laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Maris Rattas

Maris Rattas (sündinud 17. veebruaril 1965 Kuressaares) on eesti geoloog. Lõpetas 1983 Leisi Keskkooli ja 1988 TÜ; magister (geoloogia, 1997, TÜ), väitekiri "Moreenide litoloogia ja stratigraafia Saadjärve voorestikus", Ph.D. (2004, TÜ), doktoriväitekiri "Subglacial environments in the formation of drumlins. The case of the Saadjärve Drumlin Field, Estonia" (Tartu, 2004). Oli 1988–97 Eesti Geoloogiakeskuse geoloog, 1997–99 osakonna juhataja, 1999–2000 TÜ geoloogia instituudi vaneminsener, aastast 2002 teadur. Uurimisvaldkond: pleistotseeni paleogeograafia, glatsiaalsetete sedimentoloogia ja stratigraafia, liustikualused protsessid ja glatsiotektoonika. 38 teadustrükist. Classification and areal distribution of glaciotectonic features in Estonia (kaasautor V. Kalm). // Geol. Quarterly, 43 (1999) 2 Glaciotectonic deformation pattern in the hummocky moraine in the distal part of Saadjärve Drumlin Field, east-central Estonia (kaasautor V. Kalm). // Slovak Geol. Magazine, 7 (2001) 3 Lithostratigraphy and distribution of tills in the Saadjärve Drumlin Field, east-central Estonia (kaasautor V. Kalm). // Proc. Est. Acad. Sci. Geology, 50 (2001)1 Influence of bedrock permeability and till grain size on the formation of the Saadjärve drumlin field, Estonia, under an east-Baltic Weichselian ice stream (kaasautor). // Boreas, 32 (2003) 1 Pleistocene Glaciations in Estonia. Quaternary Glaciations – Extent and Chronology, I. Europe. Amsterdam, 2004 Glaciotectonic deformation patterns in Estonia (kaasautor V. Kalm). Geol. Quarterly, 48 (2004)1. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 97. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Toivo Rattasepp

Toivo Rattasepp (sündinud 27. juunil 1954 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane. Toivo Rattasepp on rätsepa poeg. Lõpetas 1972 Tallinna 42. Keskkooli, 1977 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusinsenerina ja 1983 samas aspirantuuri; tehnikakandidaat (1984, TTÜ ja Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituut), väitekiri "Статическая работа деревянных седловидных оболочек". Täiendas end 1986–87 Viini Tehnikaülikoolis. 1977–80 Riikliku Projekteerimise Instituudi "Eesti Maaparandusprojekt" insener-konstruktor, 1984–85 TTÜ ehituskonstruktsioonide kateedri nooremteadur, 1985–86 assistent, 1987–90 vanemõpetaja, 1990–91 dotsent, 1991–92 Soomes Vaasa Tehnikainstituudi õppejõud, 1990–93 inseneribüroo WagUnd Ltd juhatuse esimees, 1994–96 A. Alliksaare kinnisvarabüroo hindamisekspert. Alates 1997 Finantsplaneerimise OÜ juhataja, peaekspert. Uurimisvaldkond: mehaanika, raalprojekteerimine, kinnisvara. 31 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Zur Stabilität flacher eckgestützter Hyparschalen aus Holz mit gerandlinigen Randträgern (kaasautor). // Bauingnieur 64 (1989) Calculation of timber hypar at lerge displacements (kaasautor). // In thesis for the degree of Doctor of Technology: Karl Õiger "Actual Behaviour, Analysis and Design of Thin Saddle-Shaped Shell Roofs". Tampere, 1992 Дискретные схемы статического расчета многослойных деревянных оболочек. // Тезисы докладов статического расчета всесоюзнной конф "Тонкостенные и пространственные конструкции покрытий зданий". Т. II. Tallinn, (1986). Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986, 442 Kinnisvara 2005 võtmeisikut. Tallinn, 2005, 236 100 aastat TTÜ ehitusinsenere. Tallinn, 2018, 523 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Harry Rattus

