laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Isikukultus

Isikukultus on üksikisiku, tavaliselt riigijuhi põhjendamatult suur austamine ning tema võimete ja teenete ülehindamine. Isikultus saab võimalikuks riigis kus on kehtestatud süsteem, mis kasutab ära massimeedia ja propaganda võimalusi, et rõhuda inimeste patriotismile, idealiseerida ja ilustada riigijuhi isikut. Isikukultuse saavutamiseks võib korraldada riigi poolt organiseeritud meeleavaldusi, paraade, kultuuriüritusi, mis näitavad juhti kangelasena, keda teised jumaldavad. Isikukultus sarnaneb apoteoosiga, kuid selle saavutamiseks kasutatakse moodsaid ühiskonnaga manipuleerimise tehnikaid. Tavaliselt kasutatakse seda ühe partei süsteemiga ja totalitaarsetes riikides. Isikukultusega kaasneb autoriteedi pimesi kummardamine ja tema teenete ülehindamine. Isikukultus on rahvale sisendatud ega olene kummardatava isiku tegelikest võimetest ja teenetest. Isikukultust ilmnes juba Vana-Roomas ja Bütsantsis (nt Rooma ja Bütsantsi keisrite jumalustamine). 20. sajandil ilmnes isikukultust kõige enam NSV Liidus (Jossif Stalini isikukultus), Saksamaal (Adolf Hitleri isikukultus) ja Hiinas (Mao Zedongi isikukultus). Tänapäeval eksisteerib isikukultus Põhja-Koreas, alates 2000. aastatest on üha rohkem kõneldud ka Vladimir Putini isikukultusest Venemaal. apoteoos karismaatiline võim kultus Putini isikukultus levib. Delfi, 17.06.2002 M. Kamps. Neljandik venemaalastest tunnetab riigis Putini isikukultust. - Postimees, 16. november 2011 A. Mäe. Putini isikukultus Peterburis ületab igasugused piirid. - Virumaa Teataja, 19. september 2014
Janet Napolitano

Janet Ann Napolitano [nəpɒlɨˈtænoʊ] (sündinud 29. novembril 1957 New Yorgis) on USA Demokraatliku Partei poliitik. Ta oli sisejulgeolekuminister 21. jaanuarist 2009 kuni 6. septembrini 2013. Ta oli Arizona osariigi justiitsminister aastatel 1999–2002 ja Arizona 25. kuberner 2003–2009. Tema eelkäija kuberneri ametis oli Jane Dee Hull. Alates 6. septembrist 2013 kuni 1. augustini 2020 oli ta California Ülikooli president.
Deviis

Deviis (ka lipukiri) on juhtlause, mida võidakse kasutada ka lipu- või vapikirjana. See võtab üldistatult kokku deviisi omaniku motivatsiooni või kavatsused. Euroopa heraldikatraditsioonis kasutatakse deviisi (aadlisuguvõsade) vappidel. Ajalooliselt on levinud ladina- ja prantsuskeelsed deviisid. Deviisid võivad olla ka muudel inimrühmadel, organisatsioonidel või isegi riikidel. Eesti (nagu ka Soome, Läti ja Venemaa) vapil deviisi ei ole. Ameerika Ühendriikide vapikiri on "E pluribus unum" (ladina keeles "paljudest üks", mis viitab osariikide ühtsusele), ametlik deviis aga "In God We Trust" (inglise keeles "Usume Jumalasse"). Prantsusmaa deviis on "Liberté, égalité, fraternité" (prantsuse keeles "Vabadus, võrdsus, vendlus"), kuid seda pole vapil ega lipul. Suurbritannia praegusel kuninglikul suguvõsal on koguni kolm vapikirja: nende tavapärasel vapil seisavad Inglise kuningate deviis "Dieu et mon droit" (prantsuse keeles "Jumal ja minu õigus", väidetavalt Richard Lõvisüdame sõjahüüd, ametlik deviis alates Henry V ajast) ja Sukapaela Ordu deviis "Honi soit qui mal y pense" (vanaprantsuse keeles "Häbi olgu sel, kes halba mõtleb"), Šotimaal kasutatavale vapil on aga Ohakaordu deviis "Nemo me impune lacessit" (ladina keeles "Keegi ei kahjusta mind karistamatult"). Šoti Stuartite dünastia vapikiri oli "In Defens", mis oli lühend fraasist "In my defens God me defend" (šoti murdes "Minu kaitseks Jumal mind kaitsku"). olümpiadeviis moto
Koduloolane

