laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tesla

Tesla on magnetilise induktsiooni SI-süsteemi tuletatud mõõtühik. Ühiku tähis on T. Mõõtühik on nimetuse saanud Nikola Tesla järgi 11. Kaalude ja Mõõtude Peakonverentsil 1960. aastal. Teslat on võimalik defineerida mitmeti. Tesla on niisuguse välja magnetinduktsioon, milles välja suunaga risti asetatud 1 m2 suurust pinda läbib magnetvoog 1 veeber: T = W b m 2 . {\displaystyle \mathrm {T={\frac {Wb}{m^{2}}}} .} Tesla on niisuguse välja magnetinduktsioon, milles välja suunaga risti paiknevale juhtmele mõjub selle pikkuse 1 meetri kohta jõud 1 njuuton, kui juhet läbib vool tugevusega 1 amper: T = N A m . {\displaystyle \mathrm {T={\frac {N}{A\,m}}} .} Tesla on sellise välja magnetiline induktsioon, kus vooluga raamile, mille pindala on 1 m² (ruutmeeter), mõjub maksimaalne jõumoment 1 Nm (njuutonmeeter), kui raamis on vool 1 A (amper). Tesla SI-süsteemi põhiühikutes: 1 T = 1 k g A s 2 , {\displaystyle \mathrm {1\,T=1\,{\frac {kg}{A\,s^{2}}}} ,} Gauss Tehnikaleksikon. Tallinn: Valgus. 1981. Lk 514. ENE 9. köide, 1996
Mõkola Lukaš

Mõkola Lukaš (ukraina keeles Микола Олексійович Лукаш; 19. detsember 1919 Krolevets – 29. august 1988 Kiiev) oli tuntud ukraina kirjanduse tõlkija, kirjandusteoreetik ja leksikograaf. Ta oskas rohkem kui 20 keelt. Paljud kirjandusteosed tõlgiti edukalt enamikust nendest keeltest ja tutvustas ta Ukraina kirjandust. Vsesvit asutas 1989. aastal Lukaši mälestuseks kirjandusauhinna "Ars Translationis". Lukaš sündis õpetajate peres. Lapsepõlvest peale õppis ta võõrkeeli kergesti. Ta asus õppima Kiievi ülikooli ajalooteaduskonda, kuid õpingud katkestas Teine maailmasõda. 1943. aastast võitles ta Nõukogude armees. 1947. aastal töötas Lukaš pärast Harkivi Võõrkeelte Instituudi lõpetamist võõrkeelte õpetajana. Seejärel sai temast Vsesviti luuleosakonna juhataja. Lukašit oli õnnistatud fenomenaalsete keeleliste annetega ja tal olid erakordselt laialdased teadmised väliskirjandusest. Teda peetakse üheks silmapaistvamaks Ukraina tõlkijaks, kes tõlkis kirjandusteoseid 20 keelest. Ta oli kõige viljakam perioodil 1953–1973, mil ta tõlkis Goethe "Fausti", Flaubert’i "Madame Bovary", Schilleri luulet, Boccaccio "Dekameroni" ja paljusid teisi teoseid. Ta oli alates 1956. aastast Ukraina Kirjanike Liidu liige ja osales aktiivselt Ukraina kirjanduselus. Lukaš toetas alati moraalselt kirjanikke, keda rõhuti. Pärast Ivan Dzjuba arreteerimist, mille põhjustas tema teose "Internatsionalism või venestamine?" ilmumine Londonis, saatis Lukaš kirja Ukraina NSV Ülemraada Presiidiumi esimehele, Ukraina Ülemkohtu esimehele ja Ukraina NSV Peaprokurörile, mille koopia saadeti liidu administratsiooni presiidiumile. Ukraina kirjanikud, milles ta ei nõustunud kohtuotsusega, nimetades seda ebaõiglaseks ning protesteeris Ivan Dzjuba liidust väljaheitmise vastu. Lukaš tegi ettepaneku kanda karistust Dzjuba asemel, kes erinevalt temast oli haige mees ja tal oli perekond, keda ülal pidada. See tegu läks Lukašile kalliks maksma. Ta vallandati Vsesviti toimetusest ja talle öeldi, et teda hakatakse sunniviisiliselt ravima psühhiaatria erihaiglas. Õnneks neid ähvardusi ei täidetud. 12. juunil 1973 hääletas Ukraina Kirjanike Liidu administratsiooni presiidium ühehäälselt Lukaši liidust väljaheitmise poolt. Palju aastaid oli ta sisuliselt koduarestis. Teda kiusati taga igal võimalikul viisil ja tema teoste avaldamine lakkas, jättes ta ilma eksistentsivõimalustest. Pikka aega oli tema kvartali sissepääsu juures alaliselt miilits, kes ei lubanud kellelgi teda külastada. Lukaš ennistati Ukraina Kirjanike Liitu perestroika lainel 1987. aastal, mil ta oli peaaegu suremas. 1988. aastal sai temast Maksõm Rõlskõi kirjandusauhinna laureaat. Ta suri mõned kuud hiljem 29. augustil 1988. 1990. aastal ilmus suur hulk tema tõlkeid kogumikuna "Boccacciost Apollinaire'ini", millest sai omamoodi monument Lukašile. Köite koostaja, tõlkija ja tõlketeoreetik Mõhhailo Moskalenko ütles, et "Mõkola Lukaši näol saadeti Ukrainale Mozarti geenius selle sõna kõige tõelisemas ja täpsemas tähenduses". Tema kolleeg, silmapaistev ukraina tõlkija Hrõhori Kotšur kirjeldas teda sõnadega: "inimesed nagu Lukaš sünnivad tõenäoliselt kord mitme sajandi jooksul".
Raudteeülekäigukoht

Raudteeülekäigukoht on raudtee rööbastee ja jalgtee või jalgrattatee samatasandiline ristumiskoht. Ohutuse tagamiseks varustatakse ülesõidud tänapäeval tõkkepuude ja fooridega. Eestis oli signalisatsiooniga varustatud Lilleküla raudteeülekäigukoht enne jalakäijate tunneli valmimist 2012. aastal. 2021. aastal varustati Veerenni raudteeülekäigukoht Tallinnas foorisignalisatsiooniga. Raudteeületuskoha kate on raudbetoonist, kummist, puidust, asfaltbetoonist või betoonist valmistatud kate, mis asub rööbaste vahel ja mõlemal pool raudteed kuni ühe meetri kaugusel rööpast. Katte välispiir teekattel peab olema rööpaga paralleelne. Raudteeülekäigukoha katte laius peab olema minimaalselt 1,6 m. Raudteeülekäigukoha katte laius ei tohi olla kitsam kui jalgtee või jalgrattatee. Raudteeülekäigukoha ette tuleb paigaldada tõkked, mis takistab liiklejal otsesuunas raudteele liikumist. Tõkked tuleb paigaldada nii, et tõkke otsa ja kõnnitee serva vahele jääb vähemalt 1,0 m vaba ruumi liiklemiseks. Tõkete omavaheline kaugus peab jääma vahemikku 1,5–2,0 m ja tõkke kaugus raudtee teljest 3,1–4,5 m. Liiklusmärk „Ülekäik“ peab olema paigaldatud raudtee teljest 3,1–4,5 m kaugusele. "Raudtee tehnokasutuseeskiri–Riigi Teataja". www.riigiteataja.ee. Vaadatud 12. mail 2023. "Raudteeülesõidukoha ja -ülekäigukoha ehitamise, korrashoiu ja kasutamise juhend" (PDF). riigiteataja.ee. 12.05.2023. Vaadatud 12.05.2023.
Tatari ANSV

Tatari Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik (lühinimi Tatari ANSV; tatari keeles Татарстан Автономияле Совет Социалистик Республикасы; vene keeles Татарская Автономная Советская Социалистическая Республика) oli autonoomne vabariik Vene SFNV ja Vene NFSV koosseisus. Tatari ANSV eksisteeris aastatel 1920–1990. 27. mail 1920 kuulutati Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee ja Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu dekreediga välja Autonoomse Tatari Sotsialistliku Nõukogude Vabariigi moodustamine 25. juunil 1920. Dekreedi kohaselt hõlmas uus autonoomne vabariik Kaasani, Ufa, Samara, Vjatka ja Simbirski kubermangust eraldatud territooriume. 30. augustil 1990 võttis Tatari ANSV Ülemnõukogu vastu deklaratsiooni Tatarstani riiklikust suveräänsusest ning kuulutas autonoomse vabariigi ümberkujundamise Tatari Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks – Tatarstani Vabariigiks. Vabariigi nime muutuse kinnitas 24. mail 1991 Vene NFSV Rahvasaadikute Kongress. Baškiiri ANSV
Veeber

Veeber on magnetvoo mõõtühik rahvusvahelises mõõtühikute süsteemis (SI). Ühiku tähis on Wb. Veeber on nimetatud saksa füüsiku Wilhelm Eduard Weberi järgi. Veebrit saab defineerida lähtudes Faraday seadusest, mis seob juhtmekeeruga piiratud pinda läbiva magnetvoo muutuse keerus indutseeritava elektromotoorjõuga (ja vastavalt juhtmekeeru otste vahel tekkiva pingega): magnetvoo muutus 1 veeber sekundis tekitab juhtmekeeru otste vahel pinge 1 volt, W b = V ⋅ s . {\displaystyle \mathrm {Wb} =\mathrm {V} {\cdot }\mathrm {s} .} Veeber on ka võrdne magnetvooga, mis läbib magnetvälja suunaga ristuvat 1 m2 suurust pinda, kui välja magnetinduktsioon on 1 tesla (T): W b = T ⋅ m 2 . {\displaystyle \mathrm {Wb} =\mathrm {T} {\cdot }\mathrm {m} ^{2}.} Induktiivsuse mõõtühikut henri (H) defineeritakse kui veeber ampri (A) kohta, järelikult saab veebrit väljendada nende ühikute korrutisena: W b = H ⋅ A . {\displaystyle \mathrm {Wb} =\mathrm {H} {\cdot }\mathrm {A} .} Veeber väljendatuna SI põhiühikutes: W b = k g ⋅ m 2 s 2 ⋅ A . {\displaystyle \mathrm {Wb} ={\dfrac {\mathrm {kg} {\cdot }\mathrm {m} ^{2}}{\mathrm {s} ^{2}{\cdot }\mathrm {A} }}.} Elektromagnetilises CGS-süsteemis oli magnetvoo mõõtühik maksvell (Mx): 1 W b = 10 8 M x . {\displaystyle \mathrm {1\,Wb=10^{8}\,Mx} .}
Massive Attack

Massive Attack on Suurbritannia trip hop-ansambel, mille asutasid 1988. aastal Bristolis Robert "3D" Del Naja, Adrian "Tricky" Thaws, Andrew "Mushroom" Vowles ja Grant "Daddy G" Marshall. Lahesõja tõttu kasutati 1991. aastal ajutiselt nime Massive. Ansambli debüütalbum "Blue Lines" ilmus 1991. aastal. Singel "Unfinished Sympathy" jõudis Hollandis nädala edetabeli esikohale ja jõudis edetabeli top-20 hulka ka Suurbritannias, Šveitsis ja Saksamaal. 1998. aasta album "Mezzanine" (sisaldas top-10 singlit "Teardrop") ja 2003. aasta album "100th Window" tõusid mõlemad briti albumimüügi edetabeli tippu. Nii "Blue Lines" kui "Mezzanine" valiti Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema albumi hulka. 2020. aastal avaldas Massive Attack kolmeloolise EP "Eutopia". "Blue Lines" (1991) "Protection" (1994) "Mezzanine" (1998) "100th Window" (2003) "Heligoland" (2010) Massive Attack saidil AllStarz
Fiľakovo

Fiľakovo (ungari keeles Fülek, saksa keeles Fülleck) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Lučeneci ringkonnas. Fiľakovo asub Lučeni nõos Ungari piirist ligi 8 km kaugusel, Banská Bystricast umbes 72 km kagus. Asulat on esmamainitud 1242. aastal. Fiľakovo sai linnaõigused 1423. aastal. 1554–1593 oli linn Osmanite riigi võimu all. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Fiľakovo elanikest ungarlasi 62,88%, slovakke 29,76%, mustlasi 1,38% ja tšehhe 0,29%. Rahvus oli teadmata 5,14%-l elanikest. Bátonyterenye, Ungari Salgótarján, Ungari Szécsény, Ungari Szigethalom, Ungari Ustrzyki Dolne, Poola Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku História mesta Mesto Fiľakovo. Vaadatud 12. mail 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Fiľakovo at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 12. mail 2023
Tadten

Tadten on küla (Gemeinde) Austria Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas. Tadten on viinamarjakasvatusküla, mis asub üleminekul Seewinkeli piirkonnast Ungari pustale. 1357. aastal mainiti Raabi kapiitli valduskonfliktis Tadtenit, tollal nimega "Tetun". Esimene asula pärineb 2. sajandist eKr. Küla on mitu korda hävitanud türklased ja kurutsid. 17. sajandil läks Tadten Esterhazy perekonna valdusse. 1804. aastal ehitati krahv Esterhazy juhtimisel roomakatoliku kirik. Kirikut laiendati 1954. aastal praeguse suuruseni. Külast lõuna pool kuni riigipiirini Einserkanali juures on Hansági maastiku soised niidud. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Wallern im Burgenland

Wallern im Burgenland on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas. See asub Neusiedlerseest idas, umbes 5 km Ungari piirist põhjas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Cambridge'i Ülikool

Cambridge'i Ülikool on ülikool Cambridge'i linnas Inglismaal. See on ingliskeelsetes maades vanuselt teine ülikool. Cambridge'i Ülikooli Raamatukogu Cambridge'i Ülikooli struktuuriüksuste nimistu University of Cambridge appoints Chief Investment Officer. University of Cambridge, 27. november 2006. Vaadatud 8.09.2008. Facts and Figures January 2012. Vaadatud 29.11.2013. Identity Guidelines - Colour. University of Cambridge Office of External Affairs and Communications. Vaadatud 28.03.2008-03-28 (PDF). Ülikooli koduleht
Weiden am See

Weiden am See on vald (Marktgemeinde) Austria Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Winden am See

Winden am See on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Kysucké Nové Mesto

Kysucké Nové Mesto (saksa keeles Kischützneustadt, Oberneustadl, ungari keeles Kiszucaújhely) on linn Slovakkias Žilina maakonnas, Kysucké Nové Mesto ringkonna halduskeskus. Linn asub Kysuca jõe ääres, Žilinast ligikaudu 10 km põhjas. Asulat on esmamainitud 1254. aastal. Linnaõigused sai Kysucké Nové Mesto 1325. aastal. 19. sajandil ja 20. sajandi alguses sai linn kannatada üleujutusete (1813, 1821) ja tulekahjude (1823, 1904) tagajärjel. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kysucké Nové Mesto elanikest slovakke 93,89%, tšehhe 0,61% ja ungarlasi 0,1%. Rahvus oli teadmata 4,97%-l elanikest. Gogolin, Poola Jablunkov, Tšehhi Łodygowice, Poola Rive-de-Gier, Prantsusmaa Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku História mesta Mestský úrad Kysucké Nové Mesto. Vaadatud 12. mail 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Kysucké Nové Mesto at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 12. mail 2023
Bekrell

Bekrell (tähis Bq) on SI-süsteemi mõõtühik radioaktiivse aine aktiivsuse mõõtmiseks. Aine aktiivsus on 1 Bq, kui selles toimub üks aatomituuma lagunemine sekundis. Bekrell on nimetuse saanud Prantsuse füüsiku Henri Becquereli järgi. Kuna 1 Bq on väga madal aktiivsuse tase, kasutatakse praktikas esinevate aktiivsuse arvväärtuste esitamisel kümnendeesliiteid "mega-", "giga-", "tera-".
Ajakirjanike kaitse komitee

Ajakirjanike kaitse komitee (Committee to Protect Journalists, lühend CPJ) on Ameerika sõltumatu mittetulunduslik valitsusväline organisatsioon, mis asub New Yorgis ja millel on korrespondendid kogu maailmas. CPJ edendab ajakirjandusvabadust ja kaitseb ajakirjanike õigusi. The American Journalism Review on nimetanud organisatsiooni "ajakirjanduse Punaseks Ristiks". 1980. aastate lõpust alates avaldab organisatsioon igal aastal ülevaate oma tööga seoses tapetud või vangistatud ajakirjanike kohta. Ricchiardi, Sherry (detsember 1997). "Journalism's Red Cross – Under-Staffed and Low-Profile, the Committee to Protect Journalists Rides to the Rescue of Reporters and Editors Who Run Afoul of Governments Hostile to the Press". American Journalism Review. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. oktoober 2013. Vaadatud 12. septembril 2013. "CPJ's database". Koduleht
Alicia Moreau de Justo

Alicia Moreau de Justo (11. oktoober 1885 – 12. mai 1986) oli Argentina arst ja poliitik, feministlik aktivist. Moreau de Justo hakkas naiste õiguste eest võitlema 20. sajandi alguses. 1902. aastal asutas ta koos kaasmõtlejatega Feministlik Sotsialistliku Keskuse (El Centro Socialista Feminista) ja Naiste Ühenduse (Unión Gremial Femenina). Lisaks pidas naine konverentse kultuuriühenduses Valguse Selts (Sociedad Luz), asutas koos oma revolutsionäärist isaga Rahva Kultuuriseltsi (Ateneo Popular) ning asutas 1918. aastal Riikliku Feministliku Ühenduse (La Unión Feminista Nacional). Ta töötas ka ajalehtede Humanidad Nueva ja Nuestra causa toimetajana. Pärast ülikooli[viide?] lõpetamist astus Alicia Moreau de Justo Sotsialistlikku Parteisse (El Partido Socialista). Ta oli erakonna aktiivne liige aastast 1921 kuni selle lagunemiseni 1958. aastal. Hiljem lõi ta kaasa uue Argentina Sotsialistliku Partei (Partido Socialista Argentino) ning selle poliitikat esindava ajalehe La Vanguardia loomisel ja kujundamisel. Moreau de Justo võitles poliitikas tegutsetud perioodil Argentina naiste olukorra parandamise nimel, koostades 1932. aastal koguni seaduseelnõu naiste valimisõiguse asjus. Lisaks avaldas ta toetust Hispaania kodusõjas võitlevatele vabariiklastele ning kritiseeris 1940. aastatel Argentinas alguse saanud poliitilist liikumist peronism. Oma elu viimasel kümnendil võitles Moreau de Justo 1976. aastal riigis alguse saanud militaarrežiimi ja naistevastase vägivalla vastu. Hoolimata kõrgest east, terviseprobleemidest ja kaotustest isiklikus elus lõi naine poliitikas kaasa kuni surmani. Tundsin suurt kaastunnet puhkusest, rõõmust, haridusest ilma jäänud rahva vastu, /.../ seega püüdsin nende inimestega lähedasemaks saada. Alicia Moreau de Justo, Formación PS (2:42) Alicia Moreau de Justot on nimetatud "väsimatuks võitlejaks” ning jälgi tema tänuväärsest tööst Argentina ühiskonnas on märgata praeguseni. Tänapäeval kannavad poliitiku ja arsti nime mitu haiglat, kooli, poliitilist organisatsiooni ja tänavat. Lisaks tegutseb praeguseni temanimeline sihtasutus La Fundación Alicia Moreau, mis abistab (kodu)vägivalla all kannatavaid naisi. "Alicia Moreau y la Educación". youtube.com. Vaadatud 12. mail 2023. "Alicia Moreau de Justo". Hispaaniakeelne Vikipeedia. Vaadatud 12. mail 2023. Alicia Moreau de Justo sihtasutuse veebileht Naised, kes võitlesid naiste õiguste nimel Alicia Moreau de Justo lühike elulugu Alicia Moreau de Justo kõnelemas võrdõiguslikkusest ja haridusest Lühivideo teekonnast naiste õigusteni Argentinas Naiste õigused ja naistevastane vägivald Argentinas
Rožňava

Rožňava (ungari keeles Rozsnyó, saksa keeles Rosenau) on linn Slovakkias Košice maakonnas, Rožňava ringkonna halduskeskus. Rožňava vanalinn on oluline turismisihtpunkt. Linn asub Slovaki maagimäestikku kuuluvas Rožňava nõos, Ungari piirist 12 km kaugusel, Košicest ligikaudu 54 km läänes. Asulat on esmamainitud 1291. aastal. Linnaõigused sai Rožňava 1382. aastal. Keskajal kaevandati Rožňavas kulda ja hõbedat, hiljem ka rauamaaki. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rožňava elanikest slovakke 70,36%, ungarlasi 18,77%, mustlasi 0,95%, tšehhe 0,36%, ukrainlasi 0,13% ja russiine 0,13%. Rahvus oli teadmata 8,74%-l elanikest. Bačka Topola, Serbia Český Těšín, Tšehhi Cieszyn, Poola Lipótváros, Ungari Szerencs, Ungari Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku Rožňava Region Gemer. Vaadatud 12. mail 2023 Rožňava Slovakia Travel. Vaadatud 12. mail 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Rožňava at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 12. mail 2023
Elektromagnetiline induktsioon

Elektromagnetiliseks induktsiooniks nimetatakse elektrivoolu tekkimist juhtivas kontuuris (näiteks suletud juhtmekeerus), kui muutub selle kontuuri pinda läbiv magnetvoog. Magnetvoo muutumise võib esile kutsuda kontuuri liikumine magnetväljas. Elektrivoolu kutsub esile voolujuhi laetud osakestele mõjuv induktsiooni elektromotoorjõud ehk indutseeritud elektromotoorjõud (emj). Seda elektromotoorjõudu võib käsitada kui elektripinget, mis tekib magnetväljas liikuva juhtmelõigu otste vahel juhul, kui juhtmes puudub vool. Elektromagnetilise induktsiooni põhjustatud elektrivoolu nimetatakse induktsioonivooluks. Indutseeritud elektromotoorjõud E on Faraday seaduse kohaselt võrdeline magnetvoo Φ muutumise kiirusega, mida diferentsiaalkujul väljendab valem E = − d Φ d t . {\displaystyle E=-{\frac {\mathrm {d} \Phi }{\mathrm {d} t}}.} Miinusmärk tuleneb Lenzi reeglist, mille järgi elektromagnetilise induktsiooni toime on alati vastassuunaline seda nähtust esilekutsuva muutuse suhtes. Voolu suuna juhtmes määrab parema käe reegel. Kui muutuvas magnetväljas on ühe sirgjuhtme asemel solenoid vm induktiivpool keerdude arvuga N, saab Faraday seaduse avaldada kujul: E = − N d Φ d t = d Ψ d t , {\displaystyle E=-N{\frac {\mathrm {d} \Phi }{\mathrm {d} t}}={\frac {\mathrm {d} \Psi }{\mathrm {d} t}},} kus E {\displaystyle E} on pooli keerdudes indutseeritud summaarne elektromotoorjõud; N {\displaystyle N} on keerdude arv; Φ {\displaystyle \Phi } on ühte keerdu läbiv magnetvoog; Ψ {\displaystyle \Psi } on aheldusvoog, s.o kõiki keerde läbiv (nendega ahelduv) magnetvoog. Elektromagnetilise induktsiooni erijuhud on eneseinduktsioon ja vastastikune induktsioon. Elektromagnetiline induktsioon on üks elektrotehnika põhialuseid. Sellel rajanevad elektrimootorid, elektrigeneraatorid, paljud mõõteriistad jm elektriseadmed. Faraday seadus Lenzi reegel Eneseinduktsioon Vastastikune induktsioon Elektromagnetiline induktsioon Elektromagnetiline induktsioon
Völuspaa

"Völuspaa" ehk "Nägijatari kuulutus" (vanapõhja keeles Völuspá, ka Vǫluspá, Vǫlospá, Vǫluspǫ́) on Vanema Edda tuntuim laul, mis jutustab maailma loomisest, selle saabuvast lõpust ning järgnevast taassünnist. See on üks olulisemaid algallikaid Põhjala mütoloogia kohta. Üldiselt usutakse, et "Völuspaa" loodi Islandil umbes 1000. aasta paiku pKr. Laulu täisversioonid on talletatud Codex Regiuses (u 1270) ja Haukr Erlendssoni koostatud Hauksbóki manuskriptis (u 1334), Vanemas Eddas on seda kasutatud osaliselt.[viide?] Christopher Abram on samas juhtinud tähelepanu, et laul ringles pikka aega suulise pärimusena, mistõttu on keeruline täpselt hinnata, kuivõrd sarnane on 13. sajandi üleskirjutus laulu algkujule. Einarsson, Stefán (2019). A History of Icelandic Literature. Johns Hopkins University Press. lk 28. ISBN 9781421435466 "Völuspá". Encyclopædia Britannica (inglise keeles). Vaadatud 12. mai 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Glendinning, R. J. & Bessason, Haraldur (1983). The Edda: A Collection of Essays. University Of Manitoba Press. lk 90. ISBN 9780887550362 Abram, Christopher (2011). Myths of the Pagan North: The Gods of the Norsemen. Bloomsbury Publishing. lk 166. ISBN 9781441102003  Völuspaa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis EEPOSTE LEHEKÜLGI. Katkend islandi eeposest Edda. (10. veebruar 1985). ERR-i arhiiv
Gregor Kulla

Gregor Kulla (sündinud 13. mail 2000 Põlvas) on eesti helilooja, oboemängija, luuletaja, kriitik ja modell. Kulla on lõpetanud Põlva Ühisgümnaasiumi humanitaarsuuna, Tartu Tamme Gümnaasiumi meditsiiniklassi (hõbemedaliga), Heino Elleri Muusikakooli Tartus oboe ja kompositsiooni erialadel (juhendajad Katrin Aller ning Anna Šulitšenko) ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia heliloomingu erialal Helena Tulve ja Tõnu Kõrvitsa juhendamisel (cum laude). Ta on täiendanud end Novi Sadis toimunud Kaasamise koolis (EU School of Participation) jätkusuutliku kunstiloome vallas. 2022 – kirjandusfestivali Prima Vista debüüdiauhind Esimene Samm ajakirjas Värske Rõhk avaldatud ilukirjandusliku loomingu eest (koos Kelli Kiipusega) 2022 – ajakirja Värske Rõhk aastapreemia vabakategoorias 2021 – Sirbi laureaat 2021 – Erkki-Sven Tüüri fondi stipendiaat 2021 – Digitaalse heliloomingu konkursi (DAVK) 2021 laureaat eksperimentaalse muusika kategoorias 2020 – Tartu Kultuurikandja 2020 kategoorias "aasta noor kultuurikandja" 2020 – 2.-3. koht konkursil "Noor helilooja 2020" teosega "Hällütämise laul" (flöödile, viiulile, tšellole ja klaverile) "Kuidas mõista klassikalist muusikat?", Müürileht, 06.12.2019 "Püha inimene pühas kaitsetuses", Muusika, 09.09.2020 "Kes prügi minema viib?", Sirp, 30.07.2021 "Kas džäss ja klassikaline muusika on ikka veel eraldi?", Sirp, 28.01.2022 "Aegruum ongi vist muusika", Sirp, 18.02.2022 "Kaasaegne klassikaline", Teater. Muusika. Kino, september 2022 "Teadlikkuse kaalukauss", Sirp, 30.09.2022 Nikolai OÜ, äriregistri päring (vaadatud 13.05.2023) "Lennud » Tartu Tamme Gümnaasium". Tartu Tamme Gümnaasium. Vaadatud 13. juulil 2023. "Medalistid » Tartu Tamme Gümnaasium". Tartu Tamme Gümnaasium. Vaadatud 13. juulil 2023. "Aasta noor kultuurikandja on Gregor Kulla", Heino Elleri Muusikakool, 05.03.2021 (vaadatud 13.05.2023) "Kuidas mõista klassikalist muusikat?", Müürileht, 06.12.2019 (vaadatud 13.05.2023) Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia 2024. aasta lõpetajate kontsertaktus, 21. juuni 2024, vaadatud 23. juunil 2024 "School of Participation Connected Artists from Five Capitals of Culture – Ecology is the Main Topic – Novi Sad 2022" (Ameerika inglise). Vaadatud 13. juulil 2023. "Kirjanduspreemia "Esimene samm" läks tänavu jagamisele!", Prima Vista, 2022 (vaadatud 13.05.2023) "Aastaauhinnad". Värske Rõhk. Vaadatud 4. juulil 2023. "Sirbi laureaadid 2021", Sirp, 07.01.2022 (vaadatud 13.05.2023) "Erkki-Sven Tüüri fond". Sihtasutus Eesti Rahvuskultuuri Fond. Vaadatud 13. juulil 2023. "TLÜ Digikonkurss 2021". tludigikonkurss.tilda.ws. Vaadatud 8. detsembril 2023. "Konkurss "Noor helilooja 2020", Muusika, oktoober 2020, lk 40 (vaadatud 13.05.2023) Gregor Kulla, EKABL "Poeetiline androgüünsus läbi EKA moetudengite silmade", Portail, 19. november 2020 (moefotoseeria modell Gregor Kullaga)