laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nogale

Nogale on küla (vidējciems) Lätis Talsi piirkonnas Ārlava vallas. Küla asub merepinnast 55 meetri kõrgusel valla idaosas, valla keskusest Valdemārpilsist 11, piirkonna keskusest Talsist 21 ja Riiast 137 kilomeetri kaugusel. Asulas asub endise Nogale mõisa (Nogallen) keskus. Aastani 1949 oli seal Nogale valla, aastani 1954 aga Nogale külanõukogu halduskeskus. Külas asuvad rahvamaja ja raamatukogu. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Nogale mõisa süda, sealhulgas park, häärber ja pruulikoda, häärberi kümme lage, kamin ja kaks kamin-ahju. Kohaliku kaitse all on Nogale mõisa tallid, teenijate maja ja kõrts. Neli mõisa pargis kasvavat tamme on looduskaitse all. Aastal 2006 oli Nogales 55 elanikku, aastal 2015 aga 52 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 49, sama palju oli elanikke ka aastal 2020. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Pelči

Pelči on küla (lielciems) Lätis Kuldīga piirkonnas, Pelči valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 60 m kõrgusel, piirkonna keskusest Kuldīgast 6 ja Riiast 152 kilomeetri kaugusel. Asulas on endine Pelči mõisa (Pelzen) häärber, mis on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all. Lisaks asuvad külas veel raamatukogu ja postkontor. Esimest korda on Pelčit mainitud 1441. aastal. Nõukogude perioodil oli küla kolhoosi «Komunārs» keskasulaks. Külas kasvavad tammed ümbermõõduga 4,96 meetrit, 4,86 meetrit, 4.51 meetrit ja 5,99 meetrit, hobukastanid ümbermõõduga 3,07 meetrit ja 3,13 meetrit, punased tammed ümbermõõduga 2,03 meetrit, 1,9 meetrit, 2,84 meetrit, 1,91 meetrit, 2,05 meetrit, 2,89 meetrit, 1,91 meetrit, 2,06 meetrit ja 2,72 meetrit, mägivaher ümbermõõduga 2,8 meetrit, saar ümbermõõduga 3,92 meetrit, vaher ümbermõõduga 3,35 meetrit, harilik pöök ümbermõõduga 3,85 meetrit, pärn ümbermõõduga 4,71 meetrit ja Euroopa lehis ümbermõõduga 3,87 meetrit on looduskaitse all. Aastal 2015 oli külas 439 elanikku, aastal 2018 ja 2020 oli elanikke 420. Pelči mõisa häärber Pelči mõisa park http://vietvardi.lgia.gov.lv/vv/to_www_obj.objekts?p_id=5116 https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Ēdole

Ēdole on küla (lielciems) Lätis Kuldīga piirkonnas, Ēdole valla halduskeskus. Asulas asub endine Ēdole mõisa häärber (Schloß Edwahlen). Külas on ka raamatukogu. Esimest korda mainiti 1230 (Eualia). Aastal 1250 sai Ēdole Ventava maakonna osana endale Kuramaa piiskopkond. Ēdole loss rajati 14. sajandil, barokne Ēdole kirik rajati 17. sajandil. 19. sajandil alustati suuri ümberehitustöid ja lossi laiendati. 1905. aastal sai loss tulest veidi kannatada. Alates 16. sajandist on loss kuulunud von Behridele. Kohaliku legendi kohaselt olevat küla saanud nime nõnda. Kohalik parun olevat oma maadele ehitanud lossi, aga sel polnud nime. Näinud siis kohalikku talumeest ja küsinud, et millega too tegeleb, otsustades, et taoline tegevusala peaks olema uuele lossile sobilik nimi. See aga sõi parajasti mune ja nii vastaski: „Ēd oles!” (tõlkes: Ma söön mune!) Nõnda saanudki loss ja seejärel küla nime. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Ēdole luteri kirik ja selle kabel (sealhulgas kantsel, altar, orel, noodivihik ja orelirõdu ja selle maalingud), Ēdole loss, seda ümbritsev kindlustiste vöönd ja mõisa park, Ēdole muinaskalmed ning Ēdole piiskopilinnus. Kaks külas kasvavat tamme (ümbermõõdud 4.24 ja 4.45 meetrit) on looduskaitse all. Asula järgi on nime saanud Porkuni lademe Kuldiga kihistu Ēdole kihistik. Aastal 2015 oli külas 414 elanikku. Aastal 2018 oli elanikke 389, aastal 2020 aga 383. Ēdole loss Ēdole kirik Vietvārdu datubāze (vaadatud 19.09 2020) https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu http://edole.lv/edoles-pagasts/ "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2020. Vaadatud 19. septembril 2020. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Stratigraafia terminoloogia
Rawones

