laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Zimbabwe valitsusjuhtide loend

Zimbabwe valitsusjuhtide loend loetleb alates Lõuna-Rodeesia kolooniale omavalitsuse andmisest 1923. aastal tänase Zimbabwe territooriumil ametis olnud valitsuste juhid. 1. oktoobril 1923 moodustati tänase Zimbabwe aladest Suurbritannia koloonia, mis hakkas kandma Lõuna-Rodeesia nime. Koloonial oli alates selle loomisest laialdane omavalitsus, mida teostas kohalikest briti asunikest koosnev valitsus eesotsas peaministriga. 1. augustist 1953 kuni 31. detsembrini 1963 kuulus Lõuna-Rodeesia Rodeesia ja Njassamaa Föderatsiooni koosseisu, kuid säilitas ka selle koosseisus omavalitsuse. Pärast föderatsiooni likvideerimist jätkas Lõuna-Rodeesia eksisteerimist eraldi kolooniana. 1. augustil 1953 ühendati kolm Suurbritanniale kuuluvat territoriaalset üksust – Lõuna-Rodeesia, Põhja-Rodeesia ja Njassamaa – pooliseseisvaks riigiks Rodeesia ja Njassamaa Föderatsiooni nime all, mis ei olnud ei koloonia ega dominiooni staatuses. Riik pidi kujutama endast alternatiivi nii iseseisvale neegrite riigile kui ka iseseisvale valgete asunike riigile; kuivõrd see kompromiss kumbagi osapoolt ei rahuldanud, likvideeriti föderatsioon 31. detsembril 1963. Kolme territooriumi ühine valitsus loodi 7. septembril 1953. Uue riigi valitsusjuhi ametinimetuseks oli samuti peaminister. 11. novembril 1965 kuulutas Lõuna-Rodeesia peaminister Ian Smith koloonia ühepoolselt iseseisvaks Rodeeesia nime all. Suurbritannia ega rahvusvaheline üldsus Rodeesia iseseisvust ei tunnistanud, kuid de facto eksisteeris Rodeesia sõltumatu riigina. Pärast valgete asunike ülemvõimu kokkuvarisemist seitse aastat kestnud kodusõja tulemusel moodustati aprillis 1979 toimunud valimiste järel sama aasta 1. juunil neegrite juhitav Rodeesia Zimbabwe riik, mille valitsusel ei õnnestunud aga lõpetada kodusõda ega pälvida rahvusvahelist tunnustust. Pärast Rodeesia Zimbabwe likvideerimist detsembris 1979 taastati ajutiselt Rodeesia staatus Suurbritannia kolooniana, kuid omavalitsust sellele kolooniale enam ei antud. 18. aprillil 1980 taasiseseisvus Rodeesia koloonia Zimbabwe nime all ja kodusõjas valgete asunike vastu võidelnud neegritest iseseisvuslaste juhtimisel. Pärast Robert Mugabe asumist presidendi ametisse 31. detsembril 1987 ühendati riigipea ja valitsusjuhi ametikohad. Peaministri amet taastati alles 11. veebruaril 2009 vastavalt Robert Mugabe ja opositsioonijuhi Morgan Tsvangirai kokkuleppele. 2013. aasta põhiseadusega kaotati peaministri ametikoht. Rodeesia kuberneride loend Zimbabwe riigipeade loend
Tihashein

Tihashein (Scutellaria L.) on taimede perekond huulõieliste sugukonnast. Scutellaria galericulata L. – harilik tihashein (tavaline) Scutellaria hastifolia L. – odalehine tihashein (paiguti) S. galericulata x S. hastifolia (väga haruldane) Scutellaria baicalensis – baikali tihashein
Kõrvik

Kõrvik (Galeopsis L.) on taimede perekond huulõieliste sugukonnast. Galeopsis speciosa Mill. – kirju kõrvik (tavaline) Galeopsis ladanum L. – ahtalehine kõrvik (paiguti) Galeopsis pubescens Besser – pehmekarvane kõrvik (haruldane tulnukas) Galeopsis tetrahit L. – kare kõrvik (sage) Galeopsis bifida Boenn. – pügaldunud kõrvik (paiguti)
Olav Mullas

