laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Prantsusmaa Eurovisiooni lauluvõistlusel

Prantsusmaa on Eurovisiooni lauluvõistlusel osalenud alates 1956. aasta lauluvõistlusest. Prantsusmaa on üks seitsmest asutajariigist, mis praegugi osalevad. Prantsusmaa on puudunud vaid kahelt lauluvõistluselt: 1974 ja 1982. Prantsusmaa on üks edukamaid riike lauluvõistlusel. Riik on võitnud viiel korral, tulnud teiseks neljal korral ja seitsmel korral on saavutatud kolmas koht. Lisaks kaks viiendat ja neli seitsmendat kohta, mis tähendab, et Prantsusmaa on jõudnud esiviisikusse 25 korral, millest 16 korral ka esikolmikusse – teisel kohal Suurbritannia (29/23 korda) järel. 1991. aastal riiki esindanud Amina kogus lauluga "C'est le dernier qui ´a parlé" sama palju punkte kui Rootsi. Lisaks sellele oli mõlemad riigid kogunud ka sama suur hulk 12 punkte. Kuid 10 punktide kokkulugemisel selgus, et Prantsusmaa peab leppima teise kohaga. Ka aasta varem oli Prantsusmaa väga ligidal võidule, kui Joëlle Ursull lauluga "White and Black Blues" saavutas teise koha. Viimastel aastatel on Prantsusmaa tulemused jäänud tagasihoidlikeks. Alates 1998. aastast, kui rahvahääletus lisati võistlusse, on Prantsusmaa enamus kordadel lõpetanud viimase kümne riigi seas saades 18. koha (2003 ja 2008.), 19. koha (1999), 22. koha (2006 ja 2007), 23. koha (2000 ja 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus) ja 24. koha (1998). Kuid Prantsusmaa on ka kogunud mõningad head kohad sellel sajandil. 2001. aastal esindas Prantsusmaad Kanada laulja Natasha St-Pier, kes saavutas lauluga "Je n'ai que mon âme" neljanda koha. Edukalt jätkas riik ja järgmisel aastal, kui Sandrine François tuli Tallinnas 5. kohale lauluga "Il faut du temps". 2008. aastal esindas Belgradis Prantsusmaad Sébastien Tellier, kes on üks Prantsusmaa tuntumaid artiste ning on kogunud ka tuntust välismaal. Tellier' laul "Divine" ei saavutanud suurt edu ning Prantsusmaa pidi jälle leppima 18. kohaga. 2009. aastal esindas Prantsusmaad üks maailmakuulsaid Prantsuse superstaare Patricia Kaas. Ta esitas Moskvas toimunud lauluvõistlusel loo "Et s'il fallait le faire", mis saavutas 8. koha. 2016. aastal esitas riiki Amir lauluga "J'ai cherché", mis saavutas 6. koha. See on parim tulemus pärast 2002. aastat. Prantsusmaa on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele: Prantsusmaa on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt: Eurovisioon.ee – Prantsusmaa
Ingrid Agur

Ingrid Agur (sündinud Kiivit; 19. jaanuaril 1931 Polli vallas) on eesti teatrikunstnik. Ta elas aastatel 1941–1947 ja 1949–1957 küüditatuna Tomski oblastis. Lõpetas 1957. aastal Tomski töölisnoorte keskkooli. Aastatel 1957–1958 õppis Tartu Kunstikoolis, 1964. aastal lõpetas Eesti Riikliku Kunstiinstituudi teatrikunsti erialal (juhendaja Voldemar Haas). Aastatel 1964–2001 töötas teatrikunstnikuna Viljandis Ugala teatris, sealhulgas 1965–1994 peakunstnikuna. 1978 Eesti NSV teeneline kunstnik 1978 Eesti NSV rahvakunstnik 1984 Eesti NSV Teatriühingu kunstnikuauhind 1987 Eesti Teatriliidu kunstnikuauhind 2000 Viljandi teatripreemia 160 lavastusele kunstnikutöö tegemise eest teatris Ugala 2018 Valgetähe V klassi teenetemärk Tema abikaasa Jaak Agur oli Viljandi haigla arst ja poeg Hendrik Agur on koolidirektor, lendur ja kitarrist; abikaasa vend Rein Agur on lavastaja. Tema onu oli Jaan Kiivit seenior. "Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi kodulehe sissekanne jaanuarikuu sünnipäevalaste kohta". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. jaanuar 2007. Vaadatud 27. mail 2009. Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon, lk. 18 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Martti Kass, "Hendrik Agur: maised mõtted jäävad lennates maha", Sakala, 10. juuli 2004. Verni Leivak Ingrid Agur läks Ugala teatrisse vastu tahtmist tööle, Õhtuleht, 19. jaanuar 2001 Jaak Allik. Kirves ja saag on sinu õppimine! Eesti Päevaleht 19. jaanuar 2001 Jaak Allik. Ingrid Aguri elutee. Sirp, 26. mai 2017
Veepuhastus

