laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pearaharahutused

Pearaharahutused olid 1784. aastal toimunud eesti ja läti talupoegade väljaastumised, mida ajendasid pearahamaksu kehtestamine ja kohtute reformimine (talupoegadest kaasistujate valimine) Balti kubermangudes asehalduskorra ajal. Pearahamaksu kehtestamine tekitas talurahva hulgas suuri arusaamatusi. Seni polnud talupoegade jaoks selget vahet riigimaksude ja mõisakoormiste vahel. Nüüd hakkasid kroonumõisate, aga ka paljude rüütlimõisate talupojad ise pearahamaksu tasuma. Enamikus rüütlimõisates jäi pearahamaksu maksmine siiski mõisnike kanda, see aga võimaldas neil talurahva teokoormisi suurendada. Alates 1784. aasta jaanuarist käisid talupoegade saadikud Riias kaebusi esitamas. Valmiera maakonnas hakkasid end otse riigile alluvaks pidavate talupoegade salgad ise pearaha koguma. Liivimaal vallandus esimene tõsisem talurahva väljaastumiste laine. Paljudes mõisates ei mindud enam teotööle. Kindralkuberner George Browne kandis Katariina II-le ette: "Iga tund saan ma uusi teateid mässu puhkemise lähenemisest [...] Keegi ei taha töötada ja paljud põllud jäävad harimata. Peale selle kardavad aadlikud, et neid mõisahäärberites koos perekondadega ära põletatakse." Juunis puhkesid rahutused seitsmes Tartumaa mõisas, tuntuim juht oli Suure-Rõngu kohtukaasistuja Retsniku Peeter. Haaslaval ründasid relvastatud talupojad mõisa. Talurahva korralekutsumiseks saadeti mõisatesse sõjaväeosad. Nüüd puhkesid kähmlused talupoegade ja Vene soldatite vahel. Ulatuslikum neist leidis aset juulis 1784 ning on tuntud Räpina puuaiasõjana. Aiateivastega relvastatud talupojad siiski sõdurite vastu ei saanud ning viis nendest maksis eluga. Üks talupoeg sai surma Võrumaa teises servas Karula kiriku juures 1784. aasta augustis puhkenud vastuhakus, kus talupojad nõudsid kaaslaste karistamise ärajätmist, ähvardades, et vastasel korral "kisuvad nad veel samal päeval kapten-ispravnikul soolikad kõhust ja teevad neist rasva". Karula vastuhakus osalesid ka naised, kes loopisid soldateid kirikumüürilt kividega. Pearaharahutusi puhkes 63 Lõuna-Eesti (25 Tartumaa, 16 Võrumaa, 15 Pärnumaa ja 7 Viljandimaa) ning ligi 100 Põhja-Läti mõisas. Rahutuste mahasurumiseks toodi kohale suuri väeosi (3 jalaväepolku ja kasakapolk), paljusid talupoegi peksti, osa vangistati. Riia asehaldurkond George Browne Pearahamaks Puuaiasõda Teoorjus Pearaharahutused. (1994). – Eesti entsüklopeedia. 7. kd. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 228 Laur, Mati; Mäesalu, Ain; Tannberg, Tõnu; Vent, Ursula (2005). Eesti ajalugu. I, Muinasajast 19. sajandi lõpuni : õpik gümnaasiumile. Tallinn: Avita, lk 108-109
Jan Fischer

Jan Fischer (sündinud 2. jaanuaril 1951 Prahas) on juudi päritolu Tšehhi poliitik. 8. maist 2009 kuni 28. juunini 2010 oli ta Tšehhi peaminister. Tema holokaustist eluga pääsenud isa oli matemaatik ja ema statistik. Jan Fischer lõpetas 1974. aastal Praha majandusinstituudi statistika ja ökonomeetria erialal; 1985. aastal sai kandidaadikraadi majandusstatistika alal. Aastatel 1980–1989 kuulus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse; seejärel olnud parteitu. Alates 1990. aastast on ta töötanud Tšehhi Statistikaametis; alates 2003. aastast olnud selle juht. Pärast seda, kui Mirek Topoláneki valitsus oli sunnitud umbusaldushääletuse kaotamise tõttu märtsis 2009 tagasi astuma, sai Jan Fischerist Tšehhi peaminister. Lepiti kokku, et ta jääb ametisse kuni erakorraliste parlamendivalimisteni, mis pidid toimuma oktoobris 2009. Jan Fischer teatas, et pärast valimisi ta poliitikuna ei jätka. Valimisseaduse vaidlustamise tõttu jäid aga erakorralised valimised ära ning korralised valimised toimusid mais 2010.
Christoph Adam von Stackelberg

