laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Purustatud õhuloss (film)

"Purustatud õhuloss" (rootsi "Luftslottet som sprängdes") on Rootsi põnevusfilm. Selle režissöör on Daniel Alfredson. Film on "Millenniumi" triloogia kolmas film. Film tehti Stieg Larssoni samanimelise romaani järgi. Salander ja Zalatšenko on mõlemad haiglas, peale seda, kui nad teineteist tappa üritasid. Niedermann on jooksus, peale seda, kui tappis politseiniku. Blomkvist aga üritab jätkuvalt tõestada, et Salander on süütu. Kui Salander piisavalt terveneb, viiakse ta Stockholmi eeluurimisvanglasse ja Mikael mõistab, et kui ta ei suuda tõestada Salanderi süütust, pannakse Lisbeth uuesti vaimuhaiglasse kinni. Samal ajal leiab Säpo tõendeid salarühmituse Sektsioon olemasolu kohta ja nii Blomkvist kui ka Säpo töötajad mõistavad, et neil tuleb tõde Zalatšenko ja Salanderi kohta päevavalgele tuua ja, et Sektsioon üritab iga hinna eest nende tööd takistada. Noomi Rapace – Lisbeth Salander Tehilla Blad – noor Lisbeth Salander Michael Nyqvist – Mikael Blomkvist Lena Endre – Erika Berger, Millenniumi toimetaja Annika Hallin – Annika Giannini, advokaat ja Mikael Blomkvisti õde Sofia Ledarp – Malin Eriksson Jacob Ericksson – Christer Malm, Millenniumi fotograaf Georgi Staikov – Aleksander "Zala" Zalatšenko Aksel Morisse – Dr. Jonasson Niklas Hjulström – Prokurör Ekström Micke Spreitz – Ronald Niedermann Anders Ahlbom – Dr. Peter Teleborian Hans Alfredson – Evert Gullberg, Sektsiooni juht Lennart Hjulström – Fredrik Clinton, Sektsiooni juht, peale Gullbergi surma Carl-Åke Eriksson – Bertil Janeryd Per Oscarsson – Holger Palmgren Michalis Koutsogiannakis – Dragan Mirja Turestedt – Säpo töötaja Monica Figuerola Johan Kylén – Politseinik Jan Bublanski
Heaven and Hell

"Heaven and Hell" on Black Sabbathi 1980. aasta album. "Heaven and Hell" on selle plaadi nimilugu. Heaven & Hell oli aastail 2006–2010 tegutsenud heavy rock'i ansambel, mis sai nime Black Sabbathi laulu järgi. "Heaven & Hell" on Devolo album "Heaven & Hell" on Meat Loafi ja Bonnie Tyleri album "Heaven and Hell" on The Who laul.
Memnun Hadžić

Memnun Hadžić (sündinud 20. jaanuaril 1981 Sarajevos) on Bosnia ja Hertsegoviina endine poksija. Hadžić sai üliraskekaalus (üle 91 kg) 37. Euroopa meistrivõistlustel (Liverpool, 2008) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Deniss Sergejevile (Venemaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 36. Euroopa meistrivõistlustel (Plovdiv, 2006), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta poksis detsembrist 2009 kuni oktoobrini 2015 elukutselisena. Ta osales kokku 11 kohtumisel ning võitis need kõik (neist 4 nokaudiga). 37. Euroopa meistrivõistlused poksis. Liverpool 2008. Tulemused inglise keeles 36. Euroopa meistrivõistlused poksis. Plovdiv 2006. Tulemused inglise keeles Memnun Hadžić lehel BoxRec. Inglise keeles
Michael Nyqvist

Rolf Åke Michael Nyqvist (sündinud 8. november 1960 – 27. juuni 2017) oli Rootsi näitleja. Ta on rahvusvaheliselt tuntud tänu Mikael Blomkvisti rollile "Millenniumi" filmitriloogias.
Visa hing 4

