laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jalgpall 1964. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1964. aasta suveolümpiamängudel toimus 11. - 23. oktoobrini Jaapanis Tokyos. See oli kolmeteistkümnes kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Jalgpalliurniiril osaleb 14 rahvuskoondist kuuelt mandrilt. 14 meeskonda loositi kaheks nelja ja kaheks kolme meeskonnaga alagrupiks, ning iga alagrupp mängis omavahel. Alagrupiturniiri lõpus pääsesid kaks parimat meeskonda väljalangemisturniirile, alustades veerandfinaalist ja kulmineerudes 23. oktoobril 1964. aastal olümpiastaadionil toimunud kuldmedalimänguga. Samuti peeti kolm lohutusmatši veerandfinaalis kaotanud meeskondade vahel. Nende kohtumiste võitja sai turniiril viienda koha. Märkus: Ida- ja Lääne-Saksamaa ühist olümpiakoondist esindasid ainult Ida-Saksamaa mängijad. Rumeenia v Mehhiko Saksamaa ÜV v Iraan Iraan v Mehhiko Saksamaa ÜV v Rumeenia Saksamaa ÜV v Mehhiko Rumeenia v Iraan Märkus: Põhja-Korea meeskond loobus osalemisest. Ungari v Maroko Jugoslaavia v Maroko Ungari v Jugoslaavia Brasiilia v ÜAR Tšehhoslovakkia v Lõuna-Korea Tšehhoslovakkia v ÜAR Brasiilia v Lõuna-Korea ÜAR v Lõuna-Korea Tšehhoslovakkia v Brasiilia Märkus: Itaalia meeskond loobus osalemisest. Argentina v Ghana Jaapan v Argentina Jaapan v Ghana Saksamaa ÜV v Jugoslaavia Ungari v Rumeenia ÜAR v Ghana Tšehhoslovakkia v Jaapan Ungari v ÜAR Tšehhoslovakkia v Saksamaa ÜV Jaapan v Jugoslaavia Rumeenia v Ghana Rumeenia v Jugoslaavia Saksamaa ÜV v ÜAR Ungari v Tšehhoslovakkia Jalgpall olümpiamängudel
Munamäe park

Munamäe park on park Pärnu kesklinnas. Park ümbritseb tehislikku kõrgendit, mida tuntakse Munamäe nime all. Pargi hakati rajama 19. sajandi lõpus. Varem asus samal kohal Pärnu kindlustuse Mercuriuse bastion. Munamäe park on võetud looduskaitse alla. Pargis asuvad laste mänguväljakud ja rulapark. Mänguväljak Park Park munamäelt Munamäel Skatepark Munamägi Korvpalliväljak Munamägi (Pärnu) "Pärnu Munamäe park". puhkaeestis.ee. Vaadatud 29.11.2020. "Munamäe park". Vaadatud 29.11.2020. Olaf Esna, Kuidas Pärnusse kerkis Munamägi, Pärnu Postimees, 31. jaanuar 2007
Ekläär

Ekleer (ka ekläär, prantsuse keeles éclair) on väike täidise ja glasuuriga keedutaignaküpsetis. Sagedamini on täidiseks kreem või vahukoor, glasuuriks šokolaad.
Jacqueline du Pré

Jacqueline Mary du Pré (26. jaanuar 1945 Oxford – 19. oktoober 1987 London) oli Inglise tšellist, keda peetakse hoolimata tema lühikesest karjäärist (kõigest 12 aastat) üheks kõigi aegade parimaks tšellomängijaks. Tema karjääri lõpetas haigestumine 28 aastaselt polüskleroosi, millega ta võitles kuni surmani. Du Pré oli abielus dirigent Daniel Barenboimiga. Du Pré elust on tehtud film "Hilary ja Jackie" (1998), mis põhineb tema venna Piersi ja õe Hilary mälestustel.
Heiki Kalaus

Heiki Kalaus (28. november 1950 Avinurme, Eesti – 2. detsember 2007 Kuhmo, Soome) oli Eesti tromboonimängija ja pedagoog. Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Paul Karbi klassis), millele järgnes täiendõpe Leningradi Konservatooriumi aspirantuuris (professor Viktor Sumerkini juhendamisel). Ta oli aastakümneid Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri tromboonirühma kontsertmeister. Ta oli ka õppejõud ja professor Eesti Muusikaakadeemias ning juhatas aastaid sealset puhkpilliosakonda. Heiki Kalaus 28. XI 1950 – 2. XII 2007 Trombooniprofessor - Heiki Kalaus 50
ScummVM

