laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ants Lõhmus (füüsik)

Ants Lõhmus (26. märts 1944 – 11. jaanuar 2022) oli Eesti füüsik ja teadur. Ta õppis aastatel 1963–1965 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonnas (ei lõpetanud). Aastal 1969 lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiateaduskonna elektroonika erimaterjalide tehnoloogia erialal. 1969. aastal läks Ants Lõhmus Tartu Ülikooli tööle insenerina. 1972–1980 aastatel töötas vaneminsenerina ja 1980–1986 juhtivinsenerina. Täiendanud ennast Moskva Aatomienergia Instituudis, Jyväskylä Ülikoolis, Lundi Ülikoolis ja Göteborgi Chalmeri Tehnikaülikoolis. Alates 2008. aastast oli ta Tartu Ülikool füüsika instituudi madalate temperatuuride labori juhataja, füüsika-matemaatikakandidaat ja vanemteadur. Alates 1990. aastast tegeles nanouuringutega ja vastava aparatuuri konstrueerimisega. Tema nimel oli mitmeid teadustöid ja patente. 2014 Tartu Ülikooli suur medal "Ants Lõnmus". ETIS. "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022.
Renault FT-17

Renault FT-17 oli Prantsuse kergetank, mida kasutati laialdaselt esimeses maailmasõjas. Tanki disainis Louis Renault. See oli esimene tank, millel oli 360 kraadi pöörduv torn, mootor tagaosas ja juht ees. Tanki relvastuses oli 37 mm suurtükk või kuulipilduja. Neid ehitati ligi 3500. FT-17 oli ka Eesti sõjaväe relvastuses. 1920. aastal osteti Prantsusmaalt 12 kasutatud tanki. Üheksa tanki osteti veebruaris ja kolm suve hakul. Meeskond: 2 Kere mõõdud: Pikkus: 5,00 m Laius: 1,71 m Kõrgus: 2,13 m Mass: 6,6 t Maksimaalne tegevuskaugus: 35 km Maksimaalne kiirus: 7,7 km/h Mootor: 35 hj (26 kW) bensiin Eesti kaitsejõudude ajalugu (1922) Pekka Erelt. "Teraskoletiste saja aasta juubel". Eesti Ekspress, 21. september 2016 Tankid Renault FT-17 Tondil. Foto: Aare-Vello Mikkelsaare kogust /via Arnold Unt Tankid Renault FT-17 teel (Juhkentali tänaval) kasarmusse (1926). Tagaplaanil veoauto NASH-QUAD ja sõiduauto BUICK või PACKARD. Fotod: Raeantiik /via Heiki Muda
Natalija Balassõnovõtš

Natalija Balassõnovõtš (ukraina keeles Наталія Олександрівна Баласинович, s. 1985 Vassõlkivis) on Ukraina ühiskonnategelane ja poliitik. Alates 2020. aastast on ta Vassõlkivi linnapea.
Andrei Mordvitšov

Andrei Mordvitšov (sündinud 14. jaanuaril 1976 Pavlodaris Kasahhi NSV-s) on Venemaa sõjaväelane (kindralleitnant), Lõuna sõjaväeringkonna 8. armee juhataja. "Mariupolis käivad tänavalahingud, Kiievi all on rünnakusuunad blokeeritud". ERR. 20. märts 2022, 04:45. Vaadatud 20. märtsil 2022. Ukraina relvajõud ütlevad oma laupäevahommikuses teates, et Tšernobajevka linnas sai pommirünnakus surma Vene kindralleitnant Andrei Mordvitšev. "Советник Зеленского: «По предварительным данным, в результате удара ВСУ убит генерал-лейтенант РФ Андрей Мордвичев»". The Insider (vene). 18. märts 2022. Vaadatud 19. märtsil 2022. Joe Walsh (19. märts 2022). "Ukraine Claims Another Russian General Died In Southern Ukrainian Battle" (inglise). Forbes. Vaadatud 19. märtsil 2022. Dawn French; Lenny Henry (19. märts 2022). "Fifth Russian general killed by defending Ukraine forces since war began" (inglise). Daily Mirror. Vaadatud 19. märtsil 2022.
Avapind

