laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1. kromosoom

Inimese 1. kromosoom ehk kromosoom 1 on inimese suurim kromosoom. Nagu kõiki teisi autosoome ehk mittesugukromosoome, on inimesel ka 1. kromosoomi kaks eksemplari. Inimese 1. kromosoom sisaldab umbes 249 miljonit aluspaari ehk ligikaudu 8% kogu inimese DNA-st. 2006. aastal jõuti lõpule selle kromosoomi sekveneerimisega – see oli sel ajal ühtlasi viimane veel sekveneerimata kromosoom, mille järjestuse määramiseks oli 150-l USA ja Suurbritannia teadlasel kulunud 10 aastat. Juuni 2013 seisuga arvati, et selles kromosoomis on 4429 geeni, mille seas on ka 2056 valke-kodeerivat ja 1184 pseudogeeni. Üksiku nukleotiidi polümorfisme ehk SNP-sid on aga ligikaudu 740 000[viide?]. Selles kromosoomis paiknevate geenidega seostatakse umbes 890 haigust või haiguslikku seisundit, mille hulka kuuluvad ka kurtus, Alzheimeri tõbi, glaukoom, eesnäärme- ja rinnavähk ning porfüüria. TACSTD2 Chromosome Statistics VEGA, seisuga 23. juuni 2013 Gregory SG, Barlow KF, McLay KE, et al. (mai 2006). "The DNA sequence and biological annotation of human chromosome 1". Nature 441 (7091): 315–21. PMID. doi. "Järjestati inimese genoomi viimane kromosoom" arst.ee, 2006 National Institutes of Health: "Chromosome 1" Genetics Home Reference "Final genome 'chapter' published" BBC NEWS, 18. mai 2006 Murphy WJ, Fronicke L, O'Brien SJ, Stanyon R (2003). "The origin of human chromosome 1 and its homologs in placental mammals". Genome Res. 13 (8): 1880–8. DOI:10.1101/gr.1022303. PMC 403779. PMID 12869576.{{cite journal}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Schutte BC, Carpten JD, Forus A, Gregory SG, Horii A, White PS (2001). "Report and abstracts of the sixth international workshop on human chromosome 1 mapping 2000. Iowa City, Iowa, USA. 30 September-3 October 2000". Cytogenet Cell Genet. 92 (1–2): 23–41. PMID 11306795.{{cite journal}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Kõrgkihtpilved

Kõrgkihtpilved (ladina keeles Altostratus, lühend As) on keskmiste pilvede klassi kuuluv pilvede põhiliik. Pilved tekivad kõrgusevahemikus 3–5 km. Pilvekihi paksus on tavaliselt 1 km, harvem kuni 2 km. Kõrgkihtpilved moodustavad taevas ühtlase valkja, halli või sinaka värvusega pilvkatte, mis võib kohati olla pisut kiulise ehitusega ja nõrgalt laineline. Päikese ja Kuu jaoks on nad poolläbipaistvad nagu mattklaas, aga kui pilved on väga tihedad, on nende asukohal nähtav heledam laik pilvede pinnal. Varjud tavaliselt puuduvad. Kõrgkihtpilved tekivad kiudkihtpilvede tihenemisel ja hiljem muutuvad kihtsajupilvedeks. Nad koosnevad vihmapiiskade, lumehelveste ja jääkristallide segust. Sademeid tavaliselt ei anna ja optilisi nähtusi tavaliselt ei kaasne. Külmal poolaastal võib sadada nõrka vihma või lund. Udutaolised kõrgkihtpilved (Altostratus nebulosus – As neb) Lainelised kõrgkihtpilved (Altostratus undulatus – As und) Läbipaistvad kõrgkihtpilved (Altostratus translucidus – As trans) Läbipaistmatud kõrgkihtpilved (Altostratus opacus – As op) Altostratus praecipitans – As pr Kõrgkihtpilved, päike ja suured rünkpilved Päikeseloojang Ukrainas Harkivis Kõrgkihtpilved Kiudpilved ja Altostratus undulatus M. Jürissaar. Kõrgkiht-pilved J.Kamenik. II klass: keskmised pilved. Altostratus – kõrgkihtpilved
2. kromosoom

Inimese 2. kromosoom ehk kromosoom 2 on inimese suuruselt teine kromosoom. Nagu kõiki teisi autosoome ehk mittesugukromosoome, on inimesel ka seda kaks koopiat. Inimese 2. kromosoom sisaldab umbes 243 miljonit aluspaari ehk ligikaudu 8% kogu inimese DNA-st. Geene on leitud 3075, mille hulgast 1223 kodeerivad valke ja 918 on pseudogeenid. Selle kromosoomi sekveneerimisega saadi ühele poole 2005. aastal. Seoseid on leitud 2. kromosoomis paiknevate geenide ja selliste haiguste vahel nagu Alporti sündroom, Alströmi sündroom, amüotroofiline lateraalskleroos, bronhiaalne hüpertoonia, Ehlersi-Danlos' sündroom, esmane hüperoksaluuria, fibrodysplasia ossificans progressiva, harlequin ichthyosis, kaasasündinud hüpotüroidism, LCHAD puudulikkus, MODY diabeet ja Waardenburgi sündroom. Viimase aja uuringud on andnud vihjeid selle kohta, et 2. kromosoom võib mängida olulist rolli inimese intelligentsuses. Kõik inimlased peale inimese enda omavad 24 paari kromosoome (inimestel on neid 23 paari). Seda uurides on jõutud järeldusele, et inimese 2. kromosoom on tekkinud kahe kromosoomi üksteise otsa liitumisel. Seda tõendab: Inimese 2. kromosoomi vastavus inimahvide kahele kromosoomile. Inimese lähimal sugulasel šimpansi on peaaegu identne DNA järjestus inimese 2. kromosoomi DNA-le, kuid see paikneb kahes erinevas kromosoomis. Sama kehtib ka gorillade ja orangutanidega. Jäänuktsentromeeri olemasolu. Kui normaalselt on kromosoomil ainult üks tsentromeer, siis 2. kromosoomist on leitud ka teise tsentromeeri jäänuseid. Jäänuktelomeeride olemasolu. Kui tavaliselt esinevad telomeerid ainult kromosoomi otstes, siis 2. kromosoomi keskel leidub samuti telomeerseid järjestusi. Chromosome Statistics VEGA, seisuga 8. mai 2010 Hillier; et al. (2005). "Generation and annotation of the DNA sequences of human chromosomes 2 and 4". Nature. 434 (7034): 724–31. DOI:10.1038/nature03466. PMID 15815621. {{cite journal}}: et al.-i üleliigne kasutus kohas: |author= (juhend) "A Linkage Study of Academic Skills Defined by the Queensland Core Skills Test" Alec MacAndrew: "Human Chromosome 2 is a fusion of two ancestral chromosomes" Evidence of Common Ancestry: Human Chromosome 2 (video, 2007) Yunis and Prakash (1982). "The origin of man: a chromosomal pictorial legacy". Science. 215: 1525–1530. DOI:10.1126/science.7063861. PMID 7063861. "Human and Ape Chromosomes". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. september 2017. Vaadatud 8. mail 2010. Avarello; et al. (1992). "Evidence for an ancestral alphoid domain on the long arm of human chromosome 2". Human Genetics. 89: 247–9. DOI:10.1007/BF00217134. PMID 1587535. {{cite journal}}: et al.-i üleliigne kasutus kohas: |author= (juhend) IJdo; et al. (1991). "Origin of human chromosome 2: an ancestral telomere-telomere fusion". Proceedings of the National Academy of Sciences. 88: 9051–5. DOI:10.1073/pnas.88.20.9051. PMID 1924367. {{cite journal}}: et al.-i üleliigne kasutus kohas: |author= (juhend) National Institutes of Health: "Chromosome 2" Genetics Home Reference
Paleoökoloogia

Paleoökoloogia on paleontoloogia haru, mis uurib geoloogilise mineviku organismide eluviise ja tingimusi, organismide ja keskkonna vahelisi seoseid ja nende muutusi elu arengu käigus Maal. Geoloogilist minevikku rekonstrueeritakse eelkõige kivististe abil. Paleoökoloogia rajaja on vene paleontoloog Vladimir Kovalevski. Paleogeograafia 26. november 2019 12:48, Paleoökoloogid "rändasid" Saaremaa allikasoos ajas tagasi 9200 aastat, err.ee
Roo

Roo (suurtähena Ρ, väiketähena ρ, vanakreeka ῥῶ, uuskreeka ρω) on kreeka tähestiku 17. täht. Roo väärtus kreeka numbrina on 100. Täht on tuletatud foiniikia tähestiku tähest /reš/. Roost pärineb ladina tähestiku täht R ja kirillitsa täht Р. Rood kasutatakse tänapäeval teaduses sümbolina paljudes tähendustes: füüsikas tiheduse sümbolina füüsikas eritakistuse sümbolina
Vladimir Kovalevski

Vladimir Kovalevski (vene keeles Владимир Онуфриевич Ковалевский; 14. august (2. august vkj) 1842 Daugavpils – 27. aprill (15. aprill vkj) 1883 Moskva) oli vene revolutsionäär ja paleontoloog-evolutsionist, paleoökoloogia rajaja. Osales lühikest aega Pariisi Kommuuni tegevuses. Ta kaitses doktoriväitekirja Saksamaal Jena ülikoolis. 1881. aastast oli Moskva ülikooli dotsent. Lõpetas elu enesetapuga. Ta oli zooloog Aleksandr Kovalevski vend ja matemaatik Sofja Kovalevskaja abikaasa.
3. kromosoom

Inimese 3. kromosoom ehk kromosoom 3 on inimese suuruselt kolmas kromosoom. Nagu kõiki teisi autosoome ehk mittesugukromosoome, on inimesel ka seda kaks koopiat. Inimese 3. kromosoom sisaldab umbes 198 miljonit aluspaari ehk ligikaudu 6,5% kogu inimese DNA-st. Geene on leitud 2570, mille hulgast 1070 kodeerivad valke ja 763 on pseudogeenid. On leitud seoseid 3. kromosoomis paiknevate geenide ja selliste haiguste vahel nagu alkaptonuuria, autism, atransferrineemia, biotinidaasi puudulikkus, Brugada sündroom, diabeet, dystrophia myotonica, essentsiaalne treemor, Hailey-Hailey haigus, katarakt, kurtus, lühikasv, lümfoom, Moyamoya haigus, munasarjavähk, Möbiuse sündroom, nüktaloopia, pika QT sündroom, porüüria, proteiin S puudulikkus, pärilik motoorne ja sensoorne neuropaatia, Romano-Wardi sündroom, sahharoositalumatus, septo-optiline düsplaasia, spinotserebellaarataksia, Usheri sündroom, von Hippeli – Lindau sündroom, vastuvõtlikkus/vastupanu HIV-le ja Waardenburgi sündroom. S-valk Chromosome Statistics VEGA (seisuga 8. mai 2010) National Institutes of Health: "Chromosome 3" Genetics Home Reference
General Carrera

General Carrera provints on provints Tšiilis General Carrera järv ehk Buenos Airese järv on järv Tšiili ja Argentina piiril
2000. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis

11. Euroopa meistrivõistluste jalgpalli finaalturniir peeti 10. juunist 2. juulini 2000 ja esimest korda jalgpalliajaloos korraldasid EM-i finaalturniiri kaks riiki ühiselt – Holland ja Belgia. Türgi v Portugal Itaalia v Rumeenia Holland v Jugoslaavia Hispaania v Prantsusmaa Portugal v Prantsusmaa Itaalia v Holland Prantsusmaa v Itaalia 2,74 väravat keskmiselt ühe mängu kohta.
Ain Vagula

Ain Vagula (30. august 1965 – 18. jaanuar 2010) oli Eesti ettevõtja ja vaba tarkvara tõlkija. Ta oli OpenOffice.orgi, Qcadi ja Gnumerici eestindamise eestvedaja ning osales ka Firefoxi, Thunderbirdi ja KDE eestindamisel. Päring www.kalmistud.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Järelehüüe linux.ee lehel
Kontraktsioon

Kontraktsiooniks nimetatakse keeleajaloos sõnatüve lühenemist ehk sõna silpide arvu vähenemist - näiteks: *kastek+et > (*kasteɣet > kasteet >) kasted.
Sisekadu

Sisekadu ehk sünkoop on keele ajaloos toimunud hääliku kadumine sõna seest. Näiteks: *laula+ma+hen > ( laulamaan / laulamaie > ) laulma. lõpukadu (apokoop)
Andreas von Steinberg

Andreas von Steinberg oli Liivi ordu maamarssal aastatel 1354–1375. Andrease täpne päritolu pole teada, sest Steinbergi-nimelisi suguvõsasid on mitu. Kõige tõenäolisem on, et ta pärines Hildesheimi lähedalt. Tema orduga liitumise aeg pole teada, kuid esimest korda on teda mainitud seoses 1343. aastal Paides toimunud ordukäsknike kohtumisega, kus ta osales veel tavalise rüütelvennana. Aastatel 1347–1349 oli ta Vindavi komtuur. Seejärel viie aasta kohta temast teated puuduvad, misjärel temast sai aga maamarssal, kellena ta tegutses koguni 21 aastat. Teda ületab ametiaja pikkuse poolest vaid Wolter von Plettenbergi ajal samal positsioonil 27 aastat olnud Johann von dem Broele. Vastavalt Hermann von Wartberge kroonikale osales Steinberg eriti aastatel 1369–1375 ka sõjategevuses. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 837 (lk 617–619).
Jaatav kõneliik

Jaatav kõneliik ehk afirmatiiv on kõneliik, mis väljendab öeldisega kirjeldatava tegevuse jaatust. Nt: Isa sõitis laupäeval tööle. Ta olevat eile abiellunud. Tahaks puhata, aga vaja on hoopis tööd teha. Tänaval lauldakse, aga kusagil peetakse matuseid. Lause jaatava sisu märkimiseks ei kasutata tavaliselt spetsiaalseid vormivahendeid, ja kui need esinevad, siis väljaspool öeldist. Jaatust märkivad rõhumäärsõnad võivad esineda üksnes vastuses küsimusele, nt: Kas sa tahad minuga kinno tulla? - Jah, tahan küll. Iseseisvas jaatavas väitlauses on öeldis harilikult lauses teisel kohal (vt V-2 sõnajärg), teemana esitatava lause moodustaja järel. Nt: Seeni korjates sattus Lembit muistse linnuse varemete juurde. eitav kõneliik Mati Erelt, Tiiu Erelt, Kristiina Ross. 2000. Eesti keele käsiraamat. Tallinn : Eesti Keele Sihtasutus, lk 372, 405. Eesti keele käsiraamat
Reisikiri

Reisikiri ehk reisikirjeldus on autori mälestus reisil toimunud sündmuste kohta, külastatud maade, kultuuri, rahva ja eluolude kirjeldus. (Tavaliselt autor kirjeldab ka oma emotsioone ja kogemusi).
Peter Mandelson

Peter Benjamin Mandelson, parun Mandelson (sündinud 21. oktoobril 1953 Londonis) on leiboristist Briti poliitik. Peter Mandelson oli 2009. aastast kuni 2010. aasta maini Gordon Browni valitsuse esimene riigisekretär, riiginõukogu lordpresident ja kaubandusminister. Kaubandusministri ametlik ametinimetus oli äri-, innovatsiooni ja kutseoskuste riigisekretär (Secretary of State for Business, Innovation and Skills). Aastatel 1997–1998 oli ta portfellita minister Tony Blairi valitsuses. 1998. aastal kaubandusminister, ametliku nimetusega kaubanduse ja tööstuse riigisekretär. Astus ajakirjanduse rünnaku alla sattununa ametist tagasi 23. detsembril. 1999. aasta oktoobrist 2001. aastani Põhja-Iirimaa asjade riigisekretär. 2004–2008 Euroopa Liidu kaubandusvolinik. 2009–2009 kaubandusminister, ametliku nimetusega äri, ettevõtluse ja regulatoorse reformi riigisekretär (Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform).
The Resistance

"The Resistance" on Muse´i viies stuudioalbum. Album avaldati septembris 2009. "Uprising" - 5:03 "Resistance" - 5:46 "Undisclosed Desires" - 3:56 "United States of Eurasia (+Collateral Damage)" - 5:47 "Guiding Light" - 4:13 "Unnatural Selection" - 6:54 "MK Ultra" - 4:06 "I Belong to You (+Mon cœur s'ouvre à ta voix)" - 5:38 "Exogenesis: Symphony Part 1 (Overture)" - 4:18 "Exogenesis: Symphony Part 2 (Cross-Pollination)" - 3:56 "Exogenesis: Symphony Part 3 (Redemption)" - 4:37 Singlid "Uprising" - 5:03 "Resistance" - 5:46 "Undisclosed Desires" - 3:56
2010. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

2010. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused on 74. meeste maailmameistrivõistlused jäähokis, mis toimusid Saksamaal 7.–23. maini. Maailmameistriks tuli Tšehhi, kes alistas finaalis Venemaa. Võistluspaigad olid Kölnis ja Mannheimis. Lisaks peeti MM-i avamäng Gelsenkirchenis, jalgpalliklubi Schalke 04 kodustaadioonil Veltins-Arenal. Saksamaa ja USA vahelises alagrupi avamängus sündis uus pealtvaatajate MM-i rekord, kui tribüünidel oli 77 803 pealtvaatajat. Maailmameistrivõistluste korraldus oli sama, kui üheksal eelmisel korral. Algul mängiti neljas alagrupis, kus kolm paremat jätkasid vaheturniiril kahes alagrupis, mille kaks viimast selgitasid paremuse 13.–16. kohani ning meistriliigast kaks väljakukkujat. Kui Slovakkia oleks jäänud alagrupis neljandaks siis nemad ei langenuks I divisjoni, kuna nad korraldasid 2011. aasta maailmameistrivõistlused. Vaheturniiri mõlema alagrupi neli paremat mängisid veerandfinaalis, mille võitjad mängisid poolfinaalis. Poolfinaali kaotajad selgitasid pronksmedali saaja ja võitjad mängisid MM-tiitlile. Meeskonnad olid jagatud nelja alagruppi. Igas alagrupis kohtusid meeskonnad korra omavahel, seega kogunes meeskonnale kolm mängu ja kogu alagrupis kuus kohtumist. Mängud ei tohtinud lõppeda viigiga. Meeskond sai normaalajal lõppenud võidu eest tabelisse kolm punkti. Kui normaalaeg lõppes viigiga sai kumbki meeskond ühe punkti ja mängiti 5 minutine lisaaeg nelja väljakumängijaga vastasmeeskonnaga. Kui ka lisaajal ei selgunud võitja, võeti kasutusele trahvivisked. Lisaajal või trahvivisetest võidu saanud meeskond sai veel ühe punkti tabelisse. Vahegruppidesse võetakse kaasa ka alagrupis saadud punktid. 2010. aasta MM-i koduleht
Ida-Jeruusalemm

Ida-Jeruusalemm on Jordaania poolt 1948. aasta Araabia-Iisraeli sõjas vallutatud Jeruusalemma osad, mille Iisrael 1967. aastal kuuepäevases sõjas omakorda hõivas. Ida-Jeruusalemma jääb Jeruusalemma vanalinn koos selliste judaismi, islami ja ristiusu pühapaikadega nagu Templimägi, Läänemüür ja Al-Aqsa mošee ja Püha Haua kirik. Aastatel 1949–1967 nimetati Ida-Jeruusalemmaks Jordaaniale kuuluvat osa linnast, pindalaga 6,4 ruutkilomeetrit. 1967. aastal lülitas Iisrael 70 ruutkilomeetrit annekteeritud Läänekalda ja Jordaania Jeruusalemma alasid Jeruusalemma haldusüksuse koosseisu ja rakendas territooriumi nimetamiseks nimetust Ida-Jeruusalemm. Hiljem on Iisraelis Ida-Jeruusalemmaks nimetatud 1967. aastal hõivatud territooriumite seda osa, millel elavad araablased. 1967. aasta ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon nõudis Iisraelilt hõivatud territooriumite vabastamist. 1980. aastal Knesseti poolt heas kiidetud seadus deklareeris, et jagamatu Jeruusalemm on Iisraeli pealinn, piire määratlemata (vaata Jeruusalemma seadus). ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon nr. 478 (20. august 1980) kuulutas deklaratsiooni tühiseks ning ÜRO ja enamik maailma riike ei tunnusta tänini Jeruusalemma Iisraeli pealinnana.
Valve Kirsipuu

Valve Kirsipuu (sünninimi Valve Elu; 5. märts 1933 Tallinn – 20. september 2017 Korfu) oli eesti majandusteadlane ja poliitik. Valve Kirsipuu lõpetas 1958. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ja 1965. aastal Moskvas NSV Liidu Majandusmatemaatika Keskinstituudi aspirantuuri majandusteaduste kandidaadi kraadiga. Alates 1964. aastast töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis esialgu nooremteadurina, seejärel vanemteaduri ja teadussekretärina. Aastatel 1965–1993 oli ta ühtlasi Eesti Raadio majanduskommentaator, aastatel 1979–1992 ka Eesti Majandusjuhtide Instituudi dotsent. Pärast Majanduse Instituudist lahkumist oli Kirsipuu 1989–1992 Teaduste Akadeemia Filosoofia, Sotsioloogia ja Õiguse Instituudi teadussekretär. Kirsipuu oli Riigikogu 7., 8. ja 9. koosseisu liige. 1992. aastal pääses ta Riigikokku Mõõdukate nimekirjas. Valve Kirsipuu kuulus Eesti Reformierakonda selle algusest peale. 1999. aasta lõpus tabas politsei toonase Riigikogu liikme autoroolist 1,18-promillise joobega, talle määrati 4000 krooni trahvi. 2017. aasta Eesti Reformierakonna juhi valimistel toetas Kirsipuu Hanno Pevkurit. Kirsipuul on poeg Mart Kirsipuu. 10. septembril 2017 sai Valve Kirsipuu turismireisil Kreekas Korfu saarel ujumise ajal infarkti. 10 päeva hiljem suri ta Korfu saare haiglas 2001 Riigivapi V klassi teenetemärk Rasmus Kagge "Valve Kirsipuu: tänavune aasta oli Reformierakonna raskeim" ERR, 19.12.2012 (vaadatud 20. detsembril 2012) "Loe, milline kirev kamp kuulsusi on roolijoodikute nimekirjas"[alaline kõdulink] Delfi, 22. juuni 2011 (vaadatud 20. detsembril 2012) Marianne Ubaleht, Karoliina Vasli (20. september 2017). "Suri majandusteadlane ja poliitik Valve Kirsipuu". Delfi (portaal). Ekspress Meedia AS. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2017. "Lahkus majandusteadlane ja poliitik Valve Kirsipuu". Postimees. AS Eesti Meedia. 20. september 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 21. september 2017. Rasmus Kagge. "Valve Kirsipuu: tänavune aasta oli Reformierakonna raskeim" ERR, 19. detsember 2012 Raul Sulbi. "Kirsipuu hirmutas Reformierakonna võimult lahkumise korral Vene ohuga" Postimees, 19. detsember 2012
Simon Sebag-Montefiore

Simon Jonathan Sebag Montefiore (sündinud 27. juunil 1965 Londonis) on Briti ajaloolane ja kirjanik, kes on spetsialiseerunud Venemaa ja Nõukogude Liidu ajaloole. Ta on rahvuselt juut. Tema isa Stephen Eric oli arst ja pärines mõjukast Sefaradi juudi suguvõsast, kuhu kuulus diplomaate ja pankureid kõikjal Euroopas. Tema ema Phyllis April oli romaanikirjanik ning pärines vaesest õpetlaste perest. Ema vanemad olid Leedu juudid, kes püüdsid emigreeruda New Yorki, aga nad said petta ja nad tõsteti Iirimaal Corkis laevalt maha. Sebag Montefiore õppis Cambridge'i ülikoolis ajalugu. 1990. aastatel reisis ta palju endises NSV Liidus ning tegi kaastööd ajalehtedele Sunday Times, New York Times, The New Republic ja The Spectator. Tema raamatuid on tõlgitud enam kui 35 keelde ja neist on saanud ülemaailmsed menukid, mis on võitnud ka kirjandusauhindu. Tema teos "Stalin" võitis 2004. aasta Briti raamatuauhinna aasta parima ajalooraamatu kategoorias. "Noor Stalin" võitis Los Angeles Timesi raamatuauhinna parima eluloo kategoorias ja kaks filmistuudiot on ostnud selle põhjal filmi tegemise õiguse. Sebag Montefiore on Kuningliku Kirjandusühingu liige. Tema abikaasa Santa Montefiore on samuti romaanikirjanik. Nad elavad koos laste Lily ja Sašaga Londonis. Teadusteosed "Potjomkin". Varrak 2002 ISBN 9985306023 "Stalin". Varrak 2005. ISBN 9985310292 "101 ajaloo suurkuju". Varrak 2008 (tõlkinud Kaja Riikoja ja Rein Turu). ISBN 9789985316771 "Noor Stalin". Varrak 2008. ISBN 9789985316047 "Koletised". Varrak 2009. ISBN 9789985319031 "Jeruusalemm. Biograafia". Varrak 2011 (tõlkinud Aldo Randmaa). Ilukirjandusteosed "Sašenka". Varrak 2010. ISBN 9789985320457 "Ühel talveööl". Varrak 2013 (tõlkinud Kersti Unt). ISBN 9789985329085 "Verev keskpäevataevas". Varrak 2017 (tõlkinud Uno Abram). ISBN 9789985342466 Video "Ajaloolane: stalinismi kuritegude hukkamõistmiseks on hilja" – ETV uudiste arhiiv 10. mai 2010 Vaapo Vaher, "Suurmõrvari elu" – Maaleht 9. juuni 2005 Aivar Kull, "Stalini uued seiklused" – Postimees 9. juuli 2005 Jaak Valge, "Stalin ja tema meeskond" – Sirp 5. august 2005 Marek Laane, "Punase tsaari reality show" – Eesti Päevaleht 5. september 2005 Teet Veispak, "Montefiore Stalin" – Virumaa Teataja 21. september 2005 Kalev Kesküla, Nädala raamat: Simon Sebag Montefiore, "Stalin. Punase tsaari õukond" – Eesti Ekspress 17. november 2005 Ivo Paulus, Simon Sebag Montefiore "Noor Stalin" – Eesti Ekspress 14. august 2008 Heiki Suurkask, "Õppida, õppida, õppida, ütleb Stalin" – Eesti Päevaleht 12. september 2008
Prigorodnõi rajoon

Prigorodnõi rajoon (vene keeles Пригородный район, osseedi keeles Горæтгæроны район) on Põhja-Osseetia haldusüksus. Rajoonikeskus on Oktjabrskoje. Rahvaarv 2002. aasta andmetel 103 000. Rajooni idaosa kuulus 1944. aastani Inguššiale, kuid pärast inguššide küüditamist Kesk-Aasiasse likvideeriti Inguši autonoomia ning territoorium anti Põhja-Osseetia koosseisu. 1992. aasta juulis moodustas Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu Inguši Vabariigi selle piire määramata. 31. oktoobril puhkes Prigorodnõi rajoonis verine konflikt osseetide ja inguššide vahel, kohale toodi Venemaa sõjaväeüksused. Hukkus üle 600 inimese. Inguššidest elanikkond oli sunnitud põgenema.
Maar

Maar on suhteliselt madal, lamedapõhjaline ja lai vulkaaniline kraater, mis enamasti on täitunud veega, moodustades maarijärve. Maarid on tekkinud vulkaaniliste plahvatuste tagajärjel. Plahvatuste põhjuseks on kuuma magma tungimine põhjaveekihti, mille tagajärjel osa põhjaveest aurustub ja põhjustab suure rõhu tõttu plahvatuse. Plahvatuse käigus väljapaiskunud materjal moodustab mõnikord kraatrivalli, milles tuff on segunenud mittevulkaanilise materjaliga. Kraatrisse aga koguneb vesi, mis moodustab järve. Maaris ei ole laavat. Kuulsaimad maarijärved on Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal Vulkaneifelis. Nende järgi on termin "maar" ka nime saanud ja see omakorda pärineb ladina sõnast "mare", mis tähendab 'meri'. Maaride läbimõõt on 60–8000 m ja sügavus on 10–200 m. Kõige suuremad maarid asuvad Alaskal Sewardi poolsaarel, kus nende läbimõõt on 4–8 km ja sügavus kuni 300 m. Nad on suuremad sellepärast, et tekkisid suuremate plahvatuste tulemusena. Plahvatused on suuremad siis, kui tuline magma puutub kokku igikeltsaga. Peale Vulkaneifeli on rohkesti maare ka Švaabi Juuras. Samuti on neid Prantsusmaal Auvergne'is, Etioopias, Islandil, Indias, Jaapanis ja Põhja-Ameerikas, sealhulgas Kesk-Ameerikas.