laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Riigivolikogu 21. valimisringkond

Riigivolikogu 21. valimisringkond asus Järvamaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Paide, Kareda ja Võhmuta vald ning Paide linn. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 9638 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid August Tobro ja Nikolai Viitak (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 1888 ja 4528 häält, seega valiti 21. valimisringkonnast Riigivolikogusse Nikolai Viitak. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Hugo Juhvelt, vastaskandidaat Johan Pitka. Rahvuskogu 21. valimisringkond
Riigivolikogu 23. valimisringkond

Riigivolikogu 23. valimisringkond asus Läänemaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Kõrgesaare, Pühalepa, Käina ja Emmaste vald ning Kärdla linn (kogu Hiiumaa). I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 9207 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Friedrich Espenbaum (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Karl Kaups, kes said vastavalt 3187 ja 3736 häält, seega valiti 23. valimisringkonnast Riigivolikogusse Karl Kaups. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Madi Kõmmus, vastaskandidaat Lembit Piiriselg.
Dvortsovõi sild

Dvortsovõi sild, ka Paleesild (vene Дворцовый мост) on sild Peterburis, mis ühendab Admiraliteedi saart Vassili saarega. See ületab Neeva peasängi. Aastail 1920–1944 kandis sild Vabariigi silla (vene Республиканский мост) nime. Viie kaaravaga malmist sild on ülestõstetava keskosaga. Sild on 260,1 meetrit pikk ja 27,8 meetrit lai. Dvortsovõi silla ehitamist alustati 1912. aastal poola inseneri Andrzej Pszenicki projekti järgi. Sild avati 23. detsembril 1916, kuid Esimese maailmasõja tõttu avati see ajutiste puitpiiretega. Puidust piirded asendati malmist võrepiirdega alles 1939. aastal (autorid arhitekt Lev Noskov ja skulptor Igor Krestovski). 1970. aastatel sild osaliselt rekonstrueeriti . Peterburi sillad Все о реке Неве: мосты, притоки, наводнения... Vaadatud 29.09.2009 Peterburis Neeva jõel lagunes Dvortsovõi sild, Postimees.ee 27. september 2009 Peterburi infoportaal (vene keeles)
Riigivolikogu 24. valimisringkond

Riigivolikogu 24. valimisringkond asus Läänemaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Kirbla, Lihula, Karuse ja Varbla vald. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 9457 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Ado Roosiorg ja Jaan Teemant (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 3164 ja 2754 häält, seega valiti 24. valimisringkonnast Riigivolikogusse Ado Roosiorg. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Mihkel Mihkelson.
Riigivolikogu 25. valimisringkond

Riigivolikogu 25. valimisringkond asus Läänemaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Märjamaa, Vigala ja Velise vald. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 8939 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Eduard Arnover, Aaru Rumma, Johannes Zimmermann ja Ignas Tõrmaküla (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 2402, 308, 1388 ja 2137 häält, seega valiti 25. valimisringkonnast Riigivolikogusse Eduard Arnover. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Georg Toompuu, vastaskandidaat Eduard Arnover. Rahvuskogu 25. valimisringkond
Riigivolikogu 26. valimisringkond

Riigivolikogu 26. valimisringkond asus Läänemaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Asuküla, Ridala, Martna, Kullamaa ja Vormsi vald. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 9168 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Artur Kasterpalu (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), Villem Maaker ja Kustas Tonkman, kes said vastavalt 3766, 1896 ja 1164 häält, seega valiti 26. valimisringkonnast Riigivolikogusse Artur Kasterpalu. Villem Maaker lubas Aruküla vallamajas soovitusallkirjade andmise ajal vaadata, kui kaua Aruküla vallavanem ja vallasekretär oma kohtadel istuvad. Lääne-Saare prefekt karistas teda avalikus kohas rahurikkumise eest 100-kroonise rahatrahviga, peale administratiivkorras määratud karistuse anti ta veel kohtu alla ametnikkude au haavamise eest ametikohuste täitmisel II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Jüri Uustalu, vastaskandidaat Villem Maaker. End. rahvasaadik tegi mürtsu. Rahvaleht, 18. veebruar 1938, nr. 21, lk. 1.
Riigivolikogu 27. valimisringkond

