laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Journal of Baltic Studies

Journal of Baltic Studies on rahvusvaheline eelretsenseeritav multidistsiplinaarne teadusajakiri, kus avaldatakse poliitika-, sotsiaal-, majandus- ja kultuuri valdkonna teadusartikleid Balti riikide ja Läänemere regiooni kohta. Ajakirja annab välja Balti Uurimuste Edendamise Ühing (AABS), kirjastab Taylor & Francis Group. Ajakiri ilmub 1970. aastast sagedusega 4 numbrit aastas. Aastatel 1970–1971 ilmus ajakiri nimega Bulletin of Baltic Studies. Taylor & Francis Online. Journal of Baltic Studies. Aims and scope Journal of Baltic Studies E-kataloogis ESTER (vaadatud 21.06.2017) Journal of Baltic Studies E-kataloogis ESTER
Laatre Pühavaimu kogudus

Laatre Pühavaimu kogudus oli õigeusu kogudus, mis tegutses Valgamaal Laatre alevikus. Kogudus kasutas Laatre Pühavaimu kirikut. Kogudus asutati 1848. aastal, kui Sangaste kogudus jagati Ilmjärve ja Laatre koguduseks. Koguduse esimene preester oli Ilja Uberski.. Apostlik-õigeusu Laatre Pühavaimu koguduse loomisel oli 1848. aasta märtsis 1888 liiget, oli üks suuremaid Eestimaal. 1898. aastal oli Laatre koguduses 3383 liiget. 1938. aastal oli koguduses 2978 liiget. On teada, et isegi veel 1946. aastal oli kogudusel 1700 registreeritud liiget. Andmete kohaselt ristiti avatud koguduses esimesena Tõlliste vallast talupoeg Jüri Mägi tütar Anna ning Laatre vallast Ennu ja Eeva Kulla poeg Roman 15. märtsil 1828. Esimene laulatus leidis aset aga 18. aprillil, paari pandi Sangaste vallast talupoeg Jüri Villemi p Krall ja Kadri Tuvikene. Esimene matus korraldati 29. märtsil – Laatre vallast lese Maria Plotniku tütre Elisabethi muldasängitamine. Kogudus asus umbes 22 aastat üüriruumides, kuna avamise ajal kirikut veel ei olnud. Esimesed kolm aastat ei olnud kogudusel ka oma kalmistut. Algul maeti õigeusulisi eestlasi Laatre Lutheri kalmistule. Surnu eest tuli maksta 15 kopikat. Nii on maetud kalmistule 104 meest ja 90 naist. 1851. aastal rajati oma Laatre õigeusu kalmistu, sinna on maetud ka Eesti Vabadussõja kuulipildujate roodu ülem, kahekordne Vabadusristi kavaler kolonel Ants Lõhmus – aastal 1968. Kiriku põhjapoolse seina äärde on maetud koguduse kaks preestrit abikaasaga ja endise köstri tütar. Raudristid on lõhutud, alles on risti kivist alused ja raudaed. 1970. aastate keskel lõpetas kogudus oma tegevuse. Kirik on hävimise ohus. Talviti töötas Laatre Vene Õigeusu kiriku köstrimajas õigeusu kool aastal 1912–1913. Seda juhatas Mihkel (Misei) Kaska. Kogu õppetöö käis sel ajajärgul vene keeles, jätkus alanud venestamise ajajärk, mis oli alguse saanud juba tunduvalt varem. Laatre Pühavaimu kirikut on külastanud ka ülemhingekarjased: Riia ja Miitavi ülempiiskop Arseni (Brjantsev) aastal 1918, 1933. aastal Tallinna ja Eestimaa metropoliit Aleksander (Paulus). Kogudus likvideeriti 1984. aastal. Ilja Uberski (1848–1860) Pavel Pokrovski (1860–1865) on maetud kiriku kõrvale Aleksei Troitski (1866–1882) Mihail Panovski (1882–1905) Joann Teppo (1905–1936) Nikolai Kokla (1936–1940) Augustin kadak (1940–1946) Arkadi Must ( 1946–1973) http://www.eoc.ee/kogudus/laatre-puhavaimu-kirik/ (vaadatud 21.06.2017) Olev Tammela, Jaan Sõrmus (2005). 450 aastat Laatre asulat. Laatre. Lk 3-36. Kogudusest EAÕKi andmebaasis
Laiksaare Ristija Johannese kogudus

