laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mõrsjaitk

Mõrsjaitk (ka itkulaul) oli setude pulmakomme, mis seisnes mõrsja laulmises. Mõrsja koos nelja podruskaga laulis oma sugulaste juures neid pulma kutsudes ja ka naabritele pulmapäeva hommikul pulma kutset andes. Kõik kutsutavad annetasid mõrsjale, mehed raha, naised riideesemeid. Kui vakarahvas oli pulmapäeval kohal, laulis mõrsja kõik need sugulased ja külalised läbi, kes veel itkemata olid. Seejärel anti ka pruudimajas ande, millele järgnes söömine vakalauas. Kui saabus saajarahvas, siis itkes mõrsja ka neile (ainult peigmehele mitte). Ülo Tedre. Pulmasõnastik II
Erik Lamela

Erik Manuel Lamela (sündinud 4. märtsil 1992 Buenos Aireses) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla. Lamela alustas klubikarjääri 2009. aastal River Plate'is. 2011. aastal suundus ta Itaalia kõrgliiga klubisse Roma. Aastatel 2013–2021 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Tottenham Hotspur. 14. märtsil 2021 lõi ta mängus Arsenali vastu värava, mis valiti Inglismaa kõrgliiga 2020–21 hooaja parimaks väravaks. 2021. aasta juulis siirdus ta Sevilasse. Debüüdi Argentina rahvuskoondises tegi ta 25. mail 2011 sõprusmängus Paraguay vastu. Samal aastal osales ta Argentina kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel, lüües turniiril kokku kolm väravat. Esimese värava lõi ta Argantina rahvuskoondises 3. septembril 2014 sõprusmängus Saksamaa vastu. 2016. aasta Copa América Centenario viimases alagrupimängus lõi ta värava Boliivia ja veerandfinaalis Venezuela vastu. Ta kuulus Argentina koondisse ka 2015. aasta Copa Américal.  Erik Lamela – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
891

891. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Aastakümned: 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad - 890. aastad - 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 940. aastad Aastad: 886 887 888 889 890 - 891 - 892 893 894 895 896 19. september – Paavstiks sai Formosus Frangi keisriks sai Guido Spoletost ning tema poeg Lamberto Spoletost krooniti Itaalia kuningaks ... Stephanus V, 110. paavst
Lendliis

Lendliis (inglise keeles lend 'laenutama' + lease 'rentima'), ametlikult An Act to Promote the Defense of the United States, oli abiandmisprogramm, mida USA rakendas Teise maailmasõja ajal (1939–1945) oma liitlaste suhtes. 11. märtsil 1941 vastu võetud seadusega (Lend-Lease Act) volitas USA Kongress presidenti osutama ainelist abi igale riigile, mille kaitset president peab oluliseks USA enda kaitse seisukohast. 1941–1945 andis USA kahepoolsete kokkulepete alusel laenuks ja rendile relvi, lahinguvarustust, laskemoona, laevu ja muid veovahendeid, toor- ja toiduaineid, seadmeid, patente, kokku 50 miljardi dollari väärtuses (sellest Briti impeeriumi maadele umbes 31 miljardi dollari, Nõukogude Liidule umbes 11 miljardi dollari väärtuses). Sõja ajal hävinut ja kasutatut ei tulnud hüvitada. Lendliisi alusel sai USA oma partnereilt omakorda ligikaudu 8 miljardit dollari väärtuses teenuseid ja kaupa. Aastal 1972 oli Nõukogude Liidul maksmata veel 722 miljonit dollarit lendliisi võlgadest. ERR, Ants Laaneots, erukindral, riigikogu liige (Reformierakond) | (9. mai 2020). "Ants Laaneots: Teise maailmasõja kaks ajalugu". ERR. Vaadatud 20. detsembril 2023. EE Eesti Entsüklopeedia 5. köide, Tallinn, kirjastus Valgus 1990, lk 484  Lendliis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
890

890. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Aastakümned: 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad - 890. aastad - 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 940. aastad Aastad: 885 886 887 888 889 - 890 - 891 892 893 894 895 ... ... ...
Ranele Raudsoo

Ranele Raudsoo (esinejanimega Ranele; sündinud 15. mail 1989 Kohtla-Järvel) on eesti laulja. Ta on 163cm pikk. Ranele Raudsoo on sündinud 1989. aastal Kohtla-Järvel. Ranele on lõpetanud Viljandi Maagümnaasiumi ja Viljandi Muusikakooli pop-jazzlaulu erialal. Lisaks on ta õppinud Tartu Ülikooli haridusteaduskonnas klassiõpetajaks ja Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias huvijuht - loovtegevuse õpetajaks. Ranele esimene soololugu “Suveöö muinasloos” ilmus kogumikul "Rahvahitt 2", kui ta oli 13-aastane. 17-aastaselt hakkas ta laulma NightLight Duos 2010. aastal loodi pop-rock kaverite tantsubänd IŽ-58, mis tegutseb pulma- ja peobändina. Ranele Raudsoo on olnud bändi solist alates 2015. aastast. 2017. aastal ilmusid Ranele soololood “Lõpp on lool”, “Õnnelik öö”, “Suveööd”, “Mind hoia” jt. Lisaks bändile ja sooloprojektile on Ranelel ka Raimond Valgre jt Eesti heliloojate džässiloomingut esitav Ranele trio. Samuti tegi ta koostööd ansambliga Vanemõde. 2018. aasta sügisel ilmus Ranelel koostöös 1990ndate stiilis tantsumuusikat viljeleva ansambliga Recovery singel "Suveöö hääl". 2018. aastal ilmus koostöös Olavi Otepaluga singel "Ameerika mäed". Looga "Supernova" oli Ranele lauluvõistluse Eesti Laul 2019 poolfinalist. 2019. aasta hakul alustas Ranele koostööd produtsendi ja laulukirjutaja Vahur Valgmaaga. 18. aprillil 2019 ilmus esimene ühine lugu "Kuuvalgel ööl." "Suveöö muinasloos" (2003) "Lõpp on lool" (2017) "Õnnelik öö" (2017) "Suveööd" (2017) "Impulsid" (2017) "Pulss" (2017) "Räägi mulle kallis" (2017) "Endast pool vaid anda saaks" (2017) "Mind hoia" (2018) "Ma tahan joosta" (2018) "Suveöö hääl" (2018) "Ameerika mäed" (2018) "Supernova" (2018) "Kuuvalgel ööl" (2019) YouTube Facebook
Tüvepikkus

Tüvepikkus on mõõt imetajal ninaotsast pärakuni, praktiliselt mõõdetakse ninaotsast piki koljut ja selgroogu kuni sabajuure alguseni. Inimese puhul vastab sellele istepikkus (pealaest pärakuni). Tüvepikkus on oluline imetajate määramistunnusena või kütitud jahiloomade suuruse statistikas. http://vorujahimeesteselts.ee/wp-content/uploads/2014/08/Kytitud_ilvese_hundi_karu_ankeet.pdf "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2018. Vaadatud 24. oktoobril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Looma üldpikkuse, tüvepikkuse ja muude mõõtude võtmise standard looride ja potode puhul (inglise keeles, joonised)
Sinisäälik

Sinisäälik (Setophaga caerulescens) on väike lind värvuliste seltsist, sääliklaste sugukonnast. Sinisäälik on umbes 13 cm pikk, tiibade siruulatus on 19–20 cm ja kaal 8,4–12,4 g. Täiskasvanud isaslinnu keha alaosa on valge ning kael, nägu ja küljed on mustad. Seljaosa on sügavsinine. Linnu keha meenutab pisut sinimustvalget Eesti lippu. Noor isaslind on sarnane, kuid rohekama ülaosaga. Emaslinnul on oliivpruun ülakeha ja helekollane kõhuosa. Tiivad ja saba on tumedad, pealagi on hall ning põskedel on pruunid laigud. Lindude tiibadel on valge ruut, mis eristab neid teistest sääliklastest. Seda ruudukest kutsutakse vahel taskurätikuks. Sinisääliku laulu võib kirjeldada suminaga, "tsi-tsi-tsii". Sinisäälik on rändlind. Ta sigib mõõduka kliimaga heitlehistes metsades või tiheda alusmetsaga laialehistes metsades. Sinisäälik vajab pesitsemiseks suurt ja puutumata[viide?] metsa ning seetõttu on nende arvukus vähenemas. Teda on sageli leida künklikel ja mägistel aladel Ameerika Ühendriikide kirdeosas ning Kanada kaguosas. Hilissuvel rändab ta talveks Suurte Antillide saartele. Rännuperioodil võib sinisäälikut kohata parkides ja aedades. Sinisäälik on eelkõige putuktoiduline, talvel toitub ta ka marjadest ja seemnetest. Isaslinnud laulavad, et kaitsta oma pesitsuspaiku, ning nad peletavad agressiivselt rivaale eemale. "Black-throated Blue Warbler". Vaadatud 24.10.2018 23:20. Kelli Põlendik. "Galerii: vaata, kui kaunilt on loomariigis esindatud Eesti lipuvärvid". Vaadatud 24.10.2018, 11:20. "Black-throated blue warbler". Vaadatud 24.10.2018, 11:20.
Patune

Patune on eesti perekonnanimi. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Patune 10 mehel ja 9 naisel, 2022. aasta 1. jaanuari seisuga 9 mehel ja 9 naisel. Minni Patune (1918–2016), eesti nahakunstnik
2018. aasta WTA Elite Trophy

2018. aasta WTA Elite Trophy oli Hiinas Zhuhais peetud naiste eliittenniseturniir. WTA Elite Trophy turniiri peeti neljandat korda. Turniiril osales 12 tennisisti üksikmängus ja 6 paarismängu võistkonda. Turniir toimus kõvakattega väljakul 30. oktoobrist 4. novembrini. Turniiri võitis üksikmängus austraallanna Ashleigh Barty ning paarismängus ukrainlannad Ljudmõla Kitšenok / Nadija Kitšenok. Aasta varem oli selle turniiri võitnud sakslanna Julia Görges. Turniirile pääses 11 mängijat edetabeli järgi (2018. aasta edetabeli 8 parimat pääsesid WTA aastalõputurniirile ning paremuselt järgmised mängijad Elite Trophy turniirile) ning üks mängija sai korraldajatelt vabapääsme. ██ Loobus turniirist Mängijad jagati nelja lillenimelisse alagruppi. Iga alagrupi võitja pääses poolfinaali. ^1 Asendas poolfinaalis alagrupi võitjat Madison Keysi, kes loobus vigastuse tõttu. Ametlik koduleht Turniir WTA kodulehel
Kutsikas (perekonnanimi)

Kutsikas on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Kutsikas on pandud Vändra mõisas Vändra kihelkonnas Pärnumaal. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Türi (perekonnanimi)

Türi on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Türi (Türri) on pandud Putkaste mõisas Käina kihelkonnas Läänemaal. Nimede eestistamisel määrati Türi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Talving. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Türi 12 mehel ja 14 naisel.
WTA Elite Trophy

WTA Elite Trophy on tugevuselt teine naiste tennise aastalõputurniir. Turniir toimub alates 2015. aastast ning selle eelkäijaks on aastatel 2009–2014 toimunud WTA meistrite turniir (WTA Tournament of Champions). WTA finaalid Koduleht
Pihelpuu

Pihelpuu on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Pihelpuu on pandud Saaremaal: Praakli mõisas Kaarma kihelkonnas (Pihelpu), Keskvere mõisas Pöide kihelkonnas (Pihhelpuu, Pihelpu), Ilpla ja Pihtla mõisas Püha kihelkonnas (mõlemas Pichelpu). Nimede eestistamisel määrati Pihelpuu uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Piilbaum, Pillmann, Pirkas, Plesi, Pundrik, Samel ja Samer. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Pihelpuu Eestis 20 mehel ja 20 naisel. Marika Korolev-Pihelpuu (1970–) eesti näitleja
Ristlaan

Ristlaan on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Ristlaan uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Ritsland (1936. aastal Tallinnas). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Ristlaan Eestis 5 mehel ja 10 naisel. Rein Ristlaan (1933–2007), Eesti NSV partei- ja riigitegelane
Vedru (perekonnanimi)

Vedru on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Vedru uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Vulffson. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Vedru Eestis 11 mehel ja 6 naisel.
Victor Wanyama

Victor Mugubi Wanyama (sündinud 25. juunil 1991 Nairobis) on Keenia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Major League Socceri klubis Montreal Impact. Wanyama suundus Euroopasse 2007. aastal, kui liitus Rootsi klubiga Helsingborgs IF. Järgmiste aasta suvel sõlmis ta oma esimese profilepingu, sõlmides Belgia klubiga Beerschot nelja aasta pikkuse lepingu. Juulis 2011 suundus ta Šotimaa kõrgliiga klubisse Celtic, kellega tuli hooaegadel 2011–12 ja 2012–13 Šotimaa meistriks. Hooajal 2012–13 valiti ta lisaks kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 7. novembril 2012 sai temast mängus Barcelona vastu esimene Keenia mängija UEFA Meistrite Liigas, kes on värava löönud. Seejärel mängis ta kolm hooaega Inglismaa klubi Southamptoni ridades. Juunis 2016 suundus ta 11 miljoni naela eest Tottenham Hotspuri, kellega sõlmis viieaastase lepingu. 2020. aasta märtsis siirdus ta Montreal Impacti. Debüüdi Keenia rahvuskoondises tegi Wanyama kõigest 15-aastaselt mais 2007 sõprusmängus Nigeeria vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis MM-i valikmängus Seišellide vastu. Celtic Scottish Premier League: 2011–12, 2012–13 Scottish Cup: 2013 "Midfielder Victor Wanyama joins the Impact as Designated Player". Impact Montreal. 3.3.2020. Vaadatud 16.7.2020  Victor Wanyama – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Tottenham Hotspuri kodulehel
Freyr

Freyr on üks tähtsamaid jumalaid Skandinaavia mütoloogias, viljakusjumal. Ta valitseb vihma, päikest ja põllumajandust. Ta on üks vaanidest, merejumala Njördri poeg ja armastusejumalanna Freyja vend. Ta on abielus Gerdiga, kes on päritolult hiid. Freyr ratsutab kult Gullinbursti seljas, kellel on pimeduses helendavad kuldharjased. Tal on ka laev Skidbladner, mis soovi korral võib nii väikeseks muutuda, et taskusse mahub, sealt välja võttes aga suureks merelaevaks paisub. Freyrit seostatakse sageli Rootsiga ja teda nähakse Rootsi kuningliku koja eelkäijana.
San Gimignano

San Gimignano (hääldus itaalia keeles [san dʒimiɲˈɲaːno]) on väike kindluslinn Kesk-Itaalias Toscana maakonnas Siena provintsis. San Gimignano on kuulus oma keskaegse romaani ja gooti arhitektuuri poolest. San Gimignano vanalinn kuulub 1990. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse. Linn paikneb künka tipus, ligikaudu 300 meetri kõrgusel merepinnast. Linna siluetti ilmestavad tosinkond lubjakivist tornmaja. San Gimignano on tuntud safrani, prosciutto, pecorino juustu ja valge veini poolest. San Gimignano valget veini tehakse iidsest Vernaccia viinamarjasordist, mida kasvatatakse piirkonna liivakivist mäenõlvadel. San Gimignano on 138 km² suurune ja asub Val d'Elsa mäe otsas. San Gimignanos on palju näiteid romaani ja gooti arhitektuurist. Lisaks kirikutele ja keskaegsetele kindlustele näeb linnas ka romaaniaegseid ilmaliku- ja elamuarhitektuuri näiteid, mida saab üksteisest eristada vastavalt ümarate ja teravate kaarte järgi. Piazza della Cisterna on linna peaväljak. Väljak on kolmnurkse kujuga ning on ümbritsetud keskaegsete hoonetega. Väljaku keskel asub kaev, mis oli linna elanikele peamiseks veeallikaks. Väljak on 1346. aastat, osad sillutised on tänaseni püsima jäänud. Piazza Duomo on põhjapoolsem väljak. Väljakul asub Collegiata kirik, kuhu viivad laiad trepiastmed. Väljaku nimi viitab tõenäoliselt sellele, et kirik oli kunagi katedraaliks planeeritud. Väljakul asuvad ka Palazzo Comunale ja Palazzo Podesta, mis on linnapea maja. San Gimignano on rahvusvaheliselt tuntud selle poolest, et kui paljudes teistes linnades on tornid langenud sõdade tagajärjel, on sellel linnal õnnestunud 14 erineva kõrgusega torni läbi sõdade säilitada. Campanile della Collegiata Torri degli Ardinghelli Torre dei Becci Torre Campatelli Torre Chigi Torre dei Cugnanesi Tore del Diavolo Torre Ficherelli/ Ficarelli Torre Grossa (Suur Torn - 54m) Torre di Palazzo Pellari Casa-torre Pesciolini Torre Pettini Torre Rognosa (51m) Torri dei Salvucci Linnas on mitmeid kirikuid, kaks põhilist on Collegiata ja Sant'Agostino, kus on palju kunstiteoseid Itaalia renessansi kunstnikelt. Vaade San Gimignano linnale lõunast San Francesco bastion Salvucci tornmajad Piazza Cisterna Torre Chigi Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it
Gustav Blumbergi erakool

Gustav Blumbergi erakool oli erakool Tartus, mis tegutses 1855–1891. Kool valmistas ette gümnaasiumi astuda soovijaid. Kooli juht oli algusest peale Gustav Karl Eduard Blumberg (11. oktoober 1834 Varangu mõis, Virumaa – 4. september 1892 Tartu). Üheklassilisest elementaarkoolist sai varsti kaheklassiline, 1866. aastal oli see kool neljaklassiline ja tema esimese klassi valminud õpilased võeti ilma eksamita Tartu Kubermangugümnaasiumi. 1880. aastatel valmis koolil maja Pepleri tänaval. Gustav Blumbergi erakool, kus alghariduse on sai ligikaudu 2000 last, lõpetas tegevuse 1891. aasta 20. detsembril. William Hertel Aleksander Mõttus Andres Pulver, Varangu vennad ajasid Eesti asja, Virumaa Teataja, 11. november 2008 https://web.archive.org/web/20160306074637/http://www2.kirmus.ee/grafo/view.php?ID=105&page_num=49&zoom=1 (vaadatud 24.10.2018) Sõnumid Tartust, Postimees (1886-1944), nr. 189, 26 august 1892 Koostanud Heino Rannap, EESTI KOOLI JA PEDAGOOGIKA KRONOLOOGIA, lk 31
Helme Kutsekeskkool

Helme Kutsekeskkool oli kutsekool Valga maakonnas Helme asulas. Kool tegutses aastatel 1925–1999 endise Helme mõisa hoones. Kool avati 1. veebruaril 1925 15 õpilasega Helme mõisa endises härrastemajas ja kandis nime Helme Põllutöökool. Eestvedajaks oli Helme Põllumeeste Selts. 1. aprillil 1927 läks kool põllumajandusministeeriumi ülalpidamisele. Kooli avamisel oli õppetöö tasuline: õppemaks "korteri ja küttega" oli 1000 Eesti marka aastas. 1945. aastal asutati Helme Mehhaniseerimiskool, kus koolitati autojuhte, masiniste, kombainereid, elektrimontööre ja farmimehaanikuid ning korraldati traktoristide kursusi. Nõukogude ajal kandis kool ka nimesid Põllumajanduse Mehhaniseerimise Kool nr 5 ja Maakutsekool nr 30. Kool on kandnud ka nime Helme põllumajanduskool.[viide?] 1973. aastal hakkas Helme kutsekool esimese kutsekoolina andma kutsehariduse kõrval ka keskharidust ja kool nimetati ümber Helme Kutsekeskkooliks. 1976. aastal lõpetas esimene lend keskharidusega laia profiiliga traktoriste. Rahva seas on kooli kutsutud ka traktoristide kooliks. 1990. aastal algas talupidajate ettevalmistus. 1999. aastal liideti Helme Kutsekeskkool ja Valga Kutsekool ning 1. septembril 1999 moodustati nende asutuste baasil Valgamaa Kutseõppekeskus. 2011. aastal lõpetati Valgamaa Kutseõppekeskuse Helme osakonnas õppetöö. Raudvere, Rein. Helme leinab oma tehnikumi. Maaleht, 7. juuli 2011. Vabariigi Valitsuse määrus "Kutseõppeasutuste ümberkorraldamine". RT I 1999, 25, 368. "Helme põllutöökool 6-aastane". Kaja. 31.01.1931. Vaadatud 1.11.2022. "Helme põllutöökool 15-aastane". Uus Eesti. 3.02.1940. Vaadatud 1.11.2022. "Helme põllumeestekool". Kaja. 6.01.1925. Vaadatud 1.11.2022. "Helme põllutöökool kümne aastane". Postimees. 5.02.1935. Vaadatud 1.11.2022. Leppik, Peep. Helme kool saab 80-aastaseks. Sakala, 20. jaanuar 2005. https://web.archive.org/web/20181025064842/https://www.vkok.ee/kooli-ajalugu/ (vaadatud 24.10.2018) Foto: Helme põllutöökool vanas mõisahoones
Omski oblasti lipp

Omski oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Omski oblasti lipp. Ametlikult võeti lipp kasutusele 17. juunil 2003. Omski oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud vertikaalselt kolmeks võrdseks väljaks, vardapoolne ja lehvipoolne väli on punased, keskmine aga valge. Valget välja läbib sinine vertikaalne laineline laid, mis moodustab 1/3 valge välja laiusest. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3. Lipuvärvid kattuvad Venemaa lipuvärvidega ning sellega rõhutatakse, et Omski oblast kuulub Venemaa Föderatsiooni koosseisu. Punane sümboliseerib vaprust, mehisust ja julgust. Punane on ka elu, halastuse ja armastuse värv. Valge on aga õilsuse, puhtuse, õigluse ning suuremeelsuse sümboliks. Samas tähistab valge ka Siberi kliima iseärasusi (külma ja lund). Sinine laineline laid sümboliseerib Irtõši jõge, peamist veesoont Omski oblastis. Sinine on ka ilu, uhkuse ja leebuse värv. Omski oblasti vapp Omski oblasti lipp oblasti kodulehel. (vene keeles) Riiklik sümboolika: Omski oblast - Omsk (vene keeles)
Jäneda Sovhoostehnikum

Jäneda Sovhoostehnikum oli Jäneda külanõukogus (1945–1963), kool Paide rajoonis ja EV taasiseseisvumisel Järva maakonnas Lehtse vallas ja järgnevalt Lääne-Viru maakonna, Tapa valla, Jäneda asulas. Kool tegutses 1918–1992, misjärel korraldati see ümber Jäneda Õppe- ja Nõuandekeskuseks. Kool asutati Eesti Põllumeeste Keskseltsi eestvõttel 1918. aastal Tallinnas nimega Eesti Põllumeeste Keskseltsi Põllutöökeskkool. 1921. aastal viidi kool üle Jänedale, kus keskselts oli endale rentinud Jäneda mõisa. Jäneda kooli rajajate, õpetajate ja õpilaste seas on Eesti poliitikas, majanduses, teaduses, hariduse-ja kultuurielus tuntud isikuid nagu Konstantin Päts, Jaan Raamot, Jaan Hünerson, Tõnis Kint, Kaarel Liidak, August Miljan, Arnold Rüütel, Ants Käärma, Veera Saar, Marda (Marta) Utuste – Kirschbaum -Lepp, Enn Võrk, Urmas Sisask jpt. 1933–1943 töötas kooli juures 2-aastase õppeajaga piiritusemeistrite eriklass. 1981–1999 koolitati Jänedal aia- ja maastikukujundajaid. Jäneda sovhoostehnikumi peaõppekorpus asus punastest telliskividest torniga algses Jäneda mõisa peahoones. Jäneda sovhoostehnikumis oli õppeaeg kolm ja pool aastat. Õppima võisid asuda 14–30 aasta vanused noored, kes on VIII klassi lõpetanud. Sisseastumiseksamid olid eesti keeles (kirjalik) ja matemaatikas (suuline ja kirjalik). Õppeasutuse lõpetaja sai agronoomi kvalifikatsiooni. 1965. aastal valmis uus moodne 140 kohaga tütarlaste ühiselamu, kus toad olid 3–4 inimesele. Uus ühiselamu oli kolmekorruseline, varustatud keskkütte ja veega, igal korrusel oli puhketuba. 1965. aastal alustati ka moodsa neljakorruselise peahoone ehitamist, mille projekteeris arhitekt Valve Pormeister. 2021. aastal nimetati 1975. aastal valminud Jäneda sovhoostehnikumi õppehoone ajas kestnud väärtusega arhitektuuriobjektiks. Põllutöökool Jänedal tegutses 2000. aastani. Kooli ajaloo jooksul sai Jänedal diplomi 2308 agronoomi. Peale agronoomide koolitati aastatel 1933–1943 piiritusmeistreid, selle eriala lõpetajaid oli 51. Maastikukujundaja kutse sai Jänedal 298 noort. 1918–1924 Eesti Põllumeeste Keskseltsi Põllutöökeskkool 1924–1929 Põhja-Eesti Põllutöökeskkool 1929–1938 Jäneda Põllutöökeskkool 1938–1941 Jäneda Põllunduskeskkool 1941 Jäneda Põllundustehnikum 1941–1944 Jäneda Kõrgem Põllunduskool ... 1964–1991 Jäneda Sovhoostehnikum "Ants Pirso, Tõstamaa valla vapimägi kavaler 2001". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. märts 2023. Vaadatud 10. juulil 2022. http://www.pollumajandus.ee/uudised/2018/08/21/fotod-100-aastat-janeda-pollutookooli (vaadatud 24.10.2018) Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Jäneda Sovhoostehnikum (vaadatud 24.10.2018) Jäneda sovhoostehnikum, Ühistöö: Rapla maakonna ajaleht, nr. 95, 12 august 1965 Eesti Arhitektide Liit nimetas Jäneda hoone sajandi kümme olulisema arhitektuuriobjekti sekka, pmk.agri.ee, (vaadatud 10.07.2022) 100 aastat Jäneda põllutöökooli, www.pollumajandus.ee http://www.pollumajandus.ee/uudised/2018/08/21/fotod-100-aastat-janeda-pollutookooli
Muusika- ja Kunstikool KAUR

Muusika- ja Kunstikool KAUR on muusika- ja kunstikool Lääne-Viru maakonnas Rakveres aadressil Lydia Koidula 4. Tunnid toimuvad Rakvere Eragümnaasiumi hoonetes aadressidel Tööstuse 1 ja Tööstuse 12. Kool asutati 1999. aastal. Muusika- ja tantsuosakonnas kestab õppetöö 7 aastat ja kunstiosakonnas 5 aastat. Meie koolist. Muusika- ja Kunstikooli KAUR veebisait. http://www.kaurikool.ee/ Koduleht