laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Genji monogatari

"Genji monogatari" (jaapani keeles 源氏物語 'Lugu Genjist', 'Prints Genji lugu') on jaapani kirjanduse klassikaline teos, Heiani perioodil (täpsemini arvatavasti 11. sajandi alguses) Murasaki Shikibu kirjutatud õukonnaromaan. "Genji lugu" on nimetatud maailma esimeseks romaaniks, esimeseks kaasaegseks romaaniks, esimeseks psühholoogiliseks romaaniks ja esimeseks klassikaliseks romaaniks. Ühtlasi pakub romaan ainulaadset kirjeldust elust õukonnas Heiani perioodil. "Genji lool" on tänapäeva romaanidega palju ühisjooni. On peategelane ning suur hulk (umbes nelisada) eri tähtsusega kõrvaltegelast. Kogu sündmustik toimub peategelase elu jooksul ja osalt pärast seda. Teoses puudub selge narratiiv: sündmused lihtsalt juhtuvad nagu elus ikka ja tegelaskujud küll arenevad, aga peamiselt vanemaks saades. Niihästi lugejatele kui tõlkijatele valmistab raskusi asjaolu, et enamikku tegelastest ei nimetata nimepidi. Selle asemel pöördutakse nende poole nende ametinimetuse (näiteks Vasakpoolne Minister), aunimetuse (näiteks Tema Ekstsellents) või sugulussuhete kaudu (näiteks Troonipärija). See nimetus võib aja jooksul muutuda. Sellist stiili kasutati Heiani perioodi õukonnas, kus peeti vastuvõetamatult familiaarseks ja jämedaks mainida kellegi nime. Tänapäevased tõlkijad on rohkemal või vähemal määral kasutanud mitmesuguseid hüüdnimesid, et tegelasi parem ära tunda oleks. Raamatu peatükid 1-41 jälgivad Genji Hikaru, keisri poja, elu Heiani perioodi keiserlikus õukonnas ja 42-54 kirjeldavad sündmusi pärast Genji surma, sh tema ametlike ja mitteametlike järeltulijate saatust. "Lugu Genjist" on üks olulisimaid vanema jaapani kirjanduse teoseid, mis väljendab mono no aware esteetilist printsiipi.
(528219) 2008 KV42

2008 KV42 on 2008. aastal Kuiperi vööst avastatud jäine taevakeha, mis liigub enamiku Päikesesüsteemi kehadega võrreldes vastassuunas. "Leiti kosmiline veidrik", Postimees, 6. august 2008
Kadrioru Saksa Gümnaasium

Kadrioru Saksa Gümnaasium on saksa keele süvaõppega üldhariduskool Tallinnas aadressil Gonsiori tänav 38. Gonsiori tänava koolihoone ehitati 1960. aastal. Aastal 1962 alustati Emerendiana Sillingi juhtimisel saksa keele süvaõpet. Õppetöö toimub Oru majas (Gonsiori 38) ja Mäe majas (Kivimurru tänav 9). 1960–1974 Tallinna 42. Keskkool Alates 1974 – Lembit Pärna nimeline Tallinna 42. Keskkool Alates 1990 – Tallinna 42. Keskkool Alates 1993 – Tallinna Kadrioru Keskkool Alates 1998 – Kadrioru Saksa Gümnaasium Eva Eensaar, näitleja Peeter Ernits, zooloog ja ajakirjanik Riina Hein, Raja Teele osatäitja filmides Anders Härm, kunstikriitik Peeter Jalakas, lavastaja Tanel Kiik, poliitik Kalev Kukk, poliitik Toomas Kreen, näitleja Andres Langemets, luuletaja Mikk Langeproon, muusik Üllas Linder, baptisti vaimulik Andres Luure, semiootik ja filosoof Tiit Matsulevitš, diplomaat ja poliitik Paul Mägi, dirigent Gunnar Okk, majandustegelane Siiri Oviir, poliitik Urmas Paet, poliitik Ilmar Palli, ajakirjanik Maria Peterson, näitleja Linnar Priimägi, kunstiteadlane Indrek Raudne, poliitik Villu Tamme, muusik Mari Tarvas, kirjandusteadlane Siim Tuisk, aktivist Leelo Tungal, kirjanik Toomas Tõniste, sportlane ja poliitik Tõnu Tõniste, sportlane Kaia Urb, laulja Urmas Vahe, ajakirjanik Martin Veinmann, näitleja Koduleht Uwe Gnadenteich, "Ropu suuga luuletajad saadeti koolist minema", Tallinna Postimees, 30. aprill 2009
417

