laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kolmekirikubasiilika

Kolmekirikubasiilika (gruusia keeles სამეკლესიანი ბაზილიკა, sameklesiani bazilika) on Gruusia arhitektuuris esinev kolmelöövilise basiilika tüüp, mille puhul kolm löövi on üksteisest eraldatud seintega, nii et ühe katuse all on kolm eraldi kirikusaali. Tüüp kujunes Gruusia kirikuarhitektuuris välja varakeskajal, 6.–7. sajandil arvatavasti liturgilistel põhjustel. Seda ruumiskeemi järgivad Gruusia varaseimad kirikud, eriti enne liturgia standardiseerimist, mis leidis aset 7. sajandil, kuid ka hiljem, eriti Kahhethi piirkonnas, kuni 11. sajandi alguseni. Kui kolmelöövilise basiilika puhul toetub keskne viilkatus kesklöövi arkaadidele ja madalamad pultkatused välistele pikiseintele, siis kolmekirikubasiilika puhul toetuvad mõlemad üksnes seintele ja löövist kahele poole tekivad kitsad kõrvalruumid, mis mõnikord on kesklööviga ühendatud ühe ukseavaga. Nii lööv kui külgruumid on idas poolringikujulise apsiidiga. Kolmekirikubasiilika vorm on eriti iseloomulik Gruusia kloostrikirikutele ja ei esine mujal, isegi mitte Armeenia kirikuarhitektuuris, mis sarnaneb mitmes aspektis Gruusia arhitektuurile. Varaseimad kirikud ehitati Gruusias 4. sajandil, kuid hilisema arhitektuuri jaoks oli mõõtuandvaks aastail 478–493 ehitatud Bolnisi kirik, kolmelööviline basiilika, mida katsid aamvõlvid. Sellest loetakse Gruusia kirikuarhitektuuri nn klassikalist ajajärku 5. ja 6. sajandil, milles nähakse Süüria arhitektuuri mõjusid. See on kooskõlas kohaliku kristliku pärimusega, mis kõneleb kolmeteistkümnest Gruusia mungast, "Süüria isadest", kes 6. sajandi lõpul lahkusid Siimeon Sambnik noorema kloostrist Süürias või Jeruusalemmas ja pöördusid Gruusiasse tagasi. 7. sajandiks oli kolmekirikubasiilika selgelt välja kujunenud sakraalehitise erikuju, kuigi paralleelselt varaste saalkirikute ja basiilikatega ilmus 6. sajandil Armeenia kirikuarhitektuuri ka tsentraalehitise ruumivorm (ümarkirikud ja trikonhid), mis varsti sai eelistatuks. Tsentraalehitist kombineeriti basilikaalse ruumiga, nii et tekkis nelitise kohal asuva kupliga ja sellest lääne suunas pikendatud lööviga ruum, kuid kolmekirikubasiilikad on reeglina ilma nelitise ja kuplita. Vanim ja lihtsaim kolmekirikubasiilika asub Khvemo Bolnisis, kus puudub läänepoolne külgkirikuid ühendav ruum. Keskmine aamvõlv on külgmistest laiem ja poole kõrgem. Peasissekäik on lõunaseinas nagu Süüria kirikutel. Endise Nekresi kloostri kirik Kahhethis pärineb 7. sajandist ja sel on läänekäik, mis ühendab kaht külgruumi ja kust pääseb ka kesklöövi. Samasugune läänekäik on 600. aasta paiku ehitatud Zegani kloostrikirikul. Sama perioodi kolmekirikubasiilikad on veel Dmanisis, Sabues, Saguramos, Tšeremis, Hvanatis, üks 8. sajandist on varemeis Ambara kirik Miusera lähedal Abhaasias. Aastasse 906 dateeritud Eredvi kirikus on lisaks läänekäigule Gruusia arhitektuuris ainukordne altariapsiidini ulatuv ümbriskäik. Bolnisi kolmekirikubasiilika Kirik Dmanisis 6. või 7. sajandist Vana Šuamta kloostrikirik Kahhethis, 7. sajandist Vana Šuamta siseruum lõunapoolset külgruumist, paremal laiem keskne lööv Eredvi Georgi kirik T. Dundua, N. Silagadze. The Three-Church Basilica Type in Georgia. - Fidelio, Spring 2001
Wieselburg

