laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Johann Heinrich Schwabe

Johann Heinrich Schwabe (10. märts 1720 Ambla – 12. detsember 1784 Kose) oli Eesti vaimulik. Immatrikuleeriti 31. augustil 1740 Halle Ülikooli, oli kohal veel aastal 1744. Ordineeriti õpetajaks 22. septembril 1745. Oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja 1745–1784, Eestimaa konsistooriumi assessoriks valiti 22. veebruaril 1758, Ida-Harju praostkonna praostiks sai 16. septembril 1771. Oli vastutav Eesti Raamatute Kirjastuskassa eestikeelse kirikukirjanduse väljaandmisel (aastal 1773 ilmus piibel ja aastal 1779 jutluseraamat). Tema isa Johann Christoph Schwabe oli Ambla Maarja koguduse õpetaja, tema poeg Joachim Gottlieb Schwabe oli Nissi Maarja koguduse, Lihula ja Kirbla koguduse ning Kadrina Katariina koguduse õpetaja, pojapoeg Peter Heinrich Schwabe oli Jõelähtme ja Jüri koguduse õpetaja. Johann Heinrich Schwabe oli kolm korda abielus: (poeg Joachim Gottlieb oli esimesest abielust), teise abikaasa isa Hermann Levin Schmidt oli Tallinna Püha Vaimu koguduse abiõpetaja ja hiljem Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, kolmanda naise isa Christoph Mertzig oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja. Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. Tallinn 2007
4 kuud, 3 nädalat ja 2 päeva

"4 kuud, 3 nädalat ja 2 päeva" (rumeenia 4 luni, 3 săptămâni şi 2 zile) on 2007. aasta Rumeenia film ebaseaduslikust abordist. Selle režissöör on Cristian Mungiu. Film võitis 2007. aasta Cannesi filmifestivalil Kuldse Palmioksa ja Rahvusvahelise Filmikriitikute Ühingu (FIPRESCI) žürii auhinna. Samuti võitis ta kaks Euroopa filmiauhinda. Anamaria Marinca – Otilia Laura Vasiliu – Găbița Vlad Ivanov – Härra Bebe Alexandru Potocean – Adi Luminita Gheorghiu – Adise ema Adi Carauleanu – Adise isa "4 kuud, 3 nädalat ja 2 päeva" andmebaasis Box Office Mojo (inglise) Filmiarvustus: “4 kuud, 3 nädalat, 2 päeva” (2007). filmiblogi, 16. mai 2008
Kecskeméti TE

Kecskeméti TE (Kecskeméti Testedző Egyesület) on aastal 1911 asutatud Ungari linna Kecskeméti spordiklubi, kuulus oma jalgpalliklubi poolest. Koduleht
Đorge Ivanov

Đorge Ivanov (makedoonia Ѓорге Иванов; sündinud 2. mail 1960 Valandovos) on Põhja-Makedoonia parteitu poliitik ja politoloog, Põhja-Makedoonia president (2009–2019). Ta on lõpetanud Skopje ülikooli õigusteaduse erialal. 1998. aastal kaitses ta doktoriväitekirja ja sai doktorikraadi ning 2008. aastal valiti professoriks. 2006. aastast töötas ta ka peaminister Nikola Gruevski nõunikuna. Ta ei kuulu ühtegi parteisse, kuid valitsuspartei VMRO-DPMNE seadis ta 2009. aastal üles oma presidendikandidaadina. Ta võitis valimised teises voorus. 12. maist 2009 kuni 12. maini 2019 oli ta Põhja-Makedoonia president. Đorge Ivanov on abielus, tal on üks poeg.
Moritz Georg von Kautzmann

