laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ausuurmeister

Ausuurmeister (inglise keeles Honorary Grandmaster) on males varasemate malesaavutuste eest antav aunimetus. Kokku on ausuurmeistri nimetuse pälvinud 34 maletajat, sealhulgas ühele neist anti see aunimetus postuumselt (2024. aastal Sultan Khanile, eluaastad 1903–1966). Aunimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) 1977. aastal. Samal aastal said selle nimetuse neli rahvusvahelist meistrit: Julio Bolbochán, Esteban Canal, Borislav Milić ja Carlos Torre Repetto. Neli aastat hiljem sai viienda maletajana ausuurmeistriks ameerika meister Arnold Denker (eluaastad 1914–2005), kelle parimaid saavutusi oli 1946. aastal tugevakoosseisulisel Groningeni turniiril 10.–12. koha jagamine). Aastatel 1982–1999 said ausuurmeistri nimetuse 25 maletajat, sealhulgas kaks meistrit: inglise maletaja Harry Golombek (1911–1995) ja ameerika maletaja Arthur Dake (1910–2000) ning 23 rahvusvahelist meistrit. Golombek jagas esikohta Hastingsi maleturniiril aastavahetusel 1952/1953 ja Dake 1931. aastal rahvusvahelisel turniiril Antwerpenis. 2003. aastal andis FIDE ausuurmeistri aunimetuse läti päritolu Ameerika Ühendriikide meister Elmārs Zemgalisile (1923–2014), kelle parimaks saavutuseks oli 1949. aastal esikoha jagamine Oldenburgi turniiril Aastatel 2004–2023 aunimetust kellelegi ei antud. 2024. aasta alguses alustas FIDE ajalookomisjon tööd ausuurmeistri tiitli andmise ühtsete kriteeriumite kallal. 2024. aasta veebruari algul andis FIDE nõukogu ausuurmeistri nimetuse postuumselt Pakistani maletajale Sultan Khanile, kaks nädalat hiljem said aunimetuse järjepidevalt tugevate tulemuste eest males 1950.–1970. aastatel Andreas Dueckstein (Austria) ja Iivo Nei (Eesti). Bogdan Śliwa, ausuurmeister (1987) Rudolf Teschner, ausuurmeister (1992) Enrico Paoli, ausuurmeister (1996) Leedu tuntuim maletaja Vladas Mikėnas, ausuurmeister (1987). Tuli 1930. aastal Eesti malemeistriks Põhjamaade maletajaist on ausuurmeistri nimetuse saanud kaks rahvusvahelist meistrit: Rootsi maletaja Erik Lundin (1983) ja Soome maletaja Eero Böök (1984). 1977 – Julio Bolbochán, Esteban Canal, Borislav Milić, Carlos Torre Repetto 1981 – Arnold Denker 1982 – Lodewijk Prins, Raúl Sanguinetti 1983 – Vladimir Alatortsev, Alexander Konstantinopolsky, Erik Lundin 1984 – Eero Böök, Stojan Puc 1985 – Harry Golombek, Mario Monticelli, Jaroslav Šajtar 1986 – Arthur Dake, Theodor Ghițescu 1987 – Vladimir Makogonov, Vladas Mikėnas, Bogdan Śliwa 1988 – George Koltanowski 1990 – Andrija Fuderer, Rudolf Marić 1991 – Dragoljub Minić 1992 – Heinz Lehmann, Rudolf Teschner 1993 – Jonathan Penrose 1996 – Károly Honfi, Enrico Paoli 1999 – Péter Dely 2003 – Elmārs Zemgalis 2024 – Sultan Khan (postuumselt), Andreas Dueckstein, Iivo Nei Rahvusvaheline suurmeister Rahvusvaheline meister FIDE delegation meets with Pakistan's President and PM. fide.com, 4. veebruar 2024 Iivo Nei and Andreas Dueckstein awarded Honorary GM title. fide.com Eesti male suurkuju Iivo Nei sai suurmeistri aunimetuse. sport.err.ee, 17. veebruar 2024
Johann Parmi

