laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Konvent

Konvent (ladina sõnast conventus, mille algne tähendus on 'kokkutulek') on mitmetähenduslik sõna Konvent on munkade, nunnade, preestrite kogukond katoliku ja anglikaani kirikus, aga ka hoone, mida nad kasutavad Konvent on mingi organisatsiooni kokkutulek või koosolek – mis võib olla ka põhikorraline organ–, aga ka ruum, kus konvent koos käib Konvent on linnuse haldusorgan Saksa ja Liivi ordus Konvent ehk konvendikorter on üliõpilaskorporatsiooni või üliõpilasseltsi ametlik asupaik, harva ka koosolek Konvent oli Prantsusmaa kõrgeim võimuorgan 1792–1795 Konvent on põhiseadust väljatöötav kogu (näiteks Euroopa Konvent, Ameerika Ühendriikide Konstitutsiooniline Konvent) Konvent on partei kongress, näiteks Vabariiklaste Konvent Ameerika Ühendriikides. Konvent on koguduse eestseisus Aadlikonvent Euroopa Konvent Kihelkonnakonvent Kirikukonvent Konstitutsiooniline Konvent Konvendihoone Maarjamaa Konvent Põllumeeste konvent Rüütelkonna konvent Vabariiklaste Konvent end. korp. "Livonia" konvendihoone Veski 13, 1886.a kultuurimälestiste riiklikus registris korp."Sakala" konvendihoone Veski 69, 1910-1911.a. kultuurimälestiste riiklikus registris korp. "Neobaltia" konvendihoone Tartus Kastani 1, 1902.a. kultuurimälestiste riiklikus registris
Jüri Pärni

Jüri Pärni (7. jaanuar 1939 Rakvere – 22. juuni 2009) oli eesti tõlkija ja orkestrijuht. Õppis Rakvere Lastemuusikakoolis viiuli eriala ja lõpetas kooli 1956. aastal. Aastatel 1957–1968 töötas Jüri Pärni orkestrijuhina. 1968–1974 õppis ta Moskvas Maksim Gorki nimelises Kirjandus­insti­tuudis. 1972. aastast oli ta vabakutseline. Ta tõlkis vene keelest paarkümmend ilukirjandusteost ja filmisubtiitreid. Ta suri ajukasvaja tagajärjel. "Rakvere Muusikakooli viiuli eriala vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2016. Vaadatud 1. juulil 2009. "In memoriam Jüri Pärni 7. I 1939—22. VI 2009" Looming, 8/2009 Jaan Undusk. Jüri Pärni (07.01.1939–22.06.2009) in memoriam. Eesti Ekspress, 03.07.2009. Eesti kirjarahva leksikon, ISBN 545002357X Jaan Undusk, "Jüri Pärni (07.01.1939–22.06.2009) in memoriam" – Eesti Ekspress/Areen 2. juuli 2009, lk B10
Nikolai Muravjov

Nikolai Jerofejevitš Muravjov (1724–1770), Vene riigitegelane ja kirjanik, Liivimaa kindralkuberner ?[1] Nikolai Nikolajevitš Muravjov (1768–1840), eelmise poeg, vene kindralmajor Nikolai Nikolajevitš Muravjov-Karski (1794–1866), eelmise poeg, Vene sõjaväelane ja riigitegelane Nikolai Nazarovitš Muravjov (1775–1845), Vene riigitegelane Nikolai Nikolajevitš Muravjov-Amurski (1809–1881), Vene riigitegelane ja diplomaat Nikolai Valerjanovitš Muravjov (1850–1908), Vene riigitegelane, justiitsminister Nikolai Muravjov-Uralski (sündinud Vladimir Mihhailovitš Muravjov; 1882–1961), vene usutegelane, Nikolai Saveljevitš Muravjov (1920–1945), Vene sõjaväelane ja Nõukogude Liidu kangelane
Spica

Spica on ladinakeelne sõna, mis tähendab Tähk ehk viljapea on õisikutüüp. Spiika, täht Neitsi tähtkujus.
Laura Kõrgemäe

