laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Graafi semioos

Graafi semioos kujutab endast graafi lokaalsete invariantide kindlaksmääramise, süstematiseerimise ja tõlgendamise protsessi. Lokaalne invariant on märk, mis ütleb midagi graafi kohta. Nende märkide süsteem – graafi semiootiline mudel – kirjeldab ja tuvastab graafi struktuuri ja sümmeetria omadusi. Seda moodust on kasutatud juba 20. sajandi lõpus. Semiootika ja matemaatika on valdkonnad mille baasil lahendatakse mitmesuguseid probleeme, kuid oma vahenditelt ja tulemustelt on nad väga erinevad . Osa matemaatikat on välja töötatud semioosi matemaatilise kirjeldamise eesmärgil (nagu mittelineaarsete süsteemide analüüs, John von Neumanni isepaljundavate automaatide tagasiside mudelid, Lotfi Zadeh’i hägusad hulgad, Hermann Hakeni sünergeetika, René Thom’i katastroofide teooria jt). Semiootika sees on olnud mõningaid katseid arendada matemaatilise semiootika alamvälja arvutisemiootika ja algebralise semiootika nime all . Graafi semioosi puhul on tegu graafide, kui paljuaspektiliste objektide "semioosimisega" ("semiotiseerimisega"). Kalevi Kull (2012). Semiosis Includes Incompatibility: On the Relationhip between Semiotics and Mathematics. – In: M. Bockarova, M. Danesi, R. Nunez (eds), 330-339. Semiotic and Cognitive Science Essays on the Nature of Mathematics. Fields, Lincom Europa Joseph Goguen (1999). An Introduction of Algebraic Semiotics, with Application to User Interface Design – In: C. Nehaniv (ed), 242-291. Computation for Methafor, Analogy and Agents. Springer John-Tagore Tevet (1990). Interpretation on some Graph Theoretic Problems. Estonian Acad. Sci. Graafide semiootiline modelleerimine
Igeli sammas

Igeli sammas on Saksamaal Trieri lähedal Moseli ääres Igelis asuv rooma hauamonument, mis pärineb 3. sajandist. See kuulub alates 1986. aastast osana Trieri rooma-aegsete mälestiste, toomkiriku ja Liebfrauenkirche kompleksist UNESCO maailmapärandi nimistusse. Mainzis asuva Drususe kenotaafi kõrval on tegemist ainsa algupärasel kohal säilinud maapealse rooma hauamonumendiga Alpidest põhja pool. See pääses hävingust, sest hauamonumendi lõunaküljel asuval reljeefil arvati keskajal olevat kujutatud Constantinus Suure ema Helena abiellumist Constantius I Chlorusega. Hauamonument on 23 meetri kõrgune ja see on valmistatud punasest liivakivist. Selle püstitasid endale ja oma surnud sugulastele 250. aasta paiku vennad Lucius Secundinius Aventinus ja Lucius Secundinius Securus. Tegemist on neljakorruselise monumendiga, mille püramiidjas tipus on laialisirutatud tiibadega kotkas (tänapäeval osaliselt hävinud). Monument on ohtralt kaunistatud reljeefidega, millel kujutatakse stseene argielust ja müütidest. Algselt oli sammas koloreeritud; värvitud rekonstruktsioon asub tänapäeval Trieris Rheinisches Landesmuseumis. Igeli sammas Trieri maailmapärandi lehel
Kuivastu ülemine tulepaak

Kuivastu sihi ülemine tulepaak on tulepaak Saare maakonnas Muhu vallas Kuivastu sadamas. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 34′ 25″ N, 23° 23′ 4″ E. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 12 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 17 meetrit. Tulepaak moodustab sihi Kuivastu alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 320 meetrit ja sihi asimuut on 267,7°. Tulepaak ehitati 1978. aastal. Kuivastu ülemine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Kunda ülemine tulepaak

