laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ebe Müntel

Ebe Müntel (sündinud 14. märtsil 1976) on eesti pianist. Omandas magistrikraadi Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias professor Ivari Ilja ja Tanel Joametsa klaveriklassis. Ta on esinenud solistina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia sümfooniaorkestri ja Tartu H. Elleri nimelise Muusikakooli sümfooniaorkestri ees. Solisti ja kammermuusikuna on ta esinenud Eestis, Soomes, Rootsis, Tšehhis, Saksamaal ja Itaalias. 21. juulil 2000 esitas ta Kappide muusikapäevadel Eesti Muusikaakadeemia sümfooniaorkestriga Schumanni klaverikontserdi e-moll. Festivalil improvizz '01 esines ta Eesti Muusikaakadeemia üliõpilaste kontserdil duos saksofonist Eve Susloviga. Anu Haamer kirjutas, et nende esinemisel "maad võtnud rahu lasi enesekaitse asemel kuulajal kaasa minna. Selle nauditav interaktsioon ja pehmus paitasid sisemust..." Detsembris 2002 esines ta Eesti Muusikaakadeemia improvisatsioonikontserdil trios viiuldaja Marilys-Mirjam Kure ja tšellist Lembi Metsaga. Anu Sõõrole jäi trio meelde "tervikliku joone taotlemisega". Koos Jorma Tootsiga osaleb ta klaveriduo Ebe Müntel ja Jorma Toots tegevuses. Konkursil improvizz '00 sai Ebe Müntel teise koha. Ta osales konkursil Con brio 2000, esitades Schuberti sonaadi G-duur. Tiia Tederi sõnul oli ta "hoolikalt kõlavarjunditeks valmistunud". VI üleriigilisel pianistide konkursil paistis Ebe Müntel I voorus arvustaja Tanel Joametsale silma nii kohustusliku Bachi prelüüdi ja fuugaga kui ka valitud sonaadiga. Ia Remmel hindas tema esitatud Beethoveni sonaati kauniks ja selgejooneliseks ning Skrjabini etüüdile omistas ta harvakuuldavalt läbipaistva faktuuri. Konkursi II voorus esitatust hindas Ia Remmel heaks Bergi sonaadi esituse, kuid mitte nii õnnestunuks Chopini sonaadi nr 3 esituse. Konkursil Con brio 2000 osales ta duos tšellist Andre Perega, esitades Schuberti "Arpeggione". "Nauditava kergusega mänginud ansambli esitus õnnestus igati" (Aare Tammetalu). Ebe Müntel on Leipzigi rahvusvahelise improvisatsioonikonkursi II preemia laureaat. Valga VII pianistide suvekoolis 22.–25. augustil 2000 juhendas Ebe Müntel koos Anto Peti ja Tanel Joametsaga improviseerimist. Praegu on Ebe Müntel Tartu Ülikooli haridusteaduskonnas instrumentaalmuusika lektor. "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2014. Vaadatud 22. detsembril 2014. Johannes Jürisson: Kappide muusikapäevad Suure-Jaanis. Sirp, 7. juuli 2000 Anu Haamer:"improvizz '01" – loovuse seanss. II üleriigiline improvisatsiooni festival Tartus 8. – 10. XI. Sirp, 23. november 2001 Anu Sõõro: Avameelselt kunstist. Sirp, 10. jaanuar 2003 Tanel Joamets: Julgustükk. Improvisatsioonilise muusika festival ja konkurss “improvizz ‘00”. Sirp, 28. aprill 2000 Tiia Teder:Kammermuusika maraton: “Con brio 2000” eelvoor. Sirp, 8. detsember 2000 Tanel Joamets: Klaverimängijate võistlus. Sirp, 19. aprill 2002 Ia Remmel: 1968, 1973, 1980, 1987, 1994, 2002. Sirp, 26. aprill 2002 Aare Tammetalu: Con brio 2002. Sirp, 6. detsember 2002 Pianistide suvekool Valgas. Sirp, 1. september 2000
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakond

Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakond on aastatel 1990–1998 Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi juures tegutsenud muusikalist keskeriharidust andev õppeasutus. Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi Muusikaosakond loodi Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi juurde 1990. aastal eesmärgiga pakkuda Pärnu ja selle ümbruskonna noortele võimalus omandada muusikalist keskeriharidust. Kooli tegevus lõpetati 1998. aasta kevadel. 1998–1999 jätkus kooli sisuline tegevus Pärnu Ooperi ja Balleti Sihtasutuse juures tegutsenud Pärnu Sütevaka Muusikakoolina ning seejärel Georg Otsa nimelise Muusikakooli Pärnu filiaalina kuni viimase tegevuse lõppemiseni 2003. aasta kevadel. Dilbar Baibikova – Silvi Baradinskas – Kristiina Birk – René Eespere – Eve Endoja – Helen Erastus – Tiit Erm – Tatjana Günter – Ludmilla Issakova – Svea Juckum – Johannes Jürisson – Anne Kann – Küllike Kivi – Dmitri Kogan – Aita Kriik – Eveli Kõrre – Tiiu Künnapas – Maarja Laak – Rein Laos – Tiit Laur – Loit Lepalaan – Irina Ljubõhh – Leelo Luur – Irina Matveus – Silvia Mellik – Anu Mänd – Aarne Männik – Reet Nurming – Tiina Palmer – Kai Parmas – Maimu Parts – Endel Priilinn – Peeter Prints – Herbert Pulk – Mati Põdra – Mall Pöial – Tatjana Rahmanina – Malle Raid – Artur Raidmets – Anne Rajaste – Eve-Riina Rannik – Pirgit Rea – Tõnu Rein – Anneli Rondo – Els Roode- Valdur Roots – Merike Saaremets – Ene Saava – Arvi Sommer – Heli Sommer – Venda Tammann – Helju Tauk – Eva Taul – Urve Tauts-Raudmäe – Toivo Traks – Vivian Traks – Helvi Treiblut – Ilmar Tõnisson – Maris Uffert – Mati Uffert – Eva Uibo – Külli Vabrit – Maris Valk-Falk – Tarmo Vallist – Maire Varma – Toomas Velmet – Urmas Vulp – Jaan Õun – Mikk Üleoja Katrin Allik- Kadi Kais – Küllike Kivi – Maarja Laak – Marge Lille – Juulia Motšalova – Marina Paštšenko – Ingrid Raat – Diana Sjomgina Liana Hatšatrjan – Riina Kallas – Kadri Killing – Reine Niin Marika Sarapuu – Lelde Jalakas – Eve-Riina Rannik – Reelika Raadik – Elo Kalda – Anne Liivrand – Veiko Rea Leonora Järvet – Kai Hanson Irina Fedotova – Maria Zarubina – Margarita Swarczewska – Varvara Jerilova – Liina Palu – Kristina Madissoon – Kelly Roosmaa – Ene Mihkelsoo Indrek Kalbus – Margrit Kits – Kairi Kiviselg – Leino Lume – Ene Mihkelsoo – Indrek Palu – Ave Randviir – Raer Saar – Külli Tomingas – Andres Toomsalu – Kaire Vilgats – Mirje Mändla – Ülle Petrovitš – Madis Priilinn
2001. aasta Eesti presidendivalimised

