laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Øystein Pettersen

Øystein Pettersen (sündinud 19. jaanuaril 1983 Oslos) on Norra murdmaasuusataja, kelle põhidistants on sprint, olümpiavõitja. Ta kuulub spordiklubisse Lillomarka Skiklubb. Pettersen võistles esimest korda Norra täiskasvanute meistrivõistlustel 22. jaanuaril 2002 ja ta tuli 30 km klassikas 32. kohale. Pettersen saadeti 2003. aasta juunioride MM-ile, mis toimusid Rootsis Sollefteas. Ta saavutas 4. veebruaril 30 km vabastiilis ühisstardist sõidus 6. koha, 6. veebruaril 10 km klassikas 5. koha ning 8. veebruaril 1 km vabastiilis sprindis kvalifikatsioonis 19. ja finaalis 20. koha. Pettersen võistles esimest korda maailma karikasarjas 6. märtsil 2003 kodulinnas Oslos, kus ta sai klassikasprindis 45. koha. Esimesed punktid teenis ta MK-etapil 11. märtsil Drammenis klassikasprindis, kui ta sai 24. koha. 2005. aasta Norra meistrivõistlused toimusid Lillehammeris. Pettersen osales kolmel distantsil ja parimaks jäi 28. jaanuaril saavutatud 17. koht 1 km klassikastiilis sprindis. 2006. aastal tulemused paranesid. 8. jaanuaril parandas ta oma senist parimat kohta MK-etapil, kui saavutas Otepääl 1,5 km klassikatehnikas sprindis 20. koha. 7. märtsil Borlängenis jõudis ta esimest korda 10 parema hulka sprindi vabatehnikas sõidus, kus ta oli 8. Poodiumile tõusis Pettersen esimest korda 28. oktoobril 2006 Düsseldorfi MK-etapil sprindi vabatehnikas sõidus, kui ta jäi teiseks kaasmaalase Eldar Rønningi järel. 31. märtsil 2007 tuli ta Nybygdas Norra meistrivõistlustel 50 km ühisstardist klassikalises tehnikas 8. kohale. Norra meistrivõistlustel on tema parimaks kohaks olnud 5. koht 1,6 km vabatehnikasprindis 16. jaanuaril 2009. 2015. veebruari seisuga on Pettersen saanud MK-etappidel kuus esikolmikukohta, millest kolm korda on ta olnud teine ja kolm korda kolmas. Teine on ta olnud veel klassikasprindis 26. jaanuaril 2009 Otepääl Ola Vigen Hattestadi järel (Norra sai viisikvõidu) ja 28. novembril Kuusamos taas Hattestadi järel 1,4 km klassikastiilis sprindis. Kolmas oli ta 16. detsembril 2007 Venemaal Rõbinskis Anders Gloerseni ja Hattestadi järel (Norra sai viisikvõidu) ning 4. detsembril 2010 Düsseldorfis vabatehnikasprindis Emil Jönssoni (Rootsi) ja Fulvio Scola (Itaalia) järel. 2010. aasta taliolümpiamängudel Kanadas Vancouveris osales Pettersen kahel alal. 17. veebruaril tuli ta 1,5 km klassikatehnikas sprindis kvalifikatsioonis 7. ja siis finaalis 6. kohale. Venemaa sai kaksikvõidu. 22. veebruaril toimus paarissprint, kus Pettersen tuli Norra meeskonnas koos Petter Northugiga Saksamaa ja Venemaa ees olümpiavõitjaks. 24. veebruaril 2011 osales Pettersen maailmameistrivõistlustel Oslos sprindi kvalifikatsioonis. Ta jäi seal 41. kohale. Petterseni elukaaslane on Ellen Sandbekken. 2010 Vancouveris olümpiavõitja teatesprindis vabastiilis (koos Petter Northugiga) 6. koht klassikasprindis Murdmaasuusatamine 2010. aasta taliolümpiamängudel Øystein Pettersen FIS-i kodulehel (inglise) Øystein Pettersen FIS-i kodulehel (inglise)
Tõmmuriisikas