Kunda sihi ülemine tulepaak on tulepaak Lääne-Viru maakonnas Kunda sadama lähistel. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 59° 30′ 36″ N, 26° 33′ 42″ E. Terasest torni kõrgus jalamist on 16 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 26 meetrit. Tulepaak moodustab sihi Kunda alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 921 meetrit ja sihi asimuut on 161,6°. Tulepaak ehitati 1994. aastal. Kunda ülemine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Kõrgessaare alumine tulepaak

Kõrgessaare sihi alumine tulepaak on tulepaak Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõrgessaare sadamas. Tulepaaagi geograafilised koordinaadid on 58° 59′ 27″ N, 22° 27′ 59″ E. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 8 meetrit. Tule kõrgus merepinnast on 9,6 m. Tulepaak moodustab sihi Kõrgessaare ülemise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 218 meetrit ja sihi asimuut on 148,3°. Aastatel 2013–2022 oli märk kasutusel päevamärgina. Teadaanded Meremeestele. Veeteede Amet, 2013, 11. Teadaanded Meremeestele. Transpordiamet, 2022, 2. Kõrgessaare alumine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Merise tulepaak

Merise tulepaak on tulepaak Saare maakonnas Saaremaa vallas Merise ninal. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 29′ 52″ N, 22° 8′ 17″ E. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 10 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 20 meetrit. Tulepaak ehitati 1952. aastal. Merise tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Keelevõime

Keelevõime on võime kasutada suhtlemisel sümbolilisi märgisüsteeme. Keelevõime on omane ainult inimesele. Teiste elusolendiliikide kommunikatsioonis kasutatakse küll märgisüsteeme, kuid need ei koosne sümbolitest, vaid muud tüüpi märkidest, seega pole need keeled.
Muuga ülemine tulepaak

Muuga sihi ülemine tulepaak on tulepaak Harjumaal Viimsi vallas Muuga sadama kõrval. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 59° 29′ 26″ N, 24° 56′ 15″ E. Valge terastorni kõrgus jalamist on 48 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 54,5 meetrit. Tulepaak moodustab sihi Muuga alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 501 meetrit ja sihi asimuut on 217,8°. Tulepaak ehitati 1986. aastal seoses Muuga sadama rajamisega. Samal ajal valmisid ümbruskonnas samasuguse konstruktsiooniga Tammneeme, Kallavere ja Ihasalu märk. Muuga ülemine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Orjaku ülemine tulepaak

Orjaku sihi ülemine tulepaak on tulepaak Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kassari saarel. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 47′ 42″ N, 22° 46′ 18″ E. Valge betoontorni kõrgus jalamist on 16 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 23 meetrit. Tulepaak moodustab sihi Orjaku alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 536 meetrit ja sihi asimuut on 3,7°. Tulepaak ehitati 1962. aastal. Tuletorne on kujutatud Omniva avaldatud ja Roman Matkiewiczi kujundatud postmarkidel, mille alumist tuletorni kujutav postmargi nominaal on 0,65 eurot ja ülemist tuletorni kujutav postmargi nominaal on 1,40 eurot. Orjaku sadama ülemine tulepaak Katre Palo (13. september 2017). "Uudistaja 13.09.2017". Loodusajakiri. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2017. Orjaku ülemine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Paslepa ülemine tuletorn

Paslepa sihi ülemine tuletorn (ka Paslepa ülemine tulepaak) on tuletorn Läänemaal Lääne-Nigula vallas Einbi külas. Tuletorni geograafilised koordinaadid on 59° 0′ 57″ N, 23° 26′ 22″ E. Valge betoontorni kõrgus jalamist on 14 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 15 meetrit. Tuletorn moodustab sihi Paslepa alumise tuletorniga. Märkide vahekaugus on 507 meetrit ja sihi asimuut on 137,7°. Tuletorn ehitati 1935. aastal. Paslepa ülemine tuletorn navigatsioonimärkide andmekogus
Pfalz

Pfalz võib olla: Kaiserpfalz, või ka Königspfalz, oli loss, mis oli Saksa-Rooma keisri ja õukonna ajutine võimukeskus, etümoloogiliselt tuletatud ladina sõnast palatium Pfaltskrahvkond, pfaltskrahvi võimupiirkond Paljud kohad ja piirkonnad Saksamaal on saanud nime eespool märgitud keskaegsest Kaiserpfalzist: mitmed ajaloolised Saksa-Rooma riigi osariigid, sealhulgas: Pfalzi kuurvürstkond (1085–1803) Pfalz-Birkenfeld (1584–1825) Pfalz-Birkenfeld-Bischweiler (1600–1671) Pfalz-Birkenfeld-Gelnhausen (1654–1799) Pfalz-Birkenfeld-Zweibrücken (1731–1797) Pfalz-Kleeburg (1604–1731) Pfalz-Landsberg (1604–1681) Pfalz-Lautern (1576–1592) Pfalz-Mosbach (1410–48) Pfalz-Mosbach-Neumarkt (1448–99) Pfalz-Neuburg (1505–1808) Pfalz-Neumarkt (1410–1448), (1524–1558) Pfalz-Simmern (1410–1685) Pfalz-Simmern-Zweibrücken (1410–1459) Pfalz-Simmern-Kaiserslautern (1610–1674) Pfalz-Simmern-Sponheim (1559–1598) Pfalz-Sulzbach (1569–1604), (1614–1742) Pfalz-Sulzbach-Hilpoltstein (1614–1644) Pfalz-Zweibrücken (1444–1801) Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld (1569–1731) Pfalz-Zweibrücken-Vohenstrauss-Parkstein (1569–1597) Rheinland-Pfalz, Saksamaa liidumaa Pfalz, piirkond Rheinland-Pfalzis Pfalz, Rheinland-Pfalzi veinipiirkond Oberpfalz, Baieri piirkond Saarpfalzi kreis Saarimaal Saksamaal Rhein-Pfalz-Kreis, kreis Rheinland-Pfalzis Saksamaal Südwestpfalzi kreis Rheinland-Pfalzis Saksamaal Pfalzgrafensteini loss Kaubis Saksamaal von der Pfalz, Wittelsbachide aadlisuguvõsa Pfalzi haru Alexander Sigismund von der Pfalz (1663–1737), Augsburgi vürst-piiskop Anton Pfalz (1885–1958), austria keeleteadlane Benedicta Henriette von der Pfalz (1652–1730), Braunschweig-Calenbergi hertsoginna Liselotte von der Pfalz (1652–1722), Orléansi hertsoginna ja Prantsuse kuninga Louis XIV vennanaine Mechthild von der Pfalz (1419–1482), saksa aadlinaine Sophie von der Pfalz (1630–1714), Hannoveri kuurvürstinna Pfalz Flugzeugwerke, Esimese maailmasõja aegne lennukitootja Pfalz, Saksa auruvedurid SS Pfalz, kolm aurikut Saksa laevakompanii Norddeutscher Lloyd teenistuses
Paslepa alumine tuletorn

Paslepa sihi alumine tuletorn (ka Paslepa alumine tulepaak) on tuletorn Läänemaal Lääne-Nigula vallas Einbi külas. Tuletorni geograafilised koordinaadid on 59° 1′ 9″ N, 23° 26′ 1″ E. Valge betoontorni kõrgus jalamist on 10 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 10 meetrit. Tuletorn moodustab sihi Paslepa ülemise tuletorniga. Märkide vahekaugus on 507 meetrit ja sihi asimuut on 137,7°. Tuletorn ehitati 1935. aastal. Paslepa alumine tuletorn navigatsioonimärkide andmekogus
Põõsaspea tulepaak

