laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hermann von der Recke

Hermann von der Recke oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandil. Hermanni vanemad olid Johann von der Recke von Sümmern/Uentrop ja Rorich von der Mark. Tema vennad olid: Godert, kes oli samuti Liivi ordu liige, Evert ja Lorenz. Tema nõbu oli Tallinna komtuur Johann von der Recke-Sümmern. Hermann võis juba 1519. aastal olla Põltsamaal drost. 1522. aastal on teda koos vend Godertiga mainitud lihtsalt orduvendadena, 1548. aastal on ta taas rüütelvennana nimetamist leidnud. Aastatel 1555–1556 oli ta Karksi ja Helme drost. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 700 (lk 528).
Käsipall 2008. aasta suveolümpiamängudel

Käsipall 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 9.–24. augustini. Käsipallis jagati välja kaks komplekti medaleid nii meeste kui ka naiste arvestuses. Olümpiamängudel osales mõlemas arvestuses 12 võistkonda. Eelmiste, 2004. aasta Ateena olümpiamängude kolm paremat meeskonda: Olümpiavõitja: Horvaatia Hõbemedal: Saksamaa Pronksmedal: Venemaa Olümpiavõitja Prantsusmaa Hõbemedal Island Pronksmedal Hispaania 4. koht Horvaatia 5. koht Poola 6. koht Venemaa 7. koht Taani 8. koht Lõuna-Korea 9. koht Saksamaa 10. koht Egiptus 11. koht Brasiilia 12. koht Hiina Ametlikud tulemused Eelmiste 2004. aasta Ateena olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid: Olümpiavõitja: Taani Hõbemedal: Lõuna-Korea Pronksmedal: Ukraina Olümpiavõitja Norra Hõbemedal Venemaa Pronksmedal Lõuna-Korea 4. koht Ungari 5. koht Prantsusmaa 6. koht Hiina 7. koht Rumeenia 8. koht Rootsi 9. koht Brasiilia 10. koht Kasahstan 11. koht Saksamaa 12. koht Angola Ametlikud tulemused Käsipall olümpiamängudel Käsipalli ametlik lehekülg Pekingi OM-il IHF-i koduleht
Lutter von der Recke

Lutter von der Recke oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandil. Tema vanemad olid Johann von der Recke ja Agnes von Vaerst. Ta pärines Vestfaalist Blankensteini lähedalt. Lutterit on mainitud 1510. aastal rüütelvennana, kuid rohkem andmeid tema kohta praktiliselt polegi. Teda on mõnikord peetud Tallinna komtuuriks, ent tõenäoliselt on teda segi aetud toonase Tallinna komtuuri Johann von der Reckega. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 702 (lk 530).
Flores

See artikkel räägib Indoneesia saarest. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Flores (täpsustus). Flores on Väikeste Sunda saarte hulka kuuluv saar Indoneesias Ida-Nusa-Tenggara provintsis. Saarest põhja jääb Florese meri ja lõunasse Sawu meri. Suurematest saartest jääb temast läände Sumbawa, lõunasse Sumba ja itta Timor. Väiksematest saartest jäävad läände Florese ja Sumbawa vahele Sangeang ja Komodo, itta Florese ja Timori vahele Solori saared, Lomblen, Komba, Pantar ja Alor ning põhja poole Palu saar ning Lõuna-Sulawesi provintsi kuuluvad Macani ja Pasitelu saared, millest suurimad on Tanahjampea, Kalao, Bonerate, Kalaotoa ja Kakabia. Sumbast eraldab teda Sumba väin, Komodo ja Sumbawa vahele jääb Sape väin. Florese pindala on 14 250 km². Saar on pikk ja kitsas, ida–läänesuunaline . Suuri jõgesid saarel ei ole . Saar on mägine, selle kõrgeimad tipud on Ranakah (2382) m saare lääneosas ja Egon (1703 m) idaosas , mõlemad tegevvulkaanid . Saarel elab ligikaudu 1,6 miljonit inimest. Suurimad linnad, kus kõigis on 10–50 tuhat elanikku, on lääne poolt ida poole minnes Labuhanbaio, Ruteng, Bajawa, Ende, Maumere ja Larantuka . Kõiki neid asulaid läbib selles järjekorras maantee, mis lääneosas kulgeb saare lõunarannikul, idaosas kohati lõuna- ja kohati põhjarannikul . Septembris 2003 avastasid paleontoloogid Floresel asuvast Liang Bua koopast senitundmatu hominiidi luustikud. Homo floresiensis'e täiskasvanud isendi kõrgus oli umbes 1 meeter. Nad surid välja mitte varem kui 12 000 aastat tagasi. Floresel elab looduses komodo varaan ja endeemne florese hiidrott. Esimesed eurooplased – Portugali kaupmehed ja misjonärid – jõudsid saarele 16. sajandil. Nad panid sellele tänapäevalgi kasutatava nime. Portugali keeles tähendab flores 'lilled', mis on viide saare rikkalikule taimestikule. Suur maailma atlas, lk. 93
Mathias von der Recke

