laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kriik

Kriik (inglise creek) kuival ajal ärakuivav jõeke Austraalias ja USAs. Enamasti on kriigid mõne suurema jõe osad (lisajõed[viide?]). Kriikides on vett ainult vihmaperioodil ning kuival, sademeteta perioodil (sageli suurema osa aastast[viide?]) neis vett pole. Kriike on mitmel Austraalia jõel, nt Darlingu, Marrambidzhy, Lakdani, Hordide, Suoni, Finki ja Gascoigne'i jõe juures. Vadi ÕS, 2006.
Hammaada

Hammaada (araabia keeles حمادة, ḩammādah 'viljatu') on tasane kivikõrb, mis koosneb suurtest kaljudest ja paljastest lavamaadest. Hammaadas puudub liiv peaaegu täiesti, sest tuul on peened koostisosad ära kandnud. Selles osas erineb hammaada sarnase kliimaga ergidest, kus on suured luited. Hammaada teravad kivid on kaetud väga kidura taimestikuga. Hammaadat võivad liigestada kuivad või ajutise vooluga jõeorud ehk vadid. Varem kasutati terminit "hammaada" ainult Sahara kivikõrbete kohta, nüüd nimetatakse nii ka muid kivikõrbi, näiteks Gobi kõrbet. Maailmas suurim hammaada on Draa hammaada Loode-Saharas Maroko, Alžeeria ja Lääne-Sahara vahel. Hammaadad moodustavad umbes 70% Sahara kõrbest. takõrr
Erg

Erg (kreeka ἔργον, töö) on mehaanilise töö, energia ja soojushulga mõõtühik CGS-süsteemis: 1 erg = 1 dyn ⋅ 1 cm = 1 g ⋅ cm 2 s 2 , {\displaystyle 1\operatorname {erg} =1\operatorname {dyn} \cdot 1\operatorname {cm} =1{\frac {\operatorname {g} \cdot \operatorname {cm} ^{2}}{\operatorname {s} ^{2}}},} kus dyn on jõuühiku düün tähis. Seos SI-süsteemi energiaühikuga džaul: 1 erg = 1 ⋅ 10 − 7 J . {\displaystyle 1\operatorname {erg} =1\cdot 10^{-7}\operatorname {J} .}
Deduktiivne arutlus

Deduktiivne arutlus on arutlus, mille eelduste tõesust peetakse järelduse tõesust tagavaks. Teiste sõnadega, peetakse võimatuks, et eelduste tõesuse korral oleks järeldus väär. Deduktsiooniks võidakse nimetada deduktiivse arutluse esitamist või arutlemist, mida vaadeldakse deduktiivset arutlust järgivana. Deduktiivse arutluse puhul peetakse järelduse tõesust eelduste tõesuses otsekui sisalduvaks. Deduktiivset arutlust peetakse tulenevaks definitsioonidest, loogika reeglitest ja matemaatika tulemustest. induktiivne arutlus
Induktiivne arutlus

Induktiivne arutlus on arutlus, mida võetakse niisugusena, et eelduste tõesuse puhul on järelduse tõesus tõenäoline ja järelduse väärus ebatõenäoline. Erinevalt deduktiivsetest arutlustest ei peeta induktiivseid arutlusi loogiliselt (deduktiivselt) kehtivateks. Induktiivsed arutlused võivad viidata näiteks statistilistele andmetele, minevikukogemusele, tundemärkidele, tõendusmaterjalile, autoriteedile ja põhjuslikkusele. Induktsiooniks võidakse nimetada induktiivse arutluse esitamist või arutlemist, mida vaadeldakse induktiivset arutlust järgivana. deduktiivne arutlus
Karl Ferdinand Karlson

Karl Ferdinand Karlson (16. märts 1875 Laeva vald, Tartumaa – 14. november 1941 Sevurallag, Verhoturje, Sverdlovski oblast) oli Eesti advokaat ja poliitik. Aastail 1892–1893 oli ta metsavaht Tähtvere vallas. Ta oli spordiseltsi Kalev esimene esimees. 1919. aastast Sõjaministeeriumis sõjaväe ringkonnakohtu eesistuja. Ta on kirjutanud sõnad eesti kõige tuntumale segakoorilaulule "Tuljak". Karl Ferdinand Karlson Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Biograafia ESBL-is
Kaarel Eduard Kompus

