laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Steven Bergwijn

Steven Charles Bergwijn (sündinud 8. oktoobril 1997 Amsterdamis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Hollandi kõrgliigaklubis Amsterdami Ajax ja Hollandi jalgpallikoondises. Aastatel 2005–2011 kuulus ta Ajaxi noorteakadeemiasse, kuid liitus seejärel PSV Eindhoveniga. PSV Eindhoveni põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2014/15. Enam hakkas ta klubi põhimeeskonnas mänguaega saama hooajal 2016/17. Hooajal 2017–18 lõi Bergwijn Hollandi kõrgliigas kaheksa väravat ja andis kaheksa väravasöötu. Samal aastal tuli ta PSV Eindhoveniga Hollandi meistriks. Järgmisel hooajal lõi ta Hollandi kõrgliigas 14 väravat ja andis 12 väravasöötu. 2020. aasta jaanuaris sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Tottenham Hotspur. Üleminekusumma oli 26,7 miljonit naelsterlingit.. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 2. veebruaril 2020 mängus Manchester City vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. 2022. aasta juulis naasis Bergwijn Hollandi kõrgliigasse, kui sõlmis viieaastase lepingu Ajaxiga. Üleminekusumma oli 31,25 miljonit eurot, millega oli tegu suurima üleminekuga Hollandi kõrgliigasse. Eelmine rekord pärines 2021. aastast, kui Ajax ostis 22,5 miljoni euro eest Sébastien Halleri. 2014. aastal võitis Bergwijn Hollandi kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali ja ta valiti turniiri parimaks mängijaks. Hollandi jalgpallikoondises debüteeris ta 13. oktoobril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Saksamaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 4. septembril 2020 Rahvuste Liiga mängus Poola vastu. PSV Eredivisie: 2015–16, 2017–18 Johan Cruijff Schaal: 2016 Young, Alex (30. jaanuar 2020). "Tottenham sign Steven Bergwijn from PSV in deal worth £26.7m". Evening Standard. Vaadatud 2. veebruaril 2020. "Bergwijn naar Ajax; met 31,25 miljoen duurste eredivisiespeler ooit". Nederlandse Omroep Stichting (hollandi). 8. juuli 2022. Vaadatud 8. juulil 2022.
Vīstuči

Vīstuči on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas. Küla asub valla põhjaosas. Vīstuči jääb Gauja rahvusparki. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda. Aastal 2007 oli külas 22 elanikku. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Šautuves

Šautuves on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas. Asula jääb valla lääneossa. Külas on Kārļukalnsi bussipeatus. Külas elas läti biokeemik Eduards Zariņš. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda. Aastal 2007 oli külas 83 elanikku. Autotransporta direcija Latvijas pagasti. Enciklopēdija. (2002) lk. 200-205. A/S Preses nams. Vietvārdu datubāze
Kunči

Kunči on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas. Asula jääb valla lõunaossa. Küla jääb Gauja rahvusparki. Kunči lõunapiirile jäävad muinsusmälestistena riikliku kaitse all olevad Kampi-Ģūģeri muinaskalmed, hiiekivid ja asulakoht. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda. Aastal 2007 oli külas 49 elanikku. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS "Kampu - Ģūģeru senkapi, apmetne un kulta akmens". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2022. Vaadatud 12. oktoobril 2022. Vietvārdu datubāze
Lüüdi keel

Lüüdi keel on läänemeresoome keel või murre, mis kuulub soome-ugri keelte hulka. Sõna "lüüdi" tuleneb kas gooti sõnast liudi – 'rahvas'[viide?] või vene sõnast люди (ljudi) 'inimesed'. Lüüdi keelt räägivad lüüdid. Lüüdi keelt võib pidada karjala ja vepsa keele vahemurdeks või omaette keeleks. Lüüdilasi on umbes 10 000 ja neist 3000 räägib lüüdi keelt emakeelena. Keelt räägitakse Karjala Vabariigi idaosas Petroskoi läheduses. Lüüdi keel jaguneb kolmeks murdeks: põhjalüüdi, kesklüüdi ja Kuujärve lüüdi keeleks.
Kavilda jõgi

