laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rauma linn

Rauma (rootsi Raumo) on linn Soomes Satakunta maakonnas. See asub Põhjalahe rannikul. Rauma on suurim ajaloolise puitarhitektuuriga linn Põhjamaades. Linn on tuntud ka pitsipunumise traditsiooni poolest. 1993 liideti linnaga Rauma vald, 2007 Kodisjoki vald ja 2009 Lappi vald. Rauma asukohta rajati 14. sajandil Kolmainu kirik, mis toimis linnakirikuna kuni hävimiseni tulekahjus 1682. aastal ning mille varemed on säilinud. Frantsisklaste klooster toimis 1538. aastani, selle Püha Risti kirik on tänapäeval linnakirik. Rauma sai 1442. aastal linnaõiguse. 16. sajandil põles linn mitu korda. Viimane suurem tulekahju oli 1682. aastal. 19. sajandil oli Raumal suur purjelaevastik. 1896. aastal alustas linnas tööd õpetajate seminar. Rauma vanalinn võeti 1991. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse (esimesena Soomes). Olkiluoto tuumaelektrijaam Rauma koolitulistamine Population growth biggest in nearly 70 years Rauma veebileht
Komárom

Komárom on linn Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadis, Komáromi kreisi halduskeskus. Asub Doonau kaldal. Jõe vastaskaldal Slovakkias asub Komárno linn. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Komáromi koduleht
Epra

Epra on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda. Külas asub Hommiku paisjärv. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 6.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Ave Alavainu

Ave Alavainu (4. oktoober 1942 – 3. aprill 2022) oli eesti luuletaja ja prosaist. Ta õppis aastatel 1950–1954 Tallinna 4. Keskkoolis, 1954–1960 Tallinna 22. Keskkoolis ja lõpetas 1961. aastal Tallinna 18. Keskkooli. Aastatel 1962–1964 õppis ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja 1964–1967 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat. 1969. aastal mängis ta Vanemuises Evald Hermaküla lavastuses "Tuhkatriinumäng" teist peretütart. Alavainu osales 1993. aastal Kärdlas valimisliidu Üksikute Liit nimekirjas valimistel, sai 49 häält ja pääses volikokku. 1997. aastal asutas ta MTÜ AVE VITA!, mille Kärdlas Tiigi tänaval omandatud ajalooline kohtumaja kujunes aastate jooksul üheks kohalikuks kultuurikeskuseks. "Väga väike värsiraamat: ühe aasta luulet" Tallinn: Eesti Raamat, 1973 "Riina riided" Värvimisvihik lastele: tekst Ave Alavainu, illustreerinud Helga Jõerüüt. Tallinn: Kunst, 1974 "Mul on vaid sõnad" Tallinn: Eesti Raamat, 1977 (luulekogu) "Veel üks võimalus" Tallinn: Eesti Raamat, 1982 (luulekogu) "Kes meist on Napoleon?: autopatoloogiline romaan kirjades" Tallinn: Eesti Raamat, 1987 "Hiiumaal. 1. vihik, Luuletusi 1976-1992" Kärdla: Hiiukoda, 1992 "Rong katusel ehk Haiguste ravi kontrollitud", Endla Teater, 1995 (näidend jutustuse "Rong katusel" järgi) "Prügimägi" Tallinn: Faatum, 1995 (romaan) "Rong katusel: valik proosat" Tallinn: Koolibri, 2005; Habaja: Kentaur, 2008 "Kohtumisest käevõruni: kummardus Betti Alverile" Kärdla, Tallinn: Ave Vita!, 2006 "Joonlaualaulud" Kärdla: Ave Vita!, 2012 "Koondatud" Habaja: Kentaur, 2014 (luulekogu) "50:50 [elueklektika]" Tallinn: Ajakirjade Kirjastus, 2016 "Käest kätte käivatest puulobudikest saab rääkida rohkelt lugusid". Postimees, 11. mai 2006 "Ave Alavainu: riigieelarve ja finantskriis luulevormi". Postimees, 5. november 2008 1998 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (MTÜ Ave Vita töö korraldamine ja juhtimine) 2006 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2014 – Hiiu valla aukodanik Ta oli Kata-Riina Luide ja Peeter Nieleri ema. Ave Alavainu oli viimane oma perekonnanime kandja Eestis ja tõenäoliselt ka kogu maailmas. Tema vanaisa Juhan Laurson laskis oma perekonnanime eestistada 5. veebruaril 1937. Raun, Miikael; Lensment, Jaanus; Vaitmaa, Ester; Kulleste, Hele-Mai (27. aprill 2023). "SUUR LUGU | Vaata, kes kirjanike majas kus korteris elas! „Meil oli dissidentlik maja, polnud inimest, kes oleks nõukogude vaimu poolt"". Eesti Päevaleht. Vaadatud 27. aprillil 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: url-olek (link) 1993. aasta valimiste tulemused Kärdlas Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Ilona Martson, Ave Alavainu pereteater esines Gotlandi saare keskaja nädalal, Eesti Päevaleht, 15. august 2002 Ave Alavainu. 50:50 (elueklektika). Tallinn, 2016 Kajar Pruul. "Alavainu, Ave". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 30. Poetess. Ave Alavainu, Kultuur ja Elu Kati Murutar. “Minekulaulud” tegid Ave Alavainu klassikuks, Pärnu Postimees, 19. september 2005
Alexander von Bunge (1803−1890)

Alexander Georg von Bunge (vene Александр Андреевич Бунге) (24. september / 6. oktoober 1803 Kiiev – 6. juuli / 18. juuli 1890 Mõtliku Kiltsi lähistel, Virumaa) oli baltisakslasest Vene botaanik ja arstiteadlane. Õppis Tartu Kubermangugümnaasiumis, lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ja sai sealt 1825. aastal doktorikraadi. Töötas 1826–1833 arstina Altais, oli 1833–1836 Kaasani ülikooli ja 1836–1867 Tartu Ülikooli botaanikaprofessor ning ühtlasi botaanikaaia juhataja. Bunge oli 19. sajandi silmapaistvamaid taimesüstemaatikuid ning taimegeograafia ja floristika geograafilis-morfoloogilise meetodi loojaid. Tartus koostas ta Venemaa steppide ja Kesk-Aasia taimestiku ülevaate, kirjutas mitu uurimust Mongoolia, Hiina ja Iraani floora kohta. Avaldas kümnaköitelise Balti kubermangude herbaartaimede kogu. Kirjeldas elu jooksul üle 400 uusliigi. Bunge järgi on nimetuse saanud taimeperekond Bungea soomukaliste sugukonnast. Ta oli Peterburi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliige (1833) ja auliige (1875), Tartu Ülikooli audoktor (1875) ja auliige (1885), Londoni Linné Ühingu auliige, Londoni Kuningliku Seltsi liige. Talle anti K. E. von Baeri medal ja A. de Candolle'i medal. Alexander Georg von Bunge oli Friedrich Georg von Bunge vend ning Alexander von Bunge ja Gustav von Bunge isa. Mati Laane. Alexander Georg von Bunge. – Aed 2002:2 Teoseid Biograafiline artikkel Vello Kaavere. Alexander von Bunge (vanem), Venemaa, Pärsia ja Eesti floora uurija. Eesti Loodus 1977: 1 Alar Läänelaid. Alexander von Bunge tuntust kinnitavad temanimelised taimed. Eesti Loodus 2003:11 Väljavõte andmebaasist "TLÜAR rahvusbibliograafia isikud" (arhiiviversioon)
Eesti Rahvuslaste Erakond

Eesti Rahvuslaste Erakond on registreerimata erakond Eestis. Algatusgrupp asutati 11. märtsil 2006. Pärast seda, kui ebaõnnestus plaan minna koos Iseseisvusparteiga (EIP) 2007. aasta Riigikogu valimistele, eemaldus erakond Iseseisvusparteist ja lähenes samuti registreerimata Eesti Kodanike Keskerakonnale (EKKE), kellega koos boikoteeriti Riigikogu valimisi.
Kõõrdsilmsus

Kõõrdsilmsus ehk strabism ehk kõõritus on olukord, kus inimese silmade nägemisteljed ei jälgi objekti võrdse nurga all. Levinumad strabismi vormid on esotroopia (silm vaatab sisse) ja eksotroopia (silm vaatab välja). Kaasasündinud esotroopia tekib reeglina 2.–6. elukuu jooksul. Igasuguse kõõrdsilmsusega tuleb pöörduda silmaarsti poole. Tänapäeval on enamikul juhtudel võimalik kõõrdsilmsust korrigeerida. Korrigeerimata kõõrdsilmsus võib põhjustada patsiendile psüühilisi traumasid.
Amblüoopia

Amblüoopia ehk laisk silm ehk laisksilmsus on olukord, kus lapseeas märkamata või korrigeerimata jäänud optilise süsteemi viga on põhjustanud halva nägemise ühest või mõlemast silmast. Peamised põhjused on silmade optilise süsteemi erinev ehitus, mõlema silma tugev kaugnägelikkus, kõõrdsilmsus või silmalaugude haigused. Amblüoopia tekkimine on reeglina välditav, kui väikelaste silmi kontrollitakse 2-3 aasta vanuselt. Amblüoopia ravi pärast 8. eluaastat on vähe tulemuslik. Amblüoopia klassikaline diagnoos pannakse patsiendile, kui halvem silm näeb vähemalt kaks rida nägemisteravuse tabelil halvemini kui vastava ea norm. Amblüoopia, inimene.ee
Ühistupank

Ühistupank on ühistulistel põhimõtetel tegutsev krediidiasutus (pank). Eesti krediidiasutuste seaduse järgi võib krediidiasutus tegutseda hoiu-laenuühistuna ning on sealjuures kohustatud kasutama oma nimes sõna "ühistupank". Ükski teine ühing ei tohi oma nimes sõna "ühistupank" kasutada. Eestis ei ole 2011. aasta seisuga registreeritud ühtegi tegevusloa alusel tegutsevat ühistupanka, kuigi seadus seda võimaldaks. Ühistupanga omanikeks on ühistupanga kliendid (liikmed), kusjuures igal liikmel on 1 hääl. Seega osalevad ühistupanga liikmeks astunud kliendid panga juhtimisel ning selle tegevuse üle järelevalve teostamisel. Ühistupanga kasum jaotatakse selle liikmetest klientide vahel proportsionaalselt liikme osalusega panga hoiuseportfelli suurendamisel ja/või laenuintresside maksmisel. Ühistupanga kasumit saab pidevalt liikmetele tagasi jagada. Praktikas manifesteerub ühistupanga jaotatav kasum enamasti tasuta arveldamise võimaluses oma liikmetele, samuti võrreldes kommertspankadega kõrgemates hoiuse- ning madalametes laenuintressides.[viide?] Sisuliselt on ühistupangal kui krediidiasutusel võimalik lisaks hoiustele kaasata rahvusvaheliselt rahaturult vahendeid pankadevahelise rahaturu intressimääraga. Ühistupanga võib luua kohalike hoiu-laenuühistute ühinemise teel. Ühistupangas võib olla laenude andmise üle otsustamine kohalikul (linna, linnaosa, valla, küla) hoiu-laenuühistute tasandil, kuna nemad hakkavad üheskoos seda panka omama. Ameerika Ühendriikides on üle 90 miljoni hoiu-laenuühistu panga kliendi. Saksamaal on üle 80 protsendi maapiirkondade elanikest ühistupankade liikmed. Tartu Hoiu-laenuühistu Toronto Eesti Ühispank Tulundusühistu Krediidiasutuste seadus, §§ 3, 12. Riigi Teataja (vaadatud 1. juulil 2011.) Eestis tegevusloa alusel tegutsevad krediidiasutused. Finantsinspektsiooni koduleht (vaadatud 4. juulil 2011.) Vootele Päi: "Eesti pangandusmaastikule on kerkimas uus rahvapank" Postimees, 22. november 2008. Vootele Päi: "Kõik ei ole halvasti, kõik on hästi!" Postimees, 5. aprill 2010.
Kaugelenägevus

Hüpermetroopiat ehk kaugnägelikkust põhjustab liiga lühike optiline telg või silma optilise süsteemi nõrkus. Hüperoobi silm ei fokuseeri valguskiiri võrkkestal asuvasse maakulasse, vaid selle taha. Hüperoopia ehk kaugnägelikkuse all kannatavatel inimestel on raskusi lähedal asuvate objektide fokuseerimisega. Hüperoopia ehk kaugnägelikkuse ja presbüoopia ehk vanaduskaugnägemise korrigeerimiseks on erinevaid võimalusi: prillid (kumerate ehk plussklaasidega); kontaktläätsed; CK ehk konduktiivne keratoplastika (sobilik patsientidele, kes kannavad prille kuni +3,5 dioptrit); eksimeerlaseri abil on võimalik hüperoopiat ravida inimestel, kes kannavad prille kuni +6 dioptrit; silmasiseste tehisläätsedega ehk IOL-i abil on võimalik korrigeerida nägemist inimestel, kelle prillide tugevus on +6 kuni +20 dioptrit.
Elvy Gailit

Elvy Gailit (sünninimi Elvi Vaher, aastatel 1915–1932 Elvy Kangro-Pool; pseudonüüm Elvi Nander; 14. august (vkj) / 26. august 1898 Nuustaku alevik, Pühajärve vald, Otepää kihelkond, Tartumaa – 13. juuni 1981 Stockholm) oli eesti laulja ja näitleja. Ta oli aastatel 1922–1934 Vanemuise operetisolist. Ta oli aastatel 1916–1928 abielus Rasmus Kangro-Pooliga ja aastast 1932 August Gailitiga. Abielust August Gailitiga sündis 1933. aastal tütar Aili-Viktooria Gailit-Lindström (suri 14. novembril 2022 Växjös). R. "Elvy Nander-Gailit surnud". Teataja nr 13, 27. juuni 1981. Lk 9 Nander, Elvi Eesti Entsüklopeedia veebiversioonis TLÜAR väliseesti isikud
Yanqingi linnarajoon

Yanqingi linnarajoon (延庆区 Yanqing Qu, 2015. aastani Yanqingi maakond (延庆县 Yanqing Xian)) on linnarajoon Hiina pealinna Beijing Shi haldusalas. Halduslikult jaguneb 11 aleviks ja 4 vallaks. Badalingi alevis asub osa Hiina müürist. Tabulation on 2020 China Population Census by County
William Butler Yeats

William Butler Yeats (13. juuni 1865 Dublini lähistel – 28. jaanuar 1939 Prantsusmaa, Roquebrune-Cap-Martin) oli iiri kirjanik ja avaliku elu tegelane, keldi taassünni keskne autor, üks mõjukamaid 20. sajandi lüürikuid. Nobeli kirjandusauhinna laureaat 1923. William Butler Yeats oli 1904–1938 Dublini Abbey Theatre direktor ja 1922–1928 Iiri Vabariigi senaator. Varasem luulelooming. Töötles prerafaeliitilikus ja sümbolistlikus vaimus iiri folkloori. "Oisini rännakud" (1889) "Tuul pilliroos" (1899) Hilisem looming on laadilt selline, kus jõulises loomingus põimuvad isiklikud ja poliitilised pettumused müstiliste nägemustega. "Vastutused" (1914) "Torn" (1928) "Keerdtrepp" (1933) Värss- ja proosanäidendid. Neis on rahvusromantika asendunud isikupärase sümbolismiga. "Krahvinna Cathleen" (1982) "Cathleeni Houlihan" (1902) "Deirdre" (1907) "Neli tantsudraamat" (mõjustatud jaapani no-teatrist, 1921) "Purgatoorium" (1938) "Leemepott" (1904). Peale selle kogus ja töötles William Butler Yeats iiri legende. "Punane Hanrahan" (1939). On avaldanud esoteerilise traktaadi "Nägemus" (1925) Koguväljaanne "Autobiograafiad" (1955) "Luulet" (1990; tõlkijad Ants Oras, Märt Väljataga) "Punane Hanrahan" (1939; tõlkija M. Luht; 2002; tõlkija Krista Kaer) "Laulik Hanrahan" (Jaan Toominga draamastuudio lõpulavastus 1989) "Impro 3 – Punane Hanrahan" (Tallinna Linnateater; lavastaja Jaanus Rohumaa; esietendus 21. mail 2005) Kava ja pildid lavastusest Impro 3 – Punane Hanrahan National Library of Ireland Yeats Exhibition Ants Oras, Müstilise roosi poeet, Looming nr 5 / 1939
Jüri Tarto

Jüri Tarto (sündinud 20. septembril 1942 Tallinnas) on eesti sulgpallur ja treener. Ta on mitmekordne Eesti meister sulgpallis, Viimsi sulgpalliklubi treener. 2021 Valgetähe V klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Biograafia ESBL-is
Alfred Kivisaar

Alfred Kivisaar (8. jaanuar 1953 Tallinn – 18. jaanuar 2021) oli eesti sulgpallur ja sulgpallitreener. Ta lõpetas 1971. aastal Järvakandi Keskkooli ja 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Tema esimene treener oli Koit Muru. Alfred Kivisaar kuulus Eesti koondisse ja tuli 1973.–1981. aastal 12 korda Eesti meistriks. Hiljem töötas Tallinna Sulgpallikeskuses treenerina. Alfred Kivisaar suri 18. jaanuaril 2021 koroona tagajärjel. https://sport.postimees.ee/7159413/koroonaviirus-noudis-eesti-sulgpalli-edendaja-alfred-kivisaare-elu Biograafia ESBL-is
Heiki Sorge

Heiki Sorge (sündinud 3. novembril 1974) on eesti sulgpallur. Ta on lõpetanud 2002. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna Liikumis- ja sporditeaduste erialal. 2003. aastal läbis ta õpetajakoolituse. Tal on treeneri kutsekvalifikatsiooni IV aste, treenerina on tegutsenud alates 1999. aastast. Õpetab Tartu Karlova Gümnaasiumis poistele kehalist kasvatust. Aastatel 1993–2005 Eesti meister sulgpalli meesüksikmängus Aastatel 1997, 1999–2001, 2003 Eesti meister meespaarismängus Aastatel 2001, 2002 ja 2008 Eesti meister segapaarismängus
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument (Võru)

Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument on Friedrich Reinhold Kreutzwaldile pühendatud mälestusmärk Võrus Kreutzwaldi pargis Tamula järve kaldal. Monument on valminud 1926. aastal ning selle autor on eesti skulptor Amandus Adamson. Monumendi esiküljel paikneval reljeefil on kujutatud Kalevipoja võitlust sarvikuga. Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument (Võru) kultuurimälestiste riiklikus registris
William T. Anderson

William T. Anderson, hüüdnimega Verine Bill (1839 – 26. oktoober 1864) oli kurikuulsaim võsahulguste (Bushwhackers) pealik, Lõuna siss. Ta lapsepõlv möödus Missouri osariigis, kust pere kolis Kansase osariiki. 1862. aastal tapeti Andersoni isa Kansases põhjameelse naabri poolt ning Anderson omakorda tappis tapja, misjärel ta siirdus Missouri osariiki sissiks. Ta võttis omaks oma šoti esivanemate moto: „Ükski minuvastane provokatsioon ei jää karistamata.” Kui põhjaosariiklased kuulutasid kõik sissid kriminaalkurjategijaiks, kes vangi langedes kohapeal hukatakse (kindral Hallecki määrus nr 2, 13. märts 1862), lisas see noile vaid võitlusindu ning mõlema poole põhimõtteks sai, et vastaste elusid ei säästeta. 13. augustil 1863 kukkus või kukutati Kansas Citys kokku vanglaks kohandatud alkoholipood. Põhjaosariiklased hoidsid seal seitsetteist lõuna sissidega seotud naist ja tüdrukut, kahtlustades neid spioneerimises ning lootes sellega kahandada sisside võitlusvaimu. Hukkus viis naist, paljud said raskelt viga. Vastuseks sellele korraldas Lõuna sisside ühendvägi 21. augustil 1863 keset preeriat Kansases Lawrence'i linnas veretöö, kus tapeti üle 150 meessoost inimese, enamasti tsiviilisikud. Linn põletati maha. Vastuseks veretööle tühjendasid põhjaosariiklased omakorda kindral Ewingi määruse nr 11, 21. august, 1863 põhjal neli Missouri osariigi maakonda elanikest, vaatamata nende meelsusele. Tühjaksjäänud majapidamised riisuti ja pandi põlema. Ärarändavaid tsiviilisikuid tapsid põhjaosariiklased suvaliselt. William T. Anderson osales samuti Lawrence'i veretöös, sest Kansas Citys naistevangla kokku kukkudes oli ta kolmest vangistatud õest üks hukkunud ja üks jäi eluajaks vigaseks. Alates sellest saigi Andersonist nn pöörane sõdalane: vastaste armutu nottija ja skalbivõtja. 1864. aasta kevadel William T. Anderson abiellus ja ta naine sai lapse. Ta juhatas 27. septembril 1864 Centralia veretööd (Lõuna sissid peatasid rongi ja tapsid seal olnud 22 kojusõitvat Põhjaosariikide sõdurit), kus olevat oma käega tapnud vastaspoole relvitud sõdurid. Samal päeval asus vastase ratsavägi ta rühma jälitama, ent Andersoni mehed peibutasid nad lõksu ja tapsid 120 vastast. Andersonile on omistatud sõnad: "Olen jänkide tapmisest väsinud." William T. Anderson langes oktoobris 1864, sattudes seekord ise miilitsa, kolonel Coxi meeste varitsusele. Väike Arch (Archie J. Clement) pääses ja sai ta järglaseks. Andersoni laiba juurest leiti siidinöör 53 sõlmega, mis arvati tähistavat igat tapetud vastast, ja hulk skalpe. Ta laipa mõnitati, pea torgati teiba otsa, keha lohistati tänavatel ning pandi ajalehte sellest fotod. 20. sajandi alguses korraldasid Coleman Younger ja teised ekssissid Andersoni haual matusetseremoonia. 1967 asetati ta hauale hauakivi. Andersoni mehed tormasid sageli lahingusse, ratsmed suus ja püstolid mõlemas käes, kuna vastastel olid ühelasulised vintpüssid. See tõi neile ka edu. Nad ründasid ka metsikult huilates. Nagu ikka, levis ka Andersoni kohta jutte, et langes hoopis temaga sarnane mees ja ta ise elas kõrge vanaduseni. Allikas: www.rulen.com/partisan/order2.htm
Donald Kaberuka

Donald P. Kaberuka (sündinud 5. oktoobril 1951 Byumbas) on Rwanda majandusteadlane, alates 2005. aastast Aafrika Arengupanga president. Kaberuka oli 1997–2005 Rwanda rahandusminister ja aitas stabiliseerida Rwanda majandust pärast 1994. aasta genotsiidi. Ta on kaitsnud majandusdoktori kraadi Glasgow' Ülikoolis.
Reside 72

Reside 72 (hilisem One Time Too Many) oli Eesti pop-punk'i bänd aastatel 2006–2010. Rauno – trummid (2006–2010) Sten – bass/vokaal (2006–2009) Ott – bass (2009–2010) Baskin – kitarr/vokaal(2006–2010) Harri – kitarr/vokaal (2006–2010) Anton – vokaal (2009–2010) Noortebändide võistluse finalistid on teada, Sakala, 22. aprill 2008 (foto) Laulu "Death Cab" muusikavideo
Veritsev Kansas

Veritsev Kansas[viide?] (inglise Bleeding Kansas) oli aastatel 1854–1858 Kansase osariigis toimunud vägivallatsemine. 1827 hakkasid valged asustama peamiselt preeriatasandikega kaetud Kansast. Esmalt saabusid sinna elama lõunameelsed Missourist, Arkansasest jm, hiljem asus Uus-Inglismaa Emigrantide Abistamise Ühing korraldama põhjaosariikide elanike rännet Kansasesse, viimastele anti kaasa vintpüssid. Põhjameelsete tugipunktideks said Topeka ja Lawrence. Asustamise põhjuseks oli juba 1820. aastal USA kongressis sõlmitud leping nimega Missouri kompromiss, mille põhjal oli orjandus USA-s lubatud vaid lõuna pool 36º30' laiuskraadi ja erandina põhja pool seda piiri üksnes Missouri osariigis. 1854. aastal vastu võetud Kansase-Nebraska akt sisuliselt tühistas Missouri kompromissi, jättes orjuse lubatavuse nende territooriumide valge elanikkonna otsustada. Nebraska asus liiga sügaval põhjas, et seal orjajõudu tasunuks kasutada, kuid Kansases algas meeleheitlik võitlus hääletajate arvu eest. Tekkis leppimatu vastuseis, millel oli palju muidki põhjuseid orjandusse suhtumise kõrval. Et põhjaosariiklastest elanike hulk hakkas Kansases ületama lõunameelsete oma, siirdusid paljud relvastatud missourilased 1854 ja 1855 Kansasesse lõuna mehi etteotsa valima, ning lõunameelsed võitsidki valimised. Taoline teise osariiki valima minek oli toona võimalik. 1856 kolisid lõunalased oma pealinna Lecomptoni – Lawrence’ist vaid 19 km kaugusele. Relvastatud terrori algatasid lõunameelsed. Nad ründasid 1856 Lawrence'i, põletasid seal maha hotelli ja trükikojad ning viisid ära relvad. Hukkus üks Lawrence'i elanik. Vastuseks asus John Brown oma salgaga panema toime lõunameelsete tapmisi, keda tiriti kodudest välja ja tapeti mõõgahoopidega. Viimaseks vägivallatsemiseks jäi Marais des Cygnes’ jõe veretöö 1858. aasta aprillis, mil Missourist tulnud lõuna rühm Border Ruffians tappis viis põhjameelset meest. Kokku hukkus Veritseva Kansase sündmustes vähemalt 55 inimest. 1861 sai Kansasest põhjaosariikide hulka kuuluv osariik.
Tuule kõrts

Tuule kõrts (läti Vējkrogs) on Lätis vana Tartu–Riia maantee ääres asunud kõrts, kus Kristjan Jaak Peterson väidetavalt kirjutas oma luuletuse "Laul". Tänini säilinud kõrtsihoone asub umbes 15 km Valmierast Riia pool Rubene ja Stalbe vahel Raiskumsi vallas Vējkrogsi külas. Sinna suunavad läti- ja eestikeelsed teeviidad ning hoonel on mälestustahvel. Paul-Eerik Rummo on seadnud kahtluse alla "Laulu" seotuse konkreetse kõrtsiga ning väitnud, et see tähendab hoopis, et laul on tehtud "tuule käes", st lageda taeva all viibides. Rummo analüüsib "Laulu" poeetilist konteksti ning pakub, et just olematu kohanime kasutamise tõttu luuletuse esimene stroof nii jäävalt mõjubki: "Mäletan, kuidas see trikk mind rabas: olin automaatselt võtnud kõrtsi nime vastu ühes reas Tartu ja Riia vaieldamatult dokumentaalsete nimedega, korrakski kahtlemata topograafilises autentsuses." Rummo argumenteerib, et kuna Kristian Jaak Peterson oli "maiste hüvede suhtes põhimõttekalt vähenõudlik kui Diogenese jünger, tuule peal elav kõrgema tõe otsija", siis on "Tuule kõrtsist" rääkimine igal juhul poeetiline ning isegi kui sellise nimega kõrts Petersoni ajal eksisteeris, siis ei pea see tähendama, et see luuletus dokumentaalses mõttes selle ruumides kirjutatud on. Paul-Eerik Rummo (2010). "Tehtud on see laul Tuule kõrtsis". Kuldnokk kõnnib. Tartu: Ilmamaa. Lk 41. ISBN 9789985773390.  Laul – alliktekstid Vikitekstides
Tunnusvärvid

Tunnusvärvid on turunduses kasutatav visuaalne identiteedielement. Visuaalse identiteedi määrab firmastiil, mille põhielemendid on firmamärk, logotüüp, tunnusvärvid ja tüpograafia. Firma stiiliraamatusse märgitakse milliseid värve, kus ja kuidas kasutatakse. Tunnusvärvid võivad olla üks osa kaubamärgist, mis on mingi toote või teenuse tähis selleks, et eristada seda teistest toodetest. Peale kasumit taotlevate ettevõtete kasutavad tunnusvärve erinevad organisatsioonid nagu näiteks ülikoolid, linnad jne.
Universität der Bundeswehr München

Universität der Bundeswehr München (Bundeswehri Müncheni ülikool) on üks Saksamaa kahest sõjaväe (Bundeswehr) ülikoolist. Mõlemad on asutatud 1973. aastal. Ülikoolis antakse kõrgharidust peamiselt Saksamaa ohvitseridele ja kandidaatidele. Lõpetajad saavad eduka õppimise korral maksimum kolme aasta ja kolme kuuga bakalaureusekraadi või nelja aasta ja kolme kuuga magistri kraadi. Õppeaasta on lühem kui tavaliselt Saksamaa akadeemiline aasta ja koosneb kolmest trimestrist kahe semestri asemel, mistõttu on ka ühes õppeaastas poole rohkem aineid. Teiste riikide sõjaväekoolidest erineb ta selle poolest, et Saksamaa föderatiivsed sõjajõud pakuvad seal kursuseid, mis pole otseselt seotud sõjaväega ja vastavad Saksamaa muude ülikoolide õppekavadele. Koolis on ka väike hulk andekamaid üliõpilasi (umbes 50), kelle õpinguid spondeerivad tööstusettevõtted, kellel on kaitseministriga vastavasisuline leping. Ka tsiviilisikutel on ülikoolis võimalik õppejõuna töötada ja ülikoolis on õppejõudude hulk üliõpilase kohta kõrgem, kui teistes Saksamaa ülikoolides. Õppeprogramm koosneb erinevatest kursustest nagu erinevad inseneriteadused (näiteks aeronautika, arvutid, mehaanika), majandus ja sotsiaalteadused (ka pedagoogika). Kuid on ka ajaloo ja sporditeaduste kursused. Helmut-Schmidt-Universität Bundeswehri Juhtimisakadeemia Daten & Fakten. Universität der Bundeswehr München. Stand Februar 2014. Koduleht