922. aastal. 15. mail 1934 korraldas Kārlis Ulmanis riigipöörde ja saatis seimi 4. koosseisu laiali. Edaspidi valitses ta ilma parlamendita. 1940 valiti niinimetatud Rahva Seim, kuhu lubati kandideerida ainult nõukogudemeelse Töörahva bloki kandidaatidel. Esimene sõjajärgne seimi koosseis valiti 1992. aastal. Lätis kehtib 5 protsendi valimiskünnis. Maailmasõdadevahelisel ajal valimiskünnist ei olnud, esimestel sõjajärgsetel valimistel oli selleks 4%. Läti president saab erakorralised valimised esile kutsuda. 28. mail 2011 teatas president Valdis Zatlers, et algatab seimi laialisaatmise. Juulis kiitis rahvahääletus parlamendi laialisaatmise heaks. Uus koosseis valiti 17. septembril 2011. Praegune seimi koosseis on 13. ja see astus ametisse 6. novembril 2018. Seimi esimees on alates 1. novembrist 2022 Edvards Smiltēns. Enne teda olid selles ametis 2010–2014 Solvita Āboltiņa ja 2014-2022 Ināra Mūrniece. Seimi tunnus, Läti vapp Liivimaa rüütelkonna hoone 2002. aasta Läti parlamendivalimised 2006. aasta Läti parlamendivalimised 2010. aasta Läti parlamendivalimised 2011. aasta Läti parlamendivalimised 2014. aasta Läti parlamendivalimised 2018. aasta Läti parlamendivalimised 2022. aasta Läti parlamendivalimised Latvijas Republikas Saeima Hendrik Vosman. "Läti president esitas seimile ultimaatumi" Postimees, 15. jaanuar 2009
Kotelnikovo

Kotelnikovo (vene keeles Котельниково) on linn Venemaal Volgogradi oblastis, Kotelnikovo rajooni halduskeskus. Linn asub Volgogradist 155 km edelas. Kotelnikovot läbib Volgograd–Salski raudteeliin. Asula rajati 1897. aastal Kotelnikovo raudteejaama juurde. Raudteejaam sai nime lähedalasuva talu (huutori) järgi. Kotelnikovo sai aleviks 1929. aastal ja linnaks 1955. aastal. Котельниково "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 23. juulil 2023
Jouy-en-Josas

Jouy-en-Josas on vald Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas Yvelinesi departemangus. Linn on tuntud selle poolest, et seal on alates 1964. aastast kooli HEC Paris peamine ülikoolilinnak. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021 https://www.jouy-en-josas.fr
Silvi Väli

Silvi Väli (sünninimi Silvi Oidekivi; 24. august 1931 Tallinn – 5. august 2017) oli eesti tõlkija. Anatoli Aleksin, "Seeva Kotlovi ebatavalised juhtumused" (1966) Jelena Iljina, "Väsimatu rändur" (1968) Vladimir Kisseljov, "Tütarlaps ja linnuk" (1969) Sergei Baruzdin, "Seitsmest kümneni" (1971) Juri Jakovlev, "Sõnakuulmatu Ikaros" (1971) Nikolai Bogdanov, "Imetegijad" (1972) Nikodim Gippius, "Järsud astmed" (1973) Sergei Aleksejev, "Lood Suvorovist ja vene sõduritest" (1974) Boriss Vassiljev, "Koidikud on siin vaiksed" (1973) Alim Kešokov, "Elus sadul" (1975) Radi Pogodin, "Süüdake põhjavalgus" (1978) Fazil Iskander, "Õnnelike leidude aeg" (1978) Juri Štšeglov, "Kui isa läks rindele" (1980) Albert Ussoltsev, "Mustsõstratee" (1980) Roman Sef, "Kuldne mõõk" (1981) Nikolai Dubov, "Seiklusrikkad suvepäevad" (1983) Sergei Aleksejev, "Sada lugu Venemaa ajaloost" (1984) Aleksandr Jašin, "Süda avaneb headusele" (1984) Feliks Dzeržinski, "Vanglapäevik. Kirjad" (1985) Ivan Šamjakin, "Petrograd-Brest" (1987) Vladimir Železnikov, "Igaüks unistab koerast" (1988) Sergei Abramov, "Ükskord, äkki, kunagi ..." (1988) Sabir Azäri, "Igavlev linn" (1989) Tema abikaasa oli lastekirjanik Heino Väli. Tütred Katrin Väli ja Kirsti Oidekivi on luuletajad. Lapselaps Linda-Mari Väli on luuletaja, ajakirjanik ja keskkonnaaktivist. "Käbid ja kännud". Vaadatud 23. juulil 2023.
Johannes Kuusemets

