laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hispaania Sahara

Hispaania Sahara (hispaania keeles Sahara Español, araabia keeles الصحراء الإسبانية ehk As-Sahrā'a Al-Isbānīyah), ametlikult Hispaania valdused Saharas (1884–1958) ja Sahara provints (1958–1976), oli tänapäevase Lääne-Sahara eelnev nimetus, kui seda okupeeris Hispaania Kuningriik. See oli üks viimaseid Hispaania impeeriumi omandusi. Hispaania Guinea Juby neem Ifni
Ühendkuningriigi eriväed

Ühendkuningriigi eriväed (inglise keeles United Kingdom Special Forces) on Ühendkuningriigi sõjaline organisatsioon, mis viib läbi kõrge riskiga sõjalisi operatsioone. Special Air Service (SAS) Special Boat Service (SBS) Eriluurerügement 18. siderügement. UK Special Forces (vaadatud: 05.08.2021) What are the Special Forces? - National Army Museum (vaadatud: 06.08.2021)
Kaiser Wilhelm II

Kaiser Wilhelm II oli Norddeutscher Lloydile ehitatud ookeaniliinilaev, mille eesmärgiks oli Atlandi ookeani ületus. See sai nime Saksa Keisririigi kolmanda ja viimase keisri Wilhelm II järgi. Aurulaevaks ehitatud 215,27 m pikkune alus valmis 1902. aastal. Arendades kiirust kuni 23,5 sõlme, pälvis see kaks aastat hiljem Sinise Lindi.  Kaiser Wilhelm II – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Wilhelm (Saksa kroonprints)

Friedrich Wilhelm Victor August Ernst (6. mai 1882 Potsdam – 20. juuli 1951 Hechingen) oli Wilhelm II vanim poeg ja tema otsene pärija. Ta oli seega Saksa Keisririigi ja Preisi Kuningriigi viimane kroonprints. Temast sai 1941. aastal pärast oma isa surma kümneks aastaks Hohenzollernide dünastia pea.  Wilhelm (Saksa kroonprints) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Erakool Intellekt

Erakool Intellekt on Kohtla-Järvel aastast 1994 töötav põhikool. Kool omab tegevusluba kolmes kooliastmes 1.-9. klassini. Erilist tähelepanu pööratakse humanitaarainetele. Täismahuga õpetatakse ka teisi riikliku õppekava aineid. Põhi võõrkeeled on inglise ja eesti keel, lisaainena on prantsuse keel. Koolist intellekt.ee Veebisait
Hrodna oblast

Hrodna oblast (valgevene-eesti transkriptsioonis Grodna oblast, venepäraselt Grodno oblast) on 1. järgu haldusüksus (oblast) Valgevenes. Asub riigi lääneosas. Grodno oblast moodustati 20. septembril 1944. Oblasti rahvastikust elab 63,6% linnades ja teistes linnalistes asulates, 36,4% maal. Naisi on 52,9%. Rahvastiku enamuse – 62,3% – moodustavad valgevenelased, poolakaid on 24,8%, venelasi 10,1%, ukrainlasi 1,8%, leedulasi 0,2%, tatarlasi 0,2%, juute 0,4% ja teisi 0,4%. Oblasti alal tegutseb 18 konfessiooni 449 kogudust/usulist ühendust, kaks õigeusu kloostrit ja neli katoliku kloostrit, on 377 kultushoonet (neist 169 katoliku ja 165 õigeusu kirikut, lisaks sünagooge ning mošeesid). Hrodna oblast jaguneb alljärgnevateks rajoonideks: Astravieci rajoon (Астравецкі раён) (keskus Astraviec) Ašmiany rajoon (Ашмянскі раён) (keskus Ašmiany) Bierastavica rajoon (Бераставіцкі раён) (keskus Vialikaja Bierastavica) Dziatłava rajoon (Дзятлаўскі раён) (keskus Dziatłava) Hrodna rajoon (Гродзенскі раён) (keskus Hrodna) Iŭje rajoon (Іўеўскі раён) (keskus Iŭje) Kareličy rajoon (Карэліцкі раён) (keskus Kareličy) Lida rajoon (Лідскі раён) (keskus Lida) Masty rajoon (Мастоўскі раён) (keskus Masty) Navahrudaki rajoon (Навагрудскі раён) (keskus Navahrudak) Słonimi rajoon (Слонімскі раён) (keskus Słonim) Smarhońi rajoon (Смаргонскі раён) (keskus Smarhoń) Svisłači rajoon (Свіслацкі раён) (keskus Svisłač) Ščučyni rajoon (Шчучынскі раён) (keskus Ščučyn) Zelva rajoon (Зэльвенскі раён) (keskus Zelva) Vaŭkavyski rajoon (Ваўкавыскі раён) (keskus Vaŭkavysk) Voranava rajoon (Воранаўскі раён) (keskus Voranava) Lisaks rajoonidele on oblastis üks oblastilise alluvusega linn - Hrodna Valgevene oblastid The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements EKI KNAB Oblasti täitevkomitee veebisait Hrodna oblast portaalis Radzima.org
Anthony Hopkins

