laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ekstraklasa

Ekstraklasa on Poola jalgpalli kõrgeim liiga. Liiga asutati 1926. aasta detsembri ja esimene liigahooaeg algas 1927. aasta aprillis. Esimesena tuli liiga võitjaks Krakówi Wisła. Kokku on Ekstraklasa võitnud 18 klubi. Kõige edukam on 15 meistritiitliga Varssavi Legia, kellele järgnevad Zabrze Górnik ja Krakówi Wisła (mõlemalt 14 võitu) ning Chorzówi Ruch (13 võitu). Alates hooajast 2021–22 mängib liigas 18 klubi. Enne seda kuulus liigasse 16 klubi. Iga klubi peab hooaja jooksul 34 mängu. Liigahooaeg kestab juulist maini. UEFA koefitsiendi järgi oli Poola liiga perioodil 2018–2023 Euroopa jalgpalli kõrgliigade seas tugevuselt 24. kohal. Hooajal 2023–24 mängivad liigas järgmised 18 klubi: Ken Kallaste – Górnik Zabrze (2016), Kielce Korona (2016–2019) Igor Morozov – Varssavi Polonia (2013) Sergei Mošnikov – Pogoń Szczecin (2012), Górnik Zabrze (2013) Henrik Ojamaa – Varssavi Legia (2013–2014), Legnica Miedź (2018–2019) Sergei Pareiko – Krakówi Wisła (2011–2013) Sander Puri – Kielce Korona (2011) Konstantin Vassiljev – Gliwice Piast (2014–2015, 2017–208), Jagiellonia Białystok (2015–2017) Sergei Zenjov – KS Cracovia (2017–2019) Artur Pikk – Legnica Miedź (2018–2019) Joonas Tamm – Kielce Korona (2018–2019) Bogdan Vaštšuk – Mieleci Stal (2022) Rauno Sappinen – Gliwice Piast (2022–2023), Mieleci Stal (2023) Country coefficients. uefa.com. Vaadatud 15.7.2023 "Historie". wisla.krakow.pl. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. september 2011. Vaadatud 28. mail 2013. 90minut.pl
Caroline Graham

Caroline Graham (sündinud 17. juulil 1931) on inglise näitekirjanik, stsenarist ja kriminaalromaanide autor. Tema tuntumad tegelaskujud on fiktiivse Midsomeri krahvkonna Caustoni politseijaoskonna vaneminspektor Tom Barnaby ja vanemkonstaabel Gavin Troy. Caroline Graham sündis 1931. aastal Inglismaa keskosas Warwickshire'i krahvkonnas. 6-aastaselt jäi Caroline emata. 14-aastaselt lahkus tüdruk koolist ja asus erinevate töödega raha teenima. Enne abiellumist, aastatel 1953–1955 oli Caroline Graham mereväes. 1970. aastatel tegutses naine teatris näitleja ja inspitsiendina. Tegi kaastööd nii raadiole kui ka televisioonile, kirjutades stsenaariume. Aastal 1991 omandas ta teatrihariduse Birminghami Ülikoolis. "Fire Dance" (armastusromaan, 1982) "The Envy of the Stranger" (kriminaalromaan, 1984) "BMX Star Rider" (lasteraamat, 1985) "BMX'ers Battle It Out" (lasteraamat, 1985) "Murder at Madingley Grange" (kriminaalromaan, 1990) "Mõrvad Badger's Driftis" – "The Killings at Badger's Drift", 1987; eesti keeles: Varrak, 2003 "Õõnsa mehe surm" – "Death of a Hollow Man", 1989; eesti keeles: Varrak, 2004 "Maskeeritud surm" – "Death in Disguise", 1992; eesti keeles: Varrak, 2004 "Verega kirjutatud" – "Written in Blood", 1994; eesti keeles: Varrak, 2004 "Surmani truu" – "Faithful unto Death", 1996; eesti keeles: Varrak, 2006 "Turvaline paik" – "A Place of Safety", 1999; eesti keeles: Varrak, 2005 "Kummitus tapamasinas" – "A Ghost in the Machine", 2004; eesti keeles: Varrak, 2005 Caroline Graham. Contemporary Writers in the UK. British Council Caroline Graham (1931- ). Literary Heritage West Midlands Caroline Graham. Krimi-Couch.de Caroline Graham. Kaliber .38 - krimis im internet
Hermann Arnold Lezius

