Ragbi

Ragbi, tuntud ka kui rugby football, on võistkondlik täiskontaktne sportmäng. Ragbi, mitme sportliku pallimängu üldnimetus, eristub ovaalse palli kasutamise ja ettesöödu keelu poolest. Seda mängitakse kuni 100 meetri pikkusel ja 70 meetri laiusel väljakul, mille mõlemas otsas asuvad H-kujulised väravad. Nüüdisaegne ragbi ja jalgpall tekkisid Briti saartel 15.–19. sajandil mängitud pallimängudest. Erinevalt tänapäeva jalgpallist oli neis varasemates mängudes kätega palli kandmine enamasti lubatud.[viide?] Ragbi kaks peamist traditsioonilist vormi on ragbi liit (rugby union) ja ragbi liiga (rugby league). Nende kahe vormi eraldumine sai alguse erimeelsustest mängijate tasustamise üle. Lisaks on neil mängudel ka erinevad reeglid. Laiemalt levis ragbi liidu mäng. Ragbi liidu mäng on rohkem levinud, mistõttu peetakse ragbist rääkides väljaspool Suurbritanniat, Austraaliat, Uus-Meremaad ja teisi Okeaania saareriike enamasti silmas just ragbi liitu.[viide?] Ragbi liidu mängus osaleb 15 ja ragbi liigas 13 mängijat võistkonna kohta. Nende mängijate arvust tuletatud nimetusi, nagu prantsuse keeles rugby à XV (15-liikmeline) ja rugby à XIII (13-liikmeline) ning itaalia keeles rugby a 15 ja rugby a 13, kasutatakse vastavalt mõlemas keeles. Mõlemad mängud kestavad 2 × 40 minutit. Eriti populaarseks on muutunud ragbi liidu seitsmeliikmelise võistkonnaga mängitav versioon ragbi-7 ehk seitsmeragbi (rugby sevens), mille poolaeg kestab seitse minutit. Seitsmeragbi oli esindatud 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros. Sarnane seitsmeliikmelise võistkonnaga versioon on olemas ka ragbi liiga mängudes.. [viide?] Nii ragbi liidus kui ka liigas on peamine eesmärk koguda punkte, kandes palli üle vastase try-joone ja asetades selle maha try-alal või try-joonel, mida nimetatakse try'ks. Try'le järgneb võimalus suurendada punktisummat conversion'i abil, lüües palli vastasmeeskonna väravapostide vahelt ja üle põiklati. Punkte saab koguda ka drop goal'iga, mille puhul mängija lööb maas põrganud või kiiresti maha asetatud palli läbi vastasmeeskonna väravapostide ja üle põiklati. Lisaks on punktide saamine võimalik õnnestunud karistuslöögi korral. Katta võib mõlemas mängus üksnes palliga mängijat. Katma peab õlavööst madalamal ja selle eesmärk on palliga mängija maha tõmbamine. Ragbi liidu mängus järgneb palliga mängija katmisele kas ruck (kui mängijad ja pall on maas) või maul (kui pall on püsti seisva mängija käes). Mõlemal juhul on tegemist täpselt reeglistatud võitlusega, milles kumbki meeskond püüab palli enda valdusse saada. Ragbi liiga mäng peatub pärast katmist, kaitsval meeskonnal on õigus liikuda kümme meetrit vastase väravajoone suunas ja pall mängitakse uuesti lahti. Ragbi liiga mängust puudub ragbi liidule iseloomulik element line out ja scrum'i kasutatakse harvemini. Line out toimub, kui pall läheb piiridest välja ehk touch'i, mis tähendab, et pall ületab mänguala piire tähistava touch-joone. Scrum'i määrab kohtunik väiksemate rikkumiste korral või siis, kui pall ei välju ruck'ist või maul'ist. Nii scrum kui line-out on mõeldud palli mängu tagasi toomiseks, kusjuures mõlemas olukorras võistkonnad võitlevad palli valdamist pärast. Kohtunik annab eelispositsiooni meeskonnale, kes ei olnud olukorra põhjustaja. Kõrgliiga ja rahvusvaheliste ragbimängude teleülekannetes kasutatakse videokordust. Kui on ebaselge, kas try toimus või mitte, siis konsulteerib väljakukohtunik videokohtunikuga. Ragbi liiga mängust inspireerituna on loodud lihtsustatud reeglitega ja ohutumad mänguviisid nagu puuteragbi (touch rugby) ja tag-ragbi (tag-rugby), mis on traditsioonilisest täiskontaktsest ragbist turvalisemad. Puuteragbis asendatakse palliga mängija jõuline takistamine lihtsa puudutusega, samas tag-ragbis peetakse katmist toimunuks, kui kaitsemängija eemaldab ühe pallikandja vööle kinnitatud ribadest ehk tag'idest. Mõlemat mänguviisi kasutatakse nii ragbi liiga kui ragbi liidu noorte- ja lastetreeningutes, kusjuures puuteragbi on ka iseseisev võistlusspordiala.[viide?] Pierre de Coubertin, nüüdisaegsete olümpiamängude algataja, oli ka Prantsusmaal ragbi populariseerija ja tegutses kohtunikuna Prantsusmaa esimestel ragbi meistrivõistlustel. Tema eestvedamisel oli ragbi liidu mäng kavas 1900., 1908., 1920. ja 1924. aasta olümpiamängudel. Hiljuti lisati ragbi taas olümpiamängude kavasse. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros toimus seitsmeragbi turniir, mille võitis Fidži meeskond.[viide?] Briti saartel tunti mitut nüüdisaegset jalgpalli ja ragbit meenutavat mängu. Jalgpalli varajastes vormides oli mõnikord lubatud palli kätega edasi viia. Aastatel 1750–1823 ragbikoolis mängitud jalgpalli reeglid lubasid palli küll käega puudutada, kuid palli kandes vastase värava poole joosta oli keelatud. Palli kandmist mängus hakati lubama 1820.–1830. aastatel. Legend räägib, et 1823. aastal toimunud võistlusel tõi William Webb Ellis kaasa mängu murrangu, joostes palli kandes üle vastase väravajoone. Esimesed ametlikud ragbireeglid pandi kirja 1845. aastal.[viide?] Jalgpalli ja ragbi eristumine kaheks eraldi spordialaks kiirenes pärast Inglise jalgpalliliidu (The Football Association) asutamist ja ühtsete jalgpallireeglite koostamist 1863. aastal. Nende reeglite alus oli peamiselt Cambridge'i Ülikoolis mängitud jalgpalli stiil. Erinevused, eriti seoses käte kasutamise ja jalgpallireeglites keelatud takistamisvõtetega, viisid selleni, et ragbireeglite pooldajad ei liitunud jalgpalliliiduga. Selle asemel asutasid nad 1871. aastal oma organisatsiooni, ragbi jalgpalliliidu (Rugby Football Union).[viide?] Ragbi jagunes 1895. aastal kaheks vormiks – ragbi liiduks ja ragbi liigaks – peamiselt mängijate tasustamise küsimuse tõttu. Ajalooliselt oli ragbi Inglismaal kõrgema keskklassi ja kõrgklassi harrastus. Kuid kui Põhja-Inglismaa tööstuspiirkondade meeskondadesse hakkasid kuuluma tehasetöölised, tekkis vajadus hüvitada mängijatele vigastustest tingitud tööpäevade kaotus. Ragbi liit, mis pidas kinni amatöörspordi põhimõtetest, ei aktsepteerinud seda praktikat. See viis 1895. aastal ragbi liiga eraldumiseni, mis võimaldas kasutada palgalisi mängijaid. Ragbi liit loobus ametlikult mängijate tasustamise keelust alles 1995. aastal, mis aitas kaasa mängu levikule traditsioonilistest ragbimaadest kaugemale.[viide?] Toimub iga nelja aasta tagant alates 1987. aastast. Rugby World Cupis osalevad eelmise maailma karikavõistluste 12 parimat meeskonda ja nendele lisaks 8 meeskonda kvalifikatsioonivõistluste kaudu.[viide?] Praegune karikaomanik on teist korda järjest Uus-Meremaa (2011, 2015). Finaalmäng toimus 2011. aastal Uus-Meremaa ja Prantsusmaa meeskonna vahel ning 2015. aastal Uus-Meremaa ja Austraalia vahel.[viide?] Uus-Meremaa on lisaks 2011. ja 2015. aastale karikat hoidnud ka 1987. aastal. Kahel korral on karika võitnud Austraalia (1991, 1999) ja Lõuna-Aafrika (1995, 2007), ühel korral Inglismaa (2003).[viide?] 2015. aasta karikavõistlust võõrustas Inglismaa 18. septembrist 31. oktoobrini. Viimane ragbi maailma karikavõistlus toimus Jaapanis 2019. aastal.[viide?] Six Nations Championship toimub igal aastal alates 1883. aastast. Six Nations Championship kandis alguses nime Home Nations ja selles võistlesid omavahel Inglismaa, Iirimaa, Šotimaa ja Wales.[viide?] Praegu osalevad lisaks Inglismaale, Iirimaale, Šotimaale ja Walesile ka Prantsusmaa ja Itaalia.[viide?] Ragbi meistrivõistlused, mis kuni 2011. aastani kandsid nime Tri Nations, on toimunud alates 1996. aastast. Omavahel võistlevad Austraalia, Uus-Meremaa ja Lõuna-Aafrika. 2012. aastast alates osaleb meistrivõistlustel lisaks eespool toodud riikidele ka Argentina.[viide?] Eestis on loodud Eesti Ragbi Liit. Varem on Eestis tegutsenud ka Eesti Ragbiföderatsioon.[viide?] Uudeküla Bulldogs RFC Eesti ragbikoondis Ragbi 2016. aasta suveolümpiamängudel Eesti Ragbi Liit Eesti Ragbi Liit Facebookis