laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Viljandi Kirjanduslik Selts

Viljandi Kirjanduslik Selts (ametlik nimi oli saksakeelne Felliner Litterarische Gesellschaft) oli Viljandis tegutsenud baltisaksa teadusselts. Selts loodi Viljandi ordulinnusel 1878.–1879. aasta väljakaevamisi korraldanud komitee baasil. Seltsi põhikirja kinnitas Vene Rahvahariduse ministri abi P. Markov 23. juunil 1881. Asutamiskoosolek toimus sama aasta 9. septembril. Seltsi eesmärgiks seati Viljandi teaduslike huvide koondamine ning muinsuste uurimine. Selts pidas ka Ditmari muuseumi, mida praegune Viljandi Muuseum loeb oma eelkäijaks. Seltsi esimene esimees oli Liivimaa Maagümnaasiumi ajalooõpetaja, hilisem Tallinna linnaarhivaar ja Berliini ülikooli professor Theodor Schiemann. 1882–1918 andis selts välja aastaraamatut "Jahresbericht der Felliner Litterarischer Gesellschaft", mis sisaldab Viljandimaa ajaloo uurimusi. Seltsi tegevus katkes esimese maailmasõja puhkedes, mil tsaarivalitsus sulges saksa seltsid. Tegevus taastati Eesti Vabariigis, kus selts uute seaduste järgi 1919. aastal registreeriti. Seltsi tegevus soikus 1930. aastatel ja lõppes baltisakslaste Eestist lahkumisega 1939. Artikkel Viljandi Kirjanduslikust Seltsist ja seltsi aastaraamatu kataloog Viljandi muuseumi lehel
Lembitu tänav (Võru)

Lembitu tänav on tänav Võrus. Lembitu tänav sai praeguse nime 22. juunil 1953. Enne seda oli tänava nimi alates 1909. aastast Kasarmu tänav (saksa keeles Kasernenstraße või Kasarmenstraße, vene keeles Казарменная улица). Päring andmebaasis Eesti kohanimed
Peppersack

Peppersack on restoran Tallinna vanalinnas aadressil Viru tänav 2 / Vana turg 6. Restoran asub hoones (Viru 2 / Vanaturg 6), mis ehitati 15. sajandil. Hoone on tunnistatud kultuurimälestiseks. Igal õhtul toimub restoranis mõõgavõitlus. Elamu ja ait Vana turg 6/ Viru t.2 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 27.10.2017) http://www.peppersack.ee/#booking (vaadatud 27.10.2017) Restorani koduleht
Kuksu

Kuksu on traditsiooniline Korea supp, mis koosneb peamiselt nuudlitest, lihast ja munast.
Korporatsioon Fraternitas Estica maja

Korporatsioon Fraternitas Estica maja on Korporatsioon Fraternitas Estica konvendihoone ja vaimne keskpunkt Tartus aadressiga Vanemuise tänav 54. Maja ehitamise tellis kaupmees J. Lellep. Maja ehitati 1912 juugendstiilis villaks. Maja projekteeris Fromhold Kangro. Aastast 1933 kuulub maja korporatsioonile Fraternitas Estica. Nõukogude ajal tegutses majas ETV Tartu stuudio. Korporatsioon Fraternitas Estica maja kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 28.10.2017)
Hannibal (film 2001)

"Hannibal" (originaal pealkiri "Hannibal") on 2001. aastal valminud Ameerika Ühendriikide mängufilm, 1991. aasta filmi "Voonakeste vaikimine" järg. Filmi stsenaarium põhineb Thomas Harrise samanimelise romaani motiividel. Sündmuste kronoloogia järgi on see Hannibal Lecteri sarja viimane film: "Hannibal: Koletise sünd" (2007) – "Punane draakon" (2002) – "Voonakeste vaikimine" (1991) – "Hannibal" (2001). Film tõi piletimüügist sisse 351 692 268 dollarit, sh USA-s 165 092 268 dollarit (esimesel nädalavahetusel 58 003 121 dollarit), ülejäänud maailmas 186 600 000 dollarit. Filmi võtted kestsid 2000. aasta 8. maist kuni 1. septembrini. Film esilinastus 9. veebruaril 2001. Anthony Hopkins – dr. Hannibal Lecter Julianne Moore – Clarice Starling Gary Oldman – Mason Verger Ray Liotta – Paul Krendler Frankie Faison – Barney Matthews Giancarlo Giannini – peainspektor Rinaldo Pazzi Francesca Neri – Allegra Pazzi Željko Ivanek – dr. Cordell Doemling Hazelle Goodman – Evelda Drumgo Robert Rietti – Sogliato David Andrews – FBI agent Pearsall Francis Guinan – FBI asedirektor Noonan Enrico Lo Verso – Gnocco Ivano Marescotti – Carlo Deogracias Danielle de Niese – Beatrice
Propositsioon

