laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Harilik keerik

Harilik keerik (Tortula ruralis) on samblaliik pisisamblaliste sugukonnast keeriku perekonnast. Ladinakeelsed sünonüümnimed, mida praegu ei tunnustata, on Tortula intermedia, Tortula ruraliformis, Barbula ruralis ja Syntrichia intermedia. Lühendnimi on TORRUR. Ingliskeelsed nimed on twisted moss ja star moss (ja wall moss?). Varieteetide hulgas on Tortula ruralis var. ruralis, Tortula ruralis var. crinita ja Tortula ruralis var. hirsuta. Alamliigid on Tortula ruralis ssp. ruraliformis ja Tortula ruralis ssp. ruralis. Harilik keerik kasvab üle maailma, kuuludes arktilisse, boreaalsesse, parasvöötme- ja kõrbefloorasse. Ta on laialt levinud Euroopas (Eestis väga sage), Aasias, Lähis-Idas, Põhja- ja Lõuna-Aafrikas, Austraalias, Okeaanias, Kanadas, USA lääneosas, Mehhikos ja Lõuna-Ameerikas. Sammal kasvab Eestis metsas, niidul ja paljakul. Enamasti leidub seda kividel, vähem maapinnal ja puude tüvedel. Põhja-Ameerikas kasvab ta tundras, okaspuumetsades, rohtlates ja kõrbetes. Teda leidub männikutes, kuusikutes, ebatsuugametsades, nulumetsades, tsuugametsades, lehisemetsades, rannikusekvoiametsades, pujurohtlates, kõrbepõõsatikes, Texase savannis, USA edelaosa põõsasstepis, mägipõõsatikes, kadastikes, mägirohtlates, mägiaasadel, tasandikurohtlates, preeriates, kõrberohtlates, märgrohtlates, üheaastates rohtlates ja alpiinsetes kooslustes. Harilik keerik on lühike, püstine sammal, mis moodustab üsna suuri tutte. Vars hargneb tavaliselt järjestikuselt kaheks. Nende kõrgus on 1-4 cm. Gametofüüt on silmatorkav. Ta kinnitub mulda risoidide abil. Lehel on nüri ots. Leherood ulatub lehe otsast pikalt välja. Niiskes ja kuivas olekus on morfoloogia ja värvus erinev. Niiskes olekus ei väändu lehed ümber varre. Värvus on heleroheline. Kuivas olekus väänduvad lehed ümber varre, värvus on punakaspruun. Harilik keerik on tavaliselt kserofüüt, ta talub väga hästi põuda ja kuivamist. Artiklit tuleb täiendada. Harilik karvkeerik andmebaasis eElurikkus Foto Fotod: niiske ja kuiv olek Joonistused Pildid
Harilik lõhistanukas

Harilik lõhistanukas (varem ka harilik rahnik; Schistidium apocarpum) on samblaliik lõhistanuka perekonnast. Sammal kasvab valdavalt kividel, eriti lubjakividel, graniidil ja tahkunud tsemendil. Mõnikord võib teda kohata ka tolmustel puutüvedel. Sambla Grimmia ovalis kohta vaata artiklit harilik rahnik. Harilik lõhistanukas andmebaasis eElurikkus
Raki

Raki on Türgi aniisiliköör. Raki etanoolisisaldus on tavaliselt 40–50%. Rakit juuakse nii puhtalt kui ka veega lahjendatult. Sarnased aniisimaitselised joogid on ka näiteks oúzo, pastis ja sambuca. Suurim raki tootja on Diageo. Rakiks võidaks kutsuda ka Kreeta päritolu alkohoolset jooki tsikoudiat.
Kägiveen

Kägiveenid (vena jugularis) on veresooned, mis juhivad venoosset verd peast südamesse ülemise õõnesveeni kaudu. sisemine kägiveen välimine kägiveen
Lebes

Lebes on antiigiaegne metallist (pronksist või hõbedast) või põletatud savist kausjas keedu- või pesunõu, mis seisis kolmjalal või ühejalgsel alusel. Lebes gamikos oli kõrgete sangadega pulmatseremoonial kasutatav nõu, mis seisis pruudi ukse kõrval ja mida kasutati arvatavasti ka lillevaasina. Vana-Kreeka Vanakreeka keraamika Antiigileksikon, Tallinn, Valgus, 1985, lk 309
Konqueror

