laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Black Sabbath

Black Sabbath on Suurbritanniast Birminghamist pärit heavy metal'i ansambel, mis alustas tegevust 1969. aastal. Bändi peetakse tavaliselt heavy metal'i kui stiili üheks algatajaks. Bändi nimevaliku põhjustas liikmete huvi musta maagia ja okultismi vastu. Otseselt oli see ilmselt inspireeritud 1963. aasta filmist "Black Sabbath". Enne, kui bändi nimeks sai Black Sabbath, kandis see lühikest aega (1968–1969) ka nimesid Polka Tulk Blues Band ja Earth. Black Sabbath oli esimesi bände, mis tõi rokkmuusikasse sünged, surma ja maagiaga seotud teemad ning mängis sellega olulist osa heavy metal'i stiili väljakujunemisel. Sellest võtsid eeskuju mitmed praegugi tuntud bändid, rääkimata kümnetest vähem tuntutest, ka Eesti bänd Must Missa võttis oma nime ilmselt just Black Sabbathi järgi[viide?]. Lisaks Black Sabbathile loetakse heavy metal'i stiili loojaks ka Led Zeppelini, kelle teise albumi "Led Zeppelin II" esimest lugu "Whole Lotta Love" peetakse lausa heavy metal'i hümniks. Black Sabbathi alustalaks ja hingeks oli soolokitarrist Tony Iommi. Bändi kaubamärgiks sai pärast nendega liitumist laulja Ozzy Osbourne, kelle ainulaadne metalse kõlaga monotoonne hääl on olnud Black Sabbathi eduloo aluseks läbi aastakümnete. Black Sabbath saavutas laialdasema tuntuse 1970. aastal, mil ilmus nende teine LP "Paranoid", millelt said laiemalt tuntuks nimilugu "Paranoid", esimene lugu "War Pigs", mis kajastas tollal Vietnami sõja vastast protesti, ja "Iron Man". Läbi nelja aastakümne jätkunud koosseisu muudatused on olnud tunnistajaks Ozzy Osbourne'i ja tema järglaste – Ronnie James Dio ja Tony Martini – tulemistele, minemistele ja naasmistele (rääkimata Deep Purple'i ekslauljast Ian Gillanist ja Glenn Hughesist, kes mõlemad pidasid vastu ühe albumi jagu (David Donato, Ray Gillen ja Dave Walker ei suutnud sedagi). Black Sabbathi koosseisus on läbi aegade mänginud ja laulnud mitu kuulsust nagu juba mainitud Ronnie James Dio (vokaal) ja Ian Gillan (vokaal), lisaks veel Cozy Powell (trummid), Glen Hughes (vokaal, bass) ja paljud teised. Kuulsaim on aga algne koosseis. Aastal 2019 pälvis ansambel Grammy elutööauhinna. Ozzy Osbourne – vokaal, suupill (1969–1979, 1997–2006) Tony Iommi – soolokitarr, klahvpillid, flööt (1969–2006) Terry "Geezer" Butler – basskitarr, süntesaator (1969–1985, 1990–1994, 1997–2006) Bill Ward – trummid, muud löökpillid, vokaal (1969–1980, 1983, 1985, 1994, 1997–2006) Black Sabbath (1970) Paranoid (1970) Master of Reality (1971) Black Sabbath Vol. 4 (1972) Sabbath Bloody Sabbath (1973) Sabotage (1975) Technical Ecstasy (1976) Never Say Die! (1978) Heaven and Hell (1980) Mob Rules (1981) Live Evil (1982) Born Again (1983) Seventh Star (1986) The Eternal Idol (1987) Headless Cross (1989) Tyr (1990) Dehumanizer (1992) Cross Purposes (1994) Forbidden (1995) Reunion (1998) Past Lives (2002) 13 (2013)
Kristi Rakfeldt

Kristi Rakfeldt (neiupõlvenimi Kristi Ranna; sündinud 24. novembril 1953 Hartfordis USA-s) on väliseesti pedagoog. Ta on lõpetanud Connecticuti Ülikooli bakalaureusekraadiga ja Lõuna-Connecticuti Riikliku Ülikooli logopeedi erialal magistrikraadiga. Ta on töötanud USAs West Haveni linna koolides logopeedina. Aastatel 1992–2013 oli ta Connecticuti Eesti Kooli juhataja. Ta on olnud ka Connecticuti Eesti Seltsi president ja asepresident. 2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk TLÜAR väliseesti isikud. Rakfeldt, Kristi Riikliku autasu saajaid Välis-Eestis. Eesti Kirik, 26.02.2004 LEP-ESTO oli 20 lapsele pöördeline sündmus. Eesti Elu, 12. juuli 2013 Bizstanding. Connecticut Estonian Society Open Corporates. Connecticut Estonian Society Eesti Vabariigi teenetemärgid. Kristi Rakfeldt
West Haven

West Haven on linn USA-s Connecticuti osariigis New Haveni maakonnas. Linn asub Long Islandi väina kaldal.
Akuša rajoon

Akuša rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Akuša. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 53 060, neist 95,2% dargid ja 3,2% lakid. Этносостав населения Дагестана  Akuša rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Akuša rajooni koduleht
Kaitagi rajoon

Kaitagi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Madžalis. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 32 372, neist 90,14% dargid ja 8,37% kumõkid. Q126741298  Kaitagi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kaitagi rajooni koduleht
Tljarata rajoon

Tljarata rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Tljarata. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 22 882, neist 98,4% avaarid. Q126741298  Tljarata rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kirk Hammett

Kirk Lee Hammett (sündinud 18. novembril 1962) on USA heavy metal'i bändi Metallica juhtkitarrist. Teda peetakse sageli üheks maailma parimaks metal-kitarristiks.[viide?] Metallicas on Hammett alates 1983. aastast, kui ta vahetas välja bändi senise kitarristi, alkoholismi käes vaevelnud Dave Mustaine'i.  Kirk Hammett – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kirk Hammetti fännileht
Tsunta rajoon

Tsunta rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Kidero. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 19 093, neist 99,43% avaarid. Q126762482  Tsunta rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Tsunta rajooni koduleht
Gunibi rajoon

Gunibi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Gunib. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 26 196, neist 96,36% avaarid. Q126741298  Gunibi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Gunibi rajooni koduleht
Sergokala rajoon

Sergokala rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Sergokala. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 27 884, neist 98,91% dargid. Q126741298  Sergokala rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Sergokala rajooni koduleht
Gergebili rajoon

Gergebili rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Gergebil. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 20 700, neist 99,2% avaarid. Q126762482  Gergebili rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Gergebili rajooni koduleht
Jason Newsted

Jason Curtis Newsted (sündinud 4. märtsil 1963) on USA muusik, basskitarrist. Ta on peamiselt tuntud heavy-metal-bändi Metallica endise liikmena. Praegu on ta ansamblis Voivod. Enne Metallicasse tulekut kuulus ta bändi Flotsam and Jetsam, Metallicaga liitus ta pärast eelmise bassimängija Cliff Burtoni hukkumist ja mängis seal aastatel 1986–2001.
Kiziljurti rajoon

Kiziljurti rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Kiziljurt. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 67 871, neist 83,39% avaarid, 10,45% kumõkid, 2,49% tšetšeenid ja 1,47% lakid. Q126762482  Kiziljurti rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Māris Kučinskise valitsus

Māris Kučinskise valitsus oli 11. veebruaril 2016 Läti Vabariigi Seimi kinnitatud ja Māris Kučinskise juhitud kolme erakonna koalitsioonivalitsus. Valitsus lahkus ametist 23. jaanuaril 2019 seoses Arturs Krišjānis Kariņši valitsuse ametisse astumisega. Koalitsiooni koosseis: Läti peaminister Läti riigipeade loend Läti parlament kiitis heaks Maris Kućinskise valitsuse
Uno Laur

Uno Laur (30. aprill 1928 Tallinn – 8. oktoober 2018) oli eesti kapten, merekeele nõukoja kauaaegne esimees ja viimastel aastatel auesimees. Uno Laur oli ka Estonia huku uurimise rahvusvahelise komisjoni liige (1994–1996) ja hiljem esimees (1996–1997). Uno Lauri eestvõttel asutasid ta ise, Tarmo Kõuts ja Jüri Lember 17. märtsil 2017 Kapten Uno Lauri Merekultuuri Sihtasutuse. 1999 Riigivapi III klassi teenetemärk 2016 Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind Tuulepealne meri, meenutusi meresõidust Kaug-Idas 1950. aastatel. Tallinn, 2009. ISBN 9789985666203 Tšerkašeninov, Boris. Väikelaevade juhtimine: (kogumahutavusega kuni 300 registertonni). Tallinn, 1977 Kapteni roll tõendite kogumisel. Tallinn, 1998. ISBN 9985808126 Rahvusvaheline laevakokkupõrgete vältimise eeskiri 1972. Meremees 1999, nr. 3-6 "Wiedemanni keeleauhinna tänavune laureaat on Uno Laur". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. aprill 2016. Vaadatud 14. veebruaril 2016. Uno Laur Merevikis Madli Vitismann. Keelekapten Uno Laur. Sirp, 19. veebruar 2016 Raul Ranne. Kapten Uno Laur: ma lihtsalt ei saanud presidendile ära öelda. Eesti Päevaleht LP, 29. september 2018 Suri legendaarne kapten ja keelemees Uno Laur Kapten Uno Lauri Merekultuuri Sihtasutus
Dahhadajevi rajoon

Dahhadajevi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. halduskeskus on Urkarah. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 36 367, neist 99,01% dargid. Q126741298  Dahhadajevi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Dahhadajevi rajooni koduleht
Kajakenti rajoon

Kajakenti rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Novokajakent. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 54 186, neist 52,43% kumõkid ja 42,33% dargid. Этносостав населения Дагестана  Kajakenti rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Suleiman-Stali rajoon

Suleiman-Stali rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Kassumkent. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 57 374, neist 98,60% lesgid. Q126741298  Suleiman-Stali rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Suleiman-Stali rajooni koduleht
Salma Hayek

Salma Hayek Pinault (sünninimi Salma Valgarma Hayek Jiménez ; sündinud 2. septembril 1966 Coatzacoalcoses) on Mehhiko filminäitleja. Üks tema tuntumaid rolle on Frida Kahlo 2002. aasta filmis "Frida". Ta abiellus 14. veebruaril 2009 François-Henri Pinault'ga.
Ahvahhi rajoon

Ahvahhi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Ahtõ. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 32 049, neist 98,45% lesgid. Этносостав населения Дагестана  Ahvahhi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Levaši rajoon

Levaši rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Levaši. 2015. aastal oli rajooni elanike arv 74 044, neist 76,5% dargid ja 22,4% avaarid. Q126741298  Levaši rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Levaši rajooni koduleht
Harry Arumeel

Harry Arumeel (28. detsember 1924 Lehmja, Harjumaa – 16. jaanuar 2000 Tõdva, Saku vald, Harjumaa) oli eesti suusataja ja treener. 1943 novembrist 1944 septembrini oli Soome armee 200. jalaväerügemendis ja võitles Jätkusõja tõrjelahingutes. Pärast Eestisse naasmist mobiliseeriti Punaarmeesse, sai Kuramaa lahingutes haavata. Aastatel 1948–1958 töötas Suusavabrikus Dünamo suuskade sorteerija-monteerijana. Aastatel 1958–1959 oli Harju Jõu esimees. Aastatel 1960–1987 töötas spordiseltsi Dünamo vanemtreenerina ja Tallinna Polütehnilise Instituudi suusabaasi õppemeistrina. Aastatel 1951–1962 tuli Eesti meistrivõistlustel murdmaasuusatamises 7 korda Eesti meistriks teatesõidus, lisaks võitis 3 hõbedat (neist 2 individuaalset, 15 km suusatamises 1959 ja 50 km suusatamises 1960) ja 3 pronksi (neist 1 individuaalne, 18 km suusatamises 1955). Aastatel 1953 ja 1955 tuli Eesti meistriks ka laskesuusatamise 30 km patrullsuusatamises Dünamo meeskonna liikmena. Meistersportlane suusatamises (1965). Aastatel 1965–1974 oli ta Eesti murdmaasuusakoondise vanemtreener. Ta oli ka Eesti NSV Suusaspordiföderatsiooni presiidiumi liige. 1944 Soome 2. klassi Vabadusmedal 1968 Eesti NSV teeneline treener Peep Pillak, Heini Vilbiks. Soomepoiste elulood. Tallinn:Grenader, 2015 ESBL sporditulemused. Harry Arumeel[alaline kõdulink] Eesti spordi biograafiline leksikon. Arumeel, Harry
Selma Multer

Selma Multer (20. jaanuar 1928 Tallinn – 25. detsember 2016) oli eesti korvpallur, treener, spordijuht ja korvpallikohtunik. Ta lõpetas 1947 Tallinna 7. Keskkooli ja 1951 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Korvpallitreeninguid alustas ta 1946 Tallinna Kalevis Joann Lõssovi juhendamisel, alates 1947 suunas teda TRÜ treener Edgar Naarits. Multer oli 15 aastat (1947–1961) Eesti NSV esindusnaiskonna kapten ja mängujuht. Võitis 1959 NSV Liidu rahvaste spartakiaadil ja 1957–1960 NSV Liidu meistrivõistlustel hõbemedali, 1954 NSV Liidu sisemeistrivõistlustel pronksi. Eesti NSV meistrivõistlustel võitis ta seitsmel korral kulla (1947–1951, 1953 ja 1959). Ta töötas 1951–1956 Tartu LNSK direktorina, 1956–1961 Tartu 1. Keskkooli kehalise kasvatuse õpetajana ja treenerina ning 1962–1984 Eesti NSV Spordikomitees vanemtreenerina. 1951–1961 tegutses ka väljakukohtunikuna. Kuulus 1951–1957 Korvpallisektsiooni presiidiumi ja 1985–1989 kohtunikekogu juhatusse. Ta on juhendanud ka ETKVL-i naiskonda ja meeskonda ning EKE Projekti meeskonda. Ta oli 1980. aastal Moskva olümpiamängude korvpalliturniiril oli operatiivside juht. Multeri õpilased on olnud: Jaak Lipso, Avo Jans, Raivo Aljaste, Tarmo Velleste, Madis Kukk, Maire Raadik. 1967 Eesti NSV teeneline treener 1964 Kalevi auliige 1974 Jõu auliige 2016 Eesti Vabariigi spordipreemia (elutööpreemia) Tema elukaaslane oli korvpallitreener Tarmo Velleste, nende poeg Toomas Velleste on eesti korvpallikohtunik ja oli "Kalevi" meeskonna administraator. Biograafia ESBL-is "Täna suri 88-aastaselt Eesti korvpallitegelane Selma Multer". ERR Sport. 25. detsember 2016
Marlene Dietrich

Marlene Dietrich (sünninimega Marie Magdalene Dietrich; 27. detsember 1901 Berliin – 6. mai 1992 Pariis) oli Saksamaal sündinud näitleja ja laulja. Marlene Dietrich õppis viiulit ja alustas 17-aastaselt muusikaõpinguid Weimaris ja Berliinis. Kahe aasta pärast läks ta õppima Max Reinhardti lavakunstikooli ja selle kõrval esines väikestes rollides Berliini teatrites. 1922. aastal oli tal esimene lühike osa Georg Jacoby filmis "Nii need mehed on". Produtsent Rudolf Sieber, Marlene hilisem abikaasa, valis ta varsti pärast seda väikesesse rolli režissöör John May filmis "Armastuse tragöödia". Järgmistel aastatel võis teda tihti näha filmides kõrvalosades. 1929. aastal sai Marlene ootamatult rolli, mis tegi ta üleöö kuulsaks ja pani aluse tema femme fatale'i, saatusliku naise kuulsusele. Selleks oli ööklubi riivatu lauljanna Lola Lola osa Josef von Sternbergi filmis "Sinine ingel". Kohe pärast selle filmi lõpetamist läks Marlene Dietrich koos Josef von Sternbergiga Hollywoodi ja saavutas tema käe all töötades maailmakuulsuse kuue filmiga: "Maroko" (1930), "Autud" (1931), "Šanghai ekspress" (1932), "Laulude laul" (1933), "Punane keisrinna" ja "Saatan on naine" (1935). Pärast vahekorra katkestamist Josef von Sternbergiga tõid Dietrichile edu niisugused filmid nagu "Iha" (1935), Ernst Lubitschi "Ingel" (1937) ja eelkõige vesternkomöödia "Destry ratsutab jälle" (1939). Marlene Dietrich sai 1937. aastal Ameerika Ühendriikide kodakondsuse ja kritiseeris avalikult Saksamaal valitsevat natsionaalsotsialismi. Teise maailmasõja ajal esines ta maailmakuulsate filmilauludega Ameerika sõjaväelastele camp-show'de raames, mida korraldas 1941. aastal loodud United Service Organization. Marlene Dietrichi edu filminäitlejana jätkus 1950. aastatel niisuguste linateostega nagu Alfred Hitchcocki "Rambipalavik" (1950), Billy Wilderi "Süüdistuse tunnistaja" (1957) ja Stanley Krameri "Nürnbergi protsess" (1961). 1960. aastatel loobus ta filmides mängimisest. Dietrich käis ringreisidel, kus esines šansoonidega, ja andis kontserte kogu maailmas. 1978. aastal võis teda näha tema viimases filmis "Kaunis gigolo, vaene gigolo" koos David Bowiega. Pärast seda elas ta avalikust elust tagasitõmbunult Pariisis. Kuulsast intervjuust Maximilian Schelliga tehti 1982. aastal dokumentaalfilm "Marlene", kus on kuulda ainult näitleja häält. Marlene Dietrich suri 6. mail 1992. Aasta pärast avaldas tütar Maria tema elust raamatu "Meine Mutter Marlene". Režissöör Joseph Vilsmaier tegi Marlene Dietrichi elust filmi "Marlene", mis jõudis kinodesse 2000. aastal. Marlene Dietrichi kuulsaim laul on "Lili Marleen". Marlene Dietrichi koduleht
Takson

Takson ehk mest on taksonoomilisse üksusesse kuuluvate organismide kogum. Takson on taksonoomia põhimõiste ning organismide süstemaatika üksus. Põhiline taksonoomiline üksus on liik, peamised liigisisesed üksused on alamliik, teisend ehk varieteet, alamteisend ja vorm. Liigist kõrgemad üksused on perekond, sugukond, selts, klass ja hõimkond. Taksoneiks on näiteks liik metsvint (Fringilla coelebs), sugukond nelgilised (Caryophyllaceae). Taksoneiks nimetatakse ka muldade klassifikatsiooni ühikuid. eestikeelsed liiginimed sort Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Elukaar (ajaleht)

Elukaar oli aastatel 1998–2019 ilmunud eakate teemasid kajastav ajaleht. Ajalehe väljaandja oli Sotsiaalministeeriumi eakate poliitika komisjon. Ajalehe esimene number ilmus 1998. aasta septembris ja viimane 2019. aasta detsembris. Aastatel 1999–2012 ilmus ajaleht kord kuus, 2013. aastast 6 korda aastas. Ajalehe peatoimetaja on olnud Ene-Reet Veiper. E-kataloog ESTER. Elukaar: Sotsiaalministeeriumi eakate poliitika komisjoni väljaanne
Ene-Reet Veiper

Ene-Reet Veiper (sünninimi Ene-Reet Maremäe; sündinud 13. märtsil 1935) on eesti ajakirjanik ja sportlane. 1951. aastal võitis ta NSV Liidu noorte meistrivõistlustel võrkpallis Eesti naiskonnas pronksmedali. Ta lõpetas 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia ajakirjanduse eriharu esimese lennu. Ta oli kuni 2019. aastani ajalehe Elukaar peatoimetaja. Aastatel 1997–2015 oli ta Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühingu juhatuse liige. 2008 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk Tema õed on arhitekt Malle Meelak, võrkpallur Ello-Ragne Maremäe ja kergejõustiklane Illa-Lea Pettai. Nende isa oli sõjaväelane Jaan Maremäe. "ESBL sporditulemused". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. veebruar 2016. Vaadatud 12. veebruaril 2016. Maarja Lõhmus (koostaja). Otsides. Juhan Peegel. Meenutusi pikalt teelt. Tallinn: Tänapäev, 2006, lk 104 "Tartu Ülikool. Ühiskonnateaduste Instituut. Lõpetamise aasta: 1957-2002". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2014. Vaadatud 12. veebruaril 2016. "Eesti rahvusbibliograafia. Elukaar". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. veebruar 2016. Vaadatud 12. veebruaril 2016. Eesti Vabariigi teenetemärgid. Ene-Reet Veiper Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsioon. Galerii: Sotsiaaltöö päev 2010. Ene-Reet Veiper
Sõltumatud Kuningriiklased

Sõltumatud Kuningriiklased oli Eesti valimisliit, mis sai 1992. aastal VII Riigikogu valimistel 7,12% häältest ja 8 kohta. Sõltumatud Kuningriiklased koosnesid kahest osast: erakonnast Eesti Rojalistlik Partei ja survegrupist Rojalistlik Ühendus "Vaba Toome", mis parodeeris ühendust "Vaba Eesti". Enamasti on seda peetud naljaga pooleks tehtud protestiaktsiooniks, mis osutus ootamatult edukaks. Kuningriiklaste fraktsiooni kuulusid tuntud välispoliitika kommentaator Vambola Põder (suri 1993, asendusliikmeks sai Mihkel Kraav), välispoliitika kommentaator Tõnu Kõrda, ajakirjanik Ralf R. Parve, ajakirjanik Rein Kikerpill, ajakirjanik ja humorist Kirill Teiter, humorist ja luuletaja Priit Aimla, kunstnik Lembit Küüts, fraktsiooni juhtis Kalle Kulbok. Kuningriiklaste formaalseks loosungiks oli küll kuningriigi kehtestamine Eestis, kuid oma parlamentaarses tegevuses osalesid nad agaralt vasttaastatud Eesti Vabariigi ülesehitustöös. Nad järgisid konstruktiivse neutraliteedi põhimõtet ehk liitumata Riigikogu huvigruppidega toetati Eesti rahvusriiklust arendavaid samme, sõltumata sellest, kas need lähtusid valitsevalt koalitsioonilt või opositsioonilt. Kuningriiklaste protestimeelest võib kõnelda vaid juhtudel, mil koalitsiooni või opositsiooni seaduseelnõud ei vastanud kuningriiklaste vaadetele ja arusaamadele õiglusest ja rahvavõimust, sellistel juhtudel rakendati ka tavatuid aktsioone, nagu fraktsioonivahetajate löömine rändrüütliteks, nõiatrummi põristamist Riigikogu saalis enne istungit (vastukaaluna kavandatavale luterlikule ühispalvusele), Jüriöö ülestõusu 650. aastapäeva tähistamist ohvritalitusega Lindamäel ja tulede süütamisega Pika Hermanni tornis, lahkuvatele Vene vägedele medali "Eestimaa vabastamise eest" annetamist, Torgu valla taastamist selle kuningriigiks kuulutamise kaudu jms. Taolised aktsioonid olid hetkel tõhusad, kuid paraku jätsid kuningriiklastest kerglase mulje, mis varjutas nende tõsist tööd nii parlamendis kui selle komisjonides. Kuningriiklaste sõltumatus ja ettearvamatus ärritas nii mõndagi poliitilist jõudu ning järgmistel valimistel leiti formaalne ettekääne neist vabanemiseks. Kuningriiklased esitasid oma kandidaatide nimekirjad valimiskomisjonile viimasel hetkel, komisjon leidis suure osa kandidaatide dokumentidest pisivigu, aga aeg dokumentide parandamiseks ja uuestiesitamiseks oli juba lõppenud. http://vvk.ee/varasemad/?v=r92
Valve Kikas

Valve Kikas (kuni 1948 Valve Kamsen; 19. november 1914 Kõo vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 18. juuli 1991 Tallinn) oli eesti ehitusinsener ja tehnikateadlane. Ta lõpetas 1934. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ning 1942. aastal Tallinna Tehnikaülikooli ehitusinsenerina. Ta kaitses TPI-s 1976. aastal väitekirja loomapidamishoonete ehitusfüüsika alalt ning sai tehnikakandidaadi kraadi. Ta töötas aastatel 1939–1983 Tallinna Tehnikaülikoolis, alates vesiehitiste ja aluspõhjamehaanika labori abijõust kuni vanemteadurini. Tema isa oli luuletaja ja ajakirjanik Reinhold Kamsen. Tema abikaasa oli ehitusteadlane Verner Kikas, tema pojad on füüsik Jaak Kikas ja majandusteadlane Ants Kikas. Keskkoolid saatsid noori ellu. Sakala, nr 65, 9. juuni 1934. Lk 4 1986 – "Valve Kamsen-Kikas". // Ehitusinsenerid TPI-st. Valgus. Tallinn 1986. Lk 192 2000 – Vahur Mägi. "Kikas, Valve". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A – Ki. Tallinn 2000. Lk 631 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Monofüleetiline rühm

Monofüleetiline rühm on organismide rühm, mis koosneb viimasest ühisest eellasest ja kõikidest tema järeltulijatest. Monofüleetilised rühmad on näiteks imetajad ja linnud. 20. sajandil oli populaarne fülogeneetiline taksonoomia, mis eelistas monofüleetilisi taksoneid parafüleetilistele ja polüfüleetilistele. Ometi ei ole põhimõtteliselt võimalik jaotada põlvnemispuud rühmadeks nii, et kõik rühmad oleksid monofüleetilised: osa on seejuures kindlasti parafüleetilised või polüfüleetilised. Polüfüleetiline rühm Parafüleetiline rühm Monotüüpne takson
Petrõk

Petrõk (ukraina keeles Петрик) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Litõni rajoonis. Elanike arv on 737. Pindala on 0,068 km².
Fülogenees

Fülogenees ehk põlvnemiskäik on mingi organismide rühma evolutsiooniline päritolu. Fülogeneesi uurivat teadusharu nimetatakse fülogeeniaks. Selle tulemusi kasutab fülogeneetiline süstemaatika. Fülogeneesipuu Ontogenees
Diego Manuel Chamorro

Diego Manuel Chamorro Bolaños (9. august 1861 – 12. oktoober 1923) oli Nicaragua poliitik, Nicaragua president. Diego Manuel Chamorro sündis 9. augustil 1861 Nandaimes. Tema isa oli Pedro Joaquín Chamorro, ema María de la Luz Bolaños Bendaña. Diego Manuel Chamorro oli abielus Dolores Bolaños Chamorroga ja neil oli kaheksa last: Carmen, Celina, Diego Manuel, Fruto, Gustavo, Luz, Matilde ja Mercedes. Konservatiivina astus ta Partido Conservador de Nicaraguasse. Ta oli Adolfo Diaze valitsuses välisministriks ja aastal 1921 sai temast riigi president. Samal aastal toimus Hondurase presidendi Rafael López Gutiérreze algatusel konverents. USA vägede jätkuv interventsioon Nicaraguas sundis Hondurast, Guatemalat ja El Salvadori sõlmima koostöölepingu "Pacto de Unión de Centro América". Chamorro loobus paktiga liitumast ja see tõi kaasa suhete teravnemise Hondurasega. Tema võimuloleku ajal tsentraliseeriti córdoba trükkimine ja viidi see kullastandardile. Diego Manuel Chamorro suri võimuloleva presidendina 12. oktoobril 1923 Managuas. Tema surma järel hakkas presidendikohuseid täitma Rosendo Chamorro.
Tarasque

Tarasque on draakonilaadne mütoloogiline olend Provence'ist Lõuna-Prantsusmaalt. Ta on seotud legendiga pühast Martast. Gargouille