Johann Parmi (ka Johann Heinrich Parmi ja Juhan Parmi; 9. juuli 1863 Jamburg – 3. aprill 1913 Narva) oli eesti näitleja. Ta esines aastatel 1892–1908 Venemaal muusikust klounina trupis Trio Parmi (Трио Парми), mille nad asutasid koos vend Sergeiga. Hiljem liitus trupiga samuti Narvast pärit näitleja Aleksander Meermann. 1908. (või 1909.) aastal töötas ta lühikest aega Estonia teatris. 1909. aastal toimetas Johann Parmi ja andis koos oma onupoja Sergei Parmiga välja ajakirja Näitelava, ent loobus varsti sellest tööst ajakirja puuduliku rahastuse tõttu. 1908. aastal salvestas ta Tallinnas lauljana plaadifirmale Zonophone palad "Kohwike, kohwike", "Tochter, Пошёлъ вонъ" (sõnad: Edmund Kinkmann), "Joobnud peaga", "Pean pool suud kinni", "Sigarid ja tütarlapsed", "Uuri kiituse laul" ja "Pimeda loetud kuulutused". Johann Parmi näitlemist on kõvasti kritiseerinud Paul Pinna, kes Parmi Estonia teatrisse saabudes pakkus talle osi enda lavastustes. Johann oli valiv ning keeldus rollidest, mis tundusid talle sobimatud. Ta teenis sellega ära Pinna põlguse, mis väljendus hiljem kriitikas nii Parmi näitlemisstiili, tugeva sünnipärase murdekeele kasutamise kui ka hariduse kohta. Näitekirjanikuna kirjutas ja tõlkis Parmi lihtsaid teatritükke. "Priidik ja Tsilla" "Mardi õhtu" "Kell kaksteist öösi" "Teine noorus" "Pimeduse teed" "Orja armastus" "Saatuse laentel" "Ema süda" "Loositud peigmees" (Pohvisnev, Arkadi) Трио Парми. Клоуны буфф. Цирк Соболевского 1908. Вечерняя газета или человек-курица. Яблоко Zonophone avaldatud J. Parmi kupleed Paul Pinna arvustus J. Parmi näitlemisele
Woźniki

Woźniki (saksa Woischnik) on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Lublinieci maakonnas, Woźniki valla halduskeskus. Woźniki asub Lubliniecist umbes 27 km idakagus ja Częstochowa kesklinnast ligikaudu 24 km lõunas. Woźnikit on esmamainitud 1206. aastal. Linnaõigused sai enne 1310. aastat (võimalik, et 1270. aastal). 1742. aastal kaotas Woźniki linnaõigused, kuid sai need 1858. aastal tagasi. 1922. aastal läks linn rahvahääletuse tulemusel Saksamaa koosseisust Poolale. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/012414507084-0932494?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 7.10.2022. Woźniki Encyklopedia PWN
Mihus

Mihus on Eestis ilmuv noorsooteemasid käsitlev ajakiri. Ajakirja esimene number ilmus 2009. aasta juulis. 2019. aastal ilmus 26. number. Ajakirja nime selgitatakse nii: "Ajakirja nimi on eestikeelne sünonüüm sõnadele "kvaliteet", "hoolivus" ja "väärtus", mis kõik iseloomustavad noorsootööd, kuhu poole ühiselt püüdleme." Ajakirja peatoimetaja (2022) on Laura Välik. Mihus 1: 3 (2009). Ajakirja numbrid kodulehel.
Koosakeelne Vikipeedia

Koosakeelne Vikipeedia on Vikipeedia koosakeelne versioon. Koosakeelsele Vikipeediale pandi alus 2003. aastal. Seal on 2107 artiklit, millega see on artiklite arvult 256. keeleversioon. All Wikipedias ordered by number of articles Koosakeelne Vikipeedia
Srananikeelne Vikipeedia

Srananikeelne Vikipeedia (sranani keeles Sranan Wikipedia) on Vikipeedia srananikeelne versioon. Srananikeelsele Vikipeediale pandi alus 2007. aastal. Seal on 1122 artiklit, millega see on artiklite arvult 294. keeleversioon. All Wikipedias ordered by number of articles Srananikeelne Vikipeedia
Tasalaine

