laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Bojko Borisov

Bojko Metodiev Borisov (bulgaaria keeles Бойко Методиев Борисов; sündinud 13. juunil 1959) on Bulgaaria poliitik, kes oli Bulgaaria peaminister 27. juulist 2009 kuni 13. märtsini 2013, 7. novembrist 2014 kuni 27. jaanuarini 2017 ja 4. maist 2017 kuni 12. maini 2021. Aastatel 2005–2009 oli ta Sofia linnapea. Borisov kuulub paremtsentristlikkusse erakonda Kodanikud Bulgaaria euroopaliku arengu eest (Граждани за европейско развитие на България, lühendatult ГЕРБ, mis bulgaaria keeles tähendab vappi). Borisov on alates 1978. aastast osalenud karatevõistlustel. Tal on praegu must vöö, 7. dan. Borisov on Bulgaaria Karateföderatsiooni esimees. Ta on aastaid olnud Bulgaaria rahvuskoondise treener karates ja ta on rahvusvahelise kategooria karatekohtunik. Varasemas elus on Borisov olnud tuletõrjuja ja pidanud mitmesuguseid ameteid siseministeeriumi alluvuses. 1991. aastal asutas ta eraturvafirma. 2001 kuni 2005 töötas ta siseministeeriumis peasekretärina (Главен секретар). 2005. aasta parlamendivalimistel kandideeris Simeon II Rahvusliku Liikumise nimekirjas ja loobus valituks osutudes senise töö kasuks siseministeeriumis. Samal aastal valiti Sofia linnapeaks. 2006. aastal asutas uue partei (GERB), mille mitteametlikuks liidriks on ta siiani. GERB võitis 2007. aasta Euroopa Parlamendi valimised Bulgaarias. 2009. aasta parlamendivalimised võideti ülekaalukalt (39,7% häältest ja 116 kohta 240-liikmelises parlamendis). Borisovi haridusteed ja karjääri olevat sotsialismiajal pärssinud asjaolu, et tema vanaisa hukati 1944. aasta riigipöörde järel. Esimesest abikaasast Stelast on Borisov lahutatud. Sellest abielust on tal tütar Veneta. Borisovi elukaaslane on Majandus- ja Investeerimispanga juht Cvetelina Borislavova.
Filosoofia (õppeaine)

Filosoofia on õppeaine, mis oli 1996. aasta riikliku õppekava raames gümnaasiumiastmes kohustuslik, aga 2002. aasta õppekava arvas filosoofia kohustuslike õppeainete hulgast välja. 2010. aasta septembrist kehtivad uued filosoofia valikkursuste kavad, mille järgi moodustavad gümnaasiumi filosoofiaõppe kaks teineteist süvendavat 35-tunnist kursust: Sissejuhatus filosoofilisse mõtlemisse, Tänapäeva filosoofilised küsimused. Alates 2004. aastast toimub Eestis filosoofiaolümpiaad gümnasistidele. Filosoofia õppeaine on üldiselt Euroopa haridussüsteemides gümnaasiumiastmes mingil viisil võimaldatud, paljudes riikides, nt Prantsusmaal, Itaalias, Soomes on filosoofia gümnaasiumis kohustuslik õppeaine. Filosoofia Filosoofiaolümpiaad Filosoofiline väitlus [1] Eesti Filosoofiaõpetajate Selts: Esimene ülevabariigiline filosoofiaolümpiaad Filosoofia valikkursuste kavad ainevaldkonna "Sotsiaalained" raames Filosoofia 2011. aasta riiklikus õppekavas Filosoofiaolümpiaad
I Am America (And So Can You!)