Sir Philip Anthony Hopkins (sündinud 31. detsembril 1937 Port Talbotis) on Oscari, Kuldgloobuse ja Emmy auhinnaga pärjatud Walesi filminäitleja. Tema rollide hulka kuuluvad näiteks inimsööjast sarimõrvar Hannibal Lecter filmis "Voonakeste vaikimine" (1991) ning Anthony filmis "Isa" (2020), mõlema rolli eest pälvis ta parima meespeaosatäitja Oscari. 2006. aastal anti talle Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind. Parima meespeaosatäitja Oscar 1992. aasta Oscari-galal rolli eest filmis "Voonakeste vaikimine" 2021. aasta Oscari-galal rolli eest filmis „Isa“ Los Angelese filmikriitikute parima meesnäitleja auhind 1993. aastal rollide eest filmides "Elu kuldsed hetked" ja "Varjumaa" "The 93rd Academy Awards: 2021". oscars.org (inglise). Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia. 25. aprill 2021. Vaadatud 1. juuni 2022. Anthony Hopkins andmekogus IMDb (inglise) Anthony Hopkins andmekogus Filmiveeb
Bruno Latour

Bruno Latour (22. juuni 1947 – 9. oktoober 2022) oli prantsuse filosoof, antropoloog ja sotsioloog. Ta on tegelenud toimimisvõrgu teooriaga. Latour, Bruno; Woolgar, Steve 1979. Laboratory life: the construction of scientific facts. Los Angeles: Sage Publications. [1986. a. väljaanne: Princeton: Princeton University Press.] Latour, Bruno 1987. Science in action: how to follow scientists and engineers through society. Cambridge: Harvard University Press. Latour, Bruno 1988. The pasteurization of France. (Tõlkinud Alan Sheridan ja John Law.) Cambridge: Harvard University Press. Latour, Bruno 1993. We have never been modern. (Tõlkinud Catherine Porter.) Cambridge: Harvard University Press. Latour, Bruno 1996. Aramis, or the love of technology. Cambridge: Harvard University Press. Latour, Bruno 1999. Pandora's hope: essays on the reality of science studies. Cambridge: Harvard University Press. Latour, Bruno 2004. Politics of nature: how to bring the sciences into democracy. (Tõlkinud Catherine Porter.) Cambridge: Harvard University Press. Latour, Bruno; Weibel, Peter 2005. Making things public: atmospheres of democracy. Cambridge, Karlsruhe: MIT Press ZKM/Center for Art and Media in Karlsruhe. Latour, Bruno 2005. Reassembling the social: an introduction to actor-network-theory. Oxford: Oxford University Press. Latour, Bruno 2010. On the modern cult of the factish gods. Durham: Duke University Press. Latour, Bruno 2010. The making of law: an ethnography of the Conseil d'Etat. Cambridge: Polity. Latour, Bruno 2013. Rejoicing: or the torments of religious speech. (Tõlkinud Julie Rose.) Cambridge: Polity. Latour, Bruno 2013. An inquiry into modes of existence: an anthropology of the moderns. (Tõlkinud Catherine Porter.) Cambridge: Harvard University Press. Latour, Bruno 2017. Facing Gaia: Eight Lectures on the New Climatic Regime. (Tõlkinud Catherine Porter.) Cambridge: Polity Press. Latour, Bruno 2018. Down to Earth: Politics in the New Climatic Regime. Cambridge: Polity Press. Latour, Bruno 2021. After Lockdown: A Metamorphosis. Cambridge: Polity Press. Latour, Bruno 1993. Pasteur on Lactic Acid Yeast: A partial semiotic analysis. Configurations 1(1): 129–146. Latour, Bruno 2012. Teaduse uuringute mõju poliitilisele filosoofiale. (Rattasepp, Silver, tlk.) Akadeemia 4: 602–622. Latour, Bruno 2014. Me pole kunagi olnud modernsed: Essee sümmeetrilisest antropoloogiast. (Saar, Anti, tlk.; Rattasepp, Silver, järelsõna.) Tallinn: TLÜ kirjastus. Latour, Bruno 2020. Miks on kriitikal toss väljas? Tõsiasjadest hooleasjadeni. (Rattasepp, Silver, tlk.) Akadeemia 2: 203–236. Latour, Bruno 2021. Kuhu maanduda? Kuidas orienteeruda poliitikas. (Kangur, Mart, tlk.) Tallinn: Eesti Kunstiakadeemia Kirjastus. Rattasepp, Silver 2012. Bruno Latour. Akadeemia 4: 623–629. Rattasepp, Märten 2014. Kohtumine tegelikkuse mitmekesisusega. Müürileht 20. sept. Kanger, Laur 2014. Modernse maailmapildi hullusärgis. Sirp 16. juuli. Puumeister, Ott 2019. Ääremaast äärmusmaiseks. Sirp 28. juuni.
BTR-3

