laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alex Nedeljkovic

Alexander Nedeljkovic (sündinud 7. jaanuaril 1996 Parmas Ohios) on USA jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Pittsburgh Penguins. Aastatel 2012–2015 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Plymouth Whalers. Hooajal 2015/2016 mängis ta samasse liigasse kuuluvates klubides Flint Firebirds ja Niagara IceDogs. Hooajal 2013/2014 pälvis ta OHL-i hooaja parimale väravavahile antava Jim Rutherford Trophy. 2014. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i draft '​is 37. valikuna. 2015. aasta märtsis sõlmis ta Hurricanesiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2016/2017 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Hurricanesi noorteklubis Charlotte Checkers, kus mängis suurema osa järgmisest neljast hooajast. Hooajal 2018–19 pälvis Nedeljkovic AHL-i hooaja parimale väravavahile antava Aldege "Baz" Bastien Memorial Awardi. Samal hooajal valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2019. aastal võitis ta Checkersiga Calder Cup'i. 2020. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule. 10. märtsil 2018 sai ta mängus Hartford Wolf Packi vastu AHL-i ajaloo kolmeteistkümnendaks väravavahiks, kes on liigas värava löönud. NHL-is debüteeris Nedeljkovic Hurricanesi meeskonnas 17. jaanuaril 2017 mängus Columbus Blue Jacketsiga ning sekkus mängu Cam Wardi asemele. Esimest korda kuulus ta NHL-is algkoosseisu 23. jaanuaril 2019 mängus Vancouver Canucksi vastu. Hooajal 2020–21 lasi ta endale lüüa keskmiselt 1,90 väravat mängus ja oli selle näitaja poolest sel hooajal parim väravavaht liigas. Lisaks valiti Nedeljkovic sel hooajal uustulnukate sümboolsesse koosseisu (All-Rookie Team). 2021. aasta suvel ei õnnestunud Nedeljkovicil Hurricanesiga uue lepingu tingimustes kokkuleppe saada, mistõttu kaubeldi ta 2021. aasta juulis Detroit Red Wingsi, kellega sõlmis seejärel kaheaastase lepingu. 2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Pittsburgh Penguinsiga. Hooajal 2023/24 mängis Nedeljkovic ühe mängu AHL-is Penguinsi tütarklubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins ning lõi selles mängus Providence Bruinsi vastu värava. Sellega sai Nedeljkovicist AHL-is esimene väravavaht, kes on löönud AHL-is kaks väravat. 2014. aastal tuli USA 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. 2016. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta USA kuni 20-aastaste koondisega pronksmedali. Ta on Serbia päritolu. "GOALIE ALEX NEDELJKOVIC SCORES IN CHARLOTTE'S 7-3 WIN OVER HARTFORD". gocheckers.com. 10.3.2018. Vaadatud 9.5.2021 "Detroit acquires Nedeljkovic from Carolina for Bernier and 3rd-round pick". nhl.com. 22.7.2021. Vaadatud 21.11.2021 "Penguins Sign Alex Nedeljkovic to a One-Year Contract". NHL.com. Pittsburgh Penguins. 1. juuli 2023. Vaadatud 1. juulil 2023. "Penguins goaltender Alex Nedeljkovic scores goal on AHL conditioning assignment". triblive.com. 17.11.2023. Vaadatud 13.5.2024 "He is proud of his Serbian origin: He is a goal keeper for America". Telegraf.rs. 15.2.2016. Vaadatud 9.5.2021 Alex Nedeljkovic NHL.com lehel Alex Nedeljkovic hockeydb.com lehel
Paul Dummett

Paul Dummett (sündinud 26. septembril 1991 Newcastle upon Tyne'is) on Inglismaal sündinud Walesi jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis Newcastle United. Ta liitus Newcastle Unitedi noortekaadeemiaga 2000. aastal. Hooaja 2011–12 lõpus mängis ta Newcastle Unitedist laenul Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubis Gateshead. Hooajal 2012–13 oli ta laenul Šotimaa kõrgliiga klubis St Mirren. Newcastle Unitedi meeskonnas debüteeris Dummett 5. jaanuaril 2013 Inglismaa karikamängus Brighton & Hove Albioni vastu. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 19. augustil 2013 hooaja esimeses mängus Manchester City vastu. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 19. oktoobril 2013 mängus Liverpooli vastu. Walesi jalgpallikoondises mängis Dummett aastatel 2014–2019 kokku viiel korral. St Mirren Scottish League Cup: 2012–13 Newcastle United EFL Championship: 2016–17  Paul Dummett – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
CompactRIO