Olav Mullas (kuni 1940. aastani Osvald Vilhelm Mullas; 3. november 1894 Tallinn – 31. märts 1975 Tallinn) oli Eesti (kolonelleitnant) ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (polkovnik). Osvald-Vilhelm Mullas sündis 1894. aastal Rapla vallas, lõpetas Tallinna Kaubanduskooli, osales Eesti Vabadussõjas, kus oli 1919. aasta aprillist Laiarööpmelise soomusrongi nr. 5 dessantroodu ülem, 1919. aasta juulist LRSR nr. rongiülema kohusetäitjaks, kellena tegutses 3 kuud. 1919. aasta oktoobrist nimetati Soomusrongide Divisjoni Tagavarapataljoni rooduülemaks. 1930. aastatel oli O. Mullas Kalevi Üksiku Jalaväepataljoni ülem, auastmelt major. Pärast Eesti okupeerimist 1940. aastal teenis ta Punaarmees, võttes Teisest maailmasõjast osa 8. Eesti Laskurkorpuse 249. Eesti Laskurdiviisi koosseisus. Polkovnik Mullas oli 921. laskurpolgu ülem. Ta osales Porkuni lahingus 21. septembril 1944. Järgmisel päeval võttis tema väeosa vangi Eesti ohvitseri Hando Ruusi. 1950. aastal vahistati ta Nõukogude julgeolekuorganite poolt ning ta oli mitu aastat uurimise tõttu vahi all. Olav Mullas suri 31. märtsil 1975 Tallinnas ja on maetud Rahumäe kalmistule. Tema tütar oli teatriteadlane Karin Kask (1919–1998). 1935 Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk Püha Anna ordeni 4. järgu aumärk Püha Anna ordeni 3. järgu aumärk Püha Stanislavi ordeni 3. järgu aumärk Vabadussõja mälestusmärk Ohvitseride andmekogu "Punaarmee 8. eesti laskurkorpus" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2012. Vaadatud 27. oktoobril 2010. Minu au on truudus: Pataljon „Narva” ajalugu I. Tartu 2002. Lk. 208. Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000 Teenetemärkide kavalerid
Peeter Vaga

Peeter Vaga (10. juuli 1892 – 17. juuni 1944 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (major). Teenis 5. Üksikus Jalaväepataljonis.
Nõianõges

Nõianõges (Stachys L.) on taimede perekond huulõieliste sugukonnast. Stachys officinalis – harilik tõnnike (paiguti) Stachys annua – üheaastane nõianõges (harva tulnukana) Stachys sylvatica – mets-nõianõges (hajusalt) Stachys palustris – soo-nõianõges (tavaline) Stachys byzantina – villane nõianõges (ilutaim, võib metsistuda)
Vladimir Janus

Vladimir Janus (26. veebruar 1905 – 22. november 1944 Sõrve) oli Eesti sõjaväelane (leitnant). Ohvitseride andmekogu
Rudolf Uuk

Rudolf Uuk VR II/3 (17. aprill 1892 – 27. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major). Vabadussõjas teenis 4. Jalaväepolgus ja 4. soomusrongil, soomusrongi nr. 4 dessantpataljoni ülemana. Piirivalve Narva jaoskonna, alates 20. detsembrist 1939 Petseri jaoskonna ülem. Arreteeriti NKVD poolt 25. juulil 1940 ja hukati.
Tondipea

Tondipea (Dracocephalum L.) on taimede perekond huulõieliste sugukonnast. Perekonda kuulub umbes 45 liiki, mille levilaks on põhjapoolkera parasvööde. Esindatud on nii üheaastased taimed kui ka püsikud. Haabituselt on tegu 15–90 cm kõrguste rohttaimede ja poolpõõsastega. Eestis on levinud kaks liiki: Dracocephalum thymiflorum – karvane tondipea (paiguti) Dracocephalum ruyschiana – sile tondipea (paiguti) Kultuurtaimena kasvatatakse moldaavia tondipead. Dracocephalum argunense – arguni tondipea Dracocephalum austriacum Dracocephalum botryoides – kobar tondipea Dracocephalum bullatum Dracocephalum calophyllum Dracocephalum forrestii – Forresti tondipea Dracocephalum grandiflorum – altai tondipea Dracocephalum hemsleyanum Dracocephalum heterophyllum Dracocephalum imberbe Dracocephalum isabellae Dracocephalum moldavicum – moldaavia tondipea Dracocephalum nutans – longus tondipea Dracocephalum parviflorum Dracocephalum peregrinum – siberi tondipea Dracocephalum purdomii Dracocephalum renatii – maroko tondipea Dracocephalum rupestre Dracocephalum ruyschiana – sile tondipea Dracocephalum tanguticum Dracocephalum thymifolium – karvane tondipea Dracocephalum wallichii Dracocephalum wendelboi – afgaani tondipea
Kaaba

Kaaba (araabia الكعبة (al-Ka‘abah)) on ehitis Mekas Suure mošee õuel ja on islami tähtsaim pühamu. Kuubikujuline Kaaba on 12 m pikk, 10 m lai ja 15 m kõrge ning asub madalal platvormil. Hallidest kiviplokkidest ja marmorist ehitise nurgad on suunatud nelja põhi-ilmakaare poole. Ehitis on kaetud musta kangaga, mida vahetatakse igal aastal. Edelaosas hõberaamis asub nn Must kivi (al-Hajar al-Aswad), mis arvatakse olevat meteoriitset päritolu, kuid pakutud on ka vulkaanilist. Teaduslikke uuringuid kivile tehtud ei ole, kuid viimane on tänapäeval toetatavam teooria ütluste järgi, et enne Kaaba ehitamist pidavat see kivi suutma vee pinnal püsida (vulkaaniline pimss ei vaju põhja). Seitse korda vastupäeva ümber Kaaba käimine ja Musta kivi suudlemine on muslimite palverännaku hadži üks peamisi rituaale. Pärimuse järgi ehitas Kaaba Aabraham koos oma poja Ismaeliga. Qibla tähistab suunda, kuhu poole kõik muslimid, ükskõik kus nad ka ei asuks, viis korda päevas palvetavad. Alates 624. aastast on qibla suunatud Kaaba poole (selle geograafilised koordinaadid on 21° 25′ 21″ N, 39° 49′ 34″ E.
Johannes Ernits

Johannes Ernits (18. juuni 1898 Puhja – 24. aprill 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja kriminaalpolitseiametnik. Teenis 3. Jalaväepolgus ja Kaitseliidu Tallinna Malevas. Arreteeriti 14. juunil 1941, hukati. 1939 Valgetähe V klassi teenetemärk "J. Ernits 40-aastane". Uus Eesti. 18.06.1938. Vaadatud 14.06.2023. Ohvitseride andmekogu
Liivatee

Liivatee (Thymus L.) on taimede perekond huulõieliste sugukonnast. Liivatee perekond on väga mitmekesine ning geograafiliselt laiahaardeline. Liivatee perekonna liike leiab nii Gröönimaalt kui Lääne-Aasiast, suurem osa on siiski pärit Vahemere maadest. Thymus pulegioides – paljalehine liivatee (hajusalt) Thymus serpyllum – nõmm-liivatee (tavaline) Thymus vulgaris – aed-liivatee ehk tüümian (kultuurtaim) Thymus ×citriodorus – sidrun-liivatee (kultuurtaim) Thymus alpestris –lähisalpi liivatee Thymus alpigenus – mägi-liivatee Thymus britannicus – inglise liivatee Thymus caespititius – portugali liivatee Thymus caespitosus – padjand-liivatee Thymus callieri – krimmi liivatee Thymus cilicicus – kiliikia liivatee Thymus collinus – kink-liivatee Thymus comosus – tutjas liivatee Thymus doerfleri – Dörfleri liivatee Thymus glabrescens subsp. urumovii (Thymus hirsutus) – karvane liivatee Thymus herba-barona – köömnelõhnaline liivatee Thymus mastichiana – tugev liivatee Thymus pectinatus – kamm-liivatee Thymus polytrichus – euroopa liivatee Thymus praecox – varane liivatee Thymus pseudolanuginosus (Thymus drucei var. pseudolanuginosus, Thymus lanuginosus hort., Thymus praecox 'Pseudolanuginosus', Thymus praecox var. pseudolanuginosus) – lühivillane liivatee Thymus seravschanicus (Thymus bucharicus)– aasia liivatee Thymus transcaspicus – kaspia liivatee Thymus villosus – hatune liivatee Thymus zygis – pürenee liivatee. Thymus on tuletatud sõnadest "eluhingus, elujõud ja hing" ning viitab iidsele usule, et taim suudab inimesele elu anda. Ain Raal,"Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 914, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010
Eduard Mandri

Eduard Mandri (kuni 1936. aastani Eduard Jänes; 23. august 1906 – 13. veebruar 1989 Malmö) oli Eesti sõjaväelane (leitnant). Teenis Kaitseliidu Sakalamaa malevas. 1938 Kotkaristi V klass Teenetemärkide kavalerid (vaadatud 21. detsembril 2014) Foto
Thymus

