laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Fukuoka prefektuur

Fukuoka prefektuur on Jaapani prefektuur Kyūshū saare põhjaosas. Fukuoka prefektuuris on 60 omavalitsusüksust, neist 29 linna (市, shi). Fukuoka prefektuuris on 15 ajaloolist maakonda (郡, gun). Asakura Buzen Chikugo Chikushino Dazaifu Fukuoka Fukutsu Iizuka Kama Kasuga Kitakyūshū Koga Kurume Maebaru Miyama Miyawaka Munakata Nakagawa Nakama Nōgata Ogōri Ōkawa Ōmuta Ōnojō Tagawa Ukiha Yame Yanagawa Yukuhashi Fukuoka prefektuuri tunnuslind on jaapani rädilind (Cettia diphone), tunnuspuu on rododendron Rhododendron tsutsusi ja tunnuslill ploomiõis (Prunus mume). 福岡県　人口移動調査 第１表　市区町村別人口 - データセット - 自治体オープンデータのCKAN Fukuoka prefektuuri koduleht (jaapani ja inglise keeles)
Retseptor (biokeemia)

Retseptorid on raku sees või pinnal olevad valgud või valgumolekulide kooslused, mis seovad ligande ja funktsioneerivad signaaliülekandjatena. Neid nimetatakse ka retseptorvalkudeks. Sellised retseptorid jagunevad rakupinna retseptoriteks, tuumaretseptoriteks ja immunoretseptoriteks. Signaalmolekuli seondumisel rakupinna retseptoriga tekitatakse üks või mitu rakusisest signaali ning muudetakse sellega raku käitumist. Sellised retseptorid jagunevad ioonkanal-retseptoriteks, kus ligandi seondumine muudab ioonkanali konformatsiooni ja avab tee teatud ioonidele, katalüütilisteks retseptoriteks (nt türosiinkinaassed retseptorid), kus retseptor omandab ligandi seondumisega katalüütilise aktiivsuse, ja G-valguga seotud retseptoriteks, mis toimivad G-valkude vahendusel. Tuumaretseptorid paiknevad tsütosoolis ja liiguvad rakutuuma alles pärast ligandi sidumist. Nad toimivad kui transkriptsioonifaktorid, sest on võimelised seonduma DNA-ga ja muutma selle transkriptsiooni. Immunoretseptorid on seotud immuunsüsteemi tööga. Näiteks on T-lümfotsüütide pinnal antigeeni äratundvad retseptorid. Erinevalt rakupinna retseptoritest T-rakkude retseptoreid (TCR) aga juurde ei toodeta ja need suudavad antigeeni ära tunda ainult juhul, kui seda esitletakse koos koesobivuskompleksiga. Immunoretseptorite alla kuuluvad ka mustrit äratundvad retseptorid (PRR-id) (nt tollisarnased retseptorid ehk TLR-id), T-rakkude retseptorid, Fc retseptorid, tsütokiiniretseptorid jt. P2 retseptorid retseptor retseptioon Rakkudevaheline signalisatsioon
Roosna-Alliku mõisa kalmistu

Roosna-Alliku mõisa kalmistu on kalmistu Järva-Jaani kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Allikjärve külas Paide linnas. Kalmistu jääb Roosna-Alliku mõisa südamest linnulennult umbes 0,6 km kaugusele läände. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Stackelbergid umbes 19. sajandi I poolel. Kalmistul on praegu teadaolevalt 5 hauatähist. Kalmistul oleval paekivist kabelil on ümar põhiplaan. Kabeli siseruumi katab paekivist pseudokuppel, seda omakorda katab madalakaldeline plekk-katus. Kabeli telje kahel välisküljel on sümmeetrilise fassaadilahendusega kolmnurkviiluga risaliidid. Kabel restaureeriti 2013-2014. aastal. Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002 Marika Rajamäe. "Veel üks mälestis jääb üle aegade". Järva Teataja, 14. august 2014. Lk 4 Roosna-Alliku mõisa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Roosna-Alliku mõis Eesti mõisaportaalis
Linda Eichler

Linda Eichler (sündinud 14. juunil 1988) on Eesti aktivist ja noorpoliitik. Ta astus Isamaa ja Res Publica Liitu augustis 2009. Ta on IRL Noorte aseesimees ja välissekretär, IRLi Tallinna piirkonna juhatuse liige ja Pirita osakonna juhatuse liige. Ta on esimese eestlasena valitud Euroopa Rahvapartei noorteorganisatsiooni YEPP asepresidendiks. Ta kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Eestis ja sai 285 häält. "Kandidaadiinfo". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2014. Vaadatud 16. mail 2014. http://ep2014.vvk.ee/mandates.html
Aare Hindremäe

Aare Hindremäe (sündinud 15. oktoobril 1963 Raplas) on eesti talupidaja ja fotograaf. Ta on lõpetanud Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi. Ta on koduloohuviline. Ta on raamatu "Kildudest korjatud" kaasautor. Raplamaa Kehtna valla Lau küla külavanem. Andnud välja ajalehte Krimmi Eestlased. 2009 Valgetähe V klassi teenetemärk http://www.vvk.ee/arhiiv/kov09/kandidaadid/?id=12449&code=0070&scode=0292&cid=15936 http://www.vvk.ee/varasemad/k99/kandidaadid/4093.html Oll, Sulev (4. juuni 2023). "Harald Pleeri ja tema surmarongi koletud lood". Maaleht. Vaadatud 4. juunil 2023. [1]
Ahmad Phesal Talib

Ahmad Phesal Talib (sündinud 1954) on Malaisia poliitik. Alates 18. juulist 2012 kuni 17. juulini 2015 oli ta Kuala Lumpuri linnapea. Tal on Wisconsini Ülikooli magistrikraad linnaplaneerimise erialal. Ta on vasakukäeline.
Ugaami lauk

Ugaami lauk (Allium filidens) on laugu perekonda kuuluv taimeliik. Ugaami laugul on kaks alamliiki: Allium filidens subsp. filidens Allium filidens subsp. ugami (Vved.) R.M.Fritsch & F.O.Khass. Ugaami lauk kasvab Pakistanis, Afganistanis, Kasahstanis, Kõrgõzstanis, Usbekistanis ja Tadžikistanis. Eestikeesete taimenimede andmebaas, veebiversioon (vaadatud 16.05.2014) Eduard August von Regel. 1875. Trudy Imperatorskago S.-Peterburgskago Botaničeskago Sada 3(2): 76, 1875, Allium karakense Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit fr:Allium filidens seisuga 16.05.2014.
Meghalaya

Meghalaya on osariik India idaosas. Piirneb lõunas Bangladeshiga ning põhjas ja idas Assami osariigiga. Meghalaya tähendab sanskriti keeles pilvede kodu. See on India ja kogu maailma kõige vihmarohkemaid paiku, kus aastane sademete hulk võib paiguti ulatuda üle 1200 cm. Meghalaya on mägine, kõrgeim tipp Shillongi mägi kõrgub 1961 m üle merepinna. Sealseid subtroopilisi metsi iseloomustab suur elurikkus. Meghalaya moodustati aastal 1972, kui Assami osariigist eraldati kaks piirkonda: Khasi Hills ja Jaintia Hills ning Garo Hills. Enamiku rahvastikust moodustavad hõimud: suurim hõimugrupp on khasid, seejärel teiste seas garod ja pnarid. 2001. aasta rahvaloenduse andmetel on levinuim usund kristlus (70,25%, peamiselt presbüterlased ja katoliiklased. 13,27% on hindud, 4,27% moslemid ja 11,53% elanikkonnast tunnistab animistlikke usundeid. Levinumad keeled on khasi keel, mis kuulub austroaasia keelkonna moni-khmeeri harusse, garo keel Tiibeti-Birma keelkonnast, bengali keel, nepali keel ja khasi keelele lähedane pnari keel. Laialdaselt kasutatakse ka inglise keelt. Meghalayas kehtib matrilineaarne ehk naisliinis pärimisõigus, kus kogu vara pärib noorim tütar, kes jääb ka koju vanemate eest hoolitsema. Tütarde puudumisel võib perekond pärijanna adopteerida.  Meghalaya – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Meghalaya koduleht
Tsu

Tsu (jaapani 津) on linn Jaapanis, Mie prefektuuri keskus. Asub Ise lahe kaldal. Algselt oli Tsu kindluslinn, mis jäi 40 km kaugusel asuvasse Ise templisse minevate palverändurite teele. 1945. aastal hävis USA lennukite pommirünnakutes umbes pool linna hoonetest. 1. jaanuaril 2006 liideti Tsu linnaga Hisai, Anō, Kawage ja Geino linn ning Misato küla. Elanike arv oli 292 900 (2005). 三重県｜統計データライブラリ：人口・世帯の動き, vaadatud 2.11.2020. Tsu koduleht
Āraiši linnus

Āraiši linnuseks võidakse nimetada: Āraiši järvelinnust Āraiši ordulinnust
Tolueen

Tolueen (varasem nimetus toluool, IUPACi süstemaatiline nimetus metüülbenseen) on aromaatsete ühendite klassi kuuluv süsivesinik keemilise valemiga CH3C6H5. Tolueen on areenidele omase terava lõhnaga veega mittesegunev värvitu vedelik. Seda sisaldub mõnede leiukohtade naftas ning kivisöe, nafta ja põlevkivi pürolüüsi produktides. Tolueen saadakse põhiliselt nafta kergemate fraktsioonide töötlemisel. Seda kasutatakse laialdaselt lahustina (plastid, lakid, vaigud), lähteainena keemiatööstuses ja bensiini lisandina oktaaniarvu suurendamiseks. Enne 1920. aastaid kasutati põhilise aromaatse lahustina benseeni. Kui selgus benseeni toksilisus ja kantserogeensus, siis võeti selle asemel suuresti kasutusele tolueen. Tolueeni aromaatne tsükkel astub paljudesse elektrofiilse asenduse reaktsioonidesse, olles seejuures umbes 25 korda aktiivsem kui benseen. Metüülrühma vesinikuaatomid on vabaradikaalse reaktsiooni tingimustes asendatavad halogeeniaatomitega. Samuti allub metüülrühm oksüdeerivate reagentide toimele. Mitmed seened nagu Cladophialophora, Exophiala, Leptodontium, Pseudeurotium zonatum ja Cladosporium sphaerospermum ning bakterid suudavad tolueeni lagundada, kasutades seda süsiniku- ja energiaallikana. Bakteritel on tolueeni lagundamiseks TOL-plasmiid, mis vahendab ka m- ja p-toluaadi ning m- ja p-ksüleeni lagundamist atseetaldehüüdiks ja püruvaadiks. Areenid
Anna Olsson

Anna Olsson (neiupõlvenimi Dahlberg; sündinud 1. mail 1976 Kramforsis) on rootsi endine murdmaasuusataja. 2002 Salt Lake Citys 33. koht sprindis 36. koht 15 km vabastiilis 39. koht 30 km klassikas 40. koht 10 km klassikas 2006 Torinos olümpiavõitja teatesprindis 10. koht vabastiilisprindis 2010 Vancouveris 4. koht klassikasprindis 2001 Lahtis 26. koht sprindis 43. koht 10 km jälitussõidus 2003 Val di Fiemmes 22. koht sprindis 23. koht 10 km klassikas 2005 Oberstdorfis 4. koht sprindis 2007 Sapporos 4. koht klassikasprindis 2009 Liberecis hõbemedal teatesprindis klassikatehnikas (koos Lina Anderssoniga) Anna Olsson osales 100 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 14 korral, millest kaks kord kõige kõrgemale astmele. Anna Olsson FIS-i kodulehel (inglise)
ASAP Rocky

Rakim Mayers (sündinud 3. oktoobril 1988 Harlemis New Yorgis), rohkem tuntud kui ASAP Rocky, on Ameerika räppar. Ta kuulub hiphopiansamblisse ASAP Mob, mille järgi ta on võtnud endale hüüdnime. Rocky avaldas aastal 2011 miksteibi[küsitav] "Live. Love. ASAP", mis pälvis kriitikute heakskiidu.
Surnutepüha

Surnutepüha ehk igavikupühapäev on luterlikus kirikus tähistatav püha, mida peetakse viimasel pühapäeval enne advendiaega. Alguse sai see Preisimaalt 1816. aastal, mil Friedrich Wilhelm III selle nii määras. Eesti rahvakalendris surnutepüha ei tunta. Eestis peeti 1937. aasta pühade ja puhkepäevade seaduse järgi surnutepüha puhkepäevaks[küsitav][viide?]. Hingedepäev Pühakutepäev Surnutepüha, juks.alkohol.ee, vaadatud 17.05.2014 Eesti entsüklopeedia. 9. köide: SUN–TÜRG. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996, lk 14.
Ossian Wuorenheimo

Erik Ossian Wuorenheimo (aastani 1903 Erik Ossian Bergbom; 3. detsember 1845 Viiburi – 13. juuni 1917 Helsingi) oli soome poliitik, senaator.
Vabaõhumuuseum

Vabaõhumuuseum on muuseum, kus säilitatakse ja eksponeeritakse vanu ehitisi ja nende ehitistega seotud ainelisi esemeid, et anda minevikust võimalikult tõetruu pilt. Eestis on mitu vabaõhumuuseumi, neist tuntuim on Tallinnas asuv Eesti Vabaõhumuuseum. Tamsalu külje all on Tamsalu lubjapark. Vabaõhumuuseumiks võib pidada ka Kohtla kaevandusmuuseumi. Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 127.
Viljandi lossipark

Viljandi lossipark on Viljandis asuv lossipark, mis ümbritseb Viljandi lossimägesid ja nende ümbrust. Pargi pindala on 34 ha. Park kuulub Viljandi maastikukaitseala koosseisu. Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 423. Viljandi maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis
Verekeskus

Verekeskus (vananenud termin: vereülekandejaam) on meditsiiniasutus, mis kogub doonoritelt verd, uurib seda laboratoorselt, konserveerib seda ning valmistab verekomponente. Eestis asuvad verekeskused nt Tallinnas (Põhja-Eesti Regionaalhaigla Verekeskus) ja Tartus (Tartu Ülikooli Kliinikumi Verekeskus). Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 341. Põhja-Eesti Regionaalhaigla verekeskus Tartu Ülikooli Kliinikumi verekeskus Pärnu Haigla veretalitus Ida-Viru Keskhaigla vereteenistus
Merekool

Merekool on õppeasutus, kus õpetatakse merenduse ja kalandusega seotud erialasid ja erioskuseid[viide?]. Eestis avati esimene merealane õppeasutus (arvutuskool) 1715. aastal Tallinnas. Aastal 1992 ühendati kõik Eestis tegutsenud merendusalased koolid Eesti Merehariduskeskuseks (praeguse nimega Mereakadeemia). Hiljem, kui Mereakadeemia liideti Tallinna Tehnikaülikooliga, eraldati kutseõpe uuesti eraldi õppeasutuseks Eesti Merekool. Mereviki: Merekool
Kapillaarpäsmake

Kapillaarpäsmake ehk veresoontepäsmake ehk neerupäsmake ehk glomerulus ehk glomeerul (ladina glomerulus renalis, ains glomerulus, mitm glomeruli) on paljude selgroogsete loomade neerudes paiknevate nefronite neerukehakeste põhiosa. Kapillaarpäsmakesi ümbritseb päsmakesekihn (Bowmani kihn) ja nende sisepind on kaetud podotsüütidega. Neerupäsmakeste ülesandeks on esmasuriini filtreerimine. Glomerulaarfiltratsioon baseerub vererõhul ja kapillaaripäsmakeses on vererõhk kõrgem kui harilikus kapillaaris. Kui arterites langeb vererõhk alla 60 mmHg siis glomeruluste töö lakkab. Kapillaarpäsmakeste areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Uuringud Thamnophis sirtalis madudega tuvastasid neil 100 neerupäsmakest. Neerupäsmakesse suubub verd toov toomaarteriool (arteriola afferens), milleks on neeruarteri haru (arteriola glomerularis afferens) ja väljub viimasoon (arteriola glomerularis efferens). Neerupäsmakese lähedal paikneb proksimaalne vääniline neerutoruke. Inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatud madude sülg, sattudes inimese vereringesse, võib avaldada maohammustuse mürgistuse korral toimet ka neerupäsmakestele. Inimestel seostatakse neerupäsmaskestega diabeetilise neerukahjustuse teket, põhjustades neerupäsmakeste skleroosi e. glomeruloskleroos e. Kimmelstieli-Wilsoni sündroom ja lisaks päsmakestes olevate veresoonte (arterite ja arterioolode) skleroosi. glomerulaarhaigus glomerulonefriidid jukstaglomerulaarrakud synaptic glomerulus "Meditsiinisõnastik" 328:2004. Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6. trükk, lk 355, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0. Yokota SD, Dantzler WH, Measurements of blood flow to individual glomeruli in the ophidian kidney. Lühikokkuvõte, Am J Physiol. 1990 Jun;258(6 Pt 2):R1313-9, veebiversioon (vaadatud 16.05.2014) (inglise keeles) Arne Lepp. Inimese anatoomia, I osa. Liikumisaparaat, siseelundid, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 405, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8. Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6. trükk, lk 353, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0. Madis Ilmoja, Diabeetiline neerukahjustus, veebiversioon (vaadatud 28.06.2014) Susan E. Quaggin, Jordan A. Kreidberg, Development of the renal glomerulus: good neighbors and good fences, Development 135, 609-620 (2008) doi:10.1242/dev.001081, veebiversioon (vaadatud 16.05.2014) (inglise keeles) Glomerular Diseases Kidney Glomerulus Fluid Physiology. 4.3 Ultrafiltration in the Glomerulus This normal glomerulus
Karl Kello

Karl Kello (sündinud 26. aprillil 1950 Rakveres) on eesti filmirežissöör, ajakirjanik ja toimetaja. Ta on lõpetanud 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia ajakirjanduse eriharus. Töötas aastatel 1973–1979 Tallinnfilmis ja 1980–1992 Eesti Reklaamfilmis toimetaja ja režissöörina, hiljem reklaamifirmas AGE ja Eesti Päevalehes. Ta on olnud Õpetajate Lehe ja ajakirja Haridus toimetaja. Avaldanud populaarteaduslikke artikleid. 1992. aastal uuris Kello Kesk-Euroopa Ülikooli toetusel taani, rootsi, soome ja eesti kirikukunsti, 1996. aastal sai ta Tartu Ülikooli teadustööde võistlusel preemia uurimuse eest, mis käsitles alles lugema õppinud maarahva maailmapilti võrdlevalt uues testamendis kajastuvaga. Ajakirjas Haridus on ta muu hulgas avaldanud pikema kirjutistesarja sümbolitest ja üldhariva Kalevipoja-teemalise erinumbri. 1987. aastal asutatud Eesti Muinsuskaitse Seltsiga on Kello seotud selle tegevuse algusest peale. 2000. aastal ilmus talt põhjala rahvaste ajaloo, mütoloogia ja sakraalkunsti alane  „Vana aja raamat". Eesti tuntuima sümboli- ja traditsioonide uurijana on ta avaldanud raamatud „Põhjamaine vaarao" (2004) ja „Draakoni märgi all" (2007), „Tuhat aastat nagu üks päev" (2012), „Templirüütlid Saaremaal" (2016) jm. 2002. aastal tunnustati Karl Kellot Valgetähe teenetemärgiga. Karl Kello on teinud režissöörina peamiselt dokumentalistikat – 18 kinoringvaadet „Nõukogude Eesti“ ja kaks „Eesti Kroonikat“ – ning vähemalt paarkümmend reklaamfilmi. Aastatel 1999–2000 valmis tal koos kaasrežissöör Arvo Vilu ja stsenarist Enn Tarveliga kolm dokumentaalfilmi sarjast „Eesti lähimineviku okupatsioonid“: „Esimene punane aasta 1940–1941“, „Sõda ja Saksa aeg 1941–1944“ ning „Stalinismi aeg 1950–1956“. Kello etnoloogia- ja ajalooteemalistest autorifilmidest on suuremat tähelepanu leidnud „Katõ ilma veere pääl", „Raua vägi" (mõlemad 1990), „Jaanikivi" (1992), „Phaetonit otsides“ (1999), „Narr Jumala kojas" (2001) ja „Küll siis Kalev..." (2004). 2002 Valgetähe medaliklassi teenetemärk Režissöör Ruta Celma on tema abikaasa. Karl Kello elulugu Eesti Filmi Andmebaasis
Andrew Newell

Andrew Newell (sündinud 30. novembril 1983 Benningtonis) on endine USA murdmaasuusataja. Ta oli eelkõige tuntud sprinterina. Ta lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaega 2019–2020. 2006 Torinos 16. koht vabastiilisprindis 13. koht sprinditeates 2010 Vancouveris 45. koht klassikasprindis 9. koht sprinditeates 13. koht 4×10 km teatesõidus 2014 Sotšis 18. koht vabatehnikasprindis 11. koht 4×10 km teatesõidus 2018 Pyeongchangis 37. koht klassikatehnikasprindis 14. koht 4×10 km teatesõidus 2003 Val di Fiemmes 31. vabatehnikasprindis 2005 Oberstdorfis 12. koht klassikasprindis 14. koht sprinditeates 2007 Sapporos 5. koht klassikasprindis 13. koht sprinditeates 2009 Liberecis 12. koht vabatehnikasprindis´ 12. koht 4×10 km teatesõidus 2011 Oslos 11. koht vabatehnikasprindis 10. koht teatesprindis 14. koht 4×10 km teatesõidus 2013 Val di Fiemmes 21. koht klassikasprindis 10. koht 4×10 km teatesõidus 14. koht teatesprindis 2015 Falunis 17. koht klassikasprindis 7. koht teatesprindis 2017 Lahtis 21. koht vabatehnikasprindis 50. koht 15 km klassikas 2019 Seefeldis 40. koht vabatehnikasprindis Andrew Newell osales karjääri jooksul 220 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile kolmel korral, millest kõigil korral sprindidistantsidel. Koduleht Andrew Newell FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Mart Saare monument (Tallinn)

Mart Saare monument on mälestusmärk, mis on loodud helilooja Mart Saare mälestuseks. 1982. aastal valminud monumendi autorid on skulptor Aime Kuulbusch-Mölder ja arhitekt Ike Volkov. Monument asub Tallinnas Narva maantee ja A. Weizenbergi tänava nurga haljasalal. Mart Saare monument (Tartu) Mart Saare monument kultuurimälestiste riiklikus registris
Mart Saare monument

Eestis on mitu Mart Saare monumenti: Mart Saare monument Tallinnas Mart Saare monument Tartus
Loogikalülitus

Loogikalülitus on elektroonikalülitus, mis sooritab loogikatehteid. Universaalne loogikalülitus Loogikaelement Digitaalloogika
Merekeele nõukoda

Merekeele nõukoda on merendusterminoloogiaga tegelev Eesti ühiskondlik organisatsioon (komisjon, nõukoda). Nõukoda loodi 1973. aastal Eesti Meremuuseumi juures, kandes siis nime merendusterminoloogia komisjon. Aastast 2002 koguneb nõukoda Veeteede Ameti ruumes. Merekeele nõukoda on isikute vabatahtlik ühendus, mis tegutseb aruandevabalt oma liikmete kulu ja kirjadega. Nõukoja esimees oli pikka aega Uno Laur. Aastail 2011-2020 oli esimees Peedu Kass, auesimees oli (kuni surmani 2018. aastal) Uno Laur. Alates 2020. aastast on merekeele nõukoja esimees Peeter Veegen. 1996. aastal andis nõukoda koos Eesti Entsüklopeediakirjastusega välja "Mereleksikoni". Detsembris 2008 andis nõukoda välja "Inglise-eesti meresõnaraamatu". Merekeele nõukoda on osalenud terminibaaside korrastamises, uuendades ja täpsustades merendusterminite esitust näiteks Estermis ja IATEs, aga ka statistikasõnastikus. Koostöös Veeteede Ametiga täiendavad mõned merekeele nõukoja liikmed jooksvalt Merevikit. Mereviki Teele Saar. Merendusterminoloogia komisjonist merekeele nõukojaks/ Merekeele nõukoja põhikiri Merekeele nõukoda sai 40-aastaseks. Meremees 2013, nr 1 Merekeelt on hoitud 40 aastat. Reisimaailm 2013, nr 2 Matke või ristlus, kruis või kruiis. Meremees 2013, nr 2 40 aastat hoolt merekeele eest. Navigaator 2013, nr 2 Keelesaade. Merekeel. 5. veebruar 2023 Merekeele nõukojast Veeteede Ameti veebilehel ja koosolekute teokirjad Mereblog: Meri ja sõna ühtede kaante vahel Loomisel uus merendusalane teatmeteos Merekeele nõukoja 40. aastapäeva reis Kuku raadio "Meretunnis" 2. veebruaril 2013 Merekeele nõukoja 50. aastapäeva reis Kuku raadio "Meretunnis" 21. jaanuaril 2023
KOKO Arhitektid OÜ

KOKO Arhitektid OÜ on Eesti arhitektuuribüroo. Büroo asutasid aastal 2000 Tallinnas Raivo Kotov ja Andrus Kõresaar. Bürood asutama õhutas neid Hannoveris toimunud EXPO 2000 üritusel Eesti paviljoniga pälvinud tähelepanu. Büroo loodud projektides (sh rekonstrueerimisprojektides) on uus ja vana liidetud isikupärasel viisil tervikuks. 2012 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (Tallinna vesilennukite angaaride ja Tallinna teletorni rekonstrueerimise eest) 2012 Rootsi äriauhind Georg Ots Spa Hotell (2004, Kuressaares) Fahle maja (2006) Tallinna sünagoog (2007) Rotermanni kvartali laudsepatöökoja rekonstruktsioon (2009) Tallinna teletorni (2012) ja Lennusadama vesilennukite angaaride rekonstruktsioon (2012) Tartu Ülikooli Loodusmuuseumi uus ekspositsioon (2016) TEA entsüklopeedia 11. köide, 2014 Hall of Fame Swedish Business Awards Arhitektuuribüroo koduleht
Valge koer (film)

"Valge koer" on 1982. aastal valminud Ameerika Ühendriikide mängufilm, mille stsenaarium põhineb Romain Gary romaanil "Valge koer". Noor näitleja Julie sõidab oma autoga otsa valgele saksa lambakoerale. Ta viib koera veterinaari juurde ja laseb terveks ravida. Kuna omanikust ei ole midagi teada, otsustab ta looma endale jätta. Peagi selgub aga, et tegemist ei ole tavalise kutsuga. Valge koer ründab mustanahalisi inimesi. Selgub, et rassistid on koolitanud teda mustanahalisi ründama ja isegi tapma. Julie pöördub mustanahalise koertedresseerija Keysi poole, et see koera ümber kasvataks. Kristy McNichol – Julie Paul Winfield – Keys Jameson Parker – Roland Grale Vernon Weddle – veterinaar Karl Lewis Miller – kurjategija Tony Brubaker – puhastusauto juht Marshall Thompson – filmirežissöör Paul Bartel – operaator Lynne Moody – Molly
Mereviki

Mereviki ehk mereentsüklopeedia veebis on aastal 2009 loodud ja jooksvalt täiendatav meretemaatikat sisaldav avalik andmekogu (veebientsüklopeedia). Mereviki asub Veeteede Ameti veebiruumis ja selle koostamist koordineerib Veeteede Ameti teatmeteoste talitus. Mereviki aluseks on suuresti 1996. aastal ilmunud "Mereleksikon". Mereviki kasutab MediaWiki tarkvara. Mereviki töörühmas on Veeteede Ameti töötajaid, Merekeele nõukoja liikmeid ja ka abilisi väljastpoolt. 23. mail 2013 ületas Mereviki 1000 artikli piiri. 17.05.2014 Merevikis Mereviki esileht Mereblogi artikkel Mereviki loomise kohta
Tallinna Laevamehaanikute Kool

Tallinna Laevamehaanikute Kool oli aastatel 1920–1931 tegutsenud keskastme merendusspetsialiste ette valmistanud kool (merekool). Kool alustas tegevust novembris 1920 Tallinna Tehnikumi juures ning valmistas ette III ja II järgu mehaanikuid auru- ja mootorlaevadele. 1931. aasta sügisel jätkas tööd Tallinna Merekooli juures ja aastal 1935 liideti Tallinna Merekooliga. Kooli tegutsemise vältel (1920–1931) lõpetas kooli umbes 145 õpilast. Kooli juhatajad on olnud 1920–1928 E. Avik, E. Türna ja A. Päss (kohakaaslastena); 1928–1931 J. Saar (koosseisulisena). 17.05.2014 Merevikis
Tulelaev

Tulelaev (ka: ujuvmajakas) on valgus- ja helisignalisatsiooniseadmega ankurdatud laev, mis tähistab veekogus ohtlikku kohta (nt madalat) või näitab laevatee käänukohta. Eestis kasutati esimest korda tulelaeva 1858. aastal Tallinna madalal. 20. sajandil on Eesti vetes seisnud 4 tulelaeva: TallinnaMadal, Hiiumadal, Sarõtšev ja Reserv. 17.05.2014 Merevikis