"I Am America (And So Can You!)" on 2007. aastal ilmunud satiiriline bestseller, mille autorid on Ameerika Ühendriikide humorist Stephen Colbert ning telesaate "The Colbert Report" tegijad. Raamat ilmus 9. oktoobril 2007, audioversioon mõni päev varem. Raamatu keskne teema on Stephen Colberti tegelaskuju ilukirjanduslik elu, nagu see paistab tema saates "The Colbert Report". Raamatu audioversioon esitati 2009. aastal Grammy parima jutualbumi auhinna nominendiks, kuid selle auhinna võitis hoopis Al Gore. "Am America (And So Can You!)" koduleht
Kolõma jõgi

Kolõma ehk Halõma (vene keeles Колыма, jakuudi keeles Халыма) on jõgi Venemaa kirdeosas. Tekib Ajan-Jurjahhi ja Kulu jõe liitumisel, suubub Ida-Siberi merre Kolõma lahte. Jõe pikkus on 2129 km, millest esimesed umbes 1400 km jääb Magadani oblastisse ja ülejäänu Jakuutiasse. Jõe valgla pindala on 643 000 km². Jõe vooluhulk suudmes on 3800 m³/s. Jõgi algab Oimjakoni kiltmaalt Magadani oblasti ja Jakuutia piiri lähedalt Handõga–Magadani maantee äärest. Üsna sealtsamast lähedalt teiselt poolt Jakuutia piiri algab Indigirka jõgi. Ülemjooksul voolab jõgi Handõga–Magadani maantee kõrval kagusse, seejärel teeb poolringi ümber Aborigeni mäe, mis on Tšerski mäestiku kaguots, ja pöördub kirdesse. Uuesti Handõga–Magadani maantee ületamise järel algab jõe keskjooks madalikul. Kui Kolõma jõgi jõuab Omsuktšani ahelikuni, pöördub ta loodesse ja voolab läbi Indigirka kiltmaa. Kiltmaal ületab ta Jakuutia piiri. Põhjapolaarjoone kandis algab jõe alamjooks, pöördub Kolõma taas kirdesse ja voolab läbi Kolõma madaliku, kuni suubub deltat moodustades Ida-Siberi merre Kolõma lahte. Jõe parem kallas on peaaegu kogu aeg, kuni suudmeni välja mägine, aga vasak kallas lauge ja soine. Kolõma suurimad lisajõed on Bahhaptša, Balõgõtšan, Sugoi, Korkodon (kõik paremalt), Popovka, Ožogina, Sededema (kõik vasakult), Omolon ja Suur-Anjui (mõlemad paremalt). Jõgi jäätub septembris: ülemjooksul kuu lõpus, alamjooksul esimesel poolel või isegi alguses. Jääkattest vabaneb Kolõma mais, suudmes kuu lõpul. Suudmes on Kolõma keskmiselt 268 päeva aastas jääs. Jääsulamisega kaasnevad suured üleujutused. Jõgi on laevatatav alates suudmest kuni Korkodoni suudmeni keskjooksul. Sellest allapoole on vesi faarvaatris alati vähemalt 3–4 meetrit sügav, kohati kuni 8–10 meetrit. Keskjooksul on jõgi pool kilomeetrit lai, alamjooksul terve kilomeetri, alates suurima lisajõe Omoloni suudmest isegi 2–3 kilomeetrit. Suvel on jões veetase madalam. Karmist kliimast hoolimata tõuseb jõe temperatuur suvel 10–15 kraadini, aga vaiksetes jõesoppides võib juulis-augustis kerkida isegi 20–22 kraadini. Kolõma on kalarikas. Siin elavad sterlet, valgesiig, muksun, lenok ja teised kalad, sügavikes omulid, heeringad ja siiad, alamjooksule tulevad isegi beluugad. Kolõma avastati venelaste jaoks peatselt pärast seda, kui kasakad 1638–1639 avastasid Indigirka ja Alazeja jõe: nende jõgede valgla piirneb idas Kolõma valglaga. Juba 1644 rajas kasakas Mihhail Staduhhin Nižnekolõmskoje talvituskoha (tänapäeval Kolõmskoje) ja kohtus esimesena sõjakate tšuktšidega. Kaitseks tšuktšide rünnakute vastu talvituskoht kindlustati. Sellest kindlusest algasid paljud maadeavastusreisid alates aastast 1647. 1741 püstitas maadeuurija Dmitri Laptev Kolõma deltasse suurima suudmeharu Kamennaja Kolõma äärde algelise majaka. Jõele on ehitatud Kolõmskaja hüdroelektrijaam ja ehitamisel on Ust-Srednekamskaja hüdroelektrijaam.
Loksa Ravikeskus