Johannes Kuusemets (24. aprill 1900 Raiküla vald – 7. september 1968 Tallinn) oli eesti kontrabassimängija ja muusikapedagoog. Muusika õpinguid alustas Tallinna Konservatooriumis Julius Vaksi, hiljem Jaan Tamme (õpetas aastail 1925–1929 ka trompeti ja trombooni üliõpilasi) trompetiklassis. Konservatooriumi lõpetas 1931. aastal kontrabassi erialal Adolf Vedro klassis. Mängis aastail 1923–1930 mitmes Tallinna kohviku-, kino-, suveorkestris. Alates 1930. aastast töötas Estonia teatri sümfooniaorkestris (aastast 1935 kontrabassirühma kontsertmeister) kuni lahkumiseni 1957. aastal. 1940–1949 töötas õpetajana Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. Tema tuntumad õpilased on Aleksis Avasalu, Heinrich Keskküla, Vladimir Luht, Voldemar Niine, Robert Ots, Paul Sarv, Lembit Verlin, Kalju Viluoja.
Juliette Mayniel

Juliette Mayniel (sünninimi Raymonde Marie Juliette Meyniel; 22. jaanuar 1936 Saint-Hippolyte – 21. juuli 2023 San Miguel de Allende) oli prantsuse filminäitleja. Juliette Mayniel mängis enam kui 30 filmis ja telesarjas. Filmidebüüdi tegi ta 1959. aastal Claude Chabroli filmis "Nõod" (prantsuse keeles "Les Cousins") Tema üks tuntumaid rolle oli Annette Wolfgang Staudte 1960. aastal Lääne-Saksamaal valminud draamafilmis "Kirmes". Selle rolli eest võitis ta Berliini filmifestivali parima naisnäitleja Hõbekaru auhinna. Aastail 1964–1968 oli tal suhe itaalia näitleja Vittorio Gassmaniga, nende poeg on näitleja Alessandro Gassmann. Juliette Mayniel andmekogus IMDb (inglise)
Žirnovsk

Žirnovsk (vene keeles Жирновск) on linn Venemaal Volgogradi oblastis, Žirnovski rajooni halduskeskus. Linn asub Medveditsa jõe ääres, Volgogradist ligikaudu 255 km põhjas. Žirnovsk on Volgogradi oblasti kõige põhjapoolsem linn. Tõenäoliselt rajati küla 18. sajandi keskpaiku. Kuni 1954. aastani oli küla nimi Žirnoje. 1954. aastal muudeti asula alevikuks ja sai nimeks Žirnovsk. 1958. aastal anti asulale linnaõigused ja praegune nimi. Žirnovskis toodetakse naftat ja maagaasi. Жирновск Город Live. Vaadatud 23. juulil 2023 Жирновск "Мой Город" : Народная энциклопедия городов и регионов России. Vaadatud 23. juulil 2023
Weissenbach an der Triesting

Weissenbach an der Triesting on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Hanna (film)

"Hanna" on 2011. aastal valminud film. Filmi režissöör on Joe Wright. Hanna andmekogus IMDb (inglise)
Berliini lõvijaht

