laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Łęczna maakond

Łęczna maakond (poola powiat łęczyński) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Lublini vojevoodkonna keskosas. Maakonna keskus asub Łęczna linnas. Łęczna maakond moodustati 1. jaanuaril 1999. Maakonna ainus linn on Łęczna. Łęczna maakonnas on kuus valda: Cycówi vald Łęczna vald Ludwini vald Milejówi vald Puchaczówi vald Spiczyni vald Historia powiatu Powiat łęczyński. Vaadatud 3. septembril 2023
Radzyń Podlaski maakond

Radzyń Podlaski maakond (poola powiat radzyński) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Lublini vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna keskus asub Radzyń Podlaski linnas. Radzyń Podlaski maakond loodi 1810. aastal, kuid kaotati 1816. aastal. Maakond taastati 1842. aastal. 1975. aastal Radzyń Podlaski maakond likvideeriti, kuid taastati haldusreformi käigus 1999. aastal. Maakonna ainus linn on Radzyń Podlaski. Radzyń Podlaski maakonnas on seitse valda: Borki vald Czemierniki vald Kąkolewnica vald Komarówka Podlaska vald Radzyń Podlaski vald Ulan-Majorati vald Wohyńi vald Z dziejów Powiatu Radzyńskiego Powiat radzyński. Vaadatud 3. septembril 2023
Virumaa jalaväerügement

Virumaa jalaväerügement (rootsi keeles Estländskt infanteriregement af Wieriska kretsen) oli aastatel 1701–1704 tegutsenud Rootsi jalaväeüksus, mis osales Põhjasõjas Eesti sõjategevuses. Üksus hävis Narva piiramisel. Virumaa jalaväerügement moodustati 1701. aastal maamiilitsarügemendina. Järgmisel aastal osales rügement koos teiste Põhja-Eesti väeüksustega Vasknarva lahingus. 1703. aastal kaebas üksuse ülem Wilhelm Heinrich Hastfer, et tema rügement kannatab deserteerimise all. Lisaks oli Virumaal sõjaväeteenistusse sobivatest talupoegadest puudus. 1704. aastal lahkus Hastfer ülema kohalt, tema asemele tuli Adam Johan von Treyden. Pärast seda osales üksus Narva piiramisel, kus kandis aga suuri kaotusi (vangi langesid ka Treyden ja Hastfer). Linna langemise järel üksus likvideeriti ja selle riismed liideti Carl Johan von Hüene Tallinna Linnamajori pataljoniga. Ooberst Wilhelm Heinrich von Hastfer Ooberstleitnant Adam Johan von Treyden Kapten Berndt Johan von Schulmann Kapten Rutger Johann von Baggehufwudt Kapten Wolff Heinrich von Anrep Major Berend von Rehbinder Eesti rahva ajaloost Põhjasõja aastail 1700-1721. 1960. Lk 80–81. Kelch, Christian (2009). Liivimaa kroonika järg. Lk 204–207. "Swedish Colours from Enlisted and Militia Units in the Baltic Provinces 1700-1710" (PDF). Vaadatud 03.09.2023. "Hastfer no. 240". Vaadatud 03.08.2023.
Nemo punkt

Nemo punkt (inglise ja prantsuse keeles Point Nemo, mis on tuletatud ladina sõnast nemo ehk eikeegi) on Maa veeliselt kaugeim ligipääsmatuspoolus, mille äärmuspunkt asub keset Lõuna-Vaikset ookeanit. 1992. aastal arvutas selle millimeetritäpsusega välja Horvaatiast pärit Hrvoje Lukatela, kasutades kohandatud programmi tollases arvutis. Punkt sai nime Jules Verne'i teose “20 000 ljööd vee all” kangelaselt kapten Nemolt. Kanadas elav geodeesiainsener täpsustas asukoha tänapäevaste andmete põhjal ümber aastal 2022. See jääb ligikaudu 2688 km kaugusele kolmest maismaapunktist Ducie atollis (põhjast), Motu Nui saarel (kirdest) ja Maheri saarel (lõunast). Ümbritsevasse eikellegimerre juhivad ja kukutavad mitmed riigid kanderakette, tehiskaaslasi ja mehitamata kosmoselaevu. Kosmoseprügi tõttu kutsutakse sealset sügavat ookeanipõhja kosmoseprügilaks või kosmosekalmuks. Praeguseks on sinna uputatud umbes 300 kasutusest kõrvaldatud kosmoselaeva, sealhulgas säilmed stratosfäärist troposfääri põlenud kosmosejaamadest Tiangong-1 ja Mir-1 (120 tonni). 2030. aastate alguses plaanitakse sinna uputada rahvusvaheline kosmosejaam ISS (450 tonni), millega ligi 330–410 km kõrgusel termosfääris ülesööstvad meeskonnaliikmed ongi tihti lähimateks inimesteks punktile Nemo. Aucklandi-Santiago vahelised lennuliinid ületavad samuti läbipääsmatuse poolust, harvem teevad seda Vendée Globe'il ja The Ocean Race'il osalevad jahtlaevad. Hüdrosfääri sajavad ja lekivad reoained põhjustavad reostusi, paiksemaks jäämisest olenemata on need vägagi halvasti veelduvad ja lahustuvad. 2018. aasta analüüsides sisaldab sealne vesi kuupmeetri kohta keskmiselt 26 mikroplastiosakest. Lõuna-Vaikse ookeani pöörlus hoiab sealt eemale toitained ja nende ringluse, liigse kauguse tõttu on sealsed veed ja nende abüssaalsed sügavused üsna eluvaesed. Lõhevulkaanides ookeanipõhjas on täheldatud vaid baktereid ja vähilaadseid. Lõuna-Vaikse ookeani jäätmepöörlus Bloop https://www.americanoceans.org/facts/point-nemo https://www.lukatela.com/pointnemo-revisited https://www.youtube.com/watch?v=QAOMtCzLKWE https://www.theoceanrace.com/en/news/13709_From-Point-Nemo-towards-Cape-Horn https://www.theguardian.com/science/2021/sep/04/thousands-of-kilometres-from-anywhere-lies-point-nemo-a-watery-grave-where-space-stations-go-to-die https://www.sciencetimes.com/articles/36278/20220223/point-nemo-s-space-cemetery-here-s-how-international-space-stations-grave-would-look-like.htm Intervjuu väljaarvutaja Hrvoje Lukatelaga
Tomaszów Lubelski maakond

Tomaszów Lubelski maakond (poola powiat tomaszowski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Lublini vojevoodkonna lõunaosas. Piirneb lõunas ja edelas Ukrainaga. Maakonna keskus asub Tomaszów Lubelski linnas. Tomaszów Lubelski maakond moodustati 1867. aastal. Maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid taastati haldusreformi käigus 1999. aastal. Maakonnas on neli linna: Łaszczów, Lubycza Królewska, Tomaszów Lubelski ja Tyszowce. Tomaszów Lubelski maakonnas on 12 valda: Bełżeci vald Jarczówi vald Krynice vald Łaszczówi vald Lubycza Królewska vald Rachanie vald Susiec vald Tarnawatka vald Telatyni vald Tomaszów Lubelski vald Tyszowce vald Ulhóweki vald Historia miejscowości Wirtualny Sztetl. Vaadatud 3. septembril 2023
Zanthoxylum paniculatum

Zanthoxylum paniculatum on koldpuu (Zanthoxylum) perekonda ruudiliste (Rutaceae) sugukonda kuuluv haruldane taimeliik, Rodriguese saarel kasvav endeem. Taim on puu kujuga ja kasvab niiskes troopilises bioomis. Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punases nimestikus on ta kriitilises seisundis liikide kategoorias. Zanthoxylum paniculatum Balf.f. - Kew Gardens Zanthoxylum paniculatum Balf. fil. - Encyclopedia of Life R. Bone. A proposal for rare plant rescue: Zanthoxylum paniculatum Balf. fil. (Rutaceae), endemic to Rodrigues. - International Dendrology Society
Badula balfouriana

Badula balfouriana on Rodriguesel kasvav endeemne puuliik nurmenukuliste (Primulaceae) sugukonnast, kasvab niiskes troopilises bioomis. Puud üldkuju Lehed Leht Võrsete tipud Puu on Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punases nimestikus kriitilises seisundis liikide kategoorias . 2019. aastal loeti kokku 6 täiskasvanud puud, kolm Grande Montagne'i looduskaitsealal, ülejäänud lähestikku muudes kohtades. Liik ei ole looduslikult paljunenud ega levinud. Badula balfouriana. - Kew Gardens Bois Papaye Badula balfouriana. - IUCN Red List Badula balfouriana (O. Kuntze) Mez. - ENcyclopedia of Life Bois Papaye Badula balfouriana. Population. - IUCN Red List
Badula

