laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sri Rama Michael Tamm

Sri Rama Michael Tamm ehk Śrī Rāma Michael Tamm, ka Ramatamananda, lühendatult Ram (sünninimi Mihkel Tamm; 9. veebruar 1911 Elistvere – 22. november 2002 Boston) oli eesti päritolu müstik, advaita-vedaantat ja muid müstilisi õpetusi käsitlevate raamatute autor. Ta lõi oma müstilise filosoofia süsteemi, mida nimetas nullhüpotees-teooriaks. Tamm lõpetas gümnaasiumi Tartus ning läks 1940. aastal laevakütjana Rootsi. Mitmetes riikides viibimise järel läks ta Saksamaale, kus astus Berliini tehnikaülikooli tuumafüüsikat õppima. Saksamaal käis Tamm läbi teosoofide, orientalistide ja astroloogidega. 1948. aastal olevat seal toimunud tema "usuline ümbersünd". 1956. aastal plaanis Tamm rännata jalgsi Eestist läbi Nõukogude Liidu Indiasse, kuid Eestis võeti talt ära pagulase pass. Ta ei saanud luba elada Tallinnas ning elas Tartus ja mujal väiksemates asulates. Kaasiksaarele Türi lähedal tuldi tema juurde õppima Nõukogude Liidust lähedalt ja kaugelt. 1981. aastal asus elama Ameerika Ühendriikidesse. Sri Rama Mihkel Tamm käis läbi ja talle avaldasid mõjutusi saksa laama Anangarika Govinda, Ramakrishna Parahamsa Euroopa misjoni juht ning üks tolle 12 apostlist Gayatri Devi, advaita õpetlane T. M. P. Mahadevana, jaapani teadlane Hiroshi Motoyama ja eesti teoloog Uku Masing. [1][alaline kõdulink]Intervjuu Haljand Udamiga [2]Intervjuu Vladimir Wiedemanniga
5. tankiarmee (Saksamaa)

5. tankiarmee oli teise maailmasõja ajal Saksamaa Wehrmachti koosseisu kuulunud väliarmee, mis tegutses aastatel 1942–1943 Põhja-Aafrikas ja pärast taasmoodustamist aastatel 1944–1945 läänerindel. Jaanuarist augustini 1944 kandis see nime tankigrupp West. 5. tankiarmee moodustati 8. detsembril 1942 Tuneesias LXXXX korpuse ümberformeerimisel. Armee nimetus oli pigem sümboolne, sest korpusest suuremaks ei õnnestunudki sellel kasvada. Selle põhiülesandeks oli kaitsta Tuneesiat novembris 1942 Alžeeria ja Maroko aladel maabunud ning kiiret pealetungi alustanud liitlasvägede eest. Moodustamisest kuni veebruarini 1943 allus 5. tankiarmee väegrupi Süd ülemjuhatusele. 22. veebruaril 1943 allutati see äsja moodustatud väegrupile Afrika, mille juhatajaks nimetati märtsi alguses senine 5. tankiarmee juhataja Hans-Jürgen von Arnim. 13. mail 1943 kapituleerus 5. tankiarmee Banzarti lähistel Suurbritannia vägedele ja sama aasta 30. juunil likvideeriti 5. tankiarmee ametlikult. 24. jaanuaril 1944 moodustati Prantsusmaa põhjaosa ja Belgia ranniku kaitseks tankigrupp West. Tegemist oli reservarmeega, mis oli mõeldud liitlasvägede tagasitõrjumiseks teise rinde avamise korral. Kui 6. juunil 1944 toimus Normandia dessant, ei rakendatud tankigruppi kohe sõjategevusse, sest väejuhatus ei olnud jõudnud kokkuleppele, kuidas seda peaks tegema, ning Adolf Hitler oli keelanud ilma tema isikliku korralduseta tankivägesid lahingusse viia. Hiljem Normandias lahingutegevuses osaledes kandis tankigrupp raskeid kaotusi. Juulis 1944 paistis tankigrupp silma Caeni lahingus, mis lõppes siiski liitlasvägede võiduga. 5. augustil 1944 nimetati tankigrupp West ümber 5. tankiarmeeks. Mõned päevad hiljem hävitati suur osa selle võitlusvõimelistest üksustest Falaise'i põrgus. Sealt alates pidas 5. tankiarmee taganemislahinguid Saksamaa suunas, septembris 1944 võideldi Lorraine'is USA 3. armee vastu. Detsembris 1944 osales 5. tankiarmee Ardennide operatsioonis, kandes raskeid kaotusi Bastogne'i, Celles'i ja Dinant'i piirkonnas. Pärast operatsiooni läbikukkumist jätkas armee taandumist Antwerpeni kaudu Saksamaa suunas. Märtsis 1945 osales ta Remageni juures ameeriklaste Reini jõe ületamiskatsete takistamisel, kuid ei saavutanud edu. 5. tankiarmee piirati lõpuks sisse Ruhri katlas ja kapituleerus liitlasvägedele 17. aprillil 1945. Suurema osa oma eksisteerimise ajast kuulus 5. tankiarmee väegrupi B koosseisu, septembrist novembrini 1944 oli ta osa väegrupist G. 1. jaanuar 1943: 10. soomusgrenaderide diviis 334. jalaväediviis Diviis "General Göring" 9. aprill 1943: 334. jalaväediviis Diviis "General Göring" Itaalia mägidiviis "Superga" 15. juuli 1944: XXXXVII tankikorpus II SS-tankikorpus I SS-tankikorpus LXXXVI korpus 31. detsember 1944: LVIII tankikorpus XXXIX tankikorpus XXXXVII tankikorpus I SS-tankikorpus 19. veebruar 1945: LXVI korpus LVIII korpus LXXIV korpus Lexikon der Wehrmacht: 5. Panzerarmee, Panzergruppe West (vaadatud 04.02.2012). Sturmpanzer.com: Miscellanous Documents (sisaldab 5. tankiarmee päevaraamatuid juunist oktoobrini 1944, vaadatud 04.02.2012).
1. tankiarmee (Saksamaa)

