laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lontova mõis

Lontova mõis (saksa keeles Blücher, Port-Kunda) oli poolmõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Lontova mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Raanitsa mõis

Raanitsa mõis (saksa keeles Neuhof) oli rüütlimõis Kambja kihelkonnas Tartumaal. Viimane omanik oli Richard von Staden. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Kinnistute register. Nr 109. Raanitsa mõis [1]. Maiste, Juhan. Nutt, Nele. Tartumaa mõisad. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 70. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 32-33 [2]. Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 170 [3]. Raanitsa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Raeküla mõis

Raeküla mõis (saksa keeles Raeküll) oli Pandivere mõis kõrvalmõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Raeküla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Raeküla mõis (Väike-Maarja khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Raigla mõis

Raigla mõis (saksa keeles Raigla) oli Räpina mõisa kõrvalmõis Räpina kihelkonnas Võrumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Raigla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Ramma mõis

Ramma mõis (saksa keeles Ramma) oli rüütlimõis Koeru kihelkonnas Järvamaal. Mõisa omanikud olid Rosenid. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Ramma mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Reiu mõis

Reiu mõis (saksa keeles Reidenhof) oli linnamõis Pärnu kihelkonnas Pärnumaal. Pärnu-Eliisabeti kihelkond. Vaadatud 13. novembril 2019. Mõisaportaali Tähestikuline nimekiri: R. Vaadatud 13. novembril 2019. ERA.T-76.1.16110, Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid, Reiu mõis. Inventariseerimine. Vaadatud 13. novembril 2019. 7. juuni 1934 LK 8, Tapa Sõnumed, Reiu mõis tükeldamisele. digar.ee. Vaadatud 13. novembril 2019. Reiu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Randvere mõis

Randvere mõis (saksa keeles Randefer) oli rüütlimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Mõisa omanikud olid Ungern-Sternbergid, Buxhoevedenid. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Randvere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Reegoldi mõis

Reegoldi mõis (saksa keeles Weibstfer) oli riigimõis Suure-Jaani kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Põhja-Sakala valda. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Reegoldi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Raigu mõis

Raigu mõis (saksa keeles Raik) oli rüütlimõis Koeru kihelkonnas Järvamaal. Mõisa omanikud olid Wrangellid. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Raigu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Rebasemõisa mõis

Rebasemõisa mõis (saksa keeles Repsberg) oli Karula mõisa kõrvalmõis Karula kihelkonnas Võrumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Rebasemõisa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Roobe mõis

Roobe mõis (saksa keeles Ropenhof) oli rüütlimõis Helme kihelkonnas Tõrva vallas. Mõisa omanikud olid algul Strykid ja hiljem Erdellid. 1830. aasta paiku rentis Patküla mõisa eestlane Mats Erdell ja 1833. aastal sai ta ka variisiku[viide?] (Voltveti mõisniku von Stryki) abil Roobe mõisa pandipidaja õigused. Pärast rüütlimõisate omamise vabaksandmist kõigi seisuste liikmetele ostis tema poeg Hans Erdell 1867. aastal Roobe mõisa päriseks ja temast sai esimene eesti soost rüütlimõisaomanik. 1939. aastal müüs väidetavalt Saksamaale põgenema asutav eestlasest Roobe mõisa senine omanik Erich Erdell mõisa Valgamaalt Hummuli vallast pärit kauplusepidajale-talunikule Sokkale. Erich Erdell, kelle perekond asus juba Saksamaal, viibis esialgu veel Eestis – Valgamaa sakslaste volinikuna mahajäänud asju ja varandusvahekordi korraldamas. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Roobe mõis (Helme khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Ringi ümber kodumaa, Postimees (1886-1944), nr. 322, 28 november 1939 Roobe mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Roobe mõis (Helme khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Rootsiküla mõis

Rootsiküla mõis (saksa keeles Rotziküll) oli rüütlimõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal. Mõisa omanikud olid Stackelbergid, Anrepid. Rootsi mõis http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Rootsiküla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Rägavere mõis (Ambla)

