laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Herbaarium

Herbaarium on kuivatatud taimede, vetikate või seente (fungaarium) teaduslik või õppeotstarbeline kogu, mille ülesandeks neid säilitada äratuntaval ja vaadeldaval viisil. Herbaariumiks nimetatakse ka asutust või ruumi, kus neid kogusid hoitakse. Soontaimede herbaariumis on taimed kuivatatud pressitult ning tavaliselt kinnitatud aluspaberile. Sammalde, samblike ja seente herbaariumides säilitatakse eksponaate paberist ümbrikes või kottides. Herbaariumi arvestuslik ühik on herbaarleht, st ühele paberile monteeritud, ühest kohast ja ühel ajal kogutud samast taksonist taimi, sammalde puhul samblaümbrik. Iga herbaarlehe või samblaümbriku juurde kuulub etikett, millel on andmed eksemplari kogumiskoha, kogumisaja, koguja ja määramistulemuse kohta. Leiuandmeteta herbaareksemplaril puudub üldjuhul teaduslik väärtus. Botaanik ja taimegeograaf Liivia Laasimer on iseloomustanud kuivatatud taimede kogusid teaduse ja ühtlasi terve kultuuri varasalvena: "Herbaariumidel on hindamatu teaduslik väärtus: nad on võrreldavad arhiivimaterjalidega, mille uurimisel võib ka sajandite pärast teha uusi teaduslikke avastusi või korrigeerida varasemaid tõekspidamisi. Herbaariumidest võib leida nii mõndagi unikaalset, eriti praegusel ajal, mil looduslikud taimekooslused, kust võiks saada täiendavat materjali, järk-järgult kaovad. /---/ Mingi taimerühma uurija peab sageli läbi töötama materjali mitmete teiste maade herbaariumides". Eestist kogutud herbaarmaterjali on kõige rohkem Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi herbaariumis, rahvusvahelise akronüümiga TAA (vt Index Herbariorum). Põhiliselt sellele tuginedes koostati 11-köiteline Eesti NSV floora ning rida taimemäärajaid, samuti Eesti taimede levikuatlas 2020. Tartu Ülikooli loodusmuuseumis asub Eesti suurim välismaalt kogutud herbaarium, aga ka oluline Eestist kogutud taimede herbaarium ning mitmed õppeherbaariumid. Tartu ülikooli herbaariumi akronüüm on TU. Eesti botaanilisse rahvuskogusse kuulub lisaks eelnimetatutele kaks olulist herbaariumi Tallinnas: Eesti Loodusmuuseumis (akronüüm TAM) ning Tallinna botaanikaaia herbaarium (akronüüm TALL). Sõna pärineb ladina keelest ja herba tähendab rohtu ja herbarius liitsõnades "rohu-" või "taime-". Kitsamas mõistes on herbaarium kuivatatud, pressitud ja ülevaatlikult korraldatud teaduslik taimekogu või õppekogu. Laiemas mõistes on herbaarium asutus või ruum, kus taimekogu hoitakse ja kasutatakse. Keskajal nimetati herbaariumiks taimeraamatut, milles käsitleti ravim- ja kasulikke taimi. Raamatukujuline herbaarium vahetus ka tänapäeval kasutatavate lahtiste herbaarlehtede vastu 18. sajandil. Eesti vanimad säilinud herbaarlehed pärinevad 18. sajandi teisest poolest Friedrich Simon Morgensterni herbaariumist, mida säilitatakse Tartu ülikooli loodusmuuseumi botaanika- ja mükoloogiamuuseumis. Index Herbariorum leivamardikas TEA entsüklopeedia 8. köide, 2012. Toomas Kukk, "Herbaariumi käsiraamat", Tallinn: Hea Lugu, lk 23, 2015 Liivia Laasimer "Herbaarium - teaduslik kultuurivara" Eesti Loodus 3/1970 (lk 141–145), lk 141; cit. via Tiiu Speek "Botaanikud Chamisso ja Eschscholtz Californias" Akadeemia 5/2012 (lk 835-879), lk 849
Haridusnõudlus

Haridusnõudlus on haridusvajadus, mida toetab põhiseaduslik õigus haridusele õigusaktides täpsustatud tingimustel ja korras.
Televisioon (ajaleht)

Televisioon on Eesti Televisiooni nädalaleht. Ajaleht asutati 1956 Tallinnas Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Raadio ja Televisiooni Komitee väljaandena Raadio ja Televisiooni Saatekava. Nime Televisioon hakkas ajaleht kandma 1962. aastast. Aastatel 1962–1969 sisaldas ajaleht nii eesti- kui ka venekeelset saatekava. Aastast 1969 ilmub eraldi venekeelne paralleelväljaanne Televidenije (Телевидение). Alates 1995. aastast sisaldab väljaanne ka Eesti Raadio saatekavu ning teavet muuseumide, näituste, kinode ja teatrite mängukava kohta. Alates 1996. aastast kannab väljaanne nime Nädal ja ilmub ajakirjana. 1960. aastate lõpul ajalehe Televisioon sisu mitmekesistus: seal hakkas ilmuma sõnavõtte, kommentaare, sõnalist huumorit ja karikatuure. Ajalehe Televisioon toimetuses on töötanud Kalle Kurg (kujundaja ja autor; kunstisaadete vanemtoimetaja), Bernhard Viiding (toimetaja), Ülo Ojatalu (toimetaja) jt. Trükiarv 1974. aastal: 160 000, 1995. aastal 60 000. "Televisioon". Eesti entsüklopeedia 9, lk.368.
Ufa jõgi

Ufa (vene Уфа, baškiiri Ҡариҙел) on jõgi Venemaal Uuralites, Belaja jõe lisajõgi. Ufa pikkus on 918 km ja valgala 53 100 km². Jõe ääres asuvad Ufa ja Krasnoufimsk. Suuremad lisajõed Ai ja Jurjuzani jõgi.
Putlitz

Putlitz on linn Saksamaal Brandenburgi liidumaa loodeosas Prignitzi kreisis. Kaltenkirchen, Saksamaa Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Putlitzi koduleht
Ad hoc-võrk

Ad hoc võrk ehk arvuti-arvuti vaheline võrk on automaatselt seadistuv traadita kohalik võrk, mis luuakse WiFi-võimeliste arvutite vahel väliste võrguseadmete abita. Üks arvuti loob ad hoc serveri ja teised saavad sellega ühenduse luua samamoodi nagu WiFi-ruuteriga. Võimalik on luua krüpteeringuta lahtine võrk (open) või krüpteeritud võrk, kasutades WEP või WPA2-Personal algoritme. Vanematel kaartidel on tihti ühilduvusprobleeme, mis tulenevad peamiselt tarkvarast ja ka riistvarast. Selle tõttu on suuri ad hoc võrke raske luua. WiFi Ethernet Kohtvõrk Mobiilne ad hoc võrk (MANET) http://www.oreillynet.com/pub/a/wireless/2004/01/22/wirelessmesh.html
Amata piirkond

Amata piirkond (läti keeles Amatas novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirkond moodustati 2000. aastal, mil ühinesid Drabeši vald ja Amata vald. 2009. aastal liideti piirkonnaga Nītaure, Skujene ja Zaube vald. 2021. aastal liideti Amata piirkond Cēsise piirkonnaga. Läti statistika keskamet, vaadatud 15.06.2021. Amata piirkonna koduleht
Erika Nivanka

Erika Eugenie Nivanka (neiupõlves Viirsalu, enne eestistamist Weide(n)baum; 28. jaanuar 1909 Rakvere – 26. juuni 1988 Helsingi) oli hõimusuhete edendaja ja Riigi Ringhäälingu esimene naisdiktor. Erika Nivanka õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ning kuulus korp! Indlasse ja oli selle juhatuse liige. Ta kuulus Üliõpilaslehe toimetusse ning oli ka selle peatoimetaja. Pärast ülikooli lõpetamist sai Erika Nivankast Riigi Ringhäälingu esimene naisdiktor ning hiljem Riikliku Propaganda Talituse kultuuriosakonna juhataja. Tutvumine Eino Nivankaga, kellest hiljem sai Helsingi Ülikooli raamatukogu töötaja, viis abieluni 1938. aastal ja naine asus elama Soome. Aastatel 1951–1960 elas ta Pariisis. Erika Nivanka suri 26. juuni 1988 Tapiolas ning on maetud Helsingi Kulosaari kalmistule. "Soome lahe kahel kaldal". Tallinn, Faatum, 2002; Tallinn, Eesti Päevaleht, 2010 Tema tütred on Eevi Anniki Nivanka ja Leena Päivikki Nivanka. Pekka Linnainen (10.06.2013). "Helsinki on virolainen – Sinimustvalge Helsingi kaart". Estofennia (Eesti ja soome keeles). Vaadatud 1.06.2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
1540. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1510. aastad | 1520. aastad | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | 1570. aastad | ► 1540 | 1541 | 1542 | 1543 | 1544 | 1545 | 1546 | 1547 | 1548 | 1549 1540. aastad on ajavahemik 1540. aasta algusest kuni 1549. aasta lõpuni. 1541 – Hernando de Soto oli esimeseks eurooplaseks, kes nägi Mississippi jõge. ... ...
Bernhard von Oldendorf

Bernhard von Oldendorf (ka Bernardus Oldendorp) oli Liivi ordu maamarssal aastatel 1347–1349. Bernhard von Oldendorf oli pärit Ravensbergi krahvkonnast Oldendorfist Borgholzhauseni lähedalt. Tema suguvõsa omas krahvkonnas mitmeid lääne ja valitses linnuseid. Oldendorfid olid suguluses ka Ravensbergi krahvidega: 1324. aastal on krahv Otto nõole Kunigunde von Oldendorfile läänistatud mitmeid valduseid, sealhulgas ka Habichthorst Oldendorfi kihelkonnast. Just sealt pärines ilmselt ka Bernhardi perekond. Oldendorfi ordukarjääri kohta on teada vaid see, et ta oli maamarssal. Võimalik, et ta sai selleks juba 1342, kindlad teated on aastate 1347–1349 kohta. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 641 (lk 490).
Elektri- ja Elektroonikainseneride Instituut

Elektri- ja Elektroonikainseneride Instituut (ingl Institute of Electrical and Electronics Engineers, IEEE) on maailma suurim rahvusvaheline elektrotehnikat arendav mittetulunduslik erialaorganisatsioon. IEEE registreeriti aastal 1963, kui ühendati Raadioinseneride Ühing (IRE) ja Ameerika Elektriinseneride Ühing (AIEE). Viimane asutati 1884 ja seda loetakse tihti ka IEEE asutamisaastaks. Tänapäeval on IEEE paljude organisatsioonide ja projektide katusorganisatsioon. IEEE toetab ülemaailmseid tehnikakonverentse, sümpoosione ja seminare ning avaldab ligi veerandi kõigist artiklitest elektrotehnika, elektroonika (sh tööstuselektroonika, jõuelektroonika, sidetehnika, olmeelektroonika jm elektroonika alavaldkondades), arvutiehituse ja arvutiteaduse alal. IEEE pakub oma liikmetele täiendõppe programme. IEEE üks tähtsamaid allorganisatsioone on IEEE Standardiühing, mis tegeleb elektroonikastandardite väljatöötamise ja arendamisega. 31. detsembri 2008 seisuga on IEEE-s rohkem kui 160 riigist üle 375 000 liikme, neist 55% USA-st, ja üle 80 000 õpilasliikme. Liikmed on jagatud 10 geograafilisse piirkonda, 329 sektsiooni ja 1860 allrühma, mis ühendavad sama valdkonna liikmeid. IEEE ühendab 45 ühingut ja nõukogu. Organisatsioonil on oma elektroonilises raamatukogus rohkem kui 2 miljonit dokumenti ning ta kirjastab rohkem kui 144 ajakirja ja ajalehte. IEEE-l on rohkem kui 1300 arendatavat standardit ja projekti. IEEE spondeerib aastas rohkem kui 900 konverentsi. IEEE PELS IEEE PES Rahvusvaheline Telekommunikatsiooni Liit IEEE koduleht |IEEE/IET elektrooniline raamatukogu IEEE alaliidud
Ville Vallgren

Carl Wilhelm Vallgren (sünninimi Wallgren; 15. detsember 1855 Porvoo – 13. oktoober 1940 Helsingi) oli Soome skulptor. Ville Vallgren jättis 16-aastaselt kooli pooleli ja otsustas arhitektiks õppida. Ta alustaski õpinguid Helsingi polütehnikumis 1872. aastal. Peagi hakkas teda aga skulptuur rohkem huvitama ning 1877. aastal siirdus ta sõber Albert Edelfelti soovitusel õpinguid jätkama Pariisi. 1902. aastal sai ta Prantsusmaa kodakondsuse. Pariisis elades osales ta alates 1892. aastast regulaarselt ka Soome kunstinäitustel. 1913. aastal, kui ta teine abielu purunes, kolis ta tagasi Soome. Ville Vallgren abiellus Soomes ka kolmandat korda, kuid järeltulijaid tal ei sündinud. 1889. aastal sai ta oma väljapaneku eest Pariisi maailmanäituse kuldmedali ja 1900. aasta näitusel peaauhinna. Aastatel 1913–1918 ja 1924–1927 oli ta Soome skulptorite liidu esimees. 1919. aastal sai ta professori aunimetuse ja riikliku aastapensioni. Ville Vallgreni tuntuim teos on 1908. aastal valminud merineitsit kujutav Havis Amanda Helsingis. Tuntumate skulptuuride hulgas on ka tema Albert Edelfelti, Sakari Topeliuse ja Aurora Karamzini kujud Helsingis ning kunstnikke kujutavad reljeefid Ateneumi fassaadil, Uno Cygnaeuse kuju Jyväskyläs, Torkkeli Knuutinpoika kuju Viiburis, vürst Barjatinski hauamonument Puškinis. Pärast Soome naasmist tegi Ville Vallgren muu hulgas palju terrakotakujukesi ning asutas 1924. aastal ühenduse Terra-Cotta. Ville Vallgren oli väga seltskondlik inimene ja populaarne võõrustaja. Tema sõprade hulka kuulusid näiteks Akseli Gallen-Kallela, Eino Leino ja Kyösti Kallio. Ta tundis huvi aianduse vastu ning pidas lemmikloomadena sigu, kes tohtisid ka toas ringi joosta. Ta kirjutas raamatuid ja artikleid ning käis meelsasti eri teemadel esinemas. 1925. aastal avati Porvoos Vallgreni muuseum. Ville Vallgren Soome kunstnikematriklis Elulugu ja teosed Yleisradio lehel
Igor Pilštšikov

Igor Aleksejevitš Pilštšikov (vene keeles Игорь Алексеевич Пильщиков; sündinud 2. jaanuaril 1967 Novosibirskis) on vene filoloog. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 1991. aastal ja töötab Moskva Riikliku Ülikooli maailmakultuuri instituudis juhtivteadurina. Tema uurimisvaldkonnad on luule teooria ja ajalugu, tõlkimise teooria ja ajalugu, vene luule XVIII ja XIX sajandil, võrdlev kirjandusteadus, vene filoloogia ajalugu, tekstikriitika, elektrooniline publitseerimine ja infosüsteemid. Aastal 2009 oli ta Lotmani stipendiaat Tallinna Ülikoolis. "Пограничные Феномены Культуры. Перевод. Диалог. Семиосфера" (koostaja, üks toimetajaist). Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2011 "Случайность и непредсказуемость в истории культуры. Материалы Вторых Лотмановских дней в Таллиннском университете" (koostaja-toimetaja). Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2013 "Urban Semiotics: the City as a Cultural-Historical Phenomen" (koostaja). Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2015 Elulugu Igor Pilštšikovi intervjuu Sirbis
Lepiskala

Lepiskalad on taimedest, detriidist või väikestest selgrootutest toituvad kalad. Lepiskaladele vastandatakse röövkalu. Röövkalad Prügikalad Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Fryderyk Chopin (laev)

Fryderyk Chopin oli baaslaev, ehitati 1965. aastal Gdańskis Poolas. Laev on nime saanud helilooja Fryderyk Chopini järgi. Fryderyk Chopin ehitati aastatel 1963–1965 Poolas Gdańskis Eesti Kalatööstuse jaoks. Selle tööpiirkonnaks sai põhiliselt Atlandi ookean. 1987. aastani oli Eesti suurim laev, ühe sõukruviga ja külmruumidega mootorlaev. Baaslaev kogus püügilaevadelt (traallaevad, seinerid jt) kala ja kalajahu. Laeval olid külmutustrümmid ja kalatöötlemistsehh. Kuulus tootmiskoondisele Eesti Kalatööstus (1990. aastatel RAS Ookean), pärast selle erastamist kuulus Kalbur-F'ile. Sõitis algul Nõukogude Liidu, hiljem Eesti lipu all. 1998 müüdi laev Indiasse vanarauaks. Klassitähis: UL(star) R4/1 C Täielik veeväljasurve: 19 660 t Lasti mahutavus: 9796,7 t Tonnide arv 1 cm süvise kohta: 29 t DWT (dedveit suvel): 9796,7 Üldpikkus 165,53 Parda kõrgus peatekini: 9,45 m Parda kõrgus ülemise tekini: 12,6 m Parda number: EB-0136 Kütuse ööpäevane kulu: 25 t Diislikütuse tagavara: 4100 t Vee tagavara: 1906 t Mageveeseadme tootlikkus: 100 t/ööpäevas Ööpäevane veekulu: umbes 35 t Koide arv: 228 Meelelahutus- ja söögikohad: kinosaal ja kauplus Esimene praktikareis ja laevast üldiselt Mereblog, 2006–2007
Üldpikkus

"Üldpikkus" on mitmes valdkonnas kasutatav termin: Üldpikkus, laeva pikkus vöörist ahtrini Üldpikkus, looma pikkus peast sabaotsani
DW

DW võib tähendada järgmist: dedveit ehk laeva täielik kandevõime Deutsche Welle, Saksamaa välisringlevi
Mereblog

Mereblog on Eesti mereteemade internetiportaal koos uudiste, arvamuste ning kogu merendust tutvustava ja kajastava materjaliga. Veebilehele on koondatud ka võimalikult palju merendusalaseid linke. Mereblog kajastab kodanikkonna algatusi Eesti merenduse taaselustamisel, samuti propageerib kaude omaalgatuslikult merendust ning vahendab uudiseid maailma mereteemadest. Mereblog loodi 2005. aasta aprillis algselt asutaja isikliku blogina, milles ta soovis laiemalt levitada seda merendusalast teavet, millega iga päev kokku puutus. 2006. aastal loodi veebileht Wordpress'i põhjale ja nii kujunes blogist merendusteemade internetiportaal. Mereblog toetub vabatahtlikele kirjutajatele. Tuumikkirjutajad on blogi asutaja Dan Heering ja põhiliseks kaaskirjutajaks Mairold Vaik, mõlemad on hariduselt ja tööalaselt meremehed. Teised kaaskirjutajad on aja jooksul vahetunud. Blogi külastab keskmiselt 350 lugejat päevas. 2006. aastal möödus Mereblogi kirjutajatel 10 aastat esimesest merereisist laeval Fryderyk Chopin ja selle tulemusel sai ka kolmekuise reisi päevik lugejate jaoks välja pandud. Mereblogi üleskutsel muutus 2009. aastal iga-aastane Muinastulede öö üle-eestiliseks, selle aasta augusti viimasel laupäeval kutsuti inimesi mere äärde. Tagasiside põhjal võttis üritusest osa umbes 20 000 inimest. Seegi üritus oli üks osa merenduse vajalikkuse meeldetuletamisel ja propageerimisel. 2006. aastal valiti Eesti parimate ajaveebide konkursil Mereblog parimaks grupiblogiks. Blogide külastatavuse statistika Mari Sarv. Eesti parimad ajaveebid on valitud. Eesti Päevaleht, 23. märts 2006 Mereblog
ILife

iLife on Apple'i programmide kogu, kuhu kuuluvad GarageBand, iMovie, iPhoto, iDVD ja iWeb. Need programmid töötavad ainult Mac OS Xi operatsioonisüsteemis. Viimane versioon "iLife '11" avaldati 20. oktoobril 2010 ja tuleb kaasa uute Mac'i arvutitega. Kogu on ka eraldi müügil. iLife veebileht
Otto von Uexküll

Otto von Uexkülli (ka Üxkülli) nimelisi isikuid oli mitu: Otto von Uexküll (surnud 1419) oli Pühajärve (Wollust) mõisnik Otto von Uexküll (surnud enne 1466) oli Antsla ja Mõniste mõisnik Otto von Uexküll (surnud 1545) oli Vigala mõisnik ja osaline Saare-Lääne vaenuses Otto von Üxküll (surnud 1560) oli Läänemaa Päädeva mõisnik Otto von Uexküll oli Pöide ja Taaliku mõisnik Otto von Uexküll (surnud 1601) või Otto Yxkull, Vigala mõisnik, Rootsi feldmarssal, Narva asehaldur Otto von Uexküll (surnud 1618) oli Oti mõisnik, Taani rittmeister ja Kuressaare linnuse valitseja Otto von Uexküll (surnud 1650) oli Eestimaa rüütelkonna peamees (1632–1635), Eestimaa maanõunik, Velise, Kiltsi, Vahastu mõisnik Otto von Uexküll (maetud 1653) oli Härgla mõisnik, sõjanõunik, Eesti- ja Ingerimaa kindralkomissar, 1648. aastast vabahärra Otto von Yxkull-Gyllenband ...
Veebiserver

Veebiserver on arvutiprogramm, mis edastab infot, näiteks veebilehti, kasutades hüperteksti edastusprotokolli. Sõna kasutatakse ka serveri kohta, milles nimetatud tarkvara töötab. Veebiserveri peamine ülesanne on veebilehtede toimetamine klientidele. See tähendab HTML-dokumentide ja muu kaasatud sisu nagu piltide, stiililehtede ja JavaScripti edastamist. Klient, tavaliselt veebilehtseja või veebirobot, alustab suhtlust esitades serverile päringu mingi kindla ressursi järgi, millele veebiserver vastab kas selle ressursi sisu või veateatega. Ressurss on tüüpiliselt fail serveri kõvakettal, kuid see oleneb suuresti serveri seadistustest. Paljud veebiserverid (nt Apache HTTP Server) toetavad ka serveripoolset skriptimist, mis lubab serveri käitumist skriptida eraldi failides, jättes algse serveritarkvara muutmata. Skriptimistarkvara (näiteks PHP) lubab HTML-dokumente luua dünaamiliselt. Kuigi serveri peamine eesmärk on sisu edastamine, võimaldab hüperteksti edastusprotokoll ka info vastuvõtmist klientidelt. Seda võimalust kasutatakse erinevate vormide saatmiseks ning failide üleslaadimiseks. Veebiserverid on ka mõnedes printerites ja ruuterites, et lihtsustada nende administreerimist veebipõhise kasutajaliidese kaudu. Lühima veebiserveri võib kirjutada nt shelli skriptina. Teiste programmide poole, nt andmebaasimootorid, saab veebiserver pöörduda CGI abil. 1989. aastal pakkus Tim Berners-Lee oma tööandjale CERN-ile välja projekti, mille eesmärgiks oli lihtsustada teadlaste vahelist infovahetust kasutades hüperteksti süsteemi. Selle projekti tulemusena kirjutas Berners-Lee kaks programmi: veebilehitseja WorldWideWeb esimese veebiserveri CERN httpd (CERN http daemon), mis töötas operatsioonisüsteemil NeXTSTEP. Tehnoloogia lihtsus ja efektiivsus aitas kaasa selle levimisele erinevatesse ringkondadesse nagu teadusasutused, ülikoolid ja lõpuks tööstused. 1994 otsustas Tim Berners-Lee asutada W3C (World Wide Web Consortium), et reguleerida erinevate seotud tehnoloogiate (nt HTTP, HTML) edasist arengut läbi standardiseerimise. Kõige suurema turuosaga veebiserveri tarkvara Netcrafti 2015. aasta aprilli uuringu põhjal. Info on 849 027 856 saidi kohta. Gopher bash web server on one line Tim Berners-Lee (märts 1989). "Information Management: A Proposal" (inglise). World Wide Web Consortium. Vaadatud 4. märts 2010. "April 2015 Web Server Survey". Netcraft (inglise). 20. aprill 2015. Vaadatud 21. aprill 2015.
Auce piirkond

Auce piirkond (läti Auces novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes Leeduga. Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Auce piirkonna elanikest lätlasi 75,46%, leedulasi 9,73%, venelasi 7,74%, valgevenelasi 2,77%, ukrainlasi 1,32% ja teistest rahvustest inimesi 2,98%. Piirkond moodustati 2009. aastal kuue valla ja Auce linna liitmise teel. 2021. aastal liideti Auce piirkond Dobele piirkonnaga. Läti statistika keskamet, vaadatud 15.06.2021. Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2012. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Auce piirkonna koduleht
Apache

Apache võib tähendada mitut asja. Apatšid on mitme lähedase indiaanlaste ühma koondnimetus. Apache HTTP Server Apache litsents Apache Software Foundation Boeing AH-64 Apache, ründehelikopter AH-64 Apache ja selle variandid Apache on räppar Apache on linn USA-s Oklahoma osariigis Apache maakond on maakond Arizona osariigis
Antonín Dvořák

Antonín Leopold Dvořák (8. september 1841 Nelahozeves Praha lähedal – 1. mai 1904 Praha) oli tšehhi helilooja. Sündis kõrtsmiku ja mõisateenija peres. Ta õppis muusikat külakooliõpetajate juures, hiljem Praha orelikoolis, mängis teatriorkestris vioolat. Heliloomingu kõrval teenis elatist muusikatundide andmisega ja orelimänguga kirikus. Aastal 1891 oli Antonín Dvořák Praha konservatooriumi õppejõud, 1892–1895 New Yorgis Riikliku Konservatooriumi juhataja ja õppejõud. Elu lõpuaastatel 1901–1904 juhtis taas Praha Konservatooriumi. Antonín Dvořák oli populaarne ja austatud helilooja nii kodu- kui välismaal; on tänini kõigi aegade tuntuim tšehhi helilooja. Sünnimaal on talle pühendatud mitu muuseumi ja mälestusmärki. Dvořáki looming on stiililt mõõdukas romantism märgatavate tšehhi jt slaavi rahvaste rahvamuusika mõjudega. Antonín Dvořák loomingust peegeldub Beethoveni ja Schuberti, hiljem ka nt Wagneri ning helilooja enda lähedase sõbra ja toetaja Brahmsi eeskuju. Huvitavaid mõjusid andis tema loomingule Ameerika-periood, mil helilooja huvitus nii mustade spirituaalidest kui ka Ameerika põliselanike muusikast. Antonín Dvořák on kirjutanud 9 sümfooniat, 11 ooperit (sealhulgas "Näkineid"), sümfoonilisi poeeme, hulgaliselt vokaal- ja kammermuusikat, ühtekokku üle saja heliteose. Populaarsemad tema töödest on üheksas sümfoonia e-moll op. 95 "Uuest Maailmast" (1895) ning tšellokontsert, samuti "Slaavi tantsud".
WorldWideWeb

WorldWideWeb oli esimene veebibrauser ja WYSIWYG HTML-redaktor. Brauseri avalikustas Tim Berners-Lee 26. veebruaril 1991. Vältimaks segadust World Wide Webiga sai selle nimeks hiljem Nexus. WorldWideWeb oli esimene programm, mis kasutas lisaks tavalisele failiedastusprotokollile ja NNTP-le ka hüperteksti edastusprotokolli. Programmi lähtekood loovutati avalikku omandisse 1993. aastal.
Michigani säälik

Michigani säälik (Setophaga kirtlandii) on sääliklaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Michigani osariigi endeem. Talvitub Bahamal ning Turksi ja Caicose saartel. Michigani säälik vajab pesitsemiseks laialdasi halli männi (Pinus banksiana) noorendikke. http://www.iucnredlist.org/apps/redlist/details/149811/0 Birdlife'i veebileht