laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tähtkuju

Tähtkuju ehk konstellatsioon on kindlate koordinaatidega määratud hulknurk (kujuteldaval) taevaskeral, mille sisse jäävad vastava tähtkuju tähed, täheparved, galaktikad jm objektid väljaspool Päikesesüsteemi. Tähtkujud on nime saanud nendes asuvate heledamatest tähtedest traditsiooniliselt moodustatud kujundite järgi. Sisuliselt on tähtkuju püramiidjas osa kolmemõõtmelisest universumist, mille tipuks on Maal asuv vaatleja ehk üldistatumalt Päike. Tähtkujud olid ka vanadel eestlastel, sealhulgas Herne Kahlad, Ridamus. Tähtkujude loend Tartu Tähetorn
Duple Metsec

Duple Metsec oli Inglismaal asunud bussikerede tootja, mille mõned tehased kuuluvad ettevõttele Alexander Dennis. Eestis liiklesid tuntumad selle keremudeli esindajad Tallinnas, Tartus ja Narvas mudelinime Scania L113CLB all. Selle keretüübiga bussid on valmistatud 1995–1999 Tartus, Baltscani (Baltcoach) tehases, mis on Tartu Autode- ja Katseremonditehase (TARK) järglane. Esimene seda tüüpi buss valmis 1995. aastal ja sõitis Tallinnas. Mujal maailmas on tuntuim mudel DM5000 bussi kere.
Eduard Einmann

Eduard Einmann (23. jaanuar 1913 Laukna, Läänemaa – 27. oktoober 1982 Tallinn) oli eesti graafik ja maalikunstnik. Aastast 1928 õppis ta Riigi Kunsttööstuskoolis ja lõpetas kooli 1934. aastal maali erialal. Aastal 1938 jätkas õpinguid Riigi Kõrgemas Kunstikoolis, lõpetas selle 1941 dekoratsioonimaali erialal. Mobiliseeriti Punaarmeesse. Teise maailmasõja ajal võttis Jaroslavlis osa Eesti Nõukogude Kunstnike Kollektiivi tegevusest ning osales näitustel Moskvas ja Jüriöö ülestõusu 600. aastapäeva juubelinäitusel. Aastatel 1944–1948 töötas Tartu Riiklikus Kunstiinstituudi õppejõuna, 1948–1951 direktorina. Oli 1950–1956 Eesti NSV Kunstnike Liidu esimees, 1957–1963 juhatuse sekretär. Aastast 1963 vabakunstnik. Einmann viljeles portreemaali. 1950. aastatel lõi natuuritruid tööliste, talupoegade, teadlaste ja kunstiinimeste portreejoonistusi. Hiljem hakkas kasutama sügavtrükitehnikaid. 1970. aastatel viljeles realistlikku portree- ja maastikumaali. Loomingulistelt reisidelt Armeeniasse, Ukrainasse, Usbekistani, Egiptusse, Itaaliasse ja Tadžikistani tõi kunstnik kaasa hulgaliselt eksootilisi tüüpe kujutavaid joonistusi ja maale. 1958. aasta Brüsseli maailmanäitusel olid väljas Einmanni teosed "Vana kalur" ja "Tütarlapse portree". 1956 Tallinna Kunstihoones 1973 Tallinna Kunstihoones 1973 Moskvas 1978 Tallinna Kunstisalongis 1947 Nõukogude Eesti preemia loominguliste töö eest Jaroslavli kollektiivi liikmena Suure Isamaasõja ajal 1948 Nõukogude Eesti preemia portreede sarja "Põlevkivi kaevurid stahhaanovlased" eest 1951 Eesti NSV teeneline kunstitegelane 1958 valiti NSV Liidu Kunstide Akadeemia korrespondentliikmeks 1973 Eesti NSV rahvakunstnik F. Piiber, Noorte kunstnike kasvataja, Postimees, 01.08.1948 Omakäeline elulugu. Kunstnike kirjad, vastused ankeedile. Maal A-P. EKMA.136.13.5.2
Leet

