laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Norbert Wiener

Norbert Wiener (26. november 1894 Columbia, Missouri – 18. märts 1964 Stockholm, Rootsi) oli USA matemaatik. Tema uurimused müra, elektroonika, elektrilise kommunikatsiooni ja juhtimissüsteemide alal olid teedrajavad. Tuntud küberneetika rajajana, tagasiside mõiste toojana inseneriteadusesse, kontrolli süsteemidesse, arvutiteadusesse, bioloogiasse, filosoofiasse ja ühiskonnateadustesse. Wiener, Norbert 1961. Küberneetika ehk Juhtimine ja side loomas ning masinas. (Toimetanud Helmut Riikoja.) Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 244 lk. Wiener, Norbert 1969. Inimolendite inimlik kasutamine. Küberneetika ja ühiskond. (Tõlkinud Boris Kabur; eessõna lk 5–11 "Norbert Wiener ja ajastu mõttelaad": Gustav Naan.) Loomingu Raamatukogu 45–47, 160 lk. Wiener, Norbert 1969. Aktsiaselts «Jumal ja Golem». [Katkendid ameerika teadlase samanim. raamatust.] Eesti Loodus 3: 178—183. Juhan Kivi, "Norbert Wiener" – Horisont 1970, nr 5, lk 20–27 Vahur Mägi, "Küberneetika sünnilugu" – Horisont 1972, nr 5, 6, 7, 8 ja 11 (Norbert Wienerist nr 11, lk 25–28) Viktor Pekelis, "Kirev küberneetika". Vene keelest tõlkinud A. Tali. Valgus, Tallinn 1976, lk 11–15, 87–90, 220–224 Peeter Müürsepp, "Kuulsaid 20. sajandi matemaatikuid". Valgus, Tallinn 1988, lk 89–105 Aivar Kull, "Mees, kes päästis džinni pudelist" (Norbert Wiener 100) – Postimees 28. november 1994 Raimu Hanson, "Poliitikud jätavad Wieneri lugemata" (Norbert Wiener 105) – Postimees 26. november 1999 Rein Ruutsoo, "Võimu vaimust ja vaimu võimust" (alajaotus "Naani "Võim ja vaim"" – Wieneri ideede mõjust Eestis) – Riigikogu Toimetised 2001
Alar Konist

Alar Konist (sündinud 6. mail 1985 Vinnis) on eesti tehnikateadlane. Lõpetas Rakvere Gümnaasiumi 2004 ja Tallinna Tehnikaülikooli bakalaureuseõppe energeetika alal 2007. Omandas TTÜs tehnikateaduste magistri (2008) ja doktori (2013) kraadi. Oli järeldoktorantuuris Browni Ülikoolis Ameerika Ühendriikides 2014–2015. Töötab Tallinna Tehnikaülikoolis aastast 2006: soojustehnika instituudis insener 2006–2009, teadur 2009–2014, vanemteadur 2014–2016, dotsent 2016; energiatehnoloogia instituudis dotsent 2017–2018 ja professor aastast 2018 (2021–2024 kaasprofessor tenuuris, alates 2024 täisprofessor tenuuris). Kütuse ja õhuemissioonide analüüsi teadus- ja katselabori juht 2017–2022, jätkusuutliku energeetika ja kütuste uurimisrühma juht alates 2020, energiatehnoloogia instituudi direktor aastast 2023. Uurimistöö põhisuunad: põlevkivielektrijaamade käiduga seotud soojustehniliste ja keskkonnaalaste probleemide lahendamine, energiaressursside säästlik kasutamine ja protsesside täiustamine põletusseadmetes, biomassi ja põlevkivi koospürolüüs, süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tehnoloogiad. 2013 Kaitseliidu III klassi teenetemedal 2014 Aasta noorteadlane TTÜ mehaanikateaduskonnas 2015 Aasta noorteadlane TTÜ mehaanikateaduskonnas 2016 Aasta noorteadlane TTÜ mehaanikateaduskonnas 2021 Tallinna Tehnikaülikooli parim teadusartikkel tehnika ja tehnoloogia valdkonnas 2021 Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu Noore teadlase preemia Eesti Teaduse Infosüsteem Konist, Alar. Environmental aspects of oil shale power production, Tallinn: TUT Press, 2013 TalTech teadusportaal "President Kaljulaid andis Kadriorus üle noore teadlase preemiad" Postimees, 23. veebruar 2021 Alar Konist Eesti Teaduse Infosüsteemis Alar Konisti publikatsioonid
Hiidtorik

