laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hiina astroloogia

Hiina astroloogia (占星術, 星學, 七政四餘, 果老星宗) on Hiina astroloogiatraditsioon, mis põhineb Hiina kalendril, eriti 12-aastasel tsüklil ehk Hiina sodiaagil ja taevakehade liikumisel mööda Hiina tähtkujusid. Vanim säilinud Hiina astroloogiaraamat on üks puitklotsidega trükitud almanahh, mis pärineb 8. sajandist pKr. Juba selle almanahhi ilmumise ajal ulatusid hiina astroloogia juured nii kaugesse aega, et olid peaaegu mineviku hägusse kadunud. Vanas Hiina astroloogias põhines horoskoobiõpetus eeskätt kaheteistkümne maa-haru teoorial, milles on valitsevaks kaheteistkümne aasta pikkune tsükkel. Tsükkel algab rotiaastaga ja aasta algab kuu loomisega. Hiina astroloogias on kaksteist loomamärki, millest igaüks mõjutab ja märgistab üht kuuaastat ja sellel aastal sündinud inimeste iseloomuomadusi. Ühe legendi kohaselt pärinevad loomanimetused Buddha aegadest, kes nimetas aastad kõigi kaheteistkümne looma järgi, kes tulid temaga hüvasti jätma: Rott Härg Tiiger Jänes Draakon Madu Hobune Lammas Ahv Kukk Koer Siga Hiina astroloogia põhineb 10-aastasel päikese-kuu tsüklil, mis on vana Hiina põllumajanduskalendri aluseks. Need tsüklid on jagatud viieks elemendiks. Kogu süsteemi hoiavad ülal harmooniat ja tasakaalu kehastavad yin ja yang (naiselement ja meeselement). Hiina astroloogia eri variante kasutatakse ka naaberaladel, nt Tiibetis. Eri traditsioonides loomade nimistu varieerub. Hiina sodiaaki kasutatakse ka kellaaegade märgistamiseks, kusjuures iga märk vastab "laiule tunnile" või "shichenile" (時辰), mis on kahetunnine periood. (24 jagatud 12 loomaga) Pikk tund, mille jooksul inimene sünnib, on tema salaloom, nagu me eespool ütlesime. Sünniaeg määrab inimese teise märgi ehk tõusumärgi Hiina astroloogias. Järgmised ajad on vööndiaeg: Tallinns sündinud inimesel on järgmised kellaajad: Artikkel vajab täiendamist ja täpsustamist Hiina astroloogia vene keeles http://traditionalfengshui.co.za/fourpillarssoftware.htm
Grindavík

Grindavík on linn ja vald Islandil Suðurnesi piirkonnas. Grindavík asub Reykjanesskagi poolsaare lõunakaldal. Linna lähedal paikneb Þorbjörni mägi. Grindavík sai linnaõigused 1974. aastal. Grindavíkis on sündinud kirjanik ja tõlkija Guðbergur Bergsson (1932–2023). Grindavík Iceland Road Guide. Vaadatud 13. novembril 2023 Guðbergur Bergsson The Modern Novel. Vaadatud 13. novembril 2023
Puhkemaja

Puhkemaja on puhkuseks mõeldud majutusettevõte, mille toiduvalmistamisvõimalustega majutushoone üüritakse välja täies ulatuses. Puhkemajale kehtivad üldised majutusettevõtetele seatud nõuded ning lisaks puhkemajale seatud nõuded. Puhkemajas peavad olema majutusruum, puhkeruum või puhkamiseks mõeldud osa ruumist, köök või kööginišš, pesemis- ja tualettruumid. Tagatud peab olema voodipesu ja rätikute olemasolu vastavalt voodikohtade arvule (sel juhul ka nende vahetus vähemalt kord nädalas ning iga uue külastaja korral) või voodipesu ja rätikute laenutamise võimalus või pesupesemise võimalus. Ühekohalise majutusruumi pindala peab olema vähemalt 6 m2 ja kahekohalise majutusruumi pindala vähemalt 12 m2, enama arvu kohtade korral iga lisanduva voodikoha kohta täiendavalt 3 m2. Majutusruumis peab olema peegel. Puhkeruumis peavad olema loomulik valgustus, laud, istekohad vastavalt voodikohtade arvule. Köögis või kööginišis peavad olema seadmed ja vahendid sooja toidu valmistamiseks ja serveerimiseks, nõudepesuvahendid, kraanikauss jooksva sooja ja külma veega, külmkapp. Bangalo Nõuded majutusettevõttele Riigi Teataja (vaadatud 9. oktoobril 2014)
Tsüstiidid (mükoloogia)

Tsüstiidid on steriilsed hüüfimoodustised, mis kaitsevad mükoriisat mullas elavate organismide eest (hooghännalised, lestad). Riisikate mükoriisat katavad piimahüüfid, mis paistavad seenmantli pinnal peente valgete joontena ning sisaldavad piimmahla. https://raademetsa.ee/seened/?directory=.&currentPic=7
Villa Andropoff

Villa Andropoff on hotell, mis asub Pärnu maakonnas Pärnu linna Valgeranna külas. Hoone on ehitismälestis (reg-number 30410) nimetusega "Endise ENSV Ministrite Nõukogu Valgeranna puhkekompleksi peahoone". Villa Andropoffi lähiümbruses paiknevad kino-mängudemaja (arhitekt Meeli Truu), saun-puhkemaja (arhitekt Meeli Truu), kämpingumajad. Algse nimega Valgeranna puhkekompleksi peahoone nimevahetus tuli omaaegselt soomlasest omanikult. Praegune omanik (OÜ Magicom) soovib nime vahetada. Pärnu lahe põhjakaldal paiknev puhkekompleks oli mõeldud Eesti NSV Ministrite Nõukogu nomenklatuuri liikmetele ja nende külalistele, kuna oli tarvis nii väärilisi puhkevõimalusi kui ka esinduslikku kohta võimuesindajate mitteametlikumateks kohtumisteks. Puhkekompleks Valgerannas rajati mitmes etapis alates 1960. aastate keskpaigast. Kompleksi peahoone (praegu Villa Andropoff) projekt telliti Eesti Projektilt 1979. aastal. Projekti peaarhitektiks määrati Raine Karp. Etteantud ruumiprogrammis oli kaks kolmetoalist luksusnumbrit, kaks kahetoalist numbrit, banketisaal, vestibüül, garderoob jm. Raine Karbi projekt valmis 1980. aastal. 1983. või 1984. aastal valminud hoone (insener Hinno Ainumäe, sisearhitekt Sulev Vahtra) oli Ministrite Nõukogu asjadevalitsuse hallata, kuni 1990. aastal läksid selle varad reorganiseeritud Eesti NSV Riigikantseleile. Aastatel 1992–1997 rentis Riigikantseleilt kompleksi AS Perwin, 1997. aastal müüdi see avalikul enampakkumisel AS-le Pajker. Peahoone ja saun-puhkemaja on olnud pausideta kasutuses algses funktsioonis; ülejäänud hoonete kasutamine katkes 1990. aastatel. Alates 2020. aastast on tegu muinsuskaitse all oleva mälestisega. Hoone väliskujus on nähtavad kõik Raine Karbi 1970. ja 1980. aastatel loodud arhitektuurlahenduste olulisemad tunnusjooned: monumentaalne üldilme; tummad pinnad ja neid aktsentueerivad avaused; kuupjate vormide vastandumine kaarjatele avadele; arhitektuuriajaloo arhetüüpsete detailide isikupärane ja loov ümbertõlgendamine; materjaliehedus ja üldse tugev materiaalsus. Domineerib punane puhasvuuktellis, millega kontrasteeruvad trepipiirete, uste ja mööbli tume puit, heledast dolomiidist hammaslõikelised äärised trepipiirete alaosas ja uste sillustel. Peahoone avalike ruumide sisekujundus seotud väga selgelt eksterjööri stiili ja tunnetusega. Majesteetlike suurte kaaravade ja tumedate lagede kombinatsioonis tekkiva piduliku ruumimulje lähimaks paralleeliks on Raine Karbi ja Sulev Vahtra koostöö Rahvusraamatukogus. Kultuurimälestiste register. register.muinas.ee, vaadatud 14. november 2023. Villa Andropoffi uus omanik .... err.ee, 21. mai 2023. Muinsuskaitseamet. Valgeranna puhkekompleks. register.muinas.ee, 2012. Riik tahab ENSV tippjuhtide puhkekompleksi kaitse alla võtta. err.ee, 14. oktoober 2019. Villa Andropoffi uus omanik plaanib suuri muudatusi. err.ee, 21. mai 2023.
Bánovce nad Bebravou

