laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Uljaste järv

Uljaste järv (ka Suur Uljaste järv või Uljastjärv) on järv Ida-Virumaal, Sondast 3,5 km lääneedela pool. Järve pindala on umbes 60 hektarit, suurim sügavus ulatub 5,6 meetrini. Asub merepinnast 66 meetri kõrgusel. Järv on nõrga läbivooluga. Eesti järvede loend Kohalikud protestivad puuraukude rajamise vastu Uljaste järve lähedusse, ERR uudised, 14. juuni 2020
Kébi jõgi

Kébi, ka Kébbi on jõgi Aafrikas. Ülemjooksul voolab valdavalt põhja. Keskjooksul läbib soid, alamjooksul pöördub läände ja edelasse. Suubub paremalt Benuesse.
Pitti saar

Pitti saar (maoori Rangiauria) on Uus-Meremaale kuuluv saar Vaikses ookeanis. Ta on üks Chathami saartest. Pitti pindala 62 km². Saar on künklik, ulatudes kuni 241 meetrini merepinnast. Saarel elab umbes poolsada inimest.
Keel (täpsustus)

"Keel" on sõna, mis on kasutusel mitmes tähenduses: Keel on kehaosa Keel on inimeste suhtlusvahend Keel ehk pillikeel on pilli osa Keel on toiduaine Keel on sõjanduse mõiste Keel on valemite, lausete või muude väljendite moodustamiseks teatud süntaksireeglite järgi kasutatavate sümbolite hulk Keel ehk programmeerimiskeel on süntaksi- ja semantikareeglite kogum arvutile programmi kirjutamiseks (programmeerimiseks). Keel oli Ameerika Ühendriikide heavy-metal bänd 1980. aastatest Keel on perekonnanimi: Avo Keel, eesti võrkpallur ja treener Howard Keel, Ameerika Ühendriikide näitleja ja laulja (1919–2004) Helikeel Kehakeel Keeleke
Alar Sepp

Alar Sepp (sündinud 18. juulil 1963 Tallinnas) on eesti perearst ja arstiteadlane. Ta lõpetas 1981. aastal Tallinna 22. Keskkooli, 1992. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ja samas peremeditsiini residentuuri 2024. aastal. Ta oli Korp! Sakala taasasutamise eestvedaja ja esimene senior pärast taasasutamist. Ta on olnud Tartu Ülikooli ja Tallinna Tervishoiu Kõrgkooli õppejõud. Alates 2017 Tartu Ülikooli Ametiühingu juhatuse esimees. Alar Sepa blogi "ALAR SEPP: Eesti tervishoid – kollaps või koostöö?" Eesti Päevaleht, 7. jaanuar 2005 "Avaleht | Tartu Ülikool". ut.ee. 25. aprill 2020. Vaadatud 1. septembril 2024.
Mandariinid (Beauvoir)

"Mandariinid" ("Les Mandarins") on Simone de Beauvoiri romaan, mis ilmus 1954. aastal. Tegemist on Beauvoiri ühe tähelepanuväärseima teosega, 1954. aastal võitis raamat Goncourti auhinna. Teose peateemaks on Prantsuse vasakpoolsete poliitikute roll ühiskonnas Teise maailmasõja lõpupäevil. Raamatus räägitakse muuhulgas ühe naise seiklustest ja tunnetest Prantsuse intellektuaalide hulgas. Tegelaste prototüüpide seas on Albert Camus, Jean-Paul Sartre, samuti Beauvoir ise.
Keeleline relativism

