laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vallatu Magasin

Vallatu Magasin oli ajaviite- ja huumoriajakiri, mis ilmus aastatel 1936–1940 Tartus 6 korda aastas kirjastuselt Maret. Sisaldas erootilisi fotosid. Vastutaja ja tegevtoimetaja oli R. Puusepp. Toimetus asus Tartus aadressil Ülikooli 25. Väljaannet trükiti trükikodades Postimees 1936–1937 ja Maret 1938–1940. Ajakirja 1940. aasta viimane nr. 5 (19) ilmus pealkirjaga "Nimetu : endine Vallatu Magasin". Kaastöölised: 1937 aasta nr 2 esikaane illustreeris Enn Roos, tekste kirjutas Ilmar Sikemäe (ps. Endel Kuljus). "ERB – Vallatu Magasin". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. august 2017. Vaadatud 2. augustil 2017.
3 (Szczecini trammiliin)

3. trammiliin on Szczecini trammiliin, mis teenindab reisijaid liinil Las Arkoński – Pomorzany. Liin avati 1905. aastal marsruudil Nemitzer Friedhof – Hauptbahnhof. 1905–1906 sõitis liinil Nemitzer Friedhof – Hauptbahnhof. Kuni 1945. aastani liikus marsruudil Pommerensdorf – Oberwiek – Hauptbahnhof – Grüne Schanze – Paradeplatz – Moltkestraße/Pölitzerstraße – Warsowerstraße – Nemitzerstraße – Nemitzer Friedhof – Eckerbergerstraße – Eckerberger Wald. 1945–1961 sõitis liinil Las Arkoński – Smolańska. Kuni 1995. aastani liikus marsruudil Las Arkoński – Pomorzany. 1995–1996 sõitis liinil Zajezdnia Niemierzyn – Pomorzany. 1996 kuni tänaseni sõidab liin nr. 3 marsruudil Las Arkoński – Arkońska – Niemierzyńska – Krasińskiego – Wyzwolenia – Niepodległości – Dworcowa – Nowa – Kolumba – Chmielewskiego – Smolańska – Pomorzany. Trammiliiklus Szczecinis Szczecini ühistranspordiliinid Szczecin jas59. "Linia 3: Las Arkoński – Pomorzany" (poola). mkm.szczecin.pl. Vaadatud 2. august 2017. Kajetan Szmuciński Tramwaje w Szczecinie we trzynastu księgach prozą (beerware) jas59. "Linia 3: Las Arkoński – Pomorzany" (poola). mkm.szczecin.pl. Vaadatud 30. juuli 2017. Zarząd Dróg i Transportu Miejskiego w Szczecinie. "Informacje o linii 3" (poola). zditm.szczecin.pl. Vaadatud 30. juuli 2017. Szczecini trammipargi koduleht Pildigalerii
Aleksandr Šeps

Aleksandr Šeps (vene keeles Александр Олегович Шепс; sündinud 26. novembril 1986 Kuibõševis) on Venemaa selgeltnägija. Ülevenemaalise tuntuse tõi talle 2013. aastal osalemine TNT populaarses telesaates "Selgeltnägijate tuleproov", kus ta võitis 14. hooaja võistluse. Tõsist konkurentsi pakkus talle teiseks tulnud Eesti päritolu selgeltnägija Marilyn Kerro. Šeps õppis Samara Riikliku Kultuuri- ja Kunstiakadeemia teatrikunstiteaduskonnas näitekunsti erialal. Akadeemia jäi tal lõpetamata. Ta on töötanud kodulinnas õhtujuhina, pidude korraldajana, modellina, teatrinäitlejana, Samara televisioonis tõsielusarjade saatejuhina ja Samara ööklubides diskorina (kasutas pseudonüümi DJ Alex Energy). Ta on tegutsenud ettevõtjana – olnud meelelahutusvaldkonnas mitme väikefirma juht. Ta on tegelenud professionaalsel tasemel fotograafiaga. Üheksa aastaga valminud ulmeromaan "Izbrannõje nebom" ("Избранные небом", 'Taeva poolt väljavalitud') avaldati 2014. aastal. Šeps elab Moskvas. Tal on olnud suhe Marilyn Kerroga. 2014 – "Избранные небом". ИГ "Весь", 290 lk, tiraaž 20 000, ISBN 978-5957327271 (ulmeromaan) 2016 – "Медиум. В поисках жизни". ИГ "Весь", 230 lk, ISBN 978-5957330394 (memuaarid) 2017 – "Meedium. Otsides elu mõtet". Tõlkinud Tiina Lebane. Rahva Raamatu Kirjastus, 226 lk, ISBN 978-9949996667 Александр Шепс. vokrug.tv Александр Шепс — яркая биография. occultizm.net Александр Шепс — биография и история жизни мага. grimuar.ru Избранные небом. ozon.ru "Мэрилин Керро и Александр Шепс официально объявили о разрыве отношений" [Marylin Kerro ja Aleksandr Šeps teatasid ametlikult suhete lõpetamisest]. www.vokrug.tv (vene). 24.01.2017. Vaadatud 03.08.2017. Aleksandr Šeps saidil 24smi.org Александр Шепс — биография и история жизни мага. grimuar.ru
Viljandimaa vapimärk

Viljandimaa vapimärk on Viljandi maakonna teenetemärk. Viljandimaa vapimärgiga autasustatakse isikuid Viljandi maakonnale osutatud eriliste teenete või väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Viljandi maavanem. 2003 Enno Piir 2004 Kalev Raave 2005 Nikolai Baturin 2006 Vello Salum 2007 Kalle Tamra 2008 Lille-Astra Arraste 2009 Anu Raud 2010 Urve Bergman 2011 Meinhard Kirm 2012 Heiki Raudla 2013 Andres Veide 2014 Viktor Brin 2015 Toivo Univer 2016 Malle Praks 2017 Tiit Aru 2018 Tarmo Riisk 2019 Arvo Veidenberg 2020 Aate-Heli Õun 2021 Luule Komissarov 2022 Ilmar Kütt - Viljandimaa Spordiliidu juht, pikaaegne maakonna spordielu kujundaja 2023 Tarmo Loodus - teenekas koolijuht, omavalitsus- ja riigitegelane 2024 Helir-Valdor Seeder Siseministri 18.02.2015 määrus nr 5 "Maakondade teenetemärkide kehtestamine" "Viljandimaa vapimärk". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. august 2017. Vaadatud 3. augustil 2017. Viljandimaa vapimärk
Jakuudi kubermang

Jakuudi kubermang (vene keeles Якутская губерния) oli lühikest aega Vene SFNV koosseisus eksisteerinud haldusüksus. Kubermang eksisteeris aastatel 1920–1922 põlistel Jakuutia aladel. Kubermangu halduskeskus oli Jakutsk. 1920. aasta aprillis muudeti Jakuudi oblast Irkutski kubermangu erirajooniks, sama aasta septembris iseseisvaks Jakuudi kubermanguks. 1922. aastal moodustati Jakuudi kubermangu territooriumil Jakuudi ANSV.
Harjumaa teenetemärk