Bánovce nad Bebravou (saksa keeles Banowitz, ungari keeles Bán) on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas, Bánovce nad Bebravou ringkonna halduskeskus. Linn asub Bebrava jõe ääres Strážovi mäestiku jalamil, Trenčínist ligi 25 km kagus. Asulat on esmamainitud 1232. aastal. Linnaõigused sai Bánovce nad Bebravou 1376. aastal. Keskajal oli linn oluline käsitöötootmise keskus. 1431. aastal vallutasid linna hussiidid ja hoidsid seda oma käes kuni 1433. aastani. Osmanite riigi väed rüüstasid linna 1633. aastal. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bánovce nad Bebravou elanikest slovakke 91,35%, tšehhe 0,47% ja mustlasi 0,21%. Rahvus oli teadmata 7,41%-l elanikest. Kopřivnice, Tšehhi Milotice, Tšehhi Lubliniec, Poola Esztergom, Ungari http://pop-stat.mashke.org/slovakia-cities.htm Z histórie Mesto Bánovce nad Bebravou. Vaadatud 14. novembril 2023 Bánovce nad Bebravou Tourist Channel. Vaadatud 14. novembril 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Bánovce nad Bebravou at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 14. novembril 2023
Pärandkeel

Pärandkeel (ingl heritage language) on koduses keskkonnas omandatud vähemuskeel, mis pole kõneleja asukohariigis ei ametlik ega ka ühiskonnas laiemalt kasutusel olev keel. Pärandkeel on kõneleja üks esimestest keeltest ning kõnelejal on juured piirkonnaga, kus keelt põhiliselt räägitakse. Pärandkeelt kasutatakse eeskätt kõnekeelena ning selle oskus suuresti varieerub kõnelejate lõikes. Seda oskust kujundavad peamiselt kaks tegurit: see, missugune on keelesisend, ning see, kui palju (ning kuivõrd mitmekülgselt) saab kõneleja pärandkeelt igapäevaselt kasutada. Pärandkeel võib erineda lähtepiirkonnas kõneldavatest keelevariantidest ning sellele on iseloomulikud näiteks arhaismid, teise keele mõjud ning norminguvastased grammatilised vormid. Eesti keelt kõneletakse pärandkeelena näiteks Rootsis, Soomes ja Venemaal. Kupisch, Tanja, Polinsky, Maria (2022). Language history on fast forward: Innovations in heritage languages and diachronic change. – Bilingualism: Language and Cognition, 25(1), 1–12. https://doi.org/10.1017/S1366728921000997/. Polinsky, Maria, Kagan, Olga (2007). Heritage Languages: In the ‘Wild’ and in the Classroom. – Language and Linguistics Compass, 1(5), 368–395. https://doi.org/10.1111/j.1749-818x.2007.00022.x. Minkov, Miriam, Kagan, Olga, Protassova, Ekaterina, Schwartz, Mila (2019). Towards a Better Understanding of a Continuum of Heritage Language Proficiency: The Case of Adolescent Russian Heritage Speakers. – Heritage Language Journal, 16(2). 211–237. https://doi.org/10.46538/hlj.16.2.5. Polinsky, Maria (2018). Heritage Languages and their Speakers (Cambridge Studies in Linguistics). Cambridge: Cambridge University Press. https://doi.org/10.1017/9781107252349. Montrul, Silvina, Bowles, Melissa (2009). Back to basics: Differential Object Marking under incomplete acquisition in Spanish heritage speakers. – Bilingualism: Language and Cognition, 12(3). 363–383. https://doi.org/10.1017/S1366728909990071. Keevallik, Leelo, Lippus, Pärtel, Pajusalu, Karl (2015). Estonian as a heritage language in Sweden: Acoustic and perceptual characteristics of the quantity system. – Sociolinguistic Studies, 8(3), 357–382. https://doi.org/10.1558/sols.v8i3.13978. Kaldur Kristjan, Pertsjonok Nastja, Derevski Robert, Jurkov Kirill, Kivistik Kats, Henahan Richard-Karl, Vogel Emily, Telve Keiu, Reitalu Liisi, Podgoretskaya Darya (2022). Eesti väliskogukonnad: identiteet, hoiakud ja ootused Eesti riigi suunal. Tartu: Balti Uuringute Instituut. https://www.ibs.ee/publikatsioonid/eesti-valiskogukonnad-identiteet-hoiakud-ja-ootused-eesti-riigi-suunal/.
Osalusepistemoloogia

Osalusepistemoloogia on filosoofiline hoiak, mille järgi tähendus ei ole positivistlike vaadete kohaselt ainult väljaspool inimmõistust (objektiivses maailmas, mis ootab avastamist) ega ei ole postmodernistlike või konstruktivistlike vaadete kohaselt ainult subjektiivne inimmõistuse poolt konstrueeritud või projitseeritud tähendus olemuslikult mõttetusse maailma. Teadmisi välisest maailmast korrastab subjektiivne mõistus ja mõtlemine ei peegelda objektiivset tõde välisusest. Osalusepistemoloogias tunnustatakse üheltpoolt tunnetuse tõlgenduslikkust ja konstrueeritust, ning teisalt looduse korrastuse avaldumist inimmõistuse kaudu. Kartesiaanlik-kantiaanlik dualistlik epistemoloogia pole osalusepistemoloogia vastand, vaid selle oluline alamhulk. Richard Tarnas, Õhtumaa vaimu passioon. Meie ilmavaadet vorminud ideede mõistmisest. Postimees, 2023. Epiloog. Richard Tarnas, Õhtumaa vaimu passioon, 2023: 533-534.
Heli Kraft

Heli Kraft (neiupõlvenimega Heli Mets; sündinud 4. juunil 1969) on Eesti esimene sõjajärgne iluduskuninganna ehk Miss Estonia 1988. Ta oli pikka aega abielus ettevõtja Gunnar Kraftiga. Neil sündis poeg ja kaks tütart. Heli Mets: Sel aastal oli isadepäev väga eriline / 12.11.2023 "Vikerhommik" Esimene Miss Estonia Heli Mets komistas laval ja oleks peaaegu kukkunud / 10.10.2018 Õhtuleht
Irpicodon

Irpicodon on seltsi Amylocorticiales kuuluv perekond seeni. Irpicodon pendulus Irpicodon andmebaasis eElurikkus.
Vaiplehekülg

Vaiplehekülg (inglise keeles carpet page, saksa keeles Teppichseite) on tekstita, üleni ornamendiga kaetud lehekülg keskaegsetes kristlikes, juudi ja muslimi illumineeritud käsikirjades. Vaiplehekülg ei sisalda üldse teksti, vaid on kaetud terve lehe suuruse miniatuuriga, mis koosneb üleni mittefiguraalsest värvilisest, vahel osati kullatud mustrist. Kõige omasem on see iiri-anglosaksi käsikirjadele ning paikneb tavaliselt evangeeliumi eel. Enamasti on dekoor puhtgeomeetriline, kuigi käsikirjades võib geomeetriliste vormide sees leiduda loom- või põimornamenti või mõlemaid kombineerituna. Miniatuuri värvid on säravad ja kontrastsed, sageli paigutatud ornamendis rütmiliselt korduvana, jooned on selged ja jõulised. Lehekülje kujundus võib olla sümmeetriline kahe ristuva telje suhtes; ladina risti kujutavatel ristiga vaiplehekülgedel, nagu näiteks Lindisfarne'i evangeliaaris, on sümmeetria ainult vertikaaltelje suhtes. Vaiplehekülg on hästi eristatav samuti insulaarstiilis esinevatest suurte initsiaalidega või nendest moodustatud ligatuuridega täidetud incipit-lehekülgedest, kuigi mõlemas kasutatud dekoorielemendid võivad olla sarnased. Kunstiajaloolased on vaiplehekülje algmeid näinud kopti käsikirjade dekoratiivlehekülgedes ning dekooris on olemas selged paralleelid sama perioodi metallehistöö kaunistustega. Eeskujuna on nähtud ka idamaiseid vaipu, millest on tuletatud dekoori nimetus. Vaiplehekülje taolist dekoori on leitud ka keskaegsetel nahavool- ja -lõiketehnikas kaunistusega nahkköidetel (nn Püha Cuthberti evangeliaar) ja vähestel säilinud väärismetallköidetel sellest perioodist (nagu figuraalse kaunistusega Lindau evangeliaar). 9. sajandi Galileast pärit heebreakeelne Codex Cairensis sisaldab samuti vaiplehekülge, ehkki stiililt iiri käsikirjadest täiesti erinevat. Bobbio Orosiuse käsikiri, vanim teadaolev näide vaipleheküljest Durrow' evangeliaar, 7.–8. sajand Kellsi evangeliaar, 8.–9. sajand Ibn al-Bawwabi Koraan, 1001 AD Heebreakeelne piibel, nn Codex Leningradensis, u 1008 Koraani käsikiri, 1182 Koraani käsikiri, c. 1370 M. Hainsoo. Sir Roy Strongi teose „The Spirit of Britain: A Narrative History of the Arts“ kolme peatüki tõlge ja tõlke analüüs. Magistritöö. Tartu Ülikool, 2017 Carpet Page. - Art History Glossary. The Lindisfarne Gospels carpet pages. - Medieval Manuscripts Blog. British Library Carpet Pages and Islamic Prayer Rugs. - Alberti-s Window. Art History Blog St. Cuthbert Gospel Uncovered. - Medieval Histories Lindau Gospels. - The Morgan Library & Museum E. Martín-Contreras. Exploring Hebrew Carpet Pages through their Texts. - Sefarad 80(1):7, June 2020 The Book of Durrow to be displayed at the British Library. - Medieval Manuscripts Blog. British Library J. J. Mark. Book of Kells. - World History Encyclopedia
Õnnistusteraamat

Õnnistusteraamat (kasutatud on ka tõlkeid benediktsionaal, benediktsionaar) on keskajal kasutusel olnud, õnnistamispalveid sisaldav liturgiline raamat. Tuntuim keskaegsetest õnnistusraamatutest on 10. sajandist pärit rikkalikult illumineeritud püha Aethelwoldi õnnistusteraamat. Õnnistusteraamat sisaldab kirikus õnnistamiseks kasutatavaid palveid. Varastes piiskopile või preestrile mõeldud liturgilistes raamatutes leidub sakramentide toimetamise juhistes arvukalt erisuguseid õnnistusvormeleid, mõnedes raamatutes on need koondatud eraldi ossa, teistes asuvad laiali teksti eri kohtades. Keskaegsed õnnistusteraamatud koondavad Gregoriuse sakramentaaris leiduvaid õnnistuspalveid. Tänapäeval paigutatakse õnnistuspalved missaraamatusse ja talitusraamatusse. Usuteadusline Ajakiri. Tartu Ülikooli usuteaduskonna väljaanne. I. aastakäik. Tartu. lk 151] M. Hainsoo. Sir Roy Strongi teose „The Spirit of Britain: A Narrative History of the Arts“ kolme peatüki tõlge ja tõlke analüüs. Magistritöö. Tartu Ülikool, 2017 https://www.newadvent.org/cathen/02465a.htm Benedictional. - Catholic Encyclopedia
Keelesugulus

Keelesugulus on mitme keele ühine algupära. Keeli, mis põlvnevad samas algkeelest, nimetatakse sugulaskeelteks. Sugulaskeeled omavahel moodustavad keelkonna, kus vajadusel on võimalik jaotada keeli allrühmadesse vastavalt sugulusastmele. Keelesugulust iseloomustavad: mitme keele ühine algupära; põlvnemine ühest algkeelest; kuulumine samasse keelkonda või hõimkonda. Sugulaskeeled sarnanevad sõnavara ja grammatilise ehituse poolest (nt lauseehitus). Tänapäeval on hakatud arenguloolise keelesuguluse ja nn keelepuu teooria kõrval tähtsustama ka keelekontaktide osa keelte arengus. Tartu Ülikooli 2018. aasta uuringus ilmnes, et Uurali keelte levik on osaliselt seotud inimeste levikuga, kuid keelesugulus ei pruugi tähendada geneetilist sugulust. "Keelesugulus". sonaveeb.ee. Vaadatud 14. novembril 2023.[alaline kõdulink] "Keelesugulus". Eesti Entsüklopeedia. Vaadatud 14. novembril 2023. "Keelesugulus. Maailma keeled". www.opiq.ee. Vaadatud 14. novembril 2023. Tambets, Kristiina (1. oktoober 2018). "Kas keelesugulus on päris sugulus? Geenid vastavad". ERR Novaator. Vaadatud 14. novembril 2023.
Velaar

Velaar ehk pehmesuulaehäälik on kaashäälik, mille hääldamisel puudutab keel pehmet suulage või liigub selle poole, näiteks [k], [x] ja [ŋ]. Eesti keeles on velaarid [k]-häälik ning alveolaarne /n/ hääldatakse velaarse [ŋ] häälikuna siis, kui see paikneb sõnas või kahe sõna piiril enne foneemi /k/, näiteks kanga [kɑŋːkɑ] või on küll [oŋ kylː]. Bilabiaal ehk huulhäälik Labiodentaal Alveolaar ehk hambasombuhäälik Postalveolaar Palataal Larüngaal ehk kõrihäälik "Velaar". Foneetika sõnastik. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. november 2023. Vaadatud 14. novembril 2023. Eva Liina Asu, Pärtel Lippus, Karl Pajusalu, Pire Teras (2016). Eesti keele hääldus. Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 66, 105.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Neusiedl an der Zaya

Neusiedl an der Zaya on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas. Neusiedl an der Zaya asub Weinvierteli kirdeosa kõrgustikul, u. 10 km Hohenau an der Marchist läänes. U. 17,27 % valla territooriumist on kaetud metsaga. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Põhivärvus

Põhivärvus ehk primaarvärvus on värvus värvuste rühmast, mida kasutatakse omavahel segades suure hulga muude värvuste saamiseks. Põhivärvus ise pole saadud segamise teel. Olenevalt värvisüsteemist vaadeldakse põhivärvustena eri värvikomplekte: inimese nägemisaistingust lähtuvas aditiivses värvisünteesis punast, rohelist ja sinist (RGB), subtraktiivses värvisünteesis kas trükinduses kasutatavaid protsessvärve sinist, punast ja kollast (CMY) või värvipigmentide segamise praktikast lähtuvaid sinist, punast ja kollast (RYB). Ewald Heringi oponenttaju teooriale põhinedes on kasutusele võetud psühholoogiliste põhivärvuste mõiste (sinine, punane, roheline, kollane). Primary color. - Encyclopedia Britannica
Külaliskorter

Külaliskorter on majutusettevõttele kuuluv toiduvalmistamise võimalusega korter, mis üüritakse välja täies ulatuses. Külaliskorterile kehtivad üldised majutusettevõttele seatud nõuded, lisaks puhkemajale seatud nõuded ja eraldi külaliskorteri tuleohutusnõuded. Kuni kümne voodikohaga külaliskorteris peab olema vähemalt üks 6 kg tulekustutusaine massiga esmane tulekustutusvahend ja igas majutusruumis autonoomne tulekahjusignalisatsiooniandur. Enam kui kümne voodikohaga külaliskorteris peavad majutusteenuse osutamise ruumid, nende juurdepääsu- ja väljapääsuteed vastama ehitusseaduses majutusettevõtetele kehtestatud tuleohutusnõuetele. Nõuded majutusettevõttele Riigi Teataja (vaadatud 9. oktoobril 2014)
Obersiebenbrunn

Obersiebenbrunn on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Orth an der Donau

Orth an der Donau on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Gänserndorfi ringkonnas. Vald asub Doonau kaldal, u. 24 km Viinist idas ja 27 km Bratislavast läänes. 1170.aastal ostis Hartneid von Orthe küla ja seda ümbritseva valduse, rajas kiriku ja püstitas linnuse. See jäi perekonda mitmeks järgnevaks põlvkonnaks, kuni omanik umbes 17. sajandi lõpul selle maha müüs ja Moravasse kolis. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Harald Küppers

