laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Voolahe

Voolahe on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Voolahe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Vogt (1936. aastal Tallinnas). Eevart Voolahe palvel kanti Voolahe perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 272 all (Siseministeeriumi teadaanne 3. oktoobrist 1936). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Vooremaa (perekonnanimi)

Vooremaa on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Vooremaa uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Adamson, Vöhrmann, Voormann, Vöörmann ja Vormann. Jakob Vooremaa palvel kanti Vooremaa perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 232 all (Siseministeeriumi teadaanne 18. maist 1936). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Vooremaa Eestis 14 mehel ja 17 naisel. Aksel Erich Vooremaa, eesti vaimulik (1903–1941) Andres Vooremaa, eesti maletaja (1944–) Endel Vooremaa, eesti jääpurjetaja (1930–) Ilmar Vooremaa, eesti arst (1906–1976) Salme Vooremaa, eesti silmaarst (1904–1999) Vaiko Vooremaa, eesti purjetaja ja jääpurjetaja (1962–)
Zahharava-Pulihhava

Zacharava-Pulichava (vene keeles Zahharova-Pulihhova, transkribeerituna Zahharava-Pulihhava) on Minski linnaosa, mis asub linna keskosas Partyzanski rajooni territooriumil. Tegemist on ühe linna prestiižsema elurajooniga, mis oli elitaarne piirkond juba nõukogude ajal. Linnaosa on hästi välja ehitatud infrastruktuuriga, sealsed hoovid on suured, lähikonnas asuvad mitmed pargid, linnaossa jääb ka 1805. aastal rajatud Maksim Gorki nimeline kesklastepark. Suurem osa sealsetest korteritest on kolme- või neljatoalised. Paljudes korterites asuvad kaminad, mitmetel on ka uhked rõdud. Nõnda on linnaosa kujunenud ka kõige kallimate korteritega piirkonnaks Minskis. Vaatamata sellele on nõudlus sealsete elamispindade järele pidevalt kasvanud; oma osa on selles ka asjaolul, et linnaosa asub Minski kesklinna lähedal. Linnaosa rajati suuremalt jaolt vahemikus 1960–1970. Sealsed elamud rajati parteieliidi ja loomingulise intelligentsi jaoks. Mitmeid sealseid elamuid kutsuti Nõukogude ajal rahvasuus kindralimajadeks, ent linnaosa sai juba rajamisel hüüdnimeks karusnahksete mütside rajoon (район пыжиковых шапок). Zacharava tänava ümbrus oli varem Minski äärelinn Stromki Bierah, kus asusid laod ja puidust elamud. 1940. aastal valmis tänaval ka trammitee. Sõja ajal paljud sealsed hooned hävisid, sealsed taastamistööd algasid alles 1950. aastatel. Ühtlasi ehitati vana tänav ka laiemaks. Pulichava tänava ümbruskonnas asus Archirejskaja Słabodka linnaosa, sellest läänes ulatus see aga Lachovka linnaossa. 1923. aastal nimetati piirkond revolutsionäär Ivan Pulichavi auks ümber. Piirkonnas domineerisid individuaalelamud, mis aga lammutati tänapäevase linnaosa rajamisel. У Мінску знайшлі самыя дарагія жылыя вуліцы. telegraf.by (3 oktoober 2013). http://www.dayrent.by/RU/district/minsk/zaharova-pulihova/ И.П. Шамякин (гл. ред.) и др. Вуліца Захарава // Мінск: энцыклапедычны даведнік = Минск: Энцикл. справочник — 2-е выданне. — Мінск: Бел. Сов. Энциклопедия, 1983. — Lk. 174. — 467 lk.
Serabranka

