laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Keemilised omadused

Aine keemilised omadused on aine omadused, mis ilmnevad keemilistes reaktsioonides, milles see aine osaleb. Keemilised omadused on aluseks ainete klassifitseerimisel, näiteks metallid, halogeenid, happed, alkoholid, alkeenid, areenid jne. Mingit aineklassi iseloomustavad vastavale ainegrupile ühised keemilised omadused. Erinevused ainete keemilistes ja füüsikalistes omadustes võimaldavad aine identifitseerimist, ainete segu komponentide üksteisest lahutamist ja puhastamist. Aine keemilised omadused on tema keemiline stabiilsus, reaktsioonivõime, oksüdeeruvus, happesus, broomiarv, polümeriseeruvus, toksilisus jne. Aine keemilisi omadusi saab kindlaks teha, mõjutades seda keemiliselt. Keemilisi omadusi määratakse tihti klassikalise keemilise analüüsi meetoditega nagu maht- ja kaalanalüüs. Ainete keemilisi omadusi põhjustavad nende ainete aatomite tuumalaeng ja välisel elektronkihil olevad elektronid (valentselektronid), oktetireegel. Ainete keemilistes omadustes ilmneb perioodilisus, mis tuleneb elektronide väliskihi konfiguratsiooni perioodilisest kordumisest. Seda näitab ilmekalt keemiliste elementide perioodilisuse tabel. Aine omadused Füüsikalised omadused Keemiline aine Keemiline nomenklatuur
Aegviidu lastekoor

Aegviidu lastekoor on Aegviidu Kooli koor. Koori lauljad salvestasid koos Põhja-Tallinnaga loo "Meil on aega veel", mis kogus 2012. aasta R2 Aastahiti edetabelis kõige rohkem hääli (1385). Aegviidu lastekoori juht on Reet Kanger. Anete Kruusmägi (05.01.2013). ""Meil on aega veel" – me ei saa seda lauset enam tõsiselt võtta!". Õhtuleht. "R2 Aastahitt: Põhja-Tallinn «Meil on aega veel»". Elu24. 04.01.2013. Aegviidu Kooli huviringid 2012/2013 Aegviidu mudilaskoor Rahvakultuuri Keskuse lehel
Peterburi riiklik metsandusülikool

Peterburi riiklik metsandusülikool (ametlik nimi S. M. Kirovi Peterburi Metsandusülikool (Санкт-Петербу́ргский госуда́рственный лесотехни́ческий университе́т им. С. М. Ки́рова, СПбГЛТУ), vene keeles ka Лесотехническая академия (ЛТА, 'metsandusakadeemia') on kõrgem õppeasutus Venemaal Peterburis. Kool asutati Aleksander I ukaasiga 1803. aastal. 1929. aasta 26. novembrist kuni 2011. aasta 9. veebruarini oli õppeasutuse nimetuseks Metsandusakadeemia. 1827. aastal õppeasutuse juurde rajatud 65 ha suurune park on kultuuripärandina kaitse all. Botaanikaaed tiigiga Tiik Vaade pargile peahoonest  Peterburi riiklik metsandusülikool – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (vene ja inglise keeles)
Leverkuseni Bayer

