laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Norrby (Noarootsi)

Norrby (`norbi, rootsi `norbü, kohalikus pruugis Norrbi) on tänapäevase Lääne-Nigula valla territooriumil asunud küla. Eesti maareformi ajal 1920. aastatel Riguldi mõisa maadest loodud Norrby (rootsi keeles "põhjaküla") asundusküla asus mõisast üle tee, mõisa ja mere vahel. 1959. aastal elas külas 16 elanikku ning 1970. aastal kuus elanikku. Neil aastatel kuulus küla Tuksi külanõukogu koosseisu. Küla alad läksid 1977. aastal Riguldi küla koosseisu. Söderby (Noarootsi) Rootsikeelsete kohanimedega Noarootsi kaart. Vaadatud. 04.08.2014. KNR Eesti kohanimeraamat. Vaadatud 19.09.2019. "Rahvastiku ühtlusarvutatud sündmus- ja loendusstatistika". Hiiumaa, Läänemaa 1965-1990. Vaadatud 23.05.2014.
Söderby (Noarootsi)

Söderby (sööderbi, rootsi sö́ödär`büü, kohalikus pruugis Sedurbi) on tänapäevase Lääne-Nigula valla territooriumil asunud küla. Eesti maareformi ajal 1920. aastatel Riguldi mõisa maadest loodud Söderby (rootsi keeles "lõunaküla") asundusküla asus mõisa lähedal, mõisast kagus. 1959. aastal elas külas 75 elanikku ning 1970. aastal 25 elanikku. Neil aastatel kuulus küla Tuksi külanõukogu koosseisu. Küla alad läksid 1977. aastal Riguldi küla koosseisu. Norrby (Noarootsi) Söderby Rootsikeelsete kohanimedega Noarootsi kaart. Vaadatud. 04.08.2014. KNR Eesti kohanimeraamat. Vaadatud 19.09.2019. "Rahvastiku ühtlusarvutatud sündmus- ja loendusstatistika". Hiiumaa, Läänemaa 1965-1990. Vaadatud 23.05.2014.
Arteriool

Arterioolid (ladina keeles ains arteriola; mitm arteriolae) on mikrovereringe väikesed arterid, mis algavad arteritest ja lähevad üle kapillaaridesse. Arterioolide areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti. Arterioolide sein koosneb kolmest kihist: väliskihist ehk adventiitiast, keskkihist ehk meediast ja sisekihist ehk intimast. Vererõhk arterioolide kapillaaripoolses otsas on inimestel umbes 35 mmHg. Arteriool on kantud kehtivasse rahvusvahelisse inimese anatoomia standardisse Terminologia Anatomica ja inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica. Inimestel seostatakse arterioolidega arterioolikõvastumustõbe - arterioloskleroosi. Arterioolide seinte kokkutõmmete 'mõjutamine' on sihtmärklauaks osadele antihüpertensiivsetele ravimitele nagu nifedipiin (ravimi geneeriline nimetus). "Meditsiinisõnastik", 74:2004. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist, Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6 trükk, lk 218 – 219, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0 Sissekanne Terminologia Anatomicas A12.0.00.005: Arteriola. Arteriool Sissekanne Terminologia Histologicas, lk 87 H3.09.02.0.01017: Arteriola. Arteriool Nozomi Nishimura, Chris B. Schaffer, Beth Friedman, Patrick D. Lyden, ja David Kleinfeld, Penetrating arterioles are a bottleneck in the perfusion of neocortex, www.pnas.orgcgidoi10.1073pnas.0609551104, PNAS, 2. jaanuar, 2007, 104. köide, nr 1, lk 365–370, veebiversioon (vaadatud 04.08.2014) (inglise keeles) Tijs Louwies,Luc Int Panis, Michal Kicinski, Patrick De Boever, ja Tim S. Nawrot, Retinal Microvascular Responses to Short-Term Changes in Particulate Air Pollution in Healthy Adults, Environ Health Perspect; DOI:10.1289/ehp.1205721, veebiversioon (vaadatud 04.08.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Capillary seisuga 03.08.2014.
Arterioloskleroos

Arterioloskleroosiks ehk arterioolikõvastumustõveks (ladina keeles arteriolosclerosis) on osadel inimestel esineda võiv südame-veresoonkonna haiguse vorm, mida iseloomustavad arterioolide ja väiksemate arterite sooneseina sidekoestumine ja sisekesta paksenemine ilma olulise rasvaineladestumiseta. Eristatakse hüpertensiivset ja hüperplastilist arterioloskleroosi. Arterioloskleroosi täpset tekkemehhanismi ei osata seni veel kirjeldada. Sissekanne Encyclopædia Britannicass Hüpertooniatõbi, veebiversioon (vaadatud 04.08.2014) Susanna Melkas, Hanna Jokinen, Niku K.J. Oksala, Jukka Putaala, Timo Erkinjuntti, Aivojen pienten suonten tauti, Suomen Lääkärilehti 16/2013, 1171 – 1177c, veebiversioon (vaadatud 04.08.2014) (inglise keeles)
Eevart Arrak

Eevart Arrak (8. märts 1936 Mõrgi – 27. juuli 2014) oli eesti maalikunstnik. Ta sündis Võrumaal Mõrgi külas metsavahi kolmelapselises peres. Üldhariduse omandas ta Võrus ja Tartus. Kunstihariduse omandas ta aastatel 1960–1967 oma venna Erich Arraku ja tema abikaasa Melanie Arraku Veeriku tänavas asunud vabaateljees; koos Piibe Arraku (neiuna Müürsep), Aksel Eisti, Jüri Marrani ja Lembit Lepaga. Tema töömehepõli algas tisleri ja pagari ametis. Ta on töötanud kinos "Komsomol", teeninduskombinaadis "Edu", Tartu Kammivabrikus ja Konservitehases. Lisaks töötas ta Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis, olles seotud koguteose "Eesti NSV floora" illustratsioonidega. Viimane töökoht oli tal aastani 2003 Tartu Kutsehariduskeskuses Põllu tänavas. Näitustel hakkas ta esinema aastast 1964. Ta viljeles kõiki žanre, kuid hiljem pühendus ta maastikumaalile. Tal kujunes oma stiil, kasutades impressionismi, abstraktsionismi ja ekspressionismi saavutusi. Tema kõige säravamad maalid valmisid peale tema 70. eluaastat. Ta oli aastast 2000 Tartu Kunstnike Liidu liige. Tema suuremad isikunäitused olid aastatel 2006 ja 2011 Tartu Kunstimajas ja aastal 2007 Tallinnas Draakoni galeriis. Ta oli abielus kunstnik Piibe Arrakuga, nende peres on üles kasvanud poeg Andres Arrak ja kaks tütart, tütar Katrin on samuti kunstnik. Tema vend Erich Arrak ja vennanaine Melanie Arrak olid samuti kunstnikud. In memoriam: Eevart Arrak "Sirp" 31. juuli 2014 Suri kunstnik Eevart Arrak Suri kunstnik Eevart Arrak
Meeleolu ja keskkond

Meeleolu ja keskkond (inglise keeles set and setting) avab konteksti psühhoaktiivsete ainete ja eriti psühhedeelikumide tarvitamise kogemuse kohta: see hõlmab inimese meeleolu enne tarvitamist ja keskkonda tarvitamise ajal. Need on eriti olulised psühhedeelsete ja hallutsinogeensete kogemuste korral. Selle termini autor on Norman Zinberg ja seda hakkasid laialt kasutama teadlased, kes uurivad psühhedeelsete ainete kasutamist psühhoteraapias. "Meeleolu" on selline inimese vaimne seisund nagu tuju, mõtted või ootused, mis kõik mõjutavad tarvitamise kogemust. "Keskkond" on nii füüsiline kui ka sotsiaalne keskkond ehk käsitleb seda, kus ja kellega tarvitatakse. Sotsiaalsed tugigrupid on osutunud eriti oluliseks osaks psühhedeelse kogemuse kujunemisel. Nad oskavad kontrollida ja juhendada psühhedeelse kogemuse suunda, nii teadvuslikku kui ka alateadvuslikku. Stress, hirm või ka vastumeelne keskkond võivad viia ebameeldiva kogemuseni. Kuid vastupidi: lõõgastunud, uudishimulik ja avatud inimene soojas, mugavas ja turvalises keskkonnas, kogeb märksa tõenäolisemalt meeldivat psühhedeelset kogemust. Timothy Leary tegi 1966. aastal sarja eksperimente dimetüültrüptamiiniga (DMT) kontrollitud tingimustes (meeleolu ja keskkond). Eesmärgiks oli uurida, kas DMT, mida tol ajal peeti vägivalda tekitavaks narkootikumiks, võib tekitada meeldiva kogemuse toetava meeleolu ja keskkonna korral. Selgus, et võib küll. Shewan, D., Dalgarno, P. and Reith, G. (2000) "Perceived risk and risk reduction among ecstasy users: the role of drug, set, and setting" in International Journal of Drug Policy, Vol. 10, pp. 431–453 Rosegrant, J. (1976) "The Impact of Set and Setting on Religious Experience in Nature" in Journal for the Scientific Study of Religion, Vol. 15, No. 4, pp. 301–310 Leary, T. (1966) "Programmed Communication During Experiences With DMT" first appearing in The Psychedelic Review, Issue 8, 1966.
Väike-Rõsna tsässon

Väike-Rõsna tsässon on Anna tsässon Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Väike-Rõsna külas Setomaa vallas. Nimipühaku päev on 7. augustil (Juliuse ehk vana kalendri järgi 25. juulil). Tsässon asub kunagisel Väike-Rõsna kalmistul ja on tõenäoliselt ehitatud 18. või 19. sajandil. Seda on ehitatud ümber 1990. aastatel. Väike-Rõsna kalmistu Tsässon Jaanus Plaat, Arne Maasik. Väiko-Rõsna. Anne (Anna, Annõ) tsässon. - Õigeusu kirikud, kabelid ja kloostrid Eestis. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 918-921 Tapio Mäkeläinen, Ahto Raudoja. Väiko-Rõsna. - Setomaa tsässonad. 2011. Lk 436-441 Väike-Rõsna tsässon kultuurimälestiste riiklikus registris
Vladimir Antjufejev

Vladimir Antjufejev (vene keeles Владимир Юрьевич Антюфеев; sündinud 19. veebruaril 1951 Novosibirskis), tuntud ka kui Vladimir Aleksandrov (Владимир Александров ja Vadim Ševtsov (Вадим Шевцов), on endine Nõukogude Liidu OMONi major. Aastatel 1990 kuni 1991 oli ta Riia OMONi komandör. 1991. aastal oli ta üks Läti riigipöördekatse korraldajatest. Aastatel 1992–2011 oli ta Vadim Ševtsovi nime all Transnistria Riikliku julgeolekukomitee eesotsas. Aastatel 2012–2014 oli ta Moskvas ja tegeles enda sõnul Lõuna-Osseetia, Abhaasia ja Krimmi julgeolekuprobleemidega. 2014. aasta Donbassi sõja ajal, juulikuus, sai temast ühenduse Donetski Rahvavabariik "peaministri asetäitja". 28. juulil teatas ta, et tema otsene ülemus, "peaminister" Aleksander Borodai, on lahkunud Moskvasse ning temast endast on saanud ühenduse juht. Ta oli ühenduse Donetski Rahvavabariik peaministri kohusetäitja 29. juulist kuni 3. augustini. Socor, Vladimir (30.07.2014). "Muudatused nn Donetski Rahvavabariigi sõjalises ja poliitilises hierarhias". www.icds.ee. Rahvusvaheline Kaitseuuringute Keskus. Vaadatud 4. august 2014. Socor, Vladimir. "Russian Secessionists Ready for 'State-Building' In Ukraine's Donetsk City | The Jamestown Foundation". Jamestown.org. Vaadatud 28.07.2014. Baczynska, Gabriela; Vasovic, Aleksandar (27. juuli 2014). "Pushing locals aside, Russians take top rebel posts in east Ukraine". Reuters. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. juuli 2014. Vaadatud 4. augustil 2014. Chalupa, Irena (17. juuli 2014). "Needing Better Control in Ukraine War, Moscow Sends in an Old KGB Hand". Atlantic Council. "Russian ex-police chief Antyufeyev leads Donetsk rebels" (inglise). BBC News Online. 31. juuli 2014. Vaadatud 4. august 2014. McLaughlin, Daniel (30. juuli 2014). "Shadowy veteran of pro-Russian rebellions in Ukraine". The Irish Times. Applebaum, Anne (18. juuli 2014). "The End of the Russian Fairy Tale". Slate.
OS X Yosemite

OS X Yosemite (10.10) on 2014. aasta suvel Apple'i avalikustatud operatsioonisüsteemi Mac OS X väljaanne. OS X Yosemitel on uus disain, mis erineb vanematest OS X-i versioonidest. OS X Yosemitet tutvustati 2. juunil 2014 ning tehti avalikuks arendajatele. 24. juulist kuni ametliku avaldamiseni oli soovijatel võimalik registreeruda beetaversiooni testijaks. OS X Yosemite on OS X Mavericksi järglane, sellest järgmine versioon on OS X El Capitan. Uus disain On lisatud Notification Extensions. Kasutaja saab nüüd lisada eri vidinaid Notificationi rakendusele. Photos asendab nüüd iPhotot ja Arpeturet. Dock on nüüd 2Ds. Saab muuta süsteemi välimust tumedaks. Saab vastata kõnedele ja SMSidele otse Macist. Kasutaja saab jätkata kõiki töid, mis on iPhones või iPadis pooleli jäänud. Spotlight otsib nüüd Google'i, Bingi ja Yahoo! otsimootori abil. iMac (Mid-2007 või uuem) MacBook (13-tolline Aluminium, Late 2008), (13-tolline alumiinium, Early 2009 või uuem) MacBook Pro (13-tolline, Mid-2009 or later), (15-tolline või 17-tolline, Mid/Late 2007 või uuem) MacBook Air (Late 2008 või uuem) Mac Mini (Early 2009 või uuem) Mac Pro (Early 2008 või uuem) Xserve (Early 2009 või uuem) Apple. "OS X Yosemite ametlik koduleht" (eesti keeles). Originaali arhiivikoopia seisuga 10. september 2015. Vaadatud 17. augustil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Tõnu Veiler

Tõnu Veiler (ka Tony Veiler; 9. aprill 1963) on eesti koreograaf, lavastaja ja balletipedagoog, Eesti esimese eraballetikooli Noor Ballett Fouetté asutaja. Tõnu Veiler on õpetanud klassikalist balletti rahvusvahelistel balletiseminaridel Venemaal, Lätis, Soomes, Kreekas, Bulgaarias ja Prantsusmaal[viide?] ning osalenud rahvusvaheliste balletikonkursside žüriis[viide?]. Ta on loonud arvukalt kontsertnumbreid ja koreograafilisi miniatuure[viide?]. 1991 – asutas eraballetikooli Fouetté (praegune Noor Ballet Fouetté) 2000 – korraldas Eestis esimese rahvusvahelise balletikonkursi (mille patroon oli Helle Meri)[viide?] 2001 - alustas tööd balletitrupiga NEB (Noor Eesti Ballett) Fouetté 2012 - lõi projektiteatri T-Ballet[viide?] 2017 - asutas T-Perfume "Elu tants" "Mefistofelese kiusatused" "Tilgake kollast" "Imelill" "Loomade karneval" "Inetu pardipoeg" "Me oleme 15-aastased" "Ohlala, see juhtus nii..." "Sipsik" "Paquita" "Nukuhaldjas" "Pähklipureja" "Küürselg-Sälg" "Le Corsaire" jm Kiin, Krista (19. september 2022). "EESTI LÕHNAKUNSTNIK: ärge nuusutage parfüüme paberite pealt!". TV3. Vaadatud 8. aprill 2023.
Abeli teoreem

Abeli teoreem on mitme teoreemi nimi: Abeli teoreem algebralistest võrratustest ehk Abeli võimatuse teoreem ehk Abeli-Ruffini teoreem Abeli teoreem astmeridadest Abeli teoreem diviisoritest Abeli teoreem meromorfsetest funktsioonidest
Abeli auhind

Abeli auhind on Nobeli auhinnaga analoogne auhind puhta ja rakendusmatemaatika alal. See on nime saanud norra matemaatiku Niels Henrik Abeli järgi. Auhinda antakse välja alates 2003. aastast. Auhinna saajad valib Norra Teaduste Akadeemia. 2003 Jean-Pierre Serre 2004 Michael Francis Atiyah, Isadore Manual Singer 2005 Peter David Lax 2006 Lennart Carleson 2007 Sathamangalam Ranga Srinivasa Varadhan 2008 John Griggs Thompson, Jacques Tits 2009 Mihhail Gromov 2010 John Torrence Tate 2011 John Milnor 2012 Endre Szemerédi 2013 Pierre Deligne 2014 Jakov Sinai 2015 John Forbes Nash, Louis Nirenberg 2016 Andrew Wiles 2017 Yves Meyer 2018 Robert Langlands 2019 Karen Uhlenbeck 2020 Hillel Fürstenberg, Grigori Margulis 2021 László Lovász, Avi Wigderson 2022 Dennis Sullivan 2023 Luis Caffarelli
Abeliidid

Abeliidid ehk aabellased olid hilisantiigi arvatavasti gnostilise päritoluga kristlik sekt Põhja-Aafrikas Hippo Regiuse lähedal. See tekkis Arcadiuse ajal (4. sajandi viimane veerandil). Abeliitide järgi elas Aabel oma abikaasaga, kes oli tema õde, nagu vend ja õde. Seda nad arvasid sellepärast, et Aabeli lapsi Piiblis ei mainita, ning rabiinliku tõlgenduse järgi. Aabeli väidetaval eeskujul loobusid nad suguelust, sealhulgas abielus, leides, et tõeline abielu on südamete, mitte kehade liit, ning tahtmata pärispattu edasi kanda. Suguelu pidasid nad patuseks ja kuratlikuks. (Augustin Calmet' järgi oli selline kasinus väga levinud.) Iga paar lapsendas ühe poisi ja ühe tüdruku, kes pärisid oma kasuvanematelt nende vara tingimusel, et nad abielluvad, ei sünnita lapsi ja hoiduvad suguelust. Kui üks lastest suri, asendati ta kohe teise samast soost lapsega. Augustinus märgib, et lastest neil puudust ei olnud. Jeesust nad ei tunnistanud. Teadmised selle sekti kohta pärinevadki põhiliselt Augustinuselt, kes kirjeldab neid esimesena ning mainib neid ketseritena ning nimetab neid talurahvaks. Tema ajal oli see peaaegu hääbunud; sekt säilis umbes 430. aastani. Johann Ernst Immanuel Walch eitas abeliitide olemasolu. De haeresibus, ptk 87.
Torm ja tung

Torm ja tung (Sturm und Drang) on saksa kirjanduses, muusikas ja vaimuelus 18. sajandil (1760. kuni 1780. aastatel) aset leidnud eelromantiline liikumine. Liikumine sai nime Friedrich Klingeri sellenimelise näidendi järgi. Liikumise peamisi ideolooge oli Johann Hamann.
Johann Hamann

Johann Georg Hamann (27. august 1730 Königsberg – 21. juuni 1788 Münster) oli saksa filosoof, üks liikumise "torm ja tung" peamisi esindajaid. Tema õpilasi oli Johann Gottfried Herder.
Mikrovereringe

Mikrovereringe ehk mikrotsirkulatsioon (ladina keeles microcirculatio) on koondnimetus arterioolides, verekapillaarides ja veenulites toimiva vereringe kohta. Mikrovereringe hulka loetakse ka lümfikapillaarid. Mikrovereringe areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii elundite lõikes, liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti. Mikrovereringe hulka loetud soontel on, olenevalt soone tüübist, mitmeid funktsioone täita, nagu vedeliku tasakaalu tagamine, hormoonide toimetamine endokriinnäärmetest sihtelunditesse jm. Mikrotsirkulatsioon on füsioloogiaõpikutes käesoleval ajal üsna uus kontseptsioon. Vaidluse all on prekapillaarsfinkterite ja metarteriole kuulumine mikrovereringe hulka. Enamiku mikrovereringe soonte seinu katab endoteel, siit kaudu (?) toimubki vere ja teiste kudede vaheline põhiline gaaside, toitainete ja metaboliitide vahetus. Ka leukotsüüdid ringlevad mikrovereringes. Iga elundi mikrotsirkulatsioon on organiseeritud vastavalt elundi verevoolu vajadusele. Veri voolab mikrovereringesse arterioolide kaudu, läbib kapillaarid ja väljub ringest veenulite kaudu. Mikrovereringe olemasolu võis avastada William Harvey, kuid tolleaegsed kirjeldused ei vasta tänapäevasele terminoloogiale ja ei luba paljudel uurijatel uskuda, et Harvey kirjeldas ka mikrovereringet. Varaseima füsioloogiaõpiku sissekande mikrovereringe kirjelduse kohta võib leida Fultoni toimetatud õpiku “Howell’s Textbook of Physiology” 15. väljaandes (1946). Mikrovereringe patoloogiaga, olenevalt soone tüübist, seostatakse inimestel arterioloskleroosi, suhkurtõbe ja põletikku. "Meditsiinisõnastik", 476:2004. Tatsuo Sakai, Yasue Hosoyamada, Are the precapillary sphincters and metarterioles universal components of the microcirculation? An historical review, J Physiol Sci. 2013; 63: 319–331., 4. juuli 2013. doi: 10.1007/s12576-013-0274-7, PMCID: PMC3751330, veebiversioon (vaadatud 5.08.2014) (inglise keeles)
Rääsolaane tsässon

Rääsolaane tsässon on Eelija tsässon Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Rääsolaane külas Setomaa vallas. Nimipühaku päev on 20. juulil (Juliuse ehk vana kalendri järgi 2. augustil). Tsässon on tõenäoliselt ehitatud 1773. aastal ning seda on ehitatud ümber 2001. aastal. Tsässonate loetelu Jaanus Plaat, Arne Maasik. Rääsolaanõ. Ilja (Eelija, Iljapäävä) tsässon. - Õigeusu kirikud, kabelid ja kloostrid Eestis. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 892-893 Tapio Mäkeläinen, Ahto Raudoja. Rääsolaanõ. - Setomaa tsässonad. 2011. Lk 322-325
Aberdeeni ja Temairi markii

Aberdeeni ja Temairi markii (Marquess of Aberdeen and Temair) on Ühendkuningriigi peeri tiitel, mis on nimetatud Šotimaa linna Aberdeeni järgi. Seda kannavad Gordoni klanni liikmed (vaata ka Gordon (aadlisuguvõsa)). Suguvõsa residents on Haddo House Šotimaal Aberdeeni lähedal. Tiitel loodi 1916 John Hamilton-Gordoni, seitsmenda Aberdeeni krahvi (John Hamilton-Gordon, esimene Aberdeeni ja Temairi markii) jaoks. Ta oli 1893–1898 Kanada kindralkuberner ning 1905–1915 Iirimaa lordleitnant. Aberdeeni ja Temairi markii kõrvaltiitlid on Šotimaa peeri tiitlid Aberdeeni krahv (Earl of Aberdeen), Formartine'i vikont ja lord Haddo, Methlic, Tarves ja Kellie (loodud 1682) ning Ühendkuningriigi peeri tiitlid vikont Gordon (loodud 1814) ja Haddo krahv (loodud 1916). Peale selle kannab markii Haddo baroneti tiitlit, mis loodi 1642 John Gordonile. Peeriks ülendati George Gordon, kolmas baronet (George Gordon, esimene Aberdeeni krahv), kes oli Šotimaa lordkantsler. Neljas krahv (George Hamilton-Gordon, neljas Aberdeeni krahv), kes paljude muude ametikohtade kõrval oli Suurbritannia peaminister, sai lisaks tiitli vikont Gordon, millega oli seotud koht Lordide Kojas. Tiitlipärija kannab viisakustiitlit Haddo krahv (Earl of Haddo), tema vanim poeg Formartine'i vikondi tiitlit. John Gordon, esimene baronet (1610–1644) John Gordon, teine baronet (umbes 1632 – 1665) George Gordon, kolmas baronet (ülendati 1682 Aberdeeni krahviks) George Gordon, esimene Aberdeeni krahv (1637–1720) William Gordon, teine Aberdeeni krahv (1679–1745) George Gordon, kolmas Aberdeeni krahv (1722–1801) George Hamilton-Gordon, neljas Aberdeeni krahv (1784–1860) George Hamilton-Gordon, viies Aberdeeni krahv (1816–1864) George Hamilton-Gordon, kuues Aberdeeni krahv (1841–1870) John Campbell Hamilton-Gordon, seitsmes Aberdeeni krahv (1847–1934) (ülendati 1916 Aberdeeni ja Temairi markiiks) John Campbell Gordon, esimene Aberdeeni ja Temairi markii (1847–1934) George Gordon, teine Aberdeeni ja Temairi markii (1879–1965) Dudley Gladstone Gordon, kolmas Aberdeeni ja Temairi markii (1883–1972) David George Ian Alexander Gordon, neljas Aberdeeni ja Temairi markii (1908–1974) Archibald Victor Dudley Gordon, viies Aberdeeni ja Temairi markii (1913–1984) Alastair Ninian John Gordon, kuues Aberdeeni ja Temairi markii (1920–2002) Alexander George Gordon, seitsmes Aberdeeni ja Temairi markii (sündinud 1955) Tiitlipärija on praeguse markii poeg George Ian Alastair Gordon, Haddo krahv (sündinud 1983). Tema pärija on tema poeg Ivo Alexander Ninian Gordon, Formartine'i vikont (sündinud 2012). George Hamilton-Gordon, neljas Aberdeeni krahv George Hamilton-Gordon, neljas Aberdeeni krahv George Hamilton-Gordon, viies Aberdeeni krahv John Hamilton-Gordon, esimene Aberdeeni ja Temairi markii Haddo House, National Trust for Scotland
Jassõnuvata

Jassõnuvata on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Donetski oblastis, Jassõnuvata rajooni keskus. Jassõnuvata asub Donetski keskusest 11 km kaugusel põhjakirdes. Jassõnuvata asutati 1872. aastal, linna õigused sai 1938. aastal. 2014. aasta 1. jaanuaril elas Jassõnuvatas 35 701 inimest, asustustihedus 1879 inimest ruutkilomeetri kohta. Kalmiuse ja Krõvõi Toretsi ülemjooksul asuva Jassõnuvata kõrgus merepinnast on 257 meetrit. 2014. aasta Ukraina kriisi ajal võtsid ühenduse Donetski Rahvavabariik võitlejad linna oma kontrolli alla. Valitsusväed sisenesid 4. augustil linna, kuid taandusid seejärel linna piiri taha, põhjendades seda vajadusega vältida tsiviilohvreid ja anda rahulikele linnaelanikele aega evakueerumiseks. Separatistid lubasid luua linnaelanikele lahkumiseks "rohelise koridori". http://www.ukrstat.gov.ua/druk/publicat/kat_u/2015/zb/06/zb_nas_14.zip "Ukraine's army positioning to move on rebels in Donetsk". The Washington Post. 4. august 2014. Vaadatud 5. augustil 2014. "Силы АТО вышли из Ясиноватой на время эвакуации местного населения". Segodnya. 5. august 2014. "Силы АТО отступили от Ясиноватой". Liga Novosti. 5. august 2014, 17:51. Vaadatud 5. augustil 2014. "Итоги 5 августа: «гуманное» отступление". Infovastupanu. 5. august 2014, 21:06. Vaadatud 5. augustil 2014. 14. november 2014. Ukrajinska Pravda. Valitsus kinnitas riigi kontrolli all mitteolevate asulate nimekirja (ukraina keeles) Jassõnuvata infoportaal
Pingega tüüritav ostsillaator

Pingega tüüritav ostsillaator, lühend VCO (inglise k sõnadest Voltage-Controlled Oscillator) on ostsillaator, mille tekitatava võnkumise sagedus on muudetav lülituse sisendisse rakendatava pinge suurusega. Seda pinget nimetatakse tüürpingeks või seadepingeks. VCO skeem valitakse lähtutavalt töösagedusest ja vajalikust sageduse reguleerimise ulatusest. Kõrgetel sagedustel on levinud ostsillaator (siinuspinge generaator), mille sagedust määravas võnkeringis on mahtuvusdiood. Selle mahtuvust saab dioodile rakendatava alalispingega muuta ja niiviisi reguleerida ostsillaatori võnkesagedust umbes kolmekordses ulatuses (fmax/fmin ≈ 3). Väga kõrgetel sagedustel (mikrolainete alas) kasutatakse pingega tüüritavas ostsillaatoris sagedust määrava elemendina võnkeringi asemel erilist YIG- (Yttrium Iron Garnet) resonaatorit, mille resonantsisagedust tüüritakse magnetväljaga. Selleks muudetakse voolu resonaatorit ümbritsevas poolis. Madalate sageduste jaoks on välja töötatud mitmesuguseid, peamiselt operatsioonvõimenditel põhinevaid skeeme, üks neist kõrvaloleval joonisel. Nendega on saavutatav suur reguleerimispiirkond (kuni mitme suurusjärgu ulatuses). Pingega tüüritav ostsillaator kuulub raadiovastuvõtja segustuslülituse koosseisu. Ostsillaatori võnkeringi häälestussagedust muudetakse siin mahtuvusdioodile rakendatava alalispingega. VCO on üks faasiluku põhielemente, mis annab tagasisideahela kaudu faasidetektorile reguleerivat sagedust ja faasi. Elektroonilises muusikas kasutatakse VCO-lülitusi helide sünteesimiseks (vt süntesaator). Harmoonilisi võnkumisi (siinusvõnkumisi) genereerivate VCOde kõrval kasutatakse ka pingega tüüritavaid impulsigeneraatoreid, mis võivad toota ristküliku-, kolmnurga- ja saehambakujulisi impulsse. Voltage controlled oscillator Voltage Controlled Oscillator VCO Design for PLLs