laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Bežetski rajoon

Bežetski rajoon on haldusüksus Venemaal Tveri oblastis. Rajooni keskus on Bežetski linn. Rajoon piirneb põhjas Molokovo rajooniga, idas Krasnõi Holmi, Sonkovo ja Kessova Gora rajooniga, lõunas Kašini ja Rameški rajooniga ning läänes Maksatihha rajooniga. Rajooni pindala on 2826,86 km². Rajoonis on 401 asustatud punkti ning nad kuuluvad Bežetski linna ja 13 külaasunduse koosseisu. Q126684906 Rajooni koduleht
Pääsküla kõviku paljandid

Pääsküla kõviku paljandid on Pääsküla kõvikul olevad paljandid; halduslikult Harju maakonnas Saku vallas. Pääsküla kõvikul on osa Peeter Suure merekindluse Pääsküla positsioonist. Seal on kaevatud mitmeid süvendeid ja maa-aluseid käike, kus paljanduvad Jõhvi ja Keila lademe kihid. Kõvik on nende kahe lademe piiri stratotüüiks. Kõvik on Kahula kihistu Pääsküla kihistiku stratotüüp. Stratotüüp asub endise blindaaži vastas, kus üleval paljandub poolteist meetrit Pääsküla kihistiku kollakashalli lubjakivi, seejärel 9 cm bentoniiti. Paljandi alumise osa moodustab aga Kurtna kihistiku kollakas-rohekashall lubjakivi. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Eesti stratotüüpsed paljandid[alaline kõdulink] Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Sten Karpov

Sten Karpov (sündinud 2. juulil 1984 Võrus) on eesti näitleja. Ta lõpetas 2003. aastal Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi. Näitlejahariduse omandas Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias (2003–2007, VI lend, kursuse juhendaja Kalju Komissarov). Aastatel 2007–2014 töötas Karpov näitlejana Pärnu Endla teatris. Aastatel 2014–2016 oli ta Vanemuise näitleja. Aastast 2016 on ta taas Endla näitleja. 2008 – "Detsembrikuumus" – piirivalvur 2012 – "Vasaku jala reede" – pundijuht "Ketas" 2014 – "Roosa kampsun" 2017 – "Svingerid" – Kaspar 2018 – "Seltsimees laps" – sõdur Dima 2018 – "Omad" – Jürgen 2019 – "Karv" – Leo 2020 – "Hüvasti, NSVL" – Tamerlan 2008 – "Tuulepealne maa" – Juhan Ots 2012 – "Nurjatud tüdrukud" – uurija Karabulin 2012, 2017 – "Kättemaksukontor" – Harri Muhk / Rannar Köök 2015 – "Restart" – Gerd Paas Sten Karpovi abikaasa on näitleja Liis Karpov. 2009 Kristallkingakese auhind 2012 Endla teatri publikupreemia 2015 Ants Lauteri nimeline auhind 2020 Kolleegipreemia 2021 Kolleegipreemia "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. juuli 2014. Vaadatud 23. märtsil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) PALJU ÕNNE! Sten Karpov ja Liis Laigna abiellusid Sten Karpov Vanemuise teatri kodulehel Sten Karpov Endla teatri kodulehel
Klaudia Bežanitskaja

