laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sergei Smirnov

Sergei Mihhailovitš Smirnov (vene keeles Сергей Михайлович Смирнов; sündinud 12. oktoobril 1950 Tšitas) on Venemaa riigiametnik, endine Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse Peterburi ja Leningradi oblastivalitsuse ülem ning Föderaalse Julgeolekuteenistuse ülema esimene asetäitja, armeekindral. Sergei Smirnov lõpetas Leningradi Elektrotehnilise Instituudi 1973. aastal ja 1975. aastal NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee Kõrgemad kursused Minskis. Smirnov asus NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee teenistusse 1974. aastal, alustas teenistust RJK Leningradi oblastivalitsuses, pärast NSV Liidu lagunemist jätkas teenistust Venemaa Föderatsiooni Peterburi ja Leningradi oblastivalitsuses. 1997. aastast oli Sergei Smirnov VF Föderaalse Julgeolekuteenistuse Kingissepa linnaosakonna ülem. 2000. aastal määrati Sergei Smirnov VF Föderaalse Julgeolekuteenistuse Sisejulgeolekuvalitsuse ülemaks. 2000. aasta juulis määrati ta Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Kaitseteenistuse ülema asetäitjaks. Aastatel 2001–2003 teenis Smirnov Venemaa Föderatsiooni Peterburi ja Leningradi oblastivalitsuse ülemana. 2003. aasta juunis määrati Sergei Smirnov VF Föderaalse Julgeolekuteenistuse direktori esimeseks asetäitjaks ning oli alates 2007. aasta septembrist ühtlasi Shanghai koostööorganisatsiooni Regionaalse Terrorivastase struktuuri ülem (Региональная антитеррористическая структура (РАТС) ШОС). Сергей Михайлович Smirnov
Pantokraator I

"Pantokraator I" on Eesti ansambli Pantokraator album, mis ilmus 1990. aastal vinüülplaadina. 1. Pastoraal 2. Tuul 3. Sõjalaul 4. Itk 5. Aas 6. Sundimatu jutustus tõelisest kevadest 7. Püha Mägi 8. Jäi Servi Seisma 9. Kelle? Pantokraator I andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
Lindpriid

Lindpriid on Eesti ansambel. Toomas Lunge (laul, klahvpillid) Indrek Kalda (laul, viiul) Jaan Sööt (laul, kitarr) 1997 "Kaugel, kaugel, kus on minu kodu" CD MC, Hyper Promoter 1998 "Lili Marleen" CD MC, Hyper Promoter 1998 "Senjoriita" CD MC, Hyper Promoter 1999 "Kavaleer" CD MC, HyperElwood 2001 "Kuhu küll kõik lilled jäid?" CD MC, hyper.records 2005 "Parimad laulud" Lindpriid 2007 "Seitseteist kevadist hetke" Lindpriid 2011 "Eesti kullafond" 3CD, Hitivabrik 2015 "Mundrid kapis tolmavad" Hitivabrik 2005 "Parimad laulud" Lindpriid
Mokšad

Mokšad (varem ka mokšamordvalased) on soome-ugri keelte hulka kuuluvat mokša keelt rääkiv rahvas, kelle põline asuala on praegu Venemaa Föderatsiooni territooriumil. Koos ersadega on mokšasid loetud mordvalasteks. Vähem kui pooled mokšadest elavad Mordva Vabariigis Volga jõe ääres. Mokšade põlised asualad jäävad ka Samara oblastisse, Penza oblastisse, Orenburgi oblastisse. Lisaks elab mokšasid tänapäeval ka Tatarstanis, Siberis, Kaug-Idas, Armeenias, Eestis, Austraalias ja Ameerika Ühendriikides.
Tintinnabuli

Tintinnabuli (ladina keeles genitiivivorm (omastav kääne) sõnast tintinnabulum 'kelluke') on eesti helilooja Arvo Pärdi 1976. aasta paiku välja kujunenud isikupärane muusikastiil ja kompositsioonitehnika, mis sulandab kaks ühehäälset strukturaalset liini – s.o meloodia- ja kolmkõla-hääle – üheks orgaaniliseks tervikuks. Selle tulemusel on muusikas läbivalt kuuldav või tajutav üks põhikolmkõla. Lisaks kasutab helilooja vaikust ja järelkaja muusikaliste elementidena. Sündiva kõlaterviku eripärane ülemhelirikkus meenutabki kellaheli.
Martin Jõgi (jalgpallur)