Osaühing Loksa Ravikeskus oli aastatel 2000–2011 Loksa haigla taastusraviosakonna baasil tegutsenud meditsiiniasutus Harju maakonnas Loksa linnas aadressil Posti tänav 29. Alates 2003. aastast kuulusid ravikeskuse alla nii Loksa polikliinik kui ka Loksa Kiirabi. Viimane osutas piirkonnas teenust ühe kiirabibrigaadiga, hiljem läks kiirabiteenus üle Karell Kiirabile. Vastavalt tegevusloale oli Loksa Ravikeskusel õigus osutada järgmisi teenuseid: koduõendus-hooldusteenus ambulatoorsed günekoloogiateenused ambulatoorsed pediaatriateenused ambulatoorsed sisehaiguste teenused ambulatoorsed taastusravi ja füsiaatriateenused hambaraviteenused radioloogiateenused töötervishoiuteenused kiirabiteenus Loksa Ravikeskuse kommertstegevuse põhisuunaks olid taastusravi ja ravipuhkusega seotud teenused. Taastusraviteenuseid hakati haiglas osutama 1996. aastal, eraldi taastusraviosakond avati mais 2000. Taastusraviprogramme koordineeris doktor Ljudmilla Agajeva. Ravikeskust juhtis Ann Lasting, kes on ühtlasi Loksa Haigla Sihtasutuse juhataja. 6. detsembril 2011 kuulutas Harju Maakohus välja Loksa Ravikeskuse pankroti. 11. jaanuaril 2012 kiitis Tallinna Linnavalitsus heaks Ida-Tallinna Keskhaigla (ITK) taotluse omandada Loksa Ravikeskuse kinnistu ja jätkata seal seniste teenuste osutamist. ITK opereeris üksust veel neli aastat, kuni see 31. juulil 2016 suleti ja kõik töötajad koondati. Enne sulgemist oli ITK püüdnud Loksa ravikeskust müüa Tapa haiglale, kuid see müügitehing ei õnnestunud. Loksa haigla Loksa Kiirabi Ida-Tallinna Keskhaigla sulges Loksa üksuse Sõnumitooja, 13.07.2016.
A Colbert Christmas: The Greatest Gift of All!

"A Colbert Christmas: The Greatest Gift of All!" on Comedy Centrali jõulude eriväljaanne, mis anti eetrisse 23. novembril 2008. Stephen Colbert – Stephen Colberti tegelaskuju Elvis Costello – iseendana Toby Keith – jahimees Willie Nelson – neljas tark Jon Stewart – iseendana John Legend – reindžer Feist – ingel George Wendt – jõuluvana Madeline Colbert, Peter Colbert, John Colbert – Colberti lapsed. "Another Christmas Song" (Stephen Colbert) "Have I Got a Present for You" (Toby Keith) "Please Be Patient" (Feist) "Little Dealer Boy" (Stephen Colbert ja Willie Nelson) "Can I Interest You in Hannukah?" (Stephen Colbert ja Jon Stewart) "Nutmeg" (Stephen Colbert ja John Legend) "(What's So Funny 'Bout) Peace, Love, and Understanding" (Stephen Colbert, Elvis Costello, Feist, Toby Keith, John Legend ja Willie Nelson) "There Are Much Worse Things to Believe In" (Stephen Colbert ja Elvis Costello) "A Cold, Cold Christmas" (Stephen Colbert) (ainult iTunesis)
Jonathan Zittrain

