laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Igor Domnikov

Igor Aleksandrovitš Domnikov (Игорь Александрович Домников; 29. mai 1959 Tomsk – 16. juuli 2000 Moskva) oli Venemaa ajakirjanik, ajalehe Novaja Gazeta toimetaja. Talle tehti 12. mail 2000 tehti Moskvas atentaat, mille tagajärjel ta suri. Aastatel 1976–1979 õppis ta Tomski Riiklikus Ülikoolis ajakirjandust. 1981 asus elama Norilskisse, kus töötas suure tiraažiga ajalehe Norilski Stroitel korrespondendina. 1991–1995 linnalehe Zapoljarnaja Pravda korrespondent. Jaanuaris 1995 asutas ühiskondlik-poliitilise ajalehe 69 gradusov ("69 градусов"), mille peatoimetajaks jäi aprillini 1998. Olles linnapea Vassili Tkatšovi pideva poliitilise surve all, tuli tal kolida 1998 Moskvasse, kus asus ta tööle ajalehe Novaja Gazeta eriprojektide osakonna juhatajana. 12. mail 2000 kella 23 paiku lõid kurjategijad Moskvas Pererva tänaval Domnikovile haamriga pähe. Ta viidi traumaatilise ajukahjustuse diagnoosiga haiglasse, kus suri 16. juulil teadvusele tulemata Burdenko-nimelises Neurokirurgia Uurimisinstituudis. Pika menetlusega tuvastas kohus ärimees Pavel Sopoti süü, kes mõisteti 2013. aastal kuriteo organiseerimise eest 7 aastaks range režiimiga kolooniasse. Kohtuotsuse kohaselt meelitas Sopot käsutäitjateks oma sõbra, Tagirjanovskie jõugu juhi Eduard Tagirjanovi ja veel kolm jõugu liiget. Kõik nad mõisteti eluks ajaks vangi (kumulatiivselt mitme eriti raske kuriteo eest). Edasisel uurimisel selgus, et ärimees oli vaid vahendaja ning Domnikovi tapmise tellija oli Lipetski oblasti endine asekuberner Sergei Dorovski. Venemaa Föderatsiooni juurdluskomitee hinnangul oli tapmine kättemaks ajalehes Novaja Gazeta avaldatud artiklite eest, milles kritiseeriti Dorovski tööd Lipetski oblasti valitsuses. Dorovski kohtuasja arutati Moskva Lublini kohtus. 61-aastane kohtualune ei ilmunud süstemaatiliselt kohtuistungile, motiveerides oma eemalolekut halva enesetundega. Selle tulemusena õnnestus Dorovskil protsessi venitada kuni eriti raskete kuritegude 15-aastase aegumiseni ning 12. mail 2015 lõpetati Dorovski suhtes kriminaalasi. https://novayagazeta.ru/articles/2015/05/13/112162-sud-prekratil-delo-protiv-zakazchika-ubiystva-zhurnalista-igorya-domnikova https://novayagazeta.ru/articles/2015/03/10/63337-myasnik https://www.newsru.com/russia/13may2015/domnikov.html
Gene Clark

Harold Eugene Clark (tuntud kui Gene Clark; 17. november 1944 Tipton, Missouri osariik – 24. mai 1991 Los Angeles, California) oli USA laulja ja laulukirjutaja. Ta oli 1964. aastal folkroki ansambli The Byrds üks asutajaliikmeid. Ansambli algusaastatel oli selle üks põhilisi laulukirjutajaid. Clarki kirjutatud on ansambli mitmed tolle perioodi tuntumad originaallaulud, näiteks "I'll Feel a Whole Lot Better", "She Don't Care About Time", "Eight Miles High" ja "Set You Free This Time". Kuigi Clark ei saavutanud soolokarjääri jooksul kommertsedu, oli ta oma karjääri jooksul üks avangardistlikumaid artiste popmuusikas, viljeledes selliseid žanre nagu psühhedeelne rokk, baroque pop, bluegrass, kantrirokki ja alternative country. Clark kannatas alkoholi- ja narkootikumide sõltuvuse all, mille tagajärjel tema tervis halvenes kiiresti ja ta suri 1991. aastal vaid 46-aastaselt. 1991. aastal võeti ta The Byrdsi liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.
Jönköping