Martin Jõgi (sündinud 5. jaanuaril 1995 Tartus) on Eesti jalgpallur. Ta mängib ründajana Eesti Meistriliiga klubis JK Tammeka.
Tegevuslaad

Tegevuslaad (ka Aktionsart) iseloomustab tegevuse tüüpilist kulgu ja struktureeritust ajas. Tegevuslaad kuulub öeldise leksikaalsete kategooriate hulka. Staatiline situatsioon on situatsioon, mis on olemas, on pidev ja muutumatu. Väljendab teatud omadust või seisundit: Ma olen tüdruk. Dünaamiline situatsioon on situatsioon, mis toimub, on muutlik: Vesi vuliseb ojas. duratiivne ehk kestev: Nad läksid ära. momentaanne ehk mittekestev: Rakett plahvatas. punktuaalne: Tikk süttib põlema. iteratiivne ehk korduv: Hüpleb ühelt jalalt teisele. kontinuatiivne ehk pidev: Hääl sumbus tuules. semelfaktiivne ehk ühekordne: Poiss hüppas üle loigu. progressiivne ehk jätkuv: Puu kasvab. agentiivsus sihilisus aspekt
Yann Arthus-Bertrand

Yann Arthus-Bertrand (sündinud 13. märtsil 1946 Pariisis) on Prantsusmaa fotograaf, ajakirjanik, filmirežissöör ja looduskaitsja. Aastal 2009 valmis tema film "Kodu" ("Home"). Yann Arthus-Bertrandi koduleht Good Planeti koduleht TED talk. Yann Arthus-Bertrand. A wide-angle view of fragile Earth. (inglise keeles)
Aeg (keeleteadus)

Aeg ehk grammatiline aeg ehk tempus on pöördsõna morfoloogiline kategooria, mis väljendab tegevuse ajalist suhet kõnehetkega (absoluutset aega) või mingi teise tegevusega (suhtelist aega). Näide: absoluutne minevik: Eile mängisin sõpradega palli. Verbivorm mängisin väljendab seda, et mängimine toimus enne lause ütlemist, st tegevus eelneb kõnehetkele. suhteline olevik: Juku jooksis karjudes peitu. Verbivorm karjudes väljendab seda, et karjumine toimus samal ajal jooksmisega, kuigi mõlemad tegevused eelnevad kõnehetkele. Absoluutset aega väljendavad peamiselt pöördsõna finiitsed vormid, kuid liitvormid võivad seotud olla ka suhtelise ajaga. Suhtelist aega väljendavad pöördsõna infiniitsed vormid juhul, kui nad on ajakategooriaga seotud. Keerukamate ajasuhete selgitamiseks ei piisa ainult tegevushetkest ja kõnehetkest, vaid appi tuleb võtta vaatlushetk ehk aeg, millest lähtudes tegevust vaadeldakse. Näide: Eile mängisin sõpradega palli. Verbivorm mängisin väljendab lisaks sellele, et tegevus eelneb kõnehetkele, ka seda, et pallimängust räägitakse kui möödunud sündmusest, millel pole kõnehetkega otsest seost. Olen ennegi sõpradega palli mänginud. Verbivorm olen käinud väljendab lisaks sellele, et tegevus on toimunud enne kõnehetke, ka seda, et tegevust vaadeldakse kõnehetke seisukohalt, möödunust kokkuvõtet tehes. Ajakategooria jaguneb: Olevik ehk preesens Lihtminevik ehk imperfekt Täisminevik ehk perfekt Enneminevik ehk pluskvamperfekt Üldminevik ehk preteeritum minevik (keeleteadus) olevik (keeleteadus) tulevik (keeleteadus) Eesti keele käsiraamat
Liivsavimullad

