laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vinni mõis

Vinni mõis (saksa keeles Finn) oli mõis rüütlimõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal. Tänapäeval jäävad Vinni mõisa maad Vinni valla territooriumile Lääne-Viru maakonnas. 1488. aastal jagasid vennad Brackelid - Otto ja Barthold von Brackel pärusmõisad Vinni ja Mõdriku mõisad. 1553. aastal vahetas Johan Brakel, Otto Tuwega Vinni mõisa Kohtla mõisa vastu. Vinni mõisa on esmamainitud 1531. aastal[viide?]. 1766. aastal sai Vinni mõisa omanikuks kindralmajor Johann Dietrich Edler von Rennenkampff (1719–1783). 1775. aastal andisid abikaasad oma varad Johann Diedrichsteini Vinni asutisele (aadlipreilide pansionaat), tingimusel, et kool alustab tegevust pärast mõlema asutaja surma. Peale Rennenkampffide surma avati 1775. aastast Vinnis asutus, mis pakkus elamisvõimalust vaesunud aadlidaamidele, ajapikku see muutus kooliks, mis pakkus kooliharidust neile aadlipreilidele, kelle perekonna rahalised võimalused või nende staatus orvuna ei võimaldaks seisusekohast haridust ja kasvatust saada. 1786. aastal hakkas mõisaproua eestvedamisel Vinni mõisas tegutsema kool kohalikele 8-10-aastastele lastele, see tähistab koolihariduse algust Vinnis. Vinni mõis (Viru-Jaagupi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Vinni mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Vinni mõis (Viru-Jaagupi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Vinni mõisa lugu Mõisablogis
Rakvere Spordikeskus

Rakvere Spordikeskus on Rakvere linna spordiobjekte haldav keskus, mis on loodud 2004. aastal. Objektideks on Rakvere spordihall, staadion ja kergejõustikuruum, Rahu hall, kunstmurustaadion, tennisestaadion, Palermo terviserajad, spordiväljakud ja kergliiklusteed. Rakvere Spordikeskus on võõrustanud spordihallis ja staadionil mitmeid rahvusvahelisi ja kodumaiseid spordivõistlusi ning üritusi. 20. mail 2004 avatud Rakvere spordihall on suuruselt teine spordihall Eestis. Spordihalli aadress on Kastani puiestee 12. Spordiürituste kõrval korraldatakse Rakvere spordihallis kontserte, tsirkuseetendusi, messe, näitusi, seminare ja palju muud. Paljusid rahvusvahelisi võistlusi ja Eesti spordi tippüritusi võõrustavat Rakvere spordihalli külastab igal aastal üle 100 000 inimese. Spordihallis on võimalik harrastada paljusid spordialasid. On olemas korv- ja võrkpalliväljakud, judosaal, 15 meetri kõrgune kaljuronimissein, jõusaal, lauatennise- ja aeroobikasaal. Vaba aega aitavad meeldivalt sisustada ka infrapunasaun ja leilisaunad ning kohvik. Õppeklassis saab korraldada koosolekuid kuni 50 inimesele ning VIP-ruumis nõupidamisi kuni 12 inimesele. Staadion ja kergejõustikuruum asuvad Rakvere Spordihalli kõrval aadressil Kastani puiestee 12. Staadion avati 29. mail 1930, viimati remonditi seda 2004. aastal. Staadioni kõrval on 2500-kohaline statsionaarne tribüün ja kergejõustikuruum ehk maneež. Kunstmurustaadion asub aadressil Võidu 67. Kompleksi kuuluvad kunstmurukattega jalgpalliväljak, pallimänguplatsid (korvpall, võrkpall, tennis, rannavolle), kergejõustikuosa (8 rajaga jooksusirge, kuulitõukesektor ja kaugushüppekastid), 250-kohaline teisaldatav tribüün. Tennisestaadion asub aadressil Näituse 2a. Tennisestaadionil on kolm savi-liivaväljakut, riietus. ja pesemisruumid ja spordiõpperuum. Rahu hall asub Rahu 15. Hallis on täismõõtmetes pallimängusaal (korvpall, võrkpall), judosaal ja jõusaal. Terviserajad asuvad Palermo linnaosas.1930. aastatel asusid seal lasketiirud, 1985. aastast valgustatud suusarada, alates 1999 terviserajad. Radade pinnakate on looduslik või kaetud saepuruga ning radade pikkus on 2,2 km ja 3 km. Rakvere Spordikeskus haldab eri linnaosades paiknevaid spordiväljakuid ja -platse, mida on Rakveres kokku 19: Kastani puiestee korvpalliväljak Kastani puiestee skatepark Kastani puiestee rannavolleplatsid (2) Kastani puiestee uisuplats Lepiku tänava võrkpalliväljak Vahtra puiestee võrkpalliväljak Lennuki tänava korvpalliväljak Lennuki tänava võrkpalliväljak Lennuki tänava jalgpalliväljak Moonaküla jalgpalliväljak Moonaküla korvpalliväljak Rahu tänava võrkpalliväljak Rakvere Spordikeskuse koduleht
Anton

