laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ḩamīd Sūrīān

Hamid Soryan Reihanpour (sündinud 24. augustil 1985 Teheranis) on Iraani Kreeka-Rooma maadleja. Ta on kuuekordne maailmameister. Ta hakkas maadlemist treenima 1998. aastal. Ta on kahekordne Aasia meister Kreeka-Rooma maadluses. 2005. aastal tuli ta Kreeka-Rooma maadluses juunioride maailmameistriks. 2007. aastal tunnistati ta Iraani aasta sportlaseks. 2008. aasta olümpiamängudele läks ta selge favoriidina (ikkagi kolmel viimasel aastal maailmameistriks tulnud), kuid kaotas kolmandas matšis Venemaa esindajale Nazõr Mankijevile ja pronksmedalikohtumises Lõuna-Korealasele Park Eun-Chule, saavutades lõpuks 5. koha. Ḩamīd Sūrīān veebisaidil Olympedia (inglise)
Randme luud

Randme luud (ladina keeles ossa carpi) on inimese skeletis kämbla luude ning küünar- ja kodarluu vahel paiknevad luud. Need on 8 lühikest luud, mis paiknevad kahes reas ja moodustavad randmevõlvi. Randme luude alla kuuluvad lodiluu, kuuluu, kolmkantluu, hernesluu, trapetsluu, trapetsoidluu, päitluu ja konksluu.
2004. aasta olümpiamängude Kreeka-Rooma maadluse valikturniir

2004. aasta olümpiamängude Kreeka-Rooma maadluse Novi Sadi valikturniir 2004. aasta olümpiamängude Kreeka-Rooma maadluse Taškendi valikturniir
Osmo Sipari

Osmo Artturi Sipari (14. aprill 1922 Vehkalahti – 22. mai 2008 Helsingi) oli soome arhitekt. Sipari lõpetas 1951. aastal Helsingi tehnilise kõrgkooli arhitektina ning asutas seejärel oma arhitektibüroo. Üks tema esimesi töid oli koostöös Eero Eerikäisega 1950. aastal valminud Salla kirik. Sipari ja Eerikäise kavand võitis 1947. aastal korraldatud arhitektuurivõistluse Lapi sõjas hävinud kiriku taastamiseks. Osmo Sipari sai tuntuks eelkõige koolimajade loojana. Koos Viljo Revelliga projekteeris ta Meilahti ja Hyrylä rahvakooli. Lisaks on tema loodud Karjasilla, Metsola, Hakala, Pieksämäki ja Onkilahti koolimaja, Chydeniuse kooli hoone Kokkolas ning Soome vene kooli hoone Helsingis; Kemi Paattionlehto kalmistu kabel ja Kuopio Puijonlaakso tornmajad. Koos Aimo Tukiaisega kujundas Sipari Marssal Mannerheimi ratsamonumendi graniitpostamendi ja samba ümbruse. "Osmo Sipari". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2012. Vaadatud 24. märtsil 2012. Arkkitehti Osmo Sipari[alaline kõdulink] "Sallan kirkko". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2005. Vaadatud 24. märtsil 2012.
Lõvilipp

Lõvilipp oli äsja iseseisvunud Soome riigilipp 5. jaanuarist 1918 kuni 29. maini samal aastal, mil võeti kasutusele Soome praegune riigilipp. Lõvilipu ametlik kasutamine lõpetati täielikult 1920. aastal, kuid Soome Rootsi Rahvapartei kasutas seda oma valimisreklaamides Soome lipu asemel kuni 1966. aastani. Svenska folkpartiet[alaline kõdulink] Tuomas Tepora. ”Lipun juureen!” Suomen lippu toteemina nuoressa tasavallassa
Uusi Suomi

Uusi Suomi oli ajaleht, mis ilmus Soomes aastatel 1919–1991. Kuni 1976. aastani oli Uusi Suomi Rahvusliku Koonderakonna häälekandja, seejärel sõltumatu parempoolne ajaleht. Lehe viimane peatoimetaja oli Jarmo Virmavirta.
Mannerheimi muuseum

