laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lev Pontrjagin

Lev Semjonovitš Pontrjagin (vene keeles Лев Семёнович Понтрягин; 3. september (vkj 21. august) 1908 Moskva – 3. mai 1988 Moskva) oli vene matemaatik. Õnnetusjuhtumi tagajärjel jäi ta 14-aastaselt pimedaks. Ta oli pikka aega Moskva Riikliku Ülikooli optimaalse juhtimise kateedri juhataja ja professor. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid algebraline topoloogia, diferentsiaaltopoloogia, võnkumiste teooria, variatsioonarvutus ja juhtimisteooria. Ta on juhtimisteoorias optimaalsete protsesside teooria looja (teooria aluseks on Pontrjagini maksimumprintsiip). Ta on maetud Moskva Novodevitšje kalmistule. Ta lõpetas 1929. aastal Moskva ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna matemaatika osakonna. 1930. aastal sai ta Moskva ülikooli algebrakateedri dotsendiks. Kui 1935. aastal võeti Nõukogude Liidus taas kasutusele akadeemilised kraadid, sai ta Kõrgemalt Atesteerimiskomisjonilt (VAK) väitekirja kaitsmata füüsika-matemaatikadoktori kraadi. 1934. aastal asus ta tööle NSV Liidu Teaduste Akadeemia Steklovi-nimelise Matemaatikainstituuti teadurina ja 1935. aastast oli ühtlasi Moskva Riikliku Ülikooli professor. 1964. aastal külastas ta kuu aja jooksul mitut USA ülikooli, sealhulgas Princetoni Ülikooli. 1967. aastal võttis ta osa NSV Liidu matemaatikute grupi koosseisus teaduskonverentsist Los Angeleses ning 1969. aastal käis loenguid pidamas Stanfordi Ülikoolis ja Columbia Ülikoolis New Yorgis. Aastatel 1971–1988 oli ta MRÜ arvutusmatemaatika ja küberneetika teaduskonna optimaalse juhtimise kateedri juhataja. Ta oli aastatel 1970–1974 Rahvusvahelise Matemaatikaliidu asepresident. 1980. aastatel seoses Siberi "jõgede pööramise" (voolusuuna muutmise) projekti aruteluga koostas Aleksandr Janšin akadeemikute avaliku protestikirja NLKP Keskkomiteele. Kirjale kirjutas alla ka Lev Pontrjagin. 1986. aastal valitsus loobus sellest projektist. Pontrjaginit on korduvalt süüdistatud antisemitismis. Ta ise on memuaarides väitnud, et ta võitles sionistidega. 1941 – Stalini preemia (uurimuse "Pidevad rühmad" eest) 1962 – Lenini preemia (tööde eest diferentsiaalvõrrandite, optimaalse juhtimise teooria ja võnkumiste teooria alalt) 1966 – Lobatševski auhind (tööde eest diferentseeruvate muutkondade alalt) 1975 – NSV Liidu riiklik preemia (õpiku "Обыкновенные дифференциальные уравнения" eest) 1939 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia (korrespondentliige) 1953 – Londoni Matemaatikaselts (auliige) 1958 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia (akadeemik) 1966 – Rahvusvaheline Astronautika Akadeemia 1972 – Ungari Teaduste Akadeemia Л. С. Понтрягин. Жизнеописание Льва Семёновича Понтрягина, математика, составленное им самим. ega-math.narod.ru Interview with Mikhail Gromov. ams.org Л. С. Понтрягин. Жизнеописание Льва Семёновича Понтрягина, математика, составленное им самим. Lk 209. ega-math.narod.ru Moscow Dynamics Seminars of the Nineteen Seventies and the Early Career of Yasha Pesin. personal.psu.edu Л. С. Понтрягин. Жизнеописание Льва Семёновича Понтрягина, математика, составленное им самим. Lk 210. ega-math.narod.ru Л. С. Понтрягин. Жизнеописание Льва Семёновича Понтрягина, математика, составленное им самим. ega-math.narod.ru
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri väljalangemismängude faas