Hiidtorik (Meripilus giganteus) on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente liik. Seen tumeneb katsumis- ja lõikekohast ning vananedes, on kibeka maitsega. Hiidtorik andmebaasis eElurikkus.
Aleksandr Kuranov

Aleksander Leonidovitš Kuranov (vene keeles Александр Леонидович Куранов; sündinud 2. jaanuaril 1948 Leningradis) on vene raketiteadlane, kes istub riigireetmises süüdimõistetuna Venemaa vanglas. 1972. aastal lõpetas Leningradi Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. 1972–1988 töötas Leningradi Riikliku Ülikooli Füüsika Uurimisinstituudis teadurina. 1988. aastast töötas tehnoloogiakontserni "Leninets" tütarettevõttes, tehes karjääri vanemteadurist ülehelisüsteemide teadusliku uurimisinstituudi peadirektori-peakonstruktorini. Tema juhtimisel viidi läbi teadus- ja eksperimentaaluuringud, et töötada välja uus kontseptsioon atmosfäärilennu hüperhelikiiruste (ületab helikiiruse vähemalt 5 korda) valdamiseks (kontseptsioon "Ajax"). Avaldanud üle 120 teaduspublikatsiooni ja tal on palju autoriõiguste sertifikaate, sealhulgas patent hüperhelikiirusega reaktiivlennukile. 2021. aasta augustis vahistati FSB poolt süüdistatuna riigireetmises. Süüdistuse kohaselt edastas ta välismaalastele andmeid salastatud teadusarenduste kohta. Teda ähvardas kuni 20-aastane vanglakaristus. Ent ta sõlmis kohtueelse koostööleppe ja tunnistas Novosibirski füüsiku Anatoli Maslovi vastu, keda süüdistati analoogiliselt riigireetmises. 18. aprillil 2024 mõistis Peterburi linnakohus ta riigireetmises süüdi ja karistas teda seitsmeaastase vangistusega range režiimiga koloonias. Samuti peab ta maksma trahvi 100 000 rubla. Inimõiguslased peavad tema kriminaalasja võltsituks. Nad näevad põhjusena Venemaa presidendi Vladimir Putini isiklik huvi, kes on korduvalt väitnud, et ainult Venemaal on hüperhelikiirusega relvi. Vene luureteenistustel on ülesanne – näidata, et kõik maailma luureteenistused jahivad Venemaa teadusuuringuid. "Top Russian Hypersonic Scientist Sentenced to 7 Years for Treason" The Moscow Times, 18. aprill 2024 https://www.kommersant.ru/doc/6651595 https://www.rbc.ru/politics/18/04/2024/6620ed269a79470df42fd038 https://www.sibreal.org/a/obvinyaemyy-v-gosizmene-uchenyy-zayavil-o-nevinovnosti-v-poslednem-slove/32951056.html
Ober Ost

