laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mõisapark

Mõisapark on mõisa härrastemaja juures asuv park. Kui mõisate esiküljel asusid sageli mitmed tähtsamad majandushooned (näiteks ait ja tall-tõllakuur), siis mõisapark jäi sageli mõisa peahoone tagumisele küljele ning seal puudusid majandushooned. Ehitistest võis pargis olla aia- ja pargipaviljone ning lehtlaid, tiikide juures ka näiteks sildu. Eestis olid 18. sajandil mõisates levinud Prantsuse stiilis pargid. 19. sajandil olid Eestis rohkem levinud Inglise stiilis pargid. Arkna mõisa park Harmi mõisa park Illuka mõisa park Luke mõisa park Mäetaguse mõisa park Mõdriku mõisa park Rabivere mõisa park Sänna mõisa park Väimela mõisa park Tammeallee Koluvere mõisa pargis Aedniku tööriistakuur Sangaste mõisa pargis Ehitised Palmse mõisa pargis Lossipark https://web.archive.org/web/20141016185559/http://www.mois.ee/kompleks.shtml (vaadatud 16.10.2014)
Ibolya Csák

Ibolya Csák ['iboja tšaak] (6. jaanuar 1915 – 9. veebruar 2006) oli ungari naiskõrgushüppaja, olümpiavõitja Berliini olümpiamängudel 1936. Berliini olümpiamängudel ületas kolm naist kõrguse 1.60, kuid ükski ei suutnud kolme katsega ületada kõrgust 1.62. Ibolya Csák oli ainuke, kes neljanda katsega ületas kõrguse 1.62 ja tuli seega olümpiavõitjaks. Ta oli esimene Ungari naisolümpiavõitja. Ibolya Csák tuli ka Euroopa meistriks 1938. aastal pärast seda, kui selgus, et teda edestanud sportlane Dora Ratjen oli tegelikult mees.
Rohepärdik

Rohepärdik (Chlorocebus aethiops) on perekonda Chlorocebus kuuluv pärdiklane. Rohepärdik elutseb Etioopias, Sudaanis ja Djiboutis. 1967. aasta augustis Saksamaal Marburgis farmaatsiaettevõttes Behringwerke toimunud hemorraagilise viiruspalaviku laboritekkese puhangu põhjustajaks peetakse Ugandast kohale toodud rohepärdikut, kelle vere, elundite või rakukultuuridega kokku puutunud laboritöötajad nakatusid Marburgi viirushaigusse. Chlorocebus pygerythrus Chlorocebus aethiops (Linnaeus, 1758) vaadatud 07.10.2014 Werner Slenczka ja Hans Dieter Klenk, Forty Years of Marburg Virus vaadatud 07.10.2014 Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne ITIS-is Sissekanne IUCN-is Sissekanne Mammal Species of the World-is Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne uBio-s
Töökmani sild

Töökmani sild on sild üle Vasalemma jõe Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee 7. kilomeetril. Silla pikkus on 8,3 m. Sild on 9,8 m lai, sealhulgas sõidutee laius 9,1 m. Sild on ehitatud aastal 1954, viimati restaureeriti aastal 1996.
Uudo-Rein Lehtse

Uudo-Rein Lehtse (sündinud 18. septembril 1935) on eesti tööstusjuht. Ta on lõpetanud 1951. aastal Narva 2. Keskkoolis põhikooli, 1951. aastal cum laude Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Tehnikumi tehnik-soojustehniku kvalifikatsiooniga ja 1960. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi soojustehnikainsenerina. Ta töötas aastatel 1960–1966 Kohtla-Järve Elektrijaamas insenerina, vaneminsenerina, tsehhi juhataja asetäitjana ja tootmistehnika osakonna juhatajana ja 1966–1974 samas peainsenerina. Aastatel 1974–1978 töötas ta Iru soojuselektrijaamas peainsenerina, 1978–1991 Eesti Energoremondis direktorina. Aastatel 1991–1998 oli ta Eesti Energia peadirektor. 1981 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri 1983 NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse hõbemedal 1985 NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronksmedal 1986 orden Austuse märk 1989 NSV Liidu auenergeetik Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951-2000. AS Kirjastus Ilo, 2003
Judit Polgár

Judit Polgár (sündinud 23. juulil 1976) on Ungari maletaja ja maletreener. Juba 13-aastaselt tuli ta alla 14-aastaste noorte seas maailmameistriks. 1991. aastal sai temast 15-aastaselt noorim male suurmeister. Rahvusvahelise maleorganisatsiooni FIDE ELO-reitingus on tema parim saavutus 8. koht (2005). 2013. aasta märtsi seisuga oli tema reiting 2696 punkti, millega ta juhib naiste edetabelit ning on üldarvestuses 58. kohal. Tema õed on maletajad Sofia Polgár ja Susan Polgár. http://ratings.fide.com/top_files.phtml?id=700070 Judit Polgári koduleht
Veiko Vihuri

Veiko Vihuri (sündinud 13. veebruaril 1968 Tallinnas) on eesti vaimulik, veebiväljaande Meie Kirik peatoimetaja ja portaali Objektiiv endine peatoimetaja. Ta on lõpetanud Tallinna 46. Keskkooli. Aastatel 1987–1989 õppis ta kaugõppes Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu (ei lõpetanud). Aastatel 1991–1996 õppis ta Usuteaduse Instituudis, mille lõpetas diplomiga. Ta ordineeriti 7. novembril 1991 diakoniks ja 16. detsembril 1992 aseõpetajaks, õpetaja õigused anti talle 4. veebruaril 1997. Aastal 2000 kaitses ta Durhami Ülikoolis väitekirja ning sai teoloogiamagistri kraadi, aastal 2007 kaitses ta Tartu Ülikoolis väitekirja "Hugo Bernhard Rahamägi, Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop 1934-1938" ning sai teoloogiadoktori kraadi. Ta on Karja, Saaremaa Jaani, Orissaare ja Pöide koguduse õpetaja ning oli aastatel 2001–2015 EELK Saarte praostkonna praost (1997–2001 oli ta sama praostkonna abipraost). Ta on ka karikaturist, kes joonistab karikatuure portaalile Objektiiv. Islam avitab, Delfi, 12. juuli 2006 Vabamüürluse kokkusobivusest kristliku usu ja õpetusega, Meie Kirik, 16. mai 2013 Päev, mil vabariigi valitsus luteri kiriku juhtkonna tegevuse seisma pani, Meie Kirik, 14. september 2014 "Pagulastest emotsioonideta" ERR / Eesti Kirik, 18. mai 2015 https://www.err.ee/927163/veiko-vihuri-kas-liberaalne-demokraatia-ja-oigusriik-on-ohus Ain Lember, Saarte praost Veiko Vihuri tahab Eesti luteri kirikut muuta kaasaegsemaks, Saarte Hääl, 27. juuli 2007 Ene Kallas, Saarte praost Vihuri ei poolda naisi vaimulikuametis, Saarte Hääl, 28. aprill 2008 Kaie Saar, Praost nõuab voliniku tagasiastumist, Saarte Hääl, 8. november 2011
Ado Osman

Ado Osman (18. oktoober 1933 Väike-Maarja vald – 20. juuni 2006) oli eesti energeetikajuht. Ta lõpetas 1952. aastal kuldmedaliga Rakvere 1. Keskkooli ja 1957. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonnas elektrijaamade, -võrkude ja -süsteemide erialal. Ta töötas aastatel 1959–1965 Balti soojuselektrijaamas valveinsenerina, 1965–1973 Eesti energiasüsteemi peainspektorina ja 1974–1982 Iru Elektrijaama direktorina. Aastatel 1982–1991 oli ta Eesti Energia Peavalitsuse juhataja (sisuliselt peadirektor) ja 1991–1998 Tallinna Elektrivõrgu asedirektor. Ado Osman suri 20. juunil 2006 ja ta maeti 22. juunil 2006 Metsakalmistule. 1989 Eesti NSV teeneline insener NSV Liidu auenergeetik Rahvaste Sõpruse orden https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=4bqa0XleaByD Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951-2000 AS Kirjastus Ilo, 2003
Paberiveski

Paberiveski on endisaegne ettevõte, mis valmistas käsitsi paberit. Eesti alal rajas esimese paberiveski Tallinna Karjavärava mölder Reinecken Härjapea ojale; veski töötas kuni Põhjasõjani. paberivabrik "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 07.10.2014) Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 83
EHS

EHS on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Hematoloogide Selts Eesti Hobusekasvatajate Selts Eesti Hümnoloogia Selts Eestikeelse Hariduse Selts ...
EI-päev suitsetamisele

EI-päeva suitsetamisele rahvusvaheline teavituspäev iga aasta novembrikuu kolmandal neljapäeval[viide?], mille käigus korraldatakse mitmesuguseid suitsetamisvastaseid kampaaniaid ja püütakse inimestele selgitada suitsetamise mõju tervisele. Eestis on EI-päeva suitsetamisele peetud alates 1992. aastast. EI-päev suitsetamisele püüab ühe eesmärgina vähendada ka suitsetamise populaarsust õpilaste hulgas. Seejuures püütakse tähelepanu juhtide sellele, et suitsetama mitte hakata on palju lihtsam kui suitsetamisest loobuda. Suitsetamine Pedaste, M. Terviseõpetuse õppeprogramm “EI-päev suitsetamisele” (02.02.2013).
Suitsuprii klass

Suitsuprii klass on suitsetamisvastane ennetusprogramm 4.–12. klasside õpilastele. Konkursi eesmärkideks on: Ennetada või edasi lükata suitsetamise ja suitsuvabade tubakatoodete tarbimise alustamist laste ja noorte seas; Motiveerida tubakat tarbivaid õpilasi sellest loobuma; Toetada tubakavabadust kui eluviisi; Aidata vähendada noorte suitsetamist ja suitsuvabade tubakatoodete tarbimist. Võistlus kestab kuus kuud. Võistluses osalevad õpilased on oma allkirjaga lubanud jääda kogu võistluse perioodil tubakavabaks ehk siis mitte teha suitsu, tõmmata vesipiipu ega tarbida muid tubakatooteid. Võistlus toimub vastastikuse aususe ja usalduse põhimõttel, õpilased ja õpetajad kontrollivad enda ja oma klassikaaslaste tubakavabaks jäämist ise. Kõikide suitsupriiks jäänud klasside vahel loositakse välja 15 rahalist preemiat suurusega 320 eurot, mis on mõeldud matka, ekskursiooni või muu toreda klassiürituse korraldamiseks. Suitsuprii klassi konkursi raames toimub ka omaloomingukonkurss. Võistlusel osalevatel klassidel on võimalus esitada konkursile tubakavastase sõnumiga plakat. Omaloomingukonkursi parimad saavad auhinnad. Terviseinfo koduleht Konkurss "Suitsuprii klass" (02.02.2013).
HELP – elagem tubakata

HELP-kampaania eesmärk on teavitada inimesi suitsetamise ohtudest ning veenda neid suitsetamisest hoiduma või loobuma. Kampaania peamiseks sihtrühmaks on suitsetamist veel mitte alustanud inimesed, passiivsed suitsetajad ja suitsetamisest loobuda soovijad, eelkõige teismelised vanuses 15–18 aastat ja noored täiskasvanud vanuses 18–30 aastat. Kampaania partnerid Eestis on Sotsiaalministeerium ja Eesti Vähiliit. Suitsetamine Euroopa Komisjoni Eesti koduleht “HELP – Elagem tubakata” http://ec.europa.eu/eesti/paeevakajalist/news/23_10_2008_help_et.htm (02.02.2013).
EITS

EITS on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Infotehnoloogia Selts eestikeelsete imetajanimede terviklik süsteem ...
EK

EK on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Keel (ajakiri) Eesti Komitee Eesti Kommunist (ajakiri) Eesti Kongress Eesti Kontsert Eesti Kool (ajakiri) Eesti Koonderakond Eesti Külmaliit ...
EKA (täpsustus)

EKA on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Kaubakoodi Assotsiatsioon Eesti Keele Arhiiv Eesti Kergejõustikuveteranide Assotsiatsioon Eesti Kirurgide Assotsiatsioon Eesti Konsultantide Assotsiatsioon Eesti Kunstiakadeemia Eestimaa Kinnituse A./S. ...
EKAL

EKAL on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Kaitsealade Liit Eesti Kiirabi Liit Eesti Kultuuritöötajate Ametiliit ...
EKBL

EKBL on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Kickboxingu Liit Eesti kirjanduse biograafiline leksikon Eesti kooli biograafiline leksikon Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liit ...
EKF

EKF on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Karate Föderatsioon Euroopa Karate Föderatsioon (European Karate Federation) Euroopa Kendo Föderatsioon (European Kendo Federation) Euroopa Kalandusfond ...
EKJÜ

EKJÜ on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Koolijuhtide Ühendus Eesti Kosmeetikute ja Juuksurite Ühendus ...
EKK

EKK on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Kaardikeskus Eesti Kaardikoda Eesti Kaptenite Klubi Eesti Kiirguskeskus Eesti Kirjanike Kooperatiiv (kirjastus Rootsis) Eesti Kirjastuse Kooperatiiv Eesti Kohtutäiturite Koda Eesti Kujutavkunstnike Keskus Eesti Kultuuri Koondis Rootsis Eesti Kunstide Keskus Riiklik Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskus (lühend ka REKK) Elektrikontrollikeskus (ettevõte?) (Tallinna) Erakommertskolledž Ehituskonstrueerimise ja katsetuste OÜ ...
Guaniin

Guaniin on lämmastikalus, mis kuulub puriini derivaatide hulka. Guaniini esineb nii DNA kui ka RNA ning bioloogiliselt aktiivsete ja makroergiliste molekulide koostises (GMP, GDP, GTP). Guaniini keemiline valem on C5H5N5O. Selle molaarmass on 151,13 g/mol ja sulamispunkt on 360 °C. Guaniin on üks kahest puriini nukleobaasist (teine on adeniin), mida kasutatakse nukleiinhapete nukleotiidide sünteesimisel. DNA koosseisus seondub guaniin (G) tsütosiiniga (C) kolme vesiniksideme abil. Guaniini nukleosiid on DNAs desoksüguanosiin ja RNAs guanosiin. Guaniini lagunemisel tekib ksantiin ja seejärel kusihape. Guaniini on lindude, nahkhiirte ja roomajate väljaheidete koostises. Lindude ja nahkhiirte väljaheidetest tekib lubjarikkal pinnasel guaano, mille järgi guaniin on nime saanud. Esimesena eraldas kristalset guaniini kalasoomustest 1656. aastal François Jaquin, valmistades pärliessentsi, mida kasutati kunstpärlite tegemiseks. Hiinas oli niisuguse essentsi valmistamine tuntud hoopis varem. Tänapäeval kasutatakse kristalset guaniini teatud kosmeetikumide, näiteks šampoonide ja küünelakkide koostisosana. See annab neile sillerdava efekti. Guaniin. - Kalapeedia
Svetlana Išmuratova

Svetlana Išmuratova (vene Светлана Ирековна Ишмуратова; sündinud 20. aprillil 1972 Zlatoustis) on endine Venemaa laskesuusataja, kahekordne olümpiavõitja (2006) ja neljakordne maailmameister. 2007. aastal valiti ta Riigiduuma saadikuks Ühtse Venemaa ridades. 2002 Salt Lake Citys pronksmedal 4x7,5 km teatesõidus 2006 Torinos olümpiavõitja 15 km eraldistardiga sõidus olümpiavõitja 4x6 km teatesõidus 2001 Pokljukas maailmameister 4x7,5 km teatesõidus 2003 Hantõ-Mansiiskis maailmameister 4x7,5 km teatesõidus hõbemedal 12,5 kn ühisstart pronksmedal 10 km jälitussõit 2004 Oberhofis hõbemedal 4x5,7 km teatesõidus 2005 Hochfilzenis ja Hantõ-Mansiiskis maailmameister 4x7,5 km teatesõidus maailmameister 4x6 km segateadesõidus
Kersti Pukk

Mitte segi ajada tekstiilikunstnik Kersti Villandiga Kersti Pukk (varem Kersti Külv; 25. september 1948 – 20. veebruar 2011) oli eesti tekstiilikunstnik. Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja õppis Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis aastatel 1971–1976 tekstiili. Puki esimene töökoht oli vabrikus "Keila" (1976–1981), seejärel oli ta vabakutseline. 1986. aastal asus tööle ARSi Tartu osakonna siidimaaliateljee kunstilise juhina, 1988. aastast jätkas sealsamas autoritiraaži kunstnikuna. Pukk oli 1984. aastast Kunstnike Liidu liige, Eesti Tekstiilikunstnike Liidu liige, 1997. aastal asutatud vaibakunstnike rühmituse "Vaba tahe" liige. Töötas aastaid Lühikese Jala Galeriis, hiljem korraldas Galerii Portaal tööd. Tema loomingust on tuntuimad jõulised põimevaibad. Tema isa oli kunstnik Udo Külv, ema nahakunstnik Ella Külv, õde kunstnik Tiia Külv, vanavanavanaonu kunstnik Johann Köler. "Sirp ja Vasar 9 juuli 1976 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 7. juulil 2024. https://dea.digar.ee/?a=d&d=sirp20110304.2.14&e=-------ru-25--1--txt-txIN%7ctxTI%7ctxAU%7ctxTA-------------
Maarjamõisa mõis

Maarjamõisa mõis, ka Maarjamõis (saksa keeles Marienhof) oli riigimõis Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Nimi Maarjamõisa tuli sellest, et keskajal varustas mõis Püha Maarja kiriku personali. Tänapäeval asub mõisasüda Tartu linnas Nikolai Lunini ja Kullerkupu tänava vahelisel alal. Kuigi mitmete allikate järgi rajati Maarjamõisa mõis 1730. aastatel Tähtvere mõisa maadest eraldamise teel, esineb selle kohta vastukäivaid andmeid. Teistel andmetel on teada mõisa ühte omanikku juba Poola ajast ning veel kahte omanikku Rootsi ajast – näiteks 1649. aastal omandas mõisa Jacob von Tiesenhausen, 1662–1732 oli mõis Stierstrahlide perekonna käes ja seejärel riigistati. Teistel andmetel riigistati mõis 17. sajandi lõpus toimunud mõisate reduktsiooni käigus. 1816. aastal koosnes mõisakeskus kaheksast hoonest, mida ümbritsesid tiigid ja kraavid. Maarjamõis oli tüüpiline riigi majandusmõis, mille planeeringus ei domineerinud mõisa peahoone – selle asemel oli tavaliselt domineerivaks hooneks hoopis majandusüksuse haldushoone. Alates aastast 1905 oli mõis renditud välja Wilhelm von Rothile ning 1909. aasta seisuga kuulus mõis riigile, olles samal ajal Riia ja Miitavi kreeka-katoliku piiskopi käsutuses. 1911. aastal kingiti mõis Tartu Ülikoolile. Aastatel 1912–1915 ehitati Tartu Ülikooli arhitekti P. Nikitini projekti järgi mõisast põhja poole mõisa põllule kaks haiglahoonet. Mõisas oli ka meierei, mis varustas haiglat piima-, põllu- ja aiasaadustega. Maarjamõisalt nime saanud Tartu Ülikooli Kliinikumi kompleksi on hiljem korduvalt laiendatud. Maarjamõisa mõisa maad liideti Tartu linnaga 1923. aastal. Mõisa ühekorruseline lameda katusega laudvooderdusega puidust peahoone ehitati arvatavasti 19. sajandi alguses ja selle lõunaküljel on hilisem juurdeehitis. Säilinud on mõisasüdames hoone ees asuv väike park ja mõned kõrvalhooned, sealhulgas sepikoda. Mõisa juurde kuulub ka üks väheseid säilinud tiike Tartus. Kõrvalhoonetest on hävinenud peahoone tagaküljel asunud ait-kuivati ja mõisa karjakastelli kohale rajatud küünid ja kuurid. Peahoonet kasutatakse praegu nii elamispinna kui ka kliinikumi arhiivina. Peahoone algne ruumilahendus ja välisilme on valdavalt säilinud. Hoone on ümbritsetud hoonestatud kvartalitega – kolmest küljest ümbritsevad seda Tartu Ülikooli Kliinikumi hooned ja Biomeedikum ning neljandasse külge jääb eramukvartal. Maarjamõisa linnaosa Portaal "Eesti mõisad". Maarjamõisa mõis. Vaadatud 08.10.2014. Eesti ala mõisate register. Vaadatud 08.10.2014. Tartu - heade mõtete linn. Maarjamõisa peahoone. Vaadatud 08.10.2014. Tartu mõisad. Ado Seire, 2006. Vaadatud 08.10.2014. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 56-57 [1]. Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 443 [2].
Usuline vägivald

Usuline vägivald on jõu kasutamine usuliste või religioossette eelarvamuste, motiivide ja eesmärkide ellu viimiseks. Usulise vägivallaga on ajaloolises arengus kokku puutunud, vähem või rohkem, kõik maailmareligioonid ja enamus usuorganisatsioone. Usulise vägivalla põhjused: ühiskondlik-poliitilise kriisi tunnetamine (oma tegude mõtestamine ja õigustamine eelkõige enesekaitsena); vägivald on püha (vaenlast nähakse sekulaarses ühiskondlikus ja poliitilises korras; jumala poolt antud kohustuse täitmine); kosmiline vastandumine pühas sõjas, totaalne ja dualistlik sõda (kompromissitu võitlus hea ja kurja vahel), uskmatute, saatana laste  või rassireeturite tapmine ei ole nende jaoks enam kuritegu, vaid püha tegu ja jumala käsu täitmine. Need põhjused teevad usulise terrorismi palju vägivaldsemaks, kui on ilmalik terrorism. Usulise vägivalla põhjused on ühiskondlikud (vaesus, töötus), haridus, usk ja tavad. Kõige olulisem neist on usk. 415 m.a.j. Aleksandrias nais-matemaatiku ja filosoofi Hüpatia tapmine munkade poolt. Augustinus soovib vägivalla kasutamist montanistide vastu ja põhjendab oma teostes vägivalda. Ohvritega samastumise usund muutus sellest alates ühiskondliku korra tagamise vahendiks. Vägivalla kasutamise kõrgaeg olid ristisõjad. Usulise vägivalla peamiseks osaks sai usuline enesetaputerrorism, milles on aktiivsed islami organisatsioonid. Iisrael: 1971. aastal rajatud Kach-liikumine. Jaapan: Aum Shinrikyo sekt, korraldas1995. aastal Tokio metroos närvigaasi rünnaku. Fundamentalism Islamiterrorism Usuline ekstremism Usuline terrorism Vägivalla propaganda Alar Kilp. Usulisest enesetaputerrorismist. KVÜÕA Toimetised nr 3, lk 123-148. Vladimir Sazonov. Õpetussõna. Miks ja kuidas tekib islamiäärmuslus? Maailmavaade 25, jaanuar 2015.
EKKA

EKKA on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Kaunite Kunstide Akadeemia Eesti Kognitiivse ja Käitumisteraapia Assotsiatsioon Eesti Kõrg- ja Kutsehariduse Kvaliteediagentuur
EKKÜ

EKKÜ on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Keele Kaitse Ühing Eesti Kujunduskunstnike Ühendus ...
Kryvičy

Kryvičy (valgevene-eesti transkriptsioonis Krõvitšõ, poola keeles Krzywicze) on alev Valgevenes Minski oblastis Miadziełi rajoonis, Kryvičy külanõukogu halduskeskus. Kryvičy asub Servači jõe kaldal. Alevit läbib Połacki ja Maładziečna vaheline raudtee. Kryvičys on toiduainetetööstus. Alevis on keskkool, muusikakool ja internaatkool, seal asuvad kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik (1776–1796), õigeusu kirik aastast 1886 ja XIX sajandi lõpus rajatud mõisakompleks. Arvatakse, et Kryvičy rajati XII sajandil krivitšite kolooniana leedulaste alale. Asulat on esmamainitud 1493. aastal, seejärel 1552. aastal, mil see oli Korsakite valduses. Aastani 1684 oli asula Kiszkade valduses. Seejärel jagati asula kuningas Jan III Sobieski korraldusel Janusz Kiszka võlausaldajate vahel, nii et sellel oli neli eri omanikku. Aastal 1770 rajati külla klooster, kuus aastat hiljem sai Kryvičyst Vilniuse vojevoodkonda ja Ašmiany maakonda kuuluv alev. 1793. aastal, Poola teisel jagamisel sai piirkonna endale Venemaa. Aastal 1832 klooster suleti. XIX sajandi keskel läks asula Szwykowskite valdusse. Aastal 1884 ehitati sinna piiritusevabrik. Aastal 1886 peeti alevis kaks korda aastas laata. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Kryvičy Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Kryvičy katoliku kirik Kryvičy õigeusu kirik Kryvičy Jan Chodźka-Barejka – Valgevene kirjanik ja teatritegelane Jazep Chodźka – valgevene geograaf ja geodeet Alaksandar Chodźka – Valgevene luuletaja ja folklorist Michał Chodźka – Valgevene luuletaja ja poliitik Janusz Kiszka – Rzeczpospolita riigitegelane  Kryvičy – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Artikkel alevi kohta kohalikus ajalehes
EKMÜ

EKMÜ on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Kirimaleühing Eesti Kutsemuusikute Ühing ...
EKN

EKN on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Kirikute Nõukogu Eesti Koorijuhtide Naiskoor Eestlaste Kesknõukogu Kanadas ...
EKKL

EKKL on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Kehalise Kasvatuse Liit Eesti Kepikõnni Liit ...
EKSA

EKSA on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Keele Sihtasutus Eesti Kirjanduse Seltsi aastaraamat (lühend ka EKSAr) Eesti Kirjanduse Seltsi arhiiv ...
EKSL

EKSL on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Kindlustusseltside Liit Eesti Koolispordi Liit ...
EKTL

EKTL on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Keemiatööstuse Liit Eesti Kutseliste Tantsijate Liit ...
EKVL

EKVL on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Kalurikolhooside Vabariiklik Liit (lühend ka EKKVL) Eesti Kinnisvarafirmade Liit ...
EL (täpsustus)

EL on: Euroopa Liit Eesti Laskurliit Eesti Loodus (ajakiri) El on: Elva rajoon (Eesti NSV ajal) El on semiidi keeltes jumala kohta kasutatav sõna eL on: lõunaeesti murded (lõunamurded) el on: elekter
Širvintos

Širvintos (leedu, poola Szyrwinty) on linn Leedus Vilniuse maakonnas, Širvintose rajooni ja Širvintose valla halduskeskus. Asub Širvinta jõe ääres, mille järgi linn on nime saanud. Širvintost on esmamainitud 1475. aastal. Toona ehitati sinna esimene kirik. Järgmise sajandi keskpaigas sai asula alevi staatuse. Aastal 1786 läks Širvintos Eperyaszyde valdusse. Tsaariajal oli asula venekeelne nimekuju Ширвинты. Aastal 1860 valmis praegune kirikuhoone. Aastal 1919 vallutasid asula Poola väed, aastal 1920 ründasid seda aga Lucjan Żeligowski väed. Teise maailmasõja eel moodustasid juudid kolmandiku alevi elanikest. Septembris 1941 likvideerisid Saksa okupatsiooniväed Širvintose juudi elanikkonna. Aastal 1950 sai asulast rajoonikeskus. Linnaõigused sai Širvintos 1951. aastal. Aastal 1973 rajati sinna kohaliku kolhoosi linnukasvatuskompleks. Aastal 1981 tabas Širvintost Leedu ajaloo tugevaim tromb, milles tuule kiirus oli 70 meetrit sekundis. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Širvintose elanikest leedulasi 92%, venelasi 1,9% ja poolakaid 4,4%. Linna tänavavaade Širvinta Kirik Širvintose kabel Leon Chasanowich – juudi ajakirjanik Maria Borzobohata-Woźnicka – Poola kunstnik Jonas Kronkaitis – Leedu sõjaväelane Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023. Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, Kd. XII (Szlurpkiszki — Warłynka). Warszawa, 1892, 127 lk. Ширвинты. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Kd. 39А (78) : Шенье — Шуйский монастырь. С.-Петербургъ, 1903., 590 lk. Preserving Our Litvak Heritage, Kd II, lk 166-177 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2015. Vaadatud 27. jaanuaril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Linn portaalis vietoves.Lt
Kärdla linnapark

Kärdla linnapark on Hiiu maakonnas Kärdla linnas Uue ja Posti tänava vahel asuv 5,2 ha suurune kaitsealune park. Pargi põhjaosas asub Kärdla kirik. Pargi alale kirikust lõunas jääb ka ajaloomälestiseks arvatud II maailmasõjas hukkunute ja terroriohvrite ühishaud. Pargi piiresse jääb samuti Kärdla laululava. Pargi lõunapiir kulgeb mööda Nuutri jõge. Kärdla linnapark keskkonnaportaalis (vaadatud 08.10.2014)