Alphaville (ansambel)

Alphaville (algse nimega Forever Young) on saksa new wave'i ansambel. Ansambli asutasid 1982. aastal Münsteris Marian Gold (kodanikunimega Hartwig Schierbaum) lauljana ja Bernhard Lloyd (Bernhard Gössling) klahvpillimängijana ja kitarristina, kes olid varem mänginud ansamblis Nelson Community, algseks nimeks oli Forever Young. Hiljem liitus nendega Frank Mertens (Frank Sorgatz) teise klahvpillimängijana. Ansamblile pandi nimeks Alphaville 1965. aasta science-fiction filmi järgi. Esimene album "Forever Young" anti välja 27. septembril 1984, ja seda saatis suur edu Lääne-Euroopas, jõudes Lääne-Saksamaa edetabelis 3. ja Šveitsis 4. kohale ning Billboard 200s 180. kohale. Hittsinglid albumilt olid "Big in Japan" (Lääne-Saksamaa ja Šveitsi edetabelites 1. koht, Austrias 4. koht, Suurbritannias 8. koht ja Billboard Hot 100s 66. koht), "Forever Young" (Šveitsis 3., Lääne-Saksamaal 4. ja Billboard Hot 100s 65. koht), "Sounds Like a Melody" (Lääne-Saksamaal ja Austrias 3., Šveitsis 4. koht) ja "Jet Set" (Lääne-Saksamaal 11., Šveitsis 13. koht). Mertens lahkus ansamblist 1984. aasta lõpus natuke peale esimese albumi väljaandmist, kuna ta oli suhteliselt vaikne ja talle ei meeldinud avalik tähelepanu. Tema vahetas välja Mariani vana sõber Ricky Echolette (kodanikunimega Wolfgang Neuhaus). 5. juunil 1986 anti välja teine album "Afternoons in Utopia", mis jõudis Lääne-Saksamaal 13., Šveitsis 12. ja Billboard 200s 174. kohale. Albumil oli viis singlit: "Dance With Me" (Lääne-Saksamaal 11., Austrias 25., Šveitsis 9. koht), "Universal Daddy" (Lääne-Saksamaal 36., Šveitsis 26. koht), "Jerusalem" (Lääne-Saksamaal 57. koht), "Sensations" ja "Red Rose". 4. aprillil 1989 tuli välja kolmas album "The Breathtaking Blue", millel enam nii palju edu ei olnud – see jõudis ainult 49. kohale Lääne-Saksamaa edetabelis. Albumi ainsaks singliks mõningase eduga oli "Romeos", mis jõudis Lääne-Saksamaal 45. kohale. 26. augustil 1994 tuli välja neljas album "Prostitute", mis aga ei olnud edukas, ainult hittsingel albumilt "Fools" pidi Saksa edetabelis leppima 70. kohaga. 1997. aastal lahkus ansamblist Ricky Echolette, soovides rohkem aega perega veeta. Tema vahetas välja Martin Lister. 1. septembril 1997 tuli välja viies album "Salvation", millega mindi tagasi süntpopi juurte juurde. See oli juba edukam, jõudes Saksa edetabelis 74. kohale. Alphaville andis esimest korda kontserdi Ameerika Ühendriikides 15.-17. juulil 1999 Salt Lake Citys. Kontsert anti 2001. aastal välja videoalbumina "Little America". 2003. aastal, veidi peale kompilatsiooni "CrazyShow" välja laskmist, lahkus Bernhard Lloyd. Ansambli uuteks liikmeteks said David Goodes kitarril ja Jakob Kiersch trummidel. Eestis on Alphaville esinenud vähemalt 8 korda - 6. juunil 1997 Tallinna lauluväljakul, 31. oktoobril 1998 ja uuesti 21. detsembril 2007 Tallinna Linnahallis, 2012. aastal Õllesummeril (Tallinna lauluväljakul), 16. juulil 2015 Lohusalu sadamas, 15. juulil 2016 Põlvas, Intsikurmu laululaval, 1. juulil 2018 Pühajärvel ja 17. augustil 2019 Kasepää laululaval. Lisaks erapidudel, nt 27. jaanuaril 2024 OG Elektra (Grossi pood) firmapeol. Marian Gold (vokaal) Martin Lister (klahvpillid) David Goodes (kitarr) Jakob Kiersch (trummid) 1984 "Forever young" 1986 "Afternoons in Utopia" 1989 "The breathtaking blue" 1992 "First harvest 1984-1992" 1993 "History" 1994 "Prostitute" 1997 "Salvation" 1999 "Dreamscapes" 2000 "Stark naked and absolutely live" 2001 "Forever pop" 2003 "Crazy show" 2010 "Catching Rays on Giant " 1984 "Big in Japan" 1984 "Sounds Like a Melody" 1984 "Forever Young" 1985 "Jet Set" 1986 "Dance With Me" 1986 "Universal Daddy" 1986 "Jerusalem" 1986 "Sensations" 1987 "Red Rose" 1988 "Forever Young" 1989 "Romeos" 1989 "Summer Rain" 1989 "Forever Young / Big in Japan" 1990 "Mysteries of Love" 1992 "Big in Japan 1992 A.D." 1994 "Fools" 1994 "The Impossible Dream" 1997 "Wishful Thinking" 1999 "Flame" 1999 "Soul Messiah" 2001 "Dance With Me 2001" 2001 "Forever Young 2001" 2003 "Elegy" Ametlik koduleht Alphaville Music