laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kunda mõis

Kunda mõis (saksa keeles Kunda) oli rüütlimõis Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa süda Lääne-Virumaale Linnuse külla. Kunda mõisat on esmamainitud 1443. aastal. Keskajal oli Kunda läänistatud Gundistele, kelle järgi on mõis nime saanud. 17. sajandil kuulus Kunda mõis Tallinna raehärrale Johann Müllerile (Müller). 1635. aastal sattus Kunda lähedal laevaõnnetusse 126-liikmeline Holstein-Gottorfi saatkond, mis oli teel Moskvasse ja sealt edasi Pärsiasse. Pääsenud merehädalisi võõrustati Kunda mõisas. Saatkonna liikmete hulka kuulus teiste seas Adam Olearius, kes abiellus Johann Mülleri ühe tütrega ning avaldas hiljem reisikirja, kus muuhulgas mainib ka laevahukku ja Kunda mõisas võõrustamist. Oleariuse loodud on ka 1647. aastal valminud Kunda mõisasüdant kujutav gravüür. Saatkonda kuulus ka Philipp Crusius, kes abiellus samuti Mülleri ühe tütrega ja pani aluse Krusensternide aadlisuguvõsale. 17. sajandil põles mõis kaks korda maha (1644. ja 1658. aastal). 18. sajandi lõpus läks mõis Schwengelmide ja 19. sajandil Schnackenburgide omandusse. 1840. aastatel omandasid Kunda mõisa Girard de Soucantonid, kellele see kuulus kuni võõrandamiseni. 1870.–1880. aastatel rajati Girard de Soucantonide poolt võimsad, jõuliselt liigendatud paekivist seinte ja tuudordekooriga (järsult eenduvate karniiside, aknapealsete simsside jmt-ga) hooned: viinavabriku, vesiveski ja meierei. Säilinud on tänapäevani omapärane paekivist veskitammide ja kanalite süsteem. Hoonestuse liidab tervikuks suur vabakujunduslik park. Aastatel 1924–1940 paiknes endises mõisakeskuses Virumaa Rahvaülikool. 1941. aastal süütasid taganevad Nõukogude väed endise mõisa peahoone. Hoone on siiani varemeis. Tallinna–Peterburi raudtee valmimise ajal 1870. aastal rajas Kunda mõisa omanik parun John Karl Girard de Soucanton mõisa kohale mere äärde tsemenditehase, kuhu ehitati Rakverest haruraudtee. 1893. aastal rajati mõisas hüdroelektrijaam, mis oli esimene Eestis ja Baltimaades. Hüdroturbiin oli 260-hobujõuline, generaator telliti Šveitsist. 2024. aastal tunnistati Kunda mõisa tööstushoonete kompleksi: Kunda mõisa vesiveski koos kanalite süsteemi ja paisuga, Kunda mõisa viinavabriku, Kunda mõisa masinarehe, Kunda mõisa hüdroelektrijaama ning Kunda mõisa vana veski varemega, kultuurimälestiseks Kunda mõisast Eesti Mõisaportaalis Ebe Pilt "Tundmatu Eesti: tolmuvaba Kunda" Kunda Külaselts http://www.v-maarja.ee/index.php?part=sm_tmpnl&nl_id=jaanuar,%202003&art_id=10 "Virumaa Rahvaülikool 1925–1935". 1936. Kunda mõisa tööstushoonete kompleksi kultuurimälestiseks tunnistamine, RT III, 19.04.2024, 4 Kunda mõis Eesti mõisaportaalis Kunda Külaseltsi koduleht Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Kunda mõis (Viru-Nigula khk)
Kirbla vald (1939)