ScummVM on virtuaalarvuti, mis on algselt loodud eesmärgiga võimaldada vanade LucasArtsi seiklusmängude mängimist eri platvormidel. Programmi nimi tuleneb sellest, et LucasArtsi mängud põhinesid tarkvaral nimega SCUMM. Hiljem on ScummVM-ile lisatud ka mõnede mitte-Scummi mängude toetus. ScummVM on kasutatav GNU GPL litsentsi alusel. ScummVM ei sisalda mängude endi faile, seetõttu tuleb osta mängude DOS-versioonid, mis vanuse tõttu on enamasti saadaval soodsalt. Mõned toetatud mängud on saadaval ka tasuta, näiteks "Flight of the Amazon Queen" ja "Beneath a Steel Sky". Ametlikud ScummVM-i pordid on olemas järgmistele operatsioonisüsteemidele AmigaOS Atari/FreeMiNT BeOS/Haiku/Zeta BSD perekond (FreeBSD/NetBSD/OpenBSD/DragonFly BSD) Dreamcast Linux Mac OS X MorphOS OS/2 Palm OS/Tapwave Zodiac PlayStation 2 PSP Solaris Symbian OS: UIQ platvorm, Nokia 60, 80 and Nokia 7710/90 telefonid. Windows Windows Mobile On ka mitmed mitteametlikud pordid. ScummVM
Johann Tedersoo

Johann Tedersoo (kuni 1933 Johannes Tedderson; 24. august 1904 Rebasemõisa, Karula vald, Võrumaa – 29. november 1946 Besançon, Prantsusmaa) oli Noorte Kotkaste peastaabi ülem 1930. aastatel. Ta sündis talupidaja pojana. 1919. sügisel algatas Võru linnas esimese skautide üksuse. 1923 lõpetas ta Võrus poeglaste gümnaasiumi. 1923-1929 õppis Tartu Ülikoolis juurat. 1924–1928 oli ta ajakirja Eesti Skaut peatoimetaja. 1930 oli praktikant Majandusministeeriumis. 1930–1940 oli Kaitseliidu noorteorganisatsiooni Noored Kotkad peastaabi ülem (praktiliselt tegevjuht). Korraldas organisatsiooni ülesehitamist nullist toona suurimaks Eesti noorteorganisatsiooniks. Koostas organisatsiooni publikatsioone. 1933 muutis nime Johann Tedersooks. 1934 abiellus Irene Tedersooga (neiupõlvenimega Tiganik). 1940. aastal lahkus ta Eestist. Kotkaristi IV klassi teenetemärk, 1938 https://www.digar.ee/arhiiv/et/perioodika/54502 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Kaitseliidu fotokogus Osta.ee: Johannes Tedersoo mootorrattal
Viiruslik eukarüogenees

Viiruslik eukarüogenees on hüpotees, mille kohaselt arenes eukarüootide rakutuum suurest DNA-viirusest sümbiogeneesi teel metanogeenses arhes või bakteris. Hiljem arenes viirus eukarüootseks tuumaks omandades peremeesgenoomist geenid. Hüpoteesi pakkusid 2001. aastal teineteisest sõltumatult välja Masaharu Takemura ja Philip Bell.
Doris Lessing

Doris Lessing [d'oris l'essing] (kodanikunimega Doris May Tayler; 22. oktoober 1919 Iraan, Kermānshāh – 17. november 2013 London) oli inglise kirjanik. Ta sai 2007. aastal Nobeli kirjandusauhinna. Doris Lessing sündis 22. oktoobril 1919 Kermānshāhis Iraanis ning kasvas üles Briti koloonias Rodeesias, praeguses Zimbabwes. 14-aastaselt lõpetas ta õpingud koolis ja hakkas tööle sekretäri-kirjutajana ühes advokaadibüroos. 19-aastaselt abiellus ta Frank Wisdomiga ning sai kaks last, poja ja tütre. Mõne aja pärast liitus Doris Lessing vasakpoolsete noorte rühmaga ning jättis oma mehe ja lapsed maha. Sama vasakpoolse grupi liige oli ka saksa kommunist Gottfried Lessing, kellega Doris peagi abiellus. Neil sündis poeg Peter. Aastal 1949, pärast Gottfriedist lahutamist, kolis Doris Lessing koos pojaga elama Inglismaale. Seal astus ta Kommunistlikku Parteisse, kust lahkus 1956. aastal. "Imerohi ei ole müüdav". Tõlkinud Valda Raud, LR 1957, nr 5 "Ellujäänu mälestused" (romaan). Tõlkinud ja järelsõna kirjutanud Krista Kaer, LR 1983, nr 47–49; 2. trükk Varrak 2006 ISBN 9985-3-1227-9 "Viies laps". Tõlkinud Asta Blumenfeld, Eesti Raamat, Tallinn 1995 ISBN 5-450-02255-7 "Kuldne märkmeraamat". Tõlkinud Krista Kaer, Varrak, Tallinn 2000 ISBN 9985-807-94-4 "Hea naabri päevik" (1. osa). Raamatusari "Eesti Naise raamat". Tõlkinud Krista Kaer, Varrak, Tallinn 2003 ISBN 9985-3-0736-4 "Kui vanad suudaksid". Tõlkinud Krista Kaer, Varrak, Tallinn 2004 ISBN 9985-3-0861-1 "Kassid" (kogumik). Tõlkinud Krista Kaer, Varrak, Tallinn 2006 ISBN 9985-3-1081-0 "Kõige ilusam unelm". Tõlkinud Krista Kaer, Varrak, Tallinn 2006 "Shikasta". Tõlkinud Krista Kaer, Varrak, Tallinn 2010 "Vanglad, milles me vabatahtlikult elame". Tõlkinud Krista Kaer, SA Kultuurileht, Tallinn 2018 "Suvi enne pimedust". Inglise keelest tõlkinud Krista Kaer, SA Kultuurileht, Tallinn 2024 1954 – Somerset Maughami auhind 1976 – Prix Médicis étranger 1981 – Österreichischer Staatspreis für Europäische Literatur 1982 – Shakespeare-Preis der Alfred Toepfer Stiftung F. V. S., Hamburg 1986 – W. H. Smith Literary Award 1987 – Palermo Prize 1987 – Premio Internazionale Mondello 1989 – Premio Grinzane Cavour 1995 – James Tait Black Memorial Book Prize 1995 – Los Angeles Times Book Prize 1999 – Premio Internacional Catalunya 2001 – David Cohen British Literary Prize 2001 – Companion of Honour from the Royal Society of Literature 2001 – Astuuria printsi auhind 2001 – Premio Principe de Asturias 2002 – S.T. Dupont Golden PEN Award 2007 – Nobeli kirjandusauhind Kirjanik Doris Lessing – värske nobelist, eestlaste lemmik, Postimees 12. oktoober 2007
Oscar Lindberg

Oscar Lindberg (sündinud 29. oktoobril 1991 Skellefteås) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis SC Bernl. Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Skellefteå AIK, mille koosseisus debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2009–10. 2011. ja 2012. aastal võitis Lindberg Skellefteåga Rootsi meistrivõistlustel hõbemedali. 2013. aastal võitis ta Skellefteåga finaalseerias Luleå HF-i ja tuli klubiga Rootsi meistriks. Hooaja 2012–13 väljalangemismängudes oli Lindberg nelja teise mängija kõrval resultatiivseim mängija (4+8) ja ta valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks, pälvides Stefan Liv Memorial Trophy. 2010. aastal valis Phoenix Coyotes ta NHL-i draft '​is 57. valikuna. 2011. aastal müüdi Lindbergi mängijaõigused Coyotesilt New York Rangersile. Põhja-Ameerikasse suundus ta mängima 2013. aastal. Kahel esimesel hooajal mängis Lindberg põhiliselt Rangersi noorteklubis Hartford Wolf Pack American Hockey League'is. Rangersi põhikoosseisus mängis ta hooaegadel 2015–16 ja 2016–17. 2017. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Vegas Golden Knightsiga. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta Ottawa Senatorsis. 2019. aasta augustis sõlmis Lindberg lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga EV Zug. 2020. aasta mais siirdus ta KHL-i klubisse Moskva Dinamo, kellega sõlmis üheaastase lepingu. 2022. aasta juunis naasis Lindberg Šveitsi kõrgliigasse, kui sõlmis kaheaastase lepingu SC Berniga. Aastatel 2013 ja 2017 on Lindberg Rootsi jäähokikoondise koosseisus tulnud maailmameistriks. "ОСКАР ЛИНДБЕРГ ПЕРЕШЕЛ В МОСКОВСКОЕ «ДИНАМО»". dynamo.ru. 8.5.2020. Vaadatud 30.11.2020 "Oscar Lindberg moves to Bern" (saksa). SC Bern. 10. juuni 2022. Vaadatud 10. juunil 2022. Oscar Lindberg NHL.com lehel Oscar Lindberg hockeydb.com lehel
Sorteerimismägi

Sorteerimismägi on raudteetaristu rajatis rongide ja muude veeremiüksuste koostamiseks või lahutamiseks, kus kasutatakse ära mäeharjale paigutatud veeremi raskusjõud nende iseveeremiseks sorteerimismäe all paiknevatele teedele. Raudteetransport Sorteerimisjaam Kaubajaam Raudtee tehnokasutuseeskirja kinnitamine; Riigi Teataja
Államvédelmi Hatóság

Államvédelmi Hatóság (AVH, eesti keeles riiklik julgeolekupolitsei) oli aastatel 1945–1956 Ungari Rahvavabariigi salapolitseiamet. Seda peeti Nõukogude Liidu politseijõudude käepikenduseks, aastatel 1948–1953 läbi viidud laiaulatuslike operatsioonide tõttu sai AVH endale brutaalse kuvandi. Aastal 1953 suri Jossif Stalin ning Imre Nagyst sai Ungari peaminister. Nagy esimene valitsus asus aastatel 1953–1955 AVH-i tegevuse üle järk-järgult kontrolli taastama, 1956. aastal AVH-i tegevus lõpetati. Idabloki poliitika KGB Stasi StB Terrori maja AVH-i ajalugu (ungari keeles), veebilehelt Ungari salateenistuste avalikud ajaloolised failid [1] Raoul Wallenberg Asso.fr An informative review in East Central Europe (inglise keeles)
Aleksandr Karelin

Aleksandr Karelin [aleks'andr kar'eelin] (vene Александр Александрович Карелин; sündinud 19. septembril 1967 Novosibirskis Venemaal) on Nõukogude Liidu, SRÜ ja Venemaa maadleja ning poliitik. Tema hüüdnimi on Siberi Karu. Karelin õppis Novosibirski Tehnilise Mototranspordi Kolledžis ja Omski Kehakultuuri Instituudis, kus ta omandas treener-õpetaja elukutse. Tal on pedagoogikadoktori kraad (2002). Ta alustas 1995. aastal tööd Venemaa Maksupolitseis kehalise kaitse osakonna juhtivspetsialistina ning sai politseikoloneli auastme. Ta on Venemaa parlamendi (Riigiduuma) saadik (valitud 1999, 2003 ja 2007). Ta oli 1988. aasta olümpiamängudel Nõukogude Liidu 1992. aasta olümpiamängudel SRÜ ja 1996. aasta olümpiamängudel Venemaa meeskonna lipukandja. Kahe riigi – NSV Liidu ja Valgevene – lippu on kandnud avatseremoonial maadleja Aleksandr Medved. Karelin on valitud 20. sajandi maailma 25 parema sportlase hulka. Karelin kaalus juba sündides 6 kg. Ta alustas 1981. aastal Kreeka-Rooma maadluse treeninguid. Ta on tulnud kolmekordseks olümpiavõitjaks: 1988, 1992, 1996, 9-kordseks maailma-, 12-kordseks Euroopa ning 13-kordseks Nõukogude Liidu, SRÜ ja Venemaa meistriks. Ta püsis võitmatuna 13 aastat, kuni 2000. aasta Sydney olümpiamängudeni. Seal kaotas ta finaalis Rulon Gardnerile (USA) ja sai hõbemedali. 21. veebruaril 1999 kohtus Karelin Jaapanis professionaalse vabavõitluse (MMA) matšil jaapanlase Akira Maeda'ga ja võitis teda. Võistluse korraldas Maeda profimaadluse organisatsioon RINGS. Võistlus korraldati muudetud vabavõitluse reeglite järgi. Ta on abielus, tal on kaks poega ja üks tütar. 2001 – Kuulsuse orden ja Rahvusvahelise Olümpiakomitee Kuldne orden 1998 – Novosibirski linna aukodanik 1996 – Venemaa Kangelase Kuldtäht 1988 – Rahvaste sõpruse orden "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. oktoober 2013. Vaadatud 24. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. jaanuar 2020. Vaadatud 24. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. juuni 2016. Vaadatud 24. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2011. Vaadatud 24. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) www.sherdog.com/fighter/Alexander-Karelin-25349 Aleksandr Karelinist (eesti keeles) Fila kuulsuste hallis (inglise keeles) Olümpia-atleet Aleksandr Karelin (inglise keeles) Aleksandr Karelini fond (vene ja inglise keeles) "Aleksandr Karelin 1987. a Tallinnas Ivan Poddubnõi mälestusvõistlusi kehakaalus kuni 130 kg võitmas" autor - Aring, Toomas, Rahvusarhiivi fotode andmebaas, 1987
Ungari Töörahva Partei

