laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Porto Pisano

Porto Pisano (tuntud ka nimega Triturrita) oli Liguuria mere rannikul Arno jõe suudme lähedal asunud Pisa vabariigi peamine meresadam. Oma kõrghetkel 13. sajandil oli Porto Pisano üks kogu Itaalia olulisemaid meresadamaid, mis võistles nii Genova kui Veneetsiaga ja ehk isegi ületas neid. Aastal 1284 toimunud Meloria lahingus blokeerisid Genova väed Porto Pisano ja Pisa osaks langes suur kaotus, mis tõi lõpuks kaasa ka Pisa tähtsuse languse. Pärastpoole kontrollis Porto Pisano sadamat Genova. 1421. aasta 28. augustil müüdi sadam Firenzele; viimane otsustas aga kasutada oma peamise meresadamana hoopis Livornot, kuna Porto Pisano sadam kannatas järjest suurenevate uhteliste setete kogunemise käes ja sealne rannajoon oli sadama juurest eemaldunud. Peale 16. sajandit seda sadamat enam ei kasutatud. Tänapäeval asub sel kohal Pisa eeslinn San Piero a Grado. 12. sajandil oli Pisa küll üks Itaalia tähtsamaid kaubanduslinnu, kuid asus ise veidi rannikust eemal ja vajas hädasti meresadamat. Enne seda oli Porto Pisano vaid maabumiskoht ning aastal 1156 alustati suurema sadama ehitustöid. Vahemikus 1154–1163 ehitati sadama kaitsmiseks kolm torni; hiljem lisati laevade juhtimiseks ka merre torn. Alates aastast 1162 oli sissepääs sadamasse kaitstud kahe torni vahele riputatud ketiga. Aastal 1174 lisandus sadamasse ka suur laohoone. Porto Pisanost liikusid laevad mööda rannikut kuni Arno jõe suudmeni ja seejärel ülesvoolu kuni Pisani. Seda väikest rannikuriba ohustasid pidevalt nii Genova kui piraadid ja seetõttu pidi seal patrullima Pisa laevastik. Lisaks mereteele viis Porto Pisanost Pisa linna ka maismaad mööda kulgenud tee, mille ääres asus nt kaks haiglat haigetele reisijatele. Aastatel 1285–1290 hävitas Genova vabariik Porto Pisano sadamarajatised, kuid mõne aasta jooksul ehitati need taas üles ja sadamat kasutati jälle. Antico Portourbano di Pisa. Association StilePisano, vaadatud 21.05.2013. Vaccari, Olimpia; Frattarelli Fischer, Lucia; Mangio, Carlo; Panessa, Giangiacomo; Bettini, Maurizio. Storia Illustrata di Livorno. Storie Illustrate (itaalia). Pisa: Pacini Editore. Lk 28. ISBN 88-7781-713-5. Goldthwaite, Richard A. (2009). The Economy of Renaissance Florence. JHU Press. ISBN 9780801896880. Orvietani Busch, Silvia (2001). Medieval Mediterranean Ports: The Catalan and Tuscan Coasts, 1100-1235. Leiden: Koninklijke Bril N.V. Lk 178–182. ISBN 90-04-12069-6.
Sant, Lombakas ja Pärispime

Sant (samuti rümp), Lombakas ja Pärispime on soome loitsudes esinevad kolm kurja venda. Need inimeste kahjuks nõiatempe tegevad halvad vennad on Põhjala perenaise Louhi (samuti tuntud kui Loviatari, Louheatari ja Lovetari) kolm poega. Nende ema viljastub tuulest või vahekorrast merekoletise Iku-Turso või kurivaimuga ning sünnitab kokku üheksa poega. Mõningate torkesõnade ehk nõianooli leevendavate loitsude kohaselt Sant, Lombakas ja Pärispime on süüdi kolmest nähtamatust noolest ühe laskmises maaemasse, kes oli sellest hoobist lõhki läinud. Maailma müütilise algaja lõpuks maha raiutud suure tamme merre heidetud laastudest tehtud nooled kas vooliti seppade töökojas kurivaimu või vendade endi poolt ning need lasti lendu suunda valimatta: Sant saladust pidav, Lombakas vibu pingutav, laskev Pärispime ... Teine nool lasti taevalakke, mis oli sellest hoobist alla kukkunud. Ükski nendest kahest noolest ei tulnud tagasi. Keegi ei jäänud neid taga igatsema. Alles kolmas ja kõige vihasem nool, mis lasti raudse ja kaljuse mäe suunas, põrkas selle pinnalt tagasi ja tabas juhuslikult inimest. Sellest ajast alates lendab maailmas nooli, mis aeg-ajalt tapavad inimesi või põhjustavad nende haigestumisi. (vt Torke ja surma sünd) Nõianoolte sünd Soome rahva vanad luuletused Helblinde Kalevala Kristfrid Ganander: Mythologia Fennica. Recallmed, 1995. IBN-951-9221-72-7 Soome Rahva Vanad Runod ( fi: Suomen Kansan Vanhat Runot)
Nelgirevolutsioon