Jonathan L. Zittrain (sündinud 24. detsembril 1970) on Harvard Law Schooli küberõiguse professor ning Harvardi ülikooli Berkman Center for Internet & Society kaaskoordinaator. Zittrain, Jonathan (2008). The Future of the Internet and How to Stop It. Yale University Press. ISBN 0-30-012487-2. (raamatu võrguväljaanne)
Berkman Klein Center for Internet & Society

Berkman Center for Internet & Society on Harvard Law Schooli juures tegutsev uurimisasutus, mis tegeleb küberruumi puudutavate õigusteaduslike uuringutega. Berkman Centeri asutasid 1997. aastal professorid Jonathan Zittrain ja Charlie Nesson. Sellest kujunes omaette interdistsiplinaarne uurimisasutus. Berkman Centeri koduleht
Kaltsupaber

Kaltsupaber on linastest ja puuvillastest kaltsudest valmistatud paber. Euroopas võeti kaltsupaber kasutusele kirjutusmaterjalina 12. sajandil ja see hakkas tasapisi asendama seni ainsa kirjutusmaterjalina kasutusel olnud pärgamenti. 15. sajandiks oli paberile kirjutamine juba üldlevinud. Kuna tooraineks kasutatavad riideid olid enamuses valmistatud linasest materjalist, oli tooraine odav ja seda leidus praktiliselt kõikjal. Euroopas kasutati toormaterjalina ka puuvilla, millest valmistatud paberi omadused olid halvemad kui linasel kaltsupaberil. Veelgi halvem oli siidi ja villaste kaltsudega valmistatud paberi kvaliteet, see paber sobis ainult pakkepaberiks. Suure veekulu tõttu ehitati paberiveskid veerohkete jõgede kallastele. Eesti esimesed paberiveskid olid Emajõe, Võhandu ja Härjapea jõe ääres. Kaltsude puhastamine mustusest, rasvast, värvist jm lubjaveega (lagunemisprotsessi kiirendamiseks tuli lubjavett sageli vahetada) kiudude määndamine (edasi jätkus lagundamisprotsess keldris) Loputamine Nõrgumine Purustamine purustusmasinas (6–12 tundi) Kaltsumassi kiududeks kloppimine (12–24 tundi) Tulemuseks oli ühtlane paberipuder, mis laotati ühtlase kihina nõrgrestile poognateks tahenema. Rahapaber Siidpaber Riisipaber Linapaber Halfapaber Jaapani paber
Shakira