Hermann Arnold Lezius (31. märts / 12. aprill 1863 Nõo – 1. juuli 1928 Narva) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik. Lezius õppis aastatel 1870–1871 Blumbergi koolis, aastatel 1872–1879 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1880–1881 õppis ta Tartu Ülikoolis filoloogiat, aastatel 1881–1886 usuteadust (sai aastal 1883 hõbeauraha). Korporatsioon Neobaltia liige. Prooviaastal oli ta aastal 1886 Kuressaare Laurentiuse koguduses Daniel Burchard Lemmi juures. Ordineeriti 15. veebruaril 1887 õpetajaks. Ta oli aastatel 1887–1888 Kuressaare Laurentiuse koguduse adjunktõpetaja, olles selle kõrvalt ka gümnaasiumi ja tütarlastekooli usuõpetaja. Aastatel 1888–1901 oli ta Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja ja ühtlasi Pärnu praostkonna vaimulik koolirevident. Aastatel 1901–1913 oli ta Tartu linna vikaarõpetaja ja ühtlasi õpetaja Zeddelmanni erakoolis, 1902. aasta jaanuarist aprillini oli ta veel Tartu Ülikooli koguduse vikaarõpetaja. Aastatel 1913–1915 oli ta Samaara koguduse õpetaja, teenides sakslasi ja eestlasi. Aastatel 1913–1915 oli ta Siberisse välja saadetud. Aastatel 1917–1922 teenis ta jälle Samaara kogudust. Aastatel 1923–1927, pärast opteerumist, oli ta taas Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja. Jäi 1927. aastal emerituuri ning elas siis Tartus ja Narvas. Narvas ta ka suri. Tema isa Andreas Friedrich Lezius oli Tõstamaa ja Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja, vend Friedrich Eduard Lezius oli Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja ning Greifswaldi Ülikooli õppejõud, Kieli ja Königsbergi Ülikooli professor. Vanaisa Georg Friedrich Karl Heinrich von Bidder oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor ja Tartu Ülikooli rektor, onu Friedrich Ernst Bidder oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud, teine onu Paul Roderich Bidder oli Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja, onupoeg Roderich Bidder oli õpetajaks Harju-Risti, Nissi ja Tallinna Peeteli koguduses, teine onupoeg Alfred Bidder oli õpetajaks Tallinna Toomkoguduses. Tema kälimees Wilhelm Karl Emil Bergmann oli tegeliku usuteaduse professor Tartu Ülikoolis. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Hermann Arnold Lezius Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Super League (Kreeka)

Kreeka Super League (ametlikult kreeka keeles Σούπερ Λίγκα / Soúper Línka; ka lihtsalt Super League) on Kreeka jalgpalli kõrgeim liiga. Alates 1927. aastast on Kreeka meistriks tulnud kuus klubi. Neist enam kui pooltel kordadel on võitnud Olympiakós (47 võitu), 20 korda on võitnud Panathinaikόs, 13 korda Ateena AEK, kolm korda PAOK ja Aris ning ühe korra AE Lárisa. Hooajal 2023–24 mängivad liigas järgmised 14 klubi: Sander Puri – AE Lárisa 1964 (2010–2011) Ametlik koduleht
Martin Schulzenberg

Martin Schulzenberg (2. november 1864 Pöögle – 17. jaanuar 1912 Tartu) oli eesti talunik (Liivimaa kubermangus) ja III Riigiduuma saadik Liivimaa kubermangust. Maetud Alatskivi kalmistule. http://www2.kirmus.ee/biblioserver/isik/index.php?id=3297
Cāṇakya

