laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mount Elbert

Mount Elbert on Kaljumäestiku kõrgeim tipp ja USA mandriosa kõrguselt teine tipp Mount Whitney järel. Selle kõrgus on 4401 m üle merepinna. Asub Põhja-Ameerikas USA Colorado osariigis Lake'i maakonnas umbes 16 km Leadville'i linnast edela pool. "Rocky Mountains". USGS. Vaadatud 31. detsembril 2022.
Aristides Gomes

Aristides Gomes (sündinud 8. novembril 1954) on Guinea-Bissau poliitik, peaminister 2. novembrist 2005 9. aprillini 2007, 16. aprillist 2018 kuni 29. oktoobrini 2019 ning kolmandat korda alates 8. novembrist 2019. Gomes on lõpetanud Pariisi Ülikooli sotsioloogia ja politoloogia alal. Aastatel 1990–1992 juhatas ta Guinea-Bissau televisiooni. Pärast seda töötas rahvusvahelise koostöö ja planeerimise ministrina. Aristides Gomes oli Guinea-Bissau ja Cabo Verde Iseseisvuspartei (PAIGC) pikaaegne liige, tegutsedes aastaid partei asepresidendina. Kui PAIGC võitis märtsis 2004 parlamendivalimised, sai Gomesist töö- ja haldusreformide minister. Mais 2005 peatati tema parteiline kuuluvus, sest ta toetas presidendivalimistel oma partei ametliku kandidaadi Malam Bacai Sanhá asemel João Bernardo Vieira kandidatuuri. Kui Vieira oktoobris 2005 võimule tuli, lahkus Gomes lõplikult PAIGC ridadest. 19. märtsil 2007 avaldas parlament Gomese valitsusele 54 saadiku toetusel umbusaldust ja 29. märtsil teatas Gomes, et esitas president Vieirale tagasiastumispalve. 9. aprillil 2007 nimetas president uueks peaministriks PAIGC kandidaadi Martinho Ndafa Kabi.
Carlos Gomes Júnior

Carlos Domingos Gomes Júnior (sündinud 19. detsembril 1949) on Guinea-Bissau poliitik. 10. maist 2004 kuni 2. novembrini 2005 ja 25. detsembrist 2008 kuni 10. veebruarini 2012 oli ta Guinea-Bissau peaminister. Gomes, kes esimest korda valiti parlamenti aastal 1994, on üks Guinea ja Roheneeme Sõltumatuse Aafrika Partei (PAIGC) liidritest ja oli aastatel 2002–2014 partei esimees. Gomes on pankur ja ärimees. Tema isa oli Carlos Domingo Gomes. Teda peetakse Guinea-Bissau kõige rikkamaks inimeseks. Peaministriks sai ta pärast seda, kui (PAIGC) võitis parlamendivalimised. Enne 2005. aastal toimunud presidendivalimisi ütles Gomes, et astub tagasi, kui presidendiks peaks saama João Bernardo Vieira. Hiljem lisas ta, et Vieira on bandiit ja palgasõdur, kes on reetnud oma rahva. Kui Vieira võitis presidendivalimised, keeldus Gomes neid algul tunnistamast ning ütles lahti ka oma varasemast lubadusest tagasi astuda. Vieira astus presidendi ametisse 1. oktoobril 2005. Esimene kohtumine Vieira ja Gomesi vahel toimus oktoobri keskel. Kuigi esialgu tundus, et president ja peaminister on vaatamata oma varasematele väljaütlemistele võimelised koos töötama, otsustas president Vieira saata Gomesi valitsuse 28. oktoobril 2005 laiali. Uus peaminister astus ametisse 2. novembril 2005. Kui jaanuari algul 2007 mõrvati endine mereväe komandör Mohamed Lamine Sanha, süüdistas Gomes atentaadi tellimises praegust presidenti. 10. jaanuaril anti välja Gomesi arreteerimiskäsk, kuid tal õnnestus saada varjupaik Bissaus asuvas ÜRO hoones. President Vieira pressiesindaja süüdistas Gomesit Guinea-Bissau olukorra destabiliseerimises. Et Gomes on Guinea-Bissau parlamendi liige, siis on tal saadikupuutumatus. Seetõttu võttis president Vieira tagasi Gomesi arreteerimiskäsu ning võimud lubasid tagada Gomesi julgeoleku, kui ta ÜRO hoonest väljub. Pärast sellist võimude lubadust lahkus Gomes ÜRO hoonest 29. jaanuaril 2007 ja suundus koju. 10. veebruaril 2012 astus ta peaministri ametist tagasi, et osaleda kandidaadina presidendivalimistel.
Skåne maakond

