laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Õhutõrjerakett

Õhutõrjerakett ehk pind-õhk-rakett (inglise keeles surface-to-air missile, SAM) on maapinnalt või laevatelt välja tulistatav juhitav rakett, mida kasutatakse õhusõidukite või teiste rakettide hävitamiseks. Õhutõrjeraketid on üks õhutõrje vorme, mis on tänapäevastes relvajõududes surunud õhutõrjekahurid tagaplaanile või niširollidesse. Algelised õhutõrjeraketid töötati välja Teise maailmasõja käigus, aga ükski nendest ei jõudnud relvajõudude tegevteenistusse. Esimesed raketid jõudsid 1940. ja 1950. aastatel tehtud täiendava arendustöö tulemusel teenistusse 1950. aastate teises pooles. Esialgu oli tegu massiivsete strateegiliste pikamaa õhukaitserakettidega. Tehnoloogia arenedes konstrueeriti ka kesk- ja lühimaa raketisüsteeme. Laevade õhutõrjesüsteemid arenesid samamoodi – alguses kandsid laevad suuri, pikamaa õhutõrjerakette. Aega mööda muutusid need väiksemaks ja sobivaks lühikese laskekauguse jaoks, kuniks lühimaa raketid asendasid mõnel juhul isegi kahurid. Kahurid moodustavad nii laevadel kui ka maismaal kõige lühema maa kaitseliini. Õhutõrjerakette suunavad mitmesugused juhtimissüsteemid. Algseid rakette tüüriti raadiokäskudega. Uuemaid rakette sihitakse radari või infrapunakiirgust tajuva sensoriga. Viimati nimetatud on üldlevinud õlalt lastavate õhutõrjerakettide ja lühimaaõhutõrjerakettide puhul. Ameerika Ühendriikide päritolu õhutõrjeraketisüsteem Nike Ajax jõudis esimesena teenistusse. Nõukogude Liidus veidi hiljem teenistusse võetud S-75-st sai seevastu enimtoodetud õhutõrjerakett, mida kasutatakse 21. sajandilgi. Moodsad õhutõrjeraketid on näiteks pikamaa Patriot ja S-300, laevadel kasutatavad Standard ja Aster raketid ning õlaltlastavad ülilühimaaraketid nagu Stinger ja Strela-3. "surface-to-air missile". Militerm | Sõnaveeb. Vaadatud 28. august 2023.[alaline kõdulink] Wragg, David W. (1973). A Dictionary of Aviation (first ed.). Osprey. lk 254. ISBN 9780850451634.  Õhutõrjerakett – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Łomża maakond

Łomża maakond (poola powiat łomżyński) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Podlaasia vojevoodkonna lääneosas. Maakonna keskus asub Łomża linnas, mis maakonda ei kuulu. 1975. aastal Łomża maakond kaotati, kuid 1999. aastal taastati. Maakonnas on kaks linna: Jedwabne ja Stawiski. Łomża maakonnas on üheksa valda: Jedwabne vald Łomża vald Miastkowo vald Nowogródi vald Piątnica vald Przytuły vald Śniadowo vald Zbójna vald Wizna vald Utworzenie Powiatu Łomżyńskiego Powiat łomżyński. Vaadatud 27. augustil 2023
Bielski maakond

Bielski maakond (poola powiat bielski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Podlaasia vojevoodkonnas. Maakonna halduskeskus on Bielsk Podlaski linn. Bielski maakond moodustati 1999. aastal. Metsad katavad ligikaudu 19% maakonna pindalast. Poola 2002. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid valgevenelased 19,8% Bielski maakonna elanikest. Maakonnas on kaks linna: Bielsk Podlaski ja Brańsk. Bielski maakonnas on kuus valda: Bielsk Podlaski vald Boćki vald Brański vald Orla vald Rudka vald Wyszki vald Powiat bielski Samorząd Powiatu Bielskiego. Vaadatud 27. augustil 2023 Powiat Bielski Wrota Podlasia. Vaadatud 27. augustil 2023 Białorusini gov.pl. Vaadatud 27. augustil 2023
Võrkpalli maailmameistrivõistlused

