laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Konstantin Thomson

Konstantin Adolf Thomson (27. november/9. detsember 1865 Tallinn – 15. märts 1938 Hageri) oli Eestimaa vaimulik. Tema isa oli rätsep Carl Thomson. Lõpetas Tallinna kubermangugümnaasiumi aastal 1884. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1885–1889, grad. stud. Korporatsioon Neobaltia liige alates 3/16. maist 1903. Oli prooviaastal Kuusalu Laurentsiuse koguduses. Ordineeriti pastoriks 2. detsembril 1890. Töötas 1890–1892 Tallinna Toompea Kaarli koguduse adjunktpastorina. 1892–1936 töötas Hageri Lambertuse koguduse õpetajana. Oli 1920–1935 Lääne-Harju praost. Vaimuliku ülemkohtu liikmena tegutses aastatel 1927–1936. Praost-emeritus aastast 1936. Oli aastatel 1903–1919 ajalehe Ristirahwa Pühhapäwa Leht väljaandja ja vastutav toimetaja. Ta abiellus 27. detsembril 1890/8. jaanuaril 1891 Meta Wieckmanniga. Tema poeg Helmut Thomson oli ka Hageri kirikuõpetaja. Poeg Waldemar Thomson oli Pärnu Nikolai koguduse õpetaja. Poeg Paul Thomson oli soo-uurija ja geoloog (Tartu Ülikooli geoloogia ja paleontoloogia dotsent). Tema väimees oli Harju-Madise koguduse õpetaja Otto Etzold. Tema õemees Friedrich Wilhelm Ederberg oli Kaarma ja Kambja koguduste õpetaja. Tema tütrepoeg Burchard Lieberg oli kirikuõpetaja Saksamaal Hesseni liidumaal, teine tütrepoeg Paul-Gerhard Hörschelmann oli vaimulik Saksamaal. Tema naisevend Friedrich Frommhold Wieckmann oli Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, teine naisevend Arnold Wieckmann oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. detsember 2010. Vaadatud 5. mail 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Konrad Veem, Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon. EVR Stockholm 1988 http://www.eestikirik.ee/node/7575 Album der Landsleute der Neobaltia 1879-1904. Jurjew 1908. Nr 205 (12586), lk 137.
Konservatiivne Partei

Konservatiivne Partei (inglise keeles Conservative Party), täisnimega Konservatiivne ja Unionistlik Partei (Conservative and Unionist Party) on paremtsentristlik Suurnritannia partei. Parteijuht oli aastatel 2005–2016 David Cameron, 11. juulist 2016 juhtis erakonda Theresa May. Alates 23. juulist 2019 oli erakonna esimees Boris Johnson. 24. oktoobril 2022 sai erakonna esimeheks Rishi Sunak. Partei asutati 1834. aastal ja selle eellaseks on 1678. aastal rajatud Tooride Partei, mistõttu konservatiive tänini tihtipeale "toorideks" kutsutakse. Nimekuju Konservatiivne ja Unionistlik Partei pärineb ajast, mil konservatiividega liitus Liberaalse Partei "liberaalsete unionistide" rühm. Konservatiivne partei kuulus valitsusse suurema osa 20. sajandist. Aastatel 1997–2010 olid konservatiivid Suurbritannia parlamendis peamine opositsioonipartei. 2010. aasta parlamendivalimistel saavutasid konservatiivid valimisvõidu, kuid enamust parlamendis mitte. Moodustati koalitsioonivalitsus Liberaaldemokraatidega. Peaministriks sai konservatiivide liider, senine opositsiooni- ja varikabineti juht David Cameron. 2019. aasta Konservatiivse Partei liidri valimised Elizabeth Piper, Alistair Smout and William JamesRishi Sunak to become the next UK prime minister after months of turbulence. Reuters, 24. oktoober 2022 Koduleht
Toorid

Tooride all mõeldakse kunagise Tooride Partei või praeguse Briti Konservatiivse Partei liikmeid
Jacques Rancière

