laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aare Soome

Aare Soome (21. mai 1937 Paide – 7. juuli 2014 Tallinn) oli eesti ajakirjanik, sportlane, Eesti Piirivalve ohvitser aastatel 1994–2001. Aare Soome sündis Türi notari Voldemar Soome peres teise lapsena, õppis Lokuta põhikoolis ja Türi 1. Keskkoolis. Ta õppis 1955–1960 Tartu Riiklikus Ülikoolis, lõpetas õigusteaduse cum laude[viide?]. Ta oli Eesti noorte meister käimises aastatel 1954 ja 1955. Kuulus TRÜ korvpallimeeskonda. Töötas korvpallitreenerina Raplas. Aastatel 1960–1963 töötas Rapla rajooni täitevkomitee sekretärina[viide?]. 1963–1964 pühendus korvpallitreeneri tööle spordiühingus Jõud, viies Rapla Jõu meeskonna kõrgliigasse Eesti 8 parema hulka. 1964–1966 töötas Aare Soome Eesti Televisiooni "Aktuaalse kaamera" ja spordisaadete korrespondendina.[viide?] 1974–1984 töötas korrespondendi ja vanemtoimetajana Eesti Raadios, toimetades populaarseid saateid "Teist ja teile", "Perekond ja kodu", "Keskööprogramm". 1990 astus Rahvarindesse. 1992 läbis ta Tallinna Piirivalve Kooli ning alustas tööd Piirivalveametis infoosakonna spetsialistina. Tallinna Piirivalve Koolis pidas ta loenguid kursantidele Eesti riigi kujunemisest ja poliitikast, töötas kaastoimetajana ajakirjas Politseinik. 1994. aasta veebruaris määrati ta Piirivalve pressiesindajaks[viide?], hiljem teabeohvitseriks[viide?]. Kuulus Eesti Piirivalve Ohvitseride Kogusse. Aastal 2000 määrati talle kapteni auaste, 2001 läks erru. Aare Soome Spordiinfo.ee Saade sarjast "Mees mitme tahuga". "Johannes Türn – malemeister, laulumees, keeleoskaja". Eesti Raadio, 8. veebruar 1970 Saade sarjast "Keskööprogramm". "Salme Raadik". Eesti Raadio, 19. mai 1980 Saade sarjast "Eesti piir on Eesti asi": "Eesti piir on Eesti asi. 01". Eesti Raadio, 25. mai 1993
Kalinini sõjaväeringkond

Kalinini sõjaväeringkond (vene keeles Калининский военный округ, Калининский ВО) oli aastatel 1938–1940 Nõukogude Liidu relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis. Sõjaväeringkond moodustati 28. juulil 1938 ja selle territooriumiks oli esialgu Kalinini ja Jaroslavli oblast. A-st 1939 moodustas sõjaväeringkonna Kalinini ja Smolenski oblast. Sõjaväeringkond saadeti laiali 11. juulil 1940. Selle endine territoorium liideti Lääne erisõjaväeringkonna, Balti ja Moskva sõjaväeringkonnaga. Sõjaväeringkonna staap asus Kalininis. 1938–1939 diviisikomandör Ivan Vassiljevitš Boldin 1939–1940 2. järgu armeekomandör Vsevolod Fjodorovitš Jakovlev
Artie Lange

Artie Lange (õieti Arthur Steven Lange, Jr.; sündinud 11. oktoobril 1967 Livingstonis New Jersey osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Artie Lange andmekogus IMDb (inglise)
Dobrutši

Dobrutši on küla Venemaal Pihkva oblasti Oudova rajoonis Dobrutši valla keskus. Asub Oudovast 18 km kirdes. Külast 5 km kaugusel asub Dobrutši raudteejaam 2012. aastal suletud Oudova-Slantsõ raudteeliinil. Külas tegutseb lehmafarm Dobrutši-2. http://milknews.ru/kompanii-molochnoy-promishlennosti/kompanii-molochnoy-promishlennosti_40.html
Voroneži sõjaväeringkond

