laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kuritegevus

Kuritegevus on teatud territooriumil teatud aja jooksul toime pandud kuritegude kogum. Kuriteo toimepanija on kurjategija. Kuritegevuse põhjuste kohta on välja töötatud hulk teooriaid. Kõige levinum seisukoht on, et kuritegevus on sotsiaalsete ja bioloogiliste tegurite koostoime tulemus. Juriidiliselt on tegemist kuriteo puhul õigusrikkumise (ühiskonnaohtlik tegevus) kui riigi poolt karistatava ebaseadusliku tegevusega, mis toob endaga kaasa õigusliku vastutuse. Patricia Rollinson eristab kriminaalse ühiskonna tekke protsessis nelja staadiumi. Neist igaühte iseloomustab võimu ja kriminaalide vaheliste vahekordade oma spetsiifika:  Reaktiivne staadium – võim ja kuritegevus on vastastikuses aktiivses vastasseisus ja tugev riigivõim ei oma vajadust minna kuritegelike formeeringutega kompromissidele. Siin eristuvad omavahel organiseerimata ja organiseeritud kuritegevus. Passiivse assimilatsiooni staadium – riiklikud institutsioonid, esmajärjekorras ökonoomilised, nõrgenevad ning algavad kompromissid organiseeritud kuritegevusega, mis viivad võimustruktuuridele kasulike varimajanduse institutsioonide tekkele, mõõdukale korruptsioonile ja altkäemaksuvõtmisele. Maffia teke. Aktiivse assimilatsiooni staadium – organiseeritud kuritegevuse formeeringud tungivad võimustruktuuridesse ja tagavad endale võimaluse tegutseda paralleelselt ametliku võimuga. Riik kaotab kontrolli oma varem kurjategijatega korraldatud vastastikuste mõjude protsesside üle. Kurjategijate formeeringud avaldavad olulist mõju ökonoomikale ja poliitikale. Maffia võimuletulek. Proaktiivne staadium – organiseeritud kuritegevus muutub ühiskonnas domineerivaks jõuks, allutades endale nii riiklikud kui ka ühiskondlikud struktuurid. Siin saab eristada maffiariiki ja maffiaühiskonda. Saint-Simoni ütlust mööda saavad rahvused, nagu üksikud inimesedki, elada kas töötades või varastades[viide?]. Eesti kuritegevus Küberkuritegevus Organiseeritud kuritegevus Rahvusvaheline kuritegevus Vene kuritegevuse ajalugu Maffiariik Kriminaliseerumine Роулинсон П. Российская организованная преступность: краткая история // Российская организованная преступность: новая угроза? М., 2000. lk 18.
Kiirtaandusmehhanism

Kiirtaandusmehhanism (inglise: quick-return mechanism) ehk kiire tagasikäiguga mehhanism on kiire tagasikäiguga mehhanism, millel on aeglane tööliikumine ja kiire tagasikäik. Kiirtaandusmehhanism on näiteks risthöövelpingi mehhanism.
Keskratas

Keskratas ehk tsentraalratas on planetaarülekandes sise- või välishammastega ratas, mille geomeetriline telg ühtib ülekande peateljega. päikeseratas rõngashammasratas
Kerapaar

Kerapaar (inglise: spherical pair või spheric pair) on madalam kinemaatiline paar, millel on kolm vabadusastet (kolm rotatsiooni).
Vaskna järv

Vaskna järv on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Suure Munamäe kagujalamil. Vaskna järve pindala on 37 ha, suurim sügavus 9,5 m ja asub merepinnast 242 m kõrgusel. Järv on praeguseks jagunenud kaheks eraldunud osaks Suur- ja Väike-Vasknaks. Järve kaldad on võsastunud ja kõrged, kohati põllumaa all. Suur-Vaskna kaldad on enamasti kruusased või liivased, Väike-Vasknal aga pehmed ja soostunud. Läbivool on suhteliselt tugev, sisse voolab Järvepera oja Tuulijärvest ja esineb allikaid, välja voolab Iskna jõgi. Vaskna järve kaldapealne Suure Munamäe jalamil Vaskna järv Haanja looduspargis Kaskedest palistatud Vaskna järve kaldapealne Vaskna järv on Suure- ja Väike-Vaskna veekogude ühendus Vaskna järv 2022. aasta sügisel Vaskna järv keskkonnaportaalis Vaskna järv veebiportaalis eestigiid.ee
Liigendnelilülik

Liigendnelilülik (inglise keeles four-bar linkage) on kolmest liikuvast lülist ja ühest kinnislülist koosnev liigendmehhanism.
Liigendmehhanism

Liigendmehhanism (inglise: link mechanism või articulated mechanism) on mehhanism, mille lülid moodustavad üksteisega ainult rotatsioonipaare.
Kaksikkulissmehhanism

Kaksikkulissmehhanism (inglise: double-slider mechanism või elliptic trammel) on neljalüliline mehhanism kahe kulissiga, mida ühendab nurkkeps. Ülekandesuhe i=0=const. Kaksikkulissmehhanismi põhimõttel töötab vaheristikuga sidur.
Kruvimehhanism

Kruvimehhanism (inglise: screw mechanism) on mehhanism, milles on vähemalt üks kruvipaar.
Düaad

Düaad (inglise keeles binary link) ehk kahehaarmeline grupp on mehhanismi elementaarne struktuurigrupp, mis koosneb kahest lülist ja kolmest kinemaatilisest paarist. assuri grupp düaadiline tehe triaad tetraad
SEAT

SEAT (lühend sõnadest Sociedad Española de Automóviles de Turismo (Hispaania Turismiautode Ettevõte)) on Volkswagen Groupi kuuluv Hispaania suurim autotootja. Asutatud 1950. aastal Fiati tütarettevõttena. Suurim osalus kuulus Hispaania valitsusele diktaator Francisco Franco juhtimisel. Esimene tehas asus Barcelona lähedal Zona Francas. Algselt valmistas SEAT väga väikeste muudatustega Fiati mudeleid. Näiteks SEAT Panda (hiljem tuntud kui Marbella) põhines Fiat Pandal. SEAT 600 (baasmudel Fiat 600) oli paljude Hispaania perekondade esimene auto. Esimene Fiati kaastööta SEAT-i logo kandev auto ilmus turule 1982. aastal ning kandis nime SEAT Ronda. Selleks oli muudetud Ritmo, mis tõi SEAT-ile kohtuasja, kuna väidetavalt olid mudelid liiga sarnased. Tolleaegne SEAT-i president Juan Miguel Antoñanzas näitas ajakirjanikele Ronda mudelit, millel oli kõik erinevused Fiat Ritmost erekollaseks värvitud. Selline esiletoomine lõpetas vaidlused. 1981. aastal, kui Fiat võttis oma osaluse välja, kirjutati alla koostööleping Volkswagen Groupiga. 1986. aastal oli Volkswagen Group enamusaktsionär ning 1990. aastal kuulus SEAT 100% Volkswageni omandisse. SEAT 1400 (1953–1963) SEAT 600/800 (1957–1973) SEAT 1500 (1963–1973) SEAT 850 (1966–1974) SEAT 124 (1968–1980) SEAT 1430 (1969–1975) SEAT 127 (1972–1982) SEAT 132 (1973–1982) SEAT 133 (1974–1981) SEAT 1200 Sport (1975–1979) SEAT 131 (1975-1984) SEAT 128 (1976–1980) SEAT Ritmo (1979–1982) SEAT Panda (1980–1986) SEAT Fura (1981–1986) SEAT Ronda (1982–1986) SEAT Málaga, mõnes regioonis SEAT Gredos (1985–1991) SEAT Terra kaubik (1987–1996) SEAT Marbella (1986–1998) SEAT Toledo (1991–2019) SEAT Córdoba (1993–2010) SEAT Arosa (1997–2004) SEAT Inca kaubik (1997–2004) SEAT Altea (2004–2015) SEAT Altea XL SEAT Altea Freetrack SEAT Exeo (2008–2013) Praegused mudelid on nimetatud Hispaania kohanimede järgi. SEAT Arona SEAT Ateca SEAT Ibiza SEAT León SEAT León ST SEAT Tarraco SEAT Alhambra SEAT Cupra GT SEAT Formula SEAT Salsa SEAT Tango SEATi koduleht SEAT Eesti koduleht
Karula järv