Jacques Rancière (sündinud 1940 Alžiiris) on prantsuse filosoof. Ta on kriitiliste marksistlike globalismivastaste vaadetega. Ta on kirjutanud ka kunstifilosoofia teemadel. Ta sai laiemalt tuntuks koos Louis Althusseriga kirjutatud raamatu "Lugedes Kapitali" (1968) ilmumise järel. J. Rancière käis Eestis 2012. aastal. "Poliitilise kunsti paradoksid", tõlkinud Anti Saar – Vikerkaar 2012, nr 4/5, lk 99–125 Intervjuu Maarja Kangroga - Sirp 24 (15. juuni) 2012, lk. 4–5. Maarja Kangro, "Jacques Rancière'i poliitiline esteetika" – Vikerkaar 2012, nr 4/5, lk 128–141
Hannes Koivunen

Johannes (Hannes) Evert Koivunen (24. august 1911 Helsingi – 29. september 1990 Helsingi) oli Soome poksija ning poksitreener ja -organisaator. Koivunen oli kokku seitsmekordne Soome meister – aastatel 1932–1937 poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) ja 1941. aastal raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg). Ta osales seitse korda Eesti–Soome maavõistlustel, kus võitis oma kohtumised aastatel 1931–1932 ja 1934–1935 ning kaotas oma kohtumised aastatel 1930 ja 1937–1938. Koivunen osales 1936. aasta Berliini olümpiamängudel poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg), kuid kaotas oma kohtumise veerandfinaalis ja jäi edasiset medaliheitlusest välja. Koivunen poksis jaanuarist 1944 kuni novembrini 1949 elukutselisena. Ta pidas kokku kümme kohtumist, millest võitis ühe (nokaudiga) ja kaotas üheksa (neist kaks nokaudiga) kohtumist. Koivunen tegutses hiljem poksitreenerina ja osales spordiorganisatsioonide juhtimisel. Hannes Koivunen veebisaidil BoxRec (inglise)
Alagoas

Alagoase osariik (endine Alagoase provints) on praegune Brasiilia osariik. Alagoas oli selle osariigi kunagine pealinn. Ta oli Brasiilia esimese presidendi sünnilinn ja nüüd kannab tema auks nime Marechal Deodoro. Alagoas (monitor) oli Brasiilia Pará-klassi jõemonitor.
Saksi-Eisenbergi hertsogiriik

Saksi-Eisenbergi hertsogiriik (saksa Herzogtum Sachsen-Eisenberg) oli hertsogiriik Saksamaal 1680–1707, üks Ernestiinide hertsogkondadest. Riiki valitses Wettini dünastia Ernestiinide haru. 1675. aastal suri Saksi-Gotha-Altenburgi hertsog Ernst I ja tema seitse poega asusid koos hertsogkonda valitsema. 1680. aastal jagasid vennad oma valdused; vanuselt viies poeg Christian sai Eisenbergi linna ning Ronneburgi ja Roda ja Camburgi ametkonnad. Temast sai esimene Saksi-Eisenbergi hertsog. Christian suri 1707. aastal ilma järglasteta ning tema valdused jagati ta vendade ja nende järglaste vahel. 1680–1707 Christian Saksi-Eisenbergi hertsog
Vene rulett

Vene rulett on surmav mäng, mis seisneb selles, et revolvrisse pannakse üks padrun, lükatakse trummel pöörlema ning suletakse see oma pessa, kus selle pöörlemine peatub aja jooksul. Pärast seda on revolver laskevalmis (kui tegemist on automaatselt vinnastuva relvaga). Kuid ei ole teada, kas päästikule vajutades toimub lask, kuna padruni asend lööknõela suhtes ei ole teada. Mängija asetab revolvri enda meelekohale ja vajutab päästikule. Pärast päästikule vajutamist pöörab relv automaatselt trumlit ühe padrunipesa võrra edasi. Kui lasku ei toimu, annab mängija relva järjekorras temast järgmisele mängijale üle, kes kordab kirjeldatud tegevust. Revolver tiirleb käest kätte, kuni keegi on surnud või kuni järel on üks elus mängija. Legendi järgi lõid mängu Inglismaale läinud endised Vene aadlikud ja mäng loodi kahel põhjusel: Inglismaa elu ei pakkunud endiste aadlike jaoks piisavalt riske, mistõttu loodi vastav tugitoolisport. Aadlike hulgas oli levinud usk, et õigel aadlikul peab alati õnne olema ja selle hüpoteesi kohaselt oli vene rulett mäng, millega sai vähem õnnelikud välja selekteerida.
Saksi-Jena hertsogiriik

Saksi-Jena hertsogiriik (saksa Herzogtum Sachsen-Jena) oli hertsogiriik Saksamaal 1672–1690, üks Ernestiinide hertsogkondadest. Riiki valitses Wettini valitsejasoo Ernestiinide haru. Saksi-Jena hertsogkond loodi 1672. aastal Saksi-Weimari hertsogi Wilhelm IV neljanda poja Bernhardi jaoks. Bernhardi poja Johann Wilhelmi surma järel 1690. aastal liideti Saksi-Jena alad taas Saksi-Weimari hertsogkonnaga. 1672–1678 Bernhard 1678–1690 Johann Wilhelm Saksi-Jena hertsog
Intransitiivsus

Intransitiivsus ehk antitransitiivus on binaarse seose omadus, mis seisneb selles, et kui x on seoses y-ga ja y on omakorda seoses z-ga, siis x pole seoses z-ga. Olgu R binaarne seos mingil hulgal A ning x, y ja z hulga A mingid elemendid. Tähistame asjaolu, et x on y-ga seoses R, valemiga xRy. Seose R intransitiivsus on defineeritud järgmiselt: ∀ x , y , z : x R y ∧ y R z ⇒ ¬ x R z . {\displaystyle \forall x,y,z:xRy\wedge yRz\Rightarrow \neg xRz.} Näiteks seos "eelneb vahetult" on intransitiivne: kui x eelneb vahetult y-le ja y eelneb vahetult z-le, siis x ei eelne kunagi vahetult z-le. Transitiivsus
Mittetransitiivsus

Mittetransitiivsus (ka intransitiivsus) on binaarse seose omadus, mis seisneb selles, et vaadeldav seos pole transitiivne. Olgu R binaarne seos mingil hulgal A ning x, y ja z hulga A mingid elemendid. Tähistame asjaolu, et x on y-ga seoses R, valemiga xRy. Seose R mittetransitiivsus on defineeritud järgmiselt: ∃ x , y , z : x R y ∧ y R z ∧ ¬ x R z . {\displaystyle \exists x,y,z:xRy\wedge yRz\wedge \neg xRz.} Intransitiivsus
Saksi-Jena hertsog

Saksi-Jena hertsog (saksa Herzog von Sachsen-Jena) oli Saksi-Jena hertsogiriigi valitsejate tiitel 1672–1690. Kõik Saksi-Jena hertsogid pärinesid Wettinide valitsejasoo Ernestiinide harust. 1672–1678 Bernhard 1678–1690 Johann Wilhelm
Ceará

Nimel Ceará on mitu tähendust. Ceará osariik on osariik Brasiilias. Ceará jõgi asub Brasiilias. Ceará Sporting Club on Ceará osariigis tegutsev spordiklubi. Marcos Venâncio de Albuquerque (enam tuntud nimega Ceará) on Brasiilia jalgpallur.
Kirdepiirkond (Brasiilia)

Kirdepiirkond on üks viiest Brasiilia piirkonnast. Kirdepiirkonna osariigid on Alagoas, Bahia, Ceará, Maranhão, Paraíba, Pernambuco, Piauí, Rio Grande do Norte ja Sergipe. Kirdepiirkond oli koloniaalajastul Brasiilias esimene piirkond, mille asustasid portugallased. Salvador (Bahia osariigis) oli Brasiilia esimene koloniaalpealinn kuni 1763. aastani, kui selleks sai Rio de Janeiro. Enne Kagupiirkonna esiletõusu oli Kirdepiirkond Brasiilia peamine Aafrika orjakaubanduse ja suhkrutööstuse keskus ning sadam. Kagupiirkonnas elab ligi 55 miljonit inimest, kellest ligi 60% on segaverelised (pardo) ja 29% europiidid (branco). Lisaks on piirkonnas Brasiilia suurim negriidide (preto) osakaal - 9,5%, Bahias koguni 17%. Piirkonna suurimad linnad on Fortaleza, Recife ja Salvador. Kagupiirkonna elanikud on segu europiididest, negriididest ja põliselanikest. Piirkonna elanikest ligi 43,5% elab vaesuses (vähem kui 2 USA dollarit päevas).
Kesk-Läänepiirkond (Brasiilia)

