laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Antsiferovi saar

Antsiferovi saar (vene keeles остров Анциферова ehk Ширинки, jaapani keeles 志林規島) on Suur-Kuriilide Põhjarühma asustamata saar Venemaa idaosas. Kuulub Sahhalini oblasti koosseisu. Saar on kustutud vulkaani veepealne osa. Kõrgeim punkt on Širinki mägi (747 m). Rannajoone pikkus on 12 km. Antsiferovi saar sai nime Danila Antsiferovi järgi. 14 km ida poolt asuvast Paramuširi saarest eraldab Antsiferovi saart Lužini väin.
Elektrikilp

Elektrikilp on enamasti suletav elektrikomponentidega metallkast elektrienergia jaotamiseks madalpingetarbijaile hoonetes, sealhulgas elamutes. Olenevalt kilbi otstarbest (liitumiskilp, sisestuskilp, arvestikilp, jaotuskilp, rühmakilp, korrusekilp) võivad kilbis paikneda mitut liiki lülitid, peamiselt liigvoolule reageerivad erineva nimivooluga kaitselülitid, ka rikkevoolukaitselülitid, juhtimis- ja signalisatsiooniseadised, liitumiskilbis ka elektriarvesti(d). Liitumiskilp võib paikneda hoone krundi piiril, hoone välisseinal või liitumiskilbiruumis. Jaotuskilbid asetsevad ruumides, nt korrusekilp trepikojas seinasüvendis, korterikilp esikus. Elamu jaotuskilbis on tavaliselt ka nõrkvooluosa IKT-signaalide jaotamiseks. Elektrikilbid
682

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 650. aastad | 660. aastad | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | 700. aastad | 710. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 678 | 679 | 680 | 681 | 682 | 683 | 684 | 685 | 686 | ► | ►► 17. august – Leo II pühitseti paavstiks Valmis Liège'i vanim, Püha Martini kirik. ... ...
684

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 650. aastad | 660. aastad | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | 700. aastad | 710. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 680 | 681 | 682 | 683 | 684 | 685 | 686 | 687 | 688 | ► | ►► 26. juuni – Benedictus II pühitseti paavstiks 26. november – Jaapanit tabas tugev maavärin. ... ...
688

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 650. aastad | 660. aastad | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | 700. aastad | 710. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 684 | 685 | 686 | 687 | 688 | 689 | 690 | 691 | 692 | ► | ►► 688. aasta 8. juuni - paavst Sergius I lasi ümber matta paavst Leo I säilmed. ... ... ʿAbd Allāh ibn ʿAbbās, Muhamedi onupoeg
Naat

Naat (Aegopodium L.) on Euroopa ja Aasia parasvöötmealadel kasvav ühe-, kahe- või mitmeaastaste rohttaimede perekond sarikaliste sugukonnast. Eestis on levinud üks liik – harilik naat, mis kasvab salumetsades, umbrohuna aias ja elamute ümbruses. Aegopodium alpestre – alpi naat Aegopodium handelii Aegopodium henryi Aegopodium kashmiricum Aegopodium latifolium Aegopodium podagraria – harilik naat Aegopodium tadshikorum
680

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 650. aastad | 660. aastad | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | 700. aastad | 710. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 676 | 677 | 678 | 679 | 680 | 681 | 682 | 683 | 684 | ► | ►► Algas (võimalik, et ka 679) Bütsantsi sõjakäik bulgaarlaste vastu, mis lõppes fiaskoga Bulgaarid vallutavad khaan Asparuhi juhtimisel tänapäeva Bulgaaria ala. Algas IV kirikukogu, kus osales ka keiser Konstantinos IV Wu Daozi, hiina kunstnik Mu‘āwīyah I, Araabia kaliif Ḩusayn ibn ‘Alī, šiiitide 3. imaam David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
689

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 650. aastad | 660. aastad | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | 700. aastad | 710. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 685 | 686 | 687 | 688 | 689 | 690 | 691 | 692 | 693 | ► | ►► 689. aasta (DCLXXXIX) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas reedel. ... ... 20. aprill – Caedwalla, Wessexi kuningas
679

