laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Moodne viievõistlus 1968. aasta suveolümpiamängudel

Moodne viievõistlus 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 13.–17. oktoobrini. Olümpiavõitja 1964: Ferenc Török (Ungari) 5116. 46 võistlejat. Olümpiavõitja 1964: NSV Liit (14 961). 15 meeskonda. Rootsi diskvalifitseeriti, sest Hans-Gunnar Liljenvall oli tarvitanud alkoholi. See oli ainus positiivne dopinguproov México olümpiamängudel.
Ketraja tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Ketraja tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelguranna asumis. Tänav algab Sõle tänavalt, suundub edelasse ja lõpeb Tuulemaa tänaval. Tänava pikkus on umbes 200 meetrit. Ketraja tänav sai nime 6. oktoobril 1953, nimi valiti lähedal asuva Balti Manufaktuuri ketrajate järgi. Ketraja-Sõle ristmik Stalini-aja korterelamu Ketraja tänaval Ketraja-Tuulemaa ristmik http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 50
Peipsi Koostöö Keskus

Peipsi Koostöö Keskus (inglise Peipsi Center for Transboundary Cooperation) on aastal 1993 asutatud valitsusväline organisatsioon, mis aitab kaasa Peipsi järve piirkonna tasakaalustatud arengule. Organisatsioon loodi 1993 kui Peipsi Järve Projekt. Praegune nimi (Peipsi Koostöö Keskus) on aastast 2000. Organisatsiooni peakontor asub Tartus. http://www.ctc.ee/peipsi-koostoo-keskus (vaadatud 02.03.2013) EE 12. köide, 2003: 406. Organisatsiooni koduleht (vaadatud 02.03.2013) Põlevkivi kaevandamise mõju Ida-Virumaal: Kairi lugu Põlevkivi kaevandamise mõju Ida-Virumaal: Imre lugu
Puhta Läänemere Ühendus

Puhta Läänemere Ühendus (inglise keeles Coalition Clean Baltic, lühend CCB) on aastal 1990 Helsingis asutatud valitsusväline keskkonnaorganisatsioon, mis koordineerib Läänemere valglat ja Läänemerd mõjutavaid tegevusi. Praegu ühendab CCB 27 organisatsiooni järgmistest riikidest: Valgevene, Soome, Venemaa, Eesti, Läti, Leedu, Poola, Saksamaa, Taani, Ukraina ja Rootsi. CCB peakontor asub Rootsis Uppsalas. HELCOM https://web.archive.org/web/20130602042928/http://www.ccb.se/about.html (vaadatud 03.03.2013) EE 12. köide, 2003: 423. CCB koduleht (inglise keeles) (vaadatud 03.03.2013)
OÜ Saare Dolomiit-Väokivi

OÜ Saare Dolomiit-Väokivi on aastal 1997 asutatud ettevõte, mis töötleb looduskivitooteid. Ettevõtte peakontor asub Tallinnas ja tehas asub Saaremaal. Ettevõte kasutab aastast 2007 toodangu turustamiseks kaubamärki Reval Stone. Ettevõtte ajalugu ulatub aastasse 1967, mil asutati tehase "Eesti Dolomiit" Saaremaa tsehh. Hiljem asutati 1989 Eesti-Kanada ühisfirma Saare Dolomiit - McIntosh Granite Corporation, mis aastal 1994 läks pankrotti. See ühisfirma oli otsene eelkäija 1997. aastal asutatud aktsiaseltsile Saare Dolomiit, mis aastast 2003 kannab nime OÜ Saare Dolomiit-Väokivi. 2015. aastal oli ettevõtte käive 1,86 miljonit eurot. OÜ Saare Dolomiit-Väokivi karjäärid asuvad Saaremaal (Kaarma dolomiit ja Selgase dolomiit), Tallinnas (Lasnamäe paekivi) ja Märjamaa lähistel (Orgita dolomiit). EE 12. köide, 2003: 495. Meist | Reval Stone. Vaadatud 15.04.2021. Savisaare võlausaldaja Ervin Hopp. Eesti Ekspress, 27.02.2002. Vaadatud 15.04.2021. SAARE DOLOMIIT-VÄOKIVI OÜ Inforegister Ettevõtte koduleht
André Phillips

