laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Toomas Ordlik

Toomas Ordlik (sündinud 26. novembril 1953 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane. Toomas Ordlik on kooliõpetaja poeg. Lõpetas 1972 Tallinna 47. Keskkooli, 1977 TPI elektrotehnikateaduskonna, tehnikamagister (1992, TPI), väitekiri "CAD-süsteemid ehitusprojekteerimisel". Oli 1977–88 TPI arvutuskeskus vaneminsener, 1988–92 TTÜ Informaatikainstituudi täiendusõppe osakonna vanemõpetaja, 1992–97 dotsent, 1997– Eesti Panga infotehnoloog. Osales TPI-s uue instrumentaaltarkvara süsteemi PARES loomises, süsteem leidis üleliidulist rakendamist NSV Liidu Teadus- ja Tehnikakomitee süsteemis. Põhiteadusalaks informaatika, uurinud ehitusala raalprojekteerimist ja andmebaase. Olnud Eesti Informaatika Seltsi juhatuse liige. 20 teadustrükist, sh õppevahendid. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Структуризация и описание коммуникационных даных в системе ПАРЕС. // TPI Toimetised 558 (1983) Kujunduspakett News. // EMI loengumapp 1–2. Tallinn, 1988 Üldist joonestuspaketist AutoCAD. // Arvutustehnika ja andmetöötlus. Tallinn, 1989 Esmatutvus personaalarvutiga. Tallinn, 1993 Tekstiredaktor MS Word for Windows 7.0. // TTÜ täiendõpe. Tallinn, 1996, 2. trükk 1998 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Avo Org

Avo Org (sündinud 23. märtsil 1952 Tallinnas) on eesti majandusteadlane. Avo Org on töölise poeg. Lõpetas 1970 Tallinna 46. Keskkooli ning 1980 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna tööstuse juhtimise ja planeerimise erialal. Täiendas end 1993 Bentley Kolledžis (Massachusetts, USA) ja 1995 Dalhousie Ülikoolis (Halifax, Kanada). Oli 1980–88 TPI linna ja töökollektiivi sotsiaalse arengu juhtimise (linna-) labori juhataja, 1988– TPI/TTÜ majandusteaduskonna rahvamajanduse instituudi majandusteooria õppetooli lektor, ühtlasi õpetas 1994–2000 majandusteooriat ka TÜ Pärnu Kolledžis ja Fontes/Audentese Kõrgkoolis. Peamised loengukursused: mikro- ja makroökonoomika, majandusteooria ja -meetodi ajalugu; koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkonnad: majandusmõtte ajalugu; tööturg, majandusharidus, e-õppe kasutamine. Osalenud eestikeelse majandusterminoloogia ja majandussõnastike koostamises, tõlkinud õpikuid (J. Pekkanen, P. Sutela "Mikro- ja makroökonoomika" III, IV. TTÜ, 1993–1994). Üle 20 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Sotsiaalselt tasakaalustatud turumajandusüsteemile üleminekust (kaasautor V. Rekkaro). Tallinn, 1995 Majandusõpetuse alused: harjutused ja ülesanded I, II (kaasautor). Tallinn, 2003, 2004 Suur inglise-eesti majandussõnaraamat (kaasautor). Tallinn, 2003 Tööturu käsitluste arengust Eestis. // Eesti Vabariigi ja ärihariduse aktuaalsed arenguprobleemid. Tallinn, 2004 Suur eesti-inglise majandussõnaraamat (kaasautor). Tallinn, 2004 Töö(jõu)turu tõlgendusi. // Eesti sotsiaalmajanduslikud probleemid ja perspektiivid Euroopa Liidus. Tallinn, 2005 Esikapitali rollist. // Haridus ja majandus 2005. Tallinn, 2005 Õppejõu rolli(de)st kõrghariduses. // Ühiskonna arengu ja juhtimise probleemid ja perspektiivid: 21. sajandi väljakutsed. Tallinn, 2006 Pedagoogikast ja andragoogikast haridussüsteemis. // Majanduslikud, sotsiaalsed ja õiguslikud probleemid Eesti arengus. Tallinn, 2006 Novaatorlus ja innovaatorlus (kaasautor V. Kellik). // Innovatsioon majanduses ja hariduses. Tallinn, 2007. Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 366, 471 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Avo Org Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kalev Orgla

Kalev Orgla (sündinud 20. jaanuaril 1945 Palal Tartumaal) on eesti geoloog. Kalev Orgla on talupidaja poeg. Lõpetas 1964 Karksi-Nuia Keskkooli, 1969 Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiaosakonna, geoloogia-mineraloogiakandidaat (1986, Geoloogia Instituut), väitekiri "Исследование состава и свойств торфяных отложений Эстонской ССР с применением алгебраических полиномов". Oli 1969–1974 EGV turbarühma geoloog, 1974–1993 GI nooremteadur ja teadur, aastast 1993 Keila Vallavalitsuse registripidaja. Uurinud Eesti turbaleiukohti, välja töötanud algoritmi turbavarude ja juurdekasvu arvestamiseks algebraliste polünoomide abil. Umbes 10 teadustrükist. Полиномальный анализ тренда мощности залежи для подчёта запаcов месторождений на ЭВМ. // Изв. АН ЭССР. Геол. 27 (1978) 1 Описание автоматизированной системы (АС) построения карт и разрезов геологических показателей. Тлн, 1982 Применение метода полиномальной аппроксимации для выделения тенденций скорости роста торфяной залежи на примере болота Нигула. // Изв. АН ЭССР. Геол. 34 (1985) 4 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 80 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Einar Orgmets

Einar Orgmets (sündinud 14. märtsil 1966 Rakveres) on eesti loomakasvatusteadlane. Einar Orgmets on põllumajandustöötaja poeg. Lõpetas 1985 Türi Näidissovhoostehnikumi, 1992 EPMÜ loomakasvatuse erialal, põllumajandusmagister (1992, EPMÜ), väitekiri "Piimaveiste välimik ja selle hindamine", põllumajandusdoktor (1997, EPMÜ), väitekiri "Lehmade välimik, kehamõõtmed ja piimajõudlus". Oli 1992–96 EPMÜ aretuse ja veisekasvatuse õppetooli doktorant, 1993–97 teadur, 1997–2004 dotsent, 2005– EPMÜ loomakasvatusinstituudi asedirektor õppe alal, dotsent. Loeb aretusprogrammide, aretuskonsulendi ja aretusõpetuse kursusi. Uurinud piimaveiste välimiku lineaarset hindamist ja eesti veisetõugude uue kehaehitustüübi kujundamist. Mitme nõukogu liige. Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi noorteadlase preemia (1993, 1998). Piimalehmade uus välimiku lineaarne hindamise süsteem Eestis. // Agraarteadus (1994) 1 Effect of age on type traits of Estonian Black and White cows. // Book of Abstracts 47th Annual Meeting Eur. Assoc. Animal Production. Lillehammer, Norway (1996) Eesti veisetõugude aretuskomponentide võrdlev hinnang ja kasutamine aretusprogrammides (kaasautor). // Agraarteadus 4 (2001) Eesti aretuskomponentide mõju eesti punast tõugu lehmade välimikule ja piimajõudlusele. // Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi Toimetised 15 (2001) The milk performance and body conformation of cows on Põlula experimental Farm (kaasautor O. Saveli). // Book of Abstracts 53rd Annual Meeting Eur. Assoc. Animal Production. Cairo, Egypt 1–4 sept 2002 Relationships between functional traits, longevity and milk performance of Estonian Red cows. // Book of Abstr 54th Ann Meeting of the Eur. Assoc. Animal Production. Roma, 2003 The functional traits, longevity and milk production of Estonian Holstein cows. // Animal Breeding in the Baltics. Tartu, 2004 Effect of different breeding components on milk production and longevity of Estonian Red breed (kaasautor T. Põlluäär). // Animal Husbandry, 10–18 (2008). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 75 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Einar Orgmets Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Inge-Maret Orgo

Inge-Maret Orgo (1959–1966 Inge-Maret Sitska; 21. jaanuar 1935 Tallinn – 29. juuni 2003 Tartu) oli eesti õigusteadlane. Inge-Maret Orgo oli talupidaja tütar ja Johannes Mälli abikaasa. Lõpetas 1954 Tallinna 20. Keskkooli, 1959 TÜ õigusteaduskonna, 1969 aspirantuuri; õiguskandidaat (1968, TÜ), väitekiri "Noore tööliskaadri ettevalmistamise ja töölepaigutamise õiguslik reguleerimine". Täiendas end 1993 Ungaris Szegedi Ülikoolis. Oli 1967–1968 TÜ riigi- ja haldusõiguse kateedri assistent, 1968–1971 vanemõpetaja, 1971–1992 dotsent, 1992–2000 töö- ja sotsiaalhooldusõiguse professor, 2000–2003 erakorraline professor, 2000– emeriitprofessor; 1984–1992 ka TÜ riigi- ja haldusõiguse kateedri juhataja, 1987–91 õigusteaduskonna dekaan, 1995–1999 eraõiguse instituudi juhataja. Uurimisvaldkonnad: Eesti tööõiguse kujundamise ja arendamise õigusteoreetilised lähtekohad, töölepingu õigusliku reguleerimise teoreetilised probleemid, töölepingu alusel töötavate isikute ja ametnike õigusliku seisundi erisused, töövaidluste lahendamise erisused. Osales 1991–2003 töögrupi juhi või liikmena 12 seaduseelnõu väljatöötamises, sh töölepinguseadus, töö- ja puhkeaja seadus, individuaalse töövaidluse lahendamise seadus, avaliku teenistuse seadus, ülikooliseadus, ametiühingu seadus. Ajakirja Juridica toimetuskolleegiumi liige (1993–2003). Eesti Akadeemiliste Naiste Ühingu president (1991–1994), EAÕS-i liige (1998–2002 juhatuse esimees). Üle 100 teadustrükise. 2000 Tartu Ülikooli suur medal 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 4.12.2022. Lepingud. Tööleping (kaasautor). Tallinn, 2001 Tööraamat töötaja ja tööandja vaheliste vaidluste põhjustajana. // Juridica (1993) 3 Tööõigus (kaasautor H. Siigur). Tallinn, 1995 (vene k 1996) Töölepingu seadus. Kommenteeritud väljaanne (kaasautorid H. Siigur, G. Tavits). Tallinn, 1996 Labour Law Reform in Re-independent Estonia. // Juridica Int. Law Rev. Univ. Tartu, 1996 Töölepingu seadus vajab muutmist ja täiendamist. // Juridica (1997), 4 Töösuhted ja avalik teenistus (kaasautor K. Merusk). Tallinn, 2000 About the Regulation of Termination of Employment Contracts in Draft Employment Contracts Act. // Juridica Int. Law Review Univ. Tartu 2000 Lepingud (kaasautor M. Tropp). Tallinn, 2000 Töötajate koondamisest põhjustatud vaidluse lahendamine. // Juridica (2001), 4. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 440–441 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121 Album professorum Universitatis Tartuensis anno MCMXCVIII. Trt, 1998, 16 Eesti entsüklopeedia 14, 344 University of Tartu: Faculty of law: directory. Trt, (1994), 49, (2001) 160–162 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Spirituaalsus

Spirituaalsus on millegi omadus olla vaim (spiritus). See eeldab, et spirituaalsel asjal on vähemalt sama suured vaimsed võimed nagu inimesel. Mitmed briti idealismi esindajad, näiteks Francis Herbert Bradley, väitsid, et reaalsuses on kõik asjad spirituaalsed (reaalsuse vaimsus) ja õigupoolest on olemas ainult üks asi. Sellist seisukohta nimetatakse absoluutseks idealismiks.
Peeter Orle

Peeter Orle (16. juuli (vkj 4. juuli) 1887 Kavastu vald, Tartumaa – 8. märts 1985 München) oli eesti tehnikateadlane. Peeter Orle oli talupidaja poeg. Ta lõpetas 1908. aastal Tartu Reaalkooli ja 1914. aastal Riia Polütehnilise Instituudi masinaehitusinsenerina. Töötas üliõpilaspõlvest alates raudteel. Esimese maailmasõja ajal võeti sõjaväkke, oli soomusrongide insener Siberis. Vene kodusõjas sai valgete poolel sõdides raskesti haavata. 1921 opteeris Eestisse, oli 1921–1925 Raudteevalitsuse veoosakonna ülem, 1925–1930 Kaitseministeeriumi tehnikaosakonna insener, 1930–1940 Raudteetalituse veoameti juhataja. Ühtlasi õpetas ta 1930–1036 Tallinna Tehnikumis liikumise mehaanika ning vedurite ja rongide kursust. Juhtis Baltimaade esimese elektriraudteeliini, 1924 avatud Tallinn-Pääsküla liini rajamist ning elektrimootorvagunite projekteerimist ja ehitamist. Oli Eesti Raudtee nõukogu liige. 1941. aastal põgenes Saksamaale ja töötas Münchenis raudteeametnikuna. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tallinna Tehnikumi ja Tallinna Tehnikaülikooli õppe- ja abijõud 1918–1944. Tallinn, 1993, 44 Album Vironorum I. Toronto, 1975, 83 Mägi, V. Eesti energeetikasüsteemi ratsionaliseerimine 1920.–1930. aastail: ideed, tegevussuunad, insenerkonna valmisolek. // Halduskultuur '99. Tallinn, 2000, 78–92 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ehte Orlova

Ehte Orlova (aastani 1983 Ehte Sirel, 1983–1985 Ehte Väljataga, sündinud 18. detsembril 1953 Tartus) on eesti arstiteadlane ja patofüsioloog. Ehte Orlova on inseneri ja koorijuhi tütar. Ta on lõpetanud 1972. aastal Elva Keskkooli ning 1978. aastala Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiini osakonna ja 1987 TRÜ aspirantuuri, meditsiinikandidaat (1992, Vene TA Patoloogia Instituut), väitekiri "Активация системы опиоидных пептидов при адаптации к физической нагрузке и периодической гипоксии ". Aastatel 1978–1979 õppis ta spordimeditsiini internatuuris Tartus. Aastatel 1979–1982 oli üleliidulise õppe-treeningkeskuse "Otepää" arst, 1988–1990 TÜ arstiteaduskonna patoloogia füsioloogia kateedri assistent, 1990–1992 vanemõpetaja, 1993– ÜMPI patofüsioloogia õppetooli vanemassistent. Uurinud stressreaktsiooni kahjustavate efektide ja stressi limiteerivate faktorite seoseid, selleks töötas 1982–1992 ka Moskvas Üldise Patoloogia ja Patofüsioloogia Instituudis ning Üleliidulises Vaimse Tervise Keskuses. Kuulub professorite F. Z. Meersoni ja Atko Viru koolkonda. Üle 30 teadustrükise. 2013 Tartu Ülikooli aumärk Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Prevention and Elimination of Heart Arythmias by Adaptation to Intermitten High Altitude Hypoxia (kaasautor). // Clinical Cardiology 10 (1987) 12 Антиаритмическое действие стресс-лимитирующих факторов даларгина и феназепама (kaasautor). // Химико-фармацевтический ж. 23 (1989) 9 Exercise Induced Changes of Endorphine Contents in Hypothalamus. Hypophys, Adrenals and Blood Plasma (kaasautor). // Int. J. Sports Medicine 12 (1991) 5 Intracellular energetic units in muscle cells (kaasautor). // Biochem. J. 356 (2001) 1 Lack of dystrophin is associated with altered integration of mitochondria and ATPases in slow-twitch muscle cells of MDX mice (kaasautor). // Biochim. Biophys. Acta. 1505 (2001), 2–3 Compartment of energy metabolism in atrialmyocardium of patient sundergoing cardiac surgery (kaasautor). // Molecular Cellular Biochem. 271 (2005) 1–2. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 120 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Indrek Oro

Indrek Oro (sündinud 23. juulil 1960 Kilingi-Nõmmes) on eesti arstiteadlane ja onkoloog. Lõpetas 1978 Tallinna 37. Keskkooli, 1984 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Täiendas end 1985 Kiievis, 1990 Berliinis, 1996 Washingtonis. Oli 1985–1999 Eesti Onkoloogiakeskuse arst, 1999–2002 peaarst, 2002– SA Põhja-Eesti Regionaalhaigla onkoloogiakeskuse kiiritusravi ülemarst. Alates 2015. aastast on ta SA Eesti Antidopingu nõukogu esimees. Nii tema ema Jane Oro (1926–2018) kui ka isa Rein Oro olid arstid. Uurinud kiiritusravi meetodeid, Eesti tervishoiukorraldust ja ajalugu. Eesti Arstide Liidu asutajaliige ja 1995–1999 president, Eesti Ravikindlustusnõukogu esimees (1996–2000), Eesti esindaja Euroopa Arstide Liitude Foorumil (1994–1999), Eesti esindaja Euroopa Arstide Alalises Komitees (aastast 2000). Üldarsti käsiraamat (onkoloogiapeatüki toimetaja). Medicina, 1995 Riigihaiglate juhtimise reorganiseerimisest. // Eesti Arstide Liidu Teataja (1999) 4 Millist arstiabi korraldust vajab Eesti. // Eesti Arstide Liidu Teataja (1999) 10 Eesti Onkoloogiakeskus 55. // Eesti Arst (2000) 11 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Antidopingu nõukogu esimeheks valiti dr Indrek Oro, Delfi, 5. juuni 2015 Eesti entsüklopeedia 14, 649 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Rein Oro

Rein Oro (8. juuni 1927 Talli vald, Pärnumaa – 10. august 1993 Tallinn) oli eesti arstiteadlane ja kirurg. Rein Oro oli talupidaja poeg ja Indrek Oro isa. Lõpetas 1946 Pärnu 1. Keskkooli, 1952 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1974, TRÜ), väitekiri "Sapiteedel kasutatava ratsionaalse operatsioonimeetodi valiku sõltuvus kaksteistsõrmiksoolesisesest rõhust. Kliiniline uurimus". Täiendas end korduvalt Tartu, Moskva, Leningradi ja Tallinna täiendusõppekeskustes. Ta oli 1951 Nõo maa-arstijaoskonna juhataja kohusetäitja ja 1951–1952 velsker-ämmaemandapunkti juhataja, 1952–1966 Kilingi-Nõmme haigla peaarst ja kirurg, 1966–1969 Tallinna Pelgulinna Haigla polikliiniku juhataja ja kirurg, 1969–1972 Tallinna Tõnismäe haigla kirurg, 1974–1976 Tallinna Vabariikliku haigla kirurgiaosakonna juhataja ja kirurg, 1977–1990 kirurg. Uurimisvaldkond: seedetrakti kirurgia. 12 teadustrükist. Maksaväliste sapiteede obstruktsioonide klassifikatsioon ja kirurgiline ravi. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1972) 7 Maksaväliste sapiteede histopatoloogia sõltuvus duodenaalhüpertensioonist. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1973) 2 Gastroduodenofluorograafilise uuringu tulemused koletsüstektoonia ja maksaväliste sapiteede operatsioonide järgselt. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1973) 3 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 879 I. Oro. Nekroloog. Õhtuleht, 17. august 1993 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mall Orru

Mall Orru (sündinud 28. veebruaril 1943 Karksi vallas Viljandimaal) on eesti geoloog. Mall Orru on talupidaja tütar. Lõpetas 1961 Nuia Keskkooli, 1968 Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiaosakonna, geoloogiamagister (1992, TRÜ), väitekiri "Eesti soode maastikuline liigestus ja kaitse". Oli 1968–1973 Eesti NSV Geoloogia Valitsuse (aastast 1990 Eesti Geoloogiakeskus) geoloog, vanemgeoloog ja juhtivgeoloog, aastast 1974 turbaosakonna juhataja. Õpetanud 1990–1994 TÜ-s turbateadust, aastast 1996 Kehtna Kõrgemas Põllumajanduskoolis turba- ja mullateadust, pidanud loenguid ka välismaa ülikoolides. Mall Orru kaitses Tallinna Tehnikaülikoolis 2010. aastal doktoritöö teemal "Dependence of Estonian Peat Deposit Properties on Landscape Types and Feeding Conditions". Alates 2011. aastast on TTÜ Mäeinstituudis rakendusgeoloogia õppetooli dotsent. Uurinud Eesti põlevkivi- ja turbavaru ning Eesti turba geokeemilist koostist; välja töötanud Eesti soode uue maastikulise liigestuse, analüüsinud Eesti turbavarude kvaliteeti ja kasutusalasid. Koostanud mitu raamatut ja kogumikku, sh teatmiku "Eesti turbasood" (1995). Rahvusvahelise Turbaühingu (International Peat Society) tegevliige, EGK turbaprogrammi juht koostöös Soome, Rootsi, Inglismaa, Iirimaa, Saksamaa, Kanada, USA, Hiina, Venemaa, Läti, Leedu jt riikide turbauurijatega. Ajakirja Eesti Turvas toimetuskolleegiumi ning Eesti Turbaliidu liige. Üle 40 teadustrükise. Estonian Natural Resources (kaasautor). Tallinn, 1991 Eesti turbavarud. Tallinn, 1992 Eesti maapõuerikkused (kaasautor). Tallinn, 1993 Eesti sood. Tallinn, 1993 (kaart 1:400 koos AS-ga Regio) Estonian Peat Resources. // Global Peat Resources. Helsinki, 1996 Peat. // Geology and Mineral Resources of Estonia. Tallinn, 1997 Eesti soode hüdrogeoökoloogia (koost ja kaasautor). Tallinn, 1998) Kahjulikud elemendid Eesti turbas (kaasautor H. Orru). Tallinn, 2003 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti entsüklopeedia 14, 345 Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 81 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Heino Oru

Heino Oru (22. august 1908 Tartu – 11. jaanuar 1979 Tallinn) oli eesti matemaatik ja füüsik. Heino Oru oli söögimajapidaja poeg. Lõpetas 1927 Tartu Ühiskommertsgümnaasiumi, 1932 TÜ matemaatika-loodusteaduskonna matemaatikaosakonna, täiendas end 1932–33 TÜ didaktilis-metoodilise seminari matemaatika-füüsika osakonnas, füüsika-matemaatikakandidaat (1961, TÜ), väitekiri "Jääkmagnetismi tekitamine vahelduvvoolu abil magnetodefektoskoopiliseks otstarbeks" (Tallinn, 1958). Oli 1934–35 Tallinnas matemaatika ja füüsika repetiitor, 1935–40 Sõjavägede Staabi Topograafia-hüdrograafia osakonna sõjaväetopograafide kursuste matemaatikalektor ning topograaf ja triangulaator, 1940–41 Eesti Territoriaalkorpuse topograaf ja kartograaf, 1941–42 maamõõduinsener Altai krai maakorraldusvalitsuses Barnaulis, 1943–44 Sverdlovskis NSVL TA Uurali Filiaali teadusstipendiaat füüsika erialal, 1944–64 ja 1969–71 TPI füüsika kateedri assistent, 1964–69 laborant; koostanud õppevahendeid. Ta on maetud Tallinna Pärnamäe kalmistule. Osales Eesti maa-ala gravimeetrilistel ja geomagneetilistel mõõtmistel. Hiljem keskendus eksperimentaalfüüsikale, uuris vahelduvvoolu katkestussädeme ja jääkmagnetismi seoseid. Avaldanud teaduspublikatsioone kehade magneetimisest ja õppevahendeid. Petrovi kaarest tingitud moonutused transformaatori sekundaarvoolu sinusoidaalses kulgemises. Tallinn, 1951 О зависимости остаточной от фазы размыкания. // TPI Toimetised 95 (1957) О некоторых факторах, имеющих значение при намагничивания тела переменным током. // TPI Toimetised 141 (1958) Лабораторные работы по физике. III (kaasautor). Tallinn, 1962 Spetsiaalsete materjalide omaduste ja koosseisu uurimine röntgenograafilise faasianalüüsi abil. Tallinn, 1970 geni.com Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 484 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 376, 377, 497 Kõiv, M. Vana kateeder: meenutusi Tallinna Polütehnilise Instituudi füüsika kateedrist aastatel 1953–1961. // TTÜ aastaraamat 2006 (2007), 400, 401, 405, 408, 411 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kaido Orula

Kaido Orula (sündinud 3. veebruaril 1968 Pärnus) on eesti ajaloolane. Kaido Orula on töölise ja õpetaja poeg. Ta on lõpetanud 1986. aastal Pärnu 6. Keskkooli ja 1995. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna; filosoofiamagister Kesk-Euroopa ajaloo alal (1997, CEU, Budapest), magistritöö "Erasmiana in Sopron. A comparative study of the seventeenth century booklists"; aastatel 1998–2004 oli Tartu Ülikooli doktorant. Täiendas end 1994 Hollandis Groningeni Ülikoolis ning 1999, 2000, 2001 (kokku 6 kuud) Saksamaal (Herzog August Bibliothek, Wolfenbüttel). Ta on töötanud aastatel 2001–2006 Tartu Rahvaülikooli lepingulise lektorina, 2004–2006 Tartumaa Muuseumi teaduri ja 2006-2011 direktorina. Ühtlasi on ta 2005. aastast Tartu Ülikooli Narva Kolledži koosseisuväline lektor ja olnud (eri aegadel) kolmes koolis ajalooõpetaja. Uurimisvaldkond: varauusaegne lugemiskultuur. "Humanistide printsi" teosed saksa varauusaegse keeleruumi kahes servalinnas: Erasmiana Sopronis ja Tallinnas. // Tuna (2000) 4 Kultuurimälu ajaloolise raamaturetseptsiooni peeglis: näide varauusaegsest raamatumälust ja selle lugemisest tänapäeval. // Studia ethnologica Tartuensia 4 (2001) Rajaleidja. Mõtteid ja meenutusi omapärasest koolist (koost, toim). Tartu, 2005 A glance on the books in the living room. Some aspects concerning private books in the 16th century Tallinn/Reval. // Books and Libraries in the Baltic Sea region from the 16th to the 18th century. Bücher und Bibliotheken im Ostseeraum vom 16. bis zum 18. Jahrhundert. Tallinn, 2006 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.