BTR-3 (ukraina keeles БТР-3) on Ukrainas valmistatud soomustransportöör. BTR-3E BTR-3DA BTR-3 2021. aastal BTR-4 BTR-3U ARMOURED PERSONNEL CARRIER - HKBM (vaadatud: 06.08.2021) В Україні розробили БТР, який перевершує російські аналоги 14 серпня 2015, 21:23 (vaadatud: 07.08.2021)
Kolme Lõvi Ühing

Kolme Lõvi Ühing oli 1954. aastal Võrumaal moodustatud salajane koolinoorte vastupanuorganisatsioon, mille tegevus jätkus edaspidi ilma formaalse organisatsioonita. Levitati kirjandust ja lendlehti, heisati sinimustvalgeid lippe 24. veebruaril ja 23. juunil. Et olla valmis tulevikus vältimatult puhkevaks sõjaks lääneriikide ning Nõukogude Liidu vahel, koguti relvi, harjutati nende kasutamist ja õpiti demineerimist. 20. oktoobril 1961 arreteeriti Valdur Raudvassar ja 31. oktoobril 1961 vangistati ka ta kaasvõitleja Väino Sõna. 17. veebruaril 1962 mõistis Punalipulise Balti Laevastiku Sõjatribunal nõukogudevastase agitatsiooni ja -propaganda, nõukogudevastase organisatsiooni tegevuses osalemise ja tulirelvade hoidmise eest Valdur Raudvassarile 6 aastat vangilaagrit. Väino Sõna karistati 4-aastase vabadusekaotusega. Koolinoorte vastupanuorganisatsioonid
August 2021

August 2021, kroonika. 2021. aasta august algas pühapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast teisipäeval. Kuupäevad:   1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 Valgevene sprinter Krõstsina Tsimanovskaja keeldus 2021. aasta suveolümpiamängudelt Tōkyōs Valgevenesse naasmast ja palus Jaapani politseilt kaitset. ... ... Ebrahim Raisi astus ametisse Iraani presidendina. ... Tōkyōs lõppesid 2021. aasta suveolümpiamängud. Kabuli lennujaama enesetapurünnakus hukkus vähemalt 182 inimest, sealhulgas 13 Ameerika Ühendriikide sõjaväelast. Kell 13 algas Eestis presidendivalimiste esimene hääletusvoor Riigikogus. AInus kandidaat, Alar Karis, sai 63 poolthäält. Valituks osutumiseks oli vaja 68 häält. Riigikogu valis teises hääletusvoorus 72 poolthäälega Eesti presidendiks Alar Karise. Afganistani pealinna Kabuli lennujaamast lahkus viimane evakuatsioonilennuk Ameerika Ühendriikide sõduritega. Riigikogu ei valinud esmaspäeval Alar Karist presidendiks, ERR, 30. august 2021
Mäerühmade loend Ida-Alpide Alpiklubi klassifikatsioonis

