laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Paberisoomukas

Paberisoomukas (Ctenolepisma longicaudatum) on liik putukaid harjashännaliste seltsist. Eestis leitud esmalt 2018. aastal. kodusoomukas majasoomukas "Eesti arhiive ähvardab paberimaias invasiivne soomukas" ERR Novaator, 9. veebruar 2021
Jean-Claude Carrière

Jean-Claude Carrière (17. september 1931 Colombières-sur-Orb – 8. veebruar 2021 Pariis) oli prantsuse stsenarist, näitekirjanik ja filminäitleja. Tema esimene romaan "Lézard" ilmus 1957. aastal. Jean-Claude Carrière tegi koostööd selliste filmirežissööridega nagu Jacques Tati, Pierre Étaix, Luis Buñuel, Miloš Forman jpt. Jean-Claude Carrière võitis 1963. aastal Oscari lühifilmi "Heureux anniversaire" eest ja 2014. aastal pälvis ta elutöö Oscari.  Jean-Claude Carrière – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Jean-Claude Carrière andmekogus IMDb (inglise)
Ettevõtlik kool

Ettevõtlik Kool on koondnimetus, mis tähendab põnevat ja kaasavat õppimismetoodikat ning haridusprogrammi, millega kujundatakse õpilastes ja lasteaialastes iseseisvat ja ettevõtlikku hoiakut, arendatakse nende otsustusvõimet ja ärgitatakse tegutsemishimu. Ettevõtliku kooli põhimõtete järgi töötab 2020. aasta lõpu seisuga 130 kooli ja 15 lasteaeda üle Eesti, kokku üle 25 000 õpilase. Liitunud koolide ja lasteaedade nimekirja leiab kodulehelt. Ettevõtlikus Koolis on õpetajate ülesandeks kaasata lapsi kõigisse arenguetappidesse ja -protsessidesse nii, et initsiatiiv ja õppimislust lähtuksid õpilastest endist. Ettevõtliku Kooli metoodika alusel tegutsevates haridusasutustes on kümmekonna aasta jooksul märgatud: laste kiiremat iseseisvumist, suuremat huvi uute teemade vastu, õpilaste kriitilise eneseanalüüsi oskuste paranemist, erakordselt tugevat usalduslikku suhet pedagoogide ja õpilaste vahel. Haridusprogrammi "Ettevõtlik Kool" eestvedaja on Maakondlike Arenduskeskuste võrgustik. "Ettevõtliku Kooli koduleht".
Gerngross

Gerngross, ka Gerngroß (vene keeles Гернгросс) on Tüüringist Gerast pärit aadlisuguvõsa. 1797. aasta 12. jaanuaril (vkj) immatrikuleeriti Liivimaa rüütelkonna matriklisse Samuel von Gerngross (1738−1810), kes oli 1792. aastal võetud Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Kuna tal järeltulijaid ei olnud, kustus immatrikuleeritud liin tema surmaga. Tema venna Friedrich Johann von Gerngrossi (1739−1796) järeltulijad võeti Venemaal Peterburi, Smolenski ja Vitebski kubermangu (1832) aadlisuguvõsaraamatusse. Johann Gerngross (suri pärast 1646), Lielvārde pastor Samuel von Gerngross (1738−1810), Riia raehärra, Riia maakohtunik, mõisaomanik Renatus Samuel August von Gerngross (1775−1860), kindralmajor, polgu-, brigaadi- ja diviisikomandör Alexander von Gerngross (1813−1904), tõeline riiginõunik, kindralleitnant, mäe- ja sooladepartemangu direktor, mäenõukogu liige Heinrich von Gerngross (1815−1886), kindralleitnant, Altati tehaste mäeülem, mäenõukogu liige Aleksandr Aleksandrovitš Gerngross (1821−1883), alamporutšik, tõeline riiginõunik, Smolenski maakonna aadlimarssal Konstantin Romanovitš Gerngross (1828−pärast 1879), kindralmajor, pataljonikomandör, Vladimiri maakonna sõjaväeülem Nikolai Aleksandrovitš Gerngross (1825−1900), tõeline salanõunik, senaator, Venemaa riigivarade ministri abi Aleksei Aleksandrovitš Gerngross (1827−pärast 1889), kindralleitnant, polgu- ja brigaadikomandör Roman Romanovitš Gerngross (1830−1908), kindralmajor, polgukomandör Rodion Andrejevitš Gerngross (1848−pärast 1916), polkovnik, tõeline riiginõunik Aleksei Aleksejevitš Gerngross (1849−enne 1925), kindralmajor, pataljoni- ja polgukomandör Aleksandr Aleksejevitš Gerngross (1851−1925), jalaväekindral, roodu-, pataljoni-, brigaadi- ja armeekorpuse komandör, Sõjanõukogu liige Jevgeni Aleksandrovitš Gerngross (1855−1912), kindralleitnant, polgu- ja armeekorpuse komandör, Venemaa kindralstaabi ülem Rodion Fjodorovitš Gerngross (1868−lasti maha 1938), jurist, tuntud künoloog Boriss Vladimirovitš Gerngross (1878−1943), kindralmajor, polgu- ja diviisikomandör, Jelizavetgradi ratsaväekooli ülem Vsevolod Nikolajevitš Gerngross (kunstnikunimega Vsevolodski) (1882−1962), kultuuriteaduse doktor, professor, pedagoog, teatriajaloolane Olga Vsevolodovna Vsevolodskaja-Goluškevitš (sündinud Gerngross) (1917−1993), Venemaa FSV teeneline kunstnik, Kasahhi NSV teeneline kultuuritegelane, pedagoog-balletimeister Jalaväekindral Aleksandr Aleksejevitš Gerngross (1851−1925) Kindralleitnant Alexander von Gerngross (1813−1904) Liivimaa eesti distrikt: Pindi (Bentenhof) (kuni 1828) Liivimaa läti distrikt: Cirsti (Zirsten) (1791−u 1796), Lode (Lodenhof) (1792−1920, alates 1805 fideikomiss), Tiepole (Wittkop) (kuni 1776), Vāckalni (Teutschenbergen) (1791−u 1796) Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 300. Немцы России. Энциклопедия. Tом 1 (А−И). Председатель редакционной коллегии В. Карев. Москва: Издательство Общественная Академия наук российских немцев, 1999. Lk 536-537 [1] [2]. Gerngrossi suguvõsa genealoogia saidil geni.com
Soo tänav (Lihula)

Soo tänav on tänav Lihula linna keskosas ja ning kulgeb loodest kagusse. Tänav on 855 meetrit pikk ja põhiosas kuni 14 meetrit lai. Soo tänav saab alguse Tallinna maantee ristmikult, kagusse kulgedes ristub Pärna, Kalmu ja Saue tänavaga ning lõpeb Raudtee tänava ristmikul. Tänaval algus jääb ligikaudu 80 meetri ulatuses Lihula vanima asustuse muinsuskaitsealasse (nr 27014), mis hõlmab maa-ala piki Tallinna maanteed. Soo tänava ja Tallinna maantee ristmikul asub piirkonna vanimaid elamuid (Tallinna mnt 45), on arvatavalt ehitatud 19. sajandil. Hoone oli kauaaegne Lihula vallamaja. Tänaval asuvad ühepereelamud, tänava lõunaosa on hoonestamata. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteed ei ole rajatud. Lihula linna kaart Geoportaal(vaadatud 09.02.2021) Vaade Soo tänava algusest lõuna suunas
Pärna tänav (Lihula)

Pärna tänav on tänav Lihula linnas. See paikneb linna keskosas ning kulgeb kirdest edelasse. Tänav on 300 meetrit pikk ja kuni 17 meetrit lai. Pärna tänav saab alguse Jaama tänava ristmikult, edela poole kulgedes ristub Vee tänavaga ning lõpeb Soo tänava ristmikul. Tänaval asuvad eramud ja üks korterelamu. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteed ei ole rajatud. Lihula linna kaart Geoportaal(vaadatud 09.02.2021) Vaade Pärna tänavale Vee tänava ristmikult
Sada aastat üksildust

"Sada aastat üksildust" (hispaania Cien años de soledad) on Colombia kirjaniku Gabriel García Márquezi 1967. aastal ilmunud romaan, mida peetakse maagilise realismi üheks tüüpilisemaks teoseks. Romaani esimene trükk ilmus 5. juunil 1967 Buenos Aireses. Seejärel on seda tõlgitud vähemalt 35 keelde ja müüdud üle 30 miljoni eksemplari. Eesti keeles ilmus teos esimest korda 1975. aastal Aita Kurfeldti tõlkes. Romaani tegevus toimub väljamõeldud Macondo külas Colombias. See räägib Buendía suguvõsa õitsengu ja hävingu loo läbi seitsme põlvkonna. Inga Axmann. El realismo mágico en la literatura latinoamericana: con el ejemplo de "Cien años de soledad" de Gabriel García Márquez. Akademische Schriftenreihe, GRIN Verlag: 2009. ISBN 3640393155, ISBN 9783640393152
Valgerður Sverrisdóttir

