laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Andorra jalgpallikoondis

Andorra jalgpallikoondis on Andorra Jalgpalli Liidu esindusmeeskond, mis esindab Andorrat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Eesti jalgpallikoondis on Andorraga kohtunud 12 korda. Kõik mängud on võitnud Eesti väravatevahega 28:5. Väravaid on Andorrale löönud 14 mängijat: Indrek Zelinski (6), Andres Oper (5), Argo Arbeiter (4), Martin Reim (2), Joel Lindpere (2), Marko Kristal (1), Marek Lemsalu (1), Mati Pari (1), Teet Allas (1), Kristen Viikmäe (1), Raio Piiroja (1), Henri Anier (1) Dmitri Kruglov (1) ja Frank Liivak (1). Koduleht
Aserbaidžaani jalgpallikoondis

Aserbaidžaani jalgpallikoondis on Aserbaidžaani jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Aserbaidžaani rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Koduleht
Esimene Samm

"Esimene samm" on kirjandusauhind, mille lõi aastal 2007 MTÜ Kirjandusfestival Prima Vista Tartu Kultuurkapitali juurde. Selle abil soovitakse edendada Eesti kirjanduselu. Auhind antakse žürii otsuse alusel parima trükiajakirjanduses avaldatud ilukirjandusliku debüütteksti autorile. "Esimese sammu" auhinnale saavad kandidatuuri esitada autorid ise oma ilukirjanduslike debüüttekstidega, mis on eelneva aasta jooksul perioodikas avaldatud, või vastavate meediaväljaannete toimetajad. Auhind kuulutatakse välja ja antakse üle maikuus Tartus toimuva kirjandusfestivali ajal. 2007 Anti Saar, proosakatkend "Kuidas sa ära läksid ja mina maha jäin" (Vikerkaar 2006, nr 6) 2008 Enor Niinemägi, näidend "Ewiges Wiederschnitzel (daDa-Sein)" (Värske Rõhk, nr 11) 2009 Berit Kaschan, luuletused (Värske Rõhk, nr 16) 2010 Margit Sirenzky, lühijutt "Raadio" (Värske Rõhk, nr 20) 2011 Liisa Saaremäel, luuletekstid "3 epitaafi "Triumfikaare" ainetel" (Värske Rõhk, nr 24) 2012 Silvia Urgas, lühijutt "Lugu Koit Toomest, millel pole Koit Toomega vähimatki pistmist" (Värske Rõhk, nr 25) 2013 Lauri Leet, luuletused (Müürileht nr 23) ja Marie Verdei lühijutud (Värske Rõhk, nr 31) 2014 Erki Lind, lühijutt "Eksisin metsa" (Värske Rõhk, nr 34) 2015 Hanneleele Kaldmaa, lühiproosa (Värske Rõhk, nr 37) 2016 Mart Kuldkepp, novell "Estbröte 1916" (Vikerkaar 2015, nr 7-8) 2017 Berit Petolai, luuletused "Hundid ja vanamehed", "Kolletamispäev" ja "Tütrele" (Looming 2016, nr 12) 2018 Siret Saava, luuletused (Värske Rõhk, nr 51) 2019 Marju Bakhoff, lühijutt "Fämm fatall" (Värske Rõhk, nr 55) 2020 Liisa Mudist, luuletused (Värske Rõhk, nr 61) 2021 Maryliis Teinfeldt, proosa (Värske Rõhk, nr 64) ja luuletused (Värske Rõhk, nr 68) 2022 Kelli Kiipus ja Gregor Kulla (mõlemad Värskes Rõhus avaldatud ilukirjandusliku loomingu eest) 2023 Jane Leinfeld (Värske Rõhk nr 80) Kirjandusfestival Prima Vista "Noore autori esimene samm". Eesti Ekspress, 23. mai 2010 "Prima Vista kirjanduspreemia „Esimene samm“ tänavune laureaat on Siret Saava". Prima Vista pressiteade, Tartu, 25.04.2018. "„Esimese sammu“ kirjanduspreemia võitis Liisa Mudist". Kirjandusfestival Prima Vista, 23.04.2020 "„Esimese sammu” preemia laureaat on selgunud". Kirjandusfestival Prima Vista, 23.04.2021
Peugeot 308

Peugeot 308 on sõiduauto, mis kuulub Peugeot' kompaktautode klassi ja seda on toodetud 3 põlvkonda. 1. põlvkonna Peugeot 308 esmaesitlus toimus 5. juunil 2007 Barcelonas. Müüma hakati seda mudelit alates 20. septembrist 2007 ning 308 vahetas välja Peugeot 307 alates 2008. mudeliaastast. 1. põlvkond 1. põlvkonna SW 1. põlvkonna CC Mootorivalikus on neli bensiini- ja kolm diiselmootorit. Bensiinimootoriteks on 1,4-liitrine 70 kW mootor, üks 1,6-liitrine 88 kW mootor ning kaks turbomootrit, mis oma 1,6-liitrise töömahu juures saavutavad 110 kW ja 128 kW (automaatkäigukastiga 103 kW). Diiselmootorite valikust leiab 1,6-liitrise HDI mootorid võimsustega 66 kW ja 80 kW ning 2-liitrise 100 kW võimsusega mootori. Seitsmest mootorist neil on saadaval viiekäigulise manuaalkäigukastiga, kaht suurema võimsusega diisel- ja bensiinimootorit on võimalik saada ka kuuekäigulise manuaalkäigukastiga. Lisaks on võimalik saada 1,6-liitrist bensiinimootorit neljakäigulise automaatkäigukastiga ja 2-liitrist diiselmootoriga versiooni Tiptronicu käigukastiga, mis on kuuekäiguline. Selle auto klassis on ebatavaline "Twin Scroll" topelt turbolaadimissüsteemi kasutamine, mis on BorgWarneri poolt välja töötatud. Süsteemi jaoks välja töötatud 110 kW ja 128 kW bensiinimootorid sarnanevad väändemomendi poolest diiselmootoritega. Võrreldes teiste Peugeot 308-tega on 175 hj mootoriga versioon on saadaval agressiivsema esiotsa ja sportlikuma varustusega. Sellel on säästlikud diislid, hea turvalisus ja mahukas universaalversioon, aga halb maine. Teise põlvkonda 308 tutvustati 2013. aastal ning see pälvis ka Euroopa aasta auto 2014 tiitli. Universaalmudel SW on luukpärast 33 cm pikem, selle arvelt on telgede vahe 11 cm pikem ja pakiruum peaaegu 200 liitrit rohkem (420 vs 610). Kõige ökonoomsem mootor, 1,6-liitrine diisel (120 hj), kulutab vaid 3,2 l/100 km. Luukpära mudeliga püstitati ka rekord: ühe paagitäiega sõideti 32 tunniga 1810 kilomeetrit ning püstitati uus säästurekord. 2. põlvkond 2. põlvkonna SW Kolmas põlvkond avalikustati 18. märtsil 2021. Kasutusel on EMP2 platvorm ning auto teljevahe kasvas 55 mm. 3. põlvkond 3. põlvkonna SW David Zalstein (19. märts 2014). "Peugeot 308 claims fuel economy record with new three-cylinder petrol engine".
Turvastumine

Turvastumine on protsess, mille käigus liigniiskes keskkonnas (harilikult soos) taimne orgaaniline aine koguneb, moodustades turba. Moodustunud turbakihi paksuse alusel eristatakse soostunud muldi ja soomuldi. Soostunud muldade turbakihi paksus ei ületa kokkuleppeliselt 30 cm. Ökoloogialeksikon. (1992)./ koost. Masing, V. Eesti Entsüklopeediakirjastus : Tallinn, lk 260.
Allakäik (film)

"Allakäik" on 2004. aastal valminud Saksamaa mängufilm. Film jutustab Adolf Hitleri viimastest päevadest tema sekretäri Traudl Junge silmade läbi. Bruno Ganz – Adolf Hitler Alexandra Maria Lara – Traudl Junge Corinna Harfouch – Magda Goebbels Ulrich Matthes – Joseph Goebbels Juliane Köhler – Eva Braun Heino Ferch – Albert Speer Christian Berkel – Ernst Günther Schenck Matthias Habich – Werner Haase Thomas Kretschmann – Hermann Fegelein Michael Mendl – kindral Helmuth Weidling André Hennicke – kindral Wilhelm Mohnke Ulrich Noethen – Heinrich Himmler Birgit Minichmayr – Gerda Christian Alina Sokar – Helga Goebbels Rolf Kanies – kindral Hans Krebs Justus von Dohnányi – kindral Wilhelm Burgdorf Dieter Mann – kindralfeldmarssal Wilhelm Keitel Christian Redl – kindralooberst Alfred Jodl Hans H. Steinberg – lennuväekindral Karl Koller Götz Otto – Otto Günsche Thomas Limpinsel – Heinz Linge Thomas Thieme – Martin Bormann Gerald Alexander Held – Walther Hewel Bettina Redlich – Constanze Manziarly Heinrich Schmieder – Rochus Misch Anna Thalbach – Hanna Reitsch Mathias Gnädinger – Hermann Göring Thorsten Krohn – Ludwig Stumpfegger Jürgen Tonkel – Erich Kempka
Oligomeer

Keemias on oligomeer piiratud arvust monomeeri (M) elementaarlülidest koosnev molekul. Teisiti võib öelda, et oligomeer on madala polümerisatsiooniastmega molekul, näiteks H(-M)n-CH=CH2, kus n = ...10...100..., ja molekulmass piirkonnas ...500...5000.... Kui elementaarlülide arvu n kasvades molekuli keemilised omadused enam ei muutu, siis on tegu juba polümeeriga. Kindla elementaarlülide arvuga molekule nimetatakse vastavalt lülide arvule, näiteks tetrameer (n=4) või heksameer (n=6). Oligomeere kasutatakse õlidena, plastifikaatoritena, prepolümeeridena erinevate kopolümeeride saamiseks jm. Saadakse oligomeere kas eraldades vastava fraktsiooni toornaftast või sünteesitakse monomeeridest. Keemilist reaktsiooni, milles monomeer konverteeritakse madala polümerisatsiooniastmega produktiks, nimetatakse oligomerisatsiooniks. Oligomerisatsiooniprotsessides, kui see realiseerub liitumismehhanismi ehk ahela kasvu (chain growth) järgi, esineb vähemalt kolm (või neli) staadiumi analoogselt polümerisatsioonireaktsioonidele: initsieerimine, reaktsiooniahela kasv ja ahela lõpetamine või ülekanne. Bi- (või multi-)funktsionaalsete monomeeride korral, kui realiseerub kondensatsiooni mehhanism, siis toimub astmeline ahela kasv (step-growth) kogu protsessi jooksul. Madalamad oligomeerid võivad tekkida kergesti polümeriseeruvatest monomeeridest (stüreen, isopreen, vinüüleetrid jt) säilitamisel, kui ei ole lisatud inhibiitorit. Oligosahhariidideks loetakse selliseid, millele saab omistada kindla keemilise struktuuri. Näiteks α-, β- ja γ-tsüklodekstriinid. Biokeemias kasutatakse mõistet oligomeer nukleiinhapete fragmentide kohta, nagu DNA ja RNA, või valgukomplekside korral, mis koosnevad vähemalt kahest osast. Oligomerisatsioon Polümerisatsioon Polükondensatsioon Telomerisatsioon Dendrimeer
Oligomerisatsioon

Oligomerisatsiooniks nimetatakse keemilist reaktsiooni, milles monomeer konverteeritakse madala polümerisatsiooniastmega produktiks. Oligomerisatsiooniprotsessides, kui see realiseerub liitumismehhanismi ehk ahela kasvu (chain growth) järgi, esineb vähemalt kolm (või neli) staadiumi analoogselt polümerisatsioonireaktsioonidele: initsieerimine, reaktsiooniahela kasv ja ahela lõpetamine või ülekanne. Bi- (või multi-)funktsionaalsete monomeeride korral, kui realiseerub kondensatsiooni mehhanism, siis toimub astmeline ahela kasv (step-growth) kogu protsessi jooksul. Madalamad oligomeerid võivad tekkida kergesti polümeriseeruvatest monomeeridest (stüreen, isopreen, vinüüleeter jt) säilitamisel, kui ei ole lisatud inhibiitorit. Keemias on oligomeer piiratud arvust monomeeri (M) elementaarlülidest koosnev molekul. Teisiti võib öelda, et oligomeer on madala polümerisatsiooniastmega molekul, näiteks H(-M)n-CH=CH2, kus n = ...10...100..., ja molekulmass piirkonnas ...500...5000.... Kui elementaarlülide arvu n kasvades molekuli keemilised omadused enam ei muutu, siis on tegu juba polümeeriga. Oligomeer Polümerisatsioon Telomerisatsioon
Tiit Trummal

Tiit Trummal (sündinud 18. juulil 1954 Tartus) on eesti arhitekt. Keskhariduse omandas Tiit Trummal Tartu 2. Keskkoolis aastatel 1961–1972. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis aastatel 1972–1977. Aastatel 1977–1978 töötas Tiit Trummal Eesti NSV Restaureerimisvalitsuses ja 1980–1984 riiklikus projekteerimisinstituudis Maaehitusprojekt Tartu Filiaali vanemarhitektina. Aastatel 1984–1989 töötas ta Tallinna Linna TSN TK Arhitektuuri ja Planeerimise peavalitsuses rajooniarhitektina ning 1990–2006 arhitektuuribüroos Alver&Trummal OÜ. Pärast seda on ta töötanud arhitektuuribüroos Tiit Trummal Arhitektid OÜ. Tiit Trummali tuntumad tööd on ärihoone Ferrum Kuressaares, De La Gardie kaubamaja Tallinna vanalinnas, City Plaza büroohoone ja Vabaduse väljaku kujundus. Neid iseloomustavad hea keskkonnatunnetus, põnev materjalikasutus ja ekspressiivsed vormid. Lisaks on Tiit Trummal projekteerinud mitu era- ja kortermaja. Tiit Trummal on Eesti Arhitektide Liidu liige 1987. aastast. Ilmjärve pioneerilaager, 1983 restoran Toidutare Pirital, 1992 (kaasautor Andres Alver) autokeskuse rekonstruktsioon Pärnu mnt 139c, 1995 (kaasautor Andres Alver) De la Gardie kaubamaja Viru tänaval, 1999 (kaasautor Andres Alver) endise haigla rekonstruktsioon hotelliks Roosikrantsi tänaval, 1997 (kaasautor Andres Alver) Ferrumi kaubamaja Kuressaares, 2002 (kaasautor Andres Alver) kortermajad Kadriorus, 2004 City Plaza 2006 (kaasautor Andres Alver) Vabaduse väljak, 2009 (kaasautorid Andres Alver, Veljo Kaasik) Tallinna Harju tänava hoonestus, 1987; 1. preemia Vabaduse väljaku kujundamise konkurss, 1998; 1. preemia 1999 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (Oru Kooli hoone - kaasaegse kooliarhitektuuri loomine maakeskkonda) 1999 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (koos Andres Alveri ja Veljo Kaasikuga; raamat "Üle majade" ja kaasaegse linnaplaneerimise jõuline esiletoomine ning analüüs) 2000 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Andres Alveri ja Tarmo Lahega; De la Gardie kaubamaja Tallinnas) 2009 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (koos Andres Alveri ja Veljo Kaasikuga; Vabaduse väljak – 2009. aasta kõige suurejoonelisema arhitektuurisündmuse – uue kvaliteedi eest Eesti linnaehituses ja avaliku ruumi loomisel) Tema ema oli ajaloolane ja arheoloog Vilma Trummal. Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. 1996. Lk lk. 541. ISBN 5-89900-049-x. {{cite book}}: kontrolli parameetri |isbn= väärtust: invalid character (juhend) "Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Tiit Trummal". Lillemägi, Ingrid. "Ärihoone Ferrum Saaremaal Kuressaares". Maja 2-2003. Kurg, Andres. "Postsotsialismist vaatemängulinna. Büroo- ja ärihooned City Plaza ning Rävala 4 Tallinnas". Maja 1-2007. "Vabaduse Väljak". Maja 3-2009. Ksenofontov, Andri (4. veebruar 2004). "Kadrioru antipood". Eesti Ekspress.
Fääri saarte jalgpallikoondis

Fääri saarte jalgpallikoondis on Fääri saarte jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Fääri saari rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Páll Guðlaugsson (1990–1993) Allan Simonsen (1993–2001) Henrik Larsen (2001–2005) Jógvan Martin Olsen (2005–2008) Heðin Askham (2009) Brian Kerr (2009–2011) Lars Olsen (2011–) Eesti jalgpallikoondisega on kohtutud kuus korda. 1996. aastal Küprosel viigistati 2:2, 1997 võideti Tartus 2:0, 1998 EM-valikmängus kaotati Kadriorus 0:5, 1999 EM-valikmängus Tórshavnis kaotati 0:2 ja 2010 EM-valikmängus 11. augustil A. Le Coq Arenal kaotati 1:2 ning 7. juunil 2011 võideti Tórshavnis 2:0. Koduleht
Gruusia jalgpallikoondis

Gruusia jalgpallikoondis on Gruusia jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Gruusiat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Giga Norakidze (1992) Aleksandr Chivadze (1993–1996) Vladimir Gutsaev (1996) David Kipiani (1997) Vladimir Gutsaev (1998) Gigla Imnadze (1998) Vladimir Gutsaev (1998–1999) Johan Boskamp (1999) David Kipiani ja Revaz Dzodzuashvili (2000–2001) Aleksandr Chivadze (2001–2003) Ivo Susak (2003) Merab Jordania (2003) Gocha Tqhebuchava (2004) Alain Giresse (2004–2005) Gayoz Darsadze (2005) Klaus Toppmöller (2006–2008) Héctor Cúper (2008–2009) Temuri Ketsbaia (2010–2014) Kakhaber Tskhadadze (2015–2016) Vladimír Weiss (2016–2020) Willy Sagnol (2021–) Koduleht
Iisraeli jalgpallikoondis

Iisraeli jalgpallikoondis on Iisraeli jalgpalliliidu esindusmeeskond, kes esindab Iisraeli rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Koondise kapten on Yossi Benayoun. Koduleht
Islandi jalgpallikoondis

Islandi jalgpallikoondis on Islandi jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Islandit rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste Euroopa valikturniiri saavutatud tulemuse põhjal jõudis Island väljalangemismängudeni, aga ei pääsenud finaalturniirile kaotades Horvaatiale. Esimest korda pääses Island suurturniirile pärast 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste valikturniiri. Kvalifikatsioonigrupis teenis Island kaks võitu (kodus ja võõrsil) Hollandi üle. UEFA Euro 2016 finaalturniiril jõudis Island väljalangemismängudeni, saavutades oma alagrupis viigi Portugali ja Ungari vastu ja alistades Austriat. Kaheksandikfinaalis Inglismaaga Wayne Rooney realiseeris penalti juba mängu neljandal minutil, aga islandlaste kaks väravat (Ragnar Sigurðsson kuuendal ja Kolbeinn Sigþórsson 18 minutil) kindlustasid Islandi edasipääsu veerandfinaali, kus kaotati 2:5 Prantsusmaa koondisele ja langeti välja. Koduleht
Timothy Yang

Timothy Chin-tien Yang (sündinud 1. juulil 1942 Changhuas) on Taiwani diplomaat, ta oli 10. septembrist 2009 kuni 26. septembrini 2012 Hiina Vabariigi välisminister. Tal on bakalaureusekraad diplomaatia alal.
Jäähoki 1984. aasta taliolümpiamängudel

Meeste jäähokiturniir 1984. aasta taliolümpiamängudel Jugoslaavias Sarajevos oli 15. olümpiaturniir. Võistlused toimusid 7.–19. veebruarini, osales 12 riiki. Tähtsamad matšid peeti Zetra jäähallis (8500 kohta), ülejäänud Skenderija jäähallis (4500 kohta). Osalema pääsesid võõrustaja Jugoslaavia, 1983. aasta jäähoki MM-i A-grupi kaheksa meeskonda ja B-grupi kaks paremat meeskonda. Kuna MM-il kuuendaks jäänud Saksa DV oma stardiõigust ei kasutanud, pääses Austria B-grupis kolmandana osalema. Viimane stardikoht mängiti välja kvalifikatsioonis B-grupi kolmanda ja C-grupi võitja vahel. Turniiri korraldus võrreldes eelmise olümpiaturniiriga ei muudetud, ainult et nüüd peeti ka mäng seitsmendale kohale. Erinevalt 1980. aastast see olümpia jäähokiturniir suuri üllatusi ei toonud. NSV Liidust pärit valitsev maailmameister võitis kuldmedali kuuendat korda ja viigistas sellega olümpiavõitude arvult eelmise rekordiomaniku Kanadaga. Tiitlikaitsja USA esitus valmistas pettumuse. IIHF olümpiaaastatel sel ajal maailmameistrivõistlust ei korraldanud. Riigid, kes Sarejevo olümpiamängudel ei osalenud, kutsuti võistlema Thayer Tutt Trophyle. Olümpiatuniirile viimasena pääseja lõpliku koha selgitamiseks kasutati play-offi neljanda koha saanud B-grupi Norra ja C-grupi meistri Hollandi vahel. Norra koondis jätkas võistlemist olümpiamängudel. Alagrupimängud läksid arvesse. 5. koha mäng: Saksamaa LV – Soome 7:4 7. koha mäng: USA – Poola 7:4
Aul (perekond)

Aul (Clangula) on partlaste perekond. Perekonna esmakirjeldaja on William Elford Leach (1819). Perekonna ainus liik on aul (Clangula hyemalis).
Francisco Ou

Francisco H. L. Ou (5. jaanuar 1940 Hsinchu – 31. oktoober 2021) oli Hiina Vabariigi (Taiwani) diplomaat. Aastail 1984–1985 oli ta Hiina Vabariigi (Taiwani) suursaadik Nicaraguas, 1990–1996 ja 2003–2008 Guatemalas ja 2008–2009 välisminister.
James Huang

James Chih-Fang Huang (sündinud 14. septembril 1958) on Hiina Vabariigi poliitik, ta oli riigi välisminister aastail 2006–2008.
Agraar-tööstuskompleks

Agraartööstuskompleks (lühendina ATK) on omavahel tihedalt seotud majandusharude rühm, mille ülesandeks on põllumajandustooraine tootmine ja töötlemine ning selleks soodsate tingimuste loomine. Agraartööstuskompleksi koosseisu kuulub 4 valdkonda: põllumajandus, mis on ATK tuum, kuhu kuuluvad taimekasvatus, loomakasvatus, suurtalud jne; tootmisvahenditega ja materiaalsete ressurssidega põllumajandust varustavad majandusharud ja teenused: traktorite tootmine ja põllumajandusmasinaehitus, mineraalväetiste ja teiste kemikaalide tootmine jne; põllumajandustooraine töötlemisega tegelevad majandusharud: toiduainetööstus, kergetööstustooraine primaarse töötlemisega tegelevad harud; infrastruktuurirühm, kuhu kuuluvad põllumajandustooraine varumine, vedu, säilitamine, tarbekaupadega kauplemine, põllumajanduserialal spetsialistide ettevalmistamine, ATK harude huvides ehitus. Agraartööstuskompleksi olulisim probleem on energiasääst. Eesti NSV Riiklik Agrotööstuskomitee NSV Liidu Riiklik Agrotööstuskomitee Geograafia mõisted gümnaasiumile. Eest-vene-eesti sõnastik. 2009. Tartu Ülikooli kirjastus. Koostajad Uudo Pragi jt.
ATK

ATK võib tähendada järgmist: agraar-tööstuskompleks USA ettevõte Alliant Techsystems lühend Accessibility Toolkit ATK, endine India jalgpalliklubi ...
Svjatoslav I

Svjatoslav I või Svjatoslav Vapper (ukraina keeles Святосла́в І́горович või Святосла́в Хоро́брий, u. 938–972) oli Kiievi-Vene suurvürstiriigi valitseja aastatel 945–972, tegelikult valitses riiki alles aastast 960, kui sai täisealiseks, enne seda valitses riiki regendina tema ema Olga. 963/964. aastal tegi noor Svjatoslav sõjakäigu vjatitšite maale ja Vana-Vene riigi idaslaavlastest elanikke ohustanud Kasaari khaaniriigi vastu ning purustas Kasaari khaani väed ja vallutas kasaaride linnad (Kazerani, Atili, Sarkeli ja Tmutarakani) Doni jõe alamjooksul. Seejärel aga jätkas sõjakäiku alaanide ja adõgeede aladele, Kubanimaale Põhja-Kaukaasias. 10. sajandi Balkani poolsaarel ja Väike-Aasias asunud keskaegne võimsaim riik Bütsants pidas sõdu Bulgaaria riigi täielikuks allutamiseks, kasutades liitlasena Svjatoslavi. Aastal 968 tungisid Kiievi-Vene väed eesotsas Svjatoslav I-ga Bulgaaria aladele ja vallutasid bulgaarlaste linnad Doonau ääres ning seadsid sisse 967. aastal oma residentsi ja valitsuskeskuse Perejaslavetsis (bulgaaria Preslav). 968. aasta alguses aga piirasid Kiievi sisse petšeneegid ning Svjatoslav oli sunnitud lahkuma Bulgaariast ja peletama petšeneegid Kiievi piiramiselt Volgast lääne pool asuvatesse steppidesse. Svjatoslavi lahkumise järel Kiievisse suutsid bulgarid saavutada kokkuleppe Bütsantsiga, taastada ühtsuse ning kindlustada end kindlustustes, kuid naasnud Svjatoslav vallutas 969. aasta sügisel taas Perejaslavetsi. 971. aastal alistasid Bütsantsi keisri Johannes I Tzimiskese väed Svjatoslav I väed. Silitrasse taandunud Svjatoslavi väed piirati sisse ja pärast kolme kuu pikkust vastupanu alistusid nad 971. aasta juulis. Svjatoslav ja tema väed lahkusid Bulgaariast ning suundusid Dnepri suudmesse. Seal varitsesid Dnepri kärestike juures neid ja nende sõjasaaki petšeneegid, kes Svjatoslavi 972. aasta kevadel tapsid. Svjatoslav I vanemad oli Kiievi-Vene valitseja Igor (ka Ingvar ja Inge; sündinud enne 879 aastat – 945) ja Olga (ka Helga; surnud 969). Svjatoslavi järglased: Jaropolk Svjatoslavitš (Ярополкъ) Kiievi-Vene vürstina Jaropolk I, lastetu; Oleg Svjatoslavitš (Олегъ), lastetu; drevljaanide valitseja; Vladimir Svjatoslavitš, Kiievi suurvürstiriigi valitsejana Kiievi suurvürst Vladimir Svjatoslavitš (Великий Князь Владимиръ Святославичь) ehk Vladimir Püha 2018. aastal nimetati tema järgi Ukraina erioperatsioonijõudude 3. eriotstarbeline polk. Vürst Svjatoslavi mälestusmärk Kiievis Rjurikovitšid Venemaa valitsejad Kasaari khaaniriik Князьа Феодоръа Алексеевичьа, всеа Великия и Малыя и Белыя России Самодержецъа Бархатная Книга УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №232/2018 Про присвоєння почесних найменувань військовим частинам Збройних Сил України та уточнення деяких найменувань 1. Присвоїти військовим частинам Збройних Сил України:З окремому полку Спеціального призначення почесне найменування "імені князя Святослава Хороброго" та надалі іменувати його - 3 окремий полк Спеціального призначення імені князя Святослава Хороброго; 22.08.2018