laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1953. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised

Lääne-Saksamaa 1953. aasta parlamendivalimised on 6. septembril 1953 toimunud Lääne-Saksamaa valimised, kus valiti Liidupäeva teine koosseis. Valimiste eel oli võimul liidukantsler Konrad Adenaueri juhitud parempoolne CDU-CSU, FDP ja DP koalitsioon. Valimised võitis CDU-CSU, kes moodustas Adenaueri juhtimisel uuesti koalitsioonivalitsuse Vaba Demokraatliku Parteiga, Saksa Parteiga ja Ülesaksamaalise Bloki/Ümberasustatute ja Õiguste Kaotanute Ühendusega. CDU-CSU kantslerikandidaadiks oli ametis olev kantsler Konrad Adenauer, kes propageeris oma senist tegevust majanduse taastamise ja majanduskasvu, mõõduka kristlik-demokraatliku konservatismi ja lähedaste suhetega USAga. Valimiskampaania ajal ründas Adenauer raevukalt sotsiaaldemokraate. Tema meeskonnal oli mugav vagun endises Hermann Göringi erirongis, nende taga oli restoranvagun koos magamiskohtadega ajakirjanikele. Partei valimisloosungiks oli "Alle Wege des Marxismus führen nach Moskau!" (Kõik marksismi teed viivad Moskvasse) Pärast Kurt Schumacheri surma 20. augustil 1952 sai SPD juhiks ja kantslerikandidaadiks Erich Ollenhauer, kes oli Schumacherist palju mõõdukam. Ta ei olnud vastu USA vägede paiknemisele Lääne-Euroopas ja hiljem, 1957. aastat toetas ta ka võimaliku Lääne-Euroopa riikide sõjaväelise liidu moodustamist. 3. septembril, kolm päeva enne valimisi, väitis USA riigisekretär John Foster Dulles, et Adenaueri kaotusel olnuks katastroofilised tagajärjed Saksamaa taasühinemise ja suveräänsuse taastamise väljavaadetele, ning see võiks vallandada Saksamaal sellise segaduse, et edasised viivitused oleksid vältimatud. Valimiste ajal oli Lääne-Saksamaal kokku 33 120 940 hääleõiguslikku inimest. Valimas käis kokku 28 479 550 inimest ehk 85.99% valijaskonnast. Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt: CDU-CSU esines valimistel väga hästi ja absoluutenamusest jäi puudu vaid üks koht. Matemaatiliselt saanuks Adenauer jätkata senist parempoolset CDU/CSU, FDP ja DP valitsuskoalitsiooni, kuid ta kaasas ka väljasaadetud sakslaste huve esindava GB/BHE ja moodustas laia parempoolse koalitsiooni kahe kolmandiku kohtadega (333, 68.38%). Williams, Charles (2000). Adenauer: The Father of the New Germany (inglise). Abacus. Lk 407. ISBN 9780349113692. Bjöl, Erling (1985). A Giant Dwarf: West Germany. Grimberg's History of the Nations (inglise). Kd 23. Helsinki: WSOY. Bark, Dennis, L.; Gress, David R. (1989). A History of West Germany: Vol 1: 1945–1963: From Shadow to Substance (inglise). London: Basil Blackwell. ISBN 9780631167877. "Bundestag election 1965 - The Federal Returning Officer". www.bundeswahlleiter.de. Vaadatud 1. märtsil 2023. "Deutscher Bundestag seit 1949 - Wahl zum 2. Bundestag am 06.09.1953". www.wahlen-in-deutschland.de. Vaadatud 1. märtsil 2023. "Bundestagswahl 1953 - Zweitstimmen und Sitze in den Bundesländern". www.election.de. Vaadatud 1. märtsil 2023.
2025. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

2025. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused on 55. põhja suusaalade maailmameistrivõistlused. Rahvusvahelise Suusaliidu FIS juhatus otsustas 2020. aasta 3. oktoobril ühehäälselt anda MM-i korraldamine Trondheimile Norras. Teisi taotlejaid ei olnud. Trondheim oli varem edutult kandideerinud 2021. ja 2023. aasta maailmameistrivõistluste korraldajaks ning võõrustas MM-i juba 1997. aastal. Kandideerimisperiood lõppes 1. mail 2019. Potentsiaalsed taotlejad pidid esitama üksikasjaliku kontseptsiooni 1. septembriks 2019. Võistlused toimuvad Trondheimis Granåseni suusakeskuses. Spordirajatistesse on plaanitud investeerida 1,25 miljardi krooni (125 miljoni euro) ulatuses. 2025. aasta MM-iks valmistumise ja rajatiste renoveerimise tõttu ei toimunud 2022. aastal Trondheimis Raw Airi võistlusi.
Kaja Kreitzberg

