laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mari Mets

Mari Mets (sündinud 19. märtsil 1978 Põlvas) on eesti keeleteadlane. Mets lõpetas 1996 Põlva Ühisgümnaasiumi, 2000 Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal, 2004 Tartu Ülikoolis magistrantuuri, 2010 doktorantuuri. Ta on magister eesti ja soome-ugri keeleteaduse alal (2004, Tartu Ülikool) väitekirjaga "Võru kõnekeel: nud-partitsiibi tunnuse varieerumine Vastseliina murrakus", doktorikraad samal alal (2010, Tartu Ülikool) väitekirjaga "Suhtlusvõrgustikud reaalajas: võru kõnekeele varieerumine kahes Võrumaa külas". Mets oli 2001–04 Riigikogu Kantselei dokumendiosakonna stenogrammitalituse toimetaja, 2004–06 Tartu ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi õpetaja ja 2005–06 Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse kuraator, 2006–08 Tartu Ülikooli keeleteaduse ja -tehnoloogia doktorikooli erakorraline teadur, 2008– eesti ja üldkeeleteaduse instituudi teadur. Emakeele Seltsi liige (2001–). Levila.ee toimetaja. Metsa uurimisvaldkonnad on keele varieerumine, võru (kõne)keel, morfoloogia, suhtlusvõrgustikud. Esimesi suhtlusvõrgustiku meetodi rakendajaid keeleteaduses. Eesti murrete korpus ja kolme murde sagedasema sõnavara võrdlus (kaasautor). // Keele kannul. Pühendusteos Mati Erelti 60. sünnipäevaks. Tartu, 2001; Võru ja setu kõnekeele mineviku kesksõnade tunnused: kas tegelik keelekasutus vastab võru kirjakeele normile? // Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti Keele- ja Kultuuriuuringute Keskuse aastaraamat I (2005); Sõnaliigituse küsimusi eesti murrete korpuse põhjal (kaasautor). // Keele ehe. Tartu, 2006; South Estonian written standard and actual spoken language: variation of the past participle markers. // Ling. Uralica XLIII (2007) 3; Suhtlusvõrgustikud võrukeste keelelise käitumise tõlgendajaina (kaasautor K. Praakli). // Keel ja Kirjandus (2007) 10; Suhtlusvõrgustike mõjust võru kõnekeelele. // Oma Keel (2010) 2. Üle 20 teadustrükise. Mari Mets Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1791-1792 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale. "INTERVJUU | Kunstnik kõndis läbi Rail Balticu raja: alguses kartsin karu, aga sammhaaval liikumine tekitas usaldust elu vastu". Eesti Päevaleht. Vaadatud 21. märtsil 2023.
Meelis Mihkla

Meelis Mihkla (sündinud 6. juulil 1955 Tallinnas) on eesti keeleteadlane, -tehnoloog ja foneetik. Ta on Eesti Keele Instituudi vanemteadur. Mihkla lõpetas 1973. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1978 Tallinna Polütehnilise Instituudi automatiseeritud juhtimissüsteemide erialal ning 2001 Tartu Ülikoolis magistrantuuri ja 2008 doktorantuuri. Ta on magister eesti ja soome-ugri keeleteaduse alal väitekirjaga "Eesti keele tekst-kõne süntees". Sai doktorikraadi üldkeeleteaduse alal väitekirjaga "Kõne ajalise struktuuri modelleerimine eestikeelsele tekstkõne sünteesile". Mihkla oli 1977–80 Keele ja Kirjanduse Instituudis arvutuslingvistika sektori insener ja vaneminsener, 1980–92 Küberneetika Instituudi arvutustehnika erikonstrueerimisbüroo insener-programmeerija, 1993–2006 Eesti Keele Instituudi haldusdirektor ja vanemteadur, 2005–07 teadur, 2008– vanemteadur. Riikliku programmi "Humanitaar- ja loodusteaduslikud kogud" juhtkomitee liige (2004–08). Emakeele Seltsi (2005–) ja Eesti Rakenduslingvistika Ühingu liige (2007–). Mihkla uurimisvaldkonnad on kõnesüntees, kõneüksuste andmebaasid ja kõnekorpused, kõneprosoodia. Olnud mitme uurimis- ja arendusprojekti juhatajat, loonud kõnesünteesi tarkvara, konstrueerinud raadioringhäälingule spetsiaalseid kõnesüntesaatoreid. Eesti Vabariigi teaduspreemia (2003). Meelis Mihkla Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1799-1800 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Reili Argus

Reili Argus (sündinud 16. novembril 1967 Saku vallas Harjumaal) on eesti keeleteadlane. Argus lõpetas 1986 keskkooli, 1994 Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal, 1998 Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistrantuuri, 2008 Tallinna Ülikoolis doktorantuuri. Ta on magister eesti filoloogia alal (1998, Tallinna Pedagoogikaülikool) väitekirjaga "CHILDES’i eesti andmepank ja selle suhtluskeskne analüüs", doktorikraad samal alal (2008, Tallinna Ülikool) väitekirjaga "Eesti keele muutemorfoloogia omandamine". 1988–1990 Kuusalu keskkooli õpetaja 1990–1995 Eesti Rahvusraamatukogu fondihoidja 2000–2002 SDI Media keeletoimetaja 2002–2007 Tallinna Ülikooli eesti filoloogia osakonna lektor 2008–2009 eesti keele ja kultuuri instituudi lektor 2009–2011 dotsent 2011–2012 instituudi direktor 2011–... professor Peamised loengukursused: eesti keele ortograafia, leksikoloogia, keeletoimetamine ja korrektuur, esimese keele omandamine. Mitme rahvusvahelise projekti (Crosslinguistic Study of Language Acquisition jt) täitja. 1994–... Emakeele Seltsi liige (1994), 2004–... Eesti Rakenduslingvistika Ühingu asutajaliige 2008–2020 ajakirja Oma Keel toimetaja 2010–... Emakeele Seltsi keeletoimkonna liige 2021–... Emakeele Seltsi aastaraamatu peatoimetaja Uurimisvaldkonnad Arguse uurimisvaldkond on eesti keele omandamine. Ta on uurinud muutemorfoloogiat ja 3–5-aastaste laste keelelise arengu leksikaalseid ja grammatilisi seaduspärasusi, tegelenud Eesti lastekeele korpuse alamkorpuste loomise ja korpuste kasutusvõimaluste populariseerimisega. Morfoloogia areng keele omandamise varasel etapil: kolmikud ja üksik laps. // Väikelaps ja tema kasvukeskkond II. Tallinn, 2001; Eesti keele käändesüsteemi omandamine: esimestest sõnadest miniparadigmadeni. // Emakeele Seltsi aastaraamat 49 (2004); Kolmikute keeleline areng ja individuaalsed erinevused muutemorfoloogia omandamisel. // Keel ja Kirjandus (2007) 3; Psühholoogiline katse eesti keele objekti käändevahelduse omandamise uurimise meetodina. // Emakeele Seltsi ar 54 (2008); Eesti keele ajakategooria omandamisest – ajavormid ja ajasõnad. // Eesti Rakenduslingvistika Ühingu aastaraamat. Üle 20 teadustrükise. Reili Argus Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1505-1506 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Liina Soobik

Liina Soobik (aastani 1984 Kattai; sündinud 30. oktoobril 1955 Jõhvis Kohtla-Järve rajoonis) on eesti keeleteadlane. Soobik lõpetas 1974 Tartu 8. Keskkooli, 1979 Tartu ülikooli inglise filoloogia alal, filoloogiamagister (2001, Tartu ülikool) väitekirjaga "Ameerika õigusterminite valiksõnastik". Soobik oli 1979–82 Viljandi 3. 8-klassilise kooli inglise keele õpetaja, 1982–87 Tartu ülikooli võõrkeelte kateedri vanemlaborant ja õpetaja, ]]1987]]–94 keelekeskuse assistent, 1994– inglise keele lektor. Soobiku uurimisvaldkonnad on inglise-eesti õiguskeel, õigusterminoloogia, konverentsitõlge. Inglise-eesti juriidiline sõnastik (kaasautor J. P. Grant). Tartu-Võru, 1993; English for lawyers (kaasautorid J. P. Grant, L. Kostabi). Tartu, 1994, ²2001; Ameerika õigusterminoloogia valiksõnastik (kaasautorid H. Leesment, H. Veinla). Tartu, 1997; Selection texts for teaching legal English. // Administrativa un Kriminala Justicija 3/4 (2003); Vandetõlgiks kandideerijate keeleeksamist. // Juridica (2003) 3; A guide to EU legal terminology: a course of listening and speaking. Tallinn, 2007. Koostanud inglise-eesti õigussõnastikke ja õppevahendeid. Liina Soobik Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 331-332 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Anu Treikelder

