laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
19. oktoober

19. oktoober on Gregoriuse kalendri 292. (liigaastal 293.) päev. Juliuse kalendri järgi 6. oktoober (1901–2099). 1901 – asutati Tartu Spordiring, millest 1902. aastal kujunes välja spordiselts Aberg. 1911 – asutati Tartu spordiselts "Tervis". 1932 – Tallinna-Haapsalu rahukogu mõistis Itaalia saadikut vigastanud Emilio Ferrarise 2½ aastaks vangiroodu. 1965 – lõpetati Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu tegevus; selle järel hakkasid Eesti NSV majandust suunama rohkem üleliidulised ministeeriumid. 1968 – Tartus toimus üliõpilaspäevade raames tõrvikurongkäik, millest osavõtjaid kuulati üle, otsiti läbi ja üldse hakati järsult piirama üliõpilaste isetegevust. 1991 – asutati Eesti Kodanike Keskerakond. 2006 – Suurbritannia kuninganna Elizabeth II alustas riigivisiiti Eestisse. 2007 – Tartus avati laulupeomuuseum. 0204 eKr – Zama lahing, Kartaago kaotus Roomale. 0439 – vandaalid vallutasid Kartaago. 1453 – Prantsusmaa hõivas Saja-aastase sõja käigus Bordeaux', inglaste valdusse jäi veel ainult Calais. 1512 – Martin Lutherile anti teoloogiadoktori kraad. 1768 – Neljas Vene-Türgi sõda: Türgi kuulutas Venemaale sõja. 1781 – Ameerika iseseisvussõda: Ameerika Ühendriigikide ja Prantsuse väed võitsid Britte otsustavas Yorktowni lahingus. 1812 – 1812. aasta isamaasõda: Napoleon hakkas Moskva alt tagasi tõmbuma. 1813 – Kuuenda koalitsiooni sõda: lõppes Leipzigi lahing. 1912 – Itaalia anastas Tripoli. 1915 – Esimene maailmasõda: Venemaa kuulutas Bulgaariale sõja. 1933 – Saksamaa lahkus Rahvasteliidust. 1974 – Niue iseseisvus Uus-Meremaast.  Pikemalt artiklis Sündinud 19. oktoobril 1864 – Artturi Heikki Virkkunen, Turu ülikooli esimene rektor ja Soome ajaloo professor 1876 – Mihkel Pung, Eesti õigusteadlane ja poliitik 1884 – Eugen Habermann, eesti arhitekt 1899 – Miguel Ángel Asturias, Guatemala kirjanik ja diplomaat 1900 – Oskar Urgart, eesti kirjanduskriitik ja bibliograaf 1913 – Valev Uibopuu, eesti kirjanik 1926 – Heinrich Veromann, eesti ornitoloog 1931 – John le Carré, inglise kirjanik 1934 – Kalju Terasmaa, muusik 1934 – Viivi Timm, eesti zooloog ja hüdrobioloog 1937 – Kustas Kikerpuu, helilooja 1945 – John Lithgow, USA filminäitleja 1962 – Evander Holyfield, USA poksija 1962 – Aivar Pohlak, jalgpallitegelane 1965 – Merle Jääger, näitleja ja luuletaja 1981 – Heikki Kovalainen, Soome Vormel 1-sõitja  Pikemalt artiklis Surnud 19. oktoobril 1889 – Luiz, Portugali kuningas 1909 – Cesare Lombroso, itaalia kriminoloog 1934 – Alexander von Kluck, saksa sõjaväelane 1937 – Ernest Rutherford, Uus-Meremaa päritolu füüsik 1955 – John Hodiak, ameerika näitleja 1961 – Werner Jaeger, saksa-USA klassikaline filoloog 1974 – Karl Kiisk, eesti vaimulik 1984 – Jerzy Popiełuszko, poola vaimulik ... ... Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Ferraris 2½ aastaks vangiroodu. Rahvaleht, 20. oktoober 1932, nr. 247, lk. 3. Who declared war and when firstworldwar.com Was war am 19. Oktober 1933 Chronikanet
Johan Huizinga

