laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Carl Friedrich Sigismund Walther

Carl Friedrich Sigismund Walther (17/29. jaanuar 1824 Tallinn – 9/21. juuni 1870 Viru-Jaagupi) oli Eesti vaimulik Lõpetas Tallinna gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1845–1849. Oli aastatel 1850–1870 (kutsuti 30. juunil 1850, introdutseeriti 30. juulil 1850) Viru-Jaakobi koguduse õpetaja. Asutas Viru-Jaagupi abipiibliseltsi ja sai 23. oktoobril 1850 selle direktoriks. Walther avaldas aastal 1869 Jesuse ello ja Apostlite teud ning käsitles ka muid usuteemasid, samuti kiriklikku vaestehoolekannet. Tema isa Carl Sigismund Walther oli maalikunstnik, poeg Carl Ferdinand Sigismund Walther oli Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja. Tema äi Ferdinand Theodor von Gebhardt ja abikaasa vend Peter Bernhard Ferdinand von Gebhardt olid Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetajad. Abikaasa teine vend Eduard Karl Franz von Gebhardt oli maalikunstnik ja Düsseldorfi Kuns­ti­akadeemia professor. Tema väimees Christfried Otto Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja. Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885. Tallinn 2007.
Louangphabang

Louangphabang (ka Louangphrabang) on linn Laoses, Louangphabangi provintsi keskus. Asub Mekongi jõe ääres. Louangphabang oli Lan Xangi pealinn 14. sajandist alates 1563. aastani. 1707. aastast oli Louangphabangi Kuningriigi pealinn ja 1953. aastast Laose Kuningriigi kuninglik pealinn. Kuninga asukohaks jäi Louangphabang kommunistide võimuletulekuni 1975. aastal. Linna ajalooline osa kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Mekong Mungad Wat Aham Wat Manorom Wat Phabat Tai Wat That Luang Wat Xieng Thong Turg  Louangphabang – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kirjeldus UNESCO maailmapärandi kodulehel
Toomas Jakobson

Toomas Jakobson (Thomas August Matthias Jakobson; 18. detsember 1838 Peterburi – 20. detsember 1897 Tallinn) oli eesti rahvusliku liikumise juht Tallinnas. Toomas Jakobson sündis Peterburis raamatutrükkali pojana. Ta sai Peterburis hea hariduse ning asus koolide lõpetamise järel isa eeskujul tegutsema raamatutrükkijana. Balti raudtee ehitamise ajal asus ta elama Tallinna, kus juhatas pikka aega raudtee trükikoda. Peagi asus ta tegevusse Põhja (hiljem Vene) Telegraafiagentuuri Tallinna agendina, olles sellel kohal surmani. Ta oli tegev ka raamatukaupluse pidajana ja trükikoja omanikuna. Ta osales pea kõigis rahvuslikes ettevõtmistes, mõjutades oluliselt rahvuslikku liikumist Põhja-Eestis. Ta tegev Aleksandrikooli liikumises ning etendas olulist osa "Estonia", "Lootuse" ja "Linda" seltsis. Ta ostis koos Jakob Kõrviga "Kalevipoja" seltsilt ajalehe Valgus ning hakkas seda Tallinnas välja andma. Ta kuulus Põhja-Eestis peetud üldlaulupidude korraldustoimkonda. Aastal 1881 osales ta Tallinna seltside esindajana nn suurmärgukirja üleandmisel Aleksander III-le. Väga oluline oli tema tegevus Tallinna linnavolikogus, kus ta tõusis eesti saadikute aktiivseimaks esindajaks[viide?]. Toomas Jakobson suri aastal 1897 ja maeti Tallinna Telliskopli kalmistule. Heinrich Rosenthal. Eesti rahva kultuuripüüdlused ühe inimpõlve välte. Mälestusi aastatest 1869-1900 Eesti Päevaleht 2010, lk. 225
August Einwald

