laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Borovany

Borovany (saksa keeles Forbes) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas České Budějovice ringkonnas. Borovany asub Stropnice jõe ääres, České Budějovicest umbes 15 km kagus. Borovany asub merepinnast 522 meetri kõrgusel. Borovanyt on esmamainitud 1186. aastal. Linnaõigused sai 1973. aastal. Trocnovi linnaosa on tuntud Jan Žižka sünnikohana. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Borovany Místopisný průvodce po České Republice Historie Borovan a osad Borovansko Borovany Husitská města
Pärnu lootsitorn

Pärnu lootsitorn asub Pärnu linnas Venuse bastioni vallil, aadressil Kalda tänav 1a. Hoone kuulub Tartu Ülikoolile ja selles tegutseb kalanduse teabekeskus. Hoone alumine osa ehitati kolme Pärnu kaubamaja (Jacob Jacke & Co, Hans Dietrich Schmidt ning R. J. Jakoby) poolt 1850.–1880. aastatel ringrõduga börsihooneks, seal tegeles linna majanduspoliitikaga Pärnu Börs. 1882. aastal hoone endale saanud Pärnu linnavalitsus andis selle lootside käsutusse, kes peale muude ülesannete tegid seal ilmavaatlusi. 1885. aasta paiku kinkis Pärnu börsikomitee lootsidele sajakordse suurendusega 1,5 meetri pikkuse pikksilma. Lootside legendi kohaselt oli see käsitsi lihvitud klaasidega pikksilm Pärnusse toimetatud salakaubana. 1909. aastani haldas lootsijaama Pärnu linn, reorganiseerimise järel läks see sadamavalitsusele. Sellest alates polnud linnal kohustust lootside elamistingimuste eest hoolitseda, kuid linnal polnud ka vajadust nn börsihoone järele ning lootsid kasutasid seda edasi. Seejärel tekkis konflikt sadamavalitsusega, sest sadamaülem Vassili Nikolajevitš Denissov ei tahtnud võõraid enam lootsitorni lubada, sest võõrad võiksid lootse nende töös segada. Samas oli pikksilm ostetud kaupmeeste ja linna raha eest ning linnavalitsus esitas kaebuse Peeter Suure sõjasadama kõrgemale ülemusele, misjärel keeld tühistati. Nende arusaamatuste tagajärjel palusid lootsid 1913. linnalt maad uue lootsijaama ehitamiseks. Linn oli nõus andma tasuta sada ruutsülda maad muuli algusse, aga tingimusel, et uus torn ehitatakse valmis 1914. aasta jooksul ja lootsid maksaksid aastas ühe rubla maamaksu. 1914. aasta algul lootsid sellest krundist keeldusid ning tegid ettepaneku ehitada börsihoonele lisakorrused. Pärnu linnaarhitekt Alfred Jung hindas, et selline ehitus läheks liiga kalliks. Eesti Vabariigi ajal leiti, et vanale börsihoonele võib siiski kolm korrust ehitada ja kolmekorruseline torn kerkis 1926. aastaks. Lootsitorni juures asuvat masti kasutati laevadele vimplite ja kuulidega signaliseerimiseks. Lootsitorni kõrval asuv hoone ehitati 1906. aastal sadama ambulatooriumiks. Vabariigi ajal ja Saksa okupatsiooni lõpuni asus selles majas sadamakapteni kontor, 1944. aastal torn hüljati, nõukogude ajal olid sadama ülemused sadama reisijatehoones ning vallil asuv maja kohandati elamuks. 1993. aastast kuulusid ruumid mereinspektsioonile, seejärel tegutses seal Pärnu keskkonnainspektsioon ning 2013. aastal see uuesti rekonstrueeriti. Hoone kuulub Tartu Ülikoolile ja selle ruumides tegutseb Eesti mereinstituudi kalanduse teabekeskus. Pärnu sadam loots Esna, Olaf (02.05.2014). "Mida on teada Pärnu vanast lootsitornist". Pärnu Postimees. Vaadatud 03.04.2021. "Kalda tn 1a". Muinsuskaitseamet. Vaadatud 03.04.2021. "Pärnu vana lootsitorn on uuendatud ja avatud". Maaleht. 31.01.2015. Vaadatud 03.04.2021. "Kalanduse teabekeskus asub Pärnu renoveeritud lootsitorni". Maaeluministeerium. 30.01.2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.06.2021. Vaadatud 03.04.2021.
Kaugurmuiža