Johan Huizinga (hollandi hääldus: [ˈjoːɦɑn ˈɦœy̯zɪŋɣaː]; 7. detsember 1872 Groningen – 1. veebruar 1945 De Steeg, Holland) oli hollandi ajaloolane, 20. sajandi esimese poole üks olulisemaid kultuuriajaloolasi ja ühiskondlikke publitsiste. Johan Huizinga sündis 7. detsembril 1872 Groningeni ülikooli füsioloogiaprofessori perekonnas. Ta astus 1891 samasse ülikooli õppima hollandi filoloogiat, keskendudes peatselt võrdlevale keeleteadusele ja orientalistikale. 1897. aastal kaitses ta doktoritöö, mis käsitles vanaindia näitekirjandust. Seejärel töötas ta kooliõpetajana Haarlemis, kuni valiti 1905. aastal Groningeni ülikooli Hollandi ja üldajaloo professoriks. 1914. aastal pälvis ta üldajaloo ja ajaloolise geograafia professuuri Leideni ülikoolis, kuhu ta jäi oma akadeemilise karjääri lõpuni 1942. aastal, mil Saksa okupatsiooni käigus ülikool suleti ja Huizinga arreteeriti. Pärast lühikest vangistust saadeti Huizinga pagendusse De Steegi linnakesse, kus ta 1. veebruaril 1945 suri. Huizinga kõige tuntum teos on 1919. aastal ilmunud hiliskeskaja Euroopa kultuuriajaloole pühendatud uurimus "Herfsttij der Middeleeuwen: Studie over levens- en gedachtenvormen der veertiende en vijftiende eeuw in Frankrijk en de Nederlanden" ("Keskaja sügis: uurimus 14.–15. sajandi elu- ning mõttevormidest Prantsusmaal ja Madalmaades"). Selles on antud paeluv sissevaade hiliskeskaja mõttemaailma ja tõstatatud teemasid, mis kujundasid oluliselt kultuuriajaloo arengusuundi 20. sajandil. Teine Huizinga peateos on "Homo ludens. Proeve eener bepaling van het spel-element der cultuur" ("Mängiv inimene. Kultuuri mänguelemendi määratlemise katse", 1938). Nendele lisaks kirjutas Huizinga veel mitu ajaloolist uurimust, sealhulgas raamatu Rotterdami Erasmusest (1924), ning mõned ühiskonnakriitilised esseekogumikud, sh "In de schaduwen van morgen. Een diagnose van het geestelijk lijden van onze tijd" ("Homse varjus. Meie ajastu vaimse haiguse diagnoos", 1935). Kd 1: Oud-Indië, Nederland. Haarlem: Tjeenk Willink, 1948. Kd 2: Nederland. Haarlem: Tjeenk Willink, 1948. Kd 3: Cultuurgeschiedenis I. Haarlem: Tjeenk Willink, 1949. Kd 4: Cultuurgeschiedenis II. Haarlem: Tjeenk Willink, 1949. Kd 5: Cultuurgeschiedenis III. Haarlem: Tjeenk Willink, 1950. Kd 6: Biografie. Haarlem: Tjeenk Willink, 1950. Kd 7: Geschiedwetenschap, Hedendaagsche Cultuur. Haarlem: Tjeenk Willink, 1950. Kd 8: Universiteit, Wetenschap en Kunst. Haarlem: Tjeenk Willink, 1951. Kd 9: Bibliografie en Register. Haarlem: Tjeenk Willink, 1953. Johan Huizinga. Mängiv inimene. Kultuuri mänguelemendi määratlemise katse. Tõlkinud Mati Sirkel. Tallinn: Varrak, 2003 Johan Huizinga. Keskaja sügis: uurimus 14.–15. sajandi elu- ning mõttevormidest Prantsusmaal ja Madalmaades. Tõlkinud Mati Sirkel. Tallinn: Varrak, 2007 Johan Huizinga. Kultuuriajaloo ülesanne: valik artikleid, esseid, kõnesid. Koostanud Joep Leerssen. Tõlkinud Mati Sirkel. Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2013
Forvarder

