laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sávvas Angelídis

Sávvas Angelídis (kreeka keeles Σάββας Αγγελίδης; sündinud 26. jaanuaril 1974 Nikosias) on Küprose poliitik. Ta oli 1. märtsist 2018 kuni 29. juunini 2020 Küprose kaitseminister. Ta on õppinud õigusteadust Birminghami Ülikoolis. Ta oli 1. märtsist 2018 kuni 29. juunini 2020 Küprose kaitseminister Níkos Anastasiádise teises valitsuses.
Uusanimism

Uusanimism on animismi kaasajastatud mõiste, mis kirjeldab, kuidas olla lugupidav hingede suhtes ning püüda mõista maailmavaateid ja eluviise, mis erinevad meie igapäevaelust. Õpetada lugupidavat suhtumist teistesse olenditesse, olgu siis need inimlikud või mitteinimlikud. Läbi selle püütakse mõista maailmavaateid ja eluviise, mis erinevad meie igapäevaelust. Animism on siiani püsinud tugevalt Jaapani kultuuris, kus jaapanlaste jaoks hingede esindatus ja olemasolu on nende traditsioonides läbivaks jooneks. Jaapanis on justkui kaks maailma, üks on silmaga nähtav igapäevaelu, teine aga paralleelselt olemas olev hingede maailm. Modernse animismi mõiste on kujunenud Jaapanis 20. ja ka 21. sajandil. Peamiselt on pöördutud tagasi hingede poole kui jaapanlased elasid läbi suuri katastroofe, mis leidsid aset nende riigis. Näiteks 2011. aasta Tōhoku maavärin, millel järgnenud tsunami on olnud inimestele raputavaks kogemuseks sundides hülgama elukohti ning kõik sellega seonduva, et pääseda. Paljud pidid maha jätma oma kodu ning kõik kalli, kuna elukohaks ei sobinud enam midagi, mis need looduskatastroofid üle elas. Mahajäetud kohtadesse, kus enam inimelu ei leidu, hakati ette kujutama looduse ja hingede kohalolu. Elukõlbmatusse paika on tekkinud energia, mis pesitseb hingedest. Lisaks 2011. aastal toimunud maavärinale ja tsunamile raputas jaapanlasi Fukushima tuumaõnnetus, mis on loetud üheks suuremaks maailmas. Uusanimism peegeldab modernse ühiskonna muutusi, vastandudes kaasaja maailmale. Jaapani kiire moderniseerumise käigus on hingede kujutamine saanud uue tähenduse. Animism, mida on hakatud Jaapaniga seostama, on kogunud just tänu popkultuurile eriti palju populaarsust. Arvatakse, et animism on Jaapani traditsioonidest sündinud, kuid tegelikult on see vaid osa tohutust traditsioonide ajaloost Jaapanis. Sellegipoolest on „uusanimism“ saanud suure tähelepanu osaliseks ka jaapanlaste jaoks. Jaapani popkultuuris on hakatud kajastama suurimaid looduskatastroofe ning kujutama ette elu, mis võib olla tulnud sinna asemele, kus inimesed on lahkunud. Lisaks keskkondlikele probleemidele on oluliseks aspektiks ka suhe inimese ja hinge vahel. Näiteks Hayao Miyazaki 2001. aasta film "Vaimudest viidud" kirjeldab ühe lapse kokkupuudet vaimude maailmaga, sõbrunedes ka sealsete vaimudega. See sõprus aga ei jää püsima, mis Graham Harvey sõnul näitab, et hingedesse ei saa kinnistuda ega neid kinnisideeks muuta, vaid et hingedega suhtlemine on inimese arengu üks osa, millest kasvatakse välja. Harvey, Graham. (2005). „Animism: Respecting the Living World“. London : Hurst & Co Yoneyama, Shoko. (2019). „Animism in Contemporary Japan: Voices for the Anthropocene from post-Fukushima Japan“. London ; New York : Routledge
Nieuwe Waterweg

Nieuwe Waterweg (hollandi keeles 'uus veetee') on Hollandi linnast Maassluisist läänes asuv laevakanal, mis Reini-Maasi-Scheldti delta haruna Het Scheurist ulatub Hoek van Hollandi juures Põhjamereni. Maasmondiks nimetatakse piirjoont, kus Nieuwe Waterweg ühendub merekaeviku Maasgeuliga, mis on Eurogeuli pikendus. Kokkuvõtteks võib öelda, et see on Reini jõe tehislik suue. Calandkanaal  Nieuwe Waterweg – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Murati piiripunkt

Murati piiripunkt oli piiripunkt Riia-Pihkva maanteel Võru maakonnas Eesti-Läti piiril. Murati-Veclaicene Eesti-Läti piiripunkt lõpetas oma tegevuse 2002. aastal. Esimene piirikordon Muratis asus Peeter Plukki ehitatud ja talle kuuluvas hoones (hilisemal ajal asusid seal pood ja kool), mis anti Eesti piirivalvele rendile. Väikeses toas esimesel korrusel oli piirikordoni kantselei. Maja ülejäänud ruumides elasid piirikordoni ülemad laste ja naistega. Esimene piirikordon lõpetas oma tegevuse pärast II maailmasõda 1945. aastal. Eesti iseseisvuse taastamise järel valvasid piirivalvurid piiri soojakutes. Murati piiripunkt oli üks vana talukoht. 1991. aasta 21. mail ja 23. mai rünnati piiripunkti Riia OMONi poolt. Hiljem koliti piiripunkt endise Murati-Veclaicene piiripunkti hoonesse. Eesti-Läti piiril asusid veel ka Valga-1 piiripunkt, Valga-2 piiripunkt, Valga-3 piiripunkt ja Vana-Ikla, Vastse-Roosa, Mõisaküla, Lilli ja Holdre piiripunktid. 2017. aasta oktoobris avati Murati / Veslicenese endises piiripunktis SuperAlko kauplus. Eesti piiripunktide loetelu "Riigipiiri seadus". Riigi Teataja. 25.06.2002. Vaadatud 18.02.2018. Jõgevamaa mehed kaitsesid riigipiiri kumminuiadega, www.vooremaa.ee, 3.11.2020 Aadu Jõgiaas, 25 aastat tagasi valvati Eesti piiri kumminuiadega, www.delfi.ee, 14.06.2016 Eesti-Läti piiripunktid ühised, Õhtuleht, 2. mai 2006 "SuperAlko on suurim alkoholi jae- ja hulgimüügile spetsialiseerunud kauplusekett". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. mai 2021. Vaadatud 24. mail 2021. Kurioosum: endises piiripunktis avati alkoholipood, www.err.ee, 20.10.2017 Aadu Jõgiaas, 25 aastat tagasi valvati Eesti piiri kumminuiadega, www.delfi.ee, 14.06.2016 Jõgevamaa mehed kaitsesid riigipiiri kumminuiadega, www.vooremaa.ee, 3.11.2020
Cali kartell

Cali kartell (hispaania keeles Cartel de Cali) oli narkokartell, mille keskus asus Lõuna-Colombias, Cali linna ja Valle del Cauca departemangu ümbruses. Selle asutajad olid vennad Gilberto Rodríguez Orejuela ja Miguel Rodríguez Orejuela ning José Santacruz Londoño. Nad lahkusid Pablo Escobarist ja tema Medellíni kartellist 1980. aastate lõpus, kui Hélmer "Pacho" Herrera liitus Cali kartelli juhatusega. Cali kartelli kõrgajal aastatel 1993–1995 väideti, et nende kontrolli all oli üle 80% maailma kokaiiniturust. 1990. aastate keskpaigaks tõi Cali kartelli rahvusvaheline narkokaubandusimpeerium sisse 7 miljardit dollarit aastas. Medellíni kartell Rempel, William (2011). At the Devil's Table: The Untold Story of the Insider Who Brought Down the Cali Cartel. Random House Pub. Elaine Shannon (01.07.1991). "New Kings of Coke". Times Magazine. Felia Allum & Renate Siebert (2003). Organized Crime and the Challenge to Democracy. Routledge. Lk 98, 99, 100, 103. Juan E. Méndez (1992). Political Murder and Reform in Colombia: The Violence Continues. Americas Watch Committee (U.S.). Lk 76, 82, 83.
Eurogeul

Eurogeul ehk Euromaasgeul, mille rannikupoolne lõik kannab Maasi jõe järgi nime Maasgeul, on Põhjamerre kaevatud laevatatav süvend, mis ühildub Rotterdami sadamaga. Selle pikkus on 57 km ja sügavus 23 meetrit. IJgeul  Eurogeul – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
IJgeul

IJgeul ehk IJ-geul on Põhjamerre kaevatud navigatsioonikanal, mis võimaldab laevade ligipääsu IJmuideni ja Amsterdami sadamateni Noordzeekanaali ääres. Eurogeul  IJgeul – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Marcel Noebels

Marcel Noebels (sündinud 14. märtsil 1992 Tönisvorstis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Berliini Eisbären. Hooajal 2009–10 debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas Krefeld Pinguine'i meeskonnas. Aastatel 2010–2012 mängis ta Western Hockey League'i klubides Seattle Thunderbirds ja Portland Winterhawks. 2011. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i draft '​is 118. valikuna. Kahel hooajal mängis ta Flyersi noorteklubis Adirondack Phantoms American Hockey League'is. Alates hooajast 2014–15 on ta mänginud Eisbärenis. Hooajal 2019–20 lõi ta Saksamaa kõrgliigas 23 väravat ja andis 26 väravasöötu. Noebels valiti sel hooajal Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks ja parimaks ründajaks. Hooajal 2020–21 andis ta Saksamaa kõrgliigas kõikidest mängijatest enim väravasööte (36) ning valiti taas Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks ja parimaks ründajaks. Lisaks tuli ta hooajal 2020–21 Eisbäreniga Saksamaa meistriks. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Noebels Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Jäähoki maailmameistrivõistlustel osales ta esmakordselt 2013. aastal. Marcel Noebels portaalis hockeydb.com
Kaidi Ruusalepp

Kaidi Ruusalepp (sünninimi Kaidi Oone; sündinud 12. jaanuaril 1976) on Eesti ettevõtja ja jurist, 2022. aasta märtsist Eesti presidendi diginõukoja liige. Kaidi Ruusalepp on lõpetanud 1998. aastal Audentese ülikooli õigusteaduse ja majandusteaduskonna ning 2004. aastal Tartu ülikooli õigusteaduskonna, magistrikraad 2012. aastast. Ta on iduettevõtetele keskenduva ülemaailmse investeerimisplatvormi Funderbeam asutaja ja juht. Ta on töötanud Tallinna börsi ja Eesti Väärtpaberikeskuse juhina ning on üks Teenusmajanduse Koja loojatest. Infotehnoloogiaõiguse juristina osales ta 2000. aastal Eesti digiallkirja seaduse väljatöötamisel. Aastatel 2022–2023 oli ta Asutajate Seltsi president, edasi sama seltsi juhatuse liige. 1991. aastal tuli ta Eesti meistrivõistlustel teateorienteerumises Eesti meistriks OK Põlva Kobras naiskonnas koos Saima Värtoni ja Maret Vaheriga. Aastatel 1990–1996 võitis ta noorte- ja juunioride klassides Eesti orienteerumise meistrivõistlustel kokku 5 kulda, 1 hõbeda ja 5 pronksi. Aastatel 2017–2019 oli ta Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige. 2018 – Aasta Ettevõtja auhind, Technology Playmaker Awardsi konkurss Londonis 2016 – Aasta Tegija auhind, Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liit 2016–2021 – valitud väljaande EU-Startups edetabelisse 50 mõjukamast naisest Euroopas, kes tegelevad idufirmade või riskikapitaliga. 2024 – Valgetähe IV klassi teenetemärk President Karis moodustas diginõukoja president.ee, 11.04.2022 Äripäev, 4. november 2019 Edukas kannapööre karjääris investeerimisklubi.ee Villigu asemel saab järgmiseks Asutajate Seltsi presidendiks Kaidi Ruusalepp. Delfi Ärileht, 19.01.2022 Asutajate Selts Sport24.ee Eesti meistrivõistlused teateorienteerumises, Kõpu, 01.09.1991 Sport24.ee Kaidi Oone sporditulemused Eesti Orienteerumisliidu FB leht, 19.11.2017 Funderbeam Weekly #11 https://www.ituudised.ee/uudised/2017/03/23/itl-tunnustas-koige-mojukamaid-tegijaid-ikt-valdkonnas Lindam, Leen (25.11.2016). "Euroopa 50 kõige mõjukama naisettevõtja seas on kaks eestlannat". DigiGeenius. Vabariigi Presidendi 7.veebruari 2024 otsus "Riiklike autasude andmine"
Kharálambos Petrídis

Kharálambos Petrídis (kreeka keeles Χαράλαμπος Πετρίδης; sündinud 19. oktoobril 1974 Nikosias) on Küprose poliitik. Ta sündis kinnisvaraarendajate pojana Ta oli 29. juunist 2020 28. veebruarini 2023 Küprose kaitseminister. Ta on abielus, peres on tütar ja poega.
Dolní Poustevna

Dolní Poustevna (saksa keeles Niedereinsiedel) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Děčíni ringkonnas. Dolní Poustevna asub Saksamaa piiri ääres, Děčínist ligikaudu 24 km põhjas. Dolní Poustevna asub merepinnast 298 meetri kõrgusel. Asulat on esmamainitud 1241. aastal. Linnaõigused sai Dolní Poustevna 1918. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Dolní Poustevna Místopisný průvodce po České Republice Historie Oficiální stránky Města Dolní Poustevna
Tomasz Kuszczak

Tomasz Mirosław Kuszczak [t'omaš k'uštšak] (sündinud 20. märtsil 1982 Krosno Odrzańskies) on Poola jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa esiliiga klubis Birmingham City. Kuszczak mängis Wrocławi Śląski ja KFC Uerdingen 05 noorteklubides kuni 2000. aastani. 2000 sõlmis Kuszczak lepingu Berliini Hertha II-ga ja mängis seal 87 mängu. Hertha põhimeeskonnas ei õnnestunud tal üheski mängus platsile saada. 14. juulil 2004 sõlmis Kuszczak lepingu Inglismaa jalgpalliklubi West Bromwich Albioniga (WBA), kes tollal mängis Premier League'is. Esimese mängu pidas ta WBA-s 21. septembril 2004 liiga karikavõistlustel. Selles mängus kaotas WBA 1:2 tugevuselt kolmandas liigas mänginud Colchester United FC-le. Kuid edaspidi tema tulemused paranesid ja pärast klubi senise esiväravavahi Russell Houlti vigastust tõusis Kuszczak klubi esiväravavahiks. Hooaja lõpus tegi Kuszczak mõned väga mõjuvad esitused, mis aitasid klubil liigasse püsima jääda ja lõpetada hooaeg 17. kohaga. 2005/06 hooaja järel langes WBA Premier League'ist välja, jäädes eelviimasele, 19. kohale. Kuid hooaja lõpul sõlmis Manchesteri United laenulepingu, mille kohaselt jätkas Kuszczak mängimist Manchesteris. Üheaastase laenulepingu eest maksis Manchester 2,5 miljonit naelsterlingit. Kahe hooaja jooksul mängis Kuszczak WBA-s 31 kohtumist. Manchester Unitedis tegi Kuszczak debüüdi 17. septembril 2006 Londoni Arsenali vastu ja ta tõrjus selles mängus penalti, aga Arsenal võitis lõpuks ikkagi 1:0. Esimene mäng algrivistuses toimus liiga karikavõistlustel tugevuselt kolmandas liigas mängiva 25. oktoobril Crewe Alexandra vastu ja lõppes 2:1 võiduga. Selles mängus kandis ta särki, millele tema nimi oli kirjutatud valesti: Zuszczak. Birmingham Cityga liitus ta 2015. aastal. Kuszczak mängis esimest korda Poola jalgpallikoondises 11. detsembril 2003, kui Malta jalgpallikoondist võideti 4:0. Pärast väljapaistvaid mänge West Bromwich Albionis kutsuti Kuszczak Poola koondisse 2006. aasta MM-iks Saksamaal. Kuid MM-i eelses sõprusmängus Colombia jalgpallikoondise vastu laskis Kuszczak 9. juulil 2006 sisse vastaste väravavahi Neco Martíneze väljalöögi ning seetõttu seisis kõigis MM-i mängudes Poola väravas Artur Boruc. Poola kaotas algul Ecuadorile ja Saksamaale ning alistas siis Costa Rica jalgpallikoondise, kes kaotas kõik mängud. Kuszczak kutsuti Poola koondisse 2008. aasta EM-ile Austriasse, aga ta pidi sellest seljavigastuse tõttu loobuma. Poola kaotas Saksamaale ja viigistas Austriaga, kaotas Horvaatiale ja jäi alagrupis viimaseks. Viimase mängu pidas Kuszczak Poola koondises 2012. aastal. Kokku mängis ta koondises 11 mängu, kusjuures ühelgi aastal ei ta pidanud Poola meeskonnas üle kahe mängu. Manchester United Premier League: 2006–07, 2007–08, 2010–11 Football League Cup: 2008–09, 2009–10 FA Community Shield: 2007, 2008, 2010 UEFA Meistrite Liiga: 2007–08 Klubide maailmameistrivõistlused: 2008 Football shirt typos guardian.co.uk, 2. märts 2009 Tomasz Kuszczak (90minut.pl)
Fred Karu

Fred Karu (sündinud 8. märtsil 1993 Tallinnas) on endine eesti ujuja. Aastatel 2009–2014 kuulus Eesti koondisse. Ta lõpetas 2011. aastal Tallinna 21. Kooli. Aastatel 2013–2015 õppis ta Drury ülikoolis Missouri osariigis, USA-s bioloogiat. 2017. aastas on ta Orca Swim Clubis ujumistreener. Fred alustas ujumisega 2001. aastal Kalevi Ujumiskoolis Enn Lepiku õpilasena, hiljem jätkas treeninguid Siiri Põlluveeri juhendamisel Kalevi Ujumiskoolis, aastatel 2004–2009 Järveotsa gümnaasiumi spordiklubis ja 2009. aastast Audentese spordiklubis. Aastatel 2013–2015 kuulus ta Drury ülikooli ujumiskoondisse, treenides Brian Reynoldsi juhendamisel. Fred Karu ESBL Fred Karu Drury ülikool ujumise ja vettehüpete veebilehel
Alfred Timmo

Alfred Timmo (sündinud 12. aprillil 2000 Tallinnas) on Eesti käsipallur. Lõpetanud aastal 2019 Põlva Gümnaasiumi. Nooruses tegelenud tantsimisega. Käsipalliga hakkas tegelema aastal 2009 Kalmer Mustingu käe all. Võimeline mängima nii mängujuhi kui ka vasaksisemise positsiooni. Kuulub Põlva Serviti koosseisu aastast 2018. Aastal 2021 siirdus Norra kõrgliiga klubisse Fjellhammer IL. Peale aastast perioodi Norra kõrgliigas naasis Põlva Serviti ridasesse. Aastast 2019 on Eesti käsipallikoondise liige. Debüteeris 2020. aasta Euroopa Meistrivõistluste kvalifikatsiooniturniiril Läti vastu. Mänginud ka Eesti U18 ja U20 noortekoondistes. Põlva Serviti Eesti meistrivõistlused käsipallis: 2019, 2021 Eesti karikavõistlused käsipallis: 2020 "Põlva Käsipalliklubi". Vaadatud 23. mai 2021. "Eesti koondislane Alfred Timmo jätkab karjääri Norra meistriliigas". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. oktoober 2021. Vaadatud 20. oktoober 2021.
Karl Ludwig von Krüdener

Karl Ludwig von Krüdener (17. juuni 1737 Virtsu – 18. oktoober 1778) oli Liivimaa mõisnik. Karl Ludwig von Krüdener põlvnes Krüdeneride suguvõsast ning sündis Virtsu ja Tarvastu mõisa rentniku Johann Friedrich von Krüdeneri (1695–1755) ning Helene Juliane von Patkuli (1708–1750) pojana. Omandas abielludes Vändra mõisa. Oli Pärnu maakohtu assessor. Ta abiellus 18. juunil 1765 Vändra mõisa pärija Johanna Juliane von Meyeriga (1750–1774), kes oli major Karl Wilhelm von Meyeri (suri 1767) ja Maria Elisabeth Vestringi tütar. Abielust sündisid: Juliana Elisabeth von Krüdener (sünd. 1767) Karoline Johanna von Krüdener (31. juuli 1768 – 4. märts 1852), Vändra mõisa pärija, abiellus Vene sõjaväelase (major) Woldemar Adolph von Ditmariga (1770–1837) Charlotte Helene von Krüdener (sündis 25. juulil 1769), abiellus Roobe mõisniku Karl Leonhard von Krüdeneriga (1768–1804) Karl Gustav Johann von Krüdener (sünd. u. 1772) 1782. aasta hingerevisjoni andmeil elasid Karl Ludwig von Krüdeneri pärijad Juliana Elisabeth (15-aastane), Karoline Johanna (14), Charlotte Helene (13) ja Karl Gustav Johann (10) Tarvastu mõisas, koos oma mitmete ema- ja isapoolsete sugulastega. 26. augustil 1776 abiellus ta vabapreili Elisabeth Margarethe von Stackelbergiga (3. märts 1753 – 26. november 1827), kes oli Taagepera mõisniku vabahärra Heinrich Johann von Stackelbergi (suri 1781) ja tema abikaasa vabapreili Augusta Sophia von Mengdeni (1726–1774) tütar. Elisabeth Margarethe oli lesestunud abielust Patküla mõisniku Adam Reinhold von Gersdorffiga (1732–1774). Karl Ludwig von Krüdeneri surma järel abiellus Elisabeth Margarethe veel kolmandatki korda – tema uueks abikaasaks sai eelmise sugulane Reinhold Ludwig von Krüdener (1743–1790) suguvõsa Virtsu harust. "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 1, 1: Livland", Görlitz, 1929, lk. 475 lk. 309
Meduza

Meduza (Медуза) on Venemaa interneti- ja sotsiaalmeediaväljaanne, mida juhitakse Riiast. Väljaande asutas Galina Timtšenko, kes oli varem Lenta.ru peatoimetaja. 2021. aastal klassifitseeriti väljaanne Venemaal välismaiseks mõjuagendiks. "Meduza portaali omanik: Venemaa kihutab Nõukogude Liidu suunas" ERR, 22. mai 2021. Anton Aleksejev. ""Välisilm" uuris, milline on uudisteportaali Meduza mõju" ERR, 24. mai 2021 Ragnar Kond. "Meduza portaali omanik: oleme muutunud liiga tuntuks ja heaks" ERR, 24. mai 2021
Rita Haak

Rita Haak (kuni 1961 Margarita Lušpa, perekonnanimi aastatel 1961–1969 Muhhina; sündinud 3. mail 1937; Almatõ, Kasahhi NSV) on eesti endine veemootorisportlane. Ta on lõpetanud 1954. aastal Tapal Balti Raudtee 18. Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal. Harrastas ülikooliaastail sportvõimlemist. Hakkas 1962. aastal Kalju Haagi (oma hilisema mehaaniku ja teise abikaasa) õhutusel harrastama veemotosporti, tema treener oli Karl Kivastik. Tuli aastatel 1964–1966 250 cm3 ja 350 cm3 mootorpaatide erinevates võistlusklassides kokku viis korda Eesti NSV meistriks ning sai veel aastatel 1963–1968 kokku kolm hõbe- ja kaks pronksmedalit. Ta sai NSV Liidu veemotospordi meistrivõistlustel aastatel 1965–1966 kokku kaks pronksmedalit. Püstitas 1965. aastal mootorpaatide võistlusklassis 350 cm3 (MB) NSV Liidu rekordi. Oli sportlaskarjääri kõrval aastatel 1965–1968 ka Kalevi veemotospordisektsiooni esimees. 1965 NSV Liidu meistersportlane 1968 NSV Liidu aumeistersportlane "Rita Muhhina". // Veemoto Eestis 1954 – 2003. Koostanud Vahur Joala. Varrak. Tallinn 2003. Lk 303 "Rita Muhhina". // Veemoto Eestis 1954 – 2003. Koostanud Vahur Joala. Varrak. Tallinn 2003. Lk 16 ja 303–304 Biograafia ESBL-is Rita Haagi sporditulemused
NSV Liidu aumeistersportlane

NSV Liidu aumeistersportlane (lühend PMS; vene keeles Почётный мастер спорта СССР, lühend ПМС) oli NSV Liidu sportlastele antud nimetuse rööpväljend. Ametlik nimetus oli "NSV Liidu meistersportlase aumärk" (vene keeles «Почётный знак „Мастер спорта СССР“»), seda hakati andma 1959. aastal ning selle andmine lõpetati 26. juunil 1986. Ehkki nimetus "NSV Liidu aumeistersportlane" polnud ametlik, on seda peale tavakeele laialdaselt kasutatud ka spordikirjanduses ja -ajakirjanduses. Aumärgi saamiseks tuli eelnevalt NSV Liidu meistersportlaseks saanud sportlasel täita järgneval viiel aastal meistersportlase järgunorm või järgunõuded. Aumeistersportlaseks nimetamisega sai sportlane rinnamärgi ja tunnistuse. NSV Liidu meistersportlane NSV Liidu rahvusvahelise klassi meistersportlane NSV Liidu teeneline meistersportlane Почётный знак «Мастер спорта СССР». // Бокс. Энциклопедия. Авторы-составители В. А. Марков, В. Л. Штейнбах. Москва: «Человек», 2011. Lk 370 Eesti entsüklopeedia. 6. köide: LÕUNA–NÕUD. Tallinn: Valgus, 1992 (= Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995), lk 252.
Hoštka

Hoštka (saksa keeles Gastorf) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Litoměřice ringkonnas. Hoštka asub Litoměřicest umbes 15,5 km idakagus ja Ústí nad Labemist ligikaudu 28 km kagus. Hoštka asub merepinnast 184 meetri kõrgusel. Asulat on esmamainitud 1266. aastal. Linnaõigused sai Hoštka 1853. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Hoštka : Základní informace Místopisný seznam obcí České republiky. Vaadatud 14. aprillil 2023 Historie Město Hoštka
Matthias Plachta

Matthias Plachta (sündinud 16. mail 1991 Freiburg im Breisgaus) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Mannheimi Adler. Mannheimi Adleri meeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas hooajal 2009–10. Klubi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2010–11. 2015. aastal tuli ta Adleriga Saksamaa meistriks. Hooajal 2015–16 mängis ta Põhja-Ameerikas American Hockey League'is klubides Springfield Falcons ja Wilkes-Barre/Scranton Penguins. Alates hooajast 2016–17 mängib ta taas Adleris. 2019. aastal tuli ta klubiga taas Saksamaa meistriks. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Plachta Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Jäähoki maailmameistrivõistlustel osales ta esmakordselt 2014. aastal. Matthias Plachta hockeydb.com lehel
Austraalsus

Austraalsus tähistab absoluutset positsiooni Maa lõunapoolkeral. Boreaalsus
Boreaalsus

Boreaalsus tähistab absoluutset positsiooni Maa põhjapoolkeral. Austraalsus
Mathias Niederberger

Mathias Niederberger (sündinud 26. novembril 1992 Düsseldorfis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliiga klubis Berliini Eisbären. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2010–11 DEG Metro Starsi meeskonnas. 2011. aastal siirdus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Barrie Colts. Hooajal 2013–14 mängis ta American Hockey League'i klubis Manchester Monarchs ja ECHL-i klubis Ontario Reign. Hooajal 2014–15 mängis ta Saksamaa kõrgliigas Eisbäreni meeskonnas. Seejärel mängis ta kuus hooaega Düsseldorfer EG-i meeskonnas. Hooajal 2015–16 valiti Niederberger Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks. Hooajal 2018–19 oli ta Saksamaa kõrgliigas parima tõrjeprotsendiga väravavaht (92,9%). Hooajal 2019–20 oli ta Saksamaa kõrgliigas taas parima tõrjeprotsendiga väravavaht (93%), lisaks lasi ta kõikidest väravavahtidest keskmiselt endale lüüa kõige vähem väravaid mängus (2,05) ja valiti taas Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks. 2020. aasta märtsis naasis ta Eisbäreni. 2021. aastal tuli ta klubiga Saksamaa meistriks. Saksamaa jäähokikoondise koosseisus osales Niederberger jäähoki maailmameistrivõistlustel esmakordselt 2018. aastal. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta tõrjeprotsendi poolest paremuselt kolmas väravavaht (94,17%). Tema isa Andreas Niederberger oli samuti jäähokimängija. Mathias Niederberger hockeydb.com lehel
Ülo Laumets

Ülo Laumets (7. juuni 1936 Tartumaa – 20. juuni 2004 Harjumaa) oli eesti korvpallur. Ta lõpetas 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (kehakultuuriteaduskonnas). Ülo Laumetsa pikkus oli 178 cm. Tema treenerid olid Viktor Laats, Ilmar Kullam jt. Laumets tuli Eesti meistriks eri klubide koosseisus neljal korral, lisaks võitis üheksal korral hõbe- ja pronksmedaleid. NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1967. aastal sai Eesti meeskonnaga hõbemedali, NSV Liidu meistrivõistlustel osales Tartu Kalevi (Eesti esindusmeeskond) koosseisus, kellega võitis mitu 5. ja 6. kohta. Kuulus 1954–1967 Eesti koondisse, kapten oli aastatel 1960–1967, meistersportlaseks sai 1958, aumeistersportlaseks 1963. Töötas hiljem töötas mõnda aega korvpallitreenerina. Ülo Laumets, ESBL "Eesti korvpall" Portreed. Vello Lään, Märt Ibrus. Kirjastaja: Eesti Korvpalliliit 2006. Ülo Laumets Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum Ülo Laumets – Basket.ee