laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lembit Pung

Lembit Pung (17. veebruar 1935 Viljandi – 21. oktoober 2020) oli eesti füüsik. Lembit Pung oli muusiku poeg ja Maaja Paavo abikaasa. Lõpetas 1954 Viljandi 2. Keskkooli, 1959 TÜ füüsika osakonna, 1962 aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1967, TÜ), väitekiri "Исследование автолокализованных дырок и дырочных процессов в ионных кристаллах по неизотермичeской релаксации ЭПР", füüsika-matemaatika-doktor (1979, Eesti NSV TA Füüsika Instituut (FI)), väitekiri "Исследование автолокализации и движения дырок в ионных кристаллах методом термоактивационной радиоспектроскопии". Oli 1962–1967 TÜ eksperimentaalfüüsika kateedri assistent, 1967–1971 vanemõpetaja, 1971–1974 dotsent, 1974–1976 vanemteadur, 1976–1980 dotsent, 1980–1987 professor, 1987–1993 kateedri juhataja, professor, 1993–1995 ja 1998-2000 eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi juhataja, rakendusfüüsika professor, 1989–92 ka füüsika-keemia-teaduskonna teadusprodekaan ning 1987–93 elektroluminestsentsi ja pooljuhtide labori teaduslik juhendaja, 2000– emeriitprofessor. Õpetanud raadioelektroonikat, spektroskoopiat, impulsstehnikat ja magnetresonantsmeetodite kasutamist, radioaktiivsuse mõõtmise meetodeid; koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkonnad: tahkisefüüsika ja elektronide paramagneetiline resonants tahkistes, elektron- ja auktsentrite struktuur ioonsetes kristallides ja mitterelakseerunud aukude liikuvus madalatel temperatuuridel autolokaliseerumiseni, autolokaliseerunud augud erineva struktuuriga kristallides; laia keelutsooniga dielektriliste ja optiliste materjalide süntees ja nende füüsikalised omadused. Tahke keha elektronparamagneetilise resonantsi uurimismeetodi kasutuselevõtjaid ja (koos Ülo Haldrega) eksperimentaalfüüsika kateedri juurde vastava labori loojaid (1962–1965). Eesti Füüsika Seltsi liige. ENSV riiklik teaduspreemia (1987). Üle 100 teadustrükise. 2000 Tartu Ülikooli suur medal 2014 Tartu Ülikooli aumärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 4.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Tuumakiirguste mõõtmine (kaasautor T. Soovik). Tartu, 1966 Mitterelakseerunud ja autolokaliseerunud aukude dünaamika leelishalogeniidkristallides. // FI uurimused 50 (1979) Peculiarities of interstitials in a simple cubic CsCl crystal (kaasautor). // Radiation Effects and Defects in Solid 136 (1995) 1– 4 V' centres and cation vacancies in neutron-irradiated CaS (kaasautor). // Solid State Communication 113, 1 (2000) 3 Tuumafüüsika eksperimentaalsed meetodid. Tartu, 1997 Optical characterization of HfO2 thin films grown by atomic layer deposition (kaasautor). //Thin Solid Films 466 (2004), 1–2. Album professorum Universitatis Tartuensis anno MCMXCVIII. Trt, 1998, 88 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 278; II, 136 EE 14, 383 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 296. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Toomas Pung

