laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Arturs Alberings

Arturs Alberings (26. detsember 1876 (ukj 8. jaanuar 1877), Rūjiena, Valmiera maakond – 26. aprill 1934 Riia) oli Läti agronoom ja poliitik. Ta oli Läti peaminister 7. maist kuni 18. detsembrini 1926. Alberings oli üks Läti Talurahvaliidu loojatest, Läti seimi 1.–3. koosseisu liige. Ta osales Läti Vabariigi põhiseaduse koostamises ning oli rahandus-, kaitse- ja põllutööminister. Samuti oli ta Astrahani põllumajandus- ja kalanduskooli direktor. Arturs Alberings pälvis Kolme Tähe ordeni ja Valge Roosi ordeni esimese järgu. "Miris Artūrs Alberings", Jēkabpils Vēstnesis, 3. mai 1934 Rihards Treijs "Latvijas prezidenti 1918—1940" Latvijas Vēstnesis, 2004, ISBN 9984-731-47-2
Votele Viidemann

Votele Viidemann (19. juuli 1947 Tallinn – 14. september 1992) oli eesti tõlkija. Ta lõpetas 1965. aastal Tallinna 7. Keskkooli ning asus 1966. aastal Tartu Ülikoolis õppima inglise filoloogiat. Ülikoolis korraldas ta koduseid luuleõhtuid ning oli koos inglise filoloogidest õpingukaaslaste Trivimi Velliste ja Mart Aruga ülikooli tõlkevõistluse algatajaid. Viidemann lõpetas ülikooli 1971. aastal ning töötas seejärel Eesti Teaduste Akadeemia raamatukogus, hiljem Kergetööstuse Konstrueerimisbüroos. Samuti lõpetas ta Patendiülikooli. Kohe pärast ülikooli lõpetamist hakkas Viidemann ka tõlkima. Tema elutööks sai Geoffrey Chauceri teose "Canterbury lood" tõlge, mis ilmus postuumselt 2006. aastal. Votele Viidemann suri maovähki. "Alfred Hitchcock esitab: lugusid, mida ema mulle kunagi ei jutustanud" (valik põnevusjutte). S.l.: Katherine, 1991 James Hadley Chase, "Missioon Sienas". Tallinn: Koolibri, 1991 Ross Macdonald, "Barbaarne rannik". Tallinn: Eesti Raamat, 1992 Jacqueline Susann, "Nukkude org". Tallinn: Varrak, 1992 (1. osa) ja 1993 (2. osa) J. R. R. Tolkien, "Sõrmuste Isand. 1. osa, Sõrmuse Vennaskond". (Värsid koos Ene Aruga.) Tallinn: Tiritamm, 1996 Geoffrey Chaucer, "Canterbury lood". (Sari Maailmakirjanduse tõlkevaramu.) Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2006 Jüri Talvet: Geoffrey Chaucer, Canterbury lood, inglise keelest tõlkinud Votele Viidemann; toimetanud, kommentaaride ja märkustega varustanud Lauri Pilter. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2006 (tõlkija tutvustus kaaneümbrise lakatekstil)
Sine loco

Sine loco (lühend s.l.) on ladinakeelne väljend, mis tähendab 'ilma kohata'. Seda kasutatakse bibliograafilistes kirjetes tähistamaks, et raamatu või muud liiki teaviku ilmumiskohta ei ole märgitud. sine anno
Endised riigid Euroopas pärast aastat 1815

