laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jaani tänav (täpsustus)

Jaani tänav on mitme tänava nimi Eestis. Jaani tänav on Tartus. Jaani tänav on Antslas. Jaani tänav on Elvas. Jaani tänav on Haapsalus. Jaani tänav on Jõhvis. Jaani tänav on Kallastel. Jaani tänav on Otepääl. Jaani tänav on Pärnus. Jaani tänav on Tapal. Jaani tänav on Tõrvas. Jaani tänav, Kollino küla, Antsla vald Jaani tänav, Vasalemma alevik, Vasalemma vald Jaani tänav, Peetri alevik, Kareda vald Jaani tänav, Ämbra küla, Kareda vald Jaani tänav, Mustla alevik, Tarvastu vald Jaani tänav, Rõngu alevik, Rõngu vald Jaani tänav, Kolga-Jaani alevik, Kolga-Jaani vald Jaani tänav, Järva-Jaani alev, Järva-Jaani vald Jaani tänav (saksa keeles Johannisstrasse) oli ka 20. sajandi alguses Tallinnas tänapäeva Pärnu maantee Viru ja Vabaduse väljaku vaheline lõik. Jaani tee, Räni alevik, Olenurme vald Jaani tee, Koeru alevik, Koeru vald Jaani tee, Valma küla, Viljandi vald Jaani tee, Soela küla, Leisi vald Jaani tee, Paldiski Jaani tee, Pringi küla, Viimsi vald Jaani tee, Päide küla, Rakvere vald Jaani tee, Kasti küla, Lääne-Saare vald Jaani põik, Tapa
Karbimadal

Karbimadal on madal Ihasalu lahe lääneosas, Viimsi poolsaarest 4 km idas. Madala juures on vee sügavus alla 2 m. Aastal 1986 rajati madalale Karbimadala tulepaak. EE 12. köide, 2003: 198. Karbimadala tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Robbie van Leeuwen

Robbie van Leeuwen (sündinud 29. oktoobril 1944 Haagis) on Hollandi muusik, kelle põhiinstrumentideks on kitarr, sitar ja mandoliin, samuti on ta laulukirjutaja ja taustalaulja. Ta on olnud Hollandi ansamblite The Motions, Shocking Blue ja Galaxy-Lin peamine laulude autor. Tema Shocking Blue'le kirjutatud lugudest tuntuimad on "Venus" (1969), mis on juhtinud edetabelit Billboard Hot 100 nii 1970. ja ka 1986. aastal tüdrukuteansambli "Bananarama" esitatuna, "Love Buzz" (1969), millest sai "Nirvana" debüütsingel 1988. aastal, ning "Daemon Lover" (1970). 1960. aastatel mängis ta ansamblites The Atmospheres ja The Ricochets. Seejärel tegutses ta Nederbieti viljelenud ning The Rolling Stonesist ja The Pretty Thingsist mõjutusi saanud ansambli The Motions kitarristina. Pärast tüli The Motionsi solisti Rudy Bennettiga asutas ta 1967. aastal ansambli Six Young Riders. Ansambel andis välja singli "Let the Circle Be Unbroken" ja lagunes veel selsamal aastal. Seejärel otsustas ta moodustada ansambli Shocking Blue, mis oli Hollandi ekvivalent Jefferson Airplane'ile, ühendades raske roki ja võimsa ja atraktiivse naisvokaali. Bändi lugudest on tuntud ka "Mighty Joe", "Never Marry a Railroad Man", "Hello Darkness", "Shocking You", "Inkpot", "Long Lonesome Road" ja "Blossom Lady". 1973. aastal lahkus ta ootamatult ansamblist ja alustas soolokarjääri. 1970. aastate keskel liitus ta folk-džässiansambliga Galaxy-Lin. Robbie produtseeris ka endise Shocking Blue laulja Mariska Veresi singlid "Too Young" ja "Lovin' You". 1979. aastal tegi van Leeuwen edutu katse Shocking Blued uuesti kokku tuua, samuti on üritas ta seda veel 1984. ja 1994. aastal. "Venus" (Shocking Blue; 1969) "Starship 109" (Mistral; 1978) "Venus" (Bananarama; 1986) "Venus" (Sandra van Nieuwland; 2012) Elulugu IMDb-s
Pierre Quinon

