laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Oisu vald

Oisu vald oli vald Järva maakonnas. Oktoobris 2005 liideti Oisu vald Türi vallaga. Oisu vald moodustati 1991. aasta 19. detsembril. 2005. aastal moodustati Kabala valla, Oisu valla, Türi linna ja Türi valla ühinemisel uus kohaliku omavalitsuse üksus – Türi vald. Eesti piirkondlik statistika 2004, vaadatud 1.04.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.04.2020. Ida-Viru maakonna Tudulinna valla, Järva maakonna Imavere ja Oisu valla, Lääne maakonna Linnamäe ja Vormsi valla, Põlva maakonna Räpina ja Põlva alevi ning Ahja, Kanepi ja Valgjärve valla, Pärnu maakonna Lavassaare alevi ning Kaisma, Tali, Tori ja Uulu valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta Kabala valla, Oisu valla, Türi linna ja Türi valla haldusterritoriaalse korralduse ja sellega seonduvalt Vabariigi Valitsuse määruste muutmine
Ahelindeks

Ahelindeks on majandusarvestuses ja statistikas järjestikuste arvestusperioodide aheldamiseks loodud kumulatiivne indeks, mis näitab komponendi kasvu võrreldes referentsaastaga. Näiteks hinna ahelindeks on hinnaindeks, mis näitab ostukorvi hinna muutumist eelmise perioodi suhtes (ostukorvi hind perioodil n / ostukorvi hind perioodil (n-1) x 100). Alusindeks Aheldatud väärtused referentsaasta järgi "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 31. jaanuaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Alus- ja ahelindeksid ja nende diagrammide koostamine
Aheldatud väärtused referentsaasta järgi

Aheldatud väärtused referentsaasta järgi on referentsaasta järgi ahelindeksiga arvutatud väärtused (referentsaasta väärtus korrutatakse arvestusperioodi ahelindeksiga).
AOL-tehnika

AOL-tehnika (inglise annual overlap) on teatav meetod sisemajanduse koguprodukti (SKP) arvutamisel. AOL-tehnikast (vaadatud 24.07.2012)
Eluiga

Organismi elueaks nimetatakse kokkuleppeliselt elutsükli mingi osa kestust, näiteks imetajatel (sealhulgas inimesel) sünnist surmani, lindudel ja roomajatel munast koorumisest surmani, putukatel valmiku koorumisest surmani, üherakulistel organismidel näiteks pooldumisest pooldumiseni. Eristatakse looduslikku ehk keskmist ja füsioloogilist ehk maksimaalset eluiga. Elutsükkel Keskmine eluiga Vanimate inimeste loend Ökoloogialeksikon. (1992)./ koost. Masing, V. Eesti Entsüklopeediakirjastus : Tallinn, lk 43.
Väätsa vald

Väätsa vald oli kohalik omavalitsusüksus Järva maakonnas. Väätsa valla viimane vallavanem oli Lauri Läänemets (2013-2017). Enne teda olid: Toomas Anderson, Aivo Toomistu, Jarno Laur (2002–2003), Kaja Sepp (-2009) Jarno Laur (2009–2013). Väätsa valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. 2017. aastal ühines Väätsa vald Türi vallaga. Väätsa vallas oli üks alevik (Väätsa) ja 10 küla: Aasuvälja, Lõõla, Piiumetsa, Reopalu, Roovere, Röa, Saueaugu, Vissuvere, Väljataguse ja Ülejõe. Saunamäe tiik Maakatastri statistika, vaadatud 17.10.2018. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014 Jõgeva maakonna Pajusi, Palamuse, Puurmanni, Põltsamaa, Tabivere ja Torma valla ning Põltsamaa linna, Järva maakonna Kabala ja Väätsa valla, Lääne maakonna Lihula alevi ning Ridala ja Taebla valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 12.12.1991)
Ehitushinnaindeks

Ehitushinnaindeks on indeks, mis väljendab baas­aastale iseloomuliku ehitustegevuse maksumuse muutust ehitusplatsi otsekulude tasemel. Ehitushinnaindeksi arvutamisel kaasatakse neli ehitisegruppi – eramud, korruselamud, tööstushooned ja ametihooned. Otsekuludes arvestatavad ressursid jaotatakse kolme põhigruppi: tööjõud, ehitusmasinad ja -materjal. Hinnainformatsioon kogutakse valikuuringuga, mis hõlmab ehitus- ja hulgimüügifirmasid ning kümne linna jaemüügiettevõtteid. Ehitushinnaindeks avaldatakse kord kvartalis, kvartalile järgneva kuu 20. kuupäeval või sellele järgneval tööpäeval. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. jaanuar 2019. Vaadatud 4. jaanuaril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ehitushinnaindeksi muutuste tabel
Abüssaalisete

Abüssaalisete ehk süvameresete on meresete, mis lasub maailmamere üle 3000 m sügavuses põhjas. Abüssaalisetted on suuresti autohtoonsest (kohapeal tekkinud) ainesest, allohtoonset (terrigeenset) komponenti on vähe. Päritolult ja tekkelt eristatakse keemilisi ja biokeemilisi (raua-mangaani- ja fosforiidikonkretsioonid), biogeenseid karbonaatseid (foraminifeer- ja pteropoodmuda), biogeenseid ränisetteid (diatomee- ja radiolaarmuda) ning valdavalt alumiiniumsilikaatidest (punane või pruun savi) koosnevat abüssaalisetet. Batüaalisete Pelaagisete Punamuda *Abüssaalisete. – ENE. 1. kd. Tallinn : Kirjastus Valgus, 1968
Raivo Kalamäe

Raivo Kalamäe (kuni 1939 Roland Kroll; 18. august 1919 Albu vald Järvamaal – 17. märts 2018) oli eesti päritolu Austraalia tööstusinsener ja eesti vabadusvõitleja. Ta oli Austraalia eestlaste ajalehe Meie Kodu toimetuse liige, Eesti Sõjaveteranide Liidu esimees, Eesti Arhiiv Austraalias juhatuse esimees, Eesti Skautide Maleva ja Korp! Sakala liige, aastast 1992 Austraalia Eesti Meeskoori asutajaliige ning Sydney rahvatantsurühma Virmalised pillimees. Teise maailmasõja ajal tegutses ta Valga Omakaitses ja ühines 40. Eesti Politseipataljoniga. Ta sai Kärevere sillapeal (Kärevere lahing) põrutada. Sealt taganes väeüksus Riia alla, kust edasi Gdyniasse ja lõpuks Neuhammerisse, kus Politseipataljon 1944. oktoobri lõpus Eesti Diviisi koosseisu arvati. Ta osales lahingutes Ülem-Sileesias Neuhammeri lähistel ja Oppelni "kotis" (Oppelni lahing), kus sai haavata ja sattus Olmützi haiglasse. Paranemise järel suunati Taanis asunud eesti tagavararügementi, mille koosseisus teenides langes 1945. aasta 3. mail inglaste sõjavangistusse, ning viibis Belgia Zedelgemi sõjavangilaagris (PoW-camp 2227/III Zedelgem) ja hiljem Borghorstis. 25. märtsist 1950 elas Austraalias. 1995. aastal oli ta kindral Aleksander Einselni esindaja ja nõunik Noorte Kotkaste peastaabi juures. Ta oli 1952. aastast abielus Silvia Raudmaga (1921–1991), neil on poeg Sulev Kalamäe (snd 1956), kes on aastast 2016 Eesti aukonsul Sydneys. Tema kasutütar Tiia Raudma oli 1995–2001 Eesti Vabariigi haridusministri nõunik ja 2002. aastast välisintegratsiooni nõunik. Medal "Talvelahing Idas" Eksiilskautide teeneterist I ja II klass Noorte Kotkaste teeneterist Kaitseliidu Valgerist III klass Kaitseministeeriumi teeneterist III klass Valgetähe IV klassi teenetemärk, 9. veebruar 1998 Meritorius Medal, 26. mai 2005 Eesti Vigastatud Sõjameeste Ühingu auliige OAM Order of Australia Medal Rajaviiteid haugastele. Tallinn : Noored Kotkad, 2004. 74 lk. Eesti Sõjaveteranide Liit 1969–2004 (toimetaja); teavik Raivo Kalamäe E-kataloogis ESTER Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu Väliseesti artiklite (VEART) andmebaasist Aldur Kaljo InMemoriam, Meie Kodu, nr.1 (2271), 18. jaanuar 1995, lk 2 Quo vadis, rahvuslik kasvatus? Kaitse Kodu!, IV–V/1997, lk 36–37. Noorte Kotkaste organisatsioonist ja juhtimisest. Kaitse Kodu!, 4’2004, lk 29–32 Vene valel on lühikesed jalad, Eesti Päevaleht 23. mai 2005 Kahju, et ei suudeta tõtt tunnistada , Eesti Päevaleht 13. juuni 2005 Saastamine, Eesti Päevaleht 26. juuli 2005 "Balti Nõukogust ja vabadusnõudlusest", kogumikus "Sõna Jõul. Diasporaa Roll Eesti Iseseisvuse Taastamisel", 2008, ISBN 9789949119264 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. oktoober 2009. Vaadatud 4. novembril 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Sissekanne Väliseesti isikuloolises andmebaasis (VEPER) (vaadatud 22.02.2015) Velly Roots: Raivo Kalamäe Noored Kotkad, Kultuur ja Elu Sissekanne Väliseesti isikuloolises andmebaasis (VEPER) (vaadatud 22.02.2015), Teenetemärkide kavalerid[alaline kõdulink]
Rannageoloogia

