laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Josh McEachran

Joshua Mark McEachran (sündinud 1. märtsil 1993 Oxfordis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Birmingham City. McEachran oli 2010–2015 Londoni Chelsea mängija, aga suurema osa ajast oli ta laenul muudes Inglismaa jalgpalliklubides.
Ross Turnbull

Ross Turnbull (sündinud 4. jaanuaril 1985 Bishop Aucklandis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängis viimati klubis Leeds United väravavahina. FA Cup (2): 2009–10, 2011–12 UEFA Meistrite Liiga (1): 2011–2012
Henrique Hilário

Henrique Hilário Meireles Alves Sampaio (sündinud 21. oktoobril 1975) on Portugali jalgpallur, kes aastatel 2006–2014 mängis Inglismaa Premier League'i klubis Chelsea väravavahina. Inglismaa meister (1): 2009–10 FA Cup (4): 2006–07, 2008–09, 2009–10, 2011–12 Football League Cup (1): 2006–07 Inglismaa superkarikas jalgpallis (1): 2009 UEFA Meistrite Liiga (1): 2011–2012
Ryan Bertrand

Ryan Dominic Bertrand (sündinud 5. augustil 1989 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis Leicester City kaitsjana. Chelsea FA Cup: 2011–12 UEFA Meistrite Liiga: 2011–2012 UEFA Euroopa Liiga: 2012–13 Southampton EFL Cup: Teine koht 2016–17
A-Rosa Viva

A-Rosa Viva on teine A-Rosa Aquaga samasse klassi kuuluv neljatekiline Saksamaa jõereisilaev, mis on ehitatud Neptun Werfti laevatehases Rostockis 2010. aastal. 2008 tellis A-ROSA Flussschiff GmbH kaks samatüübilist neljatekilist ja neljatärnilist kajutijõereisilaeva 99 kliimaseadmetega varustatud topeltkajutitega à 14,5 m². Kiil pandi 23. aprillil 2009 ja laev anti üle Mecklenburg-Vorpommerni transpordiministri Volker Schlottmanni juuresolekul 19. veebruaril 2010. Juba järgmisel nädalal sõitis uus jõereisilaev oma jõuga üle Läänemere, Kieli kanali, Põhjamere, IJsselmere ja Reini Deutzeri sadamasse Kölnis, kus märtsis varustati laev lõplikult. 26. märtsil 2010 ristiti laev Baselis (Šveits),kus toimus pidulik tseremoonia. Ristiemaks sai miss Šveits 2007 Amanda Ammann ja laev sai nime A'Rosa Viva. Alates 26. märtsist kasutab laevakompanii A-ROSA Flussschiff GmbH A-Rosa Vivat sõiduplaani järgi. Laev sõidab Saksamaa jõgedel Reini-, Maini- ja Moseli-äärsete linnade vahet. Oma kodusadamas Rostockis pärast valmimist A-Rosa Viva enam pole olnud. Jõereisilaev Deutzeri sadamas Teiste jõereisilaevadega Amsterdamis Üht Schottel Pump-Jetit kasutatakse ahtris paremaks manööverdamiseks Sõidul Köln-Mülheimis Jõereisilaevade loend SPJ Pump Jet (saksa keeles) Die Decks- und Kabinenpläne A-ROSA AQUA, VIVA & BRAVA (saksa keeles) Laeva info - A-Rosa Viva (inglise keeles) NEPTUN WERFT ist der Spezialist für Flusskreuzfahrtsschiffe[alaline kõdulink]  A-Rosa Viva – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Järva-Madise kihelkond

