laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sean M. Carroll

Sean Michael Carroll, ka Sean M. Carroll, (sündinud 5. oktoobril 1966 Philadelphias Pennsylvanias) on Ameerika Ühendriikide füüsikateoreetik ja teaduskirjanik. Ta on California Tehnoloogiainstituudi füüsika uurimisprofessor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on kvantmehaanika, gravitatsioon, kosmoloogia ja statistiline mehaanika. Teadusteemalisi kirjutisi avaldab ta ajalehes New York Times ning teadusajakirjades Nature, Sky & Telescope ja New Scientist. Ta on kolme populaarse teadusraamatu autor: üks neist käsitleb aja noolt (ilmus 2010), teine Higgsi bosonit (2013) ja kolmas raamat (ilmus 2016) räägib teadusavastustest, mis muutsid meie maailma, muuhulgas vastab ta küsimustele, mis on elu ja surm ning milline on meie koht selles Universumis. Ta toob ära võrdluse, et Universumiga võrreldes on inimene veel väiksem kui aatom võrreldes Maaga. Ta lõpetas 1988. aastal Villanova Ülikooli bakalaureusekraadiga astronoomias ja astrofüüsikas ning kaitses 1993. aastal Harvardi Ülikoolis doktoritööi astronoomias. Pärast järeldoktorina töötamist Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis ja California Ülikoolis Santa Barbaras töötas ta aastatel 1999–2006 Chicago Ülikoolis abiprofessorina. Alates 2006. aastast töötab ta California Tehnoloogiainstituudis: 2006–2014 Teoreetilise füüsika Walter Burke instituudis vanemteadurina ja alates aastast 2014 uurimisprofessorina. 2010 – valiti Ameerika Füüsikaseltsi fellow'ks panuse eest kosmoloogiasse, relatiivsusteooriasse ja kvantväljateooriasse 2013 – Londoni Kuningliku Seltsi teadusraamatu auhind ("The Particle at the End of the Universe") 2014 – Ameerika Füüsikainstituudi Andrew Gemanti auhind osakestefüüsika ja kosmoloogia populariseerimise eest 2003 – Spacetime and Geometry: An Introduction to General Relativity. ISBN 0-8053-8732-3 2010 – From Eternity To Here: The Quest for the Ultimate Theory of Time. ISBN 0-525-95133-4 2012 – The Particle at the End of the Universe: How the Hunt for the Higgs Boson Leads Us to the Edge of a New World. ISBN 0-525-95359-0 2016 – The Big Picture: On the Origins of Life, Meaning, and the Universe Itself. ISBN 0-5259-5482-1 2019 – Something Deeply Hidden: Quantum Worlds and the Emergence of Spacetime. ISBN 978-1-5247-4301-7 2022 – The Biggest Ideas in the Universe: Space, Time, and Motion. ISBN 978-0-5931-8658-9 2024 – Quanta and Fields: The Biggest Ideas in the Universe. ISBN 9780593186602 Tema abikaasa on teaduskirjanik Jennifer Ouellette. Sean Carroll. preposterousuniverse.com Вселенная. ozon.ru Sean M. Carroll. preposterousuniverse.com APS Fellow Archive. aps.org Gemant Award Winners. aip.org Sean Carroll. Koduleht. preposterousuniverse.com Sean Carroll. Videos. preposterousuniverse.com
Sean B. Carroll

Sean B. Carroll (sündinud 17. septembril 1960 Toledos Ohios) on Ameerika Ühendriikide molekulaarbioloog, geneetik ja teaduskirjanik. Ta on Wisconsini ülikooli professor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on molekulaarbioloogia ja geneetika. Ta on uurinud arengubioloogias kasutades mudelobjektina puuviljakärbest (Drosophila) geeniekspressiooni cis-regulaatorelementide evolutsiooni. Teaduskirjanikuna on tema tuntuim teos 2005. aastal ilmunud "Endless Forms Most Beautiful" ('Lõputu arv kõige ilusamaid bioloogilisi vorme'), mis käsitleb evolutsiooonilist arengubioloogiat. 2009. aastal sai tema raamat "Remarkable Creatures" nominatsiooni auhinnakonkursil National Book Award. Teadusteemalisi kirjutisi avaldab ta ka ajalehes New York Times, kus on tal oma kolumn. Ta lõpetas 1979. aastal Washingtoni Ülikooli Saint Louises bakalaureusekraadiga ja kaitses 1983. aastal Tuftsi Ülikoolis doktoritöö immunoloogias. Ta töötab Wisconsini ülikoolis Allan Wilsoni molekulaarbioloogia ja geneetika professorina. Ühtlasi töötas ta aastatel 1990–2010 Howard Hughes Medical Institute'is teadurina. 2007 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks (evolutsioonibioloogia alal) 2009 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks (evolutsioonibioloogia alal) 2009 – valitiMinnesota Ülikooli audoktoriks 2012 – Benjamin Franklini medal eluteadustes 2016 – Rockefelleri Ülikooli Lewis Thomase auhind teadusteemaliste kirjutiste eest 2004 – From DNA to Diversity: Molecular Genetics and the Evolution of Animal Design, koos Jennifer Grenier' ja Scott Weatherbee'ga, Wiley-Blackwell; ISBN 1-4051-1950-0 2005 – Endless Forms Most Beautiful: The New Science of Evo Devo and the Making of the Animal Kingdom, W. W. Norton & Company; ISBN 0-393-06016-0 2006 – The Making of the Fittest: DNA and the Ultimate Forensic Record of Evolution, W. W. Norton & Company; ISBN 0-393-06163-9 2008 – Into the Jungle: Great Adventures in the Search for Evolution, Benjamin Cummings; ISBN 0-321-55671-2 2009 – Remarkable Creatures: Epic Adventures in the Search for the Origin of Species, Houghton Mifflin Harcourt; ISBN 0-15-101485-X 2013 – Brave Genius: A Scientist, a Philosopher, and Their Daring Adventures from the French Resistance to the Nobel Prize, Crown; ISBN 0-307-95233-9 2016 – The Serengeti Rules: The Quest to Discover How Life Works and Why It Matters, Princeton University Press, ISBN 9780691167428 About. seanbcarroll.com Sean B. Carroll. hhmi.org Sean B. Carroll. Koduleht. seanbcarroll.com
Chisu

Christel Martina Sundberg (esinejanimega Chisu, hääldatakse "kisu") (sündinud 3. jaanuaril 1982 Helsingis) on Soome muusik. Ta alustas muusikakarjääri 2007. aastal. Samal aastal tuli temal välja esimene singel "Mun koti ei oo täällä". Chisu on võitnud ka Emma-auhindu. Chisu elab Porvoo linnas. "Alkovi" (2008) "Vapaa ja yksin" (2009) "Kun valaistun" (2011) "Kun valaistun 2.0" (2012) "Polaris" (2015) "Ihana" "Baden-Baden" "Kohtalon oma" "Mun koti ei oo täällä" "Tuu mua vastaan" "Sabotage" "Sama nainen" "Polte" "Miehistä viis" "Tähdet" "Kerrasta poikki" "Ei riidellä enää" "Tämä rakkaus" "Asfalttiprinssi" "Kolmas pyörä" "Saaliit" "Frankenstein" "Tie" "Jos menet pois" "Liian kauan" "Onni" "Kriisit" "Älä herätä mua unesta" "Muut" "Polaris" "Etsijät"
Toomas Väinaste

Toomas Väinaste (sündinud 24. jaanuaril 1950 Soonukal) on Eesti poliitik, ta on aastast 2002 Keskerakonna liige. Ta on 23. novembrist 2016 Riigikogu XIII koosseisu liige. Ta lõpetas aastal 1969 Jäneda Põllumajandustehnikumi agronoomia erialal. Aastal 1993 lõpetas ta Eesti Maaülikooli põllumajandusökonoomika ja juhtimise erialal (vastavuses magistrikraadiga). Aastatel 1971–1977 töötas ta Roela sovhoosis osakonnajuhatajana, aastatel 1977–1980 töötas ta Seadistustööde Valitsuses, aastatel 1980–1989 töötas ta Roela sovhoosis tootmisdirektorina, aastatel 1989–2002 töötas ta Auto Rasivere OÜ-s juhatajana. Aastatel 2002–2016 oli ta Vinni vallavanem. Ta on valitud Vinni vallavolikokku aastatel 1993 ja 2002–2013. Ta oli aastatel 2006–2010 Lääne-Viru Omavalitsuste Liidu esimees. 23. novembrist 2016 oli ta Riigikogu XIII koosseisu liige; Riigikogus tegutses ta kultuurikomisjonis. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Virumaa) 309 häält ning ei osutunud valituks. Ta on abielus ning on poja ja tütre isa. Tema huvialadeks on muusika, jahindus ja sport.
Ginkgo adiantoides

Ginkgo adiantoides oli hõlmikpuuliste sugukonna hõlmikpuu perekonna puuliik. Tundemärkidelt ei saanuks teda hõlmikpuust eristada. Ginkgo adiantoides oli hilis-kriidiajastust kuni Miotseenini üsna laialt levinud ka põhjapoolsematel aladel. Euroopast kadus ta lõplikult 2,5 miljonit aastat tagasi. †Ginkgo adiantoides Heer 1878 (vaadatud 10.03.2017)
Kunsthistorisches Museum

Kunsthistorisches Museum (eesti keeles 'kunstiajaloo muuseum') on kunstiajaloomuuseum Austrias Viinis. Muuseumi avas 1891. aastal Austria-Ungari keiser Franz Joseph I. Aastatel 1872–1891 ehitatud muuseumi projekteerisid arhitektid Gottfried Semper ja Karl von Hasenauer. Muuseumi kogudes on Vana-Egiptuse, Vana-Kreeka, Vana-Rooma ning keskaegseid renessansi- ja barokiaja kunstiteoseid.  Kunsthistorisches Museum – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (saksa keeles)
Surf rock

Surf rock, ka surfimuusika, on rokkmuusika alamžanr, mis tekkis 1950. aastate lõpus seoses California surfikultuuri ilmumisega. Surfimuusika muutus populaarseks 1960. aastate alguses ja see oli 1960. aastate esimesel poolel USA-s üks kõige populaarsemaid muusikažanre. Surfimuusikale on traditsioonilised lühike kestus, rõõmsameelne meloodia ja rock'n'roll'i rütm. 1960. aastate alguses oli esindatud kaks surfimuusika vormi: instrumental surf, mida iseloomustab lainete loksumise heli jäljendav järelkõlaga kitarrimäng, ja vocal surf, kus instrumentaalmuusikale on lisatud mitmehäälne vokaalharmoonia. Instrumental surf '​i pioneeriks oli kitarrist Dick Dale, kes arendas surfimuusika heli välja instrumentaalrokist, lisades sellele idamaiseid varjundeid. Dale'i singlit "Let's Go Trippin'" (1961) on peetud surfimuusika lähtelauluks. Tema esitatud algselt Kreeka päritolu "Misirlou" (kreeka keeles tähendusega "Egiptlanna") on aga saanud instrumental surf '​i tuntumaks looks. Surfimuusika saavutas üheriigilise tuntuse vokaalansamblite esile kerkimisega, milleks olid näiteks The Beach Boys ja Jan and Dean. Tuntumad instrumentaalansamblid olid The Ventures ja The Chantays ("Pipe Line"). Oma populaarsuse tipul võistles surf rock USA popmuusikamaastikul tüdrukute ansamblite ja Motowni ansamblitega. Surfimuusika taandus 1960. aastate keskel Briti invasiooni algusega. Sedalaadi instrumentaalmuusikat hakati tegema kogu maailmas. Inglismaal võttis see kosmosega seotud suuna ("Telstar"). Sama suunda viljelesid ka mõned Skandinaavia maade ansamblid (The Spotnics). Soomes, näiteks, võeti selle stiili jaoks kasutusele isegi spetsiaalne nimetus – rautalankamusiikki ehk lihtsalt rautalanka. Prantsusmaal jäädi traditsioonilisema roki- (Les Chats Sauvages) ja tvistirütmi juurde, Austraalias samuti. Surf Music Genre Overview. AllMusic. Vaadatud 1.02.2017 Geoffrey Himes. "Surf Music" (PDF). teachrock.org. Rock and Roll: An American History
Bob Burns

Robert Lewis Burns Jr. (24. november 1950 Jacksonville, Florida – 3. aprill 2015 Bartow' maakond, Georgia) oli USA trummar. Ta oli üks ansambli Lynyrd Skynyrd asutajaliikmeid 1964. aastal. Burns esines ansamblis laulja Ronnie Van Zanti, bassimees Larry Junstromi ning kitarristide Gary Rossingtoni ja Allen Collinsi kõrval kuni 1974. aastani. Pärast tema lahkumist asus trummide taha Artimus Pyle. Ta mängis ansambli kahel esimesel stuudioalbumil "(Pronounced 'Lĕh-'nérd 'Skin-'nérd)" (1973) ja "Second Helping" (1974). Ansambli tuntumad hitid olid "Sweet Home Alabama", "Simple Man" ja "Free Bird". Ta hukkus 64-aastaselt 3. aprillil 2015 autoõnnetuses. "Hukkus Lynyrd Skynyrdi trummar". Õhtuleht. 7.4.2015. Vaadatud 10.3.2017
Venuse sünd (Gérôme)

Vaata ka: Venuse sünd „Venuse sünd“ on prantsuse kunstniku Jean-Léon Gérôme’i õlimaal lõuendil. 1890. aastal valminud teosel on kunstnik kujutanud Venuse sündi merevahust. "Venus Rising (The Star)". {{cite web}}: eiran tundmatut parameetrit |site= (juhend)
Lydia Koidula (mootorpurjekas)

Lydia Koidula oli mootorpurjekas, mis uppus 26. novembril 1951 Saaremaa lähistel Tagalahes Suuriku-Kuriku panga lähistel. Lydia Koidula ehitati Pärnus ehitusmeister Gustav Hohensee projekti järgi. Purjekas vedas Saaremaal paiknevatele Nõukogude väeosadele Loksa tellisetehasest punaseid telliseid ja oli teel Jaagarahu sadamasse. Viimasel reisil oli lastiks 420 tonni telliseid. Purjekas sõitis tormis Suuriku panga veealusele astangule, kuid aluse tagaosa jäi rippuma sügaviku kohale. Tugevas lainetuses alus murdus ja pääsesid need, kes olid esimese osa peal, tagumise osa peal olnud inimesed hukkusid koos kapteniga. Purjeka pardal viibis 16 inimest, kellest hukkus 10. Hukkunute seas oli ka üks juhuslik reisija. Purjeka üks tüürimeestest, radist, pootsman, kokk ja kaks madrust on maetud Tallinna Siselinna kalmistule. Laevahukku on maininud Juhan Smuul jutustuses "Pühadekari hukk". 2011 meenutasid laevahukku Saaremaa merekultuuri selts ja merekultuuri selts Salava. "101 Eesti laeva" lugemissoovitus. Harju Elu nr 24, 12. juuni 2015. 15. august 2020, Meretund, Harri Rebane, 24'10"[alaline kõdulink], Kuku Raadio "Suuriku pank Saaremaa loodusturismi lehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. aprill 2017. Vaadatud 10. märtsil 2017. Aare Laine: Loonal meenutati 60 aasta tagust traagilist laevaõnnetust. Saarte Hääl 30. november 2011. Aare Laine: Loonal meenutati 60 aasta tagust traagilist laevaõnnetust. Saarte Hääl 30. november 2011.
L'Origine du monde

"L'Origine du monde" (eesti keeles "Maailma päritolu") on prantsuse kunstniku Gustave Courbet' õlimaal lõuendil. 1866. aastal valminud teos asub Orsay muuseumis Pariisis. Eesti kunstnikest on Courbet' motiivi töödelnud fotograaf Anna-Stina Treumund ("Ühe võimaliku orgasmi päritolu", 2014). "Musée d'Orsay: Gustave Courbet//L'origine du monde". www.musee-orsay.fr (prantsuse, inglise, saksa ja ...). Vaadatud 10.03.2017.{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Uued tulmed, Tartmus (vaadatud 24.02.2020) Marek Volt Avalikustatud kunstikiri –– Hea sõber! Sirp, 17.02.2017 (vaadatud 24.02.2020) Bernard Teyssèdre: Le roman de l’origine, Gallimard, Paris 1996, ISBN 978-2-07-078411-0 Christine Orban: J’étais l’origine du monde, Albin Michel, Paris 2000, ISBN 978-2-226-11669-7 Thierry Savatier: L'Origine du monde, histoire d'un tableau de Gustave Courbet, Bartillat, Paris 2006, ISBN 2-84100-377-9
Mars Astrobiology Explorer-Cacher

Mars Astrobiology Explorer-Cacher (MAX-C) oli NASA Marsi-kulguri projekt, mis tühistati 2011. aastal NASA eelarve kärbete tõttu. Projekti kohaselt oleks 2018. aastal saadetud Marsile kulgur, mis oleks startinud koos ESA ExoMarsi kulguriga. MAX-C oleks energiatootmiseks kasutanud päikesepaneele ning kaalunud umbes 300 kg. Kulguri ehitamisel oleks kasutatud Curiosity projekti ning see oleks Marsil teostanud uuringuid astrobioloogia valdkonnas ja kogunud proove, et need tulevikus toimuva võimaliku missiooni raames Maale tuua.
Nora Toots

Nora Toots (sündinud 19. märtsil 1930 Petseris) on inglise keele õpetaja, õppejõud, õpikute autor, tõlkija, toimetaja ning Tartu Ülikooli emeriitdotsent. Ta on lõpetanud 1948. aastal Pärnu Lydia Koidula nimelise 2. Keskkooli. Seejärel on ta õppinud Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis klaverit ja Tartu Ülikoolis inglise ja vene filoloogiat. Nora Toots on laulnud Tartu Ülikooli Naiskooris ja Tartu Ülikooli Naiskoori vilistlaskooris. Nora Toots on õpetanud vene keelt Tartu Raatuse Gümnaasiumis, inglise ärikeelt Tartu Kommertsgümnaasiumis, inglise keelt ja foneetikat Tartu Ülikoolis. Nora Toots on arvukate õpikute kaasautor. Õpikute koostamine algas, kui Eesti NSV-s mujal maailmas välja antud õpikud kättesaadavad ei olnud. Let's Start Business+CD (2008, TEA) Nora Toots, Dia Virkus Let's start business! (1990, 1995, 1997, 2000, 2008, TEA) Nora Toots, Dia Virkus H & T for Busness People (2006, TEA) Nora Toots, Dia Virkus Inglise keele õpik taasalustajatele (2000, 2001, Valgus) Nora Toots, Dia Virkus English for secretaries. Kурс английского языка для администрации фирмы (1994, 1996, 1997, 2000, TEA, ISBN: 9985843436) Tiiu Loog, Nora Toots English in the Limelight 1 TB 10. kl (1999, Koolibri) Nora Toots, Dia Virkus English in the Limelight 3 TB 12. kl (1999, Koolibri) Nora Toots, Dia Virkus Let´s Speak English (1991, ISBN: 5440007946, 1995, Valgus, ISBN: 5440013822, teine, täiendatud väljaanne) Nora Toots, Dia Virkus My Conversation Book (1999, Koolibri) Nora Toots, Dia Virkus Conversational exercises to the textbook «Advanced English for the Estonian learner» (1985, Tartu Riiklik Ülikool, 1. osa) Hilja Koop, Nora Toots Advanced English for the Estonian Learner (1983, Valgus, 2. osa) Heino Liiv, Nora Toots Advanced English for the Estonian Learner (1978, Valgus, 1. osa) Heino Liiv, Nora Toots Exercises in English phonetics (1976, Tartu Ülikooli väljaanded) Nora Toots Looga, Lia. Niplisehted ja aksessuaarid. Bobbin lace jewellery and accessories. (1. osa) Tõlge inglise keelde Liis Nõmmann ja Nora Toots Looga, Lia. Niplisehted ja aksessuaarid. Bobbin lace jewellery and accessories. (2. osa) Tõlge inglise keelde Nora Toots Teekond haaremisse. (2002, Eesti Keele Sihtasutus, EAN 9789985811474) 1996–1997 Tartu Ülikooli medal "Päring andmebaasis erb.nlib.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. aprill 2017. Vaadatud 3. aprillil 2017. Tartu Ülikool. Humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna emeriitdotsendid. (vaadatud 11.03.2017) Margit Lillemets. Nora Toots lahkub koolist allakäinud kontingendi tõttu. Tartu Kommertsgümnaasiumi koolileht, veebruar 2011 (vaadatud 11.03.2017) TÜ AN vilistlased (vaadatud 11.03.2017) Exercises in English phonetics Toots, Nora, koostaja[alaline kõdulink] (vaadatud 11.03.2017) Raamatukoi. Nora Toots. (vaadatud 11.03.2017) Rahva Raamat. Nora Toots.[alaline kõdulink] (vaadatud 11.03.2017) ERB.NLIB[alaline kõdulink]Nora Toots "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022.
Penuja Kõikide Pühakute kirik

Penuja Kõikide Pühakute kirik on õigeusu kirik Halliste kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Penuja külas Mulgi vallas Viljandi maakonnas. Kirikuhoone projekteeris 1871. aastal Riia arhitekt Heinrich Scheel. Uuele kirikule pandi nurgakivi 4. aprillil (vkj) 1872. Paekivist seintega ristikujuline, keskkupli ja nelja nurgatorniga kirikuhoone on ehitatud aastatel 1872–1873, kirik pühitseti 28. septembril (vkj) 1875. 1877. aastal tehti kirikus ümberehitustöid, muuhulgas asendati tellispõrand laudpõrandaga. Kirikut kasutas kuni 1964. aastani Penuja Kõikide Pühakute kogudus, siis ühines kogudus majanduslikel põhjustel Karksi-Nuia Püha Aleksei kogudusega ja kirik jäeti maha. Vladimir Berens. "Историко-статистическое описание церквей и приходов Северо-Западных епархий. Часть 2, Эстонская епархия". Tallinn, 1974. Käsikiri TLÜAR Baltica kogus, Msc K1-593/I, II. Lk 279-280 Heli Grosberg. "Tornikell minu külas – Penuja Kõikide Pühakute Kirik". // Sakala Kalender 2011. Viljandi 2010. Lk 62–73 "Penuja õigeusu kirik". Eesti Entsüklopeedia "Penuja kirik fotodel" Penuja apostlik-õigeusu kiriku varemed youtube.com
Karmo Nigula

Karmo Nigula (sündinud 14. märtsil 1993 Paides) on eesti näitleja. Karmo Nigula lõpetas 2012. aastal Vanalinna Hariduskolleegiumi teatriklassi. 2016. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (27. lend). Aastast 2016 töötab ta Eesti Draamateatris näitlejana. 2019. aasta sügisel osales ta TV3 paroodiasaates "Su nägu kõlab varsti tuttavalt". 2023 – Eesti Draamateatri aasta hõivatuim meesnäitleja (mängis 131 etendust). "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. september 2020. Vaadatud 11. märtsil 2017. http://www.vhk.ee/teatrikool/teatrikooli-vilistlased http://www.lavakas.ee/index.php?sisu=6&alamsisu=10011 Karmo Nigula Draamateatri kodulehel
Termoregulaator

Termoregulaator ehk temperatuuriregulaator (ingl thermostat)[1] on seadis, mis koos andurite ja täituritega on ette nähtud masina, aparaadi, tehnoloogilise protsessi või mingi piiratud keskkonna (ruumi) temperatuuri nõutavais piires hoidmiseks või soovitud seaduspärasusega muutmiseks, nt vastavalt programmile. Enamasti toimub reguleerimine automaatselt, (vt Automaatreguleerimine). Termoregulaatorid võivad olla pidevatoimelised või positsioonregulaatorid. Pidevatolisimeed termoregulaatorid muudavad väljundit sujuvalt, proportsionaalselt sisendtemperatuuriga (proportsionaalreguleerimine), st, mida kõrgem on temperatuur, seda suurem on väljundi väärtus või kasutatakse keerukamaid reguleerimisalgoritme prportsionaal-integraal (PI) ja prportsionaal-integraal-diferentsiaal (PID) reguleerimist. Lihtsaim lahendus (positsioonreguleerimine), mida tihti kasutatakse on väljundi lülitamine sisse ja välja. Sellist reguleerimist nimetatakse kahepositsiooniliseks reguleerimiseks (ON-OF). Kahepositsioonilist temperatuuriregulaatorit nimetatakse ka temperatuurireleeks. Termorelee all mõeldakse siiski tihti spetsiifilist seadmete kaitsereleed, mitte termoregulaatorit. Termorelee Termostaatventiil Termoreguleerventiil
Abramivska Dolõna

Abramivska Dolõna (ukraina keeles Абрамівська Долина) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšernivtsi rajoonis. Elanike arv on 316. Pindala on 0,902 km².
Jarõšivka (Tõvrivi rajoon)

Jarõšivka (ukraina keeles Яришівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tõvrivi rajoonis. Elanike arv oli 2001. aastal 1160. Pindala on 1,393 km².
Taimsete ravimite komitee

Taimsete ravimite komitee (lüh TRK; inglise keeles HMPC) on Euroopa Ravimiameti 2004. aastal loodud komitee, mis annab teadusliku arvamuse traditsioonilistele taimsetele ravimitele. Taimsete ravimite komitee abistab Euroopa Liidus taimsete ravimitega seotud protseduuridel ja registreerimisel, valmistades ja avaldades teaduslike järelduste, mis käsitlevad taimede meditsiinilisi kasutusviise, kokkuvõtteid. Komitees on harilikult esindatud kõik Euroopa Liidu liikmesriigid, praeguse seisuga Eestil esindajat pole. 2015. aasta augusti seisuga on HMPC avaldanud 152 monograafiat. Nendega saab tutvuda Euroopa Ravimiameti kodulehel. Euroopa Ravimiameti koduleht Taimsete ravimite komitee (HMPC) koduleht Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Committee on Herbal Medicinal Products seisuga 11.03.2017.
Jiang Qing

Jiang Qing (hiina 江青; sünninimi Li Shumeng hiina 李淑蒙; 19. märts 1914 Zhucheng, Shandongi provints – 14. mai 1991 Peking) oli Hiina Rahvavabariigi kommunistlik riigitegelane ja hiina näitleja. Ta oli Mao Zedongi neljas naine, nad oli abielus alates 1938. aasta novembrist. 1931. aasta juulist kuni 1933. aasta aprillini õppis Jiang Qing Qingdao Ülikoolis. 1933. aasta veebruaris astus ta Hiina Kommunistlikku Parteisse. 1933. aasta oktoobris alustas ta õpinguid Shanghai Ülikoolis. Ta arreteeriti, kuid vabastati varsti. 1935. aastal alustas ta Shanghais näitlejakarjääri, mängides lisaks teatrilavastustele ka mõnes filmis. Näitlejana kasutas ta nime Lan Ping. 1937. aastal asus Jiang Qing Hiina kommunistide toonasesse keskusse Yanani, kus sai tuttavaks Mao Zedongiga. 1938. aasta novembris nad abiellusid. Enne seda oli Jiang Qing olnud kaks korda abielus. 1940. aastatel oli Jiang Qing Mao Zedongi isiklik sekretär. 1950. aastatel oli ta Hiina Kommunistliku Partei propagandaosakonna filmisektsiooni juhataja. Jiang Qing mängis olulist rolli kultuurirevolutsiooni ettevalmistamisel ja läbiviimisel. Alates 1969. aastast oli ta Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo liige. Pärast Mao Zedongi surma vahistati Jiang Qing 1976. aasta oktoobris ja anti koos teiste Nelikjõugu liikmetega kohtu alla. Ta mõisteti 1981. aasta jaanuaris kultuurirevolutsiooni ajal toime pandud kuritegude eest surma, kuid 1983. aastal asendati surmanuhtlus eluaegse vanglakaristusega.. Lõpetas 1991. aasta mais elu enesetapuga, kui oli lubatud vanglast haiglasse ravile. Madame Mao - first Chinese woman to serve as the communist party Heroines of history China's 60th anniversary: Chairman Mao and the Communist Party The Telegraph Chiang Ching: a revolutionary life Revolutionary Worker, 16. juuni 1991 Mao Zedong – Chinese Communist leader World of faces 1991: Jiang Qing: The Wife of Mao Tse-tung, Actress and Powerful Party Official history.info Jiang Qing Chinese posters Jiang Qing[alaline kõdulink] Alpha history. Chinese revolution Jiang Qing. Internet atchive (1914-1991) marxists.org This day in history: Mao’s widow is sentenced to death (1981) historycollection.co Jiang Qing (Li Shumeng) (*1914,14.5.1991) Ehefrau von Mao Zedong, politische Aktivistin das-klassische-china.de Dictionary of revolutionary Marxism www.massline.org
Termoreguleerventiil

Termoreguleerventiil on termoregulaatoriga juhitav paisventiil. See koosneb otsetoime proprtsionaaltemperatuuriregulaatorist ja muudetava avaga ventiilist. Termoreguleerventiili kasutatakse peamiselt külmuti või soojuspumba kompressori aurusti töö optimeerimiseks. Termoreguleerventiil muudab külmaaine vooluhulka sõltuvalt aurustist väljuva külmaaine temperatuurist. Mida suurem on aurusti koormus (jahutamise vajadus), seda enam tõuseb külmaaine temperatuur ja seda enam avaneb paisventiil ning suureneb külmaaine pealevool. Aurusti koormuse vähenemisel on protsess vastupidine.