laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Piusa liivakivipaljandid

Piusa liivakivipaljandid (ka: Piusa müürid) on Piusa jõe orus olevad liivakivipaljandid (võru keeles: müürid). Need on Eesti kõige kõrgemad liivakivipaljandid. Mitmele paljandile on nimi antud, nt Paabu müür, Sitka müür, Kalmetumägi, Nakri müür, Härma alumine müür, Härma mäemine müür, Make müür. Paljandite kaitseks on moodustatud Piusa jõe ürgoru maastikukaitseala.
Klassikaline keemiline analüüs

Klassikaline keemiline analüüs (ehk traditsiooniline keemiline analüüs) tähendab ainete koostise uurimist meetoditega, mis on välja arenenud koos keemia arenguga ja on kergesti teostatavad lihtsate vahenditega. Klassikalised keemilised analüüsid on läbiviidavad ilma keerulist aparatuuri kasutamata. Klassikaline keemiline analüüs tähendab aine karakteerse keemilise muundamise (karakteerse keemilise omaduse) kindlakstegemist või keemilise muundamise kvantitatiivset mõõtmist. Teiste sõnadega: tuntud keemilised reaktsioonid võimaldavad tuvastada mingi aine esinemise proovis ja määrata aine kvantitatiivset sisaldust proovis (nimetatakse „märg keemia”). Lihtsalt määratavad füüsikalised suurused. Puhast ainet iseloomustavad kindlad füüsikalised karakteristikud (sulamistemperatuur, keemistemperatuur, tihedus, murdumisnäitaja); ainete segu omadused sõltuvad komponentide suhtelisest sisaldusest. Kvalitatiivsed keemilised testid spetsiifiliste reaktiividega võimaldavad määrata mingi ühendi või funktsionaalrühma esinemist või puudumist proovis; jagatakse anorgaanilised (nt leegitest), orgaanilised (nt värvustestid funktsionaalrühmadele) ja biokeemilised testid (nt sensormolekulidega). Kvantitatiivne keemiline analüüs, see on ühendi(te) koguse määramine mõõdetud koguses analüütilises proovis: kaalanalüüs (ehk gravimeetriline analüüs) põhineb analüüdi massi määramisele; enamasti peale sadestamist, sademe eraldamist ja sademe kuivatamist. Teatud juhtudel saab proovi kaalutise põletamise (tuhastamise) järel määrata orgaanilise ja anorgaanilise aine hulka. mahtanalüüs põhineb aine (analüüdi) reaktsioonil reaktiiviga, mille kontsentratsioon on täpselt teada; leitakse proovi lahuse ja reaktiivi lahuse reaktsiooni ekvivalentpunkt, mis määratakse tiitrimisega. Gaaside segu korral on võimalik mõõdeta (ühe) komponendi lahuses neeldumisel (sorptsioonil) saadud gaasi mahu muutus. Kaasaegsel keerulisel aparatuuril põhinevad suure efektiivsusega ainete lahutamise meetodid ning aineosakeste ja füüsikalise mõjuri vastastikuse toime määramise meetodid (spektroskoopia) paigutatakse analüütilises keemias instrumentaalanalüüsi valdkonda. Keemiline analüüs Analüütiline keemia
Emelie Öhrstig

Emelie Öhrstig (sündinud 27. veebruaril 1978 Boråsis) on rootsi endine murdmaasuusataja (sprinter). 2006 Torinos 22. koht vabastiilisprindis 47. koht 10 km klassikasõidus 2003 Val di Fiemmes 21. koht sprindis 2005 Oberstdorfis maailmameister sprindis 9. koht paarissprindis Emelie Öhrstig FIS-i kodulehel
Keelepesa

Keelepesa (inglise language nest) on mingi väikese põliskeele (nt võru keele) säilitamisviis laste päevahoius või lasteaias. Nendes asutustes õpetatakse lastele keelt loomulike igapäevaste tegevuste käigus, nt mängimisel, riietumisel, söömisel. Eestis töötab (2015. aasta seisuga) üks võru keele õpetamiseks loodud omaette keelepesalastehoid Haanjas ja üks keelepesameetodit kasutav võrukeelne lasteaiarühm Sõmerpalu lasteaias. Lisaks sellele on Võru Instituudis käimas "Rändkeelepesa" projekt, mis keskendub keelepesapäevade korraldamisele erinevates Vana-Võrumaa lasteaedades. Selle käigus toimub igas projektiga liitunud lasteaias terve õppeaasta jooksul korra nädalas läbinisti võrukeelne keelepesapäev. Rändkeelepesa projektiga loodetakse, et osalevad lasteaiad jätkavad pärast projekti oma lasteaias omal jõul võrukeelse keelepesa meetodil töötava rühmaga. Rändkeelepesa projekti arengukava järgi on lähemaks eesmärgiks, et võrukeelne keelepesarühm või omaette keelepesalastehoid töötaks vähemalt igas Vana-Võrumaa kihelkonnas ning Võru ja Põlva linnas. Pikemas perspektiivis nähakse vajadust võrukeelsete keelepesa(rühma)de asutamiseks ka vähemalt neisse kohtadesse väljaspool Vana-Võrumaad, eelkõige Tartusse ja Tallinna, kus võrokesi väljarändest johtuvalt kõige enam elab. Põliskeelte säilitamise keelepesa-meetod pärineb Uus-Meremaa põlisrahvalt maooridelt, kus see on andnud keele elavdamisel väga häid tulemusi. Meetodit kasutatakse aga edukalt ka näiteks Havail havai keele elavdamiseks ja Põhjamaadest Soomes, kus töötavad põhjasaami-, inarisaami- ja koltasaamikeelsed keelepesad. Võrukeelse keelepesa koduleht Keelepesadest Võru Instituudi kodulehel
Koduõpe

Koduõpe (inglise home schooling) on õppevorm, mille korral lapsevanemate soovil või tervisliku seisundi tõttu õpetatakse last mitte koolis, vaid kodus. Koduõpe on paljudes riikides seaduslik. Koduõpe on kõige levinum Austraalias, Kanadas, Uus-Meremaal, Suurbritannias ja USAs. Mõnes riigis on koduõppe programmid rangelt reguleeritud kui kohustusliku koolisüsteemi laiendus; teised, näiteks Saksamaa on selle täielikult keelustanud. Teistes riikides ei ole koduõpe küll seadusega piiratud, kuid see pole sotsiaalselt vastuvõetav või on ebasoovitav ja praktiliselt olematu. http://ems.elnet.ee/ (vaadatud 23.10.2013) Spiegler, Thomas (2003). "Home education in Germany: An overview of the contemporary situation" (PDF). Evaluation and Research in Education. 17: 179–90. DOI:10.1080/09500790308668301.
Mulgi Kultuuri Instituut

Mulgi Kultuuri Instituut on mulgi kultuuri arendav instituut. Üitsainus Mulgimaa Mulgi Kultuuri Instituudi koduleht
Skujene

Skujene (vanasti ka Skujenes muiža) on küla (vidējciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Skujene valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 205 meetri kõrgusel ja jääb Riiast 93 km kaugusele. Külas on rahvamaja, raamatukogu ja postkontor, seal asub Skujene bussipeatus. Skujene ordulinnust on esmamainitud 1440. aastal, kuid tõenäoliselt rajati see juba 1255. aastal. Hiljem kujunes linnuseläänist Skujene mõis, mille keskuse juurde ka tänapäevane küla kujunes. Asula ehitati nõukogude perioodil välja kui kohaliku Skujene sovhoosi keskasula. Aastail 2009–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Kultuurimälestistest on regionaalse kaitse all Skujene ordulinnus, Skujene kirik, Skujene kiriku keskaegne kalmistu ja Skujene kiriku orel. Aastal 2015 oli külas 212 elanikku, aastal 2016 oli elanikke 312, aastal 2019 aga 314. Skujene ordulinnuse varemed Skujene luteri kirik Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. [Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 14.08 2023 Vietvārdu datubāze
Seltz

Seltz on linn ja vald (commune) Prantsusmaa kirdeosas Grand Esti piirkonnas Bas-Rhini departemangus Wissembourgi kantonis. Asub kohas, kus Saueri jõgi suubub Reini, Saksamaa linna Rastatti vastas. 2015. aastani oli linn Seltzi kantoni keskus. Populations légales 2021  Seltz – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hopjor

Hopjor (vene keeles Хопёр) on jõgi Venemaal. Saab alguse Volga kõrgustikult Penza oblastis ja voolab edelasse. Enne Kalatši kõrgustikku pöörab lõunasse ja suubub vasakult Doni jõkke. Pikkus 980 km, valgla 61 100 km². Laius on kuni 100 m. Jõe ääres asuvad linnad on Balašov, Borissoglebsk, Povorino, Arkadak, Novohopjorsk ja Urjupinsk. Suuremad lisajõed on Vorona, Savala ja Buzuluk.
Epifüüs (luuots)

Epifüüs (ladina keeles epiphysis) on toruluu liigesepinnapoolne otsosamik.
Sarrewerdeni vald

Sarrewerden on vald (commune) Prantsusmaa kirdeosas Bas-Rhini departemangus Grand Esti piirkonnas. Valla keskus on Sarrewerden. Teised asulad on Bischtroff-sur-Sarre ja Zollingen. Populations légales 2021  Sarrewerdeni vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sarrewerden

Sarrewerden on asula Prantsusmaal Alsace'i piirkonnas Bas-Rhini departemangus Saverne'i ringkonnas Sarre-Unioni kantonis, Sarrewerdeni valla keskus.
Kikuju keel

Kikuju keel (kikuju keeles Gĩkũyũ [ɣēkōjó]) on nigeri-kongo keelkonda kuuluv keel, mida kõneldakse Keenias Keskprovintsis. Kikuju keeles kasutatakse ladina kirja. Kõnelejate arv on 2009. aasta seisuga 6,6 miljonit inimest ehk 22% Keenia rahvastikust. Kikuju keel jaguneb neljaks murdeks (kirinyaga, muranga, nyeri ja kiambu), mis on vastastikku kergesti mõistetavad. Kikuju keeles antakse välja kunsti- ja kultuuriajakirja Mutiiri. Kikuju keele sõnajärg on SVO (subjekt-verb-objekt) ning nimisõnale järgneb omadussõna. Kikuju keele tähestik koosneb 20 tähest: a b c d e g h i ĩ j k m n o r t u ũ w y. Kikuju keeles on seitse vokaali (a, e, ĩ, i, o, ũ, u) ja 13 konsonanti. Vokaalidele i ja u märgitakse peale tilde. Konsonanti r hääldatakse l-i ja r-i vahepealsena. Konsonanti c aga hääldatakse kui täheühendit ch. Nimisõnad on kikuju keeles jagatud viide rühma (nominaalklassi): sõnad, mis tähistavad inimest; elusolendid, mis on madalamast klassist kui inimesed (peamiselt suured puud ja taimed); linnud, imetajad ja putukad; elutud objektid; esemed, millel on religioosne, maagiline või tseremoniaalne tähendus. Näited: nyũmba – maja kanyũmba – väike maja kĩnyũmba – suur maja tũnyũmba – väiksed majad manyũmba – suured majad mundũ – inimene kamũndũ – väike inimene kĩmũndũ – suur inimene tũmũndũ – väiksed inimesed andũ – palju inimesi Ĩmwe – üks Igĩrĩ – kaks Ithatũ – kolm Inya – neli Ithano – viis Ithathatũ – kuus Mũgwanja – seitse Inyanya – kaheksa Kenda – üheksa Ikũmi – kümme We wĩ mũndũ mũkuhĩ mũno. – Sa oled väga lühike inimene. Ira ndiraire toro. – Ma ei maganud eelmisel ööl. Maĩ maku magwĩthamba nĩmahiũ. – Sinu vannivesi on valmis. Wĩtagwo atĩa? – Mis on sinu nimi? http://www.ethnologue.com/language/kik http://www.panafril10n.org/wikidoc/pmwiki.php/PanAfrLoc/Gikuyu Kikuyu Language online: vocabulary and conversation practice Kikuyu Language: Numbers and Counting Ajakiri Mutiiri Ülevaade kikuju tähestikust (video inglise keeles), Youtube
Küla põleb kahest otsast

"Küla põleb kahest otsast" on Eesti kirjaniku Raimond Kolgi esimene romaan, mis ilmus 1955. aastal Lundis Rootsis. Romaan räägib eesti noormehest üliõpilase kohanemisest Rootsi eluga. Kirjastuse Eesti Raamat väljaandel ilmus romaan Tallinnas 2000. aastal.
Paat (romaan)

"Paat" on Kauksi Ülle 1998. aastal ilmunud romaan. See on esimesi võru keeles kirjutatud romaane. Raamatu andis välja Eesti Kostabi-$elts (ISBN 9985917723). Olavi Ruitlane, "Kauksi Ülle ammune lubadus. Kauksi Ülle. Paat. Eesti Kostabi $elts, Tartu 1998 Sirp, 15. jaanuar 1999
Sulajää

"Sulajää" on Eesti kirjaniku Raimond Kolgi teine romaan, mis ilmus 1958. a Lundis Rootsis. Romaani peetakse Kolgi romaanidest parimaks[viide?]. Romaan räägib noore naise dramaatilisest saatusest Eestis kahe maailmasõja vahelisel perioodil. Noor naine visatakse koolist välja ja ta peab mehele minema vanale talumehele. Maalemineku tõttu ei saa noor naine enam osa ihaldatud linnalistest vaimsetest väärtustest.
Proosakirjanik

Proosakirjanik ehk prosaist on kirjanik, kes kirjutab proosat. kirjanik luuletaja näitekirjanik
Räpina Vabadussõja mälestussammas

Räpina Vabadussõja mälestussammas on Vabadussõja langenute või kaduma läinute auks püstitatud mälestussammas Räpinas, mis avati 26. juunil 1927. Mälestussammas lõhuti 27. augustil 1945 ja osad maeti maha. Tükid leiti 23. veebruaril 1989 ja mälestussammas taasavati 24. juunil 1989 Räpina päevade ajal. Mälestussamba ümbruse korrastamisel 1934. aastal tuli samba ümbrusest välja luukeresid, 11. ja 12. sajandi raha ja terariistu. Räpina Vabadussõja mälestussammas 2024. aasta juunis Haiguste ja vägivallaohvrite loend Teadmata kadunute loend Vabadussõjas langenute loend Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas Eesti Vabadussõja mälestusmärkide loend Räpina Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris Mälestussamba ümbrus täis luukeresid ja vanaaegseid esemeid. Vaba Maa, 7. august 1934, nr. 183, lk. 6. Räpina Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Orava Vabadussõja mälestussammas

Orava Vabadussõja mälestussammas on Vabadussõjas ja Esimeses maailmasõjas langenute auks püstitatud mälestussammas Oraval. Mälestussammas avati 15. juulil 1934. Nõukogude ajal sammas lõhuti. Sammas taasavati 15. juulil 1989. Orava mälestussamba kavandas kunstnik Arkadio Laigo. Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas Eesti Vabadussõja mälestusmärkide loend Orava Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Marita Koch

Marita Koch (tänapäeval Marita Meier-Koch; sündinud 18. veebruaril 1957 Wismaris) on endine Ida-Saksamaa kergejõustiklane (100 m, 200 m ja 400 m jooksja). Olümpiavõitja (1980), kolmekordne maailmameister (1983) ja kümnekordne Euroopa meister. Kehtiva 400 m maailmarekordi (47,60) valdaja. Koch on IAAF-i kuulsuste halli liige. 1980 olümpiavõitja 400 m 48,88 ja hõbemedal 4x400 m 3.20,4 1983 maailmameister 200 m 22,13 maailmameister 4x100 m 41,76 maailmameister 4x400 m 3.19,73 hõbemedal 100 m 11,02 1978 Euroopa meister 400 m 49,94 ja 4x400 m 3.21,2 1982 Euroopa meister 400 m 48,15 ja 4x400 m 3.19,05 1986 Euroopa meister 400 m 48,22 ja 4x400 m 3.16,87 1977 Euroopa sisemeister 400 m 51,14 1979 hõbemedal 60 m 7,19 1981 pronksmedal 50 m 6,19 1983 Euroopa sisemeister 200 m 22,39 1985 Euroopa sisemeister 200 m 22,82 1986 Euroopa sisemeister 200 m 22,58 Marita Koch Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Pilt 1 Pilt 2 Pilt 3
Nathan Adrian

Nathan Ghar-jun Adrian (sündinud 7. detsembril 1988 Bremertonis Washingtoni osariigis) on Ameerika Ühendriikide ujuja, viiekordne olümpiavõitja ja kümnekordne maailmameister. Ta on spetsialiseerunud vabaltujumise 50 meetri ja 100 meetri distantsile. Ta on püstitanud 50 meetri distantsil ühe varasema USA rekordi (21,37). 2008. aasta kevadel Manchesteris toimunud lühiraja maailmameistrivõistlustel võitis Adrian 100 meetri vabaltujumises kuldmedali rekordajaga 46,67 ning samal võistlusel võitis ta kuldmedali 4×100 meetri vabaltujumises ja hõbemedali 4×100 meetri kompleksujumises. Suveolümpiamängudel 2008 osales Adrian USA meeskonnas 4×100 meetri vabaltujumise eelvõistlusel. Finaalis võitis USA meeskond kulla, kuid Adrian seal ei osalenud. 2009. aasta Rooma maailmameistrivõistlustel võitis Adrian koos USA meeskonnaga kulla 4×100 meetri vabalt- ja 4×100 meetri kompleksujumises. 2011. aasta suvel Shanghai maailmameistrivõistlustel võitis Adrian 4×100 meetri kompleksujumises kuldmedali ja 4×100 meetri vabaltujumises pronksmedali. 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis osales Adrian 4×100 meetri teateujumises ja 100 meetri vabaltujumises. Adrian ujus USA teatemeeskonna avavahetust ja ta oli oma vahetuse kiireim. Viimase 50 meetriga möödus Prantsusmaa USA-st ja Adrian sai hõbemedali. 100 meetri vabaltujumises tuli Adrian olümpiavõitjaks ajaga 47,52 sekundit, kusjuures teise koha saanud James Magnussen kaotas vaid ühe sajandikuga. Barcelona maailmameistrivõistlustel 2013 võitis Adrian 4×100 m vabaltujumises hõbeda ja 100 meetri ujumises pronksi. 2015. aastal Kaasani maailmameistrivõistlustel võitis ta kuldmedali 4×100 m vabaltujumise segavõistluses ja 4×100 m kompleksis ning hõbeda 50 m vabaltujumises. 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängudel võitis ta kulla 4×100 m vabaltujumise teateujumises ja 4×100 m kompleksteateujumises. 50 meetri ja 100 meetri vabaltujumises võitis ta pronksmedal. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta kuldmedali 4×100 meetri vabastiili ja 4×100 m kompleksujumise teatevõistluses ja hõbemedali 100 meetri vabaujumises ning aitas lisaks 4×100 meetri vabaujumise segateatevõistluses püstitada uut maailmarekordit (3.19,60). 50 meetri vabaujumises ta finaali ei jõudnud, jäädes ajaga 21,83 kahe poolfinaali peale kümnendaks. Finaalis ületas Caeleb Dressel Adrianile kuulunud USA rekordi 22 sajandikuga (21,15). Tema järgi on tema kodulinnas Bremertonis nimetatud tänav Nathan Adrian Drive. "Nathan Adrian". sport24.ee. Vaadatud 24.10.2013. "Nathan Adrian tõi USA-le 100 meetri vabaltujumise kulla". Postimees.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 29.10.2013. Vaadatud 24.10.2013. Steve Kelley (27. august 2012). "Olympic swimmer Nathan Adrian shares wild ride with fans, family". The Seattle Times. Vaadatud 8.07.2016  Nathan Adrian – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ametlik koduleht Nathan Adrian FINA kodulehel Nathan Adrian USA Olümpiakomitee kodulehel
Oriküla (Kärla)

Oriküla oli Saaremaal Kärla kihelkonnas asunud küla. Praegu on küla alad Karida küla koosseisus. Oriküla mõis loodi arvatavasti pärast 1628. aastat. Seda mainiti aastail 1645 ja 1798 kujul Orriküll. 1920. aastatel rajati mõisa maadele asundus. Pärast maailmasõda see tühjendati ja selle asemele rajati Nõukogude armee raketibaas. Üksikud talud, mis jäid põhja poole Kaarma valda, liideti 1977 Kaarmisega, aga endise asunduse põhiosa, sealhulgas mõisakoht, asub praegu Karida küla piires ja on asustamata. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus Oriküla Lääne-Saare valda. Eesti kohanimeraamat, lk. 442
Viti mõis

Viti mõis, ka Pöövli mõis (saksa keeles Wittenpöwel) oli rüütlimõis Keila kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Viti küla lähedal Harku vallas Harju maakonnas. Mõis moodustati 1630. aastal ja esimene omanik oli Hermann Witt, kelle järgi mõis ka nime sai. Põhjasõja järel kuulus mõis Hermann von Rentelnile ning 1740test aastatest oli Viti mõis Christian Buchau omanduses, 1785. aastal omandas Viti mõisa Johann Christian von Wistinghausen (1743–1787), Wistinghauseni perekonna kätte jäi mõis rohkem kui seitsmeks aastakümneks. Alates 1858. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni oli mõis von Stackelbergide omanduses. 1893–1899 oli mõisa valitsejaks Eduard Vilde isa. Kirjanik ise viibis mõisa valitsejamajas sagedasti. Viti mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Viti ms, www.eki.ee "Viti mõis". mois.ee. Stackelberg, Otto Magnus von,, Johann Christian von Wistinghausen (1743–1787, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft; 3, 1930 Marika Alter (30.4.2015). "Eduard Vilde seosed Keila kihelkonnaga". Keila Leht. Viti mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Viti mõis (Keila khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Port Orange

Port Orange on linn USA-s Florida osariigis Volusia maakonnas. Port Orange piirneb 4 linnaga: Daytona Beachi, Daytona Beach Shoresi, South Daytona ja New Smyrna Beachiga. Linn asub DeLandist umbes 35 km kaugusel kirdes ja Orlandost 80 km kaugusel põhjas. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 56 048. Aastal 2000 oli 45 823. Port Orange'i asutas 1867 John Milton Hawks, kes tõi pärast Ameerika Ühendriikide kodusõda oma saeveskisse tööle vabaks lastud mustanahalisi. Esther Hawks asutas sellesse piirkonda esimese integreeritud kooli. Pärast koloonia loomist tekkis vastuhakk ja suurem osa koloniste lahkus. "History City of Port Orange". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuli 2013. Vaadatud 23. oktoobril 2013. Port Orange'i ametlik koduleht (inglise keeles)
Laugrannik

Laugrannik on lauge reljeefiga rannik. Rannikute reljeefi alusel eristatakse laugrannikuid ning järskrannikuid. Laugrannikud jagunevad omakorda järsak- ja lauskrannikuks. Kogu Eesti rannik on laugrannik. Järsakrannik Järskrannik Lauskrannik
Parma hertsogkond

Parma hertsogkond loodi aastal 1545 Milano hertsogkonna osast lõuna pool Po jõge, mis vallutati Kirikuriigi poolt aastal 1512. Need Parma linna ümbritsevad territooriumid anti läänina paavst Paulus III sohipojale Pier Luigi Farnesele. Aastal 1556 sai teine hertsog Ottavio Farnese Piacenza linna, saades seega ka Piacenza hertsogiks ja nii oli riik hiljem tuntud kui Parma ja Piacenza hertsogkond (Ducato di Parma e Piacenza). Farnese perekond jätkas valitsemist kuni hääbumiseni aastal 1731, kust alates päris hertsogkonna Hispaania kuninga noor poeg don Carlo, kelle ema Elisabetta Farnese oli Farnese pärija. Ta valitses kuni Poola pärilussõja lõpuni aastal 1735, kui Parma loovutati Mõlema Sitsiilia eest keiser Karl VI-le. Habsburgid valitsesid ainult kuni Aacheni rahu sõlmimiseni aastal 1748, kui see loovutati tagasi Bourbonidele don Carlo noorema venna don Filippo isikus, kes sai ka väikese Guastalla hertsogkonna. Hertsogina asutas Filippo Bourbon-Parma dünastia, valitsedes Parma, Piacenza ja Guastalla hertsogkonda (Ducato di Parma, Piacenza e Guastalla). 1796. aastal okupeeriti hertsogkond Napoleon Bonaparte'i juhitud Prantsuse vägede poolt ja poliitiline olukord riigis muutus väga segaseks. Hertsog Ferdinando säilitas oma trooni Prantsuse sõjaliste kuberneride all kuni Aranjuezi lepinguni aastal 1801, kui üldine kokkulepe Bourbonide ja Napoleoni vahel otsustas ametlikult loovutada hertsogkonna Prantsusmaale Toscana eest, kuid hertsog jäi Parmasse kuni oma surmani aastal 1802, võib-olla mürgitati. Siiski oli Napoleon hertsogkonna tuleviku osas kõhklev, taotledes Bourbonide täielikku kaasamist oma liitlastena Euroopa sõdades. Kuigi Prantsuse seadused ja haldus viidi järk-järgult sisse, kuulutati ametlik annekteerimine Prantsuse keisririiki välja alles aastal 1808 pärast konflikti puhkemist Bourbonide Hispaaniaga. Hertsogkond muudeti Taro departemanguks. 1814. aastal taastati hertsogkonnad Napoleoni Habsburgist naise Marie-Louise alla, kes valitses neid oma elu lõpuni. Pärast Marie-Louise surma aastal 1847 taastati hertsogkond Bourbon-Parma liinile, mis valitses väikest Lucca hertsogkonda. Selles kontekstis loovutati Guastalla Modenale. Bourbonid valitsesid aastani 1859, mil nad aeti revolutsiooniga minema pärast Prantsuse ja Sardiinia võitu sõjas Austria vastu. Parma ja Piacenza hertsogkond ühines Toscana suurhertsogkonna ja Modena hertsogkonnaga, et moodustada detsembris 1859 Kesk-Itaalia ühendatud provintsid, ja ühendati märtsis 1860 pärast referendumit koos Sardiinia kuningriigiga Itaalia kuningriiki. Guastalla krahvkond Itaalia ajalooliste riikide loend Bourbon-Parma Parma hertsog Pauline Bonaparte
Madukaellased

Madukaellased on kahe loomarühma nimetus: madukaellased (Chelidae), sugukond kilpkonnaliste seltsist madukaellased (Anhingidae), sugukond pelikaniliste seltsist
Viktor Tsõbulenko

Viktor Tsõbulenko (13. juuli 1930 – 19. oktoober 2013) oli ukraina päritolu Nõukogude Liidu kergejõustiklane, odaviskaja.