Ungari Töörahva Partei (ungari keeles Magyar Dolgozók Pártja, MDP) oli Unagri Rahvavabariigis aastatel 1948–1956 võimul olnud kommunistlik partei. MDP asutati Ungari Kommunistliku Partei (MKP või UKP) ja Ungari Sotsiaaldemokraatliku Partei (MSZDP) ühinemisel. Näiliselt prooviti jätta mulje kahe võrdse osapoole vabatahtlikust liitumisest, tegelikult survestasid MKP ja NSV Liit sotsiaaldemokraate. Sotsiaaldemokraatide ridadesse kuulunud teisitimõtlejad, kes ühinemist ei pooldanud, visati salaamitaktikale kohaselt pärast MDP asutamist parteist välja. Sisuliselt muudeti ühinemisega Kommunistliku Partei nime ja kaotati Sotsiaaldemokraatlik Partei. Ungari Töörahva Parteid juhtis aastani 1956 Mátyás Rákosi, seejärel kolm kuud Ernő Gerő ning kuni partei tegevuse lõppemiseni János Kádár. Teistel, väiksematel erakondadel lubati kuni 1949. aasta lõpuni tegutseda iseseisvate koalitsiooniparteidena. Ungari ülestõusu ajal tegid Kádári ja Imre Nagy lähikondlased MDP-st Ungari Sotsialistliku Töölispartei (MSZMP). Nagy uus valitsus ei pidanud ülestõusu revolutsioonivastaseks, vaid "suureks, rahvuslikuks ja demokraatlikuks tähtpäevaks" ning lubas lõpetada salapolitseiameti Államvédelmi Hatóság (AVH) tegevuse. Ungari lubadus lahkuda Varssavi Lepingu Organisatsioonist ja olla neutraalne viis 4. novembril 1956 Nõukogude Liidu sekkumiseni. Alates 8. novembrist toetas Kádári juhitud MSZMP taas Nõukogude Liitu. Aastatel 1948–1953 peasekretär. Täitis vaid esindusülesandeid, kaotati 1950. Ungari ajalugu Ungari poliitika Ungari parteide loend Idabloki poliitika Neubauer, John, and Borbála Zsuzsanna Török. The Exile and Return of Writers from East-Central Europe: A Compendium. New York: Walter de Gruyter, 2009. lk 140.
Interkosmos

Interkosmos (vene keeles Интеркосмос) oli Nõukogude Liidu kosmoseprogramm, milles osalesid Nõukogude Liidu liitlased Nõukogude Liidu kosmoseprogrammis. Kuigi enamik programmis osalenuid olid sotsialistliku orientatsiooniga riigid (nii Varssavi Pakti ja Vastastikuse Majandusabi Nõukogu liikmed kui ka mitteühinemisliikumise liikmed), osalesid programmis ka kapitalistlikud riigid, nagu Suurbritannia, Prantsusmaa, Jaapan ja Austria. Osalema kutsuti ka Soome, kuid Soome keeldus. Esimesed mehitamata kosmoselennud toimusid aprillis 1967, mehitatud lennud algasid 1978. Kokku tehti 13 aasta jooksul 18 mehitatud lendu. Interkosmose raames jõudsid kosmosesse esimesed kosmonaudid, kes ei olnud Ameerika Ühendriikide või Nõukogude Liidu kodanikud.
Ungari Sotsiaaldemokraatlik Partei

Ungari Sotsiaaldemokraatlik Partei (ungari keeles Magyarországi Szociáldemokrata Párt, MSZDP) on Ungari sotsiaaldemokraatlike maailmavaadetaga partei. MSZDP oli keelatud Natsi-Saksamaa okupatsiooni ajal 1944–1945 ja kommunistide võimuperioodil 1948–1989. Ungari ülestõusu ajal aastal 1956 taastati MSZDP töö lühikeseks ajaks. Sotsiaaldemokraatlik Partei kuulus valitsustesse Mihály Károlyi (1918–1919), Dénes Berinkey, Gyula Peidli (1919), Béla Miklósi (1944–1945) ja Lajos Dinnyési (1947–1948) ajal. Partei taasasutati pärast kommunismiperioodi lõppu aastal 1989. Aastani 2020 oli MSZDP nii Sotsialistliku Internatsionaali kui Euroopa Sotsialistliku Partei liige, nad visati välja passiivsuse pärast. Sõltumatu Sotsialistlik Partei (Ungari) Ungari Ümberkorraldatud Sotsiaaldemokraatlik Partei Janusz Bugajski (2002). Political Parties of Eastern Europe: A Guide to Politics in the Post-Communist Era. M.E. Sharpe. Lk 351. ISBN 978-1-56324-676-0. Vaadatud 6. veebruar 2013. "Members". PES (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 1. mai 2019. Vaadatud 16. jaanuar 2020.
Visegrádi grupp

Visegrádi grupp [v'išegraadi grupp] (ungari keeles Visegrádi Együttműködés, poola keeles Grupa Wyszehradzka, tšehhi keeles Višegrádská skupina, slovaki keeles Vyšehradská skupina) on ühendus, millesse kuuluvad Poola, Tšehhi, Slovakkia ja Ungari. Visegrádi grupp sai alguse Tšehhoslovakkia, Ungari ja Poola tippkohtumisel Ungari linnas Visegrádis 15. veebruaril 1991, kui kolme riigi juhid otsustasid oma riikide vahelise koostöö kaudu edendada Euroopa integratsiooni. Pärast Tšehhoslovakkia lagunemist liitusid ühendusega nii Tšehhi kui ka Slovakkia. Alates 1. maist 2004 kuuluvad Visegrádi riigid Euroopa Liitu. Visegrádi grupi ainus institutsioon on 1999 asutatud Rahvusvaheline Visegrádi Fond, mille peakorter on Bratislavas. Alates 2005. aastast on fondi aastaeelarve 3 miljonit eurot. Kolme Mere Algatus Visegrádi grupi koduleht
Alternatiivsed parempoolsed

Alternatiivsed parempoolsed (inglise keeles alt-right) on ühese tähenduseta üldmõiste, mis hõlmab tavaliselt USA-s tegutsevaid parempoolseid internetiliikumisi, kes ei samastu tavapärase konservatiivse poliitikaga ning kes soosivad valgete ülemvõimu. Ingliskeelset uudiskeelendit "Alt-right" kasutas veebiajakirja Slate väitel esimesena 2008. aasta novembrikuus paleokonservatiivist filosoof Paul Gottfried, kuid tihti peetakse termini loojaks ka USA-s asuva valgete ülemvõimu pooldava mõttekoja National Policy Institute juhti Richard B. Spencerit, kes hakkas seda kasutama 2010. aastal oma veebilehel AlternativeRight.com. Merriam-Webster Dictionary. "Definition of Alt-Right by Merriam-Webster". Merriam-Webster. Vaadatud 30.11.2020. Nwanevu, Osita (23. märts 2017). "How National Review Helped Build the Alt-Right". Slate. Vaadatud 01.12.2020. Wallace-Wells, Benjamin (5. mai 2016). "Is the Alt-Right for Real?". New Yorker Magazine. Vaadatud 01.12.2020. Bar-On, Tamir (2019). Key Thinkers of the Radical Right: Behind the New Threat. Oxford University Press. Lk 224-241.
Igor Ožiganov

Igor Olegovitš Ožiganov (vene keeles Игорь Олегович Ожиганов; sündinud 13. oktoobril 1992 Krasnogorskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Peterburi SKA. Ta alustas klubikarjääri Moskva CSKA-s, mille koosseisus debüteeris ta KHL-is hooajal 2010–11. Hooajal 2012–13 mängis ta Habarovski Amuris. Seejärel mängis ta kaks hooaega Novosibirski Sibiri ridades. 2015. aastal naasis Ožiganov Moskva CSKA-sse. 2017. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul. 2018. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Toronto Maple Leafs. Hooajal 2018–19 jäi tema arvele liigas kolm väravat ja neli väravasöötu. 2019. aastal naasis Ožiganov KHL-i, liitudes Kaasani AK Barsiga. Sama aasta novembris siirdus ta Peterburi SKA-sse. 2012. aastal võitis ta Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Ta on abielus endise iluvõimleja Aleksandra Merkulovaga ja neil on üks ühine poeg. Igor Ožiganov NHL.com lehel Igor Ožiganov hockeydb.com lehel
Jevgeni Ketov

Jevgeni Nikolajevitš Ketov (vene keeles Евгений Николаевич Кетов; sündinud 17. jaanuaril 1986 Gubahhas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Peterburi SKA ründajana paremäärel. Ta on klubi meeskonna kapten. Hooajal 2005–06 debüteeris Ketov Venemaa kõrgliigas Togliatti Lada ridades. 2009. aastal liitus ta Kaasani AK Barsiga. Sama hooaja teises pooles siirdus ta Tšerepovetsi Severstali. Alates hooajast 2013–14 on Ketov mänginud SKA-s. Aastatel 2015 ja 2017 on ta klubiga võitnud Gagarini karika. 2006. aastal võitis Ketov Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2012. aastal tuli ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.
Christian Fuchs

Christian Fuchs (sündinud 7. aprillil 1986 Neunkirchenis) on Austria jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Major League Socceri klubis Charlotte FC. Ta alustas klubikarjääri Wiener Neustadtis. 2003. aastal liitus ta Austria kõrgliigaklubiga SV Mattersburg. Aastatel 2008–2015 mängis Fuchs Saksamaa kõrgliigas: aastatel 2008–2010 VfL Bochumis, 2010–2011 FSV Mainzis ja 2011–2015 Schalkes. 2011. aastal võitis ta Schalkega Saksamaa superkarika. 2015. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Leicester City. Hooajal 2015–16 tuli ta Leicester Cityga Inglismaa meistriks. Fuchs sai sellega alates 1998. aastast pärast Alex Manningeri, kes tuli Inglismaa meistriks Arsenaliga, esimeseks Austria mängijaks, kes on Inglismaa meistriks tulnud. Fuchs pikendas Leicester Cityga lepingut veel 2016. ja ka 2019. aastal. 2021. aasta juunis sõlmis ta lepingu klubiga Charlotte FC, mille esimene hooaeg Major League Socceris algas 2022. aastal. 2021. aasta teises pooles mängis ta USL Championshipi klubis Charlotte Independence. 2023. aasta jaanuaris teatas ta jalgpallurikarjääri lõpetamisest. Seejärel asus ta jalgpalliklubi Charlotte FC juures tööle abitreenerina. Austria jalgpallikoondises mängis Fuchs aastatel 2006–2016 kokku 78 korda. Koondisekarjääri ainsa värava lõi ta 17. novembril 2010 sõprusmängus Kreeka koondisega. Ta kuulus Austria võistkonda 2008. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Schalke 04 DFL-Supercup: 2011 Leicester City Premier League: 2015–16 "Leicester City sign Christian Fuchs on free transfer from Schalke". BBC Sport. 3.6.2015. Vaadatud 30.11.2020 "Christian Fuchs Announces Retirement From Professional Soccer After 19 Seasons". 5. jaanuar 2023. Club, Charlotte Football. "Charlotte FC Announces First Team Coaching Staff Ahead of 2023 Season | Charlotte FC". Charlotte Football Club.  Christian Fuchs – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis