laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alma Aavik

Alma Aavik (kuni 1912 Alma Paalmann, 20. oktoober 1885 Rasina vald, Võnnu kihelkond, Tartumaa – 2. detsember 1977 Handen, Rootsi) oli eesti õpetaja. Oli õpetaja Tapal, Peterburis ja Tartus. Alates 1912. aastast oli abielus muusik Juhan Aavikuga. Kaljo Käärik. Alma Aavik In memoriam. Teataja, 17. detsember 1977, nr. 21, lk. 10
Valter Kotsar

Valter Kotsar (10. aprill 1903 Tartu – 29. aprill 1977 Uppsala) oli Eesti diplomaat ja konsul. Alates aprillist 1938 oli ta I sekretär-konsul Eesti saatkonnas Helsingis. Aksel Mark. Valter Kotsar surnud. Teataja, 21. mai 1977, nr. 9, lk. 7.
Therese Rei

Therese Rei (sündinud Therese Luts; 16. august 1891 Peterburi – 30. mai 1976 Stockholm) oli eesti laulja (koloratuursopran). Ta oli abielus riigivanem August Reiga. Tõnis Kint. Therese Rei mälestuseks. Teataja, 19. juuni 1976, nr. 10, lk. 7.
Martin Ots

Martin Ots (3. november 1895 Lahmuse vald, Viljandimaa – 9. november 1975 Göteborg) oli eesti vaimulik. Lõpetas Tartu Ülikooli usuteaduskonna 1934. Ordineeriti 15. detsembril 1935. Lüganuse koguduse õpetaja 1940–1944 (valiti 21. jaanuaril 1940 ainsa kandidaadina, 248 häälega poolt, 10 vastu, 1 sedel tunnistati rikutuks), Narva-Alutaguse praostkonna praostiks 1943–1944. Põgenes 1944 Rootsi, oli alates 1948 Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Göteborgi koguduse õpetaja. Martin Ots Lüganuse õpetajaks. Rahvaleht, 22. jaanuar 1940, nr. 18, lk. 3. Praost Martin Ots surnud. Teataja, 6. detsember 1975, nr. 15, lk. 6.
Döhreni torn

Döhreni torn [dööreni] (saksa Döhrener Turm) on hiliskeskaegne, 14. sajandist pärinev vahitorn Saksamaal Hannoveris.
Reinhold Kleitsman

Reinhold Johannes Kleitsman (17. november 1892 Järvamaa – 4. juuli 1975 Stockholm) oli eesti arst. Aastatel 1903–1908 õppis ta Paide Linnakoolis, 1912. aastal lõpetas Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi. Lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna 1916. 1916–1920 töötas sõjaväearstina, osales Vabadussõjas. 1921–1922 oli Tartu Ülikooli operatiivse kirurgia instituudis vanemassistent. 1922–1925 oli naistekliinikus nooremassistent ja 1925–1939 vanemassistent. 1925. aastal sai meditsiinidoktori kraadi tööga "Varajase raskejalgsuse diagnoosimisest kunsttehisliku glükosuuria abil". Alates 1928. aastast Tartu Ülikoolis naistehaiguste eradotsent, alates 1938 dotsent, alates 1940 titulaarprofessor. Aastatel 1940–1941 oli ta günekoloogia ja sünnitusabi kateedri juhataja. Aastatel 1941–1944 töötas ta Kuressaare Maakonnahaiglas naistehaiguste ja sünnitusabi osakonna juhatajana. 1944 põgenes Rootsi. Seal töötas algul arhiiviassistendina, alates 1950. aastast arstina. Ta on maetud Stockholmi Metsakalmistule. Ta oli E.E.L.K. Konsistooriumi assessor ja Tartu Jaani koguduse nõukogu liige. Eesti Üliõpilaste Seltsi juhatuse liige ja vilistlane. Rootsis Eesti Abi juhatuse liige ja esimees, Eesti Rahvusnõukogu kultuurikomisjoni esimees. Eesti Teaduslikus Seltsis oli ta 1947–1950 abilaekur, 1961–1963 revident, 1964–1974 juhatuse liige. Eesti Skautmasterite Kogu Rootsi Koondise esimees. Kleitsman, Reinhold TLÜAR väliseesti isikud (vaadatud 8. septembril 2014) Prof. R. Kleitsman surnud. Teataja, 19. juuli 1975, nr. 10, lk. 5.
Gottfried von Rodenberg