Leet või Leetspeak (sageli kirjutatud kujul Leet kui 1337, või 13375p34k, ka kujul 13375p33|<) on kirjutussüsteem, mis on levinud peamiselt Internetis, eriti võrgumängudes, nt Counter-Strike, Half-Life, Half-Life 2 ja Team Fortress. Sõna "Leet" tuleneb ingliskeelsest sõnast "elite" tähenduses "parem kui teised"; lihtsamalt öeldes, keegi, kes mängib teistest mingit (arvuti)mängu paremini. Geek code
Rooma numbrid

Rooma numbrid moodustavad Vana-Roomast pärit liitmis-lahutamisprintsiibil põhineva arvusüsteemi. Roomlased võtsid oma arvusüsteemi üle etruskidelt. Algset süsteemi muudeti keskajal, selle tulemuseks on tänapäeval kasutusel olevad Rooma numbrid. Rooma numbrid põhinevad ladina kirjatähtedel, millele on antud numbrilised väärtused. Rooma numbrite kirjutamiseks kasutatakse seitset suurtähte: I, V, X, L, C, D ja M. Neile on antud järgmised väärtused: Neid märke liitmis-lahutamisprintsiibil järjestades saadakse naturaalarvude vahepealsed väärtused, kusjuures lähtutakse järgmistest reeglitest: märgi kordamine tähendab liitmist (näiteks III = 1 + 1 + 1 = 3, XX = 10 + 10 = 20); väiksema numbri järgnemine suuremale tähendab liitmist, (näiteks VI = 5 + 1 = 6, CLV = 100 + 50 + 5 = 155); üksteisele võib järgneda kuni kolm ühesugust märki (näiteks mitte IIII, vaid IV); väiksema numbri eelnemine suuremale tähendab, et ta tuleb suuremast lahutada (näiteks IV = 5 – 1 = 4, CM = 1000 – 100 = 900); eelneda võib ainult üks märk (näiteks 80 ei kirjutata mitte XXC, vaid LXXX); märk I võib seista ainult märkide V ja X ees, märk X märkide L ja C ees ning märk C märkide D ja M ees (näiteks 99 kirjutatakse XCIX, mitte IC); Rooma numbritel põhinevas arvusüsteemis puudub vajadus ja võimalus nulli märkimiseks. Näiteid: 47 (40 + 7) – XLVII; 386 (300 + 80 + 6) – CCCLXXXVI; 1001 (1000 + 1) – MI); 2018 (2000 + 10 + 8) – MMXVIII; 1354 (1000+300+50+4) – MCCCLIV ajalooliselt on kasutatud numbreid IIII (4) ja VIIII (9); kella numbrilaudadel kasutatakse 4 tähistamiseks Rooma numbrit IIII; mõnikord kasutatakse numbri 18 tähistamiseks Rooma numbreid XIIX ja IIXX (duodeviginti); 98 ja 99 tähistamiseks kasutatakse mõnikord Rooma numbreid IIC (duodecentum) ja IC (undecentum); mõnikord välditakse Rooma numbri märke V ja L; 20. sajandi algusest pärinevad numbri 900 erinevad kirjutusviisid (DCCCC ja DCD). Rooma numbrid (Eesti keele käsiraamat) Rooma numbrite kalkulaator Araabia numbrite teisendamine rooma numbriteks
Smoky Hill

Smoky Hill on jõgi Põhja-Ameerikas Suurel tasandikul. Voolab valdavalt itta. Ühinedes Republicaniga, moodustab Kansase. Jõe pikkus on 925 km.
Austraalia Alpid

Austraalia Alpid on mäestik Austraalia kaguosas. See on Austraalia kõrgeim mäestik ning osa Suurest Veelahkmeahelikust. Mäestik paikneb halduslikult Victoria osariigi idaosas, Uus-Lõuna-Walesi osariigi kaguosas ja Austraalia pealinna alal. Alpides paiknevad Austraalia ainsad mäetipud, mis on rohkem kui 2000 m kõrged, sealhulgas mandri kõrgeim tipp Mount Kosciuszko (2228 m). See on Austraalias ka ainus piirkond, kus igal aastal sajab maha paks lumikate. Environment NSW. "Australian Alps bioregion". Vaadatud 01.01.2024.
Lajos I