Laura Kõrgemäe (sündinud 5. jaanuaril 1986) on modell, Eesti Miss (2005) ja eesti ettevõtja. Laura Kõrgemäe on modellina olnud ajakirjade FHM ja Playboy kaanel. Ajakirja FHM kaudu jõudsid tema fotod enam kui 20 riiki. Ajakirja FHM lugejad valisid ta maailma seksikaimate naiste edetabelis kaks aastat järjest teisele kohale. Miss Tourism Queen International II printsess Miss Charm 2005 Miss Bikini Princess of the World 2005 Miss Global Beauty Queen I printsess Miss World Estonia 2005 International Model of the Year 2006. 2014. aasta lõpus teatas Laura Kõrgemäe modelliagentuuri Invidia avamisest (omanikuks tollal ka Kerstin Koort). 2017. aasta oktoobris lahvatas Invidia agentuuri tegevusele varju heitev kupeldamisskandaal, mille kupeldamise ja/või inimkaubandusega seotud väidetavate asjaolude väljaselgitamiseks alustas politsei kriminaalmenetlust. 2010. aastal tutvus Laura oma lapse isa, investeerimispankuri Veikko Maripuuga, samal aastal ka kihluti. 2013. aastal elas ta koos ja kihlus kasiinoärimehe Armin Karu poja Erik Karuga. 2020. aastal märkis Laura Facebook sotsiaalvõrgustikus, et on suhtes Ron Nõmmega. "Laura Kõrgemäe spontaanne sünnipäev" Politsei alustas eksmissiga seotud kupeldamise asjaolude väljaselgitamiseks kriminaalmenetlust, 19. oktoober 2017, veebiversioon (vaadatud 25. oktoobril 2017) Ühe neiu edulugu ehk kuidas sai alguse Laura Kõrgemäe avaliku elu tähelend, Elu24.ee, 20. oktoober 2017, veebiversioon (vaadatud 25. oktoobril 2017) Kaks küsimust ja Karl-Erik Taukari vastust saatest «Tund tähega», mis ärritasid Laura Kõrgemäed, 9. veebruar 2017 Ühe neiu edulugu ehk kuidas sai alguse Laura Kõrgemäe avaliku elu tähelend, Elu24.ee, 20. oktoober 2017 Priit Pullerits, Laura Kõrgemäe - tapjainstinktiga alfaemane, Postimees, 27. oktoober 2017
Karl von Below

Karl Friedrich von Below (vene Карл Андреевич Беллау; 3. juuni 1794 Määri mõis – 15. juuli 1867 Ehmja mõis) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane. Ta oli major, tõeline riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 20. märtsist 1842 kuni 11. juulini 1852 ja Ehmja mõisnik Martna kihelkonnas Läänemaal. Karl von Below sündis Liivimaa maamarssali ja Pärsti mõisnik Andreas von Belowi (1762–1820) ja Määri mõisa pärijanna Dorothea Helene von Helffreichi (1776–1821) pojana. Ta abiellus 1822 Riisipere mõisast pärit vabapreili Eva Wilhelmine von Stackelbergiga (1800–1882), kes oli vabahärra Peter Gustav von Stackelbergi (1762–1826) ja vabaproua Magdalene Christine Auguste von Ungern-Sternbergi (1777–1840) tütar, Ungru krahv Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternbergi tütretütar. Abielust sündisid: Peter Andreas Oskar (1822–1840) Karl (1824–1866), Vastse-Kuuste mõisnik Võnnu kihelkonnas Tartumaal Alexander (1826–1860), ooberstleitnant Nikolai (1837–1919), Preisi major, Saleske ja Gohreni mõisnik, Johanniitide ordu aurüütel, (saksa Nikolaus von Below) Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,3,: Estland, Bd.:3, Görlitz, 1930 lk.354–355 Stackelbergid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,1,: Estland, Bd.:1, Görlitz, 1930 lk.319
Koluvere lahing

