laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Teine

Teine (inglise: other, saksa: andersartig, vene: другой; ka võõras) on filosoofia, psühholoogia, eetika, kriitilise teooria ja kultuuriuuringute põhimõiste (mingil määral sõna objekti asemel), mis tähendab teist, ehk mittemina. Teine on kõik see, mis ei ilmne minuna. Teine on inimese kui ühiskondliku olendile see, kellel on suunatud suhtlemine. Martin Heideggeri mõtlemine sisaldas arusaama (keskmisest) teisesest. M. Buber ja H.-G. Gadamer hakkasid suhtlemisõpetuses kasutama mõistet "teine". Emmanuel Levinasi mõtlemises ja eetikas oli teine teistsuguse tunnistamine. Teise inimesega kohtudes ei püüta teda suruda raamidesse. Teisega seotud mõtlemine on totaalsuse ja totalitarismi vastane. Levinasil teise eristamisega algab vägivallast hoidumine. Ta kritiseeris 20. sajandi filosoofias teise ühetaolisustumist ja taandamist (mingiks kindlaks vormiks või "standardiks"). Sartre'il on teine mõtlev olemus, mis pärineb minuga samast olevast. Tänapäeva mõtlemises teisest algabki erinevus. Teisesuse filosoofia Eksootilisus Leho Lamus. "Mõtlemise mõistevõrk", lk 337.
Felipe IV (1623–1628)

"Felipe IV" on hispaania kunstniku Diego Velázqueze (1599–1660) teos. Maalil on kujutatud Hispaania ja Portugali kuningat Felipe IV-t. Felipe IV (1623–1624) Felipe IV (1626–1628) Brown, Jonathan (1986). Velázquez. Pintor y cortesano. Madrid: Alianza publisher. ISBN 84-206-9031-7. Corpus velazqueño (2000). Corpus velazqueño. Documentos y textos, 2 vols., bajo la dirección de J. M. Pita Andrade. Madrid. ISBN 84-369-3347-8. López-Rey, José (1996). Velázquez. Catalogue raisonné, vol. II. Colonia: Taschen Wildenstein Institute. ISBN 3-8228-8731-5. Pacheco, Francisco, ed. de Bonaventura Bassegoda (1990). El arte de la pintura. Madrid: Cátedra. ISBN 84-376-0871-6. Palomino, Antonio (1988). El museo pictórico y escala óptica III. El parnaso espyearl pintoresco laureado. Madrid : Aguilar S.A. de Ediciones. ISBN 84-03-88005-7.
Felipe IV (1626–1628)

"Felipe IV" on hispaania kunstniku Diego Velázqueze (1599–1660) teos. Maalil on kujutatud raudrüüs Hispaania ja Portugali kuningat Felipe IV-t. Felipe IV (1623–1624) Felipe IV (1623–1628) Brown, Jonathan (1986). Velázquez. Pintor y cortesano. Madrid: Alianza publisher. ISBN 84-206-9031-7. Gállego, Julián (1990). Velázquez. Catálogo Museo del Prado. Exposición enero-marzo 1990. Madrid: Museo del Prado. ISBN 84-87317-01-4. {{cite book}}: eiran tundmatut parameetrit |capítulo= (juhend) Garrido Pérez, Carmen (1992). Velázquez, técnica y evolución. Madrid: Museo del Prado. ISBN 84-87317-16-2. López-Rey, José (1996). Velázquez. Catalogue raisonné, vol. II. Colonia: Taschen Wildenstein Institute. ISBN 3-8228-8731-5. Morán Turina, Miguel y Sánchez Quevedo, Isabel (1999). Velázquez. Catálogo completo. Madrid: Ediciones Akal SA. ISBN 84-460-1349-5.{{cite book}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Pacheco, Francisco, ed. de Bonaventura Bassegoda (1990). El arte de la pintura. Madrid: Cátedra. ISBN 84-376-0871-6.
Carlos Tévez

Carlos Alberto Tévez (sünninimi Carlos Alberto Martínez; sündinud 5. veebruaril 1984 Ciudadelas) on argentina jalgpallur. Ta mängib 2018. aastast Argentina kõrgliiga klubis Boca Juniors ründajana. Tévez kuulus riigi koondvõistkonda 2006. ja 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel. Tévez alustas klubikarjääri Boca Juniorsi noorteakadeemias. 2001. aastast mängis ta juba klubi põhimeeskonnas. Tévez lahkus Bocast 2004. aastal, selleks ajaks oli ta klubiga võitnud neli karikat: Copa Libertadoresi, Intercontinental Cupi, Apertura ja Copa Sudamericana. Tévez liitus 2017. aasta jaanuaris Hiina kõrgliiga klubiga Shanghai Shenhua. 2001. aastal mängis Tévez kuni 17-aastaste Argentina koondises Trinidadis ja Tobagos toimunud noorte maailmameistrivõistlustel. Tévez debüteeris Argentina rahvuskoondises 30. märtsil 2004 mängus Paraguay vastu. Samal aastal mängis ta 2004. aasta olümpiamängudel Ateenas, kus lõi kokku 9 väravat ja võitis olümpiakulla. Argentina koondises mängis ta kuni 2015. aastani. Ta esindas Argentinat koondises kokku 76 korral ja lõi 13 väravat. Boca Juniors Primera División: 2003 Apertura, 2015, 2016–17, 2017–18, 2019–20 Copa Libertadores: 2003 Copa Sudamericana: 2004 Interkontinentaalne karikas: 2003 Copa Argentina: 2014–15 Supercopa Argentina: 2018 Copa Diego Armando Maradona (1): 2020 Corinthians Campeonato Brasileiro Série A: 2005 Manchester United Premier League: 2007–08, 2008–09 Football League Cup: 2008–09 FA Community Shield: 2008 UEFA Meistrite Liiga : 2007–08 Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2008 Manchester City Premier League: 2011–12 FA Cup: 2010–11 FA Community Shield: 2012 Juventus Serie A: 2013–14, 2014–15 Supercoppa Italiana: 2013 Coppa Italia: 2014–15 Argentina jalgpallikoondis Olümpiamängud: 2004 Premier League'i kuldne saabas: 2010–11 "Carlos Tevez signs for Shanghai Shenhua in deal worth £615,000 a week". The Guardian. 29. detsember 2016. Vaadatud 30. detsember 2016. Koduleht Carlos Tévez Soccerbase'i lehel
Alasti maja

„Alasti maja“ on hispaania kunstniku Francisco de Goya (1746–1828) teos. "The Naked Maja" (hispaania ja inglise). Prado muuseum. Vaadatud 12. jaanuaril 2018.{{cite news}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) D'ORS FÜHRER, Carlos, y MORALES MARÍN, Carlos, Los genios de la pintura: Francisco de Goya, Madrid, Sarpe, 1990, pág. 93. Sección «Estudio de la obra seleccionada», por Carlos D'Orf Führer, págs. 89-90. ISBN 84-7700-100-2 GLENDINNING, Nigel, Francisco de Goya, Madrid, Cuadernos de Historia 16 (col. «El arte y sus creadores», nº 30), 1993, págs. 65-68.
Priyanka Chopra

Priyanka Chopra Jonas (sündinud 18. juulil 1982) on India näitleja. 2017. aastal valis ajakiri Forbes ta 100 kõige mõjukama naise hulka ja 2016. aastal valis ajakiri Time ta 100 kõige mõjuvõimsama inimese hulka. Samal aastal autasustas India valitsus teda Pandma Shri ordeniga (mis on Indias tsiviilisikutele antavate autasude hierarhias neljas). 2010. aastal oli ta India ja 2016. aastal UNICEF-i hea tahte saadik. 2000. aastal krooniti ta Miss Worldiks. 2018. aastal abiellus ta Ameerika Ühendriikide laulja Nick Jonasega. Bollywoodi näitlejate loend "The World's 100 Most Powerful Women". Forbes (inglise). 2017. Vaadatud 12.01.2018. "The 100 Most Influential People". Time (inglise). 2016. Vaadatud 12.01.2018. "Rajinikanth, Sania, Priyanka Chopra honoured with Padma awards" (inglise). 12.04.2016. Vaadatud 12.01.2018.  Priyanka Chopra – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Priyanka Chopra andmekogus IMDb (inglise)
Allika mõis (Karja)

Allika mõis (ka Hallika mõis; saksa keeles Hallick) oli rüütlimõis Karja kihelkonnas Saaremaal.. Allika mõis (Karja) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 13.01.2018) Allika mõis (Karja) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Allika mõis (Ridala)

Allika mõis (saksa keeles Hallick) oli Kiideva mõisa kõrvalmõis Ridala kihelkonnas Läänemaal.. Allika mõis (Ridala) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 13.01.2018) Allika mõis (Ridala) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Vasakpartei

Vasakpartei on mitme partei nimi: Vasakpartei (Vänsterpartiet), Rootsi partei Vasakpartei (Die Linkspartei), Saksamaa partei Eesti Vasakpartei Eestimaa Ühendatud Vasakpartei Euroopa Vasakpartei Sotsialistlik Vasakpartei (Norra)
Tõikvere mõis (Haljala)

Tõikvere mõis (saksa keeles Toigfer) oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal.. Tõikvere mõis (Haljala) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 13.01.2018) Tõikvere mõis (Haljala) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Kaera mõis

Kaera mõis (saksa keeles Kaero) oli Kurista mõisa karjamõis Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal.. Kaera mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 13.01.2018) Kaera mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
U1 (Berliin)

U1 on Berliini metrooliin, mis on 9 km pikk ja millel asub 13 peatust. Liin on ida–läänesuunaline, alustades idas Warschauer Straße linnakiirrongi (S-Bahn) jaamast ja liikudes läbi Kreuzbergi, lõpetab Kurfürstendammis Uhlandstraße metroojaamas. Wittenbergerplatzi ja Schlesisches Tori jaamade vaheline lõik on alates 1966. aastast spetsiaalselt mõeldud U1-liinile. Liini läänepoolses otsas on marsruuti kahel korral muudetud. Liini idaosa on Berliini metroo vanim lõik, kuigi see asub suures osas maapinnal. U1 on kitsavaguniline liin, kuna see ehitati vana plaani järgi.
Randvere mõis (Pühalepa)

Randvere mõis (saksa keeles Randefer) oli rüütlimõis Pühalepa kihelkonnas Läänemaal.. Randvere mõis (Pühalepa) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 13.01.2018) Randvere mõis (Pühalepa) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Rahkla mõis (Viru-Nigula)

Rahkla mõis (saksa keeles Rackell) oli rüütlimõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal. Rahkla mõis (Viru-Nigula) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 13.01.2018) Rahkla mõis (Viru-Nigula) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Päri mõis (Kadrina)

Päri mõis (saksa keeles Perri) oli rüütlimõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Võduvere küla lähedal Kadrina vallas Lääne-Virumaal. Päri mõis (Kadrina) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 13.01.2018) Päri ms, www.eki.ee Päri mõis (Kadrina) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Prangli mõis (Jõelähtme)

Prangli mõis (saksa keeles Gross-Wrangelsholm) oli poolmõis Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal.. Prangli mõis (Jõelähtme) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 13.01.2018) Prangli mõis (Jõelähtme) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Paju mõis (Kullamaa)

Paju mõis (saksa keeles Pajomois või Neuenhof) oli Maidla mõisa kõrvalmõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal. Paju mõis (Kullamaa) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 13.01.2018) Paju mõis (Kullamaa) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Budapesti 1877. aasta kokkulepe

Budapesti konventsioon (saksa keeles Budapester Vertrag, vene keeles Будапештская конвенция) oli Austria-Ungari ja Venemaa keisririigi vahel 1877. aastal sõlmitud salajane kokkulepe, mis leppis kokku poliitikas ja võimude jagamises Kagu-Euroopas, võimaliku sõja korral Venemaa impeeriumi ja Osmanite riigi vahel. Niinimetatud idaküsimus (Orientalische Frage või Восто́чный вопро́с), Osmanite riigi kui "Euroopa haige mehe" lagundamine Balkanil oli 19. sajandil Euroopa suurriikide prioriteet. Samuti oli Venemaale eesmärgipärane Austria-Ungari neutraalsuse tagatiste saamine. Leping kui samuti salajase Reichstadti leppe edasiarendus, sõlmiti imperaatorite Franz Joseph I ja Aleksander II volitusel Konstantinoopoli konverentsi ajal (23. detsember 1876 – 20. jaanuar 1877). See kohendati lõplikult nende nimel välisministri G. Andrássy ja diplomaadi J. P. Novikovi poolt Budapesti linnas 15. jaanuaril 1877. Sama aasta 24. aprillil vallandus üheteistkümnes Vene-Türgi sõda, mis kestis 10 kuud, ühe nädala ning kaks päeva. Sõja eesmärgiks oli õigeusku tunnistavate lõunaslaavi rahvaste (peamiselt Bulgaaria) vabastamine islamiusuliste Osmanite võimu alt ning strateegilises plaanis Musta mere väljapääsu kindlustamine. Budapesti konventsioon lubas Austria-Ungaril hiljem nõuda San Stefano rahulepingu tingimuste revideerimist. Venemaa rünnaku korral Türgile, jääb Austria vabatahtlikult ja heasoovlikult neutraalseks; Austria võib oma valikul hõivata Bosnia ja Hertsegoviina (kuid mitte Novi Pazari sandžakki); Serbia, Montenegro ja Hertsegoviina vahepealset osa koheldakse mõlema võimu poolt kui "neutraalset tsooni". Austria ja Venemaa töötavad koos selleks, et tagada Balkani poolsaarel mitmete väikeste ja suveräänsete riikide loomine, kuid ei tekita suletud lõunaslaavlaste võimublokki, mis võiks ohustada Euroopa tasakaalu (Europäisches Gleichgewicht või Европейский баланс); Konstantinoopol ja selle ümbrus saaks "vaba linna" (Freie Stadt või Бесплатный город) staatuse; Venemaa saab endale Bessaraabia; Iseseisvus tagatakse Bulgaariale, Albaaniale ja Rumeeliale; Kreeka saab endale Kreeta, Tessaalia ja osad Epiruse territooriumid. Reichstadti lepe Vene-Türgi sõda (1877–1878)
DAG

DAG võib tähendada järgmist: DAG on diglütseriidi (inglise diglyceride) lühend DAG oli Eesti jalgpalliklubi FC DAG Tartu varasem nimi ...
BSA

BSA võib tähendada järgmist: Business Software Alliance, infotehnoloogiaettevõte veiseseerumi albumiini (inglise bovine serum albumin) lühend ...
Alo Mattiiseni muusikapäevad

Alo Mattiiseni muusikapäevad on alates 1997. aastast Jõgeval korraldatav iga-aastane muusikaüritus. Üritus on nimetatud Jõgeval sündinud eesti helilooja ja muusiku Alo Mattiiseni järgi. Ürituse eestvedaja on Jõgeva Gümnaasiumi ja Jõgevamaa Gümnaasiumi muusikaõpetaja Maret Oja, kes oli Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Alo Mattiiseni kursusekaaslane. Muusikapäevadel esinevad eeskätt koolinoorte vokaalansamblid. Maret Oja paneb Jõgeva muusikarütmis tuksuma. Postimees, 6. märts 2006. http://www.ajakirimuusika.ee/single-post/2017/04/04/Alo-Mattiiseni-muusikap%C3%A4evad-2017 (vaadatud 13.01.2018) https://www.err.ee/487828/jogeval-algasid-alo-mattiiseni-muusikapaevad
U1

U1 on: Berliini metrooliin (U1) Viini metrooliin (U1) Stuttgardi metrooliin (U1) Frankfurdi metrooliin (U1) Müncheni metrooliin (U1) Hamburgi metrooliin (U1) Nürnbergi/Fürthi metrooliin (U1) Londoni bussiliin (U1) Šveitsi telejaam (U1 TV) U1 ehk U-1 ehk Unterseeboot 1 (Saksamaa allveelaevad) U-1 U2 (iiri ansambel) U2 (täpsustus) U3 U4 U5 U6 U 96 U 96 (muusikaprojekt) 1U – püstikuühik (1U), 1U = 1,75 tolli
Rododendron

Rododendron (Rhododendron) on põõsaste või ka puude perekond kanarbikuliste sugukonnast. Rododendronid võivad olla igihaljad või heitlehised, lehed on enamasti terveservalised. Õied paiknevad sarikataolistes õiskutes. Õite värvus varieerub valgest lillani. Õitsemine võib toimuda varakevadest suveni. Rododendronid on levinud parasvöötmes, Kesk- ja Lääne-Hiinas, Himaalajas, Malai mägirajoonis, Filipiinidel, Uus-Guineal, Põhja-Austraalias, Põhja-Ameerikas ning endistes Nõukogude Liidu maades. Muld peab olema ühtlaselt niiske ja õhk niiske. Karbonaatsetel muldadel pole võimalik enamikku liike kasvatada. Taim vajab kaitset kuumuse ja külmade tuulte eest. Sobiv kasvukoht on poolvari. Igihaljaid liike kaitstakse ereda päikese ning madalate temperatuuride eest. Õige istutusaeg on kevadel. Istutamisel jäetakse juurekael mullast välja. Paljundatakse kas seemnete, võrsikute, pistokste või pookimisega. Kasutatakse iluaianduses nii üksikpõõsaste kui ka rühmadena. Endel Laas (1987). Dendroloogia. Tallinn: Valgus. Lk 699-700.
Riia Püha Kolmainu peakirik

Riia Püha Kolmainu katedraal (läti keeles Rīgas Svētās Trīsvienības katedrāle) on Läti Õigeusu Kiriku Riia piiskopkonna peakirik (endine katedraal) Lätis Riia linnas Grīziņkalnsi asumis Riia Püha Kolmainu nunnakloostri juures aadressil Krišjāņa Barona iela 126. 18. detsembrist 1998 on kirikuhoone riikliku kaitse all olev arhitektuurimälestis. Hoone on viie kupliga ristikujulise põhiplaaniga vene-bütsantsi stiilis ehitis. Hoone fassaadi ehivad juugendstiilile iseloomulikud detailid, juugendi mõjutustega on ka kiriku interjöör. Kiriku ikonostaas asus algselt Liepājas, viidi sealt aastal 1939 Riia Kristuse Sündimise katedraali üle ja toodi püha Kolmainu kirikusse aastal 1961. Liepāja Püha Nikolai katedraalist pärineb ka ikonostaasi ees asuv pronksist küünlajalgade komplekt. Aastal 1891 asutas õigeusu kirik Riiga tüdrukutele ja naistele mõeldud ühiselamu tüüpi varjupaiga, mis aastal 1901 sai kloostri staatuse. Aasta hiljem hakati kloostri juurde ehitama ka kirikut. Nikolai II eraldas ehituse tarbeks 75 000 rubla. Ülejäänud ehituskulud kattis kloostri esimene ülem iguumenja Sergija (sünninimega Jekaterina Mansurova). Hoone projekteerisid arhitektid Konstantīns Pēkšēns ja Aleksandrs Vanags. Hoone valmis aastal 1907. Aastal 1910 maeti kiriku all asuvasse krüpti vürst Boriss Mansurov, aastal 1914 maeti sinna ka Marija Mansurova. Seoses sellega, et nõukogude võimud Kristuse Sündimise katedraali sulgesid, kujunes Riia Püha Kolmainu kirik Riia peapiiskoppide uueks katedraaliks (kirik sai katedraali staatuse aastal 1961). Aastal 1992 kujunes piiskopi residentsiks taas Kristuse Sündimise katedraal. Banga, Vita; Marina Levina; et al. (2007). Rīgas dievnami: Arhitektūra un māksla. Riga's Churches. Architecture and Art. Riga: Zinātne, Apgads Mantojums. ISBN 978-9984-823-00-3. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts Рижский собор Свято-Троицкий. Латвийская Православная Церковь. Latvijas enciklopēdija. 4. sējums. Rīga : Valērija Belokoņa izdevniecība. 2007. 975.—976. lk. ISBN 978-9984-9482-4-9 Katedraali ajaloost Katedraal portaalis CitaRiga
Gyula Andrássy

Krahv Gyula Andrássy (saksapäraselt ka Julius Andrássy von Csikszentkirály und Krasznahorka; 8. märts 1823 Košice nüüdses Slovakkias – 18. veebruar 1890 Volosko nüüdses Horvaatias) oli Ungari riigimees. Ta teenis Austria-Ungari keisririiki kohusetruu Ungari peaministrina (1867–1871) ning seejärel keisririigi välisministrina (1871–1879). Andrássy oli konservatiiv. Tema välispoliitika nägi ette Austria-Ungari impeeriumi laienemist Kagu-Euroopasse, eelistatavalt Briti ja Saksa toetusega, ilma Türgist võõrandumata. Ta nägi Venemaad kui peamist vastast omaenda ekspansiivsele poliitikale, seoses lõunaslaavlaste ja õigeusu piirkondadega Balkanil. Ta ei usaldanud slaavi natsionalistlikke liikumisi ning käsitas neid kui ohtu tema paljurahvuselisele impeeriumile. Budapesti 1877. aasta kokkulepe Reichstadti lepe
Ance

Ance (liivi Aņtš) on küla (vidējciems) Lätis Ventspilsi piirkonnas, Ance valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 21 meetri kõrgusel. Seal asuvad põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Ance oli varem Ance mõisa keskuseks. Aastal 1798 suri seal Academia Petrina professor Johann Nicolaus Tiling. Nõukogude ajal sai külast kohaliku kolhoosi keskasula. Ance mõisa uksehinged ja Ance muinaskalmed on muinsuskaitse all. Külas asub Ance bussipeatus. Aastal 2017 oli külas 323 elanikku. http://vietvardi.lgia.gov.lv/vv/to_www_obj.objekts?p_id=3350 "livonian.tech – Lībiešu-latviešu-igauņu vārdnīca" (läti). Vaadatud 30. juulil 2023. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. veebruar 2019. Vaadatud 23. juunil 2019. "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 19. mail 2020.
Henryk Kowalczyk

Henryk Kowalczyk (sündinud 15. juulil 1956) on Poola poliitik, ta kuulub erakonda Õigus ja Õiglus. Ta oli 9. jaanuarist 2018 kuni 6. aprillini 2023 Poola keskkonnaminister. Ta lõpetas aastal 1980 Varssavi ülikooli matemaatikateaduskonna. 9. jaanuarist 2018 on ta Poola keskkonnaminister.
Jevgeni Novikov (ajaloolane)

Jevgeni Petrovitš Novikov (vene keeles Евгений Петрович Новиков; 27. august (vkj 15. august) 1826 Moskva – 4. oktoober (vkj 21. september) 1903 Nepetsino küla, Moskva kubermang) oli vene ajaloolane, slavofiil, prosaist ja diplomaat. Ta oli lõpetanud Lomonossovi nimelise ülikooli Moskvas. Aastatel 1870–1879 töötas ta Venemaa Keisririigi suursaadikuna Austria-Ungaris. Muuhulgas on ta raamatute "Õigeusk tšehhide seas" («Православие у чехов», 1848) ja kaheosalise "Hus ja Luther" («Гус и Лютер», 1859) autor. Budapesti 1877. aasta kokkulepe
U2 (Berliin)

U2 on Berliini metrooliin. Liini alguspunkt on Pankow S-Bahn (linnalähirong) jaamas, sealt kulgeb see läbi Alexanderplatzi ja Potsdamer Platzi Ruhlebeni rongijaama. 20,7-kilomeetri pikkusel liinil on 29 peatust. Koos liinidega U1,U3,U4, oli U2 osa varasest Berliini metroovõrgustikust, mis on ehitatud enne aastat 1914.
Blāzma

Blāzma (vanasti ka Puze) on küla (vidējciems) Lätis Ventspilsi piirkonnas, Puze valla halduskeskus. Küla asub Stende jõe kaldal merepinnast 23 meetri kõrgusel, Ventspilsist 36 ja Riiast 158 kilomeetri kaugusel. Seal asuvad põhikool, postkontor, laste- ja noortekeskus, kultuurimaja ja raamatukogu. Külas on Blāzma bussipeatus. Aastal 1891 liideti Puze ja Puzenieki mõisavallad ning kahe valla piirile ehitati vallamaja. Nõukogude ajal rajati vallamaja juurde kohaliku kolhoosi «Blāzma» keskasula. Aastal 2017 oli külas 373 elanikku. http://vietvardi.lgia.gov.lv/vv/to_www_obj.objekts?p_id=3369 "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 19. mail 2020. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
Puze

Puze on mitme asula endine nimi. Puze ehk Blāzma on Puze valla halduskeskus Puze ehk Puzes muiža on Puze kihelkonna ajalooline keskus
Konstantinoopoli konverents

Konstantinoopoli konverents (türgi keeles Tersane Konferansı ehk nii-nimetatud "laevatehase konverents", Tersane Sarayı ehk "Laevatehase Palee" järgi) peeti imperiaalsete Euroopa suurriikide (Ühendkuningriik, Saksamaa, Venemaa, Prantsusmaa, Austria-Ungari ja Itaalia) vahel Osmanite riigi pealinnas Kostantiniyyes (tänases İstanbulis) ajavahemikul 23. detsember 1876 kuni 20. jaanuar 1877. Konverents järgnes Hertsegoviina ülestõusule 1875. aasta aprillis ning Bulgaarias toimunud Aprilli ülestõusule 1876. aasta aprillis. Suurriigid leppisid kokku poliitiliste reformide projektis nii Bosnias kui ka suure bulgaarlaste enamusega territooriumitel Osmanite valitsemise all. Suurriike esindasid konverentsil vastavalt: Suurbritannia ja Iirimaa: lord Salisbury ja Sir Henry Elliot; Saksamaa keisririik: parun Karl von Werther; Venemaa keisririik: krahv Nikolai Ignatjev (ajalooline õigekiri Nicolai Ignatieff); Prantsuse vabariik: krahv Jean-Baptiste de Chaudordy ja krahv François de Bourgoing; Austria-Ungari: parun Heinrich von Calice ja krahv Ferenc Zichy; Itaalia kuningriik: krahv Luigi Corti. Budapesti 1877. aasta kokkulepe