laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Laskesuusatamine 2014. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamine 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis toimus 8.–22. veebruarini. Võistlused peeti Laura suusa- ja laskesuusakompleksis Krasnaja Poljana lähedal. Välja jagati 11 komplekti medaleid. Esimest korda oli taliolümpiamängude kavas segateatesõit. Kõik ajad on (UTC+4). Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 87 Olümpiavõitja 2010: Vincent Jay, Prantsusmaa Ametlikud tulemused Finaal: 10. veebruar Osavõtjaid: 60 Olümpiavõitja 2010: Björn Ferry, Rootsi Ametlikud tulemused Finaal: 21. veebruar Osavõtjaid: 30 Olümpiavõitja 2010: Jevgeni Ustjugov, Venemaa Ametlikud tulemused Finaal: 13. veebruar Osavõtjaid: 89 Olümpiavõitja 2010: Emil Hegle Svendsen, Norra Ametlikud tulemused Finaal: 26. veebruar Osavõtjaid: 19 võistkonda Olümpiavõitja 2010: Norra Halvard Hanevold Tarjei Bø Emil Hegle Svendsen Ole Einar Bjørndalen Ametlikud tulemused 15. veebruaril 2020. aastal teatati, et dopingurikkumise tõttu on Jevgeni Ustjugov ja Venemaa teatevõistkond diskvalifitseeritud 2014. aasta olümpiamängudelt. ROK ei ole veel ametlikku otsust teinud. Finaal: 9. veebruar Osavõtjaid: 84 Olümpiavõitja 2010: Anastassija Kuzmina, Slovakkia Ametlikud tulemused Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK) diskvalifitseeris hiljem McLareni raporti järelduste põhjal Venemaa sportlased Olga Viluhhina, Jana Romanova ja Olga Zaitseva. Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: 60 Olümpiavõitja 2010: Magdalena Neuner, Saksamaa Ametlikud tulemused Finaal: 17. veebruar Osavõtjaid: 30 Olümpiavõitja 2010: Magdalena Neuner, Saksamaa Ametlikud tulemused Neljandana lõpetanud Evi Sachenbacher-Stehle tulemus tühistati metüülheksanamiini tarvitamise tõttu. Finaal: 14. veebruar Osavõtjaid: 84 Olümpiavõitja 2010: Tora Berger, Norra Ametlikud tulemused Finaal: 21. veebruar Osavõtjaid: 17 võistkonda Olümpiavõitja 2010: Venemaa Svetlana Sleptsova Anna Bogali-Titovets Olga Medvedtseva Olga Zaitseva ROK diskvalifitseeris 27. novembril 2017. aastal Olga Viluhhina ja Jana Romanova dopingukuritegude eest ning võttis Venemaalt hõbemedali. Võistkonnakonnakaaslasele Olga Zaitsevale määrati karistused 1. detsembril 2017. aastal Ametlikud tulemused Kuupäev: 19. veebruar Osavõtjaid: 16 võistkonda
Pärnu raekoda

Pärnu raekoda on ajalooline Pärnu magistraadi ja Pärnu linnavolikogu ja linnavalitsuse hoone Pärnu kesklinnas aadressil Uus tänav 4 / Nikolai tänav 3. Hoone koosneb kahest osast: klassitsistlikus stiilis hoone aadressil Uus tänav 4 oli algselt ehtiatud kaupmees Harderi elamuks ja 1911. aastal valminud juurdeehitis aadressil Nikolai tänav 3, kus asub Pärnu linnavolikogu istungitesaal. Uus-Pärnu linn (Embeck) tekkis Pärnu ordulinnuse ümber, kaubalinn Pärnu sai linnaõigused 1318. aastal ning linna valitsusorganina tegutses varakate linnakodanike seast valitud Pärnu raad. Pärnu raad asus pärast keskaegse raekoja lammutamist uude hoonesse 1839. aastal, pärast Pärnu kindluse likvideerimist 1835. aastal ja linnavõimu üleandmist linna komandandilt linnakodanikest kuuluvale raele. Raad määras selle raekojaks, Pärnu foogtikohtu istungite paigaks, politsei asukohaks ja vanglaks. 1878. aasta novembris valisid Pärnu kinnisvaraomanikest maksumaksjad eneste seast linna uue võimuorgani Pärnu Linnavolikogu (Duuma), kes valis Pärnu linnapea koos linnavalitsusega. Pärnu kesklinnas, Uus tänav 4 / Nikolai tänav 3 asuvat hoonet kasutas Pärnu Linnavolikogu pärast juurdeehitise tegemist 1893. aastast. 6. juulil 1934 toimus hoones Vabariigi Valitsuse koosolek; see oli üldse teine Vabariigi Valitsuse koosolek, mis toimus väljaspool Tallinna. Pärnu raekoja hoone koosneb kahest osast: Uue tänava äärne hoone on klassitsistlikus stiilis ning linnavolikogu ruumidega juurdeehitis Nikolai tänava küljel on 1911. aastal Riia arhitekti Wilhelm Bockslaffi projekti järgi tehtud uusgootika ja uusbaroki sugemetega juugendstiilis. Juurdeehitises asusid volikogu kantselei, linnavolinike tuba ja Pärnu linnapea kabinet. Uue tänava äärne raekojahoone Bockslaffi projekti järgi valminud juurdeehitis Pärnu ajalugu Raekoda Pärnu Linnagalerii Pärnu raekoda kultuurimälestiste riiklikus registris Pärnu Raekoda, www.parnu.ee
Paesi keel

