laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Liitmõju

Liitmõju ehk kumulatiivne mõju (inglise cumulative impact, cumulative effect) on üksikute mõjutegurite kuhjuv mõju. Nt eri kavade ja projektide ellurakendamisel ühteaegu tekkiv mõju. Terminit kasutatakse inimtegevusega kaasnevate riskide hindamisel looduskeskkonnale ja inimese tervisele keskkonnamõju hindamisel, keskkonnamõju strateegilisel hindamisel ja mõju hindamisel Natura 2000 alale. Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.10.2012)
Kriitiline koormus

Kriitiline koormus (inglise critical load) on ühe või mitme reostusallika maksimaalne mõju, mis ei tekita kõige reostusõrnematele keskkonnaelementidele veel olulist kahju. Kriitilist koormust on defineeritud ka kui: "suurim reostuskoormus, mis tänapäevateadmiste kohaselt keskkonda ei ohusta". Kriitiline koormus on üks keskkonnakvaliteedinormidest, mida on rakendatud näiteks happevihmadest johtuvate keskkonnahäiringute hindamisel ja prognoosimisel, aga ka karstialadel väetiste kasutamisel. Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.10.2012) Keskkonnasõnaraamat 2004 [2] (vaadatud 13.10.2012)
Saastamise vältimine

Saastamise vältimine ehk reostamise vältimine ehk saaste vältimine (inglise pollution prevention) on tehnoloogia, majanduslike ja korralduslike meetmete, materjalide või toodete kasutamine, mis saastamist väldivad, vähendavad või kindlates piirides hoiavad. Saastamise vältimise juurde võivad kuuluda taaskasutus, töötlemine, tehnoloogia muutmine, kontrollmehhanismid, loodusvarade tõhus kasutamine ja materjalide asendamine. Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.10.2012)
Prantsusmaa Isabel

Prantsusmaa Isabel (Prantsusmaa Élisabeth, Élisabeth de Bourbon, Isabel de Bourbon; 22. november 1602 Fontainebleau – 6. oktoober 1644 Madrid) oli Hispaania, Portugali ning Sitsiilia ja Napoli kuninganna, Prantsusmaa kuninga Henri IV ja Maria de' Medici vanim tütar. Élisabethil oli vanem vend Louis XIII, kaks nooremat venda, kellest üks suri 4-aastaselt, ja 2 nooremat õde. Vanema venna ja mõlema õe järeltulev sugu kestab tänapäevani. Kolmest õest keskmine Christine Marie abiellus Savoia hertsogi Vittorio Amedeo I-ga ja noorim Henriette Marie Inglismaa kuninga Charles I-ga. Kui Élisabeth oli 10 aastat vana, algasid Prantsusmaa ja Hispaania kuningakoja vahel läbirääkimised kahe abielu sõlmimiseks, mis tihendaksid kuningakodade omavahelisi sidemeid. Élisabeth abiellus 25. novembril 1615 Bordeaux's Hispaania infandi Felipega. Päev varem abiellus tema vend Louis XIII Felipe õe, Hispaania printsessi Austria Annaga. Pärast abiellumist ei näinud Élisabeth ja Louis teineteist enam kunagi. Pulmade ajal oli Élisabeth kõigest 13 aastat vana. Ta hakkas kandma Astuuria printsessi tiitlit ja hispaaniapärast eesnime Isabel. Isabel sünnitas oma abikaasale kaheksa last, kellest elas täisealiseks ainult noorim tütar, tulevane Louis XIV abikaasa Austria Maria Theresia. Tema kaudu kestab tema sugu tänapäevani ja ka Hispaania kuningas Juan Carlos I on tema järeltulija. Troonipärija infant Baltasar Carlos, kellel olid silmapaistvad vaimuanded ja kes näitas soovi valitseda, suri 17-aastaselt, kandes Astuuria printsi tiitlit. Isabel ei kodunenud Hispaanias ja jäi Prantsusmaad taga igatsema. Abikaasa murdis talle sageli truudust ning tal oli palju sohilapsi. 14. mail 1622 puhkes tulekahju ajal, mil õukonnas etendati Juan de Tassise maskiballi "Nikaia kuulsus". Autor ise kuulus õukonna teenijate hulka ja kandis kuninganna ohutusse kohta. See tekitas kahtluse, et poeedi ja kuninganna tunded teineteise suhtes võivad süveneda. Juan de Tassis keeldus tunnistamast, et tema elu ripub juuksekarva otsas, ning 21. augustil 1622 ta mõrvati, kui ta oma tõllast välja astus. Üldsus kahtlustas mõrva organiseerimises kuningat ja tema peaministrit Gaspar de Guzmáni. Isabel suri 41-aastaselt, jättes endast järele kaks last. Ta pärandas palju varasid sõjaväele. Felipe abiellus uuesti oma õetütre Austria Marianaga. Sellest sündinud lapsed surid väga noorelt peale Carlos II, kes oli degenerant ega olnud võimeline lapsi saama. Pärast tema surma 1700 läks Hispaania kuningatroon Prantsusmaa Isabeli tütre ainsa täiskasvanuks saanud lapse Louis XIV keskmisele pojale Felipe V-le. Austria Maria Margarita (14. august 1621 – 15. august 1621) Austria Margarita Maria Catalina (25. november 1623 – 22. detsember 1623) Austria Maria Eugenia (21. november 1625 – 21. juuli 1627) Austria Isabel Maria Teresa (31. oktoober 1627 – 1. november 1627) Austria Baltasar Carlos (17. oktoober 1629 – 9. märts 1646) Austria Francisco Fernando (12. märts 1634 – 12. märts 1634) Austria Maria Ana Antonia (17. jaanuar 1636 – 5. detsember 1636) Austria Maria Teresa (20. september 1638 – 30. juuli 1683), abiellus Prantsusmaa kuninga Louis XIV-ga
Heiki Järveveer

