laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Geórgios Papandréou

Geórgios Papandréou (18. veebruar 1888 – 1. november 1968) oli Kreeka poliitik, kolm korda peaminister: 26. aprillist 1944 kuni 3. jaanuarini 1945; 8. novembrist 1963 kuni 30. detsembrini 1963 ja 18. veebruarist 1964 kuni 15. juulini 1965. Papandréou sündis Lõuna-Kreekas Kaléntzi linnas. Poliitikasse siirdus noorelt. Teda toetas liberaalne poliitik Elefthérios Venizélos, kelle toel sai Papandréoust pärast Balkani sõda 1912 Lesbose kuberner. Esimese maailmasõja ajal, kui Kreeka valitsust läbisid pidevad poliitilised kriisid, oli Papandréou oma endise toetaja Venizelose üks lähedasemaid liitlasi saksameelse kuninga Konstantin I vastu. Kui Venizelos oli sunnitud Ateenast põgenema, saatis Papandréou teda Kreetani, siis pöördus tagasi Lesbosesse, kus mobiliseeris kuninga vastaseid ja kogus toetust Venizelose loodud britimeelsele valitsusele Thessalonikis. Pärast sõda valiti Papandréou parlamenti ning ka valitsusse, kus ta oli erinevatel ministrikohtadel. 1935. aastal loodi tema eestvedamisel Kreeka sotsiaaldemokraatlik partei. 1936. aastal oli monarhiavastane Papandréou sunnitud minema eksiili, kuna võimule sai kuninga toetaja, diktaator Ioannis Metaxas. Teise maailmasõja puhkedes, kui Kreeka okupeeriti teljeriikide poolt, ühines Papandréou Kairos asunud Kreeka eksiilvalitsusega. 1944–1945 oli ta selle valitsuse peaminister. 1940. aastate teisel poolel (1946–1952), kui Kreekas toimus kodusõda, kuulus ta mitme valitsuskabineti koosseisu. 1951–1963 oli Papandréou opositsioonis. 1961 asutas ta liberaalse Kreeka keskpartei koos endiste Venizelistidega ja mõnede pettunud konservatiiviga. Tema partei võitis 1963. aastal toimunud valimised. Kuningas Konstantin II ja Papandréou parempoolse valitsuse vahel puhkesid vastuolud, kuna valitsus püüdis piirata sõjaväe rolli riigis. Lõpuks kuninga mahitusel tekkisid keskparteis erimeelsused ning juulis 1965 Papandréou vallandati, peaministri kohuseid hakkas täitma kaitseminister. Pärast 1967. aasta riigipööret Papandréou vahistati ning pandi koduaresti, kus ta novembris 1968 suri. Tema matused kujunesid suureks diktatuurivastaseks meeleavalduseks. Ta abiellus poolatar Sofia Mineikoga ja neil sündis 1919 poeg Andréas.
Andalusiit

Andalusiit on silikaatne mineraal. Andalusiit esineb peamiselt moondekivimeis, enamasti koos kordieriidiga. Tavaliselt tekib ta kontaktmoonde käigus savikaist (alumiiniumirikkaist) lähtekivimeist. Harvem võib andalusiiti olla graniidi koostises. Ka liivakivi võib mõnikord andalusiiditeri sisaldada. Andalusiit on stabiilne suhteliselt madalal rõhul. Rõhu suurenedes kristalliseerub ta ümber polümorfseks erimiks sillimaniidiks (temperatuur >500 °C) või küaniidiks (temperatuur <500 °C).
Elbląg

Elbląg (saksa keeles Elbing) on maakonnaõigustega linn Kirde-Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas. Asub Elblągi jõel 50 km kaugusel Gdańskist. Elblągi kohal asus muinaspreislaste linn Truso, mille põletas maha Saksa ordu ja ehitas 1237 asemele oma linna, mis sai 1241 linnaõigused. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/042815461011-0932703?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022. Elblągi koduleht
Pagila rand

