laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Karl von Brevern (1704−1744)

Karl von Brevern (22. oktoober 1704 Riia – 21. oktoober 1744 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane, Välisasjade kolleegiumi asepresident, diplomaat (salanõunik) ja Venemaa Teaduste Akadeemia president, Vene keisrinna Jelizaveta Petrovna konverentsminister. Ta oli pärit Liivimaalt Riiast Brevernite suguvõsast. Brevernid tõsteti 1694. aastal Rootsi kuninga poolt aadliseisusse ning olid kantud Eestimaa rüütelkonna Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse (1745. aastal), Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse (1747. aastal) ja Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse (1833. aastal). Alustas teenistust Venemaa keisririigi välisteenistuses 1726. aastal Venemaa keisririigi saatkonnas Rootsis, misjärel töötas Venemaa Välisasjade kolleegiumis. Aastatel 1731–1734 töötas Brevern Venemaa Välisasjade kolleegiumi sekretärina ning reisis töölähetustena Viini, Dresdenisse ja Berliini. 1735. aastal nimetati ta ametisse valitsuskabinetti, kus töötas koos Heinrich Johann Friedrich Ostermanni ja Ernst Johann Bironiga. 24. aprillil 1740 nimetati Peterburi Teaduste Akadeemia presidendiks, kellena ta tegutses kuni 15. aprillini 1741. Brevern toetas Ernst Johann Bironi katses saada Venemaa valitsejaks regendina, pärast keisrinna Anna Ivanovna surma, kuid pärast viimase aresti Burchard Christoph von Münnichi poolt ja pagendamist kaotas von Brevern oma mõju õukonnas. Pärast uue keisrinna Jelizaveta Petrovna troonilesaamist, saavutas uuesti mõjuvõimu ning määrati keisrinna konverentsministriks. 1742. aastast teostas von Brevern asepresidendina koos kantsleri ja Välisasjade kolleegiumi presidendi krahv Aleksei Bestužev-Rjuminiga Venemaa keisririigi Välisasjade kolleegiumi juhtimist. Ta allkirjastas 1741. aastal Austria pärilussõja ajal lepingud Inglismaaga ja 1743. aastal Preisimaaga Venemaa keisririigi nimelt. Keisririigi välisasjade kolleegiumi asepresidendina osales ta 18. sajandi keskpaiga õukonnaintriigides, erinevate välisriikidega koostööd eelistatavate poliitiliste huvigruppide vahel, von Brevern kuulus koos A. Bestužev-Rjuminiga "Austria-Inglise parteisse" keisririigi õukonnas. von Breverni osalusel saavutati keisrinna Jelizaveta Petrovna õukonnas asunud Prantsusmaa saadiku Jacques-Joachim Trotti de La Chétardie, kes esindas "Prantsuse-Preisi parteid" väljasaatmine Venemaalt, mis nõrgendas nende lobitööd Prantsusmaa ja Preisimaa kuningriigi kasuks Venemaa õukonnas. Suri 1744. aastal 40-aastaselt. Püha Aleksandr Nevski orden (14.02.1740) Бреверн Карл Германович saidil rulex.ru (arhiveeritud) Карл фон Бреверн (1704–1742), Президенты Академии наук saidil ras.ru
Voldemar Põlder

Voldemar Põlder (6. september 1897 Käina – 10. detsember 1984 Göteborg, Rootsi) oli Eesti politseinik. Ta lõpetas 1926. aastal Politseikooli kõrgema klassi. Voldemar Põlder oli õpetaja ja Väike-Lähtru kihelkonnakooli juhataja, osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas Sõjaministeeriumis, 1922. aastal viidi üle politseisse. Ta oli Toompea malevkonna koosseisu pealik. 1944. aastal, kaotanud oma ainsa poja, põgenes Voldemar Põlder Rootsi. Ta oli Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Lääne-Rootsi koguduse nõukogu liige, Göteborgi Põllumeeste Kogu ja Eesti Politseiametnike Kogu Rootsis esimees. Ta suri 10. detsembril 1984 Göteborgis ning ta matusetalitus toimus 28. detsembril 1984 St. Olofi kabelis Kvibergi kalmistul. Eesti Päevaleht, 19. detsember 1984, nr. 97, lk. 7 Osvald Viirsoo. V. Põlder 75-aastane. Eesti Päevaleht, 6. september 1972, nr. 68, lk. 8.
Pjotr Jakir

