laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Põldalotsõ järv

Põldalotsõ järv (ka Põldalune järv, Soomäe järv, Põldealune järv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Ihatsi ja Saika külas. Veekogu pindala on 2,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 781 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Alfred Lillema

Alfred Lillema (sünninimi Alfred Blumberg; 25. juuli 1897 Lepiksaare küla, Avinurme vald – 13. detsember 1965 Tallinn) oli eesti mullateadlane. Ta õppis Mustvee Algkoolis. 1918. aastal lõpetas ta Pihkva Maamõõdu Kooli. 1933. aastal lõpetas Tallinna Kõrgema Tehnikumi alamastme. 1955. aastal kaitses ta põllumajandusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti NSV mullastik ja mullastiku valdkonnad". Aastatel 1919–1923 oli ta sõjaväkke mobiliseerituna sõjaväe topograafia-hüdrograafia osakonna joonestaja-kartograaf. Aastatel 1923–1940 oli ta Põllutööministeeriumi vanem-maahindaja, 1940–1941 Eesti NSV Põllutöö Rahvakomissariaadi maakorraldaja ja insener, 1941–1943 Põllumajanduse Keskvalitsuse vanem-maahindaja ja mullastiku kaardistaja. 1943–1944 oli ta Tööstuse Uurimise Instituudi geoloogia osakonna vanemtehnik-muldade kaardistaja, 1944–1947 oli ta Eesti NSV Tööstuse Teadusliku Uurimise Keskinstituudi maavarade osakonna vanem teaduslik töötaja, 1947–1952 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituudi teaduslik töötaja, 1952–1956 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Taimekasvatuse Instituudi teaduslik töötaja, 1956–1960 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi mullauurimise osakonna juhataja. Mullateadlasena piiritles ta mullastiku valdkondi, koostas uue ja täpsema Eesti mullastikukaardi mõõtkavas 1:400 000 ja algatas põllumajandusmaa laiaulatusliku hindamise Eestis. Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule. Avinurme keskuses avati 1987. aastal tema 90. sünniaastapäeva puhul mälestuskivi. Hiiumaa pinnakate ja mullastik. Tartu, 1938 Läänemaa mullastik. Tartu, 1938 Eesti mullastiku kaardi põhijoonte koostamise katse maaboniteedi alusel. Tartu, 1939 Lühike mullaerimite kirjeldus Eesti NSV mullastiku kaardi juurde. Tartu, 1946 V. R. Viljamsi maaviljeluse heinaväljasüsteem. Tallinn, 1950 Eesti NSV mullastik. Tallinn, 1958 1947 Nõukogude Eesti preemia 1957 Eesti NSV teeneline teadlane Rein Kask. 102 aastat Alfred Lillema sünnist. Agraarteadus, 3/1999 E-kataloog ESTER. Alfred Lillema. Eesti NSV mullastik ja mullastiku valdkonnad. Dissertatsioon põllumajandusteaduste kandidaadi teadusliku kraadi taotlemiseks. Tallinn: Eesti NSV Teaduste Akadeemia Taimekasvatuse Instituut, 1955 Alar Astover. Mullateadus. Tartu 2012, lk 23–25 Kalmistute register HAUDI ENE, 5. kd, 1990, lk 564. 25. juuli virumaa.ee (vaadatud 27. novembril 2012) Tartu Ülikooli raamatukogu fotokogu. Alfred Lillema (1960) Kultuurimälestiste riikliku registri fotokogu. Alfred Lillema mälestuskivi
Horoski järv

Horoski järv on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Horoski külas. Veekogu pindala on 0,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 287 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Kalda järv

Kalda järv on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Horoski ja Mallika külas. Veekogu pindala on 1,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 525 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Käpämäe järv

Käpämäe järv on järv Võru maakonnas Võru vallas Käpa külas. Veekogu pindala on 1,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 662 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Käpämäe land

Käpämäe land on järv Võru maakonnas Võru vallas Käpa külas. Veekogu pindala on 0,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 422 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Poksi järv

Poksi järv on järv Võru maakonnas Võru vallas Voki külas. Veekogu pindala on 1,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 836 m. Veekogus on 1 saar. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Viro land

Viro land on järv Võru maakonnas Võru vallas Voki külas. Veekogu pindala on 0,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 255 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Varõssõ järv

Varõssõ järv (ka Varese järv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Paloveere külas. Veekogu pindala on 0,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 366 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Leoski järv

Leoski järv on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Leoski külas. Veekogu pindala on 1,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 581 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Purka järv

Purka järv on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Purka külas. Veekogu pindala on 0,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 670 m. Veekogus on kaks saart. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Alasulg

Alasulg (ka Trolla Alasulg) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Trolla külas. Veekogu pindala on 0,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 459 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Linnasjärv

Linnasjärv (ka Kirikumäe Linajärv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Mauri külas ja Võru vallas Kirikumäe külas. Veekogu pindala on 2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 514 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Pundsu Mudajärv

Mudajärv (ka Pundsu Mudajärv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Kirikumäe külas. Veekogu pindala on 0,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 204 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Kelläri järv

Kelläri järv (ka Kellari järv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Kündja külas. Veekogu pindala on 2,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 713 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Luiga lump

Luiga lump (ka Kündja tiik) on järv Võru maakonnas Võru vallas Kündja külas. Veekogu pindala on 0,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 268 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Kaloga järv

Kaloga järv on järv Võru maakonnas Võru vallas Kündja külas. Veekogu pindala on 0,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 536 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Toomõ järv

Toomõ järv on järv Võru maakonnas Võru vallas Vana-Saaluse külas. Veekogu pindala on 0,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 174 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Rauba järv

Rauba järv on järv Võru maakonnas Võru vallas Jeedaskülas. Veekogu pindala on 2,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1286 m. Veekogus on 1 saar. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Kirbu järv

Kirbu järv on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Hämkoti külas. Veekogu pindala on 2,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 788 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Tserebi järv

Tserebi järv (ka Tserepi järv, Viitka järv) on järv Võru maakonnas Setomaa vallas Tserebi külas ja Võru vallas Viitka külas. Veekogu pindala on 2,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 786 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Paimala

Paimala on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas. 2014. aastani kuulus ta Kaarma valda. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Suulätte lump

Suulätte lump (ka Pustuse järv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Viitka külas. Veekogu pindala on 2,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 656 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Kapstoja lump

Kapstoja lump (ka Kapstoja veehoidla) on järv Võru maakonnas Võru vallas Viitka külas. Veekogu pindala on 3,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1353 m. Veekogus on 1 saar. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Suur Kasvandulump

Suur Kasvandulump on järv Võru maakonnas Võru vallas Saarde ja Viitka külas. Veekogu pindala on 0,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 636 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Väikene Kasvandulump

Väikene Kasvandulump (ka Väike Kasvandulump) on järv Võru maakonnas Võru vallas Viitka külas. Veekogu pindala on 1,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1697 m. Veekogus on neli saart. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Laustoja lump

Laustoja lump (ka Viitka veehoidla) on järv Võru maakonnas Võru vallas Vatsa ja Viitka külas. Veekogu pindala on 4,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1395 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Kärdu

Kärdu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Pärgi lump

Pärgi lump on järv Võru maakonnas Võru vallas Vatsa külas. Veekogu pindala on 0,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 492 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Uigumäe lump

Uigumäe lump on järv Võru maakonnas Võru vallas Vatsa külas. Veekogu pindala on 0,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 441 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Pikässuu lump

Pikässuu lump on järv Võru maakonnas Võru vallas Vatsa külas. Veekogu pindala on 0,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 283 m. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Puustuslump

Puustuslump on järv Võru maakonnas Võru vallas Viitka külas. Veekogu pindala on 1,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1032 m. Veekogus on kaks saart. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Anne Värvimann

Anne Värvimann (sündinud 15. augustil 1977) on eesti vandeadvokaat. Ta sai tuntuks esinemisega duetis Riho Sibulaga 1996. aastal laulus "See päev on teel". Värvimann on kaasa teinud ka teistes lauludes. Ta osales 1996. aastal Eurovisiooni lauluvõitlusel Oslos, kus ta oli taustalaulja Eestit esindanud "Kaelakee häälele". 1997. aastal esines ta koos Maarja-Liis Ilusa ja Hanna-Liina Võsaga "Eurolaulu" saates, lauldes taustvokaali laulule "Aeg". Peale selle võistles ta 7. veebruaril 1997 19-aastaselt Eesti Televisiooni saates "Kaks takti ette". Advokatuuri liige on ta alates 18. septembrist 2012 ja vandeadvokaat alates 11. veebruarist 2014. "Anne Värvimann: Äripäeva infopank". Vaadatud 27. august 2018. Eesti Rahvusringhääling. "Anne Värvimann: "Kaks takti ette" 7.02.1997". Vaadatud 27. august 2018. "Leppik partnerid: Anne Värvimann". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. august 2018. Vaadatud 27. august 2018.
Sofja Janovskaja

Sofja Aleksandrovna Janovskaja (vene keeles Софья Александровна Яновская; sündinud Неймарк Neumark; 31. jaanuar 1896 Pružany — 24. oktoober 1966 Moskva, NSV Liit) oli vene matemaatik, filosoof, pedagoog ja nõukogude matemaatikafilosoofia koolkonna looja. Janovskaja on läinud ajalukku eelkõige kahe saavutusega. Ta avastas Karl Marxi matemaatilised käsikirjad, mille vene tõlke ta avaldas 1933. aastal, saades selle eest 1935. aastal doktorikraadi. Sellega rajas ta nõukogude koolkonna matemaatikafilosoofias ning mõjutas ka Hiina matemaatika arengut. Veel olulisem on aga tema panus analüütilisse filosoofiasse: 1935. aastal veenis ta Moskvat külastanud Ludwig Wittgensteini, et see ei asuks elama Nõukogude Liitu, nagu oli algselt kavatsenud. Selle saavutuse tagajärgi filosoofia ajaloole on raske üle hinnata. Marxi käsikirjade avaldamise ja töö eest nõukogude filosoofia arendamisel autasustati Sofja Janovskajat Lenini ordeniga.
Mihkel Kõvamees

Mihkel Kõvamees (15. august 1891 Muhu – 20. märts 1983 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (kaptenmajor) ja kaugesõidukapten. 1927–1940 oli ta Tallinna sõjasadama ülem. Lõpetanud Vladivostoki kaugsõidumerekooli 1914, Irkutski Sõjakooli 1915 ja Alalisväeohvitseride kursused mereväe alal 1928. Esimeses maailmasõjas võttis osa koos Siberi küttidega lahingutest sakslaste vastu, kusjuures sai 3 korda haavata. Eesti rahvusväeosades teenis 3. Jalaväepolgus. Eesti sõjaväkke astus märtsis 1923. Sõjasadama ülemaks määrati aprillis 1927. Kaptenmajoriks kõrgendati veebruaris 1931. Aumärgid: Püha Anna rist (Venemaa), Püha Vladimiri rist (Venemaa), Kotkaristi IV klassi teenetemärk (1936). Aastal 1944 viis ta mootorpurjekal Atlantic Rootsi Peaministri Vabariigi Presidendi ülesandeis Jüri Uluotsa ja Otto Tiefi valitsuse kohtuministri Johannes Klesmenti. Tema poeg oli Argo Kõvamees.
Riigi äriühing

Riigi äriühing on äriühing, mil aktsiaseltsi puhul kuulub riigile kõik aktsiatest või osaühingu puhul on riik ainuosanik. Riigi äriühingute kõrval eristatakse ka riigi osalusega äriühinguid, millisel juhul kuulub riigile vähemalt üks aktsia või osa. AS A. L. A. R. A. AS Eesti Kaardikeskus AS Eesti Liinirongid AS Eesti Loots AS Eesti Loto AS Eesti Post AS Eesti Raudtee AS Eesti Teed AS Eesti Vanglatööstus AS Eesti Vedelkütusevaru Agentuur AS EVR Cargo AS Hoolekandeteenused AS Levira AS Metrosert AS Nordic Aviation Group AS Saarte Liinid AS Tallinna Lennujaam AS Tallinna Sadam AS Teede Tehnokeskus AS Vireen AS Ökosil Eesti Energia AS Eesti Keskkonnauuringute Keskus OÜ Eesti Põllumajandusloomade Jõudluskontrolli AS Elering AS Kredex Krediidikindlustus AS Lennuliiklusteeninduse AS OÜ Eesti Geoloogiakeskus OÜ Transpordi Varahaldus Rail Baltic Estonia OÜ Riigi Kinnisvara AS Õiguskantsleri 2016. aasta aastaülevaade. Riigi äriühingud. "Õiguskantsler: riigifirmade nõukogud peavad oma tegevuse eest vastutama" Postimees, 27. mai 2016
Nikolai Dilaktorski

Nikolai Dilaktorski (26. detsember 1902 – 9. aprill 1983) oli vene rahvusest Eesti geoloog ja tehnikateadlane. 1951. aastal kaitses ta Leningradis geoloogia-mineraloogia doktori kraadi. Ta töötas Eesti NSV Riikliku Ehituskomitee Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi osakonnajuhatajana. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. 1965 Eesti NSV teeneline teadlane 1973 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri 1978 Tööveterani medal Tema poeg oli võrkpallur Stanislav Dilaktorski. Kalmistute register HAUDI
Magnus Johann von Bock

Magnus Johann von Bock (1730–1807 Tartu) oli baltisaksa päritolu Venemaa maanõunik[viide?] ja riiginõunik, sõjaväelane ning mõisnik. Tema isa oli Saare mõisa mõisnik Otto Wilhelm von Bock (1696–1752) ja ema Sophia Helena von Plater. Vanima pojana päris ta Tartumaa Maarja-Magdaleena kihelkonna Saare mõisa. Riiginõukogu liikmena pälvis von Bock Venemaa keisririigi kõrguselt neljanda teenistusastme – tema ekstsellents tegelik riiginõunik. 1780. aastal ostis ta apteeker Lincki krundi Tartus ja ehitas sinna 1780. ja 1790. aastal kaks maja – niinimetatud von Bocki majad, mille saale kasutas Keiserlik Tartu Ülikool taasavamisaktuseks 1802 ja esimestel taasavamisjärgsetel aastatel. 1787. aastal omandas ta ka Kudina mõisa ja Jõe mõisa Tartumaal Maarja-Magdaleena kihelkonnas. Muinsuskaitsseamet: Saare mõisa ait, 2014 Kudina mõis (Maarja-Magdaleena khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
FDC

FDC võib tähendada järgmist: FDC on lühend fraasist first day cover (esimese päeva eriümbrik) floppy-disk controller (disketikontroller) ...
Eikla

Eikla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas. 2014. aastani kuulus ta Kaarma valda. Eiklas elas harrastusbibliofiil ja -etnograaf Juhan Saar. Temal teati olevat Eesti suurim eraraamatukogu.[viide?] Eikla külanõukogu Kaarma kolhoos Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 31.07.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
FOTIS

FOTIS on Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem. Infosüsteemi on koondatud Rahvusarhiivis ja Tallinna Linnaarhiivis säilitatavate fotode kirjeldused, seejuures on arvukalt fotosid ka ise infosüsteemis digiteerituna. Rahvusarhiivi vanimad fotod on pärit 19. sajandi teisest poolest ja need on saadud isikute ja seltside arhiividest. https://koolielu.ee/info/readnews/498499/sotsiaalainete-kuu-rahvusarhiivi-digivaramu-ootab-uurijaid-ja-oppijaid (vaadatud 01.08.2018) http://www.ra.ee/film-foto-heli/foto/(vaadatud[alaline kõdulink] 01.08.2018) FOTIS Rahvusarhiivi kodulehel
ICOMOSi Eesti komitee

ICOMOSi Eesti komitee on Rahvusvahelise Kinnismälestiste Nõukogu (ICOMOS) Eestis tegutsev rahvuslik komitee. Komitee tegutses alates 1992. aastast seltsinguna. Komitee asutamise üks algatajaid oli Kaur Alttoa, kes 1990. aastatel ka komitee tööd esimehena juhtis (toona nimetati ICOMOSi Eesti Rahvuskomiteeks). 2009. aastal alustati tööd mittetulundusühinguna. Aastatel 2009–2012 oli ICOMOSi Eesti komitee esimees Robert Treufeldt, aastatel 2012–2021 oli Eesti Kunstiakadeemia dotsent Riin Alatalu, alates 2021. aastast on Ave Paulus. ICOMOSi Eesti komitee liikmed on järgmised:: Kristel Akerman Riin Alatalu Eve Alttoa Boris Dubovik Diana Haapsal Lilian Hansar Helve Ilves Laura Ingerpuu Villu Kadakas Mart Keskküla Juhan Kilumets Andri Ksenofontov Henry Kuningas Johanna Liblik Madis Tuuder Kati Lindström Elo Lutsepp Karola Mursu Heli Nurger Ave Paulus Anton Pärn Anneli Randla Inga Raudvassar Nele Rent Anita Staub Epi Tohvri Fredi-Armand Tomps Kaire Tooming Robert Treufeldt Kaarel Truu Madis Tuuder Artur Ümar Aastatel 1992–2009 oli komitee liige Jevgeni Kaljundi (suri 2011), 1992–2013 Aet Maasik (suri 2013), 1992–2013 Heino Uuetalu (suri 2013), 1992–2013 Jaan Tamm, 1992–2015 Ants Kraut, 1992–2015 Ira Einama, 1992–2015 Hain Toss (suri 2015), 1992–2015 Kaur Alttoa, 2013–2019 Joosep Metslang ja 1993–2021 Kalli-Maia Holland (suri 2021). ICOMOS icomos.ee Robert Treufeldt etis.ee Riin Alatalu. etis.ee Membership. civvih.icomos.org Liikmeskond. icomos.ee Komitee koduleht
Saksa okupatsioon Lätis (1915–1918)

Saksa okupatsioon Lätis oli Läti ala okupeerimine Esimese maailmasõja käigus. See algas 1915 Saksa vägede sissetungiga Lätti ja lõppes Läti Vabariigi väljakuulutamisega 1918. Ober Ost Saksa okupatsioon Lätis Läti Esimeses maailmasõjas
Infobalt

Infobalt on registreeritud ühing, mis tegeleb Balti riikide kultuuri vahendamisega Saksamaale. Ühing tegutseb alates 1990. aastast. Ühingu kontor asub Saksamaal Bremenis. Ühing korraldab muu hulgas alates 2012. aastast Saksamaal toimuvaid Eesti filmipäevi. http://sirp.ee/online-uudised/eesti-filmid-linastusid-saksamaal/ (vaadatud 01.08.2018) http://www.infobalt.de/ (vaadatud 01.08.2018) Ühingu koduleht
Saksa okupatsioon Leedus (1941–1944)

Saksa okupatsioon Leedus (1941–1944) oli Leedu NSV ala okupeerimine Teise maailmasõja käigus. See algas 1941. aastal Saksa vägede sissetungiga Leedu NSV-sse ja lõppes Punaarmee sissetungi ja Nõukogude okupatsiooni algusega Leedus 1944. aastal .
Lohu tänav (Viljandi)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Lohu tänav on tänav Viljandis Uueveski linnaosas. Tänav algab Lembitu puiesteelt, suundub kirdesse ja lõppeb Saare tänaval. Tänava pikkus on 327 m. "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 5. märts 2018. Lisa Viljandi Linnavolikogu 22.02.2018 määrusele nr 12. Vaadatud 21.08.2018.
August Kook (politseinik)

August Kook (8. juuni 1907 Alatskivi vald, Tartumaa - 16. detsember 1941 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti jurist ja politseikomissar. Ta töötas Tartus ja Narvas politseikomissarina. 1940.aastal alandati kaevuriseisundisse ja töötas Narvas kaevurina. 14. juunil 1941 kell kolm öösel tungis nende koju NKVD koos manukatega. Algas läbiotsimine. Perekond (abikaasa Valli Gerta Kook, 4-aastane tütar Malle Kook ja 2-aastane poeg Jüri Kook) deporteeriti oma kodust Kiviõlis ja viidi kogumispunkti Narvas. Sealt edasi laaditi ema ja lapsed ühte ja isa August Kook teise vagunisse ning küüditati Siberisse. Veel sama aasta lõpus suri August Kook südamepuudulikkuse tagajärjel Uraali vangilaagris. Eesti kommunismiohvrid 1940-1991 Album Academicum Universitatis Tartuensis
Fábio Deivson Lopes Maciel

Fábio Deivson Lopes Maciel (mängijanimi Fábio; sündinud 30. septembril 1980 Nobreses) on Brasiilia jalgpallur, väravavaht. Ta mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Fluminense. Fábio alustas klubikarjääri União Bandeirantes. 1998. aasta hooajal mängis ta Atlético Paranaenses. Cruzeiroga liitus ta esmakordselt juba 1999. aastal, kuid ta sai klubi meeskonnas mänguaega väga harva. Järgmisel aastal suundus ta Vasco da Gamasse, kus mängis kuni 2004. aastani. Aastal 2005 suundus ta tagasi Cruzeirosse ning oli seejärel 17 hooaega järjest klubi põhiväravavaht. Ta on kõige enam mänge klubi meeskonnas pidanud mängija – kokku 955 mängu. Brasiilia kõrgliigas on ta pidanud üle 596 mängu ja on sellega liiga kõigi aegade rekordiomanik. Aastatel 2013 ja 2014 tuli ta Cruzeiroga Brasiilia meistriks. Hooaegadel 2010 ja 2013 valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2022. aasta jaanuaris liitus ta Fluminensega. Fluminense meeskonnas debüteeris ta 4. veebruaril 2022 mängus Audaxi vastu, saades 41 aasta ja 120 päeva vanuselt Fluminense läbi aegade vanimaks mängijaks. 1997. aastal tuli Brasiilia alla 17-aastaste koondisega noorte maailmameistriks. Ta oli Brasiilia koondise varuväravavaht 2003. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2004. aasta Copa Américal. Atlético Paranaense Campeonato Paranaense: 1998 Vasco da Gama Campeonato Brasileiro Série A: 2000 Copa Mercosur: 2000 Campeonato Carioca: 2003 Cruzeiro Campeonato Mineiro: 2006, 2008, 2009, 2011, 2014, 2018, 2019 Campeonato Brasileiro Série A: 2013, 2014 Copa do Brasil: 2000, 2017, 2018 Fluminense Campeonato Carioca: 2022 "Fluminense acerta a contratação de Fábio" FolhaEstado.com. 21.1.2022. Vaadatud 7.4.2022 "Após estrear com vitória, Fábio supera recorde de Magno Alves". NetFlu.com.br. 4.2.2022. Vaadatud 7.4.2022
Lutsu tänav 5

Lutsu tänav 5 (ka Villa Engelhardt) on elamu ja ehitismälestis Viljandi kesklinnas aadressil Lutsu tänav 5 / Pikk tänav 25. Heimatstiilis hoone on näide arhitekt Rudolf von Engelhardti loomingust. Hoone on kahekorruseline, esimene korrus on liigendamata ja kaetud pritskrohviga, teine korrus on liigendatud vähvärgiga. Fassaadi kaunistab teisel korrusel asuv kolmnurkviiluga kaetud lodža. Hoone keskne ruum on kaht korrust läbiv trepihall, millest avaneb tänavafassaadile piklike akende rida. Hoonel on ka ühekorruseline abiruumidega osa. Hoones algsest juugendstiilis sisekujundusest on säilinud trepihalli talalagi ja trepipiire, raamuksed, kahhelahjud ja muud pisidetailid. Hoonet on selle endise omaniku, Viljandi linnapea ja hoone arhitekti venna Otto Engelhardti järgi nimetatud ka Villa Engelhardtiks. 19. sajandi alguses asus krundi kohal heinamaa. 1832. aasta linnaplaan näitab hoone asukohas Lutsu ja Juudi (praegu Pikk) tänava nurgal kahte krunti. Tollal parun R. von Radloffile kuuluvale kinnistule on praeguse hoone asukohale esialgne elamu ehitatud 1860-1862. aasta paiku, see kajastub ka 1866. ja 1875. aasta linnaplaanidel. 1906. aastal müüs paruness Louisa von Radloff kinnistu linnapea Otto Engelhardti abikaasale paruness Elisabeth von Engelhardtile, kes oli paar aastat varem ostnud ka naaberkinnistu. Hoone ehitusliku ajaloo kohta pole andmeid säilinud. Eesti iseseisvumisel kolisid Engelhardtid Saksamaale ja 1921. aastal müüsid ka kinnistu. Lutsu tänav 5 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.08.2018) A. Nurga (1980). "Ehitusajalooline õiend elamule Säde tänav 5 Viljandis (end. Villa Engelhardt)" (PDF). Tallinn. Vaadatud 01.08.2018. Lutsu tänav 5 kultuurimälestiste riiklikus registris