Laiksaare Ristija Johannese kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Urissaare (mitte Laiksaare) külas. Kogudus kasutab Laiksaare Ristija Johannese kirikut. Kogudus asutati 1896. Koguduse esimene preester oli Dimitri Dubkovski. http://www.eoc.ee/kogudus/laiksaare-ristija-johannese-kogudus/ (vaadatud 21.06.2017) Kogudusest EAÕKi andmebaasis
Laimjala Vassilius Suure kogudus

Laimjala Vassilius Suure kogudus on õigeusu kogudus, mis tegutseb Saare maakonnas Saaremaa vallas Kahtla külas. Kogudus kasutab Laimjala Vassilius Suure kirikut. Kogudus asutati 1848, kui Tornimäe koguduse osadest liikmetest asutati Laimjala kogudus. Koguduse esimene preester oli Aleksei Troitski. http://www.eoc.ee/kogudus/laimjala-vassilius-suure-kogudus/ (vaadatud 21.06.2017) Kogudusest EAÕKi kodulehel
Jannseni kaubamaja

Jannseni kaubamaja oli Tallinnas Nõmme linnaosas aadressil Vabaduse puiestee 128 asuv kaubamaja[viide?]. Kaubamaja oli nimetatud lähedalasuva Jannseni tänava järgi. Kohalikud nimetasid poodi ka Jansaks. Kaubamajas tegutsesid toidu- ja kodukaupade pood ning ilusalong. Jannseni kaubamaja suleti septembris 2019. Tuuli Aug. Nõmme Jannseni kaubamaja võib peagi saada mahuka juurdeehituse. / Eesti Päevaleht, 11. juuli 2009 Karoliina Vasli (13. september 2019). "Nõmmel sulges uksed legendaarne Jannseni kaubamaja. Viimasel päeval sai kaupa poolmuidu". delfi.ee. Kaubamaja koduleht https://www.err.ee/976171/nommel-asuva-jannseni-kaubamaja-asemele-tuleb-maxima https://arileht.delfi.ee/artikkel/87312449
Via Concept

AS Via Concept (varasema nimega AS Kalev Meedia) oli Eesti meediaettevõte. Via Concept oli AS Luterma tütarettevõte. 2009 kuulutati välja Via Concepti pankrot. Ettevõte kuulus Oliver Kruudale. Ettevõtet on juhtinud Alar Pink, Andres Heliste. http://arileht.delfi.ee/news/uudised/kalev-meedia-taotleb-pankrotti?id=21964687 (vaadatud 21.06.2017) https://web.archive.org/web/20170621082024/http://www.aripaev.ee/uudised/2009/05/21/Endise_Kalev_Meedia_pankrot_kuulutati_valja (vaadatud 21.06.2017) "Oliver Kruuda lahkus Kalev Meedia juhi kohalt". Äripäev. 19.06.2007. http://arileht.delfi.ee/news/uudised/kalev-meedia-taotleb-pankrotti?id=21964687 http://www.aripaev.ee/uudised/2009/05/21/Endise_Kalev_Meedia_pankrot_kuulutati_valja
Iuridicum

Iuridicum on Eesti sihtasutus. Asutus annab välja ajakirju Juridica ja Juridica International, samuti koostab asutus Eesti põhiseaduse kommenteeritud veebiväljaannet. Aastast 2003 on asutus üks Eesti õigusteadlaste päevade korraldajaid. http://www.iuridicum.ee/et (vaadatud 21.06.2017) Sihtasutuse koduleht
Maarjamaa Hariduskolleegium

Maarjamaa Hariduskolleegium (lühend MHK) on Eesti põhikool (ühtlasi erikool), kus õpivad kasvatuse eritingimusi vajavad ning tundeelu- ja käitumishäirega õpilased. MHK-l on kaks õppekeskust: Tartu maakonnas Kastre vallas Kaagvere külas ja Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. MHK direktor on Pille Vaiksaar. Varem oli direktoriks Maire Reest. MHK asutati kevadel 2015 Tapa erikooli, Kaagvere erikooli ja Vastseliina internaatkooli baasil. https://www.riigiteataja.ee/akt/102042015003?leiaKehtiv (vaadatud 21.06.2017) [1] http://virumaateataja.postimees.ee/3316477/tapa-erikoolist-sai-maarjamaa-hariduskolleegiumi-valgejoe-keskus (vaadatud 21.06.2017) MHK koduleht
Kaagvere erikool

Kaagvere erikool oli põhikool (ühtlasi erikool), mis tegutses Tartu maakonnas Mäksa vallas (tänase haldusjaotuse järgi Kastre vallas) Kaagvere külas. Koolis õppisid kasvatuse eritingimusi vajavad tütarlapsed. 2015 moodustati mitme erikooli (sh Kaagvere erikooli) baasil Maarjamaa Hariduskolleegium. https://www.riigiteataja.ee/akt/103092013033 (vaadatud 21.06.2017) http://virumaateataja.postimees.ee/3316477/tapa-erikoolist-sai-maarjamaa-hariduskolleegiumi-valgejoe-keskus (vaadatud 21.06.2017) Kaagvere Erikooli põhimäärus Termomeeter: 16 | Kaagvere Eriinternaatkool; ERR arhiiv http://ekspress.delfi.ee/kuum/kaagvere-metsikud-tudrukud-lugusid-kaagvere-erikoolist?id=69546325 http://elu24.postimees.ee/2669170/video-kaagvere-erikooli-tudrukute-mass
Esmaspäev (ajaleht, 1989)

Esmaspäev oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1989–1996 Tallinnas. Seda andis välja AS Esmaspäev. Ajaleht ilmus üks kord nädalas. Ajalehe esimesed 11 numbrit kandsid täiendpealkirja Eesti Kultuurifondi Infoleht. Esmaspäev (ajaleht, 1989) E-kataloogis ESTER (vaadatud 21.06.2017) Esmaspäev (ajaleht, 1989) E-kataloogis ESTER
Esmaspäev (ajaleht, 1922)

Esmaspäev (täispealkirjaga Esmaspäev : nädalalõpu leht) oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1922–1944 Tallinnas. Tegemist oli ühe Eesti esimese kõmulehega ja selle ilmumise algust on nimetatud kohaliku kõmumeedia sünniks. 1922–1925 andis ajalehte välja Aleksander Veiler ja seejärel kirjastuse-ühisus Vaba Maa. Kaastööline oli Gori, kelle karikatuurid ajalehe esilehel Sinise Esmaspäeva ning Gori nädalakroonika nimede all ilmusid. Ajaleht ilmus üks kord nädalas. Ajaleht ilmus ajalehe Vaba Maa asemel esmaspäeviti.[viide?] Väljaanne võttis eeskuju Londoni ja Skandinaavia nädalalõpulehtedest ning vahendas huvitavaid fakte maailmast, lühikesi uudisenuppe ja meelelahutuslikke lühilugusid. Sisse toodi lugejamängud, mis osutusid üsnagi populaarseks. Ühtlasi mõjutas see ka teisi väljaandeid suurendama meelelahutuslikku sisu. 9. veebruaril 1925 ilmus ajalehes esimene eestikeelne ristsõna. Forte 09.04.2017, GALERII: Eestiaegse karikaturisti Gori illustratsioonid pakkusid ajalehe Esmaspäev lugejatele teravat ühiskonnakriitikat! "Eesti kõmumeedia tähistab juba 100. sünnipäeva" ERR menu, 7. detsember 2022 E-kataloogis ESTER (vaadatud 21.06.2017) "Esimese eestikeelse ristsõna ilmumisest möödus 99 aastat" ERR, 13. veebruar 2024 Esmaspäev (ajaleht, 1922) E-kataloogis ESTER
Peredvižnikud

Peredvižnikud (vene keeles передвижники) olid Venemaal tegutsenud Rändnäituste Ühingu (vene keeles Товарищество передвижных художественных выставок) liikmed. Ühing asutati Peterburis 1870. aastal Grigori Mjassojedovi, Ivan Kramskoi, Vassili Perovi ja Nikolai Ge initsiatiivil. Peredvižnikute eesmärgiks oli tutvustada ja propageerida Venemaal vene realistlikku kunsti. Selleks organiseeriti ühingu liikmete töödest rändnäitus, mida eksponeeriti suuremates linnades. Peredvižnikuid toetas rahaliselt Pavel Tretjakov. Esimene peredvižnikute näitus toimus 1871. aastal, viimane 1923. aastal. Kokku toimus 48 näitust. Esimene näitus avati 29. novembril 1871. aastal Peterburis. Sealt saadeti see edasi Moskvasse, hiljem Kiievisse ja seejärel Harkivi. Sellel näitusel oli välja pandud 46 maali ja joonistust. Nikolai Jarošenko Ivan Kramskoi Issaak Levitan Rafail Levitski Vladimir Makovski Grigori Mjassojedov Nikolai Nevrev Vassili Perov Illarion Prjanišnikov Ilja Repin Konstantin Savitski Aleksei Savrassov Valentin Serov Vassili Surikov Ivan Šiškin
Just!

Just! oli 2004–2009 ilmuv meelelahutusajakiri. 2004–2007 andis ajakirja välja Olliwood OÜ ja seejärel AS Kalev Meedia. Ajakirja peatoimetaja oli Merike Taal. 2004–2007 toimetas ajakirja Anu Saagim. Just! E-kataloogis ESTER (vaadatud 21.06.2017) Just! E-kataloogis ESTER
Sylvie Goulard

Sylvie Goulard (neiuna Grassi; sündinud 6. detsembril 1964 Marseilles) on Prantsusmaa poliitik; ta kuulus aastani 2016 erakonda Demokraatlik Liikumine, aastast 2016 kuulub ta erakonda En Marche!. Ta oli aastatel 2014–2017 Euroopa Parlamendi liige. 17. maist 2017 kuni 19. juunini 2017 oli ta Prantsusmaa kaitseminister. Ta lõpetas aastal 1984 Paul Cézanne Aix-Marseille III Ülikooli juristina, seejärel aastal 1986 Pariisi Poliitikauuringute Instituudis ja aastal 1989 Prantsusmaa Rahvusliku Juhtimiskooli (École nationale d'administration'i). Seejärel töötas ta Prantsusmaa välisministeeriumis. 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta erakonna Demokraatlik Liikumine nimekirjas Euroopa Parlamendi liikmeks ja aastal 2014 tagasi Euroopa Parlamendi ridadesse. Euroopa Parlamendis kuulus ta Euroopa Demokraatide ja Liberaalide (ALDE) fraktsiooni. 2019. aastal esitati ta Von der Leyeni komisjoni siseturuvoliniku kohale, kuid Euroopa Parlament tema kandidatuuri ei toetanud. Ta on abielus Guillaume Goulardiga; neil on kolm last.
Kodumurre

"Kodumurre" oli aastatel 1960–2002 ilmunud, Eesti murdeid käsitlenud jätkväljaanne, mida andis välja Emakeele Selts. Kokku ilmus 21 köidet, seejuures 1989–2002 ilmus vaid 2 köidet (1989 ja 2002). Väljaande toimetaja oli Heino Ahven. Kodumurre E-kataloogis ESTER (vaadatud 21.06.2017) Kodumurre E-kataloogis ESTER
Lasering

Lasering on Eesti kaubandusettevõtte, mis turustab kaubamärgi Lasering all. Alates 2019. aastast tegutseb Lasering ainult veebipoena müües muusikat, filme, särke ja tarvikuid. Esimene Laseringi pood avati märtsis 1994 Tallinnas, poes oli kaubavalikus 300 CD-d. Laseringi veebipood avati 22. veebruaril 2002. http://www.lasering.ee/index.php?show=firmast (vaadatud 21.06.2017) Ettevõtte koduleht
Lehepunkt

Lehepunkt OÜ (varem Lehepunkt AS) on Eesti ettevõte, mis peaasjalikult tegeleb ajakirjandusvaldkonnaga (sh ajakirjandusväljaannete levitamisega). Lehepunkt on Norra ettevõtte Reitan Convenience AS tütarettevõte. 2000-2012 kuulus Lehepunkt ettevõttele Sanoma Grupp. Ettevõte levitab 1100 väljaannet, millest 300 on kodumaised ja 800 välismaised. Ettevõttel on üle Eesti 1400 müügipunkti (lehepunkti). Ettevõte asutati 2000. http://www.lehepunkt.ee/firmast/[alaline kõdulink] (vaadatud 21.06.2017) Ettevõtte koduleht
Jessikka Aro

Jessikka Aro (sündinud 19. detsembril 1980) on Soome avaliku ringhäälingu Yle ajakirjanik, kes on tuntud eelkõige Venemaa trollifarmide uurijana. Selleteemalise artiklisarja eest pälvis ta 2016. aasta märtsis Bonnieri ajakirjanduspreemia. Ajakirjanduslikke uuringuid Venemaa infosõja ja trollifarmide teemadel alustas ta 2014. aasta septembris, sellele järgnes kiiresti Venemaa internetitrollide ulatuslik vasturünnak. Aro sõnul olid nende seas nii telefonikõne, kust kostis vaid püstolilask, kui ka telefonisõnum tema surnud isa nimel. Arot kritiseeris agaralt ka Soome Venemaa-meelne aktivist Johan Bäckman. Aro on kirjutanud ka üldisemaid artikleid internetitrollide kasutamisest tänapäevases infosõjas ning kirjutab selleteemalist raamatut, mille ilmumisajaks oli kavandatud 2017. aasta september. Tema artikkel paremtsentristliku Euroopa Rahvapartei ajakirjas kirjeldas tema "brutaalset tagakiusamist", mis hõlmas valeinfo levitamist Twitteri-trollide ja libasaitide kaudu tema narkootikumikasutuse kohta. 2016. aasta suvel kogus ta rahvarahastusplatvormi Indiegogo kaudu oma raamatu rahastamiseks üle 30 000 USA dollari. Eesti keeles on ilmunud Jessikka Aro raamat "Putini trollid" (Tallinn: Rahva Raamat, 2020, anonüümne tõlge, 207 lk). Aro, Jessikka (9.11.2015). "My Year as a Pro-Russia Troll Magnet". Yle. Higgins, Andrew (31.05.2016). "Russia's 'Troll Army' Retaliates Against an Effort to Expose It". New York Times. Lk A1. Miller, Nick (13.03.2016). "Finnish journalist Jessikka Aro's inquiry into Russian trolls stirs up a hornet's nest". Sydney Morning Herald. "My Year as a Pro-Russia Troll Magnet: International Shaming Campaign and an SMS from Dead Father". Yle Kioski (Ameerika inglise). 09.11.2015. Vaadatud 09.02.2017. Aro, Jessikka (2016). "The cyberspace war: propaganda and trolling as warfare tools". European View. 15 (1): 121–132. DOI:10.1007/s12290-016-0395-5. http://link.springer.com/article/10.1007/s12290-016-0395-5 "Vladimir Putin's Troll Empire - The Book!". Raimo Poom Vene trollide uurimine tõi Soome ajakirjanikule Bäckmani sõimu, tulistamiskõne Ukrainast ja SMS-i surnud isalt EPL, 05.05.2016 Lauri Laugen Vene internetitrollidest kirjutanud Soome ajakirjanik: mulle sooviti surma uraanimürgitusse Delfi, 30.10.2015 Soome politsei kahtlustab, et Yle töötaja aitas Bäckmanil oma kolleegi laimata ERR, 11.10.2016 Jessikka Aro's prize-winning stories on Russian propaganda Foreign Policy: Trumpi kritiseerinud Yle ajakirjanik jäi USA auhinnata ERR, 8. märts 2019
Liisi

Liisi on naisenimi. Liisi Eesmaa, moekunstnik Liisi Koikson, laulja Liisi Laineste, folklorist Liisi Ojamaa, luuletaja, tõlkija, kirjanduskriitik ja toimetaja Liisi Oterma, soome astronoom Liisi Rist, jalgrattur Liisi Siibak, fotograaf ja tarbegraafik Liisi Vilt, pikaealine Pöial-Liisi
Taastuvenergia tasu

Taastuvenergia tasu on sihtotstarbeline maks, mille eesmärk on saada vahendeid nn taastuvenergia tootjate toetamiseks. Taastuvenergia tasu tuleb maksta avalikust elektrivõrgust tarbitud igalt kilovatt-tunnilt, sõltumata elektri tootmisviisist. Taastuvenergia tasu määra arvutab ja avalikustab igaks aastaks põhivõrguettevõtja Elering AS. Taastuvenergia tasu koguvad elektritarbijatelt ja edastavad Elering AS-ile jaotusvõrguettevõtjad. Taastuvenergia tasu lisandus elektriarvetele alates 1. maist 2007. aastal . Elering AS koduleht[alaline kõdulink] tuuleenergia.ee[alaline kõdulink] Postimees 28. november 2008, Erik Henno "Järgmisel aastal kahekordistub taastuvenergia tasu" Delfi 30.11.2010, "Tuleva aasta taastuvenergia tasu väheneb kolme sendi võrra" Postimees 28. november 2014, Marge Tubalkain "Taastuvenergia tasu tulevast aastast kerkib" "Pealinn". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. detsember 2015. Vaadatud 21. juunil 2017. "Loo Elektri koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuli 2017. Vaadatud 21. juunil 2017.
Kaljo Ilus

Kaljo Ilus (19. september 1926 Viljandi – 28. juuni 2008 Kärdla) oli eesti ajakirjanik. 1941. aastal evakueerus ta koos vanematega Nõukogude Liidu tagalasse Venemaale Volga äärde. 1944 sügisel mobiliseeriti ta Eesti Laskurkorpusse, kus temast sai staabikirjutaja. Pärast sõda naasis Viljandisse ning asus tööle ajalehe Sakala toimetusse. Hiljem töötas kohalikes ajalehtedes Pärnus, Kilingi-Nõmmes ja Tõrvas. 1952. aasta detsembris asus koos abikaasaga elama Kärdlasse ning tööle ajalehe Nõukogude Hiiumaa toimetuse sekretärina. 1964. aastal lõpetas eksternina Kärdla Keskkooli. Hiljem töötas Hiiumaa ajalehe toimetaja asetäitja ja toimetajana kuni oktoobrini 1989. Ta on maetud Kärdla kalmistule. 1982 Eesti NSV teeneline ajakirjanik 1985 Eesti NSV Ministrite Nõukogu ja Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu aukiri Tema vend oli proosakirjanik Väino Ilus. "In memoriam Kaljo Ilus. Hiiu Leht, 01.07.2008". Originaali arhiivikoopia seisuga 1.11.2018. Vaadatud 21.06.2017. Kärdla Kooli vilistlased. Kärdla Ühisgümnaasiumi aastaraamat 2010[alaline kõdulink]
Wargas

Wargas (ka Waras või Varexe) oli Eestimaa vasallisuguvõsa 14. sajandil. Nimeliselt on teada kaks suguvõsa liiget: I.1. Heythekinus Waras, vasall Harjumaal (nii nimetatud üriku tekstis, tema pitseril on tekst: S’H[eide]kini van Varexe) (1325) II.2. Hinko Wargas, majaomanik Tallinnas (1355). Perekonna pärusvaldus oli Varese küla. Taani hindamisraamatu koostamise ajal kuulus küla (waret ſutø v, par. Keykel, kyl. Vomentakæ, leht 43v) magister Burguardusele, kes oli tõenäoliselt endine mõõgavend (komtuur). 1500. aastal kuulus küla Tallinna komtuurile ja alates 1684. aastast Nurmsi mõisale Nissi kihelkonnas.
Torme

Torme oli Eestimaa vasallisuguvõsa 14. sajandil. Nicholaus de Torme cum suis fratribus ja Hinke de Torme, filius Wopelen, olid 1345. aastal Rosenite allvasallid Rapla kihelkonnas. Wopele on eesti ja liivi nimi, järelikult peavad Tormed olema eesti päritolu ("...muss die Familie auch estnischer Herkunft sein."). Suguvõsa pärusvaldus oli Tõrma (Tuirma) küla. Taani hindamisraamatu koostamise ajal kuulus see (terma iiii) Thidericus puer Odwardile, 1470 Odert Soyele, kes pantis selle 200 marga eest Tallinna toomkapiitlile. 1690. aastast kuulus küla Sikeldi mõisale (Siklecht).
Hermann von Tritthof

Hermann Johann Theodor von Tritthof (11/22. juuli 1794 Paldiski – 15/27. veebruar 1871 Põllküla) oli Põllküla ja Kuijõe mõisnik, rittmeister. Tema vanemad olid Reinhold von Tritthof (1746–1810) ja Helene Juliane von Ramm (1752–1807). Ta oli abielus kaks korda: I 1824 krahvinna Elisabeth Stenbock (1802–1833) II 1834 krahvinna Juliane Stenbock (eelmise õde, 1805–1886). Tema vanem poeg esimesest abielust oli Põllküla mõisnik Rudolf von Tritthof (1825–1890). [1] [2]
Formaat

Formaat (saksa k Format, ladina k forma, ’kuju’, ’vorm’) on kasutusel mitmes tähenduses: paberipoogna, raamatu, foto vms mõõtmed, mida väljendatakse harilikult kõrguse ja laiuse korrutisena, nt paberiformaat 210 × 297 mm (formaadi tähis A4), raamatuformaat 148×210 mm, foto formaat 10×15 cm; ekraani, kuvari, pildisensori vms kuvasuhe, mida väljendatakse kuva laiuse ja kõrguse suhtena, nt teleripildi formaat 16:9, IMAX-kino ekraani formaat 2,39:1 fotofilmi kaadri formaat 4:3; ajakirjandusteksti, raadio- või telesaate (nt vaidlussaate, telemängu), näituse vms ettevõtmise või sündmuse etteantud vorm, kindlalt piiritletud ja detailideni läbimõeldud ülesehitus. IT-alal on ingliskeelse termini format kirjakeelne vaste vorming, kuid toortõlkena kasutatakse vahel ka sõna "formaat", näiteks failivorming – failiformaat, audiovorming – audioformaat, videovorming – videoformaat. Siiski pole selle toortõlke kasutamine kirjakeeles soovitatav. Formaat (EKSS)
Vorming

Vorming on andmete esitus-, struktureerimis- ja paigutusviis, nt teksti asetus ja ilme dokumendis, samuti andmete kuju, liigendus- ja paigutusviis failis.. Andmekandja (nt mälupulga) salvestamiseks ettevalmistamine (ingl formatting) on vormindamine (mitte formaatimine või formateerimine). Lisaks andmete teabeks teisendamisele võib sisuvorming hõlmata selle teabe krüptimist ja/või skrambleerimist. Failivorming Audiovorming Avatud dokumendivormingud ÕS Jessica Keyes, Technology Trendlines, Jul 1995 pp:201 Pika teksti vormindamine
Mardus (ajakiri)

Mardus oli 1991–2001 ilmunud ulmeajakiri. Aastail 1991–1992 andis Mardust välja AS Kärp, aastail 1993–1994 AS Põhjanael, aastail 1995–1998 AS Kuma ja seejärel kirjastus Salasõna. Ajakirja koostaja-toimetaja oli Mario Kivistik. Mardus ilmus neli korda aastas. Ajakiri (algul ajaleht) ilmus eri aastail eri sagedusega: 1991. aastal 4 numbrit, 1992. aastal 2, 1993. aastal 2, 1994. aastal 6, 1995. aastal 2, 1996. aastal 8, 1997. aastal 6 ja 1998. aastal 4 numbrit. Algul polnud see ulmeajakiri, vaid õudusajaleht (ööleht Mardus), seejärel õudusajakiri (ööajakiri Mardus). Esimeses kolmes numbris olnud gooti kirja viga (s lõpus) parandati neljanda numbri pealkirjas. Mardus (ajakiri) E-kataloogis ESTER (vaadatud 22.06.2017) Mardus (ajakiri) E-kataloogis ESTER
Methis

Methis (täispealkirjaga Methis. Studia humaniora Estonica) on aastast 2007 ilmuv eelretsenseeritav humanitaarteaduslik Eesti ajakiri. Aastani 2010 andsid ajakirja koos välja Tartu Ülikooli kultuuriteaduste ja kunstide instituut ning Eesti Kirjandusmuuseumi kultuurilooline arhiiv; aastast 2010 annab ajakirja välja Tartu Ülikooli Kirjastus. Ajakirjas ilmuvad peamiselt kirjanduse, kultuuriuurimise ja teatriteaduse artiklid. http://www.methis.ee/et (vaadatud 22.06.2017) Ajakirja koduleht
Roseau

Roseau on sadamalinn Dominica saare edelarannikul Kariibi mere kaldal. Ühtlasi on see Dominica riigi pealinn ja suurim linn saarel. 2001. aastal elas Roseaus rahvaloenduse andmetel 14 539 inimest. Linna geograafilised koordinaadid on 15°18′N 61°23′W. Roseau on üks vanemaid asulaid saarel, olles rajatud kalinago indiaanlaste muistse küla Sairi asukohale. Alates 16. sajandist kontrollisid saart vaheldumisi Prantsusmaa ja Inglismaa, kuni saar 1763. aastal lõplikult Suurbritannia võimu alla läks. Inglise koloniaalvõimu perioodil kandis Roseau vahepeal nime Charlotte Town. Kui Dominica 1978. aastal iseseisvus, sai Roseaust riigi pealinn. Linnas asub väike lennujaam. Roseau on ka saare kõige olulisem kaubanduskeskus. Peamisteks kaubandusartikliteks on laimid, laimimahl, looduslikud õlid, troopilised puuviljad ja vürtsid. Population and Housing Statistics
Mulgi Kuku

Mulgi Kuku oli kohalik raadiojaam Viljandimaal, mis edastas saateid sagedusel 1602 kHz. 10. aprillil 1992 osales Mulgi Raadio esindaja Meelis Pirn Tartus Eesti Kohalike Raadiote Liidu asutamiskoosolekul. Meelis Pirn valiti ka liidu juhatusse. Hiljem hakkas Mulgi Kuku asemel tööle Mulgi Raadio sagedusel 100,8 MHz, mis lõpetas saated 15.12.2006. Mulgi Kuku asemel töötab nüüd Kuku Raadio. Eesti raadiojaamade loend "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuli 2022. Vaadatud 26. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Foto: Mulgi Raadio stuudio 1991. aastal
Lõunaleht

Lõunaleht (täispealkirjaga Lõunaleht : Lõuna-Eesti nädalaleht, variantpealkiri LõunaLeht) on aastast 2002 Võrus ilmuv ajaleht. Ajalehte annab välja Hansekon. Ajaleht ilmub üks kord nädalas (neljapäeval). Ajalehe peatoimetaja on Urmas Paidre, vanemtoimetaja (alates 2017) on Ülle Harju. Lõunaleht E-kataloogis ESTER (vaadatud 22.06.2017) Lõunaleht E-kataloogis ESTER
MK-Estonija

MK-Estonija (vene МК-Эстония; täispealkirjaga МК-Эстония : world weekly; ebakorrektse eestikeelse nimega ka MK-Estonia) on aastast 2004 Tallinnas ilmuv venekeelne Eesti ajaleht. 2004–2008 andis ajalehte välja Läti meediaettevõte SIA "MK-Baltija" ja seejärel Nord Print OÜ. Ajalehe peatoimetaja on Andrei Titov. Ajaleht ilmub üks kord nädalas (kolmapäeval). MK-Estonija E-kataloogis ESTER (vaadatud 22.06.2017) Ajalehe koduleht MK-Estonija E-kataloogis ESTER