Anton võib tähendada mitut asja. Anton on mehenimi. Anton on perekonnanimi. Anton on küla Bulgaarias samanimelises vallas. Anton on asula Colorado osariigis. Anton on linn Texase osariigis. Antoni jõgi on jõgi Suurbritannias Hampshire'i krahvkonnas.
Harju KEKi tehnotalituse hoone

Harju KEKi tehnotalituse hoone oli tähelepanuväärne 20. sajandi arhitektuuri näide Eestis. 1985. aastal valmis Keilas Paldiski mnt 21 arhitektide Ain Padriku ja Rein Tomingase projekteeritud Harju KEKi tehnotalituse hoone. Kahe-kolmekorruseline silikaattellistest raudbetoonkarkassiga tahukalise vormiga hoone, kus rõhutatult avatud raudbetoonkarkass fassaadil ühtaegu osutub ka mänglevaks dekoratiivelemendiks. Konstruktivistlikku iseloomu rõhutavad akende alumiiniumkonstruktsioonid, žalusiirestid, keravalgustid fassaadi karkassikonsoolidel ning interjööris, sisemised klaasitud valgusšahtid, lahtiste trepisüsteemide metallpiirded ja mõned muud detailid. Konstruktivistlik lähenemine, mis Eestis tõusis moodi 1980. aastatel, soosis igati tarindi eksponeerimist. Kui 1. korrusel on tööruumid kabinetisüsteemis, siis 2. ja 3. korrusel on valdav lahtine büroosüsteem. Sisekujunduse autor on sisearhitekt Rein Laur. Kunstiajaloolase Krista Kodrese hinnanguil on tegemist Eesti interjöörikujunduse esimese high-tech'i ideede kontseptuaalse rakendusega. Ruumides olid kõik kommunikatsioonid nähtavale jäetud. Harju KEKi uus peahoone valiti 1985. aastal Eesti NSV parimaks ehitiseks. Objekt leidis tunnustust ka (NSV Liidu) tasandil – 3. üleliidulisel arhitektuuriteoste konkurss–ülevaatusel pälvis see 2. preemia.. Selles on muuhulgas töötanud Braavo kaubamaja ning Keila vallavalitsus. Jaanuaris 2021 algas hoone lammutamine, mis lõppes sama aasta aprillis. Lammutati ka 1950. aastatel ehitatud KEK-i vana peahoone. " Eesti Betoonehituse ajalugu". Koostaja Toomas Kään. In Nomine OÜ. 2014 "Eesti arhitektuur" 3. osa. Üldtoimetaja Villem Raam. Valgus. Tallinn 1997. Lk 20–22 Krista Kodres. Postmodernism Eestis 1980. aastail. // Ilus maja, kaunis ruum. Tallinn 2001 Uudised. 1985 Ain Padrik. "Tehnotalituse hoone Keilas". Ehituskunst 4. Eesti NSV Arhitektide Liidu aastaraamat 1984. Lk 26 Harju KEK-i tehnotalituse hoone Kultuurimälestiste riiklik register "Järjekordne arhitektuuripärl läheb lammutamisele. Auhinnatud maja pole kellelegi vaja". Maaleht, 17. detsember 2020 Time-lapse video Paldiski mnt 21 lammutus YouTube'is
Votele Vellend

Votele Vellend (sündinud juulis 1948) on eesti baptisti vaimulik, ta oli Kuimetsa-Harmi Vabakoguduse pastor. Tema abikaasa ja abiline on Ülle Vellend. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. märts 2014. Vaadatud 6. märtsil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Somebody's Crying

