laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ringprotsess

Ringprotsess on termodünaamiline tsükkel, mille lõpuks süsteemi (töökeha, töötav aine) jõuab tagasi esialgsesse olekusse. Niisuguses protsessis ühtivad perioodiliselt süsteemi lõpp- ja algparameetrid (rõhk, temperatuur, ruumala, entroopia). Kõige tuntum on Carnot' ringprotsess. Ringprotsessis toimub soojusallikate ja jahutajate vaheline soojusvahetus, mille tulemusena süsteem kas annab soojust ära või saab juurde. Vastavalt sellele on tegemist kas otse- või pöördringprotsessiga. Päripidises ehk otseringprotsessis muundub osa süsteemi antavast soojusest mehaaniliseks tööks. Niisugune ringprotsess toimub näiteks sisepõlemismootoris. Pöördringprotsessis tehakse tööd soojuse üleviimiseks külmast kehast soojemasse kehasse. Niiviisi toimub soojusvahetus külmutis ja soojuspumbas. Ringprotsessi kulgu olekudiagrammil kujutab kinnine kõver. Protsessi parameetrite muutumist kujutatakse enamasti rõhu-ruumala teljestikus. Joonisel 1 toimub lõigul 1–2 isotermiline paisumine, lõigul 2–3 adiabaatiline paisumine, lõigul 3–4 isotermiline kokkusurumine ja lõigul 4–1 adiabaatiline kokkusurumine. Kuna ringprotsessis kulgeb osa olekumuutusi adiabaatiliselt, s.t jääval entroopial, siis saab ringprotsessi kujutada ka temperatuuri-entroopia teljestikus. Otseringprotsessis (joonis 2) toimub tööaine paisumine lõigul A–B isotermiliselt (jääval temperatuuril) ja lõigul B–C adiabaatiliselt (süsteemi entroopia ei muutu). Järgneb kokkusurumine lõigul C–D isotermiliselt ja lõigul D–A adiabaatiliselt. Carnot’ pöördringprotsess koosneb järgmistest etappidest (joonis 2): C–B adiabaatiline kokkusurumine; B–A isotermiline kokkusurumine (toimub soojuse ülekanne soojemale kehale); A–D adiabaatiline paisumine; D–C isotermiline paisumine (toimub soojuse ärajuhtimine külmemalt kehalt). Peale Carnot' ringprotsessi on kirjeldatud ja kasutusel mitmeid muid termodünaamilisi tsükleid, näiteks Stirlingi tsükkel: isohooriline kokkusurumine, isotermiline paisumine, isohooriline paisumine, isotedrmiline kokkusurumine; Braytoni tsükkel: adiabaatiline kokkusurumine, isobaariline paisumine, adiabaatiline paisumine, isobaariline kokkutõmbumine; Dieseli tsükkel: adiabaatiline kokkusurumine, isobaariline paisumine, adiabaatiline paisumine, isohooriline kokkusurumine; Otto tsükkel: isentroopiline (jääval entroopial toimuv) kokkusurumine, ishooriline soojuse juurdeandmine, isentroopiline paisumine, isohooriline soojuse äraandmine. Carnot' ringprotsess Tehnikaleksikon. Tallinn, Valgus, 1981 ">Andres Talvari. Soojusfüüsika alused, alajaotised 40–43
Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia

Mitte segi ajada Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti aastapreemiaga Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia on kunstipreemia, mida annab välja Eesti Kultuurkapital. Preemia asutati 1995. aastal. Selle eesmärk on tunnustada silmapaistvaid saavutusi Eesti kunstis. Eesti Kultuurkapitali aastapreemia -> Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti aastapreemia Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali elutööpreemia Aastapreemiad. Eesti Kultuurkapitali veebisait.
Jaan Jenseni raamatugraafika aastapreemia