Pierre Quinon (20. veebruar 1962 Lyon – 17. august 2011) oli Prantsusmaa kergejõustiklane (teivashüpe). Olümpiavõitja (1984). 1984 olümpiavõitja (5.75) 1984 hõbemedal sisemeistrivõistlustel (5.75)
Pontechianale järv

Pontechianale järv (itaalia keeles Lago di Pontechianale; ka Castello järv (Lago di Castello)) on veehoidla Loode-Itaalias Piemonte maakonnas Cuneo provintsis Pontechianales. 1587 meetri kõrgusel merepinnast paikneva veehoidla pindala on 52 hektarit, kaldajoone pikkus umbes 3,93 kilomeetrit, valgla suurus 67,5 km². Hüdroelektrijaama 70 meetri kõrgune pais rajati 1942. aastal. Kõik veekogu alla jäänud hooned, sealhulgas kirik, ehitati üles sama paikkonna teises kohas. Madalvee ajal on endise küla varesid järve põhjast näha tänini. Vaade paisule järve põhjakaldalt
Družiina

Družiina (vene keeles дружина) oli idaslaavlaste hõimuüliku või Vana-Vene vürsti isiklikus teenistuses olev väesalk. Družiina algsed funktsioonid olid üliku ihukaitse, vallutatud aladelt andami kogumine ning osavõtt sõjakäikudest sõjaväe tuumikuna. Arvatakse, et družiinad said alguse varjaagide vandeühingutest, mis rändasid mööda Vene jõgesid. Arheoloogiliste väljakaevamiste põhjal on arvatud, et družiinad tekkisid hiljemalt 6. või 7. sajandil. Nende teadaolev kirjalik esmamainimine pärineb Aḩmad ibn Faḑlānilt, kes kirjeldab russide ( روس (Rūs)) matusekombeid ning ütleb, et nende juhi majapidamises oli nelisada sõjameest. Ta mainib, et pealiku surma puhul ohverdati kõige andunumad neist. Družiina liikmeid nimetati družinnikuteks. Vana-Venes võisid nad igal ajal lahkuda ühe vürsti juurest ja minna teise juurde. Sõjameeste arv družiinas varieerus, jäädes mõnesaja piiresse. Sõjakäikude puhul värvati lisaks družiinale sunniviisiliselt mehi juurde. Vürst maksis družinnikutele teenistuse eest ja nad said osa sõjasaagist. 11. ja 12. sajandil jagunes družiina kaheks kihiks: vanem družiina (дружина старшая) ehk "parem družiina" (дружина лепшая) ehk "eesmine družiina" (дружина передняя) ning noorem družiina (дружина молодшая). Vanem družiina koosnes "vürsti meestest" (княжие мужи), kellest said lõpuks bojaarid. Nad täitsid kõrgemaid sõjaväelisi ja tsiviilametikohti (possaadnik (asehaldur), vojevood (väeülem)) ning olid vürsti nõuandjateks. Noorema družiina liikmed (отроки, гридни) olid peale sõjaväeteenistuse ka vürsti jooksupoisteks ja ihukaitsjateks. Noorem družiina ei osalenud vürsti nõupidamistel, välja arvatud sõjalistel nõupidamistel, kus osales palju družinnikuid. Käsikirjades mainitakse, et vanema družiina liikmetel olid oma isiklikud družiinad. Kui vürst suri, päris družiina tema järglane, kellel tavaliselt juba oli oma družiina. See tekitas tavaliselt rivaliteeti: eelmise vürsti družiina apelleeris oma kogemusele, uue vürsti družinnikutel aga oli juhi usaldus. Alates 12. sajandist Vladimiri-Suzdali vürstiriigis, hakkasid družinnikud muutuma maavaldajateks. Družiinad kadusid 16. sajandil, kui kadusid osastised. Malev Kaaskond Ihukaitse Varjaagi kaardivägi Strelets, arkebuusi/musketiga relvastatud sõduri - musketäri analoog Moskoovias Meesteliit
Kaunissaare veehoidla

