laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lääne-Pomorze vojevoodkond

Lääne-Pomorze vojevoodkond on 1. järgu haldusüksus (vojevoodkond) Poolas. See moodustati 1999. aastal Koszalini ja Szczecini vojevoodkonnast. Vojevoodkond jaguneb kolmeks maakonna õigustega linnaks: Koszalin Szczecin Świnoujście ja 18 maakonnaks: Białogardi maakond (keskus Białogard) Choszczno maakond (Choszczno) Drawsko Pomorskie maakond (Drawsko Pomorskie) Goleniówi maakond (Goleniów) Gryfice maakond (Gryfice) Gryfino maakond (Gryfino) Kamień Pomorski maakond (Kamień Pomorski) Kołobrzegi maakond (Kołobrzeg) Koszalini maakond (Koszalin) Łobezi maakond (Łobez) Myślibórzi maakond (Myślibórz) Police maakond (Police) Pyrzyce maakond (Pyrzyce) Sławno maakond (Sławno) Szczecineki maakond (Szczecinek) Stargardi maakond (Stargard) Świdwini maakond (Świdwin) Wałczi maakond (Wałcz) Pommeri Vorpommern Kõver mets Vojevoodkonna valitsus
Ujumine 1896. aasta suveolümpiamängudel

Ujumine 1896. aasta suveolümpiamängudel Kõik alad toimusid ilma eelujumisteta 11. aprillil Zéa lahes Pireuse lähedal. Veetemperatuur oli 13 °C nagu aprilli algupoole ikka. See on üks põhjusi, miks paljud loobusid võistlemast. 100 m vabaujumine madrustele oli olümpiamängudel haruldane nähtus, mis hõlmab üldiselt ainult kõigile võistlejatele avatud võistlust; Bill Mallon ütleb oma 1896. aasta mänge käsitlevas raamatus sündmuse kohta, et "selle kaasamine olümpiamängudel on parimal juhul kahtlane". Võistlus on aga kantud Rahvusvahelise Olümpiakomitee olümpiamedalistide andmebaasi ning puuduvad andmed Pierre de Coubertini või mõne muu tänapäevase olümpialiikme alguses tegutseva peategelase kohta, kes oleks vaidlustanud võistluse pidamist olümpiamängudel. Finaal: 11. aprill Osavõtjaid: 10 Riike: 4 100 meetri vabaujumise võistlus oli esimene ujumisvõistlus. Võistlusel osales 10 ujujat. Kaks võistlejat Austria-Ungarist lõpetasid esimese-teisena, ülejäänud kaheksa võistleja tulemused pole teada. Nelja Kreeka ujuja nimesid ka ei teata. Hajós edestas Herschmanni vähem kui kehapikkusega. Tulemused Finaal: 11. aprill Osavõtjaid:3 Riike:2 Ainult kolm ujujat osale 500 meetri vabaujumises. Neumann lisas Herschmanni hõbedale Austria esimese kuldmedali. 100 m võitnud Alfréd Hajós oli kavatsenud ka sellel distantsil osaleda, kuid 500 m ei võistlenud, sest selle start oli kohe pärast 100 meetrit. Chorophas oli ainus ujuja, kes võistles kõigil kolmel distantsil. Tulemused Finaal: 11. aprill Osavõtjaid: 9 Riike: 4 Viimane distant oli pikim. Vaatamata sellele, et ta on juba 100 meetris võitnud, võistles Hajós koos kaheksa teise ujujaga taas 1200 meetris. Ta võitis taas korra, finišeerides ülejäänud ujujatest pea 100 meetrit eespool. 500 meetrit võitnud Neumann ei suutnud 1200 m lõpetada. Williamsi ja nelja kreeklase, kes ei pääsenud esikolmikusse, kohad pole teada, nagu ka kõigi nende nelja kreeklase täisnimed ja nende kolme nimed täielikult. Tulemused Finaal: 11. aprill Osavõtjaid: 3 Riike: 1 100 meetri vabaujumine madrustele oli üks neljast ujumialast 1896. aasta suveolümpiamängude programmis. Teisena peetud ujumisvõistlus oli lubatud ainult Kreeka kuningliku mereväe madrustele. Registreerus üksteist, kuid tegelikult võttis võistlustest osa ainult kolm madrust. Võiduaeg oli ligi 1 minut aeglasem kui sportlste 100 meetri vabaujumises. Tulemused 500 m ja 1200 m vabaujumine madrustele jäid ära osalejate puudumise tõttu.   *   Korraldajariik
Villis

