laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Parroti mäetipp

Parroti mäetipp, ka J. F. Parrot ja J. F. Parroti mäetipp, on mägi Kesk-Pamiiris Võssokaja Stena ahelikus. Mäetipp on nimetatud Tartu ülikooli rektori Jean Jacques Friedrich Wilhelm Parroti järgi, kes oli üks varasemaid alpiniste. Halduslikult asub mägi Mägi-Badahšanis Tadžikistanis. Parroti mäetipp asub Jazgulomi aheliku haruahelikus Võssokaja Stena. Mäe kõrgus on 6230 m (alpinismikirjanduses on levinud 6277 m). 1982. aastal korraldati Eesti Pamiiri ekspeditsioon Kesk-Pamiiri Võssokaja Stena ahelikku, et tõusta kahe grupiga samaaegselt kahele seni nimeta olnud ja kellegi poolt käimata mäetipule. Esmavallutatud mäetipud nimetati Tartu Ülikool 350 ja "J. F. Parrot". Alpinistide grupp, kes tõusis augusti alguses (1.08.–4.08.) Parroti mäetipule, oli koosseisus Alfred Lõhmus (grupi juht), Helme Suuk, Ivo Goldi, Alar Sikka, Toomas Täht ja Ivo Parmas. Tippu jõudmise aeg: 3. august 1982 kella 12 paiku. Teist korda plaaniti Parroti tippu tõusta 2012. aastal, kuid toimus uus ekspeditsioon mäetipule Tartu Ülikool 350, kuid grupi ohutuse, raskete lumeolude ning ebasoodsa ilmaennustuse tõttu sellest plaanist loobuti. Marsruut, mis klassifitseeritakse raskuskategooriasse 3B ("küllaltki raskeks"), kulgeb mööda kirdeharja, Tanõmasi II liustiku poolt. Keskmine nõlvakalle on 30 kraadi. Parrotspitze Шеститысячники хребта Высокая Стена. risk.ee Tartu Ülikooli 350 ekspeditsioon 1982.aastal. firn.ee Хребет Высокая Стена. risk.ee "Tartu ülikooli mäetipus käinud alpinistid jõudsid koju tagasi" Tartu Ülikool, 21. august 2012 Ekspeditsiooni lühikroonika. firn.ee Ekspeditsiooni täiskoosseis. firn.ee Parroti mäetipu tõusuraport. drive.google.com Ekspeditsiooni logistika. firn.ee
Talaos

Talaos oli vanakreeka mütoloogias Argose kuningas. Tema naist on nimetatud mitmeti, kõige sagedamini Lysimacheks. Nende päritolu on teadmata. Väidetavalt oli neil kuus poega: Adrastos, Aristomachos, Hippomedon, Mekostos, Parthenopaios ja Pronax, ning kolm tütart: Astynome, Eriphyle ja Metidike. Talaos oli üks argonautidest, ent ei paistnud sel retkel silma. Pärast tema surma päris Argose trooni Adrastos.
Grumbliai

Grumbliai on küla Leedus Plungė rajoonis, Paukštakiai valla halduskeskus. Külas on Alsėdžiai põhikooli osakond ja raamatukogu. Nõukogude ajal oli Grumbliai kohaliku kolhoosi keskasulaks. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_08.htm?lang=lt#plun_r Grumbliai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. VII (Gorkai-Imermanas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. 207 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Varkaliai

Varkaliai on küla Leedus Plungė rajoonis, Nausodise valla halduskeskus. Külas on põhikool ja raamatukogu. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_08.htm?lang=lt#plun_r Küla portaalis vietoves.Lt
Babrungas

Babrungas on küla Leedus Plungė rajoonis, Babrungase valla halduskeskus. Küla asub Plungė põhjaservas ja on praktiliselt selle eeslinn. Babrungas asub ka Babrungase jõe kaldal. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_08.htm?lang=lt#plun_r  Babrungas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Küla portaalis vietoves.Lt
Tampere Ilves (jalgpall)

Tampere Ilves (soome keeles Tampereen Ilves) on Soome jalgpalliklubi ja samanimelise spordiühingu jalgpalli osakond, mis tegutseb Tamperes. Klubi mängib Soome kõrgliigas Veikkausliiga. Seisuga 6. veebruar 2020 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Veikkausliiga Võitja (1): 1983 2. koht (1): 1985 3. koht (2): 1984, 2017 Suomen Cup Võitja (3): 1979, 1990, 2019 2. koht (1): 1977 "Ilveksen joukkue 2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuni 2023. Vaadatud 3. juulil 2020. Ametlik koduleht Ilves Veikkausliiga lehel
Arnold Pomerants