"Visa hing 4" on filmisarja "Visa hing" neljas film. Selle režissöör on Len Wiseman. John McClane on mitu aastat saanud rahulikult politseinikuametit pidada. Ent ühel õhtul, satub ta tulevahetusse, kui teda saadetakse FBI jaoks jaoskonda viima häkker Farelli. Varsti algavad riigi vastu küberrünnakud, mis ähvardavad riigi põlvili suruda. Sündmuste keerisesse satub koos Farelliga ka McClaine, kes otsustab tema tütre röövinud kurjategijatele õppetunni anda. Bruce Willis – John McClane Justin Long – Matthew "Matt" Farrell, häkker Timothy Olyphant – Thomas Gabriel, terroristide liider Mary Elizabeth Winstead – Lucy Gennero-McClane, McClaine´i tütar Maggie Q – Mai Linh, Gabrieli peamine abiline Kevin Smith – Frederick "Warlock" Kaludis, Farrelli häkkerist sõber Cliff Curtis – Miguel Bowman, FBI küberkuritegevuse divisjoni asedirektor Jonathan Sadowski – Trey, Gabrieli häkker Edoardo Costa – Emerson Cyril Raffaelli – Rand Yorgo Constantine – Russo Chris Palermo – Del Andrew Friedman – Casper Željko Ivanek – Agent Molina, Bowmani assistent Christina Chang – Taylor, FBI agent, kes allub Bowmanile Sung Kang – Raj, FBI agent Tim Russ – Agent Summer
Visa hing: hea päev, et surra

"Visa hing: hea päev, et surra" (ka "Visa hing 5") on filmisarja "Visa hing" viies film. Film esilinastus 2013. aastal. Selle režissöör on John Moore. Kuigi filmi tegevus toimub Moskvas ja Prõpjatis, siis filmi võtted toimusid hoopiski Ungaris Budapestis, Hungaroringil ja sõjaväepolügoonil Hajmáskéri lähedal. Kui McClaine'i poeg Jack satub Moskvas jamadesse, otsustab John talle appi sõita. Moskvas komistab ta aga vandenõu otsa ja tal tuleb oma oskused koos pojaga taas maksma panna. Bruce Willis – John McClane, Sr. Jai Courtney – John "Jack" McClane, Jr. Cole Hauser – Mike Collins Sebastian Koch – Juri Komarov Julia Snigir – Irina Amaury Nolasco – Pavel Lychnikoff – Megalyn Echikunwoke – Anne Vyalitsyna – Ivan Kamaras – Mary Elizabeth Winstead – Lucy McClane Radivoje Bukvic - Alik
Väga visa hing

"Väga visa hing" on 1996. aasta USA komöödia, mille peaosas on Leslie Nielsen ja mille režissöör on Rick Friedberg. Film parodeeris James Bondi ja paljusid märulifilme. Agent WD-40 Dick Steele lahkub ametist peale seda, kui ta naine operatsioonil hukkus. 15 aastat peale juhtunut, otsitakse ta üles ja kutsutakse tagasi teenistusse, kui selgub, et Steele´i vana vaenlane Rancor, kelle vastu korraldatud operatsioonil hukkus ta naine, on elus ja vajab oma maailmavalitsemisplaanide teoks saamiseks, vaid üht mikrokiipi. Steele, otsustab teenistusse naasta, et Rancoriga arved lõplikult õiendada. Leslie Nielsen – Dick Steele, WD-40 Nicollette Sheridan – Veronique Jukrinski, Agent 3.14 Charles Durning – The Director Marcia Gay Harden – Miss Cheevus Barry Bostwick – Norm Coleman John Ales – Kabul Andy Griffith – Rancor Elia Baskin – Professor Jukrinski Mason Gamble – McLuckey Carlos Lauchu – Slice Stephanie Romanov – Victoria ja Barbara Dahl Joyce Brothers – Steele´i sõber Robert Guillaume – Steven Bishop Michael Lee Gogin – Rancori lühikest kasvu valvur Bruce Gray – president
Visa hing 3

"Visa hing 3" on filmisarja "Visa hing" kolmas film. New Yorgis plahvatab päise päeva ajal pomm ja salapärane võõras, kes nimetab ennast Simoniks hakkab John McClaine'iga mängima mängu "Simon says". McClaine'i hakatakse mööda linna jooksutama, kuni Simon ütleb talle, et ühes New Yorgi koolis on võimas pomm. McClaine peab vältima katastroofi ja samal ajal klaarima arved Simoniga, kes osutub Hans Gruberi, terroristi, kelle McClaine Nakatomi kriisi ajal tappis, vennaks. Bruce Willis – John McClane Samuel L. Jackson – Zeus Carver Jeremy Irons – Simon "Peter" Gruber, terroristide juht Graham Greene – Joe Lambert Colleen Camp – Connie Kowalski Larry Bryggman – Inspector Walter Cobb Anthony Peck – Ricky Walsh Nick Wyman – Mathias Targo Sam Phillips – Katja, Simoni tüdruksõber ja lähim abi Kevin Chamberlin – Charles Weiss, New Yorgi politsei pommiekspert Richard E. Council – Otto Visa hing 3 andmekogus IMDb (inglise) Visa hing 3 andmekogus Filmiveeb
Visa hing 2

