laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Derivaat

Keemias on derivaat keemiline ühend, mida saab vaadelda teatud ühendist tuletatuna, kui selle üks aatom või rühm asendatakse teise aatomi või rühmaga. Orgaanilises keemias kasutatakse derivaadi mõistet enamasti erinevate funktsionaalrühmadega ühendite (nimetatakse funktsionaalderivaadid) korral. Kui põhiühendis mõni vesiniku aatom on asendatud orgaanilise radikaaliga, siis on tegu lihtderivaadiga. Näiteks atsetüülsalitsüülhape on salitsüülhappe derivaat. Keemilises analüüsis kasutatakse tihti ainete eraldamiseks või identifitseerimiseks aine funktsionaalrühma asendamist mingi teise rühmaga, nimetatakse seda derivatiseerimine. Derivatiseerimine Struktuurianaloog
Sven Vabar

Sven-Hannes Vabar (sündinud 7. juunil 1977 Tallinnas) on Eesti kultuurikriitik ja -ajakirjanik. Ta lõpetas 1995 Tallinna 21. Keskkooli. Aastatel 1995–2002 õppis Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja 2002–2007 semiootikat, sai semiootika ja kulturoloogia erialal bakalaureusekraadi (2005) ning magistrikraadi (2007). Nii bakalaureuse- kui ka magistritöö teemaks oli Uku Masingu maailmapilt. Töötab Eesti Kirjandusmuuseumi kultuuri- ja kirjandusteooria töörühmas toimetajana.[viide?] Ta on kirjutanud ajalehtedele filmi- ja kirjanduskriitikat, teinud intervjuusid kirjanikega, töötanud Raadios Vaba Euroopa[viide?] ja esinenud raadiosaadetes "Kultuurikaja", "Litter" ja "Ööülikool". Tema proosat on ilmunud ajakirjades Vikerkaar ja Vihik ning ajalehtedes Sirp, Müürileht ja Tartu Postimees. Koostanud ja toimetanud Tartu "mitte-kohtade"-teemalise raamatu "Mitte-Tartu", mis ilmus 2012. "Ribadeks tõmmatud linn" (Kaksikhammas 2023) 2010 – Friedebert Tuglase novelliauhind – novelli "Musta lennuki kirik" eest (ilmunud kogumikus "Tartu rahutused. Valik jutte", koostaja ja toimetaja Berk Vaher, Petrone Print, Tallinn 2009, lk 12–23) Sven Vabar Eesti Teadusinfosüsteemis Sven Vabar, "Maailma elluärkamine. Hayao Miyazaki filmid", Teater. Muusika. Kino 5, 2005, lk. 100. "Musta lennuki kirik", veebiversioon autori kodulehel. Sven Vabar Eesti Teadusinfosüsteemis Sven Vabar Eesti Kirjandusmuuseumi kultuuri- ja kirjandusteooria töörühma lehel
Angra tuumaelektrijaam

Angra tuumaelektrijaam (Central Nuclear Almirante Álvaro Alberto) on tuumaelektrijaam Brasiilias Rio de Janeiro osariigis Angra dos Reisi vallas, mis alustas tööd 1982. aastal. See on Brasiilia ainuke tuumaelektrijaam. Jaamas on 2 tuumareaktorit, mis annavad 4% Brasiilia elektrienergiast. Kahe reaktori koguvõimsus on 1896 MW. 2009. aastal hakati ehitama kolmandat reaktorit.
Derivatiseerimine