Voroneži sõjaväeringkond (vene keeles Воронежский военный округ, ВВО) oli aastatel 1945–1946 ja 1949–1960 Nõukogude Liidu relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis. Sõjaväeringkond moodustati 9. juulil 1945. Selle staap formeeriti Orjoli sõjaväeringkonna ja 6. armee baasil. Sõjaväeringkond hõlmas Kurski, Orjoli, Tambovi ja Voroneži oblasti territooriumi.4. veebruaril 1946 liideti sõjaväeringkond Moskva sõjaväeringkonnaga. Uuesti loodi sõjaväeringkond 28. mail 1949. Kuni 1954. aastani oli territoorium sama mis aastatel 1945–1946, siis aga moodustas selle Balašovi, Belgorodi ja Lipetski oblast. Saadeti laiali 18. augustil 1960 ning selle territoorium ja väed liideti Moskva sõjaväeringkonnaga. Sõjaväeringkonna staap asus Voronežis. 1945–1946 kindralpolkovnik Vladimir Zahharovitš Romanovski 1949–1955 kindralpolkovnik Mihhail Stepanovitš Šumilov 1955–1957 kindralpolkovnik Afanassi Pavlantjevitš Beloborodov 1957–1960 kindralpolkovnik Andrei Matvejevitš Andrejev
Thbilisi sõjaväeringkond

Thbilisi sõjaväeringkond (vene keeles Тбилисский военный округ, ТбВО) oli aastatel 1945–1946 Nõukogude Liidu relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis. Sõjaväeringkond moodustati 9. juulil 1945 Taga-Kaukaasia rinde baasil. Selle territooriumi moodustasid Armeenia NSV ja Gruusia NSV. Kuni 1945. aasta novembrini kuulus selle koosseisu ka Nahhitševani ANSV. 25. mail 1946 ühendati väekoondis koos Bakuu sõjaväeringkonnaga Taga-Kaukaasia sõjaväeringkonnaks. Sõjaväeringkonna staap asus Thbilisis. 1945–1946 kindralpolkovnik Sergei Georgijevitš Trofimenko 1946 kindralleitnant Mihhail Ivanovitš Ozimin
Bakuu sõjaväeringkond

Bakuu sõjaväeringkond (vene keeles Бакинский военный округ, Бакинский ВО) oli aastatel 1945–1946 Nõukogude Liidu relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis. Sõjaväeringkond formeeriti 9. juulil 1945 Taga-Kaukaasia rinde ja selle staap 69. armee baasil. Selle territooriumi moodustasid Aserbaidžaani NSV ja Dagestani ANSV. 1945. aasta novembrist kuulus selle koosseisu ka Nahhitševani ANSV. 25. mail 1946 ühendati väekoondis koos Thbilisi sõjaväeringkonnaga Taga-Kaukaasia sõjaväeringkonnaks. Sõjaväeringkonna staap asus Bakuus. 1945 kindralpolkovnik Vladimir Jakovlevitš Kolpaktši 1945–1946 armeekindral Ivan Ivanovitš Maslennikov
Vladimir Võssotski