Mannerheimi muuseum on Soome presidendi marssal Carl Gustaf Emil Mannerheimi majamuuseum Helsingi Kaivopuistos. Muuseum tegutseb majas, kus Mannerheim elas aastatel 1924–1951. Muuseumi haldab marssali varad pärinud Mannerheimi sihtasutus. Maja arhitekt on August Boman ja see valmis 1874. aastal. Hiljem kuulus see Karl Fazerile ja Fazeri tehastele. Majas oli kuus korterit, kus elasid Fazeri töölised. Mannerheim üüris maja Fazerilt 1924. aastal ja ehitas tollal pigem suvilaks sobinud ehitise elumajaks ümber. Ta jäi surmani selle maja üüriliseks. Novembris 1951 avati majas muuseum. Aastal 1957 ostis sihtasutus maja Fazerilt ära. Muuseum on külastajatele avatud aasta ringi reedeti, laupäeviti ja pühapäeviti. Peaaegu kogu maja on säilitatud sellisel kujul, nagu see oli Mannerheimi eluajal. Ainult kolm ülemise korruse tuba on kohandatud vahetuvate näituste korraldamiseks. Muuseumis tohib ringi liikuda ainult giidi saatel. Mannerheimi sünniaastapäeval 4. juunil on muuseumi külastamine tasuta. "Mannerheim-museon historia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2011. Vaadatud 24. märtsil 2012. Muuseumi koduleht
Põhjatorik

Põhjatorik ehk harilik käsnak (Climacocystis borealis) on valge ja väga kiulise struktuuriga seen: värske viljakeha seeneliha võib sitkete ribadena lahti sikutada servast puutüveni. Eoslavas on tsüstiidid. Eestis esineb pillatult kogu maal, arvukam põlismetsades. Kasvab kuusekändudel ja tüügaste alusel, väga harva ka männil, võib esineda ka elusatel puudel. Leitav juulist oktoobrini. Tuomo Niemelä, Torikseened Soomes ja Eestis, Tartu: Eesti Loodusfoto, 2008. Põhjatorik andmebaasis eElurikkus
Caminemos Pisando la Senda de Nuestra Inmensa Felicidad

Caminemos Pisando la Senda de Nuestra Inmensa Felicidad on Ekvatoriaal-Guinea riigihümn. Teksti kirjutas hümnile Atanasio Ndongo Miyone. Muusika komponeeris Hispaania leitnant Ramiro Sánchez Lopes, kes sai selle komponeerimise eest preemiaks 25 000 peseetat. Hümni kasutatakse alates riigi iseseisvumisest 12. oktoobril 1968. Caminemos pisando la senda De nuestra inmensa felicidad. En fraternidad, sin separación, ¡Cantemos Libertad! Tras dos siglos de estar sometidos Bajo la dominación colonial, En fraterna unión, sin discriminar, ¡Cantemos Libertad! ¡Gritemos Viva, Libre Guinea, Y defendamos nuestra Libertad. Cantemos siempre, Libre Guinea, Y conservemos siempre la unidad. ¡Gritemos Viva, Libre Guinea, Y defendamos nuestra Libertad. Cantemos siempre, Libre Guinea, Y conservemos siempre la independencia nacional Y conservemos, Y conservemos La independencia nacional. Laissez-nous marcher sur le chemin De notre immense bonheur, Dans la fraternité, sans séparation, Chantons la Liberté! Après deux siècles d'être soumis Pour la domination coloniale, Dans l'union fraternelle, sans discrimination, Chantons la Liberté! Laissez-nous pleurer, Vive libre Guinée, Et laissez-nous défendre notre liberté Laissez-nous pleurer Vive libre Guinée, Et Restons toujours unis .. Laissez-nous pleurer Vive libre Guinée, Et laissez-nous défendre notre liberté. Laissez-nous chanter Vive libre Guinée, Et laissez-nous toujours de conserver l'indépendance nationale Et laissez-nous conserver, et laissez-nous à conserver, L'indépendance nationale. Caminhemos sob a trilha De nossa imensa felicidade, Em fraternidade, sem barreiras, Cantemos Liberdade! Após dois séculos de submissão Ao domínio colonial, Em fraterna união, sem preconceito, Cantemos Liberdade! Gritemos Viva, Livre Guiné, E defendamos nossa liberdade Gritemos Viva, Livre Guiné, E conservemos sempre a unidade. Gritemos Viva, Livre Guiné, E defendamos nossa liberdade. Cantemos sempre, Livre Guiné, E conservemos sempre a independência nacional. E conservemos, e conservemos, A independência nacional. Let us walk the path Of our great happiness. In brotherhood, without separation, Freedom Sing! After two centuries of being subjected Under colonial rule, In fraternal union, without discrimination, Freedom Sing! Let us shout live Guinea, Defend our freedom. Sing always free Guinea, And always retain the unit. Let us shout live Guinea, Defend our freedom. Sing always free Guinea, And always preserve national independence And we preserve and conserve National independence.
Eugen Lasn

Eugen Gustav Lasn (31. detsember 1898 Seli vald, Pärnumaa – 7. november 1958 Port Arthur, Ontario provints, Kanada) oli eesti metsatööstur. Ta õppis aastail 1921–1925 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas, oli korporatsiooni Ugala liige. Eugen Lasn osales Vabadussõjas, emigreerus 1926. aastal Kanadasse, oli seal metsatööstur. Ta oli Rahvusliku Välisvõitluse Nõukogu juhatuse liige, Eesti Liidu Kanadas esinduskogu ja juhatuse liige, Eesti Abistamiskomitee ja Port Arthuri Eesti Seltsi auliige. August Kala. Eugen Lasn varises manalasse. Võitleja, detsember 1958, nr. 12, lk. 6. TÜ üliõpilased
Harry Keltjärv

Harry Keltjärv (22. veebruar (vkj)/ 6. märts 1891 Tallinn – 24. veebruar 1959 Lääne-Saksamaa) oli eesti pianist. Ta osales Esimeses maailmasõjas. Ta õppis Tallinna Konservatooriumi klaveriklassis. Oli ringhäälingu Corso-trio juht ja Eesti Kutsemuusikute Ühingu esimees. Teise maailmasõja lõpul sai ta Berliinis raskelt haavata ja kaotas parema silma. Ta oli Saksamaa Eesti Võitlejate Ühingu Vanematekogu liige. Harry Keltjärv †. Võitleja nr 3, märts 1959. Lk 10 Eesti ohvitserid 1918-1940
Kaia Sisask

Kaia Sisask (sündinud 23. mail 1967) on eesti tõlkija, toimetaja ja õppejõud. Kaia Sisask lõpetas 1990. aastal Tartu Ülikooli prantsuse filoloogina. Aastal 2009 kaitses Tallinna Ülikoolis doktoritöö teemal "Noor-Eesti ja esprit fin-de-siècle. Puhta kunsti kreedo maailma- ja inimesetunnetust restruktureeriv roll 20. sajandi alguse Eestis". Claude Lévi-Strauss "Metsik mõtlemine". Vagabund, 2001 Jacques Le Goff "Raha või elu: majandus ja religioon keskajal". Varrak, 2001 Stendhal "Enesekesksed mälestused". Vagabund, 2003 Michel Foucault "See ei ole piip; René Magritte'i kaks kirja ja neli joonistust". Pelerine, 2004 Emmanuel Levinas "Teisiti kui olla ehk teispool olemust". Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2012; ISBN 978-9985-58-746-1 "Gandersheimi Hrotsvita draamad". Ladina keelest tõlkinud Mari Murdvee, draamad toimetanud Triin Rebane. Monique Goullet' sissejuhatus, prantsuse keelest tõlkinud Kaia Sisask. Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2013; ISBN 9789-985-58-771-3 Erwin Panofsky "Gooti arhitektuur ja skolastika". Pierre Bourdieu saatesõnaga. Inglise keelest tõlkinud Ene-Reet Soovik, prantsuse keelest tõlkinud Kaia Sisask. Toimetanud ja kommenteerinud Anneli Randla. Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2013; ISBN 978-9985-58-760-7 Jon Steele "Sõjasõltlane". Varrak, 2014; ISBN 9789985330012 Julia Kristeva "Võõrad iseendale". Tallinna Ülikooli Kirjastus 2017; ISBN 978-9985-58-827-7 Kaia Sisask Eesti Teadusinfosüsteemis
August Jurs

August Jurs (15. jaanuar 1915 Kodijärve vald, Tartumaa – 2. jaanuar 2006) oli eesti sõjaväelane (lipnik, 1939). Ta õppis aastail 1940–1944 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsandusosakonnas, Korporatsioon Ugala vilistlane. 1941. aastal oli ta metsavend, seejärel osales Saksa sõjaväe koosseisus Teises maailmasõjas (ülemleitnant). Alates 1952. aastast elas ta Kanadas. August Jurs oli alates 1968. aastas Hamiltoni Eesti Võitlejate Ühingu, alates 1970. aastast Ülemaailmse Eesti Vabadusvõitlejate Keskuse esimees. aastail 1980–2005 oli ta ajalehe Võitleja peatoimetaja. 1998 Riigivapi V klassi teenetemärk Ülo Tamre. In memoriam August Jurs. Võitleja, jaanuar/veebruar/märts 2006, nr. 1, lk. 3. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 E. Lindaja, Vabadusvõitleja August Jurs 90, Estonian World Review, 21. jaanuar 2005 AUGUST JURS 15. 01. 1915—02. 01. 2006 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=257
Harri Koskela

Harri Matias Koskela (sündinud 8. oktoobril 1965 Lapuas) on soome endine Kreeka-Rooma maadleja. Ta on võistelnud olümpiamängudel kolm korda – 1988, 1992, 1996. 1992. aasta olümpiamängude avatseremoonial oli ta Soome meeskonna lipukandja. Soome maadlejatest on lippu kandnud ka Jouko Salomäki. Ta on võitnud neli korda Põhjamaade meistrivõistlustel kuldmedali. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. august 2010. Vaadatud 24. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Harri Koskela veebisaidil Olympedia (inglise)
Tartu Ülikooli kinesioloogia ja biomehaanika labor

Tartu Ülikooli kinesioloogia ja biomehaanika labor on Tartu Ülikooli spordibioloogia ja füsioteraapia instituudi juurde kuuluv labor, kus viiakse läbi teadus- ja õppetööd, samuti rakendusuuringuid Eesti tippsportlastega närvi-lihassüsteemi funktsionaalse võimekuse hindamise eesmärgil ning täienduskoolitust sporditreeneritele ja füsioterapeutidele. Kinesioloogia ja biomehaanika laboris kasutatakse järgmisi põhilisi uurimismeetodeid: Dünamomeetria ja dünamograafia Elektromüograafia Elektromüostimulatsioon Müotonomeetria Filmi- ja videotehnika Podomeetria Peenmotoorika testid Peamised uurimisteemad, millega laboris tegeletakse: Neuromuskulaarne adaptatsioon kehalistele koormustele Motoorne võimekus lastel Vananemise mõju motoorsetele funktsioonidele Liikumisaparaadi rehabilitatsioon Liikumisaparaadi biomehaanika Labor asub Tartu Ülikooli spordihoones aadressil Ujula 4. Kinesioloogia ja biomehaanika labor
Igijää

Igijää on ehk igavene jää jääkate, mis püsib looduses aasta läbi. Igijää katab näiteks Antarktikas ja Arktikas nii maismaad (nt Antarktist ja Gröönimaad) kui osaliselt ka ookeani. Igikelts Igilumi Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]
Tapio Sipilä

Tapio Olavi Sipilä (sündinud 26. novembril 1958) on Soome endine Kreeka-Rooma maadleja. Ta on võitnud kolm korda Põhjamaade meistrivõistlustel kuldmedali. Ta kasvatab kahte poega. Tippspordi lõpetanuna töötas treenerina ja spordiametnikuna Soome TULis. Tapio Sipilä veebisaidil Olympedia (inglise)
Kolumbia (kala)

Kolumbia (Percopsis transmontana ehk Columbia transmontana) on kalaliik sugukonnast Percopsidae.
You and I

"You and I", 2011. aasta film You and I, bänd "You and I", Celine Dioni laul "You and I", Queeni laul "You and I", t.A.T.u. laul "Yoü and I", Lady Gaga laul "You and I", Céline Dioni singel 2004. aastast "You and I", One Directioni laul You and Me
Jouko Salomäki

Jouko Johannes Salomäki (sündinud 26. augustil 1962) on soome endine Kreeka-Rooma maadleja. 1984. aastal olümpiamängude finaalmatši maadles ta kahe katkise roidega, siiski õnnestus tal võita rootslast Roger Tallrothi punktidega 5-4. 1988. aasta olümpiamängudel oli ta Soome meeskonna lipukandja, maadlusturniir tal ebaõnnestus; ta sai kaks kaotust. Ta on Kreeka-Rooma maadluses kaheksakordne Soome meister. 1982. aastal võitis ta Euroopa noorsoo meistrivõistlustel kuldmedali. Ta on võitnud kaks korda Põhjamaade meistrivõistlustel esikoha. 1990. aastal Tartust maadlusvõistlustelt tulnuna peatati ta Vantaa lennujaamas illegaalsete steroidide omamise eest. Tema kotist leiti 200 tabletti ja 40 ampulli anaboolseid steroide. Soome maadlusliit karistas teda selle eest kaheaastase võistluskeeluga, Soome kohus määras talle rahatrahvi. [1] Jouko Salomäki veebisaidil Olympedia (inglise)
Hiib

Hiib on mäenduses peenimate kaeviseosakeste (diameeter alla 2 mm) ja vee segu. Hiiba tekib nii kivimi puurimisel kui ka märgrikastamisel ning see pumbatakse settebasseinidesse. EE 8. köide, 1995.
Elodeiidid

Elodeiidid ehk juurdunud sukeltaimed on veetaimed, mille varred ja lehed heljuvad vabalt vees, kuid taimed ise on juurtega settesse kinnitunud. Nimetus tuleneb vesikatku perekonnast (Elodea). Nt kanada vesikatk on elodeiid. Isoetiidid Lemniidid Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 25.03.2012)
Isoetiidid

Isoetiidid ehk põhjataimed on veetaimed, mis kasvavad veekogu põhjas tuttidena või madala vaibana. Elodeiidid Lemniidid Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 24.03.2012)
Penny Black

Penny Black; ka Black Penny on maailma esimene postmark, mis lasti Suurbritannias müügile 1. mail 1840 ja hakkasid kehtima 6. mail 1840. Postmargil on kujutatud Suurbritannia kuninganna Victoria. 1830. aastateks oli Briti postisüsteem muutunud kohmakaks ja ebatõhusaks. Kirja eest maksis adressaat, mitte saatja. Hind sõltus vahemaast, mille kiri pidi läbima, samuti paksusest. Riigi tippametnikud ja parlamendiliikmed tohtisid kirju saata tasuta ja 12,5% kirjadest liikuski tasuta. Süsteemis esines korruptsiooni. 13. veebruaril esitas Rowland Hill parlamendile idee eelmakstud kirjaümbrikest ja eelmakstud postmarkidest. Liimitavaid marke kasutati juba palju varem dokumentidel maksude tasumise näitamiseks. Riikliku postiameti juhid olid Hilli plaanile vastu, ent kaupmehed ja pangad toetasid seda agaralt. Hill sai lepingu, mille põhjal pidi uue süsteemi kahe aastaga juurutama, ja kuulutas välja konkursi postmargi kujundusele. Saabus 2600 võistlustööd, millest ükski Hilli arust ei kõlvanud, ja ta kujundas esimese postmargi ise, kasutades Henry Corbouldi joonistatud Victoria profiilportreed. Victoria profiili valis ta sellepärast, et seda oli suhteliselt raske võltsida. Ühtlasi odavdas ta kirja saatmise hinda 4 pennilt 1 pennile, väites, et kui kirja saatmine odavneb, siis hakkavad inimesed rohkem kirju saatma ja postiameti kasum hoopis suureneb. Korruptsiooni vähendas see, et kõik õigused kirju tasuta saata tühistati. Hillil oli õigus. Saadetud kirjade arv kasvas kirja saatmise odavnemise tõttu 1839. aasta novembri ja 1840. aasta veebruari vahel 120%. 10 aastaga kahekordistus see veel korra. 3 aasta pärast võeti postmargid kasutusele Šveitsis ja Brasiilias, 1860. aastaks juba 90 riigis. 1840. aasta mais tulid müügile esimesed postmargid ja need osutusid väga populaarseteks. Penny Blacke trükiti kuni 1841. aasta veebruarini kokku 68 808 000. Neist säilinud on 1,3 miljonit. Heas või keskpärases seisukorras kustutatud mark maksab 40–400 naelsterlingit. Kustutamata margid võivad maksta palju rohkem, alates 1250 naelast kuni sadade tuhandete naelteni. Marke trükiti poognatena, millel oli 240 marki 20 reas, igaühes 12 marki. Kogu poogen maksis 1 nael, iga rida eraldi võetuna 1 šilling. Poognad tuli eraldi lahti lõigata. Need olid perforeerimata, mistõttu võisid lahtilõikamisel kergesti viga saada. Säilinud markide väärtus sõltub suuresti sellest, kui korralikult nad on lahti lõigatud. Margi mõõtmed on umbes 19×22 mm. Kuna musta postmargi kustutus punase templivärviga ei olnud hästi nähtav ja seda sai kergesti eemaldada, asendati must ühepennine mark juba vähem kui aasta pärast käibelelaskmist sama nimiväärtuse ja kujundusega punase postmargiga, mis oli käibel kuni 1879. aastani. "22. november 2009 – Eestis üle 2000 aktiivse filatelisti". Eesti Posti koduleht. Vaadatud 24.03.2012. "Рождение почтовой марки". mirmarok.ru (vene). Originaali arhiivikoopia seisuga 27.10.2011. Vaadatud 24.03.2012. Tiit Kuningas: Maailma esimene postmark 160-aastane, Õhtuleht, 6. mai 2000.
Ahto Laadoga

