laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pindi mõis

Pindi mõis (saksa keeles Bentenhof) oli rüütlimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Võru maakonda Võru valda. Mõis asutati 16. sajandil. Mõis nimi tuleb suguvõsa Benteni järgi, kelle esindajad olid keskajal mõisa omanikud. Enne 1919. aasta maareformi kuulus mõis Georg Ferdinand von zur Mühlenile. Pindi mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 25.01.2016) "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften". 1929. Vaadatud 23.09.2022. Pindi mõis Eesti mõisaportaalis
Plaani mõis

Plaani mõis (saksa keeles Plani) oli Haanja mõisa kõrvalmõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Plaani mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Rõuge kirikumõis

Rõuge kirikumõis (saksa keeles Pastorat Rauge) oli kirikumõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Võru maakonda Rõuge valda. Mõis kuulus Rõuge kogudusele. Rõuge pastoraadi peahoone asub Rõuge alevikus aadressil Hariduse tn 2. Hoone on arvele võetud ehitismälestisena. http://www.mois.ee/pikknimr.shtml (vaadatud 25.01.2016) Rõuge kirikumõis kultuurimälestiste riiklikus registris
Hermosillo

Hermosillo on linn Mehhikos, Sonora osariigi keskus. Asub Sonora jõe ääres. Linn loodi 1700. aastal indiaanlaste maale rajatud küladest ja kandis algul nime Villa de Pitic, kuid 1828. aastal nimetati see kindral José María González de Hermosillo auks Hermosilloks. Mehhiko revolutsiooni ajal oli Hermosillo viis kuud Mehhiko pealinn. Hermosillo on tööstuslinn, kus asub muuhulgas Ford Motor Company autotehas. Instituto Nacional de Estadística y Geografía Hermosillo koduleht
Tsooru mõis

Tsooru mõis (saksa keeles Fierenhof) oli Võrumaal Rõuge kihelkonnas asunud rüütlimõis. Nüüdisajal jääb mõis Võru maakonda Antsla valda. Mõisast on teateid alates 1516. aastast. Tsooru mõisa peahoone põles 1949. aastal. Ümberehitatud kujul on säilinud hoone läänetiib. Mõisa ait, möldrimaja, park ja tuuleveski on arvatud kultuurimälestisteks. Peahoone Peahoone keldri võlvid Park Möldrimaja Tuuleveski Tsooru vasallilinnus http://www.mois.ee/pikknimt.shtml (vaadatud 25.01.2016) Tsooru mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) 14057 Tsooru mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris 14056 Tsooru mõisa ait, 19. saj II pool kultuurimälestiste riiklikus registris 14059 Tsooru mõisa möldrimaja, 19. saj kultuurimälestiste riiklikus registris 14058 Tsooru mõisa tuuleveski, 19. saj kultuurimälestiste riiklikus registris Tsooru mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Saaluse mõis

Saaluse mõis, ka Uue-Saaluse mõis (saksa keeles Salishof) oli rüütlimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Võru maakonda Rõuge valda. Mõis asutati 1540, kui sealse maa-ala andis Tartus piiskop Johannes VI Bey laenuks Reinhold Salisele. Viimase järgi sai mõis ka nime. Algselt asus Saaluse mõis Vana-Saalusel, ent 17. sajandi II poolel viidi mõis üle Uue-Saalusesse (siitpeale mõnikord nimetatud ka Uue-Saaluse mõisaks (saksa keeles Neu-Salishof[viide?])). Vana-Saalusele asutati 19. sajandi II poolel uus Vana-Saaluse mõis (saksa keeles Waldhof). Saaluse mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 25.01.2016) Saaluse mõis Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 25.03.2016) Saaluse mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Saaluse mõis Eesti mõisaportaalis
Vana-Saaluse mõis

