laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Luino

Luino on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Luino sai linnaõigused vabariigi presidendi 1969. aasta 1. märtsi dekreediga. Maggiore järve kaldal asuva Luino kõrgus merepinnast on 50 meetrit, asustustihedus keskmiselt 684 inimest ruutkilomeetri kohta. Luino piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Agra, Brissago-Valtravaglia, Cannero Riviera (VB), Cannobio (VB), Cremenaga, Dumenza, Germignaga, Maccagno, Monteggio (Šveits-TI), Montegrino Valtravaglia. Luino halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Baggiolina, Biviglione, Bonga, Casa Colombaro, Casa Demenech, Casa Donato, Casa Ferrario, Casa Ferrattina, Casa Pozzi, Cascina Pastore, Case Mirabello, Colmegna, Creva, Fornasette, Girasole, Il Gaggio, Il Valdo, La Brughiera, La Speranza, Longhirolo, Molino, Monte Bedea, Motte, Pezza, Pezzalunga, Pezze, Pianazzo, Poppino, Roggiolo, Ronchi, San Pietro, Tecco, Torretta, Trebedora, Vignone, Voldomino. Chiesa prepositurale di San Pietro e Paolo Peeter-Pauli kirik Chiesa di San Pietro Peetri kirik Chiesa di San Giuseppe San Giuseppe kirik Santuario della Madonna del Carmine Madonna del Carmine pühakoda Chiesa di Santa Caterina (Colmegnas) Santa Caterina kirik Chiesa di Santa Maria Assunta Santa Maria Assunta kirik Parrocchia di Nostra Signora di Lourdes (Crevas) Chiesa S.Maria Immacolata Motte Chiesa B.V.Addolorata Pianazzo Chiesa B.V.Carmelo Longhirolo Chiesa B.V.Rosario Roggiolo  Prantsusmaa – Sanary-sur-Mer, alates 2001 "DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2018. Vaadatud 16. detsember 2013. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Luino – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Colmegna

Colmegna on umbes 379 elanikuga fraktsioon (frazione) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis Luinos. Colmegna asub umbes 2,98 km kaugusel keskusest.
Kopp (etnograafia)

Kopp on varrega nõu, millega tõsteti vedelikku. Pika varrega nõud nimetati villkopaks. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 97 Kopp (etnograafia) Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Kraasid

Kraasid (ka: kraas, käsikraas(id)) on kaks nelinurkset käepidemega lauakest, mille pinnale on kinnitatud tihedalt metallhaagid. Kraase kasutatakse villakiudude lahtiharutamiseks ja puhastamiseks (kraasimiseks). Lääne-Euroopas võeti kraasid kasutusele 12. sajandil. Eestis muutusid need tavaliseks alates 17. sajandist. semmipuu Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 74 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 99-100 Kraasid Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Kaido Põldma

Kaido Põldma (sündinud 29. mail 1980 Tallinnas) on Eesti muusik ja ansambli Soul Militia liige. Ta on osalenud Eesti lugude taustalauljana Eurovisiooni lauluvõistlusel (2001, 2013, 2019) ning näidelnud ka muusikalides, näiteks "Tuhkatriinus". Kaido Põldma on 177 cm pikk ja kaalub 84 kg. Ta on abielus Ille Otsaga. Neil on tütar Thalia Põldma (sündinud 22. novembril 2004).
Scincomorpha

Scincomorpha on soomuseliste seltsi infraselts. Infraseltsi Scincomorpha klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised sisalikuliste sugukonnad: Cordylidae Mertens, 1937 – vöösabalased Gerrhosauridae Fitzinger, 1843 – rüüsisaliklased Gymnophthalmidae Merrem, 1820 Lacertidae Gray, 1825 – sisaliklased Scincidae Gray, 1825 – skinklased Teiidae Gray, 1827 – teiulased Xantusiidae Baird, 1858 – öösisaliklased. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Scincomorpha Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 16.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne NCBI-s Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Scincomorpha seisuga 16.12.2013.
Vilbasnastik