Liivsavimullad on mullad, mille füüsikalise savi sisaldus on 20–50%. Liivsavimullad on soodsaimad vee-, õhu- ja toiterežiimiga mullad, mis tähendab, et need mullad on taimede kasvamiseks kõige soodsamad. Liivsavimullad jagatakse füüsikalise savi sisalduse järgi kolmeks kerge liivsavi (20-30%, tähis ls1), keskmine liivsavi (30-40%, tähis ls2) ja raske liivsavi (40-50%, ls3). Liivsavi moodustab Eesti muldkattest 27,8%, saviliiva ja liivsavi osakaal on suurem haritaval maal. Liivsavi peetakse ideaalseks aianduses ja põllumajanduses, kuna see sisaldab toitaineid ja säilitab vett, võimaldades samal ajal liigse vee äravoolu. Mullas domineerib kolmest osakeste suuruse grupist üks või kaks saab olla nagu liivsavi, kui sellel on tugev teraline struktuur ja omades kõrget orgaanilist osa. Muld, mis vastab liivsavi nõuetele saab kaotada oma omadused, kui seda tihendada, kui ta orgaaniline aine ammendub või võib oma peeneteralise fraktsiooni hajutamisel oma iseloomulikud omadused kaotada. Liivsavi pinnas on pehme ja murenev ning seda on lihtne harida erinevates niiskuse tingimustes. Liivsavi saab kasutada majade ehituses. Ehitusel kasutatakse liivsavi seintes, et hoida õhuniiskust kontrolli all. Saviliiva õlgedega kombineerides saab kasutada seda seinte ehitusel. See on üks vanimaid kasutusel olevaid tehnoloogiaid maja ehitusel maailmas. Selle raames on kaks laiaulatuslikku meetodit: tampsegu või mudatellis. Liivsavimulladadega ehitamine on olnud traditsiooniline ehitus meetod keskajal ja Aafrikas aastatuhandeid. Praegu elab rohkem kui pool maailma populatsioonist liivsavist tehtud elamistes. Liivsavi on naturaalne ehitusmaterial ja on kergesti kättesaadav enamus maailmas. See on odav, lihtne töödelda, jätkusuutlik ja tulekindel ja tagab meeldiva ehitus õhkkonna Tänapäeval leiab liivsavi harva ehitus materialina kaasaegsetes ehituskonstruktsioonides. Lisaks veel, maapiirkondades on siiani traditsiooniliselt liivsavist püstitatud väikesi ehitisi märkimisväärselt palju aga linnaplaneerimise kontekstis moodustavad savikonstruktsioonid  ainult väikese niši nüüdisaegsete projektide raames. Mulla lõimis Liivsavi Liivmullad Saviliivmullad Savimullad EKSS Astover, A., Kõlli, R., Roostalu, H., Reintam, E., Leedu, E. (2012). Mullateadus. Õpik kõrgkoolidele. Tartu: Eesti Maaülikool. Lk 486.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) B. Rosie Lerner (6. jaanuar 2000). ""What is Loam?"". Purdue University Consumer Horticulture. Vaadatud 21.03.2019. Gerhard Koch (september 2005). ""Loam Construction – from a niche product to an industrial building system"". Tokyo: Action for Sustainability – The 2005 World Sustainable Building Conference in Tokyo, Japan. Vaadatud 21.03.2019. Schlesier K., Schmitz H. ""Loam Building Techniques and Typologies in the Urban Planning Context"" (PDF). Vaadatud 25.03.2019.
Arend Metztacken

Arend Metztacken (Metstacken, Metstaken; maetud 25. veebruaril 1650 Tallinnas) oli Eestimaa aadlik ja Palmse mõisnik. Arend Metztacken oli aastail 1629–1632 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. Arend Metztacken korraldas ülemaalist postiteenuse sisseseadmist ja sõjas laastatud kirikute taastamist. Ta oli Palmse pärushärra ja Käru (al. 1595) mõisniku Diedrich Metztackeni vend ja Käkisalmi maapealiku ning Eestimaa maanõuniku ooberst Reinhold Metztackeni (surnud 1672) onu. Metztacken / Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1: Estland, Görlitz, 1930, lk. 162-163
Johannes Hauboldt