Ober Ost (lühend saksakeelsest terminist Oberbefehlshabers der gesamten deutschen Streitkräfte im Osten) oli Saksa keisririigi I maailmasõja aegne sõjaväeline valitsus, mis juhtis suurt osa Saksa keisririigi Saksa maaväe (de:Deutsches Heer (Deutsches Kaiserreich)) poolt okupeeritud piirkondadest Venemaa keisririigi aladel. Okupeeritud territooriumi suurus oli 108 808 km², hallates Eestit, Lätit, Leedut ning osa Venemaad, Valgevenet, Ukrainat ja Poolat (Augustówis ja Suwałkis). Saksa keisririigi poolt sõjategevuse käigus hõivatud territooriumi haldusasutus rajati 6. juulil 1915. Esimese maailmasõja lõpus, 11. novembril 1918, anti Antanti kontrollkomisjoni poolt Saksa vägedele käsk viibida ainult Baltikumis määramatu aja. Saksa sõjaväeline valitsus likvideeriti 26. detsembril 1918 ja Idarinne likvideeriti 21. jaanuaril 1919. Saksa väeosad liikusid Eestist välja 1918. aastal, Lätist aastatel 1919–1920 ja Leedust 1920. aastal. 1. november 1914 – 29. august 1916 Paul von Hindenburg 29. november 1916 – 21. jaanuar 1919 Leopold, Baieri prints Ülem-väevalitseja kindralooberst, krahv Günther von Kirchbach, 8. armee Kuramaa sõjaväevalitsuse juhataja: Alfred von Gossler Suurtükiväekindral Konstanz von Heineccius, Kommandierender General Kindralleitnant vabahärra Adolf von Seckendorff, Kommandierender General Kindralleitnant Ludwig von Estorff, Kommandierender General Kindralleitnant von Alten, Riia kuberner Kindralleitnant von Balck, Saaremaa kuberner Ooberst Buchfinck, Chef des Generalstabes des Gouverment Riga Oberstleutnant von Graberg, Oberquartiermeister Major Franz, Chef des Generalstabes des Armeeoberkommandos Hauptmann, Senator Dr. Neumann, Gouverment Riga Hauptmann dr. Paul Hopf, Stadthauptmann von Riga Korvettenkapitän Otto Boland, Häfenkapitan der Stadt Riga  Pikemalt artiklis Saksa okupatsioon Eestis (1917–1918), Lätis, Leedus, Venemaal, Ukrainas ja Valgevenes. Ober Ost oli vahevalitsus riikluse arenemisel. Ober Osti ajastul (1915–1918) tekkis kokku 12 riiki. Tekkimine oli jagunenud 3 põhimõtte alusel: Ise tekkinud (6 riiki) Saksamaa tekitatud (5) Vene SFNV tekitatud (4) 3 riiki olid niiöelda 2 iseseisvuspäevaga (I iseseisvus tuli Saksa toetusel, II tuli isetekkimise alusel). Balti Hertsogiriik Ostland
The Death of Slim Shady (Coup de Grâce)

"The Death of Slim Shady (Coup de Grâce)" on Eminemi 2024. aasta juulis ilmunud album. "Renaissance" – 1:38 "Habits" (feat. White Gold) – 4:58 "Trouble" – 0:41 "Brand New Dance" – 3:26 "Evil" – 3:50 "All You Got" (skit) – 0:24 "Lucifer" (feat. Sly Pyper) – 4:21 "Antichrist" (feat. Bizarre) – 5:14 "Fuel" (feat. JID) – 3:33 "Road Rage" (feat. Dem Jointz, Sly Pyper) – 3:37 "Houdini" – 3:47 "Breaking News" (skit) – 0:37 "Guilty Conscience 2" – 5:25 "Head Honcho" (feat. Ez Mil) – 3:54 "Temporary" (feat. Skylar Grey) – 4:57 "Bad One" (feat. White Gold) – 4:30 "Tobey" (feat. Big Sean, BabyTron) – 4:44 "Guess Who's Back" (skit) – 1:02 "Somebody Save Me" (feat. Jelly Roll) – 3:50
Paljas kõrvtarrik

Paljas kõrvtarrik (Auricularia auricula-judae) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on söödav ja kasvab tavaliselt mustal leedril. Seent ei leidu Eestis. Paljas kõrvtarrik andmebaasis eElurikkus
Rahvusvaheline Tõsteliit

