laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mahtra

Mahtra on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Juuru vallas. Mahtra looduskaitseala Mahtra sõda Mahtra mõis Mahtra raba Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 21.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Maidla (Rapla)

Maidla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Juuru vallas. Maidla küla asub Keila jõe kaldal. Küla (Mahethae) on esmamainitud 1241. aastal Taani hindamisraamatus, Maidla mõisa (Maidel), mis kuulus von Maydellidele, 1452. aastal. Külas asus aastatel 1950–2012 Maidla lastekodu, mis hiljem koliti Juuru. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 21.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Orguse (Rapla)

Orguse on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Juuru vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 24.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Vankse

Vankse on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Juuru vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 28.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Tõnu Pedaru

Tõnu Pedaru on eesti ajakirjanik ja laulja. Ta laulab ansamblites Röövel Ööbik ja Una Bomba. 1985. aastal lõpetas Pedaru Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena. Ta on töötanud Tallinnas Kopli Kunstikeskkoolis ajalooõpetajana, ajakirjanikuna Nelli Teatajas, tegevtoimetajana Kroonikas ja peatoimetajana Delfis. Ta on veebiajakirja Pulss peatoimetaja.[viide?] Pedaru juhtis Raadio 2-s koos ajakirjanik Laura Kõrvitsaga (hiljem koos Ingrid Peegiga) igal tööpäeval saadet "Siin me oleme". Erki Hõbe. Una Bomba aerosoolipomm ehk uue plaadi esitlus Emajõe ärikeskuses. Hugo Treffneri Gümnaasiumi ajaleht "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2009. Vaadatud 16. veebruaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Marju Kuus. Mitmekülgselt andekas mees Tõnu Pedaru[alaline kõdulink]. Neljas, 3. detsember 2007 Madis Taras. Delfi uueks peatoimetajaks saab Tõnu Pedaru. Eesti Päevaleht, 27. november 2007 "Siin me oleme". Raadio 2 Tonu Pedaru. Facebook Röövel Ööbik. Myspace
Ladina keel

Ladina keel (lingua Latina) on indoeuroopa keelkonna itali rühma kuuluv keel, mida algul kõnelesid latiinid Latiumi maakonnas, mille keskus oli Rooma.[viide?] Ladina keel on surnud keel, kuid ta elab edasi ladina kõnekeelest (vulgaarladina keelest) kujunenud romaani keeltes. Siiski on Euroopas tänapäeval veel umbes 100 inimest, kes on suutelised ladina keelt täiesti vabalt rääkima. Vanimaid säilinud ladina keele mälestisi on nn duenos-inskriptsioon. Rooma riigikeelena oli ladina keel üks tähtsamaid antiikaja keeli. Elava kõnekeelena kadus ladina keel käibelt 8. sajandil. Püsis Keskajal kiriku- ja teaduskeelena, osalt ka halduskeelena. Kuigi ladina keel on hiljem neist valdkondadest taandunud, on arstiteaduses ja bioloogias ladinakeelsed nimetused ja oskussõnad kasutusel tänapäevalgi. Ka muu sõnavara ammutamine ladina keelest jätkub. Ladina ja selle kaudu vanakreeka keele tüvesid on palju eestigi võõrsõnavaras (ladina keelest näiteks aula, kommunism, vitriin).[viide?] Vatikanis on ladina keel riigikeel.[viide?] Enamikus Euroopa keeltes kasutatakse ladina kirja, mis oli esialgu võetud kasutusele ladina keeles.[viide?] Ladinakeelsete lühendite loend Ladinakeelsete väljendite loend Ladina tähestik Vulgaarladina keel Hilisladina keel http://www.bbc.com/news/magazine-21412604 http://curiosity.discovery.com/question/why-people-dont-speak-latin Vikipeedia ladina keeles Iganädalased uudisteringvaated ladina keeles Soome raadios YLE Radio 1 Schola Latína Európæa & Úniversális in líneá Lingva Latina Per Se Illvstrata Ladina nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
Häädemeeste kirik

Häädemeeste Mihkli kirik on Eesti Evangeelsele Luterlikule Kirikule kuuluv kirik Pärnu maakonnas Häädemeestel. Kirik valmis 1874. aastal arhitekt Matthias von Holsti projekti järgi. Kirik on pühitsetud peaingel Miikaelile, pühitsemistseremoonia leidis aset 1874. aasta 29. septembril – mihklipäeval. Kirikut kasutab EELK Häädemeeste Miikaeli kogudus. 1998. aastal kanti kirik Kultuurimälestiste riiklikku registrisse. Häädemeeste kirik Häädemeeste kirik Altar Orel Kirikukell Häädemeeste kirik (2024) Eesti Kultuurimälestiste register Häädemeeste kirik kultuurimälestiste riiklikus registris Häädemeeste kirik eelk.ee lehel
Paul Biya

Paul Biya (täisnimega Paul Barthélemy Biya'a bi Mvondo; sündinud 13. veebruaril 1933 Mvomeka'as Prantsuse Kamerunis) on Kameruni poliitik, president alates 6. novembrist 1982. Kameruni lõunaosast pärit Biya tegi kiiret karjääri ametnikuna president Ahmadou Ahidjo valitsusajal 1960. aastatel. 1968–1975 oli ta presidendi kantselei peasekretär ja 1975–1982 Kameruni peaminister. Kui Ahidjo 1982. aastal ootamatult tagasi astus, sai Biyast president. 1983–1984 kindlustas ta oma võimu võitluses eelkäijaga. 1980. aastail algatas Paul Biya Kameruni Rahva Demokraatliku Liikumise juhitud üheparteisüsteemi raames poliitilised reformid. Surve all andis ta järele ning lubas 1990. aastate algul juurutada mitmeparteisüsteemi. 1992. aastal võitis ta mitmeparteilised presidendivalimised napilt, kogudes 40% häältest, kuid tagasivalimistel 1997., 2004. ja 2011. aastal on ta edumaa olnud suur. Opositsioonipoliitikud ja lääneriigid on süüdistanud teda valimisreeglite rikkumises ja valimispettuses. Biya on säilitanud Kameruni soojad suhted riigi koloniaalajastu aegse emamaa Prantsusmaaga. Ehkki Biya on teinud pingutusi, et juhtida Kameruni avatuma ühiskonna poole, on tema režiim siiski säilitanud autoritaarsed jooned ning hoidunud järgimast Aafrika riikides 1990. aastaist ilmnenud tendentsi liikuda demokraatia poole. Põhiseaduse alusel on Biyal ulatuslik seadusandlik ja täidesaatev võim. Tal on suur mõjuvõim kohtute üle: kohus võib kaaluda seaduse kooskõla põhiseadusega üksnes presidendi taotlusel. Tema partei RDPC käes on endiselt enamus Rahvusassamblees, mis kiidab heaks kogu tema poliitika. 2009. aastal pälvis Paul Biya 19. koha Parade Magazine'i koostatud edetabelis, kuhu valiti maailma 20 kõige hullemat diktaatorit. Profile of Biya at Cameroonian presidency web site. Biography at 2004 presidential election web site. The World's Worst Dictators. Parade.com (2011-10-20). Retrieved on 2011-11-08.
Nursultan Nazarbajev

