laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kungla tänav (Tallinn)

Kungla tänav on tänav Tallinnas Kalamaja asumis, Põhja-Tallinna linnaosas. Kungla tänav algab Kopli tänavalt ja kulgeb kirde suunas. Kungla tänavaga ristuvad Vabriku, Tõllu, Leigeri, Kalevi ja Tööstuse tänav. Tänav teeb siis täisnurkse pöörde paremale ning läheb seejärel üle Uus-Kalamaja tänavaks. Tänavalõik Tööstuse tänava ja käänaku vahel on ühesuunaline. Tänava pikkus on umbes 900 meetrit. Kungla tänaval, Kungla 41 asub Estonia Klaverivabrik. Tõllu tänav 14 // Kungla 18 Tõllu tänav 14 // Kungla 18 Kungla 18 Kungla 20 Kungla 22 Elamu Kungla t 20, 1920.- 1930. aastad kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.11.2022) Elamu Kungla t 22, 1932. a kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.11.2022)
Mulla tänav

Mulla tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis. Tänav algab Telliskivi tänavalt, ristub (paremalt) Roo tänavaga ja lõpeb umbtänavana veidi enne ristumist Sõle tänavaga. Mulla tänaval asuvad Mööblimaja ja Pelgulinna Gümnaasium. Mulla tänav on nime saanud 27. augustil 1930. Tänav sai nime lähikonnas asuva Saue tänava mõjul (sau – 'puhas savi'). Mulla tänav 1 ja Telliskivi tänav 13 asuva Mööblimaja tagant kulges vanasti Telliskivi ja Mulla tänavat ühendanud Kruusa tänav. Mulla tn 2 asub arhitekt on Herbert Johansoni projekteeritud ja 1927. aastal valminud linnateenijate elamu. Üheaegselt anti luba kahe eraldi elamu (Mulla 2 ja Ristiku 17) ehitamiseks. Mõlemad projektid telliti arhitekt Herbert Johansonilt. Mulla tänava ning Telliskivi tänava vaheline ala oli 1930. aastate keskel üks kaunimaid piirkondi Pelgulinnas. Ärimees Gustav Treierile kuulus Mulla 7 // Telliskivi 5-7 asunud Pelgulinna suurim viljapuuaed (9280 m2). Samal krundil asus ka ligi 2170 m2 triiphooneid. Telliskivi tänav 9/11 oli Artur Pullmannile kuulnud, rohkem kui 2500 m2 suurune iluaed. Enamus sellest piirkonnast hävis 9. märtsil 1944. Telliskivi 15b asub parkla koos nõukogudeaegne kauplus-paviljoniga. 1944. aasta märtsipommitamises Mulla tänaval see osa, kus praegu Pelgulinna Gümnaasium ja Mööblimaja, sai kannatada. Pärast sõda koristati rusud ära ja sinna rajati 1947. aastal Kalinini rajooni kolhoosituru plats. 1950. aastal ehitati turule kahekorruseline administratiivhoone ning 38 müügikohaga piimapaviljon, 1976. aastal võeti vastu turu sulgemise otsus. Johann Grabbyle kuulunud ühekorruselises majas, alustas 1912. aastal tööd Pelgulinna algkool. Eesti NSV ajal asus seal lasteaed, vana maja lammutati 1965. aastal. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 78 Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 283, 293 8782 Elamu Mulla t. 2 , 1927. a kultuurimälestiste riiklikus registris
Kahend-kümnendkood

Kahend-kümnendkood ehk BCD (inglise Binary-Coded Decimal) on kahendarvu eriliik, millesse on paigutatud (kodeeritud) kümnendsüsteemi arvude kohad nelja või kaheksa biti kaupa. Kahend-kümnendkoodi kasutatakse laialdaselt kellakiipides ja mujal, kus on oluline kümnendarvuks teisendamise kiirus ja lihtsus. Näiteks kümnendarv 91 kirjutatakse kahend-kümnendkoodina 1001 0001. Kuna ühte baiti on "pakitud" kaks numbrit, siis nimetatakse seda pakitud kahend-kümnendkoodiks. Kui ühe numbri jaoks kasutatakse 8 bitti (n-ö pakkimata kahend-kümnendkood), siis kirjutatakse see 00001001 00000001. Kümnendkorrektsioon e-Teatmik – kahend-kümnendkood
Alveringem

