laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hingesandid

Hingesandid (ka hinged) on eesti rahvakultuuris Mulgimaal hingedeajal peresid külastanud külanoored, kes teatud riideid kandes või muul viisil püüdsid jäljendada hingesid (vaime). Hingesandid kandsid tavaliselt valgeid riideid või panid ümber valged linad ning ulgudes või ka vaikides hirmutasid pererahvast. Käidi mardipäeva ja kadripäeva vahel talust talusse ning igal õhtul mindi uude kohta, nii külastati mitut küla. Mõnel pool toodi söögid-joogid laua peale. Kaasa anti karaskipäts, õunu jms, mõnest kohast ka raha. Kui raha saadi, osteti kompvekke ja präänikuid ning korraldati simman. Mõnes kohas lausa oodati, millal hingesandid tulevad. hingedepäev jõulusant Esivanemate varandus. Rahvateaduslik teatmik. 1993. Toimetanud A. Vaserik. Tartu. Lk 15 Eesti rahvakalender. Paistu: Hingesandid käisid talust talusse läbi …..
Džermuk

Džermuk (armeenia: Ջերմուկ) on Armeenia mägikuurortlinn Vajotsh Dzori maakonna lõunaosas ning jääb maakonna suurimast linnast Jeghegnadzorist 53 km ida poole. Linn oli nõukogude ajal populaarne sihtpunkt ning praegugi tuntud oma kuumavee allikate ja mineraalvee poolest. Džermukis peetakse ka rahvusvahelisi malevõistlusi. https://armstat.am/file/doc/99527783.pdf  Džermuk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hundijaht

Hundijaht on jahipidamine hallhundi tabamiseks. Eesti alal on suuri hundijahte peetud 17. ja 19. sajandil. Huntide püüdmisel on aegade jooksul kasutatud mitmeid spetsiaalseid vahendeid, nt Eesti alal hundiaeda, hundiorki, hundivõrku, hundiõnge. Tänapäeval kasutatakse hundilippe mis pannakse ümber metsa. Hunt ei lähe lippudest läbi kuna lippudel on küljes inimese lõhn ja need on tal täpselt silma kõrgusel. Tänu sellele jookseb hunt mööda metsaäärt otse küti (jahimehe) juurde. Hundijahi lipud hoitakse terve aja toas, et neile jääks juurde inimese lõhn. Hundivõrk Esivanemate varandus. [Rahvateaduslik teatmik]. 1993. Toimetanud A. Vaserik. Tartu. Lk 15
Härrastemaja

Härrastemaja oli mõisa peahoone, kus elas mõisniku perekond. Eesti mõisate peahooned võib tinglikult arhitektuuristiilide järgi jagada kümnesse kategooriasse: keskaegne kindlustatud mõis, keskaegne puitmõis, vanabalti häärber, renesanssi stiilis ehitus, barokkstiilis ehitus, hilisbarokk ja varalklassitsistlik hoone, klassitsistlik mõisahoone, historitsistlik härrastemaja (sh neogootika, neorenessanss, neobarokk), juugendstiilis hoone ja heimatstiilis ehitis. Ekslikult on eesti keeles mõisa peamaja ehk härrastemaja kohta üteldud ka häärber, kuid mõisakontekstis tähendas see siiski mõne mõisateenija elamuks ehitatud eraldi hoonet. Häärberis võis mõisasüdames elada mõisavalitseja, koduõpetaja, kutsar, aidamees, kubjas jne. "Portaal "Eesti mõisad" - Sinu teejuht mõisamaailma". mois.ee. Vaadatud 9. mail 2024. Maiste, Juhan (1987). "Kas härrastemaja või häärber?". Keel ja Kirjandus. 3: 169-171. Loss Villa
Sjoerd Huisman

Sjoerd Huisman (19. juuni 1986 Andijk – 30. detsember 2013 Avenhorn) oli hollandi kiiruisutaja. 2009. aastal võitis ta Hollandi kiiruisutamise maratoni looduslikul jääl. Tema õde Mariska on samuti kiiruisutaja.
Isola dei Topi

Isola dei Topi (itaalia keeles 'hiirte saar') on väike asustamata kaljusaar Itaalias Toscana maakonnas Livorno provintsis Rio Marinas. Kuni XVI sajandini oli kaartidele saare nimeks märgitud Brascuola. Isola dei Topi asub Toscana saarestikus, Türreeni ja Liguuria merd ühendavas Piombino väinas, umbes 300 meetrit Capo Castellost põhjas (Cavos). Saare kõrgeim punkt on merepinnast 33 meetri kõrgusel. Saar on osa 1996. aastal rajatud Toscana saarestiku rahvuspargist (Parco nazionale dell'Arcipelago Toscano). Isola d'Elba, scheda redazionale del Parco nazionale dell'Arcipelago Toscano su www.islepark.it (vaadatud 31. detsember 2013) Mario Ferrari, Guida alle spiagge dell'Elba, Pisa, Pacini, 2000, p. 130. Virtual Tour 360° Cavo: il lungomare.
Jaanihein

Jaanihein on hein, mille talurahvas tegi kas vahetult enne jaanipäeva või jaanipäeval. Seda heina peeti väga väärtuslikuks ning sellega söödeti näiteks haigeid või poegivaid kariloomi. Esivanemate varandus. [Rahvateaduslik teatmik]. 1993. Toimetanud A. Vaserik. Tartu. Lk 18
Jänesepaelad

Jänesepaelad on jäneste jahtimiseks kasutatavad paelast silmuspüünised. Paelad viidi jänese jäljerajale või aiaauku. Paela ots kinnitati näiteks puu külge. Esivanemate varandus. [Rahvateaduslik teatmik]. 1993. Toimetanud A. Vaserik. Tartu. Lk 22
Kaarushark

Kaarushark on väike (kõrgus 15–20 cm) puust hark, mida vanasti kasutati kaarusnööri tegemisel. Esivanemate varandus. [Rahvateaduslik teatmik]. 1993. Toimetanud A. Vaserik. Tartu. Lk 23 Kaarushark Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Kakk (toit)

Kakk on väike ja õhuke leivake; leiva eelkäija. Eesti alal tehti kuni 20. sajandi alguseni paistekakke ja katsekakke. Eesti rahvakultuuris nimetati kakuks ka tähtpäevade puhuks tehtud tavandileibu, nt jõulu-, karjase-, kosja-, mardikakk. Esivanemate varandus. [Rahvateaduslik teatmik]. 1993. Toimetanud A. Vaserik. Tartu. Lk 27
Gallura

Gallura (gallura murdes Gaddùra [ga'ɖːura], sardi keeles Gallùra) on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare põhjaosas. Gallura hõlmab Maddalena saarestikku. Gallura 21 vallast 20 asub Olbia-Tempio provintsis ja üks Sassari provintsis (Viddalba). Piirkonnas on Olbia, Tempio Pausania, Arzachena, La Maddalena, Calangianuse, Lurase, Aggiuse, Bortigiadase, Santa Teresa Gallura, Luogosanto, Palau, Aglientu, Trinità d'Agultu e Vignola, Telti, Golfo Aranci, Badesi, Viddalba (SS), Sant'Antonio di Gallura, Loiri Porto San Paolo, San Teodoro ja Budoni vald. Peamised keskused on Olbia, Tempio Pausania ja Arzachena, La Maddalena. Gallura piirneb Anglona, Monteacuto ja Baronie piirkonnaga. Chessa S., Le Dimore rurali in Sardegna, con particolare riferimento al Monteacuto, al Goceano, al Meilogu e alla Gallura, Cargeghe, Documenta, 2008. Murineddu A. (a cura di), Gallura, Cagliari 1962. Ignazio Abeltino - Le origini dei Galluresi , 2010 Francesco De Rosa - Tradizioni popolari di Gallura , a cura di Andrea Mulas - 2003
Levon Ananjan

Levon Ananjan (armeenia keeles Լեւոն Անանյան; 13. oktoober 1946 Tavuši maakond – 2. september 2013 Jerevan) oli armeenia ajakirjanik ja tõlkija. Levon Ananjan lõpetas Jerevani Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna. Elu jooksul jõudis ta töötada mitmes üleriigilises ajakirjas. Umbes 25 aastat töötas ta väljaandes Garoun. 1990–2001 oli ta Garouni peatoimetaja. 1989 sai ta Armeenia Kirjanike Liidu liikmeks ja 2001 valiti ta kirjanike liidu presidendiks. Jerevani Riiklikus Ülikoolis õpetas ta ajakirjandusteaduskonnas ja oli 1974. aastast Armeenia Ajakirjanike Liidu liige. Ta artikleid sotsiaalsetel ja poliitilistel teemadel avaldati riiklikus pressis. Ta tõlkis armeenia keelde vene ja inglise keelest. Näiteks tõlkis ta 1986. aastal armeenia keelde Ray Bradbury teose "451⁰ Fahrenheiti".
Kaksiknööp

Kaksiknööp on rahvapärases tekstiilikunstis kaks kõrvuti asuvat või ülestikku liidetud nööpi. Kaksiknööpe kasutati eeskätt särgikaeluste kinnitamisel. Esivanemate varandus. [Rahvateaduslik teatmik]. 1993. Toimetanud A. Vaserik. Tartu. Lk 27 Kaksiknööp Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Ahhurjan

Ahhurjani jõgi (armeenia: Ախուրյան; türgi: Arpaçay; vene: Арпачай või Ахурян) on jõgi Lõuna-Kaukaasias. Ahhurjan saab alguse Arphi järvest Armeenias. Jõgi voolab loodusliku riigipiirina osaliselt ka Armeenia ja Türgi vahel ning suubub Bagarani linna lähedal Araksi jõkke, moodustades selle vasakpoolse kõrvalharu. Ahhurjani valgala suurus on umbes 9500 km² ning jõe kogupikkus 186 km. Ahhurjani idakaldal asub Gjumri, mis on suuruselt teine linn Armeenias. Jõgi voolab mööda ka neljast Armeenia ajaloolisest pealinnast: Anist, Bagaranist, Jervandašatist ja Jerazgavorsist. Kui vallutusplaanidega Bütsantsi sõjavägi saabus 1041. aastal Armeeniasse Širaki maakonda, siis kogunesid Armeenia kindrali Vahram Pahlavouni käsul nende vastu kokku kohalikud Armeenia aadlikud (nakharar'id). Vahram valis välja 30 000 jalaväelast ja 20 000 ratsaväelast ning moodustas nendest kolm divisjoni. Nad lõid rünnaku tagasi, kuid lahing kujunes nii raevukaks, et lahingutegevuse käigus valatud veri olevat voolanud Ahhurjani jõkke ning värvinud selle vood punaseks. Ahhurjani jõel on mitu keskaegse silla varet. Näiteks sild, mis asus Ani linna lähedal, pärineb arvatavalt 13. sajandist pKr, sest lähedusest leitud kirjutise kohaselt tehti seal 14. sajandi alguses silla juurdepääsurambiga seotud ehitustöid. Silla ainus kaar on nüüdseks kokku kukkunud ning järele on jäänud üksnes kõrged toestusstruktuurid, mis olid võib-olla osaks kindlustatud väravast. 19. sajandi rändurite teatel oli varem silla kõrval ka valvepunkt, kuid praeguseks on see kadunud.
Kurkmelon