Skåne on ajalooline maakond (landskap) Rootsi lõunaosas. Ajalooliselt keskaegse Taani osa. Skånes asusid Helsingborgi, Malmö, Skanöri ja Falsterbo lossid. Läks Rootsile Roskilde rahuga 1658. aastal. Skåne lään Skåne kindralkuberneride loend Skåne sõda (1675–1679) Lundi peapiiskopkond Folkmängd i landskapen den 31 december 2020
Artur Sanhá

António Artur Sanhá (sündinud 1965) on Guinea-Bissau poliitik, ta oli riigi peaminister 28. septembrist 2003 kuni 10. maini 2004. Sanha oli Sotsiaalsete uuenduste partei (PRS) peasekretär ning veebruaris 2000 sai siseministriks Kumba Ialá järel. Kumba Ialá, kes samuti kuulus PRS parteisse, sai presidendiks. Kui Ialá kukutati sõjaväelise riigipöördega 14. septembril 2003, valis sõjaväeline hunta Artur Sanhá riigi peaministriks. Ta oli peaministri ametis, kuni PRS kaotas Märtsis 2004 toimunud parlamendivalimised. Kui enne 2005. aasta presidendivalimisi toimusid Ialá pooldajate meeleavaldused, mille politsei jõuga laiali ajas, arreteeriti Artur Sanhá, sest ta kandis ühel protestimarsil kaasas laetud relva.
Mutsu

Mutsu on küla Võru maakonnas Võru vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Luisa Diogo

Luisa Dias Diogo (sündinud 11. aprillil 1958) oli Mosambiigi peaminister 17. veebruarist 2004 kuni 16. jaanuarini 2010, Mosambiigi esimene naispeaminister. Tema eelkäija oli Pascoal Mocumbi, kes oli selles ametis 9 aastat. Diogo järglane on Aires Ali. Diego on õppinud majandust Maputos Eduardo Mondlane Ülikoolis. Tal on bakalaureusekraad 1983. aastast. 1992 sai ta magistrikraadi rahanduses, mida õppis Londoni Ülikoolis. 1980 hakkas ta tööle Mosambiigi rahandusministeeriumis. 1986 sai ta seal osakonnajuhatajaks ja 1989 riigieelarve direktoriks. Pärast seda töötas ta Maailmapanga programmi juhina Mosambiigis ja alates 1994 aserahandusministrina. Enne peaministriks saamist oli ta rahandusminister ja seda ametit pidas ta peaministri koha kõrvalt kuni 2005. aasta veebruarini. Ta kuulub parteisse Mosambiigi Vabastusrinne (FRELIMO), mis on maad valitsenud alates iseseisvumisest 1975. aastal. 2005. aasta septembris osales ta külalisena Briti Leiboristliku Partei konverentsil. 2007. aastal avaldas ajakiri Forbes maailma 100 kõige mõjuvõimsama naise nimekirja, kus Diogo oli 89. kohal.
Jean Eyeghe Ndong

Jean Eyeghe Ndong (sündinud 12. veebruaril 1946) on Gaboni poliitik. 20. jaanuarist 2006 kuni 17. juulini 2009 oli ta Gaboni peaminister. Ta on Gaboni Demokraatliku Partei liige. Enne peaministriks saamist oli aserahandusminister Jean-François Ntoutoume Emane'i kabinetis. Ta on endise Gaboni presidendi Léon M'ba nõbu. Eyeghe osales 2001. aasta parlamendivalimistel, kuid edutult. Detsembris 2006 toimunud parlamendivalimistel oli ta aga edukas. Pärast seda, kui Demokraatlik partei ei valinud teda oma presidendikandidaadiks 2009. aasta erakorralistel valimistel, astus Jean Eyeghe Ndong 17. juulil 2009 peaministri kohalt tagasi ning otsustas kandideerida sõltumatuna. Tema asemel sai peaministriks Paul Biyoghé Mba.
Hama Amadou

Hama Amadou' (sündinud 1950) on Nigeri poliitik, kes oli aastatel 1995–1996 ja 2000–2007 Nigeri peaminister. Amadou on partei Rahvuslik Liikumine Nigeri Arenguks (MNSD) liige. Esimest korda sai ta peaministriks veebruaris 1995, kuna opositsioon, kuhu kuulus ka MNSD, võitis parlamendivalimised. Riigi tollane president Mahamane Ousmane kuulus endisse koalitsiooni ning jäi seetõttu nüüd opositsiooni. Amadou ja Ousmane vahel puhkes mõistetavatel põhjustel konflikt. Konflikt päädis sõjaväelise riigipöördega 27. jaanuaril 1996. Riigipöördega, mida juhtis Ibrahim Baré Maïnassara, kaotasid oma ameti nii peaminister Amadou kui ka president Ousmane. Nad mõlemad veetsid mitu kuud koduarestis. Maïnassara tõugati võimult ja tapeti sõjaväelise riigipöörde käigus aprillis 1999. Novembris 1999 toimunud uutel parlamendivalimistel saavutas Amadou partei valimisvõidu ning 3. jaanuaril 2000 sai Amadou riigi peaministriks. Amadou keeldus 2005. aastal ÜRO toiduabist, väites, et see solvab nigerlaste väärikust. 31. mail 2007 avaldas Nigeri parlament Amadou valitsusele umbusaldust ja sama aasta 3. juunil nimetati uueks peaministriks Seyni Oumarou.
Svend Åge Madsen

Svend Åge Madsen (sündinud 2. novembril 1939) on taani kirjanik. Ta õppis enne kirjutamisele pühendumist ülikoolis matemaatikat. Madseni romaanid on filosoofilised ja humoorikad. Tema stiili on nimetatud ka fantastiliseks. Tema teostes korduvad sageli samad tegelased, kohad ja sündmused. Besøget, 1963. Lystbilleder, 1964. Otte gange Orphan, (novellromaan) 1965. Tilføjelser, 1967. Modsatterne og Omvendterne, 1967. Liget og lysten, 1968. Tredje gang så tar vi ham, 1969. Sæt verden er til, 1971. Dage med Diam eller Livet om natten, 1972. Jakkels vandring, 1974. Tugt og utugt i mellemtiden, 1976. Hadets bånd, 1978. Se dagens lys, 1980. Den største gåde, 1982. Vi? - Vi, Vi!, 1982. Af sporet er du kommet, 1984. Lad tiden gå, 1986. Slægten Laveran, 1988. At fortælle menneskene, 1989, eesti keeles "Jutustada inimesi", 1993 (tõlkinud Anne Møller Pedersen) Jagten på et menneske, 1991. Edens gave, 1993. Syv aldres galskab, 1994. Den usynlige myre, 1995. Kvinden uden krop, 1996. Finder sted, 1998. Genspejlet, 1999. Nærvær og næsten: Tomas Fants familiekrøniker, 2000 Den ugudelige farce, 2002. De gode mennesker i Århus; Læselysten, 2003 Levemåder, 2004 Det syvende bånd, 2006 Maskeballet, 1970. Mellem himmel og jord, 1990. Skabt for hinanden, 1995 Pseudonüümi Marianne Kainsdatter all ilmunud teosed: Blodet på mine hænder, 1973. Et ved jeg som aldrig dør, 1991. Engleskyts. Kriminaalromaan, 2002. Et livstykke i 6 billeder, 1967. Hopla, vi...prik prik prik, 1967. Stikord, 1967. Rapport fra internatet, 1967. Forestillinger, 1970. I virkeligheden, 1972. Man skal høre meget, 1975. Jo værre, jo bedre, 1975. Narrespillet om Magister Bonde og Eline Mortensdatter, 1978. Uden for nummer, 1984. Kasper søger efter tilværelsen, 1982. Margrethe den milde 1982. Svejk i tredie verdenskrig, 1984. Dr. Strangula, 1985 Knud den Hellige, 1986. Det sidste suk, 1986. Nøgne masker, 1987. Svar udbedes, 1987. Dødens teater, 1987. Robert og Judith, 1993. Kopisten, 1994.
FRELIMO