Keeleline relativism ehk keelerelativism on filosoofias seisukoht, mille kohaselt tõe loob teatud keele grammatika, semantika ja pragmaatika. See vaade pärineb hiliselt Ludwig Wittgensteinilt. Keelt kõneldes me mängime Wittgensteini järgi teatud keelemängu ja osaleme teatud eluvormis. Keeleteaduses jõudis keelelise relativismini Benjamin Lee Whorf (vaata Sapir-Whorfi hüpotees). Maailmal ei ole omaenda struktuuri, vaid struktuuri sunnib maailmale peale keele struktuur. Teise keele õppimine tähendab seega uue maailma loomist. Selles maailmas võib kõik olla täiesti erinev meile tuntud maailmast. Sapiri-Whorfi hüpotees keeleline determinism
Isotoop

Mingi keemilise elemendi isotoobid on selle aine aatomite tüübid, mis erinevad üksteisest massiarvu (A) poolest. Järjenumber ehk aatomnumber ehk laenguarv (Z) on neil sama. Ehk teisisõnu, keemilise elemendi isotoobid erinevad üksteisest neutronite arvu poolest aatomi tuumas, aga prootoneid ja elektrone (juhul kui tegemist pole iooniga) on neil ühepalju. Sõna "isotoop" tuleb vanakreeka sõnadest ἴσος (ísos 'sama') ja τόπος (tópos 'koht'): isotoobid asuvad perioodilisustabelis ühel ja samal kohal. Sõna võttis algselt ingliskeelsena (isotope) kasutusele inglise radiokeemik Frederick Soddy 1914. aastal. Aatomi järjenumber vastab prootonite arvule aatomis. Seega langeb ühe ja sama elemendi isotoopidel prootonite arv aatomis kokku. Massiarvude erinevus tuleneb erinevast neutronite arvust aatomituumas. Isotoope tähistatakse elemendi nimetusega, millele järgneb sidekriips ja nukleonide (prootonite pluss neutronite) arv aatomituumas (näiteks raud-57, uraan-238, heelium-3). Sümbolkujul lisatakse elemendi keemilise sümboli ette ülaindeksina nukleonide arv (näiteks 57Fe, 238U, 3He). Vesiniku isotoopidel on ka erinimetused: prootium (vesinik-1), deuteerium (vesinik-2) ja triitium (vesinik-3). Deuteeriumil ja triitiumil on eraldi keemilised sümbolid: D ja T; prootiumil erisümbolit pole. Radioaktiivsetesse ridadesse kuuluvatel isotoopidel on ka erinimetused. Isotoopide keemilised omadused on sarnased, sest elektronkatete ehitus on neil ühesugune. Isotoopide füüsikalised omadused on erinevad, eriti väikese järjenumbriga elementidel.  Pikemalt artiklis Stabiilne isotoop  Pikemalt artiklis Mittestabiilne isotoop Eristatakse stabiilseid ja mittestabiilseid (radioaktiivseid). Ebastabiilsed isotoobid püüdlevad stabiilsuse poole ning lagunevad aja jooksul mõneks stabiilsemaks elemendiks või isotoobiks. Looduses esinevad elemendid enamasti isotoopide segudena. Eristatakse looduslikke ja tehislikke isotoope. Tehislikult on tuumareaktsioonide abil saadud peaaegu kõikide elementide isotoope.
Võõpsu

Võõpsu (ka Võõpso) on alevik Põlva maakonnas Räpina vallas. Alevikus on raamatukogu ja postkontor. Alevikus tegutseb EAÕK Võõpsu Püha Nikolai kogudus. Võõpsut on esmamainitud 1428. aastal. Võõpsu asulaks kujunemisel on määrav roll olnud Räpina mõisa eestvõttel 19. sajandi keskel Võõpsu ehitatud kõrtsil, millest sai Tartu ja Pihkva vahet laevaga sõitjate traditsiooniline peatuskoht. Hiljem rajati Võõpsu potitehas ja nahaparkimistöökoda. Võõpsu oli Tsaari-Vene aja lõpus suur asula, kus 1913. aastal elas 750 inimest ja seal oli 104 maja. Aastatel 1921–1938 oli Võõpsu alev. 12. mail 1939 oli Võõpsus suur tulekahju, kus pool asulast hävis. Toona elas Võõpsus 500 inimest. Võõpsu aleviku pindala on 1,17 km². 01.01.2017 seisuga elas seal Räpina valla registri andmetel 193 inimest. Aasta läbi elab seal sadakond leibkonda. 2023. elab Võõpsus 145 inimest. Võõpsu Püha Nikolai kirik Võhandu Maraton Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 693–694. Võõpsu iseseisvuse võitlused. Vaba Maa, 2. jaanuar 1936, nr 1, lk 6. Võõpsu alev ja küla. Vaba Maa, 11. juuni 1936, nr 130, lk 7.
Yahya Jammeh

