laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Heino Randma

Heino Randma (aastani 1936 Heino Rubl, 5. juuli 1925 Tallinn – märts 1977 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane. Heino Randma oli töölise poeg. Õppis Tallinna Reaalkoolis, enne lõpetamist 1943 mobiliseeriti Saksa sõjaväkke, 1944–48 teenis Nõukogude armees. Lõpetas 1948 Tallinna Töölisnoorte Keskkooli ja 1953 ehitusinsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI); tehnikakandidaat (1971, Kaunase Polütehniline Instituut), väitekiri "Silikaatbetooni tugevusomaduste kujunemine autoklaavimise eelsel perioodil". Oli 1953–61 Eesti Tööstusprojektis vaneminsener ja aastast 1966 direktori asetäitja teaduse alal, 1974–75 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudis osakonnajuhataja, 1975–77 TPI ehitusmaterjalide kateedri vanemõpetaja. Uurimisvaldkond: ehitussegude reoloogia, reoloogia üldküsimused, ehitusmaterjalide, eriti silikaatbetooni tehnoloogia, ehituskonstruktsioonid, plastomeetria. Umbes 40 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Универсальный конический пластометр для технологических исследований при производстве газосиликатобетона. // Сб. тр. НИПИсиликатобетона, 9. Тлн, 1969 Определение подвижности газосиликатных смесей легким коническим индентором. // Сб. материалов конф. "Физико-химическая механика дисперсных материалов". Минск, 1969 Сравнительные пенетрационные испытания газосиликатных смесей и сырца при помощи конических инденторов с разными углами. // Сб. тр. НИПИсиликатобетона, 5. Tallinn, 1970 Об усовершенствовании системы измерения и записи деформации к прибору Веймера-Ребиндера (kaasautor). // Реология бетонных смесей и её технологические задачи. Тез. докл. I Всесоюзного симпозиума. Рига, 1973. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Lilly Regina Randma

Lilly Regina Randma (kuni 1933 Reinsberg, 3. märts 1908 Peterburi – 24. märts 1990 Tallinn) oli eesti keeleteadlane. Randma oli mehaaniku tütar. Lõpetas 1927 Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumi ja 1934 Tartu Ülikooli inglise filoloogina. Filoloogiakandidaat (1968, TÜ) väitekirjaga "Inglise passiivi väljendamine eesti keeles". Akadeemiliselt oli ta Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige. Oli 1957–1975 Tallinna Polütehnilise Instituudi võõrkeelte kateedri vanemõpetaja, 1975–1986 dotsent. "Inglise passiivkonstruktsioonide eestindamine". Tallinn 1974 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Kd II. Tartu 1994. Lk 521 "Tallinna Polütehniline Instituut 1936-1986". Lk 384 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 985 Haud Nõmme Hiiu kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Rein Randma

Rein Randma (15. märts 1935 Tallinn – 17. november 1999 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane. Rein Randma isa oli agronoom ja ema õpetaja. Tiina Randma-Liiv on Rein Randma tütar. Lõpetas 1954 Tallinna Kommunaal-ehitustehnikumi ja 1961 Tallinna Polütehnilise Instituudi insener-elektrikuna; tehnikateaduste kandidaat (1967, Moskva Energeetika Instituut), väitekiri "Теоретическое и экспериментальное исследование шаговых электродвигателей с печатной обмоткой". 1954–61 tehases Volta insener ja tehnilise kontrolli osakonna juhataja, 1961–92 Tallinna Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituudi insener, grupijuht, labori juhataja, 1992–99 Riigikontrollis peaspetsialist ja peakontrolör. Uurimisvaldkond: jõupooljuhtide tehnoloogiliste protsesside juhtimine. 1 autoritunnistus, 15 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Шаговые электродвигатели с печатными обмотками. // Электричество (1966) 8 Динамика шаговых электродвигателей с печатными обмотками. // Электричество (1966) 12 К расчету микродвигателей стабилизацией скорости (kaasautorid T. Klotsmann, T. Einborn). // Электричество (1971) 9 Цели и функции II очереди АСУТП производства силовых полупроводниковых приборов (kaasautorid R. Kõuts, N. Miloš). // Сб. Внедредние и развитие автоматизированных систем управления технологическими процессами в силовом полупроводниковом приборостроении. Tallinn, 1979 Kes on Kes? Eesti 2000. Tallinn, 2000, 160. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Rein Randmann

