laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Costică Dafinoiu

Costică Dafinoiu (6. veebruar 1954 Viziru vald, Brăila maakond – 8. juuni 2022) oli Rumeenia poksija. Dafinoiu sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Sixto Soriale (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Mate Parlovile (Jugoslaavia) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja. 21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles 1. maailmameistrivõistlused poksis. Havanna 1974. Tulemused inglise keeles Costică Dafinoiu veebisaidil Olympedia (inglise)
Tetjuši

Tetjuši (tatari Тәтеш) on linn Venemaal Tatarstani Vabariigi edelaosas, Tetjuši rajooni keskus. Tetjuši asutati 17. sajandil, linnaõigused sai 1781. aastal. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tetjuši elanikest venelasi 54,3%, tatarlasi 25,7%, tšuvašše 13,2% ja mordvalasi 5,4% . Tetjuši koduleht (vene keeles)
Malmi tänav (Narva)

Malmi tänav on tänav Narvas Vanalinna linnaosas. Algab Peetri platsilt, ristub Puškini tänavaga ja lõpeb Linda tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 540 m. 1905. aasta linnaplaanil tänava nimi on Литейная улица, 1912. linnaplaanil Malmi wabr(iku) uul(its) ja 1927. aasta linnaplaanil Malmi tänav. 12. juulil 1950 nimetati Narva linna RSN TK otsusega nr 30 Eesti NSV moodustamise 10. aastapäeva puhul tänav ümber Kalinini tänavaks (vene keeles улица им. М.И.Калинина) – Nõukogude riigitegelase Mihhail Kalinini auks. 11. mail 1994 Narva Linnavolikogu määrusega nr 68/11 nimetati tänav ümber Malmi tänavaks. Tänav on saanud nime selles piirkonnas asunud Sinovjevi malmivalutehase ehk Sinovjevi vabriku järgi. Aadressil Malmi tänav 1 asub Narva Tuletõrjeühing ja ehitismälestis Narva tuletõrjedepoo. Aadressil Malmi tänav 8 asub Narva Keskraamatukogu. Svetlana Andrejeva. Narva tänavad 17.-21. sajandi linnakaartidel.–Narva Muuseumi Toimetised, nr. 7, 2007, lk. 108-127. 11.05.94 Narva Linnavolikogu määrus nr 68/11 Narva tuletõrjedepoo, 19. saj kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.12.2020)
Saint-Dié-des-Vosges

Saint-Dié-des-Vosges [sän die de voož] on linn Prantsusmaa kaguosas Grand Esti piirkonnas Vosgesi departemangus. Linn tekkis kloostri ümber, mille asutas 7. sajandil püha Deodatus Neversist. Klooster oli alates 10. sajandist väga tuntud, muuhulgas prominentsete vaimulike poolest, kellest Giovanni de' Medici sai Leo X nime all isegi paavstiks. Kloostri juhtkonnas oli mitmeid Lotringi dünastia liikmeid. Teisalt klooster ja Lotringi dünastia rivaalitsesid võimu pärast linna üle. Kloostrile oli antud hulk privileege, sealhulgas müntida raha. 15. sajandi lõpus rajati kloostrisse üks esimesi Lotringi trükipresse ning 1507 tootis Martin Waldseemüller suure gloobuse ja maailma kaardi, kus oli esmakordselt peal sõna "Ameerika". Linna laastasid suured tulekahjud 1065, 1155, 1554 ja 1757. 15.–17. sajandil rüüstati linna korduvalt ka sõdades. Pärast viimast tulekahju ehitati linn üles suuresti punasest liivakivist. Üksikuid hooneid on säilinud ka varasemast ajast, isegi 12. sajandist. Ka praegune katedraal on 12. sajandil ehitatud. Katedraal Püha Martini kirik Tour de la Liberté Usine Claude et Duval (arhitekt Le Corbusier) Camp celtique de la Bure Tehnikaülikool (Institut universitaire de technologie, IUT) Elektrotehnika Elektroonika Informaatika Internet Kommunikatsioon Arlon (Belgia) Cattolica (Itaalia) Crikvenica (Horvaatia) Friedrichshafen (Saksamaa) Lowell (Ameerika Ühendriigid) Meckhe (Senegal) Ville de Lorraine (Kanada) Zakopane (Poola) Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles) Tehnikaülikool (prantsuse keeles)
Sevettijärvi