Pjotr Jakir (Пётр Ионович Якир; 20. jaanuar 1923 Kiiev – 14. november 1982 Moskva) oli juudi päritolu Nõukogude Liidu dissident. Ta oli Jona Jakiri poeg. Hukatud kindrali poeg võitlemas rahva õiguste eest. Eesti Päevaleht, 16. september 1972, nr. 71, lk. 8.
Tibor Komáromi

Tibor Komáromi (sündinud 15. augustil 1964) on Ungari maadleja. Ta võitis Euroopa juunioride meistrivõistlused 1984 ja saavutas juunioride maailmameistrivõistlustel 1983. aastal hõbemedali. Olümpiamängudel 1992. aastal sai ta Kreeka-Rooma maadluses 11. koha. Ta oli ka Barcelona olümpiamängude avatseremoonial Ungari meeskonna lippukandja. Tema peamine konkurent oli Mihail Mamiašvili. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. august 2014. Vaadatud 24. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Tibor Komáromi veebisaidil Olympedia (inglise)
Tartu Kõrgemad Naiskursused

Tartu Kõrgemad Naiskursused (ka Jassinski kõrgemad naiskursused) oli aastail 1908–1915 Tartus tegutsenud valgevene akadeemiku Anton Jassinski eraülikool (kõrgemad naiskursused). Kursustel oli ajaloo-keele- ja õigusteaduskond ning kuus naisõppejõudu. Kuulajateks võeti keskharidusega naisi. Samal aastal asutati Tartus ka Rostovtsevi eraülikool.
Adolf Horn

Adolf Horn (15. mai 1897 Tallinn – 17. jaanuar 1952 Intalagi vangilaager, Komi ANSV, Venemaa) oli eesti vaimulik. Ta lõpetas aastal 1914 Tallinna Reaalkooli. Ta õppis kaubandust aastatel 1914–1916 Riia Polütehnikumis, aastal 1918 Balti Tehnikaülikoolis ja aastal 1923 Tartu Ülikoolis. Aastatel 1916–1918 võttis osa Esimesest maailmasõjast, aastatel 1918–1920 Vabadussõjast. Ta töötas aastal 1923 raamatupidajana AS-is "Odor", aastatel 1924–1927 AS-is "Kapsi & Co". Aastatel 1923–1926 ja 1931–1934 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, kaitses 1934. aastal magistritööd 1. "Der Verfasser des vierten Evangelicums" ja 2. "Karuse kihelkond säilinud kirikuvisitatsiooniprotokollide valgustusel" ja sai teoloogiamagistriks. Prooviaastal oli ta Narva Aleksandri koguduses. Ordineeriti 14. aprillil 1935 õpetajaks. Ta oli aastatel 1927–1931 Euroopa Kristliku Misjoni misjonär ja korrespondent. Aastatel 1934–1935 oli ta usuõpetajaks Narva 1. gümnaasiumis, Narva 2. gümnaasiumis ja kaubanduskoolis. Aastal 1935 oli ta usuõpetajaks Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumis ja aastatel 1935–1937 Jakob Westholmi Gümnaasiumis. Aastatel 1935–1940 oli ta Tallinna linnamisjoni õpetaja, aastatel 1942–1948 oli ta Tallinna Peeteli koguduse õpetaja. Ta oli 29. novembril 1944 moodustatud kiriku elu korraldava toimkonna (sinna kuulusid veel August Pähn ja Hugo Pärno) liige. Lisaks oli ta oktoobrist 1946 veebruarini 1948 Usuteaduse Kõrgema Katsekomisjoni kiriku ajaloo professori kohusetäitja. Adolf Horn arreteeriti NKVD poolt 15. veebruaril 1948 ja ta suri 17. jaanuaril 1952 Venemaal vangilaagris. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 251 Hillar Põld – 100 3. osa
Raskekaal (poks)

Raskekaal on kaaluklass poksis. See on kõige ulatuslikum ja raskem kaaluklass (üle 90,7 kg). See on aastatega muutunud, kunagi loeti sinna ka 70 kg kaaluvad poksijad. Kikkpoksis arvestatakse raskekaalu alates 88 kg. Muhammad Ali Mike Tyson Volodõmõr Klõtško Vitali Klõtško Lennox Lewis David Haye
Eesti NSV Vabariiklik Õpetajate Täiendusinstituut

