laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Narvskoje Semeinoje Radio

Narvskoje Semeinoje Radio on Eesti kristlike raadiojaamade võrgustik, mis edastab saateid 24 tundi ööpäevas kolme paralleelprogrammiga vene, eesti, ukraina jt keeltes. Vene autorite osakaal on kõigis programmides vähemalt 20% programmi päevamahust. Päevasel ajal (kella 7–20) annab eetrisse omatoodetud ja sisseostetud kristlik-hariduslikku originaalkava. Sõnalise osa maht peab Pereraadiole antud ringhäälinguloa järgi olema vähemalt 40% programmi ööpäevasest mahust. Aadress: Tartu Pereraadio Ühing, Annemõisa 8, Tartu 50708 Narvskoje Semeinoje Radio on praegu ainus Venemaal rahvusvahelist ringhäälinguluba omav raadio. Tartu Pereraadio Ühing edastab 2001. aasta algusest rahvusvahelise leviga programmi Semeinoje Radio sagedusel 1035 kHz Tartumaal Kavastus paiknevast satejaamast. Põhimasti kõrgus on 145 m, suunamuutjal 100 m. Narvskoje Semeinoje Radio välismaine tavakuulajaskond ulatub Valgevenest ja Ukrainast kuni Venemaa Volga-äärsete piirkondadeni. Kõige enam tuleb kuulatavuse kohta teateid Lätist ja Venemaa loodepiirkonnast. Pereraadio kuulatavuse tagasisidet on saatnud ka Hollandis, Itaalias ja Permimaal asuvad kuulajad. Algul oli jaama võimsus 50 kW ja saatja Harris MW50. 2008. aasta suvel asendati see 100 kW-se Transradio (Telefunken) saatjaga (TRAM 100), mis võimaldab lisaks analoogsignaali edastamisele ka digitaalset DRM formaati. See võimaldab tulevikus tunduvalt parandada helikvaliteeti. 2010. aastal paigaldati veel teinegi 100 kW-ne TRAM 100 saatja ning pärast seda on jaama koguvõimsus 200 kW. 2011. aastal muudeti levikarakteristikut, et suurendada signaali tugevust Leningradi oblastis ja Peterburi linnas. Ümberehitustööde käigus vähenes ka põhimasti kõrgus 100 meetrini. Peamiselt venekeelse põhiprogrammi saatekava kujutab segu Eestis toodetavaist ning koostööpartnerite (peamiselt Venemaal asuvatest raadiostuudiotest) saadavaist saadetest. Pereraadio peamisteks rahvusvahelisteks partneriteks on European Christian Radio Projects ning raadiomisjoniorganisatsioonid World Radio Missionary Fellowship ja Trans World Radio. Kesklainel (kHz): Kavastu 1035 (RadioEli) Ultralühilainel (MHz): Narva 95,6 Ahtme 98,2 Tartu DAB+ Pärnu DAB+ Tallinn 89,6 (Pereraadio) Tartu 89,0 & DAB+ (Pereraadio) Kallaste 94,8 & DAB+ (Pereraadio) Paluküla 88,7 (Pereraadio) Kuressaare 89,0 (Pereraadio) Puka 88,7 (Pereraadio) Rakvere 88,9 (Pereraadio) Võru 95,7 (Pereraadio) Pärnu DAB+ (Pereraadio) Haapsalu 89,4 (Pereraadio) Ahtme 88,2 (Pereraadio) Eesti raadiojaamade loend Pereraadio
Linnašampinjon

Linnašampinjon (Agaricus bitorquis) on seeneliik šampinjoniliste sugukonna šampinjoni perekonnast. Šampinjoni viljakehad esinevad Eestis muruplatsidel ja linnades juunist septembrini. Linnašampinjon on väga hea söögiseen. Linnašampinjon andmebaasis eElurikkus
Tartu Kuku