Avapinnaks nimetatakse sisemõõtmetega iseloomustatavat pinda. Võllpind Avasüsteem Võllisüsteem
Ry Cooder

Ryland Peter Cooder (sündinud 15. märtsil 1947 Los Angeleses, California osariik) on USA muusik. Ta on multiinstrumentalist, kuid on eelkõige tuntud slide-kitarristina. Ta on viljelenud peamiselt roots rock '​i ja americana '​t. Ta hakkas kitarrimängu õppima 8-aastaselt. Muusikukarjääri alustas ta 1960. aastatel. 1970. aastatel oli ta üks nõutumaid stuudiomuusikuid. 1970. aastal alustas ta ka soolokarjääri, andes sel aastal välja oma debüütalbumi. Aastatel 1991–1992 mängis ta koos John Hiatti, Nick Lowe'i ja Jim Keltneriga ansamblis Little Village, mis andis välja ühe stuudioalbumi. 1997. aastal produtseeris Cooder Kuuba muusikutest koosneva Buena Vista Social Clubi omanimelise stuudioalbumi, mis osutus üle maailma väga edukaks. Karjääri jooksul on Cooder teinud kaastööd teiste seas John Lee Hookeri, Captain Beefhearti, Gordon Lightfooti, Ali Farka Touré, Eric Claptoni, The Rolling Stonesi, Van Morrisoni, Neil Youngi, Randy Newmani, Linda Ronstadti ja Taj Mahaliga. 2003. aastal valis ajakiri Rolling Stone ta saja kõigi aegade parima kitarristi seas kaheksandale kohale. "Ry Cooder" (1970) "Into the Purple Valley" (1972) "Boomer's Story" (1972) "Paradise and Lunch" (1974) "Chicken Skin Music" (1976) "Show Time" (1977) "Jazz" (1978) "Bop till You Drop" (1979) "Borderline" (1980) "The Slide Area" (1982) "Get Rhythm" (1987) "Chávez Ravine" (2005) "My Name Is Buddy" (2007) "I, Flathead" (2008) "Pull Up Some Dust and Sit Down" (2011) "Election Special" (2012) "The Prodigal Son" (2018) "The 100 Greatest Guitarists of All Time". Rolling Stone. 18.9.2003. Vaadatud 31.12.2020 Ametlik koduleht
Juris Jurašs

Juris Jurašs (sündinud 6. augustil 1975) on Läti poliitik. Ta oli 2018–2022 Läti Saeima liige ja erakonna parlamendifraktsiooni esimees. Ta on 2017. aastast Uue Konservatiivse Erakonna liige. Juris Jurašs sündis 6. augustil 1975 Burtnieki külas tulevase hobusekasvataja Jānis Jurašsi peres. Ta lõpetas 1999. aastal Läti Politseiakadeemia bakalaureuseõppe ja 2007. aastal Läti Politseiakadeemia magistri. 2016. aastani oli ta korruptsioonivastase võitluse ja selle ennetamise büroo (KNAB) operatiivtoimingute osakonna juhataja. 2017–2018 oli ta Riia linnavolikogu liige. 2018. aasta parlamendivalimistel valiti Jurašs Kurzeme ringkonnas Läti 13. Seimi. 2020. aastast on ta Seimi Uue Konservatiivse Erakonna fraktsiooni esimees ja õiguskomisjoni kriminaalõiguspoliitika allkomisjoni sekretär. Märtsis 2022 loobus Jurašs Läti Seimi saadikukohast ja läks Ukrainasse vabatahtlikult võitlema Venemaa sissetungi vastu Ukraina relvajõudude poolel. Ta võitles Irpinis ning 5 kuud Izjumi all. Moroz, Dmytro (24.12.2022). "Juris Jurašs: ainus Euroopa poliitik, kes võitleb Ukrainas". Postimees. "JURIS JURAŠS". Puaro. Vaadatud 25.12.2022. "Saeimas deputāts Juris Jurašs pievienojies Ukrainas spēkiem, lai cīnītos pret Krievijas okupantiem". Konservatīvie. 08.03.2022.
Moštšun

