laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Neeme (eesnimi)

Neeme on eesti mehenimi. Neeme on kirjandusliku algupäraga muistsena pakutud eesnimi. 1902. aastal ilmunud M. Morrissoni[viide?] jutustuse "Eesti-rahwa vabaduse võitluse üle"[viide?] peategelane on Neeme. Tõenäoliselt on nimi kas kavatsuslik või kogemata tekkinud teisend Henriku Liivimaa kroonikas mainitud vanema Meeme nimest. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga on Eestis eesnimi Neeme 346 mehel. Neeme on esinemissageduselt 352. mehenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Neeme vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 5,60. Kõige populaarsem on eesnimi Neeme Saare maakonnas, kus seda esineb maakonna 10 000 elaniku kohta 7,52. Neeme Armolik, eesti põllumajandusteadlane Neeme Brus, eesti ajakirjanik Neeme Järvi, eesti dirigent Neeme Katt, eesti keemiaõpetaja Neeme Korv, eesti ajakirjanik Neeme Kuningas, eesti lavastaja ja laulja Neeme Laanepõld, eesti muusik ja laulusõnade autor Neeme Loorits, eesti orienteeruja ja rogainija Neeme Lüdimois, eesti kunstnik Neeme Raud, eesti ajakirjanik Neeme Roose, eesti füüsik ja majandusteadlane Neeme Russi, eesti põllumajandusteadlane Neeme Ruus, Eesti poliitik Neeme Suur, Eesti poliitik ja kaitseliitlane Neeme Väli, Eesti sõjaväelane Edgar Rajandi. Raamat nimedest. Tallinn, 1966. Lk. 134-135. https://www.stat.ee/nimed/Neeme
Orika oja

Orika oja (ka Everti oja) on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Raudna jõe vasakpoolne lisajõgi. Orika oja pikkus on 14,3 km, valgla pindala 44,4 km², langus 39 m ja lang 2,75 m/km. Oja saab alguse 81 m kõrgusel Viisukülas, voolab läbi Lolu ja Intsu küla ning Sinialliku ja Vardja küla piiril ning suubub Sinialliku külas 42 m kõrgusel vasakult poolt Raudna jõkke 56,5 km kaugusel selle suudmest. Oja läbib Vasila veehoidlat ja Kõlu järve, Sinialliku külas ületab oja Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee. Orika ojja suubuvad Tammemäe järvest lähtuv kraav, Lolu oja, Kulu järvest lähtuv kraav, Kondi kraav ja Sooba oja. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Orika oja keskkonnaportaalis (vaadatud 11.04.2017) Orika oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 11.04.2017) Orika oja Eesti looduse infosüsteemis Orika oja keskkonnaportaalis
Holstre Linajärv

Linajärv (ka Holstre Linajärv) on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Holstre külas, Viljandi maakonna sügavaim järv. Järve pindala on 1,9 ha, pikkus 190 m, laius 130 m, suurim sügavus 16,7 m ja kõrgus merepinnast 92 m. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu pehmeveeline miksotroofne ehk pehmeveeline segatoiteline järv. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Järv kuulub kaitsealuse Loodi looduspargi koosseisu. Holstre järved Linajärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 10.09.2016) Holstre järved Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 12.08.2017) Linajärv keskkonnaportaalis (vaadatud 10.09.2016) Linajärv Eesti looduse infosüsteemis Linajärv keskkonnaportaalis
Kelechi Iheanacho

Kelechi Promise Iheanacho (sündinud 3. oktoobril 1996) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Sevilla ja Nigeeria jalgpallikoondises. Aastatel 2015–2017 mängis Iheanacho Inglismaa kõrgliiga klubis Manchester City. Cityga tuli ta hooajal 2015–16 Football League Cupi võitjaks. 2017. aasta suvel liitus ta 25 miljoni naela eest Leicester Cityga. Seal mängis ta kokku seitse hooaega. Tema edukaim hooaeg oli 2020/21, kui ta lõi Inglismaa kõrgliigas 12 väravat. Leicester Cityga võitis ta 2021. aastal Inglismaa karikavõistlused ja Inglismaa superkarika ning 2024. aastal Inglismaa esiliiga. 2023. aastal valiti Iheanacho Leicester City aasta mängijaks. Pärast lepingu lõppemist Leicester Cityga siirdus ta 2024. aasta juulis Sevillasse. Nigeeria kuni 17-aastaste koondise särgis võitis Iheanacho 2013. aasta noorte jalgpalli maailmameistrivõistlused. Nigeeria jalgpallikoondises debüteeris ta 2015. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 27. mail 2016 sõprusmängus Mali vastu. Manchester City Football League Cup: 2015–16 Leicester City FA Cup: 2020–21 FA Community Shield: 2021 EFL Championship: 2023–24 Nigeeria koondis Aafrika rahvaste karikavõistlused: kolmas koht 2024 Nigeeria U-17 koondis Noorte jalgpalli maailmameistrivõistlused: 2013 "Leicester City Sign Striker Kelechi Iheanacho". Leicester City FC. 3. august 2017. Vaadatud 11. august 2017. "Iheanacho signs on a two-year deal". Sevilla FC. 31. juuli 2024. Vaadatud 31. juulil 2024.  Kelechi Iheanacho – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Holstre Mustjärv

Mustjärv (ka Holstre Mustjärv) on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Holstre külas. Järve pindala on 1,6 ha, pikkus 300 m, laius 80 m ja kõrgus merepinnast 91 m. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu pehmeveeline miksotroofne ehk pehmeveeline segatoiteline järv. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Järv kuulub kaitsealuse Loodi looduspargi koosseisu. Järves on registreeritud järgmised liigid: valgelaup-rabakiil ja suur-rabakiil. Holstre järved Mustjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 10.09.2016) Mustjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 10.09.2016) Mustjärv Eesti looduse infosüsteemis Mustjärv keskkonnaportaalis
Node.js

Node.js on avatud lähtekoodiga mitmeplatvormne JavaScripti käitussüsteem, mille abil saab arendada mitmesuguseid rakendusi. Programm kasutab JavaScripti interpreteerimiseks Google V8 JavaScripti mootorit. Node.js-il on sündmusjuhitav arhitektuur, mis võimaldab asünkroonset andmete sisestamist ja väljastamist. Selline disain optimeerib rohkete sisend- ja väljundoperatsioonidega veebirakenduste läbilaskevõimet ja skaleeritavust (näiteks brauserimängude puhul). Node.js võimaldab JavaScripti abil luua veebiservereid ja võrgutööriistu. Programm sisaldab mitmeid mooduleid, mis on mõeldud erinevate põhifunktsioonide jaoks. Näiteks on mooduleid, mis tegelevad failisüsteemi sisendi ja väljundiga, võrguühendusega (DNS, HTTP, TCP, TLS/SSL, või UDP), puhvritega, krüptograafiaga ja andmevoogudega. Node.js moodulid kasutavad rakendusliidest, mis lihtsustab serverirakenduste kirjutamist. O'Dell, Jolie (10. märts 2011). "Why Everyone Is Talking About Node". Mashable (inglise). Vaadatud 18. detsembril 2023. "About Node.js®". nodejs.org. vaadatud 10.09.2016.
Savikoti paisjärv

Savikoti paisjärv on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Savikoti külas. Järve pindala on 5,4 ha, keskmine sügavus 2,3 m, suurim sügavus 7,2 m, kaldajoone pikkus 1,479 km, kõrgus merepinnast 93,5 m ja maht 144 300 m³. Järv on paisutatud Sanga ojale, järve paisul kulgeb Savikoti–Pärsti tee. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Savikoti paisjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 10.09.2016) Savikoti paisjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 10.09.2016) Savikoti paisjärv Eesti looduse infosüsteemis Savikoti paisjärv keskkonnaportaalis
Paide Hammerbecki Põhikooli staadion

Mitte segi ajada Paide linna staadioniga Paide Hammerbecki Põhikooli staadion on mitmeotstarbeline staadion Paides. Staadioni andmed, spordiregister.ee
Vastemõisa järv

Vastemõisa järv (ka Vastemõisa paisjärv ja Viinaköögijärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Vastemõisa külas. Järve pindala on 4,2 ha, kaldajoone pikkus 1,455 km, kõrgus merepinnast 81,5 m ja selles asub üks saar pindalaga 0,04 ha. Järv on paisutatud Vastemõisa ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Vastemõisa järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 10.09.2016) Vastemõisa järv keskkonnaportaalis (vaadatud 10.09.2016) Vastemõisa järv Eesti looduse infosüsteemis Vastemõisa järv keskkonnaportaalis
Forsvarets forskningsinstitutt

Forsvarets forskningsinstitutt ('Norra kaitseväe uurimisinstituut'; eesti keeles on kasutatud nimetust Norra kaitseuuringute instituut; lühend FFI) on Norra kaitseministeeriumi alla kuuluv riiklik uurimisinstituut, mille ülesanne on täita Norra kaitseväe vajadused uuringute ja arenduste valdkondades. FFI hõlmab erinevaid teadusvaldkondi, ning selle töötajad on matemaatika, füüsika, informaatika, keemia, bioloogia, meditsiini, psühholoogia, ajaloo ja majanduse taustaga. FFI asub Kjelleris, Lillestrømi kõrval, Oslost 25 km kaugusel. Instituudil on ka uuringute üksus Karlohansvernis, Hortenis. FFI juured algavad FOTU-st (Forsvarets Overkommandos Tekniske Utvalg) Londonis, mis tegi 1944. aastal ettepaneku asutada kaitseministeeriumi alla oma sõjaväeline uuringute instituut. Kuigi ettepanek leidis vastuseisu, oli sellel tugev pooldaja Jens Chr. Hauge ja 11. aprillil 1946 andis Storting nõusoleku kaitsejõudude uuringute instituudi rajamiseks. Instituudi ülesanne on hoida valitsust kursis arengutega sõjaväetehnoloogias, arendada varustust ja toetada Norra tööstust sõjaväelise tähtsusega valdkondade arendamisel. Instituut asutati kõrgete ambitsioonidega, millega kaasnesid kõrged eraldised. Instituudil oli oma aatomiprojekt, mis kanti hiljem üle Norra energiatehnoloogia instituudile (IFA), ning instituut on uurinud uusi sonari-, radari-, raketi-, ja telekommunikatsioonitehnoloogiaid. Selle tulemused on saanud tähenduslikuks tsiviilvaldkonnas. 1950. aastatel sai Norra tehnoloogia- ja relvaabi NATO partneritelt, mistõttu vähenes vajadus relvi ise arendada, ning FFI sai võimaluse koondada tähelepanu kitsamatele valdkondadele, sageli koostöös teiste alliansi partneritega. 1953. aastast 10 aasta jooksul sai FFI palju rahastust Ameerika Mutual Weapons Development Program (MWDP) programmist, mille tulemusena arendati välja allveelaevatõrjerelv Terne. 1960. aastate keskpaigast on FFI keskendunud tehnoloogiate arendamisele, mis koostöös USA-ga on lõiganud kasu Norra strateegilisest asukohast, et jälgida tegevust Nõukogude Liidus. Selle töö keskpaigas oli tuumaplahvatuste märkamise keskus. FFI on edaspidi arendanud välja süsteemianalüüsi, mille tulemusena sai instituudist peamine Norra kaitseväepoliitika varustaja olukorras, kus on puudus sõjaväelise kogemusega ohvitseridest. Fredrik Møller (1946–1957) Finn Lied (1957–1983) Erik Klippenberg (1983-31. märts 1993) Nils Holme (1. aprill 1993 – 30. november 2001) Paul Narum (1. detsember 2001 – 5. mai 2012) John-Mikal Størdal (mai 2012)
Merle

Merle on eesti naisenimi. Merle on tundmatu algupäraga eesnimi. Laialdasemalt hakkas nimi levima alates 1955. aastast. Kõigis soovitusnimestikes nimi puudus, samuti ka kõigis naaberrahvaste nimekalendrites. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Merle 2662 naisel. Merle on Eestis populaarsuselt 54. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Merle vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 65,53 ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 27,08. Merle on keskmiselt 46 aasta vanune (mediaanvanus on 46). Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Merle 3 inimesel. Merle Erikson, eesti jurist ja õigusteadlane Merle Esken, eesti vehkleja Merle Ilus, eesti muusikaõpetaja ja koorijuht Merle Jalakas, eesti laulja Merle Jung, eesti keeleteadlane Merle Jääger, eesti näitleja ja luuletaja Merle Karusoo, eesti teatrilavastaja Merle Kivimets, eesti endine kergejõustiklane Merle Kollom, eesti organist, muusikaprodutsent ja -pedagoog Merle Leppik, eesti keeleteadlane Merle Liivak, eesti ajakirjanik Merle Lilje, eesti estraadilaulja ja ettevõtja Merle Maigre, eesti riigiametnik Merle Palmiste, eesti näitleja Merle Parts, eesti kohtunik Merle Prii, eesti õpetaja ja giid Merle Raaliste, eesti sõudja Merle Rehand, eesti spordipedagoog Merle Sild, eesti maalikunstnik ja kirjanik Merle Silmato, eesti laulja Merle Talvik, eesti filmi- ja teatrinäitleja, varieteesolist ja kostümeerija Merle Veesalu-Rand, eesti kirjanik Merle Viirmaa, eesti laskesuusataja Edgar Rajandi. Raamat nimedest. Tallinn, 1966, lk. 131 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2017. Vaadatud 1. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Personvārdu datu bāze
Kardo

Kardo on eesti mehenimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Kardo 231 mehel. Kardo oli populaarsuselt 426. mehenimi. Kardo Kõresaar, eesti võrkpallur Kardo Künnap, eesti võrkpallur Kardo Ploomipuu, eesti ujuja Cardo https://www.stat.ee/nimed/Kardo
Valve (eesnimi)

Valve on eesti naisenimi. Eesnimi Valve tuli kasutusele "Sirvilaudade" nime-ettepanekuna 1916. aastal. Oskar Kallase 1921. aastal ilmunud raamatus "120 uut ristinime" mainitakse Valvet juba pruugitava nimena. Suurima esinemissageduse saavutas Valve aastatel 1934–1935, seejärel muutus vähehaaval harvapruugitavaks eesnimeks. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Valve 795 naisel. Valve oli populaarsuselt 217. naisenimi. Valve oli keskmiselt 80 aasta vanune (mediaanvanus oli 81). Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Valve 2 inimesel. Valve Janov, eesti kunstnik Valve Kikas, eesti ehitusinsener ja tehnikateadlane Valve Kirsipuu, Eesti majandusteadlane ja poliitik Valve Pormeister, eesti arhitekt Valve Raudnask, Eesti ajakirjanik ja poliitik Valve Erika Saarma, eesti arstiteadlane ja terapeut Edgar Rajandi. Raamat nimedest. Tallinn, 1966, lk. 175 https://www.stat.ee/nimed/Valve Personvārdu datu bāze
Kalmer

Kalmer on eesti mehenimi. 1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Kalmer 792 mehel. Kalmer on Eestis levikult 204. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Kalmer vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 16,45, ning Võru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 27,43. Kalmer oli keskmiselt 48 aasta vanune (mediaanvanus oli 50). Kalmer Lain, Eesti ettevõtja ja poliitik Kalmer Musting, eesti käsipallitreener Kalmer Tennosaar, eesti laulja Kalmar https://www.stat.ee/nimed/Kalmer
Aserbaidžaani Rahvuslik Olümpiakomitee

Aserbaidžaani Rahvuslik Olümpiakomitee (aserbaidžaani: Azərbaycan Milli Olimpiya Komitəsi; lühendatult AMOK) on Aserbaidžaani rahvuslik olümpiakomitee. Komitee loodi 1992. aastal ja ROK tunnustas seda 1993. aastal. 1997. aastast on Aserbaidžaani Rahvusliku Olümpiakomitee president İlham Əliyev. Aserbaidžaani Olümpiakomitee ametlikul koduleht Aserbaidžaani Olümpiakomitee koduleht
Poolaka järv

Poolaka järv (ka Poolaka paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Ivaski külas. Järve pindala on 1,5 ha, kaldajoone pikkus 1,081 km, kõrgus merepinnast 53,5 m ja selles asub üks saar pindalaga 0,03 ha. Järv on paisutatud Vastemõisa ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Poolaka järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 10.09.2016) Poolaka järv keskkonnaportaalis (vaadatud 10.09.2016) Poolaka järv Eesti looduse infosüsteemis Poolaka järv keskkonnaportaalis
Aita

Aita on eesti naisenimi. Eesnimi Aita tuli kasutusele Andres Saali jutustuse "Aita" (1891) peategelase nime järgi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Aita 585 naisel. Aita on levikult 278. naisenimi. Aita nime kandja oli keskmiselt 70 aasta vanune (mediaanvanus on 71). Kõige populaarsem on eesnimi Aita vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 22,3. Kõige populaarsem on eesnimi Aita Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 10,57. Aita Artma, eesti sõudesportlane ja -treener Aita Kivi, eesti kirjanik ja ajakirjanik Aita Kurfeldt, eesti tõlkija Aita Kustin, eesti arheoloog Aita Lumiste-Eek, eesti alpinist Aita Põldma, eesti tennisist ja treener Aita Pääsuke, eesti suusatreener ja endine suusataja Aita Vaher, eesti vabakutseline näitleja, draama- ja kõnetehnika õpetaja, laulja ja tsirkusekloun Edgar Rajandi. Raamat nimedest. Tallinn, 1966, lk. 19 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. veebruar 2020. Vaadatud 5. veebruaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Vastemõisa oja

Vastemõisa oja (ka Poolaka peakraav) on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, Raudna jõe parempoolne lisajõgi. Vastemõisa oja pikkus on 14,1 km, valgla pindala 27,9 km², langus 64 m ja lang 4,5 m/km. Oja saab alguse 91 m kõrgusel Vastemõisa külast, seejärel voolab läbi Ivaski ja Metsküla küla ning suubub Metskülas 27 m kõrgusel paremalt poolt Raudna jõkke 37,1 km kaugusel selle suudmest. Oja läbib Vastemõisa järve, Paistu järve ja Poolaka järve. 75 m Poolaka järvest allavoolu suubub ojja paremalt poolt Kääri peakraav. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Vastemõisa oja Eesti looduse infosüsteemis Vastemõisa oja keskkonnaportaalis Vastemõisa oja Eesti looduse infosüsteemis Vastemõisa oja keskkonnaportaalis
Paistu järv

Paistu järv (ka Paistu paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Ivaski külas. Järve pindala on 0,8 ha, kaldajoone pikkus 586 m, kõrgus merepinnast 64,5 m ja see on paisutatud Vastemõisa ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Paistu järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 11.09.2016) Paistu järv keskkonnaportaalis (vaadatud 11.09.2016) Paistu järv Eesti looduse infosüsteemis Paistu järv keskkonnaportaalis
Pingu järv

Pingu järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Tõnissaare külas. Järve pindala on 5,1 ha, pikkus 410 m, laius 190 m ja kõrgus merepinnast 65 m. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Pingu järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 11.09.2016) Pingu järv keskkonnaportaalis (vaadatud 11.09.2016) Pingu järv Eesti looduse infosüsteemis Pingu järv keskkonnaportaalis
Pärsti järv

Pärsti järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Pärsti külas. Järve pindala on 4,2 ha, pikkus 310 m, laius 180 m ja kõrgus merepinnast 92,5 m. Järves asub üks saar pindalaga 0,05 ha. Järve voolab sisse Pärsti Veskijärvest lähtuv kraav ja voolab välja Kuuni järve suubuv Kirjusilla oja. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Auksi-Karula järved Pärsti järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 11.09.2016) Pärsti järv keskkonnaportaalis (vaadatud 11.09.2016) Pärsti järv Eesti looduse infosüsteemis Pärsti järv keskkonnaportaalis
Pärsti Veskijärv

Veskijärv (ka Pärsti Veskijärv, Pärsti paisjärv, Susi tiik ja Pärsti Väikejärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Pärsti külas. Järve pindala on 1,8 ha, kõrgus merepinnast 95 m ja selles asub kaks saart pindalaga 0,01 ha. Järvest voolab välja 120 m pikkune Pärsti järve suubuv kraav. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Järv on osaliselt Pärsti pargi kaitseala koosseisus. Auksi-Karula järved Veskijärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 11.09.2016) Veskijärv keskkonnaportaalis (vaadatud 11.09.2016) Veskijärv Eesti looduse infosüsteemis Veskijärv keskkonnaportaalis
Pärsti Riiska järv

Riiska järv (ka Pärsti Riiska järv) on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Mustivere külas. Järve pindala on 1,6 ha, kõrgus merepinnast 77 m ja see on paisutatud Kavaku ojale. Järvest 100 m allavoolu asub Mandle järv. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Riiska järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 11.09.2016) Riiska järv keskkonnaportaalis (vaadatud 11.09.2016) Riiska järv Eesti looduse infosüsteemis Riiska järv keskkonnaportaalis
Ole-Johan Dahl

Ole-Johan Dahl (12. oktoober 1931 Mandal – 29. juuni 2002 Askeri vald) oli Norra informaatik. Ta oli 1968. aastast esimene Norra professor informaatika valdkonnas. Rahvusvaheliselt teatakse teda ka objektorienteeritud programmeerimise arenduse pioneerina. Ajateenistuse läbis Dahl Norra kaitseväe uurimiskeskuses Forsvarets forskningsinstitutt Jan Garwicki alluvuses. 1957. aastal kaitses ta Candidatus realium'i (võrdsustatud filosoofiadoktori kraadiga) väitekirja kõrgkeeles programmeerimise kohta arvutil FREDERIC. Edasi töötas Dahl Norra arvutuskeskuses (1962). Ta töötas koos Kristen Nygaardiga välja maailma esimese objektorienteeritud programmeerimiskeele Simula (1965). See viidi rahvusvahelisele turule 1967. aastal. Objektorienteeritud programmeerimist peetakse tänapäeval tõeliselt tähtsaks läbimurdeks informaatika ajaloos. Simula oli tänapäeva programmeerimiskeelte C++ ja Java eelkäija. Dahlist sai arvutusmatemaatika professor Oslo Ülikoolis (1968). Ta õpetas muuhulgas kursust tõestatavas programmeerimises, mis aitab parandada arvutiprogrammide kvaliteeti ja aitab vältida programmeerimisvigu. Jaanuaris 2011 avati Oslo ülikoolis uus informaatikahoone Ola-Johan Dahli maja. Dahl oli üks Oslo Ülikooli informaatikainstituudi rajajaid ja töötas seal 31. detsembrini 1999. 1998 – Rosingi auhind (koos Kristen Nygaardiga) 2000 – Püha Olafi medal (koos Kristen Nygaardiga) 2001 – John von Neumanni medal 2001 – Turingi auhind (koos Kristen Nygaardiga) Discrete event simulation languages, Academic Press, 1968. Structured Programming, koos C. A. R. Hoare ja Edsger Dijkstra, Academic Press, 1972 Verifiable Programming, Prentice-Hall, 1992 Simula: an ALGOL-based simulation language (koos Nygaardiga), Communications of the ACM, 9(1966). Class and subclass declarations (koos Nygaardiga). IFIP simuleerimisprogrammeerimise konverentsil Oslos, mai 1967 From Object-Orientation to Formal Methods: Essays in Memory of Ole-Johan Dahl, Olaf Owe, Stein Krogdahl og Tom Lyche (red.), Springer Verlag, 2004.
Leida

Leida on eesti naisenimi. Eesnimi Leida esineb juba 1886. aastal Mats Tõnissoni kalendris (nimepäevaks 16. jaanuar). Laialdasemalt hakkas nimi levima tänu Andres Saali jutustustele "Vambola" (1889) ja "Aita" (1891). Andres Saal ise seletab nime sõnast "leidma" (Leida-nimeline tegelane on tema jutustustes leidlaps). Nime pandi 20. sajandi algusaastatest alates kasvava hooga. Kõige rohkem pandi Leida nime Esimese maailmasõja ajal, seejärel langes nime kasutus pidevalt kuni 1940. aastani. Hiljem on nime antud harvadel juhtudel. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Leida 1355 naisel. Leida oli Eestis populaarsuselt 138. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Leida üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 139,29, ning Lääne maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 24,08. Leida oli keskmiselt 81 aasta vanune (mediaanvanus oli 82). 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Leida 955 naisel. Leida oli populaarsuselt 195. naisenimi. Leida oli keskmiselt 82 aasta vanune (mediaanvanus oli 84).1. jaanuari 2024 seisuga oli eesnimi Leida 773 naisel. Leida oli populaarsuselt 235. naisenimi. Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Leida 9 inimesel. Leida Anting, eesti museoloog ja kodu-uurija Leida Aru, eesti näitleja ja telerežissöör Leida Kook, eesti arst, arstiteadlane ja pedagoog Leida Kudisiim, eesti õpetaja ja kirjanik Leida Laius, eesti filmilavastaja Leida Leivategija, eesti entomoloog ja põllumajandusteadlane Leida Loone, eesti ajaloolane Leida Peips, eesti endine lüpsja Leida Rammo, eesti näitleja Leida Sevruk, eesti rahvasportlane Leida Sibul, eesti laulja Leida Soom, eesti ooperilaulja, tekstiili- ja eksliibrisekunstnik Leida Tarvas, eesti sisearhitekt Leida Tigane, eesti lastekirjanik ja prosaist Leida Tuulmets, eesti matemaatik Leida Ulp, eesti õpetaja Edgar Rajandi. Raamat nimedest. Tallinn, 1966, lk. 105-106 https://www.stat.ee/nimed/Leida Personvārdu datu bāze
Ureparapara

Ureparapara on saar Melaneesias, üks Vanuatu saartest. See on Banksi saarte kõige põhjapoolsem asustatud saar. Saare pindala on 39 km² ja selle poolest on Ureparapara Gaua ja Vanua Lava järel saarestiku kolmas saar. Saar on mägine ja ringikujuline, kuid idaosas lõikab 3 km kaugusele maasse Diversi laht. Kõrgeim tipp on 764 m üle merepinna. Ureparaparal on troopiline kliima, aastane sademete hulk ületab 4000 mm. Ureparapara elanike arv oli 2009. aastal 437. Saarel on kolm küla, neist suurim on Léar (Léséréplag). Väiksemad on Lehali (läänerannikul) ja Leqyangle. Saarel räägitakse löjöpi ja lehali keelt. http://www.spc.int/prism/country/vu/stats/Publications/2009%20Census%20Summary%20release%20final.pdf