Derivatiseerimine (ehk funktsionaalrühma modifitseerimine) on keemias kasutatav võte, kui keemilise ühendi üks funktsionaalrühm asendatakse teise ainele vajalikke spetsiifilisi omadusi andva rühmaga: R–Y → R–Z. Derivatiseerimisel tuleb arvestada, et reaktsioon kulgeks ühes kindlas (soovitud) suunas ja lõpuni; derivaadid oleksid piisavalt stabiilsed. Näiteid: Analüütilises keemias kasutatakse derivatiseerimist, viies aine molekuli mingi kindla rühma, mis annab ainele analüüsi seisukohast paremad omadused. Näiteks muutub aine lenduvus, sulamistäpp, termiline stabiilsus, reaktsioonivõime, agregaatolek, UV spekter jm omadus. Enne efektiivsete spektraalmeetodite ilmumist oli aldehüüdide ja ketoonide identifitseerimisel abiks kristalsete semikarbasooni derivaatide (saadakse kondensatsioonireaktsioonis semikarbasiidiga) sulamistäppide määramine ja võrdlus tabelites toodud andmetega. Gaasikromatograafias võib osutuda vajalikuks aine polaarsuse, lenduvuse või stabiilsuse varieerimine derivatiseerimisega. Aine fluorestsentsspektri saamiseks on tihti vajalik proovi molekulide derivatiseerimine, viies sisse fluorestseeruvad funktsionaalsed rühmad. Kolorimeetrilise analüüsi korral, kui uuritav ühend ise lahusele värvust ei anna, siis lisatakse sobivat reaktiivi, mis moodustab määratava komponendiga värvilise ühendi. Orgaanilises sünteesis osaleb tihti molekule, mille teatud osa (funktsionaalrühm) allub reagendi toimel mittesoovitud muutusele. Sel juhul kasutatakse molekuli funktsionaalrühma derivatiseerimist – kaitsva rühma sisseviimist –, nii et saavutatakse soovitud kemoselektiivsus järgmistes reaktsioonides. Nukleofiilse asenduse reaktsioonides saab halva lahkuva rühma muuta paremini lahkuvaks kasutades selle muundamist asendusreaktsiooni abil. Näiteks kasutatakse alküülalkoholide (R-OH) korral üleviimist tosülaadiks (R-OSO2(C6H4)CH3), kuna SN2 reaktsioonis on OH- halb lahkuv rühm võrreldes tosülaadiga (TsO- ). Kiraalsed derivatiseerivad agendid (näiteks Mosheri happe R- või S-isomeer), reageerides enantiomeeridega, annavad diastereomeerid, millel on erinevad füüsikalised omadused ja neid võib analüüsida HPLC või TMR meetoditega. Metüül-β-tsüklodekstriini (metüleeritud CD) kasutatakse näiteks kolesterooli lahusesse viimiseks (eraldamiseks). Tselluloosi polüsahhariidi ahelates esinevad hüdroksüülrühmad (–OH) saab osaliselt või maksimaalselt asendada ja saadakse uute omadustega derivaatsed produktid, põhiliselt tselluloosi estrid ja tselluloosi eetrid. Toodetakse atsetüültselluloosi ja triatsetüültselluloosi, nitrotselluloosi, karboksümetüültselluloosi jt derivaate. Viskooskiu valmistamisel on vaheproduktiks vees lahustuv tselluloosksantogenaat. Sünteetiliste polümeeride eesmärgipärane derivatiseerimine võib olla seotud nii polümeeri ahela alg- või lõpprühma kui ka polümeeri ahela lülidesse soovitud funktsionaalrüma sisseviimisega (tihti kasutatakse siinjuures mõistet "polümeeranaloogid"). Derivaat Struktuurianaloog Kaitserühm Lahkuv rühm Asendusreaktsioon
Iseseisvuspäev (täpsustus)

Iseseisvuspäev on riigi iseseisvumist tähistav püha. Seda pealkirja kannavad ka mitmed teosed. "Iseseisvuspäev", Kaur Kenderi romaan (1998) "Iseseisvuspäev" ("Independence Day"), 1996. aastal valminud Roland Emmerichi ulmeline katastrooffilm "Iseseisvuspäev", 2003. aastal valminud eesti dokumentaalfilm, režissöör Hanna Šein
Struktuurianaloog