August Einwald (21. juuli 1854 Adila – 7. oktoober 1889 Tallinn) oli eesti rahvusliku liikumise tegelane Põhja-Eestis (eelkõige Tallinnas). August Einwald sündis Hageri kihelkonnas Adilas taluniku perekonnas. Peagi läks pere Tallinna, kus isa asus tööle majahoidjana ja Toomkiriku teenrina. Pere vaesusele vaatamata üritasid vanemad pojale head haridust anda. Augusti kreiskoolis õppimise ajal suri tema isa ning poeg võttis üle isa ametid, toites ema ning õdesid-vendi ja jätkates samaaegselt ka õpinguid. Juba koolipoisina äratas ta oma vaimuerksuse ja andekusega tähelepanu, mistõttu tal polnud raske kreiskooli lõpetamise järel ametnikuna Tallinnas tööd leida. Ametialase tegevuse kõrval lõi ta kaasa rahvuslikes ettevõtmistes, olles suure energiaga tegev ka Kaarli koguduse töös. Ta laulis koos õdedega Kaarli segakooris, korraldades ka mitme mängukoori esinemisi Tallinna Kaarli kirikus. Lisaks osales ta Aleksandrikooli liikumises ning "Lootuse" seltsi tegevuses, olles juhtivaid jõude III Üldlaulupeo organiseerimisel. August Einwald suri aastal 1889 ning maeti Kaarli koguduse kalmistule. "Tallinna Eesti tänu-laulu-pidu määlestuse raamat" Kirja pannud A. Einwald, pidu toimkonna kirjatoimetaja. Tallinn, 1880 "Wanad ja uued sõnumed Toompea Eesti Kaarle-kiriku üle". Tallinn, 1883 Heinrich Rosenthal. Eesti rahva kultuuripüüdlused ühe inimpõlve välte. Mälestusi aastatest 1869-1900 Eesti Päevaleht 2010, lk.208
Patrick Friesacher

Patrick Friesacher (sündinud 26. septembril 1980 Wolfsbergis Kärntenis) on Austria vormel 1 sõitja. Patrick Friesacher tegi vormel 1 debüüdi 2005. aastal Austraalia GP etapil. Patrick Friesacher Formula1 History and Statistics andmebaasis (www.4mula1.ro) (inglise keeles) Patrick Friesacher Formula One DataBase andmebaasis (www.f1db.com) (inglise, hollandi ja portugali keeles)
Pueblo

Pueblo on linn USA-s Colorado osariigis, Pueblo maakonna keskus ja suurim linn. See asub Arkansase jõe ja Fountain Creeki kokkupuutekohas osariigi pealinnast Denverist 180 km kaugusel lõunas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 111 876. See on osariigi suuruselt üheksas linn. Pueblo on suurima ladinaameeriklaste osatähtsusega suurlinn Colorado osariigis – 2020. aastal moodustasid ladinaameeriklased linna elanikkonnast 49,28%. Pueblo sai linnaõigused 15. novembril 1885. Pueblo on USA üks suurimaid terasetootmise linnu. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. "Sister Cities - Pueblo Sister Cities". www.pueblosistercities.org. Vaadatud 1. mail 2022.[alaline kõdulink]  Pueblo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis https://www.pueblo.us/
Woldemar Hansen

Woldemar Adolf Hansen (15. oktoober/27. oktoober 1823 Jelgava – 22. mai/22. mai 1881 Viljandi) oli baltisaksa päritolu Liivimaa vaimulik. Õppis aastatel 1845–1847 Tallinna kubermangugümnaasiumis ning 1847–1852 Tartu ülikooli usuteaduskonnas, grad. stud. Korporatsioon Estonia liige. Oli 1852 prooviaastal Jõhvi Mihkli koguduses Friedrich Ferdinand Meyeri juures. Aastatel 1852–1853 töötas Tartus koduõpetajana. Ordineeriti 16./28. mail 1854 Riias õpetajaks. Oli aastatel 1854–1881 (introdutseeriti 6. juunil/18. juunil 1854) Paistu Maarja koguduse õpetaja. Oli aastast 1866 Pärnu ja Viljandi kreisi vaimulik koolirevident. Toimetas eestikeelset misjoniajalehte Tule ja wata. Tema poeg Winfried Martin Hansen oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 http://www2.kirmus.ee/biblioserver/isik/index.php?id=572
Johann Schwartz