Klaudia Bežanitskaja (15. oktoober 1889 Kaisma – 12. oktoober 1979 Tallinn) oli vene päritolu Eesti arst. Ta lõpetas Peterburi Naisgümnaasiumi. Kuna naiste vastuvõttu ülikoolidesse Venemaa Keisririigis siis veel ei olnud, astus ta aastal 1906 Tartu Ülikooli arstiteaduskonda vabakuulajana. Ta ise osales delegatsioonis võrdõiguslikkuse saavutamiseks nais- ja meesüliõpilaste vahel, mille tulemusena said naisüliõpilased aastal 1911 esmakordselt sooritada ülikooli juures lõpueksamid võrdselt meesüliõpilastega. Tütre sünni tõttu aastal 1911 tegi ta viimased eksamid aastal 1913 ja lõpetas ülikooli cum laude. Aastatel 1913–1916 töötas ta Tartu Ülikooli sisehaiguste kliinikus professorite Karl Dehio ja Ernst Masingu assistendina. Aastal 1914 oli ta Krimmis professor Nikolai Burdenko juures laboratooriumi arstiks. Aastatel 1916–1920 oli ta Kaukaasias sõjaväljal Punase Risti arstina. Aastal 1922 opteerus ta suurte raskustega Eestisse. Ta töötas aastatel 1922–1940 haigekassa arstina. Selle kõrval sai temast pühendunud tuberkuloosi vastu võitleja. Tema isa Nikolai Bežanitski oli õigeusu preester, kes mõrvati Tartu Krediidikassa keldris ja kuulutati aastal 2000 pühakuks; õigeusu preestrid olid ka tema isa neli venda ja mõlemad vanaisad. Tema õde Zinaida Dormidontova (1884–1976) oli keelteõpetaja. Tema tütar oli Tamara Miljutina.
Mart Mäger

Mart Mäger (luuletajanimega Väino Vesipapp, 25. veebruar 1935 Tartu – 21. märts 1993 Tallinn) oli eesti keele- ja kirjandusteadlane, luuletaja ning kriitik. Ta lõpetas aastal 1958 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina.[viide?] Aastal 1963 kaitses ta filoloogiakandidaadi väitekirja.[viide?] Osales eesti-soome sõnaraamatute koostamises. 1987-1993 ajakirja Looming ilukirjanduse toimetaja.[viide?] Eesti kalaluule antoloogia. Koostanud Vladislav Koržets. Väljaandja Sõnavald OÜ. Tallinn, 2021. 728 lk ISBN 978-9949-9843-5-0. (Väino Vesipapp, lk. 421-423).
Rui Pedro Silva

Rui Pedro Sá Alves da Silva (sündinud 6. mail 1981 Santo Tirsos) on Portugali kergejõustiklane, kelle põhialad on pikamaajooksud ja krossijooksud. Tutvustus IAAFi lehel
Avinurme Gümnaasium

Avinurme Gümnaasium on gümnaasium Jõgeva maakonnas Avinurme alevikus aadressil Võidu 16. Koolis õppis 2022. aastal 152 õpilast. Kooli direktor on Aimar Arula. Esimesed teated kooli olemasolust Avinurmes on aastast 1647. Avinurme kool asutati kõrgema algkoolina 1920. aastal vallamajja (ehitatud 1912. aastal, tänapäeval kooli söökla). 1929. aastal ühineti Maetsma kooliga, ning kooli nimeks sai Avinurme 6-klassiline Algkool. 1940/41. õppeaastal kandis kool nime Avinurme Algkool, 1944. aastal Avinurme Mittetäielik Keskkool, 1950 Avinurme 7-klassiline kool ja 1961 Avinurme 8-klassiline kool. Alates 1976. aastast, mil valmis juurdeehitis, hakkas kool andma keskharidust ning nimetati Avinurme Keskkooliks. Avinurme Gümnaasiumi nime kannab kool Avinurme Vallavolikogu määrusega 109 alates 1. septembrist 2009. "Juhtimine". Avinurme Gümnaasium. [1] [2] Kooli koduleht
Pago Pago

