laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Noorte Kotkaste Viru malev

Noorte Kotkaste Viru malev on Lääne-Viru maakonna piires tegutsev Noorte Kotkaste piirkondlik üksus. Viru maleva koosseisus on 15 piirkondlikku ja 2 üldist rühma. Maleva büroo asub Rakveres Pikk tänav 15 Kaitseliidu Viru maleva staabi ruumides. Enne okupatsiooniperioodi kuulusid maleva koosseisu: Rakvere I malevkond (muulhulgas Ratsarühm), Rakvere II malevkond, Lüganuse malevkond, Haljala malevkond, Kadrina malevkond, Jõhvi malevkond, Väike-Maarja malevkond (muuhulgas Tehniline rühm, Pioneerirühm), Iisaku malevkond, Viru-Nigula malevkond. 1937. a lõpul tegutses malevas kokku üle 80 noorkotkaste ja noorhaugaste rühma. Noorte Kotkaste Viru maleva tegevus taastati aastatel 1993–1994 Kiltsis ja Rakveres.
Põhja-Vietnam

Põhja-Vietnam ehk Vietnami Demokraatlik Vabariik (Vietnami DV) oli sotsialistlik vabariik Kagu-Aasias, mis rajati 1945. aastal ja liitus 1976. aastal Lõuna-Vietnamiga nüüdseks Vietnami Sotsialistlikuks Vabariigiks. 2. septembrist 1945 kuni 18. detsembrini 1946 hõlmas riik nime poolest kogu Vietnamit. Kommunistlik relvastatud organisatsioon Viet Minh ("Vietnami Iseseisvusliiga") kontrollis 18. detsembrist 1946 kuni 20. juulini 1954 osa Vietnamist ning 20. juulist 1954 kuni 2. juulini 1976 praeguse Vietnami Sotsialistliku Vabariigi põhjaosa. Riigi kuulutas algselt välja Ho Chi Minh Hanois 1945. aastal, lääneriikide silmis rajati see ametlikult pärast Esimese Indohiina sõja lõppu ja Genfi rahukonverentsi 1954. aastal. Sotsialistlik Põhja-Vietnam ja kapitalistlik Lõuna-Vietnam ühendati pärast Vietnami sõda 1976. aastal.
Cervia Pisignano lennujaam

Cervia Pisignano lennujaam on sõjaväelennuväli Itaalias Emilia-Romagna maakonnas Ravenna provintsis, Cervia omavalitsusüksuse Pisignano fraktsioonis. World Aero Data[alaline kõdulink] Il 15º Stormo sul sito dell'Aeronautica Militare Italiana (itaalia keeles)
Frosinone lennujaam

Frosinone lennujaam on sõjaväelennuväli Itaalias Lazio maakonnas Frosinone provintsis, 5 km kaugusel Frosinone keskusest läänes. Lennujaam kannab Girolamo Moscardini nime. "Aeroporto Militare di Frosinone". Vaadatud 2. veebruar 2014. "Pagina web del 72º Stormo". Vaadatud 2. veebruar 2014. Website sul progetto di realizzazione dell'aeroporto civile. Comitato contro la realizzazione dell'aeroporto
Šemõšeika rajoon

Šemõšeika rajoon (vene Шемышейский район) on haldusüksus Venemaal Penza oblastis. Keskus on Šemõšeika alev. Pindala 1587 km². Rajooni läbib Uza jõgi. Elanikke on 18 200 (2005), neist 57,2% on mordvalased, 33,8% venelased ja 7,8% tatarlased. Rajoonis on 39 asulat. Põhiline tegevusala on põllumajandus. Q126684906 Šemõšeika rajooni koduleht
L'Aquila Preturo lennujaam

L'Aquila Preturo lennujaam, tuntud ka kui Giuliana Tamburro parkide lennujaam (Aeroporto dei Parchi Giuliana Tamburro) või Parkide lennujaam (Aeroporto dei Parchi), on lennujaam Itaalias Abruzzo maakonnas L'Aquila provintsis, 7,4 km kaugusel L'Aquila keskusest lääneloodes, Preturo fraktsiooni territooriumil. "World Aero Data". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2014. Vaadatud 2. veebruaril 2014.  L'Aquila Preturo lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Aeroporto dei Parchi (itaalia keeles) L'Aquila lennuklubi Stazione meteorologica con dati in tempo reale Gestita da MeteoAQuilano
Aucifer

Λucifer (リュシフェル Ryushiferu, alternatiiv õigekirja Aucifer / Lucifer) on Jaapani visual kei-bänd. See loodi aastal 1999. Nad tegutsesid aastani 2003. Alates aastast 2010 on bänd esinenud mitmeid kordi, kuid kokkutulek on olnud ajutine. Makoto "Sakuya" Koshinaka – vokaal Masahiko "Yuki" Yuuki – kitarr Daisuke "Atsuro" Kato – kitarr Tomonori "Towa" Taguchi – basskitarr Toru "Santa" Abe – trummid "Limit Control" (1999) "Beatrip" (2001) "Element of Love" (2002) "The Best" (2002) "Datenshi BLUE" (1999) "C no Binetsu" (1999) "Tokyo Illusion / Lucy" (2000) "Carnation Crime" (2000) "Junk City" (2000) "Tsbasa" (2000) "Hyper Sonic Soul" (2001) "Regret" (2002) "Realize" (2002) "~Film~ ESCAPE" (2000) "Be-Trip Tour 2001" (2001) "~Film~ ESCAPE 2" (2001) "Last Tour 2002-2003 Energy Tour Final at Tokyo Kokusai Forum" (2003) http://www.spirit-of-metal.com/groupe-groupe-Aucifer-l-en.html Luci_discography.htm
Lozova (Šargorodi rajoon)

Lozova (ukraina keeles Лозова) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šargorodi rajoonis. Elanike arv on 1369. Pindala on 3,2293 km².
Samothrake Nike

Samothrake Nike on võidujumalanna Niket kujutav 244 cm kõrgune marmorskulptuur. Skulptuur leiti 1863. aastal Kreekast Samothráki saarelt. See arvatakse olevat loodud umbes aastatel 200–190 eKr. Kuju pea ega käed ei ole säilinud, kuid sellest hoolimata peetakse seda üheks hellenismi ning kogu ajaloo kaunimaks kujuks. Alates 1884. aastast on seda eksponeeritud Louvre'is (välja arvatud Teise maailmasõja ajal). "Louvre’i muuseumi üks pärle kaob külastajate silme eest" Postimees, 29. august 2013
Abja-Paluoja

Abja-Paluoja on linn Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Enne 2017. aasta haldusreformi oli Abja-Paluoja Abja valla halduskeskus. Abja-Paluoja nimetatakse Mulgimaa pealinnaks või mulkide pealinnaks. Kohalike kõnekeeles on linna nimi tavaliselt Abja, mõnikord ka Paluoja.[viide?] 2021. aastal oli Abja-Paluoja soome-ugri kultuuripealinn. Linnas paiknevad Abja Gümnaasium ja Abja kultuurimaja. Seal tegutsevad ka Abja Muusikakool ja Abja raamatukogu. Tähelepanuväärne ehitis on pangahoonena ehitatud Abja-Paluoja postkontor. Linnas on Kariste järve suubuvale Paluoja ojale paisutatud Abja paisjärv. Abjat on esimest korda mainitud 1504. aastal. Linnale aluse pannud asula tekkis 1895. aastal ehitatud Mõisaküla–Viljandi kitsarööpmelisele raudteele (suletud 1973) rajatud raudteejaama juurde. Nimi on saadud lähedalasuva Abja mõisa ning Pärnu–Valga maantee (tänapäeval Valga–Uulu maantee) ääres asunud Paluoja maanteekõrtsi järgi. Aleviks sai Abja-Paluoja 29. detsembril 1945, linnaks 1993. aastal. 1998. aastal liideti Abja-Paluoja linn ja Abja vald ning Abja-Paluojast sai vallasisene linn. Tuntud isikuist on Abja-Paluojalt pärit Mati Laur[viide?], Aarne Ermus[viide?], Tiina Oraste[viide?], Peep Aru[viide?], Lauri Mälksoo[viide?], Kaimo Kuusk ja Eero Rebo[viide?]. Sporditegevus on koondunud eeskätt Abja Spordi- ja Tervisekeskuse juurde, kus tegeletakse korvpalli, võrkpalli, jalgpalli, ujumise ja kergejõustikuga ning kus tegutseb Abja tehnikaring. Abja Motoklubi tegeleb motokrossi arendamisega. Kõige paremaid tulemusi on viimaseil aastail näidanud Abja Gümnaasiumi vilistlased – Eesti meister kuulitõukes Jander Heil, kergejõustikus Erki Leppik, Rauno Künnapuu ning klassikalises jõutõstmises Kädy Kampus. Motospordis on suurepäraseid kordaminekuid saavutanud Kristo Subi, Elary Talu ja Jaanus-Hugo Ermits. Abja muuseum ajaloolises panga- ja postihoones Abja-Paluoja bussijaam Päästekomando depoo Abja-Paluoja keskpark Püsinäitus Abja-Paluoja, Soome-ugri pealinn 2021 Abja Spordi- ja Tervisekeskus Abja Spordi- ja Tervisekeskuse ujula Abja endine jaamahoone, asulat läbinud Mõisaküla–Viljandi kitsarööpmeline raudtee suleti 1973 Jõulud Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 11.12.2018. Statistikaameti statistika andmebaas http://metaweb.stat.ee/get_classificator_file.htm?id=3765296&siteLanguage=et "Soome-ugri kultuuripealinn 2021 on Abja-Paluoja" ERR, 18. juuni 2020 "Ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. august 2016. Vaadatud 18. juulil 2016. Lepik, Indrek (26. aprill 2022). "Eesti diplomaatide Kiievist põgenemise lugu. "Sain aru, miks sõda alati mustvalgetes toonides esitatakse. Tänavad olidki täiesti mustvalged."". Eesti Ekspress. Vaadatud 1. mail 2022. Abja-Paluoja tahab linnaks. Uus Eesti, 20. juuli 1938, nr. 196, lk. 3. CIA toimikud: salasilm läkitas viiekümnendail USA luurele Abja-Paluoja kohta põhjalikke raporteid
Sinine villimardikas

Sinine villimardikas (Meloe violaceus) on villimardiklaste sugukonda villimardika perekonda kuuluv putukaliik. Nagu teisedki villimardiklased on sinised villimardikad enamasti suured, tiivutud, eredavärvilised, metallihelgiga, pehmekehalised putukad, kelle kattetiivad on lühenenud ja lennuvõime kadunud. Emane villimardikas (tavaliselt paksem kui isane) muneb pinnasesse kuni mitu tuhat muna. Neist väljuvad vastsed, umbes 1 mm pikkused, ja neid nimetatakse triunguliinideks. Triunguliinid on parasiitse eluviisiga ja lasevad end harilikult erakmesilastel pessa kanda. Triunguliinid, kel õhulend koos mesilastega õnnestus, söövad esmalt ära mesilase munad. Pärast kestumist areneb tringuliinist vastne, kes toitub meest. Vastne kestub ka teist korda, muutudes ebanukuks. Ebanukust areneb pärast kestumist jalutu vastne. Vastsed, kes ennast häirituna tunnevad, niristavad kollast toksiini (inglise cantharidin, C10H12O4, CAS 56-25-7), mis toimib mürgina. Sinine villimardikas andmebaasis eElurikkus , vaadatud 03.02.2014 Loomade elu 3:256. Sinine villimardikas andmebaasis eElurikkus Sissekanne Fauna Europaeas Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Meloe violaceus seisuga 03.02.2014.
Latina lennujaam

Latina lennujaam on sõjaväelennuväli Itaalias Lazio maakonnas Latina provintsis, 10 km kaugusel Latina keskusest põhjas, Casal delle Palme asula läheduses. Lennujaam kannab Enrico Comani nime. Lennuvälja kasutab ka kohalik lennuklubi. "World Aero Data". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2014. Vaadatud 3. veebruaril 2014.
Lecce Galatina lennujaam

Lecce Galatina lennujaam on sõjaväelennuväli Itaalias Apuulia maakonnas Lecce provintsis, 15 km kaugusel Lecce keskusest lõunas ja 7 km kaugusel Galatina keskusest põhjas, Galatina ja Lequile omavalitsusüksuste territooriumil. Lennujaam kannab Fortunato Cesari nime. "World Aero Data". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2014. Vaadatud 3. veebruaril 2014.
Silmakoobas

Silmakoobas (ladina keeles orbita ehk recessus cavernosus oculi) on inimestel ja paljudel loomadel peas, näokolju eesmises osas, paiknev paariline luudest ümbritsetud süvend. Silmakoobas on püramiidja kujuga. Silmakoopa ülemises osas paikneb pisaranääre, eesmises osas silmamuna, külgedel ja taga sidekude ja silmakoopa rasvkeha (corpus adiposum orbitae), silmalihased, silmanärvid ja nägemisnärvipea, veresooned. Silmakoopa areng, anatoomia, morfoloogia, ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Madude silmakoopad paiknevad näokolju eesmises osas, olenevalt liigist kas külgmiselt ehk selgmiselt. Neid eraldavad (olemasolul) väljastpoolt silmakoobastevahelised kilbised. Silmakoopa moodustavad: sarna-, otsmiku-, pisara-, suulae-, tiib- ja kiilluu. Silmakoopa tagumises seinas paiknevad ühendusteed koljuõõnega: sõelluumulk ja nägemisnärvikanal (koos nägemisnärviga), silmakoopalõhe ja tiivamulgud. Silmakoopas on viis auku: foramen orbitale proprium, canalis opticus, canalis infraorbitalis, foramen orbitale superius ja foramen orbitale inferius. "Meditsiinisõnastik" 700:2004. James Ray Dixon,Amphibians and Reptiles of Texas: With Keys, Taxonomic Synopses, Bibliography, and Distribution Maps, lk 262, 2000, ISBN 0 89096 920 5, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 15.01.2014) (inglise keeles) Enn Ernits, Esta Nahkur, "Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 397, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Sissekanne Terminologia Anatomicas A02.1.00.067: Orbita. Silmakoobas Selles artiklis on kasutatud soomekeelset artiklit fi:Silmäkuoppa seisuga 03.02.2014.
Vergiate lennujaam

Vergiate lennujaam on lennujaam Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis Vergiates, 11 km kaugusel Gallaratest, 55 km kaugusel Milanost, 20 km kaugusel Varesest ja 10 km kaugusel Milano Malpensa lennujaamast. AgustaWestland kasutab lennuvälja katselendudeks.
Veneetsia Lido lennujaam

Veneetsia Lido lennujaam, varem ka Venezia San Nicolò lennujaam (aeroporto di Venezia-San Nicolò), on lennujaam Itaalias Veneto maakonnas Veneetsia provintsis, 3 km kaugusel Veneetsia keskusest, Lido saare põhjaosas. Lennujaam kannab Giovanni Nicelli nime. 1926. aastal sai Lido lennujaamast Viini lennuliini avamisega Itaalia esimene tsiviillennuväli.  Veneetsia Lido lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Storia dell'aeroporto "Nicelli" (itaalia keeles) Le ali della Rondine (itaalia ja inglise keeles)
Bumslang (perekond)

Bumslang (Dispholidus) on maoperekond. Bumslangide perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Dispholidus typus (Smith, 1829) – bumslang. Neid võib kohata Aafrikas (va Põhja-Aafrikas). Loomade elu 5:265. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Dispholidus typus Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 03.02.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne NCBI-s Sissekanne roomajate andmebaasis Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dispholidus typus seisuga 03.02.2014.
Endrik Mikkor

Endrik Mikkor (kuni 1. juuni 1938 Hindrik, aga ka Hendrik või Heinrich; 30. oktoober 1870 Reegoldi, Olustvere vald – august 1942 Tallinn) oli Eesti õpetaja, ametnik ja raamatukogundustegelane. 1889–1892 Viljandi Linnakool 1896 sooritas sama kooli juures linna-, kihelkonna- ja rahvakooliõpetaja eksami 1905 tutvus Riia linnaraamatukogu tööga 1895–1897 Tillereinu algkool, Olustvere vald (õpetaja) 1898–1904 Lelle vabrikukool (õpetaja) 1907–1920 Tallinna Keskraamatukogu (raamatukoguhoidja, juhataja) 1920–1931 Riigikassa ja Majandusministeeriumi rahandusosakond (kontrolör, sekretär, raamatupidaja) 1939 – Eesti Punase Risti teenetemärgi I klass Endrik Mikkor Eesti raamatukogunduse biograafilises andmebaasis Endrik Mikkor teenetemärkide kavaleride loetelus
Bumslang

Bumslang (Dispholidus typus) on maoliik. Bumslangil klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid: Dispholidus typus kivuensis Laurent, 1955 Dispholidus typus punctatus Laurent, 1955 Dispholidus typus typus (Smith, 1829). Neid võib kohata Aafrikas - Sambias (va Põhja-Aafrikas). Pikka aega peeti neid mürgita madudeks. Aastal 1957 hammustas bumslangi poeg ameerika herpetoloogi Karl Patterson Schmidti (1890 – 1957) ja hammustus võis tõenäoliselt ka tema surma põhjustada. Käesoleval ajal on maod inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad ja nende hammustus võib mürgistusseisundeid või koguni surma põhjustada. Loomade elu 5:290. Peter Uetz & Jakob Hallermann,Dispholidus typus Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 03.02.2014) (inglise keeles) Mark Carwardine,The Nature of Zambia: A Guide to Conservation and Development, lk 12, IUCN 1988, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 09.03.2014) (inglise keeles) WCH Clinical Toxinology, Dispholidus typus, Veebiversioon (Vaadatud 03.02.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne NCBI-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dispholidus typus seisuga 03.02.2014.
Hans Jürman

Hans Jürman (ka Jürmann; 28. veebruar 1923 Tallinn – 30. jaanuar 2014 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane, raamatukogundusteadlane ja bibliograaf. Õppis aastatel 1935–1941 Gustav Adolfi Gümnaasiumis ja 1947–1947 Tallinna Meditsiinikeskkoolis farmaatsiat. Aastatel 1942–1952 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust ning 1955–1956 sealsamas bibliograafiat. 1947–1960 Tallinna Keskraamatukogu (haruraamatukogu juhataja, direktori asetäitja) 1960–1996 Eesti Rahvusraamatukogu (a-ni 1988 Fr. R. Kreutzwaldi nim Eesti NSV Riiklik Raamatukogu) (raamatukoguhoidja, bibliograaf, teadusosakonna juhataja) "M. Gorki nimeline Tallinna Keskraamatukogu 1907-1957". Koostanud Hans Jürman. Tallinn, 1957 "Raamatukoguhoidja käsiraamat". Koostanud Hans Jürman jt. Tallinn, 1964; "Koduraamatukogu". Tallinn, 1976 "Fr. R. Kreutzwaldi nimeline Eesti NSV Riiklik Raamatukogu". Koostanud Hans Jürman Tallinn, 1984 "Tallinna Keskraamatukogu 1907–1995". Koostanud Hans Jürman ja Helgi Peeba. Tallinn 1995 "Raamatu- ja trükindusmuuseumist". Raamatukogu 2/ 2014. Lk 36 1980 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 1996 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu auliige 2004 Valgetähe V klassi teenetemärk 2007 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu teenetepreemia 2006. aasta eest Korporatsiooni Fraternitas Liviensis liige Maire Liivamets. "Trükisõna on nagu narkootikum, midapeab iga päev manustama". [Usutlus Hans Jürmaniga] - Raamatukogu 5/ 1997. Lk 11-13 Nekroloog. - Sirp 7. veebruar 2014. Lk 37 Nekroloog. - Raamatukogu 1/ 2014. Lk 42 Hans Jürman Tartu Ülikooli üliõpilaste nimekirjas 1918–1944 Hans Jürman Eesti raamatukogunduse biograafilises andmebaasis Hans Jürman teenetemärkide kavaleride loetelus
Pandžab (India)

Pandžab on India osariik. Piirneb läänes Pakistaniga. Pandžabi levinuim usund on sikhism (59% elanikest), järgnevad hinduism (39%) ja kristlus (1%). Amritsaris asub sikhide pühapaik Kuldne Tempel. Suuremad linnad on Ludhiana, Amritsar, Jalandhar ja Patiala. Pealinn on Chandigarh, mis moodustab eraldi liiduterritooriumi. Pandžab on jagatud halduslikult 20 ringkonnaks: Amritsari ringkond Barnāla ringkond Bathinda ringkond Fīrozpuri ringkond Fatehgarh Sahibi ringkond Farīdkoti ringkond Gurdāspuri ringkond Hoshiārpuri ringkond Jalandhari ringkond Kapūrthala ringkond Ludhiāna ringkond Mānsa ringkond Moga ringkond Mohāli ringkond Muktsari ringkond Nawanshahri ringkond Patiāla ringkond Rūpnagari ringkond Sangrūri ringkond Tarn Tārani ringkond Pandžab Pandžab (Pakistan) 2011 census of India
Florida madude loend

Florida osariigi madude loend Florida Ülikooli andmetel: Agkistrodon contortrix contortrix Agkistrodon piscivorus Agkistrodon piscivorus conanti Agkistrodon piscivorus piscivorus Boa constrictor Cemophora coccinea Cemophora coccinea coccinea Cemophora coccinea copei Coluber constrictor Coluber constrictor helvigularis Coluber constrictor paludicola Coluber constrictor priapus Crotalus adamanteus Crotalus horridus Diadophis punctatus Diadophis punctatus acricus Diadophis punctatus punctatus Drymarchon couperi Farancia abacura Farancia abacura abacura Farancia abacura reinwardtii Farancia erytrogramma Farancia erytrogramma erytrogamma Farancia erytrogramma seminola Heterodon platirhinos Heterodon simus Lampropeltis calligaster Lampropeltis calligaster occipitolineata Lampropeltis calligaster rhombomaculata Lampropeltis elapsoides Lampropeltis extenuata Lampropeltis getula Lampropeltis getula floridana Lampropeltis getula getula Lampropeltis getula meansi Masticophis flagellum flagellum Micrurus fulvius Nerodia clarkii Nerodia clarkii clarkii Nerodia clarkii compressicauda Nerodia clarkii taeniata Nerodia cyclopion Nerodia erythrogaster Nerodia erythrogaster flavigaster Nerodia fasciata Nerodia fasciata fasciata Nerodia fasciata pictiventris Nerodia floridana Nerodia sipedon pleuralis Nerodia taxispilota Opheodrys aestivus Opheodrys aestivus aestivus Opheodrys aestivus carinatus Pantherophis alleghaniensis Pantherophis guttatus – maisi-roninastik Pantherophis spiloides Pituophis melanoleucus Pituophis melanoleucus lodingi Pituophis melanoleucus mugitus Python bivittatus Python sebae Ramphotyphlops braminus Regina alleni Regina rigida Regina rigida rigida Regina rigida sinicola Regina septemvittata Rhadinaea flavilata Seminatrix pygaea Seminatrix pygaea cyclas Seminatrix pygaea pygaea Sistrurus miliarius barbouri Storeria dekayi Storeria dekayi limnetes Storeria dekayi wrightorum Storeria occipitomaculata Storeria occipitomaculata obscura Storeria occipitomaculata occipitomaculata Storeria victa Tantilla coronata Tantilla oolitica Tantilla relicta Tantilla relicta neilli Tantilla relicta relicta Tantilla relicta pamlica Thamnophis sauritus Thamnophis sauritus nitae Thamnophis sauritus sauritus Thamnophis sauritus sackenii Thamnophis sirtalis Thamnophis sirtalis sirtalis Thamnophis sirtalis similes Virginia striatula Virginia valeriae valeriae. List of Florida Snakes, Veebiversioon (vaadatud 17.01.2014) (inglise keeles)
Venaria Reale lennujaam

Venaria Reale lennujaam on sõjaväelennuväli Itaalias Piemonte maakonnas Torino provintsis, 5 km kaugusel Torino keskusest põhjas, Venaria Reale omavalitsusüksuse territooriumil. Lennujaam kannab Mario Santi nime. 1909. aastal avatud Venaria Reale lennuväli on Itaalia esimene sõjaväelennuväli. Lennuväljal baseeruva üksuse relvastuses on helikopterid Agusta Bell 205 ja Agusta Bell 206 AB-205A-1 Agusta-Bell AB-206A JetRanger
Villimardiklased

Villimardiklased (Meloidae) on putukate sugukond mardikaliste seltsist. Eestis elab kolm liiki perekonnast villimardikas. Võimalik, et on elanud ka hispaania kärbes. Villimardiklaste sugukonda klassifitseeritakse järgmised alamsugukonnad: Eleticinae Wellman, 1910 Meloinae Gyllenhal, 1810 Nemognathinae Laporte, 1840 Tetraonycinae Bøving ja Craighead, 1931 Loomade elu 3:255. Sissekanne andmebaasis ADW Sissekanne andmebaasis NCBI Sissekanne andmebaasis SITI Sissekanne veebisaidil Wikispecies
Meloinae

Meloinae on villimardiklaste sugukonda kuuluv mardikaliste alamsugukond. Alamsugukonda Meloinae klassifitseeritakse järgmised Euroopas elavadperekonnad: Actenodia Laporte de Castelnau 1840 Alosimus Mulsant 1857 Berberomeloe Bologna 1989 Cabalia Mulsant & Rey 1858 Croscherichia Pardo Alcaide 1950 Cerocoma Geoffroy 1762 Epicauta Dejean 1834 Hycleus Latreille 1817 Lagorina Mulsant & Rey 1858 Lydus Dejean 1821 Lytta Fabricius 1775 Meloe Linnaeus 1758 Muzimes Aksentjev 1988 Mylabris Fabricius 1775 Oenas Latreille 1802 Physomeloe Reitter 1911 Semenovilia Kuzin 1954 Teratolytta Semenov 1894 Trichomeloe Reitter 1911 Sissekanne andmebaasis Fauna Europaea Sissekanne saidil Wikispecies
Amendola lennujaam

Amendola lennujaam on sõjaväelennuväli Itaalias Apuulia maakonnas Foggia provintsis, 15 km kaugusel Foggia keskusest kirdes, Amendola fraktsioonis. Lennujaam kannab Luigi Rovelli nime. 1944. aastal oli lennuväli Euroopa suurim sõjaväelennuväli. UAV Predator "World Aero Data". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2014. Vaadatud 3. veebruaril 2014.  Amendola lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Villimardikas

Villimardikas (Meloe) on mardikaliste perekond villimardiklaste sugukonnast. Eestis elab kolm liiki villimardikaid. Meloe brevicollis – lai-villimardikas Meloe proscarabaeus – täkkeline villimardikas Meloe violaceus – sinine villimardikas (Eestis kõige tavalisem kolmest liigist) Villimardikate perekonda klassifitseeritakse järgmised liigid: Meloe americanus Leach, 1815 Meloe angusticollis Say, 1824 Meloe bitoricollis Pinto and Selander, 1970 Meloe brevicollis Panzer, 1793 – lai-villimardikas Meloe californicus Van Dyke, 1928 Meloe campanicollis Pinto and Selander, 1970 Meloe carbonaceus LeConte, 1866 Meloe dianella Pinto and Selander, 1970 Meloe dugesi Champion, 1891 Meloe exiguus Pinto and Selander, 1970 Meloe franciscanus Van Dyke, 1928 Meloe impressus Kirby, 1837 Meloe nebulosus Champion, 1891 Meloe niger Kirby, 1837 Meloe occultus Pinto ja Selander, 1970 Meloe proscarabaeus Linnaeus, 1758 – täkkeline villimardikas Meloe strigulosus Mannerheim, 1852 Meloe tropicus Motschulsky, 1856 Meloe quadricollis Van Dyke, 1928 Meloe vandykei Pinto ja Selander, 1970 Meloe variegatus Donovan, 1793 Meloe violaceus Marsham, 1802 – sinine villimardikas Mati Martin 2010. Villimardikad ehk "maiussid", põneva eluviisiga putukad. Eesti Loodus 61(5): 52. Sissekanne andmebaasis ADW Sissekanne andmebaasis Fauna Europaea Sissekanne andmebaasis NCBI Sissekanne andmebaasis SITI Sissekanne veebisaidil Wikispecies