Lajos I (hääldus ['lajoš]; ka Lajos Suur, ungari I. Nagy Lajos; 5. märts 1326 – 10. september 1382) oli Ungari kuningas alates 1342 ning Poola kuningas (Ludwik I nime all) alates 1370 kuni oma surmani. Lajosi isa, Anjou dünastiast Ungari kuningas (1308–1342) Károly I oli endale saanud Ungari trooni, poeg lisas sellele ka Poola oma. Anjou dünastia valitses Napoli kuningriiki Lõuna-Itaalias ning seetõttu oli Lajosil ka Napoli trooni pärimise õigus. Lajos pidas ulatuslikke vallutussõdu Balkani poolsaarel ja Itaalias. Enne Károly I surma korraldas kuninganna Elisabeth Poolast oma teise poja Andrase abielu Napoli kuninganna Johannaga. Andras tapeti 1345 ja kuningas Lajos kuulutas Napolile sõja ja edendas esimest kampaaniat aastatel 1347–1348. Kuid sõja katkestas väga nakkava musta surma äge puhang ja Ungari väed läksid koju tagasi. Aastatel 1345–1352 sõdis Lajos taas Napoliga. Lajos I jätkas sõda aastatel 1349–1350, vallutades Napoli kuningriigi. Nähes, et võimu hoidmine kahes riigis pole võimalik, sõlmis ta kuninganna Johannaga lepingu ja jättis talle sõltumatuse.  Pikemalt artiklis Napoli kuningriik Aastatel 1342–1381 (vaheaegadega) pidas Lajos sõdu Veneetsia vabariigiga, ta vallutas Aadria mere idaranniku. 1358 sõlmiti Lajos I ja Veneetsia vabariigi vahel Zadari rahuleping, millega lõppes Veneetsia võim Dalmaatsia ranniku üle. Ragusa saavutas suhtelise sõltumatuse, jäädes Ungari vasallriigiks. Loodi Dubrovniki ehk Ragusa vabariik (1358–1808), kuigi Ungari müüs osa sellest (Zadari ja seda ümbritsevad alad) hiljem Veneetsiale tagasi. 1362. aastal vallutas Lajos Põhja-Bulgaaria. Teiste vallutussõdadega Balkanil sai Lajos Bosnia banaadi, Serbia, Valahhia vürstiriigi, Moldova ja Bulgaaria oma vasallideks. 1370. aastal päris Lajos oma onult Poola kuningalt Kazimierz III-lt Poola trooni. Alguses ei tunnustatud Lajost Poola kuningana ja aadelkond protestis. Isegi leskkuninganna Elisabeth oli ohus ja tema kaaskond hukati tema Poola-visiidi ajal, kuna teda ei peetud rahva poolt poolakaks. Kuid aadliga kokku leppides sai Lajos ka Poola kuningaks Ludwik I Wielki (Ludwik Węgierski) nime all. Aastatel 1372 ja 1377 sõdis Lajos Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigiga. Lajosi dünastia ei jäänud püsima, sest tal polnud meessoost järeltulijaid. Poola ja Ungari troonid pärisid ta tütred Jadwiga ja Maria. Et tagada oma tütre Jadwiga valimine Poola valitsejaks, andis ta maksusoodustusi Poola šlahtale (1374. aasta Kosice eesõigused). Tütar Jadwiga, Poola kuninganna (1384–1399), abiellus Leedu suurvürsti Jogailaga, kes võttis vastu katoliikluse ja kuulutati Poola kuningaks (1386–1434) Władysław II Jagiełłona. Tütar Maria, Ungari kuninganna (1382–1395), oli abielus Saksa-Rooma keiser Sigismundiga, kuid nende abielu jäi lastetuks.
Hermann Balke

