laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Piibli raamatute loend

Esimene Moosese raamat (1Ms, varem 1 Mo) Teine Moosese raamat (2Ms, varem 2 Mo) Kolmas Moosese raamat (3Ms, varem 3 Mo) Neljas Moosese raamat (4Ms, varem 4 Mo) Viies Moosese raamat (5Ms, varem 5 Mo) Joosua raamat (Jo) Kohtumõistjate raamat (Km, varem Ko) Rutt (Rt) Esimene Saamueli raamat (1Sm, varem 1 Sa) Teine Saamueli raamat (2Sm, varem 1 Sa) Esimene Kuningate raamat (1Kn, varem 1 Ku) Teine Kuningate raamat (2Kn, varem 1 Ku) Esimene Ajaraamat (1Aj) Teine Ajaraamat (2Aj) Esra (Esr) Nehemja (Ne) Ester (Er) Iiob (Ii) Laulud (Ps, varem L) Õpetussõnad (Õp) Koguja (Kg) Ülemlaul (Ül) Jesaja (Js) Jeremija (Jr) Nutulaulud (Nl) Hesekiel (Hs) Taaniel (Tn) Hoosea (Ho) Joel (Jl) Aamos (Am) Obadja (Ob) Joona (Jn) Miika (Mi) Nahum (Na) Habakuk (Ha) Sefanja (Sf) Haggai (Hg) Sakarja (Sk) Malaki (Ml) Juudit (Jdt) Saalomoni Tarkuseraamat (Trk) Toobit (Tb) Jeesus Siiraki tarkuseraamat (Srk) Baaruk (Brk) Esimene Makabite raamat (1 Mak) Teine Makabite raamat (2 Mak) Estri raamatu lisad (Erl) Susanna lugu (Su) Beel (Bl) Lohemadu (Lm) Asarja palve (As) Kolme mehe kiituslaul (Kml) Manasse palve (Mn) Eenoki raamat (Gn) Matteuse evangeelium (Mt) Markuse evangeelium (Mk) Luuka evangeelium (Lk) Johannese evangeelium (Jh) Apostlite teod (Ap) Pauluse kiri roomlastele (Rm, varem Ro) Pauluse esimene kiri korintlastele (1Kr, varem 1 Ko) Pauluse teine kiri korintlastele (2Kr, varem 2 Ko) Pauluse kiri galaatlastele (Gl, varem Ga) Pauluse kiri efeslastele (Ef) Pauluse kiri filiplastele (Fl, varem Fi) Pauluse kiri koloslastele (Kl) Pauluse esimene kiri tessalooniklastele (1Ts, varem 1 Te) Pauluse teine kiri tessalooniklastele (2Ts, varem 2 Te) Pauluse esimene kiri Timoteosele (1Tm, varem 1 Ti) Pauluse teine kiri Timoteosele (2Tm, varem 2 Ti) Pauluse kiri Tiitusele (Tt) Pauluse kiri Fileemonile (Fm) Kiri heebrealastele (Hb, varem He) Jakoobuse kiri (Jk) Peetruse esimene kiri (1Pt, varem 1 Pe) Peetruse teine kiri (2Pt, varem 2 Pe) Johannese esimene kiri (1Jh) Johannese teine kiri (2Jh) Johannese kolmas kiri (3Jh) Juuda kiri (Jd, varem Ju) Johannese ilmutus (Ilm)
Eduard Markus