"Visa hing 2" on 1990. aasta märulifilm, filmisarja "Visa hing" teine film. John McClaine ootab Los Angelese lennuväljal oma naist, kui sekkuvad terroristid, kes teevad lennukite maandumise võimatuks. Terroristid nõuavad ühe üliohtliku kurjategija vabastamist, keda parasjagu lennukiga ühest vanglast teise viiakse. McClaine'il tuleb kriis lahendada enne, kui lennujaama kohal tiirutavatel lennukitel kütus otsa saab. Bruce Willis – John McClane Bonnie Bedelia – Holly Gennero-McClane Art Evans – Leslie Barnes Dennis Franz – Carmine Lorenzo Reginald VelJohnson – Al Powell William Atherton – Richard "Dick" Thornburg Fred Thompson – Trudeau Tom Bower – Marvin Sheila McCarthy – Samantha "Sam" Coleman, reporter Franco Nero – General Ramon Esperanza, kurjategija John Amos – Major Grant, erivägede juht
Kõigi hirmude summa

"Kõigi hirmude summa" on 2002. aasta USA põnevusfilm, mille režissöör oli Phil Alden Robinson. Peaosades astusid üles Ben Affleck ja Morgan Freeman. Film põhineb Tom Clancy samanimelisel romaanil aastast 1991. Julgeolekuteenistuste halvim unenägu saab tõeks, kui terroristide kätte satub tuumarelv. CIA töötajad avastavad vandenõu, et provotseerida konflikt USA ja Venemaa vahel, mis viiks III maailmasõjani. Selgub, et terroristid kavatsevad õhkida tuumapommi Baltimore'is, et mõrvata USA president ja niimoodi sündmused käivitada. Ben Affleck – Jack Ryan Morgan Freeman – William Cabot, CIA direktor Bridget Moynahan – Dr. Catherine Muller James Cromwell – J. Robert Fowler, USA president Liev Schreiber – John Clark Michael Byrne – Anatoli Gruškov Colm Feore – Olson Alan Bates – Richard Dressler Ron Rifkin – Sidney Owens Ciarán Hinds – Alexander Nemerov Bruce McGill – Gene Revell Richard Marner – President Zorkin Philip Baker Hall – David Becker Ken Jenkins – Admiral Pollack Philip Akin – General Wilkes John Beasley – Kindral Lasseter
Mullageneetika

Mullageneetika on mullateaduse allharu, mis tegeleb muldade tekke, kujunemise ja arenemise uurimisega. Mullafüüsika Mullamineraloogia Mullakeemia Mullabioloogia Mullageograafia Mulla kartograafia
Mullafüüsika

Mullafüüsika on mullateaduse allharu, mis tegeleb muldade füüsikaliste omaduste, vee-, õhu- ja soojusrežiimi uurimisega. Mullafüüsika uurimissuuna rajajaks Eestis peetakse Endel Kitse. Mullageneetika Mullamorfoloogia Mullamineraloogia Mullakeemia Mullabioloogia Mullageograafia Mulla kartograafia Põllumajandus- ja keskkonnainstituudi mullafüüsika labori koduleht
Marijan Beneš

Marijan Beneš (serbiapäraselt Маријан Бенеш; 11. juuni 1951 Belgrad – 4. september 2018 Banja Luka) oli Bosnia ja Hertsegoviina, Jugoslaavia ja Horvaatia poksija. Tema isa oli rahvuselt horvaat ja ema oli serblane, ent ta elas peamiselt Banja Lukas (Bosnia ja Hertsegoviina) ning rõhutas ise alati oma jugoslaavia identiteeti. Ta võistles eri aegadel Bosniat ja Hertsegoviinat, Jugoslaaviat ja Horvaatiat esindades. Ta oli kokku üheksakordne Bosnia ja Hertsegoviina meister ning kolmekordne Jugoslaavia meister aastatel 1973–1974 ja 1976. Ta oli 1973. aastal Jugoslaavia parim sportlane. Beneš osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Pedro Gamarrole (Venezuela) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Beneš võitis I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 20. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1973) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Beneš poksis augustist 1977 kuni detsembrini 1983 ning uuesti 3. mail 1991 ja 2. veebruaril 1997 elukutselisena. Ta pidas kokku 39 kohtumist, millest võitis 32 (neist 21 nokaudiga) ja kaotas 6 (neist 3 nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki. Ta oli elukutseliste EBU poksiorganisatsiooni Euroopa meister aastatel 1980–1981. 27. Jugoslaavia meistrivõistlused poksis. Belgrad 1973. Tulemused inglise keeles 28. Jugoslaavia meistrivõistlused poksis. Banja Luka 1974. Tulemused inglise keeles 30. Jugoslaavia meistrivõistlused poksis. Niš 1976. Tulemused inglise keeles 21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles 20. Euroopa meistrivõistlused poksis. Belgrad 1973. Tulemused inglise keeles 21. Euroopa meistrivõistlused poksis. Katowice 1975. Tulemused inglise keeles Marijan Beneš veebisaidil Olympedia (inglise) Marijan Beneš veebisaidil BoxRec (inglise)
Rein Spitz

Rein Spitz (sündinud 10. septembril 1959) on eesti ajakirjanik. Ta on lõpetanud 1983. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal. http://www.aki.ut.ee/et/instituut/vilistlastele/vilistlaste-nimekirjad[alaline kõdulink]
Mullamineraloogia

Mullamineraloogia on mullateaduse allharu, mis tegeleb muldade mineraloogilise koostise uurimisega. Mullamineraloogia huviteemad on ka mineraalide teke, lagunemine ja muutused mullatekke käigus, mineraalide omadused ja levik. Mullageneetika Mullamorfoloogia Mullafüüsika Mullakeemia Mullabioloogia Mullageograafia Mulla kartograafia Минералогия почв. Толковый словарь по почвоведению. — М.: Наука. Под редакцией А.А. Роде. 1975.
Kabala mõis (Pilistvere)

Kabala mõis (saksa keeles Cabbal või Kabbal) oli mõis Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisa ala Järva maakonna Türi valla territooriumile. Kabala mõisa peahoone ehitas 18. sajandi II poolel parun Johannes (Hans) von Uexküll. 19. sajandi algul sai mõisa omanikuks Raadi mõisa majoraathärra, kreisimarssal Reinhold Wilhelm von Liphart. Hiljem on mõisa omanud Taubed ja Vietinghoffid. Mõisa kolmekorruseline peahoone valmis 1774. aastal. Esimesel korrusel asusid majandusruumid (sealhulgas uusbarokses raamistuses Kabala mõisa omanike dekoratiivsete aaderdatud vapikilpide ja puitpaneelidest seinaga mõisniku kabinet), teisel korrusel esindus- ja eluruumid ning kolmandal korrusel keskrisaliidi kohal pealisehitis. Mõisas olid baroksed, reljeefsetest ja värvilistest kahhelkividest ahjud. Peahoone taga oli pärnaalleega ümbritsetud barokkaed. Pärast peahoone valmimist hakati rajama vabakujunduslikus barokkstiilis parki, mis valmis 18. sajandi lõpus koos avara ovaalse esiväljakuga. Pargi hulka kuuluvad peahoone ees olevat kaks harilikku tamme. Mõisa kõrvalhooned asetsesid poolkaares ümber pargi. Kõrvalhooneteks olid valitsejamaja, teenijatemaja ja laudad. 4. veebruaril 1891 sündis Kabala mõisas eesti pikamaajooksja Jüri Lossmann. 1905. aasta sügisel oli Kabalas mõisnike omakaitse staap. Alates 1923. aastast on mõisa härrastemajas tegutsenud kool. Nõukogude ajal oli seal lasteaed, 2012. aastal liideti sellega kool ja õppeasutuse nimeks sai Kabala Kool-Lasteaed. 2015. aastal liideti Retla Kool, Oisu lasteaed Kelluke ja Kabala Kool-Lasteaed üheks õppeasutuseks ning sellest ajast on Kabala mõisas Retla-Kabala Kooli üks õppekoht. Kabala mõisa valitsejamajas tegutsevad kohalik rahvamaja ja raamatukogu. Ajalooliselt läbis mõisasüdant Türi–Viljandi maantee (tänapäeval Türi–Arkma maantee), mis õgvenduste järel kulgeb paarsada meetrit lääne pool. Tänapäeval korraldatakse mõisa pargis kultuuriüritusi. Kabala mõisa kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,7 km kaugusele lõunakagusse. Mõisa peahoone tagakülg Valitsejamaja Tõllakuur Ait Aednikumaja Pargi piirdemüürid Mõisapark "Kabala Mõis / Tutvustus". Turismiweb. Reval Esten. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2019. Viitamistõrge: Vigane <ref>-silt; nime ":0" on määratud mitu korda erineva sisuga. Aastad 1905/1906 Olustveres ja ümbruskonnas "Kabala mõisa seintelt tulid välja 19. sajandi lõpust pärit maalingud" ERR, 18. aprill 2023
Kukruse lade

