laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Wolfi füüsikaauhind

Wolfi füüsikaauhind (inglise keeles Wolf Prize in Physics) on teadusauhind, millega Wolfi Fond Iisraelis tunnustab teadlasi füüsika valdkonnas. Tegemist on ühega kuuest 1978. aastal fondi poolt asutatud auhinnast (ülejäänud viis auhinda on keemia, matemaatika, meditsiini, põllumajanduse ja kunsti valdkonnas). Auhind on nimetatud ettevõtja ja filantroopi Ricardo Wolfi (1887–1981) järgi. 1978 – Chien-Shiung Wu 1979 – George Eugene Uhlenbeck 1980 – Michael E. Fisher, Leo P. Kadanoff ja Kenneth G. Wilson 1981 – Freeman J. Dyson, Gerardus 't Hooft ja Victor F. Weisskopf 1982 – Leon M. Lederman ja Martin Lewis Perl 1983/84 – Erwin Hahn, Peter B. Hirsch ja Theodore H. Maiman 1985 – Conyers Herring, Philippe Nozieres 1986 – Mitchell J. Feigenbaum ja Albert J. Libchaber 1987 – Herbert Friedman, Bruno B. Rossi ja Riccardo Giacconi 1988 – Roger Penrose ja Stephen W. Hawking 1989 – Ei antud välja 1990 – Pierre-Gilles de Gennes ja David Thouless 1991 – Maurice Goldhaber ja Bálint Telegdi 1992 – Joseph Hooton Taylor 1993 – Benoît Mandelbrot 1994/95 Vitali Ginzburg ja Yoichiro Nambu 1995/96 – Ei antud välja 1996/97 – John Archibald Wheeler 1998 – Yakir Aharonov ja Michael V. Berry 1999 – Dan Shechtman 2000 – Raymond Davis ja Masatoshi Koshiba 2001 – Ei antud välja 2002/03 – Bertrand I. Halperin ja Anthony J. Leggett 2004 – Robert Brout, François Englert ja Peter W. Higgs 2005 – Daniel Kleppner 2006/07 – Albert Fert ja Peter Grünberg 2008 – Ei antud välja 2009 – Ei antud välja 2010 – John Clauser, Alain Aspect ja Anton Zeilinger 2011 – Maximilian Haider, Harald Rose ja Knut Urban 2012 – Jacob D. Bekenstein 2013 – Peter Zoller ja Ignacio Cirac 2014 – Ei antud välja 2015 – James D. Bjorken ja Robert P. Kirshner 2016 – Yoseph Imry 2017 – Michel Mayor ja Didier Queloz 2018 – Charles H. Bennett ja Gilles Brassard 2019 – Ei antud välja 2020 – Rafi Bistritzer, Pablo Jarillo-Herrero ja Allan H. MacDonald 2021 – Giorgio Parisi 2022 – Ferenc Krausz, Paul Corkum ja Anne L’Huillier Wolf Prize. Laureates. wolffund.org.il
Aare Laanemets

Aare Laanemets (6. veebruar 1954 Tallinn – 28. oktoober 2000 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja. 1972[küsitav] Tallinna Spordiinternaatkool 1976 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateeder (7. lend, viimane Voldemar Panso juhendatud lend) 1976–1983 töötas Eesti Draamateatris, kus tema esiletõusurolliks oli Kaarel August Kitzbergi "Tuulte pöörises". 1983–1999 Endla teater 1984 Pärnu Kooliteatri asutamine ja juhendamine 1976 Telelavastus "Kuidas kuningas kuu peale kippus" – Tisler 1980 Telelavastus "Kardemoni linna rahvas ja röövlid" – Jesper 1984 "Musta kassi öösel ei näe" – Sven 1986 "Vägede valitseja" – Josua 1988 "Aed" – Dönci 1989 "Zorbas" – Nikos 1989 "John Gabriel Borkman" – Erhart Borkman 1992 "Lõikuspeo tantsud" – Gerry 1992 "Täieline Eesti Vabariik" – Indrek 1993 "Armastuse võimalikkusest Vargamäel" – Tammsaare-Adlas 1993 "Rotid" – Harro Hassenreuter 1994 "Gösta Berlingi saaga" – Gösta Berling 1995 "Kõik need päevad ja ööd" – Henrik 1995 "Edmund Kean" – Walesi prints 1996 "Mutanttüdruk" – Saska 1996 "Thijl Ulenspiegel" – Oranje prints 1997 "Maratontants" – Leitnant Stedna 1997 "Silver Ükssilm" – Silver Ükssilm 1998 "Irma" – Roberto 1999 ja 2000 "Piknik Reiu jõel" – Ideede maaletooja 1999 "Salaaed" – Archibald Craven 1986 Maurice Maeterlincki "Sinilind" koos Kooliteatriga Pärnu Endlas 1998 "Pipi Pikksukk" Rakvere teatris 1998 Vabaõhulavastus "Mahta sõda" (Mahtras) 1999 Morgani-Markwicki "Salaaed" Pärnu Endlas (Teatriliidu parima lastelavastuse preemia) 2000 "Suur Tõll" Kuressaare linnuses 1969 Kevade – Joosep Toots 1971 Aarete saar, Gorki stuudio, Venemaa – Jim Hawkins 1976 Suvi – Joosep Toots 1980 Pikk tee düünides, Riia Filmistuudio 1981 «На грани веков», Riia Filmistuudio 1985 Kahe kodu ballaad – Martin 1990 Sügis – Joosep Toots 2000 Salme Reegi nimeline auhind Aare Laanemets oli abielus ja lahutatud. Tal oli kaks last. Enne surma oli ta suhtes näitleja ja laulja Heli Vahinguga. Aare Laanemets on maetud Kullamaa kalmistule. Vastab Aare Laanemets (küsitles Kalju Orro) – Teater. Muusika. Kino, 1995, nr 7, lk 3–18. Aare Laanemets andmekogus IMDb (inglise) Jaanus Kulli. "Kurb, et ta nii varakult läks. Põletas elu ja ennast" Õhtuleht, 6. veebruar 2009 Laanemets oli üks Panso viimaseid õpilasi Õhtuleht, 6. veebruar 2009 Laanemetsa kooliteater oli kui lavaka taimelava Õhtuleht, 6. veebruar 2009
Marcelino Núñez

Fail:Universidad Catolica, Marcelino Nuñez (cropped).png Marcelino Ignacio Núñez Espinoza (sündinud 1. märtsil 2000 Recoletas) on Tšiili jalgpallur, kes mängib Inglismaa esiliigaklubis Norwich City ja Tšiili jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Tšiili klubis Universidad Católica, mille meeskonnas debüteeris ta Tšiili kõrgliigas 2020. aastal. Aastatel 2020 ja 2021 tuli ta klubiga Tšiili meistriks. 2022. aasta augustis siirdus Núñez Norwich Citysse. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 13. augustil 2022 Inglismaa esiliiga kolmanda vooru mängus Hull City vastu. Núñez kuulus Tšiili koondisse 2021. aasta Copa Américal, kuid seal üheski mängus väljakule ei pääsenud. Koondisedebüüdi tegi Núñez 9. septembril 2021 mängus Colombia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 1. veebruaril 2022 MM-i valikmängus Boliivia vastu. Universidad Católica Tšiili Primera División: 2020, 2021 Supercopa de Chile: 2020, 2021 "City sign Chile international Marcelino Núñez". Norwich City F.C. 2. august 2022. Vaadatud 3. augustil 2022. Profiil Norwich City kodulehel
Lebo Mothiba