Valgerður Sverrisdóttir (sündinud 23. märtsil 1950) on Islandi poliitik. Ta kuulub Progressiparteisse. Aastatel 1987–2009 oli ta Alþingi liige. Ta oli 15. juunist 2006 kuni 24. maini 2007 oli ta Islandi välisminister. Aastatel 2008–2009 oli ta Progressipartei esimees. Iceland. Ministries, etc. rulers.org
Allika tänav (Lihula)

Allika tänav on tänav Lihula linnas, paikneb linna keskosas ning suunaga loodest kagusse. Tänava-ala on 595 meetrit pikk ning põhiosas 9 meetrit lai. Allika tänav saab alguse Tallinna maantee ristmikult, kagu poole kulgedes ristub Kalmu tänavaga ning lõpeb Veski tänava ristmikul. Tänava algus jääb Lihula vanima asustuse muinsuskaitseala (nr 27014), mis hõlmab maa-ala piki Tallinna maanteed kirdes, piirile. Allika tänav on põhjaosas hoonestamata, kesk- ja lõunaosas paiknevad ühepereelamud. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteed ei ole rajatud, sõidutee laius 3,5–4 meetrit. Lihula linna kaart Geoportaal(vaadatud 09.02.2021) Vaade Allika tänaval kagu suunas
Tonpilz

Tonpilz või "akustiline seen" viitab üldiselt teatud tüüpi veekeskkonnas kasutatavatele elektroakustilistele muunduritele. Asetades näiteks piesoelektrilised või magnetostriktiivsed materjalid väikes massiga jäiga heli kiirgava "peamassi" ja raske "sabamassi" vahele, võib selline muundur töötada heliallikana (elektrivoolu mõjumisel kiirata helilaineid veekeskkonda) või hüdrofonina (veealuse helilainete andurina). Muunduri nimetus tuleneb tema suurusest, kujust ja võimest helilaineid kiirata. Nimetus "tonpilz" tuleneb saksakeelsetest sõnadest Ton (toon) ja Pilz (seen), kuna muundur on seene kujuline. Tavaliselt kasutatakse tonpilzi muundureid erinevates sonarite rakendustes. Nende tõhususe suurendamiseks paigutatakse muundurid sageli ridadesse: mõnikord sadadest muunduritest koosnevatesse võredesse. Selline paigutus võimaldab ka kiire moodustamist ja juhtimist. Selliseid muundureid kasutatakse ka sonarite hüdrostaatilise rõhu kompenseerimiseks, eriti allveelaevade puhul. Wilson, O. B. (1988). Introduction to Theory and Design of Sonar Transducers. Peninsula Publishing. EP 0473480, "Electroacoustic transducer for use under water and comprising a system for automatically compensating the hydrostatic pressure"
Lasteaia tänav (Lihula)

Lasteaia tänav on tänav Lihulas. See paikneb linna põhjaosas ning kulgeb algul kagu ja seejärel lõuna suunas. Tänava-ala on 275 meetrit pikk ning keskmiselt 12,5 meetrit lai. Lasteaia tänav saab alguse Tallinna maantee ristmikult, kagu poole kulgedes ristub Lasteaia põik tänavaga ja seejärel lõuna suunas lõpeb Aia tänava ristmikul. Tänava algus Lasteaia põik tänavani jääb Lihula vanima asustuse muinsuskaitsealasse (nr 27014), mis hõlmab maa-ala piki Tallinna maanteed. Lasteaia tänav külgneb Tallinna mnt 1a kinnistuga, kus asub Lihula kultuurimaja. 1989. aastal, kui hoone valmis, tunnistati see Eesti parimaks ehitiseks, arhitekt oli Rein Tomingas. Lasteaia ja Aia tänava nurgal paikneb Lihula lastead. Tänava ääres asuvad mõned ühepereelamud ja korterelamud. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteed puuduvad. Lihula linna kaart Geoportaal(vaadatud 09.02.2021) Lasteaia tänava algus, vaade kagu suunas
Mirķi

Mirķi on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonnas Naukšēni vallas. Aastal 2000 oli külas 57 elanikku. Aastail 2009-2021 kuulus küla Naukšēni piirkonda. Vietvārdu datubāze
Roland (laev)

Roland P01 oli Eesti Mereväe Patrol 18 WP-klassi (ka kui Roland-klassi) patrullkaater. Kaater veesati koos sõsaralusega EML Risto-ga 10. detsembril 2020. aastal Nasval. Ristiemaks oli Haapsalu kodutütar Henrieth Kampmann. Kaater oli pärast katsetusi ja relvastamist kasutusvalmis 2021. aasta kevadeks. Kaater anti Ukraina Mereväele 2. Mail 2024 Roland-klassi patrullkaater – laevaklassi täpsem kirjeldus. PVL-103 Pikker – Esimene pärast taasiseseisvumist Eestis ehitatud piirivalvelaev. https://mil.ee/uudised/saaremaal-ristiti-tana-uhiuued-merevae-vaekaitsekaatrid/ RKIK
Imavere kõrts

Imavere kõrts on 2004. aastal ehitatud (Paide MEK) söögi- ja meelelahutuskoht. Vana eesti kõrtsi tüüpi ehitatud hoones on neli kõrtsiruumi ja kolm magamistuba. Järvamaa suurim kõrts oli algselt mõeldud naabruses asuva Imavere saeveski tööliste toitlustamiseks. "Imavere kõrts". Paide MEK. Vaadatud 09.02.2021. "Imavere kõrts". Puhkuseestis. Vaadatud 09.02.2021. "Imavere kõrts pidas 15. sünnipäeva". Vali Uudised. 22. märts 2019. Vaadatud 09.02.2021.
Golling an der Salzach

Golling an der Salzach on alev ja vald (Marktgemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Halleini ringkonnas. Golling asub Tennengau piirkonna lõunaservas Salzburgi linnast lõunas. Kohas, kus Lammeri jõgi suubub Salzachi jõkke, lahkub Salzachi jõgi Berchtesgadeni Alpide ja Tenneni mägede (Põhja-Lubjakivialpid) vahelisest Salzachöfeni kuristikust ja voolab põhja suunas laia Salzburgi nõkku. Berchtesgadeni Alpide Hoher Gölli massiivi (läänes) kuuluvad loodusmälestisena Schwarzbachfalli koobas ja 76 m kõrgune Gollingi juga. Paralleelselt Salzachi jõega siseneb Luegi kuru kitsasse kuristikku ajalooline Salzachtal Straße. Gollingi jaam on peatus Salzburgi–Tirooli raudteel, mida teenindavad ÖBB rongid ja Salzburgi eeslinnade S-Bahn võrgustik. Turulinnal on ka juurdepääs Tauern Autobahnile (A10) Salzburgist Villachisse. Linnaosad on Golling, Torren ja Obergäu. Gollingit kutsutakse kõnekeeles lihtsalt Markt ('turg'). Vasekaevanduste juurde viiva tee ala Pongau piirkonnas lõunas oli asustatud vähemalt pronksiajast alates. Seal viis Rooma tee Iuvavumi linnast (Salzburg) üle Ida-Alpide Aquileiasse Itaalias. Varem Baieri Plainburgi krahvide käes olnud Golingeni on esimest korda mainitud 1241. aasta dokumendis. See oli Gollingi loss, mis püstitati Salzburgi peapiiskopi Eberhard II käsul linna servas kõrguvale künkale. See oli kohaliku administratsiooni asukoht ning see hoidis enda kontrolli all Gollingi ja Hohenwerfeni lossi vahelist kitsast Salzachi orgu läbivat kaubateed. See nimi pärineb tõenäoliselt slaavi golicast ('kiilas mägi'). Lossi all olevat turgu mainiti juba 1284. aastal, turuõigus anti ametlikult u. 1390. aastal. Gollingit laastasid 1526. aastal tugevalt Saksa talurahvasõja mässulised. Linnast lõuna pool asuvat Luegi kuru kuristikku kindlustasid Salzburgi vürstlikud peapiiskopid veel Kolmekümneaastase sõja ajal. 1809. aasta septembris oli see raskete lahingute koht, kui Salzburgi mässajad seisid Viienda koalitsiooni sõja ajal vastu Prantsuse-Baieri ühendatud okupatsioonivägedele. Kuid nad ei saanud takistada annekteerimist Baieri kuningriigi poolt Schönbrunni rahu kohaselt. Koos Salzburgiga läks Golling 1816. aastal Viini kongressi otsusega lõpuks Austria keisririigile. Joseph Mohr (1792–1848), jõululaulu "Püha öö" sõnade autor, preester Gollingi kihelkonnakirikus aastatel 1820–1821 Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Aleksandr Protopopov

Aleksandr Protopopov (vene keeles Александр Дмитриевич Протопопов; 30. detsember (vkj. 18. detsember) 1866 Maressevo küla, Lukojanovi maakond, Nižni Novgorodi kubermang – 27. oktoober 1918 Moskva) oli Venemaa Keisririigi poliitik. Ta kuulus oktobristide parteisse, oli III ja IV Riigiduuma liige. Alates 16. septembrist 1916 oli ta siseministeeriumi juhataja. Aleksandr Protopopov oli 20. detsembrist 1916 kuni 28. veebruarini 1917 Venemaa Keisririigi siseminister. Veebruarirevolutsiooni ajal Protopopov vahistati. 1917. aasta märtsist kuni septembrini hoiti teda kinni Peeter-Pauli kindluses, seejärel viibis mõnda aega psühhiaatriahaiglas. Bolševike võimuletuleku järel viidi ta Protopopov üle Moskvasse, kus teda hoiti kinni Taganka vanglas. Ta lasti maha 27. oktoobril 1918. Дворянин Александр Протопопов Деловое обозрение, 16. august 2018 ‎
Unuk

Unuk ehk Unukalhai ehk Cor Serpentis ('Mao Süda') ehk α Serpentis on kolmiktäht Mao tähtkujus. Kaugus 73 valgusaastat. α Serpentis on oranž hiid.
Kuchl

Kuchl on turulinn (Marktgemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Halleini ringkonnas. Kuchl asub Salzachi jõe laias orus, mis on Salzburgi Tennengau piirkonna osa. Jõest läänes kerkib Berchtesgadeni Alpide Hoher Gölli massiiv, moodustades piiri Saksamaaga. Linnaosad on Georgenberg, Jadorf, Kellau, Kuchl ja Weißenbach. Kuchli maalilist maastikku ja kirikutorni võib näha muusikalfilmi "Helisev muusika" algustiitrites. Mansio Cucullist Noricumi provintsis mainiti juba Tabula Peutingerianas, Rooma teede kaardil 4. sajandist. Eugippiuse 511. aasta "Vita Sancti Severini" biograafia järgi tegutses siin misjonärina Püha Severinus Noricumist (suri 482). 997. aastal rajas Salzburgi peapiiskop Hartwig Kuchli kihelkonna. Asula sai turuõiguse 1380. aastal. Pärast Saksamaa mediatisatsiooni ja Napoleoni sõdu läks ala 1816. aastal lõpuks Austria keisririigile. Tänapäevane omavalitsus loodi 1850. aastal. 1943. aastast on Kuchlis metsamajanduse tehnikakolledž (Holztechnikum). San Giovanni al Natisone, Itaalia Salzachi org on oluline liiklusmarsruut: Kuchl on jaam Salzburg-Tirooli raudteeliinil (Giselabahn), mis on Austria lääneraudtee jätk ja kulgeb Salzburgist Wörglisse, möödudes Deutsches Eckist. Paralleelne Tauern Autobahn (A10) viib Salzburgist Villachisse, juurdepääsuga Kuchli liiklussõlmes. Gerhard Struber, jalgpallijuht Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Oberalm

Oberalm on turulinn (Marktgemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Halleini ringkonnas. Sinna on maetud rahvalaulik Karl Moik, ORF-i saate "Musikantenstadli" saatejuht. Salzburg Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Banni jõgi

Banni jõgi (iiri väljendist An Bhanna ehk 'jumalanna'; ulsteri-šoti keeles Bann Wattèr, inglise keeles River Bann) on Põhja-Iiri pikim jõgi, mis ulatub Slieve Mucki mäest, läbi Lough Neaghi ja Lough Begi järvede, Castlerocki küla lähistel Põhja-Atlandi ookeanisse.
Lough Neagh

Lough Neagh (iiri keeles Loch nEachach, ulsteri-šoti keeles Loch Neagh) on Põhja-Iiri suurim järv, mis on ühtlasi suurim järv Briti saartel. Järvest voolab Banni jõgi Atlandi ookeanisse.
Lough Beg

Lough Beg (iiri keeles Loch Beag ehk 'väike järv') on Põhja-Iiri järv, mis asub Lough Neaghist põhjas. Järve läbib Banni jõgi, mis suubub Põhja-Atlandi ookeanisse.
Castlerock

Castlerock on küla Põhja-Iirimaal Londonderry krahvkonnas. Selle lähistel suubub Banni jõgi Põhja-Atlandi ookeanisse. 2011. aastal elas seal 1287 inimest. Castlerocki raudteejaam
Laura Pählapuu

Laura Pählapuu (sündinud 22. juulil 1984 Tallinnas) on eesti lavastuskunstnik. Ta on lõpetanud 2003. aastal Tallinna 21. Kooli ja 2006. aastal Eesti Kunstiakadeemia stsenograafia erialal (juhendaja Lilja Blumenfeld). 2009. aastal sai magistrikraadi joonistamise erialal. Aastatel 2007–2008 täiendas end Pariisis. Aastatel 2009–2019 töötas vabakunstnikuna, alates 2019. aastast on Eesti Draamateatri majakunstnik, alates 2021. aastast peakunstnik. Alates 2008 on olnud ka Eesti Kunstiakadeemia joonistamise õppetooli õppejõud. 2005 "Iwona, burgundi printsess", lavakujundus ja kostüümikunstnik, Theatrum 2006 "Kokteiliõhtu", kostüümikunstnik, Theatrum 2008 "Raimo Reiska Raksa", lavakujundus ja kostüümikunstnik, Helsingi Linnateater 2010 "Praht, linn ja surm", lavakujundus ja kostüümikunstnik, NO99 2010 "Tuulesaared", kostüümikunstnik, Theatrum 2011 "Üks suvepäev", kostüümikunstnik, Theatrum 2011 "Misantroop", kostüümikunstnik, Theatrum 2011 "Minu isa 20 aastat hiljem", lavakujundus ja kostüümikunstnik, Ugala 2012 "Lillede keel", lavakujundus ja kostüümikunstnik, Von Krahli Teater 2012 "Hullumaja suvepäevad Vaino Vahingu ainetel", lavakujundus ja kostüümikunstnik, Rakvere Teater 2012 "Nibud. Hetk me elude katkematus reas", kostüümikunstnik, Von Krahli Teater 2013 "Kraepelini variatsioonid", lavakujundus ja kostüümikunstnik, Eesti Draamateater 2016 "Väljaheitmine", lavakujundus, Eesti Draamateater 2017 "25pm", lavakujundus ja kostüümikunstnik, Teatrikollektiiv PSF Suomenlinna 2017 "Furby tagasitulek", lavakujundus ja kostüümikunstnik, Vaba Lava 2018 "Emmanuelle’i jälgedes", lavakujundus ja kostüümikunstnik, Tartu Uus Teater 2019 "Päikese lapsed", lavakujundus ja kostüümikunstnik, Eesti Draamateater 2020 "Lehman Brothers", lavakujundus, Eesti Draamateater 2024 "Üks helevalge tuvi", lavakujundus, Eesti Draamateater Dokumentaalfilmi "Jakob" (2007) režissöör, mängufilmi "Kinnunen" (2007) kunstnik Dokumentaalfilmi "Vaino Vahingu päevaraamat" (2021) (rez. Rainer Sarnet) kunstnik 2024 – Eesti Teatriliidu kunstnikuauhind (kunstnikutöö lavastusele "Ülestähendusi põranda alt" (Tallinna Linnateater) ja lavakujundus lavastusele "Teoreem" (Eesti Draamateater)) Tema elukaaslane on filmirežissöör ja teatrilavastaja Rainer Sarnet. "Laura Pählapuu. Eesti Draamateatri veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. veebruar 2021. Vaadatud 10. veebruaril 2021.
Neil Harbisson

Neil Harbisson (sündinud 27. juulil 1984 Matarós) on Hispaanias sündinud ja New Yorgis elav inglise-iiri päritolu kunstnik, kes esindab küborgismi.
Naised teaduses (tähtpäev)

Tähtpäeva Naised teaduses tähistamist alustati ÜRO eestvedamisel 2015. aastal, selle eesmärk on rõhutada naiste ja tüdrukute rolli teaduses, murda soostereotüüpe ning naisi rohkem teadusse tuua – näiteks Tartu Ülikoolis on 2021. aastal üliõpilastest kaks kolmandikku naissoost, kuid teadlaste seas on suhtarv pigem vastupidine. Rahvusvaheliselt on päeva "Women and Girls in Science" tähistamise eestvedajad UNESCO ja ÜRO Soolise Võrdõiguslikkuse ja Naiste Õiguste Edendamise Agentuur. 11. veebruaril 2021. aastal peetakse Eestis esimest korda rahvusvahelist päeva "Naised teaduses", mille eestvedajad on Archemy uurimisrühm Tartu Ülikoolist ja Eesti Noorte Teaduste Akadeemia. Tobin, Anna (11. veebruar 2019). "Watch the International Day of Women and Girls in Science at the United Nations now". Forbes. Vaadatud 10.02.2021. "Esimest korda tähistatakse päeva „Naised teaduses"". Tartu Ülikool. 10. veebruar 2021. Vaadatud 10.02.2021.
PLN

PLN võib tähistada mitut asja. Poola zlott Costa Rica Rahvusliku Vabastamise Partei (Partido Liberación Nacional) EE PLN, Paldiski Põhjasadama kood
Chrístos Kákalos

Chrístos Kákalos (kreekapäraselt Χρήστος Κάκαλος, 13. juuli 1882 Litóchoro – 12. aprill 1976 Litóchoro) oli kreeka kaljukitsekütt ja mägijuht, kes viis šveitslaste Daniel Baud-Bovy ja Frédéric Boissonnase 1913. aasta mägironimise ekspeditsiooni Olümposele. Teadaolevalt on ta esimene inimene, kes tõusis mäemassiivi kõrgeimasse tippu – Mýtikasele. http://www.sightseers.gr/cms/periigites/boissonas/kakkalos-christos.html
Panteon (Pariis)

Panteon (prantsuse keeles Panthéon, vanakreeka sõnast πάνθειον pántheion '[tempel] kõigile jumalatele') on Louis XVI stiilis klassikaline arhitektuuri- ja ajaloomälestis Pariisi Ladina kvartalis. Algselt ehitatud kirikuna, mis oli pühitsetud Pariisi kaitsepühakule Genevieve'ile (hoone ehitusaastad 1758–1790). Ehitise autor on arhitekt Jacques-Germain Soufflot. Pärast tema surma (1780) viis ehituse lõpule arhitekt Jean-Baptiste Rondelet. Alates 1791. aastast sai kirikust Konvendi otsusel rahvustempel, mille krüpti maetakse Prantsuse suurmehi. Esimesena maeti Panteoni Konvendi otsusel 1791. aastal Honoré Gabriel Victor Riquetti de Mirabeau, kuid jakobiinide diktatuuri ajal visati tema säilmed 1794. aastal Panteonist välja. Teisena maeti Panteoni Voltaire (surnud 1778), kelle säilmed viidi Panteoni Konvendi 11. juulil 1791 tehtud otsuse alusel. Panteoni on ümber maetud (1829) ka Panteoni arhitekti Jacques-Germain Soufflot' (surnud 1780) säilmed. Panteoni on maetud kolm abielupaari: Marcellin ja Sophie Berthelot (1907. aastal), Pierre ja Marie Curie (1995. aastal) ning Antoine ja Simone Veil (2018. aastal). 2021. aasta detsembri seisuga on Panteoni maetud 81 inimest (75 meest ja kuus naist). Rooma Panteon Invaliidide Kodu  Panteon (Pariis) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Lucile Randon

Lucile Randon (õde André) (11. veebruar 1904 Alès – 17. jaanuar 2023) oli prantsuse katoliku nunn, alates 18. juunist 2019 teadaolevalt Euroopa vanim inimene, 19. aprillist 2022 kuni surmani oli ta maailma vanim inimene (pärast Kane Tanaka surma). 2021. aasta alul põdes ta läbi kergekujulise koroonahaiguse. "Europe's oldest person survives Covid just before 117th birthday" (inglise). BBC News. 10. veebruar 2021. Vaadatud 10.02.2021. Kim Willsher (9. veebruar 2021). "Europe's oldest person survives Covid and set to celebrate 117th birthday" (inglise). Pariis: TheGuardian.com. Vaadatud 10.02.2021. French nun Sister Andre, 118, claims title of world's oldest person. France 24, 25. aprill 2022