Heiki Järveveer (sündinud 14. mail 1981 Viljandis) on Eesti poliitik, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Heiki Järveveer on õppinud Tartu Ülikoolis sotsiaaltööd ja sotsiaalpoliitikat. Järveveer on töötanud Viljandimaa Noortekeskuses, Siseministeeriumis ning Sotsiaaldemokraatliku Erakonna heaks. Järveveer on aastast 2004 MTÜ Noored Sotsiaaldemokraadid liige, aastatel 2009–2011 oli ta Noorte Sotsiaaldemokraatide president. Aastal 2009 on ta valitud Viljandi Linnavolikokku. "Heiki Järveveere blogi". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. september 2013. Vaadatud 13. oktoobril 2012. "Johannes Mihkelsoni Keskuse töötajad". "Noorte Sotsiaaldemokraatide ajalugu". Heiki Järveveere blogi Noored Sotsiaaldemokraadid
Mellah

Mellah on traditsiooniline juudi linnaosa Maroko linnades. Esimesed mellah'd rajati 15. sajandil. Tavaliselt olid mellah'd ümbritsetud müüriga. Alates Iisraeli riigi loomisest 1948. aastal on suurem osa Maroko juute asunud elama sinna ning tänapäeval elavad mellah'des peamiselt islamiusulised. Geto
John Dramani Mahama

John Dramani Mahama (sündinud 29. novembril 1958 Damongos) on Ghana poliitik, alates 24. juulist 2012 Ghana president. Mahama oli enne seda alates 7. jaanuarist 2009 Ghana asepresident ja vannutati presidendiametisse pärast senise presidendi John Atta Millsi surma. John Dramani Mahama sündis poliitiku Emmanuel Adama Mahama perekonnas. Keskkooli lõpetamise järel õppis ta Ghana Ülikoolis, mille lõpetas 1981. aastal ajaloolasena. Hiljem jätkas ta samas ülikoolis õpinguid kommunikatsiooniteooria alal, mille lõpetas 1986. aastal. Magistrikraadi sotsiaalpsühholoogias sai ta 1988. aastal Moskva Sotsiaalteaduste Instituudist. Pärast õpingute lõppu pöördus Mahama tagasi kodumaale, kus töötas aastatel 1991–1996 pealinnas Accras Jaapani saatkonna ametnikuna informatsiooni, kultuuri ja teaduse alal. Aastatel 1996–1997 oli ta rahvusvahelise abiorganisatsiooni Plan Ghana büroo rahvusvaheliste suhete, sponsorsuhete ja toetuste koordinaator. Suurde poliitikasse sisenes Mahama 1996. aastal kui ta valiti Rahvusliku Demokraatliku Kongressi nimekirjas Ghana parlamendi liikmeks. Parlamenti valiti ta tagasi ka 2000. ja 2004. aasta valimistel. Aprillis 1997 määrati ta Ghana sideministri asetäitjaks ja novembrist 1998 kuni jaanuarini 2001 oli ta sideminister. 2002. aastal nimetati Mahama Rahvusliku Demokraatliku Kongressi kommunikatsioonijuhiks. 2003. aastal sai temast ka Pan-Aafrika Parlamendi liige. Jaanuaris 2009 nimetati ta Ghana asepresidendiks ja pärast president John Atta Millsi surma juulis 2012 vannutati Mahama vastavalt Ghana põhiseadusele riigi uueks presidendiks. Detsembris 2012 valiti ta ametisse tagasi, kuigi opositsioon ei pidanud valimisi ausateks. Tema uus ametiaeg algas 7. jaanuaril 2013. Mahama on abielus, tema peres on seitse last. Usutunnistuselt on ta nelipühilane. Suvel 2012 ilmus tema memuaaride kogumik "My First Coup d'État and Other True Stories From the Lost Decades of Africa".
Üleliiduline kehakultuurikompleks "Valmis tööks ja NSV Liidu kaitseks"

Üleliiduline kehakultuurikompleks "Valmis tööks ja NSV Liidu kaitseks" (lühendatult VTK, vene keeles «Готов к труду и обороне СССР», lühendatult ГТО) oli aastatel NSV Liidus kasutatud kehakultuuri treeninguprogramm, mis seati sisse ÜLKNÜ initsiatiivil 11. märtsil 1931 ning eksisteeris kuni NSV Liidu lagunemiseni. VTK oli täienduseks Üleliidulisele ühtsele spordiklassifikatsioonile. Kui spordiklassifikatsioon kehtestas järgunormid sportlastele, siis VTK normid puudutasid sisuliselt kõiki NSV Liidu kodanikke. Aastaks 1976 oli välja antud 220 miljonit VTK märki, aastal 1986 oli normitäitjaid 33,9 miljonit. VTK mitmevõistlus Üleliiduline ühtne spordiklassifikatsioon
VTK

VTK on lühend, mis võib tähendada järgmist: Seaduseelnõu väljatöötamiskavatsus Üleliiduline kehakultuurikompleks "Valmis tööks ja NSV Liidu kaitseks"
Kaljus Pettai

Kaljus Pettai (24. juuni 1888 Kooraste vald – 16. detsember 1978 Tallinn) oli eesti laulja ja malekohtunik. Ta õppis Kanepi kihelkonnakoolis ja võttis osa Esimesest maailmasõjast. Ta oli Peterburi eesti noorsooseltsi meeskvarteti esimene tenor. Aastast 1919 oli ta Tartus teatris Vanemuine ja hiljem Tallinnas teatri Estonia ooperikoori laulja. Ta töötas ka Eesti Maleseltsis ja oli Tallinna Kalevi instruktor. Aastatel 1945–1947 kuulus ta malesektsiooni presiidiumi. Aastal 1967 sai ta malekohtunikuna üleliidulise kategooria. Ta oli paljude malekohtunike õpetajaks. Tema õpilaste hulka kuulusid Harry Ello, Lembit Vahesaar ja Heino Kann. 1921 John Galsworthy "Võitlus" (James Green) 1923 Charles Vildrac "Aurik "Tenacity"" (Tööline) Biograafia ESBL-is Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000
Volga (laevaklass)

Volga-klassi laevad on kolmetekilised jõereisilaevad, mis ehitati aastal 1970 Korneuburgi laevatehases Österreichische Schiffswerften AG (ÖSWAG) Austrias. Seeria sai nime esimese selle klassi laeva, 1970. aastal vette lastud Volga järgi. Volga-klassi alused on tuntud ka projekt Q-031 nime all. Rohkem kui 2000 brutoregistritonnise mahutavusega, 105,90 meetrit pikki Volga-klassi jõelaevu ehitati Austrias Nõukogude Dunai laevanduse (Советское Дунайское пароходство) heaks kokku kaks ning need sõidavad Ukraina lipu all Doonau jõel, Izmailist Passauni. Ümbernimetused on sulgudes, kronoloogiliselt järjestatud: Projekti Q-031 jõereisilaevad: Rossija, projekt 785 Dmitri Furmanov, projekt 302 Valerian Kuibõšev , projekt 92-016 Sergei Jessenin, projekt Q-065 Projekt Q-031, Mahutavus (vene keeles) Projekti Q-031 jõereisilaevad (vene keeles) Vene jõelaevad, Проект Q-031, тип Волга (vene keeles) Volga (vene keeles) Днiпро (ранее Днепр) (vene keeles) Projekti Q-031 jõereisilaevad (vene keeles)
Nõmme Muuseum

Nõmme Muuseum on muuseum Tallinnas Nõmme asumis Nõmme raudteejaama hoones aadressil Jaama 18. Muuseumi juhib alates selle taastamisest Piret Loide. Nõmme Muuseum asutati 13. novembril 1935 Nõmme Linna Muuseumi Komitee eestvedamisel. Asutus sai enda kasutusse peale koolide välja kolimist tühjaks jäänud Glehni vorstivabriku hoone aadressil Pärnu mnt 320. Muuseumi eesmärgiks oli talletada kõik Nõmme omavalitsusse ja seltsiellu puutuv. Esimesed esemed annetati jaanuaris 1936 ja 1939. aastaks oli fondinimistus üle 700 museaali. Asutus likvideeriti 17. septembril 1940 ja selle varad võttis üle Tallinna Linnamuuseum, mis jagas need omakorda laiali mitmesse muuseumi (näiteks Elmar Jaanimäe karikatuurid said Eesti Kirjandusmuuseumile). Nõmme Muuseum taasavati 28. veebruaril 2002 renoveeritud Nõmme jaamahoones. Majas on kaks eksponaatide saali ja näidiskabinet, kokku on pinda 142,7 m². Püsiekspositsioon näitab Nõmme linna arengulugu alates Nõmme rajamisest Nikolai von Glehni poolt 19. sajandi lõpus kuni tänapäevani. Iga paari kuu tagant vahetatakse ajutisi näitusi. Nõmme perelood. 2005 Nõmme majalood. 2006 Nõmme tänavalood. 2007 Leho Lõhmus. Nõmme ajalugu. Koolibri, 2006. Lk 84–84 Nõmme ajalugu. Lk 143 Nõmme Muuseum[alaline kõdulink] Nõmme Muuseumi koduleht Linda Järve, Nõmme vaimu hoidja Elukiri
Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia

Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (lühend IKT) on andmete töötlemise, salvestamise ja edastamise tehniliste vahendite, meetodite ning võtete koondnimetus. Lühemate ning omakeelsemate rööpterminitena on kasutusel info- ja kommunikatsioonitehnika, info- ja sidetehnoloogia, info- ja sidetehnika, ent kasutatakse ka pikemat kuju: informatsiooni- ja kommunikatsioonitehnoloogia. Vajadus infotehnoloogiat (lühend IT) ja kommunikatsioonitehnoloogiat ehk sidetehnikat hõlmava mõiste järele tekkis 1980. aastail, kui algas telefonivõrgu digiteerimine, mis nõudis seni peamiselt arvutite riist- ja tarkvaraga tegeleva infotehnoloogia rakendamist. Järgmisel aastakümnel mitmekesistusid mõlema valdkonna ühisrakendused (telefaks, mobiiltelefonside, teletekst televisioonis). Sajandivahetusest peale kuulub lahutamatult IKT mõistesse internetiprotokollistikku kasutavad tehnikavaldkonnad. European Digital Rights Telekommunikatsioon What is ICT
Ämber

Ämber, varem ka pang, on pealt lahtine või kaanega, üldjuhul sangaga metallist, plastikust või puidust anum vedelike vm ainete kandmiseks, ammutamiseks või hoidmiseks. Enamasti on ämbrid koonuseliselt allapoole kitsenevad, kuid tänapäeval võib plastist ämbreid olla kandilisi (mopiämber), ovaalseid, ühe sileda küljega (söödaämber), tilaga (ehitusämber) või isegi kokkupandavaid. Plastist ämbrid on erinevate värvidega ja ka läbipaistvad. Suuremahulisi ämbreid valmistatakse lisaks kahe kandva kõrvaga sanga asemel. Levinud on valgete polüpropüleenist ämbrite (20 l) kasutamine toiduainete pakendamiseks - köögiviljahoidised, marineeritud köögiviljad, köögivilja salatid, puuviljad, tomatikaste, puuviljahoidised ja -moosid, sinep, majonees, piimahoidised, siirup jne. Eesti keele seletav sõnaraamat Vaadatud 1.07.2020 Ämbrid, kausid "Kaanega PP ämber". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2020. Vaadatud 14. juulil 2020.
Christopher Tyerman

Christopher Tyerman (sündinud 22. mail 1953) on Suurbritannia ajaloolane, kelle peamiseks uurimisvaldkonnaks on ristisõdade ajalugu. Tyermani põhiteoseks loetakse 2006. aastal ilmunud raamatut "God's War: A New History of the Crusades", mis on kõige põhjalikum ristisõdade käsitlus pärast Steven Runcimani aastatel 1951–1954 ilmunud kolmeosalist ristisõdade ajalugu. Eesti keeles on see Tyermani raamat ilmunud 2010. aastal Marek Laane tõlkes pealkirjaga "Jumala sõda: ristisõdade uus ajalugu". Tyerman on lõpetanud 1974. aastal Oxfordi Ülikooli bakalaureusekraadiga ajaloos. 1981. aastal kaitses ta samas filosoofiadoktori kraadi. Akadeemilist karjääri alustas ta aastatel 1976–1977 lektorina Yorki Ülikoolis. 1979. aastast on ta keskaja ajaloo õppejõud Oxfordi Ülikooli Hertfordi kolledžis. Tema laiem uurimisvaldkond on olnud Lääne-Euroopa ajalugu 11.–16. sajandini. Kitsamalt on ta tegelenud ristisõdade, nende põhjuste ja historiograafia uurimisega. Geograafiliselt on ta keskendunud peamiselt hiliskeskaegsele Inglismaale ja Prantsusmaale, uurides sealsete ristisõdijate päritolu, motivatsiooni ja sotsiaalset dünaamikat. "England and the Crusades 1095–1588" (University of Chicago Press, 1988) "Who’s Who in Early Medieval England 1066–1272" (Shepheard Walwyn, 1996) "The Invention of the Crusades" (Macmillan, 1998) "A History of Harrow School 1324–1991" (Oxford University Press, 2000) "An Eyewitness History of the Crusades" (tõlkija ja toimetaja, 4 köidet, Folio Society, 2004) "God’s War: A New History of the Crusades" (Harvard University Press, 2006; eesti keeles 2010) "The Debate on the Crusades 1099–2010" (Manchester University Press, 2011) Christopher Tyermani elulugu Hertfordi kolledži veebisaidil (inglise keeles, vaadatud 14.10.2012)
Sean Chen

Sean Chen (hiinapäraselt Chen Chun, hiina keeles 陳冲; sündinud 3. oktoobril 1949 Fujianis) on Hiina Vabariigi poliitik. Ta oli 6. veebruarist 2012 kuni 18. veebruarini 2013 Hiina Vabariigi peaminister. Chen on hariduselt jurist, kes sai 1971. aastal bakalaureuse- ja 1973. aastal magistrikraadi Taiwani Riiklikust Ülikoolist. Ta on Guomindangi liige. Aastatel 2008–2012 oli Chen Hiina Vabariigi asepeaminister. Veebruaris 2012 nimetati ta peaministriks.
Jaan Väljaots

Jaan Väljaots (sündinud 3. juunil 1968) on eesti ajakirjanik. Ta lõpetas 1994. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal. Akadeemiliselt on ta korporatsioon Revelia liige. Töökohad: Malevaleht (toimetaja ja kirjasõprade osakonna juhataja 1990), Liivimaa Kroonika (reporter 1991–1992), Liivimaa Kuller (reporter 1993–1995), Postimees (reporter 1995–1997), Liivimaa Kuller (reporter 1997–1998), Õhtuleht (reporter 1998–2004, toimetaja 2004–2009, uudiste osakonna juhataja 2009–2018, toimetaja 2019-2021), Postimees (peatoimetaja asetäitja alates 2021). 2012 Oivalise ajakirjanduse aastapreemia Ta oli aastatel 1995–2003 abielus ajakirjanik ja kirjanik Epp Väljaotsaga. http://www.aki.ut.ee/et/instituut/vilistlastele/vilistlaste-nimekirjad[alaline kõdulink]
Tiina Kuuler

Tiina Kuuler (kodanikunimi Tiina Alaküla-Kuuler; sündinud 13. augustil 1969) on eesti ajakirjanik. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal 1992. aastal. http://www.aki.ut.ee/et/instituut/vilistlastele/vilistlaste-nimekirjad[alaline kõdulink]
Väino Koorberg

Väino Koorberg (sündinud 24. jaanuaril 1969) on eesti ajakirjanik ja õppejõud. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal 1993. aastal. Töötanud Edasis, Liivimaa Kroonikas ja Liivimaa Kulleris. Aastast 2000 kuni sügiseni 2016 oli ta ühinenud ajalehe Õhtuleht (juulist 2000 SLÕhtuleht) peatoimetaja. Eva Nõmme. "Väino Koorberg: suur osa mu tudengeid võiks sama hästi mind õpetada"[alaline kõdulink] Veebiajakiri Peegel, nr 19 (vaadatud 6. septembril 2022) http://www.aki.ut.ee/et/instituut/vilistlastele/vilistlaste-nimekirjad[alaline kõdulink] "SL Õhtuleht: täna oleme Eesti suurim päevaleht (intervjuu Väino Koorbergiga)" Äripäev, 3. juuli 2000 "Õhtulehe uueks peatoimetajaks saab Martin Šmutov" Õhtuleht, 4. august 2016 "Tundmatu mees teeb suurimat õhtulehte" Eesti Päevaleht, 3. veebruar 2000
Meelis Kapstas

Meelis Kapstas (sündinud 8. novembril 1963 Rakveres) on eesti teatriajakirjanik ja -kriitik. Ta on 2008. aastal ilmunud Reet Linna elulooraamatu autor. Kapstas, Meelis Eesti Teatriliidu kodulehel
Iisraeli vapp

Iisraeli vapp on Iisraeli riigivapp. Sellel on kujutatud sinisel taustal kaheastmelisel poodiumil seisvat menoraad, mida piiravad kahelt poolt oliivioksad. Vapi alaosas on heebrea kirjas sõna "Iisrael". Vapp võeti kasutusele pärast 1948. aastal toimunud vapikujunduskonkurssi.
Tartu JK Welco II

Tartu JK Welco II on jalgpalliklubi Tartu JK Welco duubelvõistkond, mis loodi 2012. aastal. Tartu JK Welco II lõpetas oma 3. hooaja III liiga lõunatsoonis 2016. aastal 5. kohaga. Tartu JK Welco II loodi 2012. aastal, kuna paljud endised Welco mängijad ja samas ka uued liitujad soovisid mängida musta-valgetriibulises Welco särgis. Heas mänguvalmiduses olid näiteks Baltikumi keskväljakute kroonimata kuningas[viide?] Mirko Kikkamägi, samuti kaitsja Kristo Must ja legendaarne[viide?] ründaja Kristjan Noormets. Ühe võistkonna jaoks oli mängijaid nimekirjas liiga palju, mistõttu otsustas klubi juhatus luua esindusvõistkonna kõrvale duubelrivistuse. Nüüdisajal on Welco duubelrivistusel kaks eesmärki: anda noortele talentidele mängukindlust ja pakkumas mängupaika Welco legendidele. Silver Jahimees (2012) Siim Valtna (2013–2014) Edgar Leht (2015) Sander Pormeister (2016–2017) Rain Näkk (2018–...) JK Welco II peab oma kodumänge annelinna kunstmuruväljakul. Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Tartu JK Welco II Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Kiasm

Kiasm on koht, kus kahe homoloogse kromatiidi vahel toimub ristsiire ehk krossingover.
Vũng Tàu

Vũng Tàu on linn Vietnami kagurannikul Bà Rịa-Vũng Tàu provintsis. 2009. aastal elas seal 330 244 inimest. http://www.gso.gov.vn/default_en.aspx?tabid=515&idmid=&ItemID=16052
Ühendivoo analüüs

Ühendivoo analüüs (inglise keeles substance flow analysis , lühend SFA) on analüüsimeetod, millega uuritakse keemiliste elementide (nt süsiniku) ja ühendite vooge majanduses, majandusharus või ühe toote/teenuse olelusringi jooksul, ning nende keskkonnamõju. materjalivoo analüüs olelusringi hindamine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Ettevõtte keskkonnategevuse seire

Ettevõtte keskkonnategevuse seire (inglise keeles corporate environmental monitoring) on regulaarne teabe kogumine ettevõtte tegevuse tulemuslikkuse jälgimiseks või teatud kriteeriumidele, näiteks õigusaktide nõuetele vastavuse kontrollimiseks. keskkonnaindikaator keskkonnainfo keskkonnaseire keskkonnategevuse tulemuslikkus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Jaola

Jaola (ka Jäola) oli endise Kärsa mõisa (Kersel) valdusse kuulunud küla praeguse Kamariku karjääri territooriumil. Karjääri ümber ja serval võib tuvastada Jaola küla endisi talukohti. Geograafilised koordinaadid on 59° 1′ 24″ N, 26° 16′ 26″ E. Karjäärist läänes paiknenud Kamariku, kuhu kujunes väike töölisasula, oli enne Kärsa mõisa talu Jaola külas. Sõnajala talu praeguse Kamariku karjääri lõunakaldal osteti 1872. aastal. 19. sajandi lõpul ostetud talude hulka kuulus ilmselt ka Vanemuise talu, mis asus ligikaudu 1,5 km praegusest karjäärist idas. Praegusest karjäärist kirdesse jääb Kubjani talu, mis olevat Kärsa mõisniku poolt kokku liidetud seitsme saunakoha maast. Simuna kõrtsi teenistusega ostis ärimees Karl Kaddak Rakke lähedale talukohad ja Jaola külast Kärsa mõisale kuulunud lubjaahju. Uhe Kamariku Kamariku karjäär Kamariku karjääri järv Jaola peakraav Kärsa mõis Rakke vald http://www.granade.ee/rajad/rada.php?leht=Kamariku http://www.isik.ee/foorum/viewtopic.php?t=4751 Perekonnaajaloo foorum: Kadunud Jaola küla Siin- ja sealpool Emumäge: Piirkonna loodus, ajalugu ja kultuurilugu. emumagi.onepagefree.com/?id=17604
Füüsiline planeerimine

Füüsiline planeerimine (inglise physical planning) on ala füüsilise keskkonna (maakasutus, tehniline ja sotsiaalne infrastruktuur) tasakaalustatud planeerimine, arvestades kvaliteetse elukeskkonna saavutamist ja inimtegevuse kahjuliku mõju vältimist või vähendamist. Füüsiline planeerimine toimub lühikeses ajaraamis; sotsiaal-majanduslikud tingimused arvestatakse etteantuks või eeldatakse, et need ei muutu oluliselt. ruumiline planeerimine strateegiline planeerimine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Heitsoojus

Heitsoojus on tootmisprotsessis vabanev ja seal kasutust mitteleidev soojusenergia. Heitsoojuse teke on mis tahes energiamuunduses termodünaamiliselt paratamatu. Heitsoojuse tagasisuunamine tootmistegevusse, kasutamine kütteks või vee soojendamiseks võimaldab kokku hoida loodusvarasid ja vähendada saastumist. energiasääst soojuse ja elektri koostootmine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)