laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pyeongchangi maakond

Pyeongchang on maakond Lõuna-Koreas Gangwoni provintsis. See on pindalalt riigi kolmas maakond. Pyeongchang asub Taebaeki mägede piirkonnas, kus leidub mitu budistlikku templit, näiteks Woljeongsa. Pyeongchang asub merepinnast 700 m ja kohati isegi 1000 m kõrgusel. Maakond jääb riigi pealinnast Soulist ligi 180 km kaugusele. 13.–22. veebruarini 2009 toimusid Pyeongchangis 2009. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused. Pyeongchang oli üks 2014. aasta taliolümpiamängude korraldaja kandidaate. See oli teine kord, kui taotleti talimängude korraldamist. Esimene kord sooviti olla võõrustajad 2010. aasta OM-il. 22. juulil 2006 otsustati 2014. aasta OM-i kandidaatideks jätta Pyeongchangi kõrval veel Austriast Salzburg ja Venemaalt Sotši. 4. juulil 2007 Guatemalas toimunud ROK-i 119. kongressil valiti 2014. aasta OM-i korraldajaks Sotši. 6. juulil 2011 Lõuna-Aafrika Vabariigis Durbanis toimunud istungil valis Rahvusvaheline Olümpiakomitee Pyeongchangi 2018. aasta taliolümpiamängude korraldajaks. Pyeongchang võitis hääletusel Müncheni ja Annecy. 2018. aasta taliolümpiamängude logo on korea keeles P-täht, mis sümboliseerib Pyeongchangi esimest nimetähte. "gamesbids.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. oktoober 2012. Vaadatud 17. veebruaril 2009. Sochi Elected as Host City of XXII Olympic Winter Games
Esmane maksapassaaž

Esmane maksapassaaž (maksa läbimine) tähendab keemilise ühendi, tavaliselt ravimi, metaboolseid protsesse maksas pärast imendumist maost ja peensoolest. Esmase maksapassaaži tulemusena lagundatakse ravim oksüdatsiooni, reduktsiooni või hüdrolüüsi käigus. Nimetatud protsesside tulemusena eritub vereringesse kas vähem või rohkem aktiivne metaboliit. See tähendab, et esmane maksapassaaž mõjutab olulisel määral biosaadavust. Näiteks latanoprostum ja atsetüültsüsteiin lagunevad esmase maksapassaaži käigus üle 90% ulatuses. Esmast maksapassaaži on võimalik vältida, kui manustada prepaarat parenteraalselt (lihasesse, veresoonde), sublingvaalselt (keele alla) või rektaalselt (päraku kaudu).
Jaan Aan

Jaan Aan (19. mai 1891 Kambja vald, Tartumaa – 15. märts 1976 Aegviidu) oli eesti õpetaja ja raamatukoguhoidja. Jaan Aan õppis 1899–1903 Tartumaal Uderna ministeeriumikoolis ja Rõngu kihelkonna Tilga apostlikus õigeusukoolis, 1903–1905 Riia vaimulikus koolis ja 1906–1911 Tartu Õpetajate Seminaris. Aastatel 1911–1913 oli Läänemaal Kullamaa kihelkonnas Silla 2-klassilises ministeeriumikoolis õpetaja, 1913–1918 juhataja, 1918–1921 Järvamaal Veinjärve vallas Rannamõisa algkooli juhataja, 1921–1941 Esna vallas Peetri algkooli juhataja, 1941–1952 Tapa rajoonis Roosna algkooli juhataja ja 1952–1955 Aegviidu 7-klassilises koolis vene keele õpetaja. Jaan Aan tegutses Kullamaa ja Peetri Hariduse Seltsis. Ta oli aastast 1923 Peetri Õpetajate Ühingu juhatuse esimees ja Peetri Hariduse Seltsi raamatukogu juhataja. 1938. aastal sai ta raamatukogujuhataja II järgu kutsetunnistuse. "Rõngu Issanda Taevaminemise kogudus". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. aprill 2012. Vaadatud 3. mail 2012. "Eesti raamatukogunduse biograafiline andmebaas". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 3. mail 2012. Aan, Jaan. Eesti kooli biograafiline leksikon. Peetri Kool. Ajalugu.
Karl Aben

