laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Moto G (1. generatsioon)

Moto G (1. generatsioon) on Android operatsioonisüsteemil töötav nutitelefon, mida arendab ja toodab Motorola Mobility. Arengumaade turgudele suunatud telefoni esitleti 13. novembril 2013. Kuue esimese kuu jooksul, mil telefoni müüdi, sai Moto Gst Motorola menutelefon. Mehhikos ja Brasiilias on Moto G populaarseim nutitelefon. Nutitelefonil on 4,5-tolline LCD IPS-ekraan resolutsiooniga 1280×720 pikslit (329 ppi), operatsioonisüsteem Android 4.4 uuendusega versioonile 5.1.1 ja neljatuumaline protsessor Qualcomm Snapdragon 400 taktsagedusega 1,2 GHz. Algselt ei toetanud Moto G väheste 4G-võrkude tõttu LTEd. 13. mail 2014 avalikustas Motorola versiooni, mis toetas LTE-võrku, güroskoopi ning microSD-kaarti mahutavusega kuni 32 GB. Moto G müüki alustati Brasiilias ja mitme Euroopa riigi turgudel. Kanadas sai telefoni osta 22. novembrist 2013, USAs oli esimeseks müügipäevaks 2. detsember 2013. India turgudele jõudis nutitelefon 6. veebruaril 2014. Digital Trends – Editor’s Choice Award IT Pro Portal – Best Buy Award Trusted Reviews – aasta toode 2013 TrustedReviews Awards Trusted Reviews – 2013. aasta parim telefon hinnaklassis alla 250 USA dollari Expert Reviews – soodsaima hinnaga nutitelefon kuni veebruarini 2014 PC Advisor – soodsaima hinnaga nutitelefon kuni maini 2014 Moto E, Motorola madala hinnaklassi telefon Moto X, Motorola tippklassi telefon Nexus 6 Byford, Sam (30. september 2013). "The Moto E is shockingly cheap and surprisingly good". The Verge. Vaadatud 13. mai 2014. Hoyle, Andrew. "Moto G: Hands-on with Motorola's 4.5-inch, quad-core contract-free $179 3G smartphone". CNET. CBS Interactive. Vaadatud 13. november 2013. Aguilar, Mario. "Motorola Moto G: $180 (Off Contract!) of Android KitKat Goodness". Gizmodo. Vaadatud 13. november 2013. Motorola announces the $179 Moto G, a lot of smartphone for not a lot of money Yahoo! News (November 13, 2013) "The Verge Moto G LTE specs". The Verge. Vaadatud 1. august 2014. "Motorola adds LTE to Moto G, introduces an even cheaper Moto E". The Verge. Vaadatud 13. mai 2014. "Motorola launches Moto G smartphone in exclusive tie-up with Flipkart". The Economic Times. 6. veebruar 2014. Motorola Moto G Review | Digital Trends Reviews. Digitaltrends.com (November 21, 2013). Retrieved on 2014-05-23. Motorola Moto G review. ITProPortal.com (November 20, 2013). Retrieved on May 23, 2014. Johnson, Luke. (December 20, 2013) Motorola Moto G named 2013 TrustedReviews Product of the Year - News. Trusted Reviews. Retrieved on May 23, 2014. Moto G review - is it still the best budget smartphone?. Expert Reviews (February 21, 2014). Retrieved on May 23, 2014. The 11 best budget smartphones 2014: What's the best budget smartphone?. PC Advisor (May 22, 2014). Retrieved on May 23, 2014. Ametlik veebileht
Leedu Meremuuseum

Leedu Meremuuseum on meremuuseum Leedus Klaipėdas. Muuseum rajati aastatel 1975–1979 Kura sääre põhjatipus Kopgalises asuvasse Neringa forti. Külastajatele avati uksed 28. juulil 1979, delfinaarium avati 1994. aastal. "Jūrų muziejus | Apie. Tikrinta 2012 03 30". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2014. Vaadatud 15. novembril 2014. Aloyzas Každailis. "Lietuvos Jūrų muziejus. Dvidešimt augimo metų". Klaipėda: Baltos lankos, 1999  Leedu Meremuuseum – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Muuseumi koduleht (leedu, inglise ja vene keeles)
Urmas Kaju

Urmas Kaju (12. november 1956 Tallinn – 13. november 2014) oli eesti jurist ja pangandustegelane. Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Ta töötas aastatel 1981–1984 Harju rajooni Prokuratuuri abiprokurörina. Aastatel 1984–1987 oli ta Eesti NSV Prokuratuuri üldjärelevalve vanemprokurör; aastatel 1987–1989 oli ta Tallinna linna aseprokurör. Aastatel 1989–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe õigusnõunik. Aastast 1990 oli ta Eesti Panga presidendi nõunik, juhatuse liige ja õigusosakonna juhataja, samuti oli ta Rahareformi Komitee nõunik. Aastast 1999 oli ta AS Pakterminali nõunik, aga ka OÜ Asset-Konsultatsioonide juhatuse liige ja omanik. Kaju on kuulunud Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda. Kaju on avaldanud Eesti päevalehes ja Delfis nime ,,Mr Nice" all artikleid. Osa artiklitest on avaldatud Internetis blogina. Tema poeg on suhtekorraldaja Andreas Kaju. 1996. aasta jaanuaris tegi Kaju purjus olekus tukkuma jäädes avarii autoga Opel. Vastassuunavööndisse kaldudes põrkas ta kokku Andrus Marani juhitud BMW sport­autoga. Kajul diagnoositi ajutrauma ja ta viibis pärast avariid pikka aega koomas. 2002. aastal lahutas Kaju oma abikaasast. Kaju on elanud Harjumaa Viimsi valla Püünsi külas ja Tallinnas Õismäe linnaosas[küsitav]. Kaju lemmikartistid olid Frank Zappa, Thin Lizzy ja Iron Maiden. Kahe pere lahing Kadrioru pärast "Mr Nice teab ja arvab". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2016. Vaadatud 23. septembril 2016. Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000. Ilo. 2003 Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Pärnu Kuninga Tänava Põhikool

Pärnu Kuninga Tänava Põhikool on põhikool Pärnus endise Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoones aadressil Kuninga tänav 29. Kool tegutseb alates 1987. aastast. Kooli ajalugu ulatub aastasse 1875, mil loodi Pärnu Poeglaste Gümnaasium. Aastast 1987 kannab kool nime Pärnu Kuninga Tänava Põhikool. M. Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. Tallinn, Tallinna Raamatutrükikoda. Lk 17 Kooli koduleht
Räpina Ühisgümnaasium

Räpina Ühisgümnaasium on Põlva maakonnas Räpinas asuv gümnaasium. Kooli ajalugu ulatub aastasse 1913, mil loodi Räpina Kõrgem Algkool. Hiljem on kool kandnud nimesid: Räpina Reaalgümnaasium (aastast 1917) Räpina Põllumajanduse Ühisgümnaasium (aastast 1924) (hilisem Räpina Aianduskool) Räpina Algkool (aastast 1931) Räpina Keskkool (aastast 1944) Räpina Gümnaasium (aastast 1995). M. Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. Tallinn, Tallinna Raamatutrükikoda. Lk 17 Kooli koduleht
Michális Oikonómou

Michális Oikonómou (Μιχάλης Οικονόμου; 1888 Pireus – mai 1933 Ateena) oli kreeka impressionistlik maalikunstnik. Teda peetakse kahe maailmasõja vahelise perioodi kreeka maalikunsti üheks silmapaistvamaks esindajaks. Oikonómou sündis ja käis koolis Pireuse linnas. Tema esimene kunstiõpetaja oli üks 19. sajandi Kreeka tuntumaid maalikunstnikke Konstantínos Volanákis, kes elas samuti Pireuse linnas. 1906. aastal asus Oikonómou elama Pariisi, kus ta alustas laevaehituse õpinguid. Pariisis tutvus ta tollaste kunstivooludega, sai tuttavaks mitme kunstnikuga (sh Juan Gris) ning asus õppima Pariisi Kaunite Kunstide Akadeemiasse. Vahemikus 1913–1926 oli tal kolm isikunäitust (kaks Pariisis ja üks Londonis) ning lisaks osales ta paljudel grupinäitustel. Suurem osa tema teostest kujutab impressionistlikus laadis Lõuna-Prantsusmaa ja Kreeka maastikke. Kõige meelsamini kujutas ta üksikuid maju mere ääres, paate ja kirikuid. Tema teoseid on mõjutanud postimpressionistlike avangardistide rühmituse Les Nabis looming. Aastal 1926 naasis ta Kreekasse ja asus elama Ateenasse. Tema viimane näitus toimus aastal 1929 ühes Pireuse teatris. 1932. aastal paigutati kunstnik psühhiaatriahaiglasse; Oikonómou kannatas süüfilisest põhjustatud progresseeruva ajuhalvatuse käes. Järgmise aasta mais kunstnik haiglas ka suri. 1961. aastal toimus Ateenas tema teoste retrospektiivnäitus. Tema teoseid leidub Ateena Rahvusgaleriis, paljudes muudes Kreeka ja Euroopa galeriides ning ka erakogudes.. Huvi tema loomingu vastu on jätkuvalt suur ning mitmed tema teosed on viimastel aastatel müüdud 120 000 – 200 000 naela eest. Näiteks tema teos "Mööda kallast" müüdi 2007. aastal 198 000 naela eest. "National gallery". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. mai 2014. Vaadatud 15. novembril 2014. Οικονόμου Μιχαήλ – Michail Oikonomou [1888-1933] | paletaart – Χρώμα & Φώς Αφροδίτη Κούρια, Μ. Οικονόμου, Εκδόσεις Αδάμ, Αθήνα 2001. ISBN 960-500-394-5. Search Results | Sotheby's. Vaadatud 15.11.2014.
Cooki saarte lipp

Cooki saarte lipp on Uus-Meremaaga assotsieerunud ala Cooki saarte lipp. Lipul on traditsiooniline endiste Briti kolooniate lipu kujundus. Sinise plagu vasakul ülanurgas on Briti lipp, paremal on ringikujuliselt 15 valget viisnurka, mis sümboliseerivad 15 saart.
Ümera jõel

"Ümera jõel" (esmatrükk 1934) on Mait Metsanurga ajalooline romaan, mille tegevus toimub 13. sajandi alguse Eestis. Romaan koosneb kahest osast. Romaani sisuks on Lõuna-Eestis asuva väljamõeldud Mägiste kihelkonna vanema Vello korraldatud sõjakäik Läti aladele (Võnnu piiramine) ja Ümera lahing. Ajaloolistest isikutest on romaani kõrvaltegelaseks Lembitu, juttu on ka liivlaste vanemast Kaupost. Romaani eest sai Mait Metsanurk 1935. aastal Riigivanema I auhinna (1500 krooni). Ümera lahing Mait Metsanurga "Ümera jõel"
Türi Gümnaasium

Mitte segi ajada endise Türi Majandusgümnaasiumiga, mis oli Türi 2. Keskkooli õigusjärglane. Türi Gümnaasium on endine gümnaasium Türil. 2011. aastal kool likvideeriti. Põhikooliosa läks Türi Põhikooli, gümnaasiumiosa Türi Ühisgümnaasiumi. Kooli ajalugu ulatub 1872. aastasse, mil loodi Türi kihelkonnakool. Hiljem kandis kool nimesid Türi Algkool (aastast 1913), Türi Aiamajandusgümnaasium (aastast 1924), Türi Majandusgümnaasium (aastast 1932), Türi Gümnaasium (aastast 1941), Türi 1. Keskkool (nimetatud ka Türi Keskkool) (aastast 1944), aastast 1994 Türi Gümnaasium. "Õppeasutuse üldandmed [(kaasaegne) Türi Majandusgümnaasium]". Eesti Hariduse Infosüsteem (EHIS). Haridus- ja Teadusministeerium. 11. september 2011. Vaadatud 24. jaanuaril 2016. M. Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. Tallinn, Tallinna Raamatutrükikoda. Lk 177
Petikkaar

Petikkaar on kaare kuju jäljendav lame dekoratiivnišš. Esineb tihti gruppidena koos teiste petikelementidega (nt. petikakendega). Laialdasem levilk sai ilmsiks keskajal, kasutati gooti arhitektuuris, eriti tellisgootikas.
Tallinna Sikupilli Keskkool

Tallinna Sikupilli Keskkool oli Tallinnas Sikupilli asumis asunud keskkool. Kooli ajalugu ulatub aastasse 1935, mil loodi Tallinna 10. Algkool. Hiljem on kool kandnud nimesid: Tallinna 16. Mittetäielik Keskkool (aastast 1944) Tallinna 16. Keskkool (aastast 1946) Tallinna 16. Mittetäielik Keskkool (aastast 1950) Tallinna 16. Keskkool (aastast 1953) Johannes Lauristini nimeline 16. Keskkool (aastast 1958) aastast 1993 Tallinna Sikupilli Keskkool. Kool suleti 1. septembril 2016. Praegu asub hoones Kadrioru saksa gümnaasiumi algkooli osakond Urmas Alender Toomas Hussar Enn Küng Märt Luige Margit Mikk-Sokk Ari Matti Mustonen Eeva Park Raimo Pass Peep Põdder Kulle Raig Valdo Randpere Angelina Semjonova M. Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. Tallinn, Tallinna Raamatutrükikoda. Lk 17 Kooli koduleht
Surnud 15. juulil

Siin loetletakse 15. juulil surnud tuntud isikuid. 1609 – Annibale Carracci, itaalia maalikunstnik 1890 – Gottfried Keller, Šveitsi kirjanik 1904 – Anton Tšehhov, vene kirjanik 1916 – Ilja Metšnikov, vene bioloog 1916 – Jüri Dreimann, eesti raamatukaupmees ja kirjastaja 1919 – Indriķis Zīle, läti dirigent, organist ja helilooja 1929 – Hugo von Hofmannsthal, Austria kirjanik 1939 – Eugen Bleuler, Šveitsi psühhiaater 1944 – Jakob-Aleksander Rennik, eesti helilooja 1961 – Aadu Leissar, eesti näitleja 1963 – Elsa Grünverk, eesti nahkehistöökunstnik 1969 – Marta Sillaots, eesti tõlkija ja kirjanik 1974 – Gert Helbemäe, eesti kirjanik 1980 – Erich Ülevain, eesti balletitantsija 1980 – Leo Ruumet, eesti matemaatik ja tehnikateadlane 1982 – Romulus Tiitus, eesti karikaturist ja följetonist 1983 – Laimonis Kamara, läti luuletaja ja tõlkija 1986 – Jevgeni Dubrovin, vene kirjanik 1989 – Aleksandr Altunin, Nõukogude Liidu sõjaväelane 1990 – Oleg Kagan, Vene viiuldaja 1990 – Enn Roos, eesti skulptor 1990 – Margaret Lockwood, inglise näitleja 1994 – Norbert Żaba, poola-eesti-rootsi päritolu Poola diplomaat ja ühiskonnategelane 1996 – Paul Maidre, eesti vaimulik 1996 – Dana Hill, USA näitleja 1997 – Mare Leet, eesti näitleja 1997 – Gianni Versace, Itaalia moekunstnik 2000 – Koit Muru, eesti sulgpallitreener 2002 – Lauri Honko, soome folklorist ja usuteadlane 2004 – Elmar Vasar, eesti arstiteadlane 2006 – Kenneth Lochhead, kanada maalikunstnik 2006 – Robert H. Brooks, USA restoraniketi Hooters omanik 2006 – Andrew Sudduth, USA sõudja 2006 – István Pálfi, Ungari poliitik, Euroopa Parlamendi liige 2007 – Kieron Moore, iiri näitleja 2007 – Schelto Patijn, Hollandi poliitik, Amsterdami linnapea 1994–2001 2008 – Heino Kulvere, eesti näitleja ja lavastaja 2008 – Gennadi Volnov, vene korvpallimängija, olümpiavõitja (1972) 2008 – György Kolonics, ungari kanuusportlane, olümpiavõitja (1996 ja 2000) 2008 – Gionata Mingozzi, itaalia jalgpallur 2009 – Julius Shulman, USA fotograaf 2009 – Avraham Ahituv, Iisraeli luurejuht 2009 – Brian Goodwin, inglise bioloogiateoreetik 2009 – Natalja Estemirova, vene inimõiguslane 2011 – Donara Mkrttšhjan, armeenia näitleja 2012 – Celeste Holm, USA näitleja 2013 – Meskerem Legesse, etioopia jooksja 2014 – Andrei Rõbakin, vene ajakirjanik 2014 – Johann Ruus, eesti põllumajandusteadlane 2016 – Hardi Tooming, eesti ehitus- ja restaureerimisettevõtja 2017 – Martin Landau, USA näitleja ja produtsent 2020 – Kaalu Kirme, eesti kunstiteadlane 2020 – Igor Tšernõhh, vene filmioperaator 2020 – Carlotta Barilli, itaalia näitleja 2020 – Toke Talagi, Niue poliitik ja diplomaat 2021 – Aarend Sepp, eesti karikaturist, kirjakunstnik, multifilmioperaator ja tsirkuseartist
Kotlas

Kotlas on linn Venemaal Arhangelski oblastis. Asub Dvina jõe ääres, Võtšegda suudmes. Asulat on esmamainitud 1379. aastal. 1899. aastal sai raudteeühenduse, linnaõigused anti 1917. aastal. 1930. aastatel hakati linna asumisele saatma kulakuid. Peagi tekkisid sinna suured sunnitöölaagrid. Kotlases asub suur paberitehas ja laevaremonditehas. Q126709392 Kotlase kaart Kotlase infoleht (inglise keeles)
Rēzekne Jeesuse Püha Südame katedraal

Rēzekne Jeesuse Püha Südame katedraal (Läti keeles Rēzeknes Vissvētākās Jēzus Sirds Romas katoļu katedrāle) on katedraal Lätis Rēzekne linnas aadressil Latgales ielā 88b. Katedraal on Rēzekne-Aglona piiskopkonna katedraaliks. Katedraal kuulub katoliiklastele. Praegune kirikuhoone ehitati Rēzeknesse aastail 1893–1896. Kirik on tellistest, hoone pikkus on 51,12 meetrit, laius aga 34,8 meetrit. Ehkki hoone ise on uusgooti stiilis, on selle fassaad uusromaani elementidega. Hoonet ehib kaks torni, kus asub neli suurt kirikukella. Kiriku seinad on 22 meetrit kõrged, neid ehivad metallist dekoratiivsed elemendid. Hoonet ehivad kaks vitraaži, üks neist kujutab Meinhardit, teine aga Albertit. Katedraali peaaltar on puidust ja see valmistati Volõõnia kubermangus. Seda ehivad Jeesus Kristust kujutav skulptuur, puidust rist ja Jumala Talle kujutis. Lisaks peaaltarile on hoones veel neli kõrvalaltarit. Katedraalis korraldatakse oreli-, koori- ja kammermuusikakontserte. Seal on esinenud Iveta Apkana, Ingus Pētersons ning paljud teised tuntud Läti orelimängijad ja lauljad. Traditsiooniks on kujunenud linna koolide kooride, ansamblite ja orkestrite esinemised Rēzekne katedraalis. Rēzekne kirikut on esimest korda mainitud aastal 1685. Toona oli tegemist jesuiitidele kuuluva puidust kirikuga. Aastal 1750 ehitati hoone ümber. Toonane hoone hävis aastal 1887 tulekahjus, hoonest säilisid vaid marmorplaadid, mis võeti kasutusele uue kiriku ehitamisel. Vana hoone taastamine algul ei edenenud, intensiivsem ehitustöö algas alles aastal 1893, mil võeti vastu otsus ehitada puitkiriku asemele kivist hoone. Aastail 1893–1902 valmis praegune kirikuhoone, mis valmistati punastest tellistest. Uusgooti stiilis hoone arhitekt oli Riia arhitekt Florian Viganovskis. Aastal 1904 õnnistati uus kirikuhoone sisse. Algselt oli tegemist tavalise kirikuga, katedraaliks sai see aastal 1995, kui rajati Rēzekne-Aglona piiskopkond. Informatsiooni katedraali kohta Fotod katedraalist
Luhanski loomaaed

Luhanski loomaaed (ukraina Луганський зоопарк) on loomaaed Ukrainas Luhanski oblasti Luhanski linnas. Asub aadressil Karl Liebknechti tn 62. Donbassi sõja tõttu on loomaaed külastajatele suletud. Väidetavalt ei vasta tõele väited, et loomaaed on sõjategevuse tagajärjel purustatud. "Луганский зоопарк после военных действий". nashagazeta.net (vene). Naša Gazeta. 22. september 2014. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2014. Vaadatud 15. november 2014. Sissepääs, foto, WikiMapia Sissepääs, foto В Луганском зоопарке под бомбежками выжил лев. Fotod (vene keeles) «Луганск Парк 1 МАЯ и ЗООПАРК фотоэкскурсия»
Petikuks

Petikuks on ukse kuju jäljendav lame dekoratiivnišš. Laialdasem levik sai ilmsiks keskajal. Omane gooti arhitektuurile, eriti tellisgootikale. Tihti kasutati koos teiste petikelementidega (nt. petikakendega). Petikuks on levinud nii sakraalarhitektuuris kui ka profaanarhitektuuris.
Koke (jalgpallur)

Jorge Resurrección Merodio (tuntud Koke nime all; sündinud 8. jaanuaril 1992 Madridis) on Hispaania jalgpallur, poolkaitsja. 2009. aastast mängib ta klubis Madridi Atlético. Hispaania koondisse kuulub Koke 2013. aastast. 2011. aastal kuulus ta Hispaania noortekoondisse alla 20-aastaste maailmameistrivõistlustel, kus Hispaania jõudis veerandfinaali. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Hispaania meeskonda. Ta tegi kaasa kõik kolm alagrupimängu. 2013. aastal võitis ta Hispaania alla 21-aastaste koondisega Euroopa meistrivõistlused ning valiti lisaks turniiri sümboolsesse koosseisu. Debüüdi Hispaania rahvuskoondises tegi Koke 14. augustil 2013 sõprusmängus Ecuadori vastu. Ta on kuulunud Hispaania koondisse 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Madridi Atlético La Liga: 2013–14 Copa del Rey: 2012–13 Supercopa de España: 2014 UEFA Euroopa Liiga: 2011–12, 2017–18 UEFA Superkarikas: 2012, 2018 http://www.transfermarkt.co.uk/koke/profil/spieler/74229 Profiil Madridi Atlético kodulehel
Leighton Baines

Leighton John Baines (sündinud 11. detsembril 1984 Kirkbys) on endine inglise jalgpallur. Ta mängis Inglismaa jalgpallikoondises, Wigan Athleticus ja Evertonis kaitsjana. 2007. aastal valiti ta Wigan Athleticu aasta mängijaks ning aastatel 2011 ja 2013 Evertoni aasta mängijaks. Hooaegadel 2011–12 ja 2012–13 valiti ta Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Ta lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaega 2019–20. http://www.transfermarkt.co.uk/leighton-baines/profil/spieler/13507
Roman Eremenko

Roman Eremenko (vene keeles Роман Алексеевич Ерёменко Roman Aleksejevitš Jerjomenko; sündinud 19. märtsil 1987 Moskvas) on Soome jalgpallur, kes mängib Venemaa kõrgliiga klubis Rostov poolkaitsjana. Aastatel 2011 ja 2014 on ta valitud Soome aasta jalgpalluriks. Tema vennad Alexei Eremenko juunior ja Sergei Eremenko ning isa Aleksei Eremenko seenior on ka jalgpallurid. Kiievi Dinamo Ukraina Premjer-Liga: 2008–09 Ukraina superkarikas: 2009, 2011 Kaasani Rubin Venemaa karikas: 2011–12 Venemaa superkarikas: 2012 Moskva CSKA Venemaa Premjer Liga: 2015–16 http://www.transfermarkt.co.uk/roman-eremenko/profil/spieler/44367
Dráma piirkonnaüksus

Dráma piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Δράμας) on Kreeka piirkonnaüksus Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonna loodeosas, on Makedoonia geograafilise piirkonna põhjapoolseim osa. Põhjapiiril Bulgaaria ja Kreeka vahel on Rodope mäed. Dráma piirkonnaüksuse territoorium langeb kokku varasema Dráma maakonna territooriumiga. Piirkonnaüksuse keskasula on Dráma. Dráma piirkonnaüksus jaguneb viieks vallaks. Need on: https://www.statistics.gr/el/2021-census-res-pop-results
Hauapanus

Hauapanus on surnule hauda kaasa pandav ese või esemete kogum. Enamasti on hauapanusteks isiklikud esemed, ohverdused jumalatele, esemed, mida arvatakse surnul teises ilmas vaja minevat. Enamik hauapanuseid, mida arheoloogid on välja kaevanud, on anorgaanilisest materjalist (savist, kivist, metallist), kuid on tõendeid, et hauapanusteks on pandud ka orgaanilisi objekte, mis on hävinud. Hauapanuste uurimisega tegelevad arheoloogia ja antropoloogia.
Évrose piirkonnaüksus

Évrose piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Έβρου) on Kreeka piirkonnaüksus Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonna idaosas, Kreeka põhjapoolseim piirkonnaüksus. See piirneb idas Türgiga ning põhjas ja loodes Bulgaariaga. Évrose piirkonnaüksuse territoorium langeb kokku varasema Évrose maakonna territooriumiga. Koos Xánthi ja Rodope maakonnaga moodustab see Traakia geograafilise piirkonna. Piirkonnaüksus on nime saanud Türgi ja Kreeka vahelise piirijõe Évrose (Maritsa) järgi. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Alexandroúpoli. Évrose piirkonnaüksus jaguneb 5 vallaks. Need on: Alexandroúpoli vald (1) Didymóticho vald (2) Orestiáda vald (3) Samothráki vald (4) Souflí vald (5) https://www.statistics.gr/el/2021-census-res-pop-results
Keskea rõõmud

"Keskea rõõmud" on 1986. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Algselt pidi filmi režissööriks saama Valentin Kuik, kuid tema haigestumise tõttu võttis filmi tegemise üle Lembit Ulfsak. Kuik oli tahtnud filmi lavastada kui psühholoogilist draamat, mis süüvib inimsuhete keerulistesse valdkondadesse. Ulfsaki lavastajakäe all aga omandas film rohkem komöödiale iseloomulikke jooni. Kaks abielupaari ja üks vallaline naine sõidavad kahe autoga Tallinnast Lõuna-Eestisse imearsti ja sensitiivi Nigula juurde. Filmi peategelased on jõudnud keskikka ja lähenevad juba 40. eluaastale, kuid sisemist rahuldustunnet pole neil kellelgi. Paljud unistused ja soovid ei ole täide läinud, nad tunnetavad häirivalt tänapäeva elu pidetust ja pinnapealsust. Reisil puutuvad nad kokku erinevate inimestega. Vaatajate ees avanevad erinevad tüüpkarakterid nende elukäsitluse ja tõekspidamiste kaudu. Tõnu Kark – Tõnu Loorits Maria Klenskaja – Pille Loorits Kaie Mihkelson – Helena Ülle Kaljuste – Silva Raud Lembit Ulfsak – Hubert Raud Arvo Kukumägi – traktorist Jüri Aire Johanson – Jüri naine Hendrik Toompere juunior – üliõpilane Ott Ene Järvis – Helena sõbranna Heino Mandri – onu Raul Leida Sibul – Silva ema Enn Kraam – RAI inspektor Vello Janson – RAI inspektor Paul Laasik – leitnant Kaseorg Väino Laes – mees kaubamajas Alice Talvik – Daufa omanik Merle Talvik – müüjanna kaubamajas Roman Baskin – Tõnu klient Tõnu Kattai – restorani töötaja Eesti vaatajaskond võttis filmi hästi vastu. Filmikriitikud olid mõnevõrra reserveeritumad. Tõnu Karro kirjutas muuhulgas: "Väga on tunda, et Ulfsak on tahtnud oma filmiga vaatajale meeldida." (Tõnu Karro. "Tundeline teekond läbi suvise Eestimaa", Sirp ja Vasar, 19. juuni 1987). Samuti heideti filmile ette karakterite lahtikirjutamatust. Kõik retsensendid aga mainisid näitlejate head ansamblimängu. Õie Orav. Tallinnfilm. 2, Mängufilmid 1977-1991. Tallinn, 2004, lk. 388, 389-391
1995. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1995. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused olid suusatamise maailmameistrivõistlused, mis toimusid 9.–19. märtsini 1995 Kanadas Thunder Bays. Eesti sportlasi oli võistlustules 13. 11. märts 1995 13. märts 1995 Distantsile starditi vastavalt tulemustele 10 km sõidus. 9. märts 1995 19. märts 1995 17. märts 1995 17 võistkonda 12. märts 1995 14. märts 1995 Distantsile starditi vastavalt tulemustele 5 km sõidus. 10. märts 1995 18. märts 1995 16. märts 1995 Suusahüpped 10. märts 1995 15 km vabastiilis 11. märts 1995 Suusahüpped 14. märts 1995 4×5 km vabastiilis 15. märts 1995 11 võistkonda 12. märts 1995 18. märts 1995 17. märts 1995
Galloanserae

Galloanserae on lindude ülemselts. Ülemseltsi on arvatud kaks seltsi: hanelised (Anseriformes) ja kanalised (Galliformes).
Xánthi piirkonnaüksus

Xánthi piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Ξάνθης) on Kreeka piirkonnaüksus Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonna keskosas. Xánthi piirkonnaüksuse territoorium langeb kokku varasema Xánthi maakonna territooriumiga. Koos Évrose ja Rodope maakonnaga moodustab see Traakia geograafilise piirkonna. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Xánthi. Xánthi piirkonnaüksus jaguneb 4 vallaks. Need on: Ávdira vald (2) Mýki vald (3) Tópeirose vald (4) Xánthi vald (1) https://www.statistics.gr/el/2021-census-res-pop-results