Pagila rand asub Saaremaal Saaremaa vallas, Läätsa sadamast 1 km lõunas. Rand asub suurema Laidunina-Roomassaare ranna alal. Foto
Herodes Atticus

Lucius Vibullius Hipparchos Tiberius Claudius Herodes Atticus (101 – 177 Maraton) oli üks antiikaja kuulsaimaid filantroope. Ta oli päritolult roomlane, kuid sündis ja elas põhiliselt Kreekas. 143 oli ta Rooma konsul. Samal aastal valiti ta Ateena panatenaiade peakorraldajaks ehk agonoteediks. Sellena laskis ta rekonstrueerida Panathenaikoni staadioni, tehes sellest ühe antiikaja kõige hiilgavama ehitise. Ta kinkis Ateenale ka Odeioni, Ateena akropoli jalamil osaliselt kaljusse õõnestatud rooma stiilis teatri mälestusmärgiks oma naisele. Olümpias luges ta muuhulgas Altises oma luulet ja väitles elislastega filosoofiliste küsimuste üle. Ta rajas Olümpiasse akvedukti, lahendades nii sealse joogiveemure. Veejuhe lõppes kena purskkaevu Nymphaeumiga. Tema plaan rajada kanal läbi Korintose maakitsuse siiski ei teostunud. Seda polnud varem suutnud ellu viia ka Nero. Lisaks oli Herodes Atticus oraator niinimetatud teise sofistika ajajärgust, atikismi esindaja, hilisemate keisrite Lucius Aurelius Veruse ja Marcus Aureliuse õpetaja. Tema teostest (kirjad, diatriibid ja muu) on säilinud katkendeid ainult raamatust "Peri politeias" ("Riigi põhikorrast").
Kaubaalus

Kaubaalus ehk alus on kauba transportimiseks ja ladustamiseks mõeldud kindlates mõõtudes alus, raam või toestik. Kaubaaluste riiulisüsteem Metallist alused puitmaterjaliga Plastikust kaubaalus Euroaluse joonis Puitalused
Tartass

Tartass on jõgi Venemaal Siberis. Algab Vasjuganje soost. Voolab valdavalt läände ja edelasse. Suubub paremalt Omi.
Karni Alpid

Karni Alpid on mäestik Euroopas Austria ja Itaalia piiril, osa Alpidest. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 2780 meetrit. Karni Alpid - Hribi.net
Maskareenid

Maskareenid on saarestik India ookeanis. Suuremad saared on vulkaanilise päritoluga Réunion ja Mauritiuse saar, kaugemal idas asub Rodrigues.
Kaunis kuldking