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 640. aastad | 650. aastad | 660. aastad | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | 700. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 675 | 676 | 677 | 678 | 679 | 680 | 681 | 682 | 683 | ► | ►► 679. aasta (DCLXXIX) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas laupäeval. Theuderich III saab ühendatud Frangi riigi kuningaks. Algas (võimalik, et ka 680) Bütsantsi sõjakäik bulgaarlaste vastu, mis lõppes fiaskoga ... ... David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
677

677. aasta Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand Kümnendid: 620. aastad 630. aastad 640. aastad 650. aastad 660. aastad - 670. aastad - 680. aastad 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad Aastad: 672 673 674 675 676 - 677 - 678 679 680 681 682 ... ... Aleksandria Agatho, kopti paavst
675

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 640. aastad | 650. aastad | 660. aastad | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | 700. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 671 | 672 | 673 | 674 | 675 | 676 | 677 | 678 | 679 | ► | ►► 675. aasta Neustria kuningaks saab Childerich II järel Theuderich III, Austraasia kuningaks Chlodowech III ... ...
511

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 480. aastad | 490. aastad | 500. aastad | 510. aastad | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 507 | 508 | 509 | 510 | 511 | 512 | 513 | 514 | 515 | ► | ►► 511. aasta Vana-Rooma konsuliteks olid Secundinus ja Felix. ... ... 27. november – Chlodowech I, frankide kuningas
493

◄ | 4. sajand | 5. sajand | 6. sajand | ► ◄ | 460. aastad | 470. aastad | 480. aastad | 490. aastad | 500. aastad | 510. aastad | 520. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 489 | 490 | 491 | 492 | 493 | 494 | 495 | 496 | 497 | ► | ►► 493. aasta Vana-Rooma konsuliteks olid Eusebius ja Albinus. Idagoodid lõid oma kuningriigi Itaalias ja naaberaladel. ... Odoaker, germaani väepealik ja Itaalia kuningas Patrick, katoliku pühak ja Iirimaa kaitsepühak (arvatav surma aeg)
Kahelehine käokeel

Kahelehine käokeel ehk kaheleheline käokeel (Platanthera bifolia) on käpaliste sugukonna käokeele perekonda kuuluv mitmeaastaste ühekojaliste rohttaimede liik. Kahelehine käokeel on levinud laialdaselt nii Euroopa kui Aasia parasvöötmes, kuid ka Põhja-Aafrikas ja Väike-Aasias. Euroopas ulatub ka polaarjoonest põhja poole. Eestis esineb hajusalt kõikjal (muuhulgas Vulbi, Ihamaru, Kallukse ja Saunaküla maastikukaitsealal, Kiisa pael ja Pähni, Ruila, Suurupi ja Keeri-Karijärve looduskaitsealal), ka Uljaste maastikukaitsealal, kuid tavalisem on Lääne-Eestis (sealhulgas Pühametsa ja Karinõmme looduskaitsealal, Tuhu, Pajaka ja Vormsi maastikukaitsealal). Kasvab päris-, soo- ja looniitudel, hõredamates salumetsades, soostuvates metsades, soosaartel ja nii madal- kui siirdesoos. Kahelehine käokeel on 20–60 (90) cm kõrge. Mõlemasugulised õied hoiduvad rõhtsalt. Välimised õiekattelehed on valged, sisemised harilikult kollakasrohelised, huul rohekasvalge, kitsas, kuni 1,4 cm pikkune. Õitel on kuni 3,5 cm pikkune, valkjas, kollaka tipuga, veidi kõverdunud kannus. Õisiku pikkus on 5–15 (22) cm ja läbimõõt 3–5 cm. Õisi on õisikus (7) 10–20 (30). Õite alusel on kollakasrohelised süstjad kandelehed. Õitel on tugev magus lõhn, mis on eriti hästi tuntav õhtul ja öösel. Õitseb juuni keskpaigast juuli lõpuni. Õis sisaldab nektarit. Pärast õitsemist tekivad püstised 1,2–1,8 cm pikkused ruljad kuprad. Taimel on harilikult kaks suurt varrelehte, mis asetsevad peaaegu vastakuti varre alumises osas. Kujult on need elliptilised kuni veidi äraspidimunajad. Suurte lehtede pikkus on (7) 10–20 (27) cm ja laius kuni 6,5 (9) cm, lehest kuni 7 cm on aegamööda rootsuks ahenenud. Varre ülaosas on 1–3 (5) palju väiksemat kõrglehetaolist lehte. Taime vars on püstine, õõnes, veidi kandiline või sooniline. Värvuselt on ta kollakasroheline, alusel kahe pruuni lehetupega. "Saunaküla maastikukaitseala kaitse-eeskirja seletuskiri". 21. november 2017. Vaadatud 22.04.2018. Kahelehine käokeel andmebaasis eElurikkus Liigikirjeldus
Altja jõgi