Ahto Laadoga (sündinud 1. augustil 1958 Haapsalus) on eesti maalikunstnik. Ahto Laadoga hakkas kunstiga tegelema juba koolis. Maalimist ja joonistamist õppis ta Tartus KKKK, ei lõpetanud. Täiendanud ennast ERKI individuaalkursustel (maalikunst ja kunsti ajalugu). Ahto Laadoga on töötanud kunstnik-dekoraatori ja kujunduskunstnikuna Klementi nim. Õmblus-tootmis koondises. Keila Kultuurimajas kunstnikuna eelistab ta maalida loodust, merd ja inimesi. Ahto Laadoga on Haapsalu Kunstiklubi liige. Ahto Laadoga stuudio ja galerii asub Läänemaal, Haapsalus. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Koduleht Ahto Laadoga näitus “Klassika tuules” meiemaa.ee, 11. november 2016 https://www.salm.ee/muuseumid/ants-laikmaa-muuseum/naitused/ Valdur Vacht: "Keila linna nädala tegija: Ahto Laadoga" maaleht.delfi.ee, 27. november 2011
Saekoja tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Saekoja tänav on tänav Tartus Karlova linnaosas. Tänav algab Odra tänavalt ja kulgeb läände suunas. Saekoja tänavaga ristuvad Turu, Nõva, Raua, Kalevi, Salme, Linda ja Tähe tänav. Saekoja tänav lõpeb Kesk tänaval. Kuni 14. novembrini 1927 oli tänava nimi Saeveski tänav (Sägemühlenstraße). Saekoja tänava pikkus on 1040 meetrit.
Kuu tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kuu tänav (Mondstraße) on tänav Tartus Karlovas. Tänav algab Kesk tänavalt ja lõpeb Sassi tänaval. Kuu tänavaga ristuvad Tähe, Linda, Salme, Kalevi, Raua ja Nõva tänav. Tänava pikkus on 960 meetrit.
Ropka tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Ropka tänav on tänav Tartus Ropka linnaosas. Tänav algab Võru tänavalt Pauluse kalmistu vastast, kulgeb kagusse ja lõpeb Tähe tänaval. Sealt edasi läheb samas suunas Ropka tee. Tänava pikkus on 610 meetrit. Ropka tee
Fərid Mənsurov

Fərid Mənsurov (sündinud 10. mail 1982) on Aserbaidžaani Kreeka-Rooma maadleja, juunioride maailmameister (2001). Ta hakkas maadlusega tegelema 1992. aastal. 2008. aasta olümpiamängudel oli ta Aserbaidžaani meeskonna lipukandja, maadlusturniiril ta võistlus ebaõnnestus: ta sai ühe kaotuse ja 19. koha. Lipukandmise au olümpiamängudel on olnud Aserbaidžaani maadlejatest veel Namiq Abdullayevil. 2010. aastal sai ta Euroopa meistrivõistlustel raske lõualuu vigastuse ja lõpetas tippspordi. Samal aastal sai temast Aserbaidžaani maadluskoondise peatreener. 2004. ja 2007. aastal tunnistati ta Aserbaidžaani parimaks sportlaseks. 2001. aastal tuli ta Kreeka-Rooma maadluses juunioride maailmameistriks. 1997. aastal maailmameistrivõistlustel kadettide vanuseklassis sai ta hõbemedali. "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuni 2016. Vaadatud 24. märts 2012.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Fərid Mənsurov veebisaidil Olympedia (inglise)
Eduard Wiiralti tänav

Eduard Wiiralti tänav on tänav Tartus Ihastes, pikkusega 950 meetrit. Tänav algab Lammi tänavalt ja lõpeb Molberti tänaval, kust edasi kulgeb ta Lõuendi tänavana. Tänav on nimetatud eesti kunstniku Eduard Wiiralti mälestuseks. Nõlvaku tänavaga piirneb Anne looduskaitseala. Wiiralti mets
Toru

Toru on harilikult silindriline õhukeseseinaline, suhteliselt pikk õõneskeha. Torude süsteemi nimetatakse torustikuks. Torud võivad olla valmistatud betoonist, mustast ja värvilisest metallist, keraamilisest materjalist, plastist, puidust või muust materjalist. Torusid kasutatakse näiteks mitmesuguste ainete teisaldamiseks või konstruktsioonielementidena. Toruliin Torustikuarmatuur Torustikutransport Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] EE 9. köide, 1996. EE 9. köide, 1996.
Manuel Torre

Manuel Soto Loreto, tuntud nime Manuel Torre all (5. detsember 1878 Jerez de la Frontera – 1933 Sevilla), oli mustlasest flamenkolaulja. Hüüdnime "Torre" ('torn' hispaania keeles) sai ta oma Algecirasest pärit isalt, kes oli samuti flamenkolaulja. Tema oli selle nime saanud oma väga pika kasvu tõttu. Mõne allika väitel aga oli Manueli teine perekonnanimi hoopiski Leyton, mitte Loreto, mis oli tema abikaasa nimi. See on tavatu, sest Hispaanias pannakse lastele tavaliselt kaks perekonnanime, esimene on isa esimene perekonnanimi ja teine on ema esimene perekonnanimi. Manuel alustas lauljakarjääri Jerez de la Frontera kohvikutes ehk café cantante'des. Juba 1902 sooritas ta läbimurde Sevillas ja 1909. aastal debüteeris Madridi café cantante's Café del Gato. Karl V palees Granadas peetud 1923. aasta muusikafestivalile kutsus ta endaga koos esinema La Niña de los Peinese. 1926. aastal osales ta cantaor Manuel Vallejo mälestuskontserdil Teatro Pavónis Madridis. Ta on lindistanud ligikaudu 25 lugu, mille hulgas on soleá'sid, seguiriya'sid, fandango'sid, bulería'sid, malagueña'sid, flamenkotangosid, petenera'sid, saeta'sid. Ta oli esimene, kes lõi Los campanilleros'est flamenkoliku versiooni. Selle tegi hiljem populaarseks La Niña de la Puebla. Tal oli palju sugulasi, nagu Bernarzo Vázquez, Las Chamorro, Celede Juana, Joseito Vázquez ja Juan Antonio, kellest said samuti flamenkoartistid.
Kazõri jõgi

Kazõr (vene Казыр) on jõgi Aasias. Algab Ida- ja Lääne-Sajaanide hargnemiskohast. Voolab mägijõena läände. Alamjooksul laskub Minussinski nõkku. Ühinedes Amõliga, moodustab Tuba jõe.
Düüs

Düüs (saksa Düse; ka geomeetriline düüs) on muutuva ristlõikega kanal (hrl toru otsmine kitsenev osa) vedeliku‑ või gaasivoo kiirendamiseks. Üldkujult saab eristada kahte tüüpi düüse: kitseneva kanaliga düüs ning algul kitseneva ja seejärel laieneva kanaliga düüs (ka Lavali düüs). Düüse kasutatakse näiteks turbiinides, reaktiiv- ja rakettmootorites, karburaatorites, jugapumpades. Difuusor Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] EE 2. köide, 1987.