"Somebody's Crying" on Chris Isaaki kirjutatud ja esitatud laul tema viiendalt stuudioalbumilt "Forever Blue". Laul avaldati 1995. aasta mais albumi esimese singlina. Somebody's Crying YouTube'is
Ott Ojaveer

Ott Ojaveer (sündinud 10. juunil 1965 Tallinnas) on eesti koolijuht, Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor, Tartu Ülikooli teaduskooli nõukogu liige. Ta lõpetas 1983. aastal Tallinna 1. Keskkooli. 1990. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli geofüüsikuna. Ta oli aastatel 1991–2001 Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi direktor. 2001. aastast on ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor. 2009 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2016 aasta õpetaja gala "Eestimaa õpib ja tänab" aasta koolijuhi nominent Tema ema Helle-Maire Ojaveer on eesti tehnikateadlane ja isa Evald Ojaveer oli eesti merebioloog. Tal on kaksikvend Henn, kes on eesti bioloog. "Teaduskooli nõukogu". Originaali arhiivikoopia seisuga 16.07.2018. Vaadatud 15.07.2018. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2016. Vaadatud 14. mail 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://vvk.ee/varasemad/k99/kandidaadid/7154.html Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Aasta Õpetaja Gala nominendid 2016". Originaali arhiivikoopia seisuga 16.07.2018. Vaadatud 15.07.2018.
Aed-mustköömne eeterlik õli

Aed-mustköömne eeterlik õli (Nigellae sativae aetherolum; EO) on aed-mustköömne seemnetest veeauruga destilleeritud või kemikaalidega ekstraheeritud eeterlik õli. Seemnetest saadava eeterliku õli kogus ja koostis varieeruvad ning sõltuvad ka taime kasvupiirkonnast. Ühe uuringu kohaselt sisaldas aed-mustköömne eeterlik õli, mida kasutati diabeetikutel veresuhkru näitajate parandamisel, mitmeid hormoone – folliikuleid stimuleeriv hormoon, luteiniseeriv hormoon, prolaktiin, progesteroon, testosteroon, östradiool, ja need võivad põhjustada häireid menstruaaltsüklis. Eeterlikul õlil on võrreldes tetratsükliini, tsefuroksiimi ja tsiprofloksatsiiniga tugevam antibakteriaalne ja võrreldes klotrimasooliga tugevam seenevastane toime. Abdulsamie H. Alta'ee, Mufeed J. Ewadh Haider, K. Zaidan, Hormonal Contents of Two Types of Black Seed (Nigella sativa) Oil: Comparative Study, Medical Journal of Babylon, 2006, 3. väljaanne, nr 1-2, veebiversioon (vaadatud 6.03.2015)(inglise keeles) Entela Haloci, Stefano Manfredini, Vilma Toska, Silvia Vertuani, Paola Ziosi, Irma Topi, Henri Kolani, Antibacterial and Antifungal Activity Assesment of Nigella Sativa Essential Oils, World Academy of Science, Engineering and Technology, Vol:6 2012-06-26, veebiversioon (vaadatud 6.03.2015)(inglise keeles) Bahman Nickavar, Faraz Mojab, Katayoun Javidnia, Mohammad Ali Roodgar Amoli, Chemical Composition of the Fixed and Volatile Oils of Nigella sativa L. from Iran, Z. Naturforsch. 58 c, lk 629–631 (2003); 18. veebruar/31. märts 2003 Saptha Jyothi Gerige; Mahesh Kumar Yadav Gerige; Muralidhara Rao; Ramanjaneyulu, GC-MS analysis of Nigella sativa seeds and antimicrobial activity of its volatile oil, Brazilian Archives of Biology and Technology, Braz. arch. biol. technol. 52. väljaanne, nr 5 Curitiba sept/okt 2009 Harami M. Adamu, E.O. Ekanem ja Suleiman Bulama, Identification of Essential Oil Components from Nigella sativa Seed by Gas Chromatography-mass Spectroscopy, Pakistan Journal of Nutrition 9 (10): 966-967, 2010 T. Ainane, Z. Askaoui, M. Elkouali, , M. Talbi, S. Lahsasni, I. Warad, T. Ben Hadda, Chemical composition and antibacterial activity of essential oil of Nigella sativa seeds from Beni Mellal (Morocco): What is the most important part, Essential Oil or the rest of seeds?, J. Mater. Environ. Sci. 5 (6) (2014) lk 2017-2020
Ortoos

Ortoos on liigese, jäseme või muu kehapiirkonna toestamiseks ja kaitseks kasutatav enamasti plastikust või elastsest materjalist tehniline abivahend. Ortoose kasutatakse vigastuste, reumaatiliste või artrootiliste haiguste korral, samuti pärast operatsiooni liigese, jäseme või mõne muu kehapiirkonna toetamiseks või fikseerimiseks. Ortoosid aitavad vähendada koormust liigesele ja fikseerivad liigese loomuliku asendi, vältides liigese moondumist või vale asendi kujunemist. Ortoosid ka toestavad lihaseid ja sidemeid, vähendades neile langevat koormust. Levinumaid ortoose valmistatakse masstoodanguna suuruste järgi, kuid vastavad töökojad teevad vajadusel ka konkreetsele inimesele sobiva erimõõtmetega ortoosi. Toestatava kehapiirkonna järgi eristatakse järgmisi ortoose: kaelaortoos seljaortoos rindkereortoos puusaortoos jalaortoos põlveortoos hüppeliigese ortoos kannaortoos varbaortoos õlaortoos käeortoos küünarliigeseortoos randmeortoos sõrmeortoos Eestis on mitmed ortoosid sotsiaalhoolekande seaduse alusel osaliselt kompenseeritavate tehniliste abivahendite nimekirjas. Kliinik.ee. Ortoos Tehniliste abivahendite taotlemise ja soodustingimustel eraldamise tingimused ja kord Lastele, puuetega inimestele ja vanuritele soodustingimustel eraldatavate tehniliste väikeabivahendite loetelu Lastele, puuetega inimestele ja vanuritele soodustingimustel eraldatavate keerulisemate tehniliste abivahendite loetelu https://www.jalakabinet.ee/ http://www.ortoosikeskus.ee/ http://abivahendid.ehaigla.ee/ http://www.gadox.ee/ortoosid/ http://www.jalaexpert.ee
Rutja sõjaväelennuväli

Rutja sõjaväelennuväli (vahetevahel on kasutatud ka nime Kunda lennuväli[viide?]) on mahajäetud endine Nõukogude Liidu lennuväe varulennuväli Lääne-Virumaal Haljala vallas Rutja ja Kiva küla maadel. Lennuvälja stardirada on 2,5 km pikk ja kaetud betoonplaatidega. Rutja lennuväli oli Nõukogude Liidu 656. õhukaitse hävituslennuväepolgu ehk Tapa polgu varulennuväli. Lennuväli rajati 1980. aastate alguses, maaeralduse lennuvälja rajamiseks tegi Eesti NSV Rakvere rajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee 9. aprillil 1981. Lennuvälja ala on maakatastris riigikaitsemaa, mida haldab Kaitseliidu Viru malev. Malev kasutab lennuvälja territooriumi väljaõppeks, sinna on rajatud ka lasketiir. Endiste Nõukogude relvajõudude baasid Jüri Pärn (2007). NSV Liidu ja Venemaa relvajõud Eestis 20. sajandi lõpukümnendeil "Viru malev. Väljaõpe". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 6. märtsil 2015. Ain Tähiste, Mart Mõniste (2014). Rutja lennuväli Lääne-Virumaal Vihula vallas
Quadrilatero

Quadrilatero (tõlkes "nelinurkne") on nimi, mida traditsiooniliselt kasutatakse Austria keisririigi Lombardia-Veneetsia kuningriigis asunud kaitserajatiste süsteemi kohta. Kindlustuste võrgustik koosnes järgmisest neljast Mincio, Po ja Adige jõe vahel asunud kindlustusest: Peschiera, Mantua, Legnago ja Verona. Nimi Quadrilatero viitab sellele, et kindlustuste asukohad moodustavad kaardil nelinurga. Napoleoni sõdade lõpust aastal 1814 kuni 1848. aasta revolutsioonideni olid need ainsad täielikult kaasajastatud ja relvastatud kindlused Austria keisririigis. Alates ligikaudu 1850. aastast saadeti positsioonidele varustust ja abivägesid uut Veneetsia–Milano raudteed pidi. Kogemus Itaalia teisest iseseisvussõjast aastal 1859, kui Itaalia armee kasutas esmakordselt vintpüsse, sundis austerlasi ehitama veel teisegi kindlustuste liini. See koosnes kaheksast peakindlustuste joonest umbes nelja kilomeetri kaugusel asuvast kindlustusest, mis valmisid 1866. aastal ning asusid ümber Verona. Itaalia ühendamine Rothenburg, G. "The Army of Francis Joseph". West Lafayette: Purdue University Press, 1976. Lk 18.
Karl Liebknecht