Veepuhastus ehk veekäitlus ehk veetöötlus on tehnoloogiliste protsesside kogum, mille eesmärk on anda veele enne selle tarbimist nõuetekohane kvaliteet. Joogiveeks ette nähtud vett on tavaliselt vaja puhastada, sest pinnavee (jõgede ja järvede vee) hägusus, värvilisus ja bakterisisaldus ületavad tavaliselt joogivee jaoks lubatava piiri. Sellepärast eelnevad loodusliku vee suunamisele veevärki tavaliselt vee selitamine ehk vabastamine heljumist ja kolloidosakestest, idutustamine ehk vabastamine mikroorganismidest, eriti haigusi tekitavatest pisikutest, ning värvusetustamine. Kui veevärki suunatakse merevett, siis eelnevad sellele vee magestamine ja pehmendamine. Enamik veepuhastusprotsesse keskendub saasteainete eemaldamisele või kahjutustamisele. Puhastatakse ka reovett, tavaliselt selleks, et seda loodusesse lasta. Reoveepuhastuse käigus saadav vesi ei pea olema nii puhas kui joogivesi, välja arvatud muidugi juhul, kui reoveest joogivett toodetakse. Tööstuses kasutatava vee ehk tööstusvee puhastamist nimetatakse ka vee-ettevalmistuseks.. Tänapäeval toimub enamik veepuhastusetappe veepuhastusjaamades. Sõltuvalt veepuhastuses kasutatavate protsesside olemusest saab eristada füüsikalist, keemilist, bioloogilist ja kompleksset veepuhastust. Füüsikalised veepuhastusmeetodid on neist vanimad ja nende hulka kuuluvad aeglased liivafiltrid, mida viimastel aastakümnetel on suurema jõudluse huvides hakatud asendama kiirete liivafiltritega. Bioloogilised veepuhastusmeetodid on kasutusele võetud suhteliselt hiljuti ning nende hulka kuuluvad aktiivmuda ja biotiigid. Vee reostumine Tehnikaleksikon, lk. 570-571
1568

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | 1570. aastad | 1580. aastad | 1590. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1564 | 1565 | 1566 | 1567 | 1568 | 1569 | 1570 | 1571 | 1572 | ► | ►► 1568. aasta (MDLXVIII) oli 16. sajandi 68. aasta. 23. märts – Longjumeani rahuga lõppes Prantsusmaal teine ususõda. 13. mai – Šoti kuninganna Mary väed said Glasgow' all Langside'i lahingus lüüa Inglise kuninga poolehoidja Moray krahvi vägedelt. 23. mai – Heiligerlee lahingga algas kaheksakümneaastane sõda, mille tulemusena Holland saavutas sõltumatuse Hispaaniast. 9. märts – Aloisius Gonzaga, Itaalia jesuiit, katoliku kiriku pühak aprill – Urbanus VIII, paavst 5. september – Tommaso Campanella, itaalia filosoof 18. november – August I, Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst Jan Brueghel vanem, Madalmaade kunstnik 20. märts – Anna Maria, Braunschweig-Calenberg-Göttingeni hertsoginna 20. märts – Albrecht von Hohenzollern, Saksa ordu kõrgmeister 11. juuni – Heinrich II, Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst 21. juuni – Adolf van der Aa, Hollandi aadlik 21. september – Jöran Persson, Rootsi riigitegelane 3. oktoober – Élisabeth de Valois, Hispaania konsort-kuninganna 14. oktoober – Jacques Arcadelt, prantsuse-flaami helilooja Wilhelm von Fürstenberg, Liivimaa ordu maameister
2010. aasta noorte suveolümpiamängud

2010. aasta noorte suveolümpiamängud olid esimesed noorte olümpiamängud ning toimusid 14.–26. augustil 2010 Singapuris. Osales 3600 sportlast, vanuses 14 kuni 18 eluaastat, 800 ametnikku 205-st rahvuslikust olümpiakomiteest, 800 ajakirjanikku, 20 000 kohalikku ja rahvusvahelist vabatahtlikku ning üle poole miljoni pealtvaataja. Võisteldi 26 spordialal ning osaleti kultuuri- ja haridusprogrammides. Purjetamises olid tüdrukutel ja poistel võistlemiseks samad alused, svertpaat Byte CII ja purjelaud Techno 293, kuid medaliarvestust peeti eraldi. Edukaim riik oli Hiina 30 kullaga ja 51 medaliga, kellele järgnesid Venemaa ja Lõuna-Korea. Aerutamine Jalgpall Jalgrattasport Judo Kergejõustik Korvpall Käsipall Laskmine Lauatennis Maadlus Maahoki Moodne viievõistlus Poks Purjetamine Ratsutamine Sulgpall Sõudmine Taekwondo Tennis Triatlon Tõstmine Ujumine Vehklemine Vibulaskmine Võimlemine Võrkpall 2012. aasta noorte taliolümpiamängud Eesti 2010. aasta noorte suveolümpiamängudel olympic.org ISAF : Youth Olympic Games Mängudest ROK-i kodulehel Why?Oh..Gee!
Issanda Vastupanuarmee

Issanda Vastupanuarmee (inglise keeles The Lord's Resistance Army, ametlik lühend LRA) on 1986. aastal Ugandas asutatud, usuliselt ja poliitiliselt motiveeritud relvarühmitus, mis peab alates 1987. aastast võitlust Uganda keskvalitsuse vastu. Rühmituse asutaja ja juht on ennast prohvetiks ja meediumiks kuulutanud Joseph Kony, kelle kohta Rahvusvaheline Kriminaalkohus väljastas 2005. aastal vahistamiskäsu. Ameerika Ühendriigid on kandnud Issanda Vastupanuarmee terroriorganisatsioonide nimekirja ja osutab Aafrika riikidele nii rahalist kui ka sõjalist abi rühmitusevastases võitluses. Loodud algselt Uganda põhjaosa asustava atšolite rahvusrühma huvide kaitseks pärast nyankolede hulgast pärineva Yoweri Museveni tõusu presidendiks, kujunes rühmitusest aastatega väidetavalt teokraatlikku riigikorda taotlev liikumine, mille tegevus laienes üle kogu Uganda ka Sudaani lõunaosasse, Kongo Demokraatliku Vabariigi ja Kesk-Aafrika Vabariigi aladele. 1990. aastatel sai liikumine sõjalist ja humanitaarabi Sudaani valitsuselt. Issanda Vastupanuarmee suuruseks hinnati 2009. aastal umbes 800 võitlejat, kellest suure osa moodustasid lapssõdurid. Eri hinnangud on paigutanud rühmituse suuruse 500–3000 võitleja vahele, kellele võib lisanduda veel kuni 1500 naist ja last. Joseph Kony ise on nimetanud liikmeskonna suuruseks 5000 võitlejat. Vaatamata rühmituse väiksusele on nii Uganda armee kui ka rahvusvaheliste eriüksuste katsed selle tegevusele piiri panna ebaõnnestunud. Enam kui kahekümne tegevusaasta kestel on relvarühmitus tapnud üle 10 000 inimese ja röövinud 40 000–60 000 inimest, peamiselt last. Rühmitusel on tavaks panna toime julmi rünnakuid tsiviilobjektide ja -isikute vastu, millega kaasneb lisaks tapmistele ulatuslik jäsemete maharaiumine ja naiste vägistamine. Tulemusteta on jäänud ka arvukad rahuläbirääkimised. Viimati peeti neid aastatel 2006–2008 Lõuna-Sudaani pealinnas Jubas. Viimastel aastatel on sõltumatute vaatlejate hinnangul kõigil Issanda Vastupanuarmee tegevusaladel nende vastu korraldatud süstemaatilised sõjalised operatsioonid kahandanud siiski selle võitlejate arvu 150–200 inimeseni. Maailma avalikkuse teadlikkust rühmituse inimsusvastastest kuritegudest on aidanud oluliselt tõsta 2012. aastal mittetulundusühingu Invisible Children liikme Jason Russelli lavastatud dokumentaalfilm "Kony 2012". Johnson, Scott. Hard Target: The Hunt for Africa's Last Warlord. – Newsweek Europe, May 25, 2009, pp. 41–45. Perry, Alex. The Warlord vs. The Hipsters. – Time [Kindle Edition], March 26, 2012.
Kolilaadsete bakterite arv

