laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tammiski nukk

Tammiski nukk (saksa keeles Tammiskoots) on Muhu saare põhjaosa loodepoolseim neem. See asub Mõisaküla territooriumil. Neeme geograafilised koordinaadid on 58° 40′ 50″ N, 23° 9′ 14″ E. Kaugemale põhja eendub Muhus vaid Seanina. Tammiski võis nime saada kunagise tammede rohkuse järgi. Tänapäeval on tammesid palju rohkem Pallasmaa küla pool. Samuti on võimalik, et Muhu põhjaosa kohanimed on Seaninast lääne pool nihutatud või on iseloomulik taimestik aja jooksul nihkunud. Lepaninal, järgmisel suuremal nukil, ei ole ühtegi leppa. Sanglepad kasvavad hoopis Seaninast mõnisada meetrit läänes asuva väiksema maasääre lähedal. Küll aga kasvavad Lepanina juures tammed, mida Tammiskil võib leida vaid paar väiksemat. Nukki katavad päris põhjatipu lähedal türnpuud, kadakad, paakspuud, põldmuraka- ja mageda sõstra põõsad. Veidi lõuna pool katab poolsaart kadastik ja tihedam lehtpuuvõsa (valdavalt türnpuud), kuni algab männik. Suurematest lehtpuudest on sagedamad saar ja harilik pihlakas. Mõnikord võib kohata merikotkast ja teisi merelinde. Läänerannik on järsem ja kivisem, idarannik laugem ja kohati pillirooga kaetud. Läänerannikul, 15 meetri kaugusel veepiirist, asub 3,3 meetri kõrgune ja 15,4-meetrise ümbermõõduga Tammiski mustkivi, mida on seostatud Muhu kunstmuistendilise vägilase Musta Mardiga, samuti Suure Tõllu naisega. Talvel ja kevadel kuhjuvad nuki lähedale rüsijäävallid (jäämäed), mille kõrgus mõnel aastal on ulatunud 10 meetrini. Ajalooliselt on Tammiskilt kala püüdmas käinud Põitse ja Mõisaküla inimesed. Seal asus väike paadilauter, mis ei ole säilinud. Tammiski rannasaunas elanud perest on teateid aastast 1854. Enne Teist maailmasõda elas Tammiskil vähemalt üks pere, pärast sõda sinna elanikke ei jäänud. Kuni 1952 on kaartidele märgitud 3–4 hoonet. Praeguseks on säilinud ainult kiviaedade lõigud, nukile lähimad majad on mõnesaja meetri kaugusel (Mõisaküla Ranna-Uielu talu). Tammiski nukki viib nii Pallasmaa kui ka Mõisaküla poolt mööda rannaäärt kehvas seisus katteta tee. Vaade põhja poolt Rändrahn nuki läänerannikul Rändrahn nuki läänerannikul Tammiski mustkivi Eesti looduse infosüsteemis Pildid rüsijäävallidest ja merikotkastest[alaline kõdulink] Aarne Vinkel. "Muhu vägilasmuistendi sünd". Keel ja Kirjandus, 2001 nr. 1, lk 37–45 Aarne Vinkel. "Muhu vägilasmuistendi sünd". Muhulane, august 2009 Lühike lugu rändrahnust "Ülo Rehepapi kogutud Mõisaküla ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 8. juulil 2013. Maa-ameti ajaloolised kaardid. NSV Liidu topokaart 1:50 000 (1945–1952)
Ilmar Ainsaar

