laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
The Stinging Fly

The Stinging Fly on Iiri kirjandusajakiri, mis keskendub luule ja lühijuttude avaldamisele. The Stinging Fly ilmub kolm korda aastas. 2005. aastal loodi ka kirjastus The Stinging Fly Press, mis kirjastab raamatuid. Ajakirja The Stinging Fly asutasid 1997. aastal Declan Meade ja Aoife Kavanagh. Esimene number ilmus 1998. märtsis, see oli 24-leheküljeline ning sisaldas viit lühijuttu ja paarikümmet luuletust. Pärast kahe numbri ilmumist lahkus Kavanagh ajakirjast ning Meade'ist sai The Stinging Fly peatoimetaja. 2001. aasta septembris sai Eabhan Ní Shúileabháinist luulerubriigi peatoimetaja. 2014. aastal asus ajakirja peatoimetama Thomas Morris. The Stinging Fly loomise inspiratsiooniallikaks oli David Marcus ja tema antoloogia "Fish Anthology". Ajakirja eesmärgiks oli pakkuda noortele iiri ja rahvusvahelistele kirjanikele kirjanduslikku platvormi. Enamik kaasautoreid on uued või tärkavad kirjanikud, kellel on Iirimaaga mingisugune seos. Sarnane rõhuasetus on lühijuttudel ja luuletustel. Aeg-ajalt avaldatakse ka katkendeid romaanidest, laulusõnu ja autoriintervjuusid. Igas numbris esitatakse ka mõne kunstniku must-valge kunstiteos. Pärast 18 numbri ilmumist võttis tollane ajakirja peatoimetaja Declan Meade puhkuse ning enda sõnul kaalus isegi ajakirja avaldamise lõpetamist. 2005. aasta suvel ilmus The Stinging Fly siiski uues 75x245 mm formaadis ning ajakirja graafiliseks disaineriks sai Fergal Condon. Alates sellest numbrist on ajakirjas ka nelja-viie lehekülje pikkune rubriik "Featured Poet", kus antakse ühele uuele luuletajale võimalus oma tööd põhjalikumalt tutvustada. Esimene esiletõstetud luuletaja oli Phillip Crymble. Ivy Alvarez Kevin Barry Robert Olen Butler Patrick Deeley Eamon Grennan Rita Ann Higgins Desmond Hogan M. J. Hyland A. L. Kennedy Nick Laird Toby Litt Eugene McCabe Paula Meehan Paul Murray Sharon Olds Keith Ridgway John W. Sexton Matthew Sweeney The Stinging Fly Press loodi 2005. aastal. Sama aasta mais ilmus kirjastuse esikteosena Sean O’Reilly romaan "Watermark". 2006. aasta juulis ilmus The Stinging Fly ajakirjas avaldatud lühijutte koondav raamat "These Are Our Lives". 2007. aasta märtsis ilmus Kevin Barry debüütkogumik "There Are Little Kingdoms". Raamat sai palju positiivset tagasisidet ning võitis 2007. aastal auhinna Rooney Prize. 2012. aastal avaldas The Stinging Fly Mary Costello lühijutukogumiku "The China Factory". 2013. aasta septembris avaldasid nad Colin Barretti raamatu "Young Skins", mis võitis Frank O’Connori rahvusvahelise lühijuttude auhinna, The Guardiani esimese raamatu auhinna ning Rooney Prize'i iiri kirjanduse auhinna. Iga viie aasta tagant korraldab The Stinging Fly lühijutuvõistlust "Davy Byrnes Short Story Award". 2004. aastal sai auhinna Anne Enright. Kohtunikeks olid siis Tobias Wolff, AL Kennedy ja Caroline Walsh. 2009. aastal võitis Claire Keegan, kohtunikuks oli Richard Ford.  2014. aastal võitis auhinna Sara Baume, kes kirjutas loo "Solesearcher1". Kohtunikeks olid Anne Enright, Yiyun Li ja Jon McGregor. https://stingingfly.org/ https://en.wikipedia.org/wiki/The_Stinging_Fly https://stingingfly.org/books/ https://stingingfly.org/books/davy-byrnes-stories-2014/
Tooteinnovatsioon

Tooteinnovatsiooni mõistet käsitletakse majanduskirjanduses väga mitmetähenduslikult. Üldmajanduslikus mõttes käsitletakse tooteinnovatsiooni kui: Majanduskasvu ja rahvusvahelise konkurentsivõime suurenemise eeldust. Vahendit rahvamajanduse konjunktuurseteks struktuurimuutusteks. Tarbijale peab tooteinnovatsioon kindlustama rikkaliku kaubapakkumise. Turu seisukohalt on innovatsiooniks kõik uus, mida turul sellena aktsepteeritakse. Seejuures tuleb konkretiseerida, kelle jaoks on see uus ja missuguse uudsusastmega on tegemist. Tootja seisukohalt on innovaatiline iga toode, mis tootmisprogrammis figureerib kas esma-, täiustatud tootena või tooteimitatsioonina. Tooteinnovatsiooni nimetatakse sageli ka tootearenduseks. Eristatakse kolme tüüpi tooteid tootearenduses: Esmatooted, mida varem turul ei ole olnud. Täiesti uued tooted põhinevad sageli teedrajavate ja võtmetehnoloogiate saavutustel. Olulise innovatsiooni läbi teinud tooted ehk peaaegu uued tooted. Jäljendatud tooted on uued eelkõige ettevõtetele, kelle tootmisprogrammis on esimest korda. Neid nimetatakse ka pseudoinnovatsioonideks. Tooteinnovatsiooni uudsusastme defineerimiseks on hulk lähtepunkte. Olulisemateks uudsusastme kriteeriumideks peetakse järgmisi. Tehnilis-tehnoloogiline tase. Uudsusastme üle otsustatakse toote üksikute parameetrite muutuste, uute funktsioonide ning kasutusprintsiipide alusel. Turule sisenemise aeg. Uuendatud toodet saab võrrelda turul olevatega. Mida õigeaegsemalt uus toode turule siseneb, seda kontrastsemalt ilmneb toote uudsusaste. Toote kvaliteet. Toote kvaliteedi uudsusastme kindlakstegemisel lähtutakse tehniliste uuenduste rakendamise määrast tarbijale oluliste kvaliteedikülgede täiustamisel. Tootearenduskulud ja selle efektiivsus. Oodatavaid tootearendus-, turule sisenemise ja kohandamiskulusid ning toote efektiivsust võrreldakse senisega. Toote efektiivsus avaldub tema ekspluateerimise-tarbimise käigus. Tooteinnovatsioone saab liigitada veel mitmesuguste muude tunnuste alusel. Tooteinnovatsioonide tähtsaimad kujundamisvaldkonnad tehnilisest aspektist: Toote ülesehitus, toote funktsioonid ja omadused; Ökoloogiliste nõuete täitmine; Toote kvaliteet; Toote disain; Pakend; Klienditeenused, teenindustingimused Praktikas toimub tooteinnovatsioon kolme põhifaasina. Tooteideede leidmiseks on kolm põhimõttelist erisugust viisi: Olemasoleva toote üld- ja osalahendite uurimine Tuntud probleemilahendusvariantide kriitiline hinnang ja modifitseerimine. Uute ideede arendamine ehk genereerimine. Ideede genereerimiseks on hulk tehnikaid ja meetodeid, nendest kirjutab täpsemalt E. Kallas. Innovatsioonistrateegia OECD Eesti innovatsioonifond Teadusfond Loovus Siimon. I. J. (2000). Tooteinnovatsioon ja innovatsioonisüsteemid. Tartu: Tartu Ülikooli Kriastus. Lk 248. Kallas, E. (2015). Loovustehnikad. 99 viisi ideede leidmiseks. Tartu: Ecoprint AS.
Pattu kahetsev Magdaleena (Cagnacci)

„Pattu kahetsev Magdaleena“ on itaalia kunstniku Guido Cagnacci (1601–1663) maal. Teosel on kujutatud Maarjat, tema õde Martat ja teisi. "The Repentant Magdalene" (inglise). Norton Simon Museum. Vaadatud 30.10.2017.
Davina Lewis

Leedi Davina Lewis (Davina Elizabeth Alice Benedikte Windsor, sündinud 19. novembril 1977 Londonis) on Gloucesteri krahvi ja krahvinna teine laps ning vanem tütar. Ta on 2015. aasta seisuga troonipärimisjärjekorras 28. kohal. Ta sündis 19. novembril 1977 Londonis Paddingtoni haiglas. Leedi Davina õppis Kensingtoni Algkoolis Notting Hillis, seejärel St. George'i koolis Berkshire'is ning on lõpetanud Lääne-Inglismaa Ülikooli meedia erialal. 31. juulil 2004 abiellus ta Gary Lewisega (s. 15. augustil 1970). Laulatus toimus Kensingtoni palee kabelis. Gary on ehitaja ja surfar; tal on varasemast suhtest poeg Ari (s. 1993). Ta on esimene maoori päritolu Briti kuningakoja liige. Enne abiellumist oli paar teineteist tundnud neli aastat, olles tutvunud Bali saarel. Laulatusel olid ainsate kuningapere liikmetena kohal neiu vanemad, Gloucesteri hertsog Richard ja hertsoginna. Ametlikult tuleks Davina poole pöörduda sõnaga "leedi": Leedi Davina Lewis.
Rose Gilman

Leedi Rose Gilman (Rose Victoria Brigitte Windsor) (s. 1. märtsil 1980) on Gloucesteri krahvi ja krahvinna teine tütar ja noorim laps. Ta on sündinud 1. märtsil 1980 Londonis Paddingtoni haiglas. Ta on lõpetanud St. George'i kooli Windsoris. Ta abiellus 19. juulil 2008 George Gilmaniga. Neil sündis 2010. aastal tütar Lyla Gilman. Leedi Rose on 2015. aasta seisuga Briti troonipärimisjärjestuses 31. kohal. Lady Rose Windsor
Pattu kahetsev Magdaleena (Donatello)

„Pattu kahetsev Magdaleena“ on itaalia kunstniku Donatello (u 1386–1466) puitskulptuur. Detail Detail Detail Cavazzini, Laura (2005). Donatello. Rome: Gruppo Editoriale L'Espresso. Janson, H.W. (1957), Sculpture of Donatello, Princeton: Princeton University Press. Avery, Charles (1991), Donatello: catalogo completo delle opere, Firenze: Cantini, pp. 130–131 Sir Pope-Hennessy, John (1986), Donatello, Berlin: Propyläen. Strom, Deborah, "A New Chronology for Donatello's Wooden Sculpture" in Pantheon 38 no. 3 (1980) pp. 239–48.
Üldentsüklopeedia

Üldentsüklopeedia on kõiki alasid hõlmav entsüklopeedia. Üldentsüklopeediale vastandub erialaentsüklopeedia. Üldentsüklopeedia on näiteks Eesti entsüklopeedia või TEA entsüklopeedia. Üldentsüklopeedia "Raamatukogusõnastikus" (vaadatud 30.10.2017)
Pattu kahetsev Magdaleena (Giordano)

"Pattu kahetsev Magdaleena" on itaalia kunstniku Luca Giordano (1634–1705) maal. "Magdalena penitente" (inglise). Prado Muuseum. Vaadatud 30.10.2017. Luca Giordano, 1634-1705, Editrice Electa (2001) ISBN 88-435-8579-7
Absolut Vodka

Absolut Vodka on laialt levinud ajalooline Rootsi viinamark, mida toodetakse Lõuna-Rootsis Åhusi külas. 1979. aastal Ameerika Ühendriikides avalikustatud toode on maailmas üks suurema läbimüügiga viinabränd Smirnoffi järel. Alates 2008. aastast kuulub Absolut Vodka Prantsuse suurkontsernile Pernod Ricard. 1879. aastal tutvustas niinimetatud viinakuningas Lars Olsson Smith rootslastele oma absoluutselt puhast viina (rootsi keeles "absolut rent brännvin"). Sõna "absoluutselt" tulenes Smithi uuenduslikust viina destilleerimise viisist: tavalise kolme või nelja korra asemel destilleeritakse alkoholi enam kui sada korda. Tänu sellele võttele sai Smith reklaamida toodet kui täiesti puhast viina parima maitsega. Smithi loodud destilleerimisviisi kasutatakse tänapäevani. 1970ndatel otsustas Rootsi riigile kuuluv alkoholimonopol Vin & Spirit AB Lars Olsson Smithi elutöö taastada. Tootemargi saja aasta juubeli lähenedes seati ettevõttele kõrged sihid: eesmärgiks võeti vallutada suurima konkurentsiga USA turg. USA rangete müügiseaduste tõttu võttis toote väljatöötamine aega, kuid 1979. aastal õnnestus Bostonis omanäolise Absolut Vodka väljatulek. Lõpptulemus oli sinise kirjaga Rootsi traditsiooniline arstirohupudel, mida kaunistas Absolut Vodka looja Lars Olsson Smithi portree. Absolut Vodkat hakati tootma Lars Olsson Smithi sünnikohas Åhusi külas, kus destilleeritakse alkoholi siiani. 2008. aastal ostis suurettevõte Pernod Ricard Absolut Vodka tootemargi Rootsi riigilt 5,28 miljardi euro eest. Algusaastad ei olnud Absolut Vodkale lihtsad: konservatiivne disain ei kutsunud ostma. Kuulsus ning edu hakkas aga kasvama, kui tuldi välja uuenduslike müügikampaaniatega. Suureks turunduslikuks eduks osutus koostöö kuulsate kunstnikega. Pudelitele on isikupäraseid värvilahendusi pakkunud enam kui 500 kunstnikku, nende hulgas ka Andy Warhol. Stockholmi alkoholimuuseumis on ka Absolut Vodka teemaline väljapanek, kus kõik teosed kujutavad tootemargi viinapudeleid. Absolut Vodkat valmistatakse võimalikult looduslikult. Teraviljaks on valitud Åhusi läheduses kasvav talinisu ning vesi saadakse kohalikust puurkaevust. Viljapõldu väetatakse võimalikult vähe ning lõppsaadus ei sisalda suhkruasendajaid. Rikkalikus ent mahedas maitses on äratuntav kuivatatud viljade mekk. Rohkem kui 20 maitsega Absolut Vodka on üks maailma kuulsamaid viinamarke. Suuremad turud on USA, Kanada, Saksamaa ja Ühendkuningriik. Absolut Vodka on populaarseim viin reisiostude valdkonnas. Toode on globaalne, sest seda müüakse rohkem kui 150 riigi turul. http://www.theabsolutcompany.com/our-products/absolut-vodka/ https://www.thedrinksbusiness.com/in-the-magazine/ http://www.absolutad.com/absolut_about/history/story/ https://www.pernod-ricard.com/en/brands/our-brands/absolut-vodka/ https://www.marketwatch.com/story/pernod-ricard-snaps-up-absolut-vodka-parent-for-83-billion https://www.absolut.com/en/products/absolut-vodka/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. november 2017. Vaadatud 30. oktoobril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.absolut.com/en/
Keskhaldusringkond

Keskhaldusringkond (vene keeles Центральный административный округ) on haldusüksus Venemaal Moskvas, üks 12 Moskva linna haldusringkonnast. Haldusringkond asub Moskva tsentrumis. Keskhaldusringkonda kuulub 12 rajooni. Ringkonna territooriumile jääb palju teatreid, enamik Moskva vaksaleid, suurem osa Venemaa Föderatsiooni ministeeriume, samuti Kreml, Venemaa Föderatsiooni valitsuse hoone ja Riigiduuma hoone. Ringkonna piirid langevad enam-vähem kokku Moskva linna piiridega 1912. aastal. Keskhaldusringkonnas elab 769 700 elanikku (2017). Haldusringkonna pindala on 66,2 km². Haldusringkonna administratiivne juhtimisorgan on prefektuur, mis kuulub Moskva Valitsuse struktuuri. Prefektuuri eesotsas on prefekt, kes ex officio (ameti poolest) on ühtlasi Moskva Valitsuse liige. 2015. aastast on sellel ametikohal Moskva linnapea Sergei Sobjanini seadlusega määratud Vladimir Goverdovski. Tema eelkäija selles ametis oli Viktor Fujer, kes aga suri 2015. aastal toimunud jalgpallimatši ajal saadud infarkti tagajärjel. Territooriumilt väiksem on Arbat (288 hektarit) ja suurimad Hamovniki (1192 ha) ja Presnja rajoon (1185 ha). Elanike arvult on väiksem Jakimanka (4792 elanikku) ja suurimad Taganski rajoon (13 421), Arbat (12 748) ja Zamoskvoretšje (12 095). Kohalikku omavalitsust teostatakse munitsipaalmoodustistes. Keskhaldusringkonnas on 10 munitsipaalmoodustist (munitsipaalringkonda) – igale rajoonile vastab üks munitsipaalringkond. Munitsipaalringkondades on kohaliku omavalitsuse organiteks saadikute nõukogu (esindusorgan) ja administratsioon (täidesaatev organ). Riigiduuma 7. koosseisu valimistel 2016. aastal Keskhaldusringkonna territooriumil moodustatud ainsast valimisringkonnast pääses Riigiduumasse Ühtse Venemaa liige Nikolai Gontšar. Moskva Linnaduumasse valiti 2014. aastal Keskhaldusringkonnast kolm saadikut, neist üks kuulub Ühtsesse Venemaasse, üks Venemaa Föderatsiooni Kommunistlikku Parteisse ja üks on parteitu (Moskva kõrgema majanduskooli rektor Jaroslav Kuzminov). Наши депутаты. cao.mos.ru Koduleht. cao.mos.ru Префект ЦАО Москвы Виктор Фуер умер во время футбольного матча. kp.ru, 25. november 2015
Harrastuste loend

See loend loetleb harrastusi. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y bibliofiilia – bonistika ekslibristika faleristika – ferridromofiilia – filateelia – fillumeenia – filofoonia – filokartia - fotograafia – fromoloogia gumofiilia heraldika jahindus kalandus – kalendristika – kepikõnd - kiiking – kopoklefiilia – kofrokartia langevarjuhüpped – lebelistika – lilleseade - loteristika- matkamine – meisterdamine – merematkamine – mängud - mölkky numismaatika origami paintball - petank - planking - purjetamine - raudteemudelism sukeldumine - skripofiilia zorbing taksidermia - tervisesport Wardriving
Kuuba riigipeade loend

Kuuba riigipeade loend toob ära riigi presidendid iseseisvusaastate jooksul. Pange tähele, et aastatel 1899–1902 ning 1906–1909 oli riik Ameerika Ühendriikide kontrolli all ja riiki valitsesid kubernerid. (Nende hulgas oli ka tulevane president William Howard Taft)
Õppekirjandus

Õppekirjandus on raamatud ja muud väljaanded, mida kasutatakse õpetamiseks ja õppimiseks. Õppekirjanduse hulka kuuluvad nt õpikud, töövihikud, juhendmaterjalid, näitlikud vahendid jmt. Õppekirjandus "Raamatukogusõnastikus" (vaadatud 30.10.2017)
Intsikurmu muusikafestival

Intsikurmu muusikafestival on iga-aastane suvine kunsti- ja muusikafestival, mis toimub Põlvas Intsikurmu metsapargis. Festivali ala suurus on umbes 8 hektarit ning see koosneb kolmest lavast, kohvikutest ja baaridest. Lisaks on festival pannud suurt rõhku ka temaatilistele aladele: lesila, lasteala, spordiala, telkimisalad, metsagalerii, installatsioonialad, metsakino ja metsamatkad. Festivali külastatavus on aastast aastasse kasvanud, 2013. aastal 1500, 2014. aastal 2500, 2015. aastal 3500 ja 2016. aastal 6500. Intsikurmu festival sündis Uue Ajastu Festivalist, mis toimus Põlvas aastatel 2010–2012. Uue Ajastu Festivali ja Intsikurmu festivali on kuue aasta jooksul külastanud üle 15 000 inimese ning festivalil on esinenud rohkem kui 120 artisti. Esimene Intsikurmu muusikafestival toimus 2013. aasta augusti alguses Intsikurmu metsapargis. 2014. aasta festival ristiti Eesti ajakirjanduse poolt “Eesti Positivuseks”. 2017. aastal toimub festival viiendat aastat järjest Intsikurmu metsapargis. Intsikurmu on ilufestival, mis hindab kõrgelt kvaliteeti kõiges: valguse- ja videoinstallatsioonid, kunstitaiesed, välikohvikud, olemise ja mõtlemise alad ning muusika, mis on festivali keskmeks. Kõik, mis metsapargis sünnib, on kantud suurmeeste Jakob Hurda ja Jaan Vahtra vaimust. Festival toimub Põlvas looduslikult kaunis ja inimlikult inspireerivas Intsikurmu metsapargis. Ürgne, tugeva energiaga peokoht taevasse kõrguvate puude all pakub silmale esteetilist ilu ja loomingulist lennukust. Tegemist on pikkade traditsioonidega peokohaga, millele Intsikurmu festival annab uue mõõtme ja hingamise. Esimesed eestlaste koori kooslaulmised toimusid metsapargis 1855. ja 1857. aastal. Ligi 23 hektaril laiutav looduslik ilu on looduskaitse all. Festivali koduleht
Suðurnes

Suðurnes on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Islandi edelaosas. See on kõige väiksema pindalaga piirkond Islandil, kuid rahvaarvult on see kaheksa piirkonna seas neljandal kohal. Seal asub Keflavíki rahvusvaheline lennujaam. Piirkond jaguneb viieks vallaks: Reykjanesbær Grindavík Sandgerði Garður Sveitarfélagið Vogar
Voskressenski rajoon

Voskressenski rajoon (vene keeles Воскресенский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Moskva oblasti idaosas. Rajooni keskus on Voskressenski linn. Rajoon piirneb kirdes Orehhovo-Zujevo rajooniga, idas Jegorjevski linnaringkonnaga, lõunas Kolomna linnaringkonnaga, edelas Stupino rajooniga ja läänes Ramenskoje rajooniga. Rajooni pindala on 812,48 km². Elanike arv oli 2012. aastal 154 125, 2009. aastal 152 203 ja 2002. aastal 152 761. Voskressenski rajoonis on 83 asulat, mis kuuluvad nelja linnaasunduse (Voskressenski linna ja Beloozjorski, Horlovo ja Tsjurupa nimelise alevite) ning kahe külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsaim jõgi on Otra. Q127263059
Sikšņi mõis

Sikšņi mõis (saksa keeles Vaucluse) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Valga kreisis Koivaliina kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisakompleks Lätis Smiltene piirkonnas Vireši vallas Sikšņi külas. Mõis kujunes Mālmuiža mõisa Koivaliina kihelkonda jäänud karjamõisast, mis kandis nime Webershof. Mõis tekkis, kui Wilhelmine von Berg selle valduse aastal 1834 oma lastele eraldas. Gustav von Berg omandas selle siis 8259 rubla eest oma vendadelt. ent järgmisel aastal loovutas ta valduse oma vennale Friedrich von Bergile, kelle järeltulijate valdusse see ka jäi. Aastal 1881 oli mõisal 1 ja 61/80 adramaad maad, lisaks allus mõisale 2 ja 74/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Agraarreformi ajal kuulus mõisale 1179,65 hektarit maad. Fideikomiss Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 351. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 386. Latviešu konversācijas vārdnīca. II. sējums. Rīga : Anša Gulbja izdevniecība. 2402. sleja.
Grundzāle mõis

Grundzāle mõis (saksa keeles Grundsahl) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Koivaliina kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Smiltene piirkonnas Grundzāle vallas Grundzāles muiža külas. Mõis oli varem Grundeisidele kuulunud Palsmane mõisa osa ja sai omanike järgi ka nime. Valduse läänistas Zygmunt III Waza Stanislaus Rogosinsky nimelisele mehele Grundis-skola nime all eluaegseks valduseks. Hiljem läks see Schwarzhoffide pere valdusse. Kui pere koos poolakatega Liivimaalt pages, kaebas Johann von Rüdinger, kes ühe Schwarzhoffiga abielus oli, seejärel kohtule, et sealjuures olevat tema naise neitsilikkus kannatada saanud, ja kohus luges tema sellest tulenevad nõudmised mõisale õigustatuks. Aastal 1649 andis Kristiina mõisa Gotthard Wilhelm Budbergile alloodiks ja Rüdinger loovutas oma õigused talle. Aastal 1652 ostis mõisa 3590 taalri eest Paul von Helmersen. Edasi päris mõisa tema kasupoeg Caspar Ceumern. Aastal 1677 müüs ta mõisa 5100 taalri eest Thumb von Weingartenile. Aastal 1724 sai vastavalt aastal 1712 vastu võetud resolutsioonile mõisa omanikuks paruness Budberg, ent too müüs selle 5000 taalri eest Johann von Wulffile. Aastal 1834 ostis mõisa Johanni vend Adolph. Adolphi surma järel ostis Emil von Wulff mõisa 2000 rubla eest teistelt pärijatelt välja. Ta suri aastal 1863 ning mõisa pärisid tema lesk Therese ning nende lapsed Emil Alfred Adolph Bogdan, Julius Edmud Alphons Adolph ja Theres Christine Ludmilla. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 3 ja 1/2 adramaad, sellele allus 195 mees- ja 201 naishinge. Aastal 1627 oli mõisa suurus neli adramaad, haritavat maad ei olnud. Aastal 1641 oli adramaid 2 ja 1/2, aastal 1688 aga 4 ja 1/2, nii ka aastal 1734. Aastal 1758 oli mõisa suurus 3 ja 1/2 adramaad. Aastal 1823 oli selle suurus 6 ja 1/2 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal 6 ja 1/2 adramaad maad, aastal 1881 oli neid aga 2 ja 37/80, lisaks allus mõisale 7 ja 73/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 268-269. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 349-350. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 278. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 266. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 345.
Vesturland

Vesturland on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Islandi lääneosas. Piirkond jaguneb 10 vallaks: Akraneskaupstaður, Borgarbyggð, Dalabyggð, Eyja- og Miklaholtshreppur, Grundarfjörður, Helgafellssveit, Hvalfjarðarsveit, Skorradalshreppur, Snæfellsbær ja Stykkishólmsbær. Piirkonna halduskeskus on Borgarnes, mis asub Borgarbyggði vallas.