Forvader ehk kokkuveotraktor (inglise keeles forwarder) on sõiduk, mis on mõeldud puitmaterjali transportimiseks metsas. Esimesed forvarderid konstrueeriti Skandinaavia maades samal ajal esimeste harvesteride kasutusele võtmisega 1970. aastate alguses. Tänapäeval on suurimad metsa kokkuveotraktorite tootjad John Deere, Komatsu, Caterpillar ja Valmet. Forvarder koosneb enamasti juhikabiinist, palke tõstvast kraanast ja haagisest, kuhu asetatakse palgid. Forvarderi sildade arv varieerub, kuid ei ole alla kolme, mis tähendab, et masinal on all vähemalt kuus ratast. Erandiks on vanad mudelid, millel on vaid kaks silda, üks kabiini ja üks haagise osa all. Kõige tavalisem sildade paigutus on 2+2, ehk nii kabiinil kui ka haagisel on kaks silda. Enamasti kasutatakse forvarderite juures sügavamustrilisi rehve, kuid on olemas ka selliseid masinaid, mis kasutavad rehvide asemel roomikuid. Samuti on kasutusel roomikuid, mis paigaldatakse rehvide peale ning halvemal pinnasel lisatakse rehvidele ketid. Leidub ka kokkuveotraktoreid, mis koosnevad ainult haagisest ja kraanast. Selliseid forvardere saab ühendada erinevate maastikumasinate (näiteks traktori) külge ning need on enamasti mõeldud väiksemate metsatööde tegemiseks. On ka forvardere, millel puudub kraanamehhanism, ning pigem haagist meenutavaid forvardere, mida saab haakida näiteks ATV-de külge. Forvardere liigitatakse nende kandevõime alusel. Kõige algelisemad forvarderid, millel puudub kabiini- ja kraanaosa ning mis on mõeldud väiksemate metsatööde tegemiseks, suudavad korraga kanda kuni kolm tonni. Forvarderitel, millel on olemas juba ka kraana ning mida veab tavaliselt traktor, on kandevõime maksimaalselt 15 tonni. Isesõitvate forvarderide kandevõime algab enamasti 8-st tonnist ning kõige suuremad metsaveomasinad suudavad vedada kuni 25 tonni materjali. Kuna metsa pinnas on tundlik ning metsamasinad rasked, on peamine kokkuveotraktorite kasutamisega kaasnev probleem rööpad. Nende vältimiseks on hakatud üha rohkem kasutama linte ja roomikuid, et rööbaste sügavust vähendada. Samuti tegeletakse rööbaste tasandamisega ning kasutatavaid radasid toestatakse puiduga. Samuti tegeletakse sellega, et masin ise oleks rohkem loodust säästev. Euroopa Liidu rahastusel on ellu kutsutud projekt "Forwarder2020-project", mille eesmärk on reguleerida forvarderide ökoloogilist jalajälge ning samas parandada masinate kasutamismugavust. Plaan näeb ette minimeerida metsapinnasele tekitatavaid kahjustusi ning vähendada masinate kütusekulu, samas minimeerida ka masinajuhi tervise kahjustamist. "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. mai 2018. Vaadatud 12. märts 2018.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.forestsandrangelands.gov/catalog/equipment/forwarders.shtml 25.jaanuar 2018 00:00, Kristiina Viiron, Metsamehed otsivad lahendusi pinnase säästmiseks, maaleht.delfi.ee http://www.eramets.ee/uudised/kas-roomikud-paastavad-roobastest/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2018. Vaadatud 12. märtsil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
2018. aasta Itaalia parlamendivalimised