Jaan Jenseni raamatukunsti, postkaardi ja plakatikujunduse aastapreemia oli aastatel 1982–1988 Eesti NSV Kunstnike Liidu ja Eesti NSV Riikliku Kirjastuste, Polügraafia ja Raamatukaubanduse Komitee preemia, mida anti välja eelmisel aastal esimest korda trükis avaldatud raamatuillustratsioonide, raamatukujunduse ja arhitektoonika, poliitilise plakati ja postkaardi eest. Igal aastal anti välja viis preemiat. raamatuillustratsiooni preemia – Herald Eelma ("Kalevala lood" ja Fr. R. Kreutzwaldi "Põhja konn") postkaardipreemia – Paul Luhtein ("350. a. Eesti raamatutrükki") raamatukujunduse ja arhitektoonika preemia – Jüri Kaarma (M. Kaarma, A. Voolmaa, "Eesti rahvarõivad" makett ja üldkujundus) poliitilise plakati preemia – Voldemar Kullarand ("XI viisaastaku peaülesanne") lasteraamatu illustratsiooni preemia – Jaan Tammsaar (vendade Grimmide "Muinasjutte") ... raamatuillustratsiooni preemia – Avo Keerend (Chr. Marlowe "Tragöödiad") postkaardipreemia – Malle Leis (postkaardid "Suvi" ja "Hilissuvi") raamatukujunduse ja arhitektoonika preemia – Rudolf Pangsepp (sarjas "Eesti novellivara" ilmunud E. Vilde "Kolmkümmend aastat armastust") poliitilise plakati preemia – Made Balbat (rahuteemaline plakat) lasteraamatu illustratsiooni preemia – Regina Lukk (J. Kunderi "Ahjualune" hispaania keeles ja E. Enno "Üks rohutirts läks kõndima") raamatuillustratsiooni preemia – Marje Üksine (P. Haavaoksa raamat "Suvised mured") postkaardipreemia – Mare Vint (õnnitluspostkaardid) raamatukujunduse ja arhitektoonika preemia – Jüri Kaarma (E. Varepi ja V. Maavara "Eesti maastikud") poliitilise plakati preemia – Anu Juurak ("Ei") lasteraamatu illustratsiooni preemia – Vive Tolli (T. Toometi "Lapikiri ja lastekiri") ... raamatuillustratsiooni preemia – Marje Üksine (B. Alveri luulekogu "Korallid Emajões") postkaardipreemia – Naima Neidre (loodusteemalised postkaardid) raamatukujunduse ja arhitektoonika preemia – Villu Järmut (Fr. Tuglase novellikogu "Taevased ratsanikud" makett ja kujundus) poliitilise plakati preemia – Silver Vahtre ("Rahu") lasteraamatu illustratsiooni preemia – Peeter Ulas (Fr. R. Kreutzwaldi "Paristajapoeg") ... Jaan Jenseni nim. aastapreemiad. Sirp ja Vasar, 23. aprill 1982. Jaan Jenseni nim. aastapreemiad. Sirp ja Vasar. 20. aprill 1984. Jaan Jenseni nim. preemiad. Sirp ja Vasar, 19. aprill 1985. Jaan Jenseni nimelised preemiad. Sirp ja Vasar, 24. aprill 1987.
Lužniki staadion

Lužniki staadion (vene Стадион "Лужники", täisnimega Большая спортивная арена Олимпийского комплекса "Лужники") on spordirajatis Venemaal Moskvas. See on Venemaa suurim staadion mahutavusega 84 745 pealtvaatajat. Lužniki staadion on Moskva Torpedo ja Moskva Spartaki kodustaadion. Staadion valmis 1956. aastal ja seal toimus 1957. aasta jäähoki MM-võistluste finaalmäng Rootsi ja Nõukogude Liidu meeskondade vahel. Staadionil toimusid paljud 1980. aasta suveolümpiamängude alad. 1982. aastal toimus seal Lužniki tragöödia, kus hukkus 66 pealtvaatajat. Staadionil peeti 2013. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Lužniki staadionil peeti mitmed 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste kohtumised. Sealhulgas avamäng ja finaal. http://www.luzhniki.ru/
Mario Mäeots

Mario Mäeots (sündinud 10. novembril 1982) on eesti loodusainete õpetaja ja Tartu Ülikooli haridustehnoloogia dotsent. Ta on õpetajakoolitaja nii esma- kui ka täiendõppes. Oma uurimistöös keskendub ta digitaalse kirjaoskusega seotud teemadele ja pühendub eesmärgipärase digitehnoloogia rakendamise mõtestamisele läbi digipedagoogika. Mäeots lõpetas 2001. aastal Kadrina Keskkooli. 2005. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli põhikooli loodusteaduste õpetaja eriala ning 2007. aastal sai sealsamas loodusteaduste (bioloogiaõpetaja) magistrikraadi. 2014. aastal kaitses ta doktoritööd teemal "Inquiry-Based Learning in a Web-Based Learning Environment: A Theoretical Framework of Inquiry-Based Learning Processes" ("Uurimuslik õpe veebipõhises õpikeskkonnas: uurimusliku õppe protsesside teoreetiline raamistik", juhendaja Margus Pedaste). Mario Mäeots oli aastatel 2004–2007 Rakvere Õhtukeskkooli bioloogiaõpetaja, 2006–2011 Tartu Kesklinna Kooli loodusainete vanemõpetaja ning 2011–2014 Tartu Kommertsgümnaasiumi loodusainete õpetaja-metoodik. Alates 2014. aastast on ta Tartu Hansa Kooli loodusainete õpetaja-metoodik. Aastatel 2009–2011 oli Mäeots Tartu Ülikooli Pedagogicumis teadur, 2012–2017 haridusteaduste instituudi tehnoloogiahariduse nooremteadur ning teadur. Alates 2015. aastast on ta Tartu Ülikooli loodus- ja reaalainete õpetamine põhikoolis programmijuht ning 2017. aastast haridustehnoloogia dotsent. 2010 – B. G. Forseliuse Seltsi tänukiri 2011 – IADISe rahvusvahelise konverentsikomitee tunnustus parimale konverentsiartiklile CELDA (Cognition and Exploratory Learning in Digital Age) konverentsil 2016 – Haridus- ja Teadusministeeriumi tänukiri kasvatusteaduste riiklikul konkursil võõrkeeles publitseeritud teadustööde/artiklite kategoorias (I preemia) 2019 – Tartu linna tänukiri Tartu Hansa Kooli avatud õpperuumi metoodika arendamise ja tutvustamise eest 2019 – Tartu Ülikooli tänukiri õpetajate täiendusõppesse panustamise eest 2018. aastal "Eesti Teadusinfosüsteem. Mario Mäeots". Mario Mäeots Google Scholar lehekülg Mario Mäeots ResearchGate lehekülg Huvitaja. Digivahendid koolis, Vikerraadio, 17. veebruar 2017 Digitaalne kirjaoskus, küberhügieen ja digitervis hariduses, Sirp, 08. veebruar 2019 Ligi poolsada riigigümnaasiumi õpilast pidas täna Viljandis mõttetalguid. "Õpetaja - infomonopolist infovalvuriks?", Delfi, 30. oktoober 2019 Mario Mäeots: õpetaja kardab. Seepärast su laps eluks vajalikke digioskusi ei õpigi? Eesti Päevaleht, 22. november 2019 Keelesaade. Digitaalne kirjaoskus, Vikerraadio, 05. jaanuar 2020 Kuue samba taga, Kuku Raadio, 4. mai 2020
Merle Taimalu

