laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mežmuiža kihelkond

Mežmuiža kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Grenzhof) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Dobele kreisis. Abgunste mõis (saksa Abgunst, Abgunstes muiža), (Alauen, Ālavas muiža), (Gross-Berken, Lielberķenes muiža, Berķenes muiža), (Klein-Berken, Mazberķenes muiža), (Fockenhof, Bukaišu muiža), (Gemauerthof, Mūrmuiža), Mežmuiža mõis (Grenzhof, Mežmuiža, Grenčumuiža), (Grünfeld, Grīnfeldes muiža), Zaļenieki mõis (Grünhof, Zaļā muiža, Zaļenieku muiža), Kalnamuiža mõis (Hofzumberge, Kalnamuiža), Villa Medem (Medden, Medes muiža, Mednes muiža), Vilce mõis (Wilzen, Vilces muiža) Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 398. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 398.
Bauska kihelkond

Bauska kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Bauske) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Bauska kreisis. Bauska loss ((saksa keeles Amt Bauske, Bauskas pils), (saksa keeles Ards, Ardsen, läti keeles Ārces muiža), (Gross-Bersteln, Bērsteles muiža), Bornsminde mõis (Bornsmünde, Bornsmindes muiža), (Grafenthal, Grāvendāles muiža), (Greyersdorf, Greizdarbes muiža), (Jungfernhof, Jumpravas muiža), Kaucminde mõis (Kautzemünde, Kauzmünde, Kaucmindes muiža), (Krussen, Krusas muiža), (Hahns Memelhof, Hānmēmeles muiža), Derpele mõis (Dörpers Memelhof, Derpeles muiža), (Patzen, Pāces muiža), (Pommusch, Pamūšas muiža), (Alt-Rahden, Vecsaules muiža), (Neu-Rahden, Jaunsaules muiža), Rundāle loss (Ruhenthal, Rundāles muiža), Skaistkalnesi mõis (Schönberg, Šēnbergas, Skaistkalnes muiža), Svitene mõis (Schwitten, Svitenes muiža), Code mõis (Zohden, Codes muiža), (Dubbenhof, Dubes muiža).
Iecava kihelkond

Iecava kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Eckau, läti keeles Iecavas draudzes novads) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Bauska kreisis. (saksa Althof, läti Vecmuiža) Kalnamuiža mõis (Berghof, Kalna muiža) (Bershof, Bērzu muiža) Brukna mõis (Brucken, Bruknas muiža) (Dünhof, Daugmale muiža) Suur-Iecava mõis (Gross-Eckau, Lieliecavas muiža) (Garrosen, Garozes muiža) (Kamberley, Kambarleja, Kambarleiši) (Kuhlsmannhof, Kūlu muiža) (Lambertshof, Lambertu muiža) (Merzendorff, Mencendarbes muiža) Mežotne mõis (Mesothen, Mežotnes pils) Dzimtmisa mõis (Mitzhof, Misas muiža) (Peterhof, Pētermuiža) (Schlockhof, Slokas muiža) (Sailhof) Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 404–406. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 404–406.
Sēlpilsi kihelkond

Sēlpilsi kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Selburg, läti keeles Sēlpils draudzes novads) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Jaunjelgava kreisis. (saksa keeles Dannenfeld, läti keeles Danpeltes muiža) (Ewalden, Ēvaldes muiža) (Linden-Birsgallen, Linde–Birzgale) (Menkenhof, Meņķes muiža) (Schmieden, Smidene, Smides) (Klein-Sonnaxt, Lielsunākstes muiža) (Stabben, Vīgantes muiža) (Stablieten, Stabliten, Likuma muiža) (Steinfeld, Šīriņu muiža) Vārenbroka mõis (Wahrenbrock, Vārenbrokas muiža) Zasa mõis (Weessen, Zasas muiža) (Zirulischek, Cīruļu muiža)
Nereta kihelkond

