laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Wulften am Harz

Wulften am Harz on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis. Valla pindala on 14,81 km². 31. detsembril 2016 elas seal 1838 inimest. Vald asub Northeimi ja Osterode am Harzi lähedal. Wulften am Harz asub Harzi mägede edelaservas ja Rotenbergi mägede loodetipus. Oderi jõgi voolab läbi küla. Lähimad linnad on Osterode am Harz (12 km), Herzberg am Harz (15 km) ja Göttingen (30 km). Wulften am Harzi on esmamainitud 889. aastal: Ida-Frangi kuningas Arnulf Kärntenist andis Liesgau gaukrahv Adalgarile Kalefeldi ja Wulfteni külad (6. juuli 889). 1502. aastal rajati Hardenbergi aadli patronaaži all Aegidienkirche. 1567. aastal läks Wulften Welfide Grubenhageni vürstkonna võimu alla. Wulften integreeriti kirikukantseleiga Herzberg am Harzis ja reformatsiooniga muutus rahvas luterlikuks (2004. aastal 78,5%). 1626. aastal ületas Johann T'Serclaes von Tilly Lutter am Barenberge lahingusse suundumisel Wulfteni juures Oderi jõe. Siin rööviti korduvalt Kolmekümneaastase sõja ajal. Seitsmeaastases sõjas (1756-63) sai Aegidienkirche kannatada. 1807–1813 kuulus Wulften Vestfaali kuningriiki (Harzi departemangu), 1815–1866 Hannoveri kuningriiki, 1866–1946 Preisimaa Hannoveri provintsi ja alates 1946. aastast Alam-Saksi liidumaa koosseisu. 1. detsembril 1868 sai Wulften raudteeühenduse, kui avati Northeimi-Herzberg am Harzi raudtee (hiljem Südharzstrecke). Wulfteni-Duderstadti raudtee avati 31. oktoobril 1889. 1933. aastal jõudis Wulftenisse natsivõim: 7. juulil 1933 vallandati kõik valla nõukogu Saksa Demokraatlik Partei liikmed politsei käsul. Natsirežiim lõppes Wulftenis 10. aprillil 1945, kui selle vabastasid Ühendriikide 9. armee sõdurid. 1972. aastast on Wulfteni vald Samtgemeinde Hattorf am Harzi osa. 1. oktoobrist 2004 kannab küla ametlikult nime Wulften am Harz. Wulftenis on kaks piirkondlikult olulist ettevõtet: Ehrhardt Reifen und Autoservice (mootorsõidukite teeninduskeskus) Gebr. Gropengiesser, Bauunternehmen und Kieswerke (ehitus) Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.wulftenamharz.de
Ebergötzen

Ebergötzen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis. Valla pindala on 19,7 km². 31. detsembril 2016 elas seal 1940 inimest. Vald asub 15 km Göttingenist. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.ebergoetzen.de
Landolfshausen

Landolfshausen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis. Valla pindala on 16,22 km². 31. detsembril 2016 elas seal 1045 inimest. Valda kuulub Falkenhageni küla. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.landolfshausen.de
Puss (ajakiri)

Puss, oli satiirileht, mis ilmus 1906. aastal Peterburis. Toimetaja oli Juhan Lilienbach. Ajakirja trükiti 4000 eksemplari Peterburis H. Bregenfeldi trükikojas. Väljaanne sisaldas satiirilisi lugusid ning Aleksander Uuritsa ja Aleksander Tassa karikatuure ja illustratsioone. Osaliselt sisaldas samu tekste ja illustratsioone, mis olid ilmunud juba eelnevas satiirilehes Kirves. Välja anti vaid 1 number ja see konfiskeeriti tsensori poolt. Pärast ajakirja sulgemist jätkas Juhan Lillebach satiiriajakirja Sügise tegemist. "ERB Puss". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2018. Vaadatud 19. septembril 2018.
Seeburg

Seeburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis. Valla pindala on 13,44 km². 31. detsembril 2016 elas seal 1598 inimest. Valda kuulub kaks küla: Seeburg ja Bernshausen. Vald asub Seeburgi järve ääres ja on osa Eichsfeldist. Seeburgi järv Katoliku kirik Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.seeburgersee.de
Riigiduuma (Venemaa keisririik)

Riigiduuma oli Venemaa keisririigi riigiorgan. Venemaa keisririigi keiser Nikolai II nõustus vabadel valimistel valitava Venemaa Riigiduuma loomisega Venemaal 3. märtsil 1905. Viieks aastaks valitud Riigiduuma pidas istungeid Peterburis Tauria palees. I Riigiduuma, 27. aprill vkj/10. mai – 8. juuli vkj/21. juuli 1906) II Riigiduuma, 20. veebruar vkj/5. märts – 2. juuni vkj/15. juuni 1907) III Riigiduuma, 1. november vkj/14. november 1907 – 9. juuni vkj/22. juuni 1912) IV Riigiduuma, 15. november vkj/28. november 1912 – 6. oktoober vkj/19. oktoober 1917) märkus: kuupäevad vana kalendri järgi I Riigiduuma esimees Sergei Andrejevitš Muromtsev; II Riigiduuma, esimees Fjodor Aleksandrovitš Golovin; III Riigiduuma, esimees Nikolai Aleksandrovitš Homjakov, aastatel 1907–1910; Aleksandr Ivanovitš Gutškov, aastatel 1910–1911; Mihhail Vladimirovitš Rodzjanko, aastail 1911–1917, Riigiduuma Ajutise Komisjoni esimees 27. veebruar–2. märts 1917; IV Riigiduuma, esimees Mihhail Rodzjanko, aastail 1911–1917 6. oktoobril 1917. aastal, faktiliselt aga juba 25. veebruaril 1917. aastal aeti Riigiduuma Sotsialistide-Revolutsionääride Partei ja Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei bolševike tiiva esindajatest moodustatud Petrogradi Nõukogu poolt laiali.
Seulingen

Seulingen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis. Valla pindala on 11,08 km². 31. detsembril 2016 elas seal 1347 inimest. Vald on osa Eichsfeldist. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.seulingen.de
Waake

Waake on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis. Valla pindala on 7,9 km². 31. detsembril 2016 elas seal 1271 inimest. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.waake@t-online.de
Veimekirst

Veimekirst oli pulmades kasutatav põletismustriga kaunistatud puukirst, milles hoiti veimevakka ja veimi. Pulmade teisel päeval sõitis vakarahvas peiukoju eraldi pulmarongiga, mille esimeses sõidukis oli pruudi veimekirst. Veimede jagamise algatas saajarahvas nn. kirstu lahti laulmisega. Isamees või peiupoiss pidid panema kirstu igale nurgale mündi, siis kirst avati. Raha sai noorik omale. Veimed olid kirstus veimavaka sees. Tavaliselt olid need juba koondatud kimpudesse, nii et jäi ainult üleandmise-kinkimise vaev. Kirstud ise olid algselt lihtsad, kaunistusteta ja katuskaanega. Hilisemad, kumerakaanelised kirstud olid juba kaunistatud lõikornamentidega ning sageli ka rikkalike põletuskirjadega. Ülo Tedre. Pulmasõnastik IV Eesti rahvakultuur. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2008. lk 323 Eesti talupoja käsitöid. Näituse kataloog. Tartu: Riiklik Kirjastus "Teaduslik Kirjandus". 1945. Lk 5. Veimekirst, ERM EJ 457:15, Eesti Rahva Muuseum, [1]
Põranda pühkimine