Gottfried von Rodenberg oli Saksa ordu Preisimaa haru ja Liivi ordu liige, Liivi ordu maamarssal aastatel 1435–1441. Gottfriedi vanemad olid oletatavasti Heinrich von Rodenberg ja Beke. Samuti Saksa ordu Preisimaa harusse ja hiljem Liivi ordusse kuulunud Johann von Rodenberg oli ilmselt tema vend. Gottfried pärines Rüthenist Soesti lähedalt. Rodenbergi perekond oli 15.–16. sajandi Lõuna-Vestfaali mõjukamaid aadlisuguvõsasid. Aastatel 1417–1419 oli Rodenberg Strasburgi (praegu Brodnica) komtuur Preisimaal, seejärel Roggenhauseni foogt. 1426–1430 oli ta üheaegselt nii Schönsee komtuur kui ka Leipe foogt, 1433–1436 oli ta aga Gollubi (praegu Golub-Dobrzyńi) komtuuri ametis. Juba aasta enne sellest ametist lahkumist oli ta saanud ka Liivi ordu maamarssaliks. Seetõttu on oletatud, et tegemist võis olla ka kahe samanimelise orduvennaga, mis aitaks seletada ka Schönsees ja Leipes samaaegselt ametis olemist. Sonja Neitmann on siiski pidanud tõenäolisemaks, et tegemist oli ühe isikuga, kes oli aga kõrgmeistri soosikuks ning määrati juba enne eelmisest ametist vabastamist Liivimaale marssaliks, et sealset orduharu endale ustavana hoida. 1441. aastal, mil maiskondade konflikti ägedaim osa Liivimaal lõppes ning Heidenreich Vincke von Overberg ka kõrgmeistri poolt ordumeistriks kinnitati, pidi Rodenberg marssali ametist lahkuma, sest Vincke varasem vastaskandidaat Heinrich von Notleben kinnitati reinimaalaste lepitamiseks uueks maamarssaliks. 1443. aastal sai ta aga Aluliina komtuuriks, selles ametis oli ta viis aastat, misjärel andmed temast lõppevad. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 730 (lk 544–545).
Harvard (täpsustus)

Harvardi ülikool on USA ülikool. Harvard võib olla ka: Inimesed Jack Harvard, ameerika poliitik John Harvard (vaimulik) (1607–1638), vaimulik, kelle järgi on nimetatud Harvardi ülikool John Harvard (poliitik) (sündinud 1938), Manitoba poliitik USA Bostoni piirkonna kohad Harvard College, Harvard University kolledž Harvardi sild, sild üle Charlesi jõe Massachusetts Institute of Technology läheduses Harvardi väljak, väljak Cambridge, Massachusetts Harvard (metroopeatus) Linnad Harvard (Illinois), USA linn Harvard (Massachusetts), USA linn Harvard (Nebraska), USA linn Muud Harvardi arhitektuur, arvutiehituse tüüp Harvard Graphics, arvuti tarkvara Harvard Mark I, arvuti Harvard-Westlake School, kool Los Angeleses 736 Harvard, väikeplaneet
Radioloogiline relv

Radioloogiline relv on igasugune radioaktiivset aineid laiali paiskav relv, mis on mõeldud inimeste mürgitamiseks ja/või muude objektide kasutuks muutmiseks. See relv koosneb radioaktiivsest ainest ja kas tavapommist (või siis ka väikesest tuumalaengust), mis paiskab selle radioaktiivse aine laiali. Seda tüüpi relvi nimetatakse sageli ka räpaseks pommiks. Radioloogiline relv on laialdaselt levinud arvamuse kohaselt sõjaväes kasutu. Selle peapõhjusteks on see, et ründav sõjavägi ei saa seda kasutada maa-ala saastumise ning piiratud mõjuala tõttu, ja nagu bioloogilise relva puhulgi võtab relva mõju algus päevi ning jätab vaenlasele piisavalt aega vastupanu organiseerimiseks. Iraak katsetas 1987. aastal radioloogilist relva Iraani vastu ning tõdeti selle ebapraktilisust, sest relvas kasutatav radioaktiivne isotoop poolestub kiiresti ning juba nädal aega pärast relva valmistamist oli see kasutu. Peale selle, et radioaktiivne aine üldse leviks, pidid ilmastikuolud olema ideaalsed. Seda sorti relv on aga täiesti mõeldav terroristide relv tihedalt asustatud piirkondades, sest selle relva konstrueerimiseks on võimalik kasutada ka laialt kättesaadavaid vahendeid. Biorelv
Reinhold von Ungern-Sternberg