Karl Paul August Friedrich Liebknecht (13. august 1871 Leipzig – 15. jaanuar 1919 Berliin) oli saksa sotsiaaldemokraatlik ja kommunistlik poliitik. Novembrirevolutsiooni ajal kuulutas ta välja "vaba sotsialistliku vabariigi" (saksa keeles "freie sozialistische Republik"), ent vahistati 1919. aasta Jaanuariülestõusu käigus ja hukati. Karl Liebknecht sündis 1871. aastal Leipzigis. Tema isa oli Saksa sotsiaaldemokraatliku partei üks rajajatest Wilhelm Liebknecht. 1890. aastal alustas Karl Liebknecht juuraõpinguid Leipzigi Ülikoolis. Samal aastal kolis kogu pere Berliini ning ta jätkas õpinguid Friedrich Wilhelmi Ülikoolis. 1897. aastal sai ta Würzburgi Ülikoolist doktorikraadi. 1899. aastal alustas ta tegevust advokaadina. 1900. aastal astus Liebknecht Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Aastatel 1901–1913 oli ta sotsiaaldemokraatide esindajana Berliini linnavolikogus. Ta osales Teises internatsionaalis ning oli Noorte Sotsialistide Rahvusvahelise Liidu rajaja. 1907–1910 oli ta selle president. 1907 avaldas ta kirjutise "Militarism ja antimilitarism", mille tõttu mõisteti talle riigireetmise süüdistusega pooleteiseaastane vanglakaristus. Veel vanglas viibides 1908. aastal valiti Liebknecht Preisi saadikutekoja liikmeks. 1912 valiti Liebknecht Riigipäeva liikmeks. 1915 mobiliseeriti Liebknecht sõjaväkke, ent sõjategevuses ta ei osalenud. Sama aasta märtsist hakkas ta koos Rosa Luxemburgiga välja andma ajakirja Internationale. 1. jaanuaril 1916 moodustas Liebknecht koos teiste sõjavastaste vasakpoolsetega nn Spartakuse grupi (saksa keeles Spartakusgruppe), mis novembris 1918 nimetati ümber Spartakuse liiduks (saksa keeles Spartakusbund). Samal ajal tekkisid Liebknechtil vastuolud Riigipäeva sotsiaaldemokraatide fraktsiooni enamusega, mille tõttu ta fraktsioonist välja arvati. 1. mail 1916 korraldas Liebknecht Berliinis sõjavastase meeleavalduse, millel ta vahistati ning mõisteti sama aasta suvel neljaks aastaks ja üheks kuuks sunnitööle. Liebknecht vabanes üldise amnestiaga 23. oktoobril 1918. Vabanemise järel võttis Liebknecht koos Luxemburgiga üle Spartakuse Liidu juhtimise. 9. novembril kuulutas Liebknecht Berliini lossi rõdult välja "vaba sotsialistliku vabariigi". Mõned tunnid enne seda oli Philipp Scheidemann kuulutanud Riigipäeva rõdult välja Saksa Vabariigi. 1918–1919 vahetusel osales Liebknecht Saksamaa Kommunistliku Partei rajamises. 15.–16. jaanuaril 1919 pärast spartakistide Jaanuariülestõusu Liebknecht ja Luxemburg vahistati ning mõrvati. Mais 1900 abiellus Liebknecht Julia Paradiesiga, kellega sai kaks poega ja ühe tütre. Naine suri 1911. aastal. 1912. aastal abiellus Liebknecht kunstiajaloolase Sophie Rõssiga. Karl Liebknecht Saksa Ajaloomuuseumi kodulehel
Spartakuse ülestõus