Rawones on eesti ansambel. Peeter Valk (esinejanimega Petey Rawone; vokaal) Mart Niineste (esinejanimega Marty Rawone; kitarr) Joel Berg (esinejanimega JB Rawone; bass) Maik Rõngelep (esinejanimega Maik Rawone; trummid) Rawones on esimene Eestis tegutsev USA punklegendi Ramones tribuutbänd. Ansambel koosneb eesti rokkmuusikutest, kelle lemmikbänd on Ramones. Rawones tuli kokku eesmärgiga anda Ramonesi 30. aastapäeva puhul mõned kontserdid. Esinemised toimusid: 25. märtsil 2004 – TV3, "Koosolek" 27. märtsil 2004 – Tallinn, Von Krahl (soojendusesinejad: Psychoterror, The Tuberkuloited) 30. märtsil 2004 – Tallinn, Rockstars (soojendusesinejad: Dirty Diana, Tanel Padar & The Sun) 20. mail 2004 – Tartu, Illusioon (soojendusesinejad: Havana Affair, My Eye Hurts, Maikameikers) Kolm esimest esinemist olid pühendatud 30 aasta möödumisele Ramonesi esimesest kontserdist New Yorgis Performance Studios 30. märtsil 1974. Neljanda esinemisega tähistati Joey Ramone'i 53. sünniaastapäeva. Et vältida muutumist süldibändiks, võttis Rawones vastu otsuse esineda ainult ümmargustel Ramonesiga seotud tähtpäevadel.
Renda

Renda on küla (lielciems) Lätis, Kuldīga piirkonnas, Abava jõe lõunakaldal, Renda valla halduskeskus. Asulas asuvad Lielrenda ehk Renda mõisa (Groß-Rönnen) keskus, Kuldīga kooli filiaal, kirik, raamatukogu. Külas asub Renda bussipeatus. Suur osa külast asub Abava ürgoru maastikukaitsealal. Külas asuv Īvande kärestik ja seal kasvavad Lielrenda vaher ümbermõõduga 3,8 meetrit ning hobukastan ümbermõõduga 4.31 meetrit on looduskaitse all. Külas asuvad Renda linnamägi, Avotiņi muinaskalmed ja Lielrenda Kuradilaeva muinaskalmed on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Kohaliku kaitse all on Renda luteri kirik, selle kirikaed ja väravad, ning Zviedri muinaskalmed. Aastal 2006 oli külas 500 elanikku, aastal 2015 oli elanikke 333. Vietvārdu datubāze https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 23. septembril 2020. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS https://is.mantojums.lv/?id=&title=&type_group=&value_group=1&dating=&address=Rendas+pagasts&region=[alaline kõdulink] https://is.mantojums.lv/?id=&title=&type_group=&value_group=2&dating=&address=Rendas+pagasts&region=[alaline kõdulink]
Dunteni mõis

Dunteni mõis (saksa keeles Duntenhof) oli suvemõis Tallinnas Tondil. Ala jääb tänapäeval Tondi tänava (saksa keeles Duntenstraße, vene keeles Дунтенская ул.) aadressidele 82, 84, 86, 88 ja 90. 17. sajandi keskel jagati Kristiine heinamaa ehk Linnu tee ja Mustamäe tee, Endla ja Koskla tänava ning Pärnu maantee ja Tondi tänava vaheline ala Rootsi kuninganna Kristina käsul 32 heinamaatükiks. Tallinna bürgermeister (1688–1696) Jobst Dunte rajas 18. sajandi lõpul piirkonda suvemõisa ja suvemõisa hakkas kohalik rahvas õige pea Tondiks kutsuma ja nii kinnistus põnev nimi kogu eeslinnale. Tondi mäe kõrgendikul paiknenud Dunteni suvemõisa järgi on nimetatud ka Tondi tänav. Suvemõis asus tänapäeva Tondi kasarmute vastas. 1910.–1914. aastal ehitati Tondile Peeter Suure merekindluse personali jaoks suur sõjaväelinnak. Selle ehitus algas 1910. aastal, kuid suurem ehitamine algas 1912. aastal. Peeter Suure merekindluse suurtükipolgule mõeldud suured kahekorruselised punastest tellistest ja paekivist kasarmud ehitati pärast endise Dunteni suvemõisa maa-ala sundvõõrandamist. Suvemõis lammutati 1970. aastatel ja tänapäeval on säilinud vaid osa Tondi pargist, vaevumärgatavad jäljed kunagisest tiigist ja aednikumaja. Dunteni park Robert Nerman: Tondil oli enne kasarmute rajamist aastasadu suvemõis, Postimees 14.09.2007 Jaak Juske. Jaak Juskega kadunud Eestit avastamas: tontliku nimega Tondi asumi lugu, forte.delfi.ee, 26.11.2016 Robert Nerman. "Iidse Tondi tänava ümbrus kasvas suurejooneliseks linnaosaks", Postimees, 19. jaanuar 2007
Tondi mõis

Tondi mõis (ka Väo (linna)mõis (saksa keeles Faeht, 18. sajandi kaartidel ka Fæht) oli Tallinna linnamõis Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas Irus, mis nüüdisajal jääb Tallinna Lasnamäe linnaosa territooriumile. Taani hindamisraamatus on mainitud Uvætho küla; 1402. aastal ostis Tallinna linn ordult küla koos Vethe veskiga, külast põhjas tekkis 15. sajandil mõis. 1913. aastal kuulus mõisa koosseisu 1520,8 ha mõisamaad, 51 lahustükki (1271,7 ha), Väo ja Iru küla, 1 kõrts. 1975. aastal liideti mõisa ala Tallinnaga. 1980. aastatel jäi mõisasüda Lasnamäe paneelelamurajooni serva ning mitu hoonet lammutati. Mitu järelejäänud hoonet lammutati aastail 2004–2005, kui jätkati kortermajade ehitust. Mõisasüdamest on säilinud paari kõrvalhoone ja pargi osasid, mis on kõikidest külgedest piiratud korterelamutega. Tondiraba
Departemang

Departemang (prantsuse département, hispaania departamento) on paljude riikide haldus- ja poliitiline alljaotus. Territoriaalse üksusena kasutasid departemangu esmalt Prantsuse revolutsioonilised valitsused, rõhutades ilmselt, et iga territoorium oli lihtsalt halduslik alljaotus ühtses suveräänses riigis. (Mõiste "departemang" muus kontekstis tähendab suurema organisatsiooni halduslikku alljaotust.) Selline püüe nullida kohalikku poliitilist identiteeti vastandub tugevalt riikidele, mis on jaotatud "osariikideks" (mis tähendab kohalikku suveräänsust). Tänapäeval võivad departemangud olla kas esinduskoguga ja tegevjuhiga või ilma, olenevalt riigi põhiseaduslikust ja halduslikust struktuurist. Ameerika Ühendriigid kasutasid sellist määrangut "Alaska departemangule" oma võimu varasel perioodil Alaskas. Prantsusmaa departemangud Prantsusmaa ülemeredepartemangud
Duchesne

Duchesne on linn USA-s Utah' osariigis, Duchesne'i maakonna halduskeskus. Duchesne asub Strawberry ja Duchesne'i jõe ristumiskohas. Duchesne on nime saanud prantsuse karusnahaküti Du Chasne'i või juti keelse sõna "dooshane" ("tume kanjon") järgi. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Duchesne'i linnas 1408 inimest, 463 leibkonda ja 342 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 236,4 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 550 (keskmine tihedus 92,3/km²). Rassiline koosseis oli: valgeid 96,95% mustanahalisi 0,28% põlisameeriklasi 0,71% aasialasi 0,36% Vaikse ookeani saarte rassist 0,14% teistest rassidest 0,36% kahest või enam rassist 1,21% Duchesne'i koduleht
Frauke Petry

