laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Korvpall 2004. aasta suveolümpiamängudel

Korvpall 2004. aasta suveolümpiamängudel toimus 14.–28. augustil. Olümpiamängudel oli meeste korvpall esimest korda ametlikult kavas 1936. aastal ja naiste korvpall 1976. aastal, näidisalana tutvustati uut sportmängu 1904 Saint Louises. Kui veel Seouli mängudel 1988 said osaleda vaid kirjade järgi asjaarmastajad, siis 1989. aastal otsustas FIBA vahetegemise proffide ja amatööride vahel lõpetada. Uuendusega tuli kaasa ka ROK ning 1992 Barcelonas osalesid USA koondises kõik tollased tähed eesotsas Michael Jordaniga. USA Dream Teami eri koosseisud on ka kolmel viimasel olümpial võidutsenud, ehkki neli aastat tagasi Sydneys polnud NBA tähtede ülekaal enam kaugeltki nii veenev kui Barcelonas ja Atlantas. Naised mängsid Ateenas oma kaheksandal olümpial. Kaks esimest korda võitis NSV Liit ja 1992. aastal selle teisend SRÜ, ülejäänud turniirid, sealhulgas kolm viimast, on lõppenud USA võiduga. Nii meeste kui ka naiste turniiril osales 12 võistkonda, kes olid jagatud kahte alagruppi. Mõlema grupi neli esimest pääsesid veerandfinaalidesse, mis naistel peeti 25. ja meestel 26. augustil. Poolfinaalid oli vastavalt 27. augustil ning medalimängud 28. augustil. Alagrupimängud peeti Helliniko Olympic Complexi 13 631 pealtvaatajat mahutavas saalis, mis paiknes Ateena vanal lennuväljal. Alates veerandfinaalidest koliti Olümpia Sisehalli, kus oli kohti pealtvaatajaile 19 250. I. Argentina II. Itaalia III. USA 4. Leedu 5. Kreeka 6. Puerto Rico 7. Hispaania 8. Hiina 9. Austraalia 10. Uus-Meremaa 11. Serbia ja Montenegro 12. Angola A-alagrupp B-alagrupp 24. august 9.–10. koht Austraalia – Uus-Meremaa 98:80 (48:34) 11.–12. koht Serbia ja Montenegro – Angola 85:62 (34:25) 26. august Argentina – Kreeka 69:64 (29:35) USA – Hispaania 102:94 (44:43) Leedu – Hiina 95:75 (53:37) Itaalia – Puerto Rico 83:70 (41:35) 28. august Hispaania – Hiina 92:76 (42:32) 28. august Kreeka – Puerto Rico 85:75 (44:36) 27. august Argentina – USA 89:81 (43:38) Itaalia – Leedu 100:91 (49:43) 28. august USA – Leedu 104:96 (49:44) 28. august Argentina – Itaalia 84:69 (43:41) I. USA II. Austraalia III. Venemaa 4. Brasiilia 5. Tšehhi 6. Hispaania 7. Kreeka 8. Uus-Meremaa 9. Hiina 10. Jaapan 11. Nigeeria 12. Lõuna-Korea A-alagrupp B-alagrupp 24. august 9.- 10. koht Hiina – Jaapan 82:63 (30:29) 11.-12. koht Nigeeria – Lõuna-Korea 68:64 (29:32) 25. august USA – Kreeka 102:72(55:34 Venemaa – Tšehhi 70:49 837:20) Brasiilia – Hispaania 67:63(34:34) Austraalia – Uus-Meremaa 95:55 (45:31) 27. august Kreeka – Uus-Meremaa 87:83 (43:50) 27. august Tšehhi – Hispaania 79:68 (40:27) 27. august USA – Venemaa 66:62 (37:33) Brasiilia – Austraalia 88:75 (42:36) 28. august Venemaa – Brasiilia 71:62 (32:32) 28. august USA – Austraalia 74:63 (29:26)
Hilberti ruum

