laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Püha kihelkond

Püha kihelkond (lühend Pha; saksa keeles Kirchspiel Pyha) on kihelkond Saaremaal. Püha kihelkond moodustati arvatavasti 14. sajandi lõpus suurest Kaarma kihelkonnast eraldatud kagupoolsetest aladest. Püha kihelkonda on esmamainitud 1449. aastal. Püha kihelkond on olnud ka haldusüksus (nt Liivimaa kubermangu Kuressaare kreisis). Püha kirik on pika ehituslooga, tornikiiver aastast 1924. Kihelkonnas paiknes 10 mõisat: 1 kirikumõis, 7 rüütlimõisast peamõisat ning 2 riigimõisat ja 2 karjamõisat. Püha kirikumõis (saksa k. Pastorat Pyha) Ilpla mõis (Ilpel) riigimõis Kaali mõis (Sall) rüütlimõis Kangruselja mõis (Kangern) rüütlimõis Kasti mõis (Kasty) rüütlimõis Kõljala mõis (Köljall) rüütlimõis Pihtla mõis (Pichtendahl) rüütlimõis Reo mõis (Reo) riigimõis Sandla mõis (Sandel) rüütlimõis Tõlliste mõis (Töllist) rüütlimõis Kihelkonna alad paiknevad nüüdse Saare maakonna Saaremaa valla alal. Eesti kihelkondade loend Eesti kihelkondade loend maakonniti Kihelkond Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 387–388. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk lk. 339–340. Püha kihelkond, Eesti mõisaportaalis Eesti kihelkonnad Eesti kihelkondade kaart EKI lehekülgedel Püha kihelkond. Ajalugu ja tegemised Urmas Kiil, Ilmus raamat Püha kihelkonna ajaloost, Saarte Hääl, 12. mai 2012 R. Kenkmann. Ajalooline traditsioon Püha ja Valjala kihelkonnast 1923. aastal Eesti Kirjandusmuuseum. Folkloristika osakonna e-raamat. 2018.
1233

◄ | 12. sajand | 13. sajand | 14. sajand | ► ◄ | 1200. aastad | 1210. aastad | 1220. aastad | 1230. aastad | 1240. aastad | 1250. aastad | 1260. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1229 | 1230 | 1231 | 1232 | 1233 | 1234 | 1235 | 1236 | 1237 | ► | ►► 1233. aasta Endine Pihkva vürstiriigi vürst Jaroslav Vladimirovitš vallutas koos Novgorodi vabariigist pagendatud/põgenenud bojaaridega ning sakslastega Irboska, kuid olid sunnitud taganema. ... Kevadel või suvel saabus teist korda (esimest korda 1230) Liivimaale paavsti legaat Balduin, kelle eesmärk oli seal saada valdusi, mis alluks otse paavstile. Balduin sai oma kätte Tallinna Toompea suure linnuse, ent väikest linnust keeldus Mõõgavendade ordu talle andmast. Veresaun paavsti vasallide vastu Tallinnas Toompea lossiplatsil, mille tagajärjel haaras Mõõgavendade ordu Põhja-Eesti taas enda kätte. Osa Saaremaast hakkas halduslikult kuuluma Riia linna alla. Leedulaste rüüsteretk läbi Pärnumaa Saare- ja Läänemaale. ... ... ... Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 38
Murat Nassõrov

Murat Ismailovitš Nassõrov (Мурат Исмаилович Насыров) (13. detsember 1969 Almatõ – 19. jaanuar 2007 Moskva) oli uiguuri päritolu Venemaa laulja ja helilooja. 1997 – "Кто-то простит" 1998 – "Моя история" 2000 – "Всё это было не со мной" 2002 – "Разбуди меня" 2004 – "Уйгурский альбом (Kaldim Yalguz)" Murat Nassõrovi mälestuseks loodud veebileht Murat Nassõrovi fänniklubi
Karja kihelkond