Toomas Pung (sündinud 21. mail 1951 Tartus) on eesti füüsik, museoloog ja teadusajaloolane. Toomas Pung on õpetaja poeg. Lõpetas 1969 Nõo Keskkooli, 1974 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna. Oli 1974–92 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi aparaadiehituse sektori insener ja nooremteadur, 1992–96 Tartu Ülikooli ajaloomuuseumi teadur, 1996– museoloog. Uurimisvaldkonnad: teaduslugu, TÜ ajalugu, Eesti meteoroloogia ajalugu. Üle 20 teadustrükise. Observation instruments of the meteorological obserservatory of Tartu university during the period 1866–1925. // Meteorology in Estonia in Johannes Letzmann's times and today. Tallinn 1995 The contacts of Arthur v. Oettingen, professor of physics at Tartu University, with english scientific institutions // Museum of Tartu University History annual report 1996. Tartu 1997 Meteorological instruments at the physics cabinet of the university of Tartu in 1842–1893. // Museum of Tartu University History annual report 1997. Tartu 1998 Füüsika/keemia (kaasautor L. Kriis). // Leiutisi ja avastusi Keiserlikus Tartu Ülikoolis 1 (2002) Johann Friedrich v. Erdmann (1778–1846). // Deutsch-russische Beziehungen in Medizin und Naturwissenschaften. 6. Aachen 2002 Tartu Ülikooli füüsikaprofessor Arthur Joachim von Oettingen // TALE XIII. Tallinn 2004 Astronoomia (kaasautor). // Leiutisi ja avastusi Keiserlikus Tartu Ülikoolis 3 (2004) Die Wissenschaftlerfamilie v. Oettingen im Baltikum. // Deutsch-russische Beziehungen in Medizin und Naturwissenschaften. 12. Aachen 2005 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995. Käsikiri, 137 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Eda-Tiia Pungar

Eda-Tiia Pungar (aastani 1966 Eda-Tiia Perle, sündinud 16. oktoobril 1942 Tallinnas) on eesti matemaatik ja majandusteadlane. Eda-Tiia Pungar on töölise tütar. Lõpetas 1960 Tartu I Töölisnoorte Keskkooli, 1966 TÜ matemaatikaosakonna, 1972 TÜ-s aspirantuuri füüsika-matemaatikakandidaat teoreetilise mehaanika elastsus- ja plastsusteooria erialal (1974, TÜ), väitekiri "Kolmekihiliste telgsümmeetriliste jäik-plastsete konstruktsioonide optimaalsest projekteerimisest". Oli 1967–1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) arvutusmatemaatika kateedri assistent, 1972–1975 teadur, 1975–1979 majandusmatemaatika kateedri vanemõpetaja, 1979–1989 dotsent, 1989–1992 TTÜ teoreetilise majandusteaduse ja -metodoloogia instituudi majandusmatemaatika õppetooli dotsent, 1992–2005 rahvamajanduse instituudi majandusmatemaatika õppetooli dotsent, aastast 2005 emeriitdotsent. Ühtlasi oli 1993–2001 Tallinna Kõrgema Tehnikakooli ja 2006–2008 Tallinna Tehnikakõrgkooli matemaatika dotsent. Lugenud matemaatilist analüüsi, tõenäosusteooriat ja statistikat, operatsioonianalüüsi ja majanduse matemaatika modelleerimist; koostanud õppevahendeid, sh 1979–1985 majandusmatemaatika kateedri 8-osalise sarja "Abiks majandusmatemaatika õppijaile" üks autoreid. Uurimisvaldkonnad: elastsus- ja plastsusteooria, koorikute optimaalne planeerimine (1967–1979; professor Ülo Lepiku koolkond); signaalitöötluse matemaatilised mudelid ja meetodid (1980–1988; professor I. Arro töörühm); majandusmatemaatika mudelid ja meetodid (1989–2005). 32 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Abiks majandusmatemaatika õppijaile. VIII. Juhtimise ja planeerimise matemaatilised mudelid ja meetodid. Tallinn, 1982 Sama. VII. Matemaatiline planeerimine (kaasautor H. Krusberg). Tallinn, 1983, 1987 Tootmissüsteemide matemaatiline modelleerimine (kaasautor E. Übi). Tallinn, 1989 Tõenäosusteooria ja matemaatiline statistika. Tallinn, 1992 Teatmik majandusmatemaatika õppijaile. I–IV (I–III kaasautor K. Ruubel/Keres). Tallinn, 1996–2004. Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 352, 499 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 311. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Boris Punnis