2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri väljalangemismängude faas algas 28. juunil poolfinaalidega ning lõppes 2. juulil 2017 finaaliga Krestovski staadionil Peterburis. Kaks meeskonda igast grupist edenes väljalangemismängude faasi. Mängiti ka kolmanda koha mäng, kus kohtusid mõlema poolfinaali kaotajad. Kui väljalangemismängude faasis jääb mäng normaalaja järel viiki, siis mängitakse lisaaega (kaks 15-minutilist perioodi), kus mõlemal meeskonnal on lubatud teha neljas mängijate vahetus. Kui seis on pärast lisaaega endiselt viigis, siis otsustatakse mängu võitja penaltiseeriaga. Kõik ajad on Moskva aeg (UTC+3). Portugal  v  Tšiili Saksamaa  v  Mehhiko Portugal  v  Mehhiko  Pikemalt artiklis 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri finaal Tšiili  v  Saksamaa Kohtunik eemaldas Osorio tehniliselt alalt 120. minutil. "Regulations – 2017 FIFA Confederations Cup Russia" (PDF). FIFA.com. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. juuli 2017. Vaadatud 26. juunil 2017. "Tactical Line-up – Semi-final – Portugal-Chile" (PDF). FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association. 28. juuni 2017. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. juuli 2017. Vaadatud 28. juuni 2017. "Portugal v Chile – Man of the Match". FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association. 28. juuni 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuli 2018. Vaadatud 28. juuni 2017. "Tactical Line-up – Semi-final – Germany-Mexico" (PDF). FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association. 29. juuni 2017. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. juuli 2017. Vaadatud 29. juuni 2017. "Germany v Mexico – Man of the Match". FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association. 29. juuni 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuli 2018. Vaadatud 29. juuni 2017. "Tactical Line-up – Match for third place – Portugal-Mexico" (PDF). FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association. 2. juuli 2017. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. juuli 2017. Vaadatud 2. juuli 2017. "Portugal v Mexico – Man of the Match". FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association. 2. juuli 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuli 2018. Vaadatud 2. juuli 2017. "Tactical Line-up – Final – Chile-Germany" (PDF). FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association. 2. juuli 2017. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 30. august 2017. Vaadatud 2. juuli 2017. "Chile v Germany – Man of the Match". FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association. 2. juuli 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. detsember 2017. Vaadatud 2. juuli 2017. Ametlik leht Ametlikud dokumendid ja mängu dokumendid
Teib (perekond)

Teib (Leuciscus) on karpkalaliste seltsi karpkalalaste sugukonda kuuluv kalaperekond. Eestis kuulub perekonda kolm liiki: teib, turb ja säinas.
Loorkull

Loorkull (Circus) on haugaslaste sugukonda kuuluv linnuperekond. Perekonda kuulub Eestis neli liiki: roo-loorkull (Circus aeruginosus) välja-loorkull (Circus cyaneus) stepi-loorkull (Circus macrourus) soo-loorkull (Circus pygargus)
Nõlva-lehelind

Nõlva-lehelind ehk rohe-lehelind[viide?] (Phylloscopus trochiloides) on põõsalindlaste sugukonda kuuluv linnuliik. Nõlva-lehelind on Eestis levinud ebaühtlaselt (eelkõige Põhja- ja Ida-Eestis) ja väikesearvuline; haudelind. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 452 Nõlva-lehelind andmebaasis eElurikkus
Plüü

Plüü (Pluvialis squatarola) on tülllaste sugukonda kuuluv linnuliik. Plüü on Eestis väikesearvuline läbirändaja, keda peamiselt võib kohata rannikul. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 208 Plüü andmebaasis eElurikkus
Stepikotkas

Stepikotkas (Aquila nipalensis) on haugaslaste sugukonda kotka perekonda kuuluv linnuliik. Stepikotkas on Euroopas väga haruldane (arvestamata Venemaad). Stepikotkas on Eestis eksikülaline. BirdLife International (2021). Aquila nipalensis. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2021. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 148 Stepikotkas andmebaasis eElurikkus
Tiigi-roolind

