laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rüoliit

Rüoliit (vanakreeka keeles ῥύαξ 'vool' + λίθος 'kivi') on tardkivim, happelise (ränirikka) koostisega purskekivim. Vastavalt TAS-diagrammile peab rüoliit sisaldama vähemalt 69% ränidioksiidi. Keemiliselt koostiselt on rüoliit ja graniit sama koostisega kivimid. Erinevus on struktuuris: graniit süvakivimina on jämedakristalliline (faneriitne), rüoliit purskekivimina aga peenekristalliline. Koostiselt sarnanevad rüoliidiga pimss ja obsidiaan. Rüoliidi kõige levinumad lisamineraalid on biotiit ja küünekivi. Rüoliidi pind võib olla kas klaasjas, afaniitne või porfüüriline, kuid ta on tihti vesikulaarse tekstuuriga ehk sisaldab palju väikseid tühimikke. See tuleneb sellest, et ränirikka koostisega kivimid on väga suure sisehõõrdega (viskoossed), mistõttu ei vabasta nad gaase kuigi hõlpsasti. Tühimikud ongi avad, mille sisse on kogunenud magmast vabanenud gaas. Tekstuuri tõttu on ka rüoliidi murdejälg ebaühtlane, krobeline. Rüoliit koosneb peamiselt kvartsist, leelispäevakivist ja plagioklassist (vt QAPF-diagramm). Ta on suure kvartsi- ja kaaliumpäevakivisisalduse tõttu heledat värvi. Levinud on valged, punakad, hallid, rohekad ja pruunikad toonid. Porfüürilise rüoliidi korral esineb peenes põhimassis jämedamaid fenokristalle. Kuna rüoliit sisaldab eriti palju räni ning vähe rauda ja magneesiumi, siis moodustab rüoliit sulades eriti viskoosseid ja väga polümeriseerunud laavasid. Rüoliiti võib sageli kohata bretšades, nekkides ja daikides. Kui rüoliit jahtub nii kiiresti, et selles ei jõua kasvada kristallid, mis moodustaksid loodusliku klaasi, siis nimetatakse tekkinud mineraali obsidiaaniks ehk vulkaaniliseks klaasiks. Ehkki rüoliit on hele, on obsidiaan sageli tume, pruun või isegi must. Aeglasel jahtumisel tekivad laavas mikroskoopilised kristallid ja tulemuseks on niisugused struktuurid nagu suunatud tekstuur, sfäroliitne struktuur ja poorne struktuur. Mõned rüoliidid on vesikulaarse struktuuriga pimsid. Need tekivad siis, kui purse toimub vee all. Paljud rüoliidilademed on plahvatusohtlikud ning võivad sisaldada tefrat, tuffi või ignimbriiti. Keskmise ilma veesisalduseta rüoliidi koostis oksiidsel kujul massiprotsentides on järgmine: Arvud on keskmistatud 670 analüüsitud rüoliiditüki alusel. Nimetuse "rüoliit" võttis kasutusele saksa rännumees ja geoloog Ferdinand von Richthofen pärast oma ekspeditsioone Kaljumäestikku 1860. aastatel. Rüoliiti kasutatakse teekatteks ja ehitusel. Lipariit R. W. Le Maitre, 1976. The chemical variability of some common igneous rocks. J. Petrol. 17:589–637.
RWD-8

RWD-8 oli Poola lennukitüüp, mida toodeti aastail 1934–1939 RWD lennukikonstrueerimisbüroo poolt. 1933-1934 ehitasid Rein Neudorf (pärast eestistamist Rein Tooma), Otto Org ja Voldemar Post Poola litsentsi alusel Eesti Õhu- ja Gaasikaitse lennukitöökojas ühe õppe-treeninglennuki. Lennuk registreerimismärgiga ES-RWD valmis lennupäevaks, mida tähistati enne Teist maailmasõda 15. septembril. Tiit Noormets. Kui Eesti taevas lendasid Eestis ehitatud lennukid.[alaline kõdulink] Postimees, 9. jaanuar 1999 Lennukite ehitamine areneb hoogsalt. Postimees, 24.08.1934, nr. 230, lk. 2 RWD-8. Latvian Aircraft - 1918-1940 RWD-8 preview of model for FSX. Video, Youtube.com
Dmitri Ivanov

