laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Karl Jaanus

Karl Jaanus VR II/3 (10. november 1899 Räsna – 6. oktoober 2000 Esku) oli Vabadussõja veteran, viimasena elus olnud Vabadusristi kavaler. Karl Jaanus sündis Vana-Põltsamaa vallas Räsna külas Suuroja talus. 19-aastaselt astus ta vabatahtlikult Kaitseliitu ja kaitseväkke. 1919. aasta jaanuaris läks ta 3. jalaväepolgu koosseisus reamehena rindele punaarmee vastu. Jaanus osales lahingutes Viljandimaal, Valga all, Võrumaal ja Petseri kandis. Vabadusristi sai ta Landeswehri sõjas Võnnu lahingus Ikšķile (Üksküla) juures 29. juunil 1919 luurelkäigul üles näidatud vapruse eest. Pärast Vabadussõda pidas Karl Jaanus talu. 1941. aastal oli ta metsavend, Saksa okupatsiooni ajal abivallavanem ja Omakaitse liige. 1945. aastal viidi ta Siberisse. 1956. aastal, pool aastat enne karistuse lõppu, anti talle amnestia. Seejärel, kuni 84. eluaastani oli Karl Jaanus kolhoosis karjak. 28. novembril 1978 ülendas Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis Tõnis Kint Karl Jaanuse lipnikuks. Sajandal sünnipäeval anti talle üle uus Vabadusrist, mille ta sai enne küüditamist peidetud ning hiljem kadunuks jäänud Vabadusristi asemele. 23. juunil 2000 avati Karl Jaanuse sünnitalus tema auks juubelikivi. Vabadusristi II liigi 3. järk Kaitseväe Teeneterist Kaitseliidu Valgeristi II klass Antti Oolo. "Eakas luuraja sai taas talle antud autasu Vabadusristi". Eesti Päevaleht. 11. november 1999 Urmo Kübar. "Vana mees tunneb siirast rõõmu kätte võideldud vabadusest". Eesti Päevaleht. 23. veebruar 1999 Vaike Käosaar. "Homme avatakse juubelikivi Karl Jaanusele". Vooremaa 22. juuni 2000 Malle Elvet. "Karl Jaanus: tsaar ei meeldinud. Läksin Eesti vabaduse eest sõtta". Tartu Postimees, 23. veebruar 1998
Robertson

Robertson on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas Langebergi vallas. Robertson on asutatud 1853. aastal. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Robertsoni elanikest värvilisi 60,8%, mustanahalisi aafriklasi 23,2%, valgeid 14,7%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 1,0%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 75,1%, koosa keelt 15,6%, inglise keelt 3,2% ja teisi keeli 3,9%., History of Robertson rivertonstud.co.za https://census2011.adrianfrith.com/place/169003 https://census2011.adrianfrith.com/place/169004
Hans-Christian Hausenberg

Hans-Christian Hausenberg (sündinud 18. septembril 1998) on eesti kümnevõistleja. Ta on püstitanud paarkümmend Eesti noorte vanuseklasside rekordit. Hausenberg on Tartu Spordiseltsi Kalev õpilane ja tema praegune treener on Tõnu Kaukis. Tema esimene treener oli Karin Hausenberg ja hiljem on teda juhendanud ka Andrei Nazarov. Märtsis 2015 juhtis ta noorte arvestuses maailma edetabelit seitsmevõistluses (5873 punktiga). 2013. aasta Euroopa noorte suveolümpiafestivalil Utrechtis saavutas ta teivashüppes tulemusega 4.82 teise koha. 2014. aasta noorte olümpiamängudel Nanjingis pääses ta kaugushüppes paremuselt teise tulemusega 7.33 A-finaali, kuid lõppvõistlus ebaõnnestus ja tulemust kirja ei saanud. 1. märtsil 2015 püstitas Hausenberg Tallinnas noorte sisemaailmarekordi seitsmevõistluses (5873 punkti), lüües valgevenelase Andrei Krautšanka 2003. aasta tipptulemust 82 punktiga. 2015. aastal Calis toimunud noorte maailmameistrivõistlustel võitis Hans-Christian Hausenberg 7657 punktiga pronksmedali. 2014. ja 2015. aastal valiti ta A-klassi arvestuses Eesti aasta kergejõustiklaseks. 2016. aastal Bydgoszczis toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel sai ta 7370 punktiga 11. koha. 2019. aasta U23-vanuseklassi Euroopa meistrivõistlustel võistles Hausenberg kaugushüppes. Eelvõistlusel hüppas lubatust tugevama taganttuulega 7.98 ja finaalis 7.86, millega sai neljanda koha. 2022. aastal võitis ta Tallinnas toimunud rahvusvahelise mitmevõistluse, kogudes seitsmevõistluses 6143 punkti. 2022. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel sai 6191 punktiga neljanda koha. Ta on õppinud Tartu Karlova Gümnaasiumis ja Ülenurme Gümnaasiumis. Allikas: IAAF Seisuga 7. veebruar 2023 Väljas Sees Rahvusvaheline mitmevõistlus Tallinnas: Kaks Eesti noormeest on avapäeva järel esikolmikus Delfi, 2. veebruar 2018 https://www.sportlandmagazine.com/est/hans-christian-hausenberg-teel-suurte-voitude-poole/ "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 10. oktoober 2018.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Hans-Christian Hausenbergi tulemused veebilehel World Athletics Vaadatud 07. veebruar 2023. Tänavused esimesse klassi minejad Tartus ja Tartu maakonnas Postimees, 1. september 2005. https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=olevik20150301.2.26 Hans-Christian Hausenberg Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Biograafia ESBL-is
Taavi Tšernjavski

Taavi Tšernjavski (sündinud 4. märtsil 1995) on eesti kümnevõistleja. Tema isiklik rekord kümnevõistluses on 8086 punkti. Taavi Tšernjavski Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Märt Roosna. Lillemets, Tšernjavski, Rosenberg. Kes on jõusaaliloom, kes kipub treeneriga vaidlema, kes teeb esimesena 8300 punkti? Delfi Sport, 17. august 2020
Vintpüsside ja karabiinide loend

Vintpüsside ja karabiinide loend Automatgevär m/42 Arisaka Tüüp 30 Arisaka Tüüp 38 Arisaka Tüüp 44 Arisaka Tüüp 97 Arisaka Tüüp 99 Arisaka Tüüp 2 Carcano Gew71 Jarmann M1884 Kammerlader Krag–Petersson Krnka M1867 Werndl-Holub Mannlicher–Schönauer Mondragon Mossin-Nagant Murata Tüüp 13 Murata Tüüp 18 Murata Tüüp 22 Remington M1867 Vetterli Wänzl
Munkkiniemi

Munkkiniemi (rootsi keeles Munksnäs) on linnaosa Lääne-Helsingis. Munkkiniemi osad on Vanha Munkkiniemi, Kuusisaari, Lehtisaari, Munkkivuori, Niemenmäki ja Talinranta. Tihti mõeldakse Munkkiniemi all ainult Vana-Munkkiniemit (Vanha Munkkiniemi). Munkkiniemi oli keskajal Vantaale kuuluv küla. Arvatakse, et see on saanud nime Padise kloostri munkadelt, kelle valduses olid 14.–15. sajandil suured maa-alad Uusimaa piirkonnas, kuid mungakloostrit Munkkiniemiks nimetatud piirkonnas olnud ei ole. Munkkiniemi külad liideti 1600. aastatel Munkkiniemi mõisaga. Rootsi kuningas Gustav II Adolf kinkis mõisa vallastumisel Georg Skyttele 1629. aastal. Mõisa omanikud vahetusid mitmel korral järgmise 200 aasta jooksul, kui mõis siirdus 1837. aastal Ramsay perekonnale. Suurejoonelist kinnsvaraäri Helsingis ajanud Steniuse perekonna omanduses olnud A.B. M.G. Steniuse selts ostis 1910. aastal Munkkiniemi mõisa alad tolleaegselt omanikult George Ramsaylt. Mõisa häärber ja seda ümbritsev ala jäi siiski endisele omanikule. 1910. aastatel hakkas Munkkiniemis tekkima puhkepiirkonnale omane asustus. Steniuse selts tellis 1912. aastal Eliel Saariselt projekti Munkkiniemi ja Haaga alade planeeringuks. Suurejoonelist projekti esitleti 1915. aastal, kuid sellest teostus lõpuks ainult nelja pere ridaelamu praeguse Hollantilaisentie ääres ja mõned tänavad. Vaade Laajalahti väljakule trammipeatusest Munkkiniemi rand päikseloojangu ajal. Taustal (Espoo poolel) on näha Fortumi ja Kone peakontorid. http://www.aluesarjat.fi/ Munkkiniemi ajaloost
Ivan Belõhh

Ivan Belõhh (vene keeles Иван Ильич Белых, komi keeles Илля Вань; 23. september 1946 Ivadori küla, Palevitsõ külanõukogu, Sõktõvdini rajoon – 30. november 2014 Sõktõvkar) oli komi kirjanik ja ajakirjanik. Ivan Belõhh lõpetas 1965. aastal keskkooli ja asus õppima Komi Riikliku Pedagoogilise Instituudi ajaloo-keeleteaduskonnas. Instituudi lõpetamise järel töötas ta ajakirjanikuna ajalehe Jugõd Tui (hilisema nimega Komi Mu) toimetuses. 1994–1997 oli ta Komi raamatukirjastuse direktori asetäitja ja 1997–1999 peatoimetaja. 2000–2004 töötatas ta ajalehe Jölöga toimetuses ja seejärel jälle Komi Mu toimetuses. Tema esimene jutustus ilmus ajakirjanduses 1968. aastal. Seejärel avaldas ta jutustusi ajalehtedes ja ajakirjades ning ühiskogumikes. 1997–2012 avaldas Belõhh viis proosaraamatut. Eesti keeles on avaldatud Ivan Belõhhi jutustus "Seal kaugel-kaugel" 2011. aastal ilmunud kogumikus "Seal kaugel-kaugel : valik komi proosat : 30 lugu 27-lt autorilt aastatest 1924–2010." Ушёл из жизни писатель и журналист Иван Белых komikz.ru Иван Белых 65-летие zyrians.foto11.com Белых Иван Ильич Союз писателей Республики Коми Коми писатель Иван Белых пошёл в "Интернет-народ" komikz.ru
Nadežda Udaltsova

Nadežda Andrejevna Udaltsova, sünninimi Nadežda Prudkovskaja, (vene keeles Надежда Андреевна Удальцова; 10. jaanuar 1886 Orjol, Orjoli kubermang – 25. jaanuar 1961 Moskva, Nõukogude Liit) oli Nõukogude Liidu kunstnik, vene avangardismi esindaja (kubofuturist, suprematist). Ta õppis maalikunsti Moskvas ja Pariisis (aastal 1912 Jean Metzinger' juures). Naasnud Moskvasse töötas ta 1913. aastal Vladimir Tatlini ateljees. Mõjutatuna Kazimir Malevitši suprematismist, astus ta kunstirühmituse "Supermus" liikmeks. Lisaks supermatismile jättis tema loomingusse oma jälje kubism. Pärast revolutsiooni töötas õppejõuna kunstikoolides. 1940. aastatel maalis ta sotsialistliku realismi stiilis. Nadežda Udaltsova on maetud Novodevitšje kalmistule. Udaltsova järgi on nimetatud kraater Veenusel. Nadežda Udaltsova isa Andrei Prudkovski oli sandarmeeria polkovnik, kes 1917. aasta juulis saadeti kindralmajori auastmes erru ja lasti maha 1918. aastal punase terrori käigus. Nadežda Udaltsova oli aastatel 1908–1919 abielus Aleksandr Udaltsoviga. Tema teine abikaasa Aleksandrs Drēviņš oli läti päritolu Nõukogude Liidu kunstnik, kes 1938. aastal represseeriti ja maha lasti. Nende poeg Andrei Drevin (1921–1996) oli skulptor. Удальцова Надежда Андреевна. krugosvet.ru Удальцова Надежда Андреевна (1886-1961). artsait.ru
Jakovlev Jak-42

Jakovlev Jak-42 (vene keeles Яковлев Як-42; NATO koodnimi Clobber) on 100/200 reisijakohaga kolme turboventilaatormootoriga reisilennuk, mis projekteeriti Nõukogude Liidus 1970. aastate keskel selleks, et asendada tehniliselt vananev lennuk Tupolev Tu-134. See on esimene Nõukogude Liidus sarjana ehitatud reaktiivlennuk, millel olid turboventilaatormootorid suure kahekontuursuse astmega. Lennuki loomine sai alguse 1972. aastal kui oli tekkinud vajadus lennuki järele, mis asendaks Iljušin Il-18 ja Tupolev Tu-134. Valiti kolme mootoriga lennuki kontseptsioon, mis oli sarnane Jak-40 ja Tu-154 kontseptsiooniga. 1977. aastal oli Jak-42 välja pandud Prantsusmaal toimuval Pariisi lennundusnäitusel Le Bourget lennuväljal. Jak-42 seerias ehitamine algas 1977. aastal. Regulaarsed liinilennud reisijatega lennukil Jak-42 algasid NSV Liidu reisilennuettevõttes Aeroflot 1980. aasta lõpus. Jak-42 lennukiga juhtunud lennuõnnetuse tõttu 28. juunil 1982 katkestati selle lennuki ehitamine kaheks aastaks. 1988. aastal algas täiustatud Jak-42D ehitamine, täiustused andsid lennukile suurema lennukauguse ja lendutõusuks sobiva kaalu. Lennukit Jak-42 ostsid ka Hiina ja Kuuba. Kokku ehitati 183 Jak-42-te. Lennuk on 2017. aasta andmetel mõnes Venemaa reisilennufirmas siiani kasutusel. Lennukil on kolmepunktiline telik: telik ninaosas ja kaks tiivaalust telikut. Teliku sissetõmbamine ja väljalaskmine ning rataste pidurdamine toimib hüdrauliliselt. Lennukis on kaks hüdrosüsteemi: peamine ja avariisüsteem. Hüdrosüsteem tagab: teliku väljalaskmise ja sissetõmbamise; rataste pidurdamise; stabilisaatori kohtumisnurga muutmise; spoilerite juhtimise. Revers mootoritel D-36 puudub, kuid väikse maandumiskiiruse tõttu on lennukit võimalik ka rataste ja spoilerite abil pidurdada. Lihtne kütusesüsteem koosneb kolmest tiivas paiknevast paagist: üks keskne ja kaks külgmist. Igasse paaki mahub 6170 kg kütust. Kütusekulu on 2300–3100 kg tunnis. Kasutusel on 35 lennukit (2017. aasta seisuga), sealhulgas: Saratov Airlines – 5 lennukit KrasAvia – 9 lennukit Izhavia – 10 lennukit Hiina Rahvavabariigi Rahvavabastusarmee lennuvägi – 2 lennukit (2016. aasta andmete järgi). 2015. aasta oktoobris peatas lennuettevõte Gaspromavia kõikide Jak-42 lennud (umbes 7 lennukit). Iraan – liising Hiina – 8 lennukit Kuuba – 4 lennukit Pakistan – liising Jak-42 © Lennundusportaal «Hooldus ja tehnoloogia», 20.02.2009. (vene keeles) Smolenski lennukitehases ehitatud Jak-42 register © russianplanes.net (vene keeles) Saraatovi lennukitehases ehitatud Jak-42 ja Jak-42D, © russianplanes.net(vene keeles) Arhiiviversioon "Sertifikaadid kasutajate registris". Originaali arhiivikoopia seisuga 31.12.2016. Vaadatud 22.05.2018.(vene keeles) "World Airliner Census 2016". FlightGlobal. The Military Balnce 2016,p.244 "Gazprom loobus Jak-42-dest" (vene keeles) Jakovlevi konstrueerimisbüroo koduleht
Punane lipp

Punane lipp on punast värvi lipp. Sellist lippu kasutatakse mitmel elualal. Punalipp on sotsialistide ja teise vasakpoolsete poliitiliste liikumiste sümbol. Punane Lipp oli 1907–1908 Peterburis ilmunud ajakiri. B, tähelipp, mis tähendab merenduses "laadin või lossin, pardal on ohtlik laadung"
Haaga

Haaga on Helsingi linnaosa. See asetseb Lääne-Helsingis. Haaga jaguneb neljaks osaks: Lõuna-Haaga, Põhja-Haaga, Kivihaka ja Lassila. Kui Haaga oli iseseisev vald aastatel 1923–1945, oli selle nimi Haaga alev. See liideti Helsingi linnaga 1946. aastal suures ühinemise laines. Haagas asub Huopalahti ja Põhja-Haaga raudteepeatus. http://www.aluesarjat.fi/ Haaga ajalugu
Cēre vald

Cēre vald (läti keeles Cēres pagasts) on vald Lätis Tukumsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Kandava, Pūre ja Zentene vallaga ning Talsi piirkonna Balgale ja Strazde vallaga. Valla pindala on 47 km². 2016. aasta seisuga elas seal 564 inimest. Valla keskus on Cēre küla, vallavanem on Maija Jēce. Cēre vald loodi Cēre ja Oksle mõisa maale. Valla vana saksakeelne nimetus oli Zehren. Aastal 1935 oli selle pindala 106 km². Aastal 1945 moodustati vallas Cēre ja Oksle külanõukogu ning vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1959 liideti Cēre külanõukoguga likvideeritav Oksle külanõukogu. Aastal 1961 liideti kolhoosi Dzintars maad Pūre külanõukoguga. Aastal 1977 Cēre külanõukogu likvideeriti ja selle maad liideti Zentene külanõukoguga. Aastal 1990 eraldus Cēre vald Zentene vallast. Aastal 1996 liideti nii Cēre kui ka Kandava valla maad Kandava linnaga, kus need moodustasid Kandava linna maaterritooriumi. 2009. aastal vald taastati kui Kandava piirkonda kuuluv haldusüksus. 2021. aastal liideti vald Tukumsi piirkonnaga. Kultuurimälestistest on kohaliku kaitse all Raibāji keskaegne kalmistu. Looduskaitse all on Cēre park ja mitmed sealsed põlispuud (kaks läänepärna, kolm mägivahert ja harilik pöök), lisaks veel mõned põlised nimeta puud. Aastal 2011 elas vallas 488 lätlast, 12 venelast, 2 valgevenelast, 2 ukrainlast, 16 poolakat ja 8 leedulast. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Oksle mõisa peahoone Cēre karjäär Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās (pagastu dalījumā). Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016, Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Kandavas Novads, vaadatud 10.06 2018 Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuli 2022. Vaadatud 27. detsembril 2018. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Cēre vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Cēre

Cēre on küla (vidējciems) Lätis Tukumsi piirkonnas, Cēre valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 95 meetri kõrgusel, endisest piirkonna keskusest Kandavast 10 ja Riiast 94 kilomeetri kaugusel. Cēret on esmamainitud 1352. aastal. Praegune küla tekkis endisaegse Cēre mõisa (Zehren) keskuse juurde. Nõukogude ajal oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Asulas on postkontor, raamatukogu ja põhikool. Looduskaitse all on Cēre park ja seal kasvavad mägivahtrad (esimese ümbermõõt 2,2 ja kõrgus 17 meetrit, teisel ümbermõõt 2,44 ja kõrgus 18 meetrit, kolmandal ümbermõõt 2,78 ja kõrgus 10 meetrit). Väljaspool parki on looduskaitse all kaks läänepärna (esimese ümbermõõt 3,02 ja kõrgus 25 meetrit, teise ümbermõõt 2,95 ning kõrgus 21 meetrit) ja Cēre haab. 2018. aastal oli külas 161 elanikku, 2021. aastal 144. http://vietvardi.lgia.gov.lv/vv/to_www_obj.objekts?p_id=22334 Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
ABC-analüüs

ABC-analüüs on kategoriseerimise viis, kuidas oma kliente, tooteid või varusid prioriteetsuse alusel segmenteerida ja paremini juhtida. ABC-analüüsi aluseks on Pareto printsiip ehk Pareto reegel. Põhjused, sisendid ja tööpanused jagunevad kahte kategooriasse: enamik, millel on tühine mõju, ja väike osa, millel on valitsev mõju. Analüüsi eesmärk on jaotada uuritav valdkond gruppideks ning kohandada neile erinevaid juhtimispõhimõtteid ja tegevusi. Uuritavad objektid võivad olla tooted, kliendid, hankijad või tarnijad. Nende grupeerimisel jaotatakse uurimisobjektid kolme rühma: A-, B- ja C-rühma. Kui kolmest rühmast ei piisa, kasutatakse ABCD- või ABCDEF-analüüsi. Täpsema ja adekvaatsema lõpptulemuse saamiseks kasutatakse ka teisi jaotuspõhimõtteid. ABC-analüüsi puudus on, et see ei arvesta nõudluse stabiilsuse tunnuseid. Nõudlust saab uurida XYZ-analüüsi tegemisega, mis näitab, missugustel uurimisobjektidel on regulaarne või pidev nõudlus. Eristatakse ka ebaregulaarset, ebastabiilset või haruldast ja kordumatut nõudlust. Mõlema analüüsi tulemustest moodustatakse maatriks, kus uurimisobjektid jagatakse AX-, AY- ,AZ-, BX-, BY-, BZ-, CX-, CY-, CZ-rühmadesse. Maatriksi tulemustest saab teada, millist varude juhtimise meetodit tuleb kindla uurimisaluse tarvis kasutada. ABC-analüüsi tulemus näitab, millised tooted on sortimendis kasumlikud ning millised kaubad on üleliigsed. Kui antud analüüsi kasutada klientide kasumlikkuse määramisel, saab teada, millised kliendid on ettevõttele väga tähtsad. Tulemusi analüüsides saab järeldada, mis kliendid, tooted strateegiad on ettevõttele majanduslikult kõige efektiivsemad. Käibe või kasumi suurendamiseks on firmadel vajadus pöörata tähelepanu A-rühma toodetele, mis on kõige tulutoovamad kasutades Pareto 20/80 reeglit, annavad 20% toodetest 80% käibest, 20% klientidest osatavad 80% kaubast ja 20% tarnijatest tarnivad 80% toodetest. Analüüsi koostamise eelduseks on info, mille põhjal klassifitseerimist tegema hakata. Infos peab sisalduma näiteks toodete nimetused, müüdud toodete arv, konkreetse toote käive. Tähtis on see, et info oleks kogutud kindla ajaperioodi jooksul. Seejärel jaotatakse tooted rühmadesse. A-rühma tooted on kõige tähtsamad ettevõtte seisukohast, selle rühma tooted moodustavad kindla ajaperioodi jooksul suurima käibe ja kasumi. Protsentuaalselt on käibe suurus kogu toodete käibest 70–80%. B-rühma tooted on ettevõttele vähem vajalikud ja moodustavad käibest 15–20%. C-rühma tooted on kõige vähem tähtsad ja moodustavad käibest 5–10%. Kuna A-rühma tooted on firmale kõige tulusamad, ei tohi need tooted mitte kunagi laost otsa saada, selle rühma kliendid on tellimuste täitmisel prioriteetsed, samuti tarnijad. Järgmistes gruppides osatähtsused langevad, sest need tooted, kliendid ja tarnijad ei ole majanduslikud nii tulusad kui A-rühma tooted, kliendid või tarnijad.
Wello Uuskyla

Wello Uuskyla (kasutusel ka (Feliks) ja Vello Uusküla; 14. juuni 1921 Kuke küla, Mässu vald – 8. november 2006 Kungälv, Rootsi) oli eesti arhitekt, karikaturist ja kunstnik. Aastatel 1933–1939 õppis Uuskyla Haapsalu Gümnaasiumis. Pärast seda astus Tallinna Tehnikaülikooli, kus õppis keemiat. Ta eksmatrikuleeriti 1940. aasta sügisel kulaku pojana. Sõja ajal oli vabatahtlikuna Soome mereväes, kust pärinebki tema nime kirjutamisviis. Pärast Rootsi emigreerumist õppis Stockholmi Tehnilises Instituudis ehitusinseneriks (lõpetas 1949. aastal). Seejärel õppis Göteborgi Chalmersi Tehnikaülikooli arhitektuuriosakonnas, mille lõpetas 1956. aastal. 1967–1968 õppis ta Stockholmi Kuninglikus Kunstiakadeemias kunsti. 1956–1974 pidas ta oma arhitektuuribürood. Pärast seda töötas viis aastat Norrköpingis ringkonnaarhitektina ja viis aastat Lilla-Edetis linnaarhitektina. Viimased aastakümned elas ta Kungälvis, kus tegeles selle vanalinna uurimisega ja oli kunstiringi juhendaja. 1953. aastal astus ta Göteborgis Eesti Üliõpilaste Seltsi. Uuskyla projekteeritud on Kungälvis hotell ja restoran Fars Hatt, ta on täiendanud ja laiendanud Falkenbergis Grand Hotelli ja elamuid, Kungälvis asuvat kaubanduskeskust, Örsåsi munitsipaalkooli. 1964. aastal sai Falkenbergi keskuse linnaplaneeringu võistlusel II koha. Wello Uuskyla joonistusi ja maale on eksponeeritud Göteborgi, Stockholmi ja Toronto kunstinäitustel. Oma karikatuuridel kasutas ta pseudonüümi NAAK. Ta oli abielus ja tal oli kolm last. Teataja : poliitika, kultuuri, ühiskonna- ja noorteprobleemide häälekandja = Estnisk tidning för politik, kultur, samhällsinformation och ungdomsfrågor, 8 juuni 1991 Wello Uuskyla 70.
Erich Martens

Erich Martens (28. august 1911 Pärnu – ?. september 1944 Läänemeri) oli eesti karikaturist ja kunstnik. Õppis Pärnu Ühisgümnaasiumi humanitaarharus, mille lõpetas 1930. aastal. Alates 1932. aastast õppis Pallases. Joonistas karikatuure ajalehtedele Vaba Maa ja Uus Maa. Samuti paljud tema karikatuurid ilmusid raamatus “Pärnumaa kõverpeegel” (1933). Oma karikatuuridel kasutas pseudonüümi Ero. "ERB Erich Martens". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2018. Vaadatud 10. juunil 2018. Pärnu Postimees Sada aastat eesti kunsti näituste algusest: kus Pärnus kunsti näidati
Chris Hansen

Chris Hansen (õieti Christopher Edward Hansen; sündinud 13. septembril 1959 Chicagos Illinoisi osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Chris Hansen andmekogus IMDb (inglise)
TLL

TLL võib tähendada: Lennart Meri Tallinna lennujaam (IATA lennujaamakood) Thesaurus Linguae Latinae The Learning Lab Tornado Low Level, ZX Spectrumi mäng
Kõrgem Majanduskool

Rahvuslik Uurimisülikool "Kõrgem Majanduskool" (vene keeles Национальный исследовательский университет "Высшая школа экономики") on Venemaa suurimaid ülikoole. Asub Moskvas. Omab ülikoolilinnakuid ka Peterburis, Nižni Novgorodis ja Permis. Ülikool asutati 1992. aastal. 1996. aastal sai ülikool riikliku ülikooli staatuse (Riiklik Ülikool "Kõrgem Majanduskool"). 2009. aastal sai Kõrgem Majanduskool konkursi alusel rahvusliku uurimisülikooli staatuse. Ülikooli rahvusvaheline nimetus on Higher School of Economics – National Research University. Ülikoolis tegutseb 128 teadusuurimisinstituuti ja -keskust, 36 teadus-õppelaboratooriumi ja 32 rahvusvahelist laboratooriumi välisteadlaste juhtimisel. Ülikooli juriidiline aadress on Moskva, Mjasnitskaja ulitsa 20. 2018. aasta aprilli seisuga õppis ülikoolis enam kui 35 tuhat üliõpilast. 1993. aastast kehtib ülikoolis Bologna õppesüsteem (4+2). Mitmes teaduskonnas toimub õppetöö inglise keeles. Kõrgema Majanduskooli rektor on 1992. aastast ülikooli rajajaid Jaroslav Kuzminov. Ülikooli president on 1995. aastast professor Aleksandr Šohhin. Ülikooli teadusjuht on 1998. aastast professor Jevgeni Jassin. Nii Šohhin kui ka Jassin on olnud varem Venemaa majandusministrid. Ülikoolis on õppejõuna loenguid pidanud teiste seas Jegor Gaidar, Grigori Javlinski, Jevgenija Albats ja Aleksei Kudrin. Kõrgema Majanduskooli vilistlane Maksim Oreškin määrati 2016. aastal Venemaa majandusministriks ja vilistlane Konstantin Noskov 2018. aastal Venemaa digitaalarengu, side ja massikommunikatsiooni ministriks. Venemaa Majanduskool НИУ ВШЭ – это…. hse.ru Koduleht
Kahepoolne teip

Kahepoolne teip on mõlemalt poolt liimainega kaetud teip. See võimaldab omavahel kokku liimida kaks pinda. Teibi liimikiht võib olla kas ühekihiline või mitmekihiline. Teip hoiab kahepoolse kindla ühendusega mitmeid materjale. Kahepoolne nakkuvus Pealmine paberikiht võimaldab tugevat kinnisurumist Hea kleepuvus Vananemiskindlus