Karula järv (ka: Uue-Võidu järv) on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonna Viljandi valla Karula ja Aindu külas. Järv asub Sakala kõrgustikul Auksi-Võistre-Karula ürgorus. Järve läänekaldal asub Aindu ja idakaldal Karula küla, küladevaheline piir jookseb piki järve. Viljandi linnast asub järv paar kilomeetrit põhja pool ja jääb Viljandi tee ligidale. Järve pindala on 22,1 ha, pikkus 1,3 km, laius 360 m, keskmine sügavus 4,8 m, suurim sügavus 15 m, kõrgus merepinnast 72,4 m ja valgla suurus 32,2 km² ja vee maht 1 214 000 m³. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Karula järv on põhja-lõunasuunaline, tippudest kitsam ja keskelt laiem. Põhi süveneb järsult, sügavaim koht on laiemas osas idakalda lähedal. Järvest põhja pool asub soostunud ja võsastunud nõgu, mille kaudu voolab järve Uueveski oja, lõuna pool muutub järv sujuvalt kitsamaks ja selle tipust voolab välja Uueveski oja. Lisaks ojale saab järv vett allikatest. Järve põhi on suuremas osas liivane või savine. Kaladest leidub järves latikat, särge, ahvenat, haugi, koha, linaskit, nurgu, roosärge, kokre ja lutsu. 2018. aastal tehtud uuringu katsepüügiga püüti järvest kümmet liiki kalu, kõige rohkem särge, nurgu ja roosärge. Uuringiga sedastati, et järve sügavamad veekihid on hapnikuvaesed ning kalad liiguvad vaid kaldavööndis ja vee pinna ülakihis. Sellised tingimused ei sobi mitmele kalaliigile. Järve ja seda ümbritseva maastiku kaitseks on loodud Uue-Võidu maastikukaitseala. Järve läänekaldal asub Aindu asulakoht, mille algusajaks peetakse hilisrauaaega. Idakaldal asuvad Karula mõisa pea- ja kõrvalhooned. Üle järve on varem ehitatud sild, mis nüüdseks on hävinenud. Uue-Võidu maastikukaitseala Uueveski oja Auksi-Karula järved Karula järv keskkonnaportaalis (vaadatud 05.08.2016) Aare Mäemets (1977). Eesti NSV järved ja nende kaitse. Tallinn: Valgus. Lk 29. Karula järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 05.08.2016) Uue-Võidu maastikukaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 16.07.2017) Madis Luik (15.05.2018). "Uuring andis Paala järve kalastikule hea hinnangu". Sakala. Vaadatud 16.05.2018. Aindu asulakoht kultuurimälestiste riiklikus registris Sild üle Karula järve Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 05.08.2016) Karula järv Eesti looduse infosüsteemis Karula järv keskkonnaportaalis
Panthalassa

Panthalassa oli ookean, mis ümbritses Pangaea hiidmandrit. Pangaea lagunemise järel tekkisid Atlandi ookean ning Põhja-Jäämeri ning Panthalassa osadest moodustusid Vaikne ookean ja India ookean.
Kuuni järv

Kuuni järv (ka Kunijärv, Pärsti järv, Pärsti Suurjärv) on looduslik järv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Pärsti külas, Epra–Sürgavere–Klaassepa tee ligidal. Kuuni järve pindala on 17,2 ha, suurim sügavus 6 m ja keskmine sügavus 3,6 m, asudes 92,6 m kõrgusel merepinnast. Järves asub üks saar pindalaga 0,06 ha. Järve veevahetus on 2 korda aastas. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Limnoloogilise tüübi järgi on Kuuni järv hüpertroofne ehk ülirohketoiteline järv. Kuuni järv asub põhja-lõuna suunal. Järve põhjatippu suubub Kirjusilla oja, mis saab alguse Pärsti järvest, lõunapoolsest otsast voolab välja Valuoja. Kaladest leidub järves särge, latikat , roosärge, ahvenat ja haugi. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Valuoja Auksi-Karula järved Pärsti järv Kuuni järv Eesti looduse infosüsteemis Kuuni järv keskkonnaportaalis Kuuni järv Eesti looduse infosüsteemis Kuuni järv keskkonnaportaalis
Pangaea

Pangaea oli ligikaudu 300–200 miljonit aastat tagasi eksisteerinud hiidmanner, mis sisaldas kõiki tänapäeva mandreid. Pangaea lagunemise tagajärjel tekkisid kõigepealt Gondwana, mis hõlmas tänapäevast Austraaliat, Aafrikat, Lõuna-Ameerikat, Antarktist, Hindustani poolsaart ja Madagaskarit, ning Lauraasia, mis sisaldas Laurentiat (tänapäevase Põhja-Ameerika tuum) ning Euraasiat. Gondwana ja Lauraasia edasise lagunemise tagajärjel tekkisid tänapäevased mandrid ning mandrilise maakoorega saared. Pangaead ümbritses Panthalassa ookean, mille tänapäevane järeltulija on Vaikne ookean. Nimi "Pangaea" pärineb Alfred Wegenerilt (1912). Mandrite lagunemist ja üksteisest eemaldumist nimetas ta mandrite triiviks. Algselt ei pälvinud see hüpotees toetust, sest Wegener ei suutnud usutavalt seletada, mis põhjusel mandrid triivivad. Tänapäeval on esialgne mandrite triivimise idee asendatud laamtektoonika teooriaga, mis loodi 1960. aastail. Arvatakse, et umbes 250 miljoni aasta pärast jõuavad Maa praegused mandrid taas ühte kohta kokku. Nii moodustuva uue hiidmandri nimeks on pakutud Pangaea Ultima (ka Pangaea Proxima). "Maa järgmine hiidmanner võib suuresti olla elukõlbmatu" ERR Novaator, 26. september 2023
Mehhanismi struktuurskeem

Mehhanismi struktuurskeem koostatakse mehhanismi struktuuri uurimiseks. Mehhanismi struktuurskeemil nädatakse ainult lülide liiki ja paaride klassi. Mehhanismi kinemaatiline skeem
Kaadmium

Kaadmium (sümbol Cd) on keemiline element järjenumbriga 48, metall. Tal on 7 stabiilset isotoopi massiarvudega 108, 110, 111, 112, 113, 114 ja 116. Tema tihedus normaaltingimustel on 8,65 g/cm³. Kaadmium sulab temperatuuril 321 °C ja keeb temperatuuril 767 °C. Kaadmium on nimetuse saanud vanakreeka mütoloogia tegelase Kadmose järgi. Kaadmiumi sisaldavad griinokiit (CdS) ja otaviit (CdCO3). Kaadmiumi saadakse tsingitootmisel kõrvalsaadusena.
Lauraasia

Lauraasia oli Mesosoikumi lõpul eksisteerinud hiidmanner, mis tekkis Pangaea lagunemise tagajärjel ja lagunes ise seoses Atlandi ookeani basseini avanemisega Euraasia ning Laurentia (Põhja-Ameerika) mandriks. Laurasiatheria
Mehhanismi kinemaatiline skeem

Mehhanismi kinemaatiline skeem ehk mehhanismi kinemaatika skeem koostatakse mehhanismi liikumise uurimiseks. Skeem tehakse mõõtkavas, millest peetakse rangelt kinni. Skeemil näidatakse madalamad paarid tingmärkidega, kõrgemad paarid joonestatakse välja pidades silmas täpseid proportsioone.
Roheline Partei (Rootsi)

Roheline Partei (rootsi Miljöpartiet de Gröna, lühend MP; otsetõlkes: Keskkonnapartei Rohelised, tavaliselt nimetatakse Rootsis parteid Miljöpartiet, tõlkes Keskkonnapartei) on Rootsi partei. Partei asutati 1981. aastal tuumaelektrijaamade vastase liikumise baasil, mis osales 1980. aasta vastavateemalisel referendumil. Esimesed Riksdagi (Rootsi parlament) kohad võitis partei 1988. aastal, kuid kukkus parlamendist välja 1991. aasta valimistel. Parlamenti naasid rohelised 1994. aasta valimistel. Rohelised taotlevad Rootsi tuumajaamade sulgemist ja nende asendamist alternatiivsete energiaallikatega. 2008. aastani oli partei Euroopa Liidu vastane, jäädes ELi kriitiliseks. Rohelistel ei ole liidrit, vaid on kaks eestkõnelejat. Partei sisereeglite järgi peavad eestkõnelejad olema sooliselt võrdses proportsioonis. Praegused eestkõnelejad on Isabella Lövin ja Per Bolund. 2018. aasta Rootsi parlamendivalimistel sai partei 4,6% häältest ja 16 kohta 349-st. Alates 2014. aastast ollakse koalitsioonis Sotsiaaldemokraatidega. Tegemist on vähemusvalitsusega. Rohelistel on praeguses valitsuses 5 ministrikohta, Sotsiaaldemokraatidel 18 ministrikohta. 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sai partei 11,52% häältest ja 3 kohta 21-st. Partei kuulub Ülemaailmsete Roheliste ühendusse, Euroopas Euroopa Rohelistesse. Euroopa Parlamendis Euroopa Roheliste ja Euroopa Vabaliidu gruppi. Rohelise Partei lehekülg (rootsi keeles) Rootsi parlament: Roheline Partei
Laurentia

Laurentia on Põhja-Ameerika tuumaks olev vana kontinentaalse maakoorega stabiilne litosfääri plokk ehk kraaton. Geoloogilises ajas on Laurentia olnud korduvalt kas teiste mandritega koos (Pangaea, Lauraasia) või iseseisvalt. Praegu esineb ta Põhja-Ameerika kujul teistest mandritest eraldiseisva mandrina. Tänapäevane Põhja-Ameerika koosneb peale vana ning tasandunud pinnamoega Laurentia ehk Põhja-Ameerika kraatoni veel ka kraatonist lääne pool asuvast noorest kurrutatud maakoorest, mis väljendub reljeefis kurdmäestikena (Kordiljeerid). Nende teke on seotud Vaikset ookeani moodustavate laamade subduktsiooni, sellega seotud vulkanismi, magmatismi, orogeneesi ning kontinentaalse akretsiooniga.
Indium

Indium on keemiline element number 49, metall. Tal on 2 stabiilset isotoopi, massiarvudega 113 ja 115. Tema tihedus normaaltingimustel on 7,31 g/cm³ ja sulamistemperatuur 156 Celsiuse kraadi.
Balansseerimine

Balansseerimine (inglise: balancing) ehk tasakaalustamine on pöörlevate masinaosade tasakaalustamine häirivmassi kõrvaldamise või tasakaalustusmassi lisamise teel.
Benue jõgi

Benue (inglise; prantsuse Bénoué) on jõgi Aafrika läänes. Jõgi algab Adamaoua mägismaalt. Ülemjooksul voolab mägijõena põhja. Seejärel laskub laia orgu, kus voolab rahulikult läände. Suubub vasakult Nigerisse. Pikkus 1400 km. Suurim lisajõgi on Kébi.
Tina

Tina (varasem eestikeelne nimetus inglistina) on keemiline element järjekorranumbriga 50, metall. Sümbol Sn, ladina Stannum. Tal on 10 stabiilset isotoopi, massiarvudega 112, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120, 122 ja 124. Tal on kõigist elementidest kõige rohkem stabiilseid isotoope. Tina esineb 3 kristallmodifikatsioonina. Normaaltingimustel on stabiilne valge tina, mis on hõbehall pehme tahke aine tihedusega 7,31 g/cm³ ja juhib elektrit kui metall. Temperatuuril alla 13,2 °C on stabiilseim hall tina, mis on hall, habras pooljuht tihedusega 5,5 g/cm³. Temperatuuril üle 160 °C on ta stabiilne habras tina, mis on habras, kuid metalne. Tina sulamistemperatuur on 232 °C. Peamine tinamaak on kassiteriit.
Nüktofoobia

Nüktofoobia (kreeka nyx 'öö' + phobos 'kartus') (ka: Ahluofoobia, skotofoobia, lügofoobia ja müktofoobia) on haiguslik pimedusepelgus, öökartus. Nüktofoobia on üks sagedasemaid foobiaid. Nüktofoobia nagu kõigi foobiate tavalisimad sümptomid on hingetus, ülemäärane higistamine, iiveldus, kuiv suu, südamepekslemine, sageli näib olevat tugevalt häiritud ka rääkimine ning mõtlemine. Selle foobia all kannatajatel on ebanormaalne ja alaline kartus pimeduse ees, ehkki nad teavad ja võivad aru saada pimeduse kahjutusest, ei suuda nad pimeduse korral olla normaalsed. Nüktofoobia esineb kõige enam lastel. Foobiate loend
Chathami saar

Chathami saar (moriori Rekohu) on Uus-Meremaale kuuluv saar Vaikses ookeanis. Ta on üks Chathami saartest. Chathami pindala on 900 km². Saar on künklik, ulatudes kuni 294 meetrini merepinnast. 2006. aastal elas Chathamil 564 inimest.
Pottsepis

Pottsepis ehk pottsepatooted (ka talurahvakeraamika või jäme keraamika) on puhtast või liivasegusest punasavist valmistatud poorsed pottsepatooted. Enamasti on need kaetud angoobide ja lihtsakoeliste toorglasuuridega (valdavalt läbipaistvate pliiglasuuridega). Põletatud temperatuurivahemikus 850–1000 °C. Eelpõletus tehakse vahemikus 800–900 °C, glasuuripõletus 900–1000 °C. Praktiseeritakse ka ühekordset põletust. Pottsepatoodete jaoks sobivat keraamilist massi valmistatakse enamasti ühe savi alusel, lisades sellele vajadusel lahjendajaid (tavaliselt liiva 10–20% ulatuses). Paremaid tulemusi on võimalik saavutada kahe savimassi kokkusegamisel, millest üks on rasvasem ja teine liivasem. Pärast põletust jääb keraamilise massi värvus kollakaspruuniks või punakaks. Eestis leiduvad savid sobivad pottsepatoodete valmistamiseks peaaegu eranditult. Pottsepatooteid on valmistatud näiteks Setumaal. Keraamika
Fritt

Fritt (itaalia keeles fritta 'klaasmass') on emailide ja glasuuride toormaterjal, mida saadakse klaasimoodustajate (kvartsliiva, päevakivi, naatriumkarbonaadi ja boorhappe) ja abiainete (oksüdeerijad, metallioksiidid, pigmendid) kokkusulatamisel klaasjaks massiks. Sulafritt jahutatakse külmas vees ning saadud räbu jahvatatakse pulbriks. Fluss Frittimine Frittglasuur Frittkeraamika Frittportselan
Klinker

Klinker on glasuurimata ja paakunud, tumepruun või sinakaspunane kõrgtugev tehiskivi või -plaat. Klinkrit iseloomustab tihe struktuur, suur ilmastiku-, happe- ja survekindlus. Põletatud temperatuuril 1150–1300 °C.
Frittimine

Frittimine on glasuuride ja emailide valmistamise esimene etapp, mille käigus pulbersegu kuumutatakse kõrgel temperatuuril klaasjaks massiks. Peenestatud ning läbisegatud glasuurmaterjale kuumutatakse spetsiaalsetes fritiahjudes või frititiiglites glasuuri enda sulamistäpist mõnevõrra kõrgemal temperatuuril. Glasuurisegu sulab vedelaks klaasmassiks. Kuum sulafritt juhitakse ahjust välja veepaaki, kus ta hetkega klaasjaks räbuks pihustub. Räbu peenestatakse ja jahvatatakse pulbriks. Frittimisel jäetakse välja osa tulekindlatest ja vees lahustumatutest komponentidest (näiteks kaoliin), mis lisatakse hiljem jahvatamise käigus. Fritt ei tohi jääda tooreks. See tähendab, et glasuurisegu sulamisel ei sula fritt ühtlaselt ja glasuuris säilivad osaliselt vees lahustuvad komponendid. Seda kontrollitakse raudvarda torkamisega sulafritti. Kvaliteetse friti puhul on väljatõmmatud vardalt mahavalguv klaasniit ühtlane ja ilma sõlmede ning paksenditeta. Frittimine parandab glasuuri kvaliteeti. Aitab vältida mürgiste ainete (plii-, baariumi-, antimoni-, tsingi- jt. ühendite) kahjulikku mõju glasuurimisprotsessis ja valmistoodetel. Aitab vähendada glasuuri kvaliteedile kahjulike ainete toimet. Näiteks eralduvad mitmed gaasid (süsinik, väävel, fluor) mis võiksid muidu põhjustada mullitamist glasuuri sulamisel ja teisi glasuuridefekte. Aitab parandada glasuuri omadusi. Võimaldab ühtlasemat värvumist ja paremat värvikomponentide lahustumist.
Frittimine (kokandus)

Frittimine (sõna "friteerimine" pole soovitatav) on toiduainete küpsetamine rasvavannis temperatuuril 180–200 °C. Frittida saab vokkpannil, potis ja spetsiaalses frittimisnõus – fritteris ehk fritüüris. Frititud toidu tuntuim näide on friikartulid (prantsuse keeles pommes frites). Hinnatud frititud toidud on ka paneeritud broileritiivad, kala ja pelmeenid. Fritteris saab valmistada ka magusaid küpsetisi, näiteks kohupiimapalle ja sõõrikuid. Praadimine Grillimine Röstimine Enn Tobreluts. Liharaamat. Ajakirjade Kirjastus, 2004
Lehte Aava

Lehte Aava (4. juulil 1946 Tallinnas - 24. mail 2022 Tallinnas) oli eesti orkestri- ja koorijuht ning pedagoog. Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi puhkpilliorkestri dirigeerimise erialal. Ta kaitses diplomitöö "Ülevaade Tallinna keskkoolide muusikaklasside tööst".
Kerttu Aaving

Kerttu Aaving (sündinud 1977 Põlvas) on eesti endine lapsnäitleja. Ta mängis filmis "Naerata ometi" Kerttu rolli. Orav, Õ. (2004). Tallinnfilm II: Mängufilmid 1977-1991. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Kerttu Aaving andmekogus IMDb (inglise)
Maie Aav

Maie Aav (sündinud 3. juulil 1973) on Kihnu kultuuritegelane ja ametnik. Ta lõpetas 1991 Sindi Gümnaasiumi hõbemedaliga ning 1996 Tallinna Pedagoogikaülikooli infoteaduste erialal diplomitööga "Kihnu saar kirjasõnas (kuni a. 1940)". Ta on olnud Kihnu valla vallasekretär, sihtasutuse Kihnu Kultuuriruum juhatuse liige alates 14. veebruarist 2004 ning Sihtasutuse Avatud Kihnu Fond infotöötaja. Praegu töötab ta Kihnu muuseumi juhatajana. 1999. aasta kohalike valimiste ajal oli ta Kihnu valla valimiskomisjoni sekretär. 2002. aasta kohalike valimiste ajal oli ta Kihnu valla valimiskomisjoni liige.