laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Brasla

Brasla (ka Braslas) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Straupe vallas. Küla asub valla edelaosas maantee A3 ja Brasla jõe ääres. Seal on Brasla bussipeatus. Jõe teisel kaldal asub Brasla küla, mis jääb Krimulda valda. Brasla jõel asub küla kohal Brasla veehoidla, mis varustab veega Brasla hüdroelektrijaama. Veehoidla rajati aastail 1928-1930 sealse hüdroelektrijaama tarbeks, ent kui elektrijaam aastal 1970 suleti, hakati seda kasutama kalakasvatuseks. Aastal 2000 hüdroelektrijaam taastati, selle võimsus on 400 kW. Aastani 2021 kuulus küla Pārgauja piirkonda. Asula jääb Gauja rahvusparki. Aastal 2013 oli külas 22 elanikku. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Bērzaune jõgi

Bērzaune jõgi on jõgi Lätis Madona piirkonnas. Jõgi algab Bērzaune vallast. Bērzaune jõgi on Arona jõe lisajõgi. Jõe pikkus on 29 km. Jõe ülemjooksu vasakul kaldal on Bērzaune vasallilinnus.
Vija jõgi

Vija jõgi on jõgi Lätis, Koiva jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõgi voolab läbi Smiltene, Valmiera ja Valka piirkonna. Jõe pikkus on 62 km. Jõe äärde jäävad suurimad asulad on Mēri, Plāņi ja Vijciems.
Rumbiņa jõgi

Rumbiņa jõgi on jõgi Lätis Ogre piirkonnas Lielvārde linnas. Rumbiņa jõgi on Daugava jõe lisajõgi. Jõe pikkus on 5 km. Jõe suudmes asus Lielvārde muinaslinnus. Sissekanne Läti Georuumiinfo Agentuuri andmebaasis
Jugla jõgi

Mitte segi ajada Läti Staicele piirkonna Jogla jõega Jugla jõgi (kannab ka Meldrupe ja Berģupe nime) on jõgi Lätis Riias. Jõgi saab alguse Lielā Jugla ja Mazā Jugla jõe ühinemiskohas. Jõe pikkus on 5,5 km. Jugla jõgi läbib Jugla järve, kuhu suubub ka jõe tähtsaim lisajõgi Piķurga jõgi. Jugla järve ja suudme vahel ühineb jõega Jugla kanal (osa Koiva-Daugava veeteest).
William Trevor

William Trevor Cox; kirjanikunimi William Trevor (24. mai 1928 Mitchelstown, Corki krahvkond – 20. november 2016 Somerset) oli iiri kirjanik. "Kaks elu" (sisaldab kaks romaani – "Turgenevit lugedes" ja "Maja Umbrias", tõlkinud Lia Rajandi, Tallinn: Varrak 1997) "Armastus ja suvi" ("Love and Summer", tõlkinud Eva Velsker, ilmunud kirjastuse Eesti Raamat sarjas "Nüüdisromaan", 2016) Toomas Raudam: Sosinal Sirp, 24. juuli 1998
Erich Ollenhauer

Erich Ollenhauer (27. märts 1901 Magdeburg – 14. detsember 1963 Bonn) oli Saksa poliitik. Erich Ollenhauer oli pärit müürsepa perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1915–1918 kaubandust. 1916. aastal astus ta organisatsiooni Sotsialistlik Töölisnoorus (Sozialistische Arbeiterjugend) ja 1918. aastal Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. 1919–1920 töötas Ollenhauer Magdeburgis ilmunud ajalehe Volksstimme toimetuses. 1920–1928 oli ta Berliinis Sotsialistliku Töölisnooruse Keskjuhatuse sekretär. 1921. aastal sai ta Sotsialistliku Noorsoointernatsionaali sekretäriks. 1928–1933 oli Erich Ollenhauer Saksamaa Sotsialistliku Töölisnoorsoo Liidu esimees. 1933. aasta aprillis valiti ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei juhatusse. 1933. aasta mais emigreerus Ollenhauer partei otsuse kohaselt Prahasse, et seal jätkata võitlust natsionaalsotsialistliku režiimi vastu. 1935. aastal võeti talt tagaselja ära Saksamaa kodakondsus. 1938. aastal asus ta elama Pariisi. Pärast Saksamaa kallaletungi Prantsusmaale 1940. aastal põgenes Ollenhauer 1940. aastal Hispaania ja Portugali kaudu Londonisse. 1946. aasta veebruaris pöördus Erich Ollenhauer tagasi Saksamaale. Sama aasta mais valiti ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei aseesimeheks. 1949–1963 oli ta Liidupäeva liige. 1949. aastal sai ta Liidupäeva sotsiaaldemokraatide fraktsiooni aseesimeheks ja 1952. aastal esimeheks. 24. septembrist 1952 kuni surmani 14. detsembril 1963 oli Erich Ollenhauer Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees. Erich Ollenhauer 1901-1963 Lebendiges Museum Online Erhard H. M. Lange.Erich Ollenhauer (SPD) : Im Parlamentarischen Rat Bundeszentrale für politische Bildung Erich Ollenhauer SPD Bundestagsfraktion Federal Republic of Germany : Ministries, political parties, etc. rulers.org
Dambjupīte

Dambjupīte (saksa keeles Salisbach) on jõgi Lätis Valmiera piirkonnas Skaņkalne vallas; Salatsi jõe lisajõgi. Jõe ääres asus Mazsalaca vasallilinnus. Sissekanne Läti Georuumiinfo Agentuuri andmebaasis
Svētupe

Svētupe ('Pühajõgi') on jõgi Lätis Limbaži piirkonnas. Jõgi saab alguse Dūņezersi järvest ja suubub Liivi lahte. Jõe pikkus on 58 km. Jõe äärde jäävatest asulatest on suurimad Pāle ja Svētciems.
Klaus Wowereit

Klaus Wowereit (sündinud 1. oktoobril 1953 Lääne-Berliinis) on Saksa jurist ja endine poliitik. Klaus Wowereit on pärit töölisperekonnast. Gümnaasiumi lõpetas ta 1973. aastal ja asus Berliini Vabas Ülikoolis õppima õigusteadust. Ülikooli lõpetas ta 1981. aastal. 1981–1984 töötas ta Lääne-Berliini siseküsimuste senaatori (sisuliselt siseministri) valitsusnõunikuna. Alates 1972. aastast on ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. 1984–1995 oli ta Tempelhofi linnaosa linnanõunik. 1995–1999 oli Wowereit Berliini Linnavolikogu sotsiaaldemokraatide fraktsiooni aseesimees ja 1999. aasta detsembrist kuni 2001. aasta juunini esimees. 16. juunist 2001 kuni 11. detsembrini 2014 oli Klaus Wowereit Berliini linnapea. Klaus Wowereit : deutscher Jurist und Politiker; Regierender Bürgermeister von Berlin (2001-2014); SPD Munzinger Thomas Friedrich. Liebe, Leid, Lichtenrade: Klaus Wowereit, die Chronik Der Tagesspiegel, 26. august 2016 Klaus Wowereit lichtenrade-berlin.de Germany : States after 1945 : Berlin rulers.org
Aizkraukle vald

Aizkraukle vald (läti keeles Aizkraukles pagasts) on vald Lätis Aizkraukle piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Aizkraukle linnaga, Koknese, Skrīveri ja Sērene vallaga ning Ogre piirkonna Krape vallaga. Valla pindala on 89 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1154 inimest. Nende seas oli 1028 lätlast, 63 venelast, 25 valgevenelast, 8 ukrainlast, 12 poolakat ja 9 leedulast. Valla keskuseks on Aizkraukle küla. Vallamaja asub aadressil Kalna iela 20, vallavanem on Juris Kovaļevskis. Vallas voolavatest jõgedest suurim on selle lõunapiiril voolav Daugava. Looduskaitse all on Augstkalni tamm ja Karikste hiidrahn ning veel 27 nimetut põlispuud. Valla põhjaossa jääb 1532 ha suurune Aizkraukle soo ja metsade hoiuala, valla edelaosa jääb osaliselt Daugava oru maastikukaitsealale. 1935 oli valla pindala 68,4 km². Aastal 1945 moodustati vallas Aizkraukle ja Karikste külanõukogu, sellal kui vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1951 eraldati Aizkraukle külanõukogu lõunaosast Pēteris Stučka nime kandev alev. Aastal 1954 liideti Aizkraukle külanõukoguga osa Karikste külanõukogust. Aastal 1961 külanõukogu liideti ja liideti aleviga kui Pēteris Stučka maapiirkond. Aastal 1961 sai alev linna staatuse ja nimetati ümber Stučkaks. Aastal 1975 likvideeriti Stučka linna maapiirkond ja sellest moodustati taas Aizkraukle külanõukogu. Aastal 1990 moodustati külanõukogust taas vald. Aastal 2001 liideti vald Aizkraukle linnaga ja moodustati Aizkraukle piirkond. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Aizkraukle kirik, Lejasžagari muinaskalmed, Aizkraukle ordulinnus, hiiepaik Meļķitārese lohukivi, Kalnaziedi linnamägi ja selle juures asuv hiiepaik Kalnaziedi Ohvritamm ning keeleteadlase Jānis Endzelīnsi elupaik. Vallas on viis küla. Valla keskus Aizkraukle küla on staatusega vidējciems ja seal oli 2021. aastal 374 elanikku. Sama staatusega on veel Aizkraukles stacija 7 elanikuga aastal 2021. Kolm valla küla on staatusega mazciems: Aizkraukles muiža 55 elanikuga aastal 2015, Aizpuri 76 elanikuga aastal 2015 ja Papardes 32 elanikuga aastal 2015. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Ethnic composition of Latvia 2011 Aizkraukles novads, vaadatud 9.05 2021 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. mai 2021. Vaadatud 9. mail 2021. Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Aizkraukle vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Dzērbene vald

Dzērbene vald (läti keeles Dzērbenes pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Taurene, Veselava, Vaive ja Zosēni vallaga ning Smiltene piirkonna Launkalne vallaga, Drusti ja Rauna vallaga. Valla pindala on 125 km². 2016. aasta seisuga elas seal 874 inimest. Valla keskuseks on Dzērbene küla, vallavanem on Dace Caune. Valla saksakeelne nimekuju oli Schloß-Serben. Aastal 1935 oli valla pindala 110 km² ja seal oli 1825 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Dzērbene ja Meļļi külanõukogu, aga vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1968 arvati Taurene ja Rauna külanõukogu Dzērbene sovhoosi maad Dzērbene külanõukogu koosseisu, Rauna külanõukogu koosseisu arvati aga kolhoosi Sarkanais oktobris maad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Vecpiebalga piirkonda. Vald asub Vidzeme kõrgustikul. Valda läbib Koiva jõgi, teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Rauna jõgi. Vallas on üle 25 järve, nendest suurimad on Gulbene järv – 30,3 ha, Raunaisis – 31 ha ja Juveris – 77,5 ha. Looduskaitse all on Dzērbene lossi tamm ja Zariņi pärn. Lisaks asub vallas kaks looduskaitsealust nimetut põlispuud. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Dzērbene kirik ning selle kantsel, orelipink, orelirõdu ja altar, Dzērbene kirikumõisa ahi, Kõrgemäe (Augstais kalnsi) muinaslinnus ja Ķēti linnamägi. Regionaalse kaitse all on Dzērbene piiskopilinnus, Dzērbene keskaegne kalmistu, Puuslikumäe muinaskalmed, Jaunvepri keskaegne kalmistu, ja Krustiņi muinaskalmed ehk Omandiküngas. Kohaliku kaitse all on Pavēņi muinaslinnus ehk Suur Puuslikumägi ja Žvirguļi keskaegne kalmistu. Arhitektuuriliselt väärtuslik on Dzērbene mõisa hoonetekompleks, sealhulgas häärber, tall, park, ait, mõisavalitseja maja ja Valge maja ning Berlīne nime kandvad teenijate majad. Aastal 2011 elas vallas 820 lätlast, 17 venelast, 9 valgevenelast, 7 ukrainlast, 11 poolakat ja 4 leedulast. Valla külad on: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās Vecpiebalgas novads (vaadatud 10.02 2019) Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Dzērbenes pagasts Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 15.08 2023 Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Dzērbene vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mihály Babits

Mihály Babits (26. november 1883, Szekszárd – 4. august 1941, Budapest) oli ungari luuletaja, romaanikirjanik ja tõlkija. Aastail 1901–1905 õppis ta Budapesti Ülikoolis õpetajaks. Pärast seda töötas ta õpetajana Bajas (1905–1906), Szegedis (1906–1908), Făgărașes (1908–1911) ja Budapestis (1912–1918). Hiljem töötas mõnda aega taas Budapesti Ülikoolis. Mihály Babits oli tihedalt seotud kirjandusliku liikumise ja ajakirjaga Nyugat (ungari keeles Lääs). Nyugatis avaldas ta oma luulet ja romaane, hiljem oli ta selle ajakirja toimetaja. Babits tõlkis ungari keelde Dante Alighieri "Jumaliku komöödia". Lisaks tõlkis ta ungari keelde selliseid autoreid nagu Sophokles, Goethe, William Shakespeare, Oscar Wilde ja Charles Baudelaire. "Kurgkaliif". Tõlkinud Edvin Hiedel, Loomingu Raamatukogu, Tallinn: Perioodika 1986. European Cultural Review – Mihály Babits
Herbert Fechner

Herbert Kurt Fechner (27. august 1913 Berliin – 28. detsember 1998 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane. Herbert Fechner oli 5. juulist 1967 kuni 11. veebruarini 1974 Ida-Berliini linnapea. Germany. States after 1945 rulers.org
Eglaine vald

Eglaine vald (läti keeles Eglaines pagasts) on vald Lätis Augšdaugava piirkonnas. Valla suurimad asulad on Eglaine, Annmuiža, Baltmuiža, Laši ja Vitkuški. Vald moodustati 1889. aastal. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Ilūkste piirkonda. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024.
Kalsnava vald

Kalsnava vald (läti keeles Kalsnavas pagasts) on vald Lätis Madona piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Bērzaune, Mārciena ja Ļaudona vallaga, Jēkabpilsi piirkonna Varieši vallaga ning Aizkraukle piirkonna Aiviekste ja Vietalva vallaga. Valla pindala on 147 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1856 inimest. Valla halduskeskus on Jaunkalsnava küla. Vallamaja asub aadressil Pārupes iela 2, vallavanem on Artis Mūrmanis. Aastal 1935 oli Kalsnava valla pindala 278 km². Aastal 1945 moodustati vallas Jāņukalnsi, Jaunkalsnava ja Veckalsnava külanõukogu, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti likvideeritava Veckalsnava külanõukogu alad Jāņukalnsi ja Jaunkalsnava külanõukoguga. Aastal 1954 nimetati Jaunkalsnava külanõukogu ümber Kalsnava külanõukoguks. Aastal 1964 liideti sellega likvideeritav Jāņukalnsi külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Madona piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Kalsnava kiriku muinaskalmed, Tuteni muinaskalmed ehk Rootsi hauad, Jaunrūcēni muinaskalmed ehk Vene hauad, Daktiņi muinaskalmed ehk Kalmemägi ja Matīsēni muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Treikaiņi muinaskalmed ehk Rootsi ja Vene hauad ning Īvēni muinaskalmed ehk Kalmemägi. Looduskaitse all on Teteri tamm, Teteri mänd, Rizgi vaher, Klajase tamm, Snēveļi tamm, Slokātņi pihlakas, Slokātņi tammed, Veckalsnava kalmistu elupuud, Veckalsnava allee pärnad, Veckalsnava allee, Ciņi mänd ja kaheksa nimetut põlispuud. Valla lõunaossa jääb osalt Kalsnava dendraarium. 2011. aastal elas vallas 1658 lätlast, 66 venelast, 14 valgevenelast, 4 ukrainlast, 16 poolakat ja 10 leedulane. Vallas on järgmised külad. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Vallamaja Arona jõgi Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās (pagastu dalījumā). Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016, Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Madonas novads (vaadatud 13.12 2019) Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija[alaline kõdulink], vaadatud 08.12 2019 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija[alaline kõdulink], vaadatud 08.12 2019 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Kalsnava vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Raul Juursoo

Raul Juursoo (7. märtsini 1939 Raul Jürgenson; sündinud 23. augustil 1938) on eesti ajaloolane. Ta lõpetas 1973. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna ajaloolasena. Ta kaitses väitekirja ("Ehitus Eesti NSV-s 1940–1970: Organisatsioon, materiaal-tehniline baas ja tulemused") 1979. aastal. Ta töötas pikka aega TA Ajaloo Instituudis. "Sada aastat Tallinna trammi: 1888–1988". Tallinn: Tallinna Trammide ja Trollibusside Valitsus, 1988 Ene Hanson, Raul Juursoo (toimetajad). "Eesti teaduse biograafiline leksikon". Tallinn 2005–2011 Raul Juursoo Eesti Teadusinfosüsteemis
Ķekava vald

Ķekava vald (läti keeles Ķekavas pagasts) on vald Lätis Ķekava piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Baloži ja Ķekava linnaga ning Daugmale ja Baldone vallaga. Lisaks piirneb see Salaspilsi piirkonna Salaspilsi vallaga, Olaine piirkonna Olaine vallaga ja Riia linnaga. Valla pindala on 200,9 km². Aastal 2023 oli elanikke 12205. 2011. aasta seisuga elas vallas 14847 inimest. Nende seas oli 12002 lätlast, 1950 venelast, 267 valgevenelast, 202 ukrainlast, 130 poolakat ja 151 leedulast. Valla keskuseks on Ķekava linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Valla suurimad jõed on selle lõunaosas voolav Misa, Kirdepiiriks olev Daugava ja selle lisajõgi Ķekava jõgi. Vald kujunes endise Dole valla aladele. Aastal 1945 moodustati Dole vallas Ķekava külanõukogu. Vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1960 liideti sellega osa likvideeritavast Strēlnieki külanõukogust. Aastal 1954 liideti Baldone vallaga likvideeritav Mīlupe külanõukogu. Aastal 1963 liideti Ķekava külanõukogu kolhooside Mežvidi ja Sarkanais daugavietis alad Baldone külanõukoguga, viimasest liideti osa ka Katlakalnsi külanõukoguga. Aastal 1974 liideti sellega osa likvideeritavast Katlakalnsi külanõukogust, osa külanõukogu alasid eraldati aga taasloodavaks Daugmale külanõukoguks. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald, mis aastal 2009 liideti Ķekava piirkonnaga. 2022. aastal eraldati vallast Ķekava küla, mis sai linnaõigused. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Katlakalnsi luteri kirik, selle orelirõdu, kirikuliste pingid ja interjöör, Depkini mõisa trepi käsipuud, Garlieb Merkeli elukoht ja Klaņģi mäe linnamägi. Kohaliku kaitse all on Saulieši linnamägi ja asulakoht. Looduskaitse all on Lācīši tamm, Katrīnmuiža tamm, Garlieb Merkeli dendraarium "Katlakalnsi männid", Ozolkalnsi tänava hiidtammed, Jenči mänd, Rozkalni tamm ja Dzerumi tammed. Lisaks kasvab vallas arvukalt looduskaitsealuseid nimetuid põlispuid. Vallas on 22 küla. Statausega lielciems on Katlakalns, Odukalns, Valdlauči, Rāmava, Vimbukrogs, ja Dzērumi. Staatusega vidējciems on Alejas, Jaunsil, Krogsils, Krustkalni, Lapenieki, Mellupi ja Plakanciems. Formaalselt on küla staatusega Misas. Ülejäänud külad on staatusega mazciems: Jenči, Bērzmente, Katrīnmuiža, Lielvārži, Pulkarne, Saulgoži, Skujnieki ja Tīreļi. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Ethnic composition of Latvia 2011 Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 29.01 2024] Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.
Naujene vald

Naujene vald (läti keeles Naujenes pagasts) on vald Lätis Augšdaugava piirkonnas. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Daugavpilsi piirkonda. Vallas asuvad teiste seas järgmised asulad: Bukšti, Lociki, Naujene, Stropi. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024.
Mākoņkalnsi vald

Mākoņkalnsi vald (läti keeles Mākoņkalna pagasts) on vald Lätis Rēzekne piirkonnas. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024.
Mustafa Akıncı

Mustafa Akıncı (sündinud 28. detsembril 1947 Limassolis) on Põhja-Küprose Türgi Vabariigi poliitik. Ta oli 30. aprillist 2015 kuni 23. oktoobril 2020 Põhja-Küprose Türgi Vabariigi president. Ta sündis aastal 1947 Limassolis. Ta lõpetas aastal 1973 Lähis-Ida Tehnikaülikooli arhitektuuriteaduskonna. Ta oli aastatel 1976–1990 Põhja-Nikosia (Nikosia türklaste osa) linnapea. 30. aprillist 2015 kuni 23. oktoobrini 2020 oli ta Põhja-Küprose Türgi Vabariigi president. Ta on abielus ja tal on kolm last.
Stéphane Mallarmé portree

„Stéphane Mallarmé portree“ (prantsuse keeles „Portrait de Stéphane Mallarmé“) on prantsuse kunstniku Auguste Renoiri õlimaal lõuendil. 1892. aastal valminud teos asub teos asub Versailles' lossi muuseumis Versailles's. Renoir on maalil on kujutanud oma sõpra, impressionistide rühmitusele lähedalseisnud prantsuse luuletajat Stéphane Mallarméd.
Eesti Võõrkeeleõpetajate Liit

Eesti Võõrkeeleõpetajate Liit (lühend EVÕL) on Eesti mittetulundusühing, võõrkeelte õpetajate ja võõrkeelte õpetamisega tegelevate organisatsioonide ja aineliitude ühendus. EVÕLi juhatuse esimees on Ene Peterson. EVÕL põhikiri. (vaadatud 26.11.2016) "EVÕLi koduleht". Vaadatud 25.11.2017. EVÕL koduleht
Evelyn McHale

Evelyn Francis McHale (20. september 1923 Berkeley – 1. mai 1947 New York) oli Ameerika Ühendriikide raamatupidaja. 1. mail 1947 kell 10.40 sooritas ta enesetapu, hüpates alla New Yorgis Manhattanil Empire State Buildingu 86. korrusel asuvalt vaateplatvormilt. Neli minutit hiljem pildistas fotograafiaüliõpilane Robert Wiles limusiinile kukkunud Evelyn McHale'i elutut keha. Foto avaldati ajakirjas Life ning sellest sai hiljem üks tuntumaid, sümboli väärtusega suitsiiditeemalisi fotosid. Foto on tuntud allkirjaga "Kõige ilusam enesetapp". http://www.codex99.com/photography/43.html "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. mai 2019. Vaadatud 26. novembril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Robert Wilesi foto enesetapu sooritanud Evelyn McHale'ist
Jaan Kiho

Jaan Kiho (sündinud 24. juunil 1943 Tartus) on eesti näitleja. Ta lõpetas aastal 1969 Vanemuise õppestuudio. Ta töötas aastatel 1965–1988 teatris Vanemuine. Aastatel 1988–1991 oli ta näitemängutrupi "Munev aine" juht, ta on mänginud ka Tartu Lasteteatris. Ta elas aastatel 1991–1994 Rootsis. Seejärel on ta tegutsenud vabakutselisena. Ta on mänginud filmides (Metskannikesed, 1980, Arabella, mereröövli tütar, 1982 ja Näkimadalad) Ta on kirjutanud lavastustele muusikat (Jevgeni Švarts "Punamütsike" 1982, Walt Disney "Miki-Hiir tondilossis", 1988). 1966 Mati Unt "See maailm või teine" (Arvo) 1966 Aleksandr Štein "Leskmees" (Ženja) 1968 Molière "Naiste kool" (Horace) 1969 Shelagh Delaney "Mee maik" (Jimmy) Jaan Kiho Eesti Entsüklopeedia võrguväljaandes Jaan Kiho Eesti filmi andmebaasis
Tahsin Ertuğruloğlu

Tahsin Ertuğruloğlu (sündinud 1953 Nikosias) on Küprose poliitik. Ta on 16. aprillist 2016 Põhja-Küprose Türgi Vabariigi välisminister. Ta sündis aastal 1953 Nikosias. Ta õppis poliitikateadusi Arizona Ülikoolis, mille lõpetas aastal 1981.
Dietrich Mateschitz

Dietrich Mateschitz (20. mai 1944 Sankt Marein im Mürztal, Steiermargi liidumaa – 22. oktoober 2022) oli Austria ettevõtja. Ta oli Red Bulli energiajoogiettevõtte kaasasutaja ning talle kuulus 49% firma aktsiatest. Mateschitzi netovara oli (2016. aasta augusti seisuga) umbes 13,9 miljardit eurot.
Sankt Marein im Mürztal

Sankt Marein im Mürztal on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Bruck-Mürzzuschlagi ringkonnas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.