Berliini lõvijaht oli 2023. aasta juuli II poolel Saksamaa pealinnas Berliinis ja selle ümbruses toimunud ebaõnnestunud jaht seni tuvastamata ulukile, kelleks esmalt arvati olevat emalõvi. Catie Edmondson (22. juuli 2023). "How the Hunt for a Lioness Near Berlin Turned Into a Wild Boar Chase". nytimes.com (inglise). Berliin: NYT. Vaadatud 23. juulil 2023. The heavily armed search that upended the southern edge of the German capital met an anti-climactic end — and left some scratching their heads: “A wild boar doesn’t really look like a lion.” Holly Evans (21. juuli 2023). "Mystery solved in hunt for Berlin's 'missing lioness'". independent.co.uk (inglise). The Independent. Vaadatud 23. juulil 2023. Over a hundred police officers have been involved in the two-day search for the suspected predator "All-clear after large-scale manhunt for suspected lioness". berlin.de (inglise). The Official Website of Berlin. 21. juuli 2023. Vaadatud 23. juulil 2023. In addition to dozens of police officers, veterinarians and the Berlin city hunter were also involved in the search. However, renewed supposed sightings of the wanted predator and tips from the public proved to be wrong. "There is not one clue that has led to any assumption that it could be a lioness, or a wild cat, a big one," Grubert said. At the beginning of the search, it was still said that the lioness had been seen killing a wild boar. But the remains of this animal could not be found either. Tobias Schlie (21. juuli 2023). "Lioness escapes in Berlin; police comb streets, woodlands". reuters.com. Reuters. Vaadatud 23. juulil 2023. Authorities believe the wild cat could currently be asleep in one of the many lakeland forests in Brandenburg, the state that surrounds Germany's capital. Lion on the loose: Big cat sighting triggers feline frenzy in Berlin [Lõvi vabaduses: Suurt kassi nähes vallandub Berliinis kassimöllus]. Euronews, 20. juuli 2023 Footage shows lioness on the loose near Berlin . Sky News, 20. juuli 2023 (video, 00:16)
Õnneteraapia

"Õnneteraapia" (originaalpealkiri "Silver Linings Playbook") on 2012. aasta Ameerika Ühendriikide draamafilm. Filmi peaosas mängivad Bradley Cooper, Jennifer Lawrence, Robert De Niro, Jacki Weaver ja Chris Tucker Olles viibinud neli aastat psühhiaatriahaiglas, pöördub endine õpetaja Pat Solitano (Bradley Cooper) tagasi vanemate juurde ja püüab leppida endise naisega. Kõik muutub märksa keerulisemaks, kui Pat kohtab Tiffanyt (Jennifer Lawrence), isiklike probleemidega salapärast neiut. Õnneteraapia andmekogus IMDb (inglise)
Väike Werrone Kool

Väike Werrone Kool on erakool Võru linnas. Kool tegutseb Võru linnas aadressil F. R. Kreutzwaldi 34. Kool asub puumajas Tamula ranna lähedal. Kooli õppetöö on inspireeritud Waldorfi pedagoogikast. 2011. aastal koondus grupp Võrumaa lapsevanemaid, kes soovisid oma lastele terviklikku õpi- ja kasvukeskkonda. 2012. aastal korraldasid lapsevanemad Waldorfi pedagoogikat tutvustava koolitussarja, alustas tegevust Terve Pere Kool. Nii tutvusid lapsevanemad, kes peavad oluliseks Waldorfi pedagoogilisi põhimõtteid ja kes soovivad nii sõna kui ka teoga kaasa aidata laste haridustee kujundamisse. 2013. aasta sügisel loodi Võrumaa lastevanemate initsiatiivil MTÜ Terve Pere Selts ja tegevust alustas Waldorfi lasteaed Terve Pere Aed. Lasteaialapsed kasvasid ja tekkis vajadus kooli järele. 2017. aastal rajati lapsevanemate initsiatiivil Väike Werrone Kool. Kool alustas 2017/18. õppeaastal I kooliastmega. 2018/19. õppeaastast avati II kooliaste ja 2021/22. õppeaastast alustas koolis tööd III kooliaste. Alates 12. veebruarist 2021 kuulub kool Eesti Vabade Waldorfkoolide ja -lasteaedade Ühendusse. Õnnelikuks ja iseseisvaks eluks on vaja arendada intellektuaalsete võimete kõrval teadlikult tahet, loomingulisust ja sotsiaalseid oskusi. Võrdset tähelepanu vajavad nii teadmised kui loominguline mõtlemine, tasakaalustatud tundeelu ja terve tahe. Laps õpib koolis läbi tegutsemise, tunnetamise ja teadvustamise. Käsi, süda ja pea õpivad tegutsema üheskoos. Koolis arendatakse teadlikult sotsiaalsust, teineteisega arvestamist ning oskust tegutseda ühise eesmärgi nimel. Õpetaja ülesandeks on tuua õpitav aine lasteni läbi elamuse ja kogemuse. Inimese igapäevaelus on rütm see, mis aitab tal toimida efektiivselt ja tulemuslikult. Nii nagu tasakaalustatud sisse- ja väljahingamine on hea tervise aluseks, nii toetab rütmide vaheldumine õppimist. Koolielu kulgeb rütmis, mis arvestab päeva, nädala, kuu ja aastaaegade loomulikku vaheldumist. Ka igal koolitunnil on oma rütm - teatud kindel tegevuste järjestus, mis annab lastele turvatunde ja samas hoiab nende meeled ärkvel. Traditsioonilised aastaaegade ja kuude vaheldust tähistavad pidulikud üritused annavad lastele kindlustunnet ning aitavad kaasa ilumeele, eneseväljendusoskuse ja õnnestumis- elamuste kujunemisele. Harmooniline keskkond. Koolikeskkond peaks mõjuma meeltele harmoniseerivalt. Esiplaanil on looduslikud materjalid, maitsed, inimhääle ehe kõla, elavad muusikahelid, harmoonilised värvid jm. Samuti on väga oluline anda lapsele aega rahulikult oma tegevus lõpetada, õpitu läbi tunnetada ja endas talletada. Õpetajate, õpilaste ja lapsevanemate vahel toimub aktiivne suhtlus. Kõik osapooled on kaasatud kooli eestvedamisse ja koolikultuuri kujundamisse ja hoidmisse. VÄIKE WERRONE KOOL ARENGUKAVA 2021-2023 Koduleht
Ķieģeļceplis (Suntaži vald)