Hermann Balke (ka Hermann Balk või von Balk; surnud 5. märtsil 1239) oli Liivi ordu esimene meister (aastatel 1237–1238). Aastatel 1219–1230 oli Balke Saksa ordu esimene Saksa orduharu meister (Saksa meister). Aastal 1230 määrati ta Saksa ordu meistriks Preisimaal. Aastal 1235 vahendas ta Saksa ordu ja Dobrini ordu ühinemist. 1237. aasta juunis nimetati ta Marburgi generaalkapiitlil esimeseks Saksa ordu meistriks Liivimaal. Ta saabus 54–60 orduvennaga samal aastal Liivimaale, kuid lahkus juba septembris Preisimaale. 1238. aasta algul naasis Balke Liivimaale ning 21. aprillil õnnestus tal 200 marga eest vabastada Sigulda ja Võnnu ordulinnused ühe neljandiku kümnise maksmisest Riia piiskopile. 7. juunil 1238 sõlmis ta Sjællandi saarel Stensbys Taani kuninga Valdemar II-ga lepingu, millega viimasele loovutati Põhja-Eesti, mille Mõõgavendade ordu oli 1227. aastal enda kätte haaranud. Hermann Balke lahkus ametist 1238. aasta teisel poolel orduvendade vastuseisu tõttu, mis sai alguse Põhja-Eesti äraandmisega Taanile. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 46 (lk 97–98).
Dietrich von Grüningen

Dietrich von Grüningen (1210 – 3. september 1259) oli Liivi ordumeister 1239–1240 ja 1242–1246. Pärines Tüüringist ministeriaalide suguvõsast. 1237. aastal nimetas Saksa ordu kõrgmeister Hermann von Salza ta Liivi ordu meistriks, aga kuna ta oli noor ja vähekogenud, muudeti see otsus ja meistriks sai Hermann Balke. 1237. aastal purjetas koos Balkega Liivimaale. 1238. aastal määrati Liivi ordu asemeistriks ja 1239 ordumeistriks. Kevadel 1240 siirdus Saksamaale ja andis ameti üle asemeister Andreas von Felbenile. 1242. aastal naasis Liivimaale. 1244. aastal alistas Kuramaa. Andis 1246. aastal Liivi ordu maameistri ameti üle Heinrich von Heimburgile. 1249. aastast oli ta Preisimaal ordumeister. 1254. aastast oli ta Saksa ordu kõrgmeistri asemiku kohustustes. 1254. aasta lõpul tegutses ta vahekohtunikuna Liivi ordu ja Riia peapiiskopi vahelises tülis. Liivi ordu maameistrite loend Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 329 (lk 277–279).
Sartre-Gymnasium

Sartre-Gymnasium Berliinis on suur gümnaasium Hellersdorfi linnaosas Marzahn-Hellersdorfis. Seal õpib 7.–13. klassis kokku umbes 1400 õpilast ja töötab 80 õpetajat. Kool avati 1. augustil 1991 3. Hellersdorfi keskkoolina. 1995. aastal nimetati kool kuulsa prantsuse filosoofi Jean-Paul Sartre'i järgi. Järjest kasvava õpilaste arvu tõttu lisati koolile järgnevatel aastatel kolm paneelmaja konstruktsiooniga lisaehitist. 1999. aastal hakati ehitama uut koolimaja, kuhu kõik õpilased ja õpetajad mahtuma pidid. 16. juulil 2001 kolis kool sinna uude, modernsesse ehitisse, mis asub aadressil Kyritzer Straße 103. Alguses 477st õpilasest koolis on nüüd ka mitte ainult "Mies-van-der-Rohe-gümnaasiumi" liitumise tõttu Sartre-gümnaasiumiga saanud 1400 õpilast. Kooli koduleht
Eberhard von Monheim