Koduloolane ehk koduloouurija (ka: kodu-uurija) on inimene, kes tegeleb oma kodukandi ajaloo uurimise ehk kodulooga enamasti hobi korras. Koduloolaste tegevust on hinnatud mitmeti. Ühelt poolt suhtuvad elukutselised ajaloolased sellesse sageli kriitiliselt, kuna koduloolaste ettevalmistus ja taustateadmised võivad olla lünklikud ning järeldused seetõttu ebateaduslikud. Kiindumusest oma kodukanti on neil ka oht selle ajaloolist tähtsust üle hinnata. Teisalt teevad paljud koduloolased kohaliku ajalooteabe kogumisel hoolikat ja tänuväärset tööd, valgustades mikroajalugu. Mitmed teaduse seisukohast olulised avastused ajaloos, arheoloogias, paleontoloogias ja geoloogias on pärit just koduloolastelt. Ka tuleb silmas pidada, et teaduslooliselt ei olnud pikka aega ajaloolaste ja koduloolaste vahel kuigi suurt erinevust. Eestis on koduloolased koondunud arvukatesse ühendustesse nagu näiteks Eesti Kodu-uurimise Selts, MTÜ Kodulugu, Pärnumaa Koduloolaste Selts jpt. Eesti tuntumate koduloolaste hulka kuuluvad või on kuulunud näiteks Mihkel Aitsam, August Wilhelm Hupel, Eva Maaring, Voldemar Miller, Helend Peep, Kalev Päid, Jaan Tagaväli, Valdeko Vende ja Gustav Vilbaste. Kodu-uurimine, VE, 2006
Raul Pettai

Raul Pettai (USA-s ka Raoul Pettai, sündinud 20. septembril 1928 Tartus) on eesti elektroonikainsener. Raul Pettai on näitleja Ferdinand Pettai poeg ja politoloog Vello Pettai isa. Alghariduse omandas Tartus. Läks 1944 Saksamaale, lõpetas Blombergi põgenikelaagris eesti gümnaasiumi. Aastast 1950 elab USA-s New Jersey osariigis. Lõpetas 1953 Colorado Osariigi Ülikooli elektriinseneri erialal, M.Sc. (elektroonika ja mikrolainete tehnoloogia, 1960, Brooklyni Polütehniline Instituut, New York), väitekiri "Difference-Frequency Parametric Upconverter". Töötas peamiselt mikrolainete tehnoloogia alal: 1953–1958 Bell Telephone Laboratoriesi (Senior Member of Technical Staff), 1958–1962 Radio Corporation of Americas, 1962–1992 Raytheon Companys (Principal Engineer, 1962–1992), kust läks pensionile. Uurimisvaldkond: mikrolainete filtrid ja muud komponendid, mikrolainete saatjad/vastuvõtjad ning nendest koostatud sidesüsteemide arhitektuur. Kirjastuse John Wiley & Sons väljaandel 1984 ilmunud raamat "Noise in Receiving Systems" käsitleb termilise päritoluga elektrilist müra sidesüsteemides. Pensionärina teinud kaastööd Välis-Eesti ajalehtedele ajaloo, kunsti, muusika, rahvuspoliitika, teaduse/tehnoloogia jm valdkondades. Olnud 1976–80 ja 1991–1993 ajakirja Eesti Üliõpilaste Selts paguluses tegevtoimetaja. Eesti Üliõpilaste Seltsi (EÜS) USA-s liige (1956 ja 1997–98 esimees), Bostoni Eesti Seltsi liige (1988–1992 esimees.) Noise in Receiving Systems. New York, 1984: Spektraallaiendi mõiste ning rakendus sidesüsteemides. Melbourne, 1988 (konverentsi ettekanne) Reis tühjusse. // Horisont (2000) 3. Artiklid ajalehtedes Vaba Eesti Sõna (New York), Eesti Elu (Toronto) ja Eesti Päevaleht (Stockholm). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tiina Jõgeda (12. juuli 2017). "Kas Heimar Lenk on tõesti omandireformi ohver, nagu ta end esitleb?". Eesti Ekspress (eesti keel). AS Ekspress Meedia. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=1310 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kodulugu