◄ | 4. sajand | 5. sajand | 6. sajand | ► ◄ | 380. aastad | 390. aastad | 400. aastad | 410. aastad | 420. aastad | 430. aastad | 440. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 413 | 414 | 415 | 416 | 417 | 418 | 419 | 420 | 421 | ► | ►► 417. aasta Innocentius I järel sai paavstiks Zosimus. Vana-Rooma konsuliteks olid Flavius Honorius ja Flavius Constantius. ... ... 12. märts – Innocentius I, paavst Alexius, pühak
Aare liustik

Aare liustik (saksa keeles die Aargletscher 'Aare liustikud') on liustike rühm Berni Alpide idaosas Finsteraarhorni ümbruses. Tegemist on nelja tohutu jääjõega, mis laskuvad Finsteraarhorni grupi liustikulohkudest Hasli oru tagaossa. Ülem-Aare liustiku (Oberaargletscher) äravool moodustab Aare jõe, mis pärast lühikest joolsu võtab endasse Alam-Aare liustiku (Unteraargletscher) äravoolu. Alam-Aare liustik tekib, kui ühinevad kaks kõrgemal asetsevat jääjõge Lauteraargletscher ja Finsteraargletscher, mis laskuvad Schreckhorni ümbruse kõrgorgudest ja mida lahutab kaljuhari Lauteraarhörner. Finsteraargletscher möödub Finsteraarhorni jalamist. Aare liustiku vastu on tekkinud suurem huvi pärast Josef Hugi (1827) ja Louis Agassize (1840) loodusteaduslikku uurimistööd. Mõlemat huvitas eelkõige liustiku voolukiirus. Onn, mille Josef Hugi Aare liustikule uurimisjaamaks püsti pani, muutis aastatel 1827–1830 oma asukohta 100 m võrra, 1836. aastaks 724 m võrra ja 1842. aastaks 1428 m võrra.
Rahaline karistus

Rahaline karistus on Eesti karistusseadustiku § 44 mõistes kohtu poolt mõistetud rahaline karistus sooritatud kuriteo eest. 2001. aastal vastu võetud karistusseadustikus kehtestati rahalise karistuse minimaalne päevamäär 50 krooni (nüüd samaväärne 3,2 eurot) ja karistuse suuruseks 30 kuni 500 päevamäära. Karistuse tegeliku päevamäära suuruse arvutab kohus süüdimõistetu keskmise päevasissetuleku alusel. 2002. aastal oli keskmine karistus varguse eest 250 päevamäära (umbes 800 eurot). Sama suur keskmine karistuse summa oli ka 2013. aastal. Rahalise karistuse ning rahatrahvi vahe põhineb süüteo liigil: Rahaline karistus määratakse kuriteo eest. Rahatrahv määratakse väärteo eest. Rahatrahv "Karistusseadustik". Elektrooniline Riigi Teataja. 28.07.2008. "Kuriteo eest määratav minimaalne rahaline karistus kasvab kolm korda" Eesti Päevaleht, 10. september 2013 "Korruptsioonisüüteod ja karistused Eestis". Eesti Justiitsministeeriumi korruptsiooni veebileht. Eesti Justiitsministeerium. 11. oktoober 07. Originaali arhiivikoopia seisuga 2008-10-02. Vaadatud 7.09.2008. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend)
Piion

Piion on meson, mis koosneb u- või d-kvargist ja u- või d-antikvargist. Piioneid eksisteerib kolme tüüpi: π+, π– ja π0 (võib ka öelda, et piion on nende kolme osakese ühine nimetus). Piionid on kõige kergemad mesonid. Nad on nukleonidevaheliste tuumajõudude vahendajaks aatomituumas. Piionite spinn on null ja nad koosnevad esimese põlvkonna kvarkidest. U-kvark ja d-antikvark moodustavad π+ piioni, d-kvark ja u-antikvark π– piioni ning π0 võib võrdse tõenäosusega koosneda u-kvargist ja u-antikvargist või d-kvargist ja d-antikvargist. π+ ja π– on laenguga piionid ja π0 on neutraalne piion. Laenguga piionid lagunevad nõrga vastastikmõju kaudu kas müüoniks ja müüonneutriinoks (99,9877% juhtudest) π + → μ + + ν μ {\displaystyle \pi ^{+}\to \mu ^{+}+\nu _{\mu }\,} π − → μ − + ν ¯ μ {\displaystyle \pi ^{-}\to \mu ^{-}+{\bar {\nu }}_{\mu }\,} või elektroniks ja elektronneutriinoks (0,0123% juhtudest) π + → e + + ν e {\displaystyle \pi ^{+}\to e^{+}+\nu _{e}\,} π − → e − + ν ¯ e {\displaystyle \pi ^{-}\to e^{-}+{\bar {\nu }}_{e}\,} Ülilühikese elueaga π0 laguneb kaheks gammakvandiks π 0 → 2 γ {\displaystyle \pi ^{0}\to 2\gamma } Järgmises tabelis on piionite põhilised omadused.
Diego Maradona

Diego Armando Maradona (30. oktoober 1960 Lanús – 25. november 2020 Dique Luján) oli Argentina jalgpallur, keda peetakse üheks ajaloo parimaks jalgpalluriks. Maradona mängis sellistes klubides nagu Argentinos Juniors, Boca Juniors, Barcelona, Napoli, Sevilla ja Newell's Old Boys. Argentina koondises mängis Maradona 91 kohtumist ja lõi 34 väravat. Ta võitis koondise koosseisus 1986. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused ja sai 1990. aastal hõbemedali. Mõlemal korral kohtuti finaalis Saksamaaga. 2008. aasta detsembrist töötas Maradona Argentina koondise peatreenerina. Tema leping lõppes pärast 2010. aasta maailmameistrivõistlusi. Hiljem oli ta veel Araabia Ühendemiraatide klubide Al-Wasl ja Al-Fujairah, Mehhiko klubi Dorados de Sinaloa ning Argentina kõrgliiga klubi Gimnasia de La Plata peatreener. Boca Juniors Primera División: 1981 Metropolitano Barcelona Copa del Rey: 1983 Copa de la Liga: 1983 Hispaania superkarikas: 1983 Napoli Serie A: 1986–87, 1989–90 Coppa Italia: 1986–87 UEFA karikas: 1988–89 Itaalia superkarikas: 1990 Argentina Noorte jalgpalli maailmameistrivõistlused: 1979 Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 1986 Tema sportlaskarjäär lõppes uimastite tarvitamise tõttu. Tema kokaiinisõltuvust raviti Šveitsi ja Kuuba kliinikutes. Tema noorem vend Hugo Maradona suri 2021. aasta detsembris 52-aastaselt. "The Albiceleste underdog who conquered the world". FIFA. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. august 2017. Vaadatud 16. august 2017. Koduleht Madis Kalvet. Legendi tagasitulek, Postimees, 1. november 2008 Diego Maradona obituary [Diego Maradona nekroloog], TheGuardian.com, 25. november 2020
Šogun

Šogun (jaapani keeles 将軍 shōgun) oli feodaalse Jaapani sisuline valitseja alates 12. sajandist kuni Meiji restauratsioonini. Tiitel ise tähendab kindralit ning oli esialgselt keiserliku armee ülemjuhataja nimetus. Šogunaat kui sõjaline administratiivsüsteem tekkis 1185. aastal ja oli tuntud bakufu nime all, võttes tegeliku võimu Kyōtos asuvalt keisri õukonnalt. Tokugawa Ieyasu ühendas 1603. aastal kogu Jaapani Tokugawa šogunaadi võimu alla, mis valitses Jaapanit kuni 1868. aasta Meiji restauratsioonini. Uesugi Kenshin
Kolmas Eurovisiooni tantsuvõistlus

Kolmas Eurovisiooni tantsuvõistlus pidi toimuma 2009. aasta septembris Bakuus Aserbaidžaanis, kuid lükati edasi 2010. aasta sügisesse ringhäälingute huvipuuduse tõttu. 2010. aasta jaanuaris teatas EBU, et võistlus on uuesti edasi lükatud ja tõenäoliselt ei toimu üldse.
Daimjo

Daimjo (jaapani keeles 大名 daimyō) oli kõrgeim kohalik valitseja feodaalses Jaapanis (11.–19. sajandil). Pärast keisrivõimu nõrgenemist ja Jaapani langemist kodusõdade keerisesse Sengoku ajastul lagunes riigi administratiivne ühtsus ning Jaapan hakkas koosnema sadadest väiksematest daimjode poolt valitsetud võimupiirkondadest. Seoses Jaapani lõpliku ühendamisega 1603. aastal Tokugawa Ieyasu poolt allutati kõik daimjod šogunile. See süsteem kestis kuni Meiji restauratsioonini 1868. aastal.
Edo

Edo oli Jaapani pealinna Tōkyō nimi kuni 1868. aastani. Edo sai Jaapani faktiliseks pealinnaks pärast Tokugawa šogunaadi tõusu võimule 1603. aastal, mil see asendas Kyōto, mis jäi keisri õukonna asukohaks. Pärast 1868. aasta Meiji restauratsiooni, millega taastati keisrivõim, nimetati Edo ümber. Tokugawa šogunaadi valitsusaega 1603–1868 tuntakse ka Edo perioodina.
Eesti välisminister

Välisminister on Vabariigi Valitsuse liige, kes juhib Välisministeeriumi ning esindab Eesti Vabariiki välissuhtlemises. Välisminister nimetab ametisse Eesti asjureid ning konsulaarasutuste juhte ning esitab valitsusele taotlusi suursaadikute ametissenimetamiseks ning tagasikutsumiseks ja diplomaatiliste auastmete andmiseks või äravõtmiseks. Välisminister esitab justiitsministriga kooskõlastatult valitsusele heakskiitmiseks rahvusvaheliste kohtute kohtuniku kandidaadid. Ministri nimetab ametisse ja vabastab ametist Vabariigi President peaministri ettepanekul. Minister astub ametisse ametivande andmisega Riigikogu ees. Alates 17. aprillist 2023 on Eesti välisministriks Margus Tsahkna. Välisministri ülesannete hulka kuulub: Eesti esindamine Euroopa Liidu üldasjade ja välissuhete nõukogus ning teistel Euroopa Liidu välissuhtlemisega seotud ministrite tasandi kohtumistel, välisministeeriumi atesteerimiskomisjoni ettepanekul Vabariigi Valitsusele taotluse esitamine erakorralise ja täievolilise suursaadiku nimetamiseks või tagasikutsumiseks, välisministeeriumi eelarvevahendite kasutamise üle otsustamine ning eelarve täpse ja otstarbeka täitmise üle valvamine. Vastavalt välissuhtlemisseadusele: välisminister esitab kooskõlastatult justiitsministriga ja kuulanud ära Riigikohtu esimehe, õiguskantsleri ja riigisekretäri arvamuse, rahvusvaheliste kohtute kohtuniku kandidaadid Vabariigi Valitsusele heakskiitmiseks, välisminister kehtestab määrusega diplomaadi- ja teenistuskaardi väljaandmise korra, diplomaadi- ja teenistuskaardi vormi, tehnilise kirjelduse ning kaardile kantavate andmete loetelu, välisminister kehtestab määrusega arengukoostööprojekti ja arengukoostööprojekti aruande vormid, välisminister kehtestab määrusega välismaiseid massiteabevahendeid esindavate ajakirjanike akrediteerimise tingimused ja korra, välisminister kehtestab määrusega välisriigi või rahvusvahelise organisatsiooni esindusele kinnisomandi ja kinnisasja valduse üleandmise tingimused ja korra ning taotluse vormi. Parteid ██ Põllumeeste Kogud ██ Eesti Demokraatlik Erakond / Eesti Rahvaerakond / Rahvuslik Keskerakond ██ Eesti Tööerakond ██ Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei ██ Kristlik Rahvaerakond Parteid ██ Eesti Reformierakond ██ Eesti Keskerakond ██ Rahvuslik Koonderakond Isamaa ██ Eesti Koonderakond ██ Rahvaerakond Mõõdukad / Eesti Sotsiaaldemokraatlik Erakond ██ Isamaa Erakond ██ Erakond Eesti 200 ██ Eesti Talurahva Erakond Eesti NSV välisminister "Välisministri ametist". valitsus.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 18.07.2022. Vaadatud 18.07.2022. "Välisminister". Välissuhtlemisseadus
Rahatrahv