Johann Schwartz on olnud mitme Eestiga seotud isiku nimi: Johann Christoph Schwartz (1722-1804), baltisaksa õigusteadlane, diplomaat, TÜ audoktor Johann Georg Schwartz (1793–1874), Eesti vaimulik Johann Georg Schwartz noorem (1838–1903), Eesti vaimulik Johann Christoph Schwartz (1869–1942), Eesti vaimulik
Tisler

Tisler on puidutöötlejast oskustööline, kellel on mööbelsepa ja laudsepa ehk ehitustisleri oskused ning kes oskab käsitseda nii nikerdamiseks vajalikke tööriistu kui ka puidutöötlusmasinaid. Tisler oskab kujundada ja valmistada mööblit. Tisler kasutab käsitööriistu ja masinaid, valmistab, dekoreerib ja remondib puidust mööblit ning mööbli puitosi, puidust pisidetaile, mudeleid, šabloone, näidiseid ja muid tooteid nagu piipe, puidust suuski ning reketeid ja keppe sportlastele, aga ka puidust aknaid, uksi ja treppe. Kõrgema taseme tisleri töövahendid on nüüdisajal enamasti puidutöötluspingid, -masinad, -seadmed ning elektrilised, pneumaatilised ja muud käsitööriistad. Tisler oskab projekteerida ja disainida CAD/CAM süsteemides uusi etalontooteid ja kasutada suurt hulka puidutöötlus- ja viimistlusvõtteid. Tisleri töö on paljuski käeline, seega on oluline liigutuste ratsionaalsus, kiirus ja täpsus. Võrreldes tisleriga on ehituspuusepp käsitööline või tööline, kes valmistab puidust lahendusi ehitusplatsil kohapeal. Tisleril on tööde valmistamiseks oma töökoda. Tisler enda valmistatud elemente ei paigalda, seda teeb ehituspuusepp. Tisler valmistab luksusliku trepi, aga puusepp paneb selle paika. Ehituspuusepa peamised tööülesanded on puidust konstruktsioonielementide ja ehitusdetailide valmistamine ja monteerimine; puitkonstruktsioonidest seinte, vahelagede ja katuste ehitamine ja soojustamine, lisaks ka ümberehitamine, uste, akende ja treppide sobitamine ja paigaldamine. Ehituspuusepa peamised töövahendid on lisaks saele ja kirvele ka vasarad ja höövlid, elektrilistest käsitööriistadest lihvmasinad ja trellid. Biidermeier Laudsepp Puusepp Tündersepp "Kutsestandardid: Tisler". "What is joinery?". 18. detsember 2013. "Tisler, puidutöötleja, puidupingitööline". 1. juuli 2008. "Joiner vs Carpenter - What's The Difference?". "Kutsestandardid: Ehituspuusepp".
Carl Walther

Carl William Freund Walther (22. november 1858 – 9. juuli 1915) oli saksa relvameister, ettevõtte Carl Walther GmbH Sportwaffen rajaja.
Carl Walther (täpsustus)

Carl Walther on olnud mitme tuntud isiku nimi. Carl Ferdinand Wilhelm Walther, USA vaimulik ja teoloog (1811–1887)) Carl Ferdinand Sigismund Walther, Eesti vaimulik (1857–1920) Carl Walther, saksa relvameister (1858–1915) Carl Sigismund Walther, Eesti kunstnik
Puusepp

Puusepp on käsitööline või tööline, kes puitu peamiselt kirve ja saega töödeldes valmistab puidust vähema viimistlusega tarbeesemeid. Puusepaks võidakse nimetada ka mis tahes muu puutöö tegijat, näiteks laudseppa, tislerit või tünderseppa.
Paul Allen

