laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Qandeel Baloch

Fouzia Azeem (1. märts 1990 – 15. juuli 2016), tuntud kui Qandeel Baloch (urdu keeles قندیل بلوچ), oli Pakistanist pärit modell, näitleja, naisõiguslane ja sotsiaalmeedia kuulsus. Baloch sai kuulsaks tänu vlogidele, mis rääkisid tema igapäevarutiinist ning vastuolulistest teemadest. Qandeel Balochi vend Waseem tappis oma õe "perekonna au" häbistamise eest. Baloch sündis Dera Ghazi Khanis Punjabi provintsis 1. märtsil 1990. Tal oli kuus õde ja kuus venda. Baloch sai kuulsaks tänu tema suhtlusmeedia postitustele. Ta laadis üles pilte, videoid ning avaldas ulatuslikult kommentaare. Tema postitusi peeti Pakistani konservatiivse üh1iskonna kontekstis hulljulgeks. Rahvusvahelised uudistesaidid võrdlesid teda Kim Kardashianiga, kuid kohalikud kommentaatorid pidasid teda tähelepanuväärsemaks, sest Baloch “ei hoolinud sotsiaalsetest normidest” ning elas elu enda reeglite järgi. Kuulsuse kasvades hakkas Baloch kasutama sotsiaalmeediat platvormina, kus rääkida naiste positsioonist Pakistani ühiskonnas. Nädal enne surma avaldas ta muusikavideo “Ban”, milles ta käsitleb tögavalt naistele ühiskonna poolt seatud piire. Baloch pidas Sunny Leone'i, Rakhi Sawanti ja Poonam Pandeyt enda inspiratsiooniks. Baloch abiellus 2008. aastal 17-aastaselt Ashiq Hussainiga ning paaril oli poeg. Baloch jättis mehe maha aasta hiljem, öeldes, et Ashiq oli vägivaldne. 15. juulil 2016 anti Balochile unerohtu ning seejärel kägistas ta vend Waseem noore naise, kui ta magas. See toimus nende vanematekodus Multanis ning Balochi isa Azeem teatas juhtunust politseile. Lahkamise järel teatati, et Baloch tapeti ööl 15. ja 16. juuli vahel. Selleks ajaks, kui ta keha leiti, oli ta juba 15–36 tundi surnud olnud. Balochi vend Waseem vahistati 16. juulil. Ta tunnistas, et sooritas mõrva üksinda ning põhjenduseks tõi ta Qandeeli teod, mis häbistasid tema meelest tervet perekonda. Järgnenud kohtukaasuses nimetati ka riik hagejana, et ohvri perekonnal ei oleks võimalik mõrva toimepanijale armu anda. Raza, Sarah; Rehman, Ayesha. "Self proclaimed drama queen: Qandeel Baloch". Samaa TV. Brother of Pakistan's Qandeel Baloch charged with crime against state Pakistan: Anger after honour killing of Qandeel Baloch "Pakistan social media star killed by brother" "Secret marriage of Qandeel Baloch; Mother of seven years old son". "Qandeel Baloch strangled to death by brother in suspected honour killing" ". "Qandeel Baloch's autopsy reveals new facts"". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. juuli 2016. Vaadatud 20. märtsil 2017. "Police stop murdered Pakistani star's brother from using blood money law"
Ēvele vald

Ēvele vald (läti keeles Ēveles pagasts) on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Rencēni, Jērcēni ja Naukšēni vallaga ning Valka piirkonna Härgmäe ja Kārķi vallaga. Valla pindala on 92 km². 2016. aasta seisuga elas seal 506 inimest. Aastal 2011 elas vallas 464 lätlast, 20 venelast, 4 valgevenelast, 11 ukrainlast, 3 poolakat ja 5 leedulast. Valla keskus on Ēvele küla. Vallavanem on Sarmīte Rodziņa. Valla varaseimad asukad on eestlased, ent 13. sajandil hakati sinna asustama Beverini linnuse ümbruskonna lätlasi. Aastal 1892 liideti Ēvele ja Ķempēni mõisavallad ühiseks Ēvele vallaks. Aastal 1935 oli valla pindala 89,9 km². 1945. aastal jagati vald Ēvele ja Daksti külanõukoguks, aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Ēvele külanõukoguga likvideeritav Daksti külanõukogu, aastal 1977 aga külanõukogu likvideeriti. Aastal 1990 muudeti Jērcēni külanõukogu taas vallaks ja aastal 1992 eraldus sellest Ēvele vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Burtnieki piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Ēvele mõisa ait ja park ning Ēvele kiriku orel. Vald jääb Tālava madalikule, asudes selle idaosas. Valla kõrgeim koht on Rukši mägi (86,5 m). Valla suuremad jõed on valla põhjapiiril voolav Säde jõgi ja selle lisajõed Ošupīte ning Šūnupe. Looduskaitse all on Spriņģi pärnad, Kalējiņi tamm, Ķemere kooli tamm, Spriņģi künnapuu, Bračkase mänd, Veitase paju, Glāznieki mänd, Risttee kuusk, Sucēni pärn, Mācītājmuiža pärn, Mācītājmuiža tamm, Sucēni tamm, Vabadusetamm, Zīversi kraavi paju, Staiši tamm, Vīciepsi tamm ja Mācītājmuiža pärn. Ēveles ja selle ümbruskonnas kasvab arvukalt nimetuid põlispuid. Valla idaosa jääb osalt Seda soo hoiualale. Suur osa vallast asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Aastal 2011 elas vallas 868 lätlast, 29 venelast, 12 valgevenelast, 1 ukrainlane ja 6 poolakat. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās Ethnic composition of Latvia 2011 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2017. Vaadatud 5. märtsil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] "Ēveles pagasts". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2017. Vaadatud 5. märtsil 2017. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Ēvele vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jiří Lanský

Jiří Lanský (17. september 1933 Praha – 14. veebruar 2017) oli Tšehhoslovakkia kõrgushüppaja. Kergejõustiku Euroopa meistrivõistlustel võitis ta kõrgushüppes kahel korral hõbemedali. 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas võitis ta 7. koha tulemusega 2.03.
Lohejooksja

"Lohejooksja" (inglise keeles "The Kite Runner") on Afganistani-Ameerika kirjaniku Khaled Hosseini esikromaan, mis ilmus 2003. aastal kirjastuses Riverhead Books. Raamat on osutunud rahvusvaheliselt menukaks, seda on tõlgitud enam kui 45 keelde ja müüdud üle 10 miljoni eksemplari. 2007. aastal valmis "Lohejooksja" põhjal lavastaja Marc Forsteri samanimeline film, selle alusel on tehtud ka koomiks ja mitu teatrilavastust. Raamat kõneleb noorest poisist Amirist, kes elab Afganistani pealinna Kabuli Wazir Akbar Khani linnajaos ning kelle parim sõber on Hassan. Loo taustaks on dramaatilised ajaloolised sündmused: Afganistani kuninga kukutamine, Nõukogude sissetung, põgenike väljaränd Pakistani ja Talibani võimuletulek. Eesti keeles ilmus "Lohejooksja" 2012. aastal kirjastuses Hea Lugu Helje Heinoja tõlkes.
Sverdlovsk (täpsustus)

Sverdlovski nime on kandnud mitu asulat: Jekaterinburg Sverdlovsk-19, suletud sõjaväelinnak Jekaterinburgis, bakterioloogiliste relvade uurimisüksus, millest sai 1979. aastal alguse Siberi katku epideemia Sverdlovsk-44 ehk tänapäeval Novouralsk, suletud linn Sverdlovsk-45 ehk tänapäeval Lesnoi, suletud linn Dovžansk, linn Luhanski oblastis Jondor, asula Buxoro vilajetis Sverdlovski oblast Sverdlovski rajoon
Kenotron

Kenotron kreeka k sõnadest kenos 'tühi' + [elek]tron) on kahe elektroodiga elektronlamp (elektrovaakumdiood) vahelduvvoolu alaldamiseks. Õhutühjas klaaskestas on elektronide allikaks kütteniidi abil kuumutatav katood ja vaakumi läbivate elektronide vastuvõtjaks tavaliselt torukujuline metallanood. Elektrivool (elektronide voog) läbib kenotroni vahelduvpinge sel poolperioodil, mille kestel anood on katoodi suhtes positiivselt pingestatud. Kenotron on olnud laialdaselt kasutusel elektronlampidel põhinevate elektroonikaaparaatite (raadiod, telerid, side- ja meditsiiniseadmed) toiteallikates vooluvõrgu vahelduvvoolu muutmiseks alalisvooluks ehk vahelduvvoolu alaldamiseks. Pooljuhtseadistele ülemineku järel jäid kenotronid kasutusele kõrge (kuni mitmesaja-kilovoldise) vahelduvpinge alaldites. Kenotroni kütteniidi ja katoodi väljaviigud on välja toodud soklisse, anood aga eraldi ülalt. Elektronlampidega aparaatide täisperioodaladite jaoks toodeti ka kahe anoodiga kenotrone. Neil olid anoodide ühendused eraldi välja toodud ja kütte ning katoodide väljaviigud olid ühised. ENE 4. köide, 1989
Termopaber

Termopaber on paber, mis on kaetud sellise ainega, mis kuumutamisel tumeneb. Termopaberit kasutatakse printimiseks termoprinteriga (näiteks faksiaparaatides, kassaaparaatides ja kaardimakseterminalides). Enamasti on tulemuseks must värvus, kuid võimalik on katta paber ka nii, et tulemuseks on mõni muu värvus. 1990. aastatel töötati välja termopaber, millel on võimalik korraga esile kutsuda mitut värvust.
Lao She

Lao She (hiina keeles 老舍, pinyin'is Lǎo Shě; sünninimi Shu Qingchun 舒慶春, pinyin'is Shū Qìngchūn; 3. veebruar 1899 Peking – 24. august 1966 Peking) oli Hiina kirjanik. Lao She oli pärit mandžu perekonnast. Tema isa oli sõdur, kes hukkus Bokserite ülestõusu ajal 1901. aastal. 1918. aastal lõpetas Lao She Pekingi Pedagoogilise Ülikooli. 1918–1924 töötas ta õpetajana Pekingis ja Tianjinis. Aastatel 1924–1929 töötas ta hiina keele lektorina Suurbritannias Londoni Ülikoolis. 1929–1930 töötas ta õpetajana Singapuris. 1930. aastal pöördus ta Hiinasse tagasi ja töötas kuni 1937. aastani mitmes ülikoolis õppejõuna. 1938–1945 oli Lao She Ülehiinalise Kirjandus- ja Kunstitöötajate Vastupanuassotsiatsiooni üks juhte. Aastatel 1946–1949 viibis ta Ameerika Ühendriikides. 1949. aasta oktoobris pöördus Lao She Hiinasse tagasi. 1950. aastatel oli ta üks tuntumaid Hiina kirjanikke. Lao She hukkus Kultuurirevolutsiooni käigus. Hiina Kommunistlik Partei rehabiliteeris Lao She postuumselt 1978. aastal. Eesti keeles on 1972. aastal ilmunud Lao She romaan "Kassilinna saatus" ja 1999. aastal näidend "Teemaja". Lao She en.chinaculture.org Révolution culturelle : le dernier jour de Lao She Le Monde, 27. juuli 2016 Yin Lu.What Lao She left Beijing Global Times, 3. veebruar 2013
La Quinta

La Quinta on kuurortlinn USA-s California osariigis Riverside'i maakonnas. See paikneb Indian Wellsi ja Indio linna vahel Coachella orus. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 37 558. Rahvastikukasv protsentuaalselt (umbes 350%) oli La Quintas aastatel 1990−2010 tunduvalt suurem kui enamikus teistes California linnades. Seltskonnaajakiri Robb Report on nimetanud La Quintat USA üheks juhtivaks golfikeskuseks. Golfimänguvõimalusi pakub teiste seas 1926. aastal asutatud puhkekeskus La Quinta Resort & Club, kus Frank Capra kirjutas stsenaariumi oma 1937. aasta filmile "Kadunud silmapiir" ("Lost Horizon"). Turism on linnas elav, eriti talvekuudel, mil külmematest piirkondadest USA põhja- ja idaosast tulevad pensionärid ja ettevõtjad soojematesse piirkondadesse talvituma. La Quinta asub Riverside'i maakonna keskosas. See piirneb loodes Indian Wellsi ja Palm Deserti linnaga, põhjas Bermuda Dunesi asulaga ning kirdes Indio linnaga. Linnast lõunasse jääb kohaliku omavalitsuseta piirkond. La Quinta põhjaosa läbi maantee California State Route 111. La Quinta ja selle ümbrus on tuntud Santa Rosa mägede poolest, mis kõrguvad La Quintast läänes ja lõunas. Kogu Coachella oru piirkond asub väga lähedal San Andrease murrangule. La Quinta kliimat mõjutab ümbritsev pinnamood. Tänu selle asukohale kõrgete mäeahelike vahel ja lõunasse avanevas orus, on linna kliima aasta läbi soe. Talvi peetakse Coachella orus isegi USA lääneosa kõige soojemateks. Valitseb soojade talvede ja kuumade suvedega ariidne kliima. Suvel tõuseb õhutemperatuur sageli üle 40 °C, harva isegi üle 50 °C. Ka öösiti ei lange suvel õhutemperatuur tavaliselt alla 25 °C. Talvekuudel on õhutemperatuur päeval tavaliselt 20–22 °C. Miinuskraade esineb harva. Aasta keskmine sademete hulk võib jääda alla 100 mm. 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi alguses kasutati Coachella orgu peamiselt põllumajandusalana. Maamõõtjad kuulutasid aga liivaluiteid elamiskõlbmatuks, elamumaaks sai toona kasutada ainult Marshall Cove'i kivist pinnast. 1926. aastal rajas Walter Morgan Marshall Cove'i põhjaossa La Quinta Resorti eraldatud peidupaigaks läheduses paikneva Hollywoodi kuulsuste ja seltskonnategelaste jaoks. Villas paiknes Coachella oru esimene golfiväljak. 1930. aastatel ehitati läbi oru maantee California State Route 111. Seoses ümbritsevate kõrbelinnade kasvuga arenes La Quinta alates 1980. aastatest samuti märgatavalt. 1. mail 1982 sai La Quinta linnaõigused. Kui 1980. aastal elas linnas veel 3328 inimest, siis 1990. aastal juba üle 11 000. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Koduleht
Filmirežissöör

Filmirežissöör ehk filmilavastaja on filmi tegemise loominguline, kunstiline juht. Filmirežissöör kujundab filmistsenaariumi põhjal näitlejate ja võttemeeskonna töö. Filmirežissööril on tähtis roll ka näitlejate valimisel. Filmi eri elementide või etappide jaoks võidakse kasutada kitsama eriala spetsialiste, näiteks helirežissöör, montaažirežissöör. Režissöör võib filmi tegemisel täita ka muid rolle, näiteks olla ka stsenarist, operaator, monteerija, näitleja või helilooja. Filmirežissöörid võivad töötada üsna erineva tööstiiliga: ühed annavad ette vaid üldise tegevuskirjelduse ja lasevad näitlejatel teksti improviseerida, teised kontrollivad võttemeeskonna ja näitlejate tegevuse iga detaili. filmirežissööride loend lavastaja
Verona (laul)

"Verona" on laul, mis esindas Eestit Kiievis 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kuna võitis konkursi Eesti Laul 2017. Loo autor on Sven Lõhmus, esitajad Laura Põldvere ja Koit Toome, taustalauljad Kaire Vilgats, Dagmar Oja ja Rolf Roosalu. Laul esitati inglise keeles. "Verona" kogus Eesti Laulu superfinaalis 55% häältest. Laul ei jõudnud Eurovisiooni lauluvõistlusel poolfinaalist edasi. "Veronast" valmis ka ametlik muusikavideo.  Pikemalt artiklis Su nägu kõlab tuttavalt#6. hooaeg (sügis 2017) TV3 saate "Su nägu kõlab tuttavalt" 6. hooaja 5. saates parodeerisid Koidu ja Laura "Veronat" Hele Kõrve ja Valter Soosalu. 6. juulil 2018. a. andis briti plaadifirma Energise Records välja Peter Wilsoni duubelalbumi "The Passion And The Flame", millel on ka "Verona" kaver. Seekordne uusversioon oli kahe meeslaulja, Peter Wilsoni ja Sean Smithi duett ning 2018. a. augustis ilmus see ka eraldi singlina. Ka sellest kaverist on tehtud mitmeid remikse. "Laura ja Koit edestasid teisele kohale tulnud Kerlit 20 000 häälega". Menu. 05.03.2017. Vaadatud 06.03.2017. "Verona - Single". Vaadatud 21.07.2017. KOIT TOOME & LAURA - Verona - Italian Version (Official video), veebiversioon (vaadatud 21. oktoobril 2017) YouTube:Koit Toome & Laura - Verona (Official video) #eestilaul2017 #winner, veebiversioon (vaadatud 21. oktoobril 2017) SNKT5: VALTER SOOSALU ja HELE..., veebiversioon (vaadatud 30. oktoobril 2017) Discogs.com - Peter Wilson ‎– The Passion And The Flame, veebiversioon (vaadatud 25. septembril 2018) Discogs.com - Peter Wilson Duet With Sean Smith ‎– Verona, veebiversioon (vaadatud 25. septembril 2018)
Müncheni lennujaam

Müncheni Franz Josef Straussi lennujaam (IATA kood MUC, ICAO kood EDDM, saksa keeles Flughafen München "Franz Josef Strauß") on rahvusvaheline lennujaam Müncheni lähedal. See on teenindatavate reisijate arvu järgi Saksamaa suuruselt teine lennujaam (42 miljonit inimest 2016. aastal). Lennujaam asub Münchenist 28,5 kilomeetri kaugusel, linnaga ühendab seda kiirtee A92. Lennujaam avati 17. mail 1992, vahetades välja vana, alates 1939. aastast tegutsenud München-Riemi lennujaama, mis hakkas juba 1960. aastatel kitsaks jääma. Ehitus algas 3. novembril 1980. Lennujaam sai nime endise Baieri ministerpresidendi Franz Josef Straussi järgi, kes oli üks uue lennujaama projekti algatajaid.
Karõškiv

Karõškiv (ukraina keeles Каришків) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 1020.
Mateikiv

Mateikiv (ukraina keeles Матейків) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 808.
Lustivka

Lustivka (ukraina keeles Лустівка) on küla Ukrainas Tšernigivi oblastis Nižõni rajoonis. Elanike arv on 90. Pindala on 0,364 km².
Merimänd

Merimänd (Pinus pinaster) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu. Merimändide eluiga on kuni 300 aastat. Merimänd oli 2008. aastal Soome aasta ravimtaim; tema koore ekstrakt on üks uuritumaid loodusravimeid maailmas. Merimännil on kaks alamliiki: Pinus pinaster atlantica H. Del Villar Pinus pinaster pinaster Roth. Merimänni kooreekstrakt on looduslik taimeekstrakt. Helsingi Ülikooli professori Raimo Hiltuneni arvates on see ainulaadselt tugev looduslik taimne antioksüdant, sisaldades 40 aktiivset ühendit. Kooreekstrakt takistab vere LDL-i ehk nn paha kolesterooli oksüdeerumist, vähendab trombide teket, kaitseb rakke vabade radikaalide eest. USA-s on merimänniekstraktile tema südame- ja veresoonkonnahaigusi takistava mõju kohta väljastatud kaks patenti. Antioksüdandina on meremänni ekstrakt 50 korda aktiivsem kui E-vitamiin ja 20 korda aktiivsem kui C-vitamiin. Kollageeniga liitudes tugevdab koeehitust, alandab turseid kogu kehas, muudab naha siledaks. Meremänniekstrakt aitab leevendada ka kevadist õietolmuallergiat. Pycnogenol® Pycnogenol on Prantsusmaa rannikul kasvavate merimändide värskest koorest vesiekstratsiooni teel valmistatud looduslik ekstrakt. Pycnogenoli kvaliteedinõuded on määratud Ameerika Ühendriikide farmakopöas. Pycnogenoli kasutatakse vereringe häirete, õietolmuallergia, allergia, astma, tinnituse, hüpertoonia, lihasevalu, valu, osteoartriidi, diabeedi, lapseea aktiivsus- ja tähelepanuhäire, endometrioosi, menopausi sümptomite, düsmenorröa (valulik menstruatsioon), erektsioonihäirete ja retinopaatia korral. Kasutatakse ka südame ja veresoonkonna haiguste (sh insult, südamehaigus (CVD), veenilaiendid) ennetamiseks. Pycnogenoli kasutatakse ka vananemise aeglustamiseks, naha seisukorra parandamiseks, sportliku võimekuse ja meeste viljakuse parandamiseks. Vastunäidustused Autoimmuunhaiguste (nt polüskleroos, süsteemne erütematoosne luupus, reumatoidartriit jm) korral võib immuunsüsteemi talitlus kiireneda ja haiguse sümptomeid intensiivistada. Immunosupressandid reageerivad Pycnogenoliga. Loudon H Pinus pinaster Aiton (vaadatud 5.03.2017 LIA MILLI, "Aasta ravimtaim on meremänd Pinus Pinaster", Terviseleht, 5. märts 2017 MWW GROUP, Study demonstrates pine bark naturally reduces hay fever symptoms, 23. juuni 2010 (vaadatud 5.03.2017) PYCNOGENOL (vaadatud 5.03.2017) American Botanical Council, "SCIENTIFIC AND CLINICAL MONOGRAPH FOR PYCNOGENOL"
Joseph Smith

Joseph Smith noorem (23. detsember 1805 Sharon, Vermont, Ameerika Ühendriigid – 27. juuni 1844 Carthage, Illinois, Ameerika Ühendriigid) oli usujuht, kes algatas mormoonluse ehk viimse aja pühade liikumise. 24-aastaselt avaldas ta Mormoni raamatu ja umbes kuu aega hiljem rajas ta kiriku, mida kutsutakse Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kirikuks. Tema lühikese elu jooksul liitusid tuhanded selle kirikuga ja usuliikumine kestab tänapäevani. "Book of Mormon", (1830), tiitlileht. "Õpetus ja lepingud" osa 20 (2011). "History of the Church of Jesus Christ of Latter-day Saints", 1 köide, lk 164. Ajaloolised dokumendid Joseph Smithi kohta: josephsmithpapers.org
Karl Alfred Jentson

Karl Alfred Jentson (19. mai 1879 Tartu – 18. märts 1965 Tallinn), pseudonüümiga Pessimist, oli eesti litograaf ja karikaturist. Ta oli aastatel 1895–1899 Tartus E. Bertelseni trükikojas graveerija õpilane ja õppis 1904–1905 Peterburi Stieglitzi kunsttööstuskoolis. 1906. aastal oli ta Helsingis litograaf, hiljem töötas Peterburis ja Grodnos, seejärel Tallinnas ja Tartus litograafina. Mõnda aega juhatas ta Päevalehe litograafiaosakonda. Oli Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse litograafiaosakonna juhataja. Töötas Heinrich Laakmanni trükikoja juhatajana. Tema loomingu olulisim osa jääb aastatesse 1905–1906. Venemaa revolutsiooni ajal loodud karikatuurid ilmusid Vene väljaannetes Маляр, Овод, Пути, Секира ja Скорпион, Soome ajakirjas Kurikka ja Eesti ajakirjas Kaak. "Eesti biograafiline andmebaas - Jentson, Karl Alfred". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2017. Vaadatud 5. märtsil 2017.
John D. Barrow

John David Barrow (29. november 1952 London – 27. september 2020) oli Briti füüsik, matemaatik ja teaduskirjanik. Ta oli 1999. aastast Cambridge'i Ülikooli rakendusmatemaatika ja teoreetilise füüsika osakonna professor. Tema uurimuste põhivaldkond oli matemaatiline füüsika aktsendiga kosmoloogiale, gravitatsiooniteooriale, osakestefüüsikale ja nendega seotud rakendusmatemaatikale. John Barrow oli tunnustatud teaduse populariseerija. Ta on avaldanud üle 420 artikli ajakirjades, tema raamatuid on tõlgitud 28 keelde. Kokku on tal ilmunud 19 raamatut. Ta on pidanud loenguid paljudes kohtades, sealhulgas Downing Street 10-s, Windsori lossis, Vatikani palees ja Veneetsia filmifestivalil. Ta lõpetas 1974. aastal Durhami Ülikooli füüsika ja matemaatika erialal bakalaureusekraadiga ning kaitses 1977. aastal Oxfordi Ülikoolis doktoritöö astrofüüsikas (juhendaja Dennis W. Sciama). Pärast kahte aastat järeldoktorina töötamist California Ülikoolis Berkeleys asus ta 1981. aastal tööle Sussexi Ülikooli astronoomiakeskusse lektorina. Aastatel 1989–1999 oli ta samas professor ja 1995–1999 ühtlasi astronoomiakeskuse direktor. Alates 1999. aastast töötas ta matemaatikaprofessorina Cambridge'i Ülikoolis. Aastatel 2003–2007 oli ta ühtlasi Greshami Kolledžis astronoomiaprofessor ja 2008–2011 geomeetriaprofessor. 2003 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks 2006 – Templetoni auhind 2008 – Michael Faraday auhind 2009 – valiti Academia Europaea liikmeks 2015 – Diraci medal 2016 – Kuningliku Astronoomiaseltsi kuldmedal 2001 – The Book of Nothing: Vacuums, Voids, and the Latest Ideas about the Origins of the Universe. Pantheon, ISBN 0375420991 2003 – The Constants of Nature: The Numbers that Encode the Deepest Secrets of the Universe. ISBN 0375422218 2007 – New Theories of Everything. Pantheon, ISBN 978-0192807212 2008 – Cosmic Imagery: Key Images in the History of Science. The Bodley Head, ISBN 978-0224075237 2009 – 100 Essential Things You Didn't Know You Didn't Know: Math Explains Your World. W. W. Norton, ISBN 0393070077 2011 – The Book of Universes: Exploring the Limits of the Cosmos. W. W. Norton, ISBN 0393081214 2012 – Mathletics: A Scientist Explains 100 Amazing Things About The World of Sports. W. W. Norton, ISBN 978-0393063417 2014 – 100 Essential Things You Didn't Know You Didn't Know About Maths and the Arts. Bodley Head, ISBN 978-1847922311 Professor John Barrow. damtp.cam.ac.uk Professor John D. Barrow. gresham.ac.uk John D. Barrow. thriftbooks.com