Rägavere mõis (saksa keeles Reggafer) oli Linnape mõisa kõrvalmõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Esimesed teated Rägavere mõisast pärinevad 1569. aastast, 1569. aastal sai Rägavere mõisa omanikuks Tomas Vegesack (surn. 1570). Vegesacki järel ostis mõisa Johan Berendes ning pärast tema surma kuulus see tema pojale, Riia linna ja lossi asehaldurile Joachim Berendsile (1575– 1623). 1654. aastal kinkis Rootsi kuninganna Kristiina Rägavere mõisa Johann de Rodesile, mõisa järgmised omanikud olid 1663. aastast Berend Otto von Lieven ning 1696. aastast oli mõisa omanik Bogislaus von der Pahlen. 1782. aastal ostis mõisa Wilhelm Rudolf von Patkul, kuni selle ajani olid Rägavere mõisal Jootme mõisaga samad omanikud. 1811. aastal ostis Rägavere, Põriki ja Pruuna mõisad aga von Dellingshausen Pruuna mõisast. Lõpuks, 1860. aastal läks mõis Gotthard Hermann Ferdinand von Baumgartenile (surn. 1905) Linnape mõisast. 1870. aastal ühendati Rägavere mõis Linnape mõisaga. Rägavere mõisa viimaseks omanikuks jäi Constantin von Baumgarten (surn. 1945). http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Rägavere mõis (Ambla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Rägavere mõis (Ambla) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Rägavere mõis (Ambla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Rahuoru mõis

Rahuoru mõis (saksa keeles Friedenthal) oli Torma mõisa kõrvalmõis Torma kihelkonnas Tartumaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Rahuoru mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Kullamaa mõis

Kullamaa mõis oli mitme Eesti mõisa nimi: Kullamaa kirikumõis Suure-Kullamaa mõis Väike-Kullamaa mõis
Aru mõis (Ambla)

Aru mõis (saksa keeles Arrohof) oli Lehtse mõisa kõrvalmõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Aru mõis on rajatud 17. sajandi lõpupoole, iseseisva mõisana eksisteeris Aru mõis rohkem kui sada aastat. Aru mõisa esimeseks valdajaks oli Detloff J. von Saltza, kes oli Lehtse mõisniku Anton Philipp von Saltza üks poegadest. Sel ajaperioodil oli Aru mõis Lehtse kõrvalmõis. 1686. aastal eraldas Aru mõisa Lehtse mõisast Anton Philipp von Saltza oma poja Anton Friedrich von Saltza jaoks. 1713. aastal sai Aru mõisa omanikuks Philipp Johann von Bruemmer. 1726. aastal ostis Aru mõisa aga Alexander Clapier de Cologne (surn. 1743) Ontikalt. Clapier de Colongue suguvõsa kätte jäi Aru püsima kuni 1764. aastani. Seejärel olid rentnikeks parun Otto Jakob Bielski ning Andreas Ludwig von Schonert. 1782. aastal ostis mõisa David von Frisell (surn. 1803) Jootmelt, tema tütar Charlotte Dorothea (surn. 1813) abiellus 1811. aastal Alexander von Hoyningen-Huenega (surn. 1819) Lehtsest, mõis jäigi abielu kaudu Hoyningen-Huenede kätte kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Aru mõisa viimane omanik oli Lehtse mõisnik Friedrich Alexander Hoyningen-Huene (surn. 1921). Aru mõisa peahoone oli keskmise suurusega liigendatud puithoone, osalt ühe- ja osalt kahekorruseline, mis ehitati 19. sajandi teisel poolel, peahoone juurdeehitis aga 19. sajandi lõpuveerandil. Puidust peahoone on tänapäevaks hävinenud, alles on vaid kõrgel künkal maakividest vundamendi jäänused. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Aru mõis (Ambla) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Aru mõis, www.tapamuuseum.ee Aru mõis (Ambla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis ‎
Vana-Kastre piiskopilinnus