Wieselburg on linn (Stadtgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas, mis asub Erlaufi jõe ääres. Selle nimi tähendab ligikaudu linnust, mille juures kaks jõge kohtuvad, kuna kaks jõge jooksevad kokku, et luua Erlauf. Linnas asuvad õlletehas, põllumajanduskolledž ja uurimisinstituut (HBLFA Francisco Josephinum), kõrgkool (Fachhochschule) ja üks vanimaid kirikuid Alpidest põhja pool, mis pärineb 976. aastast. Wieselburg sai linnaks 1000 aastat hiljem, 1976. aastal. Igal aastal juuni lõpus, juuli alguses toimub põllumajanduslaat Wieselburger Messe. Karl Bienenstein Alfred Gusenbauer Paul Hörbiger Eugen Wüster Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2021 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2021, vaadatud 12.05.2022.
Wieselburg-Land

Wieselburg-Land on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Wolfpassing

Wolfpassing on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Haukivaara

Haukivaara (põhjasaami keeles Hávgavárri) on küngas Rootsis Norrbotteni läänis Kiruna vallas. Haukivaara paikneb Kiirunavaara ja Luossavaara vahel. Nimi tähendab 'Havivaar'. Haukivaarale on rajatud Kiruna.
Tahlequah

Tahlequah on linn Ameerika Ühendriikides Oklahoma osariigis, Cherokee maakonna halduskeskus ja suurim linn. See asub Ozarki mägede jalamil. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 16 209. Aastal 2010 oli elanikke 15 753. Tahlequah on tšerokii indiaanlaste asuala keskus. Ka linna nimi tuleneb tšerokii keelest, kuid selle päritolu ei ole täpselt teada. Linnas on liiklusmärgid nii tšerokii- kui ka ingliskeelsed. Linnas asuvad Northeastern State University pealinnak ja tšerokiide ajaloo muuseum. Nii tšerokii- kui ka ingliskeelne stopp-märk Tahlequah's 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. About Tahlequah. cityoftahlequah.com. Vaadatud 5.04.2024 Cherokee National History Museum. visitcherokeenation.com. Vaadatud 5.04.2024 Duvall, Deborah L. (1999). The Cherokee Nation and Tahlequah. Arcadia Pub. ISBN 9780738502892. Koduleht
Rahvuslik olümpiakomitee

Rahvuslik Olümpiakomitee (NOC) on organisatsioon, mis esindab konkreetse riigi huve Rahvusvahelises Olümpiakomitees (ROK) ning esindab ja korraldab olümpialiikumist riiklikul tasandil. 206 rahvuslikku olümpiakomiteed on ühendatud Rahvuslike Olümpiakomiteede Ühendusse (Association of National Olympic Committees - ANOC), mis jaguneb viieks mandriorganisatsiooniks. ANOC üldkoosolekud toimuvad iga kahe aasta tagant. Rahvuslike Olümpiakomiteede (NOC) katusorganisatsioon Euroopas on Euroopa Olümpiakomitee. Rahvuslikud olümpiakomiteed, rahvusvahelised alaliidud ja korralduskomiteed: Igal olümpiamängudel osaleda soovival riigil peab olema ROK-i poolt aktsepteeritud riiklik olümpiakomitee. 21. sajandi alguseks oli selliseid komiteesid üle 200. Rahvuslik olümpiakomitee (NOC) peab koosnema vähemalt viiest riiklikust spordiliidust, millest igaüks on seotud vastava rahvusvahelise alaliiduga. Nende NOKide näiline eesmärk on olümpialiikumise arendamine ja edendamine. NOC-d korraldavad oma riigi esindajate olümpiamängudel varustamist, transporti ja majutamist. NOC-de reeglite kohaselt peavad nad olema mittetulunduslikud organisatsioonid, ei tohi end siduda poliitiliste või äriliste asjadega ning peavad olema täiesti sõltumatud ja autonoomsed ning suutma vastu seista kõikidele poliitilistele, religioossetele sündmustele või kaubanduslikule survele. Rahvuslike olümpiakomiteede veebileht ANOC-i veebileht
Tara Davis-Woodhall

Tara Davis-Woodhall (sündinud 20. mail 1999 Agoura Hillsis) on Ameerika Ühendriikide kaugushüppaja. Ta õppis Georgia ülikoolis, kus tema treener oli Petros Kyprianou. Ta võistles ka sprindis, tõkkejooksus ja kolmikhüppes ning püstitas 2018. aastal 60 meetri tõkkejooksus juunioride maailmarekordi 7,98. Pärast esimest aastat siirdus ta Texase ülikooli, kuid ei saanud NCAA reeglite tõttu hooajal 2018-2019 Georgia ülikooli ja Kyprianou loata ülikoolivõistlustel võistelda. 2021. aastal toimunud olümpiamängudel Tokyos tegi Davis täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi, kui sai tulemusega 6.84 kaugushüppe finaalis 6. koha. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta kaugushüppes Ivana Vuleta järel hõbemedali. 2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta tulemusega 7.07 kuldmedali Monae' Nicholsi ja Fátima Diame ees. Davis-Woodhalli isiklik rekord kaugushüppes on 2024. aastal Albuquerques hüpatud 7.18. Tara Davis-Woodhalli abikaasa on parasportlane Hunter Woodhall. "Tara Davis Transfers To Texas, Will Sit Out Season". www.flotrack.org. Vaadatud 5. aprillil 2024. Tara Davis-Woodhall Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Vasvár

Vasvár (saksa keeles Eisenburg, sloveeni keeles Železnograd) on linn Ungaris Vasi komitaadis, Vasvári kreisi halduskeskus. Vasvár asub Austria piirist 21 km kaugusel, komitaadikeskusest Szombathelyst ligikaudu 24 km lõunakagus. Linna läbib Szombathely–Nagykanizsa raudteeliin. Vasvár sai linnaõigused 1279. aastal. Kuningalinn läks eraomanike kätte 1423. aastal. 16. sajandil ei sattunud Vasvár Türgi võimu alla, kuid Türgi väed ohustasid linna ja selle tähtsus vähenes ning paljud elanikud lahkusid. 10. augustil 1664. aastal sõlmiti linnas Vasvári rahu, mis lõpetas Neljanda Austria-Türgi sõja. Türklaste väljatõrjumise järel ei saavutanud Vasvár enam endist tähtsust. Vasvár tähtsus suurenes 19. sajandi viimasel kolmandikul, kuigi see kaotas turulinna staatuse ja muutus suurkülaks. 20. sajandi algul arenesid Vasváris kohalik tööstus ja kaubandus. Teise maailmasõja järel jäi Vasvári areng soiku. Vahepeal kaotatud linnaõigused sai Vasvár tagasi 1986. aastal. Bardi, Itaalia Cegléd, Ungari Hațeg, Rumeenia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Vasvár települestörtenete Vasi Hegyhát Tájegységi Értéktár. Vaadatud 6. aprillil 2024 A vasvári béke Rubicon Online. Vaadatud 6. aprillil 2024
Püha Nino rist