2018. aasta Itaalia parlamendivalimised toimusid 4. märtsil 2018 pärast seda, kui president Sergio Mattarella 28. detsembril 2017 parlamendi laiali saatnud oli. Alates 1948. aastast 18. parlamendi saadikutekotta valiti 630 ja senatisse 315 saadikut. Üldvalimised toimusid samaaegselt Lombardia ja Lazio kohalike valimistega. Mõlemas kojas kogus Matteo Salvini Lega Nordi juhitud paremtsentristlik koalitsioon lihthäälteenamuse, parteidest kogus kõige rohkem hääli populistlik Viie Tähe Liikumine, mille juhiks on Luigi Di Maio. Ekspeaminister Matteo Renzi ja tema juhitud vasaktsentristlik koalitsioon sai kolmanda tulemuse. Ühelgi parteil ega liidul ei õnnestunud parlamendis enamust saada. "Itaalia valib homme parlamenti". Postimees. 3. märts 2018. Vaadatud 12. märts 2018. "Kes paneb Itaalias valitsuse kokku?". Postimees. 5. märts 2018. Vaadatud 12. märts 2018.
Jodokus Clodt von Jürgensburg

Jost (Jodokus, Justus) Clodt (Claudius) (1517–1572) oli Tallinna rae juures tegutsenud kõrgem ametnik ning Kuramaa hertsogiriigi 1. kantsler aastatel 1562–1566. Tema isa oli 1515. aasta Vestfaalist Marki krahvkonnast Tallinna kolinud Rolof Clodt. Jost Clodt oli õppinud Wittenbergi ja Marburgi Ülikoolis. 1545. aastal võttis Tallinna raad ta oma teenistusse sündikuna. Clodti soovitajateks olid Lübecki sündik Johannes Rudelius ja Brauschweig-Calenbergi superintendent Antonius Corvinus, viimane oli ka Clodti sugulane. Aastapalgaks oli ette nähtud 500 marka, 20 sülda puid ja prii elamine. 1547. aasta jõuludel võttis Josti oma liikmete sekka ka Tallinna Suurgild. 1550. aastatel hakkas õpetatud jurist Clodt üha enam osutama teeneid ka Saksa Ordu Liivimaa harule. Teda kohtab tihti ordumeistri lähikonnas ja tähtsate diplomaatiliste ülesannete täitmisel. 1552. aastal läänistas ordumeister Heinrich von Galen Jost Clodtile Valkla veski. Jost Clodt oli üks ordumeister Gotthard Kettleri tähtsamaid läbirääkijaid Liivimaa Poolale alistumistingimuste üle. Kui Tallinn 1561. aastal alistus Rootsile, lahkus Clodt linna teenistusest. Temast sai Kuramaa hertsogi Gotthard Kettleri Kuramaa hertsogiriigi 1. kantsler aastatel 1562–1566. Kettler läänistas talle Jürgensburgi (Jaunpils) mõisa ja Zaube linnuse (saksa k. Jürgensburg), mille järgi Clodti asutatud aadlisuguvõsa hakkas kandma nime Clodt von Jürgensburg. Jost Clodt suri 1572. aastal. Tallinna ajaloo lugemik. Dokumente 13.–20.sajandini, toim. Lea Kõiv, Triin Parets, Tallinn 2014, lk 139–140. Burchard von Klot, Jost Clodt und das Privilegium Sigismundi Augusti, Hannover 1977.
Spektrite püsisälkamine

