laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alekhsandri (Imerethi prints)

Prints Alekhsandri (gruusia ალექსანდრე; venepäraselt tsareevitš Aleksandr Artšilovitš Imeretinski (Александр Арчилович Имеретинский); 1674 – 20. veebruar 1711) oli Gruusia Imerethi prints (batonišvili), kes elas Vene tsaaririigis ja oli sõjaväelasena Peeter I teenistuses. 1700. aasta Narva lahingus oli suurtükiväeülemaks ja sattus rootslaste kätte kümneks aastaks vangi. Suri tagasiteel Venemaale.
Vanim eesti mees

Vanim eesti mees on mingil ajavahemikul vanim elusolev Eesti elanikest mees. Teadaolevad andmed nende kohta on esitatud tabelis. Vanim eestlane Vanim eesti naine Eesti saja-aastased
Miura

Miura (jaapani 三浦) on linn Jaapanis Kanagawa prefektuuris. Asub Miura poolsaare tipus. Piirneb põhjas Yokosukaga. Miura loodi Miura maakonna Misaki ja Minamishitaura linna ning Hasse küla liitumisel 1955. aastal. Linnas asub Misaki sadam. Sõpruslinnad on Suzaka ja Warrnambool. 神奈川県の人口と世帯 - 神奈川県ホームページ, vaadatud 22.02.2021. Miura koduleht
Johannese Kool ja Lasteaed Rosmal

Johannese Kool ja Lasteaed Rosmal on eraalgatuslik koolieelne lasteasutus ja üldhariduskool Põlva maakonnas Põlva vallas Rosma külas. Kooli peab MTÜ Rosma Haridusselts. Kool asutati 1989. aastal, õppetöö algas 1990. aasta sügisel. See oli üks esimesi Eestis rajatud waldorfi pedagoogikal põhinevaid koole. 1999. aastaks kasvas kool põhikooliks. Esimeseks koolihooneks oli Eesti kooliuuendaja Johannes Käisi sünnikodu Rosma külas - Rosma koolimaja. 2005. aasta sügisest avati selles majas lasteaed. 1992. aastal alustasid lapsevanemad omaalgatuslikult uue koolihoone ehitamist. Selle projekteeris heategevuslikus korras kooli lapsevanem arhitekt Marika Saks. Siiski süvenes ruumipuudus ja pärast Himmaste Algkooli sulgemist 2013. aastal sõlmiti Põlva vallaga pikaajaline tasuta varakasutusleping Himmaste koolimaja kasutuselevõtuks. 2002 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (loovuse arendamine teatrikunsti kaudu) Johannese Kool Rosmal – kooli koduleht
Valdo Tali

Valdo Tali (sündinud 16. märtsil 1954 Tallinnas) on eesti poksija ja poksitreener. Tali poksis aastatel 1969–1976 Tallinna spordiühing Kalevis, tema treenerid olid Aniss Murtazin ja Artemi Tepp. Tali oli kokku kolmekordne Eesti NSV meister - 1972. aastal helveskaalus (kuni 48 kg), 1973. aastal kärbeskaalus (kuni 51 kg) ja 1976. aastal kukk-kaalus (kuni 54 kg). Ta oli Kalevi 1976. aasta kärbeskaalu meister. Tali tegutseb pärast võistlemisest loobumist siiani treenerina. Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Biograafia ESBL-is
Combat Car M1/M2