Kaunis kuldking (Cypripedium calceolus) on käpaliste sugukonda kuldkinga perekonda kuuluv mitmeaastaste ühekojaliste rohttaimede liik. Rahvakeeli kutsutakse lille käokingaks, kukulinnupätaks, käopättaks, neitsikingaks, pruudikingaks või saksakingaks. Omapärase, isegi eksootilise õie tõttu kergesti äratuntav. Õis ehk king on umbes 4–6 cm pikk. Varrel kasvab kuni kuus lehte, mis kujult meenutavad maikellukest. Taimel on 1–3, tavaliselt kaks õit. Kõrgus on taimel ~ 20–50 cm (harvem ka 80 cm). Ühe sümmeetriateljega suured õied on kuni 10 cm suurused. Õiel on suur läikiv sidrunkollane kingakujuline õõnes huul, mille pikkus ulatub kuni 4 cm, siseküljel on punakad täpid ja sooned. Ülejäänud õiekattelehed on lamedad, meenutavad teritunud paela. Paelad on lillakaspruunid, mille pikkus on kuni 6 cm. Õite alusel on ka kandelehed, mis sarnanevad varrelehtedega. Õitseb mai lõpust juuli alguseni. Õitel on nõrk vanillilõhn, mis meelitab ligi väikeseid putukaid. Putuktolmleja. Õis on tolmeldavate putukate jaoks lõks: kingakujulisest huulest pole muud väljapääsu kui tolmukatest ja emakasuudmetest mööda ronides. Kuldkinga lõhn meenutab putukatele feromoone, mis meelitab kohale isaseid erakmesilasi. Paljuneb nii seemnetega kui ka vegetatiivselt risoomiharudega. Maa sees on kuldkingal jäme risoom, mis kasvab pikkamööda, teisest otsast samal ajal kõdunedes. Ühe risoomi eluiga on 20–25 aastat. Üks puhmik võib elada 30 aastat vanaks. Seemneid on tal küll palju, kuid millimeetrisuurused seemned arenevad aeglaselt ja õitsemisikka jõudmiseks kulub vähemalt 15 aastat. Seemned levivad õhuvooludega. Seemnelisel paljunemisel on vajalik sobiva seeneniidistiku olemasolu mullas. Levinud laialdaselt nii Euroopa kui ka Aasia parasvöötmes, ka Põhja-Ameerikas. Esineb hajusalt, kuid kõikjal vähesearvuliselt. Eestis on teda hajusalt, sagedamini on teda siiski lääne- ja põhjaosas. Kasvab tavaliselt puisniitudel, metsaservadel ja hõredamates kuuse-segametsades. Ta on II kategooria kaitsealune taim. Taime ohustab nii korjamine lõikelilleks kui ka väljakaevamine koduaeda toomiseks. Taime ümberistutamine reeglina ebaõnnestub, kuna aiamullas puudub taime kasvuks vajalik mükoriisa. Looduslikest vaenlastest on ohtlikumad metssead, kes kuldkinga risoome välja tuhnivad. Kaunis kuldking on Norra Nord-Trøndelagi maakonnalill. 2003. aastal oli kaunis kuldking Läti aasta taim. Eesti käpaliste loend Käpalised Kull, T., Kuldking. Tallinn: Valgus, 1987 Kaunis kuldking andmebaasis eElurikkus "Pärnumaal loendati ühel elupaigal kokku pea 10 000 õitsvat kuldkinga võsu" ERR Novaator, 12. juuni 2020
Turkestani ANSV

Turkestani ANSV kuulutati välja Taškendis 30. aprillil 1918 endise Turkestani kindralkubermangu alal. Kuulus Vene SFNV koosseisu. Elanike arv oli 5,2 miljonit (1920). 1921–1922 viidi läbi maa- ja veereform. Turkestani ANSV likvideeriti 27. oktoobril 1924. Tema alad jagati Usbeki NSV ja Turkmeeni NSV vahel. Turkestan Lääne-Turkestan
Ingoda

Ingoda on jõgi Aasias. Algab Hentij mägedest. Ülemjooksul voolab mägijõena põhja. Keskjooksul suundub laias orus kirdesse. Alamjooksul pöördub kakku ja itta. Ühinedes Ononiga, moodustab Šilka. Pikkus 708 km, valgala 37 200 km². Jõe ääres on Tšita linn. Sealt alates on jõgi allavoolu laevatatav. Novembri algusest aprilli lõpuni on jõgi külmunud.
Teutoburgi mets

Teutoburgi mets (saksa Teutoburger Wald) on mäestik Saksamaal. Kulgeb loode-kagu suunas. Kõrgus kuni 468 meetrit (Velmerstot). Teutoburgi metsas toimus 9. aastal otsustav Teutoburgi metsa lahing Rooma leegionide ja germaani hõimude vahel, mis peatas Rooma Impeeriumi laienemise põhja suunas.
Werner Schall von Bell