2001. aasta Eesti presidendivalimised toimusid 27. augustist kuni 21. septembrini 2001. Pärast kolme hääletusvooru Riigikogus ja kahte hääletusvooru valimiskogus osutus presidendiks valituks Arnold Rüütel. Esimene hääletamine Riigikogus toimus Riigikogu erakorralisel istungjärgul 27. augustil kell 12.00. Hääletamissedeli said kõik Riigikogu liikmed, hääletamisest võttis osa 91. Märgistamata (ristita) hääletamissedelite arv oli 13. Peeter Kreitzberg sai 40 ja Andres Tarand 38 häält. Et ühegi kandidaadi poolt ei hääletanud Riigikogu koosseisu kahekolmandikuline enamus, peeti 28. augustil teine hääletusvoor. Enne teist vooru seati üles uued kandidaadid. Teises voorus sai hääletamissedeli 99 Riigikogu liiget. Hääletamisest võttis osa 91, kehtetuid hääletamissedeleid oli 1 ja märgistamata 19. Peeter Kreitzberg sai 36 ja Peeter Tulviste 35 häält. Et ükski kandidaat ei saavutanud nõutavat kahekolmandikulist häälteenamust, peeti samal päeval ka kolmas hääletusvoor. Hääletamissedeli said 99, hääletamisest võttis osa 90 Riigikogu liiget ja märgistamata hääletamissedeleid oli 24. Peeter Kreitzberg sai 33 ja Peeter Tulviste 33 häält. Et Vabariigi Presidendi valimisel Riigikogus ei saavutanud ükski kandidaat vajalikku Riigikogu koosseisu kahekolmandikulist häälteenamust, kutsus Riigikogu esimees 21. septembriks 2001 kokku valimiskogu. Valimiskogu koosnes 101 riigikogu liikmest ja 266 omavalitsuste esindajast. Kandideerisid eelmises voorus enim hääli saanud kandidaadid Peeter Kreitzberg ja Peeter Tulviste. Uute kandidaatide esitamise õigus on ka vähemalt 21 valimiskogu liikmel. Omavalitsustest oli valimiskogus suurim esindus Tallinnal: kümme. Tartu esitas neli ning Pärnu, Narva, Rakvere, Kohtla-Järve, Viljandi, Kuressaare ja Võru igaüks kaks valijameest. Teised omavalitsused saatsid presidenti valima ühe esindaja. Esimene hääletusvoor toimus 21. septembril. Hääled jagunesid järgnevalt: Peeter Kreitzberg 72, Arnold Rüütel 114, Toomas Savi 90 ja Peeter Tulviste 89. Et ühegi kandidaadi poolt ei hääletanud hääletamisest osavõtnud valimiskogu liikmete enamus, peeti 21. septembril teine hääletusvoor kahe edukama kandidaadi osalusel. Hääletamisest võttis osa 366 valimiskogu liiget. Kehtetuid hääletamissedeleid oli 2 ja märgistamata (ristita) hääletamissedeleid 23. Arnold Rüütel sai 186 häält ja Toomas Savi 155. Et Arnold Rüütel kogus üle poole hääletamisest osa võtnud valimiskogu liikmete häältest, siis osutus ta valituks Vabariigi Presidendiks.
Miyuni linnarajoon

Miyuni maakond (密云区 Miyun Qu, varem Miyuni maakond (密云县 Miyun Xian)) on linnarajoon Hiina pealinna Beijing Shi haldusalas. Halduslikult jaguneb 2 kvartaliks, 17 aleviks ja 1 rahvusvallaks. Linnarajooni koduleht
Superriigid

Superriikideks (ka üliriigid) on nimetatud riike, mis kõige enam mõjutavad maailma poliitikat ja majanduselu. Esimesena kasutati seda mõistet Teise maailmasõja järel USA, Suurbritannia (Briti impeerium) ja NSV Liidu kohta. Kahe esimese riigi ja nende liitlaste vastasseisu NSV Liidu ja ta liitlastega nimetati külmaks sõjaks. Briti impeeriumi lagunemise tõttu kaotas Suurbritannia oma superriigi staatuse. NSV Liidu lagunemisega 1991. aastal kadus veel üks superriik. Seejärel omas Euroopas suurima poliitilise rolli Euroopa Liit, millega 20. sajandi lõpus hakkasid liitumisläbirääkimisi pidama ka mitu varem NSV Liidu mõjusfääris olnud riiki. 1980. aastatel hakkas majandusliku superriigina esile kerkima kiire majanduskasvuga Jaapan, mis oli pärast 1997. aastal üle elatud majanduskriisi tagaplaanile jäänud. Tagantjärele on nimetatud superriikideks ka Vana-Egiptust, Rooma impeeriumi, Vana-Hiinat, Pärsia impeeriumi, mongolite impeeriumi ja ka Adolf Hitleri aegset Saksamaad. Ameerika Ühendriigid on üks NATO juhtriike nii sõjaliselt kui ka poliitiliselt. USA dollar on tähtsaim rahvusvaheline valuuta. Euroopa Liit on poliitilise ja majandusliku riikide ühendusena suurima SKT-ga maailmas. Samas peavad (või on alustamas) liitumisläbirääkimisi veel mitu riiki. Pärast ühisraha euro kasutuselevõttu on see saavutanud olulise rahvusvahelise valuuta staatuse. Suurimaks Euroopa Liidu eksistentsiaalseks probleemiks on strateegiliste loodusvarade nappus. Hiina Rahvavabariik on suurima rahvaarvuga riik maailmas. Suurim tarbekaupade tootja maailmas. HRV on kasvava poliitilise mõjuvõimuga riik maailmas. Venemaa on suurima territooriumiga riik maailmas. Olles olnud NSV Liidu juhtiv liiduvabariik, ei suutnud ta 1990. aastate "emamaa" superriigi staatust säilitada. Väga suurte riikide sekka tuli Venemaa tagasi 21. sajandi esimestel aastatel, kui president oli Vladimir Putin. NSV Liidu lagunemisejärgse Venemaa ambitsioon on NSV Liidu aegse mõjuvõimu taastamine. India on kiire majanduskasvuga, kuid väga ebaühtlaselt arenev suurriik. Elanike arvu poolest teine riik maailmas. Kui India ei suuda saavutada globaalselt tähtsa riigi rolli, siis vähemalt Aasias on ta suure mõjuvõimuga riik. Brasiilia on Lõuna-Ameerika suurim riik. Elanike arvult 5. kohal maailmas. Loodusvarade poolest rikkamaid riike. Võib omada potentsiaali tulevikus tõusta superriikide sekka. Kanada on rikkalike loodusvaradega ja üks suurema sisserändega riike maailmas. Praegu on ta suuresti naabri USA ja Euroopa Liidu mõju all (assotsiatsioonileping Euroopa Liiduga). Elanike arvu kasvades ja "iseseisvumise" ambitsiooni tekkides on potentsiaali tõusta superriikide sekka. ASEAN on Kagu-Aasias tegutsev poliitiline riikide liit, kus elab 575,5 miljonit (2007) inimest. Nende ambitsioon on luua samasugune mõjuvõimas ühendus nagu on Euroopa Liit. Suurimaks probleemiks on omavahelised vaidlused ja ebaühtlane arengutase. Kui nad oma probleemidest üle saavad, on potentsiaali tõusta superriigi staatusse. G8
Nikolai Popov

Nikolai Popov on olnud mitme tuntud inimese nimi: Nikolai Petrovitš Popov, eesti botaanik (1884–?) Nikolai Sergejevitš Popov, vene relvakonstruktor, tanki T-80 looja (1931–2008) Nikolai Mihhailovitš Popov, vene sõjaväelane (1903–1985) ...
Piisamrott

Piisamrott (originaalis rootsi keeles Bisamråttan, soome Piisamirotta) on soomerootsi lastekirjaniku Tove Janssoni muumilugude tegelane. Piisamrott on loomult filosoof, kes usub, et kõik on mõttetu. Ta on väga tõsine ja ei naera kunagi. Ta on musta karvaga, halli näo ja sabaga, vurrudega ning umbes Koduvana-suurune. Ta usub, et Muumimajas ei ole tal piisavalt rahulik elada. Lisaks satub ta paaril korral kentsakatesse olukordadesse. Seetõttu soovib ta mõnda eraklikku paika elama minna. Ta on tegelane Muumiraamatutes "Sabatäht" ja "Võlukübar".
1996. aasta Eesti presidendivalimised

1996. aasta Eesti presidendivalimised toimusid 26. augustist kuni 20. septembrini 1996. Pärast kolme Riigikogus toimunud hääletusvooru valiti valimiskogus toimunud hääletuse teises voorus presidendiks Lennart-Georg Meri. Esimene hääletusvoor leidis Riigikogus aset 26. augustil. Lennart-Georg Meri sai 45 ja Arnold Rüütel 34 häält. Et ühegi kandidaadi poolt ei hääletanud Riigikogu koosseisu kahekolmandikuline enamus, peeti teine hääletusvoor. Enne teist vooru oli võimalus üles seada uued kandidaadid, kuid uusi kandidaate ei esitatud. Teine hääletusvoor toimus järgmisel päeval, 27. augustil 1996. Lennart-Georg Meri sai 49 ning Arnold Rüütel 34 häält. Et ükski kandidaat ei saavutanud nõutavat kahekolmandikulist häälteenamust, peeti samal päeval kolmas hääletusvoor. Lennart-Georg Meri sai 52 ja Arnold Rüütel 32 häält. Et Vabariigi Presidendi valimisel Riigikogus ei saavutanud ükski kandidaat vajalikku Riigikogu koosseisu kahekolmandikulist häälteenamust, kutsus Riigikogu esimees kokku valimiskogu. Vabariigi Presidendi valimine valimiskogus määrati 20. septembriks 1996. Valimiskogu koosneb Riigikogu liikmetest ja kohaliku omavalitsuse volikogude esindajatest. Valimiskogu liikmeid oli 1996. aastal kokku 374: 101 Riigikogu liiget ja 273 kohaliku omavalitsuse volikogude esindajat. Kandidaadi üles seadmise õigus oli vähemalt 21 valimiskogu liikmel. Kandidaatide registreerimine algas 16. septembril ja lõppes 18. septembril. Esimeseks hääletusvooruks kanti hääletamissedelile Riigikogu kolmandas hääletusvoorus osalenud kandidaatide Lennart-Georg Meri ja Arnold Rüütli ning valimiskogus esimeseks hääletusvooruks registreeritud kandidaatide nimed. 20. septembril 1996 toimus Estonia kontserdisaalis valimiskogu esimene hääletusvoor. Tunne-Väldo Kelam sai 76, Lennart-Georg Meri 139, Siiri Oviir 25, Arnold Rüütel 85 ja Enn Tõugu 47 häält. Et ükski kandidaat ei saavutanud nõutavat häälteenamust, peeti samal päeval teine hääletusvoor kahe suurema häälte arvuga kandidaadi vahel. Lennart-Georg Meri sai 196 ja Arnold Rüütel 126 häält. Et Lennart-Georg Meri kogus üle poolte hääletamisest osavõtnud valimiskogu liikmete häältest, siis osutus ta valituks Vabariigi Presidendiks.
Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimeeste loend

Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimeeste loend loetleb aastatel 1940–1990 Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumit juhtinud isikud. Sageli on neid käsitletud Leedu NSV riigipeadena, kuid see määratlus ei ole päris täpne, sest konstitutsiooni kohaselt oli liiduvabariikides kollektiivseks riigipeaks Ülemnõukogu Presiidium tervikuna. Samas teostasid tegelikku võimu kohaliku kommunistliku partei keskkomitee I sekretärid. Leedu NSV eksisteeris 21. juulist 3. augustini 1940 de iure iseseisva riigina, alates 3. augustist 1940 liiduvabariigina Nõukogude Liidu koosseisus. Leedu NSV likvideeriti 11. märtsil 1990 Leedu Vabariigi väljakuulutamisega. 24. juunist 1941 13. juulini 1944 oli Leedu territoorium okupeeritud Saksa vägede poolt ja Leedu NSV juhtkond viibis eksiilis Venemaa territooriumil. Leedu Kommunistlik Partei Leedu NSV Leedu riigipeade loend Юстас Палецкис, Путешествие в детство и юность
Orkut Büyükkökten

Orkut Büyükkökten (sündinud 6. veebruaril 1977 Konyas) on türgi tarkvaraarendaja, kes lõi Google'is töötades suhtlusportaali orkut.com. Orkut.com Hello.com Orkut Büyükkökten
1712

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | 1740. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1708 | 1709 | 1710 | 1711 | 1712 | 1713 | 1714 | 1715 | 1716 | ► | ►► 1712. aasta (MDCCXII) oli 18. sajandi 12. aasta. Peeter I kuulutas Peterburi Venemaa pealinnaks. Ettevalmistatud Peterburist Riiga kulgeval postimaanteel algab liiklus. Postijaama tee peale jääb Eesti alast nt järgmised postijaamad: Narva, Vaivara, Ninasi, Tartu, Tõlliste. Postijaamu, mis jäävad Narvast Riiani, hoiab ülal Liivimaa rüütelkond. ... 17. jaanuar – John Stanley, inglise organist ja helilooja 24. jaanuar – Friedrich II, Preisimaa kuningas 28. juuni – Jean-Jacques Rousseau, prantsuse filosoof 5. oktoober – Francesco Guardi, itaalia kunstnik 21. oktoober – Woldemar Johann von Lauw, baltisaksa tööstur 25. november – Abbé Charles-Michel de l’Epée, Prantsuse pedagoog, surdopedagoogika rajaja. 11. detsember – Francesco Algarotti, Itaalia filosoof, kunstikriitik ja graveerija 25. jaanuar – Carl Gustaf Nieroth, Rootsi väejuht ja riigitegelane 24. aprill – Juan Cabanilles, hispaania organist ja helilooja 14. september – Giovanni Domenico Cassini, itaalia päritolu astronoom, insener ja astroloog Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 94
F-sari

"F-sari" (ka lihtsalt F) on kirjastuse Varrak ulmeraamatute sari, mis sai alguse 1996. aastal ja ilmub tänapäevani. Kuni siiani on sarjas ilmunud järgmised teosed (NB! nimekiri ei pruugi olla täielik, kindlasti puuduvad siit mitmed trükikordused). Kuigi kirjastus väidab oma kodulehel eksikombel sarja kuuluvaks ka Robin Hobb'i Farseeri-triloogia raamatud "Salamõrtsuka õpilane" (2. trükk, 2007) ja "Kuninglik salamõrtsukas : 1. osa" (2007), puudub raamatutes endis selle kohta igasugune märge, samuti ei ole neil sarjale omaseid kujunduselemente ja seega nad sarja ei kuulu.
1713

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | 1740. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1709 | 1710 | 1711 | 1712 | 1713 | 1714 | 1715 | 1716 | 1717 | ► | ►► 1713. aasta (MDCCXIII) oli 18. sajandi 13. aasta. 25. veebruar – Friedrich Wilhelm I sai Preisimaa valitsejaks. 27. märts – Hispaania nõustus Suurbritanniale loovutama Gibraltari ja Minorca. Venemaa vallutas Põhjasõjas Lõuna-Soome. ... 12. jaanuar – Johann Gottfried Arndt, baltisakslasest filoloog, pedagoog ja ajalooharrastaja 5. oktoober – Denis Diderot, prantsuse filosoof ja kirjanik 6. oktoober – Michael Ignatius, eesti hernhuutlik kirjamees, koolmeister ja köster 14. detsember – Martin Knutzen, saksa filosoof 8. jaanuar – Arcangelo Corelli, itaalia viiuldaja ja helilooja 4. veebruar – Anthony Ashley-Cooper, inglise poliitik, filosoof ja kirjanik 25. veebruar – Friedrich I, esimene Preisimaa kuningas 17. märts – Juraj Jánošík, slovakkia lindprii 28. august – Arend Johann Knüpffer, eesti vaimulik 20. oktoober – Archibald Pitcairne, šoti arstiteadlane 7. november – Elizabeth Barry, inglise näitleja 7. detsember – Reinhold von Ungern-Sternberg, baltisaksa päritolu Rootsi riigitegelane ja sõjaväelane
REAPER

REAPER (Rapid Environment for Audio Production, Engineering, and Recording) on muusikatarkvara (Digital audio workstation), mis on mõeldud digitaalseks helitöötluseks ja muusika loomiseks. REAPER on praegu saadaval Windowsile, kuid varsti ilmub ka versioon MacOSXi jaoks. Funktsioonidelt sarnanedes tarkvaraga nagu Cubase, ProTools, Logic jt on REAPER tunduvalt odavam. Neile, kes ei soovi tarkvara kasutada kommertseesmärgil, on see saadaval 50 dollari eest, tavahind on 225 dollarit. Samuti peaks REAPER olema üpris vähenõudlik ressursside suhtes ning selle uuendused ilmuvad tihti, tootjad on avatud kasutajate tagasisidele. Mõned funktsioonid: toetab DX ja VST liideseid, mõned on tarkvaraga kaasas; ReWire host ja slave mode; ReaMote liidese abil on võimalik kasutada teise arvuti ressursse kohtvõrgu kaudu. http://www.reaper.fm/
1714

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | 1740. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1710 | 1711 | 1712 | 1713 | 1714 | 1715 | 1716 | 1717 | 1718 | ► | ►► 1714. aasta (MDCCXIV) oli 18. sajandi 14. aasta. 19. veebruar – Põhjasõda: Vene väed saavutasid Napue lahingus suure võidu rootslaste üle. 1. august – Hannoveri kuurvürst George Louis sai pärast kuninganna Anne surma Suurbritannia kuningaks George I nime all. 7. august – Põhjasõda: Venemaa laevastik võitis Soome lõunarannikul toimunud Riilahti lahingus rootslasi ning saavutas ülemvõimu Läänemere põhjaosas. 29. september – Põhjasõda: Vene kasakad tapsid Hailuoto saarel 800 kohalikku elanikku ja põgenikku. Tallinnas algasid uue sadama ehitustööd. Peeter I ostis Drentelnide suguvõsalt suvemõisa ja ligikaudu sada hektarit maad Lasnamäe nõlva all. 1. jaanuar – Kristijonas Donelaitis, leedukeelse ilukirjanduse rajaja 6. jaanuar – Percivall Pott, inglise kirurg 8. märts – Carl Philipp Emanuel Bach, saksa helilooja 25. aprill – Emer de Vattel, Šveitsi jurist 2. juuli – Christoph Willibald Gluck, saksa helilooja 17. juuli – Alexander Gottlieb Baumgarten, saksa filosoof 14. august – Claude Joseph Vernet, prantsuse kunstnik 14. veebruar – María Luisa, Hispaania kuninganna 3. märts – Carl Gustaf Frölich, saksa päritolu Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane 30. mai – Gottfried Arnold, saksa luterlik teoloog ja ajaloolane 8. juuni – Sophie von der Pfalz, Hannoveri kuurvürstinna 1. august – Anne, Suurbritannia kuninganna 15. august – Anna Mons, Peeter I favoriit 10. oktoober – Pierre Boisguillebert, prantsuse majandusteadlane Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 94
1715

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | 1740. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1711 | 1712 | 1713 | 1714 | 1715 | 1716 | 1717 | 1718 | 1719 | ► | ►► 1715. aasta (MDCCXV) oli 18. sajandi 15. aasta. Juunis 1715 kuulutas Preisimaa Rootsile sõja, rünnates Pommerit ja piirates Stralsundi Uus Testament ilmub põhjaeesti keeles. (Varem oli ilmunud lõunaeesti keeles.) ... 4. juuli – Christian Fürchtegott Gellert, saksa luuletaja ja moraalifilosoof 23. oktoober – Peeter II, Venemaa keiser märts – William Dampier, inglise mereröövel ja maadeavastaja 3. august – Conrad de Rosen, Liivimaa päritolu Prantsusmaa sõjaväelane 1. september – Louis XIV, Prantsusmaa kuningas Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 94