CompactRIO (ehk CRIO) on tööstuslik juhtimissüsteem, mis võimaldab reaalajas I/O seadmeid juhtida ja kontrollida. CompactRIO on National Instrumentsi toode. CRIO võimaldab erinevate süsteemide ja tööstusliinide automatiseerimist. CompactRIO süsteem koosneb reaalaja kontrollerist, šassiist ehk korpusest ja I/O moodulitest. CRIO šassii on korpus, mis ühendab arvutit ja I/O mooduleid. Šassii võib olla ka intrigeeritud kontrolleri külge. CRIO kontrollerid on modulaarse ehitusega, mille šassii külge on võimalik ühendada 4–8 moodulit. CRIO kontrollerites on kasutusel reaalajas töötavad ARM-i ja Inteli protsessorid. CRIO arhitektuur on kahetasemeline, reaalajas toimuvad protsessid leiavad aset kas protsessoris või FPGA moodulis. CRIO kontroller võimaldab reaalajas käitada paralleelselt mitmeid programmi plokke, mis on hierarhilises seoses. CompactRIO on varustatud USB ja Gigabit Etherneti portidega. CRIO šassii külge on võimalik ühendada 4–8 eraldiseisvat I/O moodulit. Valikus on 70 National Instrumentsi (NI) C-seeria ümber seadistatava I/O mooduli (ehk RIO), ühilduvad ka teiste tootjate tööstuslikud I/O moodulid. CRIO külge võivad korraga olla ühendatud nii sisend- kui ka väljundmoodulid – see võimaldab süsteemide ja tööstusliinide täielikku automatiseerimist. NI C-seeria I/O moodulid toetavad eri tüüpi signaale. Analoog sisend ja väljund moodulid toetavad signaalina pinget ja voolutugevust, lisaks muidki signaale. Digitaalsed I/O moodulid toetavad signaale eri pingete juures, nii vahelduvvoolu kui ka alalisvoolu signaale. CompactRIO kontrolleritel on peal NI Linux Real-Time'i operatsioonisüsteem. Mille programmeerimiseks on võimalik kasutada LabVIEW'd, mis on graafiline programmeerimise keskkond. LabVIEW-s koostatud programmid kompileeritakse masinkoodiks, mis on NI Linux Real-Time operatsiooni süsteemi jaoks loetav. CompactRIO't on võimalik programmeerida C, C++ ja Java keeltes. Alates 2019 aasta LabVIEW versioonist on võimalik kasutada Pythoni-keelseid koodiosi. CompactRIO leiab rakendust automatiseeritud süsteemides ja tööstusliinidel. CRIO süsteemid võimaldavad osalist automatiseerimist kui tööstuslike asjade interneti (IIoT). https://www.ni.com/pdf/product-flyers/compactrio-controller.pdf https://www.ni.com/en-us/shop/compactrio.html https://wikihost.nscl.msu.edu/attpc/lib/exe/fetch.php?media=crio_tutorial_-_basics.pdf
Lesachtal

Lesachtal (sloveeni: Lesna dolina) on vald Austria Kärnteni liidumaa Hermagori ringkonnas. See hõlmab samanimelise oru lääneosa, mille moodustab Gaili jõe ülemjooks, ning see ulatub Kärnteni piirist Ida-Tirooliga kuni Kötschach-Mauthenini idas. Lesachi org asub Kärnteni edelaosas. Külgnevas Ida-Tiroolis nimetatakse Gaili jõe ülemjooksu jätku Tilliachi oruks. Lesachi oru madalam idakolmandik Sankt Jakobi küla ümber on naabervalla Kötschach-Mautheni osa. Kitsas org külgneb põhjas Gailtali Alpide Lienzi Dolomiitide mäestikuga ja lõunas Karni Alpide kuni 2780 m kõrguse Hohe Warte (itaalia: Coglians) mäega, mis moodustab piiri Itaaliaga. Enamik asulaid ja radu on põhjanõlvadel üle 300 m Gaili jõe kuristiku kohal. Lesachtali valla osad on Kornat, Liesing, Maria Luggau ja Sankt Lorenzen im Lesachtal. Lesachtali orus kõneldav keel on lingvistiliselt tähelepanuväärne, kuna lõunabaieri murre ei ole kärnteni, vaid pigem idatirooli, väikeste variatsioonidega. Sloveeni elemente on kohalikus tavakõnes samuti säilinud. Lesachi orgu (tuletatud slaavi: Les, "mets") asusid slaavlased u 600. aastal. 8. sajandil oli see üks esimesi orge Karantaania vürstkonnas, mis saksastus pärast seda, kui vürst Borut tunnistas u 740. aastal Baieri hertsogi Odilo ülemvõimu. 1380. aastal viidi Lesachi ringkond (Landgericht Lesach) üle Pittersbergi isandkonda, mis sai nime lähedalasuva kaljulossi järgi, mis oli siis Ida-Tirooli Meinhardiinidest Görzi krahvide halduskoht. Pärast nende haru meesliinis hääbumist pärandas viimane krahvinna Margarete isandkonna 1363. aastal valitsevatele Habsburgi vürstidele. Hiljem läks see Kärnteni Ortenburgi krahvidele. Austria valdade (Ortsgemeinden) loomisega 1850. aastal moodustati kolm valda: Luggau, Sankt Lorenzen ja Liesing. Katastrivallad (Katastralgemeinden) Kornach ja Strajach ühendati Mautheni vallaga, kuid 1182. aastal omandatud iseseisvuse staatusega kui Unterlesachi vald. Kümme aastat hiljem said kahest paikkonnast Birnbaumist ja Sankt Jakobist ka iseseisvad vallad. Kärnteni kohaliku omavalitsuse reformiga 1973. aastal ühendati Lesachi idapoolne Sankt Jakobi vald Kötschach-Mautheniga, aga neli läänepoolset omavalitsust ühinesid tänaseks Lesachtali vallaks. Esimese maailmasõja ajal asus Austria-Ungari armee ja Kuningliku Itaalia armee vaheline Itaalia rinne Karni Alpide harjal. Paljud vanad positsioonid ja kindlused annavad tunnistust tavatust mäesõjast aastatel 1915–1918. 2001. aasta rahvaloenduse järgi oli Lesachtali vallas 1560 elanikku, kellest 98,4% olid Austria kodanikud ja 1,3% Saksamaa kodanikud. 98,4% rahvastikust olid katoliiklased ja 1,2% protestandid. Matthias von Lexer (1830–1892), leksikograaf Taluhooned Klebasis Liesing Ulrichi ja Martini kirik Lesachtalis Rahvamuusika kool Liesingis Püha Anna kirik Obergailis Püha Radegund Püha Joosepi kirik Tscheltschis Tuffbad Neljateistkümne püha abistaja kabel Wiesenis Kabel Xaveribergil Püha kolmainu kabel Frohnis Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Julian Melchiori

Julian Melchiori (sündinud 6. detsembril 1991 Richmond Hillis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Grizzlys Wolfsburg. Aastatel 2010–2012 mängis ta Ontario Hockey League'i klubides Kitchener Rangers ja Oshawa Generals. 2010. aastal valis Atlanta Thrashers ta NHL-i draft '​is 87. valikuna. 2012. aasta märtsis sõlmis ta lepingu Kanadasse kolinud klubiga Winnipeg Jets. Ta asus mängima American Hockey League'is (AHL) Jetsi noorteklubis St. John's IceCaps. NHL-is tegi Melchiori debüüdi 27. detsembril 2013 mängus Minnesota Wildi vastu. NHL-is pääses ta Jetsi meeskonnas väljakule veel ka hooaegadel 2015–16 ja 2016–17, kuid suurema osa ajast mängis ta AHL-is. 2020. aasta juulis sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Nižnekamski Neftehimik, kuid tema leping lõpetati, ilma et ta oleks klubi meeskonnas kordagi mänginud. 2020. aasta novembris sõlmis ta üheaastase lepingu Grizzlys Wolfsburgiga. "Grizzlys Verpflichten Abwehrrecken Julian Melvhiori". grizzlys.de. 10.11.2020. Vaadatud 09.05.2021. Julian Melchiori portaalis NHL.com Julian Melchiori portaalis hockeydb.com
Sankt Stefan im Gailtal

Sankt Stefan im Gailtal (sloveeni: Štefan na Zilji) on vald Austria Kärnteni liidumaal Hermagori ringkonnas. Sankt Stefan asub Gaili mõlemal kaldal alumises Gaili orus Karni Alpide (lõunas) ja Gailtali Alpide (põhjas) vahel. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Perino Modello 1908

Perino Modello 1908 on varajane Itaalia kuulipilduja, mille konstrueeris 1901. aastal insener Giuseppe Perino. Perino 1901. aasta kuulipilduja oli Itaalia esimene omalaadne, relv kaalus 27 kilogrammi, mis tegi selle lahinguväljal sisuliselt kasutuks ning seda kasutati vaid kindlustustes. Aastal 1910 valmis kergem, 15 kilogrammine variant. Perino M1918 võeti kuninglikus armees kasutusele ning seda kasutati koos kuulipildujatega Fiat-Revelli M1914 ja Maxim. Perino kuulipildujal on unikaalne söötur – lindi asemel on relva küljele kinnitatud avatud salv, millesse mahub kuni viis 20-lasulist padruniklambrit. See võimaldas kuulipilduri abil relva pidevalt maksimaalselt täidetud hoida, nii ei pidanud laadimiseks laskmist katkestama. McNab, Chris: Twentieth-century Small Arms, Grange Books, 2004; ISBN 1-84013-381-3. Nevio Mantoan, Weapons and Equipment of the Italian Army in the Great War 1915-1918, Gino Rossato Editore, First Edition. Juuli 1996. Max Difilippo: Itaalia armee kuulipildujad I maailmasõjas (itaalia keeles) Itaalia Perino kuulipilduja – Forgotten Weapons (inglise keeles) YouTube'i animatsioon Perino KP tööst
Doktor Silva

"Doktor Silva" on Eestis toodetud komöödiaseriaal, mida näitas telekanal TV3. Seriaali stsenarist on Martin Algus. Seriaali esilinastus televisioonis algas 4. märtsil 2016. Sari oli eetris kolm hooaega, kokku 29 jagu. "Doktor Silva" lugu keerleb ümber Järva-Jaani perearstikeskuse, mille ainsaks täie mõistuse juures olevaks liikmeks tundub esmapilgul olevat uus perearst doktor Silva Loorberg (Viire Valdma). Tema eelkäijal Heimar Kukel (Jüri Vlassov) on küljes kõva viinaviga, pereõde Ester Käbin (Kersti Tombak) ei soovi Silva toodud muudatustega leppida ja eelistaks oma kolleegina piiritusest läbi imbunud Heimarit. Vastuvõtusekretär Annika Vannist (Brigitte Susanne Hunt) on võtnud pugeja positsiooni ning hambaarst Andrei Orto (Andres Tabun) ei näi üldse ümber toimuvaid muutusi märkavat. Sellises seltskonnas tuleb doktor Silval uut elu alustada. Silva Loorberg (Viire Valdma) Ester Käbin (Kersti Tombak) Andrei Orto (Andres Tabun) Priidik Lohk (Tarvo Vridolin) Annika Vannist (Brigitte Susanne Hunt) Heimar Kukel (Jüri Vlassov) Signe-Virve (Triin Lepik) Piits (Marko Mäesaar) Toru (Anti Kobin) Amelii (Eva Püssa) Uus vallavanem (Riho Kütsar) Vallavanema naine (Ingrid Isotamm) Patsient (Ita Ever) Muusik (Tanel Padar) Haavatud mees (Aarne Soo) Soliidne patsient (Kirsika Ilmjärv) Sünnitaja (Kristi Villard) Ain Vissipaun (Gunnar Jaanovits) Aini ema (Kaili Närep) Operaator (Andreas Press) Uurija (Margus Jürisson) Seriaalide loend "Doktor Silva (2016)". Eesti Filmi Andmebaas. Vaadatud 09.05.2021. "Galerii ja video: uue pöörase komöödiasarja «Doktor Silva» esitlus". Elu 24. 1. märts 2016. Vaadatud 09.05.2021. "Doktor Silva (2016)". Eesti Filmi Andmebaas. Vaadatud 09.05.2021.
Pressegger See

Presseggi järv (saksa: Pressegger See, sloveeni: Preseško jezero) on järv Austria Kärnteni liidumaal. See asub liustikuorus Gailtali Alpides (Lõuna-Lubjakivialpide mäestik), Hermagorist idas. Keskmise sügavusega 3,4 m on poolringikujuline järv suhteliselt tasane. Seda iseloomustavad ulatuslikud roostikud, samas kui põhja- ja lõunakaldal on suviti ka suplusrandasid hõivatud.
Kazakstan Temir Žolõ

Kazakstan Temir Žolõ (kirillitsas Қазақстан Темір Жолы) on raudtee-ettevõte, mis haldab Kasahstani alade raudteid. Ettevõte asutati aastal 1997 ja aastast 2002 on see aktsiaselts. Kõik aktsiad kuuluvad riigile. Ettevõtte peakorter asub Nur-Sultanis. Aktsiaselts kontrollib raudteid ning sellega seotud ettevõtted reisijate ja kaubavedu ning veeremit. Veeremihooldusega tegelevad ettevõtted on aktsiaseltsist lahutatud ja erakätes. Ettevõtte hallata on 15 000 kilomeetrit raudteid, millest 3000 kilomeetrit on elektrifitseeritud. Aastal 2008 oli see Kasahstani suurim tööandja. Kasahstanis on raudtee rööpmelaius 1520 mm. Sama rööpmelaius kehtib endise Nõukogude Liidu territooriumil, kuid erineb Hiina rööpmelaiusest. Seepärast on Dostõkis ja Korgases üleminekujaamad. Esimene raudtee Kasahstani aladel valmis aastail 1893–1894. See ühendas Orali linna ülejäänud Venemaa aladega ja 113 kilomeetrit sellest teest asus tänapäeva Kasahstani aladel. Hiljem hakkas Kasahstani läbima ka jupike Siberi raudteest. Aastail 1904–1906 valmis Orenburgist Taškenti viiv raudtee, aastail 1914–1924 aga Biškeki viiv raudtee. Aastal 1915 valmis raudtee Tšeljabinskist Kostanajsse. Aastail 1915–1917 ehitati raudtee Novosibirskist Semejsse. Aastaks 1930 valmis 1444 kilomeetri pikkune Turkestani–Siberi raudtee. Nõukogude perioodil haldas Kasahstani raudteid kolm ettevõtet, mis ei olnud omavahel seotud. Raudteede arendamisel peeti silmas Venemaa keskuste huve, liiduvabariigi elanike vajadustega ei arvestatud. Aastal 1997 liideti nende ettevõtete hallatavad raudteetrassid ühtseks ettevõtteks. Pärast Kasahstani iseseisvumist on raudteevõrgustiku väljaarendamiseks juurde ehitatud üle 2500 km uusi raudteid. CBonds: Moody's places KTZ's and Kaztemirtrans' ratings on review for possible downgrade "Second China – Kazakh link inaugurated". Railway Gazette International. NN: 20 Years in OSJD: History of Developement of "Kazakhstan Temir Zholy National Company" JSC. OSShD-Bulletin 3/ 2017, lk 11. NN: 20 Years in OSJD: History of Developement of "Kazakhstan Temir Zholy National Company" JSC. OSShD-Bulletin 3/ 2017, lk 12. NN: 20 Years in OSJD: History of Developement of "Kazakhstan Temir Zholy National Company" JSC. OSShD-Bulletin 3/ 2017, lk 13.
Atos

Atos on Prantsuse digitaalteenuste ettevõte (ESN), mis loodi 1997. aastal. See on üks kümnest suurimast ESN-ist kogu maailmas, mille aastakäive on 2019. aastal ligi 11 miljardit eurot ja umbes 110 000 töötajat levib 73 riigis. Grupp, mis on alates Bulli omandamisest Euroopa pilv-, küberturvalisuse ja superarvutite liider, on kantud CAC 40 nimekirja. Alates 2001. aastast on Atos olümpia- ja paraolümpiamängude ülemaailmne IT-partner. Atos intègre le TOP 10 mondial des SSII ! "Les résultats annuels 2017 d'Atos". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. mai 2021. Vaadatud 9. mail 2021. Atos s'empare de Bull et devient un leader du cloud Ettevõtte koduleht
Kreuzbergi sadul

Kreuzbergi sadul (saksa keeles Kreuzbergsattel) on kõrge mäekuru üle Gailtali Alpide Austria Kärnteni liidumaal. 1074 m kõrge kuru on osa B 87 Weißensee Straße maanteest, mis ühendab Greifenburgi Drava orus Gitschtali ja Hermagoriga Gaili jõe ääres. Tee kulgeb läänes Reißkofeli massiivi all; idas viib hargnemine Weissensee järveni.
Jadranka Stojaković

Jadranka Stojaković (serbia keeles Јадранка Стојаковић; 24. juuli 1950 Sarajevo, Jugoslaavia – 3. mai 2016 Banja Luka, Bosnia ja Hertsegoviina) oli Jugoslaavia ja Serblaste vabariigi muusik. Jadranka sündis aastal 1950 Sarajevos. Päris nooruses elas ta Bosanski Novi lähistel, ent pärast oma vanemate lahutust pöördus ta koos emaga Sarajevom kanti tagasi. Ema oli algklasside õpetaja ja koos temaga elas noor Jadranka mitmel pool, ent valdava osa oma lapsepõlvest veetis ta siiski Sarajevo ümbruskonnas. Kui ta oli 16, liitus ta oma onu Vukašin Radulovići muusikute grupiga. Koos nendega esines ta nii kodumaal kui ka välisriikides. 1981. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli ta Jugoslaaviat esindava Vajta taustalauljaks. 1984. aasta taliolümpiamängudel esitas ta mängude teemalaulu. Aastail 1988–2011 elas Jadranka Jaapanis. Aastal 2009 juhtus tal laval õnnetus: ta komistas kaabli otsa ja kukkus. Seejärel diagnoositi tal amüotroofne lateraalskleroos. Kui ta oli vigastuste eest kompensatsiooni saanud, kolis ta tagasi Euroopasse, kus avastas, et tema Sarajevo korter on konfiskeeritud. Seejärel asus ta Banja Lukašse, kus töötas Serblaste vabariigi televisioonis muusikaosakonnas. Kui tema haigus süvenes, asus ta elama Banja Luka hooldekodusse, kus ta ka 3. mail 2016 suri. Svitanje , LP , Diskoton Sarajevo, 1981 Da odmoriš malo dušu, LP, Diskoton, Sarajevo, 1982 Sve te više volim, LP, Sarajevo disk, Sarajevo, 1985 Vjerujem, LP, PGP RTB Belgrade, 1987 Sarajevo balada, CD, Omagatoki Records, 1994 Baby Universe, Omagatoki Records, 1996 Pešević, Slobodan (11. oktoober 2015). "Jadranka Stojaković: Brak mi nije bio suđen". Večernje novosti. "Konferencija za medije povodom novog albuma "Boje zvuka" Јadranke Stojaković". RTRS.tv. 7. märts 2013. Sanela Jovanović (24 november 2013). "Bolest joj oduzima sve više snage: Potresna ispovest kantautorke Jadranke Stojaković". Blic. www.discogs.org
Zach Boychuk

Zachary Boychuk (sündinud 4. oktoobril 1989 Calgarys) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Eisbären Berlin. Aastatel 2005–2009 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Lethbridge Hurricanes. 2008. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i draft '​is 48. valikuna. 2008. aasta oktoobris sõlmis ta Hurricanesiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 17. oktoobril 2008 mängus Los Angeles Kingsi vastu. Ta osales sel hooajal NHL-is veel ühes mängus ja naasis seejärel WHL-i. NHL-is lõi Boychuk esimese värava 13. oktoobril 2010 mängus New Jersey Devilsi vastu. NHL-is sai ta hooajal 2009–10 kirja kolm väravat ja kuus väravasöötu, kuid see on jäänud ka tema kõige resultatiivsemaks hooajaks NHL-is. Hiljem pääses ta NHL-is Hurricanesi meeskonnas väljakule veel viiel hooajal, hooajal 2012–13 lisaks ka Pittsburgh Penguinsi ja Nashville Predatorsi meeskonnas. Aastatel 2009–2016 sai ta enam mänguaega American Hockey League'is (AHL), kus ta mängis põhiliselt Charlotte Checkersi võistkonnas. Hooajal 2013–14 oli Boychuk AHL-i suurim väravakütt (36 väravat) ning ta pälvis Willie Marshall Award'i. Hooajal 2016–17 mängis ta KHL-i klubis Novosibirski Sibiris ja seejärel ühe hooaja samasse liigasse kuuluvas Bratislava Slovanis. 2018. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. Hooaja 2018–19 esimeses pooles mängis ta KHL-is Tšerepovetsi Severstali ridades. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis SC Bern. Hooajal 2019–20 mängis ta Šveitsi kõrgliigas HC Fribourg-Gottéroni ridades ning tuli sel hooajal klubiga Šveitsi meistriks. 2020. aastal liitus ta Eisbären Berliniga, kellega tuli hooajal 2020–21 Saksamaa meistriks. Aastatel 2008 ja 2009 tuli Boychuk Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Aastatel 2017 ja 2019 on ta Kanada võistkonnaga võitnud Spengleri karika. Zach Boychuk NHL.com lehel Zach Boychuk hockeydb.com lehel
Eric Martinsson

Per Eric Gustav Martinsson (sündinud 22. oktoobril 1992 Klippanis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis klubis Växjö Lakers. Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis Rögle BK. Hooajal 2012–13 mängis ta United States Hockey League'i klubis Des Moines Buccaneers. Seejärel naasis ta Röglesse, debüteerides hooajal 2013–14 Rootsi esiliigas. Aastatel 2014–2018 mängis Martinsson Rootsi kõrgliigas Växjö Lakersi ridades. Aastatel 2015 ja 2018 tuli ta Lakersiga Rootsi meistriks. Hooaja 2017–18 väljalangemismängudes oli ta resultatiivseim kaitsemängija (3+8). 2018. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Minnesota Wild. Hooaja 2018–19 alguses mängis ta American Hockey League'is Minnesota Wildi noorteklubis Iowa Wild. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette HC. 2019. aasta aprillis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga HV71. Hooajal 2020–21 oli Martinsson Rootsi kõrgliigas resultatiivseim kaitsemängija (5+32). 2021. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Nur-Sultani Barõs. Järgmise aasta mais naasis ta HV71-sse. 2023. aasta mais liitus ta taas Växjö Lakersiga. "Minnesota Wild signs defenseman Eric Martinsson". nhl.com. 2.5.2018. Vaadatud 9.5.2021 https://en.khl.ru/news/2021/05/02/484790.html (vaadatud 9.5.2021) Eric Martinsson hockeydb.com lehel
Ernest Agyiri

Ernest Agyiri (sündinud 6. märtsil 1998 Accras) on Ghana jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Taani kõrgliigaklubis Randers. Aastatel 2008–2014 kuulus ta Ghana jalgpalliakadeemiasse Right to Dream Academy. 2015. aastal liitus ta Inglismaa klubi Manchester City noortesüsteemiga. Aastatel 2016–2018 oli ta Manchester Cityst laenul Norra klubis Vålerenga, hooajal 2018–2019 Belgia esiliiga klubis Tubize ja hooajal 2019–2020 Küprose kõrgliiga klubis Enosis Neon Paralimni. 2021. aasta jaanuaris sõlmis ta kaheaastase lepingu Eesti Meistriliiga klubiga FCI Levadia. Eesti Meistriliigas tegi Agyiri debüüdi 13. märtsil 2021 mängus Pärnu Vapruse vastu ja lõi selles mängus kaks väravat. Meistriliiga 2023. aasta hooaja 20 mänguga lõi Agyiri 11 väravat ja andis kaheksa värvasöötu. 2023. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Taani kõrgliigaklubiga Randers. Tema vanem vend Thomas Agyiri on samuti jalgpallur. "FCI Levadiaga liitus endine Manchester City U23 poolkaitsja Ernest Agyiri". fcilevadia.ee. Vaadatud 9.5.2021 Ernest Agyiri. Eesti Jalgpalliliidu kodulehel. Vaadatud 7.8.2023 RANDERS FC HENTER ERNEST AGYIRI, randersfc.dk, 2 August 2023 Ernest Agyiri Eesti Jalgpalliliidu kodulehel
Sofi Sinan Paša

Sofi Sinan Paša (türgi keeles Sofu Sinan Paşa; sündinud Vilë külas Prizreni sandžakis) oli Osmanite riigimees. Aastatel 1590–1592 ja 1595–1596 oli ta Budini beilerbei. Tema nimele ehitati Prizrenis (tänapäeva Kosovos) asuv Sinan Paša mošee, mis valmis 1615. aastal.