Paul Gardner Allen (21. jaanuar 1953 Seattle – 15. oktoober 2018 Seattle) oli Ameerika Ühendriikide ettevõtja, investor ja filantroop. Koos Bill Gatesiga oli ta Microsoft kaasasutaja. 13. märtsil 2005 avaldas majandusajakiri Forbes maailma kõige rikkamate inimeste edetabeli. Allenile kuulus varandus, mis vastas 246 miljardile Eesti kroonile, millega ta oli maailma rikkuselt 7. inimene. 2018. aastal hinnati tema varanduse suuruseks 20,3 miljardit dollarit. Elu jooksul annetas ta heategevuseks 2 miljardit dollarit. 1988. aastal ostis Allen korvpalliklubi Portland Trail Blazers 70 miljoni USA dollari eest. "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 312
Microsoft Eesti

Microsoft Eesti on tarkvarafirma Microsoft Eestis asuv esindus. Alates 2003. aastast laiendas Microsoft oma tegevust Eestisse. 2004. aastal tuli Microsoft turule kontoritarkvara Microsoft Office 2003 eestikeelse versiooniga. Microsoft Eesti eestvedamisel on loodud ka Windows XP, Windows Vista, Windows 7 ning MSN Messengeri eestikeelse liidesega versioonid. Microsoft Eestis töötab 30 inimest. Lisaks äritegevusele on Microsoft Eesti kaasatud mitmesse heategevuslikku projekti. 2006. aastal annetas Microsoft Eesti pool miljonit krooni Tallinna Puuetega Inimeste Koja projekti "Puuetega inimeste arvutiõpe ja internetipunkt" jaoks. 2009. aastal koostöös Elioni ja EMTga korrastati ligi 200 arvutit, mis annetati suurperedele, eakatele ja erivajadustega inimestele. Microsoft oli 2009. aasta töötaja- ja peresõbralikemate ettevõtete nimistus kolmandal kohal. "Postimees: Microsoftil valmis Office 2003 tõlge eesti keelde". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. november 2004. Vaadatud 28. septembril 2010. "Emakeelne tarkvara kogub üha enam populaarsust". "Microsoft Eesti Meeskond". "Puuetega Inimeste Koda sai arvutiõppeks pool miljonit". "Korrastatud arvutid saavad uue elu". "Suurimaks töötaja- ja peresõbraks sai advokaadibüroo Sorainen".[alaline kõdulink] Microsoft Eesti koduleht
Eesti Teadusajakirjanike Selts

Eesti Teadusajakirjanike Selts (aastatel 1999–2014 Eesti Teadus- ja Keskkonnaajakirjanike Selts) on Eesti teadusajakirjanikke ühendav selts, mis asutati 1990. aastal. 2010. aastast on seltsi esimees on Priit Ennet. 2021. aasta detsembri seisuga oli seltsil 22 liiget. Alates 2011. aastast annab selts välja teadusajakirjanduse sõbra auhinda. Alates 2016. aastast annab selts välja kollegiaalset auhinda Ökuli muna. Esimese auhinnaga tunnustati Postimehe teadustoimetust, teine muna anti 2020. aastal ERRi teadusajakirjanikule ja Novaatori korralduslikule juhile Jaan-Juhan Oidermaale. teadusajakirjanduse sõbra auhind loodusajakirjanik teadusajakirjandus teaduskommunikatsioon "Tiit Kändler on pälvinud teadusajakirjanduse elutööpreemia". Eesti Loodus. Jaanuar 2017. Vaadatud 26.01.2021. "Teadusajakirjanduse sõber 2020 on Irja Lutsar". ERR Novaator. 13. november 2020. Vaadatud 26.01.2021. Seltsi koduleht
Friedrich Ferdinand Meyer