Hilberti ruum on eukleidilise ruumi üldistus. See on vektorruum, milles on defineeritud skalaarkorrutis ja mis on skalaarkorrutise kaudu defineeritud normi ‖ x ‖ = ⟨ x , x ⟩ {\displaystyle \|x\|={\sqrt {\langle x,x\rangle }}} suhtes koondumise suhtes täielik. Nurksulud tähistavad skalaarkorrutist. Hilberti ruume kasutatakse laialdaselt diferentsiaalvõrrandite teoorias, kvantfüüsikas ja signaalitöötluses. Meetrilised ruumid ⊃ Normeeritud ruumid ⊃ Banachi ruumid ⊃ Hilberti ruumid ⊃ Eukleidilised ruumid Ü. Kaasik, Matemaatikaleksikon (2002)
Tennis 2004. aasta suveolümpiamängudel

2004. aasta suveolümpiamängude tennisevõistlused toimus 15.–22. augustil. Tennises jagati välja neli medalikomplekti – meeste üksik- ja paarismängus ning naiste üksik- ja paarismängus. Mängudel osales 172 tennisisti. Kõik mängud peeti Olympic Tennis Centeri nime kandvas kompleksis kõvakattega väljakutel. Kompleks koosnes 10 väljakust: keskväljak (8000 istekohta), esimene väljak (4000), teine väljak (2000) ja väljakud 3–9 (à 200). Ateena tenniseväljakutel asusid võistlustulle Kaia Kanepi ja Maret Ani. Koos mängisid nad paarismängus ning Kanepi osales ka üksikmängus. ...
Banachi ruum

Banachi ruum on täielik normeeritud ruum. See on üks funktsionaalanalüüsi keskseid mõisteid. Paljud lõpmatumõõtmelised funktsioonide ruumid on Banachi ruumid. Banachi ruum on täielik normeeritud ruum, mis pikemalt lahti öelduna tähendab, et Banachi ruum on selline vektorruum, milles on defineeritud norm, ja milles iga fundamentaaljada koondub. Tõkestatud arvjadade x = {xk} ruum m normiga | | x | | = sup k | x k | {\displaystyle ||\mathbf {x} ||=\sup \limits _{k}|x_{k}|} . Koonduvate arvjadade ruum c sama normiga. Meetrilised ruumid ⊃ Normeeritud ruumid ⊃ Banachi ruumid ⊃ Hilberti ruumid ⊃ Eukleidilised ruumid Ü. Kaasik, Matemaatikaleksikon (2002)
BM-21 Grad