Nereta kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Nerst, läti keeles Neretas draudzes novads) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Jaunjelgava kreisis. (Daudsewas und Gross-Salwen, Daudzevas muiža, Lielzalves muiža) Eķengrāve mõis(Eckengraf, Ieķengrāves muiža) (Gritzgaln, Gridzgales muiža) Ērberģe mõis (Herbergen, Ērberģes muiža) (Ilsenberg, Ilzes muiža) (Kurmen, Kurmene) Vecmēmele mõis (Alt-Memelhof, Vecmēmeles muiža) Nereta mõis (Nerft, Neretas muiža) (Neuhof, Laimes muiža) (Pillkaln, Pilkalnes muiža) (Gross-Sussen, Zusani) Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 413. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 413.
Jaanus Teppan

Jaanus Teppan (sündinud 24. juunil 1962) on Eesti murdmaasuusataja ja treener. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli kehakultuuri erialal 1991. aastal. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2011. Vaadatud 16. veebruaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Biograafia ESBL-is
Koolujõgi

Koolujõgi on Tartu linnas voolanud endine jõgi, Emajõe haru. Kuni 18. sajandi lõpuni voolas Emajõgi Tartu kesklinnas kahes harus, tehes seda ümber Holmiks nimetatud saare, jõe linnast kaugemal olevat haru nimetati Koolujõeks. 1764. aastal hakati Toomemäele uusi bastione rajama, õgvendati tänavaid ning laiendati Tartu raekoja esist turuplatsi jõe suunas. Kivisilla ehitamise ajal (1770.–1780. aastad) suunati kogu Emajõgi voolama mööda Koolujõge, kuid peale silla valmimist otsustas linn Koolujõe, mis oma idaküljel ulatus kuni praeguse Narva maanteeni, kinni ajada. Koolujõe säng täideti Kivisilla ehitamise ja Holmil olnud bastioni lammutamise käigus kuhjunud jäätmetega, sinna lubati prügi tassida ka linnarahval. Seetõttu lakkas Holm olemast saar ning selle kohal asub praegu Holmi park. Koolujõe kinniajamine muutis täielikult Emajõe vasakpoolset kaldatsooni. Selle asemele tekkinud platsil peeti hobuselaatu ja seal olid voorimeeste seisukohad – seepärast nimetati platsi Hobuseturuks. Hiljem sai plats selle ääres asunud kaupmees Henningi maja järgi nimeks Henningi plats. 2011. aastal märgiti Ülejõe pargis ja Narva maanteel maha Emajõe lisaharu ja Koolujõe kunagine säng. Koolujõe asukoht. KOOLUJÕGI. Vaadatud 01.10.2014. Eesti Loodus. Vaadatud 01.10.2014. Häving kui võimalus. Põhjasõja mõju Tartu linnaruumi arenguloole ja identiteedile. Mariann Rammo. Tartu Ülikooli ajaloo küsimusi XXXIX (2011). Vaadatud 01.10.2014. Kultuuriaken: Sündmus: Üritusteseeria "Linnaruum ja aeg": Tartu keskaegne linnamüür. Vaadatud 01.10.2014.
Iisaku kalmistu

Iisaku kalmistu on kalmistu Iisaku kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Iisaku alevikus Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas. Kalmistu tunnistati 1995. aastal kultuurimälestiseks ja on arvel ajaloomälestisena. Mälestusmärk kalmistul Iisaku kalmistu kabel Robert Theodor Hanseni haud Perekond Peepude matmisplats. Rõngasristid 17. sajandist Kalmistu kiviaed Kalmistu mälestusmärk Leonhard Lulla haud Iisaku kalmistul Kultuurimälestiseks tunnistamine Riigi Teataja Iisaku kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Iisaku kalmistu kasutamise eeskiri
Agronoomia (ajakiri)

Agronoomia oli Eestis aastail 1921–1940 ilmunud põllumajanduslik ajakiri. Selle ingliskeelne määratlus oli Estonian Journal of Agricultural Science ja saksakeelne Zeitschrift für Landwirtschaft. Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi ajakiri Agraarteadus on Agronoomia järjepidevuse kandja. Ajakirja andsid välja Eesti Agronoomide Selts ja Akadeemiline Põllumajanduse Selts (toona Akadeemiline Põllumajanduslik Selts). Hiljem ka Riikliku Katseasjanduse Nõukogu ja Agronoomide Koja häälekandja. Aastaid oli ajakirja vastutav, hiljem peatoimetaja õpetatud agronoom Jaan Mets. Toimetusse kuulusid veel Ants Käsebier, Jaan Mägi, Elmar Roger ja Nikolai Friedrich Rootsi. Toimetuses on sekretärina töötanud Elmar Järvesoo. Peamiselt avaldati teadustöid ja referaate agraarökonoomika, loomakasvatuse ja taimekasvatuse kohta. Teadustööde juures ilmusid saksa- või ingliskeelsed kokkuvõtted. Hilisemate aastakäiku puhul olid teadustöödel ka võõrkeelsed pealkirjad. Kirjutises avaldatud andmete eest vastutas iga kaastööline oma täie nimega. Samuti avaldati Agronoomias nii Agronoomide Koja kui ka Akadeemilise Põllumajandusliku Seltsi kroonikat ja personaalia teavet. Kroonikate kõrval leiab ajakirjasabadest teavet nii uudissõnade kui ka seltsi liikmete kohta. Ajakiri avaldas ka põllumajanduse seotud reklaami. Ajakirja peatoimetus asus 1920. aastatel Tartus aadressil Holmi 12. 1938. aastal oli tellimishind 4 kr. 12 numbrit, 2 kr. 25 s. 6 numbrit. 1926. aastal oli tellimishind 350 marka aastas, 175 marka poolaastas. Ajakirja trükiti Tartus O/Ü "Ilutrükk" trükikojas. ajakiri Agraarteadus Teave ajakirja Agronoomia kohta Rahvusraamatukogu DIGARis
Levaja Lasnaja

Levaja Lasnaja või Levaja Ljasnaja on jõgi Valgevenes Bresti oblastis, üks Lasnaja jõe lähtejõgedest. Valgevene keeles on jõe nimi Левая Лясная. Jõe pikkus on 50 km ja valgla on 750 km². Jõe lang on 0,5 m/km. Levaja Lasnaja jõgi algab Valgevenest Pružany rajoonist Šarašova lähistelt. Kamianieci rajoonis ühineb jõgi Pravaja Lasnaja jõega, moodustades Lasnaja jõe. Jõe säng on maaparandustööde käigus täies ulatuses õgvendatud. Jõe laius on 6,8, alamjooksul kohati 20 meetrit.
Gruberi geneetikaauhind

Gruberi geneetikaauhind on Peter ja Patricia Gruberi sihtasutuse poolt välja antav Gruberi auhind geneetika valdkonnas. 2001. aastal asutatud Gruberi geneetikaauhinnaga kaasneb 500 000-dollariline auhinnaraha. Iga laureaat saab ka kuldse nimelise laureaadimedali ja tunnustusteksti. 2001 – Rudolf Jaenisch, molekulaarbioloog ja geneetik, transgeneetika rajajaid. Lõi 1974. aastal esimese geneetiliselt muundatud looma. 2002 – H. Robert Horvitz, geneetik, kasutanud katseloomana varbussi (C. elegans), määratles ja uuris võtmegeene, mis kontrollivad rakusurma. Nobeli auhinna laureaat (2002) 2003 – David Botstein, geneetik, koos kolleegidega, sealhulgas Ronald W. Davisega, arendanud biotehnoloogilisi meetodeid. 2004 – Mary Claire King, geneetik, kes avastas, et teatud variatsioonid BRCA1 geenis võivad suurendada rinnavähi tekke riski. Uurinud ka geeni BRCA2 ja kurtuse geneetilisi põhjuseid. King tõestas paarkümmend aastat enne massilisi genoomide sekveneerimisi, et geneetiliselt on inimesed ja šimpansid 99% ulatuses identsed (1975). 2005 – Robert Hugh Waterston, geneetik, kes koos John Sulstoniga kaardistas ja seejärel sekveneeris esimese hulkrakse organismina varbussi (C. elegans). 2006 – Elizabeth Blackburn, molekulaarbioloog ja tsütogeneetik, telomeeride avastajaid, Nobeli auhinna laureaat (2009). 2007 – Maynard Olson, geneetik – "panuse eest genoomikasse". 2008 – Allan C. Spradling, embrüoloog ja geneetik – "tööde eest puuviljakärbse (Drosophila) genoomikas." 2009 – Janet Rowley, geneetik, kes esimese teadlasena identifitseeris kromosomaalse translokatsiooni leukeemia ja teiste kasvajate põhjustajana. 2010 – Gerald Fink, juhtivaid geneetikuid pärmigeneetika alal. 2011 – Ronald W. Davis, geneetik, juhtivaid biotehnoloogiliste meetodite väljatöötajaid. 2012 – Douglas C. Wallace, geneetik ja evolutsioonibioloog, juurutas metoodikasse inimese mitokondriaalse DNA kasutamise molekulaarse markerina. 2013 – Svante Pääbo, paleogeneetik, molekulaarse paleontoloogia rajajaid. Teinud teedrajavaid uurimistöid evolutsioonilises geneetikas. 2014 – Victor Ambros (arengubioloog), David Baulcombe (botaanik ja geneetik) ja Gary Ruvkun (molekulaarbioloog ja geneetik), teinud pioneerlikke uurimusi mikro-RNA ja väikese interfereeruva RNA kohta. 2015 – Emmanuelle Charpentier, Helmholtzi nakkusuuringute keskus ja Jennifer Doudna, California Ülikool, Berkeley 2016 – Michael Grunstein, California Ülikool, Los Angeles (UCLA) ja C. David Allis, Rockefeller Foundation 2017 – Stephen Elledge, geneetik, Harvardi Meditsiinikool 2018 – Joanne Chory, taimebioloog ja geneetik, ning Elliot Meyerowitz, bioloog Background on the award of the 2013 Paul Ehrlich and Ludwig Darmstaedter Prize to Professor Dr. Mary-Claire King uni-frankfurt.de Robert Hugh Waterston Gruber Foundation Search All Gruber Prize Laureates By Year Gruber Foundation (inglise keeles)
Pravaja Lasnaja

Pravaja Lasnaja või Pravaja Ljasnaja on jõgi Valgevenes Bresti oblastis ja Poolas, üks Lasnaja lähtejõgedest. Valgevene keeles on jõe nimi Правая Лясная vene keeles Правая Лесная (Pravaja Lesnaja) või Лесьна-Права (Lesna-Prava), poola keeles Leśna Prawa. Jõe pikkus on 63 km (sellest 30 kilomeetrit Valgevenes ja 33 kilomeetrit Poolas) ja valgla on 996 km². Jõe lang on 0.5 m/km. Pravaja Lasnaja jõgi algab Poolast Hajnówka linna lähistelt. Jõgi voolab läbi Białowieża laane. Kamianieci rajoonis ühineb Levaja Lasnajaga, pannes aluse Lasnaja jõele. Jõe laius on alamjooksul 20-25 meetrit.
Kandava kihelkond

Kandava kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Kandau) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Talsi kreisis ja Liivimaa kubermangus Riia kreisis. (saksa keeles Adsirn, läti keeles Aizdzīres muiža), (Balgalln, Balgales muiža), (Rendsirren), (Dursuppen, Dursupes muiža), (Galten, Galtenes muiža), Kukšase mõis (Kuckschen, Kukšas muiža), (Lievenhof, Līvani muiža), (Neuhof, Kāķīšu muiža), (Oxeln, Oksles muiža), (Puhren, Pūres muiža), (Putnen, Putnēnu muiža), (Riddelsdorf, Rideļu muiža), (Rindseln, Rindzele), (Ruhmen, Rūmenes muiža), (Samieten, Zemītes muiža), (Gross-Santen, Lielzantes muiža), (Klein-Santen, Mazzante), (Senten, Zentenes muiža), (Sillen, Siles muiža), (Sknaben, Sknābes muiža), (Stempelhof, Stempelmuiža), (Zehren, Cēres muiža). Kandava ordulinnus Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 425–427. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 425–427. Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918), lk 425-474
Talsi kihelkond

Talsi kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Talsen) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Talsi kreisis ja Liivimaa kubermangus Riia kreisis. (Althof, Vecmuiža) (Gargeln, Garlenes muiža) (Iggen, Iģenes muiža) (Kargadden, Kārgadu muiža) (Klahnen, Klāņu muiža) (Laidsen, Laidzes muiža) Nurmuiža mõis (Normhusen, Nurmhusen, Nurmuižas) (Odern, Odres muiža) (Postenden, Pastendes muiža) (Rothsehden, Rocežu muiža) (Zirkel, Cirkales muiža) (Sahrzen, Sārcenes muiža) (Scheden, Šķēdes muiža) (Sehnjen, Sēņu muiža) (Spahren, Spāres muiža) Stende mõis (Stenden, Stendes muiža) (Strasden, Strazdes muiža) (Bizehden, Bicēdes muiža) (Waldegahlen, Valdegāles muiža) (Wandsen, Vandzenes muiža) Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 429–430. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 429–430. Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1912), lk 425–474
Slovaki Olümpiakomitee

Slovaki Olümpiakomitee (slovaki Slovenský olympijsky výbor) on Slovakkia rahvuslik olümpiakomitee. Slovaki olümpiakomitee koduleht
Sabile kihelkond

Sabile kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Zabeln) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Talsi kreisis ja Liivimaa kubermangus Riia kreisis. (Asuppen, Aizupes muiža), (Engelzeem, Eņģeļu muiža), (Hohenberg), (Kabillen, Kabiles muiža), (Kallitzen, Kališi), (Kogeln, Koguļu muiža), (Unterlangsehden, Lankserde), (Brinckens Pedwahlen, Briņķu Pedoles muiža), (Fircks Pedwahlen, Firksa Pedoles muiža), (Plahnen, Plāņu muiža), (Rinkuln, Rinkules muiža), (Sahrzen, Sārcenes muiža), (Suiten), (Trentzen, Trenčmuiža), (Wahnen, Vānes muiža), (Neuwacken, Neivakenes muiža), (Alt-Warriben, Vecvariebas muiža), (Neu-Warriben, Jaunvariebes muiža), (Weggen, Veģes muiža), (Gross-Wirben, Lielvirbes muiža), (Klein-Wirben, Mazvirbes muiža), (Wischeln, Višļu muiža). Sabile 1794. aastal. Johann Christoph Brotze kogust Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 427–429. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 427–429. Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1912), seite 425-474
Ārlava kihelkond

Ārlava kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Erwahlen) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Talsi kreisis ja Liivimaa kubermangus Riia kreisis. (Berghof, Kalna muiža) (Erwahlen, Ārlavas muiža) (Lubb-Essern, Lubezeres muiža) (Iwen und Hoheneichen, Īves muiža) (Limbuschen, Limbuža muiža) (Lubben-Oschen, Lubošu muiža) (Poperwahlen, Popervāles muiža) Nogale mõis (Nogallen, Nogales muiža) (Okten, Oktes muiža) (Peecken) (Pobuschen, Pobuža muiža) (Puhnien, Pūņu muiža) (Sarkasten, Sarkaste) (Satzmacken, Sassmacken, Sasmakas muiža) (Setzlancken, Seßlauken, Saslaukas muiža) (Sillen, Siles muiža) (Sillendorf, Silenes muiža) (Tingern, Tiņģeres muiža) (Zunzen, Cunces muiža) Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 430–431. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 430–431. Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1912), seite 425-474
Auce kihelkond

Auce kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Auz) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Tukumsi kreisis. 20. sajandi alguses olid kihelkonnas järgmised mõisad: Vana-Auce loss (Alt-Autz, Vecauces pils), (Gross-Autz, Lielauces muiža), (Neu-Autz, Jaunauces muiža), (Behnen, Bēnes muiža), (Dselsen, Dzelžu muiža), (Ihlen, Īles muiža), (Keweln, Ķēveles muiža), (Krewingen, Krievu muiža), (Kruschkaln, Krūškalna muiža), (Sirmeln, Sirmeles muiža), (Waddax, Vadakstes muiža), (Weitenfeld, Vītiņa muiža), (Zirohlem, Ciroles muiža). Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1912), seite 388-426 Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 423–424. Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1912), lk 388–426
Jelgava kihelkond

Jelgava kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Mitau) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Dobele kreisis. (saksa keeles Aahof, läti keeles Ānes muiža), (Dannenthal, Dandāles muiža), (Klein-Feldhof, Mazmuižnieki, Mazalaukumuiža), (Maihof, Meijas muiža), (Ogley, Oglienes muiža, Oglaines muiža), (Paulsgnade, Ozolmuižas muiža, Ozolmuiža), (Swetwald, Svētesmeža muiža), (Francks-Sessau, Franksesavas muiža, Prankas muiža), (Stalgen, Staļģenes muiža), Tetelminde mõis (Tetelmünde, Tetelmindes muiža, Teteles muiža), (Wolgund, Valguntes muiža, Valgundes muiža), (Zehnhof, Cenas muiža). Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1912), seite 301–349 Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1912), seite 301–349
Elliptiline joon

Elliptiline joon on sile projektiivne algebraline joon, mille sugu on 1, koos väljaeraldatud punktiga O. Sageli nimetatakse elliptiliseks kõveraks ka joont ennast ilma väljaeraldatud punktita O. Elliptiline joon on tegelikult Abeli muutkond, st sellel on algebraliselt defineeritud korrutamine, mille suhtes see on (paratamatult kommutatiivne) rühm, mille ühikelement on O. Iga elliptilise joone saab esitada tasandilise algebralise joonena, mille määrab võrrand kujuga y 2 = x 3 + a x + b {\displaystyle y^{2}=x^{3}+ax+b} , mis on mittesingulaarne (iseäraste punktideta), st selle graafikul ei ole sakke ega eneselõikamisi. (Kui koefitsientide korpuse karakteristik on 2 või 3, siis ülaltoodud võrrand ei kirjelda kõiki mittesingulaarseid tasandilisi kuupjooni. Täpne definitsioon on allpool.) Punkt O on tegelikult projektiivse tasandi lõpmata kauge punkt. Kui y² = P(x), kus P on muutuja x mis tahes kolmanda astme polünoom ilma kordsete juurteta, siis me saame mittesingulaarse tasandilise joone, mille sugu on 1, seega elliptilise joone. Kui P on ruutudeta neljanda astme polünoom, saame jälle tasandilise joone, mille sugu on 1, kuid puudub loomulik viis ühikelemendi valikuks. Üldisemalt, mis tahes algebralist joont, mille sugu on 1, näiteks kahe kolmemõõtmelisse projektiivsesse ruumi sisestatud kvadriku lõiget, nimetatakse elliptiliseks jooneks, kui sel on vähemalt üks ratsionaalne punkt, mida võtta ühikelemendiks. Elliptiliste funktsioonide teoorias saab näidata, et üle kompleksarvude korpuse defineeritud elliptilised jooned vastavad toori sisestustele komplekssesse projektiivsesse tasandisse. Ka toor on Abeli rühm, ja see vastavus on tegelikult rühmade isomorfism. Elliptilised jooned on eriti tähtsad arvuteoorias ning moodustavad tänapäeval olulise uurimisvaldkonna. Neid kasutasid näiteks Andrew Wiles ja Richard Taylor Fermat' suure teoreemi tõestamisel. Neid rakendatakse ka elliptiliste joonte krüptograafias ja naturaalarvude algteguriteks lahutamisel. Elliptilised jooned ei ole ellipsid. Nad on saanud nime elliptiliste integraalide järgi. Elliptilised jooned üle kompleksarvude korpuse on topoloogiliselt toorid.
Vastseliina mõisa kalmistu

Vastseliina mõisa kalmistu on kalmistu Võru maakonnas Võru vallas Külaoru külas. Ajalooliselt jäi ta Võrumaale Vastseliina kihelkonda. Kalmistu jääb Vastseliina mõisa südamest linnulennult 0,7 km kaugusele idakirdesse. Kalmistu rajati tõenäoliselt millalgi pärast 1766. aastat, sest siis ostsid mõisa Liphartid. Kui 1772. aastal valmis kiriku ümberehitus, siis rajati ka kalmistule kabel, mis on praegu eraldi kultuurimälestis. Kalmistut on nimetatud ka "saksa kalmistuks", ehkki Vastseliina kihelkonnas pole olnud eraldi saksa kogudust. Sellele maetute üldarv ei ole teada. 1792 – Carl von Liphart (1719–1792) Vastseliina. – Võrumaa. Maateaduslik, tulunduslik ja ajalooline kirjeldus. Eesti II. Tartu 1926, lk 417. 14135 Vastseliina mõisa kabel, 18./19. saj kultuurimälestiste riiklikus registris Mari-Liis Paris. "Liphardti kabel Vastseliinas". – Muinsuskaitse aastaraamat 2006. Tallinn 2007, lk 17 Alo Särg. "Vastseliina (Schloß Neuhausen)". – Võrumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2011, Lk 75-77. Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö (käsikiri). Tartu 2002. 14135 Vastseliina mõisa kabel, 18./19. saj kultuurimälestiste riiklikus registris Vastseliina mõisa kabel Veljo Ranniku kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu
Woldemar Conrad von Pistohlkors

Woldemar Conrad von Pistohlkors (26. august 1755 Kuremaa – 27. juuni 1801 Freienwalde) oli Kaave, Kurista, Ropka ja Tapiku mõisa omanik ning Kivijärve mõisa pandiomanik. Ta oli ohvitser (leitnant). Ta ehitas oma linnapaleena 1790. aastal valminud Tartu linnamuuseumi praeguse hoone, mida tuntakse Katariina majana. Tema isa Otto Friedrich (sünd. 28. augustil 1726) suri noorelt 1755. aasta 13. veebruaril ehk enne Woldemar Conradi sündi. Tema ema oli Dorothea Elisabeth Freiin, neiuna von Ungern-Sternberg. Tema noorem vend ja noorem õde surid lapsena. Tema vanem vend Otto Friedrich von Pistohlkors oli maanõunik, kartograaf, kunstnik, arhitekt ja Rutikvere mõisnik ning aktiivne ühiskonnategelane. Woldemar Conrad von Pistohlkors abiellus 15. juulil 1776 Tartus Maria Elisabeth von Helmerseniga (1757–1831). Nende abielust sündis neli last. Perekond Pistohlkors - 2471. Vaadatud 02.10.2014. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Görlitz 1929. Lk 1020. Vaadatud 02.10.2014 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Görlitz 1929. Lk 1021. Vaadatud 02.10.2014 2005 Gert von Pistohlkors. "Woldemar I. Conrad von Pistohlkors (1755-1801), der Erbauer sed heutigen Stadtmuseums von Tartu/Dorpat, und seine familiärer Hintergrund vom 17. bis zum 21. Jahrhundert". Tartu Linnamuuseumi 11. aastaraamat "Woldemar I Conrad von Pistohlkors (1755-1801), tänase Tartu linnamuuseumi ehitaja ja tema perekondlik taust 17. - 21. sajandini") Muuseumi aastaraamat. Vaadatud 02.10.2014