Kaunissaare veehoidla asub Jägala jõel, halduslikult Anija vallas Kaunissaare külas. Veehoidla pindala on 30 ha ja suurim sügavus 5 m. Veehoidla koos kanalite süsteemiga (s.t hüdrosõlm) sai valmis 1984. aastal ja sellest ajast kuulub Tallinna veevarustussüsteemi. Veehoidlast algab Jägala-Pirita kanal. EE 12. köide, 2003: 206. Kaunissaare veehoidla keskkonnaportaalis
Kerekunnu mägi

Kerekunnu mägi on kõrgendik (küngas) Haanja kõrgustikul Vaskna järve lähedal. Künka absoluutne kõrgus on 296 m (Eestis kolmas koht) ja suhteline kõrgus 53 m. Künka lõunaosa nimetatakse ka Viinamäeks. EE 12. köide, 2003: 215.
Maria Guzenina-Richardson

Maria Guzenina-Richardson (sünninimi Maria Stieren, sündinud 12. jaanuaril 1969 Helsingis) on Soome poliitik, Eduskunna liige. Ta oli alates 22. juunist 2011 kuni 24. maini 2013 Jyrki Kataineni valitsuse sotsiaalteenuste minister. Maria Guzenina-Richardsonil on keskharidus. Ta on lõpetanud Mäkelänrinte õhtugümnaasiumi. Ta kuulub Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. 2004 valiti ta Espoo linnavolikokku. Ta valiti volikokku tagasi ka 2008 ja 2012. Eduskunna liikmeks valiti ta 2007. ja 2011. aasta valimistel. 2011. aasta valimiste järel kinnitati ta Jyrki Kataineni valitsuse sotsiaalteenuste ministriks. Maria Guzenina-Richardson sai tuntuks, kui ta valiti esimese soomlasena MusicTV saatejuhiks, kus ta töötas aastatel 1993–1997. Ta on hiljem töötanud kolumnistina mitmes ajalehes: Alueuutiset 1996–2001, Aktivist 2002–2003, Ilta-Sanomat 2003–2004, Iltalehti 2004–2007; samuti vabakutselise toimetajana Radio Citys, Yleisradio Radio Ainos ja Radio Novas. Tema isa on rahvuselt sakslane ja ema venelane. Ta on olnud kaks korda abielus ja kandnud vahepeal nime Maria Lindell. Teisest abielust on tal 1999 sündinud poeg. http://www.eduskunta.fi/triphome/bin/hex5000.sh?hnro=926&kieli=su ”Venäläisen äidin tyttärestä voi Suomessa tulla ministeri”, Uusi Suomi, 15. oktoober 2012 Maria Guzenina-Richardson koduleht Tutvustus eduskunna kodulehel
Kanada kummituslinnade loend

Siin on Kanadas asuvate kummituslinnade nimekiri. Kummituslinn on mahajäetud linn, mis on kaotanud suurem osa oma elanikkonnast. Linnade hülgamisi põhjustab, kas äride sulgemine, maanteede ja raudteede ümber suunamine või mõne maavara ammendumine. Cameron Bay Camp Canol Discovery Fort Confidence Old Fort Providence Pine Point Port Radium Rayrock Rocher River Tungsten Broughton Roxbury Eatonville West Bay Road Amadjuak Brooman Point Village Craig Harbour Dundas Harbour Iglunga Killiniq Native Point Port Leopold Tavani Boscobel Crystal Falls Gagnon Goose Village Joutel Nitchequon Saint-Jean-Vianney Shrewsbury Saint-Nil Saint-Thomas-de-Cherbourg Saint-Paulin-Dalibaire Saint-Octave-de-l'Avenir Val-Jalbert Island Falls Robinhood Robsart Canyon City Clinton Creek Elsa Fortymile Paris Snag Yost Hüljatud asulad Kanadas
Janez Janša teine valitsus

Janez Janša teine valitsus oli Sloveenia valitsus alates 27. jaanuarist 2012 kuni 27. veebruarini 2013, mil valitsusele avaldati umbusaldust.
Moldaavia NSV vapp