Combat Car M1/M2 (eesti keeles lahingumasin, või ka soomusauto) on Ameerika Ühendriikides enne Teist maailmasõda toodetud kergetank. Tank töötati välja ettevõttes Rock Island Arsenal, kus aastatel 1935–1937 toodeti selle mudeleid kokku 148 masinat ning mõningad eksperimentaalmasinad. M1 – baasmasin, mille korpus ja torn olid nii keevitatud, kui ka needitud. Relvastuseks oli tornis kõrvuti üks 12,7 mm ja üks 7,62 mm, korpuse esiseinas aga teine 7,62 mm kuulipilduja, torni tagaküljele aga kinnitus üks 7,62 mm õhutõrjekuulipilduja. Esimesed 58 tanki said pealtvaates D-kujulise, järgmised aga kaheksanurkse torni. Valmistati 87 masinat. Hiljem moderniseeriti varasema väljalaske masinad, millele paigaldati nurgelised tornid, kõik väljavaate aknad aga varustati periskoopvaatlusseadmetega. 1940. aastal nimetati ümber kergetankiks M1A2. M1E1 – M1, mis oli varustatud Guibersoni diiselmootoriga. Toodeti 3 masinat. 1940. aastal nimetati ümber kergetankiks M1A2. M1A1 – masinal muudeti veermikku, tagumine juhtratas viidi 280 mm tahapoole. Tankile paigaldati uus käigukast. Valmistati 17 masinat, mis 1940. aastal nimetati ümber kergetankiks M1A2. M1A1E1 – M1A1, mis oli varustatud Guibersoni diiselmootoriga. Toodeti 7 masinat. 1940. aastal nimetati ümber kergetankiks M1A2. M2 – sarnanes tankiga M1A1, kuid muudetud oli veermikku – tagumine juhtratas oli lastud vastu maad ning roomikuid kandis ülevalt kolm tugirullikut varasema kahe asemel. Kõik 34 tanki olid varustatud diiselmootoriga T-1020 Guiberson. 1940. aastal nimetati ümber kergetankiks M1A1. M1E2 – pikendatud korpusega M1, 1940. aastal nimetati ümber kergetankiks M1A1. M1E3 – modifitseeritud M1 kummiroomikutega. T2 – ilma tornita M1 baasil ehitatud veok. T5 – M1 baasil ehitatud eksperimentaalmasinate seeria. T5 – kahetorniline eksperimentaal-kergetank. Prototüüp valmis 1934. aastal. T5E1 – suure liikumatu torniga T5. T5E2 – 75 mm haubitsaga relvastatud ühetorniline T5. T5E3 – Guibersoni diiselmootoriga moderniseeritud T5. T5E4 – eksperimentaalvedrustusega T5. T17 – M1E3 baasil baasil ehitatud eksperimentaalmasin 75 mm haubitsaga. T17E1 – M1E3 baasil ehitatud eksperimentaalmasin kahe 20 mm kahuriga. Jane's World War II Tanks and Fighting Vehicles The Complete Guide, Leland Ness, 2002 The Encyclopedia of Tanks and Armored Fighting Vehicles – The Comprehensive Guide to Over 900 Armored Fighting Vehicles From 1915 to the Present Day, General Editor: Christopher F. Foss, 2002 Tank Data 2, Aberdeen Proving Grounds Series, E. J. Hoffschmidt and W. H. Tantum IV, 1969 М. Барятинский. "Легкие танки. Второй мировой" — Kirjastused: "Яуза", "Коллекция", "Эксмо" 2007. ISBN 978-5-699-21323-8 AFV database inglise keeles Combat Car M1 lehel "wwiivehicles.com" inglise keeles
Áthos

Áthos (vanakreeka keeles Ἄθως; uuskreeka keeles Άθως ehk Άγιο Όρος 'püha mägi') on mägi Põhja-Kreekas Chalkidike maakonnas Áthose poolsaarel. Mäe tipu kõrgus merepinnast on 2033 m. Athose poolsaar ja mägi neil asuvate kloostrite ja eraklatega moodustavad Kreeka erilise haldusüksuse – isejuhitava, 20 õigeusu kloostrist koosneva kogukonna. Kloostrid on alates 1313. aastast Konstantinoopoli patriarhaadi otsese jurisdiktsiooni all. Erinevalt Konstantinoopoli patriarhaadi muudest aladest, kasutatakse Athosel ainult Juliuse kalendrit, isegi administratiivdokumentides. Kogu maailma õigeusklike jaoks on Athose mägi üks tähtsamaid pühapaiku, seda nimetatakse ka Jumalaema Maiseks Pärisosaks. Kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Suur Lavra Xenophontose klooster
Nika Gilauri

Nika Gilauri (õieti Nikoloz Gilauri; gruusia ნიკა (ნიკოლოზ) გილაური; sündinud 14. veebruaril 1975 Thbilisis) on Gruusia poliitik, alates 6. veebruarist 2009 kuni 30. juunini 2012 Gruusia peaminister. Nika Gilauri on õppinud rahvusvahelist majandust ja ärijuhtimist Thbilisi Riiklikus Ülikoolis, Iirimaal Limericki Ülikoolis ning Temple'i Ülikoolis Philadelphias. Aastatel 2004–2007 oli ta Gruusia energeetikaminister ning alates 30. augustist 2007 kuni peaministriks saamiseni rahandusminister, alates detsembrist 2008 ühtlasi esimene asepeaminister. President Mihheil Saakašvili nimetas Nika Gilauri peaministri kandidaadiks 30. jaanuaril 2009, pärast seda, kui peaminister Grigol Mgaloblišvili teatas, et astub neeruhaiguse tõttu peaministri ametist tagasi. Parlament kiitis Gilauri heaks 6. veebruaril 2009. Gruusia sai uue peaministri Postimees, 6. veebruar 2009
Uus-Meremaa kindralkuberneride loend

Uus-Meremaa kindralkuberneride loend loetleb Uus-Meremaa riigipead esindavad kindralkubernerid.
Põssapossa

Põssapossa (inglise keeles Pigwidgeon) on Ron Weasley öökull. Selle nime (Põssapossa) pani talle Ginny Weasley. Põssapossale meeldib lennata ja siblida.
Burgasi laht

Burgasi laht on laht Musta mere läänerannikul. Lahe laius suudmes on umbes 40 km; ta lõikub maasse umbes 30 km ulatuses. Sügavus on kuni 25 m. Lahe päras asub Bulgaaria linn Burgas.
Aranuka

Aranuka on Kiribatile kuuluv atoll Mikroneesias Gilberti saarestikus. Asub ekvaatorist veidi põhja pool. Saare geograafilised koordinaadid on 0°09' põhjalaiust ja 173°35' idapikkust. Maismaa pindala on 11,61 ruutkilomeetrit. Atolli elanike arv oli 2015. aastal 1125. Atoll koosneb kahest suuremast saarest (Buariki ja Takaeang), mille keskel on 19,4 km² suurune laguun. Saared on madalad.
Enn Salurand

Enn Salurand (sünninimi Eduard Sahkenberg; 13. aprill 1903 Kuusalu – 26. veebruar 1992 Toronto) oli eesti ajakirjanik. 1938 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk Torontos suri Enn Salurand. Eesti Päevaleht (Stockholm), 25. märts 1992, nr. 24, lk. 7.
Bioloog

Bioloog on teadlane, kes tegeleb eluslooduse uurimise ehk bioloogiaga. Kuna bioloogia jaotub paljudeks harudeks, on ka kasutusel palju eriala täpsemalt määratlevaid nimetusi – näiteks botaanik, sealhulgas algoloog brüoloog lihhenoloog mükoloog zooloog, sealhulgas entomoloog lepidopteroloog malakoloog ihtüoloog herpetoloog ornitoloog terioloog primatoloog jne. Bioloogia üldiste küsimustega tegelevad bioloogiateoreetikud. Interdistsiplinaarsete küsimustega tegelevad nt biofüüsikud, biokeemikud, biomatemaatikud, biosemiootikud. bioloogide loend
IJssel

IJssel on jõgi Euroopas, Reini harujõgi. Voolab valdavalt põhja, eraldab Gelderlandi (läänes) Overijsselist (idas). Suubub IJsselmeeri. Pikkus 123 km.
Helmut Hagar

Helmut Hagar (4. aprill 1914 Tallinn – 30. detsember 1991 Stockholm) oli eesti etnoloog. Ta lõpetas 1933. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja astus samal aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonda. Järgmisel aastal asus ta filosoofiateaduskonnas õppima eesti keelt, rahvaluulet ja etnograafiat ning sai 1942. aastal magistrikraadi tööga "Eesti tööregi ja selle põhjal moodustatud sõiduree vormid". Aastatel 1940–1944 töötas ta Eesti Rahva Muuseumis, alguses rahvateaduse osakonnas ning siis direktori kohusetäitjana. 1944. aastal läks ta Rootsi. 1953. aastal sai ta Stockholmi ülikoolis litsentsiaadikraadi. Rootsis organiseeris ta ainulaadse Veini- ja Viinaajaloo Muuseumi, mille juhataja ta oli 1967–1982. Ta oli Õpetatud Eesti Seltsi liige, Rootsis Balti Humanistliku Ühingu, Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis ja Eesti Teadusliku Instituudi juhatuse liige. Ta oli EÜS Põhjala esimees Tartus ning abiesimees ja juhatuse liige Rootsis, samuti ajakirja EÜS Põhjala tegevtoimetaja aastatel 1955–1977. Helmut Hagar TLÜAR väliseesti isikud (vaadatud 3. septembril 2014) EÜS Põhjala Eesti rahvusbibliograafia (vaadatud 3. septembril 2014) AR-GI. Viinapruulimise ajalugu. Külaskäik viinamuuseumi. Eesti Päevaleht, 9. detsember 1978, nr 93, lk 5. Arvo Mägi. Helmut Hagar in memoriam. Eesti Päevaleht, 10. jaanuar 1992, nr 3, lk 3.
Aratika

Aratika on atoll Prantsuse Polüneesias Tuamotu saarestikus. Pindala on 10 ruutkilomeetrit. Atoll ümbritseb 145 km² suurust laguuni. Saared on madalad.
Dnepri limaan

Dnepri limaan (vene keeles Днепровский лиман) on laht Musta mere põhjas Ukrainas. Lahe pikkus on 55 km, laius kuni 17 km, sügavus kuni 5 m. Talvel jäätub. Lahte suubuvad Dnepri harud ja Lõuna-Bug, mis moodustab alamjooksul Bugi limaani. Dnepri limaani rannikul asub Otšakovi sadam.
Surnud 7. veebruaril

Siin loetletakse 7. veebruaril surnud tuntud inimesi. 1678 – Bengt Klasson Horn, Rootsi poliitik ja väejuht 1779 – William Boyce, inglise organist, helilooja 1799 – Qianlong, Qingi dünastiasse kuuluv Hiina keiser 1837 – Gustav IV Adolf, Rootsi kuningas 1848 – Christen Købke, taani maalikunstnik 1867 – José Eduvigis Díaz, Paraguay sõjaväelane 1912 – Armand Preud'homme, flaami helilooja 1920 – Aleksandr Koltšak, vene väejuht 1925 – Thomas W. Lawson, Ameerika Ühendriikide kirjanik ja ettevõtja 1937 – Elihu Root, USA riigimees, Nobeli rahuauhind 1912 1938 – Harvey Firestone, ameerika tööstur 1942 – Rudolf Ratassepp, eesti näitleja 1942 – Jaan Märtson, Eesti sõjaväelane 1955 – Vassili Martinson, eesti usuteadlane 1955 – Voldemar Kiin, eesti näitleja 1960 – Igor Kurtšatov, Nõukogude füüsik 1963 – Valli Eller, eesti keraamik, skulptor, tehnoloog ja kunstipedagoog 1963 – John Daley, USA poksija 1964 – Sophoklís Venizélos, Kreeka poliitik 1978 – William Tomingas, Eesti diplomaat 1979 – Josef Mengele, sõjakurjategija, Auschwitzi koonduslaagri arst 1982 – Ilmar Tammelo, eesti õigusteadlane ja filosoof 1986 – Minoru Yamasaki, USA arhitekt 1987 – Claudio Villa, itaalia laulja 1988 – Rudolf Põldmäe, eesti kirjandus- ja rahvaluuleteadlane 1989 – Ilmar Tomberg, eesti dirigent 1990 – Julius Tehver, eesti zooloog, põllumajandus- ja arstiteadlane 1991 – Erik Tender, eesti ajaloolane 1993 – Hans Medell, eesti akordionist ja ansamblijuht 1994 – Witold Lutosławski, poola helilooja 1997 – Aleksander Püvi, eesti laulja 1999 – Ḩusayn, Jordaania kuningas 2001 – Jüri Saarma, eesti psühhiaater 2001 – Dale Evans, Ameerika Ühendriikide näitleja, laulja ja laulukirjutaja 2004 – Raija Siekkinen, soome kirjanik 2005 – Laurie Aarons, Austraalia poliitik 2008 – Andrew Bertie, Malta ordu suurmeister 2008 – Bernhard Holberg, eesti pikaealine 2008 – Veiko Jürisson, eesti näitleja, lavastaja ja riigiametnik 2009 – Gunnar Hololei, eesti spordiajakirjanik 2010 – André Kolingba, Kesk-Aafrika Vabariigi sõjaväelane ja poliitik 2011 – Egon Konsand, Eesti jurist, kohtunik 2012 – Jüri Männiste, eesti arstiteadlane ja kirurg 2013 – Jürgen Untermann, saksa keeleteadlane, filoloog ja epigraafikateadlane 2015 – Joe B. Mauldin, USA muusik 2017 – Tzvetan Todorov, bulgaaria päritolu Prantsuse kirjandus- ja kultuuriteoreetik 2017 – Hans Rosling, rootsi akadeemik, statistika- ka meditsiiniteadlane, teaduse populariseerija 2019 – Vadim Makšejev, vene kirjanik ja ajakirjanik 2019 – Taisto Liivandi, eesti koolijuht ja õpetaja 2021 – Leslie Laing, Jamaica jooksja 2023 – Mati Põldre, eesti filmilavastaja ja -operaator
FH-70

155 mm välihaubits FH-70 (FH 155-1) on Saksa-Suurbritannia-Itaalia koostööprojektina valmistatud veetav abimootoriga keskmine välihaubits. Välihaubits FH-70 projekteeriti ja valmistati Saksamaa (Rheinmetall), Inglismaa ja Itaalia koostööprojektina 1970. aastate algul. Tegemist oli esmakordse kolmikprojektiga Euroopas NATO ajaloos. Esimesed seeriarelvad anti üle 13. oktoobril 1978 Bundeswehri 51. välisuurtükiväepataljonile. Saritootmine lõpetati Saksamaal 1981. Kokku toodeti Euroopas 446 seda tüüpi haubitsat. Tänapäevaks on enamik relvastusest maha võetud. Samuti on FH-70 valmistatud litsentsi alusel Jaapanis. Kaliiber: 155 mm Raua pikkus: 39 kaliibrit Raua keerme samm: 20 kaliibrit Maksimaalne laskekaugus: 24 km Kaal: 9,8 t Laskesektor: +/– 450 tuhandikku Tõstenurk: +1250 tuhandikku Pikkus rännakasendis: 9,8 m Laius rännakasendis: 3 m Pikkus laskeasendis: 12,4 m Laskekiirus: 6 l/min Mürsu kaal: umbes 45 kg Mürsu maksimaalne algkiirus: 827 m/s Laengud: 2., 3.-7. ja 8. Abimootori võimsus: 55 kW Elektrisüsteem: 24 V Maksimaalne kiirus (abijõujaam abimootoriga): 15 km/h Maksimaalne pukseerimiskiirus maanteel: 80 km/h Standardveduk: taktikaline veoauto MAN 4620 6x6 spetsiaalsisustusega Meeskond 1 allohvitser + 7 sõdurit FH-70 on teiste abimootoriga välihaubitsatega võrreldes kerge. Relva on tänu abimootorile (VW tööstusmootor) mugav kasutada. Abimootorit saab kasutada laskeasendisse seadmisel ja iseseisval manööverdamisel. Relvasüsteemi seadmine rännakasendist laskeasendisse abimootori abil võtab aega paar minutit. Mootori rikke korral on võimalik haubitsaga tegutseda ka manuaalselt. Mootoriplokk on vajadusel hõlpsalt lafetist eraldatav ja vahetatav. Haubits kasutab hülsita laenguid, mis initsieeritakse luku sees oleva süütekapsliga. Laadimist hõlbustavad laskmise käigus töötav poolautomaatne mürsulaadimismehhanism ja samas automaatselt avanev vertikaalne kiillukk. Sihtimiseks kasutatakse panoraamsihikut ja kollimaatorit või suunatähiseid. Otselaskmiseks saab kasutada teleskoopsihikut. Sihikutel on sisseehitatud radioaktiivne valgusallikas. Positsioonil suunamiseks kasutatakse kas bussooli või güroskoopi.  Eesti  Holland  Itaalia  Jaapan  Liibanon  Malaisia  Maroko  Norra  Omaan  Saudi Araabia  Saksamaa  Suurbritannia  Ukraina FH-70 kasutamine Eestis FH-70 kasutamine Itaalias FH-70 kasutamine Ukrainas 2022. aastal 155-мм саморухомі гаубиці FH70 вже на передовій (vaadatud: 26.05.2022) Sodur.com – FH-70 FAS. org – FH-70 Deagel.com – Towed guns
Kuressaare kirik

Kuressaare kiriku all võidakse mõista mitut Kuressaares olevat kirikuhoonet: Kuressaare Laurentiuse kirik Kuressaare Siioni kirik Kuressaare Püha Nikolai kirik Kuressaare metodisti kirik
Vanga

Vanga (bulgaaria Ванга; sünninimi Vangelija Pandeva Dimitrova, Вангелия Пандева Димитрова; pärast abiellumist Vangelija Gušterova, Вангелия Гущерова; 3. oktoober 1911 Strumica, Osmanite riik (praegu Põhja-Makedoonia) – 11. august 1996 Sofia, Bulgaaria) oli pime bulgaaria müstik, selgeltnägija ja ennustaja, kel oli palju veendunud järgijaid. Vanga sündis Strumica linnas, mis kuulus 1911. aastal Osmanite riigi koosseisu. Tänapäeval asub linn Põhja-Makedoonia territooriumil. Kui Bulgaaria 1941. aastal piirkonna annekteeris, kolis Vanga Bulgaariasse Petriči linna. Vanga oli enneaegne laps. Esialgu arvati, et ta ei jää elama, ning seepärast ei pandud talle isegi nime. Vanga jäi siiski elama ning sai kreekapärase nime Vangelija. Tema isa oli talupidaja ja ema suri varakult. Lapsepõlves oli Vanga tavaline tüdruk, kaasaegsete iseloomustuse järgi oli ta arukas siniste silmade ja heledate juustega laps. 12-aastaselt jäi Vanga suure keeristormi kätte, mis paiskas ta mitmesaja meetri kaugusele. Tema silmadesse sattus rohkesti liiva ja tolmu ning ta kaotas nägemise. Sellest sai tema elu pöördepunkt. 1925. aastal asus Vanga elama ja õppima Zemuni linna pimedate majja Serbias, kus veetis kolm järgnevat aastat. Seal õppis ta lugema, klaverit mängima ja toitu valmistama. Kui Vanga võõrasema 1928. aastal suri, pöördus naine tagasi koju, et hoolitseda oma õdede ja vendade eest. 1939. aastal haigestus ta meningiiti. Arvati, et ta sureb, kuid Vanga paranes täielikult. Teise maailmasõja ajal hakkas Vangat külastama palju inimesi, lootes saada teavet oma lähedaste kohta. 8. aprillil 1942. aastal külastas Vangat Bulgaaria tsaar Boris III. 10. mail 1942. aastal abiellus ta Dimitǎr Gušteroviga ja asus elama Petriči külla, kus sai peagi laialt tuntuks. Üsna pea abikaasa mobiliseeriti ja viidi Kreekasse aega teenima. Hiljem langes mees alkoholi küüsi ning suri 1. aprillil 1962. aastal. Vanga suri 11. augustil 1996. aastal. Matustele kogunes suur rahvahulk, kelle seas oli palju prominentseid isikuid. Vastavalt Vanga testamendile avati tema Petriči majas 5. mail 2008. aastal muuseum. 1941. aastal (30-aastaselt) pärast pikka transisviibimist hakkas Vanga tulevikku ennustama. Ta väitis, et saab informatsiooni mitteinimese hääle kaudu. Vanga väitis, et suhtleb maavälise tsivilisatsiooni, Vamfimi planeedi esindajatega, kes on saledad ja ilusad. Vanga oli kirjaoskamatu. Ta ei kirjutanud ühtegi raamatut ning tema sõnavõttudest ja ennustustest oli raske aru saada. Seetõttu on tema ennustustes tänini palju ebaselget. Maailmakuulus ennustaja Vanga: Kolmas Maailmasõda on alanud, Eesti Ekspress, 29. detsember 2010 "Vanga. Nähtav ja nähtamatu maailm." Telefilm, 2011. (vene keeles)
Artur Kotenko

Artur Kotenko (sündinud 20. augustil 1981 Tallinnas) on endine Eesti jalgpallur (väravavaht). Kotenko on esindanud Eestit koondises 27 korral. Oma koondisedebüüdi tegi Kotenko 18. augustil 2004 MM valikmängus Liechtensteini vastu. Ta kaitses koondise väravat kõik 90 minutit. Mäng võideti 2:1. Mängu päeval oli Kotenko 22-aastane. Levadia Meistriliiga: 2004, 2006, 2007 Eesti jalgpallikarikas: 2003–04, 2004–05, 2006–07 Eesti jalgpalli superkarikas: 2001 Saligorski Šahtjor Valgevene karikas: 2013–14 Meistriliiga Soccernet.ee lugejate poolt parimaks väravavahiks hääletatud 2005, 2006  Pikemalt artiklis Karpini pildiskandaal 30. detsembril 2022 avaldas endine koondislane ja sel ajal jalgpalliagendina tegutsev Andrei Stepanov oma sotsiaalmeedias foto, millel istuvad Venemaa koondise peatreeneri Valeri Karpiniga ühise laua taga nii Stepanov ise, sel hetkel koondislased Konstantin Vassiljev ja Sergei Zenjov, koondise treener Andres Oper ja veel mitmed varem Eestit esindanud jalgpallurid. Pilt on sotsiaalmeedias ja internetiportaalides pälvinud laialdast vastukaja ja paljude, teiste seas kultuuriminister Piret Hartmani arvates ei ole Venemaa koondise peatreeneriga koosistumine ja sellest pildi levitamine Venemaa Ukraina-vastase agressiooni valguses Eesti koondise jalgpalluritele sobilik. Eesti jalgpallikoondislaste loend Järvela pildiskandaalist: see on probleem tervele Eesti jalgpallile ERR.ee, 5. jaanuar 2023 Biograafia ESBL-is Nå kan Artur endelig smile, aftenposten.no, 14. juuli 2009 (norra keeles) Profiil Vikingi kodulehel (norra keeles) Kotenko siirdub Küproselt Aserbaidžaani Soccernet.ee, 30. juuni 2011 Intervjuu sports.ru jaoks (vene keeles)
Netscape (veebilehitseja)

Netscape oli veebibrauser ja internetikomplekt, mille ehitas Netscape Communications Corporation. Netscape'i arendamist alustati 1994. aastal. Oma hiilgeajal, aastatel 1995–1998, kuulus Netscape'ile veebibaruserite turu enamus. 1996. aasta aprillis omas Netscape 89% kogu turust. Järgmistel aastatel kaotas Netscape kogu oma turuosa Internet Explorerile, kuna viimane integreeriti Windowsi operatsioonisüsteemiga. Netscape'i arendamine lõpetati 2007. aasta lõpus väikese turuosa tõttu. Netscape'i viimane versioon 9.0.0.6 avalikustati 20. veebruaril 2008 ning ametlik tugi tootele lõppes 1. märtsil 2008. Mozilla raamat "GVU's WWW User Surveys" (inglise). Vaadatud 7.02.2009. "End of Support for Netscape web browsers". Netscape Blog (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 29.12.2007. Vaadatud 7.02.2009. Ametlik koduleht (inglise keeles) Netscape'i arhiiv (inglise keeles)
Tarkade kivi

Tarkade kivi ehk filosoofiline kivi (ladina keeles lapis philosophorum) on legendaarne alkeemikute tööriist, millel olevat võime baasmetallid kullaks muuta. Samuti olevat tegu igavese elu eliksiiri (ladina elixirium vitae) ühe koostisosaga. Ametlikult tunnistati filosoofilise kivi otsingud mõttetuks aastal 1775, kui Prantsuse Teaduste Akadeemia loobus sellesisulisi taotlusi nagu ka igiliikuri projekte ja ringi kvadratuuri ülesande lahendusi läbi vaatamast.
Oandu looduskeskus

Oandu looduskeskus on metsanduslikku pärandkultuuri tutvustav keskus Lääne-Virumaal Haljala vallas Oandu külas, jääb Lahemaa rahvuspargi territooriumile. Oandu looduskeskust haldab Riigimetsa Majandamise Keskus (RMK). Looduskeskus avati 26. septembril 2008 endises metskonnahoones. Peahoone juurde kuuluvad Käbitare ja küün näituste jaoks. Looduskeskuse juurest algab Oandu–Ikla matkatee. Lühematest radadest on sellega seotud Oandu loodusmetsarada, Võsu-Oandu matkarada, Koprarada ja Altja õpperada. "RMK avab Lääne-Virumaal Oandul looduskeskuse 26.09" RMK uudised, 26. september 2008 Oandu looduskeskus Loodusega koos Virtuaalkülastus
Sümmeetriline maatriks

Sümmeetriliseks maatriksiks nimetatakse lineaaralgebras ruutmaatriksit A, mis langeb kokku oma transponeeritud maatriksiga: A = A T . {\displaystyle A=A^{T}.\,\!} Sümmeetrilise maatriksi A = (aij) kõikide elementide puhul kehtib seega a i j = a j i {\displaystyle a_{ij}=a_{ji}\,\!} . Teiste sõnadega, sümmeetrilise maatriksi elemendid asetsevad selle peadiagonaali suhtes sümmeetriliselt. Sellest tuleneb ka nimetus. Näiteks järgmine 3×3-maatriks on sümmeetriline: ( 1 2 3 2 4 − 5 3 − 5 6 ) . {\displaystyle {\begin{pmatrix}1&2&3\\2&4&-5\\3&-5&6\end{pmatrix}}.} Kaldsümmeetriline maatriks
Kaldsümmeetriline maatriks

Kaldsümmeetriline e. antisümmeetriline maatriks on lineaaralgebras ruutmaatriks, mille transponeeritud maatriks ühtib selle vastandmaatriksiga. A T = − A . {\displaystyle A^{T}=-A.\,\!} Maatriks A = (aij) on antisümmeetriline parajasti siis, kui selle elementide jaoks kehtib a i j = − a j i {\displaystyle a_{ij}=-a_{ji}\,\!} kõikide indeksite i ja j jaoks. Sellest tingimusest järeldub, et A peadiagonaali elemendid on alati nullid: a i i = 0 {\displaystyle a_{ii}=0\,\!} . Näiteks järgmine 3×3 maatriks on antisümmeetriline: [ 0 2 3 − 2 0 − 5 − 3 5 0 ] . {\displaystyle {\begin{bmatrix}0&2&3\\-2&0&-5\\-3&5&0\end{bmatrix}}.} Sümmeetriline maatriks
Vastandmaatriks

Lineaaralgebras nimetatakse maatriksi A vastandmaatriksiks maatriksit –A. Maatriksi –A elemendid on maatriksi A vastavate elementide vastandelemendid.