Vana-Kastre piiskopilinnus (saksa keeles Oldentorne, Oldenturn) asub Tartu maakonnas Kastre vallas Vana-Kastre külas. Linnust hakati ehitama Emajõe ja Luutsina jõe ristumiskohale 1242. aastal, kuid ürikuliselt on linnust esmamainitud alles 1343. aastal. Linnus toimis eelkõige kui teetõkkelinnuse ja tollipunktina. Võimalik, et pealinnuse kohal võis 13. ja 14. sajandi vahetusel algselt asuda torn-linnus. Piiskopilinnus koosnes pealinnusest, parhammüürist ja eeslinnusest, mida kaitses veega täidetud vallikraav. Piiskopilinnus oli neljakandiline. Tänapäeval on linnusest järel vaid napid maakivi- ja tellismüüride fragmendid. Piiskopilinnus sai esimesi purustusi juba Liivi sõja alguses. Linnus taastati, kuid hävines lõplikult Vene-Rootsi sõjas 1656. aastal. Uue-Kastre piiskopilinnus Eesti Arhitektuur, K. Alttoa Vana-Kastre piiskopilinnus kultuurimälestiste riiklikus registris
Järvajõe mõis

Järvajõe mõis (saksa keeles Jerwajöggi) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal, tänapäeva Järvajõe küla lähedal Tapa vallas Lääne-Viru maakonnas. Mõis rajati 17. sajandil. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Järvajõe ms, www.eki.ee Järvajõe mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.01.2016) Järvajõe mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Kaarli mõis (Ambla)

Kaarli mõis (saksa keeles Karlshof) oli Saksi mõisa kõrvalmõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Praegune asukoht - Vahakulmu küla, Tapa vald Lääne-Viru maakonnas. Mõis rajati 1770. aastatel Kuru ja Räsna mõisast eraldatud aladest. Kuulus Baggehufwudtidele, 1834. aastal läks mõis krahv Peter Manteuffelile. Mõisa viimane omanik oli Margarete von Brevern. Mõisa peahoone pole säilinud. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Kaarli mõis (Ambla) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.01.2016) Kaarli mõis (Ambla) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Kaarli mõis (Ambla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Kaarli mõis, www.tapamuuseum.ee
Linnape mõis

Linnape mõis (saksa keeles Linnapäh) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Mõis rajati 17. sajandil, täpsemalt 1617. aastal. Linnape mõisa kõrvalmõis oli Rägavere mõis, 1824. aastal eraldati Linnape mõisast poolmõisana Lehtmetsa mõis, kuid omanikuks jäi von Derfeldenid. Linnape mõisal oli ka Märjandi karjamõis, mis pole tänapäevani säilinud. Linnape mõisa esimeseks omanikuks sai Matthias von Stauden. 1684. aastal läks mõis Georg von Staali valdusse. Von Staalide perekonna valduses püsis mõis kuni 1767. aastani, kui uueks omanikuks sai Frommhold Johann von Derfelden. 1834. aastal ostis Linnape mõisa Friedrich Adolph von Dellingshausen. 1850. aastal rentis tema poeg Friedrich Alexis von Dellingshausen mõisa Linnape mõisa parunile Paul Andreas Vietinghoffile. Alates 1860. aastast kuni võõrandamiseni 1919. aastal kuulus Linnape mõis von Baumgarteni suguvõsale, mõisa ostis Gotthard Herman Ferdinand von Baumgarten. Mõisate võõrandamise ajal oli Linnape mõisa omanikuks eelmise valdaja poeg Constantin von Baumgarten. 1864. aastal, von Baumgartenite ajal, ehitati ka osaliselt siiani säilinud kahekorruseline puidust historitsistlik mõisa peahoone. Omapäraseks muudavad selle omalaadsed puidust aknaraamistused ja räästakaunistused. Ainulaadne on ka kaunistustega välisuks. Säilinud on üksnes mõisa peahoone parempoolne osa, tõenäoliselt põles mõisahoone vasak tiib 1905. aastal maha. Säilinud on mõned kõrvalhooned, needki varemeis. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Linnape mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.01.2016) Linnape mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Linnape mõis, www.tapamuuseum.ee
Räsna mõis