Shakira Isabel Mebarak Ripoll (esinejanimega Shakira; sündinud 2. veebruaril 1977 Colombias Barranquillas) on Colombia laulja ja filantroop. Hispaania maksuametnikud jõudsid uurimisel järeldusele, et muusik elas aastatel 2012-2014 Barcelonas. Hispaania seaduste kohaselt peab igaüks makse maksma, kes elab riigis kauem kui kuus kuud. Shakria väidab, et pole Barcelonas kunagi elanud. Muusiku sõnul on ta hoopis Bahama elanik. 24. juuni 1991 – Magia („Magia”, „Lejos De Tu Amor”, „Esta Noche Voy Contigo”, „Sueños”) 25. märts 1993 – Peligro („Peligro”, „Brujería”, „Eres”, „Tú Serás La Historia De Mi Vida”) 13. veebruar 1996 – Pies Descalzos („Estoy Aquí”, „¿Dónde Estás Corazón?”, „Pies Descalzos, Sueños Blancos”, „Un Poco De Amor”, „Antología”, „Se Quiere, Se Mata”) 29. september 1998 – ¿Dónde Están los Ladrones? („Ciega, Sordomuda”, „Si Te Vas”, „Tú”, „Inevitable”, „Octavo Día”, „Moscas En La Casa”, „No Creo”, „Ojos Así”) 13. november 2001 – Laundry Service („Whenever Wherever”/„Suerte”, „Underneath Your Clothes”, „Te Dejo Madrid”, „Objection (Tango)”/„Te Aviso, Te Anuncio (Tango)”, „Que Me Quedes Tú”, „The One”) 30. märts 2004 – Live & off the Record (tour) 8. november 2002 – 11. mai 2003 – Tour of the Mongoose 3. juuni 2005 – Fijación Oral Vol. 1 („La Tortura”, „No”, „Día de Enero”, „La Pared”, „Las de la Intuición”) 28. november 2005 – Oral Fixation Vol. 2 („Don't Bother”, „Hips Don't Lie”, „Illegal”) 5. detsember 2006 – Oral Fixation Volumes 1&2 12. november 2007 – Oral Fixation Tour (DVD) Veebruar 2008 – Love in the Time of Cholera EP (tour) 14. juuni 2006 – 9. juuli 2007 – Oral Fixation Tour 5. oktoober 2009 – She Wolf („Loba” / „She Wolf” • „Did It Again” / „Lo Hecho Está Hecho”) "Magia" (1991) "Peligro" (1993) "Pies Descalzos" (1995) "Dónde Están los Ladrones?" (1998) "Laundry Service" (2001) "Fijación Oral, Vol. 1" (2005) "Oral Fixation, Vol. 2" (2005) "She Wolf" (2009) "Sale el Sol" (2010) "Shakira" (2014) "El Dorado" (2017) "Las Mujeres Ya No Lloran" (2024) Shakira elas aastatel 2011–2022 koos Barcelona jalgpalliklubi endise mängija Gerard Piquéga. Neil on kaks poega, Milan ja Sasha. Shakira võib minna tasumata maksude pärast kohtu alla, ERR, 29. juuli 2021 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. detsember 2015. Vaadatud 2. augustil 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.euro200.eu/ Euro 200 https://web.archive.org/web/20090503054141/http://euro200.net/Spanish-Top40.htm THE SPANISH NATIONAL TOP 40 http://euro200.net/Polish-Top50.htm The Polish National Top 50 http://euro200.net/BelNtop-40.htm THE BELGIAN NATIONAL TOP 40 https://web.archive.org/web/20080922070445/http://euro200.net/Portugese-Top50.htm The Portugese National Top 50 http://euro200.net/BulNtop-40.htm THE BULGARIAN NATIONAL TOP 40 http://www.mediatraffic.de/previous.htm La Tortura, 2009 Loca, 2010 Sale El Sol, 2011
Loksa haigla

Loksa haigla oli 1976. aastal asutatud meditsiiniasutus Harju maakonnas Loksa linnas aadressil Posti tänav 29. Haigla reorganiseeriti sihtasutuseks 2003. aastal, 2012. aastal läks see koos Loksa Ravikeskusega ühe struktuuriüksusena Ida-Tallinna Keskhaigla koosseisu ja suleti lõplikult suvel 2016. Loksa haigla osutas algselt nii ambulatoorset kui statsionaarset üld- ja eriarstiabi, samuti kiirabiteenust. 2000. aastate esimesel poolel läbi viidud tervishoiureformidega reorganiseeriti Loksa haigla hooldushaiglaks. 2004. aastal haiglale väljastatud tegevusloa kohaselt tegeles haigla ainult hooldusraviteenuste pakkumisega. Muu ambulatoorne ja statsionaarne arstiabi nagu ka kiirabiteenus anti üle 2000. aastal haigla taastusravi osakonna baasil moodustatud osaühingule Loksa Ravikeskus. Loksa Haigla Sihtasutuse juhataja oli aastatel 2003–2011 Ann Lasting. Loksa Kiirabi Loksa Ravikeskus
Above and Beyoncé - Video Collection & Dance Mixes

