laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eva Kübar

Eva Kübar (sündinud 19. juunil 1981) on eesti filmitegija ja vabakutseline kultuuriajakirjanik. Ta on osalenud seitsme tudengifilmi tegemises, olnud mängufilmi "Karikakramäng" näitlejate valija ja 2017. aasta mängufilmi "Paha lugu: Kokkulepe" (režissöör Andres Maimik) režissööri esimene assistent. Tema kultuurikirjutisi on avaldanud näiteks ajalehed Postimees ja Sirp ning ajakiri Teater. Muusika. Kino. Varem on ta töötanud ajakirjanikuna ka ETV saates "Aktuaalne kaamera". Vene Teater tõusis jalule ja peab nüüd suuri tulevikuplaane. Postimees, 13. detsember 2008 Aarne Üksküla: ma ei salli raha, aga olen rõõmus, et saan jagada. Postimees, 5. veebruar 2009 "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. märts 2016. Vaadatud 5. märtsil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Eva Kübar", EKABL (vaadatud 18.06.2023) Eva Kübar, Eesti Filmi Andmebaas (vaadatud 18.06.2023) Eva Kübara kirjutisi ajalehes Postimees. Vaadatud 30.11.2020. Eva Kübar Eesti filmi andmebaasis
Tocantins

Tocantins on jõgi Lõuna-Ameerikas. Saab alguse Brasiilia Goiási osariigis, umbes 100 km Brasíliast läänes. Ülemjooksul voolab läbi Serra da Mesa järve. Suubub Atlandi ookeani. Suurim lisajõgi on Araguaia. Jõe järgi on nime saanud Tocantinsi osariik. Pikkus 2640 km.
Jüri Saar (ajakirjanik)

Jüri Saar (sündinud 1973) on Eesti ajakirjanik. Ta on ajalehe Tartu Postimees arvamustoimetaja, kes teeb kaastööd ka ajalehele Postimees. 2013. aastal pälvis ta Eesti Ajalehtede Liidu ajakirjanduspreemia maakonnalehe uudiste kategoorias. 2021. aastal pälvis ta Tartu Postimehe aasta kolleegi tunnustuse. Selleks ajaks oli ta samas väljaandes töötanud ligi 25 aastat. "Tarkusekivi maandus professori koduõuel". Tartu Postimees, 26. oktoober 2007 "Omanik pühkis tolmu ostukeskuse plaanilt". Tartu Postimees, 2. juuni 2010 "Torutööd tõid Tartus lagedale Maarja kiriku müürid". Postimees, 23. august 2010 Jüri Saar harrastab suusatamist ja on osalenud Tartu maratonidel. http://www.eall.ee/uudised/2014/28_02_14.html (vaadatud 01.02.2016) Rannar Raba. Toimetus valis aasta kolleegiks Jüri Saare Tartu Postimees, 30.12.2021. Kristjan Teedema, Eili Arula. Ajakirjanik Jüri Saar: Otepääle sõites tundus uskumatu, et maraton võiks toimuda. Rajal tundub uskumatu, et keegi võis selles kahelda Tartu Postimees, 17.02.2019.
Pravoberežnõi rajoon

Pravoberežnõi rajoon (vene keeles Правобережный район, osseedi keeles Рахизфарсы район) on Põhja-Osseetia haldusüksus. Rajoonikeskus on Beslan. Rahvaarv 2015. aasta andmetel 105 012.  Pravoberežnõi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Pravoberežnõi rajooni koduleht
Rumbula lennuväli

Rumbula lennuväli on endine sõjaväelennuväli, mis oli Riia lennujaama rajamiseni kasutusel ka tsiviillennujaamana. Lennuväli asub Riias Rumbula asumis. Rumbula lennuväli sai alguse Esimese maailmasõja järel, mil sealsed Mazā Jumpravmuiža mõisale kuulunud niidud võeti bermondtiaadi ajal kasutusele aerodroomina. Aastast 1955 paiknes seal 899. Orša hävituslennuväepolk. Lennuväljal asusid hävitajad MiG-19 ja MiG-21, samuti transpordilennukid An-12 ja An-26. Aastast 1979 võeti Rumbula asemel kasutusele Lielvārde lennuväli. Aastal 1960 võeti lennuväli kasutusele ka tsiviillendudeks – selle kaudu peeti lennuühendust Leningradiga, hiljem ka teiste linnadega. Algselt kasutati seal lennukeid Il-18, aastast 1971 aga lennukeid Tu-134A. Riia lennujaam valmis aastal 1973 ning see vahetas välja ajale jalgu jäänud Spilve lennujaama ja Rumbula lennuvälja. Aastal 1974 lõpetati Rumbula lennuvälja kasutamine tsiviillendudeks. Tänapäeval on lennuväli kasutusel eralendudeks, seal saavad maanduda vaid väikelennukid. Maandumisrada kasutavad motovarjud, ka kasutatakse seda autode õppesõitudeks. Angaaride juures asub autoturg. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. veebruar 2012. Vaadatud 1. veebruaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Анохин В. А., Быков М. Ю. Все истребительные авиаполки Сталина. Первая полная энциклопедия. — Научно-популярное издание. — М.: Яуза-пресс, 2014. http://aviamuseum.org/LV/tu134.html
Hanneli Rudi

Hanneli Rudi (sündinud 16. augustil 1971) on Eesti ajakirjanik. Ta on olnud Postimehe Tarbija toimetuse juhataja.[viide?] Töötab Eesti Rahvusringhäälingus teleuudiste toimetajana. Kristi Tammik: «Öölaul» tõi meelde selle loomise aja, postimees.ee, 3. juuli 2011 Hanneli Rudi: riiklik kadalipp, postimees.ee, 14. veebruar 2014 Hanneli Rudi: tahtmatus või saamatus, postimees.ee, 16. august 2014 Kontaktid ERR (viimati vaadatud 17. aprillil 2023)
Rasmus Kagge

Rasmus Kagge (sündinud 17. septembril 1977) on eesti ajakirjanik. Ta lõpetas 1995. aastal Jakob Westholmi Keskkooli. 2011 pälvis ta koos Mihkel Kärmasega Bonnieri preemia
Aarne Mäe

Aarne Mäe (sündinud 13. detsembril 1967 Rakveres) on Eesti ajakirjanik. Ta töötas ligi 25 aastat ajalehes Virumaa Teataja, sellest kaksteist ja pool aastat ka peatoimetajana. Mäe kandideeris EKRE nimekirjas 2019. aasta Riigikogu valimistel. Ta kogus oma nimekirjas teisena ja Lääne-Virumaal kümnendana 818 häält. 2023. aastal sai ta samas ringkonnas 423 häält. 2021. aasta kohalike omavalitsuste valimistel valiti ta Rakvere linnavolikokku, ta on kultuurikomisjoni aseesimees. Eesti Ajalehtede Liit on tunnistanud kaks tema artiklit maakonnalehtede kategoorias parimaks arvamuslooks, veel viis korda on tema artikkel parima nimetusele kandideerinud. Aarne Mäel on ilmunud luulekogu "Ema lööb maha, kui sa luuletusi ei loe" ja huumorikogumik "Rakvere raamat". Tema tekstidele on laule kirjutanud mitu ansamblit, nende hulgas "Vennaskond". Pingviinide paraadi ajal Hundisilmal. Virumaa Teataja, 1. märts 2006 "Kirjad puhkuselt. Käsmus, Võsul, Otepääl...". Virumaa Teataja, 1. august 2007 Toomas Sildam: "Uustulnuk Aarne Mäe: kui oled EKRE-ga, siis arvatakse, et mats või nats" ERR, 5. veebruar 2019 "Valimisringkond nr 6", Vabariigi Valimiskomisjon (vaadatud 06.03.2023) Aarne Mäe Eesti artiklite andmebaasis ISE
Ain Lember