Reinhold von Ungern-Sternbergi nime kandis mitu ajaloolist isikut: Vabahärra Reinhold von Ungern-Sternberg, Väike-Lähtru, Kiideva ja Hohenforsi mõisnik, Rootsi ooberstleitnant, Eestimaa rüütelkonna peamees (1618–1684) Vabahärra Reinhold von Ungern-Sternberg, Ungru, Erastvere ja Kooraste mõisnik, Rootsi ooberst, Eestimaa rüütelkonna peamees (1656–1713)
Reinhold von Ungern-Sternberg (1656–1713)

Reinhold von Ungern-Sternberg (ka Renaud von Ungern-Sternberg; 1656 – 7. detsember (vkj 26. november) 1713 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Rootsi riigitegelane ja sõjaväelane; vabahärra. Reinhold von Ungern-Sternberg sündis Ungru, Valgevälja, Voore, Erastvere, Kooraste, Ungurmuiža ja Väike-Reola mõisniku, vabahärra Otto von Ungern-Sternbergi (1627–1666) ja Helena Zoege von Manteuffeli (1640–1690) pojana. Ungern-Sternberg teenis Rootsi armees, kus sai oobersti auastme. Samuti oli ta Rootsi kuninglikus õukonnas ülemjäägermeister. Aastail 1696–1697 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. Hiljem oli ta Maanõunike kolleegiumi president ning kirjutas 1710. aastal Harku mõisas alla Eestimaa rüütelkonna kapitulatsiooniaktile. Samuti allkirjastas ta 1712. aastal dokumendi, millega Peeter I kinnitas Eestimaa rüütelkonna privileegid. Talle kuulusid Ungru, Erastvere ja Kooraste mõis. Reinhold von Ungern-Sternberg oli kaks korda abielus: Gertrud Magdalena von Nierothiga (surnud 1710), kes oli maanõunik Magnus von Nierothi tütar. Abielust sündisid Magnus Reinhold von Ungern-Sternberg, Rootsi major Fabian Wilhelm von Ungern-Sternberg (1690–1710) 1711. aastal abiellus Ungern-Sternberg vabapreili Auguste Sophie von der Pahleniga (1689–1747). Abielust sündis Reinhold Gustav von Ungern-Sternberg (1714–1787), Ungru, Erastvere, Kooraste ja Vana-Kuuste mõisnik Ungern-Sternberg Reinhold (Renaud) von Ungern-Sternberg, Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, [1931] Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust 350 aastat metsanduse algusest Erastvere mõisas Peeter Suur Haapsalus
San Marino Eurovisiooni lauluvõistlusel

San Marino on osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel alates 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusest. Juunis 2007 teatas San Marino ringhääling, San Marino RTV Euroopa Ringhäälingute Liidule oma soovist osaleda lähitulevikus Eurovisiooni lauluvõistlusel. Selle otsuse vastuvõtmine olenes ringhäälingu aktsionäridest, sealhulgas Itaalia ringhäälingust, RAI-st, kes eemaldus lauluvõistlusest 1997. aastal ja on tuntud lauluvõistluse-vastase kriitika poolt. San Marino esindaja 2008. aastal oli Miodio, kes esitas Belgradi laval laulu "Compice", mis jäi poolfinaalis viimasele kohale ja seega finaalist välja. San Marino esialgu soovis 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistluselt eemalduda halva tulemuse tõttu 2008. aastal. Kuid San Marino RTV mõtles ümber ning kinnitas riigi osalejaks Moskvasse. Detsembris 2008 teatas San Marino siiski eemaldumisest, kuid põhjuseks polnud halb tulemus eelneval aastal vaid rahanappus. San Marino naasis 2011. aastal. Alates 2012. aastast on riiki esindanud kolm korda järjest Valentina Monetta. 2014. aastal kvalifitseerus San Marino esimest korda finaalkontserdile. Seni parim tulemus pärineb 2019. aastast, kui San Marino saavutas finaalis 19. koha. San Marino on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele: San Marino on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt: Laulus on kolm sõna türgi keeles. Laul sisaldab fraase inglise keeles. Eurovisioon.ee – San Marino ESCstats.com Eurovisiooni statistika – San Marino
Kola rajoon

Kola rajoon on haldusüksus Venemaal Murmanski oblastis. Piirneb edelas Soomega. Suuremad asulad on Murmaši alev ja Kola linn. http://kola.murmansk.ru/region/about/ http://murmansk.allnw.ru/kolsky/kolskyrayon.html
Tšehhi Eurovisiooni lauluvõistlusel

Tšehhi tegi Eurovisiooni lauluvõistlusel debüüdi 2007. aastal. Esialgu tahtis Tšehhi osaleda 2005. aastal, kuid jäi siiski kõrvale, sest Tšehhi televisioonis oli planeeritud selleks aastaks juba kaks suurt üritust. Järgmisel aastal nad võistlusest osa ei võtnud, sest nende esindaja pidi alustama poolfinaalist ja polnud kindel, kas ta finaali jõuab. Siiski otsustas Tšehhi rahvuslik ringhääling Česká televize 19. aprillil 2006. aastal, et osalevad 2007. aasta lauluvõistlusel. Esimene esindaja valiti rahvuslikus eelvoorus SMS-hääletusega. Valituks osutus Tšehhi üks populaarsemaid rokkansambleid Kabát lauluga "Malá dama". Tšehhi jäi poolfinaalis viimasele kohale; Eesti andis talle ühe punkti. Hoolimata kahest ebaõnnestumisest osales Tšehhi 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Moskvas. Poolfinaalis jäädi viimaseks ja ei kogutud ühtegi punkti. Pärast seda jäädi aastatel 2010.–2014. aastal halbade tulemuste ja Tšehhi televaatajate vähese huvi tõttu kõrvale. Tšehhi naasis Eurovisiooni lauluvõistlusele 2015. aastal, kuid ka siis ei jõutud finaali. 2016. aastal jõuti esimest korda finaali. Gabriela Gunčíková esitatud laul "I Stand" jäi aga finaalis 41 punktiga eelviimasele, 25. kohale, seejuures ei saadud televaatajatelt ühtki punkti. 2018. aastal saavutas Mikolas Josef Tšehhi parima tulemuse (6. koha). Tšehhi on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele: Tšehhi on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt: Eurovisioon.ee – Tšehhi Česká Televize – Eurosong ESCstat.com Eurovisiooni statistika – Tšehhi
Kovdori rajoon

Kovdori rajoon on haldusüksus Venemaal Murmanski oblastis. Rajoonis on Kovdori linn ja 6 asulat (sealhulgas Rikolatva ja Sljuda). http://www.kovadm.ru/
Lovozero rajoon

Lovozero rajoon on haldusüksus Venemaal Murmanski oblastis. Rajooni suuremad asulad on Revda alev ja Lovozero küla. Q126683534
Petšenga rajoon

Petšenga rajoon on haldusüksus Venemaal Murmanski oblastis. Piirneb Norra ja Soomega. Enne Teist maailmasõda kuulus Soomele. Suuremad asulad on Zapoljarnõi, Nikel ja Petšenga. http://mun.gov-murman.ru/local/pechengsky.shtml http://www.pechenga.ru/
Teri rajoon

Teri rajoon on haldusüksus Venemaal Murmanski oblastis. Asub Koola poolsaare lõunaosas.
Olenegorsk

Olenegorsk on linn Venemaa Murmanski oblastis. Asub 112 km kaugusel Murmanskist. Asutatud 1947. aastal. 1957. aastal sai linnaõigused. Linna läheduses on rauamaagikaevandused. Linnas on 1963–1976 rajatud radarijaam, mis oli osa raketitõrje eelhoiatussüsteemist. http://olenegorsk.murman.ru/
Gruusia Eurovisiooni lauluvõistlusel

