laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Karl Aleksander Freimann

Karl Aleksander Freimann (13. september 1896 Laatre vald, Valgamaa – 12. veebruar 1942 Magadan) oli Eesti mereväelane (mereväekapten), 1937–1940 Eesti Vabariigi Merekindluste ülem. Lõpetas 1914. aastal Tallinna Reaalkooli kaubandusjaoskonna, astus sama aasta juulis vabatahtlikuna Viiburi 85. jalaväepolku teenistusse, kust komandeeriti septembris Vilno sõjakooli. Lõpetas Vilno sõjakooli sõjaaegsed lipnike kursused ja ülendati lipnikuks 1. veebruaril 1915. Võttis osa esimesest maailmasõjast polgu noorema ohvitserina, roodu- ja pataljoniülemana, sai põrutada lahingus Oginski kanali juures. Vabadussõjas teenis vanema ohvitserina tagavarapatareis ja 1. raskesuurtükiväe divisjonis. 1920. aasta jaanuaris määrati rannapatarei nr. 6 ülemaks. Hiljem teenis Suurupi ja Aegna saare komandandina, 2. diviisi staabi ajutise ülemana, Merekindluste ajutise ülemana ja alates 1937. aasta aprillist kuni 1940. aasta märtsini Merekindluste ülemana. 1. aprillist 1940. aastal tema ametikoht nimetati ringi Eesti Vabariigi Merejõudude juhataja abiks merekindluste alal. Lõpetas 1919. aastal tagavarapatareis korraldatud suurtükiväe kursused ohvitseridele, 1924. aastal alalisväe ohvitseride täienduskursuse ja 1927. aastal Kõrgema Sõjakooli. 1941. aasta 27. veebruaril arreteeriti NKVD poolt, oli vangis Kirovi oblastis, vabastati 1942. aasta keskel ja suri Magadanis vangistuses 45-aastaselt. Lipnik – 1915 Kapten – 1919 Major – 1924 Kolonelleitnant – 1930 Kolonel – 1937 Mereväekapten – 1939 (ümbernimetamine) Polonia Restituta Ordu IV klassi orden Tema poolvend oli tööstur Oskar Kerson. Ohvitseride andmekogu
Marjan Šarec

Marjan Šarec (sündinud 2. detsembril 1977 Ljubljanas) on Sloveenia ajakirjanik, koomik ja poliitik. Ta oli 13. septembrist 2018 kuni 3. märtsini 2020 Sloveenia peaminister. Ta lõpetas aastal 2001 Ljubljana ülikooli juures oleva Teatri-, Kino-, Raadio- ja Televisiooniakadeemia. Ülikooli lõpetamise järel töötas ta Sloveenia Riiklikus Televisioonis. Ta osales raadiosaates "Radio Ga-Ga" ja telesaates "Hri-bar". Ta on imiteerinud paljusid Sloveenia ja rahvusvahelisi tegelasi. Aastal 2010 kandideeris ta kohalikel valimistel Kamnikis. Temast sai seejärel Kamniki linnapea. Aastal 2014 valiti ta uuesti Kamniki linnapeaks. Aastal 2017 kandideeris ta Sloveenia presidendivalimistel, kuid kaotas presidendivalimistel. Marjan Šareci koduleht (sloveeni keeles)
Toomas Tiirats