Villis oli Nõukogude Liidus maastikuauto rahvapärane nimetus. Villisteks nimetati kõigepealt Teise maailmasõja ajal USA lendliisi abiprogrammi kaudu saadetud Willys-Overland Motorsi tehastes toodetud maastikuautosid Willys MB. Sõja jooksul saabus neid Nõukogude Liitu 51 503. Willys MB oli teedeta maastikul ja sõjaolukorras praktiline ja kasulik sõiduk. Sama maastikuauto eeskujul toodeti aastatel 1952–1972 Nõukogude Liidu Gorki-nimelises autotehases Willys MB modifitseeritud koopiat GAZ-69. Sarnasuse tõttu USA autoga hakati rahvasuus ka seda nimetama villiseks. GAZ-69 villis ja selle modifikatsioonid olid laialdaselt kasutusel sõjaväes, piirivalves, miilitsas, põllumajanduses, metsanduses jm. Aastatel 1972–1985 toodeti Uljanovski autotehases uuendatud maastikuautot UAZ-469. Ka seda kutsuti rahvapäraselt villiseks. Eastcars
Last.fm

Last.fm on veebisait ja suhtlusvõrgustik muusika kuulamiseks. Saidi põhifunktsioonideks on internetiraadio, kus kuulaja saab ise muusikat valida, ning Last.fm'i kasutaja muusikakuulamise harjumustest põhjaliku statistika tegemine. Last.fm pakub enda muusika soovitamise süsteemiga võimalust leida enda lemmikartistidele sarnaseid artiste ning sarnase muusikamaitsega inimesi. Last.fm'i lööklause on "The social music revolution". Peale Last.fm'i pakub sarnaseid võimalusi veel Pandora Internet Radio. Last.fm
Taimekasvatus

Taimekasvatus on põllumajandusharude rühm, mis tegeleb kultuurtaimede kasvatamisega. Eestis kasvatatavad: nisu, rukis, oder, kaer, mais, tatar, tritikale. Mujal kasvatatavad: hirss, riis, sorgo, Abessiinia lembehein ehk teff. Eestis kasvatatavad: hernes, uba, aeduba, lääts. Eestis kasvatatavad: harilik kartul. Mujal kasvatatavad: bataat, maniokk. Eestis kasvatatavad: lina, kanep. Mujal kasvatatavad: puuvill. Mujal kasvatatavad: kautšukipuu. Eestis kasvatatavad: raps, rüps, päevalill, õlilina. Mujal kasvatatavad: soja, maapähkel ehk arahiis, oliivipuu, seesam. Eestis kasvatatavad: suhkrupeet. Mujal kasvatatavad: suhkruroog, suhkrusorgo, suhkruvaher. Eestis kasvatatavad: tubakas, magun. Mujal kasvatatavad: teepõõsas, kohvipuu, harilik kakaopuu, tubakas. Eestis kasvatatavad: kummel Mujal kasvatatavad: ženšenn Eestis kasvatatavad: tulp Mujal kasvatatavad: kuninglik strelitsia Eestis kasvatatavad: kapsas, lillkapsas, tomat, kurk, kõrvits. Mujal kasvatatavad: paprika, arbuus, melon. Eestis kasvatatavad: porgand, kaalikas, peet, naeris, rõigas, redis, sibul, küüslauk, maapirn. Eestis kasvatatavad: õun, pirn, ploom, kirss, maguskirss, murel, kreek, viinamari, sarapuupähkel, aktiniidia, must leeder, ebaküdoonia, viltkirss. Mujal kasvatatavad: apelsin, mandariin, sidrun, aprikoos, virsik, granaatõun, granadill, hurmaa, persimon, laim, greip, pomel, sviiti, mango, kakaouba, kohviuba, kiivi, nektariin, papaia, küdoonia, dattel, viigimari, jujuub, jaka, longan, sapotill, mangostan, kerimoia, litši, nispero, kumkvaat, tangeriin, klementiin, satsuma, mandel, kreeka pähkel, koolapähkel, kastan, durian, kookospähkel, rambutan, musivili, tähtvili, alõtša, bilimbi, guajaav, tamarillo, oga-annoona, soomusannoona, porss, malpiigia, tamarind, rotangpalmi vili, feihoa (draakonivili, ananass, banaan). Eestis kasvatatavad: punane sõstar, must sõstar, valge sõstar, karusmari, aedvaarikas, aedmaasikas, must aroonia, ebaküdoonia, astelpaju, pampel, kultuurmustikas, jõhvikas, pohl, neegus, mesimurakas, rabamurakas, põldmurakas, kännasmustikas, kuldsõstar, lodjapuu, viirpuu, pihlakas, toompihlakas, tuhkpihlakas, pooppuu, kukerpuu, muulukas, kuumaasikas. rohumaaviljelus põllundus aiandus iluaiandus metsandus sordiaretus
Vehklemine 1896. aasta suveolümpiamängudel

