laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Daugirdas Šemiotas

Daugirdas Šemiotas (sündinud 28. mail 1983 Kaunases) on Leedu poksija. Šemiotas on seitsmekordne Leedu meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 2005–2011. Šemiotas osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Erkebwlan Şınalïyevile (Kasahstan) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Šemiotas sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 14. maailmameistrivõistlustel (Chicago, 2007) pronksmedali, võites küll poolfinaalis oma kohtumise, kuid vigastas ennast ja ei jätkanud võistlemist. Ta osales keskkaalus (kuni 75 kg) 12. maailmameistrivõistlustel (Bangkok, 2003), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 13. maailmameistrivõistlustel (Mianyang, 2005), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Marijo Šivolija-Jelicale (Horvaatia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja, 15. maailmameistrivõistlustel (Milano, 2009), kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Abdelkader Bouheniale (Prantsusmaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Šemiotas osales 36. Euroopa meistrivõistlustel (Plovdiv, 2006), kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Constantin Bejenarule (Rumeenia) jäi edasisest medaliheitlusest välja, 37. Euroopa meistrivõistlustel (Liverpool, 2008), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Rene Krausele (Saksamaa) jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 38. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 2010), kuid kaotas 2. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Abdelkader Bouheniale (Prantsusmaa) jäi edasisest medaliheitlusest välja. 29. suveolümpiamängude poksivõistlus. Peking 2008. Tulemused inglise keeles 14. maailmameistrivõistlused poksis. Chicago 2007. Tulemused inglise keeles 12. maailmameistrivõistlused poksis. Bangkok 2003. Tulemused inglise keeles 13. maailmameistrivõistlused poksis. Mianyang 2005. Tulemused inglise keeles 15. maailmameistrivõistlused poksis. Milano 2009. Tulemused inglise keeles 16. maailmameistrivõistlused poksis. Bakuu 2011. Tulemused inglise keeles 36. Euroopa meistrivõistlused poksis. Plovdiv 2006. Tulemused inglise keeles 37. Euroopa meistrivõistlused poksis. Liverpool 2008. Tulemused inglise keeles 38. Euroopa meistrivõistlused poksis. Moskva 2010. Tulemused inglise keeles Daugirdas Šemiotas veebisaidil Olympedia (inglise)
Tiit Veeber

Tiit Veeber (6. oktoober 1948 – 27. aprill 2012) oli eesti suurettevõtja. Ta õppis müürsepaks, lõpetas Tartu 4. Töölisnoorte Keskkooli ja täiendas end iseõppimise teel. Tiit Veeber oli Tartu soojusmajanduse üks paremaid asjatundjaid. 1988. aastal asutas ta ettevõtte Giga. 1980. aastate lõpus võttis ta keerulistes tehnilistes tingimustes ette vanalinna kaugkütte väljaehitamise, mis parandas oluliselt Tartu kesklinna elukeskkonda. 1992 asus Tiit Veeber propageerima odavaid kohalikke kütuseid ja rakendama neid Tartus. See on võimaldanud hoida Tartu kaugkütte soojuse hinda pidevalt ühe madalamana Eestis. Tiit Veeberi ideeks oli ka elektri ja soojuse koostootmise tehnoloogilise baasi rajamine Tartusse. Tema eestvedamisel rajati linna piirile koostootmisjaam, mis kaasajastas Tartu energeetilist maastikku. Muu hulgas oli ta Tartu soojustootmisettevõtte Fortum Tartu üks omanikke. Talle kuulusid Tartu pood Riia mäel ja meierei Kavastus. Tiit Veeber toetas paljusid kultuuriüritusi ja pani aluse ansamblile Kollane Allveelaev G. Ta tegi suuri annetusi Tartu Peetri kiriku kordategemiseks. Ta oli aastatel 1993–1996 Tartu linnavolinik ja õiguskomisjoni esimees. Veeber oli Tartu Toome Rotary klubi liige. Ta avaldas Tartu soojusmajandust ja linnaelu käsitlevaid artikleid ajakirjanduses ning mälestusteraamatu "Tiidu suits: Tartu elu pildid" (1998). Temast on tehtud dokumentaalfilm "Tiidu suits ehk Kuidas kapitalism Tartusse tuli" (2002). 2012 Tartumaa Kuldne Tammeoks 2012 Tartu Tähe kavaler 2012 Kambja valla teenetemärk 2012 Eesti Muinsuskaitse Seltsi teenetemedal Väinu Rozental Veeber: ettevõtja on viimane, kellele orden antakse Äripäev, 3. veebruar 2011 Tiit Veeber teeb kontserdi välja Tartu Postimees, 28. detsember 2011 Tiit Veeberi annetus kirikule aina suureneb Tartu Postimees, 13. veebruar 2012 Suri suurettevõtja Tiit Veeber Tartu Postimees, 27. aprill 2012 Rein Kilk: Tiit Veeber oli osake kaduvast ettevõtjate põlvkonnast Delfi, 27. aprill 2012 Marek Strandberg: Veeber. Tiit. Läinud. Delfi, 27. aprill 2012 Arvo Uustalu: Tiit Veeberi käepigistus oli tugev kuni elu lõpuni Õhtuleht, 28. aprill 2012 Juhtkiri: linnakodanikule Tartu Postimees, 30. aprill 2012 Olev Remsu: Imeline Tiit Veeber Õhtuleht, 2. mai 2012 Sulev Vedler: Suri Eesti rikkaim katlakütja Eesti Ekspress, 4. mai 2012
Idamaad

Idamaad ehk orient kõige laiemas tähenduses on regioon, mis hõlmab Lähis-Ida, Kesk-Aasiat ja Kaug-Ida. Mõiste on tekkinud Euroopa kultuuriloos, vastandades Ida kultuure Läänele, mis hõlmab eelkõige Euroopat, kuid mõnes kontekstis ka Ameerikat. Kitsamas tähenduses peetakse Idamaade all silmas Kaug-Ida. Algselt vastandati Idamaid kristlikule Euroopale, kuid Ameerika koloniseerimisega muutus Lääne ja Ida vastandus globaalseks. Idamaade mõistega on rõhutatud kultuurilisi, usulisi ja rassilisi erisusi. Seda kasutatakse laialdaselt ka orientalismis, mis marginaliseerib "mitte-Lääne" kultuure eksootilisusega. Sageli on Idamaadele peetud omaseks ühiskondlikkust ja totalitaarsust (vastandina Lääne individualismile ja demokraatiale). Mil määral Idamaid tegelikult ühtseks regiooniks saab pidada, on vaieldav. Külma sõja ajal arvati lääneriikide seast tihtipeale välja ka Nõukogude Liidu mõjusfääri jäänud Ida-Euroopa, ehkki see piirkond ei kuulu ka Idamaade hulka. Venemaa asendit Ida ja Lääne vahel on tõlgendatud mitmeti nii Läänes kui ka Venemaal endal: Venemaad on peetud vahel Läände ja vahel Itta kuuluvaks, ent mõnikord ka omaenda "kolmandat teed" järgivaks.  Pikemalt artiklis Aasia kultuur Idamaade kultuur hõlmab palju eri traditsioone ja teemasid. Mõned olulisemad neist on: Ida religioonid, Ida filosoofia Kaug-Ida religioonid Konfutsianism Kaug-Ida budism Šinto Taoism India religioonid Budism Hinduism Džainism Sikhism Lähis-Ida Kristlus Islam Judaism Zoroastrism Ida meditsiin Ajurveeda Hiina meditsiin Kampo Traditsiooniline Tiibeti meditsiin Traditsiooniline Korea meditsiin Ankerl, Guy (2000). Global communication without universal civilization. INU societal research. Kd Vol.1: Coexisting contemporary civilizations : Arabo-Muslim, Bharati, Chinese, and Western. Geneva: INU Press. ISBN 2-88155-004-5. {{cite book}}: parameetris |volume= on üleliigne tekst (juhend)
Edvard Tamm

Edvard Tamm (8. juuni 1905 Narva – 30. juuli 1978) oli eesti vaimulik. Ta lõpetas 1926 Narva Ühiskommertsgümnaasiumi. Aastal 1936 immatrikuleerus ta Tartu Ülikooli loodusteaduskonda (ei lõpetanud). Hiljem õppis ta EELK Usuteaduse Instituudis. Ordineeriti 28. oktoobril 1954 õpetajaks. Ta oli aastatel 1954–1957 Mustvee ja Torma Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1957–1978 oli ta Keila Miikaeli koguduse õpetaja; lisaks oli ta aastatel 1973–1978 Lääne-Harju praostkonna praost.Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 289
Urubamba jõgi

Urubamba on jõgi Lõuna-Ameerikas Peruus. Algab Andides, voolab mägijõena loodesse. Ühinedes Apurímaciga, moodustab Ucayali. Jõeäärsetes mägedes asub Machu Picchu.
Rannikuahelik

Rannikuahelik (inglise Coast Mountains) on mäestik Põhja-Ameerikas, osa Kordiljeeridest. Kulgeb loode-kagu sihis Vaikse ookeani rannikul, moodustab fjordranniku. Kõrgus kuni 4019 meetrit (Mount Waddington). Ahelik on umbes 1600 km pikk ja keskmiselt 300 km lai. Rannikuahelikud
Laura Närhi

Laura Närhi (sündinud 19. jaanuaril 1978 Kirkkonummis) on soome laulja, Soome bändi Kemopetrol solist. Laura Närhi alustas soolokarjääri 2010. aastal. Samal aastal ilmus tema debüütalbum "Suuri sydän", mida on Soomes müüdud üle 30 000 eksemplari. Laura isa on muusik Seppo Närhi ja ema Soome BMG plaadifirma endine tegevdirektor Maija Kuus. Kasuisa on helilooja Kim Kuus. Laura Närhi abiellus 21. mail 2011 Suomenlinna kirikus Pekka Haaraniga. Albumid 2010 "Suuri sydän" Singlid 2002: "Kuutamolla (Se ei mee pois)" 2010: "Jää mun luo" 2010: "Tämä on totta" 2010: "Mä annan sut pois" 2011: "Kaksi irrallaan" 2012: "Hetken tie on kevyt"
Georgia osariigi ülikool

Georgia osariigi ülikool (inglise keeles Georgia State University) on ülikool Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis Atlantas. Ülikool asutati 1913. aastal ja seal õpib umbes 32 000 üliõpilast. Koduleht
Ascanio Sobrero

Ascanio Sobrero (12. oktoober 1812 Casale Monferrato – 26. mai 1888 Torino) oli itaalia keemik. Ta õppis Torinos ja Pariisis arstiteadust ning sai Gießeni ülikoolist Justus von Liebigi käe all õppides 1932. aastal doktorikraadi keemias. Keemiat õppis ta ka Théophile-Jules Pelouze'i juures, kus kohtus muu hulgas Alfred Nobeliga. Aastal 1845 sai Sobrerost Torino ülikooli professor. Aastal 1847 sünteesis ta glütseroolist ning väävel- ja lämmastikhappest nitroglütseriini.
Gustav Piir

Gustav Peeter Piir (sündinud 20. märtsil 1961 Cokatos Ameerika Ühendriikides) on eesti vaimulik. Gustav Piir on Ameerika Ühendriikides sündinud ja Kanadas üles kasvanud. Tal on bakalaureusekraad usuteaduses ja muusikaajaloos/kompositsioonis ning usuteaduse magistrikraad praktilises teoloogias. Prooviaastal oli ta Kesk-Saksamaal Bielefeldi koguduses (onu Toomas Põllu juhendamisel). Ta ordineeriti kirikuõpetajaks 17. aprillil 1988, misjärel oli Toronto Peetri koguduse õpetaja. 1992. aastal kolis ta Eestisse ja oli algul Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetaja. 2020. aastatel on ta Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja. Ta on olnud Usuteaduse Instituudi rektori kohusetäitja ja aastatel 1995–2007 Tallinna praost. Tema isa oli Helmut Piir ja emapoolne vanaisa Peeter Põld. Onu Agu Põld oli Vigala ja Saarde koguduse õpetaja, onu Toomas Põld (1920–2014) oli Bielefeldi koguduse õpetaja ja Saksamaa praostkonna praost, vanaonu Harald Põld oli Kose koguduse õpetaja. Gustav Piir on Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane ja kuulub Rotary klubisse. Tallinna praostkonnal uued juhid Gustav Peeter Piir – elu isade maal koguduse keskel, Eesti Kirik, 16. märts 2011 Gustav Piir ei kahetse Eestisse elama asumist Fotod
Martha Muchow

Martha Muchow (25. september 1892, Hamburg – 29. september 1933, Hamburg) oli saksa psühholoog. Ta tegeles linnalaste eluruumi ja psühholoogia uurimisega. Ta sai oma tööks mõjutusi Jakob von Uexküllilt ja William Sternilt.
Yamdena

Yamdena on suurim Tanimbari saartest. Pindala 4350 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 240 meetrit. Kuulub Indoneesiale, paikneb Maluku provintsis. Peamine asula on lõunarannikul asuv Saumlaki. Saarel ja selle ümbruses kõneldakse jamdena keelt. Peamine usk on kristlus, kuid praktiseeritakse ka esivanemate kummardamist. Hollandi kolonisatsiooni ajal kirjutati saare nime Jamdena.
Raimundus Sabundus

Raimundus Sabundus (ka Raymond, Raimundo või Ramon Sibiuda, de Sabunde, Sebon või Sebond; surnud 29. aprillil 1436) oli katalaani õpetlane, meditsiini- ja filosoofiaõppejõud ning Toulouse'i ülikooli teoloogiaprofessor. Ta sündis Barcelonas (toona suures katalaani linnas Aragoni võimu all) millalgi 14. sajandi lõpus ja suri 1436. 1434–1436 kirjutatud "Liber naturae sive creaturarum, etc" (teise pealkirjaga "Theologia Naturalis") märgib tähtsat etappi loodusteoloogia ajaloos. See kirjutati esmalt katalaanimõjulises ladina keeles. Tema õpilased koostasid teose uue versiooni klassikalisemas ladina keeles. Prantsuse keelde tõlkis selle Michel de Montaigne (Pariis, 1569), ilmus ka mitu ladina trükki (nt Deventer, 1487; Strasbourg, 1496; Pariis, 1509; Veneetsia, 1581). Raamat oli suunatud toona üldlevinud seisukoha vastu, mille kohaselt olid mõistus ja usk, filosoofia ja teoloogia antiteetilised ja lepitamatud. Raymond väitis, et Looduse raamat ja piibel on mõlemad jumalikud ilmutused: üks neist üldine ja vahetu, teine konkreetne ja vahendatud. Montaigne kirjeldas essees "Raymond Sebondi apoloogia ("Esseed", rmt ii, ptk xii), kuidas ta tõlkis raamatu prantsuse keelde ja leidis "autori kõnekujundid olevat suurepärased, tema teksti kulgemise hästi jälgitava ning kogu ta teose täis vagadust. /---/ Tema suund on julge ja haare ulatuslik, sest ta võtab inimlikel ja loomulikel põhjustel ette ülesande seada kindlale alusele ja põhjendada kõiki kristliku religiooni artikleid ateistide vastu." Raamatu esmaväljaanne on dateerimata, kuid avaldati tõenäoliselt 1484. Hiljem on ilmunud palju väljaandeid, üks J. F. von Seidelilt veel 1852. aastalgi. 1595 kanti "Prologus" keelatud raamatute nimekirja "Index Librorum Prohibitorum" Sabunduse väite tõttu, et piibel ei ole ainus ilmutusliku tõe allikas. Mariàngela Vilallonga "Ramon Sibiuda" - "La literatura llatina a Catalunya al segle XV", lk 208 D. Beulet, Un Inconnu celebre: recherches historiques et critiques sur Raymond de Sabunde (Paris, 1875) Jean Henri Probst, Le Lullisme de Raymond de Sebonde (Toulouse, 1912) Mariàngela Vilallonga, Ramon Sibiuda in La literatura llatina a Catalunya al segle XV. Ed. Curial-Publicacions de l'Abadia de Montserrat, Barcelona 1993. ISBN 9788472569300 Jaume Puig, La filosofia de Ramon Sibiuda, Institut d'Estudis Catalans, Barcelona 1998. ISBN 978-84-7283-388-3 Раймунд де Сабунде // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: В 86 томах (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
Jõudlus

Jõudlus on millegi tootmisvõime või tootlus, tootlikkus; töövõime, suutlikkus. Sõna on kasutusele ka terminina. Jõudlus ehk tootlus on tehnikas ja majanduses masina toodangu hulk ajaühikus. Jõudlus on loomakasvatuses on põllumajandusloomade ja -lindude võime anda kindlas ajavahemikus mingi kogus loomakasvatussaadusi, tööjõudu ja järglasi. Jõudlus on mõiste informaatikas. Jõudlustest ... Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] EE 4. köide, 1989.
Sublitoraal (limnoloogia)

Sublitoraal on järve bentaali ökoloogiline sügavusvöönd, mis algab makrofüütide tsooni (litoraali) lõpust ning ulatub kuni profundaalini. Sublitoraal kattub enamasti metalimnioniga. Valguse puudumise tõttu ei kasva seal taimi, kuid sinna kantakse kõige rohkem detriiti[viide?]. Profundaal
Arved Raudkivi

Arved Raudkivi (14. märts 1923 Paatsalu vald, Varbla kihelkond, Läänemaa – 2022) oli eesti päritolu Uus-Meremaa insener ja õppejõud. Ta sündis Mereäärse külas Parika talus. Õppis Nõmme ja Vatla 6-klassilises algkoolis, Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumis, lõpetas 1943. aastal Tallinna Tehnikumi. Õppis Tallinna Tehnikaülikoolis. 1944. aastal põgenes Raudkivi Saksamaale, kus lõpetas Braunschweigi Tehnikaülikooli 1949 ja abiellus eestlanna Ainoga. Koos emigreerusid nad 1950 Uus-Meremaale. Seal töötas ta viis aastat tööministeeriumis veejõujaamade planeerimis- ja ehitustöödel. 1956. aastast töötas Raudkivi Aucklandi Ülikoolis hüdromehaanika ja vesiehituse professorina kuni emeriitprofessoriks nimetamiseni 1986. Ta pidas loenguid paljudes maades, sealhulgas pikemaid loengukursuseid Saksamaal, Argentinas ja Indias. Oli tehniline projektide konsultant Uus-Meremaal ja Samoal, Fidžil, Rarotongal, Malaisias, Paapua Uus-Guineas. Pärast 1986. aastat oli aasta külalisprofessor Braunschweigi Ülikoolis ja Singapuris. 1988. aastal kutsuti ta Schleswig-Holsteini liidumaale rannakaitse uurimistööde juhatajaks, selles ametis oli ta kuni 1994. aastani. Aastatel 1995–2000 nõustas Saksamaa osalust Euroopa Liidu Mereteaduse ja Tehnoloogia programmis. Selle 13 aasta jooksul elas umbes 9 kuud aastas Saksamaal. Aastatel 2000–2010 töötas ta Uus-Meremaal tehnilise nõuandjana. Ta kirjutas kümme tehnilist raamatut ja sadakond teadusartiklit. Loose boundary hydraulics. Oxford, 1967, 3. trükk 1990, Rotterdam, 1998 Indroduction to advanced fluid mechanics. London, 1975 Analysis of groundwater flow. London, 1976 Hydrology. 1979 Grundlagen des Sedimenttransports. Berlin, 1982 Functional Trends of Scour at Bridge Piers. // J. Hydraulic Eng. 112 (1986) Streambed Armouring (kaasautorid C. O. Chin ja B. W. Melville). // J. Hydraulic Eng. 120 (1994) 8 Permeable Pile Groins. // J. Waterway, Port, Coastal and Ocean Eng. 122 (1996) 6. Arved Raudkivil on kolm last. EELK Varbla koguduse personaalraamat 1900–1929. Eesti Ajalooarhiiv, EAA 1250.1.105 https://www.iahr.org/index/detail/767 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 https://novaator.err.ee/247573/hudroinsener-arved-raudkivi Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Veski

Veski (ka jahuveski) on ehitis või ettevõte, kus jahvatatakse teravilja. Tänapäevased veskid töötavad tavaliselt elektri või fossiilkütustega, et käivitada vastupidavast terasest või malmist hammastega või siledaid valtse. Kui nende abil eraldada kliid ja idud sisetoitekoest, siis saadakse püülijahu, aga kui kliid ja idud sisse jätta, siis täisterajahu. Eri jahvatusvõtted annavad silmnähtavalt erinevaid tulemusi, isegi kui saadused on toiteväärtuselt samad. Sellegipoolest eelistavad paljud pagarid ja loodusliku toidu armastajad kividega jahvatatud jahu selle tekstuuri ja tuumaka maitse pärast. Ühtlasi usuvad nad, et kivide vahel jahvatatud jahu on parema toiteväärtusega ja annab küpsetamisel parema tulemuse kui valtside vahel jahvatatud jahu. On väidetud, et kuna kivid jahvatavad aeglasemalt kui valtsid, siis valtsidega jahvatamisel puutub jahu kokku kõrgema temperatuuriga ning jahus olevad rasvad võivad oksüdeeruda ja rääsuda, mis hävitab osa jahus olevatest vitamiinidest. Kividega jahvatatud jahus on rohkem tiamiini, eriti kui jahu on saadud tritikust. Kuid kividega jahvatamine kestab kauem, mistõttu on veski tootmisvõimsus väiksem. Ühtlasi peavad kivid lühemat aega vastu ja neid on vaja sagedamini vahetada. Tänapäeva veskid jahvatavad ainult "puhast" vilja, millest aganad ja sõklad on eemaldatud, aga ajalooliselt on mõnes veskis olnud ka vahendeid vilja peksmiseks, sortimiseks ja puhastamiseks. Tänapäeval on veskid ärilised asutused. Osa neist on eraldi ettevõtted ning võtavad jahvatamise eest raha. Osa veskitest kuulub suurettevõtetele, mis ostavad jahvatamata vilja ja pärast omavad veskist saadud jahu. Veski liike: auruveski, mootorveski, vesiveski saab energia veevoolust, tuuleveski ehk tuulik saab energia tuulest. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]
Assüüria kuningate loend

Assüüria kuningate nimekirjad ja kroonikad nimetavad esimesena “kokku seitseteist kuningat, kes elasid telkides.” Tudija (umbes 23. sajand eKr, Ebla Ibriumi kaasaegne) Adamu Jangi Suhlamu Harharu Mandaru Imšu Haršu Didanu Hanu Zuabu Nuabu Abazu Belu Azarah Ušpia (umbes 2030 eKr) Apiašal Neile järgnevad Šamši-Adad I eelkäijad, “ühtekokku kümme kuningat, kelle eelkäijad on teada”. Apiašal Ušpia poeg Hale Apiašali poeg Samani Hale poeg Haijani Samani poeg Ilu-mer Haijani poeg Jakmesi Ilu-meri poeg Jakmeni Jakmesi poeg Jazkur-el Jakmeni poeg Ila-kabkabu Jazkur-eli poeg Aminu Ila-kabkabu poeg Järgnevad kuus kuningat, kelle eponüümid pole teada. Alljärgnevad valitsusaastad järgivad "lühikest" (ehk "madalat") kronoloogiat. Seoses erinevustega kuningate nimekirjades ei ole valitsusaastad Ninurta-apal-ekurini (umbes 1182–1180 eKr) kindlad. Antud info põhineb Assüüria kuningate nimekirjadel B ja C, mis annavad nii Assur-nadin-apli kui Ninurta-apal-Ekuri valitsemisajaks vaid kolm aastat (nimekiri A annab vastavalt neli ja kolmteist aastat). Glassner 2004: 137. Glassner 2004; livius.org Glassner 2004: 139. Glassner 2004: 88. Vt. Glassner 2004: 155, n. 46–55. Glassner, J.-J. 2004. Mesopotamian Chronicles. Atlanta.
Brikett

Brikett (prantsuse sõnast briquette) on peeneteralisest, tolmjast või kiudsest materjalist, ka laastudest vm tootmisjäätmeist pressitud korrapärase kujuga tükk või tükid. Briketi valmistamist nimetatakse brikettimiseks. Küttebrikette valmistatakse turbast, saepurust, puidust, kivisöest, puusöest, pruunsöest, biomassist jms. Turbabrikett on freesturbast valmistatud brikett, mida saab kütusena kasutada tahkekütuse kateldes ja ahjudes. Turbabriketi kütteväärtus on 4,5 MWh/t, tuhasus kuni 9%, niiskussisaldus 15–18%, väävli maksimumsisaldus 0,3%. Brikettida saab ka teatud loomasööta, selle saadus on söödabrikett. Näiteks kasutatakse automatiseeritud söötmisega farmides siloplokkidest lõigatud silobriketti. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] Eesti entsüklopeedia 1. köide, 1985. Fuel briquettes and pellets lts.company Söödast proovide võtmise kord. Riigi Teataja, 17.06.2005. Meelika Sander-Sõrmus. Toomas Rüütel: Farmi ei valita söödarobotit ei värvi, ei tootja ega seadme ostuhinna järgi. Põllumajandus.ee, 17.04.2020.
Toom

Toom võib tähendada järgmist: toom ehk toomkirik toom ehk toomingas või harilik toomingas Toom (perekonnanimi) ...
Ökonomaiser

Ökonomaiser (inglise sõnast economizer) ehk vee-eelsoojendi on soojusvaheti aurukatla toitevee või soojusvõrguvee kuumutamiseks põlemisgaasiga. Sõltuvalt kuumutusastmest eristatakse mittekeev- ja keevökonomaisrit. Ökonomaisrid on valmistatud kas siledatest terastorudest (läbimõõt mõnikümmend mm) või ribilistest malmtorudest (läbimõõt keskmiselt 100 mm). EE 10. köide, 1998.
Happeline kivim

Happeline kivim (inglise acid(ic) rock) on tardkivim, mis koosneb vähemalt 66% (massiprotsent) ränidioksiidist. Tavalised happelised kivimid on graniit ja rüoliit. Happelised kivimid ei ole happelised keemilises tähenduses, terminil "happeline kivim" pole mingit seost vesinikueksponendi ehk pH-ga. Termin on pärit ajast, mil arvati, et räni on kivimi koostises ränihappe kujul. Seetõttu nimetati ränirikkaid kivimeid happelisteks ja ränivaeseid kivimeid aluselisteks. Tänapäeval teame, et räni on silikaatsete mineraalide koostises ränidioksiidina, kuid terminid "happeline kivim" ja "aluseline kivim" püsivad geoloogiaterminite hulgas tänini. Ultraaluseline kivim Aluseline kivim Keskmine kivim
Théophile-Jules Pelouze

Théophile-Jules Pelouze (26. veebruar 1807 – 31. mai 1867) oli prantsuse keemik. Tema õpilased olid teiste seas Ascanio Sobrero ja Alfred Nobel.
Rwanda frank

Rwanda frank (tähis FRw; ISO kood RWF) on Rwanda rahaühik. Frank jaguneb sajaks santiimiks. Kui Rwanda 1916. aastal Belgia võimu alla sattus, võeti kasutusele Belgia Kongo frank, mis asendati 1960. aastal Rwanda ja Burundi frangiga. Praegune rahaühik on käibel alates 1964. aastast. Esialgu võeti käibele 20-, 50-, 100-, 500- ja 1000-frangised paberrahad. 20- ja 50-frangised asendati 1977. aastal müntidega. Aastal 1978 võeti käibele 5000-frangised ja 2007 2000-frangised rahatähed. 100-frangine rahatäht asendati 2010. aastal mündiga. Käibel on mündid, mille nimiväärtused on 1, 5, 10, 20, 50 ja 100 franki. Aprillis 2012 oli ühe euro kurss umbes 800 Rwanda franki.
Matilde Camus

Aurora Matilde Gómez Camus (26. september 1919 Santander – 28. aprill 2012 Santander) oli hispaania luuletaja. Koduleht
Lodeinoje Pole

Lodeinoje Pole (vepsa Pöud, soome Lotinapelto) on linn Venemaal Leningradi oblasti kirdeosas, Äänisjärvest Laadogasse voolava Sviri jõe vasakul kaldal (lõunakaldal), oluliste siseveeteede (Volga-Balti veetee ja Läänemere – Valge mere veetee) ääres. Linn on samanimelise rajooni keskus. Lodeinoje Pole asutas 1702 Peeter I laevaehitajate asulana (nimi tuleb venekeelsest sõnast лодя). Aastast 1785 on see linn ja maakonnakeskus Aunuse kubermangus (1796–1801 Novgorodi kubermangus). Linn on metsa- ja puidutööstuse keskus. Linnast 2 km lõuna pool asub sõjaväelennuväli ja 21 km kaugusel Aleksander Svirski klooster. Kirik Raudteejaam Õhtune vaade Lodeinoje Pole tänavale Lodeinoje Pole prügikast Lodeinoje Pole koduleht (vene keeles)