See Mäerühmade loend Ida-Alpides näitab kõiki 75 mäerühma ja ahelikku Ida-Alpides 1984. aasta Alpiklubi Ida-Alpide klassifikatsiooni (AVE) järgi. Alpiklubid jagavad Ida-Alpid neljaks piirkonnaks, mis omakorda jagunevad mäerühmadeks. Neli piirkonda on Põhja-, Kesk-, Lõuna- ja Lääne-(Ida-)Alpid. 27 rühmaga mõlemas moodustavad Ida-Alpide põhja- ja keskpiirkonnad suurema osa Ida-Alpidest. Lõuna-Ida-Alpides on 15 rühma ja Lääne-Ida-Alpides kuus. Ida-Alpid asuvad kuue riigi territooriumil: Saksamaa, Itaalia, Liechtenstein, Austria, Šveits ja Sloveenia. Suurim osakaal on Austrial, mille piires on 57 mäerühma. Järgnevad Itaalia 23 ja Šveits 10-ga. Saksamaal on 7 ja Sloveenias 4 mäerühma. Liechtensteinis on osa ühest rühmast. Ainus neljatuhandeline ja Ida-Alpide kõrgeim mägi on Piz Bernina (4049 m). Seega on Bernina rühm kõrgeim kõigist Ida-Alpide rühmadest. Järgmiseks tulevad Ortleri Alpid koos Ortleri mäega (3905 m), mis on Lõuna-Tirooli kõrgeim tipp. Kõrguselt kolmas rühm on Glockneri rühm Austria kõrgeima tipuga: Großglockner (3798 m). Veel 22 rühma ületavad 3000 m piiri. Ainus kolmetuhandeline rühm Põhja-Ida-Alpides on Lechtali Alpid koos Parseierspitze mäega (3036 m). Veel 39 rühma ületavad 2000 m piiri. Mitmed rühmad ületavad 1000 m piiri ja vaid üks asub sellest tasemest allpool: Wienerwald. Selle kõrgeim mägi on Schöpfl (893 m). AVE nr.: rühma numeratsioon Alpiklubi klassifikatsiooni (AVE) alusel. Väiketähtedega numbrid on rühmad, mis jaotati 1984. aastal edasi. Need rühmad kuulusid enne 1984. aastat ühte üksusesse. Nimi: mäerühma nimi. Kui nimed koosnevad kahest rühmast ja kus Vikipeedias on 2 artiklit, kuvatakse mõlemad. Kaart: rühma asukohakaart Ida-Alpides. Asukoht: piirkond, kuhu rühm kuulub. Riik: riik või riigid, mille territooriumil mäerühm asub. Esimesena loetletud riigis on suurem osa mäerühmast. Kõrgeim mägi: kõrgeima mäe nimi rühmas. Kui rühmas on kaks alamrühma, näidatakse mõlema rühma kõrgeim tipp. Kõrgem mägi loetletakse esimesena. Kõrgus: kõrgeima mäe kõrgus meetrites. Pilt: pilt kõrgeimast mäest. 1 1984. aastal loeti Dolomiitide (52) ja Karni Eelalpide (57b) osaks. 2 piirkonnad, mis ei kirjelda Ida-Alpe. AVE numbrit kasutati Saksa ja Austria Alpiklubide poolt nende hütijuhtide sorteerimisvõtmes.
Wladimir Segercrantz