Johannes Julius Hauboldt (4. veebruar 1855 Tartu – 9. veebruar 1925 Avinurme) oli baltisakslasest Eesti ja Vene vaimulik. Hauboldt lõpetas Tartus gümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1876–1877 filoloogiat ja 1877–1881 usuteadust. Ta oli prooviaastal Põltsamaa Niguliste koguduses ning ordineeriti 6. detsembril 1881 pastoriks. Aastatel 1882–1885 oli ta Kolga-Jaani Johannese koguduse adjunktpastor. Aastatel 1885–1915 oli ta Oudova koguduse (algul küll adjunkt-) õpetaja, kohati teenis sellel kohal kogu Oudova maakonda ja ka osa Luuga maakonnast. 1903. aastal andis ta Karl Kriidile loa tegutseda jutlustajana. 1915. aastal saadeti ta asumisele Venemaa sisemaale. Eestisse kolis ta 1918. aastal. Aastatel 1921–1923 oli ta Avinurme koguduse õpetaja. http://docs.google.com/viewer?a=v&q=cache:77XCvFWiU7EJ:www.usuteadus.ee/failid/UA1_2002/03_UA_1_2002%2850%29_skarovsij.pdf+aleksander+j%C3%BCrgenson&hl=et&gl=ee&pid=bl&srcid=ADGEESiTgNq7gUmxm_JT3xaV9ZVRqaqn6YGjJxQ_cSY50Yb8KGnrXHxFxAx8hyJuNXm1N0_l8BHnCG81kxKjdIex1jQ0N4ZxrnoC8lKzaowc0rXXSR7XD26CVTq-sNkFRCJUfLa3iS3L&sig=AHIEtbQcBJPd5OLoOomY6WA_fKBHciGMZQ LEXIKON deutschbaltischen Theologen seit 1920; Bearbeitet von Wilhelm Neander Verlag Harro v. Hirschheydt Hannover-Döhren Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998
August Kasak

August Kasak (24. juuli 1895 Kellämäe, Krabi vald, Rõuge kihelkond, Võrumaa – 19. august 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast, Vene NFSV) oli Võrumaa vallaametnik ning ühistranspordi pioneer. Õppis Krabi vallakoolis 1905–1908 ning Tsooru ministeeriumikoolis 1909–1911. Töötas vallasekretäri õpilasena Haanjas 1911–1914, vallasekretäri abina Karulas 1914–1915 ja Oraval 1915. Oli I maailmasõjas 1915–1918 kirjutaja, Vabadussõjas teenis 1918–1920 7. Jalaväerügemendi kantseleis. Pärast sõja lõppu töötas Meremäe Grihnevo algkoolis õpetajana, Misso vallasekretärina 1920–1939, Võru vallasekretärina 1922, uue Võru valla vallasekretärina 1939–1940. Ta oli Misso valla Järvesaare talu omanik 1935. aastast, bussiliinide omanik 1930. aastast, majaomanik Võrus Kreutzwaldi 46, Misso Haridusseltsi ja Raamatuühingu esimees 1922, Misso rahvamaja juhataja 1935, Võru Tarbijate Ühistu esimees 1929–1931, Misso ühispanga juhatuse esimees 1928, Kaitseliidu Võrumaa maleva juriskonsult, Isamaaliidu osakonna esimees. Vangistati 14. juunil 1941 Võrus, lahutati Petseri raudteejaamas perest. Hukati 19. augustil 1942 Sverdlovski oblastis Sevurallagis. 1938 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk Tema isa oli Jaan Kasak ning ema Liisa Kasak (sündinud Puurits). Ta abiellus 1922. aastal Magdaleene Prinsiga (1902–1970) ning neil sündis neli last: Vambola (1923-1944), Olev (1926), Hilja (1929–1998), Rein (1937). Perekond küüditati 1941. aastal Tomski oblasti Aleksandrovo rajooni. "Eesti Vabariigi teenetemärgid". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2021. Vaadatud 9. jaanuaril 2021. Olev Kasak. Ühe tubli eesti mehe elukäik. Võitleja nr 3, 2005. Lk 2 ja 9 Rein Kasak. 50 aastat saatana embuses. Ptk 15. Varrak. 2011 August Kasaki sugupuu August Kasak Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Eesti kommunismiohvrid 1940–1991 Eesti Antiikautode Galerii. Ajalugu – Eesti aeg. August Kasak
Lemi vald

Lemi on vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas. Keskus asub umbes 24 kilomeetri kaugusel maakonna keskusest Lappeenranta linnast ja 50 kilomeetrit Venemaa piirist. Lemi asutati 1688. aastal, kui Taipalsaari kihelkonda rajati uus kirik ja nimetati vallaks 1867. aastal. Ahtiala, Hakulila, Heikkilä, Huttula, Hyvärilä, Iitiä, Juuresaho, Juvola (keskus), Kaamanniemi, Kuukanniemi, Kapiala, Keskisenpää, Korpela, Kurkela, Kärmeniemi, Laakkola, Lavola, Merenlahti, Metsola, Mikkola, Mikonharju (kuulub Iitiässe), Nisola, Nuppola, Olkkonen, Parkkola, Pöllölä, Ruohiala, Ruomi, Sairala, Sorvarila, Suomalainen, Suoniala, Suontakainen, Sutela, Taipale, Tevaniemi, Torvenniemi, Tuomelanpelto (kuulub Iitiässe), Uiminniemi, Urola, Vainikkala, Välikangas ja Värtölä. Population growth biggest in nearly 70 years Lemi valla koduleht soome keeles
Luumäki vald