Järva-Madise kihelkond (saksa keeles Kirchspiel St. Matthäi, lühend JMd) on ajalooline kihelkond Järvamaal ja Järva kreisis Eestimaa kubermangus. 1282. aastal on esmamainitud kuni Liivi sõjani Liivi ordule kuulunud Albu mõisa (Alp). Järva–Madise kihelkonnas on veel mainitud eramõisaid: Vetepere (1539) ja Ageri (1553). Lisaks nendele mõisatele olid kihelkonna territooriumil veel Ahula mõis (1615), Kaalepi mõis (1686), Kurisoo mõis (1585), Orgmetsa mõis (1639), Seidla mõis (1595), Järva–Madise kirikumõis. 1861. aastal oli Albu Järvamaa talurahva vastuhaku keskus, millest kirjutas Eduard Vilde oma romaanis "Prohvet Maltsvet". Maakogukonnaseaduse kehtestamisel 1866. aastal kaotas mõis võimu kogukonna üle. Vallakogukonda määrati seadusega valitsema kogukonna volikogu ja vallavanem. 1866. aasta 16. detsembril valiti Albu vallas esimene kogukonna volikogu. Ajaloolisele Järvamaale kuulunud kihelkonnas paiknes 9 mõisat – 1 kirikumõis ning 7 rüütlimõisast peamõisat koos 1 kõrvalmõisaga. Sellele lisandus 2 karjamõisat. Järva-Madise kirikumõis (Pastorat St. Matthäi) Ageri mõis (Aggers) rüütlimõis Ahula mõis (Affel) rüütlimõis Albu mõis (Alp) rüütlimõis Kaalepi mõis (Kaulep) rüütlimõis Kurisoo mõis (Kurrisal) rüütlimõis Mägise mõis (Mäggis) Seidla kõrvalmõis Orgmetsa mõis (Orgmetz) rüütlimõis Seidla mõis (Seydell) rüütlimõis Sugalepa mõis (Julianenberg) – Albu mõisa karjamõis Vetepere mõis (Kurwomes) – Albu mõisa karjamõis Aniste mõis (Anista), poolmõis, eraldati Albu mõisast 1862. aastal. Järva-Madise kihelkonna vallad aastatel 1866-1892/93/94 Albu vald (Alp) Ageri vald (Aggers) Ahula vald (Affel) Kaalepi vald (Kaulep) Orgmetsa vald (Orgmetz) Kurisoo vald (Kurrisal) Seidla vald (Seydel) Kihelkond kattub umbes 90% ulatuses endise Albu vallaga. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 88. Märt Uustalu, Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal, Tallinna Ülikool Järva-Madise kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Järva-Madise kihelkond mõisaportaalis Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 508–510. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 88. Elfriede Änilane. Ajalooline traditsioon Järva-Madise kihelkonnast 1930. a. Eesti Kirjandusmuuseum. 2008. Järva-Madise kihelkond mõisaportaalis
Firovo rajoon

Firovo rajoon on haldusüksus Venemaal Tveri oblasti põhjaosas. Piirneb loodes Novgorodi oblastiga. Rajoonis on 2 alevit (Firovo ja Velikooktjabrski) ning 106 maa-asulat. Q126684906 Rajooni koduleht
Leo Rwabwogo

Leo Rwabwogo (3. juuni 1949 Tororo, Tororo piirkond, Uganda – 14. jaanuar 2009 Rugongo, Kabarole piirkond, Uganda) oli Uganda poksija. Rwabwogo sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Artur Olechile (Poola) ja 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Georgi Kostadinovile (Bulgaaria). Rwabwogo on seni ainuke Uganda sportlane, kes on võitnud kaks olümpiamedalit. 19. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tulemused inglise keeles 20. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tulemused inglise keeles
Sherlock Holmes: Varjude mäng