Rahvusvaheline Tõsteliit (IWF) (prantsuse k.: Fédération International d’Haltérophilie) on tõstespordi rahvusvaheline juhtorgan. Selle peakorter asub Šveitsis Lausanne'is, sellega on seotud 193 riiklikku föderatsiooni ning alates 2022. aasta juunist on selle president Mohammed Hasan Jalood Iraagist. IWF korraldab tõstmise maailmameistrivõistlusi, samuti noorte ja juunioride maailmameistrivõistlusi. Samuti teeb ta koostööd Rahvusvahelise Olümpiakomiteega olümpiamängude tõstmise võistluste korraldamisel; kuid tõstmise kaasamine 2028. aasta olümpiamängudele on spordiala dopinguprobleemide ja IWF-i juhtimisprobleemide tõttu ebakindel ning tõstmise kaasamine on ebakindel. Eeldatavasti otsustatakse ROK-i koosolekul 2023. aastal. Tõstmine on kavandatud eelseisvatel 2024. aasta olümpiamängudel spordialana, kuid sportlaste ja võistluste arv on väiksem. IWF-i eelkäija organisatsioon "Amateur-Athleten-Weltunion" (Amatöörsportlaste Maailma Liit) asutati 1905. aastal. See organisatsioon juhtis nii tõstmist kui ka maadlust. Aastal 1912 sai sellest "Internationaler Weltverband für Schwerathletik" (Rahvusvaheline Raskejõustiku Föderatsioon), millele 1913. aastal lisati "Amatöör", et saada "Internationaler Amateur-Weltverband für Schwerathletik". 1920. aastal jagunes föderatsioon eraldi jõutõstmise ja maadluse organisatsioonideks, luues tõstjate jaoks Fédération Internationale de Poids et Halteres (Rahvusvaheline Kaalude ja Hantlite Föderatsioon), millest sai seejärel Fédération Haltérophile International (FHI). 1972. aastal vahetas Föderatsioon ametlikult selle nime ingliskeelse versiooni vastu, mille järgi seda praegu tuntakse – International Weightlifting Federation. IWF-i ametlik veebileht Eesti tõsteliidu veebileht
Tserkovnõi

Tserkovnõi (vene keeles Церковный) on küla (huutor) Venemaal Belgorodi oblastis Belgorodi rajoonis. 2010. aastal oli asulas 44 elanikku. 2024. aasta 17. juulil hukkus asulas Ukraina droonirünnaku läbi abielupaar. "Married Couple Killed in Ukrainian Drone Strike on Russia's Belgorod Region". themoscowtimes.com (inglise). The Moscow Times. 17. juuli 2024. Vaadatud 17. juulil 2024.
Karmiin-sametpuravik

Karmiin-sametpuravik (Hortiboletus rubellus) on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv liik seeni. Karmiin-sametpuravik andmebaasis eElurikkus.
Trihholomell

Trihholomell (Tricholomella constricta), ka valge võluheinik või juur-võluheinik, on šampinjonilaadsete seltsi kobarheinikuliste sugukonda kuuluv seente liik. Trihholomell andmebaasis eElurikkus
Kristi Jõeste

Kristi Jõeste (sündinud 8. märtsil 1977) on eesti kindameister ja käsitööuurija. Ta on õppinud Viljandi Kultuurikolledžis ja Tartu Ülikoolis. 2008. aastal kaitses ta TÜ semiootika osakonnas magistritöö teemal „Artefakt ja sootsium: riietuse semiootiline analüüs Kihnu kördi näitel“ (juhendaja PhD Anti Randviir). Jõeste töötab lektorina TÜ Viljandi kultuuriakadeemias (vt ETISes CV ja publikatsioone), on avaldanud kudumisraamatuid, teinud personaalnäitusi, koolitusi. Jõeste, Kristi (2021). Eesti silmuskudumine 3. Labakindad. Türi: Saara Kirjastus. Jõeste, Kristi; Pink, Anu; Reimann, Siiri (2014). Eesti silmuskudumine 1. Tavad ja tehnikad. Türi: Saara Kirjastus. Jõeste, Kristi; Ehin, Kristiina (2012). Kirjatud teekond. Türi: Saara Kirjastus. ERR (4. detsember 2014). "Kondases saab näha viitkümmet paari kindaid". ERR. Vaadatud 17. juulil 2024.
Aruküla mõis (Harju-Jaani)

Aruküla mõis (saksa keeles Arroküll) oli mõis ajaloolise Harju-Jaani kihelkonna maadel nüüdses Aruküla alevikus Raasiku vallas Harju maakonnas. Aruküla mõis loodi 17. sajandil Raasiku mõisa kõrvalmõisaks. 1726. aastal muudeti ta eraldiseisvaks riigimõisaks. 1766. aastal sai mõisaomanikuks, Eestimaa rüütelkonna maanõunik ning adrakohtunik Karl Gustav von Baranoff (1713–1796). Baranoffidele (Peter von Baranoff (1748–1807), Karl Georg von Baranoff (1770–1850), Peter Hermann von Baranoff (1799–1871)) kuulus mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Mõisa viimane omanik enne mõisate riigistamist 1919. aasta maareformiga oli Peter Paul Alexander von Baranoff (1843–1924), kes ise elas Uue-Peetri (Neu-Peterhof) mõisas. Säilinud mõisahoone valmis Karl Georg von Baranoffi ajal 1820. aastatel ühekorruselise pika klassitsistliku kivihoonena. Kelpkatusega hoone juures lisasid ilmekust eenduvatel külgrisaliitidel asuvad madalad kolmnurkfrontoonid. 19. ja 20. sajandi vahetuse paiku muudeti hoone väliskuju, lisades hoone keskosale puidust teise korruse. Mõisa südamest viis Lagedi–Peningi maanteele kaks alleedeks kujundatud teed, mis olid teineteise suhtes täisnurga all. Praeguseni on mõlemad teed küll olemas, kuid suurem liiklus on viidud asfalteeritud edelapoolsemale teele. 1921. aastal alustas hoones tegevust kohalik kool. Aruküla kool asus mõisahoones kuni 1978. aastani, mil aleviku keskel valmis uus koolimaja. Samas toimusid tähtsamad kohalikud üritused ja asus raamatukogu. Mõisa härrastemaja oli ka kuni kohaliku rahvamaja valmimiseni 1939. aastal seltskonnaelu keskuseks, kus tegutsesid puhkpilliorkester ja koorid, tehti näitemängu ja rahvatantsu. 1983. aastal renoveeriti hoone Leonhard Lapini projekti järgi. 1992. aastal kolis nüüd Raasiku vallale kuuluvasse hoonesse Aruküla Vaba Waldorfkool, mis jagab tänapäevani mõisahoonet 1989. aastal loodud Aruküla Huvialakeskusega Pääsulind. Mõisa saalis korraldatakse mitmesuguseid kultuuriüritusi. Säilinud on ka mõisa aida- ja tallihooned. Aruküla alevik tekkis mõisast põhja poole Aruküla raudteepeatust mõisaga ühendava tee äärde. Tänapäeval on asula kasvanud piki teeäärt mõisahooneteni välja. Aruküla mõisa tiik Eesti mõisate loend Aruküla mõis, Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register Aruküla mõis (Harju-Jaani) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Aruküla mõis, Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register Aruküla mõisa lugu Mõisablogis
Billy Bob Thornton

Billy Bob Thornton (snd 4. augustil 1955) on Ameerika Ühendriikide näitleja, filmitegija, laulja ja laulukirjutaja. Thornton saavutas laialdase tuntuse 1996. aastal, kui ta kirjutas, lavastas ja mängis peaosa filmis "Lingmõõk" (ingliskeelne originaalpealkiri "Sling Blade"), mis tõi talle parima kohandatud stsenaariumi Oscari. Billy Bob Thornton sündis Hot Springsis Arkansase osariigis Ameerika Ühendriikides. Ta kasvas üles vaesuses ja unistas juba noores eas näitlejakarjäärist. Kaheksakümnendate aastate alguses kolis Thornton Los Angelesse, et alustada näitlejakarjääri. Thorntoni karjäär sai hoo sisse 1990. aastate alguses, kui ta mängis mitmetes iseseisvates filmides ja teleseriaalides. Tema suur läbimurre tuli 1996. aastal filmiga "Lingmõõk", mille ta kirjutas, lavastas ja kus ta mängis peaosa. Film pälvis kriitikute kiituse ja tõi Thorntonile parima mugandatud stsenaariumi Oscari ning parima meesnäitleja Oscari nominatsiooni. Pärast "Lingmõõga" edu on Thornton mänginud mitmesugustes filmides, sealhulgas "Lihtne plaan" ("A Simple Plan", 1998), "Koletise ball" ("Monster's Ball", 2001), "Mees, keda polnud" ("The Man Who Wasn't There", 2001), "Vastik vana" ("Bad Santa", 2003) ja "Reedeõhtused tuled" ("Friday Night Lights", 2004). Ta on tuntud oma võime poolest kehastada nii traagilisi kui ka koomilisi tegelasi. Lisaks näitlemisele on Thornton töötanud režissööri ja stsenaristina mitmetes projektides. Thornton on olnud edukas ka televisioonis, eriti oma rolliga FXi sarjas "Fargo" (2014), kus ta mängis Lorne Malvo tegelaskuju. Tema esitus pälvis kriitikute kiituse ja ta nomineeriti Primetime Emmy auhinnale parima lühisarja või telefilmi meespeaosatäitja kategoorias. Lisaks filmikarjäärile on Thornton aktiivne ka muusikuna. Ta on andnud välja mitmeid albumeid nii sooloartistina kui ka oma bändiga The Boxmasters. Tema muusikastiil varieerub kantrist ja rokist bluesʻini. Thornton on olnud abielus kuus korda ja tal on neli last. Tema kõige tuntum abielu oli näitlejanna Angelina Joliega aastatel 2000–2003. Thornton on tuntud ka oma foobiate ja eksentrilise iseloomu poolest, mida ta on ka avalikult arutanud. Vigoda, Arlene (7. veebruar 1997). "Thornton makes a mark with 'Sling Blade'". USA Today. Lk 1D LIFE. Model, Betsy (jaanuar 2004). "Rock-a-Billy Bob". Orange Coast Magazine. Kd 30. Lk 54. "Billy Bob Thornton Biography". The Biography Channel. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuni 2018. Vaadatud 30. juunil 2014. "Billy Bob Thornton (American actor, director, and writer)". Encyclopædia Britannica Online. Vaadatud 30. augustil 2014. "Billy Bob Thornton". The Biography Channel. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2010. "Combustible Celluloid interview – Mark Polish, Michael Polish, Billy Bob Thornton, The Astronaut Farmer (2007)". combustiblecelluloid.com. "Billy Bob's Fear Of Spoons". Cinema.com. Vaadatud 24. septembril 2006. "Monster's Ball screenplay transcript". Script-o-rama.com. Vaadatud 30. mail 2008.
Al D'Amato

Alfonse Marcello D'Amato (sündinud 1. augustil 1937) on Ameerika Ühendriikide advokaat, lobitöötaja ja poliitik, kes esindas New Yorgi osariiki Ameerika Ühendriikide Senatis aastatel 1981–1999. Ta on Vabariikliku Partei liige. D'Amato sündis Brooklynis New Yorgis itaalia immigrantide perekonnas. Ta kasvas üles Long Islandil ja lõpetas 1959. aastal Syracuse'i Ülikooli bakalaureusekraadiga ning 1961. aastal Syracuse Ülikooli õigusteaduskonna. Pärast ülikooli töötas ta õigusvaldkonnas ja alustas poliitilist karjääri Nassau maakonna ametnikuna. 1980. aastal kandideeris D'Amato USA senatisse ja võitis Vabariikliku Partei eelvalimistel ametis olnud Jacob Javitsit. Senatis töötades keskendus D'Amato peamiselt kohalikele ja majandusküsimustele. Teda tunti oma suutlikkuse poolest lahendada valijate praktilisi probleeme, mis tõi talle hüüdnime Senator Pothole (Senaator Löökauk). D'Amato oli aastatel 1995–1999 senati panganduskomitee esimees. D'Amato valiti tagasi senatisse ka 1986. ja 1992. aastal, kuid 1998. aasta valimistel kaotas ta demokraat Charles Schumerile. Pärast senatist lahkumist asutas ta lobifirma Park Strategies ja tegutses poliitanalüütikuna. D'Amato on olnud kaks korda abielus ja tal on kuus last. "Alfonse Marcello D'AMATO, Congress, NY (1937)". www.infoplease.com (inglise). Vaadatud 15. juulil 2022. "Alfonse M. D'Amato". The New York Times. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2009. Vaadatud 12. novembril 2012. Rivlin, Gary; Richtel, Matt (5. märts 2007). "D'Amato Never Folds; Former Senator, a Poker Aficionado, Lobbies for Online Gambling". The New York Times. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuli 2016. Vaadatud 5. veebruaril 2017.
Slavik

Slavik (kodanikunimi Vjatšeslav Vassiljev; 6. jaanuar 1920 Tallinn - 29. august 2014 Pariis) oli Vene päritolu Prantsuse dekoraator ja maalikunstnik. Ta õppis École Nationale des Arts Décoratifs'es 1941–1943 ning Institut des hautes études cinématographiques'is. 1943. aastal palkas Jean Adnet Slaviku Galeries Lafayette'i väljapanekute ja vaateakende eest vastutavaks dekoraatoriks. Ta töötas seal kuni 1954. aastani. Peale 1968. aastat dekoreeris enam kui 200 restorani, pubi, bistrood, brasseriid, kaubanduskeskust ja butiiki.
Korvpall 2024. aasta suveolümpiamängudel

Korvpallivõistlused 2024. aasta suveolümpiamängudel Prantsusmaal Pariisis toimusid 27. juulist 11. augustini 2024. Saali korvpallimängud toimus Lille'i Pierre Mauroy staadionil, viimane etapp Pariisis Accor Arenal. 3x3 mängiti Place de la Concorde'il.   *   Korraldajariik (Prantsusmaa) Eelmiste 2020. aasta Tokyo olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid: USA – olümpiavõitja Prantsusmaa – hõbemedal Austraalia – pronksmedal Kaksteist võistkonda jagunevad kolme neljast meeskonnast koosnevasse alagruppi. Esimesed kahel kohal olevad meeskonnad pääsevad veerandfinaali, samuti kaks parimat kolmandat kohta. Allikas: FIBA Allikas: FIBA Allikas: FIBA Allikas: FIBA Iga alagrupi kolmanda koha saavutanud võistkondade vahel kasutatakse kahe parema meeskonna edasipääsu kindlakstegemiseks järgmisi kriteeriume: 1. Punktid 2. Korvi erinevus 3. FIBA edetabel. Allikas: Pariis 2024 Eelmiste 2020. aasta Tokyo olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid: USA – olümpiavõitja Jaapan – hõbemedal Prantsusmaa – pronksmedal Allikas: FIBA Allikas: FIBA Allikas: FIBA Allikas: FIBA Iga alagrupi kolmanda koha saavutanud võistkondade vahel kasutatakse kahe parema meeskonna edasipääsu kindlakstegemiseks järgmisi kriteeriume: 1. Punktid 2. Korvi erinevus 3. FIBA edetabel. Allikas: Pariis 2024 Eelmiste 2020. aasta Tokyo olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid: Läti – olümpiavõitja ROC – hõbemedal Serbia – pronksmedal Allikas: Pariis 2024 Eelmiste 2020. aasta Tokyo olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid: USA – olümpiavõitja ROC – hõbemedal Hiina – pronksmedal Allikas: Olympics Korvpalli koduleht Pariisi OM-il
Manolo Blahnik

Manuel Blahnik Rodríguez (sündinud 27. novembril 1942) on Hispaania moelooja, keda peetakse üheks maailma mõjukamaks ja tunnustatumaks jalatsiloojaks.[viide?] Manolo Blahnik sündis Santa Cruz de La Palmas Kanaari saartel. Tema isa oli tšehh ja ema hispaanlanna. Blahnik kasvas üles banaaniistanduses, kus ta veetis suure osa oma lapsepõlvest. Blahnik õppis Šveitsis Genfi Ülikoolis politoloogiat, õigusteadust, kirjandust ja arhitektuuri.[viide?] Hiljem kolis ta Pariisi, kus ta õppis École des Beaux-Artsis kunsti ja École du Louvre'is lavakujundust.[viide?] Aastal 1969 kolis Blahnik Londonisse, kus ta töötas moeajakirja toimetuses. Ta tutvustas oma esimesi kingadisaine Ameerika Ühendriikide Vogue'i ajakirja peatoimetajale Diana Vreelandile, kes soovitas tal jalatsite disainimisele pühenduda. 1970. aastal avas Blahnik oma esimese kingapoe Londonis Chelsea linnaosas. Tema loodud jalatsid said kiiresti populaarseks ja ta hakkas koostööd tegema paljude tuntud moeloojatega. Blahnik on disaininud kingi mitmele filmile, sealhulgas Sofia Coppola filmile "Marie Antoinette" (2006). Film võitis parima kostüümidisaini Oscari. Blahniku kingad on tuntud elegantsuse, peene käsitöö ja kõrgete kontsade poolest. Blahnik on öelnud, et tema inspiratsiooniallikateks on arhitektuur, kunst, loodus ja kirjandus. 2009. aastal ilmus tema elulooraamat.[viide?] 2017. aastal valmis temast dokumentaalfilm "Manolo: The Boy Who Made Shoes for Lizards". Briti Moenõukogu aasta aksessuaarilooja (1990, 1999) Ameerika Moeloojate Nõukogu (CFDA) auhind (1987, 1990, 1997) Briti impeeriumi ordu komandör (CBE) kuninganna Elizabeth II-lt (2007) Blahnik elab Bathi linnas Suurbritannias. Ta on tuntud eraklike eluviiside poolest ja keskendub peamiselt tööle. "Blahnik se reencuentra con sus raíces checas con una retrospectiva en Praga" (hispaania). EFE. 10. august 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. aprill 2019. Vaadatud 30. aprillil 2019. "Blahnik, premio nacional de moda: "Los hombres me dicen que he salvado sus matrimonios"". 20minutos.es (hispaania). 28. november 2012. Vaadatud 30. aprillil 2019. Manolo: The Boy Who Made Shoes for Lizards IMDb Manolo Blahnik Biography Vaadatud 31. jaanuaril 2011 CFDA Past Winners Past Winners Vaadatud 31. jaanuaril 2011 Koduleht
SEAT Arosa

SEAT Arosa on Hispaania autotootja SEAT poolt väike linnaauto. See oli tootmises aastatel 1997-2004. SEAT Arosa sõsarmudel on Volkswagen Lupo.