Frauke Petry (neiupõlvenimi Frauke Marquardt; sündinud 1. juunil 1975 Dresdenis) on saksa keemik, ettevõtja ja poliitik. Olnud erakonna Alternatiiv Saksamaale kaasesimees. Ta õppis keemiat Readingi Ülikoolis aastatel 1995–1998 ja 1998–2000 Göttingeni Ülikoolis. Doktorikraadi keemia alal sai ta 2004. aastal. Kuni 2007. aastani oli ta Göttingeni Ülikoolis järeldoktor. 2007. aastal asutas ta Leipzigis oma ettevõtte PURinvent. Alates erakonna Alternatiiv Saksamaale loomisest 2013. aasta veebruaris oli ta selle aseesimees. Partei esimesel kongressil 14. aprillil 2013 valiti ta üheks kolmest kaasesimehest (koos Bernd Lucke ja Konrad Adamiga). Alates 4. juulist 2015 kuni 29. septembrini 2017 oli ta Jörg Meutheni kõrval teine kaasesimees. 2017. aasta septembri lõpus astus ta erakonnast Alternatiiv Saksamaale välja. Federal Republic of Germany :Ministries, political parties, etc. rulers.org Bisherige Parteichefin Frauke Petry tritt aus der AfD aus[alaline kõdulink] Berliner Zeitung, 29. september 2017
Ararat

Ararat (armeenia keeles Արարատ, türgi keeles Ağrı Dağı, kurdi keeles Agirî, pärsia keeles آرارات) on vulkaaniline massiiv Armeenia mägismaal tänapäeva Türgi territooriumil. Ararat asub Türgi kirdeosas 16 km kaugusel Iraani piirist ja 32 km kaugusel Armeenia piirist. Ararati massiivil on kaks tippu, ühise jalamiga kaks vulkaanikoonust: Ararat ehk Suur-Ararat ja Väike-Ararat peatipust 13 km kagu pool. Suur-Ararat (türgi keeles Büyük Ağrı dağı, armeenia keeles Մեծ Արարատ (Mets Ararat) ehk Մասիս (Masis)) on 5137 m kõrge (teistel andmetel 5165 m). 4250 m kõrgemal on ta kaetud igilumega ning temalt laskub umbes 30 liustikku. Väike-Ararat (türgi keeles Küçük Ağrı dağı, armeenia keeles Փոքր Արարատ (Phokhr Ararat) ehk Սիս (Sis)) on 3925 või 3896 m kõrge. Tippude vahel 2600 kõrgusel asuv sadul kannab nime Serdarbulak. Ararat on uinunud vulkaan. Teadaolevalt ei ole ta pursanud, kuid 1840. aastal toimus piirkonnas tugev maavärin. Piiblis jäi Noa laev pärast veeuputust Ararati mäele pidama. Kuigi Ararat asub tänapäeval Türgis, on see armeenlaste rahvuslik sümbol ja oli kuni Armeenia liitmiseni Nõukogude Liiduga Armeenia territooriumil. Araratti on kujutatud nii Armeenia praegusel vapil kui ka Armeenia NSV vapil. Suur-Araratile tõusid esimestena 9. oktoobril (vkj. 27. septembril) 1829 pärastine Tartu ülikooli rektor Johann Jakob Friedrich Wilhelm Parrot ning tema viis kaaslast Hatšatur Abovjan, kaks Vene sõdurit Aleksei Zdorovenko ja Matvei Tšalpanov ja kaks armeenia külameest Hovhannes Aivazjan ja Murad Pogosjan. Parrot mõõtis elavhõbebaromeetriga mäe kõrguseks 5250 m. Ta kaevas mäetipus jäässe augu ja püstitas sinna puust risti. Tüki jääd võttis ta pudeliga kaasa, pidades selle sulavett pühaks. Ararat oli tollal teadaolevalt kõrgeim vallutatud mäetipp (inkade mäevallutused Andides polnud siis veel teada) ja vahel loetakse Ararati vallutamist alpinismi alguseks.  Ararat – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ararat 2009 Friedrich Parrot. Reis Araratile (tõlkinud Heino Pedusaar)
Tricastini tuumajaam

Tricastini tuumajaam on tuumaelektrijaam Prantsusmaa lõunaosas Drôme'i departemangus. Tuumajaam rajati 1970. aastatel. 2008. aastal toimus tuumajaamas märkimisväärne radioaktiivsete ainete leke. Tegu on ühe maailma suurima tuumakompleksiga.
Paul Tergat

Paul Kibii Tergat (sündinud 17. juunil 1969 Kabarnetis Barengos) on Keenia endine kergejõustiklane (distantsid 3000 meetrist maratonini). 1996. ja 2000. aasta olümpiamängude hõbemedalist, viiekordne maailmameister krossijooksus ja endine maratoni maailmarekordi omanik. 1996 hõbemedal 27.08,17 2000 hõbemedal 27.18,29 1995 pronksmedal 27.14,70 1997 hõbemedal 27.25,62 1999 hõbemedal 27.58,56 1995 maailmameister 1996 maailmameister 1997 maailmameister 1998 maailmameister 1999 maailmameister 2001 Londoni maraton 2. koht 2:08.15 (debüüt) 2001 Chicago maraton 2. koht 2:08.56 2002 Londoni maraton 2. koht 2:05.48 2003 Berliini maraton 1. koht 2:04.55 Paul Tergat oli tippsportlasena 182 cm pikk ja kaalus 68 kg. Paul Tergati foto 1 Paul Tergati foto 2
Universidade Tecnológica Federal do Paraná

Paraná Föderaalülikool (Universidade Tecnológica Federal do Paraná, UTFPR) on ülikool Brasiilias Paraná osariigis. UTFPR
Jan Ritsema

Jan Ritsema (13. märts 1945 – 10. oktoober 2021) oli hollandi lavastaja. Ritsemad ei huvitanud teatri tavapärased nähtused, nagu illusioon või lavastuse kirjanduslik jõud. Ta tegi teatrit, mille keskmes kohtuvad mõtlemine ja esinemine. Laval huvitasid teda mõtlemisvõimelised ja mõtlemist ärgitavad kehad: teater peab olema koht, kus näitlejad ja publik saavad koos mõelda.[viide?] Ta on lavastanud William Shakespeare'i, Bernard-Marie Koltès'i, Elfriede Jelineki ja Heiner Mülleri tekste, dramatiseerinud James Joyce'i, Virginia Woolfi ja Rainer Maria Rilke teoseid ning tantsinud Jonathan Burrowsi, Boris Charmatzi ja Meg Stuarti lavastustes. 1978. aastal asutas Ritsema Amsterdamis kirjastuse International Theatre Bookshop, mis on avaldanud enam kui 400 raamatut. 2006. aastal asutas Ritsema Prantsusmaal Saint-Erme'is alternatiivse kunstnike loomemaja Performing Arts Forum (PAF), mida juhtis kuni surmani. Seda kunstnike enda poolt kureeritud loomemaja külastab aastas umbes 700 loovisikut üle maailma, kes vahetavad seal teadmisi, kogemusi ja arendavad üheskoos erinevaid projekte. Jan Ritsema töömeetodit iseloomustab ühe tema Viljandis 2013. aasta suvel toimunud töötoa kirjeldus: "Ma ei täida teie aega teile ainuüksi midagi õpetades. Mina teid tegevuses ei hoia. See workshop on mitte midagi, ilma et teil endil oleks midagi öelda, midagi küsida, millegi kohta küsimusi tõstatada. Kui te räägite, küsite, tõstatate küsimusi, näitate, on teil võimalik minust parimat võtta; kõike, mis võimalik, kõike, mida mina suudan luua, kõike, mida saame koos luua. Mulle meeldib problematiseerida. Meeldib küsimusi küsida. Mind ei huvita arvamused; ei see, mida teie arvate end teadvat ega ka see mitte, mida ma ise arvan, et tean. Mulle meeldib mõelda, kuidas asjad töötavad ja kas see on ainus viis, kuidas nad saavad töötada. Mulle meeldib muuta seda, kuidas miski töötab, millekski muuks." Lavastusi: "Weak Dance Strong Questions" "TodayUlysses" "Pipelines" "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. september 2013. Vaadatud 22. septembril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Jan Ritsema. Maska 2023, 29.09.2006
Nehatu mõis

Nehatu mõis (saksa keeles Nehhat) oli Tallinna linnamõis Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas. Tänapäeval jääb endine mõisasõda Jõelähtme valla Nehatu küla territooriumile. Mõisa peahoone on säilinud ning kasutusel elamuna. Alles on ka mitmeid ümber ehitatud kõrvalhooneid. Peahoone tagakülg on Pirita jõe poole. Vanalt Tallinna–Narva maanteelt Irult oli mõisa kahe kilomeetri pikkune sihitee. Tänapäeval on mõisasüda põhja poolt haaratud sirge Tallinna–Narva maanteega ja lõuna poolt Lagedi – Muuga sadama raudteega. Mõisa kunagine sihitee on muutunud Iru elektrijaama kohal kaasaegset ja ajaloolist Narva maanteed ühendavaks lõiguks (Saha-Loo tee).
Välja tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Välja tänav on tänav Tartus Raadi-Kruusamäe linnaosas. Tänav algab Põllu tänavalt, kulgeb alguses loodesse, siis kirdesse ning viimaks kagusse ning lõppeb Põllu, Kruusamäe ja Kummeli tänava ristmikul. Tänav on umbes 420 meetrit pikk.
Pastavy

Pastavy (transkribeerituna Pastavõ) on linn Valgevenes Viciebski oblastis, Pastavy rajooni halduskeskus. Leedu keeles Pastovys, poola keeles Postawy. Asub Miadziełka jõe kaldal. Vaatamisväärsusteks on 18. sajandist pärinevate hoonetega keskväljak, 19. sajandi lõpus ehitatud katoliku katedraal, Püha Nikolai kirik aastast 1894, Tiesenhausenite palee. Pastavy on Jõhvi sõpruslinn. Pastavy on tõenäoliselt endine Polotski vürstiriigi tugipunkt Пасаднік, mis rajati 996. aastal. 1409. aastal andis Leedu suurvürst Vytautas asulale aleviõigused. Seejärel kadus see asula ajalooareenilt, aga 1552. aastal ilmus kaartidele Pastavy alev. 18. sajandi teisel poolel sattus Pastavy Tiesenhausenite suguvõsa valdusse. Antoni Tyzenhauz asus sinna rajama tööstust (1782. aastal valmis paberivabrik). Lisaks sellele asus ta asulat regulaarse põhiplaani järgi üles ehitama. Näiteks kujunes sel ajal välja Pastavy keskväljak, lisaks sai asula linnaõigused. Kui Poola teisel jagamisel asula Vene impeeriumi koosseisu läks, kaotas ta linnaõigused. Aastail 1814–1853 oli Pastavy omanikuks Konstantin Tyzenhaus, kes rajas sinna lossi. 1842. aastal sai Pastavy taas linnaõigused. Aastal 1897 rajati läbi Pastavy raudtee. 1921. aastal sattus Pastavy Poola riigi koosseisu, kus kaotas taas linnaõigused. 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Linn aastast 1940. Nõukogude ajal asusid seal 32. raketiväediviisi staap ja sama diviisi 346. polk, seega oli see kinnine linn. Tiesenhausenite loss Keskväljak Pastavy õigeusu kirik Pastavy katoliku kirik The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements Pastavy koduleht Pastavy lühiülevaade Pastavy fotoentsüklopeedias Pastavy tutvustus YouTube'is
Kazdanga