Konqueror on Unixile ja Unixi-laadsetele operatsioonisüsteemidele loodud KDE keskkonnas toimiv arvutiprogramm, mis täidab nii brauseri kui ka failihaldusprogrammi ülesandeid. Brauserina kasutab see veebilehtede kuvamiseks KHTML-esitlusmootorit. Konquerori koduleht
Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis

"Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis" oli tsensuurivaba omakirjastuslik kroonika, mis ilmus Eestis aastatel 1978–1987 (kokku 25 kogu). "Lisanduste..." esimene tegevtoimetaja oli Jüri Adams, seejärel Viktor Niitsoo, tema arreteerimise järel Arvo Pesti. Arvo Pesti vahistamise järel oli tegevtoimetaja vangist vabanenud Mati Kiirend. "Lisandused..." ilmusid kirjutusmasinal paljundatult põranda all, ning pärast seda, kui Eestis ägenesid nõukogude võimu repressioonid sõnavabaduse vastu, ka välismaal – Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskuse hoole all Stockholmis. "Lisandustes..." avaldati NSV Liidus inimõiguste rikkumisi käsitlevaid pöördumisi maailma avalikkuse poole ning kirjeldati inimõiguste rikkumisi ja kohtuprotsesse dissidentide üle. Avaldati ka artikleid Eesti ajaloost, olukorrast Lätis, Leedus ja Ida-Euroopa riikides. Omakirjastuslik tegevus Eestis Peep Pillak. Arvo Pesti mälestuseks Tuna nr 4, 2010; lk 151. Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis. 1. kd, kogud 1-7: 1978-1980. Stockholm: Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskus, 1984. ISBN 9789949363537 Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis. 2. kd, kogud 8-13: 1980-1981. Stockholm: Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskus, 1984. ISBN 9789949363544 Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis. 3. kd, kogud 14-19: 1982-1984. Stockholm: Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskus, 1986. ISBN 9789949363551 Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis. 4. kd, kogud 20-25: 1985-1987. Stockholm: Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskus, 1988. ISBN 9789949363568
Langenud vabadusvõitleja päev

Langenud vabadusvõitleja päev on mitteametlik tähtpäev, mida tähistatakse Eesti vabadusvõitleja Jüri Kuke (1. mai 1940 Pärnu – 27. märts 1981 Vologda) surma-aastapäeval 27. märtsil. Ettepaneku 27. märtsi tähistamiseks langenud vabadusvõitleja päevana tegi publitsist ja filmirežissöör Vladimir-Georg Karassev-Orgusaar aasta pärast Jüri Kuke hukkumist, 27. märtsil 1982 Vabadusraadios. Alates 1996. aastast on Tartu ülikoolis korraldatud langenud vabadusvõitleja päeva aulakonverentse. Mälestusüritusi Jüri Kuke auks on korraldatud ka Tallinnas, Kursis ja Mõisakülas. Vaatamata korduvatele taotlustele ei ole Riigikogu ega Eesti Vabariigi valitsus soostunud 27. märtsi riiklikuks tähtpäevaks kuulutama. "Kas tänapäeva Eesti oskab käituda riigina?" - Kultuur ja Elu 1/2003. Langenud Vabadusvõitleja Päeva XVI aulakonverents 25.03.2012 uttv.ee Tartu Ülikooli Televisioon (videosalvestis) Propagandamüüdid, tegelikkus ja tulevikuväljavaated (Jüri Kuke mälestuskonverentsil võeti vastu ettepanek kuulutada 27. märts, langenud vabadusvõitleja päev, riiklikuks tähtpäevaks.) Kultuur ja Elu 2/2006
Väegrupp Mitte

Väegrupp Mitte (saksa keeles Heeresgruppe Mitte) oli Teise maailmasõja ajal Saksa Riigi Wehrmachti kuulunud väeüksus. Moodustati 21. juunil 1941 väegrupi B ümbernimetamisega. Väegrupi Mitte eesmärk Operatsioon Barbarossa käigus oli Valgevene NSV ja Moskva vallutamine. Sellele väegrupile allusid kaks armeed ja kaks tankiarmeed. Väegrupi lähteala oli okupeeritud Poola kindralkubermangus. Barbarossa plaani järgi ründas väegrupp Nord läbi Balti riikide Leningradi suunas, väegrupp Mitte läbi Valgevene Moskva suunas ja väegrupp Süd pidi vallutama Kiievi ja Ukraina ning tungima seejärel Volga jõeni ja Põhja-Kaukaasiasse. Väegrupp purustati peaaegu täielikult Nõukogude Liidu 1944. aasta suve suurrünnaku käigus. Väegrupi taganemisel Ida-Preisimaale nimetati ta ümber väegrupiks Nord 25. jaanuaril 1945. Samal päeval nimetati väegrupp A väegrupiks Mitte. Fedor von Bock (22.06.1941) Günther von Kluge (19.12.1941) Ernst Busch (12.10.1943) Walter Model (28.06.1944) Georg-Hans Reinhardt (16.08.1944) Ferdinand Schörner (17.01.1945) Juuli 1941: Tankigrupp 3 9. armee 4. armee Tankigrupp 2 September 1941: Tankigrupp 3 9. armee 4. armee Tankigrupp 2 2. armee Oktoober 1941: 9. armee 4. armee 2. tankiarmee 2. armee November 1941: 9. armee Tankigrupp 3 4. armee 2. tankiarmee 2. armee Detsember 1941: 9. armee Tankigrupp 3 4. armee 2. tankiarmee 2. armee Jaanuar 1942: 9. armee 3. tankiarmee 4. tankiarmee 4. armee 2. tankiarmee 2. armee Veebruar 1942: 3. tankiarmee 9. armee 4. tankiarmee 4. armee 2. tankiarmee Mai 1942: 9. armee 3. tankiarmee 4. armee 2. tankiarmee Jaanuar 1943: LIX armeekorpus 9. armee 3. tankiarmee 4. armee 2. tankiarmee Juuli 1943: 3. tankiarmee 4. armee 2. tankiarmee 9. armee 2. armee Jaanuar 1944: 3. tankiarmee 4. armee 9. armee 2. armee Juuli 1944: 3. tankiarmee 4. armee 2. armee August 1944: 3. tankiarmee 4. armee 2. armee IV SS-tankikorpus Jaanuar 1945: 3. tankiarmee 4. armee 2. armee Veebruar 1945: 4. tankiarmee 17. armee 1. tankiarmee Mai 1945: 7. armee 4. tankiarmee 17. armee 1. tankiarmee 256. Infanterie-Division George M. Nipe jr, Decision in the Ukraine: German Panzer Operations on the Eastern Front ..., 1996 Christer Bergstrom, The Ardennes, 1944-1945, 2014
Väegrupp Süd

Väegrupp Süd (saksa keeles Heeresgruppe Süd) oli Teises maailmasõjas Saksa Riigi Wehrmachti koosseisus võidelnud väeüksus. Moodustati 2. septembril 1939 12. armee ülemjuhatusest. 8. oktoobril asus täitma Oberbefehlshaber Osti ülesandeid. Nimetati ümber väegrupiks A 26. oktoobril. Uuesti moodustati väegrupi A ümbernimetamisega 22. juunil 1941. Väegrupp Süd pidi operatsiooni Barbarossa käigus vallutama Ukraina ning tungima Volga jõeni ja Põhja-Kaukaasiasse. Pealetungi eesmärk oli ka sõjamajanduslik: Saksamaa vajas Ukraina ja Venemaa mustmullavööndi põllumajandussaadusi, Donbassi kivisütt ja metallitööstust ning Groznõi ja Bakuu naftat. Peale kolme armee ja ühe tankiarmee võitlesid väegrupi Süd juhtimise all ka Itaalia 8. armee, kaks (3. ja 4.) Rumeenia armeed, Slovakkia ekspeditsioonivägi, Ungari armeekorpus ja Saksa jalaväediviisile allutatud Horvaatia rügement.. Barbarossa plaani järgi ründas väegrupp Nord läbi Balti riikide Leningradi suunas, väegrupp Mitte läbi Valgevene Moskva suunas ja väegrupp Süd pidi vallutama Kiievi ja Ukraina ning tungima seejärel Volga jõeni ja Põhja-Kaukaasiasse Väegrupi Süd lähteala oli Slovakkias, Ungaris ja Rumeenias. 9. juulil 1942 jagati väegrupp Süd väegruppideks A ja väegrupp B. Väegrupi Süd ülemjuhatus läks väegrupi B koosseisu. Uuesti moodustati 12. veebruaril 1943 väegrupi Don ümbernimetamisega, sellele liideti veel osa väegrupi B vägesid. 25. märtsil 1944 nimetati ümber väegrupiks Nordukraine. Moodustati uuesti 23. septembril 1944 väegrupi Südukraine jäänustest. 1945. aasta aprilli lõpus nimetati ümber väegrupiks Ostmark. Gerd von Rundstedt (1.09.1939) Gerd von Rundstedt (22.06.1941) Walter von Reichenau (1.12.1941) Fedor von Bock (12.01.1942) Erich von Manstein (12.02.1943) Johannes Freissner (23.09.1944) Otto Wöhler (28.12.1944) September 1939 8. armee 10. armee 14. armee Juuni 1941 6. armee Tankigrupp 1 17. armee 11. armee Veebruar 1942 2. armee 6. armee Armeegrupp Kleist 11. armee Juuni 1942 2. armee 6. armee 1. tankiarmee 17. armee Grupp Wietersheim 11. armee Märts 1943 Armeegrupp Kempf 4. tankiarmee 1. tankiarmee Armeegrupp Hollidt Juuli 1943 Armeegrupp Kempf 6. armee 8. armee 1. tankiarmee Oktoober 1943 4. tankiarmee 8. armee 1. tankiarmee Veebruar 1944 4. tankiarmee 8. armee 1. tankiarmee 6. armee Märts 1943 4. tankiarmee 8. armee 1. tankiarmee Oktoober 1944 Armeegrupp Wöhler 6. armee Ungari 3. armee Jaanuar 1945 Armeegrupp Balck 8. armee 2. tankiarmee Aprill 1945 8. armee 6. tankiarmee 6. armee 2. tankiarmee
Väegrupp G

Väegrupp G (saksa keeles Heeresgruppe G) oli Teise maailmasõja ajal Saksa armeesse kuulunud väeüksus. Moodustati 28. aprillil Prantsusmaal algselt küll armeegrupi G nime all, nimetati ümber väegrupiks G 12. septembril 1944. Johannes Blaskowitz (8.05.1944) Hermann Balck (21.09.1944) Johannes Blaskowitz (24.12.1944) Paul Hauser (29.01.1945) Friedrich Schulz (2.04.1945) Mai 1944.: 19. armee 1. armee September 1944.: 19. armee 5. tankiarmee 1. armee Jaanuar 1945.: 1. armee Veebruar 1945.: 19. armee 1. armee Aprill 1945.: 1. armee 7. armee
Väegrupp H

Väegrupp H (saksa keeles Heeresgruppe H) oli Teises maailmasõjas Saksa armee koosseisus võidelnud väeüksus. Moodustati 11. novembril 1944 Hollandis. 7. aprillil 1945 nimetati ümber Oberbefehlshaber Nordwestiks Kurt Student (7.11.1944) Johannes Blaskowitz (30.01.1945) Detsember 1944.: 1. langevarjurite armee 15. armee Jaanuar 1945.: 1. langevarjurite armee 25. armee
Rahva Hääl

Rahva Hääl oli aastatel 1940–1995 Eestis välja antud ajaleht. Algselt oli ajaleht Rahva Hääl Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee häälekandja. 21. juunil 1940 sai Joosep Saat EKP Keskkomitee liikmelt Hendrik Allikult käsu koos Anatoli Männiku ja Paul Baumanniga üle võtta Tallinnas Pikal tänaval asunud Uus Eesti toimetus ja hakata „reaktsioonilise“ lehe asemel välja andma „demokraatlikku“ Rahva Häält. Viimane Uue Eesti number ilmus 21. juunil 1940. Rahva Hääle esiknumbri panid uute toimetajate juhtimisel kokku vanad tegijad ja leht ilmuski 22. juunil 1940. 30. juunil 1994 müüs erastamisagentuur ajalehe Rahva Hääl AS Maagile alghinnaga 3,3 miljonit krooni. Rahva Hääle töötajate firma AS RH jäi erastamiskonkursil kaotajaks ja hakkas välja andma uut ajalehte Eesti Sõnumid. 5. juunil 1995 ühinesid Hommikuleht, Päevaleht (endine Noorte Hääl) ja Rahva Hääl uueks väljaandeks, mille nimeks sai Eesti Päevaleht. 29. septembril 1995 liideti Eesti Päevaleht ja Eesti Sõnumid. Eesti Sõnumite töötajad asutasid ajalehe Sõnumileht. Meelis Saueauk, NÕUKOGUDE ANNEKSIOON 1940. AASTA EESTI AJAKIRJANDUSE KÕVERPEEGLIS Olaf Esna, Okupatsiooni ajal Pärnus ilmunud lehed, Pärnu Postimees, 05.03.2009
Bermejo

Bermejo on jõgi Lõuna-Ameerikas. Jõgi algab Andidest. Laskunud Gran Chaco tasandikule, voolab valdavalt kakku. Suubub paremalt Paraguaysse. Jõe pikkus on 1450 km.
Väegrupp Südukraine

Väegrupp Südukraine (saksa keeles Heeresgruppe Südukraine) oli Teises maailmasõjas Saksa armee Idarinde koosseisus võidelnud väeüksus. Moodustati 30. märtsil 1944. väegrupi A ümbernimetamisega. 20 augustil alanud venelaste suurpealetungi käigus löödi väegrupp puruks ja 23. septembril nimetati ümber väegrupp Südiks. Ferdinand Schörner (10.03.1944) Johannes Freissner (25.07.1944) Aprill 1944.: Armeegrupp Wöhler Armeegrupp Dumitrescu 17. armee Juuli 1944.: Armeegrupp Wöhler Armeegrupp Dumitrescu August 1944.: 8. armee 6. armee September 1944.: 8. armee Armeegrupp Fretter-Pico XXIX korpus
Väegrupp Kurland

Väegrupp Kurland (saksa keeles Heeresgruppe Kurland) oli Teises maailmasõjas Saksa armee koosseisus võidelnud väeüksus. Väegrupp Kurland moodustati 25. jaanuaril 1945 väegrupi Nord ümbernimetamisega. 20. aprillil 1945 andis välja oma postmargid (Saksa postmargid ületrükiga KURLAND). Heinrich von Vietinghoff (29.01.1945) Lothar Rendulic (10.03.1945) Carl Hilpert (6.04.1945) Veebruar 1945: 16. armee 18. armee
Ebon

Eboni atoll on atoll Mikroneesias, üks Marshalli saartest. Kuulub Marshalli Saartele. Koosneb 22 saarest, mille kogupindala on 5,75 km2 ja elanike arv umbes 700. Ebon on Marshalli saarte lõunapoolseim atoll.
Väegrupp Nordukraine

Väegrupp Nordukraine (saksa keeles Heeresgruppe Nordukraine) oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägedesse kuulunud väeüksus. Moodustati 30. märtsil 1944. väegrupp Süd ümbernimetamisega. 23. septembril 1944. nimetati ümber väegrupiks A. Walter Model (30.03.1944) Josef Harpe (28.06.1944) Aprill 1944.: 4. tankiarmee 1. tankiarmee Ungari 1. armee August 1944.: 4. tankiarmee 17. armee Armeegrupp Heinrici
Kalajoki linn

Kalajoki on linn Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas. Asub Kalajoki jõe ääres. Kalajoki vald nimetati linnaks 2002. aastal. 2010 liideti linnaga Himanka vald. Naabervallad on Alavieska vald, Kokkola linn, Kannus, Merijärvi vald, Pyhäjoki vald, Sievi vald ja Ylivieska linn. Population growth biggest in nearly 70 years  Kalajoki linn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kalajoki koduleht
Hadefoobia

Hadefoobia (ka: stügoiofoobia, stügiofoobia, stigiofoobia) on haiglaslik hirm põrgu ees.
Nõmmekingsepad (1938)

"Nõmmekingsepad" on 1938. aastal valminud Soome mängufilm. Film tugineb Aleksis Kivi samanimelisele külakomöödiale. Filmi režissöör on Wilho Ilmari, kellest 1943. aastal sai esimene Soome teatrikooli direktor. filmist Eloneti andmebaasis
Nõmmekingsepad

"Nõmmekingsepad" on Aleksis Kivi näidend, mis ilmus 1864. aastal. Eesti keelde tõlkis selle Friedebert Tuglas (1934; 2. trükk 1957). Näidendi põhjal on valminud ka mitu filmi: "Nõmmekingsepad", Erkki Karu film aastast 1923 "Nõmmekingsepad", Wilho Ilmari film aastast 1938 "Nõmmekingsepad", Valentin Vaala film aastast 1957 Eestis on Aleksis Kivi näidendit "Nõmmekingsepad" lavastatud Linnateatris ja Rakvere Teatris. Linnateatris esietendus 22. septembril 1974. Lavastaja Mikk Mikiver, kunstnik Aime Unt. Osatäitjad: Sepeteus – Enn Kraam Topias – Ants Eskola Martta – Lisl Lindau Esko – Ivo Eensalu Iivari – Lauri Nebel Niko – Ants Vain Jaana – Marje Metsur Mikko Vilkastus – Tõnu Saar Kristo – Paul Laasik Karri – Rudolf Allabert Kreeta – Helgi Ilo Sakeri – Karl Kalkun Jaakko – Siim Rulli Antres – Tõnu Mikiver Teemu – Jüri Aarma Erikki – Margus Tuuling Kõrtsimees – Kaarel Kilvet Rakvere teatris esietendus 2000. aastal. Lavastaja Ingo Normet, kujundaja Vadim Fomitšev.
Perkūnas

Perkūnas (ka Diviriks, Dundulis, Bruzgulis, Dievaitis, Grumutis, Dundutis, Dūdų senis, Tarškulis, Tarškutis, Blizgulis) on leedu mütoloogias äikese, vihma ja viljakuse jumalus, ka sõjajumal, taevane õigluse kaitsja ja kurjade vaimude hävitaja. Ta oli leedu eelkristliku rahvausundi panteoni keskne kuju, Pikker, piksejumal, ka sõja- ja viljakusjumal, õigluse ja moraali kaitsja, "jumala vits". Hall vanamees, käes sarv või vasar; elab mäel või taevas, sõidab tulise kaarikuga ja heidab välgunooli, abiliseks sepp Kalvis. Ka teda ennast on kujutatud sepana; taevaseks sepaks oli ka Perkūnase antipood ja vastane Teliavelis, kelle puhul võib tugevaid ühisjooni leida hiljem kristlikuks kuradiks moondunud vembuka kurivaimu Velniasega, kellega Perkūnas paljudes müütides võitleb. Perkūnase naine oli Perkūnija; mõnedel andmetel oli neil neli poega – neli aastaaega. Ühes müüdis kavatseb Perkūnas abielluda, aga Velnias röövib tema pruudi Žemyna, kellest saab Vaiva – vikerkaar. Perkūnas ajab naise minema ja Dievas pagendab ta taevast mäe otsa, kus kasvab kõrge tamm. Tamme otsa varjub kurat, kelle pihta Perkūnas välke heidab. Mõnes müüdis on Perkūnase abikaasaks Päike, kes petab teda Kuuga, mille järel Perkūnas lööb Kuu mõõgaga pooleks. Teistes lugudes Kuu hülgab Päikese ja Perkūnas karistab teda. Perkūnas on muuhulgas madude vaenlane. Perkons Pērkons
Rosa Parks

Rosa Louise McCauley Parks (4. veebruar 1913 – 24. oktoober 2005) oli mustanahaline Ameerika inimõiguste eest võitleja ja aktivist, keda Ameerika Ühendriikide Kongress nimetas "tänapäeva inimõiguste liikumise emaks". Elukutselt oli ta õmbleja. Parks asi kuulsaks, kui ta Montgomerys 1. detsembril 1955 keeldus bussis valgele meeskodanikule istet andmast. Sel ajal olid bussides valge ja musta rassi istekohad eraldi. Kuna politsei arreteeris Parksi, toimus Montgomery Busside Boikott – üks suuremaid ja edukamaid massiliikumisi rassilise segregatsiooni kaotamiseks. Boikotti juhtis Martin Luther King. Rosa Parksi roll Ameerika ajaloos on teinud temast ikooni, tema tegevus on eeskujuks olnud mitmele inimõiguste liikumisele kogu maailmas. The Rosa Parks Madness
Professionaalne kretinism

Professionaalne kretinism on kujundlik väljend oma ala tahtmatu ületähtsustamisega seotud nähtuste kompleksi kohta. Väljendit kasutatakse kitsast erialalisest vaatest, oskustest, harjumustest ja elukutsest tulenevate naljakate või veidrate olukordade humoorikaks kirjeldamiseks. Professionaalne kretinism võib olla ülemäärase spetsialiseerumise või ületöötamise tulemus.
Malcolm Gladwell

Malcolm Gladwell (sündinud 1. septembril 1963) on inglise ja jamaica päritolu Kanadas kasvanud ameerika teadusajakirjanik. Ta on tuntud menukite "Läbimurdepunkt" ("The Tipping Point: How Little Things Can Make a Big Difference") ja "Silmapilk" ("Blink") autorina. Tiina Kaalep. Malcolm Gladwell "Läbimurdepunkt". Arvustus. Eesti Ekspress, 16. juuli 2004 "The Tipping Point" by Malcolm Gladwell - Review Online
Charles Fort

Charles Hoy Fort (6. august 1874 – 3. mai 1932) oli ameerika kirjanik ja anomaalsete nähtuste uurija. Oma töödes käsitles ta teaduslike väljaannete ja ajakirjanduse andmete põhjal kaasaja loodusteaduste (sealhulgas astronoomia) valeennustusi, eksitusi ja hiljem mahavaikitud avastusi. Ta on öelnud: "Kui inimolendite teleportatsioone kusagilt mujalt Maale on kunagi aset leidnud, võib hullumajade kontrollimine anda ootamatuid tulemusi. 1928. aasta algul ilmus ühte New Jersey linna mees, kes väitis end olevat Marsilt pärit. Kust iganes ta ka ei tulnud, igaüks teab, kuhu ta läks." Temale on omistatud sõnad: "Kui on olemas universaalne mõistus, kas see saab olla terve?" Charles Forti Instituut Fortean Times http://www.dark-stories.com/eng/the_man_who_fell_to_earth.htm The Charles Fort Institute Fortean Times Magazine Book of the Damned (raamat) New Lands (raamat) Lo! (raamat) Wild Talents (raamat) Many Parts (raamatu säilinud fragmendid) The Outcast Manufacturers (raamat)
Jean Monnet

Jean Omer Marie Gabriel Monnet (9. november 1888 – 16. märts 1979) oli prantsuse poliitik ja ärimees. Monnet oli tuntud konjakitööstur, kes andis panuse Euroopa majanduse integreerimisse. Juba esimese maailmasõja ajal koordineeris ta Antandi riikide vahelist majanduskoostööd ning valiti 1919 Rahvasteliidu aseesimeheks. Teise maailmasõja ajal arendas ta majanduskoostööd USA-s ning naasis hiljem kodumaale, töötades aastaid valitsuse nõunikuna. Tema initsiatiivil loodi 1950. aastal Euroopa Söe- ja Teraseühendus, mis oli Euroopa Liidu eelkäija. Monnet pooldas esialgu separaatset integratsiooni ehk uskus, et üleeuroopalist koostööd tasub teha vaid mõnes majandusvaldkonnas. Seetõttu jäi ta hilisematest integratsiooniprotessidest mõnevõrra kõrvale. Hiljem toetas ta üldjoontes Euroopa ühinemist, ehkki leidis, et seda tuleb teha ettevaatlikult, samm-sammult. Karl Suure auhind 1953 Euroopa aukodanik 1976 Monnet' plaan