"Thymus" on ladinakeelne sõna, millel on mitu tähendust: tüümus ehk harkelund liivatee perekonna ladinakeelne nimi Thymus on perekond kiletiivalisi putukaid sugukonnast Eulophidae.
Friedrich Strobel

Friedrich Rudolf Paul Strobel (23. mai 1895 – 10. august 1963 Wiesbaden) oli Eesti sõjaväelane (kaptenleitnant, 1934). Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1913. aastal. Ta ülendati kaptenleitnandiks 1934. aastal. 1935. aastal sai ta Kotkaristi IV klassi teenetemärgi, olles Merejõudude baasi insener-mehaanik.
2A3

2A3 või 2A3 Kondensator 2P (vene k 2А3 «Конденсатор») on Nõukogude Liidus välja töötatud 406 mm liikursuurtükk, mille eesmärk oli tulistada tuumalaenguga mürske. GRAU koodnimetus 2A3. See oli vastuseks USA loodud aatomikahurile M65, mis oli tuntud ka Atomic Annie nime all. Nõukogude aatomiteadlased arvutasid 1950. aastate alguses välja, et suudavad luua tuumalaenguga suurtükimürsu, mille kaliiber on minimaalselt 400 mm. See oli suhteliselt lähedane traditsioonilisele suurtüki kaliibrile 16 tolli ehk 406 mm. Aastal 1954 hakati suurtükikonstrueerimisbüroos nr 34 (Grabini Konstrueerimisbüroo) sellist suurtükki SM-54 nime all projekteerima. Selle projekti järgi valmistati salajases tehases nr 221 3. augustil 1955 suurtükk ja sellega tehti proovilaskmisi. Veermik projekteeriti Kotlini Konstruktsioonibüroos Leningradis ja valmistati Kirovi tehases varjunime objekt 271 all. Veermikul oli 8 paari rattaid, mootoriks 750 hj tankidiisel ja vedrustus oli kohandatud väga suurt tagasilööki taluma. Kogu süsteem (veermik ja suurtükk) pandi kokku samuti Kirovi tehases ja esimene masin valmis 26. detsembril 1956. Relvasüsteem sai nimeks 2A3 ja kokku ehitati 4 sellist masinat. Tehtud katsed näitasid, et 570 kg kaaluv mürsk lendas kuni 25,6 km kaugusele. Avalikult näidati neid Moskvas 7. novembril 1957 toimunud oktoobripühade paraadil koos samaks otstarbeks mõeldud liikurmiinipildujate 2B1 Okadega. Seal nägid liikursuurtüki ka lääne vaatlejad, kes pakkusid relva kaliibriks ekslikult 310 millimeetrit ja 2A3 NATO markeering oli seetõttu külma sõja lõpuni SU-310. 2A3 oli vastus ameerika aatomikahurile M65 ning seda plaaniti kasutada linnade, vägede koondumisalade ja kommunikatsioonikeskuste pommitamiseks. Kuigi visuaalselt võimas, oli 2A3 kohmakas, seda oli suure kaalu tõttu raske transportida, laskemoona käsitlemine oli keeruline ja tugev tagasilöök lõhkus veermiku. Võrreldes uue taktikalise raketikompleksiga T5a Filin (NATO markeering FROG-1) oli 2A3 kallim ja lühema laskeulatusega. 2A3 ainuke eelis oli 5-minutiline laadimisaeg, mis on iseenesest küllaltki pikk, kuid siiski lühem kui Filini 30-minutiline laadimisaeg. Lisaks hoidis lääs aatomikahureid pidevalt sihikul. Pärast põhjalikke katseid saadeti liikursuurtülid suurtükiväe reservi ja need jäid sinna kuni 1960. aastate keskpaigani. Nikita Hruštšov eelistas üliraskete suurtükkide ja rasketankide asemel, mis olid iseloomulikud stalinistlikule perioodile, efektiivsemaid raketisüsteeme. Viimane säilinud 2A3 paikneb tänapäeval Relvajõudude Keskmuuseumis (endine Nõukogude Armee Keskmuuseum) Moskvas. 2B1 Oka Õun, lk 18–19 History, Development, and.. (veeb) Mati Õun. Külma sõja soomusmasinad Tallinn Sentinel 2006 ISBN 9985960947 ISBN 9789985960943 History, Development, and Use of the 2A3 'Kondensator 2P' Howitzer Mati Õun. Aatomisuurtükid TM august 2006 2A3 muuseumis
Villiam Fiskar

Villiam Fiskar, ka William (14. aprill 1890 Tallinn – 1943? Saksamaa) oli Eesti sõjaväelane (major), sporditegelane ja pangaametnik. Töötas kuni 1915. aastani Tallinnas Talurahva Põllupanga ametnikuna, siis mobiliseeriti Vene sõjaväkke ja võttis osa Esimesest maailmasõjast. Sõdis Vabadussõjas, oli sõja ajal õppepataljoni ülem. Ta õppis aastatel 1922–1926 ja 1933–1934 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Osales 1. detsembri riigipöördekatse mahasurumises 1924. aastal. Lahkus 1928. aastal majori auastmes kaitseväest ja siirdus tööle Pikalaenu panka. Oli 1937. aastal Pikalaenu Panga sekretär Tallinnas. Arreteeriti 20. detsembril 1940 Tallinnas, vabastati 20. märtsil 1941. Siirdus järelümberasujana Saksamaale. Teise maailmasõja ajal hukati Saksa koonduslaagris. Tuhk saadeti Eestisse ja maeti Tallinna Rahumäe kalmistul oma abikaasa perekonna (Välja) hauaplatsile. Tema poeg oli sõjaväelane Ralf Fisker. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2009. Vaadatud 13. augustil 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Biograafia ESBL-is Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Eesti ohvitseride andmekogu
Aleksander Viires

Aleksander Viires (kuni 1935. aastani Aleksander Simson; 11. juuni 1899 – ? Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (major). Ta õppis 1934–1936/1937 Kõrgemas Sõjakoolis sõjamajanduse erialal. Teenis Sidepataljonis, hiljem oli sõjaväestaabi käsundusohvitser. Saadeti 14. juunil 1941 Tallinnast sunniviisil Venemaale. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. november 2014. Vaadatud 22. aprillil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ohvitseride andmekogu
Arthur Sillard

Arthur Sillard (kuni 1940. aastani Artur Smironin; 16. jaanuar 1893 Käru vald, Järvamaa – 13. märts 1967 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1940). Ta lõpetas 1914. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1926. aastal Tartu Ülikooli kaubandusteaduse erialal. Osales Vabadussõjas. Töötas Kaitseministeeriumi Toitlusjaoskonnas ülemana, hiljem Sõjaväe Varustusvalitsuses, oli Tallinna koondise majandaja. Maetud Tartu Raadi kalmistule. "Fr. Estica :: Album Esticum". www.cfe.ee. Vaadatud 11. juulil 2023.
Qaidam

Qaidam [tšaid'am] (sisemongoli; tiibeti ཚྭ་འདམ (Candam)) on nõgu Aasias Hiina RV-s. Piirneb edelas Kunluni, loodes Altun Shani ja kirdes Nan Shaniga. Nõos on valdavalt kõrb, leidub soolasoid.
Felix Saar

Felix Saar (19. november 1911 Sootaga, Tartumaa – 9. oktoober 1942 Norillag) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant). Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941. Foto Ohvitseride andmekogu
Natsikütt

Natsikütt on inimene, kes kogub teavet isikute kohta, keda saaks kohtu alla anda süüdistatuna Saksamaa natsionaalsotsialistliku režiimi all toime pandud sõjakuritegudes ja inimsusvastastes kuritegudes.
Artur Kulgma

Artur Kulgma (kuni 1936. a Kull) (2. november 1907 Jõgisoo, Harjumaa – 21. september 1981 Lidingö, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (leitnant). Ta õppis Tallinna Reaalkoolis. Õppis Kõrgemas Sõjakoolis ja Tallinna Tehnikumis, mille lõpetas elektrotehnika insenerina 1935. aastal. Oli Korporatsioon Rotalia liige. Teenis Lennuväe baasis, kus 1937. aastal nimetati vaneminseneriks. Abiellus 1940. aastal. 1944. aastal põgenes ta Rootsi, kus töötas Stockholmi Tehnikaülikoolis. 1952. aastast töötas Kanadas lennukitööstuses. "Dipl. ins. Arthur Kulgma 50-aastane" Vaba Eestlane (Toronto) nr.86, 2. november 1957, lk 5 "Kes on kes Eesti lennunduses" Tallinn ; Tartu, 2006, lk 85 : foto Ohvitseride andmebaas
Maurus Vahtrik

Maurus Vahtrik (9. mai 1892 Tallinn – 18. juuli 1941 Saransk, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (major). Teenis Kaitseliidu Valga malevas. 1925. aastal oli ta Karksi malevkonna pealik (reserv-alamkapteni auastmes). 1930. aastatel oli ta Valga linna malevkonna pealik kapteni auastmes. Majoriks ülendati 1940. aastal. Arreteeriti 29. aprillil 1941, suri eeluurimise ajal. Karksi Malevkond Sakala Malev (vaadatud 21. detsembril 2014) Kaitse Kodu! 2012, nr 3 Kirje ohvitseride andmekogus
Juhan Vermet

Juhan Vermet (kuni 1937. aastani Johannes Värnik, ka Johannes Vernik; 24. veebruar 1897 Antsla, Võrumaa – 5. aprill 1966 Linnamäe, Võrumaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Juhan Vermet võitles Vabadussõjas pärast lühikest teenistust Venemaa keisririigi Vene Keiserlikus armees aastail 1916-1917. Ta lõpetas 1930. aastal Kõrgema Sõjakooli ja määrati 1935. aastal Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste alaliseks lektoriks. Seejärel sai ta 1939. aastal Sõjakooli ohvitserideklassi ülemaks ning ülendati 1940. aastal kolonelleitnandiks. Pärast Eesti okupeerimist arvati Juhan Vermet ja teised Eesti sõjaväelased Punaarmeesse ja saadeti sõja alguses rindele. Ta andis end juulis 1941 sakslaste kätte vangi. Eestisse tagasi jõudnud, sai temast 1942. aastal Tartus asuva 41. Kaitse Tagavarapataljoni ülem. Kui Punaarmee taas Eestile lähenes, määrati Juhan Vermet 2. piirikaitserügemendi ülemaks. Juhan Vermetil õnnestus koos rügemendi riismetega pääseda sügisel 1944. Saksamaale, kus eesti sõjaväelased koondati Neuhammeri 20. eesti diviisi 47. Relva-SS Grenaderirügemendi laagrisse. Veel enne seda oli tal õnnestunud aidata Tallinnast 22. septembril põgenema oma ja ka abikaasa õe pere, ta lahkus neist 24. septembril Kuressaares. Pärast Saksamaa kapituleerumist asus Juhan Vermet otsima Saksamaa läänetsoonides oma perekonda, sest abikaasa Olga ja poeg Paul olid samuti Saksamaale pääsenud. Kuid Juhan Vermet sattus tookordses Prantsuse okupatsioonitsoonis Reinimaal Prantsusmaa võimude kätte, kes ta 1945. aastal Nõukogude Liidule välja andsid. Raul Pettai. Mälestusi kolonelleitnant Juhan Vermetist. Eesti Päevaleht (Rootsi), 17. detsember 2014 Ohvitseride andmekogu
Meinhard Niinepuu

Meinhard Niinepuu (kuni 1932. aastani Meinhard Ninep; 5. aprill 1904 Kuremäe, Iisaku vald (Iisaku kihelkond), Virumaa – 7. oktoober 1975 Göteborg, Rootsi) oli Eesti (kapten) ja Saksamaa sõjaväelane (major). Saksa okupatsiooni ajal oli ta major, 2. Eesti Piirikaitserügemendi I pataljoni ülem. 1944. aastal põgenes ta Soome kaudu Rootsi. Ohvitseride andmekogu
Eduard Sillaots

Eduard Sillaots (30. aprill 1909 Tartu – 17. september 1938 Tartu) oli Eesti arhitekt ja sõjaväelane (lipnik, 1931).
Elmar Kõlu

Elmar Kõlu (16. juuli 1907 – 23. august 1950 Bratsk) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1933). Ta oli 1944. aastal 3. Eesti Piirikaitserügemendi 2. pataljoni ülem (kapten). Ohvitseride andmekogu
Vilhelm Kohal

Vilhelm Richard Kohal (8. veebruar 1887 Alatskivi, Tartumaa – 8. mai 1942 Vjatlag, Kirovi oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonel). 2. Üksiku Jalaväepataljoni ülem. Korp! Sakala vilistlane.
Konstantin Tamm

Konstantin Tamm (5. mai 1896 Tallinn – 31. mai 1949 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major, 1939) ja arst. Ta oli raamatupidaja poeg. 1915. aastal lõpetas ta Vladivostokis gümnaasiumi. Aastatel 1915–1921 õppis Tamm arstiteadust Tomski ülikoolis ning jätkas aastatel 1921–1923 samal alal Tartu Ülikoolis. Oli Korporatsioon Rotalia liige. Pärast seda teenis Tamm kaadriohvitserina ning oli arst Sõjaväe Keskhaiglas.
Julius Bartels

Julius Bartels (14. september 1883 – 3. oktoober 1944 Leningrad) oli ja Eesti arst ja sõjaväelane (kolonel). Ohvitseride andmekogu
Arthur Väkram

Arthur Väkram (26. november 1905 – 25. veebruar 1964 Nõmme) oli Eesti sõjaväelane (kapten). Teenis Pioneerpataljonis. 1939. aastal ülendati ta kapteniks.
Karl Iman

Karl Iman (21. november 1906 Tallinn – 20. veebruar 1945 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant). Lõhmus, Leho. Sõjahauad Hiiu-Rahu kalmistul, Tallinn 2007, lk 115 Ohvitseride andmekogu
Hans Kaasik (sõjaväelane)

Hans Kaasik (9. veebruar 1885 Kärkna, Tartumaa – 13. veebruar 1969 Bronx, New York) oli Eesti sõjaväelane (major). Teenis Tallinna Garnisoni komandantuuris, vabastati tegevteenistusest 25. jaanuaril 1940.
Aleksander Varvas

Aleksander Varvas (14. september 1894 Kogula – 24. detsember 1985 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1936).
Sweet Dreams

"Sweet Dreams" on Ameerika R&B laulja Beyoncé Knowlesi teine singel albumilt "I Am... Sasha Fierce". „Ego”/„Sweet Dreams” Singles & Dance Mixes „Ego” - 3:57 „Ego (DJ Escape & Johnny Vicious Club Remix)” - 8:22 „Ego (Slang "Big Ego" Club Remix)” - 6:19 „Sweet Dreams” - 3:29 „Sweet Dreams (OK DAC Club Remix)” - 5:14 „Sweet Dreams (Karmatronic Club Remix)” - 6:36  USA Single „Sweet Dreams” - 3:29 „Sweet Dreams (OK DAC Club Remix)” - 5:14 „Sweet Dreams (Karmatronic Club Remix)” - 6:36 iTunes Digital Single „Sweet Dreams” - 3:27 „Sweet Dreams (Steve Pitron & Max Sanna Remix)” [Radio Edit] - 3:35  Suurbritannia CD single „Sweet Dreams” - 3:29 „Sweet Dreams” (Instrumental) - 3:29  Belgia DVD Single „Sweet Dreams” (Video) - 4:1 „Broken-Hearted Girl” (Video) - 4:40 „Single Ladies (Put a Ring on It)” (Video) - 3:15  Suurbritannia digital download EP 1 „Sweet Dreams (Medicin Club Remix)” - 6:18 „Sweet Dreams (Groove Police Club Remix)” - 7:05 „Sweet Dreams (Ok Dac Club Remix)” - 5:11 „Sweet Dreams (DJ Escape & Tony Coluccio Club Remix)” - 8:39 „Sweet Dreams (Maurice's NuSoul Club Remix)” - 7:09 „Sweet Dreams” - 3:27  Suurbritannia digital download EP 2 „Sweet Dreams (Dave Spoon Remix)” - 7:07 „Sweet Dreams (Steve Pitron & Max Sanna Remix - Radio Edit)” - 3:37 „Sweet Dreams (Steve Pitron & Max Sanna Club Remix)” - 7:38 „Sweet Dreams (Oli Collins & Fred Portelli Remix)” - 5:38 „Sweet Dreams” - 3:28  Saksamaa digital download EP „Sweet Dreams” - 3:29 „Sweet Dreams (Groove Police Remix - Radio Edit)” - 3:10 „Ego” - 3:57 „Ego” (Remix) feat. Kanye West - 4:43 „Sweet Dreams” (Video) - 4:00 „Ego” (Remix) feat. Kanye West (Video) - 4:52 http://hmv.com/hmvweb/displayProductDetails.do?ctx=280;-1;-1;-1;-1&sku=19726 UK CD single
Aleksander Järv

Aleksander Järv (9. jaanuar 1893 – 17. mai 1954 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant).