laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lohetätoveeringuga tüdruk

"Lohetätoveeringuga tüdruk" (rootsi Män som hatar kvinnor – "Mehed, kes vihkavad naisi") on Stieg Larssoni 2005. aastal postuumselt avaldatud "Millenniumi" triloogia avateos. Mikael Blomkvist – ajakirja Millennium toimetuse uurivajakirjanik Lisbeth Salander – probleemne nooruk, kes on kriminaalhooldaja valve all. Teenib elatist Milton Securitys Henrik Vanger – pensionil olev suurtööstur. Endine Vanger Corporationi tegevjuht Harriet Vanger – Henrik Vangeri õetütar Martin Vanger – Harrieti vend; Vanger Corporationi tegevjuht Gottfried Vanger – Martini ja Harrieti surnud isa Isabella Vanger – Gottfried Vangeri abikaasa, Martini ja Harrieti ema Cecilia Vanger – Harald Vangeri tütar, Henriku õetütar Anita Vanger – Cecilia õde, Harrieti nõbu Birger Vanger – Cecilia ja Anita vend "Lohetätoveeringuga tüdruk". Kirjastus Varrak. Tallinn 2009. 535-leheküljeline tavaformaadis ja kõvas köites. Rootsi keelest tõlkinud Tõnis Arnover. 2006 – Põhjamaade kriminaalkirjanduse auhind Klaasist Võti "Lohetätoveeringuga tüdruk". Varrak
The Economist

The Economist on ingliskeelne nädalakiri, mis vahendab majandus- ja rahvusvahelise poliitika uudiseid. Seda kirjastab The Economist Newspaper Ltd, nädalakirja toimetus asub Londonis Westminsteris. Väljaanne asutati James Wilsoni juhtimisel 1843. aasta septembris. Ajaloolistel põhjustel nimetab The Economist end ajaleheks, ehkki on formaadilt pigem ajakiri ning ka selle Youtube'i kanali nimi on EconomistMagazine. 2011. aastal ilmus The Economist keskmiselt 1,48-miljonilise trükiarvuga, millest enam kui pool müüdi Põhja-Ameerikas ja ingliskeelsetes riikides. The Economist väidab, et ta "ei ole majanduskroonika". Selle asemel püüab ajakiri "osaleda karmis võistluses edasipürgiva intelligentsuse ja vääritu rumaluse vahel, mis pidurdab meie progressi." Ajakirja juhtkirjade hoiak toetab vabakaubandust, globaliseerumist, valitsuse tervise- ja hariduskulutusi[viide?] ning teisi, piiratumaid valitsuse sekkumise vorme. Väljaande sihtrühm on kõrgharidusega lugejad, kelle hulka ajakirja enda väitel kuulub palju mõjukaid tegevjuhte ja poliitikakujundajaid. Väljaanne kuulub The Economist Groupile, millest poole omanik on Financial Times (Pearson PLC tütarettevõte). Ülejäänu jaguneb sõltumatute aktsionäride vahel, kelle seas on nii toimetuse liikmed kui ka Rotschildide pangandusdünastia. Peatoimetaja määrab usaldusisikute nõukogu, kelle loata ei saa teda ka vallandada. Vaatamata globaalsele rõhuasetusele elab umbes kaks kolmandikku ajakirja 75 ajakirjanikust Londonis. Economist Group "Locations." Economist Group. Retrieved on 12 September 2009. "Maps." City of Westminster. Retrieved on 28 August 2009. EconomistMagazine – The Economist YouTube feed "Worldwide circulation" The Economist "E.M. O'Rorke subscription letter" NPR, 8. märts 2006 "How our readers view The Economist"[alaline kõdulink] The Economist "Opinion: leaders and letters to the Editor" The Economist (kasutatud 1. mail 2011) "How our readers view The Economist" The Economist (arhiivilink) Stephen Brook: "Let the bad times roll" The Guardian, 25. veebruar 2008 "So what's the secret of 'The Economist'?" The Independent, 26. veebruar 2006 The Economist
Barney Gumble