Põranda pühkimine on meetod põranda puhastamiseks ja hooldamiseks. Põranda kuivpühkimine: eemaldatakse kuiv lahtine mustus, praht. Pühkimiseks kasutatakse puhastuslappe, moppe, põrandakuivatajat, põrandaharja, koristusmasinat. Vett ja puhastusainet ei tarvitata. Põranda väheniiske (niisutatud) pühkimine: eemaldatakse kuiv lahtine mustus, tolm, sõrmejäljed, kergelt kinnitunud vees lahustuvad plekid. Puhastusaineks on vesi väheses koguses või puhastusaine (neutraalne aine) lahus. Kasutatakse pihustuspudeliga pritsimisel või immutatud lappidega puhastamisel. Niisutatud meetodiga ei jää pinnale veepiisku, vaid niiskus haihtub kiiresti. Niiske pühkimine: eemaldatakse vedel, kinnitunud, kuivanud veeslahustuv mustus ja plekid. Töövahendid: puhastuslapid, svammid, mopid, koristuslapid koos kuivatiga või vähese veega töötav masin. Niiskeks pühkimiseks on vaja valmistada puhastuslahus, töövahend kastetakse üldpuhastusaine lahusesse (neutraalne või nõrgalt leeliseline), pigistatakse võimalikult kuivaks ja pühitakse sellega pinda. Puhastatav pind jääb niiske, kuid see kuivab ise kiiresti (30 sek jooksul). Märgpühkimine: eemaldatakse vedel lahtine, kinnitunud mustus ja plekid. See meetod on aeganõudvam, kuid leotamine pehmendab kuivanud mustust. Töövahendid: puhastuslapid, svammid, pesumopid, press-seadeldis koos ämbriga, koristuslapid koos kuivatiga, plaat- või raammopid, harjad. Sobib ainult vett-taluvatele pindadele, enne märgpühkimist tehakse alati kuivpuhastus, millega eemaldatakse lahtine mustus. Koristusmeetodid Kodune koristamine, Õhtuleht 31.03.2006 Põrand lihtsalt puhtaks, Õhtuleht
Ukraina Kultuuriühing

Ukraina Kultuuriühing on Eesti ukrainlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Kohtla-Järves aadressil Pärna tänav 39. Organisatsiooni juhatuse esimees on Niina Voistrik. Organisatsioon asutati 20. veebruaril 2001. Rahvusvähemuste kultuuriseltsid Eestis. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2001. Lk 103 Rahvusvähemuste kultuuriseltsid Eestis. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2001. Lk 103
Ukraina Naiste Liit Eestis

Ukraina Naiste Liit Eestis on Eesti ukrainlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Kopli tänav 96b. Organisatsiooni juhatuse esimees on Lilia Chykalska. Organisatsioon asutati 19. mail 1998. Rahvusvähemuste kultuuriseltsid Eestis. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2001. Lk 104 Rahvusvähemuste kultuuriseltsid Eestis. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2001. Lk 104
Mihaly Munkácsy nimeline Eestimaa Ungarlaste Ühing

Mihaly Munkácsy nimeline Eestimaa Ungarlaste Ühing on Eesti ungarlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Piiskopi tänav 2. Organisatsiooni juhatuse esimees on István Bán. Organisatsioon asutati 23. oktoobril 1988. Organisatsioon on osalenud Ungari kultuuripäevade korraldamises. Eesti ungarlased Rahvusvähemuste kultuuriseltsid Eestis. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2001. Lk 106 Rahvusvähemuste kultuuriseltsid Eestis. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2001. Lk 106
Eesti-Usbeki Kultuuriühendus Nargiza

Eesti-Usbeki Kultuuriühendus Nargiza on Eesti usbekkide organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas aadressil Punane tänav 19. Organisatsiooni juhatuse esimees on Raisa Dudartšuk. Organisatsioon asutati 28. detsembril 2000. Rahvusvähemuste kultuuriseltsid Eestis. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2001. Lk 107 Rahvusvähemuste kultuuriseltsid Eestis. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2001. Lk 107
John Minor Wisdom

John Minor Wisdom (17. mai 1905 New Orleans, Louisiana, USA – 15. mai 1999 New Orleans, Louisiana, USA) oli Ameerika Ühendriikide viienda ringkonna apellatsioonikohtu kohtunik 1950. ja 1960. aastatel. Ta sai tuntuks otsustega, mis rajasid teed USA inimõigusliikumisele. Tollal hõlmas viies kohturingkond mitte üksnes Louisiana, Mississippi ja Texase osariiki (nagu alates 1. oktoobrist 1981), vaid ka Alabama, Georgia ja Florida osariiki ning Panama kanali tsooni.
Zara (täpsustus)

Zara, üks maailma suurimaid rõivaste jaemüügi kette Zara, naisenimi Zara, linn Türgis Zara ehk Zadar, linn Horvaatias
Aivar Rehe

Aivar Rehe (3. aprill 1963 – 23. september 2019) oli Eesti pangandustegelane. Ta lõpetas aastal 1985 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna tööstuse planeerimise erialal. Ta töötas Eesti Hoiupanga ning Hansapanga juhatuses, oli Eesti Maksu- ja Tolliameti peadirektor (2004–2006) ja Sampo Panga, hilisema Danske Banki Eesti filiaali juhatuse esimees. Ta on olnud ka Eesti Pangaliidu juhatuse esimees. Rehe juhtis 2006–2015 (oli aastani 2012 Sampo panga tegevjuht) Danske Banki Eesti filiaali ajal, mil pangas rikuti ulatuslikult rahapesu tõkestamise reegleid. 2019. aasta 23. septembri hommikul lahkus Rehe Kloostrimetsas asuvast kodust ning lähedastelt saadud teabe põhjal alustas politsei samal päeval tema otsinguid, kaasates otsingutesse 40 inimest, koerad ja droonid. 25. septembril kinnitas politsei- ja piirivalveamet, et otsingute käigus leiti Rehe surnukeha. Ajalehele Postimees teadaolevalt leiti ta koduaiast ning seejuures viitasid asjaolud Rehe enesetapule. 2007 Valgetähe III klassi teenetemärk 2007 Aasta ärijuht 2009 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja II klassi aumärk "Koduhoovist leitud Rehe suri juba kaks päeva tagasi (maksumüüri taga)". Postimees. 25. september 2019. Vaadatud 25. september 2019. {{netiviide}}: eiran teksti "Autor; Sander Punamäe, Kadri Kuulpak & Andres Einmann" (juhend) TTÜ lõpetajad 1918–2006 [1] Konkurentsiamet Aivar Rehe lahkub ametist www.raamatupidaja.ee Danske Eesti juhid lasti Vene rahapesuskandaali tõttu lahti arileht.delfi.ee Politsei otsib Tallinnas kadunud endist pangajuhti Aivar Rehet, ERR Tarmo Virki (25.09.2019). "Former Danske Bank Estonian head found dead by police". reuters.com (inglise). Tallinn: Reuters. Vaadatud 25.09.2019. “There are no signs of violence on the corpse, and there is no indication of an accident ... There will be no investigation opened,” police said in a statement on Wednesday. Rehe’s body had been found near his home, they added. "Leiti Aivar Rehe surnukeha". Postimees. 25. september 2019. Vaadatud 25. september 2019. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Koduhoovist leitud Rehe suri juba esmaspäeval, ERR, 26. september 2019 Esmaspäeval kaduma läinud Aivar Rehe leiti oma kodu juurest surnuna, Delfi, 25. september 2019 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Go reisiraamat

"Go reisiraamat" (varasema pealkirjaga "Reisiraamat") on reisiraamatute sari, mille enamiku raamatuid on välja andnud Go Group.[viide?] Sarja esimene raamat "Inimnäoline islam" ilmus 2005. Selle raamatu kirjastas Tammerraamat.[viide?] https://reisikirjad.gotravel.ee/reisiraamatud/ (vaadatud 17.09.2018) Sarja raamatud Go Traveli kodulehel
979

979. aasta Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand Aastakümned: 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad - 970. aastad - 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad Aastad: 974 975 976 977 978 - 979 - 980 981 982 983 984 Asutati Tynwald, Mani saare parlament. ... ...
Olevik (ajakiri)

Olevik : poliitika-, nalja- ja jutuleht oli huumoriajakiri, mis ilmus 1931. aastal Kuressaares. Väljaandja, vastutav ja tegevtoimetaja oli Julius Ernst Meigas. Ajakirja trükiti Kuressaares "J. Treufeldti ja A. Kalluse" trükikojas. Väljaanne ilmus kord kuus. "Olevik". ERB. Originaali arhiivikoopia seisuga 20.09.2018. Vaadatud 20.09.2018.
Elo Üleoja

Elo Üleoja (sündinud 23. novembril 1963) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog. 1982 Tallinna Muusikakeskkool 1987 Tallinna Riiklik Konservatoorium, dirigeerimise eriala prof Kuno Arengu juures 1987–1992 Inseneride meeskoor 1989–2000 Tallinna Raekoja kammerkoor 1995–2007 Oonurme segakoor 2001–2006 Avinurme meeskoor 2004–    Kammerkoor Solare 2005–2012 Virumaa Tütarlastekoor 2007–2017 meeskoor Kaevur 2008–2012 Virumaa Poistekoor 2011–2017 Kirderanniku koor 2013–    Kooristuudio So-La-Re 1983–1985 Tallinna 49. Keskkooli muusikaõpetaja 1985–1986 Tallinna 22. Keskkooli muusika eriklasside muusikaõpetaja 1986–1989 Tallinna Muusikakeskkooli koorijuhtimise õpetaja, kammerkoori dirigent 1989–2000 Eesti Muusikaakadeemia dirigeerimise õppejõud 1992–1997 Nõmme Erakooli muusikaõpetaja ja koorijuht 2001–2005 Tudulinna Põhikooli muusikaõpetaja ja koorijuht 2005–2008 Rakvere Eragümnaasiumi muusikaõpetaja 2003–2006 Rakvere Esteetika- ja Tantsukooli laulustuudio ja mudilaste muusikaringi juhendaja 2008– Rakvere Reaalgümnaasiumi muusikaõpetaja ja koorijuht Elo Üleoja on olnud üldlaulupeo segakooride liigijuht (1999), noorte laulupeo lastekooride liigijuht (2011) ning üld- ja noorte laulupeo lastekooride dirigent (2007, 2009, 2014, 2017, 2019 ja 2023). 2011 Lääne-Virumaa aasta õpetaja 2011 Lääne-Virumaa kultuuripärl 2012 Eesti Kooriühingu aastapreemia: aasta dirigent-muusikaõpetaja 2014 Eesti Kooriühingu aastapreemia: aasta dirigent-muusikaõpetaja 2016 Rakvere Kroonimärk 2022 Valgetähe IV klassi teenetemärk Elo Üleoja vanemad on tuntud koorijuhid ja muusikapedagoogid Ene Üleoja ja Ants Üleoja; ning vend tuntud koorijuht Mikk Üleoja. Elol on neli last. Kogumik (2013). Kogemuste kuld. Vestlusi koorijuhtidega. Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia. ISBN 978-9949-9458-0-1. Selgusid Lääne-Virumaa aasta õpetajad Aastapreemiad "Kooriühingu aastapreemiad 2012". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2018. Vaadatud 20. septembril 2018. "Kooriühingu aastapreemiad 2014". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2018. Vaadatud 20. septembril 2018.
Deutschlandhalle

Deutschlandhalle oli meelelahutusehitis (hall) Berliinis. Hallis toimus nii kontserte kui spordiüritusi. Halli avas 1935 Adolf Hitler. 1936. aasta Berliini olümpiamängudel toimusid hallis poksi- ja maadlusvõistlused. Seal võitis Kristjan Palusalu kaks kulda. Hallis oli kuni 10 000 istekohta. Lammutustööde viimane etapp algas saali lae õhkulaskmisega 3. detsembril 2011.
Meie Mall

"Meie Mall" on Arne Oidi (muusika) ja Heldur Karmo (sõnad) 1959. aastal kirjutatud laul, mis võitis 1959. aastal esimese Eesti lauluvõistluse (hilisem Arne Oidi nimeline lauluvõistlus). Laulu esitas seal Anu Anton. Laulu sõnad
Lauluvõistlus

Lauluvõistlus on lauljatele mõeldud konkurss, kus lauljad võistlevad, et välja selgitada, kes on parim. Esimene lauluvõistlus Eesti NSV-s toimus 1959. aastal. Selle ja järgnevad lauluvõistlused viis läbi Eesti NSV Riiklik Filharmoonia . Esimese lauluvõistluse võitis Arne Oidi laul "Meie Mall" Heldur Karmo sõnadele. Esitajaks oli Anu Anton. Lauluvõistlus sai hiljem nime Arne Oidi nimeline lauluvõistlus (1976–1987). Tippmeloodia oli aastatel 1971–1975 Jüri Roomere eestvõttel korraldatud lauluvõistlus. Eurovisiooni lauluvõistlusel Eestit esindava laulu väljavalimiseks hakati 1993. aastal korraldama konkurssi Eesti Eurolaul, hiljem Eurolaul, mis kannab 2009. aastast nime Eesti Laul. On toimunud ka sellised lauluvõistlused nagu Lepatriinu lauluvõistlus, Kuldleheke, Solistica, Lauluragin, Alo Matiiseni nimeline lauluvõistlus, Looduslaul, Golden rose, Golden talents, Helisev muusika, Viisivärtnake, Tähtede lava, Laulukarussell. Ajalooliselt on esimesteks rahvusvaheliselt tuntud võistluse vormis toimuvateks laulufestivalideks alates 1951. aastast toimunud Sanremo festival ja selle eeskujul algatatud Eurovisiooni lauluvõistlus (Eurovision Song Contest), mis toimub alates aastast 1956. Muusikafestivalid EE 12. köide, 2003: 377.
Chicago Tribune

Chicago Tribune on USAs Chicagos ilmuv päevaleht; üks suurimaid USA päevalehti. Lehte annab välja Tribune Publishing. Lehe peatoimetaja on Gerould W. Kern. Lehele panid aluse 10. juunil 1847 James Kelly, John Wheeler ja Joseph Forrest. Lehe tiraaž oli 2013. aastal järgmine: 448 930 (tööpäevadel), 331 190 (laupäeval) ja 853 324 (pühapäeval). Koduleht
978

978. aasta Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand Aastakümned: 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad - 970. aastad - 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad Aastad: 973 974 975 976 977 - 978 - 979 980 981 982 983 ... Jaroslav Tark, Kiievi suurvürst ...
Andres Tennus

Andres Tennus (sündinud 5. aprillil 1971) on eesti fotograaf. Ta töötab Tartu Ülikoolis fotograafina. Töid: Tartu ülikooli fotogalerii, fotod Tartu Ülikooli väljaannetele jm. Valter Lang Ülo Lumiste Jaak Kikas Mart Noorma Maaja Vadi Anneli Uusküla Volli Kalm Marlon Dumas 2023 Tartu Ülikooli aumärk "Tartu Ülikooli fotoarhiiv". Tartu Ülikool. Vaadatud 9. detsembril 2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 27. oktoobril 2023.
Terviseviin

Terviseviin oli rahakogumise komme eesti pulmades. Tavaliselt toimus pärast pruudi tanutamist. Isamees kallas viina klaasidesse ja kutsus pulmalisi noorpaari terviseks jooma. Kes jõi, see viskas laual asuvasse taldrikusse raha, jõukamad panid rubla, vaesemad münte (Lüganuse, Lihula, Viljandi, Rannu jne.). Ülo Tedre. Pulmasõnastik IV
Parteiorganisaator

Parteiorganisaator (kõnekeeles partorg) oli Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei palgaline ametikoht. Nõukogude Liidus võeti ametikoht kasutusele 1933. aastal Donbassi kaevandustes. Eesti NSV-s hakati parteiorganisaatoreid ametisse nimetama alates kevadest 1941 ja uuesti alates sügisest 1944. http://kn.eki.ee/?Q=partorg (vaadatud 09.05.2019) https://web.archive.org/web/20180920195509/http://www.estonica.org/et/Partorg_ehk_parteiorganisaator/ (vaadatud 09.05.2019) Parteiorganisaatorist, estonica.org
Mägi-roherähn

Mägi-roherähn (Picus squamatus) on rähnlaste sugukonda kuuluv linnuliik. Mägi-roherähnil on kirjeldatud kahte alamliiki: P. s. flavirostris (Menzbier, 1886) P. s. squamatus (Vigors, 1831) Tema kehapikkus on umbes 35 cm, kaal 156–194 grammi. Liik on levinud Kesk-Aasia mägismaa lõunapoolses küljes, ulatudes Lääne-Afganistanist, Kagu-Türkmenistanist ja Põhja-Pakistanist kuni Loode-India ja Ida-Nepalini. Varem oli liik levinud ka Iraani idaosas, kuid on seal tõenäoliselt väljasurnud. Mägi-roherähnid eelistavad elupaikedena erinevaid metsi, alates parasvöötme okas- ja segametsadest kuni subtroopiliste ja troopiliste metsadeni. Mõned Himaalaja mägedes, 1500–3700 meetri kõrgusel, elavad linnud rändavad talveks madalamatele aladele. Ta toitub peamiselt sipelgatest ja termiidilistest, samuti teiste puidukahjurite vastsetest. Talvel söövad nad erinevaid marju. Otsib toitu üksi või paaris. Mägi-roherähnide pesitsusaeg on üldiselt hilisaprillist varase juunini. Pesadena kasutatakse puuõõnsusi. Kurnas on 4–6 muna ja haudumisperiood on 17 päeva. Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimestiku järgi on liik soodsas seisundis. BirdLife International (2012). Picus squamatus. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2013.2. "Scaly-bellied Woodpecker (Picus squamatus)". Handbook of the Birds of the World (inglise keeles). Vaadatud 20. september 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Scaly-bellied Woodpecker Picus squamatus" (inglise keeles). Birdlife International. Vaadatud 20. september 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Hans Winkler, David A. Christie & David Nurney (1995). Woodpeckers. A Guide to the Woodpeckers, Piculets, and Wrynecks of the World. Pica Press. Robertsbridge. ISBN 0-395-72043-5. lk. 146-147 & 364-365.
977

977. aasta Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand Aastakümned: 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad - 970. aastad - 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad Aastad: 972 973 974 975 976 - 977 - 978 979 980 981 982 ... ... ...
Malev Toom

Malev Toom (sündinud 27. novembril 1953 Otepääl) on eesti fotograaf. Õppinud Tartu Kunstikoolis, lõpetanud puidu töötlemise erialal 1975. Töötanud dekoraatorina, fotokorrespondendina, fotograafina Tartu Kunstimuuseumis. Ajalehes Edasi töötanud Malev Toom on olnud üks neist, kes muutsid oluliselt kogu Eesti fotoajakirjanduse ilmet ja suhtumist dokumentalistikasse. Tema tööd ("Portreed", "Puulinn" jmt) tähistasid vabas maailmas levinud sõltumatu dokumentalistika jõudmist Eesti kultuuriruumi. Pikemad, paljudest fotodest üles ehitatud pildikooslused võimaldasid juba läbi viia pildiuurimusi ja sisaldasid kohati kriitilisi elemente ühiskonna kohta. Diplomitöö kaitses Tartu Kõrgemas Kunstikoolis 2005. aastal (fotoalbum "Fotod. Malev Toom. 1980–2005", juhendaja Sybille Hummler, Karlsruhe). Alates aastast 1998 fotograafia õppejõud Tartu Kõrgemas Kunstikoolis, praegu foto ja video aluste meister-assistent ja dokumentalistika õppejõud Kõrgema Kunstikooli Pallas fotograafia osakonnas. 1987 – Hispaania Rahvusvahelise Fotokunsti Föderatsiooni pronksmedal 1987 – Eesti Fotokunstiühingu aastapreemia 1988 – Eesti Fotokunstiühingu aastapreemia http://www.valgark.ee/isik/index.php?id=196 http://www.kultuur.info/syndmus/naitus-50-aastat-hiljem-tartu-fotograafia-1960-1980-aastatel/ Malev Toom, fotograafiaosakond, album «Fotod. Malev Toom. 1980–2005», Postimees, 16. juuni 2005 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2018. Vaadatud 20. septembril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Roosikrants

Roosikrants (saksa keeles Rosenkrantz; ka roosipärg, palvehelmed) on helmejada, mida kasutatakse palvete lugemisel meelespidamisvahendina. Näiteks katoliku kirikus kasutatakse roosikrantsi kõige rohkem roosipärja lugemisel. Roosikrantsi tänav Eesti entsüklopeedia. 8. köide: RAI–SUM. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 199.