laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Olaf Barda

Olaf Barda (sünninimi Olaf Martinius Olsen; 17. august 1909 Oslo – 2. mai 1971 Oslo) oli norra maletaja, rahvusvaheline meister (1952), kirimale suurmeister (1953). Barda tuli kuuel korral Norra (1930, 1947, 1948, 1952, 1953, 1957) malemeistriks. 1947. aastal osales ta Helsingis Põhjamaade meistrivõistlustel, mis olid ühtlasi MM-i tsooniturniiriks. Barda jagas seal 5.–6. kohta ja tsoonidevahelisele turniirile ei kvalifitseerunud. 1951. aastal Mariánské Lázněs peetud tsooniturniiril jagas ta 9.–10. kohta. 1958. aastal mängis Barda kümne osavõtjaga rahvusvahelisel turniiril Jönköpingis, kus jagas esikohta Aleksandr Kotoviga ja edestas punktiga kolmandaks tulnud Vjatšeslav Ragozinit. Barda mängis 1930. aastal Hamburgis Norra võistkonna koosseisus maleolümpial (esimesel laual). Kirimales pääses Barda mängima esimeste maailmameistrivõistluste finaalturniirile (1950–1953), kus tuli neljandale kohale. Sai ICCF-ilt 1953. aastal kirimale suurmeistri nimetuse. Marianske Lazne 1951. 365chess.com Jonkoping 1958. 365chess.com
Simen Agdestein

Simen Agdestein (sündinud 15. mail 1967 Askeris) on norra maletaja ja endine jalgpallur, rahvusvaheline suurmeister (1985). Agdestein tuli 15-aastaselt 1982. aastal Norra malemeistriks. 1983. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Aastavahetusel 1983/1984 Groningenis võitis ta hõbemedali Euroopa juunioride meistrivõistlustel. Suurmeistriks sai ta 18-aastaselt 1985. aastal. 1987. aastal Gausdalis juunioride maailmameistrivõistlustel võitis Agdestein hõbemedali. Agdestein on seitsmekordne Norra (1982, 1986, 1988, 1989, 2000, 2002, 2005) ja kolmekordne Põhjamaade (1985, 1989, 1992) meister. 1996. aastal jagas ta esikohta Reykjavík Openil. Parima tulemuse MM-i valikvõistlustel sai ta 1985. aastal Taxcos peetud 16 osavõtjaga tsoonidevaheliselt turniiril, kus ta jäi jagama 6.–7. kohta (pretendentide turniirile kvalifitseerus neli paremat). 1990. aastal tsoonidevahelisel turniiril Manilas (64 osavõtjat) jäi jagama 29.–39. kohta, juulis 1993 Bielis FIDE MM-i tsoonidevahelisel turniiril (74 osavõtjat) jäi jagama 42.–54. kohta ja detsembris 1993 Groningenis PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril (54 osavõtjat) jäi 52. kohale. Agdestein on mänginud Norra võistkonna koosseisus üheksal maleolümpial (1982, 1984, 1988, 1990, 1996, 2004–2008, 2014). Jalgpallurina mängis ta Norra koondise koosseisus kaheksa matši. Agdestein on tegutsenud ka maletreenerina. Ta on olnud Magnus Carlseni treener.  Simen Agdestein – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Simen Agdestein FIDE andmebaasis
IV liiga 2020

