laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lionel Kieseritzky

Lionel Adalbert Bagration Felix Kieseritzky (20. detsember 1805 / 1. jaanuar 1806 Tartu – 19. mai 1853 Pariis) oli Tartust pärit baltisakslasest maletaja, dirigent ja pianist. Kieseritzky õppis 1825–1829 Tartu ülikoolis mitut eriala. 1834–1836 oli ta Tartu akadeemilise seltskonna ajaviiteklubi Akademische Musse kontserdidirektor. 1851. aasta maailmanäituse raames korraldati Londoni 1851. aasta maleturniir algusega 25. mail 1851. Ehkki seda ei kuulutatud välja male maailmameistrivõistlustena, oli sellele kutsutud kõik maailma tippmaletajad ja Chessmetricsi hinnangul saabuski maailma 8 tugevaimast maletajast 5. Chessmetricsi hinnangul oli Kieseritzky turniiri algul maailma kõige kõrgema reitinguga mängija. Turniiril mängijaid ei asetatud ja nii sattuski Kieseritzky kohe avaringis kokku Adolf Andersseniga, kes oli Chessmetricsi hinnangul maailma 6. ja turniiri 4. tugevusega mängija. Matšid peeti kahe võiduni ja Kieseritzky kaotas ½ : 2½. Ühe partii kaotas ta kõigest 20-minutilise mängu järel ränga vea tõttu ja teine kaotatud partii oli samuti väga ühepoolne. Anderssen võitis turniiri ja teda tunnustati küll mitte maailmameistrina, kuid siiski maailma tugevaima maletajana. 1851. aastal mängis ta Andersseniga Londoni turniiri vaheajal partii, mis läks ajalukku surematu partiina. Hoolimata sellest, et Kieseritzky kaotas, oli just tema see, kes selle partii üles kirjutas ja enda toimetatud ajakirjas La Régence avaldas. Geiu Rohtla Tartu Akadeemiline Musse ja muusikategemine 19. sajandi esimesel poolel (1814–1844)[alaline kõdulink] Tuna, 2/2006, lk 32 Valter Heuer "Male lugu" Tallinn, 2008 Esimene maailmakuulus Eesti malemeister Lionel Kieseritzky – Chess.com Biograafia ESBL-is Arnold Hasselblatt: "Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat", Dorpat: C. Mattiesen, 1889, Matrikkel 2005, lk.141
Keeleneet

Keeleneet on iluaugustatud keelest läbi torgatud neet. Nagu ka muude iluaugustamise vormidega, kaasneb keeleneetide kandmisega nakkusoht. Mõnikord kulgevad nõnda saadud haigused raskelt. Vahetult pärast keeleneedi paigaldamist esinevad tavaliselt valud, paistetused, ödeemid, nakkused, kõrgendatud süljeeritus ja igemevigastused. Kolm kuni kaheksa päeva pärast keeleneedi paigaldamist võib keel olla tugevalt paistes. Prints Albert
Illar Link

Illar Link (22. november 1930 – 13. aprill 1998) oli eesti purilendur ja mäesuusataja, 1965–1979 lendur-instruktor. Ta lõpetas 1953. aastal Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi. Aastatel 1960–1964 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis autoteede ja sildade erialal. 1972. aastal saavutas ta Jugoslaavias purilennu maailmameistrivõistlustel, Nõukogude Liidu võistkonna võistlejana, FAI purilennukite vabaklassis 15. koha. Nõukogude Liidu purilennukeskuses Orjolis 1968. aastal toimunud rahvusvahelistel (sotsialismileeri riikide) purilennuvõistlustel võitis Link standardklassi mitmevõistluses kuldmedali, millega ta neil võistlustel täitis ühtlasi ka NSV Liidu spordijärgu Suurmeister (NSV Liidu rahvusvahelise klassi meistersportlase järk) normi. 1972. aastal toimunud järjekordsetel sotsialismimaade purilennuvõistlustel Orjolis võitis Illar Link esikoha purilennukite vabaklassi mitmevõistluses. Ta on Nõukogude Liidu purilennu meistrivõistlustel aastatel 1966–1975 võitnud üksikharjutustes medaleid, samuti on ta mitmekordne Eesti NSV purilennu meister. Tema teine abikaasa oli purilendur Eda Laan. "Teedel õhuavarustesse", Ants Künnapuu, Tallinn, Valgus 1979, lk. 127-128 13. Maailma meistrivõistlused purilennus, Jugoslaavia Osalemisest maailmameistrivõistlustel ja lennukist Biograafia ESBL-is
Johannes II (paavst)