"Grad" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Grad (täpsustus). 122 mm raketiheitja BM-21 Grad (vene keeles БМ–21 Град) on Nõukogude Liidus valmistatud mitmelasuline raketiheitja. GRAU indeks 9K51 (mitmikraketiheitjasüsteem Grad veok BM-21 ja GRAU indeks 2Б5, Ural-375D šassiil). Kaliiber: 122,4 mm Lasketorude arv: 40 (4x10) Maksimaalne laskekaugus: 20,4 km (kildrakett 9M22U), minimaalne 10 km Laskekiirus: 40 lasku / 20 s Laskesektor: +102/–70° Laskevalmiduse saavutamise aeg: 2–3 min Kandesõiduk: Ural 375 Relvasüsteemi kaal: 13,7 t Sõidukaugus: 450 km Kiirus: 75 km/h (maanteel) Meeskond: 5 Grad töötati välja Nõukogude Liidus Tulas 1950. aastail ja võeti relvastusse 1963. aastal maailmasõjaaegsete raketiheitjate asendajana. On kasutusel olnud paljudes sõdades. Grad on võimsa tulejõuga lihtne raketiheitja. Rakettide väljatulistamine on võimalik nii kiirtule kui ka üksiklaskudena. Raketid initsieeritakse elektriliselt ja selleks on masinal lisaelektrigeneraator. Sihtimiseks kasutatakse tavalist panoraamsihikut (PG-1M) koos kollimaatoriga. Laadimine võtab aega kuni 10 minutit. Tule täpsus jätab üldjuhul soovida ja seepärast kasutatakse Gradi pigem maa-alasihtmärkide vastu. Tulemus proovitakse saavutada suure laskude arvuga. Tänapäeval on relv erinevate versioonidena relvastuses umbes 50 maailma riigis kokku sadadena, Venemaal umbes 1750 tükki. Ilmselt on tegemist siiani maailmas kõige enam levinud raketiheitjaga. Lisaks baasmudelile on Venemaal välja töötatud täiustatud sihtimis- ja arvestussüsteemiga variant BM-21-1. Samuti on olemas versioonid GAZ-66 ja ZIL-131 baasil. Relvastuses on ka ühe lasketoruga süsteemid Grad-P.  Venemaa - kasutas neid süsteeme Vene-Ukraina sõjas.  Poola - on välja töötatud oma versioon Langusta.  Ukraina - on kasutanud BM-21 Gradi ning võttis 2021. aastal kasutusele versiooni BM-21U Grad ("Verba/1")  Tšehhoslovakkia valmistati neljateljelise veoki Tatra 813 baasil raketiheitja RM-70 ja RM-70/85 (soomustamata kabiiniga), millel on lisaks laskeseadmele kohad 40 mehaaniliselt laetavale varuraketile. 9P132 Grad-P (Partisan) ühe lasketoruga süsteem Ukraina 9K51 "Grad" Ukraina iseseisvuspäeva paraadil Kiievis 2008. aastal Ukraina Bastion-02 2014. aastal Poola WR-40 Langusta Tšehhoslovakkia RM-70 BM-21V, 9K54 Grad-V, GRAU indeks 9K54. 9K55 Grad-1, GRAU indeks 9K55. 9P132 Grad-P Burevii Smertš Uragan "Холодноярці" показали, як БМ-21 "Град" збирає "урожай" з окупантів (фото) (vaadatud: 04.11.2022) Вдалий рейд бійців ССО у тил рашистів: знайдено одразу три РСЗВ, які "арта" ЗСУ перетворила на металобрухт (vaadatud: 04.07.2023) Военные проверили боеготовность Градов - Корреспондент.net, 18.12.2019 (vaadatud: 02.02.2022) ВСУ приняли на вооружение РСЗО Верба - Корреспондент.net, 15.09.2021 (vaadatud: 02.02.2022) Lääne mitmikraketiheitjad ukrainlaste arsenalis Kaarel Mäesalu, Ajakiri Sõdur 5-2022
Solbus

Solbus on Poola bussimark, mida toodab Fabryka Autobusów Solbus Sp. z o.o. Solec Kujawski linnas. Solbus on 2001. aastal loodud perefirma. Solbus ise konstrueerib ja toodab busse. 2004. aastani toodeti busse Tšehhi firma SOR litsentsiga müügiks Poola turul. 2004. aastal otsustati hakata konstrueerima ja arendama oma mudeleid ning leping SOR-iga lõpetati. 2005. aastal valmisid esimesed bussid Solbus Solcity. 2007. aastal eksporditi esimesed bussid (tooteperest Soltour) Suurbritanniasse. Linnabussid Intercity-bussid Turismibussid Autosan Solaris Bus & Coach Solbusi koduleht
Rappija Jack