Karl Aben (sündinud Karp Aben; 23. september 1896 Vecputrene Alūksne lähedal – 22. oktoober 1976 Tartu) oli eesti keeleteadlane, läti keelest tõlkija ja kirjanik. Ta lõpetas aastal 1918 Valmiera Õpetajate Seminari (evakuatsioonis Vene tagalas Sõzranis) ja aastal 1932 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi. Aastatel 1932–1936 ja 1939–1940 (lõpetas) õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Ta oli ÜS Raimla liige. 1947 sai ta filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti ja liivi laenud läti sõnavaras". Ta töötas aastatel 1918–1919 Alūksne eesti algkoolis õpetajana. Teenis aastatel 1919–1920 Vabadussõjas 2. Jalaväepolgu muusikakomando koosseisus ja pärast Vabadussõda 1920 veel Tartu kooliõpilaste pataljoni koosseisus reamehena. Aastatel 1920–1940 töötas õpetajana Tartu 1. algkoolis ja aastatel 1936–1937 Tartu Pedagoogiumis. Aastatel 1940–1941 töötas Läti Ülikoolis eesti ja soome keele lektorina. Aastatel 1942–1944 töötas ta Tartus gümnaasiumiõpetajana. Aastatel 1944–1961 töötas ta Tartu Riiklikus Ülikoolis õppejõuna: aastatel 1944–1949 ja 1951–1955 vene keele kateedris slaavi ja balti filoloogia vanemõpetajana ning aastatel 1955–1961 dotsendina eesti keele kateedris. "Kristjan Jaak Petersoni ilmavaade". Eesti Kirjandus 6/ 1924 1925 ilmus luulekogu "Helisev vaikus". Ta on tõlkinud eesti keelde Vilis Lācise romaanid "Kaluri poeg" (1938), "Pärast äikest" (1962), "Torm" (1951), "Uuele rannale" (1953) ja "Tiivutud linnud" (1957), Rūdolfs Blaumanise näidendi "Rätsepad Sillamatsil" (1928), Anna Brigadere näidendi "Pöialpoiss" (1928) ning Jānis Rainise värsstragöödia "Joosep ja tema vennad" (1928). Koos Vladimir Beekmaniga tõlkis ta eesti keelde läti eepose "Lāčplēsis". 1951. aastal tegi ta ettepaneku kirjutada eesti keeles võõrkeeltest pärinevaid pärisnimesid häälduspäraselt, mis ei läinud läbi keeleteadlaste vastuseisu tõttu. Ta on koostanud läti-eesti sõnaraamatu (1959, 2. trükk 1966) ja eesti-läti sõnaraamatu (1967). 1956 Läti NSV teeneline kultuuritegelane 1976 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane Tema poeg on tehnikateadlane Hillar Aben. https://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=ERA.675.4.198:8 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III kd. Lk 113 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Karl Aben Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Msta jõgi

Msta (vene keeles Мста, arvatavasti ka Mustajoki) on jõgi Euroopas Venemaal. Algab Valdai kõrgustikult Mstino järvest Tveri oblastis. Ülemjooksul voolab põhja ja loodesse. Valdai kõrgustikult laskudes moodustab kardetavaid kärestikke, eriti Borovitši ümbruses, kus jõgi voolab 20 meetri sügavuses lubjakivvi uuristunud orus. Seejärel pöördub edelasse. Suubub Volhovi lähte lähedal Ilmjärve, moodustades delta. Jõe pikkus on 445 km. Suuremad linnad Msta ääres on Võšni Volotšok ja Borovitši.
Juhan Aidas