Kolilaadsete bakterite arv ehk koliindeks on vee kvaliteeti näitav omadus, mis väljendab 1 milliliitris olevate soolekepikeste ehk kolibakterite üldarvu. Nende bakterite (rohke) esinemine viitab olmereostusele. Sõltuvalt vee liigist ja selle kasutamisalast on enamasti määratletud lubatav kolibakterite arv milliliitris vees. Koliindeksi kaudu saab arvutada kolitiitri ehk vähima veehulga, kus leidub üks kolibakter. Kolitiiter
Kolitiiter

Kolitiiter on vähim veehulk, kus sisaldub üks kolibakter ehk soolekepike. Kolitiiter avaldatakse üldjuhul milliliitrites. Kolitiitri alusel saab hinnata näiteks joogivee kvaliteeti: kas vesi vastab kehtestatud normidele või mitte.
1569

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | 1570. aastad | 1580. aastad | 1590. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1565 | 1566 | 1567 | 1568 | 1569 | 1570 | 1571 | 1572 | 1573 | ► | ►► 1569. aasta (MDLXIX) oli 16. sajandi 69. aasta. Esimese teadaoleva koloonia Trinidadile rajas Juan Troche Ponce de León. 11. jaanuar – Inglismaal Saint Pauli katedraalis korraldati kuninganna Elizabeth I eestkostel esimest korda loterii. 1. juuli – Poola ja Leedu ühinemisel Lublini unioonis tekkis Rzeczpospolita. 15. september – Vene-Liivi sõda: Taani laevad ilmusid Tallinna reidile ja pommitasid linna. ... ...
Valentin Grenz

Valentin Martin Grenz VR I/3 (22. oktoober 1888 Paldiski – 22. veebruar 1944 Halturin, Kirovi oblast) oli Eesti mereväelane (mereväekapten), 1932–1938 Eesti Vabariigi Merejõudude juhataja. Ta arreteeriti NKVD poolt ja lasti 55-aastaselt maha Venemaal. 15. jaanuar 1920 – määratud miiniristleja Lennuk komandöriks, ülendatud vanemleitnandiks 22. veebruar 1924 – ülendatud kaptenmajoriks 1. märts 1925 – nimetatud Merejõudude Staabi ülemaks 19. veebruar 1926 – ülendatud kaptenleitnandiks 24. veebruar 1930 – ülendatud mereväekapteniks 21. märts 1934 – määratud merejõudude juhatajaks arvates 1. aprillist 1934 4. oktoober 1938 – Merejõudude juhataja, vabastatud tegevteenistusest Tasuta maa, 1920 Vabadusristi I liigi 3. järk, 1921 Soome Valge Roosi Ordu II klassi komandöri aumärk Polonia Restituta Ordu III klassi aumärk http://www.ra.ee/dgs/browser.php?tid=68&iid=110700242455&img=era0031_005_0000370_00014_t.jpg&tbn=1&pgn=1&prc=30&ctr=0&dgr=0&lst=2&hash=f28f86c317dd213b2a72488ef531b8ea Ohvitseride andmekogu
Johannes Santpank

Johannes Santpank VR II/3 (kuni 11. aprillini 1935 Johannes Sandbank, 29. september 1901 – 5. mai 1954 Karaganda oblast) oli Eesti sõjaväelane (kaptenmajor). Arreteeriti NKVD poolt 1941. Suri vangilaagris Karaganda oblastis Venemaal. 20. september 1921 – ülendatud nooremleitnandiks 25. november 1925 – teenis Merelaevastiku divisjonis, ülendatud leitnandiks 24. veebruar 1930 – teenis Merejõudude baasis, ülendatud vanemleitnandiks 20. september 1937 – lõpetas Soome kõrgema sõjakooli 18. veebruar 1938 – ülendatud kaptenmajoriks 7. november 1939 – määratud Merejõudude juhatajaks 16. jaanuar 1940 – määratud Sõjaministeeriumi esindajana Laevanduse Laenufondi Komitee liikmeks 1940 Kotkaristi III klassi teenetemärk Joh. Sandbank. 6" Canet suurtükk: käsiraamat komendooridele. Merijõudude Staap, Tallinn 1925 J. Sandbank. Viron Itämeren saariston merisotilaallinen merkitys. Soome Kõrgem Sõjakool 1937 Ohvitseride andmebaas
1515

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1480. aastad | 1490. aastad | 1500. aastad | 1510. aastad | 1520. aastad | 1530. aastad | 1540. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1511 | 1512 | 1513 | 1514 | 1515 | 1516 | 1517 | 1518 | 1519 | ► | ►► 1515. aasta (MDXV) oli 16. sajandi 15. aasta. 1. jaanuar – Prantsusmaad hakkas valitsema François I. asutati Havanna. ... 28. juuni või 22. september - Anne Klevest, Inglismaa kuninganna 1. jaanuar – Louis XII, prantsuse kuningas 19. märts – Johann III Orgas, Saare-Lääne piiskop
Sekundaarproduktsioon

Sekundaarproduktsioon ehk teistoodang on toiduahela teise astme (esimene aste on primaarprodutsendid) organismide talletatud energiahulk. Seda energiahulka, mis kandub edasi kolmandale toiduahela astmele, nimetatakse teiseseks puhastoodanguks. Sekundaarprodutsendid on tavaliselt taimedest ja vetikaist toituvad loomad (fütofaagid). Primaarproduktsioon Bioproduktsioon Masing, V. (koost.) (1992). Ökoloogialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus, Tallinn. Lk 227. ISBN 5899000104
Oktoobri rajoon

Oktoobri rajoon (aastatel 1991–1993 Läänerajoon) on ajalooline linnaosa (linnarajoon), mis eksisteeris Tallinna edelaosas aastatel 1974–1993. Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi konstitutsiooni § 124. kohaselt oli Riigivõimuorganiteks linnades, rajoonides, Tallinna linnarajoonides, alevites ja maa-asulates vastavad rahvasaadikute nõukogud ning § 132. kohaselt Kohalike rahvasaadikute nõukogude täitvateks ja korraldavateks organiteks olid nende poolt saadikute hulgast valitavad täitevkomiteed.  Pikemalt artiklites Tallinna Linna Oktoobri rajooni Rahvasaadikute Nõukogu ja Tallinna Linna Oktoobri rajooni RSN Täitevkomitee  Pikemalt artiklites EKP Tallinna Linnakomitee ja EKP Tallinna Linna Oktoobri rajooni Komitee 1973. aasta 29. detsembrist eraldati Tallinna Linna TSN Täitevkomitee otsusega nr 193, Keskrajoonist selle läänepoolne osa ja moodustati sellest Tallinna linna Oktoobri rajoon. Uus Oktoobri rajoon hõlmas põhjas Tallinna vanalinna ja lõunas Mustamäe uuselamurajooni, neid ühendas Lilleküla ja Kassisaba. Ülejäänud Keskrajoon nimetati ümber Lenini rajooniks. Linnarajooni territoorium hõlmas põhiliselt Tallinna vanalinna, Luise ja Ülase tänava piirkonda, Lilleküla ja Mustamäe (koos Nõmme Vana-Mustamäega). Loodes ja põhjas piirnes Kalinini, lõunas ja kagus Lenini ning idas (Mere puiesteel) Mererajooniga. Tänapäeval jaotuvad endised linnarajooni alad Mustamäe, Nõmme ja Kesklinna linnaosa[viide?] vahel. Territooriumi pindala oli 23,7 km² (1975). 1989. aasta rahvaloenduse andmetel oli Oktoobri rajoonis 115 985 elanikku. Neist oli eestlasi 65 838 (56,76%), venelasi 39 393 (33,96%), ukrainlasi 4191 (3,61%), valgevenelasi 2438 (2,10%), juute 1096 (0,94%) ja soomlasi 936 (0,81%). Oktoobri rajoon moodustati 3. jaanuaril 1974, seoses Tallinna Keskrajooni (1961–1974) jagamisega Lenini rajooniks ja Oktoobri rajooniks. Piirkonda ilmestasid peamiselt elamurajoonid. Tööstusettevõtted paiknesid Laki tänava ja Kadaka tee ääres, mis arenes välja 1960.–1970. aastatel. Tuntumad ettevõtted olid V. Klementi nim. Tallinna Õmblustootmiskoondis, Norma, Ilmarine, Talleks. Rajoonis oli 14 üldhariduskeskkooli, 4 õhtukooli, 4 tehnikakooli, 7 keskeriõppeasutust ning kõrgkoolidest Tallinna Polütehniline Instituut (TPI). Mustamäe linnaosa Nõmme linnaosa Tallinna linnaosad#Tallinna linnarajoonid Eesti NSV-s Urve Augusti t. Elmi, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 26 Tallinna Linna Oktoobri Rajooni RSN Täitevkomitee, Tallinn City Archives, TLA.R-369 Tallinn : lühientsüklopeedia / (toimetuskolleegium: V. Valt... jt.). Tallinn : Valgus, 1979. lk. 254–255 Tallinn : entsüklopeedia. 1., A-M / (peatoimetaja Jaan Tamm ; märksõnastiku koostaja Robert Nerman ; eessõna: Hardo Aasmäe). Tallinn : Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2004. lk. 316 Eesti Vabariigi maakondade, linnade ja alevite rahvastik. 1. osa, Rahvaarv rahvuse, perekonnaseisu, hariduse ja elatusallikate järgi : 1989. a. rahvaloenduse andmed : statistikakogumik. Tallinn, 1990, lk. 32 Tallinn : lühientsüklopeedia. 1979. lk. 212
Kohtutäitur

Kohtutäitur on Eesti Vabariigis vabakutseline isik, kellele riik on delegeerinud õigused ja kohustused viia riigi nimel läbi sundtäitmisega seotud toiminguid ehk täitetoiminguid. Sundtäitmine on materiaalse õiguse maksmapanemine riikliku sunni abil. Kohtutäituri amet omab Eesti õigussüsteemis olulist kohta, kuna alles sundtäitmise käigus selgub, mida üks või teine materiaalse õigusega tagatud nõue väärt on ning kas seda on praktikas võimalik realiseerida. Täitur teostab täitetoiminguid täitemenetluse käigus. Täitemenetlus on seaduses sätestatud piirides ja ulatuses isiku põhiõigusi piirav menetlus. Täita saab vaid täitemenetluse seadustikus loetletud lahendeid ehk täitedokumente. Täitemenetluse läbiviimise protsessinormid tulenevad täitemenetluse seadustikust. Lisaks täitetoimingutele teeb täitur ka seaduses ettenähtud ametitoiminguid, milleks on õigusabi osutamine, dokumentide kättetoimetamine ja pärandvara inventuuri läbiviimine. Varasem nimetus (Eestis kuni 1940): kohtupristav. Kohtutäituri tasu "Info allikas". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. mai 2021. Vaadatud 27. mail 2009. Täitemenetluses tekkivatele korduma kippuvatele küsimustele saab vastuse veebilehelt https://web.archive.org/web/20210513071557/https://www.taitur.ee/. Kohtutäiturite ja pankrotihaldurite koda "Riik asub kohtutäiturite Metsikut Läänt reguleerima" ERR, 16. aprill 2020
Skandinaavia mäestik

Skandinaavia mäestik on mäestik Skandinaavia poolsaare lääneosas. Kulgeb edela-kirde suunas poolsaare lääne- ja loodeosas, hõlmab Norra ning osa Rootsist ja Põhja-Soomest. Mäestiku pikkus on umbes 1700 km ja laius umbes 600 km (lõunas). Kõrgeim osa on Jotunheimen. Suurim kõrgus on 2469 m üle merepinna (Galdhøpiggen); läheduses paikneb ka Skandinaavia kõrguselt teine tipp, mille kõrgus on 2465 m (Glittertind). Kõrgeimad piirkonnad Rootsis on Kebnekaise mäe ümbrus (kõrgem punkt 2097 m) ja Sareki rahvuspark (kõrgeim punkt 2089 m). Soome kõrgeim punkt (1324 m) asub Halti mäe nõlval Soome-Norra piiril. Skandinaavia mäestik on tekkinud kaledoonia kurrutuste ajal. Murrangute põhjustatud järsud tugevasti liigestatud läänenõlvad moodustavad fjordranniku, lauged idanõlvad laskuvad astanguina Norrlandi platoole. Mäestikud paljud piirkonnad on rahvuspargid ja kaitsealad. Mõned suuremad neist on Hardangerdvidda ja Jotunheimen Norras, Padjelanta ja Sarek Rootsis. Teiselt poolt on mäestik aktiivses kasutuses puhkealana. Seal on mäesuusakeskused, matkarajad ning väga tihe mägimatkamise toetusvõrgustik - mägimajad, päästeonnid, märgistatud rajad, sillad ja paadiühendused.
1387