Vladimir Võssotski (vene Владимир Семёнович Высоцкий; 25. jaanuar 1938 Moskva – 25. juuli 1980 Moskva) oli vene laulja, luuletaja ja näitleja. Postuumselt NSV Liidu riikliku preemia laureaat (1987). Ehkki Võssotski pidas end eelkõige näitlejaks ja kirjanikuks, tõid talle suurema kuulsuse kitarri saatel esitatud laulud, mille temaatika ei sobinud kokku valitseva ideoloogiaga. Võssotski laulud levisid laialt koduste ümberlindistuste teel, alles 1970. aastate lõpul salvestas mõned lood ka riiklik plaaditootja Melodija. Näitlejana töötas Võssotski Taganka teatris, tema tähtsamaid rolle oli Hamlet Juri Ljubimovi lavastatud "Hamletis". Vladimir Võssotski varasele surmale aitasid arvatavasti kaasa alkoholi- ja opiaadisõltuvus. Võssotski matustele, mis toimusid Moskva olümpiamängude aegu, olevat kogunenud ligi miljon inimest. Ta on maetud Moskva Vagankovo kalmistule. 1959 "Сверстницы" 1961 "Карьера Димы Горина" 1962 "713-й просит посадку" 1962 "Увольнение на берег" 1963 "Штрафной удар" 1963 "Живые и мёртвые" 1965 "На завтрашней улице" 1965 "Наш дом" 1965 "Стряпуха" 1966 "Я родом из детства" 1966 "Саша-Сашенька" 1967 "Вертикаль" 1967 "Короткие встречи" 1967 "Война под крышами" 1968 "Интервенция" 1968 "Хозяин тайги" 1968 "Служили два товарища" 1969 "Опасные гастроли" 1969 "Белый взрыв" 1972 "Четвёртый" 1973 "Плохой хороший человек" 1974 "Единственная дорога" 1975 "Единственная" 1975 "Бегство мистера Мак-Кинли" 1976 "Сказ про то, как царь Пётр арапа женил" 1977 "Они вдвоём" 1979 "Место встречи изменить нельзя" 1980 "Маленькие трагедии" Vladimir Võssotski oli abielus kõigepealt Iza Žukova, siis Ljudmila Abramova ja seejärel Marina Vladyga. Teisest abielust on tal pojad Arkadi Võssotski ja Nikita Võssotski. Marina Vlady. Katkenud lend: Vladimir Võssotski lugu, tõlkinud Asta Blumenfeld, Tallinn 1991, ISBN 5-450-01803-7 David Karapetjan, "Vladimir Võssotski: mälestusi". Vene keelest tõlkinud Ülar Lauk, Tänapäev, Tallinn 2017, 375 lk; ISBN 9789949851836 Video telesaade "Noormees Tagankalt. Vladimir Võssotski" (ETV 1972, 56 minutit, ETV2 arhiivis), saatejuht Mati Talvik Luuletused, tõlkinud Viljar Ansko – Sirp 24. jaanuar 2003 Võssotski Fond laulud, fotod jm Vladimir Võssotski - Wysotsky.com
Taga-Kaukaasia sõjaväeringkond

Taga-Kaukaasia sõjaväeringkond (vene keeles Закавказский военный округ, lühend ЗакВО; aastast 1967 Краснознамённый Закавказский военный округ, lühend КЗакВО) oli aastatel 1935–1941, 1942 ja 1946–1993 Nõukogude Liidu ja Venemaa Föderatsiooni relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis. Sõjaväeringkond formeeriti 17. mail 1935 Kaukaasia Punalipulise armee baasil. Alguses moodustas selle territooriumi Taga-Kaukaasia SFNV, aastast 1936 aga Armeenia NSV, Aserbaidžaani NSV ja Gruusia NSV. Aastail 1939–1940 anti osa vägesid Leningradi sõjaväeringkonna alluvusse ning osaleti Talvesõjas. 23. augustil 1941 reorganiseeriti sõjaväeringkond Taga-Kaukaasia rindeks ja staap rinde väejuhatuseks. Samal päeval moodustati uus sõjaväeringkonna juhatus, mis allutati Taga-Kaukaasia rinde sõjanõukogule ning mille ülesandeks oli vägede formeerimine ja mehitamine. Väejuhatus saadeti laiali sama aasta 14. septembril. Uuesti moodustati sõjaväeringkond 28. jaanuaril 1942, mil Kaukaasia rinne jaotati Krimmi rindeks ja Taga-Kaukaasia sõjaväeringkonnaks. 28. aprillil samal aastal reorganiseeriti viimane aga taas Taga-Kaukaasia rindeks. Kolmandat korda loodi sõjaväeringkond 25. mail 1946, mil liideti Bakuu ja Thbilisi sõjaväeringkond, mis olid moodustatud Taga-Kaukaasia rinde baasil 1945. aastal. Staap loodi endise Thbilisi sõjaväeringkonna juhatuse alusel. 1949. aastal lahutati sõjaväeringkonna territooriumist Dagestani ANSV, Põhja-Osseedi ANSV ja Groznõi oblast ning liidendati Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonnaga. Jaanuaris 1993 reorganiseeriti sõjaväeringkond Venemaa väegrupiks Taga-Kaukaasias. Sõjaväeringkonna staap asus Thbilisis. 1935–1937 2. järgu armeekomandör Mihhail Karlovitš Levandovski (lasti maha 1938) 1937–1938 korpusekomandör Nikolai Vladimirovitš Kuibõšev (lasti maha 1938) 1938 Nõukogude Liidu marssal Aleksandr Iljitš Jegorov (lasti maha 1939) 1938–1940 korpusekomandör (a-st 1939 2. järgu armeekomandör, a-st 1940 armeekindral) Ivan Vladimirovitš Tjulenev 1940–1941 kindralleitnant Mihhail Grigorjevitš Jefremov 1941 kindralleitnant Dmitri Timofejevitš Kozlov 1941 kindralleitnant Vladimir Nikolajevitš Lvov 1942 armeekindral Ivan Vladimirovitš Tjulenev (2. kord) 1946–1947 armeekindral Ivan Ivanovitš Maslennikov 1947–1949 Nõukogude Liidu marssal Fjodor Ivanovitš Tolbuhhin 1950–1954 armeekindral Aleksei Innokentjevitš Antonov 1954–1957 kindralpolkovnik (a-st 1955 armeekindral) Ivan Ivanovitš Fedjuninski 1957–1958 Nõukogude Liidu marssal Konstantin Konstantinovitš Rokossovski 1958–1961 armeekindral Kuzma Nikitovitš Galitski 1961–1968 kindralpolkovnik (a-st 1964 armeekindral) Andrei Trofimovitš Stutšenko 1968–1971 kindralpolkovnik Semjon Konstantinovitš Kurkotkin 1971–1978 kindralpolkovnik Pavel Vassiljevitš Melnikov 1978–1983 kindralpolkovnik Oleg Fjodorovitš Kulišev 1983–1985 kindralpolkovnik Vladimir Mihhailovitš Arhipov 1985–1988 kindralpolkovnik (a-st 1988 armeekindral) Konstantin Aleksejevitš Kotšetov 1988–1989 kindralleitnant (a-st 1988 kindralpolkovnik) Igor Nikolajevitš Rodionov 1989–1992 kindralpolkovnik Valeri Anissimovitš Patrikejev 1992–1993 kindralleitnant Fjodor Mihhailovitš Reut
Voldemar Soome

Voldemar Soome (23. august 1901 Tartu – 18. oktoober 1956 Göteborg) oli Türi linna notar aastatel 1929–1944. Ta lõpetas aastal 1922 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Seejärel õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust, mille lõpetas 1927. aastal cum laude. Enne Türil notarina tööleasumist töötas Narvas ja Rakveres kohtutäiturina. Abielus 1923–1943 Helmi-Johanna Soomega (sünd. Grosswald), kellega sündisid lapsed Ülo, Ilmari ja Aare. Kuulus Kaitseliitu, osales ka muudes kodanikualgatuslikes organisatsioonides. Põgenes 1944 punaste võimu eest Rootsi. Elas, töötas ja suri Göteborgi Partille linnaosas. Rootsis sündisid teisest abielust lapsed Kaie ja Jaan. Kohtuministri otsusega on neil päevil kinnitatud Türi linna notariks Woldemar Soome,. Päewaleht, nr. 102, 17 aprill 1929. Raharaiskaja vallasekretär tabati Türil. Tabamine sündis Türi notari W. Soome korteris. Sakala, nr. 111, 29 september 1932. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Pequeño Alpamayo

Pequeño Alpamayo on mäetipp Andides Cordillera Reali mäeahelikus. Territoriaalselt asub mäetipp La Pazi departemangus Boliivias. Tipu kõrgus on 5425 m. Väikese suhtelise kõrguse tõttu ei klassifitseeru ta mäeks (tema topograafiline prominentsus on vaid 165 m). Pequeño Alpamayo asub Condoriri mäetipust (5648 m) 3,1 km lääne suunas. Mäe esmavallutajaks loetakse Lõuna-Aafrika Vabariigi mägironijaid Irene ja Keith Whitelocki, kes jõudsid tippu 1962. aastal. 2012 – Priit Melnik, Pille Saluvere Alpamayo Pequeño Alpamayo, Bolivia. peakbagger.com Ajalugu 2010–. ajaveeb.alpinism.ee Pequeño Alpamayo (Condoriri Group). summitpost.org
Eestinkylä