Tartu Kuku oli Tartumaa kohalik raadiojaam. Raadio alustas tegevust 13. septembril 1993, olles lüliks Kuku Raadio ketis. Raadiojaam levis sagedusel 101,2 MHz ja oli kuulatav kuni 50 km kaugusel Tartust. Raadio keskendus kohalike uudiste ja sündmuste kajastamisele, püüdes vältida tundidepikkusi raadiomänge ja stuudiosse helistamisega saateid. Raadios on töötanud Onu Bella, Krista Taim, Aare Plado. Eesti raadiojaamade loend Mulgi Kuku Järva Kuku ERR arhiiv - Raadio Kuku. Eesti raadiojaamade tervitused Ringhäälingu 70. sünnipäeval "Vikerraadio - Huvitaja". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. november 2012. Vaadatud 25. juulil 2022. Äripäev - Tartu Kuku võib kaotada oma tegevusloa, 29. juuli 2022
Eduard Kübarsepp

Eduard Kübarsepp (8. aprill 1877 Mäksa vald, Tartumaa – u.1941) oli Eesti poliitik. Eduard Kübarsepp lõpetas Tartu linnakooli 1892. aastal ja tegi küpsuseksamid Riias, õppis Tartu ülikoolis õigusteadust ja lõpetas 1912. aastal Tartu ülikooli õigusteaduskonna. Oli kantseleiametnikuks Tartu 1. jaoskonnas talurahvaasjade komissari juures, töötas Liivimaa talurahvaasjade komisjoni ametnikuna ja oli pikemat aega Liivimaa kubermanguvalitsuse asjaajaks. Eduard Kübarsepp oli Venemaa Ajutise Valitsuse Autonoomse Eestimaa kubermangu Tallinna ja Harjumaa komissar ja Eesti Asutava Kogu liige. Ta oli assamblee liige alates 24. jaanuarist 1920. Tema asemele tuli Harald Normak . Eduard Kübarsepp tegutses 1918. aastast siseministri abina ja seejärel ka Kohtu- ja Siseministeeriumi kohtu- ja siseministri abina ning Siseministeeriumi üldosakonna direktorina. EESTI RAHVUSBIBLIOGRAAFIA, Kübarsepp, Eduard, 1877-u.1941., www.ester.ee Tartu teated. Eduard Kübarsepp 60-e aastane, Postimees (1886-1944), nr. 93, 7 aprill 1937 "Juhatus ja liikmed". Riigikogu. Vaadatud 26. veebruaril 2021.
Reigi

Reigi on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Reigi lahe ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda. Reigi piirneb põhjas Sigala küla, läänes Rootsi, edelas Pihla, lõunas Heigi ja idas Kidaste külaga. Carl Friedrich Wilhelm Russwurm, Paul Ariste, Lauri Kettunen ja Leo Tiik on pakkunud kohanime lähtekohaks rootsikeelset sõna rök 'suits', vanarootsi keeles reykja. Kettunen on arvanud ka, et kohanimi võib lähtuda isikunimest Raukkoi. Edvin Lagman ja Marek Meristo esitasid vasteks sõnad räik 'viljahakk, hakkjalg' ja räike 'kivine koht'. Aino Naert tuletas kohanime saarenimest, kus hiiurootsi murraku 'öy' on muutunud 'i'-ks ja kohanimi võiks tähendada 'kivine saar' või ka 'suitsusaar'. Kohanime on 1453 mainitud kui Renke, 1539 Reke, 1564 Roykell ja 1798 Röiks. Rootsi keeles on kohanimi Röicks, eestirootsi keeles Räike. Reigi küla ulatub Kootsaare poolsaare tipuni. Küla koosseisu kuulub nimetu saar Reigi lahes. Küla hõlmab Kõrgessaare–Mudaste hoiuala. Külas asub Kootsaare järv. Reigi kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla ja oli hiiurootslaste tähtsaim asula. 1781 küüditati küla elanikud Ukrainasse, hiljem asusid alale Eesti talupojad. Reigis on asunud Reigi karjamõis ja Reigi kirikumõis. Reigiga liideti peale Teist maailmasõda Sigala küla, mis 1997 taas eraldati. Küla läbib Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee. Reigis asuvad karjamõisa kõrvalhoonete asukohad ja Kootsaare kivilabürint. Vastupidi levinud arvamusele asuvad Reigi kirik ja Reigi pastoraat, mis on nime saanud samanimelise kihelkonna järgi, naaberkülas Pihlas. Küla põhjatipus asub nn Hiiumaa Eiffel, mille ehitas kohalik külamees Jaan Alliksoo oma koduõuele. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 14.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Reigi" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Jonas Vingegaard