Juhan Aidas (11. veebruar 1867 Vana-Tänassilma vald, Viljandimaa – 5. august 1911 Viljandi vald) oli eesti õpetaja ja botaanik. Ta on esimese eestikeelse taimemääraja kaasautor. Ta on (ümber) maetud Everti talu kalmistule. Kodumaa õiskasvud. 1. vihk. Korjanud, kirjeldanud ja väljaannud Eug. Niclasen ja Joh. Aidas. Tallinn, 1907. [32 lk, teose kavandatud kogumaht 17 vihku, millest ülejäänute käsikiri Kirjandusmuuseumis.]
Leida Alttoa

Leida Alttoa (sündinud Leida Roosvaldt, 20. september 1893 Väike-Maarja kihelkond – 26. september 1977) oli eesti õpetaja. Oli abielus Villem Alttoaga.
Villem Alttoa

Villem Alttoa (kuni 1934 Villem Alto; 31. oktoober 1898 Karepa, Maria vald, Haljala kihelkond, Virumaa – 3. juuni 1975 Tartu) oli eesti õpetaja, haridustegelane ja kirjandusteadlane. Oli 1917. aastal Vene sõjaväkke mobiliseerituna esimeses maailmasõjas, langes 1917. aastal Muhu saarel Saksa sõjavangi, oli aastatel 1918–1920 interneerituna Prantsusmaal. 1924–1929 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. 1931. aastal kaitses ta filosoofiamagistri kraadi väitekirjaga "J. W. Goethe eesti keeles" (arvestati 1946. aastal filoloogiakandidaadina), 1961 filoloogiadoktori kraadi väitekirjaga August Kitzbergist. 1937–1940 oli ta Haridusministeeriumi kooliosakonna juhataja ja ajakirja Eesti Kool toimetaja. Teise Nõukogude okupatsiooni ajal 1940–1941 oli ta Hariduse Rahvakomissariaadi kooliosakonna juhataja, mistõttu oli ta teise Saksa okupatsiooni ajal aastatel 1941–1942 vahistatuna Keskvanglas. Aastatel 1945–1975 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli väliskirjanduse õppejõud (1946 dotsent, 1963 professor). "August Kitzberg" (lühimonograafia). Sari Eesti kirjamehi. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1960, 92 lk "August Kitzberg" (suur monograafia). Tallinn, Eesti Riiklik Kirjastus, 1960, 632 lk "Eduard Vilde" (lühimonograafia). Sari Eesti kirjamehi. Tallinn, Eesti Raamat, 1965, 236 lk "Eduard Vilde sõnameistrina" (monograafia). Tallinn, Eesti Raamat, 1973, 454 lk "Eesti kriitika 19. sajandil". Tallinn, Eesti Raamat 1977, 208 lk "Selja keel". // Paula Palmeos, Juhan Peegel, Aino Valmet. "Saaremaast Sajaanideni ja kaugemalegi. Soome-ugri rahvaste keeltest ja rahvaloomingust". Tallinn: Valgus, 1970 1938 – Valgetähe III klassi teenetemärk Tema poeg on kunstiajaloolane Kaur Alttoa ja õetütar on kirjanik Aino Pervik. Harald Peep. "Alttoa, Villem". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 33–34 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Raadiosaade "KOOLIRAADIO. Mees peab tarkust taga nõudma" (Eesti Raadio 1968) Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul
Poolväärtusaeg

Poolväärtusaeg ehk poolestusaeg on aeg, mille jooksul keemilise ühendi (ravimi, vee või muu bioloogiliselt aktiivse aine) kontsentratsioon vereplasmas või organismis langeb 50% võrra. Arvestatakse, et 4 poolväärtusaja jooksul organism vabaneb ravimist 50% + 25% + 12,5% + 6,25%. Poolväärtusaeg oleneb kliirensist ja jaotusruumalast. Poolväärtusaeg on ravimi oluline farmakokineetiline parameeter. Seda tähistatakse t1/2. Erinevatel ühenditel kõigub poolväärtusaeg laialdastes piirides: atsetüülsalitsüülhappe korral on see 15–20 minutit. Nandroloondekanoaadi (pikatoimeline depooravim) poolväärtusaeg on paar nädalat. Foolhappe poolväärtusaeg on 1–3 kuud. B12-vitamiini poolväärtusaeg on keskmiselt 600 päeva. Poolväärtusaeg määrab ravimi manustamise sageduse – mitu korda päevas kuni 1 kord kuus.
Vilis Lācis