Räsna mõis (saksa keeles Resna) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Mõis rajati 17. sajandi I poolel. 1627. aastal sai mõisa omanikuks Elisabeth von Bock (surn. 1680) ja seejärel tema pojapoeg Christer Reinhold von Bock (surn. 1693). Edasi läks mõis abielu kaudu von Engelhardtidele ning 1738. aastal von Zeddelmannidele. 19. sajandi jooksul vahetusid omanikud pidevalt kuni 1880. aastani, mil mõisa ostis parun Karl Otto Maydell (surn. 1900) ning lõi koos Kuru mõisa ja Jootme mõisaga fideikomissi. 1919. aastal oli Räsna mõisa omanikuks parun Otto Wilhelm Eduard von Maydell. Räsna mõisa peahoone pole säilinud. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Räsna mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.01.2016) Räsna mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Räsna mõis, www.tapamuuseum.ee
Trilli mõis

Trilli mõis (saksa keeles Lilienberg) oli Saiakopli mõisa kõrvalmõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Mõis rajati 1785 Järvajõe mõisast eraldatud alast. 1785. aastal kuulus Trilli mõis Nikolaus von Villeboisle. 1834. aastal läks mõis Georg Friedrich von Wendrichi valdusse. 1854. aastal ostis mõisa doktor Gustav Hieronymus Ehrenbusch. Trilli mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Arved Kurberg. Trilli mõisa peahoone on hävinenud, endise mõisa kohale on ehitatud uued hooned, ka kõrvalhoone on lagunenud. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Trilli mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.01.2016) Trilli mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Trilli mõis, www.tapamuuseum.ee
Uudeküla mõis

Uudeküla mõis (saksa keeles Udenküll) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Mõis rajati 1769 Nõmmküla mõisast eraldatud alast. Uudeküla http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Uudeküla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.01.2016) Uudeküla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Anna kirikumõis

Anna kirikumõis (saksa keeles Pastorat Annen) oli kirikumõis Anna kihelkonnas Järvamaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016)
Vändra valla vapp

Vändra valla vapp on endise Eesti haldusüksuse Vändra valla vapp. Vapp kinnitati 22. veebruaril 1996. Vändra valla vapi kuldsel kilbil on roheline, ülalt kuuselõikeline, alt lainelõikeline tõusev kaldtala, milles samasuunaline hõbedane laineline varras. Kilbi kuldne värvus viitab Pärnumaale, roheline põllumajandusele. Kuuselõige sümboliseerib valla metsarikkust ning lained valla jõgesid. Hõbedane varras sümboliseerib vallamaid ühendavaid teid. Vapi kujutist kasutati: Vändra valla lipul. Valla esindusruumides. Valla vapimärgil. Vändra vallavalitsuse pitsatite, dokumendiplankide, trükiste, embleemide ning siltide kujunduselemendina. Suuremate maanteede ääres valla piire tähistavatel märgistustel. Vändra valla poolt üleantavatel meenetel. Muudel juhtudel selleks antud loa alusel. Loa annab vallavanem igal üksikjuhul selleks esitatud kirjaliku taotluse alusel. Vändra valla lipp Vändra valla sümboolika valla kodulehel Vändra valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Anna mõis

Anna mõisaid on olnud mitu tükki: Anna kirikumõis, Anna kihelkonnas Anna mõis (Pärnu-Jaagupi) Anna mõis (Nītaure kihelkond)
Korba mõis

Korba mõis (saksa keeles Korba) oli poolmõis Anna kihelkonnas Järvamaal. Mõis rajati 1817 Silmsi mõisast eraldatud alast. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Korba mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.01.2016) Korba mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Kõnnu mõis

Kõnnu mõis on olnud mitme mõisa nimi: Kõnnu mõis Kihelkonna kihelkonnas Kõnnu mõis Kuusalu kihelkonnas Kõnnu mõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Kõnnu mõis Torma kihelkonnas Kõnnu mõis Võnnu kihelkonnas
Ojataguse mõis

Ojataguse mõis (saksa keeles Wannamois ja Oientacken) oli Purdi mõisa kõrvalmõis Anna kihelkonnas Järvamaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Ojataguse mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Anseküla kirikumõis

Anseküla kirikumõis (saksa keeles Pastorat Anseküll) oli kirikumõis Anseküla kihelkonnas Saaremaal. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016)
Lõo mõis