Luumäki on vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas. Valla pindala on 859,83 km², millest 109,77 km² moodustavad veekogud. 31. jaanuari 2011 seisuga elas vallas 5130 inimest. Viimasel paarikümnel aastal on valla elanike arv järjekindlalt vähenenud, näiteks 1980 elas vallas 5747 inimest. Vald on ükskeelne: soome keel on 97,49% elanike emakeel. Valla keskus on Taavetti, mis asub 37 kilomeetri kaugusel Lappeenrantast. Luumäki vald asutati 1642. aastal. Anjala, Antikkala, Askola, Ellola, Haimila, Heikkilä, Heimala, Hermunen, Hietamies, Himottula, Hirvikallio, Huomola, Huopainen, Husula, Hyyrylä, Iihola, Inkilä, Junttola, Jurvala, Juurikkala, Kaitjärvi, Kannuskoski, Keskinen, Kiurula, Kiviniemi, Kokkola, Kolppola, Kontula, Koskela, Kähölä, Lakkala, Laukkala, Lensula, Luotola, Marttila (Taavetti), Mentula, Metsola, Multiala, Munne, Niemi, Nokkala, Nuppola, Nurmiainen, Näppi, Okkola, Orkola, Parola, Pitkäpää, Pukkila, Pätärilä, Rantala, Saareks, Saarits, Saksala, Salmi, Sarkalahti, Sarvilahti, Siiropää, Sirkjärvi, Suoanttila, Suonpohja, Sydänmaanlakka, Taina, Tapavainola, Taukaniemi, Toikkala, Vainonen, Venäläinen, Viuhkola Population growth biggest in nearly 70 years Luumäki valla koduleht soome keeles
Parikkala vald

Parikkala on vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas Venemaa piiri ääres. Valla keskus Kangaskylä asub 98 kilomeetri kaugusel maakonna keskusest Lappeenrannast. Kuni läänide kaotamiseni (31. detsembrini 2009) kuulus Parikkala vald Lõuna-Soome lääni. Vald asutati 1635. aastal. Kolmandik Parikkala vallast (293 km²) anti 1940. aastal pärast Talvesõda üle Nõukogude Liidule. Lähim lennujaam on Savonlinna lennujaam 60 km kaugusel. Honkakylä, Joensuu, Joukio, Järvenpää, Kangaskylä, Kaukola, Kesusmaa, Kinnarniemi, Kirjavala, Koitsanlahti, Kummunkylä, Lamminkylä, Niukkala, Maironiemi, Melkoniemi, Mikkolanniemi, Mäntylahti, Oravaniemi, Poutala, Rasvaniemi, Rautalahti, Saarenkylä, Savikumpu, Tarnala, Tiviä, Tyrjä ja Uukuniemi. Population growth biggest in nearly 70 years  Parikkala vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Parikkala valla koduleht soome keeles
Dindari jõgi

Dindar (araabia keeles nahr ad-Dindar) on jõgi Aafrikas. Jõgi algab Etioopia mägismaalt. Ta voolab valdavalt loodesse ning suubub paremalt Sinisesse Niilusesse. Talviti jõgi kuivab.
Amundseni laht