Moritz Georg von Kautzmann (ka Kauzmann; 19. detsember 1811 Tartu – 26. september 1874 Gotha) oli Eesti vaimulik. Algõpetuse sai ta koduõpetaja käe all Võrus, hiljem õppis aastatel 1822–1826 Harglas ja Laiusel Heinrich Georg Jannau käe all. Aastatel 1826–1830 õppis ta pedagoogiumis Großhennersdorfis (Saksimaal). Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1830–1834. Töötas aastal 1834 koduõpetajana Āraišis, oli aastal 1836 prooviaastal Valmieras Carl Ferdinand Maximilian Anton Walteri (hilisema Liivimaa kindralsuperintendendi) juures. Ordineeriti 30. mail 1837 Riias õpetajaks. Oli aastatel 1837–1840 (introdutseeriti 27. juunil 1837) Saarde Katariina koguduse õpetaja, aastatel 1840–1849 (introdutseeriti 19. veebruaril 1840) Kanepi Jaani koguduse õpetaja, aastatel 1850–1872 (introdutseeriti 19. jaanuaril 1850) Otepää Maarja koguduse õpetaja. Jäi 20. märtsil 1872 emerituuri, kolis Saksamaale Gothasse. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Gunnar Vaidla

Gunnar Vaidla (25. märtsini 1935 Gunnar Veinberg; 1. oktoober 1919 – 1. november 2007) oli eesti teatri- ja spordifotograaf. 1937. aastal lõpetas ta Tallinna Poeglaste Kommertsgümnaasiumi. Aastatel 1937–1941 õppis Tehnikainstituudi mehaanikateaduskonnas ja töötas Riigi Ringhäälingus raadiotehnikuna. Sõja puhkedes mobiliseeriti ta Punaarmeesse, võttis osa II maailmasõjast. Aastatel 1945–1949 töötas Vaidla raadiotehnikuna, 1949–1990 oli ajakirja Kehakultuur fotograaf ja tehniline toimetaja. Hakkas fotograafiaga tegelema juba enne II maailmasõda. Vanema põlvkonna fotograafid peavad teda Eesti fotograafia vanaisaks.[viide?] Pildistas suurema osa elust Nikoni 35 mm filmiga peegelkaameratega. Viimastel aastatel kasutas põhiliselt peegelkaamerat Nikon F90x. Kuni viimaste eluaastateni tegi ta kaastööd Spordilehele, pildistades enamasti pallimänge. Samuti lummasid teda Kadriorus mere ääres suured remmelgad (pajud), mida ta pildistas korduvalt. Eesti Spordimuuseumi konkursil "Sajandi spordifoto Eestis" sai teise preemia Gunnar Vaidla 1939. aasta fotosari "Autode ja mootorrataste 1 km kiirussõit Tallinna–Raudalu maanteel". Hinnati ajaloolisust, mitte foto kvaliteeti.[viide?] Vaidla ja ta lähedane sõber Voldemar Maask andsid meeleldi nõu ka harrastusfotograafidele. 1989 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane "GUNNAR VAIDLA 1. X 1919 – 1. XI 2007". Sirp. 09.11.2007. Lahkus Gunnar Vaidla. Eesti Päevaleht, 1. november 2007. Biograafia ESBL-is
Kantserogeenid

Kantserogeenid ehk vähitekitajad on ained, ühendid, valmistised või keskkonnatingimused, mis sissehingamisel, allaneelamisel või läbi naha imendumisel võivad põhjustada pahaloomuliste kasvajate teket või suurendada nende esinemissagedust. Darbre, P. D. and Harvey, P. W. (2008) Paraben esters: review of recent studies of endocrine toxicity, absorption, esterase and human exposure, and discussion of potential human health risks. Journal of Applied Toxicology, 28 (5). pp. 561–578. ISSN 0260-437X Vähiriskid töökeskkonnas Tervishoiuamet
Viru Õlu

Viru Õlu oli Eesti õlletehas, mille tootmisüksus paiknes Lääne-Virumaal Haljalas. 2021. aasta lõpus teatas AS Viru Õlu tegevuse täielikust lõpetamisest. Õlletehas töötab Haljalas 1975. aastast saati. Esimene õllevirre keedeti 7. juulil, õlle villimine algas 7. augustil 1975. Esimesel aastal toodeti 6400 hektoliitrit õlut, teisel 50 690 hektoliitrit. 2. juulil 1991 reorganiseeriti Viru kolhoosi õlletehas ASiks Viru Õlu, juhatuse esimeheks sai Viru kolhoosi senine esimees Toomas Varek (tegevdirektori ametis kuni 1996). 28. juulil 1992 ostis aktsiate kontrollpaki Taani karastusjoogitootja Harboes Bryggeri AS. Harboele kuulub alates 2008. aastast ka Pärnu õlletehases kaks aastat varem kasutusele võetud kaubamärk H.F.Puls, mida samuti turustab Viru Õlu. 2000. aastal oli ASi Viru Õlu turuosa 7%, 2003. aastal 10,2%, 2005. aastal 13% ja 2007. aastal 9,0%. Toodang oli 2005. aastal 164 100 hl, 2007. aastal 115 400 hl. Algselt toodeti Viru õlletehases vaid Žiguli õlut, hiljem lisandusid Žiguli eripruul, Riia, Moskva ja Kuldne Oder. 1990. aasta juulis alustati esimese tumeda õlle Viru tootmist. 1991. aasta kevadel hakati tootma heledat õlut Toolse, 1992. aasta jõuludeks tumedat õlut Jõulumees. 1993 jõudis tootmisse tume Palmse õlu. 1994 lisandusid tootevalikusse hele Vihula õlu ning tumedad hooajaõlled Lihavõtte ja Jaanik, 1996 Mihkli õlu. 1995. aastal alustati karastusjookide tootmist. Esimesed margid olid Orange, Original taste Cola ja Aqua vesi. 1997. aasta veebruaris saadi Harboes Bryggerilt kange heleda õlle Bear Beer (7,5%) litsents. Hiljem hakati tootma Bear Beeri kuni 10% alkoholisisaldusega. 2001 võeti kasutusele kaubamärk Frederik. Turule jõudsid uued õllesordid Frederik Premium ja Frederik Pilsner, lahja alkohoolne jook Shandy (2,5%). Toodetud on ka õllemarke Talveõlu, Trump Classic, Trump Ice Beer, Vahva Sõdur, Frederik Tosin (12,0%) jt. Tänapäeval valmistab Viru Õlu lisaks mitmele õllesordile (Wiru Kadakaõlu, Wiru Export, Wiru Premium, pilsner Toolse, tume õlu Palmse, Frederik Pilsner, alkoholivaba Frederik Vaba, Saunaõlu, Bear Beer, Žiguli) ka poolkuivi siidreid Puls, PURE kaubamärgiga täismahlu (kaubamärgi omanik on Harboe Bryggeri), limonaadi Mõmmi, koolajooke Cola ja Cola Minus, near-water jooke MU ning energiajooke Hustler ja Hustler Strong. Toodetakse siirupisarju Ambrosia ja Päikesemarja. Viru Õlu vahendab Harboe limonaadisarja Öko ning õllemarke Darguner Pilsner ja Harboe Red, samuti Hollandi õlut Oranjeboom. "Tuntud õlletootja koondab lähiajal kõik töötajad". Äripäev. 12. detsember 2021. "Viru Õlu". Estonian Beer Guide. Vaadatud 24.08.2010. "Viru Õlu". European Beer Guide (inglise). Vaadatud 24.08.2010. "Eesti Õlletootjate Liit". www.eestiolu.ee. Vaadatud 24.08.2010. "Viru Õlu". ASi Viru Õlu koduleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 29.04.2011. Vaadatud 24.08.2010. "Tooted". H.F.Pulsi koduleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 29.11.2010. Vaadatud 24.08.2010. ASi Viru Õlu koduleht Eesti Õlletootjate Liit Estonian Beer Guide European Beer Guide
Põhjamehhiko kuusk