Johannes II, ladinapäraselt Ioannes II (enne paavstiks saamist Mercurius) oli paavst 533–535. Ta oli 56. paavst. Mercurius sündis "Liber Pontificalise" järgi Roomas Cæliomonte regioonis ja oli Projectuse poeg. Ta oli Bonifatius II ajal Rooma San Clemente kiriku preester (kardinalpreester). Johannes II valiti paavstiks pärast paarikuulist segast vakantsiperioodi, mille käigus anti altkäemaksudeks ära liturgilised esemed. Johannes II valiti paavstiks kompromisskandidaadina ja pühitseti ametisse 2. jaanuaril 533. Johannes II oli esimene paavst pärast Peetrust, kes muutis ametisse astudes oma nime, arvatavasti pidades senist nime liiga paganlikuks. Ta võttis nime paavst Johannes I järgi. Bütsantsi keiser Justinianus I avaldas 15. märtsil 533 edikti, milles tunnustas esimese nelja oikumeenilise kirikukogu otsuseid. Ta lisas edikti ka teopaskiitliku vormeli, mille paavst Hormisdas oli hukka mõistnud. Keisri otsust taunisid mõned Konstantinoopoli mungad, kes apelleerisid paavstile. Keiser saatis Rooma delegatsiooni, mida juhtisid Ephesose piiskop Hypatios ja Philippi piiskop Demetrios ning millega saadeti paavstile rikkalikult kingitusi. Johannes II pidas sinodi, milles tunnistas keisri edikti kiriku õpetusega kooskõlas olevaks. Ta soovitas munkadel järgida keisri otsust ja kui see tulemusi ei andnud, ekskommunitseeris 25. märtsil 534 mungad kui nestoriaanid. Idagootide kuningas Athalaric andis aastal 533 korralduse, milles mõisteti hukka simoonia ja muude taunitavate meetodite kasutamine paavstivalimistel. Samuti sätestati korralduses, et kui paavstivalimise käigus osutub valituks mitu vaimulikku ja tekkinud vaidlus antakse lahendada idagootide kuningale, tuleb kuningale maksta 3000 solidust, mis annetatakse vaestele. Kuninga korraldus graveeriti marmorplaadile ja asetati Rooma Peetri kiriku aatriumisse. Johannes II andis korralduse, et Riezi piiskop Contumeliosus, keda süüdistati sündsusetus käitumises, pidi ametist tagandatama ja siirduma kloostrisse. Ta määras piiskopkonna administraatoriks Arles'i metropoliidi Caesariuse. Johannes II ordineeris "Liber Pontificalise" järgi 21 piiskoppi ja 15 preestrit. Johannes II-le on omistatud piiskop Valeriusele saadetud kirja autorsus, kuid selle kirjutise autorsus on vaieldav. Johannes II suri 8. mail 535 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse. J. N. D. Kelly: The Oxford Dictionary of Popes. 1996. Liber Pontificalis. Artikkel Johannes II kohta. (inglise keeles) Artikkel Johannes II kohta. (inglise keeles) Johannes II kirjad.
Harry Nelson Pillsbury

Harry Nelson Pillsbury (5. detsember 1872 Somerville, Massachusetts – 17. juuni 1906) oli USA maletaja. Ta oli väga tugev pimemaletaja. Suri süüfilisse.
Bohri efekt

Bohri efekt on hemoglobiini omadus, mida kirjeldas esimesena Christian Bohr (füüsik Niels Bohri isa) 1904. aastal. Efekt seisneb selles, et CO2 olemasolul väheneb hapniku afiinsus hingamispigmendi – hemoglobiini – suhtes. Bohri efekti tõttu on vere suurenenud CO2 sisalduse või pH taseme languse tõttu hemoglobiini hapniku sidumise määr väiksem kui see oleks olukorras, kus CO2 kontsentratsioon on väiksem või pH kõrgem. Haldane'i efekt
Secchi ketas