Vehklemine 1896. aasta suveolümpiamängudel Võistlused peeti Zappeioni hallis, mis oli Ateena esindusvõimla. Aeg: 7. aprill Registreerunuid: 15 Võistlejaid: 8 Riike: 2 Aeg: 9. aprill Registreerunuid: 10 Võistlejaid: 5 Riike: 3 Aeg: 7. aprill Võistlejaid: 2 Riike: 2
Ron Anderson

Ron Anderson (sündinud 18. oktoobril 1945 San Franciscos Californias) on USA laulja, kes esines USA telesaates "The Lawrence Welk Show" laulva kolmiku Gail, Ron ja Michael liikmena. Ron käis Bethany Kolledžis Santa Cruzis ning enne muusikukarjääri töötas koori juhatajana Oaklandis. Laulma hakkas ta gospeli juhtkvartetis. Vahepeal tegeles ka näitlemisega. Hiljem esines telesaadetes "The Mary Tyler Moore Show", "The Young and the Restless" ja "The Tonight Show". Ta tutvus Welki staari Gail Farrelli näitlejate kursustel 1977. aastal ning abiellus temaga kaks aastat hiljem. Ta liitus Gailiga saates "Welk show" aastal 1980 koos Michael Redmaniga, et võtta osa uuest laulvast kolmikust Gail, Ron ja Mike. Kolmik oli väga populaarne saate fännide seas kuni saate eetriaja lõpuni. Pärast seda on ta jätkanud oma esinemiskarjääri nii kolmiku liikme, sooloartisti kui ka telesaatejuhina. Tal on neli last (pojad Grant ja Jonathan on esimesest abielust ning tütred Lauren ja Erin on praeguse abikaasa Gailiga). Nende kodu asub Põhja-Californias.
Koorifestival Tallinn