Arnold Pomerants Johannese poeg (4. veebruar 1916 Läänemaa, Käina vald, Kaasiku küla – 1942 Tšebarkul, Tšeljabinski oblast) oli Eesti karikaturist. 1939. aastast õppis Tartu Ülikooli Õigusteaduskonnas. Teenis Vene sõjaväes 1940–1942, langes Tšebarkulis 1942. aastal. "Eksamitega pääsesid ülikooli järgm. noored: õigusteaduskonda:". Uus Eesti, nr. 248,. 12. september 1939.{{netiviide}}: CS1 hooldus: üleliigsed kirjavahemärgid (link) Militaarne Hiiumaa - http://www.mil.hiiumaa.ee/nimekiri/ Kuus karikatuuri, HKM 4327/a-f K 762, Hiiumaa Muuseumid SA
Aidar

Aidar (ukraina keeles Айдар) on jõgi Ida-Ukrainas Luhanski oblastis. Jõe lähe on Venemaal Belgorodi oblastis. Voolab valdavalt põhjast lõunasse. Aidar on 264 km pikk. Suuremad asulad jõe ääres on Novopskov, Starobilsk ja Novoaidar.
Daugėdai

Daugėdai on küla Leedus Rietavase omavalitsuses, Daugėdai valla halduskeskus. Külas on kultuurimaja ja raamatukogu, seal tegutseb Rietavase gümnaasiumi osakond. Daugėdai asub Minija jõe kaldal. Küla mainiti kirjalikes allikates esimest korda aastal 1586. XVII sajandil rajati sinna kalmistu. Aastal 2008 ehitati külla kabel. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_08.htm?lang=lt#riet Daugėdai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 516 lk.  Daugėdai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Küla portaalis vietoves.Lt
Medingėnai

Medingėnai (ka Medingėnai I) on küla (endine alev) Leedus Rietavase omavalitsuses, Medingėnai valla halduskeskus. Külas on kultuurimaja, põhikool ja raamatukogu. Medingėnai asub Minija jõe kaldal. Vaatamisväärsuseks on 1902. aastal valminud katoliku kirik. 1877. aastal sündis külas Leedu kirjanik Šatrijos Ragana. Küla kuulus kuralaste Ceklise muinasmaakonda. Medingėnaid on kirjalikes allikates esimest korda mainitud 1253. aastal Liivi ordu ja Kuramaa piiskopkonna piirilepingus. Kui piirkond läks Leedu valdusse, siis rajati sinna mõis, mis kuulus algselt Kęsgailadele, seejärel aga Gorskistele. 1671. aastal ehitati alevisse esimene kirik. Algselt kuulus asula Žarėnai kihelkonda. Uus kirikuhoone valmis 1902. aastal. 1913. aastal sai külast kohaliku kihelkonna keskus. Nõukogude ajal oli Medingėnai kohaliku sovhoosi keskasulaks. Küla keskväljak Raamatukogu http://statistics.bookdesign.lt/table_125_08.htm?lang=lt#riet Medingėnai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 568 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Nicoleta Alexandru

Nicoleta Alexandru (esinejanimi Nicola; sündinud 5. novembril 1968 Bukarestis) on Rumeenia laulja. Ta esindas Rumeeniat 2003. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Riias lauluga "Don't Break My Heart". Finaalkontserdil sai ta 73 punktiga 10. koha.
Déspina Olympíou

Déspina Olympíou (kreeka keeles Δέσποινα Ολυμπίου; sündinud 17. oktoobril 1975 Limassolis) on Küprose laulja. Ta esindas Küprost 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös lauluga "An me thimasai". Oma poolfinaalis sai ta 11 punktiga 15. koha ega pääsenud finaali.
Wilma Mankiller

Wilma Pearl Mankiller (18. november 1945 Tahlequah, Oklahoma – 6. aprill 2010) oli indiaani aktivist. Ta oli esimene tšerokii naispealik (1985–1995). Ta osales Alcatrazi saare hõivamises 1969. aastal ja paljudes teistes indiaanlaste aktsioonides. "Mankiller: A Chief and Her People" (Mankiller: pealik ja tema inimesed) St. Martin's Press, 1993. ISBN 0-312-20662-3 "Every Day Is a Good Day" (Iga päev on hea päev) Fulcrum Publishing, 2004. ISBN 1-55591-516-7 Biograafia inglise keeles
Tijana Dapčević