Eberhard von Monheim (umbes 1275 – pärast 1346) oli Liivimaa ordumeister 1328–1340. Enne ordumeistriks pühitsemist oli ta 1313–1314 Ventspilsi (Vindavi, Windau) komtuur ja 1314–1328 Kuldīga (Goldingeni) komtuurkonna komtuur. 25. mail 1328 valiti ta ordumeistriks. Varsti pärast Monheimi saamist ordumeistriks hakkas Riia linn mässama ordumeistri vastu ning 23. juunil 1328 põletasid riialased Daugavgrīva (Dünamünde) aleviku. Riialased pöördusid abi saamiseks leedulaste poole, kes 1329. aasta septembris korraldasid sõjakäigu, mis ulatus Paistuni. Pärast leedukate tagasipöördumist asus Monheim septembris piirama Riia linna. Pärast pikka piiramist alistus Riia linn 17. märtsil 1330 ordumeistrile. Alistumise märgiks pidi linn ühest kohast müüri maha kiskuma. Seejärel lasi ordumeister Riia kõrvale ehitada Riia ordulinnuse. 1331. aastal rüüstas Eberhard von Monheim Aukštaitiat ning suurt osa Žemaitiast. Ta kordas rüüsteretke 1335. aastal. Samal aastal rüüstas ta Polotski vürstiriiki. Aastal 1339 kindlustas ta Tērvete ordulinnust ning rüüstas uuesti Žemaitiat. 1340. aastal ebaõnnestus pakase tõttu tema järjekordne Leedu-sõjakäik ning 24. juunil 1340 loobus ta ordumeistri ametist. Seejärel lahkus ta Liivimaalt ja läks Kölni Püha Katariina komtuuriks. Liivi ordu maameistrite loend Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993, nr 594 (lk 451–452). Bergmann, Gustav (1776). Geschichte von Livland, nach bossuetischer Art entworfen. Leipzig: Im Schwickertschen Verlage. Lk lk. 19-20. Russow, Balthasar: Nye Lyfflendische Chronice, Rostock 1578
Hiromant

Hiromant on hiromantia praktiseerija ehk käejoonte järgi ennustaja. Sageli nimetatakse kõnekeeles hiromantideks ka teisi ennustajaid. Hiromantidena on tuntud mustlasnaised. Selle elukutse tuntuim esindaja Eesti kirjanduses on hiromant Pastelli (sündinud Pastel), Oskar Lutsu näidendi "Tagahoovis" tegelane.
Ungari kuningas

Ungari kuningas oli kuningriigi valitseja tiitel aastatel 1001–1918 (ametlikult kuni 1948. aastani). Esialgu, alates 9. sajandist, valitsesid ungarlasi Ungari vürstid. Kuningatiitli esimene kandja oli István Püha, kes sai selle Püha Rooma keisrilt Otto III-lt (nagu ka esimene Poola kuningas Bolesław Vapper). Kuningast kujunes Kagu-Euroopa võimsaim valitseja: peagi sai temast ka Horvaatia ning Balkani poolsaare põhjaosa isand. Paavst andis talle (kui selle ala võimsaimale katoliiklikule valitsejale) apostelliku kuninga tiitli. Kuni 14. sajandi alguseni valitses Ungaris kohalik Árpádi dünastia. Selle väljasuremise järel algasid dünastilised võitlused, mis kestsid üle kahe sajandi. Et Ungari troon (nagu ka Poola ja Böömimaa omad) oli valitav, oli ühel dünastial end seal suhteliselt raske kehtestada. Esialgu läks troon Anjou dünastiale, seejärel Luxemburgidele, ent nemadki ei suutnud trooni kuigi kaua hoida. 15. sajandil said võimule Jagelloonid ja pärast nende sealse haru (mis valitses ka Böömimaad) väljasuremist läks troon Habsburgidele, kes olid Ungari valitsejad kuni 1918. aastani (alates 1780. aastast Habsburgide-Lotringide dünastiana). 1918. aastal loobus viimane valitseja Károly IV (Austria keisrina Karl I) riigivalitsemises osalemast, ent ametlikult jäi Ungari monarhistlikuks riigiks. Kaks restauratsioonikatset 1920. aastail nurjusid rahvusvahelise surve tõttu. Kuningata kuningriiki valitses aastatel 1919–1944 riigihoidja Miklós Horthy. Vabariik sai Ungarist alles 1948. aastal, mil seal toimus vabariiklik ja kommunistlik riigipööre. Ungari valitsejate loend Buda palee
Ungari valitsejate loend