Yahya (Abdul-Aziz Jemus Junkung) Jammeh (sündinud 25. mail 1965) on Gambia sõjaväelane ja poliitik, aastatel 1994–2017 Gambia president. Enne riigipeaks saamist oli ta Gambia relvajõudude ülemjuhataja. Võimule sai juulis 1994 toimunud riigipöördega ning valiti presidendiks laialt kritiseeritud valimistel kaks aastat hiljem septembris 1996. 18. oktoobril 2001 toimusid riigis uued presidendivalimised, mille võitis jälle Jammeh, kogudes 53% häältest. Siiski 2001. aasta valimised kuulutati vaatlejate poolt demokraatlikeks. Presidenti on korduvalt süüdistatud ajakirjandusvabaduse rikkumises. Riigis on jälitatud ja tapetud ajakirjanikke, kes on Jammehit kritiseerinud. 21. märtsil 2006 toimus riigis Jammehi vastu suunatud riigipööre. President oli sellel ajal visiidil Mauritaanias, kuid naasis kiiresti kodumaale ning riigipööre ebaõnnestus. Osadel riigipöörajatel õnnestus lennata Senegali, kuid paljud vangistati ning anti kohtu alla. Jammeh valiti kolmandat korda presidendiks 22. septembril 2006. Esialgu pidid valimised toimuma oktoobris, kuid moslemite püha kuu ramadaani tõttu nihutati varasemale ajale. Jammeh sai 67,3% häältest ja kuulutati valimiste võitjaks. Tema peamine rivaal Ousainou Darboe jäi teiseks nagu ka 2001. aasta valimistel. Darboe ei tunnistanud oma kaotust ning väitis, et tegemist polnud vabade ja demokraatlike valimistega. 2006. aasta detsembri algul tegi Jammeh kolmepäevase visiidi Iraani. Ta kohtus Iraani presidendi Maḩmūd Aḩmadīnezhādiga ja usujuhi ‘Alī Khāmene'īga. Arutluse all olid kahe riigi suhted ning Aḩmadīnezhād lubas Iraani majanduslikku abi Gambiale.
John Agyekum Kufuor

John Agyekum Kufuor (sündinud 8. detsembril 1938) on Ghana poliitik. 7. jaanuarist 2001 kuni 7. jaanuarini 2009 oli ta Ghana president. Aastatel 2007–2008 oli ta ühtlasi Aafrika Liidu esimees. Ghana presidendi lapselaps tuli Saaremaale praktikale, Postimees, 21. november 2008
Pandžab

India osariigi kohta vaata Pandžab (India). Pandžab on ajalooline piirkond Lõuna-Aasias, mis praegu jaguneb Pakistani (Pandžabi provints) ja India (Pandžabi osariik) vahel.
Lansana Conté

Lansana Conté (1934 – 22. detsember 2008) oli Guinea poliitik, president aastatel 1984–2008. Allan Espenberg. Guinea presidendi valikul sohki ei varjatud, EPL, 23. detsember 2003 Allan Espenberg. Guinea president ahistas peaministrit, EPL, 20. mai 2004 Kalev Kask. Ahelsuitsetajast riigipea pärandas Guineale võimuvaakumi, EPL, 23. detsember 2008
Bharrat Jagdeo

Bharrat Jagdeo (sündinud 23. jaanuar 1964) on Guyana poliitik, aastatel 1999–2011 Guyana president. 3. detsembril 2011 andis ta võimu üle valimistel edu saavutanud kandidaadile Donald Ramotarile.
Vannes

Vannes on linn Prantsusmaal Bretagne'is, Morbihani departemangu keskus. Vannes on üle 2000 aasta vana. Seal asus roomlaste ja gallide linn Darioritum. Linnas on säilinud palju keskaegseid ehitisi, sealhulgas linnamüür. Populations légales 2021 http://www.mairie-vannes.fr/
Chiang Rai provints

Chiang Rai provints on 1. järgu haldusüksus Tais, riigi põhjapoolseim provints, piirneb Birma ja Laosega. Mekongi jõgi moodustab piiri Laosega. Provintsi põhjaosa jääb uimastikaubanduse nn kuldsesse kolmnurka. Aasta keskmine temperatuur on 25 °C ja aasta keskmine sademete hulk on 2287 mm. Provints jaguneb 16 maakonnaks (amphoe) ja 2 allmaakonnaks (king amphoe). Need jagunevad omakorda 124 vallaks. http://stat.dopa.go.th/stat/statnew/statTDD/views/showDistrictData.php?statType=1&year=57&rcode=57 Chian-Rai Tourism Thailandi veebisaidil
Meelis Friedenthal

Meelis Friedenthal (sündinud 24. oktoobril 1973) on eesti kirjanik ja teoloog. Aastatel 2002–2008 töötas Meelis Friedenthal Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppejõuna (lektori ja erakorralise teadurina). Alates 2008. aastast on ta Tartu Ülikooli Raamatukogu vanemteadur ja aastast 2021 mõtteloo kaasprofessor. Aastal 2008 kaitses ta ühtlasi Tartu Ülikooli usuteaduskonnas doktorikraadi (dr. theol). Tema väitekiri kandis pealkirja "Tallinna Linnaarhiivi Tractatus moralis de oculo" ja see käsitles 13. sajandi teoloogi Petrus Limoges'ist käsikirja "Tractatus moralis de oculo". Töö juhendajaks oli Urmas Petti. Meelis Friedenthal on võrguajakirja Algernon toimetuse liige. "Kuldne aeg" (Tuum 2005) ISBN 9985802799 "Mesilased" (Varrak 2012) ISBN 9789985324660, tõlgitud hollandi, itaalia, tšehhi, läti, norra, ungari, inglise, bulgaaria, taani, albaania, horvaadi, kreeka, leedu, makedoonia, serbia, tšehhi ja ungari keelde. "Inglite keel" (Varrak 2016) ISBN 9789985337004 "Punkti ümber" (Varrak 2023) ISBN 9789985358986 "Kõik äratatakse ellu" (Kirikiri 2021) ISBN 9789916400210 "Läänerindel muutusteta" (1999) "Vabanemine protagonismi valust" (2000) "Üht teistsugust algust" (2001) "Hullumeelsus on unustus" (2002) "Nerissa" (2004) "Eesti keel" (2009) "Deemonid ja trilobiidid" (2009) "Kass" (2012) "Võõras jumal" (2015) "Kasuksepp" (2017) "Abracadabra" (2023) "Vaim masinas. G. F. Parrot" (Looming 8/2017) 2004 – romaanivõistluse III auhind romaani "Kuldne aeg" eest 2005 – Stalker (lühiromaan "Nerissa") 2009 – Friedrich Puksoo auhind (väljaande "Tallinna Linnaarhiivi Tractatus moralis de oculo" eest) 2012 – aasta kirjanik ("Mesilased") 2013 – Euroopa Liidu kirjandusauhind ("Mesilased") 2018 – Stalker (lühijutt "Kasuksepp") 2019 – Stalker (lühijutt "Vinguv jalaluu") 2023 – Friedebert Tuglase novelliauhind (novell "Abracadabra") 2023 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Punkti ümber") Meelis Friedenthali abikaasa on Eesti kirjandus-, teatri- ja kirikuloolane Tiina-Erika Friedenthal. Neil on vähemalt kolm last. Ott Heinapuu. Võimalused näha teistsuguseid maailmu. Meelis Friedenthal 50. Keel ja Kirjandus 2023, nr 10, lk 1016. Änilane, Eleen (28. august 2023). "ARVUSTUS | Y-põlvkond kohtub Z-põlvkonnaga. Novellikogu annab ausa ülevaate Eesti kirjanduse seisust". Eesti Päevaleht. Vaadatud 28. augustil 2023. http://europa.eu/rapid/press-release_IP-13-877_et.htm Kätlin Liimets, "Aasta multikultuursel Saksamaal", Eesti Kirik, 12. august 2015 (vaadatud 30.08.2024) Meelis Friedenthal / Sven Vabar, "Ajalugu tekitab ängi, segadust. Arusaamatust. Hirmu" (intervjuu) – Looming 2007, nr. 1, lk. 77–85 Meelis Friedenthal Ulmekirjanduse BAASis Meelis Friedenthal Eesti Teadusinfosüsteemis Romaan "Kuldne aeg" Tallinna Linnaarhiivi Tractatus moralis de oculo Artikleid Meelis Friedenthalist
Tihedus

Tihedus on füüsikaline suurus, mis näitab aine massi ruumalaühikus. Tiheduse tähis on ρ ja SI mõõtühik kilogramm kuupmeetri kohta (kg/m3): ρ = m V {\displaystyle \rho ={\frac {m}{V}}} , kus m {\displaystyle m} on aine mass ja V {\displaystyle V} ruumala. Aine tihedus sõltub üldiselt rõhust ja temperatuurist. Gaasiliste ainete korral on see sõltuvus väga tugev: tihedus on ligilähedaselt võrdeline rõhuga ning pöördvõrdeline absoluutse temperatuuriga (see seos kehtib täpselt ideaalse gaasi korral). Kondensaine (tahkised, vedelikud) korral on see sõltuvus suhteliselt nõrk. Väikeste rõhu- ja temperatuurimuutuste vahemikus võib iga aine tiheduse suhtelise muutuse sõltuvuse rõhust ja temperatuurist lugeda lineaarseks funktsiooniks: ρ − ρ 0 ρ 0 = − α ( t − t 0 ) + β ( p − p 0 ) {\displaystyle {\frac {\rho -\rho _{0}}{\rho _{0}}}=-\alpha (t-t_{0})+\beta (p-p_{0})} , kus α {\displaystyle \alpha } on aine ruumpaisumistegur, β {\displaystyle \beta } on kokkusurutavustegur, ρ {\displaystyle \rho } on aine tihedus temperatuuril t {\displaystyle t} ja rõhul p {\displaystyle p} ning ρ 0 {\displaystyle \rho _{0}} on aine tihedus temperatuuril t 0 {\displaystyle t_{0}} ja rõhul p 0 {\displaystyle p_{0}} . Põhimõtteliselt on viimase valemi näol tegemist aine olekuvõrrandiga piiratud temperatuuri- ja rõhuvahemikus. Kokkusurutavus on alati positiivse märgiga (aine tihedus kasvab rõhu tõstmisel). Ruumpaisumistegur on reeglina positiivne, kuid sellest seaduspärasusest on ka erandeid. Näiteks vee tihedus kasvab temperatuurivahemikus 0–4 °C. Soojuspaisumistegur on tahkiste ja vedelike korral tüüpiliselt suurusjärgus 10−5 K−1, kokkusurutavus aga suurusjärgus 10−6 at−1. Ainete tiheduse väärtused antakse enamasti standardtingimustel t = 20 °C ja p = 101 325 Pa. Tihedus (kg/m3) temperatuuril 15–20 °C: Alumiinium: 2700 Betoon: 2200 Graniit: 2600 Hõbe: 10490 Jää: 917 (madalal rõhul ja sulamistemperatuuri lähedal) Klaas: 2600 Kork: 200 Kuld: 19300 Messing: 8500 Parafiin: 900 Plii: 11300 Puit (puidu tihedused, mis sõltuvad oluliselt niiskussisaldusest, on antud 15% niiskusesisalduse (r15) juures): Balsapuu: 130 (r15 = 170 ) Must eebenipuu: 1220 (r15 = 1320 ) Haab: (r15 = 490 ) Kadakas: 560 (r15 = 640 ) Kask: 640 (r15 = 650 ) Lepp: 550 (r15 = 530 ) Mänd: 490 (r15 = 520 ) Kuusk: (r15 = 470 ) Pöök: 800 (r15 = 730 ) Saar: 750 (r15 = 720 ) Seeder: 530 Tamm: 750 (r15 = 660 ) Vaher: 690 Tellis: 1800 Teras, raud: 7800 Tina: 7300 Tsink: 7100 Vask: 8900 Tihedus (kg/m3) temperatuuril 15–20 °C: Bensiin: 700 Elavhõbe: 13600 Merevesi: 1030 Nafta: 800 Petrooleum: 800 Piiritus: 790 Trafoõli (20 °C juures): 950[viide?] Vesi (4 °C juures): 1000 Tihedus (kg/m3) temperatuuril 0 °C ja rõhul 760 mm Hg: Hapnik: 1,43 Heelium: 0,18 Lämmastik: 1,25 Süsihappegaas: 1,98 Vesinik: 0,09 Õhk: 1,29 Veeaur (100 °C juures): 0,59 Suhteline tihedus Keskmine tihedus Ruumtihedus Endel Saarman, Puiduteadus, Eesti Metsaselts ja Eesti Põllumajandusülikool 1998 R. Bolz, G. Tuve, CRC Handbook of Tables for Applied Engineering Science, 2nd edition, CRC Press (1973).
Võõpsu küla

Võõpsu (ka Võõpso, Võõbsu, Lõbovka, Võha, Võhandu) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Küla kuulub Setumaa Poloda nulka. Külas asuvad Võõpsu tsässon ja Võõpsu kalmistu. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda. Võõpsu sild üle Võhandu jõe. Pildistatud Võõpsu alevikust, teiselpool jõge on Võõpsu küla. (2024) Võhandu jõgi, vasakul Võõpsu küla Võõpsu tsässon 2008. aastal Võõpsu Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 4.01.2024.
Ea Jansen

Ea Jansen (14. november 1921 – 20. aprill 2005) oli eesti ajaloolane. Ta lõpetas 1941. aastal Tallinna 9. Keskkooli. Aastatel 1942–1949 õppis Tartu Ülikoolis / Tartu Riiklikus Ülikoolis ning lõpetas selle ajaloolasena. Samal aastal asus tööle Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituuti. Kaitses ajalooinstituudis 1954. aastal teaduste kandidaadi kraadi ja 1968. aastal doktorikraadi. Ta oli Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis aastatel 1949–1968 ja 1988–1998 teadur, aastatel 1968–1978 teadusdirektor ja aastatel 1978–1988 sektorijuhataja. Ta tegeles peamiselt eesti rahvusliku ärkamisaja, eriti Carl Robert Jakobsoni tegevuse uurimisega. 1990. aastatest kuni surmani oli ta üks aktiivsemaid Eesti ajalookirjutuse hetkeseisu ja tuleviku üle polemiseerijaid. "Carl Robert Jakobson". Kaasautor Rudolf Põldmäe. Lühimonograafia, sari "Eesti kirjamehi". Eesti Raamat. Tallinn 1968 "C. R. Jakobsoni "Sakala"". Eesti Raamat. Tallinn 1971 "Rahva kultuurielust minevikus ja tänapäeval". Kaasautor Aili Aarelaid. Eesti Raamat. Tallinn 1982, 96 lk "Carl Robert Jakobson muutuvas ajas". Eesti Raamat. Tallinn 1987 "Vaateid eesti rahvusluse sünniaegadesse". Artiklikogu. Ilmamaa. Tartu 2004 "Eestlane muutuvas ajas. Seisuseühiskonnast kodanikuühiskonnani". Eesti Ajalooarhiiv. Tartu 2007, 554 lk 1977 – Nõukogude Eesti preemia 1987 – Eesti NSV teeneline teadlane 2002 – Valgetähe IV klassi teenetemärk Tema isa oli kunstnik August Jansen ja ema oli ajakirjanik, Asutava Kogu liige Helmi Jansen. Tema abikaasa oli Heldur Palli ja poeg on õigeusu preester Mattias (Madis) Palli. Marika Mikli. "Vestlus Ea Janseniga". // Vikerkaar 1995, nr 5/6, lk 153–162 Ea Jansen, "Sünniaasta 1921" (autobiograafia) – koguteoses "Eesti rahva elulood", I köide, Tänapäev, Tallinn 2000, lk 224–238 Väino Sirk, "Ea Janseni mälestuseks" – Tuna 2005, nr 2, lk 149–150 Ants Viires, "Ühe tulemusrikka elu mälestuseks" – Keel ja Kirjandus 2005, nr 6, lk 512–514 Mart Laar, "Ea Janseni pärandus" (raamatu "Vaateid eesti rahvusluse sünniaegadesse" arvustus) – Keel ja Kirjandus 2006, nr 2, lk 157–159 Ea Jansen Eesti biograafilises andmebaasis ISIK "Meie seast lahkus ajaloodoktor Ea Jansen". Eesti Päevaleht, 25. aprill 2005 Haud Tallinna Metsakalmistul
Sääsküla (Järva)

Sääsküla on küla Järva maakonnas Järva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda. Küla asub Albu ja Aravete vahelise tee ääres. Sääskülas on peoplats koos välilavaga, laste mänguväljak, kunstikuur; küla keskel on puitskulptuur "Perepuu". Küla veerel voolab Sääsküla oja, mis on Nõukogude ajal paisutatud ja moodustab Preediku järve. Küla on esmamainitud 1565. aastal. Külas asus külakool, kus õppis ka kirjanik A. H. Tammsaare. Osaliselt on säilinud ajalooline orjakraav, mis omal ajal kaevati Albu mõisniku põldude niisutamiseks. 1977. aastal liideti Sääskülaga Aniste. 1. jaanuaril 2006 elas külas 73 inimest; 1. jaanuaril 2011 elas külas 77 inimest. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 9.03.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Fred Puss: artikkel "Aniste" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Reinevere

Reinevere (ka Koigi) on küla Järva maakonnas Järva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda. Küla on esmamainitud 1220. aastal. Küla elanike arv on 74 (seisuga 01.01.2013), küla pindala 27 km2. Reinevere küla asub Järva valla põhjaosas, piirnedes Järva valla Roosna ja Jõgisoo külaga ning Tapa valla Räsna, Jootme, Karkuse, Nõmmküla, Savalduma ja Kursi külaga. Küla läbib suurematest teedest Ambla–Tamsalu maantee ja Tapa–Koigi maantee. Läänepiiriks on Jootme–Koeru maantee. Reinevere kuulus Albu mõisa ja Koigi mõisa alla. 1866. aastast oli küla Koigi-Aru vallas, 1892. aastast Nõmmküla vallas, 1939. aastast Ambla vallas,1945. aastast Roosna külanõukogus ja 1954. aastast Ambla külanõukogus ning 1991. aastast taas Ambla vallas. Praeguse Reinevere küla territoorium on kujunenud osalise Roosna asunduse, Loodevälja küla, Koigi küla ja Koigi asunduse liitmisel. Reinevere küla on leidnud ajaloos päris palju käsitlemist. Mitu korda viibis külas kroonik Läti Henrik, kelle teostest võib leida vastavaid viiteid. Kuna Eestimaal oli kaks Koigi-nimelist mõisa ja küla, siis segaduse vältimiseks otsustati Koigi nimi jätta Tartu maantee ääres asuvale Koigile ning anda Ambla valla Koigile tagasi tema ajalooline nimi – Reinevere. 1848. aastast tegutses Koigi vallakool 18 õpilasega. Mitmes talus tegutsenud kool sai oma maja 1869. aastal, kui mõisnik von Kursell lasi ehitada uue koolimaja. 1901. aastal õppis Koigi vallakoolis 41 õpilast. 1909. aastal muudeti vallakool ministeeriumikooliks. Seoses selle muudatusega ehitati uus koolimaja Tapa–Koigi tee ristile. Krundi kinkis koolile kaupmees Kuulmann. 1915. aastal õppis koolis 104 õpilast. Koigi neljaklassiline algkool likvideeriti 1969. aastal. Talude sundkollektiviseerimise järel kuulus Reinevere küla algul kolhoosi Koit koosseisu, mis hiljem liideti Ambla kolhoosiga ja mis omakorda ühendati Aravete kolhoosiga. Reinevere küla põhjapiiril Tapa–Koigi maanteest 0,4 km lääne pool asuv 134,4 m kõrgune Tõrevere mägi on Järvamaa kõrgeim punkt. Mäelt avaneb ilus vaade Tapa valla Karkuse külale. Mäe otsas asuvad endise Nõukogude sõjaväe seirejaama varemed. Autonoomsel baasil oli õigus otsustada Nõukogude õhuruumi tunginud vaenulike lennukite allatulistamise üle. Seetõttu oli tegemist ülisalastatud keskusega ja tollastele Järvamaa kaartidele seda mäge polnud kantud. Reineveres asuvast vanast lagunenud meiereist on tehtud hubane kohvik Koorejaam. Reinevere Raamatukogu Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 8.03.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Raka (Järva)

See artikkel on külast Ambla vallas; Rapla valla küla kohta vaata artiklit Raka (Rapla). Raka on küla Järva maakonnas Järva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda. Raka küla piirab lõuna ja lääne poolt Ambla alevikku. Läänes on külal ühine piir Märjandi külaga, edelas Kurisoo külaga ja idas Jõgisoo külaga ning põhjas Tapa valla Linnape ja Räsna külaga. Külas asub Lillelehe puukool. Lisaks taimede müügile tegeletakse kohapeal ka käsitöö ja toiduvalmistamisega. Puukoolis on ka liigirohke park. Külas asub Raka mõisa süda ja kalmistu. Raka küla kuulus: 1866. aastast Raka valda, 1892 Ambla valda, 1945 Ambla külanõukogusse, 1991–2017 Ambla valda ja alates 2017 Järva valda. Praegune Raka küla kujunes 1977. aastal Raka küla, Saunaküla, Raka asunduse ja Prümli asunduse liitmisel. 1866. aastal avati Raka küla Uuetoa talu suitsutares Ambla valla esimene külakool. Esimene oma koolimaja koos rehetoaga ehitati samasse 1867. aastal, kuid see põles peagi maha. Raka mõis Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.03.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
1780. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1750. aastad | 1760. aastad | 1770. aastad | 1780. aastad | 1790. aastad | 1800. aastad | 1810. aastad | ► 1780 | 1781 | 1782 | 1783 | 1784 | 1785 | 1786 | 1787 | 1788 | 1789 1780. aastad on ajavahemik 1780. aasta algusest kuni 1789. aasta lõpuni. ... ... ...