laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ooperifantoom

Ooperifantoom (kodanikunimega Erik) on peategelane Gaston Leroux' romaanis "Ooperikummitus". Romaani järgi sündis Erik Prantsusmaal Roueni läheduses. Ta oli nii kole, et jooksis, olles umbes 9–10-aastane, kodunt minema ja sattus mustlaste juurde värdjanäitustel esinema kui le mort vivant ehk elav surnu. Sel ajal sai temast illusionist, mustkunstnik ja kõhurääkija, ja ka väga hea arst. Kuuldused neist oskustest ja lisaks suurepärasest ja hüpnotiseerivast lauluhäälest levisid ja nii sattuski Erik Pärsiasse, kus hakkas tööle šahhi heaks nii paleede arhitekti, mustkunstnikuna kui ka palgamõrvarina. Viimase töökoha juures sai talle iseloomulikuks abivahendiks pandžabi lasso (Punjab Lasso). Kuna šahhile meeldis Eriku konstrueeritud palee nii väga, siis ta ei tahtnud, et kuskil kerkiks veel mõni niisama hea palee, ja ta andis korralduse Erik hukata, mille peale Erik põgenes. Pärast seda töötas ta veel Konstantinoopolis, kust ta samuti oli sunnitud põgenema, ja jõudis isegi Kagu-Aasiasse. Tüdinedes mööda maailma rändamisest, aitas ta ehitada Pariisi uue ooperimaja Palais Garnier. Nii oli tal vaba voli teha endale hoone keldritesse pelgupaik, kuhu ta elama asus. Erikule hakkas meeldima noor laulja Christine Daaé, kelle ta soovis naiseks võtta, et temaga õnnelikult elu lõpuni koos elada (tal polnud tollal palju veel elada jäänud). Erikut võib kohata paljudes filmides ja lavateostes: "Das Phantom der Oper" ehk "Das Gespenst im Operhaus" (1916. aasta film); "Ooperifantoom" (1925. aasta film); "Phantom of the Opera (1943. aasta film); "The Phantom of the Opera" (1962. aasta film); "Phantom of the Paradise" (1974. aasta rokkooperi muusikalfilm); "Ooperifantoom" (1986. aasta Webberi muusikal); "The Phantom of the Opera" (1989. aasta film); "Fantoom" (1991. aasta Yestoni ja Kopiti muusikal); "Ooperifantoom" (2004. aasta muusikalfilm); ... Erikut on eri filmides ja lavateostes mänginud: Lon Chaney seenior 1925. aasta filmis; Claude Rains 1943. aasta filmis; Herbert Lom 1962. aasta filmis; William Finley 1974. aasta rokkooperi muusikalfilmis; Michael Crawford Webberi 1986. aasta muusikalis; Robert Englund 1989. aasta filmis; Richard White Yestoni ja Kopiti 1991. aasta muusikalis; Gerard Butler 2004. aasta muusikalfilmis; Koit Toome Vanemuise teatri 2014. aasta lavastuses
Ooperikummitus

"Ooperikummitus" (originaalpealkirjaga "Le Fantôme de l’Opéra") on romaan, mille kirjutas Gaston Leroux. Romaan avaldati aastatel 1909–1910 ning tõlgiti prantsuse keelest inglise keelde 1911. aastal. Selle järgi on tehtud mitu filmi (kuulsamad on 1916. aasta, 1925. aasta, 1943. aasta ja 2004. aasta versioon) ning lavateoseid (näiteks Andrew Lloyd Webberi muusikal "Ooperifantoom" ning Maury Yestoni ja Arthur Kopiti muusikal "Fantoom").
Ooperifantoom (muusikal 1986)

"Ooperifantoom" (originaalpealkirjaga "The Phantom Of The Opera") on muusikal, mille kirjutas Andrew Lloyd Webber 1986. aastal Gaston Leroux' romaani "Ooperikummitus" põhjal. Originaalpeaosatäitjad olid fantoomi rollis Michael Crawford, Christine Daaé rollis Sarah Brightman ja Raoul Vicomte de Chagny rollis Steve Barton. Muusikali põhjal tehti 2004. aastal film "Ooperifantoom". Eestis esietendus "Ooperifantoom" teatris Vanemuine 4. oktoobril 2014. Peaosades on Hanna-Liina Võsa või Maria Listra (Christine), Koit Toome (Raoul) ning Stephen Hansen või Kalle Sepp (fantoom).
Phantom of the Opera

"Phantom of the Opera" on 1943. aasta USA mängufilm, 1925. aasta versiooni remake. Film põhineb Gaston Leroux' romaanil "Ooperikummitus". Nelson Eddy (Anatole Garron) Susanna Foster (Christine Dubois) Claude Rains (Erique Claudin) Edgar Barrier (Raoul) Leo Carrillo
Ooperifantoom (täpsustus)

Ooperifantoom on tegelane romaanist "Ooperikummitus". "Ooperifantoom" on 1925. aasta tummfilm. "Ooperifantoom" on Andrew Lloyd Webberi muusikal. "Ooperifantoom" on 2004. aasta muusikaline mängufilm. "Ooperifantoom" on Ivan Jacobsi muusikalavastus ...
Dionysius

Dionysius on mitme isiku nimi: Dionysius, Rooma konsul 429 Dionysius Augsburgist (3. sajand, pärimuse järgi esimene Augsburgi piiskop ja märter) Dionysius Pariisist ehk Püha Denis Dionysius, Aleksandria piiskop Dionysius, paavst (suri 258) Dionysius a Navitate Domini Dionysius Milanost (4. sajand) Dionysius Ssebuggwawo (suri 1886) Areopaagi liige Dionüüsios (Ap 17:34) Dionysios Korinthosest (2. sajand) Pseudo-Dionysios Areopagita
Naim Frashëri

Naim Frashëri [n'aaim fr'aašri] (25. mai 1846 Frashër, Lõuna-Albaania – 20. oktoober 1900 Kızıl Toprak, Türgi) oli albaania romantiline kirjanik, Albaania rahvusliku taassünni Rilindja kombëtare väljapaistev tegelane koos oma vendade Sami Frashëri ja Abdyl Frashëriga, usutunnistuselt Bektashi moslem. Isa oli vaesunud bei Përmeti ringkonnast Frashërist. Naim õppis Janinë kreeka gümnaasiumis "Zosimea". Oli Türgi ametnik Sarandës, Beratis ja Janinës. Aastal 1882 kutsuti ta tööle Konstantinoopolisse, kus ta oli Haridusministeeriumi juures asuva tsensuurikomisjoni liige ja direktor, kellena ta aitas kaasa paljude albaaniakeelsete raamatute väljaandmisele, saades mõnikord mööda minna albaaniakeelsete raamatute ja publikatsioonide keelust. Võttis aktiivselt osa albaanlaste vabadusvõitlusest. Sageli pidi ta oma teostele alla kirjutama nimetähed (N. H., N. H. F. või N. F.), sest need olid Türgi võimude poolt keelatud. Neid tuli Albaaniasse salaja sisse tuua. Hakkas varakult luuletama. Kirjutas algul pärsia keeles. Kokku kirjutas ta 22 teost: neli türgi keeles, ühe pärsia keeles, kaks kreeka keeles ja 15 albaania keeles. Kirjutas patriootilisi poeeme ja rahvalikku lüürikat, mis oli algul pärsia luule tugeva mõju all, hiljem ka prantsuse luule mõju all. Ta tõlkis ka mitu Jean de la Fontaine'i valmi. Poeem "Karjandus ja põllundus" kirjeldab karjuse ja põlluharija tegevust. Vahele on pikitud ülistust Albaania loodusele ja igatsushüüdeid kodumaa järele. Poeem "Skanderbegi lugu" jutustab Albaania rahvuskangelase Skanderbegi eluloo, põimides vahele fantastilisi episoode. Tõlkis Homerose "Iliase". Kirjutas didaktilise ja (islami)usulise sisuga kirjutisi. Frashëril oli suur mõju 19. ja 20. sajandi albaania kirjandusele. Naim Frashëri nime kannavad orden (selle ordeni on saanud ka ema Teresa) ja kirjastus. Bagëti e bujqësia ("Karjandus ja põllundus"; Bukarest 1886): patriootiline lüüriline poeem O alithis pothos ton skipetaron ("Albaanlaste tõeline soov"; 1886): patriootiline poeem kreeka keeles Vjersha ("Luuletused"; 1886): luulekogu Luletë e verës ("Suveõied"; 1890): luulekogu (isamaa, mõtte- ja atmastusluule) Mësimet ("Õpetused"; 1894): didaktilised kirjutised Parajsa dhe fjala fluturake ("Paradiis ja lendsõnad") Histori' e Skënderbeut ("Skanderbegi lugu", 1898): peateos, eepiline poeem Qerbeleja (1898): poeem maailma loomisest islami järgi ja Karbalā’ lahingust Fjalët e qiririt ("Küünla sõnad") Gjuha jonë ("Meie keel") O Eros ("Oo armastus"): kreekakeelne poeem Shqipëri, o jetëgjatë ("Albaania, elagu") Tehajylat ("Unistus"; 1885): pärsiakeelne poeem Ti, Shqipëri, më jep nder! ("Sina, Albaania, anna mulle au") Tradhëtorëtë ("Reeturid") Ujku dhe qëngji ("Hunt ja lammas") Portree Portree ja luuletused albaania keeles
Lääne-Saksamaa

