laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Maaja

Maaja (kuni juunini 1992 Maarja, vahetas nime Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku nõudel) on eestikeelne erootikaajakiri, mis ilmub Eestis alates 1989. aastast. Maaja on enda sõnul sõnavabaduse, poliitilise ebakorrektsuse, rahvusluse ja tõelise demokraatia lipulaev Eestis. Viimasel ajal[millal?] kirjutatakse ajakirjas ka poliitikast. Ajakirjas Maaja on avaldatud selliseid ilukirjandusteoseid nagu "Josephine Muzenbacher: Ühe Viini hoora elulugu" ja markii de Sade'i "Soodoma 120 päeva ehk kõlvatuse kool", mis paistab silma oma ebardlikkuse poolest. Samuti ilmub seal ajakirjas püsirubriik sarimõrvarite elust. Väljaandja: OÜ Maarja Viljandi (1989–2010), OÜ Asporal (alates 2011). Maaja EE 12, 2003; muudetud 2011. http://maaja.ee/tehke-jarele-30-aastat-maajat/ Tehke järele – 30 aastat „Maajat”! "Maaja" omanik ei taha enam vaiki olla. Eesti Ekspress 08.02.2017. Maaja
KK HITO

KK HITO alustas Eesti esimese[viide?] korvpalliklubina tegutsemist 1989. aastal. Korvpalliklubi HITO esindusmeeskond teeb 2012/2013 hooajal Korvpalli Meistriliigas debüüdi. Sarjad, kus klubi kaasa lööb EYBL U20 – KK HITO/Jõhvi U15 teine divisjon – KK HITO/Jõhvi Eesti meistrivõistlused Meistriliiga – KK HITO Meeste teine liiga – KK HITO II A-klassi eliitsari – KK HITO/Jõhvi A-klass esiliiga – KK HITO/Jõhvi'96 B-klassi eliitsari – KK HITO/Jõhvi B-klassi esiliiga – KK HITO/Jõhvi'98 C1-klassi esiliiga – KK HITO/Jõhvi'99 C2-klass – KK HITO/Jõhvi'00 D-klass – KK HITO/Jõhvi'01 Eesti karikavõistlused A-klass – KK HITO/Jõhvi B-klass – KK HITO/Jõhvi C-klass – KK HITO/Jõhvi Ida-Virumaa meistrivõistlused Meistriliiga – KK HITO Esiliiga – Kohtla-Nõmme/HITO Ida-Virumaa karikavõistlused KK HITO Kohtla-Nõmme/HITO Peatreener: Priit Sternhof Treener: Priit Käen Treener: Raul Rõõmus Kodusaal: Jõhvi spordihall 1. ja 2. ringi graafik Eesti meistrivõistluste esiliiga 2011/2012 – KK HITO/Jõhvi – 2. koht 2010/2011 – KK HITO – 3. koht 2008/2009 – KK HITO – 4. koht 2007/2008 – KK HITO – 2. koht Eesti meistrivõistluste teine liiga 2003/2004 – KK HITO – 1. koht 2002/2003 – KK HITO – 2. koht Euroopa noorte korvpalliliiga 2011/2012 – KK HITO/Jõhvi – U20 (92+) 2. koht (põhiturniiri 1. koht – 15/15) 2010/2011 – KK HITO – U17 (94+) 4. koht 2009/2010 – KK HITO – U16 (94+) 4. koht Eesti noorte meistrivõistlused 2011/2012 – KK HITO/Jõhvi – A-klassis (93+) 1. koht 2010/2011 – KK HITO – A-klassis (92+) 1. koht 2004/2005 – KK HITO – D-klassis (93+) 3. koht 2002/2003 – KK HITO – U20 (83+) 3. koht 2001/2002 – KK HITO – A-klassis (84+) 3. koht Ida-Virumaa meistrivõistlused 10x meister, finaalide tulemused 1994/1995 Jõhvi Axel 105:72 2002/2003 Kiviõli Askele 70:67, 77:76 2003/2004 Kohtla-Järve Remeks 83:62, 73:82, 75:68 2004/2005 Askele 83:67 2005/2006 Askele 83:63 2007/2008 Iisaku 74:58 2008/2009 Remeks 67:65 2009/2010 Remeks 75:78, 91:81, 101:93 2010/2011 Askele 91:75, 74:73 2011/2012 Askele 124:100, 88:107, 92:74 Ida-Virumaa karikavõistlused 5x karikavõitja, finaalide tulemused 2006 Askele 71:69 (34:29) 2007 Narva 97:74 (47:37) 2008 Narva 101:60 (48:20) 2009 Toila 79:74 (48:36) 2012 Narva 100:48 (55:24) Eesti parim noormeeste treener 2011/2012 – Priit Sternhof 2010/2011 – Priit Sternhof Eesti parim A-klassi mängija 2011/2012 – Sander Saare Ida-Virumaa parimad treenerid 2011 – Margo Tali ja Priit Sternhof Kohtla-Järve ja Jõhvi parim võistkond 2011 – KK HITO/Jõhvi Meeskond Facebookis Klubi Youtube'is
Liivakast (infotehnoloogia)