Kaja Kreitzberg (sündinud 27. aprillil 1972 Rakveres) on eesti balletipedagoog ja endine balletitantsija. Kreitzberg on lõpetanud 1990. aastal Tallinna Koreograafiakooli. Ta on töötanud aastatel 1990–2013 Estonias balletiartistina. 2006. aastast tegutseb Kreitzberg ka balletipedagoogina. Ta on töötanud kuni 2022. aastani Tallinna Balletikooli klassikalise tantsu pedagoogina. Alates 2022. aastast töötab ta Tallinna Muusika- ja Balletikoolis. Kreitzberg, Kaja. etbl.teatriliit.ee Kaja Kreitzberg. tantsuagentuur.ee
Tallinna rahvusvaheline balletikonkurss

Tallinna rahvusvaheline balletikonkurss (inglise keeles Tallinn International Ballet Competition) on Tallinnas korraldatav konkurss. Esimesel kahel korral (2014, 2016) olid võistlemas ainult balletitantsijad, kolmandal konkursil märtsis 2018 selgitati parimad ka koreograafia kategoorias. Konkursipaiku on olnud mitu (Kumu kunstimuuseumi auditooriumi lava (2014), Salme kultuurikeskus (2018) ja Rahvusooper Estonia). Traditsiooniliselt toimub konkursi viimasel päeval galakontsert ja auhinnatseremoonia Rahvusooperis Estonia. Rahvusvahelise žürii esimeheks oli kõigil kordadel (2014, 2016, 2018) Kaie Kõrb. Konkursist võtavad osa tantsijad vanuses 11–30 aastat erinevatest riikidest. Esimesel konkursil (2014) osales 57 tantsijat 14 riigist. 2018. aastal oli esindatud 13 erinevat riiki (Eesti, Jaapan, Venemaa, Ukraina, Šveits, USA, Läti, Armeenia, Soome, Hispaania ja Türgi, Belgia ja Austria). 2018. aastal koosnes konkursi rahaline fond 12 500 eurost, mis jaotati täiskasvanute osalejate grupis. Samuti oli konkursi võitjatel võimalus minna praktikale Tallinna Balletikooli, Eesti Rahvusballetti, Zürichi tantsuakadeemiasse ja Ballett am Rheini. Ning ühel konkurssi võitjal avanes võimalus võtta osa balletikonkursi Youth America Grand Prix finaalist. Anna Roberta (2016) Rahvusvaheline balletikonkurss Tallinnas. balletiliit.ee Järjekordne Tallinna rahvusvaheline balletikonkurss toimub juba kahe nädala pärast. pealinn.ee, 8. märts 2016 Tallinna Rahvusvaheline Balletikonkurss. postimees.ee Tallinna rahvusvaheline balletikonkurss toob Eestisse 13 riigi tantsijad. kultuur.postimees.ee, 12. märts 2018 Prix de Lausanne
Slovakkia jäähokikoondis

Slovakkia meeste jäähokikoondis esindab Slovakkiat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Hockey Slovakkia koduleht
1961. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised

Lääne-Saksamaa 1961. aasta parlamendivalimised on 17. septembril 1961 toimunud Lääne-Saksamaa valimised, kus valiti Bundestagi 4. koosseis. Valimiste eel oli võimul Konrad Adenaueri juhitud CDU-CSU üheparteivalitsus. Valimised võitis uuesti CDU-CSU, kuid partei kaotas parlamendis absoluutenamuse ja pidi moodustama koalitsioonivalitsuse Vaba Demokraatliku Parteiga. 1957. aasta valimiste järel moodustas CDU-CSU koalitsioonivalitsuse Saksa Parteiga, kuid 1960. aastal liitusid Saksa Partei kaks ministrit Kristlik-Demokraatliku Liiduga ja 1961. aasta valimisteni jätkas Konrad Adenaueri juhitud CDU-CSU üheparteivalitsus. CDU-CSU kantslerikandidaadiks 1961. aasta valimistel oli jätkuvalt Konrad Adenauer. SPD kantslerikandidaat ei olnud esimest korda parteijuht (Erich Ollenhauer), selleks oli Lääne-Berliini linnapea Willy Brandt. Päevakajaliseks teemaks oli kuu aega tagasi 13. augustil Berliini müüri kerkimine, mistõttu kogus Willy Brandt rohkem sümpaatiat. Samas Adenauerit kritiseeriti, et ta reageeris müüri kerkimisele liiga kõhklevalt ja külastas Lääne-Berliini alles 22. augustil 1961, samas USA asepresident Lyndon B. Johnson oli seda teinud juba 19. augustil. Adenauer pidi kaitsma CDU-CSU absoluutenamust, kuid tema kõrge ea (85) ja 12-aastase ametiaja tõttu oli kaheldav, kas ta peaks jääma ametisse neljandaks ametiajaks. FDP loosungiks oligi "Mit der CDU, aber ohne Adenauer" (Koos CDUga, kuid ilma Adenauerita). SPD oli 13.-15. novembril 1959 Bad Godesbergis (tänapäeval Bonni linna osa) toimunud parteikonverentsil võtnud vastu uue Godesbergi Programmi, millega loobuti marksistlikest ideedest nagu ajalooline materialism, klassivõitlus, sotsialistlik revolutsioon, plaanimajandus ja natsionaliseerimine, suund võeti antikapitalismilt kapitalismi reformimisele ja liberaalsele sotsialismile - humanismil põhinevale eetilisele sotsialismile. Lisaks loobuti valimiste eel vastuseisust Saksamaa taasrelvastamisele ja NATOle. Valimiste ajal oli Lääne-Saksamaal kokku 37 440 715 hääleõiguslikku inimest. Valimas käis kokku 32 849 624 inimest ehk 87.74% valijaskonnast. Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt: CDU-CSU kaotas absoluutenamuse, kuid moodustas koalitsiooni FDPga. Vastaselt valimiseelsele maksiimile valis FDP 7. novembril Adenaueri uuesti kantsleriks, olles saavutanud nõudmise, et Adenauer samal ametiajal ametist lahkub. Alates nendest valimistest sai alguse CDU-CSU, SPD ja FDP 22 aastat kestev triopol - peale nende kolme ei pääsenud Liidupäeva ükski teine partei. "Bundestag election 1965 - The Federal Returning Officer". www.bundeswahlleiter.de. Vaadatud 1. märtsil 2023. "Deutscher Bundestag seit 1949 - Wahl zum 4. Bundestag am 17.09.1961". www.wahlen-in-deutschland.de. Vaadatud 1. märtsil 2023. "Bundestagswahl 1961 - Zweitstimmen und Sitze in den Bundesländern". www.election.de. Vaadatud 1. märtsil 2023. deutschlandfunk.de. "Kanzler auf Abruf". Deutschlandfunk (saksa). Vaadatud 1. märtsil 2023.
Norra jäähokikoondis

Norra meeste jäähokikoondis esindab Norrat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Hockey Norra koduleht
Taani jäähokikoondis

Taani meeste jäähokikoondis esindab Taanit jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Hockey Taani koduleht
Prantsusmaa jäähokikoondis

Prantsusmaa meeste jäähokikoondis esindab Prantsusmaat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Hockey France koduleht
Endel Ani

Endel Ani (31. mai 1925 Laatre vald Valgamaa – 15. detsember 1985 Tartu) oli eesti ooperilaulja (tenor). Aastast 1944 töötas ta Vanemuises ooperikooris, hiljem ooperi- ja operetisolistina. Ani esines ka kontserdi- ja oratooriumilauljana. Ta mängis filmides "Kevade" ja "Suvi" köstrit. "Vikerlased" (Ülo) "Katerina Izmailova" (Sergei) "Tasuleegid" (Neeme) "Faust" (Faust) "Traviata" (Alfredo) "Laanelill" (Paul Kalla) "Kevade" ja "Suvi" (Köster) 1960 – Eesti NSV teeneline kunstnik 1976 – Eesti NSV rahvakunstnik
Valgevene jäähokikoondis

Valgevene meeste jäähokikoondis esindab Valgevenet jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Hockey Valgevene koduleht
Kasahstani jäähokikoondis

