laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1333

Sajandid: 13. sajand – 14. sajand – 15. sajand Aastakümned: 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad – 1330. aastad – 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad Aastad: 1328 1329 1330 1331 1332 – 1333 – 1334 1335 1336 1337 1338 1333. aasta (MCCCXXXIII) oli 14. sajandi 33. aasta. 19. juuli – Teine Šotimaa iseseisvussõda: Inglismaa kuninga Edward III väed võitsid Halidon Hilli lahingus otsustavalt Sir Archibald Douglase juhitud šotlasi ja Berwick-upon-Tweed läks tagas Inglismaa võimu alla. Esimesed teated juutide elamisest Tallinnas. Paavst Johannes XXII ekskommunitseeris Otto von Roseni, kes oli tapnud ühe Padise munga. ... ...
Vladimir Tendrjakov

Vladimir Tendrjakov (vene keeles Влади́мир Фёдорович Тендряко́в; 5. detsember 1923 – 3. august 1984) oli nõukogude vene kirjanik. Kirjutas teravaid konflikte kujutava süžeega jutustusi tema kaasaegse vene elu vaimsetest-kõlbelistest probleemidest, nõukogude ühiskonna teravatest probleemidest ja elust maal. Pärast keskkooli lõpetamist 1941. aastal läks rindele ning sai Harkovi all haavata. On õppinud Kinematograafia- ja Kirjandusinstituudis. 1950. aastate algul töötas TASS-i toimetajana ja ajakirja Ogonjok kirjasaatjana. 1955. aastast elukutseline kirjanik. Tema näidendit "Koolilõpuöö" (Ночь после выпуска, 1974) on Eestis lavastatud kahel korral: 1978. aastal Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris ja 2003. aastal Vanalinna Hariduskolleegiumi Gümnaasiumi teatriharu diplomietendusena (Lembit Peterson). Kirjutas 1966. aastal alla 25 kirjale. "Ivan Tšuprovi langemine". (Падение Ивана Чупрова, 1953). Loomingu Raamatukogu 4, 1957. Vene keelest tõlkinud Paul Viiding "Imettegev ikoon". (Чудотворна, 1958). Eesti Raamat 1962. Vene keelest tõlkinud Harald Joasoon "Ühepäevaliblikas". Loomingu Raamatukogu 14, 1967. Vene keelest tõlkinud Arvo Valton "Agoonia". (Кончина, 1968). Loomingu Raamatukogu 16–19, 1970. Vene keelest tõlkinud Merike Pau "Kohtumine Nofretetega". (Свидание с Нефертити, 1964). Eesti Raamat 1972. Vene keelest tõlkinud Helga Siibak "Kevadviretused". (Весенние перевёртыши, 1973). Loomingu Raamatukogu 47/48, 1973. Vene keelest tõlkinud Paul Mõtsküla "Kuuskümmend küünalt". (Шестьдесят свечей, 1972). Loomingu Raamatukogu 12/13, 1982. Vene keelest tõlkinud Sulev Hallik "Владимир Тендряков в библиотеке А.Белоусенко". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. august 2006. Vaadatud 22. septembril 2012. Esietendub Vladimir Tendrjakovi "Koolilõpuöö". Theatrum. Pressiteated. 27. märts 2003 Tendrjakov, Vladimir Fjodorovitš. Eesti rahvusbibliograafia
Erlend-Ferdinand Vennola

Erlend Ferdinand Vennola (sündinud 8. juulil 1981 Tallinnas) on eesti kirjanik ja kirjastaja. Tema ema on raamatukunstnik Irja Vennola (s 1941), kes on kujundanud muuhulgas kaaned poja raamatutele "Hõbepajud", "Raamatusse raiutud raev" ja "Koguja sündroom". Osa oma teostest on Erlend Ferdinand Vennola avaldanud Inga Vennola pseudonüümi all. Tema teoses kajastub mitmel pool autismiteema ("Minu veerandsada" ja "Nõnda kisendas Vaikus"), neist esimeses ka kujutlus transseksuaali elust, mistõttu avaldas ta selle romaani naisenime all. Prohvet Kassanderi tõsieluline prototüüp on psühhiaater Anti Liiv (1946) romaanis "Minu veerandsada ehk Kuidas ma sõdisin saksa mundris NSV Liidu eest", doktor Jüri Ennet (1943) on romaani "Nõnda kisendas Vaikus ehk Kompetentsed kodumail" tegelaskuju püha Jüri prototüüp. Vennola oli 2006. aastal lõpetamas Tallinna Ülikooli, valminud oli bakalaureusetöö, kuid tegemata jäi üks aine. Ta jätkas kirjandusteaduse õppimist Avatud Ülikoolis, ent seal jäeti ta viimases aines arvestuseta. Seda tõlgendas ta õppejõud Jaan Lahe poolse diskrimineerimisena. Lugu on kirjas "Raamatusse raiutud raevus". Vennola vihkab roppusi ja rõvetsemist ning nende soosijaid, see avaldub ta teostes igal sammul, näiteks on "Raamatusse raiutud raevus" parodeeritud J. Randvere "Ruthi". Nitšeaan[viide?] Vennola on tuntud teravate ja julgete väljaütlemiste poolest, tehes seda eranditult iga kord oma nime all. Näiteks leiab ta, et eesti kirjandus vajab kultuurikaitselist tsensuuri ning ropendavad autorid ei tohiks jõuda lettidele ega kuuluda Eesti Kirjanike Liitu. Vennolale kuulub ütlus "Ma kardan midagi, ent mitte kedagi".[viide?] 1994. aastast kogub Vennola spordiautogramme, sellest hobist jutustab teos "Koguja sündroom". Gregori, Evert. "Kesk surnud lilli" (kirjastuse Tänapäev 2008. aasta romaanivõistlusel äramärgitud teos). 2009. Vennola, Inga. "Minu veerandsada ehk Kuidas ma sõdisin saksa mundris NSV Liidu eest". 2009. Vennola, Inga "Hõbepajud". 2012. Vennola, Erlend Ferdinand "Raamatusse raiutud raev". 2014. Vennola, Erlend Ferdinand "Nõnda kisendas Vaikus ehk Kompetentsed kodumail". 2017. Vennola, Erlend Ferdinand "Asterioni maja". 2020. Vennola, Erlend Ferdinand "Koguja sündroom". 2023
1334

1334. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad - 1330. aastad - 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad Aastad: 1329 1330 1331 1332 1333 - 1334 - 1335 1336 1337 1338 1339 ... ... ... 4. detsember – Johannes XXII, paavst
Praktiskais Latvietis

Praktiskais Latvietis ('praktiline lätlane') on Riias ilmuv lätikeelne ajakiri, milles erinevate erialade spetsialistid annavad lugejatele nõu ja vastavad nende küsimustele. Aastatel 1992–1999 oli ajakiri ajalehe Lauku Avīze lisa, alates 2000. aastast ilmub iseseisva väljaandena. Ajakiri ilmub üks kord nädalas. Ajakirja veebiväljaanne
Astes

Astes ('sabad') on alates 2007. aastast Riias ilmuv lätikeelne lemmikloomateemaline ajakiri. Kuni 2011. aastani ilmus ajakiri üks kord kuus, alates 2012. aastast üks kord kahe kuu jooksul.
BSD-litsents

BSD-litsents on tarkvaralitsents, mida algselt kasutati operatsioonisüsteemi BSD kaitsmiseks. BSD-litsentsideks kutsutakse ka modifitseeritud ja lihtsustatud variante algsest litsentsist.[viide?] BSD seab vähe piiranguid tarkvara ja selle lähtekoodi kasutamisele. BSD all olevat lähtekoodi kasutades või muutes ei ole kohustust seda vabalt levitada. Samuti võib muudetud tarkvarale rakendada teistsuguse litsentsi ning kasutada seda kommertstoodetes ning suletud lähtekoodiga tarkvaras tingimusel, et jääb alles tekst originaalautori autoriõiguse kohta ning tekst vastutuse ja garantii puudumise kohta. See on erinev GNU GPL-ist, mis ei luba kasutamist omanduslikus tarkvaras. Algne litsents sisaldas tingimust, et tarkvara reklaamtekstides peab sisalduma allikale viitav lause: "This product includes software developed by the <organization>." See tekitas olukorra, kus eri asutuste/organisatsioonide loodud tarkvara kombineerimisel ühes tarkvaratootes pidi iga asutuse/organisatsiooni kohta välja kirjutama eraldi litsentsi. 22. juulil 1999 võeti litsentsist välja reklaamtekstide kohta käiv lause. Uus litsents sai ühilduvaks GPL-iga. OSI kinnitas selle vaba tarkvara litsentsiks. Kaheosaline BSD-litsents erineb kolmeosalisest selle poolest, et puudub tingimus, mille kohaselt ei tohi tuletatud toodete reklaamimisel kasutada algsete autorite nimesid ilma loata. Samuti lisati lause, mis selgitab, et toote autori vaated ei pruugi kokku langeda FreeBSD projekti omadega. Teised projektid, näiteks NetBSD, kasutavad samasugust litsentsi, kuid ilma viimase lauseta. BSD 0-osalisel litsentsil puuduvad lisaks tingimused autoriõiguse märgise ning litsentsi-, vastutuse- ja garantiialase teksti säilitamise kohta nii lähtekoodis kui ka kahendkoodis. 0-osaline litsents on efektiivselt avaliku omandi litsents. Litsentsi lõi Rob Landley, kes kasutas seda esimest korda Unixi käskustikus Toybox. Apache litsents MIT litsents "To All Licensees, Distributors of Any Version of BSD". University of California, Berkeley. 22. juuli 1999. Vaadatud 22. sept 2012.[alaline kõdulink] "BSD 0-Clause License (0BSD) Explained in Plain English". tldrlegal.com. Vaadatud 15. veebruaril 2019. "Toybox vs BusyBox - Rob Landley, hobbyist". The Linux Foundation (inglise). Vaadatud 28. aprillil 2023 – cit. via YouTube. 3-osalise BSD-litsentsi tekst (inglise keeles) 2-osalise BSD-litsentsi tekst (inglise keeles)
Tallinna Nikolai kabel

Balti jaama kabel oli õigeusu kiriku sakraalhoone Tallinna kesklinnas, Balti jaama peahoone vastas. Kabel ehitati 1903. aastal insener A. Safronovi projekti järgi ja pühitseti 23. aprillil 1904 (vkj). Kabel allus Tallinna Nikolai kirikule ja oli pühitsetud pühale Nikolausele, teeliste pühakule. Enne kabeli ehitamist oli seal 1900. aastal püstitatud sammas püha Nikolai ikooniga. Kabel lammutati 1920. aastate alguses. Tallinna Nikolai kirik Fotod "Kabel Balti jaama juures", "Balti jaama juures oleva kabeli lammutamine". N. Nylander. Ajapaik Йосеф Кац "Столица"
Balti Laevastiku Suveteater

Balti Laevastiku Suveteater oli 1948. aastal Tallinnas Rannamäel ehitatud kerge konstruktsiooniga puidust (kino aparaadiruum oli kivist) teatrihoone Tallinnas baseerunud NSV Liidu merejõudude Punalipulise Balti laevastiku kultuurilis-meelelahutusürituste läbiviimiseks. Hoone ehitati 60 päevaga. Teatri avamisel esines džässorkester Eddie Rosneri juhtimisel. Teatri repertuaaris olid algselt ette nähtud ainult külalisetendused. Etenduste vahel näidati suveteatris filme. Koos teatriga avati vabaõhu tantsupõrand ja kõlakoda, kus mängisid puhkpilli- ja džässiorkestrid. Teater oli kasutusel teatri- ja kinosaalina kuni 1980. aastateni, hoone hävis 1997. aastal tulekahjus. Hoone astmelist vundamenti kasutas suvel 2011 Teater NO99, rajades sellele üheks hooajaks Põhuteatri. NSV Liidu relvajõud Eestis Tallinna mereväebaas Tallinn sai suveteatri, Sirp ja Vasar, 13.07.1946
Baltvojenmorstroi

Baltvojenmorstroi (vene keeles Балтвоенморстрой) oli NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi ja NSV Liidu Sõja- ja Mereväe Ettevõtete Ehitusministeeriumile allunud sõjaväeehitusettevõte aastatel 1944–1949. NSV Liidu Riigikaitsekomitee määrusega 3. detsembrist 1944 ja NSV Liidu SARK-i käskkirjaga 14. detsembrist 1944 moodustati 1944. aasta detsembris Punalipulise Balti laevastiku mereväebaaside ning Tallinna ja Riia merekaitsepiirkondade rannakaitse taastamiseks ja ehitamiseks NSV Liidu SARK-i ehitusvalitsus Baltvojenmorstroi. SARK-i ehitusvalitsus Baltvojenmorstroi koosseisu kuulusid Tallinna, Riia ja Porkkala mereväebaasi ehitusvalitsused. Baltvojenmorstroile allusid Eestis: laevatehased, metsavarumiskontorid, Paldiski karjäär, Vasalemma karjäär, Lasnamäe karjäär ja Nõmme karjäär; kivipurustustehas, tuhakivide ja betoonplokkide tehas, puidutöötlemise kombinaat, sovhoosid ja ehituspataljonid. Tööjõuna kasutas NSV Liidu SARK-i Baltvojenmorstroi Nõukogude võimu poolt sunnitööle rakendatud mobiliseeritud ja eritingimustel kinnipidamisasutustest GULAGist vabastatud eesti päritolu Saksa sõjaväes ja teistes relvaformeeringutes olnud isikuid ning Teises maailmasõjas vangi võetud Saksa sõjavange. Baltvojenmorstroi koosseisu kuulusid üksikud sõjaväeehituspataljonid: 1. üksik sõjaväeehituspataljon Tallinn (Pelgurand) 2. üksik sõjaväeehituspataljon Tallinn 5. üksik sõjaväeehituspataljon 7. üksik sõjaväeehituspataljon 8. üksik sõjaväeehituspataljon 9. üksik sõjaväeehituspataljon Nõukogude tööpataljonid Eestis Nõukogude sõjavangilaagrid Eestis Sillamäe#Sillamäe tööstuslinnana NSV Liidu relvajõud Eestis
Karogs

Karogs ('lipp') oli kirjandus-, kunsti- ja kultuuriajakiri, mis ilmus Riias aastatel 1940–2010. Aastatel 1942–1943 ilmus ajakirja asemel Moskvas kolm samanimelist almanahhi. Ajakiri ilmus üks kord kuus, 2010. aastal üks kord kahe kuu jooksul. Ajakirja viimane number ilmus 2010. aasta detsembris. Väljaande ilmumine lõppes majanduslike raskuste tõttu.
Bi-Ba-Bo

Bi-Ba-Bo oli kino Tallinnas Viru tänav 9/11 hoovipoolses tiivas, aastatel 1913–1944. Kino rajati Viru tänav 9/11 hoones 1913. aastal kinona Saturn, 1919. aastast kandis nime Kaleva, 1924. aastast Faun, 1925. aastast Bi-Ba-Bo, 1932. aastast Capitol, 1934. aastast taas Bi-Ba-Bo. 1932. aastal tehti hoones arhitekt Eugen Habermanni kavade kohaselt ümberehitused, mille tulemusel suurenes kinosaalis istekohtade arv 500-ni. 1940. aastal kino natsionaliseeriti[viide?], Saksa okupatsiooni ajal oli kino Saksa sõjaväe kasutuses (Soldatenkino). Hoone hävines 21. septembril 1944 aastal.
1335

1335. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad - 1330. aastad - 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad Aastad: 1330 1331 1332 1333 1334 - 1335 - 1336 1337 1338 1339 1340 ... Tartus toimus suur tulekahju (1335. aasta Tartu tulekahju). ... ...
Tallinna Börsikomitee

Tallinna Börsikomitee oli Tallinna Börsiseltsi juhtorgan, mis asutati 1872. aastal. Algselt oli see börsioperatsioone reguleerinud ja kaupmeeste huve kaitsnud organisatsioon ning ka Eestimaa kubermanguvalitsuse juures toitlustuse ja kaubanduse alal tegutsenud nõuandeorgan. Tallinna Börsikomitee juures tegutsesid kaubandusalaseid tüliküsimusi lahendanud arbitraažikomisjon, tööõigusega tegelenud vabrikuasjade sektsioon ja Tallinna pankade nõukogu. Pärast Eesti iseseisvumist 1918. aastal kuulusid 1920. aastast Tallinna Börsikomitee pädevusse väliskaubanduse, valuutakursside, kaubahindade, tolli- sadama- ja liiklusolude ning kaubandusliku seadusloome küsimused. Pärast 1935. aastal Börsiseaduse vastuvõtmist[küsitav] oli Tallinna Börsikomitee pädevuses fondi- ja kaubabörsi tegevus. Tallinna Börsikomitee likvideeriti 1940. aastal Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu määrusega, kuid tegelikult lõppes selle tegevus alles 1944. aastal. Eesti Kaubandus-Tööstuskoda
Tallinna Külmhoone

Tallinna Külmhoone on 1951. aastal asutatud tootmis- ja teenindusettevõte (külmhoone). 2007. aasta mais lisati Tallinna Külmhoone AS-i nimesse Premia kui korporatiivkaubamärgi nimi ning ettevõtte nimeks sai Premia Tallinna Külmhoone AS. Premia Tallinna Külmhoone AS peakontor ja külmladu asub Betooni tänav 4 ja jäätisevabrik Peterburi tee 42. 1951. aasta augustis avati Tallinnas, tollasel Leningradi maanteel, Tallinna Külmhoone. 1956. aastal ehitati Peterburi tee 42, seniste väikeste jäätisevabrikute asemele Tallinna üks suur ja tsentraalne Eesti NSV Liha- ja Piimatööstuse Ministeeriumi Tallinna Külmhoone nr. 1 jäätisevabrik. 1991. aasta 15. jaanuaril Vabariigi Valitsuse määrusega asutati riigiettevõtte Tallinna Külmhoone. Tallinna Külmhoone erastati 1996. aastal. Tallinna Külmhoone territooriumil asusid hooned: külmhoone tsehh 15 591 (pindala, m2), kontorihoone (4 446 m2), katlamaja pesumaja (744), autogaraaž (264), materjalide ladu (2 570), kompressoritsehh (1 250), juustuladu (437), jäätisevabrik (4 700), pumbajaam. Tallinna Külmhoone tütar- ja sidusettevõtted: AS Jäälill (jäätise ja pooltoodete müük, friikartulite ja külmutatud juurvilja müük), AS Tartu Jäälill (jäätise müük), AS Rakvere Jäälill (jäätise, külmutatud toidukaupade müük), AS Piimar (transpordi- ja laoteenused). 2018. aastal oli Premia Tallinna Külmhoone turuosatähtsus 42%. Rotermanni külmhoone ТОП пищевых предприятий: в авангарде - кондитеры, Деловые Ведомости, 30.08.2019 Eesti Vabariigile kuuluvate riiklike ettevõtete üleviimise kohta uutele organisatsioonilistele vormidele. RT 1991, 2, 21 TALINNA KÜLMHOONE MAJANDUSTEGEVUS, seisuga 20.07.1998 Tallinna Külmhoone majandustegevus
Zīlīte

Zīlīte ('tihane') on Riias alates 1958. aastast ilmuv lätikeelne lasteajakiri. Ajakiri ilmub üks kord kuus, 2012. aastal ilmus üks kord kahe kuu jooksul. Ajakirja koduleht
Stockemi raudteepeatus

Stockemi raudteepeatus on raudteepeatus raudteeliinil 162 (Namur–Sterpenich) Belgias Valloonias Luxembourgi provintsis Arloni vallas Stockemi külas. Naaberpeatused on Habay raudteepeatus ja Viville'i raudteepeatus. Jaam avati 15. novembril 1881. 10. septembrist 1993 kuni 24. septembrini 1995 Stockemis reisijate pealetulekut ega mahaminekut ei olnud.
1336

1336. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad - 1330. aastad - 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad Aastad: 1331 1332 1333 1334 1335 - 1336 - 1337 1338 1339 1340 1341 ... ... ... ...
Andorra vapp

Andorra vapp on Andorra Vürstiriigi vapp. Andorra vapp võeti kasutusele 1969. aastal. Andorra lipp
Kindralstaabi Akadeemia

Kindralstaabi Akadeemia nime all võidakse silmas pidada: Nikolai Kindralstaabi Akadeemia, 1832–1918 Peterburis tegutsenud sõjaväelist õppeasutust Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia, 1936. aastal Moskvas tegevust alustanud sõjaväelist õppeasutust ühes selle eelkäijatega
Prangli lõuna (SÜD) tulepaak

Prangli lõuna (SÜD) tulepaak oli tulepaak Harjumaal Prangli vallas Prangli saarel. Paak ehitati 1937. aastal. Paagi asukoha geograafilised koordinaadid on 59° 37′ 44″ N, 25° 1′ 0″ E. Värvimata raudbetoontorni kõrgus jalamist oli 19 meetrit ja tule kõrgus merepinnast oli 26 meetrit. Paak õhiti 1944. aastal, 1954. aastal püstitati 1880 meetri kaugusele kagusse (141,5°) uus Prangli kagu tulepaak.
1337

1337. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad - 1330. aastad - 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad Aastad: 1332 1333 1334 1335 1336 - 1337 - 1338 1339 1340 1341 1342 Algas Saja-aastane sõda. Kehtestati Liivimaa õiguspeegel ... ... Jakob, Saare-Lääne piiskop
Olümpia (täpsustus)

Olümpia on Kreekas Elises asuv kultuskoht, kus peeti igal neljandal aastal ülekreekalisi olümpiamänge. Selle järgi on nimetatud: Olümpiamängud on ülemaailmne spordivõistlus, mis toimub iga 4 aasta järel. "Olümpia" on Leni Riefenstahli 1936. aasta film. Olümpia hotell avati Tallinnas 1980. aastal. Olümpia on Tallinnas 1913. aastal Artur Kuke asutatud spordiselts. Olümpia oli Tartus tegutsenud spordiklubi. Olympia (täpsustus)
Need vanad armastuskirjad

"Need vanad armastuskirjad" on 1992. aastal valminud Eesti mängufilm, mis kujutab helilooja Raimond Valgre elu aastatel 1939–1949. Rain Simmul – Raimond Valgre Liis Tappo – Alice Ülle Kaljuste – Emma Marika Korolev – Eva Kärt Tomingas – Lily Ly Tedre – ema Marina Levtova – Niina Jaan Rekkor – Muna Tõnu Kilgas – Leo Andres Lepik – Ants Vladimir Laptev – kapten Sulev Teppart – Nauding Guido Kangur – Kaarel Karl Madis – laulja 1992. aastal kogus film Eesti kinodes 58 100 vaatajat, olles sellega aasta vaadatuim film. Jaan Ruus. Eesti film ja kino. Ristlõige : arvud, tendentsid, prognoos. Teater. Muusika. Kino. 1993, nr 8. Need vanad armastuskirjad Eesti filmi andmebaasis Need vanad armastuskirjad (Eesti Telefilm 1992) ETV
Dvigateli tööstuspark

Dvigateli tööstuspark on tööstuspark Tallinnas Lasnamäe linnaosas Suur-Sõjamäel. See paikneb Dvigateli tehase territooriumil ning piirneb lõunas Tallinna lennujaama ja põhjas Ülemiste raudteesõlmega. Tööstuspargi kogupindala on 52 hektarit. Alal asub viis riikliku kaitse all olevat arhitektuurimälestist. 2014. aastal lammutati Suur-Sõjamäe tänava ääres asuva kunagise Dvigateli salajase metallitootmiskompleks, mille asemele rajati parkimisala laiendus, millega tekkis linnakusse juurde ligikaudu 200 uut parkimiskohta. Hoone ehitati ajavahemikul 1979–1983 ja Eesti NSV ajal asus seal Dvigateli sõjatehase salajane metallitööstus, majal puudusid näiteks lennujaama poole aknad. Peale taasiseseisvumist kasutati ruume peamiselt laopinnana, möödunud aasta augustist seisis hoone tühjana, hoone oli 5-korruseline, 30 meetrit pikk. Dvigatel endine administratiivhoone Kultuurimälestiste riiklikku registrisse kantud Dvigateli kesklabori hoone Dvigateli kesklabori sissepääs Dvigateli veetorn Park Tööstuspargi territooriumil asuv restoran Viktoria Technopolis Ülemiste, Mainor Ülemiste Ülemiste City Ülemiste Citys lammutatakse Dvigateli metallitootmishoone, www.err.ee, 17.03.2014 Sissekanne kultuurimälestiste registris
1338

1338. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad - 1330. aastad - 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad Aastad: 1333 1334 1335 1336 1337 - 1338 - 1339 1340 1341 1342 1343 ... ... ... ...
Tiit Roosmaa

Tiit Roosmaa (14. veebruar 1955 Tartu – 7. oktoober 2024 Tartu) oli eesti infotehnoloog. Tiit Roosmaa oli teenistujate poeg. Lõpetas 1973 Tallinna 2. Keskkooli, 1978 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika erialal ja 1983 samas aspirantuuri; tehnikakandidaat (1987, Küberneetika Instituut), väitekiri "Разработка и применение базы знаний в системах анализа естественноязыковых текстов". Oli 1978–1980 TRÜ tehisintellekti labori vaneminsener ja nooremteadur, 1984–1988 programmeerimise kateedri assistent, 1988–1989 vanemõpetaja, 1989–1993 dotsent. Aastast 1993 Tartu Ülikooli arvutiteaduse instituudi dotsent, aastast 2003 sama instituudi juhataja, al 1989 mat-teaduskonna prodekaan. 2011. aastast Eesti Infotehnoloogia Kolledži rektor. 1970–1973 Tallinna II Keskkool (Tallinna Reaalkool) 1973–1978 Tartu Ülikool, matemaatikateaduskond, eriala matemaatik 1987 tehnikakandidaat, Eesti TA Küberneetika instituut Uurimisvaldkond: tehisintellekt ja arvutilingvistika. Üle 40 teadustrükise. GLOSSER-Using Language Technology Tools for Reading Texts in a Foreign Language (kaasautor). // Language Teaching and Language Technology. Swets and Zeitlinger, Lisse, 1997 Reading more into foreign languages (kaasautor). Washington, ACL, 1997 Structure and usage of the Tartu University Corpus of Written Estonian (kaasautor). // Int. J. of Corpus Linguistics. 3 (1998) 2 Eesti keele formaalne grammatika (kaasautor). Tartu, 2000 Eesti keele arvutigrammatika: mis tehtud ja kuidas edasi? (kaasautor). // KK (2003) 3 Keeletehnoloogia suundumus: Eesti kuulub Euroopasse (kaasautorid M. Koit, H. Õim). // KK (2006) 12. 2011–2016 Eesti Infotehnoloogia Kolledž, rektor 2009–... Tartu Ülikool, Matemaatika-informaatikateaduskond, Arvutiteaduse instituut, Keeletehnoloogia õppetool; keeletehnoloogia dotsent (1.00) 2004–... Tartu Ülikool, Matemaatika-informaatikateaduskond, Arvutiteaduse instituut, Keeletehnoloogia õppetool; keeletehnoloogia dotsent (1.00) 1993–... TÜ arvutiteaduse instituudi dotsent 2003–2010 TÜ arvutiteaduse instituudi juhataja 1989–2011 TÜ Matemaatika-informaatikateaduskonna prodekaan 1989–1993 TÜ programmeerimise kateedri dotsent 1984–1993 Tartu Ülikool, programmeerimise kateedri assistent, vanemõpetaja, dotsent 1980–1983 TRÜ programmeerimise kateedri aspirant 1978–1980 TRÜ Tehisintellekti labori vaneminsener ja nooremteadur 2005 Tartu Ülikooli aumärk 2011 Tartu Ülikooli medal Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 153. Tiit Roosmaa Eesti Teadusinfosüsteemis IT Kolledži uueks rektoriks sai Tiit Roosmaa Postimees 24. mai 2011
CH

CH võib tähendada järgmist: kontiinumi hüpotees (continuum hypothesis) ...
Melle

Melle on kohanimi. Melle – vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Melle – vald lääne-Prantsusmaal Poitou-Charentes'i piirkonnas Deux-Sèvres'i departemangus Melle – linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaa edelaosas Melle – vald Itaalias Piemonte maakonnas Cuneo provintsis
Komandandi aed

Komandandi aed on haljasala Tallinna kesklinnas Toompea nõlval, Komandandi tee ja Lühikese jala vahel, mis piirneb idaosas Tallinna linnamüüriga, mille taha jääb teine haljasala Taani kuninga aed. Linnamüürist jäävad Komandandi aia äärde Kiek in de Kök, Neitsitorn ja Tallitorn. Komandandi aia pindala on ligikaudu 1,2 ha. Haljasala rajati 1820. aastail, algselt oli aia kirdeosas viljapuuaed. 1864. aastast kuni 20. sajandi alguseni oli aed Tallinna Toompea Kaarli koguduse valduses. Park on nime saanud selle lääneküljel Toompea tänava ja Komandandi tee nurgal asuva Tallinna komandandimaja järgi. Aias paikneb Ellen Kolgi dolomiitskulptuur "Aadam ja Eva". Neitsitorn Komandandi aia ääres "Aadam ja Eeva jõudsid taas Toompeale" Delfi, 15. september 2008