Mathias von der Recke (ka Thiess; surnud enne 1581. aastat) oli Liivi ordu liige, viimane Dobele komtuur aastail 1548–1562 ja sama piirkonna valitseja 1562–1576. Tema vanemad olid Dietrich von der Recke zu Heide ja Elisabeth von Hiesfeld. Ta pärines Vestfaalist Kameni lähedalt. Dietrichit on 1535. aastal nimetatud Ruhja kumpanina, seejärel pidas ta kuni 1541. aastani tõenäoliselt sama ametit Kuldīgas. 1544. aastal oli ta majandusülem (Schäffer) Võnnus ja 1548. aastal sai ta Dobele komtuuriks. 1562. aastal, kui Liivi ordu likvideeriti, keeldus Mathias oma valduseid vastsele Kuramaa hertsogile Gotthard Kettlerile loovutamast ja valitses neid kuni 1576. aastani, seda küll mitte enam poolvaimuliku rüütelvennana, sest 1562. aastal oli ta ka abiellunud Sophia Fircksiga, vaid Poola kuninga vasallina. 1576. aastal läks Kettleril lõpuks korda Mathias Dobelest valuraha eest loobuma sundida, ta sai lisaks rahale vastu ka mõningad valdused Kuramaal. Nii sai Mathiasest Recke aadlisuguvõsa Kuramaa liini rajaja. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 703 (lk 530–531). Väljavõte Kuramaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Wilhelm von der Recke

Wilhelm von der Recke oli Liivi ordu rüütelvend 15. sajandil. Wilhelmi isa oli Alf von der Recke, ema pole teada. Ta oli pärit Vestfaalist Kameni ja Dortmundi vahelt. 1432. aastal oli Recke linnusekomtuur (Hauskomtur) Võnnus. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 704 (lk 531).
Heinrich von der Recke

Heinrich von der Recke, teise nimega Stam oli Liivi ordu liige, Põltsamaa foogt ja Kuldīga komtuur 15. sajandi alguses. Heinrichi isa oli Johann von der Recke-Stam ja ema Gertrud. Ta pärines Kameni lähedalt Vestfaalist. Aastatel 1406–1408 oli ta Põltsamaa foogt ja 1413–1414 Kuldīga komtuur. Rohkem temast teada pole. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 705 (lk 531–532).
Xingu

Xingu jõgi on jõgi Lõuna-Ameerikas. Algab Brasiilia mägismaalt, voolab põhja, läbib suurel hulgal kärestikke. Alamjooksul voolab rahulikult ja laieneb 12 kilomeetrini, veetaset mõjutavad looded. Suubub paremalt Amazonasesse. Jõele plaanitakse 2015. aastaks rajada pais (Belo Monte pais) ja 11 233 MW võimsusega hüdroelektrijaam.
Johann von der Recke (Tallinna komtuur)

