laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Astmeline polümerisatsioon

Astmeliseks polümerisatsiooniks nimetatakse polümeeri tekkimist monomeeri molekulide funktsionaalsete rühmade reaktsioonis osalemise kaudu. Astmelise polümerisatsiooni korral tekivad stabiilsed vaheühendid reas monomeer→dimeer→trimeer→...oligomeer→...polümeer. Erinevalt ahelpolümerisatsioonist ei teki siin aktiivseid intermediaate nagu radikaalid või ioonid. Astmelise polümerisatsiooni mehhanism esineb polükondensatsioonireaktsioonide korral. Kui monomeeri molekulis on enam kui kaks funktsionaalrühma, siis on tõenäoline hargnenud struktuuride ja võrkstruktuuridega polümeeride teke. Astmelise polümerisatsiooni teel sünteesitakse näiteks polüuretaane; reaktsioon viiakse läbi kõrgendatud temperatuuril happeliste katalüsaatorite osalusel. Polüuretaani süntees dioolist ja diisotsüanaadist: HO—R1—OH + nO=C=N—R2—N=C=O → HO(—R1—O—OC—NH—R2)n—N=C=O Polümerisatsioon - selles artiklis on toodud astmelise ja ahelpolümerisatsiooni võrdlus Polükondensatsioon Polümeer Dendrimeer
Favorite Girl

"Favorite Girl" on Justin Bieberi 2009. aasta singel.
Love Me

"Love Me" on Justin Bieberi singel. See avaldati 26. oktoobril 2009. Laul sisaldub Justin Bieberi plaadil "My World".
Georg Friedrich Harten

Georg Friedrich Harten (30. september/11. oktoober 1758 Riia – 24. november/6. detsember 1834 Mustjala) oli Eesti vaimulik. Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest. Ta lõpetas Riias lütseumi. Usuteadust õppis ta aastatel (immatrikuleeriti 12. septembril 1777) 1777–1780 Jena Ülikoolis. Töötas aastatel 1780–1786 koduõpetajana Eestis. Ordineeriti 1. aprillil/12. aprillil 1786 õpetajaks. Oli aastatel 1786–1834 Mustjala Anna koguduse õpetaja. Lisaks oli ta veel aastast 1815 Saaremaa konsistooriumi assessor. Ta oli abielus Johanna Feliciusega, abikaasa isa Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Abikaasa vend Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Abikaasa vanaisa Johann Heinrich Jürgens oli Pöide Maarja koguduse õpetaja, abikaasa õemees Benedict Witte oli Ambla Maarja koguduse õpetaja. Nende vanem poeg Hermann oli Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja (aadeldati 1840. aastal), noorem poeg Carl Eduard Harten oli Vigala Maarja koguduse õpetaja. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007 Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Moritz von Harten

Eduard Moritz von Harten (18/30. aprill 1829 Kaarma kirikumõis – 1/13. juuli 1894) oli Saaremaa arst (Dr. med.). 9/21. detsembril 1866 immatrikuleeriti ta Saaremaa rüütelkonda. Ta oli abielus Loide von Rehekampffiga, nende pojale Oskar von Hartenile kuulus Mullutu mõis. Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealogilisest käsiraamatust [1]
Martin Melioranski

Martin Melioranski (sündinud 29. detsembril 1971 Tallinnas) on eesti arhitekt. Põhihariduse omandas Martin Melioranski Tallinna 27. 8-klassilises koolis aastal 1987 ning keskhariduse Tallinna 1. Keskkoolis 1990. aastal. Lõpetas Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonna 1995. aastal, 1999. aastal sai arhitektuurimagistri kraadi Eesti Kunstiakadeemiast. 1999–2001 õppis Columbia Ülikoolis Ameerika Ühendriikides ja sai M.Sc.A.A.D. (Master of Science in Advanced Architectural Design) kraadi. Aastatel 1994–1995 töötas Arhitektuuribüroos Kuup ja 1998–1999 Rein Murula Arhitektuuribüroos. Aastatel 1999–2000 ja 2002–2003 töötas ta arhitektuuribüroos Alver Trummal Arhitektid OÜ. Alates 2004. aastast tegutseb vabakutselise arhitektina. Martin Melioranski on Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonna õppejõud ning Eesti Kunstiakadeemia 3D Labori juhataja. Mare Milleri notaribüroo sisekujundus, 1997 (kaasautor Erki Tammleht) Vanspo Service büroohoone Tallinnas, 2001 (Alver Trummal Arhitektid) City Plaza büroohoone Tallinnas, 2004 (Alver Trummal Arhitektid) Logi tänav 8 ja 10 detailplaneering ja arhitektuurne projekt, 2008 (kaasautorid Martin Aunin, Marti Kahu, Ingmar Melioranski) Järve tänav 4, 6, 6A, 8 kõrghoonete arhitektuurne projekt, 2008 (kaasautorid Martin Aunin, Marti Kahu, Ingmar Melioranski) Hotell Jõhvis, 2009 (kaasautorid Martin Aunin, Marti Kahu) Järvevana tee ja Pärnu mnt. vahelise ala arhitektuurivõistlus, 2002 (Alver Trummal Arhitektid); ostupreemia Rotermanni kvartali arhitektuurivõistlus, 2005 (kaasautor Martin Aunin) Liivalaia 46 büroohoone konkursiprojekt, 2006 (kaasautorid Martin Aunin, Ingmar Melioranski) Rahandus- ning majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi hoone konkurss, 2007 (kaasautorid Martin Aunin, Marti Kahu); 1. preemia Lembitu tänav 2 ja 4 kutsutud arhitektuurivõistlus, 2008 (kaasautorid Martin Aunin, Marti Kahu); 1. preemia Eesti Kunstiakadeemia õppejõud Andres Kurg: "Postsotsialismist vaatemängulinna. Büroo- ja ärihooned City Plaza ning Rävala 4 Tallinnas" MAJA, 1-2007 Kalle Komissarov: "Rotermanni saaga" MAJA, 2-2005 "Arhitektuuri- ja disainigaleriis avatakse näitus «Füüsilise tagasitulek»" Martin Melioranski: "Masinad, mis prindivad mudeleid" Eesti Ekspress, 17. mai 2007
Nõgeselised

Nõgeselised (Urticaceae) on taimesugukond roosilaadsete seltsist. Nõgeseliste sugukonda kuulub nii põõsaid, ronitaimi, rohttaimi kui ka mõned puud. Lehed on reeglina lihtlehed ning paljudel taimedel esinevad kõrvekarvad. Õied on ühesoolised ning levikuviisidest on kõige levinum tuultolmlemine. Traditsiooniliselt on sugukond paigutatud nõgeselaadsete seltsi, kuid uuemad süsteemid, APG II ja APG III, liigitavad nõgeselised roosilaadsete seltsi. Nõgeseliste sugukonda kuulub umbes 2600 liiki, mis on erinevate süstemaatikate järgi jagatud 54-79 perekonnaks. Suurimad perekonnad on piilea (Pilea) (500 kuni 715 liiki), Elatostema (300 liiki), nõges (Urtica) (80 liiki) ja tsekroopia (Cecropia) (75 liiki). Nõgeseliste sugukonna esindajaid leiab kõikjal, välja arvatud polaaraladel. Aboriella Achudemia Archiboehmeria Astrothalamus Australina Boehmeria – bömeeria Cecropia – tsekroopia Chamabainia Coussapoa Cypholophus Debregeasia Dendrocnide – nõgespuu Didymodoxa Discocnide Droguetia Elatostema Forsskaolea Gesnouinia Gibbsia Girardinia Laportea – laportea Lecanthus Leucosyke Maoutia Meniscogyne Metatrophis Myriocarpa Nanocnide Neodistemon Neraudia Nothocnide Obetia Oreocnide Parietaria – juudinõges Pellionia Petelotiella Phenax Pilea Pipturus Pouzolzia Procris Rousselia Sarcochlamys Sarcopilea Soleirolia Touchardia Urera Urtica – nõges
Urmas Lõoke

Urmas Lõoke (sündinud 12. novembril 1950 Tartus) on eesti arhitekt. Keskhariduse omandas Urmas Lõoke Tartu 8. Keskkoolis, seejärel õppis aasta Tallinna Polütehnilises Instituudis ehitusteaduskonnas. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1970–1975. Aastatel 1975–1977 töötas ta projekteerimisinstituut EKE Projektis ning aastatel 1977–1991 Eesti NSV Aiandusministeeriumi Konstrueerimise ja Tehnoloogia Büroos. Alates 1991. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Urmas Lõokese Arhitektuuribüroo OÜ. Urmas Lõoke on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1979. aastast. Urmas Lõokese tuntumad tööd on Transgroup Invest büroohoone Tallinnas ja Eesti Raudtee peamaja Tallinnas Toompuiesteel. Neid iseloomustab väljapeetud materjalikasutus ja lihtne geomeetriline vormikeel. EMT Tehnokeskuse büroohoone Tallinnas Peterburi tee 62 a Pääste- ja politseihoone Tapal Pikk 3 Transgroup Investi büroohoone ja parkimismaja Tallinnas Jõe 4a Eesti Raudtee peahoone Tallinnas Toompuiestee 35 Lasnamäe Ärimaja büroohoone Tallinnas Osmussaare 10 Eramud Keila-Joal Keila vallas Näkineiu tee 25 ja 27 Arco Vara büroohoone Tallinnas Laeva tänav 2. Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Urmas Lõoke Urmas Lõokese Arhitektuuribüroo OÜ, töötajad Urmas Lõokese Arhitektuuribüroo OÜ, töid
Indrek Peil

Indrek Peil (sündinud 18. märtsil 1973 Tallinnas) on eesti arhitekt. Ta õppis aastatel 1988–1991 Tallinna Nõmme Gümnaasiumis. Arhitektihariduse omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1992–1998. Aastatel 1998–2001 oli ta vabaarhitekt ning töötas EKA Linnaplaneerimise Labori OÜ-s. Alates 2001. aastast töötab ta koos Siiri Vallneri ja Tomomi Hayashiga asutatud arhitektuuribüroos HEAD Arhitektide OÜ. Lisaks on ta tihedalt koostööd teinud arhitektuuribüroo OÜ Kavakavaga. Peili tuntumad tööd on Okupatsioonide Muuseum Tallinnas, Villa Lokaator Paldiskis ja Lotte lasteaed Tartus. Alates 2000. aastast on tal olnud edu mitmel arhitektuurivõistlusel. Okupatsioonide muuseum, Toompea 6 Tallinnas, 2003 (kaasautor Siiri Vallner, Tomomi Hayashi) Elamu Tiskres, Rannamõisa tee 44c, Tallinnas, 2006 (kaasautor Siiri Vallner) Kopli pargi mälestustähis, 2006 (kaasautor Siiri Vallner) Eramu Lokaator Paldiskis, 2007 (kaasautor Siiri Vallner) Lotte lasteaed, Ida 8 Tartus, 2008 (kaasautor Siiri Vallner) Tallinna Kultuurikatla arhitektuurne kontseptsioon, 2009 (kaasautor Siiri Vallner); 1. preemia Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia loomeinkubaatori ja lavakunstide õppehoone, 2008 (kaasautorid Siiri Vallner, Heidi Urb, Helina Lass ja Sten-Mark Mändmaa); 1. preemia Eesti Vabaõhumuuseumi külastuskeskus, 2007 (kaasautor Siiri Vallner); 1. preemia Tartu Ülikooli Narva Kolledž, 2005 (kaasautorid Siiri Vallner ja Katrin Koov); 1. preemia Okupatsioonide Muuseum, 2001 (kaasautor Siiri Vallner); 1. preemia Tartu Lillemäe loodusmaja, 2000 (kaasautor Siiri Vallner); 1. preemia Tartu Ülikooli Raatuse tn ühiselamu, 2000 (kaasautor Jüri Pilliroog) 2. preemia Eramu 2006-2007, villa Lokaator 2008 – Eesti Betoonehitis (Lotte lasteaed) 2009 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Siiri Vallneriga, Lotte lasteaed) 2013 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Katrin Koovi, Siiri Vallneri ja Hannes Praksiga; Tartu Ülikooli Narva Kolledži uue hoone arhitektuurne lahendus ja sisekujundus) 2013 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (koos Katrin Koovi, Siiri Vallneri ja Hannes Praksiga; Tartu Ülikooli Narva Kolledži eest – suur sümbolväärtusega hoone, mille tugev arhitektuurne kontseptsioon on leidnud edasiarenduse kvaliteetses ehituslikus teostuses ja silmapaistvas sisearhitektuuris) Okupatsioonide muuseum Villa Lokaator[alaline kõdulink] Indrek Peil, Siiri Vallner "Okupatsioonimuuseum Tallinnas Toompea tn. 8" MAJA, 3-2003 Mart Kalm "Museum of Occupations, Tallinn" Kaja Pae "Määramatus koes. Lotte lasteaed Tartu Hiinalinnas" MAJA, 3-2008 Desingers, Indrek Peil
Jalgpallisaapad

Jalgpallisaapad (ka putsad või puutsad) on jalanõud, mida kasutatakse jalgpalli mängides.
Biosüsteem

Biosüsteem ehk bioloogiline süsteem on iseuuenev isereguleeruv süsteem, mida saab vaadelda raku, organismi, koosluse, ökosüsteemi vm tasemel. Kõik biosüsteemid vajavad väliseid energiaallikaid. Organismilistel süsteemidel alati ka ainevahetus. Organismilised biosüsteemid on seega avatud süsteemid. Ökosüsteemid võivad olla ka suletud süsteemid – neil on tingimata energiavahetus ümbrusega, kuid ainevahetus ei ole tingimata vajalik. Näiteks biosfäär on ligilähedaselt suletud süsteem. Mõned biosüsteemid on ümbrusest piiritletud membraani, kesta või nahaga – näiteks kõigil rakkudel on rakumembraan, taimerakkudel on lisaks rakukest; paljude hulkraksete organismide keha katab nahk. Ökoloogialeksikon. (1992)./ koost. Masing, V. Eesti Entsüklopeediakirjastus : Tallinn, lk 31.
Scrabble

Scrabble on 2–4 inimese lauamäng, kus tuleb tähtedest moodustada võimalikult palju sõnu. See on mõtlemist arendav mäng. Mängu alustab see, kes võitis eelmise mängu. Alustaja peab alustama sõna stardiruudust (ruut, mis on roosat värvi). Edasi tohib mäng ainult hargneda, st et uuest kohast sõna alustada ei tohi. Algmängijad võivad ka tähti teiste tähtede peale panna. Näide: Võib näiteks muuta sõna "rice" "nice"ks. Kui sõna tehtud, siis pead võtma tähti täiesti pimesi. Kasutades ära kõik puldil olevad 8 tähte, saad ühe lisapunkti. Tabelipidajal on aga vaja paberit ja pliiatsit. Võidab see, kes tegi kõige rohkem sõnu. Tabelisse tuleb kirja panna iga tekkinud sõna. Kui aga sõna sisaldab veel ühte sõna (tuues näiteks nice) see sõna sisaldab ka sõna ice. Kui ka mõne sõna tegemisel tekib teine sõna, ka see tuleb paberile kirja panna ja muidugi õige mängija nime alla. Tänapäeval on välja antud ka eestikeelne Scrabble. Eesti tähestik
Allantois

Allantois ehk loote kusekott ehk kusekott on enamiku selgroogsete (sh vesikestaliste) üks embrüoväliste elundite lootekestadest. Kusekoti areng, anatoomia, morfoloogia ja histoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Loote kusekott pungub väljasopistisena loote tagasoolest. Allantois talitleb roomajate ja lindude embrüotel hingamiselundi ja kusereservuaarina. Imetajatel osaleb kusekott emakoogi komplekteerimisel. Allnatois on ajutine elund, v.a lootel paiknev osa – sellest kujuneb imetajatel ja osadel roomajatel kusepõis (näiteks madudel kusepõis puudub). amnion koorion "Meditsiinisõnastik" 30 - 31:2004. "Eesti Nõukogude Entsüklopeedia" 104:1968, 1.köide A-DYN
Akrosomaalreaktsioon

Akrosomaalreaktsioon on üks spermi munarakku tungimise etappidest. Spermi peas paikneva akrosoomi membraan liitub munaraku rebukestaga, mille järel vabanevad akrosoomi sees paiknevad hüdrolüütilised ensüümid. Akrosoomi ensüümid (näiteks akrosiin) on võimelised lagundama rebukesta. Imetajatel, sh inimesel on rebukestaks zona pellucida.
Indrek Peil (pedagoog)

Indrek Peil (sündinud 9. detsembril 1959 Rakveres) on eesti pedagoog. Ta on lõpetanud 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, tal on magistrikraad füüsikas. Ta õpetab Saaremaa Gümnaasiumis füüsikat. Oma tegevuse eest õpilasteaduse ja teaduse populariseerimisel Saaremaal pälvis ta 2013. aastal Eesti teaduse populariseerimise auhinna. Ta on IRLi liige. "Füüsika X klassile. I osa. Mehaanika", Koolibri, 1997 "Mehaanika: õpik gümnaasiumile", Maurus, 2012 Haridus- ja teadusministri käskkiri 2013. a konkursi tulemuste kinnitamise kohta Leo Kaagjärv, "Võimsuse õpetamisest koolifüüsikas"[alaline kõdulink], Õpetajate Leht, 16. jaanuar 2004 Sergo Selder, "Indrek Peil - riputab lisamaterjalid netti", Eesti Päevaleht, 25. september 2004 Margus Muld, Saaremaa õpetajad tutvustasid nööbi- ja lipsukogu, ERR, 21. veebruar 2007 Urmas Kiil, Ühisgümnaasiumi õpetajal valmis uus füüsikaõpik, Saarte Hääl, 2. märts 2012 Kaie Saar, Aasta õpetaja 2012 on Indrek Peil, Saarte Hääl, 19. september 2012
Ivar Ugi

Ivar Karl Ugi (9. september 1930 Kuressaare – 29. september 2005 München) oli Eestist pärit Saksamaa keemik, kelle uurimisvaldkond oli põhiliselt orgaaniline keemia. Tema järgi on nime saanud Ugi reaktsioon. Ugi põgenes perega 1941. aastal Eestist Saksamaale. Aastatel 1949–1951 õppis ta Tübingeni ülikoolis keemiat. 1954. aastal sai doktorikraadi loodusteaduste alal, kaitsnud doktoriväitekirja Müncheni ülikoolis, sealsamas ta 1960. aastal ka habiliteerus. Aastail 1962–1968 töötas ta ettevõttes Bayer, seejärel mõnda aega Los Angeleses Lõuna-California Ülikoolis. 1971. aastast töötas ta Müncheni Tehnikaülikoolis, 1999. aastast oli emeriitprofessor. 1987 – valitud Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1991 – valitud Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks 2002 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
Hard Candy (Madonna album)

"Hard Candy" on Madonna üheteistkümnes stuudioalbum, mis ilmus 25. aprillil 2008. «Candy Shop» 4:15 «4 Minutes» 4:03 «Give It 2 Me» 4:48 «Heartbeat» 4:03 «Miles Away» 4:48 «She’s Not Me» 6:05 «Incredible» 6:20 «Beat Goes On» 4:27 «Dance 2night» 5:03 «Spanish Lesson» 3:38 «Devil Wouldn’t Recognize You» 5:08 «Voices» 3:39
Väikepala

Väikepalad ehk miniatuurid on muusikas lühivormid. Väikepalade hulka kuuluvad: bagatell, (pisiasi) lühike ja lihtne(klaverile) ballaad, saatega vokaalteos, eepiline, jutustav barkarool, (paat, parv) sujuv meloodia ja lüüriline meeleolu 6/8 ja 12/8 etüüd, (õppimine,harjutus) mingi kindla mänguvõtte arendamine eksprompt, '(valmis, käepärast) hetke meeleolust sündinud pala marss, (sammumine) pika ajalooga pala rõhutab ühtsust 2/4 või 4/4 nokturn, (öine) lüürilne poeem, luuletus lüürilise karakteriga, vaba ülesehitusega instrumentaalpala polonees, (poola) piduliku iseloomuga Poola tants prelüüd, (eelmäng) oli varem kasutusel teoste eelmängudes skertso, (nali) sümfoonia üks osa võika iseseisev sõnadeta laul, fantaasia, lüüriline pala,
Mattias Agabus

Mattias Agabus (sündinud 14. septembril 1977) on eesti arhitekt. Keskhariduse omandas Mattias Agabus Tallinna Pelgulinna Keskkoolis aastatel 1983–1995 ning arhitektuurialase kõrghariduse Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1996–2001. Alates 2001. aastast töötab Mattias Agabus koos Eero Endjärve ja Illimar Truverkiga loodud arhitektuuribüroos Agabus, Endjärv & Truverk OÜ. Aastatel 2000–2001 töötas ta arhitektuuribüroos Arhitektuuriagentuur OÜ. Alates 2009. aastast on Mattias Agabus tegev ka arhitektuuribüroos Allianss Arhitektid OÜ. Mattias Agabuse tuntumad tööd on Viimsi Kool, Tallinna Ülikooli uus õppehoone, villa Otepääl ning Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu. Mattias Agabus on Eesti Arhitektide Liidu liige. Sompa tee kortermaja Pirital, 2003 (kaasautorid Eero Endjärv ja Illimar Truverk) villa Lõuna-Eestis, 2004 (kaasautorid Eero Endjärv ja Illimar Truverk) korterelamu Männiku tee 12, Tallinn, 2005 (kaasautorid Eero Endjärv, Raul Järg ja Illimar Truverk) korterelamu Kreutzwaldi tänav 10, Tallinn, 2005 (kaasautorid Eero Endjärv ja Illimar Truverk) Kõrgemäe korterelamu Viimsis, 2006 (kaasautorid Eero Endjärv, Raul Järg ja Illimar Truverkiga) Tallinna Ülikooli uus õppehoone, 2006 (kaasautorid Eero Endjärv, Illimar Truverk, Raul Järgi ja Priit Pent) Viimsi Kool, 2006 (kaasautorid Eero Endjärv, Illimar Truverk, Priit Pent ja Raul Järg) Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu, 2009 (kaasautorid Eero Endjärv ja Illimar Truverk) Tallinna sadamaala planeerimise ideekonkurss “Ränd”, 1999; 2. preemia Tallinna Pedagoogikaülikooli arhitektuuriline ideekonkurss, 2003; 1. preemia Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu, 2006, 1. preemia 2010 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Eero Endjärve, Priit Penti, Illimar Truverki, Kristi Lentsi ja Hanneloore Kääramehega; Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu hoone projekteerimine ja sisekujundus) Mattias Agabuse ema oli sisearhitekt Malle Agabuš ja isa riigikontrolli kontrolör Raivo Agabuš. Agabus, Endjärv & Truverk Arhitektid OÜ Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Mattias Agabus Urmas Oja: Kortervilla. Elamu Kreutzwaldi tn. 10 Tallinnas MAJA, 2-2005 Illimar Truverk, Raul Järg, Priit Pent: Päikeseratas - Viimsi uus keskkool MAJA, 3-2003 Tiina Kolk: Stiilne valge villa Otepää kaunil maastikul Eesti Ekspress, 2. oktoober 2006
Põhjapoolkera

Põhjapoolkera on ekvaatori tasapinnast põhja pool asuv osa Maast. Põhjapoolkera keskmistel ja kõrgematel laiustel asuvatel aladel on talve keskpunkt detsembris-jaanuaris. Lähistroopilise kliimavöötme kuivaperiood on samuti talvekuudel, vihmaperiood aga suvekuudel. Maa on periheelis ehk lähimas punktis Päikesele jaanuaris ehk põhjapoolkera talvel, seega on põhjapoolkera talved pisut soojemad kui lõunapoolkera talved samal laiusel. Seda reeglit siiski pimesi järgida ei saa, sest kliimale avaldab märksa suuremat mõju näiteks kaugus meredest ja ookeanidest. Põhja pool ekvaatorit elab valdav osa maailma rahvastikust. Selle põhjuseks on mandrite asend. Põhjapoolkera on mandrite ja merede suhe peaaegu võrdne, lõunapoolkeral on aga maismaa pindala väike võrreldes merede pindalaga. Põhjapoolkeral paistab Päike keskpäeval lõuna suunast. Mandritest asuvad täielikult põhjapoolkeral Euraasia ja Põhja-Ameerika ning osaliselt Aafrika ja Lõuna-Ameerika. Põhjapoolkera parasvöötmes asub ka Eesti.
Eero Endjärv

Eero Endjärv (sündinud 24. jaanuaril 1973 Tallinnas) on eesti arhitekt. Põhihariduse omandas Eero Endjärv Tallinna 17. Keskkoolis aastatel 1980–1988 ning keskhariduse Tallinna 43. Keskkoolis aastatel 1988–1991. Aastatel 1991–1995 õppis Eero Endjärv Tallinna Tehnikaülikoolis ehituse erialal (jäi lõpetamata). Kõrghariduse arhitektuuri erialal omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1995–2001. Aastatel 1994–1995 töötas Eero Endjärv Usesoft AS-is AutoCAD koolitajana. 1995–2001 töötas ta disainerina Hotel Olümpia/Reval Hotels juures ning Guvatrak AS-is. Alates 2001. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Agabus, Endjärv & Truverk OÜ. Eero Endjärve tuntumad tööd on elamu Otepääl, Tallinna Ülikooli uus hoone, Viimsi Kool ja Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu. Eero Endjärv on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 2006. aastast. Eramu Otepääl, 2004 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk) Eramu Sõrves, 2005 Weizenbergi 14 kortermaja rekonstruktsioon, 2002 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk) Kreutzwaldi 10 kortermaja rekonstruktsioon, 2003 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk) Sompa tee 29/31 kortermaja, 2003 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk) Viimsi Kool, 2006 (kaasautorid Mattias Agabus, Illimar Truverk, Priit Pent ja Raul Järg) Tallinna Ülikooli uus hoone, 2006 (kaasautorid Mattias Agabus, Illimar Truverk, Priit Pent ja Raul Järg) Tammeõue kortermajad, 2007 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk) Taludevahe kortermajad, 2007 Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu, 2009 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk) 2003 – Tallinna Pedagoogikaülikooli arhitektuuriline ideekonkurss; 1. preemia 2006 – Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu; 1. preemia 2010 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Priit Penti, Illimar Truverki, Mattias Agabuse, Kristi Lentsi ja Hannelore Kääramehega; Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu hoone projekteerimine ja sisekujundus) 2013 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Hannelore Kääramehega; Passion House moodulmaja - kvaliteetse disaini ja perspektiivika arendustegevuse oskusliku sidumise eest) Agabus, Endjärv & Truverk Arhitektid OÜ Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Eero Endjärv Urmas Oja: "Kortervilla. Elamu Kreutzwaldi tn. 10 Tallinnas" MAJA, 2-2005 Illimar Truverk, Raul Järg, Priit Pent: "Päikeseratas - Viimsi uus keskkool" MAJA, 3-2003 Tiina Kolk: "Stiilne valge villa Otepää kaunil maastikul" Eesti Ekspress, 2. oktoober 2006
Dendrimeer

Dendrimeerid on korrapärase hargnenud struktuuriga sfäärilised makromolekulid. Need koosnevad kihtidena korduvatest hargnenud elementaarlülidest ja sfääri pinnal on spetsiifilised lõpprühmad. Dendrimeeri molekulid sünteesitakse aste-astmelt, nii et igas järgnevas sünteesi etapis liidetakse üks järgnev hargnenud struktuuriga kiht (ehk generatsioon). Dendrimeerid on suhteliselt hiljuti (esimene publikatsioon: Vögtle 1978) kirjeldatud makromolekulaarsete ühendite klass. Nende ühendite sfäärilisest struktuurist tulenevad mitmed huvipakkuvad füüsikalised ja keemilised omadused. Astmeline polümerisatsioon Dendrimers (2,2-bis (methylol) Propionic Acid)