laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ivi Proos

Ivi Proos (sündinud 7. augustil 1948 Tallinnas) on eesti majandusteadlane ja sotsioloog. Ivi Proos on töölise tütar. Lõpetas 1966 Tallinna 46. Keskkooli, 1972 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna, majanduskandidaat (1980), väitekiri "Совмещение изучения экономической деятельности и социального развития хозяйственных организаций". Stažeeris 1978–1979 Moskva Süsteemiuuringute Instituudis. Oli 1972–1973 Tartu Riikliku Ülikooli sotsioloogialabori nooremteadur, 1973–1975 Autoteede ja Maanteede Ministeeriumi arvutuskeskuse insener, 1974–1983 ka Tallinna Polütehnilise Instituudi statistikakateedri lektor ja vanemõpetaja, 1975–1986 Eesti NSV TA Majanduse Instituudi noorem- ja vanemteadur, 1986–1988 Tartu Riikliku Ülikooli kaubatundmise ja kaubanduse organiseerimise kateedri vanemteadur ning 1983–1998 Eesti Majandusjuhtide Instituudi dotsent, 1998– Eesti Avatud Ühiskonna Instituudi juhataja ja 1998–2002 ka Tallinna Pedagoogikaülikooli riigiteaduste osakonna dotsent. Ta osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast. Uurimisvaldkonnad: üleminekuriikide makromajandusliku käitumise indikaatorid, sotsiaalne kihistumine, rahvussuhted multikultuurses ühiskonnas. Eesti NSV Plaanikomitee esimehe nõunik (1989–1990), peaministri majandusnõunik (1990–1991), Eesti Erastamisagentuuri nõukogu liige (1991–1994), Eesti Panga nõukogu liige (1991–1993) ja nõunik (aastast 1999), Eesti Merelaevanduse nõukogu liige ja juhtimiskonsultant (1992–1997). Üle 60 teadustrükise, võrguteavikud, aimeartikleid. 2006 – Riigivapi IV klassi teenetemärk Teaduse ja tootmise koostöö. Tallinn, 1987 Estland (kaasautorid C. Hasselblatt, V. Zirnask). // Mittel- und Osteuropa auf dem Weg in die Europäische Union. Gütersloh, 1995 Eesti keele tähendus mitte-eestlaste integratsioonis. // Integratsioonimaastik – ükskõiksusest koosmeeleni. Tallinn, 2000 Avaliku dialoogi võimalusest poliitikute ja ühiskonna vahel. // Kaks Eestit. Tallinn, 2002 Äri alustamine. Tallinn, 2002 Eesti demokraatia arengu monitooring. Tallinn, 2006 Integratsiooni monitooring (kaasautor). Tallinn, 2006. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Pöördumine Postimehes. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 135. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Nikolai Prozorov

Nikolai Prozorov (24. november 1877 Simbirsk – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti loomaarstiteadlane. Lõpetas 1906 Kaasani Veterinaariainstituudi, magister (1912, samas), väitekiri "Материалы к макроскопическому исследованию кровеносной системы хилуса, синуса и коркового слоя почек наших домашных млекопитащих животных и отчасти человека". Oli aastast 1906 Kaasani Veterinaariainstituudis prosektori abi, 1915–18 Tartu Veterinaariainstituudi anatoomia prosektor, aastast 1918 Saraatovi Veterinaariainstituudi anatoomia professor. Uurinud peamiselt neerude ja peaaju mikroehitust. К вопросу о технике вскрытия головного мозга домашних животных. Казань, 1909 Номенклатура скелетных мышч домашних млекопитающих животных, сгруппированных по функциям. Казань, 1914 Топография мозговых желудочков и техника вскрытия вещества головного мозга домашных млекопитащих животных Юрьев, 1917. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide J. Tehver. Einiges aus der Geschichte der Dorpater Veterinärschule und des Veterinär-Instituts. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1931) 4/5, 130, 160. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aarne Pruks