Spektrite püsisälkamine on tahkiste lisandite optilistesse neeldumisspektritesse kitsaste stabiilsete kahanenud neeldumisega ribade (spektraalsälkude) tekitamine monokromaatse valguse toimel. Nähtuse eelduseks on Kitsa neeldumisjoone (foononvaba joone) olemasolu üksiku lisandmolekuli, -aatomi või –iooni spektris (homogeenses spektris). Tahkise lisandispektri mittehomogeenne laienemine ükskiklisandite lokaalsete ümbruste erinevusest põhjustatud homogeensete spektrijoonte sageduste juhuslike (statistiliste) nihete tõttu. Fotoindutseeritud reaktsioon lisandis (fotolagunemine, -ionisatsioon, -isomerisatsioon jt), mis muudab jäävalt või piisavalt pikaks asjaks lisandi neeldumissagedust. Spektrite püsisälkamise varem tuntud analoogiks on küllastussälgud gaaside neeldumisspektrites, mille lühiealisus aga piirab oluliselt nende rakendusi. Spektrite püsisälkamist on tulemuslikult rakendatud tahkiste (sh ja eriti korrastamata tahkiste nagu nt klaasid) kõrglahutusspektroskoopias. Laboratoorselt on demonstreeritud suurt hulka spektraalsälkamise tehnilisi rakendusi nagu ülitihe optiline infosalvestus spektraalse mõõtme kasutamisega, optilised kitsasribafiltrid, aeg-ruumiline holograafia, väljade (deformatsiooniväli tahkistes, elektriväli jt.) visualiseerimine ja salvestamine jt. Kõigi nimetatud meetodite üldiseks puuduseks on senini olnud vajadus viia töökeskkonnad väga madalatele temperatuuridele (kuni vedela heeliumi keemistemperatuurini 4,2 K). Nähtuse avastasid 1974. aastal Tartu füüsikud Anšel Gorohhovski, Rein Kaarli ja Ljubov Rebane (ENSV TA Füüsika Instituut) ning Troitski (Nõukogude Liit) teadlased Boriss Harlamov, Roman Personov ja Ljudmila Bõkovskaja (NSVL TA Spektroskoopia Instituut) . "Spektrite püsisälkamine". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. oktoober 2013. Vaadatud 12. märtsil 2018. Gorokhovskii, A.A., Kaarli, R.K., Rebane L.A. — JETP Lett., 20, 216 (1974) Kharlamov, B.M., Personov, R.I., Bykovskaya, L.A. — Opt. Commun., 12, 191 (1974)
Antisotsiaalne isiksushäire