Sierabranka (vene keeles Serebrjanka, transkribeerituna Serabranka) on Minski linnaosa, mis asub linna kaguosas Leninski rajooni territooriumil Svisłači jõe kaldal. Linnaosas asub N. Hrekava nimeline park. Serabranka koosneb üheksast mikrorajoonist. Linnaosa ühendavad ülejäänud linnaga bussid, trollibussid ja trammid. Serabrankat on esmamainitud aastal 1551. Algselt kandis see nime Srebny Łoh. XIX sajandil hakkas see kandma nime Srebnyja Młyny ja kujunes linnarahva puhkepiirkonnaks. Tänapäevase nime sai piirkond seoses Moskva–Bresti raudtee ja Liibavi–Romno raudtee rajamisega. 1895. aastal rajati sinna malmivalutehas, mille juurde tekkisid Serabranka tänav ja Serabranka põiktänav. Tänapäevase linnaosa ehitustööd algasid 1970. aastatel. 2008. aastal koostati plaan linnaosa korterelamute tsooni laiendamiseks ja sealsete eramajade lammutamiseks. Ленинский район: территория развития//«Вечерний Минск», 13 Октябрь 2005 Частные дома снесут, а улицу расширят Вечерний Минск 28 jaanuar 2008
Kõrtsioja (Viljandimaa)

Kõrtsioja (ka Kaanjärve peakraav) on peakraav Sakala kõrgustikul, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Ämmuste ja Tinnikuru külas, Tarvastu jõe vasakpoolne lisajõgi. Kraavi pikkus on 5,2 km, valgla 10,4 km², langus 17 m ja lang 3,27 m/km. Kraav saab alguse 74,5 m kõrgusel Tinnikuru külas ning suubub Ämmuste külas 57,5 m kõrgusel vasakult poolt Tarvastu jõkke 14,5 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Kõrtsioja Eesti looduse infosüsteemis Kõrtsioja keskkonnaportaalis Kõrtsioja Eesti looduse infosüsteemis Kõrtsioja keskkonnaportaalis
Lošõtsa

Łošyca (vene keeles Lošitsa, transkribeerituna Lošõtsa) on Minski linnaosa, mis asub linna lõunaosas Leninski rajooni territooriumil. Linnaosa ühendavad ülejäänud linnaga bussid ja trollibussid, seal asub ka Łošyca raudteepeatus. Linnaossa jääb Łošyca jäärak, kus NKVD üksused hukkasid 7000 – 10 000 inimest. 2009. aastal plaanis linnavalitsus seoses linnaosa rajamisega jääraku täita ja selle asemele autotee rajada, ent üldsuse vastuseisu tõttu jäid need plaanid teostamata. Łošyca on tekkinud Łošyca Lubanskaha küla kohale, mille juures asus ka Łošyca mõis. Nõukogude perioodil hakkas see kandma nime Łošyca 1. Külas asus juurviljakasvatuse ja kartulikasvatusega tegelev katsemajand. 1985. aastal arvati küla maad Minski koosseisu. Ehitama hakati 2015. aastal. Algul oli küla maadele kavandatud neli mikrorajooni, hiljem otsustati neid sinna rajada aga kuus. "В Лошицком яре завершился митинг памяти жертв сталинских репрессий". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. märts 2018. Vaadatud 4. märtsil 2018. "Бульдозеры надвигаются на Лошицкий Крест памяти сталинским жертвам". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. november 2014. Vaadatud 4. märtsil 2018. "Лошица прирастет еще шестью микрорайонами". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2018. Vaadatud 4. märtsil 2018.
Eesti 2018. aasta riigieelarve

