laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Külmkuivatamine

Külmkuivatamine, tuntud ka kui lüofiliseerimine, on jää või muude külmutatud lahustite materjalist eemaldamine sublimatsiooni teel ja seotud veemolekulide eemaldamine desorptsiooni teel. Külmkuivatamise käigus külmutatakse materjal rõhku vähendades ja soojust lisades, et materjalis olev külmunud vesi saaks sublimeeruda. Külmkuivatamise meetodit kasutatakse tavaliselt kiiresti riknevate materjalide säilitamiseks, säilivusaja pikendamiseks või materjali transportimise lihtsustamiseks. Külmkuivatada saab paljusid toiduaineid, näiteks marju, aedvilju, puuvilju, seeni, liha ja maitsetaimi. Kuna toimingu temperatuur jääb alla 40 °C, nimetatakse külmkuivatatud toitu toortoiduks. Külmutamine – tähtis on külmutamise kiirus, et vältida suurte jääkristallide teket, mis vähendab lõpptoote kvaliteeti. Primaarne kuivatamine ehk sublimatsioon – primaarse kuivatamise ajal alandab kõrgvaakum rõhku ja soojusenergia tagab jää sublimeerumise. Selle toimingu käigus eemaldatakse umbes 95% toidus sisalduvast veest. Sekundaarne kuivatamine ehk adsorptsioon – sekundaarset kuivatamist on vaja selleks, et eemaldada esmasest kuivatamisest järele jäänud külmutatud veemolekulid. Külmkuivatatud toitudel on parem kvaliteet võrreldes teiste meetoditega, kus dehüdraaditakse. Hea kvaliteet tuleneb sellest, et toimingu käigus kasutatakse madalat temperatuuri ja vedelat faasi ei ole. Külmkuivatamine säilitab maitse, värvuse ja välimuse, minimeerides samal ajal kuumatundlike toitainete termilisi kahjustusi. Külmkuivatatud toodetel on omapärane krõbe tekstuur. Külmkuivatusmeetodi miinus on maksumus, mis on tingitud suurtest energia-, töö- ja hoolduskuludest. Külmkuivatusseadme põhielemendid on jahutus-, vaakum- ja juhtimissüsteem ning tootekamber ja kondensaator. "Basic principles of freeze drying" (Inglise keel). Vaadatud 31.03.2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Freeze-drying fundamentals" (Inglise keel). Vaadatud 31.03.2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "What is freeze drying?" (Inglise keel). Vaadatud 31.03.2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Külmkuivatamine" (Eesti keel). Vaadatud 31.03.2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Mycoplasma laboratorium

Mycoplasma laboratorium ehk Synthia on kunstlikult loodud bakteriliik, mis põhineb bakterite perekonnal Mycoplasma. Algselt keskendus projekt Mycoplasma genitalium'ile ja püüti tuvastada minimaalselt hulka geene, mille puhul bakter elus püsiks, ning ehitada nende põhjal uus konstrueeritud tüvi. Hiljem võeti aluseks Mycoplasma mycoides. Selle sünteetilise bioloogia projektiga on seotud J. Craig Venteri Instituudi umbes 20-liikmeline meeskond, mida juhib Nobeli auhinna laureaat Hamilton Smith ning kuhu kuuluvad DNA-uurija Craig Venter ja mikrobioloog Clyde A. Hutchison III. Teadlaste meeskond alustas bakteri Mycoplasma genitalium kui rakusisese parasiidi uurimist. Genoom Mycoplasma genitalium koosneb 482 geenist ja sisaldab järjestusi 580 000 aluspaarist. Meeskond eemaldas süstemaatiliselt geenid, et leida minimaalne eluks vajalik geenide komplekt. Tulemus: 382 geeni. Seda tööd tunti ka minimaalse geenivaramu projektina. Meeskond sünteesis kromosoomi DNA järjestuse, mis sisaldas vajaminevaid 382 geeni. Seejärel siirati see Mycoplasma genitalium rakku. Saadud mikroorganism sai nime Mycoplasma laboratorium. Eeldati, et Mycoplasma laboratoorium suudab ennast ja oma tehislikku DNA-d kopeerida. Seega on see molekul praegu organism, mis moodustub suures osas sünteetiliselt (ehkki vajalikud tegurid, mis võimaldaksid seda kopeerida – molekulaarmasin ja keskkonna keemiline komponent pole sünteetilised). 2003. aastal demonstreeris meeskond meetodit genoomi kiireks sünteesimiseks praktiliselt tühjalt kohalt, luues umbes kahe nädala jooksul genoomi 5386 alusega bakteriofaagi Phi X 174. Mycoplasma laboratooriumi genoom on aga umbes 50 korda suurem. Jaanuaris 2008 teatas meeskond, et sünteesis täielikult 580 000 Mycoplasma genitalium aluspaari kromosoomi väikeste muudatustega, nii et tüvi ei saanud nakkusohtlikuks ja seda võiks eristada metsikust tüübist. Nad nimetasid seda geeni Mycoplasma genitalium JCVI-1.0. Samuti demonstreeris meeskond 2007. aasta juunis (mittesünteetilise) genoomi siirdamist ühest Mycoplasma liigist teise. 2010. aastal näitas meeskond, et nad suudavad sünteesida nullist 1 000 000 Mycoplasma mycoides aluspaari ja siirata need Mycoplasma capricolum rakku; pärast seda on uus genoom rakku integreerunud ja uus organism on muutunud paljunemisvõimeliseks. 2006. aastal esitas Craig Venteri Instituut taotluse ja materjalid Mycoplasma laboratooriumi genoomi patentide jaoks USA-s ja kogu maailmas. Seda läbimurret bioloogiapatentide valdkonnas takistab julgeolekuorganisatsiooni erosiooni, tehnoloogia ja kontsentratsiooni tegevusrühm (Action Group on Erosion, Technology and Concentration). Lõpuks plaanis Venter sünteesida baktereid, mis toodavad vesinikku ja biokütust ning absorbeerivad süsihappegaasi ja muid kasvuhoonegaase. Teise sünteetilise bioloogia teerajaja George Church leiab, et Escherichia coli on tõhusam organism kui Mycoplasma genitalium ning et täielikult sünteetilise genoomi loomine pole selliste ülesannete jaoks vajalik ega liiga kallis; ta juhib tähelepanu, et mõne ülalnimetatud ülesande täitmiseks on Escherichia coli'ile juba lisatud sünteetilisi geene.
Friedrich Wilhelm Schotter

Friedrich Wilhelm Schotter (1841–1917) oli Tallinna Püha Vaimu koguduse köster. Ta oli pärit Hamburgist. Ta abiellus Therese Wilhelmine Schotteriga. Neil sündis kümme last, kellest kolm surid juba lapse eas, Klara aastal 1878, Marta 1882. aastal ja Hedvig 1886. aastal. Nende esimesest lapsest Elfridest (suri 1867. a.) ja tema suguharu arendamisest andmed puuduvad. Samuti jäi ka poolikuks Rudolfi (suri 1869) perekonnajätk. Poegade Friedrichi (1877–1938), Bernhardi (1879–1960), Hansu (1885–?) ja tütre Ernestine perekonnaliinid jõuavad tänapäeva välja; poeg Hans oli arst. Tema pojapoeg (Hansu poeg) oli silmarst ja Tartu Ülikooli professor Leo Schotter, pojatütre poeg (Hansu tütrepoeg) on arst ja poliitik Viktor Vassiljev.
Hodoriv

Hodoriv (ukraina Ходорів, poola Chodorów) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Strõi rajoonis. Hodoriv asub Lvivist umbes 50 km lõunakagus. Hodorivi on esmamainitud 1394. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1436. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hodorivi elanikest ukrainlasi 97,93%, venelasi 1,19% ja poolakaid 0,62%. Ходорів Karpaty Info Національний склад міст Datatowel.in.ua
Christopher Gauker

Christopher Gauker (sündinud 1956) on filosoof. Ta õppis Chicago Ülikoolis. Ta on töötanud Cincinnati Ülikoolis ja alates aastast 2014 Salzburgi Ülikoolis. Ta käis Tartus 2014. aasta septembris, olles oponendiks Uku Toominga doktoriväitekirjale. 1994. Thinking Out Loud: An Essay on the Relation between Thought and Language. Princeton University Press. 2003. Words without Meaning. MIT Press. 2005. Conditionals in Context. MIT Press. 2011. Words and Images: An Essay on the Origin of Ideas. Oxford University Press. 2015. Keel, kujutlev tunnetus ning uskumuste omistamine. Intervjuu Bruno Mölderile. Vikerkaar 3: 75–92. 2018 [2003]. Hoiakud ilma psühholoogiata. (Tooming, Uku, tõlk.) Akadeemia 9: 1651–1670.
Sasmaka järv

Sasmaka järv (ka Valdemārpilsi järv või Ārlava järv, läti keeles Sasmakas ezers) on järv Lätis Talsi piirkonna Ārlava vallas. Järv asub merepinnast 36,5 meetri kõrgusel. Sealt on leitud 18 liiki kalu. Sasmaka järv on pikk ja kitsas. Valdemārpilsi linna juures viib üle selle sild (tegemist on ainsa järvega Lätis, mille ületamiseks on sild rajatud). Aastail 1954-1955 rajati järve veetaseme reguleerimiseks lüüs. Sasmaka järve kasutatakse Valdemārpilsi linna mageveega varustamiseks. Sasmaka järve kaldad on üldiselt madalad, kuigi leidub ka järsemaid kohti. Sasmaka järve põhjakaldal asuvad Ārlava mõisakompleks ja selle park. Vietvārdu datubāze https://www.ezeri.lv/database/2216/
Kongo Vabariigi riigipeade loend

Kongo Vabariigi riigipeade loend loetleb Kongo Vabariigi riigipead alates riigi iseseisvumisest 1960. aastal.
Bolehhiv

Bolehhiv (ukraina Болехів, poola Bolechów) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Kaluši rajoonis. Bolehhiv asub Ivano-Frankivskist 65 km lääneloodes ja Strõist ligikaudu 22 km lõunas. Bolehhivit on esmamainitud 1371. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1603. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi koosseisu. Aastatel 1919–1939 oli linn Poola koosseisus. Juudid moodustasid Bolehhivi elanikkonnast 1910. aastal 77,9% ja 1921. aastal 77,2%. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bolehhivi elanikest ukrainlasi 98,52%, venelasi 0,87%, poolakaid 0,39% ja valgevenelasi 0,05%. Болехів. Карта історико-культурної спадщини Shtetl Routes Історія створення та діяльність Болехівського міського суду Болехівський міський суд Івано-Франківської області Bolekhiv Jewish Galicia and Bukovina Національний склад міст Datatowel.in.ua
Sariküll

Sariküll oli kahe püstaka sarvega talvemüts Saaremaa naistel. Sariküll oli valmistatud mustast pöetud lambanahast äärega ja punasest kalevist pealaega osaga. Iseloomulikud olid mütsi äärest otsmikule ja kuklasse kerkivad kõrged sarvetaolised moodustised, mis olid samuti pöetud lambanahast ning täidetud õlgede või heintega. Mütsi sees oli lambanahkne vooder. Sarvede kuju oli kihelkonniti erinev, Mustjalas olid näiteks sarved kõveraks painutatud ja otsad kokku pandud. Sarikülle kanti veel 19. sajandi lõpus pulmades ja leeris. Leinajal kanti sinisest kalevist pealaega sarikülle. Eesti keele seletav sõnaraamat [1] vaadatud 31.03.2020 Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 187 Sariküll, Eesti Rahva Muuseum
Põlva Mesikäpa Hall

Põlva Mesikäpa Hall on spordihall Põlvas. Spordihalli aadress on Kesk tänav 25. Käsipalliklubi Põlva Serviti mängib seal oma kodumänge. Põlva Mesikäpa Hall Eesti spordiregistris
Laansalu

Laansalu on eesti perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laansalu 225 inimesel: 113 mehel ja 112 naisel. Perekonnanimede levikult on Laansalu meeste puhul 693. kohal ja naiste puhul 804. kohal. Perekonnanime Laansalu kandja oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 43). Perekonnanimi Laansalu on levinuim Lääne maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 7,72. Andrus Laansalu, eesti literaat Anu Laansalu, eesti muuseumitöötaja Edmund-Aleksander Laansalu, eesti vaimulik Ants Laansalu, eesti maadleja ja ametnik Hans-Erik Laansalu ehk Erik Tohvri, eesti kirjanik Kunnar Laansalu, eesti kergejõustiklane Tiina Laansalu, eesti keeleteadlane ... https://www.stat.ee/nimed/pere/Laansalu (vaadatud 31.03.2020)
Lokk (perekonnanimi)

Lokk on eesti perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lokk 353 inimesel: 153 mehel ja 200 naisel. Perekonnanimede levikult on Lokk meeste puhul 453. kohal ja naiste puhul 342. kohal. Perekonnanime Lokk kandja oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 44). Perekonnanimi Lokk on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 12,44. Eve Lokk, eesti metallikunstnik (1935–2006) Harald Lokk, Eesti ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (1894–1941) Osvald Lokk, Eesti sõjaväelane (1906–1980) Peeter Lokk, eesti koorijuht, muusikaõpetaja ja organist (1927–2014) Tiina Lokk, Eesti filmitegelane ja poliitik (1955–) ... https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/Lokk[alaline kõdulink] (vaadatud 31.03.2020)
Berežanõ

Berežanõ (ukraina Бережани, poola Brzeżany) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ternopili oblastis, Berežanõ rajooni halduskeskus (Berežanõ ise rajooni koosseisu ei kuulu). Berežanõ asub Ternopilist umbes 48 km läänes ja Lvivist ligikaudu 80 km kagus. Berežanõt on esmamainitud 1375. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1530. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Berežanõ elanikest ukrainlasi 98,10%, venelasi 1,40%, poolakaid 0,17% ja valgevenelasi 0,08%. Vitali Skakun Number of Present Population of Ukraine, as of January 1, 2022 Бережани – місто на берегах золотої липи Бережанська міська рада Національний склад міст Datatowel.in.ua
Org (perekonnanimi)

Org on eesti perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Org 447 inimesel: 213 mehel ja 234 naisel. Perekonnanimede levikult on Org meeste puhul 267. kohal ja naiste puhul 265. kohal. Nimi on levinuim Võru maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 16,75. Andrus Org, eesti kirjandusteadlane (1974–) Avo Org, eesti majandusteadlane (1952–) Jaan Org, Eesti sõjaväelane (1895–1943) Otto Org, eesti lennukikonstruktor (1900–1945) Vaike Org-Tammur, eesti kirjandus- ja kinotegelane (1935–2006) ... https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/Org[alaline kõdulink] (vaadatud 31.03.2020)
Tuuslar (ajakiri, 1928)

Tuuslar oli ajakiri, mis ilmus 20 detsembril 1928 Tallinnas. Väljaandja ja vastutav toimetaja oli J. Ratassepp. Ajakirja maht oli 16 lehekülge ja seda trükiti Tallinnas J. Zimmermanni trükikojas. Ilmus vaid üks number. Digar - Tuuslar 1928
Püünisraud

Püünisraud (ka rauad) on kahest poolkaarekujulisest riivistatud raudloogast koosnev püünis, mis paiskub vedru jõul kokku. Püünisraud oli Euroopas tuntud juba 16. sajandist. Eestis olid 19. sajandil püünisrauad saadaval ostukaubana, aga neid valmistasid ka külasepad. Rauast püünis on mõeldud röövloomade püüdmiseks. Looma püünisraua keskel asuvale plaadile astumisel paiskuvad rauad vedru jõul kokku ümber looma jala. Rauad seati koos söödaga üles loomade liikumisteedele. Kõige rohkem on kasutatud rebaseraudu, kuid tuntud on karu-, hundi-, ilvese-, saarma-, nugise- ja isegi kulliraudu. Tänapäeval on lubatud üksnes ulukit kohe surmav püünisraud, mis tähendab, et loom ei tohi piinelda. Langlõks Lööklõks Vedrulõks Eesti keele seletav sõnaraamat [1] vaadatud 31.03.2020 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 244 Püünisraud, Eesti Rahva Muuseum
Andrušivka

Andrušivka (ukraina keeles Андрушівка, poola keeles Andruszówka) on linn Ukrainas Žõtomõri oblastis, Andrušivka rajooni halduskeskus. Andrušivka asub Žõtomõrist umbes 37 km kagus. Asulat on esmamainitud 1683. aastal, alevi staatuse sai 1859. aastal. Linnaõigused sai Andrušivka 1975. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Andrušivka elanikest ukrainlasi 95,37%, venelasi 2,79%, poolakaid 0,93%, valgevenelasi 0,26%, juute 0,18%, armeenlasi 0,14% ja moldaavlasi 0,12%. Андрушівка Замки і храми України Національний склад міст Datatowel.in.ua
Õnnela

Õnnela on eesti naisenimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Õnnela 106 naisel. Õnnela on Eestis populaarsuselt 738. naisenimi. Õnnela oli keskmiselt 44 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 44). Kõige populaarsem oli eesnimi Õnnela vanuserühmas 40–44, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,97 ning Järva maakonnas. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2020. Vaadatud 1. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Beaux-arts

Beaux-arts oli akadeemiline arhitektuuristiil, mida õpetati Pariisi kunstikoolis École des Beaux-Artsis, eriti 1830. aastatest kuni 19. sajandi lõpuni. Stiil tugines prantsuse klassitsismi põhimõtetele, kuid sisaldas ka gootika ja renessansi elemente ning kasutas tänapäevaseid materjale, nagu raud ja klaas. Prantsusmaal oli see kuni 19. sajandi lõpuni oluline stiil. Sellel oli tugev mõju Ameerika Ühendriikide arhitektuurile, kuna École des Beaux-Artsis õppisid paljud silmapaistvad ameerika arhitektid, sealhulgas Henry Hobson Richardson, John Galen Howard, Daniel Burnham ja Louis Sullivan. Uusbarokk
Tairi

Tairi on eesti naisenimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Tairi 120 naisel. Tairi on Eestis populaarsuselt 689. naisenimi. Tairi oli keskmiselt 30 aasta vanune (mediaanvanus oli 28). Kõige populaarsem oli eesnimi Tairi vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 4,27 ning Jõgeva maakonnas. Tairi Rõõm, eesti majandusteadlane ... https://www.stat.ee/nimed/Tairi
Metro-North Railroad

Metro-North Railroad on New Yorgi ülemist kesklinna ja põhjapoolsemaid äärelinnasid ühendav raudteevõrk.
Hlõnjanõ

Hlõnjanõ (ukraina Глиняни, poola Gliniany) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Glõnjanõ asub Lvivist 35 km idas ja Zolotšivist 27 km läänes. Asulat on esmamainitud 1379. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1397. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hlõnjanõ elanikest ukrainlasi 98,78% ja venelasi 0,83. Історична довідка Глинянська міська рада Національний склад міст Datatowel.in.ua
Kühvel

Kühvel on külgedelt kõrgemate äärtega tööriist, mida kasutatakse pinnase kaevamiseks ja teisaldamiseks, puistainete tõstmiseks või koristamisel. Kühvleid valmistatakse enamasti puidust, plastmassist ja metallist. 'kühvel' Eesti keele seletavas sõnaraamatus
Thomas Friedman

Thomas Loren Friedman (sündinud 20. juulil 1953) on ameerika ajakirjanik ja välispoliitika-analüütik. Friedman propageerib Iisraeli ja Palestiina vahel kompromissrahu sõlmimist, araabia riikide moderniseerimist, "rohelisi" teemasid ja globaliseerimist, samas märkides nende ohte USA ühiskonnale ja majandusele. Tema raamatud käsitlevad rahvusvahelise poliitika ja maailmakorra tulevaste nihete võimalikke tahke tsentristlikust, neoliberalistlikust vaatenurgast. Tema tuntuim teos on "The World Is Flat" ("Maailm on lame"). Thomas L. Friedman. "Lexus ja oliivipuu: kuidas mõista tänapäeva maailma". Tõlkinud Andres Ehin. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus 2003. ISBN 9985-70-139-9
Mustkoolibri

Mustkoolibri (Florisuga fusca) on koolibrilaste sugukonda kuuluv linnuliik. Mustkoolibri on levinud Brasiilia idaosas, Uruguays, Paraguay idaosas ja Argentina kirdeosas. Florisuga fusca, IUCN Red List of Threatened Species. IUCN.
Arpad Elo

Arpad Elo (ungari keeles Élő Árpád Imre; 25. august 1903 Egyházaskesző, Veszprémi komitaat, Ungari kuningriik – 5. november 1992 Brookfield, Waukesha maakond, Wisconsini osariik) oli ungari päritolu Ameerika Ühendriikide füüsik, malefunktsionäär ja maletaja. Elo emigreerus 1913. aastal koos vanematega Ameerika Ühendriikidesse. 1935. aastal lõpetas ta Chicago Ülikooli. Hiljem sai ta Milwaukees asuva Marquette'i Ülikooli füüsika- ja astronoomiaprofessoriks. Maletajana tuli Elo kaheksal korral Wisconsini osariigi meistriks. Maletegelasena oli Elo Ameerika Maleföderatsiooni asutajaid ja aastatel 1935–1939 selle president. 1939. aastal liitus Ameerika Maleföderatsioon ühtse Ameerika Ühendriikide Maleföderatsiooniga (USCF). Elo jätkas tegevust malefunktsionäärina USCF-is, hiljem ka FIDE-s (aastatel 1972–1980 oli ta FIDE kvalifikatsioonikomisjoni sekretär). Arpad Elo sai tuntuks ELO-reitingusüsteemi väljatöötajana. 1981 – FIDE auliige
Nova Odessa

Nova Odessa (ukraina Нова Одеса, vene Новая Одесса) on linn Ukrainas Mõkolajivi oblastis, Nova Odessa rajooni halduskeskus. Nova Odessa asub Lõuna-Bugi jõe paremal kaldal, Mõkolajivist umbes 39 km põhjaloodes. Asula on rajatud 1776. aastal ja kandis esialgu nime Fjodorovka. Praeguse nime sai Nova Odessa 1832. aastal. Alevi staatuse omandas Nova Odessa 1965. aastal ja linnaõigused 1976. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nova Odessa elanikest ukrainlasi 93,29%, venelasi 4,75%, armeenlasi 0,53%, valgevenelasi 0,40%, moldaavlasi 0,39% ja bulgaarlasi 0,08%. г.Новая Одесса (Николаевская область, Украина) Heraldicum Національний склад міст Datatowel.in.ua
Emil Sutovsky

Emil Sutovsky (vene keeles Эмиль Сутовский Emil Sutovski; sündinud 19. septembril 1977 Bakuus) on Iisraeli maletaja ja malefunktsionäär, rahvusvaheline suurmeister (1996). Sutovsky oli aastatel 2012–2018 Professionaalsete Maletajate Assotsiatsiooni president. Alates 2018. aastast on ta FIDE peadirektor. Maletajana täitis Sutovsky 1993. aastal rahvusvahelise meistri nõuded. 1996. aastal tuli ta Medellínis (Colombias) juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 17-aastaselt 1996. aastal. Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud kaks medalit: kuldmedali 2001. aastal ja hõbemedali 2007.aastal. Aastavahetusel 1999/2000 võitis ta esikoha Hastingsi turniiril. 2005. aastal võitis Moskvas Aerofloti lahtise turniiri. Sutovsky on Iisraeli võistkonna koosseisus osalenud üheksal maleolümpial (1996–2006, 2010–2014). 2010. aastal Hantõ-Mansiiskis peetud olümpial võitis Iisrael pronksmedali, 1998. aastal ja 2006. aastal tuli Iisrael neljandaks, 2000. aastal ja 2004. aastal viiendaks. Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel on Sutovsky võitnud Iisraeli võistkonna koosseisus kaks hõbemedalit (2003, 2005).  Emil Sutovsky – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Emil Sutovsky FIDE andmebaasis
Ilja Levitov

Ilja Vladislavovitš Levitov (vene keeles Илья Владиславович Левитов; sündinud 1979) on vene maletegelane. Levitov on tegutsenud turniirikorraldajana ja malefunktsionäärina. Ta on olnud Mihhail Tali mälestusturniiri (2011, 2012, 2013), Aleksandr Alehhini mälestusturniiri (2013), Venemaa meistrivõistluste superfinaali (2012) ja 2012. aastal Moskvas peetud MM-tiitlimatši Anand–Gelfand turniiridirektor. FIDE andis talle 2012. aastal rahvusvahelise organisaatori nimetuse. Aastatel 2011–2014 oli ta Venemaa Maleföderatsiooni juhatuse esimees. Ühtlasi on ta olnud FIDE viitsepresident. Евгений Бареев, Илья Левитов. "Записки секунданта". Москва : РИПОЛ классик, 2006 (Ульяновск : Ульяновский Дом печати). (317 lk). ISBN 5-7905-4737-0 Илья Левитов: "Шахматы зашли в тупик, из которого надо выбираться". sport-express.ru, 16. juuni 2011 Глава РШФ Андрей Филатов номинирован на пост вице-президента ФИДЕ. sports.ru, 15. mai 2014 Ilja Levitov FIDE andmebaasis Илья Левитов: "Никогда не скажу, что доволен тем, что сделал". chess-news.ru, 29. juuni 2011
Robin Kool

Robin Kool (ropz; sündinud 22. detsembril 1999) on eesti kutseline esportlane, "Counter-Strike 2" mängija. Robin mängis 2017-2022. aastal meeskonnas Mousesports. Alates aastast 2022 mängib Robin meeskonnas FaZe. Robin on siiani võitnud Faze`iga: PGL Major Antwerp`i, ESL Pro League Season 15, IEM Katowice 2022, IEM Cologne 2022, ESL Pro League Season 17, IEM Sydney 2023 ja IEM Chengdu 2024. Robin 'ropz' Kool profiil hltv.org
Montpellier Business School

Montpellier Business School on Montpellier's asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. Mis asutati 1897. aastal. Financial Timesi edetabelis platseerus MBS 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 69. kohale. Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud, nt Eric Besson (endine Prantsuse minister). European Business School Rankings 2019 Triple accredited business schools (AACSB, AMBA, EQUIS) L’ex-ministre français Eric Besson va conduire l’ancrage de SICPA en Afrique de l’Ouest Ametlik koduleht
Robert Abela

Robert Abela (sündinud 7. detsembril 1977) on Malta advokaat ja poliitik, alates 13. jaanuarist 2020 Malta peaminister. Ta valiti 2017. aastal parlamenti, 11. jaanuaril 2020 valiti ta Joseph Muscati järel uueks Tööpartei juhiks. Kaks päeva hiljem, 13. jaanuaril, sai temast riigi peaminister. Robert Abela isa, George Abela, oli aastatel 2009–2014 Malta president. Spiteri, Adrian (11. jaanuar 2020). "Who is Robert Abela?". tvm.com.mt. Vaadatud 13. jaanuar 2020.{{cite news}}: CS1 hooldus: url-olek (link) "Malta uueks peaministriks saab võimupartei parlamendisaadik". Postimees. 12. jaanuar 2020. Vaadatud 1. aprill 2020.
Tatarbunarõ

Tatarbunarõ (ukraina Татарбунари, vene Татарбунары, rumeenia Tatarbunar) on linn Ukrainas Odessa oblastis, Tatarbunarõ rajooni halduskeskus. Tatarbunarõ asub Sassõki limaani lähedal, Odessast umbes 110 km edelas. Asula on rajatud 1637. aastal. 1812. aastal läks Tatarbunarõ Osmanite riigi võimu alt Venemaa Keisririigi koosseisu. Alates 1918. aastast oli Tatarbunarõ Rumeenia võimu all. 1924. aastal toimus Tatarbunarõs ja ümbruskonnas nõukogudemeelne Tatarbunarõ ülestõus. 1940. aasta juuni lõpus läks Tatarbunarõ koos ülejäänud Bessaraabiaga Nõukogude Liidu koosseisu. Tatarbunarõ sai linnaõigused 1978. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tatarbunarõ elanikest ukrainlasi 81,50%, venelasi 6,66%, bulgaarlasi 5,47%, moldaavlasi 3,82%, gagauuse 0,47% ja valgevenelasi 0,27%. Татарбунары Точка-на-Карте Татарбунары - райцентр Одесской области, символ Татарбунарского восстания в Бессарабии Чисто Одесский сайт Національний склад міст Datatowel.in.ua