laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Liborius Gustav Wilhelm Krüger

Liborius Gustav Wilhelm Krüger (31. oktoober / 12. november 1825 Riia – 22. veebruar / 5. märts 1892 Viljandi) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik. Ta õppis aastatel 1839–1845 Riia Kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1845–1850 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1852–1853 oli ta koduõpetaja Ruhja koguduse õpetaja Richard Bergmanni juures, olles samal ajal ka prooviaastal. Ordineeriti 23. mail / 4. juunil 1854 Riias õpetajaks. Ta oli aastatel 1854–1861 (introdutseeriti 27. juunil / 9. juulil 1854) Pärnu Nikolai koguduse abiõpetaja. 1858. aastal hakkas (introdutseeriti ametisse 20. aprillil / 2. mail 1858) pidama samas ka lätikeelseid jumalateenistusi. Aastatel 1861–1892 oli ta (introdutseeriti 9.aprillil / 21. aprillil 1861) Viljandi Jaani koguduse õpetaja. Lisaks sellele oli ta õpetaja Gustav Max Schmidti Eragümnaasiumis. Aastatel 1876–1883 oli ta veel Viljandi praostkonna praost. Tema poeg Leopold Liborius Johann Krüger oli pastor Cesvaines, Vecpiebalgas ja Valmiera-Veides, hiljem tegutses Danzigis, Potsdamis ja Neuruppinis (Brandenburgi liidumaal). 1892 – kullatud rinnarist Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Sinod

Sinod selle sõna ajaloolises tähenduses on kirikukogu, mis koguneb tavaliselt arutama kiriku doktriini või juhtimise küsimusi. Tänapäeval tähendab sinod ka mõne kiriku juhtorganit sõltumata sellest, kas see parasjagu istungit peab või mitte. Vahel viidatakse selle sõnaga ka kirikule, mida juhib sinod. Sõna pärineb kreeka keelest: σύνοδος tähendab 'kogunemist', millele vastab ladina concilium ('nõukogu'). Algselt oli sinod piiskoppide kogunemine, selles tähenduses kasutatakse sõna katoliku ja õigeusu kirikutes tänini. Mõnikord nimetatakse sinodiks oikumeenilist kirikukogu. Samuti tähistab see sõna mõne autokefaalse idakiriku piiskoppide kogu. Ka patriarhaalsete õigeusu kirikute igapäevane valitsemine on antud sinodi hoolde. Püha Sinod on Vene Õigeusu Kiriku kõrgeim juhtorgan kirikukogude vahel. Niinimetatud sinodaalsel perioodil (1721–1917), mil Vene Õigeusu Kirikus ei olnud patriarhi ja kirikukogusid kokku ei kutsutud, oli Pühim Valitsev Sinod Vene Õigeusu Kiriku alaline kõrgeim juhtorgan. Gruusia Apostlikku Autokefaalset Õigeusu Kirikut juhib Püha Sinod, mille pea on katoolikos-patriarh Ilia II. Eesti Evangeelses Luterlikus Kirikus on sinod praostkonna esinduskogu. Iga praostkonna sinod valib ametisse praosti ja abipraosti, kelle kinnitab ametisse konsistoorium. Sinod valib ka praostkonna kolm esindajat kirikukogule. Sinodi võimuses on seada kogudustele koormisi. Selle otsused on kohustuslikud tervele praostkonnale, tema kogudustele ja ametiisikutele. Sinodi otsuse täitmise võib konsistoorium peatada, kuid mitte tühistada; kui sinod jääb oma otsuse juurde, võib konsistoorium suunata selle lõplikuks otsustamiseks kirikukogule. Igast kogudusest valib sinodi saadikud koguduse nõukogu. Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku põhikiri (ptk 5.5 "Praostkonna sinod") Kiriku organisatsiooniline skeem EELK Rakvere Kolmainu koguduse kodulehel
Poleerimine

Poleerimine on protsess, millega parandatakse poleeritava objekti pinnakvaliteeti eemaldades selle pinnalt õhuke kiht materjali. Poleerimisrežiimi mõjutavad tegurid on poleerpadja valik, poleerpasta valik ning masina pöörlemiskiirus.
Ülendi ohvripärn

Ülendi ohvripärn (ka Ülendi niinepuu, Ülendi lõhmus, Ülendi Pühapärn, Ülendi äbajumal ~ ebajumal) on püha puu Ülendi külas Hiiumaal. Võeti looduse üksikobjektina looduskaitse alla 1959. aastal. Kuna Ülendi oli 1977–1997 liidetud Kiduspe külaga, oli varasemates allikates puu asukohaks märgitud ka Kiduspe. 1989. aastal puu põles. Ave Alavainu kirjutas sellest luuletuse "Ohvripuu põlemine". Kuigi enamik puust hävis, elas pärn tulekahju üle. 1999. aastal mõõtis Hendrik Relve puu kõrguseks 4,5 m ja rinnasmõõduks 590 cm. Põlengu eel on pandud ande pärna õõnsusse. 1939. aastal Kõpu küla elaniku Gustav Lauri jutustatud lugu kirjeldab puule viidud ande ja talle omistatud ravivaid võimeid: "Ülendi külas Kõpu kabeli ligidal on vana pärn. Rahvas üiab teda "Ülendi äbajumalaks". Selle pärna okste külges oli enne alati kõiksugu paelu ja lipsusi. Minu ema, kes oli sündinud 1860. a., mäletas veel, et suvistepühadel ja jaanipäeval viidud pärnale ohvriande. Siis ta ilustatud veel tupsude ja lipsudega ära. Kellel paised olnd, see pigistand sene paelaga, mis seal külges oli, siis kadusid paised kohe ära. Ta koor on kangesti pahkline; need olla inimeste ädad, mis jumal oma külge on võtnd. Ükskord Ülendi Toomal olnd tagumiku peal suur paise ja see põle kudagi paranend. See olnd üks nelipühi esimese püha omigu, kui Toomas viind ohvri pärnale. Sellesama pääva paise läind lõhki ja akand paranema. See lugu juhtus umbes 60–70 a. eest." 1940. aastal samuti Kõpu külas elanud Paavel Pihelilt kogutud lugu vahendab sarnaseid Ülendi pärnaga seotud uskumusi: "Vanasti seda puud on peetud pühaks ja on toodud talle ohvreid. Ohvriandideks on olnud värvilised lindid ja paelad, isegi raha, mis on paigutatud puutüves leiduvaisse aukudesse ja konarusisse ja mis on näha sääl praegugi veel. Puu tüvi on kaetud üleni seesuguste pahkadega. On räägitud, et need olevat inimeste patud ja paised, mis pärn kui jumal on võtnud inimestelt enda kanda (rääkinud Ligude Maret, kes suri 20 a. tagasi 84 a. vanuses). Veel umbes a. 40–50 tagasi on olnud Ülendi Toomal kuri pais, mis kuidagi ei tahtnud paraneda. Viimases hädas viinud Toomas pärnale ohvri, ja kohe samal päeval lõhkenud pais ja hakanud paranema." Ülendi ohvripärna vana osa 2023. aastal Ülendi ohvripärn Ülendi ohvripärn Ülendi ohvripärn Kaitstavad looduse üksikobjektid Hiiumaal Ülendi ohvripärna andmed Ülendi küla. Eestigiid.ee Hendrik Relve. Põlispuud, Tallinn 2003, lk 90–93 Oskar Loorits. Endis-Eesti elu-olu II. Lugemispalu metsaelust ja jahindusest. Tartu 1941, lk 164. ERA II 254, 353/4 (14) < Reigi kihelkond, Kõrgessaare vald, Kõpu küla. — Enda Ennist < Gustav Laur, s. 1879 (1939). Avaldatud raamatus: Oskar Loorits. Endis-Eesti elu-olu II. Lugemispalu metsaelust ja jahindusest. Tartu 1941, lk 163–164. ERA II 265, 141/3 (15-16) < Reigi kihelkond, Kõrgessaare vald, Kõpu küla — Elli Lauri < Paavel Pihel, 80 a. (1940). Avaldatud raamatus: Oskar Loorits. Endis-Eesti elu-olu II. Lugemispalu metsaelust ja jahindusest. Tartu 1941, lk 164. Marju Kõivupuu. 101 pühapaika. Tallinn: Varrak 2011, lk 66–67. Ülendi ohvripärn kultuurimälestiste riiklikus registris Ülendi küla. Kõrgessaare valla koduleht
Hollywood

Hollywood on piirkond Los Angelese linnas California osariigis Ameerika Ühendriikides. See asub Los Angelese kesklinnast lääneloodes. Kuna see ümbruskond on filmistuudiote ja filmitähtede ajalooline keskus, nimetatakse Hollywoodiks tihti Ameerika Ühendriikide filmitööstust tervikuna. Hollywoodile ja sealsele filmitööstusele viitavad ka hüüdnimed StarStruck Town ja Tinseltown. Tänapäeval on suur osa filmitööstusest valgunud naabruskondadesse nagu Westside, ent oluline osa tugitööstusest – montaaži-, eriefektide, butafooria-, järeltöötlus- ja valgustusfirmad – püsib endiselt Hollywoodis, nii nagu ka filmiettevõtte Paramount Pictures välistuudiod. Los Angelese linnas ei ole kombeks piirkondade piire täpselt määratleda, ent hiljuti sai Hollywoodist erand. 16. veebruaril 2005 esitasid California parlamendiliikmed Jackie Goldberg ja Paul Koretz seaduseelnõu, mille kohaselt peaks California osariik pidama Hollywoodi suhtes samasugust arvestust nagu juhul, kui see oleks iseseisev. Sel põhjusel fikseeriti Hollywoodi piirid. Eelnõu toetasid üksmeelselt Hollywoodi kaubanduskoda ja Los Angelese linnanõukogu. Piir asetseb ligikaudu Lääne-Hollywoodist idas, lõunas Mulholland Drive'ist, Laurel Canyonist, Cahuenga Boulevardist ja Barham Boulevardist ning Burbanki ja Glendale'i linnast, põhjas Melrose Avenuest ning läänes Golden State Freewayst ja Hyperion Avenuest. See hõlmab ka Griffith Parki ja Los Felizi – kaht ala, mida enamik linlasi on seni Hollywoodist eraldi asuvaks pidanud. Koos Los Feliziga oli Hollywoodi piirkonnas 2000. aasta rahvaloenduse andmeil 123 436 elanikku ning leibkonna mediaansissetulek oli 1999. aastal 33 409 USA dollarit. Hollywoodi pindala on 64,6 km2 ning rahvastiku tihedus 1909,3 elanikku ruutkilomeetri kohta. Kuna Hollywood paikneb Los Angelese linna piires, pole sel omavalitsust. Omal ajal määras Hollywoodi kaubanduskoda ametniku, kes kandis tseremoniaalsetel eesmärkidel aunimetust "Hollywoodi linnapea". Johnny Grant oli selles ametis 1980. aastast oma surmani 9. jaanuaril 2008. Pärast seda pole talle aga järglast määratud. Hollywood and Highland Center Hollywoodi kuulsuste allee Elizabeth Aubrey. Hollywood in turmoil as 150,000 backstage workers vote to go on strike: ‘It would shut everything down’. The Independent, 5. oktoober 2021 (inglise ja hispaania keeles)
Winfried Martin Hansen

Winfried Martin Hansen (26. veebruar/9. märts 1860 Paistu – 27. märts 1936 Tartu) oli Eesti vaimulik. Ta õppis aastal 1871 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1872–1875 õppis ta Gustav Max Schmidti Eragümnaasiumis, aastatel 1875–1880 Viljandi Maagümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1880–1886. Ta oli ka koduõpetajaks Muuga mõisas. Prooviaastal oli ta aastal 1887 Helme Maarja koguduses Ernst Behse juures. Ordineeriti 31. mail 1887 Tartus õpetajaks. Oli aastal 1887 Helme Maarja koguduse ja Taagepera Jaani koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1887–1888 oli ta adjunktõpetajaks ja aastatel 1888–1889 vikaarõpetajaks Kolga-Jaani Johannese koguduses. Aastatel 1889–1929 oli ta (introdutseeriti 16. aprillil 1889) Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, olles samaaegselt Võru praostkonna vaimulik koolirevident. Aastal 1893 oli ta kolmeks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele(õigeusus pettunutele). Aastatel 1914–1917 oli ta Siberisse (täpsemalt Tomski) välja saadetud. Aastal 1919 oli ta bolševistlikus vangistuses. Elas aastast 1930 Tartus, kus ta ka aastal 1936 suri. Hansen maeti Rõngu kalmistule. Tema isa Woldemar Adolf Hansen oli Paistu Maarja koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Kiigeoru hiiesalu

Kiigeoru hiiesalu (ka Koke Kiigeoru hiiesalu) on looduslik pühapaik Võnnu kihelkonna Koke külas, kus asub lisaks kümme künnapuud, mida on peetud hiie- ja ohvripuudeks, ohvriallikas (Kiigeoru hiiesalu ohvriallikas) ja ohvrikivi (Kiigeoru hiiesalu ohvrikivi). Võnnu kihelkonna pyhad paigad I. Maavalla Koja koduleht. (Kasutatud 5. aprillil 2011.) Marju Kõivupuu. 101 pühapaika. Tallinn: Varrak 2011, lk 138. Kiigeoru hiiesalu keskkonnaportaalis Koke Kiigeoru hiiesalu Hiite Maja SA andmekogus. Kiigeoru hiiesalu kultuurimälestiste riiklikus registris Kiigeoru hiiesalu Eesti looduse infosüsteemis Kiigeoru Hiiesalu ohvriallikas Eesti looduse infosüsteemis
Euroopa äriühing

Euroopa äriühing (lühend SE, ladina keeles Societas Europaea) on aktsiaseltsi vorm Euroopa Liidu õiguses, mis on loodud rahvusvaheliste, mitmes Euroopa Liidu liikmesriigis tegutsevate ettevõtete tarbeks. Euroopa äriühingute regulatsioon on esitatud Euroopa Liidu Nõukogu määruses 2157/2001/EÜ Euroopa äriühingu põhikirja kohta. 2011. aasta aprilli alguses oli Eesti äriregistrisse kantud viis Euroopa äriühingut, millest üks tegutses töötleva tööstuse ning neli finants- ja kindlustustegevuse valdkonnas. Euroopa äriühinguna on Eestis registreeritud elukindlustusseltsid Mandatum Life Insurance Baltic SE, Swedbank Life Insurance SE ja Compensa Life Vienna Insurance Group SE. Euroopa ühistu Aktsiaselts Nõukogu määrus (EÜ) nr 2157/2001, 8. oktoober 2001, Euroopa äriühingu (SE) põhikirja kohta. EUR-Lex. Äriregister ning mittetulundusühingute ja sihtasutuste register tegevusalati seisuga 01.04.2011. Äriregistri koduleht. (Vaadatud 21. aprillil 2011.)
SE

SE või Se või se on lühend, mis võib tähendada järgmist: Euroopa äriühing (ladina: Societas Europaea) Setu murre Setumaa seleen, keemiline element Rootsi Tippdomeen ...
Teraspoiss

"Teraspoiss" on Jüri Parijõe romaan, mis esmakordselt ilmus 1937. aastal. Autor sai selle eest 1938. aastal Vabariigi Presidendi auhinnakonkursil II auhinna (1000 krooni). 1938. aastal tõlkis Ida Grünthal teose soome keelde. 1939. aastal tuli Vanemuise teatris lavale autori enda dramatiseeringus samanimeline noorsoonäidend. Kordustrükk ilmus 1994. aastal Olioni kirjastuselt. ISBN 5460002397 Raamatu tegevus toimub 1930. aastate Tartus, kuhu Parijõgi kolis 1929. aastal. Rahaühikuna on mainitud krooni (mis võeti kasutusele 1928. aastal). Jüri Parijõgi sai 1931. aastal Tartu 4. algkooli juhatajaks; see kool asus Karlova mõisa linnapoolses osas, samas kui teises tiivas asus Tartu 11. algkool ehk abikool, mida hüüti ka ulakate poiste kooliks või koertekooliks, mis ongi raamatus mainitud abikool. Raamatu peategelane on 12-aastane Jaan Kattai, kelle ema on just surnud tiisikusse ja isa on surnud juba enne tema aastaseks saamist. Pärast vanemate surma jääb ta elama nende vanasse majja, kus tema eest hoolitseb majarahvas, kellega ta ema väga hästi läbi sai: kojamees naisega, poeproua ja üliõpilane härra Pärn hoovimajast. Jaan eelistab rohkem üliõpilase seltsi, kuna ta kohtleb Jaani kui endasugust, mitte nagu väikest last. Jaanil tuleb nüüd juba väga noorena ise omadega toime tulla. Ta proovib iga hinna eest saada teenistuskohta, kuid see tal ei õnnestu. Siis saadetakse ta varjupaika, kus aga teised tunnevad, et ta on neist üle, mispeale tuleb ta hiljem koju üliõpilase juurde. Hiljem visatakse ka koolist välja, kuna hakkas õpetajale vastu ja määratakse abikooli. Raamatu lõpus lõpetab nüüd 13-aastaseks saanud Jaan viienda klassi ja saab teenistuskoha aednik Raadi juures. "Teraspoiss" tõlgitakse soome keelde. Postimees, 7. august 1938 Täna "Teraspoisi" esietendus. Postimees, 12. veebruar 1939 "Hea kirjanik vajab paremat mälestamist". Tartu Postimees. 2. september 2002. Vaadatud 12. mail 2023.
Jook

Jook on vedelik, mida kasutatakse joomiseks. See võib olla naturaalset päritolu (näiteks vesi, piim) või spetsiaalselt valmistatud (näiteks mahl, tee, kohv, kakao, limonaad, kali), ka alkoholi sisaldav (näiteks õlu, vein, siider). Vesi klaasis jäätükkide, kõrre ja sidruniviiluga Pastööritud lehmapiim Tee Kohv Apelsinimahl Õlu Punane vein Piiritusjookide pudelid
Nordregio

Nordregio (Põhjamaade Ruumilise Planeeringu Keskus) uurib ja planeerib Põhjamaade- ja Euroopa elukeskkonda. Uute statuutide (võeti vastu 14. jaanuar 2000) kohaselt on Nordregio Põhjamaade ja Euroopa uurimiskeskus, mis keskendub regionaalsetele arengutele, linna- ja maa süsteemidele, demograafiale, valitsemisele ja haldusjaotustele, innovatsioonile, teadmispõhisele majandusele, globaalsetele kliimamuutustele, piirkonna sisesele adaptatsioonile ja rahvusvahelisele energiapoliitikale. Detailselt keskendutakse Läänemere regioonile, Põhjamaadele ja Arktikale. Üldisemal tasandil tegeletakse Euroopa ruumiga. Nordergio asutati Põhjamaade Ministrite Nõukogu poolt 1. juulil 1997. Samal aastal võttis Nordregio osaliselt üle organisatsioonide Nordplan, NordREFO ja NOGRAN ülesanded. Nordregio juhtkonnas on üks Põhjamaade (Island, Norra, Rootsi, Soome, Taani) liikmesriigi esindaja, üks vaatleja liige igast autonoomsest piirkonnast (Gröönimaa, Fääri saared ja Ahvenamaa). Lisaks valib Nordregio meeskond määramata hulga liikmeid juhtkonda. Juhtkonna kinnitab Põhjamaade Ministrite Nõukogu. Juhtkond vastutab pikaajalise strateegilise planeerimise eest. Juhtkonna juurde kuulub nõustavat funktsiooni omav ekspertide volikogu, milles on 21 liiget: 3 liiget igast liikmesriigist ja 2 isevalitsevast autonoomiast. Instituudi põhiliseks ülesandeks on hallata andmebaasi- ja maakaarte, mis sisaldavad informatsiooni majandusest, demograafiast, energeetikast, keskkonnast, tööjõust, rahvarändest jm. Nordregiol on Nordregio Akadeemia, ilmuvad perioodilised väljaanded: Nordregio ajakiri The Journal of Nordregio ja Euroopa ruumilise planeerimise ajakiri European Journal of Spatial Development (EJSD). Avaldatakse ka erialaseid trükiseid, aruandeid ja õppematerjale. Põhjamaade Ministrite Nõukogu finantseerib 40–50% ulatuses Nordregiot, mis katab tegevuse põhiosa käibest. Ülejäänud kulud katab lepinguline koostöö riiklike ja regionaalsete ametivõimudega, osavõtt kohaliku ja Euroopa tasandi konkurssidest, näiteks "EPSON 2013". http://www.nordregio.se/?vis=artikkel&fid=5698&id=0611200808345526298&menymagasin=nei&t=About%20Nordregio 05.04.2011 Koduleht
Eliise Paula Roosa

Eliise Paula Roosa on eesti näitleja. Ta oli Tallinna Nõmme Gümnaasiumi õpilane. Edasi läks õppima Tallinna Ülikooli. Ta võtab osa Nukuteatri Noortestuudio tööst. Ta mängib telesarjas "Unistuste agentuur". http://www.gossip.ee/articles/6552-tv3-toob-eesti-esimese-naistesarja-unistuste-agentuur-eetrisse?locale=et Eliise Paula Roosa andmekogus IMDb (inglise) Eliise Paula Roosa andmekogus IMDb (inglise)
Sergei Novikov (laskesuusataja)

Sergei Novikov (sündinud 27. aprillil 1979 Mahiloŭ oblastis Čavusys) on Valgevene laskesuusataja. Novikov võitis hõbemedali 2008. aasta maailmameistrivõistlustel Östersundis segateatesõidus. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris jagas ta teist kohta 20 km eraldistardiga sõidus koos Ole Einar Bjørndaleniga. 2010 Vancouveris hõbemedal 20 km eraldistardiga sõidus 2008 Östersundis hõbemedal 2x6+2x7,5 km segateatesõidus Sergei Novikov IBU kodulehel (inglise)
Ange-Félix Patassé

Ange-Félix Patassé (25. jaanuar 1937 – 5. aprill 2011) oli Kesk-Aafrika Vabariigi poliitik. Ta oli 22. oktoobrist 1993 kuni 15. märtsini 2003 Kesk-Aafrika Vabariigi president.
Eduardo Souto de Moura

Eduardo Elísio Machado Souto de Moura (sündinud 25. juulil 1952 Portos) on portugali arhitekt, Pritzkeri auhinna laureaat. Ta õppis Porto ülikoolis esialgu skulptuuri ning seejärel arhitektuuri. Üks tema tuntumaid töid on Braga staadion, kus peeti osa 2004. aasta jalgpalli EMi mängudest. Eduardo Souto de Moura on Porto ülikooli arhitektuuriosakonna professor. 2007 – valiti Ameerika Arhitektide Instituudi auliikmeks 2011 – Pritzkeri auhind Braga staadion Aveiro ülikooli maateaduse hoone Kontorihoone Portos Portugali paviljon 1998. aasta maailmanäitusel Lissabonis (koos Siza Vieiraga) Porto metroo Trindade jaam Paviljon Londonis Serpentine Gallerys
Johannes Andersen

Johannes Andersen (sündinud 29. augustil 1943) on taani astronoom. Ta on lõpetanud 1969. aastal Kopenhaageni Ülikooli magistrikraadiga astronoomia alal ja kaitsnud 1991. aastal samas doktoriväitekirja. Ta töötab alates 1972. aastast Kopenhaageni Ülikoolis. Aastatel 2002–2012 oli ta Põhjamaade teleskoopi Nordic Optical Telescope haldava ühenduse NOTSA direktor. Basic Curriculum Vitae Koduleht Tutvustus Kopenhaageni Ülikooli lehel
Martin Kukk

Martin Kukk (sündinud 15. augustil 1987) on Eesti ettevõtja ja endine poliitik. Ta oli XIII Riigikogu liige. Ta on lõpetanud Tallinna Tehnikagümnaasiumi ja Sisekaitseakadeemia maksunduse erialal.[viide?] Ta on 2012. aastal läbinud Kõrgemad Riigikaitsekursused.[viide?] Ta on töötanud ehitusettevõttes Betoneks Ehitus OÜ objektiinsenerina ning Stokkeri tööriistakauplusi varustavas hulgifirmas Mecro AS tootejuhina. Martin Kukk nimetati 6. aprillil 2011 toonase peaministri Andrus Ansipi ettepanekul Reformierakonna peasekretäriks. Ta juhtis Reformierakonna meeskonda peasekretärina valimisvõitudeni 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel ja 2015. aasta Riigikogu valimistel. 2016. aastal juhtis ta Siim Kallase presidendikampaaniat. 2015. märtsi Riigikogu valimistel osutus Martin Kukk parlamenti valituks ning töötas Riigikogu julgeolekuasutuste järelevalve komisjonis ja põhiseaduskomisjonis. Ta oli Reformierakonna fraktsiooni aseesimees. 2016. aasta suvel esitas Martin Kukk avalduse Riigikogu mandaadist loobumiseks, et asuda tegutsema erasektoris ettevõtjana.[viide?] 2016. aastal asutas ta koos Annika Arrase ja Gerrit Mäesaluga Eestisse rahvusvahelise valitsus- ja korporatiivsuhetega tegeleva ettevõtte Miltton Nordics. 2016. aasta detsembris asutas ta Eesti suurima erahooldekodusid opereeriva ettevõtte Südamekodud AS ning on selle ettevõtte osanik ning nõukogu esimees. 2021. aastal asutas ta invaabivahendite jae- ja hulgimüügi ettevõtte TERESA, millel on üle Eesti 10 esindust. 2024. aastal omandas ta osaluse Karell Kiirabi AS-is ning tegutseb selles ettevõttes nõukogu liikmena. Aastatel 2009-2017 oli Martin Kukk Tallinna Tehnikagümnaasiumi hoolekogu liige. Martin Kukk valiti 2009, 2013 ja 2021. aasta kohalike omavalitsuste valimistel Tallinna linnavolikogusse. Martin Kukk on Reformierakonna liige alates 7. märtsist 2007. Ühtlasi on ta Kaitseliidu liige.  "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. august 2014. Vaadatud 12. augustil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Äriregistri päring. (Kasutatud 6. aprillil 2011.)
Defensiinid

Defensiinid on peptiidid, mis kaitsevad inimese rakke mikroorganismide eest. Peensoole kaitses osalevad erinevad sooleepiteeli rakud (ka loomulikud tappurrakud ja neutrofiilid) toodavad α- ja β-defensiine.
Einar Vallbaum

Einar Vallbaum (sündinud 9. oktoobril 1959 Rakveres) on Eesti majandustegelane ja poliitik. Ta oli XIII Riigikogu liige 9. aprillist 2015 12. juunini 2017. Ta lõpetas 1978. aastal Rakvere Kaugõppekeskkooli ja 2007. aastal Mainori Kõrgkooli ärijuhtimise erialal. Einar Vallbaum on AS-i Lajos (registrikood 10132895 esmakande aeg 1996, Kunda linn, Lääne-Viru maakond) asutaja ja ainuomanik, tema poeg Erko Vallbaum on nõukogu liige. Einar Vallbaum oli kuni 7. oktoobrini 2009 Eesti Rahvusvaheliste Autovedajate Assotsiatsiooni (ERAA) president. Lääne-Viru maavanemaks määrati ta 14. septembril 2009. Einar Vallbaum kuulus Eesti Keskerakonda 12. veebruarist 2002 kuni 28. augustini 2009. Kuulus Eesti Reformierakonda 17. maist 2010 kuni 14. juuni 2013. Pärast Hanno Pevkuri asumist sotsiaalministriks Andrus Ansipi kolmandas valitsuses sai Einar Vallbaum asendusliikmena XII Riigikogu liikmeks, kuid astus tagasi ning tema asendusliikmeks sai Paul-Eerik Rummo alates 7. aprillist 2011. Vallbaum kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Viru maakonnas), sai 1044 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta pääses Riigikokku keskkonnaministri kohale asunud Marko Pomerantsi asendusliikmena ning lahkus Riigikogust 12. juunil 2017 pärast Marko Pomerantsi ministriametist vabastamist. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Virumaa) 293 häält ning ei osutunud valituks. 11. jaanuaril 2011 kinnitati Einar Vallbaum Kaitseliidu Viru maleva tegevliikmeks. Ta on Viru maleva kuuesajas tegevliige. Sissekanne Riigikogu valimiste kodulehel Sissekanne KOV Volikogu valimiste kodulehel Rivo Sarapik, Lajos investeeris 30 miljonit uude logistikakeskusse, 10.08.2009, veebiversioon (vaadatud 19.06.2013) Mariliis Pinn, Vallbaum: kurb on, et Venemaale ei ole midagi vedada, 16.01.2009, veebiversioon (vaadatud 19.06.2013) Lajos, Äriregistri teabesüsteemi veebiversioon (vaadatud 19.06.2013) Siim Sultson, Vallbaum taandub autotransiidist, 24.09.2009, veebiversioon (vaadatud 19.06.2013) Eesti meistrid autoringrajavõidusõidus läbiaegade sissekanne veebisaidil www.ringrada.ee (vaadatud 19.06.2013) Äriregistri päring. (Kasutatud 6. aprillil 2011) http://rk2015.vvk.ee/detailed-6.html http://rk2015.vvk.ee/acquired-mandates.html Kristel Kitsing. Einar Vallbaum on Viru maleva kuuesajas liige[alaline kõdulink], Kaitseliidu Viru maleva koduleht, 21. jaanuar 2011.