Ķieģeļceplis on küla (mazciems) Lätis Ogre piirkonna Suntaži vallas. Küla asub valla kirdeosas merepinnast 80 meetri kõrgusel Mazā Jugla jõe kaldal. Ķieģeļceplis jääb valla keskusest Suntažist 4, piirkonna keskusest Ogrest 39 ja Riiast 60 kilomeetri kaugusele. Külla jääb Ausma bussipeatus. Asula on tekkinud teise maailmasõja järel ehitusmaterjale ja keraamikat tootva tehase juurde. Tehas kasutas Kastrānes leiduvat savi. Looduskaitse all on mänd ümbermõõduga 3,06 ja kõrgusega 19 meetrit. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 2. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2002. 447. lk. ISBN 9984-00-436-8. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Upespils

Upespils (ka Kastrāne, vanasti ka Kastrānes muiža) on küla (vidējciems) Lätis Ogre piirkonna Suntaži vallas. Küla asub valla kirdeosas merepinnast 85 meetri kõrgusel Mazā Jugla jõe kaldal. Upespils jääb valla keskusest Suntažist 6, piirkonna keskusest Ogrest 41 ja Riiast 62 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Kastrāne mõisa (Kastran) keskuse juurde. Nõukogude perioodil ehitati see välja kui Rainise nimelise kolhoosi keskasula. Looduskaitse all on Upespilsi lehis, Alejase tamm, saar ümbermõõduga 3,69 ja kõrgusega 23 meetrit, saar ümbermõõduga 3,58 ning kõrgusega 25 meetrit, saar ümbermõõduga 3,57 ja kõrgusega 25 meetrit, pärn ümbermõõduga 3,66 ning kõrgusega 23 meetrit, ja tamm ümbermõõduga 4,4 ning kõrgusega 22 meetrit, . Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 2. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2002. 447. lk. ISBN 9984-00-436-8. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Mustjalg-torik

Mustjalg-torik (Polyporus melanopus) on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seen. Mustjalg-torik andmebaasis eElurikkus.
Viršņukalns

Viršņukalns (ka Viršukalns) on küla (mazciems) Lätis Ogre piirkonna Suntaži vallas. Küla asub valla idaosas merepinnast 75 meetri kõrgusel Abza jõe kaldal. Viršņukalns jääb valla keskusest Suntažist 5, piirkonna keskusest Ogrest 40 ja Riiast 61 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud teise maailmasõja järel kui kolhoosi osakonnakeskus. Külla jääb Rūpnieki bussipeatus. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 2. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2002. 447. lk. ISBN 9984-00-436-8. Autotransporta direcija
Jugla küla