André Lamar Phillips (sündinud 5. septembril 1959 Milwaukees) on USA kergejõustiklane (400 m tõkkejooks). Olümpiavõitja (1988). 1988 olümpiavõitja (47.19 OR)
Haukumine

Haukumine on häälitsus, mis on iseloomulik koertele. Hauguvad ka näiteks rebased, metskitsed, hülged ja mõned teised loomad. paradiisivares
Vokisõit

Vokisõit on spordiala, mille lõi Saksamaa telesaatejuht Stefan Raab. Hiina vokkpanne on kohandatud nii, et nendega saaks võistelda bobikelguradadel. Võistelda saab nii üksi kui ka neljaliikmelises võistkonnas, viimasel juhul kasutatakse nelja vokki. Vokisõidu jaoks saadi inspiratsiooni kihlveost Saksamaa telesaates "Wetten, dass..?". 2003. aasta novembris toimusid Saksamaal Winterbergis esimesed vokisõidu maailmameistrivõistlused. Suure edu tõttu toimusid uued võistlused 4. märtsil 2004 Innsbruckis. Enamasti võtavad võistlustest osa B-klassi muusikud, artistid, näitlejad ja saatejuhid, ent on olnud ka elukutselisi talisportlasi, näiteks kolmekordne olümpiavõitja bobikelgutaja Georg Hackl ja Jamaica bobikelguvõistkond. Kolmandat korda toimusid maailmameistrivõistlused 5. märtsil 2005 Winterbergis. Erinevalt eelmistest võistlustest sõideti seal kaks sõitu, millest võtsid osa kõik võistlejad. Mõlema sõidu tulemused liideti. Hiljem lisati ka kvalifikatsioonivoor, kus võistleja pidi hüppama mäest alla, ning sellega määrati stardijärjekord. Spordiala on muutunud järjest professionaalsemaks. Enamasti kasutatakse tavalisi ümara põhjaga Hiina panne, mis on imporditud otse Hiinast. Ainus muudatus on, et põhi on tugevdatud epoksüliimist täitega ja voki servad on vigastuste vältimiseks kaetud polüuretaanist vahuga. Nelja inimese vokikelgul on kaks paari vokkpanne, mõlemat hoiab koos ümar raam. Kaks vokipaari ühendatakse sidudes. Kuna spordiala on suhteliselt ohtlik, kannavad osalejad rasket kaitsevarustust, mis sarnaneb jäähokivarustusega. Vähendamaks hõõrdumist ja vigastuste ohtu, kannavad sportlased talla all kulpe. Tulemuste parandamiseks kuumutatakse voki põhja enne sõitu leeklambiga. Rahvusvaheline vokisõit toimub kord aastas vokisõidu maailmameistrivõistluste raames. Võistlust kannab üle Saksa telekanal Pro7. Varem on telekanal seda üle kandnud kui spordivõistlust, ent nüüd on see Stefan Raabi saate "TV Total" üks osa. 6. november 2003, Winterberg, Saksamaa 4. märts 2004, Innsbruck, Austria 5. märts 2005, Winterberg, Saksamaa 11. märts 2006, Innsbruck, Austria 9. märtsi 2007, Innsbruck, Austria 8. märts 2008, Altenberg, Saksamaa 7. märts 2009, Winterberg, Saksamaa 19. märts 2010, Oberhof, Saksamaa 12. märts 2011, Innsbruck, Saksamaa 10. märts 2012, Königssee, Saksamaa 2. märts 2013, Oberhof, Saksamaa Wok-WM 2008 Wok-WM 2009 Wok-WM 2010 Wok-WM 2011 Wok-WM 2012 Wok-WM 2013
Leedu NSV vapp