Põõsaspea tulepaak on tulepaak Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Spithami küla lähedal Põõsaspea neemel. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 59° 13′ 43″ N, 23° 30′ 35″ E. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 16 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 17 meetrit. Tulepaak ehitati 1954. aastal. 2018. aastal rajati vanast tulepaagist mõnikümmend meetrit sisemaa poole uus tulepaak. Uus tulepaak on ülalt punase ja alt valge laudisega neljast küljest kaetud metalltorn. Märgi kõrgus maapinnast on 17 meetrit ja tule kõrgus veepinnast 21 meetrit. Urmas Lauri (1.03.2019). "Põõsaspea tulepaak sai kasutusloa". Vaadatud 21.05.2019. Põõsaspea tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Sviby ülemine tulepaak

Sviby sihi ülemine tulepaak on tulepaak Läänemaal Vormsi vallas Sviby külas. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 58′ 29″ N, 23° 18′ 24″ E. Punase terastorni kõrgus jalamist on 14,8 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 19 meetrit. Tulepaak moodustab sihi Sviby alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 576 meetrit ja sihi asimuut on 323,8°. Tulepaak ehitati 1977. aastal. Sviby ülemine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus "Navigatsioonimärgi nr 562, Sviby sihi ülemine tulepaak, andmed". Navigatsioonimärkide andmekogu.
Rannaküla tulepaak

Rannaküla tulepaak on tulepaak Saare maakonnas Saaremaa vallas Kirderanna külas. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 37′ 32″ N, 22° 52′ 28″ E. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 16 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 19 meetrit. Tulepaak ehitati 1954. aastal. Rannaküla tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Rohuküla alumine tulepaak

Rohuküla sihi alumine tulepaak on tulepaak Läänemaal Haapsalu linnas Rohuküla sadamas. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 54′ 28″ N, 23° 25′ 33″ E. Püramiidja metallsõrestiku kõrgus jalamist on 13 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 12 meetrit. Tulepaak moodustab sihi Rohuküla ülemise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 459 meetrit ja sihi asimuut on 90,1° Rohuküla alumine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Pärnu alumine tulepaak

Pärnu sihi alumine tulepaak on tulepaak Pärnu maakonnas Pärnu linnas Vana-Pärnu linnaosas Tulepaagi tee lõpus. Esimene tulepaak paigaldati 1960. aastal, praegune tulepaak paigaldati 2002. aastal. Tule jaoks paigaldati LED-lambid 2014. aastal Tulepaagi moodustab raudbetoonist vundamendil paiknev raudbetoonist jäämurdja ja tsingitud terastorust torn. Kõrgus jalamist on 22 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 24 meetrit. Tulepaak moodustab sihi koos Pärnu sihi ülemise tulepaagiga, mis asub 819 meetri kaugusel põhjakirdes. 2011 Jaan Vali. "Pärnu meresihi tulepaagid". / "Eesti tuletornide ajalugu". Tallinn 2011. Lk 412 Pärnu alumine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Seedri alumine tulepaak

Seedri sihi alumine tulepaak on tulepaak Pärnumaal Pärnu linnas Pärnu jõe ääres. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 22′ 44″ N, 24° 28′ 50″ E. See jääb Pärnu rannaniidu looduskaitseala piirile. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 14 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 16 meetrit. Tulepaak moodustab sihi Seedri ülemise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 380 meetrit ja sihi asimuut on 39°. Tulepaak ehitati 1976. aastal. Seedri alumine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Seedri ülemine tulepaak

Seedri sihi ülemine tulepaak on tulepaak Pärnumaal Pärnu linnas. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 22′ 54″ N, 24° 29′ 5″ E. See jääb Pärnu rannapargi territooriumile. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 24 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 25 meetrit. Tulepaak moodustab sihi Seedri alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 380 meetrit ja sihi asimuut on 39°. Tulepaak ehitati 1976. aastal. Seedri ülemine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Silla ülemine tulepaak

Silla sihi ülemine tulepaak on tulepaak Pärnumaal Pärnu linnas Johann Voldemar Jannseni tänaval. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 23′ 28″ N, 24° 29′ 18″ E. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 22 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 29 meetrit. Tulepaak moodustab sihi Silla alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 230 meetrit ja sihi asimuut 26,2°. Silla ülemine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
David Faustino

David Anthony Faustino (sündinud 3. märtsil 1974 Los Angeleses) on USA näitleja ja laulja. Teda tuntakse eeskätt Budrick "Bud" Bundyna komöödiasarjast "Tuvikesed" (1987–1997). David Faustino IMDb-s
Silla alumine tulepaak

Silla sihi alumine tulepaak on tulepaak Pärnumaal Pärnu linnas. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 23′ 22″ N, 24° 29′ 12″ E. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 13 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 16 meetrit. Tulepaak moodustab sihi Silla ülemise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 230 meetrit ja sihi asimuut 26,2°. Silla alumine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Pöörilaiu tuletorn

Pöörilaiu tuletorn (ka Pöörilaiu tulepaak) on tuletorn Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Pöörilaiul. Tuletorni geograafilised koordinaadid on 58° 27′ 41″ N, 23° 37′ 47″ E. Valge raudbetoontorni kõrgus jalamist on 13 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 14 meetrit. Tuletorn ehitati 1939. aastal. Pöörilaiu tuletorn navigatsioonimärkide andmekogus
De Pinte

De Pinte on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. De Pinte jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja piirkondadeks: De Pinte Scheldevelde loss, De Pinte Zevergem De Pinte De Pinte Zevergem  Saksamaa – Freiamt Bevolking per gemeente op 1 januari 2022  De Pinte – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Deinze

Deinze on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 1825. aastal sai Deinze linnaõigused. Leie jõe kallastel asuva Deinze valla halduspiiridesse kuuluvad Astene, Bachte-Maria-Leerne, Gottem, Grammene, Meigem, Petegem-aan-de-Leie, Sint-Martens-Leerne, Vinkt, Wontergem ja Zeveren. Deinze jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks: Deinze Deinze Ooidonki loss Vinkt Bachte-Maria-Leerne Astene Sint-Martens-Leerne Meigem  Saksamaa – Queckenberg, alates 1980 Bevolking per gemeente op 1 januari 2022  Deinze – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi, prantsuse, inglise ja saksa keeles) Pictures of Deinze (inglise keeles)
Heltermaa alumine tulepaak

Heltermaa sihi alumine tulepaak on tulepaak Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Heltermaa sadamas. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 51′ 56″ N, 23° 2′ 52″ E. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 12 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 8 meetrit. Tulepaak moodustab sihi Heltermaa ülemise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 314 meetrit ja sihi asimuut on 254,7°. Heltermaa alumine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Geoffrey Hughes

Geoffrey William Hughes (2. veebruar 1944 – 27. juuli 2012) oli Inglismaa näitleja. Tema tuntuim roll oli Onslow' roll komöödiasarjas "Rahu, ainult rahu!" (1990–1995). Ta mängis ka populaarses sarjas "Südameasi" ärimees Vernon Scrippsi (2001–2007) ja sarjas "Coronation Street" (1974–1983 ja 1987). Geoffrey Hughes andmebaasis IMDb
Destelbergen

Destelbergen on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 1977. aasta 1. jaanuaril Heusdeniga liidetud Destelbergen jaguneb kaheks osavallaks: Destelbergen Heusden Schelde (paremal) Heusden Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Destelbergen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
King Diamond

King Diamond (sünninimi Kim Bendix Petersen, sündinud 14. juunil 1956 Hvidovres) on Taani heavy metal'i muusik, kes on peamiselt tuntud ansamblite Mercyful Fate ja King Diamond lauljana. Lauljana iseloomustab teda suur hääleulatus, eriti falseti kasutamine. King Diamondi esimene rokkansambel oli Brainstorm, mis tegutses 1970. aastate keskel. Sama kümnendi lõpus saavutas ta laiema tuntuse ansambli Black Rose lauljana, bändi eeskujudeks olid muuhulgas Judas Priest ja Deep Purple. King Diamond oli selleks ajaks kasutusele võtnud talle omaseks saanud teatraalse esinemisviisi: maalingutega kaetud näo ja satanistliku sümboolika, kaasa arvatud inimpealuu Melissa ja -luudest ristikujulise mikrofoni. 1981. aastal sai King Diamondist ansambli Mercyful Fate laulja, kellena ta tegutses 1985. aastani. Seejärel tegeles ta 1992. aastani ansambliga King Diamond. 1992–2000 tegutses ta uuesti kokku tulnud Mercyful Fate'is, kuid ka ansambel King Diamond jätkas tegutsemist. 2000. aasta järel pole Mercyful Fate kuigi aktiivselt tegutsenud, ent on ametlikult laiali saatmata ning on andnud mõningaid kontserte. King Diamond on enam pühendunud aga omanimelise bändi tööshoidmisele. 2010. aasta novembris oli King Diamondil südameoperatsioon, millest taastumine võttis umbes 1 aasta. 2011. aasta detsembris esines ta Metallica 30. aastapäeva tähistamisel koos viimase bändi ja Mercyful Fate'i liikmetega. Enda peamiste muusikaliste mõjutajatena on King Diamond nimetanud Arthur Browni, David Byronit, Alice Cooperit, Ronnie James Diot, Ian Gillanit, Ozzy Osbourne'i ja Robert Planti. Tema on omakorda mõjutanud muuhulgas Metallica trummarit Lars Ulrichit, Cradle of Filthi ja Cage'i. Oma vaadetelt on King Diamond satanist, kes järgib Anton LaVey "Saatana piiblit". Tema arvates pole satanism mitte religioon, vaid elufilosoofia.
Evergem

Evergem on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. Evergem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks: Ertvelde Kluizen Wippelgem Belzele Ertvelde Wippelgem Sint-Kristoffelkerk, Evergem  Ecuador – Guaranda  Saksamaa – Großenkneten  Rumeenia – Daneş  Poola – Stalowa Wola Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Evergem – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Evergemi koduleht (hollandi keeles) Praostkonna koduleht (hollandi keeles)
Netšajev

Netšajev (vene keeles Нечаев) on vene perekonnanimi. Nime naissoost vorm on Netšajeva. Andrei Aleksejevitš Netšajev Leonid Aleksejevitš Netšajev Vassili Mihhailovitš Netšajev
Reinhold Ludwig von Patkul

Reinhold Ludwig von Patkul (vene Рейнгольд Людвиг Паткуль; 3. mai 1730 – 15. september 1801 Põltsamaa) oli Venemaa sõjaväelane (kindralmajor). Patkulite suguvõsast pärinev Reinhold Ludwig sündis Venemaa sõjaväelase Karl Gustav von Patkuli (1686–1750) ja tema abikaasa Johanna Charlotte (sündinud von Drenteln) pojana. 1755. aastal astus Saksi rittmeister Patkul porutšikuna teenima Troonipärija kürassiiripolku. Polgu koosseisus osales ta Seitsmeaastases sõjas, kus osales mitmetes lahingutes. 1760. aastal ülendati ta kapteniks ja 1767. aastal secund-majoriks. Bari konföderatsiooni sõjas sai ta 1768. aastal augustis tormijooksus Krakówile vasakusse õlga haavata. Ülesnäidatud vapruse eest ülendati ta 22. septembril Primier-majoriks teenistuskohaga Rjazani karabinjeeripolgus. 12. jaanuaril 1770 sai Reinhold Ludwig von Patkulist esimene Püha Georgi ordeni 4. järgu kavaler. Teda autasustati Dobre küla juures toimunud kokkupõrkes ülesnäidatud vapruse eest. Samal aastal sai ta uuesti kuulihaava ning ülendati alampolkovnikuks. Paranenuna asus ta teenima Tobolski karabinjeeripolku ja võttis osa Vene-Türgi sõjast. Ta osales Hotini lahingus, kus hõivas kaks vastase suurtükki. 1774. aastal ülendati ta polkovnikuks ja 1779. aastal brigadiriks. 24. novembril 1780. aastal sai ta kindralmajori auastme. Patkul läks 1784. aastal erru ning elas Põltsamaal, kus ta ka suri. Reinhold Ludwig von Patkul abiellus 20. detsembril 1777 Aurora von Lauw'ga (1756–1795), kes oli Põltsamaa mõisniku Woldemar Johann von Lauw' (1712–1786) ja Aurora von Ficki (1717–1769) tütar ning Heinrich von Ficki (1678–1750) tütretütar. Abielust sündisid: Pauline (1779–1816), abiellus Tartu ja Erlangeni ülikooli professori Johann Wilhelm Pfaffiga Woldemar (1782–1855), Venemaa sõjaväelane (jalaväekindral), Tallinna sõjakuberner Aurora (1788–1839), abiellus Hollandi ja Vene sõjaväelase krahv Gavriil Golovkiniga (hukkus 1805) ja seejärel õukonna- ja majandustegelase vabahärra Karl von Ungern-Sternbergiga (suri 1834) kaks noorelt surnud tütart "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften", Teil 2 Estland, Bd. 1, Görlitz, 1930, lk. 180–181
Varrak (kirjastus 1919)

Varrak oli Eestis 1919. aastal asutatud ja kuni aastani 1928 tegutsenud kirjastus. Kirjastus kirjastas kokku ligi 200 raamatut. Kirjastus tegutses Tallinnas. Tartus oli kirjastusel osakond koos raamatukaupluse ja trükikojaga. Trükikoda jätkas sama nime all (kuid uue omanikuga) tegevust aastail 1928–1940. Varak (Eesti kirjastus) Varrak (kirjastus) EE 8: 316 (1976).
Maret Maide

Maret Maide (sündinud 1942) on eesti kirjastaja ja tõlkija, kirjastuse Varrak looja. Varem töötas ta kirjastuses Valgus toimetajana. Priit Maide on tema poeg.[viide?] "ILONA MARTSON: Kirjastus Varrak sündis tühjalt kohalt" Eesti Päevaleht, 4. veebruar 2006
Haldreka päevamärk

Haldreka päevamärk on päevamärk Hiiu maakonnas Haldreka külas. Päevamärgi geograafilised koordinaadid on 58° 47′ 23″ N, 22° 26′ 49″ E. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 28 meetrit. Alumises osas katab seda valge ja ülemises musta värvi laudis. Päevamärk ehitati 1956. aastal. Haldreka päevamärk navigatsioonimärkide andmekogus
Hara päevamärk

Hara päevamärk on päevamärk Harju maakonnas Kuusalu vallas Hara saarel. Päevamärgi geograafilised koordinaadid on 59° 35′ 4″ N, 25° 37′ 31″ E. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 24 meetrit. 1909. aastal ehitati Hara saarele tuletorn, mille kõrgus oli 16 meetrit. Torn koosnest kolmest sõrestiksektsioonist, rõdust ja laternaruumist. 1954. aastal lõigati rõdu ja latern maha, keevitati juurde kaks sektsiooni ning nende peale tõsteti algne rõdu ja latern. Torni kõrgendati 24 meetrini. 1980. aastatel asendati valgusseadme vedelkütust kasutav jõuallikas tuumkütust kasutava elemendiga. 1993. aastal demonteeriti valgusseade ning tuletornist sai päevamärk. Jaan Vali. "Hara tuletorn". Eesti tuletornide ajalugu. History of Estonian Lighthouses. OÜ Tulepaak. Tallinn 2011. Lk 240–241 Hara päevamärk navigatsioonimärkide andmekogus
Laulasmaa päevamärk

Laulasmaa päevamärk on päevamärk Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Laulasmaal. Päevamärgi geograafilised koordinaadid on 59° 23′ 18″ N, 24° 14′ 16″ E. Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 44 meetrit. Päevamärk ehitati 1951. aastal. Laulasmaa päevamärk navigatsioonimärkide andmekogus