laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Città metropolitana di Bari

Città metropolitana di Bari on 2. järgu haldusüksus (città metropolitana) Itaalias Apuulia maakonnas. See moodustati endise Bari provintsi asemele. See hakkas toimima alates 2015. aasta 1. jaanuarist. Piirneb Aadria mere, Basilicata maakonna ning Barletta-Andria-Trani, Brindisi, Taranto, Matera ja Potenza provintsiga. Città metropolitana di Bari jaguneb 41 omavalitsusüksuseks (comuni): Acquaviva delle Fonti Adelfia Alberobello Altamura Bari Binetto Bitetto Bitonto Bitritto Capurso Casamassima Cassano delle Murge Castellana Grotte Cellamare Conversano Corato Gioia del Colle Giovinazzo Gravina in Puglia Grumo Appula Locorotondo Modugno Mola di Bari Molfetta Monopoli Noci Noicàttaro Palo del Colle Poggiorsini Polignano a Mare Putignano Rutigliano Ruvo di Puglia Sammichele di Bari Sannicandro di Bari Santeramo in Colle Terlizzi Toritto Triggiano Turi Valenzano Castellana Grotte grott Giovinazzo Conversano kastell Alberobello Gravina in Puglia Monopoli rannik Bari Molfetta Polignano a Mare Altamura Giovinazzo Bitonto Palazzo Fizzarotti Baris Castellana grotid Giovinazzo Ruvo di Puglia Giovinazzo Conversano kastell Püha Antoniuse kirik Alberobellos Ognissanti kirik Valenzanos Addio alle vecchie Province, è legge il Ddl Delrio. Forza Italia: è un golpe. Il Sole 24 Ore, 3. aprill 2014. Vaadatud 7.11.2015 (itaalia keeles). Koduleht
Peeter Novoseltsev

Peeter Novoseltsev (20. aprill 1960 Tartu – 7. veebruar 2015) oli eesti näitleja. Lisaks veerand sajandit kestnud näitlemisele Vilde teatris on ta olnud ka kokk, laohoidja, kasvataja, ekspediitor, kooli näiteringi juht ja huvialajuht. Vilde Teatris mängis Peeter Novoseltsev järgmisi rolle: Jüri Kaldmaa “Kitarriõpetaja”, lavastaja Jüri Kaldmaa – Karla (2009-2010) Veiko Märka “Tabamata pisuhänd”, lav Raivo Adlas – Sauna Mats (2009) J. Kaldmaa “Valgusetegu”, lav J. Kaldmaa – Võõras (2009) K. Saja “Maniakk”, lav L. Tegelmann – Vedurijuht (2007) V. Sigarjev “Gupikene”, lav R. Adlas – Jutustaja (2007) August Jakobson “Vaesed ja patused”, lav R. Adlas – Doktor (2006) C. Bukowski “Vajatakse naist”, lav R. Adlas – Joe (2005) Aapo Ilves “Sanna takah tiigi man”, lav R. Adlas – Vene sõdur, Brežnev (2005) Oskar Luts “Tagahoovis”, lav R. Adlas – Kapral-kingsepp (2004) Hugo Raudsepp “Kadunud perekonnaisa”, lav. R. Adlas – nimiosa Hans Mardik (2012) J. Kaldmaa „Pommuun”, lav. R. Adlas – Kodutu (2006) J. Kaldmaa „Külalitsemaja”, lav. R. Adlas – Pastor (2005) H. Raudsepp „Roosad prillid”, lav. R. Adlas – Bordonossov (2003) Grigori Gorini ainetel “Thijl Ulenspiegeli lugu”, lav. Meelis Hansing – Kalakaupmees Judokus Greipsteiner (Luke mõisapark, 2013) P. Prjashko “Elad muudkui ja ei märkagi, kuidas teise ilma satud” (“Alukad”), lav. Kalev Kudu – Sergei (Tartu Üliõpilasteater, 2013) Monoetendus “Arstid ei tea midagi”, lav. V. Ilves (Näitemängu-huumoriklubi Kihva, Väätsa, 2012) K. Pettai “Otto”, lav. R. Adlas – külaline (Tabivere, 2011-2012) Eduard Vilde “Tabamata ime”, lav. Roman Baskin – seltskonnategelane (Vanemuine, 2011-2012) Edgar Valter “Pokud jõuavad koju” – Poku (lav. Margus Kasterpalu, 2010) J. Patrick „Augustikuu teemaja”, lav. R. Baskin – Vanamees (MTÜ Kell Kümme, Eesti Maanteemuuseum, 2009-2010) Jüri Tuulik “Ameerika mäed” – Tivoli külastaja(2008-2009) H. Raudsepp “Põrunud aru õnnistus ja roosade prillidega…”, lav-d. R. Adlas ja T. Lepp – Bordonossov (2008-2009) Kontsert-etendus Straussi Kuningriik „Saatuslik karnevaliöö“, lav. Andres Dvinjaninov – Karnevali külaline (Elva, 2007) Madis Kõiv “Tali”, lav. Raivo Adlas – Lible (2006) V. Märka “Sabani sõlmes Luts”, lav, R. Adlas – Mõhk (2006) Paide Vallitorni Muuseumi film “Ajamasin” – keskaegne kaupmees (reź Jaanus Nõgisto, 2010) “Akadeemik Obrutševi unenäod” – Kasahh (2006) “Vanameeste näppaja” – Vanamees (2005) Nordea Panga reklaam – Pulmakülaline, küla veidrik (2006) 2013 huumoripäeval “Maamees muigab” Väätsal – Kiitmise kiri perearstinduse elulis-valuliste probleemide kujutamise eest 2012 huumoripäeval „Maamees muigab“ PARIM NALI – etenduse “Arstid ei tea midagi” eest 2007 harrastusteatrite riigifestivali MEESKÕRVALOSA PREEMIA – Lible osatäitmise eest lavastuses “Tali” (Palamuse Amatöörteater) 2005 harrastusteatrite riigifestivali PREEMIA TÜÜBI TÄPSE VÄLJAMÄNGIMISE EEST – lavastuses “Vajatakse naist” Krutskimees Nikulin
Città metropolitana di Milano

Città metropolitana di Milano on 2. järgu haldusüksus (città metropolitana) Itaalias Lombardia maakonnas. See moodustati endise Milano provintsi asemele. See hakkas toimima alates 2015. aasta 1. jaanuarist. Piirneb Varese, Monza ja Brianza, Bergamo, Cremona, Lodi, Pavia ja Potenza provintsiga. Città metropolitana di Milano jaguneb 134 omavalitsusüksuseks (comuni): Abbiategrasso Albairate Arconate Arese Arluno Assago Baranzate Bareggio Basiano Basiglio Bellinzago Lombardo Bernate Ticino Besate Binasco Boffalora sopra Ticino Bollate Bresso Bubbiano Buccinasco Buscate Bussero Busto Garolfo Calvignasco Cambiago Canegrate Carpiano Carugate Casarile Casorezzo Cassano d'Adda Cassina de' Pecchi Cassinetta di Lugagnano Castano Primo Cernusco sul Naviglio Cerro al Lambro Cerro Maggiore Cesano Boscone Cesate Cinisello Balsamo Cisliano Cologno Monzese Colturano Corbetta Cormano Cornaredo Corsico Cuggiono Cusago Cusano Milanino Dairago Dresano Gaggiano Garbagnate Milanese Gessate Gorgonzola Grezzago Gudo Visconti Inveruno Inzago Lacchiarella Lainate Legnano Liscate Locate di Triulzi Magenta Magnago Marcallo con Casone Masate Mediglia Melegnano Melzo Mesero Morimondo Motta Visconti Nerviano Nosate Novate Milanese Noviglio Opera Ossona Ozzero Paderno Dugnano Pantigliate Parabiago Paullo Pero Peschiera Borromeo Pessano con Bornago Pieve Emanuele Pioltello Pogliano Milanese Pozzo d'Adda Pozzuolo Martesana Pregnana Milanese Rescaldina Rho Robecchetto con Induno Robecco sul Naviglio Rodano Rosate Rozzano San Colombano al Lambro San Donato Milanese San Giorgio su Legnano San Giuliano Milanese San Vittore Olona San Zenone al Lambro Santo Stefano Ticino Sedriano Segrate Senago Sesto San Giovanni Settala Settimo Milanese Solaro Trezzano Rosa Trezzano sul Naviglio Trezzo sull'Adda Tribiano Truccazzano Turbigo Vanzaghello Vanzago Vaprio d'Adda Vermezzo Vernate Vignate Villa Cortese Vimodrone Vittuone Vizzolo Predabissi Zelo Surrigone Zibido San Giacomo Addio alle vecchie Province, è legge il Ddl Delrio. Forza Italia: è un golpe. Il Sole 24 Ore, 3. aprill 2014. Vaadatud 7.11.2015 (itaalia keeles). Koduleht
Città metropolitana di Venezia

Città metropolitana di Venezia on 2. järgu haldusüksus (città metropolitana) Itaalias Veneto maakonnas. See moodustati endise Veneetsia provintsi asemele. See hakkas toimima alates 2015. aasta 1. jaanuarist. Piirneb Aadria mere ning Treviso, Pordenone, Udine, Rovigo ja Padova provintsiga. Città metropolitana di Venezia jaguneb 44 omavalitsusüksuseks (comuni): Annone Veneto Campagna Lupia Campolongo Maggiore Camponogara Caorle Cavallino-Treporti Cavarzere Ceggia Chioggia Cinto Caomaggiore Cona Concordia Sagittaria Dolo Eraclea Fiesso d'Artico Fossalta di Piave Fossalta di Portogruaro Fossò Gruaro Jesolo Marcon Martellago Meolo Mira Mirano Musile di Piave Noale Noventa di Piave Pianiga Portogruaro Pramaggiore Quarto d'Altino Salzano San Donà di Piave San Michele al Tagliamento Santa Maria di Sala San Stino di Livenza Scorzè Spinea Stra Teglio Veneto Torre di Mosto Veneetsia Vigonovo Addio alle vecchie Province, è legge il Ddl Delrio. Forza Italia: è un golpe. Il Sole 24 Ore, 3. aprill 2014. Vaadatud 7.11.2015 (itaalia keeles). Koduleht
Rooma kuuria

Rooma kuuria (Curia Romana) on paavsti kuuria ehk õukond, mis koondab paavsti tähtsamaid abilisi; ka administratiivaparaat, mis korraldab kiriku valitsemist. Paavsti kultuurinõukogu Romana Curia - Documenta Lingua Latina exarata The Roman Curia
Meryem Uzerli

Meryem Sahra Uzerli (sündinud 12. augustil 1983 Kasselis) saksa-türgi päritolu Türgi näitleja. Ta on tuntud türgi seebiooperist "Sajandi armastus", kus mängis Suleiman I lemmiknaist Hürremit. Ta on sündinud saksa-türgi segaperekonnas, tema ema on sakslanna ja isa türklane. Ta õppis aastatel 2000–2003 näitlemist Hamburgis.
Majauss

Majauss oli endistel aegadel Eesti talumajades ja laudas elav mürgita madu (nastik), kes püüdis hiiri. Teda hoiti, toideti piimaga, sest temas austati surnud esivanemat (pereisa). Eestis, ka Lätis ja Leedus, oli veel 19. sajandil levinud majaussi austamine, mis põhines ürgsel surnutekultusel ja arvamusel, et surnud esivanema hing siirdub ussi sisse. Usuti, et majauss toob majale, perele ja loomadele õnne, halva kohtlemise puhul aga õnnetust. Kui ta suri, kardeti majale ja selle elanikele halbu aegu. Majausse peeti au sees juba antiikajal Kreekas, hiljem levis see komme kogu Euroopasse. [1], Alar Kilp, Loomakultus eesti mütoloogias Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 162
THY

THY või Thy võib tähendada järgmist: Thy maakond, endine 1. järgu haldusüksus Taanis Thy on tümiini lühend
Dzeržinski

Dzeržinski on kahe asula nimi. Dzeržinski on linn Venemaal Moskva oblastis. Dzeržinski on Ukrainas Luhanski oblastis asuva Dzeržõnski alevi venepärane nimi. Dzeržinski (perekonnanimi) Feliks Dzeržinski (1877–1926), Tšekaa rajaja Ivan Dzeržinski (1909–1978), vene helilooja
Janek Joost

Janek Joost (sündinud 19. juunil 1977 Pärnus) on eesti näitleja. Ta on õppinud Pärnu 2. Keskkoolis ja Pärnu Raeküla Koolis. Ta lõpetas Pärnus õhtukooli (praeguse Pärnu Täiskasvanute Gümnaasiumi). Õhtukoolis õppimise ajal töötas ta Päikeseraadios ja käis Aare Laanemetsa teatristuudios. Aastal 2000 lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (19. lend). Aastal 2007 kaitses ta väitekirjaga "Hääle olulisus rolli luues" magistrikraadi. Aastatel 2000–2005 töötas ta näitlejana Vanemuise teatris, seejärel on ta tegutsenud vabakutselise näitlejana ja mänginud peamiselt Tartu Uues Teatris. 2001 – "Head käed" – Wello 2003 – "Liivakellade parandaja" – Aleksander 2005 – "Malev" – Ugandilaste vanem 2005 – "Libahundi needus" – Marek / Margus 2006 – "Ruudi" – Viikingiklubi esimees 2007 – "Sügisball" – Theo ülemus 2019 – "Ühemeheshow" – Dr. Raag 2019 – "Johannes Pääsukese tõeline elu" – Tsängu vend 2023 – "Tähtsad ninad" – õpetaja Janek 2007 – "Ohtlik lend" – Ervin 2010 – "Ühikarotid" – Narkotalu peremees 2010 – "Kelgukoerad" – Dr. Koppel 2010-2011 – "Pilvede all" – Heiki 2011, 2018 – "Kättemaksukontor" – Egert Koller, Roald Tarkmees 2014 – "Padjaklubi" – Gregor 2015 – "Varjudemaa" – Ärimees Vinks 2015 – "Üheotsapilet" – Janek 2017 – "Siberi võmm" – Orm Lang 2018 – "Miks mitte?!" – Paak 2019 – "Lahutus Eesti moodi" – Suhtenõustaja Fred 2020 – "Valguses ja varjus" – Rudolf 2023 – "Legend eluajal" – Ervin Tema elukaaslane on olnud näitleja Kersti Heinloo, neil on kaks poega.
Tallinna Metallitööliste Ametiühing

Tallinna Metallitööliste Ametiühing (ka Tallinna Metallitööliste Ühisus, saksa Revalscher Metallarbeiter-Verein, vene Ревельское профессиональное общество рабочих металлического производствa) oli 1906 asutatud Eesti metallitöölisi ühendav organisatsioon (ametiühing). Organisatsiooni tegevus hõlmas Eestimaa kubermangu. Saksa okupatsiooni ajal 1918 organisatsiooni tegevus lõppes, ent pärast okupatsiooni 1918. aasta novembris tegevus jätkus. Pärast 1920. aastat hõlmas organisatsiooni tegevus kogu Eestit. Organisatsioon oli Eestimaa Töölisühingute Keskliidu liige. Tallinna Metallitööliste Ühisus - 1615 Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 21.11.2015) Tallinna Metallitööliste Ühisus - 1615 Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
Tartu Maalritöösturite Ühing

Tartu Maalritöösturite Ühing (saksa Dorpater Maler-Gewerbe Unternehmerverein, vene Профессиональное общество малярных дел предпринимателей в Тарту) oli aastatel 1917–1940 Tartus tegutsenud maalreid ja maalritööstureid ühendav organisatsioon. Ühingu eelkäija oli Tartu Maalrite Selts (1909–1912), mis asutati saksameelse Tartu maalrite tsunfti kõrvale. Aastatel 1914 ja 1915 toimus mitu koosolekut, kus ühingu nimeks otsustati võtta Maalritööstuse Edendamise Selts, ent esimese maailmasõja oludes jäi ühing ametlikult registreerimata. 1917. aastal asutati Tartu Maalritöösturite Ühing. Ühing oli Tartu Töösturite Kesknõukogu liige. Tartu Maalritöösturite Ühing – 1831 Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 21.11.2015) Tartu Maalritöösturite Ühing – 1831 Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
Clifford Bourland

Clifford Frederick Bourland; tuntud ka kui Cliff Bourland (1. jaanuar 1921 Los Angeles – 1. veebruar 2018) oli Ameerika Ühendriikide jooksja. Londoni olümpiamängudel 1948 võitis ta USA võistkonna koosseisus koos Roy Cochrani, Arthur Harndeni ja Mal Whitfieldiga kuldmedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.10,4.
Arthur Harnden

Arthur Harold Harnden (20. mai 1924 – 30. september 2016) oli Ameerika Ühendriikide kergejõustiklane, jooksja Londoni olümpiamängudel 1948 võitis ta USA võistkonna koosseisus Roy Cochran, Clifford Bourland ja Mal Whitfield kuldmedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.10,4.
Jean Kerebel

Jean-Baptiste Kerebel (2. aprill 1918 Pariis – 9. märts 2010 Le Bugue) oli prantsuse kergejõustiklane. Londoni olümpiamängudel 1948 võitis ta Prantsusmaa võistkonna koosseisus Francis Schewetta, Robert Chef d’Hôtel ja Jacques Lunis hõbemedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.14,8. Kulla võitis USA võistkond.
Linna maksuvalitsus

Linna maksuvalitsus (saksa Steuerverwaltung, Kronssteuerhebungskommission, Commission von Capital- und Seelensteuer, vene Городскoе податнoе правлениe) oli 18. sajandil asutatud linnaomavalitsuse organ. . Maksuvalitsuse ülesannete seas oli muu hulgas koguda linnaelanikelt makse, korraldada hingeloendusi, pidada arvestust linnaelanike liikumise kohta. Enne maksuvalitsuste loomist, kogusid linnas makse aktsiisihärrad ja kassakolleegiumid. Eesti vanim maksuvalitsus loodi 1783 Pärnus (Pärnu maksuvalitsus). Pärast 1785. aasta linnaseadust asutati maksuvalitsused kõikides Eesti linnades. Need maksuvalitsused allusid 1783–1787 raele, 1787–1797 linnanõukogule, 1797–1879 raele ja 1879–1920 linnavalitsusele. Eesti maksuvalitsused lõpetasid tegevuse 1920. http://www.eha.ee/fondiloend/frames/struc_prop.php?id=355&lid=698 (vaadatud 21.11.2015) Linnade maksuvalitsused, Ajalooarhiivi fondiloend
Robert Chef d’Hôtel

Robert Chef d’Hôtel (2. veebruar 1922 – 19. oktoober 2019) oli prantsuse kergejõustiklane. Londoni olümpiamängudel 1948 võitis ta Prantsusmaa võistkonna koosseisus Jean Kerebel, Francis Schewetta ja Jacques Lunis hõbemedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.14,8. Kulla võitis USA võistkond. Robert Chef d’Hôtel veebisaidil Olympedia (inglise)
Castellana Grotte vald

Castellana Grotte on vald (comune) Itaalias Apuulia maakonnas città metropolitana di Baris. 300 meetri kõrgusel merepinnast asuva Castellana Grotte asustustihedus on keskmiselt 281 inimest ruutkilomeetri kohta. Karstitekkelisel Trulli ja Grotte platool paiknev Castellana Grotte on tuntud omavalitsusüksuse territooriumil paikneva karstikoobaste kompleksi poolest. Castellana Grotte piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Alberobello, Conversano, Monopoli, Noci, Polignano a Mare, Putignano. Castellana Grotte halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Castellana Grotte (keskus), Genna, Regio, Fanelli, Cucumo, Pozzo Stramazzo, Rosatella, Torre di Mastro, Torre Due Pani, Oronzo Persio, Monte Cipolla, La Pergola. Chiesa di San Leone Magno; Santuario di Maria SS. della Vetrana; Chiesa di San Francesco d'Assisi; Chiesa del Caroseno; Chiesa di Santa Maria del Suffragio (Purgatorio); Chiesa San Nicola di Genna; Chiesa di San Giuseppe; Chiesa di Sant'Onofrio; Chiesa di San Leonardo; Chiesa del Salvatore; Monastero dell'Immacolata; Chiesa della Madonna della Grotta; Chiesa di Santa Rosa; Chiesa di San Bartolomeo di Padula. Castellana karstikoopad "DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2018. Vaadatud 21. novembril 2015. https://demo.istat.it/?l=it Itaaliakeelse sõna gròtta (eesti keeles 'koobas') mitmuse vorm. Michele Viterbo, Un bandito pugliese del XVIII secolo: "Scannacornacchia", Putignano 1915 Michele Viterbo, Dagli ultimi re borbonici alla caduta del fascismo, Fasano 2006 Michele Viterbo, Castellana la Contea di Conversano e l’abbazia di San Benedetto, opera completa, Fasano 1987 Marco Lanera (a cura di), Gli atti della Santa Visita del 1738, Castellana Grotte 1990 Marco Lanera, La "preistoria" di Castellano sec. X-XII, Castellana Grotte 1979 Marco Lanera, Lettere della Badessa, Conversano. La corrispondenza ordinaria del monastero di S. Benedetto (sec. XVI), Galatina 1990 Marco Lanera, Gli atti della soppressione dei monasteri maschili di San Francesco d’Assisi e San Francesco di Paola in Castellana di Bari nel 1809, Castellana Grotte 1991 Marco Lanera, Documenti Castellanesi sulla peste del 1690, Putignano 1962 Marco Lanera, Sintesi storica castellanese, Castellana Biblioteca civica 1977 Donato Mastromarino, Castellana fuori e dentro le mura. Sviluppo urbano, antiche famiglie, pubblica amministrazione e territorio rurale tra il XVII ed il XIX secolo. Vol. 1, Galatina 2012 Francesco Erriquez (a cura di),Castellana Grotte, La Chiesa e il Convento della Madonna della Vetrana, Bari 2015  Castellana Grotte vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Il sito ufficiale del Comune di Castellana Grotte Il sito ufficiale delle Grotte di Castellana Il sito ufficiale del Comitato Feste Patronali di Castellana Grotte ViviCastellanaGrotte - La webtv della Città delle Grotte Il sito del Gruppo Puglia Grotte associazione speleologica fondata nel 1971 Il sito dell'Associazione Banda Castellana Grotte Castellana Grotte Life/Castellanesi nel mondo - Il sito interamente dedicato alla città e ai suoi cittadini nel mondo
Castellana Grotte

Castellana Grotte (eesti keeles 'Castellana grotid') võib tähendada mitut asja Castellana Grotte, omavalitsusüksus Itaalias Castellana koobastik, Castellana Grotte territooriumil asuvate karstikoobaste kompleks
Aleksander I (täpsustus)

Siin on loetletud Aleksander I/Aleksanderi (ka Alexander I/Alexanderi), Aleksandar I/Aleksandari ja Alexandru I/Alexandru nimelised valitsejad. Aleksander I (ka Alexander I) või Aleksander (Alexander) on mitme valitseja eestikeelne nimekuju: Aleksander I oli Venemaa keiser 1801–1825 Aleksander I oli Rooma paavst Aleksander I (Alexandros I) oli Makedoonia kuningas Aleksander I (Alexandros I) oli Epeirose kuningas Aelksander I Balas (Alexandros Balas) oli Süüria (Seleukiidide riigi) kuningas Aleksander oli Poola kuningas ja Leedu suurvürst (Aleksandras) Aleksander I Suur oli Gruusia kuningas Aleksander Suur oli Makedoonia kuningas (ametlikult Alexandros III) Aleksander I oli Lääne-Gruusia kuningas Aleksander I oli Kahheetia kuningas Aleksander I oli Bulgaaria vürst Aleksander Nevski (Aleksandr Nevski) oli Novgorodi vürst ja Vladimiri suurvürst Aleksandr Mihhailovitš oli Tveri vürst ja Vladimiri suurvürst Aleksander I oli Šotimaa kuningas Alexander von Lippe-Detmold oli Lippe-Detmoldi vürst Alexander Friedrich oli Hessen-Kasseli maakrahv Aleksander Karl oli Anhalt-Bernburgi hertsog Alexander oli Tartu piiskop Aleksander I oli Konstantinoopoli patriarh Aleksander I oli kopti paavst Aleksandar I Karađorđević oli Serbia-Horvaatia-Sloveenia ja hiljem Jugoslaavia kuningas Aleksandar Karađorđević oli Serbia vürst Aleksandar Obrenović oli Serbia kuningas Alexandru Hea, Moldaavia vürst (1400-1432) Alexandru Cornea, Moldaavia vürst (1540-1541) Alexandru Lapusneanu, Moldaavia vürst (1552-1561,1564-1568) Alexandru Halb, Valahhia ja Moldaavia vürst(1592) Alexandru Movilă, Moldaavia vürst (1615-1616) Alexandru Ilias, Valahhia ja Moldaavia vürst (1620-1621,1631-1633) Alexandru Coconul, Fürst von Moldau (1629-1630) Alexandru Mavrocordat, Moldaavia vürst (1782-1785) Alexandru Mavrocordat, Moldaavia vürst (1785-1786) Alexandru Ipsilanti, Valahhia ja Moldaavia vürst (1786-1788) Alexandru Moruzi, Valahhia ja Moldaavia vürst (1792,1802-1806,1806-1807) Alexandru Callimachi, Moldaavia vürst (1795-1799) Alexandru Sutu, Valahhia ja Moldaavia vürst (1801-1802) Alexandru Hangeril, Moldaavia vürst (1807) Alexandru Ghica, Valahhia vürst (1766-1768,1834-1842) Alexandru Ioan Cuza, Rumeenia vürst Aleksander II (täpsustus) Aleksander III (täpsustus) Aleksander IV Aleksander V
Folke Alnevik

Arvid Folke Alnevik (31. detsember 1919 Arbrå – 17. august 2020 Gävle) oli rootsi kergejõustiklane, jooksja. Alnevik tuli 1948. aasta suveolümpiamängudel Londonis pronksmedalile 4×400 meetri teatejooksus.
Jörgen Liik

Jörgen Liik (sündinud 12. märtsil 1990 Kuressaares) on eesti näitleja. Jörgen Liik õppis aastatel 1997–2003 Orissaare Gümnaasiumis ja 2003–2009 Saaremaa Ühisgümnaasiumis. 2014. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26. lend). Aastatel 2014–2018 oli ta Teater NO99 näitleja. Sügisest 2019 on Jörgen Liik Ekspeditsiooni trupi näitleja. 2019-2022 kuulus ta Ekspeditsiooni ja Von Krahli Teatri ühistruppi. Jörgen Liik on mänginud filmides "Polaarpoiss", "November", "Keti lõpp", "Mehetapja/Süütu/Vari", "Portugal" ja "Tume paradiis". 2013 Voldemar Panso nimeline auhind 2016 Eesti Teatriliidu teatrikunsti eriauhind (lavastusprojekti "Ühtne Eesti" meeskonna liige) 2017 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (aasta filminäitleja filmidega "November", "Mehetapja / Süütu / Vari" ja "Keti lõpp" tõusmise eest Eesti kinolinale) 2021 Eesti Teatriliidu meeskõrvalosatäitja auhind (Wanamun lavastuses "Pigem ei" ja osatäitja lavastuses "Sa oled täna ilusam kui homme" (mõlemad Von Krahli Teater ja Ekspeditsioon)) 2024 Ants Lauteri nimeline auhind (osatäitmised: Semjon Semjonovitš Podsekalnikov – "NO57 Enesetapja" (2013, NO99 ja EMTA lavakunstikool), osaline – "NO43 Kõnts" (2015), osaline – "NO42 El Dorado: klounide hävitusretk" (2015, mõlemad NO99), Nick Bottom – "NO40 Pööriöö uni" (2016, NO99, Eesti Riiklik Sümfooniaorkester ja Eesti Kontsert), Theo – "NO36 Unistajad" (2017, NO99), Wanamun – "Pigem ei" (2020), Jörgen – "Sa oled täna ilusam kui homme" (2020), Mihkel – "Melanhoolia" (2022), Margus – "Libahunt" (2022, kõik Von Krahli Teater ja Ekspeditsioon), osaline – "Reis metsa lõppu" (2023, Ekspeditsioon)) Tema abikaasa on Rea Lest-Liik. "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. november 2020. Vaadatud 4. märtsil 2017. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2016. Vaadatud 21. novembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Olup, Nele-Mai, Lomp, Loora-Elisabet. Von Krahliga liitus mitu NO99 näitlejat. Postimees, 1. november 2019. "REPORTAAŽ | Laboratooriumi tänava baarist sai „Tume paradiis". Rea Lest: kõigepealt tuleks vaadata otsa enda varjulisematele külgedele, mitte tegeleda valgustumisega". Kroonika. Vaadatud 11. septembril 2023. Palju õnne! "Novembri" staarid Rea Lest ja Jörgen Liik on seaduslikud abikaasad! Jörgen Liik Teater NO99 kodulehel Jörgen Liik andmekogus IMDb (inglise) Jörgen Liik Eesti filmi andmebaasis