Harjumaa teenetemärk on Harju maakonna teenetemärk. Harjumaa teenetemärgiga autasustatakse isikuid Harju maakonnale osutatud teenete ja saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Harju maavanem. 1996 Toivo Veenre, Julius Põldmäe 1997 Heino-Raimund Ridbeck 1998 Sven-Allan Sagris 1999 Juta Siirak, Eduard Alba, Peeter Sepp 2000 Olaf-Gunnar Schmeidt, Taavi Esko, Helve Roosaar, Heino Kärblane 2001 Jaan Viira 2002 Ants Käsper 2003 Johannes Valk, Tanel Lään, Žanna Botvinkina, Kalju Tiik 2004 Are Kaurit, Harry Illak 2005 Silja Konsa, Taimi Saarma 2006 Marti Magnus, Arvo Sirel, Andres Mäll, Ants Talioja, Lembit Kirsme, Sigrid Petoffer, Sirje Tikerpäe, Leemet Vaikmaa, Andres Kaskla 2007 Ants Pak, Johannes Tõrs, Kaido Saarniit, Terje Salo, Georgi Bõstrov, Enn Karu, Toomas Välimäe 2008 Maie Salum, Endel Palla, Raivo Küüt, Viktor Juhanson, Toomas Sepp, Mati Tartu, Arvo Pärniste, Jaan Mölder, Vambo Kaal, Heino Alaniit 2009 Ilma Adamson, Enn Kasemaa, Mati Kaal, Orm Valtson 2010 Ahto Nurk, Märt Vähi, Heiti Hääl, Vello Jõgisoo 2011 Jaano Rässa, Riine Kallas, Allan Kiil 2012 Ülle Raud, Toomas Tõnise, Elmar Vaher, Andres Allikmäe 2013 Ruth Jürisalu, Kaido Kaare, Enn Kunila, Ott Kask 2014 Margus Kastein, Heinar Jahu, Anneli Kana, Ain Kaljurand 2015 Terje Lillo, Marianne Rande, Bo Roger Vilhelm Henriksson 2016 Karl Andreas Storaasli-Vonramm, Priit Laos, Riin Kivinurm, Kristian Jaani, Üllar Suvemaa 2017 Rait Killandi, Mait Kornet, Värner Lootsmann, Lembit Pallas, Ülle Rajasalu Siseministri 18.02.2015 määrus nr 5 "Maakondade teenetemärkide kehtestamine" "Harjumaa teenetemärk". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. august 2017. Vaadatud 3. augustil 2017. Harjumaa teenetemärk
Jakuudi-Sahha NSV

Jakuudi-Sahha Nõukogude Sotsialistlik Vabariik, lühinimi Jakuudi-Sahha NSV, (vene keeles Якутская-Саха Советская Социалистическая Республика) oli lühikest aega Vene NFSV koosseisus eksisteerinud vabariik. Vabariik moodustati Jakuudi ANSV-st ja eksisteeris aastatel 1990–1991 (1990. aasta septembrist 1991. detsembrini). Vabariigi pealinn oli Jakutsk. 12. juunil 1990 võttis Vene NFSV Rahvasaadikute Kongress vastu deklaratsiooni vabariigi riiklikust suveräänsusest, millega Vene NFSV Rahvasaadikute Kongress deklareeris Vene NFSV territooriumil oma seaduste ülimuslikkust Nõukogude Liidu seaduste ees ning autonoomsete vabariikide õiguste laiendamise vajadust. Ajavahemikus augustist oktoobrini kuulutasid enamik Venemaa autonoomseid vabariike endid nõukogude sotsialistlikeks vabariikideks Vene NFSV koosseisus, teiste seas ka Jakuutia, kus 27. septembril 1990 võttis Jakuudi ANSV Ülemnõukogu vastu deklaratsiooni Jakuutia riiklikust suveräänsusest ning kuulutas autonoomse vabariigi ümberkujundamise Jakuudi-Sahha Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks Vene NFSV koosseisus (vabariigi nime muutuse kinnitas 24. mail 1991 Vene NFSV rahvasaadikute kongress). 1990. aasta detsembris asus Jakuudi-Sahha NSV Ministrite Nõukogu esimehe ametikohale Kliment Ivanov. Ta jäi Sahha valitsusjuhiks kuni 1992. aasta veebruani. 26. veebruaril 1991 kirjutas ülemnõukogu esimees Mihhail Nikolajev alla seadusele Jakuudi-Sahha NSV riiklikust staatusest, mis jäi kehtima kuni Sahha (Jakuutia) Vabariigi Põhiseaduse vastuvõtmiseni 1992. aasta aprillis. 1991. aasta juunis seati sisse Vene NFSV presidendi ametikoht. Enne aasta lõppu viidi presidendivalimised läbi veel 7 vabariigis, sealhulgas 20. detsembril Jakuutias. Valimised võitis Jakuudi-Sahha NSV Ülemnõukogu esimees Mihhail Nikolajev, Asepresidendiks valiti Vjatšeslav Štõrov. 27. detsembril 1991 võttis Jakuudi-Sahha NSV Ülemnõukogu vastu määruse vabariigi ümbernimetamiseks Sahha (Jakuutia) Vabariigiks. Vastava paranduse Venemaa Föderatsiooni konstitutsiooni viis sisse VF rahvasaadikute kongress 21. aprillil 1992. Jakuudi-Sahha NSV lühikeseks jäänud eksistentsi ajal sündinutest hiljem laiema tuntuse saanud jakuute on mitmekordne maailmameister kabes Matrena Nogovitsõna. Декларация о государственном суверенитете РСФСР от 12 июня 1990 г.. constitution.garant.ru Декларация о государственном суверенитете Якутии. ysia.ru Климент Егорович Иванов[alaline kõdulink]. sakha.gov.ru Закон Республики Саха (Якутия) от 25 апреля 1992 года. pravo.levonevsky.org О переименовании Якутской-Саха ССР. docs.pravo.ru
Marienburg (täpsustus)

Marienburg 'Maarja linnus' on mitme linna ajalooline saksakeelne nimi: Malbork Poolas Alūksne Lätis Feldioara Rumeenias Praegu kannavad Marienburgi nime: Gattšina asum Marienburg Venemaal Suriname linn Marienburg ...
Ida-Viru maakonna teenetemärk

Ida-Viru maakonna teenetemärk on Ida-Viru maakonna teenetemärk. Ida-Viru maakonna teenetemärgiga autasustatakse isikuid Ida-Viru maakonnale osutatud eriliste teenete või väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustas ja autasu andis kätte kuni 2017. aastani Ida-Viru maavanem, alates 2018. aastast annab teenetemärki välja Ida-Virumaa Omavalitsuste Liit. 2001: Ain Kiviorg, Märt Marits, Eerik-Juhan Truuväli, Aleksandr Bokk, Veljo Kingsep, Aavo Keerme, Paul Muttanen, Riho Breivel, Kadri Põldma, Vello Kusmin, Valeri Kiviselg, Juhan Voist 2002: Margarita Ostroumova, Tiit Vähi, Stanislav Sorokin, Valdek Murd, Anatoli Paal (postuumselt), Toomas Ilves, Roland Peets, Toivo Sander, Herman Piirsalu, Lauri Pastak 2003: Tõnis Seesmaa, Anatoli Demenko, Ivar Rooks, Jaan-Mati Punning 2004: Rein Aidma, Maie Metsalu, Rein Annik, Ants Liimets, Vello Lilium, Vladimir Prudnikov, Avo Randlo, Mati Pokkinen 2005: Mati Jostov, Anatoli Polupan, Tiit Kuusmik, Enno Vinni, Enn Loko, Vallo Reimaa, Ahto Võhma 2006: Gösta Lars-Erik Nyström, Peeter Kaldur, Priit-Andres Pärtna, Bruno Uustal, Aleksander Žegulov, Arno Kodu, Aleksandr Saltõkov, Aadu Kukk, Sulev Reelo 2007: Tõnis Kaasik, Enn Käiss, Urve Takjas, Hans Mõttus, Urve Kilk, Toomas Tamm, Kalmer Sokman, Katri Raik, Lembit Tõnis, Ago Gaškov, Ago Silde 2008: Arno Rossman, Väino Viilup, Viktor Andrejev, Kalev Prillop, Tarmo Kollo, Tauno Suurkivi, Urve Erikson 2009: Etti Kagarov 2010: Avo Kiir, Tiina Kasema 2012: Galina Moldon 2013: Priit Sternhof, Ants Üleoja, Aleksandr Dusman, Andrus Simson 2014: Piiskop Laatsarus 2017: Jaak Eelmets, Ants Kutti, Aivar Saarela, Veikko Luhalaid, Erika Kõllo, Einar Aun, Raivo Reinbärk, Irina Golikova, Artur Põld, Vallo Koppel, Margus Ets, Peeter Pau, Raivo Murd, Krista Pedak, Tauno Võhmar, Kadri Jalonen, Ailar Holzmann, Aleksei Fjodorov, Sergei Stepanov, Oiva Veikko Kalervo Pohjaranda, Joseph L. Shmidt, Andrei Katkov, Anne Uttendorf 2018: Kalev Naur, Agur Tehver, Kalle Jänes 2019: Aadu Pekk, Evgeny Malov, Virve Linder, Aare Niglas 2021: Teet Kuusmik, Marje Muusikus 2022: Mehis Luus, Noorus SPA Hotel (Temak Estate OÜ), Indrek Püvi 2023: Ahto Paavo, Tarmo Anton, Pekka Linnainen, Kaisa Pukk, Tarvo Kruup Siseministri 18.02.2015 määrus nr 5 "Maakondade teenetemärkide kehtestamine" Ida-Viru maakonna teenetemärk Ida-Virumaa teenetemärk
JPMorgan Chase Tower