Paesi keel on ohustatud keel, mida räägitakse Colombias Cauca departemangus Kesk-Andide ahelikus Popayáni lähedal. Keelt kõneleb umbes 40 000 inimest, rahvuslikku koosseisu kuulub aga 119 000. Paljud õpetavad keelt oma lastele, kuid mõned tahavad, et lapsed kasutaksid ainult hispaania keelt. Kasutatakse usutalitus- ning kaubavahetuskeelena. Enamus rääkijaid kasutavad ka hispaania keelt. On õppekeelena koolides ülekaalus. Kirjaoskus L1 tasemel 10%–30%, L2 tasemel 75%. Keelt on üritatud edendada kirjaoskuskursustega. Mõned eraalgkoolid õpetavad paesi keelt koos hispaania keelega ning keelt õpetatakse ka keskkoolides. Keel on samuti kasutusel raadiosaadetes. Keeles esineb kaks dialekti: panikita ja pitayo murded. Kasutab ladina kirjaviisi. Keeles puuduvad määratud ja määramata artiklid. Paesi keeles on 6–7 käänet. Keele sõnajärjeks on subjekt-objekt-verb. Paesi keeles on 4 suulist ning 4 nasaalvokaali (i, e, a, u) ning tehakse vahet lühikestel ning pikkadel vokaalidel mille tulemusel on keeles 16 vokaalsegmenti: Keeles esineb 38 konsonantfoneemi ning keelele on omapärane palataliseeritud, aspireeritud ning palataliseeritud-aspireeritud konsonantide rikkus. Esimese ja teise isiku asesõnad on mees- ja naissoo vormidel erinevad ning mitmus tuletatakse igal juhul naisvormist. Kolmas isik on neutraalne. Verbi konjugeeritakse kõneviisi- ja aspektisufiksitega ning teise isiku mees- ja naissoo sufiksitega. Ka ajakategooria näitamiseks kasutatakse sufikse. Võib esineda ka intensiivsust näitavaid prefikse. Nimisõnu käänatakse sufiksite abil, mis märgivad nominatiivi, ablatiivi, lokatiivi, akusatiivi, datiivi ja instrumentaali. Keeles kasutatakse põhiliselt postpositsioone. Paesi keelt peetakse aglunatiivseks keeleks, st et enamus sõnu moodustatakse morfeeme kombineerides. Adjektiivid on nimisõna järel. Ya'nwe'wewa'te' maa nasapa ha'dacehk hi'pku up'hi', wëtte u'huwa'hi'pta', eena' eena' f'i'zewa' hi'pta', üus hi'pta' d'ik'the hi'pta' naapa'kate. Sa' h'ukaysa üus hi'pcehktha'w sa' pyakhna'we f'i'ze hi'ptha'w. Kõik inimesed sünnivad vabadena ja võrdsetena oma väärikuselt ja õigustelt. Neile on antud mõistus ja südametunnistus ja nende suhtumist üksteisesse peab kandma vendluse vaim. 1 – teetsh 2 - e?z 3 – tekh 4 – pahz 5 – tahts 10 – kseba http://es.wikipedia.org/w/index.php?title=Idioma_paez&oldid=68885101 http://www.ethnologue.com/language/pbb http://wals.info/languoid/lect/wals_code_pae http://www.omniglot.com/udhr/isolates.htm http://www.ohchr.org/EN/UDHR/Documents/UDHR_Translations/est.pdf http://www.zompist.com/came.htm#paezan
Nõgesed

"Nõgesed" (ka "7 ehk Nõgesed") on Vaiko Epliku 2014. aastal ilmunud sooloalbum. Album salvestati 2013. aasta veebruarist novembrini stuudiotes Laboratoorium ja Ateljeee!. Albumi tagakaanel on žanrimääratlusena kirjas "Rapla soul". 2013. aasta lõpul ilmus albumilt kaks esimest singlit "Murelik brünett" ja "Mõtetes mõrudais" ning 2014. aasta jaanuaris lisandus kolmas singel "Kosmiline armastus". Laul "Mõtetes mõrudais" saavutas konkursil 2013. aasta Raadio 2 Aastahitt Eesti lugude arvestuses 83 häälega 33. koha. "Sisemine olukord" "Mõtetes mõrudais" "Kosmiline armastus" "Virgumine" "Kiivuse tiivul" "Rahu võtmed" "Murelik brünett" "Nõgesed" "Hurraa!" "Lauludest ja muust..." Muusika ja sõnade autor on Vaiko Eplik (v.a. laul "Virgumine", mille sõnade autor on Hando Runnel). Kõik pillid mängis linti Eplik, v.a. seitsmenda loo kitarrisoolod, mille mängis sisse Sten Sheripov. Lugudes 3, 4, 5, 8 ja 10 lauluavad ka Anelle Trepp, Elina Tilk ja Pilleriin Asperk Rapla Laulustuudiost. Margus Haav. Epliku «Nõgesed» on kõrvetavalt hea. Hinne 9/10. Kultuur.err.ee. 07.02.2014. Priit Hõbemägi. Nädala album: Saada nad kõik pe***e, poiss!. (Hinne 8/10.) – Eesti Ekspress, 13.02.2014, lk 41. "Vaiko Eplik, 7 ehk Nõgesed [CD]". Vaadatud 30.01.2014. "Kuula Vaiko Epliku uut lugu "Murelik brünett"". menu.err.ee. 11.10.2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.02.2014. Vaadatud 20.01.2014. "Mõtetes Mõrudais". Vaadatud 20.01.2014. "Kosmiline Armastus / Cosmic Love". Vaadatud 30.01.2014.
Lehter

Lehter ehk trehter on enamasti koonilise kujuga nõu, mida kasutatakse abivahendina vedelike valamisel või sademe eraldamisel. Lehter on ka sageli kasutatav laborinõu. Eesti rahvapärased lehtrid võisid olla puidust ja künakujulised. Alates 19. sajandi lõpust said Eestis valdavaks plekist lehtrid. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 260. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 137
Varielu Remixed

"Varielu Remixed" on Vaiko Epliku album, mis sisaldab peamiselt töötlusi tema aasta varem ilmunud albumi "Varielu" lugudest. Lisaks leiab albumilt ka ühe uue loo - lõpulugu "Koerkorter". "Varielu" (Sten Sheripov) – 5:55 "Homne päev" (Tursk) – 6:42 "Sinkjad Sünkjad" (Sander Mölder) – 3:35 "Soorebased" (Kostja) – 4:52 "Ajakaja" (Ruutu Poiss) – 3:14 "Keravälk tapab" (Ajukaja & Andrevski) – 5:13 "Põhjakonn" (Öäk) – 6:31 "Tavaline päev" (Sethh) – 4:51 "Muuseas" (Jakob Juhkam & Andres Ehin) – 3:53 "Virvatuled" (Imandra Lake) – 3:56 "Sinkjad sünkjad" (Kali Briis) – 4:19 "Varielu" (Jarek Kasar) – 1:46 "Koerkorter" (Vaiko Eplik) – 3:06 Sulgudes on kirjas töötleja nimi/nimed. Albumi viimane lugu "Koerkorter" ei ole remix, vaid Epliku uus seni avaldamata lugu. ARVUSTUS, Mihkel Truman: Vaiko Eplikku pole vaja remiksida. Kultuur.err.ee. 06.01.2014. "Vaiko Eplik ‎– Varielu Remixed" (inglise). Vaadatud 20.01.2014.
Hiina kaneelipuu

Hiina kaneelipuu (Cinnamomum aromaticum) on taimeliik. Hiina kaneelipuu on igihaljas 10–15 (20) m kõrgune puu. Viljaks on mari. Hiina kaneelipuud kasvatatakse Lõuna-Hiinas, Indias, Indoneesias, Laoses, Malaisias, Tais, Jaapanis, Madagaskaril, Brasiilias ja Vietnamis.  Pikemalt artiklis Hiina kaneel Hiina kaneelipuu koort kasutatakse maitseainena ja droogina. Droogina kasutatakse ka lehtedest ja võrsetest destillatsiooni teel valmistatud eeterlikku õli Hiina kaneeliõli ehk kassiaõli (Cinnamomi cassiae aetheroleum). The Plant List, Veebiversioon (vaadatud 20.01.2014) Ain Raal,"Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 205,Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010 Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 205–206,Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010 Sissekanne GRIN-is Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Cannelier de Chine seisuga 20.01.2014.
Oskar Pärn

Oskar Pärn (27. mai 1908 Vana-Kariste vald, Halliste kihelkond – 21. juuli 1999 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane, aastatel 1950–1951 Tallinna Keskraamatukogu direktor. 1922 Halliste algkool 1922–1924 Abja Gümnaasium (lõpetamata) 1950–1951 Tallinna Keskraamatukogu (direktor) Oskar Pärn suri 21. juulil 1999 Tallinnas ja ta maeti 10. augustil 1999 Rahumäe kalmistule. Oskar Pärn Eesti kalmistute registris Haudi Oskar Pärn Eesti raamatukogunduse biograafilises andmebaasis
Pelguranna raamatukogu

Pelguranna raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Põhja-Tallinnas aadressil Kangru 13. Pelguranna raamatukogu asutati 1951. aastal. Algul tegutseti praeguse aadressi järgi Sõle 77. 1963. aastal saadi uued ruumid Kangru 13 asuvas majas ja oldi seal kuus aastat. Alates 1969. aastast asus Pelguranna raamatukogu aadressil Madala 3 (tollal N. Nekrassovi tänav), samas majas apteegi, sidejaoskonna ja teiste teenindusasutustega. Raamatukogu ruumid olid teisel korrusel. 2006. aasta suvel avati Pelgurannas rannaraamatukogu. 2008. aasta sügisel kolis raamatukogu taas aadressile Kangru 13. Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart. Pelguranna raamatukogu ajalugu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel Pelguranna raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Vanaküla ohvripuud

Vanaküla ohvripuud on pühapuud ajaloolisel Võrumaal Põlva valla Vanaküla külas. Vanaküla ohvripuud Hiite Maja SA andmekogus.
Varbuse Tilleoru Silmavee läte

Varbuse Tilleoru Silmavee läte on silmaallikas ajaloolisel Võrumaal Põlva kihelkonna ja Kanepi valla Varbuse külas. Varbuse Tilleoru Silmavee läte Hiite Maja SA andmekogus.
Mitte keegi peale sinu

"Mitte keegi peale sinu" on 2014. aastal ilmunud Eesti režissööride Janno Jürgensi, Maria Reinupi, Triin Ruumeti, Ivan Pavljutškovi, Kaur Koka ja Margus Paju lühifilme koondav kassett. Filme läbiv teema on üksikinimene, tema igatsused, valikud ja vastutus. Kassetti kuuluvad filmid: Janno Jürgensi "Distants" Maria Reinupi "Mai" Triin Ruumeti "Tupsu" Ivan Pavljutškovi "Ivanipäev" Kaur Koka "Olga" Margus Paju "Kaastundeavaldus" Kristiina Davidjants "Žiguli pagassis otse jaanipäevale". Sirp, 24. jaanuar 2014 Maria Ulfsak-Šeripova "Maria Ulfsak-Šeripova soovitab: "Mitte keegi peale sinu"". Eesti Ekspress, 25. jaanuar 2014
Rosma ristimets

Rosma ristimets on ristimets Võrumaal Põlva valla Rosma külas. 2020. aastal tunnistati Rosma ristimets kultuurimälestiseks. Rosma ristipuud Rosma ristimets tunnistati ajalooliseks looduslikuks pühapaigaks, ERR, 6. jaanuar 2020 Rosma ristimets Hiite Maja SA andmekogus.
Hiite Maja

Hiite Maja Sihtasutus on sihtasutus, mille asutas Maavalla Koda 2008. aastal eesmärgiga tutvustada, uurida ja toetada Eesti looduslikke pühapaiku – hiisi, pühi puid, ohvrikive, pühi allikaid. Hiite Maja sihtasutus on poliitiliselt, maailmavaateliselt ja majanduslikult sõltumatu sihtasutus, mis on keskendunud Eesti põlisrahvaste looduslike pühapaikade uurimisele, kaitsmisele ja tutvustamisele. Sihtasutus korraldab alates 2008. aastast rahvusvahelist hiite kuvavõistlust, haldab looduslike pühapaikade andmekogu ja kaarti, tunnustab hiiesõbralikke ettevõtmisi, korraldab uuringid ja koolitusi ning nõustab pühapaikade seoses maaomanikke ja asutusi. Sihtasutus koondab ja avaldab andmeid looduslike pühapaikadega seotud rikkumiste kohta. Vt nt "Rüüstatud pühapaigad", Hiite Maja SA, 2018. Sihtasutus osales Kultuuriministeeriumi valdkondliku arengukava "Eesti looduslikud pühapaigad. Uurimine ja hoidmine 2008-2012" rakendamises; sh lõi looduslike pühapaikade andmekogu, tellis looduslike pühapaikade õigusanalüüsi ning seadusemuudatuste ettepanekute eelnõud ning osales pühapaikade uuringutel Põlva, Võnnu, Muhu, Juuru ja Kuusalu kihelkonnas. Samuti osales sihtasutus riikliku arengukava "Eesti looduslikud pühapaigad. Uurimine ja hoidmine. Arengukava 2015-2020"  ettevalmistamises ja on märgitud arengukava dokumendis selle kaastäitjaks. Kuni 2018. aastani oli sihtasutus Muinsuskaitseameti looduslike pühapaikade eksperdinõukogu liige. Ahto Kaasik (2018). "Rüüstatud pühapaigad" (PDF). Vaadatud 20.01.2020. "Hiite Maja SA veebileht". Vaadatud 20.01.2020. "Hiite Maja SA veebileht, tehtud tööd". Vaadatud 20.01.2020.
Hurmi Suure Kullaaugu ohvrikivi

Hurmi Suure Kullaaugu ohvrikivi (ka Suure kullaaugu kivi) on ohvrikivi ajaloolisel Võrumaal Kanepi kihelkonna Hurmi külas. Hurmi Suure Kullaaugu ohvrikivi Hiite Maja SA andmekogus. Hurmi Suure Kullaaugu ohvrikivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Eoste Keldrimägi

Eoste Keldrimägi on asulakoht Põlva maakonnas Põlva vallas Eoste külas. Asulakoht asub Kärsa–Eoste tee (18181) ääres. Keldrimägi on muinsuskaitseseaduse alusel tunnistatud arheoloogiamälestiseks ja kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse. Keldrimäel tehti proovikaevamisi 1971. aastal arheoloog Mare Auna juhtimisel. Asulakoha kultuurikiht on õhuke (15–20 cm). Leiti söetükikesi, põlenud kivipuru ja üks savinõukild. Kultuurikihi ja savinõukillu järgi on asulakoht dateeritud II aastatuhande algusse. Teiste andmete (sh mälestise sildil oleva teksti) järgi pärineb asulakoht I aastatuhande teisest poolest. Maavalla Koda käsitleb Eoste Keldrimäge loodusliku pühapaigana ajaloolisel Võrumaal Põlva kihelkonna Eoste külas. Kultuuriministri 1. septembri 1997 määrus nr 59 "Kultuurimälestiseks tunnistamine" (RTL 1997, 169, 954) Kultuurimälestiste riiklik register. Mälestis nr 11473. Asulakoht "Keldrimägi" Eoste Keldrimägi Hiite Maja SA andmekogus Eoste Keldrimägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Salme Lohuaru

Salme Lohuaru (neiuna (aastani 1950) Salme Andre; 1. oktoober 1919 Pärnu – 7. jaanuar 2014 Barrie) oli eesti pianist. Ta asus aastal 1935 õppima Tallinna Konservatooriumi Helmi Viitoli klaveriklassi, kuid lõpetas aastal 1943 sama õppeasutuse professor Artur Lemba juures. Lahkunud sõja ajal Eestist, õppis ta aastatel 1944–1946 Viini muusikaakadeemias Bruno Seidlhoferi juures klaverit. Aastal 1948 emigreerus ta Kanadasse, kus täiendas ennast professor Carmani juures. Aastatel 1949–1950 oli ta palgal Toronto Balletikoolis; muidu tegutses ta Torontos vabakutselisena, esinedes nii soolokavadega kui ka saatjana Kanadas ja USA-s, sealhulgas palju kordi Helmi Betlemi laulustuudio kasvandikega. Ta oli klaverisaatjaks kõigile neil aastail Torontot väisanud nimekatele eesti interpreetidele (Ludvig Juht, Naan Põld, Els Vaarmann, Jüri Täht jt.). Aastal 1962 lahkus ta Torontost ja ta tõmbus muusikutöös tagasi. Ta suri 7. jaanuar 2014 Barrie's (asub Ontario provintsis). Eesti muusika biograafiline leksikon. 1. köide: A–M. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 438. Sirp. 17. jaanuar, 2014 lk. 39 (In Memoriam)
Linte Maarjamägi

Linte Maarjamägi on looduslik pühapaik ajaloolisel Võrumaal Räpina kihelkonna Linte külas. Maarjamäe ohvripärn Linte Maarjamägi Hiite Maja SA andmekogus. Linte Maarjamägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Terikeste Suitsumäe hiiepärn

Terikeste Suitsumäe hiiepärn ehk Mäe-Suitsu ohvripärn on looduslik pühapaik Tartumaal Võnnu kihelkonna Terikeste külas.Asukoht leitav ka bussipeatuse järgi "Hiiepärna". Terikeste Suitsumäe hiiepärn keskkonnaportaalis Terikeste Suitsumäe hiiepärn Hiite Maja SA andmekogus. Terikeste Suitsumäe hiiepärn kultuurimälestiste riiklikus registris
Nulga Lipualuse hiis

Nulga Lipualuse hiis on looduslik pühapaik ajaloolisel Võrumaal Räpina kihelkonna Nulga külas. Nulga Lipualuse hiis Hiite Maja SA andmekogus. Nulga Lipualuse hiis kultuurimälestiste riiklikus registris
Terikeste Suitsumäe hiis

Terikeste Suitsumäe hiis on looduslik pühapaik Tartumaal Võnnu kihelkonna Terikeste külas. Terikeste Suitsumäe hiis Hiite Maja SA andmekogus.
Kastre Pähnialune

Kastre Pähnialune (ka Kastre Pähni alune, Pähnimägi) on looduslik pühapaik Tartumaal Võnnu kihelkonna Kastre külas. Koht on kaitse alla võetud arheoloogiamälestisena Kastre Pähnialune kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.04.2015) Kastre Pähnialune Hiite Maja SA andmekogus. Kastre Pähnialune kultuurimälestiste riiklikus registris
Suure-Veerksu ohvrikivi

Suure-Veerksu ohvrikivi on ohvrikivi ajaloolisel Võrumaal Räpina kihelkonna Suure-Veerksu külas. Suure-Veerksu ohvrikivi Hiite Maja SA andmekogus. Suure-Veerksu ohvrikivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Süvahavva Uku koobas

Süvahavva Uku koobas on looduslik pühapaik ajaloolisel Võrumaal Räpina kihelkonna Süvahavva külas. Süvahavva Uku koobas Hiite Maja SA andmekogus.
Härmä Kalmepetäi

Härmä Kalmepetäi (ka Härmä püha pettäi, Ohvrimänd Kalmotopettäi, Kalmõtõpetäi) on pühapuu Setumaal Härmä külas. Kohaliku rahvapärimuse kohaselt olevat puu sees puuk ehk kratt elanud ja peremehele varandust kokku tassinud. Kombetalitusi on teadaolevalt peetud ja ohvriande toodud toomapäeval (21. detsembril). Härmä kalmetepetäi on tunnistatud kultuurimälestiseks ja kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse kui ohvrimänd "Kalmotopetäi". Härma ristipetäi Ain Raal, "Seitse tervendavat puud", Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 284, 2012, ISBN 978 9949 32 115 5 Kultuuriministri 1. septembri 1997. a. määrus nr. 59, Kultuurimälestiseks tunnistamine., Veebiversioon (vaadatud 24.02.2014) Kultuurimälestiste riiklik register, vaadatud 24.02.2014) Härmä Kalmepettäi Hiite Maja SA andmekogus Härmä Kalmepettäi kultuurimälestiste riiklikus registris
Hargla ohvrimänd

Püha mänd ehk Püha pettai ehk Hargla ohvrimänd (võru keeles Pühäpetäi) on pühapuu ajaloolisel Võrumaal Hargla kihelkonna Hargla külas. Hargla ohvrimänd keskkonnaportaalis Hargla ohvrimänd Hiite Maja SA andmekogus. Hargla ohvrimänd kultuurimälestiste riiklikus registris
Vanaküla ohvrikivi

Vanaküla ohvrikivi on looduslik pühapaik ajaloolisel Võrumaal Põlva kihelkonna Vanaküla külas. Vanaküla ohvrikivi Hiite Maja SA andmekogus.
Mammaste-Kanariku ristipuud

Mammaste-Kanariku ristipuud on ristipuud ajaloolisel Võrumaal Põlva kihelkonna Mammaste külas. Mammaste-Kanariku ristipuud Hiite Maja SA andmekogus.
Metste ristipuu

Metste ristipuu on ristipuu ajaloolisel Võrumaal Põlva kihelkonna Metste külas. Metste ristipuu Hiite Maja SA andmekogus.
Eoste ristipuud

Eoste ristipuud on ristipuud Võrumaal Põlva kihelkonna Eoste külas. Eoste külas asub ka Eoste ristimänd, Eoste Porgandi ristimänd ja Eoste Porgandi ristipuud. Eoste ristipuud Hiite Maja SA andmekogus.
Puskaru ristipuud

Puskaru ristipuud on ristipuud ajaloolisel Võrumaal Kanepi kihelkonna Puskaru külas. Puskaru ristipuud Hiite Maja SA andmekogus.
Neitsikoobas

Väikese Taevaskoja Neitsikoobas on looduslik pühapaik Ahja jõe ääres Taevaskoja külas Põlvamaal Põlva vallas, kihelkondliku haldusjaotuse järgi Tartu kreisi Võnnu kihelkonna lõunapiiril. Koopasuu kõrgus on ligikaudu 5 m, laius allosas 4 m. Koopa sügavus on 14 meetrit. Koobas moodustab aheneva tunneli, mille tagaseinas on kivimassiivi sisenev lõhe. Koopast voolab välja Kuldallikas. Neitsikoopaga on seotud mitu legendi. Ühe legendi kohaselt elab koopas kena neiuke, kes istub kangastelgede taga ja koob kangast. Kui vaikselt kuulata, kostab koopast telgede lõksumist. Neiu käivat koopast väljas vaid kord aastas, jaaniööl. Teise legendi kohaselt viib kaljulõhe jõevaimu elupaika, kus uppunud neidude hinged peavad nõiatelgedel kuduma allmaailma rahvale riideid ja pesema allikavees kulda. Koobast on seostatud ka Vanapagana elupaigaga, kus Vanapagan oma pojale pulmaülikonda koob. Neitsikoobast on usutud koosnevat mitmest ruumist. Koopasse sisenemise eest on hoiatatud ja seda ei peeta ohutuks. Uskumuste kohaselt võib koopasse sisenemine teha pimedaks või hulluks. Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala Eesti Looduse Infosüsteem. Ürglooduse objekt: Väike Taevaskoda, Emaläte ja Neitsikoobas SA Hiite Maja pühapaikade andmekogu. Taevaskoja Neitsikoobas Pajula, M. (2002). Uuesti Taevaskoda avastamas. Horisont nr 6/2002 Eestimaa looduslikud pühapaigad. Taevakoja MTÜ Taevaskoda. Taevaskoja vaatamisväärsused
Taevaskoja ristipuu

Taevaskoja ristipuu on ristipuu ajaloolisel Võrumaal Põlva kihelkonna Taevaskoja külas. Taevaskoja ristipuu Hiite Maja SA andmekogus.
Valgesoo ohvrikivi

Valgesoo ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Võnnu kihelkonna Valgesoo külas. Valgesoo ohvrikivi Hiite Maja SA andmekogus. Valgesoo ohvrikivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Kupupanemine

Kupupanemine (ka: kupupanek) on ravimeetod, mille puhul haige nahale pannakse paisliigveresuse esilekutsumiseks kupuklaasid. Ravimeetodit on kasutatud juba keskajal. Eesti rahvameditsiinis tehti enne kupu (täpsemalt: kupusarve) pealepanekut nahale kupurauaga haav. Eesti entsüklopeedia. 5. köide: KONJ–LÕUNA. Tallinn: Valgus, 1990, lk 218.