Saksa 1. tankiarmee oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede koosseisus võidelnud väliarmee. Tankigrupp 1 formeeriti XXII motoriseeritud korpusest 16. novembril 1940. aastal. Võttis osa Balkani kampaaniast. 1941. aasta suvel, sissetungil Nõukogude Liitu kuulus väegrupi Süd koosseisu. 25. oktoobril nimetati ümber 1. tankiarmeeks. 1944. aasta alguses liikus Alam-Dneprilt Põhja-Ukrainasse. Taganes sealt Lõuna-Poolasse ja Slovakkiasse. 1944. aasta lõpus ja 1945. aasta alguses, ajal mil 1. tankiarmeele allus Ungari 1. armee, nimetati tankiarmee ümber armeegrupiks Heinrici. Kapituleerus 8. mail 1945. Paul Ludwig Ewald von Kleist (16.11.1940) Eberhard von Mackensen (21.11.1942) Hans-Valentin Hube (29.10.1943) Kurt von der Chevallerie (21.04.1944) Gotthard Heinrici (18.05.1944) Walter Nehring (19.03.1945) Wilhelm Hasse (3.04.1945) 12. märts 1941.: XXX korpus XXXX motoriseeritud korpus XVIII mägikorpus 19. juuni 1941.: XXXXVIII motoriseeritud korpus III motoriseeritud korpus XXIX motoriseeritud korpus 9. tankidiviis SS-diviis "Wiking" SS-diviis "Leibstandarte-SS Adolf Hitler" 16. motoriseeritud jalaväediviis 16. tankidiviis 25. motoriseeritud jalaväediviis 4. november 1941.: Itaalia motoriseeritud korpus III motoriseeritud korpus XXXXIX mägikorpus XIV motoriseeritud korpus 60. motoriseeritud jalaväediviis 11. mai 1942.: Itaalia motoriseeritud korpus XXXXIX mägikorpus XIV motoriseeritud korpus Rumeenia ratsaväekorpus 2. september 1942.: LII korpus XXXX tankikorpus III tankikorpus 3. veebruar 1943.: III tankikorpus XXX korpus XXXX tankikorpus 5. august 1943.: LVII tankikorpus XXXX tankikorpus XXX korpus 3. märts 1944.: LIX korpus XXIV tankikorpus XXXXVI tankikorpus III tankikorpus 1. tankidiviis 17. tankidiviis 31. august 1944.: XXIV korpus XI korpus Ungari 1. armee 31. detsember 1944.: XI korpus XXXXIX mägikorpus Ungari 1. armee 154. jalaväediviis 5. mai 1945.: XI korpus LIX korpus LXXII korpus XXXXIX mägikorpus XXIV tankikorpus 8. tankidiviis 371. jalaväediviis 544. rahvagrenaderidiviis 320. jalaväediviis 253. jalaväediviis
2. Soomusarmee

