Patrick Süskind

Patrick Süskind (sündinud 26. märtsil 1949 Ambachis) on saksa kirjanik. Kirjanik on pärit kirjanduslikust keskklassist. Tema isa Wilhelm Emanuel Süskind oli samuti kirjanik ja publitsist ning kauaaegne Süddeutsche Zeitungi kaastööline. Süskind õppis Müncheni ja Aix-en-Provence'i ülikoolis 1968–1974 kesk- ja uusaja ajalugu. Ta on elatist teeninud juhutöödega (näiteks olnud lauatennisetreeningutel sparringupartner) ning selle kõrvalt teinud kirjanduslikke katsetusi, mille hulgas on ka avaldamata jäänud lühemaid proosapalu ja pikemaid stsenaariume. Süskind on vältinud igasugust lävimist pressiga, püüdes oma eraelu avalikkuse eest varjata. Inimpelglik kirjanik elab vaheldumisi Münchenis ja Pariisis "üha väiksemaks muutuvais tubades, kust lahkumine muutub üha raskemaks". Süskindi tuntus põhineb peamiselt kahel teosel: ühevaatuselisel monodraamal "Kontrabass" (1980) ja romaanil "Parfüüm: Ühe mõrvari lugu" (1985). "Kontrabass" esietendus 1981 Münchenis, seda on mängitud nii saksakeelses teatriruumis kui ka esinduslikes Londoni ja New Yorgi teatrites, samuti Tallinnas. Vaimuka monoloogi vormis kirjutatud tragikoomiline lugu räägib orkestrandist, kes kõneleb tähtsale ooperietendusele mineku eel oma suhetest pilliga ning paljastab seejärel oma elu varjukülgi. See monodraama oli 1984/85 hooajal 522 etendusega ja 25 lavastusega kõige enam mängitud sõnalavastus saksakeelses teatriruumis. Romaani "Parfüüm" edu nii lugejate kui ka retsensentide seas on võrreldud Erich Maria Remarque'i menuteose "Läänerindel muutuseta" läbimurdega. Teos on tõlgitud ligi 40 keelde, kogutiraažiga üle 7 miljoni eksemplari. Romaani tegevus toimub 18. sajandi Prantsusmaal. Peategelane, sõna otseses mõttes rentslis sündinud Jean-Baptiste Grenouille on lõhnade geenius, kelle enda keha on sündides igasugusest lõhnast ilma jäetud. Soov luua "absoluutne" lõhn, mille abil temast, ühiskonna heidikust, saaks inimkonna lemmik, viib pärast tavatuid läbielamisi 25 imekauni süütu neiu tapmiseni, kelle kehade lõhna ta endaleiutatud meetodiga püüab "igavikustada". Sel moel saadud "täiuslik parfüüm", mis tekitab rahvamassides lausa transilähedase seisundi ning sunnib ohvrite omakseid mõrtsukat kättemaksu asemel rõõmuga embama, saab aga tema loojale saatuslikuks. Fantaasiarikkus, keelenaljad, varjatud kirjanduslikud tsitaadid, kujundirikkus ja vaimukad detailsed kirjeldused mahendavad loo eemaletõukavat faabulat. Süskind pälvis selle romaani eest 1987. aastal Gutenbergi auhinna. Oma hilisemate teostega pole Süskindil õnnestunud eelmainitute edu korrata. 1987. aastal ilmunud jutustus "Tuvi" on lugu inimvihkajalikust erakust, kelle koridori lennanud tuvi toob kaasa katastroofi mehe fanaatiliselt korrastatud maailmas. Tema seni viimane teadaolev teos "Die Geschichte von Herrn Sommer" ('härra Sommeri lugu', 1991) on muinasjutuline ja nostalgiline jutustus kirjaniku lapsepõlvest, mis põimub looga kummalisest härra Sommerist. Süskind on koos Helmut Dietliga kirjutanud teleseriaalide stsenaariume: "Monaco Franze" (1984), "Kir Royal" (1986), lisaks filmi "Rossini" (1987) stsenaarium. "Parfüüm: Ühe mõrvari lugu" (1985, "Das Parfum. Die Geschichte eines Mörders"; eesti keeles 1994, 2006 ja 2015, tlk Helgi Loik) "Tuvi" (1987, "Die Taube"; eesti keeles 1996, tlk Helgi Loik) "Härra Sommeri lugu" (1991, "Die Geschichte von Herrn Sommer") "Kontrabass" (1980, "Der Kontrabass"; eesti keeles 1996, tlk Helgi Loik) "Kontrabassi" on Eestis lavastatud kaks korda: 1989. aastal esietendus Vanalinnastuudios Eino Baskini lavastus, kus kontrabassiga meest mängis Aarne Üksküla; 2019. aastal esietendus Eesti Draamateatris Rein Oja lavastus, kus kontrabassiga meest mängis Guido Kangur.