Tasalaine on füüsikas välja või laine erijuht, mille korral füüsikalise suuruse väärtused on normaalvektoriga määratud tasandil igal hetkel võrdsed. Tasalaine korral saab vastava välja väärtusi määratud ajahetkel t {\displaystyle t} ja igas välja kohavektoriga x → {\displaystyle {\vec {x}}} määratud ruumipunktis kirjeldada valemiga F ( x → , t ) = G ( x → ⋅ n → , t ) , {\displaystyle F({\vec {x}},t)=G({\vec {x}}\cdot {\vec {n}},t),} kus n → {\displaystyle {\vec {n}}} on tasandi normaalvektor ja G ( d , t ) {\displaystyle G(d,t)} on funktsioon, mis kirjeldab välja väärtusi läbi kahe reaalarvulise parameetri, millest üks on aeg t {\displaystyle t} ja teine kohavektoriga x → {\displaystyle {\vec {x}}} määratud punkti normaalvektori n → {\displaystyle {\vec {n}}} suunaline siire d = x → ⋅ n → {\displaystyle d={\vec {x}}\cdot {\vec {n}}} . Välja F {\displaystyle F} väärtused võivad olla skalaarsed, vektoriaalsed või teist laadi füüsikalised suurused ( aga ka matemaatilised suurused). Juhul, kui välja F {\displaystyle F} väärtused on vektoriaalsed nimetatakse tasalainet ka pikilaineks. Lihtsustatult nimetatakse tasalaineks lainet, mille lainepinnaks on tasand ehk tasapind. Seejuures võib keralaineid küllalt väikeses ruumipiirkonnas käsitleda tasalainenetena. Samuti on keralaine algsest allikast kaugenedes järjest väiksema lainepinna kõverusega. Väljendit “küllalt väike ruumipiirkond” tähendab, et vaatleme sfäärilise pinna sellist osa, mille mõõtmed on oluliselt väiksemad kaugusest laine allikani. Näiteks vaadeldes Maal tähtedelt tulevaid valguslaineid, võib neid käsitleda tasalainetena, kuna kaugus tähtedeni on oluliselt suurem ruumipiirkonnast millel laineid vaadeldakse. Keralaine Lainevõrrand Kalev Tarkpea, Henn Voolaid. "Elektromagnetlaine ja valguslaine". Vaadatud 01.01.2020.
Suulukeelne Vikipeedia

Suulukeelne Vikipeedia (suulu keeles Wikipedia) on Vikipeedia suulukeelne versioon. Suulukeelsele Vikipeediale pandi alus 2003. aasta novembris. 2012. aasta jaanuaris tehti ettepanek suulukeelse Vikipeedia sulgemiseks, kuid sama aasta märtsis lükati see tagasi. Seal on 11 510 artiklit, millega see on artiklite arvult 161. keeleversioon, ja 25 554 lehekülge. Seal on 21 929 registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on 95) ja 1 administraatorit. Proposals for closing projects/Closure of Zulu Wikipedia All Wikipedias ordered by number of articles Suulukeelne Vikipeedia
Estrun

Estrun on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Fontaine-Notre-Dame (Nord)

Fontaine-Notre-Dame on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Fressies

Fressies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Haynecourt

Haynecourt on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Hem-Lenglet

Hem-Lenglet on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Veehoidla

Veehoidla on tehisveekogu, mis on rajatud vee kogumiseks ja äravoolu ümberjaotamiseks. See võib olla paisutatud jõeosa (paisjärv) või ka maapinnanõkku või tehissüvendisse rajatud veekogu (näiteks tuletõrjeveehoidla). Maailma suurimad veehoidlad pindala järgi: Volta (8502 km²; Ghana) Smallwoodi (6527 km²; Kanada) Kuibõševi veehoidla (6450 km²; Venemaa) Kariba (5580 km²; Zimbabwe, Sambia) Buktõrma veehoidla (5490 km²; Kasahstan) Bratski veehoidla (5426 km²; Venemaa) Nasseri (5248 km²; Egiptus, Sudaan) Rõbinski veehoidla (4580 km²; Venemaa) Maailma suurimad veehoidlad mahu järgi: Kariba (180 km³; Zimbabwe, Sambia) Bratski veehoidla (169,3 km³; Venemaa) Nasseri (157 km³; Egiptus, Sudaan) Volta (148 km³; Ghana) Manicouagani (141,6 km³; Kanada) Guri (138 km³; Venezuela) Ath-Tharthāri (85 km³; Iraak) Krasnojarski veehoidla (73,3 km³; Venemaa) Zeja veehoidla (68,4 km³; Venemaa) Авакян А. Б., Лебедева И. П. Водохранилища XX века как глобальное географическое явление // Изв. РАН. Сер. геогр. 2002. № 3. Стр. 13-20.
Mœuvres

Mœuvres on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Neuville-Saint-Rémy

Neuville-Saint-Rémy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Paillencourt

Paillencourt on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Ilkivka

Ilkivka (ukraina keeles Ільківка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Elanike arv on 456. Pindala on 0,378 km².
Horbanivka (Vinnõtsja rajoon)

Horbanivka (ukraina keeles Горбанівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Elanike arv on 550. Pindala on 0,96 km².
Novomõkilske (Milove rajoon)

Novomõkilske (ukraina keeles Новомикільське) on küla Ukrainas Luhanski oblastis Milove rajoonis. Elanike arv on 465. Pindala on 3,96 km².
Rahel Olbrei nimeline auhind

Rahel Olbrei nimeline auhind on üks Eesti teatri aastaauhindadest, mille Eesti Teatriliit annab professionaalse balletikunstiga tegelevale tantsijale, lavastajale-koreograafile, repetiitorile ja pedagoogile pikaajaliste väljapaistvate tulemuste eest balletilaval. Auhinna saaja otsustab balletiauhinna žürii. Auhind asutati Eesti Teatriliidu juhatuse otsusega 2008. aastal. Auhinnaga kaasneb Vaike Pääsukese kujundatud auaadress ja Eesti Kultuurkapitali rahaline preemia. ""Rahel Olbrei nimeline auhind. Eesti Teatriliidu veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. aprill 2019. Vaadatud 1. jaanuaril 2020.
254

254. aasta Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand Aastakümned: 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad - 250. aastad - 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad Aastad: 249 250 251 252 253 - 254 - 255 256 257 258 259 ... ... 5. märts – Lucius I, Rooma paavst
Enn Suve

Enn Suve (sündinud 27. septembril 1940 Hagudil Harjumaal) on tantsija, ballettmeister ja pedagoog. Enn Suve lõpetas 1959 Tallinna Koreograafiakooli Kalju Saarekese klassi ja 1964 GITIS-e ballettmeistri erialal. Ta töötas 1964–1966 ballettmeistrina Moskva Suures Teatris, Moskva Operetiteatris ja ansamblis Jääballett. 1966–1973 töötas ta Estonias (1967–1969 peaballettmeistri kohusetäitjana ja 1969–1973 peaballettmeistrina). Aastatel 1973–2012 töötas Suve Tallinna Balletikoolis, olles 1988–2012 Tallinna Balletikooli direktor. 1960. aastatel tõi Enn Suve teatrisse uue julge koreograafilise mõtlemise, ta on tuntud kõrgprofessionaalse lavastajana, pedagoogina ja koolijuhina. Ta on lavastanud ka Soomes ja Leedus. Tema õpilaste hulgas on Dmitri Hartšenko, Vladimir Kuzmin, Aleksander Kikinov, Stanislav Jermakov, Artur Lill. 2017 – Rahel Olbrei nimeline auhind Enne Suve. Eesti Entsüklopeedia.
Cudjoe Lewis

Cudjoe Kazoola Lewis (u 1841 – 17. juuli 1935; sünninimega Oluale Kossola, tuntud ka kui Cudjo Lewis) oli Aafrika ja Ameerika Ühendriikide vahelise orjakaubanduse eelviimane teadaolev ellujäänu. Ta viidi koos 115 saatusekaaslasega 1860. aastal laeva Clotilda pardal ebaseaduslikult üle Atlandi ookeani Ameerika Ühendriikidesse. Laev maabus Alabamas asuva Mobile'i linna lähistel Mobile'i jõe suudmes, vangistatud aafriklased peideti võimude eest. Kaubitsejad uputasid vahele jäämise vältimiseks laeva, vrakk leiti 2019. aastal. Pärast Ameerika Ühendriikide kodusõda vabastati Lewis ja teised Clotildal USA-sse jõudnud orjad. Paljud neist kolisid Mobile'ist põhja pool asuvasse Magazine Pointi, kuhu tekkis ajapikku arvukas mustanahaliste kogukond. Hiljem Africatowni nime saanud piirkond lisati 2012. aastal registrisse National Register of Historic Places. Hilises eas talletas Kossola oma kogemused, rääkides neist Mobile'i kirjanikele Emma Langdon Roche'ile ja Zora Neale Hurstonile. Teda peeti pikka aega Atlandi-ülese orjakaubanduse viimaseks ellujäänuks, kuni 2019. aastal avastati, et samuti Clotilda pardal Ameerikasse saabunud Redoshi suri temast kaks aastat hiljem, 1937. aastal. Orjade loend Diouf, Sylviane A. (20. oktoober 2009). "Cudjo Lewis". Encyclopedia of Alabama (inglise). Vaadatud 1. mai 2018. Inna-Katrin Hein (24. mai 2019). "Pildid ja video: arheoloogid leidsid USA viimase orjalaeva, mis ligi 160 aastat tagasi uputati". Elu24. Postimees. Vaadatud 2. jaanuar 2020. Reuters (23. mai 2019). "Last known US slave ship found in Alabama". The Guardian. Guardian Newspapers. Vaadatud 23. mai 2019. Teague, Matthew (6. juuni 2015). "American slaves' origins live on in Alabama's Africatown". Los Angeles Times. Vaadatud 27. mai 2016. Durkin, Hannah (2019). "Finding last middle passage survivor Sally 'Redoshi' Smith on the page and screen". Slavery & Abolition: 1–28. DOI:10.1080/0144039X.2019.1596397. Diouf, S. (2007). Dreams of Africa in Alabama: The Slave Ship Clotilda and the Story of the Last Africans Brought to America. New York: Oxford University Press. Hurston, Z. (2018). Barracoon: The Story of the Last "Black Cargo". Amistad Press. Roche, E. (1914). Historic Sketches of the South. New York: Knickerbocker Press. Cudjoe Lewis saidil Find a Grave Hurston, Z., Filmilõik 1928. aastast (esimese 40 sekundi jooksul on võib olla kaadris Cudjo Kossola Lewis), YouTube.
Dmitri Kruus

Dmitri Kruus (sündinud 20. augustil 1975 Tallinn) on eesti tantsija, koreograaf, tantsuõpetaja. Alustas tantsimist 1988. aastal breiktantsuga. Aastast 1995 täiendanud end kaasaegse tantsu alal Fine 5 tantsukoolis ja 1995–2012 Prantsusmaal. Osalenud tantsijana Sõltumatu Tantsu Ühenduses ja Fine 5 Tantsuteatris. Töötanud 1998 Pal Frenaki kaasaegse tantsu trupis (Ungaris ja Prantsusmaal). Esinenud tantsijana Prantsusmaal, Soomes, Rootsis, Ungaris, Venemaal, Baltimaades. Olnud pedagoog Tantsuinfo Keskuse suvekoolis Pärnus (1996, 1997), õpetanud tantsu Fine 5 tantsukoolis. Saavutas II preemia rahvusvaheliselt modernse koreograafia festivalil Valgevenes Vitebskis koreograafiliste miniatuuride kategoorias (koos Laura Kvelsteiniga). "Dmitri Kruus". Eesti teatri biograafiline leksikon.
Hvalõnsk

Hvalõnsk (vene keeles Хвалынск) on linn Volga jõe paremal kaldal Venemaal Saratovi oblastis, Hvalõnski rajooni keskus. Linna asutamise ajaks peetakse aastat 1556. Aastal 2018 elas linnas umbes 12 000 inimest. Q126684906
Sege von Laurenberg

Sege von Laurenberg, varem Segius ja Sege (vene keeles Зеге фон Лауренберг) oli Tüüringist Langensalzast (praegu Bad Langensalza) pärit aadlisuguvõsa. Sigismund Gottlieb Leberecht Sege von Laurenberg (1734−1788), insener-kindralmajor, Riia insenerikomando ülem Franz August Sege von Laurenberg (1775−1850), insener-kindralmajor Friedrich Sigismund Sege von Laurenberg (1796−1859), insener-kindralleitnant Woldemar August Friedrich Sege von Laurenberg (1821−1901), staabirittmeister, tõeline riiginõunik Fjodor Vladimirovitš Sege von Laurenberg (1850−1909), tõeline riiginõunik Vladimir Vladimirovitš Sege von Laurenberg (1858−1880), revolutsionäär Saaremaa: Koikla (Koiküll) (1750ndad), Liivi-Nõmpa (Neu-Nempa) (1743−1766), Rannaküla (Rannaküll) (1760ndad, pandivaldus), Röösa (Rösershof) (1750ndad, rendivaldus) Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 432-434. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Oesel. Tartu: Osaühing „Ilutrükk”, 1935. Lk 587-589 [1]. Sege von Laurenbergi suguvõsa ajalugu Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Kondorlased

Kondorlased (Cathartidae) on sugukond linde seltsist pistrikulised. Mõne süsteemi järgi kuuluvad kondorlased eraldi seltsi kondorilised (Cathartiformes). Kondorid elavad Lõuna- ja Põhja-Ameerikas. Neid on nimetatud ka Uue Maailma raisakotkasteks. Sugukonda kuulub 7 liiki kokku 5 perekonnast. Cathartes aura – kalkunkondor Cathartes burrovianus (Cathartes urubitinga) – rohtlakondor Cathartes melambrotus – selvakondor Coragyps atratus – ronkkondor Gymnogyps californianus (Pseudogryphus californianus) – kalifornia kondor Sarcoramphus papa – kuningkondor Vultur gryphus – andi kondor (kaeluskondor)
255

255. aasta Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand Aastakümned: 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad - 250. aastad - 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad Aastad: 250 251 252 253 254 - 255 - 256 257 258 259 260 ... ?? – Galerius, Rooma imperaator ...
Kondorilised

Kondorilised (Cathartiformes) on selts linde. Enamasti käsitletakse seda rühma aga mitte seltsi, vaid sugukonnana – kondorlased (Cathartidae) seltsis pistrikulised.
Kukruse memm

Kukruse memm on Kukruse kalmistu VI matus 12. sajandi lõpust. Maetu oli 40–50-aastane naine, matus paistab silma rikkalike hauapanustega ning eriti külluslikult kaunistatud tekstiilidega surirõivasteks. 2009. aastal Kohtla-Järve ja Jõhvi vahelise tee ehituse käigus Kukruse mõisa lähedusest avastatud 12.–13. sajandi laibakalmistu kaevamised toimusid 2009. aasta detsembris ja 2010. aasta jaanuaris. VI matus võeti kaevamistel üles monoliidina ning toimetati 2010. aasta märtsis Eesti Rahva Muuseumi üksikasjalikuks uurimiseks. Nimi "Kukruse memm" pandi matusele uurimis- ja konserveerimistööde käigus. Kadunuke oli maetud pakk-kirstus, hauapanusteks olid vikat, käärid, savinõu, ehteid ja nuge. Ehkki olid säilinud rõivaste pronkskaunistused, polnud tekstiil matuses säilinud, ainult vöö piirkonnas avastati kaht tüüpi kangajäänuseid. Oletatava rõivakomplekti, mis rekonstrueeriti säilinud pronksspiraalkaunistuste järgi, moodustasid umbkuub, peploskleit ja ees kantav põll, sääremähised, sääremähiste kaunistamiseks mõeldud kaunistatud ribad ja pearätik. Ehtekomplekti moodustasid ehtenõelte paar, rinnakee, klaashelmestest kee rinnalehtedega, kõlavöö küljes rippusid noatupp noaga ning pronksspiraalidest rippkaunistused. Kukruse VI matuse rõivaste, aksessuaaride ja ehete komplekti rekonstruktsioon on alates 2016. aastast Eesti Rahva Muuseumi püsiekspositsiooni osa. Rekonstruktsiooni valmistasid Riina Rammo, Jaana Ratas ja Mari Tõrv (kontseptsioon), Astri Kaljus (tekstiilid), Jaana Ratas (pronksspiraalkaunistused), Indrek Jets, Edvards Puciriuss ja Jaana Ratas (ehted, vöö ja vöö küljes rippuvad aksessuaarid), Laura Šmiedeberga (klaashelmed) ning Jaak Mäll (nahkjalatsid). M. Lõhmus, T. Jonuks, M. Malve. Archaeological Salvage Excavations at Kukruse. Preliminary Results. - Archaeological Fieldwork in Estonia 2010, 103–114 J. Saar. Jõukas kadunuke sõitis kirstus ERMi uuringule. Tartu Postimees, 6. märts 2010 https://blog.erm.ee/?p=2401 A. Kaljus. 12. sajandi lõpu Kukruse "memme" rõivakangaste rekonstrueerimise lugu käsitöölise vaatenurgast. – Studia Vernacula 7. Käekirjad. TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia 2016 A. Kaljus. 12. sajandi lõpu Kukruse "memme" rõivakangaste rekonstrueerimise lugu käsitöölise vaatenurgast. – Studia Vernacula 7. Käekirjad. TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia 2016 J. Saar. Jõukas kadunuke sõitis kirstus ERMi uuringule. – Tartu Postimees, 6. märts 2010 R. Mets. Matusepaigast leitu tõotab arheoloogidele uut teadmist. – Tartu Postimees, 25. märts 2010 M. Tõrv. Saame tuttavaks ehk kes on Kukruse memm. – Eesti Rahva muuseumi ajaveeb M. Tõrv, J. Ratas, H. Pagi. Kaadritagune: Kukruse naise rõivakomplekti ülesvõtmine. – Eesti Rahva muuseumi ajaveeb Viis aastat Kukruse leiust: Suurest ajaloopildist ühe inimese elulooni. 800aastased Kukruse daamid elavad oma põnevat elu edasi. – Põhjarannik, nr. 178, 15 oktoober 2014
Elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste amet

Elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste amet (BEREC) on 2009. aastal loodud Euroopa Liidu organ, mille õigused ja kohustused on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018 määruses (EL) 2018/1971. BERECi peakorter asub Lätis Riias. BERECi üldised eesmärgid on sätestatud tavapärasest mõneti pikema preambuliga direktiivi (EL) 2018/1972 artiklites 1 ja 3. "Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2018/1971, 11. detsember 2018, millega asutatakse elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste amet (BEREC) ja BERECi tugiamet (BERECi büroo)" (eesti ja inglise). ELT. 11. detsember 2018. Vaadatud 2. jaanuaril 2020. "Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2018/1972, 11. detsember 2018, millega kehtestatakse Euroopa elektroonilise side seadustik" (eesti ja inglise). ELT. 11. detsember 2018. Vaadatud 2. jaanuaril 2020.  Elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste amet – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Euroopa Liidu Raudteeamet

Euroopa Liidu Raudteeamet (ERA) on 2004. aasta aprillis asutatud Euroopa Liidu organ, mille eesmärgid on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 2016/796 artiklis 2. "Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2016/796, 11. mai 2016, mis käsitleb Euroopa Liidu Raudteeametit ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 881/2004" (eesti ja inglise). ELT. 11. mai 2016. Vaadatud 2. jaanuaril 2020. Ameti eesmärk on aidata kaasa ühtse ja piirideta Euroopa raudteepiirkonna edasisele arengule ja tulemuslikule toimimisele, tagades raudtee kõrge ohutustaseme ja koostalitlusvõime ning samal ajal suurendades raudteesektori konkurentsivõimet /.../{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)  Euroopa Liidu Raudteeamet – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Veebisait (inglise keeles)