laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Peter Magubane

Peter Sexford Magubane (18. jaanuar 1932 Johannesburg – 1. jaanuar 2024) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi pressifotograaf. Ta sai tuntuks fotodega Lõuna-Aafrika ajaloo olulistest hetkedest. Peter Sexford Magubane sündis Johannesburgi Vrededorp linnaosas ja kasvas üles Sophiatowni linnaosas. Aastal 1955 võttis ajakiri Drum, mille lugejad olid peamiselt mustanahalised, ta autojuhina ja käskjalana tööle . Juba varsti õpetas toimetaja Jürgen Schadeberg ta välja fotograafiks. Tema mustvalged fotod portreteerisid paljusid tuntud mustanahalisi lõunaaafriklasi ning kujutasid ajaloolisi sündmusi, näiteks 20 000 naise demonstratsiooni Union Buildingsi ees. Peale selle kujutas ta oma fotodel elu slummides. Mõnikord pidi ta fotoaparaati võimude eest varjama, näiteks piibli sees. Aastal 1958 sai ta esimese mustanahalise lõuna-aafriklasena aasta parima pressifoto auhinna. Magubane pildistas 1960. aastal Sharpeville'i veresauna. Aastal 1961 oli tal esimene isikunäitus, samuti esimese mustanahalisena Lõuna-Aafrika Vabariigis. Kuni 1965. aastani jäi ta tööle ajakirja Drum. Aastal 1966 asus ta tööle päevalehes Rand Daily Mail. Aastal 1969 ta arreteeriti; ta vabanes alles septembris 1970. Ta ei tohtinud viie aasta jooksul fotograafina töötada. 1971. aastal arreteeriti ta uuesti ja ta oli üle poole aasta vangis. Aastal 1976 pildistas ta ajalehe Rand Daily Mail fotoreporterina Soweto ülestõusu. Ta arreteeriti uuesti; teda löödi, nii et tema ninaluu murdus. Fotod rahutustest tõid talle rahvusvahelise tunnustuse. Hiljem tegi ta kaastööd ajakirjale Time, ÜRO-le ja ajakirjale Sports Illustrated (fotoreportaaž jooksjast Zola Buddist). 1990ndate lõpus tegi Magubane värvipilte ohustatud kommetest. Ilmus viis köidet seeriast "African Heritage Series" Sandra Klopperi tekstidega. Aastal 2005 sai Magubane ühe matuse ajal püssilasust haavata ja sattus haiglasse. Hasina Gori. Legendary photographer Dr Peter Magubane passes away], sabcnews.com, 1.1.2024. Jürgen Schadeberg, Klaus Humann (toim). DRUM - Die fünfziger Jahre – Bilder aus Südafrika. Rogner & Bernhard bei Zweitausendeins, Hamburg 1991, ISBN 3-8077-0248-2, lk 16. Dr Peter Magubane., southafrica.co.za, vaa (inglise keeles), vaadatud 19.1.2024.
Phambaki jõgi

Phambak (armeenia keeles Փամբակ) on jõgi Põhja-Armeenias Lori maakonnas. See on Debedi jõe lisajõgi. Selle lähe on Phambaki mägedes ja see voolab läänest itta läbi suurejooneliste kurude Bazumi mägedes. Lõpuks suubub see Dzoragjughi lähedal Debedi, mis suubub Kura jõkke. Sosson, M. (15. oktoober 2010). SP340 - Sedimentary Basin Tectonics - Black Sea. Geological Society. Lk 396. ISBN 978-1-86239-308-0. Vaadatud 30. detsembril 2012.
Getiki jõgi

Getik (armeenia keeles Գետիկ) on jõgi Armeenias, Ağstafaçay parempoolne lisajõgi. See algab Sevani seljandiku idanõlvalt Vahani lähedalt. Keskmine lang on ligikaudu 31,9 m/km. Jõe ülemjooksul asub Tšambaraki linn ja alamjooksul Dilidžani rahvuspark.
Disteghil Sar

