laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Matti Mõttus

Matti Mõttus (sündinud 24. juulil 1976 Tartus) on eesti keskkonnafüüsik. Ta lõpetas 1994. aastal hõbemedaliga Tartu 2. Keskkooli ja 1998. aastal Tartu Ülikooli füüsikaosakonna. Oli 1998–2002 ÜS Raimla juhatuse liige, 1998–2001 TÜ füüsika-keemiateaduskonna nõukogu liige. Magistrikraad keskkonnafüüsikas 2000 Tartu Ülikoolist tööga "Statistical treatment of penetration of direct solar radiation inside willow coppice". Oli 2002–2004 Tartu Ülikooli doktorant, doktorikraadi keskkonnafüüsikas sai 2004. aastal tööga "Shortwave solar radiation field inside willow canopy" (Lühilainelise päikesekiirguse väli pajuvõsas), juhendajad J. Ross, T. Nilson). Olnud 1999–2010 Tartu Observatooriumi insener, teadur, vanemteadur. 2010. aastal läks tööle Helsingi Ülikooli. Uurimisalad: aluspinna ja taimkatte kiirgusrežiim; kiirguslevi taimkattes; taimkattelt peegeldunud kiirgusvälja seosed taimkatte struktuuri ja optiliste omadustega; füüsikalised kiirguslevimudelid; taimkatte kiirgusrežiimi mõõtmine. Mõttus, M. (2004). Measurement and modelling of the vertical distribution of sunflecks, penumbra and umbra in willow coppice. Agricultural and Forest Meteorology, 121(1–2), 79–91. Mõttus, M.; Ross, J.; Ross, V. (2002). Shape and area of simple narrow leaves. Proceedings of the Estonian Academy of Sciences. Biology, Ecology, 51, 147–162. Mõttus, M.; Ross, J.; Sulev, M. (2001). Experimental study of ratio of PAR to direct integral solar radiation under cloudless conditions. Agricultural and Forest Meteorology, 109, 161–170. Ross, J.; Mottus, M. (2000). Statistical treatment of sunfleck length inside willow coppice. Agricultural and Forest Meteorology, 104(3), 215–231. Ross, J.; Mottus, M. (2000). Statistical treatment of umbra length inside willow coppice. Agricultural and Forest Meteorology, 100(2–3), 89–102. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 2. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 2. köide: Kj–M. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2005 Matti Mõttus, Dept. Geosciences and Geography, University of Helsinki Lühibiograafia Tartu Observatooriumi kroonikas Matti Mõttus Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mecklenburg-Güstrow