"Sherlock Holmes: Varjude mäng" (inglise keeles "Sherlock Holmes: A Game of Shadows") on 2011. aastal Ameerika Ühendriikide ja Suurbritannia ühistööna valminud mängufilm, mis põhineb Arthur Conan Doyle'i kriminaalromaanidel. Filmi režissöör on Guy Ritchie. Peategelasi Sherlock Holmesi kehastab Robert Downey juunior ja doktor Watsonit Jude Law. Linateoses on kasutatud motiive jutustusest "Viimane juhtum" ("The Adventure of the Final Problem", 1893), kus professor Moriarty üritas tappa Sherlock Holmesi. Robert Downey juunior – Sherlock Holmes Jude Law – doktor Watson Jared Harris – professor James Moriarty Noomi Rapace – Sim Stephen Fry – Mycroft Holmes Kelly Reilly – Mary Morstan Watson Rachel McAdams – Irene Adler Eddie Marsan – Inspektor Lestrade Geraldine James – Mrs. Hudson Fatima Adoum Gilles Lellouche Filmimine toimus Suurbritannias Lõuna-Inglismaal Surrey krahvkonna Farnhami linnas (Bourne Woods), Oxfordshire'i krahvkonna Didcot' linnas (Didcot Railway Centre) ja Londoni Greenwichi linnaosas Greenwichi Kuninglikus Mereakadeemias (Old Royal Naval College). Mandri-Euroopas olid võttepaikadeks Prantsusmaa linn Strasbourg (nt Place de la Cathédrale) ja Šveitsi Luzerni kantonis Triengeni. Suurbritannia – 16. detsember 2011 Ameerika Ühendriigid – 16. detsember 2011 Soome – 23. detsember 2011 Venemaa – 29. detsember 2011 Eesti – 30. detsember 2011 Suurbritannia – 16. detsember 2011 Ameerika Ühendriigid – 16. detsember 2011 Chris Tilly. Sherlock Holmes: A Game of Shadows Preview. IGN, 22. veebruar 2011 Filming locations for Sherlock Holmes: A Game of Shadows. IMDb "Sherlock Holmes: Varjude mäng" andmebaasis Box Office Mojo (inglise) Ametlik treiler
Sherlock Holmes (film 2009)

"Sherlock Holmes" (inglise keeles Sherlock Holmes) on 2009. aastal Ameerika Ühendriikide ja Suurbritannia ühistööna valminud mängufilm, mis põhineb Arthur Conan Doyle'i kriminaalromaanidel. Sherlock Holmesi kehastab Robert Downey juunior ja doktor Watsonit Jude Law. Filmi režissöör on Guy Ritchie. Robert Downey juunior – Sherlock Holmes Jude Law – doktor Watson Rachel McAdams – Irene Adler Mark Strong – lord Henry Blackwood, aristokraatlik sarimõrvar Eddie Marsan – inspektor Lestrade Kelly Reilly – Mary Morstan, doktor Watsoni väljavalitu James Fox – Sir Thomas Rotheram, Inglismaa ja Walesi ülemkohtunik ning lord Blackwoodi isa William Hope – John Standish, Ameerika Ühendriikide suursaadik Hans Matheson – lord Coward, riigisekretär ja lord Blackwoodi parem käsi Robert Maillet – Dredger, lord Blackwoodi käsilane Geraldine James – missis Hudson 2010. aastal oli firm "Sherlock Holmes" nomineeritud kahele Oscarile: parima kunstnikutöö Oscar – Sarah Greenwood ja Katie Spencer parima muusika Oscar – Hans Zimmer Samal aastal võitis Robert Downey juunior selles filmis tehtud rolli eest parima muusika- või komöödiafilmi meesnäitleja Kuldgloobuse. Sherlock Holmes (2009). Blogi Dream Scene, 12. jaanuar 2010 Sherlock Holmes (2009). Blogi Minu filmijutud, 31. jaanuar 2010 Martin Saar. Sherlock Holmes – esteedist härrasmees või kokaiinisõltlasest rusikakangelane? Eesti Ekspress, 7. veebruar 2010 Sherlock Holmes (2009). Blogi Full-Metal-Metsavana, 26. veebruar 2010 "Sherlock Holmes (film 2009)" andmebaasis Box Office Mojo (inglise) Sherlock Holmes (2009) Filming Locations. UK Onscreen.
Hans Frohwein