Jönköping on tiheasustusega paikkond Rootsis, Jönköpingi lääni ja Jönköpingi valla keskus. Asub Vätterni lõunakaldal. Jönköping sai linnaõigused 1284. aastal. Linn oli mitme Rootsi riigipäeva toimumiskohaks. 1612. aastal põletasid taganevad rootslesed linna maha, et taanlased seal peavarju ei saaks. Jönköpingiga on kokku kasvanud Huskvarna, mis on tänapäeval Jönköpingi linnaosa. Jönköpings Södra IF Statistical localities 2020 Statistical localities 2020
Assüürlased

Assüürlased ehk süürlased (ka: aisoorid) on rahvas Ees-Aasias. Paiknevad rühmiti hajali Iraagis (8% rahvastikust), Iraanis, Türgis, Süürias, Liibanonis, Armeenias jm. Kõnelevad aramea keelest lähtuvat uus-aramea keelt, mida tuntakse ka assüüria või kaldea keelena. Usult kristlased, ühe maailma vanema, nestoriaanliku süüria kiriku ja teiste Idakirikute liikmed. Seisid vastu araablaste ekspansioonile Lähis-Itta. Ei võtnud neilt vastu islami usku ega segunenud araablastega. Peavad end ise muistsete assüürlaste järglasteks. Seda on kinnitanud ka tehtud DNA testid. Rahvaarv 1 600 000 (kaasa arvatud diasporaa). Iraagis 800 000, Süürias 500 000, Ameerika Ühendriikides 83 000, Rootsis 35 000, Austraalias 27 000, Saksamaal 23 000, Prantsusmaal 15 000, Venemaal 14 000, Iraanis 10 000, Kreekas 8000, Belgias 8000, Kanadas 7000, Jordaanias 7000, Liibanonis 5000, Türgis 5000, Hollandis 5000, Suurbritannias 5000, Armeenias 3500, Gruusias 2377, Ukrainas 3200, Uus-Meremaal 1200. http://books.google.com/books?id=FrwNcwKaUKoC&printsec=frontcover&dq=isbn:0691087504&source=gbs_summary_r&cad=0#v=onepage&q&f=false http://pop-stat.mashke.org/georgia-ethnic2014.htm Assüürlased tänapäeval "Kes on Assüüria kristlased?" Päewaleht, nr. 240, 4 september 1933 Riigita rahvas. Assüürlased. Vikerraadio 2013 Genotsiid assüüria kristlaste vastu Iraagis Assyrian International News Agency (inglise keeles) Assüüria linke (inglise keeles) [1] Johan Laidoneri foto "Assüüria naine lapsega. 1925". Mosulis Iraagis.
Ukyo Sasahara

