laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Medvežje-Sankovo

Medvežje-Sankovo on Venemaa enklaav, mis piirneb Valgevene alade Dobruši rajooni Rassvieti külanõukoguga. Administratiivselt kuulub see Brjanski oblasti Zlõnka rajooni Võškovi linnanõukogu koosseisu. Enklaavi piir on tähistamata. Enklaavi aladele jääb kriidi leiukoht. Enklaavis asus varem kaks küla: Medvežje ja Sankovo. Need rajati XX sajandi algul, mil vene päritolu ümberasujad ostsid sealselt mõisnikult Švedovilt ligi 4,5 ruutkilomeetrit maad. 1926. aastal likvideeriti Gomeli kubermang. Sel ajal läksid need külad Brjanski kubermangu Novozõbkovi maakonda, seega ka VNFSV koosseisu. Teise maailmasõja ajal liitusid peaaegu kõik külade elanikud partisanidega. See tõi kaasa tragöödia, kui Saksa karistussalklased põletasid maha valgevene küla Vhatki, pidades sealseid elanikke partisanideks. Ka Medvežje ja Sankovo külad põletati maha. Algselt ei olnud tegemist enklaaviga, enklaaviks kujunes piirkond Teise maailmasõja järel, mil piire korrigeeriti. Enklaavi eraldab ülejäänud Venemaast ligi 800 (minimaalselt 570) meetrit soiseid alasid. 1926. aastal oli Medvežje külas 159 elanikku ja Sankovo külas 165 elanikku. 1979. aastal oli Medvežjes elanikke 95 ja Sankovos 76. 1989. aastal oli Medvežje elanike arv 49, Sankovo elanike arv 34. Piirkond kujunes Tšornobõli katastroofi järel üheks saastatumaks piirkonnaks. 1991. aastal võeti vastu otsus, millega sai Sankovo külast keelutsooniks, kus polnud keelatud mitte üksnes elamine, vaid ka igasugune muu tegevus. Medvežje külast sai piirkond, kust elanikud tuli ümber asustada. Sellest ajast peale on enklaav elaniketa. Закон Брянской области от 09.03.2005 № 3-З Санькова-медвежье Пограничные курьёзы - российский анклав в Беларуси "Перечень населённых пунктов, относящихся к территориям радиоактивного загрязнения". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2014. Vaadatud 26. aprillil 2021.
Bela Tšekurišvili

Bela Tšekurišvili (gruusia keeles ბელა ჩეკურიშვილი; sündinud 25. detsembril 1974 Gurdžaanis) on gruusia kirjanik ja ajakirjanik. Ta õppis gruusia keelt ja kirjandust Thbilisi Riiklikus Ülikoolis. Alates 1989. aastast on ta avaldanud luulet. Tema looming on esindatud ka 2016. aastal ilmunud Mariam Tsiklauri koostatud 32 Gruusia naisluuletaja tekstide kakskeelses antoloogias "ქართველი პოეტი ქალები. Georgian Female Poets", samuti on seda tõlgitud saksa, itaalia, prantsuse ja vene keelde. Bela Tšekurišvili Gruusia Riikliku Raamatukeskuse saidil
Sirje Tennosaar

Sirje Tennosaar (kuni 1964. aastani Sirje Arbi; 5. juuni 1943 – 23. aprill 2021) oli eesti näitleja ja telediktor. Ta lõpetas 1961 Tallinna 21. Keskkooli ja 1963 Tallinnfilmi õppestuudio. Töötas aastatel 1963–1965 Endlas ja 1966–1967 Draamateatris, oli 1971–1996 Eesti Televisioonis teadustaja ja režissööri assistent, 1993–2000 Kanal 2 režissöör. Ta mängis filmis "Jääminek" (1962, Tallinnfilm) ja "Jäljed" (1964, Tallinnfilm), telelavastuses "Maailm minuta" (1974) ja telesarjas "Kelgukoerad" (2009). Sirje Tennosaar oli aastatel 1964–1978 abielus Kalmer Tennosaarega. Nende tütar on Liina Tennosaar.
Peggy March

Margaret Annemarie Battavio ehk Little Peggy March (sündinud 8. märtsil 1948 Lansdale'is Pennsylvanias) on popmuusikat esitav ameerika laulja. Tema esinejanimi "Little Peggy March" tuli produtsentidelt Hugo Perettilt ja Luigi Creatorelt, nad andsid selle talle, kuna ta oli nendega esimese loo lindistamise ajal ainult 13-aastane ja 147 cm pikk; laul, mille ta lindistas, oli "Little Me"; ning tema sünnipäev on märtsis. Teda teatakse eelkõige löökloo "I Will Follow Him" järgi, mis ilmus 1963. aastal ja jäljendas Petula Clarki prantsuskeelset lugu "Chariot", jõudes Billboard Hot 100 edetabelis esikohale 24. aprillil 1963, kui ta oli kõigest 15-aastane. Ta on endiselt kõige noorim naisartist, kes on tulnud Billboardi edetabelis esikohale. Kuid varsti tulid ka probleemid - kuna ta oli alaealine, siis nn. Coogani seaduse tõttu ei saanud tema vanemad tema raha eest vastutada, see langes tema mänedžer Russell Smithile. Täisealiseks saades avastas ta aga, et Smith oli kogu tema raha ära raisanud ja alles oli vaid 500 dollarit. 1966. aastal lõpetas ta keskkooli. Peale "I Will Follow Him" Marchil enam USAs edu ei olnud, suuresti alanud Briti invasiooni ja biitlimaania tõttu, tema parimaks tulemuseks jäi "Hello Heartache, Goodbye Love", mis pidi leppima kõigest 26. kohaga. Kuigi ta täht kodus oli hääbunud, siis Euroopas jätkus tema edu ka 1970. aastatel. 1965. aastal võitis ta Baden-Badenis toimunud Lääne-Saksamaa šlaagrivõistluse lauluga "Mit 17 hat man noch Träume", mis tuli Saksamaa edetabelis teiseks. Ka tema teised saksakeelsed laulud olid edukad, ning 1969. aastal kolis ta Münchenisse. Ta proovis ka Saksamaad esindada Eurovisioonil, aastatel 1969 ja 1975, kuid mõlemal korral jäi teiseks. 19. mail 1968 abiellus March oma teise mänedžeri, Arnold "Arnie" Harrisega, 22. jaanuaril 1974 sündis nende tütar Sande Ann. Harris suri 25. märtsil 2013. 1979. aastal proovis March ka diskomuusikasse tulla albumiga "Electrifying", mis aga ei olnud edukas. 1981. aastal ei uuendanud Saksa plaadifirmad enam tema lepinguid ning ta kolis USAsse tagasi. Siiski esineb ta endiselt tihti Saksamaal.  Peggy March – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Merike Anderson

Merike Anderson (sündinud 25. detsembril 1981 Tartus) on eesti elukutseline korvpallur, kes mängib 2020. aastast Naiste Korvpalli Meistriliiga klubis Tallinna Ülikool. Karjääri jooksul Soome, Läti, Venemaa, Prantsusmaa, Bulgaaria, Belgia ja Saksamaa kõrgliigaklubides mänginud Anderson on 11 korda valitud Eesti aasta parimaks korvpalluriks. Anderson lõpetas 2000. aastal Tartu Raatuse gümnaasiumi ja 2005. aastal Tallinna Ülikooli (kehakultuuriteaduskond). Korvpallitreeninguid alustas Tartu korvpallikoolis Iivi Kaljuvee juhendamisel. Anderson alustas klubikarjääri 16-aastaselt Tartu Ülikooli SK naiskonnas ning tõi hooajal 1998/99 meistriliigas keskmiselt 16,5 punkti ja 3,9 lauapalli mängus. Ta on tulnud viis korda TPÜ naiskonnas (2000–2003 ja 2005) Eesti meistriks ning saanud meistrivõistlustel 2004. aastal hõbeda ja 2007. aastal TÜ/Makroflexi naiskonnas pronksi. Võitnud aastatel 2001–2004 TPÜ naiskonnas Eesti karika. 2007. aastal kogus ta TÜ/Makroflexis kaheksa mänguga keskmiselt 39,5 minutit, 30,1 punkti, 9,8 lauapalli, 3 resultatiivset söötu ja 3 vaheltlõiget ning tema vastu tehti keskmiselt 9,9 viga. Helsingi Pantterite naiskonnas tulnud 2006. aastal Soome meistriks. Mänginud hooajal 2006/07 Poola klubis Lotus Gdynia. Riia TTT naiskonnas tulnud 2008. aastal Läti meistriks ja saanud 2009. aasta meistrivõistlustel 2. koha ning Balti naiste korvpalliliigas (BWBL) 2009. aastal 3. koha. Ta on kuulunud aastatel 2009–2011 Peterburi Spartaki naiskonda, saanud 2011. aastal Balti liigas 2. koha. Hooajal 2011/12 mänginud Prantsusmaa meistriliiga naiskonnas Cavigal Nice Basket 06 ning hooajal 2012/13 Bulgaarias Ruse Dunav 8806 naiskonnas, tulnud 2013. aastal Bulgaaria meistriks ja karika võitjaks. Ta on aastatel 2013–2019 kuulunud Belgia meistriliiga naiskonda Castors Braine, tulnud kuus korda (2014–2019) Belgia meistriks, neli korda (2014–2015, 2017, 2019) karika võitjaks ning saanud 2015. aasta FIBA EuroCupil 2. koha. Seejärel mänginud Saksamaa meistriliigas Kelterni (2019–20) ja Saarlouisi (2020) naiskonnas. 2020. aastal Eestisse naasnud Anderson tõi hooajal 2020/21 Tallinna Ülikooli naiskonnas keskmiselt 13,7 punkti, 5,8 lauapalli, 3,7 resultatiivset söötu ja 2,4 vaheltlõiget mängus ja võitis 2021. aasta meistrivõistlustel hõbeda. Anderson on kuulunud aastast 2001 Euroopa meistrivõistluste valikmängudes Eesti koondisse. FIBA EuroCupi 2. koht (2015) Balti naiste korvpalliliiga (BWBL) 2. koht (2011) ja 3. koht (2009) 6-kordne Belgia meister (2014–2019) 4-kordne Belgia karika võitja (2014–2015, 2017, 2019) Soome meister ja meistriliiga parim välismängija (2006) Läti meister (2008) Bulgaaria meister ja karika võitja (2013) 5-kordne Eesti meister (2000–2003, 2005) 4-kordne Eesti karika võitja (2001–2004) 3x3 tänavakorvpallis Euroopa mängude hõbe (2019), Eesti meister (2020) Veteranide maailmameister (2019) 11-kordne Eesti aasta parim korvpallur (2006–2008, 2010–2016, 2018) Biograafia ESBL-is Merike Anderson Eesti Korvpalliliit. Tartu esindusnaiskond võitis üle kolme kümnendi taas Eesti meistritiitli! Korvpall24, 18.04.2021. Biograafia ESBL-is Merike Anderson – Eesti Korvpalliliidu profiil
Feldkircheni ringkond

Feldkirchen on ringkond (Bezirk) Austrias Kärnteni liidumaal. Linnad (Städte) on rasvases kirjas. Albeck (sloveeni Št. Rupert) Feldkirchen in Kärnten (sloveeni Trg) Glanegg (sloveeni Klanec) Gnesau (sloveeni Knežova) Himmelberg (sloveeni Sokovo) Ossiach (sloveeni Osoje) Reichenau (sloveeni Rajnava) Sankt Urban (sloveeni Št. Urban) Steindorf am Ossiacher See (sloveeni Kamna vas) Steuerberg (sloveeni Šterska Gora)
Thales Group

Thales Group, on lennundus-, kaitse-, turva- ja maismaatranspordile spetsialiseerunud elektroonikakontsern, mille peakorter asub Pariisi La Défense'i linnaosas. Thales on Pariisi börsil noteeritud ja 80 riigis tegutsev ettevõte, milles 2. aprillis 2019 töötas ~80 000 töötajat. See on üks lennuliikluse, kosmose-, kaitse-, julgeoleku- ja transpordiliikide seadmete juhtpositsioone maailmas. Grupi algus ulatub aastasse 1998, kui Alcatel, Dassault Électronique ja Thomson-CSF sõjatööstuse harud ühendati uue ettevõtte moodustamiseks. 2000. aasta lõpus määrati ettevõttele praegune nimi. Ettevõtte koduleht
Mjøstårnet

Mjøstårnet (eesti keeles Mjøsa järve torn) on puidust kõrghoone Norras. Hoone asub Norra suurima järve Mjøsa idakaldal Brumunddalis Innlandeti maakonnas. 2019. aastal valminud mitmeotstarbeline 18-korruseline ehitis on kõrgeim omalaadsete seas. https://guinnessworldrecords.com/world-records/79569-tallest-wooden-building/  Mjøstårnet – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Zbraslavi kroonika

Zbraslavi kroonika, ladina keeles Chronicon Aulae Regiae (tšehhi keeles Zbraslavská kronika, saksa keeles Königsaaler Chronik või Zbraslaver Chronik) on hiliskeskaegne ladinakeelne kroonika, mis on üks olulisemaid allikaid Böömimaa ajaloo kohta 13. ja 14. sajandil (kirjeldab aastaid 1253–1338). Kroonika kirjutasid Zbraslavi kloostri abtid Otto Tüüringist ja Peter Zittaust (viimatinimetatu on põhiautor). Tüüringi Otto alustas kroonikat ja Peter Zittaust jätkas seda. Kroonika on pühendatud Waldsasseni kloostri abtile Johannes III Elbogenile ja koosneb kolmest raamatust: esimene raamat hõlmab aastaid 1253–1316. See koosneb 130 peatükist ja Böömimaa kuninga Václav II elulookirjeldusest. 1.–51. peatükk on Tüüringi Otto kirjutatud, kes oli abt 1312–1314. teine raamat hõlmab aastaid 1317–1333 ja koosneb 30 peatükist, kolmas raamat hõlmab aastaid 1333–1338 ja koosneb 15 peatükist. Kroonika ei kirjelda mitte ainult kloostri ajalugu, vaid Böömimaa ajalugu laiemalt ja ka mujal toimunud sündmusi ja isikuid. Václav II kõrval kujutatakse ka Saksa-Rooma keisrit Heinrich VII, kuningas Johann I Luksemburgi ja tema abikaasat Elisabethi, kelle pihiisa Peter oli ja kes Zbraslavi kloostrit eriliselt toetas. Přemysliidide valitsejasoost on kõneldud positiivselt ja Böömimaa pärandumist Luksemburgidele on üksikasjalikult käsitletud. Kroonika on ka seetõttu väärtuslik, et kirjutaja oli ise paljude sündmuste pealtnägija. Keskladina keeles, osaliselt leoninuse heksameetris kirja pandud kroonika on suure kirjandusliku väärtusega. Heksameetriridu on kokku 2651. Böömimaa kroonik Franciscus Prahast kasutas kroonikat allikmaterjalina oma Praha kroonika jaoks. See omakorda oli Beneš Krabicele Weitmühlist abiks Praha Cosmase Chronica Boemorumi jätkamisel. Zbraslavi kroonika on esimene allikas, kus on mainitud pärimuse kohaselt Šveitsile aluse pannud Morgarteni lahingut. Chronicon Aulae Regiae. - Geschichts­quellen des deutschen Mittelalters. - Bayerische Akademie der Wissenschaften Chronik von Königsaal. Chronikon Aulae Regiae. - Jana Nechutová: Die lateinische Literatur des Mittelalters in Böhmen. Böhlau, Köln/Wien/Weimar 2007, S. 154–156 "Morgarten in den frühesten Chroniken des 14. Jahrhunderts. - Morgarten. Geschichte". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. aprill 2021. Vaadatud 26. aprillil 2021. Zbraslavi kroonika ladinakeelne tekst Zbraslavi kroonika Vatikani käsikiri (osa teisest raamatust, Biblioteca Apostolica Vaticana, Pal. lat. 950) digiteeritult Chronicon Aulae Regiae. - Geschichts­quellen des deutschen Mittelalters. - Bayerische Akademie der Wissenschaften
Šarhorodi sünagoog

Šarhorodi sünagoog on sünagoog Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šarhorodis. Šarhorodi sünagoog on üks vanimaid sünagooge Ukrainas. Šarhorodi sünagoog on ehitatud 1589. aastal. Šarhorodi sünagoog on kindlus-sünagoog, mis pidi pakkuma kaitset kasakate rünnakute vastu. Šarhorod oli aastatel 1672–1699 Osmanite riigi võimu all. Sel ajal oli hoone kasutusel mošeena. 1930. aastatel võtsid Nõukogude võimuorganid sünagoogihoone koguduselt ära. Hoone oli seejärel kasutusel laona. 2012. aastal anti hoone kohalikule juudikogukonnale tagasi. Синагога, Шаргород IGotoWorld.com Шаргород Мой штетл СИНАГОГА Г. ШАРГОРОД U-Jew! Shargorod My shtetl
Diamond Sky

Diamond Sky on 2013. aastal loodud Eesti lennufirma, mis asub Tallinnas. Ettevõte pakub õhusõiduki käitamisteenust, tellimus-, kauba- ja kommertslende. Firmal on Euroopa Liidu Lennundusohutusameti (EASA, European Union Aviation Safety Agency) heaks kiidetud lennuettevõtja tegevusluba (AOC, air operator's certificate) ning mitteäriliste lendude käitaja sertifikaat (NCC, non-commercial operations with complex motor-powered aircraft). Diamond Sky asutaja ja tegevjuht on Ken Koort ning ettevõte on Eesti Lennundusklastri liige. Diamond Sky on lennuoperaator liinil Pärnu-Ruhnu-Kuressaare lennukiga Britten-Norman BN2. . Lisaks sellele pakutakse era- ja ärilende. Näiteks on transporditud Hiinast maske, Ruhnust Eesti Postile kaupa ja lennutatud Dalai Laamat. Samuti on ettevõte Norra kalastusretkede korraldaja Big Fish Adventure'i esindaja Eestis. Ettevõttega koostöös pakutakse eralende Hasviku lennuväljale Norras. Ettevõte pakub ka lennunduskonsultatsioone ning abi äri- ja eralennukite käitamisel. 2023. aasta aprilli seisuga oli Diamond Sky lennukipargis kaheksa õhusõidukit, mis paiknevad nii Eestis kui ka teistes Euroopa riikides. Lennuvahendite seast leiab nii kolb-, turbiin- reaktiiv- ja turbopropellermootoriga lennukeid kui ka kaks helikopterit. Järgnevas tabelis on esitatud mõned lennukipargi õhusõidukite andmed. Diamond Sky asutaja ja tegevjuht on Ken Koort. Ta on aastatel 2008–2012 töötanud Eesti lennuettevõtte Panaviatic tegevjuhina. Koort lõpetas 2002. aastal Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi ja 2015. aastal Singapuris asuva Nanyangi tehnikaülikooli (NTU) erialal Executive MBA (Aviation & Air Transport). Samuti on ta Eesti Reservohvitseride Kogu õhuväe sektsiooni ülem ja 2017. aastal valiti ta Eesti Maleliidu presidendiks. Ken Koort on olnud erapiloot alates 2009. aastast. Diamond Sky koduleht (2021). Vaadatud 05.04.2021 https://diamond-sky.aero/et/ Lennutransport Pärnu, Ruhnu,Kuressaare ja Kärdla vahel (2023). Vaadatud 28.01.2023 https://eestilennud.ee Diamond Sky kaheksas aasta (09.03.2021). Vaadatud 05.04.2021 https://diamond-sky.aero/et/diamond-sky-kaheksas-aasta/#page-content Teenused (2021). Vaadatud 05.04.2021 https://diamond-sky.aero/et/#services Lennupark (2021). Vaadatud 05.04.2021 https://diamond-sky.aero/et/#fleet Koort, K. (20.11.2020). Ken Koort, Diamond Sky OÜ [Veebiseminar]. Vaadatud 05.04.2021 https://us02web.zoom.us/rec/play/AENtmEO4YTK7lPdnGz80pnkrqD_NsmKpz7evxRu2IokZZJgmN0f8jIX4OOQqfZqG23TyI_YnFNHUMOQg.n8oZFcqFiBTATFek?startTime=1605865662000&_x_zm_rtaid=mWQp8SleQ9WdCn_UG8s8eg.16061185654
Brüsseli metroo

Brüsseli metroo (prantsuse keeles Métro de Bruxelles, hollandi keeles Brusselse metro, saksa keeles Metro Brüssel) on Belgia pealinnas Brüsselis asuv metroo, mis avati 1976. aastal. See koosneb neljast metrooliinist tähistega M1, M2, M5 ja M6. Liinidel on kokku 59 jaama (koos premetrooga 69 jaama).  Brüsseli metroo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ebe Tramberg

Ebe Tramberg (13. november 1946 – 21. mai 2021) oli eesti animaator, kunstnik ja illustraator. Ebe Tramberg sündis Tallinnas Harald Vambola ja Maara Trambergi (1919–1977) peres. Ema Maara tegutses kunstnikuna, kellest sai tütre peamine õpetaja. ĥ Kui koolis joonistamistunnid tulid, siis ei läinud õpetajatele tema teosed korda. Lastelt oodati, et nad värviksid taeva siniseks ja õuna punaseks, aga Tramberg püüdis varjutamise abil kujutada esemeid ruumilisena. Hinded hakkasid paranema pärast esimest joonistusvõistluse võitu. Tramberg õppis Tallinna 46. Keskkoolis aianduse suunal, aga kuna kõik tööriistad olid loodud paremakäelistele, ei saanud vasakukäeline neid mugavalt kasutada. Pärast keskkooli abiellus. 50-aastaselt kolis Tramberg Järvamaale Sääskülla, oma tädi vanasse majja. 1971. aastal võttis Ebe Tramberg osa Tallinnfilmi korraldatud uute töötajate leidmise konkursist. 200 kandidaadist võeti tööle vaid viis. Uusi animaatoreid tulid välja õpetama professionaalid Moskvast. Tallinnfilmis töötas ta paljude animafilmide meeskonnas peamiselt kunstniku-multiplikaatori või animaatorina. Hiljem läks Tramberg üle Taanile kuuluva firma A Film Eesti stuudiosse, mis teeb tellimustöid välismaale. Tramberg on illustreerinud mitu raamatut ja peab seda südamelähedaseks tegevuseks. Trambergi stiil sarnaneb Edgar Valteri omaga, kellega nad tegid koostööd joonisfilmi "Ramsese vembud" loomisel. "Kõrkjamüts: inglise muinasjutud", inglise keelest tõlkinud Jaak Sildma, illustreerinud Ebe Tramberg (Estonian Graphic Center, 1992) Riina Kasser – "Lahediku käitumiskool", illustreerinud Ebe Tramberg (Avita, 1999) Leelo Tungal – "Juku, Kalle ja kotermann Tallinnas", illustreerinud Ebe Tramberg (Huma, 2002) Arlet Palmiste – "Rolle ja Tolle jõuluootus", illustreerinud Ebe Tramberg (Kuma, 2008) Friedrich Reinhold Kreutzwald – "Alg-Kalewipoeg", toimetanud ja kujundanud Märt Kullo, illustreerinud Ebe Tramberg (Ammukaar, 2019) Ebe Trambergi abikaasa on fotograaf Vassili Rõbin. Poeg on graafiline disainer Kristjan Tramberg. "Ebe Tramberg Eesti Filmi andmebaasis". EFIS. Vaadatud 13. märtsil 2024. Kadri Laube (14. mai 2016). "Joonisfilmitegija kunstnikutee sai alguse ema portreest". Järva Teataja. Vaadatud 20.04.2021. "Kõrkjamüts : inglise muinasjutud / [inglise keelest tõlkinud J. Sildma; illustreerinud E. Tramberg]". "Lahediku käitumiskool / Riina Kasser". "Juku, Kalle ja kotermann Tallinnas / pajatas Leelo Tungal ; pildid tegi Ebe Tramberg ; [kujundus: Maite-M. Kotta]". "Rolle ja Tolle jõuluootus : värviraamat / Arlet Palmiste, Ebe Tramberg". "Alg-Kalewipoeg / Friedrich Reinhold Kreutzwald; [toimetaja, kujundaja ja järelsõna: Märt Kullo]; illustreerinud Ebe Tramberg". "Ebe Tramberg filmograafia". "Kolm põlvkonda Trambergit".
Saint-Gobain

Saint-Gobain on Prantsuse ettevõte, mis on spetsialiseerunud materjalide tootmisele, töötlemisele ja levitamisele. 1665. aastal Jean-Baptiste Colberti (1619–1683) poolt Manufacture royale des glaces nime all asutatud ettevõte on esindatud 68 riigis ja annab 2019. aastal tööd ligi 171 000 inimesele. 2019. aastast asub ettevõtte peakontor Courbevoie (92096) vallas La Défense'is, Tour Saint-Gobain. "L'entreprise St Gobain, un héritage de Colbert qui définit encore aujourd'hui 350 ans plus tard le capitalisme à la française". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2022. Vaadatud 27. aprillil 2021. La tour vitrine de Saint-Gobain perce la skyline de La Défense Ettevõtte koduleht
Engie

Engie on Prantsuse energeetikatööstuse kontsern. See oli 2015. aastal suuruselt kolmas energeetikasektori grupp, välja arvatud nafta. Selle peamine aktsionär on Prantsusmaa riik, kellele kuulub veerand kapitalist (23,64% kapitalist ja 33,84% Engie hääleõigusest). Ettevõte moodustati 22. juulil 2008, kui omavahel liitusid Gaz de France ja Suez. 2016. aastal alustas kontsern põhjalikku ümberkujundamist, mille eesmärk on energia ja digitaalne üleminek. Selle tööstusstrateegia areneb, mida raputavad muutused juhtimises. 2018. aastal töötas Engie 158 505 töötajat ja selle käive ulatus 60,6 miljardi euroni. Brüsselis, Luksemburgis ja Pariisis noteeritud grupp on aktsiaturuindeksites: CAC 40, BEL20 ja Euronext 100. Ettevõtte peakontor asub Pariisis La Défense ärirajoonis. Ettevõtte koduleht
Haabneeme Kool

Haabneeme Kool asub Harju maakonnas Haabneeme alevikus aadressil Randvere tee 18. Kooli juhib juhtkond, kuhu kuuluvad koolijuht, õppejuht, HEV-koordinaator ja aineühenduste koordinaator. Laiendatud juhtkonnas on ka mitmeid aineühenduste juhte. Koolis on ka vanematekogu ja õpilasesindus. 2020/2021. õppeaastal õpib koolis 676 õpilast 32. klassikomplektis. [1] [2] Koduleht
Tornialuse kalmistu

Tornialuse kalmistu ehk Järva-Jaani II Kalmistu on üks kolmest Järva-Jaani kalmistust. See on endiselt kasutuses. Kalmistu pindala on 16 300 ruutmeetrit, selle asulapoolsele sissepääsule on rajatud tõenäoliselt 1866. aastal tornikujuline väravaehitis. Kalmistu vanim haud on dateeritud 1865. aastast. Ristkülikukujulist surnuaeda piirab neljast küljest madal maa- ja paekivist müür. "Tornialuse kalmistu". Kalmistud.ee. Vaadatud 27.04.2021.
Černošín

Černošín (saksa keeles Tschernoschin) on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Tachovi ringkonnas. Černošín asub Tachovist umbes 18 km idas ja Plzeňist ligikaudu 37 km läänes. Černošín paikneb merepinnast 500 meetri kõrgusel. Černošíni on esmamainitud 1290. aastal. Linnaõigused sai Černošín 1873. aastal. 20. sajandi keskpaiku kaotas Černošín linnaõigused, kuid sai need 2006. aastal tagasi. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Černošín Místopisný průvodce po České Republice Historie města Oficiální stránka města Černošín Černošín plzen.cz
Bavorov

Bavorov (saksa keeles Barau) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Strakonice ringkonnas. Bavorov asub Strakonicest umbes 20 km kagus ja České Budějovicest ligikaudu 33 km loodes. Bavorov asub merepinnast 446 meetri kõrgusel. Bavorovit on esmamainitud 1228. aastal. Bavarov sai linnaõigused 1853. aastal, kuid kaotas need 1949. aastal. Bavarov sai linnaõigused tagasi 2000. aastal. Alates 2003. aastast on Bavorovi vanalinn ajalooline linnakaitseala. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Bavorov Místopisný průvodce po České Republice Historie Bavorova Město Bavorov Bavorov : právní ochrana Národní památkový ústav
Marõna Behh-Romantšuk

Marõna Behh-Romantšuk (sündinud 18. juulil 1995 Morozivis Hmelnõtskõi oblastis) on ukraina kergejõustiklane (kaugushüppaja ja kolmikhüppaja). Ukraina teeneline meistersportlane (2020).
Přimda

Přimda (saksa keeles Pfraumberg) on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Tachovi ringkonnas. Přimda asub Saksamaa piirist 10 km kaugusel, Tachovist umbes 14 km lõunas ja Plzeňist ligikaudu 52 km läänes. Přimda asub merepinnast 601 meetri kõrgusel. Přimdat on esmamainitud 1126. aastal. Linnas asuvad 12. sajandil rajatud Přimda lossi varemed. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Přimda Místopisný průvodce po České Republice The Přimda Castle Kolowratovy lesy Nejstarší kamenný hrad v Čechách hrad-primda.cz
Złote Tarasy

Złote Tarasy (otsetõlkes 'kuldsed terrassid') on kaubandus-, kontori- ja meelelahutuskompleks, mis asub Varssavi kesklinnas Złota tänaval. Ehitise kaubandusosa avati 7. veebruaril 2007. Selle ees asub Varssavi keskraudteejaam.  Złote Tarasy – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Plánice

Plánice (saksa keeles Planitz) on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Klatovy ringkonnas. Plánice asub Klatovyst umbes 13 km idas ja Plzeňist ligikaudu 40 km lõunas. Linnast voolab läbi Úslava jõgi. Plánicet on esmamainitud 1329. aastal. Plánices on sündinud tšehhi leiutaja ja insener František Křižík (1847–1941). Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Zámek Plánice Hrady.cz František Křižík Knihovna Akademie věd ČR