Secchi ketas [seki] ehk valge ketas on limnoloogias, harvem okeanograafias, kasutatav vahend, mille abil tehakse kindlaks uuritava veekogu vee läbipaistvus. Ketast saab kasutada pinnaveekogudel, näiteks järvedel, lahtedel, ookeanis. Secchi ketas on nimetatud itaalia astronoomi Angelo Secchi järgi, kes selle leiutise 1865. aastal avalikustas. Algne ketas oli ühtlaselt valge ja seda kasutatakse merebioloogias siiani. Limnoloogias on üldiselt kasutusele võetud ketta uuem must-valge variant. Secchi ketta põhimõte seisneb selles, et valge ketas lastakse vertikaalsihis veekogusse ning kaugus veepinnast, mil silm seda ketast enam ei näe, loetaksegi vaadeldava veekogu vee läbipaistvuseks ehk Secchi sügavuseks. Secchi ketta sügavus on tihedas korrelatsioonis ekstinktsiooniteguriga (k). On empiiriliselt kindlaks tehtud, et siseveekogudes kehtib seos: k = 1,7/zsd, kus zsd on Secchi sügavus meetrites . Poole, H. H. & Atkings, W. R. G. (1929). Photo-electric measurements of submarine illumination throughout the year. J. Mar. Biol. Assoc. U.K. 16: 167–172
Sangpommi tõstmine

Sangpommi tõstmine on spordiala ja treeninguviis, kus tõstetakse sangpommi. Võisteldakse peamiselt kahevõistluses. Selle esimene ala on rebimine, kus ühe sangpommiga tehakse maast-üles tõsteid 10 min jooksul mõlema käega. Teine ala on mõlema käega kahe sama raskusega pommi rinnalt ülestõukamine 10 min jooksul. Mõlema ala tulemused (rebimis- ja tõukamiskorrad) liidetakse lõpuks kokku.
Sangpomm

Sangpomm on kindla raskusega metallkuul, mille otsas on sang. Spordiala, mida sangpommiga harrastatakse, on sangpommi tõstmine. Sangpommi raskus on tavaliselt 8 kg, 12 kg, 16 kg, 24 kg või 32 kg. kaalupomm
Kristjan Jaak Nuudi

Kristjan-Jaak Nuudi (sündinud 23. veebruaril 1977 Taeblas) on eesti filmi- ja teleoperaator. "Duell" (2002) "Viimane öö" (2003) "Neighborhood" (2004, USA) "Occupation Hollywood" (2004, USA) "Gecko" (2006) "Klass" (2006) "Ajameistrid" (2006) "Peal pool pilvi" (2007) "Oma Maapäev" (2007) "Tuulepealne maa" (2008), TV "Kättemaksukontor" (2009; osad 1–16), TV "Elavad pildid" (2013) "Kertu" (2013) "Väikelinna detektiivid ja Valge Daami saladus" (2013) "Arvo Pärt-Robert Wilson. Kaotatud paradiis" (2015)
Anosy järv

Anosy järv [an'uusi] (prantsuse keeles lac Anosy) on järv Madagaskari pealinnas Antananarivo lõunaosas, Haute-Ville'ist 3 km lõuna pool. Järvest läänes on Ampefiloha, loodes Isoraka. Põhjas on Mahamasina. See on Radama I ajal rajatud kunstlik järv endise soo kohal. James Cameron andis sellele südame kuju. Järve keskel saarel, mis on linnaga ühendatud puudega kaetud teetammi abil, on prantslaste rajatud mälestusmärk Esimeses maailmasõjas langenutele Monument aux Morts. See kujutab endast suurt valge (kuldse) ingli ("must ingel", sest ta kandis algselt musta tuunikat, mis on nüüd valgeks värvitud) kuju plintosel. Monument on rajatud 1927, autorid skulptor Barberis ja arhitekt Perrin. Saarel oli Radama I rajatud püssirohutehas, hiljem Jean Laborde'i poolt kuninganna Ravanamola I jaoks ehitatud suveloss. Järvekaldal kasvavad jakarandapuud, mis õitsevad oktoobris ja novembris. Järve ääres käivad puhkamas hõbehaigrud. Teetammi vastas oli lilleturg, mis viidi üle Anosibesse, ja käsitööturg. Lõunakaldal on habemeajajate kioskid. Iseseisvuspäeval 26. juunil on järve kohal ilutulestik. virtualglobetrotting.com Lonely Planet (vaadatud 12. septembril 2014) "internaute.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2008. Vaadatud 2. oktoobril 2008. virtualtourist.com Vanaaegne gravüür Fotod: [1], [2], [3], [4], [5], [6], [7], [8], [9], [10], [11], [12], [13], [14], [15], [16], [17], [18], [19] Foto mälestusmärgist Jakarandad järve kaldal Habemeajajate kioskid
Anosy