Riigivolikogu 27. valimisringkond asus Läänemaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Riguldi, Noarootsi, Oru, Taebla ja Piirsalu vald ning Haapsalu linn I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 9388 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Hans Alver, Aleksander Saar (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Vladislav Tammiste, kes said vastavalt 3239, 3523 ja 257 häält, seega valiti 27. valimisringkonnast Riigivolikogusse Aleksander Saar. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Erich Kadakas.
Riigivolikogu 28. valimisringkond

Riigivolikogu 28. valimisringkond asus Petserimaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Mäe, Järvesuu, Kalda ja Saatse vald. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 8333 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Nigul Kaliste ja Jakob Kalju (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 2833 ja 2566 häält, seega valiti 28. valimisringkonnast Riigivolikogusse Nigul Kaliste. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Aleksei Janson, vastaskandidaadid Nigul Kaliste, Paul Vahi ja Dimitri Beresin.
Riigivolikogu 29. valimisringkond

Riigivolikogu 29. valimisringkond asus Petserimaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Senno ja Linnuse vald. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 10 806 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Ivan Gorshkov (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Vladimir Roslavlev, kes said vastavalt 2336 ja 5076 häält, seega valiti 29. valimisringkonnast Riigivolikogusse Vladimir Roslavlev. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Mihhail Sõštšikov.
Riigivolikogu 30. valimisringkond

Riigivolikogu 30. valimisringkond asus Petserimaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Lõuna, Roodva ja Petseri vald. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 8853 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Georgi Orlov (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), Voldemar-Jakob Peterson, Jaan Remmel ja Mihail Schuvalov, kes said vastavalt 2034, 1003, 1315 ja 1955 häält, seega valiti 30. valimisringkonnast Riigivolikogusse Georgi Orlov. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Dimitri Kusmin, vastaskandidaat Gavril Fedotov.
Riigivolikogu 31. valimisringkond

Riigivolikogu 31. valimisringkond asus Petserimaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Meremäe ja Vilo vald ning Petseri linn. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 9860 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Mihail Tang (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Aleksis Tsänk, kes said vastavalt 2148 ja 4234 häält, seega valiti 31. valimisringkonnast Riigivolikogusse Aleksis Tsänk. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Georg Roovik, vastaskandidaat Aleksis Tsänk.
Riigivolikogu 35. valimisringkond

Riigivolikogu 35. valimisringkond asus Pärnumaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Lelle, Kaisma, Vändra ja Tori vald. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 8777 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Juhan Kaarlimäe (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Villem Tammai, kes said vastavalt 4549 ja 1642 häält, seega valiti 35. valimisringkonnast Riigivolikogusse Juhan Kaarlimäe. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Georg Abels, vastaskandidaat Mihkel Tuisk.
Riigivolikogu 36. valimisringkond

Riigivolikogu 36. valimisringkond asus Pärnumaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Halinga, Are, Sauga ja Paikuse vald. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 8924 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Viktor Päts (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja Jaan Tallo, kes said vastavalt 5248 ja 1591 häält, seega valiti 36. valimisringkonnast Riigivolikogusse Viktor Päts. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Lembit Lüüs, vastaskandidaat Jaan Tomson.
Riigivolikogu 37. valimisringkond

Riigivolikogu 37. valimisringkond asus Pärnumaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Orajõe, Häädemeeste, Laiksaare, Tali ja Tahkuranna vald. Kandideeris Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat Jüri Looväli. Kuna teisi kandidaate ei esitatud, loeti Jüri Looväli Riigivolikogu liikmeks. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Aleksander Resev, vastaskandidaat Jüri Looväli.
Riigivolikogu 38. valimisringkond