Eesti NSV Vabariiklik Õpetajate Täiendusinstituut (lühend VÕT või VÕTI) oli Eesti NSV Haridusministeeriumile allunud, üldhariduskoolide õppe- ja kasvatustöö metoodikaga ja haridustöötajate täienduskoolitusega tegelenud haridusasutus Tallinnas. Vabariiklik Õpetajate Täiendusinstituut asutati 1. juunil 1945 aastal Tallinna Linna Pedagoogilise Muuseumi asemele. Instituudi käsutusse jäi ka osa Tallinna Linna Pedagoogilise Muuseumi varadest. Palju museaale oli sõjas hävinud, allesjäänud anti üle Eesti Loodusmuuseumile, Noorte Naturalistide Jaamale ning koolidele, osa raamatuid Tallinna Keskraamatukogule. Instituut tegeles haridustöötajate kvalifikatsiooni tõstmisega, korraldades täienduskoolitusi. Samuti juhendas instituut koolide metoodikatööd, koostas metoodika juhendeid ja abimaterjali, korraldas õppevahendite näituseid. VÕTi suvekursuste keskus asus Värskas. Tööd koolides korraldas VÕT haridusosakondade metoodikakabinettide kaudu. 1986. aastal oli VÕTil neli kateedrit, 21 ainekabinetti, raamatukogu, filmoteek ja helisalvestustöökoda.  Pikemalt artiklis TLÜ Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum 1960. aastate alguses hakati VÕTi direktori Endel Pirni (1921–1987) algatusel koguma muuseumi taasloomise eesmärgil haridusloolisi dokumente, fotosid, memuaare, antikvaarseid õpikuid ja kooliinventari. 1. juunil 1983 asutati VÕTi allüksusena pedagoogikamuuseum. Muuseumile anti üle 1960. aastatel kogutud käsikirjad, fotod ja suur hulk esemeid, sh ka sõjaeelsele Tallinna Linna Pedagoogilisele Muuseumile kuulunud materjale. Direktoriks nimetati Endel Pirn. 1993. aastal nimetati muuseum toonase direktori Ilmar Kopso (1944–2023) ettepanekul ümber Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseumiks. TLÜ Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseumi ajalugu, www.tlu.ee, (vaadatud 22.09.2019) Eesti Nõukogude Entsüklopeedia nr. 2, E-HERM Tallinn : Valgus, 1970. Eesti Nõukogude Entsüklopeedia nr. 2, CERA-FILL Tallinn : Valgus, 1987.
The X Factor (Suurbritannia 7. hooaeg)

Suurbritannia televõistluse "The X Factor" seitsmenda hooaja saated olid eetris kanalil ITV 21. augustist 2010 kuni 12. detsembrini 2010. Lauluvõistluse võitis Matt Cardle ning tema debüütsingel "When We Collide" avaldati pärast finaali. Cardle'i mentoriks oli Dannii Minogue, kellele oli see teine võit mentorina. Kood: Roheline – Võitja Roosa – Teine koht Sinine – Kolmas koht
Peakorter

Peakorter on paik, kus on mingi organisatsiooni keskus ja kust korraldatakse selle organisatsiooni peamisi funktsioone.
Värdlepp

Värdlepp (Alnus × pubescens ehk Alnus × hybrida ehk Alnus incana × Alnus glutinosa) on halli lepa ja sanglepa värd. Teda leidub looduslikult harva ka Eestis. Värdlepp andmebaasis eElurikkus
Hemipleegia

Hemipleegia ehk hemiparalüüs ehk ühepoolehalvatus on keha täielik ühepoolne halvatus. Hemipleegia on tõsisem terviserike kui hemiparees, mille korral ühe kehapoole funktsioonid on ainult osaliselt häiritud. Hemipleegia võib olla kaasa sündinud või mõne haiguse, näiteks südamerabanduse või insuldi tulemus.
Tristani-akord

