laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Äripäeva aasta ettevõtja

Äripäeva aasta ettevõtja (varasem nimetus Aasta ärimees) on ajalehe Äripäev poolt alates 1993. aastast välja antav nimetus, mis antakse aasta jooksul kõige enam silma paistnud ettevõtjale. Alates aastast 2020 nimetas Äripäev tiitli ümber - aasta ettevõtja. Valiku teeb ajalehe toimetus oma kriteeriumide põhjal, aga viimastel aastatel[millal?] on sellele lisandunud ka internetis läbiviidav lugejaküsitlus.[viide?] Aasta ettevõtja kuulutatakse välja sama aasta lõpus jõulude aegu ning sellele järgneb nimetuse pälvinud isikust pikema ülevaatliku persooniloo avaldamine lehes.[viide?] 1993 – Andres Sarri 1994 – Hannes Tamjärv 1995 – Rein Kilk 1996 – Olari Taal 1997 – Ain Hanschmidt 1998 – Aadu Luukas 1999 – Ernesto Preatoni 2000 – Tarmo Noop 2001 – Guido Sammelselg ja Jüri Käo 2002 – Oliver Kruuda 2003 – Fjodor Berman 2004 – Enn Pant 2005 – Meelis Milder 2006 – Armin Karu 2007 – Indrek Rahumaa 2008 – Väino Villers 2009 – Jüri Käo 2010 – Hillar Teder 2011 – Rain Lõhmus 2012 – Oleg Ossinovski 2013 – Taavet Hinrikus ja Kristo Käärmann 2014 – Hardi Meybaum 2015 – Raul Kirjanen 2016 – Rain Lõhmus 2017 – Arno Kütt ja Peep Kuld 2018 – Kristjan Rahu 2019 – Väino Kaldoja 2020 – Kaarel Kotkas 2021 – Priit Kallas 2022 – Markus Villig Kristiina Traks. Aasta ärimehe lugu: tehasetöölisest miljonäriks. Postimees/Majandus24, 09.01.2013. aripaev.ee: Raul Kirjanen aripaev.ee: Rain Lõhmus aripaev.ee: Arno Kütt ja Peep Kuld aripaev.ee: Kristjan Rahu aripaev.ee: Väino Kaldoja https://www.aripaev.ee/uudised/2022/12/29/aripaev-valis-aasta-ettevotjaks-markus-villigu Väinu Rozental. "Äripäeva aasta ärimees on põllumees" Äripäev, 19. detsember 2008 Annika Matson. "Äripäev: esimene aasta ärimees oli Andres Sarri" Äripäev, 21. detsember 2007 Annika Matson. "Äripäev: aasta ärimees on Indrek Rahumaa" Äripäev, 21. detsember 2007 Anne Oja. "Aasta ärimehed paistavad silma sihikindluse ja mitmekülgsuse poolest" Äripäev, 8. oktoober 2004 Katariina Krjutškova. "Aasta ärimees on Rain Lõhmus" Äripäev, 23. detsember 2011 Marge Väikenurm. https://www.aripaev.ee/uudised/2015/12/23/milline-inimene-on-aasta-arimees
Loodusaed

Loodusaed, vahel ka metsikaed, on aiakujunduse suund, kus lisaks aia esteetilisele väärtusele püütakse luua keskkond, mis on atraktiivne elupaik pärismaisele elustikule – peale kohalike taimeliikide ka teistele elusorganismidele, nagu linnud, kahepaiksed, roomajad, putukad, pisiimetajad ja muud. Loodusaiad on tõusnud päevakorda seoses looduslike elupaikade vähenemisega intensiivse põllumajanduse, linnastumise ja muu inimtegevuse tagajärjel. Aeda kujundades luuakse väike tasakaalustatud ökosüsteem, milles ühe osa moodustavad ka aias tegutsevad inimesed ja koduloomad. Loodusaias välditakse keemiliste tõrjevahendite kasutamist. Eelistatakse kodumaiseid taimi. Looduslikult levinud taimed on kasvukoha kliima, mullastiku ja kahjuritega paremini kohastunud ning vajavad seetõttu tavaliselt vähem hoolt kui võõrliigid. Kuna kohalikud taimeliigid on loomastikuga kaua aega koos arenenud, siis pakuvad nad neile paremaid toitumis- ja varjumisvõimalusi kui võõrliigid. Kasvatada võib ka kultuurtaimi. Eriti kehtib see meetaimede puhul, mis sobivad nektaritoidulistele putukatele. Soovitatav on võõrliikide kasvatamise korral eelistada lihtõielisi sorte, sest täidisõitest on putukatel raske nektarit kätte saada. Aias tuleks elustikul võimaldada juurdepääsu veele. Näiteks tiik või jooginõu lindudele. Mitmekesine taimestik Mida liigirikkam on aia taimestik, seda rohkem loomaliike seal toitu ning pesitsus- ja varjumisvõimalusi leiab. Murudena sobivad lillemurud. Servaalad ehk paigad, kus kaks elupaigatüüpi kohtuvad (näiteks puud, põõsad ja rohualad). Aias moodustuvad servaalad avatud alade ja puude, põõsaste ning hekkide puutepaikades, näiteks muruplatside, aasalapikeste, lille- ja köögiviljapeenarde või teeradade äärtes. Aias saab servaalasid suurendada, kasvatades eri kõrguse ja kasvukujuga taimi korrapäratu kujuga kogumitena. Mitmerindeline taimestik Taimerindeid saab aeda tekitada, kui istutada kõige kõrgemad puud krundi serva. Nende ette võib panna kasvama madalamad puud, siis kõrgemad ja madalamad põõsad ja lõpuks rohttaimed. Varju taluvaid taimi saab kasvatada kõrgemate taimede all. lillemuru Loodusaed
Šugni-rušani keeled

Šugni-rušani keeled on pamiiri keelte põhjarühma ehk šugni-jazgulami keelte alarühm. Neid käsitletakse ka šugni keele murretena. Bartangi keel Hufi keel Rušani keel
Bartangi keel

Bartangi keel on pamiiri keelte Šugni-rušani rühma kuuluv hävimisohus keel, mida kõneleb 2500–3000 inimest Tadžikistanis. Arv on umbmäärane, sest rahvaloendustel pole neid eraldi märgitud. ISO kood: puudub inglise keeles – Bartangi või Bartang vene keeles – Бартангский язык Tadžikistanis: Pamiiri mägedes Mägi-Badahšanis, peamiselt Bartangi orus Emki ja Nikbisti vahel. 1954. aastal küüditati enamus neist Džilikuli, kust nad hiljem naasid. Mõni on kolinud Pandži. Afganistanis Bartangi keelt on peetud ka šugni keele murdeks. Keelt kasutatakse omavahelises suulises asjaajamises. Kirjakeeleks on tadžiki keel, kuigi hiljuti on bartangi keele tarbeks lisamärkidega täiendatud ka kirillitsat. Jazyki Rossijskoi Federatsii i sosednih gosudarstv. Tom I, Moskva: Nauka, 1997. lk 158 (ISBN 5-02-011237-2) Payne, John R. 1989. Pamir Languages. Rüdiger Schmitt (ed.). Compendium Linguarum Iranicarum. Wiesbaden: Ludwig Reichert. 417-44. Sokolova, Valentina S. 1960. Bartangskie teksty i slovar'. Izdat. Akad. Nauk SSSR, Moskva. Shughni A language of Tajikistan
Bartang

Bartang (ülemjooksul on ta Oksu ja keskjooksul Murgab) on jõgi Tadžikistanis Pamiiri mägismaal Mägi-Badahšani autonoomses ringkonnas, Pandži parempoolne lisajõgi. Jõe nimi tähendab tadžiki keeles kitsast läbipääsu. Jõe pikkus on 528 km, vooluhulk kõigub 103–156 m³/s, keskmiselt 131 m³/s. Jõgi toitub lume- ja jääsulaveest. Kuivades piirkondades kasutatakse Bartangi jõe vett niisutamiseks. Jõele on rajatud Šudžani HEJ. Oksu on jõe nimi ülemjooksul. See tähendab kirgiisi keeles (Аксы) valget vett. Oksu algab Afganistani kirdenurgas Vākhāni koridoris 4015 meetri kõrgusel merepinnast. Ta voolab algul itta, kuni jõuab Tadžikistani piirini, seal pöördub Kizilraboti (Shaimaki) külas loodesse. Kizilrabotist allavoolu voolab Oksu asustamata platool Tadžikistani idapiiri lähedal. Jõe paremal kaldal asub halb, üksnes maasturitega läbitav tee. 60 km enne Murgabi linna pöördub Oksu läände ja sel kohal jõeäärse tee kvaliteet mõnevõrra paraneb. Murgabis ületab jõe Mägi-Badahšani keskne maantee, mis ühendab Horugit Karakküliga. Murgab on jõe nimi keskjooksul, Murgabist allavoolu. See tähendab tadžiki keeles 'karjamaajõgi'. Murgabi ääres teed ei kulge ja jõekallas ei ole üldiselt läbitav, välja arvatud seiklusturistidele. Sayhobi (Ghudara) külast pisut ülesvoolu on looduslik maalihe moodustanud Sarezi järve. Bartang on jõe nimi alamjooksul Sarezi järvest või sellest pisut allpool olevast Ghudara jõe suudmest Bartangi suudmeni. Selle osa pikkus on 132 km. Selle osa keskel läbib jõgi Bartangi küla. Piki Bartangi alamjooksu kulges vana kaubatee. Enne 20. sajandit nõudis selle kaubatee läbimine koolmekohtade ning kaubateele kaljude äärde pandud redelite ja platvormide kasutamist. Kaubatee koosnes kolmest osaliselt kattuvast teest: kõige lühem oli kasutatav ainult sügiseti madalvee ajal, keskmise pikkusega tee oli läbitav aasta läbi ja kõige pikem oli läbitav koormaloomadega, kes ei saanud näiteks redeleid kasutada. Piki Bartangi kulgeb tee tänapäevalgi, kuid see muutub aeg-ajalt rusuvoolude tõttu läbimatuks. Bartang suubub Pandži, mis alamjooksul kannab nime Amudarja, Rušonis 1979 meetri kõrgusel merepinnast. Seega on jõe lang 2036 meetrit ehk umbes 3,9 meetrit kilomeetri kohta.
Hufi keel

Hufi keel (hufi hūf ziv) on pamiiri keelte šugni-rušani rühma kuuluv hävimisohus keel, mida kõneleb 800 kuni 1200 inimest Tadžikistanis. Arv on umbmäärane, sest rahvaloendustel pole neid eraldi märgitud. Hufi keel on levinud Tadžikistanis Pamiiri mägedes Mägi-Badahšanis Bartangi jõest lõunas Rušani mäeahelikust Pandži suubuva Hufendzi ehk Hufdara jõe orus Hufi ja Pasthufi külas ning Rušani linnas. Hufi keelt on peetud ka rušani keele murdeks. Keelt kasutatakse omavahelises suulises asjaajamises. Kirjakeeleks on tadžiki keel, kuigi hiljuti on hufi keele tarbeks lisamärkidega täiendatud ka kirillitsat. Jazyki Rossijskoi Federatsii i sosednih gosudarstv. Tom III, Moskva: Nauka, 2005. lk 327–328. (ISBN 5-02-011237-2) Šugni keel Ethnologue.com (inglise)
Rušani keel

Rušani keel on pamiiri keelte Šugni-rušani rühma kuuluv hävimisohus keel, mida kõneleb 18 000 inimest Tadžikistanis ja Afganistanis (koos 1000 kuni 1500 hufi keele kõnelejaga – 1990, A. E. Kibrik). ISO kood puudub. rušani keeles – rixū̊n ziv (IPA) inglise keeles – Rushani, Roshani, Roshni vene keeles – рушанский язык Tadžikistan: Pamiiri mägedes Mägi-Badahšanis Bartangi jõest lõunas. Afganistan Rušani keelt on peetud ka šugni keele murdeks. Keelt kasutatakse omavahelises suulises asjaajamises. Kirjakeeleks on tadžiki keel. On kirjutanud araabia kirjas ja kirillitsas. http://gl.wikipedia.org/wiki/Lingua_ruxan%C3%AD Lingua ruxaní Shughni A language of Tajikistan Payne, John, "Pamir languages" in Compendium Linguarum Iranicarum, ed. Schmitt (1989), 417–444.
Šugnid

Šugnid ehk kušaanid on pamiiri keeli kõnelev rahvas või rahvaste rühm Tadžikistanis ja Afganistanis, keda rušanide, bartangide, orošoride jt allrühmadega kokku võib olla kogu maailmas kuni 73 000 hinge, kuid teistel 1999. a andmetel on neid 90 000 ainuüksi Tadžikistanis. Tadžikistanis: Pamiiri mägedes, Mägi-Badahšanis. Afganistanis: Pamiiri mägedes, mõlemal pool Tadžikistani ja Afganistan piiri Ishkashimist põhjas. orošorid rušanid orošonid bartangid hufid Ismailiidid Mägikarjakasvatus
Väiketsiitsitaja

Väiketsiitsitaja (Emberiza pusilla) on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast. Väiketsiitsitaja on levinud Soome idaosast läbi Põhja-Siberi kuni Vaikse ookeanini. Ta talvitub Kagu-Aasias. Pesitsusaladele saabub mais, lahkub septembris-oktoobris. Eestis on ta eksikülaline. Linnu üldpikkus on 12–14 cm. Kõigis sulestikes on tunnuslik hele silmarõngas. Kutsehüüd on teravakõlaline tsik, mis sarnaneb väga põhjatsiitsitaja kutsehüüuga. Ta asustab põõsassoid ja põõsasniite, hõredaid kuuse- ja kasemetsi, rabasid, järvede ja jõgede kaldapõõsastikke. Pesa ehitab lind maapinnale. Kurnas on 4–6 muna, mida hautakse 11–12 päeva. Pojad väljuvad pesast ühe nädala vanustena ja lennuvõime saavutavad umbes kahe nädala vanuselt. Vanalinnud hoolitsevad poegade eest veel 1–2 nädalat. Pesitseb kaks korda aastas. Jonsson, L. (2000). Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 534. Väiketsiitsitaja andmebaasis eElurikkus
Põhjatsiitsitaja

Põhjatsiitsitaja (Emberiza rustica) on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast. Liik on levinud kogu Euraasia taigavööndis Soomest läbi Siberi kuni Vaikse ookeanini. Talvitub Ida- ja Kagu-Aasias. Põhjatsiitsitaja on rootsiitsitaja suurune, ka välimuselt temaga mõnevõrra sarnane. Täiskasvanud isaslind erineb teiste tsiitsitajaliikide isastest musta pea, valge kulmutriibu, pruuni selja ja pruuni rinnavöödi poolest. Kõht on hall. Linnu üldpikkus 13–14,5 cm, kaal 17–22 g. Põhjatsiitsitaja elab soistes metsades. Pesapaika saabub ta areaali eri osades märtsi lõpu ja mai alguse vahel. Esialgu elab ta üksikuna, alles mõnda aega pärast saabumist otsib paarilise. Põhjatsiitsitaja teeb pesa maapinnale mätaste vahele või madalale puuõõntesse. Pesa punutakse kuivadest kõrtest ja lehtedest ning vooderdatakse kõrrekeste ja jõhvidega. Kurnas on 4–6 kahkjat pruunitähnilist muna. Jämedas otsas on munal tähne rohkem. Vanemad hauvad mune 12-13 päeva ja jäävad veel 14 päevaks pessa. Pojad kooruvad mais ja juunis. Põhjatsiitsitaja sööb suvel peamiselt putukaid ja teisi selgrootuid, sügisel aga seemneid ja pungi. Loomade elu: 6. kd. Linnud. (1980)./ Gladkov, N. A., Dementjev, G. P. et. al. [eestikeelse väljaande toim. Ling, R.]. Tallinn : Valgus, lk 401 Põhjatsiitsitaja andmebaasis eElurikkus
Pandeemia

Pandeemia ehk laustaud on riikide- ja kontinentidevaheline haiguspuhang, mille leviku suunda pole võimalik ette arvata ja mida harilikult seostatakse mitmete kahju toovate teguritega, nagu kahju inimeste (sh meditsiinitöötajate) tervisele ja elule, kahju riikide majandusele ja ravi, vaktsiinide puudumine jpt. Kitsamas mõttes on pandeemia nakkushaiguse epideemiline levik, hõlmates näiteks tervet maailmajagu või kogu maailma. Bakterite poolt esile kutsutud pandeemiad on katk, koolera. Viiruste poolt esile kutsutud pandeemia(te)na on levinud rõuged, Hispaania gripp. Uuemal ajal AIDS, koroona, linnugripp, seagripp (A(H1N1) 2009 gripipandeemia, mille põhjustas seagripi viiruse globaalne levik). Pandeemiana levib ka malaaria, mida põhjustavad eukarüootsed algloomad perekonnast Plasmodium. Tulevased pandeemiatena levivad haigused võivad olla hemorraagilised viiruspalavikud. Laiemas tähenduses on pandeemiad ka D-vitamiini puudus, endometrioos, suhkurtõbi (maailmas on tänapäeval 350 miljonit diabeedihaiget) ja antibiootikumidele resistentsete mikroobide levikuga seotud haigused (näiteks 450 000 uut multiravimiresistentse tuberkuloosi (MDR-TB) haigusjuhtu aastas nii 2009. kui ka 2012. aastal ja vähktõve pandeemia. Pandeemiaks nimetatakse vahel ka akuutset alatoitumust (kõnekeeles nälga), mida põeb üle maailma ligi 55 miljonit last vanuses kuni 5 aastat. Tulevased pandeemiana levivad haigused võivad olla erinevad keemilised ülitundlikkused ja immuunpuudulikkusega seotud seisundid (va AIDS). Sõna tuleb kreeka keelest πᾶν pan 'kõik' + δῆμος demos 'rahvas', ka ladina keeles oli varem pandemus. Tänapäevane ladinakeelne sõna on pandemia. beribeeri endeemia epideemia must surm rahvusvahelise tähtsusega rahvatervisealane hädaolukord Michael Holick, Tai C Chen, Vitamin D deficiency: a worldwide problem with health consequences, Am J Clin Nutr, aprill 2008, 87. väljaanne, nr 4, lk 1080S-1086S, veebiversioon (vaadatud 23.09.2014)(inglise keeles) Dr Margaret Chan (18. juuni 2009). "MDR-TB: overcoming resistance is essential". WHO (inglise). Vaadatud 23.09.2014. The University of Chicago Medicine Comprehensive Cancer Center (2014). "Worldwide Cancer Pandemic Highlights Potential Impact of Prevention" (inglise). Vaadatud 23.09.2014. © Action Against Hunger (veebruar 2009). "Acute Malnutrition a Preventable Pandemic" (PDF) (inglise). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 5.03.2016. Vaadatud 23.09.2014. Genuis SJ. (15. november 2010). "Sensitivity-related illness: the escalating pandemic of allergy, food intolerance and chemical sensitivity". Sci Total Environ. (inglise). Vaadatud 23.09.2014. Douglas Harper, pandemic, Online Etymologic Dictionary, 2001-2014, veebiversioon (vaadatud 23.09.2014) (inglise keeles) J. D. Rolleston, The Smallpox Pandemic of 1870-1874, Proc R Soc Med. Dec 1933; 27(2): 177–192., PMCID: PMC2204618, veebiversioon (vaadatud 23.09.2014) (inglise keeles) Alex Santoso, 5 Deadliest Pandemics in History, 27. aprill 2009, veebiversioon (vaadatud 23.09.2014) (inglise keeles)
1484

◄ | 14. sajand | 15. sajand | 16. sajand | ► ◄ | 1450. aastad | 1460. aastad | 1470. aastad | 1480. aastad | 1490. aastad | 1500. aastad | 1510. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1480 | 1481 | 1482 | 1483 | 1484 | 1485 | 1486 | 1487 | 1488 | ► | ►► 1484. aasta 6. juuli – portugallasest kapten Diogo Cão avastas Kongo jõe suudme. 5. detsember – paavst Innocentius VIII andis inkvisitsioonile loa Saksamaal alustada jahti nõidadele ja hereetikutele, etteotsa määrati Heinrich Kramer ja Jacob Sprenger. ... 1. jaanuar – Huldrych Zwingli, šveitsi usureformaator 9. aprill – Edward Middlehamist, Walesi prints
Tacloban

Tacloban on sadamalinn Filipiinidel. 2020 census of the Philippines
Miniatuur (täpsustus)

Sõnal "miniatuur" on mitu tähendust: Miniatuur on käsikirjas teksti kaunistav väike pilt. Miniatuur on väikesemõõduline peenelt töödeldud maal. Miniatuur on kirjanduses lühike, täpse sõnastusega proosa-väikevorm, mida iseloomustab rõhutatult lüüriline meeleolu. Miniatuur ehk väikepala on muusikas lühivorm. Mõttemängudes nimetatakse vahel miniatuuriks etüüdi.
Tiir (laev)

PVL-104 Tiir oli Eesti Piirivalve endine dessantpraam. Kiire dessantpraam ehitati 1994. aastal Venemaal ja osteti sama aasta 12. oktoobril väikesaarte varustamisega seotud probleemide lahendamiseks. Eesti saartel paiknevatele kordonitele ja radarijaamadele oli hädasti vaja toimetada kütust, varustust, ehitusmaterjale ja tehnikat. Eestis sai laeva nimeks PVL-104 Tiir. Laev sõitis piirivalve kasutuses olles ainult kaks suve ehk 400 tundi. 25. novembril 2004 müüs Piirivalveamet laeva enampakkumisel erakätesse. Tiir müüdi, kuna piirivalveametit ootasid uued väljakutsed ja ära müüdi praktiliselt kogu laevastik. Asemele osteti piiri operatiivsemaks valvamiseks sobilikud kummipaadid. Tiir on 2019. aastal oluliselt ümber ehitatud, mootorid vahetatud ja alus vastab kõigile CE nõuetele. 2020. aasta seisuga on alus registreeritud Soomes huvilaevana ning prahitud mittetulundusühingule, kes kasutab seda mere puhastamiseks plastjäätmetest.  Tiir (laev) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Iwan von Brevern

Iwan von Brevern (vene keeles Иван (Иоганн) Христофорович Бреверн; ristinimi Iwan, hiljem nimetatud ka Johanniks; 3. detsember 1812 Seli, Juuru kihelkond, Harjumaa – 29. aprill 1885 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane. Ta oli keiser Aleksander II aegne tõeline riiginõunik (28. mai 1852), Liivimaa asekuberner 20. juunist 1852 kuni 9. maini 1858, Kuramaa kuberner 9. maist 1858 kuni 21. augustini 1868 ja senaator (1872). Tema vanemad olid Kuramaa kuberneriks (1827–1852) olnud Eestimaa maanõunik ja tõeline riiginõunik Christoph von Brevern (1782–1863) ja Julie Charlotte von Strandmann (1790–1830). Tema ema oli Venemaa kindralleitnandi ja Aa mõisniku Otto Magnus von Strandmanni (1746–1827) ja krahvinna Anna Margaretha Juliane von Stenbocki (1765–1790) tütar. Ivan abiellus 1840 paruness Katariina von Arpshoveniga (1817–1904), kes oli kindralmajori ja Laagna mõisniku parun Georg von Arpshofeni (1789–1856) ja Aleksandra Petrovna Demidova tütar. Abielust sündisid: Marie (1841–1916), parun Julius von Oelseni (1834–1895) abikaasa Georg (1843–1898), kindralmajor Alexander (1845–1897) Žagarė (Szagarren) mõisnik Leedus, Isalie von Breverni (1874–1946) isa, vürst Georg von Lieveni (1864–1910) äi Nikolai (1848–1919), tõeline riiginõunik, Varssavi Apellatsioonikohtu kohtunik Woldemar (1857–1905), Grobiņa talurahvaasjade komissar Генерал-губернаторства Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 3,1: Kurland, Bd.:1, Görlitz, 1939 lk.206 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,3: Estland, Bd.:3, Görlitz, 1930 lk.50 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 1,1: Livland, Bd.:1, Görlitz, 1929 lk.196 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,3: Estland, Bd.:3, Görlitz, 1930 lk.284 Iwan von Brevern veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Richard Toomre

Richard Toomre (kuni 1935 Richard Tomson, 22. jaanuar 1907 Aru vald, Tartumaa – 16. aprill 1993 Tallinn) oli eesti põllumajandusteadlane. Ta õppis 1926–1934 (lõpetas) Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, mag. agr. 1938 (cand. agr. 1944; Odra ja nisu lendnõgipääde tõrje), dr. agr. 1964 (Moskvas; Pikaajalised kultuurkarjamaad ja nende kasutamine intensiivse põllumajanduse süsteemis). Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. 1929–1938 Tartu Ülikooli taimehaiguste katsejaama assistent, 1936–1937 Vahi põllutöökooli õpetaja, alates 1938 Põllutööministeeriumi taimekaitse inspektor. Richard Toomre vennapojad on Alar Toomre ja Jüri Toomre.
Abrasioon

Abrasioon on mitmetähenduslik sõna, mis võib tähendada: Abrasioon on geoloogias kivimite pinna mehaaniline kulutamine, mille põhjustavad tuule, lainete, vooluvee, liustiku, gravitatsiooni vms poolt kantud setteosakesed. ranna abrasioon ehk murrutus Abrasioon, kõnekeeles emakaõõne puhastus. Abrasioon, hammaste kulumine ehk hamba mehaaniline vigastus, mille on tekitanud (kulutanud) võõrkeha. Abrasioon, silma sarvkesta (kornea) marrastus Abrasioon, väike pindmine haav ...
Laktoonid

Laktoonid on orgaanilised ühendid, mida võib vaadelda tsükliliste estritena ehk hüdroksüülrühma ja karboksüülrühma vahelise sisemolekulaarse kondensatsiooni produktidena. Laktoone nimetatakse loetledes tsüklis olevaid küllastatud süsiniku aatomeid: alfalaktoon, beetalaktoon, gammalaktoon, deltalaktoon jne vastavalt 3-, 4-, 5-, 6- jne lüliline tsükkel. Paljudes taimedes, näiteks tammedes, leidub looduslikke laktoone, eriti 3-metüül-4-oktanoliidi. Laktoonid annavad viskile maitset. Kõige stabiilsemad on 5- ja 6-lülilise tsükliga laktoonid (ehk γ- ja δ-laktoonid), mille tsüklis on kõige väiksemad steerilised pinged. β-laktoonid küll eksisteerivad, kuid neid võib saada vaid spetsiifiliste meetoditega. α-laktoonide moodustumist ebastabiilse intermediaadina on teatud juhtudel oletatud, seletamaks naaberrühma efekte. Keemilistelt omadustelt sarnanevad laktoonid estritega. Laktooni kuumutamine leelises hüdrolüüsib laktooni atsükliliseks (sirge ahelaga) kahe funktsionaalrühmaga ühendiks. Nii nagu estritel, on ka laktooni hüdrolüüsi-kondensatsioonireaktsioon pöörduv ja sellel on keemiline tasakaalupunkt. Laktoone saab redutseerida dioolideks, kasutades liitiumalumiiniumhüdriidi. Reduktsioonireaktsioon lõhub kõigepealt tsükli ja seejärel muundab karboksüülrühma (-COOH) hüdroksüülrühmaks (-OH). Näiteks gammalaktoon redutseeritakse butaan-1,4-diooliks HOCH2-CH2-CH2-CH2OH. β-propiolaktoon γ-butürolaktoon D-glüko-δ-laktoon (E575) ε-kaprolaktoon Laktaamid
1984. aasta sõprusmängud

1984. aasta sõprusmängud (ka Дружбa-84) olid 1984. toimunud spordimängud, mida peeti üheksas riigis (Poolas, Saksa DV-s, Põhja-Koreas, Bulgaarias, Ungaris, Tšehhoslovakkias, NSV Liidus, Kuubas, Mongoolias). Selle moto oli "Спорт – дружба – миp" (Sport – sõprus – rahu). Ürituse korraldasid 1984. aasta Los Angelese olümpiamänge boikoteerinud riigid (samas osales ka palju 1984. aasta mängudel osalenud riike, nt Saksamaa LV ja Prantsusmaa). Osalejaid oli ligikaudu 2300 umbes 50 riigist. Mängude avatseremoonia toimus Moskvas Lužniki staadionil, kui katlas süüdati olümpiatuli. Ratsutamine Sopotis Poolas, 6.–10. juuni Olümpiapäev Berliinis Saksa DV-s, 20. juuni Olümpiapäev Potsdamis Saksa DV-s, 21. juuni Lauatennis P'yŏngyangis Põhja-Koreas, 2.–10. juuli Naiste võrkpall Varnas Bulgaarias, 5.–15. juuli Kreeka-Rooma maadlus Budapestis Ungaris, 13.–15. juuli Vehklemine Budapestis, 15.–20. juuli Meeste käsipall Rostockis Saksa DV-s, 17.–21. juuli Vabamaadlus Sofias Bulgaarias, 20.–22. juuli Kanuusõit Berliin-Grünaus, 21.–22. juuli Naiste kergejõustik Prahas Tšehhoslovakkias, 16.–18. august Vettehüpe Budapestis, 16.–18. august Meeste kergejõustik Moskvas NSV Liidus Lužniki staadionil, 17.–18. august Rütmiline võimlemine Sofias, 17.–19. august Ratsutamine Wałbrzychis ja Drzonkówis Poolas, 17.–26. august Trekisõit Moskvas, 18.–22. august Purjetamine Tallinnas Eesti NSV-s Tallinna lahel, 18.–25. august Meeste maahoki Moskvas, 19.–21. august Poks Havannas Kuubas, 19.–24. august Laskmine Moskvas, 19.–25. august Ujumine Moskvas, 19.–25. august Meeste võrkpall ja veepall Havannas, 19.–26. august Tennis Katowices Poolas, 20.–26. august Võimlemine Olomoucis Tšehhoslovakkias, 20.–26. august Naiste käsipall Trenčínis Tšehhoslovakkias, 21.–25. august Korvpall Moskvas, 22.–30. august Aerutamine Moskvas, 23.–25. august Vibulaskmine Plzeňis Tšehhoslovakkias, 23.–26. august Jalgrattasport Forstis Saksa DV-s, 23.–26. august Judo Varssavis Poolas, 24.–26. august Naiste maahoki Poznanis Poolas, 28.–30. august Sambo Ulaanbaataris Mongoolias, 1.–2. september Moodne viievõistlus Varssavis, 5.–9. september Tõstmine Varnas, 12.–16. september
Kristjan Saar

Kristjan Saar (17. august (vkj)/ 29. august 1894 Uue-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 17. juuli 1972 Tallinn, Eesti) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1938). Kaitseliidu Harju Maleva pealik aastatel 1934–1940. Nõukogude kolmanda okupatsiooni alguses elas illegaalselt. Arreteeriti NKVD poolt 1948. aastal. Viibis vangistuses Taišetlagi vangilaagris Irkutski oblastis, kust vabastati 1956. aastal. 1932 Soome Valge Roosi Rüütliordu I klassi rüütel 1935 Kotkaristi III klassi teenetemärk Teenetemärkide kavalerid Ohvitseride andmekogu Eesti kommunismiohvrid 1940–1991 Haud Põltsamaa uuel kalmistul