laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee

Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee oli Leedu NSV-s aastail 1978–1991 tegutsenud NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee struktuuriüksus. Aastatel 1954–1977 kandis organisatsioon nimetust Leedu NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Riikliku Julgeoleku Komitee. 27. märts 1954 – 30. oktoober 1959, polkovnik/kindralmajor Kazimieras Liaudis (lt), Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee esimees, endine Leedu KP KK 3. sekretär; 30. oktoober 1959 – 26. jaanuar 1967, polkovnik/kindralmajor Alfonsas Randakevičius, Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee esimees; 26. jaanuar 1967 – 1987, polkovnik/kindralmajor/kindralleitnant Juozas Petkevičius (lt), Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee esimees; 1987–1990, kindralleitnant Eduardas Eismuntas (lt), Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee esimees; märts 1990 – 16. märts 1991, polkovnik/kindralmajor Romualdas Marcinkus (lt) (venepärane nimevariant Марцинкус Ромуальдас Антанович), Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee esimees; 29. august 1991 – oktoober 1991, Anzelmas Armonas,, Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee esimees. Jakovas Sinicynas, 25. märts 1954 – 5. september 1959 Jonas Matulaitis, 1. aprill 1954 – 12. juuli 1956 ja juuli 1961 – mai 1972 Leonardas Martavičius, 28. mai 1954 – 5. september 1959 Timofejus Župikovas, 26. jaanuar 1960 – 1. märts 1960 Vasilijus Konoplenko, 25. aprill 1961 – 19. juuni 1968 Juozas Obukauskas, jaanuar 1967 – august 1971 Michailas Aleksandrovas, 19. juuni 1968 – 21. juuli 1972 Henrikas Vaigauskas, juuli 1971 – september 1989 Vytautas Paplauskas, Leedu NSV RJK esimehe asetäitja, kaadriosakonna ülem, mai 1972 – november 1990 Pavelas Vorošilovas, Leedu NSV RJK esimehe 1. asetäitja, juuli 1972 – oktoober 1978 Valentinas Zvezdenkovas, Leedu NSV RJK esimehe 1. asetäitja, oktoober 1978 – märts 1987 Edmundas Baltinas, alates septembrist 1989 Gediminas Bagdonas, alates aprillist 1991 Leedu NSV RJK organisatsiooni ülesehitus lähtus NSV Liidu RJK tsentraliseeritud struktuurist ning oli analoogne Eesti NSV RJK struktuuriga ja järgis NSV Liidu RJK organisatsioonilist ülesehitust. ЛЯУДИС Казимирас Францевич Рандакявичюс Альфонсас Бернардович (Randakevičius Alfonsas Bernardo), Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза 1898 - 1991 Петкявичюс Юозас Юозович (Petkevičius Juozas Juozo), Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза 1898 - 1991 ЭЙСМУНТАС Эдуардас Адольфович Армонас Ансельмас Ионович "Anzelmas Armonas, Jono". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. november 2011. Vaadatud 15. novembril 2011. SSR KGB vadovybė 1954-1991 metais, leedu keeles Контрразведывательный отдел НКВД-МГБ-МВД-КГБ ЛССР Leedus avaldati veel 93 KGB reservisti nimed, Delfi.ee, 3. oktoober 2012
Vision of the Seas

Vision of the Seas on kuues Vision-klassi ristluslaev, mis kuulub firmale Royal Caribbean Cruises Ltd. ja mida käitab laevakompanii Royal Caribbean International. Laev ehitati 1998. aastal Chantiers de l'Atlantique'i laevatehases Saint-Nazaire'is Prantsusmaal. Kiil pandi laevale tehasenumbriga F31 Chantiers de l'Atlantique'i laevatehases 29. oktoobril 1996. Vettelaskmistseremoonia toimus 1. septembril 1997. 15. aprillil 1998 sai laev valmis ja anti omanikele Royal Caribbean Cruises Ltd. üle. Laeva ristiemaks sai Helen Morin Stephan. Laev asus oma esmareisile 2. mail 1998. 2000. aasta aprillis Vision of the Seas moderniseeriti. Laeva kasutati kruiisidel Vahemerel suvel ja Brasiilia sadamalinnadesse talvel; aastail 2012–2013 korraldati viisavabu kruiise Stockholmist Peterburi. "DNV". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2016. Vaadatud 4. märtsil 2013. Fakta om fartyg (rootsi keeles) Laev Royal Caribbean Internationali kodulehel (saksa keeles) Det Norske Veritas Laevade ristiemad (inglise keeles) Laeva andmed Royal Caribbean Internationali kodulehel (inglise keeles)
Hendrik Anniko

Hendrik Anniko (ka Heinrich Anniko; 9. august 1867 Holdre – 27. november 1954 Baltimore) oli kooliõpetaja, köster ning II ja III Riigikogu liige. Ta õppis Holdre vallakoolis ja Helme kihelkonnakoolis. Seejärel töötas kooliõpetajana Alamõisas, Helmes, Igaveres ja Pootsis. Aastatel 1890–1898 oli ta Tõstamaa vallakooli juhataja. Ta lahkus venestamise survel koolmeistri ametist ja hakkas köstriks. Aastatel 1898–1909 oli ta Lihula Eliisabeti koguduses ja 1909–1944 (õnnistati kohale 20. oktoobril 1909) Kullamaa Püha Johannese koguduses köster. Ta oli koguduse saadik paljudel kirikupäevadel. Ta oli eesti köstrite peres üks neid, kes oskas hinnata mitmesuguseid olukordi ja kes kõik oma oskused ja kogemused rakendas Eesti kiriku ülesehitamiseks. Ta täitis köster-organistide organisatsioonis juhtivaid ülesandeid ja kohustusi, oli ühtlasi Kirikumuusika Sekretariaadi liige. Oli pikka aega Kullamaa Ühispanga juhatuse esimees. 1917. aastal oli ta Lääne maakonnanõukogu ja Lääne Maavalitsuse liige ning haridusosakonna juhataja. Vangistati bolševike poolt ja toodi Toompeale vangi, kust kahenädalase vangistuse järel Kullamaa rahva nõudmisel vabastati. Ta oli Riigikogu liige (Kristliku Rahvaerakonna nimekirjas II ja III koosseisus kuni 1. oktoobrini 1928, mil tema asemele asus Hans Pöhl. 1944 . aastal põgenes Saksamaale. Hiljem siirdus Ameerika Ühendriikidesse, kus elas Baltimore'i osariigis ja oli Baltimore'i Markuse koguduse organist. Tema poeg Paul Anniko oli arst. 1938 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk "Kullamaa Ühispanga juubelipidustused". Ühistegelised Uudised. 1.11.1935. Vaadatud 01.07.2018. Eesti II Riigikogu. Tallinn, 1924 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 15. novembril 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. detsember 2013. Vaadatud 15. novembril 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti Kirik nr. 1. 1955 Eesti Kirik nr. 7-8. 1952 http://www2.kirmus.ee/biblioserver/isik/index.php?id=95
Tartu vanalinn

Tartu vanalinn on Tartu linnasüda, Tartu vanim linnaosa. Sõdade ja tulekahjude tõttu on enamik Tartu vanalinnast suhteliselt uus. Kõige vanemad rajatised on ainsana keskajast säilinud Tartu toomkirik ja Jaani kirik. Vanalinnas domineerib 19. sajandi alguse klassitsism, leidub ka stalinistliku uusklassitsismi näiteid. Rohelust pakuvad Teises maailmasõjas linnapilti tekkinud tühemikesse rajatud pargid. Tinglikult jääb Tartu vanalinn Emajõe, Laia tänava ja Vallikraavi tänava vahele. Tartu vanalinna muinsuskaitseala
Heide

Heide (omastav: heite) ehk emissioon ehk keskkonda heitmine (inglise emission, release, discharge) on ainete, vibratsiooni, soojuse või müra otsene või kaudne väljutamine käitise saasteallikast õhku, vette või pinnasesse. Heite tulemusel keskkonda sattuvaid asju nimetatakse heitmeteks (ainsuse nimetavas samuti heide, ainsuse omastavas heitme). Enamasti peetakse heite puhul silmas just soovimatu aine või energia juhtimist keskkonda. Heitmed Heitgaas Heitkogustega kauplemine Heite piirväärtus Kasvuhoonegaasid Saastamine Saastuse kompleksse vältimise ja kontrollimise seadus. [1] (vaadatud 13.11.2011)
Emissioon

Emissioon on mitmetähenduslik sõna. Emissioon on füüsikas tahke aine või vedeliku osakeste eritumine gaasikeskkonda või vaakumisse. elektroniemissioon Emissioon ehk väljalaskmine on majanduses raha ja väärtpaberite (võlakirjade, aktsiate) ringlusse laskmine. Emissioon on ökoloogias saasteallikast õhkkonda paisatav aine (heide) või paisatava aine hulk (heitkogus); ka see õhkkonda paisatava ehk heidetava aine protsess ise (keskkonda heitmine). TEA entsüklopeedia 6. köide, 2011.
Vastutuskindlustus

Vastutuskindlustus ehk vastutusekindlustus (inglise liability insurance) on kindlustus majandusliku kahju vastu, mida kindlustusvõtja võib olla kohustatud kandma, kui toimub mõni sündmus, mis talle sellise vastutuse paneb. Vastutuskindlustus on nt liikluskindlustus. Mereste, U. (2003). Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M)
Kallasrada

Kallasrada on avaliku veekogu kaldariba. Mõiste on kasutusel Eesti keskkonnaseadustes. Eesti keskkonnaseadustiku üldosa seaduse järgi on kallasraja laius laevatatavatel veekogudel 10 m ning teistel veekogudel 4 m. Kallasraja laiust arvestatakse lamekaldal põhikaardile kantud veekogu piirist ja kõrgkaldal kaldanõlva ülemisest servast, arvates viimasel juhul kallasrajaks ka vee piirjoone ja kaldanõlva ülemise serva vahelise maariba. 2014. aastal koondati looduskaitseseaduses, veeseaduses ja asjaõigusseaduses olnud kallasrada reguleerivad sätted keskkonnaseadustiku üldosa seadusesse. Kallasraja kasutamiseks on vajalik juurdepääs kallasrajale. Juurdepääs on vajalik mh (mere)päästetöödeks. KeÜS § 28 lg 7 nõuab, et kohaliku omavalitsuse üksus peab planeeringutega tagama avaliku juurdepääsu kallasrajale ning § 28 lg 71, et kalda omanik või valdaja peab tagama kallasrajale juurdepääsu planeeringuga kehtestatud tingimustel. PlanS § 75 lg 1 p 11 kohaselt tuleb juurdepääsu tingimused määrata üldplaneeringuga ning juurdepääs ise detailplaneeringuga (§ 126 lg 1 p 10). Arvestades, et planeering on õigusakt (õigusnorm) ja õigusaktina (õigusnormina) üldkehtiv, kehtib planeering juurdepääsu (tingimuste) osas kõigi isikute suhtes ilma servituudi vm asjaõiguseta senikaua kuni vastav planeering kehtib. Seda ka juhul kui planeering nõuab servituudi seadmist, kuid servituut on seadmata. Planeering õigusnormina on avaliku korra osa (KorS § 4). Planeeringu rikkumine kallasraja juurdepääsu (tingimuste) osas on seetõttu avaliku korra rikkumine (KorS § 5). Kallasraja või sellele juurdepääsu sulgemine on karistatav rahatrahviga kuni 300 trahviühikut ehk kuni 1200 eurot (KarS § 47 lg 1), kui rikkuja on füüsiline isik, ja rahatrahviga kuni 3200 eurot kui rikkuja on juriidiline isik (KeÜS § 626). Rikkumist menetleb Keskkonnaamet ja valla- või linnavalitsus (KeÜS § 627). Igaüheõigus Keskkonnaseadustiku üldosa seadus [1] (vaadatud 13.11.2011) Siil, Virgo (17. juuli 2014). "Kas kallasradu sulgevate maaomanike korralekutsumine on lootusetu ettevõtmine?". Maaleht. Vaadatud 29.01.2021.
Alan Dzagojev

Alan Elizbarovitš Dzagojev (vene keeles Алáн Елизбáрович Дзагóев, osseedi Зæгъойты Алан; sündinud 17. juunil 1990 Beslanis) on Venemaa jalgpallur, Venemaa jalgpallikoondise ja Moskva CSKA poolkaitsja. Ta on rahvuselt osseet. Mängib CSKAs ja rahvuskoondises alates aastast 2008. Esimese värava Venemaa koondises lõi Dzagojev 2012. aasta jalgpalli Euroopa meistrivõistluste valikturniiri raames Iirimaa koondise vastu. Seisuga 13. juuni 2012.
Kaebeõigus

Kaebeõigus (inglise right to make a complaint või right to file an action) on isiku õigus pöörduda kohtusse. Kaebeõiguseks peab isikul olema põhjendatud asjakohane huvi või tema subjektiivset õigust peab olema rikutud. See, mida mõistetakse põhjendatud huvi ja õiguse rikkumise all, määratakse kindlaks õigusaktidega. Rahvusvahelise aluse kaebeõiguseks (mis on seotud keskkonnainfo kättesaadavuses, keskkonnaasjades osalemises ja õiguses pöörduda kohtu poole) annab Århusi konventsioon. Århusi konventsiooni järgi on kaebeõigus ka valitsusvälistel keskkonnaorganisatsioonidel. Juurdepääs õigusemõistmisele Puutumus Vabaühendus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [2] (vaadatud 13.11.2011)
Juurdepääs õigusemõistmisele

Juurdepääs õigusemõistmisele (inglise access to justice) on isiku õigus pöörduda kohtusse või muu erapooletu ja sõltumatu organi poole keskkonnaalases vaidlusküsimuses. Århusi konventsioon Kaebeõigus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011)
Ernst I (Braunschweig-Lüneburg)

Ernst I (1497–1546), sageli kutsutud ka Ernst Usutunnistajaks (saksa keeles Ernst der Bekenner), oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst ning valitses aastast 1520 kuni oma surmani. Ta oli protestantismi eestvõitleja reformatsiooni algaastatel. Ta oli Heinrich I ja Saksimaa kuurvürsti Ernsti tütre Margarete poeg. Ernst oli abielus Mecklenburgi hertsogi Heinrich V tütre Sophiega. Neil olid järgmised lapsed, kes täisikka jõudsid: Franz Otto (1530–1559). Friedrich (1532–1553). Heinrich (1533–1598). Margarete (1534–1596). Wilhelm Noorem (1535–1592). Elisabeth Ursula (1539–1586). Magdalene Sophie (1540–1586). Sophie (1541–1631). Ernst Welfide dünastia kodulehel Allgemeine Deutsche Biographie, vol. 6, p. 260
Keskkonna väärtuse rahaline hindamine

Keskkonna väärtuse rahaline hindamine (inglise monetary environmental valuation) on kasutatavate loodusvarade rahas hindamine otsesel või kaudsel meetodil. Otsese meetodi puhul määratakse küsitluse teel elanike maksevalmidus keskkonnaseisundi parandamise või säilitamise eest või aktsepteerimisvalmidus teatud keskkonnateenusest või hüvest loobumiseks. Kaudse meetodi puhul tuletatakse maksevalmidus inimeste tavakäitumisest (nt sõit puhkekohta, palk töötamise eest saastatud keskkonnas). Keskkonnamajandus Keskkonnavastutus Tasuvusanalüüs Ökosüsteemi taastamiskulu Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [2] (vaadatud 13.11.2011)
Stephen Ward

Stephen Robert Ward (sündinud 20. augustil 1985 Dublinis) on Iirimaa jalgpallur. Ta mängib Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Walsall tavaliselt kas äärepoolkaitsja või ründajana. Iirimaa jalgpallikoondisse kuulus ta aastatel 2011–2018. Wolverhampton Wanderers Football League Championship: 2008–09 Burnley Football League Championship: 2015–16
Kompensatsiooniala

Kompensatsiooniala ehk ökotsoon (inglise ecological compensation area) on ökoloogiliselt tasakaalustav ala kultuurmaistus; suhteliselt intensiivse kasutusega alade vahel asuv ekstensiivselt kasutatav ala, mis mahendab keskkonnakahjustusi ja mitmekesistab maastikku. Kompensatsioonialad taastavad loodusvarade (õhu, vee) kvaliteeti ja hulka, annavad elutingimusi nt taimeliikidele ning tõkestavad negatiivset inimmõju. Kompensatsioonialad on nt kaitsepuistud kraavikallastel, parkmetsad linnade ümber ning Vahe-Eesti loodusmaastikud Tallinna ja Kirde-Eesti tööstuspiirkondade suhtes. Kompensatsioonialadena saab käsitleda ka läbirändel peatuvatele lindudele loodud nn söödapõldusid. puhvervöönd keskkonnakahju ökoloogiline tasakaal ökoton Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011)
Menden

Menden (ametlik nimi Menden (Sauerland)) on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Sauerlandis. Linna läbib Hönne jõgi, mis põhjapiiril suubub Ruhri. Krahv Siegfried von Westerburg andis Mendenile linnaõigused 1276. aastal. 16. sajandil sai Hansa Liidu liikmeks. 1975 liideti linnaga Bösperde, Halingeni, Lendringseni, Oesberni, Schwitteni ja Asbecki vald. Mendeni koduleht
Estonija (1948)

Estonija (vene keeles Эстония) oli üks edukamaid Bolšaja Volga tüüpi (projekt 11) Venemaa kuivlastilaevadest, mis ehitati Krasnoje Sormovo laevatehases Nižni Novgorodis Nõukogude Liidus 1948. aastal. Estonija moderniseeriti samasuguseks nagu projekti 576 kuivlastilaevad, mida 1990. aastatel kasutati ka merel. Laev kanti 2000. aastal maha ja see asub Žukovskaja laevastiku teenindusbaasis. Estonija (1960), Mihhail Kalinini klassi reisilaev Estonija saidil RiverFleet.ru (vene keeles) Projekt 11 (vene keeles) "Bolšaja Volga" tüüpi laeva otsitakse ostmiseks (vene ja inglise keeles)
Wilhelm Tham (laev)

Wilhelm Tham on majutamisvõimalusega Rootsi mootorreisilaev, mis ehitati Motala Verkstadi laevatehases 1912. aastal. Laev ehitati ja lasti vette 1912. Alus nimetati Riigipäeva liikme, alates 1877 Husqvarna direktor olnud Wilhelm Thami auks, kes suri 1911. Laev on 31,83 m pikk ja 6,73 m lai ning tema süvis on 2,82 m. Tema mahutavus on 268. Laeva peamasina moodustavad 2 Volvo Penta diiselmasinat D9-300, mille koguvõimsus on 441 kW. Laeva suurim kiirus on 10 sõlme. Laev sõidab Göta kanalis Göteborgi-Stockholmi liinil. Kodusadam on Rootsi pealinn Stockholm. 1964 asendati Wilhelm Thami aurumasin kahe Scania diiselmasinaga. Seni oli laeva masinate võimsus olnud 184 kW, nüüd suurenes see 338 kW-ni. 2003–06 moderniseeriti laeva, säilitades seejuures selle ajaloolise välimuse. 2007 pandi Scania diiselmasinate asemele kaks Volvo Pentat, mis olid vanadest võimsamad. Esialgu oli laeval 60 kajutikohta ja sama palju reisijakohti, aga ümberehituse käigus suurendati reisijakohtade arvu 150-ni. Wilhelm Tham on Göta kanalis sõitvatest laevadest vanuselt teine. Koos maailma vanima käigus oleva reisilaevaga Juno ja laevaga Diana on ta alates 2004 kaitse all. "Fakta om fartyg". Originaali arhiivikoopia seisuga 30.07.2012. Vaadatud 3.08.2013. (rootsi keeles) Kodusadama nime ahtris on sellel pildil näha Juno kanalis (saksa keeles)
Adolf Dassler

Adolf Dassler (Adi Dassler; 3. november 1900 Herzogenaurach – 6. september 1978 Herzogenaurach) oli saksa ettevõtja. Aastal 1924 rajas ta koos vanema venna Rudolf Dassleriga perettevõtte, mis tootis jalgpallisaapaid ning hiljem ka muid spordijalatseid. Aastal 1948 rajas Adolf vennast eraldi ettevõtte, mis hakkas spordijalatseid tootma kaubamärgi Adidas (Adi Dassleri ees- ja perekonnanimest) all (praegu nimega Adidas AG); vend asutas ettevõtte Puma. 1960ndatel kujunes Adidas juhtivaks spordijalatsite kaubamärgiks.
Ján Zachara

Ján Zachara (sündinud 27. augustil 1928 Kubrás (praegu Trenčín) Slovakkias) on Tšehhoslovakkia endine poksija, rahvuselt slovakk. Zachara oli kokku vähemalt kahekordne Slovakkia meister – kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1947. aastal ja sulgkaalus (kuni 57 kg) 1948. aastal ning neljakordne Tšehhoslovakkia meister sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1951 ja 1954–1956. Ta esindas maavõistlustel Tšehhoslovakkiat vähemalt 15 korda ning võitis neist 7 ja kaotas 8 kohtumist. Zachara võitis sulgkaalus (kuni 57 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Pentti Hämäläisele (Soome) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja Zachara osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955), kuid kaotas 2. ringis Thomas Nichollsile (Inglismaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957), kuid kaotas 1. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Mario Sitrile (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles 16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles 11. Euroopa meistrivõistlused poksis. Lääne-Berliin 1955. Tulemused inglise keeles[alaline kõdulink] 12. Euroopa meistrivõistlused poksis. Praha 1957. Tulemused inglise keeles Ján Zachara veebisaidil Olympedia (inglise)
August Weismann

Friedrich Leopold August Weismann [vaismann] (17. jaanuar 1834 Frankfurt – 5. november 1914 Freiburg) oli saksa bioloog. Ta töötas Freiburgi Ülikoolis. Ta tõendas, et omandatud tunnused ei ole päritavad. Tehes eristuse somaatiliste rakkude ja iduteerakkude vahel, näitas ta (muu hulgas eksperimentaalselt), et keskkonnast tingitud muutused somaatilistes rakkudes ei pärandu järgmisele põlvkonnale. Weismann oli üks esimesi biolooge, kes eitas lamarkismi täielikult. Weismann pani aluse neodarvinismile. 1906 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks 1908 – Darwini-Wallace'i medal 1910 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
Majandusindikaator

Majandusindikaator ehk majandusnäitaja ehk majandusmõõdik (inglise economic indicator) on näitaja, mis aitab analüüsida majandusolukorda ja tulevikuväljavaateid nii ettevõtte kui ka riigi tasandil. Majandusindikaatorid saadakse tavaliselt majandusteadusele kohandatud statistilisi meetodeid kasutades. Sageli kasutatavateks majandusindikaatoriteks on nt statistika tööhõive, investeeringute, varade, hindade, tulude ja kulude, laenude, tootmise, kaubanduse jms kohta. Majanduskasv Roheline SKT Sisemajanduse kogutoodang Säästva arengu indikaator Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011)
Ernests Gūtmanis

Ernests Gūtmanis (sündinud 15. jaanuaril 1901 – surmaaeg ja -koht on teadmata) oli läti poksija. Gūtmanis osales kergekaalus (kuni 61,2 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. See oli Läti esindaja esimene ning ka ainus Läti Vabariigi esimese perioodi (1918–1940) poksivõistlus nüüdisaegsetel olümpiamängudel. Gūtmanis poksis maist 1926 kuni aprillini 1929 ning veel ühe korra 29. oktoobril 1933 elukutselisena Prantsusmaal ja Hispaanias, kasutades nime Humberto Gutman. Ta pidas kokku 36 kohtumist, millest võitis 17 (neist 4 nokaudiga), kaotas 8 (neist 2 nokaudiga) ning viigistas 7 kohtumist. 8. suveolümpiamängude poksivõistlus. Pariis 1924. Tulemused inglise keeles Ernests Gūtmanis Läti Olümpiakomitee lehel. Läti keeles Ernests Gūtmanis veebisaidil Olympedia (inglise) Ernests Gūtmanis (Humberto Gutman) lehel BoxRec. Inglise keeles
Jätkusuutliku arengu indikaator

Jätkusuutliku arengu indikaator ehk jätkusuutliku arengu näitaja ehk jätkusuutliku arengu mõõdik (inglise keeles sustainable development indicator, lühend SDI) on statistiline näitaja jätkusuutliku (säästva) arengu seireks. Et jätkusuutliku arengu teemad on väga laiaulatuslikud, võivad ka jätkusuutliku arengu indikaatorid kajastada laia teemaderingi. Need indikaatorid võivad kajastada nt keskkonnaseisundit või elukvaliteeti jätkusuutlikkuse seisukohast. Keskkonnaindikaator Keskkonnaruum Majandusindikaator Materjalivoo analüüs Sotsiaalne indikaator Ökoloogiline jalajälg Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011)
Sotsiaalne indikaator

Sotsiaalne indikaator ehk sotsiaalne näitaja ehk sotsiaalne mõõdik (inglise keeles social indicator) on igasugune regulaarselt kogutav sotsiaalne statistika, mida on võimalik kasutada ühiskonna üldise seisundi ja sotsiaalse heaolu muutuste kirjeldamiseks. Levinuimad sotsiaalsed indikaatorid näitavad kirjaoskuse, kuritegevuse, suremuse ja tervishoiuteenuste taset. Tänapäeval on statistiliste üldistuste kõrval tunnistatud tundlikumate vahendite olulisust, eriti disagregeeritud ehk sotsiaalsete rühmade erinevat olukorda peegeldavate näitajate tähtsust. Inimarengu indeks Sotsiaalne aruanne Säästva arengu indikaator Vaesusindeks Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 13.11.2011) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [2] (vaadatud 13.11.2011)
Estonija

Estonija (Эстония) oli venekeelne Eesti ajaleht, mis ilmus aastatel 1991–2004. Enne 1991. aastat kandis ajaleht nime Sovetskaja Estonija, 2004. aastast oli ajalehe nimi Vesti Dnja. Ajalehe peatoimetajad on olnud Voldemar Tombu; Vjatšeslav Ivanov (aastatel 1992–1997); Vladimir Velman; Ilja Nikiforov; Boris Tuch; Pavel Ivanov; Aleksandr Tšaplõgin. Selle artikli kirjutamisel on kasutatud venekeelset artiklit ru:Советская Эстония seisuga 16.11.2011. MK-Estonija PM: Ajaleht Estonija muutis koos nimega ka näo. Äripäev, 6. aprill 2004. Ajaleht Estonija ehib end Tööpunalipu ordeniga. ETA teade, 15. oktoober 2002.