Rannageoloogia on randla ehk rannavööndi ehitust ja kujunemist uuriv teadusharu; meregeoloogia allharu. Rannageoloogia uurimismeetodid on enamikus võetud üldistest geoloogia meetodeist. Rannageoloogia uurimistulemusi kasutatakse näiteks sadamate ja teiste rannikuäärsete rajatiste projekteerimisel. Eesti tuntuim rannageoloog on Kaarel Orviku (sündinud 1935).
Lehtse vald

Lehtse vald oli vald Järva maakonnas aastail 1991–2005. Lehtse vald sai omavalitsusliku staatuse 24. oktoobril 1991. 21. oktoobril 2005 ühines Lehtse vald koos Saksi valla ja Tapa linnaga Tapa vallaks. Ühinemisega muutus ka piirkonna maakondlik kuuluvus: senise Järva maakonna asemel läks territoorium Lääne-Viru maakonna koosseisu. Lehtse vallamaja asus aadressil Rägavere tee 11 ja vald kasutas seda aastast 1894 kuni 1999. Eesti piirkondlik statistika 2004, vaadatud 1.04.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.04.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Pulver, Andres (13. september 2023). "Tahad vallamaja osta? Üks on müügis ja teine müüki tulemas". Lääne-Virumaa Uudised. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. september 2023. Vaadatud 17. septembril 2023.
Türi vald (2005)

Türi vald oli vald Järva maakonnas, mis eksisteeris 1992–2017. Türi vald moodustati 1992. aasta 30. jaanuaril. 16. oktoobril 2005 liideti senise Türi vallaga Kabala ja Oisu vald ning Türi linn. 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus ühinesid senine Türi vald, Käru vald Rapla maakonnast ja Väätsa vald Järva maakonnast ning moodustus uus Türi vald. Türi vallas oli 1 linn (Türi), 2 alevikku (Oisu ja Särevere) ja 35 küla. Arkma, Jändja, Kabala, Kahala, Karjaküla, Kirna, Kolu, Kurla, Kärevere, Laupa, Lokuta, Meossaare, Metsaküla, Mäeküla, Näsuvere, Ollepa, Pala, Pibari, Poaka, Põikva, Rassi, Raukla, Retla, Rikassaare, Saareotsa, Sagevere, Taikse, Tori, Tännassilma, Türi-Alliku, Vilita, Villevere, Väljaotsa, Äiamaa, Änari Alates 2012. aastast oli Türi vallavanem Pipi-Liis Siemann. Türi valla ja Türi tehnika- ja maamajanduskooli muuseum Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.05.2019. Statistikaamet, vaadatud 27.05.2015. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Järva maakonna Koigi ja Türi valla ning Valga maakonna Tõrva linna ja Karula valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 30.01.1992) Haldusterritoriaalse korralduse muutmisest. Riigiteataja. Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
Anaeroobne hingamine