FRELIMO ehk Mosambiigi Vabastusrinne (portugali Frente de Libertação de Moçambique) on Mosambiigi partei, mis pääses valitsema pärast riigi iseseisvumist 1975. aastal. See asutati Dar es Salaamis 1962. aastal. Partei alustas 1960. aastatel sissisõda Portugali koloniaalvõimu vastu. Pärast iseseisvumist 1975. aastal puhkes kodusõda antikommunistliku RENAMO partei vastu. FRELIMO koduleht
Skåne lään

Skåne lään [skoone] on 1. järgu haldusüksus Rootsi lõunaosas. Läänis on 33 valda: Bjuvi vald Bromölla vald Burlövi vald Båstadi vald Eslövi vald Helsingborgi vald Hässleholmi vald Höganäsi vald Hörby vald Hööri vald Klippani vald Kristianstadi vald Kävlinge vald Landskrona vald Lomma vald Lundi vald Malmö vald Osby vald Perstorpi vald Simrishamni vald Sjöbo vald Skurupi vald Staffanstorpi vald Svalövi vald Svedala vald Tomelilla vald Trelleborgi vald Vellinge vald Ystadi vald Åstorpi vald Ängelholmi vald Örkelljunga vald Östra Göinge vald Skåne maakond Skåne regioon Q129406980 Läänivalitsuse koduleht
Maputo

Maputo on Mosambiigi pealinn. Maputo asub riigi lõunaosas India ookeani rannikul Maputo lahe kaldal Mlaula jõe suudmes. Maputo lahte suubub ka Maputo jõgi, aga linnast kaugemal lõunas. Linna ümbritseb Maputo provints, kuid Maputo ise sellesse provintsi ei kuulu, vaid moodustab eraldi 1. järgu haldusüksuse. Maputos on troopiline kliima. Igas kuus on mõõdetud õhusooja üle 30 °C. Absoluutne maksimum on mõõdetud septembris (46 °C) ja oktoobris (45 °C). Ka kõige külmematel kuudel juunis on mõõdetud 34 °C ja juulis 36 °C. Öökülma pole Maputos iialgi olnud. Absoluutne miinimum +7 °C on mõõdetud juulis ja augustis. Seevastu veebruari absoluutne miinimum on 17 °C, jaanuaris ja märtsis 16 °C. Võrreldes ülejäänud Mosambiigiga, on Maputo võrdlemisi kuiv: aasta keskmine sademete hulk on 761 mm. Vihmaperiood on jaanuaris (130 mm), veebruaris ja märtsis (mõlemad 125 mm), aga ka kuivaperiood ei ole täiesti kuiv: kõige kuivematel kuudel juulis ja augustis on kuu keskmine sademete hulk 13 mm. Maputo lahe avastas 1502 üks Vasco da Gama kaptenitest António de Campo. Aastal 1544 uuris kaupmees Lourenço Marques lahte suubuvaid jõgesid ja andis lahele nimeks Baia da Lagoa, mis tähendab portugali keeles 'laguuni laht'. Aastal 1720 asutas Hollandi Ida-India Kompanii lahe kaldale fordi ja faktooria, mis allusid Hollandi Kapimaa kolooniale. Aastal 1730 jäeti need maha. Seejärel püüdsid portugallased korduvalt lahe äärde väikest kindlustatud asulat rajada. Need katsed ebaõnnestusid sellepärast, et asulat kaitses väga väike hulk mehi, kes ei suutnud vastu seista neegrite rünnakutele. Asulad kandsid alati nime Lourenço Marques. Viimast korda purustati asula 1850. aasta paiku, kuid veel 1871. aastal kirjeldati seda väga vaesena: seal olid kitsad tänavad rohuhüttidega ning asulat kaitsesid 6 jala (1,8 m) kõrgune müür, roostes kahur ja käsitulirelvad. Aastal 1868 kuulutas Transvaali Vabariigi president Marthinus Pretorius Maputo jõe, mis algas Transvaalist ja moodustas Transvaali loodusliku väljapääsu merele, mõlemad kaldad kuni mereni Transvaalile kuuluvaks. Seepeale sundis Portugal Transvaali järgmisel aastal tunnustama, et lahe kaldad kuuluvad Portugalile. Aastal 1876 võttis Portugali valitsus asula rajamise korralikult käsile. Ümbruskonnas olevat soist maad hakati kuivendama, istutati kummipuid, rajati haigla ja kirik. Aastal 1887 sai asula linnaks ja sinna viidi üle Mosambiigi pealinn. Aastal 1895 avati raudteeliin Pretoriasse. See aitas kaasa linna kasvule. 25. juunil 1975 Mosambiik iseseisvus. Sellest ajast on Maputo (seda nime kandis ta alates 1976. aasta veebruarist) Mosambiigi pealinn. Portugali kuulsuste ja tähtsündmuste järgi nimetatud tänavad nimetati ümber. Portugali kuulsuste mälestusmärgid võeti maha ja toimetati enamjaolt linna kindlusse. https://www.citypopulation.de/en/mozambique/cities/
Pascal Yoadimnadji

Pascal Yoadimnadji (1950 – 23. veebruar 2007) oli Tšaadi poliitik, peaminister alates 4. veebruarist 2005 kuni surmani. Pascal Yoadimnadji nimetati ametisse president Idriss Déby poolt peale Moussa Faki tagasiastumist. Ta oli Moussa Faki valitsuse põllumajandusminister. Yoadimnadji sündis Lõuna-Tšaadis ning kuulus goride etnilisse gruppi, mis on üks vähem domineerivaid etnilisi gruppe Tšaadi poliitikas.
Themba Dlamini

Absalom Themba Dlamini (sündinud 1950) oli Svaasimaa peaminister alates 26. novembrist 2003 kuni oktoobrini 2008. Themba Dlamini Svaasimaa valitsuse kodulehel
Pakalitha Mosisili

Pakalitha Bethuel Mosisili (sündinud 14. märtsil 1945) on Lesotho poliitik. 29. maist 1998 kuni 8. juunini 2012 ja 17. märtsist 2015 kuni 16. juunini 2017 oli ta Lesotho peaminister. Kuni oktoobrini 2006 oli ta ühtlasi ka erakonna Lesotho Vabaduskongress juht. Peale valimisvõitu 1998 süüdistati LCD valimistulemuste võltsimises ning poliitilised vastased organiseerisid rahvameeleavaldused Lesotho Vabaduskongressi vastu. Rahvarahutused haarasid kogu riigi ning kodusõja ärahoidmiseks oli vajalik politsei, armee ja kuninga sekkumine. Aastal 2002 toimunud uutel valimised võitis jällegi LCD. Oktoobris 2006 Mosisili lahkus LCD-st ja tegi uue partei. Temaga liitus ka 17 parlamendi liiget, kuid LCD-le jäi parlamendis endiselt napp enamus (120-nest kohast 61). Kuna ette oli näha valitsuskriisi saatis kuningas Letsie III parlamendi 24. novembril 2006 laiali ning kuulutas välja uued valimised, mis toimusid 17. veebruaril 2007. Valimised võitis LCD saades jällegi 61 kohta 121-est.
Navin Ramgoolam