Dmitri Ivanov (vene keeles Дмитрий Андреевич Иванов, sündinud 22. veebruaril 1981) on Eesti kirjandusteadlane. Ta on uurinud Aleksandr Šahhovskoi loomingut. 2004 – Juri Lotmani stipendiumi laureaat Dmitri Ivanovi koduleht
Aleksandr Šahhovskoi

Aleksandr Aleksandrovitš Šahhovskoi (Александр Александрович Шаховской, 5. mai (vkj 24. aprill) 1777 – 3. veebruar (vkj 22. jaanuar) 1846 Moskva) oli vene dramaturg ja teatritegelane.
Gert Helbemäe

Gert Helbemäe (kuni 1935. aastani Gert-Joachim Einborn; 10. november 1913 Tallinn – 15. juuli 1974 London) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik. Gert Helbemäe lõpetas Tallinna Prantsuse Lütseumi 1933. aastal. Seejärel töötas Vaba Maa reporterina, kus kirjutas ka ilukirjanduslikke palu. Tegi kaastööd ka ajalehtedele Roheline Post ja Uudisleht. Uudislehte kirjutas palju artikleid Tallinna ajaloost. Ajateenistuses viibides kirjutas kuuldemängu "Lumikellukeste sünd", mille saatis Eesti Ringhäälingule. Kuuldemäng võeti rõõmuga vastu ja paluti lisa. Helbemäe on kirjutanud umbes 30 kuuldemängu. Riigi Ringhäälingu kuuldemängude võistluselt 1939. aastal noppis Helbemäe kaks auhinda: "Maria viiul" sai esimese koha ja "Augusta Carolina" kolmanda. Helbemäe hakkas Riigi Ringhäälingu juures vabakutselisena tööle. Raadiotöö kõrvalt kirjutamiseks eriti aega ei jää. 1941. aastal abiellus Gert Helbemäe Are Vanaveskiga. Nõukogude okupatsiooni ajal oli ta ringhäälingus heliplaadikontsertide koostaja. Kuuldemänge rohkem ei kirjutanud. Saksa okupatsiooni ajal töötas raadio kirjandusosakonnas. 1944. aastal põgenes perekonnaga Saksamaale, kust siirdus 1947. aastal Inglismaale. Oli 1947. aastast ajalehe Eesti Hääl toimetaja. Gert Helbemäe romaanide tegevuskoht on enamasti Eesti ja Tallinn, ajaline perspektiiv ulatub keskajast kaasajani. Kirjutusviisis domineerib psühholoogiline realism. Gert Helbemäe kirjutas 1943. aastal Eesti Leegionäride laulu sõnad (viis Priit Veebel). "Lumikellukeste sünd" (1940) "Augusta Carolina" (1942) "Vana Toomas" (1944) "Elamata elu" (romaan, 1952) "Kägu odraokkaga" (romaan, 1953) "Sellest mustast mungast" (1957–1958; 1998) "Õekesed" (1955 ja 1994) "Ohvrilaev" (1960) "Ainult ajutiseks" (1964) "Pagejad" (1971) "Vaikija" (novellikogu, 1947) "Üleliigne inimene" (näidend, 1972) "Öö nõiapoes" (2002) Vaino, Maarja (2013). "Gert Helbemäe kirjutatud elu". Looming. Nr 10, lk 1410−1421. Vaadatud 30.12.2017.[alaline kõdulink] Arvo Mägi, "Gert Helbemäe" (lühimonograafia). Lund 1968 Maire Liivamets, "Gert Helbemäe" – ettekannete kogumikus "Välismaise eesti kirjanduse konverents Tallinnas 28. ja 29. nov. 1988", II osa, Tallinn 1989, lk. 52–70 Maarja Vaino, "Gert Helbemäe kirjutatud elu" artikkel ajakirjas Looming nr 112013 Gert Helbemäe Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Guantánamo laht