Karja kihelkond (lühend Krj; saksa keeles Kirchspiel Karris) oli kirikukihelkond Saaremaal ja Liivimaa kubermangu Kuressaare kreisis. Kihelkond moodustati arvatavasti 13. sajandi keskpaiku, kui eraldati Valjala kirikukihelkonna põhjapoolne osa eraldiseisvaks kihelkonnaks. Karja kirikut on esmamainitud 1254. aastal. Kihelkonnas paiknes 13 mõisat: 1 kirikumõis, 10 rüütlimõisast peamõisat ning 2 riigimõisat ja 1 karjamõis. Karja (Pastorat Karris) kirikumõis Aru (Arromois) rüütlimõis Jõiste (Joiste) endine riigimõis Karja (Karrishof) rüütlimõis Koikla (Koiküll) rüütlimõis Laugu (Laugo) rüütlimõis Leisi (Laisberg) riigimõis Luulupe (Lulupae) rüütlimõis Metsküla (Metzküll) rüütlimõis Nurme (Nurms) eramõis Pamma (Herrenhof) rüütlimõis Parasmetsa (Parrasmetz) rüütlimõis Pärsama (Persama) riigimõis Roobaka (Ropaka) rüütlimõis Triigi (Feckerort) rüütlimõis Leisi vald (1866–) Pärsamaa vald (1866–) Aru vald (1866–1892) Karja vald (1866–1892) Koikla vald (1866–1892) Laugu-Nurme vald (1866–1892) Luulupe vald (1866–1892) Parasmetsa-Metsküla vald (1866–1892) Roobaka vald (1866–1892) Triigi vald (1866–1892) Karja kirikuvald (1874–1892). Karja kihelkonna alad hõlmasid ligikaudu nüüdse Saare maakonna endise Leisi valla ala. Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 381–383. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 344–345. Kjellin, Helge; Hörschelmann, C. von. (1928). Die kirche zu Karris auf Oesel und ihre beziehungen zu Gotland. Lund, Lund: Berlingska Boktryckeriet, 1928. Karja kihelkond Kirchspiel Karris in Oesel, Eesti mõisaportaalis Eesti kihelkondade kaart EKI lehekülgedel
1234

1234. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad - 1230. aastad - 1240. aastad 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad Aastad: 1229 1230 1231 1232 1233 - 1234 - 1235 1236 1237 1238 1239 ... Esimesed teated Tartu piiskopilinnusest. Veebruaris-märtsis tegid venelased eesotsas Novgorodi vürsti Jaroslaviga sõjaretke Tartu piiskopkonda, kus vallutasid Kärkna kloostri ja ohustasid Tartu piiskopilinnust. Toimus ka Emajõe lahing, mille võitsid venelasid. Eestis viibis sel aastal ja ka järgnevatel aastatel mitu korda paavsti legaat Modena Wilhelm, kes saadeti siia Taani ja Mõõgavendade ordu tüliküsimusi lahendama. ... ... ... Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 39
Valjala kihelkond

Valjala kihelkond (lühend Vll; saksa keeles Kirchspiel Wolde in Oesel) oli kihelkond Saaremaal Liivimaa kubermangu Kuressaare kreisis. Valjala kihelkonda kuulus kihelkonna algusajal veel osi hilisematest Karja ja Püha kihelkonnast. Valjala kirik on Saaremaa vanim. Kirikut hakati rajama 1227. aastal. Kihelkonnas asus 14 mõisat: 1 kirikumõis, 6 rüütlimõisa peamõisat koos 2 kõrvalmõisaga, 1 Saaremaa rüütelkonna mõis ning 4 riigimõisat ja 5 karjamõisat. Valjala kirikumõis (saksa Pastorat Wolde) Haeska mõis (Hasik) rüütlimõis Jööri mõis (Jöör) rüütlimõis Jürsi mõis (Jührs) rüütlimõis Kalli mõis (Kalli) Sassi kõrvalmõis Kogula mõis (Koggul) riigimõis Lööne mõis (Köln) rüütlimõis Mäe mõis (Mäemois) Lööne kõrvalmõis (müüdi talumaadeks) Röösa mõis (Rösarshof) riigimõis Sakla mõis (Sakla) riigimõis Sassi mõis ehk Kabila mõis (Kabbil) rüütlimõis Uue-Lõve mõis (Neu-Löwel) rüütelkonnamõis Vana-Lõve mõis (Alt-Löwel) riigimõis Võhksa mõis (Wexholm) rüütlimõis Haeska vald (1866–1891) Jööri vald (1866–1891) Kogula vald (1866–1917) Lööne vald (1866–1891) Reo vald (1866–1891) Röösa vald (1866–1891) Sassi vald (1866–1891) Uue-Lõve vald (1866–1891) Vana-Lõve vald (1866–1899) Võhksa vald (1866–1891) Kihelkonna alad jäävad tänapäeval Saare maakonna Saaremaa valda. 2017. aastani hõlmas kihelkonna endine ala ligikaudu Valjala valla ala. Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 383–387. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 340–341. R. Kenkmann. Ajalooline traditsioon Püha ja Valjala kihelkonnast 1923. aastal Eesti Kirjandusmuuseum. Folkloristika osakonna e-raamat. 2018. Valjala kihelkond, Eesti mõisaportaalis Eesti kihelkonnad Eesti kihelkondade kaart EKI portaalis
Hermann Helewegh

