laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Papinianus

Aemilius Papinianus (kr Αιμίλιος Παπινιανός) (142–212), tuntud lühemalt kui Papinianus, oli hinnatud Rooma jurist, ülemprokurör ning pärast Gaius Fluvius Plautianuse surma 205. aastal ka pretoriaanide prefekt (keisri ülemnõunik ja ülemihukaitsja). Papinianus oli üks antiikaja auväärsemaid juriste, keda kutsuti kui "õigluse varjupaik ja õiguste laekur". Koos Gaiuse, Pauluse, Modestinuse ja Ulpianusega oli Papinianus 426. aasta seadusega arvatud viie juristi hulka, kelle responsa oli kohtunikele kohustuslik. Hiljem võib pidada nende viie juristi seisukohti Theodosianuse koodeksi ning Corpus iuris civilis peamisteks allikateks. Kui ülejäänud nelja ideed ei ühildunud, jäid peale Papinianuse omad. Prantsuse jurist Jacques Cujas on hiljem kirjutanud: "Ei ole kunagi enne olnud nii suurt juristi ning ei tule ka peale teda". Papinianusest teatakse üsna vähe. Papinianus on sündinud Süürias ning oli ilmselt Emesa (Homs) linna kodanik, kuna on kirjutatud, et Papinianus oli keiser Septimius Severuse teise naise, Julia Domna sugulane ning Julia Domna oli Emesa kuningliku perekonna liige. Võrreldes teiste suurte juristidega, nagu Ulpianus ja Paulus, on Papinianuse töödest vähe säilinud. Olulisemateks töödeks loetakse: Quastiones (37 raamatut), Responsa (19 raamatut), Definitiones (2 raamatut) ja De adulteriis (2 raamatut). Patrick Mac Chombaich de Colquhoun. A summary of the Roman civil law: illustrated by commentaries on and parallels from the Mosaic, Canon, Mohammedan, English and foreign law, with an appendix, map, and general index, Volume 1. V. and R. Stevens and Sons, 1849. Retrieved 2012-04-08. Hunter, W. A. (2012). A systematic and historical exposition of Roman law in the order of a code. London. Lk 78–91. Verlag, C.H. (2011). Juristen: Ein biographisches Lexikon Von der Antike bis zum 20. Saksamaa. Lk 485.
Jaanilille põik

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Jaanilille põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis. Jaanilille põik sai nime 23. märtsil 2016. Varem oli see osa Jaanilille teest https://oigusaktid.tallinn.ee/?id=savepdf&aktid=133202  Jaanilille põik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Visase tänav

Visase tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Visase tänav sai nime 15. novembril 2006. Tänav on saanud nime Visase talu järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 303
Vesse põik

Vesse põik on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Vesse põik sai nime 28. juunil 1988. Tänav on saanud nime Vesse tänava järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 302
Vedru tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Vedru tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Vedru tänav sai nime 14. märtsil 2012. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 302  Vedru tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tapri tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Tapri tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Tapri tänav sai nime 11. augustil 2010. Tänava nimi on Nuia tänava paarisnimi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 297
Tala tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Tala tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Tala tänav sai nime 9. detsembril 2009. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 296  Tala tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Suur-Sõjamäe põik

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Suur-Sõjamäe põik on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Suur-Sõjamäe põik sai nime 1963. aastal. Tänav on saanud nime Suur-Sõjamäe tänava järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 295
Silluse tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Silluse tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Silluse tänav sai nime 17. juulil 2006. Tänav on saanud nime ehitusalase mõiste "sillus" ('müüriava sildav tarind') järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 294
Silde tänav

Silde tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Silde tänav sai nime 20. aprillil 2011. Tänav on saanud nime selle järgi, et läheduses asuval Juhan Smuuli tee sillal üle raudtee on Eesti pikim sille ehk silla kandetugede vahekaugus. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 294  Silde tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sarruse tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Sarruse tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Sarruse tänav sai nime 5. detsembril 2007. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 293
Ruunaoja tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Ruunaoja tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Ruunaoja tänav sai nime 18. mail 2011. Tänav on nime saanud Ruunaoja ja Ruunaoja kõrtsi järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 292
Rakise tänav

Rakise tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Rakise tänav sai nime 30. jaanuaril 2013. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 290
Plasti tänav

Plasti tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Plasti tänav sai nime 21. novembril 2007. Tänav on saanud nime Salvo kui plasttoodete tehase järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 288
Nuia tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Nuia tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Nuia tänav sai nime 11. augustil 2010. Tänava nimi on Tapri tänava paarisnimi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 284
Kriidi tänav

Kriidi tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Kriidi tänav sai nime 9. mail 2007. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 274
Gaasi tänav

Gaasi tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Gaasi tänav sai nime 19. juunil 1987. Tänav on saanud nime gaasikontori ja -jaotusjaama järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 266
Armatuuri tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Armatuuri tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis. Armatuuri tänav sai nime 11. aprillil 1980. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 265
Kaysone Phomvihane

Kaysone Phomvihane (lao keeles ໄກສອນ ພົມວິຫານ; 13. detsember 1920 – 21. november 1992) oli Laose poliitik. Ta oli aastatel 1975–1991 Laose Demokraatliku Rahvavabariigi peaminister ja aastatel 1991–1992 Laose Demokraatliku Rahvavabariigi president.
Publius Iuventius Celsus

Publius Iuventius Celsus (75–130 pKr), täpsemalt Publius Iuventius Celsus Titus Aufidius Hoenius Severianus, oli samanimelise vähetuntud Rooma juristi poeg ning seetõttu kasutatakse temast rääkimisel ka nime Celsus filius. Ta oli 2. sajandi pKr esimeste kümnendite silmapaistvamaid Rooma juriste. Celsus filius oli oma isa Celsus pater 'i õpilane. Celsuse enda õpilaseks oli jurist Pomponius (sündinud 115. aastal). Ta võttis enda isalt üle prokuliaanide koolkonna eestvedamise. Ta oli preetor, Traakia ja hiljem ka Väike-Aasia kuberner, keiser Hadrianuse nõukogu liige ning konsul. Celsuse üks peamisi töid oli tema 39 digestide raamatut, mis pole säilinud. Väljavõtteid tema kirjutistest ja samuti mitmeid osundusi tema õpetustele on võimalik leida Iustinianuse "Digestas". Ülejäänud Celsuse töö on teada teiste juristide kommentaaride järgi. Dig 1.1.1 Preambula Ius est ars boni et aequi. – "Õigus on headuse ja õigluse kunst." Dig 1.3.17 Scire leges non est verba earum tenere, sed vim ac potestatem. – "Seaduse tundmine ei ole selle sõnade meelespidamine, vaid selle eesmärgist ja võimust arusaamine." "Institutsioonides" on kasutatud Celsuse õpetust, kuid seda on ümber sõnastatud (Inst. 4.6 prea.). Originaalne tsitaat on: Nihil aliud est actio quam ius, quod sibi debetur, iudicio persequendi. – "Hagi ei ole midagi muud, kui õigus nõuda kohtunikult seda, mida võlgnetakse." Julian’s Circle. Tijdschrift voor Rechtsgeschiedenis/Legal History Review. 1/1964. "Publius Iuventus Celsus". Berger. A. Encyclopedic Dictionary of Roman Law. Transactions of the American Philosophical Society. 2/1953. Hornblower, S., Spawforth, A. The Oxford Classical Dictionary (3 rev. ed.) Oxford University Press. 2005. Tamm, D. The Roman jurists and their works. Roman law and European legal history. 1997. Burill. A.M. A new law dictionary and glossary. Union, N.J.: Lawbook Exchange. 1998. F. Tomkins. The Institutes of the Roman Law, Part 1, 1867
Leida Adamberg

Leida Adamberg (9. mai 1899 Vändra, Pärnumaa – 12. august 1985 New York, USA) oli eesti arst. Ta õppis aastatel 1919–1924 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, oli Eesti Üliõpilaste Seltsi Põhjala liige. 1928. aastast elas USA-s, kus oli New Yorgi Eesti Haridusseltsi juhatuse liige, ajakirja Meie Tee toimetaja. Töötas psühhiaatrina. 1973. aastal avaldas koos abikaasa Harold Steinbergiga raamatu "In search of a Response".
Alice Ehin

Alice Ehin (sünninimi Alice Käsper; 28. juuli 1908 Tver – 13. jaanuar 1975 Tallinn) oli eesti õpetaja ja tõlkija. Enne teist Maailmasõda töötas ta Välisministeeriumis tõlgina. 1949. aastast töötas ta Tallinna Õpetajate Instituudis inglise keele õppejõuna, hiljem Tallinna Pedagoogilise Instituudi inglise keele kateedri juhatajana. Ta on koostanud inglise keele õpikuid ja töövihikuid. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. 1965 Eesti NSV teeneline õpetaja Kirjanik ja tõlkija Andres Ehin on tema poeg. Andres Ehin. Lühike elulugu. Eesti Elu. Estonian World Review, 15. jaanuar 2010 Tallinna Ülikool. Inglise keele õppetooli ajalugu E-kataloog ESTER. Ehin, Alice Kalmistute register HAUDI Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Ivi Helves

Ivi Helves (neiupõlvenimi Ivi Jänes; 16. aprill 1934 Viljandi – 21. aprill 2016 Viljandi) oli eesti õpetaja. 1952 lõpetas Viljandi I keskkooli. 1952–1956 õppis Tallinna Pedagoogilises Instituudis loodusteaduse erialal, lõpetades sai keskkooli bioloogia ja keemia õpetaja kutse. Aastatel 1956–1959 oli Mustjala Keskkooli keemia-bioloogia õpetaja, 1959–1960 Mustjala Keskkooli õppealajuhataja, 1960–1963 Paistu Kooli õppealajuhataja, 1963–1965 oli Viljandi II 8-klassilise kooli õpetaja. Aastatel 1965–2003 töötas Viljandi Internaatkoolis (hiljem Viljandi 5. Keskkool ja Viljandi Paalalinna Gümnaasium). 16 aastat õpetas peamiselt bioloogiat, seejärel 22 aastat keemiat. 1987 Eesti NSV teeneline õpetaja Isa Jaan Jänes oli Viljandi linnakooli lõpetanud ametnik ja ema Anna Jänes (Tammann) koduperenaine, kes sai hariduse Viljandi Tütarlaste Eragümnaasiumis. Vanem õde Ellen Meidla (Jänes; Oja) oli samuti Viljandi 5. Keskkooli keemiaõpetaja kuni pensionile jäämiseni 1981. aastal. "Surmakuulutus". Sakala. 22. aprill 2016. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus "Haridustöötajatele Eesti NSV aunimetuste andmise kohta". ENSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 9/1987 Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum. Viljandi 5. Keskkooli õpetaja Ivi Helves (1987) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Paalalinna Gümnaasiumi keemiaõpetaja Ivi Helves (1995)
Vaateplatvorm

Vaateplatvorm on ümbritseva maastiku vaatlemiseks püstitatud rajatis (platvorm). Platvorm asub sageli mõne kõrge ehitise (nt pilvelõhkuja või vaatetorni) tipus. vaatetorn
Tarbus

AS Tarbus oli Eesti ühistranspordiettevõte. 2005 ühines Tarbus ja veel mitu ühistranspordiettevõtet aktsiaseltsiks GoBus. Enne 1991 kandis Tarbus nime Tartu Autobussi- ja Taksopark. 2003 sai Tarbus esimese Eesti ühistranspordiettevõttena ISO 9001:2000 kvaliteedistandardi sertifikaadi. https://web.archive.org/web/20170525094640/http://www.gobus.ee/firmast/ (vaadatud 29.05.2017)
Vilja Toomi

Vilja Toomi (sünninimi Vilja Isok; 3. september 1920 Keila – 26. veebruar 1993 Tallinn) oli eesti muusika- ja rahvatantsupedagoog ning koorijuht. Ta lõpetas Tallinna Õpetajate Seminari. Õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikapedagoogika eriala, 1967. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Ta töötas muusikaõpetajana Tallinna 29. 7-klassilises koolis, hiljem Tallinna 21. Keskkooli muusika süvaõppega klassides. Ta oli mudilaskooride dirigent I, III ja IV koolinoorte laulu- ja tantsupeol. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. 1962 – Eesti NSV teeneline õpetaja Tema abikaasa oli rahvatantsujuht Ullo Toomi. Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum. Tähtpäevade kalender[alaline kõdulink] Vilja Toomi (nekroloog). Õpetajate Leht, 6. märts 1993 Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eesti NSV III koolinoorte Laulu- ja tantsupeo mudilaskooride dirigent, Tallinna 21. keskkooli muusikaõpetaja Vilja Toomi koore juhendamas (1972)
Tartu Turg

AS Tartu Turg on Tartus tegutsev kaubandusettevõte, mis haldab Tartu turuhoonet ja Emajõe kaldal asuvat Tartu avaturgu. Tartu Turu põhitegevusala on eelmainitud kahe turukompleksi turukaubanduse organiseerimine, tasuliste turuteenuste osutamine ning ruumide ja pindade rentimine. Pronkssiga https://web.archive.org/web/20170529095534/http://tartuturg.ee/meist/ (vaadatud 29.05.2017) Ettevõtte koduleht
Aasta ettevõtja

Aasta ettevõtja on ärikonsultatsiooni- ja audiitorifirma AS Ernst & Young Baltic välja antav auhind, millega tunnustatakse Eesti aasta silmapaistvaimat ettevõtjat. Auhinda antakse välja aastast 2008. See konkurss on osa globaalsest EY World Entrepreneur Of The Year konkursist. Alates 2011. aastast antakse selle konkursi raames välja Ettevõtja Elutööpreemia. Valiku teeb sõltumatu žürii. EY Eesti aasta ettevõtjad: 2008 Jaan Puusaag, Krimelte OÜ 2009 Indrek Sepp, Pristis AS 2010 Peter Hunt, Wendre AS 2011 Priit Alamäe ja Taavi Kotka, Nortal AS 2012 Ruth Oltjer, Chemi-Pharm AS 2013 Peeter ja Priit Rebane, BDG Holdings OÜ 2014 Jüri Raidla, Advokaadibüroo Raidla Ellex 2015 Jevgeni Kabanov, ZeroTurnaround juht 2018 Arno Kütt ja Peep Kuld, Cleveron/ON24 2019 Martin Villig ja Markus Villig, Bolt 2020 Kaarel Kotkas, Veriff 2021 Priit Kallas, Iglucraft 2022 Kuldar Väärsi, Milrem Robotics 2011 Raul-Roman Tavast, Roman Tavast OÜ 2012 Endel Palla, AS Harju Elekter 2013 Madis Habakuk, Estonian Business School 2014 Enn Meri, OÜ Merinvest 2015 Tiit Vähi, Molycorp Silmet AS 2017 Mati Vetevool, AS M.V.Wool 2018 Enn Kunila, NG Investeeringud OÜ 2019 Jüri Kraft, Sangar AS 2020 Illimar Toom, Toom Tekstiil 2021 Enn Veskimägi, Standard 2022 Tiit Kõuhkna, Direct Consulting https://web.archive.org/web/20190202041719/https://www.ey.com/ee/et/about-us/entrepreneur-of-the-year/estonia (vaadatud 01.02.2019) https://web.archive.org/web/20170529100404/http://www.ey.com/ee/en/home/pr-ey-eesti-aasta-ettevotja-2017-finalistid (vaadatud 29.05.2017) "EY World Entrepreneur Of The Year™". Vaadatud 25.09.2020. EY Pressiteade: Selgusid tänavused Eesti Aasta Ettevõtja finalistid 1. märts 2019 "EY Eesti Aasta Ettevõtja veeb". 25.09.2020. Vaadatud 25.09.2020. Konkursi koduleht Jaan Puusaag. Aasta ettevõtja: keegi ei arva, et ka ettevõtja vajab tunnustamist majandus24.postimees.ee, 2. märts 2018
Arhitektuuribüroo Kalle Rõõmus

AS Arhitektuuribüroo Kalle Rõõmus oli Eesti arhitektuuriettevõte (arhitektuuribüroo). Büroo asutas 1991. aastal arhitekt Kalle Rõõmus. Büroo peakontor asus Tallinnas. Büroo tegevusvaldkonnad olid järgmised: arhitektuurne projekteerimine, projekteerimise peatöövõtt, ehitusprojektide ja ehitiste ekspertiis, omanikujärelevalve. Ettevõte lõpetas tegevuse 2021. aasta detsembris. "Arhitektuuribüroo Kalle Rõõmus AS". Eesti Ehituskonsultatsiooniettevõtete Liit. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuni 2017. Vaadatud 27. märtsil 2024. "AS Arhitektuuribüroo Kalle Rõõmus". e-Äriregister. Vaadatud 27. märtsil 2024.
Pindi Kinnisvara

OÜ Pindi Kinnisvara on Eesti kinnisvarafirma, mis tegeleb peamiselt kinnisvaratehingute vahendamise, kinnisvara hindamise ja haldusega. Firma on asutatud 1. mail 1995, ehkki kontserni kuuluvad juriidilised isikud on vahetunud. 2015. aastal kuulus Pindi Eesti suurimasse kinnisvarateenuste kontserni Realia Group Ettevõtte peakontor asub Tallinnas aadressil Tartu maantee 16. Ettevõtte tegevjuht oli 2017. aasta mais Elari Udam, firma eelmine tegevjuht oli 2015. aasta novembrist varasem sisekaitseakadeemia rektor Lauri Tabur. Pindi Kinnisvara on võimaldanud oma kaubamärgi kasutamist ka teistel kinnisvarafirmadel frantsiisilepingu alusel, niisugune leping sõlmiti näiteks Pindi esindamiseks Valgas Margus Henningu Kinnisvarade OÜ-ga 2005. aastal, samas loobuti frantsiisist Lõuna-Eestis 2007. aastal. 2004. aastast koostab Pindi Eesti suuremates linnades toimuvate kinnisvaratehingute alusel igakuist hinnaindeksit. 2006. aastal avas juba varem Lätti laienenud firma kontori ka Leedus, tütarettevõtte nimeks sai UAB Realia; plaanis oli luua haru ka Peterburis.. 2008. aasta kinnisvarakrahhi ajal avas Pindi Kinnisvara õigusbüroo, et nõustada kinnisvaratehingutes kannatada saanud ostjaid. 2009. aastal ühines Pindi ERI Kinnisvaraga, jättes ettevõtted küll eraldi juriidilisteks isikuteks, kuid luues ühise valdusfirma Realia Group. 2012. aastal omandas Pindi ja ERI Kinnisvara omanik Realia Group osaluse kindlustusfirmas Balti Kindlustusmaakler OÜ, et pakkuda kinnisvaraklientidele ka kindlustust. 2015. aastal oli Pindi Kinnisvara müügiportfellis üle 3000 objekti koguväärtusega 250 miljonit eurot, aastas koostati umbes 4400 eksperthinnangut ning Eestis oli ettevõttel 13 kontorit. Marje Laugen Pindi Kinnisvara laieneb ka Valka Valgamaalane/Postimees, 29.09.2005. Äriregistri päring, 15.07.2017: 1999. aastal asutatud Aktsiaselts Gildhall, varasem nimi AS Pindi Kinnisvara; 1998-2003 tegutsenud Aktsiaselts KR Kinnisvara, varasem nimi AS Pindi Kinnisvara; 1997-2002 tegutsenud aktsiaselts Pindi Kinnisvara Pärnu; 1997 asutatud, 2017 likvideerimisel Aktsiaselts Pindi Kinnisvara Tartu; 1997-2003 tegutsenud Aktsiaselts Pindi Kinnisvara TLN; 1997-2003 tegutsenud KAARE ARENDUSE aktsiaselts, varasem nimi Aktsiaselts Pindi Kinnisvara Arendus; 2006-2010 tegutsenud Osaühing PINDI KINNISVARA RAKVERE jt. Pindi Kinnisvara palkas rektori Äripäev, 06.11.2015. http://www.pindi.ee/kontakt/piirkondlikud-kontorid/tallinn/ (vaadatud 29.05.2017) Dannar Leitmaa Pindi Kinnisvara lõpetas Lõuna-Eesti edasimüüjaga koostöö EPL/Delfi, 03.10.2007. Kaja Koovit Pindi Indeksil viimase kahe aasta suurim langus Postimees, 5. veebruar 2013. Pindi Kinnisvara avab Leedus esinduse EPL/Delfi, 22.08.2006. Õigusbüroo avanud Pindi Kinnisvara annab vihastele ostjatele nõu EPL/Delfi, 01.12.2008. Pindi Kinnisvara ja ERI Kinnisvara ühinevad EPL/Delfi, 09.03.2009. Pindi Kinnisvara ostis kindlustusfirma EPL/Delfi, 17.02.2012. Ettevõtte koduleht
Helmut Schoeck

Helmut Schoeck (3. juuli 1922 Graz, Austria – 2. veebruar 1993) oli Austria-Saksa sotsioloog ja publitsist, kelle tuntuim teos on "Der Neid" ('kadedus'; 1966). Ta õppis Müncheni ja Tübingeni ülikoolis meditsiini, filosoofiat ja psühholoogiat. 1948. aastal sai ta Karl Mannheimi sotsioloogiat käsitleva väitekirjaga "Karl Mannheim als Wissenssoziologe" doktorikraadi (juhendaja Eduard Spranger). Aastatel 1950–1965 töötas ta Ameerika Ühendriikides mitmes ülikoolis, sealhulgas sotsioloogiaprofessorina Emory Ülikoolis. 1965. aastal naasis ta Saksamaale, kus töötas professorina Mainzi Johannes Gutenbergi Ülikoolis kuni emeriteerumiseni 1990. aastal. Ta suri 1993. aastal vähki. Tema tuntuim teos on 1966. aastal ilmunud "Der Neid. Eine Theorie der Gesellschaft". 1969. aastal tõlgiti see inglise keelde ("Envy: A Theory of Social Behavior") ja hiljem rohkem kui kümnesse keelde. Raamat annab põhjaliku analüüsi kadeduse kui sotsiaal-psühholoogilise ja sotsiaalse nähtuse ning kui inimese sotsiaalse käitumise motiivi kohta. 1948 Karl Mannheim als Wissenssoziologe (dissertatsioon) 1948 Nietzsches Philosophie des „Menschlich-Allzumenschlichen“. Kritische Darstellung der Aphorismen-Welt der mittleren Schaffenszeit als Versuch einer Neuorientierung des Gesamtbildes 1952 Soziologie. Geschichte ihrer Probleme 1958 USA. Motive und Strukturen 1959 Was heißt politisch unmöglich? 1960 Scientism and Values 1961 Relativism and the Study of Man 1962 Financing Medical Care 1962 Psychiatry and Responsibility 1966 Der Neid. Eine Theorie der Gesellschaft. Verlag Karl Alber, Freiburg/München 1969 Kleines soziologisches Wörterbuch 1971 Ist Leistung unanständig? 1972 Vorsicht Schreibtischtäter. Politik und Presse in der Bundesrepublik 1972 Entwicklungshilfe. Politische Humanität 1973 Die Lust am schlechten Gewissen 1975 Das Geschäft mit dem Pessimismus 1976 Schülermanipulation 1979 Das Recht auf Ungleichheit 1983 Der Arzt zwischen Politik und Patient 1985 Die zwölf Irrtümer unseres Jahrhunderts 1989 Kinderverstörung. Die mißbrauchte Kindheit - Umschulung auf eine andere Republik Зависть. Теория социального поведения. bookap.info
Saaremaa Vesi

OÜ Saaremaa Vesi on Saaremaal Kuressaares aastast 1998 tegutsev ettevõte, mis turustab kaubamärgi Saaremaa Vesi all Saaremaalt Viidumäe looduskaitsealalt pärit põhjavett. Villima hakati vett 2001. aastal. Ettevõttel on kolm toodet: gaseerimata looduslik vesi, nõrgalt gaseeritud looduslik vesi ning nõrgalt gaseeritud sidrunimaitseline vesi. http://www.saaremaavesi.ee/ (vaadatud 01.06.2017) Ettevõtte koduleht
Absurdum Art

Absurdum Art oli Eesti kirjastus, mis tegutses 2005–2010.[viide?] Kirjastus andis välja kolm raamatut: 2008 – Mati Laos ja Jürgen Laos. "Ameerika unelm" 2008 – Leonid Mihhailov. "Peipsimaa asulad. Поселения Прицудья" 2009 – Reet Kudu. "Свобода и любовь"
Matthias Sõber

Matthias Sõber (ka Mats Sõbber, 1. august 1842 Simmi, Vana-Suislepa vald – 25. jaanuar 1919 Maarja-Magdaleena) oli köster ja muusik. Aastatel 1867–1915 oli Matthias Sõber Maarja-Magdaleena Koguduse köster ja aastatel 1867–1871 ühtlasi koolmeister Maarja-Magdaleena kihelkonnakoolis. Köster Sõber viis kohaliku meeskoori, mis oli algul tema poolt segakoorina loodud, 1869. a. Tartusse I üldlaulupeole, kus saavutati võistulaulmisel koos rea teiste kooridega kolmas koht. geni.com
Boreas (kirjastus)

Boreas (inglise Boreas Publishing House) oli väliseesti kirjastus, mis 1939 asutati Suurbritannias; ühtlasi vanim väliseesti kirjastus. 1975–1999 juhtis kirjastust Einar Sanden. http://www.eesti.ca/suri-einar-sanden/article16089 (vaadatud 29.05.2017) http://epl.delfi.ee/news/eesti/cardiffis-suri-valiseesti-kirjanik-einar-sanden?id=51084710 (vaadatud 29.05.2017)
Johann Friedrich Auster

Johann Friedrich Auster (1804 Räpina – 1. oktoober 1877 Maarja-Magdaleena) oli köster ja koolijuht. Johann Friedrich Auster oli aastatel 1835–1856 Maarja-Magdaleena Koguduse köster. Johann Friedrich Austeri abikaasa Anna Juliana Auster (np Lamm) sündis 1808 ja suri 16. september 1868. Lapsed: Julie Mathilde Rosalie Linde (Auster); Charlotte Beate Sophia Auster; Christoph Eduard Alexander Auster; Christine Marie Pauline Auster ja Woldemar Friedrich Ottomar Auster.