laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Joann (Aleksejev)

Joann (ilmaliku nimega Georgi Mihhailovitš Aleksejev, vene keeles Георгий Михайлович Алексеев; 20. jaanuar 1892 Gattšina – 16. juuli 1966 Gorki) oli vene rahvusest õigeusu vaimulik, kes elas ja töötas alates 1919. aastast Eestis. Georgi Aleksejev oli üks Nõmme õigeusu koguduse asutajaliikmeid, selle koguduse koorijuht ja nõukogu esimees. Preestriks pühitseti ta 1931. aastal. Aastatel 1955–1961 oli ta Tallinna ja Eesti piiskop ning aastast 1958 ühtlasi ka Riia ja Läti peapiiskop. Nendelt ametikohtadelt vabastati ta 1961. aastal ja viidi üle Gorki peapiiskopiks, kellena ta teenis õigeusu kirikut oma surmani viis aastat hiljem. Suri Gorkis, tema põrm toodi Eestisse ja maeti Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
Richard von Weizsäcker

Richard Carl von Weizsäcker (15. aprill 1920 Stuttgart – 31. jaanuar 2015 Berliin) oli Saksamaa poliitik, president 1984–1994. Vabahärra. Tema isa Ernst von Weizsäcker sai 1916 aadlitiitli "vabahärra". Isa oli Natsi-Saksamaa poliitik ja diplomaat, 1938–1943 välisministeeriumi kantsler ja 1943–1945 Saksamaa suursaadik Vatikanis. 1949. aastal mõisteti ta sõjakurjategijana seitsmeks aastaks vangi ja ta suri 1951. aastal. Isa töö tõttu diplomaadina pidi pere palju kolima. Nad elasid 1920–24 Baselis, 1924–1826 Kopenhaagenis, 1931–1933 Oslos, 1933–1936 Bernis ja alates 1936 Berliinis. Tema vend oli filosoof ja füüsik Carl Friedrich von Weizsäcker. Teine vend Heinrich hukkus 1939 sõjas. Noorem õde Elisabeth abiellus Konrad Reiseriga, kes 1993–2003 oli Maailma Kirikute Nõukogu peasekretär. Ta õppis Oxfordi ülikoolis filosoofiat ja ajalugu. Teise maailmasõja ajal võitles ta ohvitserina Saksa sõjaväes ja sai idarindel 2 korda haavata, sõdis muuseas ka Eestis Sõrve lahingutes. 1945 sai ta Ida-Preisimaal haavata ja oli pärast seda kuni sõja lõpuni ravil. Pärast sõda õppis ta Göttingeni ülikoolis õigusteadust. Isa üle peetud kohtuprotsessil, kus isa süüdistati juutide deporteerimisele kaasaaitamises okupeeritud Prantsusmaalt, tegutses ta oma isa kaitsenõukogu assistendina. Esimese riikliku eksami õigusteaduses andis ta 1950, teise 1953 ja 1955 sai ta õigusteaduse doktorikraadi. 1953 abiellus ta Marianne von Kretschmanniga. Neil on neli last: Robert Klaus on Müncheni ülikooli majandusprofessor, Andreas on Müncheni Kunstiakadeemia kunstiprofessor, Beatrice on jurist ja ajakirjanik ning Fritz Eckart on meditsiiniprofessor. 1964–1970 ja 1979–1981 oli Richard von Weizsäcker Saksamaa evangeelsete kirikute kongressi (Saksamaa Evangeelne Kirikupäev) president. 2001–2003 oli selsamal positsioonil tema õde Elisabeth Raiser. Richard von Weizsäcker liitus 1954 Kristlik-Demokraatliku Liiduga ja oli Bundestagi saadik 1969–1981, sealhulgas alates 1979 Bundestagi asepresident. 1981–84 oli ta Lääne-Berliini linnapea. 1984 valiti Richard von Weizsäcker Saksamaa presidendiks. 23. mail 1989 valiti ta tagasi, olles seni ainus, kes valitud presidendi ametisse ilma vastaskandidaatideta. Tema valitsusajal toimus Saksamaa taasühinemine ja temast sai esimene ühinenud Saksamaa riigipea. 1993. aasta juulis käis ta riigivisiidil Eestis. 2005 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk
Toomas Randvere

