Crafoordi auhind

Crafoordi auhind on Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia ja Crafoordi fondi egiidi all välja antav iga-aastane rahvusvaheline teadusauhind. Auhinna eesmärk on edendada rahvusvahelisi alusuuringuid järgmistes valdkondades: astronoomia ja matemaatika, geoteadused, bioteadused ning polüartriidiravi uuringud. Need neli kategooriat valiti lähtudes, et nad täiendaksid Rootsi KTA poolt väljaantavaid Nobeli auhindu. Auhinna asutasid 1980. aastal Rootsi tööstur Holger Crafoord ja tema naine Anna-Greta Crafoord. Esimene Crafoordi auhind anti välja 1982. aastal matemaatika valdkonnas. Auhinda antakse välja neljas kategoorias. Kuna igal aastal kavandati esialgselt välja anda ainult üks auhind neljast kategooriast, siis kategooriad aastate lõikes vahelduvad. Kategooriate vaheldumise järjestus on järgmine: astronoomia ja matemaatika, geoteadused, bioteadused ja neljanda kategooriana polüartriidiravi (reumatoidartriit) uuringud. Viimase kategooria osas antakse auhinda välja ebaregulaarselt – neil aastatel, kui auhinnakomitee leiab, et selles valdkonnas on toimunud oluline edasiminek uuringutes. Kui neljanda kategooria auhind vahele ei jäänud, siis jagati Crafoordi auhinda geoteaduste ja bioteaduste valdkondades iga nelja aasta tagant. Astronoomia ja matemaatika kategoorias jagati auhinda vaheldumisi matemaatika ja astronoomia alal, mistõttu Crafoordi auhinda matemaatika ja Crafoordi auhinda astronoomia alal kavandati jagada iga 8 aasta tagant (kui neljas kategooria vahele ei jäänud). 2008. aastal, kui saabus astronoomia ja matemaatika kategooria auhindamise kord, otsustati esimest korda jagada auhind astronoomia ja matemaatika alal (siiani valiti emb-kumb). 2012. aastal reegleid muudeti: sel aastal, kui saabub astronoomia ja matemaatika kategooria auhindamise kord, antakse korraga välja kaks eraldi auhinda: astronoomia ja matemaatika alal. Laureaadid kuulutatakse välja jaanuaris, aprillis toimub pidulik auhinnatseremoonia Rootsi kuninga osavõtul Stockholmis või Lundis. Auhinnaraha suurus oli 1982. aastal 400 000 Rootsi krooni, 2015. aastal 6 000 000 Rootsi krooni (700 000 USA dollarit). 2012. aastal, kui jagati välja kaks auhinda, oli kummagi rahaline suurus 4 000 000 Rootsi krooni. Auhinnaraha on mõeldud laureaadi teadusuuringute rahastamiseks. 1982 – Vladimir Arnold ja Louis Nirenberg, mittelineaarsed diferentsiaalvõrrandid 1988 – Pierre Deligne ja Alexander Grothendieck, algebraline geomeetria 1994 – Simon Donaldson (neljamõõtmelise muutkonna topoloogia) ja Shing-Tung Yau (mittelineaarsed meetodid diferentsiaalgeomeetrias) 2001 – Alain Connes, mittekommutatiivse geomeetria loomine ja panus operaatorite algebra teooriasse 2008 – Maksim Kontsevitš ja Edward Witten, panus teoreetilise füüsikaga seotud matemaatikasse 1985 – Lyman Spitzer, tähtedevahelise keskkonna alased uurimused 1991 – Allan Sandage, galaktikate uurimine 1997 – Fred Hoyle ja Edwin Ernest Salpeter, tuumaprotsessid tähtedes ja täheevolutsioon 2005 – James E. Gunn, James Peebles ja Martin Rees, panus Universumi suuremastaabilise struktuuri mõistmisel 2008 – Rašid Sjunjajev, panus kõrge energia astrofüüsikasse ja kosmoloogiasse 2012 – Jean Bourgain ja Terence Tao, teedrajavad tööd harmoonilise analüüsi, osatuletistega diferentsiaalvõrrandite, ergoodilise teooria, arvuteooria, kombinatoorika, funktsionaalanalüüsi ja teoreetilise informaatika valdkondades. 2016 – Jakov Eliašberg, kompakt- ja sümplektilise topoloogia arendamine 2012 – Andrea M. Ghez ja Reinhard Genzel, Linnutee galaktika keskme ümber tiirlevate tähtede vaatlemisel avastati ja tõendati, et Linnutee galaktika keskmes asub ülimassiivne must auk 2016 – Roy Kerr ja Roger Blandford, mustade aukude pöörlemist käsitlevad tööd 1983 – Edward Norton Lorenz ja Henry Stommel, geofüüsikaline hüdrodünaamika 1986 – Claude Allègre ja Gerald J. Wasserburg, isotoopide geokeemia 1989 – James Van Allen, Van Alleni kiirgusvööndi avastamine 1992 – Adolf Seilacher, elu evolutsiooni ja keskkonna seoste uurimine 1995 – Willi Dansgaard ja Nicholas Shackleton, geoloogilise analüüsi isotoopmeetodite väljaarendamine ja kasutamine kliimamuutuste uurimisel 1998 – Don L. Anderson ja Adam Dziewoński, Maa siseehituse uurimine 2002 – Dan McKenzie, litosfääri dünaamika, sealhulgas laamtektoonika 2006 – Wallace Smith Broecker, globaalse süsinikuringe uurimine 2010 – Walter Munk, ookeani tsirkulatsiooni uurimine 2014 – Peter Molnar, globaalne tektoonika 1984 – Daniel H. Janzen, koevolutsiooni uurimine 1987 – Eugene Odum ja Howard T. Odum, ökosüsteemide ökoloogia 1990 – Paul R. Ehrlich (fragmenteeritud populatsioonide dünaamika ja geneetika) ja Edward Osborne Wilson (saarte biogeograafia) 1993 – W. D. Hamilton (sugulusvaliku teooria ja geneetilise suguluse uurimine) ja Seymour Benzer (äädikakärbse geneetilised ja neurofüsioloogilised uurimused) 1996 – Robert May, populatsioonide, koosluste ja ökosüsteemide dünaamika teoreetiline analüüs 1999 – Ernst Mayr, John Maynard Smith ja George C. Williams, evolutsioonibioloogia kontseptsiooni väljaarendamine 2003 – Carl Woese, elu kolmanda domeeni (arhed) avastamine 2007 – Robert Trivers, sotsiaalse evolutsiooni, konflikti ja koostöö analüüs 2011 – Ilkka Hanski, metapopulatsioonide-alased uuringud 2015 – Richard Lewontin ja Tomoko Ohta, geneetilise polümorfismi-alased uuringud 2000 – Marc Feldmann ja Ravinder N. Maini 2004 – Eugene C. Butcher ja Timothy A. Springer 2009 – Charles Dinarello, Tadamitsu Kishimoto ja Toshio Hirano 2013 – Peter K. Gregersen, Lars Klareskog ja Robert J. Winchester 2017 – Shimon Sakaguchi, Fred Ramsdell ja Alekandr Rudenski The Crafoord Prize. crafoordprize.se The Crafoord Prize. en.crafoord.se Премию Крафорда присудили за открытие черной дыры в Млечном Путиl. 19.01.2012. lenta.ru The Crafoord Prize. Lk. 7. kva.se The Crafoord Prize. Koduleht. crafoordprize.se The Crafoord Prize. Crafoordi Fondi koduleht. en.crafoord.se