Moldaavia NSV vapp oli NSV Liidu haldusüksuse Moldaavia NSV vapp. Moldaavia NSV vapil olid päikesekiirtest valgustatud sirp ja vasar, sirp oli asetatud vasarale. Vappi ääristas viljapeadest, maisitõlvikutest, viinamarja lehtedest, väätidest ja viljadest moodustatud pärjaga. Pärg oli seotud punase lindiga. Vasakpoolsel lindil oli venekeelne kiri "Пролетарии всех стран, соединяйтесь!", parempoolsel moldaaviakeelne "Пролетарь дин тоате цэриле, униць-вэ!" ("Kõigi maade proletaarlased, ühinege!"), keskel aga "РССМ" ("Moldaavia Nõukogude Sotsialistlik Vabariik" lühendatult kirillitsas). Vapi kohal oli punane kuldse äärisega viisnurkne täht. Vapp võeti kasutusele 10. veebruaril 1941. Seda kasutati 3. novembrini 1990, kui see asendati Moldova vapiga. Moldaavia NSV lipp
I Do, I Do, I Do, I Do, I Do

"I Do, I Do, I Do, I Do, I Do" (eestikeelse pealkirjaga "Siis kui algas kõik") on ansambli ABBA repertuaari kuulunud laul. Laulu autorid on Björn Ulvaeus, Benny Andersson ja ABBA mänedžer Stig Anderson. Laul oli ülemaailmselt nende teine edukas singel pärast "Waterlood". Singel pärineb ABBA kolmandalt albumilt "ABBA" ja see ilmus müügilettidele 1975. aasta aprillis. Singli B-poolel oli laul "Rock Me". Laul avaldati suhteliselt varsti pärast ebaedukat lugu "So Long" ning ta tõi ansambli uuesti tähelepanu keskpunkti. Laul sai populaarseks üle maailma, kuid jäi suhteliselt märkamatuks Suurbritannias. See oli ABBA esimene suur hitt Austraalias ja koos järgnenud singlitega ""Mamma Mia" ja "SOS" põhjustas sealmaal tõelise ABBA hulluse. Laul sai populaarseks pulmalauluna ja seda kasutati ka filmis "Muriel's Wedding" (1994), milles laul kõlab peategelase pulmas. Laul jõudis edetabelites esikohale lisaks Austraaliale veel Uus-Meremaal, Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Šveitsis. Ka USA-s edetabelis Billboard Hot 100 jõudis laul 15. kohale, samas aga Suurbritannias jõudis laul üksnes 38. kohale. See on ainus ABBA singel, mis osutus edukamaks USA-s kui Ühendkuningriigis. Eesti keeles sai laul tuntuks Reet Linna ja Lagle Alpiuse esituses ning kannab pealkirja "Siis kui algas kõik".
SOS (täpsustus)

SOS võib tähendada mitut asja: SOS on hädasignaal. SOS on Somaalia šillingi tähis. "SOS" on ABBA laul. "SOS" on Rihanna laul. SOS on Drosophila geen.
Družinnik

Družinnik oli idaslaavlaste hõimuüliku või Vana-Vene vürsti družiina liige. Varakeskaegse družinniku tüüpiline varustus koosnes soomusrüüst, pika tera ning konksuga sõjakirvest, mõõgast, kilbist (näiteks ümarkilp või vapikilp) ja koonilisest kiivrist (Spangenhelm). Družinnikud moodustasid algselt jalaväe, alles 11. sajandil muutus sagedasemaks ratsavägi. Bojaar Rahvamalev Rüütel
Tweedle Dee, Tweedle Dum

"Tweedle Dee, Tweedle Dum" (eestikeelse pealkirjaga "Suvetiir") on šoti ansambli Middle of the Road 1971. aasta hittlugu. Loo autorid on Lally Stott ning Mario ja Giosy Capuano. Singel pärineb albumilt "Chirpy Chirpy Cheep Cheep". Suurbritannia plaadimüügi edetabelis jõudis singel 2. kohale ning sai ka kuldplaadiks. Eesti keeles on lugu esitanud Marika Alamets koos ansambliga Toomapojad, ansamblid Justament ja Ciizud.
Théophile Gautier