Vilbasnastik (Coluber) on nastiklaste sugukonda kuuluv perekond madusid. Vilbasnastikute perekonda kuuluvad järgmised liigid: Coluber anthonyi (Stejneger, 1901) Coluber aurigulus (Cope, 1861) Coluber bholanathi Sharma, 1976 Coluber bilineatus (Jan, 1863) Coluber constrictor Linnaeus, 1758 – must vilbasnastik Coluber flagellum Shaw, 1802 Coluber fuliginosus (Cope, 1895) Coluber gracilis (Günther, 1862) Coluber insulanus Mertens, 1965 Coluber lateralis (Hallowell, 1853) Coluber manseri Leviton, 1986 Coluber mentovarius (Duméril, Bibron & Duméril, 1854) Coluber schotti (Baird & Girard, 1853) Coluber scortecci Lanza, 1963 Coluber sinai (Schmidt & Marx, 1956) Coluber taeniatus (Hallowell, 1852) Coluber taylori Parker, 1949 Coluber thomasi Parker, 1931 Coluber vittacaudatus Blyth, 1854 Coluber zebrinus Broadley & Schätti, 2000. Vilbasnastikud elavad valdavalt Aafrikas, Põhja-, Kesk- ja Lõuna-Ameerikas, Lähis-Idas ning Indias. Loomade elu 5:274. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Coluber Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Coluber seisuga 16.12.2013.
Platyceps

Platyceps on maoperekond. Perekonda Platyceps klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Platyceps afarensis Schätti & Ineich, 2004 Platyceps brevis (Boulenger, 1895) Platyceps collaris (Müller, 1878) Platyceps elegantissimus (Günther, 1878) Platyceps florulentus (Geoffroy-St-Hilaire, 1827) Platyceps gracilis (Günther, 1862) Platyceps insulanus (Mertens, 1965) Platyceps karelini (Brandt, 1838) Platyceps ladacensis (Anderson, 1871) Platyceps largeni (Schätti, 2001) Platyceps messanai (Schätti & Lanza, 1989) Platyceps najadum (Eichwald, 1831) - oliivjas vilbasnastik Platyceps noeli Schätti, Tillack & Kucharzewski, 2014 Platyceps rhodorachis (Jan, 1865) Platyceps scortecci (Lanza, 1963) Platyceps sinai (Schmidt & Marx, 1956) Platyceps sindhensis Schätti, Tillack & Kucharzewski, 2014 Platyceps somalicus (Boulenger, 1896) Platyceps tessellatus (Werner, 1910) Platyceps thomasi (Parker, 1931) Platyceps variabilis (Boulenger, 1905) Platyceps ventromaculatus (Gray, 1834). Nad elavad valdavalt Lähis-Idas, Kesk- ja Lõuna-Aasias, ning Euroopa lõunaosas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Platyceps Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.12.2013) (inglise keeles) Platyceps Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 29.04.2015) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Platyceps seisuga 16.12.2013.
Magda Pihla