Gruusia tegi debüüdi Eurovisiooni lauluvõistlusel 2007. aastal Helsingis. 27. oktoobril 2006 teatas Gruusia, et soovib osaleda 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Sellel ajal oli EBU poolt veel kinnitatud maksimaalne osalevate riikide arv, mis oli 40. Märtsis 2007 teatati, et kõik 42 riiki osalevad Helsingis. Võistlusel suutis Gruusia esindaja Sopho Khalvashi lauluga "Visionary Dream" pääseda finaali ning saavutada seal 12. koha. 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas Gruusiat pime laulja Diana Gurtskaja, kes esitas laulu "Peace Will Come". Osaledes Belgradis teises poolfinaalis, pääses ta edasi finaali ning lõpetas seal 11. kohal. Augustis 2008 otsustas Gruusia Rahvusringhääling Moskvas toimuval 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lõuna-Osseetia sõja tõttu mitte osaleda. Gruusia keeldus osalemast võistlusel "riigis, mis rikub inimõigusi ja rahvusvahelist õigust", ning kahtles ka Venemaa suutlikkuses tagada osalejate ohutus Moskvas. Detsembris 2008 siiski otsustati osaleda Moskvas toimuval lauluvõistlusel. Otsuse põhjuseks oli võit 2008. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel ning 12 punkti, mis saadi Venemaalt. 10. märtsil 2009 otsustas Euroopa Ringhäälingute Liit, et Gruusia ei tohi Moskvas toimuval Eurovisiooni lauluvõistlusel esitada rahvusliku vooru võitnud Venemaa peaministrit Vladimir Putinit pilavat laulu "We Don't Wanna Put In". Gruusia keeldus laulu sõnade muutmisest ning teatas, et loobub osalemisest. ██ Kolmas koht ██ Viimane koht Gruusia on andnud kokku kõige rohkem punkte järgmistele riikidele: Gruusia on saanud kokku kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt: Sopho Halvaši Helsingis (2007) Diana Gurtskaja Belgradis (2008) Eldrine Düsseldorfis (2011) Sopho Gelovani ja Nodiko Tatišvili Malmös (2013) The Shin ja Mariko Kopenhaagenis (2014) Nina Sublatti Viinis (2015) Nika Kocharov & Young Georgian Lolitaz Stockholmis (2016) Thamara Gatšetšiladze Kiievis (2017) Iriao Lissabonis (2018) Otho Nemsadze Tel Avivis (2019) Laulus on üks väljend abhaasi keeles. Laulus on väljendeid prantsuse, saksa, itaalia ja hispaania keeles. Sander Silm (28. august 2008). "Gruusia loobus Moskva Eurovisioonil osalemast". Õhtuleht Online. Merilin Kruuse (28. august 2008). "Gruusia loobus protestiks Eurovisioonil osalemast". Eesti Päevaleht Online. Stella Floras (19. detsember 2008). "Georgia returns to the Eurovision Song Contest". esctoday.com (inglise keeles).{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Eurovisiooni lauluvõistluse koduleht Eurovisioon.ee – Gruusia
Montenegro Eurovisiooni lauluvõistlusel

Montenegro tegi oma debüüdi Eurovisiooni lauluvõistlusel 2007. aastal Helsingis. Varem oli Montenegro lauluvõistlusel osalenud Jugoslaavia (nii Jugoslaavia Sotsialistliku Föderatiivse Vabariigi 1961–1991 kui ka Jugoslaavia Föderatiivse Vabariigi 1992) koosseisus ning Serbia ja Montenegro koosseisus (2004–2006). 2005. aastal esindas Serbiat ja Montenegrot bänd No Name, mis oli pärit Montenegrost. Samuti olid Montenegrost Jugoslaavia esindajad aastatel 1983 ja 1984. 2004. ja 2005. aastal osales Montenegro lauluvõistlusel Serbia ja Montenegro liitriigina. 2006. aastal Serbia ja Montenegro eemaldus võistlusest, sest kaks vabariiki ei suutnud otsustada, millist kandidaati Eurovisioonile saata. Alates 21. maist 2006, kui Montenegrost sai iseseisev riik, on Montenegro võistelnud lauluvõistlusel üksi. Riik tegi debüüdi 2007. aastal Helsingis. Serbia ja Montenegro Eurovisiooni lauluvõistlusel Jugoslaavia Eurovisiooni lauluvõistlusel Eurovisioon.ee – Montenegro MontenegroSong 2008
Moldova Eurovisiooni lauluvõistlusel

Moldova on osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel alates 2005. aastast. 2005. aastal esindas Kiievis Moldovat Zdob și Zdub, kus bändiga koos oli laval ka trummi lööv vanaema. Moldova pääses poolfinaalist edasi ning saavutas finaalis 6. koha. 2006. aastal esindas Moldovat Arsenium ja Natalia Gordienko, kes jäid finaalis 20. kohale. Pärast halba tulemust Ateenas teatas Teleradio-Moldova, et Moldova eemaldub võistlusest ja ringhääling pole 2007. aasta lauluvõistluseks eelarvet eraldanud. Kuid ühiskonna survele vastu tulles saatis Teleradio-Moldova Helsingisse Natalia Barbu lauluga "Fight", mis pääses edasi finaali ning saavutas seal 10. koha. 2008. aastal ei jõudnud Moldova esimest korda nelja aasta jooksul finaali. Moldova džässilugu "A Century of Love", mida esitas Geta Burlacu, jäi poolfinaalis 19 riigi konkurentsis 11. kohale. 2017. aastal esindas Moldovat SunStroke Project, kes saavutas 374 punktiga 3. koha, mis on Moldova kõigi aegade parim tulemus. Eurovisioon.ee – Moldova TRM – Eurovisiooni lauluvõistlus 2009
Floyd Merrell

Floyd Merrell (sündinud 1937) on Ameerika Ühendriikide semiootik. Ta töötab Purdue Ülikoolis (West Lafayette, Indiana, USA). Merrell, Floyd 1985. A Semiotic Theory of Texts. Berlin: Mouton de Gruyter. Merrell, Floyd 1996. Signs Grow: Semiosis and Life Processes. Toronto: University of Toronto Press. Merrell, Floyd 2002. Living Learning, Learning Living: Signs, East and West. Ottawa: Legas Press. Merrell, Floyd 2003. Sensing Corporeally: Toward a Posthuman Understanding. Toronto: University of Toronto Press. Merrell, Floyd 2010. Entangling Forms: Within Semiosic Processes. (Semiotics, Communication and Cognition 5.) Berlin: De Gruyter Mouton. Merrell, Floyd 2013. Meaning Making: It's What We Do; It's Who We Are. (Tartu Semiotics Library, 12.) Tartu: University of Tartu Press. 2005 Thomas A. Sebeok Award Deely, John 2005. Floyd Merrell named sixth Thomas A. Sebeok Fellow of the Semiotic Society of America. Sign Systems Studies 33(2): 477–480. vt Videointervjuu Floyd Merrelliga floyd merrelli videoloeng "Interconnectedness: Through works of Remedios Varo and Maurits C. Escher", 2009
Heini Hediger

Heini Hediger (30. november 1908 Basel – 29. august 1992 Bern) oli Šveitsi zooloog ja zoosemiootik. Ta juhatas pikka aega (1954–1973) Zürichi loomaaeda, enne seda ka Berni (1938–1943) ja Baseli loomaaeda (1944–1953). Ta tegeles loomade käitumise uurimisega, eriti nende ruumitaju ja ruumisuhete ehk prokseemikaga. Selle tulemusena uuendas ta loomade hoidmisviise ja puuride ning aedikute ehitust loomadele oluliselt sobivamaks. Tema uuendused loomade pidamisel võeti kasutusele paljudes maailma loomaaedades. Hediger, Heini 1980. Tiere verstehen: Erkenntnisse eines Tierpsychologen. München: Kindler. Honegger, René E. 1993. Heini Hediger (1908-1992). Copeia 2: 584-585. Sebeok, Thomas A. 2001. The Swiss Pioneer in Nonverbal Communication Studies Heini Hediger (1908–1992). New York: Legas.
Valgevene Eurovisiooni lauluvõistlusel

Valgevene on osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel alates 2004. aastast. Sellel Istanbulis toimunud Eurovisioonil olid esimest korda kasutusel poolfinaalid, kus tuli osaleda ka Valgevenel. Riiki esindasid Aleksandra ja Konstantin, kes laulsid end lauluga "My Galileo" 22 osaleja hulgas 19. kohale (said kokku 10 punkti). See tähendas, et Valgevene pidi ka järgmisel aastal läbima kõigepealt poolfinaali. 2005. aastal Kiievis esindas Valgevenet Anželika Agurbaš. Anželika laulis laulu "Love Me Tonight" poolfinaalis 13. kohale, kogudes 67 punkti. Valgevenet see tulemus finaali ei viinud. 2006. aastal Ateenas esindas Valgevenet laulja Polina Smolova. Lauluga "Mum" jäi Valgevene poolfinaalis 22. ehk eelviimasele kohale, kogudes vaid 10 punkti. 2007. aastal läks Valgevene eest lavale Dimitri Koldun, kes lauluga "Work Your Magic" viis Valgevene esimest korda finaali, saavutades poolfinaalis 4. koha 28 võistleja hulgas. Laulu helilooja on vene laulja Filipp Kirkorov. Finaalis koguti 145 punkti, mis asetas Valgevene lõpptabelis 6. kohale. Kuigi Valgevene saavutas Helsingis kuuenda koha, siis 2008. aastal kehtima hakanud uute reeglite järgi pidi Valgevene alustama taas poolfinaalist. Seekord esindas riiki Ruslan Alekhno, kes lauluga "Hasta La Vista" jäi poolfinaalis 17. kohale 19 osaleja seas ning kogus 27 punkti, millest ei piisanud finaali kvalifitseerumiseks. Hääletuses on Valgevene andnud peaaegu igal aastal oma 12 punkti Venemaale ja on saanud Venemaalt suhteliselt kõrgeid punkte vastu. Valgevene riiklik ringhääling BTRC kinnitas osalemist 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, avaldades riikliku eelvooru Eurofest 2009 reeglid. Valgevene otsis oma kuuendat esindajat Eurovisiooni lauluvõistlusel neljaastmelise konkursiga. Esimeses voorus valis kutseliste muusikainimeste žürii 15 laulu, mis said osaleda poolfinaalides. Poolfinaalid toimusid detsembris, kus professionaalne žürii valis viis finalisti. Riigisisene finaal toimus jaanuaris ja võitja valiti telehääletusel. Neljas tase oli artisti eelvalmistus Moskvaks ja 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus. Laule BTRC-sse sai saata 5. oktoobrist kuni 20. novembrini 2008. Valgevene on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele: Valgevene on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt: Eurovisioon.ee – Valgevene Eurovisiooni lauluvõistluse koduleht Eurovision-Belarus Valgevene rahvuslik finaal
Heldur Vatsel

Heldur Vatsel (19. september 1916 Tallinn – 1. märts 1982 Tartu) oli eesti operetihelilooja. Ta õppis Tartu Kõrgemas Muusikakoolis, kus oli Eduard Oja õpilane.[viide?] Eesti Kalmaniks kutsutud helilooja kirjutas enne II maailmasõja kümmekond menukat operetti, millest enamik ka Vanemuises lavastati. Tuntumad neist on "Õnnelend" (1934), "Napoli pärl" (1935), "Taevalik meloodia" (1936), "Dreiklang der Herzen" ("Südame kolmkõla", 1936), "Komandöri tütar" (1937), "Theoura" (ehk "Havai tüdruk", 1937–1938) ja "Igatsetud maa" (1939). Viimasest on tuntuim duett "Iga naine ükskord armub".[viide?] "Theoura" partituuri ostis üks Viini kirjastus ja see võinuks saada esimeseks eesti operetiks välislavadel, kuid noodid hävisid Viini pommitamisel. Vatseli looming oli Eesti NSVs põlu all oma rahvuslik-romantilise temaatika tõttu. Sõjajärgsel ajal oli Heldur Vatsel Eesti Raadio toimetaja, ka mitme Lõuna-Eesti orkestri juht ja dirigent, samuti klaveriõpetaja mitmes koolis. Viimastel aastatel elas tagasitõmbunult Tartus.[viide?] Tema tütar Pille Mark (s. 1943) on muusikaõpetaja, lapselaps Pille Kangur (1966–2013) oli helilooja.[viide?] Raivo Lööper, Pille Mark. Eesti Kalman taas teatrilaval
Shigeru Shimada

Shigeru Shimada (1885–1954) oli Jaapani diplomaat. Ta õppis Tokyo Võõrkeelte Kolledžis vene keelt ja oli tõlgiks Jaapani armees. Lisaks oskas ta inglise ja prantsuse keelt. 1907. aastal asus ta Jaapani välisministeeriumi teenistusse. Rohkem kui kolmekümne aasta jooksul töötas ta Jaapani esindustes üle kogu Venemaa. 1939. aastal avas Jaapan diplomaatilise esinduse Eestis. 1939–1940 oli Shimada Jaapani Tallinna saatkonna 1. sekretär. Suur osa tema tööst oli seotud esinduse avamise, selle olmemurede ja sulgemisega. Ene Toom. Materjale Jaapani välisministeeriumi arhiivist: Eestlaste iseloomust. Jaapani diplomaadi Shigeru Shimada ettekanne. Tuna, 2002, nr. 1, lk. 50–55. Tallinnas asutati Jaapani saatkond. Eestisse nimetatud Jaapani esindaja 4-kuine reis Tokiost Tallinna. Uus Eesti, 30. detsember 1939, nr. 354, lk. 3.