Nursultan Äbišulõ Nazarbajev (kasahhi Нұрсұлтан Әбішұлы Назарбаев; sündinud 6. juulil 1940 Šamalganis Almatõ oblastis Kasahstanis) on Kasahstani poliitik, kes oli Kasahstani president aastatel 1991–2019. Kasahstani iseseisvumise eel, aastatel 1989–1991 tegutses Nazarbajev Kasahstani Kommunistliku Partei Keskkomitee esimese sekretärina. Aastatel 1984–1989 oli Nazarbajev Kasahhi NSV Ministrite Nõukogu esimees. Kasahstani presidendiks valiti Nazarbajev 1991. aastal, vastaskandidaate polnud. 1995. aasta referendum pikendas tema ametiaega 2000. aastani. Nazarbajev valiti uuesti presidendiks 1999. aastal toimunud valimistel ja uuesti 2005. aastal. Põhiseadust, mis lubab presidendil olla ametis kuni kaks ametiaega, parandati 2007. aastal nii, et esimene president Nazarbajev saaks presidendiametisse kandideerida, kuni soovib. Kõigile teistele kehtib endiselt kahe ametiaja piirang. 2011. aasta aprillis toimunud ennetähtaegsetel valimistel valiti Nazarbajev järjekordselt presidendiks, ametiajaga 2016. aasta detsembrini. Keskvalimiskomisjoni andmetel kogus Nazarbajev 95,5% häältest. 2007–2021 juhtis ta võimuparteid Nur Otan. 19. märtsil 2019 teatas Nazarbajev presidendi ametikohalt tagasiastumisest. Kuni 5. jaanuarini 2022 oli ta riigi julgeoleku nõukogu esimees. Tema auks on asutatud Nazarbajevi orden. Aastatel 2019–2022 oli Kasahstani pealinn Astana ümber nimetatud Nur-Sultaniks. Nazarbajev külastas aprillis 2011 Eestit, kus ta kohtus president Ilvese ja peaminister Andrus Ansipiga. Seoses riigivisiidiga Eesti Vabariiki andis president Toomas Hendrik Ilves Kasahstani Vabariigi presidendile Nursultan Nazarbajevile Maarjamaa Risti keti. 1998 – Püha apostli Andreas Esmakutsutu orden (nr 3) 2010 – Vabaduse orden (Ukraina) 2011 – Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk Nursultan Nazarbajevi abikaasa nimi on Sara. Neil on kolm tütart: Dariga, Dinara ja Alija. Dariga oli abielus endise asevälisministri Rahhat Älijeviga, kes hiljem pages riigist. Dinara on abielus suurärimees Timur Kulõbajeviga. Alija oli abielus Askar Akajevi poja Ajdar Akajeviga ja abiellus hiljem Danijar Hassenoviga. President of Kazakhstan, Nursultan Nazarbayev, resigns after three decades reuters.com, 19. märts 2019 Kasahstani pealinn sai ekspresidendi nime AFP/PM, 20. märts 2019 (vaadatud 20.03.2019) Koduleht НАЗАРБАЕВ Нурсултан Абишевич centrasia.ru lehel. Назарбаев, Нурсултан Lentapedias "Nazarbajev on valmis presidendiametis surmani jätkama" Postimees, 28. jaanuar 2011 "Hommikumaa vägevad. Kasahstan: Sigadused stepis" Vikerraadio, 12. juuli 2022
François Bozizé

François Bozizé (sündinud 14. oktoobril 1946) oli Kesk-Aafrika Vabariigi president alates 15. märtsist 2003 kuni 24. märtsini 2013.
Anote Tong

Anote Tong (sündinud 11. juunil 1952) on Kiribati poliitik, kes oli 10. juulist 2003 kuni 11. märtsini 2016 Kiribati president.
Joseph Kabila

Joseph Kabila Kabange (sündinud 4. juunil 1971) on Kongo Demokraatliku Vabariigi poliitik, aastatel 2001–2019 president. Pärast keskkooli lõpetamist teenis Joseph Tansaanias sõjaväes ja õppis Ugandas Makarere ülikoolis. 1996. aasta oktoobris alustas tema isa Laurent-Désiré Kabila kampaaniat Mobutu Sese Seko kukutamiseks ja Joseph lõi selles kohe kaasa. Ta juhtis kurikuulsat lapssõdurite väeüksust, mis osales tähtsates lahingutes teel pealinna Kinshasa suunal. Vabastusarmee sai logistilist ja sõjalist abi Angolalt, Rwandalt, Zimbabwelt ja Ugandalt. Mobutu Sese Seko režiim varises kiiresti kokku ja Laurent-Désiré Kabila sai uueks presidendiks. Joseph Kabila jätkas õpinguid Rahvavabastusarmee Riigikaitseülikoolis Pekingis. Pärast sealt naasmist 1998 anti talle kodumaal kindralmajori auaste ja ta määrati Kongo DV relvajõudude staabiülema asetäitjaks. 2000 määrati ta Kongo DV maavägede staabiülemaks. Ta sai presidendiks pärast oma isa tapmist 26. jaanuaril 2001. Temast sai maailma esimene 1970. aastatel sündinud valitsusjuht. Ta jäi maailma noorimaks valitsusjuhiks mitmeks aastaks, kuni 8. jaanuaril 2004 sai Dominica peaministriks Roosevelt Skerrit, kes oli sündinud 8. juunil 1972. 28. märtsil 2003 toimus Kinshasas riigipöördekatse, mis samal päeval maha suruti. 11. juunil 2004 toimus teine riigipöördekatse, mida juhtis major Eric Lenge. Lengel õnnestus isegi riigiraadio kaudu teatada, et valitsus saadetakse laiali, aga siiski surusid valitsusele ustavad väed sellegi mässu kiiresti maha. Pärast seda, kui aastate viisi olid liikunud kuulujutud Kabila peatsest abiellumisest, teatati 1. juunil 2006 Kabila saabuvatest pulmadest. 17. juunil 2006 abiellus Kabila oma kauaaegse sõbratari Olive Lembe di Sitaga. Abielupaaril on 2001 sündinud tütar Sifa, kes sai nime Kabila ema järgi. 15. novembril 2006 toimunud presidendivalimistel saavutas Kabila võidu ja valiti tagasi. Ta kogus 58% häältest vastaskandidaadi Jean-Pierre Bemba 42% vastu. 2021. aasta oktoobris kaitses Joseph Kabila Johannesburgi ülikoolis magistritöö ning sai riigiteaduste ja rahvusvaheliste suhete magistrikraadi. "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 238 Slaidiesitlus Joseph Kabila pulmadest.
Denis Sassou-Nguesso

Denis Sassou-Nguesso (sündinud 1943 Edous) on Kongo Vabariigi kindral, president aastatel 1979–1992 ja uuesti alates 1997. aastast. 2002. aastal toimunud presidendivalimistel sai ta üle 90% häältest, sest peamistel opositsioonikandidaatidel oli kandideerimine keelatud. 12. juulil 2009 toimunud presidendivalimistel valiti Denis Sassou-Nguesso 78,6 protsendiga häältest ametisse uueks 7-aastaseks ametiajaks. 15. septembril 2009 kaotas Denis Sassou-Nguesso Kongo Vabariigi peaministri ametikoha. Oktoobris 2021 mainiti Denis Sassou N'Guessot "Pandora Papers" skandaalis. Rahvusvahelise ajakirjanike konsortsiumi andmetel oli ettevõte 1998. aastal, vahetult pärast Denis Sassou N'Guesso võimule naasmist. Väidetavalt registreeriti Inter African Investment Kariibi mere maksuparadiisis Briti Neitsisaartel. Denis Sassou N'Guesso eitab tervikuna, et tegemist on dokumentidega. Sassou-Nguesso on tuntud oma pillava elustiili poolest. Teda on süüdistatud sadade sõjapõgenike ja mitmete opositsioonipoliitikute "kadumises" ning miljonite dollarite suuruse altkäemaksu võtmises. Septembris 2005 selgus, et Sasson-Nguesso oli teinud 169 000 Suurbritannia naela suuruse hotelliarve ja maksnud sellest 100 000 naela sularahas. See summa oli märksa suurem kui 106 000 naela, mille Suurbritannia 2006. aastal Kongole humanitaarabiks andis. Maailmapank plaanis suurtes võlgades vaestele maadele võlalõdvendust, aga pärast uudise avalikuks tulekut võttis Maailmapanga juht Paul Wolfowitz Kongo võlalõdvendust saavate riikide nimestikust välja. Juunis 2007 alustas Prantsusmaa politsei uurimist Sassou-Nguesso ja Gaboni presidendi Omar Bongo suhtes, sest neid kahtlustati miljonite naelade riigi raha kasutamist isiklikuks otstarbeks, et osta Prantsusmaal kinnisvara. Politsei andmetel on Sassou-Nguesso saanud varem Prantsusmaa omanduses olevalt naftaettevõttelt Elf sadade miljonite eurode ulatuses ebaseaduslikke makseid. Juulis 2007 avaldas briti MTÜ Global Witness dokumendid, mille järgi on presidendi poeg Denis Christel, kes on Kongo riikliku naftakompanii SNPC turundusjuht, kulutanud sadu tuhandeid USA dollareid riigi raha ostureisidel Pariisis ja Dubais. Sealhulgas kulutas ta 35 000 dollarit disainerite Louis Vuittoni ja Roberto Cavalli toodetele.. Fraud inquiry into leaders breaks ‘special protection’ denis_christel_sassou_nguesso_credit_card_bill.pdf
Kim Yŏng-nam

Mitte segi ajada Kim Chŏng-nam-iga, kes on Kim Chŏng-ili vanim poeg ja Kim Chŏng-uni poolvend. Tegemist on korea nimega; perekonnanimi on Kim. Kim Yŏng-nam (korea 김영남, sündinud 4. veebruaril 1928) on Põhja-Korea poliitik, endine Ülemrahvakogu Presiidiumi president ja riigi de jure riigipea. 1983–1998 oli ta Põhja-Korea välisminister.
Komi Vabariigi lipp

Komi Vabariigi lipp on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Komi Vabariigi lipp. Lipp kinnitati 27. novembril 1991 Komi NSV lipuna ning 6. juunil 1994 kinnitati see uue seadusega ametlikult Komi Vabariigi lipuks. Komi Vabariigi lipp on sini-rohe-valge trikoloor. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3 (27. novembrist 1991 kuni 17. detsembrini 1997 oli see 1:2). Lipu värvid annavad edasi Komimaa looduse omapära. Sinine tähendab taevalaotust ning põhjala suursugusust ja avarust. Roheline on lootuse ja külluse värv, mis sümboliseerib komide põhirikkust – hõlmamatut taigat. Valge on aga lume värv ning tähistab põhjala looduse puutumatust, lihtsust ja karmust ning märgib Komimaa kuulumist põhjapoolseimate maade hulka. Teise tõlgenduse järgi tähistab valge seal elavate rahvaste ja nende kultuuride võrdsust ning ühtsust. Märkimisväärne on ka komide lipu sarnasus hõimurahva eestlaste rahvuslipuga. Komi Vabariigi vapp Komi Vabariigi sümboolika Komi Vabariigi ametlikul kodulehel (vene keeles) Riiklik sümboolika: Komi Vabariik - Sõktõvkar (vene keeles)
Tássos Papadópoulos

Tássos Papadópoulos (kreeka Τάσσος Παπαδόπουλος; 7. jaanuar 1934 – 12. detsember 2008) oli Küprose poliitik, Küprose president 28. veebruarist 2003 kuni 28. veebruarini 2008. Ta oli Demokraatliku Partei esimees 2000–2006. Ööl vastu 11. detsembrit 2009 varastati tema surnukeha Defterá kalmistult. Surnukeha leiti 8. märtsil 2010 anonüümse vihje abil esialgse matmispaiga lähedalt. 2004 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk Vargad röövisid surnuaiast Küprose ekspresidendi põrmu, Postimees, 11. detsember 2009 Leiti Küprose presidendi varastatud surnukeha
Zooropa

"Zooropa" on ansambli U2 kaheksas stuudioalbum. Ilmus juulis 1993 ansambli ZooTV-turnee ajal. Stiililt loetakse seda alternatiivroki albumiks. See sisaldab varasemast rohkem elektroonilist muusikat ja tehnot. Albumil ei ole ühtegi kitarrisoolot. "Zooropa" võitis Grammy alternatiivmuusika kategoorias. "Zooropal" oli Euroopas hea müügiedu, näiteks Suurbritannias tõusis see edetabeli tippu. Zooropa Babyface Numb Lemon Stay (Far away, so close) Daddy's Gonna Pay for Your Crashed Car Some Days Are Better than Others The First Time Dirty Day The Wanderer "Numb" "Stay (Far Away, So Close)" "Lemon" (ilmus vaid Jaapanis, Põhja-Ameerikas ja Austraalias)
Traat

Traat on pikk, peen ja painduv, enamasti paljassooneline metalltoode, mida saab kerida hasplile, poolile või trumlile. Tavaliselt toodetakse ümmarguse, nelinurkse, kuusnurkse, ovaalse, kolmnurkse vms ristlõikega traati, mille läbimõõt on kuni 12 mm. Traati läbimõõduga üle 8,0 mm toodetakse kuumvaltsimise teel. 0,002–8,0 mm läbimõõduga traadid tõmmatakse enamasti tõmbepingis külmtõmbamise teel kuumvaltsitud suurema läbimõõduga traadist. Alla 0,002 mm läbimõõduga traat ümbritsetakse tõmbamisel (katkemise vältimiseks ja libisemise parandamiseks) poolsula klaasikihiga. Traati toodetakse terasest, vasest, alumiiniumist ja muudest metallidest või nende sulamitest. Mingist metallist valmistatud traat võib olla kaetud teise metalli kihiga. Sellist traati nimetatakse bimetalltraadiks. Terastraati kasutatakse trosside, võrkude ja kinnitusvahendite tootmisel, ehitussarruste sidumisvahendina, samuti paljude muude toodete lähtematerjalina. Vasest, alumiiniumist, volframist ja niklisulameist valmistatud traati kasutatakse elektrijuhtmete ja -mähiste valmistamiseks elektrotehnikatööstuses ja mujal. Kullast, hõbedast, plaatinast ja muudest väärismetallidest traati kasutatakse elektroonikatööstuses, laborites, ehtetööstuses jm. Okastraat Takistustraat
Ümarjärv

Ümarjärv (Metstoa Ümarjärv; Metstoa Umerikjärv; Soomlaste järv; Ümmargune järv; Mädajärv; Koitjärv) on järv Harju maakonnas Kuusalu vallas. Eesti järvede loend
150

150. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 100. aastad 110. aastad 120. aastad 130. aastad 140. aastad - 150. aastad - 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad Aastad: 145 146 147 148 149 - 150 - 151 152 153 154 155 valmis esimene atlas (Ptolemaiose Geograafia) (ligikaudne aeg) ... ...
244

244. aasta Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand Aastakümned: 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad - 240. aastad - 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad Aastad: 239 240 241 242 243 - 244 - 245 246 247 248 249 tapeti Gordianus III, kelle järel tõusis Rooma imperaatoriks Philippus Araablane ... 11. veebruar – Gordianus III, Vana-Rooma keiser
307

307. aasta Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand Aastakümned: 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad - 300. aastad - 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad Aastad: 302 303 304 305 306 - 307 - 308 309 310 311 312 ... ... 16. september – Severus, Rooma imperaator
151

151. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 100. aastad 110. aastad 120. aastad 130. aastad 140. aastad - 150. aastad - 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad Aastad: 146 147 148 149 150 - 151 - 152 153 154 155 156 Mütilene ja Smürna hävisid maavärinas. ... ...
309

309. aasta Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand Aastakümned: 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad - 300. aastad - 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad Aastad: 304 305 306 307 308 - 309 - 310 311 312 313 314 ... ... ...
Ban Ki-moon

Ban Ki-moon (hangul 반기문, hanja 潘基文, ka Ban Gi-mun, sündinud 13. juunil 1944) on endine Lõuna-Korea diplomaat ja poliitik, kes oli alates 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2016 ÜRO peasekretär. Ban Ki-moon oli 2004. aasta jaanuarist 1. novembrini 2006 Lõuna-Korea välisminister. Ta valiti ÜRO peasekretäriks 13. oktoobril 2006 ja vannutati ametisse 14. detsembril 2006 . Ban Ki-moonil on bakalaureusekraad rahvusvahelistes suhetes Seouli ülikoolist ja magistrikraad avalikus halduses Harvardi ülikoolist. 2015 – Venemaa Teaduste Akadeemia auprofessor on valitud Venemaa Kunstide Akadeemia välisliikmeks "Kõik nõustuvad, et kliimamuutus on inimkonnale eksistentsiaalseks ohuks." We Can Do It, New York Times, 26. oktoober 2009 ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon 1715 ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon 1987 "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 233 "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 243
304

304. aasta (CCCIV) oli liigaasta. Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand Aastakümned: 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad - 300. aastad - 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad Aastad: 299 300 301 302 303 - 304 - 305 306 307 308 309 Kuueteist kuningriigi ajajärk Hiinas Wu Hu ülestõusu järel rajatakse keiser Liu Yuani valitsetav Põhja-Hani riik Cheng-Hani piirkond iseseisvub Jini dünastia ülevõimu alt Korea kolm kuningriiki: Baekje kuningriigis tuleb võimule 11. kuningas Biryu. ... Paavst Marcellinus Püha Sirmiumi Anastasia Baekje riigi 10. kuningas Bunseo
1928. aasta taliolümpiamängud

1928. aasta taliolümpiamängud olid II taliolümpiamängud. Need toimusid 11.–19. veebruarini 1928 Šveitsis Sankt Moritzi linnas. Sankt Moritz kinnitati olümpialinnaks Rahvusvahelise Olümpiakomitee XXIV istungjärgul Lissabonis 1926. aastal. Teised kandideerinud linnad olid Davos ja Engelberg (mõlemad Šveits). Korralduskomitee president oli Šveitsi Olümpiakomitee president William Hirschi. Olümpiamängudel osales 25 riiki 464 sportlasega, neist 26 naist. Naised võistlesid ainult iluuisutamise üksiksõidus ja paarissõidus. Esimest korda võtsid taliolümpiamängudest osa Argentina, Eesti, Holland, Jaapan, Leedu, Luksemburg, Mehhiko, Rumeenia ja Saksamaa. Suurim võistkond oli Saksamaal (44 sportlast). Olümpiamängud avas Šveitsi president Edmund Schulthess. Olümpiavande andis kahevõistleja Hans Eidenbenz. 1928. aasta taliolümpiamängude edukaim riik oli ülekaalukalt Norra, kelle sportlased võitsid kokku 15 medalit, sealhulgas kuus kulda. Kuue medaliga oli tiikidest teisel kohal Ameerika Ühendriigid. Enam kui ühe medali võitsid ka Austria, Rootsi ja Soome. Korraldajamaa Šveits võitis ühe pronksmedali, mis on korraldajamaade kõige tagasihoidlikum medalisaak taliolümpiamängude ajaloos. Norralanna Sonja Henie võitis iluuisutamise naiste üksiksõidus oma esimese kolmest järjestikusest kuldmedalist. Henie oli 1928. aasta mängudel vaid 15-aastane, saades toona kõige nooremaks olümpiavõitjaks. Vigastatud põlvega võistelnud Rootsi iluuisutaja Gillis Grafström võttis üksiksõidus taas olümpiavõidu (see oli tema kolmas olümpiavõit sel alal, kui võtta arvesse ka 1920. aasta suveolümpiamängude iluuisutamisvõistlused). Murdmaasuusatamise 50 km distantsil saavutasid rootslased kolmikvõidu. Kuldmedali võitnud Per-Erik Hedlund edestas kaasmaalast Gustaf Jonssoni koguni 13 minuti ja 27 sekundiga, mis on ülekaalukaim võit sel alal taliolümpiamängudel. 50 km distantsisõidu muutis keerulisemaks ilm, kui võistluse ajal tõusis õhutemperatuur 0 kraadist 25 kraadini päikese käes. Enim medaleid võitis 1928. aasta taliolümpiamängudel Norra kiiruisutaja Bernt Evensen, kes võitis ühe kuld-, ühe hõbe- ja ühepronksmedali. Vähemalt kaks medalit võitsid veel norralased Johan Grøttumsbråten (murdmaasuusatamises ja kahevõistluses) ja Ivar Ballangrud (kiiruisutamises), soomlane Clas Thunberg (kiiruisutamises) ning ameeriklane Jennison Heaton (bobisõidus ja skeletonis). Nii Grøttumsbråten kui Thunberg võitsid mõlemad vähemalt kaks medalit ka eelmistel taliolümpiamängudel. Mängudel jagati kaheksal spordialal välja kokku 14 komplekti medaleid. Erinevalt 1924. aasta taliolümpiamängudest toimus patrullsuusatamine nüüd medaliala asemel vaid näidisalana. Bobisõit Iluuisutamine Jäähoki Kahevõistlus Kiiruisutamine Murdmaasuusatamine Skeleton Suusahüpped Eesti 1928. aasta taliolümpiamängudel 1928. aasta taliolümpiamängud olümpiamängude kodulehel