See artikkel annab detailse loendi kõigist riikidest (sealhulgas nukuriigid), mis on eksisteerinud Euroopas alates Viini kongressist aastal 1815 kuni tänapäevani. Iga riigi kohta on informatsioon eraldi veergudes: endise riigi nimi, selle riigi eluiga, tänapäeva riik või riigid, mille territooriumil see riik täielikult või osaliselt kord oli, ja rohkem informatsiooni selle riigi kohta. See on loend kõigist sõltumatutest riikidest või nukuriikidest, mis on eksisteerinud ajavahemikul 1815. aastast tänapäevani, kuid mida enam ei eksisteeri. (Iga riigi eluiga põhineb selle riigi sõltumatusel. See tähendab, et need riigid võisid eksisteerida ka väljaspool nimetatud aega, kuid mitte täielikult sõltumatuna.) See on loend kõigist sõltlasriikidest, mis eksisteerisid alates 1815. aastast kuni tänapäevani ja mida enam ei eksisteeri. (Igaühe eluiga põhineb selle riigi autonoomial. See tähendab, et need riigid võisid eksisteerida väljaspool neid daatumeid, ka iseseisvate riikidena). See on loend kõigist sõltumatutest riikidest, mis pidid tekkima ajavahemikul 1815. aastast tänapäevani, kuid mingil põhjusel ei tekkinud. Endiste riikide loend Saksamaa ajalooliste riikide loend Itaalia ajalooliste riikide loend
Assesse

Assesse on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Namuri provintsis Namuri haldusringkonnas. Valla piirides asuvad järgmised asulad: Assesse, Courrière, Crupet, Florée, Maillen, Sart-Bernard ja Sorinne-la-Longue. Assesse Courrière Crupet' linnus Crupet Florée Maillen Maillen Sorinne-la-Longue Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Assesse – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (prantsuse keeles)
Beauraing

Beauraing [bor'ään] (prantsuse [bo.ʁɛ̃]) on linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Namuri provintsis. 1977. aastal moodustatud valla piiridesse kuuluvad järgmised asustatud punktid: Beauraing, Baronville, Dion, Felenne, Feschaux, Focant, Froidfontaine, Honnay, Javingue, Martouzin-Neuville, Pondrôme, Vonêche, Wancennes, Wiesme ja Winenne. Baronville Dion Felenne Froidfontaine Honnay Martouzin-Neuville Vonêche Winenne Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Beauraing – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (prantsuse, hollandi ja inglise keeles)
Ampersand

Ampersand (&) on logogramm, mis tähistab sidesõna „ja“. Märk on tulnud ladinakeelse sõna et („ja“) tähtede kokkusulamisest. See märk on ka üks konjunktsiooni tehtemärke loogikas. Kui ampersand ühendab tähti või lühendeid, on eesti keeles tavaks need kirjutada tühikuteta (M&M); kui sõnu või nimesid, siis tühikuga (Johnson & Johnson). Need nimed käänatakse omastavasse käändesse nii, et M&M -> M&M-i, aga kui on eraldi sõnad, käänatakse mõlemad sõnad nagu tavaliselt Maks & Moorits -> Maksi & Mooritsa. Helika Mäekivi, Maire Raadik. See tühine tühik. Oma Keel 2005, nr 1. EKI Keeleabi.
Antikvariaat

Antikvariaat on kauplus, ennekõike raamatupood, milles müüakse eelkõige vanu ja/või kasutatud raamatuid ning kunstiesemeid.
Ciney

Ciney (prantsuse [si.nɛ]) on linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Namuri provintsis Dinanti haldusringkonnas. Valla piiridesse kuuluvad järgmised asustatud punktid: Ciney, Achêne, Braibant, Chevetogne, Conneux, Leignon, Pessoux, Serinchamps ja Sovet. Chevetogne Kabel (XVI sajand) Haversin, Haversini loss (XVII sajand) Kirik Jannée loss Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Ciney – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (prantsuse keeles)
Kemikaal

Kemikaal on kindla puhtusastmega keemiatoode, mida kasutatakse laboratoorsel või tööstuslikul otstarbel. Kemikaal võib olla nii liht-, liitaine kui ka ainete segu. Päritolult võib kemikaal olla looduslik või toodetud[viide?]. Eestis reguleerib kemikaalide käitlemist ja käitlemisega seotud majandustegevust kemikaaliseadus. Keemiline aine Reaktiiv EE 4. köide, 1989. Eesti keele seletav sõnaraamat Kemikaaliseadus Kemikaalide Teabekeskus
Auvis