Hans Frohwein (8. aprill 1887 – 5. august 1956) oli Saksa diplomaat. Ta oli aastail 1936 (esitas volitused 9. märtsil 1936) – 1940 Saksa Riigi viimane saadik Eestis. "Saksa saadik Tallinnas oli tüübiline Saksa välisameti Geheimrat, kelle seljataga oli pikk diplomaatiline teenistus vähe silmapaistvatel kohtadel. Ta keha ülemine pool oli alati kergelt ette nihutatud, mis oli kõikumata viisakuse tõttu jäänud justkui kummardusvalmis asendisse. Ta prillide tagant kõneseltsilisele suunatud pilk oli veidi kuiv, kuid siiski heatahtlik. Ta oleks sobinud kindlasti paremini Wilhelmi keisririiki kui Hitleri poolt ülesehitatavasse kolmandasse riiki. "Frohwein oli pärit Reinimaalt ja ta pakkus oma külalistele eriti häid reinveini sorte. Ta armastas klassilist muusikat, mida üsna sageli tema juures sai kuulda, ja ta eelistas kolme suurt "B'd": Bachi, Beethovenit ja Brahmsi.". (Oskar Mamers. Häda võidetuile. Kirjastus EMP, Stockholm, 1958, lk 67.) Oma ametiaja jooksul kujunes Frohweinil teatud määral protežeeriv ja heatahtlik suhtumine Eesti riikija selle juhtkonda ning eestlastesse üldse. Ta nimetas eestlasi töökaks ja tasakaalukaks põhjamaiseks rahvaks, kes pole vastuvõtlik kommunistlikule nakkusele. Siiski tegi Eesti valitsus tema arvates liiga vähe ajakirjanduse ohjeldamiseks, ka polnud ta rahul siseminister Kaarel Eenpalu poliitikaga vähemusrahvuste suhtes. 29. aprillil 1940 kirjutas ta oma telegrammis Saksa välisministeeriumile: "Seoses kõnesoleva asjaoluga [läbirääkimised Nõukogude Liidu baaside laiendamise asjus] avaldas president mulle oma vaateid Eesti tulevastest suhetest Venemaaga ja Saksamaaga. Ta põhjendas pikemalt, miks Eesti rahvas pole kunagi Vene-Aasia kultuuriregiooni kuulunud ning selle sisemiselt tagasi lükkab; palju enam tunneb ta end olevat seotud Õhtumaa kultuuri ja mõttelaadiga, kusjuures Saksa kultuur kindlalt esiplaanil seisab. Saatuseküsimus on, kas rahu, millega käimasolev sõda ometi kunagi peab lõppema, sellele faktile vastava poliitilise lahenduse leiab. Ta hellitab lootust, et sõdivate riikide riigimehed leiavad võimaluse rahu sõlmimiseks enne, kui Euroopa rahvad on sõjast niivõrd kurnatud, et vene-asiaatlik edasitung Läände alata võiks." (Liivi Uuet ja Erich Kaup. Sotsialistliku revolutsiooni käsiraamat. Tammerraamat, 2011, lk. 243.) Ludwig Biewer, Die Gesandtschaft des Deutschen Reiches in Tallinn/Reval und die deutsch-estnischen Beziehungen 1918 bis 1940 Heino Arumäe. President Konstantin Päts Saksa saadiku hinnanguis 1939–1940. Akadeemia, 200, nr. 12, lk. 2540. Heino Arumäe. President Konstantin Päts Saksa saadiku hinnanguis 1939–1940. Akadeemia, 2000, nr. 12, lk. 2538–2559. Saksa saadik H. Frohwein'i kõne volikirja üleandmisel 3. III 1936.
Peeter Baranin

Peeter Baranin (ka Pjotr Baranin; 31. jaanuar 1882 Kolkja – 11. aprill 1966 Tallinn) oli Riigikogu liige, Mustvee avalik tegelane. Baranin õppins Tartu Reaalkoolis. Ta oli karskus- ja tuletõrjetegelane. Samuti oli ta Mustvees vallavanem ja alevivalitsuse esimees. Ta oli Riigikogu II ja III koosseisu liige. Ta oli aastani 1914 Suur-Kolkja Vanausuliste koguduse esimees. Tal oli palju teeneid 1928. aastal rajatud uue Väike-Kolkja vanausuliste palvemaja rajamisel. Peeter Baranin suri 11. aprillil 1966 Tallinnas ning ta maeti 13. aprillil 1966 Metsakalmistule. Suur-Kolkja kogudus Väike-Kolkja kogudus http://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=93413
Malai-Polüneesia keeled