Magda Pihla (aastani 1929 Magda Römmer, aastatel 1929–1937 Magda Pits, aastatel 1937–1953 Magda Pihla, aastatel 1953–1979 Magda Mikkola, aastast 1979 Magda Easton; 19. jaanuar (vkj)/ 1. veebruar 1908 Tallinn – 31. mai 1989 Toronto) oli eesti kirjanik, pedagoog ja harrastuskunstnik. Ta sündis Tallinnas Rotermanni Tehaste möldri tütrena. Aastatel 1910–1915 elas ta koos vanematega Tambovi kubermangus. Ta on õppinud Järvakandi ministeeriumikoolis, Läänemaal Russalu algkoolis ja Harjumaal Nissi algkoolis. Aastatel 1922–1928 õppis ta Haapsalus Läänemaa Õpetajate Seminaris ja aastatel 1965–1966 Ontario kunstikolledžis. Ta töötas aastatel 1928–1932 Hiiumaal ja aastatel 1940–1943 Pärnumaal Jõõpres algklasside õpetajana ja aastatel 1943–1944 Pärnus kooliinternaadi juhatajana. Ta siirdus aastal 1944 Saksamaale, kus ta oli aastatel 1945–1950 Haunstetteni eesti algkoolis ja Augsburgi Eesti Gümnaasiumis õpetaja. Elas aastast 1950 Kanadas, kus töötas mõned aastad eesti täienduskoolis õpetajana, oli laohoidja, kantseleiametnik ja aastast 1966 harrastuskunstnik. Ta oli Välismaise Eesti Kirjanike Liidu liige. Ta avaldas aastast 1934 ajakirjanduses artikleid ja lastejutte. Kirjutas muinasjutulise lastenäidendi "Emakese kirjulilleline põll" (1940). Tunnustuse võitis paariaastase tütarlapse elamusi esitav lastejuttude tsükkel "Rõõmuraasuke" (Geislingen 1947, Ajakiri Naisele 1944 nr 3–6, läti keeles 1959), järgnesid lasteraamatud "Õnneretsept" (Augsburg 1949), "Rõõmuraasukese kirjad" (Lund, 1952), "Eidetütar, taaditütar", "Küll on hea elada" (mõlemad New York 1961). Tema lastejuttudele on omane südamlik toon, hea keeleoskus ning rahvaluule elementide kasutamine. Rahvapärases keeles kirjutatud novellikogus "Ristunud saatused" (Toronto Orto 1955) käsitleb ta idülliliselt maaelu Eestis ja naiste kohanemisraskusi paguluses. Romaanis "Teed ja käijad" (Lund 1958) kirjeldab ta peategelasest kunstniku ja teiste elu ja sisselülitumist Kanada ühiskonda. Autobiograafilise koega romaanis "Naanu ema tütred" (Lund 1963) loob ta mällujääva pildi Eestist väljarännanud perekonna elust ja saatusest Venemaal. Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000
Peet Raig

Peet Raig (12. detsember 1938 Paide – 29. juuli 1998 Kunda linn) oli eesti võrkpallur, 1968. aastal Nõukogude Liidu meistriks tulnud Tallinna Kalevi võistkonna kapten. Õppis Paide gümnaasiumis, mille lõpetas 1957. aastal 33. lennus. Raig oli nooruses mitmekülgne sportlane. Aastaid oli tema nimel Paide rajooni odaviskerekord: 1956. aastal visatud 57 meetrit ja 22 sentimeetrit. Lisaks võrkpallile mängis Raig ka korvpalli. Paide laste spordikool alustas tööd 1953. aasta sügisel. 1957. aastal lõpetas esimene lend: 19 noorsportlast, nende seas ka Raig. Paides tegutses tollal Teedemasinate tehase võrkpallimeeskond, kuhu siirdus mängima ka spordikooli lõpetanud Raig. Tema mängunumber oli alati üheksa. Paidest läks Raig Tartu riiklikku ülikooli kehakultuuri õppima. Lõpetamise järel suunati ta Raplasse kehalise kasvatuse õpetajaks. Sealt edasi asus Raig elama Tallinna, kus hakkas mängima tipptasemel võrkpalli. Tallinna Kalevi võrkpallimeeskonda jõudis Raig 1959. aastal. Kalev jõudis esiliigast kõrgliigasse alles 1966. aastal. 1967. aastal Kalevi mängis meeskond vaid rahvaste spartakiaadil, seega olid kalevlased 1968. aastal kõrgliigas debütandid. 1968. aastal tegi Nõukogude Liidu võrkpalli-meistrivõistlustel kaasa 12 meeskonda, kes kõik mängisid omavahel läbi neli korda. Seega pidas iga meeskond meistrivõistlustel 44 kohtumist: 22 talvel saalis ja 22 suvel välisväljakutel. Turniir algas raskete mängudega, kuid meistrivõistluste lõpp oli Tallinna Kalevile edukas: ta võitis turniiri viimased 14 kohtumist. Võtmemäng oli 20. augustil Tallinnas, kus kalevlased võitsid Tõnismäe välisväljakul suurimat konkurenti Alma-Ata Burevestnikut 3:0. Võrkpalli tollast populaarsust näitab tõsiasi, et otsustavale mängule elas kaasa rohkem kui 5000 pealtvaatajat. Meistrivõistluste viimases kohtumises oli Tallinna Kalev vastamisi Moskva CSKA-ga, keda võitis samuti 3:0. Kokku võitsid eestlased 44 kohtumisest 32. Moskvast Tallinna naasid kalevlased juba Nõukogude Liidu meistritena. Tallinna Kalev tuli esimeseks 76 punktiga, edestades 74 punkti kogunud Alma-Ata Burevestnikut ja 72 punkti kogunud Riia Radiotehnikist. Kalevi võrkpallimeeskonna toonase treeneri Ivan Dratšovi hinnangul oli Peet Raig hüüdnimega Piilu suur strateeg ja improvisaator, isikupärane talent ja meeskonna tugisammas. Raig tuli seitsmekordseks Eesti NSV meistriks: viis korda Kalevis, korra Tallinna KIP meeskonnas ja korra Dünamos. 1970. aastal olid kalevlased Nõukogude Liidus neljandad. Raig mängis ka Nõukogude Liidu koondises, kuid 1970. aasta maailmameistrivõistlustel oli NSV Liit alles kuuendal kohal. Pärast võrkpallurikarjääri lõppu alates 1971. aastast töötas Raig treeneri ja ujumisinstruktorina. Peet Raig suri 29. juulil 1998 Tamsalus. Ta oli abielus aastatel 1963–1974 Kulle Raigiga, peres oli kaks tütart. Hiljem abiellus Etta Reiuga, kellega sündis 1979. aastal poeg Indrek. Maksimov, Valeri 2009. Võrkpalli lugemik. Lk 360. Allikad: Sporditäht, Eesti Ekspress, Õhtuleht, Tallinna Linnaleht. Biograafia ESBL-is Haud Tallinna Metsakalmistul
Oliivjas vilbasnastik