Nelgirevolutsioon (portugali keeles Revolução dos Cravos) oli 25. aprillil 1974 Portugali pealinnas Lissabonis toimunud veretu sõjaväeline riigipööre, millega kukutati peaminister Marcello Caetano valitsus ja koos sellega alates 1933. aastast Portugalis kehtinud Estado Novo režiim. Riigipöörde organiseerisid valitsusega ja iseäranis koloniaalsõjaga rahulolematud ohvitserid, kes olid koondunud organisatsiooni Relvajõudude Liikumine (portugali keeles Movimento das Forças Armadas). Sündmuse nimi tuleb sellest, et sõdurid, kes tähistasid tänavatel riigikorra muutust, kandsid püssitorudes ja vormidel nelgiõisi. Revolutsioon lõpetas kohe koloniaalsõja ehk Portugali vägede relvastatud vastupanu iseseisvusliikumiste relvajõududele Angolas ja Mosambiigis. Nelgirevolutsioon juhatas sisse kaheaastase üleminekuperioodi (1974–1976), kui riiki juhtisid sõjaväelased. Üleminekuvalitsus sattus 1975. aastal peaaegu täielikult kommunistide mõju alla, sel ajal anti pikemate läbirääkimisteta iseseisvus kõigile Portugali kolooniatele Aafrikas ja algatati massiline riigistamiste programm, millega tekitati tõsist kahju Portugali majandusele. 1976. aastal toimunud parlamendi- ja presidendivalimistega pöörduti tagasi demokraatliku valitsemisvormi juurde. Revolutsiooni aastapäeva tähistatakse 25. aprillil vabaduse päeva nime all ja see on üks Portugali riigipühadest. Portugal: The Revolution of the Carnations Encyclopaedia Britannica (vaadatud 20.04.2015) Puddington, Arch. Remembering Portugal’s Carnation Revolution Freedom House, 19.08.2014 (vaadatud 20.04.2015)
Diogo Freitas do Amaral

Diogo Pinto de Freitas do Amaral (21. juulil 1941 – 3. oktoober 2019) oli Portugali poliitik ja professor. Ta oli 1980–1981 ja 2005–2006 Portugali välisminister. 28. novembril 2005 anti talle Valgetähe I klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 20.04.2015)
Bronislovas Lubys

Bronislovas Lubys (8. oktoober 1938 Plungė – 23. oktoober 2011 Druskininkai) oli Leedu ettevõtja ja poliitik. Ta oli 1992–1993 Leedu peaminister. Aastail 1985–1999 oli ta keemiatehase Azota (hiljem Achema) direktoriks. 4. oktoobril 2004 anti talle Valgetähe II klassi teenetemärk. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 20.04.2015)
Carl Enckell

Carl Johan Alexis Enckell (7. juuni 1876 Peterburi – 26. märts 1959 Helsingi) oli Soome poliitik, sõjaväelane, diplomaat. Ta oli mitu korda Soome välisminister. 14. mail 1920 anti talle Eesti Vabadusristi III liigi I järk. Enckell on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Portugali peaminister

Portugali Vabariigi peaminister (portugali keeles Primeiro-Ministro da República Portuguesa) on Portugali valitsusjuht. Peaministri nimetab ametisse Portugali president võttes arvesse parlamendivalimiste tulemusi ja konsulteerides parlamendis esindatud erakondadega. Tavaliselt nimetatakse peaministriks valimised võitnud erakonna esimees. Peaminister võib nimetada endale ühe või rohkem asepeaministreid, kes assisteerivad teda valitsuse juhtimisel ja asendavad äraolekul või töövõimetuse korral. Kui asepeaministrit valitsuse koosseisus ei ole, asendab peaministrit vajadusel keegi teistest ministritest. Kui peaminister sureb või kaotab püsivalt töövõime, toob see kaasa valitsuse tagasiastumise. Peaminister astub koos valitsusega tagasi pärast uusi parlamendivalimisi (korraline ametist lahkumine), aga ka valitsusele umbusalduse avaldamisel parlamendis või valitsuse tööplaani tagasilükkamisel parlamendi poolt (erakorraline ametist lahkumine). Peaministri tagasiastumine jõustub tema ametist vabastamisel Portugali presidendi poolt. Peaministri ametikoht loodi Portugalis pärast konstitutsioonilise monarhia kehtestamist. Esimese peaministrina astus 24. septembril 1834 ametisse Palmela markii Pedro de Sousa Holstein. Tema ametinimetus oli ministrite nõukogu president (portugali keeles Presidente do Conselho de Ministros). Pärast vabariigi väljakuulutamist sai 1911. aastal valitsusjuhi ametinimetuseks ministeeriumi president (portugali keeles Presidente do Ministério), kuid 1933. aasta põhiseaduses muudeti see tagasi ministrite nõukogu presidendiks. Peaministri ametinimetus võeti kasutusele alles 1976. aasta põhiseaduses. Alates 26. aprillist 2024 on Portugali peaminister Luís Montenegro. Portugali president Portugali valitsusjuhtide loend Constitution of the Portuguese Republic (vaadatud 20.04.2015)
Eesti maastikurattasari

Bosch Eesti Maastikurattasari (Algselt MTBEST) on erinevaid rattamaratone koondav alates 2015. aastast toimiv sari, mis tekkis Estonian Cupi korraldajate eriarvamuste tõttu sarja pooleks minemisel. Sari koondas 2015. aastal kaheksat etappi, millest seitse toimusid eelnevalt Estonian Cupi sarja all. Esimesel hooajal kandis sari nime MTBEST ning toimunud osavõistlusi oli kaheksa. Ainsa täiesti uue tulijana oli Alutaguse Rattamaraton, teised rattamaratonid (va Rakvere Rattamaraton) kuulusid eelneval hooajal Estonian Cup maastikurattasarja. 2016. hooajal kandis sari nime Eesti Maastikurattasari. Hooaja lõpus valiti sarja uueks juhiks Enno Eilo, kes seni oli Rakke rattamaratoni korraldaja. 2017. aastast kannab sari nimetust Bosch Eesti Maastikurattasari. Uue etapina lisandus sarja Jõelähtme rattamaraton, mis asendas seni sarjas olnud Otepää rattamaratoni. 2015 – MTBEST Rattamaratonide sari 2016 – Eesti Maastikurattasari 2017 – Bosch Eesti Maastikurattasari 2015 hooaeg: 15. Mulgi Rattamaraton, 3. mai 18. Tallinna Rattamaraton, 16. mai 17. Rõuge Rattamaraton, 7. juuni 13. Rakvere Rattamaraton, 21. juuni 15. Rakke Rattamaraton, 12. juuli 15. Elva Rattamaraton, 26. juuli 16. Otepää Rattamaraton, 9. august Alutaguse Rattamaraton, 22. august. 2016 hooaeg: 16. Elva Rattamaraton, 24. aprill 16. Mulgi Rattamaraton, 07. mai 2. Alutaguse Rattamaraton, 21. mai 18. Rõuge Rattamaraton, 11. juuni 14. Rakvere Rattamaraton, 19. juuni 16. Rakke Rattamaraton, 10. juuli 17. Otepää Rattamaraton, 20. august 19. Tallinna Rattamaraton, 4. september 2017 hooaeg: 3. Alutaguse Rattamaraton, 23. aprill 17. Mulgi Rattamaraton, 20. mai 11. Jõelähtme Rattamaraton, 10. juuni 15. Rakvere Rattamaraton, 18. juuni Škoda Laafri 17. Rakke Rattamaraton, 09. juuli 17. Elva Rattamaraton, 29. juuli 19. Rõuge Rattamaraton, 20. august 20. Tallinna Rattamaraton, 30. september 2018 hooaeg: 4. Alutaguse Rattamaraton, 28. aprill 18. Mulgi Rattamaraton, 06. mai 21. Tallinna Rattamaraton, 19. mai 12. Jõelähtme Rattamaraton, 09. juuni 16. Rakvere Rattamaraton, 17. juuni Škoda Laagri 18. Rakke Rattamaraton, 15. juuli 20. Rõuge Rattamaraton, 19. august 2019 hooaeg: 19. Mulgi Rattamaraton, 5. mai 21. Rõuge Rattamaraton, 18. mai 5. Alutaguse Rattamaraton, 1. juuni 13. Jõelähtme Rattamaraton, 15. juuni 17. Rakvere Rattamaraton, 14. juuli 19. Rakke Rattamaraton, 28. juuli 22. Tallinna Rattamaraton, 24. august http://www.mtbest.ee/et/sarjast http://sport.postimees.ee/2930747/ratta-menusari-laks-lohki "Eesti Maastikurattasarja koduleht". Bosch Eesti Maastikurattasarja koduleht Bosch Eesti Maastikurattasarja Facebooki leht
Juan Gabriel Vásquez

Juan Gabriel Vásquez Velandia (sündinud 1. jaanuaril 1973 Bogotás) on Colombia kirjanik, tõlkija, esseist ja ajakirjanik. Ta on õppinud Rosario Rahvusülikoolis õigusteadust. Aastatel 1996–1999 viibis ta Pariisis, kus tal Sorbonne'is valmis doktoritöö Ladina-Ameerika kirjandusest. Pärast seda elas ta aasta Belgias Ardennides ja seejärel aastani 2012 Barcelonas. Aastast 2012 elab ta taas Bogotás. Eesti keelde on tema teostest tõlgitud "El ruido de las cosas al caer" (originaalis aastal 2011 Hispaanias, eesti keeles pealkirjaga "Asjade kukkumise hääl", hispaania keelest tõlkinud Mai Tõnisoo, välja andnud kirjastus Tänapäev, ilmunud sarjas "Punane raamat"). 2013 – Premio Gregor von Rezzori 2014 – Dublini rahvusvaheline kirjandusauhind
Vaslui maakond

Vaslui maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Moldova piirkonnas. Piirneb idas Moldovaga. Maakond asub tasandikul. Suuremad jõed on Prut, Bârlad, Tutova, Lohan ja Elan. Elanikest on üle 98% rumeenlased. Bârlad Huși Murgeni Negrești Vaslui Rafaila vald 2021 Romanian census Vaslui maakonna koduleht
PayPal

PayPal Holdings, Inc. on USA ettevõte ning selle tegevusalaks on rahvusvahelise veebipõhise makseteenuse pakkumine. See on üks maailma suurimaid interneti maksesüsteeme. PayPali omanikuks oli aastast 2002 eBay ning 2014. aastal teavitati plaanist PayPal taas eraldada eBayst. 2015. aasta juulikuuks olid vajalikud protsessid lõpule viidud ning PayPal oli taas eraldiseisev ettevõte. PayPali pangakonto nimeks on kontoomaniku e-posti aadress. Rahaülekande tegemine on seetõttu lihtne.
Juozas Olekas

Juozas Olekas (sündinud 30. oktoobril 1955 Krasnojarski krais) on Leedu poliitik ja arst, alates 2. juulist 2019 Euroopa Parlamendi liige. Ta oli aastatel 2006–2008 ja 2012–2016 Leedu Vabariigi kaitseminister. Ta sündis Bolšoi Ungutis Mana rajoonis Krasnojarski krais. Aastal 1974 lõpetas ta Vilkaviškises keskkooli. Aastatel 1974–1976 õppis ta Kaunase Meditsiiniinstituudis, aastal 1980 lõpetas ta Vilniuse Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 2013 Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Maasirk

Maasirk (Geospiza) on perekond linde tsiitsitajalaste (või teise süsteemi järgi tangaralaste) sugukonnast. Selle perekonna liigid elavad üksnes Galápagose saartel. Tänu Charles Darwini uurimistööle said nad tuntuks kui Darwini vindid. Darwin oletas, et kõik maasirgud on põlvnenud ühest eellasliigist adaptiivse radiatsiooni tulemusel. Liigid erinevad märgatavalt noka suuruse poolest; liigid ka toituvad erinevalt. Maasirgu liikide vahel esineb püsivalt väikesel hulgal elujõulisi hübriide. Perekonda Geospiza on vahel tõstetud ka tangaralaste sugukonda. Darwini vintideks on nimetatud peale maasirkude ka liike perekondadest Camarhynchus, Certhidea, Pinaroloxias. Perekonda kuulub kuus liiki. Geospiza conirostris – kõnnu-maasirk Geospiza difficilis (Geospiza nebulosa) – vampiir-maasirk Geospiza fortis – tume-maasirk Geospiza fuliginosa – väike-maasirk Geospiza magnirostris – suurnokk-maasirk Geospiza scandens – kaktuse-maasirk
Galați maakond

Galați maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. See asub Moldova piirkonnas ja piirneb idas Moldovaga. Maakond asub tasandikul. Suuremad jõed on Doonau, Prut ja Siret. Elanikest on üle 98% rumeenlased. Berești Galați Târgu Bujor Tecuci 2021 Romanian census Galați maakonna koduleht
Stéphane Courtois

Stéphane Courtois (sündinud 25. novembril 1947) on prantsuse ajaloolane. Ta on kirjutanud palju kommunismiga seotud teemadel, sealhulgas massirepressioonidest. 4. novembril 2005 anti talle Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk. "Kommunismi must raamat. Kuriteod, terror, repressioonid". 1997. [Courtois on üks autoreid] Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 16.04.2015)
George Robertson

George Islay MacNeill Robertson (sündinud 12. aprillil 1946) on Suurbritannia poliitik. Ta oli 1999–2004 NATO peasekretär. 20. septembril 2004 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 20.04.2015)
Ion Iliescu

Ion Iliescu (sündinud 3. märtsil 1930) on Rumeenia poliitik. Ta oli 1989–1996 ja 2000–2004 Rumeenia president. 23. oktoober 2003 anti talle Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 20.04.2015)
Hugo Österman

Hugo Viktor Österman (eesnime kirjutatud ka Hugo Viktor; 5. september 1892 Helsingi – 17. veebruar 1975 Helsingi) oli soome sõjaväelane. Aastatel 1933–1939 oli ta Soome kaitsevägede juhataja. 21. veebruaril 1933 anti talle Kotkaristi I klassi teenetemärk. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 20.04.2015)
Oskar Pfungst

Oskar Pfungst (1874–1933) oli saksa võrdlev bioloog ja psühholoog. Pfungst töötas Carl Stumpfi Berliini laboratooriumis vabatahtliku assistendina. Seal paluti Pfungstil uurida hobust nimega Tark Hans, kes väidetavalt oli suuteline lahendama aritmeetikaülesandeid. 1907. aastal avalikustas Pfungst ametliku uurimuse tulemused, millest selgus, et hobune tegelikult ei lahendanud intellektuaalseid ülesandeid. Pfungst täheldas, et Kaval Hans lahendas ülesandeid ümbritsevate inimeste reaktsioonide toel. Pfungst avastas uue artefakti – hobune vastab otseselt treeneri mitteteadlikule kehakeelele selleks, et lahendada talle esitatud aritmeetikaülesanne. Treener ise ei olnud sellest teadlik, et ta andis hobusele ülesannete lahendusteks vajalikke vihjeid. Pfungsti uurimuse auks kannab see anomaalne artefakt Kavala Hansu efekti nime. Sellest uurimusest saadud teadmine on olnud tähtsal kohal näiteks jälgija efekti ja loomade kongitsiooni uurimisel. Pfungst ei teeninud välja teaduskraadi, kuigi hiljem anti talle Frankfurdi Ülikoolist meditsiinidoktori aukraad. Zusne (1984) järgi avaldas Pfungst oma karjääri jooksul "umbes viisteist artiklit".
Janusz Onyszkiewicz

Janusz Adam Onyszkiewicz (sündinud 18. detsembril 1937 Lvivis) on Poola poliitik, matemaatik ja endine alpinist. Ta on Poola Demokraatliku Partei liige. Ta oli 11. juulist 1992 kuni 26. oktoobrini 1993 ja 31. oktoobrist 1997 kuni 16. juunini 2000 Poola kaitseminister. 1970. aastatel oli ta Poola tippklassi alpinist, kelle parimaks saavutuseks mägironimises on kaheksatuhandelise mäetipu vallutamine. Aastatel 2001–2016 oli ta Poola Alpinismi Assotsiatsiooni president. 1967. aastal sai ta doktorikraadi matemaatikas. Ta on avaldanud artikleid hulgateooria ja mudeliteooria kohta ning esinenud külalislektorina Suurbritannias, Prantsusmaal, Rootsis ja Norras. Ta on tegelenud speleomatkamisega. 1961. aastal laskus ta Lõuna-Poolas Lääne-Tatrates asuvasse Suurde Lumekoopasse. Hiljem on ta laskunud maa-alustesse koobastesse Nõukogude Liidus, Jugoslaavias, Bulgaarias ja Itaalias. Alpinismiga hakkas ta tegelema 1957. aastal. Ta võttis osa mägiekspeditsioonidest Himaalajasse, Karakorami ja Hindukuši. Ta tõusis 1972. aastal Nowshāki (7492 m) ning 1974. aastal Korženevskaja (7105 m) ja Ismoili Somoni tippu (7495 m). 1. augustil 1975 ronis ta koos Leszek Cichy ja Krzysztof Zdzitowieckiga Gasherbrum II tippu (8035 m); kümme päeva hiljem tegi koos Alison Chadwick-Onyszkiewiczi, Wanda Rutkiewiczi ja Krzysztof Zdzitowieckiga esmatõusu Gasherbrum III-le (7946 m). 1976. aastal võttis ta osa Poola mägiekspeditsioonist Karakorami suurimale mäele K2 (8611 m), kuid siin ta tippu ei jõudnud. Leedsi Ülikooli audoktor Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk (23. juuli 2007). Tema esimene abikaasa Witosława Boretti-Onyszkiewicz (1933–1967) oli geoloogiadoktor ja speleoloog, kes hukkus Gruusias maa-aluses koopas. Tema teine abikaasa Alison Chadwick-Onyszkiewicz (1942–1978) oli Briti alpinist, kes hukkus 1978. aastal Annapurna ekspeditsioonil. Kolmas abikaasa Joanna Onyszkiewicz (s. 1950), Józef Piłsudski lapselaps, on arhitekt. http://www.rulers.org/polgov.html Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 20.04.2015) Boretti-Onyszkiewicz Witosława. z-ne.pl
Carl Wernicke

Carl Wernicke (ka Karl Wernicke; 15. mai 1848 – 15. juuni 1905) oli saksa arst, anatoom, psühhiaater ja neuropatoloog. Ta sai meditsiinikraadi Breslau Ülikoolis 1870. aastal. Hiljem veetis ta kuus kuud Viinis, kus õppis koos neuropatoloog Theodor Meyneryga, kes mõjutas tugevalt Wernicke karjääri. Aastatel 1876–1878 oli Wernicke Karl Westphali assistent psühhiaatria ja närvihaiguste kliinikumis Berlin Charité. Pärast seda rajas ta eraneuropsühhiaatriapraksise Berliinis. 1890 sai ta koha Breslaus ning hiljem täitis ta sarnast rolli ka Halle Ülikoolis (1904). Ta suri aasta hiljem Tüüringi metsas toimunud jalgrattaõnnetuses saadud vigastuste tagajärjel. Paul Broca avaldas leiud ajukahjustustest, mis põhjustasid keele kasutamisega seonduvat defitsiiti. Selle defitsiidiga seotud ajupiirkonda tuntakse Broca alana. Varsti pärast seda hakkas Wernicke tegema uurima aju haiguste mõju kõnele ja keelele. Wernicke pani tähele, et kõik keele defitsiidid ei olnud Broca ala kahjustuse tulemused. Õigemini leidis ta, et kahjustus vasakus tagumises, ülemises temporaalkäärus andis tulemuseks keele mõistmise defitsiidi. Seda ala nimetatakse nüüd Wernicke alaks ning sellega seotud sündroomi tuntakse retseptiivse afaasiana. Wernicke afaasia – termin tähendab sensoorset või retseptiivset afaasiat. See on võimetus aru saada kõnest või produtseerida tähenduslikku kõnet, mis on harilikult põhjustatud tagumise ülemise temporaalkääru kahjustusest. Wernicke ensefalopaatia – akuutne neuroloogiline düsfunktsioon, mis on põhjustatud tiamiinivaegusest. Wernicke pupillide reaktsioon – reetina pimedas osas otsese reaktsiooni puudumine valgusele.
Jesse Helms

Jesse Alexander Helms (18. oktoober 1921 – 4. juuli 2008) oli USA poliitik (vabariiklane). Ta oli 1973–2003 USA Senati liige. 19. märtsil 2002 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 16.04.2015)
Risto

Risto on eesti- ja soomepärane mehenimi ja nime esineb ka lõunaslaavi keeli rääkivates riikides (nt Bulgaarias). 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Risto 1427 mehel. Risto on Eestis levikult 125. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Risto vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 25,94, ning Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 19,23. Risto oli keskmiselt 31naasta vanune (mediaanvanus oli 31). Risto Joost, eesti dirigent ja laulja Risto Järv, eesti folklorist Risto Kallaste, eesti jalgpallur Risto Kübar, eesti näitleja Risto Mätas, eesti odaviskaja ... https://www.stat.ee/nimed/Risto
Sten (eesnimi)

Sten on Skandinaavia päritolu mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele. 1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Sten 1442 mehel. Sten oli Eestis populaarsuselt 123. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Sten vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 30,84 ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 17,5. Sten oli keskmiselt 22 aasta vanune (mediaanvanus oli 23). 1. jaanuari 2024 seisuga oli Eestis eesnimi Sten 1466 mehel. Sten oli populaarsuselt 118. mehenimi. Sten-Erik Anderson, eesti sõudja Sten Andersson, rootsi poliitik Sten Esna, eesti võrkpallur Sten A. Hankewitz, Eesti ajakirjanik Sten Kalder, eesti veemootorisportlane Sten Kaldma, eesti jalgpallur ja jalgpallikohtunik Sten Karling, rootsi kunstiteadlane ja -kriitik Sten Karpov, eesti näitleja Sten Kivistik, eesti muusik Sten Lassmann, eesti pianist Sten Oja, eesti rallikrossisõitja Sten Olmre, eesti korvpallur Sten Pentus, eesti autosportlane Sten Priinits, eesti vehkleja Sten Schwede, eesti diplomaat Sten-Timmu Sokk, eesti korvpallur Sten Sture Noorem, Rootsi regent Sten Sture Vanem, Rootsi regent Sten Suvio, soome poksija Sten Tamkivi, eesti ettevõtja Sten Teino, eesti jalgpallur Sten-Hans Vihmar, eesti ettevõtja ja poliitik Sten Villmann, eesti sõudja Sten Zupping, eesti näitleja Valle-Sten Maiste, eesti ajakirjanik ja teatrikriitik "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2020. Vaadatud 1. juunil 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.stat.ee/nimed/Sten
Riho

Riho on eestipärane mehenimi ja jaapanipärane naisenimi.[viide?] 1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Riho 1702 mehel. Riho oli siis Eestis populaarsuselt 101. mehenimi. Riho oli keskmiselt 48 aasta vanune (mediaanvanus oli 48).[viide?] Kõige populaarsem oli eesnimi Riho vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 20,95, ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 24,3. Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Riho 3 inimesel. Riho Altnurme, eesti kirikuloolane Riho Grünthal, eesti päritolu soome fennougrist Riho Lahi, eesti kirjanik Riho Laurisaar, eesti ajakirjanik Riho Mesilane, eesti literaat, humorist, raadioajakirjanik Riho Sibul, eesti muusik ... "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2020. Vaadatud 7. veebruaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Personvārdu datu bāze