laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Malice Mizer

Malice Mizer oli Jaapani visual kei ansambel. Ansambel tegutses augustist 1992 detsembrini 2001. Ajendatult ühistest nägemustest muusika tegemises, asutasid bändi kitarristid Mana ja Közi. Ansambli koosseisu jõudis kuuluda kolm laulusolisti. Iga uus laulja tõi kaasa märkimisväärsed muutused bändi muusikas, stiilis, üldises ilmes. Kostüümid ja kontsertide visuaalne pool mängis nende teostes alati väga tähtsat rolli. Nende nimi Malice Mizer tähendab kurjust ja viletsust (ingl malice and misery), milles seisneb vastus küsimusele „Mis on inimene?“. Seda küsimust on liikmed nimetanud bändi loomingu läbivaks kontseptsiooniks. Kui nende varasele muusikale ja temaatikale on iseloomulikud tugevad Prantsuse ja klassikalise muusika mõjutused, siis hiljem, pärast erinevaid bändi tabanud tragöödiaid, hüljati kaalutletud kõlaga prantsuse romantism ja viljeleti rohkem gooti-viktoriaanlikku stiili. Malice Mizer on tuntuim bändi igati originaalse olemuse poolest. Malice Mizer on kuulus muusika poolest, kuid samuti oma live-sõudega – need sisaldasid priiskavaid ajaloohõngulisi kostüüme ja lavakujundusi, lühikesi tummstseene mõne loo saatena, veidraid tantsusamme jpm. Bändis elati üle nii mõnigi uus koosseis ja kokku üheksa tegutsemisaasta jooksul tehti kolm drastilist imidžimuutust. 11. detsembril 2001 ilmus ametlik teade, et Malice Mizer katkestab määramata ajaks tegevuse. Ent Mana on hiljuti oma kodulehel kirjutanud, et kolm neljast liikmest (Mana, Közi ja Yu~ki) on taas, pärast seitset aastat bändi hingusele saatmisest, omavahel tihedalt suhtlema hakanud. Mana ja Közi esinesid isegi taas koos ühel laval 27. detsembril 2009 Mana sooloprojekti "Moi dix Mois" aastalõpukontserdil. http://www.malice-mizer.co.jp/
Olga Lepešinskaja

Olga Lepešinskaja (vene keeles Ольга Васильевна Лепешинская; 15./28. september 1916 Kiiev – 20. detsember 2008 Moskva) oli vene balletitantsija ja pedagoog, Nõukogude Liidu rahvakunstnik (1951). Lepešinskaja sündis vanas poola aadliperekonnas. Tema vanaisa Vassili Pavlovitš Lepešinski vahistati revolutsioonilise organisatsiooni Narodnaja Volja liikmena. Isa Vassili Vassiljevitš oli raudteeinsener, kes rajas Mandžuuria raudteed. 1925 astus Lepešinskaja Moskva koreograafiakooli, mille lõpetas 1933. Esimest korda esines ta laval 10-aastaselt ühena väikestest lindudest balletis "Lumeneid". 1932 mängis ta balletis "Pähklipureja" suhkruploomihaldjat[küsitav]. Juba 17-aastaselt hakkas Lepešinskaja Moskva Kremlis privaatetendusi andma. Kohe pärast lõpetamist asus Lepešinskaja tööle Suures Teatris. Tema esimene roll oli Rosina balletis "Sevilla habemeajaja", järgnes Suok Juri Oleša romaani "Kolm paksu" balletiversioonis. Viimane osutus väga populaarseks ja see roll tegi Lepešinskaja kuulsaks. 1943 esitas ta Grini "Punaste purjede" põhjal tehtud balletis peaosalist Assolit. Kokku sai ta neli Stalini preemiat: 1941 osa eest balletis "Don Quijote", teise peaosa eest Sergei Prokofjevi balletis "Tuhkatriinu" (esietendus 21. novembril 1945), kolmanda lavastuse "Pariisi tuled" eest ja neljanda Tao-Hoa rolli eest balletis "Punane moon". 1951 pälvis ta koos Galina Ulanovaga tiitli NSV Liidu rahvakunstnik. Kaarel Kressa. Suri kuulus baleriin Olga Lepešinskaja, EPL, 23. detsember 2008
Mesilassülem

Mesilassülem moodustub tarust lahkuvatest mesilastest. Sülemlemine toimub tavaliselt juuni esimesest poolest kuni juuli teise pooleni. See on tingitud asjaolust, et mesilasi on tarus liiga palju ning kõigile ei jätku tööd. Kui ruumipuudus on tekkinud, teevad mesilased endale uue ema (ehitavad emakuppe; põhjamaa mesilased ehitavad vähem, lõunapoolsed mesilased tunduvalt rohkem emakuppe). Kui kõige varem tehtud emakupp hakkab kooruma, siis kolm päeva enne seda lahkub vana ema koos tarus olevate lennumesilastega tarust. Seda nimetatakse sülemiks. On juhuseid, kus vihmaste ilmade tõttu ei ole sülemil võimalik lahkuda, ja mesinik leiab tarust kaks ema. Kui tarus on kaks ema, siis teevad nad tavaliselt ise sotid selgeks ning tugevam jääb ellu. Enamasti on see noorem mesilasema. Enne sülemi lahkumist kobarduvad mesilased taru lähedal oleva puu, põõsa või mõne muu taime või ehitise külge. Seal ootavad mesilased emamesilast. Kui mesilasema tuleb, lendavad nad varem valmis vaadatud kohta. Kui aga ei tule, lähevad nad tarru tagasi. Enne sülemi lahkumist (sülemlemist ehk pereheitmist) muneb ema tühjad kannud mune täis. On juhuseid, kus vana emaga sülem lahkub ja kahe päeva pärast tuleb teine sülem ja mesinikule jääb tühi taru.
Sülemikast

Sülemikast on kast, kuhu pannakse mesilassülem, mis on kobardunud näiteks puu oksa külge. Kasti saab tavaliselt panna 7...8 raami, millel mesilased saavad kobarduda. Kui sülemit pole võimalik tarusse panna, võib kasti kasutada ka taru asendajana. Sülemikasti pandud sülemit tuleks paar päeva pimedas ja jahedas hoida ja siis alles tarusse ümber tõsta, muidu võib sülem ikkagi ära lennata. Kui sülem võetakse liiga vara oksalt maha, ei pruugi seal mesilasema olla. Siis muutuvad mesilased närviliseks ka pimedas ja jahedas kohas.
Paarituslend

Paarituslend on lend, kus saatemesilased saadavad emamesilast, kui ta leskedega paaritub. See toimub õhus lennates. Üks ema paaritub viis korda aastas. Kui ema paaritub lesega, tirib ta pärast suguakti lese suguelundid koos sisikonnaga välja ja lesk sureb. Paaritumine ei toimu tavaliselt oma taru leskedega; see võib toimuda ka kilomeetri kaugusel oleva pere leskedega.
Karl May

Karl Friedrich May (25. veebruar 1842 Ernstthal (tänapäeval Hohenstein-Ernstthal) – 30. märts 1912 Radebeul) oli üks saksa kõigi aegade menukamaid kirjanikke; ta on tuntud oma Winnetou romaanide järgi. May kirjutas ka luulet ja mitu näidendit ning komponeeris muusikat. Tema versioon "Ave Mariast" oli väga tuntud.
Semliki

Semliki (mõnikord ka Semuliki) on jõgi Kesk-Aafrikas. Ta voolav välja Rutanzige järvest Kongo Demokraatlikus Vabariigis, voolab põhjasuunas üle Uganda piiri ja edasi Uganda lääneosas Semuliki rahvuspargi lähedal. Suubub Alberti järve. Jões ja jõe ääres elavad muu hulgas aafrika elevandid, krokodillid ja antiloobid. Pikkus 230 km.
Sven Hannawald

Sven Hannawald [h'anavalt] (sündinud 9. novembril 1974 Saksimaal Maagimäestikus Erlabrunnis) on endine Saksa suusahüppaja. 13-aastaselt hakkas ta suusahüpetes silma paistma. Furtwangeni Suusainternaadis (Skiinternat Furtwangen) treenides omandas ta sideelektrooniku ameti. Hooajal 1998/99 sai ta suusahüppe maailma karikasarjas 5. koha. Sven Hannawald on esimene suusahüppaja, kes on võitnud ajaloolise Nelja hüppemäe turnee kõik neli osavõistlust (hooajal 2001/2002). See on tema seni edukaim hooaeg. Salt Lake City olümpiamängudel 2002. aastal võitis ta ühe (meeskondliku) kuld- ja ühe (individuaalse) hõbemedali. Maailma karikasarjas tuli ta teiseks. Ta on kahekordne suusalennu maailmameister 2000 Vikersund, 2001. Ta on esimene suusahüppaja, kes on seda tiitlit kaitsnud. 2002. valiti ta nende saavutuste eest Saksamaa aasta sportlaseks. Hooaeg 2003/2004 ebaõnnestus. Tema parim koht oli 3. koht Engelbergs. Kuigi ta loobus mitmetest võistlustest, et treenida, ei tahtnud tulemused paraneda. Seetõttu katkestas Hannawald hooaja. 29. aprillil 2004 sai teatavaks, et Hannawald põeb läbipõlemissündroomi ning on läinud erikliinikusse ravile. Ta on küll taasalustanud treeninguid, kuid tema taastumine ei ole veel lõppenud. 2005. aastal teatas ta karjääri lõpetamisest. 1998 Naganos 2. koht meeskondlikult 2002 Salt Lake Citys 1. koht meeskondlikult 2. koht normaalmäel 4. koht suurelt mäel 1999 Ramsaus 1. koht meeskondlikult 2. koht suurel mäel 8. koht normaalmäel 2001 Lahtis 1. koht meeskondlikult 6. koht suurelt mäel 2003 Val di Fiemmes 7. koht suurel mäel 1998 Oberstdorfis 1. koht 2000 Vikersundis 1. koht 1. Bischofshofen (Austria), 6. jaanuar 1998 2. Oberstdorf (Saksamaa), 24. jaanuar 3. Bad Mitterndorf (Austria), 19. veebruar 2000 4. Trondheim (Norra), 10. märts 2000 5. Oslo (Norra), 12. märts 2000 6. Planica (Sloveenia), 19. märts 2000 7. Titisee-Neustadt (Saksamaa), 2. detsember 2001 8. Oberstdorf (Saksamaa), 30. detsember 2001 9. Garmisch-Partenkirchen (Saksamaa), 1. jaanuar 2002 10. Innsbruck (Austria), 4. jaanuar 2002 11. Bischofshofen (Austria), 6. jaanuar 2002 12. Willingen (Saksamaa), 12. jaanuar 2002 13. Engelberg (Šveits), 22. detsember 2002 14. Oberstdorf (Saksamaa), 29. detsember 2002 15. Zakopane (Poola), 18. jaanuar 2003 16. Zakopane (Poola), 19. jaanuar 2003 17. Bad Mitterndorf / Kulm (Austria), 2. veebruar 2003 18. Willingen (Saksamaa), 8. veebruar 2003 Hannawald elab Schwarzwaldis Hinterzartenis. Sven Hannawaldi vanemad on Regina ja Andreas Hannawald. Tal on õde Jeannette (temast 6 aastat noorem). Hobid: jalgpall, tennis, jäähoki, küpsetamine, rulluisutamine, jalgrattasõit, mudellennundus. Sven Hannawaldi treener Wolfgang Steiert iseloomustab teda nii: "Hanni on iga ämma unistus. Ta koristab ise, triigib oma riideid ise ja ilmub avalikkuse ette alati suurepärases rõivastuses. Ta on tõeliselt armas inimene, kes ei suudaks kärbselegi liiga teha!" Saksakeelne koduleht saksakeelne fännileht
George Dickie

George Dickie (12. august 1926 Palmetto, Florida – 24. märts 2020) oli Ameerika Ühendriikide kunstifilosoof ja esteetik. Dickie lõpetas Florida Ülikooli bakalaureusena 1949. aastal ning California Ülikooli doktorina 1959. aastal. Ta on Illinoisi Ülikooli (Chicagos) filosoofia emeriitprofessor. Dickie sai tuntuks oma institutsionaalse kunsti teooriaga (Art and the Aesthetic, 1974). Tema sellealaseid töid mõjutas oluliselt Arthur Danto operatsionaalse kunsti ja kunstimaailma teooria. Ta uuris põhjalikult ka 18. sajandi esteetilise kultuuri kujunemist (The Century of Taste, 1996). "Is Psychology Relevant to Aesthetics?" (The Philosophical Review, 1962) "The Myth of the Aesthetic Attitude" (American Philosophical Quarterly, 1964) "Defining Art" (American Philosophical Quarterly, 1969) "Aesthetics: An Introduction" (Pegasus, 1971) "Art and the Aesthetic" (Cornell University Press, 1974) "The Art Circle" (Haven, 1984) "The New Institutional Theory of Art" (Proceeding of the 8th International Wittgenstein Symposium, Wein, 1984) "Evaluating Art" (Temple University Press, 1988) "The Intentional Fallacy: Defending Beardsley", kaasautor W. Kent Wilson (The Journal of Aesthetics and Art Criticism, 1995) "The Century of Taste" (Oxford University Press, 1996) "Introduction to Aesthetics: An Analytical Approach" (Oxford University Press, 1997) "Art and Value" (Blackwell Publishers, 2001) "Theorizing about Art: Intension and Extension" (The Blackwell Guide to Aesthetics, 2004) "Iron, Leather, and Critical Principles" (Contemporary Debates in Aesthetics and the Philosophy of Art, 2005)
Tamanrasseti provints

Tamanrasseti provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Alžeeria lõunaosas. Piirneb Mali ja Nigeriga. Asub Sahara kõrbes. Provintsi jääb ka osa Ahaggarist. Provints on pindalalt suurim Alžeeria provints. Elanikud on peamiselt tuareegid. Jaguneb 6 ringkonnaks: Abalessa ringkond In Ghari ringkond In Guezzami ringkond In Salahi ringkond Tamanrasseti ringkond Tazrouki ringkond Tin Zaouatine'i ringkond
Martin Schmitt

Martin Schmitt [šmitt] (sündinud 29. jaanuaril 1978 Lõuna-Saksamaal Schwarzwaldis Villingen-Schwenningenis) on endine saksa suusahüppaja. Ta kuulus Furtwangeni suusaklubisse. Aastatel 1999–2001 oli Schmitt suusahüpetes maailma absoluutses tipus. Tal võitis 28 maailma karikasarja etappi: hooajal 1998/99 10; hooajal 1999/2000 11; hooajal 2000/2001 6; hooajal 2001/2002 1. 28 maailma karikasarja etapivõiduga on ta kõikide aegade kolmas suusahüppaja Matti Nykäse (48) ja Jens Weißflogi (33) järel. Juba Furtwangeni Suusainternaadi õpilasena sai ta 1997. aasta maailmameistrivõistlustel meeskondliku pronksmedali. 21-aastaselt võitis ta esimest korda maailma karika ning kordas seda järgmisel hooajal. 2000.–2001. aastal saavutas ta järjekindlalt tipptulemusi, kuid tuli maailma karikasarjas Adam Małyszi järel teiseks. Meeskondlikult võitis ta 2002. aasta olümpiamängudel kuldmedali ning 1998. ja 2010. aasta olümpiamängudel hõbemedali. 1999. aastal valiti ta Saksamaa aasta sportlaseks. 31. jaanuaril 2014 teatas ta sportlaskarjääri lõpetamisest.
Marjovo rajoon

Marjovo rajoon on haldus- ja omavalitsusüksus (munitsipaalringkond (varem munitsipaalrajoon)) Venemaal Novgorodi oblasti lõunaosas. Piirneb kagus Tveri oblastiga. Rajoonis oli 2020. aastani 6 külaasundust (esmatasandi omavalitsusüksust). Rajoonis on 139 asulat. Pindalast moodustab mets 1361,5 km², põllumajandusmaa 230,7 km² ja sood 142 km². Peamised majandusharud on põllumajandus ja puidutööstus. Rajoonis on 229,94 km maanteid, millest 101,29 on asfaltkattega. http://www.marevo.nov.ru/
Tšudovo

Tšudovo (soome Tiutova) on linn Venemaal Novgorodi oblastis, Tšudovo rajooni keskus. Asub Keresti jõe ääres Peterburist 115 km kagus. Tšuduvot on esmamainitud Vadja viiendiku maksuraamatus 1539. aastal. 16. sajandist asus seal postijaam Tšudovski Jam. 1851. aastani oli küla nimi Jamm-Tšudovo. 1851. aastal avati küla läbiv Moskva–Peterburi raudtee. Linnaõigused sai asula 1937. aastal. Tšudovo on raudteesõlm, seal on puidu- ja ehitusmaterjalitööstused, kommivabrik ja tikuvabrik. Linnas asub Nikolai Nekrassovi majamuuseum. Linnas töötab kaks bussiliini. Linna järgi on nime saanud Chudovo alamlade. Raudteejaam Nikolai Nekrassovi majamuuseum Населённые места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий, по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г. / Отв. ред. Н. А. Тройницкий. — Спб., 1905, с. 127.. http://www.admchudovo.ru/ http://chudovo.in/
Batetski rajoon

Batetski rajoon on haldus- ja omavalitsusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Novgorodi oblastis. Piirneb läänes ja põhjas Leningradi oblastiga. Rajoonis on 3 külaasundust (esmatasandi omavalitsus). 2021. aasta alguse seisuga oli rajooni rahvaarv 4991, neist 2610 naised ja 2381 mehed. 2020. aastal sündis rajoonis 35 last ja suri 90 inimest. Q126709411 Паспорт муниципального образования, ФЕДЕРАЛЬНАЯ СЛУЖБА ГОСУДАРСТВЕННОЙ СТАТИСТИКИ Batetski rajooni ametlik koduleht
OMX Tallinn

OMX Tallinn (lühendatult OMXT; kuni 2005. aastani TALSE) on NASDAQ OMX Tallinna börsi (varasema nimega Tallinna Väärtpaberibörsi) üldindeks, millesse kuuluvad kõik põhi- ja lisanimekirja aktsiad. Indeks iseloomustab aktsiate hindade keskmist muutust. TALSE indeksit hakati arvutama 3. juunil 1996, algväärtuseks oli 100 ja indeksisse kuulus 11 väärtpaberit. 2005. aastal sai TALSE uueks nimeks OMX Tallinn (OMXT).
Monika Übner

Monika Übner (sündinud 10. novembril 1965 Pärnus) on eesti keskkonnateadlane ja õppejõud. 1973–1984 Lydia Koidula nimeline Pärnu 2. Keskkool 1974–1981 Pärnu Muusikakool, klaveri eriala 1984–1989 Tallinna Tehnikaülikool, tehnoloogiainsener 2000–2004 Tallinna Tehnikaülikool, PhD (loodusteadused) 1986–1989 Tallinna Tehnikaülikoolis biokeemia kateedri laborant 1989–1992 kalurikolhoosis "Pärnu Kalur" meister 1995–2001 Pärnu Kurortoloogia ja Taastusravi Instituudi insener 2001 juulist detsembrini Pärnu Kurortoloogia ja Taastusravi Instituudi direktori kohusetäitja 2002–2004 TÜ Pärnu kolledži erakorraline teadur 2004–2005 TÜ Pärnu kolledži erakorraline lektor alates 2005 TÜ Pärnu kolledži veemajanduse lektor 1981–1984 Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli segakoor (alt) 1984–1988 TPI Kammerkoor (alt) 1984–1988 Tallinna 4. Tehnikakooli segakoor (alt) alates 1990 Pärnu Segakoor "Endla" (alt, sopran) 1994 Pärnu Ooperi koor (sopran) Mozarti "Figaro pulm" 2015 Tartu Ülikooli aumärk Vaht, M.; Birkenfeldt, R.; Übner, M. (2008). An evaluation of the effect of differing lengths of spa therapy upon patients with osteoarthritis (OA). Complementary Therapies in Clinical Practice, 14, 60–64. Übner, M.; Kaljurand, M.; Lopp, M. (2007). Supression of solute-wall interactions in humic acid capillary electrophoretic analysis by its diluted solution as background electrolyte. Colloids and Surfaces A: Physicochemical and Engineering Aspects, 302, 634–637. Übner, M.; Treumann, M.; Viitak, A.; Lopp, M. (2005). Interaction of metal cations with different humic substances from sea and lake sediments. Proceedings of the Estonian Academy of Sciences. Chemistry, 54, 24–34. Ubner, M.; Lepane, V.; Lopp, M.; Kaljurand, M (2004). Electrophoretic aggregation of humic acid. Journal of Chromatography A, 1045, 253–258. Übner, M.; Kaljurand, M.; Lopp, M (2004). Interactions of Pb2+ with fulvic acid by electrophoretically mediated on-capillary microanalysis. Journal of Chromatography A, 1057, 253–256. Übner, Monika; Treumann, Maili; Viitak, Anu; Lopp, Margus (2004). Properties of humic substances from the Baltic Sea and Lake Ermistu mud. Journal of soils and sediments, 24–29. Übner, M. (2004). Interaction of humic substances with metal cations. (doctoral dissertation) Tallinn: Tallinn University of Technology Press "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Monika Übner Eesti Teadusinfosüsteemis
Pestovo

Pestovo on linn Venemaal Novgorodi oblastis, Pestovo rajooni keskus. Asub Mologa jõe ääres. Pestovo asutati 1918 raudteejaama juurde, linnaõigused sai 1965. aastal. Народная энциклопедия «Мой город». Пестово
Saba jõgi

Saba on jõgi Venemaal Leningradi oblastis, Lauga vasakpoolne lisajõgi. Saba jõe pikkus 90 km, see suubub Lauga jõkke 102 km kaugusel selle suudmest.
Mesilasvaha

Mesilasvaha on noorte töömesilaste vahanäärmete eritis. Vaha on materjal, millest mesilased ehitavad meekärgi. Vahanäärmed paiknevad töömesilaste tagakeha kolmandal, neljandal, viiendal ja kuuendal kõhulookel. Igal lookel on kaks läbipaistvat vahapeeglikest. Vahapeeglite all paiknevad vaha eritavad rakud, mis mesilase kasvades muutuvad põietaolisteks ning täituvad vedela vahaga. Vaha tungib läbi kitiini peeglikese pinnale ja hangub väikeseks plaadikeseks. Mesilased hakkavad vaha eritama 3–5 päeva vanuselt ning lõpetavad korjemesilastena 18–20 päeva vanuselt. Mesilasemadel ja leskedel vahanäärmeid ei ole. Toatemperatuuril on vaha tahke ja kõva, meeldiva iseloomuliku lõhnaga. Sõltuvalt lisandite (mesi, taruvaik, suir) sisaldusest on vaha värvus valkjas kuni tumepruun. Vees vaha ei lahustu. Vaha sulamistemperatuur on 60–65 °C. Mesilasvaha tihedus on umbes 960 kg/m3. Vaha sisaldab umbes 80% süsinikku, 13% vesinikku ja 7% hapnikku. Ühe 1 kg vaha eritamiseks kulub peres 3,5 kg mett. Mesilasvaha kui toidulisaaine tähis on E901. Vaha kasutatakse peamiselt kunstkärgede ehk kärjepõhjade valmistamiseks; aga ka kupualgmete tegemiseks ja söödanõude paikamiseks. Mesilasvahast valmistatakse ka küünlaid, kosmeetikavahendeid, pookimisvaha, kingaviksi ning mitmesuguseid viimistlusvahasid. Traditsiooniliselt on mesilasvaha kasutatud haavade raviks ja anumate paikamiseks. Meditsiinis kasutatakse vaha salvide ja raviküünalde koostises. Kilter, E, Mesilaste pidamine, Valgus, 1997
Demjanski rajoon

Demjanski rajoon on haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Novgorodi oblastis. Piirneb kagus Tveri oblastiga. Rajoonis on 8 omavalitsusüksust, neist 7 külaasundust (сельское поселение) ja 1 linnaasundus. Rajooni idaosas on Seligeri ja Veljo järv. Q126709411 http://demaynsk.gera.nov.ru/ http://www.niac.natm.ru/econom/site/Rajoni/demyansk.htm
Ingvar Carlsson (rallisõitja)

Ingvar Carlsson (2. aprill 1947 Nyköping – 28. oktoober 2009) oli Rootsi rallisõitja. Tema esimene WRC ralli oli 1974. aasta Portugali ralli ning viimane 1991. aasta Austraalia ralli. Ta võitis kaks autoralli maailmameistrivõistluste etappi (1989. aasta Rootsi ralli ja Uus-Meremaa ralli) ning jõudis poodiumile kokku neljal korral.
BHP Billiton

BHP Billiton on maailma suurim kaevandusettevõte. BHP Billiton Group moodustus praegusel kujul 2001. aastal, kui liitusid Austraalia Broken Hill Proprietary Company (BHP) ja Briti Billiton. Tulemuseks on ettevõte, mille kahel harul on erinevad aktsionärid, kuid sama juhtkond. Austraalia haru nimeks sai BHP Billiton Limited (peakorter Melbourne'is on ühtlasi kogu ettevõtte peakorteriks), Briti haru uueks nimeks sai BHP Billiton Plc (peakorter Londonis). BHP Billiton kaevandab erinevaid maavarasid 25 riigis asuvas rohkem kui sajas kaevanduses. Ettevõte annab tööd umbes 41 000 inimesele. Olulisemate kaevandatavate maavarade hulka kuuluvad alumiinium, kivisüsi, vask, mangaan, raud, uraan, nikkel, hõbe, titaan, nafta, maagaas ja teemandid. Ettevõtte aktsiad on noteeritud Austraalia, Johannesburgi ja New Yorgi aktsiabörsidel (BHP Billiton Limited) ning Londoni ja New Yorgi aktsiabörsidel (BHP Billiton Plc). Ettevõtte 30. juunil 2008 lõppenud majandusaasta müügitulu oli 59,47 miljardit dollarit ning puhaskasum 15,96 miljardit dollarit. BHP Billitoni koduleht BHP Billitoni kaevanduste asukohad maailmakaardil
Töömesilane

Töömesilane on viljatu emasmesilane, kes teeb tarus kõik tööd. Tema ülesanne on nii vaklade toitmine, koristamine, pesa kaitsmine, mee valmistamine kui ka nektari korjamine. Töömesilasi on tarus olenevalt aastaajast 30 000 – 80 000 isendit. Töömesilased elavad korjeperioodil keskmiselt 35–45 päeva, talvel aga kuni 8 kuud. Töömesilane on lesest ja mesilasemast väiksem. Töömesilased arenevad viljastatud munadest. Hauet toidetakse kolm päeva ematoitepiimaga ja pärast seda hakatakse andma suira ja mee segu. Töömesilase areng munast kuni valmikuni kestab 21 päeva.
Autor

Autor (ladina auctor 'teostaja, looja') on mitmetähenduslik sõna. Autor üldises tähenduses on teostaja, looja. Autor juriidilises tähenduses on üks või mitu füüsilist isikut, kes on loonud teose. Juriidiline isik saab olla varaliste autoriõiguste omanik, kuid mitte autor. Juriidilises tähenduses autori õigusi kaitseb autoriõigus[viide?], mida reguleerib seadus – Eestis näiteks autoriõiguse seadus.  Pikemalt artiklis Autori surm 20. sajandi teisel poolel sai kirjandusteaduses (nt Roland Barthes'i ja Michel Foucault' käsitlustes) küsitavaks teose ja autori vahelise seose traditsiooniline tõlgendamine. Küsiti, kas autoril on mingi võim oma teoste üle, eriti eelisõigus nende tõlgendamisel, ja leiti, et teose sündi võib pigem käsitleda autori surmana, mis tähendab, et pärast teose valmimist ja avaldamist kaotab autor võimu teose üle. Seejuures seati kahtluse alla arusaam, et autor saab oma teostes midagi taotluslikult väljendada, ning tõlgendamise printsiip, mis lähtus sellest, "mida autor öelda tahtis". Autorsus ehk autorlus Autoriõiguse seadus § 28, lg. 2
Videvik (film 2008)

Bella Swan (Kristen Stewart) on olnud alati teistsugune, keeldunud massi sulamast. Uues koolis tutvub ta salapärase ja kena välimusega Edward Culleniga (Robert Pattinson), kes erineb kõigist poistest, keda Bella eales tundnud on. Intelligentne ja vaimukas Edward näeks otsekui ta hinge kõige salajasematesse soppidesse ning õige pea suudavad need kaks mõelda vaid teineteisest. Edward jookseb kiiremini kui lõvi, ta suudab peatada paljaste kätega kihutava auto ja ta pole vananenud päevagi pärast aastat 1918! Sarnaselt kõigi vampiiridega on ta surematu, kuid tema suguvõsa esindajatel puuduvad kihvad ning nad ei joo inimverd. Edwardi jaoks on Bella midagi, mida ta on oodanud viimased 90 aastat - hingesugulane. Ent mida lähedasemaks nad muutuvad, seda ohtlikum on see Bella jaoks. Eriti veel siis, kui linna saabuvad James (Cam Gigandet), Laurent (Edi Gathegi) ja Victoria (Rachelle Lefevre), Cullenite suguvõsa surmavaenlased, kes ei kavatse lahkuda enne, kui vanad arved saavad õiendanud... "Videvik" on muinasjutuline romantiline põnevusfilm, mille aluseks esimene raamat Stephenie Meyeri ülimenukast romaanisarjast. Kristen Stewart – Bella Swan Robert Pattinson – Edward Cullen Peter Facinelli – Carlisle Cullen Elizabeth Reaser – Esme Cullen Ashley Greene – Alice Cullen Kellan Lutz – Emmett Cullen Nikki Reed – Rosalie Hale Jackson Rathbone – Jasper Hale Billy Burke – Charlie Swan Cam Gigandet – James Rachelle Lefèvre – Victoria Edi Gathegi – Laurent Sarah Clarke – Renée Dwyer Taylor Lautner – Jacob Black Christian Serratos – Angela Weber Michael Welch – Mike Newton Anna Kendrick – Jessica Stanley Gregory Tyree Boyce – Tyler Crowley Justin Chon – Eric Yorkie Koduleht Videvik andmekogus IMDb (inglise) Videvik (film 2008) andmekogus Filmiveeb "Videvik (film 2008)" andmebaasis Box Office Mojo (inglise) Videvik. Forum Cinema