Friedrich Ferdinand Meyer (18. jaanuar 1799 Viljandi – 1. juuni 1871 Jõhvi) oli Eesti vaimulik. Õppis Viljandi kreiskoolis, aastatel 1813–1816 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1816–1820. Oli seejärel koduõpetaja. Ordineeriti 13. jaanuaril 1824 õpetajaks. Oli aastatel 1824–1847 Karula koguduse õpetaja. Aastatel 1848–1867 oli ta (kutsuti 31. juulil 1847 ja introdutseeriti 8. veebruaril 1848) Jõhvi ja Iisaku koguduse õpetaja. Kuna 1867 sai Iisaku kogudus taas iseseisvaks, siis aastatel 1867–1871 teenis ta ainult Jõhvi kogudust. Lisaks oli ta aastatel 1863–1871 Narva-Alutaguse praostkonna praost. Meyer oli keeleuurija. Temalt ilmus lõunaeestimurdeline Taaveti lauluraamat. Oli Õpetatud Eesti Seltsi asutajaliige ja Soome Kirjanduse Seltsi auliige. Toimetas aastatel 1837–1840 Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi eestikeelset kalendrit ning kirjutas seal lugusid endistest aegadest; neid ilmus ka Inlandis. Kirjutas eestlaste ebausust ning öö ja päeva jagunemisest muistses eestlaste usundis. Aastal 1852 avas Jõhvis köstrikooli, mis aastal 1862 muudeti Jõhvi kihelkonnakooliks. Oli talurahvakoolide kooliraamatute autor: Lutheri katekismus (Tartu 1844) Arvamise ehk rehkendamise raamat (Tartu 1852–1853, 1874) Kakskümmend ja üks vana kiriku laulu (Tartu 1863) Õpetus peast arvutamiseks ilma tahvlita (Tartu 1869) Tema isa Christoph Meyer oli Meißenist (Saksimaalt) sisserännanud käsitööline (sepp). Tema äi oli Urvaste Püha Urbanuse koguduse õpetaja Friedrich Gottlieb Moritz, naise vanaisa oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja Johann Christian Friedrich Moritz, naise teine vanaisa oli Karula koguduse õpetaja Ludwig Nathanael Vick. Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885. Tallinn 2007
Harry Reid

Harry Mason Reid (2. detsember 1939 – 28. detsember 2021) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, Demokraatliku partei liige, senati demokraatide liider 2007–2017. Ta lahkus ametist 3. jaanuaril 2017. Harry Reid oli Nevada osariigist valitud senati liige aastatel 1986–2017. Aastatel 1999–2005 oli ta senati demokraatide "piits" (whip).
Andreas Erlemann

Andreas Erlemann (2. november 1833 Vana-Kasaritsa – 29. juuni 1915 Helme) oli eesti köster ja kihelkonnakooliõpetaja ning rahvusliku liikumise tegelane. Erlemann sündis Võrumaal Vana-Kasaritsa mõisa kupja pojana. Ta õppis Kanepi kihelkonnakoolis ja Võru kreiskoolis, mille lõpetamise järel jätkas aastatel 1853–1856 õpinguid Cimze seminaris. Seminari lõpetamise järel töötas aastatel 1856–1859 kihelkonnakoolmeistri ja köstrina Kanepis, sattus aga vastuollu kohaliku kirikuõpetajaga ning kolis Helmesse. Helmes asus ta aastal 1859 tööle köstri ja kihelkonnakoolmeistrina, seal tegutses ta elu lõpuni. Ta juhatas Helme kihelkonna laulukoori ning võttis sellega osa kolmest laulupeost. Ta kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi, tegutses Aleksandrikooli Helme abikomitee esimehena. Ta lõi kaasa ka kohalikus seltsielus: asutas Helme Laulu ja Mängu Seltsi, oli Helme Laenu- ja Hoiuühisuse üks asutajaid ja juhatuse liige, osales Helme Põllumeeste Seltsi töös, oli Liivimaa Maanõunike Kolleegiumi peavolinik Helme mõisa agraarstatistika alal. Erlemann suri aastal 1915 ja ta maeti Helme kalmistule. Tema vend Julius Erlemann (1851–1898) oli samuti õpetaja. Heinrich Rosenthal. Eesti rahva kultuuripüüdlused ühe inimpõlve välte. Mälestusi aastatest 1869-1900 Eesti Päevaleht 2010, lk. 110
Jaan Tammann

Jaan Tammann (4. juuli 1832 Selja – 3. oktoober 1890 Sikana) oli eesti rahvusliku liikumise tegelane. Jaan Tammann sündis Tori kihelkonnas Seljal taluniku pojana. Kuigi oli tegemist terase poisiga, jäi tema haridustee lünklikuks ja ta pidi end täiendama iseõppimise teel. Noorena teenis ta endale elatist mitmesuguste töödega (raamatuköitjana, ehitustöölisena), kuni asus tegutsema ehitusettevõtjana. Aastal 1864 võttis ta ette riskantse sammu, laenates sugulastelt raha ja napsas saksa ehitusettevõtjate eest Pärnu suure koolimaja ehitamise tellimuse. Veel mõne koolimaja ehitamisele järgnesid õigeusu kirikud. Kuna ta oli usaldusväärne ja osutus võrreldes saksa meistritega küllaltki odavaks, sai ta üha suuremaid tellimusi. Aastal 1871 sõlmiti temaga leping nelja õigeusu kiriku ehitamiseks Tartumaal. Selle tööga sai ta suurepäraselt hakkama. Tööga saadud raha ta ei lasknud tuulde, vaid ostis selle eest endale Sikanas talu, mis andis välja mõisa mõõdu. See oli oma aja üks moodsamaid majapidamisi, kus ei puudunud aurumasinad ja hobusekasvandus. Majapidamise kõrval hakkas ta kaasa lööma ka rahvuslikus liikumises, pöörates tähelepanu majanduslikule arengule. Aastal 1868 pöördus ta Johann Voldemar Jannseni poole ettepanekuga eesti põllumeeste seltside asutamiseks. Jannsen haaras ettepanekust kinni ning esitas Pärnu Põllumeeste Seltsi kõrval võimudele kinnitamiseks ka Tartu Põllumeeste Seltsi põhikirja. Aastal 1870 rajatigi mõnekuise vahega Tartu ja Pärnu Põllumeeste Seltsid. Aastal 1871 asutati põllumeeste seltsid ka Võrus ja Viljandis. Tammann lõi kaasa Aleksandrikooli liikumises ja ta valiti 1870. aastal Eesti Aleksandrikooli peakomitee liikmeks ning tema majanduslik mõtlemine aitas Aleksandrikoolile hea tulundusliku aluse luua. Kuuldes, et Põltsamaa lähedal on odavalt müüki pandud Kaarlimõisa hooned, ostis ta need hooned (3623 rubla eest) ära ja müüs need hiljem sama hinnaga Aleksandrikoolile edasi (hoonete tegelik väärtus oli 20 000–30 000 rubla). Emakeelse kooli ideest innustatuna ehitas ta oma projekti järgi ja osaliselt ka oma rahaga Torisse uhke koolimaja, kuhu plaaniti asutada eestikeelne reaalkool. Tema projekti järgi ehitati ka Viira ja Leevi koolimaja. Ta oli ka Eesti Kirjameeste Seltsi liige. Heinrich Rosenthal. Eesti rahva kultuuripüüdlused ühe inimpõlve välte. Mälestusi aastatest 1869-1900 Eesti Päevaleht 2010, lk.87 http://www.eestigiid.ee/?Person=nimi&PYear=aasta&start=210&ItemID=260
Metgetheni veresaun

Metgetheni veresaun oli NSV Liidu relvajõudude poolt jaanuaris 1945 toime pandud naiste ja laste piinamine, vägistamine ja tapmine Sambijas Königsbergi lähedal Metgethenis (tänapäeval imeni Aleksandra Kosmodemjanskogo).
Magneesiumisulamid