Auvis (ka audiovisuaalteavik ja audiovisuaaldokument) on teavik, milles valdava osa moodustavad heli ja/või pilt ning mida saab vaadata ja/või kuulata eriseadmetega. Auvised on nii audioteavikud (vinüülplaadid, laserplaadid, helilindid, helikassetid, helifailid), visuaalteavikud (diapositiivid, diafilmid, lüümikud) kui ka kombineeritud teavikud (helifilmid, videosalvestised, DVD-d jms).
Svaasimaa kuningas

Svaasimaa kuningas (Ngwenyama ('lõvi')) on Svaasimaa riigipea. Kuningas valitseb koos oma emaga või tema rituaalse asendajaga (Ndlovukati ('emaelevant')). Esimest peeti halduslikuks riigipeaks ja viimast vaimseks ja rahvuslikuks riigipeaks, kellel on kuninga võimu tasakaalustav reaalne võim, kuid kuningas Sobhuza II pika valitsemise ajal jäi Ndlovukati roll sümboolsemaks. Praegune kuningas on Mswati III, kes astus troonile 1986 pärast oma kaua valitsenud isa Sobhuza II surma (1982). Svaasimaa riigipeade loend
Elektrotehnika aluste ja elektrimasinate instituut

Elektrotehnika aluste ja elektrimasinate instituut oli Tallinna Tehnikaülikooli energeetikateaduskonna struktuuriüksus aastatel 1992–2013. Instituudis õpetati ja uuriti elektrotehnika aluseid ja elektrimasinaid, elektrotehnoloogiat, elektromagnetilist ühilduvust, elektrimõõtmisi ning elektrivälju. Instituudi huviorbiiti kuulusid ka elektrienergia säästmine ja reaktiivvõimsuse kompenseerimine, võrgusõbralikud toiteallikad ning eritüübilised elektrimasinad. Lisaks energeetikateaduskonna õppekavadele oli elektrotehnika aluste ja elektrimasinate instituudi õppeaineid ehitusteaduskonna ja mehaanikateaduskonna õppekavades. TTÜ elektrotehnika aluste ja elektrimasinate instituut oli Eesti Moritz Hermann Jacobi Seltsi liige. Jaanuaris 2013 moodustati TTÜ-s uus struktuuriüksus – TTÜ elektrotehnika instituut.
Diaprojektor

Diaprojektor on seade diapositiivide ja diafilmide projitseerimiseks ekraanile.
Phantasmagoria (ansambel)

Phantasmagoria oli Jaapani visual kei ansambel, mis tegutses aastatel 2004–2007, 2008 ja 2010. Selle asutas Kisaki 2004. aastal Ōsakas. Bänd viljeles stiililiselt gothic rock'i ja alternatiivrokki. Riku (戮) oli bändi laulja ja klahvpillimängija. Ta on sündinud 3. jaanuaril 1978 Hyōgo prefektuuris. Eelmised bändid: Kawon ja Hiskarea (Kenji (研二) nime all). Jun (Jun) oli bändi soolokitarrist. Ta on sündinud 17. novembril 1983 Kōbes. Eelmised bändid: Se’lavy ja Mar’derayla (マーディレイラ). Iori (伊織) pärisnimega Ueda Tetsurou oli bändi kitarrist. Ta on sündinud 10. jaanuaril 1984 Kōbes. Eelmised bändid: Se’lavy ja Mar’derayla (マーディレイラ). Kisaki (Kisaki) pärisnimega Matsuura Tadashi oli bändi bassist ja klahvpillimängija, samuti plaadifirma Under Core Production juht. Ta on sündinud 10. märtsil 1976 Wakayama prefektuuris Kainani linnas. Eelmised bändid: Levia, Laybial, Shey≠de, De=prive, Stella Maria, Haijinkurobarazoku (廃人黒薔薇族), La:Sadie’s, Mirage ja Syndrome. Matoi (纏) oli bändi trummar. Ta on sündinud 25. septembril 1981 Ōsakas. Eelmised bändid: Kawon ja Hiskarea. „Splendor of Sanctuary“ (2005) „Synthesis Songs“ (2006) „Sign of Fragment“ (2006) „Subjective or Ideal“ (2006) „Requiem: Floral Edition“ (2007) „Requiem: Funeral Edition“ (2007) „No Imagination“ (2007) „Dejavu: Sanctuary of Revival“ (2008) „Seeds of Brain“ (2010) „Actuality“ (2010) „Wailing Wall“ (2011)
Faksiimile

