laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mari Reinik

Mari Reinik (aastani 1988 Mari Past, sündinud 25. augustil 1967 Tartus) on eesti keemik. Mari Reinik on Vello Pasti tütar. Lõpetas 1986 Tartu 2. Keskkooli, 1991 Tartu Ülikooli keemiaosakonna, 1994 TÜ magistrantuuri; mag. chem. (1996, TÜ), väitekiri "Aktiivsöelt dimetüülformamiidiga ekstraheeritud orgaaniliste lahustite gaasikromatograafiline analüüs"; PhD (2007, TÜ), väitekiri "Nitraadid, nitritid, N-nitrosoamiinid ja polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud toidus: analüütilised meetodid, sisaldused ning toidu kaudu saadavate dooside arvutus". Oli 1991 Tartu Ülikooli anorgaanilise keemia kateedri assistent, 1994–1997 Tartu Tervisekaitsetalituse keemialabori analüütik, 1998–1999 Tervisekaitseinspektsiooni Tartu labori kvaliteedijuht, 2001– laborijuhataja. Uurimisvaldkond: lisa- ja saasteainete ning taimekaitsevahendite jääkide sisalduse määramine toidus, analüüsimeetodite arendus, toidust saadavate lisa- ja saasteainete dooside arvutamine. 15 teaduspublikatsiooni. Recovery of some organic compounds from vapour sampling charcoal adsorbent (kaasautor L. Saarinen). // Tartu Ülikooli Toimetised 975 (1994) Determination of volatile N-nitrosamines by gas chromatography-mass spectrometry with positive-ion chemical ionization (kaasautor). // Proc. Est. Acad. Sci. 51 (2002) 3 Nitrites, nitrates and N-nitrosoamines in Estonian cured meat products. Intake by Estonian children and adolescents (kaasautor). // Food Additives & Contaminants 22 (2005) 11 Nitrates and nitrites in vegetables and vegetable-based products and their intakes by the Estonian population (kaasautor). // Food Additives & Contaminants 23 (2006) 4 Polycyclic aromatic hydrocarbons (PAHs) in meat products and estimated PAH intake by children and the general population in Estonia (kaasautor).// Food Additives & Contaminants 24 (2007) 4. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Eduard Reining

Eduard Reining (13. aprill 1899 Tallinn – 14. september 1987 Stockholm) oli Eesti teatriloolane ja -kriitik. Eduard Reining oli müürsepa poeg. Lõpetas Tallinna Kaubanduskooli ja Õhtukolledži, õppis 1920–1923 Draamastuudio teatrikoolis (ei lõpetanud) ja töötas aastani 1924 Tallinnas NSV Liidu kaubandusesinduses raamatupidajana. Oli 1924. aasta detsembriputšis osalemise tõttu 1929. aastani vangis. Aastatel 1930–1940 oli Tallinna Töölisteatri tegevjuht ja 1942 lavastaja. Asutas 1934. aastal ajakirja Teater, 1934–1940 oli selle tegevtoimetaja. Aastatel 1940–1941 oli Estonia teatri kunstinõunik ja direktor. Saksa okupatsioonivõimud arreteerisid ta 1941. aastal. 1944. aastal põgenes ta Rootsi. Töötas Malmös arhiivitöölise ja raamatupidajana. Oli Rootsi Eesti Pagulasteatri asutajaid (1945) ja Stockholmi Eesti Päevalehe teatrikriitik. Tegi kaastööd ka ajakirjale Tulimuld. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Kakskümmend aastat Eesti iseseisvusaegset teatrit: 1918–1938 (koost-toim). Tallinn, 1938. EE 14, 422 ETrBL, 560–561. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ants Reinmaa