See artikkel räägib meeste maailmameistrivõistlustest. Naiste võistluse kohta vaata artiklit Naiste võrkpalli maailmameistrivõistlused. Võrkpalli maailmameistrivõistlused on ametlikud maailmameistrivõistlused meeste võrkpalli rahvuskoondistele üle maailma, mida korraldab Rahvusvaheline Võrkpalliföderatsioon (FIVB). Esimest korda peeti võistlus 1949. aastal Tšehhoslovakkias. Võistluste intervall on olnud erinev, kuid alates 1962. aastast on toimusid need iga nelja aasta tagant. Alates 2025. aastast toimuvad need iga kahe aasta tagant. 2022. aasta võitja ning valitsev maailmameister on Itaalia, kes võitis finaalis Poolat tulemusega 3:1. Kokku on võistlused võitnud seitse koondist: NSV Liit (6), Itaalia (4), Brasiilia (3), Poola (3), Tšehhoslovakkia (2), Ida-Saksamaa (1) ja USA (1). Volleyball calendar 2025-2028 approved by the FIVB Board of Administration FIVB, 22.06.2023. Itaalia tuli 24-aastase vahe järel võrkpallis maailmameistriks ERR, 12.09.2022.
Termodünaamiline potentsiaal

Termodünaamiline potentsiaal on termodünaamikas olekufunktsioon, mis sobivalt valitud sõltumatute olekuparameetrite (loomulike muutujate) korral määrab täielikult termodünaamilise süsteemi omadused. Termodünaamiliste potentsiaalide kontseptsiooni võttis kasutusele Pierre Duhem 1886. aastal. Josiah Willard Gibbs kasutas oma artiklites terminit fundamentaalsed funktsioonid. Ühe suletud süsteemi ühendamisel teisega saavutab ühendatud süsteem termodünaamilise tasakaalu, kui kogu süsteemi entroopia saavutab maksimumi. Sel juhul on ka kahe süsteemi kõik intensiivsed parameetrid ühesuurused: temperatuur T 1 = T 2 {\displaystyle T_{1}=T_{2}} , rõhk p 1 = p 2 {\displaystyle p_{1}=p_{2}} ja keemiline potentsiaal μ 1 = μ 2 {\displaystyle \mu _{1}=\mu _{2}} . Keskne termodünaamilinei potentsiaal on siseenergia U {\displaystyle U} . Teisi termodünaamilisi potentsiaale saab tuletada Legendre’i transformatsiooni kaudu siseenergiast U ( S , V , N ) {\displaystyle U(S,V,N)} , mille olekuparameetrid on entalpia S {\displaystyle S} , ruumala V {\displaystyle V} ja osakeste arv süsteemis N = N A ⋅ n {\displaystyle N=N_{A}\cdot n} , kus N A {\displaystyle N_{A}} on Avogadro arv ja n {\displaystyle n} on ainehulk moolides. Siseenergia olekufuntsioonist U ( S , V , N ) {\displaystyle U(S,V,N)} saadakse teiste termodünaamiliste potentsiaalide olekufunktsioonid olekuparameetreid Legendre’i transformatsiooni abil jõrgmiselt teisendades: entroopia S {\displaystyle S} temperatuuriks T {\displaystyle T} , sest ∂ U ∂ S = T {\displaystyle {\frac {\partial U}{\partial S}}=T} ruumala V {\displaystyle V} rõhuks p {\displaystyle p} , sest ∂ U ∂ V = − p {\displaystyle {\frac {\partial U}{\partial V}}=-p} osakeste arv N {\displaystyle N} keemiliseks potentsiaaliks μ {\displaystyle \mu } , sest ∂ U ∂ N   , = μ {\displaystyle {\frac {\partial U}{\partial N}}\ ,=\mu } Nende kolme muutujapaari (S-T. V-p, N-μ) alusel on võimalikud 2 3 = 8 {\displaystyle 2^{3}=8} termodünaamilist potentsiaali. Enamkasutatavad termdünaamilised potentsiaalid on siseenergia, Helmholtzi vabaenergia, Gibbsi vabaenergia ja entalpia. ENE 9. köide, 1996
Helmholtzi vabaenergia

