laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Emiliano Madriz

Emiliano Madriz (1800 León – 1844 León) oli Nicaragua advokaat ja poliitik, aastail 1844–1845 Nicaragua ülemdirektori kohusetäitja. Kui El Salvadori riigipea Francisco Malespíni vastu sõda alustati, siis saatis eelmine riigipea Manuel Pérez Chinandegas kogunevad Nicaragua väed Chichigalpasse, takistades nii sõjategevust. See Malespínile osutatud toetus kutsus aga esile parlamendi vastuseisu ning nii tagandas põhiliselt Liberaalse partei kontrollitav parlament Péreze 16. septembril ja tema kohuseid asus täitma liberaalide hulka kuuluv Emiliano Madriz. Pérez siiski vabatahtlikult ametit maha ei pannud ja jätkas tööd kuni 4. novembrini. Emiliano Madrizi residentsiks oli sel ajal Nicaragua liberaalide keskus León. 25. oktoobril tungisid Malespíni juhitavad El Salvadori ja Hondurase ühisväed Nicaraguasse. 26. novembril alustasid nad rünnakut Leónile, mis kestis 45 päeva. Viimaks otsustasid rünnaku halvast ettevalmistusest häiritud Hondurase väed taganeda ja vaid Malespíni isiklik sekkumine suutis neid veenda kaitsetegevust jätkama. Konfliktid tekkisid ka Nicaragua konservatiivide ja liberaalide vahel. Konservatiivid lahkusid linnast ja otsustasid valida endi seast uue ülemdirektori, kelleks pidi saama Silvestre Selva, ning osad konservatiivide väesalgad liitusid ka linna ründajatega. Linna kaitsjatele kujunes saatuslikuks see, et nende ostetud suur relvasaadetis püssirohu, 200 vintpüssi ja 1000 musketiga langes Chinandega departemangus vastaste kätte. 16. detsembril 1844 vallutasid Malespíni väed linna. Malespín lasi hukata kõik linna juhtivad tegelased ja olulisemad liberaalid, samal päeval sai ilmselt surma ka Emiliano Madriz. 25. jaanuaril 1845 korraldas Malespín linna kaitsmist vapralt juhatanud Emiliano Madrizi ametliku mahalaskmistseremoonia. Nicaragua worldstatesmen.org Hubert Howe Bancroft History of Central America. Vol. III. 1801–1887, The History Company, Publishers San Francisco, 1887 Esgueva Gómez, Antonio. Conflictos y paz en la historia de Nicaragua, Número 7 de Talleres de historia. Instituto de Historia de Nicaragua y Centroamérica, Universidad Centroamericana, 1999. lk. 17, 18, 127 La Prensa, 20 DE NOVIEMBRE DEL 2001, Historia de las elecciones Hubert Howe Bancroft, HISTORY OF CENTRAL AMERICA. VOL. III. 1801–1887, THE HISTORY COMPANY, PUBLISHERS SAN FRANCISCO, 1887 Esgueva Gómez, Antonio. Nicaragua en los documentos Tomo I 1523–1857, Número 10 de Talleres de historia. Instituto de Historia de Nicaragua y Centroamérica, Universidad Centroamericana, 2006. Capítulo 6 Del militarismo a la Guerra Vivil de 1854, lk. 103
U8 (Berliin)

U8 (U-Bahn-Linie 8) on Berliini metrooliin. U8 on laiade vagunitega ja ühendab Wittenaud Hermannstraßega.
Silvestre Selva

