laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Annicco

Annicco on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Anniccos. Po madalikul asuva Annicco kõrgus merepinnast on 60 meetrit, asustustihedus on keskmiselt 109 inimest ruutkilomeetri kohta. Annicco piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cappella Cantone, Casalmorano, Grumello Cremonese ed Uniti, Paderno Ponchielli, Sesto ed Uniti, Soresina. Annicco halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Barzaniga, Grontorto. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 13. november 2013) https://demo.istat.it/?l=it  Annicco – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Kausatiivverb

Kausatiivverb on tegusõna, mis väljendab tegevuse põhjustamist – üks tegevus kutsub esile teise. Vrd näiteks: Supp jahtub rõdul – supp jahtub omasoodu Jahutan suppi – tegija põhjustab, kutsub esile supi jahtumise. Kausatiivverbid on sihilised. Kausatiivverbid on enamasti tuletatud sihitutest tegusõnadest: ma-lõpust on saanud tama-lõpp: harjuma > harjutama; kaduma > kaotama. Kuna tuletamise käigus muutub sihitu tegusõna sihiliseks, siis saab tuletusaluse verbi subjektist kausatiivverbi objekt: Puu (tegevussubjekt) kõigub > Kõigutan puud (tegevusobjekt). Argus, Reili 2012. Kausatiivsuse omandamisest eesti keeles. Eesti Rakenduslingvistika Ühingu Aastaraamat, 8. Erelt, Mati, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut.
Azzanello

Azzanello on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Azzanellos. 68 meetri kõrgusel merepinnast asuva Azzanello asustustihedus on keskmiselt 62 inimest ruutkilomeetri kohta. Azzanello piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Borgo San Giacomo (BS), Casalmorano, Castelvisconti, Genivolta, Villachiara (BS). DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 13. november 2013) AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, Milano, Garzanti, 1996, p. 50. https://demo.istat.it/?l=it  Azzanello – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Jämsä

Jämsä on linn Soomes Lääne-Soome läänis Kesk-Soome maakonnas. Asub Päijänne kaldal. Jämsä naabervallad on Juupajoki, Keuruu linn, Jyväskylä linn, Kuhmoinen, Luhanka, Mänttä-Vilppula linn, Orivesi linn ja Petäjävesi vald. Jämsä asutamisaastaks loetakse 1866. aastat, kui kogunes esimene omavalitsuslik nõukogu. Linnaõigused sai Jämsä 1977. aastal. 1. jaanuaril 2009 liitus Jämsäga Jämsänkoski. Linnal on raudteeühendus Jyväskylä ja Tamperega. Jämsäs asub Himose suusakeskus ja Patria lennukitehas. Population growth biggest in nearly 70 years Jämsä koduleht
Õhupüstol

Õhupüstol on püstoli kujuga suruõhuga toimiv õhkrelv, mida saab liigitada kolme rühma: CO2 relvad, suruõhurelvad ja vedruga relvad. Suruõhurelvad on pigem sportlaskmiseks ning nende väljalaskekiirus ning kineetiline energia on suurem. Suruõhurelvade hinnad on sadades eurodes ning need kasutavad ligikaudu 200 baari surve jaoks mõeldud täispumbatavaid balloone. Suruõhurelvadel on ka hästi disainitud sihikud, mis tõstavad relvade täpsust. Töötavad 12 g CO2 kapsli jõul ning tulistavad enamasti 4,5 mm ümaraid teras- või tinakuule. Väljalaskekiirused jäävad 90–130 m/s vahemikku, kuid on ka erandeid. CO2 relvad on koduõues märki laskmiseks või enesekaitseks.[viide?] Vedruga relvad on kõige odavamad. Nende väljalaskekiirus on võrreldav CO2 relvadega, kuid relvad on ebatäpsemad. Enamik vedruga õhupüstoleid on ühelasulised (eelkõige vanemat tüüpi) ja nende laadimiseks tuleb püstolitoru pärast igat lasku alla murda ning kuul otse rauda sisestada. Mitmelasulised on samas viimastel aastatel[millal?] järjest rohkem levinud. Vedruga relvad on mõeldud märklauda tulistamiseks ja algajatele harjutamiseks.
Ca' d'Andrea vald