Harry Rattus (12. märts 1933 Peri vald, Põlva kihelkond, Võrumaa – 26. märts 2021) oli Eesti maadleja ja spordipedagoog. Harry Rattus oli talupidaja poeg. Hakkas sportima 1945 Peri algkoolis, alates 1952. aastast harrastas ta Tallinna Kalevis Boris Sülluste ja Edgar Puusepa juhendamisel maadlust. Tuli 1967 Kreeka-Rooma maadluses raskekaalus (üle 97 kg) Eesti NSV meistriks, võitis Eesti NSV meistrivõistlustel aastatel 1960–1971 lisaks 5 hõbedat ja 1 pronksi. Erinevates maadlusviisides oli ta kokku 15-kordne Kalevi meister. Lõpetas 1956 Tallinna Kaugõppekeskeskkooli, 1957 Tallinna Merekooli laevamehaanikuna ja 1962 Tartu Riikliku Ülikooli (kehakultuuriteaduskonnas). Pedagoogikakandidaat 1984 (Moskva N. K. Krupskaja nimeline Pedagoogika Instituut), väitekiri käsitleb tervisliku käimise mudelit ja selle õpetamise metoodikat. Olnud Tallinna Taksopargi taksojuht, Tallinna Polütehnilise Instituudi vanemlaborant, Dünamo maadluskooli instruktor ja 1976. aastast Tallinna Pedagoogilise Instituudi pedagoogilise kinesioloogia labori vanemteadur (aastast 1987 dotsent). Tegutsenud massöörina ja korraldanud massaažikursusi. Uurimisvaldkond: kehalise kasvatuse teooria ja metoodika, sporditreening koos ravikehakultuuri metoodikaga, spordimassaaž. 44 teaduspublikatsiooni. Tervislik käimine. Tallinn 1991 Algteadmisi massaažist I–II. Tallinn 1985, 2. trükk 1988 Algaja atleetvõimlemine (kaasautor). Tallinn 1992 1994 "Tulivesi" (Nymani ihukaitsja) 1961 NSV Liidu meistersportlane Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Eesti spordi biograafiline leksikon. Lk 536 Biograafia ESBL-is Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kristel Rattus

Kristel Rattus (sündinud 26. mail 1971 Tallinnas) on eesti ajaloolane ja etnoloog. Kristel Rattus lõpetas 1989. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1998 Tartu Ülikooli etnoloogina; magistrikraad etnoloogias (2004, TÜ), väitekiri "Marie Underi salong: kultuurianalüütiline vaatepunkt Eesti haritlaste diskursusele ja sotsiaalsetele võrgustikele 20. sajandi teisel kümnendil". Ta oli 1996. aastal Eesti Ajalooarhiivi ja 1996–1999 Eesti Rahva Muuseumi lepinguline töötaja, 2000–2002 Tartu Mänguasjamuuseumi teadur, 2003–2008 Eesti Rahva Muuseumi teadur-kuraator, aastast 2008 juhtivteadur. Uurimisvaldkond: inimese ja keskkonna vahekord, traditsiooniliste tehnoloogiate kasutusviisid tänapäeval, pärandkultuuri ja kultuuripärandi mõtestamine kaitsealal, sotsiaalkultuurilised protsessid 20. sajandi alguse Eesti haritlasringkondades. Abiellus 1995, tütar ja kaks poega. [viide?] "Vilde jootraha": võimuvõitlus ressursside pärast või ideoloogiline konflikt? Sotsiaalne reaalsus meediatekstides. // Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XLVIII. Tartu, 2004 As in the Old Days: Aspects Regarding the Ways of Using Tradition(ality) in Today's Estonia (kaasautor L. Jääts). // Pro Ethnologia 18. Culture and Environments. Tartu, 2004. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Kristel Rattus Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Adolf von Rauch

Georg Adolf Dietrich von Rauch (Venemaal tuntud kui Jegor Ivanovitš, vene keeles Егор Иванович Раух) (17. juuli 1789 Viru-Jaagupi – 30. aprill 1864) oli Eesti arstiteadlane. Georg Adolf Dietrich von Rauch oli baltisakslane ja pastori poeg. Õppis TÜ arstiteaduskonnas 1806–1811, meditsiinidoktor 1811, väitekiri De initiis morborum, cum appendice sistente duas morborum chirurgicorum historias. Vabapraktiseeriv arst Tallinnas, hiljem Peterburis Obuhhovi haiglas ordinaator, polguarst Viiburis. Nikolai I ihuarst, mitmete komiteede ja seltside liige, Peterburi Teaduste Akadeemia ja Keiserliku Mineraloogia Seltsi auliige. Ueber d. Krankheiten des Gehörganges und des Trommelfells. − Peterburgische verm. Abbhandlungen aus d. Gebiete d. Heilkunde I (1821) Verlauf einer Scharlachkrankheit ohne bemerkbares Exanthem. − Peterburgische verm. Abbhandlungen aus d. Gebiete d. Heilkunde (1825) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Brennsohn, Isidorus. Die Aerzte Estlands Die Aerzte Estlands vom Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Ein biographisches Lexikon. Riga: 1922. Lk 304 [1]. Hasselblatt, A. Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat. Dorpat: Verlag von C. Matthesen, 1889. Nr 297 [2]. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Liis Raud

Liis Raud (eesnime rööpkuju: Liisi; aastani 1923 ja 1926–1939 Tohver, 1923–26 Verlin; 14. märts 1903 Tori vald, Pärnumaa – 12. märts 1984 Tallinn) oli eesti kirjandusteadlane ja lastekirjanik. On avaldanud raamatuid pseudonüümi Metslaps nime all. Liis Raud oli talupidaja tütar. Ta lõpetas 1922. aastal Läänemaa Ühisgümnaasiumi Haapsalus ja 1934. aastal mag. phil. kraadiga Tartu Ülikooli (1949 atesteeriti see ümber filoloogiakandidaadiks). Tema väitekirja teema oli "Kreutzwaldi väliskirjanduslikust eruditsioonist". Raud töötas aastatel 1923–1925 kantseleiametnikuna Petseris, 1929–1934 Akadeemilise Kirjandusühingu sekretärina ja 1932–1935 EE toimetuses korrektorina. Oli õpetaja 1935–1937 Hugo Treffneri Gümnaasiumis, 1937–38 Türi Aianduskeskkoolis, 1938–1940 Pärnu Kaubanduskeskkoolis. Töötas F. R. Kreutzwaldi nimelises Eesti NSV TA Kirjandusmuuseumis: 1940–1944 ja 1952–1955 teadur, 1944–1951 ja 1967–1969 käsikirjade osakonna juhataja. 1951–1952 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituudi vanemteadur, 1948–1955 Tartu Õpetajate Instituudi kirjandusõpetaja ja 1955–1966 TÜ eesti kirjanduse ja rahvaluule kateedri dotsent. Uurimisvaldkond: rahvusliku liikumise aja ja 20. sajandi alguse eesti kirjanduse ja selle rahvusvahelised suhted. Osalenud kirjandusloolise allikmaterjali publitseerimises (Friedrich Reinhold Kreutzwaldi kirjavahetus jne). Eesti NSV riiklik preemia (1982) (kollektiivis). Tema abikaasa oli maalikunstnik Gustav Raud. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide F. R. Faehlmanni ja F. R. Kreutzwaldi elust ja loomingust. Tartu, 1934 Friedrich Reinhold Kreutzwald. Meie rahvuskultuurilise ärkamise isa. Tallinn, 1940 Fr. R. Kreutzwald 1803–1882 (kaasautor M. Lepik). Tallinn, 1953 Eduard Vilde sõnas ja pildis (kaasautor). Tallinn, 1966 Metslapse jutud. Tallinn, 1982. EE 8, 47 14, 410 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 403 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 240 Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 446 KK (1963), 3, 186 Looming (1973) 3, 523 KK (1984) 5, 318. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Wilhelm II (täpsustus)

Wilhelm II on olnud mitme valitseja nimi: Wilhelm II oli Saksamaa keiser ja Preisimaa kuningas 1888–1918 Wilhelm II oli Württembergi kuningas 1891–1918 Wilhelm II (Baier) oli Baieri hertsog Wilhelm II oli Hesseni kuurvürst 1821–1847 Wilhelm II Rikas oli Meißeni markkrahv 1371–1425 Wilhelm II oli Hesseni maakrahv 1493–1509 Wilhelm II oli Bergi hertsog 1380–1408 Wilhelm II oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog 1482–1491 Wilhelm Sakslane oli Burgundia krahv 1105–1125 Wilhelm von Henneberg-Schleusingen oli Henneberg-Schleusingeni krahv 1415–1444 Wilhelm II oli Jülichi krahv 1176–1207 Wilhelm II oli Flandria krahv 1246–1251 Wilhelm Suur oli Weimari krahv ja Tüüringi hertsog Wilhelm II (Braunschweig-Calenberg-Göttingen) Luksemburgi hertsog Wilhelm II oli Hollandi kuningas Willem II Guillaume II Guglielmo II William II (täpsustus) Wilhelm I (täpsustus) Wilhelm III Wilhelm IV Wilhelm V Wilhelm VI
Sirli Raud

Sirli Raud (sündinud 24. septembril 1976 Vigala vallas Raplamaal) on Eesti arstiteadlane ja füsioloog. Sirli Raud on veesüsteemide projekteerija tütar. Lõpetas 1995 Pärnu-Jaagupi Keskkooli, 2000 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna farmaatsia osakonna ja 2005 doktorantuuri; neuroteaduste doktor (2005, TÜ), väitekiri "Cholecystokinin 2 receptor deficient mice: changes in function of gaba-ergic system". Olnud 2001 Tartu Ülikooli proviisor-intern, aastast 2003 füsioloogia instituudi assistent, aastast 2005 teadur. Uurimisvaldkond: koletsüstokiniini ja emotsionaalse käitumise regulatsiooni uurimine CCK2-retseptori puudulikkusega hiirtel. Kokku 20 teadustrükist. Mice laking CCK2 receptors display reduced anxiety in the plus-mase (kaasautor). // European Psychiatry 17 (2002) Targeted mutation of CCK2 receptor gene modifies the behavioular effects of diazepam infemale mice (kaasautor). // Psychopharmacol. (Berlin) 168 (2003) 4 Targeted invalidation of CCK(2) receptor gene induces anxiolytic-like action in light-dark exploration, but not in fear conditioning (kaasautor). // Psychopharmacol. (Berl) 181 (2005) 2 gender specific effects of ethanol in mice, lacing CCK2 retceptors (kaasautor). // Behav. Brain Res. 175 (2006) 1. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Sirli Raud Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Willibald Raud

Willibald Raud (3. oktoober 1898 Sootaga vald, Tartumaa – 16. jaanuar 1982 Chicago, USA) oli Eesti majandusteadlane ja diplomaat. Willibald Raud oli veskiomaniku poeg. Lõpetas 1916 Tartu Aleksandri Gümnaasiumi ja 1924 Tartu Ülikooli; majandusteaduse doktor (1934, Berliini Ülikool), doktoriväitekiri "Die Grundlagen der Milchwirtschaft Estlands und die estnischen Molkereiprodukte auf dem Weltmarkt". Õppis 1916–1917 Moskva Teedeinseneride Instituudis ja 1924–26 TÜ õigusteaduskonnas. Osales 1917–1918 I maailmasõjas ja 1918–1920 Vabadussõjas. Oli 1920–1923 Eesti sõjaväes üleajateenija, 1924–1925 kaubandus-tööstusministeeriumi ametnik, 1925–1930 Eesti saatkonnas Londonis ja Eesti saatkonnas Berliinis põllumajandusatašee, 1930–1932 põllutööministeeriumi väliskaubandusnõunik, 1932–1935 EV Londoni saatkonna põllumajandusatašee, aastast 1935 kaubandusnõunik ja peakonsul, 1953–1954 EV esinduse nõunik Madridis. Aastail 1964 (pärast Karl Robert Pusta surma) – 1979 oli ta Eesti esindaja Hispaanias. The Baltic States as a British market in the past and future. London 1943 The smaller nations in world's economic life. London 1944 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. 2. kd. Trt 1994. Lk 122 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Helju Raude

Helju Raude (sünninimega Helju Väljak; sündinud 28. detsembril 1934 Kehras) on eesti keemik. Lõpetas 1953. aastal Kehra Keskkooli ja 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli; keemiakandidaat (1966, ETA), väitekiri "Tunnelahjudes toodetud põlevkiviõli üle 200 °C keevate fraktsioonide süsivesinikosa uurimismetoodika ja keemiline koostis". Ta oli aastatel 1958–1960 Rahvamajandusnõukogu Ehitusmaterjalide Tööstuse Valitsuse teadusliku uurimise kesklaboris keemik, 1960–1961 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi vaneminsener, 1961–1969 Teaduste Akadeemia Keemia Instituudi füüsikalis-keemiliste uurimiste sektori nooremteadur, 1969–1974 vanemteadur, 1974–1980 Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudi vanemteadur, seejärel Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis. Uurimisvaldkond: põlevkiviõli keemilise koostis, küllastamata süsivesinike saamise võimalused, nende gaasikromatograafiline analüüs ja puhastamise meetodid. Определение индивидуального состава средних фракций сланцевой смолы газохроматографическим и спектрально-аналитеским методами (kaasautor). // TA Toim. Füüs, tehn (1964) 2 Получение чистых циклопентеновых углеводородов методом препаративной газовой хроматографии (kaasautor O. Eisen jt). // TA Toim. Keem, geol 21 (1972) 3. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Eesti NSV TA Keemia Instituudi teaduskaader 1947–1972, 19 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teaduskaader 1947–1987. Tallinn, 1987, 33. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Vilve Raudik

Vilve Raudik (sündinud 28. jaanuaril 1950 Tallinnas) on eesti psühholoog. Lõpetas 1967 Tallinna 7. Keskkooli, 1974 Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia osakonna, 1989–92 TÜ magistrant; M.Sc. (1994, TÜ), väitekiri "Vanemate väärtused perekultuuri osana ja kujundajana". Oli 1977–90 TÜ pedagoogika ja metoodika kateedri vanemlaborant, 1989–90 ka haridussotsioloogia ja didaktika labori nooremteadur, 1992–97 kultuurikeskuse metoodik ja vanemmetoodik-sekretär, 1998–2001 filosoofiateaduskonna kunstide osakonna vanemmetoodik. Uurinud kultuuri ja kunsti psühholoogilisi probleeme, perekultuuri väärtusi ning koolipsühholoogiat. 15 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Kodu õpilaskeskkonna ja lapse tarvis (kaasautor I. Kraav). Tartu, 1998 Kus Eesti koolilapse arukus kasvab (kaasautorid A. Must, O. Must)? // Akadeemia (2000) 12 Lugemiskirjaoskus (kaasautorid A. Must, O. Must). // Akadeemia (2001) 7 The secular rise in IQs: In Estonia, the Flynn effect is not a Jensen effect (kaasautorid A. Must, O. Must). // Intelligence 31 (2003) 5 The Flynn Effect for gains in literacy found in Estonia is not a Jensen Effect (kaasautorid A. Must, O. Must). // Personality and Individual Differences 34 (2003) 7. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 144. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jelena Raudla

Jelena Raudla (aastani 1980 Jelena Vertikova, sündinud 24. oktoobril 1956 Tallinnas) on Eesti vene filoloog. Jelena Raudla lõpetas 1974 Tallinna 38. Keskkooli, 1981 TPedI-i, oli 1987–90 Moskvas VNFSV Pedagoogika Akadeemia Rahvuskoolide Teadusliku Uurimise Instituudi aspirant; pedagoogikakandidaat (1990, samas), vк "Изучение сложных существительных русского языка в курсе "Современный русский литературный язык" в национальных группах педвузов союзных республик" (M, 1990). Oli 1981–84 TPedI vene keele kateedri õpetaja, 1985–87 vene keele üldkateedri õpetaja, 1992–96 TPÜ vene keele õppetooli vanemõpetaja, 1996–97 vene keele õppetooli lektor, 1997–2003 võõrkeelte lektoraadi lektor ja 2004– TLÜ keelekeskuse vene keele lektor. Uurimisvaldkond: vene keele kui emakeele ja võõrkeele õpetamise metoodika lingvodidaktilised alused; vene ja eesti keele kontrastiivne uurimine; tõlketeooria, terminoloogia probleemid. Lugenud vene keele võõrkeelena õpetamise metoodika kursusi. Eesti Slavistide Rahvuskomitee ja Rahvusvahelise Vene Keele ja Kirjanduse Õpetajate Assotsiatsiooni liige, Riikliku Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskuse vene keele ainenõukogu esimees, vene keele õppevahendite peaekspert. Üle 90 teadustrükise, 12 kõrgkooli õppevahendit. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Некоторые вопросы описания терминологической лексики в научном стиле языка. // Функционирование языковых единиц и категорий. Tлн, 1992 Учебные материалы по русскому языку для студентов-эстонцев. Ч. 1. Тлн, 1999 Русский язык – мой друг и помощник. Учебные материалы для эстонцев, изучающих русский язык. Ч. 1. Тлн, 2001, Ч. 2. Тлн, 2004 Новые пособия в новых условиях – типизация учебных материалов для эстонцев, изучающих русский язык как иностранный. // Научн. ст конгресса МАПРЯЛ, СП-б, 2003. Bibliografia jezykoznaw stwa slavistyeznego Za Rok 1992. Pod redakoja Zofii Rudnik – Karwatowatowej. Warszawa, 1995, 377 Eesti Slavistide Rahvuskomitee. Tartu, 2005, 62, 136 –137 Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 110. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ljudmila Raudla

Ljudmila Raudla (kasutatud ka kirjapilti Ludmilla Raudla; aastani 1967 Kuznetsova, sündinud 26. novembril 1946 Tšernigivis Ukrainas) on Eesti arstiteadlane, kopsuarst ja allergoloog. Ljudmila Raudla on rahvuselt venelane ja teenistujate tütar. Lõpetas 1967. aastal Viiburi Meditsiinikooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1985, Moskva II Meditsiiniinstituut), väitekiri "Экстракорпоральная специфическая иммуносорбция в комплексном лечении больных бронхиальной астмой", meditsiinidoktor (1992, Moskva, Vene Föderatsiooni Pulmonoloogia Instituut), väitekiri "Специфичесая Анти-IgЕ пласмоиммуносорбция больных атопической бронхиальной астмой (ближайшие и отдалённые результаты)". Töötas aastatel 1977–1980 Tartu Vabariiklikus Kliinilises Haiglas, 1980–1981 Tallinna Kiirabihaigla arst ja 1981–1985 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi pulmonoloogiaosakonna teadur, aastast 1986 vanemteadur. Uurimisvaldkond: bronhiaalastma ja allergilise riniidi haigete tundlikkus putukate, koorikloomade ja üldiste allergeenide suhtes, bronhiaalastma ravi sorptsioonimeetodite loomine ja juurutamine. Экстракорпоральная специфическая иммуносорбция в комплексной терапии у больных бронхиальной астмой с гиперчувствительностью к аллергену домашней пыли (kaasautor). // Тер. архив (1984) 6 Иммуносорбция в лечении больных бронхиальной астмой. Отдаленные результаты 5-летнего наблюдения (kaasautor А. Г. Чучалин). // Тер.архив (1990) 3 Об эффективности специфической анти-IgE-плазмоиммуно-сорбции у больных атопической бронхиальной астмой. // Пульмонология (1991) 3 Ex vivo removal of IgE in atopic asthma by extracorporeal plasmoimmunoadsorption (EPIA): development of a clinical adsorbent (kaasautor). // International J. Artif. Organs, 14 (1991) 8 Therapeutic afficiency of selective IgE aperesis in atopic asthma evaluated by double blind protocols (kaasautorid J. Lebedin , A. Chuchalin). // Allergy, 47 (1992) 12 Clinical trials of extracorporeal methods in atopic asthma (kaasautorid J. Lebedin , A. Chuchalin). // Allergy, Suppl. 16 (1993). Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 412. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EE 14, 412 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teaduskaader 1947–1987. Tallinn, 1987, 33. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.