laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Persona

Persona on ajaloolises tavatähenduses näitleja mängitav sotsiaalne roll või tegelaskuju. Sõna on tuletatud ladinakeelsest sõnast, mis tähendab teatrimaski. Ladinakeelne väljend on tõenäoliselt tuletatud etruski sõnast phersu, sama tähendusega kreekakeelne sõna on πρόσωπον (prosōpon). Selle tähendus viimasel Rooma perioodil oli näidata "iseloomu" teatrietenduses või kohtus, kui selgus, et eri isikud kannaksid sama rolli, ja juriidiliste atribuudid nagu õigused, volitused ja ülesanded järgnevad rolli. Samad näitlejad võivad mängida erinevaid rolle, millest igal ühel on oma juriidilised atribuudid ja mõnikord isegi samasse kohtusse ilmumine. Teised allikad tunnistavad samuti, et mõiste päritolu ei ole täiesti selge. Sõna persona võib olla seotud ladinakeelse tegusõnaga per-sonare, mille otsetõlge on “läbikõlav”. Sellel on ilmselge seos eespool nimetatud teatrimaskiga. Ka tänapäevastes suhtlusvõrgustikes loovad kasutajad virtuaalse persona, mida nimetatakse ka interneti- või veebiidentiteediks. Carl Jungi ja Jungi psühholoogia järgi on persona mask või välimus, mida keegi maailmale esitleb. Seda võib esineda unes erinevate ilmingutena. Mõned turundusspetsialistid soovitavad luua turundus-persona, mis esindab klientide gruppi nii, et ettevõte saab keskenduda oma jõupingutustele. Reklaamiettevõtted rajanevad mõnedele interneti-personade ärimudelitele. Nad jälgivad pilte, sirvivad ajalugu ja reklaame, millele internetis surfavad inimesed üldiselt tähelepanu pööravad või otsustavad klõpsata ning tuginedes andmetele saavad nad kohandada oma kauba vastavalt sihtrühmale. Tasuta suhtlusvõrgustiku lehtedel tehakse ettevõtetele reklaami põhimõttel "olla pidevalt pildil" ehk tuletada end potentsiaalsetele klientidele pidevalt meelde. Nad teevad koostööd, et arendada andmete jagamise lepingutingimusi nii, et mõlemad osapooled saaksid informatsioonist kasu. Seega on interneti-personadel ka oht saada kelmuse sihtmärkideks.
Yutu

Yutu (hiina keeles 玉兔 'nefriitjänes') on Hiina kuukulgur, mis oli osa missioonist Chang'e 3. See startis Kuule 1. detsembril 2013 ja jõudis pärale sama aasta 14. detsembril. Missioon sooritas esimese pehme maandumise Kuule pärast 1976. aastat. Yutu'st sai esimene kuukulgur pärast Nõukogude Liidu kulgurit Lunohod 2, millega saadi viimati ühendust 11. mail 1973. Kulgur sattus raskustesse pärast esimest Kuu ööd, mis kestis 14 päeva (pärast 1 kuud Kuul) ja muutus pärast teist Kuu ööd liikumisvõimetuks. Teadusinstrumendid jätkasid siiski töötamist ja oktoobris 2015 sai kulgurist kõige kauem töötanud kuukulgur. Yutu lõpetas töö 31. juulil 2016. Kulgur töötas 31 kuud ja ületas tunduvalt planeeritud tööperioodi, mis oli 3 kuud. Zhang (13. märts 2012). "China Starts Manufacturing Third Lunar Probe". CRI. Laxman, Srinivas (7. märts 2012). "Chang'e-3: China To Launch First Moon Rover In 2013". Asian Scientist. Knapp, Alex (30. november 2013). "China Will Kick Off December By Launching A Probe To The Moon". Forbes. Arhvieeritud originaalist 14. detsembril 2013. BBC News:China lands Jade Rabbit robot rover on Moon "Chang'e-3 revealed – and its massive!". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2017. Vaadatud 20. detsembril 2016. CNN: Down but not out: Jade Rabbit comes back from the dead Spacenews.com:China’s Immobile Rover Passes a Purely Figurative Milestone
Arnold Isotamm

