laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rahvusvaheline puuetega inimeste päev

Rahvusvaheline puuetega inimeste päev (3. detsember) on tähtpäev, mida tähistatakse ÜRO algatusel alates 1992. aastast. Puuetega inimeste päeva eesmärk on tõsta ühiskonna teadlikkust puuetega inimeste elust ning pöörata tähelepanu puudega seotud probleemidele. Igal aastal keskendub puuetega inimeste päev erinevale teemale. 1976. aastal kuulutas ÜRO Peaassamblee 1981. aasta rahvusvaheliseks puuetega inimeste aastaks. Esimese rahvusvahelise puuetega inimeste aasta teema oli "Täielik osalus ja võrdsus", mis tähendas üldiselt puuetega inimeste õigust osaleda ühiskonna elus ilma takistusteta ja nautida kaaskodanikega võrdseid elamistingimusi. Järgmisena ÜRO peaassamblee nimetas vahemikku 1983–1992 ÜRO puuetega inimeste aastakümneks, ning alates 1992. aastast tähistatakse puuetega inimeste päeva iga aasta 3. detsembril. Eesti Puuetega Inimeste Koda on suurejooniliselt tähistanud 3. detsembrit alates 1996. aastast, kui toimus esimene rahvusvaheline puuetega inimeste päeva konverents. Iga-aastase puuetega inimeste konverentsi asemel 2002. aastal korraldati Euroopa puuetega aasta avaüritus, mille avas Eesti president Arnold Rüütel. Alates 2020. aastast korraldab EPIKoda loomingulist meediakampaaniat. "International Day of Persons with Disabilities". Vaadatud 4. detsembril 2008. "The International Year of Disabled Persons 1981". UN. Vaadatud 7. novembril 2011. "United Nations Decade of Disabled Persons 1983–1992". UN Enable. Vaadatud 7. novembril 2011. Eesti Puuetega Inimeste Koda. "1996 Rahvusvahelise Puuetega Inimeste Päeva Konverents". Eesti Puuetega Inimeste Koda. "Euroopa puuetega inimeste aasta 2003" (PDF). Postimees. "Terve Elu Eriolukorras".
Hymenochaetopsis

Hymenochaetopsis on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente perekond. Hymenochaetopsis tabacina – endine harilik tubaknahkis
Harilik tubaknahkis

Harilik tubaknahkis (Hymenochaetopsis tabacina) on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente liik. Harilik tubaknahkis andmebaasis eElurikkus.
Konik (hobune)

Konik on Poolast pärit väike vastupidav poolmetsik hobune, kes on välja arenenud metshobusest nimetusega tarpan (Equus ferus). Konikud on vastupidavad ja pika elueaga: keskmiselt elavad nad 25–30 aastaseks. Konikud pärinevad kunagi Ida-Euroopa steppides ja metsades elanud metshobusest tarpanist. 18. sajandi lõpus ja 19. sajandi alguses kodustati väike osa tarpaneid, et peaaegu välja surnud tõugu säilitada. Säilitusprogramm ei osutunud edukaks. 20. sajandi alguseks oli tarpanitest pärinevaid loomi ristatud erinevate veo- ja ratsahobustega. Selle tulemusena tekkis eraldi tõug, mida tuntakse tänapäeval konikuna. Esimeses maailmasõjas kasutati ristamise teel saadud hobuseid ratsaväes sõjaratsudena. 1930. aastatest alates tehti katseid väljasurnud tarpani tõugu taastada, ristates konikuid teiste tõugudega. Tarpani taastamine ei olnud edukas. 1955. aastal loodi Poolas konikute tõuraamat. 1999. aastal kehtestati rangem tõustandard, mille kohaselt saavad peatõuraamatusse kuuluda ainult need hobused, kelle vanemad on tõuraamatusse kantud ja kellel esineb hiirjas värvus koos dorsaalse tumeda triibuga. Konikute kehavärvus on hiirekarva ning lakk ja saba tumedamad. Tõule on iseloomulik dorsaalne tume triip ja jalgadel esinevad sebroidsed tumedad märgised. Hobuse turjakõrgus jääb 130–140 cm vahele ja kaal on ligikaudu 350–400 kg. Konikuid kasutatakse peamiselt veoloomana, sest neil on tugev luustik ja leplik loomus. Väiksematele lastele on konik sobiv ratsahobune. Poolmetsikuid konikute karju kasutatakse Poolas ka pärandkoosluste (niidud, puis- ja rannaniidud) säilitamiseks ning metsade ja liigniiskete alade hooldamiseks. Konikud on iseloomult rahulikud, vaiksed, intelligentsed, lojaalsed ja sõnakuulelikud. Nende kabjad on tugevad ja aeglase kasvuga. Toiduga on loomad vähenõudlikud. Kõige levinumad haigused, mida konikud põdeda võivad, on heinaallergia ja kabjahaigused. "Konik horse". thehorsebreedspictures.com. Vaadatud 01.12.2022. Pasicka, Edyta (2013). "Polish Konik Horse - Characteristics and Historical Background of Native Descendants of Tarpan" (PDF). Wrocław University of Environmental and Life Sciences. Vaadatud 01.12.2022. Lõoke, Miina (märts 2018). "Konikud - metshobuste viimased järglased?". Vaadatud 01.12.2022. "Poola konik". rebalatallid.com. Vaadatud 01.12.2022.[alaline kõdulink] Lovász, Lilla; Fages, Antoine; Amrhein, Valentin (detsember 2021). "Konik, Tarpan, European wild horse: An origin story with conservation implications". Vaadatud 01.12.2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Chodkiewicz, Anna (märts 2020). "Advantages and disadvantages of Polish primitive horse grazing on valuable nature areas – A review". Vaadatud 02.12.2022.
Saint Médardi evangeliaar

Saint Médardi evangeliaar ehk Soissonsi evangeliaar on Karolingide aegne illumineeritud käsikirjaline evangeliaar, mis loodi oletatavasti Aachenis enne 827. aastat, mil Ludwig Vaga ja tema abikaasa Judith kinkisid raamatu Soissonsi Saint-Médardi kloostrile. Käsikiri on karolingide kunsti silmapaistev näide, see kuulub stiililt Ada gruppi ja võidi luua Karl Suure viimastel eluaastatel tema õukonnas asutatud koolis. 1790. aastal Pariisi viidud käsikiri asub tänapäeval Prantsusmaa Rahvusraamatukogus kohaviida Ms. Lat. 8850 all. Evangeliaar koosneb 239 pärgamentlehest mõõdus 362 x 267 mm. Käsikiri sisaldab lisaks tekstile kuut terve lehekülje suurust miniatuuri ja kahtteist kaanonitahvlit. Illustratsioonidel on Kristus auhiilguses, nelja evangelisti täisfiguurid, elu allikas ja Talle kummardamine. Peaaegu kogu tekst on kirjutatud untsiaalkirjas kuldtindiga. Elu allikat kujutav miniatuur on silmapaistvalt sarnane samateemalise pildiga Godescalci perikoopideraamatus. Elu allikas. Illustratsioon fo 6v Talle kummardamine. Illustratsioon fo 1v Kaanonitahvel nelja evangelisti sümbolitega, fo 7r Kaanonitahvel evangelistide Markuse ja Luuka sümbolitega, fo 12r MINIATURIST, German. Gospels of Saint-Médard de Soissons. - Web Gallery of Art Evangelia quattuor /Évangiles de Saint-Médard de Soissons/ (1v-221v). Capitulare evangeliorum (223r-235v). (digitaliseeritud käsikiri)
Grimming

Grimming (2351 m) on isoleeritud tipp Austrias Dachsteini mägedes ja üks vähestest Alpide ülisilmapaistvatest mägedest. Grimming kõrgub Ennsi oru ja Salzkammerguti vahel, Hoher Dachsteinist idas, olles eraldatud selle idaservast Salza kuristikuga. Vaatamata topograafilisele eraldatusele Dachsteinist koosneb Grimming peamiselt Dachsteini lubjakivist ja on tegelikult Dachsteini ploki plaat, mis on sellest lahti murdunud. Peatipust edelas on Grimmingtor, u. 50 m kõrgune ja 15 m laiune süvend kaljuseinas, mida katab 10 m paksune üleulatuv kalju. Idast piirab seda suur kiviriba, mistõttu on see teatud valgustingimustes värava välimusega (saksa: Tor). Legendi järgi on selle "värava" taha peidetud rikkalikke aardeid. Tänu oma muljetavaldavale välimusele kirjeldati seda pikka aega kui mons Styriae altissimus, kõrgeim mägi Austria Steiermargi liidumaal. Väga varakult kasutati Grimmingit maamõõtmismärgina. 1822. aastal püstitas leitnant Carl Baron Simbschen tipule puidust mõõdistusmärgi ja selle alla kivimajakese varjualuseks. Mägi on mägironijate seas populaarne sihtkoht. Grimmingi hütt (966 m): ainus hütt sellel mäel ei asu orust kaugel ja sinna jõuab Trautenfelsist umbes tunni ajaga. Grimmingi tipust põhja pool asub 1949. aastal ehitatud onnike, mida võib halva ilma korral kasutada hädavarjuna. Trautenfelsist Schneegrube (kagus) kaudu: populaarseim marsruut Grimmingi hüti kaudu. Seda marsruuti kasutas esmakordselt 1888. aastal Heinrich Heß. Kulmist (loodes): alustades suusahüppemäe tagant, läbi Gipfelkari tsirkusoru, kus asub onnike. Trautenfelsist Kasteni ja Multerecki kaudu: see marsruut ületab esialgu idapoolse alamtipu (2176 m), enne kui jõuab peatippu. Niederstutternist Grimmingi hütini, siis vasakule piki kagupoolset mäeharja või paremale Kasteni ja Multerecki kaudu tippu. Loodevaade Grimmingile Grimming vaadatuna Planneralmilt Tressenstein ja Grimming vaadatuna Pürggist 1908. aasta foto Pürggist ja Grimmingist Grimming aerofotol, 17. august 2011
Michaelerberg

Michaelerberg oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Michaelerberg-Pruggerni valla osa.
Kollane hammaslehik

Kollane hammaslehik (Neolentinus lepideus) on klassi Agaricomycetes seltsi Gloeophyllales kuuluv seeneliik. Varem arvati see hammaslehiku perekonda, nüüd perekonda Neolentinus. Neolentinus lepideus andmebaasis eElurikkus.
Pruggern

Pruggern oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Michaelerberg-Pruggerni valla osa. Pruggern asub Ennsi orus Gröbmingi ja Aichi vahel Schladmingist idas ja mitte kaugel pääsust Sölki kurule.
Podosphaera

Podosphaera on jahukasteliselaadsete seltsi kuuluv seente perekond. Podosphaera clandestina – ploomipuu-jahukaste Podosphaera leucotricha – õunapuu-jahukaste Podosphaera macularis – maasika-jahukaste Podosphaera xanthii – kurgi-jahukaste, ka Erysiphe cichoracearum, Sphaerotheca fuliginea jahukaste
Microsphaera

Microsphaera on jahukasteliselaadsete seltsi kuuluv seente perekond. Microsphaera alphitoides – tamme-jahukaste jahukaste
Sphaerotheca

Sphaerotheca on jahukasteliselaadsete seltsi kuuluv seente perekond. Sphaerotheca castagnei Sphaerotheca epilobii Sphaerotheca mors-uvae – karusmarja-jahukaste jahukaste
Erysiphe

Erysiphe on jahukasteliselaadsete seltsi kuuluv seente perekond. Erysiphe cichoracearum – korvõieliste-jahukaste Erysiphe communis – elulõnga-jahukaste Erysiphe cruciferarum – kapsa-jahukaste Erysiphe graminis – kõrreliste jahukaste, ka Blumeria graminis Erysiphe pisi – herne-jahukaste jahukaste
Pärmikulised

Pärmikulised (Metschnikowiaceae) on kottseente sugukond. Metschnikowia – pärmik
Pärmik

Pärmik (Metschnikowia) on kottseente perekond. Metschnikowia pulcherrima – vesipärmik
Pärmkottseenelised

Pärmkottseenelised (Saccharomycetaceae) on kottseente sugukond. Saccharomyces – pärmkottseen
Pärmkottseen

Pärmkottseen (Saccharomyces) on kottseente perekond. Saccharomyces cerevisiae – leiva-pärmkottseen
Bozkurt

Bozkurt on mitme asula nimi Türgis. Bozkurt on Kastamonu provintsi Bozkurti ringkonna halduskeskus. ... Bozkurti ringkond
Bozkurti ringkond

Bozkurti ringkond on kahe ringkonna (2. järgu haldusüksus) nimi Türgis: Bozkurti ringkond Kastamonu provintsis Bozkurti ringkond Denizli provintsis Bozkurt
Daisetz Teitaro Suzuki

Daisetz Teitaro Suzuki (jaapani keeles 鈴木 大拙 貞太郎, Suzuki Daisetsu Teitarō, 18. oktoober 1870 – 12. juuli 1966) oli jaapani päritolu buda munk ja budoloog, esseist, filosoof, õpetlane, tõlkija ning zen’i ja ida mõtteloo olulisemaid tutvustajaid Läänes 20. sajandi esimesel poolel. Noorena jõudis Suzuki rinzai õpetaja Shaku Soēni õpilasena kenshō kogemuseni ja sai zen’i pühenduse. Alates 1897. aastast tegutses ta põhiliselt Ameerika Ühendriikides, kus avaldas inglise keeles hulga zen’i ja mahajaana suutrate kohta käivaid teoseid ning õpetas mitmes ülikoolis ja keskuses. Suzuki tuntuimad raamatud on mitmeköiteline "Kirjutisi zen-budismist" (Essays in Zen Buddhism, 1927–1934) ja "Laṅkāvatāra-sūtra" tõlge inglise keelde. An Introduction to Zen Buddhism, Kyoto: Eastern Buddhist Soc. 1934. Republished with foreword by C.G. Jung, London: Rider & Company, 1948. The Training of the Zen Buddhist Monk, Kyoto: Eastern Buddhist Soc. 1934. New York: University Books, 1959. Manual of Zen Buddhism, Kyoto: Eastern Buddhist Soc. 1935. London: Rider & Company, 1950, 1956. New York: Random House, 1960. The Zen Doctrine of No-Mind, London: Rider & Company, 1949. York Beach, Maine: Red Wheel/Weiser 1972, ISBN 0-87728-182-3. Living by Zen. London: Rider & Company, 1949. Mysticism: Christian and Buddhist: The Eastern and Western Way, Macmillan, 1957. Zen and Japanese Culture, New York: Pantheon Books, 1959. Zen Buddhism and Psychoanalysis, Erich Fromm, D. T. Suzuki, and De Martino. Sissejuhatus zen-budismi. Tõlkinud Valev Mirtem. Intuitiivteaduste Kool, Tallinn 1997, 40 lk. Psühhoanalüüs ja zen-budism. Tõlkinud Olavi Pesti; järelsõna: Olavi Pesti ja Anti Kidron. Mondo, Tallinn 2001, 102 lk. Ida mõtteloo leksikon: Suzuki. Eastern Buddhist Society Matsugaoka Bunko Dr. Suzuki's Zen institute D.T. Suzuki Documentary D. T. SUZUKI MUSEUM Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Eisai

Eisai (jaapani keeles 榮西, 1141–1215), ka Myōan Eisai, oli jaapani budistlik munk, rinzai zen’i koolkonna rajaja. Tendai koolkonna mungana rändas ta 1168. aastal Hiinasse, tutvudes seal tol ajal ülipopulaarse linji koolkonna chaniga, mida hakkas Jaapanis õpetama. 1187. aastal rändas Eisai taas Hiinasse, kuhu jäi 4 aastaks, mille vältel õppis chan’i meeleharjutusi ja sai chan’i õpetaja pühenduse. Jaapanis jäi Eisai küll formaalselt tendai koolkonna juurde, kuid tema uus suund kogus üha rohkem poolehoidjaid ja sai ka valitsevate ringkondade toetuse. Iseseisvaks koolkonnaks kujunes rinzai Jaapanis tegelikult alles Eisai järeltulijate ajal, kuid teda peetakse kokkuleppeliselt selle rajajaks. Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Uncinula

Uncinula on jahukasteliselaadsete seltsi kuuluv seente perekond. Uncinula necator – viinapuu-jahukaste jahukaste
Chlorophyllum

Chlorophyllum on šampinjonilaadsete seltsi šampinjoniliste sugukonda kuuluv perekond seeni. Chlorophyllum brunneum – (endine safransirmiku aedteisend) Chlorophyllum molybdites – roheeoseline ebasirmik Chlorophyllum olivieri – oliivsirmik Chlorophyllum rachodes – safransirmik Chlorophyllum andmebaasis eElurikkus
Matheus Nunes

Matheus Luiz Nunes (sündinud 27. augustil 1998 Rio de Janeiros) on Brasiilias sündinud Portugali jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Manchester City ja Portugali jalgpallikoondises. Portugali kolis ta 12-aastaselt. Ta alustas jalgpallurikarjääri Portugali väikeklubis Ericeirense. 2018. aasta suvel liitus ta Portugali esiliigaklubiga Estoril. 2019. aasta jaanuaris sõlmis ta viie ja poole aasta pikkuse lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Lissaboni Sporting. Sportingu põhikoosseisu murdis ta hooajal 2020/21. Portugali kõrgliigas lõi Nunes esimese värava 2. jaanuaril 2021 mängus Braga vastu. Samal hooajal tuli ta Sportinguga ka Portugali meistriks. Hooajal 2021/22 valiti Nunes Portugali kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2022. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Wolverhampton Wanderersiga. Üleminekusumma oli 45 miljonit naelsterlingit, millega sai Nunes Wolverhampton Wanderersi ajaloo suurimaks ostuks. Suvel 2023 liitus Nunes ligi 62 miljoni euro eest Manchester Cityga. 2021. aasta augustis sai Nunes Portugali kodakondsuse. Samal kuul otsustas ta hakata koondises esindama Portugali, kuigi oli saanud kutse ka Brasiilia jalgpallikoondiselt. Portugali jalgpallikoondises tegi Nunes debüüdi 9. oktoobril 2021 sõprusmängus Alžeeria vastu. Ta kuulus Portugali koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel. Sporting CP Primeira Liga: 2020–21 Taça da Liga: 2020–21, 2021–22 Supertaça Cândido de Oliveira: 2021 Cassucci, Bruno; Zarko, Raphael (27. august 2021). "Quem é Matheus Nunes, a novidade de Tite que estava na mira de Portugal e foi padeiro no início da carreira" (portugali). Globo Esporte. Vaadatud 28. augustil 2021. "Matheus Nunes já assinou pelo Sporting". Record (portugali). 29. jaanuar 2019. Vaadatud 19. aprillil 2021. ""Sporting pode exercer opção por Matheus Nunes até janeiro"" (portugali). Notícias ao Minuto. 20. mai 2020. Vaadatud 4. juunil 2020. "Wolves complete record Nunes move". Wolverhampton Wanderers FC. 17. august 2022. Vaadatud 17. augustil 2022. "Matheus Nunes: Wolves sign Portugal midfielder for club record £38m fee". BBC Sport. 18. august 2022. Soares Ribeiro, João; Granada, Ricardo (8. august 2021). "Matheus Nunes disponível para representar Portugal: uma década para o sonho". Record (portugali). Vaadatud 28. augustil 2021. "Matheus Nunes decide não se apresentar à seleção brasileira" (portugali). TNT Sports. 27. august 2021. Vaadatud 30. septembril 2021.
L'Emprise

L'Emprise on Mylène Farmeri kaheteistkümnes stuudioalbum. See anti välja 25. novembril 2022. Eric Bureau (23. november 2022). "Que vaut «l'Emprise», le nouvel album de Mylène Farmer, réalisé avec Woodkid, Moby et Aaron ?". Le Parisien (prantsuse). Vaadatud 2. detsembril 2022. Émilie Côté (25. november 2022). "Critique de L'Emprise — Délivrée". La Presse (prantsuse). Vaadatud 2. detsembril 2022. Julien Goncalves (25. november 2022). "Mylène Farmer : que vaut son nouvel album "L'emprise" ? Notre critique !". Charts in France (prantsuse). Vaadatud 1. detsembril 2022. "À la première place du Top Albums de la semaine, "L'Emprise" de Mylène Farmer avec 72 556 équivalents ventes 👏" (prantsuse). SNEP. 2. detsember 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. detsember 2022. Vaadatud 2. detsembril 2022.
Oliivsirmik

Oliivsirmik (Chlorophyllum olivieri) on šampinjoniliste (Agaricaceae) sugukonda, šampinjonilaadsete (Agaricales) seltsi kuuluv liik seeni. Oliivsirmik andmebaasis eElurikkus.
Toompea lossi dansker

Toompea lossi dansker on keskajal toonase konvendihoone keskossa ehitatud käimla. Toompea lossi dansker eendub Toompea Väikese linnuse läänemüürist, see asub Pika Hermanni ja Landskrone torni vahel. Toompea linnuse sisehoovile ehitati 1350–1360. aastal konvendihoone, sellega seoses kõrgendati linnuse ringmüüre ja läänemüüri toetamiseks ehitati konvendihoone välikülje keskossa suur dansker. 1917. aasta Veebruarirevolutsiooni käigus põletati konvendihoone maha, kuid 1922. aastal selle asemele rajatud Riigikogu hoone seinas oli dansker säilinud ja see ühendati einelauaga, kuid nüüd oli see algsest ühe korruse võrra madalam. Tänapäeval asub danskeri kõrgemal korrusel riigikogu kohvik. 1570. aasta 24. märtsil õnnestus Klaus Kurselli mässus osalenud Jürgen Farensbachil rootsi sõdurite eest põgeneda tänu sellele, et puges läbi danskeri augu ja ronis linnusest alla. 1930. aastal anti välja kahekroonine münt Toompea lossi läänemüüri kujutisega, mille kesksel kohal oli müürist väljaulatuv dansker. Eesti keskaegsed kivilinnused "Travelestonia.com". Travelestonia.com. Vaadatud 2. detsembril 2022. "Tallinn - Toompea Teutonic Castle". Ancient and medieval architecture. 2. detsember 2022. Vaadatud 2. detsembril 2022. "Pikk Hermann ja Toompea tornid". Riigikogu. 12. november 2014. Vaadatud 2. detsembril 2022. "Liivi sõja ajal piirasid ja pommitasid rootslased Toompead tallinlaste abiga – Pealinn.ee". Pealinn.ee. 31. mai 2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. detsember 2022. Vaadatud 2. detsembril 2022. "Täna tulewad 2-kroonilised hõberahad". Päewaleht. 20.02.1930. Vaadatud 02.12.2022.
Mitterberg (Steiermark)

Mitterberg oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Mitterberg-Sankt Martini valla osa.
Sankt Martin am Grimming

Sankt Martin am Grimming oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Mitterberg-Sankt Martini valla osa. Vald asus Stainachi ja Gröbmingi vahel Ennsi orus, 700 m kõrgusel merepinnast.
Großsölk

Großsölk oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Sölki valla osa.
Kleinsölk

Kleinsölk oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Sölki valla osa.
Sankt Nikolai im Sölktal

Sankt Nikolai im Sölktal oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Sölki valla osa. Vald asus Sölktali looduspargis.
Stein an der Enns

Stein an der Enns on küla Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. See asub Ennsi jõe orus ja on Sölki valla osa.
Murau ringkond

Murau ringkond on ringkond Austrias Steiermargi liidumaal. Ringkond koosneb järgmistest valdadest: Krakau Mühlen Murau Neumarkt in der Steiermark Niederwölz Oberwölz Ranten Sankt Georgen am Kreischberg Sankt Lambrecht Sankt Peter am Kammersberg Scheifling Schöder Stadl-Predlitz Teufenbach-Katsch
Seanina (sõjandus)

Seanina kasutati muinasajal lahinguformatsioonide: lahinguparve ja -liini murdmiseks ja/või purustamiseks. Esimeses reas oli üks, teises kaks, kolmandas kolm, neljandas neli jne meest. Parempoolsed mehed hoidsid kilpe paremas käes, vasakpoolsed vasemas, keskelolijad pea kohal või enda ees. Kilbid olid üksteisest üle võimaluse korral niimoodi, et eespool olev kattis tagaolevat kilpi osaliselt. Muinasaegse seanina etteotsa valiti suur, tugev, hästi relvastatud ja soomusvarustuses mees. Ka järgmise kahel sõdalastel pidi olema hea turvis ja jaks. Esimene hoidis kilpi täie jõuga otse ees, toetades ka teise käega, relv oli puusal valmis või rippus käe otsas. Ta seismise/jooksmise asend oli taha kallutatud, nii et ta jooksis jalad ees tagumistele toetudes. Vastase liinini jõudes lükati tema ja ka järgmised mehed püsti ja ettepoole - nii saavutati lisalöök ja tihedam ühtne mass. Esimese hooleks oli suuna valik. Ka kaks tagumist olid samuti kergelt tahapoole kaldus, toetatuna (kergemalt kui esimene) kolme tagumise poolt. Tagumistes ridades olijad toetasid enda ees olijaid kilbi või käega. Nii saavutati tihe ühtne löögimass, mis oli kordades suurem kui vastase tugevaimgi liin vastu pidada suutis. Teises reas olijad hoidsid oma kilpe sellise nurga all, et kilbi eesmine külg jäi esimese mehe kilbi varju. Piisava hulga meeste puhul, kaitses seanina ümberhaaramise eest eraldi rühm mehi, võimaluse korral oli kaitstud ka seljatagune. Katse puhul tiivalt rivi ümber haarata, jõudis sarnase väljaõppe saanud rivi reeglina pöörduda. Seanina sööstis vähemalt 2/3 ulatuses vastase liini taha. Siis seanina pöördus (avanes õie moodi): vasakulolijad pöördusid vasakule ja haarasid ümber ning paremalolijad ründasid paremalt neile seljaga olevaid vaenlasi. Kui läbimurre õnnestus ja vastane ei suutnud murdepunkti ette aimata, tekkis reaalne võimalus võita. Seanina võis kasutada ka ringkaitsesse asunute vastu. Seanina vastu aitas tark ja tähelepanelik liinipealik, distsipliin ning õigeaegne liini taha vasakule ja paremale lahtitõmbamine, kilbid-odad lükati sissepoole ette ja läbimurdnute vastu astus mõlemalt poolt kaks rivi. Katsed maha kükitada, lootuses et ründajad kukuksid, lõppes mahakükitanutel halvasti. Kui ka keegi ründajatest kukkus, siis seanina tagumine osa jätkas oma tööd.
Antony (jalgpallur)

Antony Matheus dos Santos (sündinud 24. veebruaril 2000 Osascos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib Inglismaa Premier League'i klubis Manchester United ja Brasiilia jalgpallikoondises. 2010. aastal liitus ta Brasiilia klubiga São Paulo. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aastal. São Paulo põhikoosseisu murdis ta kohe 2019. aasta alguses São Paulo osariigi meistrivõistlustel, kus ta lõi 14 mänguga kaks väravat, millest ühe finaalmängus Corinthianse vastu, kuigi São Paulo kaotas selle 1:2. Brasiilia kõrgliigas lõi ta esimese värava 29. juulil 2019 mängus Chapecoense vastu. 2020. aasta veebruaris sõlmis Antony viieaastase lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga Amsterdami Ajax. Leping jõustus sama aasta juulis. Hollandi kõrgliigas lõi ta esimese värava hooaja avamängus 13. septembril 2020 Rotterdami Sparta vastu. Hooajal 2020–21 lõi ta Hollandi kõrgliigas üheksa väravat. Ajaxis mängis ta järgmisel hooajal. Mõlemal hooajal tuli ta klubiga Hollandi meistriks. 2022. aasta septembris siirdus Anthony Manchester Unitedi, kellega ta sõlmis viieaastase lepingu. Üleminekusumma oli 95 miljonit eurot (82 miljonit naelsterlingit), millega oli see suurim üleminek Hollandi kõrgliigast. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 4. septembril 2022 oma debüütmängus Arsenali vastu. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Anthony Brasiilia võistkonnaga kuldmedali. Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 7. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Venezuela vastu. Ajax Eredivisie: 2020–21, 2021–22 KNVB beker: 2020–21 "Ajax sign Brazil U23 winger Antony Matheus dos Santos for £13m from Sao Paulo". BBC Sport. 23. veebruar 2020. Vaadatud 20. juulil 2020. Stone, Simon (30. august 2022). "Antony: Manchester United agree to sign Ajax winger for £81.3m". BBC Sport. Vaadatud 30. augustil 2022. "Antony completes transfer from Ajax to United". ManUtd.com. Manchester United. 1. september 2022. Vaadatud 1. septembril 2022. "Man Utd transfer news: Antony signs from Ajax for £82m". BBC Sport. 1. september 2022. Vaadatud 1. septembril 2022.  Antony (jalgpallur) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Antony Manchester United FC kodulehel