Toomas Tiirats (sündinud 28. septembril 1964 Suure-Jaanis) on eesti loomaarst ja endine Eesti Loomaarstide Ühingu president. 1982. aastal lõpetas Suure-Jaani Keskkooli ja 1987. aastal kiitusega Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaari erialal. Seejärel töötas Lahmuse sohvoosi veterinaararstina ja hiljem peaveterinaararstina, vahepeal oli sundajateenistuses Nõukogude armees. 1990. aastal asus elama Tartusse ning töötas teadurina Eesti Põllumajandusülikooli füsioloogia õppetoolis veiste ainevahetuse uurimise grupis. 1992. aastal alustas sama õppetooli juures doktorantuuri teemal "Kilpnäärme hormoonide roll kõrgetoodanguliste lüpsilehmade ainevahetuses". Akadeemiliselt kuulub korp! Fraternitas Tartuensisesse. Lahmuse sohvoosi veterinaararst ja peaveterinaararst (1987–1990) Eesti Põllumajandusülikooli füsioloogia õppetooli teadur (1990–) Eesti Loomaarstide Ühingu president (1994–2001) Eesti Põllumajandusülikooli loomaarstiteaduskonna nõukogu sekretär (1994–2004) Eesti Maaülikooli veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi direktor (2005–2011 ja 2016–) 2013 – Eesti Loomaarstide Ühingu auliige 2017 – Aasta loomaarst Jüri Parre (1994). "Personalia Toomas Tiirats". Eesti Loomaarstlik Ringvaade (PDF). Kd 1. Tartu. Lk 44. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 21. august 2018. Vaadatud 21. augustil 2018. "Eesti Teadusinfosüsteem Toomas Tiirats CV". SA Eesti Teadusagentuur. Vaadatud 21.08.2018. "Instituudi direktoriks valiti Toomas Tiirats". 21.06.2016. Vaadatud 21.08.2018. "Konverents Veterinaarmeditsiin 2013". Eesti Loomaarstlik Ringvaade (PDF) (eesti keel). Kd 1. Tartu. 2014. Lk 15-19. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. märts 2019. Vaadatud 6. märtsil 2019.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Aasta Loomaarst Toomas Tiirats". Eesti Loomaarstlik Ringvaade (PDF). Kd 4. Tartu. 2017. Lk 30. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. august 2018. Vaadatud 21. augustil 2018.
Turp

Turp on pika peenikese samba taoline seinast või sambast eenduv püsttugi võlvkaare toetamiseks, veerand-, pool- või kolmveerandringikujulise ristlõikega. Turp võib esineda nii iseseisva eendtoena seina, palendi vm küljes kui ka kimppiilari või kantonpiilari osana romaani ja gooti arhitektuuris. Ühe piilari küljes võib olla turpasid eri jämedustes – paksemad ehk vanad turbad toetavad vööndkaari, peenemad ehk noored turbad roideid ja kilpkaari. Turbad esinevad ka portaali palestiku kujunduses. Hilisgooti arhitektuuris võib turbal olla peale ümara ka pirnjas (pirnvööditaoline) või polügonaalne ristlõige. Eesti arhitektuuris on turpa kasutatud peamiselt portaalide kujunduses. Piilaritel on turpasid kasutatud üksikutel juhtudel, näiteks neljakandiliste piilarite nurgaturbad Tallinna Niguliste kiriku kooriruumis ja Tartu toomkiriku kaheksakandilistel piilaritel. Kantonpiilar nelja turbaga. Püha Nikolause kirik, Saint-Leu-d'Esserent, Prantsusmaa Paljude turpadega kimppiilar nelitise nurgas. Püha Benignuse katedraal, Dijon, Prantsusmaa Ümarturbad kaheksakandilise piilari nurkades Tartu toomkirikus (13.–15. sajand) Ümarturbad Türi kiriku portaali kujunduses (13. sajand) Erineva profiiliga turbad Tallinna Suur-Karja 1 maja portaali kujunduses (15. sajand) Poolsammas Pilaster Liseen Eesti arhitektuur: Oskussõnastik, lk. 29. 1993.
Mart Adamson

Mart Adamson (9. november 1892 Viiratsi – 20. jaanuar 1975) oli Eesti poliitik. Ta oli riigikogu III ja IV riigikogu liige. 1927 ja 1934 valiti Tartus linnavolinikuks. Kandideeris valimistel valimisliidu Eesti sotsialistlik tööliste partei koosseisus. 20. detsembril 1936 valiti Mart Adamson Käsitööstuskotta, kus oli tekstiiltööstuse sektsiooni liige. 1939. aastal kandideeris Tartu linnavolikogu valimistel 1. valimisringkonnas, osutus valituks 1119 häälega (6. koht 10st).
Philipp Selli