Anaeroobne hingamine (ka mineraalne hingamine) on vaba hapnikuta (anaeroobses) keskkonnas selleks kohastunud organismide energiasaamisviis. Energeetiliselt on anaeroobne hingamine hapnikuhingamisest vähem tõhus. Anaeroobse hingamise korral pole elektronide lõppaktseptoriks mitte hapnik (nagu hapnikuhingamise korral), vaid teised oksüdeerunud mineraalsed ühendid, näiteks NO3, SO4. Arvatavasti valitses see energia saamise viis evolutsiooni mikroskoopilise arengu algusaegadel, elu arengu etapis, mis oli enne fotosünteesivate organismide õitsengut, enne Suurt Hapnikusündmust, proterosoikumi ajastul. Kuigi hapnikusündmus oli määrava tähtsusega edasise evolutsiooni jaoks, ette valmistades sobivat keskkonda uutele organismidele, mõjus see sündmus, mida nimetatakse ka hapniku katastroofiks hävitavalt paljudele tolle aja anaeroobsetele organismidele. Vaba hapnik on väga aktiivne keemiline element ja mõjub hävitavalt organismidele, kes pole sellega kohastunud. Käärimine Hapnikuhingamine Rakuhingamine
Anaeroobne keskkond

Anaeroobne keskkond on keskkond, kus puudub nii vaba hapnik kui ka keemilisse ühendeisse seotud hapnik (nt puuduvad seal ka nitraadid (-NO3)). Hapniku täielik puudumine eristabki anaeroobset keskkonda anoksilisest keskkonnast. Anaeroobset keskkonda asustavad anaeroobid. Aeroobne keskkond Anoksiline keskkond Anaeroobid
Nelijärve raudteepeatus

Nelijärve raudteepeatus on raudteepeatus Harjumaal Anija valla Aegviidu alevis. Rajamisel asus see Aegviidu külanõukogu territooriumil. Raudteepeatus avati 1938. aastal populaarse Nelijärve Puhkekeskuse lähedale (umbes 0,5 km). Nelijärvel peatuvad Elroni idasuunalised reisirongid, ekspressrongid Nelijärvel ei peatu. Peatus asub Tallinnast 59 km kaugusel ning rong sõidab sinna alla tunni. Piletihinnalt kuulub peatus IV ja V tsooni. Peatuses asub kaks lühikest perrooni pikkusega 35 meetrit, mille tõttu toimub rongist väljumine ainult läbi C-ala. Nelijärve Edelaraudtee Aegviidu Aegviidu raudteejaam Elron FOTO: Nelijärve peatus ja mööduv kaubarong aastal 2002; Baltic Trains Picture Gallery Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Arica y Parinacota piirkond

Arica y Parinacota piirkond on Tšiili põhjapoolseim 1. järgu haldusüksus (piirkond). Piirneb põhjas Peruuga ja idas Boliiviaga, läänes Vaikse ookeaniga. Piirkond on mägine, kõrgeimad tipud on Pomerape ja Parinacota vulkaanid. Piirkonna kirdeosas Boliivia piiri ääres asub Lauca rahvuspark, kus asuvad Chungará järv ja Salar de Surire soolajärv. Halduslikult jaguneb 2 provintsiks: Arica provints ja Parinacota provints. Mõlemas provintsis on 2 valda. Piirkond loodi 8. oktoobril 2007 Tarapacá piirkonna põhjaosast. http://www.censo2017.cl/wp-content/uploads/2017/12/Cantidad-de-Personas-por-Sexo-y-Edad.xlsx, vaadatud 3.01.2018. Piirkonna koduleht
Antropogeensed tegurid

Antropogeensed tegurid ehk inimtekkelised tegurid on inimtegevuse mõjul võimendunud või tasandunud ökoloogilised tegurid. Antropogeensete tegurite mõjul muutub sageli mingi ökosüsteemi struktuur ja funktsioon. Enamasti kaasneb muutustega floora ja fauna vaesumine, mis omakorda mõjutab süsteemi funktsioneerimise olemust ja produktiivsuse muutust. Aineringetes on täheldatav keemiliste ühendite (näiteks fosforiühendite) ringlemise kiiruse tõus. Antropogeensete tegurite mõju määra organismidele iseloomustab antropotolerantsus ehk inimtaluvus. abiootilised tegurid biootilised tegurid *Antropogeensed tegurid. – ENE. 1. kd. Tallinn : Kirjastus Valgus, 1968
Biogeokeemia

Biogeokeemia on bioloogia ja geokeemia piiriteadus, mis käsitleb elusaine ja selle muundumissaaduste ning Maa mineraalosa vahelisi suhteid ja mõjutusi; mõned peavad seda ka geokeemia haruks. Biogeokeemia rajajaks peetakse Vladimir Vernadskit. Vernadski reegel Ökoloogialeksikon. (1992)./ koost. Masing, V. Eesti Entsüklopeediakirjastus : Tallinn, lk 26. *Biogeokeemia. – ENE. 1. kd. Tallinn : Kirjastus Valgus, 1968
Espiritu Santo

Espiritu Santo on Uus-Hebriidide ja Vanuatu suurim saar. Pindala 3677 km². Saarel elab umbes 30 000 inimest. Suurim asula on Luganville, kus elab 10 378 elanikku, põhiliselt vanuatud. Saare geograafilised koordinaadid on 15°23' S, 166°51' O. Saar on mägine. 1879 meetri kõrgune Tabwemasana on Vanuatu kõrgeim tipp. Hispaania kasuks töötanud portugali meresõitja Pedro Fernandes de Queirós avastas saare 1606, pani sellele nime ja rajas saarele suure lahe põhjakaldale asula. Kogu saarestiku nimetas ta Austrialiaks tunnustuseks Hispaaniat tollal valitsenud Habsburgide dünastiale, mis pärines Austriast. Hispaania ei suutnud piirkonda valitseda ning Suurbritannia ja Prantsusmaa võtsid selle üle. Saarel paiknes eri asulates korraga mõlema riigi halduskeskus. Teise maailmasõja ajal oli Espiritu Santol liitlasvägede baas.
Eshatoloogia

Eshatoloogia ehk eskatoloogia (kreeka sõnadest ἔσχατος eskhatos, 'äärmine, viimne' ja λόγος logos, 'mõiste, õpetus') on teoloogia valdkonda kuuluv õpetus viimsestpäevast ja inimese saatusest sellel perioodil. Religioonide eshatoloogiline õpetus on erinev. Tsüklilistes ajakäsitlustes toimub maailma loomine ja hukk korduvalt (India, kreeka, germaani, asteegi usundid), lineaarsetes ajakäsitlustes on maailma algus ja lõpp ainukordne sündmus (muinaspärsia, judaism, kristlus, islam). Uue testamendi ja algkoguduse eshatoloogia toetub Jeesuse Kristuse isikule ning tema tagasitulekule. Jeesuse õpetuse eshatoloogiline aspekt väljendub Jumala riigi ja uue ajastu alguse kuulutamises. Jumala riik tähistab Jumala absoluutset valitsusvõimu ning igavest õndsust selle kodanikele ehk kristlastele. Uustestamentlikule eshatoloogiale on omane tõekspidamine, et Jumala riik saabus Jeesuses ning kehtib olevikus varjatud kujul. Messias-Kristuse tagasituleku päeval toimub viimne kohtumõistmine, kus päästetakse Jeesuse Kristuse kutsele järgnenud inimesed. Valitseja saabumist tähistatakse ka sõnaga "parusia" (kreeka sõnast παρουσία parusia 'saabumine'). Eestikeelses piiblitõlkes kasutatakse verbi 'tulema' või 'taastulema'. Jeesuse tagasituleku ja viimse kohtupäeva täpset aega ei ole uues testamendis nimetatud. Messialikku pööret seostatakse lõpuaja sündmustega, milleks on loodusõnnetused, sõjad, valeprohvetid, usklike tagakiusamine, inimeste ärataganemine usust. Lõpuaja sündmusi nimetatakse ka aja märkideks. Apokalüptika Johannese ilmutuse raamat Kiliasm Kosmogoonia (humanitaarteadused) Messianism Millenarism Paradiis Puhastustuli Põrgu Ülestõusmine Tarmo Kulmar (2006). Üldine usundilugu: religiooniteaduse põhimõisted. Tartu. Elmar Salumaa (2008). Süstemaatilise teoloogia käsiraamat. Tallinn. Lk 70-71. Toomas Jürgenstein (1997). Piibliõpik. Tallinn. Lk 196. J. Pihlaka, L. Peltola, M-L. Virta-Kangas (1991). Piibliõpik (Leeriõpik nr 2). Keuruu. Lk 123.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Keskmine kiirus

Keskmine kiirus v ¯ {\displaystyle {\bar {v}}} on läbitud teepikkuse s ja selle läbimiseks kulunud aja t suhe: v ¯ = s t . {\displaystyle {\bar {v}}={\frac {s}{t}}.} Kiirus Kiirendus
Nelijärve

Nelijärve ehk Aegviidu-Nelijärve on paik Aegviidu alevi kaguosas. Nelijärve mägedena tuntakse Aegviidu-Neitla oosistu kaht rööbitist oosiahelikku ning nendega liituvaid kühme ja künniseid. Ooside jalamil ja seljakutevahelistes sulglohkudes asuvad Nelijärve järved. Koht on saanud nime tänu sellele, et oosiaheliku harjalt avanes vaade korraga neljale järvele: Urbukse, Sisaliku, Purgatsi ja Ahvenajärvele. Koht sai tuntuks 1930. aastate lõpus, kui sinna hakati ehitama president Konstantin Pätsi annetusega turistide kodu (insener Herman Perna). 1938. aastal valminud maja sai Eesti eliidi seas kohe populaarseks suvituskohaks. Aastast 1948 tegutses see Aegviidu-Nelijärve turismibaasi nime all. 2003. aastal ehitati täielikult ümber ja praegu tegutseb külalistemaja Pääsu villa nime all Nelijärve Puhkekeskuse koosseisus. Pääsu villa Nelijärve Puhkekeskuse saun Purgatsi järve rannikul (Rannamaja) Vaade Purgatsi järvele Pääsu villa trepilt Nelijärve raudteepeatus Nelijärve[alaline kõdulink] "20 aastat ehitamist Eestis. 1918–1938". Teedeministeeriumi ehitusosakonna väljaanne. Tallinn 1939. Pilt nr 148 "Eesti entsüklopeedia" 6. köide Nelijärve Puhkekeskus 360° panoraam Purgatsi järvest talvel
Püloon

Püloon võib tähendada üht järgmistest asjadest: püloon (Vana-Egiptus) – templi väravaehituse osa püloon (arhitektuur) – värav, monument või muu flankeeriv massiivne post või torn püloon (sillaehitus) – massiivne tugipost, mis toetab ripp- või vantsilla kandetorni püloon (lennundus) – konstruktsioonielement lennuki tiiva külge mootorite ja muude objektide kinnitamiseks Tetrapüloon
Viimnepäev

Viimnepäev (viimane päev, maailmalõpp) on meile tuntud maailma(korra) või olemise (eksistentsi) lõpp. Viimnepäev individuaalses mõttes on surm. Viimsepäevaga seotud uskumuste, tähenduste, mõistete, traditsioonide jmt uurimisega tegelev teoloogia haru on eshatoloogia.  Pikemalt artiklis Viimne kohtupäev Kristliku usutunnistuses kohaselt toimub viimsel päeval kõigi surnute ülestõusmine, Kristuse taastulek ja viimne kohtumõistmine ning algab igavene elu. Viimsele päevale on pühendatud palju kunsti-, kirjandus- ja muusikateoseid. Reekviemis (leinamissas) sisaldub kohustusliku osana Dies irae, keskaegne luuleline nägemus viimsestpäevast. Johannese Ilmutusraamat sisaldab üksikasjalikku kirjeldust viimsestpäevast, samuti leidub eshatoloogilisi sugemeid Vana Testamendi prohvetiraamatutes jm. Paljudele religioonidele (sealhulgas kristlusele, zoroastrismile, islamile, judaismile jt) on omane uskumus, mille kohaselt saabub kunagi maailmalõpp. Eestis tegutsevate konfessioonide hulgas on traditsiooniliselt eshatoloogilised hoiakud omased adventistidele. Eshatoloogiliste ja sotsiaalpsühholoogiliste uuringute kohaselt on maailmalõpp, surm ja nendega seotud uskumused ning hoiakud tähendusrikkad eelkõige eetilises aspektis. Paljudes religioonides liitub viimsepäeva kujutelmadega ka lõpliku kohtumõistmise ja karistuse aspekt. Kuivõrd viimsepäeva saabumine pole ette teada (võib saabuda igal hetkel), siis selleks valmistumine (valmisolek) loob pinna eetiliseks (moraalselt heakskiidetavaks) käitumiseks. Viimsepäevakujutelmad pole omased üksnes religioonidele. Tuntud on eshatoloogiliste ootuste kasv sajandi- ja aastatuhandete lõppudel ning paljudel teistel mingis mõttes tähendusrikastel aastatel (näiteks 1666). Külma sõja aegadel valmistuti tuumasõjaks (mida käsitleti analoogiliselt viimsepäevana) nii ida- kui läänemaailmas. 21. sajandil on levinumad viimsepäevaootused seotud ökoloogiliste ja klimaatiliste katastroofide ennustamisega. apokalüps harmagedoon (viimne lahing) Kristuse taastulek mütoloogia surnute ülestõusmine viimne kohtupäev viimsepäeva kell Greete Palmiste, Interaktiivne ajajoon: 30 aastat, mil maailm ei lõppenudki, err.ee, 18. juuli 2016 Jaan-Juhan Oidermaa, Numbrimäng: Higgsi boson võib kuulutada maailmalõppu, err.ee, 15. veebruar 2017
Jäneda raudteepeatus

Jäneda raudteepeatus on raudteepeatus Lääne-Virumaal Tapa vallas Jäneda külas, Tallinna–Narva raudteel. Peatus asub Jäneda küla keskusest veidi eemal. Jänedal peatuvad Tallinna–Narva raudteeliini Elroni kiirrongid, v.a ekspressrongid. Peatuses on kaks lühikest perrooni. Rongi siseneda ja sealt väljuda saab vaid C-ala kaudu. Rong sõidab Balti jaamast Jänedale keskmiselt alla tunni. Piletihinnalt kuulub peatus V tsooni. Jäneda peatus koos ooteruumiga ehitati 1870. aastal Jäneda mõisa keskusse Jäneda mõisaomaniku Benckendorffi soovil, 1876. aastal sai see pooljaamaks. Peatus jäi avamise aegu Ambla kihelkonda Jäneda mõisa maadele. 20. sajandi algusaastail lisati puidust ühekorruseline jaamahoone, mis praeguseks on lammutatud. 1914. aastal ehitati jaama möödasõidutee ja jaama kasutati vahejaamana. 5. novembril 1927 nimetati peatuskoht jaamaks. 1969. aastal anti teisel pool raudteed reisijate käsutusse uus Jäneda jaamahoone. Reisijatele rongile minekuks ja sealt mahatulekuks ehitati uus pinkplatvorm. Hoone on mahajäetult säilinud tänini. Seoses Tallinna–Tapa raudteelõigu teise peatee valmimisega muudeti senine Jäneda jaam 1990. aastate alguses uuesti raudteepeatuseks. Kuni 2005. aastani järgnes Tapa suunal Jänedale Patika raudteepeatus. Jäneda 1969. aastal kasutusse antud jaamahoone (ootepaviljon). Hoone sarnanes Eestist Auvere jaamahoonega Rong saabumas Jäneda peatusse 2016. aasta märtsis Jäneda raudteepeatus Jäneda endine ootepaviljon Tallinna–Narva raudtee Eesti raudteetransport Jäneda http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf Arved Duvin. Lugusid raudteedest Eestimaal. Lk 90 Tapa muuseum Meie rajooni moodsaim jaamahoone; Võitlev Sõna : EKP Paide Rajoonikomitee ja Paide Rajooni RSN häälekandja, nr. 77, 5. juuli 1969 (DIGAR) TALLINN - TAPA; Eesti Raudteeajaloo Selts Mehis Helme "Eesti Raudteejaamad" (Tänapäev 2003) Meeldiv jaam see Jäneda; Võitlev Sõna : EKP Paide Rajoonikomitee ja Paide Rajooni RSN häälekandja, nr. 77, 2. juuli 1983 (DIGAR) FOTO: Jäneda jaam umbes 1928; Baltic Trains Picture Gallery Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
RAF-977

RAF-977 Latvija oli Riia autotehases valmistatud 10-kohaline mikrobuss, mida toodeti aastatel 1958–1976. Mikrobuss ja Väikebuss
Soomus (täpsustus)

"Soomus" on midagi või kedagi kaitsev või kattev moodustis. Mõiste all peetakse kõige sagedamini silmas zooloogilist tähendust ehk loomade soomuseid, näiteks kalasoomused. Mõiste on kasutusel ka teistes valdkondades: Soomused on taimede kattemoodustised. Soomused on mõiste mükoloogiast. Soomus on relvade purustava toime eest kaitsev kiht. Soomus Kuklaluusoomus (squáma occipitális) on ajukoljus paiknev kuklaluu osa. Otsmikuluusoomus (squáma frontális) on ajukoljus paiknev otsmikuluu osa. ... Arne Lepp. Inimese anatoomia, I osa. Liikumisaparaat, siseelundid, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 91, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8 Arne Lepp. Inimese anatoomia, I osa. Liikumisaparaat, siseelundid, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 103, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8