Pierre Jules Théophile Gautier (30. august 1811 – 23. oktoober 1872) oli prantsuse luuletaja, proosakirjanik, ajakirjanik ning kunsti- ja kirjanduskriitik. Kuigi Gautier kaitses tuliselt romantismi, on tema loomingut keeruline ühe suuna esindajana määratleda ning seetõttu seostatakse teda mitme hilisema kirjandusvooluga, nagu parnaslaste, sümbolismi, dekadentsi ja modernismiga. Tema talenti hindasid paljud kuulsad kirjanikud, sealhulgas Balzac, Charles Baudelaire, vennad Jules ja Edmond Goncourt, Gustave Flaubert, Marcel Proust ja Oscar Wilde. Gautier kirjutas oma esimesed luuletused juba 1826. aasta paiku, kuid suurema osa oma elust töötas ta mitme ajakirja ajakirjanikuna, peamiselt La Presse'i juures. See andis talle võimaluse reisida ja sõlmida sidemeid kõrgklassi ja kunstimaailma kuuluvate tähtsate isikutega. Gautier reisis palju kogu oma elu vältel, eriti Hispaanias, Itaalias, Venemaal, Egiptuses ja Alžeerias. Tema reisikirju "Voyage en Espagne" (1843), "Trésors d’Art de la Russie" (1858) ja "Voyage en Russie" (1867) peetakse ühtedeks 19. sajandi esinduslikemaks. "Poésies" (1830) "Albertus" (1832) "Les Jeunes-France" (1833) "La Comédie de la Mort" (1838) "España" (1845) "Émaux et Camées" (1852) "Dernières Poésies" (1872) "Öö Kleopatraga" (sisaldab lugusid "Öö Kleopatraga", "Muumia jalg", "Kuldkett", "Tuhande teine öö"). Prantsuse keelest tõlkinud ja järelsõna Kaja Riesen. Eesti Raamat, Tallinn 2009, 190 lk
You're the One That I Want

"You're the One That I Want" (eestikeelse pealkirjaga "Sinu valinud ma") on John Farrari laul, mille ta kirjutas muusikali "Grease" 1978. aasta filmiversiooni jaoks. Seda esitavad John Travolta ja Olivia Newton-John. "You're the One That I Want" oli ainuke singel sellest filmist, mis jõudis nii USA-s kui ka Suurbritannias plaadimüügi edetabelites esikohale. Singlit on müüdud USA-s Suurbritannias, Prantsusmaal ja Saksamaal üle 6 miljoni eksemplari, millega see on üks läbi aegade suurema läbimüügiga singel. Eestikeelsed sõnad kirjutas Reet Linna ja laul on kuulunud ka mitme eesti esineja repertuaari. Tuntuimad neist on Ivo Linna, Reet Linna ja ansambli Rock Hotel versioon ning Priit Võigemasti ja Liisi Koiksoni esitus Nukuteatri lavastatud muusikalis "Grease". Loo on plaadistanud veel ka näiteks ansambel Family.
Laughter in the Rain

"Laughter in the Rain" (eestikeelse pealkirjaga "Naerjad vihmas") on Neil Sedaka 1974. aasta singel. Muusika kirjutas ta ise Phil Cody sõnadele. Lugu jõudis 1. veebruaril 1975 esikohale edetabelis Billboard Hot 100. Laulus on kahekümnesekundiline Jim Horni saksofonisoolo. Laulust on oma versioonid salvestanud Thomas Anders (Modern Talkingu juhtfiguur), Pepe Jaramillo ja Donny Osmond. Eestikeelsed sõnad kirjutas laulule Kustas Kikerpuu ja seda on esitanud samuti paljud artistid, teiste seas Mait Maltis, ansambel Jam, Luisa Värk (konkursil "Eesti otsib superstaari"), Gourmet Duo ja Alen Veziko.
Von Bomb

Von Bomb (õieti Indrek Haas; sündinud 1981 Pärnus) on Eesti šabloonkunstnik, kes on tuntud oma poliitilise, ühiskondliku stencil-kunsti poolest, mis ekspluateerib tänava- ja popkunsti vahendeid. Indrek Haas on Baltimaade suurima seinamaalingu autor ("Ülemiste tüdruk" Tallinnas Ülemiste Citys, kogupind u 1780 ruutmeetrit, valminud 2015. aasta juunis). Von Bomb "Prillitoosis", 15. mai 2016, "Prillitoos", Eesti Televisioon Von Bomb joonistas seinale kutsehariduskeskuse õpilased, Tartu Postimees, 2. veebruar 2016 "Meie inimesed: Indrek", Eesti Televisioon 2014 Endine vandaal kaunistab linnaruumi, Eesti Päevaleht 2015 Baltikumi suurim tänavakunsti teos sai valmis, Postimees Tallinn 2015 Ülemistet kaunistab hiiglaslik seinamaaling, Eesti Päevaleht 2015 Baltimaade suurim seinamaaling, Reporter, Kanal 2 2015 Ülemiste linnakus valmis Baltimaade suurim seinamaaling, ERR 2015 Ülemiste Citys avati hiiglaslik seinamaaling, Delfi 2015 Ülemiste Citys valmis Baltimaade suurim seinamaaling, Õhtuleht 2015 Von Bombi koduleht LOOV galeriis avatakse Von Bombi stencil-tehnikas maalide näitus Indrek Haas valikuvabaduse eest, Eesti Päevaleht 2006
Kooraste järved

Kooraste järved on järvestik Põlva- ja Valgamaa piiril Otepää kõrgustiku kaguosas kahes üksteisega ristuvas ürgorus. Kirde-edelasuunalises Jõksi-Kooraste ürgorus on viis aheljärve (Mudsina järv, Kõvvõrjärv, Linajärv, Suurjärv, Uiakatsi järv) ja loode-kagusihilises Vidrike-Kooraste ehk Truuta ürgorus on 10 aheljärve (Vidrike järv, Voki järv, Lambahanna järv, Nahajärv, Sinikejärv, Lubjaahujärv, Liinu järv, Pikkjärv, Vaaba järv, Hatsikõ järv). Järvedest suurim on Suurjärv, mis jääb ürgorgude ristumiskohta. Kõigist loode-kagusuunalise järveahela järvedest voolab läbi Sillaotsa jõgi (Pühäjõgi), mida on arvatud Võhandu jõe ülemjooksuks. Kõik Kooraste järved on suhteliselt sügavad ning kesk- või rohketoitelised. Eesti entsüklopeedia. 5. köide: KONJ–LÕUNA. Tallinn: Valgus, 1990, lk 36. Sissekanne elektroonses EE-s
Kroodi org

Kroodi org on Maardu linnas asuv (tehislik) sälkorg, mis tekkis 19. sajandi lõpul. Praegu voolab orus Kroodi oja[viide?]. Aastal 1893 ehitati Maardu mõisniku tahtel Maardu järve väljavoolu (Kroodi oja) juurde vesiväravatega pais. Aastal 1894 vesiväravad avanesid ja järvest välja voolanud vesi uuristas umbes 2 km pikkuse ja umbes 10 m sügavuse sälkoru. Aastal 1939 pais ja ühtlasi ka tühjaks jooksnud Maardu järv taastati. EE 12. köide, 2003: 247. https://web.archive.org/web/20120830013922/http://www.klint.envir.ee/klint/est/13.html (vaadatud 05.03.2013)
Kuradimuna

Kuradimuna (vanematel kaartidel Teufelsei) on Soome lahes paiknev madal, mis jääb Prangli saarest umbes 4,8 km loodesse. Madala kohal on vee sügavus alla 5 m. EE 12. köide, 2003: 254.
Kuremägi

Kuremägi (ka Kuremäe mägi) on kõrgendik (küngas) ja looduslik pühapaik Alutagusel. Selle absoluutne kõrgus on 92 m ja suhteline kõrgus umbes 40 m. Kõrgendik on geoloogiliselt voor, koosnedes enamjaolt moreenist. Kõrgendik on olnud rahvausundiline ja mütoloogiline tähtsus, samuti on kohaga seotud mitmed Kalevipoja-muistendid. Kuremäel asub Pühtitsa klooster, Kuremäe ohvritamm ja püha allikas. EE 12. köide, 2003: 255. Marju Kõivupuu. 101 Eesti pühapaika 2011. Tallinn: Varrak, lk 122–123.
Punasoo küla

Punasoo oli küla Rakvere rajoonis Laekvere külanõukogus (tänapäeval on endise küla ala Lääne-Virumaal Vinni vallas). Geograafilised koordinaadid on 59° 3′ 0″ N, 26° 47′ 30″ E. Punasoo küla läbib Avinurme oja. Punasoo külas oli peatuskoht Sonda–Mustvee raudteeliinil. 1977 liideti Laekvere külanõukogus 34 asulat, sh. Aadumäe, Lippoja ja Punasoo. Vassivere Punasoo Punasoo turbamaardla Paadenurme looduskaitseala (Punasoo sihtkaitsevöönd) Tudusoo looduskaitseala (Punasoo sihtkaitsevöönd) Kohanimenõukogu asustusnimede töörühma arvamused ja ettepanekud: LÄÄNE-VIRUMAA, 16.09.1997
Kärstna mägi

Kärstna mägi (ka Kärstna kabelimägi) on kõrgendik (küngas) Sakala kõrgustiku idaosas Kärstna küla lähedal. Künka absoluutne kõrgus on 136 m ja suhteline kõrgus 60 m. Kärstna mägi on Härjassaare mäe (147 m) ja Rutu mäe (145 m) järel Sakala kõrgustiku kõrguselt kolmas küngas. Kõrgendikul asub Kärstna mõisa kalmistu ja Anrepi lõvi nime all tuntud mälestusmärk. Anrepite suguvõsa kabel Kärstna mõisa kalmistu Anrepi lõvi Tarvastu vald Eesti entsüklopeedia veebiversioonis EE 12. köide, 2003: 270.
Sangla soostik

Sangla soostik on Võrtsjärve nõos paiknev sooala, mille vahele jääb Emajõgi. Soostiku pindala on 32 315 ha. Emajõgi jaotab soostiku põhja- ja lõunapoolseks. Põhja poole jääb Laeva soo ja lõuna poole Sangla, Rannu, Soova ja Laugesoo. Soostiku põhjaosa jääb Alam-Pedja looduskaitsealale. Sangla turbamaardla EE 12. köide, 2003: 506.
399 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 5. sajand eKr | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | ► ◄ | 410. aastad eKr | 400. aastad eKr | 390. aastad eKr | 380. aastad eKr | 370. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 402 eKr | 401 eKr | 400 eKr | 399 eKr | 398 eKr | 397 eKr | 396 eKr | ► | ►► Aasta 399 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCLV aasta ab urbe condita. ... ... ... Sokrates, vanakreeka filosoof
Laugesoo

Laugesoo on Sangla soostiku lõunapoolse osa üks soodest. Soo kaitseks on loodud Alam-Pedja looduskaitsealal Laugesoo sihtkaitsevöönd. EE 12. köide, 2003: 506. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 05.03.2013)
Lippoja

Lippoja oli küla Simuna kihelkonnas. Tänapäeval jäävad küla maad Lääne-Virumaale Paasvere küla alale. Geograafilised koordinaadid on 59° 4′ 5″ N, 26° 48′ 20″ E. Lippoja külas oli peatuskoht Sonda–Mustvee raudteeliinil. 1977 liideti Laekvere külanõukogus 34 asulat, sh. Aadumäe, Lippoja ja Punasoo küla. Kohanimenõukogu asustusnimede töörühma arvamused ja ettepanekud: LÄÄNE-VIRUMAA, 16.09.1997
Lehtse soo

Lehtse soo on Tapa ja Kuusalu valla territooriumil asuv soo. Soo pindala on 500 ha. Soo lõunaosa ja põhjaosa nimetatakse vastavalt Läste ja Rabassaare sooks. Soost on aastakümneid kaevandatud turvast. Praegu turvast ei kaevandata. EE 12. köide, 2003: 286.
Lobi poolsaar