Anu Treikelder (kuni 1985 Anu Laidsalu, sündinud 22. oktoobril 1961 Tallinnas) on eesti keeleteadlane. Ta lõpetas aastal 1985 Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna prantsuse filoloogina. Treikelder on magister ajaloolise keeleteaduse alal (1997, Pariisi VII Ülikool) väitekirjaga "L’emploi du passé composé dans Le voyage de saint Brendan de Benedeit (12e s.)". Tal on doktorikraad prantsuse keele ja kirjanduse alal (2006, Tartu Ülikool) väitekirjaga "Le passé composé de l’ancien français: sémantique et contexte. Une étude sur corpus en contraste avec le passé composé en français moderne". Treikelder oli 1980–1991 Tartu ülikooli vanemõpetaja, 1991– lektor. Ajakirja Synergies Pays riverains de la Baltique toimetuskolleegiumi liige. Treikelderi uurimisvaldkonnad on ajalooline keeleteadus, kontrastiivlingvistika, semantika. Tõlkinud prantsuse, vanaprantsuse ja ladina keelest. 2011 Tartu Ülikooli medal 2013 Tartu Ülikooli aumärk Quelques observations sur l’emploi de l’adverbial ad + complément de durée + que en ancien français. // Acta Univ. Stockholmiensis, Romanica Stockholmiensia 19 (2000); Passé composé français et täisminevik estonien (kaasautorid M. Tamm, E. Toulouze). // Contrastes et dialogues. // Studia Romanica Tartuensia I. Tartu, 2001; Encapsulation d’événements dans le Conte du Graal de Chrétien de Troyes. // Romansk Forum 16 (2002) 2; Prantsuse keele grammatika. Tallinn, 2003, ²2006; Quelques réflexions sur l’étude du passé composé en français médiéval. // Synergies Pays Riverains de la Baltique 2 (2004); Féminisation des noms de métiers dans Le Monde, Libération et Le Figaro (kaasautorid M. Käsper, S. Sarv). // Sêméion, 6 (2008). U 20 teadustrükist. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Anu Treikelder Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 829 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Anastassia Zabrodskaja

Anastassia Zabrodskaja (sündinud 3. oktoobril 1981 Kohtla-Järvel) on Eesti keeleteadlane. Zabrodskaja lõpetas 1999 Kohtla-Järve Järve Vene Gümnaasiumi, 2003 Tartu Ülikooli Narva Kolledži erialal eesti keel teise keelena, 2005 Tallinna Ülikoolis magistrantuuri eesti filoloogia alal väitekirjaga "Vene-eesti koodivahetus Kohtla-Järve vene emakeelega algkoolilastel". 2005–2009 oli ta Tallinna Ülikooli doktorant. Sai 2009. aastal doktorikraadi lingvistika alal väitekirjaga "Russian-Estonian language contacts: Grammatical aspects of language use and change". Zabrodskaja on olnud 2005–2006 Tallinna Ülikooli filoloogiateaduskonna (tunnitasuline) lektor, 2006–2008 teadur, 2008– Tallinna Ülikooli avatud ülikooli koolitaja kultuuridevahelise kommunikatsiooni alal, 2010– Tallinna Ülikooli eesti keele ja kultuuri instituudi teadur, 2007. aastast ka Tartu Ülikooli Narva Kolledži külalislektor. Ta on lugenud keeleteaduse aluste, eesti keele sõnavara ajaloo ja keelekontaktide, semantika ja pragmaatika, sissejuhatust teise keele omandamise teooriasse jt kursusi. Zabrodskaja uurimisvaldkonnad on keele dünaamika ja keelemuutus Eestis (k a keelemaastikud, kakskeelne õpetamine, koodivahetus, mitmekeelne vestlus, teise keele omandamine) ning etnolingvistiline vitaalsus ja identiteediloome. Üle 80 teadustrükise. "Eesti keelt õppiv Kohtla-Järve vene koolide muukeelne laps". Keel ja Kirjandus (2004) 11 "Keelekontakt ja kakskeelsus nüüdisaegse kontaktlingvistika poolt vaadatuna". // Emakeele Seltsi aastaraamat. Tartu 2006 "Vene-eesti koodivahetuse korpus: kodeerimispõhimõtete väljatöötamine". // Eesti Rakenduslingvistika Ühingu aastaraamat. Tallinn 2007 "Evaluating the matrix language frame model on the basis of a Russian-Estonian codeswitching corpus". // Int. J. Biling. 13 (2009) 3 "Language testing in the context of citizenship and asylum. The case of Estonia". // Language Assessm. Quart. 6 (2009) 1 Zabrodskaja on Emakeele Seltsi, Eesti Lugemisühingu, Eesti Rakenduslingvistika Ühingu liige (kõik aastast 2005), Eesti Terminoloogia Ühingu (2006), Eesti Noorte Teadlaste Akadeemia liige (2006, aastast 2008 valdkonnajuhataja; 2008–2010 akadeemiline saadik Euroopa doktorantide ja noorteadlaste nõukogus), International Pragmatics Association (2006) ja Eesti Keele kui Teise Keele Õpetajate Liidu liige (2006, 2007–2008 liidu Tallinna ja Harjumaa keskuse juhataja). 2008 Tallinna Ülikooli aasta koolitaja Anastassia Zabrodskaja Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 535-536 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Niina Aasmäe

Niina Aasmäe (kuni 1978 Nujanzina, sündinud 16. mail 1947 Guzintsis Bolšije-Bereznikis Mordva ANSV-s) on Eesti keeleteadlane. Aasmäe lõpetas 1965. aastal Saranski 15. keskkooli Mordvas, 1970. aastal Mordva Riikliku Ülikooli, 1974 Leningradis Herzeni-nimelise Pedagoogilise Instituudi, 1980 Tartu Riiklikus Ülikoolis aspirantuuri ja 2006 doktorantuuri. Aasmäe on filoloogiamagister (2003, Tartu ülikool) väitekirjaga "Erza prozody: findings over time". Tal on doktorikraad uurali keelte alal (2006, Tartu ülikool) väitekirjaga "Stress and duration in Erzya". Aasmäe on stažeerinud Inglismaal, Itaalias, Rootsis ja Soomes. Aasmäe töötas 1979–2006 Tartu ülikooli keelekeskuses, aastast 2006 oli ta Tartu ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi soome-ugri osakonna teadur. Ta on õpetanud keelekeskuses inglise ja itaalia, soome-ugri osakonnas ersa keelt. Aasmäe uurimisvaldkonnad on soome-ugri keelte foneetika ja fonoloogia, eksperimentaalfoneetika ja sotsiolingvistika. Ta on tõlkinud ersa kirjandust eesti keelde. Palatalization in Erzian: the issue of graphic coding. // Emakeel ja teised keeled. Tartu, 2002; Erzya prozody (kaasautor). // SUS Toim. 245 (2003); Effects of word structure upon the temporal relationship between stressed and unstressed syllable nuclei in Ersa Mordvin. // Foneetika, grammatika ja leksika. Tartu, 2005; Rhythm related effects in Erzya. // Ling. Uralica XLIII (2007) 4; Duration-dependent undershoot and phonological vowel reduction in Erzya. // The sound and aspects of its research: methodology and practice. Vilnius, 2009. Üle 20 teadustrükise. Niina Aasmäe Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1469-1470 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Erametsandus

  Teksti allikas: Eramets on ühe või mitme isiku omandis olev mets, mis ei kuulu riigile. Erametsa majandamise kitsendused sätestab kehtiv seadus. Erametsandus ei ole ammu valdkond, mille vajalikkust Eestis peaks ühiskonnale tõestama. See on olemas Eesti elu tähtsa osana neljas valdkonnas (majanduslikus, kultuurilises, sotsiaalses, ökoloogilises), mõjutades ja olles mõjutatud sellest, mis selle ümber. Erametsamaa üleviimine mittemetsamaaks toimub metsaomaniku taotluse alusel kinnistusraamatuseadusega sätestatud korras pärast Metsaameti otsuse kinnitamist. Üle poolte Euroopa metsadest, v.a. Venemaal ja teistes CIS riikides, on eraomandis. Erametsaomanikel on suur roll metsa ökosüsteemide säilitamisel, maaelu arengu edendamisel ja turule ressursside varundamisel . Eesti erametsaomanikele kuulub kokku 1.01 miljonit hektarit kogu Eesti metsamaast, mis on 47%. Eesti erametsa tagavara on umbes 275 miljonit m3. Keskmine erametsamaa pindala on 10.4 ha. Kõigest 40% Eesti erametsaomanikest elavad reaalselt enda metsamaa lähedal. 2015. aasta lõpuks kuulusid ca 10 000 kogu 97 000st eramestsa omanikust mõnda kohalikku erametsaomanike liitu. Erametsa omanikel on kasulik liituda kohalike seltsidega, mis on vastutavad ühistegevuste organiseerimise eest ning jagavad neile nõuandeid ja informatsiooni. Üle 50 ha suurustes juriidilistele isikutele kuuluvates metsades on metsamajandamiskava kõigi nõuete täitmine kohustuslik. Teistes erametsades on omanik kohustatud: metsamajandamiskava osas - kinni pidama lõppraieks määratud arvestuslangi suurusest; hooldus- ja valikraie eeskirjade osas - raie tegemisel mitte ületama metsamajandamiskavaga määratud väljaraiutava puidu lubatud kogust; täitma metsade uuendamise, valve ja kaitse eeskirjade nõudeid metsa kaitsmiseks haiguste, kahjurite ja tulekahjude eest ning geneetiliselt väärtusliku paljundusmaterjali kohta; Kui eramets on määratud hoiu- või kaitsemetsaks ja sellele kehtestatud majandamisrežiim on metsaomanikule majanduslikult kahjulik, hüvitab majandamisrežiimi kehtestaja omanikule saamata jäänud tulu Vabariigi Valitsuse poolt kehtestatud korras. Eesti Erametsaliit "Metsaseadus". [www.unece.org/fileadmin/DAM/timber/publications/SP-26.pdf "Private forest ownership in Europe"] (PDF). {{netiviide}}: kontrolli parameetri |url= väärtust (juhend) "Private forestry". "Erametsaliit". "Aastaraamat" (PDF).
Eino Heilimo

Eino Verner Heilimo (kuni 1907. aastani Eino Verner Hjelmman; 21. märts 1887 Turu – 30. august 1974 Iisalmi) oli soome maletegelane, rahvusvaheline arbiiter (1952). Heilimo töötas pärast Helsingi Ülikooli õigusteaduskonna lõpetamist kohtunikuna. 1942. aastal läks pensionile. Esimesel (ametlikul) maleolümpial Londonis (1927) mängis Heilimo Soome võistkonna kolmandal laual (Soome tuli 16 võistkonna seas 14. kohale). Ta võttis osa ka 1936. aastal Münchenis peetud mitteametlikust maleolümpiast, kus esines viiendal laual (Soome tuli 12-ks). Seoses hõivatusega põhitööl keskendus ta maletajana rohkem kirimalele. Oli Soome Kirimaleliidu asutajaid ja selle esimene esimees (1961–1968). Heilimo tegutses ka maleorganisaatori ja malekohtunikuna. Oli 1952. aastal Helsingis korraldatud maleolümpia turniiridirektor ja üks kohtunikest. Pärast olümpiat andis FIDE talle rahvusvahelise arbiitri nimetuse. 1958. aastal oli ta Moskvas toimunud naiste maailmameistrivõistluste Rubtsova–Bõkova tiitlimatši peakohtunik. 1967 – ICCF-i auliige
Geurt Gijssen

Geurt Gijssen (sündinud 15. augustil 1934) on hollandi malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (1979). Gijssen sündis Saksamaal, kus tema isa töötas tubakavabrikus. Pärast teist maailmasõda naasis perekond Hollandisse, kus Gijssen töötas matemaatikaõpetajana keskkoolis kuni pensionile minekuni 1983. aastal. Gijssen on tegutsenud peakohtunikuna tähtsatel malevõistlustel – neljal maleolümpial (1998, 2000, 2002, 2006), nokautsüsteemis peetud 1999. aasta FIDE maailmameistrivõistlustel ning mitmes MM-tiitlimatšis: Kasparov–Karpov (1987, 1990), Karpov–Kamsky (1996), Karpov–Anand (1998) ja Kramnik–Topalov (2006). 2013 – FIDE auliige  Geurt Gijssen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Geurt Gijssen FIDE andmebaasis
Taleb Moussa

Taleb Moussa (sündinud 1. juulil 1978 Dubais) on Araabia Ühendemiraatide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2004). Moussa on tulnud kahel korral Araabia Ühendemiraatide malemeistriks (2001, 2003). Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 2004. aastal (Araabia Ühendemiraatide esimene malesuurmeister). Ta on esinenud Araabia Ühendemiraatide võistkonna koosseisus neljal maleolümpial (1994–1996, 2000). Taleb Moussa FIDE andmebaasis Moussa wins national chess championship crown. gulfnews.com, 1. juuli 2001 Moussa wins national chess championship . gulfnews.com, 11. juuli 2003
Nora Mohd Saleh

Nora Mohd Saleh (araabia keeles نورا محمد صالح‎; sündinud 1989) on Araabia Ühendemiraatide maletaja, naiste rahvusvaheline meister (2009). Saleh jagas 2008. aastal esikohta Araabia maade naisjuunioride meistrivõistlustel. Neljal korral (2008, 2010, 2011, 2016) tuli Araabia Ühendemiraatide naiste malemeistriks. Araabia Ühendemiraatide naiskonna koosseisus on ta osalenud neljal naiste maleolümpial (2006–2012). Alates 2008. aastast on ta mänginud naiskonna esimesel laual. Nora Mohd Saleh FIDE andmebaasis
Muḩammad al-Sayed

Muḩammad al-Sayed (sündinud 2. novembril 1981) on Katari maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009). Muḩammad al-Sayed on osalenud Katari võistkonna koosseisus 11 maleolümpial (1994–2002, 2006–2016; 2004. aastal Katar ei osalenud). Alates 1998. aastast mängis ta võistkonna teisel laual (esimesel laual mängis Muḩammad al-Muḑiyaḩkī). 2009. aastal pääses mängima Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniirile (128 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 118. asetuse. Avaringis kaotas ta Pavlo Jeljanovile tulemusega 0,5:1,5 ja langes edasisest konkurentsist välja. Muḩammad al-Sayed FIDE andmebaasis
Shinsaku Uesugi

Shinsaku Uesugi (jaapani keeles上杉 晋作, Uesugi Shinsaku; sündinud 17. aprillil 1991 Kyōtos) on jaapani maletaja, FIDE meister (2009). Uesugi siirdus 2000. aastal Ameerika Ühendriikidesse, kus ta 2014. aastal lõpetas California Ülikooli Berkeleys. 16-aastaselt 2007. aastal tuli ta Jaapani malemeistriks (koos Shinya Kojimaga) ja arvati 2008. aastal Jaapani võistkonda Dresdenis peetud maleolümpiale (mängis kolmandal laual; Jaapan sai 77. koha). Ülikoolipäevil harrastas Uesugi ka kanastat ja sulgpalli ning osales Berkeleys peetud võistlustel.  Shinsaku Uesugi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Shinsaku Uesugi FIDE andmebaasis
Shinya Kojima

Shinya Kojima (jaapani keeles 小島慎也; Kojima Shinya; sündinud 15. novembril 1988 Zushis Kanagawa prefektuuris) on jaapani maletaja, rahvusvaheline meister (2015). Kojima on viiel korral tulnud Jaapani malemeistriks: 2005., 2006, ja 2008. aastal ainuvõitjana ning 2007. ja 2010. aastal kaasvõitjana. Jaapani võistkonna koosseisus on ta esinenud seitsmel maleolümpial (2006–2018; seejuures mängis teisel laual 2006. ja 2014. aastal, ülejäänud kordadel esimesel laual). Shinya Kojima FIDE andmebaasis
Ibragim Khamrakulov

Ibragim Khamrakulov (sündinud 28. juulil 1982 Samarkandi oblastis) on usbeki päritolu Hispaania maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2006). Khamrakulov tuli 1998. aastal Oropesa del Maris noorte maailmameistriks U16-vanuseklassis. 2000. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 24-aastaselt 2006. aastal. Kuni 2005. aastani esindas ta rahvusvahelistel malevõistlustel Usbekistani ja alates 2005. aastast mängib Hispaania eest. 2007. aastal tuli ta Hispaania meistrivõistlustel kolmandaks. Khamrakulov mängis Hispaania võistkonna koosseisus 2007. aastal Irákleios Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel ja 2008. aastal Dresdens maleolümpial (võistkond tuli kümnendaks). Ibragim Khamrakulov FIDE andmebaasis
Nodirbek Abdusattorov

Nodirbek Abdusattorov (sündinud 18. septembril 2004 Taškendis) on usbeki maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2018). Abdusattorov tuli 2012. aastal noorte maailmameistriks U8-vanuseklassis. Septembris 2016 täitis ta rahvusvahelise meistri nimetuse saamiseks vajaliku kolmanda normi (FIDE kinnitas nimetuse 2017. aastal). Suurmeistrinormi täitis Abdusattorov esimest korda oktoobris 2016 Peterburis peetud Mihhail Tšigorini mälestusturniiril (kogudes 7 punkti 9-st jäi jagama 5.–11. kohta, edestades seejuures kunagist FIDE maailmameistrit Aleksandr Halifmani). Kolmanda suurmeistrinormi täitis Abdusattorov 13-aastaselt oktoobris 2017 taas mängides Tšigorini mälestusturniiril (FIDE kinnitas nimetuse aprillis 2018). 2018. aastal Bathumis peetud maleolümpial mängis Abdusattorov Usbekistani võistkonna teisel laual (võistkond sai 16. koha). Detsembris 2018 jagas Makatis peetud Aasia meistrivõistlustel 4.–11. kohta. Septembris 2019 pääses Abdusattorov mängima FIDE presidendi nominatsiooni kaudu Hantõ-Mansiiskis toimunud maailma karikaturniirile (128 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 102. asetuse. Avaringis kaotas Maksim Matlakovile 1,5:2,5 ja langes välja edasisest konkurentsist. Oktoobris 2019 mängis Manil FIDE Suurel Šveitsi turniiril, kus tuli 154 osavõtja seas 46. kohale. Jaanuaris 2020 mängis Abdusattorov Wijk aan Zees Tata Steeli 15. kategooria turniiril, kus saavutas 2.–4. koha jagamise. Wei Yi Wins Asian Continental Championship. chess.com, 19. detsember 2018  Nodirbek Abdusattorov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Nodirbek Abdusattorov FIDE andmebaasis Chigorin Memorial Tournament 2016. chessgames.com
Mads Andersen

Mads Andersen (sündinud 1. märtsil 1995 Nuukis Gröönimaal) on taani maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2016). Andersen sai 2011. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 21-aastaselt 2016. aastal. Ta on tulnud kahel korral Taani malemeistriks (2016, 2017). Taani võistkonna koosseisus on ta osalenud kahel maleolümpial (2014, 2016; mõlemal korral mängis teisel laual).  Mads Andersen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Mads Andersen FIDE andmebaasis