Jugla (vanasti ka Annasmuiža, Brieži või Briežkrogs) on küla (vidējciems) Lätis Ogre piirkonna Suntaži vallas. Küla asub valla loodeosas merepinnast 50–60 meetri kõrgusel Mazā Jugla jõe kaldal. Jugla jääb valla keskusest Suntažist 6,5, piirkonna keskusest Ogrest 15 ja Riiast 45 kilomeetri kaugusele. Külas on raamatukogu. Seal asus varem Kangari postkontor. Külla jääb Jugla bussipeatus. Anna mäe ehk Kirikumäe muinaskalmed on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all. Küla kohta on esimesed teated aastast 1791, mil seal asus Brieži kõrts (Breesche). Hiljem asus seal ka Suntaži mõisale alluv Anna poolmõis (Annenhof). Nõukogude perioodil nimetati küla sealse jõe järgi Juglaks ümber. Aastal 1932 valmis küla läbiv Ogre ja Laubere vaheline metsaveoraudtee, sellelt pärineb külas asuv sild üle Mazā Jugla jõe. Nõukogude perioodil kujunes küla Kirovsi kolhoosi keskasulaks. Osa küla maid kuulus samas kolhoosi Avangards. Aastal 1954 kolhoosid ühendati. Selle aastani oli asula ka Jugla külanõukogu keskuseks. Aastal 1975 ühendati Kirovsi kolhoos Suntaži kolhoosiga ja asulast sai kolhoosi osakonnakeskus. Aastal 1974 rajati külla kasvuhoonete kompleks, kus kasvatati roose, varakevadisel ajal ka tulpe, mida turustati Leningradis ja Riias. Kolhoosil olid külas ka mesila ja õunaaaed. Aastal 1970 valmis uus masinajaam, vanasse rajati pood. Valmis ka kultuurimaja, kus näidati filme. Külas veetis oma hilisemad eluaastad Läti odaviskaja Jānis Lūsis. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija Annas kalns (Baznīckalns) – senkapi Vispārģeogrāfiskā karte: Der Rigische Kreis 1791, Latvijas Nacionālā Bibliotēka Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 2. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2002. 447. lk. ISBN 9984-00-436-8.
Soojusülekandetegur

Soojusülekandetegur iseloomustab konvektiivse soojusülekande intensiivsust tahke keskkonna ja vedela või gaasilise keskkonna eralduspinnal. Selle võrdeteguri tähis on α {\displaystyle \alpha } (ehitusfüüsikas h {\displaystyle h} ) ning ühik vatt ruutmeetri ja kelvini kohta, W/(m2·K). Seega väljendab soojusülekandetegur soojushulka, mis läbib sekundis (J/s = W) 1 m2 suurust eralduspinda, kui keskkonnatemperatuuride erinevus on 1 K. Matemaatiliselt saab soojusülekandetegurit defineerida järgmiselt: α = Φ A ⋅ Δ T , {\displaystyle \alpha ={\frac {\Phi }{A\cdot \Delta T}},} kus Φ {\displaystyle \Phi } on soojusvool (ajaühikus edasikanduv soojushulk), W; A {\displaystyle A} on eralduspinna pindala, m2; Δ T {\displaystyle \Delta T} on temperatuuride erinevus eralduspinna poolte vahel, K. Eralduspinda läbib soojusvool Φ = α ⋅ A ⋅ Δ T . {\displaystyle \Phi =\alpha \cdot A\cdot \Delta T.} Soojusläbikandetegur "Andres Talvari. Soojusfüüsika alused" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 29. aprill 2016. Vaadatud 10. juulil 2023.
Hõõrdetegur

Hõõrdetegur (tähis µ) on kahe keha vahelise hõõrdejõu ja normaaljõu (hõõrdepinna normaali sihis mõjuva jõu) suhe või kontaktpinge ja normaalpinge suhe. Hõõrdetegur (liugehõõrdetegur) on katseliselt või kogemuslikult määratav võrdetegur, mis sõltub hõõrdepindade materjalist, nende karedusest, erisurvest, libisemiskiirusest, määrimistingimustest jms. Hõõre Jakob Kübarsepp, Priit Kulu (2013). Materjalitehnika seletav sõnaraamat. Tallinn: TTÜ Kirjastus. ENE 3. köide, 1988
Patty Ryan

Patty Ryan (sünninimi Bridget Ryan; 6. mai 1961 Wuppertal – 23. juuli 2023) oli saksa poplaulja. Patty Ryan andis välja neli stuudiosooloalbumit: "Love Is The Name Of The Game" (1987), "Top Of The Line" (1988), "Lay Love On You" (2003) ja "All The Best" (2006). Tema tuntumad laulud on "Stay With Me Tonight", "You're My Love, You're My Life", "I Don't Wanna Loose You Tonight", "Love is the Name of the Game". Patty Ryani muusikastiili on liigitatud europopiks või eurodiskoks ja see sarnaneb selliste ansamblite nagu Fancy, Modern Talking, London Boys ja Bad Boys Blue muusikastiiliga. Koduleht