Leedu NSV vapp oli NSV Liidu haldusüksuse Leedu NSV vapp. 27. septembril 1940 kinnitatud vapil on kujutatud viljapeadest ja tammelehtedest pärga, mis tõusva päikese kiirtes valgustatud sirpi ja vasarat ümbritseb. Pärg on seotud punase lindiga, külgmistel lintidel on deviis "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!" leedu ("Visų šalių proletarai, vienykitės!"( ja vene keeles ("Пролетарии всех стран, соединяйтесь!"). Alla, lintide ja pärja peale on asetatud valged tähed "LTSR" (Leedu Nõukogude Sotsialistlik Vabariik, leedu keeles Lietuvos Tarybų Socialistinė Respublika). Vapi kohal on aga punane kuldse äärisega viisnurk. Leedu NSV vapi kujundas kunstnik Vsevolod Dobužinski. Vapi välimuse sätestas Leedu NSV põhiseaduse §167. Põhiseadus hakkas kehtima 20. aprillil 1978. 20. märtsil 1989 kõrvaldati vapp kasutuselt. Leedu NSV lipp Leedu vapp
Etna

Etna on tegevvulkaan Sitsiilia idaranniku lähedal, Euroopa kõrgeim vulkaan ja üks aktiivsemaid vulkaane maailmas. Vulkaani kõrgus on 3357 m, see kõigub tegevuse käigus. Etna on Itaalia kõrgeim tipp Alpidest lõuna pool. Etna oli väga aktiivne juba antiikajal. Kreeka müütide järgi asusid Etnas Hephaistose ja kükloopide töökojad. Aischylose järgi oli Zeus paisanud Etna mäe gigant Typhoni peale ning, et maa all end liigutav koletis tekitab maavärinaid. Etna alla kujutleti teisigi olendeid. Etna kraatrit peeti sissekäiguks allmaailma Tartarosse. Vanakreeka filosoof Empedokles tappis end Etna kraatrisse hüpates. Väidetavasti soovis ta sellega tõestada, et on jumal. Sürakuusa türann Hieron I rajas 476/475 eKr Etna jalamile linna. Ka Sürakuusa ei asu vulkaanist kaugel. Antiikkirjanduses on Etnat rohkesti käsitletud. Vergiliust matkivas luuletuses "Etna", mis ilmus enne aastat 79, on püütud vulkanismi loodusteaduslikult seletada. Etna purse Esimese Sitsiilia sõja ajal 396 eKr olevat sundinud kartaagolased loobuma plaanist rünnata Sürakuusat. Ööl vastu 7. septembrit 2006 hakkas Etna kagupoolne kraater laavat välja purskama. Laava tõusis kraatri servani ja hakkas mööda mäekülge Valle del Bove poole voolama. Purskega kaasnevad laavaplahvatused, mis paiskavad kraatrist välja hõõguvat ainet. Viimaste kümnendite pursetest oli pikaajalisim 13. mail 2008 alanud aktiivsusperiood, mis kestis kuni 6. juulini 2009. 3. jaanuaril 2011 paiskus kraatrist kive ja suitsu. 12. jaanuaril kella 21.30 paiku kohaliku aja järgi hakkas kraatrist Valle del Bove suunas voolama ka laavat. Etna 2002. aasta purse NASA satelliidifotol. Etna tuhapilvega 18. mail 1886. Turistid Etna 1892. aastal moodustunud kraatri juures. https://www.delfi.ee/artikkel/120305307/video-sitsiilias-purskas-euroopa-korgeim-aktiivne-vulkaan-etna "L'Etna si supera. Nuovo record di altezza a 3357 metri". Vaadatud 11. augustil 2021. Galerii: Etna kraatrist voolab välja laavat, Postimees, 13.01.2011 Etna veebikaamerad Laskumine suuskadel Etna nõlvadel, 2011
Eesti Teadeteagentuur

Eesti Teadeteagentuur (lühend ETA) oli Eesti uudisteagentuur. ETA eelkäijad olid Ajakirjanduse Büroo (asutati 1918) ja Estur (asutati 1919). ETA asutati aastal 1920 kui Eesti Telegraafiaagentuur, asukohaks Suur-Karja tänav 18. Aastal 1922 muudeti ETA õiguslikult vormilt aktsiaseltsiks. 1940. aastal ETA riigistati ja nimetati Eesti NSV Telegraafi Agentuuriks, arvates 21. augustist 1940 nimetati "Eta" direktoriks (NSV Liidu Täievolilise esinduse pressiatašee) Pjotr Izmestjev ja asetäitjaiks Johannes Laube ja Rein Alasoo 1958. aastal nimetati agentuur uuesti Eesti Telegraafi Agentuuriks. ETA põhiülesanneteks oli koguda informatsiooni ja fotoinformatsiooni vabariigi poliitilise, majandusliku ja kultuurilise elu kohta; levitada informatsiooni ajakirjanduse ja raadio jaoks, levitada seadusandlikke akte, Eesti Kommunistliku Partei ja vabariigi valitsuse otsuseid, anda Nõukogude Liidu Telegraafiagentuurile (TASS) informatsiooni Eesti NSV elust, levitada üleliidulist ja välisinformatsiooni. Eesti Telegraafi Agentuuri direktorina tegutses aastatel 1945–1965 Albert Keis, 1965–1973 Kira Sipjagina, 1973–1987 Kaljo Krell ja veebruarist 1987 Henno Toming. Aastal 1971 läks Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Eesti Telegraafi Agentuur TASS-i haldusse. Eesti NSV Ministrite Nõukogu ja Eesti Telegraafi Agentuuri põhiülesanne oli vahendada TASS-i üleliidulisi ja välisuudiseid ning fotoinformatsiooni, koguda kohalikke uudiseid ja varustada sellega vabariigi ajakirjandust, televisiooni ja raadiot; edastada TASS-ile üleliiduliselt ja välismaal levitamiseks vabariiklikke uudiseid ja fotoinformatsiooni, organiseerida uudiste kogumiseks vabariigis oma alaliste korrespondentide võrk, komandeerida vajadust mööda oma erikorrespondente vabariiki ja väljapoole seda; anda välja ja levitada uudiste sõnumikke, teatmikke, fotovalimikke ja klišeesid. Eesti taasiseseisvumisel 1991. aastal toetas riik ETA tegevust. 1998. aastal ETA riigistati (riigiaktsiaselts), ent majandusraskuste tõttu lasi riik selle üsna pea erastada. Selle tulemusena moodustati operaatorfirma AS ETA Interactive, mille pankroti kuulutas Tallinna Linnakohus välja 14. märtsil 2003. Uudiste edastamise oli ETA lõpetanud 31. jaanuaril 2003. . Baltic News Service EE 12. köide, 2003: 124. 1090. Eesti Telegraafi Agentuuri „ETA“ tegevuse kohta antud korralduse muudatus., Riigi Teataja, nr. 107, 22 august 1940 1075. Korraldus Eesti Telegraafi Agentuuri „Eta" tegevuse kohta., Riigi Teataja, nr. 106, 21 august 1940 Art. 124 Eesti NSV Presiidiumi seadlus Sm K. Sipjaginile Eesti NSV teenelise kultuuritegelase aunimetuse andmise kohta. Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, nr 20, 7. mai 1966 ENSV Ministrite Nõukogu juures asuv Eesti Telegraafi Agentuur, The National Archives of Estonia ETA Online'i ja BNSi uudised 31. jaanuaril ja 14. märtsil 2003
Varese järv

Varese järv (itaalia keeles Lago di Varese) on järv Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Varese järv on koos Maggiore, Comabbio, Lugano, Ganna, Ghirla ja Monate järvega tuntud ka kui Varese provintsi Seitse järve. 238 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 14,95 km², suurim sügavus 26 meetrit. Järves asub Virginia saar. Varese järve kallastel asuvad Azzate, Bardello, Biandronno, Bodio Lomnago, Buguggiate, Galliate Lombardo, Cazzago Brabbia, Gavirate, Varese.
Boriss Pugo

Boriss Karlovitš Pugo (vene Борис Карлович Пуго; 19. veebruar 1937 Kalinin – 22. august 1991 Moskva) oli läti päritolu Nõukogude Liidu poliitik ja riigiametnik. Ta oli Läti Kommunistiku Partei Keskkomitee I sekretär aastatel 1984–1988 ning NSV Liidu siseminister aastatel 1990–1991. Pugo sündis läti kommunistide perekonnas Kalinini linnas Nõukogude Liidus ning pärast Läti annekteerimist asus koos vanematega elama Lätti. Pugo rääkis vene keelt paremini kui läti keelt. Ta lõpetas aastal 1960 Riia Polütehnilise Instituudi. Aastal 1963 astus Pugo NLKPsse. Aastast 1961 oli ta komsomolitööl. Ta oli tehase komsomolikomitee sekretär, hiljem rajoonikomitee teine ja esimene sekretär, Läti LKNÜ KK sektorijuhataja, Läti LKNÜ Keskkomitee esimene sekretär ja ÜLKNÜ Keskkomitee sekretär. 1977. aastal sai ta Läti NSV Ministrite Nõukogu j.a Riikliku Julgeoleku Komitee aseesimeheks, aastatel 1980–1984 oli ta selle esimees. Pugo sai laiemalt tuntuks vanameelse tegelasena, kes sai Konstantin Tšernenko ajal Läti NSV sisuliseks juhiks ning hiljem osales NSV Liidu siseministrina 1991. aasta augustiputšis. Pärast putšistide lüüasaamist sooritas ta enesetapu. Vene televisiooni dokumentaalfilm "Kindral Pugo saatuslik viga"
Comabbio järv

Comabbio järv (itaalia keeles Lago di Comabbio) on liustikujärv Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Comabbio järv on koos Maggiore, Varese, Lugano, Ganna, Ghirla ja Monate järvega tuntud ka kui Varese provintsi Seitse järve. 243 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 3,4 km², kaldajoone pikkus 9 km, valgala suurus 15,3 km², suurim sügavus 8 meetrit. Comabbio järve kallastel asuvad Ternate, Varano Borghi, Vergiate, Mercallo, Comabbio.
Inyo maakond

Inyo maakond (Inyo County) on maakond USA-s California osariigis. Inyo maakond asub Sierra Nevadast idas ning Yosemite rahvuspargist kagus. Maakonna halduskeskus on Independence. Maakonna ainus linn on Bishop. Inyo maakonna läänepiiril (Tulare maakonna piiri ääres) Mount Whitney mis on Ameerika Ühendriikide kõrgeim mägi väljaspool Alaskat. Inyo maakonnas paiknevas Surmaorus asub Põhja-Ameerika madalaim koht: 86 meetrit alla merepinna. Mount Whitneyt ja Surmaorgu lahutab vähem kui 140 kilomeetrit. Maakonna pindala on 26 490 km². Veepindala on 120 km². See on pindalalt California teine ja USA üheksas maakond. Elanike arv on 2015. aasta seisuga arvestuslikult 18 260. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 18 546. Asustustihendus on 0,69 in/km². See on asustustihenduse poolest California väikseim maakond. Maakonda läbivad maanteed Route 6 ja Route 395. Mono maakond (põhjas) Esmeralda maakond, Nevada (kirdes) Nye maakond, Nevada (idas) Clarki maakond, Nevada (kagus) San Bernardino maakond (lõunas) Kerni maakond (edelas) Tulare maakond (läänes) Fresno maakond (läänes) Praeguse maakonna alal elasid monod, panamindid ja kavaiisud. Maakond moodustati 22. märtsil 1866 Mono ja Tulare maakonna osadest. 1870. aastal sai see alasid juurde Mono maakonnalt ning 1872. aastal Kerni ja San Bernardino maakonnalt. Teise maailmasõja ajal paigutati maakonnas asuvasse Manzanari üle 10 000 jaapanlase. U.S. Route 6 U.S. Route 395 State Route 127 State Route 136 State Route 168 State Route 178 State Route 190 Surmaoru rahvuspark (osa) Inyo metsakaitseala (osa) Maakonnas asub lisaks 22 ürgloodusala (wilderness area). Alabama Hills Ametlik koduleht
Robert Walser