Tiigi-roolind (Acrocephalus scirpaceus) on põõsalindlaste sugukonda kuuluv linnuliik. Tiigi-roolind on Lääne-Eestis harilik, ent sisemaal väikesearvuline; haudelind. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 428 Tiigi-roolind andmebaasis eElurikkus
Tilder

Tilder (Tringa) on kurvitslaste sugukonda kuuluv linnuperekond. Eestis on kaheksa liiki tildreid: Tumetilder (Tringa erythropus) Punajalg-tilder (Tringa totanus) Lammitilder (Tringa stagnatilis) Heletilder (Tringa nebularia) Metstilder (Tringa ochropus) Mudatilder (Tringa glareola) Hallkibu ehk kibutilder (Tringa cinerea, ka Xenus cinereus) Vihitaja ehk jõgitilder (Tringa hypoleuos, ka Actitis hypoleucos)
Tsiitsitaja

Tsiitsitaja (Emberiza) on tsiitsitajalaste sugukonda kuuluv linnuperekond. Eestis on seitse liiki tsiitsitajaid: Põldtsiitsitaja (Emberiza hortulana) Põhjatsiitsitaja (Emberiza rustica) Väiketsiitsitaja (Emberiza pusilla) Kuldtsiitsitaja (Emberiza aureola) Rootsiitsitaja (Emberiza schoeniclus) Mustpea-tsiitsitaja (Emberiza melanocephala) Halltsiitsitaja (Emberiza calandra, ka Miliaria calandra)
Tumetilder

Tumetilder (Tringa erythropus) on kurvitslaste sugukonda kuuluv linnuliik. Tumetilder on Eestis väikesearvuline läbirändaja ning haruldane mittepesitsev suvilind. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 240 Tumetilder andmebaasis eElurikkus
Õgija

Õgija (Lanius) on õgijalaste sugukonda kuuluv linnuperekond. Eestis võib kohata kuut liiki (sh kahte alamliiki) õgijaid: Kõnnuõgija (Lanius isabellinus) Punasaba-kõnnuõgija (Lanius isabellinus phoenicuroides) Punaselg-õgija (Lanius collurio) Mustlauk-õgija (Lanius minor) Hallõgija (Lanius excubitor) Lõuna-hallõgija (Lanius meridionalis) Stepi-hallõgija (Lanius meridionalis pallidirostris) Punapea-õgija (Lanius senator)
Jaunanna vald

Jaunanna vald (läti keeles Jaunannas pagasts) on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni. Vald piirneb sama piirkonna Anna, Maliena ja Mālupe vallaga, Gulbene piirkonna Litene ja Stāmeriena vallaga ning Balvi piirkonna Kubuli vallaga. Valla pindala on 94 km². 2016. aasta seisuga elas seal 510 inimest. Valla keskus on Jaunanna küla, vallavanem on Vēsma Čugunova. Valla suurim jõgi on Pedetsi jõgi, teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Paparze. Valla alad olid varem metsased, esimesed elanikud asusid sinna alles Rootsi ajal. Aastal 1920 kuulus valla aladel Vecanna mõisale 713, Jaunanna mõisale 629, aga Ate mõisale 439 hektarit maad. Aastal 1935 oli Anna valla pindala 148,3 km² ja seal oli 2338 elanikku. Teise maailmasõja ajal tegutsesid valla metsades Nõukogude partisanid, hiljem peatus aga rinne Pedetsi jõel ja lahingutes hävis suurem osa valla hoonetest, maatasa tehti ka valla keskus Jaunanna küla. 1945. aastal moodustati vallas Anna ja Meijeri külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Meijeri külanõukogu on saanud nime partisanide juhi Hugo Meieri järgi. Aastal 1990 muudeti Meijeri külanõukogu vallaks ja nimetati Meijeri vald ümber Jaunanna vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda. Muinsusmälestistest on kohaliku kaitse all Jaunanna mõisa jahiloss. Looduskaitse all on Gribažase tammed, samuti ka kaks Pedetsi-äärsetes metsades kasvavat põlispuud. Valda jääb ka 1325 ha suurune Jaunanna hoiuala. Aastal 2011 elas vallas 419 lätlast, 31 venelast, 1 valgevenelane, 17 ukrainlast, 1 poolakas ja 2 leedulast. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās (pagastu dalījumā). Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016, Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Alūksnes novads, vaadatud 24.06 2017 Latviešu konversācijas vārdnīcas I sējuma 571-572 slejas. Rīgā, 1927.-1928. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-4 12-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 "Alūksnes novads". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. aprill 2017. Vaadatud 26. juunil 2017. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 25.07 2017 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS, vaadatud 25.07 2017 Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Jaunanna vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Dantzigi hertsog