Kodulugu on ajaloo haru, mis tegeleb väiksema piirkonna kohaliku ajaloo (mikroajaloo) uurimisega. Seda võib pidada nii teadusharuks kui ka hobiks. Kodulooga tegelevaid inimesi nimetatakse koduloolasteks. Enamasti eristatakse koduloolasi kutselistest, vastava erihariduse saanud ning oma tegevusega elatist teenivatest ajaloolastest. Eesti ajaloo kodu-uurimise ajalugu hakkab teadaolevalt Rootsist Östergötlandist pärit Academia Gustaviana üliõpilase Johannes Claudii Risinghi 12. jaanuaril 1637. aastast ilmutatud “Kõnest Tartu linnast”, 1644. aastal avaldati Johannes Gutslaffi uurimus Võhandust ja aastateL 1774-1789 August Wilhelm Hupeli topograafilised märkmed Liivi- ja Eestimaast. Eesti Kirjanduse Seltsi Kodu-uurimise toimkond andis enne teist maailmasõda välja: I Tartumaa (1925), II Võrumaa (1926), III Setumaa (1928), IV Pärnumaa (1928), V Valgamaa (1932), VI Saaremaa (1934), VII Viljandimaa, (1939), VIII Läänemaa (1938). Kavandatud maakonnaraamatute sari, millest aga suurem osa maakondadest jäi ilma, sest töö katkes 1940. aastal. Tartu linna-uurimise toimkond avaldas 1927. aastal koguteose “Tartu”. Kodulugu on vahel peetud tähtsaks hariduse seisukohalt: oma kodukandi varasemat eluolu tundes õpib laps mõistma paremini ka laiemat ajalugu ning ühiskonda tervikuna. Seepärast on seda Eestis mitme haridusreformi käigus õppekavadesse kaasatud. Eesti tuntumate koduloolaste hulka kuuluvad või on kuulunud näiteks Mihkel Aitsam, August Wilhelm Hupel, Eva Maaring, Voldemar Miller, Helend Peep, Kalev Päid, Jaan Tagaväli, Valdeko Vende, Gustav Vilbaste, Julius Põldmäe, Heino Gustavson, Kaupo Deemant, Lembit Odres ja Oskar Raudmets. Kohaajalugu Eesti NSV Teaduste Akadeemia Kodu-uurimiskomisjoni Kodu-uurimise teateid Marju Lepajõe, Esimene terviklik ülevaade Tartu kohta, Ühest Kleio ilmumisest, Postimees, 3. veebruar 1997 Johannes Risingh, Kõne Tartu linnast. Tõlkinud Anne Lill, Tiina Ann Kirss, Marju Lepajõe. 2009, 68 lk, ISBN 9789985773215 AJALOOST Kodu-uurimine Eestis, Eesti Kodu-uurimise Selts (EKUS) koduleht Tartu: koguteos, Tartu linna-uurimise toimkonna korraldatud ja toimetatud. Tartus: Tartu linnavalitsus, 1927, 728 lk.
Tuttmüts

Tuttmüts ehk tutimüts on müts, mille küljes on üks või mitu tutti. Üks levinumaid tuttmütside tüüpe on villasest lõngast kootud mütsid, mille pealaele on kinnitatud tutt. Samas võib tutti mütsiga siduda ka lõngajupp, mis võimaldab tutil kõlkuda. Tutte võib olla mitu, sel juhul võivad need lisaks pealaele paikneda mütsi äärtes või kandilise mütsi nurkades. Samuti võib tuttmüts olla valmistatud vildist või nahast. Tuttmütsid on levinud peamiselt jaheda kliimaga maades, näiteks Skandinaavias ja Baltimaades, aga ka Lõuna- ja Põhja-Ameerika mäestikuriikides. Andide piirkonna traditsiooniline kõrvaklappide ja tutiga müts kannab nime chullo.
Kiirgusvöönd

Kiirgusvöönd (ka radiatsioonivöö(nd)) on suure ioniseeritud osakeste (plasma) kontsentratsiooniga ala mingi taevakeha ümber. Kiirgusosakesed pärinevad enamasti päikesetuulest ja kosmilisest kiirgusest ning püsivad kindlal kõrgusel magnetosfääri mõju tõttu laetud osakestele. Lisaks Maale on selliseid kiirgustsoone tuvastatud ka teistel suurematel planeetidel (Jupiter, Saturn, Uraan, Neptuun). Kiirgusvööndi all mõistetakse seetõttu igasuguse taevakeha ümber eksisteerida võivat ala; Maad ümbritsevat tsooni nimetatakse spetsiaalselt selle avastaja järgi van Alleni kiirgusvööndiks. K. Kudela, "On Energetic Particles in Space" Acta Physica Slovaca vol. 59 no. 5, 537–652 (2009) Britannica Online Encyclopedia: Van Allen radiation belt Viimati külastatud: 19.12.2012
Liam Payne

Liam James Payne (sündinud 29. augustil 1993 Wolverhampton, Suurbritannia) on Briti laulja ja laulukirjutaja. Ta sai tuntuks Suurbritannia telesaates "The X Factor" 2010. aastal koos bändiga One Direction. Liam Payne sündis Karen ja Geoff Payne'i peres. Tal on kaks vanemat õde, Ruth ja Nicola. Liam Payne sündis 3 nädala võrra enneaegsena, mille tõttu oli tema neerude töö häiritud. Payne oli suhtes tantsija Danielle Peazeriga ja suhtlusvõrgustike staari Sophia Smithiga. 2016. aastast oli Liam Payne suhtes laulja Cheryliga. 22. märtsil 2017 sündis neil poeg Bear Grey Payne. 2018. aasta juulis teatasid Cheryl ja Liam lahkuminekust. 2019. aasta septembris kinnitas Payne, et on suhtes modell Maya Henryga. One Directioni koosseisus: "Up All Night" (2011) "Take Me Home" (2012) "Midnight Memories" (2013) "Four" (2014) "Made in the A.M." (2015) Sooloartistina: "First Time" (EP) (2018) LP1 (2019) "Get Low (Zeddi ja Liam Payne'i laul)"
Ants Järvesaar

Ants Järvesaar (sündinud 10. oktoobril 1948 Surju vallas Pärnumaal) on eesti põllumees ja poliitik. Ta kuulus Eesti Vabariigi Ülemnõukogusse ja on 20. Augusti Klubi liige. Järvesaar on lõpetanud 1967. aastal Kilingi-Nõmme Keskkooli ja 1981. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia. 1967–1983 töötas ta Surju sovhoosis traktoristina ning võitis vabariigi noorkünnimeistri tiitli, 1983–1990 oli ta Häädemeeste kolhoosi esimees. Ta oli aastatel 1974–1979 IX NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu saadik. Aastatel 1990–1992 kuulus ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogusse. Ülemnõukogus olles oli ta sotsiaalkomisjoni liige ja kuulus Sõltumatute demokraatide saadikurühma. 20. augustil 1991 oli ta üks 69-st Eesti Vabariigi taastamise poolt hääletanust ning on seega 20. augusti klubi liige. Aastatel 1995–1999 oli ta VIII Riigikogu liige. Riigikokku valiti ta valimisliidu Koonderakond ja Maarahva Ühendus nimekirjas. Riigikogus kuulus ta Maaliidu fraktsiooni (alates 22. aprillist 1998 fraktsiooni aseesimees) ja oli sotsiaalkomisjoni liige (27.03.–27.04.1995 komisjoni aseesimees) ning rublamüügi asjaolude väljaselgitamise erikomisjoni ja Maapanga pankroti asjaolude väljaselgitamise ajutise komisjoni liige. 7. novembril 2013 valiti ta Häädemeeste vallavanemaks. Selles ametis oli ta aastatel 2013–2014. Pärast Häädemeeste valla ja Tahkuranna valla ühinemist on ta 27. novembrist 2017 uue Häädemeeste valla vallavalitsuse liige. Kuni 4. oktoobrini 2017 oli ta Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige. Tööpunalipu orden Rahvaste Sõpruse orden 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk "Kes on kes Eesti poliitikas", Eesti Entsüklopeediakirjastus 1992 Riigikogu.ee VIII Riigikogu fraktsioonid Riigikogu.ee VIII Riigikogu alatised ja erikomisjonid Vallavanemaks valiti Ants Järvesaar Häädemeeste vallavalitsus "Äriregister. Erakonnad". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. detsember 2018. Vaadatud 4. detsembril 2018. Ants Järvesaar kuulub ajaloo tegijate ridadesse
MTÜ Aruküla Kultuuriselts

MTÜ Aruküla Kultuuriselts loodi 19. oktoobril 1998 Aruküla rahvamaja identiteedi hoidja, kandja ja säilitajana; kultuuritegevuse, rahvakultuuri eesmärkide, tegevuste korraldaja ja “rahva maja” heaks haldjaks, koondada enda ümber aktiivseid inimesi, et koos nendega korda saata põnevaid ettevõtmisi, muutes kultuurielu igapäevaste toimingute üheks osaks. Mittetulundusühingu Aruküla Kultuuriselts tegevdirektor on Garina Toomingas. Juhatusse kuulub viis kultuuriseltsi liiget: esimees Alari Kruusvall, Pille-Riin Ilmets, Age Imala, Henry Kari ja Guido Liiskmann. Koduleht
Hassanal Bolkiah

Hassanal Bolkiah Al-Mu'izzaddin Waddaulah ehk lühemalt Hassanal Bolkiah (sündinud 15. juulil 1946) on 1967. aastast Brunei sultan. Ta sai valitsejaks pärast oma isa Omar Ali Saifuddien III troonist loobumist. Pärast riigi iseseisvumist Briti võimu alt (1984) on kogu võim tema käes, ta on ka peaminister. Nafta- ja gaasirikka kääbusriigi peana on üks maailma rikkamaid inimesi: tema vara väärtuseks on hinnatud 22 miljardit USA dollarit, talle kuuluvad hotellid Dorchester ja Beverly Londonis ning maailma suurim palee. Hariduse sai ta Briti sõjakoolis. Koos kõigi tiitlitega on sultani nimi Ke Bawah Duli Yang Maha Mulia Paduka Seri Baginda Sultan Haji Sir Hassanal Bolkiah Al-Mu'izzaddin Waddaulah ibni Almarhum Sultan Sir Omar Ali Saifuddin. Kui palju autosid tal täpselt on, pole teada. On esitatud arve tuhandest viie tuhandeni. Sealhulgas on kakssada Rolls-Royce'i, mis on maailma suurim Rolls-Royce'ide kollektsioon. 1990. aastatel ostis Hassanal Bolkiah ligi poole Rolls-Royce'i toodangust. Hulgaliselt on tema valduses ideeautosid, samuti iga Vormel 1 maailmameistri vormeliauto alates 1980. aastast (eelistatavalt see, mida ta viimasel etapil juhtis). Ta abikaasa on Pengiran Anak Saleha ja neil on 12 last: kroonprints Al-Muhtadee Billah Bolkiah (sündinud 1974) printsess Majeedah Bolkiah (sündinud 1976) prints Azim Bolkiah (1982–2020) prints Malik Bolkiah prints Mateen Bolkiah prints Wakeel Bolkiah printsess Rashidah Bolkiah printsess Muta-Wakkilah Bolkiah printsess Hafizah Bolkiah printsess Azemah Bolkiah printsess Fadzilah Bolkiah prints Abdul Wakeel
Aruküla lauluväljak

Aruküla lauluväljak on Aruküla laululava ümbritsev puhkeala Arukülas Raasiku vallas. Aruküla vana laululava oli ligi 35 aastat vana. Selle lammutamiseks kutsuti kogukonna elanikud kokku 15. oktoobril 2006. aastal kultuuriüritusele, mille ainus eesmärk oli laululava plats puhtaks teha. Sellele järgnes aleviku jaoks juba kolmanda laululava ehitamine. Projekti tegijaks valiti kohalik elanik Heiki Taras. Rahvas laitis maha tema esialgse kavandi, mis sarnanes eelmisele lavale ja meenutas pigem bussipaviljoni. Uues kavandis oli laululava katus kaarjas, et anda talle juurde lennukust. Algses plaanis olid ka lava juurde planeeritud tuletorn, A-tähe motiiv ja prožektor, kuid need jäid ehitamata. Aruküla laululava sai Raasiku vallalt rahastust 0,5 miljonit krooni ja riigilt 1,1 miljonit krooni, millega planeeriti korrastada ka lauluväljaku kõnnitee ja valgustus. Majanduslikult raskete olude tõttu sai valmis ehitada vaid lava. 23. juuni 2008. avati laululava suure rahvapeoga. 23. juunil 2015. aastal  uuendati Aruküla laululava tänu õpilasfirmale LMC-kujundus. Lava tagune kaeti Harju-Jaani rahvariide seelikumustri triipude värvidega. Lavatagune sein on tehtud ehitusplokist, mistõttu seda oli eelnevalt esinemiste jaoks kaetud eri materjalidega. Sellisena näeb laululava välja ka 2023. aastal. Reeder, Henri; Erbe, Mai (2011). Aruküla lugu 1291–2011. Aruküla: [OÜ Ortwil]. Lk 104–105. Sõnumitooja. (2015, 7. juulil). Aruküla laululava sai värvilise seina. Sõnumitooja. https://sonumitooja.ee/arukula-laululava-sai-varvilise-seina/
Aruküla laululava

Aruküla laululava on laululava Aruküla lauluväljakul, Arukülas Raasiku vallas. 1957. aastal ehitati Aruküla lauluväljakule suur, kuni 300 inimest mahutav laululava, mis aga kultuurielu vaibudes umbes 15 aasta jooksul lagunes ning hiljem lammutati. Uus ja umbes 10 korda väiksem lava ehitati lauluväljakule 1970. aastate keskpaigas ja leidis hulganisti kasutust 1998. aastal loodud MTÜ Aruküla Kultuuriseltsi ürituste läbiviimisel. See üsna halvas seisus lava lammutati kultuuriseltsi korraldatud rahvapeol 15. oktoobril 2006, kuna vallavalitsus oli andnud lubaduse uue lava püstitamiseks.
Süsinikdioksiidi osarõhk arteriaalses veres

Süsinikdioksiidi osarõhk arteriaalses veres (tähis PaCO2) on meditsiinis süsinikdioksiidi rõhk arteriaalses veres. hapniku osarõhk arteriaalses veres (PaO2)
Dixy Lee Ray

Dixy Lee Ray (3. september 1914 Tacoma, Washingtoni osariik – 2. jaanuaril 1994 Fox Island, Washingtoni osariik) oli USA Demokraatliku Partei poliitik. Ta oli Washingtoni osariigi kuberner 1977–1981 ja osariigi esimene naiskuberner.
Meediaplaneerimine

Meediaplaneerimine on protsess, millega otsustatakse reklaaminäitamise koht ja aeg. Tähtis on teada, kes näeb reklaami, kas sihtrühm näeb reklaami, kas reklaami on varem nähtud, mis on reklaaminäitamise hind ning kui palju tähelepanu valitud meedium publikus äratab. Meediplaneerimise algusaastatel tehti otsused müügiandmete põhjal, kuid varsti oli saadaval usaldusväärset teavet publiku kohta. Ettevõtted nagu Telmar ja IMS arendasid arvutisüsteemid publiku analüüsimiseks. 1972. aastal kirjastas Herbert Krugman paberi Miks piisab kolmest kokkupuutest?, kus ta pakkus välja et inimeste reaktsioonil reklaamile on kolm psühholoogilist etappi. Esimesel etapil küsib inimene "Mis see on?". Teisel etapil küsitakse "Mis see ütleb?". Kolmandal etapil üteldakse "Nägin juba seda", ning algab tagasitõmbumine. Oluline detail, mida tol ajal ei märgatud, on seejuures fakt, et psühholoogiline kokkupuude ei võrdu füüsilise kokkupuutega. Teine etapp võib alata näiteks kuuendast füüsiliselt kokkupuutest. 1979. aastal kirjastas Mike Naples raamatu "Tõhus sagedus", kus ta väitis et esimese kahe kokkupuutega on reklaamile vähe tagasisidet. Ainult kolmandal korral on tagasisidet, ning järgnevate kokkupuudetega tagasiside väheneb. Seda, mis aja jooksul need kokkupuuted peaksid toimuma, või kuidas reklaam ise tulemusi mõjutab, ei uuritud. 1995. aastal kirjastas professor John Philip Jones raamatu "Millal reklaamid töötavad: uued tõendid, et reklaam põhjustab müüki". Analüüsiti 2000 Ameerika majapidamist, mille televiisoritele lisati mõõdikud. Esimest korda sai saadavaks detailne andmebaas reklaami mõjust. See põhjustas reklaamitööstuses suuri muutusi, sest esmakordselt leiti näiteks et reklaam mõjub pärast esimest kokkupuudet ka näiteks nädala ja kuu jooksul. Leiti ka, et 20% reklaamidest mõjub erakordselt hästi ja 40% reklaamidest ei mõju peaaegu üldse. 1997. tegi Hollandi SPOT uurimuse, mis kinnitas et mitte kõik reklaamid ei oma samasugust mõju, kusjuures SPOT näitas et reklaami meeldimine on oluline tegur. Tähtsad tegurid on ulatus ja sagedus. Ulatus on summa inimesi, kes näeb reklaami vähemalt ühe korra. Tihedus on arv mitu korda reklaami keskmiselt nähakse, kusjuures arvestatakse ainult inimesi, kes reklaami näeb. Reklaamikampaania suurust arvestatakse GRP-des, mis on ulatus korda sagedus. GRP = Ulatus ∗ Sagedus {\displaystyle {\text{GRP}}={\text{Ulatus}}*{\text{Sagedus}}} Meediaplaneerija eesmärk on saavutada võimalikult kõrge GRP. du Plessis, Erik (2005). The Advertised Mind. Kogan Page. Lk 9. ISBN 978-0-7494-4366-5.
Liivi (täpsustus)

Liivi on küla Läänemaal Kullamaa vallas Liivi on naisenimi Liivimaa Liivi keel Liivi laht Liivi ordu Liivi rand Liivi sõda Liivi jõgi Liivi järv Liivi mõis Liivi oja Juhan Liivi tänav
Hans Müller (poksija)

Hans Müller (22. detsember 1915, Birsfelden – 28. aprill 1967, Basel) oli Šveitsi poksija. Müller oli kokku kümnekordne Šveitsi meister: poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1940–1942 ja 1944–1945, keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1943. aastal ning raskekaalus (üle 80 kg) aastatel 1948–1951. Müller sai raskekaalus (üle 80 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Gunnar Nilssonile (Rootsi) ning jättes vigastuse tõttu pidamata 3. koha kohtumise John Arthuriga (Lõuna-Aafrika Liit). Müller osales poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1942. aasta Euroopa meistrivõistlustel (Breslau, 1942), kuid kaotas 1. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Otto Proffitlichile (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning raskekaalus (üle 80 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951), kuid kaotas samuti 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Šveitsi meistrivõistlused poksis 1913–1958. Tulemused inglise keeles 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles 1942. aasta Euroopa meistrivõistlused poksis. Breslau 1942. Tulemused inglise keeles 9. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1951. Tulemused inglise keeles Hans Müller (poksija) veebisaidil Olympedia (inglise)
Lordoos (asend)

Lordoos on mitmete imetajaliikide emaslooma (sh naise) paaritumisega seotud asend, kus selgroog on kõverdatud nii, et nimmepiirkonna nõgusus on suurenenud. Sellist asendit võib esineda emasloomadel nii paaritumise eel (valmisoleku näitamiseks) kui ka ajal.
John Arthur (poksija)

John Duncan Arthur (29. august 1929; Springs, praegu Gauteng – 19. mai 2005) oli Lõuna-Aafrika poksija. Arthur sai raskekaalus (üle 80 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Rafael Iglesiasile (Argentina) ning saades 3. koha kohtumises loobumisvõidu Hans Müllerilt (Šveits). Arthur poksis maist 1949 kuni maini 1957 elukutselisena. Ta osales kokku 41 kohtumisel, millest võitis 33 (neist 27 nokaudiga) ja kaotas 8 (neist 2 nokaudiga) kohtumist. 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles John Arthur (poksija) veebisaidil Olympedia (inglise) John Arthur veebisaidil BoxRec (inglise)
Nestor (kroonik)

Nestor (umbes 1056–1114) oli Kiievi-Vene kroonik, Konstantinoopoli Õigeusu Kiriku Kiievi metropoolia Kiievi koobaskloostri munk. Temalt pärineb Nestori kroonika, mis algab veeuputusest. Muuhulgas märgitakse seal 6538. (1030.) aasta all Jurjevit, mis üldise arvamuse kohaselt on tänapäeva Tartu.