Philipp Selli (30. jaanuar 1909 Türi – 14. juuli 2003 Eskilstuna, Rootsi) eesti loomaarst, üks Eesti Veterinaararstide Ühingu Rootsis (EVÜR) asutajaid. Philipp kaotas mõlemad vanemad, kui ta oli kümneaastane. Tänu sugulaste toele sai ta õppida Türi Algkoolis ja 1928. aastal lõpetada Türi Aiamajanduse Gümnaasiumi. Ta töötas praktikandina Eesti Seemneviljaühisuse Jõgeva aias. 1935. aastal lõpetas Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna cum laude ja asus tööle Lelle jaoskonnas. Pärast Vene vägede sissetungi 1939. aastal töötas Lihula jaoskonnas kuni 1944. aastani, mil põgenes Rootsi. Paguluses töötas algul Stockholmi Loomaarstiülikoolis, kuid siis alustas oma erapraksist Eskilstunas. Eesti taasiseseisvumise järel käis ta õpetamas Eesti Põllumajandusülikooli loomaarstiteaduse üliõpilasi. Philipp Selli oli ka Kaitseliidu Vändra Malevkonna veterinaarpealik, Lelle valla Vabatahtliku Tuletõrjeühingu esimees, EVÜR liige ja korporatsiooni Fraternitas Tartuensis auvilistlane. Eesti Vabariigi Sõjakooli aspirant (lõpetas lipniku auastmes) (1931). Lelle jaoskonna loomaarst (1937–1939). Lihula jaoskonna loomaarst (1939–1944). Kunstliku seemenduse veterinaararst, väikeloomaarst (erapraksis), Eskilstuna (Rootsi). Väikeloomaarstina praktiseeris veel 1990. aastate alguses. Tiit Lepp (1994). "Philipp Selli 85". Eesti Loomaarstlik Ringvaade (PDF). Kd 5/6. Tartu. Lk 61. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 15. august 2018. Vaadatud 21. augustil 2018. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Teemantliist

Teemantliist, ka teemantlõige (saksa keeles Diamantierung, prantsuse keeles pointe-de-diamant, inglise keeles nailhead ornament) on ehisliist, mis on kujundatud miniatuursete püramiiditaoliste elementide reana. Kasutusel eriti hilisromaani ja varagooti ehituskunstis. Renessanss- ja barokkarhitektuuris on teemandimotiivi kasutatud teemantkvaadri vormis. Eesti arhitektuuris on teemantliistu motiiv Kaarma ja Muhu kiriku koori kapiteelidel, Valjala kiriku lääneportaali kujunduses, Anseküla kiriku ristimiskivil (praegu Kuressaare Laurentsiuse kirikus). Seda on kasutatud ka historitsistlikus ehitus- ja mööblikunstis, üks näide on Tallinna toomkiriku Ferseni kabelisse viiva ukse võrevärav Teemantliist võlviroietel. Munkade refektoorium, Maulbronni klooster Teemantliist ristimiskivil Fröjeli kirikus, Gotland Valjala kiriku lääneportaal. Teemantliist ääristab lamereljeefset taimornamendiriba mõlemast küljest Teemantliist konsoolil Karja kiriku põhjaseinal Teemantliist kaaristul, mis ääristab portaali silluskaart. Klinte kirik, Gotland Tallinna toomkiriku historitsistlik võrevärav Eesti arhitektuur: oskussõnastik, lk 28. 1993 https://register.muinas.ee/ftp/DIGI_2012/fotodjpg/saare_2/Scan-120609-P-KLk-3.jpg https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=2093
Raamatumess

Raamatumess (harvem nimetatud kui raamatulaat) on mess, kus saavad kokku raamatukaubandusega tegelevad osalised, nende seas kirjastused, raamatumüüjad, raamatukogud, ajakirjanikud, lugejad. Paljudel rahvusvahelistel raamatumessidel on tavaks, et igal aastal keskendutakse teatud teemale, näiteks teatud riigi või teatud keele kirjandus. Esimesed teated raamatumesside taoliste ürituste kohta pärinevad 14. sajandi keskpaigast Saksamaalt. Balti raamatumess Frankfurdi raamatumess Helsingi raamatumess Kairo raamatumess Leipzigi raamatumess Tallinna raamatumess Turu raamatumess
Mojito

Mojito on traditsiooniline Kuuba päritolu alkohoolne kokteil, mis sisaldab valget rummi, suhkrut (traditsiooniliselt suhkruroo mahla), laimimahla, gaseeritud vett ja rohemünti. Joogi magusus, hapukus ja mündimaitse koos rummiga on teinud Mojito üheks maailma kõige populaarsemaks joogiks.[viide?]
Agafangel