Tšaanakja (sanskriti चाणक्य Cāṇakya) (umbes 350–283 ema) oli Vana-India poliitik ja filosoof, Maurja dünastia esimese keisri Tšandragupta (u 340–293 ema) nõuandja, kes aitas keisril võimule tõusta. Tšaanakjat peetakse traditsiooniliselt ka Lõuna-Aasia klassikalise poliitilise teose "Arthaśāstra" autoriks, keda raamat mainib nimede Kautilja ja Višnugupta all. Tšaanakjat ja Kautiljat on võimalik pidada samaks isikuks ja lokaajata koolkonna esindajaks. Ehkki Tšaanakja mõju ulatab üle kogu Lõuna-Aasia ning tema õpetused on kõikjal omaks võetud, on ta pärit siiski Indiast. Teda peetakse majandusteaduse ja politoloogia algatajaks. Läänes on Tšaanakjat nimetatud India Machiavelliks, ehkki tema tööd on Machiavelli omadest 1800 aastat varasemad. Tšaanakja oli õpetaja muistses teaduskeskuses Takšašilās ning vastutas Maurja keisririigi loomise eest, mis oli esimene suurriik India subkontinendil. Gupta dünastia lõpul läksid ta tööd kaotsi ning avastati taas alles 1915. aastal. Eesti keeles on ilmunud valik tema õpetussõnu pealkirja all "Kuninga käsiraamat" (2008, tlk Margus Lattik). Mabbett, I. W. (1964). "The Date of the Arthaśāstra". Journal of the American Oriental Society. American Oriental Society. 84 (2): 162–169. DOI:10.2307/597102. JSTOR 597102. ISSN 0003-0279. L. K. Jha, K. N. Jha (1998). "Chanakya: the pioneer economist of the world", International Journal of Social Economics 25 (2-4), p. 267–282. Waldauer, C., Zahka, W.J. and Pal, S. 1996. Kautilya's Arthashastra: A neglected precursor to classical economics. Indian Economic Review, Vol. XXXI, No. 1, pp. 101-108. Tisdell, C. 2003. A Western perspective of Kautilya's Arthasastra: does it provide a basis for economic science? Economic Theory, Applications and Issues Working Paper No. 18. Brisbane: School of Economics, The University of Queensland. Sihag, B.S. 2007. Kautilya on institutions, governance, knowledge, ethics and prosperity. Humanomics 23 (1): 5-28. Herbert H. Gowen (1929). "The Indian Machiavelli" and in a much more conventional world or Political Theory in India Two Thousand Years Ago, Political Science Quarterly 44 (2), p. 173–192.
Pilliroog (perekond)

Pilliroog (Phragmites) on kõrreliste sugukonda kuuluv taimede perekond. Eestis kasvab üks liik, harilik pilliroog.
Virslīga

Virslīga on Läti jalgpalli kõrgeim liiga. 1927. aastal asutatud liigas mängib kümme meeskonda. Hooaeg kestab märtsist novembrini. Meister saab õiguse osaleda UEFA Meistrite Liiga eelringis, teiseks ja kolmandaks jäänu UEFA Euroopa Konverentsi Liiga eelringis. UEFA koefitsiendi järgi oli Läti liiga perioodil 2019–2024 Euroopa jalgpalli kõrgliigade seas tugevuselt 37. kohal. 2024. aasta hooajal mängivad liigas järgmised klubid: Auda Daugavpils Grobiņa Jelgava Liepāja Metta RFS Riga FK Tukums Valmiera [viide?] Paksus kirjas on klubid, mis mängivad Virslīgas 2024. Kaldkirjas on klubid, mis on tegevuse lõpetanud või mõne teise klubiga liitunud. Stanislav Kitto – Rīga (1999–2000), LU/Daugava Riga (2000) Jevgeni Novikov – Rīga (2008) Maksim Smirnov – Ventspils (2008) Kevin Kauber – Jelgava (2016, 2017) Bogdan Vaštšuk – Riga FC (2016–2018) Artur Pikk – RFS (2021) Country coefficients. uefa.com. Vaadatud 23.8.2024
Kaisel

Kaisel (Schoenoplectus) on lõikheinaliste sugukonda kuuluv taimede perekond. Eestis kasvab kaks liiki, järvkaisel ja kare kaisel.
Šuja

Šuja on linn Venemaal Ivanovo oblastis. Asub 32 km Ivanovost kagu pool Kljazma lisajõe Teza ääres. Šujat on kirjalikult esmamainitud 1393. aastal. 1566. aastal läks linn Ivan Julma opritšnina alla. Linna valitses Šuja vürstisuguvõsa ligi 200 aasta jooksul. Šuja vürstide soost põlvnes Vene tsaar Vassili IV (Šuiski). Šujas asub Ülestõusmise katedraal, mille 106-meetrine kellatorn on kõrgeim eraldiseisev õigeusu kiriku kellatorn. Šuja koduleht
FC M.C. Tallinn

FC M.C. Tallinn on endine Eesti jalgpalliklubi. Aleksandr Dmitrijev
Wittelsbachi dünastia