Kirbla vald oli vald Lääne maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kirbla külas. Vald moodustati senise Kirbla valla maa-alast, välja arvatud Muhu nr. A-47 talu, Vigala metskonna Selja metsandiku kvartaali nr. 1 ning Vigala metskonna Keblaste metsandiku kvartaali nr. 11 maa-alad; senise Veltsa valla Vigala metskonna Keblaste metsandiku kvartaali nr. 17, heinamaatükkide nr. A-20 ja A-27, Riigi tagavaramaa lit. D ning Emmu küla talude lahusasuvate heinamaatükkide maa-aladest; seniste Lihula ja Martna valla talude senise Kirbla valla piires asuvate heinamaatükkide maa-aladest Kasari jõe ääres. 1939. aastal kuulusid Kirbla valla koosseisu: Lautna-Rannu, Kloostri-Rannu, Kirbla, Seira, Rootsi, Vanamõisa, Aru, Mõisimaa, Altküla, Uluste, Võhma ja Jõeääre, Kloostri, Seli, Pagasi, Kelu ja Lautna, Kasari I, Kasari II, Kesküla I, Kesküla II ja Laiküla külad.. 1945. aasta septembris moodustati Kirbla vallas Kirbla külanõukogu keskusega Kirbla külas ja Võhma külanõukogu keskusega Võhma-Vanamõisa asunduses. 1950. aastal Kirbla vald likvideeriti ja selle alad arvati Lihula rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Kullamaa vald (1939)

Kullamaa vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. 1. aprillil 1939 oli vallas 4971 elanikku. Vald moodustati senise Vaikna valla maa-alast; senise Luiste valla Teenuse küla ja asundus ning Urevere, Nõmme, Huugi ja suurema osa Luiste külade piirkondadest; senise Jõgisoo valla maa-alast; senise Kolovere-Kalju valla maa-alast, välja arvatud Tõlva ja Nikre talude maa-alad ning osa Piirsalu metskonna Rõuma metsandiku kvartaali nr. 3 maa-alast; senise Sooniste valla lõunapoolse lahusosa maa-alast ja valla põhjapoolse lahusosa Soosaare küla piirkonnast; senise Vigala valla Jõeäärse küla Paisuotsa-Hansu nr. 251, Paisuotsa-Jüri nr. 252, Toomajaagu nr. 253 ja Toomajaagu-Viiu nr. 254 talude maa-aladest; senise Kirbla valla Muhu nr. A-47 talu ja Vigala metskonna Selja metsandiku kvartaali nr. 1 maa-aladest; senise Märjamaa valla Kaasiku nr. A-9 ja Metsavahi nr. A-10 talude ning Märjamaa metskonna Sooniste metsandiku kvartaalide nr. 21, 22, 23, 29 ja osa kvartaali nr. 28 maa-aladest. 14. detsembril 1939 valiti vallavanemaks August Roomet ja määrati tema palgaks 50 krooni kuus. 1945 septembris moodustati Kullamaa vallas Kullamaa külanõukogu keskusega Kullamaa külas, Leevre külanõukogu keskusega Sooniste asunduses, Liivi külanõukogu keskusega Liivi asunduses, Teenuse külanõukogu keskusega Teenuse asunduses ja Vaikna külanõukogu keskusega Üdromaa külas. 1950. aastal Kullamaa vald likvideeriti ja selle alad arvati Märjamaa rajooni koosseisu. 1939. aastal kuulusid Kullamaa valla koosseisu: Urvaste, Kullamaa, Päri, Päri-Oomküla, Lemmiküla, Üdroma, Kastja, Pähküla, Jõeääre küla, Soovälja asundus, Patsu, Kärkse, Ense, Mõisimaa, Liivi, Läti, Mõrdu, Ohmukse, Ubasalu, Marimetsa, Jõgisoo, Oomküla, Madaste, Nõmme-Huugi, Laukna, Maidla, Vaikna, Leila, Kalju, Kolovere ja Salutaguse külad, Leevre asundus, Sooniste asundus, Sooniste küla, Metsaküla, Käända asundus, Käända, Leevre, Soosalu, Sooniste ja Karusmaa, Altküla, Kimaro, Jõepere, Leeniste, Luiste, Paisuotsa ja Urevere külad. Kullamaa kihelkond Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Kullamaa vallavanemaks A. Roomet. Rahvaleht, 15. detsember 1939, nr. 295, lk. 8. Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
Kõrgesaare vald

