laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Konna lahing

Konna lahing puhkes, kui bussireisjateks maskeerunud islamimässulised üritasid Konna linna siseneda. Buss peatati Mali sõjaväe kontrollpunktis Konna linna piiril. Kui Mali sõdurid bussi sisenesid, avasid islamistid tule ning mässulisi hakkas linna juurde valguma. Pärast mitu tundi kestnud tulevahetusi olid valitsusväed sunnitud oma linnakusse naasma, lisaks linnale jäeti endast tõenäoliselt maha ka raskerelvastust ja soomusautosid. Hukkus umbes 25 Mali sõdurit, linna hõivas umbes 1200 islamisti. Konna asub vaid 20 kilomeetri kaugusel Mopti sõjaväebaasist. Mali armeel õnnestus Prantsusmaa relvajõudude abiga Konna 18. jaanuariks tagasi vallutada. "France masses troops in Mali, kills top Islamist leader". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2018. Vaadatud 16. november 2014. "Comment les populations ont vécu la bataille de Konna et l'occupation des régions du Nord". maliweb.net. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. märts 2013. Vaadatud 16. november 2014. "France begins Mali military intervention". Al Jazeera. 11. jaanuar 2013. Vaadatud 11. jaanuar 2013. Thiénot, Dorothée (28. jaanuar 2013). "Mali: dans la ville libérée de Konna, "chacun cherche sa tête"". L'Express (prantsuse). Vaadatud 16. veebruar 2013. "France bombs Mali rebels, African states ready troops". Reuters. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 16. november 2014. "French Gunships Stop Mali Islamist Advance". AFP. 12. jaanuar 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. jaanuar 2013. Vaadatud 12. jaanuar 2013. "L'armée malienne affirme avoir repris le contrôle de Konna". Le Monde (prantsuse). 18. jaanuar 2013. Vaadatud 18. jaanuar 2013. "Mali Army Secures Central Town of Konna". Bloomberg. 18. jaanuar 2013. Vaadatud 18. jaanuar 2013. "Mali army 'regains Konna' as Nigerian troops arrive". BBC. 18. jaanuar 2013. Vaadatud 18. jaanuar 2013. "Mali: Malian Army, Islamist Groups Executed Prisoners - Human Rights Watch". Vaadatud 16. november 2014. "Mali Islamists capture strategic town, residents flee". Reuters. 10. jaanuar 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2013. Vaadatud 10. jaanuar 2013. Aman Sethi. "French troops deployed as Mali slips into chaos". The Hindu. Vaadatud 16. november 2014.
Aérospatiale Gazelle

Aérospatiale Gazelle (ametlikud tunnused SA 340, SA 341 ja SA 342) on Prantsusmaa viiekohaline helikopter, mida kasutatakse peamiselt kergtranspordi-, luure- ja kergründetegevuseks. Gazelle'il on Turbomeca Astazou turbiinmootor. Selle arendas Sud Aviation (hiljem Aérospatiale) ning seda toodeti lisaks Prantsusmaale ka Suurbritannia Westland Aircraftis, Jugoslaavia Sokos ning Egiptuse Arab British Helicopter Companys. Gazelle'id võeti teenistusse aastal 1973, neid on kasutatud üle maailma. Gazelle'e kasutasid nt Süüria väed 1982. aasta Liibanoni sõjas, Rwanda väed 1990. aastatel Rwanda kodusõjas ning mitmed osapooled lahesõjas. Prantsusmaa õhujõudude koosseisus on ründekopterina kasutusele võetud uuemad Eurocopter Tigerid, Gazelle'id on kasutusel peamiselt luuretegevuses. Fricker 1973, lk 72. Aérospatiale Gazelle pildid saidil airliners.net XX441 restaureerimine saidil aeroventure.org.uk [1]
HK Moskva Dinamo

HK Moskva Dinamo (vene keeles ХК Динамо Москва) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Moskvas. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Bobrovi divisjonis. Klubi on asutatud 22. detsembril 1946. Moskva Dinamo tuli viis korda Nõukogude Liidu meistriks. Hooaegadel 1999–00, 2004–05 võitis see Venemaa superliiga. Alates hooajast 2008–09 mängib klubi KHL-is. Hooaegadel 2011–12 ja 2012–13 on Dinamo võitnud Gagarini karika. Klubi meeskonna peatreener on alates 2022. aastast olnud Alexei Kudashov. Klubi koduväljak asub VTB Arenal. Seisuga 31. august 2020 Väravavahid: Ivan Botšarov, Georgi Kuznetsov, Aleksandr Jeremenko Kaitsjad: Igor Alanov, Sergei Boikov, Michal Čajkovský, Mihhail Grigorjev, Juuso Hietanen, Andrei Mironov, Andrei Pribõlski, Andrei Sergejev, Artjom Volkov, Dmitri Vozovik, Jegor Zaitsev Ründajad: Ilja Kruglov, Semjon Pankratov, Vladislav Jefremov, Ivan Igumnov, Oscar Lindberg, Vladislav Mihhailov, Vadim Šipatšov (kapten), Dmitrij Jaškin, Dmitri Kagarlitski, Vjatšeslav Kuljomin, Ivan Muranov, Andrei Aleksejev, Vladimir Brjukvin, Dmitri Moisejev, Nikita Popugajev, Teemu Pulkkinen, Daniil Tarassov Nõukogude Liidu meister (5): 1946–47, 1953-54, 1989–90, 1990–91, 1991–92 Nõukogude Liidu karikas (3): 1953, 1972, 1976 Rahvusvahelise Hokiliiga võitja (3): 1992–93, 1994–95, 1995–96 Venemaa superliiga (2): 1999–00, 2004–05 Gagarini karikas (2): 2011–12, 2012–13 KHL-i põhiturniiri võitja (1): 2013–14 IIHF-i Euroopa Meistrite Karikas (1): 2006 Spengleri karikas (2): 1983, 2008 Ametlik koduleht
HK Moskva Spartak

HK Moskva Spartak (vene keeles ХК Спартак Москва) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Moskvas. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Bobrovi divisjonis. Klubi on asutatud 1946. aastal. Spartak tuli neli kordad Nõukogude Liidu meistriks. Hooajal 2008–09 liitus Spartak KHL-iga. Hooajal 2014–15 Spartak rahaliste probleemide tõttu liigas ei mänginud, kuid naasis järgmisel hooajal. KHL-is on Spartaki parimas tulemuseks kaheksa parima hulka jõudmine kahel esimesel kahel hooajal 2008–09 ja 2009–10. Klubi praegune peatreener on Boris Mironov. Seisuga 22. august 2020 Väravavahid: Nikita Bespalov, Július Hudáček, Pavel Homtšenko, Aleksandr Truškov Kaitsjad: Emil Djuse, Maksim Gontšarov, Aleksei Grišin, Juri Kozlovski, Jevgeni Kulik, Andrei Kuteikin, Damir Mussin, Aleksandr Nikišin, Jakov Rõlov, Akim Trišin, Dmitri Višnevski, Andrei Zubarev Ründajad: Jegor Krušenkov, Gleb Šashkov, Ilja Talaluyev, Robin Hanzl, Jori Lehterä, Roman Ljubimov, Mihhail Junkov, Ilja Zubov, Ilja Arkalov, Artjom Fjodorov, Mihhail Kotljarevski, Lukas Radil, Gennadi Stoljarov, Maksim Tsjaplakov, Martin Bakoš, Anatoli Nikontsev (kapten), Sergei Širokov, Anton Zlobin Nõukogude Liidu meister (4): 1961–62, 1966–67, 1968–69, 1975–76 Nõukogude Liidu karikas (2): 1970, 1971 Venemaa esiliiga (1): 2001 Spengleri karikas (5): 1980, 1981, 1985, 1989, 1990 Ametlik koduleht
Koroonapandeemia Belgias

Koroonapandeemia Belgias on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast. Esimene nakatumisjuhtum tuvastati ühel Hiinast Wuhanist kodumaale naasnud üheksaliikmelise belglaste rühma liikmel Brüsselis 4. veebruaril 2020. 31. mai seisuga oli riigis registreeritud 58 381 haigusjuhtumit, 9467 inimest oli surnud, 15 887 taastunud. "Structuur van de bevolking" (hollandi). Statbel. Vaadatud 29.2.2020. "One repatriated Belgian has tested positive for the novel coronavirus". Federal Public Service (FPS) Health, Food Chain Safety and Environment (inglise). 4. veebruar 2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2020. Vaadatud 4. veebruar 2020. "COVID-19 Belgian leaves hospital". VRT NWS (inglise). 16. veebruar 2020. Vaadatud 16. veebruar 2020. Belgium | Coronavirus Cases: Christopher Pitchers, Coronavirus: Belgian hospitals could reach limit within 15 days, Euronews, 26. oktoober 2020 Covid: Belgian doctors with coronavirus asked to keep working, BBC News, 26. oktoober 2020
Āne

Āne on küla Lätis Zemgalēs Ozolnieki piirkonnas Lielupe jõe ääres. Seal elab 1288 elanikku. See küla asub 7 km kaugusel Jelgava linnast. Külas asub ka tellisetehas, mis oli Nõukogude ajal oluline. Seetõttu on küla kutsutakse ka "Sarkanais māls" (eesti keeles punane savi) nime all.
Hatia Dekanoidze

Hatia Dekanoidze (gruusia keeles ხატია დეკანოიძე, ukraina keeles Хатія Мамуківна Деканоїдзе, sündinud 20. jaanuaril 1977 Thbilisis) on gruusia rahvusest Gruusia poliitik ja endine Ukraina riigiametnik. 2015–2016 oli ta Ukraina Rahvuspolitsei ülem. 2020. aastast on ta Gruusia parlamendi liige. Khatia Dekanoidze Warsaw Security Forum. Vaadatud 16. aprillil 2024
Tšerepovetsi Severstal

Tšerepovetsi Severstal (vene keeles ХК Северсталь) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Tšerepovetsis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Läänekonverentsis Tarassovi divisjonis. Klubi on asutatud 1956. aastal. Nõukogude Liidu ajal mängis klubi riigi madalamates liigades. 1990. aastatel sai klubi peasponsoriks terase- ja kaevandustööstuse ettevõte Severstal. Tšerepovetsi Severstali parimad tulemused pärinevad 2000. aastate algusest, mil 2001. aastal saadi Venemaa kõrgliigas kolmas koht ja 2003. aastal teine koht. Alates hooajast 2008–09 mängib Severstal KHL-is, kus on väljalangemismängudele jõutud viiel hooajal (viimati 2020–21). KHL-is on parimaks tulemuseks Läänekonverentsi poolfinaali jõudmine hooajal 2012–13. Klubi meeskonna peatreener on Andrei Razin. Klubi koduväljak asub Tšerepovetsi Jääpalees. Seisuga 2021–2022 Väravavahid: Konstantin Šostak, Dmitri Šugajev, Vladislav Podjapolski Kaitsjad: Jakob Stenqvist, Jegor Rõkov, Robin Press, Nikolai Timašov, Artjom Tšmõhhov, Andrei Tšurkin, Ilja Hohlov, Nikita Makejev, Makar Habarov, Ivan Rogov, Mihhail Tihhonov Ründajad: Daniil Vovtšenko, Jegor Morozov (kapten), Adam Liška, Vladislav Kodola, Robert Rooba, David Dumbadze, Igor Geraskin, Nikita Guslistov, Joonas Nättinen, Andrei Aleksejev, Maksim Kolmikov, Aleksandr Agapov, Ivan Jemets, Kirill Rasskazov, Ildar Šiksatdarov, Dmitri Moisejev Ametlik koduleht Tšerepovetsi Severstal KHL.ru lehel Severstal Cherepovets. eliteprospects.com.
Andris Vaņins

Andris Vaņins (sündinud 30. aprillil 1980 Ilūkstes) on endine Läti jalgpallur (väravavaht). Ta alustas klubikarjääri 1997. aastal Läti klubis FK Ventspils. Aastatel 2003–2005 mängis ta Venemaal FK Moskva reservmeeskonnas. 2006. aastal naasis ta Ventspilsis. Aastatel 2006–2008 valiti ta kolmel hooajal järjest Läti kõrgliiga parimaks väravavahiks. Aastatel 2009–2016 mängis Vaņins Šveitsi kõrgliiga klubis FC Sion. Sioni meeskonnas tegi ta mitmeid häid esitusi ning aastatel 2010–2011 valiti ta kahel hooajal järjest Šveitsi kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks ja aastatel 2010–2013 neljal hooajal järjest Sioni hooaja parimaks mängijaks. Aastatel 2016–2020 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis FC Zürich. Vaņins on võitnud Šveitsi karika kahel korral Sioniga (2010–11 ja 2014–15) ja ühe korra Zürichiga (2017–18). Vaņins tegi Läti jalgpallikoondises debüüdi 2000. aastal mängus Slovakkia vastu. Alates 2007. aastast oli ta koondise esiväravavaht. 10. oktoobril 2019 pidas ta koondises oma 100. mängu. See jäi ka tema koondisekarjääri viimaseks mänguks. Vaņins on viis korda valitud Läti aasta jalgpalluriks (2008, 2013, 2015–2017). 2020. aastal alustas ta Sioni jalgpalliklubi juures tööle väravavahtide treenerina. Ventspils Virsliga (3): 2006, 2007, 2008 Läti karikas (1): 2007 Sion Šveitsi karikas (2): 2010–11, 2014–15 Zürich Challenge League: 2016–17 Šveitsi karikas: 2017–18
Rubén Gallego

Rubén David González Gallego (vene keeles Рубен Давид Гонсалес Гальего; sündinud 20. septembril 1968 Moskvas, Nõukogude Liidus) on Hispaania ja Venezuela päritolu venekeelne kirjanik. Rubén Gallego ema oli varem Nõukogude Liidus pagenduses viibinud Hispaania kommunisti Ignacio Gallego tütar Aurora (Esperanza) Gallego Rodríguez, ta isa pärines Venezuelast. Rubén Gallego sündis tserebraalparalüüsiga, mistõttu vanaisa tundis tema pärast häbi ning lasi lapse viia invaliidide lastekodusse ja öelda emale, et laps suri. Ehkki Gallego käed ja jalad olid halvatud, pidas ta Nõukogude laste- ja vanadekodudes vastu täiskasvanueani, lõpetades Novotšerkasski kaubandustehnikumi õigusteaduse alal. 1980. aastatel, kui lastekodudesse jõudsid vabatahtlikud, aitas üks neist tal lastekodust välja saada ning sai tema esimeseks naiseks. Hiljem õppis Rubén Gallego ka inglise filoloogiat. Tema kahest esimesest abielust Nõukogude Liidus sündis kaks tütart, Nadežda ja Maija, kes mõlemad elavad Venemaal ja tegelevad balletiga. Gallego ise töötas arvutispetsialistina 2001. aastani, mil ta otsis uuesti kontakti oma perekonnaga, kohtus Prahas emaga, kes tollal töötas seal raadiojaamas Vaba Euroopa ajakirjanikuna, ning hakkas elama koos ema ja õega. Lastekodudes veedetud lapsepõlvest kirjutas Rubén Gallego oma esimese raamatu "Valge mustal" ("Белое на чёрном"), mis ilmus 2003. aastal ja sai Venemaa Bookeri auhinna. Gallego elas seejärel Saksamaal Freiburgis, 2007. aastast Ameerika Ühendriikides Washingtonis ning 2014. aastast koos oma kolmanda naise Rina González Gallegoga Iisraelis Ashkelonis, kus nende autistist tütar saab käia autistidele mõeldud erikoolis. "Valge mustal" on avaldatud enam kui 20 keeles, sealjuures prantsuse keeles 2002., inglise keeles 2003., soome keeles 2006. ning eesti keeles 2020. aastal Valdek Kiiveri tõlkes. 2005. aastal ilmus Rubén Gallego teine raamat "Istun jõekaldal" ("Я сижу на берегу", pälvis Monacos auhinna Kuldne Ettur parima maleraamatu eest), 2017. aastal koos abikaasaga kirjutatud "Laupäevaküünal Iraagis ehk Operatsioon Miki-Hiir" ("Субботняя свеча в Ираке, или Операция «Микки-Маус»") ning 2018. aastal "Igavene külaline" ("Вечный гость"). Rubén Gallego emaotsinguist räägib Algis Arlauskase dokumentaalfilm "Kiri emale" ("Carta A Mi Madre", 2002, Hispaania). "Мы не успели оглянуться", eessõna Rubén Gallego ema endise mehe Sergei Jurjenevi raamatule "Фашист пролетел", 2002 "Цензура и пропаганда - две колеи одной информационной дороги", essee ajakirjale Индекс, 2004 "Сени", essee ajakirjale Новый берег, 2004 "Все равно", kirjutis almanahhi "Неволя", 2007 "From victim to hero", The Guardian, jaanuar 2006, raamatuarvustus "Разговор с выжившим. Интервью с писателем Рубеном Гальего" Newsru.co.il, 7. jaanuar 2020 Rubén Gallego endine koduleht, koopia Internet Archive'is
Valentinois' hertsog

Valentinois' hertsog (Duc de Valentinois) on Prantsusmaa aadlitiitel. Tiitlit on loodud neli korda: Louis XII 1498. aastal Cesare Borgiale, Henri II 1548. aasta Diane de Poitiers'le, Louis XIII 1643. aastal Monaco vürstile Honoré II-le ja Louis XV 1716. aastal Monaco troonipärijale Jacques I-le. Monaco vürstide ja Prantsusmaa Valentinois' hertsogite meesliin suri välja 1949. aastal, kuid 1919. aastal nimetas vürst Albert I Valentinois' hertsoginnaks oma poja vallastütre Charlotte'i, kelle järglased on Monaco vürstid ja Valentinois' hertsogid tänaseni. 1498–1507 Cesare Borgia, paavst Alexander VI vallaspoeg 1548–1566 Diane de Poitiers, Henri II armuke 1642–1662 Honoré II, Monaco vürst 1662–1701 Louis I 1701–1715 Antoine I, Monaco vürst kuni 1731 1716–1733 Jacques I, Monaco vürst alates 1731 1733–1793 Honoré III, Monaco vürst 1814–1819 Honoré IV, Monaco vürst 1819–1841 Honoré V, Monaco vürst 1841–1856 Florestan I, Monaco vürst 1856–1889 Charles III, Monaco vürst 1889–1922 Albert I, Monaco vürst 1922–1949 Louis II, Monaco vürst 1919–1922 Charlotte, eelmise tütar 1920–1922 Pierre de Polignac, eelmise abikaasa 1949–2005 Rainier III, Monaco vürst 2005–... Albert II
Patopsühholoogia

Patopsühholoogia (ka abnormaalne psühholoogia, inglise keeles abnormal psychology) on kliinilise psühholoogia alavaldkond, mis uurib psüühikahäireid psühholoogiliste meetoditega. Termini "patopsühholoogia" võttis esimesena kasutusele Wilhelm Specht(de) ajakirjaga "Zeitschrift fuer Pathopsychologie" 1912. aastal. NSV Liidu tuntud patopsühholoog oli Bljuma Zeigarnik. Patopsühholoogia ei ole psühhopatoloogia, mis kuulub psühhiaatriasse. Journal of Abnormal Psychology Клиническая психология : в 4 т. : учебник для студ. высш. учеб. заведений / под ред. А. Б. Холмогоровой(ru). Т. 1. Общая патопсихология / А. Б. Холмогорова. — М. : Издательский центр «Академия», 2010, стр. 56-57. "Kliinilise psühholoogia traditsioonilised alavaldkonnad". Kliiniline psühholoogia. Tartu Ülikooli Kliinikumi psühhiaatriakliinik. Vaadatud 31. mail 2020. Клиническая психология : в 4 т. : учебник для студ. высш. учеб. заведений / под ред. А. Б. Холмогоровой(ru). Т. 1. Общая патопсихология / А. Б. Холмогорова. — М. : Издательский центр «Академия», 2010, стр. 13, 55. Клиническая психология : в 4 т. : учебник для студ. высш. учеб. заведений / под ред. А. Б. Холмогоровой(ru). Т. 1. Общая патопсихология / А. Б. Холмогорова. — М. : Издательский центр «Академия», 2010. — 464 с. ISBN 978-5-7695-5968-6 (Т. 1) ISBN 978-5-7695-6822-0 Клиническая психология : в 4 т. : учебник для студ. учреждений высш. проф. образования / под ред. А. Б. Холмогоровой(ru). Т. 2. Частная патопсихология / А.Б.Холмогорова, Н.Г.Гаранян, М.С.Радионова, Н.В.Тарабрина. — М. : Издательский центр «Академия», 2012. — 432 с. ISBN 978-5-7695-8115-1 (Т. 2) ISBN 978-5-7695-6822-0 Bljuma Zeigarnik. Patopsühholoogia (vene keeles) Münsterberg H. Psychologie und Pathologie // Zeitschrift für Pathopsychologie. — 1912. — N. 1 Wilhelm Specht(de). Über den Wert der pathologischen Methode in der Psychologie und die Notwendigkeit der Fundierung der Psychiatrie auf einer Pathopsychologie. Zeitschrift für Pathopsychologie 1 (1912), S. 4–49. Zeitschrift für Pathopsychologie (1912-1919) – digital
Roberts Uldriķis

Roberts Uldriķis (sündinud 3. aprillil 1998 Riias) on Läti jalgpallur, kes mängib ründajana Hollandi kõrgliiga klubis SC Cambuur ja Läti jalgpallikoondises. Läti kõrgliigas debüteeris ta 2015. aastal klubis FS METTA/LU. Aastatel 2017–2018 mängis ta Läti kõrgliigas FK RFSi ridades. Aastatel 2018–2021 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis FC Sion. 2021. aastal liitus ta Cambuuriga. Uldriķis tegi Läti rahvuskoondises debüüdi 12. juunil 2017 sõprusmängus Eesti vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta aasta hiljem 8. juunil sõprusmängus Aserbaidžaani vastu.
HK Sotši

HK Sotši (vene keeles Хоккейный клуб Сочи) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Sotšis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Tarassovi divisjonis. Klubi on asutatud 2014. aastal. Hooajal 2014–15 debüteeris klubi KHL-is. KHL-is on jõutud väljalangemismängudele neljal hooajal, kuid iga kord on esimeses ringis kaotatud. Klubi meeskonna praegune peatreener on Sergei Svetlov. Klubi peab kodumänge Bolšoi Ice Dome'il. Seisuga 31. august 2020 Väravavahid: Arseni Ahhmetov, Ivan Kulbakov, Joel Lassinantti, Maksim Tretiak Kaitsjad: Juri Aleksandrov, Mihhail Gordejev, Konstantin Klimontov, Maksim Minejev, Ivan Misšenko, Oleg Pogorišni, David Rundblad, Nikita Sedov, Georgi Soljannikov Ründajad: Dmitri Kolgotin, Aleksandr Konnov, Pavel Kukštel, Kirill Petkov, Danil Pjatin, Stepan Starkov, Daniil Apalkov, Linus Johansson, Nikita Mihhailov, German Rubtsov, Nikita Totšitski, Marcus Nilsson, Igor Rudenkov, Sergei Šmeljov, Ansel Galimov, Jere Karjalainen, Pavel Padakin Ametlik koduleht HK Sotši KHL.ru lehel
Erik (Västmanlandi hertsog)

Erik Gustaf Ludwig Albert (20. aprill 1889 Stockholm – 20. september 1918 Stockholm) oli Rootsi kuningliku perekonna liige, Rootsi prints (kuni 1905 Rootsi ja Norra prints) ja Västmanlandi hertsog. Ta oli tulevase Rootsi kuninga Gustaf V ja tulevase kuninganna Badeni Victoria noorim poeg. Varsti pärast sündi avastati tal vaimne alaareng ja ta veetis oma elu avalikkuse tähelepanu alt eemal spetsiaalselt selleks kohandatud ruumides, kus praegu on Lõuna-Aafrika Vabariigi suursaadiku residents. Sündides sai ta Västmanlandi hertsogiks ning Rootsi ja Norra ordenite kavaleriks. Norra Lõvi ordeni asutamisel 21. jaanuaril 1904 sai ta ka selle ordeni kavaleriks. Talle anti ka välismaa ordeneid (Taani Elevandiorden, Prantsusmaa Auleegioni suurrist, Preisimaa Musta ja Punase kotka orden, Badeni Ustavuse orden jt).
HK Vitjaz

HK Vitjaz (vene keeles ХК Витязь) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Moskva oblastis Podolskis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Tarassovi divisjonis. Klubi on asutatud 1996. aastal. Aastatel 2000–2001 ja 2005–2008 mängis Vitjaz Venemaa kõrgliigas. Alates hooajast 2008–09 on see mänginud KHL-is. Esimest korda jõuti KHL-i väljalangemismängudele hooajal 2016–17. Väljalangemismängudele on pääsetud kokku kolmel hooajal, kuid kõigil kordadel ei ole esimesest ringist kaugemale jõutud. Klubi peab oma kodumänge jääspordipalees Vitjaz. Klubi meeskonna peatreener on alates 2019. aastast olnud Mihhail Kravets. Aastatel 2016–2019 oli peatreener Valeri Belov. Seisuga 22. august 2020 Väravavahid: Pjotr Kotšetkov, Anton Todikov, Ilja Yežov Kaitsjad: Artjom Borodkin, Igor Golovkov, Linus Hultström, Jakub Jerabek, Jevgeni Katitšev, Juri Pautov, Daniil Põlenkov, Pavel Vorobei, Jegor Voronkov Ründajad: Nikita Gontšarov, Fjodor Malõhhin, Mihhail Smolin, Aleksandr Dergatšjov, Vitali Popov, Jevgeni Artjuhhin, Kaspars Daugaviņš, Danila Kvartalnov, Ivan Laritšev, Danila Moisejev, Mattias Tedenby, Pavel Varfolomejev, Ilja Zinovjev, Justin Danforth, Svjatoslav Grebenštšikov, Dmitri Lugin, Aleksandr Sjomin (kapten), Aleksandr Ševtšenko Ametlik koduleht HK Vitjaz KHL.ru lehel
Eric Nam

Eric Nam (korea keeles 에릭남; sündinud 17. novembril 1988 Atlantas Georgia osariigis) on korea päritolu Ameerika laulja, laulukirjutaja ja saatejuht. Ajakiri GQ Korea nimetas ta 2016. aasta meheks ja tõusvaks artistiks Youtube'i muusika globaalse populaarsuse järgi. Eric on sündinud ja üles kasvanud Georgia osariigis Atlantas. Ericul on kaks nooremat venda, Eddie ja Brian Nam. Ta lõpetas 2007. aastal Lovetti kooli ja 2011. aastal Bostoni kõrgkooli. Eric räägib vabalt inglise ja korea keelt.
Jekaterinburgi Avtomobilist

Jekaterinburgi Avtomobilist (vene keeles Автомобилист Екатеринбург) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Jekaterinburgis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Idakonverentsis Harlamovi divisjonis. Klubi on asutatud 2006. aastal. KHL-is debüteeriti hooajal 2009–10, asendades klubi Voskressenski Himiki. KHL-i väljalangemismängudele on jõutud seitsmel hooajal. Parimaks tulemuseks on Idakonverentsi poolfinaali jõudmine hooajal 2018–19. Klubi peab oma kodumänge KRK Uraletsis. Klubi meeskonna peatreener on Bill Peters. Seisuga 28. august 2020 Väravavahid: Leonid Fomin, Vladimir Galkin, Vladislav Gross, Jakub Kovář Kaitsjad: Zahhar Arzamastsev, Maksim Berezin, Deniss Bodrov, Chay Genoway, Mihhail Mamkin, Aleksandr Sevostjanov, Aleksandr Štšemerov, Nikolai Timašov, Nikita Trjamkin, Aleksei Vassilevski, Sergei Zborovski Ründajad: Ilja Ovtšinnikov, Pavel Datsjuk (kapten), Peter Holland, Stepan Hripunov, Pavel Kulikov, Vjatšeslav Litovtšenko, Aleksandr Protapovitš, Georgi Belousov, Stanislav Botšarov, Anatoli Golõšev, Aleksei Makejev, Kirill Pilipenko, Geoff Platt, Roman Ivašov, Brooks Macek, Jevgeni Mozer, Andrei Obidin, Nikita Setdikov, Dan Sexton Ametlik koduleht Jekaterinburgi Avtomobilist KHL.ru lehel
Hannibal (Missouri)

Hannibal on linn Ameerika Ühendriikides Missouri osariigis. Linn asub Marioni ja Rallsi maakonnas Mississippi jõe paremkaldal umbes 160 km Saint Louisest loode pool. Hannibalis ristuvad kiirtee Interstate 72 ning maanteed Route 24, Route 36 ja Route 61. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 17 312. Aastal 2010 oli elanikke 17 916. Hannibal asutati 1819. aastal. See sai linnaõigused 1845. aastal. Linnas asub nii kirjanik Mark Twaini kui ka kõrgseltskondlase Margaret Browni majamuuseum. Idülliline Hannibal on inspireerinud Mark Twaini tema Tom Sawyeri lugude kirjutamisel, mistõttu vastavad raamatu paigakirjeldused väga lähedaselt Hannibalile. Kirjeldusteoses St. Petersburgiks nimetatud väikelinnas asuvad näiteks Gardiffi mägi, saared Mississippi jõel ning rohkete käikudega karstikoobastik. Koobastiku juures asub külastuskeskus ning maa-alusesse unikaalsesse karstisüsteemi korraldatakse ekskursioone. Tom Sawyeri lugude tinglik toimumispaik ja sarnasus raamatukirjeldustega on linnale oluline sissetulekuallikas, kuna hoogustab turismi. Lisaks kirjaniku majamuuseumi külastamisele saavad turistid Tom Sawyeri eeskujul proovida plangu värvimist, peetakse iga-aastast Twaini festivali ning kooliõpilaste seast valitakse Tom Sawyer ja Becky Thatcher. Jõesadama lähedal, linna ajaloolisel peatänaval tervitab saabujaid Huckleberry Finni ja Tom Sawyeri pronkskuju. See püstitati Twaini pärandi auks 1926. aastal ning on Ameerikas üks esimesi väljamõeldud karakteritele loodud mälestusmärke. Hannibalis peatuvad Mississippi kruiisilaevad ning linnas on mitu hotelli ja restorani. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.  Hannibal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna koduleht