Moštšun on küla Ukrainas Kiievi oblastis Butša rajoonis. Küla on asutatud 1664. aastal. 5. märtsil 2022 tungisid külla Vene eriüksuslased ning algas Moštšuni lahing. 21. märtsil 2022 õnnestus Ukraina vägedel asulast Vene väed välja tõrjuda. София Закревская. Как прошла успешная для ВСУ битва за Мощун: новые подробности и видео - Obozrevatel, 16.04.2022 (vaadatud: 09.08.2022)
Mount Davidson

Mount Davidson on USA-s California osariigis asuva San Francisco linna kõrgeim looduslik punkt. Selle kõrgus merepinnast on 283 meetrit. See asub San Francisco geograafilise keskpunkti lähedal Twin Peaksi küngastest lõunas. Selle geograafilised koordinaadid on 37°44′18″N 122°27′12″W. Selle ümbruses asub 15 hektari suurune Mount Davidsoni park. Mount Davidson on saanud nime geodeedi ja geograafi George Davidsoni järgi. Mount Davidsonil asub 31,4 meetri kõrgune betoonist rist, mis on valminud 1934. aastal. Rist on püstitatud California esimeste asunike mälestuseks. Mount Davidsonil ja seal asuva risti juures on filmitud üks 1971. aasta märulifilmi "Räpane Harry" ("Dirty Harry") stseene.
Jaak Raie

Jaak Raie (sündinud 1. juunil 1976 Kiviõlis) on Eesti riigiametnik ja endine sporditegelane, alates 1. aprillist 2022 Haridus- ja Noorteameti peadirektor. Ta on lõpetanud 1994. aastal Kiviõli I Keskkooli ja Kiviõli lastemuusikakooli, 1998. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna liikumis- ja sporditeaduste bakalaureuseõppe ning 1999. aastal samas kehalise kasvatuse õpetaja kutseõppe. 1996. aastal alustas ta Eesti Akadeemilises Spordiliidus spordiprojektide juhina, hiljem on olnud ka selle liidu peasekretär. Aastatel 1996–2001 tegutses ka korvpallitreenerina ning aastast 1994 on tegutsenud korvpallikohtunikuna. Aastal 2002 oli ta SELL-i Tartu üliõpilasmängude tegevdirektor. Aastatel 2009–2012 oli Eesti Korvpalliliidu juhatuse liige ja noortekomisjoni esimees. Aastatel 2001–2002 oli Jaak Raie Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud, 2002–2007 Tallinna Spordi- ja Noorsooameti juhataja ja 2007–2012 Eesti Rahvusringhäälingu juhatuse liige. Aastatel 2013–2019 oli ta Tallinna Teaduspargi Tehnopol juhataja ja 2019–2021 Viljandi haridus- ja kultuuriameti juhataja. Alates novembrist 2021 kuni 24. märtsini 2022 oli Jaak Raie Põhja-Sakala vallavanem. Haridus- ja Noorteameti peadirektoriks valiti Jaak Raie. Haridus- ja Teadusministeeriumi veebisait, 18. märts 2022. HARNO juhiks saab Jaak Raie. Tippjuhi konkursiveeb, Riigikantselei veebisait. Jaak Raie. ESBL.
Toni Braxton