Pago Pago on Ameerika Samoa halduskeskus. Asub Ameerika Samoa peamisel saarel Tutuilal. 2000. aasta seisuga elas linnas 11 000 inimest. Linn on üks Ameerika Samoa tähtsamaid sadamalinnu. Pago Pagos asub paar panka ja toidupoodi, Ameerika Samoa muuseum ja valitsushooned. Linnas kõneldakse samoa ja inglise keelt. Peamised majandusharud on turism ja kalandus. Ameerika Samoa oli asustatud juba 11. sajandil eKr, Euroopa maadeuurijad avastasid saare 17. sajandil ning saar läks Prantsusmaa alluvusse. 1889. aastal tungisid Samoa saartele Saksa sõjalaevad ja USA sõjalaevad valmistusid neile vastu astuma. Kuid enne lahingut hävitas taifuun nii Saksa kui USA laevad ning kuulutati välja vaherahu sõjalaevade puudumise tõttu. Sõlmiti leping Samoa saarte jagamise kohta Saksamaa ja USA vahel. Samoa saarte lääneosast sai iseseisev Samoa riik. Pärast Teist maailmasõda sai Ameerika Samoast USA hallatav omavalitsuslik ala. 2009. aastal tabasid Samoa saari hiidlained. Pago Pagosse jõudsid 6 meetri kõrgused lained. Lainete kõrgus oli USA tsunamihoiatuskeskuse andmetel 1,5 meetrit. Kohapeal nähti suuremaid laineid. Tutuila saare lõunaosa sai suuri kahjustusi; hukkus vähemalt 22 inimest.
Kalmetumägi

Kalmetumägi (võru keeles Kalmõtumüür) on paljand Piusa jõel. Paljandis on kuni 9 m kõrguses näha keskdevoni Gauja lademe Lode kihistiku läbilõiget. Paljandis on ka kaks u 5 m laiusega koobast. Kalmetumägi kui paljand ja selles olevad koopad on arvele võetud ürglooduse objektidena. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Jüri Sutt

Jüri Sutt (8. mai 1937 Tallinn – 20. aprill 2013 Tallinn) oli eesti ehitusinsener ja majandusteadlane. Lõpetas Tallinna 22. Keskkooli 1955; TPI ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse eriala 1960; aspirantuur Eesti TA Majanduse Instituudis 1965–1968. Täiendas end Londonis Westminsteri Ülikoolis 1996. Majandusteaduste kandidaat 1968 Eesti NSV teaduste Akadeemia, Планирование строительства математическими методами); majandusteaduste doktor 1989 Eesti NSV teaduste Akadeemia, Моделирование производственно-экономической деятельности строительной организации при исследовании эффективности сокращения продолжительности строительств); professor 1990. Remondi-Ehitusvalitsuse nr. 3 peainsener 1960–1963; Üleliidulise Ehitustehnoloogia Kesk-Uurimisinstituudi Eesti filiaali grupijuht 1963–1964; Eesti NSV Riikliku Ehituskomitee Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi juhtimissüsteemide osakonna rajaja ja juhataja 1965–1975; Eesti NSV Ehituskomitee arvutuskeskuse rajaja ja direktor 1975–1978. Tallinna Polütehnilises Instituudis / Tallinna Tehnikaülikoolis 1974–2013: tootmise ökonoomika ja organiseerimise kateedri tunnitasuline õppejõud 1974–1978; ehitustehnoloogia kateedri dotsent 1978–1989, professor 1989–1992; ehitustootluse instituudi ehitusökonoomika ja -juhtimise õppetooli juhataja 1992–2002 ja professor 1992–2013. Kooperatiivi Ehituskonsultant, hiljem OÜ Ehituskonsultant rajaja ja juhatuse esimees 1987–2013; ehitus- ja keskkonnaministrite nõunik majandusreformi alal 1988–2003, valmistas ette regulatsioonid ehitussektori üleminekuks turumajandusele. Ehitusettevõtete majandustegevus, ehituse juhtimise infotehnoloogiline modelleerimine ja projektijuhtimine. Eesti ehitusturgu reguleerivate esimese põlvkonna normdokumentide autor 1992–2002. Avaldas üle 120 teaduspublikatsiooni, sh monograafiaid. Tema juhendamisel on kaitstud 3 doktoriväitekirja. Eesti NSV Riikliku Ehituskomitee Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi teadusnõukogu liige 1965–1975; NSV Liidu Ehitustehnoloogia Kesk-Uurimisinstituudi (ЦНИПИАСС, Moskva) teadusnõukogu liige 1968–1970; NSV Liidu Riiklik Teaduse ja Tehnika Komitee (Moskva) võrkplaneerimise metoodilise komisjoni liige 1970–1974; Ehituse eelarvestamise IT metoodilise komisjoni (Moskva) juhatuse liige 1975–1980; NSV Liidu Projektijuhtimise Assotsiatsiooni Nõukogu (Moskva) juhatuse liige 1986–1995; Eesti Teadlaste Liidu liige 1981–2013; Eesti Ehitusinseneride Liidu liige 1991–2013; Eesti Ehitusettevõtjate Liidu asutamise initsiaator ja organiseerija ning juhatuse liige 1992–1994; Ehitusteadlaste Rahvusvahelise Assotsiatsiooni CIB töögruppide liige 1995–2013; kinnisvara haldamise õppesuuna rajaja ja vastava õppekava looja TTÜs 1997; juhendmaterjalide koostamine Eesti ehitusettevõtlusele; Eesti Ehitustellijate Liidu asutamise initsiaator ja organiseerija ning juhatuse liige 1997–2013, ajutine tegevdirektor 1997–1998. Jüri Sutt oli Korporatsioon Leola liige. Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 2008, lk. 405-406 Eesti teaduse biograafiline leksikon. Köide 4. [Tallinn], [2005], lk. 456-457 Jüri Sutt Eesti Teadusinfosüsteemis
Teine triumviraat

Teiseks triumviraadiks kutsutakse Octavianuse, Marcus Aemilius Lepiduse ja Marcus Antoniuse vahelist liitu. See loodi 26. novembril, 43 eKr. Triumviraat kehtis 10 aastat, aastatel 43 eKr - 33 eKr. Erinevalt esimesest triumviraadist, kuhu kuulusid Caesar, Crassus ja Pompeius, oli teine triumviraat seadusega loodud ning neil oli Rooma riigi üle täielik kontroll.
Kalle Vilpuu

Kalle Vilpuu (sündinud 24. juulil 1963) on eesti kitarrist. Ta on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli kitarri erialal. Vilpuu on mänginud ansamblites Seitsmes Meel, Tõnis Mägi & 777, Magnetic Band, Saxxapeal Bänd, Kuller, Data, Pantokraator, Underwater, House of Games. Ta on teinud koostööd Marju Länikuga. 1991. aastast mängib Vilpuu rokkansamblis Ultima Thule, mis on siiani tema põhibänd. Ta on lavastuse "Džinnimäng" (Rakvere teater) muusika autor. Aastal 2014 ilmus tema esimene sooloalbum "Silver Lining". 2015 – sooloalbum "Silver Lining" Hollandi raadiojaamas T-on-Air – kuu album (august) 2015 – sooloalbum "Sliver Lining" Hollandi raadiojaamas T-on-Air – aasta album Kitarrigeeniuse ankeet: Kalle Vilpuu[alaline kõdulink], Delfi, 10.11.2011 Kalle Vilpuu koduleht Kalle Vilpuu Facebookis
Niinesaare tee

Niinesaare tee on tänav Rae vallas Peetri alevikus. Tänav saab alguse Vana-Tartu maanteelt, ristub Niinesaare põigu, Kungla tee ja Niine teega ning lõpeb Kuldala teel, olles u 570 meetrit pikk. Tänav algusosa kuni Niineraare põiguni on eraomandis ja välja arendamata; lõik Niinesaare põigust kuni Kuldala teeni on asfalteeritud, valgustatud ja rajatud on ka kõnnitee. Peamiselt asuvad tänava ääres ühepereelamud, kuid on ka kaks ridaelamut. Tulevikus on Niinesaare tee ääres Peetri külaplats koos perearstikeskuse ja noortekeskusega; need on plaanis rajada 2015. aasta paiku. Tänava nimi tuleneb ajaloolise Niinesaaare talu nimest, millest tänav möödub. Niinesaare tee Niinesaare tee arendamata lõik
Ahja valla lipp

Ahja valla lipp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Ahja valla lipp. Lipp kinnitati 13. detsembril 1996. Lipu autorid on Hendriko Heinoja ja Üllar Varik. Valla ristkülikukujulise rohelise lipu alumistele nurkadele toetub valge sarikas. Sarika all moodustuv võrdhaarne kolmnurk on kollane. Lipu normaalmõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11. Ahja vald paikneb metsarikkas piirkonnas. Selle sümboliks on roheline värv lipu ülaosas. Ahja valla metsades asuvad Eesti ühed suuremad laanekuklaste kolooniad, mida sümboliseerib lipu põlvjaotusega moodustuv kuldne ala. Ahja valla lippu kasutatakse järgmiselt: Lipp heisatakse alaliselt Ahja Vallavalitsuse haldushoonel kõrvuti riigilipuga. Lippu võib ajutiselt heisata valla pidupäevadel, tähtsündmustel ning suhtlemisel teiste valdadega. Ahja valla elanikel on õigus heisata valla lipp perekondlike sündmuste ja tähtpäevade puhul. Ahja vallas tegutsevatel ettevõtetel ja organisatsioonidel on õigus heisata lipp oma üritustel ja tähtpäevade puhul. Valla lipp heisatakse hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. Valla lippu ja vappi võib kasutada ka valla esindamisel väljaspool valla piire. Valla asutuste ja organisatsioonide lipud ei tohi olla äravahetamiseni sarnased valla ametlikult registreeritud lipuga. Kasutamiskõlbmatuks muutunud vallalipp kuulub sündsal viisil hävitamisele. Ahja valla vapp Ahja valla sümboolika valla kodulehel Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Ahja vald.
Paul Teesalu

Paul Teesalu (sündinud 24. veebruaril 1975 Haapsalus) on Eesti diplomaat, suursaadik Itaalias, San Marinos, Maltas ja Malta ordu juures. Lõpetas 1997. aastal Tartu Ülikooli ja Kõrgema Usuteadusliku Seminari usuteaduse erialal. 1998. aastal lõpetas Eesti Diplomaatide Kooli. Hiljem on end täiendanud Saksamaa Liitvabariigi Diplomaatide Koolis. Alates 1998. aastast töötab Teesalu Eesti välisministeeriumis. Aastatel 1998–2001 töötas ta välisministeeriumi poliitikaosakonnas, 2001–2004 Eesti alalises esinduses OSCE juures Viinis ja 2004–2007 Eesti alalises esinduses NATO juures Brüsselis. Aastatel 2007–2009 oli ta välisministeeriumi rahvusvaheliste organisatsioonide büroo direktor ning 2009–2010 välisministeeriumi julgeolekupoliitika büroo direktor. 2010–2014 oli Teesalu Eesti suursaadik Egiptuses, 2011–2014 ka Araabia Liiga juures ning aastatel 2013–2015 Eesti esimene suursaadik Aafrika Liidu juures. 2014 määrati suursaadikuks, alaliseks esindajaks ÜRO ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juurde Genfis. Aastatel 2014–2017 oli ta välisministeeriumi poliitikaosakonna peadirektor, 2018–2020 välisministeeriumi poliitikaküsimuste asekantsler ning Eesti suursaadik Püha Tooli juures, resideerimisega Tallinnas. 2004-2017 Eesti Välispoliitika Instituudi nõukogu liige. Alates 2020. aasta sügisest on Paul Teesalu Eesti suursaadik Roomas . 2021 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2021 Välisministeeriumi teeneterist Eesti suursaadik Aafrika Liidu juures andis üle volikirja. Välisministeerium, 23. aprill 2013. Riigi Teataja 06.01.2014. "Vabariigi President, otsus". Riigi Teataja. "Vabariigi President, otsus". Välisministeerium (25. september 2020). "Eesti uus suursaadik Itaalias andis üle volikirja". vm.ee. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Välisministeerium (21. jaanuar 2021). "Välisminister tunnustas välisministeeriumi teeneteristidega mitmeid eestlasi ja välismaalasi". vm.ee. Mis saab Egiptusest, intervjuu Erki Tammele, teek.ee
Maima Grīnberga

Maima Grīnberga (sündinud 16. aprillil 1969 Riias) on läti tõlkija. Ta lõpetas 1993. aastal Tartu ülikooli. Ta tõlgib peamiselt eesti ja soome keelest läti keelde. Maima Grīnberga tõlgitud autorite seas on Jaan Kross, Jaak Jõerüüt, Andrus Kivirähk, Maimu Berg, Enn Vetemaa, Jaan Undusk, Peeter Sauter, Jüri Ehlvest, Kristiina Ehin, Aidi Vallik, Sass Henno, Rosa Liksom, Johanna Sinisalo, Mika Waltari, Anja Snellman, Mikko Rimminen, Väinö Linna, Sofi Oksanen, Pentti Saarikoski. 2009 Eesti-Läti keelauhind 2011 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (ilukirjanduslik tõlge eesti keelest võõrkeelde: Jaan Krossi „Professor Martensi ärasõit“ tõlkimine läti keelde) 2012 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk 2012 Eesti-Läti keeleauhind (Jaan Krossi romaani "Kolme katku vahel" tõlkimise eest) "Grīnberga, Maima". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. september 2015. Vaadatud 23. aprillil 2013. Eesti-läti tõlkeauhinna pälvis Maima Grīnberga Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). VASTAB Maima Grīnberga Sirp, 19. märts 2010
Nkosazana Dlamini-Zuma

Nkosazana Clarice Dlamini-Zuma (sündinud 27. jaanuaril 1949) on Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik, alates 15. oktoobrist 2012 kuni 30. jaanuarini 2017 Aafrika Liidu komisjoni esimees. Ta õppis zooloogiat, botaanikat ja arstiteadust mitmes Lõuna-Aafrika ja Suurbritannia ülikoolis ning töötas seejärel tervishoiusüsteemis. Nkosazana Dlamini-Zuma on Aafrika Rahvuskongressi liige. Aastatel 1994–1999 oli ta tervishoiuminister, 1999–2009 välisminister ja seejärel oktoobrini 2012 siseminister. 6. märtsist 2023 on ta naiste, noorte ja puuetega inimeste minister. President Jacob Zuma on Nkosazana Dlamini-Zuma endine abikaasa.
Ahja valla vapp

Ahja valla vapp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Ahja valla vapp. Vapp kinnitati 3. detsembril 1996. Vapi autorid on Hendriko Heinoja ja Üllar Varik. Põlvjaotusega rohelise-kuldse kilbi alumisel, kuldsel väljal püstiselt must sipelgas (laanekuklane). Värvid: Roheline – Pantone 347, Kuldne – Pantone 132, Must – Pantone Black 3PC. Ahja vald paikneb metsarikkas piirkonnas. Selle sümboliks on roheline värv vapi ülaosas. Ahja valla metsades asuvad Eesti ühed suuremad laanekuklaste kolooniad, mida sümboliseerib vapi põlvjaotusega moodustuv kuldne ala ja sipelga kujutis. Ühtlasi on sipelgas ka töökuse sümbol. Ahja valla vappi kasutatakse: Volikogu, vallavalitsuse ja vallavalitsuse kantselei pitsatitel ja dokumendiplankidel. Ahja valla autasudel, vapimärgil, meenetel. Vallamajal ja valla piiritähistel. Muudel juhtudel võib valla vappi kasutada üksnes vallavalitsuse loal. Ahja valla lipp Ahja valla sümboolika valla kodulehel Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Ahja vald.
Gangseo ringkond

Gangseo ringkond (Gangseo-gu) on mitme Lõuna-Korea ringkonna nimi: Gangseo ringkond (Busan) Gangseo ringkond (Soul)
Antonella Mularoni

Antonella Mularoni (sündinud 27. septembril 1961) on San Marino poliitik. Ta oli 1. aprillist kuni 1. oktoobrini 2013 San Marino kaptenregent. Antonella Mularoni õppis Bologna ülikoolis õigusteadust. Ta on olnud San Marinot esindav kohtunik Euroopa Inimõiguste Kohtus. Aastatel 2008–2012 oli ta San Marino välisminister. Antonella Mularoni oli kaptenregendi ametis koos Denis Amiciga.
Denis Amici

Denis Amici (sündinud 10. juunil 1972) on San Marino poliitik. Ta oli 1. aprillist kuni 1. oktoobrini 2013 koos Antonella Mularoniga San Marino kaptenregent.
Katrin Luts

Katrin Luts (sündinud 12. novembril 1962) on eesti arst. Ta lõpetas 1990. aastal Tartu ülikooli arstiteaduskonna pediaatriaosakonna. Pärast residentuuri, aastatel 1995–2009 töötas Luts Tallinna Lastehaigla pediaatriaosakonna arstina, täites vajadusel osakonnajuhataja ülesandeid, 2009–2013 oli haigla pediaatriakliiniku juhataja. Luts on kuulunud Eesti Lastearstide Seltsi juhatusse (2004–2007) ning olnud Eesti Arstide Liidu usaldusisik Tallinna Lastehaiglas (2001–2009). Alates 1. aprillist 2013 kuni 31. märtsini 2023 oli ta Tallinna Lastehaigla juhatuse esimees. Ta on Läänemaa Haigla juhataja. "Haigla uus juhatuse esimees on dr Katrin Luts". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 24. aprillil 2013. Kann, Lemmi (18. jaanuar 2024). "Maakonnahaiglate EMOdes napib traumapädevusega arste". Maaleht. Vaadatud 17. jaanuaril 2024.
Toomas Kahur

Toomas Kahur (sündinud 9. oktoobril 1963) on Eesti diplomaat. Ta lõpetas 1990. aastal Eesti Muusikaakadeemia ja 1993. aastal Eesti Diplomaatide Kooli. 1992. aastast töötas Toomas Kahur Eesti välisteenistuses. 28. septembrist 2009 oli ta Eesti suursaadik Hispaanias ja 16. novembrist 2009 kuni 30. maini 2014 suursaadik Andorras. Seejärel töötas ta Välisministeeriumi Riikliku protokolli osakonna peadirektorina kuni septembrini 2017, mil siirdus tööle erasektorisse, rahvusvahelise haardega Eesti ettevõttesse Nortal. Novembrist 2018 töötab Haridus- ja Teadusministeeriumi Euroopa Liidu ja rahvusvaheliste suhete osakonna peaeksperdina. 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2015 Hispaania Tsiviilteenete ordeni suurrist 2016 Soome Lõvi Rüütelkonna I järgu komandöririst Kahuril on kolm last (Johanna, Helen ja Toomas Oskar). Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Eesti suursaadik Hispaanias andis üle volikirja[alaline kõdulink]. 28. september 2009, Välisministeerium. Vaadatud 27.04.2013. Eesti suursaadik Andorras andis üle volikirja[alaline kõdulink]. 16. november 2009, Välisministeerium. Vaadatud 27.04.2013. R. Lumi nimetamine ja T. Kahuri tagasikutsumine Vabariigi Presidendi Kantselei, 30.05.2014.Vaadatud 02.06.2014 https://es.wikipedia.org/wiki/Orden_del_M%C3%A9rito_Civil http://www.ritarikunnat.fi/index.php/fi/kunniamerkit/suomen-leijonan-ritarikunnan-kunniamerkit
Toomas Lukk

Toomas Lukk (sündinud 1962) on Eesti diplomaat. Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli geograafia erialal. Toomas Lukk on töötanud Eesti Teaduste Akadeemias. 1993. aastast töötab ta Eesti välisteenistuses. Ta on töötanud välisministeeriumi poliitikaosakonnas ja Eesti esinduses New Yorgis. Aastatel 2002–2006 oli ta Eesti suursaadik Lätis, seejärel välisministeeriumi Ida-Euroopa ja Kesk-Aasia büroo direktor. 2008. aastast oli ta Eesti suursaadik Gruusias ja Armeenias. Alates oktoobrist 2012 oli Toomas Lukk Eesti suursaadik Hiinas, ühtlasi aprillist 2013 suursaadik Mongoolias ja maist 2013 suursaadik Vietnamis. Aastatel 2016–2018 töötas Lukk välisministeeriumi poliitikaosakonna Aasia, Aafrika, Austraalia ja Ladina-Ameerika büroo direktorina, 2018–2022 oli ta suursaadik Kanadas. Alates 2022. aastast on ta Eesti suursaadik Rootsis. 2010 Valgetähe IV klassi teenetemärk "Eesti suursaadik Mongoolias andis üle volikirja". Välisministeeriumi pressiteade, 12.04.2013. "Eesti suursaadik Kanadas Toomas Lukk andis üle volikirja". Välisministeeriumi pressiteade. 07.09.2018. Eesti suursaadik Rootsis Toomas Lukk andis üle volikirja
Eesti-Läti keeleauhind

Eesti-Läti keeleauhind (ka Eesti-Läti ja Läti-Eesti tõlkeauhind) on Eesti ja Läti välisministeeriumi auhind, millega tunnustatakse tegevust eesti ja läti keele edendamisele kas tõlke või teadustööga kaasaaitamise eest, samuti eesti keele õpetamist Lätis või läti keele õpetamist Eestis. Auhinnale võib esitada ajakirjaniku, õpetaja, kõrgema õppeasutuse õppejõu või institutsiooni, kes on tegelenud eesti keele õpetamisega Lätis või läti keele õpetamisega Eestis. Auhind asutati 2009. aastal. Selle algatasid Eesti suursaadik Lätis Jaak Jõerüüt ja Läti suursaadik Eestis Kārlis Eihenbaums. Auhinnaraha 3000 eurot panevad välja mõlema riigi välisministeeriumid. Žüriisse kuuluvad mõlema riigi ministeeriumide esindajad ja kirjandusinimesed. Maima Grīnberga (2009) Guntars Godinš (2010) Kalev Kalkun (2011) Maima Grīnberga (2012) Guntars Godiņš (2013) Contra (2014) Valts Ernštreits (2015) Livia Viitol (2016) Rūta Karma (2017) Guntars Godiņš (2018) Ilze Tālberga (2019) Lembit Vaba (2020) "Eesti-Läti keeleauhinna konkurss". Välisministeeriumi koduleht. 09.03.2021. Vaadatud 04.09.2021. Eesti ja Läti välisminister kuulutavad välja Eesti-Läti ja Läti-Eesti tõlkeauhinna võitja Välisministeerium, 17. aprill 2013 Algab konkurss Eesti-Läti keeleauhinnale Contra pälvis Eesti-Läti ja Läti-Eesti tõlkeauhinna "Eesti ja Läti keeleauhinna pälvis Ilze Talberga". kultuur.err.ee. 30.09.2020. Vaadatud 04.09.2021. "Eesti ja Läti keeleauhinna pälvis Lembit Vaba". postimees.ee. 04.09.2021. Vaadatud 06.09.2021. Eesti ja Läti välisminister kuulutavad välja Eesti-Läti ja Läti-Eesti tõlkeauhinna võitja Välisministeerium, 17. aprill 2013