laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Suvitajad

"Suvitajad" on Eesti mängufilm, mis on lavastatud Juhan Smuuli monoloogi "Suvitajad" ainetel. Filmi võtted toimusid 2021. aasta augustis-septembris Saaremaal Kavandi külas. 1. jaanuaril 1979 esilinastus telefilm "Siin me oleme!" Eesti Televisiooni ekraanil, selle režissööriks oli Sulev Nõmmik. Komöödiafilm "Siin me oleme" põhineb peamiselt Juhan Smuuli Muhu monoloogil "Suvitajad" ning vähemal määral ka teistel Smuuli monoloogidel. "Suvitajad“ on samateemaline film, kuid mitte vana telefilmi uusversioon. Nende filmide aluseks on küll Juhan Smuuli looming, aga esimese filmi puhul kirjutas selle stsenaariumiks Enn Vetemaa ja teisel puhul Martin Algus. Mõlema filmi juures on tegemist algallika erinevate tõlgendustega autorite poolt ning need ei lange üks ühele kokku. Smuuli tekstide baasil on loodud kaks erinevat ekraniseeringut. Kalur Ärni on otsustanud kehva kalasaagi tõttu jaaniajaks suvitajad oma talusse kostile võtta. Plaan tundub hea, kuid tema kenasse Muhumaa tallu saabuvad tülikad külalised: proua Sohvia, tema abikaasa Johan, nende poeg Juunior ja Sohvia kaunitarist õde Erna koos oma ärimehest kavaleri Ivoga. Kiiresti selgub, et Ärnil ja tema naisel Lainel läheb suvitajatega väga keeruliseks. Pealinnast tulnud suvitajad on tähtsust täis ja nõuavad erikohtlemist, kuid neil on ka piinlikke saladusi, mis tülide käigus avanema hakkavad. Linnarahva sekeldustesse tõmmatud talupere avastab nüüd ka oma elu kitsaskohti. Talus toimuvate sündmuste kõrval tekib romantiline suhe kahe noore, Tallinnast tulnud Johan noorema ja peretütre Tiivi vahel. Naljakate segaduste ja intriigide saatel minnakse vastu jaaniõhtule, mille jooksul hakkab suhetesse selgus tulema. Mängufilmi "suvitajad" treiler. Kaire Vilgats – Sohvia Meelis Rämmeld – Johan seenior Pääru Oja – Ivo Kristel Elling – Erna Ago Anderson – Ärni Maarja Jakobson – Laine Lauri Nebel – naabrimees Robert Klein – Johan juunior Adele Taska – Tiivi Olev Sten Erik Jõgi – maapoiss Meelis Jakob Saare – maapoiss Lembitu Saaremaal algasid uue kodumaise filmi "Suvitajad" võtted. kroonika.delfi.ee, 12. august 2021. "Suvitajad". andmebaasis IMDb. "Suvitajad". Eesti filmi andmebaas. Henrik Alla. Kuus põhjust, miks "Suvitajaid" vaatama minna. kultuur.postimees.ee, 14. veebruar 2023. Karl Martin Sinijärv. "Suvitajad": hea tuju film paneb suve ootama. kultuur.err.ee, 14. veebruar 2023. Viktoria Maripuu. "Suvitajad" on film, mis läheb saalist väljudes ruttu meelest. diktor.geenius.ee, 14. veebruar 2023. Kaspar Viilup. "Suvitajad" üritab halba põhjuseta heaks muuta. Teater.Muusika.Kino aprill 2023.
Mei

Mei on perekonnanimi. Hiinas oli perekonnanime Mei (kirjaviis 梅, mandariini dialektis latiniseeritakse Mei, kantoni dialektis translitereeritakse kui Mui või Moi) kandjaid 2014. aastal ligi 1 116 000 isikut. Ameerika Ühendriikides oli sellenimelisi isikuid üle 7800, Indoneesias ja Itaalias üle 6000. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mei 80 inimesel: 39 mehel ja 41 naisel. Perekonnanimede levikult oli Mei meeste puhul 2871. kohal ja naiste puhul 2975. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Mei vanuserühmas 30–34, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,18. Nimi oli kõige sagedasem Lääne-Viru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 1,89 inimest. 19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Tartumaal Kodavere ja Rõngu kihelkonnas; Läänemaal Pühalepa ja Ridala kihelkonnas; Virumaal Jõhvi kihelkonnas ning Harjumaal Hageri kihelkonnas 8 korral nimeks Mey ja Mei. Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Mei aastatel 1935–1937 kasutusele 6 korral isikute poolt, kes kandsid varem nime Meibaum, Mein (3) ja Mironov (2). Aino-Koidula Mei, eesti keemik (1935–) Aksel Mei, Eesti riigiametnik (1896–1964) Andrea Mei, Itaalia jalgpallur (1989–) Anita Mui, Hongkongi laulja ja näitleja Anna Kong Mei, hiina-ameerika kirjanik Bernardino Mei, itaalia maalikunstnik ja graveerija (1612/15–1676) Emo Mei, eesti kirjanik (1905–1992) Girolamo Mei, Itaalia ajaloolane ja humanist (1519–1594) Juhan Mei (Johann Mey), eesti meresõitja, hüdrograaf, geodeet ja sõjaväelane (1867–1927) Kristine Mei, eesti skulptor ja raamatukujundaja (1895–1969) Lydia Mei, eesti kunstnik (1896–1965) Mei Lin, Hiina näitleja Mei Yaochen , Songi dünastia luuletaja Natalie Mei, eesti teatrikunstnik ja raamatugraafik (1900–1975) Nicola Mei, Itaalia elukutseline korvpallur (1985–) Paolo Mei, itaalia maalikunstnik (1831–1900) Peeter Mei, Eesti sõjaväelane (1893–1941) Stefano Mei, Itaalia pikamaajooksja (1963–) Louie, Emma Woo: "Hiina-Ameerika nimed", lk 29. McFarland & Co, Inc., 1998. Mei Surnames. Vaadatud 7. veebruar 2024. Statistikaamet: Nimede statistika. Mei. Vaadatud 6. veebruar 2024. Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Mei. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Mei. Mei statistikaameti andmebaasis
Chao Phraya

Chao Phraya on jõgi Tais, suurim Tais merre suubuv jõgi. Chao Phraya tekib Nakhon Sawanis Pingi ja Nani jõe ühinemiskohal 25 m kõrgusel merepinnast. Ta voolab üldiselt lõunasse ja suubub Tai lahte. Suudmes asub Bangkok. Jõe valgla suurus on 160 400 km². Valgla jääb täies ulatuses Tai territooriumile. Chao Phraya valgla piir on üsna pikalt Tai ja Laose piiriks ning lühikeselt Tai põhjapiiril ka Tai ja Birma piiriks. Jõgi on 372 km pikk. Kui otsida kaugust suudmest kaugeima lähtejõe lähteni, siis Pingi lähteni on 1030 km ja Nani lähteni 1112 km. Kuigi Chao Phraya on suurim Tais merre suubuv jõgi, pole ta siiski kaugeltki suurim Tai jõgi. Tai põhjapiiril on Tai ja Laose piirijõeks Mekong ning läänepiiril Tai ja Birma piirjõeks Salween. Kuid need kaks ei voola kordagi nõnda, et nende mõlemad kaldad oleksid Tais. Suuruselt teine Tais suubuv jõgi on Mun, mis suubub ida-Tais Mekongi. Selle keskmine vooluhulk suudmes on 725 m³/s ja valgla on 119 180 km³. Chao Phraya äärset kliimat kujundavad märjad mussoonid. Aasta keskmine sademete hulk on üle 1400 mm ning temperatuurid Bangkokis jäävad tavaliselt vahemikku 24–33 °C. Minevikus kasvasid kõikjal jõe kallastel troopilised ja lähistroopilised vihmametsad. Tänapäevaks on need peaaegu kõikjal hävitatud ning hulk neis elanud looma- ja taimeliike on välja surnud. Chao Phraya voolab läbi või lähedalt mööda järgmistest Tai provintsikeskustest: Nakhon Sawan, Uthai Thani, Chai Nat, Sing Bun, Ang Thong, Ayutthaya, Pathum Thani, Nonthabun, Bangkok ja Samut Prakan. Need on ka suurimad jõe lähedal olevad asulad ja kolmes viimases neist on üle 100 tuhande elaniku. Jõe keskmine vooluhulk on lähtes 737 m³/s, millest 472 m³/s kuulub Nanile ja 265 m³/s Pingile. Vooluhulk suudmes on keskmiselt 718 m³/s. Suurim mõõdetud vooluhulk on Pingi suudmes 2302 m³/s, Nani suudmes 1522 m³/s ja Chao Phraya suudmes 5960 m³/s. Chai Natis jaguneb jõgi kahte harru. Ida pool voolab põhiline haru, selle kõrval läänes väiksem Tha Chini nimeline väiksem haru. mis suubub Tai lahte 35 km Bangkokist läänes. Suudmes moodustub ulatuslik, mõlemale jõele ühine delta, kus looduslikele jõeharudele lisaks on hulk inimtekkelisi kanaleid, mis on mõeldud nii riisipõldude niisutamiseks kui paadisõiduks. Chao Phraya suurimad lisajõed on Pa Sak (vasakult) ja Sakae Krang (paremalt). Paljudel vanadel eurooplaste koostatud kaartidel antakse jõe nimeks Menam või Mae Nam. See tuleb taikeelsetest cõnadest me või Mae ('ema') ja nam ('vesi'). Seevastu chao phraya on Tai feodaalne tiitel, mida võiks tõlkida umbkaudu 'suurhertsogiks'. Jõe kohta ei kasutata seda terminit enne 19. sajandit. Eeldatavalt oligi jõe esialgne nimi Menam. Jõe vett kasutatakse ulatuslikult taimekasvatuses niisutamiseks. Lisaks on jõgi läbi aegade olnud tähtis transpordisoon. Jõe ületamiseks on hulgaliselt sildu, kuid tähtis koht on ka praamidel. Suur maailma atlas, lk. 92
Surm Lõuna-Saksamaal

"Surm Lõuna-Saksamaal" on ansambli Kosmikud album, mis ilmus 2024. aasta märtsis. Albumi tootis Viska Mulda Records “Surm Lõuna-Saksamaal” – 3:32 “Hipodroomi kurtisaan” – 2:05 “Kalmistu baar” – 4:23 “Must auk” – 3:49 “Berber” – 5:02 “Prillipapad poksiringis” – 2:26 “Su silmadest” – 4:54 “Ja nuttis tuba” – 3:51 “Zeus” – 3:21 “Kõik me sureme üksi” – 3:48 Meelis Hainsoo (Hainz) – laul Andres (Aleksander) Vana – kitarr, laul Elmu Värk – kitarr Lauri Leis (Uims) – bass Kristo Rajasaare – trummid
Bobulina

Bobulina (žemaidi Buobuėna) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Küla asub Virvyčia jõe kallastel. Küla nimi on moonutatud vorm venekeelsest vanaemast. Aastal 1943 piirasid partisane jahtivad saksa väed küla sisse ja vahistasid pea kõik küla meessoost elanikud. Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013. Ruškys Vytautas. Keli eskizai partizanų portretams: Kelionių susitikimai // Vienybė. — 1987. Nr. 52—56
Nabuiliai

Nabuiliai (žemaidi Naboilē) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Küla asub Virvyčia jõe kallastel. Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013.
Pušinava

Pušinava (žemaidi Pošėnava) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Küla nimi tuleneb sõnast pušis (mänd). Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013.
Užventė

Užventė (žemaidi Ožventė) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Užventė asub Venta jõe kallastel. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta ülemjooks ja Venta jõe org. Ka jääb asula osaliselt Venta regionaalparki. Tegutseb külaselts. Užventė nimi tuleneb Venta jõest. Aastal 1988 avati Užventė kultuurimaja; sellega samades ruumides oli ka küla raamatukogu. Kultuurimaja suleti aastal 1992. Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. https://www.geoportal.lt/map/  Užventė – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Küla portaalis vietoves.Lt Küla portaalis vietoves.Lt] Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Skleipiai

Skleipiai (žemaidi Skleipē) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Küla asub Virvyčia jõe kallastel. Küla kohal on jõel pais ja Skleipiai paisjärv. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Virvytė org. Ka jääb asula osaliselt Virvytė maastikukaitsealale ja Venta regionaalparki. Külas asub looduskaitsealune Skleipiai rahn, mis tõsteti praegusesse asukohta hüdroelektrijaama rajamisel. Kivi pikkus on 5,4 meetrit, laius 3,6 meetrit, kõrgus 3,7 meetrit. Küla nimi tuleneb isikunimest Skleipys. Skleipiais asub hüdroelektrijaam võimsusega 264 kW. Aastal 1902 asusid praeguse küla kohal karjamõis ja kaks talu. Sealsed maad kuulusid Kapėnai mõisale. Hiljem rajas Bernardas Kondratavičius külla vesiveski. Aastast 1926 on teada, et külas oli algkool. Aastail 1999–2000 valmis sealne hüdroelektrijaam.  Skleipiai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013. https://www.geoportal.lt/map/ Skleipių akmuo
Pavirvytė

Pavirvytė (žemaidi Pavirvītė) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Pavirvytė asub Virvyčia jõe kallastel. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Virvytė org. Ka jääb asula osaliselt Virvytė maastikukaitsealale ja Venta regionaalparki. Aastal 1840 ostis Juozapas Paulavičius Ilinčiustelt sealse mõisa ära. Aastal 1949 moodustati külas kolhoos. Muinsuskaitse all on Pavirvytė mõisa hoonetekompleks. Mõisa süda koosnes kahest osast. Põhjapoolsem osa oli majandusosa ja seal on muinsuskaitse all kuur, kuuriosaga laut ning moonakatemaja. Lisaks on kompleksis veel neli majandushoonet ja kaks juurdeehitist, mis muinsuskaitse all ei ole. Lõunapoolses osas on kaitse all mõisniku elumaja, vana häärberi varemed, laut, aedniku elumaja ja säilinud osa mõisapargist. Lisaks jäävad kaitstavale alale veel kuus majandushoonet ja transformaator. Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. https://www.geoportal.lt/map/ Pavirvytės dvaro sodybos šiaurės dalis Pavirvytės dvaro sodybos pietų dalis  Pavirvytė – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Riikka Hakola

Riikka Johanna Hakola (7. detsember 1962 Seinäjoki – 5. veebruar 2024) oli soome ooperilaulja, sopran. Riikka Hakola õppis laulmist Sibeliuse Akadeemias, hiljem täiendas end Londonis, New Yorgis, Milanos ja Viinis. 1990. aastast töötas ta Soome Rahvusooperis, kuid esines ka Moskva Suures Teatris ning mitmes ooperiteatris Põhjamaades, Saksamaal ja Ameerika Ühendriikides. 1998. aastal laulis ta Georg Otsa muusikapäevadel Violetta rolli Giuseppe Verdi "Traviatas". Riikka Hakolat peeti üheks maailma paremaks Violetta osatäitjaks. 2023. aasta septembris diagnoositi tal ajukasvaja glioblastoom. Riikka Hakola suri 61-aastaselt 5. veebruaril 2024. Violetta (Giuseppe Verdi "Traviata") Donna Anna (Wolfgang Amadeus Mozart "Don Giovanni") Fiordiligi (Wolfgang Amadeus Mozart "Così fan tutte") Micaëla (Georges Bizet "Carmen") Rosina (Gioachino Rossini "Sevilla habemeajaja") Gilda (Giuseppe Verdi "Rigoletto") Giuditta (Ferenc Lehár "Giuditta") "Georg Otsa muusikapäevad - teatrirõõme seinast seina". Ohtuleht.ee. 8. mai 1998. Vaadatud 8. veebruaril 2024. "Oopperalaulaja Riikka Hakola on kuollut". Helsingin Sanomat. Vaadatud 7. veebruaril 2024. Riikka Hakola andmekogus IMDb (inglise)
Breitenfurt bei Wien

Breitenfurt bei Wien on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Mödlingi ringkonnas. Breitenfurt asub Wienerwaldis, mis külgneb edelas Liesingi orus vahetult Viini linnaga. Vald on piirkonna üks suuremaid ja selle asustustihedus on 197 in/km². Vallas on suured kõrguse erinevused ja see asub 260–592 meetri kõrgusel merepinnast. Vald koosneb kahest osast: Breitenfurtist ja Hochroterdist. Breitenfurt-Ostende asub Wien-Kalksburgi kõrval. Breitenfurtist viib tee üle Kleinen Semmeringi Wolfsgrabenisse. Breitenfurt asutati suhteliselt hilja ja esineb asustatud paigana ajalooürikutes esmakordselt 1622. aastal. Seni kasutati nime Breitenfurt ainult maapiirkonna tähistamiseks. Kuni Türgi sissetungini 1683. aastal asus seal kuninglik jahiloss, mille varemed kajastuvad valla vapil. Pärast Türgi okupatsiooni oli Breitenfurtis alles 20 maja. Peagi asustati piirkond inimestega Salzburgist, Baierist ja Steiermarkist. Elanikud olid enamasti puutöölised. 1721. aastal oli linnas juba 42 ja valla äärealadel 32 maja. Aastatel 1714–1732 ehitas pangandusmagnaat Gregor Wilhelm von Kirchner piirkonda barokkstiilis palee, mis lammutati 1796. aastaks. Praegune kihelkonnakirik oli algselt selle palee kabel. Breitenfurtist sai 1848. aastal iseseisev omavalitsusüksus ja 1850. aastal valiti sellele esimene linnapea. Paigast sai Viini elanike armastatud kuurort ja turismitööstus õitses. 1898. aastal plaaniti Viinist puhkajate toomiseks elektrirongiliini, kuid see projekt ei realiseerunud. Tänu rahvastiku pidevale kasvule sai Breitenfurtist 1930. aastal turulinn. 1938. aastal liideti omavalitsus, nagu ka paljud teised selles piirkonnas, Viini linnaga ning sellest sai Suur-Viini 25. ringkond. See sai taas iseseisvaks omavalitsuseks 1954. aastal. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Žalionė

Žalionė (žemaidi Žaliuonė) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Küla jääb osaliselt Venta regionaalparki. Aastal 1919 asutati külla algkool. Algselt toimus õppetöö küll Dargužiškiai külas, kuid kui Žalionės koolile ruumid leiti, kolis õppetöö ka sinna ümber. Tänapäevastes piirides on küla aastast 1926, mil sealsed mõisamaad uusmaasaajatele jagati. Ühtlasi eraldati nii Kapėnai kui Pavirvytė mõisade maadest maid ka koolile. Muinsuskaitse all on sealne vana kalmistu. Kalmistul kasvavad kõrged puud, seda piirab kolmest küljest maakividest aed. Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013. https://www.geoportal.lt/map/ Žalionės senosios kapinės  Žalionė – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Surva

Surva on küla Viljandimaal Viljandi vallas. Küla asub Viljandist 16 km ida poole Tänassilma jõe põhjapoolsel kaldal. Surva külas on endise riigitegelase Jaan Tõnissoni sünnikoht, Tusti koolimaja ja looduskaitse all olevad Mursi pärnad. Küla lõuna- ja kagupiiril voolab Tänassilma jõgi. Küla läänepiiril voolab ja suubub Tänassilma jõkke Tusti oja. Küla kirdepiiril voolab ja suubub Tänassilma jõkke Kõveroja. Kuni 2013. aastani kuulus küla Viiratsi valda. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 27.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Lorentz von Numers (1673–1736)

Lorentz von Numers (1673–1736) oli Numersite aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane ja ooberst, kes osales Põhjasõjas. Lorentz von Numers sündis 1673. aastal Lorentz ja Catharina von Numersi (sünninimega Appelberg) perekonda. 1693. aastal astus ta vabatahtlikuna ooberst Sparrfelti rügementi ning sai seal samal aastal lipnikuks. 1697. aastal astus ta E. Sparre rügementi, mis oli Prantsuse teenistuses. Põhjasõja alguseks naasis ta Liivimaale ning oli 1701. aastal Magnus Stenbocki vägedes adjutant. Samal aastal oli ta leitnant Dalarna rügemendis. 1702. aastal astus ta Holsteini teenistusse ning sai grenaderide üksuse kapteniks. 1711. aastal oli ta Stades paikneva pataljoni major. Kaks aastat hiljem sai ta Wismari kubernerirügemendis ooberstleitnandiks. Hiljem teenis ta veel Vestgöta ja Hälsinge rügementides. 1728. aastal sai ta Tavastehusi ning 1734. aastal Kalmari rügemendi ooberstiks. Lorentz von Numers suri 20. mail 1736. Lorentz von Numers abiellus Charlotta Dorothea Bruncronaga. Abielust sündis kaks last: Carl Mauritz ja Frederik Magnus. "Lorentz von Numers". Vaadatud 07.02.2024. "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Von Numers, Lorentz. Vaadatud 07.02.2024. "Von Numers nr. 596". TAB 3. Vaadatud 07.02.2024.
Gudai

Gudai (žemaidi Gudā) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Gudai asub Virvyčia jõe kallastel. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta ümbruskond ja Virvytė org. Ka jääb asula osaliselt Virvytė maastikukaitsealale ja Venta regionaalparki. Küla nimi tuleneb vanast leedu nimetusest valgevenelaste kohta – gudas. Gudais on hüdroelektrijaam. Muinsuskaitse all on Gudai küla vana kalmistu. Kalmistul asub puust rist ristilöödud Jeesuse kujutisega. Aadressil Virvytės g. 111 asub Gudai vesiveski. Kahekorruseline mansardkorrusega hoone valmis aastal 1924. Veskis on põletatud tellistest kamin. Vundament on maakividest, seda eraldab puidust osast põletatud tellistest riba. Põletatud tellistest ja maakividest on ka veekanali võlvid. Suur osa veski sisseseadest on säilinud. Lisaks hoonele kuuluvad kompleksi veel juurdevoolu- ja äravoolukanalid. Veskikoht pärineb aastast 1922, selle rajasid lätlased Vilis ja Alvynas Jungid. Hiljem kuulus veski kolhoosile; aastal 1986 lõpetas see tegutsemise. Aastal 1995 pandi veski müüki, uued omanikud rajasid selle juurde hüdroelektrijaama. Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. https://www.geoportal.lt/map/ Gudų senosios kapinės Gudų vandens malūnas Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Ruudiküla

Ruudiküla on küla Viljandimaal Viljandi vallas. Küla asub Viljandist 8 km kagu pool ja piirneb läänes Ärma jõega. Kuni 2013. aastani kuulus küla Viiratsi valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 25.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Shāhed

Shahed võib olla: Shahedi Ülikool, õppeasutus Teheranis Shahed Aviation Industries, Iraani ettevõte Shahed Aviation Industries Research Center HESA Shahed 136 HESA Shahed 274 HESA Shahed 278 HESA Shahed 285 Shahed 121 Shahed 123 Shahed 125 Shahed 129 Shahed 131 HESA Shahed 136 Shahed 141 Shahed 149 Gaza Shahed 161 Shahed Saegheh-1 Shahed 171 Simorgh Shahed 191 (Saegheh-2) Shahed 197 Shahed 238
Anna Czerwińska-Rydel

Anna Czerwińska-Rydel (sündinud 7. septembril 1973 Gdańskis) on poola muusik, pedagoog ja lastekirjanik. Ta on Poola Kirjanike Liidu liige ja Rahvusvahelise Noorsookirjanduse Nõukogu (IBBY) Poola osakonna liige.
Vasara

Vasara on küla Viljandimaal Viljandi vallas. Küla asub Viljandist 13 km kaugusel Ärma jõe kaldal. Kuni 2013. aastani kuulus küla Viiratsi valda. Külas on Paju talu kalmistu. Küla idapiiril saab alguse Mähma oja. Vasara ohvrikivi Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 28.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
European Jazz Orchestra

European Jazz Orchestra (EJO) oli Euroopa noori muusikuid koondav džäss-bigbändiprojekt, mis oli oma tegutsemisaastatel 1998-2013 suurim omalaadne maailmas. Alates 1998. aastast oli European Jazz Orchestra (EJO) projekti eestvedaja organisatsioon Swinging Europe. Igal aastal valiti koostöös partneritega – Euroopa Ringhäälingute Liit, Džässiprodutsentide Klubi ja Rahvusvaheline Džässikoolide Liit – üle Euroopa välja 18-30-aastased muusikud ja dirigent. Aastatel 1998 kuni 2013 osales projektis ligikaudu 300 Euroopa muusikut ja korraldati üle 200 kontserdi 35 riigis Euroopas, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas ning Aasias. EJO pälvis suurt tunnustust oma töö eest osalevate noorte muusikutega, kellest enamik sai osalemise tulemusena kasvatada oma rahvusvahelist võrgustikku. Pärast 16 tegevusaastat lõpetas EJO projekt 2013. aastal tegevuse. 8. mail 2014 kogunes 2013. aasta EJO meeskond lühiajaliselt taas Ankaras, et tähistada Euroopa päeva esinemisega Türgis. "The European Jazz Orchestra (EJO)". Swinging Europe.