Ants Reinmaa (sündinud 20. detsembril 1949 Tallinnas) on eesti pedagoog ja logopeed. Lõpetas 1968 Tallinna 10. Keskkooli ja 1973 Tartu Riikliku Ülikooli eripedagoogika alal; pedagoogikakandidaat (1983, TRÜ), väitekiri "Сочетание словесных, наглядных и практических методов обучения на уроках неживой природы во вспомогательной школе". Oli 1973–1975 ja 1978–1984 TRÜ eripedagoogikakateedri õpetaja, 1975–1978 aspirant, 1984–1985 vanemõpetaja, 1985–1992 dotsent, 1987–1992 kateedrijuhataja, 1992–2001 eripedagoogika osakonna hälvikupedagoogika dotsent, 2001– õppeülesande täitja, 1979–1992 ajalooteaduskonna prodekaan, 1992–1993 filosoofiateaduskonna dekaani kohusetäitja, 1993–1996 prodekaan. Uurimisvaldkond: puuetega õpilaste iseseisev töö, teadmised ja oskused, näitlikustamine ja õppeülesanded abiõpetuses. Koostanud õppevahendeid. Üle 50 teadustrükise. Geograafia töövihik. Abikoolide V klass. Tallinn, 1975 Metoodilisest tööst õpikuga abikooli loodusõpetuse tunnis. // TÜ Toim 450 (1978) Demonstratsioonkatsete kasutamine abikooli loodusõpetuse tunnis. // TÜ Toim 605 (1982) Õppeülesannete lahendamise edukus õpilastel ja nürmikutel loodusõpetuses. // TÜ Toim 139 (1986) Hälvikute iseseisva töö aktiviseerimine eritüübiliste õppeülesannetega. // Koolireform ja korrektsiooni tõhustamine erikoolides. Tartu, 1988. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 45 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 148. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Uudo Reino

Uudo Reino (16. aprill 1935 Tartu – 9. jaanuar 2018) oli eesti arstiteadlane, lastekirurg ja uroloog. Uudo Reino oli teenistujate poeg. Ta lõpetas 1953. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1959. aastal TRÜ arstiteaduskonna. Meditsiinikandidaat 1967 (Arstide Täienduse Keskinstituut, Moskva), väitekiri "Определение и коррекция пола у детей с аномалиями наружных и внутренних половых органов". Oli 1959–1961 Räpina rajooni haigla kirurg ja peaarst, 1961–1965 Moskvas Arstide Täienduse Keskinstituudis ordinatuuris ja aspirantuuris, 1965–1966 Tallinna Vabariikliku Haigla lastekirurgia osakonna kirurg. 1966–1970 TRÜ teaduskonnakirurgia kateedri assistent, 1971–1992 dotsent, 1992–2000 TÜ kirurgiakliiniku dotsent, 2000– Eesti Kaitsejõudude arstliku komisjoni kirurg. Uurimisvaldkond: lastekirurgia, eriti uroloogia ja vastsündinute kirurgia. 2000 Tartu Ülikooli medal 150 teadustrükist, 5 autoritunnistust. О выборе метода хирургического лечения пороков развития половых органов у детей. // Вест. xир. (1963) 3 Determination of sex in children with anomalous external and internal genitals. // Publications on Vascular Surgery and Urology. Tartu 1969 Актуальные вопросы урологии детского возраста (kaasautorid S. Doletski, V. Shanidze). // Урология нефрол. (1979) 6 Применение тока надтональной частоты в комплексном лечении цистита у детей (kaasautor). // Урология нефрол. (1982) 6 Vesikouretaalse reflukseerumise vormide diagnostika lastel. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1984) 1 Lastekirurgia Eestis. Kaasautor. // Eesti Arst (2002) 11 Eesti Kirurgide Selts Eesti Lastekirurgide Selts Eesti Uroloogide Selts 1994–1998 Balti Lastekirurgide Assotsiatsiooni president Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Eesti Arst (1985) 3. Lk 221 "Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980". Tartu 1987. Lk 117 Helbe Merila-Lattik. "Eesti arstid 1947–1997". Tallinn 1997. Lk 956 Tartu Ülikooli Kliinikumi 200, 193–194, 203 Eesti Arst (2005) 3. Lk 201 "Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007". Tartu 2007. Lk 246, 248, 251 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Villem Aleksander Reinok