Vana-Saaluse mõis (saksa keeles Waldhof) oli rüütlimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Kuni 1870. aastateni on Vana-Saaluse mõisa nimetusena kasutusel Althof, alates 1870test aga Waldhof, saksakeelne nimi Salishof oli hiljem kasutusel vaid Uue-Saaluse puhul. Vana-Saaluse mõisast sai Maydellide pärusvaldus 1843. aastast ja mõis jäi nende kätte kuni võõrandamiseni Maaseaduse alusel 1919. aastal. Saaluse mõis asutati 1540, algselt asus Saaluse mõis Vana-Saalusel, ent 17. sajandi II poolel viidi mõis üle Uue-Saalusesse (siitpeale mõnikord nimetatud ka Uue-Saaluse mõisaks (saksa keeles Neu-Salishof[viide?])). Vana-Saalusele asutati 19. sajandi II poolel uus Vana-Saaluse mõis (saksa keeles Waldhof). 1894. aastal jagas Constantin Friedrich von Maydell mõisa oma poegade vahel ja Salishofi ehk Uue-Saaluse mõisa sai Richard von Maydell, Waldhofi ehk Vana-Saaluse (koos Halla karjamõisaga) aga Peter Gottlieb Konstantin von Maydell (1843–1906). Konstantin von Maydelli surma järel päris Vana-Saaluse 1906. aastal tema poeg Hermann von Maydell, kes oli mõisaomanikuks kuni mõisa võõrandamiseni 1920. aastal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Vana-Saaluse mõisa moonakatemaja. Saaluse mõisa AJALOOLINE ÜLEVAADE, lk 4, register.muinas.ee Vana-Saaluse mõis Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 25.03.2016) Vana-Saaluse mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Vana-Saaluse mõisa moonakatemaja. Saaluse mõisa AJALOOLINE ÜLEVAADE, register.muinas.ee
Kasaritsa mõis

Kasaritsa mõisa all võidakse mõelda: Vana-Kasaritsa mõisat Vastse-Kasaritsa mõisat
Vana-Kasaritsa mõis

Vana-Kasaritsa mõis (saksa keeles Alt-Kasseritz) oli riigimõis Võrumaal Rõuge kihelkonnas. Varasemal ajal oli see Vastseliina lossiala osa. 1592. aastal läänistati Vastseliina aselinnusepealikule Teofił Mirzwinskile. Pärast Liivimaa Rootsiga liitmist doneeris Gustav II Adolf mõisa 1628. aastal ooberst Ernst Creutzile, kelle järeltulijad olid mõisa valdajad veel 1682. aastal. Reduktsiooniga langes mõis XVII sajandi lõpul riigile ja oli edaspidi riigimõis. Häärber ei ole säilinud. See oli väike kivist poolkelpkatusega ehitis, mis pärines ilmselt XIX sajandi algusest. Hoone aiapoolsel küljel asus madal viilkatusega veranda. Kõrvalhooneid oli üksikuid ja need olid XX sajandi keskpaiku oluliselt ümber ehitatud või varemeis. Park ei ole säilinud. Vastse-Kasaritsa mõis Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 284 [1]. Särg, Alo. Võrumaa mõisad. Tallinn: Argo, 2011, lk 68. ERA.T, f. 76, n. 1, s. 3139, L 18 [2]. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 284 [3]. Särg, Alo. Võrumaa mõisad. Tallinn: Argo, 2011. Lk 68. Vana-Kasaritsa mõis Kultuurimälestiste riiklikus registris Vana-Kasaritsa mõis Kultuurimälestiste riiklikus registris. Inverteerimine Vana-Kasaritsa mõisa peahoone Vana-Kasaritsa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Vastse-Kasaritsa mõis

Vastse-Kasaritsa mõis (saksa keeles Neu-Kasseritz) oli riigimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Mõis asutati 17. sajandil. Vana-Kasaritsa mõis http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Vastse-Kasaritsa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Vastse-Kasaritsa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Vastse-Nursi mõis

Vastse-Nursi mõis (saksa keeles Neu-Nursie) oli rüütlimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Mõis asutati 1765 Vana-Nursi mõisast eraldatud alast. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Vastse-Nursi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Vastse-Nursi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Viitina mõis

Viitina mõis (saksa keeles Kosse) oli rüütlimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Võru maakonda Rõuge valda. Mõisat mainiti esimest korda 1542. Mõisa nimi tuleb aadlisuguvõsalt Vietinghoff'id, kelle esindajad olid 16. sajandi lõpust kuni 1782. aastani mõisa omanikud. Viitina mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 25.01.2016) Viitina mõis Eesti mõisaportaalis
Heisri mõis

Heisri mõis (saksa keeles Neu-Pigant) oli rüütlimõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Mõis asutati 1792 Vana-Piigandi mõisast eraldatud alast. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Heisri mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Heisri mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Jõksi mõis

Jõksi mõis oli mitme Eesti mõisa nimi: Jõksi mõis (Kanepi) (Jexi), Kanepi kihelkonnas Jõksi mõis (Paistu) (Jöxi), Paistu kihelkonnas
Jõksi mõis (Kanepi)

Jõksi mõis (saksa keeles Jexi) oli Karste mõisa kõrvalmõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Mõisat mainiti esimest korda 1750. 1784 eraldati mõis Kaagvere mõisast. Jõksi mõisa juurde kuulus ka Mügra kõrvalmõis. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Jõksi mõis (Kanepi) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Jõksi mõis (Kanepi) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Jõksi mõis (Kanepi) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Kaagri mõis

Kaagri mõis (ka Kaagvere mõis; saksa keeles Kagrimois, Kaweremois, Kaifrer) oli Kooraste mõisa kõrvalmõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Mõisast on teateid alates 1540. aastast. Mõis on nime saanud Kaweri vasallisuguvõsa järgi. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Kaagri mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Herbert Ligi. Põlva ala 13.-17. sajandil. Põlva rajoonis. Tallinn, 1978 Kaagri mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Kanepi mõis

Kanepi mõis oli mitme Eesti mõisa nimi: Kanepi kirikumõis, Kanepi kihelkonnas Kanepi mõis (Rõngu) Uderna mõisa karjamõis Rõngu kihelkonnas
Kanepi kirikumõis

Kanepi kirikumõis (saksa keeles Pastorat Kannapäh) oli kirikumõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016)
Mügra mõis

Mügra mõis (saksa keeles Bellevue ja Pallawa) oli Jõksi mõisa ja Karste mõisa kõrvalmõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Mügra mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Mügra mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Saverna mõis

Saverna mõis (saksa keeles Sawwern) oli rüütlimõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Mõis asutati 1790 Valgjärve mõisast eraldatud alast. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Saverna mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Saverna mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
ISAF

ISAF on lühend, mis võib tähendada: International Sailing Federation (Rahvusvaheline Purjespordi Föderatsioon) International Security Assistance Force (rahvusvahelised julgeolekuabijõud Afganistanis)
Soodla mõis

Soodla mõis (saksa keeles Neu-Pigast) oli rüütlimõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Mõis asutati 1801 Vana-Piigaste mõisast eraldatud alast. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Soodla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Soodla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Sõreste mõis

Sõreste mõis (saksa keeles Serrist) oli rüütlimõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Mõis asutati 18. sajandi II poolel Vana-Piigandi mõisast eraldatud alast. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Sõreste mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Sõreste mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Pangodi mõis

Pangodi mõis (saksa keeles Spankau, varem Edes) oli riigimõis Nõo kihelkonnas Tartumaal. Mõis asutati 17. sajandi algul. Rootsi kuningas Gustav II Adolf oli mõisa andnud oma sekretärile Paul Spandekowile. 1690. aastatel mõis riigistati. Tänapäevaks on mõisahooned hävinud. http://www.mois.ee/pikknimp.shtml (vaadatud 25.01.2016) Pangodi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Alo Särg. Tartumaa mõisad ja mõisnikud. Lk 74. Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 297. [1] Pangodi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Vana-Nõo mõis

Vana-Nõo mõis (saksa keeles Alt-Nüggen) oli riigimõis Tartumaal Nõo kihelkonnas. Mõis asutati 1759 Unipiha mõisast eraldatud alast. Vastse-Nõo mõis http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Vana-Nõo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 297 [1]. Vana-Nõo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Vastse-Nõo mõis

Vastse-Nõo mõis (saksa keeles Neu-Nüggen) oli rüütlimõis Nõo kihelkonnas Tartumaal. Mõis asutati 18. sajandi II poolel Vana-Nõo mõisast eraldatud alast. Vana-Nõo mõis http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Vastse-Nõo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Maiste, Juhan. Nutt, Nele. Tartumaa mõisad. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 101. Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 297 [1]. Vastse-Nõo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Tordi mõis

Tordi mõis (saksa keeles Tordi) oli Taabri riigimõisa karjamõis Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Tordit on Taabri karjamõisana (Hoflage) esimest korda markeeritud Rückeri kaardil 1839. aastal. Mõis oli olemas veel 1900. aastal 1909. aastal oli sellel peamõisast erinev rendivaldaja: kui Taabri kuulus Viktor Kapstale, siis Tordi oli renditud Kristjan Surrale, kelle leping pidi lõppema alles 1928. aastal. Nõukogude perioodil kuulus Tordi Miina Härma nimelisse kolhoosi. 1900. aastal oli karjamõisa suurus 163 tiinu (178 hektarit). 1909. aastaks oli selle territoorium mõnevõrra laienenud, sest nüüd arvestati selle suuruseks 177 tiinu (193 hektarit). Karjamõisana oli Tordi hoonestus ilmselt tagasihoidlik. Tänapäevaks on see täielikult hävinud. Taabri mõis Baltisches historisches Ortslexikon. Teil 1. Estland (einschließlich Nordlivland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte, lk 602. Richter, Adolf. Livländisches Adressbuch. Riga, 1900, lk 125. Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Band I. Livland. Riga, 1909, veerg 564. ERA.T, f. 76, n. 1, s. 15000, L 1. Tordi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Vahi mõis

Vahi mõis (saksa keeles Franzenhütte) oli poolmõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Alates 1912. aastast kuulus mõis Tartu Eesti Põllumeeste Seltsile, mille korraldatud põllutöökursustest kasvas 1918. aastal välja Vahi põllutöökool (hilisema nimega Vahi aiandus-mesinduskool). Mõisa omanikud olid Franz Georg Faure (1822–1889) ja tema poeg Franz Carl Christian Faure (1858–1928), kes asutasid 1883. aastal Vahile ka põllutööriistade vabriku. 1892. aastal viisid nad selle Tartu kesklinna Holmi tänaval, kus juba varasemast tegutses Faurede kaubandusettevõte, mille juures jõudis asuda ka metallitöökoda ja valutsehh. Eestikeelse põllumajandushariduse puudusel hakkas Tartu Eesti Põllumeeste Selts 1908. aastal korraldama lühiajalisi põllutöökursusi. Algselt kahekuulised kursused muudeti 1911 neljakuulisteks ja 1912 kuuekuulisteks. Samal 1912. aastal ostis selts vabrikant Faurelt Vahi külas asunud Vahi ja Kubja talu ning 1913. aastast hakati lisaks suvistele kursustele läbi viima ka talviseid. Vahi õppemajandi suurus oli 122 ha, millest põllu- ja aiamaad võtsid enda alla 97 ha ning rohumaad 21 ha. Saksa okupatsiooni ajal 1918. aasta novembris õnnestus registreerida see kaheaastase õppeprogrammiga Vahi põllutöökoolina, kuigi Vabadussõda ei võimaldanud õppetöö läbi viia enne 1919. aastat. 1925. aastal hakati ehitama uut kooli peahoonet ning 1927. aastast tegutses samas ka aianduskool. 1939. aastal viidi kooli haldamine Põllumeeste Seltsi alt selleks moodustatud sihtasutuse alla. Kooli tegevus lõppes 1944. aastal ning suur osa endistest mõisa hoonetest hävis tules. Vahi mõisa ajalugu on uurinud Uuno Eiber, kes elas ise lapsepõlves mõisamajas. Mõisniku eluhoone leidis 1908–1944 kasutust õpilaste majutamisel. Kuigi põllutöökooli uus hoone ja mitmed mõisa abihooned hävisid sõjas, siis endine mõisa peahoone jäi püsti. Küll ehitati see 1960. aastal ümber. Säilinud on mõisa saun-aednikumaja, millele on lisatud teine korrus ja mida on muulgi moel ümber ehitatud. Teise maailmasõja elasid üle ka mõisa meierei ja töölismaja, kuid need lammutati hiljem. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) "Vahi" koolide 25 a. juubel Postimees, 17. detsember 1943 (DIGAR) Vahi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Vanamõisa mõis (Tartu-Maarja)

Vanamõisa mõis (ka Luunja-Vanamõisa mõis; saksa keeles Wan(n)amois) oli Luunja mõisa kõrvalmõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Luunja valda. http://www.mois.ee/pikkniml.shtml (vaadatud 27.01.2016) Vanamõisa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Vasula mõis

Vasula mõis (saksa keeles Wassula) oli rüütlimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Mõisast on teateid alates 1446. aastast. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Vasula mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Maiste, Juhan. Nutt, Nele. Tartumaa mõisad. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 102-104. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 41-42 [1]. Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 442 [2]. Vasula mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Veibri mõis

Veibri mõis (saksa keeles Timmofer, ka Timmomois) oli riigimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 56 [1]. Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 443 [2]. Veibri mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Haage kirikumõis

Haage kirikumõis (saksa keeles Haakhof) oli kirikumõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonna Tartu linna Haage küla territooriumile. Mõis kuulus Tartu Jaani kirikule. "Haage kirikumõis". Rahvusarhiiv - Eesti ala mõisate register. Vaadatud 15. augustil 2024. EKI KNAB (vaadatud 21.05.2016) Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 52 [1]. Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 443 [2]. Haage kirikumõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Kaarli mõis (Tartu-Maarja)

Kaarli mõis (saksa keeles Karlsberg) oli Tammistu mõisa kõrvalmõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Mõis asutati 1793 Pilka mõisast eraldatud alast. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Kaarli mõis (Tartu-Maarja) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Maiste, Juhan. Nutt, Nele. Tartumaa mõisad. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 28. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 49 [1]. Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 441 [2]. Kaarli mõis (Tartu-Maarja) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Lilastvere mõis

Lilastvere mõis (saksa keeles Lillastfer) oli Torma kirikumõisa kõrvalmõis Torma kihelkonnas Tartumaal. Lilastvere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Lilastvere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Tõikvere mõis

Tõikvere mõis (saksa keeles Toikfer) oli rüütlimõis Torma kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Jõgeva maakonda Jõgeva valda. Mõis asutati 1680 Rääbise mõisast eraldatud alast. Tõikvere mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 25.01.2016) Tõikvere mõis Eesti mõisaportaalis
Vaiatu mõis

Vaiatu mõis (saksa keeles Somel) oli rüütlimõis Torma kihelkonnas Tartumaal. Mõisast on teateid alates 1418. aastast. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Vaiatu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Vaiatu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Vanamõisa mõis (Torma)

Vanamõisa mõis (saksa keeles Alt-Padefest) oli Torma kirikumõisa kõrvalmõis Torma kihelkonnas Tartumaal. Vanamõisa mõis (Torma) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Vanamõisa mõis (Torma) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Chihuahua osariik