Ungari valitsejate loend loetleb Ungari monarhe (Ungari vürste ja kuningaid) 9. sajandist 1918. aastani. Ungari riigipeade loend
Aed-lõosilm

Aed-lõosilm ehk meelislill ehk meelespea (Myosotis alpestris) on kaheaastane taim kareleheliste sugukonnast lõosilma perekonnast. Aed-lõosilma nimi erinevates keeltes: ladina keeles Myosotis alpestris 'alpi-hiirekõrv' inglise keeles wood forget-me-not 'mets-ära-unusta-mind', alpine forget-me-not 'alpiinne ära-unusta-mind' saksa keeles Alpen-Vergissmeinnicht 'alpi-äraunustamind', Blau-Mäuseöhrlein 'sini-hiirekõrvake' hollandi keeles alpenvergeet-mij-nietje prantsuse keeles myosotis des Alpes hispaania keeles nomeolvides 'äraunustamind' itaalia keeles nontiscordardimè alpino, nontiscordardimè dei boschi rootsi keeles alpin fjällförgätmigej 'alpiiinne ära-unusta mind' horvaadi keeles potočnica mješavina poola keeles niezapominajka alpejska sloveeni keeles planinska spominčica jaapani keeles ノハラワスレナグサ nohara-wasurena-gusa soome keeles alppilemmikki vene keeles Незабудка альпийская leedu keeles alpinė neužmirštuolė Ladinakeelne nimi pärineb F. W. Schmidtilt (1794). Alternatiivne ladinakeelne nimi on Myosotis sylvatica ssp. alpestris Gams (bonnier, 1926). Kasvab 5 kuni 25 cm kõrguseks, Jaapanis 30 kuni 50 cm kõrguseks. Sageli kasvab tihedate põõsastena. Lehed on ovaalsed ja mõlajad, alumine pool on karvane. Õiekroon on ratasjas, läbimõõt 6-9 mm. Õied on tasased. Õied on intensiivselt eresinised, mõnikord valkjad. Võivad olla ka valged, punakasvioletsed või roosad. Õitseb kevadel ja suvel (aprill kuni september). Euroopas kasvab looduslikult Alpides, Apenniinides, Stara planinal ja Püreneedes (alpiinne kasvukoht), Väike-Aasias rohumaal ja metsas. Kasvab ka Alaskal, Jaapanis kõikjal sage. Mägedes kasvab 1500–2800 m kõrgusel. Aianduses loetakse aed-lõosilma püsikuks või kaheaastaseks taimeks. Kevadise aia kaunistamiseks pannakse aed-lõosilmad kokku kirikakarde, aedkannikeste, nurmenukkude ja sibullilledega. Kasvab varjus või poolvarjus, niiskuselembene, eelistab viljakat mulda. Külmakindluse klass on 3A kuni 9A. Külvatakse kevadel või juunist augustini poolvarju, jaotatakse pärast õitsemist. Raske lõimisega muldadel istutatakse kevadel, mujal võib istutada ka sügisel. Isutamisel peaks taimevahe olema 15 cm. Hooldamine seisneb äraõitsenud õite eemaldamises. 'Indigo' on helesiniste õitega 'Victoria' on sügavsiniste õitega 'Victoria rosea' on roosade õitega 'Bobo Mix' 'Blue Bird' 'Blue Boy' 'Riyal Bleu' Aed-lõosilm on Alaska osariigi sümbol. Aed-lõosilm andmebaasis eElurikkus Foto Sort "Royal Bleu"; kääbus Foto Foto
Portsmouth

Portsmouth on sadamalinn Inglismaal Hampshire'i krahvkonnas. Asub La Manche'i ääres Portsea saarel. Linn on tähtis laevastikutugipunkt. Seal asuvad laevaehitusmuuseum ja Normandia dessandi muuseum. Linna jalgpalliklubi Portsmouth FC mängib FA Premier League'is. http://www.citypopulation.de/php/uk-england-southeastengland.php?cityid=E35001312  Portsmouth – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna koduleht
Admiral Pitka