Alveringem on hollandikeelne vald Belgias Flandrias Lääne-Flandria provintsis Veurne haldusringkonnas. Alveringemi pindala on 80,01 km². 2012. aastal elas vallas 5001 inimest, mis tegi rahvastiku tiheduseks vallas 62,5 in/km². Viimastel aastakümnetel on elanike arv pigem vähenenud. Kuni 1970. aastateni oli Belgias palju pisikesi valdu. 1971 liideti Alveringemiga Hoogstade, Oeren ja Sint-Rijkers ning 1977 veel Leisele ja Stavele. Sealjuures 1971 oli Leiselega liidetud Gijverinkhove ja Izenberge ning Stavelega Beveren. Cyriel Verschaeve, kes pärast Teist maailmasõda kollaborandina tagaselja surma mõisteti, oli aastakümneid Alveringemis preester. Alveringem jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja piirkondadeks: Alveringem, Sint-Audomaruse kirik Alveringem Izenberge Oeren Beveren Stavele Leisele Leisele Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019. Alveringemi koduleht (hollandi keeles)
Juudit

Juudit on Vana Testamendi Juuditi raamatu kangelanna. Juuditi raamatus räägitakse, kuidas ta oma kodulinna päästis assüürlaste piiramisest. See õnnestus tal nõnda, et ta võrgutas ja tappis assüürlaste pealiku Holofernese. Juuditi teemat on käsitletud kunstis ja kirjanduses, nt A. H. Tammsaare näidend "Juudit". Juudit I Juudit II Väike entsüklopeedia veebis [1] (vaadatud 10.09.2012)
Kristjan Jaak Kangur

Kristjan Jaak Kangur on eesti tõlkija. Ta on õppinud Tallinna Inglise Kolledžis ja Tartu Ülikoolis semiootikat (lõpetas 2006). Kangur, Kristjan Jaak; Laidre, Sirje 2008. Minu esimene võõrsõnastik. Tallinn: Valgus. "Tartu Ülikool. Lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. detsember 2013. Vaadatud 1. juulil 2017.
Zuienkerke

Zuienkerke on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Brugge haldusringkonnas. Zuienkerke pindala on 48,86 km². 2013. aasta alguse seisuga elas Zuienkerkes 2760 inimest, mis tähendas rahvastiku keskmist tihedust 57 in/km². Elanike arvult on Zuienkerke üks Belgia väikseimaid valdu. Valla keskus asub merepinnast 3 m kõrgusel. Zuienkerke asub 6–8 km kagu pool rannikust, mis jääb Blankenberge ja De Haani valda. Brugge asub 8 km lõunas, Oostende 16 km läänes, Gent 46 km kagus ja Brüssel 86 km kagus. Lähimad raudteejaamad asuvad Blankenberges, Zeebrugges, Oostendes ja Brugges. Kahes viimases peatuvad rahvusvahelised rongid. Lähim kohalik lennujaam asub Oostendes, lähim rahvusvahelisi lende teenindav lennujaam Brüsselis. Zuienkerke jaguneb järgmisteks osavaldadeks: Houtave Houtave Meetkerke Meetkerke Nieuwmunster Nieuwmunster Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019. Aantal inwoners te Zuienkerke[alaline kõdulink], vaadatud 10.09.2012. Koduleht (hollandi keeles)
Kai (täpsustus)

KAI või Kai võib tähendada: Kai, ehitis laevade sildumiseks sadamas Kai, eesnimi Kai, Jaapani linn Kai, koeratõug Kai saared Indoneesias Kai Kai, viimane kitsai keele kõneleja
Wevelgem

Wevelgem on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki haldusringkonnas. Wevelgemi pindala on 38,76 km². Elanikke oli 1. jaanuari 2006 seisuga 31 020 ja 1. jaanuari 2012 seisuga 31 076. Rahvastiku tihedus on 800 in/km². Wevelgemi saab sõita mööda maanteed, raudteed ja Leie jõge, samuti lennukiga Kortrijk-Wevelgemi lennujaama. Jalgrattasportlastele toimub alates 1934 igal aastal Genti–Wevelgemi maanteesõit, mis lõpeb Wevelgemis. Wevelgemi vald moodustati 1977. See koosneb järgmistest osavaldadest ja asulatest: Wevelgemi varaseim teadaolev mainimine pärineb 1197. aastast. Vanasti oli Leie jõgi Wevelgemi jaoks väga tähtis. Inimesed leotasid seal linu enne töötlemist. Wevelgemis oli palju linatöötlemisettevõtteid ja Leiet hüüti kuldseks jõeks, viidates sellega lina värvile. Linavabrikuid leidub Wevelgemis tänini, kuigi linatööstus on tähtsust sealkandis kaotanud. Esimese maailmasõja ajal ehitasid sakslased Wevelgemi lennujaama. See eksisteerib tänapäevani. Põhiliselt kasutatakse seda eralendudeks. Wevelgemi Saksa sõjaväekalmistule on maetud 47 864 sõdurit, kes kõik langesid Esimeses maailmasõjas. Wevelgemis on Belgia suurim Saksa sõjaväekalmistu. Selle lähedale rajasid sakslased valelennuvälja puulennukitega, tänapäeval on sellest järel raudtee lähedal üks suur ja üks väiksem punker. Wevelgem Gullegem Wevelgem Moorsele Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019. Koduleht (hollandi keeles)
Kai (eesnimi)

Kai on eesnimi. Eestis on Kai naisenimi, aga Põhjamaades ja Saksamaal on see üldiselt mehenimi, kasutatakse ka kujul Kaj. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 16. novembri 2012 seisuga 1202 Kai-nimelist inimest. 1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Kai 1184 naisel ja 7 mehel. Kai on Eestis populaarsuselt 160. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Kai vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 19,58 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 14,66. Kai on keskmiselt 47 aasta vanune (mediaanvanus on 47). Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Kai 12 inimesel. Kai Aareleid, tõlkija ja kirjanik Kai Kallastu, laulja ja vokaalpedagoog Kai Künnis-Beres, bioloog Kai Leete, rahvatantsupedagoog Kai Lobjakas, disainiajaloolane Kai Rüütel, ooperilaulja Kai Tabun, näitleja ja grimeerija Kai Tafenau, klassikaline filoloog, keeleteadlane ja tõlkija Kai Vaarandi, kunstnik ja tõlkija Elin-Kai Toona, kirjanik Viiu-Kai Nestor, geoloog ja mikropaleontoloog Kai Brännkärr, Soome endine poksija Kai Helenius, Soome endine poksija Kai Kauramäki, Soome poksija Kai Kiil, norra muusik ja meelelahutaja Kai Kivi, Soome hüdrobioloog ja muusik https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2020. Vaadatud 25. septembril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Personvārdu datu bāze
New Plymouth

New Plymouth on linn Uus-Meremaa Põhjasaare läänekaldal Taranaki ringkonnas. See nimetati Plymouthi linna järgi Inglismaal, kust esimesed asustajad 1841. aastal tulid. Linnas elab 52 500 inimest. New Plymouthi lennujaam Kuju Taranaki Salute to the Anzacs New Plymouth ja mägi Taranaki Sild Te Rewa Rewa jõe Waiwhakaiho kohal Rand New Plymouthis
Kunda linnapea

Kunda linnapea oli Kunda linna ja linnavalitsuse juht. 2017. aastast sai Kundast vallasisene linn.ja Viru-Nigula vallavanem täidab ka Kunda linnapea positsiooni. Ametikoht tekkis 1. mail 1938, mil Kundast sai linn (eelnevalt oli alevi eesotsas Kunda alevivanem). Linnapea ametikoht on kandnud mitut nime, 1938–1940 oli linna eesotsas linnavanem, Nõukogude ajal täitevkomitee esimees. Taasiseseisvumisest peale nimetatakse Kunda juhti linnapeaks. 2017. aastal linn liitus Viru-Nigula vallaga ja linnapea positsioon liideti Viru-Nigula vallavanema omaga. 1. mai 1938 –, Kalju Otu, Kunda linnavanem 27. juuli 1940 – , Alfred Valdsak, Kunda linnavanem 3. veebruar 1941 – , Rudolf Parve, Kunda Linna TSN TK esimees 11. august 1941 –, Elmar Saariste, Kunda linnapea 1942 – , A. Pääro, Kunda linnapea 28. september 1944 –, Harald Tunnel, Kunda Linna TSN TK esimees juuni 1949 –, Endel Lindre, Kunda Linna TSN TK esimees 26. detsember 1949 –, Feliks Uustalu, Kunda Linna TSN TK esimees 28. november 1950 –, Harald Tunnel, Kunda Linna TSN TK esimees 7. märts 1953 –, Alfred Valdsak, Kunda Linna TSN TK esimees 24. märts 1961 –, Reni Põiklik, Kunda Linna TSN TK esimees 22. juuni 1971 –, Anne-Liis Põder, Kunda Linna TSN/RSN TK esimees 16. oktoober 1979 –, Ljudmila Lekk, Kunda Linna RSN TK esimees 28. aprill 1986 –, Hinge Kaljund, Kunda Linna RSN TK esimees 26. juuni 1987 –, Arvin Tammiksaar, Kunda Linna RSN TK esimees 17. detsember 1989 –, Anne Tasuja, Kunda Linna RSN TK esimees detsember 1991 – Anne Tasuja, Kunda linnapea 29. november 1999 – Margus Jaago, Kunda linnapea 29. mai 2000 – Anne Tasuja, Kunda linnapea 9. november 2002 – Allar Aron, Kunda linnapea 1. jaanuar 2011 – Riina Sooäär, Kunda linnapea 11. november 2013 – Jüri Landberg, Kunda linnapea 6. november 2015 – oktoober 2017 Kaido Veski, Kunda linnapea "Kunda tähistab 80. sünnipäeva". Kuulutaja. 18.05.2018. "Linnadepäew Rakweres". Põhja Eesti. 15.06.1933. Lk 2. "Kundast saab vallasisene linn". Kuulutaja. 06.01.2017. "Eestlasi igas keskuses". Vaba Eesti Sõna. Lk 5. Ludvig, Sirje; Lääne, Sulev; Mäeltsemees, Sulev; Vare, Raivo (2018). EESTI KOHALIK OMAVALITSUS JA LIIDUD (PDF). Dipri OÜ.
Spiere-Helkijn

Spiere-Helkijn on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki haldusringkonnas. Spiere-Helkijn koosneb järgmistest osavaldadest: Helkijn Helkijn Spiere Spiere Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Spiere-Helkijn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Lendelede

Lendelede on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki haldusringkonnas.  Lendelede – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Janez Janša

Janez Janša (ametlikes allikates ka Ivan Janša, Janez Ivan Janša; sündinud 17. septembril 1958) on Sloveenia poliitik, kolmel korral riigi peaminister (2004–2008, 2012–2013 ja 2020–2022). 1. veebruarist kuni 20. märtsini 2013 oli ta ühtlasi rahandusminister. Aastatel 1990–1994 oli ta kaitseminister. Janez Janša esimene valitsus Janez Janša teine valitsus Janez Janša kolmas valitsus
Mandeli jõgi

Mandel on jõgi Belgias Lääne-Flandrias, Leie vasakpoolne lisajõgi. Jõgi voolab Lääne-Flandria provintsis läbi Roeselare linna ja Ingelmunsteri valla ning suubub Waregemi linna lähistel Leie jõkke.  Mandeli jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Roeselare vald

Roeselare on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis. Esimesed jäljed inimtegevusest pärinevad kiviajast. Roeselare vald jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks. Sint-Michielskerk Sint-Amandskerk Rumbeke loss Bevolking per gemeente op 1 januari 2022  Roeselare vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Abraham Lincoln: vampiirikütt

Pealkirja "Abraham Lincoln: vampiirikütt" ("Abraham Lincoln: Vampire Hunter") kannavad: "Abraham Lincoln: vampiirikütt", Seth Grahame-Smithi 2010. aastal ilmunud romaan "Abraham Lincoln: vampiirikütt", romaani järgi tehtud ja 2012. aastal esilinastunud film, režissöör Timur Bekmambetov
Abraham Lincoln: vampiirikütt (film)

"Abraham Lincoln: vampiirikütt" (inglise keeles "Abraham Lincoln: Vampire Hunter") on 2012. aasta USA action-fantaasia-õudusfilm, mis põhineb 2010. aastal ilmunud samanimelisel romaanil. Romaani autor Seth Grahame-Smith on ühtlasi filmi stsenarist. Filmi lavastas Timur Bekmambetov ja nimikangelast mängib Benjamin Walker. Abraham Lincoln oli USA 16. president, filmis on sellele lisatud tema salaelu vampiirikütina.
Roeselare

Roeselare (prantsuse keeles Roulers) on linn Belgias Lääne-Flandria provintsis, Roeselare valla keskus. Linna nimi pärineb germaani sõnadest "roog" ja "avatud paik" ja tähistab soist kohta metsalagendikul.
Yrjö Kokko

Yrjö Olavi Samuli Kokko (16. oktoober 1903 Sortavala – 6. september 1977 Helsingi) oli soome loomaarst ja kirjanik. Ta lõpetas aastal 1923 Viiburi Soome Lütseumi. Aastatel 1923–1930 õppis ta veterinaariat, finantseerides aastast 1924 Suomen Kuvalehti korrespondendina töötades ise oma õpinguid mitmes kõrgkoolis: aastatel 1923–1926 Hannoveri Loomaarstikõrgkoolis (Tierärztliche Hochschule Hannover), aastatel 1926–1927 Tartu Ülikooli veterinaariateaduskonnas ja hiljem Viini Veterinaarmeditsiiniülikoolis (Veterinärmedizinische Universität Wien). Kokko, Yrjö 1973. Ungelo tare (Maailm ja mõnda.) Tallinn: Eesti Raamat. (See jutustab peamiselt sõtkastest ja väikekosklast-ungelost, kelle elu autor on pesitsusperioodil Lapimaal pikemat aega jälginud.) Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk 454
Olev Mikiver

Olev Mikiver (11. juuli 1922 Loksa – 3. juuli 1994 Malmö) oli väliseesti maali- ja teatrikunstnik ning graafik. Olev Mikiver sündis Loksal kellassepa perekonnas. Oli juba kooliajal kooliajakirja illustraator ning harjutas kätt linoollõikega. Ta lõpetas aastal 1940 Tallinna Reaalkooli. Õppis 1941 Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Koolis graafikat ning 1942–1943 Tartus Kõrgematel Kujutavkunstide Kursustel maalieriala (Pallas). Et pääseda Saksa mobilisatsioonist, põgenes Olev Mikiver 1943. aastal purjepaadil Soome skääridesse. Soomes astus ta vabatahtlikuna sõjaväkke ning osales Karjalas toimunud lahingutes, osaledes muuhulgas Viiburi kaitsmislahingutes. Mikiver pöördus koos soomepoistega kodumaale tagasi ning osales lahingutes Emajõe ääres. Põgenes Saaremaalt päästejaama paadiga Rootsi, kus veidi enne Gotlandi rannikut elas läbi laevaõnnetuse. Aastatel 1944–1954 elas ta Stockholmis ning töötas klaasplastivalmistajana ja filmiateljees Sandrews dekoratsioonimaalijana. Jätkas kunstiõpinguid 1947–1948 sealses Stockholmi Vabaakadeemias ja 1951 Pariisis Academie de la Grande Chaumiere'is. 1954 abiellus Marju Mägistega ja asus Malmösse, kus töötas linnateatri dekoratsioonimaalija ja teatrikunstnikuna. Ta valmistas dekoratsioone ja kostüümikavandeid umbes 30 lavastusele, seal hulgas Tšehhovi "Onu Vanja", Prokofjevi "Petja ja hunt" jt. Mikiveri loomingus on kolm suurt teemat: sõda, meri ja mets. Tehnikatest eelistas ta õlimaali ning temperat. Varast maaliloomingut on mõjutanud sürrealism kuid ka ekspressionism, millega oli segunenud ka kubism. Fantaasiaküllus on omane ka hilisematele maalidele, milles lapsepõlvemälestused põimuvad müüdimotiividega. 1950. aastatel kujunes Mikiverist eesti kunsti avangardist, kelle loomingus liituvad omapäraselt sürrealism ja abstraktsionism. 1980. aastatel kujunes välja värviküllane stiil, kus unistused ja tegelikkus moodustasid omalaadse kunstistiili, tihti inspireeritud ajaloost, tema enda põgenemisest, loodusest ja merest. Tema maale iseloomustavad värvid ja jõulisus. Puhtad ja kindlad jooned oli ta kaasa saanud oma graafilisest väljaõppest. On teinud kaanekujundusi Eesti Kirjanike Kooperatiivi väljaandeile. Näiteks illustreerinud kaaneümbrised tuntud Eesti eksiilkirjanike – Bernard Kangro, Arvo Mägi, Valev Uibopuu raamatutele jt. Teinud kaastööd ajakirjale Mana. Loonud vabagraafikat. Kavandanud koos Ervin Pütsepaga mosaiike. Avaldas ajalehe Teataja kaastöölisena ülevaateid eesti kunstnike näitustest ja mälestusi. Tema sõber Ilmar Laaban kirjeldas Mikiveri kunsti kui avangardi – oma ajast ees, oskusega kujutada loodust eestlasliku rahvalaulu stiilis: "muretult sõrmitseb ta looduse pärlikeel, keerab väikese pehme nõksatusega uue mustri kaleidoskoobile, kus unistused, taju ja mälestused moodustavad värvikireva mustri". Tema teoseid leidub nii Eesti Kunstimuuseumi kui ka Tartu Kunstimuuseumi kogudes. Vello, Meri mets ja – sõda – Välis-Eesti, 29.11.1968 Jermu, Kunstnik ja ta minevik. Kõnelus Olev Mikiveriga - Eesti Päevaleht (Rootsis), 14.11.1968 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=1955
Avelgemi vald

Avelgem on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki haldusringkonnas. Avelgemist asub Ronse 11 km idas, Kortrijk 13 km loodes, Oudenaarde 14 km kirdes, Gent 35 km kirdes ja Brüssel 64 km idas (kõik kaugused on antud linnulennult). Avelgemi pindala on 21,75 km². 2012. aastal elas vallas 9655 inimest, mis teeb rahvastiku keskmiseks tiheduseks 444 inimest ruutkilomeetri kohta. 1. jaanuaril 2006 elas vallas 9457 inimest. Alates 1977 on Avelgemi sõpruslinn Saksamaal Baieri lõunaosas Šveitsi piiri ääres asuv Ettenheim. Avelgem jaguneb järgmisteks osavaldadeks: Avelgem Outrijve Bossuit Kerkhove Waarmaarde Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019. Koduleht (hollandi keeles)
Dentergem

Dentergem on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Tielti haldusringkonnas. Dentergemi pindala on 25,94 km². 2012. aastal elas vallas 8345 inimest, mis teeb rahvastiku keskmiseks tiheduseks 322 in/km². Dentergem jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja asulateks: Dentergemi kirik Wakkeni mõis Amanduse ja Lucia kirik Markegemis Oeselgemi kirik Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019. Koduleht (hollandi keeles)
Tosüülrühm

Tosüülrühm (lühend Ts või Tos) tähistab orgaanilises keemias para-tolueensulfonüülrühma (4-CH3C6H4SO2). See rühm tuleneb 4-tolueensulfonüülkloriidist (4-CH3C6H4SO2Cl), mis annab kergesti p-tolueensulfoonhappe (ehk tosüülhappe 4-CH3C6H4SO2OH) estreid ja amiide. Tosülaat tähendab aga p-tolueensulfoonhappe aniooni (4-CH3C6H4SO2O-) ja selle lühend on TsO- ning p-tolueensulfoonhappe estreid nimetatakse tosülaatideks. Tosülaatrühm on SN2 asendusreaktsioonides hea lahkuv rühm. Näiteks kasutatakse alküülalkoholide (R-OH) korral üleviimist tosülaadiks (R-OTs), kuna SN2 reaktsioonis on OH- halb lahkuv rühm võrreldes tosülaadiga (TsO-). Tosülaadi saab kergesti valmistada vastava primaarse või sekundaarse alkoholi reaktsioonil tosüülkloriidiga mingi aluse (näiteks amiini või püridiini) juuresolekul HCl neutraliseerimiseks. R−OH + Ts−Cl → R−OTs + HCl Tosüülrühm on orgaanilises sünteesis kasutatav ka kaitserühmana. Alkohol muudetakse tosülaadiks, mis edasises protsessis ei reageeri. Selle kaitserühma saab hiljem „maha võtta”, s.t. taastada alkoholi kasutades tugevat hapet ja taandavat agenti. Lahkuv rühm Kaitserühm
Heliseb-kõliseb...

"Heliseb-kõliseb... Romaan-revüü, ehk, Lihtne ja tõepärane kirjeldus bioloogiakandidaat Kaaro Neeme viibimisest noorte suvepäevadel mõnes Eesti NSV rajoonis 196... aasta juunikuus" on Teet Kallase 1972. aasta romaan. Romaani tegevustik leiab aset Nõukogude Eestis 1960. aastatel. Peategelane bioloogiakandidaat Kaaro Neem liitub bussitäie loovisikutega, kes astuvad üles noorte suvepäevadel. Realistliku pildiga seguneb unenäoline võlumaailm. Romaani tegelaste seast võib ära tunda Andres Vanapa, Arvi Siia, Hando Runneli, Gustav Naani, Robert Vaidlo, Hugo Hiibuse, Uno Eltsi jt. Teet Kallas kirjutas romaani eeluurimisvanglas ja psühhoneuroloogiahaiglas viibides paari kuu jooksul. Algses versioonis oli üle 1200 lehekülje. Romaani teine, 2008. aastal välja antud trükk sisaldab autori kommentaare, reisiseltskonna teekonna ning tegelaste Ralfi ja Rolfi iga-aastase retke kaarti, teekondade pikkusi ja kilometraaži. Teet Kallase esikromaan tekitas juba pärast ilmumist suurt elevust. Kriitikud võrdlesid seda Mihhail Bulgakovi "Meistri ja Margaritaga" ning Jack Kerouaci hipiromaanidega. Hiljem lisandus paralleel Gabriel García Márquezega ja määratlus "maagiline realism". Juku-Kalle Raid "Ilmaliku leeri liialdatud reis mööda ENSV suvepäevi, hullumajast Patarei eeluurimisvanglasse ja sealt tagasi hullumajja". Järelsõna 2008. aastal välja antud 2. trükile Juku-Kalle Raid. "Ilmaliku leeri liialdatud reis mööda ENSV suvepäevi, hullumajast Patarei eeluurimisvanglasse ja sealt tagasi hullumajja". Järelsõna 2008. aastal välja antud 2. trükile Juku-Kalle Raid. "Ilmaliku leeri reis hullarist Patareisse". KesKus, nr 6/2008 Valner Valme. "Teet Kallas: kirjanikul võiks olla asi ajada". Postimees, 19. juuli 2008 Peeter Helme. "Sukeldumist võimaldav maailmakirjandus". Sirp, 8. august 2008
Koeratõug

Koeratõug on koera isendite kogum, millel on ühtne põlvnemine ja on kujunenud ühesugused pärilikud omadused. Koera, kelle vanemad on erinevatest tõugudest, nimetatakse segavereliseks. Samatõuliste vanemate järeltulijat nimetatakse puhtatõuliseks. Eesti nimega on seotud üks koeratõug – eesti hagijas. Aretamine Koeratõugude loend Ristamine Sordikasvatus Tõuaretus Carl-Johan Adlercreutz, "Maailma koerad", 2. trükk, 2004, rootsi keelest tõlkinud Helju Kallus ja Allar Sooneste, AS Sinisukk, ISBN 9985 73 790 3
Kārlis Baumanis

See artikkel räägib heliloojast. skulptori kohta vaata artiklit Kārlis Baumanis (skulptor). Kārlis Baumanis (ka Baumaņu Kārlis; 11. mai 1835 Viļķene – 10. jaanuar 1905 Limbaži) oli läti helilooja. Ta lõi 1870. aastal laulu "Dievs, svētī Latviju", mis sai hiljem Läti riigihümniks. Ta õppis Limbaži vallakoolis ja kuni 1856. aastani Cimze seminaris. Pärast seda pöördus ta Peterburi. Alates 1882. aastast elas ja töötas ta Limbažis. Esimesel Läti laulupeol 1873. aastal esitati kolm tema kirjutatud laulu, nende seas ka "Dievs, svētī Latviju", milles sõna "Latvija" tuli küll asendada sõnaga "Baltija".
Osvald Eslon

Osvald Johannes Eslon (3. november 1895 Tallinn – 6. mai 1961 Toronto) oli eesti maalikunstnik. Kunstihariduse sai Eslon aastatel 1918–1919 Münchenis professor Adolf Hengeli juures. Vabadussõjast võttis osa suurtükiväe tagavarapatareis vanema kirjutajana. Täiendas end Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse stipendiaadina 1920. aastate lõpupoole Itaalias. Ta käis ka Pariisis ning Londonis. 1944. aastal põgenes ta Rootsi ning läks sealt 1949. aastal Kanadasse Torontosse. Ta oli 1923–1928 Eesti Kunstnikkude Liidu ja Uue Kunstnikkude Koondise liige. Maalinud linnavaateid, mere- ja maastikupilte ning kompositsioone, peamiselt akvarellis.