Werner Schall von Bell (surnud detsembris 1560 Moskvas) oli Liivi ordu liige ja viimane Kuldīga komtuur. Werner oli ordu viimase maamarssali Philipp Schall von Belli vend. Nende päritolu pole suudetud üheselt kindlaks määrata. Werner oli tõenäoliselt noorem vend ja võis ordusse astuda pärast oma venda. 1549. aastal oli Werner kumpan Siguldas, 1551 sai aga Miitavis peameheks. 1555. aastal sai temast viimane Rēzekne foogt, seda ametit pidas ta kuni 1559. aastani, mil linnus anti üle poola väesalgale. Seejärel sai temast Kuldīga komtuur, see ametipost oli ordu tähtsamaid. Härgmäe lahingus võitles Werner oma venna kõrval ning langes koos temaga venelaste kätte vangi. Mõlemad vennad hukati, nagu ka teised vangi langenud ordukäsknikud. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 762 (lk 566–567).
Šig-Alei

Šig-Alei (tatari Şahğäli xan või Şäyex Ğäli xan, ka Šahh Ali; 1505–1567) oli Kassimovi khaan ja Kaasani khaan ning hiljem tsaar Ivan IV väepealik. Šig-Alei oli Kassimovi khaan aastatel 1516–1519, 1535–1546, 1546–1551 ja 1552–1567 ning Kaasani khaan aastatel 1519–1521, 1546 ja 1551–1552. Ta oli khaaniriigi Vene-meelsete juht ning kukutati seetõttu mitu korda. 1552. aastal püüdis ta Kaasani khaaniriiki Ivan IV kätte mängida, kuid Vene-vaenulik Yadigar Muhammad tõukas ta troonilt ning üritas venelastele vastu hakata. Ent Kaasan vallutati ja liideti Venemaaga juba samal aastal (1552) ning nii tuli ka Šig-Aleil sellest khaanitiilist igaveseks loobuda. Selle asemel sai temast üks olulisemaid tatari väepealikke Ivan Julma õukonnas, kes juhtis ka esimest rüüsteretke Vana-Liivimaale Vene-Liivi sõja alguses, 1558. aasta jaanuaris-veebruaris. Ta saatis liivimaalastele ka kirja, milles manitses neid tsaari nõudmistele kuuletuma. Et nood seda aga ei teinud, läks sõda edasi ning Šig-Alei laastas veel mitmel korral Liivimaad. 1560. aastatel tegeles ta peamiselt Moskoovia piirilinnade kaitsmisega Poola-Leedu vägede vastu.
Janno Reiljan

Janno Reiljan (8. oktoober 1951, Mikita küla – 23. jaanuar 2018) oli Eesti poliitik ja majandusteadlane, Tartu Ülikooli välismajanduse professor. Ta lõpetas aastal cum laude 1975 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal. Aastal 1980 kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis majanduskandidaadi väitekirja teemal "Matemaatilis-statistiliste meetodite kasutamise probleemid ettevõtete majandustegevuse analüüsis". Prof Reiljan andis hindamatu panuse TÜ majandusteaduskonna uuendamisse 1990. aastate alguses võttes vastutuse dekaanina ja seejärel arendusprodekaanina. Reiljan oli Rahvaliidu liige ning Villu Reiljani vend. Ta sai tuntuks ülimalt emotsionaalsete ja sageli üle hea maitse piiride minevate sõnavõttudega, seda nii Riigikogus kui ka mujal. Ta kuulus Riigikogu IX ja X koosseisu (1999–2007). 2007. aasta Riigikogu valimistel ei õnnestunud Janno Reiljanil (erinevalt oma vennast) enam Riigikokku pääseda. Janno Reiljan oli korporatsiooni Fraternitas Liviensis vilistlane. 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2011 Tartu Ülikooli medal 2016 Tartu Ülikooli suur medal Suri Janno Reiljan Suri Janno Reiljan, 24. jaanuar 2018 IN MEMORIAM. Emeriitprofessor Janno Reiljan (8. oktoober 1951 – 23. jaanuar 2018), majandus.ut.ee "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022. Elulugu Tartu Ülikooli lehel Kadri Jakobson. «Isamaaline siga, värdjas ja lurjus!» Õhtuleht, 27. jaanuar 2006 Janno Reiljan: Pensionisüsteem õiglasemaks Tartu Postimees, 28. august 2006 Aivar Pau. Janno Reiljan: valimised viigu kõntsa riigikogust ERR, 12. september 2006 Martin Šmutov. Ene Ergma: Janno Reiljan häbistas riigikogu Postimees, 12. september 2006 Online-intervjuu: vastas Janno Reiljan Rahvaliidust, 1. märts 2007
Alejandro González Iñárritu

Alejandro González Iñárritu ([inj'aritu]; sündinud 15. augustil 1963 Méxicos) on Mehhiko filmilavastaja, stsenarist ja produtsent. Ta on võitnud filmidega "Lindmees" (2014) ja "Mees, kes jäi ellu" (2015) parima lavastaja Oscari. "Timbre, El" (1996) "Amores perros" (2000) "21 grammi" (2003) "Paabel" (2006) "Biutiful" (2010) "Lindmees" (2014) "Mees, kes jäi ellu" (2015) Alejandro González Iñárritu andmekogus IMDb (inglise)
Stephen Frears

Stephen Arthur Frears (sündinud 20. juunil 1941 Leicesteris Inglismaal) on filmiauhinnale Oscar nomineeritud Briti filmilavastaja. Stephen Frears andmekogus IMDb (inglise)
Aaron Eckhart

Aaron Edward Eckhart (sündinud 12. märtsil 1968 Californias) on Kuldgloobusele kandideerinud USA filminäitleja. Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Erin Brockovich", "Paycheck", "Juhuslik armastus" ja "Täname suitsetamast!". Aaron Eckhart andmekogus IMDb (inglise)
Jennifer Hudson

Jennifer Kate Hudson (sündinud 12. septembril 1981) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja laulja. Lauljana sai ta tuntuks USA telesarja "American Idol" finaalist, kus saavutas 7. koha. 2006 debüteeris ta näitlejana Effie Melody White'ina muusikafilmis "Dreamgirls". Seal mängib ta samanimelise bändi esilauljat, kes selleks, et bändi paremini müüa, bändist lahkuma sunnitakse ja vaesusse langeb. See film põhineb osalt bändil The Supremes ja White'i selle kunagisel liikmel Florence Ballardil. Erinevalt päriselust oli filmi lõpp õnnelikum: Ballard surigi 32-aastaselt vaesuses, White tuli filmi lõpus muusikaärisse tagasi. Selle rolli eest esitati Hudson kokku 32 auhinna kandidaadiks, millest ta võitis 28. Kõige tähtsamad nendest olid Oscar, Kuldgloobus, BAFTA auhind ja Ekraaninäitlejate Gildi auhind parima naiskõrvalosatäitja kategoorias (võitis nad kõik), Ekraaninäitlejate Gildi auhind parima filmibändi kategoorias (ei võitnud) ning Teismeliste valiku auhind parima naisnäitleja kategoorias (võitis) ja parima naisfilminäitleja läbimurderolli kategoorias (ei võitnud). 2008 andis Hudson välja oma esiksingli, mis kandis tema enese nime. See album võitis Grammy parima rhythm and blues-plaadi kategoorias ja sellel oleva laulu "Spotlight" singel nimetati Grammy kandidaadiks naise esitatud parima rhythm and blues-laulu kategoorias ja samal plaadil olev laul "I'm His Only Woman" nimetati Grammy kandidaadiks bändi esitatud parima rhythm and blues-laulu kategoorias. Ta nimetati ka teismeliste valiku auhinna kandidaadiks kahes kategoorias: parim rhythm and blues-laulja ja parim rhythm and blues-laul ("If This Isn't Love" samalt albumilt). Kumbagi neist ta ei võitnud. 2010 nimetati ta Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks saatesarjas "American Idol" osalenutest lemmiku kategoorias. Ta ei võitnud seda auhinda. Hudson kohtus David Otungaga, kes töötab elukutselise wrestling-maadlejana. Otunga on lõpetanud Illinoisi ülikooli psühholoogiabakalaureusena ja Harvardi ülikooli juristina. Jenniferi 27. sünnipäeval 12. septembril 2008 pakkus Otunga talle kätt ja südant. 10. augustil 2009 sündis nende poeg David Daniel Otunga Jr. 1. aprillil 2010 sai Hudson Kaalujälgijate eestkõnelejaks. Ta väitis, et oli eelmise aasta jooksul kaotanud 25 kg ega soovi rohkem kaalu kaotada. Kuid 20. veebruaril 2011 teatas ta "Oprah Winfrey Show's", et on kaotanud juba 35 kg. 24. oktoobril 2008 leiti Hudsoni 57-aastane ema ja 29-aastane vend mõrvatuna. Tema 7-aastane õepoeg oli kadunud ja 27. oktoobril leiti tema surnukeha. Kõik kolm olid maha lastud. Juba samal päeval, 24. oktoobril vahistati Hudsoni 27-aastane õemees William Balfour, kes oli mitu aastat mõrvakatse ja ärandamise eest vanglas istunud ja viibis parajasti tingimisi vabaduses. 30. detsembril 2008 esitati Balfourile ametlikult mõrvasüüdistus. Balfour ei tunnistanud end süüdi. Ametlik koduleht Jennifer Hudson andmekogus IMDb (inglise) "Oscari-võitja Jennifer Hudsoni perekond leiti tapetuna". Eesti Päevaleht, 25. oktoober 2008.
Hank Williams III

Hank Williams III (ka Hank III ja III, pärisnimega Shelton Hank Williams; sündinud 12. detsembril 1972 Nashville'is Tennessee osariigis) on USA laulja ja kitarrist. Ta on Hank Williams juuniori poeg ja Hank Williams seeniori pojapoeg. Ka ta poolõde Holly Williams on laulja. Tema muusikastiilideks on hard-twang, punkabilly, cowpunk, alternacountry, hellbilly ja honkypunk. Ta on solist bändides The Damn Band ja Assjack ning bassi mängib ansamblis Superjoint Ritual. "Three Hanks: Men With Broken Hearts" (1996) – koos Hank Williams juuniori ja Hank Williams seenioriga "Risin' Outlaw" (1999) "Lovesick, Broke and Driftin'" (2002) "A Lethal Dose of American Hatred" (2003) – kaas ansambliga Superjoint Ritual "Straight to Hell" (2006) "Damn Right – Rebel Proud" (2008) "Assjack" (2009) – koos ansambliga Assjack "Rebel Within" (2010) "Hillbilly Joker" (2011) "Ghost to a Ghost/Gutter Town" (2011) "3 Bar Ranch Cattle Callin'" (2011) "Attention Deficit Domination" (2011)
Holly Williams

Holly Audrey Williams (sündinud 12. märtsil 1981 Cullmanis Alabama osariigis) on USA kantrilaulja ja laulukirjutaja. Ta on Hank Williams juuniori tütar ning Hank Williams seeniori lapselaps. Tal on samuti lauljast poolvend Hank Williams III.
Kollanokad

"Kollanokad" (originaalpealkiri Scrubs) on Emmy ja Kuldgloobuse nominatsioonidega USA komöödiasari. Zach Braff – Dr. John "J.D." Dorian Sarah Chalke – Dr. Elliot Reid Donald Faison – Dr. Christopher Duncan Turk John C. McGinley – Dr. Percival "Perry" Cox Judy Reyes – Carla Espinosa Neil Flynn – koristaja Ken Jenkins – Dr. Robert "Bob" Kelso Kollanokad andmekogus IMDb (inglise) Scrubs at NBC Scrubs at ABC Television Studio Scrubs at Buena Vista
Hilary Swank