Eesti 2018. aasta riigieelarve on Eesti keskvalitsuse 2018. aasta eelarve. Valitsus algatas 2018. aasta riigieelarve seaduse menetlemise 27. septembril 2017. Seadus läbis esimese lugemise 18. oktoobril 2017 ja teise lugemise 15. novembril 2017. Riigikogu võttis riigieelarve seaduse vastu 13. detsembril 2017. Eelarve kulude ja investeeringute maht on 10,826 miljardit eurot ja tulude maht 10,308 miljardit eurot. 2017. Aastaga võrreldes kasvavad kulud ja investeeringud 922 miljoni euro võrra ehk 9,5% ning tulud kasvavad 808 miljoni euro võrra ehk 8,5%. Eelarvega toetati Valitsuse nelja põhieesmärki, milleks oli edendada Eesti majanduskasvu, suurendada Eesti rahvaarvu, tugevdada julgeolekut, ja suurendada ühiskonna heaolu ja sidusust. Et edendada Eesti majanduskasvu, langetatakse maksuvaba tulu reformiga tööjõu maksukoormust, suurendatakse teaduse ja arendustegevuse rahastamist 14,9 miljoni võrra ning investeeritakse 56,7 miljonit eurot oluliste taristuobjektide väljaehitamiseks ja 277 miljonit eurot teehoidu (näiteks ehitatakse Kose–Mäo maanteelõik 4-realiseks, renoveeritakse Haabersti ristmik ja rajatakse Reidi tee). Lisaks jätkub Rail Balticu trassi ehitus. Et suurendada Eesti rahvaarvu, muudetakse vanemapuhkuste ja hüvitiste süsteemi, jätkatakse õpetajate palgatõusu ja viiakse läbi tervishoiu rahastamise reform. Et tugevdada julgeolekut, panustatakse kaitsevaldkonda rekordilised 528 miljonit eurot ja tõstetakse siseturvalisuse töötajate töötasusid. Et suurendada ühiskonna heaolu ja sidusust, muudetakse toimetulekutoetuste süsteemi, pikaajalise hoolduse korraldust ja jätkatakse töövõimereformi teise etapiga ning tehakse ettevalmistusi Narvas ja Tallinnas eesti keele majade avamiseks. Reaalsed tulud olid 10,162 miljardit eurot (98,6% eelarvest) ja kulud 10,109 miljardit eurot (93,4%). Riigikogu.ee: Riigikogu võttis vastu tuleva aasta riigieelarve seaduse, 13. detsember 2017 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. mai 2019. Vaadatud 11. mail 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Rahandusministeerium. 2018. aasta riigieelarve. Lühiülevaade Eesti riigieelarvest, Tallinn, 2017. Riigikogu: 2018. aasta riigieelarve seadus 521 SE Rahandusministeerium: 2018. aasta riigieelarve lühiülevaade Rahandusministeerium: Riigieelarved Delfi teemalehed: Riigieelarve 2018
Pauluse kirik

Pauluse kirik on mitme kiriku nimi või nimevariant. Eesti: Rakvere Pauluse kirik Tartu Pauluse kirik Viljandi Pauluse kirik Saksamaa: Plaueni Pauluse kirik Püha Pauluse katedraal (täpsustus) Püha Pauluse kabel Peetruse ja Pauluse kirik
Bonnievale

Bonnievale on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas Langebergi vallas. Asula on rajatud 1922. aastal, linnaõigused sai 1953. aastal. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bonnievale'i elanikest värvilisi 75,25%, mustanahalisi aafriklasi 11,08%, valgeid 10,71%, India või Aasia päritolu inimesi 0,24% ja teisi 2,72%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 89,72%, koosa keelt 5,98%, inglise keelt 1,69% ja sotho keelt 1,29%. https://census2011.adrianfrith.com/place/169007
Kari Kuivalainen

Kari Ilmari Kuivalainen (sündinud 14. novembril 1960) on Soome laulja. 1986. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Soomet lauluga "Never the End" (laul ise oli soome keeles ja kandis algselt pealkirja "Päivä kahden ihmisen").
CatCat

CatCat on Soome ansambel. Ansambli liikmeteks on õed Katja Kätkä ja Virpi Kätkä, kelle perekonnanimi mitmuses (Kätkät) kõlab samamoodi nagu ingliskeelne CatCat. 1994. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Soomet lauluga "Bye Bye Baby", kus nad said 25 osavõtja seas 22. koha. CatCat (1992) Bye Bye Baby (1994) Kynttilöiden syttyessä (1994) Enkeli (1995) Yö ja päivä (2001) Parhaat (2002) Hitit (2004) CatCat 20 vuotta – Juhlalevy (2012) Kukat kauniit (2015) CatCat 25v (2017)
Edea

Edea on Soome ansambel. 1998. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Soomet lauluga "Aava". Marika Krook Alexi Ahoniemi Tommy Mansikka-aho Abdissa Assefa Samuli Kosminen
Joe Grech

Joe Grech (õieti Joseph Grech; sündinud 9. veebruaril 1934) on Malta laulja. 1971. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "Marija L-Maltija".
Helen & Joseph

Helen & Joseph oli Malta ansambel, mille liikmeteks olid Helen Micallef ja Joseph Cutajar. 1972. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Maltat lauluga "L-Imħabba".
Renato Micallef

Nazzareno Alessandro Micallef Garrett (tuntud esinejanimega Renato või Renato Micallef; sündinud 19. novembril 1951) on Malta laulja. 1975. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "Singing This Song".
Georgina Abela

Georgina Abela (sündinud 23. aprillil 1959) on Malta laulja. 1991. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Paul Giordimainaga Maltat lauluga "Could It Be".
Paul Giordimaina

Paul Giordimaina (sündinud 28. aprillil 1960) on Malta laulja. 1991. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Georgina Abelaga Maltat lauluga "Could It Be".
Itaalia peaminister

Itaalia peaminister (õieti Ministrite Nõukogu esimees; itaalia keeles: Presidente del Consiglio dei ministri) on Itaalia konstitutsiooni artiklite 92, 93, 94, 95 ja 96 järgi tegutsev Itaalia valitsuse juht. Itaalias kuulub täidesaatev võim ministrite nõukogule, mida juhib peaminister. President määrab peaministri ja tema ettepanekul ka valitsuse liikmed. Valitsusel peab olema ametisse astumisel parlamendi mõlema koja toetus. Oma tegevuses on valitsus vastutav parlamendi ees, tema tegevus lähtub reeglina parlamendi enamuse tahtest. Itaalia keeles on peaminister "primo ministro", kuid Itaalias kutsutakse teda otsetõlkes Ministrite Nõukogu esimeheks. Teiste riikide peaministreid kutsutakse Itaalias siiski tiitliga primo ministro. Aastatel 2006–2008 oli peaminister Romano Prodi, endine Euroopa Komisjoni president ja vasaktsentristliku koalitsiooni liider. Ühendatud Itaalia ajaloo noorim peaminister oli Matteo Renzi, kes pidas seda ametit aastatel 2014–2016. 22. oktoobrist 2022 on peaminister Giorgia Meloni. Enne teda oli 13. veebruarist 2021 Itaalia peaminister Mario Draghi, endine Euroopa Keskpanga president. Itaalia valitsusjuhtide loend Vanus ametisse nimetamisel: 39 aastat, 1 kuu; Benito Mussolini oli ametisse nimetamisel 2 kuud vanem. Koduleht (Itaalia keeles)
Mary Spiteri

Mary Spiteri (sündinud 25. oktoobril 1947) on Malta laulja. 1992. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "Little Child".
William Mangion

William Mangion (sündinud 24. augustil 1958) on Malta laulja. 1993. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "This Time".
Chris & Moira

Chris & Moira oli Malta ansambel, mille moodustasid Moira Stafrace ja Christopher Scicluna. 1994. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Maltat lauluga "More than Love".
Mike Spiteri

Mike Spiteri (õieti Michael Spiteri; sündinud 1955) on Malta laulja. 1995. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "Keep Me In Mind".
Miriam Christine

Miriam Christine Borg Warner (sündinud 30. juunil 1979) on Malta laulja. 1996. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "In A Woman's Heart".
Debbie Scerri

Debbie Scerri (õieti Deborah Scerri; sündinud 30. juunil 1979) on Malta laulja. 1997. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "Let Me Fly".
Chiara Siracusa