Toomas Randvere (24. oktoober 1933 – 3. november 2007) oli eesti neurokirurg. Ta lõpetas 1948. aastal Tallinna 29. Mittetäieliku Keskkooli ja 1952. aastal Tallinna 10. Keskkooli. 1961. aastal asus ta tööle neurokirurgina Tallinnas. Ta on olnud Põhja-Eesti Regionaalhaigla neurokirurgia osakonna juhataja. Patsiendi hepatiit pani arsti aastateks jooksma. – Terviseleht, 30. aprill 2003 Toomas Randvere 70. – Hippokrates, 2003, nr 48, lk 694–695. Foto
Noorte jalgpalli maailmameistrivõistlused

Noorte jalgpalli maailmameistrivõistlused (alla 17-aastased) toimuvad alates 1985. aastast. Noorte maailmameistrivõistluste finaalid:
Juunioride jalgpalli maailmameistrivõistlused

Juunioride jalgpalli maailmameistrivõistlused (alla 20-aastastele) toimuvad alates 1977. aastast.
Makita küla

Makita on küla Valga maakonnas Otepää vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Palupera valda. 1977. aastast 2007. aasta novembrini oli liidetud Lutike külaga. Külas asub Looga kabelimägi, millel paikneb muistne kalmistu (14.–17. sajand). Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.07.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Malta (täpsustus)

Malta on mitme koha nimi: Malta, riik ja saarestik Vahemeres Malta saar, Malta peasaar Malta, linn USA-s Montana osariigis Malta, küla Lätis Rēzekne piirkonnas Malta, küla Lätis Viļāni piirkonnas Malta, vald Austrias Malta, Rootsi ansambel Malta koer, koeratõug Malta jõgi Air Malta Malta mehhanism Malta ordu Demetrio Aguilera Malta
U.S. Bank Tower

U.S. Bank Tower on pilvelõhkuja Ameerika Ühendriikides Los Angeleses. See on USA kõrguselt 10. hoone ja kõrgeim ülekõrguja Chicagost lääne pool. See on ehitatud maavärinakindlaks (kuni 8,3 magnituudi). Hoone kõrgus on 310 m ja sel on 73 korrust. See valmis aastatel 1987–1990. Arhitekt on Henry N. Cobb. Hoone aadress on 633 West Fifth Street. Filmis "Iseseisvuspäev" oli U.S. Bank Tower esimene tulnukate hävitatud sihtmärk.
Aili Leetva

Aili Leetva (algselt Armilda Arak; aastast 1942 perekonnanimega Müür; 18. november 1906 Narva – 6. september 1991) oli eesti laulja, hääleseadja ja näitleja. Aili Leetva sündis Narvas limonaaditöösturi peres. Mängus 1937 esietendunud "Kevades" Teelet. Tema tuntumaid rolle oli Anna-Liisa vanaema ETV lastelavastuses "Kikerikii" (1981–1983). 1971 "Tuuline rand" (Paruni naine) 1974 "Ohtlikud mängud" 1983 "Suletud ring" (Vanadaam)
Malle Peedo

Malle Peedo (9. veebruar 1939 – 15. veebruar 2003) oli eesti nukunäitleja. Tema teatritee algas juhusest, kui 1950. aastate lõpus jäi telefonistina töötav Malle Peedo silma Eesti Riikliku Nukuteatri kunstilisele juhile Ferdinand Veikele. 1961. aastal tegi hilisem tippnäitleja oma esimese peaosa nukuga lavastuses "Väikemehe viperused". Esimesest hooajast peale oli Malle Peedo nukuteatri üks hõivatumaid näitlejaid, olles viimastel eluaastatel ka teatri kõige pikema näitlejastaažiga töötaja. Peedo hääl kõlab multifilmides "Siil udus", "Karupoeg Puhh" jpt. Samuti on ta mänginud tuntud Eesti Televisiooni lastelavastustes "Tipp ja Täpp", "Hei, Pöialpoisid", "Vaat kus lops", "Hunt Kriimsilma lood", "Kikerikii", "Pintselsabad" jpm.
EFL Cup

EFL Cup ehk English Football League Cup (kutsutakse ka League Cup, varem Football League Cup, praegu sponsorite tõttu Carabao Cup) on Inglismaa liiga jalgpallikarikavõistlused, kus osaleb kokku 92 meeskonda: 20 Premier League ja 72 English Football League (EFL) klubi. Turniirist saavad osa võtta Inglismaa ja Walesi klubid. Karikavõistluste finaal peetakse tavaliselt veebruari viimasel pühapäeval Londoni Wembley staadionil. Võitja pääseb UEFA Euroopa Liigasse, kui ta ei ole samal hooajal Euroopa karikavõistlustele (Meistrite või Euroopa liigasse) kvalifitseerunud liiga lõpptabeli alusel. Inglismaa liiga jalgpallikarikavõistlused on suuremate klubide jaoks madalama prioriteediga kui liiga või FA Cupi võit, sellepärast kasutavadki tippmeeskonnad seal rohkem varu- ja noormängijaid. Seetõttu on League Cupis tulnud ette palju üllatustulemusi. Võistlust korraldatakse alates hooajast 1960–61, siis võitis Aston Villa. Liverpool on kõige edukam meeskond 8 võiduga; seejuures 1980. aastate alguses võitis klubi selle karika 4 korda järjest. League Cup koosneb seitsmest voorust ja on seatud nii, et 3. vooruks jääb võistlustele 32 meeskonda. Võistlused toimuvad ühemängulises karikasüsteemis, väljaarvatud poolfinaalid, kus võitja selgub kahe mängu järgi. Võistlused on toimunud alates 1960. aastast ja selle aja jooksul on sari kandnud järgmisi nimesid: Football League Cup (1960–1981) Milk Cup (1982–1986) Littlewoods Cup (1987–1990) Rumbelows Cup (1991–1992) Coca-Cola Cup (1993–1998) Worthington Cup (1999–2003) Carling Cup (2004–2012) Capital One Cup (2012–2016) EFL Cup (2016–2017) Carabao Cup (2017–) FA Cup Carling Cupi koduleht
Hüdrograaf (eriala)

Hüdrograaf on hüdrograafia eriteadlane. Ernst Blumbach, eesti hüdrograaf Juhan Mei (Mey), eesti hüdrograaf Jakob Prei, Eesti hüdrograafiateenistuse loojaid
Henrik Karlsson Horn

Henrik Karlsson Horn (1578 – 20. mai 1618 Stockholm) oli Rootsi riigitegelane ja diplomaat ning Võnnu mõisaomanik Ridala kihelkonnas Läänemaal. Henrik Karlsson Horn sündis Rootsi riigitegelase ja väejuhi Karl Henriksson Horni ja Agnes von Delwigi pojana. Ta oli Gustaf Horni, Klas Horni ja Evert Horni vend. 1602. aastal sai temast hertsog Karli kammerjunkur. 1605 määrati ta kuninga poegade Gustav Adolfi ja Karl Filipi kasvatajaks. 1607. aastal oli ta Rootsi saadik Hollandisse ja 1610. aastal Taani. 1611. aastal valiti ta riiginõunikuks ja riigimarssaliks. 1613. aastal osales Horn Knäredi rahuläbirääkimistel ja aastatel 1616–1617 juhtis ta Stolbovo rahuläbirääkimisi. 1618. aastal sai ta Norrlandi lagman'iks (ülemkohtunikuks), kuid suri juba sama aasta maikuus. Henrik Klasson Horn abiellus 1602. aastal Nyköpingi lossis Anna Jönsdotter Snakenborgiga, kes oli Stegeborgi asehalduri Jöns Ulfsson Snakenborgi (1535–1600) ja Kristina Joensdotter Gyllenhorni tütar. Anna vanaisad Ulf Henriksson (Snakenborg) ja Joen Olofsson olid Rootsi riiginõunikud ning tädi oli Elizabeth I õuedaam Helena Snakenborg, Northamptoni markiis (1548–1635). Henriku ja Anna abielust sündis vähemalt kaks last: Henrik (1618–1693), Rootsi feldmarssal ja Bremen-Verdeni kindralkuberner (1666–1693); Helena, oli abielus ooberstleitnant Joachim Friedrich von Zögega ja pärast viimase surma Magnus von Nierothiga. Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Võnnu mõis (Ridala khk) Väljavõte Svensk Biografiskt Handlexikonist (rootsi keeles)
Camp Nou

Spotify Camp Nou (kuni 2000. aastani Estadi del Futbol Club Barcelona), on jalgpallistaadion Hispaanias Kataloonias. Staadioni omab ja kasutab Hispaania kõrgliiga klubi Barcelona. Barcelona mängis enne Spotify Camp Noud Les Cortsi staadionil, kuid 1950. aastatel jäi see neile väikeseks ja otsustati ehitada uus. Kui staadioni ehitati, puudus sellel nimi. Rahvas hakkas sellest rääkima nimega camp nou (uus väljak). Barcelona juhtkond ei jõudnud nime valikul kokkuleppele ja see nimi jäigi püsivaks. Spotify Camp Nou avati 24. septembril 1957. Esimeses mängus kodustaadionil kohtus Barcelona Varssavi Legiaga Poolast, mille nad võitsid 4:2 Spotify Camp Nou staadion mahutas 1982. aastal, kui seal peeti MM-võistluste mänge, 120 000 pealtvaatajat, kuid uuenduste järel mahutab ta nüüd ligi 99 000 (99 354) pealtvaatajat, olles seega Euroopa suurim jalgpallistaadion. Spotify Camp Noul on toimunud 1992. aasta Barcelona olümpiamängude jalgpallivõistlused ning ka 1999. aasta UEFA Meistrite Liiga finaalmäng, kus Manchester United võitis Müncheni Bayernit 2:1 Spotify Camp Nou kuulub ka Euroopa jalgpalliliidu UEFA reitingus viie tärni jalgpallistaadionide nimekirja. Spotify Camp Nou koosneb kolmest pealtvaatajate korrusest. Esimene korrus on laugjas ja seal asuvad tuntud fännide kohad. Teisele korrusele mahub kõige rohkem pealtvaatajaid ja päikesepoolse teise korruse pingid moodustavad värvide paigutusest sõltuvalt lause "Més que un Club" ('rohkem kui klubi'), mis on Barcelona tunnuslause. Katusega kaetud peatribüüni teise korruse pingid moodustavad nime "FC Barcelona". Kolmas korrus on järsk ja kõrge, peatribüün lõpeb teise korrusega, kuid muu staadion on kolmekorruselise pealtvaatajate tribüüniga. Kolmanda korruse pealtvaatajate pingiridade vahele on paigutatud piirded, et keegi tribüünilt alla ei kukuks. Kolmas pealtvaatajate osa ehitati hiljem, kui kaks alumist korrust. Spotify Camp Nou tribüünid jaotatakse kolme pearühma. Katusega peatribüüni kutsutakse tribunaliks, seal asuvad presidendile ja tema külalistele mõeldud kohad ning selle ülaosas jälgivad ajakirjanikud väljakul toimuvat. Peatribüüni vastas asuva päiksepoolse osa nimi on Lateral. Staadioni väravatagused osad on Gol Sud (lõunavärav) ja Gol Nord (põhjavärav). Spotify Camp Noul asub FC Barcelona muuseum. Spotify Camp Nou kõrvale jääb FC Barcelona B-koondise kasutada ja treeninguteks mõeldud Mini Estadi, ametlik fännide kauplus FCBotiga ja Barcelona korvpallimeeskonna koduväljak Palau Blaugrana. Spotify Camp Nou asub neli kilomeetrit läänes Barcelona keskväljakust Plaça de Catalunyalt. Staadionile pääseb kergesti metrooga, kuna staadioni lähedal asuvad Collblanci ja Les Cortsi metroojaam. Camp Nou FC Barcelona kodulehel
Ken-Marti Vaher

Ken-Marti Vaher (sündinud 5. septembril 1974 Tallinnas) on Eesti jurist ja poliitik. Ken-Marti Vaher kuulub Isamaa ja Res Publica liitu. Ta oli 2003–2005 Juhan Partsi valitsuses justiitsminister ja 2011–2014 Andrus Ansipi kolmandas valitsuses siseminister. Oli OÜ Patricia juhatuse liige 2003. aastal koos Urmas Reinsalu, Taavi Veskimägi ja Indrek Raudsega. Ta kuulus XI Riigikogu ja XII Riigikogu koosseisu ning kuulub XIII Riigikogusse. 20. märtsil 2010 kinnitas Isamaa ja Res Publica Liidu volikogu Ken-Marti Vaheri erakonna peasekretäriks. 1992 Tallinna 7. Keskkool 1996 Tartu Ülikooli õigusteaduskond (bakalaureusekraad õigusteaduses) 1995–1998 Riigikogu põhiseaduskomisjoni nõunik 1996–1998 Põhiseadusliku Juriidilise Ekspertiisi Komisjoni juriidiline nõunik 1998–1999 Riigikontrolöri nõunik 1999–2001 Riigikontrolli direktor 2001–2002 Res Publica peasekretär 2002–2006 Res Publica aseesimees 2002–2003 Tallinna Linnavolikogu liige 2003–2005 Eesti justiitsminister 2005–2007 X Riigikogu liige 2007–2011 XI Riigikogu liige (kuulus õiguskomisjoni ja riigieelarve kontrolli erikomisjoni) 2011–2014 Eesti siseminister 2005. aastal, kui Vaher oli justiitsminister, esitas ta idee asuda korrumpeerunud ametnikke püüdma piirarvude kaupa. Kui Lõuna-Eesti politseiprefekt Aivar Otsalt selle avalikustas, siis tõi see kaasa skandaali, mis viis Riigikogus läbi läinud umbusaldusavalduseni. Järgnevalt teatas Juhan Parts, et astub tagasi peaministri kohalt ning seetõttu lagunes ka Juhan Partsi valitsus. Ken-Marti Vaher on abielus. "Sõnavõtud ajaveebis, meedias ja avalikkuses", 2009, 112 lk Maakohtute registriosakondade keskandmebaasi väljatrükk seisuga 29.01.2012 kell 16:38. Äriregister. "Kristen Michal: „ „*" Eesti Päevaleht, 2. august 2012 "RES PUBLICA AABITS: Kes oli kes? Mis oli mis?" Eesti Ekspress, 25. jaanuar 2012 Ken-Marti Vaheri koduleht Ken-Marti Vaher: Puutumatute aeg Eestis hakkab läbi saama EPL, 30. detsember 2008 Peeter Ernits. Ken-Marti Vaher: politsei võib tungida ka peaministri arvutisse Maaleht, 22. jaanuar 2009
289. Politsei Jalaväepataljon

289. Politsei Jalaväepataljon (Polizei Füsilier Bataillon 289) moodustati 1943. aastal mobiliseeritud meestest kui 289. Kaitse Rindepataljon (Schutzmannschaft Front Bataillon 289). Pataljoniülem: kapten Ervin Kivi Pataljoni lõpuni ei formeeritud ja isikkoosseis liideti 288. Politsei Jalaväepataljoniga. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎
291. Politsei Jalaväepataljon

291. Politsei Jalaväepataljon (Polizei Füsilier Bataillon 291) oli 1944. aastal Eestis mobiliseeritutest formeeritud Politsei Jalaväepataljon Kolmanda Riigi sõjaväes. Väeosa suurus juunis 1944 oli 637 meest. See väeosa tegutses ainult Eesti piirides. 11. aprillil 1944 allutati ta 1. Eesti Politseirügemendile. 1944. aasta kevadel paiknes pataljon Virumaa rannikul rannakaitses. Hiljem tegutses ta 300. Eriotstarbelise Diviisi operatiivalluvuses Tannenbergi liinil Krivasoos ja Narva jõe ääres. Tannenbergi liinilt taandumisel oli pataljon Tudulinnast Tamsallu taanduva kolonnis ja osales Porkuni lahingus. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎
290. Politsei Pioneeripataljon

290. Politsei Pioneeripataljon (Polizei Bau Pionier Bataillon 290) oli 1944. aastal Eestis mobiliseeritutest formeeritud politseipataljon Kolmanda Riigi sõjaväes. Väeosasa komplekteeriti põhiosas Eestist mobiliseeritud venelastest. 1. kompanii saadeti alates 1. novembrist 1943 Vaivara koonduslaagrit valvama. Kompanii valvas Ereda, Kunda ja Kiviõli harusid. Kompanii komandöriks oli Venemaa eestlane, endine Nõukogude armee major Idas leitnandi auastmes. Ülejäänud pataljon tegi kaitsetöid Tartu ümbruses kuni 1944. aasta augustini. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎
Johan De la Gardie

Vabahärra Johan De la Gardie (3. mai 1582 Tallinn – 10. märts 1642 Steninge) oli Rootsi riigitegelane Johan De la Gardie sündis prantsuse päritolu Rootsi väejuhi ja riigitegelase Pontus De la Gardie (surnud 1585) ning Johan III (1537–1592) vallastütre Sofia Gyllenhielmi (surnud 1583) pojana. Tema vennast Jakob De la Gardiest (1583–1652) sai silmapaistev väejuht ja riigitegelane. Johan jäi noorelt orvuks. Tema ema suri teist poega Jakobit sünnitades. Isa uppus 1585 Narva jõkke. Lapsed kasvatas üles Sofia kasuisa Turu foogt Lars Hordeel (1540-ndad –1591) koos oma naise, Sofia ema Karin Hansdotteriga (1539–1596). 1. jaanuaril 1594 sai Johan De la Gardie kuningas Sigismund III-lt Ekholmeni vabahärra tiitli. Ekholmeni loss asub Uppsala läänis ja oli 1561–71 kuulunud tema isale. 15. septembril 1611 sai ta Turu asehalduriks ja 16. mail 1616 Hämeenlinna asehalduriks. 6. märtsist 1625 kuni 1628. aastani oli ta Tallinna linnuselääni ja Eestimaa ning 1630–1634 Stockholmi ja Upplandi kuberner. Kui Per Brahe 1630 riigipäeva istungil haigestus, nimetas kuningas Gustav II Adolf De la Gardie maamarssaliks. Maamarssal oli Rootsi rüütelkondade ajutine juht ja maamarssalina juhtis De la Gardie kuni aasta lõpuni kõiki riigipäeva istungeid. Aastail 1631–1638 oli Jakob De la Gardie rüütelkonna direktor. Aastast 1633 kuulus ta Riiginõukogusse ja 1634 sai ta ühtlasi Rootsi õukonna assessoriks. Tema valdusse kuulus Eestis muuhulgas Raasiku mõis. Johan De la Gardie suri 1642 Stockholmist 30 km põhja pool Steninge lossis ja maeti Veckholmi kirikusse. Johan De la Gardie abiellus 1609 Katarina Oxenstiernaga (suri 1625), kellega sai 7 last, kõik tütred. Ainult kolm neist said abieluealiseks: Beata (1612–1680), oli abielus Lennart Torstensoniga ja hiljem Per Brahe nooremaga Sofia (1615–1647), oli abielus Jöns Kurckiga (1590–1652) Katarina (1616–1680), oli abielus Fredrik Stenbockiga (1607–1652). Teist korda abiellus ta 1640 Görvel Arvidsdotter Possega Näsist, kellega nad lapsi ei saanud. Posse sai pärastpoole leskkuninganna Maria Eleonora õukonna ülemaks. De la Gardie Anders Anton von Stiernman: Swea och Götha Höfdinga-Minne. 2, Stockholm 1835, lk.382 Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ...1 (1754) s. 63 De la Gardiede sugupuu
Pleuston

Pleuston on veepinnal (pleustaalis triivivate makroskoopiliste veeorganismide kogum . Mitmete pleustoniorganismide osa kehast paikneb vees ja osa õhus. Pleuston on kõige liigirikkam subtroopilistes ja troopilistes meredes. Pleustoni hulka kuuluvad näiteks meripõied ja purilased. Neuston Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Boksitogorsk

Boksitogorsk on linn Venemaal Leningradi oblastis, Boksitogorski rajooni keskus. Asub Tihvini kõrgustikul 245 km Peterburist idas. Linn asutati 1935. aastal boksiidileiukoha juurde, linnaõigused sai 1950. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 16 593 elanikku. Q127222718 2010. aasta rahvaloenduse andmed
Justus Friedrich von Stackelberg

Justus Friedrich von Stackelberg (14. aprill (vkj 3. aprill) 1737 Triigi mõis – 28. jaanuar (vkj 17. jaanuar) 1800) oli Eestimaa mõisnik ja Venemaa sõjaväelane (kapten). Justus Friedrich von Stackelberg sündis Triigi, Vaemla, Kassari ja Aunaku mõisniku Heinrich Caspar von Stackelbergi (1702–1778) ja Friederika Christina Catharina von Radinghi (1708–1789) pojana. Teenis kaptenina keiser Peeter III Holsteini kaardiväes. Selle üksuse ohvitserina osales ka Peeter III kukutamise ja surmaga seotud sündmustes. Hiljem tegutses nii haagikohtuniku kui meeskohtunikuna. Talle kuulusid Mõisamaa ja Kassari mõis. Justus Friedrich von Stackelberg abiellus 6. novembril 1767 Valingul Katharina Elisabeth von Mohrenschildtiga (1750–1824), kes oli Eestimaa maanõunik Berend Otto von Mohrenschildti (1708–1789) ja Marie von Rammi tütar. Abielust sündis 7 last: Bernhard Caspar von Stackelberg (1768–1845), Adavere ja Imavere mõisnik. Marie Elisabeth von Stackelberg (1770–1843), oli abielus Tahu mõisniku (Schottanäs) Magnus Wilhelm Roséega. August Wilhelm von Stackelberg (1774–1827), Kassari ja Püünsi mõisnik. Georg Gustav Adolph von Stackelberg (1775–1823), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor) Anna Helena Katharine von Stackelberg (1778–1842), oli abielus Adila mõisniku (Addila) Johann Georg von Hoyningen-Huenega. Auguste Wilhelmine von Stackelberg (1780–1861), oli abielus Ontika mõisniku Heinrich Clapier de Colonquega. Peter Alexander Gottfried von Stackelberg (1784–1851), Mõisamaa mõisnik Viited: Stackelberg "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften Teil 1, 2: Livland" Görlitz. 1930. Lk. 948 Stammtafeln des adligen und freiherrlichen Geschlechts Stackelberg, die Linien Piep-Sellie und Feckerort-Kassar, zusammengestellt von Magnus von Stackelberg, nebst zugehörigen Kopien von acht Urkundenaus den Archiven in Kopenhagen und Stockholm AM.20.1.42 Stackelberg, von, Barone u. Grafen; EAA.1674.2.186 "Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft" 1935. Lk. 556-557
Nominaaltulusus

Nominaaltulusus näitab investeeringu tulusust enne inflatsiooni arvesse võtmist.
Morioka

Morioka on linn Jaapanis, Iwate prefektuuri keskus. Asub Kitakami jõe ääres. Morioka linn loodi 1889. aastal. Linna lähedal asub Iwate mägi. いわての統計情報, vaadatud 26.03.2021. Morioka koduleht
Menelaos

Menelaos oli vanakreeka mütoloogias Sparta kuningas. Menelaos oli Mükeene kuninga Atreuse ja Aerope poeg, Agamemnoni vend ning Helena abikaasa. Menelaos oli Trooja sõja kesksemaid tegelasi.
Atreus

Atreus oli vanakreeka mütoloogias Mükeene kuningas. Atreus oli Pelopsi ja Hippodameia poeg, Aerope abikaasa, Agamemnoni ja Menelaose isa. Atreuse poegi nimetatakse ka atreidideks. Pelops pagendas Atreuse ja tema venna Thyestese, kuna nad olid tapnud oma poolvenna Chrysippose. Jõudnud Mükeenesse, asusid nad valitsema kuningas Eurystheuse asemel, kes oli ise võitlemas herakleididega. Pärast tema surma lahingus õnnestus Atreusel kavalusega Thyestes pagendada ning valitsejaks saada. Saanud teada, et Thyestes oli tema naise armuke, maksis Atreuse vennale kätte, kutsudes ta pidusöögile, mille ajal pakkus vennale tolle laste liha.
Ptolemaios Eupator

Ptolemaios Eupator oli Ptolemaios VI poeg ja Egiptuse kaasvalitseja aastal 152 eKr. Ta suri ilmselt samal aastal. Tema vanusest ega järeltulijatest pole midagi teada. Mõnikord on teda nimetatud ka Ptolemaios VII-ks, sel juhul muutuvad kõigi järgnevate Egiptuse kuningate järjenumbrid ühe võrra suuremaks (kuni Ptolemaios Caesarionini, kes on sel juhul Ptolemaios XVI). Tavaliselt jäetakse ta aga järjenumbrita, sest ta valitsusaeg oli lühike ning reaalse võimuta.
Sven Varkel

Sven Varkel (sündinud 20. aprillil 1976 Viljandis) on eesti muusik. Varkel on õppinud Tallinna Tehnikaülikoolis informaatikat. 2004. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli reklaami ja meedia erialal. Muusikuteed alustas ta Viljandi 5. Keskkoolis 1991. aastal loodud bändis Heavy Angels, kus oli algul laulja ja hiljem laulja-kitarrist. Varkel on mänginud mitmes eesti heavy-bändis: Ignorabimus (kitarr, vokaal), Suckbrain (vokaal, kitarr), Human Ground (kitarr) ja Skriimsilm (vokaal, rütmikitarr). Ta on laulnud Tehnikaülikooli Akadeemilises Meeskooris ja Tallinna Ülikooli Meeskooris. Sven Varkeli esinejanimi/hüüdnimi on Aksel (ka Aksel Sclerose). 2007. aastal ilmus Varkelilt sooloplaat "Ära valeta!", mis on ainult Interneti teel kättesaadav ehk tema kodulehelt tasuta allalaaditav. Plaadil laulab ja mängib Varkel enamikku pille ise, samuti on tema tehtud viis ja sõnad. Plaat on tema enda produtseeritud. Alates 2009. aastast on Varkel metal-bändi Herald laulja. Koduleht Varkeli profiil Estonianmetal.com-is Varkel Skriimsilma kodulehel