Vabahärra Christoph Adam von Stackelberg (25. detsember (vkj 14. detsember) 1777 Tallinn – 19. november (vkj 7. november) 1841 Tallinn) oli Eestimaa haridustegelane. Christoph von Stackelberg sündis Vormsi, Vääna, Tolli, Trilli ning Novaja Derevnja (Ingerimaal) mõisniku, vabahärra Otto Christian Engelbrecht von Stackelbergi (1735–1792) ja Anna Gertruda von Dückeri (1750–1820) pojana. Christoph omandas gümnaasiumihariduse Tallinnas, misjärel õppis Saksamaal meditsiini ja õigusteadust. Seejärel siirdus ta õpireisile Euroopasse. Seal tutvus ta Johann Heinrich Pestalozzi õpetusega ning temas sai selle pooldaja ja propageerija. Christoph von Stackelberg töötas Tallinna kubermangugümnaasiumi ning Eestimaa kubermangukooli direktorina. Tema eestvõttel asutati pühapäeva- ning vaeslastekoole ja loodi rahvakooliõpetajate seminar. Ta oli ka Eestimaa alalise koolikorralduse komitee liige. Christoph von Stackelberg oli seotud ka hernhuutlaste liikumisega. Christoph von Stackelberg abiellus 1810. aastal Ungaris Granis krahvitar Maria Josephine Brunswick de Korompaga (1779–1821), kes oli krahv Anton Brunswick de Korompa (ungari Brunswick Antal) ja vabapreili Anna Barbara Wankel von Seebergi tütar, ning krahv Joseph Deym-Stritézi (1751–1804) lesk. Esimesest abielust oli Josephinel neli last. Abielust Stackelbergiga sündisid: Marie Laura von Stackelberg (1809–1840) Theophile von Stackelberg (1810–1826) Menone Maria Theresia Selma Losia Cornelia von Stackelberg (1813–1897) Josephine ja tema õde Therese (1775–1861) (ungari Brunszvik Teréz) olid lähedastes suhetes Ludwig van Beethoveniga, kellega nad tutvusid esmakordselt 1799. aastal temalt klaveritunde võttes. Viited: Stackelberg "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland" Starke. Görlitz. 1930 lk. 326 (saksa) "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland" Starke. Görlitz. 1930 lk. 324 (saksa) "Perekond Stackelberg - 1862". Vaadatud 06.02.2014. "Vääna mõisa tulevikuperspektiivid polüfunktsionaalse keskusena. Vääna mõisa pargi rekonstrueerimise põhimõtted". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2007. Vaadatud 3. märtsil 2023. "Beethoven-Haus Bonn, Ley, Band II, Nr. 303: Josephine Gräfin Deym von Stritetz, geb. von Brunsvik (1779-1821)". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 29. mail 2009. Barry Cooper: Beethoven (The Master Musicians Series), Oxford University Press US 2008, ISBN 0195313313 lk. 409-410 Stewart Gordon: Beethoven: Piano Sonatas, Volume 3, Alfred Publishing, 2008, ISBN 0739045520 lk. 5 "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland" Starke. Görlitz. 1930 lk. 314 (saksa) "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland" Starke. Görlitz. 1930 lk. 313 (saksa) "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland" Starke. Görlitz. 1930 lk. 677 (saksa) Christoph Adam von Stackelberg Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Astra Mõistlik

Astra Mõistlik (sündinud 10. detsembril 1983) on eesti moekunstnik. Ta on lõpetanud 2000. aastal Valjala Põhikooli ja 2003. aastal Kuressaare Gümnaasiumi. 2006. aastal lõpetas ta Tallinna Kõrgema Tehnikakooli ja 2009. aastal Eesti Kunstiakadeemia kunsti ja kultuuriantropoloogia magistriõppe. Samast aastast õpib Tartu Ülikooli pedagoogikateaduskonnas. Ta on tuntust kogunud Valjala kihelkonna rahvarõiva mustri edastamisega eri meediumide kaudu, näiteks kollektsioon "Burgaa", näitus "Kikerikiik". Ta on Eesti Moekunstnike Ühenduse liige ja osaleb ühenduse näitustel, millest seni tuntuim on EXPO 2010 Hiinas. Tema ema on Valjala Põhikooli direktor Aive Mõistlik. Vilistlased. Valjala Põhikooli veebisait. "Tere taas, armas kool!", Kaja, august 2006 "Kikerikiik" tuli Eesti muuseumide näituste festivalil kolmandaks, Meie Maa, 2. oktoober 2010 Heidi Hanso, Valjala neiu üritab läbilööki Eesti moetaevas, Meie Maa, 17. mai 2008 Ivika Laanet, "Kikerikiik" läks rändama, Saarte Hääl, 27. jaanuar 2011 Ene Kallas, Astra Mõistlik: moekunstnik on ilus amet, Meie Maa, 15. märts 2011
Eestimaa Põllumajanduse ja Tööstuse AS Estakland

Eestimaa Põllumajanduse ja Tööstuse Aktsiaselts Estakland oli 21. septembril 1923 baltisakslaste Gotthard Schilling, Eduard Glanström ja Leonhard Krusenstjern poolt I Eestimaa Põllumajanduse Ühisuse järglasena asutatud majandusettevõte. Ettevõtte esindused asusid: Tallinnas Sadama 1, Tartus Narva 3, Rakveres Vaksali 32, Viljandis Tartu 1-A, Petseris Tartu 3. 14. juunil 1935 valiti aktsionäride peakoosolekul AS-i juhatus: Philipp Wolff, Arved Bachmann, Nicolas Behr, Roman Ungern-Sternberg, direktori-kandidaatideks: Franz Heinicke, Elisabeth Gebauer, revisjonikomisjoni: Carl Dehn, Ernest Rosen, Erich Schilling, Richard Staden, advokaat Berend Wetter-Rosenthal, AS Rotermanni Tehased direktor http://eag.vanatehnika.ee/ewestakland.html (vaadatud 23.03.2013) Eesti Autoajaloo leheküljed (vaadatud 23.03.2013)
Maardu FK Olümpia

Maardu Olümpia on endine Eesti jalgpalliklubi. Enne 1998. aasta hooaega muudeti nime seoses uue sponsoriga Levadia OÜ võeti nimeks Maardu Levadia. Hooaja lõpus, oktoobris, võttis Viktor Levada klubi täielikult üle ja lõi uue klubi Maardu FC Levadia. Klubi mängis Meistriliigas 1992. aastal Maardu FK nime all. Hooaja lõpus sai nimeks Maardu Olümpia.
Leetseljak

Leetseljak (ka lee, kõnekeeles leetselg) on madal ja lauge, pikliku kujuga liivavall jões (ülaosa madalveega veest väljas) või rannalähedases meres (rannajoonega enam-vähem rööbiti). Rannabarr "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 13.03.2019) Eesti entsüklopeedia. 5, Konj-lõuna / (peatoimetaja Ülo Kaevats). Tallinn : Valgus, 1990. Lk. 464
Ürgorg

Ürgorg on "viimasel jääajal" (Weichseli jäätumise ajal) või enne seda tekkinud lai sügav org, mille on uuristanud jääsulamisvesi liustiku serva lähedal.. Ürgorge liigitatakse radiaalseteks ürgorgudeks (moodustunud liustiku servaga risti) ja marginaalseteks ürgorgudeks (moodustunud liustiku servaga rööbiti). Eestis on ürgorge kõige rohkem Lõuna-Eestis.. Eesti entsüklopeedia. 10, Türi-Y / (peatoimetaja Ü. Kaevats). Tallinn : Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998. Lk. 655 Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala / Eesti Loodus, 2004/3 Tallinn Mustkivi ja Mustakivi vahel / Eesti Loodus, 2005/6 Poruni ürgorg paljandite ja põlisloodusega / Eesti Loodus, 2007/4 Geoloogilisi üllatusi Voka klindilahest / Eesti Loodus, 2007/9 Unustatud Irboskamaa elavad maastikud / Eesti Loodus, 2007/11 Kus algab Võrumaa? Kas üldse lõpeb ta… / Eesti Loodus, 2008/6 Looduskaitse Võrumaal / Eesti Loodus, 2008/6
Katapõõsas

Katapõõsas (Catha edulis) on kikkapuuliste sugukonda kuuluv igihaljas põõsas või puu. Katapõõsas on 2–2,5 m kõrgune. Lehed paiknevad õitsevatel okstel vastakuti, muidu vahelduvalt. Lehed on nahkjad, 3–12 cm pikad, ovaalsed või elliptilised, täkilise või hambulise servaga, pealt läikivad ja oliivrohelised, vanemad lehed võivad olla punakasvioletsed. Väikesed helekollased õied kasvavad kobarates. Korjatud lehed tuleb 24 tunni jooksul ära tarvitada. Katapõõsas pärineb Ida-Aafrikast (Etioopiast, Keeniast), Lõuna-Araabiast (Põhja-Jeemenist) ja Põhja-Madagaskarilt. Katapõõsale meeldib kasvada kõrgustikualadel.  Pikemalt artiklis Katapõõsa lehed Noored võrsed ja lehed keeratakse banaanilehte, paberisse või kilesse, et need enne kasutamist ära ei kuivaks. Neid võib ka panna sügavkülma või ära jahvatada. Lehti näritakse või neist tehakse teed või pastat. Lehtedest võib mee ja suhkru lisamisel teha ka maiustusi. Samuti segatakse neid kohvi hulka. Kuivatatud lehte võib suitsetada paljalt või hašiši hulka segatuna. Kata lehti näritakse mõned minutid ja hoitakse suus nagu närimistubakat, mida aeg-ajalt näkitsetakse või neelatatakse. Kata mõjutab tõenäoliselt kolinergilisi ja adrenergilisi närviimpulsse. Kata toime põhineb suures osas katinoonil, mis stimuleerib serotoniini, dopamiini ja norepinefriini vabanemist, mistõttu kata toimib stimulandina. Kata ergutab meeli, parandab füüsilist vastupidavust ja keskendumisvõimet, kõrgendab meeleolu ning vähendab une- ja toiduvajadust. Kata on ka pikaajalise toimega valuvaigisti, mille toime võib kesta poolest tunnist ööpäevani. Islamimaades kasutatakse katat suhtlemis- ja esinemisoskuse parandamiseks, samuti peetakse seda armurohuks ning võetakse masenduse, peavalu, gonorröa, maovaevuste, maohaavandite, köha, astma ja palaviku korral. Kata põhjustab erutust, ängistust, maaniat, isutust, pupillide laienemist, hüperaktiivsuse suurenemist, vererõhu ja kehatemperatuuri tõusu, mao-, kurgu-, ja söögitorupõletikku, seedetrakti haavandeid, maksa- ja neerukahjustusi, bronhiiti, vähki, migreeni ja ajuverejooksu. Kata omamine on Eestis karistatav. S. Piippo, U. Salo, Meelte ja tunnete taimed, Tallinn: Kirjastus Varrak, 2007 MTA ametnikud pidasid kinni rekordilise koguse khati taimi Khat Timeline
Juvian

Juvian (vene keeles Иувиан; kodanikunimega Ivan Petrovitš Krasnoperov, vene Иван Петрович Красноперов; 24. jaanuar 1880 – 13. november 1957) oli vene õigeusu munk, kes avaldas 1930. aastatel mõju tulevase Moskva patriarhi Aleksius II vaimulikule arengule. Ivan Krasnoperov oli hilisema õigeusu pühaku Kroonlinna Joanni vaimulik õpilane, kes astus viimase õnnistusel 1899. aastal Valamo kloostrisse. Kloostris töötas ta aastakümneid arhivaarina. Aastatel 1938–1939 pidas ta regulaarselt kirjavahetust sel perioodil kloostris palverännakutel käinud noore Aleksei Ridigeriga, kes on teda hiljem korduvalt oma mälestustes meenutanud. Juvian veetis Alekseiga aega ka kloostris, tutvustades talle sealset elukorraldust ja õpetades austust kiriku traditsioonide vastu. 1940. aastal korraldas isa Juvian Valamo kloostri arhiivi evakueerimist Nõukogude vägede okupeeritud aladelt Soomesse Heinävesi valda uude Valamo kloostrisse. Alates 1947. aastast oli ta uue kloostri raamatukoguhoidja. Juviani ja Aleksiuse kirjavahetus oli kaua aega viimase valduses. Pärast Valamo kloostri taastamist Venemaal loovutas patriarh Aleksius II kirjad kloostri eesseisjale Pankratile kasutamiseks kloostri publikatsioonides. Никитин, Валентин. Святейший Патриарх Алексий II: Жизнь и деяния во славу Божия. Москва: Астрель, 2009. Стр. 41–45, 50.
Nahuad

Nahuad, ka nauad, on lähisugulaskeeli kõnelev indiaani rahvaste rühm Kesk-Ameerikas, peamiselt Mehhikos. Tuntuimad nahua rahvad, asteegid ja tolteegid, olid peamised Kesk-Ameerika vanade kultuuride kujundajad. Nahuade koguarvuks hinnatakse 2,5 miljonit, kellest 1,5 miljonit kõneleb nahua keelt ja ülejäänud ainult hispaania keelt. Ameerika vanad kõrgkultuurid
Nardieepos

Nardieepos on kaukaasia rahvaste (osseedid, kabardid, tšerkessid, abhaasid jt) eepos. Nimetus tuleb kangelastest, keda nimetatakse nartideks. "Nardid. Põhja-Osseedi rahva eepos". Tõlkinud Elbert Tuganov. Tallinn: Varrak, 2005. "Imekaunis Gunda. Lugu abhaasi nardi-eeposest 'Kangelase Sasrõkva ja tema üheksakümne üheksa venna seiklused'". Tõlkinud Urmas Sutrop. Raamatus "Maailma kõige ilusam naine. Lumivalgukeste lood", lk 75-77. Tallinn ja Tartu: EKSA ja EKM Teaduskirjastus, 2018. "Nardid"
Silverstein

Silverstein on viieliikmeline Kanada bänd, mis viljeleb post-hardcore muusikat. Silverstein alustas tegevust 2000. aasta jaanuaris. Nad on välja andnud 11 stuudioalbumit. Ansambli koosseis püsis muutumatuna üksteist aastat, 2001. aasta detsembrist kuni 2012. aasta septembrini. Ansambel saavutas mõõduka edu oma teise stuudioalbumiga "Discovering the Waterfront". Silverstein'i albumeid on müüdud ​​üle miljoni eksemplari. Silverstein'i muusikat on kirjeldatud kui post-hardcore, emo, screamo, indie rock ja hardcore punk. Shane Told – laul, kitarr Paul Marc Rousseau – kitarr Josh Bradford – kitarr Bill Hamilton – basskitarr, taustalaul Paul Koehler – trummid Albumid When Broken Is Easily Fixed (2003) Discovering the Waterfront (2005) Arrivals & Departures (2007) A Shipwreck in the Sand (2009) Rescue (2011) Short Songs (2012) This Is How the Wind Shifts (2013) I Am Alive in Everything I Touch (2015) Dead Reflection (2017) A Beautiful Place to Drown (2020) Misery Made Me (2022) Kogumikalbumid 18 Candles: The Early Years (2006) Redux: The First Ten Years (2019) Redux II (2020) Kontsertalbumid Decade (Live at the El Mocambo) (2010) LIVE: When Broken 15 Easily Fixed (2019) Live At Starland Ballroom (2022) EP-d Summer's Stellar Gaze (2000) When the Shadows Beam (2002) Transitions (2010) Singlid Smile in Your Sleep (2005) Discovering the Waterfront (2006) My Heroine (2006) If You Could See into My Soul (2007) Still Dreaming (2008) Vices (2009) The Artist (2011) Stand Amid the Roar (2012) Massachusetts (2013) A Midwestern State of Emergency (2015) Ghost (2016) Retrograde (2017) The Afterglow (2017) Bankrupt (2021) It's Over (2021) Ultraviolet (2022) Die Alone (2022) Live Like This (2022) Poison Pill (2023) Take It Back (2024)
Njamvesid

Njamvesid (varem ka vanjamveesid) on idabantude hulka kuuluv rahvas. Nad on Tansaania suurim rahvas. Nad elavad peamiselt riigi lääneosas Victoria ja Rukwa järve vahelisel kiltmaal. Njamveside seas on levinud nii hõimuusundid kui ka islam ja kristlus.
Nogaid

Nogaid on turgi rahvas Põhja-Kaukaasias Nogai stepis. Kõnelevad nogai keelt, mis kuulub turgi keelte kõptšaki-nogai rühma. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 90 666 nogaid. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 103 660 nogaid. Nogaid elavad tänapäeval Dagestanis, Stavropoli krais, Tšetšeenias, Karatšai-Tšerkessias ja Astrahani oblastis. Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 5 nogaid. Nogai hord Krimmi khaaniriigi koosseisus olnud nogailaste Suurhord, mis lagunes 18. sajandil Cedişkuli hordiks, Belgorodi hordiks (Bucaki hord), Cedsani hordiks ja Cemboiluki hordiks[1]; Kubani hord Kaspia hord "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 7. septembril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Päring Statistikaameti andmebaasist З.Б. Кипкеева, КОНЕЦ НОГАЙСКОЙ ОРДЫ:МИГРАЦИИ И РАССЕЛЕНИЕ НА СЕВЕРНОМ КАВКАЗЕ, "Новый исторический вестник", 2007 №1(15)
Nuubialased

Nuubialased on Niiluse orus Aswāni ja 5. kärestiku vahel elav rahvas, vanaaja Nuubia elanike järeltulijad. Kujunenud vanaegiptuse, neegri ja araabia rahvaste segunemisel[viide?].
Shane Told

Shane Matthew Told (sündinud 13. veebruaril 1981 Scarborough's) on Kanada muusik, ansambli Silverstein laulja ja kitarrist. Silversteini liige on ta olnud alates 2000. aastast.
Oiraadid

Oiraadid on rahvas Mongoolias, Hiinas ja Kalmõkkias. Oiraadi keel on lähedane kalmõki keelele. Rahva nimetus tähendab tõenäoliselt 'metsainimest'. Teise versiooni järgi võib nimetuse tõlkevaste olla 'lähedane'. M.Sanjdorj, History of the Mongolian People's Republic, Volume I, 1966
Oriad

Oriad on rahvas Indias, Odisha osariigi põliselanikud. Usundilt on oriad hinduistid. Nad räägivad oria keelt. Nende arv on umbes 30 miljonit.
Orotšid

Orotšid (endanimetus nani) on tunguusi-mandžu rahvas Venemaal Habarovski krais Amuuri alamjooksul. Elasid varem Tatari väina ääres. Orotšeid oli 1970. aasta andmetel 1100. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli neid 686. Mandžu keelte hulka kuuluvat orotši keelt räägib umbes 100 eakat inimest. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 596 orotši. Antropoloogiliselt on orotšid mongoliidid tugevate baikali tüübi tunnustega. Orotši keel kuulub tunguusi-mandžu keelte lõunarühma. Tänapäeval on orotšid peaaegu täielikult vene keelele üle läinud. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oskas Venemaal orotši keelt ainult 8 inimest. Keeleteadlaste väitel suri viimane orotši keele kõneleja 2008. aastal. Orotšide traditsioonilised tegevusalad on olnud küttimine ja kalapüük. "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 23. juunil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. detsember 2019. Vaadatud 19. juulil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://jazykirf.iling-ran.ru/list_2022.shtml Orotšid Vene Impeeriumi rahvaste punases raamatus (inglise keeles)
Rooside sõda (telesaade)

"Rooside sõda" on telesaade: koguperemäng, kus võistkonnad peavad arvama ära küsimuste kõige populaarsemad vastused. Inglise keeles on selle saateformaadi nimi "Family Feud". Eestis on selles formaadis telesaadet tootnud Teet Margna alates 2004. aastast. Esimene aasta näitas seda TV3 ja hiljem Kanal 2 aastatel 2005–2007, 2008–2009, 2010–2011 ja 2012-2019. 2019. aastast näitab saadet taas TV3. Saatejuht on Kristjan Jõekalda. Saate esimeses pooles arvavad kaks eesti kolme- või neljaliikmelist perekonda ära eesti rahva poolt pakutud kõige populaarsemaid vastuseid küsimustele. Esimese küsimuse puhul arvatakse ära kuut, teisel viit ja kolmandal nelja populaarsemat vastust. Teisele küsimusele õigesti vastanud perekond saab endale auhinnaks kiirloterii. Teises saatepooles läheb enim punkte teeninud perekond lõpumängu. Lõpumängu pääsenud perekonnal on võimalik kettaga keerutada 1000, 2000, 3000, 5000 või 10 000 eurot. Peale seda peab kaks liiget perekonnast vastama lõpumängus viiele küsimusele. Võitmiseks peab perekond 10 vastusega täis saama 200 punkti. Võitmise korral liidetakse kettaga keerutatud võidusummale eelneva mängu jooksul kogutud raha. "Rooside sõda" Teet Margna kodulehel
Kohtla-Järve FC Lootus

Kohtla-Järve FC Lootus (aastail 2004–2005 Alutaguse Lootus) oli Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn oli Kohtla-Järve ja -väljak Spordikeskuse staadion. Klubi mängis hooajal 2009 Esiliigas. 1. novembril 2009 kindlustas klubi mängus Kiviõli Tamme Auto vastu pääsu Meistriliigasse hooajaks 2010. 2010. hooaeg lõpetati viimase kohaga ning langeti tagasi Esiliigasse. 2012. aastal ühines ta klubiga Kohtla-Järve JK Alko ning moodustati Kohtla-Järve JK Järve. Kohtla-Järve FC Lootus EJL-i kodulehel
Oma Keel

Oma Keel on keeleajakiri Eestis, mida annab välja Emakeele Selts ning mis ilmub alates 2000. aasta sügisest. Kui kõik teised enne 2000. aastat Eestis ilmunud keeleajakirjad olid filoloogide teadusajakirjad (Keel ja Kirjandus, Linguistica Uralica) või keskendunud murretele (Kodumurre), siis Oma Keel oli esimene kõigile keelehuvilistele mõeldud ajakiri. Ajakiri levitab mõtteviisi, et eesti keel ei ole ainult kirjakeel ega ka ainult kohalikud murded, vaid paljude keelekujude keeruline süsteem. Propageeritakse suuremat sallivust teiste keelekujude – oma keelte – suhtes, kuid samas näidatakse, et igal keelekujul on oma normid ning ühiskonnas oma kindel koht ja aeg. Kesksel kohal ajakirjas on kirjakeele hoole, sest kirjakeel on tänapäeva ühiskonnas kõige olulisem keelekuju. Tutvustatakse asutusi, kus tegeldakse eesti keelega, räägitakse tuntumatest keeleteadlastest ja sellest, millega nad tegelevad. Igas numbris tutvustatakse uusi keeleraamatuid ning esitatakse keelesündmuste kroonika. Kirjutiste valikul ja ainestiku esitusviisil peetakse eriti oluliseks, et kõik see oleks huvitav, vajalik ja jõukohane ka gümnaasiumiõpilastele. Oma Keel ilmub kaks korda aastas. Oma Keelest Emakeele Seltsi kodulehel Oma Keele ajaloost
Oto-mange keeled

Oto-mange keeled on Kesk-Ameerika indiaani keelkondade rühm (hõimkond) või samadest keelerühmadest moodustuv keelkond. Sellesse kuuluvad mange ehk tšoroteegi keeled (mange, tšiapaneegi), otomi keeled (otomi, masahua, pame), popoloka keeled (popoloka, tšotšo, masateegi), misteegi keeled (misteegi, trike, kuikateegi, amusgo), tšinanteegi keeled ja sapoteegi keeled (sapoteegi, tšatino). Mitmed oto-mange keeled on toonikeeled (näiteks eristatakse trike keeles 5 tooni). Mehed kasutavad ka vilekeelt.
Valga FC Warrior

Mitte segi ajada jalgpalliklubiga Valga Lokomotiiv Valga FC Warrior on 1990. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis esindab Valga linna. 2005. aasta lõpus ühinesid nad FC Valgaga (endine Valga Lokomotiiv) ning said nende koha Meistriliigas. Duubelmeeskond FC Valga Warrior II hakkas mängima II liigas. FC Valga ja FC Valga Warrior ühinesid Soccernet, 29. november 2005 Valga FC Warrior EJL lehel
Paapuad

Paapuad on Lääne-Melaneesia algasukad Uus-Guineal, vähesemal määral Bismarcki ja Saalomoni saartel. On lähedased melaneeslastele, keelelt ja kultuurilt tugevalt killustunud. Ambulased