Kasahstani meeste jäähokikoondis esindab Kasahstanit jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Hockey Kasahstan koduleht
Hiina jäähokikoondis

Hiina meeste jäähokikoondis esindab Hiinat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Hockey Hiina koduleht
Itaalia jäähokikoondis

Itaalia meeste jäähokikoondis esindab Itaaliat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Hockey Itaalia koduleht
HC Lugano

HC Lugano (Hockey Club Lugano) on Šveits jäähokiklubi, mis tegutseb Luganos. See mängib Šveits jäähoki kõrgliigas National League. Klubi on asutatud 1941. aastal. Ametlik koduleht
Kuningategija

Kuningategija on isik või laiem grupp, kes omab suurt mõjuvõimu kuningliku või riikliku võimupäriluse üle, olemata seejuures ise vabatahtlikult või olude tõttu võimalikuks võimupärijaks. Päriluse suunamiseks võib kuningategija kasutada poliitilist, majanduslikku, usulist või sõjalist mõjuvõimu. Terminit hakati algselt kasutama aastatel 1455–1487 Inglismaal väldanud Rooside sõja ajal tegutsenud 16. Warwicki krahvi Richard Neville'i – tuntud kui Richard Kuningategija – kohta, kelle abil pääsesid troonile kuningad Edward IV ja Henry VI. Safire, William (2008). Safire's Political Dictionary. Oxford University Press. ISBN 9780195343342. lk 371. Stevenson, Angus & Waite, Maurice (2011). Concise Oxford English Dictionary: Luxury Edition. OUP Oxford. ISBN 9780199601110. lk 784.
The Line

The Line (araabia keeles ذا لاين, eesti keele otsetõlkes 'Liin') on Saudi Araabia mereäärsesse Tabūki provintsi rajatav täpselt sirgjoont järgiv nutilinn. Ühtlikult hiiglapikka ehitisse koondatult on see 170 kilomeetrit pikk ja 200 meetrit lai ning 500 meetrise kõrgusega, ulatudes Punase mereni. Enneolematu kontseptsiooniga arhitektuurne lahendus teostatakse ilma tänavateta, seega ei saasta sõiduautod keskkonda süsinikdioksiidi heitmetega. Linn talitleb täielikult taastuvenergial. Linna ehitamisel tahetakse luua 460 000 töökohta, suurendada riigi SKP-d 48 miljardi dollari võrra ning pakkuda eluaset kuni 9 miljonile inimesele.[viide?] Kõik vajalikud asutused, nagu koolid ja haiglad, on inimestele lähedal ning linna välisõhuga integreeritud ventilatsioonisüsteem tagab hoonetes aasta läbi sobiva sisekliima. Lisaks läbib peenikeselt piklikku linna kogupikkuses raudtee, mis võimaldab kiirrongidel liikuda ühest linna otsast teise vaid paarikümne minutiga. Plaanid linna ehitamiseks avalikustati 10. jaanuaril 2021,[viide?] ehituseks vajalikke pinnasetöid alustati oktoobris 2022. Inimestele, kelle valdused ehitustöödele ette jäävad, pakutakse rahalist kompensatsiooni. The Line on katke linnapiirkonna arendusest NEOM, mis omakorda kuulub laiema eesmärgiga projekti Saudi Vision 2030. NEOM "The Line – Saudi Arabia's Controversial 170-Km-Long Linear City of the Future". www.odditycentral.com (inglise). Oddity Central. 15. aprill 2021. "Saudi Arabia is planning a 100-mile line of car-free smart communities". www.engadget.com (inglise). Engadget. 11. jaanuar 2021. "Saudi Araabiasse ehitatakse linn, mis kasutab 100% puhtast energiat ning kus ei sõida ühtegi autot". Digigeenius. 15. jaanuar 2021. Videotutvustus Koduleht
Rongiõnnetus

Rongiõnnetus on rongi(de) rööbastelt mahasõit rongi(de) liikumise või manööverdamise käigus raudteeveo tehnotaristu ohtlike rikete, vedurijuh(t)i(de), raudtee tugi- ja liikluskorralduspersonali eksimuste või ohtliku välismõjuri tõttu, mille tagajärjel hävib (laguneb kuni mahakandmiseni) vähemalt üks veerevkoosseisu ühik (vagun või vedur). Kui surma või vigastada saab vähemalt üks reisija, raudteelane või kõrvalseisja, loetakse seda õnnetusjuhtumiks.
1976. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised

Lääne-Saksamaa 1976. aasta parlamendivalimised olid 3. oktoobril 1976 toimunud Lääne-Saksamaa valimised, kus valiti Bundestagi 8. koosseis. Alates 1972. aasta valimistest oli Lääne-Saksamaal võimul olnud liidukantsler Willy Brandti (SPD) juhitud SPD-FDP koalitsioon. Kuid juba 1973. aasta paiku said Lääne-Saksa salateenistused infot, et Brandti isiklik assistent Günter Guillaume oli Saksa DV spioon. Tal paluti jätkata tööd nagu seniselt ja Brandt nõustus, minnes isegi puhkusele koos Guillaume'iga. Lõpuks vahistati Guillaume 24. aprillil 1974 ja 7. mail astus Brandt ametist tagasi. 16. mail valiti kantsleriks rahandusminister Helmut Schmidt, senine SPD-FDP koalitsioon jätkus. CDU-CSU uueks kantslerikandidaadiks oli Reinimaa-Pfalzi liidumaa peaminister Helmut Kohl. Kohl proovis saavutada CDU-CSU absoluutenamust, et SPD-FDP koalitsioon välja tõrjuda. Valida võis Lääne-Saksamaal kokku 42 058 015 inimest. Valimas käis 38 165 753 inimest ehk 90.75% valijaskonnast. Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt: CDU-CSU tuli esimeseks, kuid puudu jäi viis kohta SPD-FDP koalitsiooni välja tõrjumiseks ning Helmut Schmidt jätkas kantslerina. Kohl lahkus Reinimaa-Pfalzi peaministri kohalt, et jätkata Liidupäeva opositsioonijuhina. Lisaks tekkis parteidevaheline konflikt, kuna Kohl oli kantslerikandidaadiks valitud ilma CSUga nõu pidamata. Protestiks kogunesid novembris 1976 CSU 49 liiget partei hariduskeskuses Wildbad Kreuthis, 30 neist hääletasid otsuse poolt luua iseseisev CSU fraktsioon Liidupäevas, millest Kohl sai alles hiljem meedia kaudu teada. See oli osa CSU juhi Franz Josef Straußi nägemusest, tema arvateks pidanuks CDU ja CSU kandideerima igal liidumaal eraldi - CDU mõõdukamate ja liberaalsete valijate nimel, CSU konservatiivsete valijate nimel, kuid valimiste järel ikka moodustama valitsuse koos. Kohl nähvas vastu, ähvardades luua CDU Baieri haru ning kandideerida Baieris CSU vastu, mispeale 12. detsembril 1976 CSU hääletuse tulemus tühistati. Tuli välja, et paljud kohalikud CSU juhid ja ka konservatiivsed CDU liidumaade juhid ei toetanud grupi lõhenemist. 7. detsembril 1976 valiti Kohl CDU-CSU Liidupäeva fraktsiooni juhiks. "Spionage: Der Kanzler und sein Spion | Literaturbeilage | ZEIT ONLINE". web.archive.org. 26. aprill 2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. aprill 2012. Vaadatud 2. märtsil 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) "Bundestag election 1976 - The Federal Returning Officer". www.bundeswahlleiter.de. Vaadatud 2. märtsil 2023. "Deutscher Bundestag seit 1949 - Wahl zum 8. Bundestag am 3.10.1976". www.wahlen-in-deutschland.de. Vaadatud 2. märtsil 2023. "Bundestagswahl 1976 - Zweitstimmen und Sitze in den Bundesländern". www.election.de. Vaadatud 2. märtsil 2023. Schwarz, Hans Peter (2012). Helmut Kohl. Eine politische Biographie (saksa). München: DVA. Lk 249–256. ISBN 978-3421044587.
Korsaar