Bayer 04 Leverkusen on Saksamaal Leverkusenis asuva kontserni Bayer AG spordiühing, mis on üks suurema liikmeskonnaga spordiühinguid Nordrhein-Westfalenis. Ühing asutati 15. juunil 1904 vabriku spordiühinguna, mille nimi oli Turn- und Spielverein 1904 der Farbenfabrik vormals Friedrich Bayer Co. Leverkusen. Ühingu värvid on must-punane. Ühingul on kokku 14 osakonda ning see katab laia spordispektri noorte- ja massispordist tippspordini. Kõige tuntum on jalgpallosakond, mille värvid on must-punane. Meeskond mängib alates 1979. aastast katkematult esimeses Bundesligas. Meeskond pidi kaua võitlema vabrikumeeskonna imidžiga, kuid viimastel aastakümnetel on ta pidevalt kuulunud Bundesliga tugevamate hulka ning tuli aastatel 1997, 1999, 2000, 2002 ja 2011 Saksamaa meistrivõistlustel teiseks. Aastal 1988. aastal võideti UEFA karikas ja 1993. aastal Saksamaa karikavõistlused. Aastal 2002 mängis Bayer Leverkusen UEFA meistrite karika finaalis ja kaotas Real Madridile 1:2. Seisuga 31. august 2023 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. "Werkself". Bayer 04 Leverkusen. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuni 2018. Vaadatud 22. jaanuaril 2021. Klubi jalgpalli koduleht
Männiku hiidrahn

Männiku hiidrahn on rabakivist hiidrahn Tallinnas Männikul Raku järve läänepoolsaarel. Kivi pikkus on 11,9 m, laius 9,5 m, kõrgus 5,7 m, ümbermõõt 34,4 m ja maapealse osa maht 238 m³. Kivi ulatub maa sisse enam kui 1,5 m sügavuselt. Rahn on täis pragusid ja tugevasti porsunud pinnaga, väikesteks tükikesteks murenev. Kivis on loode-kagusuunaline lõhe. Edelaküljel on 0,9 m kõrgusel maast mürsu lõhkemise jälg. Rahn on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Männiku hiidrahn Männiku hiidrahn Vaade rahnule edelast Vaade rahnule kagust Raku san (grafiti kaguküljel) Eesti hiidrahnude loend Harju maakonna kaitstavate loodusobjektide ja -alade loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Männiku hiidrahn". EELIS Infoleht. Vaadatud 27.12.2022. "Männiku hiidrahn". Keskkonnaportaal. Vaadatud 27.12.2022. Männiku hiidrahn ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Männiku hiidrahn keskkonnaportaalis
Gustav Saar (kirjandusteadlane)

Gustav Saar (30. juuni 1901 Lustivere vald, Viljandimaa – 5. juuni 1930 Seli sanatoorium) oli Eesti kirjandusteadlane. Gustav Saar oli talupidaja poeg. Lõpetas 1922. aastal Põltsamaa Reaalgümnaasiumi ja 1928. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna, mag. phil. (1930, samas), väitekiri "Johann Heinrich Wilhelm Witschel'i "Hommiku- ja õhtuohvrite" eestindused". Oli 1919. aastal Vabadussõjas Viljandi Kooliõpilaste Pataljonis, pärast ülikooli lõpetamist ühe semestri Tapa gümnaasiumi õpetaja, seejärel tuberkuloosihaigena Seli sanatooriumis. Eluajal jõudis avaldada vaid kaks tööd, väitekiri ilmus (A. Annisti trükkitoimetatuna) 1936. aastal. Oli eesti ülikoolis ettevalmistuse saanud kirjandusteadlaste esimese põlvkonna lootustandvamaid esindajaid, kelle töö katkes juba algusjärgus. Üliõpilasena oli 1924 lühikest aega ka Üliõpilaslehe toimetaja. "Kuningas Lear" (eestinduse analüüs). // Looming, 1927 Kunstipärasest tõlkest. // Looming (1927) Johann Heinrich Johann Wilhelm Witschel'i "Hommiku- ja õhtuohvrite" eestindused. // Annist, A., Saar, G. Kreutzwald, Jean Paul ja Witschel. Tartu, 1936 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide http://www.ester.ee/record=b4301628*est Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 231 Eesti kirjanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 1975, 335–336 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Gustav Saar (tehnikateadlane)

