laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Niguliste tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Niguliste tänav on tänav Tallinna vanalinnas, Kesklinna linnaosas. Niguliste tänav algab Harju tänava, Kullassepa tänava ja Kuninga tänava ristmikult, suundub Toompea poole ning lõpeb Rüütli tänava ristmikul. Niguliste 1 asub nn Piiskopi maja, mis kunagi kuulus Tallinna piiskopile ja on ehitatud 1339 aastal aga hoone keskaegne fassaad on suuresti ümberehitatud. Toompeal Piiskopi tänav 3 hoones elas Toompea Toomkiriku toomkoguduse ülemõpetaja. Toompeal asus ka Tallinna piiskopi residents ning selle juures asunud Piiskopi aed ning hilisema Balti jaama piirkonnas asus Piiskopi koppel Niguliste 3 asub Tallinna Niguliste kirik. Niguliste 5 hoones tegutses Niguliste apteek. Rüütli, Lühikese jala, Rataskaevu tänava ja Niguliste tänava ristmik Niguliste ja Harju tänava nurk 2001 Niguliste tänav Tallinnas on nime saanud seal asuva Niguliste kiriku (Die Nikolaikirche) järgi. Kirikut on esmamainitud 1316. aastal. Kuid arvatavalt on kirik ehitatud juba 1230. aastatel, kui Mõõgavendade ordu kutsel tulid Ojamaalt Tallinna saksa kaupmehed ning rajasid sinna oma saksa kaubahoovi ja asula. Niguliste kirikusse viivat teed hakati 1367. aastal kutsuma „teeks, kust minnakse püha Nikolause juurde“ (… velud itur ad sanctum Nicolaum). Niguliste tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi - Nigolas uulits, Nigulaste uulits, Niggola ulits, Nikkola ulits; saksa keeles Nikolaistraße, Nicolaistraße, Nicolai Straße, vene keeles Липовая Городская ул., Нигулисте, ул. 1723. aastal eestikeelse nimega Nikkola ulits ja 1732. aastast Niggola uulits. Sellest kujunes 1861. aastal Nigulaste uulits, hiljem Niguliste tänav. 1944. aasta märtsipommitamise tulemusel hävinesid Kullassepa tänava paarisnumbritega hooned: 6, 8, 10, 12. Kullassepa 14, 16 ja Kullassepa 18 // Niguliste tänav 2 taastati sõja järel, kuid lammutati 1950. aastate algul ning ehitati stalinistlikus stiilis Niguliste 2 // Kullassepa 4 maja, mis valmis 1953. aastal arhitekt Ilmar Laasi projekti kohaselt. Aastatel 1948–1987 kandis Niguliste tänava osa koos Kuninga tänava algusega Kuninga tänava nime. 2022. aasta veebruaris avati Jaan Krossi auks, tema 102. sünniaastapäevaks püstitatud Jaan Krossi monument Kullassepa, Kuninga, Niguliste ja Harju tänava nurgal. Uwe Gnadenteich, Linnapea ja peapiiskop tutvusid renoveeritud Piiskopi aiaga, Postimees, 24. september 2018 Bischofs Koppele, Piiskopi koppel, eki.ee Tallinna teateid. Niguliste apteek, Niguliste 5 (tel. 436-06), Eesti Sõna, nr. 298, 28 detsember 1942 Niguliste tn, EKI KNAB: Eesti - Eesti Keele Instituut, Eesti kohanimed (vaadatud 11.07.2021) Tallinna vanalinnas avati Jaan Krossi mälestusmärk, kroonika.delfi.ee, 19.02.2022
1706

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1702 | 1703 | 1704 | 1705 | 1706 | 1707 | 1708 | 1709 | 1710 | ► | ►► 1706. aasta (MDCCVI) oli 18. sajandi 6. aasta. ... Juunis hukkasid venelased Otepää kirikuõpetaja Adrian Virginiuse, süüdistades teda alusetult rootslastega kirjavahetuses olemises. ... 17. jaanuar – Benjamin Franklin, Ameerika poliitik, diplomaat, teadlane, leiutaja, ajakirjanik, polühistor 18. oktoober – Baldassare Galuppi, itaalia helilooja 17. detsember – Émilie du Châtelet, prantsuse loodusfilosoof, matemaatik ja füüsik 3. märts – Johann Pachelbel, saksa barokkhelilooja, organist ja pedagoog juuni – Adrian Virginius 9. detsember – Pedro II, Portugali kuningas 28. detsember – Pierre Bayle, prantsuse publitsist ja filosoof Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 92
Kuninga tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kuninga tänav on tänav Tallinna kesklinnas vanalinnas. See ühendab Vana turu ja Suur-Karja tänava ristmikku ning Harju, Niguliste, Kullassepa tänava ristmikku. Kuninga 1, Piiskopi maja Kuninga 3 Kuninga 6 Tänava nime kujunemise lugu ei ole täpselt teada. Kindlasti pole tänava nimi seotud kuningasooga. Pigem tekkis tänava nimi seal maja omanud Lambert Konnigisberghi (Koningesberch) nime järgi, kes 1436. aastal loovutas oma kinnistu sugulasele Hans Callele. Samas võib tänava nimi pärineda ka sel ajal linnakodanike sest levinud perekonnanime Koning (Koningk) järgi. 1910. aastast asus Kuninga 1 Parikased J.P fotoateljee. Aastatel 1948–1987 kandis Niguliste tänava osa koos Kuninga tänava algusega, Kuninga tänava nime. Kuninga tänav 3 hoones tegutses Eesti NSV ajal piimasaal ja keldris Karika baar, ja hilhem toitlustuasasutus. Alates 2017. aastast tegutseb aadressil Tallinna Rüütliordude Muuseum. 2022. aastal avati Jaan Krossi auks, tema 102. sünniaastapäevaks püstitatud Jaan Krossi monument Kullassepa, Kuninga, Niguliste ja Harju tänava nurgal. Karikas muudeti moekamaks, Õhtuleht, 24. aprill 2004 "Tallinnas avatakse täna Tallinna Rüütliordude Muuseum" Postimees, 20. jaanuar 2017 Tallinna vanalinnas avati Jaan Krossi mälestusmärk, kroonika.delfi.ee, 19.02.2022
Marija Abakumova

Marija Abakumova (vene keeles Мария Васильевна Абакумова; sündinud 15. jaanuaril 1986 Stavropolis) on Venemaa odaviskaja. 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis võitis ta hõbemedali tulemusega 70.78, mis oli toona Venemaa rekord, neli aastat hiljem 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis sai ta kümnenda koha tulemusega 59.34. 2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Berliinis võitis ta pronksmedali tulemusega 66.06. 2011. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Daegus tuli ta maailmameistriks MM-i rekordiga 71.99, mis on ka uus Venemaa rekord ja ühtlasi maailma kõigi aegade teine tulemus. 2013. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Moskvas võitis oma teise MM-pronksmedali tulemusega 65.09. Mais 2016 teatati, et Abakumova oli üks 14 Venemaa sportlasest, kelle Pekingi olümpiamängudel antud dopinguproovide järelkontrollil leiti neist keelatud aineid. Talt võeti ära Pekingis võidetud hõbemedal. http://www.insidethegames.biz/articles/1037750/russia-could-lose-nine-beijing-2008-olympic-medals-after-retests-of-doping-samples http://www.skysports.com/athletics/news/15234/11449303/russian-olympic-doping-appeals-dismissed-by-court-of-arbitration-for-sport Marija Abakumova Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Sinta Ozoliņa-Kovala

Sinta Ozoliņa-Kovala (sündinud 26. veebruaril 1988 Riias) on Läti odaviskaja. 2007. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel võitis ta tulemusega 57,01 hõbemedali. 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis sai ta 12. koha uue Läti rekordiga 60,13. Juunis 2012 viskas ta uueks rekordiks 60,70 m. Sinta Ozoliņa-Kovala on abielus odaviskaja Ainārs Kovalsiga.
Fantasmagorie

"Fantasmagorie" on maailma esimene täisanimafilm. Filmi tegi Prantsusmaa kunstnik Émile Cohl seltsile Gaumont. Film esilinastus 17. augustil 1908 Pariisi teatris Théâtre du Gymnase Marie Bell. Film on 1 minut ja 40 sekundit pikk ning sisaldab 700 kaadrit. Iga kaader joonistati eraldi. "Fantasmagorie" (prantsuse). Originaali arhiivikoopia seisuga 11. detsember 2006.
Vadims Vasiļevskis

Vadims Vasiļevskis (sündinud 5. jaanuaril 1982 Riias) on Läti odaviskaja. Tema isiklik rekord on 90,73 meetrit, mille ta saavutas 22. juulil 2007 Tallinnas. See on kõigi aegade 10. tulemus. 2004. aasta suveolümpiamängudel võitis ta odaviskes hõbemedali. 2008. aasta Pekingi olümpiamängudel sai ta 9. koha ja 2012. aasta Londoni olümpiamängudel 21. koha. Ta kandis Läti lippu 2004. ja 2008. aasta suveolümpiamängude avatseremoonial. 2008 Kolme Tähe orden "Vadims Vasiļevskis IAAF-i andmebaasis" (inglise). Vaadatud 25.03.2017.  Vadims Vasiļevskis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Vadims Vasiļevskis Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Iiri keel

Iiri keel (kohalikult gaeilge) on indoeuroopa keelkonna keldi keelte gaeli rühma kuuluv keel, mida kõneldakse peamiselt Iirimaal. Emakeelena kõneleb seda Iirimaal hinnanguliselt 138 000 iirlast. Iiri keel on Iirimaa riigikeel ja esimene ametlik keel (teine on inglise keel) ning on Iirimaa koolides kohustuslik õppeaine. 1. jaanuarist 2007 on iiri keel üks Euroopa Liidu ametlikest keeltest. Iiri keele kõnelejate kompaktset asuala, kus iiri keelel on esimese keele staatus, nimetatakse Gaeltachtideks. Need asuvad peamiselt Donegali, Mayo, Galway, Kerry ja Corki krahvkonnas, väiksemad kogukonnad ka Waterfordi lõunaosas ja Meathi krahvkonnas. Kokku elab nendel aladel umbes 86 000 inimest, kes räägivad kõik kas esimese või teise keelena vabalt iiri keelt. 21. sajandi alguse seisuga on iiri keelel kolm murret: Munsteri murre (lõunamurre), Connachti murre (keskmurre) ja Donegali murre (põhjamurre). 20. sajandil suri välja Leinsteri murre (idamurre). Murdeerinevused on väikesed. Ametlikus läbikäimises ja hariduses kasutatakse 20. sajandi keskel standardiseeritud uusiiri keelt (An Caighdeán Oifigiúil). Umbes 5.–6. sajandist pärit tekstid vanagaeli keeles, millest iiri keel pärineb, on kirjutatud ogamites puutükkidele ja kivide servadele. 7.–8. sajandil hakati iiri keelt kirjutama ladina kirja erivormis iiri kirjas. Vanaiiri kirjakeele norm oli kasutusel 8.–17. sajandil. Vanaiiri verbisüsteem oli väga keerukas. 18. sajandi lõpus rääkis iiri keelt umbes 3,5 miljonit iirlast. Iirikeelne kirjandus http://www.ethnologue.com/language/gle Iiri keel veebisaidil Ethnologue Iiri nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus Iiri keele eestkõneleja loodab abi ELilt, Postimees, 21. aprill 2015 Keeleoskajate statistikat saab tõlgendada mitmeti, Postimees, 21. aprill 2015
1707

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1703 | 1704 | 1705 | 1706 | 1707 | 1708 | 1709 | 1710 | 1711 | ► | ►► 1707. aasta (MDCCVII) oli 18. sajandi 7. aasta. 25. aprill – Hispaania pärilussõda: Hispaania ja Prantsusmaa ühendväed võitsid Almansa lahingus Portugali, Inglismaa ja Hollandi ühendvägesid. 1. mai – Inglismaa ja Šotimaa liidulepinguga moodustati Suurbritannia kuningriik. 22. oktoober – Leidis aset Suurbritannia ajaloo üks rängemaid laevaõnnetusi, kui Scilly saarte lähedal uppus neli Briti mereväe laeva enam kui 1400 inimesega pardal. 28. oktoober – Jaapani lõunaosas toimunud maavärinas ja sellele järgnenud tsunamis hukkus üle 5000 inimese. 16. detsember – Hōei vulkaanipurse: Algas Fuji seni viimane vulkaanipurse, mis lõppes järgmise aasta veebruaris. ... 25. veebruar – Carlo Goldoni, itaalia kirjanik ja ooperilibretist 15. aprill – Leonhard Euler, Šveitsi matemaatik ja füüsik 22. aprill – Henry Fielding, inglise romaanikirjanik ja näitekirjanik 23. mai – Karl von Linné, rootsi loodusteadlane ja arst 7. september – Georges-Louis Leclerc de Buffon, prantsuse loodusteadlane, matemaatik, kosmoloog ja entsüklopedist 18. jaanuar – Otto Mencke, saksa filosoof ja teadlane 3. märts – Aurangzeb, suurmogulite riigi kuues valitseja 30. märts – Sébastien Le Prestre de Vauban, prantsuse sõjainsener 6. aprill – Willem van de Velde noorem, hollandi meremaalija 29. aprill – George Farquhar, iiri näitekirjanik 9. mai – Dietrich Buxtehude, taani-saksa organist ja helilooja 4. juuni – Christophorus Cellarius, saksa ajaloolane 10. oktoober – Johann Reinhold von Patkul, baltisaksa aadlik 27. detsember – Jean Mabillon, prantslasest benediktiini munk, õpetlane ja kirikuajaloolane
Keldi keeled

Keldi keeled kuuluvad indoeuroopa keelkonda. Esimesel aastatuhandel eKr kõneldi keldi keeli suures osas Euroopast Biskaia lahest ja Põhjamerest kuni Musta mere ja Väike-Aasiani. Tänapäeval räägivad keldi keeli vähemusrahvused Briti saartel, Bretagne'is Prantsusmaal, Cape Bretoni saarel Põhja-Ameerikas ja Patagoonias Lõuna-Ameerikas. Keldi keeled jagunevad mandrikeldi ja saartekeldi keelteks. gallia keel leponti keel keltibeeri keel Kõik mandrikeldi keeled surid välja umbes 6. sajandil. iiri keel mänksi keel (viimane emakeelena kõneleja suri 1974) gaeli keel ehk šoti gaeli keel kõmri keel (varem: uelsi keel) korni keel (viimane emakeelena kõneleja suri 1777) bretooni keel keldid keltoloogia
1709

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1705 | 1706 | 1707 | 1708 | 1709 | 1710 | 1711 | 1712 | 1713 | ► | ►► 1709. aasta (MDCCIX) oli 18. sajandi 9. aasta. 8. juuli – Vene tsaari Peeter I väed võitsid Poltava lahingus Karl XII poolt juhitud Rootsi armeed. Ikaldus ja näljahäda Euroopas ... 14. märts – Gabriel Bonnot de Mably, prantsuse filosoof ja ajaloolane 25. juuni – Francesco Araja, itaalia helilooja 9. oktoober – Jean-Baptiste de Belloy, prantsuse vaimulik 18. september – Samuel Johnson, Briti kirjanik, keeleteadlane ja leksikograaf 23. november – Julien Offray de La Mettrie, prantsuse arst ja filosoof 29. detsember – Jelizaveta I (ka Jelizaveta Petrovna), Venemaa keisrinna Ivan Mazepa, Ukraina kasakate hetman 3. veebruar – Rembert von Funcken, Rootsi sõjaväelane 21. märts – Burchard de Volder, Hollandi füüsik ja filosoof 4. mai – Nils Gyldenstolpe, Rootsi diplomaat 31. august – Andrea Pozzo, itaalia jesuiit, barokiajastu maalikunstnik, arhitekt ja kunstiteoreetik 4. september – Jean-François Regnard, prantsuse näitekirjanik 1. detsember – Abraham a Sancta Clara, katoliiklik vaimulik, jutlustaja ja kirjanik
Amanda Lääne

Amanda Lääne (aastani 1932 Amanda Ulm; 9. märts 1897 Kiltsi-Aruküla, Vao vald – 24. aprill 1985 Rakvere) oli eesti näitleja ja laulja. Amanda Lääne töötas aastatel 1921–1944 Narva teatris ja 1944–1960 Rakvere teatris. Ta oli abielus August Läänega. Amanda Lääne Eesti teatri biograafilises leksikonis
1708

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1704 | 1705 | 1706 | 1707 | 1708 | 1709 | 1710 | 1711 | 1712 | ► | ►► 1708. aasta (MDCCVIII) oli 18. sajandi 8. aasta. ... 29. veebruar (vkj 18. veebruar) – venelased küüditasid Tartu saksa linnakodanikud Vologdasse. 30. mai – venelased poosid üles Tartu raehärrad Claus Kroppi ja Abraham Moresini. 23.–28. juuli (vkj 12.–17. juuli) – Põhjasõda: Vene väed tegid Tartu maatasa: hävitati hoonestik ja kaitserajatised. Hävitustööd kajastab Käsu Hansu nutulaul. 27. august (vkj 16. august) – Vinni mõisa alal toimub viimane suurem Eesti alal toimunud Põhjasõja lahing, mis lõppes venelaste võiduga rootslaste üle. Novembris murdis Ülemiste järv läbi kaitsemüürist ja liivavallist. Vesi tungis suure jõuga alla eeslinna ja tekitas uputuse. Narva rajati Peeter I käsul navigatsioonikool. 8. detsember – Franz I, Saksa-Rooma keiser 24. märts – Thomas Polus, Rootsi riigitegelane 20. aprill – Damaris Cudworth Masham, inglise filosoof 12. mai – Adolf Friedrich II (Mecklenburg), esimene Mecklenburg-Strelitzi hertsog 19. mai – Otto Vellingk, Rootsi väejuht ja riigitegelane 1. oktoober – John Blow, Westminster Abbey organist 10. oktoober – David Gregory, Šoti matemaatik ja astronoom Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 93 Heino Rannap, Eesti kooli ja pedagoogika kronoloogia
Hiina aktiniidia

Hiina aktiniidia (Actinidia chinensis) on aktiniidialiste sugukonda kuuluv taimeliik ja ravimtaim. Hiina aktiniidia pärineb Hiina ja Jaapani subtroopilisest piirkonnast. Igihaljas põõsas kasvab kuni 8 m kõrguseks. Hiina aktiniidia on kahekojaline. Lehekuju on munajas, värvus tumeroheline ning lehetipp on terav. Taimelehed ja noored võrsetel on punased karvakesed. Õied on suured ning lõhn meenutab maikellukese oma. Õitseb ainult paar päeva. Vilju nimetatakse marjadeks. Need on suured, viljakest on pruun, viljaliha roheline. Saagi valmimise periood on oktoobris kuni novembris. Üks mari võib sisaldada üle 1000 seemne. Kultuuristamist alustati 20. sajandi alguses, kui taime seemned viidi Hiinast Uus-Meremaale. Seal aretati esimene hiina aktiniidia sort 'Hayward' ning sealt levis kiiresti teistesse riikidesse. Algul nimetati vilju hiina karusmarjaks, kuid hiljem asendati see Uus-Meremaa rahvuslinnu nimetusega "kiivi". Robert Piir (2008). Vähetuntud marjad aias. Tallinn: Maalehe raamat.
Võidu orden

Võidu orden oli Nõukogude Liidu kõrgeim sõjaline autasu. Võidu orden (vene keeles орден «Победа») asutati NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 9. novembril 1943. Ordeniga autasustati kõrgemaid sõjaväelasi, kes on edukalt juhtinud strateegilisi operatsioone. Ordeni statuudi järgi autasustati sellega Punaarmee kõrgemaid sõjaväelasi selliste ühe või mitme rinde operatsioonide eduka läbiviimise eest, mis muutsid kardinaalselt olukorda Punaarmee kasuks. Autasu andmisel ei järgitud statuuti tegelikult alati sõna-sõnalt, näiteks said autasu mõned konstruktorid, aga ka välisriikide väejuhid, ometi kutsus hilisem Leonid Brežnevi autasustamine 1978. aastal ilmse põhjendamatuse tõttu esile NSV Liidu kodanike ja eriti režiimi suhtes muidu lojaalselt meelestatud sõjaveteranide pahameele. Brežnevi autasustamine tühistati perestroika ajal kui statuudile mittevastav. Jossif Stalin (1878–1953), Nõukogude Liidu generalissimus – 29. juulil 1944 ja 26. juunil 1945 Georgi Žukov (1896–1974), Nõukogude Liidu marssal – 10. aprillil 1944 ja 30. märtsil 1945 Aleksandr Vassilevski (1895–1974), Nõukogude Liidu marssal – 10. aprillil 1944 ja 8. septembril 1945 Ivan Konev (1897–1973), Nõukogude Liidu marssal – 30. märtsil 1945 Konstantin Rokossovski (1896–1968), Nõukogude Liidu marssal, Poola marssal – 30. märtsil 1945 Rodion Malinovski (1898–1967), Nõukogude Liidu marssal – 26. aprillil 1945 Fjodor Tolbuhhin (1894–1949), Nõukogude Liidu marssal – 26. aprillil 1945 Leonid Govorov (1897–1955), Nõukogude Liidu marssal – 31. mail 1945 Semjon Timošenko (1895–1970), Nõukogude Liidu marssal – 4. juunil 1945 Aleksei Antonov (1896–1962), Nõukogude Liidu marssal – 4. juunil 1945 Dwight Eisenhower (1890–1969), viietärnikindral, hilisem Ameerika Ühendriikide president – 5. juunil 1945 Bernard Montgomery (1887–1976), feldmarssal – 5. juunil 1945 Mihai I (1921–2017), Rumeenia kuningas, marssal – 6. juulil 1945 Michał Żymierski (1890–1989), Poola marssal – 9. augustil 1945 Kirill Meretskov (1897–1968), Nõukogude Liidu marssal – 8. septembril 1945 Josip Broz Tito (1892–1980), Jugoslaavia marssal – 9. septembril 1945 Leonid Brežnev (1906–1982), Nõukogude Liidu marssal, NLKP Keskkomitee peasekretär, Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimees – 20. veebruaril 1978 (annulleeriti postuumselt 21. septembril 1989)
Cape Breton

Cape Breton (inglise Cape Breton Island, prantsuse île du Cap-Breton, Kanada gaeli Eilean Cheap Breatuinn, mikmaki U'namakika) on saar Atlandi ookeanis Põhja-Ameerika mandri idaranniku lähedal. Kuulub Kanada Nova Scotia provintsi. Saart erladab mandrist 1-3 km laiune Canso väin ja Newfoundlandi saarest Caboti väin. Saart ühendab mandriga 1385 m pikkune Canso teetamm. Cape Bretoni pindala on 10 311 km² ja on seega suuruselt maailma 75. saar ja Kanada. 18. saar. Sisemaal asub 949 km² suurune Cape Breton Highlandsi rahvuspark. Saare algasukad olid mikmaki indiaanlased. Tänapäeval on saarel 5 indiaani reservaati. Esimese eurooplasena külastas saart tõenäoliselt John Cabot 1497. aastal. 17. sajandil koloniseerisid saare prantslased. Nad ehitasid saarele Louisbourgi kindluse, mida peeti tollal läänepoolkera suurimaks. 1763 läks saar Briti Impeeriumi koosseisu. 19. sajandil saabus saarele palju immigrante Šotimaalt. 2001. aastal elas saarel 147 454 inimest.
Bathursti saar

Bathursti saar (inglise keeles Bathurst Island) on saar Põhja-Jäämeres Kanada Arktika saarestikus Kaug-Arktikas. Saare pindala on 16 042 km², millega ta on Kanada 13. ja maailma 54. saar. Saare kõrgeim punkt, Stokesi mägi Stokesi ahelikus, ulatub 457 meetrini. Bathurst kuulub Nunavuti koosseisu. Saart eraldab lõunas olevast Walesi Printsi saarest Vikont Melville'i väin, läänes olevast Parry saarestikust (Melville'i saarest ja Byam Martini saarest) Byam Martini väin, loodes olevast Lougheedist Desbaratsi väin ning idas olevast Devoni saarest ja kagus olevast Cornwallise saarest Penny väin. Kaugemale põhja jääb Ellef Ringnesi saar. Bathursti rannajoon on väga liigestunud. Eriti suured fjordid on põhja- ja läänerannikul. Põhjaranniku suurima fjordi kaldal asubki saare kõrgeim tipp Stokesi mägi. Lääneranniku fjord lõikab saare peaaegu pooleks, pisut suuremaks põhja- ja väiksemaks lõunaosaks, mida ühendab Jääkaru kuru. Rannavetes on palju pisisaari, millest suurimad on Cameron loodes, Helena saar põhjas ja Lowther lõunas. Varem elasid saarel inuitid. 1000. aasta paiku, kui seal oli tänapäevasest mõnevõrra soojem kliima, asus saare idarannikul Brooman Pointi küla, mis kuulus algul Dorseti kultuuri, hiljem Thule kultuuri. 13. sajandil jäeti asula maha. Tänapäeval on Bathurst asustamata, kuid sellel on kaks polaarjaama: Jääkaru kurus asub samanimeline aasta läbi mehitatud Polar Bear Pass ja sellest kirdes, saare idarannikul üksnes suviti mehitatud Walker River. Saare avastas eurooplastele William Edward Parry 1819. aastal Loodeväila otsingutel. Ta andis sellele nime 3. Bathursti hertsogi Henry Bathursti järgi, kes 1812–1827 oli Suurbritannia sõja- ja kolooniate riigisekretär. Hea pinnas on loonud saarel pisut soodsamad tingimused taimestiku kasvuks kui teistel läheduses olevatel saartel. Seal kasvavad samblad, rohttaimed, õistaimed ja kääbuspõõsad, elavad karibuud ja rohkem kui 30 liiki linde. Suviti kohtab saarel jääkarusid. Selletõttu asub saarel Jääkaru kuru riiklik eluslooduse piirkond ja see soovitatakse arvata tulevikus loodava Tuktusiuqvialuki rahvuspargi koosseisu. 1960. ja 1970. aastatel liikus üle saare Maa magnetiline põhjapoolus. Tänapäeval asub magnetpoolus saarest märgatavalt põhja pool. Suur maailma atlas
Ambon

Ambon on mitmetähenduslik sõna: Amboni saar Indoneesias Ambon, linn Amboni saarel Ambon on vald Prantsusmaal Morbihani departemangus Ambon, lugemispult varakristlikus kirikus Ambon, altariesise keskmine osa õigeusu kirikus
Helge Uuetoa

Helge Uuetoa (kuni 1957 Soomet, kuni 1964 Uustalu; 16. aprill 1936 – 16. august 2008) oli eesti lavastuskunstnik. Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1960. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi. Samast aastast töötas Eesti Draamateatris, kus oli mitme Voldemar Panso lavastuse kunstnik (nt „Inimene ja jumal” (1962)”, „Kihnu Jõnn” (1964), „Tabamata ime” (1965)). 1973. aastast töötas Rakvere Teatris. 1973. aastast töötas Helge Uuetoa Eesti Televisioonis (1982. aastast peakunstnikuna). Ta oli näiteks lastelavastuse "Hunt Kriimsilma 9 ametit" nukkude looja. Ta on juhendanud lasteringe, 2000. aastatel tegi kujundustöid Kaari Sillamaa muusikateatris. Eve Heinla, "Helge kannatas aastaid poja terrori all...", Õhtuleht 22. august 2008 "Helge Uuetoa 16. IV 1936 – 16. VIII 2008". Nekroloog. // Sirp, 29. august 2008 Haud Tallinna Metsakalmistul
Jaan Teemanti neljas valitsus

Jaan Teemanti neljas valitsus tegutses 19. veebruarist kuni 19. juulini 1932. Jaan Teemanti neljas valitsus asus ametisse, sest Konstantin Pätsi valitsus astus Riigikogu jõudude vahekorra muutumise tulemusel tagasi. 26. jaanuaril ühinesid Põllumeeste Kogude ja Põllumeeste, Asunikkude ja Väikemaapidajate Koonduse Riigikogu rühmad. 29. jaanuaril ühinesid Rahvaerakonna ja Tööerakonna saadikurühmad Riigikogus Rahvuslikuks Keskerakonna saadikurühmaks. Lisaks moodustunud rühmale tegutsesid Riigikogus ka Ühinenud Põllumeeste ja Sotsialistide saadikurühmad. 21. kuni 23. maini 1932 toimusid V Riigikogu valimised, mille tulemusel asus 19. juulil 1932 ametisse Kaarel Eenpalu esimene valitsus. Riigivanem – Jaan Teemant Välisminister ja Riigivanema asetäitja – Jaan Tõnisson Kohtu- ja siseminister – Ado Anderkopp Põllutööminister – Oskar Köster Haridus- ja sotsiaalminister – Jaan Hünerson Majandusminister – Oskar Suursööt Kaitseminister – August Kerem Teedeminister – Jaan Raudsepp Vabariigi Valitsuse otsus 19. veebruarist 1932 Vabariigi Valitsuse koosolekute protokollid alates 19. veebruarist 1932 Jaan Teemandi neljas walitsus., Päewaleht, nr. 50, 20 veebruar 1932