"Above and Beyoncé - Video Collection & Dance Mixes" on Beyoncé Knowlesi CD/DVD album. „If I Were a Boy” – 5:06 „Single Ladies (Put a Ring on It)” – 3:20 „Diva” – 4:06 „Halo” – 3:45 „Broken-Hearted Girl” – 4:40 „Ego” (Remix featuring Kanye West) – 4:53 „Ego” (Fan Exclusive) – 3:57 Behind The Scenes – 19:02 Credits – 0:30 If I Were a Boy (Maurice Joshua Mojo UK Remix)” – 6:29 Single Ladies (Put a Ring on It) (DJ Escape & Tony Coluccio Remix - Club Version) – 6:57 Diva (Karmatronic Club Remix) – 5:08 Halo (Dave Audé Club Remix) – 8:55 Broken-Hearted Girl (Catalyst Remix) – 4:46 Ego (OK DAC Remix) – 6:29 Sweet Dreams (Harlan Pepper & AG III Remix) – 6:43 Ego (Remix featuring Kanye West) – 4:44
Juhan Lindström

Juhan Lindström (sündinud Juhan (Johannes) Vanari; 17. märts (4. märts vkj) 1903 Tartu – 1966 Port Arthur, Kanada) oli eesti sõjaväelane Ta teenis Eesti kaitseväes üleajateenija-allohvitserina. Juunis 1941 mobiliseeriti ta Punaarmeesse. Detsembris 1942 läks ta laskurkorpuse mehena Alekseikovo küla all sakslaste poolele üle. Edaspidi sõdis ta Punaarmee vastu 20. eesti diviisi koosseisus suurtükiväelasena. Mais 1945 sattus ta nn Tšehhi põrgus vangi kohalike tšehhide kätte, kuid pääses vangilaagrist sulaseks ühe taluperemehe juurde. 1947. aastal õnnestus tal rootslast teeseldes jõuda USA okupatsioonitsooni Lääne-Saksamaal. Sealt rändas ta edasi Kanadasse, kus elas surmani. Ta läks vabasurma 1966. aastal, mainides oma lahkumiskirjas elutüdimust. Tema surnukeha leiti 29. juulil 1966 Port Arthuri lähedalt metsast ning maeti 30. juulil. 1938 Kotkaristi teenetemärgi raudrist Ta oli abielus kahel korral, kuid lahutas abikaasast mõlemal korral. Ta on Mihkel ja Marie Vanari poeg. Tapa linna perekonnaseisuametniku otsusel 9. maist 1935 anti Johannes Vanarile uueks eesnimeks Juhan. Saaga; Personaalraamat (Voore, Kulina, Küti, Roela); EAA.3114.1.48; 1884-1905 Ajaleht Vaba Eestlane (Toronto: 1952–2001) nr 58, 6. august 1966, lk 4 SL Õhtuleht: Põrgus ja maa peal Ajaleht Vaba Eestlane (Toronto : 1952-2001) nr 58, 6. august 1966 lk 5 Hanno Ojalo. Sileesiast Tšehhi põrgusse. Tallinn 2016 Vabariigi President: teenetemärkide kavalerid Saaga; Sündinute ja ristitute nimekiri; EAA.3114.1.55; 1902-1910 – Sünd #123 Tšehhi põrgus : mälestusi sõjateelt ja vangipõlvest / Juhan Lindström ; illustreerinud Ellen Koit, Toronto : Orto, 1960, 375 lk; ilmunud ka kordustrükis 1997, ISBN 9985856090
Pärnu Üksik-jalaväepataljon

Pärnu Üksik-jalaväepataljon oli kaitseväe Maaväe jalaväeüksus-pataljon. Pataljon asutati 1992 aasta jõulude aegu Kuperjanovi jalaväepataljoni Pärnu õppekompaniina, 2001. aastal oli Pärnu pataljon suuruselt Eesti teine väeosa ja üksik-jalaväepataljon likvideeriti 2006. aasta lõpuks seoses ebavajalikkusega kaitseväe arengukavades ja infrastruktuuriliste probleemidega. Pärnu üksik-jalaväekompanii reorganiseeriti 1. maist 1997 üksik-jalaväepataljoniks ning 1. aprillist 2003 jalaväe väljaõppekeskuseks Pärnu üksik-jalaväepataljon (JVÕK Pärnu ÜJP). Likvideerimise otsus langetati juba 2004. aastal. Pataljoni sõjaväelinnakusse, Aia tänaval jäi tegutsema Lääne-Saarte Kaitseringkonna staap. 2002. aastal muutis valitsus oma määrusega kaitseringkondade vastutusalasid, Lääne kaitseringkond nimetati Lääne-saarte erikaitsepiirkonnaks. major Hannes Toomsalu (09.09.1992– 01.08.1994); major Raivo Lumiste (01.08.1994– 01.12.1999); kapten, hiljem major Margus Rebane (01.12.1999–31.12.2006) ülema kohusetäitja kapten Rain Jano 6. Üksik Jalaväepataljon Kalev Vilgats, Pärnu pataljoni ja kasarmute lugu, Pärnu Postimees, nr. 200, 13 oktoober 2018 Kaitseväe ülesehitus, RT I 2002, 44, 290 Kalev Vilgats, Pärnu üksik-jalaväepataljon valguses ja varjus, parnu.postimees.ee, 27. aprill 2006 Pärnu pataljon tegutseb edasi, epl.delfi.ee, 3.01.2007 MTÜ Pärnu Pataljoni Kogu Kalev Vilgats, Pärnu pataljoni ja kasarmute lugu, Pärnu Postimees, nr. 200, 13 oktoober 2018
Lia Looveer

Lia Looveer (neiupõlvenimi Saarepera; 5. oktoober 1920, Narva – 8. november 2006) oli eestluse edendaja Austraalias. Lia Saarepera isa oli Aleksander Saarepera, ema Hilda (1894–1966). Lia Saarepera õppis Tartu Ülikoolis 1938–1943 õigusteadust. 1944. aastal emigreerus algul Saksamaale, augustis 1944 abiellus Leonid Looveerega (sünd. Looberg, 31.01.1917–7.02.1960). 1949. aastal asus ümber Sydneysse. Lia Looveer oli Sydney Ühinenud Balti Komitee (Joint Baltic Committee of Sydney) asutaja ning aastatel 1952–2002 sekretär. Ta organiseeris Baltikumi tutvustavaid üritusi. 1953 ühines Austraalia Liberaalse Partei Uus-Lõuna Walesi osakonnaga. Osales föderaalsel tasandil partei rahvusküsimuste komitee tegevuses (Liberal Party's Advisory Committee on Ethnic Affairs). 1998 Valgetähe V klassi teenetemärk Looveertel sündisid tütar Hille-Reet ja poeg Juho Looveer (sündinud 1952), PhD. Lia ema Hilda teine abikaasa oli Alfred Mäeloog. Passing of Lia Looveer BEM JP – Michael Darby's The Australian Women's Registry. Looveer, Lia The Australian Women's Registry. The Joint Baltic Committee
Psühho

"Psühho" ("Psycho") on 1960. aastal valminud Alfred Hitchcocki film. Noor Marion Crane (Janet Leigh) peab oma ülemuse 40 000 dollarit panka viima. Et tal pole oma kallöimaga abiellumiseks raha, kasutab ta võimalust ja põgeneb koos rahaga California suunas. Teel olles on sunnitud peatuse tegema ja jõuab Batesi motelli, kus hotelli omanik Norman Bates (Anthony Perkins) ta lahkelt vastu võtab. Pealtnäha rahulik ja ohutu mees ei ole suutnud oma ema kontrolli alt vabaneda ja kuulab igas asjas tema sõna. Ja vajadusel tuleb emme ise välja ja hoolitseb, et tema pojake valede naistega ei tegeleks.
Kazaa

Kazaa on failijagamisprogramm. Rootslased Niklas Zennström ja Janus Friis ning eestlased Ahti Heinla, Priit Kasesalu ning Jaan Tallinn valmistasid 2000. aastal failijagamisprogrammi Kazaa lähtekoodi. See oli ajal, kui Napster oli sulgemisohus ning failijagajad otsisid uusi võimalusi.
Vastsündinu (skulptuur)

"Vastsündinu" on skulptor Ole Ehelaidi hallist graniidist elevandipoega kujutav pargiskulptuur Tallinnas Hirvepargis. Skulptuur paikneb Hirvepargi põhjaosas laste mänguplatsi juures ja on muinsuskaitse all kui Tallinna kohaliku tähtsusega kunstimälestis nr 725. Skulptuur kujutab end neljal jämedal jalal püsti ajavat elevandipoega. Tagumik on püsti, selg kumer, pea veidi langetatud, lont esijalgade vahel. Alus puudub, teos asetseb maapinnas olevatel paekivitükkidel. Vastsündinu (skulptuur) kultuurimälestiste riiklikus registris
Jaan Tallinn

Jaan Tallinn (sündinud 14. veebruaril 1972) on eesti programmeerija ja ettevõtja. Ta kuulub Skype'i põhifunktsioonide (SkypeLibi) arendajate tiimi. Jaan Tallinn on lõpetanud Tallinna 1. Keskkooli 1990. aastal ja Tartu Ülikooli teoreetilise füüsika erialal 1996. aastal. 1989. aastal osales ta arvutimängu "Kosmonaut" loomisel; see oli esimene väljaspool Eestit levitatud Eesti arvutimäng. Ta on 1993. aastal loodud tarkvaraarendusettevõtte Bluemoon Interactive kaasasutaja ja osanik. Ta on üks failijagamisprogrammi Kazaa (2000) ja internetitelefoniprogrammi Skype tehnilise lahenduse väljatöötajaid. Ta on investeerimisfirma Ambient Sound Investmentsi osanik ning ta oli tehisintellekti­ettevõtte DeepMind esimeste investo­rite seas. Aastail 2007–2011 oli Jaan Tallinn presidendi mõttekoja liige. Jaan Tallinn on kahe aka­deemilise uurimiskeskuse, Cambridge'i Ülikooli juures asuva Centre for the Study of Existential Riski ja Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi juures asuva Future of Life Institute kaasasutaja. 2007 Valgetähe V klassi teenetemärk 2021 Tartu Ülikooli Tänutäht Jaan Tallinna isa Jüri Tallinn (1948–2018) oli režissöör ja stsenarist; vanaisa Otto Tallinn oli eesti vaimulik. Vilistlased. Gustav Adolfi Gümnaasiumi ajaloomuuseum. Kasutatud 8.06.2014. Jaan Tallinn. Bluemoon Interactive. Kasutatud 03.08.2009. Kristi Helme. Skype – mitte üksnes õnnelik juhus[alaline kõdulink]. Õpetajate Leht, 24.10.2008. "Tartu Ülikooli Tänutähe kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 4.12.2022. Lühitutvustus Bluemoon Interactive'i lehel Jaan Tallinn: tehisteadvust lähikümnenditel ei näe ERR, 14. mai 2014
Karu (Tallinna skulptuur)

"Karu" on Enn Roosi roosakaspunasest graniidist skulptuur Tallinnas Hirvepargis. Skulptuur on alates 1964. aastast vabariikliku tähtsusega kunstimälestisena muinsuskaitse all. Skulptuur on kinnitatud Hirvepargi trepimademele. Selle vorm on kompaktne ja stiliseeritud karupoja kujutisega. Üldmassist eralduvad selgemalt karu pea, kõrvad ja vastu paremat esikäppa surutud nina. Turjal on muhk. Teose aluseosa on nelinurkne. Skulptuur on Enn Roosi loomaskulptuuride hulgas esimene tähtsam töö. Karu (Tallinna skulptuur) kultuurimälestiste riiklikus registris