laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Idas ja Lynkeus

Idas ja Lynkeus olid vanakreeka mütoloogias Aphareuse ja Arene pojad, Messeene kuningapojad. Väidetavalt oli Lynkeusel nii terav nägemine, et ta isegi maa alla näha võis. Idas ja Lynkeus olid kuulsad kangelased, kes osalesid Kalydoni metsseajahil ja argonautide retkel. Nad olid kihlatud oma onu Leukippose tütarde Hilaeira ja Phoibega. Kuid nende isa poolvenna Tyndareose pojad Kastor ja Polydeukes röövisid neiud. Idas ja Lynkeus läksid kätte maksma. Kokkupõrkes tappis Idas Kastori ja Polydeukes Lynkeuse. Pärast seda loobus Polydeukes vabatahtlikult maapealsest elust ning ka Idas ei tahtnud enam Leukippose tütardega abielluda. Selle asemel sai Idas teada, et Aitoolia kuningal Evenosel on imekaunis tütar Marpessa, kelle Evenos lubas anda naiseks mehele, kes teda sõjavankrivõitluses võidab. Sõjavankrivõitlus lõppes tol ajal sageli kaotaja surmaga ning Evenos oligi kõik kosilased tapnud. Idas oli enda käsutusse saanud tiivulise hobuse Pegasose, kellel ratsutas läbi õhu lossi, tõstis Marpessa enda taha sadulasse ja lendas tagasi. Evenos hakkas teda taga ajama, kuid Lykormase jõe ületamisel uppus. Sellest ajast nimetatakse seda jõge Evenoseks. Nad ei olnud veel pääsenud. Enne kui nad Messeenesse jõudsid, peatas nad Apollon, kes tahtis Marpessat naiseks. (See on ainus kord, kus Apollon abielluda tahtis.) Idas ei loovutanud neidu ja asus Apolloniga maadlema. Jumal ei saanud temast sugugi jagu. (Samamoodi võitles jumalaga Joosep Esimeses Moosese raamatus.) Võitlus oli nii äge, et nad peatusid alles siis, kui Zeus välgunoole nende vahele virutas. Kui Zeus oli kakluse põhjuse ära kuulanud, lubas ta Marpessal valida, kumba tahab. Marpessa valis sureliku Idase, kahtlustades (ja kindlasti põhjusega), et jumal ei jää talle truuks. Idasel ja Marpessal oli üks tütar, kelle nimi oli Kleopatra. See nimi tähendab kreeka keeles 'isa järgi kuulus' ja sobis neiule, sest ta ei saanud kuidagi kuulsaks.
Fedora

See artikkel räägib operatsioonisüsteemist. Filmi kohta kohta vaata artiklit Fedora (film). Fedora on Linuxi-põhine UNIXi-laadne operatsioonisüsteem, mis toetub paketihaldussüsteemile RedHat Packet Manager. Fedorat arendab kogukonnapõhine Fedora Project ja ettevõtmist toetab Red Hat. Fedora eesmärk on toota avatud lähtekoodiga vabavara ja olla teenäitaja selle arendamisel. Fedora arendajad eelistavad tarkvara uute versioonide väljatöötamisel teha vanasse versiooni selliseid parandusi, mida Fedora kogukonna liikmed on soovitanud. See tagab, et versiooniuuendused on saadaval kõigis GNU/Linuxi distributsioonides. Fedora on Red Hat Linuxi järglane ja seda ka nime poolest. Inglise keeles on fedora teatud viltkaabu, mis sai populaarseks 19. sajandi lõpus naiste peakattena, 20. sajandi algul ka meeste peakattena. Fedorat on kujutatud ka Red Hati logol. Fedoral on võrdlemisi lühike toetusperiood: versiooni N toetus lõpeb üks kuu pärast versiooni N+2 väljalaset. Kuna versioonide vahele jääb 6 kuud, siis kestab versiooni toetus umbes 13 kuud. Distrowatchi andmetel oli Fedora 2010. aasta alguses populaarsuselt teine GNU/Linuxi-põhine operatsioonisüsteem, jäädes alla vaid Ubuntule. Fedora arendamisel on suurt tähelepanu pööratud turvalisusele. Fedora-põhiline turvavahend Security Enhanced Linux kasutab mitmesuguseid turvavahendeid, sealhulgas kohustuslikku juurdepääsuõiguste kontrolli Linuxi tuumas asuvate Linuxi turvamoodulite kaudu. Fedora Project sai alguse 2003. aasta lõpul, kui Red Hat Linuxi arendamine katkestati. Red Hat Enterprise Linux sai Red Hati ainsaks ametlikult toetatud GNU/Linuxi distributsiooniks, Fedorast sai kogukonnapõhine distributsioon. Red Hat Enterprise Linuxi versioonid kasvavad välja Fedora versioonidest. Fedorat on peetud ka Red Hati katselaboriks. Fedora Linux sai alguse 2002 Warren Togami projektina, mis pidi pakkuma hoidlat hästi testitud kolmandate osapoolte tarkvarapakettidele, et mitte-Red Hat-päritolu tarkvara oleks lihtsam leida, arendada ja kasutada. Põhierinevus Fedora Linuxi ja Red Hat Linuxi vahel oli see, et Fedora hoidla arendamine põhines koostööl rahvusvahelise vabatahtlike kogukonnaga. Fedora Linux sai lõpuks osaks Fedora Projectist ja tõi sinna kaasa oma koostööl põhineva lähenemise. Fedora on Red Hati kaubamärk. Fedora esimesed kuus versiooni (Yarrow, Tettnang, Heidelberg, Stentz, Bordeaux ja Zod) kandsid projektinime Fedora Core, ülejäänud, alates seitsmendast, lihtsalt Fedora. Fedora versioonid kannavad nime Moonshine, Werewolf, Sulphur, Cambridge, Leonidas ja Constantine. 11. mail 2010 avaldati 13. versioon Goddard. Fedora Projecti juhatab nõukogu, mille liikmete enamuse valib Fedora kogukond.
Tulikurk-säälik

Tulikurk-säälik (Setophaga fusca) on linnuliik sääliklaste sugukonnast. Tulikurk-säälik on pesitsusajal levinud Kanada lõunaosas ja USA kirdeosas. Talvitab Kesk-Ameerika lõunaosas ja Lõuna-Ameerikas. Väga harva satub Lääne-Euroopasse. Üldpikkus 11,5 cm. Isaslinnul on hundsulestikus tumehall selg ja valged tiivavöödid. Alapool on valge, kollaka varjundiga ja musta triibustusega. Pea muster on kontrastselt oranžkollane ja must. Kurgualune on tulioranž. Ülejäänud sulestikud on heledamad, peas puudub kontrastne muster, musta asemel on kollast ja halli. Tulikurk-säälik pesitseb küpsetes okasmetsades või segametsades, eriti kui neis leidub kuuski ja tsuugasid. Muneb 4-5 muna kausjasse pessa, mis paikneb rõhtsal oksal tavaliselt 2–38 m kõrgusel. Putukad, talvel ka marjad. Putukaid otsib sageli kõrgel puuvõras.
Õõnesäälik

Õõnesäälik (Protonotaria citrea) on linnuliik sääliklaste sugukonnast. Õõnesäälik on pesitsusajal levinud USA idaosas ja Kanada lõunapoolseimas osas, talvitab Lääne-India saarestikus, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas. Üldpikkus 13 cm. Selg on oliivroheline, tiivad ja saba sinihallid, alapool kollane, nokk suhteliselt pikk ning jalad mustad. Vanal isaslinnul on ere oranžkollane pea; emaslind ja noorlind on tuhmimad ja kollase peaga. Õõnesäälik pesitseb soistes metsades, ta rajab pesa puuõõnde, kasutades selleks vahel rähni õõnsusi. Isaslind ehitab oma territooriumile sageli mitu mittetäielikku pesa; emaslind ehitab pärispesa. Sööb peamiselt putukaid ja tigusid.
Rubí

"Rubí" on 2004. aastal valminud Mehhiko seebiooper. See on kirglik draamasari armastusest, ahnusest ja vihkamisest. Vaeses perekonnas sündinud Rubí on kaunis ja väga ambitsioonikas tüdruk, kes unistab päevad läbi sellest, et leida tõeline armastus ning elada jõukalt ja luksuses. Ta kavatseb kasutada oma ilu mõne rikka mehe püüdmiseks. Õe Cristina abil pääseb Rubí eraülikooli ja tutvub seal rikka Maribeliga. Peatselt selgub, et Maribel on kihlatud Héctoriga, kes on rikas arhitekt. Héctor langeb Rubí ahvatluste võrku ja jätab Maribeli pulmapäeval maha. Kuid Rubí tõeliseks armastuseks on Alejandro, kelle ta hülgab, kuna mees on vaene arst. Möödub kolm aastat ja peategelaste elud on kardinaalselt muutunud. Bárbara Mori – Rubí Pérez de Ferrer, Fernanda Rivera Pérez Eduardo Santamarina – Alejandro Cárdenas Ruíz Jacqueline Bracamontes – Maribel De La Fuente Sebastián Rulli – Héctor Ferrer Garza† Josefina Echánove – Pancha Muñoz† Ana Martín – Refugio Ochoa, Péreze lesk† Yadhira Carrillo – Elena Navarro Marlene Favela – Sonia Chavarría González† Paty Díaz – Cristina Pérez Ochoa Antonio Medellín – Ignacio Cárdenas Ana Bertha Espín – Elisa de Duarte Olivia Bucio – Carla Ruíz de Cárdenas Luis Gatica – Cayetano Martínez† Leonorilda Ochoa – Dolores "Doña Lola" Herrera Guzmán Roberto Vander – Arturo De La Fuente Ofelia Cano – Victoria Gallegos Miguel Pizarro – Loreto Echagüe Ingrid Martz – Lorena Treviño Jan – Marco Rivera José Elías Moreno – Genaro Duarte Manuel Landeta – Lucío Montemayor† Sergio Goyri – Yago Píetrasanta† Dolores Salomón – Mariquita Tania Vázquez – Sofía Cárdenas Ruiz Sergio Argueta – Francisco 'Paco' Gómez Gallegos Eduardo Rodríguez – Saúl Mendez Carlos Cámara – Dr. José Luis Bermúdez Adriana Roel – Hilda Mendez Lorena Velázquez – Mary Chavarría Mariana Rountree – Ingrid Mendoza José Antonio Ferral – Garduño Gerardo Albarrán – Gabriel Almanza Marco Méndez – Luis Duarte López Nicole Vale – Natalia "Naty" Duarte López Claudia Benedetti – Lupe Lilia Aragón – Nora Navarro María Fernanda García – Valeria Roberto Sen – David Treviño Sergio Zaldívar – Gazcón Manuel Foyo – Ernesto Bermúdez† Raúl Valerio – Doctor Mosques Sergio Jurado – Lic. Millán Stephen Clark – Howard Williams Amelia Zapata – Celia Fuentes Karen Sandoval – Naty Duarte López II Manuel 'Flaco' Ibáñez – Onésimo Segundo Kristel Casteele – Fernanda Rivera Pérez (lapsena) Nikole Warambo – Doctor Ardina Koduleht
Kuldtiib-säälik

Kuldtiib-säälik (Vermivora chrysoptera) on sääliklaste sugukonda kuuluv lind. Kuldtiib-säälik on pesitsusajal levinud Ameerika Ühendriikides ja Kanadas Apalatšide ja Suure järvistu ümbruses. Levikuala on laienemas põhja poole. Talvitub Mehhiko lõunaosast Colombia, Venezuela ja Ecuadorini. Väga harva eksib ka Euroopasse. Pikkus ligikaudu 11 cm. Isaslinnul on must kurgualune ja valgega piiratud must laik kõrvaalal, kollane pealagi ja laik tiival. Emaslind on sarnane, aga tuhmim. Mõlemal sugupoolel on laialt valge saba alakülg, hallikasvalge keha alapool ning pikk ja sale nokk. Kuldtiib-säälik ja temaga väga lähedane välusäälik annavad pesitsuslevila kattuvates osades sageli viljakaid hübriide. Pesitsusaegne elupaik on võsastunud söödipõllud ja karjamaad. Asustab võrreldes välusäälikuga kuivemaid elupaiku. Kuldtiib-säälik rajab tassikujulise pesa maapinnale või selle lähedale tihedasse taimistusse, kurnas on neli kuni viis muna. Toiduks on putukad ja ämblikud. [1] Avibase Birds of North America Online
Kõrbesäälik

Kõrbesäälik (Oreothlypis luciae) on linnuliik sääliklaste sugukonnast. Üldpikkus 11 cm. Väikseim sääliklane. Pea ja ülapool on helehallid, alapool on valkjas. Mõlemal sugupoolel on valge silmarõngas ja ruske päranipuala. Vana isaslinnu pealael on lisaks väike ruske laik. Noorlinnud on heledamad, kollakaspruuni päranipuala ja kollakate tiivavöötidega. Kõrbesäälik asustab pesitsusajal USA edelaosa ja Mehhiko kirdeosa kõrbemaastiku mesquite't ja põõsastikku vooluveekogude kallastel. Talveks rändab Mehhiko lääneossa. Ta on õõnesääliku kõrval teine õõnsustes pesitsev säälik. Liiki ohustab elupaikade kadu ja vähemal määral parasitism turpiallase Molothrus ater poolt. Kõrbesääliku populatsioonid kahanevad kogu tema pesitsuslevilas. Toitub putukatest.
Openbox

Openbox on vaba aknahaldur X Window Systemi jaoks. Openboxi esimese versiooni kirjutas Dana Jansens Ottawas Carletoni ülikoolis. Openboxil on GNU GPL litsents. Openboxi eesmärk on olla väike, kiire ning täielikult ICCCM ja EWMH standarditega ühilduv aknahaldur. Openbox kasvas välja C++-s kirjutatud aknahaldusprogrammist Blackbox, kuid on täielikult C-s ümber kirjutatud ja alates versioonist 3.0 ei sisalda ühtki Blackboxi koodiosa. Vaikeaknahaldurina kasutavad Openboxi LXDE töölauakeskkond, CrunchBang Linux, BunsenLabs, Lubuntu ja TinyMe Linuxi-distributsioonid. Openboxis on menüüd, mille abil kasutaja saab kontrollida rakendusi või mis kuvavad mitmesugust dünaamilist teavet. Openbox võimaldab hiire paremklõpsuga või mõne muu selleks seatud nupuvajutusega kuvada töölaualt rippmenüü, nii-öelda juurmenüü. Seejärel saab kasutaja konfigureerida akende haldamise viisi. Minimeeritud aknad muutuvad nähtamatuks. Aknaid saab jälle kuvada Alt+Tab abil, kuid seda saab teha ka juurmenüü kaudu. Openboxi on laiendatud vidinatega, mis võimaldavad lisada ikoone, tegumiribasid, silmarõõmusid ja muud säärast. Openboxi menüüsüsteemis on meetod, mis kasutab dünaamilisi menüüsid. Seda tehakse nii, et alamprogrammi väljundit kasutatakse menüü tekitamisel. Iga kord, kui kasutaja osutab hiirega alammenüüle, käivitatakse see alamprogramm uuesti ja tekitatakse uus menüü. See omadus võimaldab kasutajatele ja tarkvaraarendajatele suuremat paindlikkust kui harilikud staatilised menüüd, mida kasutatakse enamikus teistes aknahaldurites. Näiteks kirjutasid kaks programmeerijat Pythonis programmi, mis kuvab ühes alammenüüs kasutaja uued Gmaili kirjad. Openboxis on ainult kaks konfiguratsioonifaili. Need asuvad kaustas ~/.config/openbox ning nende nimed on menu.xml ja rc.xml. Kasutaja saab neid käsitsi redigeerida, aga enamik sellest tööst on tehtav ka lihtsa vahendiga ObConf. Kõik hiire- või klahvikombinatsioonid, mis lülitavad sisse mingeid alamprogramme, on seadistatavad. Openbox võimaldab konfigureerida niisuguseidki asju, mida teised aknahaldurid ei võimalda. Näiteks saab programmi panna tööle nii, et akna sulgemisnupu klõpsamine hiire keskmise nupuga viib selle akna kolmandale töölauale, või et akna ikooni kerimine üles või alla viib selle akna järgmisele või eelmisele töölauale. Ametlik koduleht
Tihnikuturpial

Tihnikuturpial (Icteria virens; varasema nimega suursäälik) on turpiallaste sugukonda kuuluv lind. Karl Linné andis liigile teadusliku nime Turdus virens. Pikka aega peeti tihnikuturpiali kuuluvaks sääliklaste sugukonda, seetõttu käsitleti teda varem ka suursääliku nime all. Liigi pesitsusaegne levila hõlmab peamiselt Ühendriike, lisaks Mehhiko põhjaosa ning natuke Kanada edela- ja lõunaosa. Talvitab Mehhikost kuni Panamani. Tihnikuturpiali pikkus on 17-19 cm ja kaal 20-33 g. Laul koosneb krooksuvate ja vilehäälte seeriatest ning lühikestest korduvatest fraasidest, ta võib ka matkida teiste linnuliikide hääli. Ta laulab ka aeglaste tiivalöökidega ning rippuvate jalgadega mängulennul. Tihnikuturpial laulab sageli öösel. Tihnikuturpial asustab madalat tihedat taimestikku, siseveekogude kallaste ning soo- ja metsaservade, raiesmike, põlendike ja söötide sageli läbimatuid võsasid. Ta rajab tihedasse põõsasse koguka tassikujulise pesa, mis koosneb taimekoore ribadest, rohust, rohuvartest ja lehtedest ning on vooderdatud peenema rohuga, traatjate taimevartega, männiokastega ja vahel juurte ning karvadega. Kurnas on kolm kuni viis muna. Tihnikuturpial on segatoiduline lind, ta sööb peamiselt putukaid ja marju, kaasa arvatud põõsasmurakaid, karumurakaid ja viinamarju. "Maailma lindude nimetused". eoy.ee. Vaadatud 11. detsembril 2023. https://www.gbif.org/species/2489989 "Yellow-breasted Chat | Audubon Field Guide". www.audubon.org (inglise). Vaadatud 11. detsembril 2023. "Yellow-breasted Chat Overview, All About Birds, Cornell Lab of Ornithology". www.allaboutbirds.org (inglise). Vaadatud 11. detsembril 2023. "Yellow-breasted Chat Life History, All About Birds, Cornell Lab of Ornithology". www.allaboutbirds.org (inglise). Vaadatud 11. detsembril 2023. Avibase Birds of North America Online Animal Diversity Web Online Guide to North American Birds
Charles-Michel de l'Épée

Abbé Charles-Michel de l'Épée (25. november 1712 Versailles – 23. detsember 1789 Pariis) oli Prantsusmaa pedagoog, surdopedagoogika rajaja. Ta oli pärit jõukast perest ja õppis teoloogiat, kuid et ta ei nõustunud jansenismi hukka mõistma, keeldus Pariisi peapiiskop teda ametisse pühitsemast. Seetõttu asus ta Pariisis tööle advokaadina ja kaitses tihti vaesemate inimeste õigusi. Aastal 1760 puutus ka kokku kahe kurdi õega, kes omavahel žeste kasutades suhtlesid. Aja jooksul tekkis tal õdede kaudu suhteid ka teiste kurtidega ja see viis Charles-Michel de l'Épée kurtide õpetamiseni. Kuid ta ei leiutanud viipekeelt ega õpetanud seda kurtidele, vastupidi, ta õppis kurtidelt viipekeelt, mille nood leiutanud olid. Ta oli üks viipekeele õpetamise metoodika väljatöötajaid. Ta pani aluse maailma esimesele kurtide laste koolile. Kurtide õpetamine toimus viipekeeles (nii nagu Pariisi kurdid seda tollal rääkisid). Pedagoogikas lähtus ta paljus Jean-Jacques Rousseau ja René Descartesi ideedest. De l'Épée lükkas ümber seni Prantsusmaal valitsenud seisukoha, et kurdid pole võimelised keelt omandama. Seetõttu otsustas kirik, et kurdid, erinevalt loomadest, peavad hakkama saama sakramente selleks, et nad pärast surma ei satuks põrgusse. See oligi peamine eesmärk, miks de l'Épée kooli asutas, ja selles antav haridus oli põhiliselt religioosne. Tema haud asub Saint-Rochi kirikus Pariisis. 1791, Prantsuse revolutsiooni ajal tunnistas Rahvuskogu ta inimkonna heategijaks ning tunnistas, et kurtidel on õigused vastavalt Inimese ja kodaniku õiguste deklaratsiooniga. Samal aastal hakkas de l'Épée asutatud kool saama riiklikku toetust. Hiljem nimetati see Püha Jaakobi instituudiks ja veel hiljem anti talle tänapäeval kehtiv nimi Pariisi Noorte Kurtide Riiklik Instituut (Institut National de Jeunes Sourds de Paris). Tänapäeval nähakse de l'Épéed surdopedagoogika ühe rajajana ja tema koolitusmeetodid on levinud üle kogu maailma. Institution des sourds-muets par la voie des signes méthodiques, 1776 La véritable manière d’instruire les sourds et muets, confirmée par une longue expérience, 1784 Ta alustas ka viipemärkide leksikoni koostamist, kuid selle töö viis lõpuni tema järgija Roch-Ambroise Cucurron Sicard.
Võrukeelne Vikipeedia

Võrukeelne Vikipeedia on Vikipeedia võrukeelne versioon. See sai alguse 2005. aasta juunis. Seal on 6703 artiklit, millega see on artiklite arvult 199. keeleversioon, ja 12 748 lehekülge. Seal on 15 014 registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on 19). Võrukeelsel Vikipeedial on kolm administraatorit. Võrukeelse Vikipeedia üks eestvedaja on Sulev Iva. 500 artiklit täitus oktoobris 2006 1000 artiklit täitus jaanuaris 2007 1500 artiklit täitus märtsis 2008 2000 artiklit täitus 30. detsembril 2008 3000 artiklit täitus märtsis 2009 4000 artiklit täitus detsembris 2009 5000 artiklit täitus 9. oktoobril 2012 6000 artiklit täitus 4. jaanuaril 2022 "Vikipeediä pakub tänapäeva võru mahlas" Sakala, 12. august 2008 All Wikipedias ordered by number of articles Võrukeelse Vikipeedia administraatorid (vaadatud 22. novembril 2023) "Intervjuu Sulev Ivaga" Wikimedia Eesti ajaveeb, 30. aprill 2014 Võrukeelne Vikipeedia "Võrukeelsest Vikipeediast leiab Kalda Kaja ja Kaurismäe Aki" Wikimedia Eesti, 4. jaanuar 2024
Jacopo Sansovino

Jacopo d'Antonio Sansovino (2. juuli 1486 Firenze – 27. november 1570 Veneetsia) oli Itaalia skulptor ja arhitekt. Ta sündis Jacopo Tatti nime all. Ta õppis skulptuuri Roomas Andrea Sansovino juures, kes töötas seal 1504–1513, ja võttis tema järgi endale uue perekonnanime. Roomas tegi Jacopo Sansovino Pietro Peruginole vahast mudeli "Ristilt võtmise" jaoks ning äratas Donato Bramante ja Raffaeli tähelepanu. Ta naasis 1511 Firenzesse ning sai tellimuse kahele marmorkujule: Pühast Jaakobist Firenze toomkiriku jaoks ja Bacchusest (see asub praegu Bargello lossis). Ta tegi Michelangelole, kes vastutas Firenze San Lorenzo kiriku ehitamise eest, ettepanekuid selle fassaadi kaunistavate skulptuuride kohta, aga Michelangelo lükkas need tagasi, mis Sansovinot väga pahandas. Perioodil 1510–1517 jagas ta ateljeed ja modelle maalikunstnik Andrea del Sartoga. Nagu kõigil 17. sajandi itaalia arhitektidel, nii ka temal läks suur osa ajast ja tööst õukonna ja muude organisatsioonide rituaalide jaoks vajalike ajutiste ehitiste püstitamiseks. Selles žanris oli tema suursaavutuseks paavsti Leo X jaoks 1515 rajatud triumfivärava ehitus. Seejärel asus Sansovino Rooma. Pärast Rooma rüüstamist 1527 lahkus ta sealt Veneetsiasse, kuhu jäi elama surmani. 1529 sai ta seal San Marco prokuraatorite kinnisvarahaldajaks ja peaarhitektiks. San Marco prokuraator oli Veneetsia tähtsuselt teine ametikoht doodži järel ja seega sai Sansovino Veneetsia üheks kõige mõjukamatest kunstnikest. Talle määrati esialgu aastapalgaks 80 tukatit, aga juba järgmisel aastal tõsteti seda 180 tukatini. Tema teosteks on tähtsad ehitised ja rajatised Püha Markuse väljaku lähedal, näiteks mündikoda ning mitmesugused skulptuurid ja reljeefid Püha Markuse basiilikal. Ta aitas ümber ehitada maju, kirikuid, losse ja ametihooneid. 1537–1540 ehitati Püha Markuse väljakule hobusetalli asemele triumfikaare kujuline marmorist hoone Loggetta. Tema tippteoseks sai Püha Markuse raamatukogu (Biblioteca Marciana), mis asub Doodžide palee vastas ja mis on Veneetsia üks kõige rikkalikumalt kaunistatud renessansiajastu ehitisi. Selle ehitus venis poole sajandi pikkuseks ja maksis 30 tuhat tukatit. Raamatukogu juures ühendas Sansovino klassitsismi, mida tavaliselt seostatakse lihtsuse ja rangusega, veneetslaste armastusega pinnakaunistuste vastu. Pärast 41 aastat kestnud tööd Veneetsia peaarhitektina Sansovino suri. Tema asemel sai peaarhitektiks Andrea Palladio.
CrunchBang Linux

CrunchBang Linux (ehk #!, nagu teda logo tõttu sageli nimetati), oli Ubuntul põhinev väikese mahuga Linuxi distributsioon. BunsenLabs on CrunchBang Linuxi kogukonna-poolne edasiarendus. CrunchBang kasutas aknahaldurina Openboxi. Vähese ressursinõudlikkuse tõttu sobib seda kasutada moraalselt vananenud või väikese võimsusega riistvaral (nt Asus Eee PC). CrunchBang Linux töötati täielikult välja Ubuntu lähtekoodi põhjal, välja arvatud mõned paketid; distributsiooni loomisel saavutati hea tasakaal kiiruse ja funktsionaalsuse vahel. Tarkvarateemalise veebisaidi Softpedia andmetel käivitub ja töötab CrunchBang kiiremini kui Ubuntu ja väheste ressursside korral ka Ubuntust paremini. Distro sisaldas lisaks vaikimisi rohkem rakendusi kui Ubuntu. CrunchBangi autor Philip Newborough teatas projekti lõpetamisest 6. veebruaril 2015. Erinevalt Ubuntust sisaldas CrunchBang Linux mitut mittevaba või patentidega koormatud programmi ja teeki. Nii toetab ta mitut multimeediavormingut, näiteks MP3, flash ja ka DVD taasesitamist.[viide?] CrunchBang Linuxis asendati mõned rakendused, mida Ubuntus vaikimisi kasutatakse: aknahaldur Openbox GNOME'i asemel; failihaldurid ROX-Filer ja Thunar, mida alates versioonist 8.10.02 asendab Nautiluse asemel PCMan File Manager; AbiWord ja teised GNOME Office komponendid OpenOffice.org asemel; Skype VoIP klient Ekiga asemel. CrunchBang Linuxil on ka teistsugune ikoonistik ja teistsugused vaikimisi taustapildid. CrunchBang Linuxist oli saadaval kaks versiooni: CrunchBang Desktop Edition CrunchBang Desktop Lite Edition — sama, aga vähemate eelinstalleeritud programmidega Kunagi pakuti ka kolmandat versiooni: CrunchEee Edition — see oli modifitseeritud versioon Asus Eee PC jaoks. Seda enam ei pakuta, kuna Lite versioon ühildub täielikult Eee arvutitega. "The end". crunchbang.org. CrunchBang Linux koduleht CrunchBang Linux Distrowatch.com-is
Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskus

Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskus on interdistsiplinaalne üksus Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna koosseisus. Keskus koordineerib ja korraldab keele- ja kultuuriuuringuid ajaloolises lõunaeesti (võru, setu, mulgi ja tartu) piirkonnas. Keskus korraldab ülikoolis lõunaeesti keele ja kultuuri ainekursusi ja avaldab raamatuid (nt Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse aastaraamat). Keskuse koduleht võru ja eesti keeles Aivar Kull, "Kultuurikeskus annab endast ülevaate" (Lõuna-Eesti kultuurikeskuse I aastaraamatu tutvustus) – Tartu Postimees 8. aprill 2003, lk 3
PCMan File Manager

PCMan File Manager ehk PCManFM on Hong Jen Yee väljatöötatud failihaldur. PCMan File Manager on vaba tarkvara, mis on välja antud GNU Üldise Avaliku Litsentsi all. Programmi eesmärgiks on järgida freedesktop.org-i seatud koostalitlusvõime spetsifikatsioone. PCManFM on LXDE töölauakeskkonnaga kaasa tulev failihaldur. PCMan FM-i vahendite ja võimaluste hulka kuuluvad pisipildid pildifailide jaoks, esemete tirimine, vahekaardid, järjehoidjad interneti jaoks ja Inotify toetus (eksperimentaalne). Suurte kataloogide kiireks laadimiseks kasutatakse lõngemitmust. Programm on mitmekeelne. Koduleht PCManFM LXDE wikis
Mereleksikon

"Mereleksikon" on 1996. aastal Eesti merendusterminoloogiakomisjoni koostatud ja Eesti Entsüklopeediakirjastuse kirjastatud merendusteemaline teatmeteos, mille peamine ülesanne on eestikeelsete merendusalaste oskussõnade elushoidmine, et vastu seista vene- ja ingliskeelsele survele. Rohkesti on Eesti-keskset materjali, mida ei saa kätte teistest allikatest. Raamatu koostamise mõttest Uno Lauri, Bruno Pao ja Reet Naberi eestvedamisel kulus ilmumiseni pea kümme aastat. Toimetuskolleegiumi kuulusid Heino Gustavson, A. Kask, R. Kurgo, Uno Laur, T. Ojamets, L. Parašin, Enn Tarvel, V. Tõnso ja Harry Õiglane (vastutav toimetaja). Teose juhtivtoimetaja oli Olev Luhaveer. Mereviki on "Mereleksikoni" veebipõhine edasiarendus, mida haldab Veeteede Amet. Mereviki