laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Antoine Chalvin

Antoine Chalvin (sündinud 3. jaanuaril 1966) on prantsuse tõlkija ja õppejõud. Ta töötab Pariisi Ida keelte ja kultuuride instituudis, kus on spetsialiseerunud eesti ja soome keelele ja kirjandusele. Ta on tõlkinud eesti keelest prantsuse keelde. Muuhulgas on ta tõlkinud eesti rahvuseepose "Kalevipoeg". 2005. aastal anti talle Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd tõlkijana ja Eesti kirjanduse tutvustajana Prantsusmaal. Chalvin algatas 2002. aasta augustis eestikeelse Vikipeedia ja oli selle esimene kaastööline. "Punapäine tüdruk", Prantsuse keelest tõlkinud Tõnu Õnnepalu. Loomingu Raamatukogu 23. Tallinn 1993. Antoine Chalvin, Malle Rüütli, Katre Talviste, "Manuel d'estonien", Paris, L'Asiathèque, 2011, 254 lk. "Johannes Aavik et la rénovation de la langue estonienne", Paris, ADEFO/L'Harmattan, 2010, 334 lk. Heinsaar, Mehis, L'homme-papillon et autres histoires, Saint-Malo : Editions Pascal Galodé, 2014 (ISBN 9782355932991) Heinsaar, Mehis, Les chroniques de Monsieur Paul, Bruxelles : Kantoken, 2015 (ISBN 9782930739120) Heinsaar, Mehis, L'homme qui ne faisait rien, Paris : Passage(s), 2016. Jaks, Ilmar, Les vagues et autres nouvelles, Paris : Alfil, 1993. Kaplinski, Jaan, Le désir de la poussière (poèmes), Marseille : Riveneuve, 2002. Kaplinski, Jaan, Difficile de devenir léger (poèmes, édition bilingue), Orléans : Paradigme, 2016. Kareva, Doris, La forme du temps; poèmes choisis et traduits de l'estonien par Antoine Chalvin et Jean-Luc Moreau, [Sampzon] : Delatour France, c2016 Kivirähk, Andrus, Les groseilles de novembre : chronique de quelques détraquements dans la contrée des kratts, Paris : Le Tripode, 2014. Kreutzwald, Friedrich Reinhold, Kalevipoeg : épopée nationale estonienne, Paris : Gallimard, 2004. Kross, Jaan, Le vol immobile (roman), Lausanne : Noir sur blanc, 2006. Luik, Viivi, Le septième printemps de la paix (roman), Paris : Christian Bourgois, collection Lettre Internationale, 1992. Luik, Viivi, La beauté de l’Histoire (roman), Paris : Christian Bourgois, 2001. Tode, Emil, Pays frontière. Paris : Gallimard, 1997. Valton, Arvo, Le porteur de flambeau (nouvelles), Paris : Viviane Hamy, 1992. 2002 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (ilukirjanduslik tõlge eesti keelest võõrkeelde: Jaan Kaplinski luulevalimik "Le désir de la pousiére: poémes" ja eesti novelli antoloogia prantsuse keeles "Les hirondelles: anthologie de nouvelles estoniennes contemporaines") 2004 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (ilukirjanduslik tõlge eesti keelest võõrkeelde: "Kalevipoeg" prantsuskeelne tõlge) 2005 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 22.06.2015) Märt Põder: “Loodan, et Vikipeediast kasvab midagi ilusat!” Wikimedia Eesti ajaveeb, 5. september 2017 "Eestikeelse Vikipeedia isa on prantslane" menu.err.ee, 7. veebruar 2018 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Pedro López Quintana

Pedro López Quintana (sündinud 27. juulil 1953) on hispaania katoliku vaimulik.[viide?] Ta on 2014. aasta märtsist nuntsius ehk Vatikani suursaadik Eestis, Lätis ja Leedus.[viide?]
Clementa C. Pinckney

Clementa Carlos Pinckney (30. juuli 1973 Beaufort – 17. juuni 2015 Charleston) oli USA metodistivaimulik ja Lõuna-Carolina osariigi senaator. Ta sündis aastal 1973 Beaufortis Lõuna-Carolina osariigis. Ta oli pärit religioossest perekonnast, tema emapoolses suguvõsas oli palju Aafrika Metodisti Episkopaalkiriku vaimulikke. Ta hakkas Beaufortis kodukoguduses jutlustama 13-aastaselt, 18-aastaselt sai ta pastoriks. Ta lõpetas aastal 1995 bakalaureusena mustanahaliste Alleni ülikooli (Columbias), aastal 1999 magistrina (MPA, Master of Public Administration) Lõuna-Carolina Ülikooli (Columbias), seejärel omandas ta teoloogiamagistri (Master of Divinity) kraadi Lõuna Luterlikust Usuteaduslikust Seminarist (Columbias). Ta õppis ka doktoriõppes Wesley Teoloogilises Seminaris (Washingtonis). Pinckney hukkus 17. juunil 2015 Charlestoni kirikutulistamises.
Jemaah Islamiyah

Jema’ah Islamiyah’ (araabia ‏الجماعة الإسلامية‎, DMG al-Ǧamāʿa al-Islāmiya‚ Islami Kogukond; lühend JI) on 1993. aastal Abu Bakar Bashiri asutatud äärmuslik islamistlik terroriorganisatsioon Indoneesias. Rühmitus sai avalikkusele tuntuks 2002. aasta oktoobris Balil toimunud terrorirünnakuga, millega tapeti 202 inimest. Alates 2000 aastast on rühmitus korraldanud mitmeid terroritegusid: 24. detsembril 2000 – koostöös Al-Qaidaga pommiplahvatus Indoneesias (18 surnut). Vahistatud Abu Bakar Bashir suutis end vabaks rääkida. 12. oktoobril 2002 – Indoneesiale kuuluval Bali saarel toimunud autopommiplahvatusega tapeti 202 ja vigastati üle 209 inimese. Abu Bakar Bashir sai vanglakaristuse riigireetmises, kolm peamist korraldajat hukati 8. novembril 2008. 5. augustil 2003 – enesetapja autopommi plahvatuses Marriotti Hotellis Jakartas hukkus 12 ja vigastada sai 150 inimest. Abu Bakar Bashiri mõisteti 2,5 aastaks vangi. 1. oktoobril 2005 – enesetapjate pommiplahvatustes Bali linnades (Jimbaran, Kuta) sai surma 20 inimest, palju oli ka vigastatuid.
Džuudopoisid

"Džuudopoisid" on Janno Põldma lasteraamat, mis sisaldab 6 juttu. Raamatu esmatrükk ilmus 1985. aastal. Selle raamatu nimiloo põhjal on tehtud telelavastus "Džuudopoisid".
Džuudopoisid (telelavastus)

"Džuudopoisid" on 1987. aasta Eesti Televisiooni telelavastus. Telelavastus valmis Janno Põldma lasteraamatu "Džuudopoisid" nimiloo põhjal. Lavastaja Ivo Eensalu, režissöör Virve Koppel, helilooja Igor Garšnek, laulusõnad Ott Arder, toimetaja Katrin Seppel. Märt Visnapuu – õpetaja Martin Tene Ruubel – õpetaja Hein Salme Reek – õpetaja Silvia Laidla – õppealajuhataja Aliide Kask jt
Varssavi jaam (Gattšina)

Varssavi raudteejaam on raudteejaam Leningradi oblastis Gattšinas. See on linna üks kolmest raudteejaamast, teised on Balti jaam ja Balti kaubajaam. Jaam jääb Peterburi–Varssavi raudteetrassile ja see avati 1. novembril 1853. Raudteejaam linna kodulehel
Jaanus Rooba

Jaanus Rooba (sündinud 20. detsembril 1968) on Eesti haridustegelane ja luuletaja, 1998. aastast Tartu Maarja Kooli juht. 2008 aasta haridusjuht 2015 Tartu medal Kristel Rõss Jaanus Rooba juhib Maarja kooli filosoofia najal Tartu Postimees 7. august 2003
Jean Helleu

Jean Helleu (26. juuni 1885 Pariis – 30. mai 1955 Pariis) oli Prantsuse poliitik ja diplomaat. 1936–1939 oli ta Prantsusmaa saadik Eestis.
Toomas Lepp (ettevõtja)

Toomas Lepp (sündinud 26. augustil 1970 Tartus) on Eesti ettevõtja, Tartu firmade Metec ja Tarmetec juht ja osanik. Aastail 1977–1988 õppis Lepp Tartu 15. Keskkoolis (hilisem Tartu Descartes'i Lütseum), mille lõpetas hõbemedaliga. 1988–1993 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis aparaadiehitusinseneriks mehhatroonika erialal. Isa (Andres Lepp) juhendamisel on ta tegelenud mudellennundusega. Aastast 1992 OÜ Tarmetec omanik ja juhatuse liige. Toomas Lepp on Tartu Mudellennuklubi juhatuse liige 1999. aastast ja Tartu Toome Rotary klubi liige 2015. aastast. Aastail 2004–2010 oli ta Eesti Masinaehitusliidu juhatuse ning 2008–2010 Tartu Kutsehariduskeskuse nõukogu liige. Toomas Lepp on Eesti Maaülikooli kuratooriumi liige. 2015 Tartu medal 2024 Valgetähe IV klassi teenetemärk "Eesti Maaülikooli kuratooriumi esimeheks valiti Madis Ajaots" Maaleht, 30. oktoober 2015 Biograafia ESBL-is Toomas Lepa CV
Olga Einasto

Olga Einasto (neiupõlvenimega Pavlova; sündinud 14. novembril 1965 Venemaal Magadani oblastis) on Eesti raamatukogundustegelane, giid ja kultuuritegelane. Olga Einasto on lõpetanud 1986. aastal Moskva Riikliku Kultuuriinstituudi raamatukogunduse ja bibliograafia erialal (cum laude). 2005. aastal sai ta Tartu Ülikoolis magistrikraadi kultuurikorralduses tööga "Ülikooli raamatukogu teenuse kvaliteedi monitooring kasutaja tolerantsustsoonis". 2016. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoritöö "Academic Library E-service Quality and Working User: Conceptual Model / Raamatukogu e-teenuse kvaliteet ja kasutaja: kontseptuaalne mudel". 2000. aastast on Olga Einasto Tartu Ülikooli Raamatukogu teenindusosakonna juhataja. Ta on ka Tartu linna giid ja Tartu Giidide Ühingu juhatuse liige, Prima Vista kirjandusfestivali venekeelse programmi koordinaator ning Tartu vene kultuurielu edendaja. Ta on osalenud Tartu parima teenindaja konkursi korraldamisel. 2015 Tartu medal 2023 Tartu Ülikooli aumärk Jõgi, Aime. Venelanna Tartus: tahan näidata hoopis teistsugust Venemaad. Tartu Postimees, 16. oktoober 2017. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 27. oktoobril 2023.
Lingvist (programm)

Lingvist on veebis olev keeleõppe platvorm, mille arendustegevus toimub muu hulgas Eestis. Platvormi avalik beetaversioon on kättesaadav 2014. aastast. Lingvistis saab 2015. aasta juunist õppida inglise ja prantsuse keelt. Alates 2016. aasta septembrist on kasutajatel võimalus tutvuda hispaania- ja vene keele prooviversioonidega. Programmi üks loojaid on füüsik Mait Müntel. Lingvisti koduleht
Ülle Kuusik

Ülle Kuusik (sündinud 1956) on eesti eripedagoog ja lasteaiajuht.[viide?] 2021. aasta seisuga on ta Tartu Hariduse Tugiteenuste Keskuse logopeed. 2015 Tartu medal Töötajad. Logopeedid. Hariduse Tugiteenuste Keskuse veebisait.
Strobe Talbott

Nelson Strobridge "Strobe" Talbott III (sündinud 25. aprillil 1946) on USA diplomaat ja politoloog. Aastatel 1993 kuni 2000 oli ta aseriigisekretär, vastutades Venemaad ning teisi endise Nõukogude Liidu riike puudutava USA välispoliitika kujundamise eest. Aastal 2000 anti talle Eesti Vabariigi Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk. "Vene sild: mälestused presidendi välispoliitikast," autori eessõnaga eestikeelsele väljaandele (Tallinn: Tänapäev 2004) ISBN 9985-62-176-X Michael R. Beschloss ja Strobe Talbott, "Kõige kõrgemal tasandil: külma sõja lõpu telgitagused" (At the highest levels: the inside story of the end of the cold war), II osa (esikaanel ka: Esimest korda Bushi ja Gorbatšovi, Bakeri ja Ševardnadze vahelised salateated ja telefonikõned, kohtumised suletud uste taga Kremlis, Valges Majas, Pentagonis). Inglise keelest tõlkinud Marja Liidja. Ersen, Tallinn 2014, 318 lk; ISBN 9789949255115
Lorentz Creutz

Lorentz Creutz (1615 Tartu – 1. juuni 1676) oli Rootsi vabahärra, riigitegelane, kuberner. Aastatel 1649–1655 Turu ja Pori lääni maaisand (rootsi landshövding) Soomes, 1655–1662 oli ta Kopparbergi lääni maaisand Rootsis. Aastal 1676 oli ta Rootsi mereväe juht.
Luigi Bonazzi

Luigi Bonazzi (sündinud 19. juunil 1948) on Itaalia päritolu katoliku vaimulik. Ta oli 2009. aasta märtsist kuni 18. detsembrini 2013 nuntsiusena Eestis, Lätis ja Leedus. 2013–2020 oli ta nuntsius Kanadas ja alates 10. detsembrist 2020 töötab ta nuntsiusena Albaanias.
Martin Carayol

Martin Carayol (sündinud 1981) on prantsuse teadlane ja tõlkija. Ta on tõlkinud kirjandust eesti keelest prantsuse keelde. Koos Eva Toulouze'i ja Antoine Chalviniga on ta tõlkinud näiteks prantsuse keelde Kristiina Ehini teoseid. "Les thèmes nationaux dans la littérature fantastique estonienne", in Études Finno Ougriennes n°41, L'Harmattan, 2010 Jaan Kross : bilan et découvertes, L'Harmattan, 2011 Le Fantastique et la science-fiction en Finlande et en Estonie, L'Harmattan, 2012
Isand (film)

"Isand" on Eesti 2015. aasta animafilm. Filmi režissöör on Riho Unt ja tootja OÜ Nukufilm. Film on tehtud Friedebert Tuglase novelli "Popi ja Huhuu" ainetel. Film pälvis 2015. aasta filmiauhinna Neitsi Maali. 2017. aastal pälvis film Brasiilias toimunud rahvusvahelisel animafilmide festivalil Lanterna Mágica nii parima filmi, parima režissööritöö kui ka parima stsenaariumi auhinna . Aasta film Eesti Filmiajakirjanike Ühing "Riho Undi "Isand" tõi Brasiilia animafilmide festivalilt kolmikvõidu". ERR. Vaadatud 20.06.2017. Isand Eesti filmi andmebaasis
Sten Priinits

Sten Priinits (sündinud 10. novembril 1987) on eesti vehkleja. Euroopa meistrivõistluste hõbemedalivõitja. Ta sai 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel Montreuxis meeskondlikult hõbemedali koos Nikolai Novosjolovi, Marno Allika, Peeter Turnauga. Kuulunud a-st 2009 Eesti epeekoondisse. Tegutsenud Haapsalus vehklemisklubis En Garde treenerina, sh olnud maailmameister Kristina Kuuse nõustaja (treenerina 6. kutsetase, 2022). Läänemaa parim meessportlane 2014, 2015 ja 2021. Tema ema on vehklemistreener Helen Nelis-Naukas (aastatel 1984–2012 Helen Priinits); vanaisa oli vehklemistreener Endel Nelis (1925–1993), vanaema vehklemistreener Ilme Nelis.
Terasuurus

Terasuurus on purdosakese keskmine läbimõõt. Vastavalt terasuurusele nimetatakse purdosakesi rahnudeks, veeristeks, kruusaks, liivaks, aleuriidiks ja saviks. Püroklastilisi osakesi nimetatakse vulkaanilisteks pommideks ja plokkideks, lapillideks ning vulkaaniliseks tuhaks. Esimeses tabelis on esitatud purdosakeste terasuurusel põhinev purdsetete klassifikatsioon ning teises tabelis püroklastide terasuurusel põhinev tefra klassifikatsiooni. Need klassifikatsioonid põhinevad Uddeni-Wentworthi skaalal. Fii–skaala Uddeni-Wentworthi skaala Sinisalu, Rein & Kleesment, Anne (2002). Purdsetete granulomeetrilisest klassifikatsioonist. Eesti Geoloogiakeskuse Toimetised. 10/1. Lk 20–26.
Šoori keel

Šoori keel on turgi keelte uiguuri-oguusi rühma kuuluv keel, mida kõnelevad Venemaal Kemerovo oblastis ja naaberaladel elavad šoorid. Tänapäeval on enamus šoorisid läinud üle vene keelele, 2010. aasta rahvaloenduse andmetel valdas Venemaal šoori keelt 2839 inimest. Šoori kirjakeel loodi 1927. aastal kirillitsa alusel, 1929–1938 kasutati ladina tähestikku. 1938. aastal võeti jälle kasutusele kirillitsa. Kuigi alates 1980. aastate lõpust on püütud šoori kirjakeelt taaselustada, ei ole see praegusel ajal praktiliselt peaaegu üldse kasutusel, šoorid kasutavad kirjekeelena vene keelt ja vähesel määral ka hakassi keelt. "5. ВЛАДЕНИЕ ЯЗЫКАМИ НАСЕЛЕНИЕМ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2021. Vaadatud 22. juunil 2015.
Sisyphos

Sisyphos oli vanakreeka mütoloogias Korinthose linna rajaja ja kuningas, kes ei hoolinud jumalatest ega surmast. Ta oli tuntud oma auahnuse ja salakavaluse poolest. Kui Thanatos (surm) tuli Zeusi käsul teda Hadesesse viima, aheldas Sisyphos Thanatose ning pääses ise vabadusse. Thanatose vangistus tähendas, et inimesed enam ei surnud. Selle peale pahandas sõjajumal Ares, kelle võitlused kaotasid oma võlu, kuna keegi ei saanud surma. Ares vabastas Thanatose, kes viis Sisyphose uuesti allilma. Hadeses kavaldas Sisyphos surma uuesti üle ning sai loa naasta elavate sekka. Kui pettus ilmsiks tuli, pidi Sisyphos surnuteriiki tagasi minema ning talle määrati ränk karistus: veeretada ülesmäge hiiglaslikku kivikamakat, mis mäetipust alati uuesti alla varises, ning Sisyphos pidi tehtud tööd lõpmatuseni kordama. Essees "Sisyphose müüt" analüüsib prantsuse filosoof Albert Camus Sisyphose loole tuginedes inimeksistentsi absurdsust.
Henry Kissinger

Henry Alfred Kissinger (sündinud Heinz Alfred Kissinger; 27. mai 1923 Fürth, Saksamaa – 29. november 2023 Kent, Connecticut, USA) oli Saksamaa juudi päritolu Ameerika Ühendriikide diplomaat ja poliitik, Nobeli rahuauhinna laureaat (1973). Aastatel 1973–1977 oli ta Ameerika Ühendriikide riigisekretär. Pooldas pingelõdvendust (détente) Nõukogude Liiduga, samas mängis ka juhtrolli suhete taastamisel Hiina RV-ga ja arengut USA-Hiina strateegilise partnerluse suunas (mis tugines mõlema poole ühisele huvile: piirata NSV Liidu mõju maailmas). 1994. aastal ilmus tema raamat "Diplomaatia", ulatuslik ülevaade diplomaatia ajaloost. Kissinger lähtus rahvusvaheliste suhete realistlikust koolkonnast, keskendudes mõistete "riiklik huvi" ja "reaalpoliitika" arengule. Raamat on saanud selle valdkonna tüvitekstiks. Kissinger oli pool sajandit USA kõige mõjukam välispoliitik. Suurte riikide regionaalpoliitika vaate esindajana jagas ta maailma tugevamate mõjusfäärideks. Davosi majandusfoorumil 24. mail 2022 soovitas ta sõja lõpetamise ettekäändel loobuda Ukrainal osadest oma territooriumitest. 1973 – Nobeli rahuauhind 1987 – Karl Suure auhind 2016 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks "Award ceremony speech". Nobel Prize Outreach AB. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. jaanuar 2007. Vaadatud 31. detsembril 2006. "Kissinger's 'Diplomacy'". The New York Times. 1. mai 1994. "TRIP Snap Poll III: Seven Questions on Current Global Issues for International Relations Scholars" (PDF). Lk 9. Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 30. november 2023. Vaadatud 30. novembril 2023. Pagliarini, Andre (30. november 2023). "The Banality of Henry Kissinger". NACLA (inglise). Vaadatud 21. jaanuaril 2024. Bilefsky, Dan (24. mai 2022). "Kissinger suggests that Ukraine give up territory to Russia, drawing a backlash". The New York Times (Ameerika inglise). ISSN 0362-4331. Vaadatud 21. jaanuaril 2024. "Henry Kissinger – Facts". Nobel Prize Outreach AB (Ameerika inglise). 2024. Vaadatud 21. jaanuaril 2024. Feldman, Burton (2000). The Nobel Prize: A History Of Genius, Controversy, and Prestige. Arcade Publishing. Lk 16. ISBN 978-1-55970-537-0. Two members publicly resigned when the peace prize was awarded to Henry Kissinger and Le Duc Tho in 1973 for a cease-fire in the Vietnam War. "Laureates". www.karlspreis.de. Vaadatud 21. jaanuaril 2024. "Henry Kissinger Elected Member of Russian Academy of Sciences". The Moscow Times (inglise). 28. oktoober 2016. Vaadatud 21. jaanuaril 2024. "Diplomaatia" (Tallinn: Varrak 2000) ISBN 9985-3-0256-7 Klitzing, Holger (2007). The Nemesis of stability: Henry A. Kissinger's ambivalent relationship with Germany. Mosaic. Trier: WVT, Wiss. Verl. Trier. ISBN 978-3-88476-942-3. Koduleht Henry Kissinger andmekogus IMDb (inglise) Sõnavõtud C-SPANis
Charmides

Charmides (kreeka Χαρμίδης; 5. sajand eKr) oli vanakreeka poliitik, kes oli pärit Ateena linnast Atikas. Charmides on peamiselt tuntud Sokratese lähikondlase ning Platoni dialoogide tegelasena. Charmides pärines kõrgest soost ning oli Platoni ema Periktione vend.[viide?] Pärast Charmidese isa Glaukoni surma asus Charmidese eest hoolitsema lellepoeg Kritias. Xenophoni ja Diogenes Laertiose väitel oli Sokrates see, kes soovitas Charmidesele poliitilist karjääri, olles täheldanud tema osavust antud valdkonnas. Charmidesel on läbiv roll omanimelises dialoogis ning ta esineb veel "Protagorases" ja "Pidusöögis". Lisaks Platonile on ta läbiv tegelane Xenophoni teoses "Pidusöök" ning esineb veel Xenophoni teostes "Mälestusi Sokratesest" ja "Kreeka ajalugu" Platon, "Charmides" 155a Platon,"Charmides" 154b jj Xenophon, "Mälestusi Sokratesest" III raamat, 7. peatükk Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 29 Platon, "Protagoras" 315a Platon, "Pidusöök" 222b Xenophon, "Mälestusi Sokratesest" III raamat, 6. peatükk, lõik 1 ja III raamat, 7. peatükk Xenophon, "Kreeka ajalugu" II raamat, 4. peatükk, lõik 19
Louis Nicot

Louis Nicot (26. märts 1877 – 2. märts 1934 Tallinn) oli Eesti trükivärvitööstur. Ta pidas suurt värvitööstust ja varustas peaaegu kõiki Eesti suuremaid trükikodasid trükivärvidega.
Sõjamuuseum

Sõjamuuseum ehk sõjandusmuuseum ehk militaarmuuseum ehk sõjaajaloomuuseum on sõjanduse ja sõjaajaloo temaatikale keskenduv muuseum. Sõjandusalaseid eksponaate võib sageli leida ka ajaloo-, lennundus-, merendus- ja koduloomuuseumite kogudest. Eestis omavad sõjandusalast ekspositsiooni Eesti Sõjamuuseum – kindral Laidoneri muuseum, Kaitseliidu muuseum, Eesti Vabadusvõitluse Muuseum, KVÜÕA muuseum, Vaivara Sinimägede Muuseum, Eesti Lennundusmuuseum, Valga isamaalise kasvatuse püsiekspositsioon, Viljandi Muuseum, Saaremaa Sõjavara Muuseum, Sõrve militaarmuuseum, Hiiumaa militaarmuuseum ja Jõgewa Muuseum. Sõjamuuseumid Eestis Eesti Sõjamuuseum
Üksküürkaamel

Üksküürkaamel ehk dromedar (Camelus dromedarius) on sõraliste seltsi kaameli perekonda kuuluv kaameliliik. Dromedar eksisteerib vaid koduloomana. Tema esivanemaks peetakse Protylopus't. Üksküürkaameleid kirjeldas Aristoteles, binaarse nimetuse autor on Carl Linnaeus (1758). Dromedarid on levinud Aafrikas, Araabias, Väike-Aasias, Indias, Kesk-Aasias (peamiselt Türkmenistanis). Oletatakse, et respiratoorse sündroomiga Lähis-Ida koroonaviirus võib nakatada ka üksküürkaameleid, põhjustades neil kergemat haigestumist (eksperimentaalse nakatumise tulemina: riniit), osadel inimestel aga MERSi. Respiratoorse sündroomiga Lähis-Ida koroonaviirus on tuvastatud ka nakatunud kaamelite piimas. Anti-MERS-CoV antikehi tuvastati Saudi Araabia üksküürkaamelite säilitatud vereseerumi proovides, mis pärinesid 1993. aastast, ja Araabia Ühendemiraatide kaamelite 2003. aasta proovidest. Mitmed kaamelid imporditakse Saudi Araabiasse Ida-Aafrika regioonist. Ida-, Lääne- ja Põhja-Aafrika regioonidest pärinevad vereseerumiproovid olid MERS-CoV positiivsed juba 1992. aastal. Loomade elu 7:323. Alimuddin Zumla, David S Hui, Stanley Perlman, Middle East respiratory syndrome, 3. juuni 2015, lk 5, veebiversioon (vaadatud 23.06.2015)(inglise keeles) 1. Origins and distribution MERS-CoV V. Stalin Raj, Elmoubasher A.B.A. Farag, Chantal B.E.M. Reusken jt, Isolation of MERS Coronavirus from a Dromedary Camel, Qatar, 2014, Emerg Infect Dis. 2014 Aug; 20(8): 1339–1342. doi:10.3201/eid2008.140663
Islandi Teadusselts

Islandi Teadusselts (islandi keeles Vísindafélag Íslendinga, ladina keeles Societas Scientiarum Islandica) on Islandi teadlaste assotsiatsioon, mis loodi edendamaks teaduse arengut riigis. Islandi Teadusselts on Euroopa akadeemiate ühendus ALLEA liige. Teadusselts asutati Islandi Ülikooli õppejõudude eestvedamisel 1. detsembril 1918, kus juhtrollis olid professorid Ágúst H. Bjarnason ja Sigurðar Nordal (viimane sai hiljem Harvardi Ülikooli professoriks). 19. jaanuaril 1919 valiti seltsi esimene juhatus. Presidendiks valiti Ágúst Bjarnason, sekretäriks Einar Arnórsson ja laekuriks Guðmundur Finnbogason. Esialgne liikmeskond koosnes 13-st ülikooli õppejõust. Põhikirja järgi oli lubatud liikmete arvuks 36. Islandi Teaduseltsil on 200 tegevliiget ja 31 välisliiget. Teadusseltsi president on histoloog Þórarinn Guðjónsson. 1995 – Ástráður Eysteinsson, islandi kirjandusteadlane, Academia Europaea liige (2012). 1994 – Einar Sigurbjörnsson, islandi usuteadlane, Norra Teaduste Akadeemia välisliige. 1999 – Kristín Ingólfsdóttir, islandi farmaatsiateadlane, Islandi Ülikooli rektor. 2005 – Kristín Vala Ragnarsdóttir, islandi keskkonnateadlane, Academia Europaea liige (2012) ja Norra TA välisliige. 2012 – Luca Aceto, itaalia päritolu Islandi arvutiteadlane, Euroopa Teoreetilise Arvutiteaduse Assotsiatsiooni president (2012) ja Academia Europaea liige (2014). 2006 – Freysteinn Sigmundsson, islandi geofüüsik, Põhjamaade Vulkanoloogiakeskuse uurija-professor, oli Põhjamaade Vulkanoloogiainstituudi viimane direktor (kuni 2004). 1986 – Pétur M. Jónasson, Taani bioloog, Taani Kuningliku Teaduste Akadeemia liige, Norra TA välisliige. 1987 – Haraldur Sigurðsson, USA vulkanoloog ja geokeemik, töötanud professorina Rhode Islandi Ülikoolis. 1997 – Ágúst Guðmundsson, Norra geoloog, Göttingeni Ülikooli professor. Saga félagsins Vísindafélag Íslendinga Félagatal Vísindafélag Íslendinga Núverandi stjórn Vísindafélags Íslendinga Vísindafélag Íslendinga Koduleht (inglise keeles)