Lõo mõis (saksa keeles Leo) oli rüütlimõis Anseküla kihelkonnas Saaremaal. Mõisast on teateid aastast 1473. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Lõo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.01.2016) Lõo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Tiirimetsa mõis

Tiirimetsa mõis (saksa keeles Tirimetz) oli riigimõis Anseküla kihelkonnas Saaremaal. Mõis rajati 16. sajandi keskel. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Tiirimetsa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.01.2016) Tiirimetsa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Audru kirikumõis

Audru kirikumõis (saksa keeles Pastorat Audern) oli kirikumõis Audru kihelkonnas Pärnumaal. Audru kirikumõis riigistati 1919. aasta maareformiga. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Audru mõis (Audru khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Jõõpre mõis

Jõõpre mõis (saksa keeles Jaepern) oli riigimõis Audru kihelkonnas Pärnumaal. Mõis rajati 17. sajandi keskel. Jõõpre vana kool, ehitatud 1935. aastal endisele Jõõpre mõisa asukohale. Jõõpre mõisa kõrvalhoone varemed http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Jõõpre mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.01.2016) Jõõpre mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Jõõpre mõisa maarahvas Geni projekt
Lindi mõis

Lindi mõis oli mitme Eesti mõisa nimi: Lindi mõis (Audru) (Woldenhof), Audru kihelkonnas Pärnumaal Lindi mõis (Pärnu) (Lindenland), linnamõis Viljandi kihelkonnas Viljandi maal
Lindi mõis (Audru)

Lindi mõis (saksa keeles Woldenhof) oli Audru mõisa kõrvalmõis Audru kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Pärnu linna. Mõisast on teateid alates 16. sajandist. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Lindi mõis (Audru) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.04.2017) Lindi mõis (Audru) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Kultuurimälestiste riiklik register
Võlla mõis (Audru)

Võlla mõis (saksa keeles Wölla) oli riigimõis Audru kihelkonnas Pärnumaal. Mõis rajati 16. sajandi II poolel. Võssa kasvanud Võlla mõisa asukoht Aruväljal Võssa kasvanud Võlla mõisa asukoht Aruväljal http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 23.01.2016) Võlla mõis (Audru) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 23.01.2016) Võlla mõis (Audru) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Zygostates

Zygostates [züg'ostatees] on perekond käpalisi Ameerika troopikas. Zygostates alleniana Zygostates apiculata Zygostates aquinoi Zygostates bradei Zygostates chateaubriandii Zygostates cornigera Zygostates cornuta Zygostates ligulata Zygostates costaricensis Zygostates crinitum Zygostates dasyrhiza Zygostates duchii Zygostates dusenianus Zygostates grandiflora (Zygostates grandiflorus) Zygostates greeniana Zygostates intermedia Zygostates kuhlmanni Zygostates leptosepala Zygostates ligulata Zygostates lindmanii Zygostates linearisepala Zygostates lunata Zygostates multiflora Zygostates obliqua Zygostates octavioreisii Zygostates ovatipetala Zygostates papillosa Zygostates paranaensis Zygostates pellucida Zygostates pustulata Zygostates riefenstahliae Zygostates rotundiglossa
Paukštakiai vald

Paukštakiai vald (leedu keeles Paukštakių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Plungė rajoonis. Vald paikneb Babrungasest idas. Valla madalaim koht asub Babrungase orus ja ulatub 119,2 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht aga ulatub 196,2 meetrit üle merepinna. Valla pindala on 97 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1179 inimest. Valla keskuseks on Grumbliai küla. Nugariai Nugariai linnamägi "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuni 2016. Vaadatud 24. jaanuaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) [1]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 23.01.2016.
Plateliai vald

Plateliai vald (leedu keeles Platelių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Plungė rajoonis. Vald asub Plateliai järve kaldal. Valla pindala on 137 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1932 inimest. Valla keskus on Plateliai alev (2011. aastal elas seal 857 inimest). Vaade Mikytai hiiemäelt Beržorase kirik Gintališkė kirik Užpelkiai linnamägi Mikytai Jockiai Mačiūkiai kabel Vana nõukogude raketiväebaas [1]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 22.01.2016.
Stalgėnai vald