Hermann Helewegh (ka Helwig, Heleweg, Helgeweg, 1454 Riia – 1489) oli Riia raehärra ja kroonikakirjutaja. Kirjutas "Riia peapiiskopkonna punase raamatu" (saksa Das rothe Buch inter Archiepiscopalia), mis käsitleb Vana-Liivimaa ajalugu 15. sajandil. Fuchs, Melchior (1857). Das rothe Buch inter Archiepiscopalia de anno 1158 - 1489. Riia: N. Hymmel. Lk 76 lk. (saksa keeles) Stammler, Wolfgang (2002). Die deutsche Literatur des Mittelalters Verfasserlexikon Band 11. Berliin: Walter de Gruyter. Lk lk 639-641. ISBN 3110168324. (Lühibiograafia saksa keeles) Recke, Johann Friedrich von; Karl Eduard Napiersky (1829). Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. Zweiter Band. G-K. Miitavi: Johann Friedrich Steffenhagen und Sohn. Lk lk 226. (Lühibiograafia saksa keeles) Fragment Heleweghi kroonikast 1484. aastast (läti keeles)
Pöide kihelkond

Pöide kihelkond (lühend Pöi; saksa keeles Kirchspiel Peude) oli kihelkond Saaremaal Liivimaa kubermangu Kuressaare kreisis. Aastani 1675 kuulus kihelkonda ka hilisema Jaani kihelkonna ala. Muinasajal moodustas Pöide koos Muhuga Horele-Mone muinaskihelkonna. Pöide kihelkonna kohta on teateid 13. ja 14. sajandi vahetusest. Pöide Maarja kiriku ehitamist alustati arvatavasti 13. sajandi keskel. Kihelkonnas paiknes 17 mõisat – üks kirikumõis, kaheksa rüütlimõisat peamõisat, üks Saaremaa rüütelkonna mõis ning viis riigimõisat koos kahe kõrvalmõisaga. Sellele lisandus kaks karjamõisat. Audla (Hauküll) rüütlimõis Kahtla (Kachtla, ka Kjachtla) riigimõis Keskvere (Keskfer) riigimõis Kingli, varem Rehemäe (Müllershof, varem Rehhemeggi) rüütlimõis Koigi (Koik) rüütlimõis Kõiguste (Koigust) riigimõis Kübassaaare (Kübbasaar) Uuemõisa kõrvalmõis Laimjala (Laimjall) rüütlimõis Maasi (Masik) riigimõis Muraja (Murajo) Uuemõisa kõrvalmõis Orissaare (Orrisaar) rüütlimõis Oti (Peudehof) rüütlimõis Pöide (Pastorat Peude) kirikumõis Reina ehk Salli (Saltack) rüütlimõis Saare (Holmhof) Saaremaa rüütelkonna mõis Tumala (Thomel) rüütlimõis Uuemõisa (Neuenhof) riigimõis Arju (Tagavere)-Kareda vald (1866–1891) Audla vald (1866–1891) Kahtla vald (1866–1891) Keskvere vald (1866–1891) Kingli vald (1866–1891) Kõiguste vald (1866–1891) Kõinastu vald (1866–1891) Laimjala vald (1866–1917) Maasi vald (1866–1917) Oti (Pöide) vald (1866–1891) Rannaküla vald (1866–1891) Reina (Salli) vald (1866–1891) Saare vald (1866–1891) Tumala-Orissaare vald (1866–1891) Uuemõisa vald (1866–1917) Kihelkonna endine ala asub tänapäeval Saare maakonna Saaremaa valla idaosas. Kuni 2017. aasta haldusreformini hõlmas kihelkonna ala Pöide ja Laimjala valla ala ning Orissaare valla idaosa. Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 376–379. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 342–343. M. Kuiv. Ajalooline traditsioon Pöide ja Muhu kihelkonnast 1923. aastal Eesti Kirjandusmuuseum. Folkloristika osakonna e-raamat. 2018. Pöide kihelkond, Eesti mõisaportaalis Eesti kihelkonnad Eesti kihelkondade kaart EKI veebilehtedel
Death Magnetic

"Death Magnetic" on USA metal-bändi Metallica üheksas stuudioalbum, mis ilmus poelettidele 10. septembril 2008. Album on bändi esimene, kus mängib uus bassist Robert Trujillo ning mille on produtseerinud Rick Rubin. Samuti on see esimene kord, mil kõigi lugude kirjutamises osalesid võrdselt kõik bändi liikmed. Album salvestati aprillist 2007 maini 2008 California stuudiotes. Umbes nädal enne "Death Magneticu" ametliku müügi algust lekkis see internetti, kuid sellest hoolimata tõusis see USA-s suurima läbimüügiga albumiks. Esimesena anti "Death Magnetic" ametlikult välja Mehhikos ja Suurbritannias 10. septembril 2008. Enamikus muudes riikides, sealhulgas USA-s, Mandri-Euroopas ja ka Eestis, juhtus see 12. septembril. Austraalias jõudis album poelettidele 13. septembril. Hinnangud alumile on suhteliselt vastukäivad, mitmed kriitikud on seda pidanud üheks paremaks Metallica albumiks vähemalt viimase 20 aasta jooksul, teisalt on aga seda kritiseeritud seetõttu, nagu püütaks seal kunstlikult kokku panna 1980. ja 1990. aastate Metallica kõla ning jõutakse nõnda eneseparoodiani. Kritiseeritud on ka muusika produtseeringut, mis on jätnud kõlapildi pigem kontserdi kui albumi puhaste helide sarnaseks. Üldiselt on vastuvõtt olnud siiski pigem positiivne ning enamik on albumit pidanud paremaks bändi eelmisest, St. Angerist. James Hetfield – vokaal, rütmikitarr Lars Ulrich – trummid Kirk Hammett – soolokitarr Robert Trujillo – bass "That Was Just Your Life" – 7:08 "The End of the Line" – 7:47 "Broken, Beat & Scarred" – 6:25 "The Day That Never Comes" – 7:56 "All Nightmare Long" – 7:57 "Cyanide" – 6:41 "The Unforgiven III" – 7:47 "The Judas Kiss" – 8:01 "Suicide & Redemption" – 9:57 "My Apocalypse" – 5:01 Enne albumi ilmumist anti välja neli singlit: "The Day That Never Comes" (21. augustil 2008), "My Apocalypse" (26. augustil), "Cyanide" (1. septembril) ja "The Judas Kiss" (8. septembril). Neist esimene jõudis USA Billboardi edetabeli esikohale. Hinnanguid näiteks: Metacriticus Metalstorm.ee-s "Death Magnetic" Metallica ametlikul kodulehel Intervjuu Eesti Ekspressis Plaadiarvustus Eesti Ekspressis Plaadiarvustus Postimehes
Abriss

Abrissiks (saksa sõnast Abriss (vananenud tähenduses 'joonistus')) nimetatakse geograafias ja geodeesias ümbritseva maastiku käsitsi tehtud skemaatilist joonist.
1235

1235. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad - 1230. aastad - 1240. aastad 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad Aastad: 1230 1231 1232 1233 1234 - 1235 - 1236 1237 1238 1239 1240 Preisimaal ühendati Hermann Balke ordumeistriks oleku ajal Dobrini ordu Saksa orduga. Mongolid vallutasid Jini riigi ... ... ...
Jaani kihelkond

Jaani kihelkond (lühend Jaa; saksa keeles Kirchspiel St. Johannis) oli kirikukihelkond Saaremaal ja Liivimaa kubermangus Kuressaare kreisis. Kihelkond moodustati 1675. aastal Maasi piirkonnast, mis eraldati Pöide kihelkonna maadest. Saaremaa Jaani kirik ehitati aastal 1703. Jaani kirikumõis (saksa keeles Pastorat St. Johannis) Arju mõis ehk Tagavere mõis (Taggafer), rüütlimõis Kareda mõis (Karridahl), rüütlimõis Kõinastu mõis (Keinast) riigimõis, tükeldatud talumaadeks Rannaküla mõis (Rannaküll) rüütlimõis, Taaliku mõis (Thalik) rüütlimõis, Tagavere poolmõis (Taggafer), poolmõis. Arju(Tagavere)-Kareda vald (1866–1891) Jaani kirikuvald (1866–1891) Kõinastu vald (1866–1891) Rannaküla vald (1866–1891) 1891. aastal ühendati vallad Maasi valda. Jaani kihelkonna alad hõlmavad nüüdse Saare maakonna Saaremaa valla loodepoolse ala. Kihelkond Eesti kihelkondade loend Muinaskihelkondade loend maakonniti Märt Uustalu, Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal, Tallinna Ülikool Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 379–381. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 343. Eesti kihelkondade kaart EKI lehekülgedel
Muhu kihelkond

Muhu kihelkond (lühend Muh; saksa keeles Kirchspiel Mohn (Moon) in Oesel (inseln Mohn)) oli kihelkond Liivimaa kubermangu Kuressaare kreisis, nüüdse Muhu valla alal. Muinasajal kuulus Horele-Mone muinaskihelkonda. Muhu Katariina kirik (Liiva külas) valmis arvatavasti 13. sajandi lõpus. Muhu kihelkonnas paiknes 11 mõisat: üks kirikumõis, kolm rüütlimõisat peamõisat ning kuus riigimõisat koos ühe kõrvalmõisaga: Muhu kirikumõis (Pastorat Mohn) Hellamaa mõis (Hellama) riigimõis Kantsi mõis (Ganzenhof) riigimõis Kapi mõis (Kappimois) riigimõis Kuivastu mõis (Kuiwast) rüütlimõis Pädaste mõis (Peddast) rüütlimõis Rinsi mõis (Grabbenhof) Kapi kõrvalmõis Muhu-Suuremõisa mõis (Mohn-Großenhof) riigimõis Nurme mõis (Nurms) riigimõis Tamse mõis (Tamsal) riigimõis Võlla mõis (Magnusdahl) rüütlimõis Muhu-Suuremõisa vald Hellamaa vald Aastal 1868 valmis õigeusu kiriku Muhu-Hellamaa Peetruse ja Pauluse kirik, aastal 1873 valmis Paenase külas Muhu-Rinsi Neitsi Maria Kaasani pühakuju kirik. Hellamaa kalmistu Sepamäe kalmistu Muhu kalmistu Muhu kirikuaed Muhu kihelkond, Eesti mõisaportaal Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 403–407. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 350–351. M. Kuiv. Ajalooline traditsioon Pöide ja Muhu kihelkonnast 1923. aastal Eesti Kirjandusmuuseum. Folkloristika osakonna e-raamat. 2018. Eesti kihelkonnad Eesti kihelkondade kaart EKI veebis
Ruhnu kihelkond

Ruhnu kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Runö in Oesel (inseln Runö)) oli kihelkond Saaremaal, Liivimaa kubermangu Kuressaare kreisis. Kuni Põhjasõjani kuulus Ruhnu Kuramaa hertsogiriigi koosseisu. Kihelkond moodustati aastal 1713. Ruhnu Püha Magdaleena kirik valmis aastal 1644. Aastal 1912 ehitati puitkiriku kõrvale kivikirik. Ruhnu saar oli Venemaa keisririigi omanduses, vahel loeti ta riigimõisaks. Ruhnu Püha Magdaleena kiriku juures oli Ruhnu kirikumõis (saksa keeles Pastorat Runö). Kihelkonna alad jäävad Saare maakonna Ruhnu valla alale Ruhnu saarel. Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 407–408. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk lk. 351–352. Ruhnu kihelkond, Eesti mõisaportaalis Eesti kihelkonnad Eesti kihelkondade kaart EKI lehekülgedel
1236