Kukruse lade (läti keeles Kukruzes, vene keeles Кукрузеский) on ordoviitsiumi ladestu ülemordoviitsiumi ladestiku vanim eristatud regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade) Eestis. Seda hakkas esimesena eristama Friedrich Schmidt aastal 1879. Lade on nime saanud Kukruse asula järgi Toila vallas Ida-Virumaal. Lademe stratotüüp asub Kukrusel kinnikasvanud kraavis, lademe laiendatud stratotüübiks on aga Savala puurauk. Kukruse lademel lasub Kesk-Ordoviitsiumi ladestiku Haljala lade ja selle all lamab Uhaku lade. Lademe vanus on 460,9...458,2 miljonit aastat. Koos Uhaku, Lasnamäe ja Aseri lademega kuuluvad nad Viru ladestiku Purtse alamladestikku. Üleilmses standardis vastab sellele Sandby lade. Litostratigraafiliselt vastavad sellele Loode-Eestis Pihla kihistu, Põhja-Eestis Viivikonna kihistu, milles on eristatud Kiviõli, Maidla ning Peetri kihistikud, Lõuna-Eestis aga Dreimani kihistu, lisaks veel Kriaunose kihistik. Lade on esindatud üle kogu Eesti, puududes üksnes Valmiera-Mõniste-Lokno kerkealal. Rootsi Siljani meteoriidikraatris esindab seda Dalby kihistu lubjakivi. Lademe avamusala ulatub Põhja-Eestis Pakri lahest Viivikonnani, läbides Paldiski, Klooga, Kiviõli, Kohtla-Nõmme ja Jõhvi. Lade paljandun näiteks Põhja-Eesti panga lääneosas, moodustades ülemise osa Osmussaare pangal ja Suur-Pakri pangal. Lade koosneb Osmussaare-Mehikoorma joonest kirde pool kukersiidist ja lubjakivist, osaliselt ka merglist. Lääne-Eestis koosneb lade lubjakivist ja merglist. Lademe paksus 4...25 meetrit. Selle fossiilide fauna on ordoviitsiumi lademetest kõige rikkalikum. Uhaku ja Kukruse lademete vaheline piir on globaalses stratigraafias piiriks Darriwili ja Sandby lademete vahel. Stratigraafia Komisjon: "Stratigraafia terminoloogia" Stratigraafia terminoloogia Suuroja, K. 1997. Eesti aluspõhja geoloogiline kaart mõõtkavas 1:400 000. Seletuskiri. Ordovician of the Siljan District, Sweden Jan Ove R. Ebbestad& Anette E.S. Högström Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 50 Kukruse Stage L. Hints Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3 "Ordoviitsiumi stratigraafia Rahvusvahelise stratigraafiakomisjoni Ordoviitsiumi alamkomisjoni lehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. august 2020. Vaadatud 15. detsembril 2018.
Mullakeemia