Chihuahua osariik on osariik Mehhiko põhjaosas. See piirneb läänes Sonora, edelas Sinaloa, lõunas Durango ja idas Coahuila osariigiga. Põhjas ja kirdes on piir Ameerika Ühendriikide osariikide New Mexico ja Texasega. 2020. aasta seisuga elab osariigis 3 741 869 inimest, millega on see elanike arvult riigi üheteistkümnes osariik. Pindalalt on Chihuahua riigi suurim – 247 460 km². Kuigi suure osa osariigist moodustab Chihuahua kõrb, on see riigi kõige suurima metsapindalaga osariik. Osariigi maastikus domineerib Lääne-Sierra Madre mäestik. Osariigi kõrgeim tipp on kustunud vulkaan Cerro Mohinora (3300 meetrit). Tänu klimaatilistele erinevustele on osariigis mitmekesine loomastik ja taimestik. Osariigi suurim looduslik vaatamisväärsus on Vasekanjon, mis on suurem ja sügavam isegi kui Suur kanjon. Nime on saanud pealinna Chihuahua järgi. Chihuahua sai Mehhiko osariigiks 6. juulil 1824. See oli riigi kaheksateistkümnes osariik. Chihuahua osariigi seadusandlik kogu on ühekojaline Saadikutekoda, kuhu kuulub 33 liiget, kes valitakse kolmeaastaseks ametiajaks. Kõrgeim täidesaatev võim kuulub kubernerile. Kuberner valitakse kuueaastaseks ametiajaks. Kuberneri tagasi valida ei saa. 2021. aastast on osariigi kuberner María Eugenia Campos Galván. Chihuahua osariik jaguneb 67 kohalikuks omavalitsuseks (municipios). Iga kolme aasta järel valivad omavalitsuste elanikud munitsipaalpresidendi (presidente municipal), kes juhib samal ajal valitud munitsipaalnõukogu (ayuntamiento), mis vastutab kõikide avalike teenuste olemasolu eest. Chihuahua osariik on jagatud 67 kohalikuks omavalitsuseks. 2020. aasta seisuga on rahvaarv 3 741 869. 2010. aastal oli elanikke 3 406 465. Valdav osa rahvastikust on mestiitsid, kuid 35% on valgenahalised. Suurim etniline põlisrahvus tarahumara. 84,6% elanikest moodustavad katoliiklased ja 7,1% protestandid. Kaks kolmandikku osariigi rahvastikust elab osariigi kahes suurimas linnas: Ciudad Juárezis (2020. aasta seisuga 1 501 551 elanikku) ja Chihuahuas (925 762 el). Üle 100 000 elanikuga linnad on veel Cuauhtémoc (135 586 el), Delicias (128 548 el) ja Parral (113 843 el). "Prevencion de Incendios Forestales en Chihuahua". Eduteka. Vaadatud 17.6.2022 Chihuahua osariigi koduleht
Võtikvere mõis

Võtikvere mõis (saksa keeles Wottigfer) oli Tähkvere mõisa kõrvalmõis Torma kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Jõgeva maakonda Jõgeva valda. Arvatakse, et Võtikvere mõis oli olemas juba 16. sajandil, kui ta kuulus Laiuse ordulinnuse valdusse. Hiljem sai Võtikvere mõisast Tähkvere kõrvalmõis. Võtikvere mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 25.01.2016) Võtikvere mõis Eesti mõisaportaalis
Nõmmpere mõis

Nõmmpere mõis (saksa keeles Waldeck) oli poolmõis Märjamaa kihelkonnas Läänemaal. Mõis rajati 1875 Lümanda mõisast eraldatud alast. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 25.01.2016) Nõmmpere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.01.2016) Nõmmpere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Orgita mõis

Orgita mõis (saksa keeles Rosenthal) oli rüütlimõis Märjamaa kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Rapla maakonda Märjamaa valda. Mõis asutati 18. sajandi lõpul, Tellista mõisast ja Päädeva külast Orgitast. Orgita mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 25.01.2016) Orgita mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Orgita mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Orgita mõis Eesti mõisaportaalis