Koluvere lahing toimus Liivi sõja ajal Koluvere linnuse all 23. jaanuaril 1573. Clas Åkesson Totti juhitud Rootsi väed lõid lahingus suuremaarvulist vürsti Ivan Mstislavski ja Qasimi (Kasimovi) khaani Sain-Bulati juhtimisel olnud Vene väge ja sundisid nad Läänemaalt lahkuma. Rootslased said endale ka venelaste moonavoori. Balthasar Russowi andmetel oli Rootsi väes kõigest 600 ratsanikku ja 100 jalameest, Vene väes aga 16 000 meest, kellest koguni 7000 surma sai. Tõenäoliselt on siin siiski tegemist tõsise liialdusega. Rootsi Jesper Larsson Cruus (1542–1573), rittmeister Jesper Nilsson Cruus, rittmeister Wolmar von Brackel Jürgen Vyshusen, Michael Schloyer ? (Zöge ), Tallinna rüütlite peamees. Hermann Anrep, Ingliste, Kiviloo ja Sausti mõisnik Ludwig von Taube Nyenhaue, Maidla mõisnik, Berend Taube (Tuve) ja Cuningunda Yxkülli poeg, Luitgard Evertsdotter von Delwigi abikaasa. Vene Vürst Ivan Andrejevitš Šuiski (u. 1533–1573; ru), vojevood, tulevase tsaari Vassili Šuiski isa. ru:Мстиславский, Иван Фёдорови Balthasar Russow: Chronica der Prouinz Lyfflandt lk.146 vene keeles Jesper Larsson. Ryttmästare för Upplands-fanan 1569-12-20 och förde denna under kriget i Estland till 1573-01-23, då han stupade i slaget vid Lode, www.adelsvapen.com Olof von Dalin: Svea Rikes Historia., Stockholm 1762 lk.37 Разрядная книга 1475–1605 гг.: Лета 7081-го году (1573. a.): "И государя царя и великого князя у воевод с немецкими людьми дело было под городом под Коловертью, и тогды государевых воевод побили и убили на бою государева боярина князя Ивана Ондреевича Шуйсково, а князя Ивана Федоровича Мстисловского да Михаила Яковлевича Морозова ранили, и дворян и детей боярских и стрельцов многих побили. И с тово бою отъехал шурин государев князь Олександр Сибекович Черкаской к немцом и сказал в немецких полкех Кляусу [(Кляс О.: Clas Åkesson) ?], немецкому воеводе, что бутто государевы многие люди побежали. И Кляус, королевской думчей, пришол на государевых бояр и воевод, и побили государевых людей." (Koluvere lahing E-kataloogis ESTER)
Merike Viilup

Merike Viilup (sündinud 19. juulil 1954 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja meediakonsultant[viide?], treener. Ta lõpetas 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuri alal ja 1984.–1986. aastal õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajakirjandust. Viilup on läbinud toimetaja- ja produtsendikoolitused Bornholmi Baltic Media Centeris.[viide?] Aastatel 1986–2001 töötas Merike Viilup Eesti Televisiooni vastutava sekretäri ja meelelahutussaadete peatoimetajana. Aastatel 2001–2005 oli ta Eesti Ajakirjanike Liidu tegevdirektor. Ta valiti aastateks 2005–2008 ning taas 2017. ja 2020. aastal Eesti Ajakirjanike Liidu juhatuse liikmeks. 2006. aastal valiti Viilup Ajakirjanike Liidu sektsiooni Naistoimetajate Ühendus esimeheks. Merike Viilup on 2009. aastal asutatud MTÜ Eesti Naistoimetajad asutajaliige ja eesistuja. 2010. aastast on ta ratsaspordi treener Tondi Maneežis, 2020. aastast Kodumaa Kapitali HLÜ nõukogu liige. Ta on teinud kaastööd ajalehtedele Noorte Hääl, Eesti Päevaleht, Hiiu Leht ja Meie Maa, ajakirjadele Kodutohter, Elukiri ja Oma Hobu ning Eesti Raadiole. 2022 – Eesti Ajakirjanike Liidu auliige
Isobuteen