IV liiga 20120 on Eesti jalgpalli tugevuselt kuuenda liiga, IV liiga 2020. aasta hooaeg, mis jagunes nelja tsooni – ida, põhi, lõuna ja lääs. IV liigas mängib 2020. aasta hooajal kokku 25 võistkonda. Reeglid paremusjärjestuse määramiseks:1) punktid; 2) vähem loobumiskaotusi/tühistatud tulemusi; 3) võidud; 4) punktid omavahelistest mängudest; 5) väravate vahe omavahelistest mängudest; 6) väravate vahe; 7) löödud väravad; 8) võõrsil löödud väravad; 9) Fair Play punktid. (M) = Meister; (LV) = Langes liigast välja; (E) = Edutatud; (ÜV) = Üleminekumängude võitja. Reeglid paremusjärjestuse määramiseks:1) punktid; 2) vähem loobumiskaotusi/tühistatud tulemusi; 3) võidud; 4) punktid omavahelistest mängudest; 5) väravate vahe omavahelistest mängudest; 6) väravate vahe; 7) löödud väravad; 8) võõrsil löödud väravad; 9) Fair Play punktid. (M) = Meister; (LV) = Langes liigast välja; (E) = Edutatud; (ÜV) = Üleminekumängude võitja. Reeglid paremusjärjestuse määramiseks:1) punktid; 2) vähem loobumiskaotusi/tühistatud tulemusi; 3) võidud; 4) punktid omavahelistest mängudest; 5) väravate vahe omavahelistest mängudest; 6) väravate vahe; 7) löödud väravad; 8) võõrsil löödud väravad; 9) Fair Play punktid. (M) = Meister; (LV) = Langes liigast välja; (E) = Edutatud; (ÜV) = Üleminekumängude võitja. Reeglid paremusjärjestuse määramiseks:1) punktid; 2) vähem loobumiskaotusi/tühistatud tulemusi; 3) võidud; 4) punktid omavahelistest mängudest; 5) väravate vahe omavahelistest mängudest; 6) väravate vahe; 7) löödud väravad; 8) võõrsil löödud väravad; 9) Fair Play punktid. (M) = Meister; (LV) = Langes liigast välja; (E) = Edutatud; (ÜV) = Üleminekumängude võitja. Meistriliiga 2020 Esiliiga 2020 Esiliiga B 2020 II liiga 2020 III liiga 2020 IV liigast võtab tänavu osa 25 meeskonda "Eesti 2015 .a meistrivõistluste Teise ja madalamate liigade juhend" (PDF). Eesti Jalgpalli Liit. 28. november 2014. Vaadatud 27. oktoober 2015.
Ly Lasner

Ly Lasner (sünninimi Elise Lasner; alates 1925. aastast Ly Moor; 10. november 1901 Tallinn – 14. veebruar 1967 Tallinn) oli eesti näitleja. Ly Lasner lõpetas Tallinna 1. tütarlastegümnaasiumi ja 1924 Draamastuudio teatrikooli I lennu. Ta oli Draamastuudio silmapaistvamaid näitlejaid. Töötas pärast lõpetamist Draamastuudio teatris ja hiljem kuni 1948. aastani Draamateatris. Ta oli Eesti esimesi raadioteatri näitlejaid.  Pikemalt artiklis Ly Lasneri hõbekandik  Pikemalt artiklis Ly Lasneri kõrvarõngad Ly Lasneri abikaasa oli aastast 1925 näitleja Felix Moor. Nende tütar Sirje Moor töötas Tallinna Linnateatris vanempiletöörina. Ly Lasner. Eesti Entsüklopeedia.
Andrej Bertoncelj

Andrej Bertoncelj (sündinud 28. juulil 1957) on Sloveenia majandusteadlane ja poliitik. Ta oli 13. septembrist 2018 kuni 27. jaanuarini 2020 Sloveenia rahandusminister.
Madis Leivits

Madis Leivits (sündinud 16. augustil 1985) on Eesti Maaülikooli loomaarst. Ta tegeleb vigastatud metsloomade abistamisega ning metsloomade tervist ohustavate haiguste ja keskkonnamürkide uurimise ja problemaatika tõstatamisega ühiskonnas.[viide?] Ta on lõpetanud 2004. aastal Kilingi-Nõmme Gümnaasiumi ja 2012. aastal Eesti Maaülikooli veterinaarina.[viide?] Ta on Eesti Loomaarstide Ühingu liige ja 2021. aastast ka selle president. Lisaks on ta Wildlife Disease Association ja Eesti Toksikoloogia Seltsi liige.[viide?] Madis Leivits Eesti Teadusinfosüsteemis
Savva Vladislavitš-Raguzinski

Savva Vladislavitš-Raguzinski (serbia Сава Владиславић Рагузински; 16. jaanuar 1669 Ragusa vabariik — 17. juuni 1738 Matoksa mõis, Peterburi kubermang) oli Ragusa kaupmees ja Venemaa diplomaat, tõeline riiginõunik (1728). Püha Andreas Esmakutsutu orden (1733)
Virve Sõber

Virve Sõber (sündinud 16. septembril 1976 Tartus) on eesti ökoloog. Ta töötab ökoloogina Tartu Ülikooli Ökoloogia ja Maateaduste Instituudis ning uurib putukate ja taimede vahelisi suhteid, pöörates põhitähelepanu tolmeldajate kaitsevajadustele ja -võimalustele. 2017. aastal pälvis Virve Sõber Eestimaa Looduse Fondi (ELF) noore looduskaitsja auhinna vabatahtliku panusega süstemaatilise käsitluse toomise eest EstFori kavandatud puidurafineerimistehase keskkonna- ja sotsiaalmajanduslike mõjude avalikku arutellu.
Nikolai Tolstoy

Krahv Nikolai Tolstoy (Nikolai Dmitrievich Tolstoy-Miloslavsky; vene keeles: Николай Толстой / Николай Дмитриевич Толстой-Милославский; sündinud 23. juunil 1935) on vene päritolu briti ajaloolane, kirjanik ja poliitik. Kuulub Tolstoide suguvõsasse. Ta sündis Inglismaal, tal on nii Ühendkuningriigi kui ka Venemaa kodakondsus. Kirjutanud rea raamatuid keldi mütoloogiast. Samuti tuntud tänu raamatutele Teisest maailmasõjast ja selle järelloost. 1977. a avaldas teose "Jalta ohvrid" ("Victims of Yalta"), milles kritiseeris Briti valitsuse poolset nõukogude kodanike väljaandmist Stalinile otseselt Genfi konventsioone. Nikolai Tolstoy on osalenud ka poliitikas: 1991–1996 kuulus Konservatiivsesse Parteisse, alates 1996. a on euroskeptilise parempoolse Ühendkuningriigi Iseseisvuspartei (UKIP) liige. UKIPi ridades kandideerinud korduvalt parlamendi alamkoja valimistel, kuid ei ole osutunud valituks. Veendunud monarhist, Rahvusvahelise Monarhistliku Liiga (International Monarchist League) kantsler.
Nejolovo

Nejolovo ehk Nejolovo-1 (vene Неёлово või Неёлово-1) on küla Pihkva rajoonis Pihkva oblastis Venemaal. Küla asub 5 km Pihkvast lääne pool. Aastal 2021 elas külas 1009 inimest. Q127500549
Olümpiasolidaarsus

Olümpiasolidaarsus on ROK-i ja rahvuslike olümpiakomiteede välja töötatud programmide süsteem, mille eesmärgiks on organiseerida abi ROK-i tunnustatud rahvuslikele olümpiakomiteedele, seejuures ennekõike neile, kes seda eriti vajavad. Olümpiasolidaarsuse programmide täitmist juhib 1973. aastal loodud Olümpiasolidaarsuse komisjon, mille eesistujaks on ROK-i president.
Kausi

Kausi on küla Rapla maakonnas Märjamaa valla edelaosas Avaste mäe kirdenõlval. Küla läbib Avaste – Kivi-Vigala tee. Külast lähtub kohalik tee Ojapere külla. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda. Kausi silmapaistvaim loodusmälestis on Avaste mägi. Küla üldilme on valdavalt lage mõningate üksikute noorte männitukkadega. Kausil on suhteliselt palju nõukogude aja pärandit – eelkõige kolhoosirajatisi (suurfarm, töökoda, tüüpprojekti järgi tehtud kolhoosnikeelamuid). Kausi küla ajalooline nimi oli Pikauulitsa, aeg-ajalt on kasutatud ka nime Mäeküla. Enamasti kohalikud vanemad inimesed mõistavad Mäekülana siiski Ojapere Kausi-poolsemaid ja Kausi Ojapere-poolsemaid majapidamisi. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Bachy

Bachy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Baisieux

Baisieux on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. See on Métropole européenne de Lille'i osa. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Bersée

Bersée on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Bourghelles

Bourghelles on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. Asulat on esmamainitud 1197. aastal kui Borghela (väike kindlus); lõppkokkuvõttes protogermaani *burgs (künkalinnus, kindlus) ja deminutiivne sufiks. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Bouvines

Bouvines (hollandi: Bovingen) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. 27. juulil 1214 toimus seal Bouvinesi lahing. Prantsuse kuninga Philippe II vägedega võitles temavastane koalitsioon, mille peamised liikmed olid keiser ja Inglismaa kuningas John Maata. Seal sündis kindral Achille Pierre Deffontaines. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Stasys Guiga

Stasys Guiga (1920 Mėžionėliai, Švenčionyse maakond – 1986 Činčikos, Švenčionyse rajoon) oli leedu metsavend.
Kui kunagi veel näeme

"Kui kunagi veel näeme" on Kati Kovácsi 1977. aastal ilmunud laulu "Ha legközelebb látlak" (autorid: Tibor Koncz, Iván Szenes) eestikeelne kaver. Eestikeelse teksti on kirjutanud Heldur Karmo. Laulu salvestas esimesena ansambel Medium, solist oli Silvia Vask. Hiljem on seda esitanud Liisa Pulk ja ansambel Regatt. [1] [2] [3]
Õigus olla

"Õigus olla" on eestikeelne versioon Neil Sedaka 1976. aasta albumi "Steppin' Out" laulust "Here We Are Falling In Love Again". Autorid: Neil Sedaka, Phil Cody. Selle on salvestanud 1979. aastal Silvia Vask ja ansambel Medium. Eestikeelse teksti on kirjutanud Kalju Kass. Laul on avaldatud CD-l "Eesti NSV pop" (2011). [1] [2]
Maria Peterson

Maria Peterson (sündinud 18. juuni 1977) on eesti näitleja, lavastaja ja teatripedagoog. Maria Peterson on lõpetanud 1995. aastal Tallinna Kadrioru Keskkooli (end. Tallinna 42. KK) ja 2003. aastal Eesti Humanitaarinstituudi näitlejameisterlikkuse erialal. Aastatel 2008–2010 õppis ta Eesti Teatri- ja Muusikaakadeemia lavakunstikooli magistriõppes. 2002. aastast töötab ta Theatrumis; 1998. aastast on olnud ühtlasi Vanalinna Hariduskolleegiumi Teatrikooli õpetaja ja 2017. aastast juhataja. Maria Peterson on mänginud filmis („Kinnunen”, 2007, Ruut). 2009 – parima naispeaosatäitja auhind (Violaine, Claudel „Maarja kuulutamine”) 2016 – parima naiskõrvalosatäitja nominatsioon (medõde, Võrõpajev „„Delhi” tants”) 2013 – parima kõrvalosatäitja nominatsioon (Lina Szczepanowska, „Mesalianss”) Tema isa on lavastaja ja näitleja Lembit Peterson ning ema näitleja Mare Peterson. Maria Peterson on abielus Andri Luubiga, peres kasvab kaks last. "Maria Peterson". Eesti Teatriliidu koduleht. Vaadatud 27.11.2022. "Maria Peterson". Theatrumi koduleht. Vaadatud 27.11.2022. Maria Peterson Theatrumi kodulehel
Säärised

Säärised on pahkluust põlveni ulatuvad torukujulised säärekatted. Lääne- ja Kesk-Euroopas olid säärised laialdaselt kasutusel juba keskajal. Eestis kanti varrastel kootud villaseid põiktriipudega või ühevärvilised säärekatteid. Meeste säärised olid enamasti tumedat värvi, kas tumesinised või mustad. Naiste säärised olid valged või punased, harvem sinised. Muhus ja Kihnus olid need värviliste põiktriipudega. Muhu saarel kantigi rahvapäraseid sääriseid kõige kauem, 20. sajandi algusaastateni. Sääriseid kanti enne sukkade tulekut koos kapukatega. Nad seoti põlve alt kinni säärepaeltega, jalatalla alt käis läbi kitsas riba (käänus), mis ei võimaldanud sääristel üles poole tõusta. Sääriseid kandsid naised ka suvel paljajalu käies, et seelikuserv jalgu ei hõõruks. Tänapäeval valmistatakse sääriseid mitmetest erinevatest materjalidest vastavalt kasutusotstarbele. Valmistatakse tekstuurse mustriga pikki puuvillaseid ja villaseid sääriseid, mis on soojad, hingavad ja niiskust imavad, kandmiseks nii kodus kui väljas; villaseid sääriseid tehakse ka käsitööna. Bambuskiust säärised soojendavad pea sama hästi kui vill, nende soojus ja surve aitavad parandada vereringet. Kunstnahast ja nahast valmistatakse ratsasääriseid. Võimlejatele ja tantsijatele on kasutuseks kannaauguga akrüülist soojendussäärised. CEP kompressioonsäärised, mida kasutatakse nii treeningutel kui võistlustel, on funktsionaalsed säärised, millel on tõestatud toime surve avaldamiseks lihastele vereringe ja saavutusvõime kasvuks; kompressioonsääriste optimaalne survejaotus kindlustab jalalihastele maksimaalse hapniku ja energia, . Vettpidavast materjalist tehnilised säärised (bahillid) on kaitseks saabastele ja püksisäärtele märjas rohus, paksus lumes või ka kiviklibus liikumiseks. Neid kasutatakse matkamisel, alpinismis, jahil, tööl looduses jm. Nad on suletavad täies pikkuses lukuga, kaetud takjakinnitusega ja kinnituvad trukiga; nende eesmine alumine serv kinnitub haagiga saapanööride külge, et sääris ei tõuseks üles; ülaserva reguleerimine tehakse elastikpaelaga ja "ühe puutega" kiire kinnitusviisiga; nad kinnituvad saapa talla alla rebenemis- ja kulumisvastase lindi abil, mida saab vajadusel vahetada. dressipüksid jalarätid kapukad ribad [1] Eesti keele seletav sõnaraamat Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 205 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 293 Säärised, Eesti Rahva Muuseum Mis on säärised ehk bahillid.
Gavriil Trojepolski

Gavriil Trojepolski (vene keeles Гавриил Николаевич Троепольский; 29. november 1905 Tambovi kubermang – 30. juuni 1995 Voronež) oli vene nõukogude kirjanik, dramaturg ja stsenarist. Tema tuntuim teos on jutustus "Valge Bim Mustkõrv", mille alusel tehti 1977. aastal samanimeline mängufilm (režissöör Stanislav Rostotski, Gorki-nimeline filmistuudio, peaosas Vjatšeslav Tihhonov). Ta oli pärit kuuelapselisest perest Novo-Spasskoje külast Tambovi kubermangust. Pärast kohaliku põllumajanduskooli lõpetamist töötas külakoolis õpetajana ja seejärel kolhoosis agronoomina. Tema esimene jutustus ilmus 1937. aastal. Alates 1953. aastast pühendas ta end täielikult kirjanduslikule tegevusele. Alates 1950. aastate teisest poolest oli ta tunnustatud kui üks parimaid külalelu kujutavaid prosaiste. Oma tuntuima teose, jutustuse "Valge Bim Mustkõrv" kirjutas Trojepolski 1971. aastal ja seda on tõlgitud enam kui 20 keelde. Eesti keeles ilmus raamat 1975. aastal kirjastuselt Eesti Raamat Otto Samma tõlkes. Üldse on tema raamatuid tõlgitud 52 keelde. Trojepolski oli NSV Liidu Kirjanike Liidu liige alates 1967. aastast. NSV Liidu riiklik preemia (1975) Tööpunalipu orden Leonardo da Vinci Fondi kuldmedal Vene NFSV teeneline kultuuritegelane (1985) Voroneži linna aukodanik (1993)
Loek van Wely

Loek van Wely (sündinud 7. oktoobril 1972 Bernhezes Põhja-Brabandi provintsis) on hollandi maletaja, maletreener ja poliitik, rahvusvaheline suurmeister (1993), FIDE vanemtreener (2017). Wely on 2019. aastast Hollandi parlamendi ülemkoja liige. Maletajana sai Wely suurmeistriks 21-aastaselt 1993. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on tulnud kaheksal korral Hollandi malemeistriks (2000–2005, 2014, 2017). Üle 20 korra on ta kaasa teinud tugevakoosseisulisel Tata Steeli turniiril. Parima tulemuse sai ta 2003. aastal Wijk aan Zees, kus jäi jagama 4.–8. kohta (edestas seejuures Teymur Rəcəbovit, Veselin Topalovit, Anatoli Karpovit ja Ruslan Ponomarjovi). Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevaheliselt turniirilt (74 osavõtjat) kvalifitseerus FIDE pretendentide turniirile kümme paremat. Wely jäi seal jagama 42.–54. kohta. Detsembris 1993 mängis Wely Groningenis peetud PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril (54 osavõtjat), kus ta jäi 48. kohale. Wely on mänginud neljal FIDE maailmameistrivõistluste nokautsüsteemis peetud turniiril. Detsembris 1997 Groningenis jõudis ta veerandfinaali, kus aga kaotas Michael Adamsile. 2000. aastal New Delhis kaotas ta kolmandas ringis Aleksei Drejevile. 2002. aastal Moskvas võitis ta teises ringis Smbat Lputjani, kuid kaotas kolmandas ringis Ye Jiangchuanile. 2004. aastal Tripolis kaotas ta teises ringis Valeri Filippovile. 2005. aastal mängis Wely Hantõ-Mansiiskis maailma karikaturniiril (128 osavõtjat, nokautsüsteem), kus 11 paremat kvalifitseerus 2007. aastal Elistas peetud MM-i pretendentide turniirile. Wely jõudis küll kaheksandikfinaali, kuid tema lõplikuks kohaks jäi 14. 2007. aastal mängis Wely taas maailma karikaturniiril Hantõ-Mansiiskis, kuid teisest ringist (kaotas Jevgeni Barejevile) kaugemale ei pääsenud. Wely on võitnud Hollandi võistkonna koosseisus Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kaks kuldmedalit (2001, 2005) ning on mänginud 14 maleolümpial (1992–2018) ja 2013. aastal Antalyas peetud võistkondlikel maailmameistrivõistlustel, kus Holland tuli kuuendaks.  Loek van Wely – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Loek van Wely FIDE andmebaasis
Vladimir Makogonov

Vladimir Andrejevitš Makogonov (vene keeles Владимир Андреевич Макогонов; 27. august 1904 Naxçıvan – 2. jaanuar 1993 Bakuu) oli Nõukogude Liidu maletaja, rahvusvaheline meister (1950). Makogonov jagas koos Mihhail Botvinnikuga 1927. aastal NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniiril Moskvas 5.–6. kohta. Samal aastal täitis ta meistrinormi. 1937. aasta meistrivõistlustel tuli neljandaks (eespool Igor Bondarevskist ja Andor Lilienthalist). 1939. aastal jagas ta Leningradi-Moskva rahvusvahelisel turniiril 3.–6. kohta ja jõudis NSV Liidu meistrivõistlustel esikuuikusse. 1940. aastal jagas meistrivõistlustel 7.–9. kohta. 1942. aastal võitis Makogonov Bakuus matši Salo Flohriga tulemusega 7,5:4,5. Mais 1943 tuli Sverdlovskis peetud tugevakoosseisulisel turniiril Botvinniku järel teiseks, edestades Vassili Smõslovi, Issaak Boleslavskit ja Vjatšeslav Ragozinit. 1944. aastal NSV Liidu meistrivõistlustel tuli esikuuikusse, edestades Aleksandr Tolušit, Lilienthali, Aleksandr Kotovit, Ragozinit ja David Bronšteini. 1945. aastal mängis Makogonov NSV Liit–USA raadiomatšis üheksandal laual (Abraham Kupchiki vastu). 1947. aastal mängis Pärnu turniiril, kus sai 11. koha. Ta tuli kuuel korral Aserbaidžaani NSV malemeistriks (1938, 1947–1949, 1951, 1952). Kui Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) 1950. aastal võttis kasutusele rahvusvahelise meistri nimetuse, oli Makogonov üks neist, kes sai selle nimetuse kohe samal aastal. 1987. aastal andis FIDE talle varasemate teenete eest ausuurmeistri nimetuse. 1943 – NSV Liidu teeneline meistersportlane
Joonas Plaan

Joonas Plaan (sündinud 24. mail 1983 Tallinnas) on Tallinna Ülikooli antropoloogia lektor ning Eestimaa Looduse Fondi säästliku kalanduse programmi koordinaator ja ekspert. Keskkonnaantropoloogina on Joonas uurinud Kihnu kalurite ja keskkonnakaitse vahelisi konflikte ning teinud doktoritöö kliimamuutuste mõjust Newfoundlandi rannakalandusele, Kanadas. Lisaks sellele on ta olnud aktiivne liige rahvusvahelises uurimisorganisatsioonis Too Big To Ignore, mis tegeleb rannakalanduse kaitsmise ja säästliku kalanduse edendamisega. Joonas Plaan Eesti Teadusinfosüsteemis
Artjom Smirnov

Artjom Smirnov (vene keeles Артём Смирнов; sündinud 1985) on vene maletaja, rahvusvaheline meister (2005). Smirnov on Peterburi maletaja. Peterburi 2019. aasta meistrivõistlustel tuli ta neljandaks. Ta on korduvalt võistelnud Eestis. Tegutseb ka maletreenerina. Viljandis korraldataval Ilmar Raua mälestusturniiril on Smirnov mänginud alates 2014. aastast. 2014. aasta turniiril jäi ta jagama 11.–19. kohta ja 2015. aasta turniiril 11.–18. kohta (siis veel toimusid turniirid klassikalises males). 2015. aastal peetud välkturniiril sai ta 5. koha. 2018. aastal kiirturniiril nokautsüsteemis kaotas ta kaheksandikfinaalis Igor Švõrjovile tulemusega 2:3, jätkas seejärel väljalangejate turniiril Šveitsi süsteemis, saades lõpparvestuses üheksanda koha. Välkturniiril jagas ta 5.–6. kohta. 2019. aastal sai Smirnov kiirturniiril 12. koha ja välkturniiril 10. koha. Tallinnas korraldataval Paul Kerese mälestusturniiril "Meenutades Paul Kerest" on Smirnov mänginud alates 2016. aastast. Jaanuaris 2016 sai ta kiirturniiril 178 osavõtja seas 44. koha, jaanuaris 2017 kiirturniiril 102 osavõtja seas 12. koha ja jaanuaris 2018 kiirturniiril 144 osavõtja seas 32 koha. Jaanuaris 2019 sai Smirnov kiirturniiril 118 osavõtja seas 10. koha ja välkturniiril 58 osavõtja seas 10. koha. Jaanuaris 2020 kiirturniiril sai ta 99 osavõtja seas 22. koha. Detsembris 2019 osales Smirnov Tallinnas Euroopa meistrivõistlustel kiir- ja välkmales, kus sai välkturniiril 48. koha ja kiirturniiril 98. koha. Artjom Smirnov FIDE andmebaasis Смирнов Артём. ratings.ruchess.ru Artjom Smirnov mängimas Paul Kerese mälestusturniiril välkmales Tallinnas jaanuaris 2019. YouTube, 7. mai 2019
Mikko Heiskanen

Mikko Petteri Heiskanen (sündinud 12. aprillil 1963 Helsingis) on Soome sõjaväelane, brigaadikindral. Ta õppis aastatel 1983–1986 Santahaminas asuvas kadetikoolis. Aastal 2014 määrati ta Soome kaitseväe juhtimiskeskuse direktoriks. Aastal 2015 ülendati ta brigaadikindraliks, aastal 2020 kindralmajoriks ja aastal 2022 kindralleitnandiks. Aastal 2016 alustas ta kaitsesüsteemi juhtimiskeskuse ülemana.
Rocky

See artikkel räägib 1976. aasta filmist. Filmisarja kohta vaata artiklit Rocky (filmisari). "Rocky" on 1976. aastal esilinastunud Ameerika Ühendriikide spordidraama, kus peaosa mängib Sylvester Stallone (Rocky). Film räägib loo harimatust, kuid heasüdamlikust itaalia-ameerika poksijast Rocky Balboast, kes teenib elatist võlanõudjana ning poksimisega Philadelphia slummides. Rocky saab võimaluse võistelda poksi raskekaalu maailmameistritiitli peale. Filmis teevad kaasa ka Talia Shire (Adrian), Burt Young (Adriani vend Paulie), Burgess Meredith (Rocky treener Mickey Goldmill) ja Carl Weathers (valitsev tšempion Apollo Creed). Film teenis miljonidollarise eelarvega 225 miljonit dollarit kassatulu, saades enim teeninud filmiks aastal 1976. Film pälvis kriitikute seas kõrget tunnustust ning Stallone hakkas tõusma filmimaailma staariks. Film oli nomineeritud kümnele Oscarile, võites nendest kolm. Filmi peetakse üheks ajaloo parimaks spordifilmiks. Filmile on järgnenud mitu järge: "Rocky II" (1979), "Rocky III" (1982), "Rocky IV" (1985), "Rocky V" (1990), "Rocky Balboa" (2006), "Creed" (2015) ja "Creed II" (2018). Stallone mängis kõigis kaheksas filmis.
Spiromeeter

Spiromeeter on kopsumahu mõõtur. Spiromeetria on hingamisteede funktsionaalne uuring, mille käigus hinnatakse sisse- ja väljahingatava õhu mahtu ja kiirust. Veskimägi, Madis (25.10.2005). "Kopsufunktsiooni testimine perearsti vastuvõtul" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 30.07.2007. Vaadatud 13.02.2020.