Eestinkylä (soome Eestinkylä, rootsi Estby) on küla Soomes Uusimaa maakonnas Kirkkonummi vallas. Asub Kirkkonummist umbes 5 km lõuna pool. Küla nimi on tunnistus keskaegsest Eesti mõjust. 2011. aastal oli külas 718 elanikku. Külas asub kohalikke toiduaineid ja käsitööd müüv kauplus Maatilapuoti. Keskiaikaisesta virolaisvaikutuksesta Suomessa ovat todisteena esimerkiksi kylännimet Estbacka ~Eestinmäki (Porvoo) ja Estby ~ Eestinkylä (Kirkkonummi). – Viro ja Eesti suomenkielisessä paikannimistössä www.kotus.fi "Kunnan väestö suuralueittain ja tilastoalueittain (2011)". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2017. Vaadatud 12. detsembril 2016. http://www.maatilapuoti.fi https://www.facebook.com/pg/maatilapuotigardsboden/about/?section=hours&tab=page_info
Leena Krohn

Leena Elisabeth Krohn (sündinud 28. veebruaril 1947 Helsingis) on Soome kirjanik. 1987 ilmus eesti keeles Piret Saluri tõlkes "Inimkuues". 1992. aastal sai ta Finlandia kirjandusauhinna "Matemaatilised olendid ehk jagatud unenäod" eest (eesti keeles ilmunud 2008; ISBN 9789949431625). Tema lugusid ilmus ajakirjas Sina ja Mina. Aastal 1997 pälvis ta Pro Finlandia teenetemärgi, 2013. aastal Aleksis Kivi auhinna ja 2017. aastal Eino Leino auhinna.
Tocllaraju

Tocllaraju on mägi Andides Cordillera Blanca mäeahelikus. Halduslikult asub mägi Ancashi piirkonnas Peruus. Ta jääb Nevada Palcaraju mäetipust (6180 m) 3,65 km loode suunas. Tocllaraju kõrgus on 6034 m. Ta on Cordillera Blanca mäeaheliku kõrguselt 15. tipp (kui arvestada tippe topograafilise prominentsiga üle 400 m). Mäe esmavallutajaks loetakse Saksa alpiniste Walter Brechti ja Hans Schweizerit , kes jõudsid tippu 31. juulil 1939. aastal. Nende marsruut läks Honda orust mööda mäe loodeharja. Esmatõus Ishinca orust mööda mäe loodeharja (nüüd loetakse klassikaliseks marsruudiks) tehti 7 augustil 1963. Tipus käis kuus alpinisti. Eesti alpinistide neljaliikmeline grupp koosseisus Tarmo Riga, Jane Riga, Allan Valge ja Annemai Märtson üritas 2015. aasta juunis tõusta klassikalist marsruuti mööda Tocllaraju tippu. Marsruut algas Ishinca baaslaagrist (4350 m). 6 juunil tõusti tipulaagrisse, mis tehti 5300 m kõrgusele liustikule. Tipupäeva hommikul 7. juunil väljuti kell 2.45. Liiguti heas tempos. Umbes kell 6.30 jõuti järsuma nõlvani, umbes 5900 m kõrgusel. Nõlvast umbes 10 meetri kaugusel oli näha jääpragu. Nõlval oli selge rada ning seda mööda oli vahetult tõusnud kaks prantsuse alpinisti, kellega eesti grupil oli silmside. Liiguti ühes neljainimese seongus. Ootamatu lumesilla varisemise tõttu hukkusid lume- ja jäärusude all Tarmo Riga, Jane Riga ja Allan Valge. Neljas alpinist Annemai Martson jäi ellu, kuid ise iseseisvalt sügavast jääpraost välja ei pääsenud. Ta päästsid järgmisel päeval Peruu mägipäästjad. Nevado Tocllaraju, Peru. peakbagger.com 7 juunil 2015 Peruus Tocllaraju mäel toimunud õnnetusjuhtumi faktoloogia. ajaveeb.alpinism.ee Tocllaraju. summitpost.org Tocllaraju. ajaveeb.alpinism.ee
Nun Kun

Nun Kuni mäemassiiv on Himaalajas asuv mäemassiiv. Territoriaalselt jääb massiiv Jammu ja Kashmiri osariiki Indias. Nun (7135 m) Kun (7077 m) Pinnacle Peak (6930 m)
Hollywood Hills

Hollywood Hills on piirkond USA-s California osariigis Los Angeleses, osa Santa Monica mägedest. See piirneb põhjas Studio City, Universal City ja Burbankiga, põhjas ja idas Griffith Parkiga, kagus Los Feliziga, lõunas Hollywoodiga ning läänes Hollywood Hills Westiga. Hollywood Hillsi läbib maantee U.S. Route 101. Hollywood Hillsis paiknevad Forest Lawn Memorial Park, Hollywoodi veehoidla ja Hollywood Bowl. Hollywood Hills pakub kauneid vaateid Los Angelesele. Seal elab palju avaliku elu tegelasi. 2011. aastal avaldas Soome ansambel Sunrise Avenue laulu "Hollywood Hills".
Kaleva (ajaleht)

Kaleva on Soome sõltumatu päevaleht, mis ilmub Oulus. Ajaleht ilmub seitsmel päeval nädalas. 2013. aastal oli lehe keskmine trükiarv 69 540, leht on tiraažilt Soomes neljas. Ajalehe asutas Juho Raappana aastal 1899. Alates 14. veebruarist 2015 ilmub leht tabloidformaadis. Juho Raappana 1899–1904 Jaakko Tervo 1904–1910 Kaarlo Sovijärvi 1910–1914 Jaakko Laurila 1914–1917 Heikki Kokko 1917–1918 Jussi Oksanen 1919–1925 Frans Keränen 1925–1928 Heikki Hyppönen 1928–1929 Jussi Oksanen 1930–1944 Valde Näsi 1945–1966 Esko Saarinen 1966–1976 Erkki Teikari 1976–1977 Teuvo Mällinen 1977–2001 Risto Uimonen 2001–2008 Markku Mantila 2009–2014 Kyösti Karvonen 2014– Ajalehe koduleht
Marion Rung

Marion Evi Munck (neiupõlvenimega Rung; sündinud 7. detsembril 1945 Helsingis) on soome poplaulja. Ta esindas Soomet 1962. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Tipi-tii" ja saavutas nelja punktiga seitsmenda koha. 1973. aastal esindas ta Eurovisiooni lauluvõistlusel Soomet teist korda ning sai seekord lauluga "Tom Tom Tom" 93 punkti ja kuuenda koha. See on Soome kõigi aegade paremuselt teine tulemus Eurovisiooni lauluvõistlusel. Tähelepanuväärne on ka see, et mõlemal korral – aastatel 1962 ja 1973 – toimus Eurovisiooni lauluvõistlus Luksemburgis ja mõlemal korral esitas Rung oma laulu võistlusel esimesena. Aastatel 1974 ja 1980 võitis ta Sopoti rahvusvahelise lauluvõistluse ning 1980. aastal lisaks Intervisiooni lauluvõistluse. Väljaspool Soomet on ta saavutanud suurt tuntust ka Saksamaal. Ta on lisaks soome keelele laulnud ka veel inglise, rootsi, saksa, prantsuse, heebrea ja jidiši keeles. Koduleht
Emmaljunga

Emmaljunga on küla Rootsis Hässleholmi vallas. Asub umbes 30 km Hässleholmist põhja pool. Asula tekkis 1892. aastal rajatud Markarydsbanani raudtee ühe jaama juurde. 1925. aastal asutati külas Emmaljunga Barnvagnsfabrik AB. Külas on saalihokiklubi.
Petter Morottaja

Petter Jori Andaras Morottaja (sündinud 11. juulil 1982 Inaris) on inarisaami kirjanik, ajakirjanik ja õpetaja. 17-aastaselt avaldas ta oma esimese raamatu "Suábi maainâs". 25-aastaselt kandideeris ta Soome saami parlamenti, kuid ei osutunud valituks. Inari saami keelt edendava ühenduse Anarâškielâ servi aktiivse liikmena nimetati ta ühenduse ajakirja Kierâš peatoimetajaks. Lisaks sellele õpetab Petter Morottaja Inari saami keelt mitmes kohas, sealhulgas Helsingi Ülikoolis. Morottaja esimene raamat "Suábi maainâs" oli esimene Inari saami keeles ilmunud fantasy-romaan. Aasta hiljem ilmus tema lasteromaan "Riävskánieidâ". Mõlemad raamatud kirjastas Anarâškielâ servi ja illustreeris Martti Rikkonen. "Suábi maainâs" 1999 "Riävskánieidâ" 2000 Petter Morottaja isa on Inari saami keele edendaja Matti Morottaja ja noorem vend Mikkâl Morottaja tegutseb inarisaamikeelse räpparina, kasutades nime Amoc.
Wimme Saari

Wimme Saari (sündinud aastal 1959 Enontekiö vallas Kelottijärvis) on uuelaadse joigumistehnika loonud saami muusik. Tema loomingus lisandub traditsioonilisele joigumisele erinevaid hääle moodustamise viise ja mitmekesiseid meloodiaid. Wimme alustas kitarriga trubaduurina ja oli laulja ansamblites Tallari, Pohjantahti ja Hedningarna. Soome rahvusringhäälingus Yleisradio töötades leidis ta vanu joigude lindistusi, õppis nende järgi joiguma ja arendas uue joigumisstiili, milles on ambient-muusika mõju. Sellesse stiili kuuluvat loomingut avaldati esimest korda Rinneradio plaadil "Dance And Vision" 1990. aastal. 1995 Soome aasta rahvamuusik 2011 Teosto auhind Wimme, 1995 Texas, 1996 (EP) Gierran, 1997 Cugu, 2000 Bárru, 2003 Gapmu, 2003 Mun, 2009 Petra Himberg. Wimme Saari joikasi itsensä maailmalle. Elävä arkisto. YLE, 10.02.2011 Minna-Riikka Järvinen. Nykymusiikki 2003. Saamelaiskulttuurin ensyklopedia. Kasutatud 14.12.2016. Wimme Saari joikasi itsensä maailmalle. YLE arhiiv.
Kuraditosin (raadiosaade)

"Kuraditosin" oli Raadio 2-s aastatel 1994–1995 eetris olnud raadiosaade, milles eesti ansamblite laulude põhjal pandi igal nädalal kokku edetabel. Viimane saade oli eetris 23. septembril 1995. Saadet juhtisid Kaidi Klein ja Allan Roosileht ning hiljem ka Alari Kivisaar. Saateid ERRi digiarhiivis
Lõuna-Sardiinia provints