Kaarel Eduard Kompus (3. aprill 1903 Kambja vald, Tartumaa – 25. august 1942 Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik, Rahvuskogu liige ja prokurör. Mõisteti nõukogude organite poolt surma.
Kustav Kurg

Kustav Aleksander Kurg (3. märts 1902 Nehatu vald, Harjumaa – 27. november 1992 Toronto) oli Eesti advokaat ja poliitik. Ta lõpetas 1923. aastal Tallinna Reaalkooli, õppis aastatel 1923–1929 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas ja oli EÜS-i liige. Aastatel 1929–1931 oli ta Tallinna-Haapsalu rahukogu kohtuameti kandidaat. Aastatel 1931–1935 oli ta vandeadvokaat Elmar Andersoni abi, aastast 1935 Tallinnas vandeadvokaat, Rahvuskogu esimese koja liige ja I Riigivolikogu liige. Kustav Kurg emigreerus 1944. aastal Rootsi, kus töötas Stockholmi postivalitsuses. 1951. aastast elas ta Kanadas, kus töötas Ontario parlamendihoone kojamehena Torontos. Jäi 1970. aastal pensionile. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 268 Rahvuskogu, 18.02.-17.08.1937, liikmed
James Frazer

Sir James George Frazer (1. jaanuar 1854 Glasgow – 7. mai 1941 Cambridge) oli mütoloogia uurija, keda on peetud ka üheks moodsa antropoloogia isaks. James Frazeri tähtsaim teos on "Kuldne oks" (The Golden Bough), mis ilmus 1890 (kolmas väljaanne kaheteistkümnes köites 1906–1915) ja millest ta hiljem tegi lühendatud variandi (ilmus 1922). "Kuldne oks" sisaldab rikkalikult etnograafilist ja mütoloogilist materjali paljude rahvaste uskumustest ja kommetest (viljakusriitused, inimohverdused, sureva jumala müüt). "Kuldne oks" on tugevasti mõjutanud teaduse arengut ning ka 20. sajandi kirjandust (D. H. Lawrence, Ezra Pound, T. S. Eliot jt). 1920 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks "Totemism" (1887) "Kuldne oks" (The Golden Bough; esimene väljaanne kahes köites 1890; teine väljaanne kolmes köites 1900, kolmas väljaanne 12 köites 1906–1915; lühendatud üheköiteline väljaanne 1922; ISBN 1-84195-432-2; eesti keeles: James George Frazer. Kuldne oks. Uurimus maagiast ja religioonist, katkendid: Akadeemia 1996, nr 6–8; raamatuna: Tallinn: Varrak 2001, 1000 lk, sari Avatud Eesti raamat, inglise keelest tõlkinud ja järelsõna "J. G. Frazer ja tema kuldne tihnik": Triinu Pakk-Allmann). ISBN 9985-3-0377-6. "Totemism ja eksogaamia" (Totemism and Exogamy; 1910) "Usk surematusse ja surnutekultus" (The Belief in Immortality and the Worship of the Dead'; 1913–1924) "Folkloor Vanas Testamendis" (Folk-lore in the Old Testament; 1918) ISBN 0-7661-3238-2. "Kuningate maagiline päritolu" (Magical Origin of Kings; 1920) ISBN 0-7661-4648-0. "Loodusekultus" (The Worship of Nature; 1926) ISBN 0-7007-1442-1. "Inimene, Jumal ja surematus" (Man, God, and Immortality; 1927) "Müüdid tule päritolust" (Myths of the Origin of Fire; 1930) ISBN 0-7007-1451-0. "Surnutekartus ürgusundis" (The Fear of the Dead in Primitive Religion; 1933–1936) "Loomine ja evolutsioon ürgsetes kosmogooniates" (Creation and Evolution in Primitive Cosmogonies; 1935) Toomas Gross, "Enne ja pärast Frazerit" – Akadeemia 1997, nr 12, lk 2516–29 Ludwig Wittgenstein, "Märkused Frazeri "Kuldse oksa" kohta". Tõlkinud Jaan Isotamm – samas, lk 2530–48 Ott Heinapuu, "Eakas telliskivi metslaste elust" (raamatu "Kuldne oks" arvustus) – Vikerkaar 2001, nr 11/12, lk 146–151 Tiit Kändler, "Jälitades Kuldset Oksa" – Eesti Päevaleht 25. mai 2001, lk 15 Erkki Luuk, "Teadus – religioon. Kultuur – maagia" – samas
August Laur

August Laur (8. oktoober 1886 Vana-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 8. september 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik. August Laur oli sotsialistide ajakirja Töö Hääl vastutav toimetaja 1919. aastal. Arreteeriti NKVD poolt 13. juunil 1941. Surmaotsus, lasti maha. "okupatsioon.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. august 2016. Vaadatud 8. augustil 2016.
Aleksander Ossipov

Aleksander Ossipov (26. august 1890 Narva – 21. detsember 1941 Kirov) oli Eesti poliitik. 1909. aastal lõpetas ta Narva gümnaasiumi. Ta teenis Narvas ohvitserina 92. Petseri jalaväepolgus. 1932. aastal valiti ta Narva valimisringkonna saadikuna V Riigikogu koosseisu. 1937. aastal oli ta esimese üleriigilise vene kooride kokkutuleku komitee esimees. Ta oli ka jalgpalli- ja tennisemängu algataja Narva linnas. 31. märtsil 1941 Ossipov arreteeriti. Teda süüdistati selles, et ta võitles Eesti revolutsioonilise liikumise vastu, teenis Judenitši valgekaartlikus armees ning osales kontrrevolutsioonilistes organisatsioonides. Sama aasta detsembris lasti ta Kirovi oblasti NKVD sisevanglas maha. "Eestis ja Venemaal mälestatakse Aleksander Ossipovi"[alaline kõdulink] prokarelia.net, 15. detsember 2005
Jüri Ottas

Jüri Ottas (14. oktoober 1885 Vana-Kuuste vald, Tartumaa – 13. aprill 1942 Vjatlag, Kirovi oblast) oli Eesti poliitik. Kuulus Kaitseliitu. Suri eeluurimisel. Georg (pärast nime eestistamist Jüri) Ottas sündis 14. oktoobril 1885 Villemi talus. Vanemad olid Jaan ja Lotta (enne abiellumist: Matson). Ta õppis Tartu Aleksandri Gümnaasiumis, mille pidi 1903. aastal isa surma tõttu pooleli jätma ning hakkama talu pidama. 1905. aastal osales ta Tartus Bürgermusses toimunud Eestimaa maasaadikute kongressil. 1906. aasta alguses I Vene revolutsiooni ajal põgenes kodust ja varjas ennast, kuna oli karistussalga poolt vahistamisele kuuluvate isikute nimekirjas. 1918. aastal käis Eesti maarahva delegatsiooni koosseisus Saksamaal, protestides Balti Hertsogiriigi loomise kava vastu. Kuulus III, IV ja V Riigikogu koosseisu. Jüri Ottas oli alates 1928. aastast abielus Anna Reimaniga. 1934. aastal sõlmis Jüri Ottas Moskvas esimese lepingu eesti sealiha müümiseks Nõukogude Venemaale. 1936. aastal valiti ta Kambja põllumeeste konvendi liikmeks. Eesti Vabariigi Põhiseaduse mälestusmärk, II järk. 1930. aastate lõpuperioodi puhkes suurimaid ja kõmulisemaid kohtuasju Eestis - Lõuna-Eesti Eksporttapamajade kohtuprotsess, kui kevadel 1937 allutati Tartu suurim tapamaja Eesti Lihaekspordile ja enne üleandmist viidi ühisuses läbi revisjon. Juurdlusel ilmnes, et Tartus, Teguri tänav 48 tegutseva ühisuse 1933, 1934 ja 1935. aasta bilanssi on paigutatud tõele mittevastavaid andmeid. 1933. aastal oli ülejääk näidatud 92 725 krooni võrra vähemana, 1934 oli võlausaldajate arve näidatud 167 666 krooni võrra suuremana ja ülejääk 280 000 krooni võrra vähemana, 1935 bilansi aktivas olid võlausaldajate arved näidatud 248 948 krooni võrra suuremana. Kohtuotsusega mõisteti Lõuna-Eesti Eksporttapamaja juhatuse esimees Jüri Ottas ja Otto-Rudolf Pärlin kaheks aastaks vangimajja ühes kõigi õiguste kaotamisega. Tartu Näituse Albumis avaldati 1936. aastal Villemi talu kohta A. Käspre artikkel "Kolmkümmendaastat visa võitlust karmi loodusega". Villemi talu meenutab ka kolonel Villem Saarsen oma mälestusraamatus "See, mis ma nägin", mis ilmus Stockholmis 1978. aastal. III Riigikogu koosseis IV Riigikogu koosseis V Riigikogu koosseis Ajas tagasi 75 aastat: 30ndate lõpu suurim ja kõmulisem kohtuasi Eestis, maaleht.delfi.ee, 26.11.2013
Elmar-Aleksander Lehtmets

Elmar-Aleksander Lehtmets (14. september 1901 Paasvere vald, Virumaa – 17. juuli 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti advokaat, ajakirjanik ja poliitik. Õppis Porkuni vallakoolis, Väike-Maarja kihelkonnakoolis, Rakvere kõrgemas algkoolis ja poeglaste reaalgümnaasiumis. Eesti iseseisvuse väljakuulutamisel 1918. aasta veebruaris võttis koolipoisina osa enamlaste Rakverest väljalöömisest. Vabadussõja algul novembris 1918 astus 17-aastaselt vabatahtliku kooliõpilasena ratsasalka, millega 1. ratsapolgu koosseisus võttis osa kõigist lahingutest sõja raskemal ajajärgul, kuni vaenlase väljatõrjumiseni riigi piirest. Lõpetas 1922. aastal Rakvere poeglaste gümnaasiumi. Sama aasta sügisel astus Tartu ülikooli, kus õppis õigusteadust, ülikooli lõpetas 1928. aastal. Kuulus korporatsiooni Ugala. Üliõpilasena teenis 1923–1924 ametnikuna Tartu linna statistikabüroos. 1925. aastal kutsuti ta Virumaa põllumeeste esinduse sekretäriks ja samal aastal asutatud Virumaa Teataja peatoimetajaks, kellena ta töötas kuni 1940. aastani. Oli aastatel 1930–1933 vandeadvokaat August Lepsi ja 1933–1936 Karl-Konrad Mõistuse abi. 1936. aastal sai vannutatud ülemadvokaadi kutse ning oli vandeadvokaat Rakveres. Kandideeris korduvalt Riigikokku ning 1938. aastal osutus rahvarinde kandidaadina 73. valimisringkonnas (Voka, Vaivara, Auvere-Joala, Peetri ja Narva vallad, Jõhvi alev) valituks Riigivolikokku. Kuulus sel ajal Isamaaliidu Virumaa komitee juhatusse. Arreteeriti NKVD poolt Rakveres. Surmaotsus, hukati. okupatsioon.ee Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Erg (kõrb)

Erg (ka areg) on liivakõrbete araabiakeelne nimetus Põhja-Aafrika kõrbetes, sealhulgas Saharas. Need liivakõrbed paiknevad tavaliselt depressioonides ja neile on iseloomulikud 200–300 meetri kõrgused luited. Kivi- ja savikõrbetega võrreldes on ergides rohkem vett, esineb allikaid ja kaevusid, mida ümbritsevad oaasid. Maailma kõrgeimad liivaluited asuvad Sahara Alžeeria-poolses osas. Nende kõrgus on 465 m.
Meripõis

Meripõis (Physalia) on hüdraloomade klassi putkloomaliste seltsi kuuluv ainuõõssete perekond. Meripõied elavad India ja Vaikse ookeani troopilistes piirkondades. Meripõit nimetatakse ka portugali sõjalaevukeseks või portugali laevukeseks, sest keskajal armastasid portugallased oma sõjalaevu kirevalt värvida. Meripõis on tegelikult paljudest isenditest koosnev koloonia. Koloonia moodustavad ühe ja sama liigi eri tüüpi polüübid. Igal polüübil on oma ülesanne. Meripõis on väga eredalt värvunud. Tema ujupõis küütleb helesiniselt, violetselt ja purpurselt. Kõik ta allarippuvad jätked on ultramariinsed. Kireva värvuse ja märkimisväärse suuruse tõttu on merepinnal ujuv meripõis kaugele näha. Meripõied elavad soojas meres ligi tuhandest isendist koosnevate rühmadena. Nende valgust läbilaskev läikiv ujupõis on kuni 20 cm pikkune , ulatub veest 15 cm välja ja jätab väikese purje mulje. Need loomad saavad ujuda isegi vastutuult ja hoida kindlat kurssi. Neid võib tavaliselt leida kalda lähedalt merest, kuid soojadel kuudel triivivad nad ka pooluste suunas. Tugevad tuuled võivad neid kaldale puhuda. Meripõie ujupõie ehk pneumatofoori all leidub hulgaliselt polüüpe, kelle küljes ripuvad kuni 30 m pikad kombitsad . Need on varustatud hulgaliste mürgikapslitega, mida kasutatakse saagi halvamiseks . Püüniskombitsad toovad ohvri (näiteks kala) ujupõiekese all asuvasse polüübikolooniasse, kus spetsiaalne polüübitüüp selle peenestab. Meripõied võivad elada sümbioosis teiste kalade – nn peibutuskaladega –, kes aitavad neil saaki ligi meelitada. Meripõie paljunemise kohta ei teata veel kõike. Kuid on teada, et ta on lahksuguline ja harilikult sigib pungumise teel. Polüübid eralduvad põhikolooniast, et luua uusi kolooniaid. Meripõied suudavad pidevalt paljuneda, mis seletab nende suurt hulka. Samuti seletatakse nende kiiret paljunemist sellega, et surres vabastab meripõis oma seemne- ja munarakud vette ning pärast viljastumist arenevad uued isendid. Meripõis on varustatud suure hulga tillukeste kõrvekapslitega (nematotsüstidega). Igas kapslis on rullikeeratud tühi toruke, mis on kaetud tundekarvakestega. Kõrvetiripse ehk knidotsiili puudutamine käivitab selle. Mürgikiud tungivad nagu väikesed harpuunid saagi sisse. Nad sisaldavad ohtlikku, kobra mürgile sarnast mürkainet. Mürgi toimel kalad surevad. Eriti mürgine ainuõõsne Physalia physalis on isegi inimesele ohtlik. Teda esineb India ookeanis ja Vaikses ookeanis. Väiksema liigi – Physalia utriculus'e – kohta pole teada, et ta oleks mõne inimese surma põhjustanud. Kokkupuude meripõiega põhjustab väga tugevat põletust ja valu, raskemal juhul võib esineda ka šokk ja hingamisprobleemid. Meripõie läbi kannatada saanud inimene, isegi kui ta on hea ujuja, suudab vaevu vee peal püsida. Kiiresti võib inimene raskelt haigestuda koos mitu päeva kestva kõrge palavikuga. "Loomade elu", 1. kd., lk. 164
Arhetüüp

Arhetüüp ( < ladina keeles archetypum < kreeka keeles arkhetypon: arkhe-´"esimene, algne" + typos "tüüp, mudel") on sarnaste isikute, objektide või kontseptsioonide algkuju, millest nad kõik on tõenäoliselt välja kujunenud, kopeerunud, pärinenud või arenenud. Carl Gustav Jungi analüütilises psühholoogias on arhetüüp kollektiivses alateadvuses püsiv idee või kujund. Jung nimetas neli olulisemat arhetüüpi: Mina Vari Anima Animus Peale selle loetles ta muid arhetüüpseid kujundeid: Laps Üliinimene, kõikvõimas Kangelane Ürgema, Kõige ema Vana Tark Mees Tola jms Mütoloogias on arhetüüp müüdi algsele või varasemale tüübile iseloomulik tuumikmüüt, hüpoteetiline algmüüt, mis võib erinevates hilisemates müütides olla mitmeti varieerunud ja edasi arenenud. Mütoloogilisi arhetüüpe: Allilm Esimene inimene Kultuuriheeros Kuujumalus Maaema Mana Päikesejumalus Surev ja ülestõusev jumalus Taevaisa
Agnes Lill

Agnes Lill (sündinud 21. jaanuaril 1984) on eesti purjetaja ja purjetamiskohtunik. Ta tuli juunioride maailmameistriks klassis 470 2005. aastal koos Merili Randmaaga. Aastast 2012 on ISAF-i tunnustatud mõõtja klassides 470 ja 29er. Aastast 2013 on rahvusvahelise paadiklassi 29er peamõõtja. 1990–1996 Merivälja Algkool 1996–2002 Tallinna 21. Kool 2004–2008 Tallinna Tervishoiu Kõrgkool (optomeetria) 2008–2010 Tartu Ülikool (kultuurikorraldus) 2002 ja 2003 – juunioride Eesti meister 2004 – parim juunioride paatkond Eestis 2004 – juunioride maailmameistrivõistluste tüdrukute 3. koht klassis 470. 2005 – juunioride maailmameistrivõistlustel tüdrukute maailmameister klassis 470 2005 ja 2006 – Eesti edetabeli üldvõitja 2005 – aasta naispurjetaja Agnes Lill, ISAF Biograafia ESBL-is
3,7 cm WD Schlepper 25PS

3,7 cm WD Schlepper 25PS oli 1927. aastal Saksamaal konstrueeritud liikursuurtükk. See põhines 25 hj Hanomag WD linttraktoril, mis oli Saksa armee (Reichswehr) kasutuses. Liikursuurtükki mootorikate oli kergelt soomustatud ja selle põhirelvaks oli traktori peale alusele paigutatud 37 mm PaK L/45 tankitõrjekahur. Vertikaalselt oli võimalik kahurit liigutada −5° kuni +15° ning horisontaalselt 30°. Lisaks oli liikursuurtükil üks kuulipilduja enesekaitseks. Neid liikursuurtükke toodeti piiratud koguses ja kasutati Saksa armee poolt peamiselt testimiseks. 7,7 cm WD Schlepper 50PS "Early Projects and Prototypes Leichte Traktor – Grosstraktor I / II / III – Neubaufahrzeug PzKpfw V / VI" (Inglise k.). Achtung Panzer. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.07.2016. Vaadatud 20.11.2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Chamberlain, lk 146 Chamberlain, Peter & Doyle, Hillary: Encyclopedia of German Tanks of World War Two: The Complete Illustrated Directory of German Battle Tanks, Armoured Cars, Self-propelled guns and Semi-tracked Vehicles 1939–1945, Arco Pub. Co, 1978 ISBN 0668045655 Inglise k. 3,7 cm WD Schlepper 25PS pilt
7,7 cm WD Schlepper 50PS

7,7 cm WD Schlepper 50PS oli 1927. aastal Saksamaal konstrueeritud liikursuurtükk. See põhines 50 hj Hanomag WD linttraktoril, mis oli Saksa armee (Reichswehr) kasutuses. Liikursuurtükki mootorikate oli kergelt soomustatud ja see oli relvastatud traktori peale alusele paigutatud 77 mm K kerge suurtükiga. Vertikaalselt oli võimalik suurtükki liigutada −7° kuni +15° ning horisontaalselt 360°. Neid liikursuurtükke toodeti piiratud koguses ja kasutati Saksa armee poolt peamiselt testimiseks. 3,7 cm WD Schlepper 25PS "Early Projects and Prototypes Leichte Traktor – Grosstraktor I / II / III – Neubaufahrzeug PzKpfw V / VI" (Inglise k.). Achtung Panzer. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.07.2016. Vaadatud 20.11.2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Chamberlain, lk 146 Chamberlain, Peter & Doyle, Hillary: Encyclopedia of German Tanks of World War Two: The Complete Illustrated Directory of German Battle Tanks, Armoured Cars, Self-propelled guns and Semi-tracked Vehicles 1939–1945, Arco Pub. Co, 1978 ISBN 0668045655 Inglise k. 7,7 cm WD Schlepper 50PS pilt vasakult küljelt
Minenräumwagen

Minenräumwagen (teiste nimedega Borgward B I ja B II, SdKfz 300) on Teise maailmasõja ajal Saksamaal toodetud raadio teel juhitav mehitamata demineerimismasin. B I konstrueeriti 1939. aastal miiniväljade puhastamiseks. See oli mehitamata ja kaugjuhitav. [[maamiin|Miinide] kahjutuks tegemiseks vedas B I enda järel rullikuid, mis pidid miinid aktiveerima ja õhkima. Masin oli konstrueeritud võimalikult odavalt, et see oleks ohverdatav. B I-l oli 3 sõiduratast ja sumbutaja paiknes kere vasakul küljel. B I oli relvastamata ja valmistatud karastamata terasest. Ainult esiosa oli soomustatud 12 mm terasega. Alates 1939. aastast kuni 1940. aasta maini ehitati 50 masinat. Masinaid kasutasid demineerijad (Minenraeum-Kompanie) välikatseteks. Sõjategevuses B I ei osalenud. B II oli suurem ja võimsam edasiarendus B I-st. B II-l oli võimsam 6 silindriline mootor, 4 sõiduratast ja sumbutaja oli paigutatud tagaossa. Masina kaal tõusis 2,3 tonnini. B I oli relvastamata ja valmistatud karastamata terasest. Ainult esiosa oli soomustatud 12 mm terasega. B II telliti 1940. aasta mais ja juulis otsustati tellida 100 masinat. Valmisid siiski vaid mõned prototüübid ja neid kasutati demineerijate poolt katseteks. Sõjategevuses B II ei osalenud, selle asemel võeti kasutusele juhtme abil juhitav Goliath.. B I ja B II juhtimiseks kasutati Kleiner Panzerbefehlswagenit. B II põhjal ehitati ka ujuv eksperimentaalmasin Ente (eesti keeles Part), valmis ainult üks prototüüp. Chamberlain 1978, lk 150 "Mineräumwagen Sd.Kfz.300 Borgward BI und BII" (Inglise k.). Achtung Panzer. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.02.2009. Vaadatud 20.11.2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Chamberlain, Peter & Doyle, Hillary: Encyclopedia of German Tanks of World War Two: The Complete Illustrated Directory of German Battle Tanks, Armoured Cars, Self-propelled guns and Semi-tracked Vehicles 1939–1945, Arco Pub. Co, 1978 ISBN 0668045655 Inglise k. Minenräumwagen BI (Sd Kfz 300) Minenräumwagen B I pilt Minenräumwagen B II pilt Minenräumwagen B II Ente pilt
Allilm

Allilm (allmaailm, alumine maailm) on mütoloogiline arhetüüp, mis on seotud maailma kujutamisega mitmekihilisena (sageli kolmekihilisena: allilm, siinne maailm ehk pealmaailm ja ülailm). Allilma arhetüüp on omane paljudele mütoloogiatele, usunditele ja religioonidele (sealhulgas šamanismile, eesti usundile jpt). Allilm kõnekeelses tähenduses on ebaseaduslike või alternatiivsete grupeeringute ja/või tegevuste maailm. Selle hulka kuuluvad sellised nähtused nagu maffia, organiseeritud kuritegevus, kurjategijate maailm üldiselt, aga ka lihtsalt tunnustamata või muule maailmale vastanduv (alternatiivne) tegevus. Hades Põrgu Maa-alused Manala Toonela
Sokol

Sokol on linn Venemaal Vologda oblastis. Asub Suhhona jõe ääres, 35 km Vologdast põhja pool. Sokolovo küla on esmamainitud 1615. aastal. 1897. aastal hakati külasse paberivabrikut ehitama. Vabrikule pandi nimeks Sokol ja nimetati ka küla selle järgi. 1932 sai linnaõigused. Sokol on puidu- ja paberitööstuse keskus. Linna läbib Põhja raudtee. Linnas ilmub ajaleht Sokolskaja Pravda. Sokoli sõpruslinnad on Valkeakoski ja Tutajev. http://www.gorodsokol.ru/ Linnavalitsuse koduleht
Võtegra

Võtegra on linn Venemaal Vologda oblastis, Võtegra rajooni keskus. Asub Võtegra jõe ääres. Asula on tuntud Vjangi küla nime all 1710. aastast. Linnaõigused ja praeguse nime sai asula 1773. aastal. Q126719912
Erika Haggi

Erika Haggi (21. mai 1922 Krüüdneri – 19. november 2009 Tallinn) oli eesti skulptor. Erika Haggi lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi 1952. aastal. Ta töötas Riiklikus Kunstimuuseumis ja kultuuriministeeriumis, Tallinna Polütehnilise Instituudi graafikakateedris ning vabakutselise kunstnikuna. Aastatel 1970–1980 oli ta Kuku klubi direktor. Erika Haggi lõi peamiselt portreesid ja dekoratiivfiguure. Ta on portreteerinud näiteks Helmi Puuri, August Jansenit, Heino Ellerit, Hugo Seppa, Georg Otsa, Tiit Kuusikut, Gustav Ernesaksa, Olga Lauristini ja Jevgeni Nikonovi. Erika Haggi on maetud Kambja surnuaeda. 1981 Eesti NSV teeneline kunstnik Lahkus skulptor Erika Haggi, EPL, 20. november 2009