Guantánamo laht on laht Kuuba saare lõunakaldal. Ulatub maasse u. 19 km pikkuselt, laius kuni 9 km, sügavus kuni 18 m.
Šlakikoonus

Šlakikoonus on vulkaanilise tekkega kooniline küngas või mägi, mis koosneb peamiselt šlakist ja muust püroklastilisest materjalist. Püroklastiline materjal, millest šlakikoonused on moodustunud, on enamasti basaltse või andesiitse koostisega. Koonused on enamasti järsu kaldega (10...40°). Aluselise koostise ja sellele vastava mineraalide sisalduse tõttu on šlakikoonused tumedat värvi. Vulkaaniline materjal, millest koonused on moodustunud, on kiirest jahtumisest tulenevalt enamasti klaasja struktuuriga. Koonuste kõrgus ulatub enamasti mõnekümnest mõnesaja meetrini. Šlakikoonused esinevad tihti kiht- või kilpvulkaanide jalamitel, moodustades nn parasiitkoonuseid, mis toituvad peavulkaaniga samast magmakambrist. Šlakikoonuse tipus on kausisarnane kraater. Maailma kuulsaim šlakikoonus on ilmselt Parícutin, mis on nime saanud samanimelise küla järgi, mille ta hävitas. Ainsa hoonena jäi külas püsti kirik. Kuulus on ta seepärast, et selle moodustumist on geoloogidel õnnestunud jälgida peaaegu algusest peale. See Mehhiko keskosas asuv andesiitne koonus hakkas moodustuma 20. veebruaril 1943. aastal ühe kohaliku taluniku maadele. Esimese päevaga kasvas koonus 40 meetri kõrguseks ja viie päevaga ületas juba 100 meetri piiri.[viide?] Kaheaastase tegevuse jooksul kasvas koonus üle 400 meetri kõrguseks. Nagu enamik teisi šlakikoonuseidki, ei hakka ta tõenäoliselt enam kunagi tegutsema ehk tegemist on monogeneetilise vulkaaniga.
Suntar-Hajata ahelik

Suntar-Hajata ahelik (vene keeles Сунтар-Хаята) on mäeahelik Venemaa kirdeosas Sahha ja Habarovski krai territooriumil. Aheliku pikkus on 450 km, suurim kõrgus 2959 m (Muss-Haja mägi). Berilli mägi (2933 m) on Habarovski krai kõrgeim tipp. Suntar-Hajata ahelik koosneb efusiivsetet kivimitest ja graniidist. Ahelikule on iseloomulik alpiinne reljeef, liustike pindala on üle 200 km², umbes 800 km² hõlmavad tarõnnid ehk jääorud (tarõnn (jakuudi 'kohupiim') on mitmeaastane suur kattejää paksusega kuni 8 m, mis on tekkinud põhjavee külmumisel). Taimkatte moodustavad lehisehõrendikud ja puhmastega mägitundra. Suntar-Hajata ahelik on Aldani, Indigirka ja Ohhoota mere vesikonna jõgede veelahe.
Voodoo

Voodoo on mitmetähenduslik sõna. Haiti voodoo New Orleansi voodoo Lääne-Aafrika vodun Vaata ka: Afroameerika usundid McDonnell F-101 Voodoo, ülehelikiirusel lendav Ameerika päritolu hävitaja McDonnell CF-101 Voodoo, Kanada F-101 tüüpi hävitaja McDonnell XF-88 Voodoo, prototüüpne lennumasin, F-101 eellane Voodoo Amplification, käsitööna tehtud kitarrivõimendite tootja Voodoo Experience, USA-s Louisiana osariigis New Orleansis toimuv iga-aastane kontsert "Voodoo" (D'Angelo album) "Voodoo", 1995. aasta õudusfilm Voodoo (pornofilmi näitleja) 'Voodoo', fuksiasort Hoodoo
Toomas Kelder

Toomas Kelder (21. november 1964 – 3. november 2004) oli eesti disainer ja muusik. Eve Heinla. “Katsetame, kas hauakambris saab elada!”, ohtuleht.ee, 27. aprill 2001 Eve Heinla. Noored proovivad, kas püramiid sobib koduks, epl.ee, 27. aprill 2001 Toomas Kelder 21. XI 1964 ? 3. XI 2004, sirp.ee, 12. november 2004 Arvo Pärenson. Post factum. Toomas Kelder 21. 11. 1964 – 03. 11. 2004. – MAJA, 2005
Roman Schatz

Roman Schatz (sündinud 21. augustil 1960 Überlingenis Lääne-Saksamaal) on saksa päritolu saksa- ja soomekeelne kirjanik, televisioonireporter ja režissöör. Ta tutvus oma praeguse abikaasaga Lääne-Berliinis ja asus 1986 elama Soome. Ta elab Helsingis. Suomesta, rakkaudella (2005) Rakasta minut (2006) € (2007) Osta vokaali. Runoja A:sta Ö:hön (2008) Der König von Helsinki (2008) Telewischn! (2009) Roman Schatzi koduleht Roman Schatz IMDb-s
Tootja subsideerimise ekvivalent

Tootja subsideerimise ekvivalent (inglise Producer Support Equivalent (PSE)) on põllumajanduspoliitikat iseloomustav suurus, mis iseloomustab rahaliste ülekannete osa produkti hinnas maksumaksjalt ja tarbijalt tootjale. Uuem nimetus: Producer support estimate Tootja toetuse näitarv Tootja subsideerimise ekvivalent moodustas OECD maade keskmisena 41–42%. Kõrgeim on see Šveitsis – 80%. Eesti tootja subsideerimise ekvivalent oli enne Euroopa Liitu astumist üks maailma madalamaid, ulatudes 9%-ni. OECD Factbook 2007 - Economic, Environmental and Social Statistics
Väepõlgur

Väepõlgur on sõjaväe sundajateenistusest või mobilisatsioonist kõrvalehoidja. Riigi seaduste seisukohast võib väepõlgur olla seaduserikkuja. Väepõlgur hoiab sel juhul kõrvale nn kodanikukohuse täitmisest end riigivõimude eest kodumaal varjates või samal eesmärgil välismaale pagedes. Mõnes riigis on usulistel või kõlbelistel põhjustel kaitseväeteenistusest keeldunud kutsealusel võimalik läbida asendusteenistus. Patsifist Väejooksik
Mõkola Azarov