Lääne-Saksamaa on nimi, mida kasutati Saksamaa Liitvabariigi (1983. aastani eesti keeles Saksa Föderatiivne Vabariik (lühend Saksa FV)) kohta ajal, kui ta eksisteeris kõrvuti Saksa DV ehk Ida-Saksamaaga. Nime "Lääne-Saksamaa" saab kasutada Saksamaa LV kohta ajavahemikul Saksamaa LV moodustamisest Ameerika Ühendriikide, Suurbritannia ja Prantsusmaa okupatsioonitsoonis 23. mail 1949 kuni Lääne- ja Ida-Saksamaa ühendamiseni 3. oktoobril 1990. 1952. aastal liideti endine USA okupatsioonitsoonis moodustatud Württemberg-Badeni liidumaa koos Prantsusmaa okupatsioonitsoonis moodustatud Württemberg-Hohenzollerni ja Lõuna-Badeni liidumaadega ühtseks Baden-Württembergi liidumaaks. 1955. aastal korraldati Saarimaal, mis toona oli Prantsusmaa protektoraat, rahvahääletus iseseisvuse küsimuses, kuid see lükati tagasi, ning 1957. aastal sai Saarimaast Lääne-Saksamaa osa. Lääne-Saksamaa pindala oli 248 171 km², rahvaarv (1980) 59 000 000 ja pealinn Bonn. Lääne-Berliin Saksa DV Saksamaa Aastatel 1952–1991 olid hümniks kõik salmid, kuid ametlikel üritustel esitati vaid kolmandat salmi. Viide: [1]
Jailhouse Rock

"Vangimaja rokk" (originaalpealkiri "Jailhouse Rock") on muusikaline draamafilm Elvis Presleyga peaosas "Jailhouse Rock" on selle filmi nimilaul "Jailhouse Rock" on filmi muusikat sisaldav EP
Pipi Pikksukk (täpsustus)

Pipi Pikksukk on Astrid Lindgreni väljamõeldud tegelaskuju. Tema järgi on nime saanud: "Pipi Pikksukk", Astrid Lindgreni esimene Pipi-raamat "Pipi Pikksukk", Ülo Raudmäe ja Ülo Vinteri muusikal
Baieri vapp

Baieri vapp on Baieri liidumaa riigivapp. Baieri vapist Baieri valitsuslehel
The Black Parade

"The Black Parade" on My Chemical Romance'i kolmas stuudioalbum, mis ilmus 2006. aasta oktoobris. Albumi produtsent oli Rob Cavallo, kes on produtseerinud ka Green Day'le. Intervjuus MTV'ga selgitas bändiliige Gerard Way albumi pealkirja öeldes, et sõnad "black" ('must') ja "parade" ('paraad') panevad surmale mõtlema, aga samuti ka tähistamisele ning et tema jaoks oligi album elu ja surma tähistamine. Esimesed viis singlit albumilt on "Welcome To The Black Parade", "Famous Last Words", "I Don't Love You", "Teenagers" ja "Mama". "The End" – 1:52 "Dead!" – 3:15 "This Is How I Disappear" – 3:59 "The Sharpest Lives" – 3:20 "Welcome To The Black Parade" – 5:11 "I Don't Love You" – 3:58 "House Of Wolves" – 3:04 "Cancer" – 2:22 "Mama" – 4:39 "Sleep" – 4:43 "Teenagers" – 2:41 "Disenchanted" – 4:55 "Famous Last Words" – 4:59 "Blood" – 2:53 "Heaven Help Us" – 2:54 "My Way Home Is Through You" – 2:59 "Kill All Your Friends" – 4:28 "Welcome To The Black Parade" – (2006) "Famous Last Words" – (2007) "I Don't Love You" – (2007) "Teenagers" – (2007) "Mama" - (2007)
Three Cheers for Sweet Revenge

"Three Cheers for Sweet Revenge" on My Chemical Romance'i teine stuudioalbum. Album ilmus 2004. aastal ja on bändi esimene album Reprise Recordsi all. Üldiselt peetakse seda kontseptalbumiks, aga bändiliige Gerard Way on öelnud, et umbes pool albumist ei ole niivõrd süžeega seotud, vaid pigem tulenevad tema enda kogemustest seoses armastuse ja kaotusega. "Life on the Murder Scene" DVD-l räägib Gerard "Three Cheers for Sweet Revenge'ist" ja ütleb, et see on peamiselt "hirmust kedagi kaotada". Albumi kaanekujunduse tegi Gerard Way. "Helena" – 3:22 "Give 'em Hell, Kid" – 2:18 "To The End" – 3:01 "You Know What They Do To Guys Like Us In Prison" – 2:53 "I'm Not Okay (I Promise)" – 3:08 "The Ghost of You" – 3:23 "The Jetset Life Is Gonna Kill You" – 3:37 "Interlude" – 0:57 "Thank You for the Venom" – 3:41 "Hang 'em High" – 2:47 "It's Not A Fashion Statement, It's A Deathwish" – 3:30 "Cemetery Drive" – 3:08 "I Never Told You What I Do For A Living" – 3:51 "Bury Me in Black" (demo) – 2:37 (Jaapani boonuslugu) "Thank You for the Venom" - (2004) "I'm Not Okay (I Promise)" - (2004) "Helena " - (2005) "The Ghost of You" - (2005)
I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love

"I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love" on My Chemical Romance'i debüütalbum. See ilmus 23. juulil 2002. Matt Pelissier, kes oli sel ajal bändi trummar, aitas Gerard Wayl kirjutada lugu "Skylines and Turnstiles". Tänu sellele albumile kogunes bändile suur underground-pooldajaskond, kuid mainstream-edu ei saavutatud enne nende teist albumit "Three Cheers for Sweet Revenge", mis ilmus kaks aastat hiljem. Albumit müüdi esialgu üle 37 000 eksemplari. 2009. aastal anti album uuesti välja vinüülina. Seda on müüdud USA-s üle 300 000 eksemplari ning ka Suurbritannias ületati kuldplaadiks vajaliku 100 000 müüdud eksemplari piir. "Romance" – 1:02 "Honey, This Mirror Isn't Big Enough for the Two of Us" – 3:51 "Vampires Will Never Hurt You" – 5:26 "Drowning Lessons" – 4:23 "Our Lady of Sorrows" – 2:05 "Headfirst for Halos" – 3:28 "Skylines and Turnstiles" – 3:23 "Early Sunsets Over Monroeville" – 5:05 "This Is the Best Day Ever" – 2:12 "Cubicles" – 3:51 "Demolition Lovers" – 6:06 "Honey, This Mirror Isn't Big Enough for the Two of Us" (2002) "Vampires Will Never Hurt You" (2002) "Headfirst for Halos" (2004) "Our Lady of Sorrows" (2004)
St Chamond

St Chamond oli Prantsusmaal esimese maailmasõja ajal toodetud ja kasutatud rasketank. 1916. aasta alguses anti firmale FAMH (Compagnie des Forges et Aciéries de la Marine et d'Homécourt) Saint Chamondis ülesanne projekteerida ründetraktor. 27. aprilliks, kaks kuud peale ülesande kätte saamist oli projekt valmis ning firma FAMH sai tellimuse 400-le masinale. St Chamondi veermikuks oli kasutatud Ameerika firma Holti traktori veermikku (selle tootmise litsents oli Prantsusmaal olemas). Uuendusena kasutati elektrilist veoülekannet. Panhardi bensiinimootor käitas alalisvoolu generaatoreid, mis tootsid voolu kahele vedavale elektrimootorile (kummalgi roomikul üks). Korpus kujutas endast metallkasti, mille esi ja tagaosa ulatusid pikalt üle veermiku. Tänu sellele oli masina kasutamine ebatasasel maastikul raskendatud. Takistustele peale sõitmiseks oli korpuse esi- ja tagaosa alla kinnitatud spetsiaalsed rullikud, mis pidid tekkinud olukorda leevendama. Esimestel St Chamonditel (1916. a mudelid) oli korpuse laele ehitatud silindrilised tornid komandörile ja juhile, korpuse lagi oli lame. Külgmised soomusplaadid olid peaaegu maani kattes roomikud külgedelt. Mootor ja dünamo paiknesid korpuse keskosas ning nende taga olid elektrimootorid. Veoratasteks olid tagumised rattad ning masina ahtriosas oli teine juhtimisruum. Relvastuseks said esimesed 165 masinat ühe 75 mm suurtüki TR ning neli 8 mm kuulipildujat Hotchkiss. Suurtükk paiknes korpuse esiküljel, keskkohast veidi paremal. 1916. aasta keskel tehti masinale mõningad muudatused. Külgmised soomusplaadid, mis katsid roomikuid eemaldati. Roomikute laiust suurendati 320 millimeetrilt 410-le, ning hiljem veel 500-le millimeetrile. 1917. aastal muudet masinat jällegi. Korpuse lagi tehti keskosast kõrgem langedes külgede suunas, seda selleks et katusele visatud käsigranaadid veereksid sealt alla. Silindriliste tornide asemele tehti ristkülikukujuline komandöri torn. Tanki soomust suurendati 17-le mm, kuna 15 mm ei suutnud kinni pidada Saksamaal kasutusele võetud uusi soomustläbistavaid kuule "K". Vahetati välja ka St Chamondi pearelv milleks nüüd sai 75 mm "Canon de 75 Modele 1897 L/36". Esimese maailmasõja tankid (vene keeles)
Voskressensk

Voskressensk on linn Venemaal Moskva oblastis, Voskressenski rajooni keskus. Asub Moskvast 88 km kagus, 16 km pikkuselt piki Moskva-Rjazani raudteed. Esmamainitud 1577. aastal Voskressenskoje külana. Küla sai nime kiriku järgi. 1938. liideti mitu küla moodustades Voskressenski linna. Linnas on keemia-, ehitusmaterjalide-, kerge- ja toiduainetetööstuse ettevõtted. "Rahvaloenduse andmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2011. Vaadatud 20. augustil 2011. Linna koduleht
Volhovi rajoon

Volhovi rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblastis. Rajoonis on 3 linna (Volhov, Novaja Ladoga, Sjasstroi) ja 12 külaasundust. Koltšanovo Paša küla Staraja Ladoga Q126709394 Volhovi rajooni koduleht
Jökulsárgljúfuri rahvuspark

Jökulsárgljúfuri rahvuspark loodi 1973. aastal Põhja-Islandil. 7. juunil 2008 liideti see Vatnajökulli rahvuspargiga. Park asub Jökulsá á Fjöllumi liustikujõe vasakul kaldal. See algab Dettifossi joast ja ulatub 30 km põhja poole kuni 85. maanteeni. Pargi pindala on 120 km2. Rahvuspark asub Reykjavíkist umbes 545 km ja Húsavíki linnast 65 km kaugusel. Park loodi selleks, et kaitsta jõe tekitatud kanjonit ja selle ümbruse loodust. Jökulsárgljúfuri kanjon on Islandi üks muljetavaldavam kanjon. See on 25 km pikk, 0,5 km lai ja mitmes kohas üle 100 m sügav. Kanjoni algusosa 45 m kõrgusest Dettifossi joast kuni Syðra-Þórunnarfjallini on kuni 120 m sügav. Sinna jääb ka 27 m kõrgune Hafragilsfoss, mis on nime saanud Hafragili mäekitsuse järgi. Dettifossist 1 km ülesvoolu on Selfossi juga, mis 10 m kõrgune, kuid teistest jugadest laiem. Rahvuspargi maa kuulub eraomanikele. Jökulsárgljúfur National Park
Kingdom Hearts

"Kingdom Hearts" (jaapani キングダムハーツ, Kingudamu Hātsu?) on jaapanlaste tehtud action-rollimäng, mille avaldas 2002. aastal Square Co. (praegu Square Enix). Mäng on tehtud spetsiaalselt Sony PlayStation 2 jaoks. "Kingdom Hearts" valmis Square Co. ja Walt Disney Company koostöös. Mäng toob kokku Final Fantasy tegelased Disney tegelastega. Sora on peategelane. Tema ülesanded on leida üles uksed ja need sulgeda, sõpru otsida ja maailmu päästa. Donald Duck või Piilupart Donald peab oma kuninga käsul leidma üles Mõõk-võtme (keyblade), mida kannab Sora. Kui ta Sora'ga kokku saab, lubab aidata tal oma sõbrad ja kuninga leida. Goofy Goof või Trupi käib Donaldiga kaasas. Ka tema pidi oma kuninga käsul leidma üles Mõõk-võtme (keyblade), mida kannab Sora. Kairi on üks Südame printsessidest. Peaaegu kogu mängu otsib Sora teda taga. Riku on Sora sõber, kes kukkus pimedusse üpris mängu alguses. Oma tunded kaotanud Riku väidab, et keyblade on tema oma. Ansem on viimane pätt selles mängus. Palju temast esimeses mängus pole teada, aga KH2-s on tema kohta rohkem infot. Kingdom Hearts: Re:Chains of Memories on järg Kingdom Heartsile. Nüüd, kui Sora on maailmad päästnud, läheb ta edasi otsima Rikut, sest Kairi oli ta juba leidnud. Teine valmis järg on Kingdom Hearts 2.
Xzibit

Xzibit (kodanikunimega Alvin Nathaniel Joiner IV; sündinud 18. septembril 1974) on afroameerika räppar ja näitleja. Ta on tuntud MTV saate "Pimp My Ride" saatejuhina. 1996 – "At the Speed of Life" 1998 – "40 Dayz & 40 Nightz" 2000 – "Restless" 2002 – "Man Vs. Machine" 2004 – "Weapons of Mass Destruction" 2006 – "Full Circle"
Húsavík

Húsavík on linn Põhja-Islandil Norðurland eystra piirkonnas Suður-Þingeyjarsýsla maakonnas Skajálfandi lahe kaldal. Linna suurimaks turismimagnetiks on vaalavaatlus lahel. Húsaviki kutsutakse Euroopa vaalavaatluse pealinnaks. Linnas asuvad ka vaalamuuseum ja peenisemuuseum. Põhilised sissetulekuallikad on kalapüük, kalatöötlemine, põllumajanduslik tootmine ja turism. Húsavík asub 215 km pikkusel turismimarsruudil Teemantring (Diamond circle), kuhu kuuluvad veel Ásbyrgi, Dettifoss ja Mývatn. Húsavíki ajalugu ulatub tagasi aastasse 870, mil rootsi viiking Garðar Svavarsson ehitas sinna esimese maja ja elas seal terve talve. Varsti pärast seda sai asula nimeks Húsavík ('majalaht'; sõnadest hús 'maja', vík 'väike laht, abajas'), mis on Islandi üks vanemaid kohanimesid. 1901. aastaks oli linna elanike arv ainult 313. Enamik majadest olid mätasmajad. Esimene puumaja ehitati 1880 ja esimene kivimaja varsti pärast 1900. aastat. 2. juunil 1907 valmis linnas praegu olemasolev kirik. Húsavíki koduleht Whale Watching
Joseph Barbera

Joseph Roland Barbera (24. märts 1911 New York – 18. detsember 2006 Los Angeles) oli USA animaator ning üks multifilmisarja "Tom ja Jerry" loojatest. Ta töötas koos William Hannaga Hanna-Barbera "multifilmitehases".
Tom ja Jerry

"Tom ja Jerry" [tomm ja džerri] (originaalpealkirjaga "Tom and Jerry") on multifilmisari, mille tegemist juhtisid William Hanna ja Joseph Barbera (firma Hanna-Barbera; 1940–1958), Gene Deitch (1960–1962) ja Chuck Jones (firma Sib Tower 12 Productions; 1963–1967). Sarja peategelased on kass Tom ja hiir Jerry. Esimene sarja "Tom ja Jerry" multifilm oli 1940. aastal valminud "Puss Gets The Boot".  Pikemalt artiklis Tom ja Jerry (film 2021)
Puss Gets the Boot

"Puss Gets the Boot" oli esimene film multifilmisarjast "Tom ja Jerry". See anti välja 10. veebruaril 1940 USA-s. See osa erines teistest Tom ja Jerry multikatest selle poolest, et selles multifilmis oli Tomi nimi Jasper ja Jerry nimi Jinx. Film kandideeris auhinnale "Academy Award (Oscar) for Best Short Subject: Cartoons", kuid ei võitnud seda. Selles osas on nimeta pruun hiir põgenemas sinise kassi eest, aga too hoiab hiirt sabast kinni. Hiir pääseb põgenema ning kass joonistab musta tindiga seinale hiireaugu. Hiir tahab sisse joosta, kuid see ei õnnestu. Hiirt jälitades ajab kass ümber lillevaasi ja tema perenaine (hiljem nimetatud Mammy Two Shoes, neegrinaine (hääl Lilian Randolphi poolt)) ütleb (eesti keelde tõlgituna): "Jasper! Jasper! Sa kõlbmatu kass! Üks hetk, sa logardlik, odav karusnahkne kasukas! Vaata nüüd seda segadust, mille sa tekitasid. Nüüd, pane tähele, Jasper. Kui sa lõhud veel ühe asja, siis sa lähed siit majast välja." Nüüd püüab hiir teha kõik, et Jasperi välja visataks. Lõpus hoiab Jasper seina ääres seistes igasuguseid kööginõusid. Siis viskab hiir ühe taldriku alla ja lõpuks lööb Jasperit jalaga, et ta kõik asjad maha pillaks. See õnnestubki ja Jasper visatakse majast välja.
Hummel

Hummel (kimalane), täisnimetusega Panzerfeldhaubitze 18M auf Geschützwagen III/IV (Sf) Hummel (SdKfz 165) oli Saksamaal Teise maailmasõja ajal toodetud kaudtuleotstarbeline liikursuurtükk. Hummel oli üks maailma esimesi liikurhaubitsaid, mis ehitati kohandatud šassiile Geschutzwagen III/IV. Selle šassii loomiseks kasutas firma Deutsche Eisenwerke Panzer III Ausf. J rooli- ja juhtimisseadmeid ning Panzer IV Ausf. F veermikku, mootorit ja jahutussüsteemi. Masin oli relvastatud 150 mm haubitsaga, mis oli võimeline tulistama 43,5 kg kaaluvat mürsku 13,3 km kaugusele. Hummelid olid tanki- ja soomusgrenaderidiviiside suurtükiväe pearelvadeks alates 1942. aastast. Tänu mobiilsusele said Hummelid rinde eesotsas olevate tankide kannul liikuda ja vajadusel ka oma haubitsate vahendusel tuge pakkuda ning rünnakuid läbi viia, vahetades kiiresti positsiooni. Hummeli meeskond ei olnud eriti hästi turvatud. Puudus katus, halva ilma eest kaitses ainult puldan ning soomus oli vaid 50 mm paks. Vaenlase äkilise rünnakuga oli võimalik masin kiiresti hävitada, näiteks käsigranaadiga. Kokku ehitati Hummelit aastatel 1942–1945 firmas Alkett 666 masinat. Aastatel 1943–1944 ehitas firma Deutsche Eisenwerke Hummeli šassiile 150 laskemoonaveokit (Munitionsträger Hummel). World War II Vehicles! Hummel inglise keeles
Jagdpanther

Jagdpanther, täisnimetusega Panzerjager V Jagdpanther (Sd.Kfz. 173) on Teise maailmasõja lõpus, aastatel 1944–1945 Saksamaal toodetud tankihävitaja. Jaanuaris 1944 hakati Jagdpantherit tootma firmas MIAG (Mühlenbau-Industrie AG), novembris lisandus uue tootjana MNH (Maschinenfabrik Niedersachsen-Hanover) ja detsembris MBA (Maschinenbau und Bahnbedarf). Aastatel 1944–1945 toodeti kokku 382 masinat (teistel andmetel ka 425). Jagdpanther ehitati Pantheri šassiile, masin oli hästi soomustatud, kiire ning võimeline hävitama kõiki selle ajani loodud vaenlase tanke, isegi venelaste rasketanki IS-2. Meeskonnaliikmeid oli Jagdpantheris kokku 5. Liitlased kartsid seda masinat, kuna isegi väikesed Jagdpantheritest koosnevad väesalgad olid võimelised peatama terve soomusdiviisi. Ühe kuu jooksul ei suudetud toota rohkem kui 30 Jagdpantherit.
Jagdtiger

Jagdtiger (Jagdtiger Sdkfz 186) oli liikursuurtükk[küsitav]/tankihävitaja Teise maailmasõja ajal Wehrmachti varustuses. Jagdtiger kaalus veelgi rohkem kui niigi tohutu Jagdpanther. Jagdtiger ehitati Königstigeri (Tiger II B) raamistikule, kaalus 76 tonni ning tõi lahinguväljale 128 mm Pak 44 kahuri. Jagdtigeri meeskond oli kaitstud väga hästi, kuna 250 mm paksusest soomuskihist ei suutnud mitte miski läbi tungida. Jagdtigeril oli väga nõrk mootor – sama mis 30 tonni kergemal Jagdpantheril – mistõttu see oli üsna aeglane. Liitlased ei suutnud hävitada mitte ühtegi Jagdtigerit, kuid seda polnudki vaja, kuna kõik masinad jäeti mehaaniliste rikete tõttu meeskonna poolt maha. Jagdtigereid ehitati ühtekokku 88 tükki ning nad kõik valmisid Nibelungenwerkes Sankt Valentinis.