Eduard Markus (2. mai 1889 Meoma Tagametsa, Kavastu vald – 5. jaanuar 1971 Columbus, Ohio, USA) oli eesti geograaf. Kõrghariduse sai Eduard Markus Petrogradi Geograafia Instituudis Lev Bergi ja Vladimir Sukatšovi õpilasena. 1926. aastast täitis õppeülesannet Tartu Ülikoolis, 1928. aastast alates töötas seal eradotsendina ja 1938. aastast alates dotsendina. Viktor Masing on teda nimetanud silmapaistvamaks eesti ökoloogiks, kelle õpetus looduskompleksidest oli ühtaegu ökosüsteemse lähenemisviisi oluline käsitlus. Eduard Markus tõi geograafiaterminoloogiasse looduskompleksi mõiste. Looduskomplekside kindlaksmääramise alusena tunnistas Markus mullaprofiilide määratlemise võrdväärseks taimkatte proovitükkide katvuse kirjeldamisega. Ta kirjutas: "... tüüpiline looduskompleks, kus taimestik, mullastik, veerežiim ja teised kompleksi elemendid on vastastikuses sõltuvuses ning moodustavad nõnda kindla geograafilise terviküksuse." Eduard Markus rakendas esimesena Eestis kompleksprofiili meetodit maastikuteaduslikus uurimistöös. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale. Tema tööd jäid kirjanduse vähese tuntuse tõttu unustuse hõlma ning kompleksprofiili meetod leidis geograafia õpetamisel Tartu ülikoolis käsitlemist hoopis vene geograafi A. G. Agarkovi tööde vahendusel. Markus, E. 1925. Die Transgressioon des Moores über den Sandwall bei Laiva. Loodusuurijate Seltsi aruanded 32(1–2): Lk. 10. Markus, E. 1925. Das Komplexenprofil von Jätasoo. Sitzungsberichte der Naturforscher-Gesellschaft bei der Universität Dorpat (Loodusuurijate Seltsi aruanded) 32(1/2): 15–35. Markus, E. 1925. Naturkomplexe. Sitzungsberichte der Naturforscher-Gesellschaft bei der Universität Dorpat (Tartu) (Loodusuurijate Seltsi aruanded) 32(3/4): 79–94. Markus, E. 1929. Die Grenzverschiebung des Waldes und des Moores in Alatskivi. Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis A 14(3). Markus, Eduard 2019. Looduskompleksid. (Tõlkinud Ott Kurs.) Schola Biotheoretica 45: 143–162. Eduard Markuse mälestuskivi asub Peipsiääre vallas Meoma külas Kirikumäe kinnistul. See avati 1989. aastal, ning taasavati 2022. aastal. L. Kongo. "Geograafia arengust Eestis (kuni II maailmasõjani)" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2007. Vaadatud 23. juulil 2008. Märt Karmo 1983. Eduard Markuse maastikuteaduslikust pärandist. Tartu ülikooli ajaloo küsimusi XIV: 108–117. Ott Kurs 1999. Mitmekülgne geograaf Eduard Markus. Ajalooline ajakiri 105: 91–102. (Summary: The versatile geographer Eduard Markus, p. 150.) Endel Kuusik 2003. Eduard Markus – pedagoog, teadlane, kodu-uurija. Kodused Uudised (Vara valla infoleht) nr. 27, lk. 6–7. Viktor Masing 1989. Kohtumised Eduard Markusega. Akadeemia 8: 1660–1662. Eduard Markus Eesti Looduseuurijate Seltsi e-teatmikus
Pátmos

Pátmos (uus- ja vanakreeka keeles Πάτμος Pátmos; Itaalia keeles Patmo) on Kreekale kuuluv saar Egeuse meres. Elanike arv on umbes 3000, pindala 34,05 km². Kaardilt leiab Pátmose Sámose saarest lõunas ja Kosist loodes. Saart peetakse Johannese Ilmutusraamatu tekkekohaks.
Ammonifikatsioon

Ammonifikatsioon on bioloogilis-keemiline protsess, kus lämmastikku (täpsemalt –NH2-rühma) sisaldavad orgaanilised ained lagundatakse ammonifitseerijate bakterite ja mõnede seente kaasabil ammoniaagiks (NH3) ja teisteks anorgaanilisteks ühenditeks. Ammonifikatsioon on oluline lüli lämmastikuringes, sest see tagab suhteliselt raskesti lagunevate orgaaniliste ühendite muundumise mineraalseiks ühendeiks, mis on kättesaadavad fotosünteesijatele (eeskätt taimedele). Ammonifikatsiooniprotsessile järgneb looduses harilikult nitrifikatsioon, sageli ei toimu seda protsessi aga soostunud ja liigniiskes keskkonnas, sest seal on hapnikuvaegus. Anammoks Lämmastikuringe Nitrifikatsioon Denitrifikatsioon
Saiakang