Vilis Lācis (12. mai 1904 Rīnūži – 6. veebruar 1966 Riia) oli läti kirjanik ja hilisem Läti NSV riigitegelane. Sadamatöölise perest pärit Lācis töötas aastatel 1921–1933 sadamatöölise, kaluri, meremehe ja metsatöölisena. 1928. aastast oli ta Läti Kommunistliku Partei liige. 1933. aastast kuni Nõukogude okupatsioonini töötas Lācis raamatukoguhoidjana. Raamatuid kirjutas ta vabal ajal. Trükis avaldati tema loomingut alates 1921. aastast. [viide?] Tema tuntumad teosed olid aastatel 1933–1934 ilmunud "Kaluri poeg" ja 1946–1948 ilmunud triloogia "Torm". Viimase teose eest anti talle Stalini preemia (1949). Teise Stalini preemia pälvis ta 1952. aastal ilmunud romaani "Uuele rannale" eest. Pärast Nõukogude võimu kehtestamist Lätis 1940. aastal edutati Lācis poliitilistele ametikohtadele. Juunist augustini 1940 oli ta Läti Vabariigi siseminister. Alates 28. augustist 1940 kuni augustini 1946 oli ta Läti NSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees, aastatel 1946–1959 Läti NSV Ministrite Nõukogu esimees. Aastatel 1946–1962 oli Lācis NSV Liidu Ülemnõukogu saadik ja 1954–1958 ühtlasi NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu esimees. Vilis Lācis on maetud Riia metsakalmistule. "Tiivutud linnud" (triloogia, 1931–1932; eesti keeles 1957) "Kaluri poeg" (1933–1934; eesti keeles 1938) "Vana meremeeste pesa" (triloogia, 1935–1937) – sai hiljem aluseks triloogiale "Zītarite perekond" "Torm" (triloogia, 1946–1948 ; eesti keeles I osa 1948 , tervikuna 1951) "Uuele rannale" (1952; eesti keeles 1953) "Küla mere ääres" (1954, ümbertöötatult 1960; eesti keeles 1956) – romaani "Kaluri poeg" järg "Zītarite perekond" (triloogia 1955; eesti keeles 1987) "Pärast äikest" (1962; eesti keeles samal aastal) "Hiline kevad" (eesti keeles 1989) "Inimesed maskides" (eesti keeles 1989) "Massi ebajumal" (eesti keeles 1989) "Kaotatud kodumaa" (1941; ümbertöötatult 1953; eesti keeles 1983) "Haukapoeg" (eesti keeles 1977) 1947 – Läti NSV rahvakirjanik 1949 – Stalini preemia romaanitriloogia "Torm" eest 1952 – Stalini preemia romaani "Uuele rannale" eest Eesti nõukogude entsüklopeedia. Kd 4. Valgus. 1972. Lk 327.
Elmar Araste

Elmar Araste (kuni 1936 Elmar Martinson, 30. jaanuar 1894 Mäksa vald, Tartumaa – 2. aprill 1981 Tartu) oli eesti õpetaja ja näitleja. Ta koostas õpikuid ja metoodilisi materjale. 1939 Valgetähe V klassi teenetemärk
Virginia Rappe

Virginia Rappe (Virginia Caroline Rapp, 7. juuli 1891 Chicago – 9. september 1921 San Francisco) oli USA filminäitleja. Roscoe Arbuckle'i süüdistati tema vägistamises, mis olevat tema surma põhjustanud. Kuigi Arbuckle kohtus õigeks mõisteti, hävitas protsess tema maine. [1] Illinois, Cook County Birth Registers, 1871-1915, Mabel Rapp in entry for Rapp, 07 Jul 1891; citing p.254 no.12677, Chicago, Cook, Illinois, Cook County Courthouse, Chicago; FHL microfilm 1,287,737.
Jaan Antik

Jaan Antik (11. november 1859 Rannu, Tamme vald, Tartumaa – 9. november 1930 Tartu) oli eesti õpetaja. Ta oli õpetaja Äksi-Vedu, Haaslava, Äksi-Orge (1893–1913) vallakoolides ja Tartus "Hilfsvereini" algkoolis. Aastatel 1919–1929 oli ta Tartu 12. algkooli juhataja. Kokku töötas ta kooliõpetajana 51 aastat. Orge koolis olid tema õpilasteks Mait Metsanurk (1889–1893) ja Jaan Koort (1893–1896). Ta oli ajalehe Olevik kaastööline ja lasteraamatute autor. Kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi. Ta oli Richard Antiku isa. "Jõulo hääled. Waata sinu Õnistegija on sulle sündinud. Jõulu ja uueaasta jutlused ja laulud" (Tartu 1879) "Laske lapsukesed minu juure tulla. Laste palve raamat, kus sees on laste palved ja laulud iga aja tarvis" (Tartu 1880) Helve Anton, Pupastvere - Jaan Koorti koduküla, Sirp ja Vasar, 28.10.1983
Jaan Ruus (õpetaja)

Jaan Ruus (24. aprill/6. mai 1881 Pangodi vald, Tartumaa – 31. jaanuar 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli eesti õpetaja. Alates 1907. aastast oli ta õpetaja Ambla 2-klassilises koolis. 1917. aastal sai koolist 4-klassiline alamalgkool + 4-klassiline kõrgem algkool) ning 1919. aastal muudeti see gümnaasiumiks. Aastatel 1919–1924 oli Ruus Ambla ühisreaalgümnaasiumi ja 1927–1940 Virumaa rahvaülikooli juhataja. Küüditati 1941. Ta suri eeluurimise ajal aastal 1942 Sverdlovski oblastis Sevurallag-is. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2015. Vaadatud 11. jaanuaril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Arnold Mikiver

Arnold-Eduard Mikiver (21. august 1896 Kolga vald, Kuusalu kihelkond, Harjumaa – 31. oktoober 1968 Tallinn) oli eesti õpetaja. Õppis Peterburi ülikoolis metsandust. 1920–1944 Loksa Algkooli õpetaja ja juhataja, 1944–1950 Loksa Mittetäieliku Keskkooli direktor, 1940–1950 Loksa Töölisnoortekooli direktor. Tema lapsed olid Virve Rõigas, Mai, Mikk ja Tõnu Mikiver. Haud Loksa kalmistul
Taavet Rootsmäe

Taavet Rootsmäe (kuni 1936 David Rootsmann; 27. juuni 1885 Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 27. juuni 1959 Tartu) oli eesti astronoom. Ta lõpetas Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, aastatel 1906–1912 õppis Tartu ülikoolis matemaatikat, matemaatikakandidaat 1913. Pärast ülikooli lõpetamist töötas Tallinnas matemaatika-, füüsika- ja astronoomiaõpetajana. Aastatel 1919–1959 oli Taavet Rootsmäe Tartu ülikooli astronoomiaõppejõud (alates 1931 professor), 1919–1948 Tartu tähetorni direktor. Ta arendas erialast oskuskeelt ja pühendas palju aega nii ülikooli kui ka keskkoolide õppekavade ja reaalainete õpetamise metoodika ning didaktika väljatöötamisele. 1922–1940 tegutses Tartu ülikooli juures didaktilis-metoodiline seminar keskkooliõpetajate ettevalmistamiseks, kus Rootsmäe juhatas astronoomia (kosmograafia) osakonda. Koos matemaatik Juhan Langiga avaldas ta 1926 esimese eestikeelse algupärase astronoomiaõpiku ("Kosmograafia koolidele ja iseõppimiseks"). 1924. aastal hakati välja andma astronoomiat populariseerivat Tartu Tähetorni kalendrit. Tema juhatuse all täitis Tartu tähetorn mitut riiklikku ülesannet – Eesti riiklik õige aja teenistus (1920–1940) ja Eesti geodeetilise põhivõrgu rajamine (koostöös Balti geodeesiakomisjoniga ühendati see Läänemerd ümbritsevate riikide ühise võrgustikuga). Geodeetiliste töödega tegeles peamiselt Robert Livländer. Tartu ülikooli õppejõuna õpetas Rootsmäe kursusi taevamehaanikast, sfäärilisest astronoomiast, stellaarastronoomiast, kõrgemast matemaatilisest analüüsist ja statistikast. Tema enda peamine uurimisvaldkond oli stellaarastronoomia. Ta esitas tähtede vanuse määramise statistilised kriteeriumid liikumise põhjal ja rakendas saadud tulemusi tähesüsteemide evolutsiooni kirjeldamiseks. Suure õpetamiskoormuse ja enesekriitika tõttu jäi aga teadusartiklite arv väikeseks. See-eest pidas T. Rootsmäe väga oluliseks astronoomia populariseerimist, pidas sellealaseid loenguid ja kirjutas populaarteaduslikke artikleid. Tema poeg oli arst, ornitoloog ja kodu-uurija Lemming Rootsmäe, minia oli arst ja ornitoloog Ilse Rootsmäe, pojapoeg on laulja ja kitarrist Andrus Rootsmäe ning tütretütrepoeg kunstnik Imat Suumann. Jaan Einasto. "Tumeda aine lugu". Ilmamaa. Tartu 2006. Peatükk "Meenutusi kolleegidest", lk 207–210; ka lk 70–73 ja mujal. Professor Taavet Rootsmäe mälestuseks ISIK Archive.org
Kivilõppe Kalevipoja kivi

Kivilõppe Kalevipoja kivi on rändrahn Viljandi vallas Kivilõppe külas. Kivi asub Võrtsjärves kalda lähedal roostikus paadisadama juures. Kivi on hästi nähtav ja leitav, kui seda ümbritseb 0,5 m sügavune vesi. Kivi on 3 m kõrgune ning 15 m ümbermõõduga. Kivi on alates 1959. aastast kaitse all. Kivi kõrval vee tõttu tähistust ei ole, see on kaldal. Kiviga on seotud muistend, mille järgi Kalevipoeg ja Vanapagan võistelnud Võrtsjärve põhjakaldal kiviheitmises. Kalevipoja kivi lennanud järveäärsesse sohu, Vanapagana oma jäänud veidi põhja poole Majori oja äärde pidama (Vanapagana kivi). Kivilõppe Kalevipoja kivi Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 7. aprillil 2015) "Äsja avatud loodusrada viib Vanapagana kivi juurde" Sakala, 24.05.2007 Kivilõppe Kalevipoja kivi Eesti looduse infosüsteemis Kivilõppe Kalevipoja kivi keskkonnaportaalis
Shariif Shiikh Axmed

Shariif Shiikh Axmed (araabia شريف شيخ أحمد Sharīf Shaykh Aḩmad; sündinud 25. juulil 1964) on Somaalia poliitik. Ta oli 31. jaanuarist 2009 kuni 20. augustini 2012 Somaalia president. Shariif Axmed õppis mitmes ülikoolis, sealhulgas Liibüas ja Sudaanis araabia keelt, geograafiat, õigusteadust ja islamiseadust. Ta on muu hulgas õpetanud koolis araabia keelt, geograafiat ja religiooniõpetust. Shariif Axmedi peetakse mõõdukate islamistide liidriks. Kuni 2006. aasta lõpuni juhtis ta äärmuslike mässuliste vastu võidelnud Islamikohtute Liitu, kes moodustas läänemeelse vahevalitsuse peamise opositsiooni ning oli 2006. aastal võimul suures osas Lõuna-Somaaliast. Aastatel 2007–2008 elas Shariif Axmed paguluses Eritreas ning juhtis Somaalia taasvabastamise allianssi ARS. ÜRO algatatud läbirääkimiste tulemusel sõlmis ARS 2008. aastal valitsusega rahuleppe ning saatis seejärel oma esindajad parlamenti. Pärast seda, kui president Cabdulaahi Yuusuf Axmed 29. detsembril 2008 tagasi astus, valis jaanuaris 2009 Djiboutis kogunenud Somaalia parlament presidendiks Shariif Shiikh Axmedi. BBC profile: Somalia's President Ahmed Aljazeera.net Profile: Sharif Ahmed Somaalia islamistide liider alistus Keenias Postimees, 22. jaanuar 2007
Eugen Niclasen

Karl Eugen Niclasen (4. juuli 1853 Türi – 17. juuli 1915 Tallinn) oli eesti õpetaja ja botaanik. Ta sündis Türi kirikumõisas. Asutas 1887 Tallinnas omanimelise poeglaste algkooli, mida juhatas oma elu lõpuni. Kodumaa õiskasvud. 1. vihk. Korjanud, kirjeldanud ja väljaannud Eug. Niclasen ja Joh. Aidas. Tallinn, 1907. [32 lk, teose kavandatud kogumaht 17 vihku, millest ülejäänute käsikiri Kirjandusmuuseumis.] Digiteerituna Digaris Türi eestigiid.ee (vaadatud 12.juulil 2017)
Terapeutiline kontsentratsioon

Terapeutiline kontsentratsioon ehk terapeutiline aken on ravimi kontsentratsioon organismis (tavaliselt vereseerumis, kuid tuleb ka kõne alla seljaajuvedelikus), mille piires antud ravim omab soovitavat toimet. Väiksemad kontsentratsioonid on ebaefektiivsed, suuremad kontsentratsioonid on juba toksilised. Terapeutilise kontsentratsiooni alam- ja ülempiir võivad üksteisest suurel määral erineda. Mida suurem on erinevus, seda ohutum on ravimi kasutamine. Näiteks liitiumkarbonaadi (kasutatakse bipolaarsete meeleoluhäirete raviks) terapeutiline kontsentratsioon kõigub üsna väikestes piirides: 0,6–1,2 mmol/L, mistõttu tuleb selle aine manustamisel sageli määrata tema veresisaldust, et vältida toksikoosi arenemist. Morfiini terapeutiline kontsentratsioon on tunduvalt laiem: 16–364 mg/ml. Penitsilliinil aga pole toksilist annust tavatingimustes praktiliselt võimalik saavutada – hiirtele on penitsilliini toksiline doos 0,5 g/kg süstituna veenisiseselt. Therapeutic window "Harry J. Robinson. Toxicity and efficacy of penicillin. Journal of Pharmacology And Experimental Therapeutics, Vol. 77, Issue 1, 70-79, 1943". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. september 2008. Vaadatud 17. veebruaril 2009.
August Miljan

August Miljan (7. september 1889 Pilkuse vald, Tartumaa – 25. august 1973 Tartu) oli eesti agronoom ja poliitik, Rahvuskogu, I Riigivolikogu ja Põllutöökoja liige. Aastatel 1929–1940 oli ta Jäneda põllutöökeskkooli juhataja. Hiljem oli erinevatel aegadel Tooma Soouurimise Katseinstituudi direktor, Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonna taimekasvatuse kateedri juhataja ja Tartu Botaanikaaia juhataja. Heino Mägi, Karl Veri. Valga rajoon. Siin- ja sealpool maanteed. Tallinn: Eesti Raamat, 1983, lk 171 http://www.ra.ee/fotis/index.php?lang=en&type=2&id=113527 "Gladioolid", Eesti Aianduse ja Mesinduse Selts 1961 "Liiliaid", Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi Tartu Osakond 1961 "Tulbid", Eesti Aianduse ja Mesinduse Selts 1961 "Varakevadisi sibullilli, hüatsinte ja iiriseid", Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi Tartu Osakond 1962
August Busch

August Busch (23. märts 1868 Keila kihelkond, Harjumaa – 9. märts 1922 Keila vald) oli eesti ajakirjanik, trükikoja omanik ja kirjastaja. Busch töötas 1886–1893 ajalehe Postimees toimetuses ja 1888. aastal ajutiselt ka Virulase toimetuses. 1893. aastal ostis Jakob Tülkilt Eesti Postimehe, tõi selle Tartust Tallinna ja kirjastas seda aastani 1904. Oli 1895–1896 Estonia seltsi esimees ja VI üldlaulupeo peamisi korraldajaid. 1899 rajas moodsa trükikoja ning tegeles 1913. aastani kirjastamise ja raamatukaubastamisega, seejärel hakkas Keila vallas põllumeheks. Temale kuulus Karl Burman vanema projekteeritud nn Buschi maja Tatari tänav 21b. Tema poeg oli Harald Busch. Robert Nerman, Tatari 21b – erandliku kultuurilooga maja Tallinna haritlaste linnaosas – EPL, 28.11.2002 August Busch Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Jaan Depman

Jaan Depman (17. juuli 1885 Tarvastu kihelkond, Viljandimaa – 26. märts 1970 Leningrad) oli eesti matemaatik. Jaan Depman õppis vallakoolis, Tarvastu kihelkonnakoolis, Tartu Õpetajate Seminaris aastatel 1900–1904 koos Jaan Anveltiga ja töötas pärast seminari lõpetamist kooliõpetajana Virumaal, Toilas ja Iisaku kihelkonna Porskovo ministeeriumikoolis. Aastatel 1906–1907 oli Peterburis A. Jansoni reaal- ja kaubanduskooli õpilane. 1907. aastal lõpetas eksternina gümnaasiumi Peterburis ja astus õppima Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonda, mille lõpetas 1912. aastal. cand math, oli PEüS liige. 1917. aasta revolutsioonile eelnenud ajal tegutses koos bolševistliku suunitlusega sotsiaaldemokraatidega, avaldas Juhan Lilienbachi kirjastuse vahendusel proletaarset kirjandust. Aastatel 1912–1914 oli ta bolševistliku Narva ajalehe Kiir kaastööline. 1925. aastast oli ta õppejõud Nõukogude Venemaal, Leningradi Pedagoogikainstituudi matemaatikateaduskonna professor. Jaan Depman elas viimastel eluaastatel Leningradis ning töötas Leningradi Keemia- ja Tehnoloogiainstituudi matemaatikaprofessorina. Ilmutus kõues ja tormis. Johannese Ilmutamise raamat uues valguses. Peterburi 1909 Komeedid ja tähesaod. Peterburi 1910 Päikesevarjutamised üleüldse ja tänavune (8. aug. 1914. a.) täieline varjutamine iseäraldi. Tallinn [1914] Rahvaülikool. Tekkimiselugu ja korraldus. Tallinna üleüldisharidusliste suvekursuste avamiskõne, 1910. a., täiendatud paari märkusega haridusepäeva puhul, sept. 1913. Tallinn [1915] Matemaatika sõnad. Leningrad 1926 Jutustusi matemaatikast. Tallinn 1956 Aeg. aja arwamine ja mõetmine. Leningrad 1925 Kuidas teadus töötab. Leningrad 1927 Matemaatika algõpetus täiskasvanud iseõppijatele. I osa, Täisarvud ja kümnendmurrud. Leningrad 1930 Jaan Depman Eesti biograafilises andmebaasis ISIK