laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
William Thomas Stead

William Thomas Stead (5. juuli 1849 – 15. aprill 1912) oli Briti kirjanik ja ajakirjanik. Ta hukkus Titanicul.
Amasoonase kaapiväät

Amasoonase kaapiväät (Banisteriopsis caapi) on Lõuna-Ameerika vihmametsades ja Lääne-India saarestikus kasvav ronitaim (liaan) malpiigialiste sugukonnast. Amasoonase kaapiväädi liaan on sile ja pruuni värvusega. Üsna pikad lehed, 8–18 sentimeetri pikkused, paiknevad taimel vastakuti. Õied on roosa värvusega. Amasoonase kaapiväät sisaldab alkaloide – harmiini, harmaliini ja tetrahüdroharmiini, mis on beetakarboliinide rühma kuuluvad monoamiinide oksüdaasi inhibiitorid (MAOI). Need ained hoiavad ära ayahuasca teisi koostisosi sisaldavates taimedes (nt nägemuse-rögajuur) sisalduva psühhoaktiivse dimetüültrüptamiini (DMT) lagundamise organismi ensüümide poolt, võimaldades DMT-l suu kaudu manustatuna psühhoaktiivset toimet avaldada.  Pikemalt artiklis Ayahuasca Ayahuasca on selle taime ketšuakeelne nimi, mis tähendab "vaimude liaani". Samamoodi nimetatakse ka sellest taimest tehtud ravi- ja nõiajooki. Amazonase vihmametsade põlisrahvad kasutavad amasoonase kaapivääti traditsioonilise ayahuasca-nimelise taimetee peamise koostisosana. Lõuna- ja Kesk-Ameerikas valmistab ligi 72 hõimu ayahuasca '​le vastavat hallutsinogeenset jooki – pea iga hõim nimetab seda jooki isemoodi. Amasoonase kaapiväädi kasutamine droogina on uurimisjärgus. Tulemused on esialgsed, kuid taimes sisalduvad ained avaldavad soodsat toimet neuroloogiliste haigusseisundite korral ja ka antioksüdantset toimet. Banisteriopsis caapi information from NPGS/GRIN. GRIN. Sinikka Piippo, Ulla Salo, "Meelte ja tunnete taimed". T tõlkija Mari Vihuri. Lk 213. 2007. Kirjastus Varrak. ISBN 978-9985-3-1442-5 Paul Dargan, David Wood. "Novel Psychoactive Substances: Classification, Pharmacology and Toxicology". Academic Press Elsevier. 2013. Lk 355. Sissekanne GRIN-is
Võimla tänav

Võimla tänav on tänav Rakvere keskosas Rakvere Spordikeskuse lähedal. Tänava pikkus on umbes 270 meetrit. Tänav algab Vabaduse tänavalt, ristub Laia ja Lydia Koidula tänavaga ning lõpeb Kastani puiesteel. Tänav läbib parki, kus asub Rakvere vennashaua monument. Aadressil Võimla 1 asub Rakvere Pauluse kiriku hoone, mida kasutatakse Rakvere koolide võimlana.
Eeslinn

Eeslinn oli algses tähenduses linnaosa, mis paiknes väljaspool linnamüüri; hiljem on selle all mõeldud linnasüdamikust väljaspool olevat linnaosa. Eestis hakkasid eeslinnad tekkima 14. sajandil. Esimene eeslinn oli Tallinnas Kalamaja. Kalamaja on teadaolevalt esmamainitud 1374. aastal Tallinna eeslinnana. Eeslinnade arengu käigus võivad nad muutuda näiteks tööstuslinnaosadeks või aedlinnadeks. eeslinnastumine Eesti nõukogude entsüklopeedia. 4. köide: IST–KONI. Tallinn: Valgus, 1989, lk 203.
Soter

Soter (kreeka keeles Σωτήρ 'päästja') oli 12. paavst. Tema ametiaja pikkus oli 8 aastat, kuid "Liber Pontificalis" pakub selleks 9 aastat ja 3 kuud ja paigutab ta Pius I järele. Kaasaegsete allikate puudumisel on tema valitsemisajaks enim pakutud teoloog Adolf von Harnacki alusel ajavahemikku 166–174, "Liber Pontificalis" pakub aga ametiaja alguseks aastat 171. Soter on kristlikus traditsioonis tuntud ka kui Heldusepaavst või Heategevusepaavst. Soter sündis "Liber Pontificalise" järgi Fondis. Tema isa oli Concordius, kes mõnede allikate andmeil võis olla kreeklane. Kristliku traditsiooni järgi hakati tema ajal Roomas pidulikult tähistama ülestõusmispühi. Kuna selle aluseks ei võetud juudi kalendrit, teravnes vaidlus ülestõusmispühade tähistamise üle Victor I ajal. Soter oli kriitiline montanismi suhtes. Soter pälvis tunnustuse hoolekandetegevusele pühendumise tõttu. Tema tegevusest on esile tõstetud hoolitsemist nende kristlaste eest, kes olid saadetud kaevandustesse sunnitööle. Soterile omistatakse tauniv kiri Korintose piiskopile Dionysiusele, kes võimaldas raskete pattude sooritajatel osa saada armulauast. Talle omistatakse ka pühitsetud preestri poolt sõlmitud abielu tunnustamist. Soter olevat sätestanud, et ükski pühitsemata isik ei tohi puudutada altaririiet ja ta keelas missal teenivatel naistel põletada missa ajal viirukit. Ta ordineeris 8 presbüterit ja 11 piiskoppi. Soter maeti "Liber Pontificalise" järgi Calixtuse katakombidesse. Teda austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna. Tema mälestuspäev on 22. aprill. Tema järglaseks sai Eleutherus. J. N. D. Kelly: The Oxford Dictionary of Popes. 1996. Liber Pontificalis. Carlo Macaro: Sotero vescovo di Roma. T. Piscitelli Carpino, "Fondi tra antichità e Medioevo". Fondi, 2002: 81–108. Chapman, J. (1908). Caius and Soter, Saints and Popes. In The Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company. Retrieved May 3, 2019 (inglise keeles) Soteri kirjad.
Haigekassa (üldmõiste)

Haigekassa on kindlustatud isikutele ravikindlustuse andmisega tegelev asutus. Esimesed haigekassad asutati 1883. a Saksamaal.  Pikemalt artiklis Eesti haigekassa Eestis asutatid esimesed haigekassad Sindis, Tallinnas jm. TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [1] (vaadatud 05.11.2013))
Töövõimetusleht

Töövõimetusleht (ka: haigusleht) on dokument, mis tõendab töötaja ajutist töövõimetust. Eesti ravikindlustuse seaduse järgi defineeritakse töövõimetuslehte järgmiselt: Töövõimetuslehe liigid on haigusleht, sünnitusleht, lapsendamisleht ja hooldusleht. Haigushüvitis Eesti nõukogude entsüklopeedia. 3. köide: FILM–ISSÕ. Tallinn: Valgus, 1988, lk 279. Ravikindlustuse seadus § 52, Riigi Teataja, Vastu võetud 19.06.2002 Töövõimetuslehe andmekoosseis ja pabervorm ning töövõimetuslehe registreerimise, väljakirjutamise ja haigekassale edastamise tingimused ja kord, Riigi Teataja, Vastu võetud 26.09.2002 nr 114
Ajutine töövõimetus

Ajutine töövõimetus on töötaja ajutine töövõime kaotus ehk võimetus teha tööd haigestumise, vigastuse või haige pereliikme põetamise tõttu. Eesti töötavale ravikindlustusega isikule, kellele on kirjutatud töövõimetusleht, maksab Eesti Haigekassa ajutise töövõimetuse hüvitist. Püsiv töövõimetus Ajutise töövõimetuse hüvitise määrad Eesti Haigekassa
Verolavecchia

Verolavecchia on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Verolavecchias. 68 meetri kõrgusel merepinnast asuva Verolavecchia asustustihedus on keskmiselt 178 inimest ruutkilomeetri kohta. Verolavecchia piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Borgo San Giacomo, Corte de' Cortesi con Cignone (CR), Pontevico, Quinzano d'Oglio, Robecco d'Oglio (CR), Verolanuova. Verolavecchia halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Monticelli d'Oglio, Villanuova. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 5. november 2013) Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Verolavecchia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
1417

1417. aasta Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand Aastakümned: 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad - 1410. aastad - 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad 1460. aastad Aastad: 1413 1414 1415 1416 1417 1418 1419 1420 1421 1422 Mustlased hakkasid Balkanilt massiliselt lääne ja põhja poole liikuma. ... 23. veebruar – Paulus II, Rooma paavst ... Paul Ariste. Mustlaste raamat. Tallinn, 2012, lk. 29
Michel Roux

Michel André Roux (19. aprill 1941 Charolles, Saône-et-Loire'i departemang – 11. märts 2020 Bray, Berkshire) oli prantsuse päritolu Michelini tärniga restoranide peakokk, kes töötas Suurbritannias. 14-aastaselt hakkas ta sarnaselt vend Albert Roux'ga töötama kondiitri (pâtissier) õpipoisina Camille Loyali juures Pariisis Belleville'i piirkonnas. Oma raamatu "Pastry: Savoury and Sweet" (2010) sissejuhatuses kirjutab ta, et esialgu töötas ta tour'is. Tema töö seisnes eri liiki tainaste tegemises ja neist küpsetiste vormimises, kusjuures alati samas järjekorras: Prantsuse sarvesaiad, nupsusaiad, võitainas, flan pastry, pâte brisée, pâte sucrée jne. Rohkem kogenuna asus ta kondiitrina tööle Suurbritannia Pariisi saatkonnas. Aastail 1960–1962 teenis ta Prantsuse sõjaväes. Roux oleks kokaametist peaaegu loobunud, kuna soovis hakata ooperilauljaks, kuid järgnes siiski vennale Londonisse. Koos vend Albert Roux'ga avas ta 1967. aastal Londonis restorani Le Gavroche ja Brays 1972. aastal restorani The Waterside Inn. Le Gavroche'ist sai hiljem kuninganna ema lemmiksöögikoht. "New Classic Cuisine" (1983) "Roux Brothers on Pâtisserie" (1986) "At Home with the Roux Brothers" (1987) "French Country Cooking" (1989) "Cooking for Two" (1991) "Desserts, a Lifelong Passion" (1994) "Sauces" (1996, 2 edn 2009) "Life is a Menu" (autobiograafia, 2000) "ONLY THE BEST The Art of Cooking with a Master Chef" (2002) "Eggs" (2005) "Sauces, Savoury and Sweet" (2009) "Pastry: Savoury and Sweet" (esmatrükk kirjastuselt Quadrille Publishing Limited 2010) "Desserts" (2011) Meilleur Ouvrier de France Lifetime Achievement Award (Tatler 2008) Lifetime Achievement Award (The Observer Food Monthly 2011) Simon Charles Hopkinson kirjutas viimase puhul "Michel is perhaps the finest pastry chef this country has ever had." (eesti keeles "Võimalik, et Michel on Inglismaa parim kondiiter läbi aegade"). Välismaa kokkade loend pagar-kondiiter [1] veebiversioon (vaadatud 05.11.2013) Eleri Kiisman, Marit Piirman, "Küpsetuskunst õppematerjal pagar-kondiitrile, Atlex, Tartu, lk 216, 2005, ISBN 9985 9617 7 3 Observer Food Monthly Awards 2011 Lifetime Achievement: Michel Roux SnrSimon Hopkinson pays tribute to the Frenchman who has done so much to change British food, 16. oktoober 2011, veebiversioon (vaadatud 05.11.2013) (inglise keeles) Biograafia, veebiversioon (vaadatud 05.11.2013) (inglise keeles)
Michel Roux (täpsustus)

Michel Roux on inimese nimi. Michel Roux nime kandjad : Michel Roux (sündinud 1941), prantsuse päritolu Michelini tärniga restoranide peakokk, kes töötab Suurbritannias; Michel Roux (noorem) (sündinud 1960), prantsuse-inglise Michelini tärniga restoranide peakokk, kes töötab Suurbritannias, Michel Roux' venna Albert Roux' poeg; Michel Roux (näitleja) (1929 -2007), prantsuse näitleja Michel Roux (bariton) (1924 -1998), prantsuse ooperilaulja Michel Roux-Spitz (1888 -1957), prantsuse arhitekt.
Filipiinide lipp

Filipiinide lipp on Filipiinide riigi- ja rahvuslipp. Selle kavandas Emilio Aguinaldo. Lipu proportsioonid on 1:2. 1785 1873–1874 1785 1785–1891 1898–1901 1898–1901 1919–1936 1942–1943 1943–1944 1944–1985 1985–1986 1986–1998
Ühinenud Marksistlik Töölispartei

P. O. U. M. ehk Ühinenud Marksistlik Töölispartei (hispaania keeles Partido Obrero de Unificacion Marxista, katalaani keeles Partit Obrer d'Unificació Marxista) on Kataloonia sotsiaaldemokraatlik partei aastast 1935. Ühinenud Marksistliku Töölispartei juhtideks olid Joaquín Maurín (teoreetik ja peasekretär) ja Andrés Nin (Trotski endine sekretär). P. O. U. M., mis aktiveerus otsekohe pärast fašistlikku putši 17. juulil 1936, moodustus kahest rühmitusest: Nini trotskistlikust grupist ja Mauríni juhitud buhhaarinlikest 1932. aastal Hispaania Kommunistlikust Parteist [Partido Communista de España (P. C. E.)] väljaheidetud vasakpoolsetest.
Treviso Bresciano

Treviso Bresciano on vald (comune sparso) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Trebbios. 687 meetri kõrgusel merepinnast asuva Treviso Bresciano asustustihedus on keskmiselt 31 inimest ruutkilomeetri kohta. Treviso Bresciano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Capovalle, Idro, Lavenone, Provaglio Val Sabbia, Vestone, Vobarno. Treviso Bresciano halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Facchetti, Trebbio (keskus), Vico. Toponimi in dialetto bresciano AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, Milano, GARZANTI, 1996, p. 668. https://demo.istat.it/?l=it Comune di Treviso Bresciano - Statuto.  Treviso Bresciano – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Pastry: Savoury and Sweet

"Pastry: Savoury and Sweet" (Tainas: soolane ja magus) on prantsuse päritolu Michelini tärniga restoranide peakoka Michel Roux' kirjutatud kokaraamat. Raamatu esmatrükk kirjastuselt Quadrille Publishing Limited ilmus 2010. aastal. Pastry: Savoury and Sweet, veebiversioon (vaadatud 05.11.2013) (inglise keeles) Pâte sucrée, "Pastry: Savoury and Sweet", lk 74–75 (pdf). Rhubarb Tartlets with Orange, "Pastry: Savoury and Sweet", lk 83. Chocolate and Raspberry Tart, "Pastry: Savoury and Sweet", lk 84.
Seniga

Seniga on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Senigas. 48 meetri kõrgusel merepinnast asuva Seniga asustustihedus on keskmiselt 120 inimest ruutkilomeetri kohta. Seniga piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Alfianello, Gabbioneta-Binanuova (CR), Milzano, Ostiano (CR), Pralboino, Scandolara Ripa d'Oglio (CR). Seniga halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Regona. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 5. november 2013) Toponimi in dialetto bresciano https://demo.istat.it/?l=it  Seniga – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Eleutherus

Eleutherus (ka Eleutherius, kreeka keeles Ἐλεύθερος- 'vaba') oli 13. paavst. Ta valitses 174–189. Tema valitsemisaja pikkus oli 15 aastat ja 3 kuud ja ta oli kõige kauem valitsenud kreeka päritolu paavst. "Liber Pontificalis" pakub tema ametiaja pikkuseks 15 aastat 6 kuud ja 15 päeva ning ametiaja alguseks 179. aastat. Eleutherus oli "Liber Pontificalise" järgi pärit Kreekast Nikopolisest ja ta oli Abundiose poeg. Ta oli Hegesippuse järgi Anicetuse ja Soteri ajal diakon. Eleutherus pidi teadma montanistide tegevusest, kuid temalt pole säilinud ühtki otsust selle liikumise kohta. "Liber Pontificalise" järgi külastas tema ajal Roomat kristlusesse pöördunud kuningas Lucius, keda seostatakse kas Edessa kuninga Abgar IX või ühe Briti kuningaga. Eleutheruse ajal käis Roomas ka Lyoni piiskop Ireneus, kelle Rooma piiskoppide nimekirjas sisaldub viimasena tema nimi. Eleutherus saatis kristliku traditsiooni järgi Fugatiuse ja Damianuse ristima britte. Ta ordineeris 12 presbüterit, 8 diakonit ja 15 piiskoppi. Eleutherus sätestas "Liber Pontificalise" järgi, et kristlased ei tohi põlata ühtki toitu. Eleutherus maeti Vatikani Peetruse haua lähistele, kuid hiljem viidi tema säilmed San Giovanni della Pigna kirikusse, kust need Sixtus V õe Camilla Peretti palvel viidi 1591 Santa Susanna kirikusse. Eleutherust austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna. Tema mälestuspäev on 26. mai. Tema järglaseks sai Victor I. Louis Duchesne: Eleuthère et le roi breton Lucius. "Revue Celtique" 6, 1883–1885: 491–493. Adolf von Harnack: Der Brief des britischen Königs Lucius an den Papst Elutherus. "Sitzungsberichte der Berliner Akademie" 1, 1904: 906–916. J. N. D. Kelly: The Oxford Dictionary of Popes. 1996. Liber Pontificalis. Kirsch, J.P. (1909). "Pope St. Eleutherius (Eleutheros)." In The Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company. Vaadatud 3. mail 2019 (inglise keeles) Eleutheruse kiri.
AS Aivaz

AS Aivaz oli metallitööstusettevõte Tallinnas, tegeles malmi- ja vasevalamite tootmisega. Aastal 1939 töötas ettevõttes 75 töölist ja 8 ametnikku. Ettevõtte eelkäija oli 1922. aastal asutatud AS J. Aivaz & Ko. AS "Aivaz"is valmistati kultuurimälestiseks tunnistatud EELK Valjala Martini kiriku tornikell ja EELK Laatre Püha Laurentsiuse kiriku tornikell. Ettevõte natsionaliseeriti 1940. aastal. Eesti Aadress-raamat 1938–1939. Lk. 328. Eesti Entsüklopeedia. Täiendusköide. Tartu: Loodus, 1940, lk 22. Eesti Entsüklopeedia. 1. köide: A–Chamdi. Tartu: Loodus, 1932, lk 176. Tornikell, AIVAZ, Tallinn, 1935 (segametall, valatud) kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 10.11.2020) Tornikell, AS "Aivaz", Tallinn, 1938 (pronks) kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 10.11.2020) 771. Natsionaliseerimisele kuuluvad tööstusettevõtted, Riigi Teataja, nr. 81, 26 juuli 1940
Juraj Dobrila Ülikool Pulas

Pula Juraj Dobrila Ülikool (Sveučilište Jurja Dobrile u Puli) on ülikool Pula linnas Horvaatias, asutatud 2006. aastal. 2011. aastal õppis ülikoolis 2465 üliõpilast. dr Mijo Mirkovići nimeline majandus- ja turismiteaduskond humanitaarteaduste osakond muusikaosakond itaaliakeelsete õpingute osakond õpetaja- ja kasvatajakoolituse osakond Marčelo Dujanić (2006-2009) Robert Matijašić (2009-2013) Alfio Barbieri (2013-) "Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2012. godinu" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. oktoober 2013. Vaadatud 5. novembril 2013. Statistička izvješća: Studenti u akademskoj godini 2011./2012. Pulas Juraj Dobrila Ülikool koduleht
Tiit Berg

Tiit Berg (2. jaanuar 1946 – 9. oktoober 1980) oli eesti näitleja ning filmi- ja telerežissöör. Tiit Berg lõpetas 1964. aastal Tallinna 2. Keskkooli ning 1976. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (7. lennus) lavastaja-näitlejana. Ta töötas Eesti Televisioonis telesaadete ja dokumentaalfilmide režissöörina. Berg hukkus mereõnnetuses 1980. aasta oktoobris, kui mängufilmi "Pulmapilt" võtete ajal mindi õhtusel ajal purjepaadiga merele. Selles segaseks jäänud asjaoludega õnnetuses hukkusid ka filmioperaator Jüri Garšnek ja baleriin Raili Jõeäär. Mängufilm "Pulmapilt" (II režissöör, 1980) Tudengifilm "Soolo" (režissööri assistent, 1979) Dokumentaalfilm "Laupäeva hommikul" (režissöör, 1978) Dokumentaalfilm "Hoovad" (režissöör-stsenarist, 1977) Mängufilm "Karikakramäng: Promenaad" (režissööri assistent, 1977) Amatöörfilm "VII lava" (režissöör, 1976) Mängufilm "Hullumeelsus" (operaatori assistent, 1968) Mängufilm "Keskpäevane praam" (operaatori assistent, 1967)
Nikolai Kazantsev

Nikolai Kazantsev (vene keeles Николай Дмитриевич Казанцев; 2. veebruar/15. veebruar 1907 – 12. november 1971 Moskva) oli vene jurist. Ta sündis Obobkova[küsitav] külas (asub praeguse haldusjaotuse järgi Kurgani oblastis Beloozerski rajoonis). Ta kaitses aastal 1947 õigusteaduse doktori väitekirja, aastal 1948 sai ta professoriks. Ta oli aastast 1944 NLKP liige. Tema erialaks oli maa- ja kolhoosiõigus. Ta oli aastast 1930 teaduslikul ja pedagoogilisel tööl. Aastatel 1954–1971 oli ta Moskva Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna maa- ja kolhoosiõiguse kateedri juhataja. 1960. aastatel osales ta maa-alaste õigusaktide ettevalmistamisel. Tema poeg Aleksei Kazantsev oli vene draamakirjanik, lavastaja ja teatritegelane. Большая Советская Энциклопедия, 11. том. Москва. Издательство "Советская Энциклопедия". 1973
Kaubanduse aktsiaselts "Agentuur"

Kaubanduse aktsiaselts "Agentuur" (kasutatud ka nime: Agentuur) oli 1937. aastal Tallinnas asutatud Eesti kaubandusettevõte. Ettevõte tegeles muu hulgas kaupade sisse- ja väljaveoga. Eesti Entsüklopeedia. Täiendusköide. Tartu: Loodus, 1940, lk 15.
AEG Eesti osakond

AEG Eesti osakond (tollane ametlik nimetus: A.E.G. – Eesti Elektri selts – Eesti osakond) oli Saksamaa ettevõtte Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft (lühend: AEG) Tallinnas asunud osakond . Eesti Entsüklopeedia. Täiendusköide. Tartu: Loodus, 1940, lk 14.
Agu (ajakiri)

Agu oli 21. detsembrist 1922 kuni 4. juulini 1925 Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse välja antud kirjanduse, kunsti ja kultuuri ajakiri. Aastatel 1923–1924 ilmus ajakiri kord nädalas Eduard Hubeli toimetamisel. 1925. aastal olid toimetajad Georg Eduard Luiga (vastutav toimetaja) ja Ernst Raudsepp (tegev toimetaja) ning ajakiri ilmus kaks korda kuus. Toimetus asus Tallinnas aadressil Pikk tänav 2 Päewalehe ruumes. 1923. aastal ilmunud ajakirjanumbrite esikaaned olid iga kord spetsiaalselt väljaande tarbeks Eesti tuntud kunstnike kujundatud. 1924. aastal ilmus ajakiri püsikaanekujundusega, mille autor oli Ernst Adalbert Ferdinand Stieren. Ajakirja viimane number ilmus 4. juulil 1925. Esialgu peatati väljaandmine majanduslikel kaalutlustel ainult suvekuudeks, kuid 1925. aasta 12. number jäigi ajakirja viimaseks. Eesti Entsüklopeedia. Täiendusköide. Tartu: Loodus, 1940, lk 19.
Tomsk

Tomsk (vene Toмск) on linn Venemaal, Tomski oblasti keskus. Asub Lääne-Siberis Tomi jõe kaldal. Linn on rajatud Boriss Godunovi käsul 1604. aastal kindlusena Tomi jõele, tatarlaste maale. Linnaõigused sai 1782. aastal. 1804. aastal sai Tomski kubermangu keskuseks. Tomski ülikool on esimene Siberis avatud ülikool (1880). Tomski ülikooli raamatukogu on üks suurimaid Venemaal. Linnas on mitmeid kõrgkoole. Tomsk on kuulus puitarhitektuuri poolest. Tänapäeval on Tomsk infotehnoloogiatööstuse keskus. Linnas on ka suured masinaehituse, keemiatööstuse ja metallurgiaettevõtted. Tomskis tegutseb jalgpalliklubi Tomski Tom. Tomskis on sündinud Karl Vaino. http://www.gks.ru/free_doc/doc_2019/bul_dr/mun_obr2019.rar Tomski linnavalitsuse veebileht Tomski infoportaal (vene keeles)
Aiatööleht

Aiatööleht : Kuukiri aiatöö ja mesilastepidamise edendamiseks, oli aastatel 1907–1918 Tartus ilmunud aianduse kuukiri ja ilmus "Põllutöölehe" lisana. Aastatel 1907–1914 andis ajakirja välja Tartu Põllumeeste Selts ja seejärel aastatel 1915–1918 Põhja-Liivimaa Põllutöö Keskselts. Selle vastutavad toimetajad olid aastatel 1907–1910 oli Aleksander Jakob Peeter Eisenschmidt., 1911–1916 Jaan Mägi ja 1916–1918 Mart Reinik. Tegevtoimetajaks oli Mart Reinik 1907–1916 nr. 2. Ajakirja trükiti Postimehe ja Tööliste Nõukogu trükikojas (1917 nr. 12.) Eesti Entsüklopeedia. Täiendusköide. Tartu: Loodus, 1940, lk 21. Endel Annus ja Tiina Loogväli (2002). Eestikeelne Ajakirjandus 1766-1940 I osa. Tallinn: Eesti Akadeemiline Raamatukogu. Lk 130. Esko, Enn. Karilatsi, Taevaskoja, Põlva. Tallinn: Maalehe Raamat. 2001
Wegesa Charles Heche

Wegesa Charles Heche (sündinud 14. juulil 1981) on Tansaania poliitik. Ta on Tansaania Chadema Partei liige ja Bavicha, Chadema Partei noorteorganisatsiooni esimees. Ta on lõpetanud Tansaania St. Augustine'i Ülikooli ja "Bunda Teacher Colleges" (kasvatusteadused) vilistlane (B.A. ja vastavalt diplom). 2011. aastast alates on Bavicha Tansaania suurima opositsioonierakonna noorteorganisatsiooni esimees.
Ball

Ball on pidulik tantsuõhtu. Balle korraldatakse nii millegi tähistamiseks ja heategeval otstarbel kui ka lihtsalt osalejate lõbustamiseks. Ajalooliselt on ballid olnud Euroopa (uuemal ajal ka Ameerika) kõrgklassi meelelahutus. Neile on omased pidulik rõivastus, kõrgel tasemel teenindus ja elav muusika. Tähistamiseks korraldatakse balle näiteks riiklikel tähtpäevadel (Eesti Vabariigi aastapäev, aastavahetus) kui ka kohalike sündmuste puhul (linna aastapäev, koolilõpuball) või aastaaegade vaheldudes (kevadball, sügisball). Kõrgklassi esindajad on korraldanud balle selliste perekondlike või isiklike sündmuste puhul nagu sünnipäevad (eriti juubelid), abiellumine vms. Balli üks alaliike on maskiball, kus osalejad kannavad äratundmise vältimiseks maske ning enamasti ka kostüüme. Maskiballid pärinevad Euroopa karnevalitraditsioonist, kus anonüümne mask markeerib lubatavuse piiri nihkumist, ehkki tegelikult ei pruugi mask kandja isikut varjata. Ohtralt on balle kirjeldatud kirjandusklassikas, samuti on neid kujutatud vahel ajaloofilmides ("Tuulest viidud"), ooperites ja operettides (Giuseppe Verdi "Maskiball", Pál Ábrahámi "Savoy ball"). Üks suuremaid tänapäevaseid balle on igal aastal toimuv HIV- ja AIDSiteemaline "Life Ball" Austria pealinnas Viinis, mis on ühtlasi suurim heategevusüritus Euroopas.