Kurkmelon (Cucumis melo var. flexuosus) on meloni alamliigi hariliku meloni teisend. Osa autoreid on liigitanud kurkmeloni omaette liigiks (Cucumis fructuosus). Tänapäeval käsitletakse kurkmelonit meloni alamliigi hariliku meloni teisendina. Kurkmelonil on pikad, lavakurgitaolised viljad. Neid aetakse vahel segi hariliku madukurgi (Trichosanthes cucumerina) viljadega. Kurkmelonit kasvatatakse Türgis, Aasias, Itaalias, Ameerika Ühendriikides, Sudaanis, Egiptuses, Põhja-Aafrikas ja Armeenias. Vilju tarvitatakse söögiks koos koorega. Cucumber, Armenian – Cucumis melo L. (Flexuosus group), University of Florida, veebiversioon (vaadatud 31.12.2013) (inglise keeles) G. J. H. Grubben,Vegetables, Prota, lk 243, 2004, veebiversioon (vaadatud 31.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne GRIN-is
Figarolo

Figarolo on saar Itaalias Türreeni mere Olbia lahes Golfo Aranci (sardi keeles Figari) juures Kirde-Sardiinias (Gallura). Golfo Aranci koduleht
Surnaa

Surnaa (türgi: zurna; kurdi: zirne; armeenia: Զուրնա, zurna; gruusia: ზურნა, zourna) on peamiselt Türgis ja Türgit ümbritsevates maades levinud muusikainstrument. Surnaa on topeltlesthuulikuga ja lehtrikujuliselt lõppeva toruga puhkpill, mis kuulub koos oma mitmete varieteetidega suurde Põhja-Aafrikast Lähis-Idani ja Kesk-Aasiast ning Indiast kuni Ida-Aasiani levinud lehteroboede gruppi.
M-209

M-209 (USA mereväe kasutatava nimega CSP-1500, tootja nimetusega C-38) on kaasaskantav mehaaniline aparaat tekstide šifreerimiseks, mida kasutas USA armee põhiliselt teises maailmasõjas, kuid mis jäi kasutusse kuni Korea sõja lõpuni. Aparaadi konstrueeris Rootsi krüptograaf Boris Hagelin 1939. aastal ja see oli sama autori varasema seadme C-36 edasiarendus. Mõõtmetelt oli see 83×140×178 mm. "Dossier : Le Converter M209: chiffreur - déchiffreur". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. jaanuar 2014. Vaadatud 31. detsembril 2013.
Boris Hagelin

Boris Caesar Wilhelm Hagelin (2. juuli 1892 Jelizatvepoli kubermang, Venemaa keisririik (tänapäeval Aserbaidžaan) – 7. september 1983 Zug, Šveits) oli rootsi ärimees ja krüptograaf, mitme šifreerimismasina leiutaja. Hagelin konstrueeris masinad B-21, C-36, M-209 ja C-52. Hagelini isa töötas Nobeli ettevõtte heaks Bakuus. Poeg saadeti Rootsi, kus ta õppis algul Lundsbergi internaatkoolis ja pärast Kuninglikus Tehnoloogiainstituudis. Perekond naasis Rootsi pärast 1917. aasta revolutsioone Venemaal. Hagelini isa oli investeerinud Arvid Gerhard Dammi ettevõttesse A.B. Cryptograph ning Boris asus sinna tööle, et perekonna investeeringul silma peal hoida. 1925. aastal võttis Boris firma juhtimise üle. Teise maailmasõja alguses asus Hagelin elama Šveitsi ning asutas seal Crypto AG, mis tegutseb edukalt siiani. Ettevõttel läks hästi ja Hagelinist sai peagi miljonär. History of the Hagelin Cipher Machines
Margot Robbie

Margot Elise Robbie (sündinud 2. juulil 1990 Dalbyis) on Austraalia näitleja. Ta on olnud korra nomineeritud Oscarile ja kolm korda BAFTA auhinnale. 2017. aastal valis ajakiri Time ta maailma saja mõjukaima inimese hulka. Robbie sündis ja kasvas üles Queenslandi osariigis Dalbys ja õppis Somerseti kolledžis teatrikunsti. Ta alustas näitlemist 2000. aastate esimese kümnendi lõpus ja mängis aastatel 2008–2011 Austraalia seriaalis "Naabrid". 2013. aastal mängis ta kõrvalosa filmis "Ainult aja küsimus" ning 2014. aastal saavutas suurema tuntuse, kui mängis koos Leonardo DiCaprioga peaosa filmis "Wall Streeti hunt". 2016. aastal mängis ta filmis "Tarzani legend". 2017. aastal kehastas ta iluuisutajat Tonya Hardingut filmis "Mina, Tonya", mille eest sai Oscari nominatsiooni parima naisosatäitja kategoorias. 2018. aastal kehastas ta Inglise kuningannat Elizabeth I filmis "Mary, šotlaste kuninganna" ja oli nomineeritud BAFTA auhinnale parima naisosatäitja kategoorias.
Kanepipiim

Kanepipiim (murdekeeles ka: kanepileem) on kanepijahust või puruks tehtud kanepiseemnetest ja veest tehtud valge piimjas vedelik. Kanepipiima kasutati 20. sajandi alguseni Eestis piima aseainena. Eeskätt tarvitati seda Kagu-Eestis, vähem Lõuna- ja Ida-Eestis. kanepitemp Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 64
Hor Virap

Hor Virap (armeenia: Խոր Վիրապ, "sügav kaev") on Armeenia Apostliku Kiriku klooster, mis asub Armeenias Ararati maakonnas Türgi piiri lähedal, ligikaudu 8 km Artašatist lõunas. Kloostris asus teoloogiline seminar ja see oli Armeenia katoliiklaste residentsiks. Hor Virapi klooster on tuntud selle poolest, et kunagine Armeenia kuningas Tiridades III hoidis seal 13 aastat vangistuses Grigor Lusavorichi, kes sai hiljem tuntuks kui Gregor Valgustaja. Grigorist sai hiljem kuninga religioosne mentor ning nad juhtisid koos ristiusustamistegevust Armeenias, mille tulemusel sai Armeeniast aastal 301 esimene riik maailmas, kes kuulutas kristluse oma ametlikuks riigi usuks. Hor Virap ja seal asuv Püha Astvatsatsini (Püha Jumalaema) kirik on tõenäoliselt kõige enam külastatud palverännaku sihtpunkt Armeenias. Hor Virap asub Phokhr Vedi külas kivisel künkal. Armeenia pealinn ja ühtlasi ka riigi suurim linn Jerevan jääb Hor Virapi kloostrist 30 km põhja poole. Klooster asub umbes 100 m kaugusel Türgi-Armeenia piirist. Piiritsooni valvavad sõjaväelased. Kloostri ümbruses Ararati tasandikul on heinamaad ja viinamarjaistandused. Läheduses voolab Arasi jõgi ja kloostrist on vaade Ararati mäele. widths="190px" Aed Türgi-Armeenia piiril Maa-alune sissekäik Hor Virapisse Vaade Astvatsatsini kiriku kuplile Sissekäik keldrisse Hor Virapis, kus hoiti vangistuses Grigor Lusavorichi. Kiriku interjöör. "Armenica.org: Hor Virap". Official web site of Armenia. Vaadatud 31. detsember 2013. "The Main Sightseeings of Armenia:Khor Virap Monastery" (PDF). Portfolio Enterprise. Originaali (pdf) arhiivikoopia seisuga 6. juuli 2011. Vaadatud 31. detsember 2013. "Khor Virap Monastery". Armenian Travel Bureau. Vaadatud 31. detsember 2013. Julie Hill (18. detsember 2006). The Silk Road Revisited: Markets, Merchants and Minarets. AuthorHouse. Lk 253–. ISBN 978-1-4259-7280-6. Vaadatud 31. detsember 2013. Mabdesian, Arshng (1921). The New Armenia. The New Armenia Pub. Co. Lk 8–. Vaadatud 31. detsember 2013. Armeniapedia.org: Khor Virap ArmeniaPhotos.info: Pildid Armenica.org: Khor Virap
Hamilton

Hamilton võib tähendada järgmist: Hamilton, Bermuda pealinn Hamilton, asula USA Colorado osariigis Hamilton, linn USA Georgia osariigis Hamilton, linn Kanadas Ontario provintsis Hamiltoni saar, saar Kanadas Nunavuti territooriumil Hamilton, kummituslinn USA Nevada osariigis Hamilton, linn USA New Jersey osariigis Hamilton, linn USA Ohio osariigis Hamilton, linn Šotimaal Hamilton, linn Uus-Meremaal Hamiltoni maakond, maakond mitmes USA osariigis Hamilton Academical FC, Šoti jalgpalliklubi Hamilton Bulldogs, USA jäähokiklubi Hamilton Tigers, Kanada jäähokiklubi  Pikemalt artiklis Hamilton (perekonnanimi) Alexander Hamilton, USA poliitik Arthur Hamilton, USA laulukirjutaja Bernie Hamilton, USA näitleja Bethany Hamilton, USA surfar Bill Hamilton, Kanada basskitarr, bändi Silverstein liige Billy Hamilton, Põhja-Iiri endine jalgpallur Brutus Hamilton, USA kergejõustiklane Carl Hamilton, rootsi kirjaniku Jan Guillou tegelaskuju Chico Hamilton, USA džässtrummar David Hamilton, inglise fotograaf Donald Hamilton, USA kirjanik Duncan Hamilton, Briti rallisõitja Edith Hamilton, saksa-USA filoloog Emma Hamilton, Briti tantsija, modell ja seltskonnadaam George Hamilton, USA näitleja George Hamilton IV, USA kantrimuusik Gustav David Hamilton, Rootsi krahv ja sõdur Guy Hamilton, Briti filmirežissöör Ian Hamilton, Briti kindral James Hamilton, Briti aadlik John Hamilton, USA näitleja Kyle Hamilton, Kanada sõudja Lewis Hamilton, Briti Vormel 1 sõitja Liam Hamilton, iiri jurist ja kohtunik Linda Hamilton, USA näitleja LisaGay Hamilton, USA näitleja Margaret Hamilton, USA filminäitleja Neville Hamilton, Briti jalgpallur Patrick Hamilton, šoti reformija Phyllis Hamilton, USA piirkonnakohtunik Richard Hamilton, mitme inimese nimi Russ Hamilton, USA pokkerimängija Scott Hamilton, USA iluuisutaja Simon Hamilton, Põhja-Iiri poliitik Tom Hamilton, USA muusik, bändi Aerosmith liige Tyler Hamilton, USA endine jalgrattur Virginia Hamilton, USA lastekirjanik William F. Hamilton, USA kergejõustiklane William Donald Hamilton, inglise evolutsioonibioloog William Rowan Hamilton, iiri füüsik ja matemaatik  Pikemalt artiklis Hamilton (eesnimi) Hamilton Deane, iiri näitleja Hamilton Fish, USA poliitik Hamilton Fulton, Briti ehitusinsener Hamilton Howard Fish, USA sarimõrvar Hamilton Jordan, USA politoloog Hamilton L. Smith Gambier, USA fotograaf Hamilton Luske, USA animaator Hamilton Revelle, inglise näitleja Hamilton Sabot, prantsuse võimleja Hamilton Smith, USA mikrobioloog Hamilton (muusikal) Hamiltoni graaf, graaf Hamiltoni hertsog, aadlitiitel Hamiltoni diferentsiaaloperaator ehk Nabla-operaator, diferentsiaaloperaator
Karjaaed

Karjaaed (Harjumaal tara, taraaed, lõunaeesti murretes tahr, tahraid) oli vanasti veiselauda ees olnud aiaga piiratud ala. Karjaaeda tunti kogu Eesti alal, vähem ehitati neid Saaremaal ja Lääne-Eestis, kus kasutati rohkem suvelautu. Loomade hoidmine karjaaias lõppes Eestis 20. sajandi alguses. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 69
Karjane

Karjane ehk karjus (ka karjalaps, karjapoiss või karjatüdruk) on karjamaal loomakarja valvaja; see on ülesanne, mida usaldati ka lastele. Eesti alal oli enne talude kruntimist 19. sajandi II poolel kogu küla kari ühisel karjamaal, mida valvas palgatud külakarjane. Pärast talude kruntimist hakkas karjaseamet kaduma. Nõukogude aja kollektiviseerimise oludes tekkis taas karjaseamet. Karja ajamise ja valvamise töö jättis vahel aega ka kõrvaliste tegevustega tegelemiseks. Nii valmistasid karjapoisid käepärast olevast materjalist lihtsaid pille nii ajaviitmiseks kui ka karja ajamise hõlbustamiseks. Eesti muinasjuttudest pärit fraasi "Karjapoiss on kuningas" on kasutatud eesti kultuuriloos väga paljude teoste pealkirjana. Näiteks 2016. aasta oktoobris jõudis NUKU teatri lavastus "Karjapoiss on kuningas" 650. mängukorrani (lavastus esietendus 17. juunil 1981). See on eesti teatri ajaloos kõige kauem järjest mängitud lavastus. Rahvaluuleainelise lavastuse, kus kaks karjapoissi ajaviiteks muinasjutte vestavad, rahvalaule esitavad ja loodushääli jäljendavad, lavastas Nukuteatri kunagine peanäitejuht Rein Agur. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 70 "Karjapoiss on kuningas". Laste Rõõm. 1928. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.03.2018. Vaadatud 16.03.2018. Eesti teatri pikaealisim lavastus jõuab 650. mängukorrani. Pealinn.ee, 30.09.2016.
Arsen Tšhilingarjan

Arsen Tšhilingarjan (armeenia keeles Արսեն Չիլինգարյան; 12. oktoober 1965 Jerevan – 14. mai 2013 Grenoble) oli armeenia jalgpallur. Ta tegi kaitsjana debüüdi 1984. aastal FC Ararat Jerevanis ning juhtis Armeenias mitut jalgpalliklubi. Ta suri Prantsusmaal pärast pikka haigust.
Kartulikoobas

Kartulikoobas oli vanasti maa sisse kaevatud kartulihoidla. Kartulikoopa pikkus oli 2,3 m, laius ja sügavus mõlemad 1,5 m. Eestis olid need 19. sajandil laialdaselt kasutusel lõunaosas, eriti Kagu-Eestis. 20. sajandi algul tulid kartulikoobaste asemel kasutusele kartulikeldrid. kartulituba Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 72 Kartulikoobas Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Arevahhatšh

Arevahhatšh (armeenia keeles արեւախաչ, 'päikeserist'), ka paterazmahhatšh (պատերազմախաչ, 'sõjarist'), kerhatšh (կեռխաչ, 'haakrist') või armeenia igavikusümbol (հավերժության հայկական նշան), on üks vanimaid ja levinumaid svastikasarnaseid märke Armeenias, Armeenia rahvussümboleid. Sümbol on seotud ka Armeenia kristliku kultuuriga, olles eelkristlikust kultuurist järk-järgult kristlikusse üle võetud. Vanimad svastikasarnased sümbolid Armeenias pärinevad neoliitikumist (u 7000–5000 eKr). Arevahhatšh sümboliseerib Päikest ja sellega seotult valgust, jõukust, rõõmu, õnne ja igavest taevast elu. Alates 5. sajandist ilmus sümbol Armeenia steelidele, hiljem sai osaks hatškar'ite ehk Armeenia ristikivide sümboolikast. Lisaks võib arevahhatšh'i leida kirikuseintelt, hauakividelt ja teistelt monumentidelt. Seda sümbolit kasutati muistses Armeenias relvadel, igapäevastel esemetel, riietel, lippudel. Tänapäeval kasutatakse arevahhatšh'i Armeenia valitsusasutuste logodel ning ka näiteks mälestusmüntidel, samuti kasutavad seda mitteriiklikud organisatsioonid ja uuspaganlikud liikumised. Arevahhatšh'i võib sageli leida kivisse raiutuna Armeenia mägismaalt. Arevahhatšh Püha Hripsime kirikul, 7. sajand Viietine arevahhatšh Harichavanki kloostril, 7. sajand Makaravank, 10. sajand Arevahhatšh freskol ühes Armeeniaga seotud Egiptuse kloostris, 12. sajand Gandzasari klooster, 13. sajand Geghard, 13. sajand Dekoratsioon Teghenüatsi kloostris Käsikiri aastast 1316 Juudi surnuaed Jeghegis, 13. sajand Aghouti surnuaed Sisianis Tänapäevane hatškar Jerevanis 1988. aasta Spitaki maavärina ohvrite mälestuseks tehtud hatškar Armeenia genotsiidi ohvrite mälestusmärk Jerevanis, 1965 Armeenia rahvusraamatukogu sümbol Jerevani pitsat, võetud kasutusele 2004. aastal Svastika Helme valla vapp
Kartulituba

Kartulituba (Saaremaal: tuhlistuba) oli endisaegne väike palkseintega köetav hoone, kus hoiti kartuleid. Eestis olid kartulitoad tuntud Lääne-Saaremaal, kus neid hakati ehitama 19. sajandi algusest. kartulikoobas Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 72 Kartulituba Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Olli Määttä

Olli Määttä (sündinud 22. augustil 1994 Jyväskyläs) on Soome jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Detroit Red Wings kaitsjana. Põhja-Ameerikasse suundus Määttä 2011. aastal, mängides seejärel kaks hooaega Ontario Hockey League'i klubis London Knights. 2012. aastal valis Pittsburgh Penguinsi ta NHL-i draft '​is 22. valikuna. Penguinsis mängis ta aastatel 2013–2019 kokku kuus hooaega. Aastatel 2016 ja 2017 võitis ta Penguinsiga Stanley karika. Hooajal 2019–20 mängis ta Chicago Blackhawksis. 2020. aasta oktoobris siirdus ta Los Angeles Kingsi, kus mängis kaks hooaega. 2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Detroit Red Wingsiga. 2014. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Soome jäähokikoondisega pronksmedali. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta hõbemedali. Roth, Thomas (14. juuli 2022). "Detroit signs Olli Maatta to one-year contract". NHL.com. Vaadatud 14. juulil 2022. Olli Määttä NHL.com lehel Olli Määttä – Eliteprospects Olli Määttä hockeydb.com lehel
Küpresside saar

Küpresside saar (itaalia keeles Isola dei Cipressi) on saar Põhja-Itaalias Como provintsis Pusiano järves. Ovaalse kujuga saar on saanud nime saarel kasvavate küpresside järgi. Umbes 130 puust mõne vanust loetakse sajanditega. Saarele pääseb paadiga Bosisio Parini kailt. Minevikus on saarel teiste seas elanud Itaalia asekuningas Eugène de Beauharnais. Praegusel ajal on saar Milano Gavazzide perekonna valduses. Loomasõbrast Gerolamo Gavazzi on rajanud saarele omalaadi eraloomaaia. "Isola dei Cipressi". Lagodipusiano.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. jaanuar 2014. Vaadatud 31. detsembril 2013. "Il canguro è tornato a casa in salvo sull'Isola dei Cipressi". La Provincia. 7. august 2010. Vaadatud 31. detsembril 2013.