Admiral Pitka (pardatähis A230) oli Eesti mereväe Beskytteren klassi staabi- ja toetuslaev. On veeväljasurvelt suurim Eesti mereväe käsutuses olnud sõjalaev läbi aegade. Oli mereväe lipulaev. Admiral Pitka on ehitatud Taanis Aalborgi laevatehases. Laev ehitati Taanis Põhja-Atlandi ja Gröönimaa vetes sõiduks. Seetõttu on laeval ka jääklass. 27. mail 1975 pandi laevale nimeks Beskytteren ('kaitsja'), pardatähiseks sai F340. Vettelaskmine toimus kaks päeva hiljem, sest nimepäeval oli Limfjordis tormi tõttu liiga madal veetase. Beskyttereni üleandmine Taani kuninglikule mereväele toimus 15. detsembril 1975. Taani mereväega liideti Beskytteren 27. veebruaril 1976. Alates 2000. aastast kuulus Eesti mereväele. 21. novembril 2000 heisati laeval Eesti lipp ja laev nimetati Admiral Pitkaks Johan Pitka järgi. Admiral Pitka oli mereväe lipulaev. Laev kuulus Miinilaevadivisjoni. 2005.–2006. aastal oli Admiral Pitka NATO reageerimisjõudude 1. miinitõrjeeskaadri (inglise keeles: Standing NRF Mine Countermeasures Group 1 - SNMCMG1) lipulaev. Hoolduseks vajaliku raha puudusel seisis laev 2008. aastast kasutamata. 2013. aastal arvati Admiral Pitka teenistusest välja ning 2014. aasta märtsis lammutas BLRT laeva. Mõningaid seadmeid kasutati hiljem õppevahenditena. Admiral Pitka vöörisuurtükki eksponeeritakse Eesti Sõjamuuseumis. Leitnant Indrek Vinkel Vanemleitnant Jüri Saska Vanemleitnant Peep Laanisto Vanemleitnant Annes Vainamäe Leitnant Argo Grasmann Lindormen-klassi toetuslaev-miiniveeskja Lennuk (miiniristleja) Lipulaev Admiral Pitka seisab rahapuuduses tühjalt. Eesti Ekspress, 26. mai 2011. [1]
Ehitis

Ehitiseks nimetatakse tavaliselt teadliku ekspluateerimise eesmärgiga ehitustegevuse tulemust. Ehitiste hulka kuuluvad hooned ning inseneri-tehnilised rajatised nagu näiteks sillad, tunnelid ja tammid. Ehitisi, mis ei ole hooned, nimetatakse rajatisteks. Eestis kehtiv ehitusseadustik (§3 lg 1 ja 2) määratleb ehitise nii: "Ehitis on inimtegevuse tulemusel loodud ja aluspinnasega ühendatud või sellele toetuv asi, mille kasutamise otstarve, eesmärk, kasutamise viis või kestvus võimaldab seda eristada teistest asjadest. Ehitis on hoone või rajatis. Hoone on väliskeskkonnast katuse ja teiste välispiiretega eraldatud siseruumiga ehitis. Rajatis on ehitis, mis ei ole hoone." Ehitiste loendid riigiti arhitektuur ehitus ehitise laiendamine ehitustarind Ehitusseadustik Ehitusseadustik Ehitusseadustiku ja planeerimisseaduse rakendamise seadus
Maakirik

Maakirik on maapiirkonnas asuv jumalateenistuse hoone (kirik kui pühakoda). Arvatakse, et Eesti vanemad maakirikud on ehitatud paganlikele pühapaikadele. Villem Raam on olnud maakirikute peamisi uurijaid. Ta oletab, et paljud kirikuhooned on vanemad kui üldiselt arvatakse. Tõenäoliselt olid esimese aastatuhande lõpus eesti rannaalad ja saared täidetud (skandinaavia tüüpi) puukirikutega. Vanim säilinud maakirik Eestis on Valjala Martini kirik, mis ehitati 1227. aastast 1270. aastateni. Eesti suurim maakirik on Võnnu Jakobi kirik Luutsna jõe kaldal. Kõrgeima torniga on Pilistvere kirik (70 meetrit). Ainus kahe torniga maakirik on Rapla Maarja-Magdaleena kirik. katedraal kabel kirik (pühakoda) palvemaja
Topograafiline kaart