Faksiimile (ladina fraasist fac simile 'tee samasugune') on trükise, käsikirja või joonise koopia või uusväljaanne, mis järgib võimalikult täpselt originaali sisu, vormi ja välimust. faksiimileside
Vara

Vara on kellelegi kuuluvad asjad ja muu omand. Majanduses arvatakse vara hulka ka rahas hinnatavad õigused ja kohustused. Vara jaguneb vallasvaraks ja kinnisvaraks. Väärtuslikku vara nimetatakse ka varanduseks. VARA – raamatupidamiskohustuslase mõju all olev ressurss, mis on tekkinud minevikus toimunud sündmuse tagajärjel ning eeldatavasti loodab raamatupidamiskohustuslane saada sellest majanduslikku kasu. Vara hinnatakse raamatupidamuslikult rahas, st kõikidele vara liikidele mingi numbriline väärtus. Kajastakse bilansi aktiva pooles. Jaguneb käibe- ja põhivaraks. Käibevara on majandusüksuse käsutuses mingil hetkel olevad ainelised ehk materiaalsed; ettevõtte käibesse investeeritud ja seal püsivalt ringlevaid rahasummad ehk käibekapital. Lähtudes majandusüksuse jooksvast majandusarvestusest on käibevaraks majandusüksuse vara, mis ei ole: ettevõtte lühiajalised aktivad, väärtpaberid, mitmesugused nõudeõigused; muu materiaalne vara, mis muudetakse rahaks ehk rahastatakse ettevõtte normaalse tegevuse käigus tavaliselt ühe aasta või tootmistsükli jooksul. Materiaalne põhivara on materiaalne vara, mida ettevõte kasutab toodete tootmisel, teenuste osutamisel või halduseesmärkidel (mitte äriühingust ettevõte talle seatud eesmärkide täitmisel) ja mida ta kavatseb kasutada pikema perioodi jooksul kui üks aasta. Immateriaalne vara on füüsilise substantsita, teistest varadest eristatav mittemonetaarne vara. Varaobjekt võib, kuid ei pruugi omada materiaalset vormi. Varaobjektiks võib olla näiteks ettevõtte poolt omatav või muul viisil kontrollitav materiaalne ese, tegevuslitsents või lepinguline õigus saada teiselt osapoolelt raha või muid varaobjekte. kaasavara maavara riistvara tarkvara sõnavara ühisvara
John Joubert

John Jouberti nime all on tuntud kaks inimest: John Joubert (1927–2019) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi päritolu Suurbritannia helilooja; John Joubert (1963–1996) oli Ameerika Ühendriikides tegutsenud sarimõrvar.
Robert Falcon Scott

Robert Falcon Scott (6. juuni 1868 Plymouth – arvatavasti 29. märts 1912 Antarktika) oli Briti mereväeohvitser ja polaaruurija. Scott juhtis kahte Antarktika ekspeditsiooni: Discovery ekspeditsioon (1901–1904) ja Terra Nova ekspeditsioon (1910–1913), millest viimane sai talle saatuslikuks. Scotti juhitud viiemeheline rühm jõudis 17. jaanuaril 1912 lõunapoolusele, kuid norralase Roald Amundseni ekspeditsioon oli sinna jõudnud viis nädalat varem. Seega oli lõunapooluse esmavallutaja au Scottilt napilt käest libisenud. Scott ja tema neli kaaslast hukkusid tagasiteel lõunapooluselt kurnatuse, nälja ja karmi külma tõttu. Scotti ja tema kolme kaaslase surnukehad leiti 12. novembril 1912. Surnukehade juurest leiti esimesed Antarktikast leitud fossiilid, mis tõestasid, et Antarktika oli kunagi olnud osa suuremast kontinendist. "Captain Robert Falcon Scott". International Antarctic Centre. Vaadatud 20. november 2020. "Scott of the Antarctic: the lies that doomed his race to the pole". The Guardian. Vaadatud 20. november 2020. "Four things Captain Scott found in Antarctica (and one that found him)". BBC News. Vaadatud 20. november 2020.
Paavo Piik