Mullakeemia on mullateaduse allharu, mis tegeleb muldade keemilise koostise ja keemiliste omaduste, mullas toimuvate reaktsioonide ja protsesside, mulla koostekomponentide vastasmõju, neelamisnähtuste ja nende seaduspärasuste, toiterežiimi ning mullatekke ja muldade viljakuse keemiliste aluste uurimisega. Samuti käsitab mullakeemia huumusainete ja mineraalide keemilist olemust, keemilise ja füüsikalis-keemilise analüüsi meetodeid, mulla saastamise ja -kaitsega seotud keemilisi muutusi, ainete liikumist ja talletumist mullas. Mullakeemia tugineb keemia seadustele ja on tihedalt seotud mullateaduse teiste harudega. Tal on oluline roll mulla geneesi tõlgendamisel ning mulla klassifitseerimisel. Tänapäeva mullakeemias on viis peamist suunda: mulla keemia mullas toimuvate protsesside keemia mulla viljakuse keemilised alused mulla analüütiline keemia muldade keemiline saastamine Mullageneetika Mullamorfoloogia Mullafüüsika Mullamineraloogia Mullabioloogia Mullageograafia Mulla kartograafia Loit Reintam. Märksõnu mullateadusest ja ökoloogiast
Marica Lillemets

Marica Lillemets (neiupõlvenimega Marica Alaküla; sündinud 9. veebruaril 1958) on eesti ajakirjanik. Ta on lõpetanud 1983. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal. Aastail 2005–2008 oli ta Eesti Ajakirjanike Liidu esimees. http://www.aki.ut.ee/et/instituut/vilistlastele/vilistlaste-nimekirjad[alaline kõdulink]
Valda Raud

Valda Hedvig Raud (aastani 1936 Valda Avotin, aastatel 1936–1941 Valda Aaviste; 29. jaanuar 1920 Tartu – 8. oktoober 2013) oli eesti tõlkija. Ta lõpetas aastal 1938 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi ning õppis aastatel 1938–1941 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas inglise filoloogiat (ei lõpetanud), aastal 1951 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna inglise filoloogina. 1941. aastal evakueerus ta (koos abikaasa Mart Rauaga) Nõukogude Liidu tagalasse. Valda Raud on tõlkinud peamiselt inglise ja vene keelest. Tema abikaasa oli Mart Raud ja tütar on tekstiilikunstnik Anu Raud, poeg on tõlkija Annus Raud. Tema isa Voldemar Otto Aaviste (1893–1941) oli sõjaväelane (kolonelleitnant). Valda Raud on eesti keelde tõlkinud näiteks: Mark Twain «Valitud jutustused», George Bernard Shaw «Pygmalion», Ernest Hemingway «Ja päike tõuseb», Theodore Dreiser «Õde Carrie», Kurt Vonnegut „Tapamaja, korpus viis ehk Laste ristisõda”, «Tšempionide eine» ja «Õnne sünnipäevaks, Wanda June», Harper Lee «Tappa laulurästast», Jerome David Salinger «Kuristik rukkis», "Franny ja Zooey" John Fowles «Prantsuse leitnandi tüdruk» Bill Naughton "Alfie" Ethel Lilian Voynich "Kiin" (romaan) Fay Weldon "Meeste südamed ja elu" (romaan) Jerome Kilty "Armas luiskaja" (näidend kirjades) Aleksandr Ostrovski "Kaasavaratu" (draama neljas vaatuses). 1984 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia (G. Elioti teose "Veski Flossi jõel" eestindus) 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 In memoriam: Valda Raud, Sirp, 17. oktoober 2013 Jüri Kaldmaa: Austus iga rohulible vastu, Eesti Kirik Valda Raud – tõlkija, kel oli elus õnne, Postimees, 24. aprill 2020 Valda Raud – tõlkija, kes kujundas head maitset, Maaleht, 20. veebruar 2020 Lugejahittide tõlkija Valda Raud oli väärtkirjanduse maiasmokk, Eesti Ekspress, 18. märts 2020 Galerii: Valda Raua 100. sünniaastapäevaks ilmus elulooraamat, ERR, 10. veebruar 2020 Raamat: VALDA RAUD. ÜKS ELU, ISBN 9789949738625 Valda Raud. Üks elu. Päevaraamatud, kirjad, tõlked, fotod, SE&JS, 2020
Mart Raud

Mart Raud (õieti Martin Raud; 14. september 1903 Paistu kihelkond, Viljandimaa – 6. juuli 1980 Tallinn) oli eesti luuletaja ning proosa- ja näitekirjanik. Ta tegi 1923. aastal eksternina gümnaasiumi lõpueksamid Tallinnas. Ta õppis aastatel 1923–1924 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis viiulit ning oli Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas vabakuulaja. Ta debüteeris luuletajana 1919. aastal. Esimesed värsikogud "Kangastused" (1924) ja "Äitsmik" (1925) sisaldavad murdekeelt ja esitlevad autorit romantiliselt igatseva luulelaadi viljelejana. Lüürikueeldusi tõendasid looduspiltide plastilisus ja sõnaleidlikkus. Kogus "Rusemed" (1927) leidub groteskseid pilte, on märgata autori liikumist sotsiaalsema luule suunas. 1920. aastatel alustas ta paralleelselt värsiloominguga ka lühiproosa avaldamist, järjejuttudena ajalehtedes ilmusid asunikuromaanid "Metsa Manni" (1924) ja "Uued inimesed" (1925), "Videvikust varavalgeni" (1927) ja "Tuulte teedel" (1928, pseud. Villem Sarapik). Samal perioodil katsetas arvustajana. 19. oktoobril 1931 mõisteti Mart Raud Tallinna-Haapsalu Rahukogus Mart Raua, Ilmar Reimanni ja Nikolai Jürissoni allkirjade võltsimise eest vekslitel kolmeks aastaks vangiroodu iseäraliste õiguste kaotamisega. Ta oli eelmisel aastal põgenenud Soome, kus ta Eesti võimude nõudel kinni võeti ja Tallinna toodi. Enne Teist maailmasõda kirjutas Raud veel satiirilised romaanid "Kirves ja kuu" (1935) ja "Turg" (1937). Raud astus 1941. aastal hävituspataljoni. Hilisemal perioodil kirjutas rohkem jutustusi, novelle, näidendeid ja publitsistikat, lisaks on tõlkinud eesti keelde Ivan Krõlovi valmid. 1946. aastal Jüriöö ülestõusu 600. aastapäeval ilmus Mart Raua "Jüriöö tuled", mille illustratsioonid valmistas graafik Paul Luhtein. 16 linoollõiketehnikas illustratsiooniga kaunistatud raamatut trükiti vaid 1200 eksemplari. Ta on üks neist eesti luuletajatest, kes on oma loomingus Leninit kiitnud. 1946 – Eesti NSV teeneline kirjanik 1972 – Eesti NSV rahvakirjanik 1979 – Juhan Smuuli preemia (luulekogu "Ärateeline") Mart Raua kauaaegses elupaigas Raudna Kääriku talus Viljandi lähistel on tema abikaasa Valda Raua eestvõttel loodud kirjaniku memoriaaltuba. Mart Raud oli Eno Raua, Annus Raua ja Anu Raua isa ning Rein Raua, Jaana Raua (Roth), Jaanus Raua, Piret Raua ja Mihkel Raua vanaisa. Raud, Mart, ENE 1. väljaanne, 6. köide, 1974, lk 429. "Roht ja Raud said 3 aastat". Rahvaleht nr 123, 20. oktoober 1931. Lk 1 Pekka Erelt. "Kultuuritegelased hävituspataljonides ehk miks ei saa jätta Ojasoole andestamata". Ilmus kunstipärane raamat, Sirp ja Vasar, 12. oktoober 1946 "Käsi kirjutab. Valik autograafe Eesti Kultuuriloolisest Arhiivist". Koostanud Piret Noorhani. Eesti Kirjandusmuuseum 2003 1995 August Eelmäe. "Raud, Mart". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 449–451 Mart Raud Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Corroy-le-Château

Corroy-le-Château on prantsuskeelne osavald ja asula Belgias Namuri provintsis Gembloux' vallas. Kuni valdade liitmiseni 1977. aastal oli Gembloux'st umbes viie kilomeetri kaugusel edelas asuv Corroy-le-Château omaette vald. Corroy-le-Château loss Saint-Lamberti kirik  Corroy-le-Château – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Corroy-le-Château linnus

Corroy-le-Château linnus on keskaegne linnus Belgias Namuri provintsis Gembloux' vallas. Linnust peetakse üheks kaunimaks keskaegseks linnuseks Belgias, kõrvuti Bouilloni, Beerseli, Horsti, Genti, Lavaux' ja Vêves'i linnusega. Linnus on arhitektuurimälestistena kaitse all alates 1965. aastast.  Corroy-le-Château linnus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis