laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alèsi rahu

Alèsi rahu (ka Alèsi edikt) oli leping, mille Kardinal Richelieu sõlmis hugenottide juhtidega ning mille kuningas Louis XIII allkirjastas 28. juunil 1629 Prantsusmaal. Selles korrati Nantes'i ediktis sätestatut, kuid lisati klausel, millega võeti hugenottidelt poliitilised õigused ning kohustati neid kõikidest linnadest ja kindlustest viivitamatult loobuma. Sellega lõppes sõjategevus, hugenotid said vastutasuks amnestia ja garantii, et neid ei kiusata taga. Rahu ei jäänud kestma, kuna kuningas Louis XIV hakkas hiljem protestante taas kiusama ning see 1685. tühistati Nantes'i edikt Fontainebleau ediktiga.
Cornelius Jansen

Cornelius Jansen noorema kohta vaata artiklit Cornelius Jansen (Genti piiskop). Kunstniku kohta vaata artiklit Cornelius Johnson (kunstnik). Cornelius Jansen (ka Cornelius Jansenius või Corneille Jansen; 28. oktoober 1585 – 6. mai 1638) oli Hollandi katoliiklik vaimulik. Ta oli Flandria Ieperi piiskop ning jansenismi usuvoolu isa. Madalmaade Vanakatoliku Kirik Jansenism Sainte-Beuve, Charles Augustin, Port-Royal (5 vols., 1840–1859).
Reductio ad absurdum

Reductio ad absurdum ([reduktsio]; reductio ad adversum) on väite kummutamine selle arendamisena absurdini või vastandini, vastuväiteline tõestusviis. Ladinakeelsete väljendite loend Tõestus Õlgmees
Daniel de Priézac

Daniel de Priézac (1590 – mai 1662) oli Prantsuse kirjanik ja jurist. Ta sündis Limousini provintsis Kesk-Prantsusmaal, aastal 1614 lõpetas ta Bordeaux' Ülikooli doktorikraadiga õigusteaduses ning asus tööle professori ja riigiametnikuna. Temast sai 1639. aastal Prantsuse Akadeemia asutajaliige.
Tooride Partei

Tänapäevase erakonna kohta vaata artiklit Konservatiivne Partei. Toorid (inglise keeles Tories) oli poliitiline liit ja hilisem erakond Inglismaa, Šotimaa, Iirimaa, Suurbritannia ja Ühendkuningriigi parlamentides. Toorid tekkisid 1679. aasta Exclusion Billi ajal, mil viigid ei tahtnud katoliiklasest Yorki hertsog Jamesi troonipärijaks lubada. Toorid olid küll riigiusule vastu, kuid arvasid, et sünnijärgne pärilus kaalub usuküsimused üles. Pärast kuningas George I võimuletulekut kadusid toorid 1760. aastate alguses ühtse erakonnana (kuigi terminit "toorid" kasutati kirjanduses vahel ka pärast seda). Umbes 20 aastat hiljem taastekkis Tooride Partei, juhiti William Pitt noorema ja Robert Jenkinsoni valitsusi. Aastal 1831 võitsid viigid valimised, mis keerlesid peamiselt valimisreformi ümber. Pärast valimisi võeti vastu tooride toetusele kahjulik valimisreform ning 1832. aasta valimistel kahanes tooride arv parlamendis 175 peale. Robert Peeli ja tema Tamworthi manifestiga hakkas Tooride Partei vaikselt Konservatiivseks Parteiks muutuma. Aastal 1846 vastu võetud Corn Laws lõhestas partei, Edward Smith-Stanley ja Benjamin Disraeli taha koondunutest moodustus tänapäevane Konservatiivne Partei, mille liikmeid tuntakse praegugi tooridena. Black, Jeremy (1984). Britain in the Age of Walpole. Bulmer-Thomas, Ivor (1967). The Growth of the British Party System: 1640-1923. Vol. 1. John Baker. Colley, Linda (1985). In Defiance of Oligarchy: The Tory Party 1714-60. (Cambridge University Press. Feiling, Keith (1938). The Second Tory Party, 1714-1832. London: Macmillan. Feiling, Keith (1950). A History of the Tory Party, 1640-1714. Clarendon Press. O'Gorman, Frank (1989). Voters, Patrons, and Parties: The Unreformed Electoral System of Hanoverian England 1734-1832. (Oxford: Clarendon Press.
Pihkva provints

Pihkva provints (vene keeles Псковская провинция) oli Venemaa keisririigi haldusüksus aastatel 1719−1776. Pihkva provints asutati 29. mail 1719. aastal. See kuulus 1727. aasta 29. aprillini Peterburi kubermangu koosseisu, kuid liideti siis ühena viiest provintsist äsja asutatud Novgorodi kubermanguga. 23. oktoobril 1772 moodustati uus Pihkva kubermang, mille koosseisu arvati ka Pihkva provints. See likvideeriti keisrinna Katariina II ukaasiga 1775. aastal, lõpule viidi reform 1776. aastal. Provintsi keskuseks oli aastatel 1719−1772 Pihkva, seejärel Opotška linn. Novgorodi kubermang Peterburi kubermang Pihkva asehaldurkond Pihkva kubermang Бабич, М. И. Бабич, И. В. Областные правители России 1719-1739 гг. Москва: РОССПЕН, 2008. Lk 780−781.
Fehérgyarmati kreis

Fehérgyarmati kreis (ungari keeles Fehérgyarmati járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi idaosas. Kreisi halduskeskus on Fehérgyarmati linn. Fehérgyarmati kreis piirneb põhjas ja läänes Ukrainaga ning kagus Rumeeniaga. Kreisis on 50 omavalitsust. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Groffliers

Groffliers on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Groffliers asub Authie suudmelahe kaldal, u. 13 km Montreuil-sur-Merist edelas tee D940 ääres. St. Martini kirik, pärineb 12. sajandist. Vallamaja Kirik Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Hubersent

Hubersent on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Hubersent asub u. 16 km Montreuil-sur-Merist põhja pool, tee D148E1 ääres. St. Martini kirik, pärineb 16. sajandist. Kirik Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Kindral (Ukraina)

Kindral (генерал) on Ukraina relvajõudude kõrgeim auaste. Kindralleitnant (Ukraina) УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №580/2024. Присвоїти військове звання генерала генерал-полковнику СИРСЬКОМУ Олександру Станіславовичу - Головнокомандувачу Збройних Сил України, 23.08.2024
Ibrányi kreis

Ibrányi kreis (ungari keeles Ibrányi járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi loodeosas. Kreisi halduskeskus on Ibrányi linn. Läbi Ibrányi kreisi voolab Tisza jõgi. Kreisis on 8 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Ibrány ja Nagyhalász. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Kemecse kreis

Kemecse kreis (ungari keeles Kemecsei járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi keskosas. Kreisi halduskeskus on Kemecse linn. Kreisis on 11 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Kemecse ja Demecser. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Sophia (hotell)

Sophia on Tartus asuv hotell. Hotell on osa Lõunakeskuse hoonetekompleksist, aadressiga Lääneringtee 39. Hotell kuulub koos Hotell Pallasega gruppi TartuHotels. Hotell Sophia avati aastal 2017. Hotelli omab Premier Hotels OÜ, mille juhatuse esimees on Verni Loodmaa. Hotellis on 72 numbrituba. Hotelli hoone on 7-korruseline. Hotelli 2. korrusel asub Michelini soovitusega restoran Fii. Hotellil on kaks konverentsisaali – Põhja saal ja Lõuna saal. "Lõunakeskuses ehitus lõpusirgel: Sophia, Fii ja Apollo hakkavad juba ilmet võtma". Tartu Postimees. 2. veebruar 2017. Vaadatud 26. augustil 2024. "Tartu hotell | Hotell Sophia Tartus". Tartu hotell | Hotell Sophia Tartus. Vaadatud 26. augustil 2024. "Külastajad on Tartu kõige uuema hotelli juba üles leidnud". Tartu Postimees. 18. aprill 2017. Vaadatud 26. augustil 2024. "Tartu Hotellid I Art Hotell Pallas I Hotell Sophia ja restoran Fii". Tartu Hotellid I Art Hotell Pallas I Hotell Sophia ja restoran Fii. Vaadatud 26. augustil 2024. "Verni Loodmaa | Tartu linn". tartu.ee. 31. juuli 2024. Vaadatud 26. augustil 2024. ERR (25. mai 2022). "Selgusid Michelini tunnustuse pälvinud Eesti restoranid". ERR. Vaadatud 26. augustil 2024. "MICHELIN Guide Estonia teine väljaanne on ilmunud, üks restoran sai esimest korda kaks tärni | Reisijutud". www.reisijutud.com. Vaadatud 26. augustil 2024. "Michelini soovitusega restoran Tartus - Fii | Hea toit, üritused ja catering". Restoran Fii. Vaadatud 26. augustil 2024. "HOTELL". Tartu hotell | Hotell Sophia Tartus. Vaadatud 26. augustil 2024.
Kisvárda kreis

Kisvárda kreis (ungari keeles Kisvárdai járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi põhjaosas. Kreisi halduskeskus on Kisvárda linn. Kreisi loode- ja osalt põhjapiiriks on Tisza jõgi. Kreisis on 23 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Kisvárda, Ajak ja Dombrád. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Nyholmeni fort

Nyholmeni fort asub Nyholmeni saarel Bodøs Norras. Tänapäeval on saar ühendatud Burøya poolsaarega ja seega ka mandriga. Fort ehitati 1810. aastal, et kaitsta üle lahe paiknevaid Hundholmeni (tänapäeval Bodø linna osa) sadamakohta, tollipunkti ja viljaaitasid Briti sõjalaevade rünnakute eest. Taani-Norra oli tollal Napoleoni sõdade ajal Prantsusmaa liitlane ning Briti sõjalaevade rünnakute oht oli väga suur. Fordi põhiehitis on kaheosaline reduut, lähikonnas on veel mitu erinevat suurtükipatareid. Fordi projekti autor ja ehitustööde juhataja oli Hans Geelmuyden (1780–1851). Nyholmeni ja Hammerfesti fort olid ainsad Napoleoni sõdade ajal ehitatud kindlustised Põhja-Norras. Alates 1814. aastast sai Rootsi kaupmees Carl Johan Gerss mõneks aastaks Nyholmenil üürida riigi maju ja 1818. aastal leidsid aset mahhinatsioonid, mis said hiljem tuntuks kui Bodø afäär. Fort suleti 1835. aastal ja ehitised hakkasid lagunema. Nyholmenile rajati 1875. aastal fordi peaväravast umbes 100 meetrit ida poole tuletorn, mis töötas aastani 1907. Fordi ehitisi hakati restaureerima ja rekonstrueerima 1960. aastate lõpus. Fordi alal on kaks muuseumituba ning seal korraldatakse erinevaid üritusi. Fordi reduudis ja patareides on kaksteist suurtükireplikat. Fordi ehitisi, sellega seotud pärandi kogumist, üritusi (sh ajalooliste sõjaliste sündmuste taasetendusi) haldab mittetulundusühing Nyholmen Skandses Compagnie. Algne projekt ja fordi paiknemine mereteede suhtes. 1810 Fordi paiknemine mereteede ja kaitstava Hundholmeni suhtes. 1820 Vaade Nyholmenile läänest. Foto: 23. juuni 2013 Fotod: Robert Treufeldt, 6. juuni 2024: Vaade suurtükireplikale ja sisevaade peaväravale Suurtükipositsioon Nyholmeni põhjaosas Läänevaade suurtükireplikatele Vaade Nyholmeni lääneosale ja läänepatareile "Nyholmen skandse 1810 – 200 år – 2010. Et festskrift". Nyholmen Skandses Compagnie. Bodø 2010. 92 lk  Nyholmeni fort – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Nyholmeni fordi konto Facebookis. Norra keeles
Mátészalka kreis

Mátészalka kreis (ungari keeles Mátészalkai járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi keskosas. Kreisi halduskeskus on Kisvárda linn. Mátészalka kreis piirneb lõunas ja kagus Rumeeniaga. Kreisis on 26 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Mátészalka, Nagyecsed ja Vaja. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Nagykálló kreis

Nagykálló kreis (ungari keeles Nagykállói járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi edelaosas. Kreisi halduskeskus on Nagykálló linn. Kreisis on 8 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Nagykálló ja Balkány. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Nyírbátori kreis

Nyírbátori kreis (ungari keeles Nyírbátori járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi lõunaosas. Kreisi halduskeskus on Nyírbátori linn. Nyírbátori kreis piirneb kagus Rumeeniaga. Kreisis on 20 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Nyírbátor, Máriapócs ja Nyírlugos. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Nyíregyháza kreis

Nyíregyháza kreis (ungari keeles Nyíregyházi járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi idaosas. Kreisi halduskeskus on Nyíregyháza linn. Nyíregyháza kreis piirneb loodes Tisza jõega. Kreisis on 15 omavalitsust, sealhulgas komitaadi õigustega linn Nyíregyháza ja veel kolm linna: Nyírtelek, Rakamaz ja Újfehértó. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Tiszavasvári kreis

Tiszavasvári kreis (ungari keeles Tiszavasvári járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi lääneosas. Kreisi halduskeskus on Tiszavasvári linn. Läbi Tiszavasvári kreisi voolab Tisza jõgi, mis on ka kreisi põhjapiiriks. Kreisis on 6 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Tiszavasvári ja Tiszalök. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Vásárosnaményi kreis

Vásárosnaményi kreis (ungari keeles Vásárosnaményi járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi kirdeosas. Kreisi halduskeskus on Vásárosnaményi linn. Vásárosnaményi kreis piirneb idas Ukrainaga. Kreisis on 28 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Vásárosnamény ja Nyírmada. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Tiiger-hammaslehik

Tiiger-hammaslehik (Lentinus tigrinus) on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seen. Tiiger-hammaslehik andmebaasis eElurikkus.
Viridiana Álvarez

Viridiana Álvarez Chávez (sündinud 15. mail 1984 Aguascalienteses) on mehhiko alpinist. Ta on tõusnud kõigi neljateistkümne üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu. Kokku kulus tal selleks kuus aastat (2017–2023). Ta on esimene Mehhiko naismägironija (kodulehe väitel ka esimene Ameerika maailmajao naismägironija), kes sellega on hakkama saanud. Eberhard Jurgalski hallatav veebisait 8000ers.com kandis Viridiana Álvareze saidi poolt koostatava kõigi kaheksatuhandeliste tippu jõudnute nn "uude nimistusse". Álvarez on ärikonsultatsioonifirma Liderazgo de Altura omanik ja tegevjuht. Viridiana Alvarez. famousbirthdays.com ABOUT ME. viridianaalvarez.com 14 8K Collectors Era Table. 8000ers.com Mexican mountaineer Viridiana Alvarez Chávez breaks Guinness World Record!. holaamericanews.com, 12. jaanuar 2024  Viridiana Álvarez – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Záhonyi kreis

Záhonyi kreis (ungari keeles Záhonyi járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi põhjaosas. Kreisi halduskeskus on Záhonyi linn. Záhonyi kreis piirneb loodes Slovakkiaga ning põhjas ja kirdes Ukrainaga. Kreisis on 11 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Záhony ja Mándok Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Spiritism

Mitte segi ajada spiritualismiga Spiritism on usk inimeste hingede surmajärgsesse edasielamisse ning püüe surnute hingedega kontakteeruda ja suhelda.
Peter Hámor

Peter Hámor (sündinud 18. septembril 1964 Popradis) on slovaki alpinist ja mägigiid. Pärast sametrevolutsiooni pääses Hámor ronima Alpidesse, kus tõusis suurtest põhjaseintest 1993. aastal Matterhorni, 1994. aastal Grandes Jorassese ja 1995. aastal Eigeri põhjaseina kaudu tippu. 1996. aastal üritas ta tõusta Himaalajas oma esimese kaheksatuhandelise tippu, kuid ebaõnnestunult (Lhotse), seevastu 1998. aastal seisis ta juba Džomolungma (8848 m) tipus. Ta on tõusnud seitsme tipu klubi raames kõigile seitsmele eri paigus asuvaile kõrgeimatele mäetippudele (viimane tipp 2003. aastal). Hámor on tõusnud ka kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu (33. mägironijana maailmas) . Tal kulus selleks 19 aastat (1998–2017). Tema 14. tipp oli Dhaulagiri (8172 m) (tipus mais 2017). Tagantjärele (2022. aasta juulis) selgus, et Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi 8000ers väitel oli Peter Hámor 2016. aastal jõudnud vaid Manaslu eeltippu (tähistus C2). Kuid see asjaolu ei saanud takistuseks Jurgalski meeskonnal kanda Hámori nimi ajaloolise, nn "pärandi nimistu" koosseisu. Meedia teatel plaanis Hámor koos Romano Beneti, ja Nives Meroiga 2024. aastal tõusta Himaalajas Kangbacheni (7903) tippu seni veel ronimata lõunakülje kaudu. Peter Hámor. Profil. peterhamor.com Peter Hámor kompletuje Koronę Himalajów. Słowak wchodzi na Dhaulagiri. wspinanie.pl, 15. mai 2017 14 8K Legacy Table. 8000ers.com Pokoril všetky osemtisícovky Pokoril všetky osemtisícovky. skrsi.rtvs.sk, 16. mai 2017 14 8K Transition Table. 8000ers.com Angela Benavides. "Hamor, Meroi, and Benet Back to Kangchenjunga". explorersweb.com, 13. märts 2024
Meeli Lass

Meeli Lass (sünninimi Meeli Tammu; sündinud 31. märtsil 1970) on eesti ooperilaulja (sopran) ning Eesti Teatriliidu liige (aastast 1992). Meeli Lass õppis Tallinna 21. Koolis muusikaklassis Lydia Rahula käe all. Ta laulis Eesti Televisiooni ansamblis Ave Kumpase Laululapsed (1977–87) ning Ellerheina tütarlastekooris (1977–88). 1989. aastal lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise (Silvia Melliku klass) ja lauluerialal (Tõnu Bachmanni klass) ning 1995. aastal Eesti Muusikaakadeemia lauluerialal (Leili Tammeli klass). 1992. aastal osales ta Gentis maailma noorte ooperilauljate suvekoolis, 1993. aastal Viljandis barokklaulu ja -tantsu meistrikursustel. Samuti on Meeli täiendanud end 1994. aastal Firenzes Antonio Moretti-Pananti ja 1995. aastal Londonis David Harperi juures ning aastatel 1995–97 Stockholmi Ooperikõrgkoolis. Estonia teatrisse asus ta tööle 1988. aastal riietajana. 1989. aastast laulis ta ooperikooris ning 1992–1995 oli ta teatri solist. Taas laulis ta ooperikooris aastatel 2003–2014. Esineb kammerlauljana ja vokaalsuurvormide solistina (sh Beethoveni missa C-duur, Händeli „Dixit Dominus”, Mozarti Missa c-moll, Pergolesi „Stabat mater”, Saint-Saënsi „Jõuluoratoorium”, R. Straussi „Saksa motett”, Stravinski „Pulm”, Vihmandi „Laul õnnelikust Corydonist ja Phyllisest”, Vivaldi „Gloria” ja „Beatus Vir”). Teinud koostööd ansamblitega Hortus Musicus ja NYYD Ensemble. Ta on esinenud soolokontsertidel ja tuuridel nii Eestis kui ka välismaal koos pianist Helin Kapteniga. Meeli juhatab 2004. aastast oma ansamblit Amabile ning 2015. aastast Tallinna Toomkooli lastevanemate koori. 1993. aastal võitis Meeli Lass Eesti noorte interpreetide võistluse „Con brio”. Kusiin (Puccini "Madama Butterfly", 1991) Pousette (Massenet’ "Manon", 1992) Micaëla (Bizet’ "Carmen", 1992 Gentis) Markiis (Verdi "Kuningas üheks päevaks", 1992) Papagena (Mozarti "Võluflööt", 1993) Mimi (Puccini "Boheem", 1993) Tebaldo (Verdi "Don Carlo", 1994) Notsu (Raadiku "Puhh", 1995) madam Mao Zedong (Adamsi "Nixon Hiinas", 1998, kontsertettekanne) 3. printsess (Prokofjevi "Armastus kolme apelsini vastu", 2010) Ta on Riina Tammu ja Vladimir Tammu esimene laps, tal on noorem vend Neemo. Aastatel 1990-1994 oli ta abielus helilooja ja dirigendi Andrus Kallastuga, sellest abielust sündis tütar Gertrud. 2001–2004 oli ta abielus Magnus Henrikssoniga, neil on tütar Johanna Mikaela. Aastal 2007 abiellus ta Ardo Lassiga, neil on tütred Victoria, Lucia ja Cara. Nad lahutasid aastal 2019. Loit, E. "Lass, Meeli" – Eesti Entsüklopeedia veebileht [vaadatud 27.08.2024] "Eesti Teatri Agentuur - Statistika". statistika.teater.ee. Vaadatud 3. septembril 2024. "Sündmused". Hiiumaa. Vaadatud 3. septembril 2024. "Meeli, muusika ja massaaž". Tervis Pluss. Vaadatud 3. septembril 2024. Muusikaline tund. Estonia noored solistid. Meeli Kallastu – Eesti Rahvusringhäälingu arhiiv (1994)
Marmorvalge

Marmorvalge on valge marmori taoliselt helendavalt valge värvitoon. Kui värvinimetust kasutatakse jume kohta, tähistab see pisut läbikumavat tooni, milles aimub veresoonevõrgustikku. Valge marmor Marmor- ja kiltkiviveeris Náxose rannas Carrara marmorist plokk Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab marmorvalge (blanc marmoréen) vasteks lumivalgest hallikamad kahvatud toonid         . Veebivärv White Marble on kahvatuhall      Alabastervalge Kalbe blanc marmoréen. - pourpre.com https://www.color-name.com/white-marble.color https://sõnaveeb.ee/search/unif/dlall/dsall/marmorvalge/1 Blanc marmoréen. - pourpre.com
John Carteret, teine Granville'i krahv

Vaata ka artiklit Cartereti parun. John Carteret, teine Granville'i krahv, seitsmes Sarki isand (tihti Lord Carteret; 22. aprill 1690 – 2. jaanuar 1763) oli Suurbritannia poliitik, aastatel 1751–1763 Nõukogu lordpresident. Ta töötas koos peaminister Spencer Comptoniga. Carteret oli aastatel aastast 1715 kuni valduste müümiseni 1720. aastal Sarki isand. Aastatel 1715–1763 oli ta in absentia Jersey kohtutäitur. Quia Emptores Ballantyne, Archibald. Lord Carteret: A Political Biography 1690 to 1763 (1887) online Coxe, William, Memoirs of the administration of the Right Honourable Henry Pelham, collected from the family papers, and other authentic documents (2 vol. 1829) online Marshall, Dorothy. Eighteenth Century England (2nd ed. 1974) political history 1714–1784, Nichols, R.H. and F A. Wray, The History of the Foundling Hospital (London: Oxford University Press, 1935). Wilkes, John William. A Whig in power: the political career of Henry Pelham (Northwestern University Press, 1964). Williams, Basil. Carteret and Newcastle (reprint . Cambridge University Press, 2014) Williams, Basil. The Whig Supremacy: 1714–1760 (2nd ed. 1962).
Ukraina sõjaväeluure päev

Ukraina sõjaväeluure päev (День воєнної розвідки України) on 7. septembril 2022. aastal kehtestatud tähtpäev Ukrainas, mille eesmärk on oma riigi sõjaväeluure austamine. Ukraina iseseisvuspäev УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №629/2022. Про День воєнної розвідки України, 07.09.2022
Emer de Vattel

Emmerich de Vattel (25. aprill 1714 – 28. detsember 1767) oli Preisi rahvusvahelise õiguse jurist. Ta sündis Couvet's Neuchâteli vürstiriigis (praegune Šveits). Tema töö on rahvusvahelise õiguse arengut suuresti mõjutanud. De Vatteli tuntuim teos on 1758. aasta "Rahvaste õigus". Ta sai oma tööga kuulsaks ja töötas August III õukonnas. Ta kombineeris oma töödes loomuõigust ja positiivset õigust. Samuel Pufendorf Chetail, Vincent: "Vattel and the American Dream: An Inquiry into the Reception of The Law of Nations in the United States", in: Pierre-Marie Dupuy and Vincent Chetail (editors): ″The Roots of International Law / Les fondements du droit international: liber amicorum Peter Haggenmacher″, Leiden 2014, pp. 251–300 Gilman, Daniel Coit; Peck, Harry Thurston; Colby, Frank Moore, toim-d (1904). "VATTEL, Emmerich de". The New International Encyclopaedia. Kd XVII (TYP-ZYR). New York: Dodd, Mead and Company. Lk 241. hdl:2027/mdp.39015053671221. Vaadatud 23. veebruaril 2019 – cit. via HathiTrust Digital Library. Nussbaum, Arthur (1947). A Concise History of the Law of Nations. New York: Macmillan. Lk 155–163. Montmorency, James E. G. de (1913). "ÉMERICH DE VATTEL". Macdonell, John; Manson, Edward William Donoghue (toim-d). Great Jurists of the World. London: John Murray. Lk 477–504. Vaadatud 13. veebruaril 2019 – cit. via Internet Archive. Ossipow, William and Gerber, Dominik: "The Reception of Vattel's Law of Nations in the American Colonies: From James Otis and John Adams to the Declaration of Independence", in: "American Journal of Legal History", 2017, pp. 1–35 Wheaton, Henry (1845). History of the Law of Nations in Europe and America from the Earliest Times to the Treaty of Washington, 1842. New York: Gould, Banks & Co. Lk 182–188. Vaadatud 23. veebruaril 2019 – cit. via Internet Archive. Peter Haggenmacher,"Vattel, Emer de" in Dictionnaire historique de la Suisse, 02/07/2013.
William Pitt, esimene Chathami krahv

William Pitt, esimene Chathami krahv (15. november 1708 – 11. mai 1778) oli Briti riigimees, viigide partei liige, kes oli aastatel 1766–1768 Suurbritannia peaminister. Ajaloolased kutsuvad teda tihti William Pitt vanemaks, et eristada teda tema pojast William Pitt nooremast, kes pidas samuti peaministri ametit. Aastatel 1735–1766 oli ta Briti parlamendi liige, 1746–1755 Sõjavägede laekur, 1756–1757 ja 1757–1761 Lõunadepartemangu riigisekretär, 1766–1768 lord-pitsatihoidja. Teda on peetud võtmeisikuks Briti impeeriumi väljakujunemise juures. https://www.gov.uk/government/history/past-prime-ministers/william-pitt-1st-earl-of-chatham https://www.britannica.com/biography/William-Pitt-the-Elder