Anosy on mitme koha nimi. Anosy piirkond on 1. järgu haldusüksus Madagaskari lõunaosas. Anosy järv on järv Madagaskaril Antananarivos. Anosy on linn ja vald Madagaskaril Bongolava piirkonnas.
Sportlik vabavõitlus

Sportlik vabavõitlus (ka MMA, akronüüm inglise keelest mixed martial arts 'segatud võitluskunstid') on tänapäevane täiskontaktne kahevõitlusala, kus kasutatakse tehnikaid poksist ja Tai poksist, Kreeka-Rooma ja vabamaadlusest, brasiilia ju-jutsust ja teistest kahevõitlusaladest. Lubatud on igasugune võitlus kõigilt distantsidelt, st püstivõitlus löögidistantsilt, lähivõitlus haardedistantsilt ning löökidega maasvõitlus. Seejuures seatakse võitluses kasutatavatele tehnikatele võimalikult vähe piiranguid, lubatud on nii eri löögitehnikad käte ja jalgadega kui ka haarded, heited, liigeselukud jm valuvõtted ning kägistamised. Keelatud on enamasti võtted, mille sooritamine pole kontrollitav või mille õnnestumine sõltub juhusest ning millega tekitatakse vastasele pöördumatuid vigastusi. Matš võidetakse läbi nokaudi, vastase alistumise, tehnilise nokaudi, nurga loobumise või kohtunike otsusega. Sportliku vabavõitluse matšid toimuvad enamasti kas poksiringis, ringikujulises või kaheksanurkses võrepuuris (oktogoonis). Matš koosneb kolmest 3-5 minutilisest raundist. Võistlejate puhul hinnatakse head sooritust ja võtete tehnilisust. Sportlik vabavõitlus pakub võimaluse eri võitlusalade harrastajatel üksteisega võimalikult erapooletute reeglite järgi võidelda. Sportlik vabavõitlus tänapäevasel kujul sai laiemalt populaarseks, kui Brasiilia ju-jutsut harrastav Royce Gracie tegi 1993. aastal esimese Ultimate Fighting Championshipi raames oma vastastega puhta töö ning tõi sellega avalikkuse tähelepanu alla maasvõitluse olulisuse vabavõitluse jaoks. Vabavõitluse populaarsus on andnud tõuke mitmesuguste moodsate hübriidvõitluskunstide- või süsteemide tekkeks, mille sihiks on koondada ühtseks võitlusvõttestikuks traditsioonilistest võitluskunstidest pärit elemente, mis on tõestanud oma tõhusust sportliku vabavõitluse reeglite järgi peetavatel matšidel. Tuntumate vabavõitlejate hulka kuuluvad näiteks Khabib Nurmagomedov, Georges St-Pierre, Jon Jones, Anderson Silva ja Conor McGregor. Ultimate Fighting Championship (UFC) DREAM Elite Xtreme Combat (EliteXC) Affliction HERO'S PRIDE Fighting Championships (PRIDE FC) Cage Rage MMA Raju World Extreme Cagefighting (WEC) Bellator MMA Strikeforce Pankraation Eesti Sportliku Vabavõitluse Liiga MMA RAJU koduleht
Boliid

Boliid (vanakreeka sõnast bolis 'viskeoda') on taevas lendav tulekera ehk suure massiga meteoor. Boliidid esinevad harva ja nende kohta peetakse ülemaailmset arvestust. Eestis spetsiaalselt boliide ei valvata ja Eestis nähtavaid boliide ei lisata ka nimestikku.[viide?] Boliid tekib suurest meteoorkehast, kui selle mass ületab 100 grammi ja see tungib atmosfääri tihedatesse kihtidesse. Atmosfääris hõõrdumisel õhuga meteoorkeha kuumeneb ja tema ümber tekib kuumadest gaasidest ja osakestest kiht. Tihti on boliid suure nurkdiameetriga ning nähtav isegi päeval. Boliid ületab heleduselt Veenuse ja jätab langemisel järele märgatava tolmujälje. Paljude boliidide liikumine lõpeb plahvatusega ja vahel ka meteoriitide langemisega Maa pinnale.[viide?] Kui suuremad boliidid jõuavad kümmekonna kilomeetri kõrgusele, hakkab kostma ka heli ja nad võivad ohtlikuks muutuda. Kui meteoorkeha lendab madalamal kui 60 km maapinnast, kujuneb ballistiline lööklaine, mis muundub helilaineks. Helilaine meieni jõudes kuuleme pauku. Väiksemad boliidid pole ohtlikud, sest nad põlevad enne maapinnale jõudmist täielikult ära. Ent näiteks meetrise läbimõõduga boliid jõuab kindlasti Maa pinnale. Maailmas on teada juhtumeid, kui nad on kukkunud autodele ja majadele, tabanud koeri ja inimesi.[viide?] Vanasti pidasid mõned neid tuld purskavateks lendavateks draakoniteks.[viide?] Viru-Roela kohal 1. juunil 1937 plahvatanud boliid tekitas 8-meetrise Simuna kraatri.[viide?] Baltimaades nähti 11. veebruaril 1976 erakordselt heledat nn Balti boliidi.[viide?] Boliide on Eestis nähtud näiteks:[viide?] 15. märtsil 2002 Kose vallas 20. novembril 2002 Vilsandil 21. novembril 2002 Saaremaal 21. märtsil 2022 Käsmus Tšeljabinski meteooriplahvatus Pilt "Harukordne vaatepilt Eestimaa taevas 30 aastat tagasi ehk ufolik boliid" Eesti Päevaleht, 11. märts 2006 "Boliid võis kukkuda Põhja-Lätti" Õhtuleht, 20. märts 2009 "Saaremaa lähedale võis kukkuda boliid" Delfi, 8. jaanuar 2010 "Soome kohal nähtud tulekera osutus boliidiks" Maaleht, 2. oktoober 2011
Ella Grabbi

Ella Grabbi (kuni 1926 Ella Korjus, 1. august 1898 Narva – 14. märts 1996) oli Vabariigi Presidendi vanema käsundusohvitseri kolonel Herbert Grabbi abikaasa ja Hellar Grabbi ema. Ella Grabbi mälestusi. (Üles kirjutanud ja kommenteerinud Hellar Grabbi). Tuna, 2008, nr. 1, lk. 85–105.
Veebiportaal

Veebiportaal ehk internetiportaal ehk portaal on veebisait, kus ühele temaatilisele leheküljele on koondatud erinevaid alateemasid, mis peateemat laiendavad. Veebiportaalid pakuvad erinevatest allikatest pärit informatsiooni ühtses formaadis. Erinevalt otsingumootoritest pakuvad veebiportaalid ka muid teenuseid nagu e-post, interneti meelelahutus, uudised, tutvumisteenused. Informaatikas on termin "portaal" kasutuses kui erinevate rakenduste, teenuste ja protsesside integreeritud aluspõhi. Portaale võib nende teemaderingi laiuse järgi jaotada horisontaalseteks (näiteks Google, kus on erinevat tüüpi teenused) ja vertikaalseteks ehk vortal, mis on orienteeritud mingile konkreetsele tegevusele näiteks müügile. Üksikisikutele suunatud portaalid internetis pakuvad tavaliselt isikustatud teenuseid kasutajale. Ettevõttes võib olla kasutusel portaal, mis võimaldab ettevõtte töötajatel koostööd teha. Selliste portaalide juurde võib liita näiteks internetifoorumeid ja veebipäevikuid. Kinnisvaraportaal Patsiendiportaal Suhtlusportaal Töövahendusportaal Teadusportaal Tutvumisportaal Uudisteportaal
Herman Lipp

Herman Lipp (ka Hermann Lipp; 18. oktoober 1906 Maidla vald, Virumaa – 28. detsember 1988) oli eesti agronoom, maavanem, kodu-uurija ja looduskaitsetegelane. Lõpetas 1938 Tartu Ülikooli, oli 1938–1940 Järvamaa abimaavanem ja 1941–1944 maavanem. Arreteeriti NKVD poolt oktoobris 1944 Türil. Viibis 1945–1954 vangilaagris Arhangelski oblastis. Hiljem töötas Kosejõe Eriinternaatkooli õpetajana. Maetud Metsakalmistule. kalmistud.ee Aksel Mark. Agronoom Herman Lipp surnud. Teataja, 11. märts 1989, nr. 5, lk. 8. Album Academicum
Arnold Joonson

Arnold Joonson (3. juuni 1904 Audru – 18. jaanuar 1989 Heidelberg) oli eesti ajakirjanik. Voldemar Palm. Arnold Joonson'it mälestades. Teataja, 11. märts 1989, nr. 5, lk. 11. Arnold Joonson Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Ursula Wallberg

Ursula Wallberg (sündinud Ursula Kanep; 16. jaanuar 1925 Valga – 31. oktoober 2008) oli väliseestlasest Rootsi poliitik. Wallberg oli Toompea lossi komandandi, kolonel Konstantin Kanepi tütar. Ursula õppis Tartu Ülikoolis 1942–1944 arstiteadust ning Stockholmi Ülikoolis rahvamajandust ja sotsioloogiat. Õpingud lõpetas ta 1951. Wallberg oli Eesti Rahvusnõukogu juhatuse liige ja valiti 1988 selle esimeheks. Wallberg kuulus Rootsi Sotsiaaldemokraatlikku Töölisparteisse. Kodumaa sündmused virgutavad väliseestlust. Teataja, 26. november 1988, nr. 22, lk. 3 Album Academicum Universitatis Tartuensis Järelehüüe ajalehes Dagens Nyheter (rootsi keeles)
Meteoor

Meteoor (rahvakeeles "langev täht") on Maa atmosfääri sattunud meteoorkeha põhjustatud valgus-, heli-, elektri- jm. nähtuste kompleks. Kui keha põlemise jääk langeb maapinnale, nimetatakse seda meteoriidiks. Vananenud kirjanduses on terminit "meteoor" kasutatud mis tahes atmosfäärinähtuse kohta. Meteoorkeha põlemine kulgeb tihti plahvatuslikult, kuid reegliks seda pidada ei ole õige, sest meteoorkehad on koostiselt ja siseehituselt väga erinevad ning seetõttu kulgeb ka nende põlemine väga erinevalt. Kui meteoorkeha satub Maa atmosfääri, siis meteoorkeha kuumeneb hõõrdumise tulemusena ja süttib, kui tema temperatuur tõuseb üle süttimispiiri. Põhimõtteliselt võib meteoorkeha Maale jõuda nii, et ta ei süttigi. Meteoori tekkimiseks on vaja atmosfääri. Nendel taevakehadel, kus atmosfäär praktiliselt puudub, näiteks Kuu peal, meteoore ei esine. Maale langeb iga päev kümmekond tonni meteoorset ainet. Meteoori põhjustava meteoorkeha massi võib hinnata jälje heleduse järgi. Tavaliselt on selle mass vaid mõni milligramm või veelgi väiksem. Meteoori põhjustava meteoorkeha suurus ulatub tavaliselt liivatera suurusest piljardikuuli suuruseni, kuid võib olla ka palju suurem. Suurimate maapinnale jõudnud meteoorkehade läbimõõt on ulatunud kilomeetritesse. Kindlat tihedust meteoorkehal ei ole, see võib alata 300 kg/m³ ja ulatuda isegi tiheduseni 8000 kg/m³. Meteoorkeha kiirus on suur, jäädes Päikesesüsteemist pärit meteooridel vahemikku 11...74 km/s. Üksikud väljastpoolt Päikesesüsteemi pärit meteoorid on suurema liikumiskiirusega. Tuntakse umbes kolmkümmet meteoorivoolu, mis tekivad, kui Maa läbib lagunenud komeedi tuuma või saba. Meteoorivoolu nimetatakse ka tähesajuks. Voolu ajal võib tunnis näha 100 – 100 000 meteoori. Voolu aktiivsust mõõdetakse ühes tunnis loendatud meteooride arvu järgi. Aktiivsus on eri aastatel erinev. Kõik ühte meteoorivoolu kuuluvad meteoorid näivad perspektiivinähtuse tõttu lähtuvat taevasfääri ühest punktist, mida nimetatakse selle voolu radiandiks. Meteoorivoolu nimetus tuleb selle tähtkuju ladinakeelsest nimetusest, kus asub radiant. Keskkonnasõnaraamat 2004 (vaadatud 01.09.2011)
Ervin Jüri Nõmmera

Ervin Jüri Nõmmera (kuni 1926 Ervin Jüri Kristjan, 8. detsember 1900 Abja – 12. november 1988 Stockholm) oli eesti poliitik ja agronoom. 1923 (vabakuulajana) ja 1924–1939 (lõpetas 1939) õppis Tartu Ülikoolis agronoomiat, Üliõpilasseltsi Liivika vilistlane. Osales Vabadussõjas. Oli lambavilla ekspert, Põllutööministeeriumi villalabori ja kaubandusliku keskühisuse "Estonia" villaosakonna juhataja. 1944 põgenes Rootsi. Heinrich Marga valitsuse liige (finantsminister 1977–1988). Eesti Rahvusnõukogu juhatuse ja presiidiumi liige, Teataja vastutav väljaandja 1953–1985. Aksel Mark. Ervin Jüri Nõmmera surnud. Teataja (Stockholm), 26. november 1988, nr. 22, lk. 9. Ervin J. ja E. Nõmmera Fond ]
Joachim Burwitz

Joachim Burwitz (surnud enne 1573) oli Liivimaa päritolu Rootsi diplomaat. Burwitz oli alates 1541. aastast Gustav I Saksa kantselei sekretär, enne seda pole tast kuigipalju teada. Tema Liivimaa päritolu on tõenäoline seetõttu, et tema vend Hans oli Tartus gildivanem ja 1550. aastatel käis Joachim tihti diplomaatilistel missioonidel Liivimaal, jäädes 1555. aastast püsivalt Riiga elama. Varasematel aastatel oli Burwitz käinud rohketel diplomaatilistel missioonidel ka Saksamaal. 1554. aasta lõpus saatis Gustav Burwitzi Liivimaale, et too uuriks liivimaalaste meelsust, eriti aga nende suhteid Moskva riigiga. Mõni aasta varem oli Liivi ordu intensiivselt taotlenud Rootsilt abi tsaari vastu, kuid toona polnud kuningas sellest huvitatud olnud, sest tema suhted Venega olid olnud rahuldavad ja pealegi oli suureks tüliküsimuseks Tallinna ja Soome lõunaranniku linnade kaubandusvõistlus, kus Liivimaa kaubalinn selgelt domineeris. Kuid 1554. aastast oli Rootsi positsioon hakanud muutuma, sest piiritülid Venega sagenesid, samas kui Liivimaa sõlmis tsaariga uue rahulepingu, millega küll pea keegi liivimaalastest rahul ei saanud olla. Et asjast täpsemat ülevaadet saada, läkski Burwitz Liivimaale, kus viibis ka 1555. aasta alguse Maapäeval, kus rahuleping ratifitseeriti. Burwitz saatis pärast seda kuningale ettekande, kus kujutas liivimaalaste meelsust väga Moskva-vaenulikena, kuid kohalikke valitsejaid jõuetutena, kutsudes kuningat asjusse sekkuma, kinnitades, et ta leidvat kindlasti enamiku liivimaalaste poolehoiu. Gustav polnud Burwitzi ideest siiski vaimustuses, sest see oleks tähendanud lisaks konfliktile Liivimaa riikidega ka ilmselt vastuseisu Poola-Leedu, Venemaa ja Saksa-Rooma riigi poolt. Pärast 1555. aasta suve asus Burwitz Riiga, kuid jätkas ka Rootsi kuningakoja teenimist. Sama aasta lõpus püüdis Gustav tema kaudu Liivimaa isandaid meelitada rahulepingut Venega murdma ja koos temaga nendega sõtta astuma. Liivimaalased otsustasid siiski neutraalseks jääda, mis tekitas kuningas tõsist pettumust. Tema suhtlus Liivimaaga katkes sisuliselt kuni Liivi sõja alguseni. Kuni selle ajani polnud ka Burwitzil Rootsi diplomaadina eriti tööd ja nõnda asus ta Riia kodanikuna kaubandusega tegelema, jäi aga võlgadesse ning sattus Riia raega vastuollu. Siiski õnnestus tal olukorrast ilmselt tänu Rootsi toele välja tulla ja vähemalt kuni 1565. aastani elas ta Riias. Kuni 1562. aastani jätkas ta ka Rootsi huvide eest seismist, püüdes 1561 riialasi meelitada Tallinna eeskujul Rootsile alistuma. Pärast 1565. aastat pole Burwitzist aga midagi teada, peale selle, et 1573. aastaks oli ta surnud. Wilhelm Lenz noorem. Joachim Burwitz' Bericht über Livland aus dem Jahre 1555. In: Zeitschrift für Ostforschung 1971, lk-d 708–729.