See artikkel räägib Spartakuse ülestõusust. samuti Jaanuariülestõusu nime kandnud Poola 1863. aasta ülestõusu kohta vaata artiklit jaanuariülestõus (1863). Jaanuariülestõus (ka Spartakuse ülestõus, saksa keeles Spartakusaufstand) oli Berliinis 5.–12. jaanuarini 1919 toimunud üldstreik ja relvastatud võitlus, mille mahasurumisega lõppes Novembrirevolutsioon. Ehkki ülestõusu seostatakse Spartakuse Liiduga, ei osalenud see ega kommunistlik partei ülestõusu kavandamises ega vallapäästmises ning need liitusid ülestõusuga alles selle alguse järel. Mäss suruti vabakorpuste toetusel maha ning selle käigus vahistati ja hukati Saksa kommunistide liidrid Karl Liebknecht ja Rosa Luxemburg.
Dominium maris baltici

Dominium maris baltici ('Läänemere dominioon') on hiliskeskajast pärit ladinakeelne fraas, millega peeti silmas Taani ja Rootsi kuningriigi eesmärki saavutada võim Läänemerel. Fraasi kasutas esimest korda 1563. aastal Poola kuningas Sigismund II August.
Jaak

Jaak on eesti mehenimi. Jaak on lühivorm nimest Jacob (Jakob). 1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Jaak 1951 mehel. Jaak on Eestis populaarsuselt 92. mehenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Jaak vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 40,78, ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 25,76. Jaak on keskmiselt 55 aasta vanune (mediaanvanus on 57). Jaak Aab, Eesti poliitik Jaak Aaviksoo, Eesti poliitik Jaak Ahelik, eesti trummar Jaak Allik, Eesti teatrikriitik, teatrijuht, lavastaja ja poliitik Jaak Joala, eesti laulja Jaak Johanson, eesti näitleja ja pärimusmuusik Jaak Juske, eesti ajaloolane ja poliitik Jaak Jõekallas, eesti ooperilaulja Jaak Jõerüüt, Eesti proosakirjanik, luuletaja, diplomaat ja poliitik Jaak Jõevee, eesti arhitekt Jaak Kangilaski, eesti kunstiajaloolane Jaak Lipso, eesti endine korvpallur ja treener Jaak Madison, Eesti poliitik Jaak Mae, murdmaasuusataja Jaak Prozes, soome-ugri aktivist Jaak Põldmäe, eesti kirjandusteadlane Jaak Rähesoo, eesti tõlkija ja teatrikriitik Jaak Salumets, Eesti poliitik, endine korvpallur ja korvpallitreener Jaak Soans, eesti skulptor Jaak Urmet, eesti kirjanik Jaak Uudmäe, eesti kergejõustiklane Jaak Vackermann, eesti põllumees Jaak Valge, eesti ajaloolane Jaak Vilo, eesti teadlane ... https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Jaak
Kaarel

Kaarel on eesti mehenimi. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Kaarel 1388 mehel. Kaarel oli populaarsuselt 127. mehenimi. Kaarel oli keskmiselt 33 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 33). Kõige populaarsem oli eesnimi Kaarel vanuserühmas 30–34, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 21,25. Kõige populaarsem on eesnimi Kaarel Hiiu maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 20,49. Kaarel Eenpalu, Eesti poliitik ja jurist Kaarel Ird, Eesti näitleja, lavastaja ja teatrijuht Kaarel Kiidron, eesti jalgpallur Kaarel Kilvet, eesti näitleja, lavastaja ja laulja Kaarel Kirde, Eesti geofüüsik ja meteoroloog Kaarel Kressa, eesti luuletaja ja kriitik Kaarel Liimand, Eesti maalikunstnik Kaarel Nurmsalu, Eesti kahevõistleja ja suusahüppaja Kaarel Orviku, Eesti meregeoloog Kaarel Parts, Eesti jurist Kaarel Tarand, Eesti ajakirjanik Kaarel Torop, Eesti jalgpallur ... https://www.stat.ee/nimed/Kaarel
Marie Kaldvee

Marie Kaldvee (kuni 2021. aastani Marie Turmann; sündinud 23. jaanuaril 1995) on eesti jääkeeglimängija. Ta esindas Eestit noorte taliolümpiamängudel Innsbruckis 13.–22. jaanuaril 2012 ja 2014. aastal jääkeegli Euroopa meistrivõistlustel Šveitsis. Ta oli Eesti naiskonna kapten juunioride jääkeegli maailmameistrivõistlustel 2015. aastal. 2016. aastal saavutas segapaaris jääkeegli maailmameistrivõistlustel 6. koha. Hooajal 2016/17 tuli ta naiskonnaga Eesti meistriks ning 2017. aasta novembris esindas ta Eestit oma naiskonnaga Šveitsis Euroopa meistrivõistluste B-divisjonis, kus saavutati 3. koht. Hooajal 2017/18 kaitses ta oma naiskonnaga Eesti meistri tiitlit. 2017/2018 võitis ka Eesti segapaaris jääkeegli meistrivõistlused koos Harri Lillega. Nad esindasid Eestit 2018. aasta segavõistkondade maailmameistrivõistlustel Rootsis, kus võitsid küll alagrupi, kuid 8 parema hulka ei pääsenud. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2016. Vaadatud 6. märtsil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Curlingu EM: Eesti kaotas Saksamaale 3:0 eduseisust, ERR, 23. november 2014 [1] 2015 World Junior Curling Championships
Mihkel

Mihkel on eesti mehenimi. Aramea ܡܝܟܐܝܠ (Mīkhāʼēl [miχaˈʔel]). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mihkel 2972 mehel. Mihkel oli populaarsuselt 47. mehenimi. Mihkel oli keskmiselt 33 aasta vanune (mediaanvanus oli 29). Kõige populaarsem oli eesnimi Mihkel vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 51,52. Mihkel Aitsam, eesti kirjanik, ajakirjanik ja kodu-uurija Mihkel Aksalu, eesti jalgpallur Mihkel Kärmas, eesti ajakirjanik Mihkel Lüdig, eesti helilooja Mihkel Martna, eesti poliitik ja ajakirjanik Mihkel Mutt, eesti kirjanik Mihkel Oviir, eesti jurist Mihkel Raud, eesti laulja, kitarrist, poliitik, ajakirjanik ja kirjanik Mihkel Smeljanski, eesti laulja ja näitleja Mihkel Ulman, eesti stsenarist, näitekirjanik ja prosaist Michael Miikael "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. veebruar 2019. Vaadatud 19. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Como toomkirik

Como toomkirik (ka Como katedraal, itaalia keeles Cattedrale di Santa Maria Assunta, Duomo di Como) on katoliku pühakoda Itaalias Lombardia maakonnas Como linnas. Toomkirik on ka Como piiskopkonna keskus ja see on pühitsetud neitsi Maarja taevaminekule. Como järve lähedal asuv katedraal on üks piirkonna olulisemaid hooneid. Tavaliselt räägitakse sellest kui viimasest Itaalias ehitatud gooti stiilis katedraalist: selle ehitus kohal, kus varem oli romaani stiilis Santa Maria Maggiorele pühitsetud katedraal, algas 1396. aastal ehk 10 aastat pärast Milano toomkiriku ehituse algust. Lorenzo degli Spazzi di Laino järelevalve all alanud ehitustööd ei lõppenud enne kui aastal 1770, mil valmis Filippo Juvarra kavandatud rokokoostiilis kuppel. Hoone imposantne läänepoolne esikülg valmis aastatel 1457–1498 ning sealt leiab lisaks roosaknale ka Comost pärit Plinius Vanema ja Plinius Noorema kujude vahel oleva portaali. Hoone on 87 meetrit pikk, 36–56 meetrit lai ja kupli tipp on 75 meetri kõrgusel. Duomo põrandaplaan on ladina risti kujuline, sel on keskel asetsev peamine lööv ja kaks külglöövi, mida eraldavad sambad. Kiriku ristlööv pärineb renessansiajast ja ristumiskoha kohal kõrgub imposantne kuppel. Apsiidid ja kooriruum pärinevad 16. sajandist. Interjöörist leiab mõned ajaloolise tähtsusega gobeläänid, mis on valmistatud muuhulgas 16. ja 17. sajandil Ferraras, Firenzes ja Antwerpenis. Lisaks leiab pühakojast ka hulga 16. sajandist pärinevaid Bernardino Luini ja Gaudenzio Ferrari maale. "Como, Cernobbio e Brunate", p. 16. "Como, Cernobbio e Brunate". Editrice Lariologo. ISBN 88-87284-21-0. Duomo di Como (itaalia keeles) Sito del comune di Como (itaalia keeles) Kiriku panoraamvaade