Riigivolikogu 38. valimisringkond asus Pärnumaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Abja, Rajangu, Tihemetsa ja Saarde vald. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 8356 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Oskar Gustavson, Heino Karist, Olev-Märt Piirsalu (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat) ja August-Voldemar Schvartz, kes said vastavalt 2833, 148, 2709 ja 1013 häält, seega valiti 38. valimisringkonnast Riigivolikogusse Oskar Gustavson. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Johannes Semper.
Riigivolikogu 39. valimisringkond

Riigivolikogu 39. valimisringkond asus Saaremaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Muhu, Pöide ja Laimjala vald. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 7555 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Lembit Kolk ja Aleksander Rei (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 2598 ja 3259 häält, seega valiti 39. valimisringkonnast Riigivolikogusse Aleksander Rei. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Aleksander Mui, vastaskandidaat Aleksander Rei.
Riigivolikogu 40. valimisringkond

Riigivolikogu 40. valimisringkond asus Saaremaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Leisi, Pärsamaa, Valjala, Kaarma ja Pihtla vald. I Riigivolikogu valimiste ajal oli ringkonnas 9614 hääleõiguslikku kodanikku. Kandideerisid Aleksander Kärner ja Otto Pukk (Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat), kes said vastavalt 2652 ja 3731 häält, seega valiti 40. valimisringkonnast Riigivolikogusse Otto Pukk. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Aadu Hint. Rahvuskogu 40. valimisringkond
Riigivolikogu 41. valimisringkond

Riigivolikogu 41. valimisringkond asus Saaremaal. Alates 1. aprillist 1939 kuulusid ringkonda Mustjala, Kihelkonna, Kärla ja Lümanda vald. Kandideeris ainult Põhiseaduse elluviimise rahvarinde kandidaat August Mälk, kes loeti Riigivolikogu liikmeks. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Aleksander Ingalt.
Solist

Solist on üksikesineja. Solist võib olla nii laulja (soololaulja, vokaalsolist), pillimängija (soolomängija, instrumentaalsolist) kui tantsija ka (soolotantsija). Pillimängijat ja laulusolisti saadab orkester või klaveril kontsertmeister. Näiteks võivad solistid olla viiuldaja, tšellist, klarnetist, saksofonist jne. Ooperisolist Balletisolist
Sigipung

Sigipung on mõnede kõrgemate taimede ja mõnede sammaltaimede paljunemisorgan. Sigipungad tekivad varrel lehekaenlas, leheserval või õisikus. Mõnedel taimedel, näiteks küüslaugul ja metslaugul, tekivad sigipungad õite asemel. Hammasjuurel on sigipungad lehekaenaldes. Maapinnale langedes tekivad neist uued taimed. Morfoloogiliselt on sigipungad punga või noore taime kujulised. Veetaimedel on sigipungad funktsionaalselt ka talvitusorganid. vegetatiivne paljunemine
Dodekaneesid

Dodekaneesid on Kreeka saarestik Lõuna-Sporaadides Egeuse meres. Saarestik koosneb 12 suuremast ja umbes 150 väiksemast saarest. Rhodos Kos Astypálaia Kálymnos Kárpathos Kásos Megísti Léros Nísyros Pátmos Sými Tílos Teised suuremad saared on Agathonísi, Chálki, Leipsoí, Psérimos.
Mihhail Paškov

Mihhail Aleksejevitš Paškov (saksa Michael Paschkow; vene Михаил Алексеевич (Александрович) Пашков; 1853 – jaanuar 1908 Bern) oli Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane. Ta oli kindralmajor (31. detsember 1901), Liivimaa tsiviilkuberner 27. jaanuarist 1901 kuni 27. juunini 1905 ja Püha Vladimiri ordeni kavaler. Tema vanemad olid Peterburis elanud alampolkovnik Aleksei Jegorovitš Paškov (1821–1896; Алексей Егорович Пашков) ja Julia Muravjova (1825–1878; Юлия Николаевна Муравьева). Tema ema oli Novgorodi kuberneri (1814–1818), riigisekretäri, salanõuniku ja arheoloogi Nikolai Murajovi (1775–1845; Николай Назарович Муравьёв) ja Tallinnas sündinud Elisabeth Charlotte Beata von Mölleri (1807–1877) tütar, admirali ja Riiginõukogu liikme (1821) Otto von Mölleri (1764–1848) tütretütar. Mihhaili vanem vend Aleksei (1849–1903; Алексей Алексеевич Пашков) oli tallmeister ja 1874. aastast abielus krahvitar Alexandra Cancriniga (1854–1899; Александра Александровна Канкрина), kelle isa Aleksandr von Cancrin (1822–1891; Александр-Фабиан Егорович Канкрин) oli Jekaterinoslavi kreisi aadelkonna peamees, ning vanaisa krahv Georg Ludwig Daniel von Cancrin (1774–1845) Raikküla ja Reola mõisa omanik ja Venemaa rahandusminister. Mihhail Paškovi sugulane Vassili Paškov (1764–1834; Василий Александрович Пашков) oli ülemjäägermeister (1819), Riiginõukogu liige (1821) ja Püha Andrease ordeni kavaler (1830), kelle tütred, Tatjana (1793–1875; Татьяна Васильевна Пашкова) ja Jevdokija (1796–1868; Евдокия Васильевна Пашкова), olid Eestimaa rüütelkonda kuulunud kindraladjutantide vürst Illarion Vassiltšikovi (1776–1847) ja krahv Vassili Levašovi (1783–1848; ru) abikaasad, ning poegadest Aleksandr (1792–1868; Александр Васильевич Пашков) oli kindralmajor ja Mihhail (1802–1863; Михаил Васильевич Пашков) kindralleitnant, ning 1829. aastast abielus Liivi-, Eesti- ja Kuramaa kindralkuberneriks olnud krahv Johann Eduard von Baranoffi vanema õe Mariaga (1807–1887). Paškovi maja Moskvas "rusarchives.ru: ПАШКОВ Михаил Александрович (1853-1908), ген.-лейтенант, лифляндский губернатор (1901-1905). СПбФ ИРИ РАН, ф. 238, в составе коллекции Н. П. Лихачева, 14 ед. хр., 1871-1905". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. november 2009. Vaadatud 29. septembril 2009. Kreutzwaldi sajand. Eesti kultuurilooline veeb.: 1908 Jaanuaris sureb Bernis Liivimaa kuberner M. A. Paškov. http://www.worldstatesmen.org/Latvia.htm "r-g-d.ru: ПАШКОВ АЛЕКСЕЙ ЕГОРОВИЧ 1821-1896". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2009. Vaadatud 29. septembril 2009. Форум Союза Возрождения Родословных Традиций: Пашковы Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft, Görlitz, 1935 lk.216 "r-g-d.ru: ПАШКОВ АЛЕКСЕЙ АЛЕКСЕЕВИЧ 1849-1903". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2009. Vaadatud 29. septembril 2009. biografija.ru: Пашков Василий Александрович Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 3: Estland, Görlitz, 1930 lk.303 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 3: Estland, Görlitz, 1930 lk.304 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,2: Estland, Görlitz, 1930 lk.30
Universaalid

Universaalid on filosoofias üldised ideed. Kõrvuti mõistetega üksikesemetest ehk indiviididest või partikulaaridest on inimestel ka üldmõisted, mis käivad indiviidide tüüpide (näiteks koerasus, mille üksikjuhtumiteks on üksikud koerad), omaduste (näiteks punasus või räpasus või kandilisus) ja suhete (näiteks vahelolemine) kohta. Erinevalt partikulaaridest on üldmõistete prototüübid ehk universaalid üldise iseloomuga abstraktsed entiteedid, mille üksikjuhtumiteks partikulaarid ühel või teisel viisil on. Skolastilises filosoofias leidis aset universaalide olemasolu või selle viisi puudutav universaalidetüli. Filosoofilist seisukohta, mille kohaselt universaalid on reaalselt olemas, nimetatakse mõisterealismiks ehk lihtsalt realismiks. Äärmusliku realismi kohaselt on universaalid reaalsemad kui üksikesemed ning nad on olemas olnud juba enne üksikesemeid, näiteks Jumala mõistuses. Mõõduka realismi kohaselt eksisteerivad universaalid kolmel moel: Nad eksisteerivad "enne asju" (üksikesemeid) Jumalas tema ideedena, mille järgi Jumal loob asju. "Asjades" nad eksisteerivad üldisena üksikesemetes, ühtsena paljus. "Pärast asju" eksisteerivad nad abstraktsete mõistetena asjade kohta inimese intellektis (arus). Realism võimaldab anda lihtsa seletuse predikatsioonile (abstraktsete predikaatide omistamisele konkreetsetele indiviididele) ja abstraktsele osutamisele. Näiteks kui öeldakse, et see õun on punane, võib seda tõlgendada väitena, et sellel õunal on teatud suhe punasusega, mis on reaalselt eksisteeriv universaal. Sõna "punane" lihtsalt osutab sellele universaalile. Nominalismi järgi universaale reaalselt ei eksisteeri, on vaid üksikesemed, millel on partikulaarsed omadused. Üldmõisted on lihtsalt nimed (näiteks "punane"), mis üksikesemetega seostatakse. Äärmusliku nominalismi järgi on universaalid vaid tühi häälekõla ("flatus vocis"). Universaalide probleem Universaalidetüli Metafüüsika Realism (filosoofia) Nominalism Kontseptualism
Vassili Žukovski

Vassili Žukovski (vene keeles Василий Андреевич Жуковский, transliteratsioonis ka Vasilij Andreevič Žukovskij; 9. veebruar (29. jaanuar vkj) 1783 Mišenskoje mõis Tula lähedal – 24. aprill (12. aprill vkj) 1852 Baden-Baden) oli vene luuletaja. Vassili Žukovski oli üks Venemaa keisriperekonna koduõpetajatest, ta viis läbi tulevase Venemaa keisri Aleksander II ja tema lähikondlaste (Alexander von Patkul) koduse hariduse andmist. Ta oli üks vene romantismi teerajajaid. Tema loomingu põhiosa moodustavad vabatõlked paljude luuletajate loomingust Firdausist Schillerini. Ta on ka Venemaa Keisririigi hümni "Jumal, keisrit kaitse Sa" sõnade autor. Aastatel 1848–1849 ilmus tema tõlkes vene keeles "Odüsseia". Žukovski oli mõisnik Nikolai Bunini ja türklannast teenija abieluväline laps, kes sai nime oma ristiisa järgi. Ta elas mõnda aega ka Tartus. Ta oli Unipiha ja Meeri mõisate omanik. Ta abiellus 1841. aastal baltisakslasest Elisabeth von Reuterniga (1821–1856; ru), kes oli Valgamaalt Restu mõisast pärit maalikunstniku Gerhardt Wilhelm von Reuterni (1794–1865; ru) ja Charlotte von Schwertzelli tütar. Abielust sündisid: Aleksandra (1842–1899; en), kellel oli keiser Aleksander II neljanda poja, suurvürst Aleksei Aleksandrovitšiga (1847–1909) poeg krahv Aleksei Belevski-Žukovski (1871–1931). Pavel (1845–1912), kunstnik ja arhitekt. Vassili Žukovski abikaasa vendadest Alexander von Reutern (1824–1879) oli kindralleitnant, kindraladjutant ja keiser Aleksander II tiibadjutant, Basil von Reutern (1829–1897) salanõunik ja Peterburi evangeelse-luterliku konsistooriumi president, ning Gerhard von Reutern (1836–1918) heeroldmeister ja senaator. Vassili Žukovski on üks kõrvaltegelasi Jaan Krossi romaanis "Keisri hull". Valmar Adams, "Kahesaja-aastane Žukovski. Kommentaare kolmest korvist" – Looming 1983, nr 4, lk 539–543 Malle Salupere, "Unustatud sõprussidemed" (V. Žukovski sõpradest Tartus) – Edasi 22. juuli 1987; ka M. Salupere raamatus "Tõed ja tõdemused: sakste ja matside jalajäljed nelja sajandi arhiivitolmus", Tartu 1998, lk 266–281 Jüri Šumakov, Tartu – Mihhailovskoje, Looming 1939, nr 3 Ljubov Kisseljova ja Tatjana Stepaništševa, "Suureks kõrvaltegelaseks kirjutatud vene poeet" – Horisont 2008, nr 2 (märts), lk 23–26
Snettertoni ringrada

Snettertoni ringrada on motoringrada Inglismaal Norfolki krahvkonnas Snettertoni küla lähedal. Rada rajati Teise maailmasõja aegsele lennuväljale. Rada on 3,1 km pikk ja koosneb seitsmest kurvist. Snettertoni rajal peetakse muu hulgas BTCC, Briti Vormel 3 ja Briti Vormel Fordi sarja võistlusi.
Keskringkond

Keskringkond on 1. järgu haldusüksus mitmes riigis: Keskringkond Iisraelis Keskringkond Botswanas
Looderingkond

Looderingkond on 1. järgu haldusüksus mitmes riigis: Looderingkond Botswanas Looderingkond Singapuris Looderingkond Somaalias Loode föderaalringkond Venemaal Loode haldusringkond Moskvas
Snetterton

Snetterton on küla ja vald (civil parish) Inglismaal Norfolki krahvkonnas. Aastal 2001 elas külas 202 inimest ja 2011. aastal 201. Snettertoni lähedal asub Snettertoni ringrada.
Täismantelkuul

Täismantelkuul ehk täismantliga kuul (inglise keeles full metal jacket bullet) on täielikult mantliga kaetud kuul.
Hea Sõna auhind

Hea Sõna auhind on Eesti Naistoimetajate väljaantav auhind. Auhinnaga tunnustatakse Eestis silma paistnud ajakirjanikku, kelle looming kannab positiivseid humanistlikke väärtusi ja lisab ellu paremaid tundeid, mõtteid ja tegusid. Kuni 2016. aastani oli auhinnaks ajakirjanikust kunstniku Aita Nurga maal. Alates 2017. aastast antakse laureaadile üle kunstnik Leonhard Lapini akvarell "Hea sõna". 2007 – Margit Kilumets 2008 – Madis Jürgen 2009 – Hille Karm 2010 – Margus Saar 2011 – Jelena Skulskaja 2012 – Kaja Kärner 2013 – Tiina Jaakson 2014 – Gaute Kivistik (esinejanimega Rohke Debelakk) 2015 – Piret Kriivan 2016 – Toivo Tänavsuu 2017 – Rainer Kerge 2018 – Rain Kooli 2019 – Joonas Hellerma 2020 – Eve Rohtla 2021 - Kristel Vilbaste Hille Tänavsuu. Hea Sõna tegija püüab põlvkondi ühendada. Postimees, 30. september 2009 "Tänavuse Hea Sõna auhinna pälvib Vikerraadio toimetaja ja saatejuht Piret Kriivan!". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2015. Vaadatud 1. oktoobril 2015. Gerli Nõmm / ERR (27.09.2018). "Galerii: ERR-i ajakirjanik Rain Koolile anti üle Hea Sõna auhind". ERR.ee. Hea Sõna auhinna saab kultuuriajakirjanik Joonas Hellerma. ERR Kultuur, 01.10.2019
Ants Veetõusme

Ants Veetõusme (sündinud 3. mail 1949) on Eesti endine poliitik, rahandus-, äri- ja sporditegelane. Ants Veetõusme ema Olga küüditati 1941. aasta juunis Kirovi oblastisse Nagorskisse. Pärast sõja lõppu tuli ta omavoliliselt Eestisse tagasi, kuid saadeti koos mõnenädalase Ants Veetõusmega 1949. aastal samasse kohta tagasi. Eestisse pääseti 1954. aastal. Lõpetas 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli rahanduse ja krediidi erialal. Veetõusme oli üks Tartu Kommertspanga käivitajaid ja esimene juht, Olari Taali sõnul panga idee autor ja tehniline teostaja, kes leidis seadusandluses võimaluse luua esimene kommertspank Nõukogude Liidus. 1990. aastal valiti ta Rahvarinde kandidaadina Ülemnõukogusse. Veetõusme kuulus nende 69 Ülemnõukogu saadiku hulka, kes 1991. aasta 20. augustil Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise poolt hääletasid. Ta on 20. Augusti Klubi president alates 2007. aastast. 1991. aastal tegid kuningriiklased Veetõusmele ettepaneku asuda Tartu linnapeaks, mille ta vastu võttis. Veetõusme ametiajal, 1992. aastal, võeti Tartus süveneva rahakriisi leevendamiseks maksevahendina kasutusele ajutised maksetšekid, niinimetatud Tartu raha, mis trükiti katastroofiolukorraks mõeldud vesimärkidega leivatalongide pöördele. 1993. aastal valiti parteitu Veetõusme Rojalistliku Partei nimekirjas Tartu linnavolikokku. Aastatel 1993–1996 pidas ta Tartu linnavolikogu esimehe ametit. Rahandusalane tegevus: 1972–1975 NSV Liidu Riigipanga Eesti kontori revident 1975–1978 tootmiskoondise Tööstusaparaat finantsosakonna juhataja 1978–1987 Riigipanga Tartu osakonna asejuhataja ja juhataja 1987–1988 Sotsiaalpanga Tartu osakonna juhataja 1989–1990 Tartu Kommertspanga juhatuse esimees 13. mai 1991 – 16. detsember 1992 Eesti Panga Nõukogu esimees detsember 1992 – juuni 1993 Eesti Panga Nõukogu liige Poliitiline tegevus: 1990–1992 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, eelarve- ja majanduskomisjoni esimees 21. november 1991 – 11. november 1993 Tartu linnapea 1993–1996 Tartu Linnavolikogu esimees 1994–1999 Tuleviku Eesti Erakonna liige Tegevus spordiliitudes: 1991–2004, 2021–2023 Eesti Vehklemisliidu president ja 2009–2013 juhatuse liige 1993–2000, 2001–2004 Eesti Olümpiakomitee täitevkomitee liige, 2001–2016 esindajate kogu liige 2005–2024 Eesti Akadeemilise Spordiliidu president ja juhatuse esimees, 2001–2005 peasekretär Muud ametid: 1992–? Tartu Kivisilla Taastamise Seltsi juhatuse esimees 1998–? Eesti Maksumaksjate Liidu Lõuna-Eesti osakonna juhataja 1997–1999 ASi Tartu Arenduskeskus tegevdirektor ja nõukogu esimees 1999–2001, 2005–2007 Eesti Maksumaksjate Liidu juhatuse liige 2000 Eesti Raamatu Aasta arendusjuht 2001–2005 Eesti Maksumaksjate Liidu juhatuse esimees 2002 – Riigivapi IV klassi teenetemärk 2006 – Riigivapi III klassi teenetemärk 2021 – Läti Vabariigi Triju Žvaigžnu orden 2022 – Leedu Vabariigi Vytauto Didžiojo orden 2024 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. mai 2010. Vaadatud 15. augustil 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.ohtuleht.ee/120305 Biograafia ESBL-is