Sevettijärvi (Inari saami keeles Čevetjävri, koltasaami keeles Čeʹvetjäuʹrr, põhjasaami keeles Čeavetjávri) on küla Soome Lapimaal Inari vallas. Küla 350 elanikust on ligikaudu 90 protsenti koltasaamid, kuid elanike hulgas on ka soomlasi, Inari saame ja tundrusaame. Küla asutati 1949. aastal, kui Soome riik asustas sinna Petsamo piirkonnast sõja järel evakueeritud 51 koltasaami perekonda. Majad evakueeritud perekondadele ehitas samuti Soome riik, lisaks ehitati külla kool, tervisekeskus ja palvemaja. Enne evakueeritud koltasaamide asustamist Sevettijärvele elas praeguse küla territooriumil mõni saami ja soome pere. Esimene autoga sõidetav tee Sevettijärvele sai valmis 1960. aastate lõpul. Varem pääses sinna talviti mootorsaanide, põhjapõtrade ja suuskadega ning suviti jala, jalgratta ja paadiga.
Oktoobri tänav

Oktoobri tänav on mitme tänava endine nimi: Juhkentali tänav Narvas Kesktänav Põlvas Komandandi tänav Kuressaarel Nurme tänav Paides Pakri tänav Paldiskis Suur-Posti tänav Pärnus Tamme tänav Väike-Maarjas Vabaduse tänav Räpinas Vambola tänav Võsus 16. Oktoobri park Oktoobri prospekt Oktoobri puiestik Oktoobri tee Oktoobri väljak Oktoobri Võidu tänav Suure Oktoobri tänav
Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu

Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu on kandnud kaks organit: Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu (1905) Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu (1918)
Amuuri korgipuu

Amuuri korgipuu (Phellodendron amurense) on ruudiliste sugukonda kuuluv puuliik. See liik kuulub Hiina meditsiinis kasutatud 50 peamise taimeliigi hulka. Ainude hulgas on laialt levinud taime kasutamine valuvaigistina. Levila hõlmab peamiselt Ida-Aasiat, ulatudes Põhja-Hiinast Amuuri, Koreasse ja Jaapanisse. Põhja-Ameerikas kuulub Amuuri korgipuu võõrliikide hulka. Eestis Räpina linnas on kasvanud looduskaitse all olnud Amuuri korgipuu. Hiina meditsiinis kasutatakse Amuuri korgipuud meningiidi, kopsupõletiku, tuberkuloosi ja neeruhaiguste korral. Amuuri korgipuu on ennast tõestanud väga olulise ennetava vahendina kopsuvähi korral. Kasutatakse suukaudselt kõhuvalu, kõhulahtisuse ja kuseteede infektsioonide korral. Amuuri korgipuu marjadest pressitakse õli, millel on tuntud raviomadused. Ka puu koorel on Hiina meditsiinis suur tähtsus. Marjadest pressitud õlil on insektitsiidsed omadused, mis sarnanevad lõhnava püreetri (Tanacetum parthenium) omadustega. Õlis on suur hulk bioloogiliselt aktiivseid aineid: flavanoide, alkaloide, saponiine ja kumariine. Raviõli kasutusalade hulka kuulub pankreatiidi ravimine, kolesterooli ja veresuhkru taseme alandamine ja mitmesuguste nahahaiguste leevendamine. Leht Koor "Looduskaitseväärtuse kaotanud üksikobjektid arvati kaitse alt välja". Keskkonnaministeerium. 5. jaanuar 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2018. Amuuri korgipuu andmebaasis eElurikkus
Zamenhofi päev