Villem Aleksander Reinok (15. märts 1882 Riia – 10. märts 1958 Elva) oli eesti tehnikateadlane. Reinok oli veovoorimehe poeg. Lõpetas 1902 Riia reaalkooli ning 1908 Riia Polütehnilise Instituudi insener-tehnoloogina. Oli 1909–1911 Trans-Baikali raudteel Olovjannajas ja Verhneudinskis piirkonnaülema abi, 1911–1912 Kramatorski tehastes (Harkivi kubermang) insener, 1914–1917 Tallinnas elektriäri Reinok & Co omanik (ehitas Peeter Suure Merekindlusele elektrijaamu), 1918 Eesti Tehnika Seltsi tehnika erikursuste elektrotehnika osakonna juhataja (luges elektri algõpetuse kursust), 1918–1919 Raudtee Valitsuse veoosakonna juhataja ja 1919–1927 Raudtee Valitsuse ülem, 1927–1930 Tallinna Tehnikumi õppejõud ja soojusjõu labori juhataja, ühtlasi Riikliku Katsekoja soojustehnika osakonna juhataja, osales 1929–1931 Tartu–Petseri raudtee ehitusel, 1935–1937 Insenerikoja sekretär, 1935–1940 Narva Linaketramise Manufaktuuri juhatuse liige, Riigi Turbatööstuse nõukogu ja juhatuse liige. Asunud 1941. aastal Saksamaale, tuli ta 1942. aastal tagasi ja töötas 1942–1944 trustis Eesti Elekter. 1945–1955 oli represseerituna Siberis vangilaagris. Uurimisvaldkonnad: soojustehnika, aurukatlad ning põlevkivi ja selle saaduste kasutamise võimalused kütusena. Juhtis Eesti raudtee veduripargi üleviimist põlevkivi- ja põlevkiviõliküttele ning bensiini- ja diiselmootorvagunite projekteerimist ja ehitamist. Eesti Tehnika Seltsi asutajaid ja juhatuse liige ning Eesti Tehnika Seltsi ajakirja väljaandmise mõtte algatajaid, ühtlasi eesti insenerihariduse rajajaid ja kujundajaid, Tallinna Tehnikumi hoolekogu liige. Eesti Rahvusliku Jõukomitee liige. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tallinna Tehnikumi ja TTÜ õppe- ja abijõud 1918–1944, 54 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986, 27, 33, 287, 300 Tallinna Tehnikum 1918–1928. Tallinn, 1928, 11, 30, 43-44, 56 Eesti majandustegelased. Tallinn, 1938, 174 Tehnika Ajakiri (1935), 7 133 Eesti Rahvuslik Jõukomitee: 1939. aasta tegevuse aruanne. Tallinn, 1940, 4 Album Vironorum I. Toronto, 1975, 54–55 E. V. Raudteevalitsuse loomispäevilt. // 20 aastat Eesti raudteed. Tallinn, 1938, 33–36 Metusala, T. Juhtivad elektrotehnika õppejõud Eestis aastatel 1918–1940. // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toim 678 (1988), 52–59 Ritso, A. Eesti esimese põlve tehnikaharitlastest ja mehaanikainsener Villem Reinokist. // Insenerikultuur Eestis 1. Tallinn, 1992, 144–149 Tehnika ja Tootmine (1992) 9, 48 Mägi, V. Inseneriühendused Eesti riigi ülesehituses ja kultuuriprotsessis (1918–1940). Tallinn, 2004, 36, 42. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Eda Reinot