Mõkola Azarov (venepäraselt Nikolai Azarov; ukraina keeles Микола Янович Азаров, varasema nimega Nikolai Pahlo; sündinud 17. detsembril 1947 Kaluugas Vene NFSV-s) on riigireeturist venemeelne endine Ukraina poliitik, Ukraina peaminister (2010–2014), Regioonide Partei juht 2010. aastast. Azarovi nime võttis ta endale ise, aga ei ole teada, millal ja miks. Tema vanaema neiupõlvenimi oli Azarova, samuti kasvas Nikolai üles Azarovo külas. On oletatud, et ta võttis Ljudmila Azarovaga abielludes endale abikaasa nime. Tema isa Jaan Pahlo oli eestlane ja pärit Laiuselt Tartumaalt. Azarov lõpetas Kaluga 5. keskkooli kuldmedaliga. 1971 lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli, kus õppis geoloogiat ja geofüüsikat. Azarov töötas 1971–1976 trustis Tulašahtoossušenije kombinaadi Tulaugol osakonnajuhataja ja hiljem peainsenerina. 1976–1984 Tuula oblastis Novomoskovskis Moskva-lähedase kivisöe teadusliku uurimise ja projekteerimis-konstrueerimisinstituudis algul laboratooriumi- ja pärast osakonnajuhatajana. 1984 asus ta tööle Ukrainasse Donetskisse, kus töötas Ukraina kivisöetööstusministeeriumi geoloogia, geomehaanika ja kaevandamise teadusliku uurimise ja projekteerimis-konstrueerimisinstituudis algul direktori asetäitjana ja pärast direktorina. 1986. aastal kaitses Azarov doktoriväitekirja teemal "Šahtide geofüüsika". 1991. aastal sai ta professoriks. 1997. aastast on ta akadeemik (Ukraina Riikliku Akadeemia maateaduste osakonna kirjavahetajaliige). 2009. aastast on ta Moskva Riikliku Ülikooli audoktor. Azarov on 112 teadustöö autor või kaasautor. Ta on kahe raamatu kaasautor: "Ukraina kilbi ja Donbassi kullamaardlate asukoha geoloogilised mudelid" ja "Kõik võlgadest". 2004 pälvis ta Ukraina riikliku preemia "uudsete organisatsioonilis-majanduslike ja infosüsteemide väljatöötamise ja juurutamise eest Ukraina ametkondlikku süsteemi". Ta valiti Ukraina Ülemraada liikmeks 1994. aastal. Ülemraadas valiti ta juhatuse liikmeks. 1995. aasta septembrist 1996. aasta oktoobrini juhatas ta eelarvekomisjoni. Samuti kuulus ta piirkondadevahelisse saadikurühma, mis toetas presidenti Leonid Kutšmad. Ülemraadas oli Azarov üks kolmest kõige sagedamini sõna võtnud saadikust. 1995–1998 oli ta Ukraina valitsuse valuuta- ja krediidinõukogu liige. Aastatel 2002–2005 ja 2006–2007 oli ta Ukraina esimene asepeaminister ja rahandusminister. 11. märtsist 2010 kuni 28. jaanuarini 2014 oli ta Ukraina peaminister. Pärast 2014. aasta revolutsiooni põgenes ta Venemaale ning asus elama Moskva lähedale. Ta on rahvusvaheliselt tagaotsitav. Azarov on Euroopa Liidu, USA, Kanada, Norra ja Šveitsi sanktsioonide all. Kiievi Petšora kohus mõistis oktoobris 2021 Azarovi tagaselja süüdi riigireetmises. Николай Азаров. Политическая биография. Ч. 1 (vene keeles) Азаров, Николай (vene keeles) Азаров виявився наполовину естонцем Естонія. Українські Новини, 6 жовтня 2010
Manuel Almunia

Manuel Almunia Rivero (sündinud 19. mail 1977 Pamplonas) on endine hispaania jalgpallur, väravavaht. Ta alustas klubikarjääri Hispaanias, mängides Hispaania kõrgliigas Recreativo de Huelva ja Albacete meeskonnas. Almunia oli aastatel 2004–2012 Arsenali mängija. Hooaja 2011–12 alguses kuu jooksul mängis ta laenul West Ham Unitedis.'
Abraham van Calraet

Abraham van Calraet (ka Abraham van Kalraat; 1642 Dordrecht – 1722 Amsterdam) oli Hollandi kuldajastu maalikunstnik ja graveerija.
Ivan O'Konnel-Bronin

Ivan O'Konnel-Bronin (sündinud 10. veebruaril 1973 Tartus) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Ta mängis mitmes Eesti klubis, sealhulgas Tartu Merkuuris, Levadias, Tammekas, Viljandi Tulevikus ja Ajax Lasnamäes. Esimese mängu Eesti jalgpallikoondises mängis ta 30. juulil 1994 Balti turniiril Läti vastu. Kokku mängis O'Konnel-Bronin Eestit esindades 22 mängu. Enamasti mängis ta ründaja positsiooni. Ta lõpetas jalgpallurikarjääri 1999. aastal. Ta on 181 cm pikk. Eesti jalgpallikoondislaste loend Ivan O’Konnel-Bronin jõudis ringiga tagasi koju, Tartu Postimees, 11. november 2004 Ivan O'Konnel-Bronin Ajaxi peatreeneriks, 25. jaanuar 2007 Jalgpallitreener pettus enim Brasiilia mängus, 8. juuli 2010
Nicklas Bendtner

Nicklas Bendtner (sündinud 16. jaanuaril 1988 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, ründaja. Ta mängib alates 2017. aastast Norra klubis Rosenborg. Ta on varem mänginud ka Londoni Arsenalis, Birmingham Citys, Sunderlandis ja Juventuses. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta oma debüütmängus 16. augustil 2006 sõprusmängus Poolale. 2010. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus 19. juunil lõi ta värava Kamerunile. 2012. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus 13. juunil lõi ta kaks väravat Portugalile. Juventus Serie A: 2012–13 Wolfsburg DFB-Pokal: 2014–15 DFL-Supercup: 2015 Rosenborg Eliteserien: 2017, 2018 Mesterfinalen: 2017, 2018  Nicklas Bendtner – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Alex Song

Alexandre Dimitri Song Billong (sündinud 9. septembril 1987 Doualas) on Kameruni jalgpallur, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis Sion. Song liitus 2003–04 hooajal Bastia noortekoondisega. Esindusmeeskonnas mängis ta esimesel hooajal 32 mängu. Klubi mängis toona Prantsusmaa kõrgliigas. 11. augustil 2005 liitus Song laenulepingu alusel Inglismaa kõrgliiga klubiga Arsenal. Ta tegi debüüdi Arsenalis 19. septembril 2005 mängus Evertoni vastu, Arsenal võitis kohtumise 2:0. 2006. aasta juunis sõlmis Song Arsenaliga nelja-aastase lepingu. Ta lõi oma debüütvärava Arsenali meeskonnas 9. jaanuaril 2007 mängus Liverpooli vastu, Arsenal võitis 6:3. Arsenalis mängis ta kuue aasta jooksul 195 mängu ja lõi 10 väravat. 30. jaanuaril 2007 kinnitati, et Song on antud laenuks 2006–07 hooaja lõpuni klubisse Charlton Athletic. 20. augustil 2012 siirdus Song Hispaania kõrgliiga klubisse Barcelona. Üleminekusummaks oli 15 miljonit eurot. Debüüdi Barcelona meeskonnas tegi ta 2012. aasta Hispaania superkarikavõistlustel mängus Madridi Reali vastu. 2012–13 hooaja mängis ta La Ligas 20 kohtumist, kui Barcelonal tuli Hispaania meistriks. Song mängis Barcelona meeskonnas kokku 65 kohtumist ja lõi ühe värava. Barcelona andis Songi 30. augustil 2014 laenuks Inglismaa kõrgliiga klubisse West Ham United. Ta debüteeris West Hamis 15. septembril mängus Hull City vastu, mäng lõppes 2:2 viigiga. 1. augustil 2016 liitus Song Venemaa kõrgliiga klubiga Kaasani Rubin. Song tegi debüüdi Kameruni jalgpallikoondises 2005. aastal. Ta esindas rahvusmeeskonnas Kameruni 2008. ja 2010. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel ning 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. 2014. aasta maailmameistrivõistlustel sai ta alagrupimängus Horvaatiaga Mario Mandžukići suhtes ebasportliku käitumise eest punase kaardi, Kamerun kaotas mängu 4:0 ja langes turniirilt välja. Song lõpetas koondisekarjääri 2014. aastal, ta mängis koondises kokku 49 mängu. Barcelona La Liga: 2012–13 Hispaania superkarikas: 2013 Kamerun Aafrika U17 meistrivõistlused: 2003 Aafrika rahvaste karika turniiri sümboolne meeskond: 2008, 2010 Song abiellus 18-aastaselt ja tal on kaks last.
Alfred Montague

Alfred Montague (sündis 19. sajandi esimesel poolel Londonis) oli inglise koolkonna maalikunstnik. Ta viljeles peamiselt maastiku- ja meremaali. Teadaolevalt esines ta näitustel aastail 1832–1883. Alfred Montague veebisaidil Fineoldart.com (inglise keeles)
Saguenay

