laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Janet (lennufirma)

Janet Airlines on mitteametlik nimetus salajasele lennufirmale, mille all opereerivad USA Õhujõudude teenistuses olevad reisilennukid. Lennufirma peamine ülesanne on transportida kaitseministeeriumi ja sõjaväe töötajaid, tsiviilisikuid ja lepingulisi töötajaid SAPF-i aladele. Lennufirma Janet teenindab peamiselt Nevada testimis- ja koolitusalasid, eriti Area 51 ja Tonopahi testimisala, ning sellel on eraterminal Las Vegase Harry Reidi rahvusvahelises lennujaamas. Janeti lennukid on tavaliselt ilma markeeringuteta, välja arvatud punane triip lennuki küljel. Akronüüm Janet tuleb inglise keelest (Just Another Non-Existent Terminal või Joint Air Network for Employee Transportation). Janeti esimene lend toimus 1972. aastal Las Vegasest Tsooni 51. Lennati Douglas DC-6-ga, mida käitas EG&G. Teine Douglas DC-6 võeti asutusele 1976. aastal ja seda tüüpi lennukit kasutati kuni 1981. aastani. Seejärel võeti järk-järgult kasutusele Boeing 737-200 tüüpi lennukeid ja hiljem lisati lennuparki õhujõudude T-43 lennukid, mis olid B737-200 modifikatsioonid ja tavalisteks transportlendudeks demilitariseeritud. Janeti lennufirma salajase iseloomu tõttu on sellest vähe teada. Praegu opereerib seda USA õhujõudude infrastruktuuri- ja kaitseettevõtete Amentum, mis omandas AECOM-i kaitsekontserni. Alguses opereeris teenust EG&G, hiljem URS Corporation. Jane lendude sihtkohtade koodid on erilised ja nende kohta on vähe teada. Näiteks KTKM ei ole ICAO kood lennujaamale, vaid Tsoon 51-le. Janeti lennufirma sihtkohad hõlmavad peamiselt sõjalisi sihtkohti, sealhulgas : - USA, California, Palmdale, USA õhujõudude tootmislendude testimisrajatis (Plang 42); - Hiina järv, mereväe lennuvälja Hiina järv; - Edwards, Edwardsi õhujõudude baas; - Nevada, Tsoon 51 (Groom Lake); - Las Vegas, Harry Reidi rahvusvaheline lennujaam; - Tonopah, Tonopahi testimisala. Hetkel koosneb Janeti lennukipark peamiselt valgetest Boeing 737-600 lennukitest, millel on kõigil eelmainitud punane triip. Mõned varem kasutud lennukitest kuulusid tsiviillennukite rendifirmadele. Enne 737-600 kasutusele võtmist kasutati Boeing 737-200 lennukeid, millest mõned olid endised sõjaväe T-43A (737-200 modifikatsioon) lennukid. "Janet Airline". Dreamland Resort. Vaadatud 23. märtsil 2024. "Area 51". Britannica. Vaadatud 23. märtsil 2024. "The Janet Fleet". Dreamland Resort. Vaadatud 23. märtsil 2024. "Janet Flight Schedule". Dreamland Resort. Vaadatud 23. märtsil 2024.
Gansu

Gansu on provints Hiinas. Provintsis asub Hiina geograafiline keskpunkt (35° 50′ 41″ N, 103° 27′ 7″ E), mida tähistab monument. Provints jaguneb 14 ringkonna tasemel haldusüksuseks (12 ringkonna õigustega linna, 2 autonoomset ringkonda): Baiyin (白银 Báiyín) Dingxi (定西 Dìngxī) Gannani Tiibeti autonoomne ringkond (甘南藏族 Gānnán Zāngzú) Jiayuguan (嘉峪关 Jiāyùguān) Jinchang (金昌 Jīnchāng) Jiuquan (酒泉 Jiǔquán) Lanzhou (兰州 Lánzhōu) Linxia Huei autonoomne ringkond (临夏回族 Línxià Huízú) Longnan (陇南 Lǒngnán) Pingliang (平凉 Píngliàng) Qingyang (庆阳 Qìngyáng) Tianshui (天水 Tiānshuǐ) Wuwei (武威 Wǔwēi) Zhangye (张掖 Zhāngyè) 2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Gansu provintsi elanikest hiinlased 91%, hueid 5%, donsjangid 2% ja tiibetlased 2%. English.people.com.cn Provintsi koduleht
Kaasiku (Hiiumaa)