Badula on puukujuliste õistaimede perekond nurmenukuliste (Primulaceae) sugukonnas. Enamik perekonna 17 liigist on Maskareenide saarestiku endeemid: Badula balfouriana Rodriguesel Badula barthesia Réunionil Badula borbonica Réunionil Badula crassa Réunionil ja Mauritiusel Badula decumbens Réunionil Badula fragilis Réunionil Badula grammisticta Réunionil Badula insularis Mauritiusel Badula multiflora Mauritiusel Badula nitida Réunionil Badula ovalifolia Réunionil Badula platyphylla Mauritiusel Badula reticulata Mauritiusel Badula richardiana Nosi Bé saarel Kolm liiki on Madagaskari endeemid: Badula leandriana Badula sieberi Badula pervilleana
Nihkeelastsusmoodul

Nihkeelastsusmoodul ehk nihkemoodul (tähis G {\displaystyle G} ) on tugevusõpetuses võrdetegur, mis iseloomustab materjali jäikust ehk vastupanu nihkedeformatsioonile. Nihkemooduli mõõtühik SI-süsteemis on paskal, praktikas enamasti kasutusel gigapaskal (GPa). Nihkeealastsusmoodul seob omavahel nihkepinget ja nihkemoonet: G   = d e f   τ x y γ x y = F / A Δ x / l = F l A Δ x , {\displaystyle G\ {\stackrel {\mathrm {def} }{=}}\ {\frac {\tau _{xy}}{\gamma _{xy}}}={\frac {F/A}{\Delta x/l}}={\frac {Fl}{A\Delta x}},} kus τ x y = F / A {\displaystyle \tau _{xy}=F/A\,} = nihkepinge; F {\displaystyle F} on mõjuv jõud; A {\displaystyle A} on pindala, millele jõud mõjub; γ x y {\displaystyle \gamma _{xy}} on nihkemoone; üldiselt γ x y = Δ x / l = tan ⁡ θ {\displaystyle \gamma _{xy}=\Delta x/l=\tan \theta } , mõnel juhul ka γ x y = θ {\displaystyle \gamma _{xy}=\theta } ; Δ x {\displaystyle \Delta x} on põiknihe; l {\displaystyle l} on algpikkus. Isotroopsete materjalide puhul on nihkeealastsusmoodul seotud normaalelastsusmooduliga E {\displaystyle E} ja Poissoni teguriga ν {\displaystyle \nu } läbi valemi G = E 2 ( 1 + ν ) {\displaystyle G={\frac {E}{2(1+\nu )}}} . Metallidel G ≈ 0 , 4 E {\displaystyle G\approx 0,4E} . Elastsusmoodul Normaalelastsusmoodul Poissoni tegur
Rodriguese sinituvi

Rodriguese sinituvi (Alectroenas payandeei) on Rodriguesel elanud väljasurnud endeemne linnuliik sinituvi perekonnast tuvilaste sugukonnast. Liik on kirjeldatud 2005. aastal leitud subfossiilse jooksmeluu järgi, mis leiti koos rodriguese ööhaigru ja rodriguese ruiga subfossiilidega. Rodriguese sinituvi pole 17.–18. sajandi kirjeldustes eraldi mainitud, mistõttu pole võimalik lähemalt kindlaks teha, millal liik välja suri. Väljasuremise põhjusena on oletatud sissetoodud rottide tegevust, kuna saar oli peatuseks laevadele; ajaks on oletatud 17. sajandi lõppu. Rodrigues Blue-pigeon Alectroenas payandeei. - IUCN Red List Rodrigues Blue-pigeon Alectroenas payandeei. - BirdLife International Rodrigues Blue-pigeon Alectroenas payandeei Hume, JP 2011. - Avibase - The World Bird Database
Sinituvi

Sinituvi (Alectroenas) on tuvilaste (Columbidae) sugukonda kuuluv lindude perekond. Sinituvi perekonna liigid asustavad peamiselt India ookeani lääneosa saari. Teiste tuvilaste hulgas on sinituvid võrdlemisi suurekasvulised ja jässakad, neil on suhteliselt pikad tiivad ja pikk saba. Neil on äratuntavad turritavad pea- ja kaelasuled. Sääre-kannaluu (tibiotarsus) on suhteliselt pikk ja jookse on lühike. Perekonna kirjeldas esimesena briti zooloog George Robert Gray 1840. aastal, võttes perekonna tüüpliigiks Mauritiuse sinituvi (Alectroenas nitidissimus). Perekonna nimi on tuletatud vanakreekakeelsetest sõnadest alektruōn 'kukk' (kodulind) ja oenas 'tuvi'. Sinituvi perekonna liigid on omavahel lähedased ja neid leidub kõikjal India ookeani lääneosa saartel. Osa perekonna liike, saartel elanud endeemid, on tänapäevaks välja surnud. On oletatud, et sinituvid asustasid ookeani saari, lähtudes praeguseks kadunud levikeskusest, ning kujunesid ühelt saarelt teisele rännates eraldi perekonnaks juba enne Madagaskarile jõudmist. Sinituvi perekonna liikide geneetiliselt lähim sugulane on Uus-Kaledoonia saarel elav turdtuvi (Drepanoptila holosericea), kellest sinituvid eraldusid 8–9 miljonit aastat tagasi. Mõlema esivanemaks on oletatud Kagu-Aasia ja Okeaania rohetuvisid (Ptilinopus). † mauritiuse sinituvi (Alectroenas nitidissimus), 19. sajandi keskel välja surnud madagaskari sinituvi (Alectroenas madagascariensis) komoori sinituvi (Alectroenas sganzini) seišelli sinituvi (Alectroenas pulcherrimus) † Providence'i sinituvi (Alectroenas sp.), teada kirjelduste järgi, suri välja 19. sajandi alguses Teadmata ajal välja surnud liigid: † rodriguese sinituvi (Alectroenas payandeei) † réunioni sinituvi (Alectroenas sp.), kirjeldatud põgusalt 17. sajandi tekstis koos roostetuviga S. Pereira, K. Johnson, D. Clayton, A. Baker. Mitochondrial and Nuclear DNA Sequences Support a Cretaceous Origin of Columbiformes and a Dispersal-Driven Radiation in the Paleogene. - Systematic Biology, Volume 56, Issue 4, August 2007, pp 656–672 B. Shapiro, D. Sibthorpe, A. Rambaut, J. Austin, G. Wragg, O. Bininda-Emonds, P. Lee, A. Cooper. Flight of the Dodo. - Science. 295 (5560): 1683
Andrus Umboja

Andrus Umboja (sündinud 28. novembril 1976) on Eesti poliitik ja praegune Jõelähtme vallavanem. Andrus Umboja kuulub Reformierakonda. Ajakirjanduslik informatsioon: ANDRUS UMBOJA – noppeid erinevatelt meediaväljaannetelt! [1]
Paljassaare siht

Paljassaare siht on meresiht Tallinna lahel sõiduks Hundipea, Lahesuu ja Paljassaare sadamasse. Sihi märgid (tulepaagid) asuvad Tallinna linnas Põhja-Tallinna linnaosas Paljassaare asumi lõunaosas (endisel Tükipealse poolsaarel). Ülemise ja alumise tulepaagi vahe on 220 meetrit. Sihi asimuut on 249,2°. Sihi praegused paagid paigaldati 1971. aastal. 2011 Jaan Vali. "Paljassaare sadama tulepaagid". / "Eesti tuletornide ajalugu". Tallinn 2011. Lk 274 Paljassaare siht navigatsioonimärkide andmekogus
Opole Lubelskie maakond

Opole Lubelskie maakond (poola powiat opolski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Lublini vojevoodkonna lääneosas. Maakonna keskus asub Opole Lubelskie linnas. Opole Lubelskie maakond moodustati 1954. aastal. 1975. aastal maakond likvideeriti, kuid taastati 1999. aastal haldusreformi käigus. Maakonnas on kolm linna: Józefów nad Wisłą, Opole Lubelskie ja Poniatowa. Opole Lubelskie maakonnas on seitse valda: Chodeli vald Józefów nad Wisłą vald Karczmiska vald Łaziska vald Opole Lubelskie vald Poniatowa vald Wilkówi vald Opole Lubelskie Encyklopedia PWN. Vaadatud 10. oktoobril 2023
Parczewi maakond

Parczewi maakond (poola powiat parczewski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Lublini vojevoodkonna keskosas. Maakonna keskus asub Parczewi linnas. Parczewi maakond asutati 1415. aastal, kuid likvideeriti 1465. aastal. Parczewi maakond moodustati uuesti 13. novembril 1954, kuid kaotati 1975. aastal. Parczewi maakond taastati haldusreformi käigus 1999. aastal. Maakonna ainus linn on Parczew. Parczewi maakonnas on seitse valda: Dębowa Kłoda vald Jabłońi vald Milanówi vald Parczewi vald Podedwórze vald Siemieńi vald Sosnowica vald Historia Powiat parczewski. Vaadatud 4. septembril 2023
Zamośći maakond

Zamośći maakond (poola powiat zamojski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Lublini vojevoodkonna lõunaosas. Maakonna keskus asub Zamośći linnas, mis maakonda ei kuulu. Zamośći maakond moodustati 1. jaanuaril 1999. Maakonnas on kolm linna: Krasnobród, Szczebrzeszyn ja Zwierzyniec. Zamośći maakonnas on 15 valda: Adamówi vald Grabowieci vald Komarów-Osada vald Krasnobródi vald Łabunie vald Miączyni vald Nieliszi vald Radecznica vald Sitno vald Skierbieszówi vald Szczebrzeszyni vald Stary Zamośći vald Sułówi vald Zamośći vald Zwierzynieci vald Historia Starostwo Powiatowe w Zamościu. Vaadatud 4. septembril 2023
Lublini maakond

Lublini maakond (poola powiat lubelski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Lublini vojevoodkonna keskosas. Maakonna keskus asub Lublini linnas, mis maakonda ei kuulu. Lublini maakond moodustati 1999. aastal. Maakonnas on kaks linna: Bełżyce ja Bychawa. Lublini maakonnas on 16 valda: Bełżyce vald Borzechówi vald Bychawa vald Garbówi vald Głuski vald Jabłonna vald Jastkówi vald Konopnica vald Krzczonówi vald Niedrzwica Duża vald Niemce vald Strzyżewice vald Zakrzewi vald Wojciechówi vald Wólka vald Wysokie vald Historia Powiat lubelski. Vaadatud 4. septembril 2023
Bieszczady maakond

Bieszczady maakond (poola powiat bieszczadzki) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Podkarpacie vojevoodkonna lõunaosas. Piirneb idas ja lõunas Ukrainaga ning edelas vähem kui 2 kilomeetri ulatuses Slovakkiaga. Maakonna keskus asub Ustrzyki Dolne linnas. Bieszczady maakond moodustati 1999. aastal. Bieszczady maakonnas asub Opołoneki mägi (1028 meetrit üle merepinna), mis on Poola lõunapoolseim punkt. Maakonna ainus linn on Ustrzyki Dolne. Bieszczady maakonnas on kolm valda: Czarna vald Lutowiska vald Ustrzyki Dolne vald Powiat bieszczadzki - Informacje Info-Polska. Vaadatud 4. septembril 2023 Opołonek Onet Podróże, 4. september 2023. Vaadatud 4. septembril 2023
Kibe kübarnarmik

Kibe kübarnarmik (Hydnellum scabrosum) on seeneliik lehternahkiselaadsete seltsi mütsnarmikuliste sugukonnast. Otsing: Hydnellum scabrosum andmebaasist eElurikkus (lisa eElurikkuse id Vikiandmete lehele)
Lesko maakond

Lesko maakond (poola powiat leski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Podkarpacie vojevoodkonna lõunaosas. Piirneb lõunas Slovakkiaga. Maakonna keskus asub Lesko linnas. Lesko maakond moodustati 2002. aastal osast Bieszczady maakonnast. Maakonna ainus linn on Lesko. Lesko maakonnas on viis valda: Baligródi vald Cisna vald Lesko vald Olszanica vald Solina vald Powiat leski Zalicz gminę na rowerze. Vaadatud 4. septembril 2023
Sanoki maakond

Sanoki maakond (keel powiat sanocki) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Podkarpacie vojevoodkonna lõunaosas. Piirneb lõunas ja edelas Slovakkiaga. Maakonna keskus asub Sanoki linnas. Sanoki maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid taastati haldusreformi käigus 1. jaanuaril 1999. Maakonnas on kaks linna: Sanok ja Zagórz. Sanoki maakonnas on seitse valda: Besko vald Bukowsko vald Komańcza vald Sanoki vald Zagórzi vald Zarszyni vald Tyrawa Wołoska vald Rys historyczny Powiat Sanocki. Vaadatud 4. septembril 2023
Verona Arena

Verona Arena (itaalia keeles Arena di Verona) on Itaalias Veronas Piazza Bra väljakul asuv Rooma amfiteater, mis ehitati aastal 30 pKr. See on kasutusel tänaseni ja on rahvusvaheliselt tuntud seal korraldatavate suurejooneliste ooperilavastuste poolest. See on üks paremini säilinud iidseid omataolisi ehitisi. Rooma ajal oli areeni mahutavus ligi 30 000 inimest. Kontsertide ja ooperietenduste lava vähendab vabade kohtade arvu maksimaalselt 22 000-ni. Verona amfiteater 1. oli Rooma Colosseumi ja Napoli lähedal Santa Maria Capua Veteres asuva Capua amfiteatri järel suuruselt kolmas amfiteater maailmas (algsed mõõtmed 152 m x 123 m). Hoolimata 1183. aasta maavärinast, mis hävitas peaaegu kogu välisseina kaaristu (seisma jäi vaid neli välisvõlvi), jäi sisekaaristu oma 74 võlviga puutumatuks ja Arena on tänaseni märkimisväärselt hästi säilinud. Suviti toimub seal Arena di Verona festival. 2023. aasta naiste võrkpalli Euroopa meistrivõistluste avamäng Itaalia ja Rumeenia vahel toimus Arena di Veronal. Seal on kavas pidada ka 2026. aasta taliolümpiamängude lõputseremoonia.
Lutz Seiler

Lutz Seiler (sündinud 8. juunil 1963 Geras) on saksa kirjanik. Lutz Seiler kasvas üles Ida-Tüüringis. Pärast tehnikakallakuga keskkooli lõpetamist ja ehitusspetsialisti kutse saamist töötas ta tisleri ja müürsepana. Kirjandusega hakkas ta tegelema väeteenistuse ajal . Kuni 1990. aastani õppis ta Halles Martin Lutheri ülikoolis ajalugu ja germanistikat. Pärast Berliini müüri langemist töötas ta mõned aastad kelnerina. 1993–98 oli ta kirjandusajakirja moosbrand kaasväljaandja. 2004–2005 oli ta Dresdenis asuva Saksa Kirjandusinstituudi külalisprofessor. Alates 2005 on Seiler valitud mitme teaduste, kirjanduse ja kunstide akadeemia liikmeks. Seiler elab vabakutselise kirjanikuna Wilhelmshorstis ja Stockholmis, tal on kolm last. Seiler alustas loometeed luuletajana. 2007. aastal sai ta jutustuse "Turksib" eest Ingeborg Bachmanni auhinna. Tema jutukogu "Die Zeitwaage" nomineeriti 2010. aastal Leipzigi raamatumessi auhinnale ning sai 2023. aastal Büchneri auhinna ja Bertolt Brechti auhinna. Kriitikute sõnul kirjeldab ta vahetult pärast Berliini müüri langemist Ida-Saksamaal toimuvates lugudes üleminekut uude ajastusse, täiskasvanuikka, uude ellu, ja noori, kes "kukuvad seejuures mustrist välja" . 2014. aastal ilmunud debüütromaani "Kruso" eest sai ta Saksa raamatuauhinna ja romaan tõlgiti 22 keelde. 2020. aastal sai Seiler Leipzigi raamatumessi auhinna romaani "Stern 111" eest. Mõlema romaani sündmustik toimub vahetult enne ja pärast Berliini müüri langemist. "berührt / geführt" (luuletused), Chemnitz 1995 "Hubertusweg" (kolm luuletust), Warmbronn 2001 "vierzig kilometer nacht" (luuletused), Frankfurt am Main, 2003 "Turksib" (kaks jutustust), Frankfurt am Main, 2008 "Die Zeitwaage" (jutustused), Frankfurt am Main, 2009 "im felderlatein" (luuletused), Frankfurt am Main, 2010 "Im Kinobunker" (jutustus), Warmbronn, 2012 "Kruso" (romaan), Berliin, 2014 "Stern 111" (romaan), Berliin, 2020 "schrift für blinde riesen" (luuletused), Berliin, 2021 2002 Anna Seghersi auhind 2004 Bremeni kirjandusauhind 2007 Ingeborg Bachmanni auhind 2010 nomineering Leipzigi raamatumessi auhinnale ("Die Zeitwaage") 2010 Saksa jutustajaauhind ("Die Zeitwaage") 2014 Saksa raamatuauhind ("Kruso") 2020 Leipzigi raamatumessi ilukirjandusauhind ("Stern 111") 2023 Bertolt Brechti auhind ("Die Zeitwaage") 2023 Georg Büchneri auhind ("Die Zeitwaage") Welt Online Artikkel FAZis Arvustus Die Weltis Rein Raua ingliskeelne arvustus "Kruso" kohta
Stalowa Wola maakond

Stalowa Wola maakond (poola powiat stalowowolski) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Podkarpacie vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna keskus asub Stalowa Wola linnas. Stalowa Wola maakond moodustati 1973. aasta detsembris, kuid likvideeriti 1975. aasta juunis. Stalowa Wola maakond loodi uuesti haldusreformi käigus 1999. aastal. Maakonnas on kaks linna: Stalowa Wola ja Zaklików. Stalowa Wola maakonnas on viis valda: Bojanówi vald Pysznica vald Radomyśl nad Sanemi vald Zaklikówi vald Zaleszany vald Historia Powiatu Powiat stalowowolski, 9. jaanuar 2013. Vaadatud 4. septembril 2023
Turdtuvi

Turdtuvi (Drepanoptila holosericea) on linnuliik tuvilaste (Columbidae) sugukonnas. Tuvi elutseb Uus-Kaledoonia saare metsades ja Melaleuca-puisrohtlates kuni 1000 meetri kõrgusteni. Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punases nimestikus on liik kantud ohulähedaste kategooriasse elupaikade kadumise ja küttimissurve tõttu. Turdtuvi on umbes väikesekasvulise kodutuvi suurume. Kehaga võrreldes on tema tiivad lühikesed ja tugevalt ümarad, saba lühike ja lai. Liigil pole märgatavat soolist dimorfismi, emaslinnud on keskmiselt isastest veidi väiksemad ja kahvatumat värvi. Turdtuvi sulestik on säravates toonides roheline ja kollane. Kurgualune ja jalgu katvad suled on puhasvalged. Pea, kael ja rind on erkrohelised, rohelistel tiibadel ja sabal on kahvatumad valged vöödid, kõht ja sabaalune säravkollased. Nokk on tumeroheline, silma vikerkest punane. Häälitsus on kaugele kuuldav venitatud nukrate madalate huigete seeria, märgatavalt kõrgem ja venivam kui Uus-Kaledoonia tume-keisertuvil. Drepanoptila holosericea on Uus-Kaledoonia endeem ja metsabiotoobile iseloomulik liik. Lindu on kohatud Uus-Kaledooniast lõunas asuval Piiniasaarel (Ile des Pins), kuid mitte kirdes asuvatel Iles Loyauté'l. 1998. aastal hinnati kogu populatsiooni suuruseks u 140 000 isendit. Turdtuvi elutseb niisketes metsades ja tema asuala ulatub maastikul 1000 m kõrgusele. Kõige eelistatumad elupaigad on neil 400–600 meetri kõrgusel asuvad niisked metsad, eriti metsaservad. Linnud tegutsevad kõrgete puude võrades, eelistades keskmist ja kõrgemal asuvat osa. Liigi toitumisest on vähe teada. Vaatlejad on täheldanud paljudest eri viljadest ja marjadest toitumist. Kehtestatud laskemoonakvootide tõttu kütitakse seda lindu vähe - jahimehed säästavad laskemoona suuremate sihtmärkide tarvis - ent kui kvoodid tühistataks, oleks küttimissurve ilmselt suurem, kuigi liik on seadusega kaitstud. Veel on liigile ohuks elupaikade hävimine metsatulekahjude, metsaraie ja kaevandamise tõttu. Cloven-feathered Dove Drepanoptila holosericea. - IUCN Red List Cloven-feathered Dove Drepanoptila holosericea - Birdlife international Cloven-feathered Dove. - eBird Cloven-feathered Dove. - eBird (levikukaart, fotod, laulu salvestised)