Ain Lember (sündinud 14. detsembril 1965) on eesti ajakirjanik. Ta töötab ajalehe Saarte Hääl põllumajandustoimetajana.. 2023 – aasta parima maakonnalehe olemusloo autor (koos Kertu Kalmusega) "Saksa teadur tuleb päästma Ruhnu kivikiriku torni", saartehaal.ee, 2. aprill 2009 "Geoloogiadoktor: Üügu panga koobas säilib veel aastasadu", omasaar.ee, 18. aprill 2009 https://web.archive.org/web/20160201214603/http://www.saartehaal.ee/2015/12/15/ajakirjanik-ain-lemberil-taitus-eile-50-eluaasta/ (vaadatud 01.02.2016) "Vaata, kes pälvisid auhinnad! Delfi Meedia ajakirjanikud võitsid 13 pressipreemiat". Delfi. 17. veebruar 2023. Vaadatud 18. veebruaril 2023.
Aivar Hundimägi

Aivar Hundimägi (sündinud 7. jaanuaril 1975) on eesti ajakirjanik. Ta lõpetas aastal 1990 Tartu 14. Keskkooli ja aastal 1995 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna farmaatsia osakonna. Ta on ajalehe Äripäev peatoimetaja asetäitja. Ta oli Kuku Raadio saate "Äripäev eetris" saatejuht. Aastat jääb tähistama lühend J.O.K.K., aripaev.ee, 22. detsember 2006 Mina võin olla rumal, minister mitte, aripaev.ee, 17. november 2015 "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2020. Vaadatud 3. veebruaril 2016. http://ise.elnet.ee/search~S2*est/?searchtype=a&searcharg=Hundim%C3%A4gi%2C+Aivar&searchscope=2&SORT=D&extended=0&SUBMIT=OTSI+&searchlimits=&searchorigarg=aHundim{u00E4}gi%2C+Aivar%2C+1975- (vaadatud 03.02.2016)
Ene Puusemp

Ene Puusemp (sündinud 8. augustil 1942) on eesti ajakirjanik. Gaudeamus 50. Koostanud Ene Puusemp, Alo Ritsing, Ants Nilson. Tartu: Studium, 2006. Keskaegsete pitserite koopiail on originaali väärtus. Jalutuskäik Eesti Ajalooarhiivi varamus, postimees.ee, 20. jaanuar 1999 Elusoojad mälestuseniidid ulatuvad suurmeheni, postimees.ee, 22. detsember 2008 2009 Tartu Kultuurikandja aunimetus (kultuurikajastaja)
Gert Kiiler

Gert Kiiler (sündinud 22. aprillil 1974) on eesti ajakirjanik ja stsenarist. Ta on lõpetanud 1997. aastal Viljandi Kultuurikolledži näitekunsti erialal ning töötanud aasta Ugala teatris inspitsiendina. Ta on olnud Viljandi maakonnalehe Sakala ajakirjanik. Toimetab Sakalas "Liba Sakala" huumorinurka. Ta on kirjutanud koos Valner Valmega lastenäidendi „Appi, korupid!” (1998), millest sai Ugala teatri jõululavastus. Ta on olnud Eesti Televisioonis näidatud huumorisarja „Teeveejahutaja” kaasstsenarist (2003–2004, koos Silver Alevi või Toomas Valsbergi ja Tiia Selliga) ning sarjade "Hajameelselt abielus" (2005–2007, koos Villu Kanguri ja Margus Konnulaga) ja "Pehmed ja karvased" (2004–2013, koos Toomas Kalli ja Urmas Lennukiga) kaasstsenarist. Koos Elo Seliranna ja Silvia Soroga kirjutas ta alates 2013. aastast kümmekonna aasta jooksul ETV lastesaate "Lastetuba" stsenaariumi. Koos Villu Kanguriga on ta telesarja "ENSV" stsenarist. 2021. aastal ilmus tema huumoritekstide kogumik "ENSV ja "ENSV" : muie näol vaade telesarja telgitagustesse" (Tammerraamat), 2022. aastal kriminaalromaan "Eranuhke ei armasta keegi" (Postimehe Kirjastus), 2023. aastal lasteraamat "Kass, kes ei osanud nurruda" (Tänapäev, 8 lugu) ja 2024. aastal kriminaalromaan "Saatus koosneb juhustest" (Postimehe Kirjastus). 2018 Oskar Lutsu huumoripreemia Tema isa Ülo Kiiler (1942–2010) oli humorist. [1]Üllar Priks. Isikliku ajamasinaga kirglik kollektsionäär naerutab rahvast. Sakala, 14.01.2015. Gert Kiiler andis välja oma esimese lasteraamatu ERR Kultuur, 19.10.2023.
Itatiaia rahvuspark