Gustav Saar (29. aprill 1920 Petrograd – 28. aprill 1972 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane. Gustav Saar oli teenistujate poeg. Lõpetas 1937 Tallinnas J. Westholmi Gümnaasiumi, 1948 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) insener-mehaanikuna. Oli 1940–47 TTÜ j.a Riikliku Katsekoja mehhaano-tehnilise ja soojustehnilise osakonna ning soojusenergeetika kateedri abijõud, 1947–60 TPI soojusenergeetika kateedri tunnitasuline õppejõud, 1960–66 vanemõpetaja, 1966–68 matemaatika kateedri tunnitasuline õppejõud. Uurimisvaldkonnad: soojusenergeetika – soojusvõrkude arenguprobleemid Tallinnas; soojustehnilised mõõtmised; soojusprotsesside automatiseerimine; kütused, nende omadused ja põletamine (eriti eesti põlevkivi). Uurinud ka soojusprotsesse sulfaattselluloosi tootmisel. Loonud Gustav Saare valemina tuntuks saanud valemi Eesti põlevkivi kütteväärtuse määramiseks. Kuulus I. Öpiku koolkonda. Tegeles energeetika küsimuste tutvustamise ja propageerimisega. 14 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Определение теплотворной способности эстонского сланца-кукерсита. // Тр. ТПИ A 205 (1963) Определение состава эстонского сланца-кукерсита и количества образующейся золы по данным промышленного анализа. // Тр. ТПИ A 205 (1963) Исследование теплоты сгорания сланцев (kaasautorid A. Ots, A. Mahlapuu). // Теплоэнергетика (1967) 6. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Franz Dorfer

Franz Dorfer (20. mai 1950 Waidhofen an der Ybbs, Alam-Austria liidumaa – 8. jaanuar 2012 Mödling, Alam-Austria liidumaa) oli Austria poksija. Dorfer oli neljakordne Austria meister I keskkaalus (kuni 71 kg) aastatel 1973–1976. Dorfer osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja Dorfer sai I keskkaalus (kuni 71 kg) pronksmedali 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Wiesław Rudkowskile (Poola) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta on seni viimane Austria poksija, kes on saanud Euroopa meistrivõistlustelt medali. Dorfer poksis märtsist 1977 kuni detsembrini 1986 elukutselisena. Ta osales kokku 36 kohtumisel ning võitis neist 23 (neist 19 nokaudiga), kaotas 11 (neist 5 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist. Ta on olnud elukutseliste Austria meister keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) aastatel 1982–1983. .21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles 21. Euroopa meistrivõistlused poksis. Katowice 1975. Tulemused inglise keeles Franz Dorfer veebisaidil Olympedia (inglise) Franz Dorfer veebisaidil BoxRec (inglise)
Anton Schnedl

Anton Schnedl (sündinud 17. juulil 1942 Viinis) on Austria endine poksija. Dorfer sai I keskkaalus (kuni 71 kg) pronksmedali 16. Euroopa meistrivõistlustel (Ida-Berliin, 1965), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Angel Dojčevile (Bulgaaria) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Dorfer poksis märtsist 1977 kuni detsembrini 1986 elukutselisena. Ta osales kokku 31 kohtumisel ning võitis neist 16 (neist 5 nokaudiga), kaotas 11 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 4 kohtumist. Ta on olnud 1971. aastal keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) elukutseliste Austria meister. 16. Euroopa meistrivõistlused poksis. Ida-Berliin 1965. Tulemused inglise keeles Anton Schnedl veebisaidil BoxRec (inglise)
Diebitsch

Diebitsch oli Sileesiast pärit baltisaksa aadlisuguvõsa Venemaa keisririigis. Vabahärrad Diebitschid olid kantud Balti kubermangude: Eestimaa- (nr. 14), Liivimaa (nr. 331) ja Kuramaa aadlimatriklisse. Diebitschite suguvõsaliin katkes 1831. aastal. Parun Hans Ehrenfried von Diebitsch (1738–1822) (vene ru:Дибич, Иван Иванович (Ганс Эренфрид)), Preisi kuninga Friedrich II adjutant ning hiljem Venemaa keisririigi kindralmajor ja Tuula relvatehaste inspektor Krahv Hans Karl Friedrich Anton von Diebitsch-Zabaikalski (1785–1831) (vene ru:Дибич-Забалканский, Иван Иванович), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralfeldmarssal), 1812. aasta isamaasõjast osavõtnu
Doktor Martin

"Doktor Martin" on inglise telesari. Nimiosalise, doktor Martin Ellinghami rollis on Martin Clunes. Teise peaosalise, algkooliõpetaja Louisa Glassoni rollis astub üles Caroline Catz. Sarja tegevus toimub väljamõeldud Portwenni rannikukülas. Võtted toimusid Inglismaal Cornwallis Port Isaaci kalurikülas ja selle ümbruses. Eestis on sarja näidanud ETV. Londoni Imperial College'is töötaval andekal ja edukal vaskulaarkirurgil doktor Martin Ellinghamil areneb välja hemofoobia ning tal tuleb leida endale uus töökoht. Ta hakkab pidama külatohtri ametit Cornwalli rannikul asuvas unises Portwenni kalurikülas, kus ta oli lapsena veetnud koolivaheaegu oma tädi Joan Nortoni (Stephanie Cole) juures. Doktor Martin Ellinghami meditsiinialased teadmised on kümnepalliskaalal hinnatavad maksimaalse kümne palliga, tema suhtlusoskus ja käitumislaad aga vaevalt ühe palliga. 2004. aasta 2. septembril esilinastunud sarja esimesed viis hooaega olid ekraanil aastatel 2004–2011. Sarja kuuenda hooaja võtted algasid 2013. aasta kevadel ning selle osad jõudsid teleekraanile sama aasta sügisel. Seitsmenda hooaja viimane osa oli ekraanil 2. novembril 2015. Kaheksas hooaeg jõudis vaatajateni 2017. aastal, üheksas 2019. aastal ning kümnes ja ühtlasi viimane hooaeg 2022. aastal. Martin Clunes sarja võtetel Caroline Catz sarja võtetel Stephanie Cole Doktor Martini elamu, kus asub ka tema arstikabinet "ITV's Doc Martin kicks Spooks into touch". The Guardian. Vaadatud 08.01.2013. "www.docmartinonline.net". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. jaanuar 2013. Vaadatud 8. jaanuaril 2013. "ITV Press Release". Originaali arhiivikoopia seisuga 16.12.2012. Vaadatud 08.01.2013. http://www.itv.com/presscentre/press-releases/martin-clunes-returns-britains-favourite-grumpy-medic "Doc Martin is going to end in 2018 after nine series, reveals Martin Clunes" (inglise). Vaadatud 01.05.2017. Doc Martin, ametlik koduleht Doktor Martini kodu, Google Street View
Tiit Rähn

Tiit Rähn (sündinud 12. juulil 1940 Tartus) on eesti arstiteadlane ja neurokirurg. Tiit Rähn on arhitekti ja näitleja poeg. Meditsiinidoktor (1980, Stockholm, Karolinska Instituut), väitekiri "Stereotacti Radiosurgery in Cushing's Disease". 1943 põgenes perega Rootsi, 1960 lõpetas Stockholmis Enskede Gümnaasiumi, 1968 Stockholmis Karolinska Instituudi arstina, 1968–74 spetsialiseerus neurokirurgias Karolinska Instituudis, oli 1974–2007 samas neurokirurgia assistent prof.. 1974 juurutas endoskoopilise neurokirurgia Karolinska Instituudis, 1975–92 hüpofüüsikirurgia meeskonnas. 1997 konsultant Dahrani Tervise Keskuses Saudi Araabias. Õpetanud ja juurutanud sterotaktilist neurokirurgiat Rootsis, Saksamaal, Itaalias, Egiptuses, Prantsusmaal, USA-s, Hispaanias, Hongkongis ja Jordaanias. Scandinavian Neurosurgical Society, European Association of Neurosurgical Society ja European Society for Stereotactic and Functional Neurosurgery liige. Uurinud hüpofüüsi patoloogiat, gammanoa ja stereotaktilise kirurgia rakendamist mitmesuguste ajuhaiguste, eriti hüpofüüsikasvajate ravis. Üle 60 teaduspublikatsiooni. Treatment of Pinealomas by Stereotactic Radiosurgery (kaasautorid E. O. Backlund, B. Sarby). // Acta Radiol. Ther. Phys. Biol. 13 (1974) 4 Treatment of colloidal cysts of the 3th ventricle by stereotactic aspiration (kaasautorid A. Bosch, E. O. Backlund). // Surg. Neurol. 9 (1978) 1 Gamma irradiation Effects on human ACTH-producing pituitary tumours in organ culture (kaasautorid M. Thorén, M. Anniko). // Arch. Oto-Rhino-Laryngol. 238 (1983) 3 Treatment of craniopharyngeomas – the stereotactic approach in a ten to twenty-three years` perspective. I. Surgical, radiological and ophthalmological aspects (kaasautor). // Acta Neurochir (Wien) 99 (1989) 1–2 Gamma knife radiosurgery and intracystic colloidal isotope treatment of craniopharyngeomas. // Craniopharyngeoma Surgical Treatment. Springer Verlag, 1995 Gamma knife surgery for pilocytic astrocytomas (kaasautor). // J. Neurosurg. 97 (2001) Suppl. 5 The hypothalamus-pituitary function after pituitary stereotactic radiosurgery, evaluation of growth hormone deficiency (kaasautor). // J. Inter. Med. 253 (2003) 4 Gamma knife surgery for dural arteriovenous shunts: 25 years of experience (kaasautor). // J. Neurosurg. 104 (2006) 4. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Karl Rube

Karl Rube (eesnime rööpkuju: Carl; 26. juuni 1901 Tallinn – 10. aprill 1946 Berliin) oli Eesti keemik-tehnoloog. Ta lõpetas 1918. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1926. aastal Tartu Ülikooli keemia osakonna tehnoloogia haru; mag. chem. techn. (1927, TÜ), väitekiri "Versuche über die Trennung der gesättigten und ungesättigten Verbindungen des Leinöls mit Schwefeldioxyd". Oli Tallinnas Riikliku Katsekoja keemik (1930–1935) ja vanemkeemik (1936–1939). 1939. aastal lahkus Saksamaale, kus töötas Berliinis Materjalide Kontrolli Ametis keemikuna. Uurimisvaldkond: linaseemneõli keemiline koostis ja orgaaniliste ühendite eraldamine sellest. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 87 Tallinna Tehnikumi TTÜ õppe- ja abijõud 1918–1944, 75. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Władysław Rothert

Władysław Karol Rothert (vene Карл-Владислав Адольфович Ротерт; 25. juuli 1863 Vilno – 16. jaanuar (vkj 3. jaanuar) 1916 Petrograd) oli poola botaanik, mükoloog, tsütoloog, taimeanatoom ja -füsioloog. Władysław Rothert oli poolakas ja pangadirektori poeg. Lõpetas 1880 Riias gümnaasiumi ja 1885 Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna loodusteaduse alal; botaanikamagister (1885, TÜ), väitekiri "Vergleichend-anatomische Untersuchungen über die Differenzen im primären Bau der Stengel und Rhizome krautiger Phanerogamen, nebst einigen allgemeinen Betrachtungen histologischen Inhalts" (Dorpat, 1885), bioloogiadoktor (1893, Kiiev), väitekirjas käsitles heliotropismi. Täiendas end Pariisis, Peterburis, 1885–1888 Strasbourgis A. de Bary ning 1891–1892 ja 1899–1900 Leipzigis W. Pfefferi laboris. Oli 1889–1897 Kaasani Ülikooli erakorraline dotsent, 1897–1902 Harkovi Ülikooli professor, 1902–1908 Odessa Ülikooli professor. 1908–1910 osales Peterburi Teaduste Akadeemia toetusel ekspeditsioonidel troopikamaadesse. 1910–1915 Krakowi Ülikooli professor, 1915–1916 Kiievi Ülikooli professor. Uurimisvaldkond: taimede liikumine – tropismid (geo-, foto-, hüdro-, aero-, termo-, kemotropism), taimede koekatete, kudede peenehituse, vegetatiivsete taimeosade kromoplastide, alamate seente bioloogia jm probleemid. Uuris esimeste seas kasvuainete liikumist kaera koleoptiilides. Avaldas mitu taimefüsioloogia õpikut. Krakowi Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1899) ja liige (1913), Berliini Botaanikaühingu korrespondentliige (1907). Курс физиологии растений. // Ч.1. Физическая физиология. Казань, 1891 Neue Untersuchungen über Chromoplasten. // Bull. Intern. l`Acad. de Sci. Cracovie, Ser.B., 1914. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Мооритс Х. А. Владислав Адольфович Ротерт. // Мат. 8 конф. по ист. н. в Прибалт. Трт, 1970, 86–89 Манойленко К. В. Владислав Адольфович Ротерт, 1863/1916. // Л. Наука, 1978, 140. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Elmar Rosenthal

Elmar Rosenthal (24. märts (vkj 12. märts) 1873 Kroonlinn – 16. jaanuar 1919 Jekaterinoslav) oli Eesti meteoroloog ja seismoloog. Elmar Rosenthal sündis 1873. aastal Kroonlinnas eesti rahvusliku liikumise tegelase ning arsti Heinrich Rosenthali ja Eugenie Rosenthali pojana. Tema emapoolne vanaisa oli ühiskonnategelane Johann Voldemar Jannsen ja tädi luuletaja Lydia Koidula. Elmar Rosenthali vend oli raudteeinsener Walther Rosenthal. Lõpetas 1894 TÜ astronoomia erialal; astronoomiakandidaat (1895), geograafiamagister (1906, TÜ), väitekiri "Материалы к метеорологии свободной атмосферы: сопоставление наблюдений над морем с атмосферными условиями над сушею" (Зап. Имп. АН. Série 8, По физико-математическому отделению; С.-Петербург 19 (1906) 7). Aastast 1894 oli astronoom Kroonlinnas ja Peterburis, aastast 1899 füüsik Peterburis Füüsika Peaobservatooriumis; 1907 viibis lähetusel Saksamaal Strassburgi seismoloogiaobservatooriumis, edaspidi tegeles seismoloogiaga. Töötas 1908–11 Tiflisi (Tbilisi) meteoroloogia observatooriumis, aastast 1911 Varssavi ülikooli geofüüsika professor. Uurimisvaldkonnad: seismoloogia, maavärinate kolde sügavuse määramine, aeroloogia. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Sõna, nr. 81, 10 aprill 1942 DIGAR Über die elastische Nachwirkung bei Aneroid-Barographen. // Bulletin de l'Académie Impériale des Sciences de St.-Pétersbourg, XIX (1903) 3 The Meteorological Work of the University of Jurjev (Dorpat), Russia. // Monthly Weather Rev. 36 (1908) 9 Sur la determination d'epicentre d'un treblement de terre lointain. // Bolletino della Società Sismologica Italiana XIII (1909) Об определении глубины очага землетрясения. // Изв. Постоянной центральной сеийсмической комиссии. С.-Петербург, 5 (1912) 3. Eesti biograafiline leksikon. Trt, 1926–1929, 433 Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 102 Aruksaar, H. Professor Elmar Rosenthali teaduslik-pedagoogilisest tegevusest ja selle kultuuriloolisest taustast. // TALE III. Tallinn, 1980, 56 – 76. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Helje Riives

Helje Riives (aastani 1970 Helje Kapsta; 1. juuli 1937 Valjala vald, Saaremaa - 13. märts 2023 Koeru) oli Eesti bibliograaf. Helje Riives oli talupidaja tütar. Lõpetas 1955. aastal Haapsalu Pedagoogika Kooli ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogunduse ja bibliograafia erialal. Töötas aastatel 1955–1958 Saareküla koolis, 1958–1962 Orissaare raamatukogus ja 1962–1965 Tartu linnaraamatukogus. Oli 1965–88 Tartu Riikliku Ülikooli teadusraamatukogu liigitamise osakonna juhataja, juhendanud üliõpilaste raamatukogupraktikat ja pidanud TRÜ-s bibliograafiaõppusi. 1988. aastast töötanud Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogus: 1988–2004 osakonnajuhataja, 2004–2010 peabibliograaf. Uurimisvaldkond: Tartu Ülikooli raamatukogu kataloogisüsteemi kujunemine; Tallinna Tehnikaülikooli publikatsioonide ja Eesti tehnikaartiklite andmestiku kogumine ning vastavate trükibibliograafiate ja andmebaaside koostamine/toimetamine. 1996 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastapreemia 2000 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu ja Eesti akadeemilise raamatukogu bibliograafiaauhind 2002 Tartu Ülikooli Raamatukogu teenetemärk Kataloogimine ja kirjanduse töötlemine // TRÜ Toim 423 (1977) TRÜ Teadusliku Raamatukogu kataloogisüsteemi juht (kaasautor). Tartu, 1988 Kataloogimine ja kataloogid // TRÜ Toim 910 (1990) Kes on kes ERÜ-s ja Eesti raamatukogunduses 1995 // ERÜ aastaraamat 7, 1995 (1996) Eesti tehnikaartiklid 1936–1940 (kaasautor). Tallinn, 1998 Jooksvast kollektiivibibliograafiast // Muutuv ülikooliraamatukogu. Tallinn, 2000 TTÜ Toimetised 1937–1994, Bibliograafia. I, Tallinn, 2000 Idem: II, Registrid. Tallinn, 2001 Publikatsioonid // TTÜ raamatukogu 1989–2004. Tallinn, 2005. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 503 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastaraamat 7, 1995 (1996) 138. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Riste Ridala

Riste Ridala (14. detsember 1932 Tartu – märts 2022 Zürich) oli eesti arstiteadlane ja kardioloog. Riste Ridala oli Elfriide Ridala ja Vassil Ridala tütar. Lõpetas 1951 Tartu 2. Keskkooli ja 1957 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna; täiendas end 1992–1993 Göttingeni Ülikoolis Saksamaal. Oli 1957–1958 TRÜ kehakultuuriteaduskonna vanemlaborant-arst, 1958–1967 Vabariikliku Tartu Kliinilise Haigla kardioloog, 1967–1992 TÜ sisehaiguste propedeutika kateedri assistent, 1992–1994 TÜ südamekliiniku assistent sisehaiguste propedeutika alal. Uurimisvaldkond: kardioloogiline diagnostika. Üle 20 teadustrükise. О возмозностях диагностического применения стернокостальной виброкардиографии (kaasautor K. Rägo). // TÜ Toim 143 (1963) Sternokostaalse vibrokardiogrammi muutustest mitraalsuistiku stenoosiga haigeil (kaasautor K. Rägo). // TÜ Toim 143 (1963) Südame mehhaanilise süstoli vältuse määramise diagnostilisest tähtsusest (kaasautor K. Rägo). // TÜ Toim 143 (1963) Bioelektriliste ja kardiokineetiliste näitajate dünaamikast stenokardia sündroomiga haigeil seoses ganglion stellatumi novokaiinblokaadiga (kaasautor J. Riiv). // TÜ Toim 143 (1963). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 118 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 149 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 234. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.