Günter Blobel

Günter Blobel (21. mai 1936 – 18. veebruar 2018) oli Sileesia päritolu Saksa-Ameerika bioloog. Ta sai 1999. aastal Nobeli auhinna avastuse eest, et valkudel on sisemised signaalid, mis reguleerivad nende transporti ja asukohta rakus. Günter Blobel sündis Alam-Sileesias Waltersdorfi külas (praegu Niegosławice Lubuszi vojevoodkonnas) mis asus tollal Ida-Saksamaal. 1945. aasta jaanuaris põgenes tema pere kodumaalt Sileesiast Dresdenisse et põgeneda edeneva Punaarmee eest . Dresdeni pommitamise ajal viibis tollal 8-aastane Blobel oma perega sugulaste talus linnast läänes. Pärast sõda kasvas Blobel üles ja käis gümnaasiumis Saksimaal Freibergi linnas. Ta õppis meditsiini ja lõpetas 1960. aastal Tübingeni ülikooli. Pärast kaheaastast arstipraktikal töötamist kolis ta vanema venna järel Wisconsini osariiki Madisonisse, astudes Wisconsini Ülikooli. Blobel lõpetas 1967. aastal doktorikraadiga, seejärel asus ta ülikooli mikrobioloogia professoriks. Blobel nimetati 1986. aastal Howard Hughesi meditsiiniinstituuti. Talle anti 1999. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna signaalpeptiidide avastamise eest. Blobel suri 18. veebruaril 2018. aastal New Yorgis vähki. Blobel sai tuntuks enda toetuse tõttu Dresdeni ülesehitamiseks, olles 1994. aastal mittetulundusühingu "Dresdeni Sõbrad" asutaja ja president. Ta annetas kogu Nobeli auhinna raha Dresdeni taastamiseks, eriti Frauenkirche (valmis 2005. aastal) ülesehitamiseks ja uue sünagoogi rajamiseks. Ka Leipzigis aitas ta taastada mitmeid olulisi kirikuid. Blobel kaotas oma vanema õe õhurünnakus 1945. aastal, vahetult pärast Dresdeni pommitamist, kuid vanem vend elas sõja üle ja sai USAs veterinaariks. Blobel töötas alates 1968. aastast New Yorgis Rockefelleri ülikoolis. Ta elas Manhattanil Upper East Sides koos oma naise, Laura Maioglioga (omanik Barbetta restorani omanik). Ta oli Nestlé juhatuses ja Scripsi uurimisinstituudi nõukogus. Lisaks oli ta Chromocell Corporationi asutaja ja teadusliku nõuandekogu esimees. Ta oli ka Shaw' auhinna valimiskomisjonis. 1978 – NASi auhind molekulaarbioloogias 1982 – Gairdneri Fondi rahvusvaheline auhind 1983 – Otto Warburgi medal 1983 – Richard Lounsbery auhind 1983 – Saksa Loodusuurijate Akadeemia Leopoldina – Rahvuslik Teaduste Akadeemia liige 1986 – V. D. Mattia auhind 1986 – E. B. Wilsoni medal 1986 – Keith R. Porteri loeng 1987 – Louisa Grossi Horwitzi preemia Columbia ülikoolist 1989 – Waterfordi biomeditsiiniteaduse auhind 1992 – Max Delbrücki medal 1993 – Albert Laskeri preemia meditsiiniliste põhiuuringute eest 1995 – Ciba Drew auhind biomeditsiiniuuringutes 1996 – King Faisali rahvusvaheline auhind 1997 – linnapea auhind teaduse ja tehnoloogia tipptaseme eest 1999 – Massry auhind Lõuna-California Ülikooli Kecki meditsiinikoolist 1999 – Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind 2001 – Paavstlik Teaduste Akadeemia 2001 – Pour le Mérite 2008 – Venemaa Teaduste Akadeemia välisliige 2014 – AACR Akadeemia Simon, Sanford M. (05.04.2018). "Günter Blobel (1936–2018)". Cell. 173 (2): 278–280. DOI:10.1016/j.cell.2018.03.047. PMC 6018020. PMID 29975496. "Nobelpreisträger Günter Blobel gestorben" [Nobel Prize winner Günter Blobel died]. Die Welt (saksa). 19.02.2018. Vaadatud 14.04.2018. McFadden, Robert D (19.02.2018). "Günter Blobel, Nobel Laureate Who Found Cell 'ZIP Codes,' Dies at 81". Obituaries. The New York Times. Vaadatud 14.04.2018. "History of Barbetta". Barbetta Restaurant. Originaali arhiivikoopia seisuga 20.12.2010. Vaadatud 28.03.2015. "Otto-Warburg-Medal". GBM. Originaali arhiivikoopia seisuga 04.11.2016. Vaadatud 12.01.2014. http://superstarsofscience.com/scientist/gunter-blobel "List of Members". www.leopoldina.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 10.10.2017. Vaadatud 09.10.2017. http://www.ras.ru/win/db/show_per.asp?P=.id-60570.ln-ru.dl-.pr-inf.uk-12 "Günter Blobel, MD, PHD". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2019. Vaadatud 1. juunil 2021.