Topograafiline kaart ehk topokaart on maapinna füüsilisi omadusi peegeldav suuremõõtkavaline kaart. Topokaardi iseloomulikuks omaduseks on reljeefi kujutamine tasapinnal. Tavaliselt tehakse seda samakõrgusjoonte abil. Siiski ei tee reljeefi kujutamine kaardist veel kindlasti topokaarti. Topokaart on suuremõõtkavaline, nii et sellel saaks kujutada ka asulaid, vetevõrku, teid, taimkatet jms. Topograafiliseks kaardiks on näiteks Eesti põhikaart, mille mõõtkava on paberkaardil 1:20 000. Üheverstane topograafiline kaart Jagomägi, T. (1999). Geoinformaatika praktikule. Regio. Lk 179. ISBN 9985817435
Pidu

Pidu on sotsiaalne kogunemine, mis oli algselt mõeldud tähistamiseks ja meelelahutuseks. Kuigi peol on mõned ühised jooned usuliste ja hooajaliste festivalidega, väljendab termin "pidu" tavaliselt väiksemat sorti kogunemist isiklikel, rohkem kui kultuurilistel, põhjustel, isegi kui põhjus on lihtsalt lustimissoov. Peod annavad võimalusi mitut liiki sotsiaalseks suhtluseks, sõltudes osavõtjatest ja nende arusaamadest vastuvõetavast käitumisest vastavale sündmusele. Tulemusena kalduvad need tugevdama kultuurilisi ja/või kontra-kultuurilisi nõudeid, kuigi mõnikord juhtub see, andes pool-vastuvõetavat sotsiaalset konteksti, et rikkuda mõnda neist nõuetest. www.peopaik.ee
Kuupäevaraja

Kuupäevaraja on kokkuleppelise asukohaga kujuteldav joon, mille ületamisel muutub kuupäev. Kuupäevaraja paikneb keset Vaikset ookeani enam-vähem piki 180° meridiaani. Väikesed muudatused kuupäevaraja asukohas on tehtud selleks, et kuupäevaraja ei jagaks riike erineva kuupäevaga piirkondadeks. Kuupäevaraja asukohaks on valitud 180° meridiaan, sest esiteks paikneb ta nullmeridiaani suhtes täpselt teisel pool maakera ning teiseks on Vaikse ookeani keskosa hõredalt asustatud, mistõttu põhjustab kuupäevaraja sealasumine kõige vähem segadust. Ületades kuupäevaraja idast läände, tuleb liita 24 tundi. Vastupidisel juhul, ületades kuupäevaraja läänest itta, tuleb lahutada 24 tundi. Vajadust kuupäevaraja järgi illustreerib järgmine näide: oletame, et sõidate lennukiga ümber maakera idast läände. Kui teie reis kestaks 24 tundi, siis reisiksite te n-ö koos Päikesega. Reisi lõppedes tundub, et päev ei ole veel läbi, sest Päike pole veel loojunud, kuid inimestele, kes reisist osa ei võtnud, see nii ei tundu. Seega olete justkui ühe päeva kaotanud. Kui aga liigute läänest itta ehk Päikesele vastu, siis ilmneb vastupidine. Elate kaks päeva sellel ajal kui teised ühe. See efekt ilmneb ka siis, kui ümber maakera tunduvalt aeglasemalt liikuda. Vastav probleem tekkis esimest korda pärast Magalhãesi ümbermaailmareisi 16. sajandi algul. Reisilt saabunud olid veendunud, et nad olid logiraamatut korralikult pidanud, kuid sellele vaatamata olid nad ühe päeva kusagil kaotanud.