laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Fischbach

Fischbach oli aadlisuguvõsa. Suguvõsa esindaja Adam Friedrich Fischbach (enne 1635 – 1683/1693) (Eestimaa kindralkubermangu sekretär ja Eestimaa rüütelkonna sekretär Tallinnas) aadeldati 18.3.1675 Rootsi kuningalt Karl XI aadlitiitliga. Adami pojapoeg Karl Magnus Fischbach oli Märjamaa kihelkonna Sõtke mõisnik. 1745 kanti suguvõsa Eestimaa ja 1797 Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Fischbach, Adam Friedrich, BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital Aadlivapid Ajalooarhiivis, Ajalooarhiiv (vaadatud 06.02.2024) Damier, P. E. & Ando Pajus, 2007. Eestimaa rüütelkonna vapiraamat. Tänapäev, lk 59 Recke, Johann Friedrich v.; Napiersky, Karl Eduard: Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. 1 köide A-F, Mitau 1827, lk. 563
Friederici

Friederici oli Saksamaalt pärit aadlisuguvõsa. Suguvõsa esindaja Busso Christian Friederici tuli 18. sajandil Saksamaalt Mecklenburgist Venemaale, kus Venemaa armees tõusis kindralleitnandi astmeni. Ta sai ka Vene riigilt aadlitiitli. 1756 kanti suguvõsa Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Busso poeg Hermann Johann Friederici oli Virumaal Koila mõisa mõisnik. Damier, P. E. & Ando Pajus, 2007. Eestimaa rüütelkonna vapiraamat. Tänapäev, lk 62
Friesell

Friesell on Regensburgist pärit aadlisuguvõsa. Friesellide esindaja Saksamaalt Regensburgist pärit Christoffer Friesell'i mainiti 1665 Tallinna kodanikuna. Christofferi pojapoeg Georg Johann tõusis Vene armees kindralleitnandi astmeni ja 1720 sai Vene riigilt aadlitiitli. Georg Johanni sama nime kandev poeg Georg Johann oli Moe ja Tamsalu mõisa mõisnik ning 1783 kanti ta Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Eestimaa: Aru (Arrohof) (1787−1803, naisliinis kuni 1813), Jootme (Jotma) (1724−1805, naisliinis kuni 1816), Kurge (Kurküll) (1755−1812), Moe (Muddis) (1782-XVIII sajandi lõpp, naisliinis kuni 1846), Pala (Pallal) (1730ndad), Rägavere (Reggafer) (1724−1777), Tamsalu (Tamsal) (1782−XVIII sajandi lõpp, naisliinis kuni 1819) Damier, P. E. & Ando Pajus, 2007. Eestimaa rüütelkonna vapiraamat. Tänapäev, lk 63
Moissei Alperten

Moissei Alperten (26. august 1930 Samara – 22. detsember 2005 Tallinn) oli Eesti viiuldaja. Ta lõpetas 1949. aastal Kuibõševi Muusikakooli (Julian Sudakovi klassis), 1951. aastal Leningradi konservatooriumi juures asuva muusikakooli (Jakov Friedeli klassis) ja 1956. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Vladimir Alumäe klassis), võttes Herbert Laanelt ka vioolatunde. Ta töötas aastatel 1953–1998 Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris (ERSO), sealhulgas 1965–1993 oli ka II viiulirühma kontsertmeister. Aastatel töötas ka 1979–1985 Tallinna Muusikakeskkoolis orkestriklassi õpetajana. Ta mängis ka kammeransamblis Synthesis ja ERSO keelpillikvartetis (koos Mati Kärmase, Paul Purga ja Toomas Tummelehega), Eesti Raadio Kammerorkestris ja Eesti Raadio estraadiorkestris. 1976 Eesti NSV teeneline kunstnik Ta oli abielus pianisti ja muusikapedagoogi Renate Goznajaga, hiljem viiuldaja Inna Alperteniga. Abielust Renate Goznajaga sündinud poeg Jüri Alperten oli dirigent, pianist ja muusikapedagoog. Eesti muusika biograafiline leksikon. 1. köide: A–M. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 33. Haud Tallinna uuel juudi kalmistul
Atla mõis (Juuru)