Helmholtzi vabaenergia ehk Helmholtzi energia on Hermann von Helmholtzi järgi nimetatud termodünaamiline olekufunktsioon, mis olekuparameetrite temperatuuri T {\displaystyle T} , ruumala V {\displaystyle V} ja termodünaamilises süsteemis sisalduva ainehulga n i {\displaystyle n_{i}} funktsioonina määrab täielikult süsteemi termodünaamilised omadused. Neid olekuparameetreid kui sõltumatuid muutujaid nimetatakse ka vaba energia loomulikeks muutujateks (ingl natural variables). Entroopia S {\displaystyle S} , rõhk p {\displaystyle p} ja keemiline potentsiaal μ i {\displaystyle \mu _{i}} avalduvad sel juhul Helmholtzi energia F ( T , V , n i ) {\displaystyle F(T,V,n_{i})} osatuletistena S = ∂ F / ∂ T , p = ∂ F / ∂ V , μ i = ∂ F / ∂ n i {\displaystyle S=\partial F/\partial T,\;p=\partial F/\partial V,\;\mu _{i}=\partial F/\partial n_{i}} . Helmholtzi vaba energia on võrdne süsteemi siseenergiaga U {\displaystyle U} , millest on lahutatud süsteemi absoluutse temperatuuri T {\displaystyle T} ja entroopia S {\displaystyle S} korrutis: F = U − T S {\displaystyle F=U-T\,S} . Molaarne vaba energia (ühik J/mol) on vaba energia ainehulga n i {\displaystyle n_{i}} kohta: F m = F n i {\displaystyle F_{m}={\frac {F}{n_{i}}}} . Vaba erienergia (ühik J/kg) on vaba energia massi m {\displaystyle m} kohta f = F m {\displaystyle f={\frac {F}{m}}} . Süsteemis, mille temperatuur ja maht püsib muutumatuna, kulgevad pöördumatud protsessisd Helmholtzi energia vähenemise suunas, kusjuures termodünaamilise tasakaalu olukorras on vaba energia väärtus väikseim. Isotermilises protsessis on Helmholtzi energia muutus avaldatav kujul F 1 − F 2 ≥ A , {\displaystyle F_{1}-F_{2}\geq A,} kus F 1 {\displaystyle F_{1}} ja F 2 {\displaystyle F_{2}} on vastavalt vaba energia alg- ja lõppväärtus ja A {\displaystyle A} on süsteemi töö; võrdus kehtib pöörduva protsessi ja võrratus pöördumatu protsessi korral. Kui kasutatakse terminit vabaenergia või vaba energia ilma nimelise täpsustuseta, siis mõeldakse üldiselt Helmholtzi vabaenergiat. Termodünaamiline potentsiaal Gibbsi vabaenergia ENE 3. köide, 1988
Białystoki maakond

Białystoki maakond (poola powiat białostocki) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Podlaasia vojevoodkonna keskosas. Piirneb idas Valgevenega. Maakonna keskus asub Białystoki linnas, mis maakonda ei kuulu. Białystoki maakond moodustati 1999. aastal ja on suurima pindalaga Poola maakond. Poola 2002. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid valgevenelased 3,2% Białystoki maakonna elanikest. Maakonnas on üheksa linna: Choroszcz, Czarna Białostocka, Łapy, Michałowo, Supraśl, Suraż, Tykocin, Wasilków ja Zabłudów. Białystoki maakonnas on 15 valda: Choroszczi vald Czarna Białostocka vald Dobrzyniewo Duże vald Gródeki vald Juchnowiec Kościelny vald Łapy vald Michałowo vald Poświętne vald Supraśli vald Surażi vald Zabłudówi vald Zawady vald Turośń Kościelna vald Tykocini vald Wasilkówi vald Powiat Białostocki Wrota Podlasia. Vaadatud 28. augustil 2023 Białorusini gov.pl. Vaadatud 28. augustil 2023
Varda tööseisund

Varda tööseisund on mõiste tugevusõpetusest, mis kujutab endast vardas esinevate sisejõudude ja neile vastavate deformatsioonide hulka. Reaalsetes deformeeruvates varrastes esinevad sisejõud ja deformatsioonid koos ning sageli pole võimalik otsustada, kumb neist on põhjus ning kumb tagajärg. Seepärast on nad ühendatud üheks mõisteks, mida kutsutakse varda tööseisundiks.
Roostetuvi

Roostetuvi (Nesoenas duboisi) on väljasurnud tuviliik, kes kunagi elas India ookeanis Maskareenides Réunioni saarel. Lind on tuntud 1674. aastal tehtud kirjelduse järgi, mille andis prantsuse rändur Sieur Dubois oma raamatus "Les voyages faits par le sieur D. B. aux Isles Dauphine [...]", samuti on olemas üks säilinud õlavarreluu, mis kirjeldusega klappivalt sarnaneb Mauritiusel elava roosatuvi (Nesoenas mayeri) vastava luuga, kuid on suurem. Mõned autorid on käsitlenud roostetuvi roosatuvi alamliigina Nesoenas mayeri duboisi. Dubois' kirjeldus tema raamatus on järgmine: "... metsikud tuvid, keda oli kõikjal, mõned kiltkivivärvi sulestikuga, teised roostepunased. Need olid veidi suuremad kui Euroopa tuvid, ja neil olid suuremad nokad, mis peapoolses otsas punast värvi, tulevärvi rõngaga silma ümber nagu faasanitel. On aastaaeg, mil nad on väga paksud, nii et nende kloaak [croupion] pole näha. Nad maitsesid väga hästi. Nagu metstuvid ja turteltuvid Euroopas, sama head." Roostetuvi mainib ainult Dubois, seetõttu on liigi kadumisest vähe teada. Réunioni kohalike tuviliikide kohta on viimased teated Père Bernardinilt 1687. ja Guillaume Houssaye'ilt 1689. aastal. Jean Feuilley kirjutab 1705. aastal, et kõik kohalikud tuvid on välja surnud; oletatud on, et väljasuremise põhjustas rottide ja kasside toomine saarele, samuti intensiivne küttimine. BirdLife International (2012). Nesoenas duboisi. 2006 IUCNi punane nimistu. IUCN 2006. Vaadatud 25. augustil 2015. Reunion Island Pigeon. - Avibase - The World Bird Database Sieur Dubois. Les voyages faits par le sieur D. B. aux Isles Dauphine ou Madagascar, et Bourbon, ou Mascarenne, és années 1669, 70, 71 et 72. Dans laquelle il est curieusement traité du Cap Vert, de la ville de Surate, des isles de Sainte Helene, ou de l´Ascention. Ensemble les moeurs, religions, forces, gouvernemens et coutumes des habitans des dites isles, avec l´histoire naturelle du pais. (1674, Paris: Chez Claude Barbin.
Triin Varek

Triin Varek (sündinud 23. juunil 1977 Rakveres) on eesti poliitik ja praegune Rakvere linnapea. Ta oli aastatel 2017–2023 Keskerakonna liige. 2023. aasta oktoobrist kuulub ta erakonda Isamaa. Triin Varek sündis 23. juunil 1977 Rakveres ja kasvas üles alul Tõrremäel ning siis Haljalas. Ta isa Toomas Varek oli Kullaaru sovhoosi direktor. Varek lõpetas 1995. aastal Rakvere Gümnaasiumi, kus õppis inglise süvakallakuga klassis. Keskkooli lõpetamise järel asus ta õppima rahvusvahelist ärijuhtimist Concordia Rahvusvahelisse Ülikooli Eestis ning lõpetas kooli 1999. aastal. 2014. aastal lõpetas ta magistrikraadiga õpingud Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduste instituudis. 2001. aastast olnud meditsiinitarvikutega tegeleva perefirma OÜ Wimberg tegevjuht. Samuti on ta olnud SA Lääne-Viru Arenduskeskuse ettevõtlus- ja kohalike omavalitsuste konsultant. 2017. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimiste aegu liitus ta Urmas Lahe kutsel Keskerakonnaga, saades seejärel erakonna esinumbriks Rakveres. Valimistel sai ta 283 häält ja pääses linnavolikokku. Aastatel 2017–2019 töötas ta Rakvere abilinnapeana. 2021. aasta kohalike omavalitsuste valimistel osutus Varek volikokku valituks 689 häälega, mis oli neil valimistel Rakvere linna parim tulemus. 6. oktoobril 2019 valis Rakvere linnavolikogu Vareku 15 häälega (viis erapooletut) Rakvere linnapeaks. See oli teine kord, mil Rakvere linnapeaks sai Keskerakonna liige: eelnevalt, aastatel 1996–1999 oli ainsa keskerakondlasena ametis olnud Triin Vareku isa. 26. novembril 2021 valis linnavolikogu häältega 14-5 ta teiseks ametiajaks linnapeaks. 2023. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Lääne-Virumaa ringkonnas Riigikokku, sai 1198 häält ning ei osutunud valituks. Tal on poeg ja tütar. "Triin Varek". TheMayor.EU (inglise keeles). Vaadatud 28. august 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Triin Varek: linna rahakotti tuleb hoolega kaaluda". Kuulutaja. 8. september 2017. Vaadatud 28. august 2023. Anu Viita-Neuhaus & Marianne Loorents (6. juuni 2017). "Keskerakonna linnapea kandidaat on Triin Varek". Vaadatud 28. august 2023. "Valimistulemus". Valimised.ee. Vabariigi Valimiskomisjon. Vaadatud 28. august 2023. Rene Kundla (17. oktoober 2021). "Rakvere küsimused said pühapäeval vastuse". ERR. Vaadatud 28. august 2023. "Rakvere volikogu valis linnapeaks Triin Vareku". ERR. 6. oktoober 2019. Vaadatud 28. august 2023. "Rakvere linnapeaks valiti Triin Varek". ERR. 26. november 2021. Vaadatud 28. august 2023. Eva Samolberg-Palmi (6. märts 2023). "Valimised ⟩ Triin Varek: keskerakonnast on kahju". Virumaa Teataja. Vaadatud 28. august 2023.  Triin Varek – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kurvilise tee legendid

"Kurvilise tee legendid" on 2023. aastal valminud eesti dokumentaalfilm. Film kujutab 1980. aastate olusid ja räägib sellest, kuidas Eesti rallisõitjad võistlesid Nõukogude Liidus raudse eesriide taga. Selles filmis tegid kaasa ka Ott Tänak ja Markko Märtin. Filmi “Ott Tänak – The Movie” tegijate uus film “Kurvilise tee legendid” on lugu Eesti tipp-rallisõitjatest sportlastena Nõukogude Liidu absurdses süsteemis. Nõukogude Liidu koondise sõitja koha nimel käis tihe rebimine, seal sõitmine oli iga võidusõitja unistus teiselgi põhjusel - riigis, kus kõik oli defitsiit, sõltus välismaale pääsemisest ka meeste majanduslik heaolu. Filmis saab osa ka nelja peategelase, Ilmar Raissare, Vello Õunpuu, Hardi Metsa ja Vallo Sootsi, kunagiste autode taassünnist. Tänaseks kultusobjektiks saanud Lada VFTS-e toodeti Leedus teeneka võidusõitja Stasys Brundza juhtimisel. Kuigi need olid 1/6 planeedi kiireimad ralliautod, oli ikkagi tegemist “vene tehnikaga”. Legendaarse spordireporteri Are Elleri sõnul isegi tollased välismaised tipp-rallisõitjad imestasid, milliseid imetegusid meie mehed nende kastidega maailmas korda saatsid. Film keskendub Eesti autorallile kuldsel ajastul – 1980. aastatele, kus autosport oli suure au sees. Rallisõitjad olid ühiskonnas justkui kosmonaudid, keda kõik teadsid ning kelle tegemiste vastu rohkelt huvi tunti ja kelle tegemisi jälgis isegi kurikuulus KGB. Sõitjaid oli Eestis palju ning kõikidel oli üks ja sama kindel soov – jõuda oma ala tippude hulka. Toona tähendas see kuulumist koondisse, kus kõikidel sõitjatel oli kasutada tollase aja tipptehnika – Lada VFTS. Koondisesse kuulumine ning selle kaudu ka välisvõistlustel osalemine oli see, milleni üldse Eesti rallisportlased sel ajal jõuda said. Välismaailma tiimidesse kuulumisest, nõnda nagu tänapäeval võimalik, võisid 1980. aastate võidusõitjad ainult unistada. Siiski jagus rohkelt neid eestlasi, kes suutsid end tõestada nii palju, et kuulusid vähemalt NSV Liidu koondisse ning sellega teenisid auga välja võimaluse kasvõi natuke raudse eesriide taha piiluda. Kohati oli aga isegi pahandusi ja pahameelt sellest, et eestlased olid autospordis nii andekad ja moodustasid poole NSV Liidu koondisest. "Kurvilise tee legendid". Vaadatud 28. augustil 2023. "Filmis «Kurvilise tee legendid» teevad kaasa ka Märtin ja Tänak". 25. aprill 2023. Vaadatud 28. augustil 2023. "Kurvilise tee legendid". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2023. Vaadatud 28. augustil 2023. ""Kurvilise tee legendid" – emotsionaalne ajarännak rallimaailma". 25. aprill 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. august 2023. Vaadatud 28. augustil 2023. Kurvilise tee legendid andmebaasis IMDb Kurvilise tee legendid Eesti Filmi andmebaasis
Roosatuvi

Roosatuvi (Nesoenas mayeri) on India ookeanis Mauritiuse saarel elutsev endeemne tuviliik. Maskareenide tuviliikidest (mauritiuse sinituvi, rodriguese sinituvi, Nesoenas rodericanus, Nesoenas cicur ja roostetuvi) on roosatuvi ainuke, kes pole välja surnud, kuigi 1970. aastatel jõudis ta väljasuremise äärele ja 1991. aastaks oli elus vaid 10 isendit. Alates 1977. aastast on liigi säilitamise nimel töötanud Durrell Wildlife Conservation Trust ja praeguseks on liigi arvukus tõusnud. 2011. aastal oli populatsiooni arvukus alla 500 isendi. Rahvusvaheline Looduskaitseliit (IUCN) paigutas liigi 2000. aastal punase nimestiku kriitilises seisundis liikide nimekirjast väljasuremisohus liikide hulka ja 2018. aastal ohualdiste (vulnerable) liikide nimekirja. Pink Pigeon Nesoenas mayeri. - IUCN Red List How did the Pink Pigeon bounce back from just nine birds? - BirdLife International
Diskreetse Mango Trio

Diskreetse Mango Trio on pärimusmuusikat, peamiselt regilaule, rokivõtmes esitav eesti ansambel. Vaatamata ansambli nimele musitseerib selles kaheksa liiget. Tallinnas 2003. aastast alates tegutsedes on ansambel proovinud leida kontakti kaasaegse rahvakultuuri (levimuusika erinevate vormide) ja pärimusmuusika vahel. Läbi sellise mõõtme[küsitav] on bänd rajanud oma tee regilaulumaailmast kaasaegse roki maailmani. Bändi muusikat on kuulajad ja ajakirjanikud iseloomustanud eelkõige kui värsket, energilist, lõbusat ja kaasahaaravat. 27. novembril 2006 ilmus plaadifirma hyper.records alt Diskreetse Mango Trio esikalbum "Prigadi-pragadi". Bänd sai "Prigadi-pragadi" eest Eesti Muusikaauhinnad 2007 galal aasta etno-/folkartisti auhinna. Albumi kohta ilmusid positiivsed arvustused kõigis tähtsamates muusikaga seotud Eesti väljaannetes. Bändi värske lähenemine pärimusmuusikale on regilaulu viinud sinna, kus see varem figureerinud pole. Bändi raadiosingleid "Hobusemäng" ja "Must naine" saatis edu – lood leidsid hulgalist esitamist nii riigi- kui ka eraraadiotes. Raadio 2 edetabelis R2 Top 20 püsisid mõlemad singlid üle 20 nädala. Diskreetse Mango Trio on andnud Eestis ligi viiskümmend kontserti. Nende hulgas on ka esinemisi nimekatel folk- ja rokkmuusikafestivalidel (Viljandi Folk, MAAjaILM, Regiöö). Üles on astutud nii ETV ("Värskelt õhus", "Terevisioon", "Jõulutunnel") kui ka TV3 ("Suveõhtu Pärnus", "Kahvel") eetris. "Musta naist" esitleti tunnipikkuse otse-eetrikontserdiga Raadio 2 populaarses saates "R2 Live". 2006. aasta sügisel valiti Diskreetse Mango Trio "Hobusemänguga" osalema Balti Uue Muusika Edetabelis, mida kajastavad nii Läti kui ka Leedu televisioon ja raadiod. 27. novembril 2014 valmis teine kauamängiv – "Teestelu". Sellelt albumilt on avaldatud varem raadiosingleid: 2007 – "Hea mees"; 2009 – "Mehed, mis te mind meelitate"; 2014 – "Piisa Viina" ja "Kubjas". Leele Lattikas (laul) Lemmo Lattikas (laul, akordion, parmupill) Kristjan Pilt (kitarrid) Oliver Laanet (kitarrid) Rando Lester (basskitarr) Kairi Pruul (viiul) Janek Koldekivi (trummid, djembe) Riin Sikka (viiul) Janno Pokk (viiul) Mauri Sööt (laul) Margit Errapart (laul) "Prigadi-pragadi" (album; 2006) "Hea mees" (singel; 2007) "Mehed, mis te mind meelitate" (singel; 2009) "Piisa Viina" (singel; 2014) "Kubjas" (singel; 2014) "Teestelu" (album; 2014) Ametlik koduleht Lehekülg MySpace's Soundcloud Madis Taras: "Diskreetse Mango Trio avaldas uue singli "Hea mees"", Eesti Päevaleht, 5. detsember 2007 (foto)
Merepatrull-lennuk

Merepatrull-lennuk on mere kohal pikkadeks patrull-lendudeks loodud lennuk. Patrull-lennukite olulisemaks ülesandeks on vaenlase all- ja pealveelaevade avastamine ning vajadusel nende hävitamine. Mitmesuguste sensoritega varustatud merepatrull-lennukid sobivad ka luureülesanneteks ja kaduma läinud laevade lennukite otsinguks. Tänapäevaseid merepatrull-lennukid on sageli välja töötatud reisilennukite baasil. Näiteks Ühendriikide päritolu P-8 Poseidon ja reisilennuk Boeing 737 Next Generation konstruktsioonid kattuvad 86% ulatuses . Reisilennuki reiside eesmärk on lennata kulutõhusalt, sama tuleb ka pika lennuajaga merepatrull-lennuki konstrueerimisel kasuks. Patrull-lennukid on ülesannete täitmiseks varustatud paljude sensoritega: Radariga otsivad merepatrull-lennukid pealveelaevu ning allveelaevade periskoope ja snorkleid mere pinnal, sealhulgas laevade kiiluvee jälgi. Magnetilise anomaalia anduriga avastatakse rauda sisaldavate keredega allveelaevad. Andur on tavaliselt lennuki sabas pika poomi otsas või veetakse seda hoopis järel, et vähendada lennuki enda segavat mõju. Sonopoid on sonari raadiosignaali saatjad ja -vastuvõtjad, millelt saadud informatsiooni analüüsitakse lennukis edasi. Raadioluure seadmetega jälgitakse side- ja radarisignaale. Optilistel sensoritel ja meeskonna visuaalsel vaatlusel on samuti oma osa, vajadusel on abiks helgiheitja ja signaalvalgusraketid. Merepatrull-lennukeid on varustatud erinevate relvadega, sealhulgas kahurite, kuulipildujate, laevatõrjerakettide, miinide, pommide ja süvaveepommide ning torpeedodega. Ohtlikumatel ülesannetel relvastatakse lennukid enesekaitseks õhk-õhk rakettidega. Merepatrull-lennukid mahutavad lisaks kütusele, relvadele ja sensoritele tosina või enama meeskonnaliiget koos töö- ja puhkekohtadega. Puhkekohad pole ainult luksus, sest kaua kestvatel patrull-lendudel peabki lennukis olema puhkuseks piisavalt ruumi. Hoolimata satelliitide ja droonide levikust on merepatrull-lennukitel jätkuvalt sõjanduses tähtis roll. P-8A Poseidon Maritime Surveilliance And Patrol Aircraft. Boeing. Vaadatud 28. augustil 2023. Air Anti-Submarine Warfare ASW Sensors. GlobalSecurity.org. Vaadatud 28. augustil 2023. A319 MPA Maritime Patrol Aircraft. Naval Technology. Vaadatud 28. augustil 2023. Jasper, Scott. (1997). Does Maritime Patrol Have a Future?. United States Naval Institute. Vaadatud 28. augustil 2023.  Merepatrull-lennuk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nesoenas cicur

Nesoenas cicur on India ookeanis Mauritiuse saarel elanud endeemne, nüüdseks välja surnud tuviliik perekonnast Nesoenas. Liik kirjeldati alles 2011. aastal. Liigi holotüüp on 2008. aastal Mauritiuse kaguosast leitud parempoolne jooksmeluu. Lähimad sugulasliigid on roostetuvi, roosatuvi ja Nesoenas rodericanus. Tõenäoliselt suri liik välja 18. sajandi esimesel poolel. Mauritius Turtle-dove Nesoenas cicur. - IUCN Red List "†Nesoenas cicur Hume 2011 (Mauritian turtle dove). - fossilworks. Gateway to the Paleobiology Database". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. detsember 2021. Vaadatud 28. augustil 2023.