laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pjotr Kapitsa

Pjotr Leonidovitš Kapitsa (Пётр Леонидович Капица; 9. juuli 1894 Kroonlinn – 8. aprill 1984 Moskva) oli vene füüsik, kes avastas 1937. aastal ülivoolavuse. Kapitsa sündis Kroonlinnas Bessaraabia-Volõõnia päritolu vanemate lapsena. Peres räägiti lisaks vene keelele ka rumeenia keelt. Tema isa Leonid Kapitsa (Leonid Petrovici Capiţa) oli sõjaväeinsener, ema oli poola Stebnicki aadlisuguvõsast. Tema emapoolne vanaisa oli Ieronim Stebnitski. Kapitsa lõpetas Kroonlinna reaalkooli ning asus 1912. aastal õppima Peterburi Polütehnilisse Instituuti elektromehaanika teaduskonda, kus tema õpetajate seas oli ka Abram Joffe. Õpingud katkestas Esimene maailmasõda ning Kapitsa teenis Poola rindel sanitaarpolgus kiirabiautojuhina. 1918 lõpetas ta ülikooli ning töötas 1919–1921 Petrogradi Füüsika ja Tehnika Instituudi õppejõuna. 1921 õnnestus tal Maksim Gorki abiga koos Abram Joffega Inglismaale komandeeringusse minna. Teel Inglismaale peatusid nad paar nädalat Tallinnas. Kapitsa jäi Inglismaale ning kaitses Cambridge'i ülikoolis 1922. aastal doktoriväitekirja "Alfakiirte läbitungimine materiaalsetest keskkondadest ja tugevate magnetväljade saamise meetodid". Ta töötas üle 10 aasta Ernest Rutherfordi juures Cambridge'i ülikoolis, kuid 1934. aastal läks ta Nõukogude Liitu oma vanemaid külastama, kuid teda ei lubatud Inglismaale tagasi. 1934. aastal asutas ta Moskvas Füüsikaliste Uuringute Instituudi. 1946 langes ta põlu alla ja vallandati kõikidest ametitest. 1955 naasis ta Füüsikaliste Uuringute Instituuti. Kapitsa keeldus osalemast Nõukogude Liidu vesinikupommi projektis. 1929 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks 1958 – valiti Saksa teaduste akadeemia Leopoldina liikmeks 1966 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1978 – Nobeli füüsikaauhind avastuste eest madalate temperatuuride füüsikas 1942 – Faraday medal 1944 – Franklini medal 1959 – Frédéric Joliot-Curie hõbemedal 1959 – Lomonossovi kuldmedal 1964 – Niels Bohri medal 1966 – Rutherfordi medal 1968 – Kamerlingh-Onnesi kuldmedal 1943, 1944, 1945, 1964, 1971, 1974 – Lenini orden 1941, 1943 – Stalini preemia Kapitsa oli kaks korda abielus. Esimene naine suri 1920. 1927. aastal abiellus ta professor Aleksei Krõlovi tütre Annaga. Neil oli kolm poega ja tütar, kellest on tuntumad Sergei Kapitsa ja Andrei Kapitsa. Jevgeni Dobrovolski, "Akadeemik P. L. Kapitsa". Vene keelest tõlkinud H. Hein. Valgus, Tallinn 1971, 88 lk Pjotr Kapitsa Nobeli auhinna lehel
Püloon (arhitektuur)

Püloon on arhitektuuris mõiste, mis tähistab monumentaalset posti või torni millegi sissepääsu markeerijana ja lähtub sõna kunagisest tähendusest väravaehitisena. Levis arhitektuuris hilisbarokis ja klassitsismis, kuid pülooni motiivi on kasutatud ka uuemal ajal. Püloonid võivad asetseda kahel pool pargi, õue, ülikoolilinnaku vm sissekäiku, kuid ka flankeerida näiteks mälestustahvlit või mälestusmärki. Baroksed püloonid Corvey kloostri väravas Klassitsistlikud püloonid Roßlau kalmistu väravas Niasviži lossi pargi sissekäik Maarjamäe memoriaali dolomiitpüloonid, mille jalamil põles Nõukogude võimu ajal igavene tuli Pronkssõdur paest laotud püloonide vahel Püloonid-mälestusmärgid Wikimedia commonsis
Rahvusvahelised suhted

Rahvusvahelised suhted on suhted rahvusvahelises süsteemis peamiselt riikide vahel, aga ka rahvusvaheliste organisatsioonide ning hargmaiste ettevõtete (multinatsionaalsete korporatsioonide) vahel. Akadeemilise distsipliinina on rahvusvahelised suhted politoloogia haru, mis uurib rahvusvahelisi suhteid. Rahvusvahelisi suhteid uuritakse nii positiivselt (rahvusvahelisi suhteid analüüsides) kui normatiivselt (välispoliitilisi eesmärke ette kirjutades).  Pikemalt artiklis Rahvusvaheliste suhete teooriad Seletamaks rahvusvahelises süsteemis toimivaid mudeleid ja mehhanisme on loodud mitmeid rahvusvaheliste suhete teooriaid. Rahvusvahelistes suhetes toimuva selgitamisel on teadlased lahkarvamustel, mis tuleneb sellest, et fakte tõlgendatakse erinevalt. Teooriad erinevad ennekõike selle poolest, keda või mida peetakse keskseks: mõnikord peetakse selleks toimijaid, teistel juhtudel süsteemi struktuuri ja piiranguid, mida toimijatele peale surutakse. Välispoliitika Diplomaatia Nicholson, Michael. 2004. Rahvusvaheliste suhete alused. Tallinn: TEA Kirjastus. Lk 123–173.
Fennoskandia kilp

Fennoskandia kilp ehk Balti kilp on kilp Põhja-Euroopas. Fennoskandia kilbil asuvad täielikult Soome ning osaliselt Rootsi, Norra ja Venemaa. Fennoskandia kilp on osa Ida-Euroopa kraatonist. Aastal 1992 (Kyōtos 24–28. august) langetas Commission for the Geological Map of the World soovitusliku otsuse nimetada seda kilpi Fennoskandia kilbiks. Varem on teda nimetatud nii Fennoskandia kui ka Balti kilbiks. Termini "Fennoskandia kilp" võttis 1909. aastal kasutusele soome geoloog Wilhelm Ramsay. Kilbil avanevad eelkõige Arhaikumi ja Proterosoikumi, kuid piiratud ulatuses ka Fanerosoikumi kivimid. Suur osa kilbist on moodustunud Svekofenni orogeneesis (Paleoproterosoikumis). Orogeneesi käigus konsolideerunud vastavat maakoore osa nimetatakse Svekofenni kompleksiks. Kilbi kivimiline koostis on mitmekesine. Levinud on mitut liiki moondekivimid ning neid lõikavad arvukad intrusioonid. Samasugused kivimid, mis paljanduvad Fennoskandias, moodustavad ka Eesti aluskorra, mis on setenditega kaetud. Kilbi ehituse kohta on saadud täiendavaid andmeid Koola ülisügava puuraugu abil. Laitakari, I.; Koistinen, T.; Virransalo, P. 1996. Principles and sources for the basement map, Gulf of Finland and surrounding area. In: Explanation to the map of Precambrian basement of the Gulf of Finland and surrounding area 1 : 1 mill.. Geological Survey of Finland. Special Paper 21. Espoo: Geological Survey of Finland, 9-13. Ramsay, W. 1909, Geologins grunder. G. W. Edlunds Förlagsaktiebolag, Helsingfors, 486p.
Konsul (diplomaatia)

Konsul on avalik teenistuja, kes on lähetatud välisriiki oma kodanike huvide kaitseks selles riigis. Muu hulgas väljastab konsul viisasid ja pikendab passide kehtivust, kuid ajalooliselt on konsuli peamine funktsioon olnud kaubanduse edendamine. Konsul, erinevalt diplomaadist, ei tegele valitsustevaheliste suhetega. Kuigi konsulil ei ole diplomaatilist staatust, on paljudel riikidel konsulaarasutuse ja diplomaatilise esinduse funktsioonid ühitatud. Konsul asub ametikohustusi täitma peale asukohariigi ametivõimudelt nõusoleku (eksekvaaturi) saamist. Konsulid jagunevad aukonsuliteks ja ametikonsuliteks. peakonsul konsul asekonsul konsulaaragent Välisriikide aukonsulid Eestis (1938) Konsuli käsiraamat. Esimene osa. Konsulaarseadus ja üldised juhtnöörid konsulaartegevuseks. Tallinn, Välisministeerium, 1934. Konsuli käsiraamat. Teine osa. Seadused ja määrused, mis tarvilikud konsulaartegevuses. 1. vihk. Laevasõit. Tallinn, 1933. Konsuli käsiraamat. Teine osa. Seadused ja määrused, mis tarvilikud konsulaartegevuses. 2. vihk. E. kaubandus. Tallinn, Välisministeerium, 1934. Konsulargesetz und allgemeine Richtlinien zur Konsulartätigkeit. Republik Estland (Riigi Teataja Nr. 97-1933). Tallinn, Aussenministerium, 1937. U. Lender. Konsulid ja nende õigused. Politseileht, 2.–16. oktoober 1939, nr 18–19. Konsulaarsuhete Viini konventsioon (eestikeelne mitteametlik tõlge) Kehtiv Konsulaarseadus [1] [2] Eesti konsulite vorm
Savikilt

Savikilt on muda ja savi diageneesil tekkinud settekivim. Savikilt koosneb valdavalt silikaatseist purdsetteist. Mõnikord peetakse savikildaks kõiki muda (aleuriit ja savi) kivistumisel tekkinud settekivimeid, kuid sageli on oluliseks ka kildalise tekstuuri olemasolu. Kildalisus eristab sel juhul savikilta mudakivimeist. Koostismineraalidest domineerivad savimineraalid, kvarts ning päevakivid. Lisaks võib savikilt sisaldada ka karbonaatseid mineraale (kaltsiit, dolomiit, sideriit), sulfiide (püriit, markasiit), raudoksiide (hematiit, götiit) ning kerogeeni. Savikildad on väga tähtsad kivimid, sest nad moodustavad umbes poole kõigist settekivimeist. Nende rohkus on seletatav aleuriidi ja savi rohkusega settekeskkondades. Savi ja aleuriit settivad väheliikuva veega veekogudes. Näiteks meredes, mis on piisavalt sügavad, et nende põhi oleks lainetuse mõjuulatusest väljas. Seega on savikildad enamasti merelise päritoluga settekivimid. Vahel on savikilt moodustunud ka järve- või jõesetteist. Enamasti on savikildakihtidel suur lateraalne ulatus. Savikildad esinevad tihti koos liivakivi või lubjakiviga, moodustades vahekihte või olles eelmainitutega segunenud. Savikilt ja kilt on erinevad kivimid. Esimene on sette-, teine aga moondekivim. Esimene on tihti teisele lähtekivimiks ehk teisisõnu on kilt savikilda moondumise tulem. Põhiline rusikareegel, mille alusel on lihtne savikilta kildast eristada, on läige. Savikilt on matt, kilt aga enamasti läikivama pinnaga. See tuleneb peamiselt savimineraalide moondumisest vilkudeks. Argilliit on kivim, mida peetakse sõltuvalt koolkonnast kas savikilda sünonüümiks või savikildast pisut enam tihenenud mudakivimiks. Ka Eesti aluspõhja graptoliitargilliit kuulub savikiltade hulka. Savikivimid
Julia Kantor

Julia Kantor (vene keeles Юлия Зораховна Кантор; sündinud 2. augustil 1972 Leningradis) on Venemaa ajaloolane ja publitsist. Ta uurib peamiselt Suurt Isamaasõda ja Teise maailmasõja eelset perioodi. Julia Kantor õppis aastatel 1990–1995 A. I. Herzeni nimelises Leningradi Riiklikus Pedagoogilises Instituudis, mille lõpetas 1995. aastal. 2012. aasta seisuga on Kantor Herzeni nimelise Venemaa Riikliku Pedagoogilise Ülikooli üldajaloo kateedri professor. Ta on Ermitaaži direktori nõunik ja juhtiv teaduslik töötaja. 2011. aastal ilmus Kantori sulest ulatuslik uurimus "Прибалтика: Война без правил (1939-1945)" (Baltikum: reegliteta sõda 1939-1945), mis käsitleb Baltimaade saatust Teises maailmasõjas. 2005. Война и мир Михаила Тухачевского. Москва: Издательский дом «Огонек»; «Время». (ISBN 5-89947-007-0) 2009. Заклятая дружба: Секретное сотрудничество СССР и Германии в 1920—1930-е годы. Санкт-Петербург: Издательство «Питер». 2011. Прибалтика: Война без правил (1939-1945). Издательство: Журнал "Звезда". (ISBN 978-5-7439-0158-6) www.herzen.spb.ru/img/files/uchsovet//yanvar.doc Радио ЭХО Москвы :: Персоны / Юлия Кантор Julia Kantori artiklid ajalehes «Московские нововсти». Julia Kantor räägib RTVi otsestuudios oma raamatust "Прибалтика: Война без правил (1939-1945)".
Gondwana

Gondwana oli hiidmanner, mis eksisteeris paleosoikumis ja mesosoikumis perioodil umbes 510 kuni 180 Ma tagasi. Suure osa sellest ajast oli ta Pangea osa. Gondwana moodustasid tänapäeva Antarktis, Austraalia, Lõuna-Ameerika, Madagaskar, Uus-Meremaa, Aafrika ning Araabia poolsaar. Gondwana paiknes lõunapoolkeral. Gondwana moodustus, kui hiidmanner Pangaea lagunes Lauraasiaks (Põhja-Ameerika ja Euraasia) ja Gondwanaks. Nime "Gondwana" pakkus välja geoloog Eduard Suess. Nimi on võetud India idaosa Gondwana piirkonna järgi.
Püloon (sillaehitus)

Püloon on sillaehituses ripp- või vantsilla massiivne tugipost.
Euroopa Kontrollikoda

Euroopa Kontrollikoda on üks seitsmest Euroopa Liidu institutsioonist, mis kontrollib Euroopa Liidu rahaliste vahendite korrakohast kasutamist. Järelevalve tulemused esitatakse aastaaruannetes Euroopa Parlamendile, millel on seejärel õigus eelarve täitmisele oma heakskiit anda või mitte. Euroopa Kontrollikoda asub Luxembourgis. Euroopa Kontrollikoja tööd juhib kolleegium, kuhu kuuluvad 27 Euroopa Kontrollikoja liiget – üks igast Euroopa Liidu liikmesriigist. Euroopa Kontrollikoja liikmed nimetab kuueks aastaks ametisse Euroopa Liidu Nõukogu. Liikmed valivad seejärel endi seast presidendi, kelle ametiaeg on kolm aastat ja keda saab tagasi valida. Aastatel 2004–2016 oli Eesti esindaja Euroopa Kontrollikojas Kersti Kaljulaid. 30. septembril 2016 tema mandaat peatati ja teda hakkas asendama Euroopa Kontrollikoja president.. Alates 2017. aasta jaanuarist kuni 2022. aasta detsembrini oli Eesti esindaja Euroopa Kontrollikojas Juhan Parts. Alates 1. jaanuarist 2023 on Eesti esindaja Euroopa Kontrollikojas Keit Pentus-Rosimannus. Kontrollikoda jaguneb viieks auditikojaks, mis koosneb liikmetest ja audititöötajatest. Neli auditikoda tegelevad Euroopa Liidu eri kulu- ja tuluvaldkondade auditeerimisega. Viies, horisontaalne auditikoda (CEAD-auditikoda) vastutab kooskõlastuse, hindamise, kinnitamise ja arendustöö eest. Euroopa Kontrollikojale pandi alus 1975. aasta lepinguga ja see moodustati ametlikult 18. oktoobril 1977. Nädal aega hiljem pidas Euroopa Kontrollikoda esimese istungi. Sel ajal polnud koda veel ametlik institutsioon, vaid välisorgan, mille eesmärk oli auditeerida Euroopa ühenduste rahalisi vahendeid. See asendas senist kahte eraldiseisvat auditiasutust, millest üks tegeles Euroopa Majandusühenduse ja Euratomi rahaliste vahenditega ning teine Euroopa Söe- ja Teraseühendusega. Kontrollikoja staatus määratleti alles Maastrichti lepinguga, kui sellest sai viies institutsioon, mis oli ühtlasi esimene uus institutsioon alates ühenduse asutamisest. Täieliku õiguse Euroopa Liidu rahalisi vahendeid auditeerida sai Euroopa Kontrollikoda Amsterdami lepinguga. TV3 VIDEO | Kersti Kaljulaid: kahtlemata võib midagi esmaspäeval nihu minna, kuid olen siiski väga uhke nende 90 allkirja üle, ohtuleht.ee (TV3), 30. september 2016. Eesti Euroopa Liidus Euroopa Komisjoni esindus Eestis "Euroopa Kontrollikoja koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuli 2014. Vaadatud 13. juulil 2014. European Court of Auditors, CVCE Euroopa Kontrollikoja koduleht
ReactOS

ReactOS on projekt, mis püüab luua avatud lähtekoodiga vabatarkvaralist Windows NT ja Windows 2000 draiverite ja programmidega ühilduvat operatsioonisüsteemi. IA-32-ühilduv protsessor (i486 või hilisem versioon) 32 MB mälu IDE (PATA) kõvaketas FAT16/FAT32 ketta sektsioon VGA-ühilduv videokaart Klaviatuur PS/2 ühilduv hiir 17. jaanuaril 2006 süüdistas Hartmut Birr, et osa ReactOS-i koodist on saadud Microsoft Windowsi dekompileerimisest. Süüdistuste tõttu otsustasid projekti arendajad katkestada süsteemi juurdepääsu mittearendajatele. Ehkki Hartmut Birri süüdistust pole tõestatud, otsustas ReactOS-i arenduskogukond panna ise peale auditi sellele lähtekoodile, mis teeb selle ühilduvaks Windowsi tarkvaraga. ReactOS-i arendajad nendivad, et auditiprotsess ei takista tarkvara arendamist või hooldamist tulevikus ning et audit on võimalik läbi viia projekti arendamisega samal ajal. Muuhulgas otsustati teha laialdasem läbivaatus, et leida sellist koodi, mis ei olnud "puhta toa" pöördprojekteerimine (inglise keeles reverse engineering). See läbivaatusprotsess eeldab projekti aeglustumist mõjutatud lähtekoodi ümberkirjutamise pärast ning kontroll viiakse läbi "mittepuhta" koodi lukustamisega seni kuni selle audit möödas on. Seisuga 27. aprill 2006 oli audit 83,6% ulatuses valmis ning oli järjekindlal lõpuleviimise suunal. Kui 90% auditist on teostatud, aeglustub läbivaatus märgatavalt. ReactOS koduleht ReactOS projekti leht SourceForges
Belaja jõgi (Kama)

Belaja (vene Белая, baškiiri Ағиҙел (Agizel), tatari Ağıydel, udmurdi Тӧдьы Кам (Tödjõ Kam)) on jõgi Euroopas. Algab Uuralist. Ülemjooksul voolab mägijõena Uurali ahelike vahel valdavalt lõunasse ja edelasse, seejärel pöördub läände ja murrab läbi Uurali ahelike. Uurali läänejalamil pöördub põhja ja voolab pikalt läbi eelmäestiku mägedega paralleelselt. Alamjooksul pöördub loodesse ja läände. Suubub vasakult Kamasse (täpsemalt Alam-Kama veehoidlasse). Jõe pikkus on 1430 km, valgala 142000 km². Belaja jõe ääres asuvad Ufa, Sterlitamak, Salavat, Išimbai, Agidel, Beloretsk, Birsk jt.
1383

1383. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad - 1380. aastad - 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad Aastad: 1378 1379 1380 1381 1382 - 1383 - 1384 1385 1386 1387 1388 ... ... ... ...
1384

1384. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad - 1380. aastad - 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad Aastad: 1379 1380 1381 1382 1383 - 1384 - 1385 1386 1387 1388 1389 ... ... ... ...
Osorno vulkaan

Osorno on vulkaan Lõuna-Ameerikas Andides. Asub Tšiili lõunaosas Llanquihue järve ääres. Kõrgus 2652 meetrit.
1385

1385. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad - 1380. aastad - 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad Aastad: 1380 1381 1382 1383 1384 - 1385 - 1386 1387 1388 1389 1390 Leedu ja Poola uniooni ehk Krevo uniooni sõlmimine. ... ... Bernabò Visconti, Milano valitseja
Steep Holm

Steep Holm on saar Keldi mere Bristoli lahes. Pindala umbes 20 ha, kõrgus kuni 78 meetrit. Kuulub Suurbritanniale.
Arvīds Pelše

Arvīds Pelše (venepäraselt Arvid Janovitš Pelše (Арвид Янович Пельше); 7. veebruar 1899 Iecava vald, Kuramaa kubermang – 29. mai 1983 Moskva) oli läti päritolu Nõukogude Liidu ja Läti NSV kommunistliku partei ja riigitegelane ning parteiajaloolane. Pelše lõpetas 1931. aastal Moskvas punase professuuri instituudi ajaloo erialal, seejärel õppis sealsamas aspirantuuris (1931–1933). Õppimise kõrvalt töötas partei ajaloo õppejõuna NKVD koolis (1929–1932). Õppejõuametis tegutses Pelše Moskvas ka aastail 1937–1940. Arvīds Pelšelt ilmus uurimusi NLKP ajaloo, parteilise organisatsioonilise ehituse, Läti revolutsioonilise liikumise ajaloo ja sotsialistliku ülesehitustöö alalt ning võitlusest kodanlike natsionalistidega. 1946. aastal asutati Läti NSV Teaduste Akadeemia. Arvīds Pelše nimetati akadeemia korrespondentliikmeks. Läti Kommunistliku Partei Keskkomitee sekretär agitatsiooni ja propaganda alal (1941–1959) Läti Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär (1959–1966) NLKP Keskkomitee juures asuva Parteikontrollikomitee esimees (1966–1983) NLKP Keskkomitee Poliitbüroo liige (1966–1983) Maeti Punasele väljakule – urn tema tuhaga müüriti Kremli seina. 12. aprillil 1961, pärast Juri Gagarini orbitaallendu, tegi Läti Kommunistliku Partei juht Pelše ettepaneku nimetada Riia linn ümber Gagariniks. Ettepanek lükati tagasi. Aastatel 1983–1989 kandis Riia Polütehniline Instituut Arvīds Pelše nime. Perestroika käigus nõudsid üliõpilased selle nime eemaldamist instituudi nimest ja meeleavalduse käigus 1988. aastal rebiti instituudi peahoone seinalt Pelšele pühendatud memoriaaltahvel, mis seejärel visati Kivisillalt (Akmens tilts) Daugava jõkke. Tänini kannab Arvīds Pelše nime tänav Volgogradis. Arvīds Pelše oli kahekordne sotsialistliku töö kangelane (1969, 1979) ja seitsme Lenini ordeni kavaler. diena.lv (läti)
Liigujoomine

Liigujoomine ehk liigud on vana üleeuroopaline talurahva komme, mis tähendas mingi äritehingu või lepingu kinnitamise või mõne töö valmis saamise puhul alkohoolsete jookide joomist. sarikaliigud Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 141
Sergei Volkov

Sergei Volkov (vene keeles Волков, Сергей Александрович; sündinud 21. mail 1952 Joškar-Olas) on endine Nõukogude Liidu sõjaväelane ja endine Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. Ta on lõpetanud Mari Pedagoogilise Instituudi, aastal 1978 Kiievi Kõrgema Mereväekooli ja aastal 1990 V. I. Lenini nimelise Sõjalis-Poliitilise Akadeemia. Ta teenis aastast 1974 NSV Liidu sõjalaevastikus. Aastal 1990 oli tema auastmeks 3. järgu kapten. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, olles selle väliskomisjoni liige. 11. märtsist 1992 lõpetati tema kui võõrriigi sõjaväelase saadikuvolitused (Koos Zijautdin Abdurahmanovi, Goderdzi Ahaladze ja Jevgeni Kotšegaroviga). "Kes on kes Eesti poliitikas", Eesti Entsüklopeediakirjastus 1992 Foto
Avo Tölpt

Avo Tölpt (vaimuliku nimega Aabraham Tölpt, sündinud 14. novembril 1965 Tallinnas) on eesti ettevõtja, õigeusu vaimulik ja karatekohtunik. 1985 Tallinna Merekool 1998 ärijuhtimine, Tartu Ülikooli avatud ülikool 2013. aasta seisuga on Avo Tölpt Airest AS vastutav juht, Tensiotrace OÜ ja Hipobaby OÜ juhatuse liige. 21. juulil 2009 pühitseti Avo Tölpt Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku diakoniks, aastatel 2009–2011 teenis ta diakonina Haapsalu Maria-Magdaleena kogudust. 16. aprillil 2011 pühitseti ta preestriks ja määrati teenima Kõrgessaare Kristuse Sündimise kogudust; ühtlasi teenib ta teise preestrina Haapsalu Maria-Magdaleena kogudust ja Uue-Virtsu Kristuse Sündimise kogudust, samuti oli abipreestriks Reomäe Püha Eelkäija Skiitas. Ta on kuulunud Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku juhtorganitesse, olles aastatel 2004–2010 kirikuvalitsuse liige ja alates 2010. aastast kiriku revisjonikomisjoni liige. Avo Tölpt on Herik Tölpti vend, kellega koos taasasutas 1989. aastal karateklubi Nüke (praeguse nimega Nüke Karatekool). Harrastanud karatet aastast 1980 treener Mart Rosmanni juhendamisel. Karate kohtunikuna tegutsenud aastast 1989. Alates 2008 harrastanud ja osalenud mitmetel krossiratta maratonidel. Aastast 2002 Euroopa Karateföderatsiooni (EKF) küljekohtuniku A-kategooria, 2006 EKF-i matikohtuniku A-kategooria ja Maailma Karateföderatsiooni (WKF) küljekohtuniku A-kategooria. Osalenud kohtunikuna 8 korda täiskasvanute EM-il, 7 korda kadettide ja juunioride EM-il ning 3 korda MM-il. Alates 2002 korraldanud kohtunike täiendusõpet. Aastast 1999 Eesti Karate Föderatsiooni juhatuse liige, 2001 Karateföderatsiooni kohtunikekogu juhatuse liige, 2003 Eesti Shotokan Karate Föderatsiooni president ja alates 2008 Eesti Shotokan Karate Föderatsiooni esimees. http://www.aripaev.ee/uudised/2015/03/03/lennuk-kui-hea-investeering http://www.ap3.ee/article/2013/7/15/airest-touseb-jalgele http://www.eoc.ee/vaimulik/tolpt-aabraham-avo/ Biograafia ESBL-is
Helgi Viirelaid

Helgi Viirelaid (aastani 1958 Helgi Laanemäe; 27. juuli 1935 Tallinn – 23. august 2017) oli eesti pedagoog ja koolijuht ning poliitik, Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. Ta lõpetas aastal 1954 Tallinna 7. Keskkooli ja aastal 1959 Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Ta töötas aastatel 1958–1963 Kohtla-Järve Töölisnoorte Keskkoolis bioloogia-, geograafia- ja keemiaõpetajana ning aastatel 1963–1971 õppealajuhatajana. Ta oli aastatel 1969–1990 NLKP liige. Aastatel 1971–1983 töötas ta Kohtla-Järve 1. Keskkoolis õppealajuhatajana ja aastatel 1983–1990 direktorina. Aastatel 1992–1995 töötas ta Kohtla-Järve linnavalitsuse haridusnõunikuna. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige; 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti Iseseisvuse taastamise poolt. Lisaks oli ta Eesti Kongressi saadik. Ta kandideeris ka 1992. aasta Riigikogu valimistel (valimisliidu Rahvarinne ridades), kuid ta ei osutunud valituks. Samuti kandideeris ta 1996. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kohtla-Järvel (valimisliidus Koostöö), kuid ei osutunud valituks. Helgi Viirelaid suri 23. augustil 2017 ja ta maeti 2. septembril 2017 Metsakalmistule. 1989 Eesti NSV teeneline õpetaja 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk Haud Tallinna Metsakalmistul "Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1992 Ülle Lätte. "Minu elu on olnud huvitav". Vali Uudised, 17. veebruar 2006. Lk 5 Haud Tallinna Metsakalmistul
Nüke Karatekool

Nüke Karatekool on Eesti karateklubi, kus õpetatakse shotokan karate-do-d. Klubi asutati 1978. aastal Tallinnas. Aastal 1984 keelati Eestis karate harjutamine ning klubi taasloodi aastal 1989. Nüke asutaja ja peainstruktor Herik Tölpt on mitmekordne Eesti meister ja paljude rahvusvaheliste turniiride auhinnavõitja. Klubi kaasasutaja on tema vend Avo Tölpt. Treeningud toimuvad Vanalinna Hariduskolleegiumi võimlas ja Kadrioru Saksa Gümnaasiumi Kivimurru tänava võimlas. Teavitus jõuluvaheajast 2000. a 2001. aasta jaanuarikuu treeninggraafik 2001. aasta katalaagri infoleht K-grupi 2001. aasta oktoobrikuu treeningplaan https://web.archive.org/web/20180805174115/http://karatekool.ee/wp/nuke/nukeajaloost/ (kasutatud 05.08.2018) Eesti spordiregister. "Karate-do Klubi Nüke". Vaadatud 1.05.2019. Nüke Karatekooli koduleht Eesti Karate Föderatsiooni koduleht Nüke plakat uute liikmete vastuvõtuks, 2002