Eda Reinot (aastani 1982 Eda Rammo, sündinud 6. juunil 1961 Tartus) on eesti keemik. Eda Reinot on apteekrite tütar ja Tõnu Reinoti abikaasa. Ta lõpetas 1979. aastal Antsla Keskkooli ja 1985 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna; magistrikraad ärijuhtimises (2005, Iowa Osariigi Ülikool). Eda Reinot töötas aastatel 1985–1992 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi inseneri ja nooremteadurina, 1994. aastast on olnud keemik, laborijuhataja ning teadus- ja arendusdirektor Saksamaa biotoodete ettevõttes Becker-Underwood. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. CARS (=coherent anti-Stokes Raman spectracopy) diagnosis of the optical quality of solid insulators (kaasautor) // TA Toim. Füüs. Mat 38 (1989) 4 Formation of defects in anthracene crystals under the influence of ultraviolet radiation from an excimer laser (kaasautor). // Soviet Physics. Solid State, 32 (1990) 7 Local-field effects and preresonance amplification of coherent anti-Stokes Raman scattering in thin anthracene monocrystals at low temperatures (kaasautor). // Mol. Cryst. Liq. Cryst. S&T, Section B: Nonlinear Optics, 10 (1995) 1-4. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Eda Reinot Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Load (Metallica)

"Load" oli USA hevibändi Metallica kuues stuudioalbum, mis anti välja 1996. aastal. Tegu oli bändi siiani kõige enam mainstream'i kalduvama plaadiga, kus varasem metal oli asendunud peaaegu rock'n'roll'iga. Lugu "Hero of The Day" sai hitiks ja sellele tehti ka video. Album aitas kindlustada bändi ülemaailmset kuulsust. Samas oli "Load" ja bändiliikmete muutunud imidž paljudele vanadele fännidele suureks šokiks, ehkki uusi toetajaid tuli ilmselt enam juurde kui vanu pettus.[viide?] James Hetfield (vokaal, rütmikitarr) Lars Ulrich (trummid) Kirk Hammett (soolokitarr) Jason Newsted (basskitarr) Kõikide lugude sõnad on kirjutanud James Hetfield.
Tõnu Reinot

Tõnu Reinot (sündinud 7. märtsil 1961 Pärnus) on eesti füüsik. Tõnu Reinot on ehitusjuhi ja õpetaja poeg, Eda Reinoti abikaasa. Lõpetas 1979 Pärnu 2. Keskkooli ja 1984 TÜ füüsikaosakonna; Ph.D. (füüsika, 1993, TÜ), väitekiri "The kinetics of polariton luminescence, energy transfer and relaxation in anthracene". Oli 1984–1993 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi nooremteadur, 1993-2005 Iowa Osariigi Ülikooli (USA) järeldoktor ja teadur, 2006– Iowa Osariigi Ülikooli teadur ning asepresident erafirmas BioCrystals. Uurimisvaldkonnad: energia ülekandenähtused molekulaarkristallides; augupõletamine ja ühe molekuli spektroskoopia amorfsetes süsteemides: ülikiirelt klaasistatud vedelikud, fotosünteesivad kompleksid, normaalsed ja vähkkasvajaga koed ning üksikud rakud; makromolekulaarsete kristallide kasvatamine ning nende struktuuri analüüs. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Picosecund spectroscopy of polaritons in anthracene crystals I, II (kaasautor). // J. Luminescence 35 (1987) 5, 6 New Insights on Persistent Nonphotochemical Hole Burning and its Application to Photosynthetic Complexes (invited feature article, kaasautor). // J. Phys. Chem. 105 (2001) 5083 Single-cell nonphotochemical hole burning of ovarian surface epithelial carcinoma and normal cells (kaasautor). // Proc. Natl. Acad. Sci. 100 (2003) 4 Carcinoma and SV40-transfected normal ovarian surface epithelial cell comparison by nonphotochemical hole burning (kaasautor). // Biophys. J. 84 (2003) 2 A Model for Persistent HB Spectra and Hole Growth Kinetics that Includes Photoproduct Absorption: Phthalocyanine in Hyperquenched Ortho-dichlorobenzene (kaasautor). // J. Chem. Phys. 119 (2003) 10404. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Tõnu Reinot Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Karl Reintalu