Mitte segi ajada Asotsiaalsusega. Antisotsiaalne isiksushäire (ka düssotsiaalne isiksushäire) on isiksushäire, mida iseloomustab teiste inimeste õiguste eiramine ja rikkumine. Antisotsiaalne isiksushäire esineb umbes 1,5 protsenti tihedamalt meestel kui naistel. Antisotsiaalse isiksushäirega inimene on silmanähtavalt ükskõikne sotsiaalsete normide, reeglite ja seaduste suhtes. Ta rikub ühiskondlikke norme ja käitub vastutustundetult. Ta ei tunne süüd, ei õpi kogemusest ega karistusest ning õigustab oma käitumist. See ei tähenda, et ta üldse õppida ei suuda, ta teab millistes olukordades on kahetsuse teesklemine kasulik ning oskab kahetsust ka vajadusel väljendada, näiteks kohtus. Vangimõistetud inimeste ja kurjategijate hulgas on keskmisest oluliselt rohkem antisotsiaalse isiksushäirega inimesi. Kuid tihtipeale peetakse ka mitmeid suurettevõtete juhte nende kalkuleerivate ja manipuleerivate võtete ning kalkuse tõttu töötajate suhtes düssotsiaalseteks. Antisotsiaalse isiksushäirega inimeste impulsikontrolli võime on madal, mistõttu ta tegutseb sageli tagajärgedele mõtlemata. Seetõttu rikub selle isiksushäirega inimene seadust ja arreteeritakse, ta kaotab töö või saab trahve. Ta võib juba väikese ärritumise korral väga kergesti agressiivselt reageerida. Teistega suhteid luua suudab antisotsiaalse isiksusega inimene lihtsalt ja võib olla esmapilgul vägagi meeldiv ja osav suhtleja. Ta võib kasutada manipuleerimisvõtteid, luisata ja survestada. Tegelikult on ta teiste tunnete suhtes hoolimatu ja kalk. Püsisuhteid hoida niisuguse isiksushäirega inimene ei suuda, kuid selles on, tema arvates, süüdi teine pool. Suureks riskiteguriks selle isiksushäire kujunemisel on sama isiksushäire lapse vanematel. Sageli esineb koos antisotsiaalse käitumisega teisi impulsikontrolliga seotud häireid nagu uimasti- ja alkoholisõltuvust, hasartmängusõltuvust jms. kalk hoolimatus teiste tunnete suhtes; tugev ja püsiv vastutustundetu hoiak ning sotsiaalsete normide, reeglite ja kohustuste eiramine; võimetus püsisuheteks, kuigi suhete loomisel pole raskusi; väga madal frustratsioonitaluvus, madal agressiooni ja vägivalla vallandumise lävi; võimetus tunda süüd ja õppida kogemusest, eriti karistusest; märkimisväärne kalduvus teisi süüdistada ja ühiskonnaga konflikti tekitanud käitumist õigustada. Kaasnev joon võib olla püsiv ärrituvus. Diagnoosi võib kinnitada lapse- ja noorukieas ilmnenud käitumishäire, mida ei pruugi küll alati esinenud olla. Antisotsiaalse isiksushäire korral pöördub inimene haruharva ise ravile, kuid survestajaks võivad olla tema lähedased, või määratakse ravi kohtu poolt. Kõige tõhusamad on individuaalse psühhoteraapia eri vormid, mis keskenduvad inimese negatiivsete mõtlemis- ja käitumismustrite kohandamisele, impulsikontrollile, motivatsioonile. Nartsissistlik isiksushäire Sotsiopaatia või psühhopaatia
Kastrõtšnitski rajoon (Vitsebsk)

Kastrõtšnitski rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Vitsebski linna koosseisus Valgevenes. Rajooni pindala on 35 km². 2009. aasta seisuga elas seal 131 192 inimest. Rajoon moodustati 19. juulil 1940. Sinna kuulub ka linna ajalooline keskus. 1950. aastatel liideti sellega Šõrkova küla ja Pavnotšnõ alevik, aastal 1964 aga Ulanavitšõ küla. Aastal 1967 liideti rajooniga Žuržava, Sakalovka ja Sebiahhi külad ning Vitsba raudteejaama ümbrus. Aastal 1998 liideti rajooniga Bileva küla, aastal 2004 Janapal ja aastal 2011 Selivovštšõna küla. Rajooni tänavavõrgustiku pikkus on veidi üle 300 kilomeetri. Rajoonis asuvad Jakub Kolase nimeline teater ja Vitsebski filharmoonia. Sinna jääb ka Vitsebski Riiklik Tehnikaülikool. Rajooni koduleht (vene keeles)
Säilituseksemplar

Säilituseksemplar on füüsilisel teabekandjal avaldatud väljaanne ja võrguväljaanne ning füüsilised teabekandjal avaldatud väljaande digitaalne algmaterjal, mida säilitatakse säilituseksemplari seaduse eesmärkide täitmiseks. Raamatukogusõnastik. "Raamatukogusõnastik". Vaadatud 12.03.2018. Säilituseksemplari seadus
Peršamaiski rajoon (Vitsebsk)

Peršamaiski rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Vitsebski linna koosseisus Valgevenes. Rajooni pindala on 35 km². 2009. aasta seisuga elas seal 170 970 inimest. Rajoon moodustati 19. juulil 1940. See koosneb kahest suurest elamupiirkonnast. Üks neist kannab nime Markavštšõna ja on saanud nime Marki Püha Kolmainu kloostri järgi, mis rajati sinna 1576. aastal. Kloostri rajas sealne maaomanik Mark Ziamianin, kes ehitas oma kätega mitu kloostri hoonet. Tema järgi on saanud nime klooster ja hiljem ka selle ümbruskond. Tänapäeval domineerivad Markavštšõnas ja kogu rajoonis Nõukogude perioodil rajatud korterelamud. Rajooni koduleht (vene keeles)
ISMN