Saiakang (ka Saia käik, Saiakäik, saksa keeles Weckengang) on Tallinna Raekoja platsilt Pühavaimu tänavale suunduv väike tänav. Seda hakati kutsuma kangiks saksa keele eeskujul, kus Gang tähendab käiku (vrd kangialune) või väikest tänavat, mis on mõeldud ainult jalakäijatele. Saiakangi kutsuti kirjeldavalt mitmeti: "turu ääres asuvaks tänavaks" ja "Püha Vaimu kirikusse viivaks käiguks". Lõpliku nime sai tänav seal 14. sajandist asunud ja 1443. aastal ümber ehitatud leiva- ja saiapoekeste järgi, kus müüdi erilisi timpsaiu, mis andsidki tänavale nime Saiakang. Aastatel 1950–1987 kandis nime Saia käik. Vaade Pühavaimu tänavalt Kauplusehoone Saiakangi 4 Portaali kaunistus Saiakangis
Apteegi tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Apteegi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Vanalinna asumis Apteegimäel. See ühendab Raekoja platsi Vene tänavaga. Tänav kujunes välja Tallinnas 13. sajandi keskel linna laienemise käigus. Tänavat on esimest korda mainitud 1363. aastal munkade juurde viiva ühendusteena ehk turuväljakult dominiiklaste kloostrisse viiva teena. Tänavat on kutsutud ka Rätsepate tänavaks (1364) seal asunud rätsepate elamute ja töökodade tõttu. Pärast aastate 1602–1603 suurt epideemiat kadus sealt viimane rätsepatöökoda ja 1603. aastal sai tänav oma praeguse nime. Apteegi tänavaks hakati seda nimetama seal asuva Raeapteegi järgi. Apteegi 3 – Tallinna Toomkool Apteegi ja Vene tänava nurgamaja Tallinna tänavanimed
Kinga tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kinga tänav on tänav Tallinna vanalinnas. Kinga tänav algab Tallinna vanalinna keskpunktist Raekoja platsilt ja lõpeb vanalinna ühel peatänaval Pikal tänaval. Kinga tänav sai alguse 13. sajandil kujunenud lühikesest rajast, mis oli ühendusteeks sadama poole viiva Pika tänava ja turuplatsi – Raekoja platsi – vahel. Tänav on nime saanud 14. sajandil Raekoja platsi lääneküljel asunud kingsepatöökodade ja saapapoodide järgi, mis Kinga tänava pikendusena ulatusid Vana Tooma tänavani. Algselt oli tänava nimi Kingsepa tänav (ladina keeles platea sutorum (1364), saksa keeles schohmekerstrate 1405, Schuhmacherstraße 1740, Schusterstraße 1803, Schuhstraße 1806, vene keeles Башмачная ул 1872), Schuhgasse 1893), kuid aja jooksul mugandus tänava nimi Kinga tänavaks. Elamu Kinga 10 Kinga 10 elamu tipumuna
Kosmobioloogia

Kosmobioloogia on bioloogias kosmilise ruumi toimet Maa organismidele ning võimalikke maaväliseid eluvorme uuriv teadusharu.
Dunkri tänav