Tõmmu riisikas ehk seaseen ehk mullapööraja (Lactarius necator) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik. Tõmmu riisikas on toorelt mürgine kibedamaitseline söögiseen. Mürgisus kaob kupatamisel. Lääneriikides ei soovitata tõmmuriisikat siiski toiduks kasutada, sest ta sisaldab mutageeni nekatoriin, mis töötlemisel täielikult ei eraldu[viide?]. Tõmmu riisikas andmebaasis eElurikkus Malle Pajula, "Pealinna turgudel pakutakse mürgiseeni", Eesti Päevaleht, 25. september 1998 Urmas Kokassaar, "Tõmmuriisikas - söödav või mitte?" Maaleht, 1. oktoober 2010
Anvar Samost

Anvar Samost (sündinud 3. augustil 1971 Sondas) on eesti ajakirjanik. Töötanud uudisteagentuuris Baltic News Service alates 1995. aastast, sai ta 2004. aastal BNS Eesti OÜ juhatuse liikmeks. Aastail 2006–2011 oli ta BNS Grupi juhatuse esimees, seejärel sai Postimehe juhatuse esimeheks. Ta on töötanud ajalehtede Postimees ja Äripäev toimetuses. Aastatel 1993–1994 oli Hommikulehe peatoimetaja ja majandustoimetuse juht. Aastatel 1995–2014 juhtis ta Raadio 2-s saadet "Olukorrast riigis" (pikka aega koos Hannes Rummiga, seejärel koos Kalle Muuliga). Aastatel 2014–2016 tegi ta Raadio Kukus koos Kalle Muuliga saadet "Muuli ja Samost", 2016. aasta septembrist 2017. aasta juunini tegi ta Vikerraadios koos Hannes Rummiga saadet "Samost ja Rumm". Järgnesid "Samost ja Ruussaar", "Samost ja Sildam" ning alates 2021. aasta oktoobrist kannab saade nime "Samost ja Aaspõllu", kus Anvar Samost kõneleb poliitikaelus toimuvast koos Huko Aaspõlluga. Liberalismi Akadeemia nimetas ta aasta liberaaliks 2011. 27. veebruarist 2014 kuni 23. märtsini 2015 oli ta Isamaa ja Res Publica Liidu liige. Ta kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel (sai 3628 häält, mis oli IRLi nimekirjas 5. tulemus) ja 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 7 (sai 761 häält, millega valituks ei osutunud). Pärast Riigikogu valimiste tulemuste selgumist astus ta IRL-st välja. 1. aprillist 2015 kuni 19. jaanuarini 2016 töötas ta taas BNS Groupi juhatuse esimehena. 1. juunist 2016 töötab ta Eesti Rahvusringhäälingu veebiuudiste peatoimetaja ja uudistetoimetuse juhi asetäitjana. 9.juulil 2024, seoses küsimustega 6. juulil ERR venekeelses veebis avaldatud intervjuuga riigireetmises süüdistatava Aivo Petersoniga, postitas Anvar Samost sotsiaalmeediakeskkonda Twitter teate: "Igaks juhuks mainin, et kõik lollid, kes närvidele käivad, saavad täna bloki." 2008 Valgetähe IV klassi teenetemärk Anvar Samost lahkub BNS Grupi juhatuse esimehe kohalt Postimees, 7. oktoober 2011 Anvar Samostist saab Postimehe vastutav peatoimetaja ja juhatuse esimees. Postimees, 14. november 2011 Aasta liberaal on Anvar Samost Postimees, 13. november 2011 "Äriregister". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. märts 2014. Vaadatud 10. märtsil 2014. Anvar Samost astub IRLi ja kandideerib europarlamenti, Delfi, 19. veebruar 2014 Võrdlusarvu alusel jagatud mandaadid Euroopa Parlamendi valimised 2014 VALIMISRINGKOND NR 7 Riigikogu valimised 2015 Mandaatide omandamise viis Riigikogu valimised 2015 "Vana arm ei roosteta: Anvar Samost lahkub poliitikast ja naaseb meediaärisse" Delfi Ärileht, 25. märts 2015 BNS Groupi juhatajana asub 1. aprillist tööle Anvar Samost. Lääne Elu, 25. märts 2015. BNS Group OÜ juhataja Anvar Samost lahkub ametist. ERR veebiuudised, 19. jaanuar 2016. ERRi veebiuudiste peatoimetajaks saab Anvar Samost[alaline kõdulink]. Postimees, 23. mai 2016. Айво Петерсон о выборах в Европарламент: у меня связаны руки и закрыт рот, а люди мне доверяютERR veebiuudised, 08. juuli 2024. Anvar Samost (anvarsamost) Twitter Hindrek Riikoja. Anvar Samost: keskmine eestlane ei ole loll. / Postimees, 3. august 2005 Krister Kivi. Uudistevabriku direktor. / Eesti Ekspress, 11. mai 2006
Rahvausund

Rahvausund on usund, mis eksisteerib üksnes suulises pärimuses, ega ole rangelt organiseeritud ega hierarhiseeritud. Rahvausund on organiseerimata uskumuste kogum, mis on antud kultuuris omaks võetud, mida usutakse, kuid mis pole sanktsioneeritud ühegi organisatsiooni poolt. Mõnikord nimetatakse rahvausundiks ka rahvusreligiooni. Eesti rahvausund Eesti mütoloogia Jumalate loend
Agrokliima

Agrokliima on kliima põllumajanduse seisukohalt hinnatuna. Agrokliima olulisemad näitajad on vegetatsiooniperioodi pikkus, aktiivsete temperatuuride summa, aastane sademetehulk ja selle jaotus aasta jooksul jt. Agrokliima seisukohast jaotatakse maakera agrokliimavöötmeteks. Agrokliima uurimisega tegeleb agroklimatoloogia. Geograafia mõisted gümnaasiumile. Eesti-vene-eesti sõnastik. 2009. Tartu Ülikooli kirjastus. Koostajad Uudo Pragi jt.
Rokkmuusika

Rokkmuusika on laialdane ja varieeruv levimuusika liik, milles meloodilist vokaali saadavad enamasti kitarr, trummid ja sageli ka basskitarr. Žanriti võivad pillid erineda, ka klahvpillid – klaver ja süntesaator – on laialdaselt kasutusel. Lisaks eestikeelsetele omasõnadele "rokk" ja "rokkmuusika", mis on eelisterminid, on selles tähenduses kasutatud ka ingliskeelset tsitaatsõna rock (ja rock-muusika). Sel juhul peab tsitaatsõna vastavalt reeglile olema pandud kursiivi ehk kaldkirja ja liitsõnas liidetud põhisõnaga sidekriipsu abil. Rokkmuusika juured peituvad 1950. aastate rock'n'roll'is, rockabilly's ja rhythm and blues'is. 1950. aastatel tekkis instrumentaalne rokkmuusika suund, sageli nimetatud surf-rock'iks, milles suur osa oli elektrikitarri ja muude elektroonsete muusikainstrumentide kasutamisel. Soome keeles hakati seda elektrikitarrimuusikat tabavalt nimetama rautalanka-muusikaks. 1960. aastatel tekkisid sulamžanrid pop'i, folgi ja džässiga. 1970. aastatel järgnes veel suurem rokkmuusika piiride avardamine, mille tagajärjel tekkis juurde rohkesti selliseid rokkmuusika alamžanreid nagu soft rock, blues rock, synth rock, progressiivne rokk, psühhedeelne rokk, eksperimentaalrokk, garage rock, punk rock, indie rock, noise rock, alternatiivrokk, hard rock ja heavy metal. Tänapäeval on rokkmuusikal suur hulk edasiarendusi ja alamstiile, mille liigitamiseks on mitmesuguseid võimalusi. Rokkmuusikastiilide loend Eesti rokkmuusika Rock'n'roll'i uudised Klassikaliste rokklaulude tekste Elektroonilise muusika mõju rokkmuusikas, 1967-76; Keith Emerson, Jimi Hendrix, Pink Floyd ja teised 100 Great Rock Classics Popmuusika. Teoreetilise analüüsi katse. – Teater.Muusika.Kino nr 1, 2014
Heavy metal

Heavy metal ehk metal on 1960. aastate lõpul ning 1970. aastate algul bluusist ja rokkmuusikast tekkinud muusikasuund, mida algusaastatel iseloomustasid sünged, sageli okultistlike mõjutustega laulutekstid ja depressiivsete meloodiate kasutamine ning mille mängimisel pandi suuremat rõhku elektrikitarridele ja trummidele. Üheks esimeseks heavy metal'i bändiks peetakse sageli briti Black Sabbathit, esimeste seas olid ka Led Zeppelin ja Deep Purple. Heavy metal'i stiili tegi kuulsaks Metallica, mida peetakse praegugi kuulsaimaks metal'i bändiks. Aastate jooksul on stiil pidevalt arenenud ja laienenud ning hõlmab tänapäeval väga erinevaid heavy metal'i alamstiile, mis võivad muusikaliselt olla üksteisest üsna erinevad. Esimesed alamstiilid olid hard rock, shock rock, progressiivne metal, glam metal, pop metal ja briti heavy metal'i uus laine (tihti tuntud akronüümina NWOBHM, new wave of British heavy metal). Hard rock'i tuntumad esitajad on AC/DC, Aerosmith ja Blue Öyster Cult. Progressiivse metal'i tuntumad on Rush, Uriah Heep, Queensrÿche ning tänapäeval Dream Theater. Glam'ist on tuntumad Twisted Sister, Mötley Crüe, Skid Row, Poison ja Cinderella; shock rock'ist Alice Cooper, Marilyn Manson, W.A.S.P. ja Kiss; pop metal'ist Guns N' Roses, Def Leppard, Van Halen, Whitesnake ja Europe. NWOBHM-i algatajad olid Motörhead, Iron Maiden, Saxon ja Angel Witch. Hard-n-heavy tuntumad on Scorpions, Ozzy Osbourne, Dio, Accept, Judas Priest ja Rainbow. Hard rock, varajane metal, progressiivne metal, shock rock, glam metal ja varajane punk (kuhu kuulusid Ramones, The Damned, Sex Pistols ja The Clash) olid stiilid, millest hakkasid arenema muud alamžanrid. Heavy metal'i ansamblite loend
Mats Õun

Mats Õun (sündinud 29. septembril 1964 Viljandis) on eesti kunstnik ja fotograaf. Õppinud Tallinna 7. Keskkoolis (1982), Tallinna Pedagoogilises Instituudis (1982–1984) ja Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis (1984–1993). Diplomi järgi teatrikunstnik. Eesti Kunstnike Liidu liige. Osalenud ülevaate- ja grupinäitustel. Esinenud isikunäitustega keraamikast, graafikast, fotograafiast. Kujundanud lavastusi Eesti teatrites. Oli mängufilmi "Noorelt õpitud" kunstnik-lavastaja. 1990. aastate algusest on ta olnud vabakutseline teatrikujundaja, pedagoog, graafikadisainer, ajakirjanik, raadios ja kirjutavas pressis toimetaja ja saatejuht, keraamik, programmijuht, fotograaf. Nüüdseks spetsialiseerunud peamiselt fotograafiale. Tegeleb kontserdifoto, teatrifoto ja retrostiilis aktifotoga. Esindanud fotodega Eestit rahvusvahelisel Novosibirski Graafikabiennaalil 2009. Püsiekspositsioon Mats Õuna retrostiilis aktifotodest on avatud Laitse lossis. Koduleht
Vasomotoorne riniit

Vasomotoorne riniit on krooniline nohu, mille puhul esineb nina liiga aktiivne reaktsioon välisärritajatele. Sümptomite poolest sarnaneb vasomotoorne riniit väga allergilise nohuga, kuid allergiat siiski ei ole. Esineb sageli just vanematel inimestel.
Aerutamine 1952. aasta suveolümpiamängudel

Aerutamine 1952. aasta suveolümpiamängudel 20 võistlejat 17 võistlejat 19 paatkonda 18 paatkonda 10 võistlejat 10 võistlejat 11 paatkonda 9 paatkonda 13 võistlejat
Aleksandrovsk-Sahhalinski

Aleksandrovsk-Sahhalinski on linn Venemaal Sahhalini oblastis, Aleksandrovsk-Sahhalinski rajooni keskus. Asub Sahhalini läänekaldal Tatari väina ääres. 1869. aastal rajatud talu juurde tekkis asula, mis 1926. aastani kandis nime Aleksandrovsk. 1880 rajati asulasse vangla ja 1881 sõjaväe tugipunkt. 1918–1920 oli linn admiral Aleksandr Koltšaki valitsuse all. 1920–1925 kuulus Jaapanile. 1932–1947 oli Sahhalini oblasti halduskeskus. Aleksandrovsk-Sahhalinski on sadamalinn ja kivisöe kaevandamise keskus. Koduleht
Córdoba (Argentina)

Córdoba on linn Argentinas, Córdoba provintsi keskus. Linn asub riigi geograafilise keskpaiga lähedal, pealinnast Buenos Airesest ligikaudu 700 km loodes. Córdoba on Buenos Airese järel rahvaarvult suurim linn Argentinas. Linnas asub 1613. aastal Jesuiitide ordu rajatud Argentina vanim ülikool Córdoba ülikool. Linn asutati 6. juulil 1573. Córdoba asutaja hispaania konkistadoor Jerónimo Luis De Cabera pani linnale nime samanimelise hispaania linna järgi.
Agrokliimavööde

Agrokliimavööde on piirkond, kus on sarnased kliimatingimused põllumajanduse arenguks. Agrokliimavöötmete piiride määramine põhineb agrokliima ressurssidel, mis sõltuvad piirkonna asukohast kliimavöötme ja loodusvöötme sees. Geograafia mõisted gümnaasiumile. Eesti-vene-eesti sõnastik. 2009. Tartu Ülikooli kirjastus. Koostajad Uudo Pragi jt.
Soltsõ

Soltsõ on linn Venemaal Novgorodi oblastis, Soltsõ rajooni keskus. Asub Šeloni jõe ääres Veliki Novgorodist 78 km edela pool. Soltsõd on esmamainitud 1390. aastal. Linna lähedal toimus 1471. aastal Šeloni lahing Moskva ja Novgorodi vägede vahel. Linna läbib Peterburi–Viciebski raudtee. Q127323860
Krasnogorodski rajoon

Krasnogorodski rajoon (1995. aastani Krasnogorodskoje rajoon) on haldusüksus Venemaal Pihkva oblastis. Piirneb läänes Lätiga. Rajoonis on Krasnogorodski alev ja 2 külaasundust. Läbi rajooni voolab Sinjaja jõgi. https://pskovstat.gks.ru/storage/mediabank/NAS230403_1.htm
Levila

Levila ehk levikuala ehk areaal on mingi liigi isendite esinemisala. Sõltuvalt elupaikade olemasolust võib liigi esinemistihedus levila piires olla erinev. Mõned organismid kasutavad eri aastaaegadel või eluperioodidel eri piirkondi, näiteks eristuvad rändlindudel levila piires enamasti pesitsus- ja talvitusalad. Levila koosseisu ei arvata eksikülaliste kohtamispaiku. Teadusharu, mis uurib levilaid, nimetatakse arealoogiaks ehk horoloogiaks. areaalikaart endeem pärismaine elustik
Krasnogorodsk

Krasnogorodsk (eesti keeles varem Kraasna) on alev Venemaal Pihkva oblastis, Krasnogorodski rajooni keskus. Asub Sinjaja jõe ääres. Asula tekkis 1464. aastal rajatud kindluse juurde. 1967. aastal sai aleviks. 1995. aastani oli alevi nimi Krasnogorodskoje. Krasnogorodskoje ümbruses, kunagises Vitebski kubermangus, praeguse Läti, Valgevene ja Venemaa piiril elas väljarännanud eestlaste rühm Kraasna maarahvas, kes rääkisid Kraasna murrakus[viide?]. Kes oli Lutsi ja Kraasna maarahvas?, Saarte Hääl, 22. november 2010
En Garde

Vehklemisklubi En Garde on Haapsalus tegutsev MTÜ ja spordiklubi, mille üks looja oli Endel Nelis. Nüüdseks on nii En Garde'is kui ka teistes Eesti vehklemisklubides ainus relvaliik epee. Klubist on läbi aegade sirgunud mitmeid maailmatasemel vehklejaid, näiteks kahekordne maailmameister Nikolai Novosjolov, Kaido Kaaberma, Heidi Rohi, Kristina Kuusk. Klubis tegutsevad vehklemistreeneritena ka Endel Nelise poeg Peeter Nelis ja tütar Helen Nelis-Naukas, kelle õpilased on võitnud nii noorte kui ka täiskasvanute klassides Euroopa meistrivõistluste ja maailmameistrivõistluste medaleid. Võistlusspordi tasemel tegeleb vehklemisega ka Helen Nelis-Naukase poeg Sten Priinits, kes on Eesti meeste epeekoondise liige ning 2017. aasta seisuga kolmekordne individuaalne Eesti meister. Vehklemisklubi En Garde Facebookis En Garde on Euroopa kuues vehklemisklubi. Lääne Elu nr 39, 3. aprill 2008 Haapsalu vehklemisklubi En Garde oli Eesti meistrivõistlustel teist aastat edukaim. Läänlane, 10. juuli 2012
Robert Quinn

Robert E. Quinn on USA juhtimisteadlane. Ta on Michigani ülikooli Rossi ärikooli professor. Ta on spetsialiseerunud muudatustele organisatsioonides. Building the Bridge as You Walk on It: A Guide for Leading Change Kim S. Cameron, Jane E. Dutton, Robert E. Quinn (toim). Positive Organizational Scholarship, 2003. Google'i raamat Robert E. Quinn, Sue R. Faerman, Michael P. Thompson, Michael R. McGrath. Becoming a master manager : a competency framework, 2003 Lift: Becoming a Positive Force in Any Situation 2009. Google'i raamat Bill Hybels. Püha rahulolematus: sütitava tule õhutamine isiklikku visiooni, Tallinn: Allika 2009, lk 103–106 https://robertequinn.com/about/ Sissekanne Michigani ülikooli saidil Sissekanne saidil leighbureau.com
Bill Hybels

William Hybels (sündinud 1951 Kalamazoos Michigani osariigis) on USA pastor, kristlik publitsist ja pastorite juhtimiskoolitaja. Ta asutas 1975 Chicago eeslinnas South Barringtonis sõltumatu evangeelse koguduse Willow Creek, millest on saanud megakirik. Kes sa oled, kui keegi ei näe? Vali püsivus, loobu kompromissidest, Allika 2008, tõlkinud Ann Kitsnik, ISBN 9789985992241 Püha rahulolematus: sütitava tule õhutamine isiklikku visiooni, Allika 2009, tõlkinud Maie Lüüs, ISBN 9789985998533 Vaikse sosina vägi: Kuidas kuulda Jumalat ja söandada talle vastata, Allika 2010, tõlkinud Aldo Randmaa, ISBN 9789949474035
Natsionaalsotsialistlik black metal

Natsionaalsotsialistlik black metal (NSBM) on muusikaliselt black metal'il ja grindcore'il põhinev muusikastiil, mille laulutekstid kajastavad esitajate ning nende toetajate natsismil, rassismil, usulisel sallimatusel ja vihkamisel põhinevat maailmavaadet. Erinevalt tavapärasest rassistlikust muusikast on stiili juured satanistlikus-paganlikus maailmavaates, millesse on hiljem sulandatud natsionalismi, natsismi ja rassismi ideoloogia elemente. Tuntumaid ansambleid: Burzum, Graveland, Infester, Kataxu, Legion of Doom, Veles, Wolfenhords, Absurd, Satanic Warmaster.
EasyJet

EasyJet on Suurbritannia odavlennufirma, mille kodulennujaam on Londoni Lutoni lennujaam. See veab rohkem reisijaid, kui ükski teine Ühendkuningriigi lennufirma, opereerides 500 lennuliinil 118 sihtkohta Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Lääne-Aasias. EasyJet on väga kiiresti arenenud oma asutamisest alates. Üheks põhjuseks võib pidada suurt turunõudlust odavate lennufirmade järgi. Aastal 2009 lennutas lennufirma 45,2 miljonit reisijat ja on suuruselt teine odavlennufirma Euroopas Ryanairi järel. EasyJeti asutas 9. märtsil 1992 Stelios Haji-Ioannou. EasyJet alustas kahe liisitud Boeing 737-ga. Need teenindasid kahte liini: Lutonist Glasgow'sse ja Edinburghi. EasyJet on maailma suurim Airbus A319 operaator. Keskmine lennukite vanus on 3,4 aastat (2010. aasta mai seisuga). EasyJetil on järgmised lisatasud: pagas internetis 172, check-in’is 344 kr üks ots eelisjärjekorras pardale 78 kr krediitkaardiga maksmise tasu 150 kr üks makse http://www.tarbija24.ee/?id=275838 välja otsitud 14.06.10
Bahmatš

Bahmatš on linn Ukrainas Tšernihivi oblastis, Bahmatši rajooni keskus. Linn tekkis 1860. aastatel raudtee juurde.
Karasi ringkond

Karasi ringkond on Namiibia kõige lõunapoolsem 1. järgu haldusüksus (ringkond). Ringkond jaguneb kuueks valimisringkonnaks: Berseba, Karasburg, Keetmanshoop Rural, Keetmanshoop Urban, Lüderitz ja Oranjemund. Suurimad linnad on Keetmanshoop, Lüderitz ja Rosh Pinah. Väiksemate sekka kuuluvad näiteks Karasburg ja Oranjemund. Niisutusprojektide tõttu on kiirelt kasvamas Aussenkehri asula. Ringkonnas asub üheks riigi vanimaks püsiasulaks peetav Bethanie küla. Suurimaks kaevanduslinnaks on Rosh Pinah. 20. sajandi alguses kaevandati aga rohkelt teemante Pomonas (tänapäeval kummituslinn). Kohalik loodus Hobused Raudteetransport Namibia Statistics Agency  Karasi ringkond – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rohelised maskid

"Rohelised maskid" on Holger Puki 1960. aastal ilmunud noorsoojutustus. Rohelised maskid on lapsed, kes märgistavad inimesi tähtedega L ja R. Keegi ei tea, mida need tähed tähistavad, kuid hiljem selgub, et need tähendavad looduse rüüstajat. Nende tähtedega märgistatakse paljud. Rohelised maskid teevad seda looduse nimel ja lõpuks saadaksegi teada, kes nad on. Selle raamatu mõjul loodi 1960. aastail mitmes Eesti koolis (näiteks Tartu 10. 7-aastases koolis) Roheliste Maskide nimelised looduskaitseringid. Eilart, Jaan (15.07.1960). "Rohelised maskid". ERR Audioarhiiv. ASCDR-312.5.
Nikita Krjukov

Nikita Krjukov (sündinud 30. mail 1985 Dzeržinskis) on endine Venemaa murdmaasuusataja, kes oli spetsialiseerunud sprindile. Krjukov sai 2009 aasta maailmameistrivõistlustel Liberecis paarissprindi klassikasõidus neljanda koha. 2010. aasta Vancouveri olümpiamängudel võitis ta individuaalsprindis kuldmedali. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos võitis ta teatesprindis pronksmedali. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes võitis ta kuldmedali nii individuaalsprindis kui ka sprinditeates. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta sprinditeates koos Maksim Võlegžaniniga hõbemedali. Individuaalsprindis oli Krjukov 13., jäädes esimesena poolfinaalist välja. Dopingureeglite rikkumise tõttu tema tulemus tühistati 2017. aastal, kuid pärast edasikaebamist taastas spordiarbitraaži kohus tema tulemuse veebruaris 2018. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis võitis ta sprinditeates koos Aleksei Petuhhoviga hõbemedali. Individuaalsprindis sai Krjukov neljanda koha, jäädes esimesena medalita. 2017. aastal Lahtis tuli ta sprinditeates koos Sergei Ustjugoviga maailmameistriks. Maailma karikasarjas osales Krjukov esimest korda 25. novembril 2006. Esimest korda jõudis ta kümne parema hulka detsembris 2007. aastal Kuusamos sprindi klassikasõidus, kui sai viienda koha. Esimest korda jõudis Krjukov poodiumile 2009. aasta novembris Kuusamos, kus sai kolmanda koha sprindi klassikasõidus. Esimese võidu MK-etapil sai ta 2010. aasta märtsis Stockholmis, kui võitis klassikasprindi. Venemaa meistrivõistlustel tuli ta esimeseks 2008. aastal Sõktõvkaris sprindi vabasõidus. Aasta varem oli ta saanud samas kohas peetud sprindi klassikasõidus hõbemedali. 2010 Vancouveris kuldmedal klassikasprindis 2014 Sotšis hõbemedal sprinditeates (koos Maksim Võlegžaniniga) 2009 Liberecis 4. koht teatesprindis (koos Andrei Parfjonoviga) 2011 Oslos pronksmedal sprinditeates (koos Aleksandr Panžinskiga) 2013 Val di Fiemmes maailmameister klassikasprindis maailmameister sprinditeates (koos Aleksei Petuhhoviga) 2015 Falunis hõbemedal sprinditeates (koos Aleksei Petuhhoviga) 2017 Lahtis maailmameister sprinditeates (koos Sergei Ustjugoviga). Sprindikarikas 3. koht: 2013 Nikita Krjukov osales 92 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 14 korral, millest viiel korral kõige kõrgemale astmele. Nikita Krjukov FIS-i kodulehel (inglise)