Isobuteen ehk isobutüleen ehk 2-metüülpropeen (CH3)2C=CH2 on küllastamata süsivesinik (isoolefiin), mis omab suurt tähtsust keemiatööstuses. Standardtingimustel on isobuteen värvitu kergesti põlev gaas: tema keemistemperatuur on −6,9 ºC, vees ei lahustu. Tavaliselt säilitatakse seda balloonides. Suure lenduvuse tõttu võib kergesti põlema plahvatada. Tööstuslikult toodetakse isobuteeni isobutaanist selle katalüütilisel dehüdrogeenimisel 500–600 ºC juures. Naftatöötlemise gaasilistest produktidest saab isobuteeni eraldada reaktsioonil väävelhappega. Seda võib saada ka isobutanooli dehüdraatimisel. Happeliste katalüsaatorite juuresolekul astub isobuteen kergesti elektrofiilse liitumise reaktsioonidesse, millest tööstuslikult on olulisemad polümerisatsioon (ka kopolümerisatsioon) ja alküülimine (aromaatsete ühenditega, alkaanidega, alkeenidega, alkoholidega ja teiste ühenditega). Keemiatööstuses kasutatakse isobuteeni mitmesuguste produktide saamiseks. Näiteks reaktsioonil metanooli või etanooliga saadakse bensiini lisanditena kasutatavad metüültertsiaalbutüüleeter (MTBE) või etüültertsiaalbutüüleeter (ETBE) vastavalt. Bensiini lisandina kasutatakse ka isooktaani, mis saadakse isobuteeni alküülimisel isobutaaniga või isobuteeni dimerisatsioonil. Isobuteeni polümerisatsioonil saadakse polüisobutüleen, mis on tuntud butüülkummina. Alkeenid Isoalkeen
Tsüklohekseen

Tsüklohekseen (ka tetrahüdrobensool; keemiline valem C6H10) on tsükloalkeenide klassi kuuluv orgaaniline ühend. Tsüklohekseen on normaaltingimustes värvitu terava lõhnaga vedelik. Selle tihedus on 0,8110 g/cm³, sulamistemperatuur −103,8 °C, keemistemperatuur 82,98 ºC, vees lahustub 250 g/l. Küllastunud auru rõhk on temperatuuril +20 °C 8,93 kPa ja temperatuuril +25 °C 11,9 kPa. Leektemperatuur on −12 °C ja isesüttimistemperatuur +244 °C. Molaarmass on 82,143 g/mol. Ta ei ole kuigi stabiilne, pikaajalisel hoidmisel valguse ja õhu käes moodustab ta peroksiide. Kriitiline temperatuur on +287,2 °C (560,4 K). Keemilises mõttes reageerib ta kaksiksideme osavõtul nagu alkeenid. Tsüklohekseeni kasutatakse keemiatööstuses mitmete protsesside lähteainena. Tsüklohekseeni võib saada tsükloheksanooli happelisel dehüdraatimisel. Tekkiv tsüklohekseen eraldatakse destilleerimise abil. Reaktsiooni katalüsaatoriks on hape, näiteks fosforhape. See on tüüpiline üliõpilaspraktikumi töö:
ZUGA ühendatud tantsijad