Navinchandra Ramgoolam (नवीन चन्‍द्र रामगुलाम) (sündinud 13. juulil 1947) on Mauritiuse poliitik, kes on olnud kahel korral Mauritiuse peaminister. Ta on Seewoosagur Ramgoolami poeg. Ramgoolan õppis arstiteadust Dublinis ning Suurbritannias. Hiljem on ta õppinud majandust. Tema esimene ametiaeg peaministrina oli 1995–2000. See lõppes, kui Ramgoolami mitmest parteist koosnev koalitsioon Sotsiaaldemokraatide Liit kaotas 3. juulil 2000 toimunud parlamendivalimistel. Aastatel 2000–2005 oli Navin Ramgoolam opositsiooniliider. 2005. aastal toimunud parlamendivalimistel lubas ta tasuta ühistransporti õpilastele ja majandusreforme. Opositsioon võitiski parlamendis 3/4 kohtadest ning Navin Ramgoolamist sai peaminister. Ta lahkus ametist pärast detsembris 2014 toimunud parlamendivalimisi.
Ahmed Mohamed Ag Hamani

Ahmed Mohamed Ag Hamani (ka Ahmed Mohamed ag Hamani; sündinud 1941) oli Mali peaminister 2002–2004. Enne peaministriks saamist (2001–2002) oli ta Mali suursaadik Suurbritannias. Valitsusjuhiks hakkas president Amadou Toumani Touré ettepanekul 9. juunil 2002. Hamani valitsus astus tagasi aprillis 2004.
Ousmane Issoufi Maïga

Ousmane Issoufi Maïga (sündinud 1945 Gao linna lähedal Malis) on Mali poliitik. Aastatel 2004–2007 oli ta Mali peaminister. Issoufi on õppinud majandust Kiievi Ülikoolis ja Ameerikas Washingtoni Ülikoolis, kus ta sai kraadi panganduses ja rahanduses. Ta on töötanud Maailmapangas ja Prantsusmaa rahandusministeeriumis (Assistant Director of the Caisse autonome d’amortissement). 2002. aastal sai temast Mali noorsoo- ja spordi minister. Ahmed Mohamed ag Hamani kabinetis oli Issoufi esialgu rahandusminister, kuid alates 16. oktoobrist 2002 transpordi ja infrastruktuuride minister. Pärast ag Hamani tagasiastumist võttis ta vastu president Amadou Toumani Touré ettepaneku hakata valitsusjuhiks. Issoufi kabinet astus ametisse 29. aprillil 2004. 27. septembril 2007 astus ta ametist tagasi, tema asemel sai peaministriks Modibo Sidibé.
Marica

Marica [mar'itsa] (bulgaaria Марица Maritsa, kreeka Έβρος Évros, türgi Meriç, Vana-Kreeka kontekstis Hebros, vanakreeka ῞Εβρος) on jõgi Euroopa lõunaosas Balkani poolsaarel Bulgaaria edelaosas ning Kreeka ja Türgi piiril. Jõgi saab alguse Rila mägedest Lääne-Bulgaarias ja suubub Egeuse merre. Pikkus 480 km. Jõe ääres asuvad Pazardžik, Plovdiv, Svilengrad ja Edirne.  Marica – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Raudbetoon

Raudbetoon on komposiitne ehitusmaterjal, mis koosneb betoonist ja (teras-)sarrusest. Sarruse terasprofiilid paigutatakse betooni sisse. Need võtavad vastu tõmbe- ja nihkejõude, mida betoon ise ei suuda vastu võtta, sest see töötab survele. Raudbetoon on liitmaterjal (komposiitmaterjal), kus koos töötavad kaks väga erinevate omadustega materjali: teras ja betoon. Betoon on suhteliselt odav kohalik materjal, mis töötab hästi survele, kuid üsna halvasti tõmbele (betooni tõmbetugevus on 10-15 korda väiksem survetugevusest). Betooni ja terase (armatuuri) soojuspaisumine on sarnased, mis vähendab sisemiste survete tekkimist. Betoon valatakse terasarmatuurile, mis lisab painde- ja tõmbetugevust. Teras töötab ühteviisi hästi nii survele kui ka tõmbele, kuid tema hind on küllalt kõrge. Survejõu vastuvõtmine betooniga on 3-4 korda odavam kui terasega ning tõmbejõu vastuvõtmine odavam terasega. Siit tulenebki raudbetooni eelis: võtta ühes ja samas konstruktsioonis esinevad survesisejõud vastu betooniga, tõmbesisejõud aga terasega. Sõltuvalt konstruktsiooni valmistamisest liigitatakse raudbetoon järgnevalt: monoliitne raudbetoon, mis valmistatakse konstruktsiooni tulevases kasutuskohas; monteeritav (tari-)raudbetoon, mis valmistatakse tehases, polügoonil või ka ehitusplatsil ja monteeritakse peale valmistamist ehitisse; monteeritav-monoliitne (kombineeritud) raudbetoon, mis saadakse monteeritavate elementide kasutamisel monoliitse raudbetooni koosseisus. Raudbetooni eelised: ei sütti ega põle talub kuumust 2–6 tundi suurem painde- ja tõmbetugevus kui ilma armatuurita betoonil Raudbetooni puudused: armatuuri korrosioon, kui armatuurile õhk ligi pääseb külmumine ja sulamine kahjustab materjali korrosioon tekib kiiremini, kui armatuur on valesti projekteeritud ja ümbritsev betoonikiht liiga õhuke Raudbetooni kasutamine sai alguse 19. sajandi teises pooles, sest tekkis vajadus uue materjali järele, mis oleks tugevam ja tulekindlam. 19. sajandi keskpaigal leiutasid kaks prantslast, Lambot ja Monier, terasarmatuuri. Paralleelselt hakkasid insenerid arendama põrandakonstruktsioone, millel pandi metalltalasid betooni sisse. Raudbetooni leiutamine 19. sajandil oli pööre ehitustööstuses ja betoonist sai üks maailma levinumaid ehitusmaterjale. Sardbetoon Pingbetoon Raudbetoontarind Raudbetoonkoorik "What is Reinforced Concrete? Uses, Benefits, and advantages". theconstructor.org, THE CONSTRUCTOR. "Raudbetoon. Ajalugu, kahjustused, hooldus ja restaureerimine". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. aprill 2023. Vaadatud 17. aprillil 2023. "The Invention of Reinforced Concrete (1848 – 1906)". 6. august 2017.
Antarktika poolsaar

Antarktika poolsaar on umbes 1500 kilomeetri pikkune poolsaar Antarktisel, kus asub selle mandri põhjapoolseim tipp (63°23'S 57°00'W). Poolsaarest lääne pool mandri lähedal asub Antarktika suurim saar – Aleksander I maa. Lõuna-Ameerika lõunatipuga ühendab seda veealune 3600 kilomeetri pikkune Scotia ahelik. Lõuna-Ameerikast eraldab seda Drake'i väin. Antarktika poolsaar on mägine. Seal asuvad mäeahelikud kõrgusega umbes 2800 m. Poolsaare kõrgeim tipp on Mt. Jackson (4189 m). Poolsaare kliima on kõige soojem Antarktikas. Siiski on peaaegu kogu poolsaar aasta ringi jääkatte all. Esimesena nägi Antarktika poolsaart Fabian Gottlieb von Bellingshausen 27. jaanuaril 1820. Esimesena astus Antarktika poolsaarele Suurbritannias sündinud ameerika vaalakütt John Davis 7. veebruaril 1821. Antarktika poolsaar on Antarktikas ainus koht, kus kasvab kaks katteseemnetaimeliiki. Antarktika poolsaarel asub mitu polaarjaama, näiteks General Bernardo O'Higgins (Tšiili) ja Vernadski (Ukraina). Antarktika poolsaart nõudlevad kas tervikuna või osaliselt Argentina, Tšiili ja Suurbritannia. Need nõuded kattuvad osaliselt ja rahvusvaheliselt pole need tunnustatud.