Zamenhofi päev ehk rahvusvaheline esperanto päev (esperanto keeles: Zamenhofa Tago), ka esperantokeelse raamatu päev on 15. detsembril. Sel päeval on sündinud universaalse, rahvusvahelise ning maailma suurima erapooletu ja mitteetnilise tehiskeele, esperanto keele looja ja autor, juudi päritolu Poola silmaarst Ludwik L. Zamenhof (1859–1917). Zamenhofi päev on kõige laialdasemalt tähistatav ülemaailmne esperantistide pidupäev. Tavaliselt saavad esperanto keele oskajad sel päeval kokku ja vahetavad omavahel kingitusi, üldiselt esperantokeelseid raamatuid. Sageli korraldatakse loenguid. 26. juulil 1887  avaldas L. Zamenhof koos oma naisega esimese esperantokeelse raamatu Unua Libro, kasutades pseudonüümi Doktoro Esperanto, mis esperanto keeles tähendab 'doktor lootja' ning see jäigi keele nimeks. Umbes 45 aastat hiljem, jaanuaris 1933  kirjutati tema mälestuseks: “Nüüd puhkab see suurmees juba 1917. aastast saadik Varssavi kalmistul. Tema elutöö tänulikud kasutajad on püstitanud sinna väikese mälestusmärgi. Kuid püsivama mälestusmärgi ehitas ta endale ise. Käib võimas liikumine üle maailma, rullub lahti aga määratu võrk, mis ulatub üle terve maakera. Võrgu sõlmekohtades on esperantistid ja kõik sõlmed on ühenduses selle võrgu looja, dr Zamenhofi mälestusega. See võrk ei katke, ta ühendab.” 15. detsembril 2009  tähistati mitmel pool maailmas Ludvik Zamenhofi 150. sünniaastapäeva. Ülemaailmne Esperantoliit korraldas sümpoosioni New Yorgis Esperanto teaduskeskuses. Ka Google avaldas materjali L. Zamenhofist ja tema esperanto keelest, lisades oma logole esperantoliikumise lipu. Ludvik Zamenhofi 150. sünniaastapäeva tähistati samuti Poolas, tema kodulinnas Białystokis, kus avati uus Zamenhofi keskus, mis tegutseb nii muuseumi kui teabepunktina. Kongressil viibinud Diana Aitai on kirjeldanud sündmusi alljärgnevalt: “Kongressil osales üle 1800 inimese 61 riigist. “Koridorides ja kongressihoone ümber suheldi vabalt. Seal võis kellele tahes ligi astuda ja tere öelda. Kaasesperantistis ei nähta võõrast, vaid veel tundmatut sõpra. On ju tegu lõppude lõpuks omamoodi vennaskonna, keelehuvilistega”. Järgmisel aastal toimub kongress Kuubal Havannas.” Praegu leidub esperanto keele oskajaid enam kui 120 maal. Esperantokeelseid raamatuid on avaldatud üle 40 000, millest 40% on kirjutatud otse selles keeles. Zamenhofi päev, Keele ja kirjanduse maailm. Google Esperanto päev. (en:Esperanto Day at Google), Limako, 15. detsember 2009. (inglise keeles) Esperanto, A. Seppel. 17. laupäev. 28. jaanuar 1933. Rahvusraamatukogu digiarhiiv "Zamenhofi Sümpoosion. (en: Zamenhof Symposium)". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2019. Vaadatud 13. aprillil 2016. LL Zamenhof Honored By Google), Denise Clay, 15.12.2009.(inglise keeles) Esperanto tänapäeval (en:Esperanto Today), Limako. 12 December 2009 (inglise keeles) Üleilmne kongress esperanto sünnilinnas, Silja Joon. 11.08.2009 Esperanto, Lingvopeedia. Lingvo info
Vambola

Vambola on mitmetähenduslik sõna: Vambola (miiniristleja) Vambola (soomusauto) "Vambola" on Andres Saali raamat Vambola oli Pärnu jalgrattaklubi Vambola (kolhoos) Vambola on mehenimi Vambola küla, väliseesti küla Venemaal Vambola tänav Wambola (miinijahtija)
Erkki Raasuke

Erkki Raasuke (sündinud 17. märtsil 1971 Saha-Lool) on Eesti ettevõtja. Ta on käinud aastatel 1978–1985 Lagedi põhikoolis, lõpetanud aastal 1989 Tallinna 21. Keskkooli spordiklassi ja õppinud aastatel 1989–1994 Tallinna Tehnikaülikoolis tööstuse ökonoomika ja juhtimise erialal. Aastatel 1994–2011 töötas Erkki Raasuke turgude valdkonna spetsialisti, finantsjuhi ja juhatuse esimehena Hansapanga Eesti ettevõttes ja Hansapanga Grupi juhina ning Swedbanki grupi finantsjuhina. Erkki Raasuke oli majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi nõunik aastatel 2012–2013 ja täitis Maanteeameti peadirektori kohuseid aastal 2012. Ta oli ka Estonian Airi nõukogu esimees aastatel 2012–2013. Aastatel 2013–2016 oli ta LHV Panga emaettevõtte LHV Group juht. Aastatel 2014–2016 oli ta ka Eesti Energia nõukogu esimees. 2017. aasta algul asus ta tööle Nordea ja DNB ühendpanka, mis kannab alates 1. oktoobrist 2017 nime Luminor. Pärast Luminorist lahkumist 31. detsembril 2020 asus ta 1. veebruaril 2021 tööle ettevõtte Skeleton Technologies finantsjuhina. 2009 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja II klassi aumärk 2014 Valgetähe IV klassi teenetemärk Inno Tähismaa. Hamburgerimüüjast tipp-pankuriks. Äripäev, 14. aprill 2005. "Raasuke läks tööle LHVsse" Äripäev, 23. september 2013 "Raasuke: LHV andis mu vabaks" Äripäev, 24. november 2016 "Nordea ja DNB ühendpanka asub juhtima Erkki Raasuke" ERR, 24. november 2016 "Luminor pank alustab tegevust 1. oktoobrist" ERR, 19. september 2017 Luminorist lahkunud Erkki Raasuke siirdub Skeletoni finantsjuhiks. ERR, 22. jaanuar 2021. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Vilja Kiisler: "Erkki Raasukese rääkimata lugu" Äripäev, 6. aprill 2018
Jakob Liiv

Jakob Liiv (28. veebruar 1859 Alatskivi – 17. jaanuar 1938 Rakvere) oli eesti luuletaja, näite- ja proosakirjanik, Juhan Liivi vanem vend. Jakob Liiv töötas õpetajana Kavastul ning vallakirjutaja, raamatukaupmehe ja pangaametnikuna Väike-Maarjas. Ta osales Eesti Aleksandrikooli liikumises ja tegi kaastööd eesti rahvuslikele ajalehtedele. 1914. aasta alguses hakkas ilmuma ajaleht Rakvere Teataja, mida toimetas Jakob Liiv. Jakob Liivi eestvõtmisel moodustus kohalik kirjandusrühmitus Väike-Maarja Parnass , millesse kuulusid peale tema veel Jakob Tamm ja Peeter Jakobson. Ta oli ka Avanduse Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu peamees. Aastatel 1919–1921 oli Jakob Liiv Rakvere linnapea. Ta oli ka Rakvere teatri asutaja. 1938. aastal püstitati Väike-Maarjasse Jakob Liivi monument (skulptor Roman Haavamägi). Mälestusbüst seati vallamajaesisele platsile aleviku südamikku, Rakverre, kus kirjanik elas teise poole oma elust, püstitati haua-mälestusmärk. Samba avas haridusministeeriumi vabahariduse nõunik A. Leinjärv, pühitsemistalituse pidas Rakke õpetaja M. Saar. Väike-Maarjas on ka Jakob Liivi nimeline tänav ja park, tema elukoht (Viru tänav 19) tähistati 100. sünniaastapäeva puhul 28. veebruaril 1959 mälestustahvliga. "Wiru-Kannel" I: 1886, 1902, II: 1891, III: 1900 "Leina-lilled" (1894) "Kõrbelõvi" (1898) "Musti lell" (1899) "Puujala Mats" (1899) "Mehed" (1906) "Jakob Liiv'i kirjatööd" I: 1906, II: 1910 "Revolutsioon" (1927) "Lüürilised laulud" (1929) "Päikese veerul" (1933) "Valitud teosed" (1960) Jakob Liivi monument "Eesti Rahvusraamatukogu". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. august 2016. Vaadatud 19. märtsil 2016. Väike-Maarja jäädvustab Liivi mälestuse - Päevaleht, 24.09.1938 Sõnarine, 1. köide, Eesti Raamat 1989, lk. 240 Eesti värss: Jakob Liiv elulugu ja terviktekstid Andres Pulver, "Jakob Liiv kuldvasikat ei kummardanud", Virumaa Teataja 17. veebruar 2009 "Väike-Maarjas meenutatakse Jakob Liivi", Virumaa Teataja 18. veebruar 2009 Eesti Muusika Infokeskus Miina Härma – Jakob Liiv, Meeste laul Jakob Liiv Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Pusu mõis

Pusu mõis (saksa keeles Abisaar) oli Veski mõisa karjamõis Kambja kihelkonnas Tartumaal. Pusu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 13.04.2016) Pusu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Rozalimase vald

Rozalimase vald (leedu keeles Rozalimo seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pakruojise rajoonis. Valla pindala on 152 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2175 inimest. Valla keskus on Rozalimase alev (aastal 2011 oli seal 746 elanikku). Vallamaja asub aadressil Sodžiaus g. 2A. Vallavanem on Vytautas Kanišauskas. Rozalimase tamm Vismantai kabel Padubysysi paisjärv Meldiniai Birjagala Valla territooriumil on ka mitmed huutorid: [1]. Pakruojo rajono savivaldybė, vaadatud 13.04.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 13.04.2016.
Žeimelise vald

Žeimelise vald (leedu keeles Žeimelio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pakruojise rajoonis. Vald piirneb põhjas Lätiga. 2011. aasta seisuga elas vallas 2319 inimest. Valla keskus on Žeimelise alev (aastal 2011 oli seal 953 elanikku). Vallamaja asub aadressil E. Leijerio al. 1. Vallavanem on Vitalija Dobrovolskienė. Vytautase mälestusmärk Bardiškiais Didysis Plonėnase lohukivi Mikoliškise seltsimaja Birutė mälestusmärk Lauksodises Diržiai kalmistu Valla territooriumil on ka paar huutorit: [1]. Pakruojo rajono savivaldybė, vaadatud 13.04.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 13.04.2016.
BK77

BK77 ehk Balti 1977. aasta kõrgussüsteem on Eestis kuni 31. detsembrini 2017 kehtiv kõrgussüsteem. BK77 on määratud järgmiste parameetritega: kõrgussüsteemi null ühtib ajavahemikus 1825–1840 tehtud Kroonlinna merevee taseme mõõtmise keskmise tulemusega (Kroonlinna null); kõrgussüsteemi epohh on määratlemata; kasutatakse keskmist Maa püsivate loodete süsteemi; kõrgused arvutatakse normaalkõrgustena, Maa raskuskiirenduse normaalvälja arvutamisel kasutatakse Helmerti 1901. a valemit. Enne BK77 oli Eestis aastast 1946 kasutusel selle tasandamata variant. 1. jaanuaril 2018 mindi Eestis kõrguste arvutamisel üle Amsterdami nullile. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 33. Lühiülevaade: Eesti hakkab kõrgusi arvutama Kroonlinna nulli asemel Amsterdami nulli järgi Maa-amet
Johann T'Serclaes von Tilly

Johann T'Serclaes von Tilly (hollandi keeles Johan t'Serclaes van Tilly; veebruar 1559 – 30. aprill 1632) juhatas Katoliikliku Liiga vägesid Kolmekümneaastases sõjas. Tal oli rida olulisi võite protestantide vastu, kuid sai lüüa kuningas Gustav II Adolfi juhitud Rootsi vägedelt. Koos hertsog Albrecht von Wallensteiniga oli ta üks kahest Saksa-Rooma riigi vägede ülemjuhatajast sõja esimeses pooles. Tilly kuju Altöttingis Tilly kuju kuulsuste saalis Sõjaajaloo muuseumis Viinis
Eisenia fetida

Eisenia fetida (vanem vorm: foetida) on orgaaniliste jääkide lagundamiseks kohastunud vihmaussiliik. Need ussid arenevad lagunevas taimemassis, kompostis või sõnnikus. Neid ei leia mullast, vaid mulla ülemisest huumusrikkast kõdukihist. Liikumiseks on ussil kehalülidel harjased, mis liiguvad sisse ja väljapoole ning ümbritseva pinnaga kokku puutudes aitavad tal end oma lihastega ette või tahapoole lükata. Eisenia fetida usse kasutatakse Vermikompostimiseks. Nende looduslik leviala on peamiselt Euroopa, kuid neid on nii kogemata kui sihilikult levitatud igale kontinendile peale Antarktika. Ussid on 13 cm pikad, puuduvad silmad ja kõrvad. Rohmakalt käsitsedes toodab Eisenia fetida ebameeldivat tugevalõhnalist eritist. Sealt ka ussi nimetus foetida ehk "ebameeldivalt haisev". Ilmselt on see teatud kiskjatevastane kohastumus. Eisenia fetida on tihedas suguluses liigiga Eisenia andrei, mida vahel nimetatakse ka kui E. foetida andrei. Üks lihtne viis neil vahet teha on Eisenia fetida üldiselt heledam värvus. Molekulaaranalüüsid on tõestanud nad kui eraldiseisvad tõud ja ka katseliselt on nad võimetud tootma omavahelisi hübriide. Nagu teisedki vihmaussiliigid, on Eisenia fetida hermafrodiitne, kuid reproduktsiooniks on vaja siiski kahte isendit. Paaritumisel ussid ühendavad oma vööd (heledam, näärmeline nahapaksend ussi kehalülidel) ja vahetavad spermat. Mõlemad isendid valmistavad kehale erituvast limast kookonid, mis sisaldavad mitut muna. Kookonid on sidrunikujulised ja alguses kahvatukollase värvusega, mis munade valmimise käigus muutub pruunikamaks. Eisenia fetida andmebaasis eElurikkus
Bukoviina

Bukoviina (rumeenia ja ladina keeles Bucovina, ukraina keeles Буковина (Bukovõna), ungari ja türgi keeles Bukovina, saksa keeles Bukowina, Buchenland) on ajalooline piirkond Euroopas Rumeenia põhja- ja Ukraina lääneosas. Hõlmab ala Transilvaaniast kirdes, Galiitsiast kagus ning Moldaaviast ja Bessaraabiast loodes. Bukoviina on ajalooliselt Moldova vürstiriigi osa, kuid Austria ertshertsogkond liitis selle pärast Poola jagamisi endaga 1775. aastal. Kuulus aastatel 1786–1849 Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriiki ning oli aastatel 1849-1918 iseseisva suurvürstiriigina Tsisleitaania osa. Bukoviina sai Saint-Germaini rahulepinguga 1918 Rumeenia Kuningriigi osaks. 1940. aastal okupeeriti ja annekteeriti Põhja-Bukoviina Nõukogude Liitu ja sai Ukraina NSV osaks. Bukoviina oli 1941–1944 osa Suur-Rumeenia Bukoviina kubermangust, mille pealinn oli Cernăuți. Alates 1945. aastast oli Põhja-Bukoviina taas Nõukogude Liidu ja Ukraina NSV osa. Tänapäeval on Rumeenia osa Bukoviinast (Lõuna-Bukoviina) Suceava maakonna põhiosa. Ukraina osa Bukoviinast (Põhja-Bukoviina) Tšernivtsi oblasti lääneosa. Bukoviina ajalooline keskus on Tšernivtsi. Lõuna-Bukoviina keskus on Suceava. Pindala on 10 441 km².
Vene-euroopa laika

Vene-euroopa laika (vene k Русско-европейская лайка) on Venemaa Euroopa-osa metsapiirkondadest pärinev jahikoer. See tõug pärineb komi, arhangelski, karjala jt selle piirkonna laikadest, kes koondati 1947. aastal vene-euroopa laika nimetuse alla. Aastal 1944 algas süsteemne tõuaretus E. I. Šereševski juhtimisel Tveri oblastis Venemaal. Vene-euroopa laika tõustandard kinnitati 1952. aastal. Vene-euroopa laikat on tõuna tunnustanud FCI spitsilaadsete ja algupäraste tõugude rühmas põhjamaiste jahikoerte alarühmas tõustandardi numbriga 304. Lähedased tõud on lääne-siberi laika (nr 306) ja ida-siberi laika (nr 305). Ameerika organisatsioon UKC paigutab vene-euroopa laika põhjamaiste tõugude (Northern Breed) rühma. Vene-euroopa laikasid kirjeldatakse kui keskmise suurusega tõugu turjakõrgusega 52-58 cm (emastel 48-54 cm). Tõule on omased püstised kõrge asetusega kõrvad ja rõngas või sirbikujuline saba, mille ots puudutab selga, reit või istmikku. Värvustest on aktsepteeritud valge, must, valge mustaga ja must valgega. Vene-euroopa laika on elavaloomuline tõug, kes naudib viibimist välitingimustes. Koerad annavad jahimehele häälekalt märku puu otsas olevast saakloomast (tavaliselt orav või kährik). Vene-euroopa laikal on tugev omanikutunnetus, tegu on üsna territoriaalse tõuga ja seega sobib ta hästi valvekoeraks. Ta on väga leplik laste suhtes, kuid ettevaatlik võõraste ja teiste koertega suheldes. Tegemist on väga energilise tõuga, kes vajab palju liikumist, parim on selleks võimalus joosta looduses või osaleda jahil. Kui liikumisvõimalused on piiratud, hakkab koeral kiiresti igav ja ta võib muutuda probleemseks. "RUSSIAN - EUROPEAN LAIKA" (pdf) (inglise). FCI. Vaadatud 22.12.2017. "Vene-euroopa laika" (pdf). EKL. Vaadatud 22.12.2017. "Russko-Evropeïskaïa Laika (304)". FCI. Vaadatud 22. detsember 2017. "Breed Standards". UKC. Vaadatud 22. detsember 2017.
Yma Sumac

Yma Sumac (kodanikunimega Zoila Augusta Emperatriz Chavarri del Castillo; 13. september 1922 Callao, Peruu – 1. november 2008 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikides elanud Peruu laulja (sopran, kontraalt). Yma Sumaci ebatavaline hääleulatus oli üle viie oktavi ja jättis kuulajatele kustumatu elamuse. Lauljanna külastas ka Eestit, tema kõik kolm kontserti Tallinnas Estonia kontserdisaalis detsembris 1960 olid välja müüdud, üht neist kandis üle ka Eesti Televisioon. Kontserdisaalis. Eesti Kontsert 75 klassikaraadio.err.ee, 16.02.2016 EI-KELLEGI-MAA. Yma Sumac. Eesti Raadio 2000 (Saade Yma Sumaci lauljateest, muusikast, abikaasa Moisés Vivanco'st jpm. Saate autor ja esineja Tiit Kusnets.)  NYYD-MUUSIKA. Legendaarne hääl Yma Sumac. ERR 2009 (Autor Berk Vaher. Toimetaja Tiia Teder.)
Eesti ja Araabia Ühendemiraatide suhted

Eesti Vabariigi ja Araabia Ühendemiraatide diplomaatilised suhted sõlmiti 28. märtsil 2006 ÜRO-s. 1971. aastal iseseisvunud Ühendemiraadid tunnustasid Eesti iseseisvust 18. septembril 1991. Araabia Ühendemiraatide suursaadik Eestis on alates 2012. aastast Berliinis resideeriv Juma‘al Mubārak al-Junaibi. Eesti suursaadikuks Araabia Ühendemiraatides on aga Genfis resideeriv Andre Pung, kes täidab seda kohustust alates 2012. aasta juunist. Kuna Araabia Ühendemiraadid ei tunnusta aukonsuli institutsiooni, siis pole aukonsuleid valitud. Allikas Eesti Panga andmetel külastasid eestlased Araabia Ühendemiraate 2014. aastal 10 569 korral (2013. oli see näitaja 8848, 2012. 10 650). Aastal 2014 asutasid Araabia poolsaarel elavad eestlased Araabia Eesti Seltsi. https://web.archive.org/web/20160509133930/http://www.vm.ee/et/riigid/araabia-uhendemiraadid?display=relations (vaadatud 09.05.2019) https://vm.ee/et/riigid/araabia-uhendemiraadid?display=relations
Quimper

Quimper (bretooni Kemper) on linn Prantsusmaal Bretagne'i piirkonnas Finistère'i departemangus. See on departemangu prefektuur (prefecture) ehk halduskeskus. Linn on kahe kantoni keskus. Linna territoorium asub –5...151 meetri kõrgusel üle merepinna. Remscheid, Saksamaa (1971) Limerick, Iirimaa (1981) Santamaria-Orléa, Rumeenia (1991) Yantai (烟台), Hiina (2005) Ourense, Hispaania (2005) Lávrio, Kreeka (2009) Foggia, Itaalia (2011) Populations légales 2021 Quimperi koduleht