Kaugurmuiža on küla (vidējciems) Lätis Valmiera piirkonna Kauguri vallas. Küla asub valla loodeosas Riiast 110 kilomeetri kaugusel Valmiera linna piiril. Külas on lasteaed. Seal asuvad Dumbrāji bussipeatused. Kaugurmuiža on tekkinud endise Kauguri mõisa keskuse juurde, kuigi mõisakompleks ise jääb Valmiera linna. Aastail 2009–2021 kuulus küla Beverīna piirkonda. Aastal 2016 oli külas 48 elanikku, aastal 2018 oli elanikke 53, aastal 2021 aga 40. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija
Jaunāmuiža (Kauguri vald)

Jaunāmuiža on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonna Kauguri vallas. Küla asub valla keskosas Valmiera linna piiril. Jaunāmuiža on tekkinud endise Kauguri mõisa karjamõisa juurde (Nauhof). Külas asuvad Avotiņi muinaskalmed on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Aastail 2009–2021 kuulus küla Beverīna piirkonda. Jaunāmuižas asub Brīvnieki bussipeatus. Aastal 2007 oli külas 35 elanikku. Vietvārdu datubāze Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija[alaline kõdulink] Autotransporta direcija
Miegupīte

Miegupīte on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Valmiera piirkonna Kauguri vallas. Küla asub valla lõunaosas Bāle raudteejaama lähistel. Aastail 2009–2021 kuulus küla Beverīna piirkonda. Asulas kasvav Vanagi mänd ümbermõõduga 3 meetrit on looduskaitse all. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Sapas

Sapas on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonna Kauguri vallas. Külast voolab läbi Miegupe jõgi. Külast läheb läbi maantee P20. Küla jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Aastal 2000 oli külas 32 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Beverīna piirkonda. Sama nime kannab ka külast loodes asuv suvilapiirkond. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Sapas (suvilapiirkond)

Sapas (ka Gaujmala) on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Valmiera piirkonna Kauguri vallas. Küla asub valla lääneosas Koiva jõe kaldal. Aastail 2009–2021 kuulus küla Beverīna piirkonda. Küla jääb Gauja rahvusparki. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Josef Lada

Josef Lada (17. detsembril 1887 Hrusice – 14. detsember 1957 Praha) oli tšehhi maalikunstnik, illustraator ja kirjanik. Ta on tuntud Jaroslav Hašeki romaani „Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil“ illustraatorina, võites postuumselt 1963. aastal auhinna Deutscher Jugendliteraturpreise. Tema järgi on nimetatud asteroid 17625 Joseflada.  Josef Lada – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Gaujmala

Gaujmala on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Valmiera piirkonna Kauguri vallas. Küla asub valla lääneosas Koiva jõe kaldal. Aastail 2009–2021 kuulus küla Beverīna piirkonda. Gaujmalas asub Sapase bussipeatus. Küla jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Gaujmalaks nimetatakse ka külast lõunasse jäävat suvilapiirkonda. Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Segļi

Segļi on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Valmiera piirkonna Kauguri vallas. Küla asub valla loodeosas Koiva jõe kaldal. Aastail 2009–2021 kuulus küla Beverīna piirkonda. Küla jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Botswana riigipeade loend

Botswana riigipeade loend loetleb Botswana riigipead pärast iseseisvumist 1966. aastal.
Devíni linnus

Devíni linnus (slovaki keeles hrad Devín või Devínsky hrad, ungari keeles Dévényi vár, saksa keeles Burg Theben) on Slovakkias Bratislava eeslinnas Devínis asuv keskaegne linnus. Selle vahetus läheduses suubub Morava jõgi vasakult Doonausse. Mõlemad jõed tähistavad Slovakkia-Austria piire. Tänapäeval on linnus varemeis, kuid ala on korrastatud ja hooldatud. Napoleoni väed hävitasid linnuse 1809. aastal Pressburgi piiramise käigus. Bratislava linnus Devíni värav  Devíni linnus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Gauja (Kauguri vald)

Gauja on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Valmiera piirkonna Kauguri vallas. Küla asub valla loodeosas Koiva jõe kaldal. Aastail 2009–2021 kuulus küla Beverīna piirkonda. Asulasse jääb Gauja bussipeatus. Küla jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Grīšļi