Dantzigi hertsog (Duc de Dantzig) on tiitel, mille Napoleon I andis 10. septembril 1808 marssal François Joseph Lefebvre'ile Danzigi vallutamise eest. Hertsog François Joseph Lefebvre suri ilma järglasteta 14. septembril 1820.
Kadnikov

Kadnikov on linn Venemaal Vologda oblastis, Kadnikovi linnaringkonna keskus. Asub 40 km Vologdast põhja pool. Asula tekkis 1492 rajatud kaubatee kaitseposti juurde. 1780. aastal sai linnaõigused. Q126719912 http://kadnikov.ru
Padova hertsog

Padova hertsog (Duc de Padoue) oli tiitel, mille Napoleon I andis kindral Jean-Thomas Arrighi de Casanovale 19. märtsil 1808. Padova hertsogid on olnud: 1808–1853 Jean-Thomas Arrighi de Casanova (1778–1853) 1853–1888 Ernest Arrighi de Casanova (eelmise poeg, 1814–1888)
Kirillov

Kirillov on linn Venemaal Vologda oblastis, Kirillov rajooni keskus. Asub 130 km Vologdast loode pool. Asula tekkis kloostri juurde, mille 1397. aastal Moskva munk Kirill rajas Siverski järve äärde. 1776. aastal sai asulast Novgorodi kubermangu maakonnalinn. Kirillovis on sündinud matemaatik Dmitri Grave ning diplomaat ja ajaloolane Ivan Maiski. Lisaks Valgjärve Kirilli kloostrile on läheduses veel mitu kloostrit. http://kirportal.ru/
Istria hertsog

Istria hertsog (Duc d'Istrie) on tiitel, mille Napoleon I andis 28. märtsil 1809 marssal Jean-Baptiste Bessières'le. Hertsogid on olnud: 1809–1813 Jean-Baptiste Bessières (1768–1813) 1813–1856 Napoléon Bessières (1802–1856)
Jaunanna

Jaunanna (vanasti ka Jaunanne, Nõukogude ajal Meijeri) on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Jaunanna valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 110 meetri kõrgusel Pedetsi jõe kaldal piirkonna keskusest Alūksnest 17 ja Riiast 216 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel kunsti- ja muusikakallakuga põhikool, rahvamaja, raamatukogu ja postkontor. Seal asub Jaunanna bussipeatus. Küla kohal asus varem Jaunanna mõis, mille ehitised Teises maailmasõjas hävisid. Sõja järel rajati sinna tänapäevane asula, mis kannab aastast 1990 Jaunanna nime. Küla oli kohaliku kolhoosi keskasulaks. Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud Nõukogude sõdurite vennaskalmistu. Aastal 2017 oli külas 332 elanikku, aastal 2019 aga 324 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk. Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики Vietvārdu datubāze, vaadatud 25. juuni 2017
Valge tee kutse

"Valge tee kutse" on Juhan Saare kahevaatuseline dokumentaalnäidend, mis räägib eesti helilooja Raimond Valgre elust ja loomingust. Näidendi lavastas Kaarel Kilvet ja see kanti esimest korda ette 1985. aastal Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris. Lavastuses kehastas Raimond Valgret Sulev Luik. "Valge tee kutse ja teisi lavatekste 1980–2005". Koostanud, toimetanud ja järelsõna: Ülev Aaloe. Kirjastus Faatum, Tallinn, 2008. 400 lk. ISBN 9789985856727 Lavastuse poster DIGARis
Albufera hertsog

Albufera hertsog (Duc d'Albufera) on tiitel, mille Napoleon I andis 11. jaanuaril 1813 marssal Louis Gabriel Suchet'le. Tiitlit on kandnud: 1813–1826 Louis Gabriel Suchet (1770–1826) 1826–1877 Napoléon Suchet (eelmise poeg, 1813–1877) 1877–1925 Raoul Suchet (eelmise poeg, 1845–1925) 1925–1953 Louis Joseph Suchet (eelmise poeg, 1877–1953) 1953–1995 Louis Victor André Gabriel Suchet (eelmise poeg, 1905–1995) 1995–2006 Napoléon Marie Joseph Suchet (eelmise vend, 1912–2006) alates 2006 Emmanuel Suchet (eelmise poeg, sündinud 1944)
Emmanuel Suchet

Emmanuel Louis Jean Marie Suchet (sündinud 19. juunil 1944) on Albufera hertsog alates 2. augustist 2006. Tema vanemad olid hertsog Napoléon Marie Joseph Suchet (1912–2006) ja Claude de Ladoucette (1923–2014). 9. veebruaril 1974 abiellus ta Loiré's Élisabeth de Fontanges'ga, (sündinud 24. juulil 1944 Vichys). Neil on kaks poega ja kaks tütart: Pauline, sündinud 10. detsembril 1974 Soissons'is, abiellus 29. augustil 1998 Montgobertis krahv Alexandre de Chavagnac'ga (sündinud 1970) Armand, Albufera markii, sündinud 25. oktoobril 1976 Soissons'is, abiellus 4. märtsil 2011 Montgobertis Laetitia de Benoist de Gentissart'ga (sündinud 1983) Guillaume, sündinud 14. märtsil 1979 Soissons'is, abiellus 21. mail 2011 Montgobertis Anne-Hortense Douence'ga (sündinud 1981) Marie-Zénaïde, sündinud 29. septembril 1985 Soissons'is
Minu Eesti

Minu Eesti oli kodanikualgatuse Teeme Ära! läbi viidud projekt (mõttetalgud), mis toimus 1. mail 2009. Projekti raames said Eesti elanikud välja käia ideesid, kuidas Eestit paremaks teha. Projektis osales umbes 12 000 Eesti elanikku. Projekti tähelepanuväärsematest ideedest tehti telesari, kus igas saates kanti ette maakonna tähelepanuväärsemad ideed. https://web.archive.org/web/20170701002529/http://www.minueesti.ee/ (vaadatud 26.06.2017) https://web.archive.org/web/20170919091536/http://www.minueesti.ee/?leht=321,557 (vaadatud 26.06.2017) Projekti koduleht
Kunstnike vapp

Kunstnike vapp on maalrite, kunstnike ja teiste sarnaste erialade kutsevapp. See on punane (harva sinine) kilp, millel kolm (2:1) hõbedast kilbikest. Heraldik-Wiki
Põhja Kodu

Põhja Kodu oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1919–1944 Narvas. Ajalehte andis viimasena välja kirjastus Eesti Ajaleht. Ajalehe esimene number ilmus 1. novembril 1919 ja viimane (88. number) 5. augustil 1940. Uue numeratsiooniga, ent sama nimega jätkas leht ilmumist 20. augustil 1941 ja viimane number (järjekorras 12.) ilmus 29. jaanuaril 1944. Vahepealsel ajal (1940–1941) ilmus Põhja Kodu asemel ajaleht Narva Tööline. Põhja Kodu E-kataloogis ESTER (vaadatud 25.06.2017) Põhja Kodu E-kataloogis ESTER
Ameerika Samoa