"Korsaar" on klassikaline ballett, mida esitatakse tavaliselt kolmes vaatuses ja mille libreto kirjutas algselt Jules-Henri Vernoy de Saint-Georges lord Byroni poeemi "The Corsair" põhjal. Koreograafia lõi Joseph Mazilier Adolphe Adami ja teiste heliloojate muusikale. Klassikalise balleti pärlite hulka arvatud teos räägib loo kirglikust piraadist Conradist, kes armub imekaunisse orjatari Medorasse. "Korsaari" maailmaesietendus toimus 23. jaanuaril 1856 Pariisis Keiserlikus Ooperiteatris. Eesti Rahvusballeti repertuaari jõudis Adolphe Adami "Korsaar" alles 2022. aastal, kui selle lavastas Estonia laval hispaania koreograaf José Carlos Martínez, kes on teinud sellest kahevaatuselise modernse versiooni. "Korsaari" esietendus Estonia teatrisaalis toimus 2. detsembril 2022. Eesti Rahvusballeti lavastuse "Korsaar" heliloojad on Adolphe Adam, Cesare Pugni, Léo Delibes ja Riccardo Drigo, arranžeerija Aleksei Baklan, koreograaf ja lavastaja José Carlos Martínez, muusikajuht Lauri Sirp, dirigendid Kaspar Mänd ja Jaan Ots, kunstnik Iñaki Cobos (Hispaania), videokunstnik Taavi Varm, valguskunstnik Rasmus Rembel. Allikas: Conrad, piraat: Cristiano Principato, William Newton, Nelson Pena, Ali Urata, Marcus Nilson, Joel Calstar-Fisher Medora: Ami Morita, Madeline Skelly, Laura Maya, Anna Roberta Lankendem, orjakaupmees: Sergei Upkin, Nelson Pena, Andrea Fabbri, Francesco Piccinin, Patrick Foster, Jevgeni Grib Gulnare: Ketlin Oja, Akane Ichii, Nanae Maruyama, Ana Gergely Ali, Conradi ori: Ali Urata, Leonardo Celegato, Finn Adams, Cristiano Principato Birbanto, piraat: Andrea Fabbri, Francesco Piccinin, Patrick Foster, Leonardo Celegato, Jan Trninic, Nikos Gkentsef Birbanto sõbranna: Ana Gergely, Marjana Fazullina, Jordan London, Nanae Maruyama, Lena Scherer Paša Saïd, Türgi valitseja: Nelson Pena, Andrea Fabbri, Marcus Nilson, Jevgeni Grib Eunuhh: Daniel Kirspuu, David Jonathan, Emanuele Sardo Odaliskid: Anna Roberta, Laura Maya, Akane Ichii, Jordan London, Marjana Fazullina, Nanae Maruyama, Ellinor Piirimäe, Lena Scherer, Mia Li, Abigail Mattox, Anthea van der Ham Võluaia neli solisti: Ana Gergely, Marjana Fazullina, Akane Ichii, Jordan London, Laura Maya, Anna Roberta, Ellinor Piirmäe, Lena Scherer, Nanae Maruyama, Mia Li, Abigail Mattox, Beatrize Domingues, Nadežda Antipenko, Gili Neria, Cristina Krigolson Linnar Looris "Korsaari" esietenduse eel: see on rahvusballetile ajalooline hetk. kultuur.err.ee, 30. november 2022 Haaremi haare balletilaval. sirp.ee, 17. veebruar 2023 Üks ja ainus piraadiballett!. opera.ee Korsaar highlights. YouTube, 19. jaanuar 2023 Estonian National Ballet - José Martinez's Le Corsaire. YouTube, 28. jaanuar 2023
1980. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised

Lääne-Saksamaa 1980. aasta parlamendivalimised olid 5. oktoobril 1980 toimunud Lääne-Saksamaa valimised, millega valiti välja Liidupäeva 9. koosseis. Valimised võitis CDU-CSU, kuid koalitsioonivalitsuse moodustasid Saksamaa Sotisaaldemokraatlik Partei ja Vaba Demokraatlik Partei, mis olid ka eelmise valitsuse koalitsiooni moodustanud. Valimiste eel oli võimul SPD-FDP koalitsioon liidukantsler Helmut Schmidtiga, kes jäi SPD kantslerikandidaadiks. CDU-CSU kantslerikandidaat oli esmakordselt CSUst, selleks oli CSU parteijuht ja Baieri liidumaa peaminister Franz Josef Strauß. Nagu 1976. aasta valimistelgi, oli seegikord CDU-CSU eesmärgiks absoluutenamuse saavutamine, et SPD-FDP koalitsioon välja tõrjuda. Strauß oli populaarne kodus Baieris, kuid mujal Saksamaal mitte. Tema tendents oma poliitilistest vastastest teravalt ja sõjakalt rääkida ei aidanud kaasa, samas kui Helmut Schmidti nähti kui tegijat, kes keskendus konkreetsetele poliitilistele ja majanduslikele tulemuste saavutamisele, mitte poliitilisele retoorikale. Valimisõiguslikke kodanikke Lääne-Saksamaal oli kokku 43 231 741. Valimas käis 38 292 096 inimest ehk 88,57% valijaskonnast. Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt: Kuigi CDU-CSU tuli taas esimeseks, said nad tunduvalt vähem kohti kui eelmistel valimistel ning senine SPD-FDP koalitsioon jätkus. Strauß loobus oma võidetud Liidupäeva mandaadist, et jätkata tööd Baieri peaministrina, opositsioonijuhiks jäi Helmut Kohl. Bjöl, Erling (1984). From Peace to the Cold War. Grimberg's History of the Nations (inglise). Kd 22. Helsinki: WSOY. Lk 495–499. Bjöl, Erling (1985). The Rich West. Grimberg's History of the Nations (inglise). Kd 23. Helsinki: WSOY. Lk 353–356. Bark, Dennis, L.; Gress, David R. (1989). A History of West Germany, Vol 2: 1963-1988: Democracy and Its Discontents (inglise). London: Basil Blackwell. ISBN 978-0631167884. "Bundestag election 1980 - The Federal Returning Officer". www.bundeswahlleiter.de. Vaadatud 2. märtsil 2023. "Deutscher Bundestag seit 1949 - Wahl zum 9. Bundestag am 5.10.1980". www.wahlen-in-deutschland.de. Vaadatud 2. märtsil 2023. "Bundestagswahl 1980 - Zweitstimmen und Sitze in den Bundesländern". www.election.de. Vaadatud 2. märtsil 2023.
José Martínez

José Carlos Martínez, ka José Martínez (sündinud 29. aprillil 1969 Cartegnas Hispaanias) on hispaania teatrijuht, koreograaf ja endine balletitantsija. 1987. aastal võitis Martínez balletikoolide õpilaste konkursil Lausanne'is stipendiumi ja sai õpinguid jätkata Pariisi Rahvusooperi balletikoolis. 1988. aastal valis Rudolf Nurejev ta Pariisi Ooperi Balleti kordeballetti. 1997. aastal sai Martínez esitantsijaks (danseurs étoile). Lavakarjääri lõpetas ta 2011. aastal. Martínez on olnud aastatel 2011–2019 Madridis tegutseva Rahvusliku Tantsukompanii kunstiline juht. 28. oktoobril 2022 nimetas Pariisi Ooperiteatri peadirektor Alexander Neef Martíneze Pariisi Ooperiteatri balletitrupi juhiks (directeur de la danse). Ametisse astumise aeg määrati hilisemale ajale – 5. detsembrile 2022, et võimaldada tal Tallinnas Estonia teatris käsil olev balleti lavastamine lõpule viia. 2. detsembril 2022 esietendus Estonia laval Adolphe Adami ballett "Korsaar", mille koreograaf ja lavastaja on Martínez (tema versiooni esietendus oli 1. märtsil 2020 Rooma ooperiteatris). Ta saabus Tallinna koos endise lavapartneri Agnès Letestuga, kelle ülesandeks oli aidata lavastajal tantsijaid esietenduseks ette valmistada. 1992 – Varna rahvusvaheline balletikonkursi kuldmedal 2009 – balletiauhind Benois de la Danse (kategoorias "Koreograaf") Ordre des Arts et des Lettresi komandöriklassi orden José Martinez. prixdelausanne.org José Carlos Martínez, president of the jury 2017. rosetamauri.org, 14. november 2016 Nomination de José Martínez au poste de directeur de la danse de L'Opéra national de Paris. operadeparis.fr Üks ja ainus piraadiballett!. opera.ee Joaquín de Luz - Un país en danza | La2. YouTube, 5. november 2021 Eesti Rahvusballett ülemaailmsel balletipäeval 2022, YouTube, 2. november 2022 (Videolõigu alguse, kus kuu aega enne esietendust tehakse proovi Estonia laval José Martíneze juhtimisel, ajakood 1:12:30)