Malai-polüneesia keeled on Austroneesia keelte rühm, mida kõneldakse Kagu-Aasia ja Vaikse ookeani saartel, kuid ka Aasia mandril. Malai-Polüneesia keelte hulka kuuluvat malagassi keelt kõneldakse Madagaskaril India ookeanis. Malai-Polüneesia keeltel on kokku ligikaudu 386 miljonit kõnelejat. Selle artikli kirjutamisel on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Malayo-Polynesian languages seisuga 31.10.2011.
Ruumhajuvusmõõtja

Ruumhajuvustmõõtja on seade, mis mõõdab valguskiirte hajuvust keskkonnas. Puussaar, Aare. "Requirements and analysis of multispectral volume scattering meter" ("Multispektraalse ruumhajuvusmõõtja nõuded ja analüüs", bakalaureusetöö, kokkuvõte eesti keeles) (Tartu Ülikool, 2011)
Prohvet Maltsvet

"Prohvet Maltsvet" on Eduard Vilde kirjutatud 1850.–1860. aastate talurahvaliikumisi käsitlevate ajalooliste romaanide triloogia kolmas osa, mis ilmus aastatel 1905–1908. Triloogia esimene osa on "Mahtra sõda" (1902) ja teine osa "Kui Anija mehed Tallinnas käisid" (1903).  Prohvet Maltsvet – alliktekstid Vikitekstides
A-Rosa Bella

A-Rosa Bella (registreeritud nimi A'Rosa Bella) on neljatekiline Saksamaa jõereisilaev. 2001. aastal tellis Saksamaa Deutsche Seereederei ja Briti laevakompanii P&O ühisettevõte Seetours Neptun Werftilt Rostock-Warnemündes kaks sama tüüpi neljatekilist jõereisilaeva. Seereederei soovis lisaks ookeanireisidele, mida ta korraldas laevaga A-Rosa Blu, hakata sama kaubamärgi all korraldama ka jõereise Doonaul ja vajas selleks sobivaid laevu. Neptun Werft pidi laevade projekti muudatusi tegema, et need vastaksid 2001 kehtima hakanud uutele Euroopa Liidu eeskirjadele parvlaevade osas. Need laevad (A-Rosa Bella ja A-Rosa Donna) anti tellijale üle 2002. aasta märtsis. Need laevad ei saanud üle Läänemere, Kieli kanali, Põhjamere, Waddenzee, Reini ja Maini Doonuale sõita, sest nad olid 14,4 m laiad, aga Reini-Maini-Doonau kanal on kuni 11,4 m laiustele laevadele mõeldud. Seepärast laaditi need laevad praamide ehk pontoonide peale ja viidi puksiiride abil Musta mere sadamasse Constanţasse, kust nad sõitsid omal jõul üle Doonau – Musta mere kanali Oltenitani, kuhu saabusid 22 päeva pärast väljumist Rostockist. 9. mail 2002 toimus A-Rosa Bella esmareis. See viis Doonau deltast Passausse. A-Rosa Donna järgnes mõni päev hiljem sama teed pidi. 2003 likvideeriti ühisettevõte Seetours. A-Rosa oli üks kolmest kaubamärgist, mis jäi Deutsche Seereedereile, kes hakkas seda valitsema oma tütarettevõtte Arkona kaudu. Alates 2009 on laeva omanik laevakompanii A-Rosa Flussschiff GmbH. See ettevõte tekkis siis, kui jõelaevandusega tegeleva osakonna juhatus kõik DSR-i jõelaevad emafirmalt välja ostis ja iseseisvat äri alustas. Laev sõidab Doonau-äärsete linnade Passau (Saksamaa)–Viin–Budapest–Belgrad–Vilkovo (Ukraina) vahet. Tehniline hooldus toimub Linzis. Laeva kodusadam on Rostockis, aga sinna ei saa laev omal jõul sõita. Laev on 124,5 m pikk ja 14,4 m lai. Tema süvis on 1,47–1,87 m ja laev ulatub veepinnast 6,96 m kõrgemale. Laeva veeväljasurve on 1850 tonni. Laeval on 4 tekki, 100 kajutit ja 242 reisijakohta. Laevaperes on 50 liiget. Laeva peamasina moodustavad 2 MTU diiselmasinat, kumbki võimsusega 0,8 MW, kokku 1,6 MW. Sõuseadme moodustavad 2 Schotteli põtkurit, mida käitab diiselmootor võimsusega 220 kW. Elektrisüsteemi toidet juhitakse 3 MAN-i diiselgeneraatori abil, millest igaühe võimsus on 380 kW. Lisaks on laeval Deutzi varugeneraator võimsusega 37 kW. Laeval on 100 neljatärnikajutit. Kõik need on kahekohalised ja nende pindala on 14,5–16,5 m². Kõigis kajutites on konditsioneer, dušš, kahekohaline voodi, seif ja lameekraanteler. Keskmisel tekil on 48 kajutil rõdu. Alumisel tekil on 42 tagumises kajutis lisadiivan. Kaks alumist tekki on ette nähtud üksnes puhkekohaks reisijatele ja laevaperele. Ülemisel tekil on vööri eesosas klaasist seintega puhkesaal, kus on baar ja lava. Sellest tagapool asub tervise- ja heaolukeskus, kus on massaažiruum, jõusaal ja kaks sauna. Laeva keskosas on sissepääsu lähedal kauplus. Laeva restorani taga on lahtine ahtritekk. Lahtisel tekil on bassein, päevitamisala, puttamise griin golfimängijate jaoks ja grillimiskoht. Osa lahtisest tekist on kaetav varikatusega. SPJ Pump Jet (saksa keeles)
Herilase tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Herilase tänav on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Mustamäe asumis IV mikrorajoonis. Herilase tänav algab Mustamäe teelt. Tänava nimi võeti kasutusele 1958. aastal. Tegemist on putukateemalise sarja nimega. Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 267.
Herilase tänav (täpsustus)

Herilase tänav on tänav mitmes Eesti asulas: Herilase tänav Kudjapel Herilase tänav Narvas Herilase tänav Tallinnas Herilase tee
Lepatriinu tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Lepatriinu tänav on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Mustamäe asumis IV mikrorajoonis. Tänava nimi võeti kasutusele 1958. aastal. Tegemist on putukateemalise sarja nimega. Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 278.
Sergei Štšerbakov

Sergei Štšerbakov (7. september 1871 Irboska – 6. aprill 1937) oli Eesti põllumees ja poliitik, II Riigikogu liige. Haridust sai ta semstvokoolis ja mitmesugustel kursustel. Ta oli Petseri vallavalitsuse abiesimees, 1920. aastatel Petseri maavalitsuse abiesimees ja maavalitsuse põllumajanduse osakonna juhataja. Ta oli II Riigikogu liige Tööerakonna rühmas. Veel oli ta Petseri Laenu-Hoiu Ühispanga esimees ja Petseri Põllumeeste Seltsi auesimees. Sergei Štšerbakov suri 1937. aasta 6. aprilli hommikul oma aias südamerabanduse tagajärjel. "Suri kaks Petseri maawalitsuse tegelast". Postimees nr 92, 6. aprill 1937. Lk 4 Eesti II Riigikogu. Tallinn 1924 Leinakuulutus. Postimees nr 93, 7. aprill 1937. Lk 9 Leinakuulutused. Postimees nr 93, 7. aprill 1937. Lk 10
Jegor Solovjov

Jegor Solovjov (ka Georgi Solovjov, Jegor Solovjev, Jegor Solovjev; 11. november 1871 Vasknarva – 29. jaanuar 1942 Unžlagi vangilaager, Gorki oblast, Venemaa) oli Eesti poliitik. Solovjov sündis aastal 1871 Vasknarvas. Ta oli talupidaja ja vallakirjutaja, viimast ametit pidas ta üle 20 aasta. Ta valiti Riigikogu II koosseisu liikmeks Narvataguste venelaste esindajana Vene ühendatud erakondade nimekirja järele. Solovjov arreteeriti NKVD poolt 27. aprillil 1941. Ta hukkus 29. jaanuaril 1942 Gorki oblastis, Unžlagis. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. november 2011. Vaadatud 1. novembril 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. september 2012. Vaadatud 31. oktoobril 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti II Riigikogu. Tallinn, 1924
CONCACAF Gold Cup

CONCACAF Gold Cup (varem CONCACAF Championship) on CONCACAF-i korraldatav jalgpalliturniir, millest võtavad osa CONCACAF-i kuuluvad jalgpallikoondised (Põhja-Ameerika, Kesk-Ameerika ja Kariibi piirkond). Võistlusi korraldatakse 1963. aastast iga kahe aasta tagant. Alates 2019. aastast võtab turniirist osa 16 meeskonda. Kõige rohkem kordi on need võistlused võitnud Mehhiko jalgpallikoondis (8), teisel kohal on USA (6) ja kolmandal Kanada koondis (1). Kaldkirjas on külalismeeskonnad. "2007 CONCACAF Gold Cup - Technical Report" (PDF). CONCACAF. 12. november 2007. Originaali (pdf) arhiivikoopia seisuga 29.11.2016. Vaadatud 28.11.2016. CONCACAF Gold Cup CONCACAF-i kodulehel
Anton Teetsov

Anton Teetsov (21. november 1889 Pärnu – 19. august 1941 Sosva, Sverdlovski oblast) oli eesti pangandustegelane ja rahandusminister, kes esindas Põllumeestekogusid. Ta õppis aastatel 1899–1908 Pärnu gümnaasiumis ja 1908–1913 Riia Polütehnikumi kaubandusosakonnas, lõpetas ülikooli. Ta oli Riias kaalude ja mõõtude proovikojas praktikant (aastatel 1909–1911). Aastatel 1911–1917 oli ta Pärnu Vastastikuse Krediit-Ühisuse ametnik ja asjaajaja. Aastal 1917 oli ta Tallinnas Eesti Maavalitsuse pearaamatupidaja. Aastatel 1917–1923 oli ta Eesti Tarvitajateühisuste Keskühisuse direktor, 1923–1927 Eesti Kommertspanga direktor ning 1927–1928 Jaan Tõnissoni kolmandas valitsuses rahaminister. Ta oli Pärnus Endla seltsi juhatuse liige, Esimese Eesti Kinnituse Seltsi (EEKS) juhatuse liige ja aastatel 1922–1927 esimees; oli aastast 1925 Kaubandus-Tööstuskoja I sektsiooni (panga ja kinnituse sektsiooni) liige (oli ka sektsiooni esimees), aastast 1926 Eesti Kirjastuse Ühisuse "Päevaleht" juhatuse liige ja aastatel 1919–1931 Tallinna Börsikomitee liige. Teetsov oli tuntud filatelist ja Eesti ühe suurema margikogu omanik. Anton Teetsov arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 ja ta suri eeluurimisel 19. augustil 1941 Sverdlovski oblastis, Sosvas. Tema väimees Nikolai Viitak oli teedeminister 1937. aasta augustist kuni 1940. aasta juunini (Konstantin Pätsi viiendas valitsuses, Kaarel Eenpalu valitsuses ja Jüri Uluotsa valitsuses). Tema vend Aleksander Teetsov oli näitleja, lavastaja ja Endla teatri direktor. 1930 Kotkaristi V klassi teenetemärk 1939 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk Homseid sünnipäewi, Anton Teetsov 50-aastane, Postimees (1886-1944), nr. 314, 20 november 1939 Eesti riigi-, avaliku- ja kultuurielu tegelased 1918–1938. I. Tallinn, 1939 Pärnu Postimees. 15. mai 2007 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2012. Vaadatud 1. novembril 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://muuseum.viljandimaa.ee/aastaraamat/2007/pihlak.pdf Kes on kes Eesti majanduses 2000. Eesti Kaubandus-Tööstuskoda. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000 (lk. 279) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. jaanuar 2022. Vaadatud 31. oktoobril 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Crater Lake'i rahvuspark

Crater Lake'i rahvuspark on rahvuspark Ameerika Ühendriikides Oregoni osariigis. Rahvuspark loodi aastal 1902. Rahvuspargis asub Mazama vulkaan, mille kaldeeras on Crater Lake ('Kraatrijärv'). "12 Things You Didn't Know About Crater Lake National Park". U.S DOI. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. november 2021. Vaadatud 1. jaanuaril 2023.