Jena ja Auerstedti lahing

Jena ja Auerstedti (vana nimi: Auerstädt) kaksiklahing peeti 14. oktoobril 1806 platool Saale jõest läänes Napoleon I ja Friedrich Wilhelm III vägede vahel. Preisi armee otsustav kaotus allutas Preisimaa kuningriigi Prantsuse keisririigile kuni kuuenda koalitsiooni moodustamiseni aastal 1812. Jena-Auerstedtis osales mitu tulevast Preisi armee reformijat, näiteks Gebhard von Blücher, Carl von Clausewitz, August Neidhardt von Gneisenau, Gerhard von Scharnhorst ja Hermann von Boyen. Mõlemad armeed olid osadeks jaotatud. Preisi kuningal oli kolm väge. 90 000 meest Braunschweigi hertsogi juhtimisel 38 000 meest Hohenlohe vürsti juhtimisel 15 000 meest kindral von Rücheli juhtimisel Preisimaa poolel võitlesid ka Saksimaa väed. Napoleoni põhijõud Jena all koosnesid kokku umbes 150 000 mehest. Soulti IV korpus Lannes' V korpus Ney VI korpus Augereau VII korpus Murat' ratsavägi Kaugemal põhjas, Auerstedti lähistel, olid järgmised Prantsuse väed: Bernadotte'i I korpus (20 000 meest) ja Davout' III korpus (27 000 meest). Lahing algas, kui Napoleoni eelväed kohtasid Jena lähistel Hohenlohe vägesid. Keisril oli algul ainult 48 000 meest, kuid ta kasutas ära oma hoolikalt planeeritud ja paindlikku vägede paigutust, et kiiresti üles ehitada hävitav ülekaal. Preislased olid aeglased olukorra mõistmisel ja aeglased ka reageerima. Enne, kui Rücheli 15 000 meest Weimarist väljusid, alustas Hohenlohe vägi liikumist. Siiski oli see äge lahing ja Napoleon arvas ekslikult, et on silmitsi Preisi peavägedega. Kaugemal põhjas, Auerstedti lähistel, said nii Davout kui ka Bernadotte käsu minna Napoleonile appi. Davout püüdis liikuda Ekartsbergi kaudu, Bernadotte Dornburgi kaudu. Davout' liikumist lõunasse takistasid siiski Preisi põhijõudude 55 000 meest, sealhulgas Preisi kuningas, Braunschweigi hertsog ning välimarssalid von Möllendorff ja krahv von Kalckreuth. Järgnes metsik lahing. Kuigi jõudude vahekord oli kaks ühele preislaste kasuks, kannatas Davout' hästitreenitud ja distsiplineeritud III korpus korduvad rünnakud välja, enne kui lõpuks rünnakule asus ja preislased põgenema sundis. Kuigi lahing oli ligidal, ei astunud Bernadotte samme Davout'le appi minekuks, mille eest Napoleon ta hiljem hukka mõistis. Alguses ei uskunud Napoleon, et Davout' üksik korpus lõi Preisi peaväge ilma abita, ja vastas esimesele ettekandele: "Ütelge marssalile, et ta näeb kahekordselt", vihjates Davout' kehvale nägemisele. Kui asi sai selgemaks, ei suutnud keiser kiidulaulu lõpetada. Bernadotte mõisteti tõsiselt hukka ja oli vallandamisele lähedal – vaatamata sellele, et ta oli kuuldekaugusel Auerstedtist ja rännakukaugusel Jenast, eiras ta korraldusi ega osalenud kummaski lahingus. Davout'st tehti Auerstedti hertsog. Jena kangelane Lannes nii suurt kiitust ei saanud, võib-olla sellepärast, et Napoleon tahtis seda au endale. Preisimaa poolel sai Braunschweigi hertsog Auerstedtis surmavalt haavata ja järgnevatel päevadel ei suutnud järelejäänud väed Murat' halastamatule ratsaväerünnakule tõsist vastupanu avaldada. Erfurdi kapitulatsiooniga 16. oktoobril sattus suur hulk Preisi vägesid sõjavangi, olles vaevalt jõudnud püssi lasta. Bernadotte hävitas 17. oktoobril Halle lahingus Württembergi hertsogi Preisi reservid. Davout viis oma väsinud III korpuse 25. oktoobril Berliini. Hohenlohe vägi piirati sisse 28. oktoobril pärast Prenzlau lahingut, mis järgnes varsti pärast Pasewalki kapitulatsiooni. Blücheri ja Winningi korpused hävitati Lübecki lahingus 6. ja 7. novembril. Magdeburgi piiramine lõppes 11. novembril, kui Ney vallutas kindluse. Piiratud Preisi vastupanu jätkus, kuid Napoleoni peamine vaenlane oli nüüd Venemaa ja Eylau lahing tulemas. Prantsusmaa kaotas langenute ja haavatutena 14 920 meest. Preisimaa kaotas langenute, haavatute ja vangistatutena 33 000. Lahing osutus mõjusaks, demonstreerides vajadust liberaalsete reformide järele siiani veel väga feodaalses Preisi riigis ja armees. Kuulsad Preisi reformijad, nagu Scharnhorst, Gneisenau ja Clausewitz, võtsid lahingust osa. Nende reformid koos järgnevatel aastatel algatatud riigireformidega aitasid muuta Preisimaa moodsaks riigiks, mis viis eeskätt Prantsusmaa väljaajamiseni Saksamaalt ja andis lõpuks liidrikoha kontinendil. Prantsuse väed sisenevad Berliini Napoleon vaatab üle keiserlikku kaardiväge. Horace Vernet Olukord 14. oktoobril kell 10 hommikul Marssal Murat, kõige kuulsam paljudest ajastu julgetest ja karismaatilistest Prantsuse ratsaväe komandöridest, juhib rünnakut lahingu ajal Olukord 14. oktoobril kell 2 pärastlõunal Preislaste riismed lahkuvad topeltlahingust. Richard Knötel