laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Peter Hermann Stillmark

Peter Hermann Stillmark (1860–1923) oli biokeemik. Ta kaitses Tartu Ülikoolis 1888. aastal oma doktoritöö, mille teemaks oli "Über Ricin, ein giftiges Ferment aus den Samen von Ricinus comm. L. und einigen anderen Euphorbiaceen". See kirjeldab ritsiini isoleerimist. Seda tööd peetakse lektiinide avastamiseks. Tema juhendaja oli farmakoloog professor Rudolf Kobert.
Biokeemik

Biokeemik on biokeemiaga tegelev teadlane.
Glükoproteiinid

Glükoproteiin on liitvalk ehk kompleksvalk, mis koosneb valgust ja polüsahhariidide ahelatest. Organismis on neil transpordi-, kaitse-, struktuurne ja regulatoorne funktsioon. Lektiinid
1. FSV Mainz 05

Mainz 05 (täisnimega 1. Fußball- und Sportverein Mainz 05 e. V.) on Saksamaa jalgpalliklubi. Klubi loodi 1905. aastal Mainzis. Klubi kodustaadion on Coface Arena. Alates hooajast 2009–10 mängib klubi Bundesligas. Seisuga 8. august 2019 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. "Mannschaft". www.mainz05.de. Ametlik koduleht
Salme Nigol

Salme Nigol (ka Salme Niggol; 28. märts 1920 Uusna vald, Viljandimaa – 13. detsember 2008) oli eesti keeleteadlane, murdeuurija. Salme Nigol oli talupidaja tütar. 1937. aastal lõpetas ta Viljandi Tütarlastegümnaasiumi, 1947. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) eesti keele erialal ning õppis 1953–1956 TRÜ-s aspirantuuris. 1959. aastal kaitses ta TRÜ-s filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Häälikulooline ülevaade Hargla murrakust. Konsonandid". Nigol oli 1947–1953 ja 1956–1957 TRÜ eesti keele kateedri vanemlaborant, 1957–1992 Keele ja Kirjanduse Instituudi murdesektori teadur ja vanemteadur. Salme Nigol on kogunud ja uurinud eelkõige lõunaeesti murdeid (Hargla murrakut ning Lätis leivu ja lutsi keelesaari). Ta on osalenud murdekõne helisalvestamisel mitmes paigas Eestis, olnud Emakeele Seltsi murdetoimkonna ja murdevõistluste žürii liige. Ta aitas rajada Eesti Keele Instituudi murdearhiivi koondkartoteeki ja kujundada "Eesti murrete sõnaraamatu" koostamise põhimõtteid ning oli üks sõnaraamatu käsikirja koostajaid. Ta toimetas Hella Keemi raamatu "Tartu murde tekstid" (1970) ja aitas kaasa "Võro-eesti sõnaraamatu" (2002) põhimõtete ning võru keele kirjaviisi väljatöötamisel. Ta on avaldanud üle 20 teadustrükise, sh 1 monograafia. Märkmeid matkalt leivu keelesaarele. Emakeele Seltsi aastaraamat 1 (1955) Afrikaadid Hargla murrakus. Emakeele Seltsi aastaraamat 3 (1957) h-häälik Hargla murrakus. // Keele ja Kirjanduse Instituudi uurimused II (1958) Põgus pilk meie murdesõnade varamusse. Kodumurre (1967) 8 Paar sõna Leivu ja Lutsi murrakust. // Saaremaast Sajaanideni ja kaugemalegi. Tallinn 1970 Ala-tüvest arenenud prepositsioonidest eesti murretes. Centum. Tallinn 1974 Eesti murdepalu (kaaskoostaja Evi Juhkam). Tallinn 1975 Hargla murraku konsonantism. Tallinn 1994 Tema abikaasa oli keeleteadlane Pent Nurmekund. In memoriam Salme Nigol, Keel ja Kirjandus, 3/2009 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EE 14. Lk 323 Helmi Neetar. Salme Nigol 60. // Emakeele Seltsi aastaraamat 26/27 (1983). Lk 177–179 Mari Must. Zum Jubiläum von Salme Nigol. // Linguistika Uralica XXVI (1990). Lk 121–122 Tõnu Tender. Salme Nigol 80. // Emakeele Seltsi aastaraamat 46 (2001) Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jan Nieszkowski

Jan Nieszkowski (ka Johann ja Johannes Nieszkowski; 7. veebruar 1833 Lublin, Poola – 1866 Orenburg) oli poola päritolu Eesti meedik, zooloog ja paleontoloog. 1853–58 õppis Nieszkowski Tartu Ülikoolis kameraalteadusi ja meditsiini. Tema üliõpilasuurimus 1855 pälvis kuldse auhinnamedali. 1858. aastal kaitses ta TÜ-s doktoriväitekirja "De Euryptero remipede". 1859. aastast oli Nieszkowski Brest-Litovskis arst, ühtlasi tegutses erateadlase-zooloogina. Osavõtu eest 1863. aasta jaanuariülestõusust Poolas saatis tsaarivalitsus ta Lõuna-Uuralisse Orenburgi. Jan Nieszkowski osales üliõpilasena professor C. F. Schmidti juhtimisel loodusteaduslikel ekspeditsioonidel Lääne-Eestis. Ta oli tuntud zooloogi ja paleontoloogi, eriti Eesti siluri uurijana ja trilobiitide kirjeldajana. Tema mahukad uurimused siluri trilobiitide kohta, mis põhinesid Loodusuurijate Seltsi toetusel kogutud materjalidel, avaldati 1857 ja 1859 LUS-i ajakirjas. Versuch einer Monographie der in den silurischen Schichten der Ostseeprovinzen vorkommenden Trilobiten. // Archiv für die Naturkunde Liv-, Ehst- und Kurlands 1/1 (1857) Der Eurypterus remipes aus den obersilurischen Schichten der Insel Oesel. // Archiv für die Naturkunde Liv-, Ehst- und Kurlands 1/2 (1859) Zusätze zur Monographie der Trilobiten der Ostseeprovinzen, nebst der Beschreibung der einigen neuen Crustaceen. // Archiv für die Naturkunde Liv-, Ehst- und Kurlands 1/2 (1859) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat. Dorpat, 1889, 442 Kongo L., Istorija issledovatelskih rabot po jestestvennõm naukam v Estonii v period do 1917. Tallinn, 1987, 63, 72–73, 194 Issakov, S., Sigalov, P. Tartu Ülikool – taimelava Poola teadusele. // Eesti Loodus (1974) 1, 37–41 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Veera Neverdinova

Veera Neverdinova (1950. aastani Veera Zvereva; 30. september 1924 Leningrad – 24. jaanuar 2008) oli vene päritolu Eesti kirjandusteadlane. Veera Neverdinova on kooliõpetaja tütar. 1945. aastal lõpetas Neverdinova Tallinna 6. Keskkooli ja 1950 Leningradi Ülikooli filoloogiateaduskonna. 1974. aastal kaitses ta TÜ-s filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "A. Tšehhovi ühevaatuselised komöödiad". Neverdinova oli 1950–52 Tallinna Õpetajate Instituudi vanemõpetaja, aastast 1952 Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja, aastast 1976 dotsent, 1981–90 vene kirjanduse kateedri juhataja, aastast 1991 TPÜ vene kirjanduse õppetooli dotsent, hiljem tunnitasuline õppejõud. Veera Neverdinova on uurinud vene kirjanduse ajalugu 19. sajandil ja Anton Tšehhovi elu ja loomingut. Ta on kirjutanud uurimusi ka rahvuskoolis vene kirjanduse õpetamise metoodika kohta ning koostanud õpikuid jm õppevahendeid. Neverdinova oli TÜ-s avaldatava "Bloki kogumiku" toimetuskolleegiumi, Tšehhovi-nimelise Teadusliku Ühingu ning Eesti haridusministeeriumi juures oleva vene kirjanduse metoodika ainekomisjoni liige. Ta on avaldanud üle 40 teadustrükise. Поэтика водевиля А. П. Чехова. // Проблемы идейно-эстетического анализа хуожественной литературы в вузовских курсах. М., 1972 Литература: учебник для 7-го класса. I–II. Тлн, 2003–2004 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=92909 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 78, 109 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Dmitri Nevedrov

Dmitri Nevedrov (sündinud 15. novembril 1973 Leningradis) on Eesti füüsik. Dmitri Nevedrov on inseneri poeg. Ta on lõpetanud 1990. aastal Kohtla-Järve 13. Keskkooli ja 1994. aastal Tartu Ülikooli. 1996. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö teoreetilises füüsikas ja 1999. aastal doktoritöö tahkisefüüsikas väitekirjaga "Nonlinear effects in quantum lattices". 2003. aastal kaitses ta magistritöö arvutiteaduses Colorado Ülikoolis Denveris. Nevedrov töötas 1996–1997 teadurina Saksamaal Cottbusi Tehnikaülikoolis ja 1996 DESY-s (Hamburg), 1998–1999 Niels Bohri Instituudis Kopenhaagenis, 1999–2003 Wayne'i Ülikoolis (Detroit, USA), 2003. aastast on ta Zenodata Corp. (Louisville, USA) vaneminsener programmeerimise alal. Dmitri Nevedrovilt on ilmunud töid tahkisefüüsikast, sh võre mittelineaarse kõrgtemperatuurilise ülijuhtivuse, Tomonaga-Luttingeri mudeli ja kvantfluktuatsioonide (tugevates väljades) kohta. Ta on ajakirja Journal of Physics Condensed Matter retsensent-referent 1997. aastast, Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia noorliige (1997) ja Londoni Füüsika Instituudi liige (2001). Hawking process in solids: quantum generation of phonon bursts by a string excitated mode (kaasautor V. Hižnjakov). // Pure and Applied Chemistry 69 (1997) Stepwise quantum decay of self-localized solitons (kaasautor V. Hižnjakov). // Physics Review B 56 (1997) Anisotropy of the superconducting gap in the presence of electron-phonon and Columb interactions (kaasautor). // Journal of Superconductivity 10 (1997) Transport of vibrational excitations in anharmonic lattices. // Journal of Luminescence 76/77 (1998) Anharmonic cap modes in alkali halides (kaasautor). // NATO Science Series 2: Mathematics, Physics, Chemistry 39 (2002) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Dmitri Nevedrov Eesti Teadusinfosüsteemis Dmitri Nevedrov TLÜ akadeemilise raamatukogu kodulehel Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tsölibaat

Tsölibaat (ladinakeelsest sõnast caelibatus < caelebs, 'abielutu') on usulistel põhjustel teadlik loobumine abielust ja suguelust. Paljude religioonide vaimulikud ning mungad ja nunnad elavad tsölibaadis. Laiemas mõttes tähendab tsölibaat seksuaalsuhetest hoidumist. Õigeusus on abielutuse kohustus peale munkade ja nunnade piiskoppidel. Nii oli see ka katoliiklastel kuni 12. sajandini, mil kehtestati abielutuse nõue ka preestritele. Reformatsioon kaotas vaimulike vallalisuse nõude protestantlike usulahkude vaimulikele. Katoliku kiriku vaimulikele kehtib tsölibaadi kohustus ka tänapäeval. Klooster Karskus Albaania vannutatud neitsid
Vallot Neumann

Vallot Neumann (13. august 1949 Tallinn – 19. märts 2001 Tallinn) oli eesti majandusteadlane. Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna 1. Keskkooli, 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna tööstuskaupade tundmise erialal ja 1997. aastal Peterburi Kaubandusinstituudi kaugõppeaspirantuuri. 1980. aastal kaitses ta majanduskandidaadi kraadi Üleliidulises Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudis Moskvas. Ta lõpetas 1966. aastal ka akordioni erialal Tallinna Lastemuusikakooli. Neumann oli 1972–1991 Üleliidulise Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi Eesti filiaali teadur, vanemteadur, sektori- ja osakonnajuhataja, 1991–2000 Eesti Panga osakonnajuhataja ja peaspetsialist, ühtlasi oli 1991–1995 (poole kohaga) Tartu Ülikooli majandusteaduskonna dotsent, õpetas välismajanduse kursust. Vallot Neumann uuris kaupade nõudluse arengut Eestis ning väliskaubanduse ja rahanduse küsimusi. Temalt ilmus üle 50 teaduspublikatsiooni. Kaubandusspetsialistide küsitlus rasvainete kohta. // Uut Kaubanduses (1974) 1 Tehniliselt keerukate kultuuri- ja olmekaupade nõudluse arengusuunad Eesti NSV-s (muusikakaubad). // Uut Kaubanduses (1978) 10 Eesti rahvusvaheline investeerimispositsioon. // Ärielu (1997) 1 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995. Lk 114 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 59 Haud Tallinna Liiva kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mihkel Neumann

Mihkel Neumann (15. märts (ukj 28. märts) 1866 Ambla, Järvamaa – 6. mai 1941 Tallinn) oli eesti leksikograaf, kooliõpetaja ja ajakirjanik. Mihkel Neumann oli talupidaja poeg. Alghariduse omandas Neumann kodus, 1884–86 õppis Kuuda Õpetajate Seminaris. Neumann oli 1886–96 vallakooli õpetaja Riisiperes, Alaveres, Kodasool ja Vohnjas, 1896–98 töötas Tartus Postimehe toimetuses. Ta oli aktiivne karskusliikumise tegelane, 1897–98 Eesti Karskuse Seltsi aastaraamatu toimetaja. 1898 ostis Neumann ajalehe Virmaline, andis seda 1900–05 välja Tallinnas nime all Uus Aeg. 1905. aasta revolutsiooniliste sündmustega seoses ajaleht suleti, 1907–09 oli väljaandja Peterburis vangis. Mihkel Neumann avaldas rohkesti vene, soome, saksa ja inglise keele õppe- ning sõnaraamatuid, samuti populaarteaduslikke raamatuid haridusest, tervishoiust, ketserikohtutest, maadlemisest, fakiiridest jms. Lisaks kirjutas ta mitu luulekogu. Lühike soome keele grammatika. Tallinn, 1903 Praktische Lehrbuch der Estnischen Sprache für der Selbstunterricht. Tallinn, 1903, ³1926 Ajalehelugeja sõnaraamat. Tallinn, 1903 Inglise keele õpetus. Tallinn, 1907, 2. trükk 1926 Inglise-eesti sõnaraamat. Tallinn, 1909, 2. trükk 1923 Tervishoiu sõnaraamat. Tallinn, 1909 Saksa keele õpetus. Tallinn, 1910 Eesti-saksa sõnaraamat. Tallinn, 1910 Soome-eesti sõnaraamat. Tallinn, 1911 Saksa-eesti sõnaraamat. Tallinn, 1913, 2. trükk 1927 Eesti-inglise sõnaraamat. Tallinn, 1924 Sistematikaline eesti-vene sõnaraamat. Tallinn, 1925 Vene-eesti sõnaraamat. Tallinn, 1929 Kuuda Seminar ja tema kasvandikud. Tallinn, 1928 Vene-eesti sõnaraamat. Tallinn, 1929 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti biograafiline leksikon. Tartu, 1926–1929, 336–337 Eesti biograafiline leksikon. Täiendusköide. Tartu, Tallinn, 1940, 217 Eesti avalikud tegelased. Tartu, 1932, 209 Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 161–162 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mario Götze

Mario Götze (sündinud 3. juunil 1992 Memmingenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis Eintracht Frankfurt ründava poolkaitsjana. Kaheksa-aastaselt astus Götze Dortmundi Borussia noorteakadeemiasse. Bundesliga debüüdi tegi 21. novembril 2009 mängus Mainzi 05 vastu, kus pääses väljakule 88. minutil Jakub Błaszczykowski asemel. 1. juulil 2013 liitus Götze 35 või 37 miljoni euro eest Müncheni Bayerniga, mis tegi temast seni kalleima Saksamaa jalgpalluri (hiljem ületas selle rekordi Mesut Özil, kes liitus 50 miljoni eest Londoni Arsenaliga). Bayerni debüüdi tegi Götze 11. augustil 2013 sõprusmängus Győri ETO vastu. Oma esimese värava Bayerni meeskonnas lõi ta 26. oktoobril 2013 mängus Hertha BSC vastu. 2016. aasta juulis liitus ta taas Dortmundi Borussiaga. Esimest korda oli Götze valitud Saksamaa jalgpallikoondise valikusse 2010. aastal 18-aastaselt. 13. juulil 2014 toimunud jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalis lõi Götze 116. minutil võiduvärava, kui alistati Argentina 1:0. Bundesliga (2): 2010–11, 2011–12 DFB-Pokal (2): 2011–12, 2016–17 DFL-Supercup: 2019 Meistrite Liiga: Finaal (2012–13) Bundesliga (3): 2013–14, 2014–15, 2015–16 DFB-Pokal (2): 2013–14, 2015–16 Euroopa superkarikas (1): 2013 FIFA Club World Cup (1): 2013 "Götze liitus taas Dortmundi Borussiaga". ERR Sport. 21. juuli 2016. Vaadatud 21.07.2016
Vioola

Vioola ehk altviiul (itaalia keeles viola) on viiulist veidi suurem neljakeeleline keelpill. Keelpillide perekonnas moodustab vioola n-ö keskmise hääle ühelt poolt viiuli ja teiselt poolt tšello ning kontrabassi vahel – vioola häälestatakse kvindi võrra madalamalt kui viiul ja oktav kõrgemalt kui tšello (c, g, d1, a1). Teistsugust häälestust kasutatakse harva. Vioola meenutab ehituselt ja materjalilt viiulit, kuid on suurem (viiulist 3–10 cm pikem) ja varieeruvamate proportsioonidega. Vioola mängimise tehnika meenutab põhiosas viiulimängu: parema käega tõmmatakse poognaga üle keelte, pannes need võnkudes helisema. Helikõrgust muudetakse võnkuva keele vajutamisega vastu sõrmlauda vasaku käe abil – võnkuva keele pikkusest sõltub tekkiva heli kõrgus. Siiski, kuna vioola on suurem ja pikemate keeltega, võib selle sõrmestus viiulimängust erineda; samuti nõuavad jämedamad keeled ja poogen mõnevõrra jõulisemat mängustiili. Vioolale (erinevalt viiulist ja tšellost) on kirjutatud üsna vähe soolorepertuaari, enamasti on vioolapartiid orkestrimuusikas harmoonia kujundamisel n-ö täitematerjaliks ilma märkimisväärse meloodilise rollita. Sama kehtib kammermuusikas, kus vioola on osa keelpillikvartetist. Vioolamuusika kirjutatakse tavaliselt aldivõtmes. Väheseid muusikateoseid, kus vioolale on kirjutatud oluline osa, on Berliozi sümfoonia "Harold Itaalias" ning Telemanni, Stamitzi, Waltoni ja Bartóki vioolakontserdid, samuti mõned Dvořáki kammermuusikateosed ja Smetana kvartett "Minu elust". 20. sajandil kirjutasid vioolamuusikat Paul Hindemith ja Rebecca Clarke. Tuntud vioolamängijaid: Lionel Tertis, Paul Hindemith, William Primrose, Joseph de Pasquale, Walter Trampler, Yuri Bashmet, Kim Kashkashian, Garth Knox, Jerzy Kosmala, Roberto Diaz, Tabea Zimmermann, Nobuko Imai, Rivka Golani, Roland Glassl, Cathy Basrak, Paul Neubauer, Antoine Tamestit, John Cale. Kuigi mitmed kuulsad heliloojad (Haydn, Mozart, Beethoven, Dvořák jt) on ise mänginud vioolat ja sellest instrumendist lugu pidanud, on vioolamängijaid muusikamaailmas kaua peetud omamoodi naljanumbriks. Tihti sattusid orkestri vioolarühma läbikukkunud viiuldajad ja vioolamängijatest rääkivad anekdoodid muusikamaailmas on võrreldavad nn blondiininaljadega – vioolamängijaid kujutatakse neis ebamusikaalsete ja tuimadena. Kolmekeelne vioola Vioola da gamba
Haniva

Haniva (vene keeles Pnjovo) on küla Venemaa Pihkva oblastis Oudova rajoonis Samolva vallas. Asub Remda poolsaarel Lämmijärve kitsaima koha lähedal.
Kodu (Koidula luuletus)

Kodu Meil aia-äärne tänavas, kui armas oli see, kus kasteheinas põlvini me lapsed, jooksime. Kus ehani ma mängisin küll lille, rohuga, kust vanataat käekõrval mind tõi tuppa magama. Küll üle aia tahtsin siis ta kombel vaadata: «Laps, oota!» ütles ta, «see aeg on kiir küll tulema.» Aeg tuli. Maa ja mere peal silm mõnda seletas - ei pool nii armas polnud seal kui külatänavas. Kodu on Lydia Koidula luuletus 1865. aastast. Koidula tõlkis selle luuletuse Klaus Grothi (1819-1899) alamsaksa keeles esmakordselt 1852. aastal ilmunud luulekogust "Quickborn". Luuletuse algpealkiri alamsaksa keeles oli "Min Platz vær Dær". Klaus Groth. "Min Platz vær Dær". // Quickborn. Volksleben in plattdeutschen Gedichten dithmarscher Mundart nebst Glossar. Hamburg 1853. Lk 179 Raul Pettai. "Lydia Koidula loomingu juurtest". Estonian World Review, 26. veebruar 2010 "Meil aiaäärne tänavas" ei olegi Lydia Koidula luuletus, ERR, 20. mai 2018
Aleksandr Povetkin

Aleksandr Vladimirovitš Povetkin (sündinud 2. septembril 1979 Kurskis) on Venemaa endine poksija. Ta võitis 2004. aasta Ateena suveolümpiamängude poksivõistlusel üliraskekaalus (üle 91 kg) kuldmedali. Ta jätkas juunis 2005 poksimist elukutselisena. Ta on seisuga 27. märts 2021 pidanud 40 kohtumist, millest on võitnud 36 kohtumist (neist 25 nokaudiga), kaotanud 3 kohtumist (neist 2 nokaudiga) ning üks kohtumine on jäänud viiki. BoxRec
Ӧ

Ӧ (ӧ) on kirillitsa täht, mida kasutatakse hakassi, mari, komi ja udmurdi keeles. See on moodustatud kirillitsa tähest О treemaga. Näeb välja nagu ladina kirja Ö. Komi keeles on ӧ kõige sagedamini esinev grafeem – selle esinemissagedus on 10,2%. Komi pealinnas Sõktõvkaris on ӧ-tähele ausammas. Komi ja eesti keele kõrvutavaid tekste ning väljendeid, Tartu 1987, lk 9 http://komikz.ru/news/society/?id=3305
Ökosuhted

Ökosuhted ehk ökoloogilised suhted (inglise ecological relationships) on organismide (või teiste biosüsteemide) suhted keskkonnaga ja üksteisega Ökosuhted on ökoloogia peamine uurimisaine. Organismidevahelistest ökosuhetest on tuntuimad kisklus, konkurents, mutualism, kommensalism, amensalism ja parasitism. ökosüsteem EE 8. köide, 1995.
Üldsuse osalemine

Üldsuse osalemine ehk avalikkuse osalemine (inglise public partici­pation ehk public involvement) on kodanike osalemine iseenda või huvirühma nimel avalike asjade otsustusprotsessis. Osalemine poliitikakujundamises ja otsuste tegemisel ei toimu ainult valimiste perioodil, sest nii huvirühmade kui ka üksikisikute jaoks võib valimistevaheline aeg olla palju olulisem ja tõhusam poliitiliste otsuste ja õigusloome mõjutamiseks. Altpoolt tulev algatus Partnerlus Üldsuse kaasamine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 4.12.2011) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [2] (vaadatud 4.12.2011)
Ainsus

Ainsus ehk singular on arvukategooria liige, mis eristab üht asja vastandatuna kahele või enamale: naine, laud, vihik. Ainsusele vastandub mitmus ehk pluural: naised, lauad, vihikud. Eesti keele morfoloogias puudub ainsusel tunnus.
Osalusareng

Osalusareng (inglise participatory development) on arengufilosoofia, mis julgustab arendatavate kogukondade liikmeid andma isiklikku panust arenguprojektidesse. See lähenemine vastandub otseselt elitaarsetele ülalt-alla riiklikele ja rahvusvahelistele arengusuundadele, kus välised organisatsioonid ja isikud otsustavad, mis on kohalike jaoks kõige parem. Samas on osalusarengus ka ülalt-alla juhtimist, olgugi varjatumalt, ning oluliseks muutuvad kohalikud võimusuhted, sh näiteks sugude- või earühmadevaheline ebavõrdsus. Arenguplaneerimine Kogukonnaarengu projekt Osalusdemokraatia Sooline võrdsus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 4.12.2011) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [2] (vaadatud 4.12.2011)
Mitmus

Mitmus ehk pluural on arvukategooria liige, mis eristab kaht või enamat asja vastandatuna ühele: naised, lauad, vihikud. Mitmusele vastandub ainsus ehk singular: naine, laud, vihik. Mitmuse väljendamiseks on eesti keeles põhiliselt kaks võimalust: de-mitmus: isa/de/l vokaalmitmus, mis jaguneb omakorda i-tunnuseliseks (aasta/i/s) ja tüvemitmuseks: õnnelike/s mitmust võidakse väljendada ka koos osastava käände tunnusega sid: pesa/sid.
Ökosüsteemi taastamiskulu

Ökosüsteemi taastamiskulu (inglise ecosystem restoration cost) on ökoloogilisest tasakaalust välja viidud keskkonnaobjekti taastamiskulu. ökoloogiline taastamine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 4.12.2011) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [2] (vaadatud 4.12.2011)