Disteghil Sar on mägi Karakorami mäestikus Hispar Muztaghi ahelikus. Asub Pakistanis Kashmiris. Kõrgus 7885 m. See on kõrguselt 19. mäetipp maailmas. Tippu tõusid esimestena 1960. aastal Austria ekspeditsiooni liikmed.
Gerry (film)

"Gerry" on 2002. aastal valminud Ameerika täispikk draamafilm, mille lavastas Gus Van Sant. Stsenaariumi autorid on Casey Affleck, Matt Damon ja Gus Van Sant. Filmis on vaid kaks tegelast; neid kehastavad Matt Damon ja Casey Affleck. Filmi muusika on kirjutanud Arvo Pärt. Filmis peaaegu puuduvad dialoogid. "Gerry" on pühendatud kirjanik Ken Kesey mälestusele (suri 2001. aastal). Filmivõtted toimusid California osariigis Mojave kõrbes Surmaorus. Filmi maksumus oli 3,5 miljonit USA dollarit. "Gerry" kuulub Van Santi nn "Surmatriloogiasse" (teised sinna kuuluvad filmid on "Elephant" (2003) ja "Last Days" (2005)). Triloogia kõigi kolme filmi operaator on Harris Savides. 2002 – Toronto rahvusvahelise filmifestivali eriauhind 2002 Awards Toronto International Film Festival. 2002 Awards. imdb.com "Gerry" andmekogus IMDb (inglise) Filmi avalõik "Gerryst". Kõlab Arvo Pärdi muusika (lõigu pikkus neli minutit). youtube.om
Aasta limune

Lätis valitakse aasta limuseid alates 2005. aastast. 2005 – luha-pisitigu, Vertigo geyeri 2006 – harilik viinamäetigu, Helix pomatia 2007 – väike helktigu, Oxychilus alliarius 2008 – paksukojaline jõekarp, Unio crassus 2009 – must seatigu, Limax cinereo-niger 2010 – Monachoides incarnatus 2011 – suur mudatigu, Lymnaea stagnalis 2012 – Arion rufus 2013 – suur järvekarp, Anodonta cygnea 2014 – Isognomostoma isognomostomos 2015 – söödav rannakarp, Mytilus trossulus 2016 – soo-spiraaltigu, Anisus vorticulus 2017 – Lusitaania teetigu, Arion lusitanicus 2018 – värtentigu, Laciniaria plicata 2019 – vesiking, Theodoxus fluviatilis 2020 – Platyschisma kirchholmiensis 2021 – salu-vööttigu, Cepaea nemoralis 2022 – ebapärlikarp, Margaritifera margaritifera 2023 – suur kiirgtigu, Cochlicopa nitens 2024 – roheline keldritigu, Limacus maculatus Aasta lind (Läti) Aasta putukas (Läti) Aasta taim (Läti) GADA GLIEMIS 2024 – ZAĻGANAIS KAILGLIEMEZIS
Aasta selgrootu

Lätis valitakse aasta selgrootuid alates 2008. aastast. 2008 – herilasämblik, Argiope bruennichi 2009 – raamatuskorpion, Chelifer cancroides 2010 – harilik kilbik, Triops cancriformis 2012 – harilik järvekäsn, Spongilla lacustris 2013 – Gordius aquaticus 2014 – tavaline tõruvähk, Balanus improvisus 2015 – merikilk, Saduria entomon 2016 – sametlestlased, Trombidiidae 2017 – harilik vihmauss, Lumbricus terrestris 2018 – sadajalgsed, Chilopoda 2019 – Eresus sandaliatus 2020 – Dermacentor reticulatus 2021 – küttämblik, Salticus 2022 – Oniscoidea 2023 – apteegikaan, Hirudo medicalis 2024 – harilik vesikakand, Asellus aquaticus GADA BEZMUGURKAULNIEKS – ŪDENS ĒZELĪTIS
Carl Zuckmayer

Carl Zuckmayer (27. detsember 1896 Nackenheim – 18. jaanuar 1977 Visp, Valais' kanton) oli saksa kirjanik, kes sai oma elu jooksul ka USA ja Šveitsi kodakondsuse. Tema karjäär algas aastal 1925 Weimari vabariigi ajal Berliinis komöödia "Lõbus viinamarjaistandus" etendusega, millele järgnes 1931. aastal tema suurim edu, draama "Köpenicki kapten". Ta sündis aastal 1896 Nackenheimis (asub praeguse haldusjaotuse järele Rheinland-Pfalzi liidumaal). vabrikandi Carl Zuckmayeri ja Amalie Zuckmayeri (neiuna Goldschmidt) teise pojana.
Friedrich von Wattenwyl

Friedrich von Wattenwyl (7. veebruar 1700 Bern – 24. aprill 1777 Herrnhut) oli pietist ja Määri kiriku piiskop. Halles õppides sai ta sõbraks Nikolaus Ludwig von Zinzendorfiga. Varnhagen von Ense, Karl August (1830). Leben des Grafen von Zinzendorf (saksa). Berliin: G. Reimer.
Kuningkollane

Kuningkollane on eesti keeles harvaesinev värvinimetus, tõlkelaen saksa keelest. See tähistab särav-kuldkollast värvitooni, mis on sidrunkollasest tumedam ja soojem, ookerkollasest heledam ja küllastatum. Värvinimetust on seostatud keskajal kasutatud hinnalise anorgaanilise värvipigmendi auripigmendiga, mille eriti peeneks jahvatatud pulber andis sooja erkkollase värvitooni. Samuti on nimetust "Königsgelb" kasutatud plii(II)kromaadi, massikoti ja Kasseli kollase kohta, olenevalt kontekstist kas pigmendi enda või värvitooni tähistamiseks. Auripigment (Getchell, Humboldti maakond, Nevada) Helekollane auripigment Kellsi evangeliaari vaipleheküljel, 8.–9. sajand Plii(II)kromaat Dresdeni Tehnikaülikooli ajalooliste pigmentide kogus Massikot looduslikul kujul Kollased ja punased tulbid Tedremaran (Potentilla erecta) Põõsasmaran (Dasiphora fruticosa) Kuldfaasan (Chrysolophus pictus) 1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" kirjeldab kuningkollast (Kings yellow) erksa küpskollase sooja toonina     , mida segatakse gummiguttist ja väikesest kogusest safrankollasest. Värvuse näideteks toob ta kuldfaasani pea sulestiku, kollase tulbi ja marana õite värvuse. kuldkollane kroomkollane kuningsinine https://www.colorhexa.com/ffd700 Königsgelb. - O. Lueger. Lexikon der gesamten Technik und ihrer Hilfswissenschaften, Bd. 5 Stuttgart, Leipzig 1907., S. 538. Königsfarbe. - Deutsches Wörterbuch von Jacob Grimm und Wilhelm Grimm (¹DWB) "Lit dubarry (genre chiffon)", aus: Le Garde-meuble. - museum-digital brandenburg Arsenfarben. - O. Lueger. Lexikon der gesamten Technik und ihrer Hilfswissenschaften, Bd. 1 Stuttgart, Leipzig 1904., S. 303-304 Orpiment. - britannica.com J. J. Mark. Book of Kells. - World History Encyclopedia https://www.c82.net/werner/#yellows
Aasta elupaik

Lätis valitakse aasta elupaiku alates 2015. aastast. 2015 – bioloogiliselt väärtuslikud rohumaad 2016 – pilliroog 2017 – talu 2018 – suur puu 2019 – vanad või looduslikud boreaalsed metsad 2020 – pargilaadsed heinamaad 2021 – kärestikud ja looduslikud jõelõigud 2022 – linn 2023 – mahakukkund puu 2024 – märgalad GADA DZĪVOTNE 2024 – MITRĀJI
Aasta sammal (Läti)