Rein Randmann (17. detsember 1937 Tallinn – 4. jaanuar 2020) oli eesti tehnikateadlane. Rein Randmann oli teenistuja poeg. Lõpetas Tallinna 1. Keskkooli ja 1961 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) soojusenergeetikuna, õppis 1964–67 TPI aspirantuuris; tehnikakandidaat (1969, TPI), väitekiri "Исследования влияния термического пограничного слоя газов вблизи топочных стен на условия теплообмена в топках". Töötanud aastast 1961 TTÜ-s: tööstusliku soojusenergeetika labori vaneminsener, vanemteadur, aastast 1973 soojusenergeetika kateedri (hiljem soojusenergeetika instituut) vanemõpetaja, aastast 1974 dotsent. Uurimisvaldkonnad: soojusülekande probleemid põlevkivi- ja masuudikateldes, põlevkivikatelde küttepindade saastumise küsimused, katelde küttepindade madala- ja kõrgetemperatuurilise korrosiooni probleemid, põlevkivituhas leiduvate ohtlike koostiskomponentide uurimine. Üle 40 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Полупромышленная опытная установка для исследования влияния температуры газов на интенсивность высокотемпературной коррозии при сжигания мазута (kaasautor). // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised 416 (1977) Исследование коррозионной стойкости хромомарганцевых аустенитных сталей в промышленных условиях мазутных котлов (kaasautor). // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised 547 (1983) Эксплуатационная надежность труб с хромовым покрытием при сжигании эстонских сланцев (kaasautor). // TTÜ Toimetised 692 (1989) Põlevkivituha koostisosad tuhaväljadel, tarbitavas tuhas ja heitgaasides (kaasautor). // TTÜ Toimetised 739 (1994). Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 454. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Hildegard Rand-Maricq

Hildegard Rand-Maricq (aastani 1952 Hildegard Rand, 23. aprill 1925 Rakvere – 25. oktoober 2009) oli eesti arstiteadlane, psühhiaater ja dermatoloog. Hildegard Rand-Maricq oli elektriku tütar ja Valter Ranna õde. Õppis Tallinna Tütarlastegümnaasiumis, lõpetas 1943 E. Lenderi Gümnaasiumi. Siirdus 1944 Saksamaale, sealt 1945 Belgiasse. Lõpetas 1953 Brüsseli Vaba Ülikooli arstina. Aastast 1954 USA-s. 1955–1956 oli ta intern Jersey City Meditsiinikeskuses, täiendas end 1956 New Yorgi Columbia Presbüterlaste Meditsiinikeskuses. Oli 1957–1962 New Jersey's Essex County Overbrooki haiglas ja Lyonsi Veteranide Administratsiooni Haiglas psühhiaatriaresident ja -arst, 1963–1965 samas kliiniline uurija, 1965–1967 Columbia Ülikooli järeldoktorant, 1967–1969 mikrotsirkoloogia labori juhataja ning 1970–1973 skisofreenia uurimissektori juhataja New Yorgi Lyonsi Veteranide Administratsiooni Haiglas, 1967–1971 ühtlasi New Brunswicki Rutgersi Meditsiinikoolis teadur ja 1971–1973 samas assistent. prof, 1973–1975 Lõuna-Carolina Meditsiinikoolis teadur, 1975–1981 associate professor, 1981–1997 professor, aastast 1997 emeriitprofessor. Uurimisvaldkond: skisofreenia, kapillaroskoopia ja perifeerne mikrotsirkulatsioon, pärilikkus- ja taudiõpetus, sklerodermia ja Raynaud' tõbi. Arendanud nende haiguste ravimeetodeid. Teinud koostööd Tartu Ülikooli teadlastega. Avaldanud üle 100 teadustrükise. Teadlased on ka pojad keemik Michel Matti Maricq (3. juuli 1953, Brüssel) ja biofüüsik Andres Villu Maricq (22. oktoober 1956, New York). Nad valdavad eesti keelt ja on sidemetes Eesti teadlastega. A study of subpapillary plexus in the nailfold in mental defectives. // J. Nerv. Ment. Dis. 139 (1964) Sep A two-gene model for schizophrenia with possibility to detect carriers of the modifier gene. // Acta Psychiatr. Scand. 52 (1975 4 In vivo observations of skin capillaries in workers exposed to vinyl chloride (kaasautor). // Brit. J. Industr. Med, 35 (1978) 1 The microcirculation in scleroderma and allied diseases. // Advances in Microcirculation. E. Davis (ed.). Karger. Basel (1982) Prevalence of scleroderma spectrum disorders in the general population of Estonia (kaasautorid I.Valter, S. Saretok). // Scand. J. Rheumatol. 25 (1997) 4. In memoriam: Dr. Hildegard Rand Maricq, Eesti Elu, 29. jaanuar 2010 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EE 14, 277 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 69. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 TLÜAR väliseesti isikud Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Uudus Gerhard Randmer

Uudus Gerhard Randmer (16. november 1920 Tallinn – 31. detsember 2011) oli eesti elektrotehnikateadlane. Uudus Gerhard Randmer oli äriteenija poeg. Lõpetas 1940 Tallinnas Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja 1948 Tallinna Polütehnilise Instituudi; tehnikakandidaat (1965, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Термокомпенсация приборов электромеханической группы". Oli 1949–52 TTÜ metallide tehnoloogia kateedri assistent, 1952–66 vanemõpetaja, 1966–91 dotsent. Aastast 1991 pensionil. Uurimisvaldkond: elektrimõõteriistad, elektrienergia jaotusvõrgud, magnetpehmed komposiitmaterjalid, elektrienergia rakendamine tehnoloogias. Многообмоточные цепи термокомпенсации. // Изв. высших учебн. зав. // Приборостроение (1958) 5 Вопросы расчета цепей температурной компенсации магнитоэлектрических приборов высокого класса точности. // Тр. ТПИ. А-130, (1958) О расположении кривой температурной погрешности термокомпенсатора в температурном интервале. // Тр.ТПИ А-213 (1964) Применение электронной вычислительной машины для определения рациональных параметров последовательно-параллельной цепи термокомпенсации. // Тр. ТПИ А-220 (1965) Grundlagen der Rationalisierung von Mittelspannungsnetzen. // Energietechnik (1969) 3 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 255 Mehaanikainsenerid 1918–1998, 185. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Suhharivka

Suhharivka (ukraina Сухарівка) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Narodõtši rajoonis. Elanike arv on 196. Pindala on 0,85 km².
Ingmar Randvee

Ingmar-Rudolf Randvee (12. detsember 1933 Tallinn – 12. mai 2021 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane. Ingmar Randvee oli teenistujate poeg, kuid Vene okupatsiooni ajal küüditati koos perega ning kasvas lastekodus. Lõpetas 1954 Tallinna 21. Keskkooli, 1959 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina, 1963–1966 Ukraina Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis aspirant; tehnikakandidaat (1969, Kiievi Polütehniline Instituut), väitekiri "Kaevanduste ventilatsioonisüsteemide automatiseeritud juhtimise algoritmid". Olnud 1959–1960 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Energeetika Instituudi insener, 1960–1963 ja 1966–1969 Küberneetika Instituudi vaneminsener, nooremteadur ja peainsener, 1969–1991 samas juhtimissüsteemide osakonna vanemteadur, grupijuht ja sektorijuhataja, 1991– Küberneetika Instituudi vanemteadur. Uurimisvaldkond: infointegreeritud tootmissüsteemide struktureerimine ja kontseptuaalne modelleerimine; hierarhilise struktuuriga dünaamiliste süsteemide oleku hindamise ja optimeerimise meetodid; Nashi ja Stackelbergi lahenduste suhtes optimaalsed juhtimisalgoritmid. Eesti NSV riiklik preemia (kollektiivis) (1982). 73 teadustrükist. Two Phase Technique for Assembly Line Balancing (kaasautor). // Proc. 16th IFAC World Cong, Prague, July 3–8 2005, CD-ROM 2005 Parametric Optimization Technique for Model Predictive Control. // Proc. Est. Acad. of Sci., Eng., 9 (2003) 1 Optimization of the structure of multi-level parallel assembling (kaasautor). // Proc. 7-th IFAC Workshop on Intelligent Manufacturing Systems IMS 2003. 6–8 April Budapest, Oxford. Elsevier, 2003 Solving line balancing problems with model-checking (kaasautor). // Proc. Est. Acad. Sci., Eng. 8 (2002) 4 One-Step Memory Closed-Loop Control of Linear Interconnected Subsystems.// Proc. Est. Acad. Sci. Phys. Math. 49 (2000) 2. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Okupatsioonide muuseumi veeb". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. märts 2014. Vaadatud 23. veebruaril 2014. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Ingmar Randvee Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tarmo Randvee

Tarmo Randvee (aastani 1935 Feliks Edmund Kirkmann, 26. august 1909 Tallinn – 26. mai 1992 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane. Tarmo Randvee oli töölise poeg. Lõpetas 1929 Tallinna Riigi Tehnikagümnaasiumi, 1933 Tallinna Tehnikumi ehitustehnikuna ja 1941 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusinsenerina; tehnikakandidaat (1953, TPI), väitekiri "Ratsionaalsed paeseinad". Oli 1943 Sverdlovskis Uurali Industriaalinstituudi teadur, 1943–1944 Moskvas Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Tööstuse Teadusliku Uurimise Instituudi teadusdirektor, 1947–1978 TPI ehitustehnoloogia kateedri õppejõud: aastast 1956 dotsent, 1948–1962 kateedri juhataja. Uurimisvaldkond: looduskivist suurplokkide valmistamise tehnoloogia ja tugevus ning silikaatbetoonist seina-, vahelae- ja sillusplokkide tugevus. 25 teadustrükist. Paekivist suurplokid. Tallinn 1958 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986. Lk 106, 168, 228, 240 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tiit Randveer

Tiit Randveer (sündinud 26. juunil 1951 Keilas) on eesti zooloog (terioloog) ja jahindusteadlane. Tiit Randveer on zootehniku poeg. Lõpetas 1969 Väike-Maarja Keskkooli ja 1974 Tartu Ülikooli; bioloogiakandidaat (1989, Moskva A. N. Severtsovi nimeline Evolutsioonilise Morfoloogia ja Ökoloogia Instituut), väitekirjas käsitles eesti metskitsepopulatsiooni ökol iseärasusi ja majanduslikku kasutamist. Oli 1974–77 Mahtra Rohelise Vööndi Metsamajandi vanemjääger, 1977–96 Eesti Metsamajanduse ja Looduskaitse Teadusliku Uurimise Instituudis: vaneminsener, nooremteadur, teadur ja aastast 1989 vanemteadur, 1993–95 EPMÜ dotsent, 1996– vanemteadur. Uurimisvaldkond: ulukite bioloogia – metskitse ökoloogia, hirvlaste, peamiselt põdra mõju metsaökosüsteemidele. Косуля в Эстонии. // Управление популяциями диких копытных животных. М., 1985 Рождаемость и смертность в Эстонском поселении косули. // TÜ Toim 955 (1992) Damage Caused by moose (Alces alces) by bark stripping of Picea abies (kaasautor R. Heikkilä). // Scand. J. of Forest Res. (1995) 11. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EE 14, 405. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aasa Randvere

Aasa Randvere (aastani 1957 Aasa Koemets, 2. september 1931 Võru – 11. september 2019) oli eesti arstiteadlane, terapeut ja kardioloog. Aasa Randvere oli sõjaväelase tütar ja Toomas Randvere abikaasa. Ta lõpetas Tartu 3. Keskkooli ja 1958 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1971, TÜ), väitekiri " К оценке качества медицинской помощи больным инфaрктом миокарда". Oli 1958–1961 Kohtla-Järve Haigla terapeut, 1961–1965 Tallinna Balti Raudtee Haigla terapeut ja osakonnajuhataja,, 1965–1968 Harjumäe Haigla teraapiaosakonna juhataja, 1968–1980 Tallinna peaterapeut, 1980–1986 Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi kardiokirurgia osakonna vanemteadur, 1986–1994 Mustamäe Haigla kardioloog ja aastani 2003 Sotsiaalkindlustusameti arstliku ekspertiisi osakonna ekspert. Täiendas end korduvalt Moskvas NSV Liidu Arstide Kesktäiendusinstituudis, Kiievi Kardioloogia Instituudis, 1990 Stockholmis Karolinska Instituudi kardioloogia kliinikus. On olnud Vabariikliku Terapeutide Seltsi ja Kardioloogide Seltsi juhatuse liige, 1978–1986 Tallinna Terapeutide Seltsi juhatuse esimees. Aasa Randvere on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule. Uurimisvaldkond: südamelihase infarkt – arstiabi mitmed aspektid. Üle 20 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=V0zg45YRrM7p Elektrolüütide tasakaaluhäirest kardiovaskulaarse puudulikkuse ravimisel (kaasautor N. Elštein). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1963) 4 Материалы к вопросу внезапной смерти от ишемической болезни сердца. // IV сьезд терапевтов Эст. ССР. Тrt, (1967) О качестве амбулаторной медицинской помощи до и после инфаркта миокарда. // Актуал. вопр. внутрен. мед. Тln, (1970) Ангиографические исследования и факторы риска у женщин с инфарктом миокарда (kaasautor). // TÜ Toim 717 (1985) Отдаленный прогноз больных инфарктом миокарда послe проведения интакоронарного тромболиза (kaasautor) // Актуал. пробл. cердеч.-сосуд. xир. М, (1986). Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 143 Nõukogude Eesti Tervishoid (1971) 3, 213–214 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 941–942. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Heino Rang

Heino Rang (14. august 1927 Tallinn – 27. august 2006 Tallinn) oli eesti keemik. Heino Rang oli teenistuja poeg ning Silvia Rangi abikaasa ja Toomas Rangi isa. Lõpetas 1946 Tallinna 2. Keskkooli ja 1951 Tallinna Polütehnilise Instituudi; keemiakandidaat (1965, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Исследование возможности получения пестицидов на основе сланцевой смолы". Aastast 1955 Eesti NSV TA Keemia Instituudi teadur, 1966–1989 vanemteadur, 1989–2006 juhtivteadur. Uurimisvaldkonnad: lõhnaainete ja taimekaitsevahendite sünteesimise teaduslike aluste väljatöötamine. Eesti NSV riiklik preemia (1982) (kollektiivis). 42 teadustrükist. Synthesis and fragrant characteristics of I-phenyldimethylhexene I-oxy and I-oxo derivatives (kaasautor). // Proc. Est Acad. Sci. Chem. 41 (1992) 3 Synthesis of novel I-aroxy-3-methyl-5-(mono-, di- and trioxaalkyl)-2-pentenes (kaasautor). // Proc. Est Acad. Sci. Chem. 41 (1992) 4 Synthesis and fragrant characteristics of methylpentenol 5-oxa-derivtives (kaasautor). // Proc. Est Acad. Sci. Chem. 42 (1993) 2. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti NSV TA Keemia Instituudi teaduskaader 1947-1972, 19. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Silvia Rang

Silvia Rang (aastani 1951 Silvia Tarvis; 21. juuni 1928 Tallinn – 10. september 2015) oli eesti keemik. Silvia Rang oli teenistuja tütar ja Heino Rangi abikaasa, Toomas Rangi ema. Lõpetas 1946 Tallinna 3. Keskkooli ja 1952 Tallinna Polütehnilise Instituudi; keemiakandidaat (1962, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Об индивидуальном составе эстонского сланцевого бензина". Töötas Eesti Teaduste Akadeemia Keemia Instituudis: 1952–1962 nooremteadur, 1963–1986 vanemteadur, 1986–1992 labori juhataja. Uurimisvaldkonnad: orgaanilise ühendite füüsikalis-keemiliste omaduste ja struktuuri uurimine gaasikromatograafia, infrapunase ja massispektromeetria abil, segude analüüs. Nõukogude Eesti preemia (kollektiivis) (1972). 165 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Postimees, 15. september 2015. Lk. 21 (surmakuulutused) Инфракрасные спектры и масс-спектры непредельных углеводородов (kaasautor). Tallinn, 1977 Газохроматографические характеристики непредельных углеводородов (kaasautor). Tallinn, 1988 Retention and Thermodynamics of Solution of n-Alkenes on OV-IOI (kaasautor).// J. Chromatogr. (1987) 406. Eesti NSV TA Keemia Instituudi teaduskaader 1947–1972, 19. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Eero Rannak

Eero Rannak (aastani 1937 Erich Ritsland, 7. detsember 1907 Räpina vald, Võrumaa – 31. oktoober 1972 Tartu) oli eesti keemik. Eero Rannak oli talupidaja poeg. Lõpetas 1926 Räpina Gümnaasiumi ja 1933 Tartu Ülikooli keemia osakonna; keemiamagister (1939, TTÜ), keemiakandidaat (ümber atesteeritud 1949), väitekiri "Kalorimeetrilisi katseid tselluloosi hüdrolüüsi kohta". Oli 1933–1935 tööline Tartu ja Tallinna värvimisvabrikutes. 1934–1936 TÜ keemilise tehnoloogia labori vanemassistent, 1936–1941 TTÜ keemilise tehnoloogia labori assistent, 1941–1943 teadur Ida Söeuurimise Instituudi Sverdlovski ravimite katsetehases ja 1943–1944 NSV Liidu Teaduste Akadeemia Uurali filiaali vedelkütuste laboris, 1944–1956 TTÜ keemiatööstuse protsesside ja aparaatide kateedri juhataja, dotsent; 1947–1949 ka teadusliku uurimise sektori juhataja, 1955–1968 TÜ kaubandusökonoomika kateedri dotsent, 1968–1972 TÜ kaubatundmise ja kaubanduse organiseerimise kateedri dotsent. Uurimisvaldkond: keemilise tehnoloogia probleemid, tselluloosi hüdrolüüs, fosforiidi töötlemine, kiudainete värvimine ja pleegitamine, toiduainete keemia ja tervisliku toitumise probleemid, kütteainete kasutamise ökonoomsus. Üle 60 teadustrükise. Kalorimeetrilisi katseid tselluloosi hüdrolüüsi kohta. // TTÜ Toimetised 1939, A-10: Kiudained, nende pleegitamine ja värvimine. Tartu, 1947 Toiduained ja tervis. Tallinn, 1956, 2. trükk 1961 О методике определения пищевой ценности продуктов. // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised А-68 (1955) К обоснованиию технологии переработки пищевого сырья. // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised. А-88 (1957) Karies und Zähne, ihre Verbreitung und Ätiologie. // Looduseuurijate Seltsi aastaraamat 1969 Toiduainete keemilise koostise ja toiteväärtuse tabelid. Tartu, 1970, 2. trükk 1973. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II 448 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 375 Keemiakandidaat dotsent Eero Rannaku tööde personaalbibliograafia. Tartu, 1987 Tallinna Tehnikum. Tallinna Tehnikaülikool. Õppe- ja abijõud. 1918–1944. Tallinn, 1993 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 280, 500. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.