Kõrgesaare vald (saksa keeles Hohenholm) oli vald Reigi kihelkonnas, mis moodustati 1866. aastal ja likvideeriti 1950. aastal. Vald asus kuni 1917. aastani Haapsalu kreisis ning seejärel kuni 1946. aastani Lääne maakonnas ja aastail 1946–1950 Hiiu maakonnas. Vallamaja asus Kõrgessaare külas. Vald moodustati 1866. aastal sarnaselt teiste Hiiumaa valdadega (1866. aasta vallareform). 1939. aasta vallareformiga liideti senisele valla alale senise Emmaste valla Leloselja metsandiku kvartaalite nr 44–51 maa-alad. 1945 septembris moodustati Kõrgesaare vallas Malvaste külanõukogu keskusega Malvaste külas, Luidja külanõukogu keskusega Luidja külas ja Lauka külanõukogu keskusega Lauka külas. 1950. aastal Kõrgesaare vald likvideeriti ja selle alad arvati Hiiumaa rajooni Lauka külanõukogu koosseisu, mille keskus asus Kõrgessaare vallamaja hoones. 1939. aastal kuulusid Kõrgesaare valla koosseisu: Tahkona, Meelste, Kauste, Kodeste, Malvaste, Mangu, Mudaste, Ogandi, Sigala, Kidaste, Risti, Kanapeksi, Koidma, Rootsi, Reigi, Pihla, Heigi, Otste, Metsa, Kurisu, Napi, Lauka, Isabella, Ninametsa, Jõeranna, Paope, Kiivra, Puski, Jõesuu, Nõmme, Mardihansu, Tammistu, Viita, Kopa, Vihama, Luidja, Laasi, Pärnaku, Lilbi, Heiste, Hüti, Sülluste, Leigri, Tiiru ja Murumetsa, Suureranna, Kiduspäe, Heistesoo, Ülendi, Vilima, Tiharu, Kõpu, Mägipäe, Suurepsi, Kaleste, Hirmuste, Kalana külad. Kõrgesaare valla elanikke on hiidlaste seltside traditsioonilise jaotuse järgi kutsutud mujal Hiiumaal törvaköplasteks. Kitsamas mõttes viitab törvaköplane Kõpu poolsaarel elanud tõrvapõletajatele ja -müüjatele, laiemas mõttes kõigile Kõpu poolsaare või Kõrgesaare valla elanikele Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 Hugo Puss. Hiidlaste seltsid. Etüüd Hiiumaa siseetnonüümika alalt. Keel ja Kirjandus 1973, nr 11, lk 679.
Lihula vald (1939)

Lihula vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Lihula külas. Vald piirnes Kirbla, Soontaga (Pärnumaal), Varbla ja Karuse vallaga. Vald kuulus Riigivolikogu 24. valimisringkonda, kust valiti Ado Roosiorg. 8. Lihula vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Lihula valla maa-alast, välja arvatud Karuse ja Kinksi külade, Karuse kirikumõisa asunduse ja Karuse raudteejaama piirkond ning Lihula valla talude lahusasuvate heinamaatükkide maa-alad senise Kirbla valla piires Kasari jõe ääres; b) senise Paadremaa valla Tuhu küla ja Mõtsu metskonna Tuudi metsandiku kvartaali nr. 31 maa-aladest; c) senise Massu valla Võigaste, Metsküla, Paga, Järise ja Poanse külade ja Saastna asunduse piirkondadest ning senise Massu valla talude lahusasuvate heinamaatükkide maa-aladest senise Lihula valla piires; d) senise Veltsa valla Tõitse, Oidremaa ja Nõmme külade ning Oidremaa ja Karinõmme asunduste ja Oidremaa sooasunduse ning Vigala metskonna Keblaste metsandiku kvartaali nr. 28 ja Mõtsu metskonna Tuudi metsandiku kvartaalide nr. 33–46 maa-aladest; e) senise Kirbla valla Vigala metsandiku kvartaali nr. 11 maa-alast. 1945 septembris moodustati Lihula vallas Lihula külanõukogu keskusega Lihula alevikus, Meelva külanõukogu keskusega Meelva külas ja Tuudi külanõukogu keskusega Tuudi külas. 1950. aastal Lihula vald likvideeriti ja selle alad arvati Lihula rajooni koosseisu. Lihula mõis Lihula kihelkond Maa-ameti kaardirakendused Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114 Jüri Kindel, kirjutatud 1962–1964, Kui punalaviin hakkas veerema. Lihula sõjasuvi 1941, Kultuur ja Elu
Martna vald (1939)

Martna vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Martna külas. 9. Martna vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Martna valla maa-alast, välja arvatud Haeska küla piirkond ja Martna valla talude senise Kirbla valla piires asuvate heinamaatükkide maa-alad Kasari jõe ääres; b) senise Lähtru valla maa-alast,välja arvatud Kaasiku küla piirkond ja osa Lähtru metsandiku maa-alast; c) senise Võnnu valla Jõessa küla piirkonnast. 1945 septembris moodustati Martna vallas Kirna külanõukogu keskusega Kirna külas ja Rannamõisa külanõukogu keskusega Rannamõisa külas. 1950. aastal Martna vald likvideeriti ja selle alad arvati Haapsalu rajooni koosseisu. Martna kihelkond Maa-ameti kaardirakendused Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Märjamaa vald (1939)

Märjamaa vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Märjamaa külas. Vald moodustati senise Märjamaa valla maa-alast, välja arvatud Purga ja Lümandu küla, Lümandu asunduse, Vaimõisa küla, Kükita talu, Vaimõisa metsakvartaalide nr. 2, 3, 6–8, 17–22, 27–32, 39 ja 40, Kaasiku nr. A-9 ja Metsavahi nr. A-10 talu ning Märjamaa metskonna Sooniste metsandiku kvartaalide nr. 21, 22, 23, 29 ja osa kvartaali nr. 28 maa-alad; senise Haimre valla maa-alast, välja arvatud Jõeäärse küla lõuna pool jõge asuva osa ja Sulu asunduse piirkond; senise Kabala valla Riidaku ja Pühatu küla ning Riidaku ja Pühatu asunduse maa-aladest; senise Luiste valla Kärsamaa, Vilta, Vinguta ja Mõraste küla ning Loodna, Luiste ja Mõraste asunduse piirkondadest ja Luiste küla Karja nr. 15, Põlde nr. 14 ja Sõerumäe nr. 1 talu maa-aladest. Vald kuulus Riigivolikogu 25. valimisringkonda, kust valiti Eduard Arnover. 1. aprillil 1939 oli vallas 5865 elanikku. 1945 septembris moodustati Märjamaa vallas Märjamaa külanõukogu keskusega Märjamaa alevikus, Alaküla külanõukogu keskusega Haimre asunduses, Paeküla külanõukogu keskusega Paekülas ja Sipa külanõukogu keskusega Sipa asunduses. 1950. aastal Märjamaa vald likvideeriti ja selle alad arvati Märjamaa rajooni koosseisu. Märjamaa kihelkond Märjamaa vald Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Eesti linnud

Eesti linnud ehk Eesti linnustiku (Eesti avifauna) moodustavad Eestis pidevalt elavad, Eestist läbi rändavad, Eestis pesitsevad või siia eksikülalisena sattuvad linnud. Kodulinde käesolev artikkel ei käsitle. 2018. aasta lõpu seisuga oli Eestis kohatud 389 looduslikku päritolu ja meil või naabermaades püsiva asurkonna moodustanud sissetalutud linnuliiki ning 5 teadmata päritolu linnuliiki. Eksikülalisi oli Eesti lindude nimestikus 132 liiki. Need jaotuvad 20 seltsi 63 sugukonda. Kõige arvukamalt on esindatud värvuliste selts. Eestis pesitseb 233 liiki linde, neist 213 regulaarselt. 2022. aasta alguse seisuga oli Eestis kohatud 398 linnuliiki. 222 linnuliiki on Eestis looduskaitse all. Eesti rahvuslind on suitsupääsuke. Meie kõige arvukamad haudelinnud on metsvint ja salu-lehelind, mittevärvulistest piirpääsuke, suur-kirjurähn ja kodutuvi. Röövlindudest võib kõige sagedamini kohata hiireviusid. Eesti lindude süstemaatiline nimestik Eesti lindude punane nimestik Eesti Ornitoloogiaühing Eesti loomastik Eesti elustik Jaanus Elts, Aivar Leito, Meelis Leivits, Leho Luigujõe, Renno Nellis, Margus Ots, Indrek Tammekänd, Ülo Väli (2019). "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2013–2017". Hirundo. Eesti Ornitoloogiaühing. Vaadatud 11.08.2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Ornitoloogid silmasid Pärnumaal Euroopas üliharuldast linnuliiki 2022. aasta tõi muutused Eestis kohatud linnuliikide nimestikus looduskalender.ee Jarmo Siim, "Stepilõokesest sai Eesti 368. linnuliik" Postimees, 13. aprill 2008 "Põõsaspea neemel on loendatud juba 800 000 rändlindu" EPL, 1. september 2009
Noarootsi vald (1939)

Noarootsi vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. See moodustati 1939. aasta vallareformiga Passlepa ja Sutlepa vallast. Esimene vallavanem oli Aleksander Laving. Vald kuulus Riigivolikogu 27. valimisringkonda, kust valiti Aleksander Saar, ja Noarootsi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. Vallas on sündinud Ülo Nurges. 11. Noarootsi vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Passlepa valla maa-alast; b) senise Sutlepa valla maa-alast, välja arvatud Metsküla piirkond; c) senise Võnnu valla Võnnussaare maa-alast. 1945. aasta septembris moodustati Noarootsi vallas Pürksi külanõukogu keskusega Pürksi asunduses ja Sutlepa külanõukogu keskusega Sutlepa asunduses. 1950. aastal Noarootsi vald likvideeriti ja selle alad arvati Haapsalu rajooni koosseisu. Noarootsi vald Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Ajalugu - Noarootsi Vallvalitsus. Vaadatud 22.05.2014. Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Ridala vald (1939)

Ridala vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. Vald moodustati senise Sinalepa valla maa-alast, välja arvatud Jõevälja nr. 28 talu lahusasuva heinamaatüki maa-ala senise Võnnu valla piires; senise Martna valla Haeska küla piirkonnast; senise Võnnu valla Saanika, Uneste ja Litu külade piirkonnast; senise Asuküla valla Varni küla ja Tauksi saare maa-aladest. 1945 septembris moodustati Ridala vallas Ridala külanõukogu keskusega Ridala külas ja Tuuru külanõukogu keskusega Tuuru külas. 1950. aastal Ridala vald likvideeriti ja selle alad arvati Haapsalu rajooni koosseisu. Ridala kihelkond Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Riguldi vald (1939)

Riguldi vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Elbiku külas. 1. aprillil 1939 oli vallas 1758 elanikku. 16. Riguldi vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Rikholdi valla maa-alast; b) senise Nõva valla Kiritse ja Valipe külade ning osa Vihterpalu metskonna Riguldi metsandiku maa-aladest; c) senise Sutlepa valla Metsküla piirkonnast. 1945 septembris moodustati Riguldi vallas Tuksi külanõukogu keskusega Vana külas ja Vanaküla külanõukogu keskusega Vanaküla külas. 1950. aastal Riguldi vald likvideeriti ja selle alad arvati Haapsalu rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Ajalugu - Noarootsi Vallvalitsus. Vaadatud 22.05.2014. Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Taebla vald (1939)

Taebla vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. Vald moodustati senise Taebla valla maa-alast, välja arvatud Nõmme küla piirkond; senise Palivere valla maa-alast, välja arvatud Jaakna, Seljaküla ja Lehtmetsa külade ning Seljaküla asunduse piirkonnad; senise Lähtru valla Kaasiku küla piirkonnast ja osa Lähtru metsandiku maa-alast. Vald kuulus Riigivolikogu 27. valimisringkonda, kust valiti Aleksander Saar, ning Noarootsi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. Esimene vallavanem oli Jaan Tammet. 1945 septembris moodustati Taebla vallas Taebla külanõukogu keskusega Taebla asunduses ja Palivere külanõukogu keskusega Palivere asunduses. 1950. aastal Taebla vald likvideeriti ja selle alad arvati Haapsalu rajooni koosseisu. Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Peter Friedrich Ludwig