2. Soomusarmee oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede koosseisus võidelnud väliarmee. Soomusgrupp 2 formeeriti 16. novembril 1940. XIX korpusest. 28. juulist kuni 3. augustini 1941. eksisteeris väeosa soomusgrupp Guderiani nime all. 5. oktoobril 1941. nimetati ümber 2. Soomusarmeeks. Võitles idarinde kesksektoris kuni 1943. aasta augustini, mil viidi üle Balkanile partisanide vastastele operatsioonidele. Kapituleerus 1945. aasta mais. Heinz Guderian (16.11.1940) Rudolf Schmidt (25.12.1941) Heinrich Clössner (11.04.1943) Walter Model (6.08.1943) Lothar Rendulic (14.08.1943) Franz Böhme (24.06.1944) Maximilian de Angelis (18.07.1944) 1. juuli 1941.: XXXXVI motoriseeritud korpus XXXXVII motoriseeritud korpus XXIV motoriseeritud korpus 1. ratsaväediviis 10. motoriseeritud jalaväediviis 2. oktoober 1941.: XXXXVIII motoriseeritud korpus XXIV motoriseeritud korpus XXXXVII motoriseeritud korpus XXXV eriotstarbeline korpus XXXIV eriotstarbeline korpus 10. märts 1942.: XXIV motoriseeritud korpus XXXXVII motoriseeritud korpus LIII korpus XXXV korpus 1. detsember 1942.: XXXXVII tankikorpus LIII korpus XXXV korpus 707. jalaväediviis 5. september 1943.: LXIX reservkorpus XXI mägikorpus XV mägikorpus III SS-korpus 11. SS-soomusgrenaderide diviis "Nordland" 15. aprill 1944.: XXI mägikorpus V SS-mägikorpus XV mägikorpus Bulgaaria I korpus Diviis "Brandenburg" 1. kasakate ratsaväediviis 15. november 1944.: LXIX korpus IX SS-mägikorpus XV mägikorpus V SS-mägikorpus LXVIII korpus 7. mai 1945.: 1. ratsaväe korpus XXII korpus LXVIII korpus
3. tankiarmee (Saksamaa)

Saksa 3. tankiarmee oli Teise maailmasõja ajal Saksa Wehrmachti vägedesse kuulunud väliarmee. Moodustati 16. novembril 1940. aastal tankigrupp 3 (saksa keeles Panzergruppe 3) nime all XV motoriseeritud korpuse staabist. 1. jaanuaril 1942. nimetati ümber 3. tankiarmeeks (saksa keeles 3. Panzerarmee). Võitles idarinde kesksektoris. Kapituleerus 3. mail 1945. aastal. Hermann Hoth (16.11.1940) Hans-Georg Reinhardt (5.10.1941) Erhard Raus (15.08.1944) Hasso-Eccard von Manteuffel (9.03.1945) 19. juuni 1941.: XXXIX motoriseeritud korpus LVII motoriseeritud korpus V korpus VI korpus 2. oktoober 1941.: VI korpus XXXXI motoriseeritud korpus LVI motoriseeritud korpus V korpus 10 märts 1942.: LIX korpus 8. oktoober 1942.: IX korpus XX korpus 1. jaanuar 1943.: XXXXVI tankikorpus IX korpus XX korpus 5. august 1943.: XXXXIII korpus LIX korpus II lennuväe välikorpus VI korpus 3. detsember 1943.: IX korpus LIII korpus VI korpus 210. julgestusdiviis 15. aprill 1944.: IX korpus LIII korpus VI korpus 210. julgestusdiviis 26. november 1944.: XXVIII korpus XXXX tankikorpus IX korpus XXVI korpus 20. tankidiviis 390. julgestusdiviis 12. aprill 1945.: Korpus "Swinemünde" XXXII korpus Korpus "Oder" XXXXVI tankikorpus III SS-korpus
4. Soomusarmee

Saksa 4. Soomusarmee (4. Panzerarmee) oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede koosseisu kuulunud väliarmee. Formeeriti 17. veebruaril 1941 XVI motoriseeritud korpusest Soomusgrupp 4 nime all. 1. jaanuaril 1942 nimetati ümber 4. Soomusarmeeks. Osales Stalingradi lahingus 1942. aasta lõpus. Detsembrist 1942 kuni jaanuarini 1943 eksisteeris armeegrupp Hoth nime all. 1943. aasta suvel osales Kurski lahingus, rünnates Kurski eendit lõuna poolt. 1944. aasta jooksul taganes läbi Põhja-Ukraina Vislani. 1945. aasta Nõukogude armee talvepealetungi ajal taganes läbi Poola Ülem-Sileesiasse. Kapituleerus 8. mail 1945. Erich Höppner (15.02.1941) Richard Ruoff (8.01.1942) Hermann Hoth (31.05.1942) Erhard Raus (26.11.1943) Walter Nehring (18.05.1944) Hermann Balck (5.08.1944) Fritz-Hubert Gräser (21.09.1944) 19. juuni 1941: LVI motoriseeritud korpus XXXXI motoriseeritud korpus SS-diviis "Totenkopf" 4. detsember 1941: V korpus XXXXVI korpus XXXX korpus IX korpus VII korpus 5. aprill 1942: V korpus IX korpus VII korpus XX korpus 22. detsember 1942: LVII tankikorpus XXXXVIII korpus 16. motoriseeritud jalaväediviis 4. märts 1943: SS-tankikorpus LVII tankikorpus XXXXVIII tankikorpus 6. juuli 1943: LII korpus XXXXVIII tankikorpus II SS-tankikorpus 3. detsember 1943: LIX korpus XIII korpus XXXXVIII korpus XXXXII tankikorpus VII korpus XXIV tankikorpus 15. aprill 1944: XXXXII korpus XIII korpus XXXXVIII tankikorpus 13. oktoober 1944: LVI tankikorpus XXXXII korpus XXXXVIII tankikorpus 12. aprill 1945: V korpus Korpus Moser Tankikorpus "Gross-Deutschland" LVII tankikorpus 4. Panzerarmee (saksa keeles)
Tankiarmee Afrika

Tankiarmee Afrika oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede koosseisus võidelnud väliarmee. Moodustati 1. septembril 1941. aastal tankigrupp Afrika nime all. Kontrollis kõiki Saksa ning enamus Itaalia maavägesid Põhja-Aafrikas. Piiras Tobrukit 1941. aasta novembrist kuni Suurbritannia vägede pealetungini detsembris. Peale Tobruki alt taganemist läks tankigrupp 1942. aasta jaanuaris üle vastupealetungile, vallutades Kürenaika kuni Gazala liinini. 30. jaanuaril 1942. aastal nimetati ümber tankiarmeeks Afrika. 1. oktoobril 1942. aastal nimetati ümber Saksa-Itaalia tankiarmeeks. 22. veebruaril 1943. aastal nimetati ümber väegrupp Afrikaks. Erwin Rommel (1.09.1941) Ludwig Crüwell (19.03.1942) Erwin Rommel (19.03.1942) Georg Stumme (22.09.1942 Erwin Rommel (25.10.1942) Gustav Fehn] (26.11.1942) Erwin Rommel (2.12.1942) Karl Bülowius (17.02.1943) Giovanni Messe (23.02.1943) 3. september 1941.: Itaalia XXI korpus Saksa Afrika korpus 15. tankidiviis 2. jaanuar 1942.: Itaalia X korpus Itaalia XXI korpus Itaalia motoriseeritud korpus Marmacia Saksa Afrika korpus 90. kerge Afrika-diviis Itaalia 55. diviis "Savona" 2. september 1942.: Itaalia X korpus Itaalia XXI korpus Itaalia XX motoriseeritud korpus Saksa Afrika korpus 1.jaanuar 1943.: Itaalia X korpus Itaalia XXI korpus Saksa Afrika korpus 90. Afrika-diviis Itaalia 17. jalaväediviis Itaalia 136. motoriseeritud jalaväediviis "Giovanni Fascisti"
Rio Grande (Põhja-Ameerika)

Rio Grande (hispaania keeles Río Bravo del Norte) on jõgi Põhja-Ameerikas. Algab Kaljumägedest. Ülemjooksul voolab itta, seejärel Kaljumägede ahelike vahelises laias orus lõunasse. Keskjooksul suundub kakku. Suubub Mehhiko lahte. Jõgi on USA Texase osariigi ja Mehhiko vaheliseks piiriks. Pikkus 3034 km.
Quentin Kawananakoa

Quentin Kūhiō Kawānanakoa (sündinud 28. septembril 1961) on Hawaii kuningliku perekonna pea alates 26. juulist 1997. 1995. aastal abiellus ta Elizabeth Brouniga, neil on kaks poega. Quentin Kawānanakoa on mõjukas USA Vabariikliku Partei liige. 1995-1999 oli ta Hawaii osariigi Esindajatekoja liige.
Edward A. Kawananakoa

Edward Abner Keli'iahonui Kawananakoa (2. oktoober 1924 San Francisco – 29. juuli 1997 Honolulu) oli Hawaii kuningliku perekonna pea alates 8. aprillist 1961.
J Dilla

James Dewitt Yancey (7. veebruar 1974 – 10. veebruar 2006), rohkem tuntud kui J Dilla (ka Jay Dee), oli Ameerika hiphopmuusika produtsent ja räppar. Karjääri alustas ta nime Jay Dee all, kuid 2001. aastast kasutas ta nime J Dilla. Dilla tööd produtsendina on hinnatud kõrgelt, tunnustust on jaganud isegi Kanye West, Just Blaze ja Pharrell Williams. Dilla valduses olnud salvestiste seas on palju selliseid teoseid, põhiliselt kasutamata räpitaustu, mida ta ei jõudnud albumitele panna, ning need on internetis laialdaselt levinud, mis on talle fänne juurde toonud. 2002. aastal asutasid J Dilla ja Los Angelese produtsent Madlib ansambli Jaylib. 2003. aastal andsid nad välja albumi "Champion Sound". 2004. aastal kolis Dilla Detroitist Los Angelesse ja läks Jaylibiga turneele. Ajakirjade Urb (2004 märts) ja XXL (2005 juuni) artiklites väideti, et J Dilla on haige ja lebab haiglavoodis. Dilla väitis, et temaga on kõik korras, kuid novembris 2005 oli selge, et see nii ei olnud. Dilla käis küll ringreisil Euroopas, kuid ta esines ratastoolis. Hiljem avaldati, et ta põdes rasket verehaigust (nn TTP) ja luupust. J Dilla suri 10. veebruaril 2006 oma kodus Los Angeleses. Tema viimane album "Donuts" ilmus vaid kolm päeva varem. 2001 Welcome 2 Detroit (BBE CD/LP) 2003 Ruff Draft EP (Original Issue LP-Mummy/Groove Attack) (2007 2CD/LP Reissue-Stones Throw) 2006 Donuts (CD/LP, 2006, Stones Throw) 2006 The Shining (BBE CD/LP) 2007 Jay Love Japan (Operation Unknown/PayJay CD/LP) 2009 Jay Stay Paid (Nature Sounds CD/LP/MP3) Slum Village liige, J-88 on teine nimi Slum Villagele. Slum Village - Fan-Tas-Tic (Vol. 1) CD/LP 1996 (Donut Boy Recordings) 1997 (Sudden Impact) 2006 (Barak) Slum Village - Fantastic, Vol. 2 CD/LP 2000 (Goodvibe) 2002 (Capitol) J-88 - Best Kept Secret CD/LP 2000 (Groove Attack) Jaylib - Champion Sound CD/LP 2003 (Stones Throw) Illa J - Yancey Boys CD/LP 2008 (Delicious Vinyl) Vol. 1: Unreleased CD/LP 2002 (Bling47.com) Vol. 2: Vintage CD/LP 2003 (Bling47.com)
Abigail Kapiolani Kawananakoa

Abigail Helen Kapiolani Kawananakoa (14. märts 1903 Honolulu – 8. aprill 1961 Honolulu) oli Hawaii kuningliku perekonna pea alates 20. maist 1953.
Edward David Kalakaua Kawananakoa

Edward David Kalakaua Kawananakoa (10. märts 1904 Honolulu – 20. mai 1953 Honolulu) oli Hawaii kuningliku perekonna pea alates 11. novembrist 1917. Ta oli David Kawānanakoa ainuke poeg. Tal oli ka kaks õde. Ta läbis sõjaväeteenistuse Californias ning osales Teises maailmasõjas USA vägede koosseisus.
Robert Wilcox

Robert William Kalani-hiapo Wilcox (15. veebruar 1855 Kahului – 23. oktoober 1903 Honolulu) oli Hawaii poliitik. Tema isa oli ameeriklane Rhode Islandilt ja ema Hawaii kohalikku päritolu.
Jamshīd bin ‘Abdullāh

Jamshīd bin ‘Abdullāh (sündinud 16. septembril 1929) oli viimane Sansibari sultan. Ta valitses 1. juulist 1963 kuni 12. jaanuarini 1964. Ta kukutati Sansibari revolutsiooni käigus. Elulugu
Post hardcore

Post hardcore (ka post-hardcore, harvemini lühendina phxc või phXc) on muusikastiil, mis põhiliselt mõjutatud hardcore pungist, emocore'ist ja screamo'st. Post-hardcore on enamasti äratuntav mitmekesise vokaali poolest. Näiteks võib laulja ühel hetkel sosistada ja järgmisel hetkel karjuda. Taustaks on enamasti pidev ja ilma suurema vahelduseta tempokas trummitagumine. Stiili võib iseloomustada ka sellega, et enamasti tundub nende muusikal olevat omapärane püüe korraga saavutada nii kaootilist, dissonantset efekti kui ka meloodiat ja korrapära. Pinge tõusud ja langused võivad vahelduda väga kiiresti ning vahel toimuvad peaaegu et korraga. Post-hardcore'i algusaja paikapanemisel on esinenud käsitluslikke vastuolusid. Üks seisukoht on, et muusikastiil sai alguse 1970ndate lõpul ja 1980ndate alguses. Võib arvata, et siis umbes sel ajajärgul võeti kasutusele termin post-hardcore, mis kirjeldas kõiki hardcore-pungi edasiarendusi. Tänapäevaks on aga välja kujunenud eraldiseisev post-hardcore''i muusikastiil. Teine arvamus on see, et post-hardcore kujunes välja kõrvuti emoga Dischord Recordsi suure kaasabiga 1980ndate lõpul ja 1990ndate alguses. Kuna emo ja post-hardcore alged asuvad samas kohas, vaid arengusuunad on erinevad (ehkki mitte oluliselt), siis tihtipeale ei tehta žanritel vahet. See ei tule alati vaid ebaprofessionaalsusest žanri määramisel, vaid asjaolust, et ajas tagasi minnes saabki post-hardcore ja emo eraldada vaid mingi maani. Selleks punktiks, kus žanrite erinevusest on liiga raske aru saada, et neil vahet teha. võib pidada 1990ndate algusaastaid. Ei tasu aga arvata, nagu oleks žanrid siis sündinud, sest mõlemad terminid eksisteerisid juba siis. Näiteks 1990. aastate alguses palju populaarsust kogunud bänd Fugazi, mis avaldas väga laia mõju mõlemale žanrile, on siiamaani diskussiooni allikaks, kuigi teda peetakse siiski rohkem post-hardcore'i žanrisse kuuluvaks, on siiski väga toekaid argumente, mis räägivad emocore'i kasuks. Kuigi post-hardcore'i austajad väidavad sageli, et see muusikastiil on tihedalt seotud DIY põhimõtetega, siis pärast sajandivahetust on selle muusikastiili populaarsus hüppeliselt kasvanud ning enamik tänapäeval laiemalt tuntud post-hardcore'i ansambleid on liitunud kommertsplaadifirmadega ja terminit fashioncore kasutatakse žanriliselt kõige rohkem just post-hardcore'i bändide kohta. Neid bände peetakse silmapaistvaks pigem oma soengute kui muusika poolest.
Pikkjärv

Pikkjärv on mitme Eesti järve nimi: Ivaste Pikkjärv asub Tartu maakonnas Kambja vallas Jussi Pikkjärv asub Harju maakonnas Kuusalu vallas Järvi Pikkjärv asub Harju maakonnas Kuusalu vallas Karula Pikkjärv asub Valga maakonnas Valga vallas Kõnnu Pikkjärv asub Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Kaarepere Pikkjärv asub Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Kooraste Pikkjärv asub Põlva maakonnas Kanepi vallas Lootvina Pikkjärv asub Põlva maakonnas Põlva vallas Tilsi Pikkjärv asub Põlva maakonnas Laheda vallas Tsolgo Pikkjärv asub Võru maakonnas Võru vallas Viitna Pikkjärv asub Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Palometsa Pikkjärv, Võru maakonnas Võru vallas Pikkjärv ehk Jaanuse järv asub Valga maakonnas Otepää vallas Pikkjärv ehk Kuusikjärv asub Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas Pikkjärv ehk Pitkjärv asub Saare maakonnas Saaremaa vallas Pikkjärv ehk Ubajärv asub Võru maakonnas Rõuge vallas Pikkjärve Pikkjärve (Valga) Pikkjärve mõis Pikkjärve paisjärv Pikajärv
Post hardcore'i ansamblite loend

Siin on loetletud post-hardcore'i viljelevaid ansambleid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y 36 Crazyfists Alesana Alexisonfire At the Drive-In American Tragedy As Cities Burn At the Drive-In A Day in Black and White A Day To Remember Bear vs. Shark Big Black Bled, The Blessthefall Beautiful Mistake, The Biffy Clyro Blackout, The Bled, The Blind Channel Blood Brothers, The Boysetsfire Cinemechanica Circus Lupus Crownhate Ruin, The Chasing Victory Chiodos Decahedron Dismemberment Plan, The Draft, The Driver Side Impact Effigies, The Emanuel Emery Engine Down Escape the Fate Enter Shikari Fightstar From Autumn to Ashes From First to Last Fugazi Fightstar Flee the Seen Fugazi Funeral for a Friend Girls Against Boys Glassjaw (varasem materjal) Greeley Estates Garrison Handsome Hell Is for Heroes Hum Hundred Reasons heavy heavy low low Her Words Kill Halifax Harkonen He Is Legend I Am Ghost I Am the Avalanche Jawbox Jersey Juno Les Savy Fav Jairus JR Ewing Kill Sadie LoveHateHero Light Pupil Dilate Lights Below Lorene Drive Madina Lake Man Sized Action Milemarker Naked Raygun No Division On the Last Day Poster Children Poison the Well Protest The Hero Pierce The Veil Quicksand Rapeman Receiving End of Sirens, The Refused Reuben Rival Schools Saosin Sense Field (varasem materjal) Shellac Shiner Showbread Shudder to Think Silverstein Sleeping, The Smoke or Fire Squirrel Bait Scary Kids Scaring Kids Sense Field Shai Hulud Showbread Sleeping, The Smokey Wambas, The Stutterfly Stiletto Formal, The Sleeping With Sirens Taken Thrice Thursday There for Tomorrow Tidal Trauma Trenchmouth Underoath Unwound Valley, The
Jack Davenport

Jack Arthur Davenport (sündinud 1. märtsil 1973 Stuffolkis) on inglise näitleja. Jack elas oma elu esimesed seitse aastat Ibizal koos vanemate Maria Aitkeni ja Nigel Davenportiga, kes on samuti näitlejad. Kui Jack oli seitsmene, lahutasid ta vanemad abielu ning poiss saadeti Dragoni internaatkooli. Seejärel õppis ta Cheltenhami ülikoolis. Davenporti onu Jonathan Aitken on poliitik. Jack Davenport on abielus näitleja Michelle Gomezega. Davenporti näitlejakarjäär algas täiesti juhuslikult. Ta oli võtnud ühe aasta ülikoolist vabaks ja osales suvisel draamakursusel, kus teda märkas lavastaja Clwyd Theatr Cymru. 18-aastaselt sattus ta Walesi, kus ta hakkas esinema väikerollides näidendis "Hamlet". Seal sai ta tuttavaks Rhys Ifansiga ("Notting Hill"). Aasta hiljem läks ta ülikooli East Anglia Ülikooli õppima filmikunsti ja inglise kirjandust. Ta proovis ülikoolis olles mitu korda näitlemist, kuid ei olnud sellest piisavalt huvitatud. Näitlemise asemel soovis ta saada pigem liikmeks filmi meeskonnas, kes jääb kaamera taha. Kuid pärast ülikooli lõpetamist veenis Davenporti ema teda kirjutama kirja John Cleese'ile ja küsima osa tolle uues filmis "Fierce Creatures". Seda siiski kaamera taga esialgu. Cleese aga toimis vastupidi ja saatis Davenporti kirja edasi näitlejate osakonda. Kuigi Davenporti roll filmis oli väga väike, sai ta siiski kaamera ees esinemise kogemuse. Järgmisena sai näitleja osa BBC draamaseriaalis "This Life". Selle rolliga tõestas Davenport ennast näitlejana. Nüüdseks on Davenport näidelnud paljudes edukates filmides ja seriaalides, sealhulgas "The Talented Mr. Ripley", "Coupling", "Ultraviolet" ning hiljutises kassahitis "Kariibi mere piraadid: Musta pärli needus" ja selle järgedes. Jack Davenport andmekogus IMDb (inglise)
Ussa (Ob)

Ussa on jőgi Aasias, jääb halduslikult Venemaa Kemerovo oblastisse. Algab Kuznetski Alataust. Voolab valdavalt edelasse. Suubub paremalt Tomi. Jõe pikkus on 179 km, valgala suurus 3610 km². Mežduretšenski linn asub Ussa ja Tomi ühinemiskohas ning need kaks jõge on kujutatud linna lipul ja vapil.
Chloë Agnew

Chloë Elisabeth Aislinn Moira Agnew (sündinud 9. juunil 1989 Dublinis) on iiri laulja, kes on tuntuks saanud ansambli Celtic Woman lauljana. Hääleliigilt on Agnew sopran. Ta on laulnud inglise, iiri, ladina, itaalia ja saksa keeles. Aastatel 2004–2013 ja uuesti 2020. aastast on ta laulnud ansamblis Celtic Woman, 2014. aastast ka ansamblis Celtic Thunder. Need ansamblid viljelevad muusikat traditsioonilistest keldi meloodiatest kuni klassika ja poplauludeni. Chloë Agnew on õppinud Alexandra tüdrukute kolledžis. Kuna ta meelelahutajast ema esines sageli telesaadetes, pole ime, et tütar tegi televisioonidebüüdi juba neljanädalaselt. Esimene avalik esinemine lauljana sai samuti teoks televisioonis, siis oli ta kuueaastane. 1998. aastal esindas ta Iirimaad rahvusvahelisel laste lauluvõistlusel Kairos lauluga "The Friendship Tree" ja võitis peaauhinna. Ta elab koos ema Adéle Kingi ja noorema õe Naomi Agnew'ga Knockylonis Iirimaal.