laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Argaaniapuu

Argaaniapuu (Argania spinosa) on sapotillipuuliste sugukonda kuuluv puu, argaaniapuu perekonna ainus liik. Argaaniapuu kasvab endeemsena Maroko edelaosa poolkõrbes ja Alžeeria lääneosas Tindoufi ümbruses. Kunagi oli argaaniapuu levinud kogu Põhja-Aafrikas, kuid nüüd on puu umbes 2,5 miljoni hektarine levila arvatud UNESCO biosfäärikaitseala koosseisu. Argaaniapuul on kuni 30 meetri sügavusele ulatuv juurestik ja muu hulgas tänu sellele on ta hästi kohanenud kuiva kliimaga, sealhulgas pikaajalise põuaga. Ta talub hästi kuumust ja on pinnase suhtes vähenõudlik. Puul on tähtis roll pinnase erosiooni takistamises ja kõrbestumise leviku piiramises. Puu elab 150–200 aasta vanuseks. Puu kasvab 8–10 meetri kõrguseks. Tüvi on sageli mitmeharuline ning väändunud ja sõlmiline. See muudab elu lihtsamaks kodukitsedel, kes armastavad puu otsas lehtede ja viljadega maiustamas käia. Oksad on ogalised, lehed on ovaalsed, 2–4 cm pikkused. Puu õitseb aprillis. Õied on väiksed ja kollakasrohelised, viie kroonlehega. Vili on 2–4 cm pikkune ja 1,5–3 cm laiune. Vilja südamikus on väga kõva koorega pähkel, mis sisaldab 1–3 õlirikast mandlikujulist seemet. Pähklit ümbritseb lihakas viljasein ja paks koor. Roheline vili muutub valmides kollaseks ja lõpuks kuivab pealiskiht punakaspruuniks koorikuks. Juulis ja augustis kukub vili puu otsast alla. Kitsed suudavad seedida üksnes vilja mahlakat osa, kõvad pähklid väljuvad tervetena ja kohalikud korjavad need hiljem kokku, et neist õli valmistada. Argaaniapuu seemnetest valmistatakse argaaniaõli, mis on väärtuslik tooraine nii toiduainete-, kosmeetika- kui ka farmaatsiatööstusele. Puitu on kasutatud kütteks ja tarbeesemete valmistamises. Kütteks kasutatakse ka seemnekestasid. Õlipressimise jääke kasutatakse loomasöödana. Argaaniaõli tootmine on Maroko lõunaosa elanike oluline elatusallikas. Varem valmistati õli oma majapidamises ja müüdi eraviisiliselt. Nüüd aga on tootmine koondunud kooperatiividesse, kus töötavad naised. See on paljudes piirkondades naiste jaoks ainuke võimalus töötada väljaspool kodu ja raha teenida. Biosphere Reserve Information "The Argane Tree". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2013. Vaadatud 1. jaanuaril 2014. "Argan: the tree of life". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. aprill 2009. Vaadatud 1. jaanuaril 2014. Anatomy of the argan fruit "Ardent for Argan". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. juuli 2011. Vaadatud 1. jaanuaril 2014. Argan oil helps Moroccan women become breadwinners  Argaaniapuu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis The Argane Foundation Ardent for Argan Argan: the tree of life
Küngas

Küngas on mäest väiksem positiivne pinnavorm. Eestis levinud definitsiooni kohaselt on künka suhtelise kõrguse ülempiiriks ehk mäe suhtelise kõrguse alampiiriks 200 meetrit. Selle definitsiooni kohaselt on kõik Eesti "mäed" tegelikult künkad. Künka ja mäe piir ei ole rangelt fikseeritud ning mujal maailmas kasutatakse neil vahetegemiseks ka teisi kriteeriume. Künkad tulevad reljeefis üldiselt hästi esile. Küngastel on piiratud ulatus ja kujult on nad pigem sujuvad kui järsud ja sakilised, erinedes selle poolest kaljustest mägedest. Kink Hendrik Relve, Sirje Kaljula. Loodusőpetus VI klassile, 2. osa. 11. peatükk Koolibri, 2005, lk 10.
Lõhelased

Lõhelased (Salmonidae) on luukalade sugukond. Lõhelaste sugukonda klassifitseeritakse järgmised kiiruimsete alamsugukonnad: Thymallinae Salmoninae – pärislõhelased Coregoninae – siiglased. Loomade elu 4:120. Crête-Lafrenière, Alexis; Weir, Laura K.; Bernatchez, Louis (2012). "Framing the Salmonidae Family Phylogenetic Portrait: A More Complete Picture from Increased Taxon Sampling". PLOS ONE. 7 (10): e46662. Bibcode:2012PLoSO...746662C. DOI:10.1371/journal.pone.0046662. PMC 3465342. PMID 23071608. Shedko, S. V.; Miroshnichenko, I. L.; Nemkova, G. A. (2013). "Phylogeny of salmonids (salmoniformes: Salmonidae) and its molecular dating: Analysis of mtDNA data". Russian Journal of Genetics. 49 (6): 623–637. DOI:10.1134/S1022795413060112. PMID 24450195. S2CID 17706105. Sissekanne AWD-s Sissekanne Fauna Europaea-s Sissekanne FishBase-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Salmonidae seisuga 01.01.2014.
Juurpuu

Juurpuu (Lõuna-Eestis jugu, Häädemeestel ja Kihnus kambakas) on koos juurega võetud puu oksaharud, mida talurahvakultuuris kasutati kõverate asjade valmistamisel. Nendeks asjadeks võisid olla rangipuud, paatide juurkaared. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 33 "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 01.01.2014)
Lõhelised

Lõhelised (Salmoniformes) on luukalade selts. Lõheliste seltsi klassifitseeritakse üks luukalade sugukond: Salmonidae – lõhelased G. Cuvier, 1816. Loomade elu 4:120. Sissekanne AWD-s Sissekanne Fauna Europaea-s Sissekanne FishBase-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Salmonidae seisuga 01.01.2014.
Tuur (tööriist)

Tuur (ka: jäätuur) on ümmargusest puuvarrest ja varre otsa liidetud raudterast talipüügiriist, millega vanasti tehti jää sisse auke. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 37 Tuur (tööriist) Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Kaevekepp

Kaevekepp on otsast teritatud kepp, mida vanasti kasutati nt mugulate väljakaevamiseks, mulla kobestamiseks. Kaevekepp on labida eelkäija. labidas Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 44
Lõhe (perekond)

Lõhe (Salmo) ehk väärislõhe ehk pärislõhe on luukalade perekond. Lõhe perekonda klassifitseeritakse järgmised luukalade liigid: Salmo aphelios Salmo balcanicus Salmo carpio Salmo cettii Salmo dentex Salmo ezenami Salmo ferox Salmo fibreni Salmo ischchan – sevani lõhe ehk išhan Salmo labrax Salmo letnica – ohridi lõhe Salmo lumi Salmo macedonicus Salmo marmoratus Salmo nigripinnis Salmo obtusirostris Salmo pallaryi Salmo pelagonicus Salmo peristericus Salmo platycephalus Salmo rhodanensis Salmo salar – lõhe ehk väärislõhe Salmo schiefermuelleri Salmo stomachicus Salmo taleri Salmo trutta – meriforell ehk iherus Salmo visovacensis Salmo zrmanjaensis. Loomade elu 4:125. Sissekanne AWD-s Sissekanne Fauna Europaeas Sissekanne FishBase'is Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Salmo seisuga 01.01.2014.
Aleksandr Gortšakov

Vürst (aastast 1871 hiilguslik vürst) Aleksandr Mihhailovitš Gortšakov (vene keeles Александр Михайлович Горчаков) (4. juuni (ukj 15. juuni) 1798 Taebla mõis – 27. veebruar (ukj 11. märts) 1883 Baden-Baden) oli Venemaa Keisririigi diplomaat ja riigitegelane, riigikantsler. 2010. aastal asutas Venemaa president Dmitri Medvedev Aleksandr Gortšakovi nimelise fondi avaliku diplomaatia toetuseks. Fond hakkas tegutsema välisministeeriumi haldusalas ning selle eesmärgiks on toetada valitsusväliste organisatsioonide osalemist rahvusvahelises koostöös. Gortšakov Kalev Jaago. Tõend Vene välisministri Aleksandr Gortšakovi sündimisest Taeblas 1798. aastal., Läänemaa Muuseumi toimetised XIII, Läänemaa Muuseum 2010
Christina (Lotring)

Christina (november 1521 Nyborg – 10. detsember 1590 Nancy) oli Taani printsess ning Milano ja Lorraine'i hertsoginna. Christina oli Taani kuninga Christian II ja Austria Isabella tütar. Tema vennad surid kõik noorelt, kuid tal oli vanem õde Dorothea (1520–1580). 1523. aastal toimus Taanis paleepööre. Christian II kukutati ja tema asemel hakkas valitsema tema onu Frederik I. Christina vanemad põgenesid sugulaste juurde Madalmaadesse, kus tüdruk koos oma õega üles kasvas. Tema ema suri juba 1526, isa alles 1559. 4. mail 1534 abiellus 12-aastane Christina 39-aastase Milano hertsogi Francesco II Sforzaga, kes suri juba 1. novembril 1535. Nad ei kohtunud omavahel kunagi; isegi pulmatseremoonia peeti eri riikides. Christina sai tuntuks oma ilu ja hea hariduse poolest. 1538 saabus Hans Holbein Mandri-Euroopasse tähtsaid aadlidaame maalima, et nende välimust näidata Henry VIII-le, kes otsis pärast Jane Seymouri surma endale neljandat naist. Maal Christinast on säilinud, kuid Christina keeldus abielust Henry VIII-ga, kellest levisid kuulujutud, et ta kohtleb oma naisi halvasti. Tema ütlus, et ta abielluks Henry VIII-ga ainult juhul, kui tal oleks kaks pead (viidates Henry VIII teisele abikaasale Anne Boleynile, kellel raiuti pea maha), põhjustas skandaali. Christina abiellus 10. juulil 1541 Brüsselis Lorraine'i pärija François'ga, kes sai Lorraine'i hertsogiks 1544 ja hukkus õnnetusjuhtumis 12. juunil 1545. Neil oli kolm last: Charles (1543–1608), Lorraine'i hertsog (esialgu valitses tema eest regendina Christina); Renata (1544–1602), abiellus Baieri hertsogi Wilhelm V-ga; Dorotea (1545–1612), abiellus Braunschweigi hertsogi Erich II ja pärast Varamboni markii Marc de Ryega.
Alexander Smith

Alexander Smith on mitme tuntud inimese nimi: Alexander Smith, Šoti luuletaja (1830–1867) Alexander Smith, Ameerika keemik (1865–1922) Alexander Gordon Smith, Briti lastekirjanik (sündinud 1979) Alexander H. Smith, Ameerika mükoloog (1904–1986) Alexander Douglas Smith, USA Ameerika jalgpalli mängija (sündinud 1984)
Kaluriküla

Kaluriküla on külatüüp, mida iseloomustab elumajade paiknemine piki rannikut, kusjuures merepoolsesse külge jäid paadisadamad ja võrkaiad, ning vastaspoolde külatee ja aiamaad. Kalurikülasid on olnud ka Eesti rannikupiirkonnas. Eesti külatüübid Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 48
Kartulipüss (etnograafia)

Kartulipüss (ka: hanesulepüss) on endisaegne mänguasi, mis koosnes puupulga sisse käivast sulerootsust. Mänguasja kasutati nii, et sulerootsu peenemasse otsa pandi kartulikork, mis seejärel puupulka lüües plaksatades välja lendas. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 54 Kartulipüss (etnograafia) Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Kraater

Kraater ehk vulkaanikraater on vulkaanilise materjali, vahel ka muu materjali kuhjumisel moodustunud ümara põhiplaaniga negatiivne pinnavorm. Harilikult asuvad kraatrid mäe (vulkaani) tipus. Tegevvulkaani kraatri põhjas on lõhed või lõõrid, mille kaudu pääsevad maapinnale magma, gaasid ja muud ained. Kustunud vulkaanidel on lõõrid sageli läbipääsmatud. Kraatrist väljuvad ained pärinevad magmakambrist ja on seal suure rõhu all, harilikult ka väga kuumad. Mõnikord väljuvad nad kraatrist väga suure kiirusega. Seetõttu on tegevvulkaani kraatris ohtlik viibida. Kraater võib moodustuda peale vulkaanilise materjali kraatrivallidele kuhjumise ka plahvatusliku vulkaanipurske tagajärjel. Vulkaanipursete tagajärjel võivad vulkaanis olevad lõhed ja lõõrid sulguda ja mujal tekkida. Võib juhtuda, et ühte kraatrisse viivad avaused sulguvad ja tekivad mujale vulkaani välispinnale viivad avad. Seetõttu on vulkaane, millel on mitu kraatrit. Kui üks nendest on vulkaani tipus, nimetatakse seda peakraatriks, ülejäänuid, mäe küljel olevaid, nimetatakse kõrvalkraatriteks. Kui kraater täitub veega, nimetatakse tekkinud järve kraatrijärveks. Kraatrijärved on tavaliselt sügavad. Maailma kõige sügavam kraatrijärv Crater Lake on 594 m sügav. Kraatri kõik servad ei pruugi olla ühekõrgused. Juhtub, et vulkaanipurske või maavärina tagajärjel variseb osa mäest kokku ja seetõttu on kraatri üks serv oluliselt madalam teistest. Niisugune olukord võib tekkida ka siis, kui kraatrijärv suudab erosiooni tulemusena vulkaaniseina läbi uuristada ja sealtkaudu täielikult või osaliselt tühjaks voolab. Kõik kraatrid ei asu mäe tipus. Leidub suhteliselt madalaid, lameda põhjaga ja laiu kraatreid, mida nimetatakse maarideks. Maarid on tavaliselt täitunud veega ja niimoodi moodustanud maarijärve. Kraatri ja sellega koos osa vulkaani kokkukukkumisel tekkinud negatiivset pinnavormi nimetatakse kaldeeraks. Maailma kõige suurem kaldeerajärv on Sumatral asuv Toba järv, mille pindala on 1000 km². Lisaks Maale on vulkaanikraatreid tuvastatud mitmel teiselgi Päikesesüsteemi taevakehal. Maast suurematel Päikesesüsteemi taevakehadel kraatreid ei ole, sest neil puudub tahke pind.
Zenbei Uchijima

Zenbei Uchijima (sündinud 27. augustil 1929) on jaapani teadlane, biometeoroloog. Ta töötab Miyazaki Linnaülikoolis. Ta on uurinud kliimamuutuste mõju taimkattele. Ta on Eesti Looduseuurijate Seltsi auliige.
Miyazaki Linnaülikool

Miyazaki Linnaülikool (jaapani keeles 宮崎公立大学 Miyazaki kōritsu daigaku) on ülikool Miyazakis Jaapanis. Ülikool on asutatud 1993. aastal. Ülikooli koduleht
Keksumäng

Keksumäng (ka keks) on hüppamismäng. Mänguväljak koosneb kuni kümnest joonistatud nelinurksest kastist, mis koos moodustavad teatava kujundi ehk kekskasti. Kummikeks Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 78
Martin Plaser

Martin Plaser (sündinud 16. augustil 1980) on eesti maadleja ja maadlusaktivist. MTÜ Toeta Eesti Maadlust kampaaniajuht ja maadlusklubi Korrus 3 maadlustreener. 2013. aasta auhinnagalal Spordiaasta Tähed andis Eesti Olümpiakomitee talle auhinna Spordihing 2013. 2012. aastal võitis Eesti meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 96 kg pronksmedali. 2013. aastal saavutas Eesti meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses absoluutkaalus hõbemedali. 2014. aastal saavutas Eesti meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 80 kg pronksmedali. "Minu teine miljon" "Üraski hääl läbi küproki" "Onu Heino killuraamat: einoh, pulli peab saama!" [1] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. jaanuar 2014. Vaadatud 1. jaanuaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. jaanuar 2014. Vaadatud 5. jaanuaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. jaanuar 2014. Vaadatud 5. jaanuaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) [2] Martin Plaser-Sport24
Koormapuu

Koormapuu on vilja- või heinakoormale pikkupidi peale pandav puu, mis köiega kinnitatult hoiab koormat kinni. Eesti talurahvas on koormapuud kasutanud eriti viljavihkude vedamisel. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 96 Koormapuu Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Abitootmine

Abitootmine on ettevõtte tootmistegevuse osa, mis teenindab põhitootmist. Abitootmise alla kuuluvad näiteks: ettevõtte energiavarustus seadmete järelevalve seadmete hooldus seadmete remont toodangu kvaliteedi kontrollimine materjalide, toorainete ja pooltoodete vastuvõtmine, vedu ja säilitamine Abitootmiseks on nimetatud ka tootmist ettevõtte põhitegevuse kõrval. Abitööline
Goceano

Goceano (sardi keeles Sa Costèra) on ajalooline piirkond Itaalias Sardiinia saare keskosas. Goceano pindala on hinnanguliselt 480 km² ja elanikke on umbes 13 000. Peamised keskused on Bono, Benetutti ja Bultei. Piirkonna vanim asula on Anela. Piirkonnas on üheksa Sassari provintsi valda: Bono, Benetutti, Bultei, Anela, Nule, Esporlatu, Illorai, Burgos ja Bottidda. Goceano piirneb Monteacuto, Meilogu, Marghine ja Barbagia di Nuoro piirkonnaga. Koduleht (itaalia keeles)
Peter Jackson (täpsustus)

Peter Jackson on mitme tuntud inimese nimi: Peter Jackson oli Ernest Hemingway pseudonüüm tema teisel Toronto-perioodil Peter Jackson, Uus-Meremaa režissöör (1961–) Peter H. Jackson, Briti sõudja (1912–1983) Peter Jackson, Austraalia moelooja (1928–2008) Peter Wyse Jackson, iiri botaanik (1955–) Peter Jackson, Briti ajaloolane Peter Jackson, Briti geograaf
Marghine

Marghine on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare keskosas. Peamine keskus on 10 800 elanikuga Macomer. Piirkonna kirdeosas laiub Burgose mets (foresta Burgos), kus leidub arvukalt nuraage, sealhulgas Orolo, Ponte, Santa Barbara, Santa Sabina, Orolio ja Corbose nuraagid. Sissepääs Orolo nuraagi Vaade Orolo nuraagile läänest Piirkonnas on üheksa Nuoro provintsi valda: Birori, Bolotana, Borore, Bortigali, Dualchi, Lei, Macomer, Noragugume ja Silanus. Marghine piirneb Planargia, Meilogu, Goceano, Barbagia di Nuoro, Barbagia di Ollolai, Barigadu, Campidano di Oristano ja Montiferru piirkonnaga. Marghine pindala on 475,42 km² ja elanike arv 23 127. Marghine veebisaidil GAL MArghine Marghine veebisaidil SardegnaTurismo
Planargia

Planargia (sardi keeles Pianàlza) on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare lääneosas. Peamine keskus on Bosa. Piirkonna kümme valda jagunevad kahe provintsi vahel: Bosa, Flussio, Magomadas, Modolo, Montresta, Sagama, Suni, Tinnura ja Tresnuraghes on Oristano provintsis ning Sindia Nuoro provintsis. Planargia piirneb Sassarese, Meilogu, Marghine ja Montiferru piirkonnaga. Giuseppe Meloni, La Planargia nel Medioevo, nel volume La Planargia, Cagliari, 1994 Francesco Floris (a cura di), Grande Enciclopedia della Sardegna, Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007.
Harilik melon

Harilik melon ehk dessertmelon (Cucumis melo subsp. melo) on meloni alamliik. Pitrati jt (2000) järgi on harilikul melonil järgmised teisendid: Cucumis melo var. adana Pangalo – euroopa melon Cucumis melo var. ameri Pangalo – amerimelon Cucumis melo var. chandalak Pangalo – handaljakmelon Cucumis melo var. chate Hasselsquist – kattamelon Cucumis melo var. chito Morren Cucumis melo var. dudaim L. Cucumis melo var. flexuosus (L.) Naudin. – kurkmelon Cucumis melo var. inodorus Jacquin – talimelon Cucumis melo var. reticulatus Cucumis melo var. tibish Mohamed. Sissekanne Eesti Entsüklopeedia veebipõhises teabevaramus, Veebiversioon (vaadatud 01.01.2014) Pitrat, M., Hanelt, P., Hammer, K., 2000. Some comments on infraspecific classification of cultivars of melon. Acta Horticulturae, 510: 29-36. Sissekanne eestikeelsete taimenimede andmebaasis
Oboe

Oboe (prantsuse sõnast haut-bois – 'kõrge (lärmikas) puu', itaalia keeles oboe) on kaasaegse orkestri instrument, topeltlesthuuliku ehk trostiga puupuhkpill. Oboe heliulatus on b-g3. Oboe tämber on nasaalne, teravapoolne ja läbitungiv, ent samas ka sametjas. Vaatamata pilli peaasjalikult nasaalsele tämbrile on oboe olnud sajandite vältel eriti just melanhoolia ja kurbuse muusikaline väljendaja. Algselt oli oboe karjuste ja jahimeeste pill, keskaegsed trubaduurid ja truväärid mängisid oboe eelkäijatel, 17. sajandi keskel võeti oboe kasutusele orkestris. Oboed kasutatakse tavaliselt orkestripillina, kuid sellele on ka kirjutatud mitmeid soolokontserte ja -sonaate. Esimese oboekontserdi kirjutas Domenico Marcheselli 1708. aastal. Säilinud pole sellest aga midagi peale pealkirja "Academico Formato". Eriti palju repertuaari leidub barokiajastust, mil oboeteoseid kirjutasid teiste hulgas Tomaso Albinoni, Johann Sebastian Bach, Georg Philipp Telemann ja Antonio Vivaldi. Heinz Holliger Léon Goossnes Marcel Tabuteau Maurice Bourgue Thomas Indermühle François Leleux Albrecht Mayer Kalev Kuljus Nils Rõõmussaar Riivo Kallasmaa Jaan Hargel
Meilogu

Meilogu on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare lääneosas. Meilogu moodustab osa Logudoro piirkonnast. Meilogus asub nõndanimetatud Nuraagide org (valle dei Nuraghi) koos Santu Antine nuraagi (nuraghe Santu Antine) arheoloogilise piirkonnaga. Piirkonnas on järgmised Sassari provintsi vallad: Ardara, Banari, Bessude, Bonnanaro, Bonorva, Borutta, Cheremule, Cossoine, Giave, Ittireddu, Mara, Monteleone Rocca Doria, Mores, Padria, Pozzomaggiore, Romana, Semestene, Siligo, Thiesi, Torralba ja Villanova Monteleone. Meilogu piirneb Monteacuto, Sassarese, Planargia, Marghine ja Goceano piirkonnaga. Oes Fraigase nuraag Santu Antine nuraag S. Chessa, Le Dimore rurali in Sardegna, con particolare riferimento al Monteacuto, al Goceano, al Meilogu e alla Gallura, Cargeghe, Documenta, 2008. G. Deriu, L'insediamento umano medioevale nella curatoria di "Costa de Addes" (Comuni di Bonorva e Semestene), Sassari, Magnum, 2000 (accoglie pure la ristampa dello Studio sui centri storici medioevali del Meilogu, Bonorva, Comunità Montana N. 5 del Logudoro, 1991). Cagliari, Logus Mondi Interattivi, 2012, eBook. G. Deriu - S. Chessa, L'assetto territoriale dell'odierno Meilogu dal Basso Medioevo ai nostri giorni con particolare riferimento alle curatorie di Meilogu e Costa de Addes, in Meilogu, Tomo I, Cargeghe, Documenta, 2011. G. Deriu, L'assetto territoriale dell'odierno Meilogu dal Basso Medioevo ai nostri giorni (secoli XI-XXI), Cagliari, Logus Mondi Interattivi, 2012, eBook. S. Ginesu, I vulcani del Logudoro-Mejlogu, Sassari, 1992. Z. Rubattu - F. Virdis, Il Logudoro Meilogu, Rimini, Maggioli, 1990. Unione di Comuni "Meilogu", sito Internet (http://www.unionecomunimeilogu.it).
Pärislõhelased

Pärislõhelased (Salmoninae) on luukalade alamsugukond. Pärislõhelaste alamsugukonda klassifitseeritakse järgmised luukalade perekonnad: Brachymystax Günther, 1866 Hucho Günther, 1866 – taimen Oncorhynchus Suckley, 1861 – idalõhe Parahucho Vladykov, 1963 Salmo Linnaeus, 1758 – lõhe Salvelinus Richardson, 1836 – paalia Salvethymus Chereshnev et Skopets, 1990. Loomade elu 4:120. Sissekanne ITIS-es Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Salmoninae seisuga 01.01.2014.
Montiferru

Montiferru on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare lääneosas. Selle kõrgeim punkt on Monte Urtigu (1050 m). Montiferru on saanud nime vulkaanilise tekkega Montiferru kaljumassiivi järgi. Piirkonnas on kaheksa Oristano provintsi valda: Bonarcado, Cuglieri, Narbolia, Paulilatino, Santu Lussurgiu, Scano di Montiferro, Seneghe ja Sennariolo. Montiferru piirneb Planargia, Marghine ja Campidano di Oristano piirkonnaga. Veskijõe juga Veskijõe juga San Leonardo kirik Daik Santu Lussurgius Vaade Santu Lussurgiule kagust, taamal Montiferru Santa Caterina di Pittinuri faktsioon Santa Caterina di Pittinuri faktsioon Giovanni Mele. Montiferru. Casa editrice EdiSar. Cagliari, 1993. Piano Paesaggistico Regionale – Scheda Monti Ferru Download di Itinerario nell'Isola di Sardegna, Alberto la Marmora
Argaaniapuu (perekond)

Argaaniapuu (Argania) on puude perekond. Argaaniapuu perekonda klassifitseeritakse üks puuliik: Argania spinosa (L.) Skeels – argaaniapuu. Argaaniapuud kasvavad Marokos, Alžeerias ja Vahemere-äärsetes riikides. Sissekanne GRIN-is, Veebiversion (vaadatud 01.01.2014) (inglise keeles) Sissekanne GRIN-is
Campidano di Oristano

Campidano di Oristano on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare lääneosas. Piirkonnas on järgmised Oristano provintsi vallad: Arborea, Baratili San Pietro, Bauladu, Cabras, Marrubiu, Milis, Nurachi, Ollastra, Oristano, Palmas Arborea, Riola Sardo, Santa Giusta, San Nicolò d'Arcidano, San Vero Milis, Siamaggiore, Siamanna, Siapiccia, Simaxis, Solarussa, Terralba, Tramatza, Uras, Villaurbana, Zeddiani ja Zerfaliu. Campidano di Oristano piirneb Montiferru, Marghine, Barigadu, Marmilla ja Monreale piirkonnaga. Santa Giusta
Marmilla

Marmilla on ajaloolis-geograafiline piirkond Itaalias Sardiinia saare keskosas. Piirkonnas on järgmised vallad, mis jäävad Lõuna-Sardiinia ja Oristano provintsi: Albagiara, Ales, Baressa, Barumini, Collinas, Curcuris, Furtei, Genuri, Gesturi, Gonnoscodina, Gonnostramatza, Las Plassas, Lunamatrona, Masullas, Mogoro, Morgongiori, Nureci, Pau, Pauli Arbarei, Pompu, Sanluri, Sardara, Segariu, Senis, Setzu, Siddi, Simala, Sini, Siris, Tuili, Turri, Ussaramanna, Villamar, Villanovaforru, Villanovafranca. Marmilla piirneb Campidano di Oristano, Barigadu, Sarcidano, Trexenta, Campidano di Cagliari ja Campidano di Sanluri piirkonnaga. Marmilla pindala on 480 km² ja elanike arv 28 320. Piirkond on nime saanud Marmilla kastelli (ka castello di Las Plassas) järgi. Su Nuraxi nuraag Barumini nuraagide külas (villaggio nuragico di Su Nuraxi) Marmilla kastell Opuscolo divulgativo sulla Marmilla Il nuraghe Cuccurada di Mogoro su www.archeologiasarda.com, con panoramiche QTVR