laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tallinna Majaomanikkude Selts

Tallinna Majaomanikkude Selts (vene keeles Ревельское (Таллинское) общество домовладельцев) oli 1907–1940 Tallinnas tegutsenud selts, mis kaitses Tallinna majaomanike huvisid. Seltsi põhikiri kinnitati 10. märtsil 1907. Seltsi esimene esimees oli Jaan Poska. ja seejärel ka Jaan Sitska. Seltsi liikmetel aidati soodsamalt hankida ehitusmaterjali ja küttepuid, samuti aitas selts tegelda liikmete olmeprügi küsimustega. Aastast 1923 ilmus nädalaleht Majaomanik, mis oli seltsi häälekandja. 1924 asutati Tallinna Majaomanike Pank. Tallinna Majaomanikkude Pank Eesti Majaomanikkude Selts Majaomanikkude Koda Tallinna Majaomanikkude Selts Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 31.10.2016) Tallinna Majaomanikkude Selts 30 aastane : 1907–1937 Tallinna Majaomanikkude Selts, 1937 Tallinna Majaomanikkude Selts Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
Vene Heategev Selts Tartus

Vene Heategev Selts Tartus (vene keeles Русское благотворительное общество в Дерпте (Юрьеве, Тарту)) oli 1859-1940 Tartus tegutsenud selts, mis aitas eelkõige vene rahvusest õigeusklikke vaeseid elanikke. Seltsi tegevus algas 1859, kui Tartu Uspenski kiriku juures hakati tegelema vaestehoolekandega. Kiriku juures hakkas tegutsema tütarlaste algkool. 13. mail 1875 kinnitas siseminister seltsi põhikirja. 27. oktoobril 1919 registreeris Tartu-Võru rahukogu seltsi uue põhikirja. Selts lõpetas tegevuse oktoobris 1940. Vene Heategev Selts Tartus Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 31.10.2016) Vene Heategev Selts Tartus Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
Sergei Prohhorov

Sergei Prohhorov (20. juuni 1909 Peterburi – 5. detsember 1985 Tallinn) oli vene päritolu Eesti fagotimängija, dirigent, helilooja ja muusikapedagoog. Sergei Prohhorov sündis Peterburis, tema vanemad olid muusikud. 1928. aastal astus ta Tallinna Konservatooriumi, 1934. aastal lõpetas ta kompositsiooni erialal Artur Kapi klassi ja 1936. aastal fagoti erialal Andrei Meri klassi. Aastatel 1933–1941 oli ta Riigi Ringhäälingu Sümfooniaorkestri fagotimängija. Aastatel 1940–1960 oli ta ERSO dirigent. 1950.–1970. aastatel juhatas ta mitmeid orkestreid Venemaa linnades: 1958–1962 oli ta Leningradi Väikese Ooperiteatri orkestri, 1963–1966 Petrozavodski Televisiooni ja Raadio sümfooniaorkestri, 1966–1967 Tomski sümfooniaorkestri ja 1967–1973 Voroneži filharmoonia orkestri dirigent. Aastatel 1944–1960 õpetas ta Tallinna Muusikakoolis ja Tallinna Riiklikus Konservatooriumis fagoti eriala ja muusikateoreetilisi aineid, 1947. aastast oli ta dotsent. Tema õpilasi on Gennadi Taniel, Eugen Saanpere, Rein Olspert ja Ilmar Aasmets. Heliloojana on ta kirjutanud instrumentaal- ja vokaalkammermuusikat ja ühe sümfoonia. 1955 Eesti NSV teeneline kunstnik Sergei Prohhorov (nekroloog). Sirp ja Vasar, 13. detsember 1985 Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 186–187 Eesti Muusikaakadeemia 80[alaline kõdulink] Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Prohhorov, Sergei - helilooja (1948) ERR arhiiv. Muusikaline tund. Sergei Prohhorov - 70
Konrad Gerretz

Konrad Gerretz (näitlejanimi Jüri Koger; 5. veebruar 1907 Riia – 23. veebruar 1969 Tallinn) oli eesti näitleja. Aastatel 1935–1941 ja 1944–1945 oli ta Estonia teatri näitleja. Aastatel 1942–1944 kuulus ta Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite koosseisu. Aastatel 1946–1948 oli ta Tallinnas Punalipulise Balti Mere Laevastiku teatri näitleja, aastatel 1949–1954 mängis Eesti NSV Riiklikus Vene Draamateatris. 1950 Nõukogude Eesti preemia 1951 Eesti NSV teeneline kunstnik Tema abikaasa oli Olga Lund, Jüri Gerretz oli nende poeg. Konrad Gerretz on maetud Tallinna Metsakalmistule. Kalmistute register HAUDI
Eesti ravimtaimede loend

Eesti ravimtaimede loend loetleb Eestis pärismaistena kasvavaid ravimtaimi. kukeseen must pässik ehk kasekäsn punane kärbseseen Islandi käokõrv Aasosi Karukold Kattekold Laanesõnajalg Maarjasõnajalg Metsosi Ohtene sõnajalg Põldosi Raudosi Harilik kadakas Harilik kuusk Harilik mänd # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Aas-karukell Aas-kurereha Angervaks Arukask Hall lepp Hanijalg Harilik aaloe Harilik jõhvikas Harilik kalmus Harilik kopsurohi Harilik kukehari Harilik kukerpuu Harilik kuslapuu Harilik kuutõverohi Harilik käbihein Harilik köömen Harilik lina Harilik linnurohi Harilik lodjapuu Harilik maavits Harilik mailane Harilik mustikas Harilik nurmenukk Harilik näär Harilik pihlakas Harilik porss Harilik pune Harilik pärn Harilik raudrohi Harilik saar Harilik sealõuarohi Harilik silmarohi Harilik sinilill Harilik tamm Harilik toomingas Harilik türnpuu Harilik vaarikas Harilik vereurmarohi Harilik võilill Hiirekõrv Hobumadar Humal Imikas Kanakoole Kanarbik Kassiristik Kassitapp Keskmine teeleht Kevadine seahernes Kibe tulikas Kibuvits Koera-pöörirohi Kollane käoking Kollane mesikas Kollane ülane Kortsleht Kõrvenõges Leesikas Lepiklill Leseleht Liht-naistepuna Luuderohi Lõhnav kummel Maajalg Maamõõl Maikelluke Mets-kurereha Metsmaasikas Metspipar Metsülane Must sõstar Must vägihein Mõru vahulill Mägiristik Mürkputk Nõmm-liivatee Näsiniin Ojamõõl Paakspuu Paiseleht Pajud Palderjan Peetrileht Pikalehine huulhein Piparmünt Pohl Punand Punane leeder Põld-harakalatv Põldmagun Rabamurakas Roomav madar Rukkilill Salu-siumari Sinilill Sookail Sookask Soo-kurereha Soo-kuuskjalg Soopihl Suur teeleht Takjas Tedremaran Teeleht Teekummel Täpiline surmaputk Ubaleht Ussikeel Ussilakk Valge iminõges Valge ristik Viirpuu Villtakjas Võilill Värvmadar Äiatar Üheksavägine A. Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 786-787, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010
Avogadro seadus

Avogadro seadus on ideaalsete gaaside seadus. Seadus on nimetatud Amedeo Avogadro auks, kes 1811. aastal oletas, et kindlal temperatuuril ja kindla rõhu all on kõikide gaaside moolruumalad võrdsed. p ⋅ V = n ⋅ R ⋅ T {\displaystyle p\cdot V=n\cdot R\cdot T} Näiteks normaalrõhul on null kraadi Celsiuse juures meelevaldse gaasi ühe mooli ruumala 22,421 liitrit. Avogadro arv
Mitch Hedberg

Mitch Hedberg (õieti Mitchell Lee Hedberg; 24. veebruar 1968 Saint Paul, Minnesota – 30. märts 2005 Livingston, New Jersey) oli Ameerika Ühendriikide koomik ja näitleja. Mitch Hedberg andmekogus IMDb (inglise)
Rein Olspert

Rein Olspert (1. mai 1935 – 10. juuli 1985 Tallinn) oli eesti fagotimängija ja muusikapedagoog. 1953. aastal lõpetas ta Tallinna 1. Keskkooli, hiljem Tallinna Riikliku Konservatooriumi Sergei Prohhorovi fagotiklassi. Aastatel 1960–1985 töötas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi fagotiklassi õppejõuna, ühtlasi oli ta Tallinna Muusikakeskkooli fagotiõpetaja. Ta on maetud Rahumäe kalmistule. "Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. detsember 2013. Vaadatud 2. novembril 2016. Eesti Muusikaakadeemia 80[alaline kõdulink] Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Fagotimängija Rein Olspert III vabariiklikul interpreetide konkursil puhkpillidele "Estonia" kontserdisaalis (1970)
Tuukrilaev

Tuukrilaev on veealuste tööde ehk tuukrite tegevuse toetamiseks mõeldud laev. Rannikulähedasteks tuukritöödeks võib tuukrilaev olla väikeste mõõtmetega (alla 50 m pikk) abilaev. Tuukrilaeval on tavaliselt spetsiaalne trepp tuukrite vette liikumiseks ja sageli ka dekompressioonikamber ehk barokamber. Samuti võivad laeval olla kajutid tuukrite majutamiseks ja sukeldumiseks ettevalmistamiseks ning sukeldumisvarustuse hoiuks. Avamerel ja ookeanil väljaspool tuukrilaevade sõidupiirkonda võidakse allveetööde toetamiseks kasutada suuremaid paigalhoiuvõimekusega uurimislaevu või merepäästelaevu, millel on tavaliselt samuti tuukritööde toetamise võimekus. Kasutatakse ka tuukritööde abilaevu (inglise keeles diving support vessel, DSV), millel on tuukrite väljumisava läbi laevakere, tuukrikell, barokamber ja muud võimalused tuukrite töö toetamiseks. Uurimislaev Tuuker Päästelaev
Andres Tambek

Andres Tambek (7. juuli 1952 – 12. mai 2003) oli eesti arhitekt. 1972. aastal lõpetas ta Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi. 1984. aastal lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi. Aastatel 1972–1983 töötas Eesti Projektis konstruktorina, 1983–1995 samas arhitektina. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. Tartu Ülikooli õppehoone Lossi tänav 3 Põlva Ühisgümnaasiumi võimla Tamsalu spordihoone Ahja spordihoone Ühiselamu Tartus Riia tänav 12 Rüütli ärikeskus Pärnus Decora kauplus Pärnus Aarna lüpsikarjalaut AS Kalev tehasehoone Jüris Ammende villa restaureerimisprojekt Miina Härma Gümnaasiumi juurdeehitus 2003 Parim puitehitis (Aarna lüpsikarjalaut) Andres Tambek 7. VII 1952 – 12. V 2003, Sirp, 23.05.2003 Kalmistute register HAUDI
Tõnu Tarum

Tõnu Tarum (3. juuni 1942 Narva – 25. mai 1984 Tallinn) oli eesti trompetist ja muusikapedagoog. 1961. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli trompeti erialal August Metsa klassis. 1969. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi Helmut Orusaare klassis. Aastatel 1975–1984 mängis trompetit Eesti Televisiooni ja Raadio Estraadiorkestris, 1969–1973 oli ERSO trompetirühma kontsertmeister. Aastatel 1972–1984 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi trompeti eriala õppejõud, ühtlasi töötas Tallinna Muusikakeskkooli trompeti õpetajana. Tema õpilasi on Aavo Ots ja Paul Mägi. 1977. aastast oli ta ka Eesti NSV Kultuuriministeeriumi muusikaosakonna juhataja. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 255 Eesti Muusikaakadeemia 80[alaline kõdulink] Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Trompetist Tõnu Tarum (1972)
Milford

Milford on linn USA-s Connecticuti osariigis New Haveni maakonnas. Linn asub Long Islandi väina kaldal, New Haveni ja Bridgeporti vahel.
Kamloops

Kamloops on linn Kanadas Briti Columbia provintsis. Canada 2021 Census Kamloopsi koduleht
Warrumbungles

Warrumbungles on mäestik Austraalia mandri idaosas Uus-Lõuna-Walesi osariigis. Mäestiku kõrgeim tipp on Mount Exmouth (1206 m). Warrumbunglesi mäestik on osa Suurest Veelahkmeahelikust. 2006. aastal toimusid selles mäestikus rogaini maailmameistrivõistlused. Jaanus Reha. Seitsmes rogaini MM Warrumbungles. Orienteeruja, 2006/8
Metanool

Metanool ehk metüülalkohol ehk karbinool[viide?] (triviaalnimetusega puupiiritus) keemiline ühend valemiga CH3OH. See on lihtsaim alkohol. H | H — C — O — H | H Füüsikalistelt omadustelt on metanool kergesti lenduv värvitu tuleohtlik mürgine nõrga alkoholilõhnaga vedelik. Metanool põleb praktiliselt nähtamatu leegiga: 2CH3OH+2O2=2CO2+2H2O Metanool on kasutusel antifriisi, lahusti ja kütusena. Samuti lisatakse teda etanoolile selle denatureerimiseks. Metanool tekib looduses mõningate anaeroobsete bakterite ainevahetuse tulemusena, päikesevalguse toimel oksüdeerub see aja jooksul taas süsihappegaasiks ja veeks. Et metanool sarnaneb lõhnalt ja maitselt etüülalkoholi ehk etanooliga, tuleb tihti ette metanoolimürgistusi. Ensüüm alkoholi dehüdrogenaas lagundab metanooli mürgiseks sipelghappeks ja formaldehüüdiks, mis kahjustavad nägemisnärvi; tagajärjeks võib olla pimedaks jäämine. Teine oluline kahjustus tekib neerudes. Kolmas toime, peamine surmapõhjus, on kesknärvisüsteemi depressioon mürgiste metaboliitide tõttu. Surmavaks annuseks loetakse koguseid alates ~100 ml (rottidele suukaudsel manustamisel LD50 = 5,6 g/kg). Mürgistuse piiramiseks kasutatakse etanooli, mis toimib maksaensüümidele konkureeriva inhibiitorina, suurema afiinsuse tõttu jääb metanool lagundamata ning eritatakse neerude kaudu. Pärnu metanoolitragöödia
Maria vald

Maria vald (saksa keeles Marien-Gemeinde, vene keeles Marienskaja) oli vald Viru kreisis aastatel 1894–1917. Maria vald moodustati 1894. aastal kui liideti varasemad Varangu, Selja, Kandle ja Andja vald ning nendega ühendati Essu, Tatruse ja Idavere küla. Valla nimi tulenes Romanovite dünastiasse kuulunud Venemaa keisri Aleksander III abikaasa ja keisri Nikolai II ema Maria Fjodorovna nimest. 1917. aastal jagati Maria valla külad Haljala ja Varangu valla vahel. 14.05./3.06.1917 nimetati vald uuesti Varangu vallaks. Eesti Kirjandusmuuseum. Haljala kihelkonna valdade arhiivid Maria vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 10.08.2020) Maria vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Korrakaitseseadus

Korrakaitseseadus (KorS) on terviklik, kogu valdkonda reguleeriv õigusakt, mis alates 1. juulist 2014 on aluseks kogu Eesti korrakaitsele ja riiklikule järelevalvele. Sätestatud on üldkorrakaitseorgan (Politsei- ja Piirivalveamet) ning erikorrakaitseorganid (kõik teised riigi- ja KOV asutused (Tallinna Munitsipaalpolitsei Amet), millel on riikliku järelevalve pädevus).  Seadus defineerib esmakordselt kogu valdkonnale ühisomased põhimõisted (avalik kord, riiklik järelevalve, korrakaitseorgan, üldmeede, erimeede, vahetu sund jt).  Seadus toob sekkumise alusena sisse ohu ja selle hindamise kontseptsiooni ning kodifitseerib ühtselt üle 20 erimeetme, mis on enim kasutatavad või üldomased kõigile või mitmele korrakaitseorganile. "Korrakaitseseadus".
Taniel Kirikal

Taniel Kirikal (sündinud 18. augustil 1971) on eesti laulja (bariton ja kontratenor). Vabakutselise muusikuna on ta teinud koostööd paljude Eesti vanamuusikaansamblitega. Ta on ansamblite Vox Clamantis ja Heinavanker asutajaliige. Interpreetide liidu infoleht
German Pekarevski

German Pekarevski (30. november 1934 Assekejevo küla, Orenburgi oblast, Vene SFNV – 14. märts 2001 Tallinn) oli Eesti trombonist. 1952. aastal lõpetas trombooni erialal Rimski-Korsakovi nimelise Leningradi Muusikakooli. 1963. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi. Aastatel 1952–1956 mängis Tallinna garnisoni puhkpilliorkestris, 1956–1958 mängis bigbändis Mickeys. Aastatel 1958–1964 mängis ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia Estraadiorkestris, 1964–1995 Eesti Televisiooni ja Raadio Estraadiorkestris. Ta on mänginud veel Horre Zeigeri Bigbändis ja ansamblis Synthesis ning salvestas muusikat koos ansambliga Collage ja Jaan Kumani ansambliga. 1977. aastast oli ta Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis trombooniõppejõud. 1981 – Eesti NSV teeneline kunstnik Muusika.ee German Pekarevski Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 180 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Trombonist German Pekarevski (1979) ERR arhiiv. Mängib German Pekarevski (1980) ERR arhiiv. Visiitkaart: German Pekarevski (1986) Haud Tallinna Metsakalmistul
Puiatu Haridusselts

Puiatu Haridusselts (1919-1926 Puiatu Valla Rahvaraamatukogu Selts) oli 1919-1940 Viljandimaal Puiatu vallas tegutsenud haridusselts. Puiatus avati raamatukogu (Puiatu raamatukogu) 1906 ja see asus Puiatu vallakooli juures. 1919 registreeriti Viljandi-Pärnu rahukogus Puiatu Valla Rahvaraamatukogu Selts, mis alustas tegevust 1920. 1925 võeti seltsi raamatukogu avalike raamatukogude võrku. 1926 nimetati selts peakoosolekul ümber Puiatu Haridusseltsiks. 1940 lõpetas selts tegevuse. Puiatu Haridusselts Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 02.11.2016) Puiatu Haridusselts Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
Nikolai Noskov

Nikolai Noskov (vene keeles Николай Иванович Носков, sündinud 12. jaanuaril 1956 Gžatskis (praegu Gagarin)) on Venemaa muusik, laulja ja laulusõnade autor. Ta on viiekordne muusikaauhinna "Kuldne grammofon" võitja, Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik (2018). Aastatel 1987–1990 oli ta ansambli Gorky Park (Park Gorkogo) laulja. Nikolai Noskov on andnud kaks kontserti Eestis: 2011. aasta 18. mail (pealkirjaga "Nikolai Noskovi kontsert") ja 2013. aasta 27. oktoobril (pealkirjaga "Nikolai Noskov & "Magnetic Fantasy" kontsert "Ma naeratan""). Tema 2016. aasta 24. märtsil Eestis toimuma pidanud kontsert pealkirjaga "Asi on seda väärt" tühistati. Ansamblis Moskva (Москва) 1982 – "НЛО" ("UFO") Ansamblis Grand Prix (Гран-при) 1988 – "К теологии" ('Teoloogia juurde') (EP) Ansamblis Gorky Park (Парк Горького) 1989 – "Gorky Park" Ansamblis Nikolai (Николай) 1994 – "Mother Russia" 1998 – "Блажь" ('Arulagedus') (teine pealkiri – "Я тебя люблю" ('Ma armastan sind')) 1999 – "Паранойя" ('Paranoia') (teine pealkiri – "Стёкла и бетон" ('Klaasid ja betoon')) 2000 – "Дышу тишиной" ('Hingan vaikust') 2006 – "По пояс в небе" ('Vööni taevas') 2012 – "Без названия" ('Pealkirjata') 2001 – "Лучшие песни с симфоническим оркестром" ('Parimad laulud sümfooniaorkestri saatel'; teine pealkiri: "Live") 2002 – "Лучшие песни" ('Parimad laulud'; teine pealkiri: "Best") 2003 – "Океан любви" ('Armastuse ookean') 2008 – "Лучшие песни" ('Parimad laulud') 2016 – "The Best" Arhiiv | Nordea kontserdimaja, www.kontserdimaja.ee Nikolai Noskovi kontsert, tallinnconcerthall.com Arhiiv | Nordea kontserdimaja, www.kontserdimaja.ee Nikolai Noskov & “Magnetic Fantasy” kontsert “Ma naeratan”, tallinnconcerthall.com Piletimüük peatatud! Nikolai Noskovi kontsert, tallinnconcerthall.com Nikolai Noskovi ametlik koduleht Nikolai Noskov Facebookis
Krekenava vald

Krekenava vald (leedu keeles Krekenavos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Panevėžysi rajoonis. Valla pindala on 30 429 hektarit. 2011. aasta seisuga elas vallas 4271 inimest. Valla keskus on Krekenava alev (2011. aasta seisuga 1636 elanikku). Vallamaja asub aadressil Birutės g. 6. Vallavanem on Vaidas Kaušakys. Vallamaja Žibartoniai kabel Paisjärv Liaudė jõel Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid: Seniūnijos. Panevėžio rajono savivaldybė, vaadatud 1.11.2016. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 30.10.2016.
Boriss Viktorov-Karolinski

Boriss Viktorov-Karolinski (vene keeles Борис Викторович Викторов-Каролинский; 11. aprill 1889 – 14. september 1956) oli vene näitleja Eestis. Alustas näitlejateed 16-aastaselt Odessas karskusseltsi teatris. 1909. aastast mängis ta Varssavi vene draamateatris. Peale Oktoobrirevolutsiooni mängis pikemat aega Voroneži Draamateatris. 1949. aastast surmani töötas Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri näitlejana. Boriss Viktorov-Karolinski suri 14. septembril 1956 ja ta maeti 17. septembril 1956 Metsakalmistule. 1954 Eesti NSV teeneline kunstnik Kahe teatritegelase juubel. Boris Viktorov. Sirp ja Vasar, 9. aprill 1954 Boris Viktorov (nekroloog). Sirp ja vasar, 21. september 1956 http://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=85963
Peter Serkin

Peter Adolf Serkin (24. juuli 1947 New York – 1. veebruar 2020) oli Ameerika Ühendriikide pianist ja muusikapedagoog. Peter Serkin oli pianist Rudolf Serkini poeg ja viiuldaja Adolf Buschi tütrepoeg. Aastal 1958, 11-aastaselt alustas ta klaveriõpinguid Philadelphias Curtise muusikainstituudis. Esinemist alustas ta aasta hiljem. Aastal 1966 pälvis Serkin Grammy auhinna klassikalise muusika parima uustulnuka kategoorias. Oma lindistuste eest on ta kokku saanud kolm Grammyt. Aastal 2001 sai ta New Englandi konservatooriumi audoktoriks. Serkin on õpetanud muu hulgas Juilliard Schoolis, Curtise muusikainstituudis ja Bardi kolledži konservatooriumis. http://www.bach-cantatas.com/Bio/Serkin-Peter.htm http://www.cmartists.com/artists/peter-serkin.htm Intervjuu Biography
Martin Canin

Martin Canin (1930 New York – 9. mai 2019) oli Ameerika Ühendriikide pianist ja muusikapedagoog. Ta õpetas muuhulgas Juilliard Schoolis. Piano Master Class with Martin Canin at Judith G. Wharton Music Center, November 23rd
Vladimir Horowitz

Vladimir Horowitz (ukraina Володимир Горовиць; Volodõmõr Horovõts; 1. oktoober 1903 Kiiev – 5. november 1989 New York) oli Ukraina juudi päritolu Ameerika Ühendriikide pianist. Teda peetakse üheks kõigi aegade tähelepanuväärsemaks pianistiks. Aastatel 1963–1993 sai ta kokku 26 Grammy auhinda. 1985 – Prantsusmaa Auleegioni orden 1985 – Orden Teenete eest Itaalia Vabariigi ees 1986 – USA presidendi Vabaduse medal 1989 – USA National Medal of Arts 1990 – Grammy elutööauhind (postuumselt) https://web.archive.org/web/20140418145354/http://www.limelightmagazine.com.au/Article/306444,the-10-greatest-pianists-of-all-time.aspx/9 http://content.time.com/time/magazine/article/0,9171,1825139,00.html
Aino Sillaots

Aino Sillaots (kuni 1960 Aino Luik; 17. veebruar 1935 Antsla – 22. oktoober 2016 Sangaste) oli Eesti kergejõustikutreener ja spordipedagoog. Ta lõpetas 1954. aastal Antsla Keskkooli ja 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, kus õppis kehakultuuri. Sportima hakkas ta 1950. aastal koolis õpetaja Aksel Kersna juhendamisel, Tartu Riikliku Ülikoolis oli tema treener Fred Kudu. Tuli kettaheites ja viievõistluses Eesti NSV noortemeistriks, 1972. aastal Eesti NSV meistrivõistlusteltel VTK mitmevõistluses hõbe. Võistles veteranide kergejõustikuvõistlustel (maailmameistrivõistlustelt 1995. aastal kõrgushüppes hõbe ja Euroopa meistrivõistlustelt 1996. aastal 300 m tõkkejooksus pronks). Ta töötas aastatel 1958–1960 Puurmani Keskkoolis ja aastatel 1960–1999 Põltsamaa Keskkoolis ja Ühisgümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetajana ning aastatel 1960–1999 Põltsamaal Jõgeva Laste ja Noorte Spordikooli kergejõustikutreenerina. Tegutses ka kergejõustikukohtunikuna, kuulus Haridusministeeriumi kehalise kasvatuse ainekomisjoni. Valmistanud õppevahendeid ja hoolitses Põltsamaa Ühisgümnaasiumi mängu- ja spordiväljakute eest (kuuluvad Eesti parimate hulka). Ta oli üks Põltsamaa Ühisgümnaasiumi sporditöö kroonika (1919–1992) koostajaid. 1981 Austuse märk 2001 Eesti Kultuurkapitali Jõgeva maakonna ekspertgrupi elutööpreemia 2003 Põltsamaa linna aukodanik Tema vend on suusataja Tõnu Luik. Biograafia ESBL-is (vaadatud 03.11.2016) "Aino Sillaots sõnas ja pildis". Koostaja Hilja Toome. Põltsamaa 2003 "In memoriam Aino Sillaots". Vali Uudised, 26. oktoober 2016. Lk 7 Biograafia ESBL-is
Harku raudteejaam

Harku raudteejaam oli pooljaam Liiva–Vääna raudteel, tänapäeval asub Saue vallas, Tammi tee 15. Peeter Suure merekindluse transpordivõrgu kitsarööpmelise kindlusraudtee ehitati lihtsustamaks ja kiirendamaks ehitusmaterjalide vedu Peeter Suure merekindluse peapositsioonile rajatavatele kindlustustele. 22 kilomeetri pikkune Liiva–Vääna raudteeharu oli Nõmme-Väikse ja Sõrve raudteejaamade vahel kindluseraudtee peaharu. Liinil olid mitu haruteed, sealhulgas (kavandatud) PSM Maarinde Humala positsioonile ja Suurupi sadamasse. Peeter Suure Merekindluse Harku raudteejaam, register.muinas.ee "Harku raudteejaam saab juurdepääsutee" Kaja, 24. august 1929 Harku raudteepeatus, Eesti kitsarööpmelised raudteed Peeter Suure Merekindluse Harku raudteejaam, register.muinas.ee
Mari Rääk

Mari Rääk (28. oktoober 1907 Tarvastu – 28. august 1986 Tartu) oli eesti keraamik ja metallikunstnik. Mari Rääk õppis keraamikat professor Géza Jakó õpilasena Riigi Kunsttööstuskoolis aastatel 1925–1928. 1936. aastal lõpetas rakenduskunstniku tunnistusega Keraamika Tööstuskooli. Aastatel 1938–1940 õppis ta skulptuuri Riigi Kõrgemas Kunstikoolis, aastatel 1945–1948 Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. 1930. aastatel hakkas ta Eestis esimesena maalima keraamikat saviglasuuridega. 1936. aastal asus ta tööle Jüri Jüriloo asutatud Eesti I Portselanitööstuse keraamikatöökotta. Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule. Mari Räägu keraamikat on esile tõstetud vormi pehmuse ja tundlikkuse, glasuuride ilu ja kompositsiooni täiuslikkuse poolest. Metallehistöös ehete valmistamisel kasutas ta tehnikana hõbe- ja vaskpleki kohrutamist, peamisteks dekoorimotiivideks olid inimene ja loodus. 1970 Eesti NSV teeneline kunstnik 1978 Kristjan Raua preemia (sari loodusmotiividel loodud ehteid) Mari Rääk (nekroloog). Sirp ja Vasar, 5. september 1986 Jutta Matvei. Jüri Jüriloo ja tema portselanitööstus Kaalu Kirme. Eesti ehted läbi aja. Kunst, 1980, 57/2 Mari Pill. Mari Rääk (1907–1986). Kunst, 1988 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Tarbekunstnik Mari Rääk (1967) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Rääk, Mari, Eesti NSV teeneline kunstnik – keraamik ja metallikunstnik (1977) Reet Markin. Sama ornament, samad tunded. Eesti Ekspress, 16. august 2007