Kaasiku on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda. Küla piirneb põhjas Undama ja Tammela, läänes Villemi, lõunas Kogri ja Niidiküla ning idas Jõeküla ja Viilupi külaga. Küla nimi tuletub kasemetsast. Küla läbivad Vaemla jõgi ja Tammela peakraav. Küla kuulus ajalooliselt Vaemla mõisa alla. Küla rajati 1867, kui mõis asustas vabadikke ümber. Külaelanikud kasutasid enne Teist maailmasõda Emmaste vallas Harju külas asuvaid Papsi ranna heinamaid. Küla keskosa läbib Kaasiku tee. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 5.10.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kaasiku" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Gordana Siljanovska-Davkova

Gordana Siljanovska-Davkova (makedoonia keeles Гордана Силјановска-Давкова; sündinud 11. mail 1953 Ohridis) on Põhja-Makedoonia jurist ja poliitik. Ta oli aastatel 1992–1994 Makedoonia Vabariigi portfellita minister. Keskkooli lõpetas ta aastal 1973 Skopjes. Aastal 1978 lõpetas ta Skopje ülikooli õigusteaduskonna, kus ta sai samaaegselt ka õigusteaduse magistriks. Doktorikraadi omandas ta Ljubljana ülikoolis. Ta valiti Skopje ülikooli õigusteaduskonna poliitilise süsteemi dotsendiks (1989), riigiõiguse ja poliitilise süsteemi dotsendiks (1994). Temast sai korraline professor 2004. aastal. Ta oli Makedoonia Vabariigi Assamblee põhiseaduskomisjoni liige (1990–1992) ja portfellita minister Branko Crvenkovski esimeses valitsuses (1992–1994). ÜRO ekspert ja Euroopa Nõukogu sõltumatu kohaliku omavalitsuse rühma asepresident. Ta on olnud ka Veneetsia komisjoni liige. Ta on sadade teaduslike tööde autor riigiõiguse ja poliitilise süsteemi kohta. Ajavahemikul 2017–2018 oli ta avaliku elu tegelasena vastu albaania keele laiendamise seaduse vastuvõtmisele. VMRO-DPMNE konverentsil Strugas esitati ta erakonna kandidaadiks 2019. aasta presidendivalimistel. Kampaania ajal lubas ta, et võidu korral algatab teise rahvahääletuse ja taastab riigile vana nime. Valimistel kaotas ta Stevo Pendarovskile. 24. aprillil ja 8. mail 2024 toimunud presidendivalmistel valiti ta Põhja-Makedoonia presidendiks. Presidendiametisse asus ta 12. mail 2024. North Macedonia's Right-Wing Nationalists Win Both Presidential And Parliamentary Polls Radio Free Europe/Radio Liberty, 9. mai 2024. Vaadatud 12. mail 2024 North Macedonian Presidency 2024 Round 2 ElectionGuide. Vaadatud 12. mail 2024 Konstantin Testorides: North Macedonia’s new president reignites a spat with Greece at her inauguration ceremony The Associated Press News, 12. mai 2024. Vaadatud 12. mail 2024
Isabella küla

Isabella on Hiiumaal Hiiumaa vallas asuv küla. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda. Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõrgessaare valda. Küla piirneb põhjas Lauka ja Napi, läänes Jõeranna, lõunas Heiste ja Lilbi ning idas Kurisu külaga. Kirjalikes allikates on küla esimest korda mainitud 1565 kujul Isapalo by. Sama allikas annab nimevariantidena ka Swrepälle ja Swrepell. Soome keeles tähendab sõna iso suurt. Paul Ariste rekonstrueeris kohanime algvormiks isapeldon või isän peldon, mis vastavalt tähendas suurpõlluküla või isapõlluküla. Kirjapanek Swrepälle osutab ka võimalusele, et külanime teine pool oli algselt "palu", mis läänepoolsetes murrakutes tähendas vesist (heina)maad. Vanades dokumentides kohtab mujalgi vaheldust -pello ~ -pallo. Küla nime kirjutati 1688 kujudel Isapell ja Isapolo, 1798 Issapallo ja 1914 Issapöld. 1920. aastal kirjutati üles rahvapärimus, mille järgi Isabella karjamõis olevat nime saanud Rootsi kuninga tütre järgi, kes olevat Rootsist põgenenud. Küla lääneosas voolab Armioja. Isabella on ajalooliselt kuulunud Kõrgessaare mõisa ja Lauka mõisa alla. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjoni alusel elas Kõrgessaare mõisas talunik Isapello Pawli Jack. 1776–1781 rajati Isabella karjamõis, mida 18. sajandil nimetati Margarethenhofiks. 1885 rajati külla Isabella metsamõis. Küla läbib põhjast lõunasse Kõrgessaare–Hüti–Puski tee. Isabella metsamõisas elas Hiiumaa metsaülem Karl Friedrich Wilhelm Ahrens. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 15.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Isabella" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Reet Kokovkin. "KÜLALUGU | Mitu kihti elu kuningatütre nimega külas." Hiiu Leht 26. jaanuar 2024
Johnny Logan

Seán Patrick Michael Sherrard (sündinud 13. mail 1954), tuntud ka kui Johnny Logan, on Iiri laulja, laulukirjutaja ja muusik. Ta võitis Eurovisiooni lauluvõistluse 1980. aastal lauluga "What's Another Year" ja teist korda 1987. aastal lauluga "Hold Me Now".
Kreeka president

Kreeka president (kreeka Πρόεδρος της Ελληνικής Δημοκρατίας) on Kreeka riigipea. Presidendi valib Kreeka parlament, presidendi roll on alates 1986. aasta konstitutsioonireformist tseremoniaalne. Kreeka presidendi ametiaja pikkus on 5 aastat. Sama isik saab olla president kuni 2 ametiaega järjest. Alates 13. märtsist 2020 on Kreeka president Aikateríni Sakellaropoúlou.
USA naiste jäähokikoondis

USA naiste jäähokikoondist juhib USA Hockey. USA on olnud rahvusvahelises mängus üks edukamaid naiste jäähokikoondisi, olles võitnud medaleid igal suurturniiril. 1998. aastal nimetati naiste olümpiahokikoondis USOC aasta meeskonnaks. 2015. aasta aprillis nimetati naiste jäähokikoondis USOC kuu meeskonnaks. 15. märtsil 2017 teatasid USA naiste jäähokikoondise mängijad, et nad boikoteerivad 2017. aasta maailmameistrivõistlusi naiste jäähoki ebavõrdse toetuse ja tingimuste tõttu, kui USA Hockey ei tee järeleandmisi. Meeskonna liikmed, sealhulgas kapten Meghan Duggan, tegid avalikke avaldusi naishokimängijate kehva palga ja tingimuste kohta. Mängijaid toetasid avalikult NBA, WNBA, MLB ja NHLPA mängijate ühendused. 28. märtsil 2017 nõustusid mängijad mängima MM-il pärast seda, kui USA Hockeyga sõlmiti kokkulepe mängijate palga tõstmiseks ja naiste arengu toetamiseks. USA koondise ametlik veebileht USA koondis IIHF-i veebilehel
2024. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

2024. aasta jäähoki maailmameistrivõistlusi võõrustas 2024. aasta 10.–26. maini Tšehhi. Selline otsus tehti Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni (IIHF) aastakongressil 2019. aasta MM-i ajal Slovakkias pärast seda, kui Venemaa, Rootsi ja Tšehhi liidud leppisid kokku 2023.–2025. aasta MM-turniiride jagamises. Ametlikult teatas IIHF sellest 12. septembril 2020 koroonapandeemia tõttu hilinemisega. Tšehhi võõrustas MM-i viimati 2015. aastal. Nagu 2023. aastal, ei lubatud Venemaa ja Valgevene meeskondadele osaleda, kuna IIHF on nende tegevuse peatanud Venemaa sissetungi tõttu Ukrainasse. Põhigruppi kuulus 16 meeskonda, mis oli jagatud kahte alagruppi (IIHF 2022. aasta edetabel sulgudes): Allikas: IIHF Allikas: IIHF 2024. aasta maailmameistrivõistluste play-off'i ring peeti 23.–26. maini 2024. Iga alagrupi neli paremat pääsesid play-off ringi. Veerandfinalistid jagati paaridesse vastavalt nende positsioonidele alagruppides: iga eelringi alagrupi esikoha võistkond mängis teise grupi neljanda koha võistkonnaga, teise koha meeskond aga teise grupi kolmanda koha meeskonnaga (1A-4B, 2A-3B, 1B-4A, 2B-3A.). Allikas: IIHF Eelringis viiendaks jäänud meeskonnad said asetuse üheksanda ja kümnenda, kuuenda koha saavutanud võistkonnad 11. ja 12. koha jne. Allikas: IIHF Lühendid: VL = võidud pärast lisaaega või penaltiseeriat, KL = kaotused pärast lisaaega või penaltiseeriat. Allikas: IIHF Sellesse nimekirja on kantud vaid tõrjeprotsentide põhjal viis paremat väravavahti, kes on mänginud vähemalt 40% oma meeskonna mänguminutitest. Allikas: IIHF Parim väravavaht: Lukáš Dostál Parim kaitsja: Roman Josi Parim ründaja: Kevin Fiala Allikas:IIHF Turniiri sümboolne koosseis Väravavaht: Lukáš Dostál Kaitsjad: Roman Josi / Erik Karlsson Ründajad: Kevin Fiala / Dylan Cozens / Roman Červenka Väärtuslikum mängija: Kevin Fiala Allikas:IIHF Koduleht
Puudutus (film)

"Puudutus" on 2023. aasta novembris esilinastunud Eesti lühimängufilm. Lühimängufilm jälgib delikaatselt 25-aastast Annat, kes peab hüvasti jätma ootamatult autoõnnetuses hukkunud emaga. Ta soovib oma õigeusklikku ema kommete kohaselt viimsele teekonnale saata, kuid satub vastamisi matusebüroo reeglitega, mis ei luba Annal lahkunud ema ise riietada. See tekitab konflikti matusebüroo töötaja Mariaga, kes selles loos esindab surma ja leinaga seotud varjatud hirme sügaval emotsionaalsel tasandil. Filmis tõstetakse üles mitu teemat, olgu selleks integratsioon, lein või tänapäeva matusetalituse kombed. Martina Georgina Mari Abel Meelis Rämmeld Lauri Lagle festivalil: 09.11.2023, PÖFF – Pimedate Ööde filmifestival Shorts, Tallinn; võistlusprogramm 3 nominatsioon, EFTA - Eesti filmi- ja teleauhinnad 2024; lühifilmi kategoorias Puudutus, festivalid. Eesti filmi andmebaas, vaadatud 8. mai 2024. Puudutus Eesti filmi andmebaasis Puudutus andmekogus IMDb (inglise) Andrei Liimets. Võbelev väljakutse täispikkadele mängufilmidele. kultuur.postimees.ee, 20. märts 2024. Katharina Kala. Lühike, aga magus?. Sirp, 22. märts 2024.
Halõna Kruk

Halõna Kruk (ukraina keeles Гали́на Григо́рівна Крук; sündinud 30. novembril 1974 Lvivis) on Ukraina kirjandusteadlane, tõlkija ja luuletaja. Kruk on ukraina kirjanduse dotsent (kaasprofessor) Ivan Franko ülikoolis Lvivis, kus õppis ka ise ning kaitses 2001. aastal doktoriväitekirja ukraina kirjanduse alal. Tema eriala on Euroopa ja Ukraina barokk-kirjandus. 2024. aasta seisuga on ta avaldanud kuus luulekogu, samuti laste- ja noorteraamatuid. Tema teoseid on tõlgitud rohkem kui 20 keelde, eesti keelde on tema luulet tõlkinud Anna Verschik ning Maarja Kangro. Kruki luuletuse "Inimkonna ajalugu" tõlke eest pälvis Kangro 2023. aastal August Sanga nimelise luuletõlke auhinna. Tõlkija Maarja Kangro on öelnud Kruki luule kohta: "Halõna Kruki tekstid ei lase alati kergesti ligi ega ole hetkega mõistetavad. Ta on terane märkaja, kelle luuletustes on huvitavaid kujundinihkeid ja mõtteliuglemisi, iseäranis võluv on aga see, et lugeja tajub: need tekstid on saanud alguse vahetust suhestumisest maailmaga. Halõna kirjutab siis, kui on vaja." Halõna Kruk oli 2017-2019 Ukraina PENi asepresident. 1997. aastal pälvis Kruk Bohdan-Ihor Antonõtši kirjandusauhinna "Elu tervitus" ("Привітання життя"), kirjandusauhinna Hranoslov ja kirjastuse Smoloskõp kirjandusauhinna. 2003. aastal võitis ta rahvusvahelise lasteraamatute konkursi Step by Step. Kahel korral (2003 ja 2010) on talle antud Poola kultuuriministeeriumi stipendium Gaude Polonia, ühel korral Krakówi stipendium Homines Urbani. 2021. aastal anti Krukile BookForumi parima raamatu auhind. 2023. aastal pälvis ta rahvusvahelise Sundar Ramaswamy tõlkeauhinna, mida annab välja kirjastus Arrowsmith Press. "Мандри у пошуках дому" ("Reisid koduotsinguil") Львів: Каменяр, 1997 "Сліди на піску" ("Jäljed liival") Київ: Гранослов, 1997 "Обличчя поза світлиною" ("Nägu foto taga") Київ: Факт, 2005 "Спів/існування" ("Koos(mitte)olemine") Львів: Піраміда, 2013 "Доросла" ("Täiskasvanu") Львів: Видавництво Старого Лева», 2017 "Хто завгодно, тільки не я" ("Kes iganes, ainult mitte mina"), 2021 "Halõna Kruk (Ukraina)", Prima Vista 2024 (vaadatud 09.05.2024) "Halyna Kruk", Lvivi ülikooli filoloogiateaduskond (vaadatud 09.05.2024) Maarja Kangro, ""Inimkonna ajalugu" on ka inimkonna ajalugu", Sirp, 06.10.2023, kõne August Sanga luuletõlkeauhinna puhul 30.09.2023 (vaadatud 09.05.2024) "Halyna Kruk/Ukraine", Meridian Poltava, 2018 (vaadatud 09.05.2024) "Halyna Krouk", Poetry International, 2022 (vaadatud 09.05.2024) Intervjuu: Maarja Kangro, [https://ekspress.delfi.ee/artikkel/120290675/ukraina-luuletaja-halona-kruk-olen-roomutunde-taielikult-kaotanud-mitte-miski-ei-tee-mind-onnelikuks "Ukraina luuletaja Halõna Kruk: "Olen rõõmutunde täielikult kaotanud – mitte miski ei tee mind õnnelikuks"", Eesti Ekspress, 06.05.2024 Maarja Kangro, ""Inimkonna ajalugu" on ka inimkonna ajalugu", Sirp, 06.10.2023, kõne August Sanga luuletõlkeauhinna puhul 30.09.2023 Kaks Halõna Kruki luuletust eesti tõlkes, Looming 3/2022 "Halyna Krouk", Poetry International, 2022 "Halyna Kruk/Ukraine", Meridian Poltava, 2018 "Halyna Kruk", Lvivi ülikooli filoloogiateaduskond
Suur rõõneskarp

Suur rõõneskarp (Tridacna gigas) on liik karpe perekonnast rõõneskarp. Nad on praegu elavaist kõige suuremaks kasvavad karbid – koja läbimõõduga kuni 120 cm ja kaaluga kuni 200 kg, elades üle 100 aasta vanuseks. Nad elavad korallrahudel India ookeanis ja Vaikse ookeani lõunaosas. Suure rõõneskarbi arvukus on tugevasti vähenemas.
92A

92A oli Tallinna esimene eraettevõtte kommertsbussiliin, mis ühendas Reisisadamat ja Key Kaubamaja. Bussiliiin 92A alustas tööd 1996. aastal. Liin oli MRP Linna Liinid marsruudil Reisisadam – Kaubamaja – Kadaka turg – Key Kaubamaja. Liin suleti 1998. aastal.
Verejooks

Verejooks on olukord, kus veri voolab kehast välja. See võib juhtuda mitmel põhjusel, alates väikestest kriimustustest ja lõikudest kuni tõsiste vigastusteni või siseorganite probleemideni. Verejooks võib olla nii väliselt nähtav, näiteks kui veri voolab haavast, kui ka sisemine, kui veri voolab kehaõõnsustesse või kudedesse, mida pole võimalik väljastpoolt näha. Verejooks võib olla tingitud trauma, haiguse, kirurgilise sekkumise või muude terviseprobleemide tagajärjel. Kiire ja efektiivne tegutsemine võib olla eluliselt tähtis, eriti rasketel juhtudel, kus verekaotus võib olla ohtlik.
Raiven

Sara Briški Cirman (sündinud 26. aprillil 1996), rohkem tuntud lavanimega Raiven, on Sloveenia laulja, laulukirjutaja ja harfimängija. Ta esindas Sloveeniat 2024. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Veronika".
Põld-kapsasrohi

Põld-kapsasrohi (Brassica rapa subsp. oleifera), ka naerishein, on kapsalaadsete seltsi ristõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede alamliik. Põld-kapsasrohi andmebaasis eElurikkus
Serbia hanerohi

Serbia hanerohi (Arabis ×sturii) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik, ungari hanerohu ja balkani hanerohu ristand.
Tõnu Kalam

Tõnu Kalam (sündinud 12. veebruaril 1948) on USA viiuldaja ja dirigent. Ta on enim tuntud Põhja-Carolina Ülikooli UNC sümfooniaorkestri muusikajuhina.[viide?] Ta on ka Longview Sümfooniaorkestri endine muusikajuht.[viide?] Ta on sündinud 1948. aastal Saksamaal. Tema isa on dirigent Endel Kalam ja ema pianist Erika Kalam, kellega ta kolis 2-aastaselt (1950) Saksamaalt Ameerikasse. Ta oli seitse aastat Illinoisi Ülikoolis muusikadirektor. Ta töötas kolmteist aastat mitmesugustel administratiivsetel ja muusikalistel ametikohtadel, sealhulgas tegevdirektorina, suveprogrammi direktorina ja kunstnikuteaduskonna pianisti alal. Ta on ka Dirigentide Gildi direktorite nõukogu endine president.[viide?]
Haldjatiib

Haldjatiib ehk epimeedium (Epimedium) on kaheiduleheliste taimede perekond tulikalaadsete seltsis. Epimedium alpinum – alpi haldjatiib ehk alpi epimeedium Epimedium setosum Epimeedium andmebaasis eElurikkus
Epimedium setosum

Epimedium setosum on kaheiduleheliste taimede liik tulikalaadsete seltsis. Epimedium setosum andmebaasis eElurikkus
Helena Sepp

Helena Irma Susanna Sepp (aastani 1992 Saarinen; sündinud 28. aprillil 1964 Jämsänkoskis Soomes) on Soome päritolu Eesti ajaloolane. Ta sündis haritlaste peres. Tema isa on kõrgharidusega metsandusspetsialist, ema Anna Kirsti Toivainen on ülikooli lektor. 1983 lõpetas ta Soomes Turun normaalikoulun lukio (gümnaasiumi). 1991 kaitses ta magistrikraadi ajaloo erialal Turu ülikoolis Soome ajaloo osakonnas, väitekirjas käsitles ta Soome ja Eesti üliõpilasorganisatsioonide omavaheliste sõprussuhete arengut 1920.–1930. aastatel. Tema magistritöö pälvis Turu ülikooli Einar Juva preemia. Seejärel oli ta Turu ülikooli doktorant. 1998–2000 oli taTartu Ülikooli Ajaloo Muuseumi teadur professor Tiit Rosenbergi alluvuses. Aastast 2001 on ta Tallinna Ülikooli ajaloo õppetooli (hiljem Ajaloo Instituudi struktuuriüksus) üldajaloo lektor. Tema peamised loengukursused Tallinna Ülikoolis on uusaeg, Põhjamaade ajalugu I-II, Lääne-Euroopa suurriigid 19.–20. sajandil ja Ameerika 19. sajandil. Peamised uurimisteemad on Soome-Eesti suhted, eriti akadeemilised suhted 20. sajandil, samuti historiograafia, sealhulgas eriti Eesti ajaloo käsitlemine Soomes. Aastast 2002 on ta Soome Kirjanduse Seltsi (Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, SKS) kutsutud liige. Helena Sepp on 15 teadustrükise autor. "Suomen silta kohtalon siltana 1919–1940". Etelän tien kulkija – Vilho Helanen (1899–1952). Jyväskylä (1997) "Soome üliõpilased Tartu Ülikoolis 1920. ja 1930. aastatel". 75 aastat Eesti Ülikooli Tartus. Tartu Ülikooli Ajaloo Küsimusi XXIX, Tartu (1997) "ENSV ajaloo käsitlemisest Soomes 1940–1988". Ajalooline Ajakiri 1, Tartu (1999) "Urho Kaleva Kekkonen. Soome patrioot ja Eesti" I-III. Akadeemia 9-11, Trt (2000) "Eesti ajalugu Soomes" I-II. Ajalooline Ajakiri , 1 / 2, Tartu (2001) "Kultuurisild või kaitseliin? Üks vaatenurk Soome-Eesti üliõpilassuhete arengule 1920.–1930. aastatel". Raamatus: Kultuurisild üle Soome lahe. Eesti-Soome akadeemilised ja kultuurisuhted 1918-1944, Eesti Kirjandusmuuseum, Tartu (2005). Helena Sepp on abielus Alar Sepaga.
Tamme-oksanahkis

Tamme-oksanahkis (Marchandiomyces quercinus), varem Corticium quercinum, on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente liik. Seen kasvab poolparasiidina tammeoksa-nööpaukseenel. Tamme-oksanahkis andmebaasis eElurikkus
Pusarla Venkata Sindhu

Pusarla Venkata Sindhu (telugu keeles పూసర్ల వెంకట సింధు; sündinud 5. juulil 1995 Hyderabadis) on India sulgpallur. Sindhu sündis Hyderabadis Andhra Pradeshis 5. juulil 1995. Tema isa P. V. Ramana on endine võrkpallur, kes võitis 1986. aasta Aasia mängudel pronksmedali. Sindhu võitis MM-kulla 2019. aastal, olümpiahõbeda 2016. aastal, olümpiapronksi 2021. aastal ja Rahvaste Ühenduse mängude kuldmedali 2022. aastal. Oma saavutuste eest autasustati teda 2020. aastal India kõrgeima kolmanda tsiviilauhinnaga Padma Bhushan. Michael Emons (22. august 2018). "PV Sindhu: How India's Olympic badminton star became a sponsors' dream on £126,000 a week". BBC (inglise). Vaadatud 17. aprill 2023. Naveen Peter (13. veebruar 2023). "PV Ramana, Vijaya: The parent pillars of PV Sindhu's glorious rise". Olümpia (inglise). Vaadatud 10. mai 2024. "PV Sindhu becomes first Indian to win BWF World Championships". Business Standard (inglise). 25. august 2019. Vaadatud 30. august 2019. "Rio Olympics 2016: Carolina Marin beats India's PV Sindhu in badminton final". BBC (inglise). 19. august 2016. Vaadatud 18. aprill 2023. "PV Sindhu reshapes history at Tokyo 2020". Olümpia (inglise). 13. veebruar 2023. Vaadatud 18. aprill 2023. Asgar Ali Nalwala (8. august 2022). "Commonwealth Games 2022 badminton: India's PV Sindhu wins her first CWG gold in women's singles". Olümpia (inglise). Vaadatud 18. aprill 2023. Abhimanyu Mathur (8. november 2021). "PV Sindhu On Padma Bhushan: This Is One Of The Most Precious Moments Of My Life". The Times of India (inglise). Vaadatud 10. mai 2024. P. V. Sindhu juures tournamentsoftware.com
Stará Ľubovňa

Stará Ľubovňa (saksa keeles Altlublau, ungari keeles Ólubló, poola keeles Lubowla) on linn Slovakkias Prešovi maakonnas, Stará Ľubovňa ringkonna halduskeskus. Linn asub ajaloolises Spiši piirkonnas Popradi jõe ääres, Poola piirist 9 km kaugusel ja Prešovist ligikaudu 53 km loodes. Asulat on esmamainitud 1292. aastal. Stará Ľubovňa lossi ehitamist alustati 14. sajandi alguses. 1364. aastal andis Ungari kuningas Lajos I Stará Ľubovňale vaba kuningalinna õigused. 1412. aastal andis Saksa kuningas ja Saksa-Rooma keiser Sigismund Poola kuningale Władysław II Jagiełłole 16 linna Spišist, sealhulgas Spišská Belá, tagatiseks laenu eest, mida ta vajas sõjaks Veneetsiaga. 1595. aastal põles loss maha ja ehitati hiljem uuesti üles renessanss-stiilis. Rootsi invasiooni ajal olid aastatel 1655–1661 Stará Ľubovňa lossi peidetud Poola kroonijuveelid. 1772. aastal läks linn Esimese Poola jagamise tulemusel Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Stará Ľubovňa elanikest slovakke 84,23%, mustlasi 3,38%, russiine 2,13%, ukrainlasi 0,41%, tšehhe 0,35% ja poolakaid 0,15%. Rahvus oli teadmata 8,97%-l elanikest. Aleșd, Rumeenia Bački Petrovac, Serbia Balchik, Bulgaaria Biograd na Moru, Horvaatia North Augusta, Ameerika Ühendriigid Nowy Sącz, Poola Połaniec, Poola Svaljava, Ukraina Vsetín, Tšehhi Stará Ľubovňa Linnakodaniku Maja http://pop-stat.mashke.org/slovakia-cities.htm Stará Ľubovňa (Old Ľubovňa) Pieniny. Vaadatud 10. mail 2024 Number of population by ethnicity in the municipality Stará Ľubovňa at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 10. mail 2024