laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Viciebski oblast

Viciebski oblast (valgevene-eesti transkriptsioonis Vitsebski oblast, venepäraselt Vitebski oblast) on 1. järgu haldusüksus (oblast) Valgevenes. Asub riigi põhjaosas. 2009. aasta rahvaloenduse andmetel oli Viciebski oblasti elanikest valgevenelasi 85,14%, venelasi 10,15%, ukrainlasi 1,18%, poolakaid 0,91% ja juute 0,17%. Viciebski oblast jaguneb järgmisteks rajoonideks: Biešankovičy rajoon (Бешанковіцкі раён) (keskus Biešankovičy) Brasłaŭ rajoon (Браслаўскі раён) (keskus Brasłaŭ) Čašniki rajoon (Чашніцкі раён) (keskus Čašniki) Dokšycy rajoon (Докшыцкі раён) (keskus Dokšycy) Dubroŭna rajoon (Дубровенскі раён) (keskus Dubroŭna) Haradoki rajoon (Гарадоцкі раён) (keskus Haradok) Hłybokaje rajoon (Глыбоцкі раён) (keskus Hłybokaje Lepieli rajoon (Лепельскі раён) (keskus Lepiel) Lozna rajoon (Лёзненскі раён) (keskus Lozna) Miory rajoon (Міёрскі раён) (keskus Miory) Orša rajoon (Аршанскі раён) (keskus Orša) Pastavy rajoon (Пастаўскі раён) (keskus Pastavy) Połacki rajoon (Полацкі раён) (keskus Połack) Rasony rajoon (Расонскі раён) (keskus Rasony) Sianno rajoon (Сенненскі раён) (keskus Sianno) Šarkaŭščyna rajoon (Шаркоўшчынскі раён) (keskus Šarkaŭščyna) Šumilina rajoon (Шумілінскі раён) (keskus Šumilina) Tałačyni rajoon (Талачынскі раён) (keskus Tałačyn) Ušačy rajoon (Ушацкі раён) (keskus Ušačy) Vierchniadźvinski rajoon (Верхнядзвінскі раён) (keskus Vierchniadźvinsk) Viciebski rajoon (Віцебскі раён) (keskus Viciebsk) Lisaks rajoonidele on oblastis neli oblastilise alluvusega linna: Navapołack, Orša, Połack ja Viciebsk. Valgevene oblastid The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements EKI KNAB Oblasti Täitevkomitee koduleht Viciebski oblast portaalis Radzima.org
Kuprioniškės

Kuprioniškės (ka Kuprijoniškės) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lõunaosas Rasose valla territooriumil. Kuprioniškės piirneb edelas Lydos Keliasega, lõunas Rudaminos Keliasega, põhjas Liepkalnisega, läänes aga Kirtimaiga. Linnaosa nimi tuleneb isikunimest Kuprijonas. XVI sajandil asus seal Kuprijonas Rudaminasele kuulunud mõis. XIX sajandil eristati Kuprioniškėse küla ja karjamõisa. Aastal 1904 ostis Vilniuse raad karjamõisa, et sinna rajada tatarlaste ja karaiimide kalmistud. Aastal 1931 oli karjamõisa aladel 69 elanikku. Küla läänepoolne osa liideti Vilniusega aastal 1996, siis laienes linnaosa ka sinna. Jurkštas, Jonas. Vilniaus vietovardžiai. – Vilnius, 1985, lk. 14. Vilnijos vartai Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Kd. 1, Warszawa 1938.
Arg (Kabul)

Arg (puštu keeles ارګ; pärsia keeles ارگ; ‘tsitadell’) on palee Afganistanis Kabulis. 2021. aasta 15. augustil võtsid palee oma kontrolli alla Ţālebāni võitlejad, kes kuulutasid hilisõhtul välja Afganistani Islamiemiraadi. "Arhiveeritud koopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5.09.2012. Vaadatud 15.08.2021. "Afghanistan Taliban Crisis Live Updates: Taliban seize Afghan presidential palace; reports of firing at Kabul airport" (inglise). The Economic Times. 15. august 2021. Vaadatud 15. augustil 2021. "Taliban kuulutas Kabuli presidendipaleest võitu Afganistani valitsuse üle". ERR. 16. august 2021, 04:53. Vaadatud 16. augustil 2021. Talibani kõneisik teatas umbes samal ajal, et rühmitus kuulutab Afganistani presidendipaleest Kabulis välja Islamiemiraadi  Arg – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mohammad Vatandžar