Toni Michele Braxton (sündinud 7. oktoobril 1967 Severnis, Marylandi osariigis) on USA laulja ja laulukirjutaja. 1980. aastate lõpus hakkas Braxton koos oma õdedega esinema ansamblis The Braxtons. Seal pälvis Braxton produtsentide L. A. Reidi ja Babyface'i tähelepanu. Ta sõlmis seejärel lepingu LaFace Recordsiga ja andis 1993. aastal välja omanimelise debüütalbumi. Album jõudis USA plaadimüügi edetabelis Billboard 200 esikohale ja seda müüdi maailmas üle 10 miljoni eksemplari. Albumilt ilmunud singlid "Another Sad Love Song" ja "Breathe Again" said hittideks üle maailma. Album tõi Braxtonile kolm Grammy auhinda, sealhulgas auhinna parima uue artisti kategoorias. Braxtoni järgmised albumid olid samuti väga edukad. 1996. aastal ilmunud albumilt "Secrets" pärinesid kaks tema suurimat hittsinglit: "You're Makin' Me High" ja "Un-Break My Heart", mis mõlemad jõudsid USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 esikohale. 2000. aastal müügile tulnud Braxtoni kolmas stuudioalbum "The Heat" debüteeris edetabelis Billboard 200 teisel kohal. Albumi edukaim singel oli "He Wasn't Man Enough", mis jõudis USA edetabelis teisele kohale. Braxtoni järgmised stuudioalbumid "More Than a Woman" (2002), "Libra" (2005) ja "Pulse" (2010) anti välja ajal, mil tal lepingulised vaidlused plaadifirmadega, lisaks jõudsid avalikkuse ette tema terviseprobleemid. 2014. aastal andis Braxton koos oma kauaaegse tööpartneri Babyface'iga välja duettide albumi "Love, Marriage & Divorce", mis pälvis aasta hiljem Grammy auhinna parima R&B-albumi kategoorias. Pärast seda on Braxton kahe plaadifirma kaudu andnud välja veel kaks stuudioalbumit: "Sex & Cigarettes" (2018) ja "Spell My Name" (2020). Braxtoni plaate on maailmas müüdud üle 70 miljoni, mis teeb temast ühe ajaloo edukaima R&B-stiili naisartisti. Ta on võitnud seitse Grammyt, üheksa Billboardi muusikaauhinda ja seitse Ameerika muusikaauhinda. "Toni Braxton" (1993) "Secrets" (1996) "The Heat" (2000) "Snowflakes" (2001) "More Than a Woman" (2002) "Libra" (2005) "Pulse" (2010) "Love, Marriage & Divorce" (koos Babyface'iga) (2014) "Sex & Cigarettes" (2018) "Spell My Name" (2020) Koduleht
Võllpind

Võllpinnaks ehk võllipinnaks nimetatakse välismõõtudega iseloomustatavat pinda. Avapind Avasüsteem Võllisüsteem
Rahvaarv

Rahvaarv on mingi riigi või ka muu piiritletud territooriumi (näiteks haldusüksuse, eriti liitriigiks osaks oleva riikliku moodustise) elanike arv, selle riigi elanike absoluutarv. Riigi elanike hulka ei arvata mitte ainult selle riigi kodanikud, vaid ka riigis elavad välismaalased ja kodakondsuseta isikud, sealhulgas lapsed ja noorukid. Tavaliselt võetakse arvesse ainult põhielukohta. Juriidilisi isikuid elanike hulka ei loeta. Maailma suurima rahvaarvuga riik on Hiina Rahvavabariik. Maailma rahvaarv Demograafia World Gazetteer "2012. aastal ületab rahvaarv seitsme miljardi piiri", EPL Online, 24. juuni 2008
Kaaspind

Kaaspindadeks nimetatakse liites kokkupuutuvaid pindu.
Ivankiv

Ivankiv (ukraina keeles Іванків) on alev Ukrainas Kiievi oblastis Võšhorodi rajoonis. See asub Teterivi jõe vasakkaldal. Linnas asus Ivankivi ajaloo- ja koduloomuuseum. 1. aprillil 2022 taastasid Ukraina Relvajõud Ivankivi üle kontrolli. Чисельність наявного населення України на 1 січня 2019 року, vaadatud 1.07.2019. ВСУ освободили Иванков на Киевщине - Korrespondent.net, 01.04.2022 (vaadatud: 01.04.2022)
Marija Vorontsova