Põhjamehhiko kuusk (Picea chihuahuana) on igihaljas okaspuu kuuse perekonnast. Teaduslikus kirjanduses kirjeldas liiki esimesena 1942. aastal Mehhiko botaanik Maximino Martínez. Puu kasvab üldjuhul 25–30 m, harva kuni 51 m kõrguseks, vanus võib küündida kuni 272 aastani. Tüve läbimõõt on tavaliselt 45–70, soodsates tingimustes 100–150 cm. Tüve koor on hallikas, lõhenenud ja kestendav. Pungad on 4–10 cm pikkused, vaigused. Võrsed on jämedad, tuhmkollased, karvadeta. Okkad on üliteravad, sinakasrohelised, 17–23 mm pikkused, rombjad või lamedad. Isasõisikud on 2–3 cm pikkused, punakad. Käbid on 7–12 cm pikkused, silinderjad, noorelt rohelised, valminult oranžikaspruunid. Seemnete kestad on mustad, 3,5–4 mm pikkused; tiivakesed on 10–12 mm pikkused. Põhjamehhiko kuusk on Mehhiko endeem ning tema 39 hajutatud populatsiooni asuvad Lääne-Sierra Madre mägedes 2150–2990 m kõrgusel üle merepinna. Populatsioonid asuvad kolmes grupis, põhja- ja lõunapoolseima vahekaugus on 687 km. Gruppide vahekaugused on suured ning asustustihedus erinev. Kõige põhjapoolsem grupp on suurim ning see asub Chihuahua osariigis, lõunapoolseimad aga Durangos. Kasvukohtadeks on enamasti kanjonite ja sälkorgude põhjadelähedased põhja- ja kirdesuunalised kivised nõlvad, mille kalded on keskmiselt 65%. Kohati tõusevad puud peaaegu seljandikuni. 1997. aasta loendusel saadi puude (kõrgus suurem kui 0,3 m) koguarvuks 42 610, nendest 24 221 olid kõrgemad kui 2,0 m. Lõunapoolsemates populatsioonides kasvasid suuremad ja vanemad puud. Põhjapoolsemates populatsioonides oli 19% puudest nakatunud parasiittaimedega. Kaaspuuliikidest on esindatud: Populatsioonide taastootmine on vilets peamiselt sagedaste metsapõlengute ja karjakasvatajate tõttu. Väiksematel populatsioonidel on seemnete idanevus väike inbriiddepresiooni tõttu. Thomas, P. & Farjon, A. (2011). Picea chihuahuana. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2013. Ledig, F. T.; Mapula Larreta, M.; Bermejo Velazquez, B.; Reyes Hernandez, V.; Flores Lopez, C.; Capo Arteaga, M. A (2000). "Locations of endangered spruce populations in Mexico and the demography of Picea chihuahuana" (PDF). www.fs.fed.us (inglise). Vaadatud 24.08.2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "Picea chihuahuana". www.conifers.org (inglise). Vaadatud 24.08.2010. James E. Eckenwalder. Conifers of the World: The Complete Reference, Timber Press, 2009. ISBN 9780881929744; ISBN 0881929743.
Viru säru

Viru säru oli Lääne-Virumaal toimunud pärimuskultuuri festival. Esimene Viru säru toimus 1986. aastal Palmse mõisas Rakvere rahvatantsuansambli Tarvanpää juhi Maie Orava eestvedamisel. Hiljem on tantsu- ja muusikapidu korraldatud mujalgi, näiteks Vihulas ja Jänedal. Folklorist Ingrid Rüütli hinnangul oli Viru säru üks Eesti folklooriliikumise äratajaid Setu laulupäevade kõrval. Viru säru koduleht Viru Säru peegeldas rahva mälu Eesti Päevaleht, 11. juuli 2006 Viru säru säras taas Palmses Põhjarannik, 31. märts 2005 Eesti esimene folkloorifestival Viru Säru ootab oma ajalugu jäädvustama 10. august 2015
Viini deklaratsioon

Viini deklaratsioon on Viinis Austrias 18.–23. juulil 2010 toimunud XVIII rahvusvahelisel AIDSi konverentsil (AIDS 2010) vastu võetud ametlik deklaratsioon. See on teaduslikele põhjendustele toetuv seisukohavõtt, mis püüab parandada rahvatervishoidu ja -turvalisust teaduslike tõendite hõlmamisega keelatud uimasteid puudutavatesse poliitilistesse strateegiatesse. Deklaratsiooniga kutsutakse üles teadlasi, tervishoiutöötajaid ja avalikkust toetama dokumendis kirjeldatud seisukohti, juhtimaks valitsuste ja rahvusvaheliste agentuuride tähelepanu uimasti- ja AIDS-i probleemidele ning demonstreerimaks, et uimastipoliitika reformimine on pakiline rahvusvahelise tähtsusega küsimus. Viini deklaratsiooni põhitees väidab, et keelatud uimastite kriminaliseerimine toidab HIV-epideemiat ning selle tervishoiualased ja ühiskondlikud tagajärjed on ülekaalukalt negatiivsed ja seetõttu tuleb uimastipoliitika täies ulatuses ümber orienteerida. Viini deklaratsiooni koduleht Viini deklaratsiooni eestikeelne tõlge
Jean-Pierre Jeunet

Jeanne-Pierre Jeunet (sündinud 3. septembril 1953) on prantsuse režissöör. "Delicatessen" (1991) "Kadunud laste linn" ("The City of Lost Children", 1995) "Tulnuka taassünd" ("Alien: Resurrection", 1997) "Amélie" ("Le Fabuleux Destin d'Amélie Poulain", 2001) "Väga pikk kihlus" ("Un long dimanche de fiançailles", 2004) "Mikmakid" ("Micmacs à tire-larigot", 2009) "Delicatessen" (1991) "Kadunud laste linn" ("The City of Lost Children", 1995) "Amélie" ("Le Fabuleux Destin d'Amélie Poulain", 2001) "Väga pikk kihlus" ("Un long dimanche de fiançailles", 2004) "Mikmakid" ("Micmacs à tire-larigot", 2009)  Jean-Pierre Jeunet – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Jean-Pierre Jeunet andmekogus IMDb (inglise) Jean-Pierre Jeunet' koduleht
Illusioon

Illusioon ehk eksitaju ehk meelepete on tegeliku objekti moonutatud taju. Võidakse eksida objekti omadustes või ka objekti loomuses. Näiteks võidakse vaasi varju seinal tajuda ähvardava loomana. Sinine riie võib kollases valguses tunduda rohelisena. Porgandimahl tundub pärast kompveki söömist kibedana. Öösel tunduvad väikesed krabinad valjudena. Näiteks mustkunsti puhul kutsutakse illusioon teadlikult esile. Mõnikord tekitatakse illusioon pettusena. Illusioon ei pruugi kaduda, kui me teame, et tegu on illusiooniga. Sellepärast võidakse kogeda illusiooni, olles teadlik sellest, et tegu on illusiooniga. Kuuillusioon Nägemisillusioon Kõrvapete (kuulmispete ehk kuulde illusioon) Illusiooniargument Hallutsinatsioon Moreland Perkins. Sensing the World, Indianapolis: Hackett 1983. Howard Robinson. Perception, London: Routledge 1994, lk 31. A. D. Smith The Problem of Perception, Cambridge, Mass.: Harvard University Press 2002, lk 22–25.
Johann Christoph Schwabe

Johann Christoph Schwabe (27. juuli 1682 Tallinn – 24. jaanuar 1742 Ambla) oli Eesti vaimulik. Johann Christoph Schwabe õppis aastani 1704 Tallinna Gümnaasiumis. 25. augustil 1704 immatrikuleeriti ta Jena Ülikooli, sama aasta lõpus Leipzigi Ülikooli. Jaanuaris 1711 kutsuti Ambla Maarja koguduse õpetajaks, samal aastal ordineeriti õpetajaks. 13. augustil 1721 valiti Johann Christoph Schwabe Eestimaa konsistooriumi assessoriks (andis vande 8. veebruaril 1722). 28. jaanuaril 1728 valiti ta Järva praostkonna abipraostiks, samal aastal sai ta praostiks. Oli pietistide ja hernhuutlaste poolehoidja. Aastal 1727 avaldas ta tänu Anton Thor Hellele eestikeelse Piibli tõlkimise töö edendamise eest, valdas ise heal tasemel eesti keelt (täitis kirikuraamatuid eesti keeles). Tema emapoolne vanaisa Peter Koch oli Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, tema poeg Johann Heinrich Schwabe oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, pojapoeg Joachim Gottlieb Schwabe oli Lihula ja Kirbla koguduse ning Kadrina Katariina koguduse õpetaja, vend Peter Schwabe oli Paide ja Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Tema tütrepoeg Johann Christoph Henckel oli Risti ja Harju-Madise koguduse õpetaja, väimees Johann Heinrich Henckel oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
Valge maja (Moskva)

Valge maja (Белый дом) on Venemaa valitsuse hoone Moskvas. Alates 1994. aastast on ehitise ametlik nimetus Venemaa Föderatsiooni valitsuse hoone. Hoone ehitati aastatel 1965–1979 Vene NFSV Nõukogude Majana. Aastatel 1981–1993 paiknesid hoones Vene NFSV Ülemnõukogu ja selle järglane Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu. Hoone sai tõsiseid kahjustusi 1993. aastal (vaata 1992.–1993. aasta konstitutsioonikriis Venemaal), mil Boriss Jeltsini käsul avati tankituli hoones paiknenud laialisaadetud Venemaa Ülemnõukogu pooldajate pihta.
Moonwalk (ettevõte)

Moonwalk on 2005. aastal loodud loomemajanduse ettevõte, mis tegeleb peamiselt muusika produktsiooni ja turundamisega, artistide manageerimise ja kontserditurneede korraldamisega. Moonwalki tuntumad artistid on Urban Symphony, Suntribe, Mr. Happyman, Black Velvet, Laura Põldvere, Getter Jaani, Mari-Leen, Ly Lumiste, Moon Taxi & Grete Paia. Alates 2008. aastast on Moonwalk korraldanud mitu kontserditurneed, teiste seas "Muusa puudutus", "Kaunimad jõululaulud" ja Star FMi kontserditurnee "12 Suvevärvi". Moonwalki omanikud on Tambet Mumma ja Sven Lõhmus. Mr. Happyman "Retro", 2006 Mari-Leen "Rahutu Tuhkatriinu", 2006 Laura "Muusa", 2007 Black Velvet "Greatest Hits" Mari-Leen "1987", 2008 Laura "Ultra", 2009 Getter Jaani "Parim Päev EP", 2009 Getter Jaani "Rockefeller Street", 2011 Moonwalk Street (19 megahitti), 2014 Moonwalk Street (deluxe) (77 megahitti) – digitaalne album, 2014 Getter Jaani "Dna", 2014 Moonwalki koduleht Moonwalki artisti Getter Jaani koduleht
Suur mäng

"Suur mäng" (The Great Game) oli Briti impeeriumi ja Venemaa Keisririigi strateegiline vastasseis ülemvõimu pärast Kesk-Aasias 19. sajandil ning 20. sajandi esimesel kümnendil. Väljendi "Suur mäng" tegi üldtuntuks Rudyard Kiplingi romaan "Kim". Fraasi olevat esimesena kasutusele võtnud kapten Arthur Conolly, Briti luuraja. "Central Asia: Afghanistan and Her Relation to British and Russian Territories". World Digital Library. 1885. Vaadatud 28.07.2013.
Mari-Leen Kaselaan

Mari-Leen Tikk (neiupõlvenimega Mari-Leen Kaselaan; sündinud 2. detsembril 1987) on eesti poplaulja. Ta esindas Eestit ansambli Suntribe koosseisus 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Let's Get Loud". Pärast 2011. aastat tõmbus Mari-Leen Kaselaan avalikust elust tagasi. 2023. aastal ilmus Mari-Leeni singel "Kiirendus". Ta on võtnud taas eesmärgiks hakata laulma, laule kirjutama ja lähitulevikus ka kontserte andma. Raadio 2 Aastahitt 2006 "Parim uustulnuk" Raadio 2 Aastahitt 2006 2. koht "Rahutu Tuhkatriinu" Raadio 2 Aastahitt 2006 5. koht "Suure linna inglid" Eesti Muusikaauhind 2006 "Parim uus tulija" Kuldne Plaat 2007 "Parim naisartist" Kuldne Plaat 2007 "Parim uustulnuk" "Rahutu Tuhkatriinu" (2006) "1987" (2008) "Rahutu Tuhkatriinu" (2006) "Suure linna inglid" (2006) "Kiirteel" (2007) "Õpetaja" (2007) "13 ja reede" (2007) "Printsess" (2008) "1987" (2008) "Elektrisinises" (2008) "Torm" (2009) "Kiirendus" (2023) "Viimane suvi" (2024) 3. jaanuaril 2007 tänas ta Raadio 2 Aastahiti üritusel auhinda vastu võttes iseennast: „Aitäh mulle kõigi poolt!” Ütlus sai kiiresti käibefraasiks ning jõudis ka Eesti Ekspressi koostatud veidraimate väljaütlemiste edetabelisse. 2012. aastal abiellus ta ratsasportlase, hobusekasvataja ja hobuste hambaarsti Joosep Tikuga ning vahetas ka perekonnanime. Paaril on kaks poega. Kadi-Maarja Võsu. Mari-Leen Kaselaan hoidis kirjut minevikku poegade eest saladuses: nad on kahjuks sellest teada saanud Sky.ee, 22.08.2023. Harro Puusild. Mari-Leen tänas aastahitil ennast. Kroonika/Delfi 05.01.2007. TOP 10 - Veidraimad väljaütlemised. Eesti Ekspress, Kuum. 13.02.2008. Katharina Toomemets. Mari-Leen Kaselaan kappas oma pulma valgel hobusel. ohtuleht.ee, 13.02.2012.
Buhhaara

Buhhaara (usbeki keeles Buxoro; pärsia keeles بخارا Buxoro) on linn Usbekistanis, Buhhaara vilajeti keskus. 2009. aastal hinnati Buhhaara elanike arvuks 263 400 inimest. Enamik elanikke on tadžikid. Asustus Buhhaaras on vähemalt 5000 aastat vana, linna asutamisajaks peetakse 6. sajandit eKr. Linn oli üks Pärsia tsivilisatsiooni keskusi. Buhhaara asub ajaloolisel Siiditeel. Buhhaara (riik) Buhhaara NSV
Isabelle Huppert

Isabelle Anne Madeleine Huppert (prantsuse hääldus: [izabɛl yˈpɛʁ]; sündinud 16. märtsil 1953) on Prantsusmaa näitleja. Ta on alates 1971. aastast näidelnud rohkem kui 90 filmis. Ta on võitnud kaks Cannes'i filmifestivali aasta naisnäitleja auhinda. Ta on naisnäitlejatest olnud enim kordi nomineeritud naisnäitleja Césari auhinnale – 13 korda. Ta võitis Césari auhinna filmi "La Cérémonie" eest. 1972 – "César et Rosalie" 1974 – "Dupont-Lajoie" 1974 – "Les valseuses" 1975 – "Rosebud" 1975 – "Aloïse" 1976 – "Le juge et l’assassin" 1977 – "La dentellière" 1978 – "Violette Nozière" 1979 – "Les sœurs Brontë" 1980 – "Loulou" 1980 – "Sauve qui peut (la vie)" 1980 – "Heaven’s Gate"" 1980 – "La Dame aux camélias" 1981 – "Coup de torchon" 1981 – "Eaux profondes" 1982 – "La truite" 1982 – "Passion" 1983 – "Coup de foudre" 1987 – "The Bedroom Window" 1988 – "Les possedés" 1988 – "Une affaire de femmes" 1991 – "Malina" 1991 – "Madame Bovary" 1992 – "Après l'amour" 1994 – "La séparation" 1994 – "Amateur" 1995 – "La cérémonie" 1996 – "Les Palmes de M. Schutz" 1996 – "Le affinità elettive" 1997 – "Rien ne va plus" 1998 – "L'école de la chair" 2000 – "Saint-Cyr" 2000 – "Les Destinées sentimentales" 2000 – "Merci pour le chocolat" 2001 – "La vie promise" 2001 – "La pianiste" ("Klaveriõpetaja") 2002 – "Deux" 2002 – "8 femmes" ("8 naist") 2003 – "Le temps du loup" 2004 – "I ♥ Huckabees" 2004 – "Les sœurs fâchées" 2004 – "Ma mère" 2005 – "Gabrielle" 2006 – "L'Ivresse du pouvoir" 2006 – "Nue propriété" 2007 – "L'amour caché" 2007 – "Médée miracle" 2008 – "Home" ("Kodu") 2008 – "Un barrage contre le Pacifique"
Thomas Newcomen