Atla mõis (saksa keeles Attel, ka Groß-Attel) oli rüütlimõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Rapla maakonda Rapla valda. Mõisat on esimest korda mainitud 1422, kui selle omanik oli Hans van Treyden. 16.–17. sajandil valdasid mõisat Dückerid. Pärast Põhjasõda valdasid mõisat Maydellid ja Helffreichid. Aastatel 1873–1919 kuulus see Barlöwenitele. sh Harju ülemkirikueestseisja ameti ilmalikule liikmele Konstantin von Barlöwenile (1844–1912) ja viimane mõisnik oli Alexander von Barlöwen. (sünd 1875) Atla mõis (Juuru) Eesti mõisaportaalis (vaadatud 18.05.2015) Eestimaa Rahukohtu-ametite kandidaadid., Tallinna Sõber, nr. 41, 6 oktoober 1889 Atla mõis (Juuru) Eesti mõisaportaalis Atla mõisa lugu Mõisablogis
Komplekshaigus

Komplekshaigus (inglise keeles complex disease) ehk multifaktoriaalne haigus on haigus, mida põhjustab kombinatsioon geneetilistest, keskkonna- ja elustiiliteguritest. Komplekshaigus on näiteks II tüüpi diabeet.
Emme jõgi

Emme on jõgi Šveitsis, Aare parempoolne lisajõgi. Jõe lähe on 1500 meetri kõrgusel merepinnast Berni Alpides, Hohganti ja Augstmatthorni mäetippude vahel Berni kantonis. Umbes 80 km pikkune jõgi voolab läbi Emmentali piirkonna ja suubub Aare jõkke allpool Solothurni, 425 meetri kõrgusel merepinnast. Jõe keskmine vooluhulk on 20 m³/s, suurim vooluhulk võib ületada 650 m³/s (663 m³/s 8. augustil 2007). Jõe kallastel asuvad järgmised omavalitsusüksused: Habkern, Flühli, Schangnau, Eggiwil, Signau, Lauperswil, Rüderswil, Lützelflüh, Hasle bei Burgdorf, Rüegsau, Heimiswil, Burgdorf, Kirchberg, Lyssach, Rüdtligen-Alchenflüh, Aefligen, Utzenstorf, Bätterkinden, Wiler bei Utzenstorf, Zielebach, Gerlafingen, Biberist, Derendingen, Zuchwil ja Luterbach. Hydrologische Daten zur Emme, Bundesamt für Umwelt Ereignisanalyse Hochwasser August 2007, Bundesamt für Umwelt, Seite 75  Emme jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Atla mõis

Atla mõis on mitme mõisa nimi: Atla mõis (saksa keeles Attel, Groß-Attel) oli rüütlimõis Juuru kihelkonnas Harjumaal Atla mõis (saksa keeles Attel) oli riigimõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal
Roberts Kļaviņš

Roberts Kļaviņš (10. november 1885 Liivimaa kubermang – 16. oktoober 1941 Kommunarka, Moskva oblast) oli Vene (alampolkovnik), Läti (kindral) ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralleitnant). Ta lõpetas Cēsise linnakooli ja põllutöökooli. Aastatel 1903–1906 õppis ta Vilno Jalaväe Junkrukoolis. Seejärel suunati ta 180. Vindavi jalaväepolku. Aastal 1914 astus ta staabikapteni auastmes Nikolai Kindralstaabi Akadeemiasse, kuid kursust lõpetamata määrati ta oktoobris 1915 teenima 2. Riia kütipataljoni (hilisemasse polku). Aastal 1917 lõpetas ta kiirendatud kursused Nikolai Kindralstaabi Akadeemias.
Tydeus

Tydeus oli vanakreeka mütoloogias Oineuse ja Periboia poeg, Diomedese isa. Tydeus sündis väljaspool abielu. Oineus ei hoolinud ei temast ega ta emast, võib-olla sellepärast, et Periboia oli madalast soost. Tema sugulaste ega päritolu kohta pole midagi teada. Oineus abiellus Althaiaga. Periboia asus elama Argosesse, kus Tydeus üles kasvas. Ta tegi sõjaväes kiiret karjääri, kuni Argose kuningas Adrastos talle oma tütre Deipyle naiseks andis. Neil oli üks laps, poeg Diomedes. Tydeus hukkus sõjakäigus Seitse Teeba vastu, olles kaotajate poolel. Melanippos haavas teda surmavalt. Jumalanna Athenale Tydeus meeldis; ta hankis kõiki haavu raviva eliksiiri ja jooksis sellega Tydeuse juurde. Vahepeal oli Amphiaraos Melanippose tapnud ja tema pea Tydeusele toonud. Tydeus lõi kolju lõhki ja sõi Melanippose ajusid. Seda ilgust nähes virutas Athena eliksiiripudeli puruks ja Tydeus suri. Adrastos pidas langenute matusetuleriida juures kõne, milles nimetas Tydeust heaks vaikseks meheks, kes oskas mõõka ja kilpi targalt tarvitada. Tal olevat olnud avar hing ja oma väärtust näitas ta mitte sõnade, vaid tegudega. Teised allikad nimetavad teda seevastu metsikuks võitlejaks; seesuguste lahknevuste puhul on matusekõne harilikult vähem usaldusväärne. Nimetatud sõjas ja järgnenud epigoonide sõjaretkel, ehkki tagumise neist Argos võitis, langes niisugusel hulgal Argose ülikuid, et kui Adrastos oma poja surma üle kurvastades hinge heitis, polnud paremat troonipärijat kui Tydeuse poeg Diomedes. Homeros on "Iliases" Tydeusele nii sageli ja detailselt vihjanud, et on oletatud, et ta koostas veel ühe eepose sõjast Seitse Teeba vastu, mille peategelane pidi olema Tydeus.
Pertti Kurikan Nimipäivät

Pertti Kurikan Nimipäivät (PKN; 'Pertti Kurikka nimepäevad') oli 2009. aastal asutatud Soome punkansambel. See koosneb vaimupuudega inimestest. Ansambel sai laiemale üldsusele tuntuks 2012. aastal dokumentaalfilmiga "Pungi sündroom" ("The Punk Syndrome"; originaali pealkiri "Kovasikajuttu"). 2015. aastal võideti lauluga "Aina mun pitää" Uuden Musiikin Kilpailu, millega pääseti Soomet esindama samal aastal Viinis toimunud Eurovisiooni lauluvõistlusele. Ansambel tegutses kuni 2016. aastani, mil ansambli kitarrist Pertti Kurikka sai 60-aastaseks ja lõpetas muusikutee. Pertti Kurikka – kitarr Kari Aalto – vokaal Sami Helle – bass Toni Välitalo – trummid "Eurovisioonil Soomet esindav vaimupuudega punkbänd Pertti Kurikan Nimipäivät (PKN) annab välja hiti-kogumiku!". Elu24. 30. aprill 2015. Kasutatud 19. mai 2015 "Pertti Kurikan Nimipäivien viimeisellä keikalla Tapaninpäivänä oli hikistä, ahdasta ja tunteikasta eli aivan mahtavaa". HS.fi. 27.12.2016. Vaadatud 14.5.2017 Ametlik koduleht (soome keeles)
Polina Gagarina

Polina Sergejevna Gagarina (vene Полина Сергеевна Гагарина; sündinud 27. märtsil 1987 Moskvas) on Venemaa laulja. 2003. aastal võitis ta Pervõi Kanalis eetris olnud laulusaate "Fabrika Zvjozd". Tal on ilmunud neli stuudioalbumit, neist uusim 2022. aastal. 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis esindas ta Venemaad lauluga "A Million Voices" ja sai 303 punktiga teise koha. 2022. aastal kehtestas Eesti talle 5-aastase riiki sissesõidukeelu, kuna Gagarina toetab agressioonisõda Ukraina vastu, olles selle kinnituseks esinenud Venemaa presidendi Vladimir Putini korraldatud suurüritustel. Laulja koduleht (vene keeles)
Emmaste kirikumõis

Emmaste kirikumõis (saksa keeles Pastorat Emmast) oli kirikumõis Emmaste kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Hiiumaa valda. http://www.mois.ee/pikknimb.shtml (vaadatud 19.05.2015)
Armeenia muusika

Armeenia muusika on Armeenia ja armeenlaste muusika. Traditsioonilise armeenia rahvamuusika ja ka kirikumuusika aluseks on tetrahordidest koosnev helirida. Iga tetrahordi viimane noot on ühtlasi järgmise tetrahordi esimene noot. Traditsioonilise armeenia muusika juured on Armeenia mägismaal. Armeenia rahvamuusikal on väga pikk ajalugu, mis ulatub antiiki. Rändmuusikud ehk ašuugid, kellest tuntuim on Sajath-Nova, esitasid oma laule baglama saatel. Nõukogude ajal õpetati rahvamuusikat riigi rahastatud konservatooriumides. Armeenia klassikalise muusika alusepanijaks nimetatakse Komitast, kes oli preester, helilooja, koorijuht, laulja, muusikaetnoloog ja muusikapedagoog. Ta kogus ja harmoniseeris armeenia muusikaainest 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Samuti tõi 19. sajandi lõpus ta armeenia kirikumuusikasse polüfoonia. Rahvusvaheliselt on armeenia muusikat tutvustanud heliloojad Aram Hatšhaturjan, Arno Babadžanjan, Barsegh Kanahjan, dudukimängija Jivan Gasparjan, lauljad Sirusho, Eva Rivas ja paljud teised. blull, karjuseflööt dudukk, puupuhkpill parkapzuk, armeenia torupill pku, klarnetisarnane puhkpill švi, plokkflöödisarnane aukhuulikuga puhkpill uud, pirnikujuline keelpill Armeenia hümn Armeenia Eurovisiooni lauluvõistlusel
Emmaste mõis

Emmaste mõis (saksa keeles Emmast) oli rüütlimõis Emmaste kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Hiiumaa valda. Mõis rajati 1796 Hiiu-Suuremõisa mõisast eraldatud osast. Algul olid mõisa omanikud Stenbockid, sh Jakob Pontus Stenbock. Aastast 1819 olid omanikud de la Gardied. 1899–1919 olid mõisa omanikud Hoyningen-Huened ja neist viimasena Alexander von Hoyningen Huene. Emmaste mõisas tegutses 18. sajandil ka Emmaste tellisetehas. Emmaste mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 19.05.2015) Emmaste mõis Eesti mõisaportaalis Emmaste mõis Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
Radviliškise rajoon

Radviliškise rajoon (leedu keeles Radviliškio rajono savivaldybė) on 2. järgu haldusüksus (rajoon) endise Šiauliai maakonna aladel Leedus. Rajoonis on 12 omavalitsust, selle pindala on 1635 km2 ja elanike arv oli 2014. aastal 39 705 inimest. Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Aukštelkai, Baisogala, Grinkiškise, Pakalniškiai, Radviliškise, Sidabravase, Skėmiai, Šaukotase, Šeduva, Šiaulėnai ja Tyruliai vald. Omaette omavalitsuse moodustab veel Radviliškise linn. Suurim asula on halduskeskus Radviliškis (9503 inimest). Teine linn rajoonis on Šeduva. Lisaks asuvad rajoonis Baisogala, Grinkiškise, Palonai, Pašušvyse, Pociūnėliai, Sidabravase, Šaukotase, Šiaulėnai, Tyruliai ja Vadaktai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 95,69% leedulased, 2,8% venelased, 0,3% valgevenelased, 0,29% ukrainlased, 0,2% poolakad, 0,04% sakslased. Rajooni tähtsamad jõed on Nevėžise lisajõed Kiršinas, Dotnuvėlė ja Šušvė. Radviliškise rajooni territooriumile jääb osaliselt Tytuvėnai regionaalpark. Skėmiai Aukštelkai Dapšioniai tamm Radviloniai tamm Arimaičiai järv Nuolatinių gyventojų skaičius metų pradžioje, vaadatud 12.02.2023. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. oktoober 2021. Vaadatud 19. mail 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Radviliškise rajooni koduleht
Aserbaidžaani muusika

Aserbaidžaani muusika on Aserbaidžaani ja aserite muusika. Rahvamuusikatraditsioon on ligi tuhat aastat vana. Meloodiad on rütmiliselt mitmekesised. Enamik laule jutustab lugusid tõsielu sündmustest või on saanud ainest aserite folkloorist, osa laule on sündinud trubaduuride omavahelistest lauluvõistlustest. Tänapäeval esitatakse rahvalaule vastavalt sisule pulmades, matustel ja festivalidel. Palju on ka tantsumuusikat, mis on piirkonniti väga erinev. Piirkondlikud sisuerinevused on märgatavad ka lauludes, näiteks Kaspia mere äärsed laulud on elavad ja kirjeldavad selle piirkonna kombeid. Rahvusvaheliselt on aserbaidžaani muusikat tutvustanud heliloojad Üzeyir Hacıbəyov, Qara Qarayev, ooperi lauljad Muslim Magomajev, Bülbül, lauljad Polad Bülbüloğlu, Aysel Teymurzadə, Elnur Hüseynov ja paljud teised. baalama, keelpill balaban, puupuhkpill kementše, pudelikujuline kolme keelega keelpill davul, kahepoolne raamtrumm uud, pirnikujuline keelpill Ašuug Aserbaidžaani hümn Aserbaidžaani NSV hümn Aserbaidžaan Eurovisiooni lauluvõistlusel
Artvini provints

Artvini provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Kirde-Türgis. Provintsist loodes asub Must meri, provintsist põhjas asub Gruusia. Provintsi keskus on Artvin. Ardanuçi ringkond Arhavi ringkond (lazi keeles Arkxavi, gruusia keeles არჰავი, Arkhabî) Artvini ringkond Borçka ringkond Hopa ringkond (lazi Xopa) Murguli ringkond (Mêrgül) Şavşati ringkond Yusufeli ringkond Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Artvini provintsi koduleht (türgi keeles)
Tytuvėnai regionaalpark

Tytuvėnai regionaalpark (leedu keeles Tytuvėnų regioninis parkas) on regionaalpark Põhja-Leedus Kelmė, Radviliškise ja Raseiniai rajoonis. Tytuvėnai regionaalpark asub Žemaitija lääneosas. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Tytuvėnai ja Šiluva ümbruse metsi, sealset ökosüsteemi ning katoliiklikku kultuuripärandit. Tytuvėnai regionaalpargi territooriumist on 45,4% metsaga kaetud. Tytuvėnai ümbruskonna männikud on üks vanemaid kuurorte Leedus. Užpelkiais asub mitme kilomeetri pikkune põhjast lõunasse kulgev kivikülv, mida kohalikud kutsuvad Rūžaks. Ümbruskonnas on ka mitmeid märgalasid, kus asuvad linnuvaatlustornid. Regionaalpargi territooriumil elab mustlaik-apollo. Regionaalpargis asuvad mitmed kultuurimälestised, neist olulisemad on Tytuvėnai kirik ja kloostrikompleks, samuti ka Šiluva kirik ja kabel. Tytuvėnais asuvad veel aastal 1875 valminud õigeusu kirik ja Pagryžuvyse mõisa omanike kabel-mausoleum. Regionaalpargi territooriumil asuvad kaks linnamäge, kaks mõisakompleksi ja mitmed vanad kalmistud. Tytuvėnai regionaalpargi halduskeskus asub Tytuvėnais aadressil Miško g. 3. Teine tähtsam asula regionaalpargi territooriumil on Šiluva alev. Regionaalpargi pindala on 18 159 hektarit. Kaitsealade all on kokku 39,7%, reservaadi all 1,5% regionaalpargi territooriumist. Tytuvėnai regionaalpargi koduleht Regionaalpark Leedu kaitsealade registris (leedu keeles) Regionaalpargi kaart Regionaalpark YouTube'is
Otto Ūdentiņš

Otto Ūdentiņš (19. detsember 1892 – 22. jaanuar 1988 Riia) oli Vene (porutšik), Läti (kindral) ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralmajor). Ta oli ainus Läti kindral, kes pääses repressioonidest ja jätkas teenistust Punaarmees. Ta sündis praeguse haldusjaotuse järgi Madona piirkonnas. Ta lõpetas õpetajate seminari (Cimze seminari[küsitav]) ja Kiievi teise sõjakooli. Seejärel teenis 171. jalaväepolgus ja 6. Läti Tukumsi kütipolgus. Aastal 1917 ülendati porutšikuks. Aastal 1918 osales ta lahingutes Pavel Bermondt-Avalovi vägedega.
Allikalaht

Allikalaht (ka Allika laht) on järv Hiiumaal Hiiumaa vallas Sigala külas. See on avalikult kasutatav veekogu. Järv on ühenduses Mailahe ja Haavasoo järvega. Allikalaht keskkonnaportaalis Allikalaht keskkonnaportaalis
Põrgujärv

Põrgujärv on järv Võrumaal Rõuge vallas Koemetsa külas. Põrgujärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 7. juulil 2015)
Golitsõn

Golitsõn (vene keeles Голицын, prantsuse keeles Galitzine) on Leedu päritolu aadlisuguvõsa. Suguvõsa pärineb Leedu suurvürstist Gediminasest, kelle poeg oli Narimantas (surnud 1348). Narimantase 16. sajandi järeltulijat bojaari ja vürsti Mihhail Bulgakovi (surnud 1554) kutsuti Golitsaks. 1802 kanti jalaväekindral vürst Sergei Golitsõn Liivimaa ja Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Mihhail Nikolajevitš Golitsõn (1756−1827), tõeline riiginõunik Aleksandr Nikolajevitš Golitsõn (1773−1844), 1. klassi tõeline salanõunik, minister Boriss Borissovitš Golitsõn (1862−1916), füüsik, seismoloogia rajaja Damier, P. E. & Ando Pajus, 2007. Eestimaa rüütelkonna vapiraamat. Tänapäev, lk 64 Долгоруков, Пётр Владимирович. Российская родословная книга. Частъ первая. С. Петербургь: Печатано вь типографии Эдуарда Веймара, 1854.
Kurepalu järv

Kurepalu järv ehk Kurepalu paisjärv (ka Haaslava paisjärv, Haaslava veehoidla) on avalik paisjärv Tartumaal Haaslava vallas Haaslava, Kurepalu ja Mõra külas. Asub Mõra jõel. Veekogu pindala on 13,7 ha. Järvel on kaks saart, mille pindala on kokku 0,2 ha. Kurepalu järv keskkonnaportaalis
Kolga järv

Kolga järv on looduslik järv Võru maakonnas Rõuge vallas Kahru külas. Järve pindala on 4 ha, kaldajoone pikkus 285 meetrit. Talvine Kolga järv (2023) Kolga järv keskkonnaportaalis (20.05.2015)
Väike Mudajärv

Väike Mudajärv (ka Mudajärv, Paganamaa Mudajärv) on järv Võrumaal Rõuge vallas, üks Paganamaa järvedest. See on looduslik järv, mille kaldajoone pikkus on 342 meetrit. Pindala on 0,8 hektarit. Mudajärv keskkonnaportaalis
Lossimäe veehoidla

Lossimäe veehoidla on paisjärv Tartumaal Elva vallas Lossimäe külas. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonna Võrtsjärve alamvesikonda. Kaldajoone pikkus on 87 meetrit ja keskmine sügavus 1,1 meetrit. http://register.keskkonnainfo.ee/envreg/main?reg_kood=VEE2100110&mount=view 20.05.2015
Järva-Jaani järv

Järva-Jaani järv on järv Järva maakonnas Järva vallas Järva-Jaani alevis. Järve pindala on 6,2 ha. See on tehisjärv, mille kaldajoone pikkus on 1337 meetrit. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Otiaru paisjärv

Otiaru paisjärv (ka Otiaru veehoidla, Mõisaküla paisjärv) on paisjärv Jõgevamaal Jõgeva vallas Palupere külas. Järvest voolab läbi Laiuse oja. Otiaru paisjärv novembris Otiaru paisjärv keskkonnaportaalis
Aaspere tiik

Aaspere tiik on järv Lääne-Virumaal Haljala vallas Aaspere külas. Aaspere tiigi pindala on umbes 1 hektar ja see asub Tallinna-Narva maanteest umbes kilomeetri kaugusel Aaspere tiik keskkonnaregistris
Ööbikujärv

Ööbikujärv (ka Soona tiik) on järv Põlvamaal Kanepi vallas Aiaste ja Saverna külas. Ööbikjärv ei ole avalik ega avalikult kasutatav järv. Keskkonnaregister
Padaoru paisjärv

Padaoru paisjärv on paisjärv Lääne-Virumaal Viru-Nigula vallas Pada külas. Paisjärv paikneb Padaoru kaitsealal Pada pargis. Järve läbib Pada jõgi. Järve pindala on 0,2 ha, kaldajoone pikkus 220 m. Kuulub Ida-Eesti vesikonda Viru alamvesikonda. Kalapeedia http://www.kalapeedia.ee/3435.html (20.05.15) Järv keskkonnaregistris
Lykophron

Lykophron (5. sajandi lõpp eKr – 4. sajandi algus eKr) oli vanakreeka sofist, kes elas tõenäoliselt Sitsiilia saarel Sürakuusa linnas. Lykophroni tööst on säilinud väga vähe ning seegi peamiselt Aristotelese põgusate viidetes. Samas toetavad need viited arvamust, et Lykophron käsitles oma töödes sofistidele omaseid teemasid: Verbi "olema" käsitlemine, mille osas Lykophron arvas, et tuleks hoiduda verbi tarvitamisest koopulana, et vältida "olema" predikatiivse ning eksistentsiaalse tarvituse segiajamist; Teadmise tähenduse relatiivne lahtimõtestamine, mis avaldub väites, et teadmine on teatava fakti ja hinge ühtsus; Seaduste lahtimõtestamine kokkuleppest lähtuvalt, mis tähendab, et seadused ei ole tema hinnangul antud ei jumalikult ega loomupäraselt, vaid need on tekkinud inimeste omavahelise kokkuleppe tulemusena. Platon, "Teine kiri" 314d Aristoteles, "Füüsika" I raamat, 2. peatükk, 185b25-31 Aristoteles, "Metafüüsika" 1045b8-11 Aristoteles, "Poliitika" III raamat, 9. peatükk, 1280b6-12
Viktor Skrõpnõk

Viktor Anatolijovõtš Skrõpnõk (ukraina keeles Віктор Анатолійович Скрипник; sündinud 19. novembril 1969 Novomoskovskis) on Ukraina endine jalgpallur. Enne profikarjääri algust mängis Skrõpnõk aastatel 1987–1988 Nõukogude Liidu kõrgliiga reservmeeskondade turniiril Dnipropetrovski Dnipro ridades. Aastatel 1989–1994 mängis Skrõpnõk Zaporižžja Metallurgi meeskonnas, kust siirdus 1994. aastal kaheks hooajaks tagasi Dnipropetrovski Dniprosse. Sealt suundus ta 1996. aastal Bremeni Werderisse, kus mängis kuni mängijakarjääri lõpuni 2004. aastal. Hea tsenderdusoskuse pärast hüüti teda Ukraina Beckhamiks. 2004. aastal võitis ta Werderiga Bundesliga ja Saksamaa karikasarja. Skrõpnõk sai Bremeni Werderi reservmeeskonna peatreeneriks 2013. aastal. 2014. aasta 25. oktoobril määrati ta Bremeni Werderi põhimeeskonna peatreeneriks, kui eelmise peatreeneri Robin Dutti juhitud meeskond oli langenud Bundesliga tabeli lõppu. 2014/2015 hooaja lõpuks oli Skrõpnõk juhtinud meeskonna Bundesliga tabeli esimesse poolde. Bremeni Werderi peatreeneri kohalt vallandati ta 2016. aasta septembris. Aastatel 2018–2019 oli ta Läti kõrgliiga klubi Riga peatreener. http://www.soccernet.ee/bremeni-messias-ja-ukraina-beckham-paastab-werderit
Roomet Kiudmaa

Roomet Kiudmaa (sündinud 26. mail 1936 Võrus; sünninimi Roomet Kiutson) on eesti rahvusest endine NSV Liidu sõjaväelane (kindralmajor). Ta lõpetas aastal 1954 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli. Aastal 1966 lõpetas ta M. I. Kalinini nimelise Suurtükiväeakadeemia. Aastatel 1971–1974 oli ta adjunktuuris Frunze-nimelises Sõjaväeakadeemias; oktoobris 1974 kaitses ta sõjateaduste kandidaadi väitekirja. Aastatel 1975–1987 oli ta Eesti NSV sõjakomissar. Seejärel töötas ta direktorina tehases Talleks, Eesti Talleksis, ArmorEstis ja Kotkalennus. 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige. 1998–2003 oli ta Tallinna Arte Gümnaasiumi direktori asetäitja. Ta on korteriühistu Tina 21A juhatuse liige. NSV Liidu kodanike austav kohustus: [Suure Oktoobri saavutuste kaitsmise vajadusest], Tallinn, Eesti Raamat, 1980. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuli 2014. Vaadatud 21. mail 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "VE: Kuidmaa, Roomet – ENSV sõjakomissar". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. november 2015. Vaadatud 23. novembril 2015. http://www.teatmik.ee/et/info/p174665-Roomet-Kiudmaa Foto CIA andmetel maha lastud ENSV sõjakomissar Postimehele: see on puhas rumalus VE: Kuidmaa, Roomet – ENSV sõjakomissar
Karl Trakmann

Karl Trakmann (1887–1938) oli eesti kommunist ja Nõukogude sõjaväelane. Ta oli muu hulgas Punaarmee kindralstaabi ohvitser. Ta oli üks 1. detsembri riigipöördekatse korraldajaid.