Wladimir Segercrantz (ka Vladimir Segerkrantz, sündinud 10. märtsil 1936 Tallinnas)  on eesti tehnikateadlane ja emeriitdotsent. Lõpetanud Tallinna 22. Keskkooli (J. Westholmi Gümnaasium) 1954, TPI autoteede eriala 1959 ; aspirantuur TPIs 1964–1967. Täiendusõpe: Helsingi Tehnikaülikool 1971–1972, 1976; Saksa Föderaalne Teede Teadusuuringute Instituut (BAST) 1990; Euroopa Regionaalteaduste Assotsiatsiooni (Rootsi/Norra) suvekool 1997. Tehnikateaduste kandidaat (Moskva Auto- ja Teedeinstituut) 1968; dotsent 1973; tehnikateaduste doktor 1984 (Moskva Auto- ja Teedeinstituut, kinnitus 1985); professor 1985. Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi allasutuste insener, vaneminsener, grupijuht ning projekti peainsener 1959–1965; Soome Riikliku Teaduslik-tehnilise Uurimiskeskuse (VTT Technical Research Centre of Finland) teadur, juhtivteadur 1990–2003; Helsingi Tehnikaülikooli dotsent 1992–2003; Anseri-Consultants LTD (Helsingis) partner 2003 –…; TTÜs 1967–1991, 1995–1999: tootmise ökonoomika ja organiseerimise kateedri assistent 1967; ehituse ökonoomika ja organiseerimise kateedri vanemõpetaja 1968–1970, dotsent 1970–1972; autoteede kateedri dotsent 1972–1985 ja kateedrijuhataja 1972–1981, 1986–1991, professor 1985–1991; rektori nõunik 1995–1999; emeriitdotsent 2018; Transpordi infrastruktuur Euroopas, liiklusohutus, logistika ja raudteeveondus. Avaldanud töid eesti, vene, inglise ja soome keeles. Lõi TTÜs autoteede ja liikluskorralduse laboratooriumi 1981, oli selle teaduslik juhendaja; Eesti NSV Ministrite Nõukogu liikluskomisjoni liige; NSV Liidu Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi autotranspordi ja teedealase metoodikanõukogu liige; NSV Liidu TA Teaduslik-tehnilise Informatsiooni Instituudi referent soomekeelse kirjanduse alal 1978–81; Moskva Riikliku Autode ja Teede Instituudi doktorinõukogu liige ning oponent väitekirjade kaitsmisel Venemaal ja Ukrainas. Osalenud Euroopa Liidu Teaduse ja Tehnika 4., 5. ja 6. raamprogrammi transpordivõrkude, raudteetranspordi ja logistika uurimis- ning uuendusprojektides Soome-poolse partnerina, tööpaketi juhina ja koordinaatorina; TACISe (tehnilise abi) programmis SRÜ maadele ja PHARE tehnika siirdeprojektides Venemaal, Moldovas, Lätis ja Leedus. Olnud tegev Eesti Inseneride Liidu taasloomisel; Soome Teedeühingu, Soome Logistika Seltsi ja Põhjamaade Raudtee Ühingu (Nordiska Järbväg Sällskap) liige. Kuulunud Vilniuse Gediminase Tehnikaülikooli ja Leedu TA ajakirja Transport toimetuskolleegiumisse; Tallinna Teadlaste Maja liige. Venemaa Transpordiakadeemia välisliige 1992 Automatkad, digitaalne videofilm, tervisesport, mäesuusatamine. Lions’ Club Vantaakoski liige, olnud selle president. Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 2008, lk. 384-385 EE 1995, 8; EE 2000, 14; Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tln, 1986, lk 506.
Segadus Urbicande’is

"Segadus Urbicande’is" (prantsuse keeles "La Fiévre d’Urbicande") on belgia-prantsuse autorite François Schuiteni ja Benoît Peetersi graafiline romaan. See on Varjatud linnade ("Les Cités obscures") sarja teine kroonika, mille loomisega nad alustasid 1980. aastatel. Kunstnik François Schuiteni ja kirjanik Benoît Peetersi "La Fiévre d’Urbicande" ("Segadus Urbicande'is") anti algupäraselt välja prantsuskeelsena Castermani kirjastuses 1985. aastal. 2020. aastal tõlgiti teos eesti keelde ja anti välja Eesti Arhitektuurimuuseumis. Prantsuse keelest tõlkis Anu Lutsepp, toimetas Sandra Mälk, keeleliselt toimetas Kaja Randam ja küljendas Koit Randmäe. Raamatut arvustasid Kaspar Viilup ja Priit Hõbemägi. Graafilise romaani eestikeelne väljaanne ilmus koos näitusega "Urbatekt varjatud maailmas. François Schuiteni ja Benoît Peetersi arhitektuurikoomiksid" Eesti Arhitektuurimuuseumis 2020. aastal, mida kureerisid Sandra Mälk ja Benoît Peeters. Näitust arvustasid Hans Alla ja Mari Laaniste. Romaanis kujutatud Urbicande’i linna raputab seletamatu nähtus: väljakaevamistel avastatakse salapärane konstruktsioon, mis tuuakse urbatekt Eugen Robicku lauale. Tundmatust ja hävimatust materjalist kuubik hakkab kasvama ja moodustab sõrestiku, mis tungib isegi tahketesse ainetesse. Linnaelanikud, kes on harjunud totalitaarsele režiimile omase korra ja rangusega, avastavad end ühtäkki keset suurt segadust ning reaktsioonid toimuvale kõiguvad religioosse eufooria, teadusliku skeptitsismi ja sõjalise vägivalla vahel. Modernistlik Urbicande asub küll väljamõeldud maailmas, aga selle ideed pärinevad 20. sajandi linnaehituslikest visioonidest. Tegu on omamoodi paralleelmaailmaga, mis võinuks olla olemas, kui retrofuturistlikud plaanid viiduks tervikuna ellu. Selles teoses on sünteesitud Itaalia noore arhitekti Antonio Sant’Elia futuristlikke linnaplaneerimisideid totalitaarsete režiimide arhitektuuriga. Tulemuseks on teatraalne, kõrgustesse püüdlev ja jõulise sõnumiga monumentaalne arhitektuur. Selle metropoli ruumi kasutajal tuleb alluda range planeeringu loogikale ja ta on võimetu oma elukeskkonda muutma. "Eesti Arhitektuurimuuseumi publikatsioonid". Originaali arhiivikoopia seisuga 6.08.2021. Vaadatud 06.08.2021. Viilup, Kaspar (31. juuli 2020). "Lummav arhitektuurikoomiks "Segadus Urbicande'is"". ERR kultuuriportaal. Vaadatud 06.08.2021. Hõbemägi, Priit (7. oktoober 2020). "Segadus Urbicande'is" on vankumatult esteetiline ja väga mõtlemapanev". Eesti Ekspress Areen. Vaadatud 06.08.2020. ""Urbatekt varjatud maailmas. François Schuiteni ja Benoît Peetersi arhitektuurikoomiksid"". Eesti Arhitektuurimuuseumi koduleht. 18. juuni 2020. Vaadatud 06.08.2021. Hans Alla (15. juuli 2020). "Ruum pole enam usaldusväärne". Postimees Online. Vaadatud 06.08.2021. Laaniste, Mari (24. juuli 2020). "Urbaansed palavikuunenäod". Sirp. Vaadatud 06.08.2021. Varjatud linnade ("Les Cités obscures") koduleht AltaPlana
Deutschland (laev 1900)

Deutschland oli Hamburg-Amerikanische Packetfahrt-Aktien-Gesellschaftile ehitatud ookeaniliinilaev, mille eesmärgiks oli Atlandi ookeani ületus. Aurulaevaks ehitatud 207,2 m pikkune alus valmis 1900. aastal. Arendades kiirust kuni 23,15 sõlme, pälvis see samal aastal kaks Sinist Linti, millele lisandus üks järgmisel aastal ja üks 1903. aastal.  Deutschland (laev 1900) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sultana (laev 1863)

Sultana oli sõuratastega aurulaev, mida opereeriti Põhja-Ameerika pikkuselt teisel jõel Mississippil. Selle põhjamineku tõttu hukkus 1865. aasta 27. aprillil 1168 inimest. Tavaliselt sõitis see Saint Louise ja New Orleansi vahet. Kuigi laev oli projekteeritud vaid 376 reisija mahutamiseks, oli sellel seekord 2137 reisijat, kui laeva neljast katlast kolm plahvatas. Puidust laev põles veeliinini ning uppus Memphise lähedal 27. aprillil 1865. Tegu oli Ameerika Ühendriikide kõige ohvriterohkema laevaõnnetusega.  Sultana (laev 1863) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hambasild

Hambasild ehk hamba sildprotees on konstruktsioon, mis asendab puuduva hamba, toetudes selle külgmistele naaberhammastele. Sildproteesiga kaasneb naaberhammaste lihvimine ja neile tehiskroonide paigaldamine. Kuna tugihammaste kasutamisega kaasnevad erinevad probleemid, on sildproteesile eelistatud hambaimplantaat. Hambaimplantaat Hambakroon Hambatehnik Studio Dental Care. "Sildprotees". Vaadatud 07.08.2021.
Saint Joseph's Oratory

Saint Joseph's Oratory of Mount Royal (prantsuse keeles Oratoire Saint-Joseph du Mont-Royal) on Kanada rahvaarvult teises linnas Montréalis asuv roomakatoliku basiilika. Rahvuslikuks pühamuks peetav kirik on riigis suurim. Oratooriumi asutas 1904. aastal André Bessette oma kaitsepühaku Joosepi auks. Sakraalehitist tarindati kuue aastakümne käigus paljude arhitektide ja tuhandete tööliste ühise teostuse ja leidlikkuse kaudu. See on tuntud oma monumentaalse suuruse, uusrenessansliku fassaadi ja kontrastse art déco interjööri poolest.  Saint Joseph's Oratory – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Riovonys

Riovonys (poola keeles Rowiańce) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Vilkpėdė valla territooriumil. Riovonys piirneb läänes Žemieji Paneriaiga, loodes Vilkpėdėga, kirdes aga Burbiškėsega. Linnaosa asub Vilniuse ja Kaunase vahelise raudtee ääres. Tegemist on elamupiirkonnaga. Riovonys jääb osaliselt Paneriai erosiooniküngaste maastikukaitsealale. Praeguse linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Seda on esmamainitud 1744. aastal kihelkondade loendis kui püha Stefanose kihelkonda jäävat küla (Rowiancy). 1784. aastal kuulus see koos teiste Paneriai ümbruskonna aladega Vilniuse katedraali kapiitlile. 1905. aastal oli seal 90 elanikku. 1931. aastal oli Riovonysis 82 elanikku. https://www.geoportal.lt/map/ Zienkowicz, Michał Jan, Synodus Dioecesana Vilnensis Vilnæ: Sacr: Reg: Majestatis Academ: Soc: Jesu, 1744. lk 39. "Lietuvos valstybės istorijos archyvas, f. 1135, ap. 23, b. 48". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. oktoober 2020. Vaadatud 7. augustil 2021. Гошкевич И.И. Виленская губернія: Полный списокъ населенныхъ мѣстъ со статистическими данными о каждомъ поселеніи, составленный по оффиціальнымъ свѣдѣниямъ. Вильна, 1905. Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Kd. 1, Warszawa 1938.
Žemieji Paneriai

Žemieji Paneriai (tõlkes Alumine Paneriai) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Vilkpėdė valla territooriumil, osalt ka Paneriai vallas. Žemieji Paneriai piirneb idas Riovonysiga, kirdes Vilkpėdėga, edelas Aukštieji Paneriaiga, lõunas Užusienisega, loodes Jankiškėsega ja põhjas üle Nerise jõe asuva Bukčiaiga. Linnaosa on Vilniuse tähtsaim tööstuspiirkond. Žemieji Paneriai asub Vilniuse ja Kaunase vahelise raudtee ääres, sellelt hargneb sealseid tööstusettevõtteid teenindav raudteeharu. Žemieji Paneriai jääb osaliselt Paneriai erosiooniküngaste maastikukaitsealale. Seal asuvad Žemieji Paneriai parkmets, Paneriai parkmets ja Žemieji Paneriai park. Linnaosas asub katoliku kabel, mille juures on kalmistu. Haridust annab sealne põhikool. Seal asus varem Leedu Teaduste Akadeemia Füüsikainstituut. Tööstusettevõtetest paiknevad seal plastitöötlemisettevõte Plasta, metallurgiaettevõte AB „Vilniaus Vingis", logistikafirma Transimeksa, mitmed mööblitehased. Praeguse linnaosa aladel asus aastast 1390 Vilniuse piiskoppide mõis, mille juures tegutses telliselööv. Selle aladel paiknesid ka benediktlaste ja jesuiitide valduses olevad karjamõisad. Ala kujunes Vilniuse eeslinnaks, kust viis läbi linna Trakai, Kaunase ja Grodnoga ühendav tee. Novembriülestõusu ajal leidis seal 19 juunil 1831 aset lahing Antanas Gelgaudase juhitud ülestõusnute ja tsaariarmee vahel. Aastal 1950 suleti Paneriai tunnel ja rajati uus raudtee. Ühtlasi ühendati Paneriai alad Vilniusega. Aastal 1954 rajati sinna silikaattoodete tehas, aastal 1855 esimene raudbetoondetailide tehas, aastal 1959 lihakombinaat ja raadiodetaile valmistav tehas. Hiljem rajati sinna veel tehaseid, nii et piirkond kujunes Vilniuse tähtsaimaks tööstuspiirkonnaks. Muinsuskaitse all on Paneriai linnamäed, Paneriai lahingu toimumispaik, vana Vilniuse–Kaunase maanteetrass ja sealse kalmistu kabel. Žemieji Paneriai Vana Kaunase maantee Paneriai kabel https://www.geoportal.lt/map/ Paneriai. Žemieji Paneriai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XVII (On-Peri). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2010 Vilnijos vartai "Leedu kultuurimälestiste register". Vaadatud 7. augustil 2021.