Barney Gumble on joonissarja "Simpsonid" tegelane. Ta on Springfieldi linna joodik ja üks Homeri parimatest sõpradest. Barney sündis 20. aprillil, ning käis koos Homeriga keskkoolis. Ta oli väga hea õpilane ja valmistus Harvardisse minema, kuid päev enne sisseastumiskatseid sai temast tänu Homerile joodik. Barney peamine joomakoht on Moe Szyslaki kõrts Moe's. Barney, Homer, Apu ja Skinner moodustasid bändi The Be Sharps. Barneyle on hääle andnud Dan Castellaneta.
Krusty

Herschel Shmoikel Pinchas Yerucham Krustovski ehk kloun Krusty on telesarja "Simpsonid" tegelane. Ta teeb Barti ja Lisa lemmiksaadet. Krusty suitsetab ja joob ning on südameoperatsiooni läbi teinud. Krusty põeb väga sellepärast, et tema isa teda ei toeta. Krusty on tuttav paljude kuulsustega. See tuli talle kasuks erisaates "Krusty comeback". Krustyle on hääle andnud Dan Castellaneta.
Garlieb Merkel

Garlieb Helwig Merkel (31. oktoober 1769, Lēdurga, Läti – 9. mai 1850, Riia) oli valgustusaegne baltisaksa kirjanik ja ühiskonnategelane, varane estofiil ja letofiil. Merkel sündis Liivimaal külakirikuõpetaja peres. 17. eluaastast töötas ta koduõpetajana jõukamates perekondades. 1790. aastal liitus ta Riia intellektuaalide seltskonnaga. Sealsete ideede mõjul avaldas Merkel 1796. aastal raamatu "Die Letten" ("Lätlased", täispealkirjaga: "Die Letten vorzüglich in Liefland am Ende des philosophischen Jahrhunderts, Ein Beytrag zur Völker- und Menschenkunde"), mis kirjeldas talupoegade elu ja baltisaksa maaomanike jõhkrust väga süngelt ning kutsus Vene valitsust üles olukorda sekkuma ja lätlaste elutingimusi parandama. Raamat pälvis Saksamaal arvestatava populaarsuse ning tõlgiti prantsuse, taani ja vene keelde. 1800. aastal avaldati algne saksakeelne versioon kordustrükis. 20. sajandil tõlgiti see lõpuks ka läti keelde. Merkeli raamat põhjustas Liivimaa maaomanike seas vihatormi ning Merkel oli sunnitud minema pagulusse. Ta kolis algul Weimarisse ja 1800. aastal Berliini, kus toimetas koos August von Kotzebuega nädalakirja "Der Freimutige" (1803–1806). Aastal 1802 ilmus Merkeli proosapoeem "Wannem Ymanta – Eine lettische Sage", mis on olnud üks eesti rahvuseepose "Kalevipoeg" eeskujusid ja eelkäijaid. 1816. aastal naasis Merkel Liivimaale. Ta avaldas raamatud "Minu kümme aastat Saksamaal" (1818) ning "Pilte ja karaktereid minu elust" (2 kd, 1839–1840). Samuti kirjutas ta brošüüri "Vabad lätlased ja eestlased" (1820), mis trükiti Leipzigis. Tema isa Daniel Merckel (1714–1782) oli aastatel 1741–1770 Lēdurga koguduse õpetaja. August Annist. Friedrich Reinhold Kreutzwaldi "Kalevipoeg". Teine, täiendatud ja parandatud trükk. Toimetaja Ülo Tedre. Eesti Kirjandusmuuseum, Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2005, 910 lk. ISBN 9985-79-103-7. Raun, Toivo U. (2003). Nineteenth- and early twentieth-century Estonian nationalism revisited. Nations and Nationalism 9.1, 129-147. Merkel, Garlieb. Die Vorzeit Lieﬂands: Ein Denkmahl des Pfaffen- und Rittergeistes. 2 vols., Berlin: Vossische Buchhandlung, 1807. Deniss Hanovs. The National Movement in Latvia in the 19th Century. The Nation as a Quasi-Religion (2003) Roger Bartlett. Nation, Revolution und Religion in der Gesellschaftskonzeption von Garlieb Merkel (2005) Garlieb Merkel Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Garlieb Merkel Eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA
Mulgid