ISMN (International Standard Music Number) on rahvusvaheline noodi standardnumber, mis koosneb 13 numbrist. ISMN antakse muusikateose igale eraldi ilmunud noodile. ISMNi saavad kõik noodid (trükitud või elektroonilisel kujul), sh: partituurid klaviirid partituurist eraldi avaldatud partiid autorite valikkogud (antoloogiad) noodikomplektid, kus helikandja moodustab muusikateosega ühe terviku ja kuulub ühe partiina teose koosseisu laulikud nootide mikroväljaanded (mikrofilmid ja -kaardid) Braille (pimedate) kirjas noodid. Eestis annab väljaannetele ISMN-koodi Eesti Rahvusraamatukogus tegutsev Eesti ISMN Agentuur. Eesti Rahvusraamatukogu. "Mis on ISMN?". Vaadatud 12.03.2018. Mis on ISMN? Rahvusvaheline ISMN Agentuur
Kataloogikirje

Kataloogikirje on kindlas kogus asuva teavikuga seotud bibliokirje kataloogis (ISO 5127). Raamatukogusõnastik. "Raamatukogusõnastik". Vaadatud 12.03.2018.
Ideaalmaailmad

"Ideaalmaailmad" oli Klassikaraadio raadiosaade, mis oli eetris aastatel 2003–2013. Saates tutvustati tähelepanuväärseid endis- ja nüüdisaegseid rokkmuusikaalbumeid. Esimene saade oli eetris märtsis 2003 ja selles tutvustati 1973. aastal ilmunud Pink Floydi albumit "Dark Side of the Moon". http://klassikaraadio.err.ee/l/ideaalmaailmad (vaadatud 12.03.2018) Saate arhiivileht
Inemise sisu

"Inemise sisu" oli Eesti Raadio / Eesti Rahvusringhäälingu kultuuriteemaline raadiosaatesari, mis oli Vikerraadio eetris aastatel 1999–2011. Saatesarja autor ja enamiku saadete juht oli Urmas Vadi. Saadetes intervjueeriti Eestis elavaid kultuuritegelasi, kelle kaudu käsitleti lisaks nende loomingule ja mõttemaailmale ka nendega seotud kultuurižanre, subkultuure, stiile, liikumisi, suundumusi ja kultuuriüritusi. Saadetes esinesid näiteks Matti Milius, Taavet Jansen, Vaino Vahing, Andres Maimik, Villu Tamme, Berk Vaher, Jaak Johanson, Peeter Jalakas, Sofia Joons, Sven Kuntu, Vello Salo, Jaan Pehk, Aidi Vallik, Andrei Hvostov, Slawomira Borowska-Peterson jpt. Saatesari "Inemise sisu" ERR-i arhiivis. Vaadatud 08.10.2023. Saatesarja "Inemise sisu" järelkuulatavaid saateid koos sisututvustustega ERR-i arhiivis
Tšõgunatšnõ rajoon

Tšõgunatšnõ rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Vitsebski linna koosseisus Valgevenes. Rajooni pindala on 50 km². 2009. aasta seisuga elas seal 45 766 inimest, lisaks veel 7134 inimest Rubas. Rajoon moodustati 19. juulil 1940. Rajoon asub Daugava vasakkkaldal, selle territooriumi asuvad nii Vitsebski raudteejaam kui ka Vitsebski bussijaam. Valdavalt on sinna ehitatud individuaalelamuid, raudtee läheduse tõttu on see ka üks linna tööstuspiirkondadest. Rajoonile allub administratiivselt Ruba alev. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2015. Vaadatud 12. märtsil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Rajooni koduleht (vene keeles)
Tallinna piiskoppide loend