Itatiaia rahvuspark on Brasiilia vanim rahvuspark, asutatud 1937. aastal. Asub Rio de Janeiro ja Minas Geraisi osariigis Mantiqueira mägedes. Pindala on 280,8 km². Itatiaia rahvuspargis elab 250 linnuliiki. Rahvuspargis asub Brasiilia kõrguselt kolmas mägi Pico das Agulhas Negras (2878 m). Rahvuspark hõlmab osa Atlandi vihmametsast.
Anti Veermaa

Anti Veermaa (sündinud 12. veebruaril 1968) on eesti karikaturist ja illustraator. 1986. aastal lõpetas Põlva Ühisgümnaasiumi, edasi läks õppima Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonda, mille lõpetas 1992. aastal. Tema esimesed karikatuurid ilmusid 1990. aastate alguses Liivimaa Kroonikas koomiksitena – mõned nimetud, teistel pealkirjaks "Wello ja Woldemar". 2004. aastast illustreeris ta koos Aimar Juusega Äripäeva juhtkirju karikatuuridega, alates 2009. aastast hakkas seal üksinda juhtkirju kujundama. 2009 – „Eesti 5 aastat Euroopa Liidus – EL karikatuuridel“ Tallinnas, Euroopa Liidu Majas. Sama näitus toimus ka Põltsamaa Raamatukogus. Koos Urmas Nemvaltsi, Hillar Metsa, Andrus Peegli, Ott Valliku, Anti Veermaa ja Andres Varustiniga "Taskuraamat Tartu minevikust ja tänapäevast" koostanud ja kirjutanud Hillar Palamets ; pildid joonistanud: Anti Veermaa – Tartu : (Dada AD, 2005 – 96 lk), ISBN 9789949131044 Alexander Kotchubei – "Koosolekute juhtimise kunst", illustratsioonid: Anti Veermaa ; kujundaja Estel Eli – Tallinn : (Äripäeva Kirjastus, 2006 – 154 lk), ISBN 9789985976227 Ardo Reinsalu – "Praktiline ajajuhtimine : ajajuhtimise liikluseeskiri igapäevaseks kasutamiseks", toimetaja Kätlin Kontor ; kujundaja Siiri Timmerman ; illustratsioonid: Anti Veermaa ; fotod: Andres Haabu – Tallinn : (Äripäev, 2007 – 232 lk), ISBN 9789949434091 Kadi Heinsalu – "Töösuhte lõpp", toimetaja Aita Nurga ; kujundaja Estel Eli ; kaanefoto: Maris Ojasuu ; illustratsioonid: Anti Veermaa – Tallinn : (Äripäeva Kirjastus, 2007 – 223 lk), ISBN 9789949434039 Signe Vesso ja Kaupo Saue – "Õnnelik meeskond", toimetaja Aita Nurga ; kujundaja Siiri Timmerman ; illustratsioonid: Anti Veermaa – Tallinn : (Äripäev, 2008 – 223 lk), ISBN 9789949434176 "Libisemine ja komistamine – kuidas ennetada õnnetusi?" – illustratsioonid: Anti Veermaa – Tallinn : (Tööinspektsioon, 2009 – 26 lk) "Töötajate juhendamine ja väljaõpe töökohal", illustratsioon: Anti Veermaa – Tallinn : (Tööinspektsioon, 2009 – 26 lk) "Jäätmevihik – teeme Eesti puhtaks!", teksti koostas Kersti Oja ; pildid joonistas Anti Veermaa – Torma : (Ida-Eesti Jäätmehoolduskeskus, 2010 – 8 lk) "Taevalaeka saladused : suvevaheaeg algab" illustraator ja teksti autor: Anti Veermaa – Tartu : (Dada AD, 2011 – 84 lk), ISBN 9789949920501 Robert Cinnamon, Brian Helweg-Larsen, Paul Cinnamon – "Kuidas mõista ettevõtte finantse" ; tõlkija Ülle Jälle ; toimetaja Mati Feldmann ; illustratsioon: Anti Veermaa ; kujundaja Kairi Kalmann – Tallinn (Äripäev, 2011 – 159 lk), ISBN 9789949464159 Dada FUN – Koomiks Taevalaeka saladused
Eduard Forsman

Eduard Forsman (31. juuli 1878 – 1. jaanuar 1933 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Eesti ettevõtja. Lõpetas 1894. aastal Tallinna Reaalkooli. Töötas algul Hoeppeneri pangas, seejärel Eestimaa Vastastikuse Krediidiühisuse kassapidajana. 1913. aastast oli ta Aasovi-Doni Kommertspanga Tallinna osakonna juhataja. 1916. aastast surmani oli Põhja Paberi- ja Puupapivabriku direktor. Lisaks oli ta 1920. aastast Eestimaa Tööstus- ja Kaubanduspanga ja 1921. aastast Scheeli panga juhatuse liige ning AS Eesti Paber ja AS Küttejõud juhatuse esimees. Aastatel 1922–1933 kuulus talle Tallinnas Roosikrantsi (tol ajal Suur-Roosikrantsi) 3 maja. Aastatel 1925–1929 oli ta Kaubandus-Tööstuskoja suurtööstuse sektsiooni liige. Ta toetas Eestimaa tenniseklubi ja kuulus Greiffenhageni kliiniku kuratooriumi. Kaitseliidu Valgerist Tema isa oli Tallinnas kullassepp. Tema tütar oli Eesti esimene naisolümpiavõistleja, mäesuusataja Karin Peckert-Forsman. Ta põdes hemofiiliat ja suri gripi tagajärjel. Ta maeti Kopli kalmistule. Eduard Forsman †. Päewaleht, 3. jaanuar 1933 Dir. Forsman suri. Waba Maa, 3. jaanuar 1933 Korporatsioon Sakala. Tallinna konvendihoone Eesti sportlased Ga-Pa's. Olümpiameeskonna treeningust ja Karin Peckart-Forsmanni esinemisest. Päevaleht, 10. veebruar 1936
Aleksander Puškini tänav

Aleksander Puškini tänav on tänav Narvas, mis kulgeb lõunast põhja suunas. Tänav on nime saanud vene luuletaja Aleksandr Puškini järgi. Tänava pikkus on umbes 2900 m, see on Narva üks pikemaid tänavaid. Tänav algab Vaksali tänavalt ning ristub Vaivara, Juhkentali, Madise, Malmi, Lembitu ja Kosmonaudi tänavaga. Edasi moodustab ringi (aadressiga Paul Kerese väljak) Paul Kerese ja Tallinna maanteega ristudes. Pärast ringi ristub Tuleviku ja Fama tänavaga, Fama põiguga ning Lavretsovi, Hariduse, Õhu, Liiva, Rakvere, Paju, Tapamaja, Kivilinna, Tähe, Vihma ja Pilve tänavaga. Tänav lõpeb Kalmistu tänava juures Rahu tänavaga liitudes. Praeguse tänava eelkäijaks oli 19. sajandi lõpu linnaplaanidel kujutatud Peetri eeslinnas asunud Suur Revali tänav (vene keeles Большая Ревельская улица), mis kulges nüüdsest Malmi tänavast Tuleviku tänavani ning 1905. aasta plaanil Wesenbergi tänavani (vene Везенбергская улица; nüüd Rakvere tänav). 20. sajandi alguses ehitati Suur Revali ja Kümnenda tänava (praegu Lavretsovi tänav) ristmikule kolmekorruseline posti- ja telegraafimaja, mille järgi nimetati tänav ümber Posti tänavaks (vene Почтамтская улица). Praegu on selles kohas, aadressil Puškini 28, hotell Inger. 1927. aasta linnaplaanil kannab praeguse Puškini tänava lõik Malmi tänavast raudteeni nime Joala tänav. Aastal 1926 ehitati Posti ja Rakvere tänava ristmiku lähedale kahekorruseline algkoolimaja, mille projekti autor oli linnaarhitekt Nikolai Opatski. Selleaegsetele koolimajadele iseloomulikult kasutati hoone kujundamisel klassitsistlikke elemente. Kooli vastas, Posti tänava teisel küljel, oli staadion. Pärast Teist maailmasõda hoone taastati ja seal tegutses mõnda aega muu hulgas internaatkool; tänapäeval on maja Narva Kesklinna Kooli käsutuses. Märtsipommitamisel 1944 hävisid hooned tänaval peaaegu täiesti. 29. detsembril 1945 liideti Narva Töörahva Saadikute Nõukogude Täitevkomitee otsusega Joala ja Posti tänav (Peetri platsini) ning nimetati see 21. juuni prospektiks (vene Проспект 21-го июня), ja Posti tänava lõik Rakvere tänavast Peetri platsini nimetati Töölispolgu tänavaks 1941. aasta lahingus osalenud Narva töölispolgu auks. 24. mail 1949 nimetati need tänavad ümber Puškini tänavaks seoses Aleksandr Puškini 150. sünniaastapäeva tähistamisega. Puškini 12 Puškini 14 Puškini 15 Narva Kesklinna Kool (Puškini 29) Endise Paplimäe Kooli hoone (Puškini 31) Narva Kesklinna Kooli hoone 1927. aastal (Puškini 29) 20. sajandi alguses oli Narvas teine Puškini tänav, seda on kujutatud 1912. aasta linnaplaanil. Puškini tänavaks nimetati ümber Gluhhaja tänav (vene Глухая улица) – väike tänav katoliku kiriku lähedal, mis kulges rööbiti Gloria bastioni vasaku küljega. Eesti Vabariigi ajal nimetati see veel kord ümber Kirjaniku tänavaks. 1930. aastate lõpus tehtud aerofoto järgi oli tänaval ainult üks maja, mis ei ole säilinud. Улица Пушкина в Нарве: "она же Большая Ревельская, она же Почтамтская..." stena.ee, 07.06.2012 14003 Elamu portaal Narvas Puškini t. 11, 17.saj., Kultuurimälestiste register Возвращение Пушкина в Нарву, Молодёжь Эстонии, 08.10.1999  Aleksander Puškini tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Koomiksiautorite loend

Siin on loetletud koomiksikunstnikke, -stsenariste jt koomiksiautoreid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Charlie Adlard Carl Barks Don Rosa Neil Gaiman – René Goscinny – Bud Grace Olimar Kallas – Robert Kirkman Frank Miller – Alan Moore – Tony Moore Marco Rota Albert Uderzo Bill Watterson
Ants Vaimel

Ants Vaimel (11. jaanuar 1927 Narva – 16. jaanuar 2009 Tallinn) on eesti teedeinsener ja tehnikateadlane. Ta lõpetas 1945. aastal Põltsamaa Keskkooli ning 1951. aastal TPI teedeinsenerina. Ta oli aastatel 1962–1965 autoteede kateedris aspirant, kaitses seal 1966. aastal väitekirja “ENSV lubjakivikillustik asfaltbetooni koostisosana” ning sai tehnikakandidaadi kraadi. Ta töötas aastatel 1951–1953 ja 1955–1962 Tartus ja Tartu rajoonis erinevates asutistes teedeinsenerina. Aastatel 1953–1955 töötas ta EPA-s ehitusmehaanika ja -konstruktsioonide kateedri assistendi ja vanemõpetajana. Ta töötas alates 1965. aastast TPI-s autoteede kateedris vanemõpetajana, aastatel 1966–1992 oli ta dotsent ning aastatel 1982–1986 kateedrijuhataja. Ta oli aastatel 1992–1997 TTÜ Teedeinstituudi dotsent, 1997–1998 teadur ning alates 2006. aastast emeriitdotsent. Juhend teede ehitamise ja rekonstrueerimise tehnilis-majanduslike põhjenduste koostamiseks. Tallinn 1970 Прогнозирование перспективной интенсивности движения методом экстраполяции. // TPI Toimetised. 470 (1980) Lühike ülevaade teedealase hariduse kujunemiskäigust Tallinnas (kaasautor). // TPI Toimetised. 565 (1983) Специальные проблемы прогнозирования перспективной интенсивности движения. // TPI Toimetised. 574 (1984) TPI ja tehnilise mõtte areng Eesti teedeehituses. // TPI Toimetised. 590 (1984) Eesti teedeasjandus Tallinna Tehnikainstituudi loomise lähiajal (kommentaaridega tänapäeva). // Tehnilise mõtte ja tehnikahariduse ajaloo probleeme Eestis. 1. Tehniline mõte. Tallinn 1985 Уровень шума в зависимости от типа дорожных покрытий. // Kaasautor. TPI Toimetised. 616 (1986) Elastsete teekatendite projekteerimise juhend. Tallinn 2001 "Ants Vaimel". // Ehitusinsenerid TPI-st. Valgus. Tallinn 1986. Lk 240 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1004–1005 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aleksei Arbuzov

Aleksei Nikolajevitš Arbuzov (vene Алексей Николаевич Арбузов; 26. mai 1908 (ukj) Moskva – 20. aprill 1986 Moskva) oli vene näitekirjanik. 1980 pälvis ta NSV Liidu riikliku preemia "Rännuaastad" (Годы странствий, 1950 pealkirjaga Ведерников, ümber töötatud 1954 ja 1980) "Tanja" (Таня; 1938, ümber töötatud 1947) "Irkutski lugu" (Иркутская история, 1959)
Rasmus Kangropool

Rasmus Theodor Kangro-Pool (27. detsember 1930 Tallinn – 13. november 2001 Tallinn) oli eesti arhitektuuriajaloolane. Ta lõpetas aastal 1949 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1954 Leningradi Ehitusinseneride Instituudi linnaehituse ja -majanduse erialal. Aastatel 1958–1995 töötas ta Tallinna Arhitektuurimälestiste Kaitse Inspektsioonis. Pärast seda töötas Tallinna Muinsuskaitseameti juhatajana. 1991 – Kristjan Raua preemia (koos Mai Lumistega) (1990. aastal kirjastuses Kunst ilmunud monograafia "Niguliste kirik") 1998 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk 2000 – Tallinna teenetemärk 2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk Tema isa oli kunstiajaloolane, kunsti- ja teatrikriitik Rasmus Kangro-Pool ja ema oli näitleja Linda Reial. Tema abikaasa oli kunstiajaloolane Mai Lumiste. Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996. Lk 160–161 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996. Lk 160–161
Alfred Vaga