Thomas Newcomen (sündinud enne 24. veebruari[viide?] 1664 – 5. august 1729) oli Briti tööriistameister ja leiutaja, kes ehitas 18. sajandi algul Thomas Savery algelise aurumasina eeskujul esimese tööstuslikult kasuliku aurumasina. Newcomen võttis auru kondenseerimiseks Savery masina välise vesijahutuse asemel kasutusele vee sissepritsimise ja ühendas jõumasina kolbpumbaga. Sellised masinad leidsid rakendust vee välja pumpamisel kaevandustest.
Baikali ahelik

Baikali ahelik (vene Байкальский хребет) on mäeahelik Venemaal Baikali loodekaldal Burjaatias ja Irkutski oblastis. Kulgeb edela-kirde suunas ligi 300 km pikkuselt. Kõrgus kuni 2572 meetrit (Tšerski mägi). Ümbritsevatest aladest ulatub ahelik 1700–2000 m kõrgemale.
Ilmar Reiman

Ilmar Reiman (26. juuli 1930 – 10. august 1991) oli Eesti pedagoog ja haridustegelane. Eesti NSV teeneline õpetaja 1975 https://web.archive.org/web/20091003011353/http://www2.vkg.werro.ee/ajalugu/menyy.htm (vaadatud 22.03.2013) Ilmar Reimanist Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumis (vaadatud 22.03.2013)
Sangaste kirik

Sangaste Andrease kirik on kirik Valga maakonnas Sangastes. Seda kasutab Sangaste Püha Andrease kogudus. Kiriku geograafilised koordinaadid on 57° 55′ 33″ N, 26° 20′ 1″ E. Esimest korda on kirikut mainitud 1379. aastal. Hiljem sai see sõdades kannatada, kui see purustati nii 1582. kui ka 1630. aastal. Puutumata ei jäänud kirik ka Põhjasõja käigus, kui see 18. juulil 1702 maha põletati. Selle asemele püstitati ajutine puidust kirik kuni 1742. aastal valmis tänapäevani säilinud kivikirik, mis on pühitsetud pühale Andreasele. 1861. aastast pärinevad pikihoone ja altariruumi kujundus. Siis sai ka peauks klassitsistlikule stiilile omase segmentfrontooni ja Toscana pilastrid. Puidust uusbarokne viilutorn ehitati 1873. aastal. Kristust ristil kujutav altarimaal "Kolgata" on valminud Münchenis 1883. aastal. Kiriku praeguse oreli ehitasid vennad Kriisad 1924. aastal ning sellel on 2 manuaali ja 24 registrit. Sangaste kirik kultuurimälestiste riiklikus registris Taimi Käos "Sangaste kiriku orelid" Valgamaalane, 30. juuni 2007 Taimi Käos "Täna räägime Valgamaa kirikutest: Sangaste Püha Andrease kirik" Valgamaalane, 30. juuni 2007 Taimi Käos "Sangaste koguduse õpetajad" Lõuna-Eesti Postimees, 30. juuni 2007
Geraldine Ferraro

Geraldine Anne Ferraro (26. august 1935 – 26. märts 2011) oli Ameerika advokaat ja Demokraatliku partei poliitik. Ta oli muu hulgas Ameerika Ühendriikide Kongressi Esindajatekoja liige. Ta oli 1984. aasta presidendivalimistel Walter Mondale'i asepresidendikandidaat, esimene suurparteide naissoost asepresidendikandidaat USA ajaloos.