Merle Taimalu (sündinud 22. juunil 1969) on eesti kasvatusteadlane. Tema peamised uurimisteemad on lapse areng ja kasvatus, lapse hirmud, õpetaja ja lapsevanemate enesetõhusus ning motivatsioon. Taimalult on ilmunud artikleid koostöös kolleegidega ka õpetaja erialaste teadmiste teemal (TPACK raamistiku alusel). Taimalu lõpetas 1992. aastal Tartu Ülikooli (TÜ) bioloogia-geograafia teaduskonna ning 1997. aastal sai TÜ pedagoogika magistrikraadi. 2007. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli pedagoogika alal doktoriväitekirja "Children's fears and coping strategies: a comparative perspective" ("Laste hirmud ja toimetuleku strateegiad: võrdlev käsitlus", juhendajad Inger Kraav, Anja Riitta Lahikainen). Merle Taimalu töötas aastatel 1997–2000 Tartu Ülikooli pedagoogikaosakonna vanemlaborandina, alates 1999. aastast oli ta Tartu Ülikooli haridusteaduste instituudis lektor, aastatel 2003–2009 kasvatusteaduste lektor ning 2009–2018 kasvatusteaduste dotsent. Aastatel 2010–2015 oli ta Tartu Ülikooli haridusteaduste instituudi hariduskorralduse magistriõppekava programmijuht ja 2012–2018 haridusteaduste instituudi pedagoogika osakonna juhataja. Alates 2018. aastast on ta alushariduse dotsent ning 2019. aastast koolieelse lasteasutuse õpetaja bakalaureuseõppekava programmijuht. 1998 Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi Heino Liimetsa nimeline magistritöö preemia 2008 Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi Heino Liimetsa nimeline doktoritöö preemia 2019 Tartu Ülikooli aumärk Merle Taimalu on Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi (EAPS) ja European Association for Research on Learning and Instruction (EARLI) liige. "Eesti Teadusinfosüsteem. Merle Taimalu". "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Merle Taimalu Google Scholar lehekülg Merle Taimalu ResearchGate lehekülg
Hoburaudneer

Hoburaudneer (ren hippocrepicus) on neerude arenguhäire, mille korral on neerude alumised poolused kokku kasvanud. Haigust on kirjeldatud inimesel ja kassil. RHK-10 klassifitseerib hoburaudneeru kaasasündinud väärarendite alla (RHK-10-Q) - Q63.1. Q63.1 alla klassifitseeritakse ka sagarneer ja liitneer.
Lutheri heinamaa

Lutheri heinamaa oli haljasala Tallinnas, mis asus praeguste Jaan Poska, Ferdinand Johann Wiedemanni tänava, Johann Köleri ja Friedrich Robert Faehlmanni tänava vahelisel alal. Lutheri heinamaal Johann Köleri tänava lõpus toimus 1880. aasta III üldlaulupidu. Lutheri suvemõis (Poska tänav 15, 17, 19) Küllike Rooväli, Esimese laulupeo mälestusmärk rändab ühest hoovist teise, www.postimees.ee, 21. september 2005
Neljas sein

Neljas sein on teatri kontekstis kasutatav mõiste, mis tähendab mõttelist piiri, mis eraldab publikut näitlejatest. Neljanda seina kontseptsiooni teket seostatakse kõigepealt prantsuse filosoofi, kriitiku ja kirjaniku Denis Diderot’ teatrialaste kirjutistega. Tugevamalt kujunes mõiste välja realismi tõusuga 19. ja 20. sajandil, mis tõi teatrikunsti argisemate teemade käsitlemise, näitlejate loomulikuma mängustiili ja taotluse kujutada igapäevaelu võimalikult autentselt. Laval hakati esitama olukordi ja sündmusi nii, nagu need reaalses elus võiksid välja näha, kui ruumil, milles tegevus aset leiab, oleks üks sein (ehk "neljas sein") läbipaistev. Selline lähenemine muutis publiku- ja lavaruumi vahelise piiri teravamaks. Neljas sein avaldub ühest küljest näitlejate mängu kaudu. Publikule on see läbipaistev, kuid näitlejad mängivad, nagu see oleks reaalne ja läbipaistmatu, ignoreerivad vaatajaid ega võta nendega kontakti. Neljandat seina võivad tähistada ka füüsilised elemendid nagu lavaportaal, eesriie, orkestriauk. Tihtipeale rõhutatakse seda ka valgus- ja lavakujundusega. Neljanda seina avaldumist võib märgata ka publiku käitumismustrites: lavastuse käigule ei segata vahele ning reageeritakse väljakujunenud normide piires. Neljanda seina kontseptsiooni tekkimisega kerkis nähtusena esile ka "neljanda seina lõhkumine" ehk publiku ja lavastuse vahelise piiri ületamine. Peamisteks võteteks, mida selleks kasutatakse, on näiteks näitleja otsene pöördumine publiku poole, vestluse alustamine, rollist väljatulek, oma tegelase või toimuva kommenteerimine või ümberjutustamine, aga ka publiku mängu kaasamine valgus- või ruumilahenduste kaudu.
Oława

Oława (saksa keeles Ohlau) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas, Oława maakonna ja Oława valla halduskeskus. Oława asub Odra jõe vasakul kaldal. Oława sai linnaõigused 1234. või 1235. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. Linna olulisemad vaatamisväärsused on Oława loss ja uusklassitsistlikus stiilis raekoda. Česká Třebová, Tšehhi Oberasbach, Saksamaa Priolo Gargallo, Itaalia Sighetu Marmației, Rumeenia Zolotšiv, Ukraina Oława Encyklopedia PWN
Lutowiska

Lutowiska (aastatel 1944–1957 Szewczenko) on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Bieszczady maakonnas, Lutowiska valla halduskeskus. Lutowiska asub Ukraina piirist umbes 2 km kaugusel. Lutowiska sai linnaõigused 1742. aastal, kuid kaotas need enne 1919. aastal. 1944. anti küla piirimuudatuste käigus Nõukogude Liidu koosseisu ja küla uueks nimeks sai Szewczenko. 1951. aastal anti küla Poolale tagasi. O Lutowiskach Schronisko Lutowiska
Jaśliska

Jaśliska on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Krosno maakonnas, Jaśliska valla halduskeskus. Jaśliska asub Slovakkia piirist ligi 6 km kaugusel. Jaśliska sai linnaõigused 1365. aastal, kuid kaotas need 1896. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/061813307102-0349524?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 7.10.2022. Robert Krzysztofik. Lokacje miejskie na obszarze Polski : dokumentacja geograficzno-historyczna, Katowice 2007, lk. 36-37
Majdan Królewski

Majdan Królewski on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Kolbuszowa maakonnas, Majdan Królewski valla halduskeskus. Majdan Królewski sai linnaõigused enne 1763. aastat, kuid kaotas need 1785. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/061813506032-0799405?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Robert Krzysztofik. Lokacje miejskie na obszarze Polski : dokumentacja geograficzno-historyczna, Katowice 2007, lk. 50-51
Krasiczyn

Krasiczyn on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Przemyśli maakonnas, Krasiczyni valla halduskeskus. Krasiczyn asub Sani jõe paremal kaldal, Przemyślist umbes 8 km läänes. Krasiczyn sai linnaõigused 1620. aasta paiku, kuid kaotas need enne 1919. aastat. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/061813413042-0604784?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Robert Krzysztofik. Lokacje miejskie na obszarze Polski : dokumentacja geograficzno-historyczna, Katowice 2007, lk. 42-43
Jawornik Polski

Jawornik Polski on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Przeworski maakonnas, Jawornik Polski valla halduskeskus. Jawornik Polski sai linnaõigused enne 1472. aastat, kuid kaotas need 1919. aastal. Jawornik Polski sai linnaõigused tagasi 1. jaanuaril 2024. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/061813414042-0603900?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Robert Krzysztofik. Lokacje miejskie na obszarze Polski : dokumentacja geograficzno-historyczna, Katowice 2007, lk. 36-37 Michał Dobrołowicz, Paweł Kmiecik:34 nowe miasta w Polsce od 1 stycznia. Sprawdź listę RMF, 31. detsember 2023. Vaadatud 1. jaanuaril 2024
Tyrawa Wołoska

Tyrawa Wołoska on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Sanoki maakonnas, Tyrawa Wołoska valla halduskeskus. Tyrawa Wołoska asub Sanokist ligikaudu 12 km idas. Tyrawa Wołosk sai linnaõigused enne 1707. aastat, kuid kaotas need 1880. aasta paiku. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/061813317062-0361420?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Robert Krzysztofik. Lokacje miejskie na obszarze Polski : dokumentacja geograficzno-historyczna, Katowice 2007, lk. 78-79
Płazów

Płazów on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Lubaczówi maakonnas Naroli vallas. Płazów sai linnaõigused 1614. aastal, kuid kaotas need 1815. aasta paiku. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/061813409055-0607021?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 7.10.2022. Robert Krzysztofik. Lokacje miejskie na obszarze Polski : dokumentacja geograficzno-historyczna, Katowice 2007, lk. 60-61
Radomyśl nad Sanem

Radomyśl nad Sanem (kuni 2001. aasta lõpuni Radomyśl) on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Stalowa Wola maakonnas, Radomyśl nad Sanemi valla halduskeskus. Radomyśl nad Sanem sai linnaõigused 1558. aastal, kuid kaotas need 1935. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/061813618042-0805040?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Historia Gmina Radomyśl nad Sanem
Musików

Musików on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Stalowa Wola maakonnas Radomyśl nad Sanemi vallas. Musików asub Stalowa Wolast umbes 5,5 km põhjas.
Fredropol

Fredropol on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Przemyśli maakonnas, Fredropoli valla halduskeskus. Fredropol asub Ukraina piirist natuke rohkem kui 3,5 km kaugusel. Fredropol sai linnaõigused 1720. aasta paiku, kuid kaotas need enne 1880. aastat. Robert Krzysztofik. Lokacje miejskie na obszarze Polski : dokumentacja geograficzno-historyczna, Katowice 2007, lk. 30-31
Dodoma

Dodoma on Tansaania pealinn ja Dodoma piirkonna keskus. Linn on asutatud 1907. aastal. Tansaania pealinnaks sai 1996. aastal, kui sinna kolis Tansaania parlament. Palju valitsusasutusi on endiselt varasemas pealinnas ning riigi suurimas linnas, Dar es Salaamis.
Kossów

Kossów (kuni 2000. aastani Kosów) on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Włoszczowa maakonnas Radkówi vallas. Kossów sai linnaõigused enne 1581. aastat, kuid kaotas need 1869. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/052615313042-0144087?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022. Robert Krzysztofik. Lokacje miejskie na obszarze Polski : dokumentacja geograficzno-historyczna, Katowice 2007, lk. 42–43.
Waśniów

Waśniów on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Ostrowiec Świętokrzyski maakonnas, Waśniówi valla halduskeskus. Waśniów asub Ostrowiec Świętokrzyskist ligikaudu 12 km lääneedelas. Waśniów sai linnaõigused enne 1467. aastat, kuid kaotas need 1869. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/052615207062-0276469?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022. Robert Krzysztofik. Lokacje miejskie na obszarze Polski : dokumentacja geograficzno-historyczna, Katowice 2007, lk. 80-81
Igor Krasnov

Igor Viktorovitš Krasnov (sündinud 24. detsembril 1975 Arhangelskis) on Vene riigiametnik ja jurist. 22. jaanuarist 2020 on ta Venemaa Föderatsiooni peaprokurör. Ta on ka Venemaa Föderatsiooni Julgeolekunõukogu liige.
Fałków

Fałków on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Końskie maakonnas, Fałkówi valla halduskeskus. Fałków asub Końskiest umbes 22 km läänes. Fałków sai linnaõigused 1340. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/052615205012-0539041?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022. Robert Krzysztofik. Lokacje miejskie na obszarze Polski : dokumentacja geograficzno-historyczna, Katowice 2007, lk. 30-31
Olari Koppel

Olari Koppel (sündinud 16. jaanuaril 1969) on Eesti ajakirjanik ja riigiametnik. Ta lõpetas 1995. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajakirjanduse erialal. 1991 – 1995 AS Postimees, ajalehe Postimees välisinfotoimetaja 1995 – 1996 AS Postimees, ajakirja Luup peatoimetaja 1996 – 1997 AS Postimees, ajalehe Postimees tegevtoimetaja/peatoimetaja asetäitja 1997 – 1999 Äripäeva kirjastus, ajakirja Tulu peatoimetaja asetäitja 2000 – 2004 Riigikogu, Mõõdukate (SDE) fraktsiooni nõunik 2000 – 2005 RE Mõõdukad (SDE), pressinõunik, meediajuht 2004 – 2006 Euroopa Parlament, saadiku nõunik 2006 – 2012 Vabariigi Presidendi Kantselei, nõunik 2012 – 2015 Sihtasutus Eesti Koostöö Kogu, juhataja Alates 2015 – Õiguskantsleri Kantselei, direktor Alates 03/2017 Õiguskantsleri Kantselei, õiguskantsleri asetäitja-nõunik Riigikogu dokumendiregister. Sissekanne 12-19/20-7/7 (reg 28.04.2020).
Riigikohtu juures asuv distsiplinaarkolleegium

Riigikohtu juures asuv distsiplinaarkolleegium on viieteistkümnest kohtunikust koosnev kohtunike omavalitsuskogu Eesti Vabariigis, mis lahendab ametikaaslaste tegevuse peale esitatud distsiplinaarsüüdistust. Distsiplinaarsüütegu on kohtuniku süüline tegu, mis seisneb ametikohustuste täitmata jätmises või mittekohases täitmises, samuti kohtuniku vääritu tegu. Distsiplinaarsüüdistuse võib koostada Riigikohtu esimees, õiguskantsler, ringkonnakohtu esimees, kohtu esimees, Riigikohtu üldkogu. Distsiplinaarkolleegiumisse kuulub viis riigikohtunikku, viis ringkonnakohtunikku ja viis esimese astme kohtunikku. Distsiplinaarkolleegiumi esimehe ja teised riigikohtunikest liikmed nimetab Riigikohtu üldkogu kolmeks aastaks, esimese ja teise astme kohtunikest liikmed valib kohtunike täiskogu niisamuti kolmeks aastaks. Distsiplinaarasja lahendamiseks moodustab kolleegiumi esimees viieliikmelise kohtukoosseisu, kuhu kuulub kolm riigikohtunikust, üks ringkonnakohtunikust ja üks esimese astme kohtu kohtunikust liige. riigikohtunik Paavo Randma (esimees) riigikohtunik Kai Kullerkupp riigikohtunik Julia Laffranque riigikohtunik Saale Laos riigikohtunik Ants Kull ringkonnakohtunik Indrek Parrest ringkonnakohtunik Kersti Kerstna-Vaks ringkonnakohtunik Krista Kirspuu ringkonnakohtunik Monika Laatsit ringkonnakohtunik Erkki Hirsnik I astme kohtunik Agle Lauren I astme kohtunik Triin Niinemets I astme kohtunik Kadri Palm I astme kohtunik Fred Fisker I astme kohtunik Marika Leimann riigikohtunik Tambet Tampuu (esimees) riigikohtunik Kai Kullerkupp riigikohtunik Julia Laffranque riigikohtunik Jüri Põld riigikohtunik Paavo Randma ringkonnakohtunik Maret Altnurme ringkonnakohtunik Sten Lind ringkonnakohtunik Üllar Roostoja ringkonnakohtunik Monika Laatsit ringkonnakohtunik Erkki Hirsnik I astme kohtunik Rutt Teeveer I astme kohtunik Piret Mõistlik I astme kohtunik Kadriann Ikkonen I astme kohtunik Merit Bobrõšev I astme kohtunik Merle Parts riigikohtunik Tambet Tampuu (esimees) riigikohtunik Malle Seppik riigikohtunik Peeter Roosma riigikohtunik Jüri Põld riigikohtunik Paavo Randma ringkonnakohtunik Maret Altnurme ringkonnakohtunik Tiina Pappel ringkonnakohtunik Ulvi Loonurm ringkonnakohtunik Üllar Roostoja ringkonnakohtunik Mati Kartau I astme kohtunik Rutt Teeveer I astme kohtunik Piret Mõistlik I astme kohtunik Kadriann Ikkonen I astme kohtunik Astrid Asi I astme kohtunik Piret Randmaa Tartu Ülikooli digitaalarhiiv (DSpace). Laura Otto, "Kohtunike distsiplinaarvastutus ja distsiplinaarkolleegiumi 2002. kuni 2015. aasta praktika analüüs", magistritöö, 2016.