Tristani-akord on akord, mis koosneb järgnevatest helidest: F, H, Dis ja Gis. Üldisemalt võib selleks nimetada iga akordi, mis moodustub samadest intervallidest. Enharmooniliselt võrdub Tristani-akord poolvähendatud septakordiga (F, As, Ces, Es). Nimetuse on see saanud selle järgi, et kõlab Richard Wagneri ooperi "Tristan ja Isolde" avafraasis, osana Tristani tegelasele viitavast juhtmotiivist. Huvitaval kombel polegi tegu tõelise akordiga vaid pigem pidekooskõlaga: Gis laheneb A nooti, millega moodustub nn Prantsuse tertskvartakord, mis laheneb järgmises taktis dominant septakordi (jällegi pidega). Sellises järgnevuses pole midagi ebaharilikku. Kummaline on aga selge rõhuasetus Gis noodil ja pikkustevahe: Gis kestab 5 kaheksandikku, A vaid 1 kaheksandiku. Ajal, mil Wagneri "Tristan ja Isoldet" esmakordselt esitati (1865), mõjus akord uuendusliku, julge ja eksitavana. 20. sajandi muusikud seostasid seda uuele muusikale iseloomuliku tonaalsuse lagunemisega. Tristani-akordi sisaldav motiiv esineb ka taktides 6, 10 ja 12, samuti teose hilisemates osades ning viimase vaatuse lõpus. Palju on kirjutatud selle võimalikest harmoonilistest funktsioonidest ja häälte juhtimisest (meloodilised funktsioonid) ning akordi on tõlgendatud mitmel erineval moel. Näiteks Schering (1935) näeb Tristani-akordi kujunemislugu kümneastmelisena, võttes alustalaks früügia kadentsi. Vogel näeb akordi algeid juba varasemas muusikas, nt Guillaume de Machaut, Carlo Gesualdo, Bachi, Mozarti, Beethoveni ja Louis Spohri teostes, nagu ka järgnevas näites, Beethoveni klaverisonaadis nr 18, tempo allegro:
Palupera vald

Palupera vald oli vald Valga maakonna põhjaosas. 2017. aastal jagunesid Palupera valla maad Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus Otepää ja Elva valla vahel. Lõunas ja läänes piirnes Valga maakonna valdadega. Lõunas oli selleks Otepää vald ja läänes Puka vald. Palupera vallast põhja poole jäid Tartumaa Rõngu, Nõo ja Kambja vald. Itta jäi Põlvamaa Valgjärve vald. Palupera valla sõprusvald oli Vihti vald Soomes. Palupera valla viimane vallavanem oli Terje Korss. Vallas oli 14 küla – Nõuni, Hellenurme, Palupera, Päidla, Neeruti, Lutike, Makita, Räbi, Urmi, Mäelooga, Atra, Pastaku, Astuvere, Miti. Makita küla eraldus Lutike külast 2007. aasta novembris. Hellenurme raamatukogu Nõuni raamatukogu Maakatastri statistika, vaadatud 17.10.2018. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
Veeliin

Veeliin (harvem kasutatud terminit veejoon) on veepinna ja laevakere puutejoon vaiksel veel. Teoreetiline joonis Täidlustegur Vabapardamärk, plimsolli ketas Vabaparras Veeliin Merevikis Mereleksikon, 1996. Eesti Entsüklopeediakirjastus.
Maateaduste mõisteid (Q)

Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad Q-tähega. Maateaduste mõisteid:   A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š T U V W Õ Ä Ö Ü
1986. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused

Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses 1986 peeti Ungaris Budapestis.
Ülejõe talu kalmistu

Ülejõe talu kalmistu on kalmistu Vändra kihelkonnas Pärnumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Tagassaare külas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu maakonnas. Kalmistu on arvatavasti rajatud 1891. aastal, tõenäoliselt oli eeskujuks Kurgja talu kalmistu rajamine. Kalmistu keskosas paikneb sammas, millel on kalmistu arvatav rajamisaeg 1891. Kalmistu omanik on perekond Nuut, ka maetud on pärit nende sugukonnast. Kalmistule on praegu teadaolevalt maetud 13 inimest, viimati 1999. aastal. Kalmistu pindala on 0,06 ha. 1963 – Anton Nuut (1898–1963) Taavi Pae. "Ülejõe talu kalmistu". – Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/2018. Lk 38 Ülejõe talu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Laud (täpsustus)