Vikipeedia testimislehe kohta vaata Vikipeedia:Liivakast. Liivakast on infotehnoloogias rakenduse osa, kus kasutajad saavad rakendust katsetada, nii et nende tegevuse tagajärjed ei mõjuta rakenduse üldist tööd. Taoline liivakast on ka Vikipeedial. Sarnaselt töötavad ka virtuaalmasinad ja -serverid, mille edasiarendus on pilveraalindus.
Liivakast (toaloomapidamine)

Liivakast on liiva või muu sõmera, tihti niiskust imava materjaliga täidetud kast, milles toas peetav väikeloom käib oma hädasid rahuldamas. Kõiki väikeloomi ei saa treenida kasutama selleks otstarbeks liivakasti, neid tarvitavad eelkõige kassid ja harvemini koerad (tavaliselt viiakse koerad sel eesmärgil jalutama või lastakse õue). Tänapäeval tarvitatakse liivakastides harva töötlemata liiva või saepuru, sagedasemad on ajalehed või spetsiaalsed töödeldud materjalid – lõhna imav liiv (nn kassiliiv) või graanulid –, mida müüakse lemmikloomapoodides. Kastid ise on enamasti plastmaterjalist.
Heinrich III (Lobensteini krahv)

Heinrich III (16. detsember 1648 Lobenstein – 24. mai 1710 Gera) oli Lobensteini isand aastail 1671–1673 ja esimene krahv 26. augustist 1673 kuni surmani. Ta oli Lobensteini ja Ebersdorfi isanda Heinrich X (1621–1671) ja viimase abikaasa, Obergreizi printsessi Marie Sibylle (1625–1675) vanim poeg. 26. oktoobril 1673 abiellus ta Leiningen-Westerburgi krahvinna Marie Christinega (28. jaanuar 1650 Westerburg – 19. november 1714 Lobenstein. Neil oli kuus poega ja kuus tütart.
Jõhvi spordihall

Jõhvi spordihall on spordihall Jõhvis. Spordihall asub aadressil Hariduse 5a. See avati 24. augustil 2009. Spordihallis peavad oma kodumänge KK HITO korvpalliklubi esindusmeeskond ja KK HITO/Jõhvi spordikooli ühendmeeskonnad. Koduleht Jõhvi spordihall Eesti spordiregistris
Demjansk

Demjansk on alev ja linna-asundus Venemaal Novgorodi oblastis, Demjanski rajooni keskus. Asub Valdai kõrgustiku põhjaserval Pola lisajõe Javoni ääres. Alevis on umbes 5000 elanikku. Demjanskit on kroonikates mainitud esimest korda nimega Demon 1406. aastal. 1824–1927 oli Demjansk linn. Demjanski koduleht (vene keeles)
Eldur Parder

