laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Taekwondo 2020. aasta suveolümpiamängudel

Taekwondo 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos toimub 25. kuni 28. juulini. Võistlused toimuvad Makuhari Messe konverentsikeskuse spordikompleksis Chibas. Taekwondos osaleb 128 taekwondo võitlejat, kes võistlevad kaheksas kaalukategoorias; neli meestele ja neli naistele. Tokyo mängudel Taekwondo võistlusel osales kokku 128 sportlast, 64 mõlemast soost ja 16 kõigis kaheksast kaalukategooriast. Igal rahvuslikul olümpiakomiteel on võimalus võistlusele saata kuni üks võistleja, tulemuseks on maksimaalselt kaheksa võistlejat, igast soost neli. Igas kaaluklassis oli Maailma Taekwondo Föderatsiooni (WTF) olümpia edetabeli kaudu saadaval viis kvoodikohta, üks kvoodikoht oli saadaval WT Grand Slam Champions Seriesi kaudu, üheksa kvoodikohta olid saadaval mandri kvalifikatsioonivõistluste kaudu (kaks mandri kohta, välja arvatud Okeaania üks koht) ja kvoodipaik oli saadaval kas võõrustajale (Jaapanile valitud neli kaaluklassi, soo järgi kaks) või komisjoni kolmepoolse kutsega (ülejäänud neli klassi. Kui rahvuslikul olümpiakomiteel oleks kvalifitseerinud paremusjärjestuse vähemalt kaks nais- või meessportlast, ei oleks saanud ta osaleda mandri kvalifikatsiooniturniiril, kui ta ei loovuta paremusjärjestuse kaudu saadud kohti. See hõlmas korraldajat Jaapanit, kellel oli automaatselt kaks naist ja kaks meest. Taekwondo koduleht Tokyo OM-il
Iwuy

Iwuy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Montrécourt

Montrécourt on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
RedGrey

RedGrey (endine MM-Motorsport) on Eesti rallimeeskond, mis asutati aastal 2005. Ettevõte kuulub Markko Märtinile ja Ott Tänakule. Meeskond on tulnud mitu korda Eesti meistriks, peamiselt N-grupi autodega aastatel 2006–2010. Sõideti ka veel SWRC-sarjas, kus saavutati teine koht. Alates 2020. aastast hakkas ettevõte hooldama Hyundai WRC2 tiimi R5 autosid. Nimi MM Motorsport asendati nimega RedGrey. https://sport.postimees.ee/7053468/redgrey-team-eesti-voistkond-mm-sarjas
Naves (Nord)

Naves on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Quiévy

Quiévy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Rieux-en-Cambrésis

Rieux-en-Cambrésis on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Romeries

Romeries on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Saint-Aubert (Nord)

Saint-Aubert on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Saint-Hilaire-lez-Cambrai

Saint-Hilaire-lez-Cambrai on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Saint-Martin-sur-Écaillon

Saint-Martin-sur-Écaillon on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Saint-Python

Saint-Python (ametlikult Sainct-Pieton ja St-Piton erinevatel aegadel enne 1800. aastat) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis, nimetatud Piat de Seclini järgi. Raymond Poirette (1928–1944) Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Anna Kontula

Anna Liisa Kontula (sündinud 30. märtsil 1977 Poris) on Soome sotsioloog ja poliitik, ta kuulub erakonda Vasakliit. Ta on aastast 2011 Eduskunna liige. Aastal 2002 kaitses ta väitekirja "Üliõpilasliikumistest 1970-ndatel aastatel". Olles lõpetanud mitu prostitutsiooniga seotud uurimisprojekti Soomes, avaldas Tampere ülikool tema artikli ja oma töö, milles hinnati prostitutsiooni ja naistevastase vägivalla kriminaliseerimist. Ta töötab tööjõupiirangute, kultuuriväärtuste, sealhulgas rassismi mõju hindamise valdkonnas mitte ainult selles, kus inimesed saavad töötada, vaid ka seal, kus nad saavad elada. Ta töötas ülikoolis õpingute ajal seksitööstuse ühingu aseesimehena ja osales paljudes organisatsioonides, mis olid seotud erinevate ühiskondlike tegevustega. Aastast 2011 on ta Eduskunna liige. Ta on abielus ja on kolme lapse ema. Tema vanaisa Manu Kontula (1873–1931) oli samuti Eduskunna liige. Anna Kontula koduleht
Inimene ja ajalugu

"Inimene ja ajalugu" on kirjastuse Varrak alates 2002. aastast ilmuv raamatusari. Sari koosneb 17.–20. sajandil elanud suurkujude elulugudest, seni on ilmunud 17 köidet. Sarja on kujundanud Dan Mikkin.
Torn (Eesti Maaülikooli ühiselamu)

Torn on Eesti Maaülikooli 16-korruseline ühiselamu, mis majutab kõrgkooli kohalikke õppureid kui ka välistudengeid. Tartu linnaosas Tähtveres aadressil Fr.R.Kreutzwaldi 52-54 asuv kõrghoone valmis aastatel 1974–1976 ja renoveeriti 2005. aastal. Ehitise kõrgus maapinnast on 51,84 meetrit.
Ühiselamu

Ühiselamu ehk ühikas on üliõpilastele, õpilastele, töölistele või teiste seesuguste ajutiseks elamiseks mõeldud elamu. internaat ühiskorter
Svingerlus

"Svingerid" suunab siia. 2017. aasta Eesti filmi kohta vaata artiklit Svingerid (film). Svingerlus on elustiil, kus suhtes inimesed vahetavad teineteise partnereid. [1] Paarid, kes tegelevad svingimisega tõestavad sellega tihti, et nende suhe on erakordselt tugev. Nad on aru saanud, et on olemas armastus ja on olemas seks. Svingerid hoiavad need kaks asja võõraste partnerite puhul teineteisest lahus. Nad mõistavad, et armastada ühte inimest tugevalt, ei tähenda, et ei võiks teistega voodirõõme jagada. Svinger’ite peod ei tähenda petmist, vaid vastupidi. Eesmärk on koos partneriga midagi erilist kogeda ja sellest ka paarina võita. Enne peole tulemist on oluline omavahel läbi rääkida sellised teemad nagu armukadedus, piirid ja tabud. Partnerit ei tohi survestada tegema midagi, mida ta teha ei taha. Need teemad on kahtlemata peamised, et suhet ergutada ja tugevdada, mitte lõhkuda. Svingerdamise üks põhipunkte on see: kui üks ütleb EI, siis see tähendab EI. See tähendab, et kui ühele meist midagi ei meeldi, siis teine ei saa solvuda või jalgu trampida. Nii lihtsalt on ja teise arvamust tuleb aktsepteerida. Isegi kui see sulle ei meeldi. See kas svingerdajad seksivad väljavalitud paaridega eraldi tubades, ühes voodis, kas teine pool jälgib/vaatab või seksib eraldi on kokkulepete ehk reeglite küsimus. Inimesed ja nende huvid on erinevad. Üks mis kindel, sellistel pidudel või sellistes klubides, ei pea üldse seksima kui sa ei taha. On neid, kes võtavad endale kolmandaks mehe, on neid, kes eelistavad naist. On neid, kes tahavad teha asju suuremas kambas ja neid, kes tahavad seksida kõrvuti ja neid kes tahavad seda teha eraldi. Selles tuleb muidugi eelnevalt omavahel kokku leppida, et mis on go ja mis no-go. ^ https://libertine.center/svingerite-abc-kes-on-svingerid
Koke Algkool

Koke Algkool töötas Haanja vallas. Ajast 1877–1879 on kirjalik teade õpetaja palgaküsimuse korraldamisest. 1933 kool suleti seoses õpilaste arvu vähenemisega. 1961 liideti Koke Algkool Rõuge 8-klassilise kooliga. Koke Algkooli on lõpetanud koduloolane Enno Piir. Õpetaja Jaan Thalberg (hüüdnimega "Vanemuine") on olnud populaarne kohaliku muusikaseltsi "Vanemuine" juhatajana. 1912 on koolijuhatajaks saanud Rosalie Kütt (1925. abielus Reichenbach/Reigna) ja tegutsenud mitmesugustes ametites 1944. aastani. Rosalie Reigna (1893 Roosa − 1988 New Jersey, USA) on juhatanud ka kooli orkestrit. 1932–1933 õpetaja Johannes Lillmaa 1946 õpetaja Pedaja Astra 1954–1957 koolijuhataja Karl Novek 1957–1961 oli koolijuhatajaks Linda Allas (1927–2000) Pikaajaline kooliteenija oli Kuntsa Kusta. Rahvusarhiiv Tartus, EAA.1167.1.536, Toimik Haanja valla Koke kooli õpetaja palga küsimuses, Piirdaatumid 1877–1879 Haanja Munamägi – turistide Mekka. 1935. Lk 47. Leetmaa, Arvo ja Andreller, Jüri (1938). "Lõuna-Eesti tegelaste biograafiad : eluloolisi andmeid Valga-, Võru-, Petseri- ja Lõuna-Tartumaal elavate ja tegutsevate avalikkude tegelaste kohta". Kirjastus "Sõna" Pärnus.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "U.S., Find A Grave Index, 1600s-Current". Laane, Karl. "Johannes Lillmaa". Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum. Wõrumaa Teataja, nr. 7, 18 jaanuar 2018 "Võrumaa koolide passid". Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum. 1046. "Võru rajooni ja Vändra rajooni koolide algaruanded 1954/55". Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum.
Vladimir Okhotnik

Vladimir Okhotnik (ukraina keeles Володимир Ілліч Охотник Volodõmõr Illitš Ohhotnõk; vene keeles Владимир Ильич Охотник Vladimir Iljitš Ohhotnik; sündinud 28. veebruaril 1950 Kiievis) on Ukraina päritolu Prantsusmaa maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (2011). Okhotnik täitis meistrinormi 1976. aastal. FIDE-lt sai ta 1987. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai Okhotnik 61-aastaselt tulles 2011. aastal Opatijas seenioride maailmameistriks. Teist korda sai Okhotnik seenioride MM-kulla 2015. aastal Acqui Termes (vanuseastmes 65+). 1979. aastal tuli ta Ukraina NSV malemeistriks. 1981. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jagas 7.–9. kohta. Okhotnik oli Ukraina NSV malekoondise treener. 1981. aastal MM-tiitlimatšis Tšiburdanidze–Alekhsandria oli ta naiste maailmameistri Maia Tšiburdanidze sekundandiks ja treeneriks. 1990. aastatel emigreerus ta Prantsusmaale, kus tegutseb maletaja ja treenerina. Ta on olnud treeneriks hiljem suurmeistriteks tõusnud Péter Lékóle, Mikuláš Maníkile, Eva Repkovále ja Étienne Bacrot'le. Vladimir Okhotnik FIDE andmebaasis Владимир Охотник. ruchess.ru
Hennadi Kuzmin

Hennadi Pavlovõtš Kuzmin (ukraina keeles Геннадій Павлович Кузьмін; vene keeles Геннадий Павлович Кузьмин; 19. jaanuaril 1946 Mariinsk, teistel andmetel Luhansk – 28. veebruar 2020 Luhansk) oli Ukraina maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1973). Kuzmin täitis 1964. aastal meistrinormi. 1973. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Samal aastal sai Kuzmin ka suurmeistriks (27-aastaselt). Ta oli kolmekordne Ukraina malemeister (1969, 1989, 1999). NSV Liidu meistrivõistlustel jäi Kuzmini parimaks saavutuseks 1973. aastal Moskvas peetud meistrivõistlustel 2.–6. koha jagamine. NSV Liidu tsooniturniiril mängis Kuzmin kuuel korral; kahel korral kvalifitseerus ta tsoonidevahelisele turniirile, kus sai seitsmenda koha (Leningrad, 1973) ja 7.–10. koha (Riia, 1979). Aastavahetusel 1973/1974 jagas Kuzmin esikohta Hastingsi turniiril. 1981. aastal osales ta Pärnu suveturniiril (jagas seal 3.–5. kohta) ja 1985. aastal Tallinnas maleturniiril "Tallinn 1985", kus tuli teiseks (edestades seejuures Mihhail Tali ja Jaan Ehlvestit). 1988. aastal võitis Biel Openi. Kuzmin võitis Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus kuldmedali 1973. aastal Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (mängis 8. laual) ja 1974. aastal maleolümpial Nice'is (varumängijana). Kuzmin tegutses ka maletreenerina. Ta oli 1984. aastal MM-tiitlimatšis Tšiburdanidze–Levitina naiste maailmameistri tiitli kaitsnud Maia Tšiburdanidze ja 2002. aastal Moskvas peetud FIDE MM-turniiril maailmameistriks tulnud Ruslan Ponomarjovi treeneriks. 1984 – Gruusia NSV teeneline treener 1991 – NSV Liidu teeneline treener 1992 – Ukraina teeneline treener Шахматная школа Геннадия Кузьмина. kaissa.com.ua Gennadi Kuzmin FIDE andmebaasis
Werner Kogler

Werner Kogler (sündinud 20. novembril 1961 Hartbergis Steiermargi liidumaal) on Austria poliitik. Ta kuulub erakonda Rohelised – Roheline Alternatiiv. Ta on 7. jaanuarist 2020 Austria kunsti-, kultuuri-, avaliku teenistuse ja spordiminister ning Austria asekantsler. Ta on sündinud 1961. aastal Hartbergis Steiermargi liidumaal Austrias. Ta on õppinud Grazi Ülikoolis majandus- ja õigusteadust, lisaks on õppinud keskkonna majandamist. 1994. aastal kaitses ta Grazis magistritöö sotsiaal- ja majandusteadustes ning sai magistrikraadi. Ta oli 1980. aastate alguses üks rohelise erakonna loojatest Steiermargi liidumaal.
Surelikud masinad

"Surelikud masinad" on Philip Reeve'i 2001. aastal ilmunud lasteraamat. Eesti keeles ilmus raamat aastal 2006. Keazor, Henry (2010). "'Mortal Engines' und 'Infernal Devices': Architektur- und Technologie-Nostalgie bei Philip Reeve". Böhn, Andreas; Möser, Kurt (toim-d). Techniknostalgie und Retrotechnologie. Lk 129–147. Ametlik veebileht
Kuldseeklid

"Kuldseeklid" on Philip Reeve'i 2003. aastal ilmunud lasteraamat. Keazor, Henry (2010). "'Mortal Engines' und 'Infernal Devices': Architektur- und Technologie-Nostalgie bei Philip Reeve". Böhn, Andreas; Möser, Kurt (toim-d). Techniknostalgie und Retrotechnologie. Lk 129–147. Teose ametlik veebileht
Seade (muusika)

Seade on muusikas heliteosest tuletatud heliteos. Seade võib olla transkriptsioon, mille puhul tuletatud teose loomisel püütakse võimalikult täpselt järgida algset heliteost; arranžeering, mille puhul võivad algse heliteose olulised tunnused (näiteks muusikavorm, faktuur, harmoonia) märkimisväärselt muutuda. orkestratsioon klaviir partitsell
Põrgulikud leiutised

"Surelikud masinad" on Philip Reeve'i 2005. aastal ilmunud lasteraamat. Keazor, Henry (2010). "'Mortal Engines' und 'Infernal Devices': Architektur- und Technologie-Nostalgie bei Philip Reeve". Böhn, Andreas; Möser, Kurt (toim-d). Techniknostalgie und Retrotechnologie. Lk 129–147. Teose ametlik veebileht
Pimenev tasandik

"Pimenev tasandik" on Philip Reeve'i 2006. aastal ilmunud lasteraamat. Keazor, Henry (2010). "'Mortal Engines' und 'Infernal Devices': Architektur- und Technologie-Nostalgie bei Philip Reeve". Böhn, Andreas; Möser, Kurt (toim-d). Techniknostalgie und Retrotechnologie. Lk 129–147. Teose ametlik veebileht
"Surelike masinate" tetraloogia

"Surelike masinate" tetraloogia on Philip Reeve'i fantaasiaraamatute sari. Raamatud on kirjutatud aastatel 2001–2006. Sarjas ilmunud raamatud: "Surelikud masinad" "Kuldseeklid" "Põrgulikud leiutised" "Pimenev tasandik" Hahn, Daniel (1. juuni 2015). The Oxford Companion to Children's Literature. Oxford University Press. Lk 2. ISBN 978-0199695140. Keazor, Henry (2010). "'Mortal Engines' und 'Infernal Devices': Architektur- und Technologie-Nostalgie bei Philip Reeve". Böhn, Andreas; Möser, Kurt (toim-d). Techniknostalgie und Retrotechnologie. Lk 129–147. Ametlik veebileht
248

248. aasta Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand Aastakümned: 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad - 240. aastad - 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad Aastad: 243 244 245 246 247 - 248 - 249 250 251 252 253 21. aprill – Tähistati Rooma asutamise 1000. aastapäeva. ... ...
Mihhail Mišustin

Mihhail Vladimirovitš Mišustin (vene keeles Михаил Владимирович Мишустин, sündinud 3. märtsil 1966 Moskvas), 1. klassi tõeline riiginõunik, on Venemaa riigitegelane, alates 16. jaanuarist 2020 Venemaa peaminister. Ta oli aastatel 2010–2020 Venemaa maksuameti peadirektor. Mišustin alustas 1983. aastal õhtuses õppevormis õpinguid Moskva tehnikainstituudis (Московский станкоинструментальный институт) ja lõpetas selle õppeasutuse päevases õppevormis 1989. aastal (eriala: raalprojekteerimine); 1992. aastal lõpetas ta sama õppeasutuse juures aspirantuuri, majandusteaduste doktor (2010). Mišustin on abielus Vladlena Mišustinaga, neil on kolm poega. Talle meeldib jäähoki. "Meeting with Head of the Federal Taxation Service Mikhail Mishustin". kremlin.ru (inglise). 6. mai 2019. Vaadatud 18.1.2020. "Руководитель Федеральной налоговой службы. Краткая биографическая справка". Originaali arhiivikoopia seisuga 27.4.2011. Vaadatud 18.1.2020.
Saint-Vaast-en-Cambrésis

Saint-Vaast-en-Cambrésis on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Chemin de Fer du Cambrésis Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Saulzoir

Saulzoir on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. See asub Selle jõe ääres. Linna asukohas toimus Julius Caesari lahing nervide vastu. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Solesmes (Nord)

Solesmes on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Sommaing

Sommaing on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Vendegies-sur-Écaillon

Vendegies-sur-Écaillon on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Helena Henschen

Helena Henschen (21. märts 1940 Solna – 27. jaanuar 2011) oli Rootsi disainer ja kirjanik. Stockholmis sündinud ja kasvanud Henschen töötas graafilise disaineri ja lasteraamatute illustreerijana. Ta oli disainifirma Mah-Jong kaasasutaja. 2009. aastal võitis ta Euroopa Liidu kirjandusauhinna oma romaani I skuggan av ett brott ("Kuritöö vari") eest, mis käsitleb von Sydowi mõrvu. 7. märtsil 1932 leiti oma kodust Norr Mälarstrandis Stockholmis surnuks pekstuna Rootsi poliitik Hjalmar von Sydow, tema kokk Karoline Herou ja teenija Ebba Hamn. Mõrvariks oli von Sydowi 23-aastane poeg Fredrik von Sydow, kes sama päeva õhtul Uppsala restoranis Gillet lasi esmalt maha oma naise Inguni ja seejärel iseenda. Helena Henscheni ema oli Fredrik von Sydowi noorem õde.
Olümpiamängude ava- ja lõputseremoonia

Olümpiamängude ava- ja lõputseremoonia on tseremooniad, mis toimuvad olümpiamängude avamisel ja lõpetamisel. Nad leiavad alati aset olümpialinnas ning järgivad kindlaid protseduurireegleid. Avatseremoonia ei tohi aset leida rohkem kui päev enne olümpiavõistluste algust. Lõputseremoonia toimub mängude viimasel päeval pärast kõigi võistluste lõppemist. Olümpiamängud kuulutab avatuks võõrustava maa riigipea, lõppenuks aga ROK-i president. Lisaks olümpialipu heiskamisele, olümpiatule süütamisele ning olümpiatõotuse andmise kuulub avatseremoonia olulisemate osade hulka sportlasdelegatsioonide sissemarss. See toimub tähestikulises järjekorras, kuid seda alustab alati olümpiamängude sünnimaa Kreeka ning lõpetab korraldajamaa delegatsioon.
247

247. aasta Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand Aastakümned: 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad - 240. aastad - 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad Aastad: 242 243 244 245 246 - 247 - 248 249 250 251 252 ... ... ...
Novosiltsov

Novosiltsov on mitme aadlisuguvõsa nimi: Novosiltsov (põlisaadlisuguvõsa), Venemaa põlisaadlisuguvõsa Novosiltsov (Orjol), Orjolist pärit aadlisuguvõsa
Novosiltsov (Orjol)

Novosiltsov (saksa keeles Nowossilzow) oli Orjolist pärit aadlisuguvõsa. Novosiltsovid olid pärit Orjolist. Suguvõsaliin algab tagasihoidlikku päritolu Ivan Novosiltsoviga, kellest sai ohvitser. Tema poeg Pjotr Ivanovitš Novosiltsov (1743−1805) sai keisrinna Katariina II 31. detsembril (vkj) 1786 aadlidiplomi ja vapi. Tema järeltulijate hulgas oli mitmeid väljapaistvaid tegelasi. Kindralmajor Ivan Petrovitš Novosiltsov (1793−1824) immatrikuleeriti 28. märtsil (vkj) 1823 Kuramaa rüütelkonna matriklisse. Tema noorem vend Nikolai Petrovitš Novosiltsov (1789−1856) immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna matriklisse 15. veebruaril (vkj) 1830. Pjotr Ivanovitš Novosiltsov (1743−1805), tõeline salanõunik, senaator Nikolai Petrovitš Novosiltsov (1789−1856), tõeline salanõunik, Venemaa siseministri abi, senaator, riigisekretär Ivan Petrovitš Novosiltsov (1793−1824), kindralmajor Pjotr Petrovitš Novosiltsov (1797−1869), rittmeister, tõeline riiginõunik, kammerhärra, Moskva viitsekuberner, Rjazani tsiviilkuberner Ardalion Nikolajevitš Novosiltsov (1816−1878), polkovnik, mehhaniseeritud naftapuurimise rajaja Venemaal Ivan Petrovitš Novosiltsov (1828−1890), tallmeister Nikolai Ivanovitš Novosiltsov (1849−1916), salanõunik, jäägermeister, Pihkva kubermangu aadlimarssal, Kaliszi tsiviilkuberner Долгоруков, Пётр Владимирович. Российская родословная книга. Частъ четвертая. Санктпетербургь: 1857, lk 168, allmärkus. Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980), lk 378. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930, lk 300. Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 378. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 300 [1]. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd IX. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1998. Lk 471. Долгоруков, Пётр Владимирович. Российская родословная книга. Частъ четвертая. Санктпетербургь: 1857. Lk 168, allmärkus [2]. Novosiltsovi suguvõsa sugupuu
Cornelius A. Smith

Sir Cornelius Alvin Smith on (sündinud 7. aprillil 1937) on alates 28. juunist 2019 Bahama kindralkuberner. Ta oli aastast 2008 Bahama suursaadik Ameerika Ühendriikides. Lisaks on ta olnud ka riigi transpordi- ja lennundusminister. Aastal 2018 nimetati ta Bahama kindralkuberneri asetäitjaks. il+7%2C+1937&oq=cornelius+a.+smith+April+7%2C+1937&gs_l=mobile-gws-serp.12...4097.6134.0.7303.2.2.0.0.0.0.354.659.3-2.2.0....0...1c.1j2.64.mobile-gws-serp..0.1.352...30i10k1.0.DRkGUd7kims Profile of Cornelius A. Smith https://rulers.org/indexs4.html "AllGov - Officials". www.allgov.com. Vaadatud 28. juuni 2019. "thebahamasweekly.com - C.A Smith Officially Appointed Ambassador to Washington". www.thebahamasweekly.com. Vaadatud 28. juuni 2019. media. "The Cabinet Office announces The Honourable Cornelius A. Smith to serve as the 11th Governor-General in an Independent Bahamas! | Bahamaspress.com" (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 27. juuni 2019. Vaadatud 27. juuni 2019. Guardian, The Nassau. "Cornelius Smith". National Library and Information Services - Bahamas (inglise). Vaadatud 27. juuni 2019. Cooper, Michael R. "Minister Biographies". National Library and Information Services - Bahamas (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 27. juuni 2019. Vaadatud 27. juuni 2019. "CA Smith sworn in as Deputy to the Governor General". www.tribune242.com (inglise). Vaadatud 27. juuni 2019.
Laura Freudenthaler

Laura Freudenthaler (sündinud 1984 Salzburgis) on Austria kirjanik. Viini ülikoolis õppis ta saksa keelt ja kirjandust, filosoofiat ja soouuringuid. Ta elab Viinis. Tema novellikogu "Der Schädel der Madeleine" ilmus 2014. Debüütromaani "Die Königin schweigt" eest sai ta 2018. aastal Bremeni linna kirjandusauhinna (Literaturpreis der Stadt Bremen) ning Chambéry esikromaanide festivalil nimetati see parimaks saksakeelseks debüüdiks. 2019 ilmus tema teine romaan "Geistergeschichte" ("Tondijutt"), mille eest ta pälvis samal aastal Euroopa Liidu kirjandusauhinna. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2020. Vaadatud 15. jaanuaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)