Ilmar Ainsaar (12. august 1919 Tallinn – 15. jaanuar 1978 Melbourne) oli eesti luterlik vaimulik Austraalias. Ta sündis aastal 1919 Valgas. Valgas lõpetas ta progümnaasiumi. Aastal 1952 lõpetas ta Pariisis Sorbonne'i ülikooli usuteaduskonna. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Sakala. 1940. aasta suvel asutas ta koos sõpradega salaorganisatsiooni Kobar. 4. juulil 1941 algatasid Kobara liikmed vastupanu organiseerimise punastele ja relvade kogumise. Ta heiskas rahvuslipu ka seltsi Säde majale juulis 1941. Hiljem osales ta lahingutegevuses Eesti Leegioni koosseisus, osaledes lahingutes Izjumi, Hadnitsa ja Valki lahingutes (Ukrainas), ta sai haavata Tšerkassõ kotis ja evakueeriti piiramisrõngast ühega viimastest transpordilennukitest. Veel osales ta Auvere ja Sinimägede lahingus. Sügisel 1944 deserteerus ta Saksa sõjaväest, liikudes koos viie kaaslasega Poola, Tšehhoslovakkia ja Austria kaudu Põhja-Itaaliasse, et vangi anda lääneliitlastele. Ta oli Prantsusmaa eestlaste usuline hooldaja 1950–1954. 6. juunil 1954 ordineeris piiskop Johan Kõpp ta pastoriks. Ta oli aastatel 1954–1970 Melbourne'i koguduse õpetaja. Ta oli abielus prantslanna Jacqueline'iga, neil oli neli last. Meie Kodu 8. veebruar 1978, lk. 11 (surmakuulutused) Hanno Ojalo. Sõdalase tee: pataljon Narva 1943-1944. Tallinn: Ammukaar, 2017 [1]
Martin Juhkam

Martin Juhkam (17. veebruar 1924 Kurista vald[küsitav] – 16. juuni 2005) oli Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku vaimulik paguluses Rootsis ja soomepoiss. Ta mobiliseeriti aastal 1943 Saksa sõjaväkke, kust põgenes. 27. oktoobrist 1943 oli ta Soome armees. Ta oli väljaõppel Porokyläs, Taavettis ja Uusisaaris. Ta osales tõrjelahinguis Viiburi lahe ääres ja Vuoksi jõel. Püha Piiskop Platoni orden 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Martin Juhkam Õigeusu vaimulike andmebaasis Martin Juhkam väliseesti isikute andmebaasis
Hiiumaa haigla

Hiiumaa haigla on haigla Hiiu maakonnas Kärdlas aadressil Rahu tänav 2. detsembrist 2002 tegutseb haigla sihtasutusena (SA Hiiumaa Haigla). Haiglat juhib viieliikmeline nõukogu, mille esimees on Agris Peedu. Haigla on osa Regionaalhaigla grupist ning Põhja-Eesti Regionaalhaigla osutab Hiiumaal ortopeedia, nefroloogia, uroloogia ja kiirabi teenuseid. Hiiumaa haiglas on 2021. aasta seisuga 31 voodikohta ning 84 täiskoormusega töötajat. "Sihtasutuse Hiiumaa Haigla asutamine". Riigi Teataja. Vaadatud 10. jaanuaril 2024. "Haigla nõukogu". SA Hiiumaa Haigla. Vaadatud 10. jaanuaril 2024. "Hiiumaa Haigla võrgustub Regionaalhaiglaga". SA Hiiumaa Haigla. Vaadatud 10. jaanuaril 2024. "FUNKTSIONAALNE ARENGUKAVA - I ETAPP" (PDF). Sotsiaalministeerium. Aprill 2021. Vaadatud 10. jaanuaril 2024. Haigla koduleht
Viljandi haigla

Viljandi haigla on haigla Viljandi maakonnas Viljandi vallas Viljandi lähedal Jämejala külas. Aastast 2001 tegutseb haigla sihtasutusena (SA Viljandi Haigla). Haiglat juhib nõukogu ja juhatus. Juhatuse esimees on Priit Tampere. Haigla ajalugu ulatub aastasse 1827, kui avati Viljandi linnahaigla (saksa keeles Das Fellinische Stadt-Militär Krankenhaus). Psühhiaatriateenuseid hakati Jämejalas osutama 1897. aastal. 2001 liideti Jämejala Psühhiaatriahaigla (tänapäeval Viljandi Haigla psühhiaatriakliinik) Viljandi maakonnahaiglaga ja moodustati praegune sihtasutus. Seisuga 1. juuni 2015 oli haiglas tööl 780 inimest: 86 arsti, 219 õde, 266 hooldajat, 111 tervishoiuspetsialisti ning 98 tugi- ja abiteenistujat. Sellega oli SA Viljandi Haigla nii valla kui ka kogu maakonna suurim tööandja. http://www.vmh.ee/ajalugu/ (vaadatud 03.11.2017) http://www.vmh.ee/juhatus/ (vaadatud 03.11.2017) Viljandi vald - positiivne : Strateegia, ettevõtted, statistika Lk 60 Haigla koduleht
Erametsakeskus

SA Erametsakeskus (lühend EMK) oli Eesti sihtasutus, mille eesmärkide seas oli harida metsaomanikke ja edendada keskkonnasõbralikku ja efektiivset erametsandust. EMK asutas Phare projekti raames 24. märtsil 1999 Võru Maavalitsus. EMK peakontor asus Raplas aadressil Tallinna maantee 22. 1. jaanuaril 2023 ühines SA Erametsakeskus Keskkonnainvesteeringute Keskusega. Erametsakeskuse tegevusvaldkonnad: Metsandustoetuste andmise korraldamine. Erametsanduse tugisüsteemi arendamine. Erametsandusega seotud muu arendustegevus (koostöös teiste erametsandusorganisatsioonidega, metsaühistutega, konsulentidega). EMK vahendas metsaomanikele toetusi erinevate metsakasvatuslike tööde tegemiseks. Toetust sai küsida metsa uuendamiseks, metsa inventeerimiseks, metsamaaparandustöödeks, pärandkultuuri säilitamiseks ja eksponeerimiseks, noore metsa hooldamiseks, ulukikahjustuste ennetamiseks, seadmete soetamiseks. Erametsakeskus toetas metsaühistute tegevuse korraldamist ja erametsaomanikele nõustamise pakkumist metsaühistutes. Erametsakeskusest sai küsida Natura hüvitist looduskaitseliste piirangute eest sihtkaitsevööndis ja Natura 2000 alal asuvas piiranguvööndis. Samuti oli võimalik sõlmida lepinguid vääriselupaikade (VEP) vabatahtlikuks kaitseks. SA Erametsakeskus haldas Eesti erametsaportaali www.eramets.ee, andis välja info- ja õppematerjale ning 4 korda aastas ajalehe Postimees vahel ilmuvat õppelehte Sinu Mets. EMK üks viimastest juhatuse liikmetest oli Gunnar Reinapu. 2022. aasta detsembri seisuga töötas EMK-s 28 inimest. 2022. aastal maksis EMK toetusi 8,4 miljonit eurot. http://www.eramets.ee/erametsakeskuse_uldinfo/ (vaadatud 03.11.2017) "KIK ja Erametsakeskus ühinevad uuest aastast". Eesti Mets. Õhtuleht Kirjastus (4). 13. detsember 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.1.2023. EMKi koduleht
Haapsalu Neuroloogiline Rehabilitatsioonikeskus

Haapsalu Neuroloogiline Rehabilitatsioonikeskus (lühend HNRK) on taastusravihaigla Lääne maakonnas Haapsalus aadressil Sadama tänav 16. HNRK asutati 1958. HNRK-l ilmub aastast 2011 oma ajaleht: Keskustelu. 1958. aastal avati Haapsalus 1885. aastal valminud villa „Friedheim”i hoones Supeluse tänav 2 lastehalvatuse järelravi sanatoorium, millest on välja kasvanud Haapsalu Neuroloogiline Rehabilitatsioonikeskus. https://www.hnrk.ee/haiglast/ (vaadatud 03.11.2017) HNRK koduleht
Triigi Filharmoonia

Triigi Filharmoonia on eksperimentaalne teatri- ja kontserdilava Saaremaal Triigi külas. Triigi Filharmoonia ehitamise mõttele tulid laulja Hannaliisa Uusma[viide?] ja tema sõbranna Teele Vares[viide?]. Hoone projekteerisid Eesti kunstiakadeemia vilistlased, noored arhitektid Riin Kersalu ja Mihkel Meriste.[viide?] Ehitust alustati 2016. aasta mais. Algselt oli plaanis hoone kolme kuuga valmis saada, kuid selleks kulus seitse kuud rohkem. Ehitas OÜ Arens Ehitustööd. Esimene esinemine peeti ehitusplatsil. Triigi Filharmoonial on olnud kaks hooaega. Esimese hooaja (15.07.2016–13.08.2016) avakontsert kandis pealkirja "Eliide impro", esines improvisatsioonilise muusikali "Sinilind" koosseis. Teisele hooajale (30.07.2017–17.08.2017) andis hoo sisse pianist Kristjan Randalu soolokontsert. 16. septembril 2017 esines Filharmoonias Jaan Pehk ehk Orelipoiss. Kinoteatri stand-up comedy Jarek Kasari ja Olavi Ruitlase kuplee VAT Teatri etendus "Kuidas ma koera sõin" "Maria Fausti duo" koosseisus Maria Faust ja Hakon Berre Ööülikooli avalik salvestus, lektoriteks Ene-Liis Semper ja Kristjan Lepik tantsulavastus "Saare äratus" Estonian Cello Ensemble Jarek Kasari ja Vaiko Epliku "ÕHMOVID" Triigis asuv hoone märgiti ära 2016. aastal aasta puitehitise konkursil (sai eriauhinna). Triigi Filharmoonia Facebookis SH (10.09.2016). "Triigi kontserdimaja on valmis". Saarte Hääl. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.11.2017. Vaadatud 04.11.2017. Triinu Laan (04.08.2016). "Saarlased saavad endale filharmoonia". Maaleht. Vaadatud 04.11.2016. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. november 2017. Vaadatud 4. novembril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kirke Ert (15.05.2017). "Kaks tüdrukut ehitasid mere äärde salapärase maja". Postimees. Vaadatud 03.11.2017.
Maarja Magdaleena (Scorel)

„Maarja Magdaleena“ on hollandi kunstniku Jan van Scoreli (1495–1562) maal. "Jan van Scorel | De H. Maria Magdalena, ca. 1530" (hollandi). Rijksmuseum. Vaadatud 3.11.2017.
Noli me tangere (Tizian)

„Noli me tangere“ on itaalia kunstniku Tiziano Vecellio (1488/1480–1576) maal. Teosel on kujutatud Noli me tangere stseeni Johannese evangeeliumis.
Noli me tangere (Correggio)

"Noli me tangere" on itaalia kunstniku Antonio da Correggio (1498–1534) maal. Teosel on kujutatud "Noli me tangere" stseeni Johannese evangeeliumis. Giuseppe Adani, Correggio pittore universale, Silvana Editoriale, Correggio 2007. ISBN 9788836609772 Cirlot, L. (dir.), Museo del Prado II, Col. «Museos del Mundo», Tomo 7, Espasa, 2007. ISBN 978-84-674-3810-9, pág. 163 Olivar, M., Cien obras maestras de la pintura, Biblioteca Básica Salvat, 1971. ISBN 84-345-7215-X Scheda in Correggio Art Home, da cui proviene una parte del testo Kirjeldus Prado muuseumi ametlikul kodulehel
Raasiku raamatukogu

Raasiku raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Raasiku vallas Raasiku alevikus. See asutati 7. septembril 1906. Pikka aega tegutses raamatukogu Raasiku rahvamajas, nüüd asub aga Raasiku Põhikoolis. Raasiku raamatukogul on kolm haruraamatukogu: Aruküla Raamatukogu, Pikavere Raamatukogu ja Peningi Raamatukogu. Raasiku raamatukogu asutas annetustest kogutud rahaga Harju-Jaani pastor Georg Steinfeldt, kes pani Raasikul aluse ka koorile ja puhkpillimängule. Ühe esimese riiuli kinkis raamatukogule parun Stackelberg Haljava külast. 1906–1910 Georg Steinfeldt – raamatukogu asutaja 1911–1920 Johannes Aug – valla vahimees ja rätsep 1920–1930 Johannes Kadakas – fotograaf, karskusseltsi Jõud esimees 1931–1932 Theodor Taalmann – kooliõpetaja 1932–1940 Georg Taalmann – esperantohuviline, esimene raamatukoguhoidja eksami sooritanud raamatukoguhoidja 1940–1941 Liidia Taalmann 1941 Helmi Süüsmann 1941–1945 Amalie Sein 1945–1946 Liidia Taalmann 1945–1947 Elsa Haljandi 1948–1952 Helmi Säkk 1952–1953 Linda Kask 1954–1965 Felicia Karotam 1965–1966 Aili Sats 1967–1968 Evi Terien 1970–1971 Helle Haljaste 1972 Evi Mihklisoo 1973–1983 Niina Naaber 1983–1991 Ülle Siska 1991– praeguseni Eha Altmäe (Podgornova) https://web.archive.org/web/20171103213108/http://www.harjuelu.ee/2017/09/11124/raasiku-raamatukogu-kolib-kooli/ (vaadatud 03.11.2017) Uibo, E. (18.09.2016). "Raasiku raamatukogu 110. sünnipäevaks valmis film". Sõnumitooja. Vaadatud 21.07.2018. "„Ühinemine annab arengule uue tõuke."". Sõnumitooja, Külli Koppelmaa 06.02.2019. "Haruraamatukogud". "Raamatukogust. Ajalgu". Raasiku raamatukogu. Vaadatud 21.07.2018. Raamatukogu blogi
Turba raamatukogu

Turba raamatukogu on raamatukogu Harju maakonnas Saue vallas Turba alevikus. Raamatukogus on avalik internetipunkt. Raamatukogu koduleht
Emmaste raamatukogu

Emmaste raamatukogu on raamatukogu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Emmaste külas. Raamatukogu juhataja on Marju Allik. Raamatukogu asutas 3. novembril 1918 Emmaste Noorsoo Selts. http://www.emmaste.ee/emmaste-raamatukogu (vaadatud 03.11.2017) Raamatukogust Emmaste valla kodulehel
Sadala rahvamaja

Sadala rahvamaja on rahvamaja Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Sadala alevikus. Rahvamaja ehitati 1930–1932. Majas on 250-kohaline saal, väike saal ja õppeklass. https://web.archive.org/web/20171103215225/http://torma.kovtp.ee/rahvamajad (vaadatud 03.11.2017) Rahvamajast Torma valla kodulehel
Karl Püssa

Karl Püssa (12. detsember/23. jaanuar 1878 Vahilauri talu, Tamsa küla, Pangodi vald – ?) oli eesti kohaliku omavalitsuse ametnik ja ühiskonnategelane. Karl Püssa sündis talupidaja pojana. Ta õppis Nõo kihelkonnakoolis ja pärast selle lõpetamist täiendas end iseseisvalt. Enne revolutsiooni pidas ta Tartus kauplust. Kui puhkes revolutsioon, likvideeris ta kaupluse ja ostis Pangodi vallas Kotka talu. Kui ta oli 23-aastane, valiti ta Uderna vallasekretäriks, kuid tema nooruse tõttu teda ametisse ei kinnitatud. Kaks aastat hiljem, 12. detsembril 1912. aastal, kui Karl Püssa oli saanud 25-aastaseks, valiti ta uuesti Uderna vallasekretäriks ning ka kinnitati sellesse ametisse. Uderna vallasekretäri ametit pidas ta 7 aastat, pärast seda töötas ta pikka aega (1937. aastaks 18 aastat) Kirepi vallasekretärina. 1923. aastal oli ta ajutiselt Elva esimese alevivolikogu sekretär. Tartu maavanema 1939. aasta 1. aprilli käskkirjaga määrati Karl Püssa Konguta vallasekretäriks. Pangodi põllumeeste seltsi esimees Pangodi tuletõrje esimees Isamaaliidu Pangodi osakonna juhatuse liige Elva põllumeeste konvendi juhatuse liige Nõo koguduse juhatuse liige Kirepi valla vastastikuse kindlustusseltsi juhatuse liige Kirepi valla haridusseltsi juhatuse liige Kirepi raamatukogu juhataja Kaitseliidu liige "Vallasekretär K. Püssa 50-aastane". Postimees. 11.12.1937. Lk 4. Vaadatud 04.11.2017. "Karl Püssa 60-aastane". Postimees. 22.01.1938. Lk 4. Vaadatud 04.11.2017. "Elva alevi juubelivalitsus". Elva Sõna. 92.07.1933. Lk 4. Vaadatud 03.11.2017. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend) "Tartumaa waldade sekretärid ja abisekretärid". Postimees. 24.03.1939. Lk 2. Vaadatud 04.11.2017. Karl Püssa portreefoto
Lasnamäe Spordikompleks

Lasnamäe Spordikompleks on spordikompleks Tallinnas Lasnamäe linnaosas, Pae tänav 1 // Peterburi tee 15. Kompleksi haldab Lasnamäe linnaosa valitsus. Kompleksi kuulub maadlushoone, spordihoone ja staadion (Lasnamäe Spordikompleksi staadion). Lasnamäe Spordikompleks Eesti spordiregistris (vaadatud 03.11.2017) Lasnamäe Spordikompleks Eesti spordiregistris
Pirita Spordikeskus

Pirita Spordikeskus on Tallinna Spordi- ja Noorsooameti hallatav linna spordiasutus. Spordikeskuse filiaalid on järgmised: Pirita Velodroom (Rummu tee 3, Pirita) Lasnamäe Sportmängude Maja (J. Koorti tänav 25, Lasnamäe) Kristiine Spordimaja (Sõpruse puiestee 161/Kännu tänav 86, Kristiine) Kopli Spordihoone (Erika tänav 5, Põhja-Tallinn) Paul Kerese Malemaja (Vene tänav 29, Kesklinn) Põhja Spordihoone (Uus-Maleva tänav 10, Põhja-Tallinn) Lasnamäe Sulgpallihall (Punane tänav 69a, Lasnamäe) Pirita Tervisespordihoone (Rummu tee 3, Pirita). http://piritaspordikeskus.ee/pirita-spordikeskus/ (vaadatud 03.11.2017) Spordikeskuse koduleht
Tallinna Perekeskus

Tallinna Perekeskus on Tallinna Sotsiaal- ja Tervishoiuameti hallatav asutus, mis asub aadressil Asula tänav 11. Asutus pakub lastega peredele psühholoogilist nõustamist, samuti osutab mitmeid toetavaid sotsiaalteenuseid. Asutuse juhataja on Kannike Suurhans. https://pk.ee/ (vaadatud 03.11.2017) https://pk.ee/meeskond_1/ttajad (vaadatud 03.11.2017) Perekeskuse koduleht
Eesti-Hiina suhted

Eesti-Hiina suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Hiina Rahvavabariigi vahel. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 11. septembril 1991. Aastast 2012 tegutseb Hiina Suursaatkond Tallinnas. Peale suursaatkonna tegutseb Eestis ka Hiinat esindav majandus- ja kaubandusesindus ning kaitseatašee büroo. 2010–2016 tegutses Eesti Peakonsulaat Šanghais. Hiinas tegutseb Eesti Suursaatkond Pekingis. Eesti-Hiina Kaubanduskoda Hiina eestlased https://web.archive.org/web/20171107032525/http://vm.ee/et/riigid/hiina?display=relations (vaadatud 04.11.2017)
Seanina

Seanina (muhulased kutsuvad ka Seana) on Muhu saare põhjapoolseim neem. Seanina asub Nõmmkülas. Nime on koht saanud ilmselt selle järgi, et lähedal lepikutes elab palju metssigu. Seaninal paiknevad korduvalt pankrotistunud endise kalatööstuse hooned. Kalatööstuse raudbetoonplokkidest ehitatud sadamasillal saavad randuda jahid. Seaninast kirdes paikneb väike Leemetikare. Väidetavalt on Seanina Saare maakonna põhjapoolseim punkt, kuid Leemetikare põhjatipp asub veidi rohkem põhja pool. Leemetikarest lõunas asub Seanina ehk Võrkaia paadisadam. Merel aitab navigeerida Seanina tulepaak. Seaninast kuni 0,5 kilomeetri kaugusel põhja pool asuvate karide kohal on mere sügavus kohati ainult mõnikümmend sentimeetrit. 2017. aastal paigaldati madala juurde Seanina põhjatooder. Olenevalt talveilmadest on sõidetud Seanina juurest Hiiumaale (Salinõmme külani) ka mitteametliku jäätee kaudu. 1996. aastal püüti Seanina lähedalt merest 2,9 meetri pikkune atlandi tuur. Seaninale viitab Viira–Nõmmküla tee viimasel kilomeetril asuv liiklusmärk. Lepanina (Muhu) Tammiski nukk Üügu pank "Muhu ninad – postkaardihetked ümber saare". Oma Saar. 12.07.2008. Veljo Kuivjõgi (15.03.2005). "Jäätrassid ahvatlevad riskijulgeid autojuhte". Originaali arhiivikoopia seisuga 23.01.2021. Vaadatud 14.01.2009. Harda Roosna (02.03.2004). "Hiiumaa-Saaremaa vahelisel jääteel sõitjad riskivad eluga". Hiiu Leht. Originaali arhiivikoopia seisuga 23.01.2021. Vaadatud 3.09.2004. Aita Ottas (04.06.1996). "Atlandi tuura püük Eesti vetest on uskumatu juhus". Postimees. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.06.2007. Vaadatud 21.01.2009. Artikkel Muhu kalatööstusest (2000) Artikkel tervisekeskuse plaanist (2008) Foto sadamast ja tulepaagist Foto Seanina sadamast Foto Võrkaia paadisadamast Muhu võib kahe kilomeetri sisse saada kaks jahisadamat. Oma Saar, 01.07.2008
Defekt

Defekt on viga, rike, puudus või puue. Kristalli defekt on kristallivõre hälbimine ideaalsest võrest. Valandi defekt on puudus valatud metallis. Defekt ehk puue on inimese organismi iseärasus, mis teeb elu raskemaks. Defekt ehk puudujääk on olukord, kus kassas on vähem raha, kui peab olema. Lineaarse operaatori defekt on matemaatikas lineaarse operaatori defektse alamruumi mõõde ehk vektorruumide homomorfismi tuuma mõõde. Hilberti ruumi lineaarse muutkonna defekt on selle muutkonna ortogonaalse täiendi mõõde. Kolmnurga defekt on sirgnurga ning kolmnurga sisenurkade summa vahe Lobatševski tasandil. Defekt on eesti ansambel. jääv defekt kehaline defekt ehk füüsiline defekt ehk kehaline puue kuulmisdefekt ehk kuulmispuue kõnedefekt ehk kõnepuue kõrvaldatav defekt massidefekt materjali defekt naha defekt nägemisdefekt ehk nägemispuue pinnadefekt riide defekt toote defekt vaimne defekt ehk psüühiline defekt ehk vaimne puue valudefekt varjatud defekt
Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi liikmeskond

Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi liikmeskond jagunes kolme kategooriasse: tegev-, au- ja korrespondent- ehk kirjavahetajaliikmed. Sotsieteedi liikmeskonnas moodustasid kõige olulisema osa tegevliikmed (saksa keeles ordentliche Mitglieder). Aastatel 1792−1918 valiti täisliikmeteks 115 isikut (kaheksa neist valiti tegevliikmeks kahel korral), kellest 24 valiti sotsieteedi Riia perioodil (1792−1813) ja ülejäänud Tartu perioodil (a-st 1813). Vastavalt sotsieteedi asutaja Peter Heinrich Blanckenhageni (1723−1794) nägemusele kuulusid nad kõik peale ühe erandi Liivimaa rüütelkonna matriklisse; ainult 1862. aastal liikmeks valitud Wassili von Zuckerbecker (1807−1869) ei olnud immatrikuleeritud aadlik. Liikmete hulgas oli alati mõni Blanckenhageni suguvõsa esindaja; kui ta oli sotsieteedi asutaja otsene järeltulija, siis vabastati ta liikmemaksust. Blanckenhagen soovis, et korraga oleks seltsil 13 tegevliiget, kelle hulgast valiti president (valiti ametisse igal aastal uuesti), viitsepresident ja varahoidja (eluaegne amet); alaline sekretär ei pidanud olema tegevliige ega immatrikuleeritud aadlik. Tegevliikmed said seltsi liikmeteks koopteerimise teel. Nad maksid liikmemaksu, mis tuli õiendada poolaasta jooksul ja mille suurus ei olnud põhikirjas kindlaks määratud. Auliikmed (Ehrenmitglieder) moodustasid kõige suurema osa liikmeskonnast. Aastatel 1796−1915 valiti kokku 316 isikut. Märkimisväärse osa neist olid tulevased või endised tegevliikmed. Erinevalt tegevliikmetest ei pidanud auliikmed kuuluma Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Seetõttu oli selle grupi koosseis tunduvalt mitmekesisem: auliikmeteks said teiste rüütelkondade esindajad, teadlased (kohalikud ja välismaalased), literaadid, raeliikmed, vaimulikud jt. Põhikirjas oli sätestatud, et auliikmeteks valiti alati Liivimaa kindralkuberner ja Liivimaa tsiviilkuberner. Korrespondent- ehk kirjavahetajaliikmeid (correspondirenden Mitglieder) oli kõige vähem. Kokku valiti neid saja aasta jooksul vaid 13. Nende valimine ei olnud järjepidev. Ligi pooled korrespondentliikmed olid vaimulikud, ülejäänud mõisnikud. Kõige tuntum neist oli teenekas põllumees Sangaste mõisnik krahv Friedrich Georg Magnus von Berg (1845−1938), keda kunagi sotsieteedi täisliikmeks ei valitudki. Liivimaa Üldkasulik ja Ökonoomiline Sotsieteet EAA, f. 1185, n. 1, s. 1231, L 1–6. Uustalu, Märt. Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi liikmetest 1792-1918. – Tartu Ülikooli ajaloo küsimusi XLI. Teadusinnovatsiooni tee praktikasse. Tartu: 2013, lk 83-92 [1]. Uustalu, Märt. Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi liikmetest 1792-1918. – Tartu Ülikooli ajaloo küsimusi XLI. Teadusinnovatsiooni tee praktikasse. Tartu: 2013. Lk 67-92 [2].
Kultuuri Tegu

Kultuuri Tegu on auhind, mida annab välja Eesti Kultuuri Koda. Auhinda antakse välja alates 2014. aastast. 2014 – Annely Köster koolinoorte kaasaegse kunsti triennaali "Eksperimenta!" korraldamise eest 2015 – metsakõlakojad Ruup 2016 – ETV kultuurisaade "Plekktrumm" 2017 – loomeinimeste avalik ühispöördumine "222 kiri" (palve mitte ratifitseerida Rail Balticu lepingut) 2018 – arhitektuuribüroo KUU Kunstiakadeemia uue hoone eest "Kultuuri Tegu 2018 auhinna võitis arhitektuuribüroo KUU Kunstiakadeemia uue hoone eest". err.ee. 6.10.2018. Vaadatud 8.10.2018.