Marija Vorontsova (vene keeles Мария Воронцова, sünninimega Mariya Vladimirovna Putina, vene keeles - Мария Владимировна Путина (sündinud 28. aprillil 1985, Leningradis) on Venemaa lastearst-endokrinoloog. Ta on Venemaa presidendi Vladimir Putini esimene laps. Vorontsova sündis Leningradis, Vladimir Putini ja Ljudmila Putina esimese tütrena. Ta on õppinud Ida-Saksamaa Dresdeni koolis, kui nende pere elas seal 1980. aastatel. Pärast pere kolimist Peterburi 1991. aasta kevadel, õppis ta Peterburi Saksa Gümnaasiumis Peterschules (vene keeles "Петершуле"). Hiljem, Tambovi jõuguga seotud vägivaldsete jõukude vahelise sõdade ajal, kui need Peterburi energiakaubanduse üle kontrolli võtsid, saatis isa, kes kartis nende turvalisuse pärast tema ja ta õde Katerina tagasi Saksamaale . Hiljem, pärast pere kolimist Moskvasse, õppis ta juba Moskva Saksa Koolis, mis oli tihedalt seotud Saksa saatkonnaga ja kus õppis palju Moskva diplomaatide lapsi Šveitsist, Austriast ja Saksamaalt. Ta lõpetas kooli 11 aastat hiljem. Kolm aastat hiljem alustas ta ülikooliõpinguid, registreerudes koos Katerinaga esimese aasta üliõpilasteks. Marija Vorontsova õppis Peterburi Riiklikus Ülikoolis bioloogiat ja lõpetas 2011. aastal Moskva Riikliku Ülikooli arstiteaduse eriala. Aastatel 2013–2015 oli ta viie uuringu kaasautor, sealhulgas "Vere antioksüdantide süsteemi staatus aktiivse akromegaaliaga patsientidel". 2015. aastal kirjutas ta raamatule laste idiopaatilisest kängumisest. Vorontsovat peetakse Putini nõunikuks geenitehnoloogia alal, eriti CRISPR -i kasutamisel geneetiliselt muundatud imikute loomiseks. Vorontsova on olnud abielus Hollandi ärimehe Jorrit Faasseniga. 2013. aastal elasid nad Hollandis Voorschoteni kõrgeima elumaja katusekorteris. 2014. aastal nõudsid Hollandi elanikud Vorontsova riigist väljasaatmist pärast seda, kui venemeelsed mässulised tulistasid Ukrainas alla Malaysia Airlinesi lend 17 lennuki. 2015. aastal teatati, et Vorontsova ja Faassen elavad Moskvas. 2022. aasta kevadel otsustasid nad oma abielu lõpetada. "Putin's daughter, a young billionaire and the president's friends". Reuters. "Putin has 2, maybe 3, daughters he barely ever talks about — here's everything we know about them". Businessinsider. 25. veebruar 2022. Belton, Catherine (23 June 2020). Putin's People: How the KGB Took Back Russia and Then Took on the West. Farrar, Straus, Giroux. ISBN 978-0374238711 "Future of Genetically Modified Babies May Lie in Putin's Hands". Bloomberg. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2019. Vaadatud 13. juunil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) "Spokesman Denies Putin Wanted to Visit Daughter in Dutch Village". The Moscow Times. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2013. "Putini vanima tütre elus on rasked ajad: väidetavalt purunes hiljuti naise abielu Hollandi ärimehega". Kroonika.
Pihkva rahvusvaheline lennujaam

Pihkva rahvusvaheline lennujaam (vene Международный аэропорт Псков; IATA: PKV, ICAO: ULOO) on Venemaa rahvusvaheline lennujaam. Lennujaam asub Pihkva oblastis, 6 km Pihkvast kagus. yandex.ru: Аэропорт Псков: онлайн-табло вылета, vaadatud 20.03.2022 Pihkva lennujaama mitteametlik koduleht
Andris Nelsons

Andris Nelsons (sündinud 18. novembril 1978 Riias) on läti dirigent. Nelsons õppis Läti Muusikaakadeemias ja Peterburi konservatooriumis. Ta osales ka Neeme Järvi ja Jorma Panula meistrikursustel ning võttis 2002. aastast eratunde Mariss Jansonsi juures. Ta alustas oma karjääri trompetistina. 2003. aastal sai ta Läti Rahvusooperi peadirigendiks. 2006–2009 oli ta Nordwestdeutsche Philharmonie peadirigent, 2008–2014 Birminghami sümfooniaorkestri peadirigent. Alates 2014. aastast on ta Bostoni sümfooniaorkestri peadirigent ja alates 2018. aastast Leipzigi Gewandhaus-orkestri peadirigent. Temast on valminud dokumentaalfilm "Der Dirigent Andris Nelsons. Genius on Fire" (Saksamaa 2012). 1. jaanuaril 2020 dirigeeris ta Viini Filharmoonikute uusaastakontserti. 2011 Balti Assamblee kunstipreemia 2012 Läti Teaduste Akadeemia auliige 2016 Grammy auhind https://cosmopolis.ch/andris-nelsons/ https://www.bso.org/profiles/andris-nelsons http://www.andrisnelsons.com/
Sturla Böðvarsson

Sturla Böðvarsson (sündinud 23. novembril 1945) on Islandi poliitik (Iseseisvuspartei). Sturla Böðvarsson lõpetas 1966. aastal Reykjavíki kutsekooli puusepana. Islandi Tehnikaülikoolis omandas ta bakalaureusekraadi tsiviilehituse alal 1973. aastal. Aastatel 1971–1974 töötas ta Sigurður Thoroddseni inseneribüroos. Oli aastatel 1974–1991 Stykkishólmuri linnapea. Lisaks sellele oli ta 1978–1985 osakoormusega õpetaja Stykkishólmuri kutsekoolis. Aastatel 1991–2009 oli ta Alþingi liige. 28. maist 1999 kuni 24. maini 2007 oli ta Islandi side- ja transpordiminister. 2007–2009 oli ta Alþingi esimees. Ta oli aastatel 2011–2014 Snæfellingari arendusühingu tegevdirektor ja aastatel 2014–2018 Stykkishólmuri linnapea. Sturla Böðvarsson Alþingi
Kinnisliide

Kinnisliide on liide, mis liidab kaasdetailid ühtseks tervikuks. Kinnisliide ei ole siiski liikumatu liide, sest detailid kinnisliites võivad omavahel liikud. Kinnisliitega on ühendatud näiteks keps ja kolvisõrm automootoris. Liikumatu liide
Mäelta oja

Mäelta oja (ka Tohera oja) on oja Pärnumaal Tori vallas Aesoo külas. Tohera oja algab Aesoost ja suubub Navesti jõkke. Ta pikkus 2,8 km. Mäelta oja. Keskkonnaregister, vaadatud 20.03.2022.
Aadu Kaasik

Aadu Kaasik (9. oktoober 1937 Narva – 5. jaanuar 2022) oli Eesti sporditegelane. Aadu Kaasik sündis Narvas, kus veetis oma lapsepõlve. Kooliteed alustas ta Tallinna 16. Keskkoolis. Juba 1960. aastal nimetati ta Tallinna Dünamo jäähoki mängijana Eesti NSV jäähokikoondise kandidaatide hulka. Esimese koduse jäähokiliiga meistrikulla võitis Kaasik Tallinna Kalevi ridades 1962. aastal, kui tuli ENSV jäähokimeistriks. Eelnevalt oli ta armeeteenistuse kaudu 1959. ja 1960. aastal saanud meistritiitlid Läti NSV jäähokiliigast. Aadu Kaasik tegeles ka käsipalliga, mida tema mängijakarjääri algusajal harrastati väravpalli nime all ja mängiti 11-liikmeliste meeskondadega. 1960. aastal Tallinnas toimunud esimestel lahtistel meistrivõistlustel, kus mängiti tänapäevaste reeglite järgi ehk mängimas olid seitsmesed tiimid, tuli Dünamo meeskonna koosseisus võitjaks ka Aadu Kaasik. Peatselt siirdus ta mängima kõrgliigasse tõusnud Tallinna Vineeri- ja Mööblivabriku võistkonda ning võitis aastatel 1963–1966 kolm ENSV meistrikulda, vaid 1964. aastal saadi teine koht. Lisaks võitis ta 1963., 1965. ja 1966. aastal Tallinna Vineeri- ja Mööblivabriku meeskonnaga ENSV karikavõistlused. 1980. aastal, kui moodustati Kaasiku peamise töökoha Tallinna Lihakombinaadi juurde käsipallimeeskond, hakkas ta tegelema treeneritööga. Sellest ajast peale oli nende meeskond ENSV meistrivõistluste esinelikus, kuni 1991. aastal suudeti lõpuks võita ka kuldmedalid. Kokku tegeles ta käsipalliga üle 30 aasta, seda nii mängija kui treenerina. "Suri tänapäevase käsipalli sünni juures olnud Aadu Kaasik". Postimees. 7. jaanuar 2022.
Liikumatu liide

Liikumatu liide on liide, mis välistab kaasdetailide omavahelise liikumise tööolukorras. Kinnisliide
Toomas Sõmera

Toomas Sõmera (17. veebruar 1945 Tallinn – 6. jaanuar 2022 Tallinn) oli 1990–1991 aastatel Eesti sideminister. Tema esimene kokkupuude IKT-sektoriga oli juba pärast keskkooli, kui ta 1963. aasta juunis asus tööle telefonikaugejaama montööriõpilasena. Pärast sõjaväeteenistust naasis ta telefonikaugejaama juba elektromehaanikuna. Kui Toomas Sõmera 1975. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi raadiotehnika erialal, siis tehti talle ettepanek asuda sideministri asetäitja kohale. Aastatel 1990–1991 oli ta Eesti Vabariigi sideminister. Sideministeeriumis töötas ta kuni 1991. aastani, kui ministeerium likvideeriti. Aastatel 1991–2000 oli Sõmera Eesti Telekomi juhatuse esimees. 2002. aasta veebruaris asus ta juhtima Eesti Infotehnoloogia Sihtasutust (EITSA), kust ta sama aasta mais pensionile suundus. 2002 Riigivapi IV klassi teenetemärk 2013 Infotehnoloogia ja telekommunikatsiooni liidu (ITL) elutöö preemia Tanel Saarmann (06.01.2022). "Lahkus üleminekuvalitsuse sideminister Toomas Sõmera". Delfi Ärileht. "TTÜ lõpetajad 1918–2006". Tallinna Tehnikaülikooli koduleht.
Priit Pallo

Priit Pallo (24. aprill 1954, Tallinn – 11. jaanuar 2022) oli eesti autospordiedendaja. 1972. aastal pärast Tallinna 1. Keskkooli lõpetamist valis ta oma eriala innustatuna just autospordist ning läks õppima Tallinna Polütehnilisse Instituuti teedeehitust, et oskaks projekteerida ringrada. Juba kõrgkoolis õppides võistles ta rahvarallidel ja oli mitmel võistlusel kohtunik. 1977. aastast töötas ta Eesti Maanteeprojektis. Ta on projekteerinud mitu Eesti kardi- ja rallikrossirada. Ta huvitus ringrajaspordist ja hakkas korraldama rahvarallisid. Ta oli ka Eesti NSV ringrajakoondise treener-esindaja. Lisaks sai temast ringrajakomitee aseesimees (1978–1986) ja hiljem selle esimees (1987–1994). Aastatel 1981–1989 oli ta kardikomitee liige ja kuulus ka autospordiföderatsiooni presiidiumisse. 1991. aastast töötas ta põhikohaga Eesti Autospordi Liidu peasekretäri asetäitjana. Ta on kuulunud Tallinna ralli korraldusmeeskonda. Tegi kaastööd Spordilehele, Kehakultuurile, ajakirjale AutoPluss, autospordi aastaraamatutele ja raadiole. Autospordi reegliraamat. 2001 Autospordi aastaraamat. 2009. ISBN: 1736549X "Suri pikaaegne autospordijuht Priit Pallo". Õhtuleht. 11. jaanuar 2022. "Priit Pallo". ESBL. Biograafia ESBL-is Haud Tallinna Liiva kalmistul
Viivi Viilmann

Viivi Viilmann (8. jaanuar 1932 Tallinn – 21. jaanuar 2022) oli Eesti kunstnike liidu liige ja kunstiteadlane. Viivi Viilmann lõpetas Tallinna 17. Keskkooli 1951. aastal. 1960. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli, kus oli õppinud ajaloo-keeleteaduskonnas. Aastatel 1951–1954 töötas ta Harju rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitees, seejärel 1954–1957 õpetajana ja 1957–1987 Ajaloo Instituudis. 1993. aastal sai Viivi Viilmann Eesti Kunstnike Liidu liikmeks. Viivi Viilmann on uurinud kubismi ja konstruktivismi ilminguid Eesti kunstiajaloos, rõhuga skulptuurile. Sel teemal ilmus temalt artikleid ajakirjas Kunst. 1978. aastal pälvis ta autorite kollektiivi liikmena Kristjan Raua nimelise kunstipreemia. "Õnnitleme Viivi Viilmanni 90. juubeli puhul!". Eesti Kunstnike Liit.