laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Huvitera

Huvitera (stiliseeritult HuviTERA) on Tartus tegutsev huvikool, mis tegutseb noorsootöö ning täiskasvanuhariduse valdkonnas ja pakub huviharidust spordi, tehnika, looduse, üldkultuuri, muusika ja kunsti valdkondades. Huvikool tegutseb Tartu Erakooli üksuste juures: TäheTERA, Tähe 4; LõunaTERA, Optika 15 ja ProTERA, Tehnika 16. Kool avati oktoobris 2007. Huvikooli tegevuse eesmärgiks on luua lastele ja noortele võimalused isiksuse mitmekülgseks arenguks ja toetada nende kujunemist hästi toimetulevateks ühiskonnaliikmeteks. Kooli missiooniks on pakkuda igale lapsele tarkust, arendada tegutsemisjulgust ja loovust, aidata kaasa lapse arenemisele terviklikuks isiksuseks. Ta hoolib iseendast, teistest ja ümbritsevast keskkonnast, on avatud, oskab ja julgeb mõelda ning öelda; teha ja vastutada. 2021/2022. õppeaastal tegutseb huvikoolis üle 20 erineva huviringi. Kooli direktor on Margo Metsoja. http://huvitera.ee/huvitera/ (vaadatud 15.06.2017) "Huvitera koduleht". "Huvitera huviringid". Kooli koduleht
Ida-Virumaa Kutsehariduskeskus

Ida-Virumaa Kutsehariduskeskus on Kirde-Eesti suurim kutsehariduskeskus. Kutsehariduskeskus on välja kasvanud 1946. aastal Kukrusele rajatud esimesest tööstuskoolist. 2003. aastal liideti Jõhvi Kutsekeskkool ja Eesti Mäehariduskeskus ning moodustati Jõhvi Ametikool. 2005. aastal ühendati kolm kooli – Kohtla-Järve Polütehnikum, Kohtla-Järve Kutsekool ja Jõhvi Ametikool, mille tulemusel loodi Jõhvis asuv Ida-Virumaa Kutsehariduskeskus. 2016. aasta 1. septembrist liideti Ida-Virumaa Kutsehariduskeskusega Sillamäe Kutsekool ja Narva Kutseõppekeskus. Liitmise tulemusel jätkab Ida-Viru maakonnas üks riigi kutseõppeasutus – Ida-Virumaa Kutsehariduskeskus õppekohtadega Jõhvis Kutse tänav 13, Sillamäel Tallinna maantee 13 ja Narvas Kreenholmi tänav 45. Koolis antakse eesti ja vene keeles tehnika-, majandus-, teenindus-, tehnoloogia- ja IT-alast õpet. Võimalik on õppida järgmisi elukutseid: Puitkonstruktsioonide ehitus Puidupingioperaator Ehitusviimistlus Ehituspuusepp Tisler Keevitaja IT-süsteemide spetsialist IT-süsteemide nooremspetsialist Noorem tarkvaraarendaja Juuksur Meisterjuuksur Laotöötaja Veokorraldaja Väikeettevõtja Kergete rõivaste rätsep Raamatupidaja Õmbleja Ärikorralduse spetsialist Kokk Pagari- ja kondiitritoodete tehnoloogia Kondiiter Toateenindaja Abikokk Kelner Mäetööline Elektrik Automaatik Laborant Keemiaprotsesside operaator Kooli direktor on Mati Lukas. Rakvere Ametikool Kehtna Kutsehariduskeskus "Ajalugu". kutsehariduskeskus.ee. 04.09.2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 6.03.2021. Vaadatud 24.03.2021. Kontakt. kutsehariduskeskus.ee. Ida-Virumaa Kutsehariduskeskus. Virtuaalringkäik (vaadatud 01.07.2020)
Ilmatsalu Põhikool

Ilmatsalu Põhikool on Tartu maakonnas Tartu linnas tegutsev põhikool. Kooli direktor on Anu Köidam. Esimesed teated Ilmatsalus tegutsevad koolist on aastast 1775. Kool asutati 1988, kui suletud Rahinge koolist tulid õpilased vastavatud Ilmatsalu kooli. https://ilmatsalu.edu.ee/kool/ (vaadatud 15.06.2017) https://web.archive.org/web/20211021200646/https://ilmatsalu.edu.ee/koolist/ajalugu/ (vaadatud 15.06.2017) Kooli koduleht
Be Myself

"Be Myself" on Sheryl Crow' kümnes stuudioalbum. Albumi andsid 21. aprillil 2017 välja Wylie Songs ja Warner Bros. Records. Albumi produtseerisid Crow ja Jeff Trott, kes on varem töötanud koos Crow'ga tema 1996. ja 1998. aastal ilmunud albumitega "Sheryl Crow" ja "The Globe Sessions". Albumi helipilt on rokilikum võrreldes Crow' eelmise, 2013. aastal ilmunud kantrialbumiga "Feels Like Home". Albumi esimene singel "Halfway There" avaldati 3. märtsil 2017. Kõikide laulude autorid on Sheryl Crow ja Jeff Trott; "Woo Woo" kaasautor on Toby Gad. Erlewine, Stephen Thomas. "Be Myself - Sheryl Crow". AllMusic. All Media Network. Vaadatud 15. juunil 2017. "Sheryl Crow - Be Myself (Target Exclusive)". Target. Vaadatud 15. juunil 2017. "Be Myself Sheryl Crow CD Album". CDJapan. Japan. Vaadatud 15. juunil 2017.
Koorvere sild

Koorvere sild on maanteesild Põlva maakonnas Põlva vallas Koorvere küla lähedal Akste–Häätaru teel. Sild ületab Ahja jõe. Sild ehitati 1962 ja renoveeriti 1997. Silla pikkus on 34,2 m. https://web.archive.org/web/20170615075721/https://teeregister.riik.ee/mnt/index/report/one_point/show.do?resultID=a25b26e1caf926e10003dfcb00020b&resultsOnPage=50&tableNum=1&pageNum=13 (vaadatud 15.06.2017)
Piibe sild

Piibe sild on maanteesild Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Piibe küla lähedal Tartu–Jõgeva–Aravete maanteel. Sild ületab Põltsamaa jõe. Sild ehitati 1962. Silla pikkus on 30,38 m. https://web.archive.org/web/20170615080542/https://teeregister.riik.ee/mnt/index/report/one_point/show.do?resultID=a25b26e1caf926e10003dfcb00020b&resultsOnPage=50&tableNum=1&pageNum=5 (vaadatud 15.06.2017)
Porgandi sild

Porgandi sild on maanteesild Põlva maakonnas Põlva vallas Kärsa–Eoste teel. Sild ületab Ahja jõe. Sild ehitati 1978. Silla pikkus on 12 m. https://web.archive.org/web/20170615075721/https://teeregister.riik.ee/mnt/index/report/one_point/show.do?resultID=a25b26e1caf926e10003dfcb00020b&resultsOnPage=50&tableNum=1&pageNum=13 (vaadatud 15.06.2017)
Sipa sild

Sipa sild on maanteesild Rapla maakonnas Märjamaa vallas Sipa küla lähedal Märjamaa–Koluvere maanteel. Sild ületab Kasari jõe. Silla ehitas 1905. aastal (1904. aastal) Türi-Alliku valla talumees Kustas Tarius. Sild renoveeriti 1995. Silla pikkus on 77,1 m. Matve, Hubert (juuni 1992). "Paesillad Eesti maastikus". Eesti Loodus. Vaadatud 24. oktoobril 2023. https://web.archive.org/web/20170615080542/https://teeregister.riik.ee/mnt/index/report/one_point/show.do?resultID=a25b26e1caf926e10003dfcb00020b&resultsOnPage=50&tableNum=1&pageNum=5 (vaadatud 15.06.2017)
Varangu sild

Varangu sild on maanteesild Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Varangu küla lähedal Haljala–Karepa teel. Sild ületab Selja jõe. Sild ehitati 1961 ja renoveeriti 2003. Silla pikkus on 21,1 m. Teeregister, vaadatud 15.06.2017.
Rastergraafika

Rastergraafika (ingl raster graphics, bitmap graphics) ehk pikselgraafika on arvutigraafika liik, milles kuva esitatakse pikslite (enamasti ruudukujuliste pildipunktide) maatriksina. Iga piksli asukoha määravad tema koordinaadid ristkoordinaadistikus. Kõrvaloleval pildil on üks piksel 15×15 piksli suuruses võrgustikus. Selleks et seda punkti kirjeldada, on vaja ainult üks kirje (8,8,0): esimene komponent on koordinaat X-teljel, teine koordinaat Y-teljel ja kolmas piksel määrab värvi (arvutitehnikas väljendatakse pikslite andmed mõistagi kahendsüsteemis). Kokku on siin pildi kirjeldamiseks vaja 16×16 = 256 niisugust kirjet. Rasterkuva esitab arvuti ekraan, samuti printer ja digikaamera (erinevalt nt plotterist, mis loob kuva vektorgraafika abil). Rastergraafika puudusteks vektorgraafikaga võrreldes on geomeetriliste kujundite ebatäpne esitus (nn trepiefekt) ja suhteliselt suur salvestusmaht. Samuti võib digitaalkuva skaleerimisega (kuva suuruse muutmisega) kaasneda infokadu info heleduse- ja värvimoonutuste kujul. Rasterkuva kvaliteedi määravad lahutusvõime (resolutsioon) ja värvisügavus. Lahutusvõimet on võimalik väljendada kas kuva suurusena või pikslitihedusena: kuva suurus on ekraani täitva kuva pikslite arv reas × pildiridade arv (nt 1920×1080 px) või pikslite üldarv (nt 8 Mpx, peamiselt digikaamerate korral); pikslitihedust väljendatakse pildipunktide arvuga pikkusühiku, enamasti tolli kohta, tähis ppi (pixel per inch); kõige enam kasutatakse pikslitihedusi 150 ja 300 ppi. Värvisügavust näitab pikslite värviesituseks kasutatav bittide arv. Näiteks 8-bitise värvisügavuse korral on RGB-värvisüsteemis võimalik esitada teoreetiliselt kuni 16,7 miljonit värvitooni. Rasterpilte on võimalik esitada erinevates failivormingutes: JPEG (failinime laiend .jpg) – kadudega tihendamise vorming, kasutatakse peamiselt fotode esitamiseks; PNG (.png) – kadudeta tihendamise vorming, peamiselt joonised ja diagrammid veebilehtedel (asendab varasemat vormingut GIF); TIFF (.tif) – tihendamata, professionaalne pilditöötlus. Arvutigraafika Vektorgraafika Pilditöötlustarkvara Arvutigraafika liigid Piksel- ja vektorgraafika
Heeringas Veenuse õlal

"Heeringas Veenuse õlal" on Kanal 2-s näidatav eesti huumorisaade. Saate esimene hooaeg oli 2011. Saates teevad nalja teiste seas näitlejad Taavi Teplenkov, Tiit Sukk, Marilyn Jurman, Tiina Tauraite, Margus Prangel, Liina Vahtrik, Indrek Ojari ja Hilje Murel. https://web.archive.org/web/20170615084850/http://kanal2.postimees.ee/pluss/saade/Heeringas-Veenuse-olal-1 (vaadatud 15.06.2017) https://web.archive.org/web/20170615085336/http://kanal2.postimees.ee/pluss/video/?id=28050 (vaadatud 15.06.2017) Saatest Kanal 2 kodulehel
Huvitaja

"Huvitaja" on Vikerraadio raadiosaade, kus käsitletakse elukeskkonna ja eluviisiga seotud teemasid. Saadet juhivad Krista Taim, Meelis Süld ja Juhan Kilumets. "Päritud laul" http://vikerraadio.err.ee/l/huvitaja (vaadatud 15.06.2017) Saatest Vikerraadio kodulehel
Jazzi kokakool

"Jazzi kokakool" oli Kanal 2-s aastatel 2003-2004 näidatud Eesti telesaade, milles kokk Rainer Härm (hüüdnimega Jazz) õpetas kokandust. Igas saates osales ka üks huviline, kellele kokk õpetas kokandust ning kes saate teises pooles pidi kokalt omandatud oskusi ise rakendama. http://elu24.postimees.ee/1126714/suri-telekokk-rainer-harm-ehk-jazz (vaadatud 15.06.2017) https://web.archive.org/web/20170615091440/http://www.filmimees.eu/show_text.php?video_id=30&type=description&lng=est (vaadatud 15.06.2017) Suri telekokk Rainer Härm ehk Jazz. Postimees/Elu24, 4. veebruar 2013
Aleksei Batalov

Aleksei Batalov (vene Алексей Владимирович Баталов; 20. november 1928 Vladimir – 15. juuni 2017 Moskva) oli vene filminäitleja. 2007 – rahvusvaheline auhind "Usk ja ustavus" Aleksei Batalov andmekogus IMDb (inglise)
The Very Best of Sheryl Crow

"The Very Best of Sheryl Crow" on USA laulja-laulukirjutaja Sheryl Crow 2003. aastal ilmunud suurimate hittide kogumikplaat. Albumit saatis kommertsedu ning see jõudis 2. kohale nii Briti albumimüügi edetabelis kui ka edetabelis Billboard 200. Albumit müüdi USA-s üle 4 miljoni ning Euroopas üle miljoni eksemplari. Laulu "The First Cut Is the Deepest" eest pälvis Sheryl Crow 2005. aastal Grammy nominatsiooni parima naislaulja esituse kategoorias. Riigiti ilmusid albumist erinevad versioonid, kus osad lood olid vahetatud: Suurbritannia versiooni "Run Baby Run" asendati USA-s lauluga "The Difficult Kind". Suurbritannia versiooni "C'mon, C'mon" (koos ansambliga The Corrs)" asendati USA-s lauluga "Steve McQueen". USA-s asendati albumi viimane laul "Let's Get Free" kantriversiooniga laulust "The First Cut Is the Deepest". Suurbritannias anti välja ka kolme kettaga karbiversioon koos kontsertalbumiga "Sheryl Crow and Friends: Live from Central Park" ja boonus DVD-ga albumi muusikavideotega. Ka Jaapanis sisaldavad osad albumid DVD-d "Sheryl Crow And Friends: Live From Central Park". Pranysusmaa väljaandes teeb laulus "The First Cut Is the Deepest" kaasa Prantsuse laulja Gérald de Palmas. Saksa väljaande viimane laul on "It's So Easy" koos Wolfgang Niedecken (see anti välja ka singlina).
Now That's What I Call 90's Pop

"Now That's What I Call 90's Pop" on 2017. aastal välja antud kogumikplaat 1990. aastate pophittidega. https://www.amazon.com/NOW-Thats-What-Call-90s/dp/B01MRZU5CB
C'mon, C'mon

"C'mon, C'mon" on USA laulja-laulukirjutaja Sheryl Crow neljas stuudioalbum. Album anti Suurbritannias välja 8. aprillil 2002 ja USA-s 16. aprillil 2002. Albumi esimene singel "Soak Up the Sun" jõudis Billboardi Adult Contemporary edetabelis esikohale ja edetabelis Billboard Hot 100 17. kohale, olles üks Crow' suuremaid hitte pärast laulu "All I Wanna Do". "C'mon, C'mon" jõudis esimesel müüginädalal nii Briti albumiedetabelis kui ka edetabelis Billboard 200 teisele kohale. Esimese nädalaga müüdi seda USA-s 185 000 eksemplari. Album pälvis USA-s ja Jaapanis plaatinaplaadi staatuse ning 2008. aasta jaanuariks oli seda müüdud USA-s juba 2,1 miljonit eksemplari. Album on pühendatud Crow' endisele poiss-sõbrale Owen Wilsonile. "Ashanti Fends Off the Competition at No. 1". Billboard. Vaadatud 5. november 2011. Caulfield, Keith (25. jaanuar 2008). "'Good' Is Not So Good". Ask Billboard. Billboard.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. jaanuar 2008. Place, Clarissa (5. juuli 2013). "Ten Things About... Owen Wilson". Digital Spy. Vaadatud 12. märts 2017.
Vireši vald

Vireši vald (läti keeles Virešu pagasts) on vald Lätis Smiltene piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Koivaliina, Trapene, Variņi, Palsmane ja Grundzāle vallaga ning Gulbene piirkonna Lejasciemsi vallaga. Valla pindala on 154,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 676 inimest. Valla keskus on Vireši küla. Vallavanem on Māris Ceļmillers. Valda läbib Koiva jõgi, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Vecpalsa, Vidaga ja Vizla. 1945. aastal moodustati Koivaliina valda Koivaliina ja Vidaga külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. Aastal 1954 likvideeriti Vidaga külanõukogu, aga selle aladest moodustati Vireši külanõukogu (sisuliselt nimetati külanõukogu lihtsalt ümber). Aastal 1981 liideti sellega osa Grundzāle külanõukogu aladest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Hopa piirkonda. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Staldese linnamägi, Vidaga muinaskalme ja Šķiņķi muinaskalme (Rootsi kalmistu). Kohaliku kaitse all on Līvese küla kui vana säilinud maa-arhitektuuri näide. Looduskaitse all on Žagatase pank, Jaunžagatase orunõlv, Vireši metsõunapuu, Randati pank koos Tilderi orunõlvaga, Lejasbindi orunõlv, Vidaga dolomiidipaljand, Vizla oru paljandid koos Žākļi rändrahnuga ja Vidaga lehiseallee. Valla keskosa läbib Ziemeļgauja kaitstav maastik. Aastal 2011 elas vallas 562 lätlast, 34 venelast, 4 valgevenelast, 14 ukrainlast ja 2 poolakat. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Koiva Sild üle Vizla jõe Vizla jõgi Pank Koiva kaldal Vizla jõe kärestikud Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Apes novads, vaadatud 13.06 2017 Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija[alaline kõdulink], vaadatud 08.06 2019 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija[alaline kõdulink], vaadatud 08.06 2019 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Vireši vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Eesti Wordnet

Eest Wordnet on eestikeelne leksiko-semantiline andmebaas, milles on mõisted omavahel seotud erinevate semantiliste suhetega. Suhteid on erinevaid: ülem-alammõiste (hüperonüümia-hüponüümia), osa-terviku suhe (meronüümia-holonüümia), antonüümia suhe, rollisuhe jm. Eesti Wordneti koduleht
Viljandi klooster

Viljandi frantsisklaste klooster oli meesfrantsisklaste ehk minoriidide klooster keskaegses Viljandis. Klooster ehitati aastatel 1466–1472. Klooster asus tänapäeva Viljandi Jaani kiriku põhjaküljel. Kloostri klausuuri mõõtmed olid 51,5 × 26,5–29,0 m. Kloostri hooned said tugevasti kannatada venelaste rünnakus Vene-Liivi sõjas augustis 1560. 17. sajandi esimestel kümnenditel võeti kloostrikirik (Viljandi Jaani kirik) kasutusele hävinud linnakiriku asemel. Nimeliselt on teada järgmised Viljandi mungad: Didericus Potgeiter (1497, võis ka Riias olla), Thomas (1497), Hermen Hagen (1503), Tylmanus Ymmenhusen (1535 ja 1537 vahel). Viljandi frantsisklaste klooster suleti Johann Wilhelm von Fürstenbergi initsiatiivil 1560. aastal. Jaan Tamm. Eesti keskaegsed kloostrid. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2002. Lk 58–60 Andres Tvauri, ÕHKKÜTE KESKAEGSES VILJANDIS JA MUJAL EESTIS, Viljandi Muuseum, Aastaraamat 2007 lk 92 Kaur Alttoa. 1979. Viljandi endise frantsisklaste kloostri (hilisem Jaani kirik) ajalooline õiend. I. Tallinn. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis. Urmas Selirand. 1982. Viljandi Jaani kirik. Frantsiskaanlaste kloostri klausuuri ehitusarheoloogiline uurimine 1981. a. 1. köide. Leiumaterjali analüüs. Tallinn. Käsikiri Muinsuskaitsemeti arhiivis. Urmas Selirand. 1982. Viljandi Jaani kirik. Frantsiskaanlaste kloostri klausuuri ehitusarheoloogiline uurimine 1981. a. 2. köide. Fotod. Tallinn. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis. Urmas Selirand. 1982. Über die Untersuchungen des Franziskanerklosters in Viljandi. – Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised: 4, 398–401.
Rakvere Püha Mihkli klooster

Rakvere Püha Mihkli klooster oli meesfrantsisklaste ehk minoriidide klooster keskaegses Rakveres. Kloostri ehitamist alustati arvatavasti 1503. Muud andmed kloostri ehitamise ja valmimise kohta puuduvad. Kloostri purustasid Liivi sõja algul 1559 venelased. Kloostri varemed lammutati lõplikult 1635. Eestis oli keskaja lõpul 4 fransiskaani kloostrit: Viljandi (1466) Lihula (1505), Rakvere (1508) ja Tartu naistertsikaaride (klarisside) klooster (1514). Rakvere teatri parkla maaaluses osas on säilinud paekivist laotud kloostri müürid, mis on konserveeritud ja osaliselt vaadeldavad. 1524 Thomas 1526 Hermann Campis 1517 Georg Wrangel (või Tallinna dominiiklane?) 1524 Christoffer Smedekynk 1550 Simon 1550–1551 Johannes von Hamelen Jaan Tamm. Eesti keskaegsed kloostrid. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 60–61 Rakvere frantsisklaste kloostri müürid kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 07.02.2024)
Vitaalivennad

Vitaalivennad (ladina keelest victus, ’elatis, toiduained’) olid 14.–15. sajandil Lääne- ja Põhjamerel tegutsenud saksa mereröövlid. Nende juhiks olid Klaus Störtebeker ja Gödecke Michels. Vitaalivendadeks kutsuti neid seetõttu, et kui kuninganna Margrete I väed piirasid Stockholmi (1389–1392), siis palgati nad Rootsi ja Hansa Liidu poolt, et päästa sissepiiratud Stockholmi linna Taani ehk kujuneva Kalmari uniooni vägede käest. Selleks vedasid nad linna toidumoona ning võitlesid Taani laevadega. Kui sõda läbi sai, asusid Störtebekeri juhtimise all olevad laevad jahtima ka Hansa Liidu kaubalaevu. Nad vallutasid 1394. aastal Ojamaa, rüüstasid 1429. aastal Bergenit ning rüüstasid ka Liivimaa rannikut. Vitaalivennad
Downtown no Gaki no Tsukai ya arahende

Downtown no Gaki no Tsukai ya arahende!! (Downtown - me ei ole jooksupoisid!!“), on Jaapani päritolu telesaade, milles osalevad tuntud Jaapani koomikud Shozo Endo ja Naoki Tanaka koomikupaarist Cocorico, koomik Hosei Tsukitei ning koomikupaar Downtown: Masatoshi Hamada ja Hitoshi Matsumoto. Saade on Jaapanis eetris olnud aastast 1989 tänini. Tegemist on tuntuima osaga Gaki no Tsukaist, kust koomikud võtavad osa peale kihlveo või väljakutse kaotust. Peamiseks karistusmänguks on mitte naermise mäng, kus osalejatele on antud ülesanne pika aja jooksul mitte naerda, ükskõik, milliseid jaburusi ning veidrusi neile näidatakse või milliseid ülesandeid neile antakse. Mängud on pika kestvusajaga, pikimad neist kestavad 24 tundi. Juhul kui selle aja sees keegi naerab, tuleb valjuhääldist teade, et antud osaleja on „väljas“ ning naernud isikule järgneb (füüsiline) karistus, enamasti lüüakse väljakukkunut relvataolise esemega vastu tema taguotsa või peab ta ära kannatama professionaali poolt sooritatud Muay Thai võtte. Selles mängus läheb grupp osalejaid raamatukokku, kus nad hakkavad üksteisele välja loosima kaartide põhjal, kes neist saab karistada. Karistusi on palju erinevaid, kuid tingimuseks on see et osalejad ei tohi hääli teha (naer, valuhäälitsused jne.). See mäng on kasutusele võetud ka Ameerika Ühendriikides. Mängude sari, kus igas osas on osalejate ülesandeks valmistada üks toit, nt. Jaapani rahvustoidud, pitsa, pasta jt., mis sisaldavad ebatavalisi koostisosasid. Valmis tehtud toite maitstakse ning antakse neile hinnang pealuudega kaartide näol, mida hullem toit, seda rohkem kaarte jagatakse. Koostisosad, mida pannakse toitude sisse tihedamalt on näiteks piparmündipastillid, limonaad, kummikommid, kalapead, hambapasta. Väljakutsete seeria, kus koomikud peavad kinnisilmi maitsema ühte Jaapani toodet, enamasti jooke või toite, kuid on ka proovitud sigarette ja hambapastat. Hiljem peavad nad maitse põhjal tuvastama kindla toote teiste sarnaste seast. Õige vastuse korral võidavad nad rahasumma, vale vastuse puhul ootab valesti vastanut karistus. Osalejad riietavad ennast ümber naissoost tegelasteks, kes Jaapanis tuntud on ning neid ootab ees bussireis mööda Tokyo linna. Bussis mängivad koomikud omavahel väikeseid mänge, kaotaja peab bussist väljuma ja oma naeruväärses kostüümis üksinda tagasi telestuudiosse jalutama, teekonnal juhtub aga osalejatega mitmeid üllatavaid situatsioone. Lisaks nendele mängudele on Gaki no Tsukais esinenud ka mitmeid teisi mänge, lisaks on telesaates etteasteid teinud mitmed tuntud jaapanlased. (Rahvusvaheline Gaki no Tsukai fännide foorum) IMDB (autoriteetne filmide ja TV sarjade andmebaas) "Series / Gaki no Tsukai ya Arahende". Vaadatud 15.06.2017.
Narva Püha Anna klooster

Narva Püha Anna klooster oli dominiiklaste klooster keskaegses Narvas. Kloostri asutas 1520. aastate algul Tartu piiskop Johannes Blankenfeld. Kuna 1524. aastal saabusid Narva esimesed luterlastest jutlustajad, jäi kloostri ehitamine pooleli. Klooster asus arvatavasti praeguse Suure ja Rüütli tänava nurgal. Jaan Tamm. Eesti keskaegsed kloostrid. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 56–57
Eesti Keeletoimetajate Liit

Eesti Keeletoimetajate Liit on 18. juulil 2012 loodud Eesti keeletoimetajate vabatahtlik ühendus, mille eesmärk on esindada keeletoimetajate ametihuve ja aidata kaasa eesti kirjakeele rakendamise korra täitmisele. See on mittetulundusühing, mis asub Tartus. Liidul on tegev-, noor-, toetaja- ja auliikmed. Asutajaliikmed on Katrin Kern, Mihkel Metslaid, Helika Mäekivi, Egle Heinsar (juhatuse esimees) ja Kristel Ress. Alates 2019. aastast antakse välja Eesti Keeletoimetajate Liidu aastaraamatut. Eesti Keeletoimetajate Liidu tegevus eesmärgi saavutamiseks põhikirja alusel: teadvustatakse, väärtustatakse ja edendatakse keeletoimetaja elukutset, korraldatakse sellesisulisi üritusi; esindatakse liidu liikmeid üldsuse ees, kaitstakse nende õigusi ja huve; aidatakse kaasa keeletoimetajate pädevuse hoidmisele ja parandamisele ning korraldatakse sellesisulisi koolitusi nii liidu liikmetele kui ka muudele huvilistele; soodustatakse usaldusväärse ja kvaliteetse keeletoimetamisteenuse kättesaadavuse tagamist, toimetamiskultuuri taseme tõstmist ja toimetajaeetika järgimist; vahendatakse praktikakohti; arendatakse keeletoimetajate ühistegevust; antakse välja teemakohaseid trükiseid, ajakirju jms; luuakse keeletoimetaja kutsestandard; makstakse stipendiume, jagatakse auhindu; arendatakse koostööd liidu ning keeletoimetamist vajavate füüsiliste ja juriidiliste isikute vahel, liidu ning keeletoimetamist õpetavate kõrgharidusasutuste vahel, samuti liidu ja välismaa keeletoimetajate organisatsioonide vahel. 2022. aasta 18. juuli seisuga oli liidul 108 tegevliiget, 69 noorliiget, 6 toetajaliiget ja 8 auliiget. Tiiu Erelt Reet Kasik Valve-Liivi Kingisepp Krista Kerge Viivi Maanso Enel Ormus Linda Tinnu Targo Ellen Uuspõld Eesti Keeletoimetajate Liidu põhikiri Eesti Keeletoimetajate Liidu kodulehe kontaktid "Aastaraamat". Eesti Keeletoimetajate Liidu koduleht. Vaadatud 19. juuni 2019. Eesti Keeletoimetajate Liidu auliikmed Eesti Keeletoimetajate Liidu koduleht Asutati Eesti keeletoimetajate liit, ERR, 11. juuli 2012 Eesti Keeletoimetajate Liit ootab uusi liikmeid, Mari Klein, Õpetajate Leht, 15. märts 2013 Helika Mäekivi Eesti keele aasta – 90 aastat keeletoimetaja ametit Sirp, 29.11.2019