laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
August Mätlik

August Voldemar Mätlik (15/27. juuni 1881 Palu vald, Järvamaa – 9. september 1956 Tartu) oli eesti aiandus- ja mesindusteadlane, teadusliku aianduse ja mesinduse rajajaid Eestis. August Mätlik oli aastatel 1923–1951 Tartu Ülikooli ja 1951–1956 Eesti Põllumajandusakadeemia aianduse õppejõud. Aastal 1924 rajas ta Raadile aianduskatsejaama. Muu hulgas toimetas ta aiandus- ja mesindusalaseid ajakirju. Aastatel 1930–1937 oli ta "Eesti Entsüklopeedia" aianduse ja mesinduse teema põhiautor ja toimetaja. EE 14. köide August Mätlik Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Prenool

Prenool ehk 3-metüül-2-buteen-1-ool ehk 3,3-dimetüülallüülalkohol on allüülne alkohol, mille keemiline valem on (CH3)2C=CHCH2OH. Prenool on vees lahustumatu, kuid enamikus orgaanilistes lahustites lahustuv õlijas värvitu vedelik, mille keemistemperatuur on 140 ºC. Prenool on paljude looduslike isoprenoidsete alkoholide (geraniool, farnesool), terpeenide ja steroidide struktuuris esinev lüli ("ehituskivi"). Prenooli polümeriseeritakse dehüdratiseerimisreaktsioonide abil. Sealjuures tekivad molekuli isopenteenile vastavad lülid, kusjuures ahela lõpetab hüdroksüülrühm. Niimoodi saadavad polümeerid, mida nimetatakse polüprenoolideks, võivad sisaldada kuni sada isopenteenlüli. Need isoprenoidalkoholid on tähtsad proteiinide, karotenoidide, A-, E- ja K-vitamiini, samuti kolesterooli tekkimisel. Kolesterooli koosseisus on 6 isopropeenrühma. Prenoolil on puuviljalõhn, mistõttu teda kasutatakse parfümeerias. Prenool, geraniool, farnesool ja geranüülgeraniool klassifitseeritakse kui prenoolid. Prenüülkloriid Terpenoidid
Villem Tamm (Auvere)

Villem Tamm (7. november 1862 – 2. märts 1940 Auvere) oli Auvere mõisa omanik.
Kloropreen

Kloropreen ehk 2-kloro-1,3-butadieen on orgaaniline aine keemilise valemiga CH2=CCl-CH=CH2. Kloropreen on värvitu vedelik, mille keemistemperatuur on 59,4 ºC. Kroropeen on monomeeriks teatud tüüpi sünteetilise kummi – polükloropreeni (neopreeni) tootmisel.
Kaneelaldehüüd

Kaneelaldehüüd ehk 3-fenüülprop-2-enaal on küllastumata aldehüüdide klassi kuuluv aine keemilise valemiga C6H5-CH=CH-CHO. See ühend annab kaneelile iseloomuliku maitse ja lõhna. Looduslikult esineb ainult transkaneelaldehüüd. Kaneelipuu koorest saadud eeterlikes õlides on kaneelaldehüüdi umbes 90%. Kaneelaldehüüdi ekstraheerisid esimesena Jean-Baptiste Dumas ja Eugène-Melchior Péligot 1834. aastal kaneeliõlist. Laboratoorselt sünteesis seda esimesena Luigi Chiozza 1856. Kaneelaldehüüd on kollane õline veest viskoossem vedelik, mis lõhnab tugevalt kaneeli järele. Kontsentreeritud kaneelaldehüüd ärritab nahka ja on suures koguses mürgine, kuid ükski teadusasutus ei nimeta seda ainet vähki tekitavaks ega pikaajalisel kasutamisel tervist kahjustavaks. Enamus kaneelaldehüüdist väljutatakse kehast kaneelhappe kujul koos uriiniga.
Kerttu Soans

Kerttu Soans (kodanikunimega Kerttu Soans-Tammisto; sündinud 9. oktoobril 1961 Tallinnas) on eesti kirjanik, ajakirjanik, dokumentalist ja maalikunstnik. Kerttu Soans lõpetas 1979. aastal Keila 1. Keskkooli ning Tallinna Pedagoogilise Instituudi kunstiõpetajana ja Tartu Ülikooli ajakirjanikuna kaugõppes 1992. aastal. Ta on töötanud Eesti Raadios[viide?], mitmes ajalehes[viide?] ja ajakirjas[viide?]. Alates 1999. aastast on ta vabakutseline kirjanik. Ta on Kirjanike Liidu liige. "Olivia ja esimene maailm" (2003 ja 2005). Lühijutud. See raamat on ilmunud ka vene keeles (2005). "Kruubi-Ruudi ja tema inimesed" (2004, üks 5 lasteraamatust, mis kandideeris Eesti Kultuurkapitali kirjanduse aastapreemiale) "Teistmoodi Sirel" (2005, üks 5 lasteraamatust, mis kandideeris Eesti Kultuurkapitali kirjanduse aastapreemiale) "Mari ja Jüri 10 ametit" (2007) "Tere, Nööp!" (2008) "Külaline vannis" (2008, üks 6 lasteraamatust, mis kandideeris Eesti Kultuurkapitali kirjanduse aastapreemiale) "Kui ma armastasin tislerit" (2008, jutustused täiskasvanutele, koos kunstnik Kadi Kuremaga) "Ingli kübaratrikk" (2009, kahe kaanega raamat, teise poole - "Martti ja Kuldtiib" - autor on Tiia Kõnnussaar). "Käolehm ja tibu" (2010) "Suur või väike Ingel?" (2015, kahe kaanega raamat, teise poole – "Martti läheb kooli" – autor on Tiia Kõnnussaar). "Inimene puudlinahas" (2016), illustraator Kadi Kurema Kõigi nimetatud lasteraamatute (väljaarvatud "Ingli kübaratrikk" ja "Suur või väike Ingel?", mille illustratsioonid on teinud Katrin Ehrlich) kunstnik on Urmas Viik. Armen Tõuguga kahasse on Kerttu Soans kirjutanud antroposoofiast lähtuva kasvatusalase raamatu "Indigolapsed. Kas uus põlvkond?" See raamat on tõlgitud leedu, vene ja heebrea keelde ja saksa keelde. 2006. ilmus Eesti Raadio 80. aastapäevaks kogumik "Rääkiv plekk-kruus ja teisi raadiojutte", mille koostas Kerttu Soans. Kerttu Soans on olnud "Eesti lugude" sarjas nelja dokumentaalfilmi stsenarist ja režissöör: "Kahe näoga saar", "24/1 ehk alla 7-aastastele keelatud", "Suurem kui sport", "Randvere Leonardo". Kolmel korral (raamatutega "Kruubi-Ruudi ja tema inimesed" (2004), "Teistmoodi Sirel" (2005) ja "Külaline vannis" (2008) on Kerttu Soans valitud Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia nominendiks. Kahel korral on ta valitud Keila linna kultuuripreemia nominendiks. Tema vanemad on Olev Soans ja Helvi Jürisson. Tal on tütred Olivia Soans ja Sirel Tammisto. Tema abikaasa on ajaloolane Peeter Tammisto. Tema poolvend on Peeter Volkonski. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuni 2016. Vaadatud 23. märtsil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 348
Tara Correa-McMullen

Tara Correa-McMullen (õieti Shalvah McMullen; 24. mai 1989 – 21. oktoober 2005) oli USA filminäitleja. Correa-McMullen sündis Vermonti osariigis Westminsteris Devra Correa ja Thomas McMulleni peres. Los Angeleses keskkoolis käies laulis ta kooli kooris. Talle meeldis ka tantsida. Correa McMullen suri 21. oktoobril 2005 Inglewoodis toimunud tulistamise tagajärjel. Ta oli vaid 16 aastat vana. Kuriteos kahtlustatavana peeti kinni 20-aastane Damien Watts, kellele esitati süüdistus 1. märtsil 2006 ning ta mõisteti süüdi 23. jaanuaril 2009. Teda süüdistati samal ajal ka ühes teises tulistamises. Kuigi politsei usub, et Tara surm võis olla seotud grupeeringutevahelise võitlusega, võis ka olla, et ta oli lihtsalt vales kohas valel ajal. "Rebound" (2005) "Rikošett" (2005) "Zoey 101" (1 osas, 2005) "Judging Amy" (8 osas, 2004–2005)
Elmar Emil Leppik

Elmar Emil Leppik (aastani 1950 Lepik; 21. november / 3. detsember 1898 Painküla-Väljaotsa küla, Laiuse khk – 4. veebruar 1978 Beltsville, Maryland, USA) oli eesti bioloog, botaanik, fütopatoloog ja algoloog. Ta lõpetas Tartu Ülikooli aastal 1926 ja kaitses väitekirja aastal 1928 Zürichis. Aastast 1929 töötas ta Tartu Ülikooli õppejõuna, aastail 1938–1944 professorina. Ta oli ühtlasi Tartu Fütopatoloogia Jaama juhataja aastast 1929. Aastast 1947 töötas ta Saksamaal ning aastast 1950 Ameerika Ühendriikides. Tal on rida olulisi töid teoreetilise bioloogia alal. Lepik E. 1941. Einige Fragmente aus der geschichtlichen Entwicklung der ostbaltischen Pilzflora. Tartu R. Ülikooli juures oleva Loodusuurijate Seltsi aruanded (Annales societatis rebus naturae investigandis in Universitate Tartuensi constitutae) 47(1/2): 81–145. Leppik E. 1955. Some viewpoints on the origin and evolution of flowering plants. Acta Biotheoretica 9(2): 45–56. Leppik E. 1956. The form and function of numerical patterns in flowers. American Journal of Botany 43: 445–455. Leppik, E. E. 1957. Hologeny, a complementary concept of phylogeny. Annales Societatis Tartuensis ad Res Naturae Investigandas Constitutae (series nova in excilio condita) 1: 41–51. Leppik E. 1961. Phyllotaxis, anthotaxis and semataxis. Acta Biotheoretica 14(1/2): 1–28. Leppik E. 1970. Phylogeny, hologeny and coenogeny, basic concepts of environmental biology. Acta Biotheoretica 23(3-4): 170–193. Kalling, Ken 2016. Professor Elmar Leppik taimemürkidest, mesilastest ja õie evolutsioonist. Eesti Loodus 5: 20–23. Parmasto, Erast 1998. Elmar E. Leppik and Estonian mycology. Folia Cryptogamica Estonica 33: 1–4. Pärtel, Kadri 2016. Elmar Leppiku raamatukogu. Eesti Loodus 5: 24–25. Elmar Emil Leppik TLÜAR väliseesti isikud
Elmar Leppik

Elmar Leppik (11. juuli 1904 Tartu – 20. aprill 1949 Pühajärv) oli eesti maalikunstnik. Õppis Tartu kaubanduskoolis ja töötas metsanduse alal. Maalimist õppis 1935–1940 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja lõpetas 1943. aastal Kõrgemad Kujutavkunstide Kursused (Pallase kunstikooli nimi õppeaastal 1942/1943). Tema peamine juhendaja oli Aleksander Vardi. Kunstnik uppus Pühajärve. Leppik viljeles peamiselt maastikumaali. Ta maalis hallikates-pruunikates, aga ka sinakates-rohekates toonides, meelisteemadeks olid Lõuna-Eesti põllud, metsad ja järved. Joonistus (1941). Tartu Kunstimuuseum "Kellamehe järv Otepääl" (1943). Eesti Kunstimuuseum "Pühajärv" (1947). Eesti Kunstimuuseum
Lidia Kopania

Lidia Kopania-Przebindowska (sündinud 13. mail 1978 Koluszkis) on poola laulja. Ta esindas Poolat 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Moskvas looga "I Don't Wanna Leave", mis finaali ei pääsenud. "Intuicja" (2006) "Przed świtem" (2008) "Niezwykły dar" (1998) "Sleep" (2006) "Hold On" (2006) "Twe milczenie nie jest złotem" (2007) "Tamta Łza" (2008) "Rozmawiać z tobą chce" (2008) "I Don't Wanna Leave" (2009) "Hold My Breath And Wait" (2013) Lidia Kopania koduleht
Ken Thompson

Kenneth Thompson (sündinud 4. veebruaril 1943) on informaatik, kes on tuntud kui UNIX-i väljatöötamise suur mõjutaja. Ta on sündinud USA-s Louisiana osariigis New Orleansi linnas ning lõpetanud California ülikooli Berkeleys bakalaureuse- ja magistrikraadiga elektroonikas. Ta oli koos Dennis Ritchiega aastal 1969 Bell Labsis üks põhilisi operatsioonisüsteemi UNIX loojaid. Selle raames lõi Thompson ka programmeerimiskeele B, mis sai aluseks Dennis Ritchie programmeerimiskeelele C, mis on üks maailma levinumaid programmeerimiskeeli. Lisaks kirjutas ta ka algse UNIX-i standardse tekstiredaktori ed, mis põhines varasemal programmil ged. Hiljem juhtis ta koos Rob Pike'iga Bell Labsis operatsioonisüsteemi Plan 9 loomist, mille raames ta lõi UTF-8 kooditabeli. Thompson ja Ritchie said 1983. aastal koos Turingi auhinna teenete eest üldise operatsioonisüsteemide teooria ja operatsioonisüsteemi UNIX loomisel. Thompson lahkus Bell Labsist 1. detsembril 2000 ja töötas kuni 2006. aastani Entrisphere Inc-is. Ta osaleb 2007. aastal algatatud Google'i projektis programmeerimiskeele Go loomisel koos Robert Griesemeri ja Rob Pike'iga. 1980 – valiti USA Rahvusliku Inseneriakadeemia liikmeks 1983 – Turingi auhind 1985 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks (arvutiteaduse sektsioon) 1991 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks 1998 – National Medal of Technology and Innovation 2011 – Jaapani auhind ""The Go Programming Language – What is the history of the project?"". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. august 2010. Vaadatud 10. märtsil 2010. veebiarhiivi koopia Vanast veebilehest Bell Labsis
Jaan Miländer

Jaan Miländer (29. august 1866 Pati vald, Pärnumaa – 25. märts 1940 Tartu) oli eesti akušöör-günekoloog. Ta õppis Jäärja vallakoolis ja Saarde kihelkonnakoolis, 1878–1880 Pärnu linna algkoolis, 1880–1885 Pärnu linna gümnaasiumis. 1886. aastal sooritas eksternina lõpueksamid Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi juures. Aastatel 1887–1893 õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust (lõpetas). Aastatel 1894–1896 töötas Tartu Ülikooli naistekliinikus assistendina. 1896. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja ja sai meditsiinidoktori kraadi. Aastail 1897–1920 oli ta Penza kubermangu semstvohaigla naisteosakonna ja heitlaste varjupaiga juhataja, ämmaemandate kooli õpetaja ja Penza arstide seltsi üks asutajaid. Aastatel 1901, 1907 ja 1912 töötas lühemat aega kirurgia- ja naistekliinikutel Berliinis, Breslaus ja Münchenis. Korduvalt täiendas end Moskvas ja Peterburis. 1920. aastal valiti ta Tartu Ülikooli sünnitusabi ja naistehaiguste professoriks ja ülikooli naistekliiniku juhatajaks ning töötas selles ametis 1937. aastani. 1920–1935 oli ta ka naistekliiniku juures asunud ämmaemandate kooli juhataja. Ta rajas röntgen- ja raadiumravi kabineti. Ta kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlaskonda. Aastatel 1921–1924 oli ta Tartu Eesti Arstide Seltsi esimees. Tema uurimistöö teemade hulka kuulusid sünnitusjärgne aeg, emakaväline rasedus, abort ja selle mõju naise tervisele, emaka- ja munasarjakasvajad ning vähktõve ravi röntgenkiiritusega. Jaan Miländer on maetud Tartus Vana-Jaani kalmistule. Eesti Arst, 9/1935, lk 741–743
Loodusajakiri

MTÜ Loodusajakiri on Eesti kirjastus (mittetulundusühing), mis annab välja Eestis ilmuvaid loodus- ja teadusteemalisi ajakirju. Need on Eesti Loodus, Horisont, Eesti Mets ja venekeelne Gorizontõ Estonii. Aastail 2007–2015 ilmus ka Loodusesõber (1997–2006 nimega Loodus). MTÜ asutati 2001. aasta juulis Tallinnas. Asutajaliikmed olid tollane keskkonnaminister Heiki Kranich, Keskkonnainvesteeringute Keskus (Kalev Aun) ja Keskkonnauuringute Keskus (Enn Otsa). Sama aasta sügisel andsid asutajaliikmed MTÜ üle keskkonnaorganisatsioonidele Eesti Looduskaitse Selts, Eesti Ornitoloogiaühing, Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjon, Eesti Looduseuurijate Selts, Pärandkoosluste Kaitse Ühing, Tartu Üliõpilaste Looduskaitsering, Eesti Geenivaramu, OÜ Horisont ja OÜ Looduskiri. 2014. aastal liitus mittetulundusühinguga MTÜ Estonia Maritima. Vastutavad väljaandjad on olnud 2001–2013 Indrek Rohtmets, 2013–2015 Tiina Talvi ja 2015–2017 Triinu Raigna. Alates 2017. aasta märtsist on kirjastuse tegevjuht Riho Kinks. MTÜ Loodusajakiri juhatuse liikmed on Toomas Kukk ja Ulvar Käärt. Loodusajakirjade ilmumist on toetanud Keskkonnainvesteeringute Keskus, kelle toel on mittetulundusühing kirjastanud ka looduse ja teaduse aastaraamatu sarja "Lehed ja tähed" ning raamatusarja "Looduse raamatukogu". Horisondi väljaandmist toetab alates 2017. aastast Haridus- ja Teadusministeerium. 2018. aasta 22. jaanuaril uuendati Loodusajakirja kodulehte. Lisati Kuku Raadio saate "Loodusajakiri" järelkuulamisvõimalus. MTÜ annab välja e-postiga saadetavat uudiskirja Uudistaja. Uudiskiri sisaldab muu hulgas MTÜ välja antud ajakirjade sisukokkuvõtteid. Uudiskiri ilmub vähemalt kaks korda kuus reedeti. Esimene uudiskiri ilmus 22. novembril 2005. Eesti loodusajakirjade uus tegevjuht on Riho Kinks loodusajakiri.ee, 20/03/2017 Katre Palo (31. jaanuar 2018). "Uudistaja 31.01.2018". Loodusajakiri. MTÜ Loodusajakiri. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2018. http://www.eestiloodus.ee/teema15.html (vaadatud 16.03.2019) Koduleht
Keibu laht

Keibu laht on laht Läänemaa ja Harjumaa piiril, Soome lahe mereosa. Lahesuue on Toomanina (läänes) ja Ristinina (kirdes) vahel. Lahe laius ninade vahel on umbes 4,5 km. Suurim sügavus sellel joonel on 11,6 m. Laht on 3 km pikkune. Keibu lahe veepeegli pindala on 13,56 km². Lõunarannas laskub merepõhi suhteliselt laugelt, 2 m sügavusjoon asub seal kaldast kuni 500 m kaugusel. Sügavus lahe keskel on umbes 7–8 m. Lahe kirde- ja edelakalda lähedal on meres palju suuri rändrahne, kagukallas on liivane. Toomanina juures on Nõva sadam. Keibu lahte suubuvad Keibu peakraav, Lepajõgi, Veskijõgi ja Nõva jõgi. Lahte hõlmab Nõva-Osmussaare hoiuala. Lahe idakaldale jääb Keibu-Ristna hoiuala ja kagukaldale Nõva maastikukaitseala. Lõunakaldast umbes 250 m lõunasse jääb Lepaauk (rannajärv). Keibu lahe keskkonnaregistri kood on VEE3143000. (2003). EE 12 [Eesti A-Ü]. Tallinn, Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 212 Keibu laht Eesti looduse infosüsteemis
Sotsiaalmaks

Sotsiaalmaks on Eestis riiklik maks pensionikindlustuse ja ravikindlustuse rahastamiseks . Sotsiaalmaksu maksavad tööandjad töötajatele väljamakstud töötasudelt ja muudelt tasudelt ning füüsilisest isikust ettevõtjad oma ettevõtlusest saadud tulult. Sotsiaalmaksu määr on 33 protsenti maksustatavatelt summadelt, millest 20 protsendi suurune osa kantakse üle riikliku pensionikindlustuse vahenditesse ja 13 protsendi suurune osa riikliku ravikindlustuse vahenditesse. Kui isik on liitunud kohustusliku kogumispensioni süsteemiga (pensioni II sambaga), siis jaguneb sotsiaalmaksu pensionikindlustuse osa 20 protsenti riikliku pensionikindlustuse ja kohustusliku kogumispensioni vahel, nii et riikliku pensionikindlustuse vahenditesse kantakse 16 protsendi suurune osa ja 4 protsendi suurune osa kantakse isiku pensionikontole Eesti väärtpaberite keskregistris. Sotsiaalmaks moodustab osa tööjõukuludest. Igalt brutopalga 100 eurolt peab tööandja maksma täiendavalt 33 eurot sotsiaalmaksu ja 0,8 eurot töötuskindlustusmakset (aastatel 2021–2024). Seega tööandja tööjõukulud brutopalga iga 100 euro kohta on 133,8 eurot. Sotsiaalmaksu halduriks on Maksu- ja Tolliamet. Sotsiaalmaksuseadus, eRT) Maksu- ja Tolliamet. Sotsiaalmaks Raamatupidamis- ja maksuinfoportaal. Sotsiaalmaks
Risfjell

Risfjell on mägi Norras Agderi maakonnas Gjerstadi valla põhjaosas. Kõrgus merepinnast on 503 m. Mäel on kivionni (Steinhytta) jäänused. Tipust paistab loodes Solhomfjelli torn. Mäele korraldatakse matku. Foto (alumine)
Evjevatnet

Evjevatnet ehk Evjevatn on järv Norras Agderi maakonnas. Kõrgus merepinnast on umbes 240 m.
Drivheia

Drivheia on mägi Norras Agderi maakonnas Gjerstadi vallas. Kõrgus merepinnast on 441 m. Mäe juures korraldatakse suusatamis- ja orienteerumisvõistlusi. Topograafiline kaart Fotod: [1][2]
Kleivvatn

Kleivvatn‎ ehk Kleivvatnet ehk Kleivvannet on järv Norras Agderi maakonnas Gjerstadi vallas. Ta on jõekese kaudu ühendatud Otertjerni järvega. Järvel tegeldakse sportliku kalapüügiga.
La Digue'i saar

La Digue on saar India ookeanis, Seišellide pindalalt neljas ja elanike arvult kolmas saar. Saar kuulub Graniidisaarte hulka. La Digue'i geograafilised koordinaadid on 4° 22′ S, 55° 50′ E. Saar paikneb umbes 6 km Praslini saarest ida pool ja umbes 43 km kaugusel kirdes peasaarest Mahést. La Digue'i naabersaar kirdes on Félicité saar umbes 3 km kaugusel. Koos põhja ja ida pool paiknevate valdavalt asustamata väiksemate saartega (Petite Sœur, Grande Sœur, Marianne, Félicité ja Cocos) moodustab La Digue'i saar La Digue'i ringkonna. La Digue'i saare pindala on umbes 10 km². Saar on umbes 5 km pikkune ja 3 km laiune. Saarel elab üle 2000 inimese, suurem osa neist läänerannikul La Passe'is ja La Réunionis. Saarel on laevaühendus Praslini ja Mahé saarega. Saarel asub Veuve'i looduskaitseala, kus elab haruldane lind, värvuline Terpsiphone atrocaudata. La Digue'i kõrgeim tipp on Belle Vue (300 m). Saare elanike peamine sissetulekuallikas on turism. Ajalooliselt tegelesid nad peamiselt kopra ja vanilli tootmisega. La Digue'i saarel on muu hulgas kool, lasteaed, kirik, politseijaoskond ja polikliinik. La Digue'i kaart
Allüülkloriid

Allüülkloriid ehk 3-kloroprop-1-een on orgaaniline ühend, mis kuulub allüülsete kloriidide klassi, olles selle rea esimene lihtsaim esindaja. Allüülkloriidi keemiline valem on CH2=CHCH2Cl. See on vees lahustumatu värvitu vedelik, mille keemistemperatuur on 45 ºC. Allüülkloriidi saadakse propeeni kloorimisel temperatuuril 500 ºC ning kasutatakse orgaanilises sünteesis, tihti vastava lüli sisseviimiseks molekuli. Allüülsed ühendid
Hermann Rossländer

Hermann Rossländer VR III/3 (10. detsember 1886 Härjanurme vald, Kursi kihelkond, Tartumaa – 2. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Rossländer õppis Tšugujivi (praegu Ukrainas) junkrukoolis 1906–1908 ja sai selle lõpetamisel nooremleitnandi auastme. Ta läks Venemaa Keisririigi sõjaväe koosseisus esimesse maailmasõtta, kuid langes 31. augustil 1914 vangi. Ta oli terve sõja Saksamaal sõjavangis ja tuli Eestisse tagasi, kui Novembrirevolutsiooni tõttu vangist vabanes. Rossländer võttis osa Vabadussõjast 2. jalaväerügemendis. Ta pidas hiljem sõjakoolis loenguid. Ta teenis kindralstaabis alates 1. augustist 1924 ja määrati hiljem sõjaväe kehalise kasvatuse ala juhatajaks. Rossländer sai haavata 1. detsembri riigipöördekatse ajal Balti jaamas ning suri selle tagajärjel 2. detsembril 1924. Rossländer maeti 4. detsembril. Matusetalitus toimus Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi tema kirst rongile. Rossländer maeti Tartu Jumalaema Uinumise kalmistule. 1921, 4. veebruar tasuta maa normaaltalu mõõdus 1924, 10. detsember postuumselt Vabadusristi III liigi 3. järk http://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=ERA.31.2.23:413 Eesti ohvitserid 1918-1940 Haud Tartu Jumalaema Uinumise kalmistul
Krotüülalkohol

Krotüülalkohol ehk but-2-en-1-ool on allüülset tüüpi küllastumata alkohol keemilise valemiga CH3CH=CHCH2OH. Tavaliselt esineb transisomeer. Krotüülalkohol on värvitu vedelik, mis vees lahustub mõõdukalt. Selle keemistemperatuur on 121,2 ºC. Allüülsed ühendid
Linalool

Linalool (IUPAC nimetus 3,7-dimetüülokta-1,6-dien-3-ool) on värvitu, küllastumata terpeenalkohol, mida leidub paljudest taimedest saadud eeterlikes õlides, on meeldiva bergamoti lõhnaga õli. Koriandri õlis sisaldub põhiliselt S-linalool. Linalooli keemiline valem on СН3–С(СН3)=СН–СH2–CH2–С(СН3)(OH)СН=СH2 Linaloolil esineb kiraalsuskese kolmanda süsiniku juures, mis annab kaks enantiomeeri: (R)-(-)-linalool ja (L)-(+)-linalool. Looduses esineb mõlemat vormi, näiteks:(S)-linalooli esineb koriandri õlis ja (R)-linalooli esineb apelsini õites. Kumbki vorm lõhnab inimestele erinevalt ning on ka klassifitseeritud kui erinevad lõhnaained. Linalooli keemilise sünteesi skeemid on komplitseeritud ja saagised väikesed (näiteks saamine pineenist või isopreeni telomerisatsioonisaadustest). Geraniooli leeliselisel hüdrolüüsil saadakse selle allüülne isomeer – linalool. Keemiliste reaktsioonide käigus moodustuvad tihti ka linalooli isomeerid, nagu geraniool, nerool ja tsükliline isomeer α-terpinool. Linalooli rollide alla kuulub taimede metaboliit, lenduva õli komponent, antimikroobne aine ja lõhnaaine (näiteks pesemisvahenditele lisamiseks). Linalooli kasutatakse ka vähiravis, kui rakud ei allu enam tavapärasele ravile. Linalooli on uuritud, kui antibakteriaalsete toimetega ainet vase ja C-vitamiini koosmõjul, olles võimelised takistama mikroobide levikut. Linalool võib põhjustada ärritust, valu ja allergilisi reaktsioone, kui satub aerosoolina hingamisteedesse, suhu või imendub läbi naha. Eristus tuleb sellest, et puhas linalool ei ole organismile vastuoluline, küll on seda aga aine oksüdeerunud vorm. Terpenoidid Allüülsed ühendid "Linalool - an overview". Vaadatud 03.04.2020. "Terpenoidide süntees TA Keemia Instituudis" (PDF). "A Combination of Linalool, Vitamin C, and Copper Synergistically Triggers Reactive Oxygen Species and DNA Damage and Inhibits Salmonella enterica subsp. enterica Serovar Typhi and Vibrio fluvialis". Originaali arhiivikoopia seisuga 4.08.2020. Vaadatud 03.04.2020. "Chemical of the day: Linalool". Originaali arhiivikoopia seisuga 13.04.2020. Vaadatud 03.04.2020.
La Digue

La Digue on mitme koha nimi: La Digue'i saar Seišellidel La Digue'i ringkond Seišellidel La Digue, asula Grenadal La Digue, asula Haiti Läänedepartemangus La Digue, asula Haitil Grand'Anse'i departemangus La Digue'i rand Kanadas La Digue'i jõgi Haitil La Digue'i jõgi Guadeloupe'il La Digue'i jõgi Martinique'il La Digue'i neem Kanadas La Digue'i neem Mauritiusel