Kavilda jõgi on Emajõe parempoolne lisajõgi, mis asub Tartu maakonna lääneosas. Ta voolab välja Verevi järvest ja suubub Emajõkke 76,4 km kaugusel suudmest. Kavilda jõe pikkus on 27 km ja valgala pindala on 69,2 ruutkilomeetrit. Tema muud nimed on: Soova, Verevi, Rämsi, Aru jõgi; alamjooksul: Nasva jõgi. Kavilda ürgorg Kavilda jõgi keskkonnaportaalis
Intervall (füüsika)

Intervall on füüsikas suurus, mis iseloomustab kahe sündmuse (punkthetke) vastastikust eraldatust ajas ja ruumis.
Liisi Piits

Liisi Piits (sündinud 13. augustil 1976) on eesti keeleteadlane. Tema uurimisvaldkonnad on kõnesüntees, tänapäeva eesti keele fonoloogiline varieerumine ja kollokatsioonid eesti keeles. Liisi Piits on õppinud aastatel 1995–2000 Tallinna Pedagoogikaülikooli bakalaureuseõppes. 2004. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistritöö eesti keele erialal (teema “Sõnade "mees", "naine" ja "inimene" esinemisümbrusest ja stiilivärvingust”). 2015. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja "Sagedamate inimest tähistavate sõnade kollokatsioonid eesti keeles" (juhendaja Urmas Sutrop). Ta on töötanud 2005. aastast Eesti Keele Instituudis, 2018. aastast vanemteadurina. Ta on EKI kõneuurimise ja kõnetehnoloogia osakonna juhataja. 2015. aastast on ta Emakeele Seltsi liige. Liisi Piits on koostanud eesti keele õpikuid ja töövihikuid põhikoolile. https://www.etis.ee/CV/Liisi_Piits/est https://portaal.eki.ee/tegevusvaldkonnad/1625-kqnetehnoloogia-osakond.html Liisi Piits Eesti Teadusinfosüsteemis
Vaives dzirnavas

Vaives dzirnavas (ka Vaives Dzirnavas, tõlkes Vaive veski) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas. Vaives dzirnavas asub valla keskosas Vaive ja Raunise jõe kallastel. Külas on Vaives dzirnavase bussipeatus. Küla jääb Gauja rahvusparki. Looduskaitse all on seal asuvad Vaive orukalda paljandid ja Rauna orukalda paljandid. Aastail 2009–2021 jäi Vaives dzirnavas Priekuļi piirkonda. 2007. aastal oli külas neli elanikku. Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Mežciemi

Mežciemi on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas. Mežciemi jääb Gauja rahvusparki. Külast põhja poole jääb looduskaitsealune Kazase org. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda. Aastal 2007 oli külas 12 elanikku. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Inkuļi

Inkuļi on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas. Inkuļi asub valla keskosas. Küla jääb Gauja rahvusparki. Külast põhja poole jääb looduskaitsealune Kazase org. Oru nõlvale jääb Septiņavoti kärestik. Külast edelasse jääb Cēsise vana lennuväli. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda. Aastal 2007 oli külas 33 elanikku. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Jota-

Jota- (sümbol Y) on suurim SI-prefiks mõõtühikute SI-süsteemis, mis tähistab 1024 ehk 1 000 000 000 000 000 000 000 000 kordset. Sõna tuleneb vanakreekakeelsest sõnast ὀκτώ (októ), tähendades kaheksat, kuna ta on võrdne arvuga 10008.[viide?] 2011. aasta seisuga on jota- suurim ja viimane kinnitatud SI prefiks. 12 grammis süsinik-12 (1 moolis), on keskeltläbi 6,023×1023 aatomit ehk 0,6 jotaaatomit. 1 jotabait on 280 ehk 1 208 925 819 614 629 174 706 176 baiti.
Cēsise vana lennuväli

