laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Luhamaa nulk

Luhamaa nulk (ka Luhamaa) on üks kaheteistkümnest Setumaa nulgast. Luhamaa nulgas on järgmised külad: Labandõ, Tserebi, Mokra, Põrstõ, Saagri, Tiilige, Leimani, Napi, Hindsa, Määsi, Koorla, Lütä, Pruntova, Tiastõ, Tsilli ja Läädinka küla. 2011. aasta rahvaloenduse andmeil on külades 119 elanikku, suurimas, Määsi külas 34 inimest. Luhamaa nulk kuulus tsaariaja lõpul ja Eesti Vabariigi alguses Pankjavitsa valda. 1922. aastal eraldati põhiosa nulgast (kokku 36,1 km²) Petseri maakonnast ja liideti Võru maakonna Misso vallaga. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus Luhamaa nulk Võru maakonna Misso valda. 2017. aasta jaanuaris toimus rahvaküsitlus, milles Eesti Vabariigi valitsuse palvel küsitleti Värska valla, Mikitamäe valla ja Meremäe valla ning Luhamaa nulga külade elanikke, kas nad soovivad kolme valla ja Luhamaa nulga liitmist Setomaa vallaks. Teise rahvaküsitluse korraldas Vabariigi Valitsus, et teada saada sündiva Setomaa valla elanike eelistust, kas vald peaks kuuluma Võru maakonda või Põlva maakonda. Rahvaküsitlusel oma hääle andnud elanike enamus pooldas Setomaa valla loomist ja uue valla kuulumist Võru maakonda. Hõrna Aare, "Setomaa nulga' - aolugu ja vahtsõ' võimalusõ'", Setomaa nr. 187, 4. mai 2009. Arved Breidaks, Misso annab Luhamaa nulga Värska, mitte Meremäe vallale. Lõunaeestlane.ee 15. mai 2017 Leima Matis. Luhamaa nulk ja haldusrehvorm 100 aastaga iist. Setomaa portaal. Leo Reissar (1996). Setumaa läbi sajandite. Petserimaa. Kupar. Lk 101-102.
Marseljeesist internatsionaalini

"Marseljeesist internatsionaalini" (alapealkirjaga "Kaasaeglaste mälestusi poliitilis-ühiskondliku ja seltskondliku elu alalt Prantsuse revolutsioonist tänini") on aastatel 1937–1940 Eestis ilmunud raamatusari, mida andis välja kirjastusühing Loodus. Raamatud ilmusid kahe sarjana pehmes ja kõvas köites. Kõvaköitelised olid saadaval liht- ja iluköites ning lisaks Taska poolnahkköites. Alljärgnev nimekiri on esitatud alfabeetilises järjekorras: Aleksei Bellegarde, "Minu mälestusi Eestimaa kubernerina" (1937) Henry Ford, "Minu elu ja töö" (1938) Mahatma Gandhi, "Minu elu" (1939) Rüdiger von der Goltz, "Minu missioon Soomes ja Baltikumis" (1937) Herman Gummerus, "Jäägrid ja aktivistid" (1939) Boleslaw Limanowski, "Mälestused" (1939) Robert Bruce Lockhart, "Sõja- ja revolutsiooniaegsel Venemaal" (1939) Maria (Rumeenia kuninganna), "Ühe kuninganna elu" (1939) Tomáš Garrigue Masaryk, "Masaryk jutustab oma elust" (1937) Axel Munthe, "San Michele raamat" (1938; 2. "trükk 1940) Benito Mussolini, "Minu elulugu" (1939) Seiji Noma, "Minu elu" (1938) Maurice Paléologue, "Tsaaririik maailmasõjas" I–II (1937) Mari Raamot, "Minu mälestused" (1937) Henri Rochefort, "Minu elu seiklused" I–II (1939–1940) Werner von Siemens, "Minu elu mälestused" (1939) Sergei Witte, "Mälestused" I–II (1937–1938)
Ado Reinvaldi tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Ado Reinvaldi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Torupilli asumis. Ado Reinvaldi tänav algab Juhan Kunderi tänavalt ja lõpeb Jakob Pärna tänaval. Ado Reinvaldi tänav on enam-vähem edela–kirdesuunaline ja ligikaudu 95 meetri pikkune. Ado Reinvaldi tänav sai selle nime 26. oktoobril 1932 eesti kirjaniku Ado Reinvaldi mälestuseks. Reinvaldi tänaval asunud neli Tallinna maja tüüpi ehitist hävisid märtsipommitamise käigus. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 107 http://www.juhkentali-keldrimae.eu/asum/vaated-piirkonnale
Nebukadnetsar II

Nebukadnetsar II (akkadi keeles Nabû-kudurri-uṣur; umbes 630 – 562 eKr) oli Uus-Babüloonia tuntuim ja edukaim kuningas, kes valitses aastail 605–562 eKr. Nebukadnetsar on tuntud oma ulatuslike vallutuste ja ehitustegevuse tõttu Babülonis. Nebukadnetsar oli Babüloonia kuninga Nabopolassari poeg ja troonipärija. Enne valitsejaks saamist oli ta oma isa vägede juht ning vallutas Egiptuselt Süüria ja Palestiina. 597 eKr allutas ta Jeruusalemma ja Juuda riigi ning püüdis seejärel vallutada Egiptust. Kuid see ei õnnestunud tal ning Juuda ja mitmed teised riigid hakkasid mässama. Seetõttu pidi Nebukadnetsar 587 eKr uuesti Jeruusalemma vallutama. Ta purustas templi ning viis suure osa juutidest Paabeli vangipõlve. Pärast seda piiras ta üle kümne aasta Tüürost ning saavutas selle alistumise Babüloonia ülemvõimule. Nebukadnetsari ajal ehitati ka nn Paabeli torn ehk peajumal Marduki tempel. Samuti seostatakse teda kuulsate Babüloni rippaedade ehitamisega.
Friedrich Kuhlbarsi tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Friedrich Kuhlbarsi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Torupilli asumis. Friedrich Kuhlbarsi tänav algab Juhan Kunderi tänavalt, ristub Jakob Pärna tänavaga ja lõpeb Gonsiori tänaval. Friedrich Kuhlbarsi tänav on ligikaudu 155 meetri pikkune. Friedrich Kuhlbarsi tänav sai nime 26. oktoobril 1932 eesti luuletaja Friedrich Kuhlbarsi mälestuseks. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 56  Friedrich Kuhlbarsi tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hõbeda tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Hõbeda tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Raua asumis. Hõbeda tänav algab Terase tänavalt ja lõpeb Vase tänaval. Hõbeda tänav on enam-vähem lääne-idasuunaline ja ligikaudu 80 meetri pikkune. Tänava varasem nimi oli Väike–Tšortovi tänav (saksa keeles Kleine Tschortowstrasse, vene keeles Малый Чортов переулок), kuna praegust Terase tänavat nimetati Tšortovi tänavaks. Need nimed tulenesid Narva maantee ja praeguse Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänava nurgal asetsenud trahteri (Tschortow Tracteur) omaniku nimest. 30. mail 1880 sai tänava nimeks Väike-Epinatjevi tänav Narva maantee ja Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänava nurgal asetsenud maja omaniku Aleksei Dmitrijevitš Epinatjevi nime järgi. 17. jaanuaril 1923 sai tänava nimeks Hõbe tänav ja 10. oktoobril 1939 Hõbeda tänav. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 38–39
Krister Kivi

Krister Kivi (sündinud 9. mail 1975) on eesti ajakirjanik ja luuletaja. Pikka aega Eesti Ekspressis töötanud ja 2020. aastast Postimehes töötav Kivi on kirjutanud uurivaid artikleid, ühiskondlikku publitsistikat, persooni- ja reisilugusid. Samuti on ta kirjutanud reisiraamatuid ja luuletusi. "Tulles lähemale" Tallinn: K. Kivi, 2005 (luuletused) "Eesti Maja: liiter pisaraid, 62 000 kilomeetrit, veidike verd" Tallinn: Eesti Ekspressi Kirjastus, 2007 "IME!: kaheksa isiklikku lugu seitsmest erilisest paigast" Tallinn: Go Group, 2008 "Ime!" Tallinn: Go Group, 2009 "11" Tallinn: Menu Kirjastus, 2010 (romaan) "Õhus: pilvetekste aastatest 2009–2019" Tallinn: Hea Lugu, 2020 2007 – Bonnieri preemia koos Janar Filippoviga (Eesti Ekspress) eestlastest narkokullerite artiklisarja eest 2017 – Ajalehtede Liidu pressipreemia arvamusloo kategoorias 2016. aasta 31. augustil Eesti Ekspressis ilmunud artikli „Minge kukele oma spordiga!“ eest Ta on Aita Kivi poeg. Päring inforegister.ee andmebaasist "Pressipeol avalikustati ajakirjanduspreemiate võitjad". Eesti Ajalehtede Liit. 04.03.2017. Vaadatud 14.03.2017. Krister Kivi "Minge kukele oma spordiga!" Eesti Ekspress, 31. august 2016 Anu Saagim "Krister Kivi uuest raamatust saad maitse suhu videoga" Postimees, 11. november 2010 Tiit Pruuli "Krister Kivi. Eesti maja. Eesti Ekspress 2007" GO Maailm, 2007 (arvustus) Peeter Helme "Enesevaatleja enesepiitsutused" Sirp, 6. aprill 2007
Õngu tuulik

Õngu pukktuulik asub Hiiumaal Õngu külas. Tuulik valmis aastal 1922. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Õngu tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Tooma tuulik (Külama küla)

Tooma pukktuulik asub Hiiumaal Külama külas. Tuulik valmis aastal 1826. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Tooma tuulik (Külama küla) kultuurimälestiste riiklikus registris
Külaküla tuulik

Külaküla pukktuulik asub Hiiumaal Külama külas. Tuulik valmis aastal 1870. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Külaküla tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Terase tänav

See artikkel räägib Tallinna tänavast. Rakvere tänava kohta vaata artiklit Terase tänav (Rakvere). Viljandi tänava kohta vaata artiklit Terase tänav (Viljandi). Teiste tänavate kohta vaata artiklit Terase tänav (täpsustus). Terase tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Raua asumis. Terase tänav algab Raua tänavalt, ristub Tina tänava ja Hõbeda tänavaga ja lõpeb Friedrich Robert Faehlmanni tänaval. Terase tänav on ligikaudu 255 meetri pikkune. Tänava esialgne nimi oli Tšortovi tänav (saksa keeles Tschortow Strasse ehk Tschortow Gasse, vene keeles Чертовая улица). Selle nime oli tänav saanud Narva maantee ja praeguse Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänava nurgal asunud Tšortovi trahteri (Tschortow-Tracteur) järgi. 30. mail 1880 pandi tänavale nimeks Suur-Epinatjevi tänav (saksa keeles Grosse Epinatjev–Strasse, vene keeles Большая Епинатьевская улица) sealse majaomaniku Aleksei Dimitrijevitš Epinatjevi perekonnanime järgi. Praeguse nime sai Terase tänav 17. jaanuaril 1923. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 122–123
Nõmme tuulik

Nõmme pukktuulik asub Hiiumaal Harju külas. Tuulik valmis aastal 1781. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Samas Harju külas asub ka Rätsepa tuulik. Nõmme tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Rätsepa tuulik

Rätsepa pukktuulik (Harju-Rätsepa tuulik) asub Hiiumaal Harju külas. Tuulik valmis aastal 1892. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Samas Harju külas asub ka Nõmme tuulik. Rätsepa tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Tooma tuulik (Jausa küla)

Tooma pukktuulik asub Hiiumaal Jausa külas. Tuulik valmis 1852. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Seintele ja jahukastile on sisse lõigatud rohkesti purjekate kujutisi. Tooma tuulik (Jausa küla) kultuurimälestiste riiklikus registris Kaljo Põllo, Hiiumaa rahvapärane ehituskunst 2005, lk 258
Astrud Gilberto

Astrud Gilberto (sünninimi Astrud Evangelina Weinert, 30. märts 1940 – 5. juuni 2023) oli Brasiilia laulja ja laulukirjutaja. Ta on tuntud eelkõige laulu "Tüdruk Ipanemast" esitajana. Astrud Weinert sündis brasiillannast ema ja sakslasest isa lapsena Brasiilias Bahia osariigis Salvadoris ning kasvas üles Rio de Janeiros. 1959. aastal abiellus ta João Gilbertoga, ent 1960. aastate keskpaiku abielu lahutati ning Astrudi elukaaslaseks sai tema muusikaline partner, USA džäss-saksofonist Stan Getz. Alates 1963. aastast elas Astrud Gilberto Ameerika Ühendriikides. Ehkki ta ei olnud kunagi varem kutselise lauljana esinenud, laulis Gilberto mõjukal albumil "Getz/Gilberto", kus tegid kaasa João Gilberto, Stan Getz ja Antonio Carlos Jobim. Laulu "Tüdruk Ipanemast" salvestis tõi talle kuulsuse bossanoovalauljana. Albumit müüdi üle miljoni eksemplari ning see jõudis kuldplaadi staatusse. 1964. aastal mängis Gilberto filmides "Get Yourself a College Girl" ja "The Hanged Man". Tema esimene sooloalbum oli "The Astrud Gilberto Album" (1965). Ameerika Ühendriikides läks ta koos Stan Getziga turneele. 1970. aastail alustas Gilberto endakirjutatud laulude plaadistamist, kusjuures plaadistused olid nii portugali, inglise, hispaania, itaalia, prantsuse, saksa kui ka jaapani keeles. 1982. aastal liitus Gilberto ansambliga tema poeg Marcelo, kes osales bassimängijana turneedel rohkem kui kümme aastat. Ta oli ka albumite "Live in New York" (1996) ja "Temperance" (1997) kaasprodutsent. Astrud Gilberto teine poeg Gregory Lasorsa mängis albumi "Temperance" loos "Beautiful You" kitarri. 1992. aastal sai Gilberto USA latiinodžässi elutööauhinna, 2002. aastal sai ta rahvusvahelise latiinomuusika kuulsuste halli liikmeks. 2002. aastal teatas ta, et loobub määramata ajaks avalikest esinemistest.[viide?] 1964 "Getz Au Go Go" 1965 "The Astrud Gilberto Album" 1965 "The Shadow of Your Smile" 1965 "Look To The Rainbow" 1966 "Beach Samba" 1967 "A Certain Smile, a Certain Sadness" (koos Walter Wanderleyga) 1968 "Windy" 1969 "September 17, 1969" 1970 "I Haven't Got Anything Better To Do" 1971 "Gilberto with Turrentine" (koos Stanley Turrentine'iga) 1972 "Now" 1977 "That Girl From Ipanema" 1987 "Astrud Gilberto Plus James Last Orchestra" 1996 "Live In New York" (salvestatud 1989) 1997 "Temperance" 2002 "Jungle" Twomey, John. "The Troubled Genius of Stan Getz". jazzsight.com. Vaadatud 7. septembril 2013. Murrells, Joseph (1978). The Book of Golden Discs (2nd ed. ed.). London: Barrie and Jenkins. Lk 175. ISBN 0-214-20512-6. {{cite book}}: parameetris |edition= on üleliigne tekst (juhend) Astrud Gilberto ametlik koduleht Joey Sweeney, "Desperately Seeking Astrud Gilberto", Philadelphia Weekly, 5. juuni 2002
Ole tuulik

Ole pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Selja külas. Tuulik on toodud 1986. aastal Ole külast Hagaste külla ning 2003. aastal Hagastest Selja külla. Tegemist on Hiiumaa ühe suurima tuulikuga. Tuulik on arvatud ehitismälestiseks. Ole tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Kopa tuulik

Kopa pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Nõmme külas. Tuulik valmis aastal 1888. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Kopa tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Küüru tuulik

Küüru pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Männamaa külas. Tuulik valmis aastal 1919. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Küüru tuulik on klassikalise puitkonstruktsiooniga pukktuulik. Veskijalg on maakividest laotud, tuulutatava raamsalve ja titsidega. Laudkatusega tuuliku kere on kaetud püstlaudisega. Tuuliku üldine seisukord on avariiline. Nurgapostid, paarid, tiivad, lava ja veskijalg vajavad restaureerimist. Tuulik sai avariikatuse 2006. aastal. Töid rahastas Muinsuskaitseamet. Küüru tuulik 2012. aastal Tuulik 2012. aastal Tuulik 2023. aastal Küüru tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Jeju (täpsustus)

Jeju on mitme koha nimi: Jeju, linn Lõuna-Koreas Jeju saar, saar Lõuna-Koreas Jeju provints, haldusüksus Lõuna-Koreas Jeju maakond, haldusüksus Etioopias
Peetri tuulik

Peetri pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Kaigutsi külas. Tuulik valmis aastal 1892. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Peetri tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Miku tuulik

Miku pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Kaigutsi külas. Tuulik valmis aastal 1826. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Miku tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Mäevälja tuulik

Mäevälja pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Kaigutsi külas. Tuulik valmis aastal 1837. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Mäevälja tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Ristete tuulik

Ristete pukktuulik asub Kassaril Hiiumaa vallas Esikülas külas. Tuulik valmis 19. sajandi teisel poolel ja on arvatud ehitismälestiseks. Ristete tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Rüütli tuulik

Rüütli pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Allika külas. Tuulik valmis aastal 1896. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Rüütli tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Haava tuulik

Haava pukktuulik asub Hiiumaal Pihla külas. Tuulik valmis aastal 1919. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Haava tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Pihla tuulik

Pihla talu pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Kõpu külas. Tuulik valmis 1762. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Tegemist on teadaolevalt vanima säilinud Eesti tuuleveskiga. 1762. aastast pärit vaid tuuliku mõned osad, nagu emapuu, jahvatuskivid ja mõningad teised detailid. Sajandite jooksul on kas või tiibu kümmekond korda vahetatud. Viimati restaureeriti tuulikut 2003. aastal. Pihla talu tuulik pole alati seisnud samas paigas. 20. sajandi alguses toimetati tuulik praegusse asukohta kilomeeter eemalt Leesiku talust. Küll on tuulik kuulunud algusest peale ühele suguvõsale. Pihla talu tuuliku muudab unikaalseks asjaolu, et see on sisuliselt töökorras ning sellega on aeg-ajalt prooviks ka paar kotti vilja jahvatatud. Väärikast vanadusest tingituna vajab Pihla talu pukktuulik jahvatamiseks keskmisest tublisti tugevamat tuult. Pihla talus on praegu ühtlasi ka turismitalu. Pihla tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris Talving, Hanno. Ringreis Eestis mööda tuulikuid. Eesti Päevaleht, 6. mai 2005.
Luidja tuulik

Luidja pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Luidja külas. Tuulik valmis aastal 1872. aastal Metsakülas ja on arvatud ehitismälestiseks. Luidja tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris
Aruselja tuulik

Aruselja pukktuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Leigri külas. Tuulik valmis aastal 1761. aastal ja on üks vanemaid tuulikuid Hiiumaal. Viimati jahvatati Aruselja tuulikus jahu 1960. aastatel. Pärast seda jäi tuulik seisma ning lagunes, kuni hoone 1983. aastal restaureeriti. Tuulik on arvatud ehitismälestiseks. pukktuulik Aruselja tuulik kultuurimälestiste riiklikus registris Hanno Talving "Eesti tuulikud. Vanu fotosid aastaist 1867–1944". Tartu 2005, lk 19
Laiksaare vald (Saarde kihelkond)

Laiksaare vald (saksa keeles Gemeinde Laiksaar) oli Saarde kihelkonnas Pärnumaal 1866. aastal moodustatud vald. Vallamaja asus Urissaare külas. 1867–1868 oli piirkonnas suur ikaldus. 1872 jaotati Laiksaare riigimõis (Laiksaar) õigeusulistele hingemaadeks ja asutati hulk väiketalusid. 23. septembril 1934 kukkus vallavanem Jakob Joost õunapuu otsast alla ja sai peapõrutuse. 1939. aastal moodustati uus Laiksaare vald, millest arvati välja Soometsa küla ja Võiduküla asunduse maa-alad. Maa-ameti kaardirakendused Õnnetus Laiksaare vallavanemaga. Vaba Maa, 27. september 1934, nr. 227, lk. 4.
Grenada lipp

Grenada lipp on Grenada riigilipp. Lipp võeti kasutusele Grenada iseseisvumisel Suurbritannia võimu alt 7. veebruaril 1974. Lipu keskne osa on diagonaalselt jaotatud neljaks veerandikuks, millest ülemine ja alumine on kollased ning vasak- ja parempoolne rohelised. Lipu ääres on punane raam, millel on kuus kuldset viieharulist tähte (kolm ülal ja kolm all), mis sümboliseerivad riigi kuut valda, lipu keskel olev kuldne täht punases ringis sümboliseerib aga pealinna Saint George’sit. Vardapoolses servas olev sümbol kujutab muskaatpähklit, mida Grenadal palju kasvatatakse. Lipu punane värvus sümboliseerib julgust ja elujõulisust, kollane tarmukust ja soojust, roheline taimestikku ja põllumajandust. Grenada lipp 1875–1903 Grenada lipp 1903–1967 Grenada lipp 1967–1974 Grenada lipud CRW Flags
Frangi kuningate loend

Frangi kuningate loend loetleb teadaolevaid Frangi riigi ja frankide kuningaid kuni Verduni leppeni. umbes 410–426 Pharamond 426–447 Chlodio 447–458 Merovech 458–481 Childerich I 481–511 Chlodowech I 511–561 Chlothar I, valitses Soissonsis, alates 524 ka Orléansi üle, alates 555 ka Reimsi üle ja alates 558 kogu Frangi riigi valitseja 511–558 Childebert I, valitses Pariisis 511–524 Chlodomer I, valitses Orléansis 511–534 Theuderich I, valitses Reimsis 534–548 Theudebert I, eelmise poeg, valitses Reimsis 548–555 Theudebald, eelmise poeg, valitses Reimsis 561–567 Charibert I, valitses Pariisis 561–584 Chilperich I, valitses Soissonsis, alates 584 ka Pariisi üle 584–629 Chlothar II, eelmise poeg, alates 613 kogu Frangi riigi valitseja 561–592 Guntram I, valitses Orléansis 592–595 Childebert II, eelmise poeg, valitses alates 575 Metzis ja alates 592 ka Orléansis 595–613 Theuderich II, Guntrami poeg, valitses Orléansis, 612–613 ka Metzis 613 Sigebert II, eelmise sohipoeg, valitses Orléansis ja Metzis 561–575 Sigebert I, valitses Metzis 575–595 Childebert II, Metzis 595–612 Theudebert II, eelmise teine poeg, valitses Metzis 629–639 Dagobert I, 623–634 ka Austraasia valitseja ning 629–639 kõigi frankide kuningas 639–658 Clodowech II 658–673 Chlothar III 673 Theuderich III 673–675 Childerich II 675–691 Theuderich III, alates 679 kõigi frankide kuningas 623–634 Dagobert I 634–656 Sigebert III 656–661 Childebert Adopteeritu 661–662 Chlothar III 662–675 Childerich II 675–676 Chlodowech III 676–679 Dagobert II 629–632 Charibert II 632 Chilperich 679–691 Theuderich III 691–695 Chlodowech IV 695–711 Childebert III 711–715 Dagobert III 715–717 ja 720–721 Chilperich II, vahepeal oli vaid Neustria kuningas 717–720 Chlothar IV, Austraasia kuningas 721–737 Theuderich IV 743–751 Childerich III 687–714 Pippin Heristalist, alates 679 Austraasia majordoomus 719–741 Karl Martell, alates 714 Austraasia majordoomus 741–747 Karlmann, Austraasia majordoomus 747–751 Pippin Lühike, alates 741 Neustria majordoomus 751–768 Pippin Lühike 768–771 Karlmann, Burgundia, Alemannia ja Lõuna-Austraasia kuningas 768–814 Karl Suur, alates 771 kogu Frangi riigi kuningas, alates 800 keiser 814–840 Ludwig Vaga, ka keiser 840–843 Lothar I, keiser 840–855, pärast Verduni lepet Kesk-Frangi kuningas (kuni 855) Frangi keiser Prantsusmaa monarhide loend Saksa-Rooma keisrite ja Saksa kuningate loend
E-Kultuuripärand

E-Kultuuripärand on Eesti mäluasutuste (muuseumide, raamatukogude, arhiivide jt) ühine infovärav (veebiportaal), kust leiab infot kultuuripärandi objektide kohta. 2013. aastal[küsitav] oli infoväravast leitav u 1,5 mln kultuuripärandi objekti. 2013. aastal[küsitav] otsis infosüsteem kultuuripärandi objekte Eesti Rahvusraamatukogu andmebaasist DIGAR, infosüsteemist MuIS ja Eesti Rahvusringhäälingu arhiivist. Kultuuriväärtuste infosüsteem (KVIS) https://web.archive.org/web/20130916212457/http://e-kultuur.ee/faq (vaadatud 08.09.2013) E-Kultuuripärandi portaal
3 (Britney Spearsi laul)

"3" on Ameerika Ühendriikide laulja Britney Spearsi laul, mis avaldati 2009. aastal tema teisel kogumikplaadil "The Singles Collection". Laulu autorid on Max Martin, Shellback js Tiffany Amber. 2. oktoobril 2009 andisJive Records laulu välja ka singlina, mis jäi selle kogumikplaadi ainsaks singliks. Laul jõudis väljatulekunädalal tabeli Billboard Hot 100 esikohale, olles sellega 11 aasta jooksul esimene singel, mille populaarsuses ei mänginud rolli talendiotsimissaade "American Idol".
Edgari maakond

Edgari maakond (Edgar County) on maakond USA-s Illinoisi osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39° 41′ N, 87° 45′ W Maakonna halduskeskus on Paris. Maakonna pindala on 1616 km², millest 2 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 18 576. Aastal 2000 oli elanike arv 19 704. Vermilioni maakond (põhjas) Vermillioni maakond (kirdes) Vigo maakond (kagus) Clarki maakond (lõunas) Colesi maakond (edelas) Douglase maakond (loodes) Champaigni maakond (loodes) Edgari maakond moodustati 3. jaanuaril 1823. aastal Clarki maakonna osast. Maakond on saanud nime iiri päritolu Briti mereväe ohvitseri John Edgari järgi. Edgari maakonna koduleht (inglise keeles)
Kumõss

Kumõss on märapiimast valmistatud jook. Kumõssi saadakse märapiima piimhappebakterite ja pärmiga kääritades. Etanoolisisaldus on tavaliselt 1–3%. Kumõssi tarvitamine on levinud turgi rahvaste ja mongoli rahvaste hulgas. Mongoolias on kumõssi nimetuseks airag ja see on seal rahvusjook. http://www.mongolfood.info/en/recipes/airag.html
Suuremõisa mõisa tuuleveski

Suuremõisa tuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Suuremõisa külas. Hollandi tüüpi tuulik valmis aastal 1840. Eesti Vabariigi ajal veski erastati. Veskis hakati saagima ka laudu. Nõukogude ajal kuulus veski kolhoosile Võitlus. Kuni 1950. aastate lõpuni kasutati hoonet auruveskina. 1960. aastate keskpaigas põhjustas läbisadanud katus varingu ja veski sisustus hävis. Praegu on veski varemetes. Tuulik 2011. aastal Suuremõisa mõisa tuuleveski kultuurimälestiste riiklikus registris Hanno Talving "Eesti tuulikud. Vanu fotosid aastaist 1867-1944". Tartu 2005, lk 23
Partsi mõisa tuuleveski

Partsi tuulik asub Hiiumaal Hiiumaa vallas Partsi külas. Hollandi tüüpi tuulik valmis aastal 19. sajandi keskel Partsi mõisa tuulikuna. Veski töötas viimati 20. sajandi alguses. Eesti Vabariigi ajaks oli veski juba täiesti lagunenud. 1925. aastal müüs riik veski eraomandisse. Veski taastati ning veski juurde ehitati saeraam. 1955. aastast kuulus veski kolhoosile Rahu Eest. Hoonet kasutati 1990. aastateni saeveskina. Partsi mõisa tuuleveski kultuurimälestiste riiklikus registris Hanno Talving "Eesti tuulikud. Vanu fotosid aastaist 1867-1944". Tartu 2005, lk 22.