Tallinna piiskoppide loendis on ära toodud keskaegsed roomakatoliku kiriku Tallinna piiskopid aastail 1219–1561 ning luterlikud Tallinna piiskopid aastail 1565–1710. Loend on mittetäielik. Wesselin, 1219–1227 Thorkill, 1238(?)–1260 Thrugot, 1260(?)–1279 Johannes I, 1280–1294(?) (taani keeles Biskop Jens i. af Reval) Heinrich I, OFM,[viide?] 1298–1323 Olav, OFM,[viide?] 1323–1351(?) Ludwig von Münster (Ludovicus de Monasterio),[viide?] 1352–1389(?) Johannes II Rekeling, 1390–1403(?) Dietrich Tolke, 1403–1405 Johannes III Ochmann, 1405–1418 Arnold Stoltevoet, 1418–1419 Heinrich II von Üxküll, 1419–1456 Eberhard Kalle, 1457–1475 Iwanus Stoltevoet, (1475–1477 Simon von der Borch, 1477–1492 Nikolaus Rodendorf, 1493–1509 Gottschalk Hagen, 1509–1513 Christian Czernekow, 1513–1514 Christian Bomhower, elekt, 1514, ei kinnitatud paavsti poolt[viide?] Johannes IV Blankenfeld, 1514–1524 (ka Tartu piiskop ja Riia peapiiskop) Georg von Tiesenhausen, 1525–1530 Johannes V Roterd (1531–1536 Arnold Anebat, 1536–1551 Friedrich von Ampten, 1551–1557 Moritz Wrangel, 1558–1560 Magnus von Holstein (1560–1561), viimane ametlikult katoliiklik piiskop, tegelikult luterlane[viide?] 1565 Peter Folling[viide?] ... 1583–1586 Christian Agricola[viide?] ... 1638–1657 Joachim Jhering[viide?] 1658–1664 Andreas Virginius[viide?] 1665–1676 Johann Jacob Pfeiff[viide?] 1677–1684 Jakob Helwig[viide?] 1684–1693 Johann Heinrich Gerth[viide?] 1693–1701 Joachim Salemann[viide?] 1701–1710 Jacob Lang[viide?] Tallinna piiskopkond Katoliku kirik Eestis Saare-Lääne piiskoppide loend Tartu piiskoppide loend Vana-Liivimaa Anti Selart (koostaja ja toimetaja). Eesti ajalugu II. Eesti keskaeg, Tartu 2012. Lk 403 DANMARKS RIGES BREVE. UDGIVET AF DET DANSKE SPROG- OG LITTERATURSELSKAB: 2. række 3. bind : 1281-1290.. UNDER LEDELSE AF FRANZ BLATT, KØBENHAVN 1959, 1281. 20. Marts. Reval. Biskop Jens I. af Reval, lk 1 Böthführ, Heinrich Julius, Die Livländer auf auswärtigen Universitäten in vergangenen Jahrhunderten. Erste Serie: Prag. Köln. Erfurt. Rostock. Heidelberg. Wittenberg. Marburg. Leyden. Erlangen., Riga 1884. Buchdruckerei von W. F. Hacker., seite 30 Anti Selart 2012, lk 402–403 Peep Peeter Rebane, The Danish bishops of Tallinn, 1260–1346. Pennsylvania State University, Ogontz Campus, The Journal of Baltic Studies, Vol. 5, No. 4 (Winter 1974) Pages 315-328,
Bavaria (ausammas)

Bavaria on 19. sajandi monumentaalne pronksist skulptuur, mis asub Müncheni kesklinnas Lõuna-Saksamaal. See on Baierimaa naiselik personifikatsioon, mis sümboliseerib liidumaa jõudu ja hiilgust. Ruhmeshalle ette püstitatud kujuesisel väljakul peetakse igal aastal Oktoberfesti pidustusi. Ateena (klassitsistlik eponüüm) Baierimaa München