Altja jõgi (ka Altja oja) on jõgi Lääne-Virumaal Haljala vallas. Jõgi saab alguse Sagadi-Metsanurga ümbruse soistelt aladelt, voolab Altja ürgorus läbi Oandu järve ja suubub Altja külas Soome lahte. Ojja suubuvad Kiviku kraav, Marjametsa kraav ja Sagadi peakraav. Altja jõe pikkus on 17,5 km, valgala 46,1 km². Oandu paisjärve paisust suubumiseni Soome lahte on jõgi jõeforelli, meriforelli ja harjuse kudemis- ja elupaik. Altja jõe keskkonnaregistri kood on VEE1076600. Koprapais Altja jõel Altja oja Altja jõgi keskkonnaportaalis
Antarktika laam

Antarktika laam on laam, millel paikneb Antarktis ja mitu väiksemat saart koos ookeanilise maakoorega mandri ja ümbritsevate ookeani keskahelike vahel. Antarktika laam külgneb Nazca, Lõuna-Ameerika, Scotia, Aafrika, India-Austraalia ja Vaikse ookeani laamaga. Laama pindala on 60 916 000 km²; see on suuruselt viies laam maakeral. "SFT and the Earth's Tectonic Plates". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. veebruar 2013. Vaadatud 27. juunil 2010.
Argipäev (Luts)

"Argipäev" (algselt "Äripäev") on Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarja kuuluv raamat, mis järgneb "Tootsi pulmale" ja eelneb "Sügisele". Esmakordselt ilmus jutustus 1924. aastal. Teose fookus on rätsepmeister Kiirel, kes on endiselt vaba ja vallaline mees ning peab langetama valiku kahe ootamatult Paunverre saabunud õmblejamamsli Juuli ja Maali vahel. Kiir abiellub Juuliga, ent viskab silma ka Maalile. Samal ajal kisub Ülesool kiiva Raja Teele ja Joosep Tootsi abielu, kuna Teele tunneb end uues kodus üleliigsena. Ta kolib tagasi kodutallu Rajale. Pärast vaikimisperioodi ja teineteise külastamist "Koidu ja Hämarikuna" noor abielupaar siiski lepib ja elab üheskoos õnnelikult edasi.
Bergheim

Bergheim on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Kölni ringkonnas Rhein-Erfti kreisi keskus. Asub Erfti jõe ääres 20 km Kölnist lääne pool. Bergheim jaguneb 15 linnaosaks. Elanike arv on 62 100 (2009). 1975 liideti linnaga mitmed ümbruskonna vallad. Linnas asub Paffendorfi loss. Bergheimi koduleht
Saaremaa (laev)

Saaremaa on Saaremaa Laevakompaniile kuulunud ja aastail 2010–2015 Virtsu–Kuivastu liinil sõitnud parvlaev, mille kodusadamaks oli Roomassaare. Laev ehitati Saaremaa Laevakompanii tellimusel Norras Fiskerstrand Verft BLRT ASis. Laeva õnnistas õpetaja Anti Toplaan ja selle ristiema on Katrin Leedo. Saaremaa tegi esimese ametliku reisi 17. juunil 2010. Alates 19. augustist 2015 sõitis Saaremaa Elb-Linki liinil Cuxhaven–Brunsbüttel ning 2018. aastast kuulub parvlaev Kanada Newfoundlandi ja Labradori provintsis asutatud ettevõte Woodward Groupi omandisse ning kannab nime "Saaremaa 1". DNV ID: 28671 (inglise keeles) Raul Vinni (17. juuni 2010). "Kodusadamas tervitasid "Saaremaad" sajad inimesed". Saarte Hääl. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2019. "Laevakompanii ristis Norras uue parvlaeva". Meie Maa. 29. mai 2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2019. Anneli Kann (18. juuni 2010). "Suvise praamisõidugraafiku probleemid ajasid reisijaid vihale". Meie Maa. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2019. Sirli Tooming (5. jaanuar 2019). "Parvlaevad Hiiumaa ja Muhumaa kolisid Kanadasse". Meie Maa. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2019.
Pont d'Arc

Pont d'Arc on Ardèche'i departemangus üle Ardèche'i jõe ulatuv looduslik kaljusild. Kaljusilla kõrgus on 45 meetrit ja pikkus 60 meetrit. Pont d'Arc'i geograafilised koordinaadid on 44° 22′ 55″ N, 4° 25′ 0″ E.
Jussi Väinjärv

Väinjärv (ka Jussi Väinjärv, Veinjärv, Jussi Veinjärv) on eutroofne järv Harjumaal Kuusalu vallas. Järv asub Aegviidust 12,5 km põhjakirde pool. Väinjärve võitis omal ajal Lehtse parun Pruuna mõisnikult kaardimängus. Ta ehitas järvele vaiadel suvemaja, mis on pärast Teist maailmasõda hävinud. Väinjärv kuulub Jussi järvestiku koosseisu ja paikneb Põhja-Kõrvemaa looduskaitseala territooriumil. Jussi nõmm ja järved[alaline kõdulink] Väinjärv Eesti looduse infosüsteemis
Ardennid

Ardennid (prantsuse Ardennes, Ardenne; hollandi Ardennen) on mäestik Lõuna-Belgias, Luksemburgis ja Prantsusmaal. Ardennid on Reini Kiltkivimäestiku jätkuks. Ardennide on saanud nime Ardennesi departemang.
Heinrich Ferdinand Hoffmann

Heinrich Ferdinand Hoffmann (27. märts/8. aprill 1820 Väike-Maarja – 29. oktoober/10. november 1891 Koeru) oli Eestimaa vaimulik. Õppis 1835–1839 Tallinna kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1839–1844. Korporatsioon Estonia liige. Oli prooviaastal Simuna Siimona ja Juuda koguduses Hugo Richard Pauckeri juures. Ordineeriti õpetajaks 27. oktoobril 1846. Oli aastatel 1846–1891 Koeru koguduse õpetaja, oli seejuures 1875–1891 Järva praostkonna praost. Oli alates 24. juunist 1845 Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige. Samuti (aastast 1847 Koeru abipiibliseltsi eestseisja. Tema emapoolne vanaisa Friedrich Johann Anton Assmuth oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja aastatel 1785–1802, tema äi Dietrich Georg Mickwitz oli aastatel 1801–1846 Koeru koguduse õpetaja, tema õemees Hugo Richard Paucker oli Simuna koguduse õpetaja aastatel 1834–1872. Poeg Heinrich Richard Hoffmann oli misjonärina Indias, aastatel 1920–1934 oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja; poeg Arthur Friedrich Wilhelm Hoffmann oli 1904–1933 Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, poeg Hugo Daniel Ernst Hoffmann oli arst, poeg Otto Konrad Ernst Hoffmann oli arhitekt. Väimees Johann Heinrich Brasche (Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetaja, aastatel 1873–1906) oli abielus tema kahe tütrega (Anna Wilhelmine ja Selma Emiliega), väimees Daniel Burchard Lemm (Kadrina- ja Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja) oli abielus tema tütre Anna Louisega, väimees Oskar Ernst Emil Tomberg (Koeru- ja Tallinna Toompea Kaarli koguduse abiõpetaja ja Jõelähtme koguduse õpetaja) oli abielus tema tütre Margarethe Helene Elisabethiga. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007 HEINRICH FERDINAND HOFFMANN
Mammutikoobas

