laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
FreeBSD

FreeBSD on tasuta UNIXi-laadne operatsioonisüsteem, mis põlvneb AT&T UNIX-ist läbi BSD. See ei ole UNIX-i kloon, kuid on kavandatud ja töötab UNIXiga sarnaselt. FreeBSD-d peetakse robustseks ja töökindlaks, seetõttu kasutatakse seda töökindlust nõudvates kohtades serveritena. FreeBSD on täielik operatsioonisüsteem. Tuum, draiverid ja kasutajaliidesed, näiteks kesta hoitakse samas lähtekoodi muudatusi jälgivas puus. Linuxi distributsioonide puhul arendatakse tuuma, kasutajaliideseid ja rakendusi eraldi ning pakendatakse siis eri viisidel. Tavakasutajale on suunatud FreeBSD-l põhinev TrueOS, varasema nimega PC-BSD. Suurem osa tarkvarast, mis töötab Linuxiga, töötab ka FreeBSDga. The FreeBSD Copyright "FreeBSD Copyright and Legal Information". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. aprill 2010. Vaadatud 12. mail 2010. Nearly 2 Million Active Sites running FreeBSD, Netcraft Marshall Kirk McKusick: An Overview of Security in the FreeBSD Kernel FreeBSD Kernel Internals, Dr. Marshall Kirk McKusick Ametlik koduleht FreeBSD käsiraamat, veebiarhiiv FreeBSD software / ports online August 15, 2012, FreeBSD and Mobile Broadband, TechNotation
Viktoria Rebensburg

Viktoria Rebensburg (sündinud 4. oktoobril 1989 Kreuthis) on Saksamaa mäesuusataja, olümpiavõitja (2010). Rebensburg tuli juunioride maailmameistrivõistlustel 2008. aastal Formigalis ülisuurslaalomis ja 2009. aastal Garmisch-Partenkirchenis nii ülisuurslaalomis, kui ka suurslaalomis juunioride maailmameistriks. Lisaks sai ta juunioride MM-il 2008. aastal veel suurslaalomis hõbemedali ja kiirlaskumises pronksi. Täiskasvanute rahvusvahelisel tippvõistlusel osales Rebensburg esimest korda 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Åres ja sai suurslaalomis kaheksanda koha. Kaks aastat hiljem 2009. aasta MM-il Val-d'Isère'is oli ta suurslaalomis üheksas ja ülisuurslaalomis kümnes. Järgmisel aastal 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris tuli Rebensburg suurslaalomis olümpiavõitjaks. Maailma karikasarjas osales Rebensburg esimest korda 15. detsembril 2006 Reiteralmis Alpi kahevõistluses; ta pidi katkestama slaalomis, kuna sõitis rajalt välja. 2007. aasta veebruaris toimunud Sierra Nevada MK-etapil jõudis ta esimest korda punktikohale, 30 parema hulka, kui oli suurslaalomis kolmeteistkümnes. Esimese poodiumikoha sai ta 2009.–2010. aasta maailma karikasarja arvestuses 24. jaanuaril 2010 Cortina d'Ampezzos suurslaalomis, kui oli teine. Esimese võidu sai ta MK-etapil 23. oktoobril 2010 Söldenis, kui võitis suurslaalomi. 2010 Vancouveris olümpiavõitja suurslaalomis 2014 Sotšis pronksmedal suurslaalomis 2015 Beaver Creekis hõbemedal suurslaalomis 2019 Åres hõbemedal suurslaalomis 2008 Formigalis juunioride maailmameister ülisuurslaalomis hõbemedal suurslaalomis pronksmedal kiirlaskumises 2009 Garmisch-Partenkirchenis juunioride maailmameister suurslaalomis juunioride maailmameister ülisuurslaalomis Üldkarikas 3. koht: 2016, 2018 Suurslaalomi karikas 1. koht: 2011, 2012, 2018 2. koht: 2016 3. koht: 2013 Viktoria Rebensburg on osalenud (seisuga 16. veebruar 2019) 236 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 44 korda, millest 16 korral kõige kõrgemale astmele. Viktoria Rebensburgi koduleht Viktoria Rebensburg FIS-i kodulehel (fis-ski.com) Viktoria Rebensburg Alpine Ski Database kodulehel Viktoria Rebensburg ski2b.com kodulehel Viktoria Rebensburg vancouver2010.com kodulehel
Robin Juhkental

Robin Juhkental (sündinud 20. mail 1988 Tallinnas) on eesti poplaulja, raadiosaatejuht ja meemitegija. Ta on ansamblite Malcolm Lincoln, Metro Luminal ja Robin Juhkental & The Big Bangers solist. Ansambli Malcolm Lincoln koosseisus võitis ta 2010. aastal Eesti Laulu võistluse ja esines Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laulnud ka noortebändides Speed King ja Fond (Noortebänd 2007 2. ja 3 koht). Raadio 2-s on ta juhtinud saateid ''Hommik'' ja ''R2 Pulss''. Ta on õppinud Tallinna Kivimäe Põhikoolis, Tallinna Nõmme Gümnaasiumis ja Tallinna Tehnikakõrgkoolis. Ta on osalenud telesaadetes "Kaks takti ette" (2007), "Eesti otsib superstaari" ja "Õnne 13" ning mänginud seriaalis "Nurjatud tüdrukud". Niineste, Mart (30. aprill 2010). "Robin Juhkental Eurovisioni ei karda ja võistlust üle ei hinda". Eesti Päevaleht. Vaadatud 02.01.2021. Mart Niineste, "Tassike teed Robin Juhkentaliga", Eesti Päevaleht, 13. veebruar 2010 Juhkental Instagramis Juhkentali artistiprofiil Juhkentali muusikakanal
Mobiil-ID

Mobiil-ID on Eesti Vabariigi elektrooniline teenus, mis võimaldab mobiiltelefoni abil isikut tuvastada ja dokumente digiallkirjastada. Mobiil-ID abil saab teha internetis samu toiminguid kui ID-kaardiga. Mobiil-ID sertifikaadid kehtivad 5 aastat nagu ID-kaardilgi. Pärast seda tuleb mobiiltelefonil SIM-kaart vahetada (telefoninumber ei muutu). Mobiil-ID eeliseks ID-kaardi ees on võimalus kasutada seda arvutiga, millel puudub ID-kaardi luger ja selleks vajalik tarkvara. Samuti ei pea ID-kaarti kaasas kandma. Alates 01.02.2011 välja antud Mobiil-ID on riiklik digitaalne isikutunnistus. Mobiil-ID on kasutusvalmis igal pool maailmas, kus on mobiililevi. Kasutajal ei ole vaja arvutiga ühendatud ID-kaardi lugerit, seda asendab mobiiltelefon. Kasutajal ei ole vaja arvutis ID-kaardi tarkvara. Mobiil-ID tarkvara on paigaldatud kasutaja mobiiltelefoni. Eestis on tänaseks välja töötatud e-teenused (nt Eesti pankade mobiilipangad), mille kasutamiseks piisab mobiiltelefonist ja Mobiil-ID’st. Kasutajal ei ole vaja meeles pidada erinevaid kasutajanimesid ja paroole, kaasas kanda paroolikaarte ega PIN-kalkulaatoreid. Piisab Mobiil-ID PIN1 ja PIN2 koodide meeldejätmisest. Mobiil-ID kasutamiseks sobivad kõik tänapäevased mobiiltelefonid. Mobiil-ID turvalisus on võrdne ID-kaardi turvalisusega. Isiku tõendamine ning digitaalallkirja andmine Mobiil-ID abil on kaitstud kõrge turvatehnoloogia ja vastavate PIN-koodidega. Andmevahetus mobiiltelefoni ja e-teenuse keskkonna vahel toimub üle krüpteeritud ühenduse. Mobiil-ID väljaandmine toimub isikut tõendavate dokumentide seaduse alusel ja vastavuses digitaalallkirja seadusega ning isikusamasuse kontrollimise osas järgitakse sama rangeid infotehnoloogilisi ja organisatsioonilisi nõudeid, nagu ID-kaardi väljastamiselgi. Mobiil-ID sertifikaadi hankimiseks tuleb pöörduda Mobiil-ID teenust pakkuva mobiilside operaatori poole, kellelt on võimalik saada Mobiil-ID toega SIM-kaart. Mobiil-ID kasutamiseks tuleb SIM-kaart aktiveerida. Mobiil-ID sertifikaati antakse välja vastavalt digitaalallkirja seadusele. Mobiil-ID kasutamine ei mõjuta telefoninumbrit ega muid viimasega seotud teenuseid. "Isikutuvastus ja digiallkirjastamine mobiiltelefonis". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. märts 2010. Vaadatud 13. märtsil 2010. "Mobiil-ID". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2011. Vaadatud 13. märtsil 2010. https://web.archive.org/web/20111127224055/http://mobiil.id.ee/mis-on-mobiil-id Mis on Mobiil-ID https://web.archive.org/web/20111127224055/http://mobiil.id.ee/mis-on-mobiil-id Mobiil-ID on turvaline "Kuidas saab Mobiil-ID?". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. november 2010. Vaadatud 13. märtsil 2010. Mobiil-ID Tee endale Mobiil-ID E-teenused Isikutuvastus ja digiallkirjastamine mobiiltelefonis Riik andis rohelise tule: peagi saab mobiil-ID kohe näotuvastusega aktiveerida, Geenius, 22. veebruar 2019
MINIX

MINIX on Andrew Tanenbaumi loodud pisike operatsioonisüsteem. Ta lõi MINIX-i kui näidise operatsioonisüsteemist oma raamatu "Operating Systems: Design and Implementation" (1987) tarvis. Raamat sisaldas 12 000 rida MINIX-i koodi ja lisaks sai lähtekoodi kaasa ka flopil. MINIX loodi ühilduma IBM PC-de ja IBM PC/AT arvutite jaoks, sest need oli siis kõige levinumad ja Tanenbaumile ka kättesaadavad. Hiljem lisandus muidki arhitektuure.[viide?] Praegu on kasutusel MINIX 3 versioon, mille valmimisest anti teada 2005. aastal. Nagu ka eelmised versioonid, on ka tema eesmärk tegelikult tutvustada õpilastele ja huvilistele operatsioonisüsteemi ehitust. Seda on võimalik nüüd ka näiteks LiveCD-na kasutada või siis kuvatõmmistega vastavatel emulaatoritel käivitada.[viide?] Linus Torvalds kasutas ja hindas MINIXit, kuid tema loodu erines MINIXist päris palju. Võrreldes Linuxiga on MINIXi suurimaks erinevuseks tuuma ülesehitus. Linux kasutab monoliit tuuma, MINIX aga mikrotuuma. Tannenbaumi-Torvaldsi debatis ei kiitnud Tannenbaum seda otsust heaks ja veel 2006. aasta mais õigustas ta mikrotuuma kasutamist. Kuna Linuxit arendati algselt MINIXis, siis päris Linux mitmed MINIXi omadused, nagu näiteks failisüsteemi.[viide?] Kenneth Brown Alexis de Tocqueville Instituudist üllitas 2004. aasta mais raamatu "Samizdat", kus ta väitis, et suur osa Linuxi tuuma koodist kopeeriti MINIXi koodist. Süüdistused lükati üleüldiselt ümber, Andrew Tanenbaum kritiseeris Kenneth Browni ja kirjutas pika vastuväite oma isiklikule veebilehele. Ajal, kui esimene MINIX ilmus, loeti selle litsentsi suhteliselt liberaalseks. Andrew Tanenbaum soovis kohe algul, et MINIXi lähtekood oleks kõigile vabalt kätte saadav. Seda selleks, et õpilastel ja raamatu kasutajatel oleks võimalik vabalt koodi uurida, muuta ja uusi programme arendada. Algul ei nõustunud sellega raamatu kirjastajad. Nimelt nad ei tahtnud, et raamatus oleks midagi sellist liidetud, mida kasutajad võivad ise kopeerida (näiteks lähtekood). Nii lahendati algul olukord nii, et MINIX-i litsentsitasu liideti raamatu hinnale. See muutis ka võimatuks MINIXi kasutamise vabalt jagatava operatsioonisüsteemi alusena. Kuid kui 1990. aastate alguses ilmusid Linux ja 386BSD operatsioonisüsteemid, siis õnnestus lõpuks ka MINIX muuta vabaks tarkvaraks.[viide?] Aprillis 2000 muutus MINIX vabaks/avatud tarkvaraks lubava vaba tarkvara litsentsi alusel, aga selleks ajaks oli MINIX oma võimalustelt teistest operatsioonisüsteemidest maha jäänud ja paljud entusiastid olid 1990. aastatel selle asemel Linuxile või mõnele BSD variandile üle läinud. Nii on MINIX praegused kasutajad peamiselt üliõpilased või hobikasutajad.[viide?] Equinox Desktop Environment Tanenbaum-Torvalds Debate: Part II Samizdat:And Other Issues Regarding the ëSourceí of Open Source Code Tanenbaum, Andrew S. 'Some Notes on the "Who wrote Linux" Kerfuffle' Tanenbaum, Andrew S. 'MINIX 3 FAQ' "MINIX 3 - License". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuni 2007. Vaadatud 15. märtsil 2010. Ametlik MINIX 3 koduleht MINIXi ajalugu Andrew S. Tanenbaumi kirjutatuna
Andrew Tanenbaum

Andrew Stuart Tanenbaum (sündinud 16. märtsil 1944 New Yorgis) on ameerika infotehnoloog. Ta on UNIXi-laadse operatsioonisüsteemi MINIX autor. Ta kirjutas MINIX-i oma üliõpilastele õppeotstarbel ja avaldas selle 1987. Nimi tuleb sõnadest MINi-unIX. MINIX oli Linus Torvaldsile eeskujuks Linuxi loomisel 1991. Tanenbaum sündis New Yorgis ja kasvas üles selle eeslinnas White Plainsis, kus lõpetas kohaliku keskkooli. Tema isapoolne vanaisa sündis Horostkivis, mis tänapäeval asub Ukrainas Ternopili oblastis. Tanenbaum lõpetas 1966 Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi bakalaureusekraadiga füüsikas ja 1971 California Ülikooli Berkeleys doktorikraadiga astrofüüsikas. 1981. aasta paiku lõi Tanenbaum Amsterdami kompilaatorite tööriistakasti, mis toetas mitut programmeerimiskeelt ja võimaldas ühes keeles kirjutatud programme käivitada teiste keelte kompilaatoritel. Tanenbaum haldas seda kuni versioonini 5.5. Ta õpetas Amsterdami Vabas Ülikoolis arvutite arhitektuuri ja operatsioonisüsteeme kuni 2014. aastani, mil temast sai emeriitprofessor. Ta on kirjutanud kogu maailmas tuntuks saanud õpikuid infotehnoloogia teemal[viide?]. 2004 lõi ta saidi Electoral-vote.com, mis ennustab USA üleriigiliste valimiste võitjaid. Professor Andrew S Tanenbaum Andy Tanenbaumi mõtted Linuxist, O'Reilly Online Catalog, 29. jaanuar 1992. ISBN 1-56592-582-3
Odyssey: The Definitive Collection

"Odyssey: The Definitive Collection" on 2003. aastal ilmunud kreeka helilooja ja artisti Vangelise teoste kogumik. 1. Pulstar (5:24) 2. Hymne (2:43) 3. Chariots of fire (3:31) 4. Missing (3:57) 5. Love theme from Blade runner (4:54) 6. End titles from Blade runner (4:10) 7. The tao of love (2:19) 8. Theme from Antarctica (3:52) 9. Theme from Cavafy (2:49) 10. Opening titles from Mutiny on the Bounty (3:52) 11. Conquest of Paradise (6:08) 12. La petite fille de la mer (5:54) 13. L'enfant (4:57) 14. Anthem - FIFA World Cup 2002 (2:58) 15. Celtic dawn (4:06) 16. Movement 1 from Mythodea (5:23) 17. I'll find my way home (4:30) 18. State of independence (4:59)
Äge nefriitiline sündroom

Äge nefriitiline sündroom on haigus, mille korral esinevad mõõdukas proteinuuria, äge hematuuria ja GFK vähenemine. Ägedal nefriitilisel sündroomil saab eristada mitut alavormi: Äge streptokokkinfektsioonijärgne glomerulonefriit. See esineb üldjuhul väiksematel lastel. Haiguse esilekutsuv tegur on enamasti kas mumps, angiin, endokardiit või rõuged. Kaitsereaktsiooni tulemusena moodustunud antikehad kinnituvad subendoteliaalsetele antigeenidele ning see viib granulotsüütide ja trombotsüütide adhesioonile. Sellele järgneb endoteelirakkude proliferatsioon, rakkude tursumine ning GFK vähenemine. GFK vähenemine on tingitud trombotsüütidest. Haiguse käigus võib tekkida mikrotrombe, mis vähendavad verevoolu kiirust. Trombotsüüdid kahjustavad rakke ka teisel viisil. Nende degranulatsioonil vabanevad HVR ja ühend trombospondiin. Mainitud ühendid kutsuvad esile raku ultrastruktuurihäired ja võivad põhjustada raku surma. Glomerulonefriit kahjustab ka filtratsioonipinda. Tervel inimesel ei saa valgud neerupäsmakese membraani läbida, kuid ägeda nefriidiga kaasnevate patoloogiliste muutuste tõttu on membraan kahjustatud ning proteiinid on selleks võimelised. See toob endaga kaasa proteinuuria. Kiiresti progresseeruv glomerunefriit. Täiskasvanutel esineb sageli ägeda nefriitilise sündroomi raskema kuluga vorm, mis võib lõpuks viia neerupuudulikkuse kujunemisele. Selle vormi korral kinnituvad monotsüüdid ja leukotsüüdid endoteelile. Seejärel läbivad nad kapillaarseina ja hävitavad selle struktuuri täielikult HVR ja ensüümide kaasaabil. Rakkudesse vabanev fibriin põhjustab proliferatsiooniprotsessi ning tekib põletikuline reaktsioon. Esmalt päsmakese rakud sidekoestuvad ja seejärel hävivad täielikult.
Una jõgi

Una on jõgi Euroopas. Jõgi algab Dinaaridest. Ülemjooksul voolab põhja, alamjooksul pöördub kirdesse; suubub paremalt Savasse. Jõe pikkus on 207 km.
Gimsøya

Gimsøya on saar Norra meres Nordlandi maakonnas, üks Lofootidest. Pindala 46 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 696 m.
Oliver Hardy

Oliver Hardy (kodanikunimega Norvell Hardy; 18. jaanuar 1892 Harlem (Georgia), Georgia osariik – 7. august 1957 North Hollywood, California osariik) oli USA komöödianäitleja. Koos Stan Laureliga moodustas filmiajaloo tuntuima koomikutepaari Laurel ja Hardy.
SIM

SIM ehk SIM-kaart (inglise Subscriber Identification Module – 'abonendi tuvastusmoodul') on kiipkaart, millel sisalduvad andmed identifitseerivad abonendi mobiilside teenusepakkuja võrgule. Ilma SIM-kaardita ei ole terminal mobiilsidevõrgule abonendina tuvastatav ning seetõttu pole võimalik sellega ka teenuseid tarbida, kuna pole teada, keda selle eest maksustada. Erandina saab siiski ka ilma SIM-kaardita helistada standardsele hädaabinumbrile 112. Peale selle sisaldab SIM-kaart vähesel hulgal mälu telefoniraamatu ja mõningate seadete (näiteks SMS-keskuse number) hoiustamiseks. SIM-kaart sisestatakse mobiiltelefoni või muusse andme- või kõnesideterminali (näiteks GSM-modemisse). Võrgule juurdepääsuks sisaldab SIM-kaart IMSI-koodi (mis on soovi korral vabalt loetav), mida võib vaadelda kui kasutajanime, ning KI-koodi, mille aga SIM-kaart hoiab enda teada. Autoriseerimiseks saadab terminal (tavaliselt mobiiltelefon) võrku tagasi võrgu saadetud kontrollsõna, mis on SIM-kaardi poolt KI-koodiga töödeldud. Kuna mobiilsidevõrgule on KI-koodi väärtus teada, siis teostab see ise kontrollsõnaga samasuguse töötluse. Kui töödeldud kontrollsõnad ühtivad, siis loetakse autoriseering õnnestunuks ja klient lubatakse võrku. Seega on KI-koodi olemus keerulisem kui lihtsalt paroolil, pigem on see võrreldav näiteks pankade PIN-kalkulaatoritega. Lisaks võrgu juurdepääsukoodidele sisaldab SIM ka teisi koode (näiteks PIN-kood), mis on vajalikud tema enda funktsioonidele juurdepääsuks. Kiipkaart E-SIM MIDA KUJUTAB ENDAST E-SIM?, Digitark, 12. aprill 2018 sard-SIM tulekul, RIA blogi, 20. oktoober 2016 Jõulukalender, 4. päev: kuidas SIM-kaartidel suuruse järgi vahet teha ja kuidas need ajas muutunud on?, Geenius, 4. detsember 2017
Atargatis

Atargatis (Dea Syria) on Ees-Aasia jumalanna, kes kehastab viljakust ning elu looduses ja inimühiskonnas. Ta on nii sõja- kui ka armastusejumalanna nagu Ištar. Atargatise kultuskeskus oli Mabbug. Atargatise nime etümoloogia ei ole selge.
Charles Middleton

Charles Brown Middleton (3. oktoober 1874 Elizabethtown, Kentucky – 22. aprill 1949 Los Angeles, California) oli USA filminäitleja. Middletoni filminäitlejakarjäär algas 46-aastaselt ja kestis ligi 30 aastat. Ta mängis ligi 200 filmis, lisaks arvukates teatrilavastustes. Middleton töötas nooruses rändtsirkustes, vodevillides ja teatrites, enne kui ta hakkas 1920. aastast mängima filmides. Middletoni kuulsus puhkes õitsele helifilmi tulekuga. Tema pahaendeline bariton sobis hästi pahalaste rollidesse ning ta mängis sageli koos koomikute Harold Lloydi, Eddie Cantori, Bert Wheeleri ja Robert Woolsey ning Stan Laureli ja Oliver Hardyga. Ta on tuntud eelkõige Flash Gordoni filmidest, kus ta mängis 1935–1947 peategelase Flash Gordoni peamist vaenlast Halastamatut Mingi. Ta mängis ka teistes seriaalides.
Kuueteistkümnendarv

Kuueteistkümnendarv (ka heksadetsimaalarv) on kuueteistkümnendsüsteemis kujutatud arv. Selle numbrikohal saab olla 16 väärtust ehk numbrid 0-st 9-ni ja 9-st suuremate numbrite jaoks tähed A-st F-ini. Kuueteistkümnendarvud võivad olla näiteks kujul 9A2, FCC jne. Kümnendsüsteemis arv 10 on kuueteistkümnendsüsteemis A, arv 16 on 10, arv 20 on 14, arv 30 on 1E jne. Kuueteistkümnendarve kasutatakse laialdaselt informaatikas, kuna nende üks numbrikoht vastab kindlale bittide arvule – 4 bitile, seega on nende abil mugav kujutada arvutis olevaid andmeid. Arvutid opereerivad riistvara tasandil küll kahendsüsteemis, kuid kahendarvud on inimestele raskemini loetavad. Varem kasutati vähemal määral ka kaheksandarve, kuna nendegi numbrikoht vastab kindlale bittide arvule – 3 bitile.
Püha Eelkäija skiita

Püha Eelkäija skiita oli nunnaklooster Saaremaal. Vastavalt Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Põhikirjale avati 13. juunil 2009 Püha Eelkäija skiita, mis on kloostriseaduse järgi ajutiselt seotud Kreekas Dimitriadose ja Almirose metropoolias Anatoli-Agias asuva Ausa Eelkäija kloostriga. Skiita rajati Pärnu ja Saare piiskopi Aleksandri kanoonilisel nõusolekul (EAÕK PK p.20.4) EAÕK Püha Sinodi esildise alusel. Skiitas meenutatakse jumalikul liturgial kohalikku piiskoppi. Algselt asus klooster Saaremaa vallas Ööriku külas. 2012. aastal alustati kolimist Pihtla valda Reo külla. Kloostrihooneks ehitati ümber Reomäe Apostel Andrease kiriku endine preestrimaja. Kloostri uued ruumid pühitseti 9. juunil 2012 toimunud piiskoplikul liturgial. Liturgiaid toimetas skiitas preester Toivo Treima (1958–2022). Skiita eestseisja on olnud skeemanunn Theofili (Anu Siinmaa). Reomäe klooster suleti 2023. aasta märtsist, enam külalisi vastu ei võeta ning nunnad kolisid Kreeka emakloostrisse tagasi. Püha Eelkäija skiita jätkab tegevust Reomäel Meie Kirik, 9. juuni 2012. Skiita koduleht Marjam Vaher. Saaremaa nunnaklooster valmib jõuluks. Meie Maa, 30. september 2008 Heli Salong. Nunnade tulemine. Meie Maa, 12. juuni 2009 Alver Kivi. Nunnaklooster pühitseti sisse. Meie Maa, 15. juuni 2009 Raul Vinni. Nunnad seadsid end sisse. Oma Saar, 16. juuni 2009 Raul Vinni. Nunnad kolivad Öörikult ära. Saarte Hääl, 25. mai 2010
Regressioonitestimine

Regressioonitestimine (inglise keeles regression testing, ladina keeles regressio – liikumine tagasi) on üldnimetus kõikide tarkvara testimise tüüpidele, mis on suunatud vigade avastamisele varem testitud rakenduses või programmikoodis. Regressioonitestimise idee kohaselt kontrollitakse programmi uut versiooni teist korda juba olemasolevate testidega. Veenduda, et programmi uue versiooni integreerimine ei toonud endaga kaasa vigade tekkimist juba testitud koodis. Veenduda, et muutunud süsteem vastab endiselt nõuetele. Vigu, kus programm pärast muutuste integreerimist ei tööta enam nii nagu peaks, nimetatakse regressioonivigadeks (ingl regression bugs). Regressioonitestimine algatatakse pärast esimest uuendust ja lõpetatakse lõppversiooniga. Pärast iga versiooniuuendust regressioonitestide hulk suureneb. Sellepärast pikeneb ka nende täitmise aeg ja teiste ressursside vajadus. Regressioonitestimine võib koosneda ainult edukalt sooritatud testidest: ei ole mõtet kontrollida mooduli funktsionaalsust, kui eelnevas versioonis see ei töötanud. Tavaliselt kasutatakse regressioonitestimiseks testjuhtumeid (ingl test case), mis kirjutati programmi väljatöötamise alguses. Samuti on soovitatav regressioonitestid automatiseerida, sest neid on vaja kasutada programmi igas järgmises versioonis. Tihedaks automaattestimiseks kasutatakse spetsiifilist tarkvara, mis paneb teste käima teatud ajavahemiku järel. Väikeses projektis võib see toimuda pärast iga õnnestunud kompilatsiooni, suuremas projektis igal ööl või igal nädalal. Florida Tehnoloogia Instituudi tarkvaratehnika professor Cem Kaner on arvatavasti tuntuim tarkvara kasutatavuse ja testimise spetsialist. Kaner kirjeldas kolme regressioonitestimise põhitüüpi: vea regressioon (ingl bug regression) – katse tõestada, et parandatud viga tegelikult ei ole parandatud; vanade vigade regressioon (ingl old bug regression) – katse tõestada, et koodi või andmete viimane uuendus lõhkus vanade vigade parandust, n-ö vanad vead on uuesti tekitatavad; kõrvalnähu regressioon (ingl side effect regression) – katse tõestada, et koodi või andmete viimane uuendus lõhkus teisi rakenduse osi. Regressioonitestimise kohta on Cem Kaneril ja James Bachil presentatsioon "Musta kasti tarkvara testimine: Osa 11 – regressioonitestimine" (Black Box Software Testing: Part 11 - Regression Testing). Regressioonitestimine on ekstreemprogrammeerimise lahutamatu osa. Regressioonitestimist võib kasutada mitte ainult korrektsuse kontrollimiseks, vaid ka tulemuse kvaliteedi hindamiseks. Näiteks kompilaatori kirjutamise korral kasutatakse regressioonitestimist saadud koodi suuruse, selle täitmise kiiruse ja iga testi näidiste kompilatsiooni aja vaatlemiseks. "Cem Kaner" Wikipedia "Black Box Software Testing: Part 11 - Regression Testing" (inglise keeles) Cem Kaneri koduleht (inglise keeles)
UH-1 Iroquois

Bell UH-1 Iroquois on Bell Helicopter Textron valmistatud mitmeotstarbeline Ameerika Ühendriikide relvajõudude sõjaväe transpordikopter. See on üks toodetumaid ja tuntumaid sõjaväehelikoptereid maailmas. On siiani kasutusel paljudes riikides. Vananenud UH-1d asemel võeti Ameerika Ühendriikide relvajõududes kasutusele 1978. aastast kopter Sikorsky UH-60 Black Hawk.