Wittelsbachi dünastia valitses Baierit 1180–1918, samuti olid sellest soost pärinevad monarhid võimul Skandinaavias, kõige pikemalt Rootsis (1654–1721). 1234–1803 olid Wittelsbachid ka pfaltskrahvid ehk Pfalzi valitsejad. 1777–1799 Karl Theodor (1724–1799) 1799–1803 Maximilian IV Joseph (1756–1825), hilisem Baieri kuningas, 1803 annekteeriti Pfalz Baieri poolt, 1803–1806 oli seetõttu Baieri kuurvürst 1806–1825 Maximilian I Joseph (1756–1825) 1825–1848 Ludwig I (1786–1868) 1848–1864 Maximilian II (1815–1864) 1864–1886 Ludwig II (1845–1886) 1886–1913 Otto (1848–1916), vaimuhaige, tema eest valitses 1886–1912 printsregent Luitpold (1821–1912) ja 1912–1913 viimase poeg Ludwig. 1913–1918 Ludwig III (1845–1921) 1921–1955 Rupprecht (1869–1955) 1955–1996 Albrecht (1905–1996) 1996– Franz (sündinud 1933) Pfalzi kuurvürstkond Baieri kuningriik
Eesti aasta auto

Eesti aasta auto on aunimetus, mida antakse ajakirja Tehnikamaailm algatusel alates 2000. aastast. Esimesel korral selgus võitja rahvahääletuse teel, alates 2002. aastast selgitab parimad välja autoajakirjanikest koosnev žürii. Seni on autotootjatest edukaim olnud Škoda, kes on võitnud selle nimetuse neljal korral: aastatel 2007, 2009–2010 ja 2016. Kolmekordne võitja on Opel (2011, 2017 ja 2018). 2001 Peugeot 206 2002 Renault Laguna 2003 Mazda6 2004 Honda Jazz 2005 Volkswagen Golf 2006 BMW 3. seeria 2007 Škoda Roomster 2008 Ford Mondeo 2009 Škoda Superb 2010 Škoda Yeti 2011 Opel Astra 2012 Peugeot 508 2013 Mercedes-Benz A-klass 2014 Volkswagen Golf 2015 Renault Twingo 2016 Škoda Superb 2017 Opel Astra 2018 Opel Insignia 2019 Kia Stinger 2020 Mazda 3 2021 Porsche Taycan 2022 Hyundai Ioniq 5 2023 Honda Civic https://tehnikamaailm.ee/artikkel/porsche-tegi-ajalugu
Tekniikan Maailma

Tekniikan Maailma (lühendatult TM, eesti keeles Tehnika Maailm) on Põhjamaade suurim tehnikaajakiri. 22 korda aastas ilmuv väljaanne ilmub alates 1953. aastast. Ajakiri on tuntud eelkõige oma täpsete ja objektiivsete testide poolest. Alates 1998. aastast ilmub Eestis Tekniikan Maailma sõsarväljaanne Tehnikamaailm (vahepeal ilmus analoogne väljaanne (TM ehk Technika Mums) ka Leedus). Tekniikan Maailma official site
FC Nõmme United

FC Nõmme United on 2000. aastal loodud Eesti jalgpalliklubi. Varem Eesti Telefoni SK ja FC Elioni nime all esinenud võistkond kannab alates 2006. aastast nime FC Nõmme United. Sellest ajast mängiti 12 hooaega tugevuselt neljandal tasemeastmel II liigas lõuna/lääne tsoonis, kuni 2017. aastal liiga võiduga kindlustati koht Esiliiga Bs. Debüüthooajal Esiliiga B-s oli tulemuseks tabeli keskmine ehk 5. koht. 2019. aastal kindlustati koht Esiliigas. Klubi treeningud ja kodumängud toimuvad Männiku jalgpallikeskuses, mis asub Tallinnas Võidu tn 16. Kompleksis on tänapäevase kastmissüsteemiga naturaalmuruväljak (104 x 64 m) ja kunstmuruväljak (90 x 60 m). Kokku on klubis 8 noorterühma, kõige vanemad sündinud aastal 2001 ja kõige nooremad 2012. Klubi noored võtavad osa Eesti meistrivõistlustest vastavalt vanusele. Noorte kõige suuremaks saavutuseks Eestis võib pidada 2013–2015 valitsetud aega U17 Eliitliigas, kui võideti Eesti prestiižseima noortesarja tiitel 3 aastat järjest. Vaata ka: Kategooria:FC Nõmme Unitedi jalgpallurid Seisuga detsember 2023 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Esiliiga Võitjad (1): 2023 3. koht (1): 2020 Esiliiga B Võitjad (1): 2019 II liiga Võitjad (1): 2009, 2017 2. koht (2): 2008, 3. koht (1): 2005, 2010, 2016 III liiga Võitjad (1): 2004 3. koht (1): 2003 IV liiga Võitjad (1): 2001 V liiga 2. koht (1): 2000 "Mängijad". Koduleht FC Nõmme United Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Sidemereaktsioon

Sidemereaktsioon ehk reaktsioonjõud on jõud, millega sidet moodustav keha mõjub vaadeldavale kehale. Reaktsioonjõudusid nimetatakse ka passiivseteks jõududeks, kõiki teisi jõudusid aga aktiivseteks jõududeks. Inseneriülesannete puhul nimetatakse sidemeid tihti ka tugedeks ja vastavaid reaktsioonjõudusid toereaktsioonideks. toereaktsioon Andrus Salupere (2006). "Staatika" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2018-11-26. Vaadatud 2018. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Kasutatud= (juhend)
Primera Divisió

Primera Divisió on Andorra jalgpalli kõrgeim liiga. Andorra tuntuim klubi FC Andorra ei ole kunagi mänginud Andorra liigas, vaid osaleb Hispaania liigasüsteemis. Andorra Jalgpalliliit korraldab Primera Divisió ja Segona Divisió mängud staadionitel, mis kuuluvad alaliidule. Lisaks annab jalgpalliliit meeskondadele ka staadionid ja väljakud treeningute jaoks. FC Encamp on ainuke klubi kellel on oma staadion (✚), mis asub Prada de Molesis (Camp de Futbol d'Encamp). http://www.faf.ad/pnfg/NPcd/NFG_LstCampos?cod_primaria=1000122 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. veebruar 2015. Vaadatud 9. jaanuaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.faf.ad/pnfg/NBdd_LstDocumentos?cod_primaria=3000342 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2017. Vaadatud 9. jaanuaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Erovnuli Liga

Erovnuli Liga (gruusia keeles ეროვნული ლიგა; otsetõlkes Rahvusliiga) on Gruusia jalgpalli kõrgeim liiga. Alates 2017. aastast kestab liiga kevadest sügiseni. Alates samast aastast mängib liigas ka kümme klubi. Alates 1990. aastast on Gruusia meistriks tulnud kümme klubi. Ülekaalukalt on edukaim 18 võiduga Thbilisi Dinamo. 2022. aasta hooajal mängivad liigas järgmised klubid: Gori Dila Batumi Dinamo Thbilisi Dinamo Gagra Thbilisi Lokomotiiv Thbilisi Saburtalo Bolnisi Sioni Tskaltubo Samgurali Thelavi Khuthaisi Torpedo Ametlik koduleht
Horvaatia jalgpalli kõrgliiga

SuperSport HNL (ametlikult horvaadi keeles Prva hrvatska nogometna liga, lühend HNL) on Horvaatia jalgpalli kõrgeim liiga. Liiga loodi 1992. aastal. Kokku on liiga võitnud neli klubi. Peaaegu kolm neljandikku kordadest on võitnud Zagrebi Dinamo (kokku 25 võitu), kuus korda on võitnud Spliti Hajduk ning ühe korra HNK Rijeka ja NK Zagreb. UEFA koefitsiendi järgi oli Horvaatia liiga perioodil 2019–2024 Euroopa jalgpalli kõrgliigade seas tugevuselt 20. kohal. Sponsornimed alates 2003: 2003–2007, Prva HNL Ožujsko 2007–2011, T-Com Prva HNL 2011–2017, MAXtv Prva Liga 2017–2022, HT Prva Liga 2022–, SuperSport Hrvatska nogometna liga / SuperSport HNL Hooajal 2024–25 mängivad liigas järgmised klubid: Zagrebi Dinamo Gorica Spliti Hajduk Istra 1961 Lokomotiva Osijek Rijeka Slaven Belupo Šibenik Varaždin Country coefficients. uefa.com. Vaadatud 23.7.2024 Ametlik koduleht
FK Ventspils

FK Ventspils on Läti linna Ventspilsi jalgpalliklubi, mis hooajal 2011 mängib riigi kõrgliigas. http://www.rsssf.com/tablesl/let2020.html
FB Gulbene

FB Gulbene on Läti linna Gulbene jalgpalliklubi, mis hooajal 2011 mängib riigi kõrgliigas.
JFK Olimps

JFK Olimps on Läti linna Riia jalgpalliklubi, mis hooajal 2011 mängib riigi kõrgliigas.
FC Jūrmala

Futbola Centrs Jūrmala on Läti linna Jūrmala jalgpalliklubi, mis hooajal 2011 mängib riigi kõrgliigas.
FK Jelgava

FK Jelgava on Läti linna Jelgava jalgpalliklubi, mis hooajal 2011 mängib riigi kõrgliigas.
FK Liepājas Metalurgs

FK Liepājas Metalurgs on endine Läti jalgpalliklubi, mis tegutses Liepāja linnas ning mängis riigi kõrgliigas. ... 1994 FK Liepāja 1995-1996 DAG Liepāja 1996-1997 Baltika Liepāja (ka FK Baltika) ...
FC Daugava

FC Daugava on Läti linna Daugavpilsi jalgpalliklubi, mis hooajal 2011 mängib riigi kõrgliigas.
Skonto FC

Skonto on Läti linna Riia jalgpalliklubi, mis hooajal 2012 mängib riigi kõrgliigas. Pärast Läti taasiseseisvumist 1991. aastal võitis klubi Virslīga 14 aastat järjest. Alles aastal 2005 jäädi FK Liepājas Metalurgsi järel teisele kohale.
FK Jūrmala-VV

FK Jūrmala V.V on Läti linna Jūrmala jalgpalliklubi, mis hooajal 2011 mängib riigi kõrgliigas.
Skandinaavia vesinikumaantee

Skandinaavia vesinikumaantee[viide?] (Scandinavian Hydrogen Highway Partnership; SHHP) on võrgustik, mis ühendab kolme Põhjamaa kohalikud vesinikutanklate taristute projektid: Denmark Hydrogen Link Projecti Taanis, Norway HyNor Projecti Norras ja Sweden's HyFuture Projecti Rootsis.[viide?] Projekti alustati 2006. aastal sihiga saada esimeseks piirkonnaks, mis on kaetud vesinikutanklate võrgustikuga.[viide?] Projekti eesmärk on kiirendada vesinikkütustele üleminekut Põhjamaades ning luua keskkonnasõbralikum ja jätkusuutlikum ühiskond. Projekti abil ühendatakse Norra, Rootsi ja Taani huvitatud osapoolte tegevus, et vältida üksiküritajate killustumist ning suurendada projekti efektiivsust. See on esimene vesinikkütuste taristuid arendav kommertsettevõte Euroopas.[viide?] Püütakse saavutada, et aastatel 2012–2015 oleks teedel 100 bussi, 500 autot ja 500 muud sõidukit, mis kasutaksid kütusena vesinikku. Selle toetamiseks plaanitakse aastaks 2015 tööle panna 45 vesinikutanklat.[viide?] 2011. aasta aprilli seisuga on valmis ehitatud ja töötavad seitse vesinikutanklat, nendest kaks on Taanis, üks Rootsis ja neli Norras. Planeerimis- või ehitusjärgus on veel üheksa tanklat.[viide?] Teel vesinikumaantee plaani täiemahuliseks täitmiseks on hetkel veel mitmeid takistusi. Suurimaks neist on probleem, mil moel hankida piisavalt suur hulk vesinikul liikuvaid autosid. Üleminekuetapil peetakse oluliseks kasutada sõidukeid, millel on nii vesinikul töötav jõuajam kui ka traditsiooniline sisepõlemismootor. Vesinikmootoritega autode kiiremal levikul on põhitakistuseks hind, mis on märgatavalt kõrgem kui sisepõlemismootoriga autodel ja elektriautodel. General Motorsi juhatuse esimehe Fritz Hendersoni sõnul ulatub hinnavahe kuni 10 korrani, vesinikuautode kahjuks – seda General Motorsi mudelite Sequel ja Volt näitel, mis vastavalt töötavad vesiniku- ja elektrimootoriga, kusjuures esimese turuhind jääb 400 000 dollari suurusjärku, Volt aga maksab umbes 40 000 dollarit.[viide?] Järgmiste sammudena plaanitakse tanklate ehitamist suuremate linnade, sealhulgas Malmö, Oslo ja Kopenhaageni lähedale ning suuremate magistraalteede äärde. Uued tanklad ühtivad täielikult uue standardiga SAE J2601 ning ka olemasolevad jaamad viiakse sellele standardile üle.[viide?] Norras ja Taanis on riiklik plaan, mille kohaselt peaks aastaks 2015 85% linnasisesest liiklusest moodustama elektri ja vesiniku jõul liikuvad sõidukid. Ka teistes Skandinaavia riikides valmistutakse üleminekuks fossiilkütustel töötavatelt sõidukitelt elektri- ja vesinikupõhistele.[viide?] SHHP
Otto II (Saksa-Rooma keiser)

Otto II (955 – 7. detsember 983 Rooma) oli Saksa-Rooma keiser aastast 973 kuni surmani. Ta oli Otto I ja Adelheidi noorim ja ainus täiskasvanuks elanud poeg. 961. aastal sai Otto II Saksa kuningaks ja 967. aastal isa kaaskeisriks, kuid reaalselt sai ta võimule alles peale isa surma, olles vaid 18-aastane. Ta abiellus 972. aastal Bütsantsi printsessi Theophanoga. Neil sündis neli tütart ja poeg. Viimasest sai järgmine keiser Otto III. Otto II suri ootamatult sõjakäigul Itaalias ning maeti Rooma Peetri kirikusse. Ta on ainuke Saksa valitseja, kes on maetud väljapoole Saksamaad.
Jaan Parv

Johannes (Jaan) Parv (28. september 1867 – 29. oktoober 1899) oli eesti ajakirjanik, tõlkija ja luuletaja. Kasutas ka pseudonüümi J. Endla. Töötas mitmes ajalehetoimetuses, hiljem politseiametniku ja vallakirjutajana. "Eesti biograafiline andmebaas ISIK". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. august 2020. Vaadatud 17. oktoobril 2019. J. Parve eestindus Sándor Petőfi luuletusest (ilmunud ajalehes Postimees nr 10, 23. jaanuar 1888, lk 2), vt http://sonett.ee/malestuseraamatusse/
Otto III (Saksa-Rooma keiser)

Otto III (980–23. jaanuar 1002 Palermo, Itaalia) oli Saksa kuningas (983–1002), Itaalia kuningas (996–1002) ja Saksa-Rooma keiser 996–1002. Otto III oli Otto II poeg, sai väga noorelt võimule ning kuni 995. aastani valitsesid tema ema Theophano ja vanaema Adelheid. 996. aastal vallutas ta Rooma, pani ametisse oma nõo Bruno von Kärnteni (Saksa-Rooma keisri Otto I pojapoja Kärnteni hertsogi Otto von Wormsgau ja Baieri hertsogi Arnulfi pojatütre Judith Luitpoldingi poja) Rooma paavstina Gregorius V ja Otto III krooniti Saksa-Rooma keisriks. Otto III püüdis taastada Rooma impeeriumi või vähemalt selle lääneosa, uskudes, et kõrgeim võim peaks kuuluma keisrile, kellele alluksid kõik, nii ilmalikud kui ka vaimulikud aukandjad, sealhulgas Rooma paavst. Otto III koostas aastal 998 bulla "Renovatio imperia Romanum", millega ta kuulutas Rooma impeeriumi taastatuks. Rooma sai pealinnaks, millest pidi valitsetama kogu keisririiki Galliast Slaavimaani. Otto III olid põhimõtteline patsifist ja üritas üles ehitada sõdadevaba kristlikku maailma. Otto III abikaasaks pidi saama Bütsantsi printsess ja tulevase keisrinna Zoe, kuid Otto suri vahetult enne pulmi. Pikemas plaanis oleks abielu võinud tähendada Ida- ja Lääne-Rooma taasühendamist. Ta viis läbi misjonitööd, näiteks asutas Poola vürstiriigis, Gnieznos piiskopkonna ning andis vürst Boleslawile Poola kuninga ning vürst Istvanile Ungari kuninga tiitli. Otto suurejoonelised idealistlikud plaanid nurjas tema ootamatu varajane surm sõjakäigul roomlaste vastu. Kahtlustatud on ka mürgitamist. Otto III figureerib Ristikivi "Rooma päeviku" minategelase Kaspar von Schmerzburgi nägemustes - Kasparile kangastub stseen noore keisri surivoodi juures.
Aksel Pajupuu

Aksel Pajupuu (8. jaanuar 1926 Sigula küla, Kolga vald – 28. juuli 2009) oli eesti muusikategelane ja koorijuht. http://laulupidu.tartu.ee/muuseum/juhid/AKSEL_PAJUPUU.htm