Cēsise vana lennuväli või Priekuļi lennuväli on sertifitseerimata lennuväli Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas Cēsisest 3,5 kilomeetrit kirde pool. Lennuvälja haldab SIA "Vidzemes Aeroklubs". Vanal lennuväljal korraldatakse purilende ja langevarjuhüppeid. Lennuväli rajati aastal 1919. Nõukogude võimu ajal oli seal algul sõjaväelennuväli, hiljem oli see kasutusel ALMAVÜ plaanerite lennuväljana. Priekuļu pagasta teritorijas plānojums.
Bušugrava

Bušugrava (vanasti ka Lubiņas) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas. Bušugrava asub valla keskosas Pihkva–Riia raudtee ääres. Küla jääb Gauja rahvusparki. Külast kagu poole jääb looduskaitsealune Kazase org. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda. Aastal 2007 oli külas 70 elanikku. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Jaunkalni

Jaunkalni (vanasti ka Jaunkalniņi või Annasmuiža) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas. Jaunkalni asub valla edelaosas Pihkva–Riia raudtee ääres. Külas on Jaunkalni bussipeatus. Küla jääb Gauja rahvusparki. Külas kasvav hõberemmelgas ümbermõõduga 7,7 meetrit ja kõrgusega 20,4 meetrit on looduskaitse all. Külast kagusse jääb Cēsise lennuväli. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda. Aastal 2007 oli külas 62 elanikku. Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Allerheiligen bei Wildon

Allerheiligen bei Wildon on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. Nimi "Allerheiligen" on tõlkes "kõik pühakud" ja tuleb kohalikult kirikult. Lisand "bei Wildon" tähendab "Wildoni lähedal", eristades seda teistest samanimelistest valdadest. Arheoloogilised leiud lähedalasuvates Buchkogeli ja Kögelbergi mägedes näitavad, et piirkond oli asustatud juba kiviajal. Leiud tänapäevase valla piirides näitavad märkimisväärset asustustegevust 1. sajandil pKr. Sealhulgas villa rustica jäänused ja ulatuslik keldi-rooma kalmete väli. Pärast Rooma keisririigi lõppu asusid piirkonda slaavi talupojad. Baieri koloniseerimise ja suurte Baieri kloostrite süstemaatilise asustamispoliitikaga hakati piirkonna ajalugu dokumenteerima kirjalikes allikates. Sellest ajast pärinevad esimesed mainimised mitmetest küladest tänapäevases vallas. Allerheiligeni küla ise tekkis Herbersdorfi linnuse ja lähedalasuva kiriku ümber, mille asutas Markwart von Herbersdorf 1218. aastal. Herbersdorfi perekond omas linnust 1609. aastani, mil valdus läks üle Glojachi perekonnale. Suure maksuvõla tõttu olid Glojachid sunnitud peagi linnuse jesuiitidele müüma. Kui Grazi linna 1680. aastal katk laastas, viidi Grazi Ülikool, mida tol ajal juhtisid jesuiidid, skolastikute juhtimisel ajutiselt Allerheiligeni. Jesuiitide toetusel ehitati küla kirik ebatavalises suuruses ja hiilguses uuesti üles. Kui jesuiitide ordu 1773. aastal laiali saadeti, anti linnuse valdus üle riiklikule usufondile. Sellele järgnenud feodaalstruktuuride kaotamisega kandusid vastloodud vallale üle olulised varem linnuseisandatele kuulunud funktsioonid. Valla ajalugu eraldus seega sajandeid küla valitsenud linnuse ajaloost. 1968. aastal liideti endine iseseisev Feitingi vald Allerheiligeniga. Tänapäeval on Allerheiligen õitsev küla või väikelinn Grazi äärelinnas, mis meelitab jätkuvalt uusi elanikke, säilitades samas oma traditsioonilise maaelu võlu. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Joogatšaara

Joogatšaara (sanskriti keeles yogācāra ‘jooga teostamine’; tiibeti keeles rnal ’byor spyod pa; hiina keeles 瑜伽⾏派 yuqiexing pai; jaapani keeles yugakyō ha) ehk vidžnjaanavaada (sanskriti keeles vijñānavāda ‘teadvuseõpetus’) on mahajaana budismis üks kahest tähtsamast filosoofiakoolkonnast madhjamaka kõrval. Joogatšaara tekkis arvatavasti 4.–5. sajandil sarvastivaada baasil. Selle rajajateks peetakse Asangat ja Vasubandhut, hilisemad tuntumad joogatšaara esindajad on Dignāga (6. sajandil) ja Dharmakīrti (7. sajandil). Joogatšaara kesksed mõisted on cittamātra ehk vijñaptimātra ja ālayavijñāna, mis üldiselt mõtestavad kõike kui teadvuse ehk meele ilminguid. Joogatšaara tekstides keskendutakse teadvuse ja teadvustatud kogemuse analüüsile. Hilisemas joogatšaaras käsitletakse ka tathāgatagarbha ja buddha kolme ihu (sanskriti keeles trikāya) teooriaid. Joogatšaara olulisemad tekstid on "Saṃdhinirmocana-sūtra" ja Asanga "Yogācārabhūmi-śāstra". Vahel seostatakse joogatšaaraga ka "Laṅkāvatāra-sūtrat" ja "Avataṃsaka-sūtrat". Hiina budismis on joogatšaara koolkond tuntud ka nimetusega faxiang. Ida mõtteloo leksikon: joogatšaara. [1] Basic ideas of Yogacara Buddhism The Yogacara School of the Mahayana Buddhist Philosophy Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Svjatohirsk

Svjatohirsk (ukraina keeles Святогі́рськ) on linn Ukraina Donetski oblasti Kramatorski rajoonis.  Pikemalt artiklis Svjatohirski lahing Vene väed okupeerisid linna 2022. aasta juunis. 12. septembril 2022 sisenesid linna Ukraina väed. Перейшов на бік окупанта: мер Святогірська отримав підозру у держзраді (vaadatud: 13.10.2022) Віра Перун. Нацгвардія, ЗСУ і Тероборона зайшли у Святогірськ на Донеччині - Lb.ua, 12.09.2022 (vaadatud: 12.09.2022)
Suhhodilsk

Suhhodilsk on linn Ukrainas Luhanski oblastis. Suhhodilsk kuulub Sorokõne (Krasnodoni) haldusalasse, asub Sorokõnest 3 km põhja pool. Linna kõrgus merepinnast on 193 meetrit. Asula rajati 1914, 1972. aastast on linn. Peamine majandusharu on kivisöe kaevandamine. 2014. aastast on Luhanski Rahvavabariigi kontrolli all, mille Venemaa 2022. aastal annekteeris. http://stat6.stat.lviv.ua/PXWEB2007/ukr/publ/2011/chnas.zip
Rõngasheinik

Rõngasheinik (Tricholoma cingulatum) on heiniku perekonda kuuluv seeneliik. Eestis kasvab rõngasheinik peamiselt pajude all. Rõngasheinik andmebaasis eElurikkus
Mihkel Pärn