Lätis valitakse aasta sammalt alates 2016. aastast. 2016 – harilik lehviksammal 2017 – harilik tüviksammal 2018 – harilik valvik 2019 – viltjas udesammal 2020 – harilik roossammal 2021 – kännukatik 2022 – poorne riktsia 2023 – Wulfi turbasammal 2024 – võõr-kõverharjak Aasta olendite valimine meie lähisriikides ja maailmas. Eesti Loodus, nr 7, 2019 GADA SŪNA – PARASTĀ LĪKLAPE
Aasta limak

Lätis valitakse aasta limakuid alates 2023. aastast. 2023 – Stemonitis axifera 2024 – Leocarpus fragilis GADA GĻOTSĒNE 2024 – TRAUSLĀ LĀSENĪTE
Kõverharjak

Kõverharjak (Campylopus) on samblaperekond kaksikhambaliste sugukonnas. Kõverharjaku perekonda kuuluvad liigid on kahekojalised muru või padjanditena kasvavad samblad. Lehed ahenevad suhteliselt järsult pikaks kokkurullunud tipuosaks. Lehed on lehealusel lantsetjad, tipuosas kas vähesaagjad või üleni hambulised. Leherakud on alusel pikemad kui tipu pool ja laienevad roo suunas. Leherood ulatub lehetipust välja. Harjas on kuivalt käändunud kuni sirge, märjalt tugevalt kõverdunud. Tanu on kapuutsjas, tihti alusel narmastunud. Vegatatiivne paljunemine toimub peamiselt sigikehade või kergesti eralduvate lehtede abil. Perekond on liigirikas, koosnedes umbes 500 liigist ning levides peamiselt troopikas, Kesk-Ameerikas ja Aafrikas. Eestist on teada kolm liiki: võõr-kõverharjak (Campylopus introflexus) ja meil väga haruldased pirnjas kõverharjak (Campylopus pyriformis) ja rabe kõverharjak (Campylopus fragilis). Ingerpuu, N., Vellak, K. Eesti sammalde määraja, Tartu: EPMÜ ZBI Eesti Loodusfoto, 1998. lk 118. Nyholm, E.Illustrated Moss Flora of Fennoscandia, Lund Sweden: CWK Gleerup, 1954. lk 76. [1],lk 7, 9.11.2015. Eesti sammalde nimestik http://www.botany.ut.ee/bruoloogia/EESTI_SAMMALDE_TAKSOONID_2011.pdf Kõverharjak andmebaasis eElurikkus
Helvik

Helvik (Marchantia) on lehthelviksammalde klassi kuuluv perekond. Marchantia polymorpha – harilik helvik Marchantia quadrata – lubihelvik Helvik andmebaasis eElurikkus
Reeda Tuula-Fjodorov

Reeda Tuula-Fjodorov (sündinud 30. aprillil 1977; 2018. aastani Reeda Tuula) on eesti sporditeadlane, suusataja, rogainija ja seiklussportlane. 1999. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ettevõtlusmajanduse eriala. 2005. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli kehakultuuriteaduskonna ja kaitses teadusmagistri kraadi magistritööga "Seikluskasvatuse määratlus ja selle tõhususe hindamine Lastekaitse Liidu projekti "Seiklus" sihtgrupi üldise enesehinnangu näitel". Aastatel 2006–2022 töötas ta Tallinna Ülikooli rekreatsioonikorralduse lektorina. 2022. aastast on ta Tallinna Ülikooli loodus- ja terviseteaduste instituudi nooremteadur ja rekreatsioonikorralduse õpetaja. Eesti meistrivõistlustel murdmaasuusatamises on ta võitnud kaks pronksmedalit – 1995. aastal 15 km klassikatehnikas sõidus ja 2016. aastal 30 km klassikatehnikas ühisstardiga sõidus. Lisaks on ta võitnud Eesti meistrivõistlustel murdmaasuusatamises teatesõidus kolm hõbedat Viljandi Suusaklubi naiskonnaga (1992, 1993, 1994), samuti kulla (2015), hõbeda (2016) ja pronksi (2018) Spordiklubi Sparta naiskonnaga ning pronksi (2019) spordiseltsi Põhjakotkas naiskonnaga. Eesti meistrivõistlustel aerutamises meremaratoni distantsil võitis kahesüstal koos Piibe Tammemäega naiskondade arvestuses 2018. aastal hõbeda ja 2020. aastal pronksi. Rogaini maailmameistrivõistlustel on ta koos Piibe Tammemäega võitnud naisvõistkondade arvestuses kaks hõbemedalit – 2022. aastal Tšehhis ja 2023. aastal USA-s. Rogaini Euroopa meistrivõistlustel on ta segavõistkondade arvestuses võitnud koos abikaasa Ain Fjodoroviga 2020. aastal Lätis Tukumsi lähedal hõbeda ning 2021. aastal Otepääl ja 2024. aastal Missos kulla, samuti 2023. aastal Soomes koos Rain Eensaarega kulla. 2018. aastal Hispaanias Kataloonias tuli ta Estonian ACE Adventure võistkonna koosseisus (Silver Eensaar, Rain Eensaar, Timmo Tammemäe, Reeda Tuula-Fjodorov) seiklusspordi Euroopa meistriks. Seiklusspordi maailmameistrivõistlustel võitis ta Estonian ACE Adventure võistkonna koosseisus (Silver Eensaar, Rain Eensaar, Timmo Tammemäe, Reeda Tuula-Fjodorov) 2021. aastal Hispaanias Galicias hõbemedali ja 2023. aastal Lõuna-Aafrika Vabariigis pronksmedali. Aastatel 2009–2023 oli ta Ühenduse Sport Kõigile juhatuse liige. E-kataloog ESTER Eesti Teadusinfosüsteem. Reeda Tuula-Fjodorov Tallinna Ülikool. Reeda Tuula-Fjodorov Sport24 sporditulemused Eesti Spordi Biograafiline Leksikon. Ain Fjodorov Eesti võistkond võitis seiklusspordi MM-il hõbemedali. ERR Sport, 6.10.2021 Eestlased võitsid seiklusspordi MM-il pronksmedali. Delfi Sport, 25.10.2023
Olivier Kemen

Olivier Kemen (sündinud 20. juulil 1996 Doualas) on Kameruni jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Kayserispor ja Kameruni jalgpallikoondises. Ta kolis lapsepõlves Prantsusmaale ja alustas jalgpallitreeninguid Prantsusmaal. Aastatel 2013–2015 kuulus ta Inglismaa klubi Newcastle Unitedi noortesüsteemi. Kolmel korral oli ta Inglismaa kõrgliigas Newcastle Unitedi meeskonnas pingil. Seejärel naasis ta Prantsusmaale ja sõlmis lepingu Lyoni Olympique'iga. Lyoni põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 28. veebruaril 2016 mängus Paris Saint-Germaini vastu. Sel ja järgmisel hooajal pääses ta Lyoni meeskonnas Prantsusmaa kõrgliigas väljakule kokku veel kolmes mängus. Aastatel 2017–2018 oli ta laenul Prantsusmaa esiliigaklubis Gazélec Ajaccio. 2019. aasta juulis sõlmis ta lepingu Prantsusmaa esiliigaklubiga Chamois Niortais. Seal mängis ta kaks hooaega. 2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Kayserisporiga. Aastatel 2012–2016 mängis Kemen Prantsusmaa noortekoondistes. Kameruni jalgpallikoondises tegi Kemen debüüdi 24. märtsil 2023 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Namiibia vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. [https://int.soccerway.com/players/olivier-kemen/271268/ (vaadatud 19.1.2024) "Ligue 2 : Olivier Kemen officiellement transféré au Kayserispor (Turquie)". LaNouvelleRépublique.fr. 29. august 2021. Vaadatud 3. oktoobril 2023. https://www.transfermarkt.com/olivier-kemen/nationalmannschaft/spieler/243725 (vaadatud 19.1.2024)
Dacryobolus

Dacryobolus sugukonda kuuluv seeneperekond. Dacryobolus karstenii Dacryobolus sudans Dacryobolus andmebaasis eElurikkus.
Henriette Catharina von Gersdorff

Henriette Catharina von Gersdorff (6. oktoober 1648 – 6. märts 1726) oli pietistist aadlinaine. Ta oli Nikolaus Ludwig von Zinzendorfi (emapoolne) vanaema ning võttis Nikolausi enda kasvatada, kui poisi ema, Charlotte Justine von Gersdorf, oli oma uue abikaasa juurde elama läinud. 1722. aasta 15. mail müüs ta Nikolausile Berthelsdorfi mõisa, kuhu peagi asutati Herrnhuti küla. Seega mängis Henriette olulist rolli Määrimaa kiriku loomises. Varnhagen von Ense, Karl August (1830). Leben des Grafen von Zinzendorf (saksa). Berliin: G. Reimer. Yeager, Jonathan M. (2022). The Oxford Handbook of Early Evangelicalism. New York: Oxford University Press. Lk 118.
Aasta seen (Läti)

Lätis valitakse aasta seeni alates 2003. aastast. 2005 – kuldmampel 2006 – limatünnik 2007 – hiid-lehtervahelik 2008 – linnašampinjon 2009 – juurepess 2010 – harunev korallnarmik 2011 – roheline kärbseseen 2012 – roosa võrkheinik 2013 – majavamm 2014 – männi-kuldpoorik 2015 – hiidkoorik 2016 – loor-kärbseseen 2017 – valge seatrühvel 2018 – hiidmuna 2019 – krookusnarmik 2020 – luiteliudik 2021 – kuhik-vesinutt 2022 – pruun kübarnarmik & Pecki kübarnarmik 2023 – leht-kobartorik 2024 – väike rohetiksik Aasta seen Aasta olendite valimine meie lähisriikides ja maailmas. Eesti Loodus, nr 7, 2019 "MIKOLOGU BIEDRĪBAS GADA SĒNES". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2019. Vaadatud 12. jaanuaril 2020. 2016. gada sēņu izstādes – pilnā sparā GADA SĒNE 2017 UN AICINĀJUMS UZ MIKOLOGU BIEDRĪBAS SANĀKSMI GADA SĒNE 2018 – MILZU APAĻPŪPĒDIS (CALVATIA GIGANTEA) GADA SĒNE 2020 – SMILTĀJU KAUSSĒNE Par 2024. gada sēni izraudzīta Latvija bieži sastopamā zilzaļā hlorociborija
Gagaatmust

Gagaatmust on sügavmust kuni mustjas värvitoon, mida kasutatakse sageli läikega pindade värvuse iseloomustamiseks. Värvuse nimetus on tuletatud fossiliseerunud söe gagaadi värvusest. Prantsuse keeles kasutatakse värvinimetust sügavmusta juuksevärvuse kirjeldamiseks, nagu eesti keeles sõnu "ronkmust" ja "süsimust". Naturaalne ja ümarlihviga gagaat Gagaadist malend Metropolitani Kunstimuuseumis, 8.–10. sajand Mustad juuksed Pantone värvitoon 19-0303 Jet Black on veidi violetjas must toon      Prantsuskeelse värvinimetuste portaali pourpre.com järgi on gagaatmust (jais, noir de jais) puhas neutraalne must      . Veebivärv Jet Black on mustjashall      . Oonüksmust Pigimust "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 26. juunil 2024.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://htmlcolorcodes.com/colors/jet-black/ Jais. - pourpre.com
Erdmuthe Dorothea

Krahvinna Erdmuthe Dorothea (7. november 1700 Ebersdorf – 19. juuni 1756 Herrnhut) oli pietistlik aadlinaine ja Nikolaus Ludwig von Zinzendorfi esimene abikaasa.
Anna Nitschmann

Anna Nitschmann (24. november 1715 Kunin – 21. mai 1760 Herrnhut) oli määrimaalasest pietist ja Nikolaus Ludwig von Zinzendorfi teine abikaasa.
Jovane Cabral

Jovane Eduardo Borges Cabral (sündinud 14. juunil 1998 Assomadas) on Roheneemesaarte jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Olympiakós ja Roheneemesaarte jalgpallikoondises. Ta alustas jalgpallitreeninguid Roheneemesaartel kodulinnaklubis Grémio Nhagar. 2014. aastal liitus ta Portugali klubi Lissaboni Sportingu noorteakadeemiaga. Hooajal 2016/17 debüteeris ta Sportingu reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Sportingu põhimeeskonnas debüteeris ta 12. oktoobril 2017 Portugali karikavõistluste kolmanda ringi mängus Oleirose vastu. Sportingu põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2018/19. Portugali kõrgliigas lõi Cabral esimese värava 1. septembril 2018 mängus Feirense vastu. 3. detsembril 2018 lõi ta mängus Rio Ave vastu värava, mis valiti Portugali kõrgliiga hooaja parimaks. Hooaja 2018/19 Euroopa Liiga alagrupiturniiril lõi Cabral kaks väravat. Hooajal 2020/21 tuli ta Sportinguga Portugali meistriks. Lisaks võitis ta klubiga 2019. aastal Portugali karikavõistlused, kolm korda Portugali liigakarika ja 2021. aastal Portugali superkarikafinaali, mille finaalis Braga vastu oli Cabral Sportingu üks kahest väravalööjast. 31. jaanuaril 2022 läks ta hooaja lõpuni laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Rooma Lazio. Lazio meeskonnas pääses ta väljakule vaid neljas mängus. Ainsa värava lõi ta Itaalia kõrgliiga hooaja viimase vooru mängus Verona Hellase vastu. 2023. aasta augustis läks ta Sportingust laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Salernitana. 2024. aasta veebruaris läks ta hooaja lõpuni laenule Olympiakósi. Roheneemesaarte jalgpallikoondises tegi Cabral debüüdi 28. märtsil 2017 sõprusmängus Luksemburgi vastu. 2018. aasta oktoobris avaldas ta soovi esindada koondises Portugali, kuid see ei saanud teoks. Pärast viit aastat mängis Cabral uuesti Roheneemesaarte koondises 23. märtsil 2022 sõprusmängus Guadeloupe'i vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta kuulus Roheneemesaarte koondisse 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. Sporting CP Primeira Liga: 2020–21 Taça de Portugal: 2018–19 Taça da Liga: 2018–19, 2020–21, 2021–22 Supertaça Cândido de Oliveira: 2021 https://www.zerozero.pt/jogo.php?id=5739897 (vaadatud 19.1.2024) "Vencedores dos prémios oficiais da Liga Portugal 2018–2019" (portugali). Liga Portuguesa de Futebol Profissional. 5. juuli 2019. Vaadatud 27. juunil 2021. "Jovane Cabral è un nuovo giocatore della Salernitana" (itaalia). US Salernitana. 24. august 2023. Vaadatud 28. augustil 2023. André, Sérgio (31. jaanuar 2024). "Oficial: Sporting volta a ceder Jovane Cabral" [Official: Sporting loan Jovane Cabral again]. O Jogo (portugali). Vaadatud 1. veebruaril 2024. "Cabral joins Olympiacos". Olympiacos F.C. 1. veebruar 2024. Vaadatud 1. veebruaril 2024. https://www.national-football-teams.com/player/67689/Jovane_Cabral.html (vaadatud 19.1.2024) Gleeson, Mark (9. oktoober 2018). "Cape Verde coach Rui Aguas understands Jovan Cabral's snub". BBC Sport. Vaadatud 9. oktoobril 2018.
Valgemäe lahing

Valgemäe lahing (saksa keeles: Schlacht am Weißen Berg; tšehhi keeles: Bitva na Bílé hoře) leidis aset toonase Praha linna lähistel, Bílá hora mäel, 1620. aastal. Lahing toimus laiemalt Kolmekümneaastase sõja raames. Roomakatoliiklikud väed (Saksa-Rooma keisri Ferdinand II juhtimisel) saavutasid võidu protestantidest tšehhide üle. Lahingule järgnevalt Tšehhi aladel protestantism keelustati. Yeager, Jonathan M. (2022). The Oxford Handbook of Early Evangelicalism. New York: Oxford University Press. Lk 119.
Rupėkiai

Rupėkiai (žemaidi Ropiekē) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Küla nimi tuleneb isikunimest Rupėkis. Rupėkiais on kalmistu. Küla on esmamainitud 1646. aastal. Seal on olnud algkool. 25. juunil 1941 lasti külas kohtuotsuseta maha kolmteist vahistatud leedulast, üks vahistatuist pääses eluga. Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. Žemaičių žemė. - 1942. - Nr. 23. Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Abdoulaye Touré

Abdoulaye Touré (sündinud 3. märtsil 1994 Nantes'is) on Prantsusmaal sündinud Guinea jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Le Havre ja Guinea jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis FC Nantes, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas 15. aprillil 2013 mängus Châteauroux' vastu. Sama aasta 10. augustil debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas mängus SC Bastia vastu. Pärast mitut hooaega madalamates liigades Nantes'i reservmeeskonnas ja laenuperioodi Vendée Poiré-sur-Vie's kindlustas Touré koha Nantes'i põhikoosseisus lõpuks hooajal 2017/18. Esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta 21. oktoobril 2017 mängus Guingamp'i vastu. 2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Genoa. Hooaja 2021/22 teises pooles oli ta Genoast laenul Türgi kõrgliigaklubis Fatih Karagümrük. 2023. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu äsja Prantsusmaa kõrgliigasse tõusnud klubiga Le Havre. Aastatel 2010–2013 mängis Touré Prantsusmaa noortekoondistes. Guinea jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 13. oktoobril 2023 sõprusmängus Guinea-Bissau vastu. https://int.soccerway.com/players/abdoulaye-toure/250812/ (vaadatud 19.1.2024) "ABDOULAYE TOURE', ACQUISTO PER LA MEDIANA" (itaalia). Genoa. 30. august 2021. "Abdoulaye Touré, nouveau Ciel & Marine!". www.hac-foot.com. 26. juuli 2023. Vaadatud 27. juulil 2023. "Genoa: Abdoulaye Touré signe deux ans au Havre". Africa Top Sports (prantsuse). 26. juuli 2023. Vaadatud 27. juulil 2023. https://www.transfermarkt.com/abdoulaye-toure/nationalmannschaft/spieler/181382 (vaadatud 19.1.2024)
Ağstafaçay jõgi

Ağstafaçay (aserbaidžaani keeles) ehk Aghstev (armeenia keeles Աղստև) on jõgi Armeenias ja Aserbaidžaanis, Kura parempoolne lisajõgi. See on 121 km pikk ja 2500 km²-se valgalaga. Jõe ääres on Dilidžani, Idževani, Qazaxi ja Ağstafa linn. Armeenia jõgede loend Armeenia loodus Aserbaidžaani loodus Акстафа (река на Кавказе), Suur nõukogude entsüklopeedia "Rivers of Armenia". Armenia Discovery. 3. mai 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuni 2020. Vaadatud 6. juulil 2021.