Oliivjas vilbasnastik (Platyceps najadum) on maoliik. Oliivjas vilbasnastik kuulub perekonda Platyceps. Oliivjal vilbasnastikul on järgmised alamliigid:: Platyceps najadum atayevi (TUNIYEV & SHAMMAKOV 1993) Platyceps najadum albitemporalis (DAREVSKY & ORLOV 1994) Platyceps najadum dahlii (FITZINGER 1826) Platyceps najadum kalymnensis (SCHNEIDER 1979) Platyceps najadum najadum (EICHWALD 1831) Platyceps najadum schmidtleri (SCHÄTTI & MCCARTHY 2001). Nad elavad Horvaatia rannikualadel (sealhulgas Krki ja Pagi saarel), Bosnias ja Hertsegoviinas, Montenegros, Põhja-Makedoonias, Albaanias, Kreekas (Límnosel, Lesbosel, Chíosel, Sámosel), Bulgaarias, Türgis, Küprosel, Kaukasuse piirkonnas, Lõuna-Venemaal, Gruusias, Aserbaidžaanis, Süürias, Iraagis ja Armeenias. Armeenias leidub selle liigi alamliiki Platyceps najadum najadumi Širaki, Aragatsotni, Kotajkhi, Ararati, Gegharkhunikhi, Vajotsh Dzori ja Sjunikhi maakonnas, Lori ja Tavuši maakonnas. Keha selgmised soomused on oliivjal vilbasnastikul oliivi või helepruuni värvi. Kaela ja kere eesosa mõlemal pool on suured hajutatud silmlaigud ümbritsetuna tumeda ja heleda äärisega. Keha kõhusoomused on kas kollast ehk rohekasvalget värvi. Neil puudub sisisemisvõime. Toituvad nad looduses peamiselt sisalikulistest. Loomade elu 5:274. Nagy, Z. T., Lawson, R., Joger, U. and Wink, M. 2004. Molecular systematics of racers, whipsnakes and relatives (Reptilia: Colubridae) using mitochondrial and nuclear markers. Journal of Zoological Systematics and Evolutionary Research, 42: 223-233. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Platyceps najadum Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 16.12.2013) (inglise keeles) TADEVOSYAN'S HERPETOLOGICAL RESOURCES (THR), Veebiversioon (vaadatud 18.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies
Agra vald

Agra on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Halduskeskus asub Agras. 650 meetri kõrgusel merepinnast asuva Agra asustustihedus on keskmiselt 128 inimest ruutkilomeetri kohta. Agra piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Dumenza, Luino, Maccagno. Agra halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Bedorè, Gaggio, Madonna della Lupera. https://demo.istat.it/?l=it  Agra vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Sergei Morgun

Sergei Morgun (sündinud 13. aprillil 1979 Tallinnas) on eesti poisteansambli Soul Militia liige. Ta töötab tantsukoolis Semiir. Ta mängib korvpalli ja saalihokit.
Hemorrhois

Hemorrhois on maoperekond. Perekonda Hemorrhois klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Hemorrhois algirus (Jan, 1863), Hemorrhois hippocrepis (Linnaeus, 1758), Hemorrhois nummifer (Reuss, 1834), Hemorrhois ravergieri (Ménétries, 1832) – erivärviline vilbasnastik. Nad elavad valdavalt Euroopa lõunaosas, Põhja-Aafrikas, Aasias, Araabias, Lähis-Idas ja Kaukasuse piirkonnas (Armeenia, Aserbaidžaan ja Gruusia ning Venemaa alad). Peter Uetz & Jakob Hallermann, Hemorrhois Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 16.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Hemorrhois seisuga 16.12.2013.
Barasso

Barasso on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Halduskeskus asub Barassos. 401 meetri kõrgusel merepinnast asuva Barasso asustustihedus on keskmiselt 421 inimest ruutkilomeetri kohta. Barasso piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Casciago, Castello Cabiaglio, Comerio, Cuvio, Gavirate, Luvinate. Barasso halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Cassini, Molina. AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, Milano, GARZANTI, 1996, p. 60. https://demo.istat.it/?l=it  Barasso – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Bardello

Bardello on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Halduskeskus asub Bardellos. Samanimelise jõe läänekaldal asuva Bardello kõrgus merepinnast on 263 meetrit, asustustihedus on keskmiselt 670 inimest ruutkilomeetri kohta. Bardello piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Besozzo, Biandronno, Bregano, Gavirate, Malgesso. Bardello halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Le Casacce, Logaccio. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 16. november 2013) AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, Milano, GARZANTI, 1996, p. 61. https://demo.istat.it/?l=it  Bardello – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Besano

Besano on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Halduskeskus asub Besanos. Esimene vallanõukogu (consiglio comunale) valiti 1831. aastal. 350 meetri kõrgusel merepinnast asuva Besano asustustihedus on keskmiselt 720 inimest ruutkilomeetri kohta. Besano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bisuschio, Cuasso al Monte, Mendrisio (CH-TI), Porto Ceresio, Viggiù. Besano halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Belvedere, Bernasca, M.o. Ginaga, Monte San Martino, Novella. 1993. aastal leiti valla territooriumilt mitmeid kivistisi, teiste seas Triiase ajastust pärit roomaja kivistis. Umbes 235 miljoni aasta vanune reptiil nimetati Besanosauruseks. Besano mere rekonstruktsioon Milano loodusmuuseumis Besano kivististe muuseum AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, Milano, GARZANTI, 1996, p. 76. https://demo.istat.it/?l=it BESANOSAURUS: A SIX-METER-LONG ICHTHYOSAUR FROM NORTHERN ITALY (inglise keeles)  Besano – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Erivärviline vilbasnastik

Erivärviline vilbasnastik (Hemorrhois ravergieri) on maoliik. Erivärvilisel vilbasnastikul klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid: Hemorrhois ravergieri cernovi (Mertens, 1952) Hemorrhois ravergieri ravergieri (Ménétries, 1832). Nad elavad valdavalt Afganistanis, Aserbaidžaanis, Põhja-Hiinas,Gruusias, Kreekas, Iraagis, Iraanis, Iisraelis, Iisraelis, Jordaanias, Kasahstanis, Liibanonis, Mongoolias, Usbekistanis, Pakistanis, Põhja-Kaukaasias, Süürias, Tadžikistanis, Türkmenistanis, Türgis ja Armeenias. Armeenias leidub seda liiki Širaki, Armavir, Aragatsotni, Jerevani, Kotajkhi, Ararati, Gegharkhunikhi, Vajotsh Dzori ja Sjunikhi maakonnas. Loomade elu 5:275. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Hemorrhois ravergieri Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 16.12.2013) (inglise keeles) TADEVOSYAN'S HERPETOLOGICAL RESOURCES (THR), Veebiversioon (vaadatud 18.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Hemorrhois ravergieri seisuga 16.12.2013.
E-riik

E-riik (vt ka e-valitsus) ehk elektrooniline riik tähendab info- ja kommunikatsioonitehnoloogiate (IKT) ulatuslikku kasutamist riigi tasandil, pakkumaks riigiasutuste teenuseid elektroonsete kanalite kaudu ning muutmaks valitsemist läbipaistvamaks ja tõhusamaks. Samuti tähistab see uut tüüpi riiki, mis põhineb selliste tehnoloogiate rakendamisel. Elektrooniline riik hõlmab nii täitevvõimu ("e-valitsus") kui ka parlamendi ("e-parlament") ja kohtute tegevust ("e-õiguskeskkond").[viide?] Mõiste "e-riik" vastab üldjoontes ingliskeelsele mõistele "e-governance". Riigipoolsed e-teenused on Riigiportaalis kodanikule, ettevõtjale ja ametnikule E-riik või elektrooniline riik tähendab info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kasutusele võtmist riigi juhtimise protsessides, et saavutada lihtsam, moraalsem, vastutustundlikum, paremini reageeriv ja läbipaistvam riiklik toimimine. E-riik tähendab riigi poolset informatsiooni- ja kommunikatsioonitehnoloogia kasutamist, et pakkuda avalikke teenuseid, muuta efektiivsemaks riigi juhtimist ja edendada demokraatial põhinevaid väärtusi ja mehhanisme. Samuti hõlbustab IKT kasutamine informatsioonil põhinevat kodaniku poolset algatust, mis toob kasu teadmistepõhisele ühiskonnale. Maailmapanga käsitluses viitab e-riik riigi institutsioonide poolt kasutatavale IKT-le, mis võimaldab riigil ümber kujundada enda suhteid kodanike, ärisektori ja teiste riiklike institutsioonidega. Tehnoloogiate kasutamine tähendab kodanike vaatepunktist paremat riiklike teenuste kättesaadavust, riigi paremat vastastikust suhtlemist äri- ja tootmissektoriga, tänu informatsiooni paremale kättesaadavusele suuremaid volitusi kodanikele ja efektiivsemat riiklikku toimimist. UNESCO käsitluses võib e-riiki mõista kui administratiivse juhtimise teostamist läbi elektroonilise meediumi, et tagada efektiivne, kiire ja läbipaistev informatsiooni edastamine avalikkusele ning riiklikele institutsioonidele. Euroopa Komisjoni käsitluses tähendab e-riik elektrooniliste tehnoloogiate kasutamist kolmes valdkonnas: a) riiklike võimuorganite ja tsiviilühiskonna vahel; b) riiklike võimuorganite tegutsemisel ja demokraatia ellu viimisel (e-demokraatia); c) avalike teenuste pakkumisel (avalikud e-teenused). E-raha E-teenus E-kodaniku harta Backus,M. (2001). E-Governance and Developing Countries, Introduction and examples, Research Report No. 3. Gil-Garcia, R. (2005). Enacting states websites: A mixed method study exploring E-government success in multiorganizational setting. PhD dissertation. State University of New York at Albany. Eesti Vabariigi valitsuse infosüsteemi tutvustus, Riigikantselei, vaadatud 4. mai 2017 ÜRO loob e-valitsemise dokumenti, mille juurutamise mentoriks võiks olla Eesti, Geenius, 30. mai 2017 E-riigi harta, Riigikontroll, vaadatud 15.06.2017 "E-riigi vereringe: logianalüüs paljastab, millised e-kodanikud me oleme" ERR Novaator, 10. jaanuar 2019 "Eesti e-riigi areng sai alguse juba 1980. aastate Nõukogude Eestis" ERR Novaator, 28. aprill 2021