Mihkel Pärn (Mihkel Pern; 19. september 1868 Annikvere – 16. november 1940 Tartu) oli Tartu linna kaupmees ja ühiskonnategelane. Ta sündis Vana-Põltsamaa vallas Viljandimaal küla sepa pojana. Õppis Põltsamaa kihelkonnakoolis. Asus tööle Uue-Põltsamaa mõisa aedniku juurde ja sai paari aasta möödudes ise Tudulinna mõisa aednikuks. Sealt liikus edasi Raadi mõisa, siis Ülenurme ja lõpuks Kodijärve mõisa teenistusse. Peagi avas ta koos abikaasaga Tartus Lao tänaval toiduainete äri. Hiljem riidekaupluse, mida pidas 28 aastat. Kui Karlova mõisast hakati ehituskrunte müüma, oli Pärn esimeste seas, kes omandas kaks nurgapealset krunti ja asus ehitama. Esimene üürimaja valmis 1902. aastal ning teine, kui oli piisavalt jõukust kogunud, 1909. aastal.  1907. aastal loodi tema kaasabil Karlova Korraldusselts. Seltsi eesmärgiks oli Karlova, Tähtvere ja Jänese tänava piirkondadesse kerkinud eestlaste linnaosa ühendada vanalinnaga. Loodi kanalisatsioonivõrk, korrastati ja valgustati tänavad. Pärn kuulus ka Tartu Majaomanikkude Ühingusse ning sellest võrsunud Tartu Majaomanikkude Panga juhatusse. Tema kaasabil loodi Eesti esimene tulekinnituse selts Eesti ning ta oli tegev Peetri koguduse 2. pihtkonna nõukogus. 1927. aasta Tartu linnavolikogu istungil valiti asutatava Tartu Linnapanga esimeseks direktoriks August Pakosta ja abidirektoriteks Mihkel Pärn ja Bernhard Mäelo. Mihkel Pärn suri novembris 1940 ning on maetud Tartu Maarja kalmistule. Mihkel Pärna abikaasa Anna Pärn (sünd Timm) tegutses Eesti Vabariigi naisorganisatsioonides. Mihkel Pärna väimees Hugo-Johannes Möldre oli Politsevalitsuse ülem 1924–1925 ja vandeadvokaat, Riigikogu asjaajaja. Tema lapselaps oli keeletoimetaja Ellen-Vivian Orgmets. "Karlovlane naudib elu laemaalingute all". Uudised. 19. juuni 2012. Vaadatud 16. mail 2023. "Mihkel Pärn 60-aastane". Postimees. 30.09.1928. Vaadatud 16. mail 2023. "Tartu linnapank 10-aastane". dea.digar.ee. 30. juuni 1937. Vaadatud 16. mail 2023. "Mihkel Pärna surmakuulutus". Tartu Kommunist : Eestimaa Kommunistliku (bolševikkude) Partei Tartumaa Komitee häälekandja. 19. november 1940. Vaadatud 16. mail 2023. "Mihkel ja Anna Pärna kuldpulm". Päevaleht. 24. mai 1940. Vaadatud 16. mail 2023.
Arnfels

Arnfels (sloveeni Arnež) on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Mirell

Mirell on naisenimi. 2022. aasta alguse seisuga oli see Eestis populaarsuselt 311. naisenimi. 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Mirell 486 naisel. Mirell oli keskmiselt 11 aasta vanune (mediaanvanus oli 10). Kõige populaarsem oli eesnimi Mirell vanuserühmas 5–9, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 17,08 ja Lääne-Viru maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 7,22. Mirell Luik Mirell Merirand ... https://www.stat.ee/nimed/Mirell Mirell statistikaameti andmebaasis
Biopoliitika

Biopoliitika on võim, mis kontrollib (eelkõige inimeste) bioloogilisi protsesse. Mõiste pärineb Rudolf Kjelléni ja Michel Foucault' töödest. Biopoliitika tähelepanu all on näiteks abordiõigus, vaktsineerimine, eugeenika jm. Puumeister, Ott 2012. Biopoliitika kui võim elu üle ning kui elu enese-võim. Acta Semiotica Estica 9: 250––257. Ventsel, Andreas 2016. Biopoliitiline normalisatsioon (bio)semiootilisest perspektiivist. Acta Politica Estica 7: 68–94.
Hostilianus