Alfred Vaga (ka Waga; 11. mai 1895 Tallinn – 24. aprill 1980 Buenos Aires, Argentina) oli Eesti kunstiajaloolane ja -kriitik. Alfred Vaga tegutses aastatel 1921–1926 ja 1934–1944 Tallinnas vabakutselisena. Aastatel 1926–1928 töötas ta Tallinnas Eesti Muusikamuuseumi kunstiosakonnas korraldajana. 1944. aastal põgenes ta suure põgenemislainega Saksamaale, siirdus sealt hiljem Taani ja seejärel Argentinasse. Johann Köler : avec un résumé en français : mit einem deutschen Referat. Tartu : Loodus, 1931. – 62 lk. Eesti kunsti ajalugu. Esimene osa, Keskaeg : mit einem deutschen Referat: Kunstgeschichte Estlands I : Mittelalter. Tartu : Eesti Kirjanduse Selts, 1932. – 357 lk.  Ferdi Sannamees : avec un résumé en français. Tartu : Loodus, 1937. – 142 lk. Aleksander Uurits. Tallinnas : Kultuurkoondis, 1938. – 61 lk. Ants Laikmaa. Tallinnas : Kultuurkoondis, 1938. – 83 lk. Nikolai Triik. Tartu ; Tallinn : Loodus, 1939. – 174 lk. (Eesti kunsti suurmehi ; nr. 1) Tema üks vend oli kunsti- ja arhitektuuriajaloolane Voldemar Vaga ja teine vend oli botaanik August Vaga. Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996. Lk 559 Mari Nõmmela. Miks ei järgnenud Alfred Vaga raamatule "Eesti kunsti ajalugu I" teist ja kolmandat osa? // Tuna 4 (2002). Mari Nõmmela. Uusi andmeid Alfred Vagast. // Aeg ja lugu. Scripta etnologica 5 (2003). Mart-Ivo Eller. "Vaga, Alfred". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996, lk 559. Alfred Vaga. Oleviste Kiriku ehitusloost. Nool (Tartu), 15. august 1931.
Luup (perekonnanimi)

Luup on eesti perekonnanimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Luup 140 inimesel: 69 mehel ja 71 naisel. Perekonnanimede levikult on Luup meeste puhul 1364. ja naiste puhul 1505. kohal. Levinuim on see Hiiu maakonnas, kus seda on 10 000 elaniku kohta 13,6. Amor Luup, eesti jalgpallur (1992–) Andri Luup, eesti näitleja, filmirežissöör ja -stsenarist (1972–) Väino Luup, eesti nukunäitleja ja lavastaja (1936–) Üllar Luup, eesti teleajakirjanik (1959–) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. detsember 2019. Vaadatud 18. detsembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Rein Luup

Rein Luup (5. november 1943 Tallinn – 16. juuni 2007) oli eesti arhitekt. Ta lõpetas aastal 1971 ERKI õhtuse osakonna arhitektina. Aastatel 1965–1991 töötas ta Eesti Projektis. Aastatel 1991–1993 töötas ta arhitektuuribüroos Masso ja Luup. Aastast 1993 töötas ta arhitektuuribüroos Luup. 1976 Johann Köleri monument (Viljandis) 1978 A. H. Tammsaare mälestusmärk (Tallinnas) 1985 Pronksi 9, Tallinn 1992 Narva maantee 24, Tallinn 1980 Kristjan Raua preemia (Jaan Sihveri monument Viljandis, koos skulptor Aleksander Kaasikuga) 1995 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (1994. aastal Kloogale püstitatud Eestis hukatud juutide mälestusmärgi eest (kunstnik Heino Müller)) Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996. Lk 285 Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996. Lk 285