JPMorgan Chase Tower on 75-korruseline pilvelõhkuja Houstonis, mis valmis 1982. aastal. Selle kõrgus on 305,4 meetrit. Hoone on Houstoni ja Texase kõrgeim ehitis, maailma kõrgeim viieküljeline ehitis, USA kõrguselt 18nes ning maailmas 107s. Hoone aadress on 600 Travis Street. Hoonet ehitati aastatel 1978-1982, algse nimega Texas Commerce Tower. Kuni U.S. Bank Toweri avamiseni 1989. aastal oli see USA kõrgeim Chicagost lääne pool asuv hoone, ning ka riigi kõrgeim hoone väljaspool New Yorki ja Chicagot. Kuigi hoone nimetati JPMorgan Chase panga järgi, omab pank tornis vaid ühte kontorit esimesel korrusel. Hoone omanikuks on Prime Asset Management. Hoone 60. korrusel oli tasuta vaatluspunkt, mis oli avatud hoone tavapärastel tööaegadel (tööpäeviti 8:00-17:00), kuid see suleti juunis 2016. 13. septembril 2008 hävisid paljud hoone aknad, kui Houstonit ründas orkaan Ike. "The Sky Lobby at Houston's Chase Tower is now closed to the public". The Houston Chronicle. 21. juuni 2016. Vaadatud 3. august 2017.
The Hunting Party

"The Hunting Party" on Linkin Parki kuues stuudioalbum, mis ilmus 13. juunil 2014. "Keys to the Kingdom" "All for Nothing" "Guilty All the Same" "The Summoning" "War" "Wastelands" "Until It's Gone" "Rebellion" "Mark the Graves" "Drawbar" "Final Masquerade" "A Line in the Sand"
Pürenee rööpmelaius

Pürenee rööpmelaius ehk ibeeria rööpmelaius on Hispaania ja Portugali raudteedel kasutatav 1668 mm suurune rööpmelaius. Samas näiteks kiirraudteed on Hispaanias standardlaiusega. Indias, Pakistanis, Argentinas ja Tšiilis on kasutusel 1676 mm rööpmelaius, mis on ibeeria rööpmelaiusest vaid 8 mm võrra laiem. Seetõttu on Tšiili ja Argentina raudteedel lubatud kasutada Hispaania ja Portugali veeremit. "World rolling stock market January 2011" (inglise). Railway Gazette. 7. jaanuar 2011. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2017. Vaadatud 4. augustil 2017. "Railways in Chile" [Raudteed Tšiilis]. www.sinfin.net (inglise). Vaadatud 4.08.2017.
Edzard Schmidt-Jortzig

Edzard Schmidt-Jortzig (sündinud 8. oktoobril 1941 Berliinis) on Saksamaa jurist, õigusteadlane ja poliitik, ta kuulub Vaba Demokraatliku Partei ridadesse. Ta oli aastatel 1996–1998 Saksamaa justiitsminister. Ta sündis aastal 1941 Berliinis, kuid lõpetas aastal 1961 gümnaasiumi Lüneburgis Alam-Saksimaa liidumaal. Seejärel õppis ta õigusteadust Bonni ülikoolis, Lausanne'i Ülikoolis ja Kieli ülikoolis. Aastal 1982 astus ta Vabasse Demokraatlikku Parteisse. Ta valiti aastal 1994 Bundestagi liikmeks. 17. jaanuarist 1996 kuni 26. oktoobrini 1998 oli ta Saksamaa justiitsminister. Ta on 1968. aastast abielus ja tal on neli last. Edzard Schmidt-Jortzigi elulugu Bundestagi kodulehel (saksa keeles)
Meetriline rööpmelaius

