Anne Bonny

 Anne Bonny (17. sajandi lõpp – kadus pärast 1720. aasta 28. novembrit, ka Ann Fulford) oli Kariibi merel tegutsenud Iiri mereröövel ja üks väheseid teadaolevaid naispiraate. See vähene, mida tema elust teatakse, pärineb suures osas kapten Charles Johnsoni 1724. aastal ilmunud raamatust "A General History of the Pyrates". Bonny sündis Iirimaal teadmata kuupäeval, kolis hiljem Londonisse ja seejärel Carolina provintsi. 1718. aasta paiku abiellus ta meremees James Bonnyga, võttis tema perekonnanime ja kolis koos mehega Bahama saartele Nassausse, piraatide varjupaika. Seal kohtus ta Calico Jack Rackhamiga ja temast sai mehe armuke ning partner piraadina. Ta tabati koos Rackhami ja Mary Readiga 1720. aasta oktoobris. Kõik kolm mõisteti surma, kuid Bonny ja Readi hukkamine lükati edasi, kuna mõlemad olid rasedad. Read suri 1721. aasta aprillis vanglas palavikku (tõenäoliselt rasedusega seotud tüsistuste tõttu), kuid Bonny saatus pole teada. Bonny sünniaeg on teadmata. Väidetavalt sündis ta Iirimaal Corki krahvkonnas. Ta oli teenistuja Mary Brennani ja tolle tööandja, advokaadi William Cormaci tütar. Cormaci naine oli haigeks jäänud ja viidi mõne miili kaugusele oma ämma koju, et tema eest hoolitseda. Sel ajal, kui Cormaci naine oli eemal, alustas mees afääri Mary Brennaniga, kes selle tulemusena sünnitas tütre Anne'i. Kuigi Anne oli sohilaps, esitles Cormac teda oma seadusliku tütrena. Tema elu käsitlevaid ametlikke ülestähendusi ja tolleaegseid kirjalikke allikaid on vähe ning enamik tänapäevaseid teadmisi pärineb Charles Johnsoni teosest "A General History of the Pyrates" (piraatide elulugude kogumik, esimene väljaanne on osaliselt täpne, teine sisaldab palju liialdusi). William Cormac kolis kõigepealt Londonisse, et oma naise perekonnast eemale pääseda. Sel perioodil hakkas ta Anne'it poisiks riietama ja kutsuma teda "Andyks" (ingliskeelne mehenimi). Seejärel kolis Cormac Carolina provintsi koos Anne'i ja tema ema Mary Brennaniga. Algul oli perel oma uues kodus raske, Cormac püüdis end Charles Townis advokaadina sisse seada, kuid see ei õnnestunud esialgu eriti hästi. Kuid tema teadmised seadustest ja oskus kaupu osta ja müüa tagasid peagi piisava sissetuleku, et soetada linnamaja ja lõpuks ka istanduse linna lähistel. Bonny ema suri Anne'i nooruspõlves. On teada, et Bonnyt peeti "heaks saagiks", kuid tal võis olla keevaline iseloom, väidetavalt pussitas ta teenistujat. Ta abiellus vaese meremehe ja piraadiga, kelle nimi oli James Bonny. James lootis võita oma äia pärandvara, kuid isa ütles Bonnyst lahti. Anne'i isa ei kiitnud James Bonnyt oma tütre abikaasana heaks ja viskas tütre oma majast välja. On räägitiud lugu, et Bonny süütas kättemaksuks oma isa istanduse, kuid selle kohta pole tõendeid. Siiski on teada, et millalgi aastatel 1714–1718 kolis ta koos James Bonnyga New Providence'i saarele Nassausse, mida tuntakse Inglise piraatide varjupaigana, seda nimetati ka Piraatide Vabariigiks. Paljud selle elanikud said kuninga armu või hoidsid muul viisil seadusest kõrvale. Samuti on teada, et pärast kuberner Woodes Rogersi saabumist 1718. aasta suvel sai James Bonnyst kuberneri informaator. James Bonny andis kuberner Rogersile aru piirkonna piraatidest, mille tulemusena arreteeriti neist paljud. Anne'ile ei meeldinud tema abikaasa koostöö kuberner Rogersiga. Bahamal viibides hakkas Bonny kõrtsides piraatidega suhtlema. Ta kohtus John "Calico Jack" Rackhamiga ja mehest sai tema armuke. Seejärel pakkus Rackham naise abikaasale Jamesile raha lahutuse eest, kuid mees keeldus ja ähvardas Rackhami läbi peksta. Naine põgenes Rackhamiga saarelt ja naisest sai mehe meeskonna liige. Ta maskeeris end laeval meheks ning ainult Rackham ja Mary Read teadsid, et ta on naine, kuni selgus, et ta on rase. Seejärel viis Rackham ta Kuubale, kus Anne sünnitas poja. Bonny, Rackham ja Read varastasid Nassau sadamast laeva William ning värbasid uue meeskonna. Nende meeskond tegutses aastaid Jamaical ja selle ümbruses. Bonny osales koos meestega lahingutes ja kuberner Rogers mainis teda ringkirjas "Tagaotsitavad piraadid", mis avaldati väljaandes The Boston News-Letter. Piraatide ohvriks langenud Dorothy Thomas kirjeldas Readi ja Bonnyt: Nad "kandsid meeste jakke ja pikki pükse ning pähe seotud taskurätikuid ja ... mõlemal oli käes matšeete ja püstol ning nad kirusid ja ässitasid mehi, et nad mu [Dorothy Thomas] tapaksid." Thomas lisas, et ta teadis, et nad on naised nende "rindade suuruse järgi". Oktoobris 1720 rünnati Rackhami meeskonda Jamaica kuberneri Nicholas Lawesi volitatud kapten Jonathan Barnet' juhitud luubi meeskonna poolt. Enamik Rackhami piraate osutas vähe vastupanu, kuna paljud neist olid purjus. Nad viidi Jamaicale, kus kuberner Lawes mõistis nad süüdi ja määras surmanuhtluse poomise läbi. Jamaical, kus Anne Bonny üle kohut mõisteti, tundsid paljud Jamaica istanduste omanikud Anne Bonny isa ja olid temaga varem ka suhelnud. Seetõttu eeldati, et Bonny võib kohtuprotsessil leebema karistuse saada. Read ja Bonny mõlemad palusid armu oma rasedusele viidates, ja kohus lükkaski hukkamise kuni laste sünnini edasi. Read suri vanglas, tõenäoliselt sünnitusjärgsesse palavikku. Ühes Jamaica kirikuraamatus on kirjas tema matmine 28. aprillil 1721 märkusega "Mary Read, piraat". Puuduvad andmed Bonny vabastamise kohta ja see on tekitanud spekulatsioone tema saatuse üle. Väited Bonny vabastamisest perekonna sekkumise tõttu ja Ameerika kolooniatesse kolimise kohta, kus ta suri 1780ndate paiku, on ebatõenäolised ja näivad pärinevat 1964. aasta romantilisest romaanist "Mistress of the Seas". Spanish Towni registris on kirjas "Ann Bonny" matmine 29. detsembril 1733. Spanish Town on sama linn Jamaical, kus Bonny üle 1720. aastal kohut mõisteti. Kapten Charles Johnson kirjutab 1724. aastal avaldatud teoses "A General History of the Robberies and Murders of the most notorious Pyrates": "Teda hoiti vanglas kuni sünnitamiseni ja pärast seda lükati hukkamist aeg-ajalt edasi; aga mis on saanud temast, seda me ei saa öelda; me teame ainult seda, et teda ei hukatud." Raamatus "A General History of the Pyrates" vahendatud Bonny kirjeldust peetakse väljamõeldiseks või ainult osaliselt õigeks. 1945. aastal linastus mereröövlitest film "The Spanish Main", kus Binnie Barnes kehastab Anne Bonnyt Bonny on peategelane 2021. aasta Netflixi dokumentaalsarjades "The Lost Pirate Kingdom", kus teda kehastab Mia Tomlinson. Jean Peters kehastab Anne Bonnyl põhinevat tegelast 1951. aasta filmis "Anne of the Indias", mis põhineb Herbert Ravenel Sassi 1947. aasta artiklil. Bonnyt kehastas Diana Quick 1978. aasta RSC lavastuses "The Women-Pirates Anne Bonney and Mary Read", autor Steve Gooch Aldwychi teatris Londonis. Bonnyt kehastas Clara Paget telesarjas "Black Sails". Minnie Driver kehastas Bonnyt HBO Maxi sarja "Meie lipp tähendab surma teises hooaja episoodis "Fun and Games". Ching Shih Baldwin, Robert. "The Tryals Of Captain John Rackham and Other Pirates". Internet Archives. 1721. Vaadatud 22. oktoobril 2023. The Boston Gazette 1720 October 17 The Documentary Record Arhiiviversioon seisuga 25. september 2023, "Anne Bonny and Famous Female Pirates". www.annebonnypirate.com (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2018. Vaadatud 3. märtsil 2018. "Ajalugu: Kariibi mere piraat langes Briti mereväe küüsi". Forte. Vaadatud 13. märtsil 2024. "Kümme kuulsaimat piraati minevikust". Elu24. 14. aprill 2009. Vaadatud 13. märtsil 2024. "Anne Bonny – ajaloo kuulsaim naispiraat". www.ohtuleht.ee. Vaadatud 13. märtsil 2024. Cartwright, Mark. "Anne Bonny". World History Encyclopedia (inglise). Vaadatud 13. märtsil 2024. "Anne Bonny | Biography & Facts | Britannica". www.britannica.com (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 4. detsember 2020. Vaadatud 17. veebruaril 2022. Fri; Aug, 31; 2018 - 01:00 (31. august 2018). "The fact and fiction of Cork pirate Captain Anne Bonny". Irish Examiner (inglise). Vaadatud 13. märtsil 2024.{{netiviide}}: CS1 hooldus: numbrilised nimed: autorite loend (link) Baldwin, Robert. "The Tryals Of Captain John Rackham and Other Pirates". Internet Archives. 1721, The trial does not give an age, and calls her a spinster in one instance. This could theoretically give an age range, but proof of her pregnancy is not assured and thus cannot be trusted. Vaadatud 22. oktoobril 2023. "Anne Bonny – Famous Female Pirate". www.famous-pirates.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. november 2017. Vaadatud 29. detsembril 2017. Legendary Pirates The Life and Legacy of Anne Bonny . Charles River Editors, 2018. Bartelme, Tony (21. november 2018). "The true and false stories of Anne Bonny, pirate woman of the Caribbean". The Post and Courier. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. november 2020. Vaadatud 10. novembril 2020. "The Project Gutenberg eBook of The Pyrates, by Daniel Defoe". www.gutenberg.org. Vaadatud 13. märtsil 2024. "Anne Bonny | Biography & Facts | Britannica". www.britannica.com (inglise). 24. veebruar 2024. Vaadatud 13. märtsil 2024. Joan, Druett (2005) [2000]. She captains : heroines and hellions of the sea. New York: Barnes & Noble Books. ISBN 0-7607-6691-6. OCLC 70236194. Druett, Joan (2000). She Captains: Heroines and Hellions of the Sea. New York: Simon & Schuster. ISBN 0-684-85690-5. Canfield, Rob (2001). "Something's Mizzen: Anne Bonny, Mary Read, "Polly", and Female Counter-Roles on the Imperialist Stage". South Atlantic Review: 50. Woodard, Colin (2007). The Republic of Pirates. Harcourt, Inc. Lk 139, 316–318. ISBN 978-0-15-603462-3. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. jaanuar 2020. Vaadatud 18. juunil 2020. Burl, Aubrey (2006). Black Barty: Bartholomew Roberts and his Pirate Crew 1718–1723. Stroud: Sutton Publishing. Lk 147–148. ISBN 978-1-84632-433-8. OCLC 852757012. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2023. Vaadatud 1. juulil 2022. Zettle, LuAnn. "Anne Bonny The Last Pirate". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. mai 2019. Yolen, Jane; Shannon, David (1995). The Ballad of the Pirate Queens. San Diego: Harcourt Brace. Lk 23–24. "A 22-year-old YouTuber may have solved Anne Bonny pirate mystery 300 years after trial | News | postandcourier.com". web.archive.org. 28. november 2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. november 2020. Vaadatud 13. märtsil 2024.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) Carmichael, Sherman (2011). Forgotten Tales of South Carolina. The History Press. Lk 72. ISBN 978-1-60949-232-8. Fictum, David (8. mai 2016). "Anne Bonny and Mary Read: Female Pirates and Maritime Women". Colonies, Ships, and Pirates. 8 May 2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. oktoober 2023. Vaadatud 6. oktoobril 2023. Captain Charles Johnson, A General History of the Robberies and Murders of the most notorious Pyrates, Chapter 8,, retrieved 21 September 2017 ISBN 978-1-60949-232-8 Rogozinski, Jan (1999). Dictionary of Pirates. Ware, Hertfordshire: Wordsworth Editions Ltd. Lk 33. ISBN 1-85326-384-2. "BBC Two - The Spanish Main". BBC (Briti inglise). Vaadatud 14. märtsil 2024. Molenaar, Jillian (7. juuli 2019). "Anne of the Indies by Herbert Ravenel Sass". Depictions of John Rackam, Anne Bonny, and Mary Read. 6 July 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. märts 2021. Vaadatud 22. oktoobril 2023. "Production of The Women-Pirates Anne Bonney and Mary Read". Theatricalia (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2023. Vaadatud 12. septembril 2023. Adekaiyero, Ayomikun (26. oktoober 2023). "Here's what the cast of 'Our Flag Means Death' looks like in real life". businessinsider.com. Business Insider. Vaadatud 7. märtsil 2024.