Kazdanga on küla (lielciems) Lätis, Lõuna-Kuramaa piirkonnas. Kazdanga valla halduskeskus. Esimest korda mainiti aastal 1350. Aastani 2021 kuulus küla Aizpute piirkonda. Asulas asub Kazdanga mõisa (Katzdangen) süda. Lisaks on seal veel raamatukogu, põhikool, postkontor, apteek, Kazdanga bussipeatus. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Kazdanga mõisakompleks (sealhulgas tallid, park, pargis asuv vaas, ait, kõrts, kavaleride maja koos selle parkettpõrandaga ja häärber). Kohaliku kaitse all on Kazdanga vesiveski ja koolimaja. Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele. Looduskaitse all on tammed ümbermõõtudega 4.68 ja 5.73 meetrit, saar ümbermõõduga 4.6 meetrit, pärnad ümbermõõduga 4.6 ning 3.75 meetrit, vahtrad ümbermõõtudega 3.57, 3.84 ja 3.67 meetrit, männid ümbermõõtudega 2.6, 2.53, 3.57, 2.53, 2.9, 2.82, 3.34,, 2.76, 2.67, 3.39 ning 3.05 meetrit, punased tammed ümbermõõtudega 2.5, 2.7, 2.4, 2.31, 2.66 ja 2.33 meetrit, pöögid ümbermõõtudega 4, 3.15, 1.52 ning 4.45 meetrit, Euroopa lehised ümbermõõtudega 3.19, 3.8, 3.5, 3.3, 3.31, 4.01 ja 3.95 meetrit, lehis ümbermõõduga 3 meetrit, läänepärnad ümbermõõtudega 3.11, 3.63 ning 2.88 meetrit, hall pähklipuu ümbermõõduga 2.8 meetrit, valgepöögid ümbermõõtudega 1.81 ja 1.84 meetrit, Euroopa nulg ümbermõõduga 3.46 ning kõrgusega 27 meetrit, palsamnulud ümbermõõtudega 2.48 ja 1.93 meetrit, ebatsuugad ümbermõõtudega 2.56, 2.48, 2.78 ning 2.98 meetrit, must mänd ümbermõõduga 2.22 meetrit ja mägivaher ümbermõõduga 2.45 meetrit. Aastal 2015 oli külas 600 elanikku. Aastal 2028 oli elanikke 552, aastal 220 aga 554. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 10. oktoobril 2020. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. oktoober 2020. Vaadatud 10. oktoobril 2020. Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Argpüks

Argpüks on arg inimene (või muu olend), pelgur. "Argpüks" on mitme teose pealkiri: "Argpüks" on 1915. aasta USA tummfilm; "Argpüks" on 1927. aasta USA tummfilm;
Tiit Lehto

Tiit Lehto (5. september 1938 – 20. august 1967) oli eesti helilooja. Tiit Lehto õppis Kildu 7-klassilises koolis ja Suure-Jaani Keskkoolis. Ta lõpetas 1962. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi ja töötas seejärel õpetajana Tallinna 46. Keskkoolis ning Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis. 1965. aastal astus ta Tallinna Riiklikku Konservatooriumi professor Anatoli Garšneki kompositsiooniklassi. Tiit Lehto hukkus liiklusõnnetuses. Tiit Lehto kirjutas lastelaule ja koorilaule, kuid tema paremad loomingulised saavutused kuuluvad estraadilaulude valdkonda. Näiteks laul "Ära koo mu käpikuisse päikest". https://www.raamatukoi.ee/cgi-bin/raamat?166169
Argpüks (film 1915)

"Argpüks" on Reginald Barkeri poolt Ameerikas 1915. aastal loodud tummfilm. Film jutustab Ameerika kodusõjast. Frank Keenan Charles Ray Gertrude Claire Nick Cogley Charles K. French Margaret Gibson Minnie Provost John Gilbert Bob Kortman Leo Willis Taves, Brian (2012). Thomas Ince: Hollywood's Independent Pioneer. University Press of Kentucky. Lk 101. ISBN 0-813-13422-6.
Sikupilli tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Sikupilli tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sikupilli asumis. Sikupilli tänav algab Kivimurru tänavalt, ristub Majaka, Killustiku ja Tuha tänavaga ning lõpeb seejärel umbtänavana. Sikupilli tänav on peaaegu edela–kirdesuunaline ning ligi 400 meetri pikkune. Tänava venekeelne nimi Курганная улица on fikseeritud juba 1916. aastal. 1923. aastal pandi tänavale nimeks Künka tänav. Nime kordumine tõttu sai 25. septembril 1959 tänava uueks nimeks Sikupilli tänav. 22. aprillil 1960 sai sellest Killustiku tänav. 3. augusti 1990 TLV korraldusega sai tänava nimeks 1. jaanuarist 1991 taas Sikupilli tänav. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 50