Ukyo Sasahara (jaapani keeles 笹原 右京 Sasahara Ukyō; sündinud 24. aprillil 1996 Numatas) on Jaapani võidusõitja, keda 2020. aastal toetas Red Bull Racing. Sasahara teeb Euronova Racing meeskonnaga Vormel Renault 2.0 Meistrivõistlustel üheistmelise debüüdi, Gregor Ramsay ja Javier Amado kõrval. Pärast kahte hooaega selles kategoorias, vallutades vaid ühe poodiumi, liigub ta edasi Vormel Renault 2.0 NEC meistrivõistlustele, kus saavutab kaks võitu ja lõpetab üldarvestuses kolmandana. 2014. aastal jooksis ta kolm Itaalia Vormel 4 võistlust, Jakub Dalewski kõrval. suutes võita ühe võidusõidu Lance Strolli ees. 2017. aastal osales ta Honda piloodina Jaapani Vormel 4 sarjas, Leonardo Pulcini kõrval, võitis kolm võitu ja lõpetas Ritomo Miyata järel edetabelis teisena. 2015. aastal liitus Sasahara ART Junior Teamiga, et osaleda koos Darius Oskouiga Vormel Renault Eurocup 2.0 ja Vormel Renault 2.0 NEC meistrivõistlustel. Pärast seda, kui Sasahara ei suutnud Motorland Aragóni Eurocupi avavoorus punkte koguda, võitis Sasahara järgmises voorus Spa-Francorchampsis oma esimese võidu, saades 2005. aasta hooajal Kamui Kobayashi järel alles teiseks Jaapani sõitjaks, kes on võitnud Eurocupi võidusõidu. 2016. aastal valis Threebondi meeskond ta koos Wing Chung Changiga võistlema kuuel Euroopa Vormel 3 võidusõidul. 2018. aastal sõidab ta taas koos Threebondiga Jaapani Vormel 3-s, kus võidab üheksa poodiumit ja saavutab edetabelis kolmanda koha. Järgmisel aastal palkab ta Motoparkiga B-Max Racing alati samas kategoorias, kuid eelmise hooaja tulemused ei saabu ja suletakse kaheteistkümnendal kohal. 2019. aastal siirdub ta koos Briti Hitech Grand Prix meeskonnaga FIA Aasia Vormel 3 Meistrivõistlustele. Ta võidab siis kaheksa sõitu ja lõpetab hooaja tipus Jack Doohani ees. 2020. aastal osaleb ta endiselt Aasia Vormel 3-s külalissõitjana (ei kuulu punktide saamiseks) ja võidab Jake Hughesi, Nikita Mazepini ja Alessio Deledda kõrval veel kolm võitu. 2020. aastal osaleb ta koos Team Mugeniga koos Tomoki Nojiriga Super Formula meistrivõistlustel. Esimestel sõitudel ei õnnestu tal punktidele jõuda, alles viimasel sõidul Fuji ringrajal saabuvad esimesed punktid tänu seitsmendale kohale, meistritiitli lõpetab ta kaheksateistkümnendana. Järgmisel aastal vahetab ta meeskonda, läheb koos Nirei Fukuzumiga Dandelion Racing meeskonda, kuid osaleb vaid hooaja kahel esimesel võistlusel. Esimeses sõidus Fujil lõpetas ta viiendana ja teises Suzuka ringrajal võitis kolmanda kohaga oma esimese poodiumikoha Super Formulas. 2022. aastal siirdus ta koos Toshiki Oyuga Honda mootoriga Team Mugeniga, meeskonda, millega ta juba sõidab Super GT-s. 2020. aastal registreerus ta lisaks Super Formula võidusõidule ka Super GT-le, sõites koos Hideki Mutohiga Team Mugeni meeskonnas Honda NSX-GT GT500-ga. Motegil saavutas ta tänu suurepärasele sõidule kolmanda koha ja saavutas oma esimese poodiumi selles kategoorias, lõpetades hooaja kahekümne viie punktiga 15. kohal. Järgmise kahe aasta jooksul jätkas ta koos Toshiki Oyuga Mugeni meeskonnas, mida toetas Red Bull. Ametlik sait Ukyo Sasahara, saidil DriverDB AB. (inglise keeles)
Joey Alders

Joey Alders (sündinud 6. augustil 1999 Den Helderis) on Hollandi võidusõitja. Ta on valitsev Aasia Vormel Renault Sarja ja Aasia Vormel 3 meister, ta võitis mõlemad üheistmeliste autode meistritiitlid oma debüütaastal ja võistleb praegu 2021. aasta Euroopa Le Mansi Sarjas Eurointernational LMP3 sarjas. Alders alustas kardispordiga 2009. aastal Hollandis, kui ta oli 10-aastane, kus ta osales paljudel edukatel kampaaniatel, mille hulka kuulub ka Hollandi meistrivõistluste akadeemia võitmine 2012. aastal. 2018. aastal tegi Alders koos Frederik Vesti, Charles Weertsi, Lucas Alecco Roy ja Liam Lawsoniga oma üheistmelise debüüdi ADAC Vormel 4 Meistrivõistlustel koos Van Amersfoort Racinguga. Aldersi kõrgeim koht oli teisel võistlusel Hockenheimringil, kus ta saavutas 5. koha, hooaja lõpuks saavutas ta 44 punktiga 11. koha. Alders testis ja siirdus 2019. aasta Aasia Vormel Renault Sarja BlackArts Racingule ja siirdus koos Stephen Hongi ja Sandro Tavartkiladzega sinna. Lepad lõpetasid poodiumil kümme korda, millest kaheksa olid jooksuvõidud. Alders võitis meistritiitli 314 punktiga, edestades teise koha Bruno Carneirot 49 punktiga. Pärast esinemist Aasia Vormel Renault sarjas hoidis BlackArts Racing Aldersi koos Thomas Lüdi ja Yu Kanamaruga FIA Aasia Vormel 3 Meistrivõistlustel. 13. detsembril 2019 algas hooaeg Sepangi rahvusvahelisel ringrajal, kus Alders võitis kolmest voorust kaks. Alders võidab veel kolm jooksu ja saab kokku 11 poodiumit. Viimases voorus suutsid tiitli ikkagi võita kolm sõitjat Jack Doohan, Nikita Mazepin ja Alders. Tais toimunud viimase vooru esimeses sõidus juhtis Doohan võistlust Aldersi ees, kuni hiline torke põhjustas Doohani lõpuni lonkamise ja saavutas 8. koha, kus Alders pärandas võidu. Alders võitis meistritiitli 266 punktiga. Alders testis MP Motorspordiga Monzas hooajaeelsel testil. Koroonapandeemiast tingitud häirete tõttu eelnes hooajaeelne test vahetult meistrivõistluste esimesele ringile. Hiljem kinnitati, et Alders võistleb hooajal koos Franco Colapinto ja Hadrien Davidiga koos MP Motorspordiga. Koduleht (inglise keeles) Joey Alders karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)
Ujuv laager

Ujuv laager on laager, mis võtab vastu ainult radiaalkoormusi (teljega risti koormusi), saab aga teljesuunas liikuda. Nihkumine võib toimuda laagris endas, nagu näiteks silinderrullaagrite puhul, või ühe laagrivõru nihkena istupinna suhtes.
Richard Verschoor

Richard Verschoor (sündinud 16. detsembril 2000 Benschopis) on Hollandi võidusõitja. Aastatel 2011–2013 sõitis Verschoor mitmes rahvuslikus kardisarjas Hollandis. 2014. aastal siirdus Verschoor Euroopa sarja, kus võitis CIK-FIA Karting Academy Trophy. 2015. aastal võitis ta Saksamaa kardisõidu meistritiitli ja saavutas CIK-FIA KF maailmameistrivõistlustel kuuenda koha. Verschoor kolis üheistmelistele 2016. aastal osaledes MP Motorsport meeskonnaga SMP Vormel 4 Meistrivõistlustel ja hiljem Hispaania Vormel 4 Meistrivõistlustel. Jarno Opmeeri, Xavier Lloverase, Juuso Puhakka ja Danny Kroesi kõrval õnnestub Verschooril võita mõlemad meistritiitlid. Ta liitub Red Bull Junior Teamiga. Tal oli osalise tööajaga kampaaniaid Saksamaa Vormel 4-s koos Motoparkiga ja Itaalia Vormel 4-s koos Bhaitech Engineeringiga, vastavalt Jonathan Aberdeini, Simo Laaksoneni, Sophia Flörschi ja Giacomo Altoèga. 2017. aasta jaanuaris teatati, et Verschoor jätkab oma suhet MPga ja tõuseb Vormel Renault Eurocup 2.0 sarja koos uue Red Bull Juniori Neil Verhageni ja Renault Juuniori Jarno Opmeeriga. Tal oli üks poodiumikoht selle hooaja eelviimasel võistlusel Circuit de Barcelona-Catalunyal ja hooaja lõpetas üheksandal kohal. Detsembris eemaldati Verschoor Red Bulli programmist. Samal päeval teatati ka, et ta läheb üle Josef Kaufmann Racingule koos Clément Novalaki ja Ye Yifeiga, meeskonnaga, mis võitis kaks viimast Eurocupi sõitjate tiitlit koos Lando Norrise ja Sacha Fenestraziga. 2018. aastal debüteeris ta GP3 Series kuuendal võistlusel Spa-Francorchampsi ringrajal koos MP Motorsport meeskonnaga Dorian Boccolacci asemel koos Devlin DeFrancesco ja Niko Kariga. 10. märtsil 2019 kuulutas MP Motorsport meeskond Verschoori FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel sõitjaks koos Liam Lawsoni ja Simo Laaksoneniga, samal aastal osaleb ta Macau Grand Prix ja võidab. 2020. aastal kinnitab tema meeskond ta koos Bent Viscaali ja Lukas Dunneriga veel üheks hooajaks FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel. Red Bull Ringi 2. sõidus saavutab ta oma esimese ja ainsa poodiumikoha selles kategoorias. 2021. aastal valiti Verschoor pärast FIA Vormel 2 Meistrivõistlustel hooajaeelsetel katsetel koos MP Motorsport meeskonnaga koos Lirim Zendeliga 24. märtsil sõitjaks Barcelona esimestele võistlustele. Pärast nädalavahetuse häid tulemusi Hispaanias tehakse see ametlikuks ka hooaja teisteks võistlusteks. Ta võidab Silverstone'i sprindivõistlusel oma esimese võidu, edestades Marcus Armstrongi ja Christian Lundgaardi. Novembri lõpus otsustas meeskond hooaja kaheks viimaseks vooruks asendada hollandlasest piloodi Jack Doohaniga. Verschooril õnnestub naasta kategooriasse, et võistelda viimases voorus Abu Dhabis, Hollandi piloot asendab Guilherme Samaia kõrval Charouzi Sauber Junior Teami meeskonna teist autot sõitvat vigastatud Enzo Fittipaldit. 2022. aastal jätkab ta sarjas, kuid läheb koos Calan Williamsiga edasi Itaalia meeskonda Trident. Hooaja esimesel võistlusel Bahreinis võtab ta oma teise kategooria võidu ja toob Tridenti meeskonna pärast viit aastat tagasi F2 võidule. Koduleht Richard Verschoor, NASCAR Digital Media LLC (inglise keeles). Richard Verschoor, DriverDB AB (inglise keeles).
Popradi jõgi

Poprad (ungari keeles Poprád, saksa keeles Popper) on jõgi Slovakkia põhjaosas ja Poola lõunaosas, Dunajeci parempoolne lisajõgi. 174 km pikkune jõgi saab alguse Tatrates (1302 meetri kõrgusel merepinnast) ning voolab lisajõena Dunajeci, mis omakorda Vistulaga liitudes voolab Läänemerre. Sellest 63 km kulgeb Poola piirides, 111 km kulgeb Slovakkia piirides. Valgla pindala on 2081 km² (sellest ligikaudu kolm neljandikku asub Slovakkias ja umbes neljandik Poolas). Suur osa Poola valglast kuulub kaitsealasse, mida nimetatakse Popradi Maastikupargiks, kus asub Popradi jõeorg, mis on populaarne turismisihtkoht. Poprad on ainus suur Slovakkia jõgi, mis voolab põhja. Jõgi voolab läbi Slovakkia linnade Popradi, Kežmaroki, Stará Ľubovňa, seejärel moodustab 31,1 km pikkuse Poola-Slovakkia piiri ning voolab läbi Poola linnade Krynica-Zdrój, Muszyna, Piwniczna-Zdrój, Rytro, Stary Sączi ja Żegiestówi.  Popradi jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Fikseeriv laager

Fikseeriv laager võtab vastu radiaalkoormusi ja telgjõudu mõlemas suunas. Järelikult tuleb see laager telgsuunas fikseerida võllil ja keres külgtugede abil. Fikseerivate laagritena võivad töötada üherealised radiaalkuullaagrid, sfäärilised rull- laagrid, kaherealised või paaris üherealised radiaaltugikuullaagrid. Selleks sobivad ka paaris koonusrulllaagrid. Silinderrulllaager ilma rantideta ühel võrul sobib kasutamiseks kõrvuti tugilaagriga, mis on keresse paigaldatud lõtkuga. Ujuv laager
Oravský Podzámok

Oravský Podzámok on vald Slovakkia põhjaosas Žilina maakonnas. See asub Orava jõe orus üle 500 m kõrgusel merepinnast. 1267. aastal asutatud küla on aegade jooksul kujunenud ümber Orava linnuse. Lipinki Poolas Vodňany Tšehhis Włodowice Poolas Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku  Oravský Podzámok – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Autoriseerimine

Autoriseerimine ehk volitamine on protsess, mis annab (või keelab) õiguse ligi pääseda (võrgu)ressurssidele või ka teatud sooritamisõiguste või rolli määramine. Autentimine ja autoriseerimine moodustavad tihti ühe tervikprotsessi, mooduli või ka tervikliku taristu.
Gevgelija raudteejaam

Gevgelija raudteejaam (makedoonia keeles Железничка Станица Гевгелија) on Põhja-Makedoonia linna Gevgelija peamine raudteejaam. See asub linna ääres ja seda teenindavad rahvusvahelised linnadevahelised rongid Thessaloníkisse ja Skopjesse. Raudteejaama hakati ehitama 1873. aastal, kui Chemins de fer Orientaux avas liini Skopjest Thessaloníkisse, mis mõlemad kuulusid sel ajal Osmanite riigi koosseisu. Pärast Londoni rahulepingut, millega lõppes Esimene Balkani sõda, liideti Gevgelija Serbia Kuningriigiga kui üks selle lõunapoolseimaid asulaid. Linna raudteed liideti Serbia raudteevõrku. 1929. aastal nimetati raudteed koos riigiga ümber. 1941. aasta aprillis lakkas raudtee olemast, kui teljeriigid annekteerisid Jugoslaavia Kuningriigi. Pärast Jugoslaavia kapituleerumist okupeeris Bulgaaria suurema osa Jugoslaavi Makedooniast, mis oli 1918. aastal kaotatud. Nende piirkondade raudteed liideti Bulgaaria Riigiraudteedega ja kasutati sõjategevuse teenindamiseks. Pärast Bulgaaria allaandmist anti linn tagasi Jugoslaaviale. Raudtee taastati pärast II maailmasõda. 1952. aastal nimetati see ümber Jugoslaavi Raudteedeks. 1991. aastal toimus tollases Makedoonia Sotsialistlikus Vabariigis iseseisvusreferendum, mille tagajärjel kuulutati välja iseseisvus Jugoslaavia Föderatiivsest Sotsialistlikust Vabariigist. Sellega läks Gevgelija ning kogu raudteeinfrastruktuur ja varad Jugoslaavi Raudteedelt üle Makedonski Železnicile. 2020. aastal oli Gevgelija raudteejaam üks kümnest piirkondlikust raudteejaamast, millele eraldati renoveerimistöödeks rahalisi vahendeid. Renoveeriti jaamahoone ootesaal, piletikassa, tualetid ja teised ruumid. Hoonet tunnistati kultuurimälestisena. https://zk.mk/zheleznichka-stanica-gevgelija Velesi raudteejaam  Gevgelija raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Omónoia väljak

Omónoia väljak (kreeka keeles Πλατεία Ομονοίας) on Kreeka pealinna Ateena üks peamisi linnaväljakuid. See asub Omónoia asumis kuue tänava ristumiskohas. Omónoia metroojaam
Tšõtšõklija

Tšõtšõklija (ukraina keeles Чичиклія) on jõgi Ukrainas, Lõuna-Bugi parempoolne lisajõgi. Voolab valdavalt kagusse Odessa oblastis ja Mõkolajivi oblastis. Veebruari lõpust aprilli alguseni on suurvesi. 7–8 kuud aastast on kuivanud. Jõe pikkus on 156 km ja valgala 2120 km². Suur nõukogude entsüklopeedia
Pealinn

Pealinn on asula, kus asuvad riigi (või liitriigi koosseisu kuuluva riikliku moodustise – näiteks Saksamaal liidumaa, Šveitsis kantoni, Ameerika Ühendriikides osariigi) kõrgemad riigivõimu- ja valitsusasutused – parlament, valitsus, riigipea (presidendi, monarhi) residents. Riigil võib mitmel moel olla ka mitu pealinna korraga. Näiteks Hollandi ametlik pealinn (hoofdstad) on Amsterdam, ent kuninganna residents, riigivõimu- ja valitsusasutused ning enamik saatkondi asub Haagis (residentiestad). Napoleoni ajal tekkis Hollandi Kuningriik, mida valitses Louis Bonaparte. Ta kindlustus Amsterdamis ning sellest ajast sai Amsterdamist valitsuse residents ja pealinn. 1813 prantslased lahkusid ja 1815 sai Madalmaade kuningaks Willem I. Amsterdam jäigi pealinnaks, kuid valitsus läks tagasi Haagi, kus ta varemgi oli olnud. Iisraeli riik on oma pealinnaks kuulutanud Jeruusalemma, kuhu on Tel-Avivist kolitud riigivõimu- ja valitsusasutused ning suur osa välisriikide saatkondadest. Et aga Jeruusalemm asub osaliselt väljaspool Iisraeli riigile algselt ettenähtud piire, tunnustab osa riike Iisraeli pealinnana endiselt Tel-Avivi. Boliivia nominaalne pealinn on Sucre, valitsuse residents on aga La Paz. Pealinn võib regulaarselt (näiteks hooajaliselt) roteeruda mitme linna vahel. Selline suve- ja talvepealinn on näiteks Jammu ja Kashmiril. Briti India asekuninga residents oli talvel Delhi, suvel kõrgemal asuv ja seetõttu jahedam Shimla. Pealinna funktsioonid võivad olla jagatud mitme linna vahel, millest üks on nominaalne pealinn. Lõuna-Aafrika Vabariigi parlament käib koos Kaplinnas, valitsus asub Pretorias, kõrgemad kohtuorganid asuvad Bloemfonteinis, suurim linn aga on Johannesburg. Enamikus riikides on pealinnaks suurim linn, kuid mõnes riigis on pealinnaks väiksem linn, millel on geograafiliselt kesksem asend. Näiteks Türgi suurim linn on İstanbul, pealinn aga Ankara. Šveitsi "liidulinn" (Bundesstadt) on Bern, suurim linn aga Zürich. Ameerika Ühendriikide pealinn on Washington, suurim linn ("majanduspealinn") aga New York. Mitmed riigid on rajanud pealinna tühjale kohale (näiteks Brasiilia pealinn Brasília). Mõnes riigis, näiteks Eestis ja Kuubas, elab pealinnas väga suur osa (kuni kolmandik) riigi elanikkonnast. Eesti pealinn on Tallinn, kus asub riigipea residents, valitsus ja parlament. Kõrgeim kohus (Riigikohus) ning Haridus- ja Teadusministeerium asuvad aga Tartus. Ülekantud tähenduses tähendab pealinn ka asulat, mis on mingis valdkonnas keskse tähtsusega. Enne tänapäevaste riikide tekkimist võis "pealinn" ringi rännata koos monarhi liikumisega, näiteks seoses sõdade ja mässudega. Endiste pealinnade loend Halduskeskus Kubermangulinn Riikide pealinnade loend Suvepealinn Kevadpealinn Sügispealinn Talvepealinn Metsapealinn Eesti pealinnade loend
Balıkesir

Balıkesir on linn Türgis, Balıkesiri provintsi pealinn. Šõmkent, Kasahstan (1995) Kaasan, Venemaa (1996) Roxas, Filipiinid (1997) Prizren, Kosovo (1997) Štip, Põhja-Makedoonia (1999) Lefkada, Kreeka (2000) Schwäbisch Hall, Saksamaa (2006) Siirt, Türgi (2007) https://www.nufusune.com/balikesir-nufusu.  Balıkesir – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Wilhelminenbergi loss

Wilhelminenbergi loss (saksa keeles Schloß Wilhelminenberg) on 20. sajandi algusest pärinev endine palee, mis on tänapäeval neljatärnihotell, restoran ja konverentsikeskus. See asub Gallitzinbergi idanõlvadel Austria pealinna Viini lääneosas Wienerwaldis.  Wilhelminenbergi loss – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis https://www.austria-trend.at/en/hotels/schloss-wilhelminenberg
Priština rahvusvaheline lennujaam

Adem Jashari Priština rahvusvaheline lennujaam (IATA: PRN, ICAO: BKPR, albaania keeles Aeroporti Ndërkombëtar i Prishtinës Adem Jashari) on Kosovo ainuke rahvusvaheline lennujaam. Lennujaam asub umbes 15 km kaugusel Priština kesklinnast edelas. Kosovo Vabastusarmee asutaja Adem Jashari auks nimetatud lennujaam on Kosovosse lendajate jaoks ainus õhuvärav. Seda kasutavad baasina Eurowings ja Adria Airways. Lennujaamal on üks 3000-meetrine asfaltrada. Gjakova lennujaam  Priština rahvusvaheline lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Serhi Sobko

Serhi Sobko (ukraina keeles Сергій Станіславович Собко; sündinud 11. juulil 1984 Litõnis Vinnõtsja oblastis) on Ukraina sõjaväelane, brigaadikindral. Ta oli 2022. aasta veebruari lõpust alates Kiievi komandant. 2015 - Ukraina kangelane УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №159/2022 Про присвоєння військових звань. 1. Присвоїти військове звання бригадного генерала: полковнику СОБКУ Сергію Станіславовичу – начальнику штабу – заступнику Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України, 23.03.2022 Комендантом оборони Києва є Герой України полковник Сергій Собко, – ГШ 27/02/2022 (vaadatud: 27.08.2022) Указ Президента України № 164/2015 Про присвоєння С. Собку звання Герой України. Присвоїти звання Герой України з врученням ордена “Золота Зірка” СОБКУ Сергію Станіславовичу - підполковнику, 23.03.2015