Aarne Pruks (31. märts 1949 Tartu – 15. veebruar 2021) oli eesti keemik. Aarne Pruks on tööliste poeg. Lõpetas 1967. aastal Tartu 7. Keskkooli ja 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, keemiamagister (1996, TRÜ), väitekiri "CO, CO2, NH3 ja C12 elektroodreaktsioonid ja amperomeetriline määramine". Oli 1974–1989 TRÜ elektrokeemia labori vanem- ja 1989–1992 juhtivinsener, 1993–1994 füüsikalise keemia instituudi teadur, 1994–1997 keemik, 1997–1998 Tartu Ülikooli tehnoloogiakeskuse keskkonnatehnoloogia osakonna tehnoloogiaspetsialist ja erakorraline teadur, 1998– füüsikalise keemia instituudi kolloid- ja keskkonnakeemia õppetooli assistent. Uurimusi elektrokeemiast ja keskkonnakeemiast. 35 teadustrükist. 2009 Tartu Ülikooli aumärk 2014 Tartu Ülikooli medal Ion sensitivity of polypyrrole electrodes (kaasautor). // ACUT 966. Publications on chemistry. XXI. Tartu, 1993 Voltammetric study of polypyrrole chloride electrode (kaasautor). // ACUT 966. Publications on chemistry. XXI. Tartu, 1993 Application of the enhanced biological phosphorus removal in waste water treatment plants (kaasautor T. Tenno). // Proc. Estonian Acad. Sci. Chem. 44 (1995) Problems and chemical aspects of industrial and municipal wastewater treatment in Estonia (kaasautorid T. Tenno, K. Orupõld). // Critical Reviews in Analytical Chemistry 28 (1998) 2 Enhanced nutrient removal in activated sludge systems – useful lessons for constructed wetlands (kaasautorid T. Tenno, Ü. Mander). // Constructed Wetlands for Wastewater Treatment in Cold Climates. Int Series on Advances in Ecological Sci 11. Southampton, 2003. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 135. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Juhan Pruuden

Juhan Pruuden (3. märts 1936 Tallinn – 3. juuli 2020) oli eesti tehnikateadlane. Juhan Pruuden oli teenistujate poeg. Lõpetas 1954. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1959. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) insener-elektrikuna, tehnikakandidaat (1987, TPI), väitekiri "Реализация проблемно-ориентированных пакетов программ и инструментальные средства их создания". Täiendas end 1992 USA Tolliakadeemias ja 1995 Rootsis. Oli 1959–1960 Eesti NSV TA Energeetika Instituudi insener ja vaneminsener, 1960–1961 Küberneetika Instituudi vaneminsener, 1961–1965 nooremteadur, 1966–1968 peainsener, 1968–1990 Küberneetika Instituudi ja ühtlasi Moskva Elektronjuhtimismasinate Instituudi osakonnajuhataja, 1991–1997 Küberneetika Instituudi osakonnajuhataja, 1997–2000 Küberneetika AS osakonnajuhataja, 2000–2003 Cybernetica AS osakonnajuhataja, 2003– InfoSys OÜ juhataja. Uurimisvaldkonnad: infotehnoloogia, arvutitarkvara, infosüsteemid, instrumentaaltarkvara. Arendas spetsialiseeritud programmeerimiskeelte ja tarkvarasüsteemide loomise meetodeid. Aastail 1991–1998 lõi ja arendas Eesti Tolli info- ja kontrollisüsteemi. 1996. aastast oli ajakirja Baltic IT&T Review Eesti-poolne toimetaja. Nõukogude Eesti preemia (1965, koos B. Tammega), NSVL riiklik preemia (1987, kollektiivis). Üle 40 teadustrükise. Система автоматического программирования обработки деталей (kaasautor B. Tamm). // Методы подготовки информации для станков с программным управлением. Тлн., 1963 Problem oriented computer languages for simulating engineering processes (kaasautor B. Tamm). // Information Processing 68 (1969) APROKS – a programming system for NC flame cutters. // Numerical Control Programming Languages (1970) On the processor design problems for the specialized programming systems (kaasautor E. Pruuden). // Computer Languages for Numerical Control (1973) Мониторная система САПР в машиностроении (kaasautor A. Markuš). // Вычислительная техника социалистических стран. Bып. 11: Финансы и статистика. М, 1982 An approach to integrated CAD/CAM system implementation (kaasautorid B. Tamm, R. Küttner). // Advances in CAD/CAM (1983) Eesti tolli info- ja kontrollisüsteem. // Eesti Maj Teataja 82 (1998) 3 Estonia taking new steps towards the information society. // EDISTY 2 (2001). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Eesti TA Küberneetika Instituut 1990. Tallinn, 1990, 35, 46. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Külvi Pruuli

Külvi Pruuli (aastani 1964 Külvi Mendik, sündinud 18. veebruaril 1942 Tartus) on eesti keeleteadlane. Lõpetas 1960 Tartu 5. Keskkooli, 1966 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna, 1973 aspirantuuri, filoloogiamagister (1997, TÜ), väitekiri "Väljendusõpetus isiksuse arengu teenistuses". Oli 1966–1969 Nõo Keskkooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja, 1969–1971 Tartu linna haridusosakonna logopeed, 1974–1992 TÜ eesti keele kateedri vanemõpetaja, 1989–1992 ka Jyväskylä Ülikooli eesti keele lektor, 1992–1997 TÜ eesti filoloogia osakonna eesti keele õppetooli lektor, 1997–2009 Jyväskylä Ülikooli eesti keele lektor. Ta on avaldanud üle 10 teadustrükise. Külvi Pruuli isa oli arst Feliks Mendik (11. märts 1913 – 19. juuni 1975). Alates 1989. aastast oli Pruuli abielus Harald-Heino Peebuga. Tema tütar on Tiia Reimand ja poeg on Tiit Pruuli. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Õppemetoodiline käsitlus-essee. Tallinn, 1996 Kooliessee kogemustest Eestis. // Kuuskymppinen. Jyväskylä, 1996 Äidinkielen opetus virolaisessa koulussa. // Lähivertailuja 9. Helsinki, 1997 Kõne- ja kirjakultuurist. // Haridus (1997) 1 Religioosse ja profaanse tekstitüübi käsitlemine õppetöös. // Lähivertailuja 10. Tampere, 1999 Teosekeskne ja tekstikeskne ilukirjanduse kasutamine eesti keele õpetamisel soomlastele. // Sadanmiehet. Jyväskylä, 1999 Piiblimotiivide tähenduse avardumisest. // Lähivertailuja 11. Turku, 2003. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 229; II, 135. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jaan Pruulmann

Jaan Pruulmann (sündinud 29. mail 1954 Viljandis) on eesti füüsik ja infotehnoloog. Lõpetas 1972 C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli, 1977 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna, 2003– TÜ rakendusfüüsika doktorant. Oli 1977–1982 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi (FI) röntgenspektroskoopia sektori nooremteadur, 1983–86 arvutite uurimistöös rakendamise kompleksrühma juhataja, 1986–1990 vanemteadur, 1990–1994 FI väikefirma MESO direktor ja AS MESOCOM juhataja, 1995–2005 tegeles firmades 7+7, At Fut ja Curonia Research meditsiiniinfosüsteemide arendamisega, 2005– Cybernetica AS süsteemianalüütik. Õpetanud ioonkristallide struktuuri uurimist spektroskoopiliste meetoditega. Uurimisvaldkonnad: ioonkristallide struktuuri uurimine spektroskoopiliste meetoditega 60–250 eV ergastusel; arvutustehn keskkonna loomine eksperimentaalseadme juhtimiseks, eksperimentaalandmete töötlemiseks ja teoreetiliste arvutuste tegemiseks; nõrkade bioloogiliste signaalide mõõtmine ja töötlemine meditsiiniinfosüsteemides. Tegeles arvutite hankimise ja rakendamisega eksperimentide juhtimises ja andmetöötluses. 1978–82 osales regulaarselt Novosibirskis NSVL TA Tuumafüüsika Instituudi kiirendil VEPP 2M tehtud eksperimentides. Eesti Koolifüüsika Ühingu loojaid ja esimene esimees. 7 teadustrükist. The quantum yield spectra of electron emission of solids in XUV region: alcali chlorides at 100–250 eV (kaasautor). // Phys. Stat. Sol. (b) 114 (1982) 2 Monte Carlo simulation of electron-phonon scattering in the XUVinduced electron emission of NaCl (kaasautor). // Phys. Stat. Sol. (b) 137 (1986) 2 Локальная вычислительная сеть для автоматизации физических экспериментов (kaasautor). // Приборы и техника эксперимента (1989) 2. 2021 Valgetähe IV klassi teenetemärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Jaan Pruulmann Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Chris Pruunsild

Chris Pruunsild (aastani 1992 Chris Zilmer; sündinud 26. augustil 1969 Tartus) on eesti arstiteadlane, pediaater ja reumatoloog. Ta on lõpetanud 1987. aastal Miina Härma nimelise Tartu 2. Keskkool, 1993. aastal Tartu Ülikooli pediaatria alal ja 1995. aastal Tartu Ülikooli pediaatria internatuuri. Aastatel 1995–2002 õppis Tartu Ülikooli doktoriõppes ja 2002–2007 oli pediaatria residentuuris. Meditsiinidoktor (2007, TÜ), väitekiri "Juvenile idiopathic arthritis in children in Estonia". 2008. aastast on ta Tartu Ülikooli Kliinikumi lastekliiniku üldpediaatria osakonna arst-õppejõud. Saanud uurimistoetusi. Uurinud juveniilset idiopaatilist artriiti, selle geneetikat ja epidemioloogiat Eestis, ka valu koolilastel. Osalenud Rahvusvahelise Lastereumatoloogiliste Uuringute Organisatsiooni töös, Rahvusvahelise Koordineerimiskeskuse direktor. Eesti Reumatoloogide Seltsi juhatuse liige (aastast 2000), Eesti Lastearstide Seltsi Tartu osakonna juhatuse liige (2004–07), Eesti Lastearstide Seltsi juhatuse liige, sekretär (alates 2007), Euroopa Lastereumatoloogia Ühenduse õppe- ja koolituskomitee liige. Üle 12 teadustrükise. 2019 Tartu Ülikooli aumärk Chris Pruunsild on Mihkel ja Kersti Zilmeri tütar ning Kristel Zilmeri ja Mihkel Zilmer juuniori õde. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Primaarne süsteemne vaskuliit närvisüsteemi kahjustusega. Haigusjuht ja kommentaar (kaasautorid H. Liivamägi, H. Grünberg). // Eesti Arst (2003) 2 Juveniilne idiopaatiline artriit Eesti lastel (kaasautor). // Eesti Arst (2004) 2 Juveniilne süsteemne erütematoosne luupus ja sekundaarne antifosfolipiidsündroom 9-aastasel poisil. Haigusjuht ja kommentaar (kaasautorid A. Traat, H. Liivamägi). // Eesti Arst (2006) 8 Incidence of juvenile idiopathic arthritis in children in Estonia: A prospective population-based study (kaasautor). // Scand. J. Rheumatol. 36 (2007) 1 Prevalence and short-term outcome of juvenile idiopathic arthritis: a population-based study in Estonia (kaasautor). // Clin. Exp. Rheumatol. 25 (2007) 4. Eesti Arst (2008) 2, 160 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Chris Pruunsild Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tiina Prükk

Tiina Prükk (sündinud 1. aprillil 1948 Haapsalus) on eesti arstiteadlane ja infektsionist. Tiina Prükk on meediku tütar. Lõpetanud 1966. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Meditsiinikandidaat (1990, Leningradi Sanitaaria ja Hügieeni Instituut), väitekiri "Прогностическое значение некоторых показателей гуморального иммунитета при остром гепатите B". Oli 1972–1975 Kuressaare Keskhaigla terapeut, 1975–1978 Tartu Riikliku Ülikooli nakkushaiguste, dermatoloogia ja veneroloogia kateedri vanemlaborant, 1978–1992 assistent, 1992–95 Tartu Ülikooli nakkushaiguste kliiniku vanemassistent, 1996. aastast dotsent. Uurinud ägedat viirushepatiiti, puukidega levivaid haigusi, humoraalset ja rakulist immuunsust, hantaviirusinfektsioone. Üle 30 teadustrükise, 1 patent, õppevahendeid. 2008 Tartu Ülikooli aumärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Циркулирующие иммунные комплексы у больых с острыми и хроническими заболеваниями печени (kaasautorid R. Uibo, H. Nutt). // Терапевтич. архив (1989) 2 Seroprevalence of Tick-borne Lyme borreliosis in a Defined Population in Estonia (kaasautor). // Scand. J. Infect. Dis. 31 (1999) 4 Hantaviruses Causing Hemorrhagic Fever with Renal Syndrome (HFRS) in Estonia (kaasautor). // European J. Clin. Microbiol. Infect. Dis. 19 (2000) 12 Human granulocytic Herlichiosis in Estonia (kaasautor). // Emerg. Infect. Dis. 9 (2003) 11 West Nile'i viirusinfektsioon. // Eesti Arst (2003) 8 Puukidega levivad infektsioonid Eestis (kaasautor). Tartu, 2004. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 135 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 193, 372, 377. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Igor Pšenitšnikov

Igor Pšenitšnikov (sündinud 25. juunil 1957 Tallinnas) on Eesti arstiteadlane ja kardioloog. Igor Pšenitšnikov on arsti poeg. Ta lõpetas aastal 1974 Tallinna 19. Keskkooli, 1983 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1996; Venemaa Kardioloogia Teaduskeskus, Moskva), väitekiri "Межболевая ишемия миокарда в оценкe тяжести функцонального состояния и прогноза больных со стабильной стенокардиeй". Oli aastatel 1983–1984 Tallinna Pelgulinna Haigla intern, 1984–1987 Narva Kreenholmi Polikliiniku jaoskonna terapeut, ühtlasi 1986 Tšornobõli tuumaelektrijaama avarii likvideerimise pataljoni ordinaator, 1987–1989 Tallinna Vabariikliku Haigla kardioloogia kliiniline ordinaator, 1989–1994 Eesti Kardioloogia Instituudi nooremteadur, 1994–2003 teadur, 2003–2006 vanemteadur, 2007– Tartu Ülikooli telemeedikumi kardioloogiakeskuse erakorraline teadur. Uurimisvaldkonnad: müokardi isheemia; müokardi elektriline ebastabiilsus, biosignaalide interpreteerimine. Üle 60 teaduspublikatsiooni. Significance of silent myocardial ischemia in patients with coronary heart disease for disease gravidity evaluation (kaasautor). // Терап. архив (1994) 9 Müokardi valutu isheemia tähtsus südame isheemiatõve prognoosi määramisel (kaasautor). // Eesti Arst (1997) 3 Vasaku vatsakese hüpertroofia ning hilispotentsiaalide kliiniline ja prognostiline väärtus kõrgvererõhktõvega haigetel (kaasautor). // Eesti Arst (1999) 4 Echocardiographic assessment of the different left ventricular geometric pattern in middle-aged men and women in Tallinn (kaasautor). // Blood Pressure 12 (2003) Kandesartaani efektiivsus ja turvalisus: selle kasutamise kogemused arteriaalset hüpertooniat põdevate haigete ravimisel Eestis (kaasautor). // Eesti Arst (2006) 11. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Igor Pšenitšnikov Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mare Puhk

Mare Puhk (8. november 1938, Tartu – 23. september 2024) oli eesti bioloog-kalakasvataja. Mare Puhk oli teenistuja tütar. Lõpetas 1956 Tartu 2. Keskkooli, 1961 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia osakonna, bioloogiakandidaat (1971, Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut (ELVI)), väitekiri "Karpkala Eesti NSV tiigimajandeis". Oli 1961–1969 ELVI nooremteadur, 1969–1972 sektorijuhataja, 1972–1990 kalakasvatuse osakonna ning Ilmatsalu kalakasvatuse katsejaama juhataja, 1990–1993 juhtivteadur ja katsejaama juhataja, 1993– OÜ Ilmatsalu Kala juhatuse esimees. Ühtlasi olnud Balti Tsonaalse Kalade Aretuskeskuse juhataja. Õpetanud Türi Sovhoostehnikumis kalakasvatust, juhendanud EPA ja TRÜ kalakasvatusala üliõpilasi. Tema uurimisvaldkond oli kalakasvatus, peamiselt biotehnika, aretus, kunstliku paljundamise tehnoloogia. Ta on välja töötanud Eesti tiigimajandeis kasutusele võetud karpkalakasvatuse süsteemi, karpkala kunstliku taastootmise, söötmise ja täiendkalade kasvatamise tehnoloogia. Juhendanud ja korraldanud Ilmatsalu kalakasvatuskompleksi projekteerimist ja ehitamist. Üleliidulise Põllumajanduse Akadeemia tiigikalakasvatuse osakonna tegevliige (1976–1988), Eesti Kalakasvatajate Seltsi asutajaliige, 1992–1995 president; Eesti Riikliku Kalakapitali Nõukogu, Eesti Kalandusnõukogu jmt organisatsiooni liige. Eesti NSV teeneline kalakasvataja (1988). Üle 120 teaduspublikatsiooni. Karpkala taastootmise kunstlik meetod ning selle kalamajanduslik tähtsus. // ELVI teadusliku tööde kogumik 40 (1976) Kalakasvatus (koostaja, toimetaja). Tallinn, 1976 Karpkalade toitumisest, toitumisrütmidest ja nende tähtsusest söötmise organiseerimisel. // ELVI teadlaste soovitused tootmisele. Tallinn, 1983 Karpkalatõugudest ja nende majanduslikest omadustest Eesti NSV-s. // Samas. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EE 14, 381 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut, 46. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Palu

Palu on Indoneesias Sulawesi saarel asuv linn, Kesk-Sulawesi provintsi keskus. Palu asub väikese kitsa lahe ääres, mis avaneb Sulawesi läänerannikul olevasse Makassari väina. Palust lähevad maanteed loodesse Donggalasse, põhja Sabangisse, kirdesse Tomini lahe ääres asuvasse Tobolisse ja kagusse saare keskel olevasse Gimpusse. Palust lõunas asub 2480 m kõrgune Lompopana mägi, mis pole Kesk-Sulawesi provintsi kõrgeim tipp. Palus valitseb ekvatoriaalne kliima. Igas kuu absoluutne maksimumtemperatuur on vähemalt +35 °C, aga üle +38 °C pole Palus sooja täheldatud. Absoluutne miinimum on kõige madalam oktoobris (+17 °C) ja kõige kõrgem jaanuaris (+21 °C). 1958 kannatas Palu Permesta mässu tõttu. USA, kes polnud rahul Indoneesia vasakpoolse valitsusega, korraldas aasta alguses kodusõja, toetades mässulisi niihästi sõjatehnika, näiteks lennukite, kui ka sõduritega. Aprillis pommitasid mässulised õhurünnakutes korduvalt Palut, hävitades sõidukeid ja maju ning isegi ühe silla ja laeva. Keskvalitsus surus mässu juba juunikuus põhiliselt maha, ehkki isoleeritud vastupanu jätkus 1961. aastani. 24. jaanuaril 2005 kell 4.10 kohaliku aja järgi toimus Palus maavärin magnituudiga 6,2. Selles hukkus 1 ja viga sai 4 inimest, kokku varises 177 maja. Sellegipoolest vallandus rahva seas paanika: inimesed hakkasid kartma tsunamit ja ruttasid kõrgematesse kohtadesse. 31. detsembril 2005 kell 7.35 kohaliku aja järgi toimus Palu turul terrorirünnak: sealihaleti ääres plahvatas naelapomm. Surma sai 8 ja vigastada poolsada inimest, põhiliselt kristlased, kes olid tulnud uusaastapidustusteks toitu ostma. 28. septembril 2018 toimus 78 km kaugusel Palust põhjas Sulawesi maavärin ja tsunami. Maavärina magnituud oli 7,5 ja sellele järgnes kuni 7 meetri kõrgune tsunami. Maavärina, tsunami ja maalihete läbi hukkus vähemalt 1347 inimest. Palu sõpruslinnad on Semarang (Indoneesia) ja Tegucigalpa (Honduras). Suur maailma atlas, lk. 93 "M 7.5 - 78km N of Palu, Indonesia" (inglise). USGS National Earthquake Information Center, PDE. Vaadatud 2.10.2018. "BNPB: Tsunami di Donggala Capai 7 Meter, Lampaui Tiang Listrik" (indoneesia). detikNews. 1. oktoober 2018. Vaadatud 2.10.2018. Teadaolev hukkunute arv 2018. aasta 2. oktoobri seisuga. "Indonesia tsunami: Death toll rises to nearly 1,350" (inglise). BBC. 2. oktoober 2018. Vaadatud 2. oktoobril 2018, 20:37. "Indonesian disaster agency spokesman Sutopo Purwo Nugroho says death toll from earthquake and tsunami now 1,234" (inglise). The Washington Post. 2. oktoober 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 2.10.2018. Vaadatud 2.10.2018.
Rigoberto Garibaldi

Rigoberto Garibaldi (sündinud 27. detsembril 1956 El Marañónis Soná ringkonnas Veraguasi provintsis Panamas) on Panama endine poksija. Garibaldi sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Boriss Kuznetsovile (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta oli esimene ja on seni ainus Panama poksija, kes on maailmameistrivõistlustel võitnud medali. Garibaldi poksis veebruarist 1975 kuni juulini 1978 elukutselisena. Ta pidas kokku 14 kohtumist, millest võitis 10 (neist 8 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 2 nokaudiga) kohtumist ning viigistas 1 kohtumise. "1. maailmameistrivõistlused poksis. Havanna 1974. Tulemused inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2011. Vaadatud 26. detsembril 2012. Rigoberto Garibaldi veebisaidil BoxRec (inglise)