Struktuurianaloog ehk analoogühend ehk keemiline analoog ehk lihtsalt analoog on keemias kasutatav mõiste ühendite kohta, millel on mudelühendiks valituga sarnane struktuur, kusjuures üks (või ka mitu) aatom(it) või aatomite rühm(a) on asendatud mingi teise aatomi või rühmaga. Näiteks kui (tuntud) orgaanilises ühendis on mingi vesiniku aatom asendatud metüülrühmaga, siis nimetatakse viimast metüülanaloogiks. Orgaanilises keemias tähendab struktuurianaloog enamasti ühendit, milles üks (või ka mitu) vesiniku aatom(it) on asendatud alküülrühma(de)ga (nimetatakse alküülanaloogideks). Tihti vaadeldakse looduslike ühendite struktuurile lähedasi ühendeid analoogidena. Ravimite väljatöötamisel testitakse tavaliselt suurt hulka struktuurianalooge optimaalse toimeaine leidmiseks. Looduslike suhkrute analoogid, kus hapniku aatom suhkru molekuli tsüklilises osas on asendatud metüleenrühmaga (–CH2–), nimetatakse karbosuhkruteks ehk karboanaloogideks ehk süsinikanaloogideks. Analoogühendid on ka näiteks furaan (C4H4O) ja tiofeen (C4H4S). Struktuurianaloogid on ka funktsionaalrühmade poolest erinevad, kuid süsinikskeletilt sarnased ühendid. Viimasel juhul oleks sobivam kasutada mõistet derivaat, ehkki nende mõistete kasutamisel esineb ebajärjekindlust. Metüleenrühm on see lüli, mille võrra erinevad üksteisest enamuse homoloogiliste ridade naaberliikmed. Tihti kasutatakse eesliidet "homo-", mis näitab, et tegu on võrdlusühendi homoloogiga. Seda kasutatakse triviaalnimetuses, näiteks homosidrunhappe molekulis on üks metüleenrühm (-CH2-) rohkem kui sidrunhappe molekulis; samuti sisaldub homoallüülses rühmas üks metüleenrühm rohkem kui allüülrühma puhul. Märkus. Funktsionaalanaloogid on sellised ühendid, millel on sarnased olulised omadused ühendi struktuurist olenemata: füüsikalised või keemilised või bioloogilised või farmakoloogilised omadused. TA Keemia Instituudis aastatel 1960–1990 töötati välja ja juurutati pooltööstuslikul katseseadmel kallihinnaliste terpenoidsete produktide – jonooni ja metüüljonoonide süntees isopreenist varieerides teist lähteainet. Sünteesi protsessis moodustusid analoogühendid kõigis viies põhietapis: 1) isopreeni telomerisatsioonil (SnCl4 juuresolekul) kolme allüülset tüüpi kloriidiga nagu 1-kloro-3-metüül-2-buteeni või 1-kloro-2,3-dimetüül-2-buteeni või ja 2-kloro-4-metüül-3-penteeniga saadakse komplitseeritud produktide segud, millest 2) Sommelet’ reaktsiooni abil eraldatakse primaarsete allüülsete kloriidide kompleks urotropiiniga, mille 3) hüdrolüüs annab vastava aldehüüdi, mille 4) kondensatsioon atsetooniga annab pseudojonooni või selle metüülanaloogid, mille 5) tsüklisatsioonil happelise katalüsaatoriga (H+ või BF3) saadakse jonoon või 5-metüüljonoon (ehk iroon) või 4-metüüljonoon. Jonoonid ja metüüljonoonid on tsüklohekseeni derivaadid, millel külgahelas on okso-rühm. СН2=С(СН3)–СН=СН2 + CH3–С(СН3)=СR1–СHR2–Cl → → → → СН3–С(СН3)=СR1–СHR2–CH2–С(СН3)=СН–CH=CHCO(СН3) → isomeersed jonoonid (R1, R2 = H) või isomeersed 5-metüüljonoonid (R2 = H ja R1 = Me) või isomeersed 4-metüüljonoonid (R1 = H ja R2 = Me). Derivaat Derivatiseerimine Homoloog
Räpina paberivabrik

Räpina paberivabrik on paberitootmisettevõte Räpinas Võhandu jõe ääres. Vabrik kasutab toorainena vaid Eestist kogutud vanapaberit. Toodetakse paberit, pappi, kartongi, pakkenurki, kunsti- ja kontoritarbeid. Räpina paberivabrik on Eesti kõige vanem tänini töötav tööstusettevõte. Räpina paberivabriku alguseks võib lugeda 1728. aastat, mil Peeter I õukondlane krahv Karl Gustav von Löwenwolde ostis Räpina mõisa. Ehitusmeister Johann Georg Keiseri juhtimisel rajati jõele pais ja tellisevabrik. Tellistest ehitati sae-, jahu- ja paberiveski. Tegu oli Euroopas haruldase lahendusega, kus ühel paisul töötas kolm erinevat veskit. Paberiveski alustas tööd 1734. aastal. 18. sajandi lõpus ehitati ka kahekorruseline, massiivne krohvitud Räpina mõisa vesiveski. Paberivabriku hoone, mida on mitu korda ümber ehitatud, kuulub Euroopa ainulaadsemate tööstusarhitektuuri näidete hulka. Tänapäeval on Räpina paberivabriku peakorpuse hoone riiklikult kaitstud kultuurimälestis. Esimese maailmasõja alguses omandas Räpina paberivabriku Leo Mirvits (Mirwitz; 1881–1944). Paberivabrikus valmistati Eesti Vabariigi esimeste rahatähtede rahapaberit. 1923. aastal kaotas Leo Mirvits terve oma varanduse. 1924. aastal asus Räpina paberivabriku peakontor ja juhatus Tartus Põik tänav ning osakonnad: Tallinnas, Maakri tänav 4 Pärnus, Nikolai tänav 6. ja Valgas, Pihkva tänav 6. Räpina paberivabriku peakorpus Räpina paberivabriku peakorpus Räpina paberivabriku peakorpus Räpina paberivabriku peakorpus ja Räpina mõisa vesiveski Räpina järv Räpina mõisa vesiveski kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 26.03.2021) Räpina paberivabriku peakorpus kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 26.03.2021) Leo Mirvits 50 aastane., Tõe Hääl, nr. 39, 26 september 1931 Ettevõtte koduleht
Faktuur

Faktuur on materjali pinnakoe või -töötluse iseloom või krobelisuse määr.
Machi arv

Machi arv ehk M-arv (tähis Ma või M) on gaasi voolamist iseloomustav dimensioonita suurus, mille nimetas Austria füüsiku ja filosoofi Ernst Machi järgi 1929. aastal Jakob Ackeret. Aerodünaamikas on Machi arv üks peamisi mehaanilise sarnasuse kriteeriume, mille mõju on eriti oluline siis, kui ei saa jätta arvestamata gaasi kokkusurutavust. Machi arv väljendab gaasi, näiteks õhu liikumise kiiruse v {\displaystyle v} ja samas keskkonnnas leviva heli kiiruse c {\displaystyle c} suhet: M a = v c {\displaystyle {\mathit {Ma}}={\frac {v}{c}}} . Helikiirus sõltub õhu temperatuurist ning vastavalt ka õhu tihedusest. Kui M < 1, siis liigub gaas alahelikiirusega, kui M > 1, siis ülehelikiirusega ja kui M > 5, siis hüperhelikiirusega. Ülehelikiirusega voolava gaasi või gaasi suhtes ülehelikiirusega liikuva keha pidurdudes tekivad lööklained. Jakob Ackeret. Der Luftwiderstand bei sehr großen Geschwindigkeiten. Schweizerische Bauzeitung 94 (Oktober 1929), S. 179–183 Tehnikaleksikon. Tallinn, Valgus, 1981 ENE 6. köide, 1992
Andres Allan

Andres Allan (kodanikunimega Andres Allan Ellmann, algselt Kurvits; 24. september 1965 Tallinn – 22. juuli 1988 Tallinn) oli eesti luuletaja. Ta õppis esimesed kuus klassi Tallinna 7. Keskkoolis ja seejärel õppis ta Tallinna 2. Keskkoolis, mille lõpetas 1983. aastal. Ta õppis ka EELK Usuteaduse Instituudis. Ta suri rõdult alla kukkumise tagajärjel. Uurimine peatati ja alla kukkumise põhjus ei selgunud. Ta kirjutas müstilis-religioosse varjundiga jõulist nägemuslikku mõtteluulet. Teda on hinnatud kui oma aja üht andekamat luulesse tulijat.[viide?] Tema luuletusi on avaldatud ajalehes Edasi ning ajakirjades Vikerkaar 1987/2; Kultuur ja Elu 1988/4, Looming 1989/6 (järelmärkus: Andres Vanapa), Vikerkaar 1989/10, Marm 1990, 5/6, Noorus 1990/11 (saatesõna: Rudolf Rimmel), Vikerkaar 2006/12 (seal ka Lauri Sommeri artikkel "Taevaskäija teest"). "Urjamised". Koostanud ja eessõna lk 5–7 Andres Vanapa. Kujundanud Illimar Paul. Kupar. Tallinn 1992, 112 lk Ott Raun. "Surnud mehe luulekoda". Eesti Aeg, 18. november 1992 Toomas Haug. "Allani maailmakatse". Eesti Ekspress 27. november 1992 Mart Velsker. "Loitsu võimalus". Postimees 23. detsember 1992, lk 6 Aivar Kull, "Kaunis viibe sealpoolsusse". Rahva Hääl 9. jaanuar 1993 Rainer Vilumaa. "Õpi kuulama kaja". Sirp 5. veebruar 1993 Peeter Künstler. "Totaalsusejanus teatraalne debüüt". Looming 1993, nr 2, lk 268–269 Lauri Sommer. "Unelinn". Noorus 1993, nr 3, lk 15 "Öötrükid" (sisaldab kolmandiku varem ilmumata luuletusi). Koostanud ja järelsõna lk 157–207 Lauri Sommer; kujundanud Raoul Kurvitz. Menu. Tallinn 2009, 208 lk Tõnu Õnnepalu. "Kaunis kauge aja luule", Varraku raamatublogi, juuni 2009 Ott Heinapuu. "Prohvetlik nõid kirjutusmasinaga". EPL, 31. juuli 2009 Paavo Matsin. "Äikesepõngerjad". Sirp, 23. oktoober 2009 Mihkel Kaevats. "Kadunud aegade luule". Lugu, november, 2009, lk 22 Tema vend on kunstnik Raoul Kurvitz. Ta abiellus 1984. aastal, tütar Joanna Ellmann sündis 1988. aastal. Peeter Sauter. "Kas surmal on tähendus". Eesti Ekspress, 23. detsember 1998 Lauri Sommer. Olemise saade klassikaraadios 2006. ERRi arhiv "Mõned luuletõlked inglise keelde".Kago raamatukogu 2009 "Fotogalerii Andres Allanist ja Käända mõisast". Kago raamatukogu 2009 "Luuleruumi" saade Vikerraadios. Kõneleb tütar Joanna Ellmann, tekste loeb Sergo Vares. Detsember 2009 Lauri Sommer. "Öötrükke" tutvustav video. Menu kirjastus 2010 Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Herman Fleming

Herman Fleming on mitme isiku nimi: Herman Andersson Fleming, toomkapiitli liige Århusis Herman Persson Fleming (u. 1520–1583), rüütel, admiral, Narva asehaldur, Tallinna, Viiburi ja Hämeenlinna linnusepealik Herman Klasson Fleming (1619–1673), vabahärra (Fleming af Liebelitz), riiginõunik, admiraliteedinõunik, Soome kindralkuberner Herman Hermansson Fleming (u.1654–1718), eelmise poeg, vabahärra, rittmeister, kapten, Skåne laaman Herman Claesson Fleming (1734–1789), eelmise pojapoeg, vabahärra, Turu õuekohtu auskultant, õuejunkur, riigipäevaliige Herman Hermansson Fleming (1763–1808), eelmise poeg, vabahärra, ooberst, hukkus Pyhäjoki lahingus, maetud Raahes. Oskar Herman August Fleming (sünd. 1859), major, poliitik ja direktor
Ōsumi saared

Ōsumi saared (jaapani keeles 大隈诸岛 Ōsumi-shotō) on saarestik Jaapanis, Nansei saarestikkku kuuluva Satsunani saarestiku põhjapoolseim osa. Nad asuvad umbes 60 km kaugusel Kyūshū saare Ōsumi poolsaarest. Saarte kogupindala on ligikaudu 1030 km². Saarestiku kuus suuremat saart on Yakushima (Yaku-shima; pindala 504 km²) Tanegashima (Tanega-shima; 453 km²) Kuchinoerabujima (Kuchinoerabu-jima; pindala 38 km²) Kuroshima (Kuro-shima; pindala 15 km²) Iojima (Io-jima; pindala 12 km²) Takeshima (Take-shima; pindala 4 km²) Saarestik kuulub Kagoshima prefektuuri. Saared on tekkelt vulkaanilised (vulkaanid on kihtvulkaanid). Kõrgeim punkt Miyanoura-dake (1935 m) asub Yakushima saarel. Kliima on subtroopiline. Omavalitsusüksused: Nishinoomote, Nakatane ja Minamitane Tanega-shima saarel Yakushima linn on Yakushima ja Kuchinoerabu-jima saarte halduskeskus Mishima küla on Kuro-shima, Io-jima ja Take-shima saarte halduskeskus. Ōsumi saari on kirjalikult esmamainitud 720. aastal. 1543. aastal randus seal Hiina laev, millega sõitis portugallane Mendes Pinto, kes tutvustas Jaapanile suhkruroogu ja tulirelvi. Sellest ajast sai Ōsumi saartest Jaapani ja Euroopa vahelise kaubanduse keskus. Eurooplased ei vahendanud jaapanlastele mitte ainult tulirelvi, vaid ka seepi, tubakat ja muid Jaapanis tundmatuid kaupu. Aastal 1879, Meiji restauratsiooni ajal, läksid saared Jaapani koosseisu. Nad olid algselt Ōsumi provintsi (Ōsumi no Kuni) koosseisus. Kevadel 1945 hõivasid saared Ameerika Ühendriigid, kes haldasid neid kuni 1953. aastani, mil nad anti tagasi Jaapanile. Aastal 1969 avati Tanegashima saarel Tanegashima kosmosekeskus. Osumi Islands and Tokara Archipelago.
Kuchinoerabujima

Kuchinoerabujima (口永良部島, Kuchinoerabu-jima) on vulkaaniline saar Jaapanis Ōsumi saarestikus. Kuchinoerabujima kuulub Kagoshima prefektuuri Kumage allprefektuuri Yakushima omavalitsusüksusse koos Yakushima saarega, mis asub 15 km kaugusel idas. Saare pindala on 38 km², pikkus 12 km ja laius 5 km. Saare kliima on subtroopiline. Kuchinoerabujima saar asub Kyūshū lõunarannikul asuvast prefektuuri keskusest Kagoshima linnast 130 km kaugusel lõunas. Saarel elab umbes 170 inimest. Saarega on regulaarne laevaühendus, lennuühendus puudub. Saar on tekkelt vulkaaniline, tüübilt kihtvulkaan. Saare suurimad mäed on vulkaanilised Furudake (kõrgus merepinnast 657 meetrit) ja sellest kirdes olev Shindake (640 meetrit). Lisaks tegutseb saarel palju geisreid: Nemachi-no-tategami, Nosaki-no-tategami, Nemachi Onsen, Nishinoyu Onsen ja Yumuki Onsen. Kõik ajaloolised vulkaanipursked on toimunud Shindakest, mis tegutseb aktiivselt alates 1840. Suurim purse toimus 24. detsembril 1933, kui 8 inimest sai surma ja 26 vigastada. 1980. a purske käigus tekkis Shindake idanõlva 800 m pikkusele põhja–lõunasuunalisele joonele mitu kraatrit. Viimane suurem purse toimus 29. mail 2015. Saare mäed (inglise keeles) Shindake vulkaaniline aktiivsus (inglise keeles) Luuletaja jäi Kuchinoerabujimal kadunuks. (inglise keeles)
1560

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | 1570. aastad | 1580. aastad | 1590. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1556 | 1557 | 1558 | 1559 | 1560 | 1561 | 1562 | 1563 | 1564 | ► | ►► 1560. aasta (MDLX) oli 16. sajandi 60. aasta. 2. august – toimus Lätis Härgmäe ehk Oomuli lahing, mis oli Liivi ordu viimane välilahing. 6. detsember – Prantsusmaa kuningaks sai Charles IX. Liivi sõda (1558–1583), Vene-Liivi sõda 20. august – venelaste kätte langes Viljandi – tugevaim ordulinnus Eesti alal. Septembris-oktoobris toimus talupoegade ülestõus Läänemaal. Septembris-oktoobris toimus Paide piiramine. 17. jaanuar – Gaspard Bauhin, šveitsi botaanik 11. november – Sigismund August, Mecklenburgi hertsog 1. jaanuar – Joachim du Bellay, prantsuse luuletaja 14. veebruar – Philipp I, Pommer-Wolgasti hertsog 19. aprill – Philipp Melanchthon, saksa humanist 29. september – Gustav I Vasa, Rootsi kuningas 5. detsember – François II, Prantsusmaa kuningas täpne kuupäev teadmata – Johann Lohmüller, Riia kroonik täpne kuupäev teadmata – Arnaud du Tilh, kuulus prantsuse talupoeg täpne kuupäev teadmata – Philipp Schall von Bell, Liivi ordu viimane maamarssal
Sum 41

Sum 41 on Kanada rokkansambel, mis tegutseb 1996. aastast. Deryck Whibley – eeslaulja, kitarr, klaver (1996) Cone McCaslin – basskitarr, laulja (1998) Dave Baksh – kitarr, taustalaulja (1997–2006 ja 2015–...) Tom Thacker – kitarr, klaver/klahvpillid, taustalaulja (2007) Frank Zummo – trummid, taustalaulja (2015–...) Marc Costanzo – kitarr (1996–1997) Mark Spicoluk – basskitarr, taustalaulja (1996–1997) Richard Roy – basskitarr, taustalaulja (1997–1998) Steve Jocz – trummid, laulja (1996–2013) "All Killer No Filler" (2001) "Does This Look Infected" (2002) "Chuck" (2004) "Underclass Hero" (2007) "Screaming Bloody Murder" (2011) "13 Voices" (2016) "Order in Decline" (2019) "Heaven :x: Hell" (2024) "Half Hour Of Power" (2000) "Motivation EP" (2002) "Chuck Acoustic EP" (2005)
Pjotr Šuiski

Pjotr Ivanovitš Šuiski (vene Пётр Иванович Шуйский; surnud 26. jaanuar 1564) oli Ivan IV aegse Vene tsaaririigi vojevood, sõjaväelane, riigitegelane ja bojaar (1550. aastast); vürst. Pjotr Šuiski sündis Ivan Vassiljevitš Šuiski (surnud 1542) pojana. Tema isa vend oli Liivimaa-Moskva sõjas väejuht Vassili Vassiljevitš Šuiski (surnud 1539). Vene-Liivi sõja (1558–1561) ajal oli ta "Suure polgu" esimene vojevood, osales 1558. aasta suvel edukalt Vastseliina piiskopilinnuse vallutamisel ja Tartu piiramisel[viide?] ja alistamisel, ning oli pärast Tartu piiskopkonna vallutamist, ka sealne asevalitseja (namestnik). Pärast edukat Tartu vallutamist osales ta ka Rakvere, Põltsamaa, Laiuse, Rõngu ja teiste linnuste vallutamisel. Seejärel, pärast vaherahu sõlmimist, läks ta Moskvasse, kus tsaar Ivan Julm talle saavutuste eest ohtralt kingitusi tegi. Pärast seda, kui liivimaalased ordu koadjuutor Gotthard Kettleri juhtimisel olid üritanud venelastele vastulööki anda, kiirustas ta 1559. aastal tagasi Liivimaale. Koos vojevoodide vürst Ivan Mstislavski, vürst Vassili Serebrjanõi (Obolenski) ja Andrei Kurbskiga said nad 1560. aastal venelaste valdusse ka Eberhard von Syburgi juhtimise all olnud Aluliina ja Wilhelm Fürstenbergilt ka Liivi ordu võimsaima linnuse Viljandi. Hiljem piirasid nad pikka aega ka Tallinna. 1563. aastast oli ta Polotski asevalitseja. Ta hukkus 26. jaanuaril 1564 Liivi sõja Vene-Poola sõja leedulaste ja venelaste vahelises Čašniki lahingus (leedu k. Ūlos mūšis) Ūla jõe (leedu k. Ūlos upė) ääres ja maeti Leedu suurhetmani Mikołaj Radziwiłł Musta (1515–1565) poolt Vilniusse. Viljandi piiramine Jeruusalemma mäe lahing 11. septembril 1560. Mitteilungen aus dem Gebiete der Geschichte Liv-, Est- und Kurlands, Band 1, 1840, lk.483 vene Иван Фёдорович Мстиславский vene Василий Семёнович Серебряный Рюриковичи. Прошлое в лицах (ix—xvi вв.). Биографический словарь., 2002, ISBN 5224038626 lk.126 Dorpat. Der Bojar, Statthalter zu Pleskau, Fürst Peter Ivanowicz Szuiski fordert den B. von Reval auf, sich dem Grossfürsten zu ergeben // Archiv für die Geschichte Liv-, Est- und Curlands... Bd. VI. Reval, 1879. S. 65–66. Nr. 18; 2) 1558, Juli. 21. Dorpat. Knäs Peter Ivanowisch Schuiski u. A. fordern die Stadt Reval zur Unterwerfung auf // Ibid. Bd. II. Reval, 1862. S. 318. Nr. 278. Biografija.ru: Шуйский князь Петр-Гурий Иванович Biografija.ru: Шуйский князь Петр Иванович Грамота князя Петра Ивановича Шуйского в Ревель с требованием сдачи, 21.07.1558