Mecklenburg-Güstrow (saksa keeles Hertzogtum Mecklenburg-Güstrow, alamsaksa keeles Hertogdom Mekelenborch-Güstrow) oli Saksa-Rooma riigi osastisriik Põhja-Saksamaal, mis eksisteeris kolmel erineval ajal ja mida valitsesid Mecklenburgid Güstrowis. Esimene lühiealine eelkäija eksisteeris pärast Heinrich IV surma aastal 1477 ja maa jagamist tema poegade vahel aastal 1480, kui Albrecht VI sai endise Werle isandkonna valdused Güstrowi ümbruses. Sellest hoolimata suri Albrecht ilma järelpõlveta aastal 1483 ja tema maad päris tema noorem vend Magnus II. Kui Magnus aastal 1503 suri, valitsesid tema pojad Heinrich V ja Albrecht VII esialgu üheskoos kogu Mecklenburgi hertsogkonda kuni uuestijagamiseni 1520. aasta Neubrandenburgi lepinguga. Albrecht, reformatsiooni äge vastane, nõudis jagamist ja temast sai Mecklenburg-Güstrowi hertsog, samas tema vend Heinrich sai Mecklenburg-Schwerini. Siiski jäi Mecklenburg de jure ühtseks, mõlemad vennad kandsid tiitlit Mecklenburgi hertsog ja kui Heinrichi surres aastal 1552 jäi maha vaid üks vaimuhaige poeg, läksid Schwerini maad Albrechti poegadele Ulrich III-le ja Johann Albrecht I-le. Selle ajani valitsesid Johann Albrecht ja Ulrich Güstrowi maid üheskoos, kuid nüüd läksid päritud Schwerini osa pärast riidu. Vaidlus lahendati lõpuks aastal 1556 Brandenburgi Joachim II abil: Johann Albrecht I sai Schwerini, kui Ulrich jäi Mecklenburg-Güstrowi hertsogiks. Sellest hoolimata suri Ulrich aastal 1603 ilma pärijateta ja Güstrow läks tagasi Johann Albrechti lastelastele Adolf Friedrich I-le ja Johann Albrecht II-le, kes valitsesid Mecklenburg-Schwerini aastast 1610 alates ühiselt. Mecklenburg-Güstrow loodi kolmandat ja viimast korda 1621. aasta jagamisega, kui Johann Albrecht II sai Mecklenburgi Güstrowi osa. Aastal 1628 jäeti tema ja ta vend Schwerinis keiser Ferdinand II käsul oma hertsogkondadest ilma generalissimus Wallensteini kasuks. Ametlikult süüdistati hertsogeid Taani kuninga Christian IV salajases pooldamises, kui tegelikult anti Mecklenburg kompenseerimaks Wallensteini tohutuid kulusid keisrivägede kogumisel. Ta tegi oma residentsiks Güstrowi, kuid sellest hoolimata vallandati keisri poolt kuurvürstide survel kolm aastat hiljem, kui hertsogid Rootsi vägede toel taastati. Mecklenburg-Güstrowi dünastia võttis endale endise Ratzeburgi piiskopkonna halduse pärast selle pöördumist luterlusse aastal 1554. 1648. aasta Vestfaali rahuga ilmalikustati piiskopkond lõplikult ja anti viimasele haldurile, hertsog Gustav Adolfile. Gustav Adolfi surm aastal 1695 viis pärandivaidluseni Adolf Friedrich II ja Friedrich Wilhelm I vahel, mis viis Mecklenburg-Strelitzi loomiseni aastal 1701. Albrecht VI 1480–1483 Güstrow oli taasühendatud Mecklenburg[-Schwerin]iga 1483–1520 Albrecht VII 1520–1547 Johann Albrecht I 1547–1556, poeg Ulrich III 1556–1603, vend Karl I 1603–1610, vend, hooldaja: Johann Albrecht II 1610–1628, üheskoos oma vennaga Adolf Friedrich I 1610–1621 Albrecht von Wallenstein (dünastiaväline) 1628–1631 Johann Albrecht II (taastatud) 1631–1636 Gustav Adolf 1636–1695, poeg Mecklenburg-Schwerinile
Buhass

Buhass on küla Ukrainas Donetski oblastis Volnovahha rajoonis, 4 km kaugusel Volnovahhast kirdes ja 51,2 km kaugusel Donetski keskusest edelas, riikliku tähtsusega Mariupol-Slovjansk maanteel (H20). Mokra Volnovahha kaldail asuva Buhassi kõrgus merepinnast on 152 meetrit. Buhass asutati 1802. aastal. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 1449 inimest. Donbassi sõja ajal, 2015. aasta 13. jaanuaril, umbes kella poole kolme ajal päeval tulistati küla juures asuvat valitsusvägede kontrollpunkti. Üks mitmelasulisest raketiheitjast "Grad" tulistatud rakett lõhkes Mariupolist Donetskisse teel olnud reisibussi kõrval. Kohapeal hukkus 10 inimest (6 naist ja 4 meest), 18 sai haavata, kaks haavatut (naine ja mees) suri samal päeval haiglas, kolmas haavatu (mees) suri haiglas järgmisel päeval. Tragöödiaga seoses esines kaasmaalastele riigi president Petro Porošenko. 14. jaanuar kuulutati Donetski oblastis ja 15. jaanuar Ukrainas leinapäevaks. "Боевики под Волновахой попали из Градов автобус с мирными жителями. Есть погибшие". Ukrajinska Pravda. 13. jaanuar 2015, 15:10. Vaadatud 13. jaanuaril 2015. "Ten killed, 13 injured after shell hits bus at roadblock near Volnovakha – regional administration". Interfax-Ukraine. 13. jaanuar 2015, 15:51. Vaadatud 13. jaanuaril 2015. "Shell hits bus in eastern Ukraine, 10 killed: regional spokesman". Reuters. 13. jaanuar 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 13. jaanuaril 2015. "Расстрел под Волновахой: количество жертв возросло". Liga Novosti. 13. jaanuar 2015. Vaadatud 13. jaanuar 2015. "Кількість загиблих в результаті теракту під Волновахою збільшилася до 12, - МВС". RBK. 13.01.2015, 22:23. Vaadatud 14. jaanuar 2015. "Количество жертв обстрела автобуса под Волновахой возросло до 13 человек". UNIAN. 14.01.2015, 21:29. Vaadatud 15. jaanuaril 2015. "Порошенко обратился к украинцам в связи с расстрелом в Волновахе". Liga Novosti. 13. jaanuar 2015. Vaadatud 13. jaanuaril 2015. "Теракт под Волновахой: 14 января объявлено днем траура". Liga Novosti. 14. jaanuar 2015. Vaadatud 14. jaanuaril 2015. "В Украине – День траура. Обнародованы имена погибших под Волновахой". Ukrajinska Pravda. 15. jaanuar 2015. Vaadatud 15. jaanuaril 2015. 13. jaanuar 2015. Espreso.tv. 13. jaanuari uudised (ukraina keeles)
Kadri Eliisabet Põder

Kadri Eliisabet Põder (neiupõlvenimi Torsus, sündinud 3. novembril 1975 Tallinnas) on eesti teoloog. 13. jaanuaril 2015 valis Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) kirikukogu ta konsistooriumi liikmeks. Uus kirikuvalitsus alustas tööd 2. veebruaril 2015. Assessorina on Kadri Eliisabet Põdra vastutusvaldkonnaks kiriku välissuhted. Koos konsistooriumi kantsleriks valitud Ülle Keelega on nad esimesed kirikuvalitsusse valitud naised EELK ajaloos. Kadri Eliisabet Põder õppis aastatel 1982–1993 Tallinna 44. Keskkoolis inglise keele eriklassis ning 1993–1995 Tartu Ülikoolis inglise filoloogiat ja 1995–1999 teoloogiat (lõpetas cum laude), jätkates õpinguid samas ülikoolis teadusmagistrantuuris 1999–2001 (lõpetamata). Aastatel 2001–2005 õppis ta täiendavalt Saksamaal Tübingeni Ülikooli evangeelses usuteaduskonnas, õpingute raskuspunktideks olid dogmaatika ja patristika. Kadri Eliisabet Põder on töötanud alates 2005. aastast EELK välissuhete referendina ja olnud ka EELK konsistooriumi välissuhete komisjoni liige. Alates 2012. aastast on ta ühtlasi Luterliku Maailmaliidu nõukogu nõunik (huvikaitse ja avalikkuse tunnistuse valdkonnas). 2014. aastal tunnustati teda EELK aukirjaga. Kadri Põder tunneb rõõmu inimestest enda ümber, Eesti Kirik, 4. juuni 2014 Esimene naisassessor Põder kinnitas Eesti luterikiriku häid välissuhteid, err.ee, 13. jaanuar 2015
Kõpu kalmistu (Tõstamaa)

Kõpu kalmistu on kalmistu Tõstamaa kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kõpu külas Pärnu linnas Pärnu maakonnas. Kõpu kalmistu rajati arvatavasti pärast 1847. aastat, kui Tõstamaale asutati õigeusu kogudus ja Kõpusse rajati selle koguduse kirik. 1848. aastal jagati kogudus kaheks: Seli-Tõstamaa ja Pootsi-Kõpu koguduseks. Kõpu kalmistu on alates 2008. aastast riiklik ajaloomälestis. Kalmistu paikneb õigeusu kirikust linnulennult umbes 1,25 km kaugusel põhjaloode suunas. Kalmistu on praegu kasutusel ning on üldiselt hooldatud, selle pindala on 1,2 ha. Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu kirik Vladimir Berens. "Историко-статистическое описание церквей и приходов Северо-Западных епархий. Часть 2, Эстонская епархия". Tallinn 1974. Käsikiri TLÜAR Baltica kogus, Msc K1-593/I,II. Leht 291 Kultuurimälestis nr 28746 "Kõpu kalmistu" Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002 Kõpu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Tõstamaa valla kalmistute eeskiri Kalmistud Tõstamaa valla kodulehel
Esku tänav

Esku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Esku tänav algab Kloostrimetsa teelt. Tänav on silmusekujuline, põhjaloode-lõunakagu suunaline ja ligikaudu 370 meetrit pikk. Esku tänav on hoonestatud ridaelamu (arhitektid Emil Urbel ja Indrek Erm), paarismajade ja eramutega. Esku tänav sai nime 28. novembril 1997. Tänav on nime saanud endise Esku (Esko) talu järgi. Tänav on rajatud endise Lepiku küla Esku (Esko) ja Tammiku talu maadele. Tallinna linnavalitsuse 28.11.1997 määrus nr 89 Tänavanimede määramine Pirita linnaosas Robert Nerman. Tuiskliivase maaga Lepiku küla. Postimees. 18.01.2008 Esku tänav detailplaneeringu joonisel Emil Urbel. Ridaelamu Esku tänaval Tallinnas. Maja 2004/4
Granitne

Granitne on kohanimi. Granitne, küla Ukrainas Donetski oblastis Volnovahha rajoonis Granitne, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis
Granitne (Volnovahha rajoon)

Granitne on küla Ukrainas Donetski oblastis Volnovahha rajoonis, 13,3 km kaugusel Volnovahhast ja 79,1 km kaugusel Donetskist. Granitne kuulus kuni 2014. aasta 11. detsembrini Telmanove rajooni haldusalasse. Kalmiuse kaldal asuva Granitne kõrgus merepinnast on 48 meetrit. Granitne asutati 1780. aastal Krimmist ümberasunud kreeklaste poolt. Kuni 1946. aastani oli asula nimi Stara Karan (Стара Карань). 1859 – 2425 inimest 1908 – 3270 inimest 1935 – 2281 inimest 2001 – 3576 inimest 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 3576 inimest. Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області. weather.in.ua  Granitne – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis 14. jaanuar 2015. UNIAN. Боевики обстреляли Гранитное: погиб двухлетний ребенок (vene keeles) 28. jaanuar 2015, 13:00. Infovastupanu, 13:00. Полк "Азов" сообщает о бое у Гранитного - один боец погиб, шестеро ранены (vene keeles) 28. jaanuar 2015, 17:49. Interfax-Ukraina. В ходе боя под Гранитным погибли двое бойцов "Азова", еще шестеро ранены – заявляют в полку (vene keeles) 14. märts 2015. Infovastupanu. Бой в Гранитном длился четыре часа (vene keeles)
Hall (arhitektuur)

Hall ehk kodasaal on arhitektuuri mõiste, inglise laensõna, mis tähistab algselt ühte avarat suletud ruumi elamus või hoonet. Üks eestikeelsetest vastetest hallile on "koda" (nt raekoda, vaekoda, kodakirik, püstkoda). 1980. aastate alguses said hallidena üldtuntuks Tallinnas V. I. Lenini nimeline kultuuri- ja spordipalee lühem nimetus Linnahall ning Tallinna vanalinna servale Aia (siis Ujula) tänavale ehitatud selvekauplus Kaubahall (praegu Rimi Kaubahall). Hiljem leidis sõna hall laialdast kasutamist monteeritavate kerghoonete liitnimedes, nagu kaarhall, viilhall ja kilehall, kus mõiste kasutus on täpne, kuigi võõrapärane. Hilisemast ajast on tuntuim Tallinnas Haabersti linnaosas asuv Saku Suurhall. Levinud on suurte spordisaalide nimetamine spordihallideks. Diele aula Kilehall Jäähall ÕS: avar üldkasutatav hoone v ruum; suur esinduslik ruum elamus, kodasaal. EKSS: 1. kodasaal, elamu suurem siseruum; suur köetav esik (esimesel korrusel). Külalised kogunesid halli. Kohvi serveeriti hallis.; 2. rohkearvulisele publikule mõeldud suur saal v. hoone; suur tootmisruum v. hoone. Metroo avarad hallid. Mess toimus kahes suures hallis. Betoondetailide valamise hall.
Ehitusjoonis

Ehitusjoonis on toote, hoone või rajatise ehitusprojekti osaks olev graafiline joonis, millel on objekti ehitamiseks vajalik info joonte, tekstide jms näol. Ehitusjoonise osadeks on jooned ja kirjad, kirjanurk, ehitusjoonisel kasutatavad leppemärgid, eksplikatsioonid, spetsifikatsioonid jne. Ehitusjooniseid koostab litsentseeritud projekteerija või projekteerimisettevõte.
Surnud 10. detsembril

Siin loetletakse 10. detsembril surnud tuntud isikuid. 1475 – Paolo Uccello, itaalia maalikunstnik, mosaiigimeister ja matemaatik 1791 – Jacob Frank, juudi usutegelane 1865 – Léopold I, belglaste kuningas 1896 – Alfred Nobel, Rootsi keemik, Nobeli auhinna rajaja 1899 – Jüri Jürison, eesti kirjamees 1929 – Franz Rosenzweig, Saksa juudi filosoof, teoloog, ajaloolane ja tõlkija 1936 – Luigi Pirandello, itaalia kirjanik, Nobeli kirjandusauhind 1934 1941 – Erich Roman Ludvig Jacoby, baltisaksa päritolu Eesti arhitekt 1942 – Otto Liiv, eesti ajaloolane 1944 – Johan Meimer, eesti kergejõustiklane ja sporditegelane 1945 – Oskar Gustavson, Eesti poliitik ja ajakirjanik 1948 – Juhan Jaik, eesti kirjanik 1952 – Enn Parve, eesti näitleja ja lavastaja 1952 – Villem Orav, eesti ajaloolane, pedagoog ja pedagoogikateadlane 1954 – Hermann Paris, eesti farmakoloog 1956 – August Schönberg, eesti advokaat 1960 – Terese Adele Mugasto, eesti laulja 1967 – Otis Redding, ameerika soulilaulja 1968 – Karl Barth, Šveitsi teoloog 1978 – Ed Wood, ameerika filmilooja 1978 – Hugo Oengo, eesti ehitusinsener 1980 – Philip MacDonald, inglise stsenarist ja proosakirjanik 1987 – Sten Karling, rootsi kunstiteadlane 1990 – Armand Hammer, USA ettevõtja 1991 – Märt Luige, eesti ajakirjanik ja luuletaja 1991 – Ago Russak, eesti pianist ja pedagoog 1992 – Oskar Kuul, eesti majandijuht 1993 – Valter Raidna, eesti ehitusinsener ja tehnikateadlane 1997 – Aarend-Mihkel Rõuk, eesti geograaf 1999 – Franjo Tudjman, Horvaatia riigitegelane 2002 – Andres Küng, eesti publitsist ja ajakirjanik 2003 – Teodors Ķirsis, Läti ettevõtja, ühiskonnategelane ja alpinist 2004 – Radner Muratov, tatari rahvusest Vene näitleja 2006 – Augusto Pinochet Ugarte, Tšiili diktaator 2006 – Salvatore Pappalardo, itaalia rahvusest roomakatoliku kardinal, Palermo peapiiskop aastatel 1970–1996 2007 – Grigori Klimov, vene kirjanik 2007 – Valeri Korolenkov, NSV Liidu jalgpallur 2008 – Sal Yvars, USA pesapallur 2008 – Didith Reyes, Filipiinide laulja 2008 – Dorothy Porter, Austraalia luuletaja 2008 – Munawwar Hasan, India poliitik 2008 – Chris Richardson, USA korvpallur 2009 – Sir John Gingell, Briti sõjaväelane 2009 – Thomas Hoving, USA muuseumitegelane 2009 – Dilip Chitre, India luuletaja 2009 – Roy Shatzko, Kanada jalgpallur 2009 – Kenny Dino, USA laulja 2009 – Katrin Reimus, eesti kirjanik 2010 – John Fenn, USA keemik, Nobeli keemiaauhinna laureaat 2002 2010 – Mart Sork, eesti muusik 2011 – Andres Ehin, eesti kirjanik ja tõlkija 2012 – Albert Hirschman, majandusteadlane 2012 – Iājuddīn Āhmed, Bangladeshi poliitik 2013 – Voldemar Kiviaed, rootsi eesti aktivist 2013 – Rossana Podestà, itaalia filminäitleja 2013 – Heivi Pullerits, eesti museoloog 2014 – Ralph Giordano, saksa ajakirjanik, publitsist, kirjanik ja filmirežissöör 2018 – Anna Kütt, eesti pikaealine 2019 – Juri Lužkov, Venemaa poliitik 2019 – Heino Sõna, eesti kandlemängija 2020 – Tom Lister, Jr., Ameerika Ühendriikide näitleja 2021 – Michael Nesmith, Ameerika Ühendriikide muusik 2022 – Virve Köster (Kihnu Virve), eesti rahvalaulik
UNIAN

UNIAN ehk Ukraina Sõltumatu Infoagentuur (ukraina keeles Українське Незалежне Інформаційне Агентство Новин, УНІАН) on Ukrainas Kiievis asuv uudisteagentuur. Teabeagentuuri umbes 500 kliendi hulgas on: Reuters Associated Press ITAR-TASS BBC Voice of America Coca Cola McDonald's Philip Morris Minolta 14. juunil 2021 avaldas UNIAN ingliskeelses veebis teate, et peatab ajutiselt ingliskeelse väljundi töö. 1+1 Group (18. august 2014) 20:15, 14.06.21, Yevgeny Matyushenko, UNIAN suspends work of its English-language editorial office UNIAN online (inglise keeles) UNIAN online (ukraina keeles) UNIAN online (vene keeles)
Cseszneky

Cseszneky de Milvány et Csesznek (ungaripäraselt cseszneki és milványi gróf Cseszneky) on Ungari aadlisuguvõsa. Jakab Cseszneky György Cseszneky János Cseszneky Mihály Cseszneky Mátyás Cseszneky Gyula Cseszneky Miklós Cseszneky Wenczel Gusztáv: Árpád-kori új okmánytár Alapi Gyula: Komárom vármegye nemes családjai, Komárom, 1911 Jászay Pál: A magyar nemzet napjai a mohácsi vész után
Romi Mankin

Romi Mankin (sündinud 7. novembril 1947 Paistu vallas Viljandimaal) on eesti füüsikateoreetik. Ta sündis taluniku peres. Lõpetas 1965 Rakvere 1. Keskkooli, 1970 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna ja 1974 Tartu Riikliku Ülikooli aspirantuuri. Füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja "Huygensi printsiibi rikkumisest nõrgas gravitatsiooniväljas" kaitses 1974 Tartu ülikoolis, juhendaja Ivar Piir. 1974–1983 TPI füüsikakateedri assistent, vanemõpetaja 1983–1986 TPI füüsikakateedri dotsent 1986–1992 TPÜ füüsikakateedri juhataja 1993– TPÜ teoreetilise füüsika õppetooli professor ja juhataja Stažeerinud 1981 Leipzigi Ülikoolis. Põhilised uurimisvaldkonnad: stohhastilised protsessid väljateooria ja üldrelatiivsusteooria lainete levimine kõveras aegruumis Tal on õnnestunud leida üldkovariantse massita skalaarvälja lahend välises aksiaalses kvadrupoolstruktuuriga gravitatsiooniväljas. Käsitlenud ka füüsika kineetika rakendusi ning füüsika õpetamist kõrgkoolis. Avaldanud üle 80 teaduspublikatsiooni, sh kõrgkooliõpikuid. 2002 Eesti Füüsika SeltsSi aastapreemia ja medal 2011 Tallinna Ülikooli teenetemärk 2018 Valgetähe IV klassi teenetemärk Mankin, Romi; Reiter, Eerik (2005, 2007, 2010). Statistiline termodünaamika I, II, III. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus. Mankin, Romi; Ainsaar, Ain; Haljas, Astrid; Reiter, Eerik (2001). Constructive role of temperature in ratchets driven by trichotomous noise. Physical Review E, 63(4), 041110. Mankin, Romi; Reiter, Eerik (1997, 1998). Mittetasakaaluliste protsesside statistiline termodünaamika I, II. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus. Mankin, Romi; Reiter, Eerik (1995). Stohhastilised protsessid I, II. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus. Mankin, Romi (1982). Die Ausbreitung der skalaren Kugelwellen bis zur 2. Näherungsordnung im Gravitationfeld mit Quadrupolstruktur. Astronomische Nachrichten, 303(3), 201–210. Mankin, Romi (1982). Über sphärische Wellenfamilien höherer Ordnung bei huygenschen Differentialgleichungen. Mathematische Nachrichten, 108, 299–304. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 2. köide. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti teaduse biograafiline leksikon. 2. köide: Kj–M. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2005 Romi Mankin Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Andreas Kraas

Andreas Kraas (sündinud 1. novembril 1978) on eesti orienteeruja. Lõpetas 1997. aastal Tallinna Nõmme Gümnaasiumi. 2003. aastal lõpetas Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo eriala bakalaureuseõppe ja kaitses bakalaureusetöö „Eesti ja Nõukogude Liidu vahelised piirikonfliktid 1930. aastate teisel poolel“ (juhendaja Jüri Ant). 2014. aastal lõpetas Tartu Ülikooli ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetaja eriala magistriõppe ja kaitses haridusteaduse magistri kraadi tööga „Sport ja poliitika: boikottide mõju olümpiamängudele“ (juhendaja Kaarel Piirimäe). 2012. aastast spordiriiete ja –varustuse internetipoodi haldava OÜ Duncan juhatuse liige. Orienteerumisjooksus võitnud aastatel 1996–2014 Eesti meistrivõistlustel 13 kulda, 14 hõbedat ja 10 pronksi. Aastatel 1997 ja 1998 osales orienteerumisjooksu juunioride MMil, parim tulemus 18. koht lühirajal (1998). Aastatel 2003–2010 võistles 7 korda Eesti koondise liikmena orienteerumisjooksu MMil, parimad tulemused 28. koht tavarajal (2007) ja 10. koht teatejooksus (2006). Orinteerumisjooksu EMil osalenud 3 korda, parim tulemus 9. koht teatejooksus (2006). Orienteerumisjooksu sõjaväelaste MMil osalenud 4 korda, parimad tulemused 15. koht lühirajal ja 5. koht teatejooksus (2008). Orienteerumisjooksu Balti meistrivõistlustel võitis Eesti meeskonna liikmena teatejooksus kulla 2004. ja 2010. aastal. 2016. aasta veteranide MMil orienteerumisjooksus võitis M35 klassis tavarajal hõbeda. Rogainis võitis meeskondade arvestuses koos Erik Aibastiga 2011. aasta EMil hõbeda. Rogaini MMil sai koos Erik Aibastiga 2012. aastal 4. koha ja 2015. aastal 5. koha. "Tartu Ülikooli lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2015. Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna setoteemalised tööd "Tartu Ülikooli magistriõppe lõpetamine". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2015. Eesti Teadusportaal. Kaarel Piirimäe "ESBL sporditulemused". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2015. Eesti spordi biograafiline leksikon. Andreas Kraas ERR sport. 13.08.2016. Eestlased võitsid kodustel veteranide MM-i tavarajal viis medalit WorldofO. Athlete profile: Andreas Kraas
Kuldtiiva tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kuldtiiva tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Kuldtiiva tänav on kaarekujuline ning algab ja lõpeb Udeselja tänaval. Tänav on umbes 300 meetrit pikk. Kuldtiiva tänav on rajatud endise Lepiku küla Esku (Esko) ja Tammiku talu maadele. Tänav on hoonestatud 1997. aastal kehtestatud detailplaneeringu alusel 1–2-korruseliste eramutega (ehitatud aastatel 2000–2005). Briti arhitekt Jonathan Bell on kogumikus „21st Century House“ tõstnud esile 3+1 arhitektuuribüroo projekteeritud elamut Kuldtiiva tänaval kui silmapaistvat, lakoonilise viimistluse ja ebatraditsioonilise planeeringuga elamut. Kuldtiiva tänav sai nime 28. novembril 1997. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemalise tänavanimede sarja. Kuldtiib on liblikate perekond. Tallinna Linnavolikogu 26.06.1997 otsus nr 96 „Detailplaneeringu kehtestamine Haabersti, Kesklinna, Lasnamäe, Nõmme, Pirita ja Põhja-Tallinna linnaosas“ Elamu Kuldtiiva tänaval Pirital on üks maailma “21. sajandi majadest”. Eesti Päevaleht. 19.06.2006 Tallinna linnavalitsuse 28.11.1997 määrus nr 89 Tänavanimede määramine Pirita linnaosas Kuldtiiva tänav detailplaneeringu joonisel