Agafangel (vene keeles Агафангел) on venepärane mehenimi. Eestis sellise nimega inimesi ei ela või on neid vähem kui 5. Agafangel (Preobraženski) Nimede statistika (vaadatud 19. juulil 2019)
Eesti ingerisoomlased

Ingerlased ehk ingerisoomlased on Eesti üks vähemusrahvuseid. Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 369 ingerlast. Eestis elavaid ingerlase ühendab Eesti Ingerisoomlaste Liit. Ingerisoomlaste massiline rändamine Eestisse algas Teise maailmasõja ajal, kui Saksa vägede okupeeritud aladelt evakueeriti või põgenes Eestisse 18 000 soomlast. Paldiski kaudu transporditi ingerlased edasi Soome, aga 3000 ingerlast jäi elama Eestisse. Sõja järel (1946–1947) suundus Eestisse uus ingeri pagulaste ränne. Neil ei lubatud naasta kodukohta ning nad valisid elukohaks Eesti, mis oli paljudele tuttav juba sõja ajast. Oluline oli ka soome keelele lähedane keel, luterlik usukeskkond ja üldiselt parem majandusseis. Paljudel olid Eestis juba kontaktid ning nad leidsid siit ka tööd. 1940. aastate lõpus sundisid ametivõimud nad Eestist lahkuma. Pärast Jossif Stalini surma ja 1956. aastat lubati ingerlastel valida ise oma elukoht. Paljud Eestist väljasaadetud rändasid tagasi, eriti endised Kesk- ja Lääne-Ingeri elanikud. Soomlaste arv kasvas kiiresti: 1959. aasta rahvaloenduse andmeil elas Eestis 16 699 ja 1970. aastal 18 537 soomlast. 1959. aastal olid soomlased suuruselt teine rahvusvähemus Eesti NSVs. 1970. aastatel hakkas soomlaste arvukus aeglaselt vähenema, 1989. aastal oli neid 16 622. Vähenemist põhjustas rahvusgrupi vananemine ja üldine assimileerumine, kuigi soomlasi oli tõenäoliselt ametlike andmete järgi rohkem, sest osa varjas repressioone kartes oma rahvust. 1990. aastatest on soomlaste arvukust vähendanud nende ümberasumine Soome. Statistikaameti andmeil elas Eestis 1997. aastal veel 13 629 soomlast. Ingerlased asusid pärast sõda maakohtadesse, kus oli kerge taludes tööd leida. Ingerlased olid talutöödega harjunud ning maal oli kergem end ametivõimude eest varjata. Pärast sundkollektiviseerimise ja küüditamiste algust siirdusid nad alevitesse ja linnadesse. Sisserändajate teine laine suunduski otse linnadesse ja tööstuskeskustesse. Eesti suurimatest rahvusrühmadest eelistasid ingerlased siiski maaelu kõige rohkem – 1989. aastal oli Eesti soomlastest kolmandik maaelanikud. Eesti maakondadest on soomlased koondunud rohkem Harjumaale ja Virumaale, mida võib põhjendada vana kodumaa läheduse ja Ida-Virumaa industrialiseerimisega. 1979. aasta rahvaloenduse andmeil elas soomlastest kolmandik Kirde-Eestis, kolmandik Põhja-Eestis ja viiendik Kagu-Eestis. Kõige vähem elas neid Lääne-Eestis, kus erandiks oli Pärnu. 1989. aasta andmeil elas Eesti soomlastest 33,5% Tallinnas, 31,8% Kirde-Eestis, 18,7% Kagu-Eestis, 9% Kesk-Eestis ja 7% Lääne-Eestis. Suurimad üksikud kogukonnad asusid Tallinnas, Kohtla-Järvel ja Tartus. Päring Statistikaameti andmebaasist Anepaio. Soomlased, lk 438–439 Ingerimaa ajalugu. Eesti Ingerisoomlaste Liit. Viidatud: 9.07.2009. Anepaio. Soomlased, lk 439–440 Anepaio. Soomlased, lk 440 Anepaio. Soomlased, lk 440–441
Ehra-Lessien