Lebogang Mothiba (sündinud 28. jaanuaril 1996 Johannesburgis) on Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallur, kes mängib Prantsusmaa kõrgliigaklubis Strasbourg ja Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallikoondises. Ta hakkas jalgpalli mängima kodumaal, kui kuulus aastatel 2007–2009 Lõuna-Aafrika Vabariigi klubisse Mamelodi Sundowns. Seejärel kuulus ta Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpalliakadeemiasse Diambars Academy. 2014. aastal sõlmis ta lepingu Prantsusmaa klubiga Lille. Hooajal 2014/15 debüteeris Mothiba Lille'i reservmeeskonnas Prantsusmaa tugevuselt neljandas liigas. Hooaja 2016/17 teises pooles ning hooaja 2017/18 esimeses pooles oli Mothiba Lille'ist laenul Prantsusmaa esiliigaklubis Valenciennes, kus ta lõi 29 mänguga kümme väravat. Lille'i meeskonnas debüteeris Mothiba 11. veebruaril 2018 mängus Nantes'i vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. 14 mänguga jäi tema arvele sel hooajal Prantsusmaa kõrgliigas viis väravat. 2018. aasta augusti viimasel päeval siirdus Mothiba Lille'ist Strasbourgi. Hooajal 2018/19 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas kümme väravat. 2019. aastal võitis ta Strasbourgiga Prantsusmaa liigakarika Coupe de la Ligue'i. Hooaja 2021/22 teises pooles oli Mothiba Strasbourgist laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Troyes. Mothiba kuulus 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Lõuna-Aafrika Vabariigi olümpiavõistkonda. Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 21. märtsil 2018 mängus Angola vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallikoondises osales Mothiba 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. Molefe, Mazola (17. oktoober 2018). "Lebo Mothiba is schooled in the art of scoring". Independent Online. Vaadatud 17. novembril 2018. Bairner, Rob (15. november 2018). "The French Connection: Lebo Mothiba - Strasbourg's smiling assassin". Goal. Vaadatud 17. novembril 2018. Strydom, Marc (28. märts 2018). "Bafana find a raw diamond in tough Lebo Mothiba". BusinessDay Live. Vaadatud 19. novembril 2018. https://int.soccerway.com/players/-/393350/ (vaadatud 20.7.2023) "Bafana striker Lebo Mothiba joins Stasbourg from Lille". The South African. 31. august 2018. Vaadatud 31. augustil 2018.
John Clauser

John Francis Clauser (sündinud 1. detsembril 1942 Pasadenas, Californias) on ameerika füüsikateoreetik, eksperimentaalfüüsik ja kvantmehaanikateadlane, nobelist. Clauser lõpetas 1964. aastal California Tehnoloogiainstituudi (bakalaureusekraad füüsikas) ning sai Columbia ülikoolist 1966. aastal magistrikraadi ja 1969. aastal doktorikraadi füüsikas (kaitses Patrick Thaddeusi juhendamisel doktoritöö "Measurement of the Cosmic Microwave Background by Optical Observations of Interstellar Molecules" ('kosmilise mikrolaine-taustkiirguse mõõtmine tähtedevaheliste molekulide optiliste vaatluste abil'). Aastatel 1969–1975 töötas ta järeldoktorina California Ülikoolis Berkeleys ja Lawrence'i Livermore'i Riiklikus Laboris ning 1975–1986 teadurina Lawrence'i Livermore'is ja 1990–1997 Berkeleys. Alates 1997. aastast töötab Clauser teadurina Walnut Creekis asuvas ettevõttes J. F. Clauser and Associates. Clauseri peamised uurimisvaldkonnad on kvantmehaanika alused, kvantpõimumine ja interferomeetria (röntgenkiirgus- ja aatominterferomeetria). 2010 – Wolfi füüsikaauhind (koos Alain Aspecti ja Anton Zeilingeriga panuse eest kvantfüüsika alustesse, eriti katseseeria eest Belli võrratuse testimiseks, kasutades selleks põimolekuid) 2022 – Nobeli füüsikaauhind (koos Alain Aspecti ja Anton Zeilingeriga katsete eest põimunud footonitega, Belli võrratuse rikkumise tuvastamise ja teedrajava panuse eest kvantinformaatikasse) John F. Clauser. history.aip.org John Francis Clauser, PhD. johnclauser.com "Nobeli füüsikapreemia läks kvantmaailma inseneridele" ERR Novaator, 4. oktoober 2022
Enzesfeld-Lindabrunn

Enzesfeld-Lindabrunn on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas. Teise maailmasõja ajal oli Enzesfeldi tehaste tarvis mitu töölaagrit. Tehased olid mõeldud sõjaliseks tootmiseks ja kuninglikud õhujõud pommitasid neid sageli. 1944. aastal toimus tehases suur plahvatus, mida oli tunda kuni Wiener Neustadtini ja mis läks maksma elusid. Vahetult enne sõja lõppu mõrvas SS Enzesfeldi töölaagrites vange. Nõukogude armee vabastas Enzesfeldi ja Lindabrunni vallad. Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei liikmest Enzesfeldi linnapea Karl Gschiel põgenes Kärnteni liidumaale ja ei tulnud enam tagasi. Varsti pärast sõda pani kohalik rahvas tema villa põlema ja see põles maha, lõpuks varemed lammutati. Linn loodi 1970. aastal Enzesfeldi ja Lindabrunni valdadest. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Furth an der Triesting

Furth an der Triesting on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Günselsdorf

Günselsdorf on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas. Seal asub toitejuhtmete, andmekaablite ja ühendusjuhtmete tootja Feller GmbH ülemaailmne peakorter. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
The Moscow Times

The Moscow Times on inglise- ja venekeelne sõltumatu online-ajaleht. 2024. aasta juulis kuulutas Venemaa selle soovimatuks organisatsiooniks ning keelustas uudisteportaali tegevuse riigis. "Moscow Times moves to Amsterdam in response to Russian media law". DutchNews.nl (Briti inglise). 9. märts 2022. Vaadatud 14. märtsil 2022. Hobson, Peter (30. aprill 2015). "Russian Businessman Buys The Moscow Times". The Moscow Times (inglise). Vaadatud 29. novembril 2021. Luhn, Alec (6. november 2015). "Russia's last independent English newspaper ends daily edition". The Guardian. Vaadatud 11. detsembril 2020. "Venemaa lisas The Moscow Times'i soovimatute ühenduste nimekirja" ERR, 10. juuli 2024 Koduleht
Leonid Saar

Leonid Saar (2. veebruar (vkj)/ 15. veebruar 1913 Mõisaküla, Halliste kihelkond, Pärnumaa – 26. jaanuar 2010 Bogart, Oconee maakond, Georgia, USA) oli Eesti korv- ja jalgpallur ning jäähokimängija. Lõpetas 1932. aastal Tallinna poeglaste kommertsgümnaasiumi ning õppis aastatel 1934–1936 ja 1943 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta korporatsioon Fraternitas Estica liige. Jalgpalli mängis esialgu Siiriuses, 1935. aastal oli ta Spordi II meeskonnas Eesti meistrivõistluste sügisringi võitja ning aastatel 1938 ja 1942 Eesti karika võitja. Jäähokis treenis ja mängis ta Heinrich Paali juhendamisel, oli 1935. aastal Spordi meeskonnas Eesti I talimängude võitja ning 1936. aastal Tartu EASK ja 1940. aastal Spordi meeskonnas Eesti meister. Korvpalluris treenis ta Richard Masti juhendamisel, oli 1935. aastal NMKÜ meeskonnas Eesti meister ning oli 1936. aastal Berliini olümpiamängudel varumängija. Kuulus jäähokis 8, jalgpallis ja korvpallis kahel korral Eesti koondisse. Nõukogude–Saksa sõja ajal teenis Saksa lennuväes. Põgenes 1944. aastal Rootsi, sealt läks 1951. aastal Kanadasse ja hiljem USA-sse. Biograafia ESBL-is Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Melvin J. Lerner

Melvin J. Lerner (sündinud 1929 Lorainis Ohio osariigisis) on ameerika sotsiaalpsühholoog. Melvin Lerner on eelkõige tuntud õiglasesse maailma uskumise fenomeniga, mis avaldati 1980. aastal ilmunud tema teoses "The Belief in a Just World: A Fundamental Delusion". Lerner sai 1957. aastal New Yorgi Ülikoolist doktorikraadi sotsiaalpsühholoogias. Järeldoktorina töötas ta Stanfordi Ülikoolis kliinilise psühholoogia alal. Hiljem on ta töötanud mitmes ülikoolis Ameerika Ühendriikides ja Hollandis, sealhulgas California Ülikoolis Berkeleys, Washingtoni Ülikoolis Saint Louisis, Utrechti Ülikoolis ja Leideni Ülikoolis. 1993 – Max Plancki uurimisauhind 1994 – Waterloo Ülikooli teeneline emeriitprofessor Melvin J. Lerner. research.com
Leonid Parašin

Leonid Parašin (22. november 1922 Tallinn – 30. detsember 1997 Tallinn) oli Eesti purjetaja ja tõlkija, Eesti NSV teeneline kultuuritegelane (1987).
Jaan Roots

Jaan Roots (sündinud 27. juulil 1933 Järvamaal) on eesti endine maadleja. Üheksakordne Eesti NSV (1958, 1959, 1961–1965, 1967 ja 1968) meister Kreeka-Rooma maadluses. NSV Liidu meistersportlane - 1956. 1952. aasta – 1. koht (noorsoo); 1962. aasta – 1. koht; 1963. aasta – 1. koht; 1964. aasta – 3. koht (esikoha võitis Anatoli Kolesov) 1961. Yokohama - 7. koht Ivan Poddubnõi mälestusvõistlused 1963. aasta – 1. koht. Aadria karikas 1958. aasta – 1. koht. Georg Lurichi mälestusvõistlused 1956. aasta – 1. koht; 1957. aasta – 1. koht; 1958. aasta – 1. koht; 1959. aasta – 1. koht; 1960. aasta – 1. koht; 1961. aasta – 1. koht; 1962. aasta – 1. koht; 1963. aasta – 1. koht; 1964. aasta – 1. koht; 1965. aasta – 1. koht. Biograafia ESBL-is
Carles Pérez

Carles Pérez Sayol (sündinud 16. veebruaril 1998 Granollersis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib äärepoolikuna Hispaania kõrgliigaklubis Getafe. 2012. aastal liitus ta FC Barcelona noortesüsteemiga. Enne seda kuulus ta klubisse Espanyol. 2015. aasta oktoobris debüteeris ta Barcelona reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Enam hakkas ta Barcelona reservmeeskonnas mänguaega saama hooaja 2017/18, kui meeskond mängis Hispaania esiliigas. Barcelona põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 19. mail 2019 mängus Eibari vastu. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 25. augustil 2019 mängus Real Betise vastu. 10. detsembril 2019 lõi Pérez UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril värava Milano Internazionale vastu. 2020. aasta jaanuaris läks ta Barcelonast laenule Itaalia kõrgliigaklubisse AS Roma. Sama aasta suvel läks ta Romasse püsivalt üle. 2022. aasta augustis naasis Pérez Hispaania kõrgliigasse, kui läks Romast laenule Celta de Vigose. Aasta aega hiljem sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. 2024. aasta juulis läks ta Celta de Vigost laenule Getafesse. Aastatel 2014–2019 mängis Pérez Hispaania noortekoondistes. Barcelona La Liga: 2018–19 Roma UEFA Euroopa Konverentsiliiga: 2021–22 "CARLES PEREZ JOINS THE GIALLOROSSI". AS Roma. 30. jaanuar 2020. Vaadatud 30. jaanuaril 2020. "RC Celta y AS Roma alcanzan un principio de acuerdo para la cesión de Carles Pérez" (hispaania). Celta Vigo. 8. august 2022. Vaadatud 8. augustil 2022.
Kieran Dowell

Kieran O'Neill Dowell (sündinud 18. oktoobril 1997 Ormskirkis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Šotimaa kõrgliigaklubis Rangers. Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis Everton, mille noortesüsteemiga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 11. detsembril 2014 UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiri mängus FK Krasnodari vastu, kui sekkus mängu Christian Atsu asemele. Inglismaa kõrgliigas tegi Dowell debüüdi 30. aprillil 2016 mängus Bournemouthi vastu. Evertoni põhikoosseisu liikmeks ta ei saanud. Evertonist oli ta laenul mitmes Inglismaa esiliigaklubis: hooajal 2017/18 Nottingham Forestis, hooaja 2018/19 teises pooles Sheffield Unitedis ning hooajal 2019/20 Derby Countys ja Wigan Athleticus. 2020. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Norwich City. Hooajal 2021/22 mängis ta klubiga Inglismaa kõrgliigas. Tema ainsaks väravaks Inglismaa kõrgliigas jäi 16. aprillil 2022 löödud värav Manchester Unitedi vastu; samas mängus andis ta lisaks väravasöödu meeskonnakaaslasele Teemu Pukkile. 2023. aasta mais sõlmis ta lepingu Rangersiga. Aastatel 2012–2019 mängis Dowell Inglismaa noortekoondistes. 2017. aastal tuli ta Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. "Everton 0–1 FK Krasnodar". BBC Sport. 11. detsember 2014. Vaadatud 11. detsembril 2014. "Norwich City swoop for England U21 and Everton midfielder Kieran Dowell". Norwich City F.C. 30. juuli 2020. Vaadatud 20. juulil 2020. "Manchester United 3-2 Norwich City". BBC Sport. 16. aprill 2022. "Kieran Dowell: Rangers confirm arrival of Norwich City midfielder". BBC Sport. 24. mai 2023.  Kieran Dowell – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ryan Jack

Ryan James Jack (sündinud 27. veebruaril 1992 Aberdeenis) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Šotimaa kõrgliigaklubis Rangers ja Šotimaa jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Aberdeen F.C., mille noortesüsteemiga liitus ta 2000. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Šotimaa kõrgliigas 2010. aasta septembris ning kuulus kohe esimesest hooajast alates Aberdeeni põhikoosseisu. Esimese värava Šotimaa kõrgliigas lõi ta 2011. aasta jaanuaris mängus Inverness Caledonian Thistle'i vastu; see värav valiti lisaks Aberdeeni hooaja parimaks. 2014. aasta detsembris valiti Jack Šotimaa kõrgliiga kuu parimaks mängijaks. Rangersiga sõlmis ta 2017. aasta juunis kolmeaastase lepingu.. 2019. aasta oktoobris tegi ta klubiga uue nelja-aastase lepingu. 2020. aastal valiti Jack Rangersi aasta mängijaks. Hooajal 2020/21 tuli ta Rangersiga Šotimaa meistriks; see oli Rangersi esimene Šotimaa meistritiitel pärast 2011. aastat. Šotimaa jalgpallikoondises debüteeris Jack 2017. aasta novembris sõprusmängus Hollandi vastu. Vigastuse tõttu jäi ta eemale 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustest. Aberdeen Scottish League Cup: 2013–14; teine koht: 2016–17 Scottish Cup: Teine koht 2016–17 Rangers Scottish Premiership: 2020–21 Scottish Cup: 2021–22 Scottish League Cup: Teine koht 2019–20 UEFA Euroopa Liiga: Teine koht 2021–22 "Today at Pittodrie". Aberdeen FC. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2011. Vaadatud 10. augustil 2011. "Rangers: former Aberdeen captain Ryan Jack completes move to Ibrox". BBC Sport. 1. juuni 2017. Vaadatud 1. juunil 2017. "Ryan Jack: Rangers midfielder extends contract until 2023". 22. oktoober 2019 – cit. via www.bbc.co.uk. "Ryan Jack: Rangers midfielder to miss Euros with Scotland". BBC Sport. 16. aprill 2021. Vaadatud 16. aprillil 2021.
Heiligenkreuz (Alam-Austria)

Heiligenkreuz on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas. See on tuntud Heiligenkreuzi tsistertslaste kloostri, sellega seotud Paavst Benedictus XVI kolledži, üldtuntud kui Hochschule Heiligenkreuz, ja katoliku Leopoldinumi seminari poolest. Vald asub Wienerwaldi mäestikus, Austria pealinnast Viinist edelas. See on Alam-Austria Industrievierteli piirkonna osa. Heiligenkreuz on peatus vanal Via Sacral Viinist Mariazelli palverännupaika Steiermargis. Kohalik majandus sõltub suuresti turismist ja metsandusest. Siegenfeldi küla Idamargis tekkis tõenäoliselt 1040. aasta paiku. 1133. aastal rajas Babenbergist markkrahv Leopold III hõredalt asustatud piirkonda Heiligenkreuzi kloostri. Teine lähedalasuv küla, mida 1136. aasta ürikus mainiti Muchersdorfina, jäeti hiljem maha. Sajandite jooksul kasvas kloostri müüride taha väike asula, mis liideti praeguse vallana 1849. aastal. Nimi Heiligenkreuz tähendab Püha Risti. Alpidest põhja pool asuv suurim Püha Risti reliikvia asub linnakeses kloostri juures. Reliikvia kinkis 1188. aastal abt Marquandile (abt aastatel 1186–1203) hertsog Leopold V, kellele kuningas Balduin IV kinkis reliikvia 1182. aastal Jeruusalemmas. Reliikviat eksponeeritakse kloostri Kreuzkirche (Ristikirik) altari taga. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Hernstein

Hernstein on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas. http://www.statistik.at/web_de/services/publikationen/751/index.html https://www.statistik.at/blickgem/G0201/g30614.pdf
FC Pjunik

Jerevani FC Pjunik (armeenia keeles Ֆուտբոլային Ակումբ Փյունիկ Երևան, Futbolayin Akumb P’junik Jerevan) on Armeenia jalgpalliklubi, mis tegutseb riigi pealinnas Jerevanis. See mängib Armeenia jalgpalli kõrgliigas. 'Pjunik' tähendab armeenia keeles 'fööniks'. Klubi on asutatud 20. jaanuaril 1992. Pjunik on kõigil hooaegadel mänginud Armeenia kõrgliigas. See on Armeenia edukaim jalgpalliklubi, olles võitnud 31 tiitlit. Ülekaalukalt on see tulnud enim kordi Armeenia meistriks – kokku 15 korda. Lisaks on Pjunik enim kordi Armeenia karika (8) ja Armeenia superkarika (10) võitnud klubi. Pjunik on korduvalt osalenud UEFA Meistrite Liiga ja UEFA Euroopa Liiga eelringides. Meistrite Liigas on parimaks tulemuseks kolmandasse ringi jõudmine hooajal 2022/23, kus aga kaotati Belgradi Crvena Zvezdale kahe mängu kokkuvõttes 0:7. Samal hooajal osales Pjunik UEFA Euroopa Konverentsiliiga alagrupiturniiril, kus saavutati Bratislava Slovani ja FC Baseli järel ning Vilniuse Žalgirise ees kolmas koht. Pjuniki suurim rivaal on Jerevani Ararat. Klubi kodustaadion on Vazgen Sargsjani Vabariigi staadion, mis mahutab 14 403 pealtvaatajat. See on samuti Jerevani Ararati ja Armeenia jalgpallikoondise kodustaadion. Pjuniki noorteakadeemist on pärit mitmed Euroopa liigades mänginud Armeenia jalgpallurid, teiste seas Henrikh Mkhitarjan, Robert Arzumanjan, Karlen Mkrtšjan, Edgar Manušarjan, Varazdat Harohjan ja Gevorg Ghazarjan. Armeenia kõrgliiga: Võitja (16): 1992, 1995–96, 1996–97, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2014–15, 2021–22, 2023/24 Teised kohad (2): 2018–19, 2022–23 Armeenia karikas: Võitja (8): 1995–96, 2002, 2004, 2009, 2010, 2012–13, 2013–14, 2014–15 Teised kohad (3): 1996–97 2006, 2016–17 Armeenia superkarikas: Võitja (10): 1998, 2002, 2004, 2005, 2007, 2008, 2010, 2011, 2015, 2022 Teised kohad (6): 1996, 2003, 2006, 2009, 2013, 2014 Nikita Baranov (2022–) Ametlik koduleht (inglise keeles)
Punisher

Punisher (ukraina k. «Каратель») on Ukrainas valmistatud luure- ja ründedroon. 2023. aasta kevadel näitas Ründebrigaad Azov, et nende varustuses on mehitamata õhusõiduk Punisher. “Азов” готується застосовувати ударні БПЛА Punisher (vaadatud: 20.07.2023)