Harald Liebedank Küppers (13. mai 1928 Müden – 31. jaanuar 2021 Langen) oli saksa trükitehnik, õppejõud ja värviteoreetik. Harald Küppers sündis Müdenis Lüneburgi nõmme piirkonnas pere seitsmest lapsest noorimana. Ta õppis Werderi (Haveli) reaalkoolis ja kõrgemas reaalkoolis Potsdamis. Aprillis 1945 langes ta Prantsusmaal sõjavangi, detsembris 1948 vabanes ja pöördus koju tagasi. Ta omandas trükitehniku (Chemigraph) elukutse. 1956. aastal asus ta omandama trükitehnika inseneri kutset Stuttgardi kõrgemas graafikakutsekoolis, mille lõpetas 1958. Umbes sel perioodil töötas ta välja oma trükitehnika vajadustest lähtuva värviteooria, milles püüdis teadlikult eemalduda seni värviõpetust kujundanud J. W. Goethe, Ostwaldi ja Itteni värviteooriatest. Oma teooria väljatöötamisel haaras Küppers kinni värvikuubi ideest, mida sadakond aastat varem olid pakkunud välja nii William Benson (1868) kui ka Alexandre Charpenthier (1885), samuti olid kuubikujulise mudeliga 1920. aastatel sõltumatult töötanud Max Becke ja Otto Prase. Harald Küppers arendas seda edasi romboidi kujulise värvikeha suunas. Ta avaldas oma romboeedri kujulise värviruumi ja sellele toetuva didaktiliselt põhjalikult põhjendatud värviõpetuse esimest korda 1972. aastal. Harald Küppersi värvisüsteem kahemõõtmeliselt visualiseerituna põhineb kuusnurgal, mille tippudes paiknevad CMY-süsteemi põhivärvused tsüaansinine, magentapunane ja kollane ning nende vahel nende sekundaarvärvused oranžpunane, roheline ja violettsinine. Koos üleminekutega ühelt toonilt teisele moodustub 24 värvitooniga värvikuusnurk. 1978. aastal ilmus sellel süsteemil põhinev värviatlas, mida kasutatakse kolme- ja neljavärvitrüki abivahendina tänapäevani. Atlases on enam kui 5500 värvitooni koos nende saamiseks antud segamissuhetega. In memoriam Harald Küppers. - Deutsches Farbezentrum M. Tammert. Värviteooria. Tallinn, 2017. Harald Küppers, küpperscolor. - freieFarbe e. V. (intervjuu Harald Küppersiga, saksa keeles) In memoriam Harald Küppers. - Deutsches Farbezentrum
Elektrostaatiline induktsioon

Elektrostaatiline induktsioon on füüsikaline nähtus, kus elektrilaenguga keha mõjutab laengute paiknemist läheduses olevates kehades – neis toimub laengute ruumiline nihe. Elektrijuhtide korral nihkuvad seejuures liikuvad laengukandjad, enamasti elektronid, vastastikuste jõudude tasakaalustamiseks juhi pinnale. Dielektrikus liikuvad laengud puuduvad, küll aga on aatomid ja molekulid võimelised polariseeruma, kusjuures nihkuvad elektrilaengud nendes endis. Elektrostaatiline induktsioon võimaldab seega kehale elektrilaengut ilma vahetu kokkupuuteta üle kanda ehk keha elektriseerida, elektriliselt laadida. Elektrostaatilise induktsiooni on nimetatud ka elektrostaatiliseks influentsiks ja mõjuelektriks. Teatavast (Coulomb'i seaduse kohaselt) ühenimelised elektrilaengud (+/+ või –/–) tõukuvad üksteisest eemale ja erinimelised laengu (+/–) tõmbuvad üksteise poole. Kui elektrit juhtivale kehale (näiteks joonisel elektroskoobi metallvarda otsas olevale kettale) lähendada klaaspulk, millele on hõõrumise teel antud positiivne laeng, siis tõmbab see metalli juhtivuselektrone kui negatiivse laengu kandjaid enda poole. Tulemusena saab varda ülemine osa negatiivse laengu ja alumine osa muutub seetõttu positiivsemaks (mida näitab fooliumiribade eemaldumine teineteisest). Elektrilise mõjuvälja eemaldamisel paigutuvad laengud ümber, nii et taastub esialgne neutraalne olek. Elektrostaatilise induktsiooni nähtusel põhinevad mitmed elektrotehnika algusaegade staatilise elektrilaengu tekitamise seadmed, nagu näiteks elektrofoor ja elektrostaatilise generaatori mitmed erikujud. Elektrostaatiline väli Elektrofoor Elektrostaatiline generaator ENE 2. köide, 1987