Ehra-Lessien on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 56,08 km². 31. detsembril 2015 elas seal 2291 inimest. Valda kuuluvad Ehra ja Lessieni külad. Volkswagen AG omab katseteerajatist Ehra-Lessienis. Rajatis ehitati külma sõja ajal. Asupaik valiti, kuna see oli sellel ajal lennukeelutsoonis Ida-Saksamaa piiri ääres, seega sai salajasi prototüüpe katsetada potentsiaalsete konkurentide eest varjatult. Teed kasutavad praegu kõik Volkswagen AG tütarettevõtted ja brändid, nagu Audi, Lamborghini, Bentley, Bugatti, SEAT, Škoda ja Porsche. Rajatis kujutab endast 96 km killustikteed, mis hõlmab mitmesuguseid teekatteid ja kurve, mida kasutatakse katseteena uute sõidukite ja prototüüpide hindamiseks. Veelgi olulisem, siin on kiire ringrada, millel umbes 8,7 km pikk sirge lõik. Kuigi raja sirge osa on täiesti lame ja kogu pikkuses rõhtne, siis seistes sirge ühes otsas, ei ole maa kumeruse tõttu võimalik näha teist otsa. Kaldu kurvid ringraja mõlemas otsas võimaldavad suurt sisenemis- ja väljumiskiirust sirgele ja sirgelt, ja kasvatada keskmist kiirust 20 km ringil. Sirge on eriti kasulik sõiduki tippkiiruse määramiseks ja on üks vähestest kohtadest maal, kus Bugatti Veyron või McLaren F1 võivad jõuda oma tippkiiruseni. Ehra luterlik kirik Lessieni vana võõrastemaja Katsetee sissepääs Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.ehra-lessien.de
Parsau

Parsau on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 29,33 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1860 inimest. Valda kuuluvad järgmised külad: Ahnebeck, Croya, Kaiserwinnkel ja Parsau. Peatänav Luterlik kirik Baptisti kirik Katoliku kirik Endine jaam Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Saami kultuuri päevad

Saami kultuuri päevad olid Eesti-Saami Ühenduse Eestis korraldatud saami kultuuri tutvustavad üritused. Esimesed päevad toimusid 1989. Nende päevade raames toimusid käsitöönäitus, kontsert ning Koola ja Skandinaavia saamide kokkusaamised. saamid Eesti rahvaste raamat: rahvusvähemused, -rühmad ja -killud. Koostanud ja toimetanud Jüri Viikberg. Tallinn, Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1999. Lk. 157
Rühen

Rühen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 30,89 km². 31. detsembril 2015 elas seal 5488 inimest. Valda kuuluvad järgmised külad: Brechtorf, Eischott ja Rühen. Aastatel 1945 kuni 1990 oli Rühen Lääne-Saksamaa Saksamaa sisepiiriületuspunkt siseveetranspordile Kesk-Saksa kanalil. Piiripunkt oli avatud kaubalaevadele, mis sõitsid Nõukogude okupatsioonitsooni (aastani 1949, seejärel Saksa DV) või Lääne-Berliini ja Briti okupatsioonitsooni (aastani 1949) ja seejärel Saksa FV vahel. Liikluse suhtes kohaldati Tsoonidevahelise liikluse korda, mis Lääne-Saksamaa ja Lääne-Berliini vahel järgis Transiidilepingu erikorda. Luterlik kirik Kesk-Saksa kanal Rüheni juures Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Tiddische

Tiddische on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 16,78 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1256 inimest. Valda kuuluvad Hoitlingeni ja Tiddische küla. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Tülau

Tülau on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 23,53 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1480 inimest. Valda kuuluvad Tülau-Fahrenhorsti ja Voitze küla. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Dedelstorf

Dedelstorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 76,03 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1248 inimest. Valda kuuluvad järgmised külad: Allersehl, Dedelstorf, Langwedel, Lingwedel, Oerrel, Repke ja Weddersehl. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
R-kiosk

R-kiosk on Norra ettevõttele Reitan Convenience kuuluv kioskimüügiga tegelev jaekett. R-täht tuleb soomekeelsest sõnast Rautatiekirjakauppa. 2016. aasta seisuga oli Soomes 615 R-kioskit, millest 2/3 kuulus ettevõttele Rautakirja ja 1/3 olid frantsiisid.[viide?] Eestis kuuluvad R-kioskid ettevõttele R-Kiosk Estonia või on frantsiisid.[viide?] R-kioskeid on ka Lätis, Leedus ja Venemaal. R-kioskites müüakse muu hulgas raamatuid, ajalehti, tubakatooteid, toiduaineid. R-kioski teenindajaid tunnustati Kiida Teenindajat kampaania raames kõige rohkem aastatel 2022 ja 2023. "Parima teenindusega ettevõtte personalijuht: üks silm naerab, teine nutab". Ärileht. 27. aprill 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. aprill 2023. Vaadatud 27. aprillil 2023.
Radio Nord

Radio Nord oli Rootsi kommertsraadiojaam, mis asus ankurdatud laeval (M/S Bon Jour) Stockholmi lähedal Läänemere rahvusvahelistes vetes. Jaam tegutses 16 kuud: 8. märtsist 1961 kuni 30. juunini 1962. Jaama nimetati küll piraatraadiojaamaks, ent tegelikult see seadusi ei rikkunud. Jaama kontorid asusid Stockholmis. Jaama asutas ja seda juhtis soomerootsi ettevõtja Jack S. Kotschack. Jaamast edastati muusikat ja sekka palju reklaami.
Nya Dagligt Allehanda

Nya Dagligt Allehanda oli Rootsi konservatiivide ajaleht, mis ilmus 1859–1944. 1859-1885 Karl Adam Lindström ... 1938–1942 Ragnar Ekman 1942–1944 Erik Wästberg
ZTV

ZTV oli Rootsi telekanal, mis eksisteeris 1992-2010. Kanal kuulus ettevõttele Viasat. Kanali saadete põhivaatajaskonna moodustasid nooremad inimesed. Kui kanal moodustati 1992, siis selle eesmärk oli olla Rootsi versioon kanalist MTV. Seega oli suur osa saadetest seotud muusikaga.
BBB

BBB võib tähendada järgmist: Bioscience, Biotechnology, and Biochemistry, teadusajakiri BBB, Eesti ansambel Bad Boys Blue, Saksamaa ansambel BoerBurgerBeweging, Hollandi erakond ...
BRT

BRT või Brt või brt võib tähendada järgmist: brutoregistertonn kiirtransiidi bussiühendus (inglise keeles bus rapid transit, lühend BRT) ...
Irina Pegova

Irina Sergejevna Pegova (vene keeles Ирина Сергеевна Пегова; sündinud 18. juunil 1978 Võksas Gorki oblastis Nõukogude Liidus) on vene näitleja (teatri- ja filminäitleja), Venemaa teeneline kunstnik. Ta lõpetas 2001. aastal Moskvas GITIS-es Pjotr Fomenko näitekunsti ja režii kursuse. Aastatel 2001–2006 töötas ta Fomenko teatris. Alates 2006. aastast on ta Tšehhovi-nimelise Moskva Kunstiteatri näitleja. Ta on teinud koostööd ka teiste teatritega; on mänginud mitmes Tabakovi teatristuudio lavastuses. Pegova on mänginud enam kui 60 mängufilmis (2002–2018). 2004 – Kuldne Kotkas parima filmirolli eest (Aleksei Utšiteli filmis "Jalutuskäik") 2005 – Kuldne Mask parima naisrolli eest draamalavastuses 2008 – Kuldne Mask parima naisrolli eest draamalavastuses 2012 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik Ирина Пегова. kino-teatr.ru Koduleht Ирина Пегова. kinopoisk.ru
1029

1029. aasta Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand Aastakümned: 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad - 1020. aastad - 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad Aastad: 1024 1025 1026 1027 1028 - 1029 - 1030 1031 1032 1033 1034 ... ... ...
Bunge (täpsustus)

Bunge võib tähendada järgmist: Bunge (suguvõsa) Bunge, Ukraina linn (aastatel 1965–2016 Junokomunarivsk) Bunge, asula Rootsis Gotlandil
Tšehhovi-nimeline Moskva Kunstiteater