Chiara (õieti Chiara Siracusa, sündinud 26. novembril 1976 Sengleas) on Malta laulja. 1998. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "The One That I Love", 2005. aastal lauluga "Angel" ja 2009. aastal lauluga "What If We?".
Nika Turbina

Nika Turbina (vene Ника Гeopгиeвна Туpбина; 17. detsember 1974 Jalta – 11. mai 2002 Moskva) oli vene luuletaja, kes on tuntud lapsepõlves kirjutatud luuletuste poolest. Nika Turbina ema oli kunstnik Maia Turbina, vanaisa oli kirjanik Anatoli Nikanorkin. Juba varasest lapsepõlvest alates põdes ta astmat ja kannatas unetuse käes. Luuletama hakkas ta 4-aastaselt. 1982. aastal sai Nika talendist teada kirjanik Julian Semjonov, kes ehitas Jaltas endale suvilat. Semjonov saatis mõni aeg hiljem Jaltasse Komsomolskaja Pravda korrespondendi, et unikaalsest tüdrukust kirjutada. 1983. aasta märtsis avaldati Komsomolskaja Pravdas noore poetessi esimesed luuletused. Turbina kutsuti Moskvasse, kus ta Kirjanike Majas oma luuletustega esines ja tutvus luuletaja Jevgeni Jevtušenkoga. Hiljem esinesid Turbina ja Jevtušenko kirjandusõhtutel korduvalt duetina. 1983. aasta detsembris ilmus Moskvas Turbina esimene luulekogu "Черновик" ('Mustand'). Nika Turbina sai kuulsaks, et esines mitmel pool Nõukogude Liidus. 1985. aastal kolis nende perekond Krimmist Moskvasse. Ta käis esinemas ka välismaal ja oli väga tuntud. Ta luulekogusid tõlgiti mitmesse keelde. Veneetsias toimunud luulefestivalil "Maa ja poeedid" võitis ta peaauhinna – Kuldlõvi. Luuletusi kirjutas ta kuni 12-aasta vanuseni, hiljem kadus inspiratsioon. Jevtušenko, kel olid Turbina suhtes suured ootused, pettus temas. 1989. aastal mängis Turbina režissöör Ajan Šahmalijeva filmis "See oli mere ääres" ("Это было у моря"). Seejärel langes ta avalikkuses kiiresti unustusse. 1990. aastal sai ta närvivapustuse ja sõitis ravile Šveitsi. Šveitsis viibides abiellus ta endast kuuskümmend aastat vanema itaallasest psühholoogiga. 1991. aastal pöördus Turbina Nõukogude Liitu tagasi. Alkoholiprobleem süvenes. Tükk aeg ei leidnud ta endale tegevust, siis õppis Ülevenemaalises Riiklikus Kinematograafia Ülikoolis. 1994. aastal võeti ta ilma eksamiteta vastu Moskva Kultuuriinstituuti. Esialgu oli kõik hästi ja ta hakkas jälle luuletusi kirjutama. Kuid oma 20. sünnipäeval tabas teda närvivapustus ja ta jättis instituudi pooleli. Õpinguid õnnestus tal hiljem jätkata kaugõppes. 14. mail 1997 viskus ta viienda korruse aknast välja, saades raskelt vigastada. 11. mail 2002 oli Nika Turbina külas tuttavatel. Teised läksid korraks välja. Turbina istus aknalaual ja kukkus aknast välja ning hukkus. Биография Ники Турбиной stories-of-success.ru Ника Турбина. Девочка-сон literratura.org Могут ли 4-летние дети писать стихи? История Ники Турбиной shkolazhizni.ru Ника Туpбина. Жизнь и смерть вундеркинда lady-forever.ru
Times Three

Times Three oli Malta ansambel, mille moodustasid Philippa Farrugia Randon, Diane Stafrace ja Francesca Tabone. 1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Maltat lauluga "Believe 'n Peace", mis kogus 32 punkti ja saavutas 15. koha.
Claudette Pace

Claudette Pace (pärast abiellumist Caludette Buttigieg; sündinud 8. veebruaril 1968) on Malta poliitik ja endine laulja. 2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "Desire". Ta valiti 2013. aastal ja uuesti 2017. aastal Malta parlamendi liikmeks. 2017. aastast on ta Malta parlamendi asespiiker.
Fabrizio Faniello

Fabrizio Faniello (sündinud 27. aprillil 1981) on Malta laulja. 2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "Another Summer Night" ja 2006. aastal lauluga "I Do".
Lynn Chircop

Lynn Chircop (sündinud 10. augustil 1980) on Malta laulja. 2003. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "To Dream Again".
Julie & Ludwig

Julie & Ludwig oli Malta ansambel, mille moodustasid Julie Zahra ja Ludwig Galea. 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Maltat lauluga "On Again... Off Again".
Olivia Lewis

Olivia Lewis (sündinud 18. oktoobril 1978) on Malta laulja. 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "Vertigo".
Morena Camilleri

Margerita Camilleri Fenech (esinejanimega Morena; sündinud 7. märtsil 1984) on Malta laulja. 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "Vodka".
Charles Goodwin

Charles Goodwin (1943 – 31. märts 2018) oli ameerika keeleteadlane ja semiootik. Ta on uurinud vestluse käigus toimuva tähendusloome mehhanisme. In memoriam: Charles Goodwin, 74, pioneer in social interaction research Favarea, Donald 2010. Goodwin. In: Cobley, Paul (ed.), The Routledge Companion to Semiotics. London: Routledge, 226. Favareau, Donald (ed.) 2018. Co-operative Engagements in Intertwined Semiosis: Essays in Honour of Charles Goodwin. (Tartu Semiotics Library 19.) Tartu: University of Tartu Press.
Glen Vella

Glen Vella (sündinud 14. mail 1983 Birkirkaras) on Malta laulja. 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "One Life".
Kurt Calleja

Kurt Calleja (sündinud 5. mail 1989 Ħamrunis) on Malta laulja. 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Maltat lauluga "This is The Night".
Tonina Torrielli

Tonina Torrielli (sündinud 22. märtsil 1934) on Itaalia laulja. 1956. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Aprite le finestre".
Franca Raimondi

Franca Raimondi (8. juuli 1932 – 28. august 1988) oli Itaalia laulja. 1956. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Amami se vuoi", mis ei saanud ühtegi punkti ja jäi 13. kohale.
Snowdoni krahv

Snowdoni krahv (Earl of Snowdon) on tiitel Ühendkuningriigi aadli koosseisus. Selle lõi 1961. aastal kuninganna Elizabeth II, koos viisakustiitliga Linley vikont, oma kälimehe Antony Armstrong-Jonesi jaoks, kes abiellus 1960. aastal printsess Margaretiga. Antony Charles Robert Armstrong-Jones, 1. Snowdoni krahv (1930–2017) David Albert Charles Armstrong-Jones, 2. Snowdoni krahv (sündinud 1961) Tiitli otsene pärija on praeguse Snowdoni krahvi David Armstrong-Jonesi ainuke poeg Charles Patrick Inigo Armstrong-Jones, Linley vikont (sündinud 1999). 1. Snowdoni krahvi vapp 2. Snowdoni krahvi vapp The London Gazette: nr 42481. lk 7199. 6. oktoober 1961.  Snowdoni krahv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nunzio Gallo

Nunzio Gallo (25. märts 1928 – 22. veebruar 2008) oli Itaalia laulja. 1957. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Corde della mia chitarra", mis kogus 7 punkti ja saavutas 6. koha.
Domenico Modugno

Domenico Modugno (9. jaanuar 1928 – 6. august 1994) oli Itaalia laulja. 1958. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Nel Blu Dipinto Di Blu", 1959. aastal lauluga "Piove" ja 1966. aastal lauluga "Dio, come ti amo".
Renato Rascel

Renato Rascel (õieti Renato Ranucci; 27. aprill 1912 – 2. jaanuar 1991) oli Itaalia laulja. 1960. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Romantica", mis kogus 5 punkti ja saavutas 8. koha.
Betty Curtis

Betty Curtis (õieti Roberta Corti; 22. märts 1936 Milano – 15. juuni 2006 Lecco) oli Itaalia laulja. 1961. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Addio, addio", mis kogus 12 punkti ja saavutas 5. koha.
Claudio Villa

Claudio Villa (1. jaanuar 1926 Rooma – 7. veebruar 1987 Padova) oli Itaalia laulja. 1962. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaalia lauluga "Addio, addio". 1967. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaalia lauluga "Non andare più lontano".
Emilio Pericoli

Emilio Pericoli (7. jaanuar 1928 – 9. aprill 2013) oli Itaalia laulja. 1963. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Uno per tutte", mis kogus 37 punkti ja saavutas 3. koha.
Bobby Solo

Bobby Solo (kodanikunimi Roberto Satti; sündinud 18. märtsil 1945 Roomas) on Itaalia laulja. 1965. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaalia lauluga "Se piangi, se ridi", mis kogus 15 punkti ja saavutas 5. koha.
Sergio Endrigo

Sergio Endrigo (15. juuni 1933 Pula – 7. september 2005 Rooma) oli Itaalia laulja. 1968. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Marianne", mis kogus 7 punkti ja saavutas 10. koha.
Iva Zanicchi

Iva Zanicchi (sündinud 18. jaanuaril 1940) on Itaalia laulja. 1969. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Due grosse lacrime bianche", mis kogus 5 punkti ja saavutas 13. koha.
Gianni Morandi

Gianni Morandi (sündinud 11. detsembril 1944) on Itaalia laulja. 1970. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "L'amore è un attimo", mis kogus 5 punkti ja saavutas 8. koha.
Touwsrivier

Touwsrivier on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas. Asula on rajatud 1877. aastal, linnaõigused sai 1962. aastal. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Touwsrivieri elanikest värvilisi 84,91%, mustanahalisi aafriklasi 7,52%, valgeid 6,57%, India või Aasia päritolu inimesi 0,33% ja teisi 0,65%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 93,09%, inglise keelt 2,59%, koosa keelt 1,02% ja tsvana keelt 0,91%. Touws River information thegreatkaroo.com https://census2011.adrianfrith.com/place/168001
Massimo Ranieri

Massimo Ranieri (sünninimi Giovanni Calone; sündinud 3. mail 1951 Napolis) on Itaalia laulja. 1971. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "L'amore è un attimo". 1973. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "I giorni dell'arcobaleno".
Nicola di Bari

Nicola Di Bari (sünninimi Michele Scommegna; sündinud 29. septembril 1940) on Itaalia laulja. 1972. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "I giorni dell'arcobaleno", mis kogus 92 punkti ja saavutas 6. koha.
Chiara

Nime Chiara kasutavad lauljad: Chiara Siracusa, Malta laulja Chiara Galiazzo, Itaalia laulja Chiara Iezzi ansamblist Paola e Chiara
SuRie

Susanna Marie Cork (rohkem tuntud oma esinejanime SuRie järgi; sündinud 18. veebruaril 1989 Essexis) on inglise laulja. Tema emapoolne vanaisa Hans Kornberg on Saksamaal sündinud Briti biokeemik. Tema lavanimi SuRie tuleneb eesnimedest (Susanna Marie). Ta on lõpetanud Londonis muusikakõrgkooli Royal Academy of Music. Laulmise kõrval on ta õppinud klaverit ja oboed. Ta esindas Suurbritanniat 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis lauluga "Storm". SuRie on varemgi olnud Eurovisiooni lauluvõistlusega seotud: 2015. aastal oli ta Belgia laulja Loïc Nottet' taustalaulja ja tantsija ning 2017. aastal Blanche'o laulu "City Lights" muusikaline juht. Ametlik koduleht