Paavo Piik (sündinud 28. detsembril 1983) on eesti luuletaja, näitekirjanik ja dramaturg. Ta on lõpetanud 2001. aastal Tallinna Inglise Kolledži, 2006. aastal Oxfordi Ülikooli filosoofia, politoloogia ja majanduse erialal ning 2012. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (XXV lend) dramaturgina. 2011. aastast on ta Kinoteatri dramaturg-lavastaja. Aastatel 2012–2017 töötas ta ühtlasi Tallinna Linnateatris dramaturgi-lavastajana. Ta on 2012. aastast Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu liige ja 2021. aastast ka selle juhatuse liige. "Lantimiskunstnikud" – näidend ja lavastus koos Diana Leesaluga, esietendus 2012 "Keti lõpp" – lavastaja Priit Võigemast, esietendus 2012 "Diiva" – kontsertetendus, esietendus 2012 "Püstijalukomöödia" – esietendus Kinoteatris 2011 Paavo Piigil on ilmunud luulekogud "Kummuli linnad" (2006), "Lakoonia" (2008), "Kokkuplahvatus" (2009) ja "Harakuri" (2018). Ta on kirjutanud näidendi "Panso" (Merle Karusoo lavastus, 2010). Tema näidend "Keti lõpp" saavutas Eesti Teatri Agentuuri 2011. aasta näidendivõistlusel kolmanda koha.[viide?] Paavo Piik mängib squash'i. Ta on võitnud 2007. aastal Eesti koondise koosseisus Euroopa Rahvaste karika ning tulnud 2001., 2004., 2019. aastal Eesti meistriks. Ta mängib jalgpalli jalgpalliklubis FC Reaal.[viide?] 2011 Eesti Teatri Agentuuri näidendivõistluse III preemia ("Keti lõpp") 2019 Eesti Kultuurkapitali näitekunsti aastapreemia (koos Alissija-Elisabet Jevtjukova, Paul Piigi, Henrik Kalmeti, Aivo Ranniku, Marta Pulgaga (Kinoteatri Eksperimendi idee teostuse ja jäädvustamise eest) 2023 Eesti Teatriliidu algupärase dramaturgia auhind (näidend "Üle oma varju") Paavo Piigi vend on produtsent Paul Piik. Paavo Piik ESBL-is. Vaadatud 27.12.2023. "Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu liikmete nimekiri". Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liit. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2023. Vaadatud 12. jaanuaril 2023. "Eesti meistrid 2019 on Paavo Piik ja Aliis Allas". Squash.ee. 11. veebruar 2019. "Eesti Teatri Agentuuri 2011. aasta näidendivõistlusele laekus 74 näidendit". Eesti Teatri Agentuur. "Selgusid Kultuurkapitali aastapreemiate laureaadid". Eesti Kultuurkapital. 31. jaanuar 2020. "Paavo ja Paul Piik: teatri privileeg on enda harimise eest palga saamine". Delfi. 27. märts 2015. Barbara Lehtna. Paavo Piik kirjutab haakuvale inimesele, Sirp, 5. aprill 2012 Kaarel Kressa. Linnaluuletaja Paavo Piik ei salli liigseid sõnu, Eesti Päevaleht, 10. mai 2008
Elektroenergeetika instituut