Amundseni laht on Põhja-Jäämerre kuuluv väin, osa Beauforti merest ja Loodeväilast. Amundseni laht asub Loodealadel piirkonnas, mille inuktitutikeelne nimi on Inuvialuit. Amundseni laht piirneb lõunas Põhja-Ameerika mandri, idas Victoria saare ja põhjas Banksi saarega. Lahest lõunas asuvad mandril Parry poolsaar ja kuni 876 m kõrgused Melville'i mäed, kus on Tuktut Nogalti rahvuspark. Parry poolsaarest läänes asub Franklini laht, Parry poolsaare ja Melville'i mägede vahel Darmley laht. Mandri ja Victoria saare vahel kulgeb pikk ja kitsas Dolphin and Unioni väin, mis viib Coronationi lahe nimelisse väina. Victoria saarel asuvad Prints Alberti laht ja sellest lõunas Wollastoni poolsaar ning põhja pool Minto laht ja sellest põhjas Prints Alberti poolsaar. Victoria ja Banksi saare vahel kulgeb pikk ja kitsas Walesi printsi väin, mis viib Viscount Melville'i väina. Banksi saarel asub kuni 732 meetri kõrgune Durham Heights. Amundseni lahe läänepiiri moodustab lõik, mis on tõmmatud Franklini lahe lääneservas oleva Bathursti neem ja Banksi saare lõunatipus oleva Lambtoni neeme vahele. Amundseni lahe pikkus on umbes 450 km, laius kuni 200 km, sügavus kuni 285 m. Amundseni lahe kallastel valitseb arktiline kliima. Seetõttu on need peaaegu asustamata. Darnley lahe sopis asub Paulatuk ja Prints Alberti lahe põhjakaldal Holman (400 elanikku). Suur maailma atlas, lk. 124
Salisbury saar (Kanada)

Salisbury saar on Kanadale kuuluv saar Hudsoni väinas Hudsoni lahe suudmes. Pindala on 804 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 503 m.
Anne Helene Gjelstad

Anne Helene Gjelstad (sündinud 9. mail 1956 Oslos) on norra fotograaf. Ta lõpetas Norra Kunsti- ja Disainiakadeemia 1982. Seejärel oli tal oma moeateljee. 5 aastat oli tal Eestis oma õmblustöökoda, mille toodang läks Norrasse ja teistesse välismaadesse. Fotograafina pildistab ta peamiselt portreefotosid, samuti moodi ja dokumentaalfotosid. Ta pildistab ka ruumide sisustust, tooteid ja elustiili. Tal on käsil projekt "Suur süda, tugevad käed", mille käigus fotografeerib Kihnu ja Manija saare naisi. Tema isikunäitus "SCAPES – Norra lapsed, teismelised ja loodus" oli Tallinna Norra saatkonna kutsel 2010. aastal Eestis ringreisil. Seda oli võimalik näha Tallinnas, Tõstamaal, Haapsalus, Pärnus, Narvas, Elvas ja Kärdlas. Gjelstadi on tunnustanud Norra Fotograafide Assotsiatsioon oma aastanäitustel 2008 ja 2009. Koduleht
Mare Müürsepp

Mare Müürsepp (sündinud 20. juulil 1958) on eesti lastekirjanduse uurija, kasvatusteadlane ja klassiõpetaja. Ta on alates 1982. aastast õpetanud lastekirjandust Tallinna Ülikoolis klassiõpetaja erialal ja selle kõrval pidanud klassiõpetaja ametit Vormsi koolis, Pirita Majandusgümnaasiumis ja Randvere Koolis. Mare Müürsepa sulest on ilmunud hulgaliselt kooliõpikuid ja muid õppematerjale, teaduskirjutisi, monograafiad "Lapse tähendus eesti kultuuris 20. sajandil: kasvatusteadus ja lastekirjandus" (2005, PhD väitekiri), "Laps on hakanud lugema" (1998), lasteraamatud "Lehmaga mere ääres" (1987) ja "Viis vaba kutsikat" (2009), koos Heli Lukneriga füüsika algtõdede lugemik "Füübits" (2017). Mare Müürsepp on aastakümneid olnud Eesti Lugemisühingu juhatuse ja nõukoja liige ning kuulub rahvusvahelisse lastekirjanduse uurimise ühingusse International Research Society for Children's Literature ning õpiku- ja haridusmeedia uurimise ühingusse Internationale Gesellschaft für Schulbuch- und Bildungsmedienforschung. . 2005 Muhvi auhind 2007 Aasta Rosin ("Kui Arno isaga koolimajja jõudis ...", koos Aili Kalavuse ja Mare Hundiga) 2008 Eesti Lastekirjanduse Keskuse, ajakirja Täheke ja kirjastuse Tänapäev korraldatud lastejutuvõistluse "Minu esimene raamat" äramärgitud töö ("Viis vaba kutsikat") 2017 Aasta Rosin ("Füübits") 2019 Tallinna Ülikooli sajandi vilistlane
Trooja skinheedid

Trooja skinheedid on ska'l ja punkrokil põhinev antifašistlik subkultuur, mis on nimetuse saanud Trojan Recordsi järgi. Trooja skinheedid ei ole rassistlikud. Bad Manners Big 5 The Ethiopians International Beat Judge Dread Madness Maroon Town The Beat (aka The English Beat USA-s) The Selecter Special Beat The Specials The Bodysnatchers Anarho-skinheadid Antifašism
Ivar Soopan

Ivar Soopan (sündinud 10. detsembril 1971Tartus) on eesti ajakirjanik ja kirjanik. 1993. aastal asus Soopan elama Haapsalus ja tööle kohalikku ajalehte Läänlane. Samal aastal liikus ta sealt ajalehte Lääne Elu, kus ta töötas 1998. aastani. Aastatel 1998–2008 töötas Soopan Eesti Päevalehes. 2008. aastast töötab ta jälle Haapsalus ajakirjanikuna. 2010. aastal sai temast Lääne Elu peatoimetaja. 2011. aasta aprillis lõi Soopan oma uudisteportaali Läänlane. 2011. aasta maist oli ta lisaks Läänlases töötamisele ka Eesti Rahvusringhäälingu korrespondent Läänemaal ja Hiiumaal. 2015. aasta märtsis asus tööle Maalehte. 2017. aastal avas Soopan turismi- ja reisiuudiste veebilehe Reisiportaal.ee. 2021. aasta juunist töötab ta Geenius Meedias. 2019. aastal valis Baltimaade suurim reisikorraldaja Novatours Ivar Soopani Reisiportaalis tehtud töö eest 2018. aasta parimaks turismiajakirjanikuks. "Kõik poisid ei saa suureks". Eesti Päevaleht 2008. ISBN 9789949431700 (lasteraamat) "Head pahad poisid". Eesti Päevaleht 2009. ISBN 9789949452323 (noorteraamat) "Tappev uudishimu". Eesti Päevaleht 2008. ISBN 9789949431298 (kolme Iraagi-kogemuse kokkuvõte) "Seljakotiaabits". Eesti Päevaleht 2010. ISBN 9789949452613 "Rännakud murtud maal". Hea Lugu 2012. ISBN 9789949489329 "Õhulossivanaisa". Tänapäev 2015. ISBN 9789949276929 Iraagi sõda 2003-2004 Israeli-Hezbollah sõda Liibanonis 2006 Immigrantide rahutused Pariisis Clichy-sous-Bois’ linnaosas 2005 India ookeani maavärin ja tsunami, Tai 2004 Maavärin Kashmiris, India Jammu & Kashmiri osariik 2005 Süüria armee lahkumine Liibanonist, Beirut 2005 Karikatuuriskandaalist alguse saanud muslimite rahutused Liibanonis ja Süürias, Beirut ja Damaskus 2006 Demonstratsioonid Liibanonis, Beirut 2006 Eesti kaitseväelase arest Araabia Ühendemiraatides, Sharjah ja Dubai 2006 Maavärin ja Merapi vulkaani purse Indoneesias, Jaava saar 2006 Revolutsioon, valimised ja rahutused, Kõrgõzstan, Usbekistan 2010 Palestiinlaste olukord okupeeritud aladel, Iisrael ja Palestiina alad 2012 Süüria sõjapõgeniku olukord Süüria piirialadel. Jordaania 2012 Kagu-Aasia tsunami aastapäeva dokumentaalfilm Taist. 2016 Videoreportaažid Araabia Ühendemiraatidest. 2017 Dokumentaalfilm Jordaaniast maailma suurimast Süüria sõjapõgenike laagrist Zaatarist. 2017 Reisifilmid Gruusiast Mestiast, Tbilisist ja Batumist. 2017 Keskkonnateemalised dokumentaalfilmid Vietnamist. 2017 Keskkonnateemalised dokumentaalfilmid Horvaatiast. 2018. 2010 Nukitsa konkurss, 3. koht kirjanike kategoorias ("Kõik poisid ei saa suureks") "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2020. Vaadatud 27. veebruaril 2017. "Ivar Soopan lahkus Eesti Päevalehest" Postimees, 1. august 2008 Veiko Pesur. "Lääne Elu asus juhtima Ivar Soopan" Postimees, 5. mai 2010 "Ajakirjanik Ivar Soopan avas uue uudisteportaali" kylauudis.ee, 10. aprill 2011 "ERRi Lääne-Eesti korrespondendiks valiti Ivar Soopan" Delfi, 25. mai 2011 "Ivar Soopan hakkab tööle Maalehes" Maaleht, 23. veebruar 2015