Grīšļi on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Valmiera piirkonna Kauguri vallas. Küla asub valla loodeosas Valmiera ümberringtee ääres Koiva jõe kaldal. Aastail 2009–2021 kuulus küla Beverīna piirkonda.
Warszawa Centralna

Warszawa Centralna on Poola pealinna Varssavi peamine raudteejaam. See ühendatakse 2020. aastate lõpus ja 2030. aastate alguses Rail Balticaga.  Warszawa Centralna – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Bezdružice

Bezdružice (saksa keeles Weseritz) on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Tachovi ringkonnas. Bezdružice asub Teplá kõrgustikul, Tachovist 27 km idakirdes ja Plzeňiist 35 km lääneloodes. Bezdružice paikneb merepinnast 576 meetri kõrgusel. Bezdružicet on esmamainitud 1227. aastal. Teise maailmasõja järel saadeti Bezdružice saksa rahvusest elanikud Tšehhoslovakkiast välja. 1949. aastal kaotas Bezdružice linnaõigused. 10. oktoobril 2006 sai Bezdružice linnaõigused tagasi. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Horní Benešov (okres Bruntál) RIS - Regionální informační servis. Vaadatud 15. aprillil 2023 Bezdružice Místopisný průvodce Bezdružice Tachovsko
Wien Mitte

Wien Mitte on Austria pealinna Viini keskne raudteejaam, mille peale on ehitatud kaubanduskeskus WIEN MITTE The Mall. Sel on kiirrongiühendus Viini rahvusvahelise lennujaamaga. Wien Hauptbahnhof  Wien Mitte – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Bělčice

Bělčice (saksa keeles Bielschitz) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Strakonice ringkonnas. Bělčice asub Strakonicest umbes 27 km põhjas. Bělčice paikneb merepinnast 526 meetri kõrgusel. Bělčicet on esmamainitud 1243. aastal. Linnaõigused anti Bělčicele 23. detsembril 1898. Raudteeühendus on linnal 1899. aastast. Bělčice kaotas linnaõigused 1948. aasta paiku, kuid sai need tagasi 26. märtsil 2015. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Bělčice Místopisný průvodce po České Republice Město Bělčice Oficiální stránky města Bělčice Historie Bělčic - 3. Město Bělčice Bělčice
PTRS-41

PTRS- (vene keeles ПТРС - ПротивоТанковое Ружьё Симонова - protivotankovoje ružjo Simonova, ... самозарядное ружьё обр. 1941 г. системы Симонова - protivotankovoje samozarjadnoje ružjo obr. 1941 g. sistemõ Simonova) on Nõukogude Liidu poolautomaatne tankitõrjepüss, mille laskemoonaks on padrun BS-41 (БС-41) mõõtmetega 14.5×114 mm. Tankitõrjepüss PTRS-41 on disainitud 1930. aastatel. Seda kasutati veel Korea sõjas 1950. aastatel ja ka Vene-Ukraina sõjas. Donetski Rahvavabariik: oli 2014. aastal venemeelsete separatistide seas kasutuses.  Nõukogude Liit  Venemaa Kaasaegsete Venemaa käsirelvade ja kergrelvade loend Liibanoni kodusõja relvad Separatistide poolt Donbassi sõjas kasutatud varustuse loend "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. detsember 2017. Vaadatud 3. aprillil 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://sovietarmorer.wordpress.com/2014/10/13/ptrs-41-and-ptrs-41-rifles-in-action-at-the-conflict-in-ukraine/ "Modern Firearms, Simonov PTRS". Vaadatud 18.02.2012. "Ukraina sõjas võideldakse ka teise maailmasõja ajast pärit relvadega". Postimees. Jenzen-Jones, N.R.; Ferguson, Jonathan (2014). Raising Red Flags: An Examination of Arms & Munitions in the Ongoing Conflict in Ukraine (PDF). Armament Research Services Pty. Ltd. Lk 43. ISBN 9780992462437. [1] Koll, Christian (2009). Soviet Cannon - A Comprehensive Study of Soviet Arms and Ammunition in Calibres 12.7mm to 57mm. Austria: Koll. Lk 91. ISBN 978-3-200-01445-9. Beevor, Antoni (1999). Stalingrad. United Kingdom: Penguin. Lk 154. ISBN 978-0-14-103240-5. Syria and Her HS.50s
Zásmuky

Zásmuky (saksa keeles Sasmuk) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Kolíni ringkonnas. Zásmuky asub Kolínist ligi 15 km edelas ja Praha kesklinnast umbes 46 km idakagus. Zásmukyt on esmamainitud 1258. aastal, linnaõigused sai 1542. aastal. Kolmekümneaastase sõja ajal rüüstati Zásmukyt mitu korda. Zásmuky sai linnaõigused tagasi 1992. aastal. Linnas asub 16. sajandil rajatud Zásmuky loss. Loss põles 1982. aastal, kuid restaureeriti. Zásmukys on sündinud tšehhi dirigent ja helilooja František Kmoch (1848–1912). Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Zásmuky Cesty a památky Zámek Zásmuky ZÁMKY - středočeského kraje Po stopách Františka Kmocha Cesty a památky
Raņķi vald

Raņķi vald (läti keeles Raņķu pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Skrunda linnaga ning Skrunda, Rudbārži, Laidi ja Snēpele vallaga. Valla pindala on 46,8 km². 2011. aasta seisuga elas seal 480 inimest. Valla keskuseks on Raņķi küla. Piirkonna Raņķi teeninduspunkti vanem on Ritvars Stepanovs. Raņķi valla maad kuulusid 19. sajandil mitmele mõisale. Seal asusid Raņķi mõis (Ranken), Vāre mõis (Wahrenhof), Allažase mõis (Allaschen) ja Jerase mõis (Irgen). Aastal 1935 oli valla pindala 151 km² ja seal oli 1631 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Raņķi ja Savenieki külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Raņķi külanõukoguga Pumpuri külanõukogu kolhoosi Ziedonis maad. Aastal 1962 liideti sellega likvideeritav Savenieki külanõukogu, ent kolhoosi Ziedonis maad liideti Skrunda maapiirkonnaga. Aastal 1975 muudeti Skrunda maapiirkonna ja Raņķi külanõukogu vahelist piiri. Aastal 1977 liideti osa külanõukogu aladest Snēpele külanõukoguga. Nõukogude perioodil rajati valla aladele Skrunda radarijaam, mis demonteeriti aastal 1999. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulus vald Skrunda piirkonda, aastal 2021 liideti see aga Kuldīga piirkonnaga. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Kapenieki muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Kraķi muinaskalmed ja Kirikumäe nime kandev hiiepaik. Suurim jõgi on valla idapiiril voolav Venta jõgi, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Ēnava, Garūdene ja Lejējupe. Vald asub Kursi madalikul. Kõrgeim koht ulatub 50,6 m meetrit üle merepinna. Looduskaitse all on üksteist nimetut põlispuud. Aastal 2011 elas vallas 435 lätlast, 7 venelast, 10 valgevenelast, 3 ukrainlast, 1 poolakas ja 19 leedulast. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Allažase mõisa häärber Skrunda radarijaama sõjaväelinnak Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Skrundas novads Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Raņķi vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Andy Coan

Andrew B. Coan (4. märts 1958 Knoxville – 20. märts 2017 Boca Raton) oli Ameerika Ühendriikide vabaujumise ujuja. 1975. aastal, kui Coan oli 17-aastane, esindas ta amatööride spordiliidu ujumisvõistlusel Pine Cresti keskkooli ja ületas Jim Montgomery 12-päevase 100 meetri vabaujumise maailmarekordi. Hiljem samal aastal võitis Coan Jack Nelsoni juhendamisel Colombias Calis toimunud 1975. aastal maailmameistrivõistlustel kolm kuldmedalit. Kaks kuldmedalit sai ta Ameerika Ühendriikide 4 x 100 meetri vabaujumises ja 4 x 100 meetri kompleksujumise võistkondade koosseisus ning kolmanda 100 meetri vabaujumises individuaalarvestuses. Ta jätkas oma võiduseeriat Ameerika Ühendriikide 1975. aasta ujumise meistrivõistlustel, kus ta võitis kuldmedali 100 jardi vabaujumises. Pärast Pine Cresti keskkooli lõpetamist 1976. aastal õppis Coan Tennessee ülikoolis ujumisstipendiumi toel. Seal jätkus tema domineerimine vabastiilis ujumises, kuna ta võitis seitse NCAA meistrivõistlust, võites kaks korda 50 ja 100 jardi vabaujumises. Ta oli ka nelja Tennessee ülikooli 4×100 jardi vabaujumise teatevõistluse NCAA meistrivõistluste liige ja võitis 200 m jardi vabaujumise. Coan ületas Tennessee ülikoolis olles neli Ameerika rekordit – 50, 100, 200 ja 4×50 vabaujumises. Teisel kursusel 1978. aastal osales ta taas Tennessee ülikooliga NCAA meistrivõistlustele ja ta nimetati ülikooli aasta sportlaseks. Coan juhendas hiljem Pine Cresti keskkooli rivaali, Boca Ratoni Saint Andrewsi keskkooli meeskonda koos treener Sid Cassidyga. Coan ei osalenud 1980. aasta suveolümpiamängudel Ameerika Ühendriikide boikoti tõttu Nõukogude Liidu sissetungi vastu Afganistanis. Aastatel 2014–2015 sai Coan kerghalvatuse Guillaini-Barré sündroomi tõttu ja suri 20. märtsil 2017 Florida osariigis Boca Ratonis maksavähki.
Raņķi

Raņķi on küla (vidējciems) Lätis Kuldīga piirkonnas, Raņķi valla halduskeskus. Küla asub Venta jõe kaldal. Raņķi on tekkinud endise Raņķi mõisa (Ranken) keskuse juurde. Külas on raamatukogu. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda. Aastal 2015 oli külas 168 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 157. Läti Ruumiandmete Agentuur https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Vietvārdu datubāze
Wien Hauptbahnhof

Wien Hauptbahnhof on Austria pealinna Viini peamine raudteejaam. Wien Mitte Wien Meidling Wien Westbahnhof  Wien Hauptbahnhof – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Rudbārži vald

Rudbārži vald (läti keeles Rudbāržu pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Skrunda linnaga ja Skrunda, Nīkrāce, Raņķi ja Laidi vallaga ning Lõuna-Kuramaa piirkonna Kalvene vallaga ja Kazdanga vallaga. Valla pindala on 110,6 km². 2011. aasta seisuga elas seal 972 inimest. Valla keskuseks on Rudbārži küla. Piirkonna Rudbārži teeninduspunkti vanem on Inese Ivāne. Rudbārži valla maad kuulusid 19. sajandil mitmele mõisale. Seal asusid Jaunapuze mõis (Neu-Appusen), Jaunpelce mõis (Neu-Pelzen), Jaunsieksāte mõis (Neu-Seeksaten), Kalna mõis (Berghof) ja Rudbārži mõis (Rudbahren). Aastal 1935 oli valla pindala 100,14 km² ja seal oli 1731 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Rudbārži, Lēnase ja Pelči külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Rudbārži külanõukoguga Sieksāte ja Pelči külanõukogu. Aastal 1959 liideti Nīkrāce sovhoosi maad Nīkrāce külanõukoguga. Aastal 1966 liideti külanõukoguga Nīkrāce külanõukogu Rudbārži sovhoosi kuulunud alad, aga aastal 1977 osa Skrunda maapiirkonnast. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulus vald Skrunda piirkonda, aastal 2021 liideti see aga Kuldīga piirkonnaga. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Kokapuze muinaskalmed ja Oskars Kalpaksi Läti pataljoni staabi asupaik. Kohaliku kaitse all on Kalna mõisa häärber. Suuremad jõed on Venta lisajõed Ēnava ja Garūdene. Valla idaosa asub Kursi madalikul, lääneosa aga Lääne-Kuramaa kõrgustikul. Kõrgeim koht asub valla lääneosas (129,2 m). Looduskaitse all on Dižzīlese tamm, Grigaļi tamm ja Rudbārži metsapark, lisaks veel arvukalt nimetuid põlispuud. Aastal 2011 elas vallas 881 lätlast, 14 venelast, 6 valgevenelast, 15 ukrainlast, 8 poolakat ja 46 leedulast. Valla külad on: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Kalna mõisa häärber Rudbārži kirik Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Skrundas novads Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. jaanuar 2022. Vaadatud 4. aprillil 2021. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. jaanuar 2022. Vaadatud 4. aprillil 2021. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Rudbārži vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Amerigo Vespucci

Amerigo Vespucci [am'eerigo vesp'utši] (9. märts 1454 Firenze – 22. veebruar 1512 Sevilla) oli itaalia päritolu kartograaf, kaupmees ja maadeavastaja, kelle järgi on oletatavasti nime saanud Ameerika maailmajagu. Amerigo sündis rahavahetajate gildi notari kolmanda lapsena. Ta töötas vendade Lorenzo di Piefrancesco de' Medici ja Giovanni de' Medici juures, kes saatsid ta 1491 oma ettevõtte Sevilla osakonda. Vespucci tegi aastail 1497–1504 Hispaania (toona Aragóni ja Kastiilia) krooni teenistuses olles mitu uurimisretke Ameerikasse. Aastal 1504 kirjutas ta kirjad "Uus maailm" (Lorenzo di Pierfrancesco de' Medicile) ja "Amerigo neli reisi" (Piero Soderinile), mis peatselt trükiti ning levisid Euroopas laialdaselt. Kirjade järgi olevat ta neli korda Ameerikas käinud. Teistes allikates on kinnitus ainult teise ja kolmanda reisi toimumisele, esimene ja neljas on arvatavasti väljamõeldised. On oletatud, et Vespucci valetas teadlikult, et iseenda rolli suurendada; neid kirju on ka teiste kirjutatuiks peetud. Reisidel jõudis ta 25. lõunalaiuskraadini ning taasavastas tähed α Centauri ja β Centauri ja Lõunaristi tähtkuju, mida põhjapoolkeral näha pole. (Nende olemasolust teati Vana-Kreekas, kuid keskajal nad Euroopas unustati.) Vespucci oli nähtavasti esimene eurooplane, kes taipas, et tegu on uue mandriga, mitte Aasiaga, kuhu Christoph Kolumbus arvas end olevat jõudnud. Martin Waldseemüller avaldas 1507 maailmakaardi, millel ta esimesena nimetas äsja avastatud piirkondi Atlandi ookeanist läänes Ameerikaks. Vespucci ise kasutas oma nime kujul Americus Vespucius. Amerigo on italiseeritud kuju keskladina nimest Emericus. See arvatakse pärinevat saksakeelsest nimest Heinrich, mis omakorda pärineb germaani nimest Haimirich.
Knoxville

Knoxville on linn USA-s Tennessee osariigis ja seal elab 183 270 elanikku. See on rahvaarvult 117. linn Ameerika Ühendriikides (2011). Linna pindala on 240,0 km², mis on suuruselt 75. linn USA-s. Jaanuaris on keskmine temperatuur 2,2 ° C, juulis 24,8 ° C. Aasta keskmine sademete hulk on 1197,4 mm (andmed põhinevad mõõteperioodil 1961–1990). 14,4% elanikkonnast on vanemad kui 65 aastat ja 38,3% moodustavad ühe inimese leibkonnad. Töötus on 3% (2000. aasta rahvaloenduse näitajad). Ligikaudu 1,6% Knoxville'i elanikkonnast koosneb hispaanlastest ja latiinodest, 16,2% on Aafrika päritolu ja 1,5% Aasia päritolu. Elanike arv kasvas 173 890-lt 2000. aastal 183 270-ni 2013. aastal. 1982. aasta maailmanäitus oli Knoxville'is. John Cullum (1930), näitleja, filmirežissöör ja stsenarist Polly Bergen (1930–2014), näitleja David Keith (1954), näitleja, filmirežissöör ja filmiprodutsent Andrew B. Coan (1958–2017), ujuja Dale Dickey (1961), näitleja Quentin Tarantino (1963), filmirežissöör, näitleja ja stsenarist Johnny Knoxville (1971), näitleja Christina Hendricks (1975), näitleja Randy Orton (1980), maadleja Ashley Monroe (1986), kantrilaulja Brad Renfro (1982–2008), filminäitleja Davis Tarwater (1984), ujuja Adam Henley (1994), Walesi jalgpallur
Nechanice

Nechanice (saksa keeles Nechanitz) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Hradec Králové maakonnas. Nechanice asub Hradec Královést umbes 15 km läänes. Nechanicet on esmamainitud 1228. aastal. Nechanice sai linnaõigused 1867. aasta juulis, kuid kaotas need 1949. aastal. 20. märtsil 1992 sai Nechanice linnaõigused tagasi. Nechanices on sündinud Tšehhi ja Tšehhoslovakkia poliitik ning ökonomist Alois Rašín (1867–1923). Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie Nechanic Oficiální stránky města Nechanice Osobnosti Oficiální stránky města Nechanice