Peter Friedrich Ludwig (17. jaanuar 1755 Riesenburg, Ida-Preisimaa – 21. mai 1829 Wiesbaden) oli Oldenburgi administraator 1785–1810 ja 1813–1823, Lübecki vürstpiiskop 1785–1803 ning Oldenburgi suurhertsog 1823–1829. Peter Ludwig kasvas üles oma onu, Oldenburgi hertsogi Friedrich Augusti õukonnas, kus viibis sageli ka täditütar Sophie Friederike Auguste, kes pärastpoole sai Venemaa keisrinnaks Katariina II nime all. Hertsog Peter Friedrich Ludwigi isa, Preisi kindralmajor ja Holstein-Gottorfi hertsog Georg Ludwig (1719–1763), oli Rootsi kuninga Adolf Fredriki vend ning Gustav III ja Karl XIII onu. Georg Ludwig sai 1744 Jelizaveta Petrovnalt Püha Andrease ordeni, tuli oma sugulase Peeter III kutsel 1761 Venemaa teenistusse ja nimetati 21. veebruaril 1762 Venemaa feldmarssaliks, kuid pärast samal aastal toimunud riigipööret ja Peeter III surma pöördus isa tagasi Holsteini, kus 1763. aastal suri. Peter Friedrich Ludwig aga jäi Venemaale ning osales 1768–1774 toimunud Vene-Türgi sõjas. Pärast sõda ostis ta 1774. aastal 100 000 hõberubla eest Eestimaa kubermangus Bistramide aadlisuguvõsale kuulunud Raikküla mõisa. 1781 andis Venemaa keisrinna Katariina II talle Püha Andrease ordeni. 1782 müüs Lübecki koadjuutoriks (1776) saanud Peter Friedrich Ludwig Raikküla mõisa 100 000 riigitaalri eest riiginõunik Karl Friedrich von Staalile (1721–1789). 1785 sai temast Oldenburgi administraator ja Lübecki vürstpiiskop. 1823 päris ta oma onupojalt Wilhelmilt Oldenburgi suurhertsogi tiitli ja hoidis seda surmani. Suurhertsogi tiitli oli Oldenburgi valitseja saanud juba 1815, aga nagu Wilhelm, nii ka Peter Friedrich Ludwig ei kasutanud seda kunagi. Oldenburgi suurhertsogi tiitli pärandas ta oma pojale Paul Friedrich Augustile, kes oli esimene Oldenburgi valitseja, kes suurhertsogi tiitlit ka ise kasutas. Tema vanemad olid Holstein-Gottorfi hertsog Georg Ludwig (1719–1763) ja Schleswig-Holstein-Sonderburg-Becki printsess Sophie Charlotte von (1722–1763). Ema Sophie Charlotte oli Eestimaa kindralkuberneri ja Schleswig-Holstein-Sonderburg-Becki hertsog Peter August Friedrichi vennatütar. Hertsog Peter Friedrich Ludwig abiellus 6. juunil 1781 Württembergi printsessi Friederikega (1765–1785), kelle õde Sophia Dorothea (vene Maria Fjodorovna) oli abielus Venemaa keiser Paul I-ga. Abielust sündisid kaks poega: Paul Friedrich August (1783–1853), Oldenburgi suurhertsog 1829–1853, Eestimaa kindralkuberner 1811–1816, oli 3 korda abielus ja sai kõigist abieludest lapsi, kokku 6 last; Peter Friedrich Georg (1784–1812), Oldenburgi hertsog, Eestimaa kindralkuberner 1808–1809, abiellus 1809 Paul I tütre, suurvürstinna Jekaterina Pavlovnaga (1788–1818). Allgemeine Deutsche Biographie: Georg Ludwig (Herzog von Schleswig-Holstein) Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Raikküla mõis (Rapla kihelkond) thePeerage.com: Peter I Friedrich Ludwig von Holstein-Gottorp, Grand Duke of Oldenburg Allgemeine Deutsche Biographie: Peter (Fürstbischof von Lübeck) (saksa keeles) royaltyguide.nl: Oldenburg Oldenburgide perekonna genealoogia
Varbla vald (1939)

Varbla vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. Vald moodustati senise Saulepi valla maa-alast, välja arvatud Rammukametsa, Suuretüki, Jäärumetsa ja Rammuka küla ning Mõtsu metskonna Mõtsu metsandiku kvartaalide nr. 378, osa 379, 381, 382, 384–415 ja osa 374 maa-alad; senise Paadremaa valla maa-alast, välja arvatud Tuhu küla, Mõtsu metskonna Tuudi metsandiku kvartaali nr. 31, Mõtsu metskonna Mõtsu metsandiku kvartaalide nr. 340, 341, 345–347, 353–355, 359, 360, 364–373, osa 374, 375–377, osa 379, 380 ja 383 ning talude nr. A-41, A-55 ja lit. N juurdelõigete maa-alad; senise Veltsa valla Väänja asunduse piirkonnast ning Mõtsu metskonna Mõtsu metsandiku kvartaalide nr. 4, 5 ja 8 maa-aladest; senise Paatsalu valla Allika, Mereäärse, Nõmme, Tamba ja Paatsalu küla piirkondadest, osa Paatsalu asunduse piirkonnast ning Nehatu mõisa järgi olevate talude lahus-heinamaatükkide maa-aladest, senise Veltsa valla piires; senise Massu valla talude lahusasuvate heinamaatükkide maa-aladest senise Paadremaa valla piires. Vald kuulus Riigivolikogu 24. valimisringkonda, kust valiti Ado Roosiorg. 1945. aasta septembris moodustati Varbla vallas Varbla külanõukogu keskusega Helmkülas, Kulli külanõukogu keskusega Kulli külas ja Mõtsu külanõukogu keskusega Mõtsu külas. 1950. aastal Varbla vald likvideeriti ja selle alad arvati Lihula rajooni koosseisu. Varbla kihelkond Varbla vald Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Velise vald

Velise vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Velise külas. Vald moodustati senise Velise valla maa-alast, välja arvatud Rääsküla ja Kurevere küla ning Laane talude maa-alad; senise Vigala valla Uhja küla piirkonnast; senise Haimre valla Jõeäärse küla lõuna pool jõge asuva osa ja Sulu asunduse piirkonnast. Vald kuulus Riigivolikogu 25. valimisringkonda, kust valiti Eduard Arnover. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks "valla tugevaim mees", maadleja ja tõstja Artur Saaliste. 1945 septembris moodustati Velise vallas Velise külanõukogu keskusega Velise külas ja Valgu külanõukogu keskusega Valgu asunduses. 1950. aastal Velise vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu-Jaagupi rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114
Vigala vald (1939)

Vigala vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Tõnumaa külas. Vald kuulus Riigivolikogu 25. valimisringkonda, kust valiti Eduard Arnover, Märjamaa põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda ja Lihula jaoskonnakohtu jaoskonda. Esimene vallavanem oli Jaan Reimer, Vald moodustati senise Vigala valla maa-alast, välja arvatud Uhja küla piirkond ning Jõeäärse küla Paisuotsa-Hansu nr. 251, Paisuotsa-Jüri nr. 252, Toomajaagu nr. 253 ja Toomajaagu-Viiu nr. 254 talude maa-alad; senise Velise valla Rääsküla ja Kurevere külade maa-aladest. Valla täitevkomitee esimees Aleksander Aava abistas metsavendi, arreteeriti 7. juulil 1941 ja piinati Haapsalus surnuks. 1945 septembris moodustati Vigala vallas Kivi-Vigala külanõukogu keskusega Kivi-Vigala alevikus ja Vigala külanõukogu keskusega Vana-Vigala asunduses. 1950. aastal Vigala vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu-Jaagupi rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Talud muutusid kindlusteks. Eesti Sõna, 24. aprill 1943, nr. 95, lk. 5. Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114