Koorifestival Tallinn on igal teisel aastal Tallinnas peetav festival, mis hõlmab kontserdisarja ja konkurssi. Festivali korraldab Eesti Kooriühing. Grand prix – Voces Musicales (Eesti, dirigent Risto Joost) Renessanss- ja barokkmuusika I – Kammerkoor Hiljaa Ensemble (Soome, dirigent Titta Lampela) II – Kammerkoor Voces Musicales III – Tallinna Ülikooli kammerkoor (Eesti, dirigendid Aivar Leštšinski ja Merike Aarma) 19. sajandi romantism I – Coro Polifonico di Ruda (Itaalia, dirigent Fabiana Noro) II – Estonia Seltsi Segakoor (Eesti, dirigent Heli Jürgenson) III – Hämäläis-Osakunnan Laulajat (Soome, dirigent Esko Kallio) Nüüdisaegne muusika I – ETV lastekoor (Eesti, dirigent Lii Leitmaa) II – Kammerkoor Voces Musicales III – Hämäläis-Osakunnan Laulajat Žürii: Venno Laul (Eesti, žürii esimees), Stephen Layton (Inglismaa), Seppo Murto (Soome), Maris Sirmais (Läti), Gustaf Sjökvist (Rootsi). 2007. aasta festivali kunstiline juht oli Ants Soots. Tulemused: Grand Prix: Delaware’i Ülikooli Segakoor (USA, dirigent Paul D. Head) Grand prix: tütarlastekoor Ellerhein Laste- ja noortekoorid II – Tallinna Muusikakeskkooli noortekoor III – Taplow’ Noortekoor (Suurbritannia) Mees- ja naiskoorid I – Peterburi Nikolai Rimski-Korsakovi nim Muusikakolledži naiskoor (Venemaa), II – tütarlastekoor Ellerhein III – Tartu Ülikooli Akadeemiline Naiskoor Segakoorid I – Mariakören (Rootsi) II – segakoor Sonore (Läti) III – Tartu Noortekoor Kammerkoorid II – Tartu Ülikooli Kammerkoor III – kammerkoor Head Ööd, Vend Rahvamuusika I – segakoor Suisapäisa II – segakoor Zemgale (Läti) III – Pärnu Kammerkoor Kaasaegne muusika II – Peterburi Nikolai Rimski-Korsakovi nim Muusikakolledži naiskoor III – Tartu Ülikooli Akadeemiline Naiskoor Eripreemiad Parim meeskoor – Männerstimmen Basel (Šveits) Parim lastekoor – E Stuudio lastekoor Kohustusliku laulu parim esitus – tütarlastekoor Ellerhein Eripreemia nelja esiettekande eest konkursil – Peterburi Nikolai Rimski-Korsakovi nim Muusikakolledži naiskoor Parim Eesti noor dirigent – Kuldar Schüts Parim Eesti dirigent – Triin Koch Koorifestival Tallinn 2011 toimub 14.–17. aprillini. Festivali kunstiline juht on Hirvo Surva, festivali korraldab Eesti Kooriühing. Festivali kunstinõukokku kuuluvad: Heli Jürgenson, Triin Koch, Maarja Soone ja Ants Soots. Kooriühingu pressiteade Tallinn 2009 tulemuste kohta Kaie Tanner, "Lõppes koorifestival Tallinn 2007", Sirp 27.04.2007
Tartu Rahvusvaheline Noortekooride Festival

Tartu Rahvusvaheline Noortekooride Festival on alates 2005. aastast igal teisel aastal Tartus peetav festival, kuhu kutsutakse kontserte andma kõrgetasemelisi noortekoore Eestist ja välismaalt. 2007. aasta 1.-4. veebruaril toimunud festivalil esinesid Kamer Lätist, Aukuras Leedust, Cantemus Ungarist ning Tallinna Muusikakeskkooli Kammerkoor, Tartu Noortekoor, Rapla koor Mitte-Riinimanda ja Miina Härma Gümnaasiumi segakoor.
Helena (Montana)

Helena on Ameerika Ühendriikide Montana osariigi pealinn ja Lewis and Clarki maakonna halduskeskus. Elanike arv oli 2012. aastal 29 134 ja 2020. aastal 32 091. Linna ajalugu sai alguse Montana kullapalaviku ajal, Helena asutati 30. oktoobril 1864. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Al-Hufūf

Al-Hufūf on linn Saudi Araabia Ash-Sharqīyah' provintsis. See on lähim linn Ghawari naftaväljale.
Jerry Bruckheimer