Karl Reintalu (perekonnanime rööpkuju: Reinthal, 7. aprill 1902 – 22. juuni 1949 Inglismaa) oli eesti tehnikateadlane. Lõpetas 1924 Tallinna Tehnikumi laevaehitusinsenerina. Oli 1924–1940 Riigi Sadamatehaste insener, 1940–1942 TTÜ õppeülesande täitja mehaanika tehnoloogias (õpetas ka käitise organiseerimist ja juhtimist), 1943–1944 adjunktprofessor ja mehaanika tehnoloogia labori juhataja. Insenerikoja mehaanikasektsiooni liige. 1944 põgenes Saksamaale, oli õppejõud Clausenthali Mäeakadeemias. Osales 1946 Hamburgis Balti Ülikooli loomisel, oli Eesti esindaja masinaehitusala korraldavas toimkonnas ja masinaehitusteaduskonna prodekaan. Uurimisvaldkond: metallide tehnoloogia, valumuldade omadused ja valutööde korraldamine. Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk, 1940. Valumuld. // Tehnika Kuukiri (1944) 1. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide TT ja TTÜ õppe- ja abijõud 1918–1944, 54 TT 1918–1928, 29 Balti Ülikool Saksamaal 1945–1949. Toronto, 1991, 29, 34, 74, 164, 195 Mehaanikainseneride koolitus 1918–1998. Tallinn, 1998, 24, 34 Tallinna Tehnikum 70. Tallinn, 2005, 98. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aimu Reintam

Aimu Reintam (6. märts 1931 Tallinn – 16. jaanuar 2014) oli Eesti põllumajandusteadlane. Lõpetas 1950 Tallinna 10. Keskkooli, 1955 Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonna ja 1965 Leningradi Põllumajandusinstituudi aspirantuuri; tehnikakandidaat (1966, samas), väitekirjas käsitles kivistel muldadel töötamiseks ettenähtud atrade kangitüüpi kivikaitsemehhanismi dünaamikat. Oli 1955–1958 Tartu masina-traktorijaama insener, 1958–1960 EPMÜ põllutöömasinate kateedri assistent, 1960–1962 ja 1965–1968 vanemõpetaja, 1968–1989 dotsent, 1989–1996 professor, aastast 1996 oli ta emeriitprofessor. Uurimisvaldkond: põllutöömasinate ehitus, teooria ja tehnoloogia arvutus, tööprotsesside matemaatiline modelleerimine, põllunduse mehhaniseerimise arengulugu Eestis, põllumajanduse mehhaniseerimise alane oskuskeel. Kirjutas artikleid teatmeteostesse. 100 teadustrükist, 3 autoritunnistust. 1969–1975 "Põllutöömasinate teooria ja tehnoloogilise arvutuse alused" (8-osaline õpikusari) Mulla harimistakistus. // EPA tead kogumik 120 (1978) Mulla mõnede struktuurikarakteristikute teoreetiline interpretatsioon. // EPA tead kogumik. 122 (1980) Põllumasina optimaalne haardelaius. // EPA tead kogumik 138 (1982) Seemnete (taimede) pindalale jaotamise uurimine. // EPA tead kogumik 152 (1985) Künniviilu mõõtmete suhe kuldarvude funktsioonina. // EPA tead kogumik 171 (1993) Ülevaade põllunduse mehhaniseerimise arenguloost Eestis. Tallinn 1999 Mulla pindharimise masinad. Tartu 2003 Aimu Reintam oli kooliõpetaja, talupidaja poeg, Loit Reintami vend ja Annika Reintami isa. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Sotsialistlik Põllumajandus (1966) 10. Lk 469 Põllumajanduse Akadeemia, 6. märts 1981 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Tartu 1981. Lk 148 Põllumajanduse Akadeemia, 8. märts 1991 Agraarteadus (1991) 1. Lk 109 EPMÜ BL. Lk 146 EE 14. Tallinn 2000. Lk 423 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1120–1121 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Annika Reintam Blaser