Mammutikoobas (inglise keeles Mammoth Cave) on koobas Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis, maailma pikim koobas. Mammutikoopa käikude pikkuseks on seni mõõdetud üle 590 km. Koopa põhjalikuma uurimise tulemusel avastatakse peaaegu igal aastal uusi lõike. Koopad asuvad kuni 115 meetri sügavusel. Koopa kujunemine algas umbes kümme miljonit aastat tagasi. Koobas on uuristunud lubjakivisse. Seda katab liivakivi kiht, mis kaitseb koopa sisemust vee sissepääsu eest. Koopa uuristanud vihmavesi on maa sisemusse pääsenud liivakivisse tekkinud pragude kaudu. Koobast uuristavad maa-alused jõed on suubunud Green Riverisse, mis on oma sängi pidevalt sügavamaks uuristanud. Seetõttu on tekkinud järjest sügavamale uued koopad, ning käigud paiknevad mitmes kihis üksteise kohal. Kohati on need käigud ka vertikaalsuunas omavahel ühendatud. Kõige alumises koopas voolab Echo jõgi. Koopas on stalaktiite ja stalagmiite. Mammutikoopas elab üle 200 loomaliigi, enamik neist selgrootud. 42 liiki on kohastunud eluks täielikus pimeduses. Koopas elab muu hulgas ohustatud albiinokrevett Palaemonias ganteri ning mitu ohustatud nahkhiire- ja karbiliiki. Koopa kaitseks loodi 1941. aastal Mammutikoopa rahvuspark. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. jaanuar 2009. Vaadatud 28. juunil 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Mammutikoopa rahvuspargi koduleht Mammutikoopa rahvuspargi tutvustus MAMMOTH CAVE YIELDS NEW WONDERS Mammoth Cave: Its Explorers, Miners, Archeologists, and Visitors
Chimborazo

Chimborazo on kustunud kihtvulkaan Ecuadori keskosas Chimborazo provintsis, Ecuadori kõrgeim mägi. Chimborazo asub Quitost umbes 150 km kaugusel lõunaedelas. Mäe geograafilised koordinaadid on 1° 28′ 9″ S, 78° 49′ 3″ W. Mäe kõrgus on 6268 meetrit. Chimborazo tipp on Maa keskpunktist kõige kaugemal (6384,4 km) asuv punkt Maa pinnal. Mäe nõlval asub ka kõige kõrgem koht ekvaatoril. Mäe ülemine osa on kaetud liustikega, mis on ümbruskonnas elavate inimeste peamine veeallikas. Chimborazo mägi on muu hulgas ka Ecuadori vapil. Vaade idast Vaade vulkaanile Guayaquilist Vaade loodest Vaade läänest Alexander von Humboldt ja Aime Bonpland vulkaani jalamil. Friedrich Georg Weitschi maal (1810) Moonutatud värvidega satelliidipilt; Chimborazo on suurem helesinine laik pildi keskel Vaade Quisapinchast "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. september 2013. Vaadatud 28. juunil 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Chimborazo Global Volcanism Program
Anti Toplaan

Anti Toplaan (sündinud 25. juulil 1968 Tallinnas) on eesti luterlik vaimulik, aastast 2023 EELK Lääne piirkonna piiskop. Ta lõpetas aastal 1988 liftielektromehaanikuna Tallinna 19. Tehnikakooli, õppis aastatel 1989–1997 EELK Usuteaduse Instituudis, praegu õpib Tartu Ülikooli magistrantuuris religiooniantropoloogia alal. Ta ordineeriti 7. novembril 1991 diakoniks ja 16. detsembril 1992 aseõpetajaks ning õpetaja õigused sai 1. aprillil 1997. Aastatel 1991–1993 oli ta Püha ja Mustjala koguduse õpetaja, aastast 1993 on ta Püha ja Kuressaare koguduse õpetaja. Aastatel 1999–2007 ja uuesti 2020–2024 oli ta EELK assessor (tema töövaldkonnad on olnud meedia- ja kommunikatsioon, sh kõik mis on seotud kirikliku meediatöö koordineerimisega ajalehes Eesti Kirik, kristlikes ja muudes erameediakanalites, samuti rahvusringhäälingus). Ta on alates 1999. aasta oktoobrist kuni 21. detsembrini 2023 olnud ka Kuressaare linnavolikogu liige. 2007. aastal õnnistas ta Kuressaares sadamaaida, 2010. aastal Roomassaares laeva Saaremaa. 2013. aastast on ta Kuressaare linnavolikogu liige ja linnakodanike komisjoni esimees. 28. novembril 2023 Tallinnas kogunenud Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku XXXI Kirikukogu otsustas toetada peapiiskop Urmas Viilma ettepanekut valida Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja praost Anti Toplaan EELK piiskopiks, tema ametiaeg piiskopina algas 25. detsembril 2023, samal koosolekul valiti piiskoppideks ka Tallinna Nõmme Rahu koguduse õpetaja Ove Sander ja Viljandi Jaani koguduse õpetaja praost Marko Tiitus. Alates 23. jaanuarist 2024 on Toplaan ka SA Ajaleht Eesti Kirik nõukogu esimees. 2024. aasta 9. mail pühitseti Anti Toplaan Saaremaal Kuressaare Laurentiuse kirikus ametisse EELK Saare-Lääne piiskopkonna piiskopiks. Piiskop Toplaane katedraaliks ehk kodukirikuks jääb Kuressaare Laurentiuse kirik. EELK peapiiskop on Urmas Viilmale, kes on ka Tallinna peapiiskopiks, Toplaan on Lääne-Eesti, Ove Sander EELK Põhja-Eesti piiskopkonna ja Marko Tiitus EELK Lõuna-Eesti piiskopkonna piiskop. Anti Toplaan kuulus alates 31. maist 2021 kuni 2. detsembrini 2023 erakonda Isamaa. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 435 häält ning ei osutunud valituks. 2022 – erakonna Isamaa aasta isa (seitsme lapse isa Toplaane valisid viie nominendi seast välja Isamaa perede ühenduse ja Isamaa naiskogu juhatuse liikmed). Anti Toplaan on abielus, tal on neli tütart ja kolm poega. Pärast enam kui 500 aastat pühitseti Saaremaal ametisse piiskop, err.ee, 09.05.2024 Heli Salong. Teel riigikokku. EKD kandidaat. Meie Maa, 27. veebruar 2007
Jussi Linajärv

Linajärv (ka Jussi Linajärv) on semidüstroofne järv Harju maakonnas Kuusalu vallas. Järv asub Aegviidust 12,5 km põhjakirde pool. Järv paikneb nn Pruunakõrves, lääne pool Aegviidu-Paukjärve oosistiku osast, mis kannab seal Järvamäe nime. Linajärve pindala on 5,5 ha, suurim sügavus 9,7 m, keskmine sügavus 3,8 m. Kõrged ida- ja läänekaldad on kõrged ja põlenud männikuga kaetud, põhja- ja lõunakaldad on soostunud. Põhjakaldal on paljudes kohtades liivane, sügaval on järv mudane. Vesi on tuhmkollane ja suure läbipaistvusega (4,5 m). Taimestik ja plankton on väga liigivaesed. Kaladest elutsevad järves ahven, haug ja hõbekoger. Pesitseb sõtkas. Linajärv kuulub Jussi järvestiku koosseisu ja paikneb Põhja-Kõrvemaa looduskaitsealal. Järves kasvab järv-lahnarohi. Jussi Linajärv veebiportaalis eestigiid.ee  Jussi Linajärv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Maksimalism

Maksimalism on vasakpoolne proletaarne ideoloogia, mille esindajad (maksimalistid) eraldusid sotsialistidest-revolutsionääridest 1904. Sotsialistide-Revolutsionääride-Maksimalistide Liit oli Sotsialistide-Revolutsionääride Parteist lahkulöönud vasakpoolne proletaarne rühmitus Venemaal; organiseerus oktoobris 1906. Maksimalistid nõudsid I Vene revolutsiooni ajal, et maa, vabrikud ja tehased kohe ühiskonnastataks. Sotsiaalse revolutsiooni liikumapanevaks jõuks pidasid nad töötavat talurahvast; olid seisukohal, et kapitalism tuleb hävitada terrori ja ekspropriatsiooni teel. 1908 lagunenud organisatsioon taastati pärast Veebruarirevolutsiooni. Pärast Oktoobrirevolutsiooni kuulus maksimaliste ka nõukogudesse ja Ülevenemaalisse Kesktäitevkomiteesse. III Vene revolutsiooni ajal 1918 rühmitus lõhenes: osa maksimaliste „tunnistas oma vigu“ ning hakkas bolševikega koostööd tegema, osa jätkas võitlust nende vastu. Maksimalismi likvideeris Tšekaa 1920. Maksimalism on muutunud ka üldnimeks, tähendades nõuete või põhimõtete äärmuseni viimist.
Erhard von Queis

Erhard von Queis (ka Queiss või Queiß; umbes 1490 Storkow – 10. september 1529 Preussisch Holland) oli Preisimaa vaimulik, teoloog ja Pomesaania piiskop aastatel 1523–1529. Queis sündis Storkowis ja õppis õigusteadust Frankfurt-Oderi ja Bologna ülikoolides. 1515. aastal sai ta viimasest õigusteaduse doktori kraadi. Seejärel oli ta Sileesias Liegnitzi hertsogi Friedrichi teenistuses, olles tema kantsleriks. 1523. aastal soovitas Friedrich tema teeneid aga oma sugulasele, Saksa ordu kõrgmeistrile Albrecht von Hohenzollernile. Too nimetaski Queisi Pomesaania piiskopi kandidaadiks ning toomkapiitel kinnitas ta sama aasta sügisel. Paavstlikku kinnitust ja preestripühitsust ei saanud Queis aga kunagi, kuid astus siiski Saksa ordu liikmeks. Peagi selgus, et sarnaselt Samlandi piiskopi Georg von Polenziga oli ka Queis reformatsiooniliselt meelestatud ning 1525. aasta uusaastal viiski ta reformatsiooni oma piiskopkonnas läbi. Kaks aastat hiljem likvideeris ta piiskopi ilmaliku võimu täielikult ning andis kõik valdused üle hertsog Albrechtile. Ta suri 1529. aastal Pomesaania esimese luterliku piiskopina. Die Bischöfe des Heiligen Römischen Reiches. 1448 bis 1648. Toimetaja Erwin Gatz. Berliin, 1996. S. 559.
Karsten Brüggemann

Karsten Brüggemann (sündinud 1. detsembril 1965) on Tallinna Ülikooli ajalooprofessor. Brüggemann õppis aastatel 1986–1999 Hamburgi ülikoolis ajalugu. Ta spetsialiseerus Venemaa ja Baltikumi ajaloole ning tema doktoritöö käsitles Eesti Vabariigi loomist 1918. aastal Venemaa kodusõja ja lagunemise kontekstis. Seejärel oli Brüggemann õppejõud Hamburgi ülikoolis, aastatel 2002–2008 lektor ja dotsent Tartu Ülikoolis ning ka mitmes Saksa ülikoolis. 2008. aastast on ta Tallinna Ülikooli eesti ja üldajaloo professor. 1994. aastast kuulub Brüggemann Balti Ajaloo Komisjoni koosseisu, 2003. aastast oli ta selle juhatuse liige ning 2023. aastast esimees. Lisaks kuulub ta mitme Saksa ja Ida-Euroopa suhteid uuriva komisjoni koosseisu ning on ajakirja Zeitschrift für Ostmitteleuropa-Forschung (varem Zeitschrift für Ostforschung) toimetuse kolleegiumi liige. 2006. aastast on ta koos Mati Lauriga ajakirja Forschungen zur baltischen Geschichte väljaandja. Karsten Brüggemann Eesti Teadusinfosüsteemis