1236. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad - 1230. aastad - 1240. aastad 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad Aastad: 1231 1232 1233 1234 1235 - 1236 - 1237 1238 1239 1240 1241 22. september – toimus Saule lahing, milles žemaidid lõid Mõõgavendade ordut, ordumeister Volquin ja suur osa orduvendi langes. Saarlased tõusid üles. ... ... Volquin, Mõõgavendade ordu meister. ...
Marburgi Wigand

Marburgi Wigand (saksa keeles Wigand von Marburg) oli Saksa ordu heerold Preisimaal ja kroonikakirjutaja. Kirjutas 1394 aastal kroonika "Marburgi Wigandi kroonika" ("Cronica Nova Prutenica"), mille ladinakeelses tõlkes nimetatakse eestlasi "Ystenses, Osalyenses et ceteri vulgares" (Scriptores Rerum Prussicarum II, lk 502, 503). Marburgi, Wigand; Rimantas Jasas, Rita Trimoniere (1999). Naujoji Prusijos kronika. Vilnius: Vaga. Lk 468 lk. ISBN 5-415-00489-0. (leedu keeles) Виганд Марбургский. Новая прусская хроника (1394). — М., Русская панорама, 2014 Hirsch, Theodor (1863). Scriptores rerum Prussicarum. Zweiter Band - Die Chronik Wigands von Marburg. Originalfragmente, lateinische uebersetzung und sonstige ueberreste. Leipzig: Verlag von S. Hirzel. Lk lk 430-662. (saksa keeles) Stammler, Wolfgang (2002). Die deutsche Literatur des Mittelalters Verfasserlexikon Band 11. Berliin: Walter de Gruyter. Lk lk 1658. ISBN 3110168324. (Lühibiograafia saksa keeles)
1237

1237. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad - 1230. aastad - 1240. aastad 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad Aastad: 1232 1233 1234 1235 1236 - 1237 - 1238 1239 1240 1241 1242 Mõõgavendade ordu riismete liitmine Saksa orduga - Saksa ordu Liivimaa haru e. Liivimaa ordu teke. juuni – Marburgi generaalkapiitel nimetas Hermann Balke esimeseks Saksa ordu meistriks Liivimaal ... ...
Wall Street

Wall Street on tänav New Yorgis Lower Manhattanil. Tuntud kui USA olulisim finantstänav. Seal asuvad väärtpaberibörsid NYSE, NASDAQ, AMEX, NYMEX ja NYBOT. Tänava järgi on nime saanud ajaleht Wall Street Journal. 14 Wall Street 37 Wall Street Gillender Building Trinity kirik
1238

1238. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad - 1230. aastad - 1240. aastad 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad Aastad: 1233 1234 1235 1236 1237 - 1238 - 1239 1240 1241 1242 1243 Sõlmiti Stensby leping, millega Eestimaa tagastati Taanile. Sõlmiti Stensby leping, millega Eestimaa tagastati Taanile. Liivimaa ordumeister Hermann Balke lahkus ametist. ... ...
Keila–Turba raudteelõik