Rahatrahv on Eesti karistusseadustiku § 47 mõistes kohtumenetluse või kohtuvälise menetluse käigus määratav rahaline karistus sooritatud väärteo eest. 2008. aastal võib Eestis kohaldada rahatrahvi kolm kuni kolmsada trahviühikut (trahviühik on rahatrahvi baassumma, mille suurus on neli eurot). Rahatrahvi ja rahalise karistuse vahe põhineb süüteo liigil: Rahaline karistus määratakse kuriteo eest. Rahatrahv määratakse väärteo eest. Rahaline karistus "Karistusseadustik". Elektrooniline Riigi Teataja. 28.07.2008. "Korruptsioonisüüteod ja karistused Eestis". Eesti Justiitsministeeriumi korruptsiooni veebileht. Eesti Justiitsministeerium. 11. oktoober 07. Originaali arhiivikoopia seisuga 2008-10-02. Vaadatud 7.09.2008. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend)
Gregor von Helmersen

Gregor von Helmersen (11. oktoober 1803 Kammeri mõis, Tartumaa, Liivimaa – 15. veebruar 1885 Peterburi) oli baltisaksa geoloog. Ta sai alghariduse Peterburis ja edasi jätkas Tartu gümnaasiumis. Õppis Tartu Ülikoolis (1820–1825) algul aasta õigusteadust ja siis edasi geoloogiat. Korporatsioon Livonia asutajaliige. 1826. aastal oli Uuralites ametis kullaleiukohtade uurimisel ja sai nende tulemuste eest 1827. aastal Tartu Ülikoolilt filosoofiakandidaadi kraadi. 1828–1829 töötas Helmersen Peterburi Mäekadetikorpuses. Pärast enda täiendamist Berliini, Heidelbergi, Bonni ülikoolis ja Freibergi tehnikaülikoolis naasis Peterburi ja töötas seal Mäeinseneride Korpuses ametniku ja õppejõuna ning alates 1838. aastast professorina. Kui 1865. aastal sai Mäeinseneride Korpusest Peterburi Mäeinstituut, siis töötas Helmersen seal direktorina kuni 1872. aastani. Sai insenerivägede kindralmajori auastme. Ta oli Peterburi Teaduste Akadeemia liige (1850) ja Vene Geoloogiakomitee esimene direktor (aastast 1882). Ta oli kuni 1883. aastani Venemaa Piibliseltsi president. Ta koostas Venemaa Euroopa-osa geoloogilise kaardi (1841), uurinud Venemaa kivisöe-, rauamaagi- ja naftamaardlate geoloogiat. Ta on uurinud Eesti kvaternaari setteid, Peipsi järve liustikusetteid ja rändrahne. Ta on Eesti looduskaitse üks algatajaid. Ta on maetud Tartusse Vana-Jaani kalmistule Raadil. Gregor von Helmersen oli abielus Agrafina Koschelewiga, kes oli kindral Koschelewi ning Charlotte von Helmerseni tütar. Abielust sündisid: Auguste (1837–1923), oli abielus Robert Lenziga (suri 1883), kes oli kõrge riigiametnik ning tõeline riiginõunik Wilhelm (1838–1887), keiserlik õuenõunik Elisabeth (1848–1903) Maria (sünd. 1852), oli abielus admiral Peter von Molasiga Benedikt (1857–1878), meditsiinitudeng Helmersen Helmerseni kivikülv Gregor von Helmersen Eesti Looduseuurijate Seltsi e-teatmikus Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft, Teil 1, 2: Livland, Lfg. 9-15, Bd.: 2, Görlitz. Lk. 828 Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft, Teil 1, 2: Livland, Lfg. 9-15, Bd.: 2, Görlitz. Lk. 826–828 Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft, Teil 1, 2: Livland, Lfg. 9-15, Bd.: 2, Görlitz. Lk. 821 Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Teil 2, 3: Estland, Bd.: 3, Görlitz, 1930. Lk. 110–111 Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft, Teil 1, 2: Livland, Lfg. 9-15, Bd.: 2, Görlitz. Lk. 822 Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft, Teil 1, 1: Livland, Bd.: 1, Görlitz, 1929. Lk. 288–289 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930. Lk. 230–231 G. Helmerseni haud
Laevamõõdud

Laeva mõõdud on kõikvõimalikud mõõdud, mida kasutatakse kogu laeva elukaare jooksul. Tähtsamad neist kannavad nime laeva peamõõtmed ehk teoreetilised peamõõtmed, mis määratakse projekteerimisel teoreetilisel joonisel ja kantakse pärast ehitamist laeva mõõdukirja. Mõõdukirju võib ühel laeval olla mitu ning neid väljastavad klassifikatsiooniühingud. Siinses kirjutises on lisaks peamõõtmetele ka teisi enamkasutatavaid lühendeid ja nende selgitusi. AV – area exposed to wind – laevakere purjesuspindala B – beam, breadth – laius, suurim või keskkaare kohal BWL – BWL – Beam at the waterline – Suurim laius veeliinil brt – brutoregistertonn – varem kasutusel olnud brutoregistermahutavuse (BRT) mõõtühik CGT – compensated gross ton – laevaehituslik tingmahutavus D – depth, moulded of ship hull – parda kõrgus D – diameter of propeller – sõukruvi läbimõõt dwt – deadweight – dedveit, täielik kandevõime F – freeboard – vabaparda kõrgus FW – fresh water – magevesi GT – gross tonnage – kogumahutavus ehk brutotonnaaž GRT – gross register tonnage – brutoregistermahutavus, BRT L – length of a ship – pikkus LOA – LOA – length overall – üldpikkus LOD – LOD – length on deck – peateki pikkus LOH – LH – length of hull – laevakere pikkus – ISO 8666 – kasutatakse väikelaevade puhul LPP – LPP – length between perpinticulars – püstsirgete vaheline kaugus LWL – LWL – length at the waterline – veeliini (veejoonetasandi) pikkus nrt – netoregistertonn – varem kasutusel olnud netoregistermahutavuse (NRT) mõõtühik NT – neto tonnage – puhasmahutavus ehk netotonnaaž S – veealune välispindala SW – salt water – merevesi T – draught moulded – süvis t – trim – trimm Z – sõukruvi labade arv Hetkel on laeva süvis 4,65 m IMO number Laevaarhitektuur International Convention on Tonnage Measurement of Ships, Adoption: 23 June 1969; Entry into force: 18 July 1982 @imo.org 1969. aasta rahvusvaheline laevade mõõdistamise konventsioon @legaltext.ee Kohtu registriosakonna kodukord, Lisa 1 - sellest dokumendist näeb, millised andmed laeva kohta kantakse Eestis Laevaregistrisse. IACS Ltd Unified Requirements IACS Ltd - Ship data - IACS Procedural Requirements require member societies to provide monthly reports on ships in class en:International Association of Classification Societies - IACS Ltd. Kustav Laigna, „Laevateooria” 1999, (Tallinn, Ühiselu), ester.ee Laevateooria, lugeja.ee Laevade mõõtmine Merevikis Täidlustegur Merevikis
Alexander Keyserlingk

Alexander von Keyserlingk (1895 – 1995) oli baltisaksa amatöörbioloog. Ta õppis Tallinnas. 1930. aastail elas ta Puhtus, kus oli Jakob von Uexkülli maavalduse hooldaja ja abiline bioloogilises uurimistöös. Enne ümberasustamist tegeles ta Virtsus nutriakasvatusega. Aastast 1939 elas perega Posenis, Warthegaus. Ta huvitus ornitoloogiast ja loomade introduktsioonist. Ta tegeles jahikullide ja faasanite kasvatamisega. Ta on avaldanud Eerik Kumari vahendusel mõned artiklid ajakirjas Eesti Loodus. Ta korraldas Puhtu looduskaitseala moodustamist. Ümberasujate äri hõberebastega., Uus Eesti, nr. 52, 23 veebruar 1940 Puhtu bioloogiajaam Kull, K. 1984. Keyserlingid Eestimaa bioloogias. Eesti Loodus 27(12): 786–791.
Aleksandr Ivanov

Aleksandr Ivanov on olnud mitme tuntud isiku nimi: Aleksandr Aleksandrovitš Ivanov (1867–1939) oli vene astronoom. Aleksandr Aleksandrovitš Ivanov (1936–1996) oli juudi päritolu luuletaja, parodist ja telesaatejuht. Aleksandr Ivanov (ettevõtja) (sündinud 1940) on vene tehnikateadlane ja ettevõtja. Aleksandr Ivanov (maalikunstnik) (1806–1858) oli vene maalikunstnik. Aleksandr Ivanov (etnograaf) (1820–1890) oli vene etnograaf. Aleksandr Jevdokimovitš Ivanov oli 19. sajandi vene arhitekt. Aleksandr Ivanov (maadleja) on Sahha maadlustreener ja endine maadleja, olümpiahõbe. Aleksandr Ivanov (kunstiteadlane) (1876–1940) oli vene kunstiteadlane. Aleksandr Ivanov (kirjastaja) (sündinud 1956) on vene kirjastaja. Aleksandr Ivanov (dramaturg) (1844–1888) oli vene dramaturg. Aleksandr Ivanov (odaviskaja) (sündinud 1982) on vene odaviskaja. Aleksandr Ivanov (teoloog) (1837–1911) oli vene õigeusu teoloog. Aleksandr Vassiljevitš Ivanov (1845–1917) oli vene arhitekt. Aleksandr Ivanov (muusik) (sündinud 1968) on vene rokkmuusik. Aleksandr Ivanov (käija) (sündinud 1993) on vene käija. Aleksandr Ivanov (laulja) (sündinud 1994) on valgevene laulja. Aleksandr Ivanov (jalgpallur) (sündinud 2000) on Eesti jalgpallur. Aleksandr Ivanov (laevaremondilukksepp) (sündinud 1994) oli Eesti NSV XI Ülemnõukogu saadik
Kohatu mõis

Kohatu mõis (saksa keeles Kohhat) oli Harjumaal Hageri kihelkonnas asunud mõis. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisakeskus Harjumaa Saue valla Kohatu küla maadel. Kohatu karjamõis tekkis Kohatu põlisküla kõrvale. Kohatu mõisa on esmamainitud 1475. aastal. 17. sajandi alguses oli mõis Neukirchide suguvõsa omanduses. 1637. aastal eraldati mõisa veskikoht iseseisvaks Uue-Kohatu ehk Kernu mõisaks. 1639. aastal omandas Kohatu mõisa Gustav von Wrangell, seejärel Hans von Wrangelli (1638–1683). 1741 läks Kohatu Kernu mõisniku Friedrich Johann Wartmanni valdusse ning jäi kuni mõisate võõrandamiseni Kernu kõrvalmõisaks. 1920. aastatel tekkis nii Kohatu kui Kernu mõisasüdame ümber asundus. Kohatu asundus kasvas 1930. aastate lõpuks Kohatu külaga kokku. Kernu asundust nimetati alates 1937. aastast sealse Lümandu jõe järgi Jõekülaks. 1977. aastal liideti Jõekülagi Kohatu külaga. Kohatu mõisast Eesti Mõisaportaalis Eesti kohanimeraamat, lk. 220 Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Kohatu mõis (Hageri khk) Eesti mõisad
Simple Session

Simple Session (varem tuntud kui Simpel Session) on Euroopa suurim ekstreemspordivõistlus, mis toimub iga aasta alguses Tallinnas, Saku Suurhallis. Kohal on maailma esirulatajad ja BMX sõitjad. Ühel päeval toimuvad eelsõidud ja järgneval finaalsõidud. Esimene Simpel Session leidis aset Tartus 2001. aastal, kui avati Tähtvere skatepark. See korraldati umbes 10 000 krooniga, kuid 2010. aasta Simpel Sessioni eelarve oli ligikaudu juba 4 miljonit krooni.  Pikemalt artiklis Pop! Session 2006 Winter Bash 2006. aasta Simpel Session toimus 6. – 9. jaanuaril.  Pikemalt artiklis Simpel Session 2007 Winter Bash 2007. aasta Simpel Session toimus 12. – 14. jaanuaril. 2008. aastal toimus Simpel Session 25.–27. jaanuaril. Eestlastest võtsid osa: rulatajad Samuel Oja, Romario Siimer, Martin Halumets, Nils-Erik Vesberg, Hendrik Gross, Kristjan Prik, Edgar Kiisa, Jaan Suits, Aleksandr Tubin, Eron Nõlvand, Kaur Rank, ja Sergei Semitsev; trikiratturid Ingvar Neumann, Andres Lainevool, Viktor Ignatenko, Raigo Suija, Risto Kütt, Martin Raadik, Oliver Kurbas ja Dmitri Gorjajev. 2009. aasta Simpel Session toimus 16.-18. jaanuaril. 2009. aasta pargidisaini autor oli Nate Wessel. 2010. aasta Simpel Session toimus 6.-7. veebruaril. Auhinnafond oli 150 000 krooni. ekspress.ee[alaline kõdulink] vaadatud 29.01.11 elu24.ee vaadatud 29.01.11 Koduleht
384

384. aasta Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand Aastakümned: 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad - 380. aastad - 390. aastad 400. aastad 410. aastad 420. aastad 430. aastad Aastad: 379 380 381 382 383 - 384 - 385 386 387 388 389 9. september - Flavius Augustus Honorius, Vana-Rooma keiser paavst Damasus I
383

383. aasta Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand Aastakümned: 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad - 380. aastad - 390. aastad 400. aastad 410. aastad 420. aastad 430. aastad Aastad: 378 379 380 381 382 - 383 - 384 385 386 387 388 16. jaanuaril kuulutati Rooma keisri Theodosius Suure vanim poeg Arcadius kaasvalitsejaks ning talle anti tiitel augustus. Magnus Maximus kuulutati Britannias Rooma keisriks Shapur III sai Pärsia valitsejaks Toimus Konstantinoopoli I kirikukogu. Rooma keiser Gratianus David Vseviov (2004). Bütantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst. Lk 17.