Eldur Parder (10. august 1928 Tartu – 30. mai 2003) oli eesti poliitik, VIII Riigikogu liige. Ta alustas kooliteed Tartus ja jätkas õpinguid Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis. Ta osales skaudiliikumises ja pärast selle keelustamist aastal 1944 liikumise illegaalses vormis arreteerimiseni aastal 1947. Eesti NSV Ülemkohus mõistis talle Vene NFSV Kriminaalkoodeksi §5810 ja §5811 järgi 10 aastat vabadusekaotust. 1958. aastani oli ta asumisel Komimaal Intas. Eestis asus ta tööle Põlva KEK-i töödejuhatajana, seejärel Otepää autoremonditehase peamehaanikuna ja aastatel 1968–1975 Valga rajooni "Esimese Mai" kolhoosi peainsenerina. Ta lõpetas aastal 1967 töö kõrvalt Valga kaugõppekeskkooli ja aastal 1972 mittestatsionaarselt Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehhaniseerimisteaduskonna. Aastatel 1975–1979 oli ta Valga EPT automajandi ülem, aastatel 1979–1982 oli ta Hummuli sovhoosi garaažijuhataja, aastatel 1982–1990 Valgamaa Põllumajandusliku Õppekeskuse juhataja. Aastast 1988 oli ta Hummulis Rahvarinde tugirühma volinik, aastast 1990 Rahvarinde Valgamaa volikogu liige. Samuti oli ta aastatel 1988–1991 Valgamaa Talupidajate Liidu volikogu esimees, aastast 1991 oli ta Eestimaa Talupidajate Keskliidu esimees. Ta valiti veebruaris 1990 Eesti Kongressi saadikuks ja märtsis 1990 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liikmeks. Ülemnõukogus olles kuulus maaelu- ja haldusreformikomisjoni, ta osales maaelu puudutavate seaduseelnõude koostamises. 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1992
Denali

Denali (ametlik nimi 1917–2015 Mount McKinley William McKinley järgi; Venemaa keisririigi ajal kutsuti mäge Bolšaja Gora (vene keeles Большая Гора 'Suur mägi'); 1880.–1890. aastatel Densmore'i mägi Frank Densmore'i järgi) on mägi Alaska ahelikus. Mäe kõrgus on 2013. aasta andmete järgi 6168 meetrit (1952. aasta fotogramm-meetriliste mõõtmiste järgi 6194 m). Denali on kõrgeim mägi Põhja-Ameerikas, ühtlasi Ameerika Ühendriikide ja Alaska osariigi kõrgeim tipp. Esimeste eurooplastena nägid Denalit Suurbritannia kapteni George Vancouveri ekspeditsiooni liikmed 6. mail 1794. Esimese eurooplasena nägi Denalit teiselt poolt Venemaa maadeuurija Lavrenti Zagoskin 1840. aastatel. 24. jaanuaril 1897 avaldas William Dickey New York Sunis artikli, milles väitis Denali olevat kõrgeima tipu Põhja-Ameerikas ja selle kõrgus olevat üle 6100 m. Kummagi väite õigsust kinnitas 1898 geoloog ja maamõõtja Robert Muldrow. Enne seda (aastast 1894) peeti Põhja-Ameerika kõrgeimaks tipuks Kanadas Yukonis asuvat Mount Loganit, mis on Põhja-Ameerika kõrguselt teine tipp. 1903 proovis James Wickersham esimesena mäe otsa ronida, aga ebaõnnestus. 1906 väitis Frederick Cook end olevat mäe otsa roninud, aga tema jutt on kahtluse alla seatud. Esimese kontrollitud tõusu mäele sooritasid 7. juunil 1913 Harper Stuck, Harry Karstens, Walter Hudson ja Robert Tatum. Kojukonikeelne Denali kinnitati mäe nimeks vahetult enne president Barack Obama visiiti Alaskale 30. augustil 2015. Alaska osariigis oli mäe ametlik nimi juba 1975. aastast Denali, kuid föderaaltasandil blokeeris nimemuutuse kongresmen Ralph Regula Ohio osariigist, kelle valimisringkonda kuulus McKinley kodulinn Canton. Edaspidigi olid kõige kindlamalt mäe ümbernimetamise vastu just Ohio saadikud. Põhiallikas: 1974 – Olaf Sööt, Jüri Tint 1999 – Tõivo Sarmet (tõusu juht), Ivar Lai, Urmas Leppmets, Ivar Mäerand, Raivo Plumer, Raul Vahisalu, Andrus Öövel 2001 – Priit Melnik, Enn Nõmmik, Alar Sikk 2007 – Eveli Habakuk; 2009 – Andras Kaasik, Tanel Tuuleveski 2019 – Krisli Melesk 2022 – Kunnar Karu – eraldi; Eesti ekspeditsioon – Katrin Merisalu (tõusu juht), Kaspar Eevald, Tannar Esna, Kerttu Olveti, Fred Viidul, Einar Kivisalu, Argo Mere ja Johan Kütt Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee  Denali – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Reuss-Köstritz

Reuß-Köstritz oli Reußi vürstliku perekonna noorema liini mittevalitsev kõrvalharu. Schleizi krahv Heinrich I kehtestas 1679. aastal esisünniõiguse. Oma nooremale pojale kolmandast abielust Heinrich XXIV-le andis ta Köstritzi, Steinbrückeni, Hohenleubeni, Reichenfelsi, Niederböhmsdorfi, Weißendorfi, Göttendorfi, Triebesi ja Langenwetzendorfi mõisa, mis moodustasid ilma riiklike õigusteta Reuß-Köstritzi krahvkonna. Perekonnapead on olnud: 1692–1748 Heinrich XXIV, Köstritzi krahv 1748–1783 Heinrich VI 1783–1814 Heinrich XLIII (alates 1806. aastast vürst) 1814–1856 Heinrich LXIV 1856–1878 Heinrich LXIX 1878–1894 Heinrich IV 1894–1910 Heinrich XXIV 1910–1946 Heinrich XXXIX (ei kasutanud vürstitiitlit) 1946–2012 Heinrich IV (Reußi vürstliku perekonna pea) 2012 Heinrich XIV (Reußi vürstliku perekonna pea)
Indrek Miidla

Indrek Miidla (sündinud 22. detsembril 1956) on Eestist pärit USA-s töötav kirurg, kes on spetsialiseerunud rinnavähi ravile. Ta lõpetas aastal 1975 Tartu 2. Keskkooli. 1982. aastal lõpetas Miidla Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Eesti Üliõpilaste Ehitusmalevas oli Miidla 1981. ja 1982. aastal Tartumaa staabi arst ning 1983. aastal Ljubljana rühma komandör. Miidla töötas Tartu Riikliku Ülikooli operatiivkirurgia kateedris, seejärel siirdus USA-sse. Tal on erapraksis Coral Springsi linnas Florida osariigis ning ta õpetab arstiteadust Nova Southeasterni ülikoolis. 25.–27. aprillil 1980. aastal toimunud Tartu teistel levimuusikapäevadel pälvis Miidla (koos Nevil Blumbergiga) kõige lootustandvama muusiku eriauhinna, mängides kitarri ansamblis Meedium. 2007. aastal esines ta taas Tartus, levimuusikapäevade toonase peakorraldaja Riho Illaku algatusel Tartu Ülikooli juubeli puhul korraldatud kinnisel kontserdil, "Tartu Riikliku Ülikooli vokaal-instrumentaalansamblite ülevaatusel". 2009. aastal avas Miidla koos Vanemuise kontserdimaja direktori Kulvo Tamraga kontserdimaja piletikassade ees Eesti muusiku kuju. Indrek Miidla on olnud abielus, tal on täiskasvanud poeg. Tema isa oli taimefüsioloog Heigo Miidla, ema Eesti NSV teeneline arst Milvi Miidla (neiupõlvenimega Riso, 1929–2021), vend rakendusmatemaatik Peep Miidla. Hobina harrastab Indrek Miidla kalapüüki. [https://www.inforegister.ee/DFDAVFK-INDREK-MIIDLA[alaline kõdulink] Päring inforegister.ee andmebaasis Raimu Hanson "Eesti arst annab abi kasvaja korral USAs" Postimees, 29.10.2012 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2010. Vaadatud 19. aprillil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2015. Vaadatud 29. oktoobril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. august 2016. Vaadatud 29. oktoobril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 29. oktoobril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://ruja.ee/Teema/131/ Raimu Hanson. "Muusikapäevade rokk tuksus nostalgia lainetel" Postimees, 04.05.2009 Raimu Hanson "Professoribändid käisid ülevaatusel" Postimees, 08.10.2007 Raimu Hanson "Eesti arst annab abi kasvaja korral USAs" Postimees, 29.10.2012
Judith Katzir

Judith Katzir (heebrea keeles יהודית קציר; sündinud 19. augustil 1963 Haifas) on Iisraeli kirjanik. Ta õppis Tel Avivi ülikoolis kirjandust ja filmikunsti. 1980. aastail hakkas ta avaldama jutustusi Iisraeli ajakirjanduses. Tema esimene jutustustekogu "Mere sulgemine" ilmus 1990. "סוגרים את הים" ("Mere sulgemine", 1990; eesti keeles on ilmunud selle kogumiku neljast jutustusest kaks: "Schlafstunde" ja "Fellini kingad", Loomingu Raamatukogu 16, 2009, tõlkinud Kalle Kasemaa) "למאטיס יש את השמש בבטן" ("Mattisse'il on päike kõhus", 1995) "מגדלורים של יבשה" ("Maismaa tuletornid", 1999) "הנה אני מתחילה" ("Siit ma alustan", tõlgetes sageli "Kallis Anne", 2003)
Hilisbarokk

Hilisbarokk oli periood barokiajastu lõpus, laias laastus aastatel 1770–1790. 1770.–1790. aastatel hakkas barokk tasapisi segunema antiikeeskujudel põhinevate rangemate vormidega, mis olid varem taandunud lopsakuse ees. Hilisbaroki tunnusjooned arhitektuuris: tumedad liigendatud seinapinnad asendusid suurte ja heledatega; aknad muutusid kitsamaks ja kõrgemaks; hoonetele ilmusid Vana-Kreeka ja Vana-Rooma eeskujul sambad, kolmnurkfrontoonid ja portikused. Varasemad hooned, kus domineerivad mõningate klassitsismi elementidega segunenud baroklikud jooned, liigitatakse hilisbaroki alla. Kui klassitsistlikud vormijooned on saanud hoones juba juhtiva koha, säilitades samas osa barokseid elemente, tavatsetakse hoonet nimetada varaklassitsistlikuks. Piir hilisbaroki ja varaklassitsismi vahel on väga suhteline, näiteks paljusid mõisahooneid on lahterdatud mitmeti. Nimetatud kahe stiili elemente sisaldavaid mõisahooneid püstitati Eestis peamiselt aastatel 1770–1800, vähesel määral jäid mõned baroksed detailid püsima ka hiljem. Arvuliselt on neid oluliselt rohkem kui stiilipuhtaid barokkhooneid, sest 1760. aastatel hoogustunud mõisate ehitustegevus saavutas ühe kõrgaja just veidi enne 1800. aastat. Tänapäevani säilinud hilisbarokiaegseid mõisahooneid: Seidla, Roosna-Alliku, Kiltsi, Sagadi, Rägavere, Vatla, Helme, Peningi (varemeis), Anija (ehitusaasta järgi oma stiili hiliseim).
Felix Baumgartner

Felix Baumgartner (sündinud 20. aprillil 1969 Salzburgis) on Austria helikopteripiloot ja ekstreemsportlane. 14. oktoobril 2012 sooritas Felix Baumgartner Ameerika Ühendriikide New Mexico kohal eduka hüppe 39,045 kilomeetri kõrguselt stratosfäärist Maa pinnale. Baumgartneri eesmärk oli vaid skafandrit kandes ületada helikiirus. Projekti teaduslik eesmärk oli rõhkskafandrite tehnoloogia uuendamine ja biomeditsiiniliste andmete kogumine. Felix Baumgartneril õnnestus kosmosest vabalangemises helikiirus (1235 km/h) ületada. Esialgu mõõdeti tema maksimumkiiruseks 1342 km/h, hilisemal täpsustamisel saadi kiiruseks 1357 km/h. Suur kiirus oli võimalik tänu väga väikesele õhutakistusele, mis aga tähendas, et hüppe esimeses faasis puudus Baumgartneril oma lennuasendi suhtes kontroll. Pöörlemisest aitas välja tulla atmosfääri madalamate kihtide suurem õhutakistus. Hüpe kestis umbes 10 minutit, millest vabalangemine kestis 4 minutit ja 22 sekundit ning vabalangemise pikkus oli 36 529 meetrit. Enne helikiiruse ületamist oli Baumgartner vabalangemises 34 sekundit. Langevari avanes 1,6 kilomeetri kõrgusel maapinnast. Baumgartner püstitas vabalangemise kiirusrekordi ja sooritas kõrgeima maapinnale tehtud hüppe. Vabalangemise kestuse maailmarekord jäi tal siiski püstitamata – see on 4 minutit ja 36 sekundit. Varem kuulus vabalangemise rekord Joe Kittingerile, kes 32-aastaselt 1960. aastal sooritas hüppe 31 kilomeetri kõrguselt. Baumgartner tõusis üles erilise aparaadiga, mille ülesjõudmine kestis 2–2,5 tundi. Nii kõrgelt alla hüppamisel kaitses meest selliste surmaohtude eest nagu alajahtumine või vererõhu muutused, eriline skafander. Rekordiüritus võinuks kaks korda luhtuda. Esimene kahtlushetk tekkis teel rekordkõrgusesse õhupallikapslis viibides, kui tema kiivri visiir hingeõhust auruseks läks, mis omakorda tekitas kahtlusi kiivrikatte soojenduse korrasoleku kohta. Teine hetk oli hüppe algfaasis, kui ta keha kontrollimatult pöörlema hakkas. Baumgartner võinuks sel hetkel teadvuse kaotada või selle vältimiseks vajutada nuppu, mis langevarju avanuks ja ta kiirusrekordita jätnuks. Lisaks teadvusekaotusele võib selline pöörlemine inimesel ka silmad koobastest välja suruda. Baumgartneril õnnestus teadvusele jääda ja lend stabiliseerida. "Vahel tuleb minna tõeliselt kõrgele, saamaks aru, kui väike oled. Tulen koju!" teatas mees hetk enne miljonite ekraanidelt jälgijate silme all õhupallikapslist vabalangemise alustamist. «Vaade oli muidugi fantastiline – seista maailma kohal on imeline –, kuid samas teadvustasin endale, et kõik mis mind ümbritseb, oli sellel hetkel minu vastu vaenulik,» meenutas Baumgartner. «Ausalt öeldes ma ei nautinud hüpet. See oli tõsine katsumus. Esimest korda nautisin kogu protseduuri alles siis, kui minu langevari oli avanenud.» "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. veebruar 2013. Vaadatud 5. veebruar 2013.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Red Bull Stratos – freefall from the edge of space – SUCCESS!, salvestis kogupikkusega 7 t 57 min 51 s Felix Baumgartneri hüpe
Laibast pruut

"Laibast pruut" (inglise keeles "Corpse Bride") on Tim Burtoni 2005. aastal esilinastunud animafilm. Filmi tegevus toimub 19. sajandil Euroopas. Film jutustab loo Victorist (Johnny Depp), kes pärast luhtunud pulmaproovi läheb metsa oma vannet harjutama, kuid õnnetuseks palub ta metsas salapärase koolnud mõrsja (Helena Bonham Carter) kätt, kes oli oodanud seda hetke juba kaua. Victori tõeline pruut Victoria (Emily Watson) ootab teda õnnetuna maapealses riigis. Kuigi elu surnuteriigis on särtsakas ja lõbus, mõistab Victor peagi, et mitte miski ei suuda teda tõelisest armastusest eemal hoida. See on klassikalises Burtoni stiilis lugu lootusest, romantikast ja vägagi värvikast surmajärgsest elust. Johnny Depp (Victor Van Dorti hääl) Paul Whitehouse (William Van Dorti hääl) Tracey Ullman (Nell Van Dorti hääl) Helena Bonham Carter (Emily hääl) Emily Watson (Victoria Evergloti hääl) Albert Finney (Lord Finis Evergloti hääl) Joanna Lumley (Leedi Maudeline Evergloti hääl) Richard E. Grant (Lord Barkis Bitterni hääl) Christopher Lee (Pastor Gallswellsi hääl)
Roger Meddows Taylor

Roger Meddows Taylor (sündinud 26. juuli 1949 Dersinghamis Norfolkis Inglismaal) on inglise trummar, laulja ja helilooja. Ta sai tuntuks ansambli Queen trummarina.
Roger Andrew Taylor

Roger Andrew Taylor (sündinud 26. aprillil 1960 Birminghamis) on inglise muusik. Ta on tuntud rokkansambli Duran Duran trummarina.
Animatöör

Animatöör on inimene, kelle tööks on ürituste korraldamine. Inimesed, kes organiseerivad meelelahutust, korraldavad klientide puhkusi ning on tegevusjuhendajaks nii lastele kui nende vanematele. Sarnane eriala on rekreatsioonikorraldus.
Butafoor

Butafoor on inimene, kes valmistab ehtsaid objekte matkivaid esemeid (butafooriat) peamiselt teatrietendustel, aga ka mujal ehtsate asemel kasutamiseks. Butafoorid töötavad peamiselt teatrites. Butafoori ülesandeid võivad seal täita ka teatrikunstnik, dekoraator, rekvisiitor, lavameister jts. Stina Tiigimäe Silvi Kard Kersti Rattus Ain Austa Terje Kiho Sirje Kolpakova Eino Kõiv Andres Lindok Marika Raudam Innari Toome Eino Reinapu Aleksandr Karzubov Indrek Ots Mart Raja Arvo Lipping Leenamari Pirn
Lobamba

Lobamba on linn Svaasimaal Hhohho ringkonnas, Svaasimaa traditsiooniline pealinn. Linn asub riigi ametlikust pealinnast Mbabanest 16 km kaugusel. Lobambas asub riigi parlament ja kuninga ema residents.
Sandy (orkaan)

Orkaan Sandy oli orkaan Kariibi merel ja USA idarannikul, mis tegutses 22.–30. oktoobrini 2012. Tegemist on ühe suurima USA-d tabanud tormiga, mis kattis kolmandiku riigist. Tormi teele jäi umbes 50 miljonit inimest. Sandy nõudis vähemalt 92 inimohvrit, neist 53 Haitil. Orkaan tekitas ulatuslikke üleujutusi New Yorgis ja New Jersey osariigis. Enam kui viis miljonit inimest jäi elektrivooluta, ühistransport ei liikunud ja lennud tühistati. Torm purustas New Jersey kaitsetammi, Delfi, 30. oktoober 2012 Obama kuulutas New Yorgi ja New Jersey osariikide osad katastroofipiirkondadeks, Delfi, 30. oktoober 2012 Orkaan Sandy majanduslik kahju võib ulatuda 20 miljardi dollarini, Delfi, 30. oktoober 2012 SUUR GALERII: Supertorm Sandy ja selle kahjustused USA idarannikul, Delfi, 30. oktoober 2012 FOTOD: Sandy laastas USA idarannikut põhjalikult: mida ei võtnud vesi, võttis tuli, Delfi, 30. oktoober 2012 Sandy ohvrite arv tõusis USA-s 92-ni, Delfi, 2. november 2012 Obama küsis kongressilt Sandy tagajärgede leevendamiseks 60 miljardit, Delfi, 8. detsember 2012 USA esindajatekoda kiitis heaks 51 miljardi eraldamise supertorm Sandy järgseks abiks, Delfi, 16. jaanuar 2013
Robert Lefkowitz

Robert Joseph Lefkowitz (sündinud 15. aprillil 1943 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide arstiteadlane ja biokeemik. 2012. aastal pälvis ta koos Brian Kobilkaga Nobeli keemiaauhinna töö eest G-valguga seotud retseptorite uurimisel. Robert Lefkowitz kaitses 1966. aastal Columbia Ülikooli ravi- ja kirurgiakolledžis meditsiinidoktori väitekirja. Ta töötab Duke'i Ülikoolis meditsiini- ja biokeemiaprofessorina. 1994 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks 2007 – Shaw' auhind eluteadustes ja meditsiinis Robert Lefkowitz Nobeli auhinna lehel Olga Mazina, Laura Herm, Ago Rinken: Raku kõrvade keemia, Sirp, 26. oktoober 2012
Brian Kobilka

Brian Kent Kobilka (sündinud 30. mai 1955 Little Fallsis Minnesotas) on Ameerika Ühendriikide biokeemik. 2012. aastal sai ta koos Robert Lefkowitziga Nobeli keemiaauhinna töö eest G-valguga seotud retseptorite uurimisel. Brian Kobilka lõpetas Minnesota Dulthi Ülikooli keemia ja bioloogia eriala bakalaureusekraadiga ning sai meditsiinidoktorikraadi Yale'i Ülikoolist. Ta oli järeldoktor Duke'i Ülikoolis, kus tema juhendaja oli Robert Lefkowitz, ja uurija Stanfordi Ülikoolis. Aastail 1989–2003 oli ta uurija Howard Hughesi nimelises Meditsiiniinstituudis. 2012. aasta seisuga töötab ta professorina Stanfordi Ülikooli Meditsiinikooli molekulaar- ja rakufüsioloogia ja -meditsiini osakonnas. Brian Kobilka Nobeli auhinna lehel Olga Mazina, Laura Herm, Ago Rinken: Raku kõrvade keemia, Sirp, 26. oktoober 2012
Tähe perepäevad

Tähe perepäevad (TÄPE) on Teadusbussi ja Eesti Füüsika Seltsi korraldatavad teadust tutvustavad perepäevad kõigile huvilistele. Perepäevade jooksul tehakse katseid ja räägitakse nii atmosfääri, mustkunsti, tule, inimese, gaaside, energia, värvide ja füüsika teemadel. Nimetus "Tähe perepäevad" tuleneb asukohast – aadressil Tähe 4 asub Tartu Ülikooli füüsika õppehoone. Tähe perepäevi on korraldatud 1990. aastate lõpust. Kui varem toimusid Tähe perepäevad sügisel, siis nüüd toimuvad need kevadisel koolivaheajal. Tähe perepäevad