Jonas Vingegaard Hansen (sündinud 10. detsembril 1996 Hillerslevis) on taani jalgrattur, kes sõidab tiimis Team Jumbo–Visma. 2022. ja 2023. aasta juulis krooniti ta Tour de France'i võitjaks. 4. aprillil 2024 murdis ta Baskimaa velotuuril toimunud kukkumises rangluu ja mitu roiet ning vigastas kopsu. "Jonas Vingegaard Rasmussen becomes Jonas Vingegaard Hansen, taking the last name of his wife Trine Marie Hansen". CyclingUpToDate.com (inglise). 19. veebruar 2024. Vaadatud 20. aprillil 2024. "Jumbo-Visma" (inglise). Union Cycliste Internationale. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. jaanuar 2021. Vaadatud 25. juuli 2022. "Tour de France: Jonas Vingegaard set for victory as Wout van Aert wins stage 20". BBC Sport (inglise). 23. juuli 2022. Vaadatud 25. juuli 2022. Jonas Vingegaard retains Tour de France title, Jordi Meeus wins stage 21. France 24, 23. juuli 2023 Baskimaa rattaõnnetuses sai kahjustada ka Vingegaardi kops, ERR, 5. aprill 2024 Jonas Vingegaard – ProCyclingStats
Tre Cime di Lavaredo

Tre Cime di Lavaredo (saksa keeles Drei Zinnen, tõlkes 'kolm tippu') on mägi Alpides Itaalia Dolomiitides. Selle moodustavad kolm järsku, üksteisest eraldatud, peaaegu vertikaalsete seintega kaljut. Oma iseloomuliku ilusa kuju tõttu on Tre Cime Dolomiitide üks tuntumaid tippe. Kaljud koosnevad kohalikust roosakast kihilisest dolomiidist ning on madala päikesevalguse ajal ise samuti sooja, kergelt kollakasroosa tooniga. Mägi asub samanimelises Itaalia rahvuspargis (itaalia keeles Parco Naturale Tre Cime, saksa keeles Naturpark Drei Zinnen). Tippude nimed ja kõrgused on: Cima Piccola / Kleine Zinne ('väike tipp'), 2857 meetrit Cima Grande / Große Zinne ('suur tipp'), 2999 meetrit Cima Ovest / Westliche Zinne ('läänetipp'), 2973 meetrit Ajalooliselt ja kultuuriliselt eraldavad Tre Cime ja teised ümberkaudsed mäed saksakeelset Lõuna-Tirooli piirkonda itaaliakeelsest Bellunost. Kuni 1919. aastani kulges siit läbi ka Itaalia – Austria-Ungari piir. Seetõttu on kohanimed tihti antud kahes keeles. Esimese maailmasõja ajal jooksis Dolomiitidest läbi Itaalia ja Austria-Ungari vahelise nn "Valge sõja" rinne. Tre Cime piirkonnas võideldi aktiivselt 1915.–1917. aastatel. Sõjapidamine rohkem kui 2000 meetri kõrgusel oli logistiliselt väga keeruline; selle jaoks rajati mägedesse tunneleid, kaevikuid, redeleid ja hulgaliselt köisteesid (kaabeltõstukeid). Tre Cime läheduses on need rajatised või nende jäljed endiselt näha. Mäe ümber teeb ringi suhteliselt kerge ja väga populaarne matkarada, mille algus on Rifugio Auronzo juures olevas autoparklas (kõrgus 2320 meetrit). Lisaks on läheduses mitu mägimaja ning palju nendeni viivaid radu. Päris tippudesse jõudmine nõuab tehnilist kaljuronimist.
Oopiumisõda

Oopiumisõjad olid kaks sõda Suurbritannia ja Hiina Keisririigi vahel: Esimene oopiumisõda (1839–1842) Teine oopiumisõda (1856–1860)
Pühalepa

Pühalepa (hiiu keeles Pöhalepa) on küla Hiiumaa vallas Suuremõisast idas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda. Pühalepa piirneb põhjas ja idas Hilleste, loodes Kerema, läänes Suuremõisa ja lõunas Valipe külaga. Kohanimi tuletub sõnadest "püha" ja "lepp", teiseks tõlgenduse variandiks on "põhi" ja "lõpp" (põhja lõpp). Eriarvamusi Pühalepa nime (häälduses Pöhalepa) etümologiseerimisel on tinginud asjaolu, et nii sõnast püha kui ka põhi võib olla hiiu keeles genitiivi vorm pöha, kuna Hiiumaal on murdekeeles toimunud muutus hj > h, samas on kõrged vokaalid võinud h ees madalduda. Paul Ariste arvas, et kohanimi on arvatavasti rahvaetümoloogia. Paul Johansen selgitas, et rootsi keeles märgib lõpp '-lep', '-lup' piirkonda või ala. Marja Kallasmaa peab kohanime tõenäolisemaks lähtumist eestikeelsest sõnast lõpp 'laht'. Kihelkonna nime on esmamainitud 1470 kujul Poilep. Küla hõlmab Pühalepa hoiuala. Küla põhjaosas asub Papsi mets. Külas asuvad Vanapagana kivi, Pühalepa lagendikurahn ja Pühalepa migmatiidirahn. Pühalepa külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 14 inimest. Kõik elanikud olid eestlased. Pühalepa ajaloolised talud 1939 Enamik tänapäeva Pühalepa küla aladest kuulusid ajalooliselt Pühalepa kirikumõisa alla. 1923 kujunes asundus ja 1945. aastal küla, mis sai nime Pühalepa kihelkonna järgi. Pühalepa koosseisu kuulus 1977–1997 Kerema küla. Küla läbib Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee, kust algab Suuremõisa–Käina–Emmaste maantee, mille ääres asub Vahtrepa bussipeatus. Pühalepas algab Hilleste–Hellamaa tee. Küla loodeosa piirneb Pühalepa–Kerema tee ja Papsi teega, küla põhjaosas on Pärna tee. Külas asuvad Pühalepa kirik, kalmistu, postipunkt, Põlise leppe kivid ja Hiiu-Suuremõisa mõisa kõrtsi varemed.. Pühalepa palvemaja Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 13.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Pühalepa" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Statistikaameti andmebaas Pühalepa valla elanike ja kinnisvarade nimekirjad; Rahvusarhiiv RA, ERA.4320.2.166a Rahvapärimustega seotud koht "Otimägi", "Põlise leppe kivid", "Püha leppe kivid", I aastatuhande lõpp eKr. Kultuurimälestiste riiklik register. (Kasutatud 19. aprillil 2011.)
Loodusteaduste klassikuid

"Loodusteaduste klassikuid" on raamatusari, mida annab välja Eesti Looduseuurijate Selts. Darwin, Charles 2006. Autobiograafia. (Niklus, Mart, tlk ja eessõna; Puura, Ivar, teine eessõna.) (Loodusteaduste klassikuid 1.) Tartu: Eesti Looduseuurijate Selts. Darwin, Carles 2012. Liikide tekkimine loodusliku valiku teel ehk soodustatud rasside säilimine olelusvõitluses. (Niklus, Mart, tlk; Viikmaa, Mart; Puura, Ivar; Tinn, Oive, toim.) (Loodusteaduste klassikuid 2.) Tartu: Eesti Looduseuurijate Selts. Darwin, Charles 2015. Inimese põlvnemine. (Niklus, Mart, tlk; Viikmaa, Mart; Puura, Ivar; Tinn, Oive; Laanisto, Lauri, toim.) (Loodusteaduste klassikuid 3.) Tartu: Eesti Looduseuurijate Selts. Viikmaa, Mart 2018. Pärilikkuseteaduse teerajajad. (Laanisto, Lauri; Niklus, Mart; Tinn, Oive, toim.) (Loodusteaduste klassikuid 4.) Tartu: Eesti Looduseuurijate Selts.
Ida-lontmudil

Ida-lontmudil (Proterorhinus nasalis) on väike ahvenaliste seltsi mudillaste sugukonda kuuluv kala. Looduslikult elab ta Kaspia meres, Aasovi meres ning Volga suudmes. Läänemeres on ta võõrliik, kes on siia sattunud laevade ballastveega. Pikkus kuni 10 cm. Teistest mudilatest eristavad neid kalale nime andnud pikenenud lontjad ninasõõrmed. 2020. aasta septembris tabasid Tartu Ülikooli Eesti Mereinstituudi teadlased seiretööde käigus ida-lontmudila Narva lahes asuva Sillamäe sadama lähistelt. https://novaator.err.ee/1608666385/eesti-ihtuoloogid-ajasid-soomes-ida-lontmudila-jalgi "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuli 2022. Vaadatud 26. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ida-lontmudil andmebaasis eElurikkus
Freida Pinto

Freida Selena Pinto (sündinud 18. oktoobril 1984) on india näitleja, kes mängib peamiselt Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide filmides. Ta sai rahvusvaheliselt tuntuks osatäitmisega Danny Boyle'i 2008. aasta filmis "Rentslimiljonär".[viide?] Freida Pinto sündis Mumbais katoliiklikus peres. Tema ema Sylvia oli kohaliku kooli direktor ning tema isa Frederick oli vanemjuhataja pangas. Pinto vanem õde Sharon töötab New Delhi televisioonis. Pinto õppis Püha Joosepi koolis Mumbai põhjaosas ning inglise kirjandust Püha Xavieri kolledžis Mumbai lõunaosas. Ülikoolis mängis ta harrastusteatrite näidendites. 2005. aastal alustas ta karjääri modellina ning tegi kaasa reklaamides. 2008. aastal saavutas Pinto rahvusvahelise tuntuse Latika rolliga Danny Boyle'i filmis "Rentslimiljonär". Selle rolli eest nomineeriti ta mitmele auhinnale, sealhulgas BAFTA parima naiskõrvalosatäitja auhinnale. 2011. aastal mängis ta ulmefilmis "Ahvide planeedi sünd", mis on piletitulu poolest tema edukaim film. Samal aastal mängis Pinto nimitegelast Michael Winterbottomi filmis "Trishna", kus tema kehastus pälvis laialdase kriitikute heakskiidu. Pinto kehastas Kreeta printsessi Phaedrat 2011. aasta filmis "Surematud" ning mängis peaosa 2014. aasta biograafilises draamas "Desert Dancer", mis pälvis kriitikute heakskiidu. 2017. aastal mängis ta Showtime'i minisarjas "Guerilla" ning 2018. aastal oli tal peaosa india hindikeelses filmis "Love Sonia" ja fantaasiafilmis "Mowgli: Legend of the Jungle". Pinto propageerib humanitaarabi ja toetab naiste ja vaeste laste õiguste parandamist. Aastatel 2009–2014 oli tal armusuhe oma kaaspeaosatäitja Dev Pateliga filmist "Rentslimiljonär". 2019. aasta novembris kihlus Pinto fotograaf Cory Traniga. Nad abiellusid 2020. aastal ning novembris 2021 sündis neil poeg. "Woman Behind Success". The Tribune (Chandigarh). 9. märts 2009. Vaadatud 26.07.2022. "The Newest Star on the Mangalorean Horizon – Freida Pinto". Daijiworld Media. 25. november 2008. Originaali arhiivikoopia seisuga 18.04.2009. Vaadatud 26.07.2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) "Unplugged: Freida Pinto". The Times of India. 21. oktoober 2009. Vaadatud 26.07.2022. "Destiny's Child". Audrey. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.01.2009. Vaadatud 26.07.2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) "Freida Pinto out of 'Planet of the Apes' sequel". Mid-Day. 4. juuni 2013. Vaadatud 26.07.2022. "Slumdog Millionaire star Freida Pinto captivates in Michael Winterbottom's bold reading of Hardy's tragedy". The Guardian. 11. märts 2012. Vaadatud 26.07.2022. "Freida Pinto takes on Immortals". The Indian Express. 23. juuli 2010. Vaadatud 26.07.2022. "Freida Pinto roots for girl rising". India Today. 30. september 2010. Vaadatud 26.07.2022. "Freida Pinto, Dev Patel: Like something out of a movie". USA Todayaeg=29. märts 2011. Vaadatud 26.07.2022. "Freida Pinto Is Engaged! 'The World Makes Sense,' She Says as Cory Tran Pops the Question". People. 22. november 2019. Vaadatud 26.07.2022. "Freida Pinto, husband Cory welcome baby boy, share his first pictures". Hindustan Times. 23. november 2021. Vaadatud 26.07.2022.
Sõru

Sõru on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla lõunaosas Soela väina ääres. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda. Sõru piirneb läänes Hindu, põhjas Tohvri ja idas Reheselja külaga. Marja Kallasmaa pakub küla nime lähtekohaks sõna serv (söru, seru). Kohanime on esmamainitud 1254 kujul Sarwo ja 1564 Sörro. Külas asuvad osad Sõru küla metsarahnud. Sõru kuulus ajalooliselt Agapäe vakusesse ja Hiiumaa lõunaosa on tuntud Sõruotsana. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni andmetel olid Sõru külas talunikud Lasi Mart, Pauli Jüri, Hindo Claus, Hindo Jüri, Toffri Toffer ja The-Arro Peter. Sõru koosseisu kuulusid 1977–1997 Hindu, Pärna, Reheselja ja Tohvri küla. Varasema suurema Sõru küla alal kannavad Sõru nime Sõru alumine ja Sõru ülemine tuletorn Hindu külas ning Sõru sadam ja Sõru muuseum Pärna külas. Küla läbib Emmaste–Tohvri tee, kus asub Müürivahe bussipeatus ja saab alguse Sõru tee. Pärna külas asuv Sõru sadam sai nime Sõru küla järgi. Kultuurimälestistest asuvad küla territooriumil rannalauter (22275) ja kaks rannakaevu (22273, 22274). Sõrus asub Sõru Jahtklubi keskus ja Sõru Merekool, Pärna külas. Sõru Jazz Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 17.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Sõru" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. 22275, Kultuurimälestiste riiklik register 22273, Kultuurimälestiste riiklik register 22274, Kultuurimälestiste riiklik register Endel Saar: "Sõruots - Hiiumaa lõunarand". 2006.
Uuno Plus

Uuno Plus oli venekeelne raadio Eestis. Uuno Plus oli kuuldav Tallinnas 2000-2001 sagedusel 90,2 MHz 2001 muudeti Katjuša Radio. Hiljem oli raadio DFM. 2024 on Raadio DUO Eestikeelne Eesti raadiojaamade loend Uuno Plus Koduleht
Jumor FM

Jumor FM (vene keeles Юмор FM) (endine Tallinnas Euro FM ja Narvas Narva FM) on venekeelne raadio Eestis. Tallinn 104,9 MHz Ida-Virumaa 97,7 MHz Tartu 94,1 MHz Narva 89,8 MHz Eesti raadiojaamade loend
Śikṣāsamuccaya

Śikṣāsamuccaya (sanskriti keeles ‘õpetuse kokkuvõte’; tiibeti keeles bslabs pa kun las btus pa) on Indias 8. sajandil elanud mahajaana õpetlase Šāntideva teos, mis koosneb põhiliselt mahajaana suutrate tsitaatidest, mille najal autor esitab ja põhjendab mahajaana põhiõpetusi, näiteks virgumismeelt ja bodhisattvateed. Tekst on säilinud sanskritis ja tiibetikeelses tõlkes ning on tänapäeval oluliseks allikaks mahajaana suutrate kohta, kuna paljud tekstid, mida selles tsiteeritakse, ei ole tervikuna säilinud. Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Colosseum

Colosseum on suurim amfiteater Roomas. Colosseum mahutab 50 000 pealtvaatajat. Sellega oli ta antiikajal maailma suuruselt kolmas staadion Circus Maximuse (270 000, kaarikute võiduajamine) ja Konstantinoopoli hipodroomi (100 000) järel ning suurim nendest, mis polnud mõeldud võiduajamisteks. Colosseum sai nime Nero kolossi järgi, mis seisis seal lähedal kuni keskajani. Colosseum ehitati Flaviuste ajal paika, kus varem asus Nero luksusliku palee juurde kuulunud järv[viide?]. Keiser Titus pühitses selle 80. aastal 100 päeva kestnud pidustustega Amphitheatrum Flaviumiks. Kuni 405. aastani toimusid Colosseumis gladiaatorite võitlused. Hiljem olid väga populaarsed võitlused loomadega, mida korraldati umbes 526. aastani. Hiljem ei leidnud Colosseum enam kasutust, ühtlasi vähenes Rooma elanike arv drastiliselt. Colosseumi kasutati kivimurruna ja see jäi varemeisse . Alles 19. sajandil hakati Colosseumi lagunemise eest kaitsma . 1749 väitis paavst Benedictus XIV, et Colosseumis hukati kristlastest märtreid. Ta kuulutas Colosseumi pühaks paigaks ja keelustas selle kasutamise kivimurruna. Ta õnnistas selle paiga Kristuse kannatuste nimel ja organiseeris ristikäigu. Need sammud aitasid kaasa Colosseumi säilimisele. Kuid puuduvad igasugused ajalooallikad selle kohta, et Colosseumis oleks üksainuski kristlik märter hukkunud, pole andmeid isegi selle kohta, et enne Benedictust oleks keegi Colosseumi märtrite hukkumispaigaks pidanud. Kristlased austavad muidu väga kõike märtritega seonduvat, kuid Colosseumi kasutamine kindluse ja kivimurruna näitab selgelt, et Colosseumi keskajal pühaks ei peetud. Colosseumi põhiplaan on ellipsikujuline (188*156 meetrit). Areeni mõõtmed olid 86*54 m. Tema kõrgus oli 48,5 meetrit. Ta mahutas 50 tuhat pealtvaatajat, aga osavalt paigutatud trepid võimaldasid kiirelt sisse ja välja pääseda. Peamised ehitusmaterjalid olid lubjakivist tellised, mille paikaladumisel ei kasutatud mörti, vaid kivid on üksteisega ühendatud raudklambritega. Viimaste sajandite jooksul on ehitise säilimise huvides parandatud seda kaasaegsete ehitusmaterjalidega, kuid mis siiski selgelt ja tahtlikult eristuvad Colosseumi esialgsest ehitusstiilist. Colosseum on neljakorruseline. Kolmel alumisel korrusel on välissein ehitatud kaaristuna, igas 80 kaart. Sammaskäiguga ülemisel korrusel oli 240 mastipuud, mille külge kinnitati päikesepurjed. Need sai ereda päikese korral varjuks ette tõmmata. Areeni all asusid müüritud käigud, loomapuurid ja rekvisiidiruumid. Antiigileksikon, 1. kd., lk. 104
Squamanitaceae

Squamanitaceae on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni. Cystoderma – pisisirmik Squamanitaceae andmebaasis eElurikkus
Pisisirmik

Pisisirmik (Cystoderma) on šampinjoniliste (Agaricaceae) sugukonda või sugukonda Squamanitaceae šampinjonilaadsete (Agaricales) seltsi kuuluv perekond seeni. Cystoderma amianthinum – kollane pisisirmik, amiantsirmik Cystoderma carcharias – haisev pisisirmik Cystoderma japonicum – jaapani pisisirmik Cystoderma jasonis – kuld-pisisirmik Cystodermella cinnabarina – kinaverpunane pisisirmik Pisisirmik andmebaasis eElurikkus
Harisirmik

Harisirmik (Lepiota) on šampinjoniliste (Agaricaceae) sugukonda, šampinjonilaadsete (Agaricales) seltsi kuuluv perekond seeni. Lepiota boudieri – Boudieri harisirmik Lepiota brunneoincarnata Lepiota castanea – kastan-harisirmik Lepiota clypeolaria – villjalg-harisirmik Lepiota cristata – haisev harisirmik Lepiota felina – mustjas harisirmik Lepiota grangei – rohe-harisirmik Lepiota magnispora – kollajalg-harisirmik Lepiota subalba – niit-harisirmik Harisirmik andmebaasis eElurikkus
LVMH

LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton S.A. (LVMH) on Prantsusmaal registreeritud maailma suurim luksuskaupu tootev kontsern. Nimi tuleneb kohvri- ja kotitootja Louis Vuittoni, šampanjatootja Moët & Chandoni ja konjakitootja Hennessy kaubamärkidest. Tähtsamad LVMH kaubamärgid on Christian Dior, Givenchy, Guerlain, Fendi, Berluti, Marc Jacobs, Thomas Pink, Emilio Pucci, Loewe, Kenzo ja Donna Karan. Louis Vuitton LVMH koduleht
Ropaži piirkond

Ropaži piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis. Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Ropaži, Stopiņi ja Garkalne piirkonnad ning Inčukalnsi piirkonna Vangaži linn uueks ühiseks omavalitsuseks ühendati. Vangaži Garkalne vald (Garkalnes pagasts) Ropaži vald (Ropažu pagasts) Stopiņi vald (Stopiņu pagasts) Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Ropaži piirkonna koduleht