Ameerika Samoa on Ameerika Ühendriikide hallatav omavalitsuslik ala Vaikse ookeani lõunaosas, mis hõlmab Samoa saarte idapoolsed saared. Ameerika Samoa moodustavad Tutuila saar koos seda ümbritsevate väikesaartega, Manu'a saared (Ta'ū, Ofu ja Olosega), Swainsi atoll ja Rose'i atoll. 1899. aastal sõlmitud lepinguga USA ja Saksamaa vahel sai Saksamaa läänepoolsed saared (tänapäeval Samoa) ja USA idapoolsed saared. Ameerika Samoa ROK-i maakood on ASA. Ameerika Samoa rahvuspark Ameerika Samoa 2016. aasta suveolümpiamängudel Ameerika Samoa 2022. aasta taliolümpiamängudel 2020 United States Census, vaadatud 13.03.2022.
Pühapäevaleht

Pühapäevaleht on pühapäeviti ilmuv ajaleht või konkreetse ajalehe pühapäeval ilmuv number, mis on sageli argipäevanumbrist mõneti erineva sisu ja kujundusega. Pühapäevaleht on ka mitme konkreetse Eesti ajalehe nimi: Pühapäevaleht (ajaleht, 1995), ilmus 1995–1999 Pühapäevaleht (ajaleht, 1928), ilmus 1928–1930 Uus Ristirahva Pühapäevaleht (ilmus 1927)
Krassavino

Krassavino on linn Venemaal Vologda oblastis Veliki Ustjugi rajoonis, Krassavino linnaringkonna keskus. Asub Dvina kaldal, 20 km Veliki Ustjugist põhja pool. 16. sajandil tekkinud külla rajati 1851. aastal üks Venemaa suurimaid linavabrikuid. 1947. aastal sai Krassavino linnaõigused. Linavabrik suleti 2012. aastal. Linnas on 4 lasteaeda ja 1 keskkool. http://krasavino.16mb.com
Anton Siluanov

Anton Siluanov (vene keeles Антон Германович Силуанов; sündis 12. aprillil 1963 Moskvas) on Venemaa poliitik ja ökonomist. 16. detsembrist 2011 Venemaa Föderatsiooni rahandusminister. Sündis Moskvas professionaalsete finantsistide perekonnas. 1985 lõpetas Moskva Finantsinstituudi rahanduse ja krediidi erialal. 1994 kaitses majandusteaduse kandidaadikraadi tööga "Бюджетная политика государства в условиях перехода к рыночным отношениям" Augustist 1985 kuni märtsini 1987 Vene NFSV Rahandusministeeriumi ökonomist ja vanemökonomist. Märtsist 1987 kuni maini 1989 ajateenistuses Nõukogude armees. Maist 1989 kuni jaanuarini 1992 Vene NFSV Rahandusministeeriumis juhtivökonomist ja osakonna asejuht. Veebruarist 1992 kuni oktoobrini 1997 Vene Föderatsiooni rahandusministeeriumi eelarveosakonna juhataja asetäitja. Oktoobrist 1997 kuni juulini 2003 Vene Föderatsiooni Rahandusministeeriumi makromajanduspoliitika ja pangandustegevuse osakonna juhataja. Juulist 2003 kuni maini 2004 Venemaa Föderatsiooni aserahandusminister. Maist 2004 kuni 12. detsembrini 2005 Venemaa Föderatsiooni Rahandusministeeriumi eelarvevaheliste suhete osakonna direktor. 12. detsembrist 2005 Venemaa Föderatsiooni aserahandusminister. 27. septembrist 2011 kuni 16. detsembrini 2011 oli ta Venemaa Föderatsiooni rahandusministri kohusetäitja. 16. detsembrist 2011 on ta Venemaa Föderatsiooni rahandusminister. 2018. aasta maist 2020. aasta jaanuarini on ta ühtlasi ka Venemaa Föderatsiooni esimene asepeaminister. 2017. aasta aprillist VTB panga nõukogu esimees. Seoses Venemaa kallaletungi toetamisega Ukrainale on mitmed riigid kehtestanud tema suhtes sanktsioonid: 24. veebruaril 2022 Kanada, 6. aprillil 2022 USA ja Austraalia, 9. juunil 2022 Ukraina, 22. novembril 2022 Uus-Meremaa. Ta on abielus ja tal on poeg. Anton Siluanovi elulugu Venemaa Föderatsiooni rahandusministeeriumi kodulehe (vene keeles) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. märts 2023. Vaadatud 19. märtsil 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Välis-Eesti (ajaleht)

Välis-Eesti oli 1944–1995 Stockholmis ilmunud Rootsi eestlaste ajaleht. Ajalehe Välis-Eesti idee andsid Jüri Uluots, Edgar Kant ja Johannes Klesment. Tegelikuks ajalehe hingeks oli ja toimetajaks hakkas Edgar V. Saks. Esimene number ilmus 29. oktoobril 1944, päev pärast Teataja esimest numbrit. Toimetuse sekretär oli Valev Uibopuu. Pärast peatoimetaja Saksamaale kolimist vastutasid lehe väljaandmise eest Martin Kuldkepp, Madis Üürike, Heinrich Laretei, Vello Ugandi jpt. Hiljem vastutas ajalehe majanduse eest Lembit Kriisa, toimetaja oli Vello Pekomäe. 1944–1975 ilmus ajaleht ebaregulaarselt, 1976–1988 ilmus 12 numbrit aastas ja 1989–1995 ilmus taas ebaregulaarselt. Aastatel 1949, 1957, 1964 ja 1969 peeti Välis-Eesti ja Teataja vahel ühinemisläbirääkimisi. Lõpuks jõuti arusaamisele, et mitme eri tsentrumi olemasolu polegi vahest kõigi raskuste põhjuseks, vaid selle algmed asuvad sügavamal. Välis-Eesti (ajaleht) E-kataloogis ESTER (vaadatud 25.06.2017) Bernard Kangro (1976). Eesti Rootsis. Lund. Välis-Eesti (ajaleht) E-kataloogis ESTER
Ärileht

Ärileht oli majandusvaldkonda käsitlev Eesti ajaleht. 1993–1998 ja 2004–2009 ilmus ajaleht Eesti Päevalehe lisana ja 2010–2013 ilmus ajaleht iseseisva ajalehena. 2010–2011 andis ajalehte välja Eesti Päevalehe AS ja 2011–2013 AS Eesti Ajalehed. Ärileht E-kataloogis ESTER (vaadatud 25.06.2017) Ärileht E-kataloogis ESTER
Üliõpilaste Leht

Üliõpilaste Leht (täispealkirjaga Üliõpilaste Leht : Eesti edumeeliste üliõpilaste häälekandja) oli 1914-1917 Tartus ilmunud üliõpilaste häälekandja. Ajalehe väljaandja ja vastutav toimetaja oli Villem Grünthal. Ajaleht ilmus kaheksa korda õppeaastas. Üliõpilaste Leht E-kataloogis ESTER (vaadatud 25.06.2017) Üliõpilaste Leht E-kataloogis ESTER
Christian von Schmid

Christian Martin Theodor von Schmid (23. juuli/4. august 1802 – 7/19. aprill 1874) oli Pärnu sündik aastail 1837–1870. Tema isa oli sekretär Kornelius Schmid. Ta õppis 1820–1822 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas, korporatsioon Estonia liige, läks üle korporatsioon Livoniasse. 1822–1825 kihelkonnakohtu notar ja advokaat, 1825–1829 politseikohtu sekretär, 1825–1837 Pärnu foogtikohtu sekretär, avalik notar ja advokaat, 1837–1871 Pärnu rae sündik ja sekretär. Titulaarnõunik. Ta oli abielus kaks korda: Luise von Esseniga ja Luise von Harderiga. Heinrich Laakmann. Der Pernauer Ratslinie. Sitzungberichte der Altertumforschenden Gesellschaft zu Pernau. Achter Band. 1914–1925. Pernau 1926. Lk. 125. Album Estonorum. Reval 1910. Nr. 38 (1412), lk. 11. Album Dorpato-Livonorum. Dorpat 1908. Nr. 57, lk. 34. Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat