laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Müü

Müü (suurtähena Μ, väiketähena μ, vanakreeka μῦ, uuskreeka μι) on kreeka tähestiku 12. täht. Müü väärtus kreeka numbrina on 40. Täht on tuletatud foiniikia tähestiku tähest /mem/, mis omakorda pärineb vett tähistavast egiptuse hieroglüüfist. Müüst pärinevad ladina tähestiku M ja kirillitsa М. Väike müü tähistab detsimaaleesliidet mikro- näiteks mikromeetri tähises.
Tšonhar

Tšonhar (ukraina keeles Чонгар) on asula Ukrainas Hersoni oblasti Henitšeski rajooni idaosas Sõvaši lähedal. Pindala on 62,292 km², elanike arv 1431. Asutati 1922. aastal. 2014. aasta Krimmi kriisi alguses võtsid küla juures asuva miilitsa kontrollpunkti enda valdusse Krimmi Berkut ning eraldusmärkideta sõjaväelased, kes mineerisid küla lähedal asuvad põllud. "Розподіл населення за рідною мовою на ukrcensus.gov.ua". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2014. Vaadatud 10. märtsil 2014. http://vizit.ks.ua/news/post_chongar_kontroliruet_krymskij_berkut_podchinennyj_janukovichu/2014-02-27-3148 http://www.pravda.com.ua/news/2014/03/8/7018158/
Õeruma oja

Õeruma oja (ka Vaikna peakraav) on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kastja, Kullametsa, Päri, Silla ja Üdruma külas. Oja pikkus on 12,9 km ning see suubub paremalt Kasari jõkke (29,1 km suudmest). Oja valgla on 51,3 km². Ojja suubub vasakult Kastja peakraav (2,8 km suudmest) ja paremalt Üdruma kraav (1,2 km suudmest). Oja suudmest (Kastja külas) umbes 900 m ida-kirde suunas on Kasari jões koolmekoht. Oja on tugevasti muudetud avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Õeruma oja keskkonnaregistri kood on VEE1110000. Õeruma oja keskkonnaportaalis
666 (arv)

666 on naturaalarv, mis järgneb 665-le ja eelneb 667-le. 666 on kolmnurkarv ehk esimese 36 naturaalarvu summa. 666 on seitsme esimese algarvu ruudu summa ( 2 2 + 3 2 + 5 2 + 7 2 + 11 2 + 13 2 + 17 2 = 666 {\displaystyle 2^{2}+3^{2}+5^{2}+7^{2}+11^{2}+13^{2}+17^{2}=666} ). 666 on ka palindroomarv ja Smithi arv. 666 saab kirjutada 9 esimese numbriga, mille vahele on pandud plussid, täpselt kahes kasvavas ja täpselt ühes kahanevas reas: 1 + 2 + 3 + 4 + 567 + 89 = 666 {\displaystyle 1+2+3+4+567+89=666} 123 + 456 + 78 + 9 = 666 {\displaystyle 123+456+78+9=666} 9 + 87 + 6 + 543 + 21 = 666 {\displaystyle 9+87+6+543+21=666} Uue Testamendi Johannese Ilmutuseraamatus on 666 metsalise (Saatana) arv: „Siin olgu tarkust! Kellel on mõistust, see arvutagu välja metsalise arv, sest see on inimese arv, ja tema arv on kuussada kuuskümmend kuus.“ – Ilm. 13:18 Rooma paavsti (ladina: papa, lapsepäraselt sõna isa) ametlik tiitel on "FILII VICARIUS DEI". Kui samastada U ja V (antiikajal seda vahet ei tehtud) ja liita kokku igale tähele vastav Rooma number (tähed, millele Rooma numbrit ei vasta, ei tule siin arvesse), tuleb summaks 666. Seetõttu väitsid 17. sajandist alates mitmed protestantlikud teoloogid ja usujuhid, et paavst ongi Piiblis kirjeldatud metsaline. Jeesuse sõnadega: "Ja ärge hüüdke kedagi maa peal oma isaks, sest ainult üks on teie Isa, see taevane!" (Mt. 23.9). Laialdaselt on tänapäeva ajaloolaste ja teoloogide seas levinud arvamus, et 666 tähistab keiser Nerot, kes ühena esimestest hakkas kristlasi ja ka juute taga kiusama ning kelle enesetapu järel oletati, et tegemist on pettusega ning ta naaseb ühel hetkel võimule. Semiidi gematrias (tekstis tähtede kodeerimise süsteemis) kreekakeelse lühendi NRON QSR tähed kodeeritakse nii: 50(N) + 200(R) + 6(O) + 50 (N) + 100(Q) + 60(S) + 200(R), mille summa on 666.[viide?] Aphrodite's Child andis 1972 välja albumi "666". Iron Maiden andis 1982 välja albumi "The Number of the Beast", mis viitab arvule 666. "666" on Billy Talenti 2007. aasta live CD/DVD. Terminaatori albumil "Singapur" on laul "Nr 666". 666 on ruletilaua kõigi arvude summa. Rooma numbritega kirjutatakse 666 kuue esimese Rooma numbriga: DCLXVI (D = 500, C = 100, L = 50, X = 10, V = 5, I = 1). 666 on ka trigramm Maa , mis koosneb vaid varjulistest (yin) ehk pimeduse joontest, joonte väärtuste numbriline rida.[viide?] Artikkel "666 (arv)" oli eestikeelse vikipeedia 66 666. artikkel. Ilmutuse 13 Piibel.net Matteuse 23 Piibel.net Peeter Helme: Lisandusi 666 tõlgendamisele, SIRP, 11. august 2006
Kastja peakraav

Kastja peakraav on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kastja külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Teenuse külas. Peakraavi pikkus on 5,9 km ning see suubub vasakult Õeruma ojja (2,8 km suudmest). Peakraavi valgla on 11,9 km². Peakraavi suudmest (Kastja külas) umbes 800 m lõuna-kagu suunas jääb Kasari jõgi. Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Kastja peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110100. Kastja peakraav keskkonnaportaalis
Kristlaste osadus

Kristlaste osaduse all võidakse kristluses mõista osadust kogudust Kristlaste Osadus (uskkond)
Brandenburg (eriüksus)

Brandenburg (inglise k. The brandenburgers, saksa k. die Brandenburger) oli Saksamaa sõjaline eriüksus Teises maailmasõjas. Rügement Brandenburg kasvas välja Abwehri 2. osakonnast ning seda kasutati luure-diversioonialase eriüksusena. Algselt koosnes see Saksamaale tagasi pöördunud sakslastest, kes oskasid oma kunagise asukohamaa keeli (võõrkeeli). I maailmasõja ajal kasutas kindral Paul von Lettow-Vorbeck Ida-Aafrikas liitlaste koloniaalvägede vastu sissisõja taktikat. Tema alluvuses teenis hauptmann Theodor von Hippel, kes hakkas pärast sõda seda taktikat väärtustama. Hippeli visioon sarnanes Suurbritannia Special Air Service'i moodustaja David Stirlingi omaga. Selle järgi tuli moodustada kohaliku keele oskajatest üksused, et saata need vaenlase tagalasse saboteerima. Reichswehrile Hippeli ideed ei meeldinud, sest traditsionalistidest Preisi ohvitserid arvasid, et see ei sobi kokku sõjapidamise reeglitega. Hippeli ideed meeldisid Wilhelm Canarisele, kes võttis ta tööle Abwehri 2. osakonda. Esialgu formeeriti Poolast pärit hästi poola keelt valdavatest sakslastest pataljon Ebbinghaus, mis allus Wehrmachtile. Poola ründamise ajal tekitasid pataljoni liikmed vaenlase tagalas segadust, võtsid tähtsaid raudteesõlmpunkte ja sildu oma kontrolli alla ning takistasid strateegiliste punktide õhkulaskmist. Pärast sõjakäiku saadeti üksus laiali. Canaris käskis Hippelil moodustada pataljoniga Ebbinghaus sarnanev üksus. Hippel moodustas 25. oktoobril 1939 üksuse Lehr und Bau Kompanie z.b.V. 800 (Õppe- ja ehituskompanii nr. 800). Üksuse kasarmud asusid Stendalis Brandenburgis ning väljaõpe toimus Friedenthalis (Oranienburg). Üksusele lisandus uusi liikmeid ning 15. detsembril 1939 laiendati kompanii pataljoniks nimega Bataillon Brandenburg (Brandenburgi pataljon). Pataljoni liikmeid hakati kutsuma brandenburglasteks (die Brandenburger). Pataljoni koosseisus oli neli kompaniid, mis formeeriti teatavaid piirkondi silmas pidades. Pataljoni koosseisus olid ka mootorratturite ja langevarjurite rühm. 1. kompanii (Baden bei Wien) – mehed balti/vene aladelt 2. kompanii (Brandenburg an der Havel) – mehed, kes olid elanud ingliskeelsetes piirkondades ja Põhja-Aafrikas 3. kompanii (Bad Münstereifel) – sudeedisakslased / Jugoslaaviast pärit mehed 4. kompanii (Alam-Reini piirkond) – Poolast pärit sakslased 10.10.1939–12.10.1940 kapten dr. Theodor von Hippel 12.10.1940-1940. oktoobri lõpp major Hubertus von Aulock 30.11.1940–12.02.1943 kolonelleitnant Paul Haehling von Lanzenauer 12.02.1943–10.04.1944 kindralmajor Alexander von Pfuhlstein 10.04.1944–20.10.1944 kindralleitnant Friedrich Kühlwein 20.10.1944–10.05.1945 kindralmajaor Hermann Schulte-Heuthaus "Die Brandenburger" – Kommandotruppe und Frontverband- Bundesarchiv Tim Ripley, "Kolmanda Riigi eliitüksused. Saksamaa eriüksused II maailmasõjas". Tõlkija Heikki Talving. Kirjastus Grenader Grupp, 2011. ISBN 9789949448500 Westwell, Ian. "Brandenburgers – The Third Reich's Special Forces". "Die Brandenburger" – Kommandotruppe und Frontverband- Bundesarchiv
Nõmme Sotsiaalmaja

Nõmme Sotsiaalmaja on sotsiaalteenuseid osutav asutus Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis aadressil Pihlaka tänav 12. Asutuse eesmärkideks on puuetega ja eakatele inimestele turvalise elukeskkonna pakkumine ja nende toimetuleku parandamine. Nõmme Sotsiaalmaja direktor on Maarika Kärp. Struktuuriüksusteks on sotsiaalmaja ja pansionaat. Hoolekandeasutus rajati endisesse Tallinna Männiku Põhikooli (varem Tallinna 39. Keskkool) hoonesse, kus õppetöö lõpetati õpilaste vähesuse tõttu 1998. aastal. Neljakorruselisse hoonesse on rajatud 34 ühe- ja kahetoalist korterit, kus saavad elavad abielupaarid või üksikvanurid. Lisaks projekteeriti 15-kohaline pansionaat pidevat hooldust vajavatele ning viis kohta puuetega inimestele. Sama hoone IV korrusel asub Männiku raamatukogu. Hoones on ka ümbruskonna elanikele avatud saun, spordisaal ja jõusaal. Sotsiaalmaja kõrval (Pihlaka 10) on Tallinna Lasteaia Kraavikrõll Pihlaka tänava maja. Nõmme Sotsiaalmaja läheduses Männiku teel asub bussipeatus Pihlaka, kus peatuvad Tallinna bussiliinid 5 (Männiku–Metsakooli), 32 (Männiku–Kopli) ja 33 (Männiku–Kopli). Nõmme Sotsiaalmaja põhimäärus. Tallinna Linnavalitsuse 09.06.1999 määrus nr 54 Männikul suletakse vene põhikool. / Õhtuleht, 06. märts 1998 Artur Rätsep. Valmis Nõmme sotsiaalmaja. / Videvik "Nõmme sotsiaalmaja tähistas 12. sünnipäeva" Nõmme Sõnumid, 17. august 2011 Kontakt Tallinna Lasteaed Kraavikrõll "Sõiduplaanid". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 30. augustil 2009. Pansionaaditeenus (Nõmme Sotsiaalmaja). Peeter Kits. Nõmme sotsiaalmaja aastane. / Videvik
Maailmameri

Maailmameri on katkematu kihina 70,8% Maa pinda kattev hüdrosfääri osa. Maailmamere hulka ei kuulu järved. Näiteks Kaspia meri, hoolimata nimest, ei ole maailmamere osa. Küll on aga maailmamere osaks riimveeline Läänemeri. Maailmamere häirimatu pind ühtib geoidi pinnaga. Seega häirimatu maailmamere pinna puutuja on igas punktis risti Maa raskuskiirendusvektoriga. See on nii siiski teoreetiliselt. Tegelikult mõjutavad merepinda lained, hoovused, looded jne. Maailmameri jaotatakse kokkuleppeliselt neljaks (harvem viieks) ookeaniks. Kindlalt on ookeanid Atlandi, India, Vaikne ookean ja Põhja-Jäämeri, mõnikord loetakse ookeaniks ka Lõuna-Jäämeri ehk Lõunaookean. Merepõhja pinnavormide loend Maailmamere nõgude loend Süvikute loend Hoovuste loend
Üdruma kraav

Üdruma kraav (ka Jõeääre kraav) on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kastja ja Üdruma külas. Kraavi pikkus on 4,8 km ning see suubub paremalt Õeruma ojja (1,2 km suudmest). Kraavi valgla on 3,8 km². Kraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Üdruma kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110200. Üdruma kraav keskkonnaportaalis
Kaaliumkloriid

Kaaliumkloriid on keemiline aine valemiga KCl. Molaarmass: 74,55 g/mol Tihedus: 1,984 g/cm3 Sulamistemperatuur: 776 °C Keemistemperatuur: 1407 °C Kaaliumkloriidi leidub maakoores mineraalide sülviini ja karnalliitna ning mineraali sülviniiti koosseisus; kaaliumkloriidi on ka mere- ja soolajärvede vees. Laboris toodetakse kaaliumkloriidi kaaliumhüdroksiidi ja vesinikkloriidhappe ühinemisel: KOH + HCl → KCl + H2O Kaaliumkloriid on kõige levinum kaaliumväetis. Kaaliumkloriid on tooraineks kaaliumhüdroksiidi tootmisel. Mõnikord kasutatakse toidulisaainena (E508) keedusoolaga, nn naatriumi vähenenud sisaldusega soola. Kaaliumkloriidi kristallidel saab kujundada hologrammi. Mõnes Ameerika Ühendriikide osariigis kasutatakse surmanuhtluse läbiviimiseks kaaliumkloriidi süsti.
Käntu kraav

Käntu kraav (ka Turu kraav) on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kastja külas, Lääneranna vallas Rumba külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Läti külas. Kraavi pikkus on 5,8 km ning see suubub vasakult Kasari jõkke (25,6 km suudmest). Kraavi valgla on 9,3 km². Kraavi lähe on Kastja ja Läti küla piiril ning suue Rumba külas. Suudmest umbes 1,2 km kagusse jääb Käntu soo ja umbes 1,1 km edelasse Keskküla raba. Kraav on tehislik mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Käntu kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110300. Käntu kraav keskkonnaportaalis
Nüü

Nüü (suurtähena Ν, väiketähena ν, vanakreeka νῦ, uuskreeka νι) on kreeka tähestiku 13. täht. Nüü väärtus kreeka numbrina on 50. Nüüst pärinevad ladina tähestiku N ja kirillitsa Н. Füüsikas tähistab väike nüü ( ν {\displaystyle \nu } ) elektromagnetkiirguse sagedust.
Põlduba

Põlduba (Vicia faba) on laialt levinud üheaastane kultuurtaim liblikõieliste sugukonnast ja hiireherne (Vicia; või teise süsteemi järgi põldoa – Faba) perekonnast. Ta kuulub kaunviljade hulka, ta seemneid kasutatakse aedviljana. Põldoa püstised neljakandilise ristlõikega varred on 20–150 cm kõrgused, lehed paarissulgjad, valged õied paiknevad 2–4 kaupa lehtede kaenlas. Seemned, mida nimetatakse põldubadeks või lihtsalt ubadeks, valmivad 2–3 cm laiustes lihakates ja paksuseinalistes, seest valkja kattega kaunades, igas kaunas 3–8 lamedat ümarate otstega seemet. Seemned võivad olla vastavalt sordile kas rohekad, punakad, pruunikad või lillad. Eelistab parasvöötme alade jahedamat kliimat või troopiliste piirkondade kõrgemaid kohti. Põlduba hakati toiduks tarvitama ja ka kasvatama Vahemere maade idaosas ja Edela-Aasias umbes 6000 eKr. Pronksiajal oli põlduba kogu Euroopas tuntud ning jäi enne kontakte Ameerika mandriga ainsaks Euroopas kasvatatud oasordiks. Antiik-Roomas kasutati põlduba mängužetoonina, millega määrati saturnaalide ajal peo kuningas. Sellest kombest paistab olevat alguse saanud ka paljudes maades levinud komme peita kolmekuningapäeval põlduba koogi või piruka sisse ning kroonida selle leidja "oakuningaks". Toorelt on oad tsüanogeensete glükosiidide sisalduse tõttu nõrgalt mürgised, põhjustades seedehäireid, peavalu ja palavikku, seetõttu tuleks ube süüa kuumtöödeldult. Põldubadest oasupp kuulub eesti rahvustoitude hulka. 2017. aastal toodeti 124 riigis 31,4 mln tonni põlduba. Põldoa seemned (Viciae fabae semen) sisaldavad lektiine, tanniine (2%) ja levodopat (kuni 8%). Põldoa seemned on suure valgusisalduse (25–35%) ja toiteväärtusega toiduaine. Aeduba "Maailma toiduainete entsüklopeedia", Tallinn, Tea, 2006 "Food and Agriculture Organization of the United Nations". faostat.fao.org (inglise). Vaadatud 10.11.2019. Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 955,Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010 Põlduba andmebaasis eElurikkus
Leonid Gaidai

Leonid Iovitš Gaidai (vene Леонид Иович Гайдай; 30. jaanuar 1923 Svobodnõi, Amuuri kubermang (tänapäeval Amuuri oblast) – 19. november 1993 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa filmirežissöör, stsenarist ja filminäitleja. 1955. aastal lõpetas ta Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi filmirežissöörina. 1969 – Vene NFSV teeneline kunstitegelane 1956 – Долгий путь 1958 – Жених с того света 1960 – Трижды воскресший 1961 – "Koer Barboss ja ebatavaline kross" (Пёс Барбос и необычный кросс) 1961 – "Puskariajajad" (Самогонщики) 1963 – "Asised inimesed, ka "Bisnesmenid" (Деловые люди) 1965 – "Operatsioon "Õ" ja teised Šuriku seiklused" (Операция "Ы" и другие приключения Шурика) 1966 – "Kaukaasia vang ehk Šuriku uued seiklused" (Кавказская пленница, или Новые приключения Шурика) 1968 – "Briljantkäsi" (Бриллиантовая рука) 1971 – "12 tooli" (12 стульев) 1973 – "Ivan Vassiljevitš vahetab elukutset" (Иван Васильевич меняет профессию) 1975 – "Ei või olla!" (Не может быть!) 1977 – Инкогнито из Петербурга 1980 – "Tuletikke laenamas" (За спичками) 1982 – "Spordiloto-82" (Спортлото-82) 1985 – Опасно для жизни! 1989 – Частный детектив, или Операция "Кооперация" 1992 – На Дерибасовской хорошая погода, или На Брайтон-Бич опять идут дожди Leonid Gaidai. Filmiveeb Leonid Gaidai. Vene filmi- ja lavatähed. Vikerraadio, ERR. 23. august 2007
Hunter Parrish

Hunter Parrish Tharp (sündinud 13. mail 1987 Richmondis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Ta mängib sarjas "Weeds" Silas Botwinit.
Odalätsi allikad

Odalätsi allikad on allikad Odalätsi külas Saaremaa vallas Odalätsi maastikukaitsealal. Ümbruskonna soodest, ja võimalik, et ka Karujärvest tulev allikate vesi jookseb mööda maa-aluseid karstipragusid mere suunas. Odalätsi küla juures pääseb vesi paljude avade kaudu maapinnale, moodustades veidi eemal Pidula veskioja. Odalätsi allikad on kohapärimuse järgi tekkinud Suure Tõllu maha löödud odast tema ja Vanapagana omavahelise kemplemise käigus: Suur Töll peab olema oma kepiga löend need Odalätsi alligad. Tal ond suur oda, selle on maha löönd, sellest saadud need alligad ja Odalätsi küla nimi. Tema on seel oma jalgu puhkand. Oda on need alligad pistand. Need ei jää vähemaks, kogu aeg on ond. Üks on silmaallikas. Kui inimese silmad on haiged, siis pese selle veega, siis oled kohe terve. Käisime seel. Sel on suur kuhi peel, nii hullusti keeb. Rahvas tarvidas seda vett, see oi arstivesi. Seal on sajad alligad. Ta ajab suure kuhja vett peele. Siis ei ond arsti, olid keik maa-arstid. RKM II 74, 123/4 (15) < Kihelkonna khk (1958). Avaldatud: Marju Kõivupuu. 101 Eesti pühapaika. Tallinn: Varrak 2011, lk 58–59. Odalätsi allikad Eesti looduse infosüsteemis
Kauba tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kauba tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. Tänav kulgeb Juurdeveo tänavalt kõigepealt kirde poole ja siis piki raudteed loodesse kuni Pärnu maantee viaduktini. Tänav jätkub teisel pool viadukti Jalgpalli tänavana. Kauba tänav sai nime 1897. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Frachtstrasse ja venekeelne Товарная улица. Tänava nimi tulenes sellest, et Kauba tänav oli Tallinn-Väikese raudteejaama viiv kaubaveotee. Kauba 3A asus Eesti Raudtee Tallinna veduridepoo. Kauba tänav 24 Kauba tänav 26 Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 49  Kauba tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Juurdeveo tänav

Juurdeveo tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. Tänav kulgeb Pärnu maantee ja Tondi tänava haru juurest kagu poole Tallinn-Väikese raudteejaamani. Juurdeveo tänav ristub Kauba tänavaga ja Keava tänavaga. Pärnu maantee ja Kauba tänava vahel on Juurdeveo tänav ühesuunaline. Tänava pikkus on umbes 400 meetrit. Tallinn-Väikese raudteejaama Tallinn-Väikese jaamahoone koos kõrvalhoonega aadressil Juurdeveo tänav 25 on muinsuskaitse all. Juurdeveo tänav sai nime 1900. aastal. 1878. aastal rajati umbtänavana, mida kitsarööpmelise Tallinna–Viljandi raudtee ehitamisel pikendati Tallinn-Väikese jaamani ja nimetati Juurdeveo tänavaks. Tänava saksakeelne nimi oli Zufuhrstrasse ja venekeelne Подъездная улица. 1914. aastal asutasid mõisnikud Eestimaa kubermangus oma telefonivõrgu, mille abil loodi kaugeühendused Tallinn–Tapa–Aravete ja Tallinn–Rakvere–Jõhvi. Mõisnike telefoni võrgu keskjaam asus kitsarööpmelise raudtee Tallinna-Peajaama juures Juurdeveo tänaval. Juurdeveo tänaval asus 20. sajandi alguses telefoniside keskjaam, millega olid ühendatud Tallinna telefonikeskjaamad ning alates 1907. aastast ka kõik Eesti maakonnalinnades olnud keskjaamad. Ühtekokku oli Juurdeveo tänava keskjaamaga ühendatud 32 maakondades asunud keskjaama 393 abonendiga ja see oli Tallinna telefonikaugejaam. Mõisnike telefonivõrk suleti Esimese maailmasõja ajal 1915. aastal, kuna sõjaolukorras ei peetud soovitavaks, et sakslased omavad iseseisva telefonivõrku. Juurdeveo 5 asus võõrastemaja „Viljandi". Juurdeveo tänav 10 tegutses kauplus Kitseküla. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk 41-42 Tallinna telefoniwõrgu arengust, Uudisleht, nr. 174, 10 oktoober 1937  Juurdeveo tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ksii

Ksii (suurtähena Ξ, väiketähena ξ, vanakreeka ξῖ, uuskreeka ξι) on kreeka tähestiku 14. täht. Ksii väärtus kreeka numbrina on 60. Täht on tuletatud foiniikia tähestiku tähest /samekh/. Ksii võeti üle hiljem kui teised tähed ja seda ei kasutatud kõikides murretes. Ksiist pärineb kirillitsa täht Ѯ.
Laimjala Vassilius Suure kirik

Laimjala Vassilius Suure kirik (ka Kahtla Vassilius Suure kirik) on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Kahtlas. Saaremaal oli 1846. aastal kõige enam usuvahetajaid Pöide luterlikus kihelkonnas. 1848. aasta kevadeks oli õigeusu kirikusse siirdunud 68,1% talurahvast, kes jagati 1846. aastal loodud Tornimäe (Jaani) ja 1848. aastal asutatud Laimjala (Kahtla) koguduse vahel. Algul peeti teenistusi üürihoonetes. 1891. aastal oli Laimjala õigeusu koguduses 2307 ja 1913. aastal 2494 liiget. Laimjala kiriku projekteeris Riia arhitekt Heinrich Scheel tüüpprojekti järgi. Kreeka risti kujuline krohvitud viie kupliga ristkuppelkirik valmis 1873. aastal. Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin (Karelin) pühitses selle Kapadookia peapiiskopi Basilius Suure auks sama aasta 1. jaanuaril. Kivikiriku katused ja tornikiivrid on kaetud plekiga. Esimene selle tüüpprojekti järgi ehitatud kirik valmis Leisis 1872. aastal. Järgmisel aastal valmis Saaremaal veel üheksa Heinrich Scheeli projekti järgi ehitatud õigeusu pühakoda. Enamik neist erines detailide ja mahu poolest. Õigeusu pühakojad mahutasid 150–300 inimest. Laimjala kirikule ehitati juurde 32 m kõrgune kellatorn 1912. aastal ja pikendati hoone läänetiiba. Tänapäeval kasutab pühakoda EAÕK Laimjala Vassilius Suure kogudus. Juba üsna usuvahetuse algusjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide loomise. Aastatel 1847–1852 rajati Saaremaal õigeusu kihelkonnakool enamikus kihelkondades. Eesti esimesed talurahvakoolid alustasidki tööd Laimjala vallas 1846. aastal. Aastatel 1850–1918 tegutses Laimjala koguduse juures õigeusu kihelkonnakool ja kaheksa õigeusu abikooli. Mägi-Kurdla talurahvakool Pahavalla talurahvakool Kahtla õigeusu kihelkonnakool Tornimäe õigeusu kihelkonnakool Kahtla kalmistu Tornimäe kalmistu Laimjala vald Pöide kihelkond Tornimäe Tornimäe Neitsi Maarja kaitsmise kirik Kahtla asulakoht http://www.eoc.ee/kogudus/laimjala-vassilius-suure-kogudus/ "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn, 2007; lk 429–434; lk 924–926 Jaanus Plaat. "Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.-20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu, 2003; lk 136–140; lk 288–289 Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare, 1997. AS Terbo. Tallinn, 1997; lk 4–5; lk 69 Jaanus Plaat / Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 408–413
Ööriku Püha Kolmainu kirik

Ööriku Püha Kolmainu kirik on EAÕK haldusalas olev õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Öörikul. Ööriku õigeusu kogudus asutati Saaremaal 1846. aastal Jaani koguduse nime all. 1849. aastal eraldati Jaani kogudusest Tornimäe õigeusklikud. Endine Jaani õigeusu kogudus nimetati ümber Ööriku koguduseks. Kuni oma kirikuhoone valmimiseni toimetati teenistusi Tagaverel ühe talu kiviküünis. Kavandi külas kasutati aastatel 1852–1857 jumalateenistuste läbiviimiseks puuhoonet. Tüüpprojekti järgi ehitatud kiriku pühitses 1873. aastal Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin (Karelin) Püha Kolmainsuse auks. Paekivist, seest ja väljast krohvitud viie kupliga kirik oli algselt Kreeka risti kujuline ja toetub neljale kaarvõlvile. Kirikuhoonele lisati aastatel 1899–1900 pikendus ja kolmekorruseline püramiidja kiivriga kellatorn. 1988. aastal renoveeriti Ööriku Püha Kolmainu kiriku katuseid, Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Varahaldus OÜ algatusel restaureeriti 2011. aastal kellatorn. Ööriku Püha Kolmainu kirik on kantud Kultuurimälestiste riiklikku registrisse. Kirikut kasutab Ööriku Püha Kolmainu kogudus. Ööriku klooster "Ööriku Püha Kolmainu kirik". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2021. Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare 1997. Lk 4-5; lk 69 Jaanus Plaat. "Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.–20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu 2003. Lk 136–140 "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn 2007. Lk 430–434 Jaanus Plaat ja Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 604–607  Ööriku Püha Kolmainu kirik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Saaremaa teatmikus "Teeliste kirikud" Ööriku Püha Kolmainu kogudus EAÕK kodulehel