Propositsioon on lausesisu ehk lause tähendus, see mida uskumuse puhul usutakse, soovi puhul soovitakse, teadmise puhul teatakse jne, ehk teisisõnu propositsioonilise hoiaku sisu. Propositsioon on see, mida saab uskuda – või ka mitte uskuda. Propositsiooni saab uskuda, väita, eitada või ka lihtsalt mõelda või üldse mitte mõelda. Propositsioon on see, mida väite väljaütlemisel väidetakse või mida ilma väitmiseta väljendatakse kõrvallauses. Paljude filosoofide meelest on just propositsioonid esmases mõttes tõesed või väärad. Propositsiooni võiks ka defineerida kui seda, mis on ühine väitlausele ja selle tõlkele, väitlausele ja selle samatähenduslikule parafraasile samas keeles ning väitlausele ja selle kontekstist tulenevale teisendile. Propositsioone vaadeldakse tavaliselt abstraktsete objektidena. Keskaja ladina keeles kasutati sõna "propositio" 'propositsiooni märgi' tähenduses. Mõned filosoofid järgivad seda keelekasutust ning nimetavad propositsioonideks väitlauseid. Propositsioone väljendatakse lausetega. Tavaliselt väljendatakse propositsioone mõtestatud jutustavate lausetega ehk väitlausetega (mis erinevad küsilausetest ja käsklausetest). Väitlaused, küsilaused ja käsklaused on üksteisest eristatavad grammatilise vormi järgi, kuid pole sugugi välistatud, et küsilauset kasutatakse millegi väitmiseks või käskimiseks („Kas kaks korda kaks ei ole mitte neli?“, „Kas sa võtaksid oma jala eest ära?“), käsklauset kasutatakse millegi väitmiseks või küsimiseks („Usu, et ma armastan sind!“, „Ütle mulle oma telefoninumber!“) ja jutustavat lauset kasutatakse millegi küsimiseks või käskimiseks („Ma tahaks ikkagi teada, kuidas sa siia said.“, „Nüüd sa pead ütlema, keda sa Peetri juures nägid.“). Erinevad laused võivad väljendada üht ja sama propositsiooni. Esiteks, tegemist võib olla samatähenduslike lausetega eri keeltes („Lumi on valge“, „Snow is white“). Teiseks, tegemist võib olla samatähenduslike lausetega ühes ja samas keeles („Üleeile maandus siin lennuk“, „Tunaeile laskus siia aeroplaan“). Kolmandaks, tegemist võib olla eritähenduslike lausetega eri kontekstides. Oletame, et me oleme kahekesi ning ma ütlen sulle: „Sul on kõht tühi.“ Ja oletame, et sina lausud selle peale: „Mul on kõht tühi.“ Siis esimene lause minu suus väljendab sama propositsiooni mis teine lause sinu suus. Selleks et taibata, millist propositsiooni lause väljendab, ei piisa taipamisest, mida sõnad tähendavad, vaid tuleb taibata ka seda, millisele objektile üks või teine sõna (sõna konkreetne esinemisjuht ehk eksemplar) selles lauses osutab. Lause võib ka olla kahemõtteline (see termin ei välista, et "mõtteid" võib olla rohkem kui kaks). Näiteks „Tee on valmis“ võib rääkida nii joogist kui ka näiteks kõnniteest. Kui lause kahemõttelisus tuleneb ühe või mitme kindla sõna kahemõttelisusest, siis on tegemist semantilise ehk leksikaalse kahemõttelisusega. Üldjuhul ei väljenda lause mingit ühte kindlat propositsiooni. fraas lause osalause
Ketoatsidoos

Ketoatsidoos on ainevahetushäire, mida iseloomustab ketokehade suurenenud sisaldus veres ja metaboolne atsidoos. Ketokehad on atsetoained. Inimese organismis on peamised atsetoained atsetoatseaat ja 3-hüdroksübutüraat. Kui organismis on ketogeenne aktiivsus suur, on hingeõhus tunda atsetooni lõhna. Ketoatsidoos on diabeediga inimestel tekkida võiv ohtlik seisund, mis on põhjustatud insuliinivaegusest või hüpoglükeemiast. Mõlemal juhul on häiritud rakkude glükoosiga varustatus ning kehas aktiveeritakse rajad, mis tõstavad veresuhkru taset (glükoneogenees, glükogenolüüs, rasvhapete lõhustamine ehk beetaoksüdatsioon). Mida täielikum on insuliinivaegus, seda intensiivsem on rasvade lõhustamine rasvkoes ja seda enam vabaneb verre ka rasvhappeid. Need liiguvad eeskätt maksa, kus neid lagundama hakatakse, kuid lagundamise käigus tekkiv atsetüül-CoA ei lülitu glükoneogeneesi ega Krebsi tsüklisse, kuna mõlema funktsioon on häiritud. Tekkinud atsetüül-CoA lülitub kuhjudes ketokehade sünteesi. Tagajärjeks on ketoainete põhjustatud happemürgisus (ketoatsidoos), juhul kui organism ei saa kiiresti lisaks vajalikul määral insuliini. Algava ja juba arenenud ketoatsidoosi korral on vere suhkrusisaldus alati suur ja uriinis on alati ohtralt nii suhkruid kui ka ketoaineid. Nende ainete sisaldus veres ja uriinis kasvab kiiresti senikaua, kui süstitakse vajalik kogus lisainsuliini. Ketoatsidoos võib tekkida diabeetikul ka hüpoglükeemia (liiga väike suhkrusisaldus veres) korral, kui veres on liiga vähe glükoosi, ei piisa selle põlemisest rakkudes, et põletada rasvhapped täielikult. Sellises olukorras nimetatakse ketoaineid näljahapeteks. Iiveldus ja oksendamine dehüdratsioon ehk janu puuvilja- või atsetoonilõhnaline aroom hingeõhus kiire kaalulangus raskendatud või sügav, meeleheitlik hingamine kõhuvalu kiirenenud südamerütm segadusseisund ja/või desorientatsioon kooma Ketokehi peaks mõõtma, kui veresuhkur ületab 17 mmol/l või kui veresuhkur on olnud pikemat aega üle 13 mmol/l. Diabeetilist ketoatsidoosi diagnoositakse tavaliselt vere- ja uriinianalüüside abil, mis mõõdavad ketoonide sisaldust veres või uriinis. Alla 0,6 mmol /L – normaalne vere ketooni väärtus. 0,6 kuni 1,5 mmol /L – näitab, et toodetakse rohkem ketoone kui tavaliselt, testida hiljem uuesti, et näha, kas väärtus on langenud. 1,6 kuni 2,9 mmol /L – suur ketoonide sisaldus, võib esineda ketoatsidoosi oht. Soovitatav on pöörduda oma raviarsti poole. Üle 3,0 mmol /L – ohtlik ketoonide sisaldus, mis vajab viivitamatut arstiabi. Veresuhkru taseme kontrolli all hoidmine; endokrinoloogi antud raviplaani järgimine; viirushaiguse korral tuleb veresuhkrut kontrollida tavalisest sagedamini; kui see on korduvalt üle 13 mmol/l, tuleb iga 4–6 tunni järel määrata ketoone ka verest. Ketonuuria Laste diabeetilise ketoatsidoosi ravijuhend 2002 https://abmedical.ee/diabeet-kasulikku-lugemist/diabeetiline-ketoatsidoos-mis-see/ "Diabeet". Tõlgitud teosest "Diabetes", Kustannus Oy Duodecim ja Suomen Diabetesliitto ry.
Volokolamski rajoon

Volokolamski rajoon (vene keeles Волоколамский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Moskva oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Volokolamski linn. Rajoon piirneb kirdes Klini rajooniga, idas Istra rajooniga, kagus Ruza rajooniga, lõunas Možaiski rajooniga, läänes Šahhovskaja linnaringkonnaga ja loodes Lotošino rajooniga. Rajooni pindala on 1683 km². Elanike arv oli 2012. aastal 50 670, 2009. aastal 56 612 ja 2002. aastal 49 032. Volokolamski rajoonis on 269 asulat, mis kuuluvad kahe linnaasunduse (Volokolamski linna ja Sõtšjovo alevi) ja kuue külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Ruza ja Lama. Q127263059
Možaiski rajoon