Keila–Turba raudteelõik on raudtee Keila ja Turba vahel. Kuulub Eesti Raudteele. Raudteelõigul liiguvad Elroni elektrirongid liinil Tallinn–Turba. Raudteelõigul on järgmised peatused: Keila, Kulna, Vasalemma, Kibuna, Laitse, Jaanika, Riisipere ja Turba. Varem oli lõik osa Keila–Haapsalu raudteest. Riisipere–Haapsalu vaheline amortiseerunud raudteelõik demonteeriti 2004. aastal, mille tulemusel sai Riisiperest raudtee lõppjaam. Lõik Vasalemma ja Riisipere vahel oli kuni 2019. aastani viimane elektrifitseeritud raudteelõik Eestis (avati 1981). 2019. aastal taastati Riisipere ja Turba vaheline raudteelõik, mis avati pidulikult 2019. aasta detsembris. Tegemist on Eesti kiireima raudteelõiguga, kus maksimaalne reisirongidele lubatud tunnikiirus on 140 km/h. Üle kuue kilomeetri pikkusel elektrifitseeritud raudteel sõidavad Elroni elektrirongid kuni 11 korda päevas. Seoses taasavatud Turba raudteelõiguga valmis 2019. aasta sügisel Riisiperes uus veoalajaam. Kavas on jätkata raudtee pikendamist järkude kaupa ja taastada 2026. aastaks Haapsalu-suunaline raudtee lõplikult kuni Rohuküla sadamani. Reisirongid Vasalemmas Raudtee lõpp Riisiperes (2008) Vaade Riisipere perroonilt põhja suunas (2006) Elroni reisirong Stadler FLIRT Riisipere ja Turba vahelisel lõigul (2020) Elroni elektrirong Turba peatuses "Eesti Raudtee taristu 2018". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2021. Vaadatud 13. aprillil 2020. VIDEO ja FOTOD: Riisipere-Turba rong tegi Eesti kiireimal raudteel esimese sõidu Maaleht, 08.12.2019 Raudtee jõuab Rohukülla aastal 2026; Ärileht, 12.09.2020 Elron avas rongiliikluse Riisipere – Turba liinil; ERR uudised, 08.12.2019 YouTube-i video: Riisipere-Turba raudtee taasavamine
Leev Kuum

Leev Kuum (15. aprill 1930 Tartu – 27. veebruar 2024) oli eesti majandusteadlane. Ta oli pärit metodisti pastori seitsmelapselisest perest. 1949 lõpetas ta Tallinna 20. Keskkooli, 1953 lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna kaubanduse erialal, 1963–1966 õppis Moskva Plehhanovi-nimelise Rahvamajanduse Instituudi aspirantuuris. Ta töötas Eesti Konjunktuuriinstituudis juhtivteadurina. Leev Kuum asus konjunktuuriinstituuti tööle 1966. aastal, kui instituut kandis veel Üleliidulise Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi Eesti Filiaali nime. 2003 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja III klassi aumärk 2020 Valgetähe IV klassi teenetemärk Tema isa oli metodisti vaimulik Aleksander Kuum. Leev Kuum oli kaks korda abielus. Tal on esimesest abielust poeg Art ja tütar Marit, teisest abielust tütar Laura Joanna (sündinud 9. mail 2004). "Suri konjunktuuriinstituudi kauaaegne juhtivteadur Leev Kuum". Err.ee. 27. veebruar 2024. Vaadatud 27. veebruar 2024. Tallinna Ühisgümnaasiumi lendude nimekiri, 1949. aasta (1. lend). Eesti Konjuktuuriinstituudi töötajate kontaktid. Eesti Konjuktuuriinstituudi veebisait. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Tippanalüütik peab Eesti majanduse arenguvõimalusi maailma parimaiks[alaline kõdulink] - Postimees, 7. jaanuar 2006. Leev Kuum: tugev põhi lõi eelduse majanduse kiireks kasvuks Tippanalüütik peab Eesti majanduse arenguvõimalusi maailma parimaiks Online-intervjuu: esitage küsimusi majandusteadlasele Leev Kuumile Leev Kuum: devalveerimisest ei võida keegi, e24.ee 8. april 2009 Leev Kuum saates "Kukul külas", 21. september 2008, [1] Leev Kuum: Eestist saab aastal 2010 jälle superstaar, Delfi, 2. oktoober 2009 80-aastane Leev Kuum: katsuge suvel puhata, E24, 15. aprill 2010 Leev Kuum: 81-aastaselt töölkäimine mõjub tervisele hästi, EPL, 26. november 2011
1239

1239. aasta Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Aastakümned: 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad - 1230. aastad - 1240. aastad 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad Aastad: 1234 1235 1236 1237 1238 - 1239 - 1240 1241 1242 1243 1244 ... ... ... 20. märts – Hermann von Salza, Saksa ordu kõrgmeister