Rappija Jacki (inglise keeles "Jack the Ripper") hüüdnimega tuvastamata isik tegutses sarimõrvarina Londonis. 1888. aasta augustist novembrini varitses ta East Endi piirkonnas poolenisti getostunud Whitechapeli linnajaos, tappes arvatavasti vähemalt viis prostituuti. Ta lõikas nad lõhki ning eemaldas igaühelt mõne elundi. Otsingutest hoolimata jäi tabamata ja tema isik kindlaks tegemata. Lõbunaiste mõrvad Whitechapelis jätkusid kuni 1891. aastani. Viiele tüüpohvrile, keda seostatakse nii-nimetatud Rappijaga, lisandus veel kuus. Alates mõrvade toimumisest on võimalikuks tapjaks oletatud väga erinevaid isikuid. Mõned on oletanud, et Rappija oli kuninglikust soost ja arst, sest väidetavalt oskas ta elundeid välja võtta puhtalt ja korralikult. Ta tegutses pimedates kohtades ning esines tõenäoliselt kliendina. DNA uuringute põhjal arvatakse et Rappija Jack oli poola-juudi päritolu juuksur Aaron Kosminski. Mary Ann Nichols (hüüdnimega "Polly", neiupõlvenimega Walker) – 31. august 1888 Annie Chapman (sünninimi Eliza Ann Smith) – 8. september 1888 Elizabeth Stride (hüüdnimega "Long Liz"; sündinud Rootsis nimega Elisabeth Gustafsdotter) – 30. september 1888 Catherine Eddowes (hüüdnimega "Kate") – 30. september 1888 Mary Jane Kelly (hüüdnimedega "Fair Emma", "Ginger" ja "Black Mary"; sündinud Iirimaal) – 9. november 1888 Siiani annavad "Rappija Jacki" verd tarretama panevad teod ainet raamatuteks, filmideks ja videomängudeks. Londonis on võimalik teha ekskursioon Whitechapeli linnajaos, kus nood mõrvad toime pandi. 2006. aastal valis ajakiri BBC History Magazine koos oma lugejatega "Rappija Jacki" ajaloo kõige halvemaks britiks. Whitechapeli mõrvad
Britannic

Britannic (algselt prefiksiga RMS 'kuninglik postiaurik', hiljem HMHS ehk 'Tema Majesteedi sõjaväehaigla-laev') oli White Star Line'i viimane Olympic-klassi reisilaev. Aurulaev valmis 1914. aastal Põhja-Iirimaa linnas Belfastis laevatehases Harland & Wolff. HMHS Britannic oli oma sõsarlaevadest Olympic ja Titanic veidi pikem: selle pikkus oli 269,1 m. Laev oli ehitatud neist turvalisem ja seetõttu käis ka Britannicuga kaasas tema "uppumatuks" pidamine. Ometi uppus Britannic Titanicust poole kiiremini. See laev ei jõudnudki reisilaevana sõita, sest algas Esimene maailmasõda ning laev tuli muuta ujuvhaiglaks. Laeva kapten oli Charles A. Bartlett, kes oli omal ajal kapten Edward John Smithiga enam-vähem võrdne. Britannic uppus 21. novembril 1916 Kéa saare lähedal türklaste veesatud võimsa miini plahvatuse tagajärjel. Arvatakse ka, et laeva võis uputada Saksa allveelaevalt lastud torpeedo. Kogu vöör oli halvatud. Laeval tekkis alguses süvenev kalle vööri suunas ning mõne aja pärast ka kerge kreen tüürpoordi. Hukkus 30 inimest, kelle paat läks voolude jõul sõukruvidesse. Ka pärast laeva hülgamist sõitis Britannic kiiresti edasi Kéa saare poole ning vajus peagi külili ja uppus. Miinitabamuse ja uppumise vahele jäi umbes 55 minutit. Laeva vrakk lebab külili umbes 120 m sügavusel merepõhjas koordinaatidega 37° 42′ 5″ N, 24° 17′ 2″ E. Löögist vastu merepõhja on laeva vöör natuke katki.  Britannic – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Konjunktsioon (astronoomia)

Konjunktsioon ehk ühendus (märk ☌) on Päikesesüsteemi kahe keha asend taevasfääril, kui nende geotsentriline ekliptiline pikkus on võrdne (või ligilähedane[viide?]). Ühenduse ajal on planeetidevaheline nurkkaugus 0 kraadi. Pärast sellist ühendust hakkab nurkkaugus suurenema, kuni jõuab opositsioonini ehk vastasseisuni ehk planeedid on maalt vaadates üks ühel ja teine teisel pool. Ja seejärel, pärast opositsiooni hakkab nurkkaugus vähenema, kuni planeedid jõuavad jälle ühendusse. Opositsioon (astronoomia) H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 63
Hendrik Lorentz

… Hendrik Antoon Lorentz (18. juuli 1853 Arnhem – 4. veebruar 1928 Haarlem) oli hollandi füüsik. Ta pälvis 1902. aastal koos Pieter Zeemaniga Nobeli füüsikaauhinna. Ta seletas aine kui diskreetsete elektilaengute süsteemi põhilisi elektrilisi, magnetilisi ja optilisi omadusi. Selgitas dielektrilise ja magnetilise läitavuse ja elektrijuhtivuse füüsikalist olemist, esitas Zeemani efekti teoreetilise põhjenduse ja seletas valguse dispersiooni. Esitas 1892. a hüpoteesi kehade lühenemisest nende liikumisel ja 1894. a valemid aja ja ruumikoordinaatide teisendamiseks ühest inertsiaalsüsteemist teise (Lorentzi teisendus); need tööd moodustasid relatiivsusteooria eelastme. 1895 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1902 – Nobeli füüsikaauhind koos Pieter Zeemaniga 1905 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks 1908 – Rumfordi medal 1917 – Franklini medal 1918 – Copley medal Lorentzi jõud Lorentzi teisendus Lorentzi medal ENE 5. köide, 1990 Hendrik Lorentz Nobeli auhinna lehel
Iisaku vald (1939)

Iisaku vald oli vald Virumaal aastatel 1939–1950. Kuni 1940. aastani oli valla nimi Tärivere vald. Vallamaja asus Iisakus. Vald kuulus Riigivolikogu 72. valimisringkonda, kust valiti Hugo Kukke. Tärivere vald moodustati senise Iisaku valla maa-alast; senise Mäetaguse valla Härjaoja nr. 25, Vahemetsa nr. 26, Vana-Roostoja nr. 27, Uue-Roostoja nr. 28, Nissipõllu nr. 29, Lõppe nr. 30, Uue-Lõppe nr. 31, Suuremurru nr. 32, Mädasoo nr. 102 talude, Riigi tagavaramaa lit. E, Lõppe metsavahikoha, Iisaku küla talu nr. 15 lahus-heinamaatüki maa-aladest ning Iisaku metsandiku osa maa-alast. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks tagasi August Arju, kes oli vallavanem olnud alates 1905. aastast. 1940. aasta 29. aprillil nimetati vald vallavolikogu ja -valitsuse ettepanekul siseministri otsusega Iisaku vallaks. Septembris 1944 suri Kruusi talus Tammetaguse külas 100 aasta ja 8 kuu vanuses Mari Juuse (sündinud Päss), kes oli sündinud 1843. aastal. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Elas vanaks 100 aastat ja 8 kuud. Eesti Sõna, 15. september 1944, nr. 215, lk. 2.
Arcangelo Corelli

Arcangelo Corelli (17. veebruar 1653 Fusignano – 8. jaanuar 1713) oli itaalia viiuldaja ja helilooja. Arcangelo Corelli varasest elust on vähe teada. Tema viiuliõpetaja oli Giovanni Battista Bassani. Tuntud paavsti kapelli laulja Matteo Simonelli õpetas talle komponeerimist. Oma esimese suure läbimurde saavutas ta üheksateistkümneaastaselt Pariisis ja sellele võlgnes ta oma reputatsiooni Euroopas. Pariisist suundus ta Saksamaale. 1681. aastal oli ta Baieri printsi teenistuses. Aastatel 1680 kuni 1685 veetis ta palju aega oma sõbra, samuti viiuldaja ja helilooja, Cristiano Farinelli majas (keda usutakse olevat kuulsa kastraadi Farinelli onu). Corelli on maetud Rooma Panteoni. Corelli lõi concerto grosso ning on kirjutanud klassikalised näited mõlemast sonaaditüübist.
Ernesto Teodoro Moneta

Ernesto Teodoro Moneta (20. september 1833 Milano – 10. veebruar 1918 Milano) oli itaallasest ajakirjanik, rahvuslane, revolutsionäärist sõdur, patsifist ja Nobeli rahuauhinna laureaat aastal 1907. 15-aastase poisina osales Moneta Milano ülestõusus (1848. aasta revolutsioon Austria võimu vastu). Hiljem astus ta Ivrea sõjaväeakadeemiasse. 1859. aastal ühines ta Giuseppe Garibaldi "Tuhande retkega", ning võitles ka Itaalia armee ridades Itaalia kolmandas iseseisvussõjas Austria vastu 1866. Hiljem sai temast rahvusvaheline rahuaktivist. Aastatel 1867–1895 oli ta Milano ajalehe Il Secolo toimetaja. 1887. aastal asutas Moneta Rahu ja vahekohtu assotsiatsiooni (Unione Lombarda per la Pace e l'Arbitrato), milles kutsuti desarmeerimisele ning kus nähti ette Rahvasteliidu loomist. Ernesto Teodoro Moneta foto Nobel Lectures, Peace 1901-1925, toimetaja Frederick W. Haberman, Elsevier Publishing Company, Amsterdam, 1972"
Haapsalu asehaldurite loend

Haapsalu asehaldurite loend on Rootsi kuninga nimel Rootsiaegset Haapsalut valitsenud asehaldurite loend. Jöns Jönsson 1565 Tönies Olufsson (ka Tomes Olszonn; Tjusterby ja Lapinjärvi mõisnik), Haapsalu lossifoogt 1581 Reinhold Kosküll 1584 Arvid Henriksson Horn 1584–1586 Tönnis Maydell (surnud 1600) 1585 Mauritz Birgersson Grip (1547–1592) 1587 Kaspar von Tiesenhausen 1590 Evert Bretholt (Breitholtz) 1590–1599 Gerhard Dönhof 1601 Wolter Kursell (surnud 1608) 1601 Christer Somme 1602 Fromhold von Tiesenhausen 1603 Heinrich Kursell (surnud 1608), Christian Schade ja Christoph Hartmann 1603 Christer Somme, Haapsalu linnuse asehaldur 1603–1605 Kersten Schade, Haapsalu asehaldur 1605–1612 Johann von Derfelden vanem 1611 Adam Schraffer (surnud 1630) 1611 Johann von Derfelden vanem (1561–1633) 1613-1623 Hans Maydell (surnud 1623) 1614, Hans von Fersen (surn. 1641) Pärast Haapsalu krahvkonna rajamist 1628. aastal eraldati Haapsalu administratiivselt ülejäänud Läänemaast ja seda haldas De la Gardie´de määratud asehaldur. Handlingar rörande Skandinaviens historia, 5-6, lk.27 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930 [1] Evert I Bretholt (ca 1545 Tallinn – 1622 Haapsalu), Ståthållare, Hapsals slott, breitholtz.org Dönhoff (Doenhoff, Denhoff), Gerhard (Gerdt) Dönhoff, sok.riksarkivet.se Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930 lk. 119 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930 lk. 120 Kersten Schade, Haapsalu asehaldur 1603-1605, Varbla mõisniku pitser, Pitserid, Rahvusarhiiv Jonas Hallenberg: Svea rikes historia under konung Gustaf Adolf den stores regering 1, 1790, lk. 129 Kirna mõis (Türi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Russwurm, C. Das Schloss zu Hapsal in der Vergangenheit und Gegenwart: Nachrichten aus Geschichte und Sage. Reval: Franz Kluge, 1877. Lk 59.
Ühendus (täpsustus)

"Ühendus" on mitmetähenduslik sõna: Ühendus ehk konjunktsioon, planeetide asend Maalt vaadates ühel joonel Ühendus (inglise keeles commonwealth), USA saareala (Puerto Rico, Mariaanid) Ühendus, 1923-1927 Tallinnas ilmunud ajaleht EÜS "Ühendus" "Ühendus", kolhoos keskusega Aadmal "Ühendus", kolhoos keskus Audru külanõukogus Paide Eesti Selts Ühendus
Madcon

Madcon on Norra R'n'B popduett. Dueti liikmed on Tshawe Baqwa ja Yosef Wolde-Mariam. Nende laul "Beggin'" jõudis Hit Parade'il 10. kohale. Foto
Tallinna Käsipallikool

Tallinna Käsipallikool (Tallinna KPK) on SK Reval Spordi üks võistkond. Ahmed Porkveli Imre Erik (1998–2001 poisid) Raivo Laast (1994–1997 poisid) Chocolate Boys Tallinna Käsipallikooli koosseis
Chocolate Boys

Chocolate Boys (kasutatud ka nime Chocolate Boys Tallinn) on Tallinna käsipalliklubi. Klubi alustas tegevust 2004. aastal. 2008. aastani oli mängiv peatreener Riho-Bruno Bramanis ja abitreener Tarmo Volt. Alates 2009. aastast on peatreener Ain Pinnonen, abitreener Jaanus Rätsepp, klubi esindaja Tarmo Volt ning meeskonna arst Svetlana Kalbus. Välisvorm: punane pluus ja punased püksid. Koduvorm: sinine pluus ja sinised püksid. 2008/2009 China Cup 2008 – III koht Euroopa klubide karikasari Cup Winners Cup 1. ring Chocolate Boys – Olimpus-85-USEFS 42:25 ja 41:33 2. ring Chocolate Boys – HC Vardar PRO Skopje 32:30 ja 27:36 Tallinna meistrivõistlused 2008 – I koht Eesti karikavõistlused 2008 – II koht Balti liiga 2009 – II koht Eesti meistrivõistlused 2009 – II koht 2007/2008 Japan Cup 2007 Toyota Games – II koht Japan Cup 2007 Kumamoto Games – III koht Kehra Cup 2007 – I koht Tallinn Kalev Chocolate Cup – I koht Euroopa klubide karikasari EHF Cup 2.ring Chocolate Boys – ASK.AB-LV Riga 28:32 ja 28:32 Tallinna meistrivõistlused 2007 – I koht Eesti karikavõistlused 2007 – I koht Balti liiga 2008 – 6. koht Eesti meistrivõistlused 2008 – III koht 2006/2007 Kalev Chocolate Cup 2006 – I koht Euroopa klubide karikasari EHF Cup – 1/16 finaalis 1. ring Chocolate Boys – HC Dobrudja Dobrich (Bulgaaria) 38:21 ja 42:23 2. ring CB – Shakhtar Akademiya Donetsk (Ukraina) 31:19 ja 32:32 3. ring Chocolate Boys – IK Sävehof (Rootsi) 20:28 ja 32:33 Eesti karikavõistlused 2006 – 3.-4. koht Balti liiga 2007 – 4. koht Eesti meistrivõistlused 2007 – II koht 2005/2006 X Hiroshima International Handball Games – III koht Dennis Cup (Soome) – II koht Kalev Chocolate Cup 2005 – I koht (osalesid kuue riigi meistrisarja meeskonnad) Euroopa klubide karikasari EHF Cup – 1/32 finaalis 1.ring Chocolate Boys – HC Spartak Varna (Bulgaaria) 37:15 ja 33:19 2.ring Chocolate Boys – US Creteil Handball (Prantsusmaa) 23:29 ja 26:29 Eesti karikavõistlused 2005 – 3.-4. koht Chocolate Boys valiti 2005. aasta Tallinna parimaks sportmängude võistkonnaks Balti liiga 2006 – II koht Eesti meistrivõistlused 2006 – II koht 2004/2005 Blue Dragon Cup (Soome) – I koht Kalev Chocolate Cup 2004 – 5. koht Euroopa klubide karikavõitjate karikasari – 1/32 finaalis 2. ring Chocolate Boys – RK Partizan Belgrad 22:30 ja 26:25 Eesti karikavõistlused 2004 – II koht Balti liiga – 5. koht Eesti meistrivõistlused 2005 – I koht Meeskonna pilt Martin Noodla mängimas
Valeri Brumel

Valeri Brumel (vene keeles Валерий Николаевич Брумель) (14. mai või 14. aprill 1942 – 26. jaanuar 2003) oli NSV Liidu kergejõustiklane (kõrgushüppaja). Olümpiavõitja (1964). Brumel osales kahtedel olümpiamängudel ja tuli 1964. aasta olümpiamängudel Tokyos olümpiavõitjaks. 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas sai ta hõbemedali. 1962. aasta Euroopa meistrivõistlustel Belgradis tuli ta tulemusega 2.16 Euroopa meistriks. Aastatel 1961–1963 tunnistati Brumel maailma parimaks sportlaseks. Valeri Brumel püstitas kokku kuus maailmarekordit. 1963. aastal püstitatud maailmarekord 2.28 püsis 1971. aastani. 3. oktoobril 1965 sai ta liiklusõnnetuse tagajärjel ohtliku jalaluumurru. Talle tehti kokku 29 operatsiooni. Tervenenult alustas ta uuesti treeninguid. 1970. aastal hüppas ta pärast pikka taastumist avariist ja tugevaid treeninguid 2.09. Brumel on arvatud IAAFi kuulsuste halli liikmeks. 1960 Rooma hõbemedal 2.16 1964 Tokyo olümpiavõitja 2.18 1962 Belgrad Euroopa meister 2.16 Eesti nõukogude entsüklopeedia, Tallinn, 1985, 1. kd., lk. 630 Britannica "Timesi nekroloog". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. oktoober 2008. Vaadatud 8. jaanuaril 2009. Independenti nekroloog
Varblasemäed

Varblasemäed (Воробьёвы горы), aastail 1935–1999 Lenini mäed (Ленинские горы), on paik Moskva edelaosas, Moskva jõe paremal kaldal. See on Moskva linna kõrgeim paik, kuni 220 m merepinnast ja 60–70 m jõe pinnast. Varblasemägedes asub Moskva Riikliku Ülikooli hoonetekompleks.
Mahepõllumajandus

Mahepõllumajandus on looduskeskkonda ja ökoloogilist tasakaalu arvestav ja seda säästev põllumajandussaaduste tootmistehnoloogia. Viljelevate taimede ja loomade valik ning pidamise kord peab silmas, et suurendada või säilitada mulla viljakust. See saavutatakse eri külvikordadel eri taimede kasvatamisel ja põllumajandusjäätmete (näiteks loomasõnniku) põllule viimisel tehislike väetiste asemel. Umbrohtude ja teiste seotud probleemidega võitlemiseks kasutatakse võimalikult minimaalselt sünteetilisi vahendeid, selle asemel kasutatakse rohkem biotõrjet. Samas on leitud, et mahepõllunduse keskkonnamõju kasvatab märgatavalt asjaolu, et sama toidukoguse tootmiseks on tarvis rohkem põllumaad, kuna mahepõllunduse saagikus on madalam. Eestis algas ökoloogilise põllumajandusega tegelemine organiseeritult (kaasa arvatud talude kontrollimine) 1989. aastal Eesti Biodünaamika Ühingu eestvõttel. Mahepõllumajanduse seadus võeti vastu 1997. aastal, 1999. aastast on kasutusel riiklik mahemärk. Aktiivsemad valitsusvälised organisatsioonid Eesti mahepõllumajanduse edendamisel on Eesti Mahepõllunduse SA ja Ökoloogiliste Tehnoloogiate Keskus. 2006. aastal moodustasid mahepõllumajandusorganisatsioonid mahepõllumajanduse ühiseks arendamiseks ja oma huvide kaitsmiseks Mahepõllumajanduse Koostöökogu, kuhu kuulub üheksa selles valdkonnas tegutsevat organisatsiooni. Eestis oli 2008. aasta seisuga üle 1200 mahetootja. biodünaamiline põllundus Eesti Maaülikool Eesti Maaülikooli mahekeskus maamajandus mahemajandus mahemetsandus "Mahepõllundusel on eriti suur kliimamõju" ERR Novaator, 19. detsember 2018 "Säästva arengu sõnaseletusi". Säästva Eesti Instituut. 10.03.2009. Ökoloogiliste Tehnoloogiate Keskus Jaan-Juhan Oidermaa, Analüüs: inimkond saab mahetootmisega söönuks, kuid sellel on oma hind, err.ee, 14. november 2017 https://et.wikipedia.org/wiki/P%C3%B5llumajanduspoliitika#V%C3%A4lislingid Uuringud: mahepõllundus on enamat kui umbrohtunud põld ja olematu saak. ERR Novaator, 11. detsember 2020