Dunkri tänav on tänav Tallinna vanalinnas. Dunkri tänav algab Raekoja platsilt ja kulgeb läände, kuni jõuab Rataskaevu tänavale. Tänav on umbes 130 m pikk. Suurim majanumber tänaval on 11. Dunkri tänav 5, Beer House Elamu Dunkri 6 väravahoonega. Kultuurimälestis nr 3018. Elamu Dunkri 9, portaal Kultuurimälestis nr 3134. Dunkri tänav kujunes 11. sajandil ja oli osa lõuna poolt tulevast kaubateest ehk Pärnu maanteest. Tänav on nimetatud kaupmees Hans Dunkeri järgi. Dunkri tänaval elas Aleksander Promet. "Igaüks, kes varajastelgi õhtutundidel läbinud näiteks Dunkri tänava, on selliselt käigult kaasa toonud nägemispildi, mis teist korda enam nii kergesti ei luba jalga tõsta sellele tänavale. Eriti Dunkri tänav on muutunud kõlbliselt ja füüsiliselt allakäinud inimeste, pooleldi elavate korjuste kogunemiskohaks ja äritsemisrajooniks. Rahurikkumised, ilguseni vastikud stseenid, häbematud märkused möödakäijate arvel – see on siin tavaline, sest selleta pole allilm ju kujuteldav." Helene K. Kuhu on jäänud politsei ja linnavalitsus? Uudisleht, 8. aprill 1937, nr. 67, lk. 4. Minevikus on Dunkri tänav kandnud Eduard Vilde tänava (1950–1963) ja Vana Tooma tänava (1963–1987) nime. Tänava Niguliste kiriku poolse serva hooned põlesid ja said kannatada 1944. aasta märtsipommitamises. Hiljem varemed lammutati ning seal asus 1980. aastateni tühi plats. Suur toitlustuskompleks Raeköök valmis üle mitme sõjaeelse kinnistu 1986. Ekspresskataloog 2005, lk. 33. Tallinna kaart mõõtkavas 1:7600 3018 Elamu Dunkri 6 väravahoonega, 15.–20. sajand kultuurimälestiste riiklikus registris 3134 Elamu Dunkri 9 portaal, 15.–20. sajand kultuurimälestiste riiklikus registris  Dunkri tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Voorimehe tänav

Voorimehe tänav on tänav Tallinna vanalinnas Vanalinna asumis Kesklinna linnaosas (all-linna osas). Tänav algab Raekoja platsilt, suundub loodesse ja lõpeb Pikal tänaval. Voorimehe tänav oli Tallinnas Vanaturu kaela mööda üle Raekoja platsi suundunud ida poolt tulnud kaubatee (Tartu maantee) osa. Kujunenud 11. sajandil. Vaade Voorimehe tänavale Pikalt tänavalt. Pikk tn 4 ja 2 Voorimehe 4 Voorimehe 4 sisehoov Pikk tänav 2 // Rataskaevu tänav 1 // Voorimehe tn 9, Tallinn Raekoja plats 5 // Voorimehe 1 hoone  Voorimehe tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vanaturu kael

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Vanaturu kael on tänav Tallinna vanalinnas. Vanaturu kael algab Raekoja platsilt, ristub Raekoja tänavaga ning lõppeb Vene tänava, Viru tänava ja Vana turu tänava ristmikul. Vanaturu kael oli osana omaaegsest Toompea linnuse jalamile ulatuvast ida poolt tulevast kaubateest – Tartu maanteest – kasutusel juba 11. sajandil. Vanaturu kaelas on ainus säilinud fassaadist eenduv keskaegne kaubapoeke. 1888. aastal avati Tallinnas hobutrammi- ehk konkaliiklus Vanaturu kaelast Kadriorgu, mis oli sel ajal populaarne suvituspiirkond. Vanaturu kael 3 asub Hopneri maja. Vanaturu kael 10/12 asus Th.Kaarmanni (1865–1955) portselani- ja koloniaalkauplus, tänapäeval Olde Hansa restoran. Vanaturu kael 10/12 Vanaturu kael 10/12, Tallinna Raekoda ja Vanaturu kael 3, 5 Vanaturu kael 3, 5, 7 Vanaturu kael 3, 5 Vanaturu kael 7 Vanaturu kael 7 Vanaturu kael 10 "Trammiliiklus". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. oktoober 2013. Vaadatud 10. juunil 2019. Kadrioru kiire areng tuli linnaossa trammiga. Robert Nerman Elamud Raekoja plats 18 ja Vanaturu kael 3, 14.-20.saj. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 14.04.2021)
Kullassepa tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kullassepa tänav on tänav Tallinna vanalinnas Harju tänava ja Raekoja platsi vahel. Vaade Kullassepa tänavale Raekoja platsilt, vasakul raekoda ja paremal Kullassepa 2 Kullassepa 3, 5, 7, 9, 11 Kullassepa 4, 2 Kullassepa 2 Kullassepa 13 Kullassepa tänav kujunes välja Tallinnas 13. sajandi keskel linna laienemise käigus. Kullassepa tänav oli algselt Kraamipoodnike tänav (mainitud 1327. aastal ja 1390. aastal on seda nimetatud kui "kremerstrate"). 16. sajandil kerkisid tänavale mitmed tinakannude ja teiste tinast esemete valajate elamud ja töökojad. Nende järgi hakati tänavat nimetama Kannuvalajate tänavaks. Praeguse nime sai tänav 18. sajandi teisel poolel sinna maju ostnud kullasseppade järgi. 1944. aasta märtsipommitamise tulemusel hävinesid tänava paarisnumbritega hooned: Kullassepa 6, 8, 10, 12. Arhitekt Rudolf von Knüpfferi projekti järgi 1878. aastal ehitatud hoone Kullassepa 2 // Dunkri 1 pommitamisel palju kannatada ei saanud. Kullassepa 14, 16 ja Kullassepa 18 // Niguliste 2 taastati sõja järel, kuid lammutati 1950. aastate algul ning ehitati stalinistlikus stiilis Niguliste 2 // Kullassepa 4 maja, mis valmis 1953. aastal arhitekt Ilmar Laasi projekti kohaselt. 2022. aastal avati Jaan Krossi auks, tema 102. sünniaastapäevaks püstitatud Jaan Krossi monument Kullassepa, Kuninga, Niguliste ja Harju tänava nurgal. Tallinna vanalinnas avati Jaan Krossi mälestusmärk, kroonika.delfi.ee, 19.02.2022 Kullassepa tänav, Tallinna Linnaarhiiv, 29. märts 2017
Sýros

Sýros (Vana-Kreeka kontekstis Syros; kreeka Σύρος) on Küklaadide saarestikku kuuluv Kreeka saar Egeuse meres. Sýros kuulub Lõuna-Küklaadide maakonda. Saarest kirdes asub Tínos, idas Delos, kagus Páros, lõunas Antíparos, edelas Sérifos, läänes Kýthnos ja loodes Gyáros. Saare pindala on 101,9 km². Saar on kuni 402 m kõrge. 2001. aasta seisuga elab saarel 19 782 inimest. Saarel asub Ermoúpoli linn. Ermoúpoli on Lõuna-Küklaadide halduskeskus. Sýrosel tegutses 6. sajandil eKr Pherekydes, Pythagorase õpetaja. Antiikajal ei olnud Sýrosel suurt tähtsust. Rooma ajal oli saarel samanimeline linn kohal, kus asub praegune halduskeskus Ermoúpoli. Barbarite ja piraatide rüüsteretked ei lubanud linnal areneda. Aastal 1204, kui Neljanda ristisõja käigus Konstantinoopol vallutati, läks Sýros Veneetsia võimu alla ja arvati Egeuse hertsogkonda. Sel ajal asutati saarele teine linn Ana Sýros. Kolm ja pool sajandit kestnud Veneetsia võimu ajal olid saare elanikud enamjaolt roomakatoliiklased, kuid säilitasid kreeka keele. 16. sajandil vallutas Türgi laevastik Sýrose ja hertsogkond varises kokku. Siiski suutsid kohalikud võimud Türgiga peetud läbirääkimistel saavutada olulisi tulemusi, näiteks maksude vähendamise ja usuvabaduse. Samal ajal allutati saarel elavad katoliiklased Prantsusmaale ja nii jäi see sajanditeks. Türgi võimu all arenes kohalik omavalitsus. Piraatluse väljajuurimine 19. sajandi algul viis pikkamööda mereteede avamiseni Vahemere idaosas. Hea majandusolukorra tõttu jäi Sýros aastal 1821 alanud Kreeka iseseisvussõjas erapooletuks. Selle tulemusena otsis Sýroselt varjupaika hulk revolutsiooniliselt meelestatud kreeklasi Väike-Aasiast ja Türgi ranniku saartelt. Need tulijad olid enamjaolt meremehed ja kaupmehed. See kiirendas veelgi saare arengut. Aastatel 1822–1865 ehitati saare pealinn Ermoúpoli uusklassitsistlikus stiilis ümber. Kasutati ka renessansi motiive. Sellest ajast pärinevad raekoda, Apolloni teater, keskraamatukogu, keskhaigla ning hulk teisi avalikke hooneid, kirikuid, koole, staadione ja elamuid. Syros on üks viiest saarest, kus paikneb Egeuse Ülikool (teised neli saart on Lesbos, Chíos, Sámos ja Rhodos).  Sýros – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Euroopa Noored Sotsialistid

Euroopa Noored Sotsialistid (inglise keeles Young European Socialists, lühend YES, varem European Community Organization of Socialist Youth, lühend ECOSY) on Euroopa Sotsialistliku Partei noorteorganisatsioon, Euroopa Liidu riikide sotsiaaldemokraatlike noorteühenduste liit. See asutati 1992. aasta novembris. Organisatsiooni peakorter on Brüsselis. Nime muudeti 2013. aastal. YES on Noorte Sotsialistide Rahvusvahelise Liidu (IUSY) liige. Lisaks täisliikmetele on organisatsioonis vaatlejaliikmed. ECOSY lipukiri on: "Euroopa rahvale, mitte kasumile." ECOSY valimisloosung Eurovalimistel oli: "Meie tuleviku Euroopa: poliitiline ja sotsiaalne." Austria: Sozialistische Jugend Österreichs (SJ) Austria: Verband Sozialistischer StudentInnen Österreichs (VSStÖ) Belgia: Animo Belgia: Mouvement des Jeunes Socialistes (MJS) Bosnia ja Hertsegoviina: Forum Mladih SDP Bulgaaria: Balgarska Socialisticeska Mladezhka (BSМ) Bulgaaria: Evropejska Ljava Mladezhka Alternativa (ELMA) Horvaatia: Forum mladih SDP Küpros: Neolea Sosialdimokraton (NEOS) Tšehhi Vabariik: Mladí Sociální Demokraté (MSD) Taani: Danmarks Socialdemokratiske Ungdom (DSU) Eesti: Noored Sotsiaaldemokraadid Soome: Sosialdemokraattiset Nuoret Soome: Sosialdemokraattiset Opiskelijat Prantsusmaa: Mouvement des Jeunes Socialistes (MJS) Saksamaa: Jusos in der SPD Saksamaa: Sozialistische Jugend Deutschlands (SJD) - Die Falken Kreeka: Neolaia Pasok Ungari: Fiatal Baloldal Iiri Vabariik: Labour Youth Itaalia: Federazione dei Giovani Socialisti (FGS) Läti: Jauniešu organizācija Restart.lv Läti: Jaunatnes Sociāldemokrātiskā Savienība (JSS) Leedu: Lietuvos socialdemokratinio jaunimo sąjunga (LSDJS) Luksemburg: Jeunesses Socialistes Luxembourgeoises (JSL) Malta: Labour Youth Forum / Forum Zghazagh Laburisti Holland: Jonge Socialisten in de PvdA (JS) Poola: Federacja Młodych Socjaldemokratów (FMS) Poola: Federacja Młodych Unii Pracy (FMUP) Portugal: Juventude Socialista (JS) Rumeenia: Tineretul Social Democrat (TSD) Rootsi: Sveriges Socialdemokratiska Ungdomsförbund (SSU) Rootsi: Socialdemokratiska Studentförbundet Slovakkia: Mladá demokratická ľavica (MDĽ) Sloveenia: Mladi forum ZLSD Hispaania: Juventudes Socialistas de España (JS) Suurbritannia: Labour Students Suurbritannia: Young Labour 22.–28. juulil 2004. aastal toimus 7. ECOSY suvelaager Năvodaris Rumeenias. Laagrit korraldasid Rumeenia Noored Sotsiaaldemokraadid ja Rumeenia Sotsiaaldemokraatliku Partei noorte tiib. Rumeenia SDP on Rumeenia valitsev partei. Euroopast osales ligi 3000 noort sotsiaaldemokraati, ka Eesti Noored Sotsiaaldemokraadid. Koduleht
Vana Mets

Vana Mets on paik J. R. R. Tolkieni Keskmaa-raamatute sarjas, ennekõike romaanitriloogias "Sõrmuste Isand". Vana Mets asub ida pool Brandywine'i jõge Pukivallas. Vanal Metsal ja selle puudel oli kahtlane kuulsus. Räägiti, et puud on võimelised teineteisega rääkima ja vahel isegi liikuma. Räägiti ka, et puudele inimesed ei meeldi ja mõnikord mässivad nad inimesi oma juurtesse kinni. Pukkivalla kääbikud istutasid Vana Metsa piirile heki, mis kasvas kõrgeks ja tihedaks. Hekk kulges umbes 20 miili ulatuses Vana Metsa servas. Vana Metsa puud ründasid hekki ja kääbikutel ei jäänud muud üle kui puid raiudes ja põletades neile vastu seista. Sellest võitlusest jäi metsa tühi maalapp. Kangepukid külastasid siiski vahel metsa – heki sees oli nende väike salavärav. 3018. aasta 26. septembril, kui Frodo oma kaaslastega Pukkivallast teele asus, lasi Ilo oma kaaslased selle värava kaudu Vanasse Metsa. Kuigi puud olid kõikjal nende ümber, leidsid nad siiski üles väikese ammusest võitlusest allesjäänud langendiku lõkketegemiseks ja puhkamiseks. Kui nad oma retke metsas põhja poole jätkasid, jõudmaks Suure Idateeni, hakkasid teed neid eksitama, viies kord lõunasse, kord itta. Eksitamise tulemusena jõudsid kääbikud Withywindle'i jõe orgu – veidraimasse paika metsa südames. Peagi tundsid kääbikud väsimust ning peatusid puhkamiseks. Ilo ja Punapõsk istusid seljaga vastu vana paju, Frodo istus aga ühele paju juurele ja pistis jalad jõevette. Juss jäi ainsana ärkvele. Järsku tõukas puu Frodo vette ja hoidis teda juurtega kinni. Juss rebis Frodo pajust vabaks ning avastas, et Ilo ja Punapõsk on puu sees lõksus. Frodo ja Juss püüdsid kaaslasi vabastada puud põletades, kuid lõpetasid selle Ilo karjete peale. Teadmata, mida muud teha, hakkas Frodo appi hüüdma. Tema appihüüdeid kuulis vana mees, keda kutsuti Tom Bombadiliks. Tom hakkas pajule laulma ja palus kääbikud vabastada. Tom, vabastanud kääbikud, jutustas neile, et Vana Mets on osa laanest, kus iidsed puud on jäänud inimeste vastu vaenulikuks. Ohtlikem neist oligi Vana Pajuätt. Hiljem kui Ilo ja Punapõsk Fangorni Metsa sattusid, jutustas Puupard neile, et Vana Mets oli kunagi osa suurest laanest, mis ulatus Fangornist Siniste Mägedeni loodes. Puupard ei olnud üllatunud, kuuldes, et Vana Metsa puude mõtted on endiselt tumedad, sest ta teadis mitut sarnast puud Fangornis.
Villu Tomingas

Villu Tomingas (11. mai 1941 Tallinn – 21. juuli 2000 Lappeenranta) oli eesti näitleja ja laulja. Villu Tomingas andmebaasis imdb.com
Umbrohi

Umbrohuks liigitatakse taim, mis kasvab haritud maal lisaks külvatud või istutatud taimedele. Umbrohuks olemine ei ole liigiomane tunnus, see omistub taimedele üksnes nende kasvupaiga kaudu. See, et mõned liigid on sagedamini umbrohi kui teised, on seotud nende liikide parema sobivusega kasvuks haritud maa spetsiifilistes tingimustes. Umbrohtude hulgas on nii pärismaiseid kui ka võõrliike. Vanade umbrohtude seas on mitmeid arheofüüte. Paljudele laialt levinud umbrohtudele on kasvuks ja paljunemiseks sobiv haritud maale iseloomulik vaba mullapinna olemasolu. Paljud umbrohud on pärit rannikukooslustest või mujalt avatud kasvupaikadest. Umbrohtude seas on ka suhteliselt suurem lühiealiste taimede osakaal võrreldes mittemajandatavate koosluste taimestikuga. Umbrohud ei ole evolutsioneerunud umbrohtudeks (maaharimine on kestnud selleks liiga lühikest aega, vaid mõned tuhanded aastad), vaid leidnud endale haritava maa tingimused kasvuks ja paljunemiseks sobivaks ning selle tulemusel tihti muutunud väga arvukaks. Mitmed liigid, mis intensiivpõllunduse seisukohalt on umbrohud, ei pruugi mahepõllunduse seisukohalt umbrohud olla. Eestis on pärismaisteks umbrohtudeks näiteks naat, vesihein, valge hanemalts, kõrvenõges. Arheofüütseteks umbrohtudeks on Eestis näiteks põldmagun, rukkilill. Võõrliikidest on umbrohtudeks näiteks karvane võõrkakar, väikeseõiene lemmalts, niitjas mailane. Tüüpiliste põlluumbrohtude seas on suhteliselt palju ristõieliste sugukonna liike: põldrõigas, põldsinep, kapsasrohi, harilik hiirekõrv, põld-litterhein, harilik tõlkjas jt. Ruderaaltaim Segetaaltaim Umbrohutõrje
Loodusmälestiste loendid

Eesti loodusmälestised on loetletud Eesti loodusmälestiste loendis. Välismaa loodusmälestised on loetletud välismaa loodusmälestiste loendis.
Kanalite loendid

Välismaa kanaleid on loetletud välismaa kanalite loendis. Eesti kanaleid on loetletud Eesti kanalite loendis. Eesti telekanalite loend
Astraalmüüdid

Astraalmüüdid on taevakehadega seotud müüdid. Leo Frobenius on analüüsinud taevakehadega seotud müütide levikut oma teoses "Wom Kulturreich des Festlandes" ("Kuivamaa kultuurkond"). Nii näiteks levivad Kuuga seotud müüdid parasvöötmes ja suurtel geograafilistel laiustel ning solaarsete kultuuride alal tärkasid 8 esimest tsivilisatsiooni. Astraalmüütide levialade võrdluste järeldused on huvipakkuvad: müüdid, kus Päikese abikaasa ei ole mitte Kuu, vaid Veenus, on levinud lõunapoolkeral (Lõuna-Aafrikas, Austraalias ja Lõuna-Ameerikas); solaarmüütide leviala ulatub Lääne-Euroopast üle Araabia poolsaare Indiani ja Vahemerest kuni Kesk-Ameerikani; lunaarne piirkond sirutub Skandinaavia poolsaarest üle Euraasia Kanadani. Babüloonias (paabelis) sai neist uskumustest ühiskondlik astraalreligioon, mis kujutas kalendrilist süsteemi täpseks ajaarvestamiseks. Astraalreligiooni alus on astroloogia uskumused taevakehade otsesest mõjust ühiskonnale või valitsejale (kes kehastas kogu ühiskonda). Tähistaevas on salakirjas ennustusteraamat lugemiseks väljavalituile, kes on pandud (pühitsetud, väljavalitud, jms) õpetama ja juhtima ülejäänuid.