ZUGA ühendatud tantsijad (lühemalt ZUGA) on 1999. aastal asutatud Eesti tantsutrupp. Helen Reitsnik Kaja Kann Tiina Mölder Jarmo Karing Kalle Tikas "Mõte Aadamast ei olnudki nii…" (2007) "3006 - must. Osa 2" (2006) "Naine ja Hunt" (2006) "ZUGA müüt ja tegelikkus" (2005) "Eestis elavad Laika koerad" (2005) "Näoga maa poole" (2005) "Väikesed asjad" (2005) "ZUGA lastekas" (2004) "ZUGA teeb suure linna" (2004) film "Closed" (2003), Jarmo Karing projekt "Sissejuhatus kaasaegsesse tantsu" (2003) "Maja Jaama uulitsas" (2002), Tiina Mölder "walking home solo" (2002), Tiina Mölder, Kaja Kann, Jarmo Karing "1973 ehk võrrand kolme muutuja ja ühe puudujaga"(2001), Tiina Mölder "1=3" (2001), Jarmo Karing "Open" (2000), Jarmo Karing (solo) "D&B" (2000), grupitöö (klubides) "Lill" (2000), Jarmo Karing (kohaspetsiifiline) "Käijad" (1999), kohaspetsiifiline grupitöö "Games with sheets" (1999), Tiina Mölder "X-Generation" (1998), Jarmo Karing 2005 Eesti Teatriliidu tantsuauhind (Kaja Kann, Helen Reitsnik, Tiina Mölder – lavastus „ZUGA teeb suure linna”) 2007 Eesti Teatriliidu tantsuauhind 2010 Salme Reegi nimeline auhind (ZUGA ühendatud tantsijad Tiina Mölder, Helen Reitsnik, Triin Lilleorg, Kärt Tõnisson) https://web.archive.org/web/20160709131633/http://stl.ee/lavastus/kaik/ (vaadatud 09.07.2016) ZUGA ühendatud tantsijad. Veebisait.
Tiina Mölder

Tiina Mölder (sündinud 9. oktoobril 1973 Tallinnas) on eesti kaasaegse tantsu koreograaf, etendaja, tantsija ja lavalise liikumise õpetaja. Tiina Mölder on ZUGA ühendatud tantsijate asutajaliige. "Naine ja Hunt" (2006) "ZUGA müüt ja tegelikkus" (2005) "Näoga maa poole" (2005) "ZUGA lastekas" (2004) "ZUGA teeb suure linna" (2004) projekt "Sissejuhatus kaasaegsesse tantsu" (2003) "Maja Jaama uulitsas" (2002), Tiina Mölder "walking home solo" (2002), Tiina Mölder, Kaja Kann, Jarmo Karing "1973 ehk võrrand kolme muutuja ja ühe puudujaga"(2001), Tiina Mölder "D&B" (2000), grupitöö (klubides) "Käijad" (1999), kohaspetsiifiline grupitöö "Games with sheets" (1999), Tiina Mölder 2010 Salme Reegi nimeline auhind (ZUGA ühendatud tantsijad Tiina Mölder, Helen Reitsnik, Triin Lilleorg, Kärt Tõnisson) 2015 Eesti Teatriliidu aasta lavastuse auhind (lavastuse "Joobnud" lavastusmeeskonna liige) 2015 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Lembit Petersoni, Lilja Blumenfeldi, Marius Petersoni, Rene Liivamägi ja Sander Põldsaarega; lavastus "Joobnud") 2019 Salme Reegi nimeline auhind (koos Christin Tauliga; lavastus „(p)ÖÖ“ (NUKU teater))
Spiika

Spiika (α Vir, α Virginis, Alpha Virginis) on Neitsi tähtkuju heledaim täht ja tähistaeva heleduselt 16. täht. Asub 260 valgusaasta kaugusel Maast. Spiika on muutliku heledusega sinine hiid (spektriklass B1 V). Näiv tähesuurus kõigub +0.92 ja +1.04 vahel perioodiga 4,0142 päeva. Eestis on Spiika hästi näha kevadel. "Spica: The Close Binary". Space.com. Vaadatud 24. juuni 2018. "Spica is a whirling double star". EarthSky. Vaadatud 24. juuni 2018.
Jiepmaluokta

Jiepmaluokta (põhjasaami keeles) ehk Hjemmeluft (norra keeles) on laht Norra Troms og Finnmargi maakonna Alta vallas. See sai tuntuks nüüdseks UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud Alta kaljujooniste esimese ja tähtsaima leiupaigana. 1972. aasta sügisel avastati esimesed joonised umbes 4 kilomeetri kaugusel Alta keskusest. Hiljem on neid leitud Alta lähikonnast mujaltki, kokku umbes 5000. Neist üle kolme tuhande on ikkagi Jiepmaluoktas, mis on jäänud ainsaks külastajaile avatud leiukohaks. 1991. aastal kolis sinna ka Alta muuseum. Hjemmeluft on ilmekas näide põliste saami nimede asendamisest mõttetute norrakeelsete vastetega. Saamikeelne Jiepmaluokta tähendab "hülgelahte", samas kui norrakeelne kõlaline vaste Hjemmeluft tähendab "koduõhku": -luft (õhk) tuleb saami nimisõna luokta (laht) akusatiivi ja genitiivi kujust "luovtta", mis hääldub "luofta". hjemme- (kodu) võib pärineda varasemast nimekujust Jiemmaluokta. Jiemmaluokta nimeline koht on olemas Finnmargi Kvalsundi vallas; nime norrakeelne vaste on seal Saraby. Jiepma on (hülge) genitiiv.
Purdsete

Purdsete on pude kulutuse tagajärjel tekkinud mitmesuguse suuruse ja koostisega sete. Tsementeerunud purdsetteid nimetatakse purdkivimiks. Purdsetted ja purdkivimid moodustavad purdsetendi. Purdsetteid jaotatakse täpsemalt purdosakeste mõõtmete alusel. Purdsetteks on näiteks liiv, kruus, veerised, aleuriit ja rahnud. Purdkivim Purdsetend Eesti keelde tõlgitud animeeritud õppevahend purdsetete kohta Tromsø ülikooli veebilehel webGeology.
Museum of Hoaxes

Museum of Hoaxes on Ameerika Ühendriikide veebisait, kus analüüsitakse ja paljastatakse pettusi ja linnalegende. Saidi lõi Alex Boese 1997. aastal San Diegos Californias. Boese on pettuste ja linnalegendide teemal avaldanud ka kaks raamatut. Museum of Hoaxes
Robert von Rosen

Parun Robert Gottlieb von Rosen (vene Роман Романович фон Розен; 24. detsember 1790 Sõtke – 22. veebruar 1867) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane. Ta oli leitnant, riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 20. juulist 1852 kuni 12. detsembrini 1858 ja tõeline riiginõunik. Robert Gottlieb von Rosen sündis Rosenite Soonurme liinist meeskohtuniku, Kadrina kihelkonna Hulja ja Hõbeda, ning Märjamaa Sõtke mõisniku Robert Gottlieb von Roseni (1767–1829) ja Kandle mõisast pärit Helene Katharine von Hastferi (1770–1816) pojana. Ta abiellus 1844 Elisabeth (Jelizaveta) Suchanowaga (1815–1891), kes oli kaardiväeleitnant Zacharias Suchanowi (Захар Суханов) ja Marie von Ruckteschelli tütar. Abielust sündisid: Roman (1847 Tallinn – 1921 New York; ru), Venemaa õuemeister ja diplomaat. Konsul Yokohamas, saatkonna sekretär ja saadik Tokyos , peakonsul New Yorgis, saadik Mehhikos. Viktor (1849 Tallinn – 1908 Peterburi; ru), riiginõunik, idamaa keelte professor, Peterburi Teaduste Akadeemia akadeemik Alexander (1851 Tallinn – 1868 Peterburi) Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Sõtke mõis (Märjamaa khk) Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,1,: Estland, Bd.:1, Görlitz, 1930, lk.230
Ballstadi kalmeväli

Ballstadi kalmeväli ehk Kongsviki kalmed asuvad Norras Hinnøya saarel Tjeldsundi vallas Kongsviki lähedal Ballstadi külas ja selle ümbruses (koordinaatidega: 68.566N, 16.299E). Kalmistu on üsna hästi säilinud . Selle moodustavad: 3 pikka kivikangrut (kuni 25 meetri pikkused ja 5 meetri laiused) 4 väiksemat kivikangrut 2 keskmise suurusega kääbast 3 väiksemat kääbast 1 (1.6 meetri kõrgune) menhir väiksema hauakünka tipus (eramaja hoovis) 2 elamuaset 2 paadikuuriaset Kaks suuremat kivikangrut on liitunud T tähe kujuliselt. Hoonete asemed pole rohus kuigi nähtavad. Kalmeväli on osaliselt metsa kasvanud - osalt heinamaa. Sealt avaneb kaunis vaade ümbritsevatele metsadele, mägedele ja Tjeldsundi lahele. Muistised on kõige kergemini leitavad kevadel, kui rohi on alles madal. Kivikalmest väljakaevamistel leitud kuldaare viidi Tromsø muuseumi. Aardeleiu ja Kongsviki kohanime põhjal on oletatud, et kalmistule on maetud kohalikke ülikuid. Kongsvik tähendab nimelt /Kuningalahte/. Ballstad burial site Cairn Kivisamba pilt
Orion (tähtkuju)

Orion on taevaekvaatori lähedal asuv tähtkuju, mis on üks tähistaeva kirkamaid ja nähtav kogu maailmas. See on üks tuntumaid ja lihtsamini leitavaid tähtkujusid. See on pindalalt 26. tähtkuju, kattes 594 ruutkraadi. Tähtkuju on nime saanud kreeka mütoloogiast tuntud küti Orioni järgi, kelle Artemis tappis. Heledaim täht on sinakasvalge Rigel (ka Riigel, β Ori). Heledad tähed on veel umbes 650 valgusaasta kaugusel asuv punakas Betelgeuse, α Orionis., Bellatrix, Mintaka, Alnilam, Alnitak ja Saiph. Tähtkujus asuvad Orioni gaasudu ja Hobusepea udukogu. Oktoobris on Orioni tähtkujus võimalik näha Orioniidide meteoriidivoolu. Eesti rahvaastronoomias asus Orioni kohal tähtkuju nimega Koot ja Reha.  Pikemalt artiklis Orioni vöö Orioni vöö kolme tähte on kirjeldatud ka kui kolme kuningat, kolme ketravat neidu, Kalevi mõõka. "Orion". Chris Dolan. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. detsember 2011. Vaadatud 6. juuli 2018. "Orion Constellation". Constellation Guide. Vaadatud 6. juuli 2018. http://www.sciencedaily.com/releases/2009/06/090609220555.htm "Messier 42 (The Orion Nebula)". NASA. Vaadatud 6. juuli 2018. "Horsehead Nebula (Barnard 33)". Constellation Guide. Vaadatud 6. juuli 2018. "Orionid Meteor Shower 2018: When, Where & How to See It". Space.com. Vaadatud 6. juuli 2018. Uranomeetria, Orion, Tartu Observatooriumi Virtuaalne Muuseum Urmas Haud, Orion, jupiter.to.ee 25. veebruar 2011, Taavi Tuvikene, Tähistaeva retk #3: Õhtu Orioniga, astronoomia.ee Fotosid Orionist 26. november 2011, Mati Soomre, Eredaim täht kiirgab nagu 9 miljonit Päikest, maaleht.ee
Voldemar Karing

Voldemar Nikolai Karing VR II/3 (4. juuli 1895 Kodasoo vald, Harjumaa – 29. juuni 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (kolonel). Voldemar Karing lõpetas 1914. aastal Tallinnas Aleksandri gümnaasiumi ja astus Vladimiri sõjakooli, mille lõpetas 1915. aastal. Esimese maailmasõja ajal teenis Vene Keiserlikus armees. Eesti Vabadussõja tegi kaasa alamkapteni auastmes 5. jalaväepolgu koosseisus. 1929. aastal lõpetas Kõrgema sõjakooli. Pärast seda oli lektoriks kõrgemas sõjakoolis. Hiljem oli majori auastmes Kaitseliidu Tartu maleva pealikuks, kust määrati 1934. aastal Valga sõjaväeringkonna staabiülemaks. 1934. aastal määrati Sõjavägede Staap 3. osakonna ülemaks. 1939. aastal nimetati ta Eesti majandusministri abiks. Ta hukati Venemaal. Kolonelleitnant V. Karing majandusministri abiks., Uus Eesti, nr. 125, 9 mai 1939 Ohvitseride andmekogu
August Ratiste

August Ratiste VR II/3 (25. detsember 1893 Audru, Pärnumaa – 10. aprill 1961 Buenos Aires) oli Eesti sõjaväelane (kolonel). August Ratiste Eesti ohvitseride andmekogus
Anton Stamm

Anton Stamm VR I/3 (27. märts 1884 – 2. detsember 1944 Posen) oli Eesti sõjaväelane (meditsiinikolonel).
Johann Mahlapuu

Johann Mahlapuu (ka Johannes; 3. märts 1888 Lõve vald, Viljandimaa – 11. juuni 1954 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). 24. veebruaril 1938 ülendati ta majorist kolonelleitnandiks. 20. veebruaril 1939 sai ta Kontkaristi IV klassi teenetemärgi. Ohvitseride andmebaas
Jaan Org

Jaan Org VR I/3 (23. märts 1895 Viljandi – 3. september 1943 Norillag, Krasnojarski krai) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Sündis põllutöölise pojana. Aastatel 1912–1916 õppis Tartu Õpetajate Seminaris. Tsaariarmees teenis aastatel 1916–1917, lõpetades 1916. aastal Moskva Aleksei sõjakooli lipnikuna. Teenis Eesti sõjaväes aastatel 1918–1940. Võitles Vabadussõjas, mille eest Orgu tunnustati I liigi 3. järgu Vabadusristiga. Eesti sõjaväes oli viimati kolonelleitnant Sõjavägede Staabi juhtide reservis. Valiti 1932. aastal taarausu usuühingu Hiis esimeheks. Punaarmees teenis 232. laskurpolgus varustusülema ja komandöri asetäitjana Elvas alampolkovniku auastmes. Jaan Org vahistati NKVD poolt 14. juunil 1941 Elvas ja küüditati Petserist. Viidi Norillagi. Org mõisteti erinõupidamisel 15. mail 1941 10 aastaks laagrisse, kus ta hukkus. 29. septembril 1941 esitas uurija Sarajev Orule süüdistuse – Eesti sõjaväe ohvitser, võitles kodusõjas Punaarmee vastu, veendunud natsionalist. Jaak Pihlau. Auraamat Eesti Vabariigi kaadriohvitseridele. Tallinn: Umara 2007, lk 278. Ohvitseride andmebaas
Hengo Tulnola

Hengo Tulnola VR I/3 (kuni 1922. aastani Hugo Tschuhna; 1922–1936 Hugo Tulnola; 16. oktoober 1897 Navi, Aleksandri vald, Võrumaa – 17. jaanuar 1986 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major) ja taarausuline, ajaloolane, kodu-uurija ja genealoog. 1941. aastal langes ta Saksa sõjavangi, oli 10. oktoobrist 1944–1954 Nõukogude Liidus vangis. 2017. aastal avati Pärnus Laatsareti tänav 4, Tulnola kunagise kodumaja seinal mälestustahvel. 1922 Vabadusristi I liik 3. järk 1936 Kotkaristi IV klassi teenetemärk Laatsareti tänaval kuuldi Taara tammikute kanget häält Tee ellujäämisele. Taaralase Hengo Tulnola elu ja võitlus. Võru 2005. Hengo Tulnola Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Ohvitseride andmekogu
Feliks Jänes

Feliks Jänes VR II/3 (3. märts 1898 Rannu, Tartumaa – 29. juuni 1942 Norilsk, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (major, 1938). Ratsarügemendi adjutant, 8. augustil 1940 määratud Ratsarügemendi ülemaks. Tema isa oli Valga linnasekretär ja linnaarhiivi direktor Jaan Jänes (1865–?). Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941, hukati Venemaal. Ohvitseride andmekogu https://www.ra.ee/fotis/index.php/et/photo/view?id=268144&_xr=628aaf62d9ea3 https://www.ra.ee/fotis/index.php/et/photo/view?id=730820&_xr=628ab14a88420