Kesk-Läänepiirkond on üks viiest Brasiilia piirkonnast. Piirkonda kuuluvad Goiási, Mato Grosso ja Mato Grosso do Suli osariik ning Brasiilia Liiduringkond. Kesk-Läänepiirkond on 16,3 miljoni elanikuga Brasiilia kõige väiksema rahvaarvuga piirkond. Ligi pool elanikest on segaverelised (pardo), 41,5% europiidid (branco) ja 6,6% negriidid (preto).
Atõrau

Atõrau (kasahhi Атырау) on linn Kasahstanis, Atõrau oblasti keskus. Asub Uurali jõe suudmes Kaspia mere ääres. Linna asutasid 1640. aastal vene kaupmehed vennad Gurjevid. 1708. aastani kandis asula nime Jaitsk. 1885. aastal sai linnaõigused. 1991. aastani oli linna nimi Gurjev. Atõrau on nafta- ja keemiatööstuse keskus ja seda nimetatakse Kasahstani naftapealinnaks. Linna arengut on viimastel kümnenditel oluliselt mõjutanud naftabuum Kaspia merel. Tegeletakse ka masinaehituse ja kalapüügiga. Linnas on ülikool. Jalgpalliklubi FK Atõrau mängib riigi kõrgliigas. http://www.atyrau-city.kz/
Kagupiirkond

Kagupiirkond on üks viiest Brasiilia piirkonnast. Selle moodustavad Espírito Santo, Minas Geraisi, Rio de Janeiro ja São Paulo osariik. Kagupiirkond on Brasiilia majanduslikult tähtsaim piirkond ja kõige suurima elanike arvuga - 2022. aasta rahvaloenduse andmeil 85 miljonit, mis on ligi 42 protsenti Brasiilia 203 miljonilisest rahvaarvust. Kagupiirkonna elanikest moodustavad enamuse europiidid (branco) - 55 protsenti, 36 protsenti on segaverelised (pardod) ja 7,8 protsenti negriidid (preta).
Lõunapiirkond (Brasiilia)

Lõunapiirkond on üks viiest Brasiilia piirkonnast. Sinna kuuluvad Paraná, Rio Grande do Suli ja Santa Catarina osariik. See piirneb Paraguay, Uruguay ja Argentinaga. Lõunapiirkond on väikseima pindalaga regioon Brasiilias, hõlmates vähem kui 7% riigi pindalast. Ligi 30 miljoni elanikuga on lõunapiirkond kolmas kõige rahvarohkem regioon Brasiilias. Valdava osa elanikkonnast moodustavad Euroopa päritolu inimesed. Suurem osa neist on itaalia, saksa ja portugali juurtega, märkimisväärne osa inimesi on ka ukraina ja poola päritolu. Lõunapiirkonda peetakse kõige turvalisemaks regiooniks Brasiilias (selle kuritegevustase on riigi madalaim). Suuremad linnad on Curitiba, Porto Alegre, Joinville, Londrina, Caxias do Sul, Florianópolis, Maringá, Pelotas, Canoas, Ponta Grossa, Blumenau, Cascavel, Foz do Iguaçu, Santa Maria (Rio Grande do Sul).
Eksotsentriline fraas

Eksotsentriline fraas on fraas, mille peasõna ega laiend ei saa lauses üksi täita sedasama süntaktilist funktsiooni, mida fraas tervikuna. Igal fraasil on olemas peasõna ja see, kas peasõna peab tingimata laiendama teise sõnaga või ei, oleneb peasõna tüübist. Kaassõnafraas ja hulgafraas ehk hulgasõnafraas on eksotsentrilised fraasid. Kummastki neist ei saa peasõna ega laiendit ära jätta, sest muidu muutub lause tähendus või saadakse mittegrammatiline lause. Kaassõnafraasis tingib peasõnaks olev kaassõna laiendi, s.o nimisõna olemasolu ja käändevormi lauses. Voodi peal (peasõna) -> Nukk on voodi peal, vrd mittegrammatiline lause: Nukk on voodi. teises tähenduses grammatiline lause: Nukk on peal. Laua all (peasõna) -> Koer istub laua all, vrd mittegrammatiline lause: Koer istub laua. teises tähenduses grammatiline lause: Koer istub all. Hulgafraasis tingib peasõnaks olev hulka või mõõtu väljendav hulgasõna laiendi, s.o käändsõna või määrsõna olemasolu lauses. Kui hulgafraasi peasõna on nimetavas käändes, siis laiend peab olema osastavas käändes. Neli (peasõna) õuna -> Laps ostis neli õuna, vrd teises tähenduses grammatiline lause: Laps ostis õuna. Õde saatis emale mitu kirja. teises tähenduses grammatiline lause: Õde saatis emale mitu. teises tähenduses grammatiline lause: Õde saatis emale kirja. Seminar kestis paar päeva. teises tähenduses grammatiline lause: Seminar kestis paar. teises tähenduses grammatiline lause: Seminar kestis päeva. Eksotsentrilise fraasi vastandiks on endotsentriline fraas, mille peasõna saab lauses esineda ilma laiendi(te)ta ja täita siiski sama süntaktilist funktsiooni, vrd Täna öösel võis näha suurt kollast täiskuud. Täna öösel võis näha suurt täiskuud. Täna öösel võis näha kollast täiskuud. Täna öösel võis näha täiskuud. Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare: "Eesti keele grammatika II. Süntaks" 1993 Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut Eesti keele käsiraamat
Kaitseliidu malevapealike loend

... Kaitseliidu Harju malev: major Kristjan Saar Kaitseliidu Järva malev: kolonelleitnant Karl Prees Kaitseliidu Lääne malev: major Anders Lindkvist Kaitseliidu Narva malev: major Ernst Soomuste Kaitseliidu Petseri malev: kolonelleitnant Hugo Ploomipuu Kaitseliidu Pärnu malev: kolonelleitnant Jaan Lugus Kaitseliidu Pärnumaa malev: kolonelleitnant Tõnis-August Avingo Kaitseliidu Saaremaa malev: kolonelleitnant Oskar Särev Kaitseliidu Sakala malev: kolonelleitnant Johannes Raudmäe Kaitseliidu Tallinna malev: kolonelleitnant Rudolf-Johannes Lints Kaitseliidu Tartu malev: kolonelleitnant Richard-Johannes Aks Kaitseliidu Tartumaa malev: kolonel Peeter Asmus Kaitseliidu Valgamaa malev: kolonelleitnant Hugo Kulbok Kaitseliidu Viru malev: kolonelleitnant Georg Vaher Kaitseliidu Võrumaa malev: kolonelleitnant Jaan Heljuste
Ernst Soomuste

Ernst Soomuste (kuni 9. maini 1936 Ernst Grassmandorf; 16. august 1896 Narva, Peterburi kubermang – 22. veebruar 1965 Kohtla-Järve) oli Eesti sõjaväelane (major). Ernst Grasmandorf sündis 1896. aastal Peterburi kubermangu kuulunud Narva linnas, osales Venemaa keisririigi armees Esimeses maailmasõjas jalaväeohvitserina. 1918. aastal alanud Eesti Vabadussõjas määrati ta detsembris 1918 Laiarööpmelisele soomusrongile nr. 2, kust viidi jaanuaris 1919 üle Laiarööpmelisele soomusrongile nr. 4 ja kus ta veebruaris 1919 nimetati LRSR nr. 4 soomusrongi ülema abiks, 14. mail 1919 ülendati E. Grasmandorf alamkapteniks. Oktoobris 1919 nimetati E. Grasmandorf Soomusrongide Diviisi Laiarööpmelise soomusrongi nr. 5 ülemaks. Pärast Vabadussõja edukat lõppu LRSR nr. 5 likvideeriti ja mais 1920 viidi E. Grasmandorf üle Laiarööpmelisele soomusrongile nr. 2 rongiülema abiks. Septembris 1921 nimetati E. Grasmandorf soomusrongi Kapten Irv ülema kohusetäitjaks. Märtsis 1923 määrati E. Grasmandorf Soomusrongide Brigaadi Laiarööpmelise soomusrongi nr. 2 rongiülema abiks, 1923. aasta augustist kuni septembrini oli ta LRSR nr. 2 rongiülema kohusetäitja. Seejärel teenis ta 2. soomusrongide rügemendis, kus ülendati 22. veebruaril 1924 kapteniks. 1928. aastal viidi ta üle LRSR nr. 2 dessantkompanii ülemaks. 1932. aastal viidi E. Grasmandorf 3. Üksikusse Jalaväepataljoni, kus ta 19. veebruaril 1932 sai majoriks. 9. mail 1936 eestistas Ernst Grasmandorf oma perekonnanime Soomusteks. 16. maist 1934 jätkas E. Grasmandorf teenistust Kaitseliidu Tartu malevas. Oli Noorte Kotkaste Tartumaa maleva vanema abi. 1936. aastast oli ta Kaitseliidu Narva maleva pealiku ajutine kohusetäitja ja 19. mail 1939 määrati Kaitseliidu Narva maleva pealikuks. Ernst Soomuste vahistati 14. juunil 1941 ja küüditati koos perega NSV Liitu, kus oli asumisel Kirovi oblastis. Vabanes asumiselt 1958. aastal ja naasis Eestisse. Ernst Soomuste suri 22. veebruaril 1965 Jõhvis. Maetud Lohusuu Eesküla kalmistule. Eesti Sõjamuuseum – kindral Laidoneri Muuseum. Eesti ohvitserid 1918–1940. Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Jaan Lugus

Jaan Lugus VR I/3 (16. juuli 1891 Viljandi vald, Liivimaa – 29. oktoober 1947 Južkuzbasslagi vangilaager, Kemerovo oblast, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). 28. august 1919 – üle viidud 6. Jalaväepolgust 3. Diviisi tagavarapataljoni 11. veebruar 1920 – ülendatud alamkapteniks 22. veebruar 1924 – teenis 3. Diviisi staabis, ümber nimetatud kapteniks 25. jaanuar 1925 – üle viidud 6. Jalaväerügementi 11. märts 1925 – üle viidud Kaitseliidu Pärnumaa maleva Pärnu linna maleva pealikuks 24. veebruar 1930 – ülendatud majoriks 18. veebruar 1938 – ülendatud kolonelleitnandiks Arreteeriti NKVD poolt 18. mail 1946 Pärnus. Vabadusristi I liigi 3. järk, 1921 Kaitseliidu Valgeristi III klass, 1930 Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1935 Ohvitseride andmekogu
Tõnis Avingo

Tõnis-August Avingo (kuni 11. aprillini 1936 Tõnis Adamson; 13. august 1887 Vändra, Pärnumaa – 20. november 1968 Kehtna) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Tema isa oli taluomanik Tõnis Avingo ja ema Anna Avingo (s. Vichterstein). Õppis Uue-Vändra Juurikaru vallakoolis 1895–1898, Vändra kihelkonnakoolis 1898–1901 ja Pärnu linnakoolis 1901–1904. Hiljem õppis Eesti Aleksandrikooli põllutöökursustel kaks aastat ja valmistas dr. Jaan Raamoti ja agronoom R. Allmanni juhtimisel ette Pihkva keskpõllutöökooli astumiseks, mis aga ebaõnnestus revolutsioonilise aja tõttu. Töötas põllutöölisena isa talus 1914. aastani, mil mobiliseeriti Esimesse maailmasõtta. Lõpetas Gattšinas lipnikekooli ja võttis osa Esimese maailmasõja sõjategevuses Riia ja Galiitsia rinnetel, algul noorema ohvitserina, hiljem rooduülemana. Sai Püha Anna ordeni 4. järk kirjaga "Vahvuse eest", Püha Stanislavi ordeni 3. järk ja Püha Anna 3. järgu orden lindi ja mõõkadega. Ülendati Vene sõjaväes nooremleitnandiks, leitnandiks ja staabikapteniks. Eesti rahvusväeosade asutamisel 1917. asus teenima 1. Eesti polku. Vangistati samal aastal Tartus enamlaste poolt, kuid mõisteti tribunalis õigeks. Saksa okupatsioonivägede saabumisel vangistati nende poolt uuesti ja saadeti Valka, kus aga vabanes. Vabadussõjast võttis osa rooduülemana 2. jalaväepolgus ja Sakala partisanide polgus. Võttis osa lahinguist Aidu-Tartu-Petseri-Pihkva rindeil ja teenis peale Vabadussõja lõppu kuni 1921. aastani Valgas Soomusautode Kolonnis. Aastatel 1921–1923 oli Põllutööministeeriumi ametnik Tartumaal Ahja ja Kiidjärve mõisas. 1923. aastast alates iseseisev põllumees isalt päritud talus Vändras. Samal ajal talupidamisega alustas tegevust Kaitseliidus, oli 1925. aastal lühemat aega Kaitseliidu Vändra malevkonna pealikuks, 15. märtsil 1925 kutsuti Kaitseliidu Pärnumaa maleva pealiku kohale. Oli sellel ametikohal kuni 1940. aastani, olles seega üks pikemalt malevapealiku ametit pidanud ohvitser Eesti Vabariigis[viide?]. Teenistuse eest Kaitseliidus sai Kotkaristi 3. ja 5. klassi aumärgid, Noorte Kotkaste Aitajamärgi, Naiskodukaitse teenetemärgi ja Läti Kaitseliidu teeneteristi.[viide?] 1941. aastal õnnestus tal küüditamise eest varjuda, perekond viidi Siberisse. 1941. aasta suvel juhtis metsavendade tegevust Suurjõel ja Rõusas. Nõukogude okupatsiooni ajal töötas oma õige nime all sulasena Võru-, Viljandi- ja Pärnumaal. Arreteeriti 3. oktoobril 1949 Harjumaal Kehtna vallas ja mõisteti kümneks aastaks laagrisse, kust vabanes 1956. aastal.[viide?] Ohvitseride andmekogu Ühe ausa elu auväärsed aumärgid
Georg Vaher

Georg Vaher VR II/3 (4. jaanuar 1888 Kärevere mõis, Laeva vald, Tartumaa – 1. september 1947 Kärmu küla, Aaspere vald, Virumaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Teenis 4. Jalaväepolgus ja 5. Jalaväepolgus, oli 1925. aastast kuni 28. juunini 1940 Kaitseliidu Viru maleva pealik. 1920 Vabadusristi II liigi 3. järk 1930 Kotkaristi V klassi teenetemärk 1933 Kotkaristi III klassi teenetemärk 1938 Valgetähe III klassi teenetemärk Kaitseliidu Valgeristi III klass Kotkarist. V klass. Vabariigi Presidendi kantselei koduleht. (Vaadatud 28. veebruaril 2011.) Ohvitseride andmekogu Kolonelleitn. Georg Waher 50-aastane, Postimees (1886-1944), nr. 2, 3. jaanuar 1938
Latša

Latša (vene Лача) on järv Venemaal Arhangelski oblastis. Asub 118 m kõrgusel merepinnast. Kaldad on soostunud. Järvest voolab välja Onega jõgi.
Stenograafia

Stenograafia ehk kiirkiri on erimärkidest koosnev kiri, mis on loodud peamiselt suulise kõne kiireks ülesmärkimiseks. Kogenud kirjutaja ehk stenografisti puhul annab stenograafia 75% aja kokkuhoidu. Ottenson, Rudolf 1947, 1950. Stenograafia õpik. 2 osa. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus.