laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Carl Theodor Knüpffer

Carl Theodor Knüpffer (12. november/24. november 1823 Väike-Maarja – 27. november/9. detsember 1871 Väike-Maarja) oli Eesti vaimulik. Algõpetuse sai Knüpffer kodust, õppis seejärel aastatel 1836–1842 Tartus gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1843–1846. Oli seejärel prooviaastal Väike-Maarja koguduses. Ordineeriti 9. novembril/21. novembril 1847 õpetajaks. Oli aastatel 1847–1852 Väike-Maarja koguduse adjunktõpetaja. Sai sama koguduse õpetajaks 20. oktoobril/2. novembril 1852. Konsistooriumi assessoriks sai 11. augustil/23. augustil 1865. Haigestus aastal 1868 ja võttis endale abiks adjunktõpetaja. Oli oma asutatud abipiibliseltsi (1848 aastal) juhataja. Knüpffer pidas aastal 1869 Tartus I üldlaulupeol peojutluse, mille sisuks oli 50 aastat talurahva pärisorjusest vabastamist; avaldatud Tartus: Juubeli jutto 1819–1869. Algatas tegevuse Väike-Maarja kihelkonnakooli taasavamiseks (kool avati aastal 1873). Tema isa Georg Magnus Knüpffer oli Väike-Maarja koguduse õpetaja, vanaisa Friedrich Gustav Knüpffer oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, onu Arnold Friedrich Johann Knüpffer oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja. Tema äi Dietrich Martin Luther oli Tallinna suurgildi oldermann ja ajakirjandustegelane, poeg Georg Martin Knüpffer oli Ambla Maarja koguduse õpetaja, teine poeg Theodor Robert Wilhelm Knüpffer oli naistearst, kolmas poeg Karl Knüpffer (1868−1922) oli keemik. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Carl Knüpffer

Carl Knüpffer on olnud mitme tuntud isiku nimi: Carl Magnus Johann Knüpffer, Eesti vaimulik (1781–1808) Carl Theodor Knüpffer, Eesti vaimulik (1823–1871)
Alpha Condé

Alpha Condé (sündinud 4. märtsil 1938) on Guinea poliitik, kes oli 21. detsembrist 2010 kuni 5. septembrini 2021 Guinea president. Ta on partei Rassemblement du Peuple Guinéen liider. Ta osales 1993. ja 1998. aasta presidendivalimistel, kuid kaotas mõlemal korral Lansana Contéle. Pärast 1998. aasta valimisi süüdistati teda riigi julgeoleku ohustamises ja president Contéle atentaadi planeerimises ning mõisteti 2000. aastal viieks aastaks vangi. Mais 2001 andis president talle armu tingimusel, et ta ei osale poliitikas. Pärast vabanemist asus Condé elama Prantsusmaale. Kodumaale tagasi pöördus ta 2005. aastal. Alpha Condé on muu hulgas töötanud Pariisi ülikoolis politoloogiaprofessorina. 7. novembril 2010 peetud presidendivalimiste teises voorus oli Alpha Condé vastamisi endise peaministri Cellou Dalein Dialloga ja võitis 52,52 protsendiga häältest. 11. oktoober 2015 valiti ta tagasi teiseks ametiajaks. Ta kogus 57,85% häältest ja vastaskandidaat Diallo 31,44% häältest. 5. septembril 2021 kukutati Alpha Condé riigipöördega ja paigutati koduaresti. 9. detsembril 2022 avaldas USA rahandusministeerium nimekirja enam kui neljakümnest isikust, kelle suhtes on kehtestatud sanktsioonid korruptsiooniaktide ja inimõiguste rikkumiste eest. Välisvarade kontrolli büroo (OFAC) sihtmärkide hulgas on rahandusosakonna finantskontrolli organ Alpha Condé.[1].
Enno Lend

Enno Lend (sündinud 18. novembril 1957) on eesti majandusteadlane ja Tallinna Tehnikakõrgkooli rektor. Ta lõpetas 1977. aastal Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi (Tallinna Tehnikakõrgkool) autotranspordi erialal ning 1982. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (Tallinna Tehnikaülikool) mehaanikateaduskonna autotranspordi erialal. 1987. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi ka mehaanikainseneri diplomiga ja 1999. aastal kaitses ta Tallinna Tehnikaülikoolis magistritööd. 2007. aastal kaitses Lend doktoriväitekirja ärikorralduse alal. Tema doktoritöö teema oli "Transpordiühenduse ja logistikasüsteemi interaktsioon (Saaremaa ja Hiiumaa näitel)" ning selle juhendaja oli Aare-Maldus Uustalu. Sügisest 2010 on ta Tallinna Tehnikakõrgkooli rektor. Ta andis ametivande 9. novembril 2010. 2015. aastal valiti ta tagasi teiseks ja 2020. aastal kolmandaks ametiajaks. Aastatel 1992–2010 oli ta sama kooli õppeprorektor. Samuti on ta olnud õppejõud Tallinna Tehnikaülikoolis. Enno Lend on alates 2010. aastast Rakenduskõrgkoolide Rektorite Nõukogu liige ning oli 2013−2014 selle nõukogu esimees. Ta oli 2005−2008 Inseneride kutsenõukogu aseesimees ja 2008−2015 esimees. 2014. aastast tegutseb ta eksperdina Horisont 2020 programmikomitees. Ta on Eesti Rooma Klubi liige. Aasta isa (1999) Valgetähe IV klassi teenetemärk (2005) Tema abikaasa on muusikapedagoog Maris Lend. Neil on kuus last. Poeg Andreas Lend on tšellist. Tema abikaasa kaksikõde on muusikapedagoog Tiina Luhamets. Tema kälimees on piiskop Joel Luhamets. Enno Lend Eesti Teadusinfosüsteemis "Tallinna Tehnikakõrgkooli rektorina jätkab Enno Lend" Haridus- ja Teadusministeerium, 26. mai 2020 "Tallinna tehnikakõrgkooli rektoriks jääb teiseks ametiajaks Enno Lend" Postimees, 17. juuni 2015 "Tavalisus tõi aasta isa tiitli" Eesti Päevaleht, 13. november 1999 Arnold Rüütel annetab ordeni nii Bushile kui Iraagis langenud sõdurile 3. veebruar 2005, Õhtuleht "Kaksikutest kirikumuusikud Tiina ja Maris" Eesti Kirik, 19. detsember 2012 Enno Lend Eesti Teadusinfosüsteemis "Tavalisus tõi aasta isa tiitli" Eesti Päevaleht, 13. november 1999 "Enno Lend: raha eest õppivate tudengite arv on liiga suur" Eesti Päevaleht, 10. november 2010
Cato Vanem

Marcus Porcius Cato Vanem (234 eKr Tusculum – 149 eKr) oli Vana-Rooma suurkuju, kes on tuntud samavõrd nii riigitegelase kui ka kirjamehena. Tema hüüdnimi oli Censorius ('tsensor'). Teda on eristatud sama nime kandvast pojapojapojast Cato Nooremast ja teistest samanimelistest sugulastest ka lisanimega Sapiens ('tark'), Priscus ('muistne') või Major ('suurem; vanem'). Eesti keeles kasutatakse selleks lisanime Vanem. Cato pärines plebeidest Porciuste soost, kelle esiisa kasvatas arvatavasti sigu (porcus). Rooma aristokraatia hulka pääses ta tänu hiilgavale sõjaväelisele ja tsiviilkarjäärile. Cato Vanem taotles vanade Rooma kommete säilitamist ning võitles poliitikuna mitteroomalike eluviiside, luksuse ja kreeka mõjude vastu. Cato jõulises ja keelelt rikkas stiilis oli Itaalia folkloor põimunud kreeka kõnekunstiga. Oma "Algetega" ("Origines") pani ta aluse ladinakeelsele historiograafiale ja oli ladina proosa rajajaks. Ta mittesäilinud traktaat "Poeg Marcusele" olevat olnud isalikest manitsustest saadetud väike tollaste teadmiste entsüklopeedia. Ta tuntuim ja ainsana tervikuna säilinud töö on traktaat "Põlluharimisest" ("De agri cultura"), mis on ka varajasim täielikult säilinud ladinakeelne proosateos. Selles kasutatakse ka esimest korda sõna cultura, millest pärineb sõna "kultuur". See 170. aastatel eKr kirjutatud teos sai koos Kartaagost selle hävitamise aastal 146 eKr ära toodud ja tõlgitud Mago töödega juhiseks suurorjanduslike latifundiumite ülesehitamiseks, millel oli oma osa senise talupoegliku kultuuri laostamises ja proletaarse (varatute) kihi tekkes. Väliskaubanduse alal pooldas Cato teatavat protektsionismi, mida võib pidada uusaja alguse merkantilismiga sarnaseks: tarbimises eelistada omamaiseid saadusi ja sisse vedada üksnes seda, mida endal toota pole võimalik. Tulevat arendada eksportloomakasvatust, taotleda ekspordi ülekaalu impordist. Ära arvesta unenägudega. … ja Kartaago tuleb hävitada! Haarake asjast, sõnad võivad järgneda. Targad õpivad lollidelt enam kui lollid tarkadelt. Keda valitseb oid – on kuningas, keda keha – on ori. See vein liigub sooltes ohutult. (De Agri Cultura, CXIII. CXIV.2) Ja mida te mõtlete liigkasuvõtmisest? Mida te mõtlete mõrvast? Cato Vanema ladinakeelsed tööd [1] Зедергольм К. О жизни и сочинениях Катона старшего. М., 1857. Astin A. E. Cato the Censor. Clarendon Press. Oxford 1978 Марк Порций Катон. Земледелие. / Пер. и комм. М. Е. Сергеенко при участии С. И. Протасовой. (Серия «Литературные памятники»). Отв. ред. И. И. Толстой. Переиздания: М.: Ладомир, 1998; СПб.: Наука, 2008. Kellik, V, "Majandusmõtteloost",Tln 2000
Parasiitsõna

Parasiitsõnad ehk nugisõnad on tihti korratavad tähendusvähesed täitesõnad kõnekeeles. Parasiitsõnu kasutatakse harjumusest. Tüüpilised parasiitsõnad on "eks ju", "tead", "tähendab", "mingi", "noh", "nagu", "ehk-et", "onju" jms. Reet Neithal, Mis on mis kirjanduses: kirjandusterminite leksikon keskkoolile (Tallinn: Koolibri, 1999 (Tartu: Greif)), lk 112. Eesti keele käsiraamat. Leksikoloogia. Parasiitsõnad - Eesti Keele Instituut.
Kõnekeel

Kõnekeel ehk argikeel on igapäevases suhtlemises kasutatav keel. Kõnekeel on kirjakeelega võrreldes vabam ja normilõdvem ning ta ei taotle teadus- või ametikeele täpsust. Argikeele puhul kasutatakse rohkesti fraseologisme, slängisõnu. Kõnekeelel on palju varjundeid, mis on tingitud kõneleja haridustasemest, vaimulaadist, murdetaustast, emotsionaalsest seisundist, suhtluspartnerist ja vestlussituatsioonist. Argikeel Kirjakeel Suuline keel Reet Neithal, Mis on mis kirjanduses: kirjandusterminite leksikon keskkoolile (Tallinn: Koolibri, 1999), lk 81.
Indrek Schwede

Indrek Schwede (sündinud 16. augustil 1962) on eesti spordiajakirjanik. Indrek Schwede lõpetas 1980. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal. Ta õpib alates 2010. aastast Tartu Ülikooli ajaloo doktoriõppes, uurimistöö teema on "Jalgpalli marginaliseerumise käik ja põhjused Eesti NSV-s" (juhendaja Tiit Rosenberg). Ta on töötanud alates 1981. aastast ajakirjanikuna: 1981–1982 Sädeme toimetuses, 1983 Edasi ja 1984 Õhtulehe korrespondendina, 1987–1992 Noorte Hääle/Päevalehe spordiosakonnas. Indrek Schwede oli 1992. aastal ajakirja Sporditäht asutajaid ja aastani 1998 selle peatoimetaja, aastatel 1998–1999 oli ta Pühapäevalehe, 1999–2001 Eesti Päevalehe nädalalõpulisa Pluss peatoimetaja, 2003–2006 taas Sporditähe peatoimetaja. Aastast 2007 on ta ajakirja Jalka peatoimetaja. Indrek Schwede on kuulunud Eesti Spordiajakirjanike Ühenduse juhatusse. Ta on Rahvusvahelise Spordiajakirjanike Liidu liige. Olnud 2005–2012 Eesti Curlingu Liidu president. Ta on ka Eesti Jalgpalliajakirjanike Klubi asutajaliige (1995), Eesti parima jalgpalluri valimise algataja (1992) ning lauamängude “Jalgpall” (1994) ja “Täringujalgpall” (1998) autor. 1990 Tähetund 1999 Eesti "Dünamo" viis aastakümmet 1994 XVII taliolümpiamängud. Lillehammer 1994. Kaasautorid Donatas Narmont, Sven Sommer, Urmo Soonvald ja Urmas Vahe. Inreko Press 1996 Atlanta 1996. XXVI suveolümpiamängud 1998 Nagano 1998. XVIII taliolümpiamängud 2000 Sydney 2000. XXVII olümpiamängud 2001 Väike jalgpallipiibel. K-Kirjastus. ISBN 998593377X 2004 Ateena 2004. XXVIII suveolümpiamängud 2006 Torino 2006. XX taliolümpiamängud 2014 Sotši 2014. XXII taliolümpiamängud 2014 Mart Poom. Minu lugu. Menu Kirjastus. Kaasautor Mart Poom 2018 Joel Lindpere. Mina otsustan mänge. Kaasautor Joel Lindpere 2007 stipendium "Ela ja sära" 2014 Georg Hackenschmidti raamatuauhind (koos Mart Poomiga) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. oktoober 2009. Vaadatud 1. septembril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti Teadusinfosüsteem Georg Hackenschmidti raamatuauhind. Eesti Spordi- ja Olümpiamuusuem. Biograafia ESBL-is
Marcus Porcius Cato

Marcus Porcius Cato on olnud mitme tuntud isiku nimi: Cato Vanem Marcus Porcius Cato (konsul 118 eKr) Cato Noorem ...
Cato

Cato võib tähendada mitut asja: Cato Vanem ehk Marcus Porcius Cato Vanem (234 eKr – 149 pKr), Rooma riigimees. Marcus Porcius Cato Licinianus – Cato Vanema poeg, jurist Marcus Porcius Cato – Cato Licinianuse poeg, konsul 118 eKr, suri samal aastal Aafrikas. Marcus Porcius Cato Salonianus – Cato Vanema poeg Marcus Porcius Cato – Cato Salonianuse poeg, Cato Noorema isa. Cato Noorem, Marcus Porcius Cato Uticensis – hilise Rooma vabariigi poliitik ja Julius Caesari pikaajaline oponent. Marcus Porcius Cato (II) – Cato Noorema poeg Lucius Porcius Cato – Cato Salonianuse poeg, konsul 89 eKr Dionysius Cato – 3. või 4. sajandil elanud autor, kelle töid algselt peeti Cato Vanema või Cato Noorema töödeks. Cato kirjad – on seeria esseesid vabadusest, tsivilisatsioonist ja religioonist, mis ilmusid aastatel 1720–1723 ajakirjas London Journal. Cato, tragöödia (Cato, a Tragedy) – on Joseph Addison'i näidend 1712. aastast ja räägib Noorema Cato viimastest elupäevadest. Cato Neimoidia – väljamõeldud planeet Star Wars'i maailmas. Cato Fong – tegelaskuju Roosa panteri filmidest. Cato Instituut – Ameerika libertaanide mõttekoda. The Cato Corporation – CATO naisteriiete poodide omanik.
Georg Magnus Knüpffer

Georg Magnus Knüpffer (26. aprill (15. aprill vkj) 1785 Juuru – 13. aprill (1. aprill vkj) 1863 Väike-Maarja) oli Eesti vaimulik Knüpffer õppis Tallinna toomkoolis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1802–1805; Göttingeni ülikooli immatrikuleerus ta 16. oktoobril 1806. Ordineeriti õpetajaks 13. oktoobril/25. oktoobril 1812. Oli aastatel 1812–1852 (kutsuti 13. septembril/25. septembril 1812) Väike-Maarja koguduse õpetaja. Haiguse tõttu ei võtnud praosti kohta vastu; jäi 9. oktoobril/21. oktoobril emerituuri. Knüpffer oli 18. jaanuaril/30. jaanuaril 1838 Õpetatud Eesti Seltsi üks asutajaid, 13. märtsist/25. märtsist 1843 Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige. Kirjutas Eestimaa sinodite ajaloost: Beiträge zur Estn. Synodenprotokoll (1847). Avaldas pastor Johann Engelhardt Benderi kirjutatud kurioosumid; Maarahva kalendris publitseeris silmaringi avaldavaid kirjutisi. Uuris Taani hindamisraamatut (Liber Census Daniae), töötades läbi seal kirjas olnud andmeid. Tema vend Arnold Friedrich Johann Knüpffer oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja, tema isa Friedrich Gustav Knüpffer oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, tema vanaisa Arnold Johann Knüpffer oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, teine vanaisa Johann Georg Tideböhl oli Tallinna toomkoguduse õpetaja, poeg Carl Theodor Knüpffer oli Väike-Maarja koguduse õpetaja, pojapoeg Georg Martin Knüpffer oli Ambla Maarja koguduse õpetaja. Tema poeg oli arhitekt Rudolf Otto von Knüpffer. Knüpffer Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007 Georg Magnus Knüpffer Eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA
Staniitsa

Staniitsa (vene keeles станица, ukraina keeles станиця) on ühest või mitmest asustusüksusest koosnev administratiivüksus kasakate maadel. Venemaal on 2006. aasta seisuga staniitsasid Krasnodari krais (192), Stavropoli krais (32), Rostovi oblastis (67), Volgogradi oblastis (40), Orenburgi oblastis, Adõgees (6), Inguššias, Kabardi-Balkaarias (5), Karatšai-Tšerkessias (6), Põhja-Osseetias (7), Dagestanis ja Tšetšeenias.
Georg Knüpffer

Georg Knüpffer on olnud mitme tuntud isiku nimi: Georg Magnus Knüpffer, Eesti vaimulik (1785–1863) Georg Martin Knüpffer, Eesti vaimulik (1850–1902)
Slangerup

Slangerup on väikelinn Taanis Sjællandi saarel Frederikssundi vallas. 1. jaanuaril 2010 elas linnas 6735 inimest.
Muqaddimah

"Muqaddimah" ehk "Al-Muqaddimah" (المقدّمة‎ ; 'Sissejuhatus') ehk "Muqaddimah ibn Khaldūn" (araabia keeles مقدمة ابن خلدون) ehk "Prolegomena" (kreeka keeles Προλεγόμενα) on Põhja-Aafrika ajaloolase Ibn Khaldūni 1377. aastal kirjutatud raamat, mis esitab varajase vaate üldajaloole. Ibn Khaldūn kirjutas oma töö eessõnana või esimese raamatuna oma kavandatud maailmaajaloole ("Kitāb al-‘ibar ('Raamat arengust')), kuid juba tema eluajal hakati seda sissejuhatustki käsitlema iseseisva tööna. Mõned tänapäeva mõtlejad on seda vaadelnud ka esimese tööna, mis tegeleb ajaloofilosoofiaga või sotsiaalteadustega (sotsioloogia, demograafia, historiograafia, kultuurilugu, majandusteadus). "Muqaddimah" käsitleb ka islami teoloogiat, politoloogiat ning loodusteadustest bioloogiat ja keemiat.  Pikemalt artiklis ʻAşabīyah Tegemist on esimese sotsiaalprobleemidele pühendatud traktaadiga, mis on teadusliku ajaloouurimise eelkäija. Uskudes ajalooprotsesside seaduspärasusse, rakendas Ibn Khaldūn filosoofilise ratsionalismi printsiipe ajaloo uurimisele. Ta oli veendunud, et ühiskonna solidaarsustunne ʻaşabīyah võimaldab rahval ellu jääda ja soodsate tingimuste korral ka teisi juhtida ja alistada. Sellised vallutused näitavat, et domineeriv rühm suudab alistatud rahvaste ressursid ära kasutada, arendada kultuuri ja kõrgtasemel linnaelu. Aga kui valitsev klass harjub luksusliku elustiiliga, siis võtvat võimust enesega rahulolu ja nende vägi hakkavat hääbuma. Enam ei hoolitseta piisavalt alluvate eest, tekivad kadedus ja sisetülid ning majandus käib alla. Nii muutuvat riik kaitsetuks mõne uue hõimu või rändsuguharu ees, mis on parajasti omaenda ʻaşabīyah' tõusuteel, ja kogu tsükkel algavat uuesti otsast peale. Tema arvates tingivad riigi arengut kaht liiki jõud: ühiskondlik faktor ehk paiksete ja rändhõimude omavahelised suhted ning isiklik faktor ehk igaühele omane püüe üksmeelele oma ligimestega. Inimloomuse ühiskondliku ja individuaalse alge tasakaalul rajanevat autoriteedi jõud ja vaimse õpetuse tugevus. Morelon, Régis; Rashed, Roshdi (1996) Morelon, Régis; Rashed, Roshdi (1996), Encyclopedia of the History of Arabic Science, kd 3, Routledge, ISBN 0415124107 Routledge Raamatu ingliskeelne tekst
Rändkarplased

Rändkarplased (Dreissenidae) on limuste hõimkonda kuuluv väikeste mageveekarpide sugukond. Rändkarplaste esindajad kinnituvad kividele või teistele kõvadele substraatidele kiuste ehk büssusniitide abil. Congeria Rändkarp (Dreissena, sugukonna tüüpperekond) Mytilopsis
Aeroobne lagunemine

Aeroobne lagunemine on orgaanilise aine lagunemine mikroorganismide toimel aeroobses keskkonnas. Seda toimet või selle ärakasutamist nimetatakse aeroobseks lagundamiseks. Aeroobseid lagundamisprotsesse kasutatakse ära näiteks teatud reoveepuhastusetappides. Aerobioos Aeroobne reoveepuhastus Anaeroobne hingamine Anaeroobne lagunemine Lagunemisreaktsioon "Keskkonnasõnaraamat 2004". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2011. Vaadatud 25. novembril 2010.
Vastse-Kuuste Kool

Vastse-Kuuste Kool asub Põlvamaal Põlva vallas Vastse-Kuustes. Õppeaastast 2024/25 liidetakse kool Põlva Kooliga. Koolihooneks on endise Vastse-Kuuste mõisa mõisahoone. Selles koolis on õppinud ka Edgar Savisaar. Kuuste Kool Vastse-Kuuste Kooli koduleht Peegel, M. (2024). Paarkümmend väikekooli lõpetab tegevuse iseseisva asutusena. ERR, 2. veebruar 2024. 2. veebruar 2024, [1]
ʻAşabīyah

ʻAşabīyah (araabia keeles عصبية) on sotsiaalse solidaarsusena ilmnev inimestevaheline koosluste ja kaasluste aluseks olev seotus, suhestatus ja sidusus. Mõiste oli tuttav juba islami eelsel ajal, kuid sai tuntuks Ibn Khaldūni teosest "Muqaddimah", kus seda on esitatud inimühiskonna põhilise sidemena ja peamise ajalugu liikuma paneva motiveeriva jõuna. ʻAşabīyah ei pea tingimata olema nomaadne ega põhinema veresidemetel, pigem sarnaneb see Vana-Rooma klassikalise vabariikluse filosoofiaga ja on seotud lojaalsusega. See sotsiaalse ühtekuuluvusega seotud side tagab ühtsuse ja grupi eneseteadvuse. Sel juhul saab rääkida neile omastest üldistest ühiselu vormidest. Ühestes ilmingutes on see ilmnev algselt nii kogukonnavaimuna kui hõimlusena, kuid arenenumal kujul ka kaasaegse rahvuslusena (natsionalismi). Samuti on sellele lähedane kommunitarismi mõiste, mis toob esile vajaduse tasakaalustada üksikisiku õigused ja huvid ühenduse kui terviku omadega. Väites, et üksikud inimesed (või kodanikud) on kujundanud kultuure ja väärtusi läbi oma kogukondade. Tänapäeval on mõiste üldiselt analoogne solidaarsuse mõistega. Mõistel on ka negatiivne varjund, sest see võib viidata grupi lojaalsusele, mis ei sõltu asjaoludest. Seda seoses nii kuritegevuse, rahvusliku terroristliku vabadusvõitluse kui ka partisanisõjaga. Sotsiaalne sidusus Zuanna, Giampiero Dalla and Micheli, Giuseppe A. Strong Family and Low Fertility. 2004, page 92 Weir, Shelagh. A Tribal Order. 2007, page 191 Turchin P. 2003. Historical Dynamics: Why States Rise and Fall. Princeton, NJ: Princeton University Press. Asabiyya: Re-Interpreting Value Change in Globalized Societies (inglise keeles)
Georg Knüpffer (1850–1901)

Georg Martin Knüpffer (3. august / 15. august 1850 Väike-Maarja – 21. detsember 1901 / 2. jaanuar 1902 Tallinn) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1863–1869 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu ülikoolis õppis ta aastatel 1870–1872 ajalugu ja 1872–1877 usuteadust. Ordineeriti 4. aprillil / 16. aprillil 1877 Peterburis õpetajaks. Knüpffer oli 1877. aastal Peterburi Jaani koguduse adjunktõpetaja. Kutsuti 15. juunil / 27. juunil 1877 Ambla Maarja koguduse õpetajaks, introdutseeriti ametisse 11. septembril / 23. septembril 1877. Jäi veebruaris 1891 emerituuri, elas seejärel Tallinnas. Ta oli uues kirjaviisis välja antud Uue Testamendi korrektor. Pidas 1879. aastal II üldlaulupeol kõne, mis on koos veel kolme kõnega ära trükitud. Tema isa Carl Theodor Knüpffer ja vanaisa Georg Magnus Knüpffer olid Väike-Maarja koguduse õpetajad, vanaonu Arnold Friedrich Johann Knüpffer oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja, vanavanaisa Friedrich Gustav Knüpffer oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja. Teine vanaisa Dietrich Martin Luther oli Tallinna suurgildi oldermann ja ajakirjandustegelane. Tema vend Theodor Robert Wilhelm Knüpffer oli naistearst. Knüpffer Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Valdis Dombrovskise valitsus

Valdis Dombrovskis on juhtinud kolme Läti valitsust. Valdis Dombrovskise esimene valitsus Valdis Dombrovskise teine valitsus Valdis Dombrovskise kolmas valitsus
Valdis Dombrovskise teine valitsus

Valdis Dombrovskise teine valitsus oli 3. novembril 2010 Läti Vabariigi Seimi kinnitatud Valdis Dombrovskise juhitud kahe valimisliidu koalitsioonivalitsus. Koalitsiooni koosseis: Läti peaminister Läti riigipeade loend "Läti valitsuse koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. november 2011. Vaadatud 25. novembril 2010.
Friedrich Knüpffer

Friedrich Gustav Knüpffer (16. (vkj)/27. oktoober 1745 Kuusalu – 28. märts (vkj)/8. aprill 1790 Juuru) oli Eesti vaimulik. Friedrich Gustav Knüpffer õppis Tallinna toomkoolis ja aastatel 1764–1768 Halle ülikoolis. Ordineeriti 21. detsembril/1. jaanuaril 1771/1772 õpetajaks. Friedrich Gustav Knüpffer oli aastatel 1771–1790 (kutsuti 25. oktoobril/3. novembril 1771) Juuru Mihkli koguduse õpetaja. Sai Eestimaa konsistooriumi assessoriks 27. jaanuaril/7. veebruaril 1785. Aastal 1779 ilmunud "Jutluse Ramatus" on temalt mitu eestikeelset jutlust. Tema isa Arnold Johann Knüpffer ja vanaisa Arend Johann Knüpffer olid Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetajad. Tema abikaasa Beata Christina (1753–1811) isa Johann Georg Tideböhl oli Tallinna toomkoguduse õpetaja. Poeg Arnold Friedrich Johann Knüpffer oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja, teine poeg Georg Magnus Knüpffer oli Väike-Maarja koguduse õpetaja (nagu ka tema poeg Carl Theodor Knüpffer), väimees Georg Christian Sabler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Knüpffer Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
Mauro-Giuseppe Lepori

Mauro-Giuseppe Lepori (sündinud 18. märtsil 1959 Luganos) on tsistertslaste kindralabt alates 2010. aastast. 16. mail 1994 valiti ta Hauterive'i kloostri abtiks ja 2. septembril 2010 tsistertslaste kindralabtiks.