Gaius Valens Hostilianus Messius Quintus (? – 251 pKr) oli 251. aastal valitsenud Rooma keiser. Hostilianus sündis teadmata aastal Sirmiumis. Tema isa oli tulevane keiser Decius ning ema Herennia Cupressenia Etruscilla. Ta oli keiser Herennius Etruscuse noorem vend. 249. aastal sai keisriks Decius, kes kuulutas Caesariks (troonipärija, nooremkeiser) Herenniuse, Hostilianus jäi Rooma. Roomas jäi Hostilianus tagaplaanile ning pidi leppima Herenniuse, vanema venna ja troonipärija, tähtsama positsiooniga Rooma riigis. Peale Herenniuse nooremkeisriks kuulutamist sai Hostilianus princeps iuventutis'e (noorte prints) tiitli. 251. aastal kuulutati Herennius Deciuse kaaskeisriks (vanemkeisriks ehk Augustuseks) ning Hostilianus nooremkeisriks. Decius ning Herennius asusid 250. aastal sõjakäigule kuningas Cniva juhitud gootide vastu. Hostilianus jäi Rooma ning Herennia Etruscilla määrati tema regendiks. Roomlased ja gootid võitlesid paar väiksemat lahungut Nikopolise ja Philippopolise juures. Mõlemad armeed kohtusid lõpuks Abrituse lahingus, kus roomlaste väed lüüa said ning Decius ja Herennius hukkusid. Pärast lahingut kuulutas Doonau armee keisriks Trebonianus Galluse, kes Hostilianuse adopteeris. 251. aastal lõi välja Cyprianuse katk, mis tappis ka noore Hostilianuse. Ta oli esimene keiser viimase 40 aasta jooksul, kes loomulikku surma suri, kokku oli selliseid keisreid vaid 13. Pärast Hostilianuse surma sai Gallus koos oma poja Volusianusega ainuvalitsejaks. Hostilianus oli ilmselt adopteeritud selleks, et järgmist kodusõda ära hoida ning et Gallus saaks end eelmiste keisritega dünastiliselt siduda. "Hostilian" (inglise). Vaadatud 15.10.2022. "Hostilian" (inglise). Vaadatud 15.10.2022. "Herennius Etruscus" (inglise). Vaadatud 16.10.2022. "Hostilian" (inglise). Vaadatud 16.10.2022. "The Battle of Abritus" (inglise). Vaadatud 15.10.2022. "Trebonianus Gallus" (inglise). Vaadatud 15.10.2022. Gallus agreed to take power, and his next step was to appoint Hostilian as co-ruler – possibly to avoid another civil war.
Ehrenhausen an der Weinstraße

Ehrenhausen an der Weinstraße on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. Vald moodustati vallareformi osana 2014. aasta lõpus, kui ühendati endised vallad Ehrenhausen, Berghausen, Ratsch an der Weinstraße ja Retznei. Ruprecht von Eggenbergi mausoleum Ehrenhausenis Ehrenhauseni loss Georgischlössl Ehrenhausenis Lõuna-Steiermargi veinitee (Grenzland-Weinstraße) kulgeb Austria ja Sloveenia piiril (valged märgid näitavad piiri). Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Empersdorf

Empersdorf on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. Empersdorf on ringkonna põhjapoolseim vald. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Lipova

Lipova (ungari keeles Lippa, saksa keeles Lippa) on linn Rumeenias Aradi maakonnas. Linn asub Mureși jõe ääres ajaloolises Banaadi piirkonnas, maakonnakeskusest Aradist ligikaudu 30 km idas. Linna haldusalasse kuulub kaks küla: Radna (Máriaradna) ja Șoimoș (Solymosvár). Lipovat on esmamainitud 1245. aastal, vabalinnaks kuulutati 1440. aastal. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lipova elanikest rumeenlasi 86,85%, ungarlasi 2,71%, mustlasi 1,19%, sakslasi 1,19% ja teistest rahvustest inimesi 0,46%. Rahvus oli teadmata 7,58%-l elanikest. Istoric Primăria Lipova
Gabersdorf

Gabersdorf on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. Gabersdorf asub Leibnitzist ida pool Ida-Steiermargi mägede ja Muri jõe vahel. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Gamlitz

Gamlitz (sloveeni: Gomilnica) on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. Asulat on teadaolevalt esmamainitud dokumendis 1145. aastal nimega Gomilnitz, viidates kas slaavi gomilca'le, mis tähistab väikest küngast, või gom'ile (küngaste rühm või ahelik); tõepoolest asub Gamlitz küngaste vahel. Kohaliku linnuse traditsioon pärineb 1111. aastast. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Juri Kerpatenko

Juri Kerpatenko (9. september 1976 Herson – 12. oktoober 2022 Herson) oli Ukraina dirigent, orkestrant ja bajaanimängija. Ta oli aastast 2004 Hersoni muusika- ja draamateatri peadirigent. Uudisteagentuuri BBC venekeelne talitus teatas, et Vene sõdurid lasid Kerpatenko 12. oktoobril oma kodus maha, kui ta "keeldus okupantidega koostööd tegemast" ehk okupantide ja kollaborantide korraldataval kontserdil osalemast. "Убит главный дирижер херсонского музыкально-драматического театра" [Hersoni muusika- ja draamateatri peadirigent on tapetud]. bbc.com (vene). BBC News Русская служба. 15. oktoober 2022. Vaadatud 15. oktoobril 2022. Как пишет ведомство, дирижер был застрелен российскими военными в собственном доме 14 октября после того, как он "отказался сотрудничать с оккупантами" [Agentuuri andmetel lasksid Vene sõdurid dirigendi 14. oktoobril oma kodus maha, kui ta "keeldus okupantidega koostööd tegemast".] Laugen, Lauri (16. oktoober 2022). "Hersonis lasti maha kohaliku teatri peadirigent, kes keeldus okupantidele esinemast". Delfi. Vaadatud 17. oktoobril 2022.
Târgu Neamț

Târgu Neamț (ungari keeles Németvásár, saksa keeles Niamtz) on linn Rumeenias Neamți maakonnas. Linn asub ajaloolises Moldova piirkonnas. Linna haldusalasse kuulub kolm küla: Blebea, Humulești ja Humuleștii Noi. Târgu Neamți on esmamainitud aastatel 1387–1392. 2021 Romanian census Primăria Târgu-Neamț Ghidulcuprimarii
Hydnangiaceae

Hydnangiaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni. Durianella Hydnangium Laccaria – rupik Maccagnia Podohydnangium Hydnangiaceae andmebaasis eElurikkus.
Rupik

Rupik (Laccaria) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni. Laccaria amethystina – ametüstrupik Laccaria bicolor – sinilamell-rupik Laccaria laccata – lakkrupik Laccaria maritima – luiterupik Laccaria proxima – soomusrupik Laccaria tortilis – pisirupik Rupik andmebaasis eElurikkus.
Cekule raudteepeatus

Cekule raudteepeatus on endine raudteepeatus Lätis Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel. Peatuse hoone jääb Ropaži piirkonda ja Stopiņi valda Cekule külla. Peatus asus Riia jaamast 18 km kaugusel. Peatusest algas laskemoona- ja relvaladudeni viiv harutee. Sõjaväe lahkudes harutee demonteeriti. Peatus avati 15. mail 1936 raudteejaamana. Selle juurde rajati kahekorruseline hoone ja kuurid. Hoone esimene korrus oli kavandatud piletite müügiks, ent kui piletimüük seati sisse rongides, jäi sellest kasutusele üksnes teine korrus. Aastal 2000 demonteeriti sealne teine tee ja jaam muudeti peatuseks. Aastal 2009 suleti sealne peatus seoses raudtee sulgemisega. Jaamahoone oli aastani 2013 kasutusel elamuna, mida hõlbustas asjaolu, et seal piletimüüki tegelikult ei toimunud. Aastal 2013 põles hoone maha. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 174. lk. ISBN 978-9984-38-698-0 «Cekulē degusi dzīvojamā māja, cietušo nav»  Cekule raudteepeatus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) Peatus vanal kaardil