Boris Punnis (23. november 1914 Tallinn – 30. juuli 1963 Göteborg, Rootsi) oli Eesti matemaatik. Boris Punnis oli ametniku poeg. Lõpetas 1934 Tallinnas Gustav Adolfi Gümnaasiumi, 1939 Tartu Ülikooli matemaatikaosakonna, mag. sc. math. (1942, TÜ), väitekiri "Interferentse lineaarse häirega kristallilisest võrest", doktor. phil. math. (1947, Göttingeni Ülikool), väitekiri "Zur Berechnung der laminaren Einlaufsströmung im Rohr". Oli 1938 Tartu Ülikooli matemaatikainstituudi ajutine abijõud, 1940 teoreetilise füüsika labori ajutine abijõud, 1940–1942 TÜ teaduslik stipendiaat rakendusmatemaatikas ja mehaanikas. Läks 1943 Saksamaale, töötas 1943–1947 Göttingeni Ülikoolis professor L. Prandtli laboris. Siirdus 1947 Rootsi, elas Stockholmis, Karlskogas ja Göteborgis, töötas aastani 1963 Chalmersi tehnikaülikooli termodünaamika ja hüdrodünaamika instituudis. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 234 Kuusk, P., Martinson, I. Eesti füüsikud võõrsil. III. // EFS aastaraamat 1998. Tartu, 1999, 6–10. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 TÜ üliõpilased Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tiina Puolakainen

Tiina Puolakainen (sündinud 6. mail 1973 Tallinnas) on eesti arvutuslingvist. Tiina Puolakainen on inseneri tütar. Ta lõpetas aastal 1990 Tallinna 51. Keskkooli ja aastal 1996 TÜ matemaatikateaduskonna M.Sc. (informaatika, 1996, TÜ), väitekiri "Eesti keele morfoloogiline ühestamine kitsenduste grammatika abil", oli 1996–2001 TÜ doktorant, Ph.D. samal erialal (2001, TÜ), väitekiri "Eesti keele arvutigrammatika: morfoloogiline ühestamine". Oli 1996–2001 Eesti Teadusfondi (ETF) grantide "Eesti keele formaalse grammatika väljatöötamine" ja "Eesti keele kahetasemelise morfoloogia väljatöötamine ja keele automaattöötluseks vajalike arvutisõnastike koostamine" täitja, 2002–2006 Eesti Keele Instituudi (EKI) erakorraline vanemteadur (2002–2003 järeldoktor). Uurimisvaldkond: keeletehnoloogia, eriti loomuliku keele morfoloogiline ühestamine. Üle 10 teadustrükise, sh 2 monograafiat. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti keele kitsenduste grammatika morfoloogiline ühestaja. // KK (1998) 1 Eesti keele reeglipõhise morfoloogilise ühestamise probleemseid kohti. // Arvutuslingvistikalt inimesele. Tartu, 2000 Eesti keele formaalne grammatika (kaasautor). Tartu, 2001 A new language for constraint grammar: estonian (kaasautor). // International Conf. Recent Advances in Natural Language Processing. Borovets (Bulgaria), 2003 Adpositions in estonian computational syntax (kaasautorid K. Muischnek, K. Müürisep). // Proc. of the Second ACL-SIGSEM Workshop on the Linguistic Dimensions of Prepositions and their use in Computational Linguistics Formalisms and Applications. Colchester (United Kingdom), 2005. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Tiina Puolakainen Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Maret Purde

Maret Purde (aastani 1956 Maret Ots; 14. märts 1927 Tallinn – 20. juuli 2024 Tallinn oli eesti arstiteadlane ja onkoloog. Maret Purde ema Lydia Ots (snd Viikholm) oli nooruses kooliõpetaja, isa Karl Ots ja vend Georg Ots olid lauljad. Ta lõpetas 1945 Tallinna 9. Keskkooli ja 1951 TRÜ arstiteaduskonna. Meditsiinikandidaat (1954 TRÜ), väitekiri "Eksperimentaalne uurimus pseudoartrooside ja luudefektide ravi kohta luuüdiõõne naelastuse ja vaba luu autotransplantatsiooni abil". Meditsiinidoktor (1974, TRÜ), väitekiri "Опыт применения эпидемиологического метода в изучении злокачественных опухолей в Эстонской ССР". Purde oli 1951–1954 TÜ aspirant, ka Tartus kiirabiarst, 1954–1957 TÜ üldkirurgia kateedri assistent, 1957–1959 Vabariikliku Tallinna Onkoloogia Dispanseri kirurg ja metoodika kabineti juhataja, 1959–1986 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi kliinilise onkoloogia osakonna vanemteadur, 1986–1993 vanemteadur-konsultant. Aastatel 1966–1988 juhtis Purde NSV Liidu Meditsiiniakadeemia kasvajate epidemioloogia probleemkomisjoni rinnavähi keskust, 1975–1982 osales ta koostöös Harvardi Ülikooliga Bostonis, 1985–1990 Slovakkia Teaduste Akadeemia Vähiinstituudiga. Ta oli Eesti Vähiliidu liige. Uurimisvaldkonnad: pseudoartroosid, kroonilised haavandid; haigestumus kasvajatesse, riskitegurid. Ta avaldas üle 110 teaduspublikatsiooni. Эпидемиология злокачественных опухолей в Эстонской ССР. Tallinn, 1974 Östrioolikoefitsient ja rinnavähihaigestumus (kaasautor). // NET (1979) 4 Cancer patterns in the oil shale area of the Estonian SSR (kaasautor M. Rahu). // Environ. Health Perspect. 30 (1979) Cancer cases among workers in the Estonian oil shale processing industry (kaasautor S. Etlin). // Health Implications of New Energy Technologies. Boston, 1980 Association of breast cancer with age at first and subsequent births. A study in the population of the Estonian Republic (kaasautor). // J. Natl. Cancer Inst. 69 (1982) 5 Comparative study of breast cancer risk factors in Estonia and Slovakia (kaasautor). // Neoplasma 37 (1990) 1 Rinnavähi perekondlik eelsoodumus. // EA (1992) 6. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. "In memoriam Maret Purde" Eesti Arst 2024; 103(8), lk 399-400 (vaadatud 21.09.2024) EE 14, 383 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituut, 32 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 917 Nõukogude Eesti Tervishoid (1976) 5, 430 Nõukogude Eesti Tervishoid (1987) 2, 131. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
2012 (film)

"2012" on 2009. aasta USA ulme- ja katastroofifilm. Filmi järgi on 2012. aastat paljudes kultuurides seostatud maailmalõpuga. Nii avastavad teadlased 2009. aastal, et Päikeselt lähtuv neutriinode voog kuumutab Maa tuuma ja see toob seniste arengute jätkumisel paratamatult mõne aasta pärast olukorra muutumise Maal katastroofiliseks. Maad räsivad tsunamid, ülitugevad maavärinad ja muud loodusõnnetused. Nii alustavad suurriikide valitsused salajast projekti, mille käigus ehitatakse Himaalaja mägedes üheksa nn Noa laeva, et kindlustada inimkonna elujäämine. Samal ajal, kui katastroofides hukkub sadu miljoneid inimesi, üritavad ellujäänute rühmad jõuda Tiibetisse, et pääseda "Noa laevade" pardale, mis on üks vähestest võimalustest ellu jääda. John Cusack – Jackson Curtis Chiwetel Ejiofor – Dr. Adrian Helmsley Amanda Peet – Kate Curtis, Jacksoni eksabikaasa Liam James – Noah Curtis, Jacksoni ja Kate'i poeg Morgan Lily – Lilly Curtis, Jacksoni and Kate'i tütar Thomas McCarthy – Dr. Gordon Silberman, Kate'i poisssõber Danny Glover – Thomas Wilson, USA president Thandie Newton – Dr. Laura Wilson, presidendi tütar Emmerich, Roland (2009). 2012 (Film) (inglise).
Rändmuusik