Hilary Ann Swank (sündinud 30. juulil 1974 Lincolnis Nebraskas) on kaks Oscarit pälvinud USA filminäitleja. Ta on eelkõige tuntud filmidest "Poisid ei nuta" ja "Miljoni dollari tüdruk". Hilary Swank andmekogus IMDb (inglise)
Kose aardeleid

Kose aardeleid on 1982. aastal Harjumaal Kose alevikus avastatud Eesti suurim teadaolev noorema rauaaja hõbeaare. Aare sisaldas kokku 1716 münti, 6 ehet, 6 plekitükki ja ühe tooriku 8.–12. sajandist. Kogumass oli 1,9 kg. Põhilise osa Kose aardeleiust moodustavad Saksa (1463) ja Inglise pennid (168), mis pärinevad vahemikust 10. sajandi lõpp kuni 12. sajandi algus (enamus neist vermitud 11. sajandi esimesel poolel). Saksa müntide suur hulk vihjab kaubasidemetele Ojamaaga. Neile lisandus 30 Taani raha, 24 tõenäoliselt Skandinaavia päritolu münti, 20 Araabia dirhemit, 3 Bütsantsi, 3 Böömi, 3 Ungari ning üks Iiri ja üks Rootsi verming. Muinasaare sisaldas haruldustena ka Eestis seni ainukesena leitud Bütsantsi keisri Konstantinos IX (valitses 11. juuni 1042 – 11. jaanuar 1055) münti ja maailmas neljateistkümnendat Inglaste kuninga Ethelred II (valitses 978–1013 ja 1014–1016) "Agnus Dei" tüüpi raha. Aare asus puitlaastudest kaanega savinõusse asetatud nahkkukrus ja oli peidetud 12. sajandi teisel veerandil, arvatavasti pärast 1128. aastat. Hõbemündid leidis Kose elanik Meelis Pärsik, kes oma koduõues kaablikraavi kaevas. Arheoloogia Hõbedakaubandus muinasajal Kose Kose aardeleiust eestigiid.ee leheküljel Pekka Erelt: "Suvel 1982 leiti Koselt Eesti suurim viikingiaegne aare" Eesti Ekspress, 27. mai 2020
Rahvusvahelised spordiföderatsioonid

Rahvusvahelisi spordiföderatsioone on maailmas kokku üle saja. Olümpialiikumise seisukohast võib neid jagada olümpiaalade ja mitteolümpiaalade föderatsioonideks. Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK)
Hank Williams juunior

Hank Williams juunior (kodanikunimega Randall Hank Williams; sündinud 26. mail 1949 Shreveportis Louisiana osariigis) on USA kantrilaulja. Ta on Hank Williams seeniori poeg ning Hank Williams III ja Holly Williamsi isa.
Nikólaos Plastíras

Nikólaos Plastíras (Νικόλαος Πλαστήρας; 4. november 1883– 26. juuli 1953) oli Kreeka poliitik, peaminister 3. jaanuarist 1945 kuni 9. aprillini 1945, 15. aprillist 1950 kuni 21. augustini 1950 ja 1. novembrist 1951 kuni 11. oktoobrini 1952.
Sofoklís Venizélos

Sophoklís Venizélos (Σοφοκλής Βενιζέλος; 3. november 1894 – 7. veebruar 1964) oli Kreeka poliitik, kolmekordne peaminister 13. aprillist 1940 kuni 26. aprillini 1944; 23. märtsist 1950 kuni 15. aprillini 1950 ja 21. augustist 1950 kuni 1. novembrini 1951.
Aléxandros Papágos

Aléxandros Papágos (9. detsember 1883 Ateena – 4. oktoober 1955 Ateena) oli Kreeka poliitik, peaminister 19. novembrist 1952 kuni 4. oktoobrini 1955.
Panagiótis Pipinélis

Panagiótis Pipinélis (1899 Pireuse sadam – 1970) oli Kreeka poliitik ja diplomaat. Ta õppis õigusteadsust ja politoloogiat Zürichi ülikoolis ning alates 1920. aastast Albert Ludwigi ülikoolis Freiburgis. Kreeka diplomaatilise korpuse liikmeks sai 1922 ja töötas mitmetel töökohtadel. 1953 hakkas ta esindama Kreekat NATO-s. Panagiótis Pipinélis oli peaminister 17. juunist 1963 kuni 29. septembrini 1963.
Aléxandros Diomídis

Aléxandros Diomídis (kreeka keeles Αλέξανδρος Διομήδης; 3. jaanuar 1875 – 11. november 1950) oli Kreeka poliitik ja pangandustegelane, peaminister 11. juulist 1949 kuni 6. jaanuarini 1950. Õppis õigusteadust ja majandust Weimaris, Pariisis ja Berliini ülikoolis. 1905 sai professoriks Kapodistriani ülikoolis Ateenas. 1912 valiti ta Kreeka parlamenti Liberaalse partei nimekirjas. Kuulus sinna kuni 1915. aastani. Valiti uuesti parlamenti 1922, kuid ta hakkas rahandusministriks. 1923 hakkas Diomídis juhatama rahvuspanka ja 1927 riigi keskpanka. Enne peaministriks saamist juhatas Kreeka keskpanka. Oli keskpanga juht kuni peaministriks saamiseni 1949. aastal. Tema peaministriks oleku ajal lõppes Kreeka kodusõda. Tema valitsus oli sunnitud tagasi astuma transpordiministriga seotud skandaali tõttu.
Kreeka kodusõda

Kreeka kodusõda oli sõda Kreekas antikommunistlike ja kommunistlike jõudude vahel detsembrist 1944 – 16. oktoobrini 1949. Lõppes antikommunistlike jõudude võiduga. Kolonelide diktatuur
GNU FDL

GNU FDL'i tekst on välja toodud leheküljel Vikipeedia:GNU FDL. GNU Free Documentation License ('GNU vaba dokumentatsiooni litsents'), lühend GNU FDL või GFDL on avatud sisu copyleft litsents, kirjutatud Free Software Foundation (FSF) poolt GNU projekti jaoks. See on avatud sisu vaste tarkvaralitsentsile GNU GPL. Litsentsi mustand tuli välja septembris 1999. Versioon 1.1 anti välja märtsis 2000 ja versioon 1.2 novembris 2002. Litsentsi uusim ja seni viimane versioon 1.3 anti välja 2008. aasta novembris. Litsents on mõeldud kasutusjuhendite, õpikute ja muude juhendmaterjalide jaoks. Hoolimata sellest saab litsentsi kasutada ükskõik millise tekstipõhise teose jaoks, olenemata teemast. See sätestab, et kõik koopiad lähtematerjalist, isegi muudetud kujul, peavad olema sama litsentsi all. Neid koopiaid võib müüa, kuid kui seda toodetakse suures koguses, tuleb see teha kättesaadavaks formaadis, mis lubab edasisi muudatusi. Vikipeedia on suurim[viide?] dokumentatsiooniprojekt, mis kasutab GFDLi. Tulles vastu Wikimedia Foundationi soovidele, viidi 1.3 versiooni sisse võimalus, et GFDLi all litsentseeritud materjale saaks viia Creative Commonsi Attribution Share-Alike (CC BY-SA) litsentsi alla ning selle järel koliti Wikimedia projektide sisu CC BY-SA alla ümber. Samas on Vikipeedia artiklite tekst endiselt ühtlasi GFDL all. GNU Free Documentation License Version 0.9 DRAFT Some important news from Wikipedia to understand clearly lessig.org, 1. detsember 2007 Resolution:License update Wikimedia Foundation Erik Moeller: Licensing update rolled out in all Wikimedia wikis blog.wikimedia.org, 30. juuni 2009 Terms of Use Wikimedia Foundation Gnu.org, ingliskeelne täistekst