Mulgid on Lõuna-Eestis asuva Mulgimaa (praegune Viljandi ja Valga maakond) põlised elanikud, keda võib pidada[viide?] eestlaste allrahvuseks (subnatsioon).[viide?] Mulkide identiteedi põhialuseks on mulgi keel (mulgi ja teistes lõunaeesti keeltes mulgi kiil). Mulkide nimetus tuli kasutusele talude päriseksostmise perioodil 19. sajandi II poolel. Abja Mulgi-nimelistelt taludest maade mõisastamise käigus välja tõstetud asukad olid esimeste seas, kes praeguselt Mulgimaalt Tartumaale talusid päriseks ostma läksid. Hiljem laienes see nimetus kõigile Lõuna-Viljandimaalt ja Kagu-Pärnumaalt (Halliste ja Karksi kihelkond) Tartumaale rännanud taluostjate ühisnimetuseks ning omandas halva ja pilkava tooni. Nimetuse levikut toetas ka toonane ülipopulaarne Lydia Koidula näidend "Säärane mulk ehk sada vakka tangusoola" (tuli lavale 1871, trükist 1872) ning Postimehe veergudel toimunud sõnasõda (kümmekond kirjutist Eesti Postimehes aastail 1870–1873), mis puudutas mulkide "õigust" omandada talusid Tartumaal. Teadaolevalt esimest korda kasutas eesti ajakirjanduses sõna mulk Mihkel Jürgens, kes kirjutas 1868. aastal Eesti Postimehes pikema artikli keelemurrete ühendamisest ning viitas sõimunimetuse mulk kasutusele. Mulgi rahvanime lätikeelse päritolu (sõnast muļķis, muļķe – 'narr', 'loll') kohta nii rahvapärimuslikud, keeleajaloolised kui ka arhiiviteated puuduvad. Versioon, et lätlased sõimanud piirinaabreid lollideks ja sellest tekkis rahvanimetus "mulgid", sündis harrastusuurijate seas 19. ja 20. sajandi vahetusel. Teaduskirjandusse tõi väite, et mulgi nimetus on laen läti keelest, Venemaalt pärit saksa juurtega slavist Max Vasmer 1920. aastate algul.. Mulgi Kultuuri Instituut Mulgi Elamuskeskus Mulgimaa Arenduskoda Lust, Kersti; Pae, Taavi; Saar, Evar, Veel kord mulkide rumalusest, Keel ja Kirjandus, (11), lk 862–874 Pae, Taavi; Lust, Kersti (2017). Mulkide nimetuse saamisloost ehk kas mulgid on tõesti rumalad?, Keel ja Kirjandus, 6, 434–451 Lust, Kersti; Pae, Taavi; Saar, Evar (2017). Veel kord mulkide rumalusest. Keel ja Kirjandus, 11, 862–874. Metsmägi, Iris; Sedrik, Meeli; Soosaar, Sven-Erik. Eesti etümoloogiasõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele , 2012. Pae, Taavi; Remmel, Mari-Ann. Eesti etnonüümid, võrdnimed ja piirkonnanimed. Keel ja Kirjandus, 2006, nr 3, lk 177–190. Vaba, Lembit. Rumalad mulgid ehk etümologiseerimise okkaline tee. Keel ja Kirjandus, 2017, nr 7.
Maailmarevolutsioon

Maailmarevolutsioon on marksistlikus teoorias kogu maailma riikides ahelreaktsioonina toimuv kapitalismi kukutamine töölisklassi organiseeritud riigikukutamise teel, mille käigus asendatakse kodanlaste omandus ja võim tööliste riigiga, mille aluseks on tootmisvahendite ühiskondlik omandus.[viide?] Mitmes marksistlikus koolkonnas, näiteks trotskismis, on klassivõitluse olemuslikult rahvusvaheline iseloom ja vajadus ülemaailmse aktsiooni järele kriitilised ning peamine seletus, mis sotsialismiehitamine ühesainsas riigis läbi kukkus.[viide?] Maailmarevolutsioonilise utoopia üks lõppeesmärke oli ülemaailmne sotsialism ning seejärel riikideta kommunism.[viide?]
Mobilisatsioon

Mobilisatsioon ehk mobiliseerimine on relvajõudude isikkoosseisu, varustuse ja riigi majanduse sõjaks kogumine ja valmis seadmine. Sõna "mobilisatsioon" kasutati sõjanduse kontekstis esimest korda Preisi armee ettevalmistuste kirjeldamiseks 1850. ja 1860. aastail. Mobilisatsiooni teooriad ja tehnikad on sestsaati pidevalt muutunud. Eriti just enne Esimest ja Teist maailmasõda arendasid mitmed riigid keerukaid plaane, et saavutada sõja korral kiire ja tõhus mobilisatsioon. Mobilisatsiooni vastand on demobilisatsioon. Mobilisatsioon muutus oluliseks, kui 19. sajandil kehtestati üldine sõjaväekohustus ning võeti kasutusele raudteed. Mobilisatsioon institutsionaliseeris massiarmeed, mis Prantsuse revolutsiooni ajal esimest korda tarvitatuna muutsid kogu sõjandust. Rida tehnilisi ja ühiskondlikke muutusi aitasid kaasa sõjaväe organiseeritumale värbamisele. Nende hulka kuulusid telegraaf, mis lubas käske kiiresti edastada, raudteed, mis lasid vägesid kiirelt koondada, ning sõjaväekohustus, mis tagas sõja puhuks treenitud sõdurite reservi.
Peitsimine

Peitsimine on puidule peitsi abil soovitud tooni andmine. Peits on puidus leiduvatest lahustuvatest ainetest (värvilistest tanniinidest) tehtud puidu töötlemise vahend, mis värvib puitu kas punakaks või pruuniks. Kasutatakse vesi- või etanoollahustes. Puitpindade peitsimisega värvitakse puit soovitud tooni, varjatakse puidusina ning tõstetakse heledate puitude vastupidavust päikesekiirgusele. Spetsiifiliste peitsidega on võimalik vähendada puidu süttivust ning kaitsta puitu kahjurite eest. http://www.peits.ee/
Jaan Luik (põllumees)

Jaan Luik (29. juuli 1892 Tuhalaane vald, Viljandimaa – 15. juuni 1942 Sosva, Sverdlovski oblast) oli põllutööministri abi. Ta õppis Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsandusosakonnas aastail 1920–1925 (lõpetas), Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Ta oli 1915. aastal maamõõtja-taksaator Venemaal, osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, 1920–1923 Põllutööministeeriumi vanemmaamõõtja, 1923–1928 Viljandi abimetsaülem ja Pärnu ringkonna metsarevident, 1928–1940 Põllutööministeeriumi Metsade Peavalitsuse (Riigimaade ja Metsade Valitsuse) direktor, 1939–1940 Põllutööministri abi. Ta arreteeriti NKVD poolt 1941. aastal ja suri vangistuses. Album academicum universitatis Tartuensis. II köide. Tartu 1994, lk. 94.
Desecheo

Desecheo [desetš'eeo; hispaania: [deseˈtʃeo]] on väike asustamata saar Puerto Rico arhipelaagis Mona väilas, 19 kilomeetri kaugusel Puerto Rico läänerannikust ja 50 kilomeetrit Mona saarest kirdes. Saar on 1,5 km² suurune. Saart administreerib Ameerika Ühendriikide loodusvarade ministeerium, Ameerika Ühendriikide Kalanduse ja Eluslooduse Amet (U.S. Fish and Wildlife Service). Christoph Kolumbus oli esimene eurooplane, kes külastas saart oma teisel reisil Uude Maailma (1493). Nime pani saarele alles 1517. aastal Hispaania maadeavastaja Nuñez Alvarez de Aragón. Desecheo, kus ei ole teada pinnaveekogusid, kõrgus ulatub 218 meetrini. Aasta keskmine sademetehulk on 1020 mm. Pinnavee puuduse tõttu levib saarel okkaline põõsastik, väikesed puud, rohttaimed ja erinevad kaktused, sealhulgas ohustatud Harrisia portoricensis. Loomariik on esindatud mitmete merelindude liikide, kolme endeemilise sisalikuliigiga (Ameiva desechensis, Anolis desechensis ja Sphaerodactylus levinsi), sisse on toodud kodukitsed, rotid ja ahvid (Macaca mulatta). Ahvid toodi saarele Cayo Santiagost 1967. aastal uurimaks kohanemist. Enne ahvide saarele asustamist oli saar suurim Sula leucogasteri pesitsuskoloonia, kuid tänapäeval ei pesitse saarel ühtegi linnuliiki. Geoloogiliselt ei ole Desecheo koos Mona ja Monito saarega Puerto Rico osa. Usutakse, et saar on olnud isoleeritud vähemalt alates pliotseenist. Ometi on saar osa Rio Culebrina moodustisest, millest võib järeldada, et see oli kunagi ühendatud Puerto Ricoga. Kolumbuse-eelse inimasustuse kohta tõendid puuduvad. 18. sajandil kasutasid saart salakaubavedajad, mereröövlid ja bandiidid saarele asustatud metsikute kitsede küttimiseks. Teise maailmasõja ajal ning pärast seda (kuni 1952. aastani) kasutasid saart Ameerika Ühendriikide sõjajõud. 1952–1964 kasutas USA Lennuvägi Desecheo saart ellujäämisõppusteks. 1976. aastal anti saare administreerimine Ameerika Ühendriikide Kalanduse ja Eluslooduse Ameti kätte ning 1983 määrati saar riiklike eluslooduse kaitsealade (National Wildlife Refuge) hulka. Tänu tervele korallrifile ja selgele veele, läbipaistvusega 30–45 meetrit, on Desecheo väga populaarne koht sukeldujate seas. Kuigi sukeldumine on lubatud igal pool ümber saare, on kaitseala suletud turistidele lõhkemata militaarobjektide tõttu. Rikkujaid arreteerivad Föderaalõiguse õiguskaitseohvitserid. Desecheo – Welcome to Puerto Rico.org. 20.01.2012. Desecheo Island Natural Reserve. 20.01.2012. Desecheo Island National Wildlife Refuge veebileht
Element

"Element" (ladina sõnast elementum, 'osa, algosa') on mitmetähenduslik sõna: element on filosoofias see osa, millest miski koosneb element on euroopa ja hiina traditsioonilises maailmapildis üks maailma algosadest element on keemiline vooluallikas element on masina osa, mille valmistamisel ei ole kasutatud koostamisoperatsioone Element on perekonnanimi element on matemaatikas üks objektidest, mis moodustavad hulga element on maatriksi komponent element on matemaatikas jada liige Elemendid
Jaani kogudus

Jaani kogudus on mitme Eestis tegutseva ja tegutsenud kirikukoguduse nimi. EELK Saaremaa Jaani kogudus, Saarte praostkonnas EELK Tallinna Jaani kogudus, Tallinna praostkonnas EELK Tartu Ülikooli-Jaani kogudus, Tartu praostkonnas EELK Kanepi Jaani kogudus, Võru praostkonnas EELK Taagepera Jaani kogudus, Viljandi praostkonnas EELK Viljandi Jaani kogudus, Viljandi praostkonnas Valga saksa Jaani kogudus (Valga saksa-läti Jaani kogudus?), Valga Jaani kirikus Narva Jaani kogudus Lätis, Riia Püha Jaani kiriku, Jaani kogudus (Riia Jaani kogudus) Peterburi Jaani kogudus
Ökoteoloogia

Ökoteoloogia (inglise ecotheology) on konstruktiivse teoloogia vorm, mille huvikeskmes on religiooni ja looduse vahekord, eriti keskkonnaprobleemide vaatenurgast. Tavaliselt on ökoteoloogia lähtekohaks eeldus, et on olemas seos inimese religioosse/vaimse maailmavaate ja looduse allakäigu vahel. Ta uurib, kuidas vastasmõjuvad omavahel ökoloogilised väärtused, nagu nt jätkusuutlikkus, ja looduse allutamine inimese poolt. Ökoteoloogia liikumisest on võrsunud arvukalt usulis-keskkonnakaitselisi projekte üle kogu maailma. Kasvav teadlikkus keskkonnakriisist on viinud laialdasele usulisele refleksioonile inimese ja planeedi omavahelise suhte üle. Säärasel refleksioonil on ilmseid pretsedente enamikus usulistes traditsioonides, eeskätt eetika ja kosmoloogia valdkonnas, ning seda võib käsitleda loodusteoloogia allharu või kaasnähuna. Kristliku ökoteoloogia kohta on kirjutanud jesuiidi preester ja paleontoloog Pierre Teilhard de Chardin ja filosoof Alfred North Whitehead. Protestantismis on selle tuntud esindajateks John B. Cobb (juunior) ja Jürgen Moltmann, ökofeminismis aga teoloogid Rosemary Radford Ruether, Catherine Keller ja Sallie McFague. Loomisteoloogia on teine oluline ökoteoloogia avaldumisvorm, mida on arendanud ja populariseerinud endine katoliku preester Matthew Fox. Kristlikule ökoteoloogiale on jätnud jälje ka juudi teoloogid Abraham Joshua Heschel ja Martin Buber, kes on ühtlasi olnud märkimisväärseks inspiratsiooniallikaks juudi ökoteoloogiale. Hinduistliku ökoteoloogia esindajaks on Vandana Shiva. Liberaalne islamiteoloog Seyyid Hossein Nasr kutsus ühena esimestest üles ümber hindama Lääne suhet loodusesse. See artikkel on tõlgitud ingliskeelse Vikipeedia artikli Ecotheology [1] põhjal (15.01.2012).
Monito saar

Monito saar (hispaania Islote Monito) on palju suuremast Mona saarest 5 kilomeetrit loodes asuv asustamata Puerto Rico saar. Monito on meessoost sõna (vaste naissoost Mona'le). Saar on üks kolmest Mona väila saarest ja osa Isla de Mona e Islote Monito ringkonnast, mis on Mayagüezi maakonna alljaotus. Saar on ligipääsmatu, viljatu, kuni 65 meetri kõrgune ja pindalaga 0,147 km². Monito saare taimestik koosneb 37 liigist, 36 perekonnast ja 23 sugukonnast. Suuremad perekonnad on Cactaceae, Poaceae ja Malvaceae. Liikide vähesus (vähem kui 9% Mona saare liikide arvust) on tingitud mitmetest mõjuteguritest: Monito väiksus; väike elupaikade mitmekesisus, konkreetsemalt öeldes rannaelupaikade puudumine, saar on madal jm; ja eksootiliste liikide puudumine. Samal ajal tekitavad pesitsevad linnud, eriti Sula leucogaster, saarel segadust. Rohttaimede taksonoomilise rühma leidumine on seostatav lagedamate aladega põõsastiku vahel. Mona platoole iseloomulike vabalt levivate liikide (nt orhideede) puudumine on märkimisväärne. Monito geko, ohustatud liik, on unikaalne just Monito saarele. Mona saar Desecheo Puerto Rico Mayagüez´i Ülikooli Bioloogia Herbaariumi osakonna kokkuvõte Monito saarest
Mona väil

Mona väil on väin, mis eraldab Hispaniola ja Puerto Rico saari. Mona väil ühendab Atlandi ookeani Kariibi merega ja see on oluline laevatee Atlandi ookeani ja Panama kanali vahel. Väila läbimine on üks keerulisemaid Kariibi meres. Seal on palju muutlikke loodete hoovusi, mille tekitavad kaks suurt saart mõlemal pool väila ja liivapangad, mis ulatuvad mitme kilomeetri kaugusele mõlemast rannikust. Mona väilas on kolm saart: Mona saar asub Mona väila keskosa lähedal; 5 kilomeetrit Mona saarest loodes on palju väiksem Monito saar; 50 kilomeetrit Mona saarest kirdes ja 21 kilomeetrit Puerto Rico rannikust asub Desecheo saar. 1918. aastal Puerto Rico lääneosa tabanud laastava maavärina ja sellest põhjustatud tsunami kese oli väilas. Väilas on tihti väikseid maavärinaid. Väila all on seismiliselt aktiivne riftitsoon, mis liigub vanema, osaliselt erodeerunud maakoore murrangu peale. Desecheo saar asub Desecheo ahelikus, mis on Puerto Rico loodenurgani ulatuv kitsas ida-läänesuunaline ahelik. Ahelik moodustab 4000 meetri sügavuse Mona rifti lõunapiiri. Rifti idapoolsel osal on 3 kilomeetrit teravat reljeefi ja seda juhib põhja-lõunasuunaline lõhestav Mona rifti murrang. https://web.archive.org/web/20170405011310/https://soundwaves.usgs.gov/2007/05/ Uri ten Brink, New Bathymetric Map of Mona Passage, Northeastern Caribbean, Aids in Earthquake- and Tsunami-Hazard Mitigation, USGS Sound Waves Newsletter, May 2007 Mann, Paul, Active Tectonics and Seismic Hazards of Puerto Rico, the Virgin Islands, and Offshore Areas, Special Paper, Geological Society of America, 2005 lk. 118 - 119 ISBN 978-0813723853
Russell Westbrook

Russell Westbrook III (sündinud 12. novembril 1988 Long Beachis Californias) on Ameerika Ühendriikide korvpallur, kes mängib 2020. aastast NBA klubis Washington Wizards. Kolledži ajal mängis Westbrook Los Angelese California Ülikooli (UCLA) korvpallimeeskonnas. Westbrook valiti 2008. aasta NBA draft'ist neljandana Oklahoma City Thunderisse, kus ta mängis kokku 11 hooaega. Mitu korda läänekonverentsi finaali jõudnud Thunderi edukaim hooaeg oli 2011/12, mil pääseti NBA finaali, kus tuli tunnistada LeBron Jamesi juhitud Miami Heati 1 : 4 paremust. 2017. aastal valiti Westbrook NBA põhihooaja kõige väärtuslikumaks mängijaks, kui ta kogus ühel hooajal NBA rekordit tähistavad 42 kolmikduublit ning tema kogu hooaja keskmised näitajad punktide (31,6), lauapallide (10,7) ja resultatiivsete söötude (10,4) arvestuses andsid samuti kokku kolmikduubli. Ka järgmisel kahel hooajal sai Westbrook keskmiselt kokku kolmikduubli: 2017/18. hooajal 25,4 punkti, 10,1 lauapalli ja 10,3 tulemuslikku söötu ning 2018/19. hooajal 22,9 punkti, 11,1 lauapalli ja 10,7 korvisöötu mängus. Westbrook on karjääri jooksul teinud 157 kolmikduublit, millest on enamat suutnud vaid Oscar Robertson (181). 2019. aasta suvel vahetati Westbrook Chris Pauli vastu Houston Rocketsisse, kus ta tõi hooajal 2019/20 keskmiselt 27,2 punkti, 7,9 lauapalli ja 7 resultatiivset söötu mängus. 2020. aasta detsembris vahetati Westbrook John Walli vastu praegusesse koduklubisse Washington Wizardsisse. NBA põhihooaja kõige väärtuslikum mängija (2017) 9 korda valitud NBA tähtede mängule (2011–2013, 2015–2020) 2-kordne NBA tähtede mängu kõige väärtuslikum mängija (2015, 2016) 2 korda valitud NBA sümboolsesse 1. viisikusse (2016, 2017) 5 korda valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (2011–2013, 2015, 2018) 2 korda valitud NBA sümboolsesse 3. viisikusse (2019, 2020) 2-kordne NBA hooaja skoorikuningas (2015, 2017) 2-kordne NBA hooaja söödumeister (2018, 2019) NBA uustulnukate esiviisik (2009) Westbrook tuli USA korvpallikoondisega 2010. aastal maailmameistriks ja 2012. aastal olümpiavõitjaks. NBA & ABA Career Leaders and Records for Triple-Doubles. Basketball-Reference.com. Vaadatud 17.02.2021. Russell Westbrook – NBA.com Russell Westbrook – Basketball-Reference.com
Kultuurigeograafia

Kultuurigeograafia on õpetus ruumilistest variatsioonidest kultuurirühmade vahel ning nende ruumilisest toimimisest ühiskonnas. Kultuuripiirkond on geograafiline üksus, mis põhineb inimeste ühesugustel omadustel ("Kulturtourismus", 1996). Kultuuriturism Kulturtourismus / herausgegeben von Axel Dreyer. München; Wien : Oldenbourg, 1996.