Vano Allsalu

Vano Allsalu (sündinud 21. märtsil 1967 Tartus) on eesti kunstnik. Kunstihariduse omandas Vano Allsalu aastatel 1985–1991 Tallinna Kunstiülikoolis, mille lõpetas maalikunsti erialal. Veel enne õpingute lõppu alustas ta tööd õppejõuna, olles aastatel 1990–1992 Tallinna Kunstiülikooli maalikunsti lektor ja hiljem, aastatel 1992–1996 Tartu Ülikooli maalikunsti professori kohusetäitja. 2011. aastast on ta maalieriala dotsent Eesti Kunstiakadeemias. Vano Allsalu on mittetulundusühingu Sally Stuudio asutajaliige ja õppejõud aastast 1991. Aastatel 1996–1997 juhtis ta Sally Stuudio nüüdiskunsti programmi "Lapsed ja moodne kunst", oli seejärel reklaamibüroo ZOOM loovdirektor ja aastatel 1999–2000 kirjastuse Uniprint peatoimetaja. Ühtlasi oli ta perioodil 1998–2003 Sally Stuudio juhatuse esimees. Alates 2001. aastast on ta Eesti kunstiportaali kunstikeskus.ee toimetaja. Eesti Kunstnike Liidu liikmeks astus Vano Allsalu 1992. aastal. Aastatel 1993–1995 ja taas alates aastast 2012 on ta olnud Eesti Maalikunstnike Liidu juhatuse liige, 1996–1998 Tartu Kunstnike Liidu eestseisuse liige ja 1998. aastal Eesti Kunstnike Liidu asepresident. Aastatel 2013–2019 oli ta Eesti Kunstnike Liidu president, seejärel on jätkanud liidu asepresidendina. 2012. aastast on ta Tartu Kunstikooli nõukogu liige. Vano Allsalu on eelkõige tuntud abstraktsionistliku maalikunstnikuna. Eestis on tema isikunäitusi korraldatud alates 1984. aastast, ülevaatenäitustel on tema töid eksponeeritud alates 1985. aastast. Tartus on tal olnud kolm isikunäitust: 1993. aastal “Must ja valge” Tartu Kunstnike Majas, 1994. aastal “Vaikelu” Rüütli galeriis ja 2004. aastal “Maal on maastik” Tartu Kunstimuuseumis. Tallinnas on tal olnud üle kümme isikunäituse, sh “Kena ilm” 1995. ja “Leitud ilu” 1997. aastal Vaal Galeriis, "Värvine valgus" 2001. aastal Deco Galeriis, 2004. aastal ülevaatenäitus Eesti Panga kuppelsaalis, 2005. aastal "Armas aeg" Haus galeriis ja väljapanek Riigikogu hoone kunstisaalis, 2008. aastal "Öine Ikaros" Vaal Galeriis, 2010. aastal "Süütuse aeg" Hobusepea galeriis ning 2012 "Igati" Haus galeriis ja "Unepaanika" Draakoni galeriis. Allsalu on ise jaganud oma teoseid kolme tüüpi: (1) maalid, mida läbib silmapiiri meenutav horisontaal; (2) motiivid, mis meenutavad muust pildipinnast eraldatud, esile tõstetud objekte; (3) tööd, mida vaadates tundub nagu jälgiks vaataja turisti mobiiltelefoni videoülekannet, kui too lennukilt alla uperpallitab. Viimasesse, kolmandasse tüüpi kuuluvad tööd on talle kõige iseloomulikumad. Tema teoseid leidub Eesti Kunstimuuseumi, Tartu Kunstimuuseumi, Eesti Panga, Eesti Rahvusraamatukogu, ES Sadolini ja Swedbanki kunstikogus ning mitmes erakogus Eestis, Rootsis, Saksamaal, Soomes, Belgias, Luksemburgis, Suurbritannias ja Austraalias. 1994, 1996, 2002 – riiklik kultuuristipendium 1997 – Sadolini kunstipreemia 2007 – Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Sally Stuudioga, Eesti jooksvat kunstielu kajastava veebikeskkonna kunstikeskus.ee realiseerimine) Maalikunstnik Efraim Allsalu (1929–2006) oli tema onu. Ksenofontov, Andri. Vano Allsalu – öine Ikaros. Sirp, 29.08.2008 Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996 Vano Allsalu Kunstiteadlikkuse Keskuse portaalis (vaadatud 11.03.2012)