Püha Nino rist (gruusia keeles ჯვარი ვაზისა, Džvari Vazisa) ehk viinapuurist on Gruusia Õigeusu Kiriku tähtsaim sümbol, mis apokrüüfilise pärimuse järgi pärineb 4. sajandist, Ibeeria kuningriigi (Kharthli) ristiusustamise ajast. Püha Nino risti kuju eristab teistest ladina ristidest selle horisontaalse põikpuu harude kerge allapoole kallutatus. Pärimuse järgi jutlustas püha Nino, Kapadookiast pärit naine ja püha Georgi sugulane, kellest pärast imelist nägemust sai misjonär, 4. sajandi Ibeerias (mis hõlmas Lõuna- ja Ida-Gruusiat ning Kirde-Türgit) kristlust just seda risti kasutades. Risti originaal on tähtis reliikvia, mis asub Tbilisi Sioni katedraalis. Legendi järgi andis risti Ninole neitsi Maarja, legendi teises versioonis tegi Nino risti ise kahest oma juustega kokku seotud viinapuuoksast teel Mtshethasse. Siiski pole leitud enne varauusaega iseloomulike longus harudega Nino risti kujutisi. Risti hoiti 541. aastani Mtshetha Svetitskhoveli katedraalis. Pärslaste sissetungi ajal viidi see Armeeniasse ja jäi sinna ajani, mil Davith IV vallutas Ani muslimitelt 1124. aastal tagasi ja tõi risti Mtshethasse. Kuningas Vahtang III (1303–1307) lasi risti paigutada ümbrisesse, millele olid taondatud stseenid püha Nino elust. 1720. aastatel, kui Gruusia oli Safaviidide Pärsia ja Osmanite riigi rünnakute all, viidi rist peitu Ananuri kindlusse Gruusia mägedes. Sealt viis Gruusia piiskop Timotheus selle Venemaal eksiilis elavale Kharthli kuninglikule printsile Bakarile, kes resideeris algul Moskvas, hiljem Lõskovos. Kuningas Erekle II püüdis risti Bakari perekonnalt tagasi saada, ent tulemusteta. 1801. aastal näitas Bakari lapselaps Georgi Gruzinski risti Venemaa keiser Aleksander I-le. 1802. aastal Kharthli-Kahhethi kuningriigi Vene keisririigiga liitmise sündmusel andis keiser risti Gruusiale üle. Alates sellest paikneb rist Tbilisis Sioni katedraalis. Püha Nino rist selle jaoks 14. sajandil tehtud ümbrises Tbilisi katedraalis Püha apostlisarnane Nino ikoonil Püha Nino risti puitpanustehnikas kujutis uksel Vardzia koobaskloostris Püha Nino rist Kaspi rajooni lipul 1700 Years of the Grapevine Cross: Christianity in Georgia. - Asfar. - asfar.org.uk K. Webley. The Grapevine Cross. - Top 10 Religious Relics. - Time, Apr. 19, 2010
Rasmus Kadaja

Rasmus Kadaja (sündinud 14. juunil 2001) on eesti muusik. Ta on pärit Karksi-Nuiast. Ta mängib ansamblites Lõõtsavägilased, Karmoškakamraadid ja Lõõtsanøøbid. Aastal 2022 pärjati Rasmus Kadaja lõõtsakuninga tiitliga.
Janne Jaakkola

Janne Alpertti Jaakkola (sündinud 17. juulil 1967 Vehmaas) on Soome kindral ja alates 1. aprillist 2024 Soome kaitseväe juhataja. Tema teenistusaeg algas 1990. aastal. 2024 Kotkaristi I klassi teenetemärk https://puolustusvoimat.fi/tietoa-meista/amiraalit-ja-kenraalit/janne-jaakkola https://yle.fi/a/74-20081321 Teenetemärkide kavalerid: Janne Jaakkola
Hajdúdorog

Hajdúdorog on linn Ungaris Hajdú-Bihari komitaadis Hajdúböszörményi kreisis. Hajdúdorog asub kreisikeskusest Hajdúböszörményist ligikaudu 16 km põhjas, Nyíregyházast 22 km edelas ja komitaadikeskusest Debrecenist umbes 33 km põhjas. Arheoloogiliste leidude andmetel oli piirkond asustatud juba pronksiajal. Asulat on esmamainitud 1301. aastal. 1639. aastal sai Dorog turulinna tiitli. 1886. aastal kaotas Dorog turulinna staatuse ja muutus suurkülaks. Linnaõigused sai Hajdúdorog tagasi 1. märtsil 1989. Lubartów, Poola Odorheiu Secuiesc, Rumeenia Podenzano, Itaalia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Településtörténet Hajdúdorog. Vaadatud 6. aprillil 2024
Läbipaistvus

Läbipaistvus on keha füüsikaline omadus, mille korral aine hajutab, neelab ja muundab teatud sagedusega elektromagnetilisi laineid (valgust) väga vähe või ei tee seda üldse. Ained neelavad ainult teatud sagedustega elektromagnetilist kiirgust. Neeldumisel saadud energia kulub aatomite võnkuma panemiseks või aatomite ergastumiseks. Näiteks õhku, mõningaid muid gaase, puhast vett, teatud vedelikke ja klaasi, suudab nähtav valgus läbida, ning need näivad läbipaistvatena: neist on võimalik läbi vaadata. Täiesti läbipaistvat keskkonda ennast ei ole näha. Läbipaistvustegur Vee läbipaistvus
Nutatsioon

Nutatsioon (ld sõnast nutatio 'võnkumine') on pöörleva keha pöörlemistelje kaldenurga muutumine. Nutatsioon esineb muuhulgas taimede kasvuliikumises. pretsessioon häiritus Euleri nurgad Darwin, Charles 1880. The Power of Movement in Plants. London: John Murray.
Vésztő

Vésztő on linn Ungaris Békési komitaadis Szeghalomi kreisis. Vésztő asub Rumeenia piirist 22 km kaugusel, kreisikeskusest Szeghalomist umbes 13 km lõunakagus ja komitaadikeskusest Békéscsabast ligikaudu 30 km põhjakirdes. Asulat on esmamainitud 1350. aastal. Türgi ikke ajal tühjenes küla täielikult ja asustati 18. sajandi algul uuesti. Suurküla staatus anti Vésztőle 1871. aastal. Raudteeühenduse sai Vésztő 1881. aastal. 24. detsembril 1925 sai asula üleujutuses rängalt kannatada. Linnaõigused sai Vésztő 1. juulil 2001. Dumbrava, Rumeenia Doboșeni, Rumeenia Vârghiș, Rumeenia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Település bemutatása Vésztő Város Önkormányzata. Vaadatud 6. aprillil 2024
Konstantin Lebedev

Konstantin Vassiljevitš Lebedev (vene keeles Константин Васильевич Лебедев; 8. november 1918 Saratovi oblast, Nõukogude Venemaa – 6. mai 2006) oli NSV Liidu parteitegelane, Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee II sekretär aastatel 1971–1982. Ta oli rahvuselt venelane. Konstantin Lebedev töötas nooruses aastatel 1936–1941 õpetajana ja seejärel direktorina Lääne-Kasahstanis. 1941. aastal astus ta ÜK(b)P liikmeks. Seejärel siirdus ta Kasahstani linna Uralski ÜLKNÜ juhtivatele kohtadele, kus töötas kuni 1949. aastani; Kasahstani LKNÜ Lääne-Kasahstani Oblastikomitee sekretär propaganda ja agitatsiooni alal ja oblastikomitee I sekretär. Pärast seda siirdus ta Moskvasse parteikooli, kus viibis 1952. aastani. Pärast seda jätkas Lebedev tööd Moskvas: 1952. aastast NLKP Keskkomitee parteiorganite osakonna instruktori, 1961. aastast NLKP Keskkomitee partei organisatsioonilise töö osakonna sektorijuhatajana kuni 1971. aastani. Seega oli Lebedev puhas nõukogude nomenklatuuri esindaja. 1971. aastal viis NLKP Lebedevi Eesti NSV-sse. 1971 11. veebruaril EKP KK XVIII pleenumil kinnitati ta kohaliku Eestimaa Kommunistliku Partei KK teise sekretäri (19. veebruar 1971 – 13. mai 1982) ametikohale, st kohaliku EKP mõjukuselt teisele kohale, samal ajal kui esikoht, st EKP KK I sekretäri ametikoht, kuulus endiselt Eestis kauaaegsele parteijuhile Johannes Käbinile. Tavaliselt oli EKP KK teise sekretäri ametikoht NLKP Moskva esindajal, tagades otsese infovoo NLKP parteijuhtidele Moskvas. Lebedev oli venemaa taustaga kommunist, kellel polnud Eestiga sidemeid, nagu tema eelkäijatel, Leonid Lentsmanil ja Artur Vaderil, kes olid Venemaal üles kasvanud eestlased. Lebedevi ametisse nimetamine oli ühtlasi ilming venestamise tugevnemisest Eestis. Keskvõimu haarde tihenedes Nõukogude Eestis muutus Lebedevi roll üha olulisemaks. 1977. aastal juhtis ta katset tagandada rahvuslaste hulka liigitatud Käbin ja EKP KK ideoloogiasekretär Vaino Väljas. Toona Käbini ja Väljase kukutamine veel ei õnnestunud, kuid 1978. aasta kevadel õnnestus keskvõimu toetajatel eesotsas Lebedevi ja Karl Vainoga nad kukutada. Konstantin Lebedev oli Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseisu saadik, ENSV Ülemnõukogu Presiidiumi liige, NSVL Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu looduskaitsekomisjoni liige, NLKP Keskkomitee liikmekandidaat. EKP Keskkomitee ja EKP Keskkomitee büroo liige, NSV Liidu Ülemnõukogu 9. koosseisu saadik. 1982. aastal naasis Konstantin Lebedev Moskvasse ja töötas kuni 1988. aastani NLKP kontrollkomitee liikmena. Konstantin Vassili p. Lebedev, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 79 "Kõrgemad võimu vahendajad ENSV-s: Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee sekretärid 1940–1990" (PDF). Tallinn: Okupatsioonide muuseum. 2000. Originaali (pdf) arhiivikoopia seisuga 7. märts 2016. Informatsiooniline teadaanne EKP KESKKOMITEE XVIII PLEENUMI KOHTA, Spordileht, Номер 18, 12 феврал 1971
Rohhuse hospidal

Rohhuse hospidal (ka Püha Rohhuse hospidal või Püha Rochuse hospidal) oli Tallinnas Müürivahe tänaval Harju ja Karja tänava vahel paiknenud hoolekandeasutus (seek). Vastavalt 1521 aasta ürikule oli Rohhuse hospidal "mõeldud viletsatele, kes langenud raske häda - pestilentsi ohviks". Sajand hiljem leiab gildi oldermann Caspar Meuseleri päevaraamatust ülesmärkest 31. märtsil 1618, et püha Rohhuse maja eestseisjad Joachim Rode ja Ewert zur Hoye on lasknud hoonel laguneda ja kohustati teist nendest otsemaid pihta hakkama ehitustöödega, et maja ära parandada. Jaani seek Uus seek Heino Gustavson, Meditsiinist vanas Tallinnas, 1969 Tiik, L., Vana Tallinn. Dissertatsioon nr. 307966. TRÜ. Tartu
Brigham Young

Brigham Young (1. juuni 1801 – 29. august 1877) oli Ameerika Ühendriikide usujuht, aastatel 1847–1877 Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kiriku teine president. Tema juhtimise all rändasid mormoonid 1846. aastal välja Illinoisis asuvast Nauvoost ning jõudsid 24. juuliks 1847 Suure Soolajärve orgu, kus asutati Salt Lake City. 1851–1858 oli ta Utah' territooriumi esimene kuberner. Aastatel 1857–1858 mormoonide kiriku ja Ühendriikide föderaalvalitsuse vahel peetud Utah' sõja lõpetamiseks nõustus Young ametist loobuma. Ta osales Utah' ülikooli (asutatud 1850) ja enda järgi nime saanud Brigham Youngi ülikooli (asutatud 1875) asutamises. Polügaamist Youngil oli kokku 55 naist ja 56 last. Alexander, Thomas G (2019). Brigham Young and the Expansion of the Mormon Faith. The Oklahoma Western Biographies. Norman: University of Oklahoma Press, lk 71 & 76. ISBN 978-0-8061-6446-5. OCLC 1098034245. Michael R. Kauth (2020). The Evolution of Human Pair-Bonding, Friendship, and Sexual Attraction: Love Bonds. Routledge, lk 32. ISBN 9781000226546  Brigham Young – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Enying

Enying on linn Ungaris Fejéri komitaadis, Enyingi kreisi halduskeskus. Enying asub Balatoni järvest 7 km kaugusel, komitaadikeskusest Székesfehérvárist ligikaudu 31 km lõunaedelas. Enyingi on esmamainitud 1241. aastal. 15. sajandil kinkis kuningas Enyingi Töröki perekonnale. Türgi võimu alt pääses Enying 1686. aastal, kuid asula taastumine oli aeglane. Aastatel 1867–1961 oli Enying kreisikeskus. Raudteeühenduse sai linna 1880. aastal. Linnaõigused anti Enyingile 1992. aastal. Bad Urach, Saksamaa Świerklany, Poola Huedin, Rumeenia Jukamenskoje, Venemaa Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. BATTHYÁNY-DRASKOVICH-CSEKONICS KASTÉLY Kastelyok.com Vaadatud 6. aprillil 2024 Geschichte Enying város honlapja. Vaadatud 6. aprillil 2024
Deformatsioonide võrdsuse tingimus

Deformatsioonide võrdsuse tingimus on meetod staatikaga määramatute ja deformatsiooniülesannete lahendamiseks, mis lähtub kahe või mitme koos deformeeruva detaili (või varda vasak- ja parempoolse osa) siirete võrdsusest nende ühispunktis. Annab täiendava seose tundmatute leidmiseks.
6hunesseq

6hunesseq (võru keelest õhunesseq, 'õhuniiskus') on Eesti pärimusmuusikaansambel, mis esitab rahvakoraale. Ansamblisse kuuluvad Greta Liisa Grünberg (laul, hiiu kannel, perkussioon), Marion Selgall (laul), Kaisa Kuslapuu (orel) ja Maria Mänd (hiiu kannel, viiul). 2022. aastal võitis ansambel rahvamuusikatöötluste festivalil Mooste Elohelü peapreemia, festivali patrooni Ingrid Rüütli auhinna ning valiti publiku lemmikuks. Samal aastal esinesid nad Viljandi pärimusmuusika festivalil, samuti 2023. aastal Viljandi orelifestivalil. 10. mail 2024 ilmus ansambli debüütalbum "ma olen maa peal v66ras". Album salvestati Tartu Jaani kirikus. 2024 sügisel võitsid nad Etnokulbi auhinna “Aasta debüütalbumi” kategoorias. "ma olen maa peal võõras" (2022) "küläkene väikokõnõ" (2022) "ma olen maa peal v66ras" (2024) "Ansambel 6hunesseq avaldas teise singli "Küläkene väikokõnõ"". ERR. 30. september 2022. Vaadatud 6. aprill 2024. Mati Määrits (17. juuli 2022). "GALERII JA VIDEO ⟩ Mooste Elohelü peapreemia võitja lõi salapärasusega". Lõuna-Eesti Postimees. Vaadatud 6. aprill 2024. Margus Haav (17. mai 2022). "FOLGIPIDU ⟩ Viljandi pärimusmuusika festivalil astub üles poolsada kodumaist esinejat". Sakala. Vaadatud 6. aprill 2024. Farištamo Eller (11. august 2023). "Mõnusalt ajas ja ruumis laiali". Sirp. Vaadatud 6. aprill 2024. "Ansambel 6hunesseq avaldas debüütalbumi "Ma olen maa peal v66ras"". ERR. 10. mai 2024. Vaadatud 12. mai 2024. "Nädalavahetusel kuulutati Pärimusmuusika Lõikuspeol välja auhinna Etnokulp 2024 laureaadid". Eesti Pärimusmuusika Keskus. Vaadatud 7. oktoobril 2024. 6hunesseq tutvustus Kaisa Kuslapuu kodulehel 6hunesseq Facebookis 6hunesseq Instagramis Andres Oja. Külas on 6hunesseq. Vikerraadio (6. oktoober 2022)