Silvestre Selva Sacasa (1777 Granada – 31. detsember 1855 sealsamas) oli Nicaragua advokaat ja poliitik, aastail 1844-1845 Nicaragua ülemdirektori kohusetäitja. Silvestre Selva oli abielus Sabina Estrada Carrilloga. Neil oli ka tütar Lorenza Selva Estrada. Kui El Salvadori riigipea Francisco Malespíni vastu sõda alustati, saatis riigipea Manuel Pérez Chinandegas kogunevad Nicaragua väed Chichigalpasse, takistades nii sõjategevust. See Malespínile osutatud toetus kutsus aga esile parlamendi vastuseisu, nii tagandas põhiliselt Liberaalse partei poolt kontrollitav parlament Péreze 16. septembril ja tema kohuseid asus täitma liberaalide hulka kuuluv Emiliano Madriz. 25. oktoobril tungisid Malespíni juhitavad El Salvadori ja Hondurase ühisväed Nicaraguasse. 26. novembril alustasid nad rünnakut Leónile. Rünnak kestis 45 päeva. Konfliktid tekkisid ka Nicaragua konservatiivide ja liberaalide vahel, konservatiivid lahkusid linnast ja otsustasid valida endi seast uue ülemdirektori kohusetäitja, kelleks sai 16. detsembril Silvestre Selva, osad konservatiivide väesalgad liitusid ka linna ründajatega. Uue konservatiivide valitsuse residentsiks kujunes Masaya. Nicaragua worldstatesmen.org
McLaren (täpsustus)

McLaren võib tähendada mitut asja: McLaren, võidusõidu (Vormel-1) meeskond McLaren Automotive, autotootja McLaren P1, ettevõtte McLaren Automotive toodetav auto Bruce McLaren, võidusõitja
Manuel Blas Antonio Sáenz

Manuel Blas Antonio Sáenz (1800 Rivas – ?) oli Nicaragua poliitik, aastail 1845 Nicaragua ülemdirektori kohusetäitja. Aastal 1842 esindas Sáenz Nicaraguat Costa Ricaga peetavatel piiriläbirääkimistel. Aastal 1843 võeti tema juhtimisel vastu seaduseelnõu riikliku ajalehe Registro Oficial loomiseks. Kui El Salvadori riigipea Francisco Malespíni vastu sõda alustati, saatis riigipea Manuel Pérez Chinandegas kogunevad Nicaragua väed Chichigalpasse, takistades nii sõjategevust. See Malespínile osutatud toetus kutsus aga esile parlamendi vastuseisu, nii tagandas põhiliselt Liberaalse partei poolt kontrollitav parlament Péreze 16. septembril ja tema kohuseid asus täitma liberaalide hulka kuuluv Emiliano Madriz. 25. oktoobril tungisid Malespíni juhitavad El Salvadori ja Hondurase ühisväed Nicaraguasse. 26. novembril alustasid nad rünnakut Leónile. Rünnak kestis 45 päeva. Konfliktid tekkisid ka Nicaragua konservatiivide ja liberaalide vahel, konservatiivid lahkusid linnast ja otsustasid valida endi seast uue ülemdirektori kohusetäitja, kelleks sai 16. detsembril Silvestre Selva, osad konservatiivide väesalgad liitusid ka linna ründajatega. Uue konservatiivide valitsuse residentsiks kujunes Masaya. 20. jaanuaril sai tema asemel ülemdirektori kohusetäitjaks Sáenz. Pärast Leóni langemist sai sealseks kuberneriks konservatiivide vägesid juhatanud José Trinidad Muñoz Fernández. 3. märtsil sõlmis Sáenz Malespíniga rahu ja 10. märtsil alustas taas tööd Nicaragua parlament. Kaks päeva hiljem valis see uueks riigipeaks José León Sandovali. Nicaragua worldstatesmen.org Su Decreto de fundación que lo tuvo como vocero del Gobierno, fue a iniciativa de don Blas Antonio Saenz.
José León Sandoval

José León Sandoval (1789 Granada – 1854 sealsamas) oli Nicaragua poliitik, aastail 1845–1847 Nicaragua ülemdirektor. Sandoval oli konservatiivse partei esindaja ja kuni 1845. aastani Managua linnapea (ametlikult Managual linnaõigusi siiski veel ei olnud). Kui El Salvadori riigipea Francisco Malespíni vastu sõda alustati, saatis riigipea Manuel Pérez Chinandegas kogunevad Nicaragua väed Chichigalpasse, takistades nii sõjategevust. See Malespínile osutatud toetus kutsus aga esile parlamendi vastuseisu, nii tagandas põhiliselt Liberaalse partei poolt kontrollitav parlament Péreze 16. septembril ja tema kohuseid asus täitma liberaalide hulka kuuluv Emiliano Madriz. 25. oktoobril tungisid Malespíni juhitavad El Salvadori ja Hondurase ühisväed Nicaraguasse. 26. novembril alustasid nad rünnakut Leónile. Rünnak kestis 45 päeva. Konfliktid tekkisid ka Nicaragua konservatiivide ja liberaalide vahel, konservatiivid lahkusid linnast ja otsustasid valida endi seast uue ülemdirektori kohusetäitja, kelleks sai 16. detsembril Silvestre Selva, osad konservatiivide väesalgad liitusid ka linna ründajatega. Uue konservatiivide valitsuse residentsiks kujunes Masaya. 20. jaanuaril sai tema asemel ülemdirektori kohusetäitjaks Manuel Blas Antonio Sáenz, koos temaga suundus sinna ka Sandoval. Pärast Leóni langemist sai sealseks kuberneriks konservatiivide vägesid juhatanud José Trinidad Muñoz Fernández. 3. märtsil sõlmisid Sáenz ja Sandoval Malespíniga rahu ja 10. märtsil alustas Masayas tööd Nicaragua parlament. 12. märtsil valis see José León Sandovali uueks riigi ülemdirektoriks. 24. juulil 1946 andis ta Managuale linnaõigused. Tema võimuloleku ajal hakkas ilmuma riiklik ajaleht Registro Oficial. Sandovali ametisolekuaega halvasid süüdistused võimu kuritarvitamises, mistõttu mõnda aega juhtis riiki faktiliselt saadik José María Sanders, hiljem aga teine saadik Hermenegildo Zepeda. Viimaks lükati süüdistused ümber ja Sandoval sai võimu tagasi. Nicaragua worldstatesmen.org Central America Since Independence Leslie Bethell CUP Archive, 1991
U9 (Berliin)

U9 on Berliini metrooliin. Sellel sõudavad laiade vagunitega rongid ja see ühendab Osloer Straßet Rathaus Steglitziga. Peatused: Osloer Straße U8 Nauener Platz Leopoldplatz U6 Amrumer Straße Westhafen S41, S42 Birkenstraße Turmstraße Hansaplatz Zoologischer Garten S3 S5, S7, S9, U2 Kurfürstendamm U1 Spichernstraße U3 Güntzelstraße Berliner Straße U7 Bundesplatz S41, S42, S46 Friedrich-Wilhelm-Platz Walther-Schreiber-Platz Schlossstraße Rathaus Steglitz S1
Valeri Assapov

Valeri Assapov (1. jaanuar 1966 Kalinino – 23. september 2017 Dayr az-Zawr) oli Venemaa sõjaväelane. Maria Tsvetkova (29. jaanuar 2018). "'Fog' of Ukraine's war - Russian's death in Syria sheds light on secret mission" (inglise). Reuters. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. jaanuar 2018. Vaadatud 30. jaanuaril 2018. "Russian army general, ex-commander of "DPR" militants, killed in Syria - media" (inglise). UNIAN. 24. september 2017.
Ilusal sinisel Doonaul

"Ilusal sinisel Doonaul" (saksa keeles "An der schönen blauen Donau") on Austria päritolu helilooja Johann Strauss II 1866. aastal komponeeritud menukas valss. Op. 314 tuli esmaettekandele Viini Meestelaulu Seltsi (Wiener Männergesangsverein) kontserdil Volksgarteni puhkepargis Corti kohvikus (Cortisches Kaffeehaus) 15. veebruaril 1867. Esmaettekande järel kasutati ajalehes Wiener Fremdenblatt 17. veebruaril 1867 teadaolevalt esimest korda ühe muusikateose kohta sõna Schlager, mis tähendab ülekantud tähenduses lööklaulu või hitti. Ajalehe kirjeldus valsi kohta oli: "Teise poole avanumber oli vaieldamatu šlaager" ("Die Eröffnungsnummer der zweiten Abteilung war ein entschiedener Schlager"). Kõrgseltskonnas levis esialgu arvamus, et teost saadab leige edu. Strauss olevat öelnud: "Kurat võttis valsi, mulle ei meeldi kooda – soovin, et see olnuks võimsam!". "Ilusal sinisel Doonaul" on aga klassikalise repertuaari hulgas järjepidevamalt üks kõige populaarsemaid heliteoseid. Strauss täiendas hiljem teost, sõnad lisas kooriühingu poeet Joseph Weyl. Strauss kohandas teose 1867. aasta Pariisi maailmanäituse jaoks instrumentaalseks orkestriversiooniks, mida saatis suur menu. Instrumentaalversiooni esitatakse tänapäeval kõige sagedamini. Alternatiivteksti "Doonau nii sinine" ("Donau so blau") kirjutas Franz von Gernerth. New Yorgis jõudis Doonau valss ettekandele 1. juulil 1867. Londonis toimunud Covent Gardeni ooperiteatri promenaadikontserdil esitati seda juba kooriversioonis 21. augustil 1867. Heliteos väljendab saksa juubeldusega nii kõlas kui ka sõnas Viini linna seltskondlikku romanssi Doonau jõega. Austrias edastatakse valssi aastavahetuse keskööl televisioonis ja raadios. Viini uusaastakontserdil on see lisapalana nõutav meistriteos. Doonau on pikkuselt teine jõgi Euroopas, mis läbib selle kesk- ja kaguosa ning suubub Musta merre. Franz v. Gernerthi järgi A. Pastarus. Ilusal sinisel Doonaul, Tallinn: Eesti Projekt, 1965.
Varangu metskond

Varangu metskond tekkis 1927. aastal, kui Koeru metskond ümber nimetati. Koeru metskond loodi 1920. aastal Karinu, Pähu, Kuksema, Kuusna, Vaali, Udeva, Norra, Preedi, Väinjärve, Ervita, Piibe, Liigvalla, Varangu, Raigu, Ao, Kuie, Aruküla, Võhmuta, Kapu, Vaoküla, Rõhu, Ammuta, Vägeva ja Pedaniku mõisa maadel. Kantselei asus Varangu mõisas. Leonhard Stegman 1920–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 19. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 19, 38. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Pacífica Fernández Oreamuno

Pacífica Fernández Oreamuno [pass'iifika fern'andes oream'uuno] (23. august 1828 San José – 31. märts 1885 San José) oli Costa Rica presidendi José María Castro Madrizi abikaasa. Tema vanemad olid Costa Rica riigipea Manuel Fernández Chacón ja Dolores Oreamuno Muñoz de la Trinidad. Tema vend oli Costa Rica president Próspero Fernández Oreamuno. Ta abiellus 29. juunil 1843 San Josés José María Castro Madriziga. Ta on olnud noorim Costa Rica presidendi abikaasa – kui tema mees sai esimest korda riigipeaks, oli ta ise 18-aastane. Ajalukku on ta jätnud jälje Costa Rica lipu kavandajana. Ta võttis eeskujuks Prantsusmaa lipu. "Prantsusmaa sai tsivilisatsiooni lõuna poolt, kiired olid täiesti vertikaalsed, sellepärast kulgevad tema lipu värvid samas suunas. Costa Rica ei saa päranduseks sama; peame panema horisontaalsed triibud, nii nagu meile kiired tulevad." Pacífica Fernández Oreamuno kavandatud lipp heisati esmakordselt 12. novembril 1848.
Kohtla metskond

Kohtla metskond loodi 1924. aastal Püssi metskonna (Aa, Kohtla ja Purtse metsandik) ja Jõhvi metskonna (Kiikla metsandik) maadel. Aleksander Mesi 1924–1925 Boris von Harten 1925–1932 Aleksander Raukas 1932–1934 Helmut Parmas 1934–1940 Konstantin Vallner 1940–1941 Toomas Tava 1941–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 19. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Kolga metskond

Kolga metskond loodi 1920. aastal Kolga, Kõnnu ja Suru mõisa ning endise Vene Põllupanga Kõnnu mõisa maadel. Kantselei asus Kolga mõisas. Kristian Alberg 1920–1928 Arnold Buldas, revidentmetsaülem 1930–1932 Edgar Vester, revidentmetsaülem 1932–1935 Jaan Järv, revidentmetsaülem 1935–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 19. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Kvenja keel

Kvenja keel (kvenja ja inglise Quenya) on tehiskeel, mille konstrueeris oma fantaasiaromaanide maailma jaoks inglise kirjanik ja keeleteadlane J. R. R. Tolkien. See on üks Keskmaa haldjakeeltest, kõrvuti sindariniga. Kvenja keele loomist alustas Tolkien 1910. aastal. Keele konstrueerimisel kasutas Tolkien olulisel määral soome keelt.
Konguta metskond

Konguta metskond loodi 1920. aastal Suure-Konguta, Väike-Konguta, Valguta, Keeri, Meeri, Rannu, Suure-Ulila, Aru, Kirepi, Uderna ja Hellenurme mõisa ning endise Võru riigimetskonna (Väike-Rõngu, Vastse-Nõo, Vana-Nõom, Tamme, Väike-Ulila) maadel. Kantselei asus Vissi mõisas. Boris Zarewski 1920–1921 Julius Sõber 1921–1929 Nikolai Kärk 1929–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 20. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
U7

U7 võib tähendada mitut asja. U7 on Berliini metrooliin. U7 on Air Uganda IATA kutsung U-7, Saksa allveelaev Ultima VII, arvutimäng
Pihlaspea kalmistu

Pihlaspea kalmistu on kalmistu Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Pihlaspea külas. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks. Kalmistu juures asus Pihlaspea kabel. Kabel ehitati 1673. Kabel viidi 1845 Eskule. Pihlaspea kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.01.2018) Pihlaspea kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Piila kalmistu

Piila kalmistu on kalmistu Saare maakonnas Saaremaa vallas Piila külas. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks. Kalmistu pindala on 0,88 ha. Kalmistu rajati 1859.[viide?] Piila kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.01.2018) Piila kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Volksgarten

Volksgarten (eesti keeles 'rahvaaed') on vaba aja veetmise park Austria pealinna Viini 1. munitsipaalringkonnas ehk Innere Stadtis. Pargi rajasid Napoleoni väed 1809. aastal hävitatud kaitserajatistele. Aeda, mis kuulub Hofburgi palee juurde, hakkas Ludwig Remy rajama 1821. aastal. Volksgarten avati avalikkusele 1823. aastal. Selle tuntumad objektid on rosaarium, kaks purskkaevu ning keisrinna Elisabethi ja kirjanik Franz Grillparzerit kujutavad skulptuurid. Pargi keskel asub uusklassitsistlik Theseuse tempel. Corti kohvimaja (Cortisches Kaffeehaus), kus on esinenud heliloojad Johann Strauss I ja Joseph Lanner, valmis samuti aia avamisaastal. Johann Strauss II dirigeeris kohvimajas 1867. aasta veebruaris oma menukaks osutunud heliteose "Ilusal sinisel Doonaul" esmaettekannet.  Volksgarten – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Koorküla metskond

Koorküla metskond loodi 1920. aastal Koorküla, Leebiku, Helme, Holdre, Taagepera, Patküla, Roobe ja Jõgeveste mõisa maadel. Kantselei asus Taagepera mõisas. 1935. aastal nimetati metskond ümber Taagepera metskonnaks. Karl Arro 1920–1929 Jüri Jalvet 1929–1933 August Vaher 1933–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 20. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Pindi kalmistu

Pindi kalmistu on kalmistu Rõuge kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Võru maakonnas Võru vallas Pindi külas. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks. Kalmistule on maetud teiste seas Eesti sõjaväelane Friedrich Vreemann. Pindi kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.01.2018) Pindi kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Puhja vana kalmistu

Puhja vana kalmistu on kalmistu Tartu maakonnas Elva vallas Mäeselja külas. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks. Puhja kalmistu Puhja vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.01.2018) Puhja vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Püha vana kalmistu

Püha vana kalmistu on kalmistu Saare maakonnas Saaremaa vallas Püha külas. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks. Kalmistu rajati tõenäoliselt 18. sajandi lõpul kuni 19. sajandi algul. Püha kalmistu Püha vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.01.2018) Püha vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Raasiku vana kalmistu

Raasiku vana kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Raasiku vallas Raasiku asulas. Kalmistu pühitseti 4. augustil 1846, samal päeval toimetati ka esimene matus. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks. Raasiku uus kalmistu Raasiku vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.01.2018) Raasiku vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Kunda metskond

Kunda metskond alustas tegevust 1920. aastal Pada metskonna nime all ning nimetati ümber 1929. aastal. Metskond loodi Pada, Koogu, Kalvi, Samma, Vasta, Varudi, Malla, Uhtna, Kohala, Andja, Varangu, Selja, Kunda ja Kabala mõisa ning Viru-Nigula kirikumõisa maadel. Kantselei asus Malla mõisas. Jaan Parik 1920–1927 Leonhard Puksoo 1927–1930 Vassili Boguslavski 1930–1934 Eduard Tarikas 1934–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 20, 26. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Ristipalo kalmistu

Ristipalo kalmistu on kalmistu Räpina kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Põlva maakonnas Räpina vallas Ristipalo külas. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks. Ristipalo kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.01.2018) Ristipalo kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
U8

U8 võib tähendada mitut asja. U8 on Berliini metrooliin. U8 on Armavia IATA kood U-8, Saksa allveelaev Ultima VIII, arvutimäng
Rõngu kalmistu

Rõngu kalmistu on kalmistu Rõngu kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tartu maakonnas Elva vallas Lossimäe külas. Kalmistu rajati 19. sajandil. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks. Rõngu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.01.2018) Rõngu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Don Stark

Donald Mario Stark (sündinud 5. juulil 1954 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Don Stark andmekogus IMDb (inglise)
Maidla Algkool (Raplamaa)

Maidla Algkool oli kool Läänemaal Märjamaa rajoonis ja Rapla rajoonis Maidlas, mis tegutses aastatel 1864–1972. Maidla algkool asutati 23. novembril 1864. Kool alustas tööd Jäneseturu mäel Maidla mõisa poolt ehitatud paekivist hoones. Sealt koliti kool peagi mõisa teolistemajja. Pikemat aega tegutses kool Tikamäe kõrtsis. 1932. aastal kolis tolleks ajaks juba kuueklassiline kool mõisa härrastemajja; siis õppis kooli kolmes klassikomplektis kokku 113 õpilast ja seal töötas 3 õpetajat. 1961. aastal muudeti kool kaheksaklassiliseks. Kool likvideeriti 1972. aastal. Mart Põder Tõnis Nuun Villem Leital Karl Leital Madis Ester Karl Sternach Gustav Raimtal Voldemar Tiigenberg Teresa Peetmann Gustav Põldmann Anton Mamers Vilhelm Otenson Marie Uustalu Ilmar Leital August Vreintaal Ingrid Krevald Vilma Ainomäe Hillar Ainomäe Leida Kuusik Leo Jõulu Egon Lilienthal Eltsu Uueda "Maidla algkool Läänemaal 70-aastane". Õpetajate Leht. 23.02.1934. Nr 8, lk 4. Vaadatud 30.01.2018.[alaline kõdulink] "Mälestusmärk Maidla koolile". Vaadatud 30.01.2018. "Maidla mõis". Eesti mõisaportaal. Vaadatud 30.01.2018. "Müügikuulutus: Maidla mõis, Maidla, Märjamaa vald, Raplamaa". KV.EE kinnisvaraportaal. Foto mälestustahvlist mõisahoone seinalt. Vaadatud 30.01.2018.[alaline kõdulink]
U9

U9 võib tähendada mitut asja. U9 on Berliini metrooliin; U9 on Tatarstan Airlinesi IATA kood. U-9, Saksa allveelaev Ultima IX, arvutimäng
Oopus

Oopus (ladina keeles opus ehk eesti keeles töö) on loominguline teos enamasti kirjanduses, teaduses või muusikas. Kunstilist teost, mis taotleb esteetilist veetlust, nimetatakse ladina keeles opus artis ja inglise keeles work of art. Magnum opus või masterpiece on kunstniku, kirjaniku või helilooja tähtsaim töö, šedööver (prantsuse chef-d'œuvre) ehk meistriteos. Meistriteos Kirjandusteos Teadusteos Heliteos Bänd OOPUS oopus, EKSS
Kontekstualism

Kontekstualism on filosoofiliste vaadete kogum, mis rõhutab teo või väljenduse konteksti. Kontekstualistide väitel saab tegu ja väljendust mõista vaid selle kontekstiga suhestatult. Kontekstualistid usuvad, et "X-i teadmine", "Y jaoks põhjuse omamine" ning isegi "õige olemine" ja "tõsi olema" omavad tähendust vaid täpsustatud konteksti suhestatuna. Kontekstualism vaatleb poliitikat seotuna selle keskkonnaga. Sotsiaalne klass, geograafia, kliima, rahvus, keel, kultuur, majandus, demograafia, tehnoloogia, ideoloogia, religioon ja institutsioonid mõjutavad poliitikat, aga poliitika ei mõjuta neid. Tulemusena on institutsioonid iseseisvad faktorid. Eetikas seostatakse kontekstuaalseid vaateid moraalse relativismiga. Arhitektuuris on kontekstualism disainiteooria, kus modernsed hooned ühtlustatakse traditsionaalse linna vormidega. Epistemoloogias on kontekstualism sõna "teab" käsitlemine kui kontekstist olenevat. Kontekstist olenevad väljendid "kirjeldavad erinevaid väited, mis on suhtelised erinevate konteksti kasutamistega". Näiteks "mina", "siin" ja "nüüd". Kes on "mina" oleneb väite esitajast. Kontekstualism üritab leida vastust skeptilisuse probleemile. Kontekstuaalse epistemoloogia peamine uskumus on see, et teadmise omistused on konteksti-tundlikud. Kontekstis, kus tõe nõudmise standardid on kõrged - skeptilises kontekstis - kui öelda "mul on käed", oleks väide väär. Kui väita sama tavalisemas igapäevases kontekstis, kus standardid on madalamad, oleks väide tõsi. On väidetud, et neurofilosoofial on kontekstualiseerimise eesmärk. "Me peame kontekstualiseerima küsimused, millega tavaliselt tegeletakse füüsilistes ja epistemoloogilistes valdkondades, empiirilise valdkonna konteksti, vaatluse valdkonda ja kolmanda isiku vaatenurka." Mitmed filosoofid on kontekstualistlikku epistemoloogiat kritiseerinud. Kontekstualism vastandub invariantismile, mis väidab, et teadmine ei ole kontekstist sõltuv. Invariantistid on näiteks Jason Stanley ja John Hawthorne. Jonathan Schaffer tegi ettepaneku kontekstualismi alternatiivile, kontrastivismile. Läbi viidud uuringutes pole toetust kontekstualismile leitud. Tõde Perspektivism Disjunktsioon Relativism Loogika Price (2008) Timmons (1998) Jencks, lk 78-79 Stanley (2005), lk 16 Northoff, Georg (2014) lk 351 Feltz and Zarpentine (2010), May, Sinnott-Armstrong, Hull, and Zimmerman (2010), Buckwatler (2010)
Mauritiuse kuninganna

Mauritiuse kuninganna oli Mauritiuse riigipea alates riigi iseseisvumisest 12. märtsil 1968 kuni 12. märtsini 1992. Ainus Mauritiuse kuninganna oli Elizabeth II (sündinud 1926), kuid ta ei viibinud riigis kohal ja tema ülesandeid täitis kindralkuberner. Kuninganna külastas Mauritiust koos oma abikaasa prints Philipiga 24.–26. märtsini 1972. 1992. aastal muutus Mauritius vabariigiks ja senine kindralkuberner Veerasamy Ringadoo sai vabariigi presidendiks.