laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
David Williams (jalgpallur)

David Joel Williams (sündinud 26. jaanuaril 1988 Brisbane'is) on Austraalia jalgpallur, kes mängib ründajana Austraalia kõrgliigaklubis Perth Glory. Ta alustas klubikarjääri 2006. aastal Austraalia kõrgliigas Queensland Roaris. Ta on suurema osa karjääri veetnud Austraalia kõrgliiga klubides, kuid on mänginud aastatel 2006–2009 Taani kõrgliigas Brøndbys ja aastatel 2016–2018 Ungari kõrgliigas Haladásis. Lisaks Queensland Roarile on ta Austraalia kõrgliigas mänginud veel kahel hooajal North Queensland Fury (2009–2011), viiel hooajal Melbourne City (2011–2016) ja ühel hooajal Wellington Phoenixi (2018–2019) meeskonnas. Hooajal 2013–14 valiti ta Melbourne City hooaja parimaks mängijaks ja samal hooajal lisaks Austraalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. 2019. aasta juunis siirdus ta India kõrgliigaklubisse ATK. 2022. aasta augustis naasis ta Austraalia kõrgliigasse ja sõlmis lepingu Perth Gloryga. Williams pidas 2008. aastal Austraalia jalgpallikoondises kaks kohtumist. Williams on aborigeeni päritolu. Taylor, Nick (25. august 2022). "Perth Glory bring experienced forward David Williams back to Australia as rebuild continues". The West Australian. Vaadatud 25. augustil 2022. "David Williams becomes the first indigenous player to represent a Melbourne A-League club after singing with Heart"[alaline kõdulink]. Herald Sun. 23.6.2011. Vaadatud 19.2.2019
Eesti Peakokkade Ühendus

Eesti Peakokkade Ühendus on Eesti peakokkasid ühendav organisatsioon. Ühendus asutati 28. detsembril 2000. Ühendusse kuulub 92 peakokka. Ühendus annab välja aunimetust aasta kokk. http://chef.ee/uhendusest (vaadatud 17.02.2019) https://web.archive.org/web/20190217172336/http://chef.ee/uritused/aasta-kokad (vaadatud 17.02.2019) Koduleht
Lauenau

Lauenau on väike linn ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Schaumburgi kreisis. Linn asub Deisteri jalamil Deister-Sünteli orus. Peale Lauenau kuulub valda Feggendorfi küla, endine kivisöe kaevandamise kogukond Deisteri nõlvadel, kus nüüd on kaevandusmuuseum. Valla pindala on 16,23 km². 31. detsembril 2017 elas seal 4140 inimest. Lauenau kuulub Rodenbergi ühisvalda. Lauenaud on esmamainitud 1059. aastal. 1200. aasta paiku ehitati hertsog Heinrich Lõvi poolt Lauenau linnus, kui kindlus Schaumburgi krahvide vastu. 1536. aastal annetas Schaumburgi krahv, kellele ala kuulus, Lauenaule kolm iga-aastast laata, samuti õiguse pruulida õlut ja pidada kohut pisikaasuste üle. Pärast Schaumburgi krahviliini hääbumist 1640. aastal Kolmekümneaastase sõja ajal jagati Schaumburgi krahvkond osadeks ja Lauenaust sai osa Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonnast, millest hiljem sai Hannoveri kuningriik ja siis Preisi kuningriigi Hannoveri provints. 1682. aastal põles linn peaaegu täielikult maha. Seitsmeaastase sõja ajal okupeerisid linna prantslased. Viimasel ajal[millal?] oli linn Alam-Saksi mööblitööstuse keskus. Täna on Lauenau laienev kogukond tänu oma lähedusele Autobahnile ja Hannoverile, kus elanikkond ja tööstusharud kasvavad kiiresti. Lauenaus on kolm lossi: 12. sajandi Heinrich Lõvi linnus purustati 1519. aastal Schaumburgi väejuhi Ludolf von Münchhauseni poolt, vaenu käigus kloostrite üle. Loss ehitati aastatel 1565–1572 taas üles, vallikraaviga, Weseri renessanss-stiilis. Täna on see eravalduses. Meysenbugi loss ehitati 1499. aastal sõjaliseks kindluseks. Krahv Anthonius von Holstein-Schaumburg andis lossi Wulfferd von Zerssenile lääniks. 1828. aastal andis Hesseni kuurvürst Wilhelm II valduse Carl Georg Philipp Rivalier von Meysenbugile, kellele oli antud Meysenbugi parunkond, mis oli hääbunud. Seejärel pidas von Meysenbug erinevaid ministriameteid Hessenis, ja ta oli tuntud kirjaniku Malwida von Meysenbugi isa. Schwedesdorf loss, ehitati von Münchhausenite poolt aastatel 1596–1600. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.  Lauenau – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Messenkampi vald

Messenkamp on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Schaumburgi kreisis. Valla pindala on 6,78 km². 31. detsembril 2017 elas seal 764 inimest. Messenkamp kuulub Rodenbergi ühisvalda. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Uši

Uši (ka Ušciems, liivi keeles Mägkilā) on küla (mazciems) Kuramaal Lätis. Küla asub Talsi piirkonnas Kolka vallas. Küla asub valla idaosas Liivi lahe kaldal, endisest piirkonna keskusest Dundagast 30, valla keskusest Kolkast 4,5 ja Riiast 178 kilomeetri kaugusel. Külas on Uši bussipeatus. 1935. aasta rahvaloenduse põhjal elas külas 25 inimest. Aastal 2010 oli elanikke 23. Aastail 2009-2021 kuulus küla Dundaga piirkonda. Vietvārdu datubāze, vaadatud 19.02 2019 "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 17. mail 2020. Kolkas pagasta teritorijas plānojums ar grozījumiem 2010. a lk. 49 Küla kaart
Pohle vald

Pohle on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Schaumburgi kreisis. Valla pindala on 7,14 km². 31. detsembril 2017 elas seal 864 inimest. Pohle kuulub Rodenbergi ühisvalda. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Oitme

Oitme on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Seal on ka Oitme oja ehk Triigi oja. Oitme küla karjamaadel korraldatakse Õlletoobrit. Oitma laid (tuntud ka kui "Oitme saar") Oitme oja Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Olliwood

OÜ Olliwood oli Eesti meediaettevõte. Ettevõte tegutses aastatel 2001–2010. Ettevõte andis välja ajakirju Just! ja Basket.
Paaste

Paaste ehk Paatse on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Julia Katškovskaja

Julia Katškovskaja (sündinud 25. märtsil 1957 Leningradis) on Eesti jurist, kohtunik. Ta lõpetas 1975. aastal õpingud Tallinna 32. Keskkoolis ning 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õiguse erialal. Aastatel 1975–1978 töötas ta Tallinna Kalinini Rajooni Rahvakohtus kohtuistungi sekretärina ja kohtusekretärina. 1978–1993 Tallinna Kalinini Rajooni ja Tallinna Põhjarajooni Prokuratuuris erinevatel ametikohtadel: kantseleijuhataja, stažöör, prokuröri abi, prokurör, prokuröri asetäitja. 14. septembril 1993 nimetas president Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Julia Katškovskaja kohtunikuks Tallinna Ringkonnakohtusse, kus ta töötas Tallinna Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumis kuni 2023. aasta lõpuni. Tiia Kotkas, "Eesti kohtunikud" (1996), lk 16. Kersti Kerstna-Vaks, Toomas Riismaa, Krista Tamm, Tiia Kotkas, "Eesti kohtunikud" (2006), lk 15. Krista Tamm, Tiia Kotkas, "Eesti kohtunikud" (2011), lk 15. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Presidendi 14.09.1993 otsus nr 178 "Kohtunike ametisse nimetamine". Avaldamismärge: RT I 1993, 61, 849. "Eesti kohtute veebilehekülg (kohus.ee). Tallinna Ringkonnakohtu kontaktandmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2018. Vaadatud 19. veebruaril 2019. "president.ee". president.ee. Vaadatud 30. märtsil 2024. Krister Kivi, "Kes on Savisaare kohtuasja lõpetamisest keeldunud kohtunik? Särav isiksus, kuid lühikese süütenööriga" Eesti Ekspress, 14. august 2018
Velmar Brett

Velmar Brett (sündinud 12. novembril 1967) on Eesti jurist, riigikohtunik (kriminaalkolleegiumi liige). Velmar Brett on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduse erialal. 1993. aastal alustas Velmar Brett tööd Eesti Tarbijateühistute Keskühistu (ETK) juristina ning aastatel 1994–1998 oli ta ETK juriidilise osakonna juhataja. Aastal 1998 astus Velmar Brett Eesti Advokatuuri liikmeks. Brett oli vandeadvokaat kuni aastani 2011, töötades esmalt advokaadibüroos Pohla ja Hallmägi (1998–2004) ja seejärel advokaadibüroos Brett (hiljem advokaadibüroo Brett ja Soop). Vandeadvokaadina tegeles Velmar Brett peamiselt tsiviilõiguslike kaasustega. 10. jaanuaril 2011 nimetas president Toomas Hendrik Ilves Riigikohtu üldkogu ettepanekul Velmar Breti esimese astme kohtunikuks alates 1. veebruarist 2011. Ta töötas Harju Maakohtus, keskendudes karistusõigusele, st süüasjade lahendamisele, kuid 2013 ja 2014 menetles ka tsiviilasju. Alates 2016. aastast on Velmar Brett osalenud kohtunike koolitamises, õpetades kursust "Karistusõiguse ja kriminaalmenetluse aktuaalprobleeme". Samal teemal on ta koolitanud ka advokaate ja prokuröre. 2014. aastal pälvis Brett teravaima sule auhinna (tunnustus esimese astme kohtunikele, kes on silma paistnud õigusemõistmise või kohtulahendite kõrge kvaliteediga) karistusõiguse valdkonnas. 26. juunil 2018 kuulutas Riigikohtu esimees Priit Pikamäe välja konkursi riigikohtuniku kriminaalkolleegiumi liikme ametikohale tähtajaga 27. juuli 2018. Vabanenud kohtunikukohale kandideerisid vandeadvokaat Anti Aasmaa, Tartu Maakohtu kohtunik Erkki Hirsnik, Viru Maakohtu kohtunik Heili Sepp, vandeadvokaat Indrek Teder, riigiprokurör Laura Feldmanis ja Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik Sten Lind ning Velmar Brett ise. Riigikohtu esimees Pikamäe otsustas Riigikogule esitada kandidaadina Velmar Breti. 4. detsembril 2018 otsustas Riigikogu nimetada Velmar Breti alates 1. veebruarist 2019 Riigikohtu liikmeks. Selle otsuse poolt oli salajasel hääletusel 67 Riigikogu liiget, vastu ei olnud keegi ning erapooletuks jäi 1 Riigikogu liige. Ta andis ametivande 29. jaanuaril 2019. Riigikohtu esimehe 07.01.2019 käskkiri nr 9-1/19-3. Riigikogu veebilehekülg (riigikogu.ee). "Riigikogu otsus "Velmar Breti Riigikohtu liikmeks nimetamine" 753 OE". Eelnõu seletuskiri. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Presidendi 10.01.2011 otsus nr 805 "Kohtunikuks nimetamine". Avaldamismärge: RT III, 13.01.2011, 1. Riigikohtu veebilehekülg (riigikohus.ee). "Avatud on konkurss riigikohtuniku ametikohale". Riigikogu veebilehekülg (riigikogu.ee). XIII Riigikogu stenogramm, VIII istungjärk, 4. detsember 2018, päevakorrapunkt "Riigikogu otsuse "Velmar Breti Riigikohtu liikmeks nimetamine" eelnõu (753 OE) esimene lugemine". Elektrooniline Riigi Teataja. Riigikogu 04.12.2018 otsus "Velmar Breti Riigikohtu liikmeks nimetamine". Avaldamismärge: RT III, 06.12.2018, 3. Riigikogu veebilehekülg (riigikogu.ee). XIII Riigikogu stenogramm, IX istungjärk, 29. jaanuar 2019, päevakorrapunkt "Riigikohtu liikme Velmar Breti ametivanne". "Kaitseaktist esimese astme kohtuniku pilgu läbi", Juridica 2018/8
Nassim Nicholas Taleb

Nassim Nicholas Taleb (sündinud 1960. aastal Liibanonis) on esseist, õpetlane, statistik ja endine börsikaupleja ning riskianalüütik. Oma kirjatöödes uurib ja mõtiskleb ta juhuslikkuse, tõenäosuse ja ebakindluse üle. Ta peab tähtsaks ennustamatuse osa elus. Taleb, N. N. 2007. The Black Swan: The Impact of the Highly Improbable. New York: Random House and Penguin Books. Taleb, Nassim Nicholas 2011. Juhuse narrid. Tallinn: Menu Kirjastus. Taleb, Nassim Nicholas 2019. Oma nahk mängus. Tallinn: Äripäev. Taleb, Nassim Nicholas 2019. Antihabras. Tallinn: EKSA. Taleb, Nassim Nicholas 2021. Prokrustese säng. Tallinn: Kirjastus Postimees
Iseseisvuspäev (romaan)

"Iseseisvuspäev" on Kaur Kenderi 1998. aastal ilmunud romaan kauboikapitalismi brutaalsest pahupoolest. 1998. aastal hindas Eesti Kultuurkapital romaani kirjanduse aastapreemia vääriliseks, millega kaasnes preemia 15 000 krooni. "Iseseisvuspäev" on tõlgitud soome (2001) ja vene keelde (2003). Raamatust on mitu kordustrükki (2001, 2007, 2009, 2011), kusjuures 2009. aastal ilmunud trükk oli osa Eesti Päevalehe sarjast "Eesti lugu". Eesti Kultuurikapitali veebilehekülg (kulka.ee).
Iljušin Il-62

Iljušin Il-62 (vene keeles Ильюшин Ил-62; NATO koodnimi Classic) on Nõukogude Liidus loodud neljamootoriline reaktiivreisilennuk. Il-62 esmalend toimus 1963. aastal ning liinilendudele võeti lennuk 1967. aastal. Kuni 1990. aastate alguseni oli Il-62 ainus Nõukogude Liidu pikamaaliinide reisilennuk. Baasmudeli Il-62 täiustatud versioon oli Il-62M ja tugevdatud tiivaga variant Il-62MK. Viimane Il-62M ehitati 1993. aastal. Il-62 lendas enamiku sotsialismimaade reisilennufirmade liinidel ning teistes nii-öelda sõbralikes riikides nagu Kuuba, Egiptus ja Mosambiik. Lennufirma LOT ja CSA lennukid Il-62 lendasid isegi Euroopa liinidel, kui oli vaja suure mahutavusega reisilennukit. Praegu on käigus veel ainult mõni Il-62, modernsem Il-62M lendab veel mitmes lennufirmas: Aeroflot, Cubana de Aviación, Domodedovo Airlines ja Khabarovsk Air Enterprise.
Jean-Baptiste Gobel

Jean-Baptiste Gobel (1. september 1727 Thann – 13. aprill 1794 Pariis) oli Prantsusmaa vaimulik ja poliitik. Ordineeriti preestriks 1750, jesuiit, 1771–1782 Lydda titulaarpiiskop. 1789 valiti Generaalstaatide liikmeks vaimulikkonna esindajana. Valitud Pariisi konstitutsiooniliseks peapiiskopiks ja pühitseti ametisse 27. märtsil 1791. Loobus ametist 7. novembril 1793, arreteeriti Jacques Héberti kaasosalisena, mõisteti süüdi ateismis ja giljotineeriti.
Iranuni keel

Iranuni keel on austroneesia keel, mida räägivad iranunid Filipiinidel Mindanao saarel. Seda räägib umbes 241 000 inimest. Iranuni keel kuulub Lõuna-Filipiini keelte Danao rühma. https://www.ethnologue.com/language/ilp
Steven Vanackere

Steven Vanackere (sündinud 4. veebruaril 1964 Wevelgemis) on Belgia poliitik, ta kuulub flaami kristlik-demokraatlikku erakonda Christen-Democratisch en Vlaams. Ta oli aastatel 2009–2011 Belgia välisminister. Aastatel 2011–2013 oli ta Belgia rahandusminister. Ta sündis aastal 1964 Wevelgemis. Ta õppis flaamikeelses Leuveni katoliiklikus ülikoolis õigusteadust ja sai aastal 1987 õigusteaduse magistri kraadi. Aasta hiljem sai ta samast ülikoolist majandusteaduse magistri kraadi. Ta oli 25. novembrist 2009 kuni 6. detsembrini 2011 Belgia välisminister. 6. detsembrist 2011 kuni 5. märtsini 2013 Belgia rahandusminister.
Ihor Smeško

Igor Petrovõtš Smeško (ukraina keeles Ігор Петрович Смешко; sündinud 17. augustil 1955 Hrõstõnivkas Tšerkassõ oblastis Ukraina NSV-s) on Ukraina poliitik ja tehnikateadlane, tehnikadoktor (1992), professor (1992), kindralpolkovnik (2004), erakorraline ja täievoliline suursaadik (2004). Semaško lõpetas 1977. aastal kuldmedaliga Kirovi-nimelise Kiievi Kõrgema Seniitraketi-insenerikooli raadiotehnikainsenerina, seejärel samas 1982. aastal adjunktuuri ja 1991. aastal Vassilevski-nimelise Maavägede Õhutõrjekaitse Sõjaväeakadeemia doktorantuuri. 2002. aastal sai ta Tarass Ševtšenko nimelisest Kiievi Rahvusülikoolist õigusteaduse erialal juristi diplomi. Täiendas end 1996. aastal Harvardi Ülikooli John F. Kennedy School of Governmentis riikliku julgeoleku valdkonnas. Kaitses 1982. aastal tehnikateaduste kandidaadi väitekirja juhitavate rakettide juhtimissüsteemide alal ja sai 1992. aastal tehnikadoktori kraadi sõjaküberneetika alal. Oli aastatel 1997–2000 Ukraina Kaitseministeeriumi Luure Peavalitsuse ülem ja 2003–2005 Ukraina Julgeolekuteenistuse (SBU) ülem. Pärast erruminekut 2005. aasta detsembris osaleb poliitikas. 2009. aastast juhib poliitilist parteid Jõud ja Au. 2014. aasta oktoobris määras president Petro Porošenko Smeško enda nõunikuks. Smeško kandideeris 2019. aasta Ukraina presidendivalimistel Ukraina presidendiks. Rahvusliku exit-poll'i andmetel (31. märts) sai Smeško 6,5% valijate häältest ja jäi selle tulemusega valimistel kuuendaks.[viide?] 2004 – Ukraina riiklik preemia teaduse ja tehnika valdkonnas Smeško valdab ukraina, vene, inglise, saksa ja prantsuse keelt. Игорь Смешко. Кто за ним стоит? Агент ЦРУ или Украинский Путин. YouTube, 15. veebruar 2019
Jonathan Huberdeau

Jonathan Huberdeau (sündinud 4. juunil 1993 Saint-Jérôme'is, Québeci provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Calgary Flames ründajana vasakäärel. Aastatel 2009–2012 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Saint John Sea Dogs. 2011. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i draft '​is kolmanda valikuna. NHL-is mängib ta alates hooajast 2012–13. Tal pälvis samal hooajal liiga parimale uustulnukale antava Calder Memorial Trophy. Panthersi meeskonnas mängis Huberdeau kokku kümme hooaega. Tema resultatiivseim oli neist viimane, 2021/22, mil ta lõi 30 väravat ja andis 85 väravasöötu ning liigas resultatiivsuselt kolme parima mängija sees. 2022. aasta juulis kaubeldi Calgary Flamesi, misjärel sõlmis ta klubiga kaheksa-aastase lepingu. NHL-i tähtede mängul on Huberdeau osalenud kaks korda (2020, 2022). Hooaegadel 2020/21 ja 2021/22 valiti ta NHL-i Second All-Star Team '​i. Huberdeau kuulus Kanada jäähokikoondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. TSN ca Staff (4. august 2022). "Flames sign Huberdeau to eight-year, $84 million contract - TSN.ca". TSN. Vaadatud 5. augustil 2022. Jonathan Huberdeau NHL.com lehel Profiil lehel hockeydb.com
Jack Eichel

Jack Robert Eichel (sündinud 28. oktoobril 1996 North Chelmsfordis, Massachusettsis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Vegas Golden Knights. Ta alustas jäähoki mängimist United States Hockey League'is. Hooajal 2014–15 mängis ta Bostoni Ülikooli meeskonnas. Samal hooajal pälvis ta parimale ülikooli mängijale antava Hobey Baker Award'i. Ta oli ajaloo teine uustulnuk, kes selle auhinna pälvis. 2015. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i draft '​is teise valikuna. Sabresi meeskonnas mängis ta aastatel 2015–2021 kuus hooaega. Debüüthooajal sai ta kirja 24+32 ning valiti uustulnukate sümboolsesse koosseisu (NHL All-Rookie Team). Tema kõige resultatiivseim hooaeg oli 2018–19 (28+54), kõige enam väravaid lõi ta hooajal 2019–20 (36 väravat). 2018., 2019. ja 2020. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul. Aastatel 2018–2021 oli ta Sabresi kapten. 2021. aasta novembris kaubeldi ta Eichel Sabresist Vegas Golden Knightsi. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta USA jäähokikoondisega pronksmedali. "Vegas Golden Knights Acquire Forward Jack Eichel from the Buffalo Sabres". NHL.com. 4.11.2021. Vaadatud 7.4.2022  Jack Eichel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Jack Eichel NHL.com lehel Jack Eichel hockeydb.com lehel
Vladimír Sobotka

Vladimír Sobotka (sündinud 2. juulil 1987 Třebíčis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Tšehhi kõrgliiga klubis Praha Sparta. Ta alustas klubikarjääri kodumaal Praha Slavias. 2005. aastal valis Boston Bruins ta NHL-i draft '​is 106. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta hooajal 2007–08. Bruinsi meeskonnas mängis ta NHL-is kokku kolmel hooajal. 2010. aasta juunis liitus ta St. Louis Bluesiga, kus mängis kuni 2014. aastal. Seejärel mängis ta kolm hooaega KHL-i klubis Omski Avangard. 2016. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul. Hooajal 2017–18 mängis ta Bluesis. 2018. aasta juulis liitus ta Buffalo Sabresiga. Hooaja 2020–21 alguses mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis Rapperswil-Jona Lakers. Seejärel liitus ta Praha Spartaga. Sobotka on osalenud Tšehhi jäähokikoondise koosseisus kolmedel maailmameistrivõistlustel ning 2014. aasta taliolümpiamängudel. Vladimír Sobotka NHL.com lehel Vladimír Sobotka hockeydb.com lehel
Pamma

Pamma on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Pamma mõis Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Saaremaa Piimaühistu

Saaremaa Piimaühistu on Saare maakonnas tegutsev piimandusettevõte. Ühistusse kuuluvad Saaremaa, Hiiumaa ja Muhumaa lehmapiimatootjad. Ühistu asutati 1996 nime all Saaremaa Liha- ja Piimaühistu[viide?]. Ühistusse kuulub 48 liiget (2015). Ühistule kuulub AS Saaremaa Piimatööstus. https://farmin.ee/liikmed/saaremaa/ (vaadatud 17.02.2019) Koduleht
Elavhõbealaldi

Elavhõbealaldi on alaldi, milles vahelduvvoolu muudab alalisvooluks elavhõbeventiil. Elavhõbeventiil on külmkatoodiga ioonseadis, mille katoodi ja anoodi vahelises elavhõbedaauru keskkonnas tekitatud elektrikaar juhib voolu ainult ühes suunas. Mitmefaasilise alaldi ventiilil on vastavalt mitu anoodi. Elektrikaare süütamise ja säilitamise viisi järgi liigitatakse elavhõbeventiilid ekstsitronideks ja ignitronideks. Ekstsitronis püsib elektrone emiteeriv (väljutav) katoodtäpp elavhõbedast katoodil abianoodide ja katoodide vahelise elektrikaare toimel. Ignitron on tüüritav (juhitav) ventiil, mille katoodi ja anoodi vahele tekitab perioodiliselt kaarleegi elavhõbedas asetsev pooljuhtmaterjalist süütur vooluimpulsside abil. Esimene elavhõbealaldi valmistati USAs 1902. aastal. Ignitron leiutati 1932. aastal. Elavhõbealaldeid võimsusega mõnest kilovatist kuni mitmesaja megavatini kasutati elektroenergeetikas kõrgepingelise vahelduvvoolu alaldamiseks kuni 1960. aastateni, siis hakati neid välja vahetama türistoralalditega. ENE, 2. köide, 1987 ja 3. köide, 1988.
Klüstron

Klüstron (kreeka k sõnadest klystēr 'loputaja' + elektron) on elektrovaakumseadis mikrolainete tekitamiseks ja võimendamiseks. Klüstronis tekib ja võimendub võnkumine rühmitatud elektronide kineetilise energia arvel. Sellise põhimõttelise lahenduse avaldas saksa füüsik Oskar Heil 1935. aastal ja see realiseeriti Stanfordi ülikoolis Californias 1937. aastal. Kuumutatud katoodilt väljuvate elektronide voog suundub esimesse õõsresonaatorisse, kus seda moduleeritakse kõrgsagedusliku sisendsignaaliga, s.t kiirendatakse ja aeglustatakse perioodiliselt elektronide liikumiskiirust. Seejuures jõuavad kiiremad elektronid aeglasematele järele ja moodustuvad elektronipaketid, ehk teiste sõnadega, kiirusmodulatsioon muutub tihedusmodulatsiooniks. Niisugune modulatsioonimuutus toimub väljavabas triivruumis korduvalt ja tulemusena kujuneb kasvava amplituudiga ruumlaengulaine. Väljundresonaator, mille resonantsisagedus on sama mis sisendresonaatoril, paikneb selle laine maksimumis. Selles õõsresonaatoris muundub ja võimendub elektronide liikumisenergia resonaatori mõõtmetega määratud elektromagnetvõnkumiseks, mis suunatakse seadisest välja mikrolainete kujul. Tegelikult kasutatud klüstronites on vaadeldud kahe õõsresonaatori vahel veel mitu resonaatorit, et saada väljundis tarviliku võimsusega kõrgsagedusenergiat. Klüstronite võimsus on enamasti kuni 500 kW ja nad on olnud kasutusel peamiselt raadiosaatjates, samuti raadiolokatsioonis ja meditsiinitehnikas. Mitme resonaatoriga klüstroni kõrval on tuntud ka refleksklüstron, millel on ainult üks resonaator. Selles suunab peegeldi elektronide paketid tagasi sisendresonaatorisse. Resonaatorit vastassuunas läbides annavad elektronid osa oma kineetilisest energiast kõrgsageduslikule elektriväljale. Niisuguste klüstronitega tekitatakse mitme gigahertsini ulatuva sagedusega elektrivõnkumisi. Kulglainelamp ENE 4. köide, 1989 Kristjan Pilt, Kalju Meigaste. Mikrolaine- ja optiline tehnika. TTÜ kirjastus, 2012. (Klüstron lk 79)
Pammana

Pammana on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Pammana poolsaare (Pammerort) põhjatipus. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Seal on Pammana nina. Küla alla arvatakse ka Pihlalaid. Pammana on Saaremaa saare kõige põhjapoolsem küla. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.