Johann von der Recke, teise nimega von Sümmern (enne 1459 – pärast 1511) oli Liivi ordu liige, Tallinna komtuur aastatel 1485–1510. Tema isa nimetati samuti Johann von der Recke-Sümmerniks, ema nime pole teada. Ta pärines Sümmernist Vestfaalist. Tema nõod olid samuti Liivi ordus olnud Godert ja Hermann von der Recke. Johanni on 1459. aastal koos isaga mainitud ilmikuna Vestfaalis. Tõenäoliselt järgmise kümne aasta jooksul saabus ta Liivimaale, kuigi otseselt andmeid tema kohta pole, kuni ta 1485. aastal Tallinna komtuuriks sai. Sellele kohale jäi ta järgmiseks 25 aastaks, olles seega pikaajalisim Tallinna komtuur. 1488. aastal on teda mainitud ka ühes Preisimaa visitatsiooniprotokollis kui vaga meest. Wolter von Plettenbergi aegse sõja ajal Moskooviaga juhtis Recke orduvägede operatsioone Narva jõe taha, saavutades 1502. aasta alguses küllaltki olulist edu, mis pärast venelaste rüüsteretki aitasid liivimaalaste moraali tõsta. 1510. aastal loobus Recke Tallinna komtuuri ametikohast, järgmisel aastal on teda mainitud endise komtuurina ja seejärel teated temast lõppevad. Tõenäoliselt suri ta varsti pärast seda. Extrahirt 1898 von Peter Von Wrangell zu Itfer. Johann v. der, gen. Sumeren der Alte, Komtur in Reval 1486—1509, zum Urkundenbuch des Werkes: Nachrichten über das Geschlecht, Ungern-Sternberg. I. Urkunden aus der Ordenszeit bis 1561 s. 81. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 706 (lk 532–533).
Laptevite meri

Laptevite meri (vene keeles море Лаптевых, jakuudi keeles Лаптевтар муоралара; tarvitatud ka nime Nordenskiöldi meri) on meri Põhja-Jäämeres. Piirneb läänes Taimõri poolsaare ja Severnaja Zemljaga, idas Uus-Siberi saartega. Laptevite merre suubub Leena, seetõttu on rannikualadel riimvesi. Looded on nõrgad. Jääd leidub meres suvelgi. Laptevite meri on nime saanud Dmitri ja Hariton Laptevi järgi.
Recke (aadlisuguvõsa)

Recke on saksa aadlisuguvõsa, mis pärineb Vestfaalist. Recked pärinevad ministeriaalide hulgast. Suguvõsa esimest liiget on mainitud 1265. aastal, 1320. aastal sai Adolf von der Reckest rüütel. Reckede pärusvaldused paiknesid Kameni lähistel, kus asus ka Recki mõis. Alates 14. sajandist astusid mitmed Reckede suguvõsa liikmed Saksa või Liivi ordusse, nad olid tihedalt seotud ka teise "ordusuguvõsa", Fürstenbergidega. Mitmest Reckest said vaimulikud. 17. oktoobril 1620 kanti Recked Kuramaa aadlimatriklisse. Ametlikes dokumentides on neid paruniteks nimetatud alates 1797. Venemaa Valitseva Senati määrustega 10. augustist 1860, 4. oktoobrist 1861 ja 28. veebruarist 1862 anti Kuramaa aadliperekonnale von der Reckele parunitiitel. 17.–18. sajandil said mitu Reckede haru vabahärra staatuse, 1817. aastal sai üks haru ka krahvitiitli. Johann von der Recke (umbes 1480–1551), Liivi ordumeister 1549–1551 Jost von der Recke, Tartu piiskop 1543–1551 Dietrich Adolf von der Recke (1601–1661), Paderborni piiskop Eberhard von der Recke-Stockhausen (1744–1816), Preisi justiitsminister Elisa von der Recke, sündinud krahvinna von Medernina (1754–1833), baltisaksa kirjanik Johann Friedrich von Recke (1764–1846), ajaloolane, bibliograaf, toimetaja, kollektsionäär Adalbert von der Recke-Volmerstein (1791–1878), Saksa sotsiaalreformaator Eberhard von der Recke von der Horst (1847–1911), Preisi siseminister Suguvõsa koduleht Väljavõte Kuramaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Recke vald

Recke vald on vald Saksamaal Vestfaalis Steinfurti kreisis. Selle keskusasula on Recke.
Sõudmine 2008. aasta suveolümpiamängudel

Sõudmine 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 9.–17. augustini Sõudmisvõistlustel osales 548 sportlast 59 riigist. Välja jagati 14 komplekti medaleid, millest 8 ala on meestel ja 6 ala naistel. Võistlused peeti Shunyi sõude- ja aerutamiskanalil olümpiapargis, mis asub Chaobai jõe ääres ja on ligi 30 km kaugusel Pekingi kesklinnast. Ühepaat Paarisaeruline kahepaat Roolijata kahepaat Kergekaalu paarisaeruline kahepaat Kergekaalu roolijata neljapaat Paarisaeruline neljapaat Roolijata neljapaat Kaheksapaat Ühepaat Paarisaeruline kahepaat Roolijata kahepaat Kergekaalu paarisaeruline kahepaat Paarisaeruline neljapaat Kaheksapaat Kõikidele paadiklassidele oli võistlusraja pikkuseks 2000 m. Kergekaalus oli meestel piirkaaluks 70 kilo ja naistel ei tohtinud see ületada 57 kilo. Eestlased osalesid Pekingis kolmes paadiklassis. Ühepaadis võistles Andrei Jämsä. Paarisaerulisel kahepaadil asusid võistlema Jüri Jaanson ja Tõnu Endrekson. Paarisaerulise neljapaadi koosseisu kuulusid Igor Kuzmin, Vladimir Latin, Allar Raja ja Kaspar Taimsoo. Finaal: 16. august Osavõtjaid: 31 Olümpiavõitja 2004: Olaf Tufte, Norra Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 16. august Osavõtjaid: 15 Olümpiavõitja 2004: Sebastien Vieilledent - Adrien Hardy, Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Finaal - Eelsõidud Finaal: 16. august Osavõtjaid: 14 Olümpiavõitja 2004: Drew Ginn, James Tomkins Austraalia Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 17. august Osavõtjaid: 15 Olümpiavõitja 2004: Tomasz Kucharski, Robert Sycz Poola Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 17. august Osavõtjaid: 13 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Taani Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 17. august Osavõtjaid: 13 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Venemaa Ametlikud tulemused: A-finaal - B-finaal Finaal: 15. august Osavõtjaid: 15 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Suurbritannia Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 17. august Osavõtjaid: 8 võistkonda Olümpiavõitja 2004: USA Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 16. august Osavõtjaid: Olümpiavõitja 2004: Katrin Rutschow-Stomporowski, Saksamaa Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 16. august Osavõtjaid: 10 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Georgina Evers-Swindell, Caroline Evers-Swindell, Uus-Meremaa Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 16. august Osavõtjaid: 10 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Georgeta Damian, Viorica Susanu Rumeenia Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 17. august Osavõtjaid: 17 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Constanta Burcica, Angela Alupei Rumeenia Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 17. august Osavõtjaid: 8 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Saksamaa Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 17. august Osavõtjaid: 7 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Rumeenia Ametlikud tulemused: Finaal Sõudmise koduleht Pekingi OM-il FISA koduleht
Levandi meri

Levandi meri [lev'andi] on Vahemere idapoolseim osa (Levandi) ranniku lähedal. Nimi inglise Levantine Sea ja saksa keeles Levantisches Meer.
Tomáš Ujfaluši

Tomáš Ujfaluši (sündinud 24. märtsil 1978 Rýmařovis) on Tšehhi endine jalgpallur. Karjääri alustas Tomáš Ujfaluši klubis Sigma Olomouc. 2011. aastani mängis ta Hispaania klubis Madridi Atlético ja 2013. aastani Türgi klubis Galatasaray SK. Ta mängis rahvuskoondises aastatel 2001–2009 78 korral, lüües kaks väravat.
Serbia Radikaalne Partei

Serbia Radikaalne Partei (Српска радикална странка, Srpska radikalna stranka, SRS) on paremäärmuslik marurahvuslik partei. Partei on vastu Serbia ühinemisele Euroopa Liiduga, ning on tugevalt Venemaa-meelne. Parteil on sidemed Vladimir Žirinovski juhitud Venemaa Liberaaldemokraatliku Parteiga. SRS moodustati 1991. aastal Radikaalse Rahvapartei ja Tšetnikute liikumise ühinedes, mida juhtisid vastavalt Tomislav Nikolić ja Vojislav Šešelj. Alates loomisest on erakond juhtinud Šešelj. Samas andis ta end 2003. aastal Endise Jugoslaavia Rahvusvahelise Kriminaaltribunali kätte ja oli alates 2007. aastast Haagis kohtu all. Ta naasis Serbiasse 2014. Šešelj äraolekul oli 2003–2008 tegevjuht Tomislav Nikolić, 2008–2012 Dragan Todorović ja 2012–2014 Nemanja Šarović. 2008. aastal eraldus Radikaalsest parteist senise asepresidendi Tomislav Nikolići juhitud fraktsioon, mis moodustas Serbia Progressiivse Partei (SNS). Nikolić toetas erinevalt Šešeljist Serbia ühinemist Euroopa Liiduga. Sealt alates langes SRS populaarsus ning 2012. aasta valimistel parlamenti ei pääsetud, kuid Nikolići juhitud SNS sai parlamendis 58 kohta. SRS toetab Suur-Serbia ideed ja peab end tšetnikute pärandi kandjaks. 2008. aasta parlamendivalimistel sai SRS 78 kohta 250-st. 2012. ja 2014. aasta valimistel parlamenti ei pääsetud. 2016. aasta valimistel saadi 22 kohta, kuid 2020. aasta valimistel jäi SRS taas parlamendist välja.
Viljui

Viljui (vene Вилюй, jakuudi Бүлүү (Bülüü)) on jõgi Aasias Siberis. Pikkus 2650 km. Lähtub Kesk-Siberi kiltmaalt. Ülemjooksul voolab rahulikult soisel tasandikul. Keskjooksul itta voolates läbib kuristikke ja kärestikke. Alamjooksul laskub Kesk-Jakuutia tasandikule, voolab rahulikult laias orus itta. Suubub vasakult Leenasse.
Geoelement

Geoelement on kas taime- (geograafiline flooraelement) või loomaliikide (geograafiline faunaelement) kattumine nende praegust areaali arvesse võttes. Näiteks on hariliku parkheina levila eurosiber, ehk ta arvatakse eurosiberi geograafilisse flooraelementi, mis täpsemalt tähendab, et teda leidub Lääne-Euroopast kuni kaugele Siberisse välja.
Nahajärv

Nahajärv (ka Naha järv) on järv Valgamaal Otepää vallas Truuta külas. Järv on limnoloogiliselt tüübilt kalgiveeline eutroofne järv. Ruta Tamre (2006). "Eesti järvede nimestik" (PDF). Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 9.03.2016. Vaadatud 31.07.2008. Nahajärv Eesti looduse infosüsteemis
1940. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 19. sajand | 20. sajand | 21. sajand   ◄ | 1910. aastad | 1920. aastad | 1930. aastad | 1940. aastad | 1950. aastad | 1960. aastad | 1970. aastad | ► 1940 | 1941 | 1942 | 1943 | 1944 | 1945 | 1946 | 1947 | 1948 | 1949 1940. aastad on ajavahemik 1940. aasta algusest kuni 1949. aasta lõpuni. Teine maailmasõda toimus holokaust, umbes kuue miljoni Euroopa juudi genotsiidi Teise maailmasõja ajal. 9. aprill 1940 – Saksamaa okupeeris Taani. 7. detsember 1941 – USA astus pärast rünnakut Pearl Harborile sõtta. 1943 – toimus Varssavi geto ülestõus, suurim juutide ülestõus natsistliku Saksamaa poolt okupeeritud Poolas. juuni 1944 – lääneliitlaste väed maandusid Põhja-Prantsusmaal Normandia randadel. veebruar 1945 – toimus Jalta konverents, kus osalesid Ameerika Ühendriikide, **Ühendkuningriigi ja Nõukogude Liidu valitsusjuhid. 6. ja 9. august 1945 – Hiroshimale ja Nagasakile heideti tuumapommid. 2. september 1945 – Jaapan kapituleerus, sõja lõpp. 1944 – Island kuulutas välja iseseisvumise Taanist. 26. juuni 1945 – võeti vastu Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikiri. 1943–1949 – toimus Kreeka kodusõda. 20. aprill 1946 – Rahvasteliit saadeti laiali, varad anti üle ÜRO-le. 1947–1948 – toimus India-Pakistani sõda Jammu ja Kashmiri osariigi pärast. 1948–1949 – toimus Araabia-Iisraeli sõda äsja välja kuulutatud Iisraeli riigi ja tema araabia naabrite vahel. 4. aprill 1949 – asutati NATO. 1949 – kuulutati välja Hiina Rahvavabariik. NSV Liidu okupatsiooni ajal toimus maade riigistamine ning lõppes talude eksistents kollektiviseerimise tõttu. Winston Churchill, Suurbritannia välisminister Adolf Hitler, Saksamaa juht ja riigikantsler Jossif Stalin, NSV Liidu diktaator Hirohito, Jaapani keiser Franklin D. Roosevelt, USA president Harry S. Truman, USA president
La Plata laht

La Plata (või ka La Plata laht) on Atlandi ookeani laht Lõuna-Ameerika rannikul. Laht on madal, alla 20 meetri. Tegemist pole mitte tavalise merelahe vaid estuaariga mille on moodustanud lahte suubuvad Paraná ja Uruguay jõgi. Madala vee ja jõesetete tõttu on lahe vesi sogane. Looded on nõrgad, küll aga avaldavad tuuled veetasemele tugevat mõju. Lahe ääres asuvad nii Buenos Aires kui ka Montevideo. Esimese eurooplasena jõudis La Plata lahte 1516 hispaanlane Juan Díaz de Solís, kes oma meeskonnaga otsis mereteed Atlandi ookeanist Vaiksesse ookeani. Nad randusid tänapäeva Uruguay maa-alal, kus neid ründasid indiaanlased ja tapsid nad kõik peale 14-aastase junga Francisco del Puerto, sest nende usk ei lubanud tappa naisi, lapsi ega vanureid. 1526 saabus järgmine euroopa laev Sebastian Caboti juhtimisel, kes leidis rannikul karglemas ja neile midagi hüüdmas kohaliku sõdalase. See oli del Puerto, kes ühines Caboti meeskonnaga, ent naasis hiljem Uruguaysse. Esimene asula La Plata rannikul oli Buenos Aires, mille 2. veebruaril 1536 rajas Pedro de Mendoza. Asula jäeti maha ja 11. juunil 1580 rajas selle uuesti Juan de Garay.
August Pruuel

August Pruuel (5. aprill 1900 – 21. jaanuar 2004) oli Eesti Vabadussõja veteran. Aastavahetusel 1918–1919 sai tollane Härjanurme villavabriku 18-aastane tööline kutse tulla Puurmani mõisa. Seal korraldas Julius Kuperjanovi partisanide pataljoni. Vigastatud käe tõttu teda tegevteenistusse siiski ei võetud. August Pruuel suunati teenima Tartusse eriroodu valveteenistusse. Veidi hiljem oli ta ohvitseride kasiino köögis abitöödel. Tartus tervitas ta ka rahulepingut. Alates 1922. aastast Otepääl elav Pruuel oli iseseisvuse ajal saapavabriku omanik ja kuulus 1936. aastal Otepää linna esimesse volikogusse, esindades seal ärimehi. 2002. aastal kandideeris August Pruuel 101-aastaselt Otepää valla volikokku, kuid ei osutunud valituks. Pruuelit tunnustati Kotkaristi III klassi mõõkadega teenetemärgi, Soome Vabadussõdurite Hooldusühingu Sinise risti teise klassi aumärgi ning Otepää aumedaliga.
Antonie Soonpää

Antonie Soonpää (neiupõlvenimi Antonie Adamson; 25.juuli/5. august 1898 Luke, Nõo kihelkond, Tartumaa – 20. jaanuar 2006 Los Angeles, USA) oli Eesti pikaealine, kes suri 107-aastaselt. Oli abielus riigikontrolöri Karl Soonpääga. Maailma vanim eestlane 108-aastasena surnud eestlase põrm jõudis kodumulda Tragöödia Tartumaal 1944
Jevgenia Altosaar

Evgenia Altosaar (13. detsember 1898 Riia – 19. mai 2005 Võru) oli eesti pikaealine. Võrru sattus ta 1916. aastal, kui asus telegrafistina tööle kohalikus postkontoris. Sealt sai alguse ka tema tutvus tulevase abikaasa Kaarel Altosaarega, kes suri 1970. aastal. Oma viimased eluaastad veetis ta poja juures Võru vallas Võlsi külas. 16. veebruaril 2005, kui suri Liisi Vilt, sai Altosaar Eesti vanimaks elanikuks. Kuid vanimaks eestlaseks ta ei saanud, selleks sai USA-s elanud Antonie Soonpää. "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 65
Oskar Friberg

Oskar Friberg (16. august 1919 Vormsi – 10. mai 2019 Vormsi) oli vanim Vormsi elanik ja viimane enne Teist maailmasõda elanud inimene saarel. Ta oli rannarootslane. Oskar Friberg teenis 1940. aasta okupatsiooni ajal Eesti sõjaväes ning arvati automaatselt Nõukogude vägede koosseisu, kus ta sõdis Kuramaani välja. 1941. aastal sai ta haavata. Koju pääses ta alles 1946. aastal. Seejärel ehitas ta paar aastat paate ja püüdis kala, kuid siis ei lastud enam rootslasi merele. Pärast seda oli Friberg 55 aastat ta Norrby majakavaht. 2014. aastal õnnitleti teda 95. sünnipäeval. Tema lellepoeg oli kettaheitja Algot Friberg. "OSKAR, 1919: Noortele inimestele oleks rohkem töökohti vaja muretseda" Delfi, 28. veebruar 2013 Kaire Reiljan Lahkus vormsirootslane Oskar Friberg. Lääne Elu 10. mai 2019, vaadatud 5. juunil 2019 "Oskar Friberg - vanim Vormsil elav rannarootslane" Eestielu, 16. märts 2011 Lääne Elu, nr. 93, 16 aug. 2014 Oskar Friberg pälvis kodanikupäeva aumärgi "Eesti staažikaim tuletornivaht lahkub ametist" Veeteede Amet Foto
Carmen Franco y Polo

María del Carmen Franco y Polo, 1. Franco hertsoginna, Hispaania grand (14. veebruar 1926 Oviedo – 29. detsember 2017 Madrid) oli Francisco Franco tütar. Ta oli Francisco Franco Rahvusliku Fondi aupresident. [1] Genealoogiline info
Palearktis

Palearktis on üks kaheksast maismaariikkonnast Maal. 54,1 miljoni km² pindalaga on Palearktis kõige suurem maismaa riikkond maakeral. Palearktise piiresse jääb kogu Euroopa maismaaline osa, Aasias Himaalaja mäestikust põhja pool asuv ala (ka Araabia poolsaare põhja- ja keskosa) ja Põhja-Aafrika. Mõnikord on Palearktist koos Nearktisega käsitletud ka Holarktise alla kuuluva regioonina. Palearktise floora ja fauna on suhteliselt liigivaesed. Endeemsetest perekondadest väärivad mainimist näiteks mutt, metskits, kanarbik. Holarktis Nearktis riikkond
Anna Jürnas

Anna Jürnas (sündinud Anna Karus; 6. jaanuar 1892 Õisu vald (Paistu kihelkond) – 22. märts 2000 Tartu) oli pikaealine eestlane. Tsaariajal rändas tema perekond Simbirskisse, kuid pöördus 1934. aastal Eestisse tagasi ning asus elama Tartumaale Vara valda. Viimased 40 aastat elas Anna Jürnas Tartus Kabeli tänaval. Viljandi Pauluse koguduse sündinute ja ristitute nimekiri EAA.1290.1.495:389 (Vaatamiseks vajalik registreerumine) Reisalu, Toomas (7. jaanuar 1998). "Tartu vanim elanik tähistas sünnipäeva". Sõnumileht: SL. Vaadatud 18.10.2021. Argo Taal. 105-aastane tartlane ei kurda, Tartu Postimees, 7. jaanuar 1997 Eesti vanim inimene peab täna sünnipäeva, Õhtuleht, 6. jaanuar 2000 Suri vanim eestlane, Postimees 29. märts 2000 Anna Jürnas elas kolmel sajandil, Õhtuleht, 31. märts 2000
Alviine Rohtla

Alviine Rohtla (kuni 1936 perenimi Frey; 1. detsember (vkj)/ 13. detsember 1897 Viitina vald, Rõuge kihelkond, Võrumaa – 11. jaanuar 2001) oli eesti pikaealine. Ta oli elu lõpul sisse kirjutatud Viljandi maakonnas Pärsti vallas Kirikumõisas, kuid ta elas tegelikult oma tütre juures Võru maakonnas Haanja vallas. Ta suri 11. jaanuaril 2001 ja maeti 14. jaanuaril 2001 Rogosi-Pütsepa kalmistule Võru maakonnas. Sünni-aasta eksituse (1897. aasta asemel on arvatud, et see oli 1892) tõttu on arvatud, et ta elas 108-aastaseks. Rõuge kihelkonna personaalraamat. Rogosi-Luutsniku A-R; 1884-1936. Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.1268.1.464. Lk 9 Peep Talimaa. Viljandimaa memmest sai vanim eestlane. Sakala, 29. märts 2000 Juuli Johanson jõudis üle 100 aasta läve. Sakala, 21. jaanuar 2000 Villu Päärt. "Vanim eestlane Alviine Rohtla saab täna 108-aastaseks". Postimees, 12. detsember 2000 "Vanim eestlane sai 108". Õhtuleht, 14. detsember 2000 Suri vanim eestlane Anna Jürnas. Eesti Päevaleht, 28. märts 2000