Annika Reintam Blaser (sündinud 1. oktoobril 1971 Tartus) on eesti arstiteadlane, anestesioloog ja ujuja. Annika Reintam on Aimu Reintami tütar. Lõpetas 1989 Tallinna Spordiinternaatkooli ja 1995 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna; meditsiinidoktor (2008, TÜ), väitekiri "Gastrointestinal failure in intensive care patients". Oli 1995–1997 Tartu Ülikooli Kliinikumis intern, 1997–2000 üldintensiivravi osakonna arst, 2000–2005 anestesioloogia arst-õppejõud, aastast 2004 Tartu Ülikooli doktorant, aastast 2005 Ida-Tallinna Keskhaigla anestesioloogia ja intensiivravi osakonna juhataja, aastast 2021 kaasprofessor. Aastatel 1994–1997 oli ta ka Ihaste Ratsaspordikeskuse ja Luunja ratsakooli ratsutamistreener. Samuti on ta paljukordne Eesti meister ujumises. Uurimisvaldkond: gastrointestinaalne puudulikkus intensiivravis, hulgiorganipuudulikkus, sepsis. 2018 – Eesti riigi teaduspreemia Tsentraalvenoosse rõhu interpretatsioon sepsisega intensiivravihaigetel (kaasautor). // Eesti Arst (2004) 3 Incidence of gastrointestinal failure in intensive care unit patients: retrospective and prospective study (kaasautor). // Crit. Care 9 (2005) 1 The impact of gastrointestinal failure on intensive care unit mortality (kaasautor). // Crit. Care 9 (2005) 1 Gastrointestinal failure in intensive care: a retrospective clinical study in three different intensive care units in Germany and Estonia (kaasautor). // BMC Gastroenterol. 6 (2006) 19. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide http://www.esbl.ee/biograafia/Annika_Reintam Aire Koik (8. veebruar 2018). "Teaduse elutööpreemia saavad Mall Hiiemäe ja Agu Laisk". Haridus- ja Teadusministeerium. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2018. Eesti spordi biograafiline leksikon, 548 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 223. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale. Biograafia ESBL-is
Endla Reintam

Endla Reintam (sündinud 2. veebruaril 1974 Vasalemma külanõukogus Harju rajoonis) on eesti mullateadlane. Lõpetas 1992 Keila 1. Keskkooli, 1996 EPMÜ agronoomina ning 1999 samas magistriõppe ja 2006 doktoriõppe; loodusteaduse magister (2000, EPMÜ), väitekiri "Umbrohud kultuurökosüsteemis sõltuvalt muldadest ja mulla tallamisest"; Ph.D. (mullateadus, 2006, Eesti Maaülikool), väitekiri "Muudatused mulla omadustes, suviodra (Hordeum vulgare L.) ja umbrohtude toitumises ning koosluses sõltuvalt mulla tallamisest ja väetamisest liivsavilõimisega pruunil näivleetunud mullal". Oli 1997–1999 EPMÜ mullateaduse ja agrokeemia instituudi laborant ja vanemlaborant, 1999–2001 assistent, 1999–2001 teadur, 2001– lektor (2005– Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi mullateaduse ja agrokeemia osakonnas). Uurimisvaldkond: mulla tihendamise mõju mulla omadustele, kultuurtaimedele ning umbrohtudele ja aineringetele, sügavajuureliste looduslike taimede kasvatamine muldade liigtihenemise kõrvaldamiseks. European Society for Soil Conservationi (ESSC) ja International Soil Tillage Research Organisationi (ISTRO) liige, ajakirja Agronomy Research toimetaja. Changes in nutrient uptake and cellular fluid pH of spring barley as affected by soil compaction (kaasautor J. Kuht). // Indian J. Plant Physiology, Special Issue, 2003 Soil compaction and fertilisation effects on nutrient content and cellular fluid pH of spring barley (Hordeum vulgare L.) (kaasautor). // Agronomy Res. 3 (2005) 2 Effect of annual lupines growing on compacted sandy loam Stagnic Luvisol (kaasautor). // Archives of Agronomy and Soil Science 52 (2006) 2 Soil compaction and fertilization effect on weed community and nutrient uptake on spring barley field (kaasautor). // Advances in GeoEcology (2006) 38 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Endla Reintam Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Evald Reintam

Evald Reintam (27. jaanuar 1932 Kernu vald, Hageri kihelkond, Harjumaa – 27. detsember 2014) oli eesti loomaarstiteadlane ja füsioloog. Ta lõpetas 1950. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1955. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaaria osakonna. Oli 1956–1959 Moskva Veterinaariaakadeemia aspirant, täiendas end ka Krasnodari Põllumajandusinstituudis. Kaitses 1961. aastal Moskvas Timirjazevi nimelises Põllumajanduse Akadeemias väitekirja "К вопросу о содержании сахара и летучих жирных кислот в крови крупного рогатого скота" ja sai bioloogiakandidaadi kraadi. Aastatel 1954–1956 oli ta EPA veterinaariateaduskonnas vanemlaborant, 1959–1961 assistent, 1961–1964 vanemõpetaja ning 1964–1997 dotsent. Alates 2007. aastast oli ta emeriitdotsent. Uurimisvaldkonnad: süsivesikute ainevahetuse ja happe-leelisseisundi iseärasused veistel, õppemetoodilised ja teadusajaloo küsimused. Arendanud arvuti ja veebi kasutamist õppetöös ning suguvõsa uurimisel. Üle 120 teadustrükise, 2 õpikut ja 15 õppevahendit (eesti ja vene keeles). Содержание летучих жирных кислот и сахара в крови сельскохозяйственных животных. // Доклады ВАСХНИЛ 6 (1959) Koduloomade füsioloogia. Kaasautor Kaarel Kadarik. Tallinn 1966. 31985 Практикум по физиологии домашних животных. Tartu 1968. 31988 Happe-leelisseisundi füsikokeemilised ja füsioloogilised alused. Tartu 1982 Физиология в Дерптском (Юрьевском) ветеринарном институте. // Оч. физиол. наук в СССР: Истоки и особенности развития (kaasautor E. Ernits). Наука. Leningrad 1984 Dairy cattle husbandry in Estonia. // Acta Vet. Scand. 98 (1993) Suppl 1990 NSVL autoritunnistus, kaasautor Õie Reintam 1960–1992 Eesti Füsioloogia Seltsi juhatuse liige 1990– Eesti Akadeemilise Loomakaitse Ühingu asutajaliige ja asepresident 1990– rahvusvahelise üliõpilasliikumise InterNICHE kontaktisik Tema isa oli talupidaja Aleksander Reintam. Tema abikaasa oli alates 1955. aastast arstiteadlane ja füsioloog Õie Reintam. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Lk 1122–1123 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Tartu 1981. Lk 210–11 II. Lk 213 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Tartu 1996. Lk 166 EPA VB I. Lk 143–147 EPA VB II. Lk 103–104 EPA VB III. Lk 84–86 EPA VB IV. Lk 91–93 EPMÜ VB V. Lk 85 EPMÜ VB VI. Lk 124–125 Kaarel Kadarik. Evald Reintam – 60. //Agraarteadus (1992) 1/2. Lk 118 Hanno Kübar. Evald Reintam – 60. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1994) 1. Lk 46 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1122–1123 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.