Ca' d'Andrea on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Ca' d'Andreas. 34 meetri kõrgusel merepinnast asuva Ca' d'Andrea asustustihedus on keskmiselt 27 inimest ruutkilomeetri kohta. Ca' d'Andrea piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cappella de' Picenardi, Cingia de' Botti, Derovere, San Martino del Lago, Torre de' Picenardi, Voltido. Ca' d'Andrea halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Breda Guazzona, Brolpasino, Canova, Casanova d'Offredi, Fossa Guazzona, Galizia, Ronca de' Golferani. Itaalia Riiklik Statistikaamet, vaadatud 9.09.2017. Itaalia Riiklik Statistikaamet  Ca' d'Andrea vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Casale Cremasco-Vidolasco

Casale Cremasco-Vidolasco on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Casale Cremascos. 92 meetri kõrgusel merepinnast asuva Casale Cremasco-Vidolasco asustustihedus on keskmiselt 210 inimest ruutkilomeetri kohta. Casale Cremasco-Vidolasco piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Camisano, Castel Gabbiano, Pianengo, Ricengo, Sergnano. Casale Cremasco-Vidolasco halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Casale Cremasco (halduskeskus), Vidolasco. https://demo.istat.it/?l=it  Casale Cremasco-Vidolasco – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Casalmorano

Casalmorano on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Casalmoranos. 67 meetri kõrgusel merepinnast asuva Casalmorano asustustihedus on keskmiselt 141 inimest ruutkilomeetri kohta. Casalmorano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Annicco, AAzzanello, Casalbuttano ed Uniti, Castelvisconti, Genivolta, Paderno Ponchielli, Soresina. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 13. november 2013) Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Casalmorano – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Jää jumalaga puberteet

"Jää jumalaga puberteet" on ansambli Singer Vinger 1989. aastal ilmunud album (LP). "Kasevete aeg" (Hardi Volmer) "Raha hääl" (Volmer) "Sängselg silm" (Roald Jürlau/Villu Kangur) "Mina pean sambat tantsida saama" (Jürlau/Kangur) "Läbi elu" (Jürlau/Volmer) "Igaühes midagi on" (Jürlau/Kangur) "Gaasid" (Jürlau/Ott Arder) "Vastandite ühtsus ja võitlus" (Mihkel Raud/Volmer)
Castel Gabbiano

Castel Gabbiano on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Castel Gabbianos. Serio idakaldal asuva Castel Gabbiano kõrgus merepinnast on 100 meetrit, asustustihedus on keskmiselt 98 inimest ruutkilomeetri kohta. Castel Gabbiano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Camisano, Casale Cremasco-Vidolasco, Fara Olivana con Sola (BG), Isso (BG), Mozzanica (BG), Sergnano. Castel Gabbianos asub barokkstiilis Grifoni villa (Villa Grifoni, XVIII sajand). Villa ehitati endise kastelli kohale, millest on säilinud XIII-XIV sajandiga dateeritav donjon. https://demo.istat.it/?l=it  Castel Gabbiano – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Cella Dati

Cella Dati on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Cella Datis. 34 meetri kõrgusel merepinnast asuva Cella Dati asustustihedus on keskmiselt 29 inimest ruutkilomeetri kohta. Cella Dati piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cingia de' Botti, Derovere, Motta Baluffi, Pieve San Giacomo, San Daniele Po, Sospiro. https://demo.istat.it/?l=it  Cella Dati – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Paadrema Püha Kolmainu kirik

Paadrema Püha Kolmainu kirik on aastatel 1888–1889 ehitatud õigeusu kirik Paadremal Pärnu maakonnas. Kirik kuulub Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule ja seal tegutseb Paadrema Püha Kolmainu kogudus. Kirik on alates 1998. aastast riiklik kultuurimälestis. Kaitsmist väärib nii hoone ise kui ka interjööri ainulaadne kauni kujundusega lagi ja ikonostaas. Ajaloolisel Läänemaal Varbla kihelkonnas asutati Paadrema(a) õigeusu kogudus 1884. aastal. Sealkandi inimesed olid õigeusu kirikuga Eestis liitunud juba 1883. aastal, mil usuvahetusliikumine Lihulas alguse sai. Algul peeti teenistusi taludes, 1885. aastal valmis Paadrema kool-palvemaja. Esimesed preestrid olid eestlased Aleksander Tamm (1884–1887) ja Nikolai Leisman (1887–1888). Enne neid käis piirkonna inimesi Pärnumaalt õigeusku salvimas Uruste preester Dionissi Tamm ja Kalli preester Stefan Bežanitski, kes salvis Paadremaa, Lihula ja Virtsu ümbruses kokku üle 3000 eestlase. 1887. aastal võõrandati Paadrema kiriku (vene k. Падернормская Св. Троицкая церковь) ehitamiseks Paadrema mõisalt maavaldus (enne olid sakslastest mõisnikud ja pastorid igati kiriku ehitamise vastu võidelnud) ja ehitati kellatorni, suurema harikupli ja nelja sibulkupliga nurgatorniga maakividest ja tellistest kirik (arhitekt Konstantin Nyman). Ehitajad olid meistrid Muhu saarelt ja töödejuhataja oli Feodor Revka. Koos kirikuga valminud Paadrema kihelkonnakooli kivimaja võõrandati koguduselt 1918. aastal ja seal avati riiklik algkool. Liikmeid oli koguduses 1890. aastal 983 ja 1913. aastal 1538. Aastal 1922 oli Paadremaa valla elanikest 35% õigeusku. 1939. aastal oli koguduses 925 liiget ja 1970. aastal 81 annetajaliiget. Aastatel 1963–1989 oli koguduse preester Mihail Tapp (1904–1990; aastatel 1963–1978 oli ta kogudust hooldav preester). Alates 2006. aastast oli koguduse preester Enos Heinsoo (snd 1955), aastast 2013 Agaton Paalberg (snd 1973). Paadrema kirikus on ristitud kirjanik Karl Ristikivi, kes on ka maetud Paadrema kalmistule oma ema Liiso kõrvale. EAÕK Paadrema Püha Kolmainu kogudus http://www.eoc.ee/kogudus/paadremaa-puha-kolmainu-kogudus/ Paadrema Püha Kolmainu kirik kultuurimälestiste riiklikus registris http://pluss.parnupostimees.ee/1066648/kiriku-tornikiiver-loodetakse-uuendada-annetustega/
Cicognolo

Cicognolo on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Cicognolos. 44 meetri kõrgusel merepinnast asuva Cicognolo asustustihedus on keskmiselt 159 inimest ruutkilomeetri kohta. Cicognolo piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cappella de' Picenardi, Pescarolo ed Uniti, Pieve San Giacomo, Vescovato. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 13. november 2013) Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it  Cicognolo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Cingia de' Botti

Cingia de' Botti on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Cingia de' Bottis. 31 meetri kõrgusel merepinnast asuva Cingia de' Botti asustustihedus on keskmiselt 93 inimest ruutkilomeetri kohta. Cingia de' Botti piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Ca' d'Andrea, Cella Dati, Derovere, Motta Baluffi, San Martino del Lago, Scandolara Ravara. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana (Vaadatud 13. november 2013) https://demo.istat.it/?l=it  Cingia de' Botti – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
1881. aasta rahvaloendus Eestis

1881. aasta rahvaloendus Eestis oli osa kolmes Balti kubermangus (Eestimaa, Liivimaa ja Kuramaa kubermangus) toimunud rahvaloendusest, mis algas 10. jaanuaril 1882 (vana kalendri järgi 29. detsembril 1881). Kolme kubermangu rahvaloenduse kokkuvõtted ilmusid 15 vihikuna aastatel 1883–1885: 5 vihikut Eestimaa kohta 7 vihikut Liivimaa kohta 3 vihikut Kuramaa kohta Paul Jordan. Ergebnisse der ehstländischen Volkszählung. Bd. 1, Die Zählung in Reval. Reval, 1883. Манаков А. Г., Чученкова О. А. Этнический состав населения на территории Эстонии и Латвии по результатам дореволюционных переписей (1881 и 1897 гг.) Вестник Псковского государственного университета. Серия: Естественные и физико-математические науки 2016
Luste loss

Luste loss (Lustes pils) on loss Lätis Dobele piirkonnas Jaunbērze valla ja Dobele valla piiril Dravniekis. Saksa keeles Lustschloss Friedrichslust. Tegemist oli Luste mõisa peahoonega. Mõis kandis kunagi nime Vecpienava ja see rajati 1555. aastal. Esimesed omanikud olid Riviused. Alates 17. sajandist kuulus mõis Bironidele. Kui Bironid said Kuramaa hertsogiteks, sai mõisast riigimõis. Aastail 1910–1912 oli mõisa rentnik professor Paulis Lejiņš. 1936. aastal ostis mõisa Dobele pastor Johann Rivius, saades lossi taas suguvõsa valdusse. Peahoone laskis 1770. aastal ehitada Peter Biron, arhitekt oli Severin Jensen. 1780. aastal andis Biron lossi külaskäigul viibinud toonase kroonprintsi Friedrich Wilhelm II käsutusse, sellest ka lossi nimi. Peahoone on barokne, klassitsismi sugemetega. Prantsuse park rajati koos peahoonega, kaugemal läks see üle metsapargiks. Parki ehtis Hiina paviljon, sinna rajati tammesalu. Teine maailmasõda laastas lossi ja see muutus elamiskõlbmatuks. 1950. aastal taastati küttesüsteem, aga korrastamine jäi pooleli. Tänapäeval seisab loss kasutuseta ja on osaliselt varemetes. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Kukšas

Kukšas on küla (vidējciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Jaunsāti vallas. Küla asub valla keskusest Abavniekist 7,5, piirkonna keskusest Tukumsist 23 ja Riiast 85 kilomeetri kaugusel, merepinnast 58 meetri kõrgusel. Esimest korda on asulat mainitud aastal 1530. Asulas on Kukšase mõisa (Kukschen) süda. Mõisa hoonetekompleks, park ja häärber on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Paik on nime saanud sellest, et mõis rajati paika, kus elasid kolm Kuki või Kucki nime kandvat venda. Külas asub Kukšase bussipeatus.. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. jaanuar 2019. Vaadatud 18. juulil 2020. "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 17. juulil 2020.
Reanimatsioon (Singer Vinger)

"Reanimatsioon" on ansambli Singer Vinger album aastast 1995. "Massikommunikatsioon '84" (Hardi Volmer) "Mida ma näen" (Volmer) "Sängselg silm" (Roald Jürlau/Villu Kangur) "Jumalaga puberteet" (Volmer) "Kodusõda" (Jürlau/Kangur) "Faatum" (Jürlau/Kangur) "Makulatuur" (Volmer) "Sirts oli sire" (Ramones/Volmer) "Born to Be Mild" (Volmer) "Ära jahtu" (Volmer) "Kalkar" (Jürlau/Volmer) "Massikommunikatsioon '95" (Volmer)
Kukšase mõis

Kukšase mõis (läti keeles Kukšu muiža, saksa keeles Kukschen) on mõis Lätis Tukumsi piirkonnas Jaunsāti vallas Kukšases. Mõis rajati aastal 1530 maadele, kus elasid kolm Kuki (Kucki) nimelist venda. Neist olevatki saanud mõisa esimesed omanikud. Wolter von Plettenbergil oli küll soov anda mõis rüütel Berndt Tidevicile, kuid see sai teoks aastal 1534. Omanike seas on olnud Tidevicid, Branelid, Heikingid, Gorad, Rennenkampffid, Bilteringid, Stenderid. Aastast 1822 olid mõisa omanikeks Boetticherid. Viimase pere kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni aastal 1920. Peahoone rajati aastal 1725. Hoone on segu barokist ja klassitsistlikust stiilist. Hoone renoveeriti aastal 2005, seal asub praegu võõrastemaja. Mõisa hoonetekompleks, park ja häärber on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Häärberis on sündinud ja elanud Werner Bergengrueni ema. 17.1 hektari suurune park on vabakujundusega. Boetticherid uuendasid lisaks mõisa peahoonele ka parki, istutades sinna mitmeid võõrliike. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. jaanuar 2019. Vaadatud 18. juulil 2020. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles) Video mõisast
Falsifikatsionism

Falsifikatsionism on Karl Popperilt pärinev induktsionismi vastustav teadusekäsitus. Selle järgi ei alusta teadus (kogemusteadus) mitte vaatlustest, vaid oletustest, mida teadlased püüavad kriitika ja kontrollimise (vaatluste ja katsete) abil ümber lükata (falsifitseerida). Kui oletus on põhjalikule tõsisele kontrollimisele vastu pidanud, võib selle oletuse esialgselt omaks võtta, kuid ta jääb siiski ainult oletuseks. Teadusliku teooria, seaduse või üldistuse kindel teadmine ei ole falsifikatsionismi järgi võimalik. Juba järgmisel hetkel võib see kontrollimisel vääraks osutuda. Popper armastas näiteks tuua Newtoni mehaanikat, mis pidas 1687. aastast, mil see avaldati, kuni umbes 1900. aastani kontrollimisele hästi vastu. Aastatel 1900–1920 aga leiti, et see on ebatäpne, ning seda korrigeeriti relatiivsusteooriale toetudes. Ernest Nagel (1979:76) leiab, et Popperi "arusaam falsifikatsiooni rollist teooriate kasutamisel ja arendamisel on ülelihtsustus, mis on lähedal teadusliku protseduuri karikatuurile". Sven Ove Hansson alustab falsifikatsiooni mõistelisest analüüsist. Kõigepealt peab olema hüpotees, mida falsifitseerida. Siis peab eksperimendil olema binaarne tõlgendusstruktuur, st võimalikud uurimustulemused peavad juba ette jagunema kaheks teineteist välistavaks kategooriaks vastavalt sellele, kas hüpotees läbib testi. See nõue välistab eksploratiivse uurimistöö, mille puhul puudub uurimistulemuste igasugune eelnev kategoriseerimine (näiteks mõne valgu struktuuri kindlakstegemine). Samuti välistatakse uurimustulemuste eelnev kategoriseerimine rohkem kui kaheks sama staatusega kategooriaks. Kui binaarne tõlgendusstruktuur on olemas, siis on ikkagi tarvis ka staatusasümmeetriat: peab olema selge, mis on testitav hüpotees: kumba tulemuste kategooriat peetakse just hüpoteesi toetavaks. Peale selle, Popperi järgi saab hüpoteesi ainult falsifitseerida, mitte aga verifitseerida. Sellest tuleneb kaks nõuet. Esiteks, üks tulemuste kategooriatest on kergemini kinnitatav kui teine (kinnitusasümmeetria). See on ühitatav nii verifikatsionismi kui ka falsifikatsionismiga. Teiseks, hüpoteesi eitus on kinnitatavam kui jaatus (negatiivne ühendus). Falsifikatsionism eeldab, et kõik need neli nõuet on täidetud. Hansson vaatas läbi ajakirjas Nature 2000. aastal ilmunud 70 artiklit. Ainult kahes artiklis kirjeldatud uurimuses olid kõik nõuded täidetud, ja ühes neist leidis aset falsifikatsioon. Hansson teeb järelduse, et falsifikatsionismist metodoloogilise soovitusena on vähe kasu, sest enamasti ei ole selle eeldused täidetud. Falsifikatsionism on "falsifitseeritud". K. R. Popper. Conjectures and Refutations: The Growth of Scientific Knowledge. New York: Basic Books 1963. Ernest Nagel. 'Teleology Revisited and Other Essays in the Philosophy and History of Science, New York: Columbia University Press 1979. K. R. Popper. The Logic of Scientific Discovery, Tiptree: The Anchor Press 1980. Sven Ove Hansson. Falsificationism Falsified. – Foundations of Science, 2006, 11, 275–286.
Seemnesari

Seemnesari ehk raig on paljude isaste selgrootute ja selgroogsete sisemine paariline suguelund. Seemnesari on seemnerakke tootev isassugunääre. Imetajate hulgas on, kasvuga võrreldes, suurimad raiad nokiskuskusel (Tarsipes speserae); lindude hulgas on, suhteliselt (umbes 25% kehamassist) suurimad raiad sini-tikksabal (Malurus cyaneus). Munasari Sugunääre Eesti nõukogude entsüklopeedia. 7. köide: RUND-TING. Tallinn: Valgus, 1975, lk 299. John Sparks, Sugupoolte heitlus loomariigis. Seks ja looduslugu, tõlkinud Peeter Vissak, ISBN 9985 3 0378 4, Varrak, lk 87, 2001 John Sparks, Sugupoolte heitlus loomariigis. Seks ja looduslugu, tõlkinud Peeter Vissak, ISBN 9985 3 0378 4, Varrak, 2001, lk 87
Seeli keel

Seeli keel oli keel, mida kõnelesid kuni XV sajandini seelid. Keelest ei ole säilinud kirjalikke ülestähendusi, aga kohanimede ja murrete analüüsi põhjal kuulus keel balti keelte hulka. Kuigi seelide kultuur sarnanes latgalite kultuuriga, oli keel ilmselt leedu keelega väga sarnane, sarnanedes mõnedes üksikasjades kurelaste keelega.
Ré

Ré on saar Prantsusmaa ranniku lähedal Biskaia lahes. Saar on 30 km pikk ja 5 km lai ning on eraldatud põhjas mandrsit Bretooni väinaga ja lõunas Oléroni saarest Antioche'i väinaga. Kuulub Charente-Maritime'i departemangu. Ré on ühendatud mandril asuva La Rochelle'i linnaga 1988. aastal valminud 2,9 km pika sillaga. Saarel elab 16 000 püsielanikku, kuid suvel elanike arv kümnekordistub. Elanikud tegelevad peamiselt kalapüügi ja turismindusega. Turismiinfo
Protobothrops

Protobothrops on maoperekond. Perekonda Protobothrops klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Protobothrops cornutus (Smith, 1930) Protobothrops dabieshanensis Huang, Pan, Han, Zhang, Hou, Yu, Zheng & Zhang, 2012 Protobothrops elegans (Gray, 1849) Protobothrops flavoviridis (Hallowell, 1861) Protobothrops himalayanus Pan, Chettri, Yang, Jiang, Wang, Zhang & Vogel, 2013 Protobothrops jerdonii (Günther, 1875) Protobothrops kaulbacki (Smith, 1940) Protobothrops mangshanensis (Zhao, 1990) Protobothrops maolanensis Yang, Orlov & Wang, 2011 Protobothrops mucrosquamatus (Cantor, 1839) Protobothrops sieversorum (Ziegler, Herrmann, David, Orlov & Pauwels, 2000) Protobothrops tokarensis (Nagai, 1928) Protobothrops trungkhanhensis Orlov, Ryabov & Nguyen, 2009 Protobothrops xiangchengensis (Zhao, Jiang & Huang, 1979). Peter Uetz & Jakob Hallermann, Protobothrops Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.11.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies
Sēlija

Sēlija (ka Seloonia või Augšzeme) (läti keeles Sēlija, leedu keeles Sėla) on Läti ajalooline ja etnograafiline piirkond riigi keskosas. Sēlijaga piirnevad ajaloolised piirkonnad Zemgale, Aukštaitija, Vidzeme ja Latgale. Kõige tähtsamaks jõeks on piirkonna põhjapiiril asuv Daugava. Suurimad linnad on Jēkabpils ja Daugavpils, mis asuvad osalt Sēlijas, osalt Latgales. Sēlija alla kuuluvad Aknīste piirkond, Ilūkste piirkond, Jaunjelgava piirkond, Jēkabpilsi piirkond, Nereta piirkond, Sala piirkond, lisaks veel ka Daugavpilsi piirkonna ja Krāslava piirkonna Daugava jõest lõuna poole jäävad osad. 1795–1918 kuulus Sēlija haldusjaotuses Kuramaa alla ning läks koos selle territooriumiga pärast Esimest maailmasõda Läti Vabariigile. Piirkonna nimi tuleneb muistse balti rahva seelide nimest. 13. sajandist on seeli rahvalt nime pärinud Sēlijat peetud Zemgale osaks, tänapäeval moodustab see Zemgale valimisringkonna idaosa. Kurzeme Latgale Vidzeme Zemgale Läti ajalugu
Porthidium

Porthidium on maoperekond. Perekonda Porthidium klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Porthidium arcosae Schätti & Kramer, 1993 Porthidium dunni (Hartweg & Oliver, 1938) Porthidium hespere (Campbell, 1976) Porthidium lansbergii (Schlegel, 1841) Porthidium nasutum (Bocourt, 1868) Porthidium ophryomegas (Bocourt, 1868) Porthidium porrasi Lamar, 2003 Porthidium volcanicum Solorzano, 1995 Porthidium yucatanicum (Smith, 1941) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Porthidium Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 14.11.2013) (inglise keeles) William W. Lamar & Mahmood Sasa, A new species of hognose pitviper, genus Porthidium, from the southwestern Pacific of Costa Rica (Serpentes: Viperidae), Rev. biol. trop vol.51 no.3-4 San José sep. 2003, Veebiversioon (vaadatud 30.11.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies
Mõtsu mõis

Mõtsu mõis (saksa keeles Metzaküll, rootsi keeles Metzeboe) oli mõis Läänemaal Hanila kihelkonnas. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Pärnu maakonda Lääneranna valla territooriumile. Esmamainitud 1478. aastal nimega Metzawe. Mõtsu mõis loodi 1681. aastal Paadrema rüütlimõisa osast. Tänapäeval on säilinud ainult kaunis mõisapark, kus peetakse kohalikku jaanipäeva. Paadrema mõis http://www.eki.ee/knn/knp2009rapla/jogisalu_kohanimed.pdf
Corte de' Cortesi con Cignone

Corte de' Cortesi con Cignone on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Corte de' Cortesi con Cignones. 60 meetri kõrgusel merepinnast asuva Corte de' Cortesi con Cignone asustustihedus on keskmiselt 88 inimest ruutkilomeetri kohta. Corte de' Cortesi con Cignone piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bordolano, Casalbuttano ed Uniti, Olmeneta, Quinzano d'Oglio (BS), Robecco d'Oglio, Verolavecchia (BS). AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, Milano, GARZANTI, 1996, p. 232. https://demo.istat.it/?l=it  Corte de' Cortesi con Cignone – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)