Saguenay (hääldus /ˈsæɡəneɪ, ˌsæɡəˈneɪ/) on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Kanadas Québeci provintsis. Asub Saguenay jõe ääres 180 km Québeci linnast põhja pool. Linn loodi 2002. aastal Chicoutimi, Jonquière'i ja La Baie linna ning Laterrière'i, Lac-Kénogami ja Shipshaw' valla liitmise teel. 2021. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 144 723 elanikku, mis oli 0,8% vähem kui 2016. aastal fikseeritud 145 949. Põlisrahvad moodustasid 5,4% elanikkonnast. 2006. aastal kõneles 98,1% elanikest emakeelena prantsuse keelt. 2021. aasta seisuga oli prantsuse keele emakeelseid kõnelejaid 97,4%. Järgnesid inglise keel (0,8%) ja hispaania keel (0,4%), kusjuures veel 0,4% märkis oma emakeeleks nii inglise kui ka prantsuse keele 0,4% ning 0,2% prantsuse keeles ja ühe mitteametliku keele. 2021. aasta seisuga oli 71,5% linna elanikest katoliiklased, mis on 20% vähem kui 2011. aastal. 21,1% väitis, et nad pole usklikud. Suurim usuvähemus olid moslemid (0,5%). Camrose, Alberta https://www150.statcan.gc.ca/t1/tbl1/fr/tv.action?pid=9810000201  Saguenay – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Saguenay koduleht
Lõuna-Gruusia mägismaa

Lõuna-Gruusia mägismaa on vulkaaniline mägismaa Edela-Aasias Gruusia lõunaosas. Mägismaa koosneb platoodest ja mäeahelikest kõrgusega 2000–3000 m, kõrgeim tipp on Didi-Abuli mägi (3301 m). Mägismaale on iseloomulikud kanjonikujulised jõeorud, laavaplatood ja vulkaanide ahelikud; taimkatte moodustavad rohtlad. Lõuna-Gruusia mägismaad ühendab Suur-Kaukasusega Lihhi ahelik. Portaal "Грузия" (vene keeles)
Võimas Joe Young

"Võimas Joe Young" on 1998. aastal valminud Walt Disney stuudio film, mille peaosades on Bill Paxton ja Charlize Theron. Filmi lavastaja on Ron Underwood. Film põhineb 1949. aastal valminud samanimelisel filmil. Uuemas versioonis on gorilla tunduvalt suurem. Võimas Joe Young andmekogus IMDb (inglise)
Põhja-Šoti mägismaa

Põhja-Šoti mägismaa (gaeli keeles A' Ghàidhealtachd) on mägismaa Suurbritannia saare põhjaosas Šotimaal. Lõunas eraldab seda Lõuna-Šoti mägismaast Kesk-Šoti madalik. Kõrgus on kuni 1343 m (Ben Nevise mägi Grampiani mägedes). Koosneb gneisist, graniidist, kiltkivist, kvartsiidist, ka punakast liivakivist ja efusiivsetest kivimitest. Tektoonilised nõod (suurim nendest on Glen Mor) jaotavad mägismaa liustikutekkeliste pinnavormidega kiltmaadeks ja ahelikeks. Mäestike nõlvade vahel on mäekurud, mägismaa lääneosas on fjordid. Mägismaal on palju jõgesid, järvi (Loch Lomond, Loch Ness jt), soid. Levinud on kanarbikud, niidud, kase- ja männimetsade lapid. Inimesed tegelevad loomakasvatusega. Põhja-Šoti mägismaa koosseisu kuuluvad Loodemäestik, Monadliathi mäed ja Grampiani mäed. Highland Значение слова "Северо-Шотландское нагорье" в Большой Советской Энциклопедии
Jean-François de La Pérouse

Jean François Galaup, La Pérouse'i krahv või Lapérouse'i krahv (23. august 1741 Go mõis Albi lähedal – arvatavasti 1788) oli Prantsusmaa mereväeohvitser, meresõitja. Oma ekspeditsiooni käigus avastas ta Sahhalini ja Hokkaidō saare vahel väina, mis tema auks nimetati La Pérouse'i väinaks. Ta hukkus koos oma ümbermaailmareisi kaaslastega Vanikoro atolli (Saalomoni saared) juures.
Kõrgsagedustrafo

Kõrgsagedustrafo on transformaator, mis on mõeldud tööks kõrgematel sagedustel, kus on raske leida head materjali südamikuks, mis tekitaks vähem kadusid. Sagedustel üle 10 MHz on trafod üldiselt ilma südamikuta, ehkki induktiivsuse reguleerimiseks võidakse kasutada ferriit- või vasksüdamikku, mis sisse keeramisel induktiivsust vähendab. Sagedustel üle 300 MHz on keerdude arv taandunud kaheks kõrvutiseks juhtmejupiks.
Bill Paxton

William Paxton (17. mai 1955 Fort Worth, Texas – 25. veebruar 2017 Los Angeles, California) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -lavastaja. Ta on mänginud filmides "Apollo 13" (1995), "Keeristorm" (1996), "Tulnukad" (1986) ja "Ausad valed" (1994). Samuti mängis ta telekanali HBO seriaalis "Big Love". Frailty (2001) The Greatest Game Ever Played (2005)
Diego Ramíreze saared

Mitte segi ajada Ramireze saarega Diego Ramíreze saared (hispaania keeles Islas Diego Ramírez) on väike saarestik (kogupindala 1,2 km²) Tšiili lõunaosas Drake'i väinas umbes 100 km Hoorni neemest edelas. Saarteaheliku pikkus põhjast lõunasse on umbes 8 km. Saared on nii Tšiili kui ka Ameerika lõunapoolseim osa. Saared avastas 12. veebruaril 1619 Marco Ramírez[viide?] Garcia de Nodali ekspeditsiooni käigus. Saartele pandi nimi ekspeditsiooni kosmograafi Diego Ramíreze järgi. 156 aasta jooksul, kuni aastal 1775 avastati Lõuna-Sandwichi saared, oli see lõunaapoolseim teadaolev maismaa-ala. Lõunapoolsemaks peeti vaid müütilist Terra Australis Incognitat. Saarestiku suurim saar on Bartolomé saar. Lõuna pool asub suuruselt teine saar Gonzalo saar, kuhu rajati 1951. aastal ilmajaam. Ilmajaama varustamiseks külastab Tšiili merevägi, kes ilmajaama ka asutas, seda mitu korda aastas. See ilmajaam ongi Lõuna-Ameerika kõige lõunapoolsem mehitatud punkt pärast 1982. aastat, mil Suurbritannia Falklandi sõja käigus vallutas ja likvideeris Lõuna-Sandwichi saartel Thule saarel oleva Argentina ilmajaama. Aeg-ajalt külastavad Diego Ramíreze saari ja sealset ilmajaama Antarktikasse sõitvad kruiisilaevad. Diego Ramíreze saarte lõunapoolseim punkt on kaljune Águila saar. Diego Ramíreze saared on paljude merelindude, peamiselt albatrosside ja pingviinide, sealhulgas kuldkiird-pingviini ja hiidmaruka tähtis pesitsuspaik.
Uudisteagregaator

Uudisteagregaator ehk agregaator on arvutiprogramm, mis koondab uudised (uuendused) mitmelt jälgitavalt veebilehelt. Vastavalt arvutikasutaja tellimusele koondatakse infovood lühendatud kujul (pealkirjade või esimeste lausetena) ühte kohta. Kasutajal on võimalik kiiresti ära tunda teda huvitav info ning jätkata lugemist algallikast. Agregaator ei too kaasa reklaami ega muud segavat. Netvibes Pageflakes Protopage
Alma (Québec)

Alma on linn Kanadas Québeci provintsis Saguenay–Lac-Saint-Jeani piirkonnas. Asub Saguenay jõe ääres Saint-Jeani järve idakalda lähedal. Linn loodi 1962. aastal Isle-Maligne'i, Naudville'i, Riverbendi ja St-Joseph d'Alma külade liitmisel. Piirkond muutus tööstuskeskuseks 1920. ja 1930. aastatel, kui sinna ehitati hüdroelektrijaam, paberivabrik ja alumiiniumisulatustehas. https://www150.statcan.gc.ca/t1/tbl1/fr/tv.action?pid=9810000201  Alma (Québec) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alma koduleht