Lobi poolsaar on Vergi poolsaarelt Soome lahte ulatuv osa (poolsaar). Poolsaar eraldab Käsmu ja Koolimäe lahte. Poolsaare tipuosad asuvad loodes (Lobi neem) ja kirdes (Saviloo neem). Poolsaare idarannikul asub mitu väikest saart, nt Pihusaar. Vergi poolsaar EE 12. köide, 2003: 298. Vergi 360° aeropanoraam/aerofoto, näha ka Lobi poolsaar
Lokuta jõgi

Lokuta jõgi on jõgi Järva maakonnas Türi vallas, Lintsi jõe lisajõgi. Jõe pikkus on 33 km. Lokuta jõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 8.04.2022.
Loonalaid

Loonalaid (rts Lettenholm) on Saaremaa lääneranniku lähedal asuv laid, mis jääb Vilsandi rahvuspargi piiresse. Loonalaid on Eesti üks läänepoolsemaid saari, veel kaugemale jääb vaid Nootamaa, mõlemad on Saaremaa valla territooriumil. Loonalaiu pindala on 1,2 km2, kõrgus kuni 5 m ja rannajoone kogupikkus 8,4 km. Laid asub 2,2 km Vilsandist edelas. Laiul leidub rohttaimestikku ja võsa. Ajalooliselt (19. sajandist aastani 1959) oli laiul talu. EE 12. köide, 2003: 304. Loonalaid Eesti looduse infosüsteemis
Lutepää liivik

Lutepää liivik (ka: Setumaa Sahara, Pikamäe liiv, Pikk liiv) on Lutepää küla lähedal (umbes kaks kilomeetrit põhja poole) asuv tuiskliivase alaga piirkond (liivik). Enamik liivikust jääb Venemaa territooriumile. Liiviku liikuva liiva põhjustasid väidetavalt EV kaitseväe Petseri Põhjalaagri ratsaväeõppused. Mõne allika järgi tekkis liivik 16. sajandil pärast suurt metsatulekahju. EE 12. köide, 2003: 305. http://www.setomaa.ee/index.php?id=d1c38a09acc34845c6be3a127a5aacaf&object_id=118 (vaadatud 05.03.2013)
Meelva raba

Meelva raba (ka Meelva soo) on raba Põlvamaal. Raba on (suuruses 1827 ha) alates 1981. aastast kaitse all. Meelva maastikukaitseala Meelva raba Eesti looduse infosüsteemis
Pado järv

Pado järv (ka Padojärv, Padu järv) on järv Põlva maakonnas. Järv asub Meelva maastikukaitsealal. Järve veepeegli pindala on 2,8 ha ja järve maksimaalne sügavus 8,5 m. Padojärv Eesti looduse infosüsteemis
Mahu poolsaar

Mahu poolsaar on Põhja-Eesti rannikul Viru-Nigula vallas asuv poolsaar. Poolsaart piirab idast Kunda laht ja läänest Pada jõe suue. Poolsaarelt eendub palju neemi (nt Uluneem, Letipea neem). Poolsaare tipus on Letipea maastikukaitseala. EE 12. köide, 2003: 325.
Jõepere (Vinni)

Jõepere oli küla Viru-Jaagupi kihelkonnas. Tänapäeval kuuluvad endise küla maad Lääne-Virumaale Vinni valda Kaukvere küla territooriumi hulka. Geograafilised koordinaadid on 59° 12′ 45″ N, 26° 54′ 30″ E. Endist Jõepere küla läbib Purtse jõgi. Jõepere külas oli peatuskoht Sonda–Mustvee raudteeliinil. Jõepere peatusele eelnes Lümatu peatus ja järgnes Tudu raudteejaam. Jõepere lähedal idas Ida-Virumaa Lüganuse vallas asub Koolma (18. sajandi kaartidel Kolma) küla. 1977 liideti Vinni külanõukogus 43 asulat, sealhulgas Jõepere. Kohanimenõukogu asustusnimede töörühma arvamused ja ettepanekud: LÄÄNE-VIRUMAA, 16.09.1997