Meetriline rööpmelaius on 1000 mm suurune rööpmelaius. Nüüdisajal (2010. aastad) on 1000 mm rööpmelaiusega raudteede kogupikkus maailmas umbes 95 000 kilomeetrit.
Raplamaa kuldne vapimärk

Raplamaa kuldne vapimärk on Rapla maakonna teenetemärk. Raplamaa kuldse vapimärgiga autasustatakse isikuid Rapla maakonnale arengule oluliselt kaasa aidanud pikaajalise silmapaistva tegevuse ja isikliku eeskuju tunnustamiseks, samuti Rapla maakonnale au ja tuntust toonud saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Rapla maavanem. 2013 Kalle Hamburg 2014 Ehalill Halliste 2015 Leili Kaas 2016 Piret Minn 2017 Märt Riisenberg 2018 Maiu Linnamägi 2019 Tanel-Taavi Bulitko Siseministri 18.02.2015 määrus nr 5 "Maakondade teenetemärkide kehtestamine" "Raplamaa vapimärk". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. august 2017. Vaadatud 3. augustil 2017. Raplamaa kuldne vapimärk
Raplamaa hõbedane vapimärk

Raplamaa hõbedane vapimärk on Rapla maakonna teenetemärk. Raplamaa hõbedase vapimärgiga autasustatakse isikuid Rapla maakonnale arengule oluliselt kaasa aidanud pikaajalise silmapaistva tegevuse ja isikliku eeskuju tunnustamiseks, samuti Rapla maakonnale au ja tuntust toonud saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Rapla maavanem. 2013 – Merja-Winha Järvinen, Toivo Ilves, Ermi Littover 2014 – Tiit Petersoo, Einvald Nõulik, Eero Plamus 2015 – Õie Orulaid, Raivo Heinaru, Aivar Arak 2016 – Margit Kuhi, Rein Voorel, Mihkel Kukk 2017 – Kimmo Behm, Arved Allemann, Kadi Saks 2018 – Elari Hiis, Maret Saatus, Ulvi Mägi 2019 – Jaak Karp, Villu Karu, Laine Rokk Siseministri 18.02.2015 määrus nr 5 "Maakondade teenetemärkide kehtestamine" "Raplamaa vapimärk". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. august 2017. Vaadatud 3. augustil 2017. Raplamaa hõbedane vapimärk
Saare maakonna vapimärk

Saare maakonna vapimärk on Saare maakonna teenetemärk. Saare maakonna vapimärgiga autasustatakse isikuid Saare maakonnale osutatud eriliste teenete eest ja väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks, samuti Saare maakonnale au ja tuntust toonud saavutuse tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Saare maavanem. 2016 Bruno Pao 2017 Anne Keerberg, Kaido Kaasik, Andres Sarjas, Toomas Tartes, Ivar Vipp 2018 Mare Kirr Siseministri 18.02.2015 määrus nr 5 "Maakondade teenetemärkide kehtestamine" "Saare maakonna vapimärk". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. august 2017. Vaadatud 3. augustil 2017. Saare maakonna vapimärk
Vjatšeslav Štõrov

Vjatšeslav Anatoljevitš Štõrov (vene keeles Вячеслав Анатольевич Штыров; sündinud 23. mail 1953 Handõgas Tompo rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Venemaa riigitegelane, Põhjatähe ordeni kavaler, Irkutski rahvusliku tehnikaülikooli auprofessor, Ammossovi-nimelise Kirde Föderaalülikooli auprofessor. Ta oli aastatel 2002–2010 Sahha (Jakuutia) Vabariigi president ja 2010–2014 Venemaa Föderatsiooninõukogu aseesimees. Štõrov on pärit Kesk-Jakuutiast, isa oli vene rahvusest mereväeohvitser (hilisem kontradmiral), kes teenis allveelaevadel Kamtšatkal, ema oli geoloog, kes on töötanud Jakuutias, Kolõmal, Sihhote-Alini mäestikus ja Kamtšatkal. Štõrov lõpetas 1975. aastal Vladivostokis Kaug-Ida polütehnilise instituudi ehitusinsenerina ja suunati tööle NSV Liidu energeetika ja elektrifitseerimise ministeeriumi ehitusorganisatsiooni Jakuutias. Aastatel 1988–1991 oli ta NLKP Keskkomitee juures asuva Ühiskonnateaduste Akadeemia aspirant. Ta on kaitsnud majandusteaduste kandidaadi väitekirja teemal "Sotsiaalmajanduslike protsesside juhtimisprobleemid". Ta oli aastatel 1991–1994 Sahha (Jakuutia) Vabariigi asepresident, ühtlasi 1992–1994 vabariigi valitsuse esimees. Štõrov oli aastatel 1995–2002 teemanditöötlusettevõtete grupi ALROSA president. 2002. aastal kandideeris ta Sahha Vabariigi presidendivalimistel ja võitis teises voorus kogudes 52 % valijate häältest. 2007. aastal astus ta Ühtse Venemaa liikmeks. 2010. aastal andis Venemaa Föderatsiooni president Dmitri Medvedev välja seadluse Štõrovi presidendivolituste ennetähtaegsest lõppemisest. Vabariigi presidendi ajutiseks kohusetäitjaks määrati Jegor Borissov. 2010. aastast töötab Štõrov Moskvas Venemaa parlamendis juhtival ametikohal. 1997 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Ammossovi-nimeline riiklik preemia 1998 – Põhjatähe orden 2001 – Venemaa Föderatsiooni teeneline ehitaja 2001 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodanik 2005 – Venemaa Föderatsiooni valitsuse preemia teaduse ja tehnika valdkonnas Лауреат Государственной премии Республики Саха[alaline kõdulink]. sakha.gov.ru Штыров Вячеслав Анатольевичh. ysia.ru Лауреаты Государственной премии Республики Саха[alaline kõdulink]. sakha.gov.ru Штыров Вячеслав Анатольевич. ysia.ru Президент Якутии ушел в отставку. 31. mai 2010. kommersant.ru Локомотив Якуцкой экономики. 21. juuni 2010. va-shtyrov.ru
Saare maakonna teenetemärk

Saare maakonna teenetemärk on Saare maakonna autasu. Saare maakonna teenetemärgiga autasustatakse isikuid Saare maakonnale osutatud teenete eest või saavutuse tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Saare maavanem. Kuni 2015. aastani anti välja Saare maavalitsuse teeneteplaati. 2016 Õie Pärtel, Tõnu Sepp, Sirje Ellermaa, Kalmer Poopuu, Väino Kaldoja, Sven Lennart Alpstål, Lembit Soe, Tõnis Kipper 2017 Eimar Täht, Rein Kirst, Robert Pajussaar, Meelis Kubits, Ülo Roos, Valentin Elbek, Veikko Lehto, Aivar Pohlak 2018 Erika Kesküla Siseministri 18.02.2015 määrus nr 5 "Maakondade teenetemärkide kehtestamine" "Saare maakonna teenetemärk". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. august 2017. Vaadatud 4. augustil 2017. Saare maakonna teenetemärk
Järvamaa vapimärk

Järvamaa vapimärk on Järva maakonna teenetemärk. Järvamaa vapimärgiga autasustatakse isikuid Järva maakonnale osutatud eriliste teenete ja väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks. Autasustamise otsustab ja autasu annab kätte Järva maavanem. 1998 Alar Ainumäe, Herbert Last, Jaan Eilart 1999 Endel Lieberg, Kalju Lepik, Karl Kranich 2000 Henn Sokk, Jaan Nõlve 2001 Helve Ratnik, Urmas Sisask 2002 Janne Vink, Peeter Kibe, Jaak Mae 2003 Piret Rammo, Rein Valdru 2004 Ants Käärma 2005 Ervin Runnel, Oskar Kreem, Toomas Šadeiko 2006 Eino Sepp, Aino Pung, Rein Köster 2007 Arvi Kallakmaa, Evi Sikstus 2008 Taso Veere, Kalju Kertsmik 2009 Uno Aan, Jüri Ellram 2010 Andres Müürsepp, Tuve Kärner 2011 Kalev Aun 2012 Mati Hõbemägi 2013 Arvi Niglas 2014 Ülle Välimäe 2015 Arvo Pärt 2016 Urmas Jõgi 2017 Mart-Järvo Hirtentreu, Jaan Meikup 2018 Milvi Aun, Kersti Laastau 2019 Toomas Agasild, Mihhail Feštšin 2020 Kaia Iva, Teet Kallakmaa 2021 Pipi-Liis Siemann 2022 Veiko Veskimäe, Maire Raidvere Siseministri 18.02.2015 määrus nr 5 "Maakondade teenetemärkide kehtestamine" "Järvamaa vapimärk". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. august 2017. Vaadatud 4. augustil 2017. Järvamaa vapimärk
Marienburg

Marienburg on Venemaal Gattšina linna lääneosas paiknev asum. Seal elab umbes 6000 inimest. Asumi peatänavad rajati 17. sajandil. 18. sajandil rajati sinna tsaari jahimõisad. 1877. aastal pandi tööle vasevalamistehas. 1960. aastatel tekkisid linnaosas tööstusrajoonid. Nõukogude ajal oli asumi nimi Rošali-nimeline alev (vene keeles Посёлок им. Рошаля).
Tristan Tzara

Tristan Tzara (sündinud Samuel või Samy Rosenstock; 16. aprill 1896 Moinești – 25. detsember 1963 Pariis) oli Rumeenia juudi päritolu prantsuse kirjanik, üks dadaismi rajajaid. Nooruses oli ta sümbolist ning asutas 1912. aastal koos Ion Vinea ja Marcel Jancoga Bukarestis ajakirja Simbolul. Esimese maailmasõja ajal emigreerus ta Šveitsi, kus asus elama Zürichisse. Ta andis etendusi Cabaret Voltaire'is ja Zunfthaus zur Waagis ning kirjutas mitmeid manifeste, et anda dadaismile ühtne ideoloogiline suund. Tema esimene dadaistlik tekst oli "La Première Aventure céleste de Monsieur Antipyrine" (1916). Ta andis välja ajakirja Dada. 1919. aastal kolis ta Pariisi. Tzara osales Pariisi dadaistide tegevuses koos André Bretoni, Philippe Soupault', Louis Aragoni ja paljude teistega. 1921. aastal läks ta dadaistidega tülli, mis viis rühmituse lagunemiseni ja mõni kuu hiljem sürrealistliku liikumise tekkimiseni. 1929. aastal liitus ta ka ise sürrealistidega. Tzara astus 1937. aastal Prantsusmaa Kommunistlikku Parteisse, võitles Hispaania kodusõjas ja osales hiljem Prantsuse vastupanuliikumises. 1956. aastal astus ta kommunistlikust parteist välja protestina Nõukogude vägede sissetungile Ungarisse. 1924. aastal tutvus Tzara Rootsi kunstniku ja kirjaniku Greta Knutsoniga. 1925. aastal nad abiellusid Stockholmis ja 1927. aastal sündis neil poeg. Abielu lahutati 1942. aastal. La première aventure céleste de Monsieur Antipyrine, 1916 Vingt-cinq poèmes, 1918 Sept manifestes Dada, 1918 De nos oiseaux, 1923 Sept Manifestes Dada, 1924 Essai sur la situation de la poésie, 1931 L’Homme approximatif, 1931 Où boivent les loups, 1932 L’Antitête, 1933 Grains et issues, 1935 Le poids du monde, 1951 La face intérieur, 1953 Maurice Nadeau: Histoire du surréalisme. Paris 1964, lk 31–35.
Metroo rööpmelaius

Allmaaraudteedel on valdavalt kasutusel standardne rööpmelaius (1435 mm), mis on ülekaalus Euroopas, Põhja-Ameerikas, Lääne-Aasias, Põhja-Aafrikas ja Hiinas. Eestile lähimas, Helsingi metroos on kasutusel 1524 mm rööpmelaius. Peterburi metroo rongid sõidavad 1520 mm vahekaugusega rööbastel. Metroosild Helsingi allmaaraudteeliinil Peterburi metroo Avtovo metroojaama perroon