Magneesiumisulamid on sulamid, mis sisaldavad umbes 90%–99% magneesiumi ning lisaks põhiliselt alumiiniumi, tsinki ja mangaani. Eriotstarbel kasutatakse ka tsirkooniumi, lantanoide, tooriumi, liitiumi ja hõbedat sisaldavaid magneesiumisulameid. Standardiseeritud magneesiumisulamid sisaldavad teatud vahekorras magneesiumi ning alumiiniumi, tsinki ja mangaani. Kõige levinum tähistuste süsteem on ASTM-süsteem. Selle järgi on näiteks AZ31 plaatide ja ekstrudeeritud profiilide valmistamiseks mõeldud sulam, kus on umbes 3% alumiiniumi ja umbes 1% tsinki; AZ91 on vormide valmistamiseks mõeldud sulam, mis sisaldab 9% alumiiniumi ja 1% tsinki. Tuntuim magneesiumisulam on elektron. Standardiseeritud magneesiumisulamite tihedus on 1,76–1,83 kg/cm³. Nad kuuluvad kõige kergemate konstruktsioonimaterjalide hulka. Alumiinium on umbes 1,5 korda ja teras umbes 4,5 korda raskem. Magneesiumisulamite füüsikaline voolavuspiir on 150–380 MPa ja elastsuspiir (0,2-protsendise pikenemise juures) umbes 80–250 MPa. Kõige kõrgemad väärtused saadakse termilisel töötlemisel, mida magneesiumi-alumiiniumi-tsingisulamitel võib teha, kui alumiiniumisisaldus ületab 6%. Elastsusmoodul on sõltumatult sulami tüübist umbes 45 000 MPa. Enamik magneesiumisulameid on ka suure soojusjuhtivuse ja elektrijuhtivusega ning vibratsioone summutavad. Magneesiumisulamite puuduseks võrreldes teiste metalliliste materjalidega on piiratud kasutatavus kõrgete temperatuuride ning niiske sooli sisaldava atmosfääri korral (vähene korrosioonikindlus). Kerguse tõttu sobivad magneesiumisulamid näiteks lennukite ja autode detailide ning kantavate seadmete (redelite, elektriliste tööriistade, mootorsaagide jms) valmistamiseks. Tähtis on ka hea töödeldavus (sepistatavus).
Ahhaatriisikas

Ahhaatriisikas (Lactarius circellatus) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik. Väliselt on haavariisikaga sarnasel ahhaatriisikal kollakas- kuni tuhkhall, katkevalt ringvöödiline (ahhaadi mustriga), nõrgalt kleepuv-limane kübar. Kasvab laialehistes metsades, eriti tammikutes. Ahhaatriisikat Eestist pole leitud. Haavikute suvine ja sügisene seeneriik Ahaatriisikas andmebaasis eElurikkus
Džihaad

Džihaad (araabia جهاد‎ jihād, 'pingutus, võitlus') on islami usukohustus. Selle täitja on mudžahiid (مجاهد mujāhid, mitmuses مجاهدين mujāhidīn). Milles täpselt džihaad seisneb, tekitab muslimites tänini vaidlusi. Koraanis peetakse džihaadi all silmas sisemist pingutust halbade kommete võitmiseks kogukonnas või üksikisikus. Džihaadist (pingutusest Jumala nimel) ja suhetest uskmatutega räägib koraani viimane kolmandik, mis kutsub džihaadi käigus mittemuslimitele tõde kuulutama. Sõjakad islamistid lähtuvad teistsugusest koraani interpretatsioonist ja nimetavad džihaadiks sõda uskmatute või õigest usust kõrvalekaldunute vastu. Selles kontekstis on islami usuvõitlejaid Lääne ajakirjanduses nimetatud ka džihadistideks ja pühasõdalasteks. Neil koosneb maailm kahest paigast: Dar al-Islam, islami-kojast ja Dar al-Harb, sõja-kojast. Esimesed on islamiusulised, sõjakotta kuulub see osa elanikkonnast või rahvastest, kes sõja kaudu tuleb veel islamile allutada. Sõda islami levitamiseks nimetatakse pühaks sõjaks, araabia keeles džihaadiks. Džihaadi eesmärk on islami ausse tõstmine, islami levitamine või islami võimu kindlustamine. Läänemaailmas kasutatakse samatähenduslikuna mõistet islamifašism.  Takfīr Ristisõjad Karen Armstrong. Islam. Tartu: Ilmamaa, 2003.
Xenix

Xenix on Microsoftile kuuluv Unixil põhinev operatsioonisüsteem. 1979. aastal ostis Microsoft AT&T-lt Unixi litsentsi. Xenix erines 7-st Unixist selle poolest, et kaasatud olid mitmed BSD elemendid. Santa Cruz Operations portis Xenixi, mis alguses töötas ainult Zilog Z8000 seeria masinatel Inteli X86 arhitektuurile. Viimane versioon 2.3.4 OS-ist väljastati aastal 1989.