Jerome Leon Bruckheimer (sündinud 21. september 1945 Detroitis) on USA filmi- ja teleprodutsent. Tema produtseeritud telesarjade hulka kuuluvad "CSI kriminalistid", "Cold Case" ja "Without a Trace" ning filmidest on tuntuimad "Kaljukindlus", "Armageddon" ja "Kariibi mere piraadid: Musta pärli needus". Farewell, My Lovely (1975) March or Die (1977) Defiance (1980) American Gigolo (1980) "Juveelivaras" (1981) Young Doctors in Love (1982) "Kassinimesed" (1982) Flashdance (1983) Beverly Hills Cop (1984) Thief of Hearts (1984) "Tippkutt" (1986) Beverly Hills Cop 2 (1987) Days of Thunder (1990) The Ref (1994) "Pahad poisid" (1995) Dangerous Minds (1995) Crimson Tide (1995) "Kaljukindlus" (1996) Con Air (1997) Armageddon (1998) Enemy of the State (1998) Remember the Titans (2000) Coyote Ugly (2000) "Kadunud 60 sekundiga" (2000) "Allatulistatud "Black Hawk"" ("Black Hawk Down", 2001) Pearl Harbor (2001) Bad Company (2002) Pirates of the Caribbean: The Curse of the Black Pearl (2003) "Pahad poisid 2" (2003) Veronica Guerin (2003) Kangaroo Jack (2003) "Rahvuslik aare" (2004) "Kuningas Artur" (2004) "Kariibi mere piraadid: Surnud mehe aardekirst" (2006) "Déjà Vu" (2006) "Kuulsuse tee" (2006) National Treasure: The Book of Secrets (2007) "Kariibi mere piraadid: Maailma lõpus" (2007) G-Force (2008) Prince of Persia: Sands of Time (2008) Sins of the Round Table (2008) The Monstrous Memoirs of a Mighty McFearless (2009) "Max Q" (1998) "Swing Vote" (1999) "Fearless" (2004) "The Amazing Race" (2001–) "Modern Men" (2006) Soldier of Fortune, Inc. (1997–1998) "CSI kriminalistid" (1999–) "CSI: Miami" (2002–) Without a Trace (2002–) Profiles from the Front Line (2003) Cold Case (2003–) Skin (2003) "CSI: NY" (2004–) Just Legal (2005–2006) Close to Home (2005–) E-Ring (2005–2006) Justice (2006) Jerry Bruckheimer Films Jerry Bruckheimer andmekogus IMDb (inglise)
Eddie Murphy

Edward Regan Murphy (sündinud 3. aprill, 1961 New Yorgis) on Kuldgloobusega pärjatud ja Oscarile nomineeritud USA näitleja ja koomik. Aastatel 1980–1984 tegi ta kaasa sketšisaates "Saturday Night Live". Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Beverly Hills Cop", "Trading Places", "The Nutty Professor" ja "Dreamgirls". Roll filmis "Dreamgirls" tõi talle Kuldgloobuse parima meeskõrvalosatäitja kategoorias. 2023. aastal tunnustati Murphyt Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhinnaga. "Eddie Murphy sellest, miks ta näitlemisest kuus aastat pausi tegi: olin nimetatud kümnendi kõige kohutavamaks näitlejaks". Kinoveeb. 10. märts 2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2022. Vaadatud 16. septembril 2022. "Eddie Murphy sai telesaates osalemise eest oma esimese Emmy: ma alustasin 40 aastat tagasi". Kroonika. 22. september 2020. Vaadatud 16. septembril 2022. Eddie Murphy andmekogus IMDb (inglise)
Liina Roomet

Liina Roomet (sündinud Raunam; 5. märts 1957 Tallinn – 23. veebruar 2007 Tallinn) oli eesti keraamik, alates 1995. aastast Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Keraamikute Liidu liige. Liina Roomet omandas keskhariduse Tallinna 1. Keskkoolis, mille ta lõpetas aastal 1975. Õpingud jätkusid 1976. aastal Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis arhitektuuri erialal. Instituudi lõpetas ta aastal 1982, olles vahepeal ümber spetsialiseerunud keraamika erialale. Tema loodusteemaline diplomitöö on tänaseni eksponeeritud Eesti Kunstiakadeemias. Kohe pärast kõrgkooli lõpetamist asus Liina Roomet tööle kunstitoodete kombinaadi Ars keraamikaateljees, millega jäi seotuks oma elu lõpuni. Peamiselt kavandas ta toodangunäidiseid ja autoritöid. Tema loomingus on domineerivaks koobaltsinine maaling valgel pinnal. Ta osales arvukatel tarbekunsti- ja erialanäitustel. Tuntud on tema võistlustööd Tartu keraamikanäituselt aastal 1983, Helsingi portselanitehase muuseumis korraldatud ARSi keraamika näituselt aastal 1991 ja Eesti Keraamikute Liidu aastanäituselt "Kann" aastal 1993. Liina Roometi esimene isikunäitus leidis aset 1985. aastal Eesti Kunstnike Liidu maja reklaamakendel Tallinnas Võidu väljakul. Ta suri pärast rasket haigust veebruaris 2007 ja tuhastati sama aasta 5. märtsil Pärnamäe kalmistu krematooriumis. Tema isa oli professor Oskar Raunam, ema metallikunstnik Salme Raunam, õde metallikunstnik Ane Raunam.
Fjodor I

Fjodor I (vene Фёдор I Иоаннович; 31. mai 1557 – 6. jaanuar 1598) oli Vene tsaar aastatel 1584–1598, viimane tsaar Rjurikovitšite dünastiast. Fjodor oli Ivan IV kolmas poeg, kes sai troonile seetõttu, et tema vanemad vennad hukkusid: Dmitri (vanem) uppus Moskva jõge ületades ning Ivani tappis vihahoos tema oma isa. Fjodori noorem vend Dmitri Ivanovitš hukkus aga kahtlastel asjaoludel 1591. aastal (vt artiklit Boriss Godunov). Fjodorit on enamasti peetud vaimselt alaarenenud ning poliitikast mitte huvitunud meheks, kes pigem veetis aega palveid lugedes ja kirikukelli helistades. Reaalselt valitsenud tema ajal Fjodori naisevend Boriss Godunov. Viimasel ajal[millal?] on asju aga ümber hinnatud ning Fjodoris on hakatud nägema suhteliselt edukat valitsejat, kes suutis lõpetada isa valitsemisaja lõpul riigis tekkinud kaose ning riigile mitmed alad tagasi võita (Täyssinä rahu 1595).[viide?] Selle vaate järgi olnud Boriss Godunov üks ta peamisi abilisi, mitte aga tegelik valitseja. Vastupidisel arvamusel olid aga kaasaegsed diplomaadid, kes näiteks audientsi ei taotlenud tsaari, vaid Godunovi juures. 1589. aastal loodi Moskva patriarhaat, mis tähendas tsaaririigile olulist prestiiži tõusu. Fjodor kuulutati kogu maailma ainsaks kristlikuks tsaariks (ehk ainsaks tõeliseks valitsejaks, midagi sarnaselt Hiina keisriga). Aastatel 1590–1593 peeti Venemaa-Rootsi sõda, mis lõppes Venemaale edukalt. Vallutati kogu Ingerimaa, sealhulgas Jaanilinn, Jam ja Koporje. Fjodor abiellus Irina Fjodorovna Godunovaga. Sellest abielust sündis tütar Feodossia (1594), kes elas ainult 10 päeva. 1598. aastal suri Fjodor ootamatult. Et tal järeltulijaid polnud, siis lõppes temaga Rjurikovitšite dünastia. Tsaaritroonil sai tema järglaseks Boriss Godunov. Mihhail I, kes 1613. aastal Romanovite dünastiale aluse pani, oli Fjodori ema Anastassia vennapoeg. Sellel sugulusel põhineski Romanovite õigus troonile.
Vale-Dmitri I