Mohammad Aslam Vatandžar (puštu keeles محمد اسلم وطنجار‎; 1946 – 24. november 2000 Odessa) oli Afganistani kindral ja poliitik. Tal oli oluline osa 1978. aasta revolutsioonis, milles kukutati Afganistani Vabariik ja alustasti sotsialistlike reformidega. Vatandžar oli hiljem Afganistani Demoraatliku Vabariigi valitseva Rahvademokraatliku partei (sisuliselt kompartei) poliitbüroo liige, tal oli suur roll 1990. aasta riigipöörde maha surumises. (Kaitseminister Šahnavaz Tanai üritas koostöös islamiradikaali Hekmatjariga Nadžibulla nõukogudemeelset valitsust kukutada). Pärast Kabuli langemist 1992 elas Vatandžar Moskvas, hiljem Ukrainias (tal oli suur pere ja ta ei omanud ei korterit, elamisluba ega ressursse, Vene kaitseministeerium ei osutanud oma endisele liitlasele mitte mingit abi). Suri Odessas vähki. Махмут ГАРЕЕВ. Напрасно ли сражались герои Афганской революции?, Красная Звезда (12 января 2001).
2021. aasta Talibani pealetung

2021. aasta Talibani pealetung on 1. mail 2021 alanud Talibani ja selle liitlaste pealetung Afganistani valitsuse ja selle liitlaste vastu. Pealetung algas Ameerika Ühendriikide vägede Afganistanist väljaviimisega. Taliban vallutas pealetungi esimese kolme kuu jooksul märkimisväärse osa riigi maapiirkondadest, enda kontrolli alla võeti Afganistani 223 piirkonnast 73. Sellega isoleeriti linnapiirkonnad. Alates 6. augustist hakkas Taliban vallutama Afganistani linnu, 10. augustiks oli nende kontrolli all riigi 44 provintsikeskusest 32 ning 65% Afganistani pindalast. Pealetung on märkimisväärne Talibani kontrolli all olevate alade laienemise ning nii riigisiseste kui rahvusvaheliste tagajärgede pärast. Ameerika Ühendriikide ametnikud hindasid 10. augustil, et pealinn Kabul langeb Talibani kätte 30 kuni 90 päeva jooksul. Viis päeva hiljem teatas Associated Press, et Taliban on jõudnud Kabuli ning ootab "võimu üleandmist". 2021. aasta Afganistani rünnakute loend 2021. aasta terroriaktide loend Talibani sõjakuriteod 1975. aasta kevadpealetung Saigoni langemine "Taliban launches major Afghan offensive after deadline for U.S. pullout". Reuters. 4. mai 2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. august 2021. Vaadatud 7. august 2021. De Luce, Dan; Yusufzai, Mushtaq; Smith, Saphora (25. juuni 2021). "Even the Taliban are surprised at how fast they're advancing in Afghanistan". NBC News. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuli 2021. Vaadatud 8. juuli 2021. "Taliban gains control of Jalalabad, one of two cities in Afghan control". The Jerusalem Post | JPost.com (Ameerika inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 15. august 2021. Vaadatud 15. august 2021. "Taliban controls 65% of Afghanistan as rapid advance continues: E.U. official - National | Globalnews.ca". Global News (Ameerika inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2021. Vaadatud 11. august 2021. Baker, Rodger (9. august 2021). "Challenging Our Understanding of the Taliban". Stratfor. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2021. Vaadatud 12. august 2021. Seir, Ahmed; Faiez, Rahim; Akghar, Tameem; Gambrell, John. "Official: Taliban negotiators head to presidential palace". Associated Press. Associated Press. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. august 2021. Vaadatud 15. august 2021.
Pealetung

Pealetung on sõjategevuse liik, mille eesmärk on purustada vaenlase väed ja vallutada mingi territoorium. Pealetungi ulatus võib olla strateegiline, operatiivne või taktikaline ning see võib toimuda laiaulatuslike lahingute, operatsioonide või muud tüüpi võitluse vormis.
Abdul Sattar Mirzakwal

Abdul Satar Sattar Mirzakwal (sündinud 1960) on Afganistani Islamivabariigi poliitik. Ta oli 19. juunil 2021 ametisse nimetatud Afganistani Islamivabariigi siseministri kohusetäitja. 15. augustil 2021 teatas ta kavast anda Kabul üle linna ja presidendipalee hõivanud Ţālebāni vägedele. "Mirzakwal, Abdul Satar Sattar" (inglise). Vaadatud 15. augustil 2021. "Afghan President Taps New Defense, Interior Ministers". RFE/RL. 19. juuni 2021. Vaadatud 15. augustil 2021. Amiry, Sharif (1. august 2021). "Critics Speak Out Against Recent, Current MoI Leadership". TOLO News. Vaadatud 15. augustil 2021. "Acting Interior Minister Abdul Sattar Mirzkwal says ..." twitter.com (pärsia). TOLO News. Vaadatud 15. augustil 2021. Taliban reach Kabul. BBC World Service, Newshour, 15. august 2021 (52:59; kuulatav 29 päeva, inglise keeles)
Anneli Porri

Anneli Porri (sündinud 8. augustil 1980) on kunstiteadlane ja kunstikriitik. Ta õpetab Eesti Kunstiakadeemias kunstiteose analüüsi didaktikat ja galeriipedagoogikat. 2012. aastal kaitses Anneli Porri Tallinna Ülikoolis magistrikraadi teemal "Kohandav esteetika kaasaegses kunstis: teooria ja tõlgendus". Ta on kureerinud arvukalt näituseid ning erinevates tegevussuundades, nii kirjutaja, teadlase kui ka õppejõuna, keskendub ta kunstiharidusele. "Ehe, elav ja ebamugav loovus". Arvamusfestival. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2021. Vaadatud 16.08.2021. "Anneli Porri". Eesti Kunstiakadeemia. Vaadatud 16.08.2021. "Anneli Porri CV". ETIS. Vaadatud 16.08.2021. "Toidublogi: Anneli Porri". Eesti Ekspress. 17.09.2014. Vaadatud 16.08.2021. Radsin, Maire (09.03.2015). "Plekktrumm: Anneli Porri". ERR. Vaadatud 16.08.2021.
Piret Viirpalu

Piret Viirpalu (sündinud 11. novembril 1970) on Kõrgema Kunstikooli Pallas rektor. 2008. aastal kaitses Viirpalu magistritöö teemal "Kunstiõpetuse õpetajate arusaamad kunstiõpetuse eesmärkidest ja sisust". 2022. aasta seisuga on ta Tartu Ülikoolis haridusteaduse doktorant. Varem on ta töötanud Tartu Lastekunstikooli direktorina, Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia kunstide ja tehnoloogia õpetaja ja programmijuhina ning Tartu Ülikooli kultuuriteaduste instituudi kunstiõpetuse ja metoodika assistendina. "Pallase rektoriks valiti Piret Viirpalu" ERR, 15. veebruar 2022 "Piret Viirpalu CV". ETIS. Vaadatud 16.08.2021. "Tunne meie inimest: Piret Viirpalu". Viljandi kultuuriakadeemia. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2021. Vaadatud 16.08.2021. Mets, Risto (7. november 2016). "Tartu Lastekunstikool sai direktori". Vaadatud 16.08.2021.
Wind (perekonnanimi)

Wind on inglise päritolu topograafiline perekonnanimi kellelegi, kes elas raja, allee või tee lähedal. See on kõige populaarsem Kirde-Inglismaal, eriti Newcastle upon Tyne'is ja Sunderlandis. Perekonnanimi on aga populaarne ka Hollandis ja Taanis. Perekonnanimel on mitu õigekirjavormi, sealhulgas Waind, Wind, Wynd, Wain ja Wean. Wind pärineb 7. sajandi eelse vanainglise sõnast "gewindist". See kirjeldab kas inimest, kes elas eriti tuulise piirkonna, näiteks Kirde-Inglismaa ääres, või "käänulist" teed. Keskajal anti nime tõenäoliselt kiirele jooksjale või sõnumitoojale. Perekonnanimi Wind leiti esmakordselt Loode-Inglismaal tseremoniaalses maakonnas Lancashire'is Windle'is koos Hardshawiga, alevikuga, sadakond West Derby kihelkonda ja liitu. "Enne Johannese valitsemist andis Windhull nime perekonnale, kelleks oli Edusa, Alan de Windhulli lesk, kes sai sellelt kuningalt kutse oma doweri vastu oma poja Alan de Windhulli vastu." Forebears.io andmetel võib seda perekonnanime kõige sagedamini esineda Ameerika Ühendriikides, järgnevad Saksamaa, Holland ja Taani. Edmund De Wind (1883–1918), Kanada/Iiri sõjakangelane Edgar Wind (1900–1971), briti ajaloolane Franz Ludwig Wind (1719–1989), šveitsi skulptor Gerhard Wind (1928–1992), maalikunstnik Hans Wind (1919–1995), soome sõjalendur Hans Christian Wind (sündinud 1932), taani teoloog Harmen Wind (1945–2010), hollandi luuletaja Henning Wind (1937), taani purjesportlane Herbert Warren Wind (1916–2005), ameerika kirjanik Horst-Helmut Wind (1927–2009), saksa purjetaja Joachim Frederik Wind (1637–1687), norra purjetaja John Wind (1819–1863), inglise arhitekt Jonas Wind (sündinud 1999), taani jalgpallur Per Wind (sündinud 1955), taani jalgpallur Percy Hide Reaney; Richard Middlewood Wilson (1991). A Dictionary of English Surnames. Taylor & Francis Group. Lk 1784–. ISBN 978-0-415-05737-0. Vaadatud 19. detsember 2012. "Wind Family History". Ancestry.com. "Distribution of the surname Wind in the UK". UK Surname Map. "Wind". Surname Data Base. https://www.houseofnames.com/wind-family-crest "Wind Surname". Forebears.io. Vaadatud 12. aprill 2021. "Mida tähendab geograafilise asukoha ja sotsiaalse demograafilise tabeli statistika?" National Trust, 2007 s: 1990 rahvaloenduse nimefailid dist.all.last (1-100). Ameerika Ühendriikide Rahvaloenduse Büroo (9. mai 1995)
Irdketas

Irdketas on andmekandja (kõvaketas, mälupulk, mälukaart), mida saab arvutist eemaldada. Krüptitud irdketas Failide kopeerimine mälukaardilt arvutisse ja arvutist mälukaardile Removable disk
Suhail Shaheen

Muhammad Suhail Shaheen (puštu keeles محمد سہیل شاہین) on Afganistani ajakirjanik ja diplomaat. 2021. aasta augusti seisuga oli ta tegev Katari büroos resideeriva Ţālebāni kõneisikuna. "Afghanistan: All foreign troops must leave by deadline - Taliban". BBC News. 5. juuli 2021. "Taliban says has right to react if US troops stay in Afghanistan - Conflict News". Al Jazeera. 25. juuni 2021. Vaadatud 16. augustil 2021. "Won't target any embassy or diplomat in Afghanistan: Suhail Shaheen Taliban Spokesperson". The Economic Times. 14.08.2021. Vaadatud 16. augustil 2021. Mir, Hamid (28. juuli 2021). "The Taliban is playing a double game". Washington Post. Vaadatud 16. augustil 2021. Afghanistan: Taliban spokesman Suhail Shaheen calls the BBC - interview in full. BBC News, 16. august 2021 (32:01) Greg Norman, Andrew Murray, Matt Wall. Taliban spokesperson warns US not to interfere with their culture, treatment of women. Fox News, 3. september 2021
Jüri Mäemat

Jüri Mäemat (sündinud 21. jaanuaril 1955) on pedagoog, alates 1979. aastast Pelgulinna Gümnaasiumi kunstiõpetaja ning 1999. aastal üks MTÜ Kunstihariduse Ühingu asutajatest ja juhatuse liige. Ta on lõpetanud 1980. aastal Tallinna Ülikoolis joonistamise, joonestamise ja tööõpetuse õpetajana. Mäemat õpetab süvaõppega kunstiklassides kunsti, kirjaõpetust, joonestamist ja skulptuuri, samuti osaleb eksperdina haridusministeeriumi atesteerimiskomisjonis ning 2006. aastal koostas ta kirjaõpetuse õpiku "Kaunis kiri" 7.–9. klassile, 2008. aastal oli kaasautor kunstikultuuri ajaloo töövihiku koostamisel. Ta on alates 2018. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. "Ehe, elav ja ebamugav loovus". Arvamusfestival. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2021. Vaadatud 16.08.2021. "KÜ juhatus". Kunstihariduse ühingu blogi. Vaadatud 16.08.2021.
Mirell Merirand

Mirell Merirand (sündinud 4. augustil 1981) on ringmajanduse ja iduettevõtluse õpetaja Vanalinna Hariduskolleegiumis. Ta on sihtasutuse Hariduskiirendi juht. Mirell Merirand asus 2020. aastal Estonian Business Schoolis tööle tooteportfelli hangete projektijuhina. "Ehe, elav ja ebamugav loovus". Arvamusfestival. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2021. Vaadatud 16.08.2021. "Kuidas tunda ära läbipõlemist?". Director. 26. november 2020. Vaadatud 16.08.2021. "Mirell Merirand". EBS. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2021. Vaadatud 16.08.2021.
Liepkalnis

Liepkalnis (poola keeles Lipówka) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kaguosas Rasose valla territooriumil. Liepkalnis piirneb läänes Naujininkaiga, lõunas Kuprioniškėsega, põhjas Rasosega, idas aga Ribiškėsega. Linnaosas asuvad õigeusu kirik ja Liepkalnise õigeusu kalmistu. Seal paikneb Leedu Jalgpalliliidu peakorter, seal asub ka liidu staadion. Liepkalnises asub mäesuusakeskus. Liepkalnis jääb osaliselt Pavilniai regionaalparki ja Ribiškėse maastikukaitsealale. Aastal 1905 oli Liepkalnise ehk Lipovka eeslinnas 841 elanikku. Aastal 1931 oli elanikke 619..´ https://www.geoportal.lt/map/ Гошкевич И.И. Виленская губерния: Полный список населенных мест со статистическими данными о каждом поселении, составленный по официальным сведениям. Вильна, 1905. Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Kd. 1, Warszawa 1938.
Ribiškės

Ribiškės on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kaguosas Rasose valla territooriumil. Ribiškės piirneb kagus Kalnėnaiga, lõunas Kuprioniškėsega, idas Guriaiga, põhjas Puškinuvkaga, läänes Rasosega ja Liepkalnisega. Ribiškės jääb Pavilniai regionaalparki ja Ribiškėse maastikukaitsealale. Linnaosa nimi on slaavi keelte ja leedu keele hübriid. 1622. aastal rajas Vilniuse elanik Tomasz Bildziukiewicz sealsesse karjamõisa kalakasvatustiigi. Poola keeles on kala ryba, see andis nime esimese poole, selle lõpuliide on aga leedupärane. Kuni XVII sajandini kasutati ka vanemat nimekuju Lukėnai. Algselt Potockitele kuulunud valdusest kujunes hiljem Vilniuse magistraatide mõis. XIX sajandi alguses rajati mõisa restoran. Piirkond kujunes populaarseks üliõpilaste väljasõidukohaks. 1838. aastal kaevasid üliõpilased lahti sealsed tumulused. Restoran kujunes aga vabamüürlaste kooskäimiskohaks. 1905. aastal oli Tyszkiewiczitele kuuluvas Ribiškėse mõisas, koolimajas, telliselöövi juures ja külas kokku 406 elanikku. https://www.geoportal.lt/map/ Jurštas, Jonas. Vilniaus vietovardžiai. – Vilnius, 1985, lk. 14-15. Vilnijos vartai Гошкевич И.И. Виленская губерния: Полный список населенных мест со статистическими данными о каждом поселении, составленный по официальным сведениям. Вильна, 1905.
Kaarel Adamberg

Kaarel Adamberg (sündinud 21. juunil 1977) on toiduainetehnoloog, Tallinna Tehnikaülikooli Keemia ja biotehnoloogia instituudi vanemteadur. 2004. aastal kaitses ta TTÜ-s doktorikraadi teemal "Mittestarter laktobatsillide kasvu sõltuvus keskkonnatingimustest". Tema peamised uuringusuunad on süsteemibioloogia, bioprotsesside optimeerimine, uute fermentatsioonitehnoloogiate arendus, toidu mikrobioloogia ja oomikameetodid, seedetrakti mikroobikoosluste metabolism, tervist toetavate toidutehnoloogiate arendus. 2014 – tänukiri 2014. a. Eesti üliõpilaste teadustööde riiklikul konkursil peapreemia pälvinud Kaspar Valgepea doktoritöö juhendamise eest 2012 – Tallinna Tehnikaülikooli parim noorteadlane "Kaarel Adamberg CV". ETIS. Vaadatud 16.08.2021. "Kaarel Adamberg" (PDF). Pikk.ee. Vaadatud 16.08.2021.
Martin Vällik

Martin Vällik (sündinud 1970) on füüsik ning skeptilist ja kriitilist mõtlemist ning teaduse meetodeid toetava MTÜ Skeptik asutajaliige. Ta on Tallinna Inglise Kolledži füüsika õpetaja, fotograaf ja astronoomiahuviline. Vällik korraldab Kuufestivali ning tal on olnud mitu Kuu teemalist fotonäitust. 2009 – Teaduse populariseerimise III koha preemia skeptik.ee eest "Mitu usku mahub Eestisse?". Arvamusfestival. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2021. Vaadatud 16.08.2021. "Mis on skeptik?". Skeptik.ee. Vaadatud 16.08.2021. "Meist". Teleskoop.ee. Vaadatud 16.08.2021. Sooman, Peep (10. juuni 2019). "MARTIN VÄLLIK: „Kuufestival on sel nädalavahetusel!"". Fotojutud. Vaadatud 16.08.2021. Vällik, Martin (7. jaanuar 2015). "Martin Vällik: Umbluu kui meedia pärisosa". Eesti Ekspress. Vaadatud 16.08.2021. Uuspõld, Katrin (12. detsember 2020). "Raamatukogus näeb Martin Välliku pildistatud Kuud". Virumaa Teataja. Vaadatud 16.08.2021. "Eesti teaduse populariseerimise auhinna konkursi tulemuste kinnitamine" (PDF). Haridus- ja teadusministeerium. Vaadatud 16.08.2021.
Igor Ljakin-Frolov

Igor Semjonovitš Ljakin-Frolov (vene keeles Игорь Семёнович Лякин-Фролов; sündinud 10. septembril 1948) on Venemaa (varem Nõukogude Liidu) diplomaat, erakorraline ja täievoliline suursaadik (2005). Ljakin-Frolov lõpetas 1972. aastal NSV Liidu Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi. Ta on diplomaatilisel tööl alates 1978. aastast. Aastatel 1995–1999 oli ta suursaadik Burundis ja 2003–2008 Botswanas. Aastatel 2010–2013 oli ta Venemaa Föderatsiooni täievoliline esindaja Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsiooni juures. Alates 1. augustist 2013 on ta erakorraline ja täievoliline suursaadik Tadžikistanis. Ljakin-Frolov valdab inglise, prantsuse ja hiina keelt. https://alumni.mgimo.ru/page/adaptive/news/7083/?ssoRedirect=true https://alumni.mgimo.ru/page/adaptive/news/7083/
Tõnno Jonuks

Tõnno Jonuks (sündinud 21. aprill 1974) on eesti usundiuurija ja religiooniarheoloog. Jonuks kaitses 2009. aastal Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja teemal "Eesti muinasusund". Tema peamised uurimissuunad on Skandinaavia saagad ja eesti muinasusund. Jonuksi aastatepikkune töö muinasaegse religiooni uurimisel on kokku võetud monograafias „Eesti muinasusundid“ ([Tallinn]: Postimees Kirjastus, 397 lk), mis pälvis 2022. a. ajalookirjanduse aastaauhinna., mis vaatleb siinset religioonilugu inimasustuse algusest mesoliitikumis (u 8600 eKr) kuni 13. sajandi ristisõdadeni, käsitledes ka selle järellugu. Jonuks püüab välja murda rahvuslikest eeldustest lähtunud uurimistraditsioonist, mille kohaselt nähakse eestlaste muinasusundit ajas püsivana ja tõlgendatakse ka kristlikku rahvausundit pigem muistse paganluse, mitte kristluse rahvaliku vormina. Raamatu põhiväide peegeldub juba pealkirjas: eri ajastutel ja ühiskondades olid erinevad usundid – ühte, aastatuhandeid püsinud Eesti muinasusundit pole kunagi olemas olnud. Alustades küttide-korilaste ja lõpetades „sõjakate pealike“ religiooniga, tuvastab Jonuks viis erinevat muinasusundit. Üleminekud nende vahel olid pigem sujuvad, nagu näitlikustatakse kristluse elementide osalise omaks­võtuga juba ristisõdade ja misjoni eel, ning kristianiseerimine oli ikkagi sedavõrd kõikehõlmav religioonimuutus, et tõi kaasa varasema usundi asendumise kristliku rahvausundiga oma esmalt katoliiklikes ja seejärel luterlikes vormides. Tõnno Jonuks töötab alates 2001. aastast Eesti Kirjandusmuuseumis alates 2023. aasta novembrist teadusdirektorina, aastail 2020-2024 on Tallinna Ülikooli teadur. Ta on Muinsuskaitseameti arheoloogia eksperdinõukogu liige ja ajalooliste looduslike pühapaikade komisjoni liige. "Mitu usku mahub Eestisse?". Arvamusfestival. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2021. Vaadatud 16.08.2021. "Tõnno Jonuks, PhD". Eesti Kirjandusmuuseum. Vaadatud 16.08.2021. Oidermaa, Juhan (14.07.2021). "Atko Remmel ja Tõnno Jonuks: millest räägib eestlaste enesekuvand metsarahvana". ERR. Vaadatud 16.08.2021. Jõekalda, Kristina; Liivik, Olev; Mäesalu, Mihkel; Vanamölder, Kaarel (15.04.2023). "Ajalookirjanduse aastapreemia 2022 pälvis Tõnno Jonuks (lk 145–150)". Rahvusarhiiv.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "Tõnno Jonuks CV". ETIS. Vaadatud 16.08.2021.
Alcatel

Alcatel on Prantsusmaa ettevõte, mis toodab mobiiltelefone. Nokia on Alcateli emafirma. [viide?]
Sergei Jessenin

Sergei Aleksandrovitš Jessenin (vene Сергей Александрович Есенин; 3. oktoober (vkj 21. september) 1895 Konstantinovo, Rjazani kubermang – 28. detsember 1925 Leningrad) oli vene luuletaja. Ta oli pärit talupoja perest ja Venemaa rahva hulgas üks populaarsemaid poeete. Ka tema luuletustes on sageli kujutatud küla ja maaelu. Aastatel 1922–1923 oli ta abielus tantsija Isadora Duncaniga. Ehkki ta elas vaid 30-aastaseks, jõudis ta neli korda abielus olla. Algul Jessenin toetas revolutsiooni, kuid pettus peagi ja tõmbus kõigest sellest eemale. Suur osa tema loomingust oli Nõukogude võimu ajal keelatud. Jessenin leiti surnuna Leningradi hotellist Angleterre. Ametliku versiooni järgi sooritas ta enesetapu, kuid arvatakse, et tegelikult oli mängus OGPU käsi. Ta on maetud Moskva Vagankovo kalmistule. "Радуница" (1916) "Сельский часослов" (1918) "Кобыльи корабли" (1920) "Москва кабацкая" (1924) "Баллада о двадцати шести", (1924; eesti keeles "Ballaad kahekümne kuuest"; tõlkinud Debora Vaarandi, 1966) "Анна Снегина" (1925; eesti keeles "Anna Snegina (poeem; tõlkinud Ants Salum, 1987) Henrik Visnapuu, "Mälestusi Sergei Jesseninist" – Looming 1927, nr 2, lk 179–183 Ants Salum, "Sergei Jessenini varasem retseptsioon Eestis" – Keel ja Kirjandus 1977, nr 7, lk 392–405 Ilja Šneider, "Ballett ja poeesia" (mälestused) – järjejutuna ajakirjas Kultuur ja Elu 1969, nr 2–11 Aivar Kull, "Selles elus surra pole raske" (Jessenin 100) – Postimees 6. oktoober 1995, nr 231, lk 14 Carola Stern, "Isadora Duncan ja Sergei Jessenin". Saksa keelest tõlkinud Kersti Kittus. Sinisukk, Tallinn 1998, 133 lk Jelena Skulskaja, "Vene rulett" (kirjutisi vene kirjandusest). Eesti-Kambodža Sõprusühing & J.-K. Raid, Tallinn 2002 ("Mees, kes muutis luule ja veini lahutamatuks", lk 113–118) Vaapo Vaher, "Vene Verlaine ja vene Rimbaud (Jessenin ja Nikolai Kljujev) (Sirp 7. veebruar 2003, lk 5)