Elektroenergeetika instituut on Tallinna Tehnikaülikooli energeetikateaduskonna struktuuriüksus, kus õpetatakse, arendatakse ja uuritakse elektrienergia optimaalset ja ohutut tootmist, ülekandmist ning jaotamist. Traditsiooniliselt käsitletakse ja uuritakse elektrijaamade, -võrkude ja energiasüsteemide tehnilisi ja majanduslikke probleeme ning optimaalset juhtimist. Uuteks suundadeks on energeetika arengu planeerimine, energiaturg, alternatiivsete energiaallikate kasutamine ning suurte süsteemide optimeerimine. Elektroenergeetika instituudi õpetatava õppekava nimetus on elektroenergeetika. Elektroenergeetika instituut asub aadressil Ehitajate tee 5, VII korpus, viies korrus. TTÜ Elektroenergeetika instituudi koduleht TTÜ Elektroenergeetika instituut Facebookis
Elektriajamite ja jõuelektroonika instituut

Elektriajamite ja jõuelektroonika instituut oli Tallinna Tehnikaülikooli energeetikateaduskonna struktuuriüksus aastatel 1992–2013. Elektriajamite ja jõuelektroonika instituut loodi Eesti iseseisvumise järel, 9. juunil 1992. Eriala ajalugu kirjutatakse aga 1. septembrist 1956, kui tollase Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonda asutati tööstuse elektrifitseerimise kateeder. TTÜ energeetikateaduskonna õppekava nimega elektriajamid ja jõuelektroonika õpetasid mitmed instituudid. Lisaks mitmetele energeetikateaduskonna õppekavadele olid elektriajamite ja jõuelektroonika instituudi õppeained mitmetes mehaanikateaduskonna ja infotehnoloogia teaduskonna õppekavades. Struktuuriüksus tegeles elektrienergia mehaaniliseks liikumiseks, valguseks, soojuseks jne muundamise küsimustega. Õpetati ja uuriti tarbijate elektrivarustust, tootmise automatiseerimist ning roboteid. Teadustöö põhisuund oli energiasäästlike elektriajamite ja jõupooljuhtmuundurite uurimine, väljatöötamine ja rakendamine Eesti energeetikas, tööstuses ja elektertranspordis. TTÜ elektriajamite ja jõuelektroonika instituut oli Eesti Elektritööde Ettevõtjate Liidu liige, Šveitsis paikneva rahvusvahelise jõuelektroonika keskuse (European Center of Power Electronics, ECPE) kompetentsikeskus, Eesti Moritz Hermann Jacobi Seltsi liige ja lisaks mitme rahvusvaheliselt tuntud firma volitatud koolitusasutus. Jaanuaris 2013 moodustati TTÜ-s uus struktuuriüksus – TTÜ elektrotehnika instituut. "40 aastat elektriajamiinseneride koolitust Tallinna Tehnikaülikoolis". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 2. septembril 2012.
Heinaste vald

Heinaste vald (läti keeles Ainažu pagasts) on vald Lätis Vidzemes Limbaži piirkonna põhjaosas Eesti piiri ääres. Ta piirneb Heinaste linna, Salatsi valla ja Staicele vallaga, Eestis aga Häädemeeste vallaga. Valla pindala on 149,1 km². Elanike arv aastal 2010 oli 514, aastal 2016 oli vallas aga 523 elanikku. Sihtnumber on LV-4035. Aastal 2011 elas vallas 456 lätlast, 8 venelast, 3 valgevenelast, 8 ukrainlast, üks poolakas ja 5 leedulast. Valla külad on: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Aastal 1935 oli Heinaste valla pindala 79,1 km² ja seal oli 1436 elanikku. Ta oli Valmiera maakonna koosseisus. Aastal 1945 moodustati vallas Heinaste külanõukogu ja Mērnieki külanõukogu. 16. oktoobril 1947 läks vald Limbaži maakonna koosseisu. Aastal 1949 vald likvideeriti. 1950. aasta algusest kuulus endine valla territoorium Limbaži rajooni alla. Aastal 1951 liideti Mērnieki külanõukogu Heinaste külanõukogu koosseisu. Aastal 1956 liideti Mērnieki külanõukogu Heinaste linna koosseisu, moodustades Heinaste linna maaterritooriumi. Aastal 1977 liideti Heinaste linna maaterritooriumiga osa Salatsi linna maaterritooriumist, aga osa Heinaste linna maaterritooriumist läks Salatsi külanõukogu koosseisu. Aastal 2009 läks Heinaste linn koos maaterritooriumiga Salatsi piirkonna koosseisu ning Heinaste maaterritoorium sai iseseisvaks haldusüksuseks. Aastal 2010 nimetati Heinaste maaterritoorium ümber Heinaste vallaks. Aastast 2021 kuulub vald Limbaži piirkonda. Kohaliku kaitse all on muinsusmälestistest Mērnieki keskaegne kalmistu. Looduskaitse all on Vāverītese kask, pahaga kask, Ozoli tamm, Grāvīši pärn, Ēkāji tamm, Rāmnieki künnapuu, Jaunmuiža vaher, Rožupe metsa jugapuu, Andrupise pärn, Tīrmeži pärnad, Upeskalni pärnad, Mērnieki kask, Mērnieki pärn, Mērnieki kaseallee, Mērnieki punased kaljud, Pietese õunapuu, Kondīķi pärn, Vanagi kask ja Vanagi tamm. Heinaste valda jääb 61 hektari suurune Mērnieki soostunud metsade hoiuala, valla põhjaossa jääb osaliselt Kalna soo hoiuala. Valda läbib Salatsi oru looduspark, vald ise asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Ikla piiripunkt Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās (pagastu dalījumā). Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016, Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 09.08 2023 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Lihtne puust jõesild (foto) Ikla piiripunkt 1933 (foto)
Kalander

Kalander on valtsidega masin paberi, naha, riide või muu materjali pinna silumiseks, läike andmiseks või mustri sissepressimiseks. Tekstiilinduses nimetatakse kalandri abil kangasmaterjali viimistlemist kalandrimiseks. Kalandrimine
Mērnieki

Mērnieki on küla (mazciems) Lätis Vidzemes Limbaži piirkonnas Heinaste vallas. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda. Mērniekis läheb üle Salatsi jõe kaks puusilda: üks kooli juures, teine kalakasvanduse juures. Salatsi jõel on ka vesiveski, mille pais on varemetes. Mērniekisse jäävad Mērnieki ja Mērnieku skola bussipeatus. Mērniekis on raamatukogu. Küla asub osaliselt Salatsi oru maastikukaitsealal. Mērniekist viib ida suunas looduskaitsealune Mērnieki kaseallee. Ka külas kasvavad Mērnieki kask ja Mērnieki pärn on looduskaitse all. Mērnieki keskaegne kalmistu on kohaliku mälestisena muinsuskaitse all. 2015. aastal oli külas 52 elanikku. Mērnieki punased kaljud Vietvārdu datubāze[alaline kõdulink] Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Mērnieku viduslaiku kapsēta
Kriitpaber

Kriitpaber on läikiv ja tihe paber, mis on valmistamisel kaetud erilise seguga. Seguga võib olla kaetud üks külg või mõlemad küljed. Segu koosneb pigmendist (nt kriit, kaoliin) ja sideainest. Kriitpaberit kasutatakse peamiselt illustratsioonide ja luksusväljaannete trükkimiseks.
Aserbaidžaani vapp

Aserbaidžaani vapp on Aserbaidžaani riigi ametlik vapp. Aserbaidžaani lipp Aserbaidžaani hümn
Robert Scott

Robert Scott on mitme tuntud inimese nimi: Robert Scott (1811–1887) oli Suurbritannia klassikaline filoloog ja leksikograaf Robert Kingston Scott (1826–1900) oli USA poliitik Robert Falcon Scott (1868–1912) oli Briti mereväeohvitser ja polaaruurija Robert William Scott (1937–1990) oli USA muusik Robert S. Scott on paleoantropoloog.
Hi-Fi (ansambel)

Hi-Fi on Vene popansambel, mis tegutseb aastast 1999. Ansambli põhisolist oli aastatel 1999–2009 Dimitri ehl Mitja Fomin. Hiljem tuli ansamblisse ka teisi lauljaid. А мы любили Не дано Бомбей Ты прости Почтовый поезд За мной Я люблю Глупые люди Чёрный ворон Нить Куба Olle! Арабика