Tšehhovi-nimeline Moskva Kunstiteater (vene Московский Художественный театр имени А. П. Чехова) on 1987. aastal Moskva Kunstiteatri teatritrupi jagunemisel tekkinud teater Moskvas. Teater tegutses 2004. aastani Tšehhovi-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri (vene keeles Московский Художественный театр им. А. П. Чехова) nime all. 2004. aastal kaotati nimest sõna 'akadeemiline'. Aastast 2000 kuni oma surmani 2018 oli teatri kunstiline juht ja direktor Oleg Tabakov. Teatri praegune direktor on Sergei Ženovatš. Kunstiteatri koduleht
Bussby

Bussby (eestirootsi Bussbe) on paikkond Lääne maakonnas Vormsi vallas Suuremõisa küla alal Västervikeni juures. Varem oli see küla staatuses (Bussby küla, eestipäraselt Bussbü küla) ja seda asustasid rannarootslased. Küla kohta on teateid alates 1604, kui Rootsi kuningas läänistas selle Magnus Brümmerile ja sinna ehitati väike mõis. Bussby oli varem Vormsi suurim küla. Marianne Blomqvist: artikkel "Suuremõisa2" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 629.
1028

1028. aasta Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand Aastakümned: 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad - 1020. aastad - 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad Aastad: 1023 1024 1025 1026 1027 - 1028 - 1029 1030 1031 1032 1033 ... William I Vallutaja, Inglismaa kuningas ...
Artur Hunt

Artur Hunt (3. märts 1935 Viljandi – 27. märts 2016 Tallinn) oli eesti loomaarst ja Harjumaa Veterinaarkeskuse juhataja. Lõpetas 1959. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia loomaarstina. Ta suunati pärast kõrgkooli lõpetamist praktiseerima Ausile Jõgeva rajooni. Tema juhtimisel paranes Harju maakonna majandite veterinaarne olukord oluliselt. 1959–1960 peaveterinaararst Jõgeva rajooni Ausi sohvoosis 1960–1964 Võhma Lihakombinaadi tsehhijuhataja 1971–1973 veterinaararst Harju rajooni Sommerlingi nimelises sohvoosis 1973–1974 Loomade Haiguste Tõrje Jaama (LHTJ) terapeut 1974–1997 Harju rajooni LHTJ peaveterinaararst, hiljem Veterinaar- ja Toiduameti Harjumaa Veterinaarkeskuse juhataja Kuulus taasasutatud Eesti Loomaarstide Ühingu esimesse juhatusse. Vladimir Vahesaar (2010). "Artur Hunt 75". Eesti Loomaarstlik Ringvaade (PDF). Kd 2. Tartu. Lk 26. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22. august 2018. Vaadatud 22. augustil 2018. Oolav Tamberg, toim (2008). Eesti põllumajanduse edendajaid: Biograafiline leksikon. Tallinn: Rebellis. Lk 76. ISBN 9789949181780. Inge Barkala (1989). "Ülevaade ELÜ asutamiskoosolekust ja juhatuse koosolekutest.". Eesti Loomaarstlik Ringvaade (PDF). Kd 1. Tallinn: Eesti NSV Riikliku Agrotööstusekomitee Agrotööstuse Informatsioonikeskus. Lk 21–23. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. august 2018. Vaadatud 22. augustil 2018.
Kirme

Kirme tähendab arhiivinduses ja museoloogias säilitatavatel objektidel esinevat kahjustuse liiki. See võib esineda nii paberil, köitel, pärgamendil, pitseritel kui teistel esemetel. Tavaliselt on tegemist valkja või hallika sadestisega materjali pinnal. Sageli on see hallitusseente tekitatud kahjustus. Lisaks hallitusele võivad sellega sarnanevat kirmet tekitada ka näiteks rasvhapped ja keemilised ühendid, millega on objekti töödeldud. Ruth Tiidor ...; et al. (2013). Atlas of damage descriptions of archival materials = Arhiivimaterjalide kahjustuste atlas = Arhīva dokumentu bojājumu katalogs / [compilers: Ruth Tiidor ... et al. ; photography: Benno Aavasalu ... et al.] Jelgavas tipogrāfija: Tartu: Rahvusarhiiv. Lk 46. {{raamatuviide}}: et al.-i üleliigne kasutus kohas: |autor= (juhend) Kurmo Konsa. Artefaktide säilitamine lk 237-238.