Rändmuusik on paigast paika rändav kutseline muusik. Rändmuusikud kandsid edasi rüütlilaulu traditsiooni, kes levitasid ja lõpuks ka säilitasid seda. keskaegsete rändmuusikute eelkäijateks olid Vana-Rooma miimid ja histrioonid (näitlejad Vana-Roomas ja keskajal). Läbi kogu keskaja oli see kirev seltskond lihtsatest laadaveiderdajatest kuni kõrgelt tunnustatud laulikuteni kõikjal tuntud. Nende ladinakeelne nimetus on joculator 'naljamees, narr'. Siit on tuletatud Provence'i huglaar (joglar) ja prantsuse žonglöör (jongleur). Põhja pool on tuntud nimetused menestrel (ladina keeles ministrare 'teenima, abistama') ja saksa Spielmann ('mängumees'). Rändmuusikud olid vahendajateks rahvaliku ja kurtuaasse (prantsuse keeles courtois 'õukondlik, peenekombeline') kunsti vahel ja võtsid üle laulude esitamise. Rändmuusikutest tekkis 13. sajandil linnades kutseliste muusikute kiht, kes koondus tsunftidesse. Esimene teadaolev linnamuusikute ühing oli Viinis 1288. aastal asutatud Püha Nikolause Vennaskond. 1321. aastal loodi Pariisis samalaadne Püha Julianuse Vennaskond.
Medgar Evers

Medgar Wiley Evers (2. juuli 1925 – 12. juuni 1963) oli afroameeriklasest Ameerika Ühendriikide kodanikuõigusteliikumise aktivist. Ta mängis tähtsat rolli segregatsiooni lõpetamises Mississippi Ülikoolis. Medgar Evers langes oma kodu ukse ees rassistliku atentaadi ohvriks. Peale mõrva peeti kinni kohalik rassist Byron De La Beckwith, kes mõisteti kohtus õigeks. Mõrv jäi paljudeks aastateks lahenduseta, kuni 1989. aastal leiti uued asitõendid ja Beckwith peeti uuesti kinni. Beckwith saadeti 1994. aastal eluks ajaks vangi, kus ta 2001. aastal suri.
Tabula Peutingeriana

Tabula Peutingeriana (ka Peutingeri kaart) on Rooma impeeriumi teedevõrku kujutav kaart. Tegemist on koopiaga viimati 4. või 5. sajandil täiendatud kaardist. See valmistati 12. sajandi lõpus või 13. sajandil ning hõlmab Euroopat, osa Aasiast (Pärsia, India) ja Põhja-Aafrikat. Kaart on nime saanud 15.–16. sajandil elanud humanisti Konrad Peutingeri järgi. Kaardi avastas Saksamaal Wormsis raamatukogust Conrad Celtes, kel ei õnnestunud seda enne oma surma avaldada ja kes pärandas selle 1508. aastal Peutingerile. Kaarti säilitatakse Viinis Austria Rahvusraamatukogus. Algselt oli tegu 12 pärgamendilehest koosneva rulliga; selle esimene leht on kaotsi läinud. Kaardi kõrgus on 34 cm, pikkus umbes 680 cm. Kaardil kujutatu on kokku surutud, eriti kitsana on joonistatud veekogud. Sellel esitatakse reisijale vajalikku teavet, muu hulgas tähtsamate linnade ja ööbimiskohtade paiknemise kohta. Antakse ka teada, mitu päevateekonda asulate vahele jääb. Annalina Levi, Mario Levi, Itineraria picta: Contributo allo studio della Tabula Peutingeriana. Roma: Bretschneider, 1967. Peutingeri kaart ühtse tervikuna koos lisakihtidega (Richard Talbert) Omnes Viae: Tabula Peutingeriana Roman Sites: Tabula Peutingeriana Bibliotheca Augustana: Tabula Peutingeriana Tabula Peutingeriana (pildid ja alfabeetiline register) Tabula Peutingeriana – interaktiivne navigeerimine ja register Tabula Peutingeriana: reproduktsioon tegelikus suuruses
Taiichi Ōno

Taiichi Ōno (jaapani keeles 大野 耐 Ōno Taiichi; 29. veebruar 1912 – 28. mai 1990) oli jaapani insener. Ta oli Toyota tootmisinsener ja mitme raamatu autor. Ta kogus kuulsust Toyota tootmise tõhustamisega ja ressursside säästmisega, et Toyota jõuaks Ameerika autotööstusele järele. Sellest sai Toyota tootmissüsteemi oluline osa. Hindle, Tim (2008). Guide to Management Ideas and Gurus. Bloomberg Press. Lk 283–284. ISBN 978-1846681080.
Vikas Yadav

Vikas Krishan Yadav (sündinud 10. veebruaril 1992 Singhwa Khasis Bhiwani ringkonnas Haryana osariigis) on India poksija. Yadav osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel. Ta võitis algul oma kohtumise 2. ringis, kuid hilisema protesti tõttu muudeti otsust, ta tunnistati kaotajaks ning ta jäi edasisest medaliheitlusest välja. Yadav sai II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Tarass Šelestjukile (Ukraina) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. 30. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 2012. Tulemused inglise keeles 16. maailmameistrivõistlused poksis. Bakuu 2011. Tulemused inglise keeles Vikas Yadav veebisaidil Olympedia (inglise)
Tšetšeenid

Tšetšeenid on Kaukaasia rahvas, kes elavad peamiselt Tšetšeeni Vabariigis, kus neid elab hinnanguliselt 1,2 miljonit, moodustades 95% rahvastikust. Nad kõnelevad nahhi-dagestani keelte hulka kuuluvat tšetšeeni keelt. Tšetšeenide lähim sugulasrahvas on ingušid. Tšetšeenid elavad ka Dagestani Vabariigi loodeosas (95 000), Türgis (70 000), Kasahstanis (üle 30 000), Inguššias (20 000). Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 51 tšetšeeni, neist 22 Tallinnas. Tšetšeenide hulgas on levinud sunniitlik islam. 23. veebruaril 1944 küüditati tšetšeenid Kasahstani ja Siberisse, Tšetšeeni-Inguši ANSV likvideeriti. Tagasi kodumaale lubati neil tulla 1957. aastal, mil taastati ka Tšetšeeni-Inguši ANSV. Zelimhan Itškeeria Tšetšeeni Vabariik Andrus Mölder, Riigita rahvad: Kaukaasia (Tallinn: Loodusajakiri, 2012), lk 17. Päring Statistikaameti andmebaasist
Seli järv

Seli järv on asub Seli rabas Kõrvemaa maastikukaitsealal, halduslikult Võõbu külas. Järve geograafilised koordinaadid on 59° 4′ 56″ N, 25° 31′ 2″ E. Kujult on järv peaaegu ümmargune ning mõõtmetelt umbes 450 × 500 meetrit. Pindala on ligikaudu 17 ha.
Mahhatškala peamošee

Mahhatškala peamošee ehk Yusuf Bei Cami on 1996. aastal Dagestani pealinnas Mahhatškalas avatud mošee. Islami pühakoda finantseeris üks rikas Türgi perekond. Andrus Mölder, Riigita rahvad: Kaukaasia (Tallinn: Loodusajakiri, 2012), lk 41.
Rašid Gaisanov

Rašid Gaisanov (sündinud 17. septembril 1972) on Venemaa riigitegelane, endine Inguššia Vabariigi president. Kui 2009. aastal tehti Inguššia presidendile Junus-bek Jevkurovile atentaat, määras Venemaa Föderatsiooni president Dmitri Medvedev kuni Jevkurovi tervenemiseni Inguššia riigipeaks Gaisanovi.
Ušurma

Ušurma ehk šeik Mansur (1732–1794) oli tšetšeenide, õieti põhjakaukaaslaste vastupanu üks juhtidest Venemaa Kaukaasia vallutussõdade ajal. 1791. aastal sai šeik Mansur haavata ning sattus venelaste kätte vangi, suri Schlüsselburgis. Andrus Mölder, Riigita rahvad: Kaukaasia (Tallinn: Loodusajakiri, 2012), lk 51.
Šamil

Imaam Šamil (26. juuni 1797 Dagestan – 4. veebruar 1871 Mediina) oli avaari päritolu Põhja-Kaukaasia islamirahvaste poliitiline ja usuline liider. Šamil juhtis Põhja-Kaukaasia rahvaste (tšetšeenide, tšerkesside ja dagestanlaste) vastuhakku Venemaa keisririigi vallutussõdades, kuid alistus 1859. aastal. 1869. aastal lubas tsaarivõim tal minna Mekasse.
Kääbik: Ootamatu teekond

"Kääbik: Ootamatu teekond" (inglise keeles "The Hobbit: An Unexpected Journey") on 2012. aastal linastunud fantaasiafilm, mille režissöör Peter Jackson lavastas J. R. R. Tolkieni 1937. aastal ilmunud raamatu "Kääbik ehk Sinna ja tagasi" ainetel. See on esimene kolmest filmist; järgnevad "Kääbik: Smaugi laastatud maa" (2013) ja "Kääbik: Sinna ja tagasi" (2014). Triloogia on Jacksoni varasema filmitriloogia "Sõrmuste isand" eellugu. Filmi tegevus toimub Keskmaal 60 aastat enne "Sõrmuste isandat", osa sündmustikust pärineb Tolkieni romaani "Kuninga tagasitulek" lisadest. "Ootamatu teekond" jutustab kääbik Bilbo Bagginsist (Martin Freeman), keda võlur Gandalf (Ian McKellen) veenab minema kaasa 13 päkapikuga, keda juhib Thorin Tammiskilp (Richard Armitage), retkele läbi kogu Keskmaa, et võita Üksildane mägi tagasi lohe Smaugi käest. Film esilinastus Uus-Meremaal 28. novembril 2012 ja rahvusvaheliselt 13. detsembril 2012. Stsenaariumi kirjutasid Peter Jackson, tema pikaajalised kaastöölised Fran Walsh ja Philippa Boyens ning Guillermo del Toro, kes algselt pidi olema filmi režissöör, kuid lahkus projektist 2010. aastal. Suur osa võtetest toimus Uus-Meremaal, nagu ka Jacksoni eelmise Tolkieni-teemalise filmitriloogia puhul. "'The Hobbit: An Unexpected Journey': Your unexpected questions answered". Vaadatud 16. detsember 2012. Filmi ametlik koduleht Film andmebaasis IMDB
Iru

Iru on küla Jõelähtme vallas Harju maakonnas. Iru küla piirneb läänes Pirita jõega, põhjas Narva maanteega, idas Saha-Loo teega ja lõunas Tallinna–Narva maanteega. Iru külgneb läänes Tallinna linna Lasnamäe linnaosa Priisle asumiga, lõunas Jõelähtme valla Nehatu külaga, idas Maardu linna Iru tööstuspiirkonnaga ja põhjas Viimsi valla Laiakülaga. Iru küla naabruses, ida pool Saha-Loo teed, Maardu linna territooriumil asub Tallinna linna kütte ja sooja veega varustav Iru soojuselektrijaam. Tallinna idapiiril Pirita jõe äärsel neemikul asub Iru linnamägi. Linnamäe lähedal asuvad muistsed Iru kalmed. Küla järgi on nime saanud Leetse kihistu Iru kihistik. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 450 inimest. Neist 295 (65,56%) olid eestlased. Iru ämm Iru vanadekodu vana kalmistu Iru vanadekodu uus kalmistu Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 4.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Iru kihistik Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 30.08.2019) Statistikaameti andmebaas Iru küla koduleht Iru küla eestigiid.ee veebilehel Iru linnamägi eestigiid.ee veebilehel