Tijana Dapčević (makedoonia Тијана Дапчевиќ; sündinud 3. veebruaril 1976 Skopjes) on makedoonia laulja. Ta esindas Makedooniat 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kopenhaagenis lauluga "To the Sky". Oma poolfinaalis sai ta 33 punktiga 13. koha ega pääsenud finaali. Ka tema noorem õde Tamara Todevska on esindanud Makedooniat Eurovisiooni lauluvõistlusel (2008, 2019). Koduleht
Maja Tatić

Maja Tatić (sündinud 30. oktoobril 1970 Belgradis) on Bosnia laulja. Ta esindas Bosniat ja Hertsegoviinat 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Tallinnas lauluga "Na jastuku za dvoje". Finaalkontserdil jäi ta 33 punktiga jagama 13. kohta. Koduleht
Landshuti pärilussõda

Landshuti pärilussõda lõppes kokkuleppega Baieri-Müncheni (Bayern-München) ja Baieri-Landshuti (Bayern-Landshut) hertsogkondade vahel. Kokkulepe puudutas pärimisõigust, kui üks kahest hertsogist peaks ilma meessoost pärijata surema. Mõlemad hertsogkonnad olid Wittelsbachide harude omanduses ja kokkulepe sätestas, et kui üks haru peaks meesliinis hääbuma, siis teine saab mõlemad hertsogkonnad. See leping eiras keisririigi seadust, mis sätestas, et Saksa-Rooma keiser pärib, kui liin hääbub. Baieri-Landshuti hertsog Georg ja tema naine Hedwig Jagiellonica ei saanud meessoost pärijaid, nii nimetas Georg oma tütre Elisabethi pärijaks. Kokkuleppe tõttu ei nõustunud Müncheni liini hertsog Albrecht sellega, mis viis aastal 1503 sõjani. Selle kaheaastase sõja käigus põletati Landshuti ümbruses palju külasid, nagu Ergolding, maha. Sõda lõppes aastal 1505 Elisabethi ja tema abikaasa, Reini pfaltskrahvi Ruprechti surmaga ja keiser Maximilian I vahekohtu otsusega 30. juulil 1505 Kölni Riigipäeval. Kaks Georgi lapselast Ottheinrich ja Philipp said Pfalz-Neuburgi (Junge Pfalz), killustatud piirkonna Doonau ülemjooksust üle Frangimaa Oberpfalzi põhjaosani. Neuburg an der Donau valiti uue riigi pealinnaks. Kuna kaks pärijat olid veel alaealised, valitses regendina Reini pfaltskrahv Friedrich II. Ülejäänud territoorium läks Wittelsbachide Müncheni liinile. Keiser võttis vahendustasuna endale territooriumi ümber Kufsteini; Vaba riigilinn Nürnberg omandas tähtsaid territooriume linnast idas, sealhulgas Lauf, Hersbruck ja Altdorf. Pfaltskrahvina kulutas Ottheinrich suuri rahasummasid palee ehitamiseks Neuburg an der Donausse. Läbi pärimise sai temast hiljem Pfalzi kuurvürst, kus tema lisand Ottheinrichsbau Heidelbergi lossile tegi temast ühe kõige tähtsama ehitaja saksa renessansis.
Huayan

Huayan (hiina keeles 華嚴; jaapani keeles kegon) on hiina budismi filosoofiline koolkond, mis kujunes 7.–8. sajanditel. Koolkonna nimi pärineb "Vanikusuutra" (sanskriti keeles Avataṃsaka-sūtra) hiinakeelsest pealkirjast (華嚴經, "Huayan jing") Huayani esimeseks patriarhiks peetakse Dushuni (557–640), kuid koolkonna tegelik rajaja oli kolmas patriarh Fazang (643–712), kes pani sellele aluse oma "Vanikusuutra" tõlke ja kommentaaridega. Patriarhide järjestusse kuuluvad veel teine patriarh Zhiyan (602–668), neljas Chengguan (738–820 või 838) ning viies ja viimane patriarh Zongmi (780–841). 9. saj lõpus koolkond hääbus, kuigi õpetajaliinid on kestnud tänapäevani. Huayani filosoofia rõhutab kõikide nähtuste vastastikust seostatust ja läbipõimumist (hiina keeles wu ai). Laialdaselt kasutatakse selleks olemuse (hiina keeles li) ja nähtumuse ehk sündmuse (hiina keeles shi) mõistete dialektikat. Huayan’i neljas ja viies esiõpetaja ehk patriarh (kellest viimane oli ühtlasi ka chan’i koolkonna õpetaja) rõhutasid peale "Vanikusuutra" ka teisi tekste nagu „Mahajaana usu tärkamine“, „Vimalakīrti suutra“, „Teemantsuutra“ ja „Nirvaanasuutra“ ning lisasid huayan’i õpetusse palju tiantai’st ja chan’ist laenatut. Nagu tiantai ja chan, jõuab ka huayan äkilise virgumise meetodi tunnistamiseni. Nagu „Lootossuutra“, nii rõhutab ka Vanikusuutra kõikides olendites peituvat budaloomust, kuid filosoofilisemas plaanis on tegu „Lootossuutrast“ oluliselt keerukama teosega. Suutra üks kandvaid ideid peitub tõdemuses, et kõiksus moodustab ühe täielikult lõimunud terviku, mille kõik osad on orgaaniliselt teineteisega seotud.  Pikemalt artiklis Vanikusuutra Fazang näitlikustas seda Buddha kuju ja kümne peegli abil. Ta paigutas tõrvikuga valgustatud Buddha kuju ümber, alla ja kohale üksteise poole suunatud peeglid, nii, et peeglites ei peegeldunud mitte ainult Buddha kuju, vaid ka peegeldused teistest peeglitest, samuti peegelduste peegeldused ja peegelduste peegelduste peegeldused ning nõnda lõputult edasi. Hiina budism Tiantai koolkond Chan Ida mõtteloo leksikon: Huayan.[1] Feldberg, Elli. 2013. Meel ongi Buddha: Mazu jutlused ja ütlused. Tallinn: TLÜ Kirjastus, lk 135-136. Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Yareni ringkond

Yaren (varem Jarren, tuntud ka nimede Makwa ja Moqua all) on üks Nauru neljateistkümnest ringkonnast. Seal asuvad riigi olulisemad valitsusasutused. Mõnikord on Yareni nimetatud ka Nauru pealinnaks, kuid see pole korrektne, sest Naurul ei ole linnu ja ametlik pealinn puudub. Yaren asub Nauru saare lõunaosas ja piirneb Boe, Buada ning Menengi ringkonnaga. Yarenis asuvad riigi parlament, valitsushooned, politseijaoskond ja Nauru rahvusvaheline lennujaam. Rahvaloenduste andmetel elas Yareni ringkonnas 1977. aastal 413 inimest, 1983. aastal 553 inimest ja 1992. aastal 672 inimest. Hilisemate aastate kohta on andmed vastuolulised, aastatel 2004–2006 on eri allikad andnud rahvaarvu suuruseks 700 kuni 13 000 inimest. Väiksemad arvud osutavad tõenäoliselt ametliku ringkonna elanike arvule, suuremate puhul on ilmselt nimetatud Yareni linnaks kogu rannikuäärset asustust. Ringkonna elanikud kõnelevad emakeelena nauru keele Yareni murret, osatakse ka teist riigikeelt – inglise keelt.
Željko Joksimović

Željko Joksimović (serbia keeles Жељко Јоксимовић; sündinud 20. aprillil 1972 Belgradis) on Serbia laulja. 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Serbia ja Montenegrot lauluga "Lane moje". Finaalis sai ta 263 punktiga teise koha. 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli ta koos Jovana Jankovićiga õhtujuht. 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Serbiat lauluga "Nije ljubav stvar". Finaalis sai ta 214 punktiga kolmanda koha. Laulja koduleht
Rambo Amadeus

Rambo Amadeus (serbia keeles Rambo Amadeus / Рамбо Амадеус, kodanikunimi Antonije Pušić; sündinud 14. juunil 1963 Kotoris) on Montenegro laulja. 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Montenegrot lauluga "Euro Neuro". Ta sai oma poolfinaalis 20 punktiga 15. koha ega pääsenud finaali.
Paulius Jakutavičius

Paulius Jakutavičius (sündinud 1978) on leedu alpinist. Tema koos Dovilė Garlaitėga 2008. aastal sooritatud tõus Han-Tengrile põhjaküljelt Solomatovi marsruuti mööda (Vene süsteemi järgi raskuskategooria 5A–5B) hinnati Baltikumi meistrivõistlustel mägironimises kõrgalpinismi kategoorias esikoha vääriliseks. Jakutavičius lõpetas 1997. aastal Kaunase Tehnoloogiaülikooli gümnaasiumi. Ta tegutseb ka fotograafina. 2008 – Han-Tengri (7010 m) 2010 – Korženevskaja (7105 m) Paulius Jakutavičius. alpinizmo.vikis.lt Balticum2008results. firn.ee Paulius Jakutavičius. Fotografija kalnuose. 11.02.2009. kalnai.lt
Dovilė Garlaitė

Dovilė Garlaitė (sündinud 1982) on leedu alpinist. Ta on esimene Leedu naisalpinist, kes on tõusnud Ismoili Somoni mäetippu. Tema koos Paulius Jakutavičiusega 2008. aastal sooritatud tõus Han-Tengrile põhjaküljelt Solomatovi marsruuti mööda (Vene süsteemi järgi raskuskategooria 5A–5B) hinnati Baltikumi meistrivõistlustel mägironimises kõrgalpinismi kategoorias esikoha vääriliseks. 2008 – Han-Tengri (7010 m) 2010 – Korženevskaja (7105 m) 2010 – Ismoili Somoni mäetipp (7495 m) 2010 – valiti Leedu parimaks alpinistiks Dovilė Garlaitė. alpinizmo.vikis.lt Dovilė Garlaitė. alpinist.lt Balticum2008results. firn.ee Geriausia Lietuvos alpiniste pirmą kartą tapo moteris. 22.11.2010. delfi.lt Mano kalnai. 25.01.2011. kelionesirpramogos.lt
Šerkšnėnai

Šerkšnėnai (žemaidi Šerkšnienā) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis, Šerkšnėnai valla halduskeskus. Külas on postkontor, algkool ja raamatukogu, samuti asub seal kaks kalmistut. Šerkšnėnai asub Šerkšnė jõe kaldal, küla juures asub jõel väike Šerkšnėnai hüdroelektrijaam. Küla maadele jääb Šerkšnėnai lennuväli. Asula nimi tuleneb Šerkšnė jõest. Šerkšnėnaid mainiti esmakordselt aastal 1558 ja taas aastal 1568 (Szerksnany). Aastal 1596 läks küla Žemaitija piiskopkonna kapiitlikooli valdusesse. XIX sajandi alguses oli külas Šerkšnėnai mõis. Külas oli ka vesiveski. Aastal 1920 avati külas algkool, mis aastast 2009 on Tirksliai keskkooli osakond. Nõukogude perioodil oli küla Šerkšnė kolhoosi keskasulaks. Aastal 1947 asutati sinna klubi-lugemistuba, millest aastal 1956 kasvas välja kohalik raamatukogu. Aastal 1957 valmis kultuurimaja. Aastal 1984 rajas Mažeikiai aviatsiooniklubi Šerkšnėnaisse lennuvälja. Aastal 1997 rajati külla hüdroelektrijaam võimsusega 64 kW. Külavaade Algkooli hoone Kalmistu Dėl Mažeikių rajono savivaldybės gyvenamųjų vietovių nustatymo, pavadinimų suteikimo, gyvenamųjų vietovių panaikinimo, teritorijų ribų nustatymo ir pakeitimo Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. Aleksandras Vanagas. „Lietuvos miestų vardai“ – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. // lk. 42 Kiaupienė J. Kaimas ir dvaras Žemaitijoje XVI-XVIII a, 1988. - Lk. 48. ISBN 5-420-00197-7. Szerkszniany. Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, Kd. XI (Sochaczew — Szlubowska Wola). Warszawa, 1890, 903 lk. Abelkienė G. Šerkšnėnai yra, buvo ir bus // Būdas žemaičių. Antradienio valanda. - 2008. Nr. 24. - lk. 6 - 7. Küla portaalis vietoves.Lt Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
PS Kemi Kings

PS Kemi Kings (ka PS Kemi) on Soome jalgpalliklubi, mis tegutseb Kemis. Klubi mängib 2017. aastal Veikkausliigas. Klubi on varem kandnud nime PS Kemi Kings, millest tuleneb ka nende hüüdnimi Kingit. Klubi loodi 21. augustil 1999 Kemin Palloseura, Kemin Pallotoveriti ja Visan Pallo ühinemisel. Ykkönen Võitja (1): 2015 Kakkonen Võitja (4): 2003, 2007, 2013, 2014 2. koht (1): 2006, 3. koht (2): 2005, 2012 Suomen Cupi väike finaal Võitja (1): 2015 https://web.archive.org/web/20160811012937/http://keminwww.kemi.fi/pskemi/faktat.html Kemi andmed https://web.archive.org/web/20160903165055/http://keminwww.kemi.fi/pskemi/historia.html PS Kemi Ajalugu PS Kemi Veikkausliiga lehel
1. järgu major

1. järgu major ehk premier-major oli mitme riigi sõjaväeline auaste. Venemaal kehtestati 1. järgu majori (vene keeles премьер-майор) auaste 1716. (teistel andmetel juba 1711.) aastal, mil majori auaste jagati kaheks. See oli kõrgem 2. järgu majorist ja madalam alampolkovnikust. Teenistusastmete tabelis oli see aastatel 1731−1797 VIII klassi, kaardiväes aga aastatel 1748−1797 VI klassi auaste. 1. järgu major oli polgukomandöri ehk polkovniku abi ja polgu tähtsuselt kolmas ohvitser. Tema vastutas väeosa rividrilli ja inspekteerimise eest. Ühtlasi oli ta polgu 1. pataljoni tegelik komandör (pataljoni šeff oli polkovnik). Kui polkovnik või tema asetäitja alampolkovnik ei saanud polku juhtida, võis neid kohuseid täita 1. järgu major. Majori auastme kaheks jagamine kaotati keiser Paul I ajal 1797. aastal ja kõik 1. ja 2. järgu majorid said majori auastme. 2. järgu major
2. järgu major

2. järgu major ehk sekund-major oli mitme riigi sõjaväeline auaste. Venemaal kehtestati 2. järgu majori (vene keeles секунд-майор) auaste 1716. (teistel andmetel juba 1711.) aastal, mil majori auaste jagati kaheks. See oli kõrgem kaptenist ja madalam 1. järgu majorist. Teenistusastmete tabelis oli see aastatel 1731−1797 VIII klassi, kaardiväes aga aastatel 1748−1797 VI klassi auaste. 2. järgu major oli polgukomandöri asetäitja alampolkovniku abi ja polgu tähtsuselt neljas ohvitser. Tema valvas rividrilli ja vahiteenistuse üle. Ühtlasi oli ta polgu 2. pataljoni tegelik komandör (pataljoni šeff oli alampolkovnik). Majori auastme kaheks jagamine kaotati keiser Paul I ajal 1797. aastal ja kõik 1. ja 2. järgu majorid said majori auastme. 1. järgu major
Viešvėnai I

Viešvėnai I (ka lihtsalt Viešvėnai) on küla (endine alev) Leedus Telšiai rajoonis, Viešvėnai valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. Arheoloogilistel andmetel oli küla ümbruskond asustatud juba kiviajal. Küla kuulus kuralaste Ceklise muinasmaakonda. Viešvėnaid mainiti kirjalikes allikates esimest korda aastal 1253 Liivi ordu ja Kuramaa piiskopkonna piirilepingus (Wieswe, Versevene). XV sajandil läks asula Leedu valdusse. Aastal 1567 sai Viešvėnaist alev. Aastal 1758 ehitati sinna esimene kirik. Aastal 1831 osalesid sealsed elanikud Novembriülestõusus. Asula kohta olid tsaariajal vene keeles kasutusel nimekujud Вѣшвяны ja Вешвяны. Aastal 1852 ehitati vana kiriku asemele uus. Aastal 1908 sealne kihelkond likvideeriti, ent see taastati taas aastal 1924. Nõukogude ajal oli Viešvėnai kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 2007 püstitati külla kaks metallist risti, mälestamaks Nõukogude võimude poolt toime pandud Rainiai massimõrva ohvreid. [1]. Telšių r. sav. , vaadatud 01.01.2017. https://web.archive.org/web/20081102011331/http://samogitia.mch.mii.lt/kultura/Viesvenai.htm Вешвяны. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 1 (Аа — Гямъ-маликъ). СПб, 1862, 450 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Knez

Knez (Knez / Кнез; kodanikunimi Nenad Knežević; sündinud 5. detsembril 1967 Cetinjes) on Montenegro laulja. Ta esindas Montenegrot 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis. Finaalkontserdil sai ta 44 punktiga 13. koha.
2000. aasta Soome presidendivalimised

2000. aasta Soome presidendivalimistel valiti Soome president aastateks 2000–2006. Valimiste esimene voor toimus 16. jaanuaril 2000. Kuna ükski kandidaat ei saanud üle 50 protsendi häältest, toimus 6. veebruaril 2012 kahe enim hääli saanud kandidaadi – Tarja Haloneni ja Esko Aho – osalusel teine voor. Valimised võitis Tarja Halonen. Valimiskandidaate oli kokku 7.
Upyna (Telšiai)

Upyna on küla Leedus Telšiai rajoonis, Upyna valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. Upyna asub Upyna jõe kaldal. Vaatamisväärsusteks on aastal 1807 valminud kirik ja selle kellatorn. Aastast 1924 on Upyna kohaliku kihelkonna keskuseks. Külatänav Vaade Upynale Upyna jõgi Upyna kirik [1]. Telšių r. sav. , vaadatud 01.01.2017. Küla portaalis vietoves.Lt
Eva Sršen

Eva Sršen (sündinud 1951 Ljubljanas) on Sloveenia laulja. Ta esindas Jugoslaaviat 1970. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Pridi, dala ti bom cvet". Finaalkontserdil sai ta nelja punktiga 11. koha. http://www.eurovision.tv/page/history/year/participant-profile/?song=19662
Tereza Kesovija

Tereza Ana Kesovija (sündinud 3. oktoobril 1938 Dubrovnikis) on Horvaatia laulja. Ta esindas Monacot 1966. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Bien plus fort". Finaalkontserdil jäi ta 0 punktiga viimasele 17. kohale. 1972. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Jugoslaaviat lauluga "Muzika i ti ning tuli 87 punktiga 9. kohale. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2016. Vaadatud 2. jaanuaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.eurovision.tv/page/history/by-year/contest?event=288#Scoreboard Koduleht
Aleksander Rudolf Laane

Aleksander Rudolf Laane (13. märts 1910 Triigi mõis, Avanduse vald, Virumaa – 13. jaanuar 1973 Põikva küla, Paide rajoon) oli eesti tõstja ja metsavend. Aleksander Laane õppis Avinurme koolis. Tõstmist hakkas harrastama Esna spordiseltsis Kalju. Eestit esindas ta juba 1935. aastal võistlustel Lätis ja 1937. aastal Rootsis. Tuli aastatel 1934–1944 tõstmise keskkaalus viis korda Eesti meistriks. Tulemuste poolest võinuks ta osaleda 1936. aasta Berliini olümpiamängudel, kuid seal jäi käimata rahanappuse tõttu. Ta oli esimene Eesti meister Järvamaal. Eesti Vabariigi lõpul 1940 oli ta Eesti kõigi aegade edetabelis oma kaalus kolmandal kohal. Isiklik rekord kolmevõistluses 325 kg (1937). Enne Teist maailmasõda töötas politseis. Sõja ajal oli rindel politseipataljonis. Osales 1941–1944 Omakaitse tegevuses, varjas end 1945–1949 metsavennana. 1949. aastal ta arreteeriti, oli Karagandõ oblastis vangilaagris, vabanes 1958. aastal. Eestisse naasnud, elas ja töötas ta Põikva külas Järvamaal, seejuures mitu aastat ilma elamisloata. Tegutses ka tõstespordi kohtunikuna. Tema tütrepoeg René Laane on jõutõstja, treener ja endine Eesti kaitseväelane. 31. mail 2014 toimusid Albus esimesed Aleksander Rudolf Laane I mälestusvõistlused. Iga-aastasi võistlusi korraldab tõstja ja tõstesporditreener Ahti Uppin. Kuido Saarpuu (2. juuni 2018). "Tõstjad sikutasid Albus rasket rauda". Järva Teataja. Freimann, Jüri. Tõstesport Järvamaal läbi aegade. 2013 Poljakov (Laane), Merike. Tuntud inimesi minu suguvõsas. 2014 Poljakov (Laane), Merike. Killukesi Põikva külast Järvamaal. 2016 Biograafia ESBL-is http://www.tosteliit.ee/index.php?page=151