1387. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad - 1380. aastad - 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad Aastad: 1382 1383 1384 1385 1386 - 1387 - 1388 1389 1390 1391 1392 Leedu võttis vastu ristiusu. Mainiti esimest korda Prangli saart. 19. august – Henry V, Inglise kuningas 1. jaanuar – Carlos II, Navarra kuningas 3. august – Oluf III, Taani ja Norra kuningas
Produtsent (bioloogia)

Produtsendid ehk tootjad on organismid (autotroofid), kes anorgaanilistest ainetest sünteesivad orgaanilisi aineid. Produtsendid on kõikide ökosüsteemide toiduahelate esimesteks lülideks. Autotroofid Bioproduktsioon Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Tilaapia

Tilaapia (Tilapia) on suur kalade perekond ahvenaliste seltsist kirevahvenlaste sugukonnast. Esimest korda kirjeldas tilaapiaid perekonnana Andrew Smith (1840). Tilaapiaid on 40 liiki, kelle põhiline levila on Aafrika järvedes. Minimaalne veetemperatuur, mida nad taluvad, on 7–13 °C. 6 tilaapialiiki kasvatatakse tiikides, sest nad kasvavad kiiresti ja sigivad hästi. Nende hulgas on triibuline sebratilaapia (T. buttikoferi). Eriti laialt kasvatatakse mosambiigi tilaapiat (T. mossambica), kes on sisse viidud Filipiinidele, Guyanasse, Iisraeli, Indohiinasse, Jaapanisse, Koreasse, Melaneesiasse, Mikroneesiasse ja Polüneesiasse. Indias kasvatatakse tilaapiat tiikides koos tähnilise kirikala (Etropius maculatus) ja sri lanka kirikalaga (E. suratensis). "Loomade elu", 4. kd, lk. 355 Ain Lember, "Kaavi veisefarmi rajatakse Eesti esimene tilaapiakasvandus", Oma Saar, 24. aprill 2008 Hendrik Kuusk, "Saaremaal rajatav tilaapiakasvandus ootab PRIA-lt toetust", Oma Saar, 8. august 2008
Vene-Türgi sõda

Vene-Türgi sõja all võidakse mõista ühte järgmistest sõdadest: Vene-Türgi sõda (1568–1570) (Esimene Vene-Türgi sõda) Vene-Türgi sõda (1676–1681) (Teine Vene-Türgi sõda) Vene-Türgi sõda (1686–1699) (Kolmas Vene-Türgi sõda) Vene-Türgi sõda (1710–1713) (Neljas Vene-Türgi sõda) Vene-Türgi sõda (1735–1739), Vene-Austria-Türgi sõda (1735–1739) (Viies Vene-Türgi sõda) Vene-Türgi sõda (1768–1774) (Kuues Vene-Türgi sõda) Vene-Türgi sõda (1787–1792) (Seitsmes Vene-Türgi sõda) Vene-Türgi sõda (1806–1812) (Kaheksas Vene-Türgi sõda) Vene-Türgi sõda (1828–1829) (Üheksas Vene-Türgi sõda) Vene-Türgi sõda (1853–1856) (Kümnes Türgi-Vene sõda ehk Krimmi sõda) Vene-Türgi sõda (1877–1878) (Üheteistkümnes Vene-Türgi sõda) Venemaa ja Türgi sõdisid eri pooltel ka Esimeses maailmasõjas 1914–1918.
Arnold Jürgenson

Arnold Jürgenson (22. veebruar 1908 Tartu – 22. september 1944 Läänemeri) oli eesti vaimulik. Lõpetas 1927. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1939. aastal Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Ordineeriti 6. oktoobril 1940 Tallinna Toomkirikus EELK vikaarõpetajaks. Aastatel 1940–1942 oli EELK vikaarõpetaja ja 1942–1944 Tartu Pauluse koguduse 2. pihtkonna õpetaja. Hukkus Eestist põgenemisel laeval Moero. https://eelk.ee/elulood/jyrgenson_arnold.html