Arnold Isotamm (9. november (vkj 27. oktoober) 1900 – 30. august 1967) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940), Õhukaitse sideülem, seejärel NSV Liidu Punaarmee ohvitser. Arnold Isotamm oli Eesti Raadioamatööride Ühingu president alates ühingu asutamisest 1935 kuni ühingu tegevuse peatamiseni 1940. Tegutses Lennukoolis ja Tallinna Merekoolis. Pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist Nõukogude Liidu poolt teenis Isotamm 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuses 415. sidepataljoni raadioroodu ülemana. On arvatud, et tema tegevuse tõttu sai Arnold Meri Nõukogude Liidu kangelase nimetuse väeosa staabi kaitselahingu juhtimise eest 17. juulil 1941 Dno lahingus. Meri osales küll lahingus ja sai neli korda haavata, aga tegelikult juhtis lahingut Isotamm, kuid Meri oli ideoloogiliselt sobivam kui Eesti ohvitserist Isotamm. Alates 1951. aastast oli Isotamm Tallinna Polütehnikumi õppejõud. Ta oli mitmete raadiotehniliste raamatute autor. Tema poolt 1950. aastal koostatud "Raadioamatööri käsiraamat" oli asendamatuks materjaliks raadiotehnikaalaste põhitõdede omandamisel ja seda nimetati erialainimeste kõnepruugis "Raadiotehnika piibliks". Raadioamatööri käsiraamat (1950) Raadioamatööri käsiraamat (1958) Raadiovastuvõtuseadmed (1968) 9. novembril 2000. aastal andis Eesti Post tema 100 aasta sünnipäeva puhuks välja eritempli ja margita postkaardi nr. 25, mille kunstnikuks oli Jaan Saar. "Arnold Isotamm 100". filateelia.ee. Mihkel Kärmas (14. detsember 2001). "Sõjasangar peidab end mineviku eest". Eesti Ekspress. Ohvitseride andmekogu
KAIRA

KAIRA (akronüüm sõnadest Kilpisjärvi Atmospheric Imaging Receiver Array) on Soomes asuv astronoomiaobservatoorium. See asub Norra piiri lähedal Kilpisjärvi külas. KAIRA instrumentide hulka kuulub kaks raadioteleskoopi ning seal on võimalik viia läbi vaatlusi HF- ja VHF-raadiosagedustel. KAIRA teleskoope kasutatakse põhiliselt atmosfääri ja maalähedase kosmose uurimiseks, kuid neid on kasutatud ka pulsarite vaatlemiseks. Observatooriumi teleskoopidel on lai vaateväli ning nende abil on võimalik luua terviklikke pilte tervest ionosfäärist. Signaali võimendamiseks kasutatakse KAIRA-s kosmilist raadiomüra (riomeetria). Samuti on KAIRA teleskoopide abil võimalik koostada atmosfääri elektrontiheduse profiile. KAIRA instrumentide abil on ka võimalik koguda sisendinfot EISCAT-i (mittekoherentne VHF-hajusradar) jaoks, mis paikneb Ramfjordmoeni lähedal Tromsøs. McKay-Bukowski; et al. (2015). "KAIRA: the Kilpisjärvi Atmospheric Imaging Receiver Array -- system overview and first results". IEEE Transactions on Geosciences and Remote Sensing. 53 (3): 1440–1451. Bibcode:2015ITGRS..53.1440M. doi:10.1109/TGRS.2014.2342252. vaadatud 01.01.2015. http://kaira.sgo.fi/p/achievements.html. vaadatud 18.12.2016.
Rogue One: Tähesõdade lugu

"Rogue One: Tähesõdade lugu" on 2016. aastal valminud Ameerika ulme- ja seiklusfilm, mille lavastaja on Gareth Edwards. Tegemist on esimese eraldiseisva "Star Warsi" filmiga. Filmi tegevus toimub saaga kolmanda ja neljanda filmi vahepeal. Filmi peategelane on Jyn Erso (Felicity Jones), kes liitub vastupanuliikumisega, et varastada Impeeriumi ehitatava Surmatähe joonised. Felicity Jones – Jyn Erso Diego Luna – Cassian Andor Ben Mendelsohn – Orson Krennic Donnie Yen – Chirrut Imwe Mads Mikkelsen – Galen Erso Alan Tudyk – K-2S0 Riz Ahmed – Bodhi Rook Jiang Wen – Baze Malbus Forest Whitaker – Saw Gerrera Genevieve O'Reilly – Mon Mothma Jimmy Smits – senaator Bail Organa James Earl Jones – Darth Vaderi hääl
Nyrölä Observatoorium

Nyröla Observatoorium on astronoomiaobservatoorium Soomes. Seal tegutseb amatöörastronoomide ühendus Jyväskylan Sirius ry. Observatoorium asub Jyväskylä lähedal Nyröla külas. Asteroid 22978 Nyrola avastati Nyröla Observatooriumis, tegemist oli esimese Soome amatöörastronoomide avastatud asteroidiga. "Nyrölä Observatory in Finland". http://www.ursa.fi/yhd/sirius/nytt. vaadatud 18.12.2016.
Adrastos

Adrastos oli vanakreeka mütoloogias Argose kuningas, Argose kuninga Talaose poeg ja Eriphyle vend. Väidetavalt oli neil veel viis venda Aristomachos, Hippomedon, Mekistos, Parthenopaios ja Pronax ning kaks õde Astynome ja Metidike. Tal oli poeg Aigialeos ning tütred Deipyle ja Argeia. Ta naitis Deipyle Aitoolia kuninga abieluvälise poja Tydeusega ning Argeia Teeba kuninga Oidipuse poja Polyneikesega. Kui Polyneikese vend Eteokles kukutas Polyneikese Teeba troonilt, siis palus Polyneikes oma äialt abi ja too korraldas sõjaretke Seitse Teeba vastu, mis kukkus hiilgavalt läbi. Seitsmest sõjapealikust jäi ellu ainult Adrastos (tänu oma hobusele Areionile); surma said väimehed Polyneikes ja Tydeus, õe Eriphyle mees Amphiaraos, vennad Hippomedon ja Parthenopaios ning Kapaneus. Kümme aastat hiljem korraldas Adrastos uue sõjakäigu Teeba vastu, mida kutsutakse epigoonide sõjaretkeks. Seda saatis edu, Teeba vallutati ja rüüstati, ent Adrastose poeg Aigialeos hukkus. Südamevalust suri ka Adrastos ning maeti poja kõrvale Megarasse. Sikyonis austati teda jumalana.
Elevandiluurannik 2016. aasta suveolümpiamängudel

CIV Elevandiluurannik osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 12 sportlasega, kes võistlesid kuuel spordialal. Elevandiluuranniku lipukandja avatseremoonial oli kergejõustiklane Murielle Ahouré. Elevandiluuranniku sportlased võitsid kaks medalit: Cheick Sallah Cissé taekwondos kuldmedali ja Ruth Gbagbi samal spordialal pronksmedali. Cissé oli ühtlasi Elevandiluuranniku esimene olümpiavõitja. https://www.olympic.org/cote-d-ivoire Elevandiluurannik Rio de Janeiro 2016. aasta OM-i ametlikul veebisaidil
Wise

Wise (eelmise nimega TransferWise) on P2P (inglise peer to peer – inimeselt inimesele) rahaülekandeteenus, mille asutasid 2011. aastal eestlased Kristo Käärmann ja Taavet Hinrikus.Selle peakontor asub Londonis, aga lisaks on ettevõttel veel kaheksa kontorit üle maailma, sealhulgas New Yorgis, Sydneys, Singapuris ja Tallinnas. Wise'l on üle miljoni kliendi, kes saadavad iga kuu teenuse kaudu raha kokku rohkem kui 800 miljoni Suurbritannia naelsterlingi väärtuses. Tänaseks liigub raha Wise'i teel enam kui 645 suunas üle maailma. Wise'i loomiseks said asutajad inspiratsiooni isiklikest töökogemustest. Finantskonsultandina töötanud Käärmann ja Skype'i esimene töötaja Hinrikus pidid nii Eestis kui ka Suurbritannias rahaülekandeid tehes pangale suuri teenustasusid maksma, sest eurod tuli vahetada Suurbritannia naelsterlingiteks ja vastupidi. 2012. aasta veebruaris sõlmiti kokkulepe Suurbritannia finantsregulaatoriga. Esimese aastaga ulatus Wise'i vahendatud tehingute suurus 10 miljoni euroni. 2016. aasta septembris teatasid Wise'i juhid, et ühes kuus tehti ülekandeid rohkem kui 800 miljoni naela väärtuses. Võrreldes pangateenustega võimaldas Wise säästa keskmiselt miljon naela päevas. Veebilehe monito.com andmetel on Wise'i rahaülekandeteenus Suurbritannia suurimate pankade omadest keskmiselt 83% ja mõnel juhul lausa 90% odavam. Kliendi vaatenurgast on Wise'i vahendatud rahaülekanne sama põhimõttega nagu tavaline pangaülekanne. Klient valib raha saaja ja valuuta, raha võetakse kliendi kontolt maha, vahendajafirma võtab teenustasu ja mõne aja pärast saabub raha saaja kontole. Erinevus seisneb selles, et Wise'i puhul liigub raha ainult riigi piires. Kui klient kannab raha riigist välja, siis otsib süsteem samaväärse vastupidise suunaga tehingu. Nii ei liigu raha riigist välja ja välditakse kulukat valuutakonverteerimist. Wise võtab tehingult teenustasu, mille summa oleneb eri aspektidest. Näiteks on eurode Suurbritannia naelsterlingiteks konverteerimise vahendustasu 0,5% (2016. aasta lõpu seisuga), sealjuures miinimumtasuga kaks eurot. Wise'i süsteemi on tihti võrreldud Hawala ülekandesüsteemiga. Koduleht Bryant, Martin (23. märts 2015). "Money may make the world go round, but at what cost?". BBC News. Vaadatud 23. novembril 2023. Bennett Voyles (9. september 2015). "Online money transfers and the "Skype" of money". Forbes India. Vaadatud 22. novembril 2023.
Galerius

Galerius (Imperator Caesar Caius Galerius Valerius Maximianus Augustus); sünninimi Maximinus; 255 – 5. mai 311) oli Vana-Rooma keiser 1. maist 305 kuni surmani. Kuulutas 311. aasta aprillis, veidi enne oma surma, kristluse praktiseerimise lubatuks Rooma keisririigi aladel. Lisanimed: Germanicus maximus (293), Gothicus maximus (293), Aegyptiacus maximus (294), Thebaicus maximus (294), Sarmaticus maximus (294), Persicus maximus (295?), Britannicus maximus (296?), Carpicus maximus (297?), Medicus maximus (298), Adiabenicus maximus (298). Loomulik surm.
Giorgio Napolitano

Giorgio Napolitano [dž'ordžo napolit'aano] (29. juuni 1925 Napoli – 22. september 2023 Rooma) oli Itaalia poliitik. 15. maist 2006 kuni 14. jaanuarini 2015 oli ta Itaalia 11. president. Ta valiti presidendiks 10. mail 2006. 20. aprillil 2013 valiti ta teiseks ametiajaks presidendiks tagasi. 2014. aasta aastalõpukõnes teatas 89-aastane president kavast tagasi astuda. Ta täitis oma lubaduse 14. jaanuaril 2015. Giorgio Napolitano astus 1942 Napoli Federico II Ülikooli, mille lõpetas juristina. Teise maailmasõja ajal asutas ta antifašistliku rühmituse, millega osales võitluses Mussolini ja Saksa vägede vastu. 1945–1991 kuulus ta Itaalia Kommunistlikku Parteisse. IKP-s kuulus ta eurokommunistlikku suunda ehk eitas kommunismi kehtestamist revolutsiooni teel. 1953 valiti ta Saadikutekotta ja erakonna juhatusse. Ta juhtis erakonna Lõuna-Itaalia komisjoni, 1966–1969 erakonna keskbürood, hiljem vastutas erakonna majanduspoliitika ja välissuhete eest. 1970. aastate keskel kutsuti Napolitano Massachusettsi Tehnoloogiainstituuti külalisõppejõuks, ent USAei andnud talle kui aktiivsele kommunistile viisat. Tänu president Giulio Andreotti toetusele ja heale läbisaamisele USA suursaadiku Richard Gardneriga sai ta 1980. aastate keskel USA viisa ning sellest ajast on ta korduvalt USA-s käinud, sealhulgas mitmes ülikoolis külalisõppejõuna. Pärast IKP laialisaatmist 1991 kuulus ta sotsiaaldemokraatlikku Vasakdemokraatlikku Parteisse, mis 1998. aastal reorganiseeriti Vasakdemokraatideks. 1992–1994 oli ta Saadikutekoja eesistuja. 1996–1998 oli ta Itaalia esimene kommunistist siseminister, 1999–2004 Euroopa Parlamendi liige. Oktoobris 2005 nimetati ta eluaegseks senaatoriks. 2006–2015 oli ta Itaalia president. "Italy's president Napolitano announces imminent resignation". Deutsche Welle. 1. jaanuar 2015. Vaadatud 1. jaanuar 2015.
Être et avoir

"Être et avoir" on Gabriel Marceli filosoofiline raamat, mis ilmus 1935 Aubier' väljaandel. 10. november 1928 Kas saab öelda, et idee on olemas? Niivõrd kui ideed kujutletakse objekti mustri järgi, on ta mitteolemasolev, nagu ka objekt kui niisugune. Objekt on olemas ainult niivõrd, kui tal on sama loomus nagu minu kehal, st niivõrd, kui temast ei mõelda kui objektist. Idee saab olemas olla ja on olemas, kuid täpselt niivõrd, kui see ei taandu pseudoobjektiivsetele kujutlustele, mis me temast kujundame. Materialistlik tõlgendus on küll iseenesest absurdne, kuid kätkeb ähmast arusaama sellest, mis ma siin öelda tahan. Idee on olemas niivõrd, kui ta on rohkem või vähem külgejääv. Pöörasin ideed (või see pöördus) nagu täring, vaatasin selle eri tahke. 22. november Kas mitte süüdistus või vajadus kedagi süüdistada pole igasuguse põhjusliku seletuse aluseks? See tundub olevat lähedal Friedrich Nietzsche psühholoogiale. Märkmed (ettekandmata jäänud) ettekandeks filosoofiaseltsis (1927 või 1928) Kui ma väidan, et mingi asi on olemas, pean ma alati silmas, et ta on seotud minu kehaga, et selle ja minu keha vahel saab olla kokkupuude, olgu see siis kui tahes kaudne. Prioriteet, mille ma oma kehale annan, sõltub sellest, et minu keha ei ole mulle antud kui eksklusiivselt objektiivne, st sellest, et ta on minu keha. Müstiline ja intiimne side minu ja minu keha vahel annab värvingu kõigile eksistentsiaalsetele otsustustele.
Ѣ

Ѣ ѣ (eesti kõnekeeles jätt, vene keeles ять) on kirillitsa täht, mis tähistas vanaslaavi ja vanavene keeles pikka täishäälikut [æ:] või täishäälikuühendit [ie:]. Tänapäeva vene keeles kasutatakse Ѣ asemel tähte E ja ukraina keeles tähte I. Venemaal kasutati jätti kuni bolševike vene keele õigekirja reformini 1918. aastal, kuigi juba 19. sajandi lõpuks hääldati seda samamoodi nagu e-d enamikus vene keele murretes. Väljaspool Nõukogude Venemaad kasutati vene keeles jätti kohati edasi, sealhulgas ka Eesti venekeelses kirjanduses ja ajakirjanduses. Bulgaaria keeles oli täht Ѣ kasutusel kuni 1945. aastani. Unicode'is on Ѣ-tähe kood 0462. Paljude rahaühikute (euro, dollar, jeen, nael, vonn) lühendina kasutatakse mõnda tähte, millest on üks või mitu kriipsu läbi tõmmatud. Jätist läheb samuti põikikriips läbi ja sellepärast on tehtud ettepanek hakata jätti kasutama Vene rubla tähisena. Oskar Lutsu jutustuses "Kevade" on stseen, kus Joosep Toots peab minema klassi ette ja kirjutama tahvlile jäti. Toots seda aga ise ei oska ning Arno Tali kirjutab talle jäti ette. Õpetaja aga märkab seda ning paneb Tootsi karistuseks nurka seisma. Palamuse O. Lutsu Kihelkonnakoolimuuseum on kasutanud selle seiga tõttu tuntuks saanud jätti oma logona. "Sergei Dobrõdnevi kavand". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2007. Vaadatud 28. jaanuaril 2011. Oskar Luts. "Kevade". Eesti Riiklik Kirjastus. Tallinn 1954. Lk 10,11 ja 13
Abiminister

Abiminister on valitsuskabineti liikmest ministrit abistav kõrgem riigiametnik. Sageli kureerib abiminister laiema vastutusalaga ministeeriumis ühte kitsamat valdkonda. Abiministri ametikohad seadustati muudatustega Vabariigi Valitsuse seaduses 2003. aasta juulist. Abiministri ülesandeks oli juhtida ministrilt saadud volituste piires ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvates küsimustes poliitika kujundamisega tegelevaid struktuuriüksusi, korraldada ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvaid küsimusi ja täita muid ministri antud ülesandeid. Abiministri ametikoht kuulus ministeeriumi koosseisu, abiministrid olid avalikud teenistujad avaliku teenistuse seaduse mõttes. Igas ministeeriumis võis samal ajal olla vaid üks abiminister. Abiministri nimetas ametisse Vabariigi Valitsus oma korraldusega ministeeriumi juhtiva ministri ettepanekul. Sarnaselt võis abiministrit ka teenistusest vabastada. Abiministri volitused lõppesid vastava ministri või kogu Vabariigi Valitsuse volituste lõppemisel. Esimese abiministrina määrati 8. oktoobrist 2003 sotsiaalministeeriumi abiministri ametisse Külvar Mand. Viimasena tegutses abiministri ametis Keskkonnaministeeriumi abiminister Rita Annus, kes vabastati ametist 2008. aasta juunis. Peale teda uusi abiministreid ametisse ei määratud. Abiministri ametikohti reguleerinud sätted Vabariigi Valitsuse seaduses tunnistati kehtetuks 1. juulist 2014. Külvar Mand, Sotsiaalministeeriumi abiminister 8. oktoober 2003 – 13. aprill 2005 Olavi Tammemäe, Keskkonnaministeeriumi abiminister 1. jaanuar 2004 – 5. aprill 2007 Peeter Laasik, sotsiaalministeeriumi abiminister 5. mai 2005 – 5. aprill 2007 Erkki Piisang, Haridus- ja Teadusministeeriumi abiminister 9. mai 2005 – 5. aprill 2007 Tea Varrak, Rahandusministeeriumi abiminister 5. september 2005 – 26. jaanuar 2006 Rain Vändre, Põllumajandusministeeriumi abiminister 15. mai 2006 – 5. aprill 2007 Siim Valmar Kiisler, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi abiminister 1. mai 2007 – 22. jaanuar 2008 Rita Annus, Keskkonnaministeeriumi abiminister 18. juuni 2007 – 20. juuni 2008 Vabariigi Valitsuse seaduse, avaliku teenistuse seaduse, korruptsioonivastase seaduse ning riigiteenistujate ametinimetuste ja palgaastmestiku seaduse muutmise seadus. RT I 2003, 51, 349 Valitsus kinnitas Külvar Mandi abiministriks. Postimees, 2. oktoober 2003 Väinu Rozental. Ministeeriumid on abiministri ametisse suhtunud leigelt. Äripäev, 11. juuni 2010 Vabariigi Valitsuse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadus. RT I, 29.06.2014, 109
Samuli Paulaharju

Samuli Paulaharju (14. aprill 1875 Kurikka – 6. veebruar 1944 Oulu) oli Soome kooliõpetaja, kirjanik, rahvaluulekoguja ja fotograaf. Kansatieteellinen kuvaus asuinrakennuksista Uudellakirkolla Viipurin läänissä (1906) Matkakertomuksia Karjalan kankahilta (1908) Kuvauksia Hailuodosta (1914) Kolttain mailta: Kansatieteellisiä kuvauksia Kuolan Lapista (1921) Lapin muisteluksia (1922) Kainuun mailta (1922) Vanhaa Lappia ja Perä-Pohjaa (1923) Syntymä, lapsuus ja kuolema. Vienan-Karjalan tapoja ja uskomuksia. (1924) Vanha Raahe (1925) Taka-Lappia (1927) Ruijan suomalaisia (1928) Suomenselän vieriltä (1930) Seitoja ja seidan palvontaa (1932) Härmän aukeilta (1932) Tunturien yöpuolta (1934) Ruijan äärimmäisillä saarilla (1935) Kiveliöitten kansaa Pohjois-Ruotsin suomalaisseuduilta (1936) Sompio: Luiron korpien vanhaa elämää (1939) Rintakyliä ja larvamaita (1943) Metsän satua ja totta. Helsingi: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2000 (1. trükk aastal 1945). ISBN 951-746-236-0 Vaeltaja tunturien maassa. Porvoo: WSOY, 1947 Kymmenen virran maata. Toimetanud Erkki Kärkkäinen. Oulu: Oulu-seura, 1995. ISBN 951-96461-1-6 Syntymä, lapsuus ja kuolema: Vienan Karjalan tapoja ja uskomuksia. Toimetanud Pekka Laaksonen. Helsingi: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1995. ISBN 951-717-825-5 Karjalaista rakennustaitoa: Kuvaus Pohjois- ja Itä-Karjalan rakennuksista. Toimetanud Pekka Laaksonen. Helsingi: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003. ISBN 951-746-525-4 Kytösavujen mailla: Kuvauksia Etelä-Pohjanmaalta. Toimetanud Marjut Paulaharju. Porvoo, Helsingi, Juva: WSOY, 2005. ISBN 951-0-30349-6 Samuli Paulaharjun Inkeri. Lehtikirjoituksia Samuli Paulaharjun vuonna 1911 Inkeriin suuntautuneelta rakennustutkimusmatkalta. Toimetanud Marjut Paulaharju. Helsingi: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Museovirasto, 2010. ISBN 978-951-616-217-4. (Vene keeles: Ingermanlandija glazami Samuli Paulakharju. Veloekspeditsija letom 1911 goda. Gjolj 2014. ISBN 978-590-479-021-9)
Estonia mäetipp

Estonia mäetipp on 6211 m kõrgune mägi Pamiiris Taga-Alai ahelikus. Mäetipu vallutasid esimestena 1960. aastal Eesti mägironijad, teiste seas Peeter Varep, Heino Paltser ja Hillar Kaal. See oli eestlaste esimene tõus üle 6000 m kõrgusele mäetipule. 1990. aastal tõusis Tõivo Sarmeti juhtimisel Estonia ja Lenini mäetippu 5 inimest. 22. augustil 2018 tõusis Eesti Vabariigi 100. aastapäeva puhul mäetippu ekspeditsiooni Raivo Plumeri juhtimisel. Kaheteistkümnest mägironijast jõudsid tippu kümme ja kaks jäid madalamale laagrisse. J. F. Parroti mäetipp Tallinna mäetipp Tartu ülikool 350 "Estonia mäetipu ekspeditsioon jõuab tagasi Eestisse" Postimees, 6. september 2018 Priit Simson, EPL Estonia mäetipu vallutamisest Pamiiris möödub 45 aastat, epl.delfi.ee, 30. juuli 2005 Agaate Antson, Eesti mägironijad plaanivad üle 28 aasta taas Estonia nimelist mäetippu vallutama minna, postimees.ee, 19. märts 2018 Estonia mäetipu ekspeditsioon 2018, Sündmuste sari: EV 100 Juubelimatkad, Estonia mäetipu ekspeditsioon 2018 on Eesti Matkaliidu liikmesorganisatsiooni Mägiekspeditsioonide klubi kingitus Eesti Vabariigile 20. augusti ajal. 7. august 2018 – 27. august 2018