Robert Walser (15. aprill 1878 – 25. detsember 1956) oli šveitsi kirjanik, keda peetakse kirjandusliku modernismi tippautoriks. Robert Walser sündis Bieli linnas Berni kantonis Šveitsis. Isa oli edutu väikekaupmees, ülitundlik ema suri meelehaigena, pere seitsmest lapsest sooritas üks vend enesetapu, teine suri Bernis Waldau vaimuhaiglas, kus hiljem oli neli aastat ka Robert. 14- aastaselt pidi ta kooli pooleli jätma ja pangaametnikuna tööle hakkama. Püüdis edutult näitlejaks saada, töötas muuhulgas teenri, ametniku, assistendi ja raamatukoguhoidjana. Avastanud endas kirjanikuande, üritas hakkama saada vabakutselise kirjanikuna ja oli selle nimel nõus väga spartalike elutingimustega. 1905–1913 elas Berliinis, kus teda toetas maalikunstnikust vend Karl. 1905. aastal õppis teenrite koolis ja töötas mõned kuud teenrina Ülem-Sileesias krahv Konrad von Hochbergi Dambrau lossis. Berliinis leidis Christian Morgensterni toetusel metseeni, kirjastaja Bruno Cassieri ja kirjutas kolm romaani: "Õeksed-vennaksed Tannerid", "Abiline" ja "Jakob von Gunten". Berliinist naasnuna elas pikemat aega kodulinnas Bielis, seejärel Bernis. Oli loominguliselt aktiivne, kuid ei saavutanud laialdasemat tunnustust ning materiaalne häda muutis ta inimpelglikuks, ta üritas enesetappu ja hakkas kuulma hääli, mistõttu paigutati neljaks aastaks Waldau ja hiljem kahekümne kolmeks aastaks Herisau vaimuhaiglasse, kus ta lõpetas ka kirjutamise. Väidetavalt lubati tal sealt lahkuda, kuid ta eelistas jääda. Käis ümbruskonnal pikkadel jalutuskäikudel, saatjaks eestkostja Carl Seelig, kes pani kirja neil rännakuil toimunud vestluste sisu. Esimene raamat, "Fritz Kocheri kirjutised" ilmus 1904. aastal "Inseli" kirjastuses, ent ei leidnud ostjaid . Berliinis elades kirjutas kolm romaani: "Õeksed-vennaksed Tannerid" (1906) "Abiline" (1907) "Jakob von Gunten" (1909) Lisaks on teada, et vähemalt ühe romaani hävitas ta ise ja kaks on kaotsi läinud. Enne kirjutamise lõpetamist arendas välja niinimetatud pliiatsimeetodi, kirjutades üliväikeste millimeetriste tähtedega. Seda kirja peeti kaua loetamatuks, kuni avastati võti ja 20 aastaga dešifreeriti üle 500 lehekülje teksti, sealhulgas romaan "Röövel", mis ilmus 1972. "Abiline" (saksa keeles 1908, eesti keeles 1984, tõlkija Rita Tasa) "Jakob von Gunten. Jalutuskäik. Kleist Thunis" (eesti keeles 2008, tõlkija Mati Sirkel) "Õed-vennad Tannerid" (eesti keeles 2018, tõlkinud Liisi Rünkla) Robert Walser, Jakob von Gunten. Jalutuskäik. Kleist Thunis (Kirjastus Tänapäev, 2008), lk 194 (Mati Sirkel, järelsõna). Robert Walser, Jakob von Gunten. Jalutuskäik. Kleist Thunis (Kirjastus Tänapäev, 2008), lk 195 (Mati Sirkel, järelsõna). Berlin Stories Robert Walser, Jakob von Gunten. Jalutuskäik. Kleist Thunis (Kirjastus Tänapäev, 2008), lk 196 (Mati Sirkel, järelsõna). Robert Walser, Jakob von Gunten. Jalutuskäik. Kleist Thunis (Kirjastus Tänapäev, 2008), lk 199 (Mati Sirkel, järelsõna). Kirjanduse tipp. Postimees, 24. mai 2008 39. Robert Walser “Jakob von Gunten” Sehkendaja blogi, 7. november 2008
Thor (täpsustus)

Thor oli skandinaavia ja varases germaani mütoloogias äikesejumal. Tema järgi on nime saanud: Thor – Teises maailmasõjas kasutatud mortiir; Thor – koomiksitegelane; "Thor" – USA-s 2011 valminud film, mille peategelaseks on see koomiksitegelane. viikingilaev Thor, viikingilaeva vähendatud koopia Thor on partikkel, mis esineb näiteks nimes Anton thor Helle. Thor on maailma esimene elektriline pesumasin. Torell, Unn (2. november 2022). "Tio uppfinningar som förändrade vardagen" [10 argielu muutnud kodumasinat]. Historia (soome). Originaali arhiivikoopia seisuga 3. detsember 2022. Vaadatud 27. jaanuaril 2024.
Lugano järv

Lugano järv (itaalia keeles Lago di Lugano; ladina keeles Ceresius lacus) on jääjärv Šveitsis Ticino kantonis ja Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas. Järv on nimetatud tema kaldal Šveitsis asuva umbes 63 000 elanikuga Lugano linna järgi. 271 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 48,7 km² (sellest umbes 18 km² asub Itaalias), valgala suurus 565,6 km², suurim sügavus 288 meetrit. Järve maht on 6,5 km³ ja vesi vahetub järves 8,2 aasta jooksul. Järvest toimub väljavool 13 km pikkuse Tresa jõe kaudu Maggiore järve ja sealt Ticino jõe kaudu Po jõkke, mis suubub Aadria merre. Järv on moodustunud kunagisse jõeorgu ja seetõttu on ta ebatavaliselt kitsas. Järve laius on keskmiselt 1 km. Kõige laiem on ta Lugano linna juures: 3 km. Lugano järvest 63% kuulub Šveitsile ja ülejäänud 37% Itaaliale. Itaaliale kuulub järve kirdeots ja edelakallas. Lisaks asub idakaldal vähem kui 3 km² suurune Itaalia eksklaav Campione d'Italia. Itaalia Varese ja Como provintsides asuv Lugano järv on koos Maggiore, Varese, Comabbio, Ganna, Ghirla ja Monate järvega tuntud ka kui Varese provintsi Seitse järve. Lugano järv on hästi laevatatav ja sellel on palju laevu. Järve ääres on mõned kogukonnad, kuhu maad mööda ei pääsegi, ainult paadiga. Enamikku laevu kasutatakse siiski lõbusõiduks ja turistide teenindamiseks. Lugano järv kuulus 9. sajandil Sperio krahvkonda, 1000. aasta paiku Como piiskopile. 1218–27 toimus Como ja Milano vahel sõda selle üle, kumb saab kontrollida järve kallastel kulgevaid kaubateesid. Milano valdas 15. sajandil kogu järve, kuid kaotas kontrolli suurema osa üle sellest 16. sajandil, kui Šveitsi kantonid hakkasid moodustama oma foogtkondi. 1752 määrati Varese lepinguga Šveitsi ja Itaalia vaheline piir ning sellest ajast on see püsinud sisuliselt muutumatuna. Järve jagab põhja- ja lõunaosaks Melide teetamm, mille keskel on läbipääs laevadele. Teetamm rajati 1841–47 ja avati liikluseks 1848. 1872 avati teetammil raudteeliiklus ja 1980 maanteeliiklus. Teetamm ühendab Melidet ja Bissonet (mõlemad Šveitsis).
Koeru Kultuurimaja

Koeru Kultuurimaja on Järva vallas asuv rahvamaja. Kultuurimaja aadress on Paide tee 3, Koeru 73001 Järvamaa. Kultuurimaja avati 28. detsembril 1957. 1997. aastal avati maja juurdeehitis, vanemas osas asub praegu vallamuuseum. "Saabub Koeru kultuurimaja 55. sünnipäev"[alaline kõdulink] Eesti Elu, Delfi, 13. detsember 2012 (vaadatud 5.03.2013)
Ghirla järv

Ghirla järv ( itaalia keeles Lago di Ghirla) on liustikujärv Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Ghirla järv on koos Maggiore, Varese, Comabbio, Ganna, Lugano ja Monate järvega tuntud ka kui Varese provintsi Seitse järve. 415 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 0,28 km², suurim sügavus 14 meetrit. www.ilvaresotto.it
Monate järv

Monate järv ( itaalia keeles Lago di Monate) on järv Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Monate järv on koos Maggiore, Varese, Comabbio, Ganna, Lugano ja Ghirla järvega tuntud ka kui Varese provintsi Seitse järve. 266 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 2,5 km², suurim sügavus 41 meetrit. Järve kallastel asuvad Cadrezzate, Comabbio, Osmate ja Travedona-Monate.
Tom (eesnimi)

Tom on mehenimi. Tom Araya Tom Cleverley Tom Cruise Tom DeLonge Tom Hanks Tom Hardy Tom Hilde Tom Hooper Tom Jones Tom Kaulitz Tom Kenny Tom McGrath Tom Parker Bowles Kolonel Tom Parker Tom Sandberg Tom Sizemore Tom Starke Tom Stoppard Tom Thabane Tom Valsberg Tom Waits Tom Walkinshaw Tom Welling Tom Riddle Tom Marvolo Riddle (Voldemort) Tom-tom TOM Tomski Tom Tõm
Antonin Artaud

Antonin Artaud, (kodanikunimega Antoine Marie Joseph Paul Artaud; 4. september 1896 Marseille – 4. märts 1948 Ivry-sur-Seine (Val-de-Marne)) oli prantsuse teatriteoreetik, näitleja ja kirjanik. Artaud püüdis täielikult ümber kujundada kirjandust, teatrit ja kinokunsti.[viide?] Esseekogus "Teater ja tema teisik" lõi ta mõiste "julmuse teater". Ta kirjutas ka luuletusi. "Esseid ja kirju (teatrialased tööd)". Prantsuse keelest tõlkinud Ott Ojamaa. Perioodika, Tallinn 1975, 112 lk
André Malraux

André Malraux [andr'e malr'o] (kodanikunimega Georges André Malraux; 3. november 1901 Pariis – 23. november 1976 Créteil (Val-de-Marne)) oli prantsuse kirjanik, poliitikategelane ja intellektuaal. Malraux sai laiemalt tuntuks 1933. aastal, mil tema romaan "Inimolu" ("La Condition Humaine") pälvis Goncourti auhinna. Charles de Gaulle'i valitsuse ajal oli ta Prantsusmaa esimene kultuuriminister (aastatel 1958–1969). 1945 – Vabastusorden "Tšeni mõrv" (romaani "La Condition humaine" algus), tõlkinud J. S. (= Johannes Semper) – Looming 1934, nr 5, lk 587–591; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis Johannes Semper, "André Malraux" – Looming 1934, nr 5, lk 582–586; 2. trükk J. Semperi raamatus "Prantsuse vaim", Tartu 1934; 3. trükk Semperi Teoste VIII köites "Mõtterännakuid II", Tallinn 1971, lk 128–134 Mati Unt, "Lugusid kultuuriministritest" – Sirp 19. märts 1999, lk 2; ilmunud ka Mati Undi kogumikus "Sirise, sirise, sirbike", Sirp, Tallinn 2003, lk 98–100