Vale-Dmitri I (ametlikult Dmitri Ivanovitš; vene Лжедмитрий I või Дмитрий Иванович; ladina Demetreus Imperator; 1580?–1606) oli Vene tsaar aastatel 1605–1606. Vale-Dmitri väitis, et on Ivan Julma noorim poeg Dmitri. Ivan Julma surma järel Venemaad valitsenud Boriss Godunov, keda kahtlustati õige Dmitri kõrvaldamises 1591. aastal, väitis, et Vale-Dmitri on ärakaranud munk nimega Grigori Otrepjev. Vale-Dmitri polnud ainus, kes ennast Segaduste ajal imekombel pääsenud Dmitrina esitles. Vale-Dmitrit toetasid mõjukad Poola aadlisuguvõsad. Võitmaks jesuiitide toetust troonitaotlustele, astus Vale-Dmitri 1604. aastal roomakatoliku usku. 1605. aastal kukutas Vale-Dmitri Poola ning üle tulnud Vene väeüksuste toel Fjodor Godunovi, kes oli Boriss Godunovi surma järel troonile tõusnud. Godunovid hukati, - välja arvatud printsess Ksenja, keda Vale-Dmitri pidas konkubiinina. Päris-Dmitri ema Maria Nagaja oli sunnitud Vale-Dmitri oma pojaks tunnistama. 1606. aasta mais abiellus Vale-Dmitri Poola aadli soost Marina Mniszechiga, kes säilitas oma katoliku usu, vihastades sellega õigeusu kirikut ja bojaare. Vassili Šuiski juhitud vandenõulased kukutasid Vale-Dmitri 17. mail 1606. Vale-Dmitri tapeti, tema surnukeha põletati ja tuhk tulistati kahurist Poola suunas. Vale-Dmitri I surma järel ilmus Poolast peagi uus isehakanu, kes nimetas end taas Dmitriks. Uue Vale-Dmitri väed jõudsid 1608. aasta suvel Moskva alla ja kuigi linna vallutada ei suudetud, jäid nad sinna mitmeks aastaks.
Hofgeismar

Hofgeismar on linn Saksamaa lääneosas Hesseni liidumaal Kasseli kreisis. Hofgeismar
Liina Lindström

Liina Lindström (sündinud 24. juulil 1973) on eesti keeleteadlane. Lõpetas 1991. aastal Ülenurme Keskkooli, 1997. aastal Tartu Ülikooli bakalaureuseõppes ja 1999 magistriõppes eesti keele erialal. 2005. aastal kaitses Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja teemal "Finiitverbi asend lauses. Sõnajärg ja seda mõjutavad tegurid suulises eesti keeles" (ilmunud sarjas "Dissertationes philologiae estonicae universitatis Tartuensis" 16. Tartu 2005). 2001–2010 töötas ta Tartu Ülikooli eesti keele õppetooli (osakonna) teadurina, alates 2010 töötab vanemteadurina ja alates 2016 ka eesti keele dotsendina. 2011–2013 juhatas filosoofia ja semiootika doktorikooli. 2013–2014 oli ka Turu Ülikooli teadur. Humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna õppeprodekaan, alates 2018 juhatab digihumanitaaria ja infoühiskonna keskust. Uurimisvaldkonnad: süntaks, eesti murded, dialektoloogia, murdesüntaks, keele muutumine, keele varieerumine, grammatika. Eesti murrete korpuse koostajaid. Kuulub Liivi Sõprade Seltsi, Emakeele Seltsi, Soome Keeleteaduse Ühingusse, Eesti Digitaalhumanitaaria Seltsi, ühingutesse Societas Luinguistica Europaea ja Digital Humanities in the Nordic Countries. On Eesti Kognitiivse Keeleteaduse Ühingu asutajaliige ja juhatuse liige, ajakirja Virittäjä toimetuskolleegiumi liige. 2017 Tartu Ülikooli aumärk Tema õde on semiootik Kati Lindström, abikaasa keeleteadlane Pärtel Lippus. "Liina Lindström". ETIS. Vaadatud 5. detsember 2018. "Tartu ülikool tähistab Eesti Vabariigi 99. aastapäeva kontsertaktusega". Tartu Ülikooli koduleht. 21. veebruar 2017. Vaadatud 25. detsember 2018. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Liina Lindström: ""Jumalast lollakas!" – miks me nii ütleme?" Novaator, 20. aprill 2015 Liina Lindström: "Kuhu lähed, (eesti) keeleteadus?" Novaator, 14. märts 2016 Liina Lindström, Kristel Uiboaed: "Valdkondade vastasseis? Digihumanitaaria – see ongi tänane humanitaaria" Novaator, 7. juuni 2017
Umberto II

Umberto II (15. september 1904 Racconigi – 18. märts 1983 Genf) oli Itaalia viimane kuningas 9. maist kuni 12. juunini 1946. 15. detsembril 1969 nimetas tema poeg, endine kroonprints Vittorio Emanuele, end Itaalia kuningaks, leides et kuningatrooni vastupanuta loovutanud Umberto ei ole väärt olema Itaalia kuningliku perekonna pea. Umberto I Pärast 1946. aastat Umberto II poolt aadeldatud isikute nimekiri
2003. aasta Riigikogu valimised

2003. aasta Riigikogu valimised olid Riigikogu kümnenda koosseisu valimised, mis toimusid 2. märtsil 2003. Sulud näitavad muudatust võrreldes 1999. aasta Riigikogu valimistega. Osavõtt: 58,2%, häälte koguarv: 494 888, 5% künnis: 24 744,4 häält. Isikumandaadi teel osutus valituks 14 kandidaati: Keskerakonnast: 3, Res Publicast: 5, Reformierakonnast: 4, Rahvaliidust: 1, Sotsiaaldemokraatidest: 1. Ringkonnamandaate: Keskerakond: 19, Res Publica: 16, Reformierakond: 12, Rahvaliit: 9, Isamaaliit: 3, SDE: 1. Kompensatsioonimandaadi teel: Keskerakond: 6, Res Publica: 7, Reformierakond: 3, Rahvaliit: 3, Isamaaliit: 4, SDE: 4. Ringkondadest osutus valituks 74 kandidaati. 27 kandidaati selgitati üle riigi kompensatsioonimehhanismi kasutades. Vabariigi Valimiskomisjoni veebileht 2003. aasta RK valimiste kohta
Amedeo (Savoia hertsog)

Amedeo Umberto Constantino Giorgio Paolo Elena Maria Fiorenzo (27. september 1943 – 1. juuni 2021) oli Aosta hertsog, kes 7. juulil 2006 kuulutas end Itaalia kuningliku perekonna peaks ja Savoia hertsogiks, põhjendades oma tegu endise kroonprintsi Vittorio Emanuele abiellumisega ilma Umberto II nõusolekuta 1969. aastal. [1] [2]
Brežnevi doktriin

Brežnevi doktriin oli Nõukogude Liidu välispoliitiline doktriin alates Praha kevadest 1968. aasta augustis kuni 1989. aastani. Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee peasekretär Leonid Brežnev ütles oma kõnes Poola Ühinenud Töölispartei 5. kongressil 13. novembril 1968, et Nõukogude Liit takistab edaspidi kõigi vahenditega mõne riigi võimalikku väljaastumist Varssavi Lepingu Organisatsioonist ja katseid kõigutada kommunistide võimumonopoli ühes või teises riigis Brežnevi kõne (inglise keeles)
Talcott Parsons

Talcott Parsons (13. detsember 1902 – 8. mai 1979) oli inglise päritolu USA teadlane, keda on peetud 20. sajandi tippsotsioloogiks. Ta töötas Harvardi Ülikoolis. Talcott Parsons on ühiskonna stratifitseerimisel lähtunud kolmest kriteeriumist: kvaliteet – inimese teatud omadused, oskused ja kvalifikatsioon; täitmine – kuidas inimene täidab endale võetud rolli, kas oskuslikult, kuidagiviisi, või halvasti; valdamine – kas ja kui palju on inimesel ainelisi või vaimseid ressursse. Talcott Parsons valiti 1960. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.