laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tõdva vald

Tõdva vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Tõdva vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kurna valla, Nabala valla, Tuhala valla, Nabala ja Rae valdade vahel asunud, Kohila valla ja Saku valla maa-aladest. Tõdva vald moodustati maa-aladest: a) senise Kurna valla maa-alast; b) senise Nabala valla maa-alast; c) senise Tuhala valla Raudsepa nr. A-32 ja Sagari nr. A-33 talude ja seniste Nabala ja Rae valdade vahel asuvate lahus-heinamaatükkide maa-aladest; d) senise Kohila valla Kirdalu asunduse maa-alast; e) senise Saku valla maa-alast, välja arvatud Julienhof, Linsi, Kasemetsa, Männimäe nr. A-54, Tariku nr. A-55 ja Murumäe talude, maatüki nr. A-74 ja Saku metsandiku kvartaalide nr. 4–7 maa-alad. 1939. aastal oli vallas 3236 elanikku, territooriumi suurus oli 21 014,48 ha. 1939. aastal kuulusid Tõdva valla koosseisu: Järve, Lehmja, Peetri, Kurna-Mõisaküla, Saire, Vaela, Vene, Lehtse, Padi, Mäe, Luige ja Kurna-Nõmme külad, Mõigu asundus ja Lehmja asundus, Liiva alevik ja Kurna mõis, Kajamaa, Tõdva, Saku-Nõmme, Kiisa, Saku-Mõisaküla ja Kirdalu külad, Saku alevik, Metsnurga, Sõgula, Nabala-Mõisaküla, Sõmeru, Siberi, Püsso, Kurevere, Ärusta, Nabala-Nõmme, Sookaera-Metsnurga, Sookaera, Paekna, Nabala-Pealtjõe ja Nabala-Altjõe külad. Esimene vallavanem oli Rudolf Marmor, kes valiti tagasi 10. jaanuaril 1940. Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg. Vabariigi Valitsuse otsusega 27. veebruarist 1940 eraldati Tõdva vallast ja liideti Tallinna linnaga arvates 10. aprillist 1940 Kurna metsa ja Liiva kalmistu maa-ala, Risti-Liiva aleviku ehituskrundid ja raudteealune maa-ala, Saku mõisa järele oleva mõisamaakoha osa ning Mõigu mõisa järele olevate talumaade Ülemiste järve äärsed osad. See oli eelviimane Eesti Vabariigis toimunud vallapiiride muutus. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kurna külanõukogu, Nabala külanõukogu ja Saku külanõukogu. 30. aprillil 1947 eraldati Kiisa küla Saku külanõukogust ja liideti Kohila valla Kurtna külanõukoguga. 26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu. Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta. Risti-Liiva asula Tallinna külge. Päevaleht, 19. november 1939, nr. 315, lk. 3. Laiendati Tallinna linna piire. Uus Eesti, 29. veebruar 1940, nr. 57, lk. 6.
Leonhard Teder

Leonhard Teder (22. detsember 1906 Tartu – 6. september 1964 Brantford, Kanada) oli Eesti sõjaväelane (kapten), Vabariigi Presidendi noorem käsundusohvitser. Õppis 1928–1941 Tartu Ülikoolis õigusteadust. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Vironia liige. 10. detsembril 1938 abiellus ta Tallinna Kaarli kirikus Kaarel Eenpalu tütre Helmi Eenpaluga. Kaunis laulatus Kaarli kirikus. Rahvaleht nr 236, 12. detsember 1938. Lk 10 Peaministri tütre laulatus. Uus Eesti nr 340, 12. detsember 1938. Lk 1 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Käsipall 2004. aasta suveolümpiamängudel