Možaiski rajoon (vene keeles Можайский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Moskva oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Možaiski linn. Rajoon piirneb põhjas Volokolamski rajooniga, kirdes Ruza rajooniga, idas Naro-Fominski rajooniga, lõunas Kaluga oblastiga, läänes Smolenski oblastiga ja loodes Šahhovskaja linnaringkonnaga. Rajooni pindala on 2627,28 km². Elanike arv oli 2012. aastal 72 661, 2009. aastal 69 627 ja 2002. aastal 70 303. Možaiski rajoonis on 269 asulat, mis kuuluvad kahe linnaasunduse (Možaiski linna ja Uvarovka alevi) ja üheksa külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Moskva, Protva, Rut, Luža ja Vorja. Q127263059
OVIR

Viisade ja välismaalaste registreerimise osakond (vene keeles Отдел виз и регистрации; lühend ОВИР, OVIR) oli NSV Liidu Siseministeeriumi ja liiduvabariikide siseministeeriumite allüksus NSV Liidus ning selle õigusjärglases Venemaa Föderatsioonis aastatel 1935–2005. Viisade ja välismaalaste registreerimise osakondades registreeriti NSV Liitu ja Venemaale saabuvaid välismaalasi ning väljastati dokumente NSV Liidust ja Venemaalt alaliselt väljarändavatele kodanikele. Sotsialistlike riikide külastamiseks polnud sissesõiduviisat vaja. Teistesse riikidesse sõiduks pidi Nõukogude kodanik taotlema väljasõiduloa. Viisa saamiseks oli vaja esitada reisi põhjendus (küllakutse, turismituusik, kiri asutuselt välislähetusse saatmise kohta), põhjalik ankeet kahes eksemplaris, töö- või õppekohast saadud iseloomustuskiri, välispassi originaal ja ühelt poolt täidetud margiga postkaart. 1960.–1980. aastatel ei peetud Nõukogude ühiskonnas inimese soovi NSV Liidust seaduslikult välja rännata enam kuriteoks, kuid ametivõimud käsitlesid seda kaaskodanike reetmisena. Väljasõiduavalduse esitamise ja läbivaatamise protsessiga kaasnes palju bürokraatlikke formaalsusi ja viivitusi, mille eesmärk oli muuta väljaränne võimalikult keerukaks. NSV Liidu kodakondsuse äravõtmine võis toimuda erandjuhtudel NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega, kui isik "oli pannud toime teo, mis häbistab NSV Liidu kodaniku kõrget nimetust ja kahjustab NSV Liidu mainet või riiklikku julgeolekut". Näiteks võeti 1987. aastal Nõukogude kodakondsus välismaalt naasmata jätnud Valdo Randperelt. 1970.–1980. aastatel tekkis mitteametlik termin otkaznik (отказник; sõnast отказ, 'keeldumine'). Selle sõnaga kutsuti Nõukogude kodanikke, kellele võimud keeldusid andmast NSV Liidust väljasõitmise luba.
Mariana (Millais)

"Mariana" on inglise kunstniku Sir John Everett Millais' maal. Teosel on kujutatud William Shakespeare'i teose "Mõõt mõõdu vastu" tegelaskuju Marianat. King, Sally. ""Aweary" and Waiting: John Everett Millais's Mariana". English 156 / History of Art 152, Brown University, 2007. Vaadatud 28. oktoobril 2017. Teose kirjeldus Tate'i saidil
Bleeding Love

"Bleeding Love" on Briti laulja Leona Lewise esitatud laul. "Bleeding Love" on Lewise debüütstuudioalbumi "Spirit" singel. Laulu autorid on Ameerika poplauljad Jesse McCartney ja Ryan Tedder. Singel anti välja Suurbritannias ja Iirimaal oktoobris 2007. Singel "Bleeding Love" jõudis esikohale 35 riigi, nende hulgas Jaapani, Saksamaa ja Ameerika Ühendriikide edetabelites . Laulu "Bleeding Love" muusikavideo avaldati 17. oktoobril 2007 ja samal päeval laaditi see üles ka YouTube'i. "Leona Lewis: Basically a press release presented as "news"". Popjustice. 16.08.2007. Vaadatud 28.10.2017. "Bleeding Love" (CD Single). Leona Lewis. Sony BMG. 2007. 88697175622. "Hear Bleeding Love!". 14.09.2007. Vaadatud 28.10.2007. "Leona Lewis Bleeding Love". Sony BMG. Originaali arhiivikoopia seisuga 18.10.2007. Vaadatud 28.10.2017. "Leona Lewis – Bleeding Love (Song)". SwissCharts.com. Vaadatud 28.10.2008. "Leona Lewis Bleeding Love USA Promo 5" CD SINGLE (426587)". Eil.com. Vaadatud 28.10.2017. "Single available at Target Stores". Platinum Awards IFPI. Oktoober 2008. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Bleeding Love seisuga 28.10.2017. "Bleeding Love" (USA versiooni muusikavideo) YouTube'is Laulu "Bleeding Love" muusikavideo Laulu "Bleeding Love" sõnad
Vooglaid

Vooglaid on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel anti perekonnanime Vooglaid isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Bakhoff, Ergmann, Iisop, Veinman, Viikant ja Vilberg. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Vooglaid 28 mehel ja 29 naisel. Perekonnanimede levikult oli Vooglaid meeste puhul 4332. ja naiste puhul 4663. kohal. Varro Vooglaid (sündinud 1980), eesti jurist Ülo Vooglaid (sündinud 1935), eesti sotsiaalteadlane, eelmise isa https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/VOOGLAID[alaline kõdulink]
Artur Ekbaum

Artur Ekbaum (8. veebruar 1903 Suure-Kõpu vald, Viljandimaa – 5. juuni 1976 Udora, Kanada) oli eesti põllumajandustegelane, ühiskonnategelane ja pankur. 1923. aastal lõpetas ta Eesti Aleksandri Põllutöö Keskkooli. 1932. aastal lõpetas ta Berliini Põllumajanduse Ülikooli agronoomina. Aastatel 1941–1944 oli ta ETK Põllumajandusosakonna juhataja ja Põllumajanduslikkude Ühistute Keskliidu direktor. Aastatel 1943–1944 oli ta Eesti Põllumajandusliidu nõukogu liige. 1944. aastal oli ta Eesti Vabariigi Rahvuskomitee juhatuse liige. 1944 sügisel põgenes ta koos abikaasaga Rootsi. 1945 oktoobris nimetati ta eksiilis Otto Tiefi valitsuse ministriks, kuid määramine tühistati 24. juunil 1949, tagasiulatuvalt 1. detsembrist 1945 arvates. 1947. aastal oli ta Rootsis Eesti Rahvusnõukogu üks asutajaid. 1949. aastal siirdus koos abikaasaga Kanadasse, elas Torontos. 1954. aastal oli ta Toronto Eesti Ühispanga asutaja ja esimene juhatuse esimees. Tema vend oli vaimulik Juhan Ekbaum. Tema abikaasa oli kirjanik Salme Ekbaum. Maris Ennet. Ühistegevus oli Artur Ekbaumi elus kui päike. Sakala, 25. jaanuar 2003 Haud Paistu kalmistul
Valgre

Valgre on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel anti perekonnanime Valgre isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Sulsinberg, Tiesel, Veisberg ja Vesberg. Elmar Valgre palvel kanti Valgre perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 362 all (Siseministeeriumi teadaanne 31. maist 1938). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Valgre 19 mehel ja 20 naisel. Perekonnanimede levikult oli Valgre meeste puhul 6786. ja naiste puhul 7117. kohal. Raimond Valgre (1913–1949), eesti helilooja https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/VALGRE[alaline kõdulink]
Avalaht

Avalaht on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel anti perekonnanime Avalaht isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Besfamilie. Eino-Harald Avalahe palvel kanti Avalaht perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 100 all (Siseministeeriumi teadaanne 3. juunist 1935).
Do I Wanna Know?

"Do I Wanna Know?" on inglise indie rock'i ansambli Arctic Monkeys laul, nende viienda stuudioalbumi "AM" (2013) singel. Singel "Do I Wanna Know?" anti välja koos muusikavideoga 18. juunil 2013. Hiljem tehti laul iTunes'i kaudu kättesaadavaks allalaaditava muusikafailina. Vinüülplaadil anti singel välja 22. juulil 2013, plaadi B-poolel oli laul "2013". "Do I Wanna Know?" muusikavideo režissöör on David Wilson koos animatsiooniagentuuriga Blinkink. Video tehti kättesaadavaks YouTube'i kaudu 18. juunil 2013. "Do I Wanna Know?" laulu on kaverdanud MS MR, Sam Smith, Chvrches, Hozier ja Christina Grimmie. "Arctic Monkeys release new single 'Do I Wanna Know?' - listen". NME. 19.06.2013. Vaadatud 28.10.2017. "Arctic Monkeys - Do I Wanna Know? A..." 19.06.2013. Vaadatud 28.10.2017. "Do I Wanna Know?". arcticmonkeys.com. 10. juuli 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 12.07.2013. Vaadatud 17.07.2013. "Music Video: The fantastic animated video for the new single by Arctic Monkeys!". It's Nice That. 19.06.2013. Vaadatud 28. juunil 2013. "Arctic Monkeys - Do I Wanna Know? (Official Video)". YouTube. 18.06.2013. Vaadatud 28.10.2017. "MS MR cover Arctic Monkeys' 'Do I Wanna Know?' – watch". NME. 22.08.2013. Vaadatud 28.10.2017. Lobenfeld, Claire (24.10.2013). "Sam Smith – "Do I Wanna Know?" (Arctic Monkeys Cover)". Stereogum. Vaadatud 28.10.2017. "Chvrches - Do I Wanna Know? (Arctic Monkeys cover)". ABC Online. 14. veebruar 2014. Vaadatud 28.10.2014. Deville, Chris (15. september 2014). "Hozier - "Do I Wanna Know?" (Arctic Monkeys Cover)". Stereogum. Vaadatud 28.10.2017. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Do I Wanna Know? seisuga 28.10.2017. "Do I Wanna Know?" YouTube'is Sam Smithi kaver: "Do I Wanna Know" (Arctic Monkeyse kaver) Laulu "Do I Wanna Know?" sõnad
Lotošino rajoon

Lotošino rajoon (vene keeles Лотошинский район) oli 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Moskva oblasti lääneosas. Rajooni keskus oli Lotošino alev. Rajoon piirnes põhjas ja läänes Tveri oblastiga, kirdes Klini rajooniga, idas ja kagus Volokolamski rajooniga ning lõunas Šahhovskaja linnaringkonnaga. Rajooni pindala oli 979,57 km². Elanike arv oli 2012. aastal 17 672, 2009. aastal 17 477 ja 2002. aastal 18 337. Lotošino rajoonis oli 269 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Lotošino alevi) ja kahe külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed olid Šoša, Lama ja Lob. Q127263059
Juuru palvemaja

Juuru palvemaja on EEVK palvemaja Rapla maakonnas Juuru vallas Juuru alevikus. Juuru kihelkonda rajati esimene palvemaja Herrnhuti arhiivi andmetel juba 1792. aastal. Siiani säilinud palvemaja ehitati 1814. aastal Juuru mõisniku kingitud maale ja kohalike inimeste annetustega. Kihelkonnas on olnud veel palvemajad Helda, Lõiuse ja Kädva külas. 1948. aastal Juuru palvemaja riigistati ja anti Rapla rajooni tööstuskombinaadile ning kasutati järgnevalt tööstushoonena (villavabrik, ladu jne). Eesti taasiseseisvumise järel hoone tagastati EEVK-le. 2014. aastal müüdi hoone erakätesse. "Juuru vennastekoguduse palvemaja". Kultuurimälestiste riiklik register: XX sajandi arhitektuur. Vaadatud 28.10.2017. Kalev Kask. "Juuru palvemaja 200. aastapäev". Eesti Kirik 24.09.2017 nr. 38. Vaadatud 28.10.2017. Kalev Kask, Juuru palvemaja 200. aastapäev. – Eesti Kirik nr.38 2014 Palvemajast Kultuurimälestiste riiklikus registris (XX sajandi arhitektuur)
Elmut Laane

Elmut Laane (31. märts 1928 Sadrametsa küla, Võrumaa – 24. oktoober 2001 Tartu) oli eesti arst (kardioloog) ja arstiteadlane. Ta õppis Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasiumis. 1946. aastal ta arreteeriti Võrus süüdistatuna nõukogudevastases õpilasorganisatsioonis osalemises ning määrati karistuseks 10 aastat sunnitööd. Aastatel 1946–1954 viibis sunnitööl Vorkuta vangilaagris. Pärast vabanemist asus õppima Viljandi Meditsiinilisse Keskkooli, mille ta lõpetas kiitusega. 1964. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna kiitusega. Aastatel 1964–1981 töötas ta Võru Rajooni Keskhaiglas. 1967. aastal kaitses ta Tartu Riiklikus Ülikoolis meditsiinikandidaadi teadusliku kraadi väitekirjaga "Hegglini sündroomist südame kroonilise liigkoormuse korral" (juhendaja Ülo Lepp). 1982. aastast töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli sisehaiguste propedeutika kateedri õppejõuna, 1988. aastast professor. Aastatel 1992–1993 oli ta Tartu Ülikooli kardioloogia kliiniku professor, 1994. aastast emeriitprofessor. Ta oli Eesti Endiste Poliitvangide Liidu liige ja Õigusvastaselt Represseeritute Rahvusliku Erakonna (hiljem Eesti Rahvusliku Erakonna) esimees. Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule. 1985 Kreutzwaldi mälestusmedal "Represseeritute nimekirjad. L-LEI". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2017. Vaadatud 28. oktoobril 2017. E-kataloog ESTER. Laane, Elmut. Hegglini sündroomist südame kroonilise liigkoormuse korral: dissertatsioon meditsiinikandidaadi teadusliku kraadi taotlemiseks. Tartu, 1967 Laane, Elmut. Inventarinimistu. Tartu Ülikooli Raamatukogu
Korporatsioon Fraternitas Liviensise konvendihoone

Korporatsioon Fraternitas Liviensise konvendihoone on maja Tartus, kus asub korporatsioon Fraternitas Liviensise konvendikorter. Hoone asub Jakobi mäe nõlval aadressil Jakobi tänav 52. Maja ehitati 1902 ja esindab historitsistlikku puitarhitektuuri. Maja projekteeris ehitusmeister Jaan Lock. Nõukogude ajal kasutati hoonet kooli ühiselamuna. Hiljem tegutses majas laste kunstikool. Hoone on arvatud ehitismälestiseks. Korporatsioon Fraternitas Liviensise konvendihoone kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 28.10.2017)
Korporatsioon Sakala maja

Korporatsioon Sakala maja on Korporatsioon Sakala staap ja vaimne keskpunkt Tartus aadressiga Veski tänav 69. Maja on tunnistatud kultuurimälestiseks. Maja tellis 1910 korporatsioon Sakala asutajaliige Oskar Rütli. Maja projekti tegid Armas Lindgren ja Wivi Lönn. Ehitustöid juhtis insener Fromhold Kangro. Maja valmis 1911. II maailmasõja ajal sai maja tugevasti kannatada, ent maja järk-järgult taastati. Nõukogude ajal kasutas hoonet Tartu Kunstikool. Eesti taasiseseisvumise ajal anti maja tagasi korporatsioonile. Korporatsioon Sakala maja kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 28.10.2017) "Armas Lindgren". Estofilia. Tallinn: Soome suursaatkond. 2018. Vaadatud 18.05.2018. Korporatsioon Sakala maja kultuurimälestiste riiklikus registris
Salten-Schlern

Salten-Schlern (itaalia: Salto-Sciliar) on ringkond (itaalia: comprensorio; saksa: Bezirksgemeinschaft) Lõuna-Tiroolis Itaalias. See koosneb Eisacki jõe oru madalamast osast Waidbruckist Bolzanoni. See on nime saanud Salteni platoo ja Schlerni mäe järgi. Ringkonna keskus asub Bolzanos, mis ise ei ole ringkonna osa. 2001. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 77,15% rahvastikust emakeelena saksa keelt, 18,82% ladiini keelt ja 4,03% itaalia keelt. Salten-Schlerni ringkonda kuuluvad järgmised vallad: Deutschnofen Jenesien Karneid Kastelruth Mölten Ritten Santa Cristina Gherdëina Sarntal Sëlva Tiers Urtijëi Völs am Schlern Welschnofen Provintsikeskus Bolzano on halduslikult ringkonnast eraldatud. Salten-Schlerni ringkond (saksa ja itaalia keeles)