Stalgėnai vald (leedu keeles Stalgėnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Plungė rajoonis. Vald paikneb Minija jõe kallastel. Valla pindala on 83 km². 2011. aasta seisuga elas seal 974 inimest. Valla keskuseks on Stalgėnai küla. Stalgėnai kirik Stalgėnai [1]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 22.01.2016.
Šateikiai vald

Šateikiai vald (leedu keeles Šateikių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Plungė rajoonis. Vald paikneb Minija kaldal, osaliselt kuuluvad selle maad Salantai regionaalparki. Valla pindala on 134 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2233 inimest. Valla keskuseks on Šateikiai küla. Aleksandravas Šateikiai kirik Dyburiai kivi Godeliai [1]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 24.01.2016.
Žlibinai vald

Žlibinai vald (leedu keeles Žlibinų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Plungė rajoonis. Valla pindala on 140 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1413 inimest. Valla keskuseks on Žlibinai küla. Vallamaja Kantaučiai kirik Kantaučiai Vilkaičiai [1]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 24.01.2016.
Veisiejai

Veisiejai (leedu, poola Wiejsieje, varem ka Wysoki Dwór) on linn Leedus Lazdijai rajoonis, Veisiejai valla halduskeskus. Asub merepinnast 119 meetri kõrgusel Ančia järve ääres, Lazdijaist 18 km kagu pool. Seal on Veisiejai regionaalpargi administratiivkeskus. Linnas on gümnaasium, raamatukogu ja postkontor. Vaatamisväärsusteks on sealse mõis hoonetekompleks, koduloomuuseum, aastal 1817 ehitatud katoliiklik Püha Jüri kirik. Linnas on üks vähestest säilinud puidust sünagoogidest, mis valmis aastal 1925. Ludwik Zamenhof lõi esperanto töötades Veisiejais silmaarstina. Linnas töötas ka helilooja Juozas Neimontas. Seal sündisid Leedu rahandustegelane Eduardas Vilkelis, poliitik Juozas Krikštolaitis ja majandustegelane Rokas Flikas. Aastal 1253 mainiti ristisõdijate kroonikas jatvingite maal asuvat paika nimega Weyze (Veise). Veisiejai mõisa on esimest korda mainitud 1501. aastal. 1525 sai asula alevi õigused, järgmisel aastal ehitati sinna esimene kirik. Esimesed juudid asusid sinna elama XVIII sajandi alguses, aastal 1748 ehitati sinna esimene sünagoog. Aastaks 1854 olid suurem osa alevi elanikest juudid. Alev oli pikka aega Massalskite suguvõsa valduses, nemad rahastasid ka sealse kiriku rajamist. 1956 sai linnaõigused. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Veisiejai elanikest leedulasi 98,67%. Ančia järv Raamatukogu Veisiejai kirik Gümnaasium Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023. http://dir.icm.edu.pl/pl/Slownik_geograficzny/Tom_XIII/302 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2015. Vaadatud 20. septembril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Linn portaalis vietoves.Lt http://www.veisiejai.duareka.net/portalas/
Sauvignon Blanc

Sauvignon Blanc on levinud valge viinamarjasort. Sauvignon Blanci parimaks kasvukohaks peetakse traditsiooniliselt Prantsusmaad, täpsemalt Bordeaux'd ja Loire'i jõe orgu. Tegelikult kasvatatakse seda üsna laialdaselt mujalgi, silmapaistvaid saavutusi on saanud näiteks Uus-Meremaa. USA-s tuntakse seda viinamarja ka nimega Fume Blanc. Sauvignon Blanc kannatab kuumemat kliimat kui paljud teised viinamarjasordid. Sauvignon Blancist tehtud veinid on aromaatsemad kui Chardonnayst ja neis on enamasti värske ja erk happesus. Aroomis hinnatakse valdavalt "rohelisi" ehk värskete rohttaimede ja põõsaste lõhnu. Veinitegemisel segatakse parema maitse huvides Sauvignon Blanci tihti väikese koguse Sémilloniga. Veini on mõistlik juua noorelt, Sauvignon Blanc ei võida vananemisega üldiselt midagi. Traditsiooniliselt soovitatakse Sauvignon Blanci eriti just mereandide kõrvale.