Laud on mitmetähenduslik sõna: Laud on jalgadest ja horisontaalsest plaadist koosnev mööbliese Kirjutuslaud Klapplaud Operatsioonilaud Peeglilaud Triikimislaud Laud on palgist lõigatud, oma pikkuse suhtes õhuke ja kitsas puitmaterjal Kisklaud Põrandalaud Voodrilaud laud on ka imetajate, lindude ja osade roomajate silma abielundid Laud on perekonnanimi Peeter Laud, arvutiteadlane Lauaks võidakse nimetada spordivahendeid: Lainelaud Luitelaud, libisemiseks liivaluidetel Lumelaud Purjelaud Rula, mis on lühend väljendist rulllaud Veelaud Lauaks võidakse nimetada mängulauda Malelaud Kabelaud Piljardilaud Aknalaud Armatuurlaud Armulaud Arvelaud Astmelaud Einelaud Hoolaud Hüppelaud Joonlaud Kõlalaud Käsulaud Külmlaud Lokulaud Lõikelaud Märklaud Pesulaud Porilaud Prilllaud Tallalaud Valvelaud Ümarlaud
Kastolatsi Neitsi Maarja Rõõmukuulutamise kirik

Kastolatsi Neitsi Maarja Rõõmukuulutamise kirik ehk Kastolatsi õigeusu kirik on varemetes õigeusu kirik Valgamaal Otepää vallas Kastolatsi külas. Maakivist ja tellistest hoonel on viis kuppeltorni ja kellatorn. Kirik ehitati 1873. aastal ja pühitseti järgmisel aastal. Viimane jumalateenistus toimus kirikus 1951. aastal. Kastolatsi Neitsi Maarja Rõõmukuulutamise kogudus likvideeriti 1957. aastal, seejärel anti hoone üle kohalikule kolhoosile.
Gustav Diedrich von Rehbinder

Gustav Diedrich von Rehbinder (6. detsember 1756 Tallinna maakond Eestimaa kubermang – 31. juuli 1826 Kadrina Viru kreis) oli baltisaksa poliitik, Virumaa kreisimarssal. Vabahärra. Gustav Diedrich von Rehbinder sündis Saku mõisniku Otto Magnus von Rehbinderi ja Sophie Katharina Dorothea von Rehbinder (sündinud von der Pahlen) pojana. Talle kuulusid 14 mõisa Eestimaa kubermangus, sh Viru kreisis Kadrina kihelkonnas Polli, Udriku, Pala ja Jõetaguse, Neeruti mõis ja Lääne kreisis Lautna ja Seira ja Vanamõisa mõis, kus Gustav Dietrich von Rehbinder juurutas 1805. aastal oma mõisates ühe esimesena Eestis rehepeksumasinaid. Virumaa Udriku mõisa põhiliseks sissetulekuallikaks oli viinaköök ning Läänemaal meriino tõugu peenvilla-lammaste kasvatamine. Tooraine töödeldi ümber kohalikus 1810. aastal asutatud Polli mõisa kalevimanufaktuuris, kus valmistati esmaklassilist kalevit, pitsriiet ja sukki. Polli mõisas avati ka küünlavabrik, mis 1812. aastal (arvatavasti on see ka asutamise aasta) andis toodangut 800 puuda. Ettevõte läks sulgemisele enne kalevimanufaktuuri sulgemist. Gustav Diedrich von Rehbinder pani käima veel 1810. aastal äädika- ja veinivabriku Imastu mõisas Kadrinas, mis andis mainitud aastal 500 oxhofti äädikat ja 78 oxhofti frantsveini. Ettevõttes töötas 11 inimest . Gustav Diedrich von Rehbinderi ajal ehitati välja ka Udriku mõisa peahoone. Gustav Diedrich von Rehbinder oli abielus 1790. aastast krahvinna Anna (Annete) Margarethe Gustava von Rehbinderiga (1771–1809) (sündinud von Schwengelm). Abielust sündisid: Krahv Karl Gustav von Rehbinder (1793–1851) Krahvinna Juliana Helena von Rehbinder (sünd. 1794) Krahvinna Julie Magdalene Rehbinder (1794–1864), kes abiellus Bernhard Heinrich Clodt von Jürgensburgiga ((1767–1853) Rehbinder Jaan Konks, PÄRISORJUSEST KAPITALISMI LÄVENI. JOONI EESTIMAA MINEVIKUST. UURIMUSI LÄÄNEMEREMAADE AJALOOST I, Tartu Riiklku Ülikooli Toimetised, TARTU 1973, lk 65-66 Krahv Gustav Dietrich von Rehbinder, klaasnegatiiv ovaalportreest, Rahvusarhiivi fotode andmebaasis
Mihhail Mamiašvili

Mihail Gerazijevitš Mamiašvili (sündinud 21. novembril 1963) on endine Nõukogude Liidu maadleja ja vene spordiorganisaator, Venemaa maadlusliidu president. Ta ema on ukrainlane ja isa grusiin. Ta on olümpiavõitja, kolmekordne maailmameister ja Euroopa meister Kreeka-Rooma maadluses. 1983. aasta – 1. koht; 1984. aasta – 1. koht; 1987. aasta – 1. koht; 1988. aasta – 1. koht; 1989. aasta – 3. koht; (1. koht - Däulet Turlõhhanov) Ta võitis viis korda Grand Prix of Germany aastatel 1985–1990. Aastatel 1991–1995 oli ta Venemaa ja SRÜ maadluskoondise peatreener ja juhtis Venemaa maadlusvõistkonda 2004. aastal Ateena olümpiamängudel. Ta oli 1998–2002 Venemaa armee spordiklubi (Moskva CSKA) juht. Mamiašvili on Venemaa maadlusliidu president alates 2001. aastast. 2008. aastast kuulub Fila Hall of Fame'i. Ta elab Moskvas ja tal on kolm tütart. Mihhail Mamiašvili veebisaidil Olympedia (inglise)
Keskmise sõrme näitamine

Keskmise sõrme näitamine on Läänemaailmas halvustava tähendusega žest, mil näidatakse ülestõstetud keskmise sõrme pealmist poolt, kusjuures ülejäänud sõrmed surutakse rusikasse. Sellega kaasnevad tihti halvustavad ingliskeelsed väljendid fuck off või fuck you – ka väljaspool emakeelena inglise keelt kõnelejate hulgas ning mitteingliskeelsetes maades, sh Eestis. Keskmine sõrm on vana fallose sümbol. See oli kasutusel juba Vanas Kreekas. Kreeka keeles oli selle žesti kohta sõna κατάπυγον (katapugon), mis oli moodustatud sõnadest κατά (kata, 'allapoole') ja πυγή (pugē, 'kannikad'). Aristophanes kasutas seda oma komöödias "Pilved". Vana-Rooma kirjutistes kasutati selle žesti kohta väljendit digitus impudicus ('häbematu sõrm'). Prantsuse kroonik Jean Froissart mainis oma kaasajal toimunud Saja-aastast sõda kirjeldades, et inglased näitasid prantslastele keskmist sõrme. Briti antropoloogi Desmond Morrise andmetel saabus keskmise sõrme näitamise komme Ameerika Ühendriikidesse koos itaalia immigrantidega. 1886. aastal pildistati Bostoni meeskonna pesapallurit, kes mängu ajal näitas keskmist sõrme New Yorgist pärit vastasmeeskonna mängijale. 1976. aastal näitas Ameerika Ühendriikide asepresident Nelson Rockefeller keskmist sõrme rahvale, kes ta välja vilistas. 1994. aasta jalgpalli MM-il Ameerika Ühendriikides näitas Saksamaa jalgpallikoondise poolkaitsja Stefan Effenberg keskmist sõrme publikule, kes teda solvas ja tema peale vilistas. Sellepärast visati Effenberg koondisest välja, kuigi ta oma tasemelt võinuks veel vähemalt 2001. aastani koondises mängida, üksnes 1998. aastal mängis ta veel kahes sõprusmängus Saksamaa eest. Keskmise sõrme näitamise õiguslik reguleeritus erineb riigiti. Saksamaal on õigusaktiga selle eest ette nähtud trahv, aga näiteks Venemaal ei sätesta ükski õigusakt, et see kuidagi solvav oleks. Trääsa näitama David Halperin, John Winkler. Before Sexuality: The Construction of Erotic Experience in the Ancient Greek World, lk 186
Maksim Vengerov

Maksim Aleksandrovitš Vengerov (vene keeles: Максим Александрович Венгеров, heebrea keeles מקסים וונגרוב; sündinud 20. augustil 1974) on Iisraeli viiuldaja, vioolamängija ja dirigent, kes on sündinud Nõukogude Liidus. Maksim Vengerov sündis Novosibirskis Venemaal peres, kus tegeleti muusikaga. Viieaastaselt alustas ta viiuliõpinguid Borbala Hwangi juures ja kahe aasta pärast jätkas Zakhar Broni juures. 1984. aastal läks 10-aastane Maksim Vengerov esimest korda välismaale; Lublinis Poolas võitis ta esikoha ülemaailmsel Karol Lipiński ja Henryk Wieniawski noorte viiuldajate konkursil (aastaid hiljem ta meenutas: "Ma arvasin, et Poola on kusagil maailma lõpus. Selliseid reise ei unustata iialgi, pole ime, miks ma meenutan Poolat nii armastavalt..."). Kui Bron 1987. aastal Venemaalt lahkus, et õpetada Londonis kuninglikus muusikaakadeemias (Royal Academy of Music – RAM), järgnes Vengerov koos emaga talle Londonisse. Nad läksid talle järele ka siis, kui Bron kolis Lübeckisse, et avada seal kool. 1990. aastal tõestas Vengerov oma erakordset talenti võiduga ülemaailmsel Carl Fleschi konkursil Londonis. Selle ajani oli ta juba õppinud Broni juures Lübeckis.
Valga Jumalaema Vladimiri Pühakuju kirik

Valga Jumalaema Vladimiri pühakuju kirik on õigeusu pühakoda Valgas aadressil Tehnika 7. Kirik ehitati ümber raudteeklubist aastatel 1998–2001. See pühitseti 11. augustil 2001 Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi Korneliuse poolt. Kirikut kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Valga Jumalaema Vladimiri Ikooni kogudus. "Jumalaema Vladimiri pühakuju kirik". Eesti Õigeusu Kiriku ametlik koduleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 26.05.2012. Vaadatud 13.03.2012. Koduleht (vene keeles) Valgas pandi õigeusu kirik põlema, Õhtuleht.ee, 18. september 2003
Valga õigeusu kirik

Valgas on mitu õigeusu kirikut: EAÕK Valga Issidori peakirik, aadressil Pargi 1a MPEÕK Valga Jumalaema Vladimiri Pühakuju kirik, aadressil Tehnika 7
Karl Friedrich (Schleswig-Holstein-Gottorf)

Hertsog Karl Friedrich (saksa keeles Karl Friedrich, Herzog zu Holstein-Gottorp); 30. aprill 1700 Stockholm Rootsi – 18. juuni 1739, Rolfshagen Alam-Saksimaa Saksamaa) oli Saksa päritolu Schleswig-Holsteini hertsogiriigi hertsog, Rootsi kuninga Karl XII õepoeg, Venemaa keisri Peeter I ja keisrinna Katariina I tütre (Anna Petrovna) abikaasa ning Venemaa keisri Peeter III isa. Karl Friedrichi sündis Schleswig-Holsteini hertsogi Friedrich IV ja Rootsi kuninga Karl XI tütre printsess Hedwig Sophia pojana. Kuid tema isa langes 1702. aastal Põhjasõjas ja ta kasvas üles onu – Rootsi kuninga Karl XII juures, kuna Põhjasõja käigus Taani väed vallutasid Schleswig-Holsteini ning ta oli sunnitud koos perega lahkuma Rootsi. Kuna kuningas Karl XII ei olnud järglasi, siis peeti teda Karl XII järglaseks, kuid pärast Karl XII surma ei olnud tal otsusekindlust kuulutada end kuningaks ning Rootsi kuninga järglaseks kuulutati Rootsis absolutismivastaste jõudude toel Karl XII noorem õe Ulrika Eleonora ja 1720. aastal Ulrika Eleonora abikaasa Fredrik I. Karl XII surma järel 1718. aastal sai Rootsi valitsejaks tema õde Ulrika Eleonora, kelle abikaasa Rootsi kuningas Fredrik I sõlmis 1720. aastal rahu Taaniga ning Karl Friedrichil kadus võimalus tagasi saada oma valdusi. Ta suundus Venemaa keisri Peeter I kutsel kaaskonnaga Venemaale Peterburi, kus abiellus Peeter I tütre Anna Petrovnaga. Pärast Peeter I surma kuulus Ülemsalanõukogusse. Karl Friedrich naasis Holsteini 1727. aastal, kus Kieli linnas sündis ta poeg Karl Peter Ulrich, hilisem Venemaa keiser Peeter III, Venemaa Holstein-Gottorp-Romanovite dünastia esimene liige. Püha Andreas Esmakutsutu orden (9. august 1722) Holstein-Gottorp-Romanovite dünastia Holsteini partei
Veearvesti

Veearvesti (ka veemõõtur; argikeeles ka veemõõtja) on veekulu mõõtmise riist (arvesti). Veekulu mõõdetakse enamasti kuupmeetrites (m3).