Käsipall 2004. aasta suveolümpiamängudel toimus 14.–29. augustil. Meeskondi osales 12, naiskondi 10. Meeskonnad olid jagatud kahte kuue-, naiskonnad kahte viieliikmelisse alagruppi. Neli paremat kummastki pääsesid veerandfinaalidesse. Mõlemad olümpiavõitjad selgusid mängude viimasel päeval, 29. augustil. Alagrupimängud peeti Ateena lääneosas, Faliro rannikuala olümpiakompleksi kuuluvas spordisaalis, kus kohti oli pealtvaatajaile 8019. Finaalid peeti Hellenikoni olümpiakompleksi siseareenil maksimaalselt 13 631 huvilise ees. Horvaatia Saksamaa Venemaa Ungari Prantsusmaa Kreeka Hispaania Lõuna-Korea Island Brasiilia Sloveenia Egiptus 24. august Sloveenia – Egiptus 30:24 (11:13) 24. august Island – Brasiilia 29:25 (13:11) 24. august Horvaatia – Kreeka 33:27 (19:11) Saksamaa – Hispaania 30:30 (28:28, 27:27, 15:16) 7 m visked 2:0 Ungari – Lõuna-Korea 30:25 (14:13) Venemaa – Prantsusmaa 26:24 (13:14) 27. august Prantsusmaa – Hispaania 29:27 (11:13) Kreeka – Lõuna-Korea 29:24 (16:9) 28. august Hispaania – Lõuna-Korea 31:24 (12:11) 28. august Prantsusmaa – Kreeka 33:15 (17:7) 27. august Horvaatia – Ungari 33:31 (18:16) Saksamaa – Venemaa 21:15 (9:10) 28. august Venemaa – Ungari 28:26 (13:10) 29. august Horvaatia – Saksamaa 26:24 (11:12) Taani Lõuna-Korea Ukraina Prantsusmaa Ungari Hispaania Brasiilia Hiina Angola Kreeka 26. august Angola – Kreeka 38:23 (18:11) 26. august Ukraina – Hispaania 25:23 (12:9) Prantsusmaa – Ungari 25:23 (10:13) Taani – Hiina 32:28 (18:14) Lõuna-Korea – Brasiilia 26:24 (16:9) 28. august Hispaania – Hiina 27:23 (16:10) Ungari – Brasiilia 36:31 (17:14) 29. august Brasiilia – Hiina 26:25 (13:10) 29. august Ungari – Hispaania 38:29 (22:15) 27. august Lõuna-Korea – Prantsusmaa 32:31 (15:15) Taani – Ukraina 29:20 28. august Ukraina – Prantsusmaa 21:18 (10:10) 29. august Taani – Lõuna-Korea 34:34 (14:14, 25:25) karistusvisked 4:2 Käsipall olümpiamängudel
Will Vandom

Will Vandom (Wilhelmina Vandom) on väljamõeldud koomiksitegelane. Ta on 15-aastane Heaterfieldi tüdruk. Ta on sündinud 19.jaanuaril Faddenhillsis. Sealt kolis ta Heaterfieldi, kus ta hakkas seal koolis käima. Tolles linnas sai ta sõpradeks Irma Lair'iga, Taranee Cook'iga, Cornelia Hale'iga ja Hay Lin'iga. Nendest moodustub W.I.T.C.H. ' kamp. Neil on fantastilised võimed. Willi omaduseks on elektroonika; sellega seoses saab ta rääkida elektroonikaga ja vaenlasi elektriga kõrvetada. Veel on tema kätes Kandrakari süda ja tema abil saavad kõik nõiaks muutuda. Tal on lühikesed punased juuksed. Nõia küstuumis on tal lühike lilla pluus millel on alt laiad varukad. Seal on veel lillad pikad saapad, lühike ja liibuv tumeroheline seelik ning sianise ja helerohelisega sukapüksid. Tal on ka tiivad, aga lennata saab tiibadega ainult Hay Lin, sest tema elemendiks on õhk. Willile meeldib sõita rattaga ja kanda oma roosat kotti. Tema lemmik loom on konn ja tal on väga palju konna-asju. Ta käib Corneliaga ühes klassis ja nad on aasta vanemas klassis, kui Taranee, Irma ja Hay Lin.
14. Relvagrenaderide SS-Diviis (Galiitsia 1.)

14. Relvagrenaderide SS-Diviis (Galiitsia 1.) (saksa 14. Waffen-Grenadier-Division der SS (Galizische Nr. 1)) oli peamiselt lääne-ukrainlastest moodustatud Relva-SS koosseisu kuuluv jalaväediviis. SS-diviis Galiitsia moodustati Teise maailmasõja ajal kevadel 1943 sakslaste poolt „mitte-aaria" vabatahtlikest ning see osales juba alates sügisest partisanidevastastes operatsioonides üle Euroopa. Värbamine Galiitsia kindralkubermangus algas 28. aprillil 1943. aastal, 14 000 meest asusid teenima diviisi 4–8. rügementidesse. 1944. aasta juuli keskel peeti Nõukogude vägedega maha raske Brodõ lahing, kus diviis peaaegu purustati ja 14 000 mehest murdis kotist välja kõigest 3000 meest. Seejärel formeeriti see ümber, diviis sai uue nime – 14. SS-grenaderidiviis ning saadeti Slovakkiasse ja Sloveeniasse võitluseks partisanidega. 1945. aasta jaanuarist aga suunati diviis võitlusse Jugoslaaviasse partisanide vastu. 17. märtsil 1945 asutasid Ukraina emigrandid Ukraina Rahvuskomitee. 14. aprillil erldas Saksamaa diviisi Relva-SS-ist. Pärast seda nimetati üksus ümber Ukraina Rahvusarmee 1. Ukraina Diviisiks. Üksus andis end 8. kuni 11. maini 1945 brittidele ja ameeriklastele vangi. SS-Freiwilligen-Division Galizien 14. Galizische SS-Freiwilligen-Division 14. Waffen-Grenadier-Division der SS (Galizische Nr. 1) 14. Waffen-Grenadier-Division der SS (Ukrainische Nr. 1) Ukraina Rahvusarmee 1. Ukraina Diviis SS-Brigadeführer Walter Schimana (30. juuli 1943 – 19. oktoober 1943) SS-Brigadeführer Fritz Freitag (19. oktoober 1943 – mai 1945) juulist 1944 kuni 5. septembrini 1944 asendas Fritz Freitagi SS-Oberführer Nikolaus Heilmann Jacek A. Mlynarczyk, Leonid Rein, Andrii Bolianovskyi, Oleg Romanko. Eastern Europe: Belarussian auxiliaries, Ukrainian Waffen-SS soldiers and the special case of Polish `Blue Police`. - The Waffen-SS: A European History. Oxford University Press, 2017. Lk. 205. Jacek A. Mlynarczyk, Leonid Rein, Andrii Bolianovskyi, Oleg Romanko. Eastern Europe: Belarussian auxiliaries, Ukrainian Waffen-SS soldiers and the special case of Polish `Blue Police`. - The Waffen-SS: A European History. Oxford University Press, 2017. Lk. 200.
Karl Malone

Karl Anthony Malone (sündinud 24. juulil 1963) on USA endine korvpallur, keda peetakse NBA ajaloo üheks parimaks suureks ääremängijaks. 1985. aasta NBA draft'ist 13. valikuna Utah Jazzi meeskonda valitud Malone mängis seal koguni 18 hooaega, moodustades mängujuhi John Stocktoniga võimsa tandemi. 1997. ja 1999. aasta NBA põhihooaja kõige väärtuslikuma mängija auhinna (MVP) pälvinud Malone valiti 14 korda tähtede mängule ning tema NBA karjääri jooksul visatud 36 928 punktist on suutnud enamat vaid legendaarne Kareem Abdul-Jabbar. Kõigil 19 hooajal väljalangemismängudele jõudnud Malone mängis küll 1997. ja 1998. aastal finaalis, kuid Utah Jazz pidi mõlemal korral tunnistama Michael Jordani ja Chicago Bullsi paremust. Oma viimaseks hooajaks Los Angeles Lakersiga liitunud Malone ei võitnud ihaldatud tiitlit ka 2004. aastal, kuna Lakers kaotas finaalseeria Detroit Pistonsile. Malone'i pika karjääri keskmisteks näitajateks kujunesid 25 punkti ja 10,1 lauapalli mängus. USA korvpallikoondise liikmena on Malone tulnud kaks korda olümpiavõitjaks – 1992. aastal Barcelonas ja 1996. aastal Atlantas. 2-kordne NBA põhihooaja kõige väärtuslikum mängija (1997, 1999) 14 korda valitud NBA tähtede mängule (1988–1998, 2000–2002) 2-kordne NBA tähtede mängu kõige väärtuslikum mängija (1989, 1993) 11 korda valitud NBA sümboolsesse 1. viisikusse (1989–1999) 2 korda valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (1988, 2000) 1 kord valitud NBA sümboolsesse 3. viisikusse (2001) 3 korda valitud NBA sümboolsesse 1. kaitseviisikusse (1997–1999) 1 kord valitud NBA sümboolsesse 2. kaitseviisikusse (1988) NBA uustulnukate esiviisik (1986) Malone'il on kolme eri naisega kokku seitse last: neli tütart ja kolm poega. Karl Malone – NBA.com Karl Malone – Basketball-Reference.com
Paul Pierce

Paul Anthony Pierce (sündinud 13. oktoobril 1977) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 19 hooaega, neist suurema osa (15 hooaega) Boston Celticsis, kellega tuli 2008. aastal ka NBA meistriks. Ülikoolikorvpalli Kansase ülikoolis mänginud Pierce pääses 1998. aasta NBA draft'i esimese ringi kümnenda valikuna Boston Celticsisse, kellele tõi kohe esimesel hooajal keskmiselt 16,5 punkti, 6,4 lauapalli ja 2,4 resultatiivset söötu mängus. Teisel, 1999/2000. hooajal kerkis Pierce'i keskmine punktisaak 19,5 ja kolmandal hooajal juba 25,3 punktini mängus. Statistiliselt kujunes Pierce'i parimaks hooaeg 2005/06, mil ta tõi keskmiselt 39 minutiga 26,8 punkti, 6,7 lauapalli ja 4,7 tulemuslikku söötu mängus. Hooaja 2007/08 eel liitusid Celticsiga Kevin Garnett ja Ray Allen ning staarmängijatest moodustunud kolmik vedas Bostoni kohe 2008. aastal ka NBA meistriks. Idakonverentsi poolfinaalis viskas Pierce Cleveland Cavaliersi vastu seeria otsustavas mängus 41 punkti ja aitas oma legendaarse esitusega Celticsi NBA finaali, kus ootas favoriit Los Angeles Lakers. Lakers alistati 4 : 2 ning seerias keskmiselt 22 punkti toonud Pierce kuulutati 2008. aasta finaali kõige väärtuslikumaks mängijaks (MVP). 2010. aastal pääses Boston Celticsi suur kolmik Pierce, Garnett ja Allen teist korda NBA finaali, kus mindi taas vastamisi Los Angeles Lakersiga, kes võttis Kobe Bryanti ja Pau Gasoli juhtimisel mängudega 4 : 3 revanši. 2013. aasta suvel vahetati 15 hooaega Bostonit esindanud Pierce Brooklyn Netsi, kus ta viskas hooajal 2013/14 keskmiselt 13,5 punkti mängus. Juba järgmise aasta suvel allkirjastas Pierce lepingu Washington Wizardsiga, visates uues klubis hooajal 2014/15 keskmiselt 11,9 punkti mängus. 2015. aasta suvel siirdus Pierce Los Angeles Clippersi ridadesse, kus taandus aga pingilt sekkuva rollimängija rolli, tuues oma NBA karjääri viimasel, 2016/17. hooajal 11 minutiga keskmiselt 3,2 punkti mängus. 19 hooajaga 1343 põhihooaja kohtumises kokku 26 397 punkti visanud Pierce'i karjääri keskmisteks jäid 19,7 punkti, 5,6 lauapalli ja 3,5 resultatiivset söötu mängus. NBA meister (2008) NBA finaalseeria kõige väärtuslikum mängija (2008) 10 korda valitud NBA tähtede mängule (2002–2006, 2008–2012) 1 kord valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (2009) 3 korda valitud NBA sümboolsesse 3. viisikusse (2002, 2003, 2008) NBA kolmepunktiviske võistluse võitja (2010) NBA uustulnukate esiviisik (1999) Paul Pierce – NBA.com Paul Pierce – Basketball-Reference.com
Pablo Giacopelli

Pablo Giacopelli (sündinud 1972) on Suurbritannia kodakondsusega Argentina[viide?] (teistel andmetel Peruu) päritolu tennisetreener. 2008. aasta veebruarist kuni oktoobrini oli ta Kaia Kanepi treener. Giacopelli on õppinud spordipsühholoogiat (quantum degree 2004). Ta ise ei ole profitennist mänginud. Pablo Giacopelli alustas tennisetreenerina tööd 1990. aastal. Aastatel 1998–2005 vastutas ta lisaks treeneritööle spordiklubis kõikide tasemete tennisetreeninguprogrammide eest, pöörates muu hulgas tähelepanu sellele, et tenniseõpinguid alustataks võimalikult vara – tema juhtimisel suurendati näiteks alla kolmeaastaste õpilaste hulka klubis 45 lapselt 310 lapsele. Hiljem on ta juhendanud järgmisi tipptennisiste: jaanuar 2005 – veebruar 2008 – colombia tennisist Catalina Castaño, jõudis juulis 2006 WTA edetabelis 35. kohale; veebruar 2008 – oktoober 2008 – Kaia Kanepi, jõudis hiljem (augustis 2012) WTA edetabelis 15. kohale; oktoober 2008 – august 2010 – iisraeli tennisist Shahar Pe'er, jõudis hiljem (jaanuaris 2011) WTA edetabelis 11. kohale. Catalina Castaño Wikipedias Pablo Giacopelli erialane tutvustus Orange Coachi veebilehel
Latrell Sprewell

Latrell Fontaine Sprewell (sündinud 8. septembril 1970) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 13 hooaega. 1992. aasta draft'i 24. valikuna NBA-sse pääsenud Sprewell veetis esimesed kuus aastat Golden State Warriorsi ridades, tuues oma karjääri parimal, 1996/97. hooajal keskmiselt 24,2 punkti ja 6,3 resultatiivset söötu mängus. 1997. aasta 1. detsembril sattus Sprewell treeningul füüsilisse konflikti peatreeneri P. J. Carlesimoga ja teenis karistuseks 68-mängulise keelu, misjärel vahetati ta New York Knicksi. Esimesel hooajal uues klubis aitas Sprewell napilt väljalangemismängudele jõudnud Knicksi 1999. aasta NBA finaali, kus kaotati mängudega 1 : 4 San Antonio Spursile. Finaalseerias viskas Sprewell meeskonna parimana 26 punkti mängus. Pealinnaklubi eest kokku viis hooaega mänginud Sprewell vahetati 2003. aastal edasi Minnesota Timberwolvesi. Minnesotas veedetud kahe hooaja kõrghetk saabus 2004. aastal, kui Timberwolves jõudis NBA läänekonverentsi finaali, kus kaotati 2 : 4 Los Angeles Lakersile. Sprewelli arvele jäi 18 väljalangemismänguga keskmiselt 19,8 punkti, 4,4 lauapalli ja 4 tulemuslikku söötu. Sama aasta oktoobris pakkus Timberwolves Sprewellile kolmeaastast lepingupikendust väärtusega 21 miljonit dollarit, kuid 2003/04. hooaja eest 13,5 miljonit ja 2004/05. hooaja eest 14,6 miljonit teeniv Sprewell pidas pakkumist solvavaks ja lausus avalikult: "Mul on vaja pere toita." Kuigi järgmistel aastatel oli mitu klubi Sprewelli palkamisest huvitatud, ei võtnud ta ühtegi pakkumist vastu ja 2004/05. hooaeg jäi tagamängija viimaseks. Karjääri jooksul 913 NBA kohtumist kaasa teinud Sprewell tõi keskmiselt 18,3 punkti, 4,1 lauapalli ja 4 resultatiivset söötu mängus. 4 korda valitud NBA tähtede mängule (1994, 1995, 1997, 2001) NBA sümboolne 1. viisik (1994) NBA sümboolne 2. kaitseviisik (1994) NBA uustulnukate sümboolne 2. viisik (1993) Latrell Sprewell – NBA.com Latrell Sprewell – Basketball-Reference.com
Amdo

Amdo (tiibeti ཨ་མདོ) on üks kolmest ajaloolise Tiibeti piirkonnast. Jaguneb Hiina RV Qinghai, Gansu and Sichuani provintsi vahel. Toni Huber (Ed.): Amdo Tibetans in Transition: Society and Culture in the Post-Mao Era (Brill's Tibetan Studies Library, Proceedings of the Ninth Seminar of the Iats, 2000) ISBN 90-04-12596-5 Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo, 2 vols, White Lotus Press, Bangkok 2001 ISBN 974-7534-59-2
Kõõl

Kõõl on kõverjoone (sh ringjoone) või kõverpinna kaht punkti ühendav lõik. Pikim kõõl on ringjoone diameeter. Puutuja EE 5. köide, 1990.
Piirdenurk

Piirdenurk on ringjoone punktist tõmmatud kahe kõõlu vaheline nurk.
Kham

Kham (tiibeti ཁམས) on üks kolmest ajaloolise Tiibeti piirkonnast. Jaguneb praegu Sichuani, Yunnani ja Qinghai provintsi ning Tiibeti autonoomse piirkonna vahel. Tsering Shakya: The Dragon in the Land of Snows. A History of Modern Tibet Since 1947, London 1999, ISBN 0140196153 Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Kham, 3 Bände, Bangkok 2004 ff. ISBN 9744800496
Viktor Berthold

Viktor Berthold (läti keeles Viktors Bertholds; 16. jaanuar 1921 Vaid – 28. veebruar 2009) oli üks viimaseid liivi keele emakeelena kõnelejaid. Viktor Berthold — līvli, kalāmīez ja aŗštiji Eesti Päevaleht “Suri viimane vanema põlve emakeelne liivlane″, 4. märts 2009
Bassas da India

Bassas da India (India riff) on atoll Mosambiigi väina lõunaosas. Moodustab koos 110 km kaugusel kagus asuva Europa saarega ühtse majandusvööndi. Pindala on 20 ha. Atoll ulatub merepinnale kümne saarena. Saared on taimestikuta, kivised ja madalad, kõrgus kuni 3 m. Kuuluvad Prantsusmaale.
Libertas Eesti Erakond

Libertas Eesti Erakond oli Eesti erakond, 1994–2001 eksisteerinud Eesti Sinise Erakonna ja 2001–2009 eksisteerinud erakonna Demokraadid – Eesti Demokraatlik Partei õigusjärglane. Libertas Eesti Erakond asutati Eesti Demokraatliku Partei põhikirja muutmisel 4. veebruaril 2009 ja vastav muudatus registreeriti äriregistris sama aasta 2. märtsil. Erakonna esimeheks jäi senine Eesti Demokraatliku Partei esimees Jaan Laas. Erakond kuulus üleeuroopalisse poliitilisesse liikumisse Libertas. 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel osales Libertas Eesti Erakond kuueliikmelise nimekirjaga, kogus 0,6% häältest (2206 häält) ega saanud ühtegi mandaati. Seisuga 1. jaanuar 2010 oli erakonnal 1009 liiget. 12. juulil 2010 toimunud kongressil otsustati erakonna tegevus lõpetada. Demokraadid – Eesti Demokraatlik Partei Eesti Sinine Erakond Libertas Erakond Libertas Eesti lõpetas tegevuse Delfi, 14. september 2010
Novaja Gazeta

Novaja Gazeta (Новая газета) on Venemaa ajaleht. Ajaleht hakkas ilmuma 1993. aastal. 2009. aasta jaanuarist saadik ilmub kolm korda nädalas. Väljaanne on tuntud kriitilise suhtumise poolest võimudesse. Võimud omakorda osutavad vastuseks Lääne kriitikale ajakirjandusvabaduse puudumise kohta Venemaal Novaja Gazetale kui tõendile vastupidisest. Rida ajalehe kaastöölisi on aastate jooksul tapetud või surnud kahtlastel asjaoludel, oletatavasti seoses nende ajakirjandusliku tegevusega. Nende seas on Anna Politkovskaja, Juri Štšekotšihhin, Anastassija Baburova ja Igor Domnikov. Ajalehe aktsiate kontrollpakk kuulub lehe töötajatele, 49% aktsiatest jaguneb Aleksandr Lebedevi (39%) ja Mihhail Gorbatšovi (10%) vahel. Ajalehe peatoimetaja oli 22 aastat Dmitri Muratov, kaastööd on teinud Julija Latõnina, Pavel Felgenhauer, Juri Rost, Dmitri Bõkov, Orhan Džemal jt. Iga kahe aasta tagant valivad Novaja Gazeta toimetuse liikmed ajalehele peatoimetaja. 2017. aasta novembris teatas senine peatoimetaja Dmitri Muratov, et ta enda kandidatuuri üles ei sea. 17. novembril 2017 valisid töötajad uueks peatoimetajaks senise Novaja Gazeta peadirektori, 64-aastase Sergei Kožeurovi (teised kandidaadid olid osakonnajuhataja Kirill Martõnov ja tegevtoimetaja Aleksei Poluhhin). 15. novembril 2019 valiti peatoimetajaks uuesti Dmitri Muratov. Дмитрий Муратов покинет пост главного редактора «Новой газеты». rbc.ru, 13. november 2017. Главным редактором «Новой газеты» избран Сергей Кожеуров. novayagazeta.ru, 17. november 2017. Novaja Gazeta koduleht Teet Korsteni intervjuu Dmitri Muratoviga "Novaja Gazeta − kõige Vene-sõbralikum väljaanne üldse", Põhjarannik, 10. jaanuar 2015
Høyre

Høyre ('parempoolsed', norra lühend H, ametlik ingliskeelne nimi Conservative Party of Norway ('Norra Konservatiivne Partei')) on konservatiivne Norra partei. See on Norra vanuselt teine erakond, asutatud 1884. Esimees on 2004. aastast endine kommunaalminister Erna Solberg. Parteil on 67 000 registreeritud liiget ja 600 kohalikku parteiorganisatsiooni. Aktiivselt osaleb erakonna töös umbes 15 000 liiget. Høyre 1922. aastal asutatud noorteorganisatsiooni nimi on Unge Høyre (Noored Parempoolsed). Seda juhib Henrik Asheim. Høyre on Euroopa Rahvapartei assotsieerunud liige ja Rahvusvahelise Demokraatide Liidu täisliige. Høyre sai alguse 1884. Selle esimene juht oli Emil Stang. Juba asutamisest alates on Høyre alati olnud suuremate Norra parteide hulgas. Aastaid oli tegemist suurima mittesotsialistliku erakonnaga Norras, mis kuulus mitmete valitsuste koosseisu. 2005. aasta valimistel oli Høyre aga erakordselt edutu, saades kõigest 14,1% häältest. Arvamusküsitlused ning 2007. aasta kohalike valimiste tulemused näitavad siiski, et Høyre kogub taas populaarsust. Høyrel on Norra parlamendis Stortingis Norra Töölispartei ja Progressipartei järel suuruselt kolmas fraktsioon. Partei toetab liberaalset turumajanduspoliitikat, sealhulgas maksude alandamist ja valitsuse vähest sekkumist majandusse, kuid hoiab Progressiparteist sotsiaalsemat joont, rõhutades heaoluriigi olulisust. Hoolimata erakonna paremtsentristlikust suunitlusest, on Høyre sotsiaalpoliitilised seisukohad küllaltki liberaalsed, näiteks toetatakse samasoolistele paaridele abiellumise ja laste adopteerimise võimaldamist. Samuti on Høyre ainuke Norra partei, mis pooldab ametlikult Norra ühinemist Euroopa Liiduga. Emil Stang, 1884–1889 Christian Homann Schweigaard, 1889–1891 Emil Stang, 1891–1893 Christian Homann Schweigaard, 1893–1896 Emil Stang, 1896–1899 Francis Hagerup, 1899–1902 Ole L. Skattebøl, 1902–1905 Edm. Harbitz, 1905–1907 Fredrik Stang, 1907–1911 Jens Bratlie, 1911–1919 Otto B. Halvorsen, 1919–1923 Ivar Lykke, 1923–1926 Carl Joachim Hambro, 1926–1934 Johan H. Andresen, 1934–1937 Ole Ludvig Bærøe, 1937–1940 Arthur Nordlie, 1945–1950 Carl Joachim Hambro, 1950–1954 Alv Kjøs, 1954–1962 Sjur Lindebrække, 1962–1970 Kåre Willoch, 1970–1974 Erling Norvik, 1974–1980 Jo Benkow, 1980–1984 Erling Norvik, 1984–1986 Rolf Presthus, 1986–1988 Kaci Kullmann Five, 1988 Jan Peder Syse, 1988–1991 Kaci Kullmann Five, 1991–1994 Jan Petersen, 1994–2004 Erna Solberg, 2004– Koduleht (norra keeles)
Karmøy vald

Karmøy vald on vald Norras Rogalandi maakonnas. See asub Haugesundi vallast lõunas ja edelas. Ta hõlmab Karmøy saare ja mõned väikesaared sellest mere pool (sealhulgas Føyno ehk Feøy), Karmsundeti ja Førdesfjordeni vahel asetseva poolsaare mandril ning Foseni ja mõned väiksemad saared poolsaarest lõuna pool. Vanapõhjakeelne kuju oli Körmt. Arvatavasti on see tuletatud sõnast karmr, mis selles seoses võib tähendada 'kaitse mere eest'. Nime lõpuosa tähendab 'saar' ja oli lisatud hiljem. Karmøy vald loodi 1. jaanuaril 1965, kui liideti Koperviki ja Skudeneshavni alev, Skudenesi, Stangalandi ja Åkra vald ning suurem osa Torvastadi ja Avaldsnesi vallast. Valla vapp kinnitati 18. aprillil 1975. Punasel kilbil on kujutatud hõbedane romb ja rist. Romb sümboliseerib Karmøy nime, sest saar kaitseb maismaad. Rist sümboliseerib Avaldsnesi kirikut, mis oli keskajal kuninglik kabel. Mjölby, Rootsi Vinderup, Taani Arealstatistikk for Norge Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023 Store Norske Leksikon Store Norske Leksikon
Aremarki vapp

Aremarki valla vapp on Norra Vikeni maakonna Aremarki valla vapp. Vapp kinnitati 7. novembril 1986. Vapil on kaks sinist põtra hõbedasel kilbil. Vapp viitab valla metsarikkusele ja põtrade rohkusele. Store Norske Leksikon (allikas)
1270. aastad

1270. aastad on aastad 1270–1279. Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand Kümnendid: 1230. aastad 1240. aastad 1250. aastad 1260. aastad - 1270. aastad - 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad 1330. aastad Aastad : 1270 1271 1272 1273 1274 1275 1276 1277 1278 1279 ... Louis IX Püha valitsusaja lõpp ... ... ...