Lõuna-Sardiinia provints on provints Itaalias Sardiinia maakonnas. Provintsi esialgne keskus on Carbonia. Provints moodustati 2016. aastal. See koosneb endisest Cagliari provintsist (välja arvatud città metropolitana di Cagliari 17 valda), endisest Medio Campidano provintsist, endisest Carbonia-Iglesiase provintsist ning Seui ja Genoni vallast, mis kuulusid enne vastavalt Ogliastra ja Oristano provintsi. Lõuna-Sardiinia provints jaguneb 107 omavalitsusüksuseks (comune). Arbus Armungia Ballao Barrali Barumini Buggerru Burcei Calasetta Carbonia Carloforte Castiadas Collinas Decimoputzu Dolianova Domus de Maria Domusnovas Donori Escalaplano Escolca Esterzili Fluminimaggiore Furtei Genoni Genuri Gergei Gesico Gesturi Giba Goni Gonnesa Gonnosfanadiga Guamaggiore Guasila Guspini Iglesias Isili Las Plassas Lunamatrona Mandas Masainas Monastir Muravera Musei Narcao Nuragus Nurallao Nuraminis Nurri Nuxis Orroli Ortacesus Pabillonis Pauli Arbarei Perdaxius Pimentel Piscinas Portoscuso Sadali Samassi Samatzai San Basilio San Gavino Monreale San Giovanni Suergiu San Nicolò Gerrei San Sperate San Vito Sanluri Santadi Sant'Andrea Frius Sant'Anna Arresi Sant'Antioco Sardara Segariu Selegas Senorbì Serdiana Serramanna Serrenti Serri Setzu Seui Seulo Siddi Siliqua Silius Siurgus Donigala Soleminis Suelli Teulada Tratalias Tuili Turri Ussana Ussaramanna Vallermosa Villacidro Villamar Villamassargia Villanova Tulo Villanovaforru Villanovafranca Villaperuccio Villaputzu Villasalto Villasimius Villasor Villaspeciosa Bilancio demografico mensile - Dati Istat aggiornati al 31/05/2016. Istat. "Il Comune capoluogo della Provincia del Sud Sardegna è Carbonia" (itaalia). Gestione commissariale ex provincia di Carbonia-Iglesias. 31. mai 2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. september 2019. Vaadatud 1. juunil 2016.
Hwang Kyo-ahn

Hwang Kyo-ahn (korea keeles 황교안; sündinud 15. aprillil 1957 Seoulis) on Lõuna-Korea poliitik. Ta oli 18. juunist 2015 kuni 11. maini 2017 Lõuna-Korea peaminister. Lisaks oli ta 9. detsembrist 2016 kuni 10. maini 2017 Lõuna-Korea presidendi kohusetäitja. Ta sündis 1957. aastal Seoulis. Ta lõpetas aastal 1981 Sungkyunkwani ülikooli õigusteaduse bakalaureusekraadiga. Aastal 2006 sai ta õigusteaduse magistriks. Ta töötas üle 30 aasta prokurörina. 11. märtsist 2013 kuni 18. juunini 2015 töötas ta Lõuna-Korea justiitsministrina. 18. juunist 2015 kuni 11. maini 2017 oli ta Lõuna-Korea peaminister. Lisaks oli ta 9. detsembrist 2016 (pärast Park Geun-hye tagandamist) kuni 19. märtsini 2017 Lõuna-Korea presidendi kohusetäitja. Ta on abielus, tal on poeg ja tütar. Usutunnistuselt on ta baptist. Lõuna-Korea parlament hääletas president Park Geun-hye ametist tagandamise poolt
Vappu Tuomioja

Vappu Illike Tuomioja (neiuna Wuolijoki; 20. märts 1911 Helsingi – 12. aprill 1998 Helsingi) oli soome-eesti päritolu soome kirjanik. Tema ema oli eesti rahvusest eesti-soome kirjanik Hella Wuolijoki, isa oli ajakirjanik ja poliitik Sulo Wuolijoki. Tema abikaasa oli diplomaat ja poliitik Sakari Tuomioja; abielust sündis kaks last: tütar Tuuli ja poeg Erkki. Poeg Erkki oli aastatel 2000–2007 ja 2011–2015 Soome välisminister. Sulo, Hella ja Vappuli: mälestusi aastatelt 1911-1945. Tallinn, Sinisukk, 2000. Tõlkinud Maire Jürima.
Kuller (ansambel)

Kuller oli 1984. aastal asutatud Eesti ansambel. Ansambel pälvis 1984. aasta Tartu muusikapäevadel parima debütandi nimetuse. Margus Mõttus – kitarr Arvo Urb – trummid Toomas Vanem – kitarr Tarmo Adson – viiul, kitarr Mart Jürisalu – klaver, flööt Mart Metsala – klahvpillid Alari Piispea – bass, klarnet Siim Poll – klaver http://www.muusika.ee/ansamblid/kuller.html (vaadatud 12.12.2016) Ansamblist Muusika.ee andmebaasis