laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Durian

Durian (ka duurian) on villapuuliste (Bombacaceae) sugukonda kuuluva Kagu-Aasia troopikas kasvava hariliku durianipuu vili. Duriani tuntakse peaaegu kogu maailmas hea maitse ning ebameeldiva lõhna pärast. Rahvasuus on duriani kohta levinud ka ütlus: "maitseb nagu taevas, haiseb nagu põrgu". Maitseb nagu karamell, maasikad, vahukoor ja juust kokku, ent haiseb nagu mädasibul. Puuviljaarmastajad tunnevad juba kilomeetri kauguselt durianile iseloomulikku lehka. Durian kasvab peamiselt Filipiinidel, Malaisias ja Indoneesias. Kuna taim vajab niiskemat keskkonda on võimalik ka, et see hakkab kasvama jõekallastel. Durian jaguneb kolmeks kuni viieks osaks, milles on kuni 3 seemet, mida ümbritseb paks ja kollakas seemnerüü. Seda on keelatud süüa avalikes kohtades, kuna selle lehk ei meeldi paljudele. Bussides ja lennukites on mõnikord koguni pandud üles silt "No durians!" (durianide söömine keelatud). Duriane süüakse koos riisiga või jäätisega, samuti tehakse seemnerüüst ka moosi. Duriani ogalist kesta on kasutatud kütteks ning liha või kala suitsutamiseks. Samuti on tehtud durianipuu puidust tarbepuitu. Kuna puit on termiitidele sobilik, kasutatakse seda ehitusel vaid üksikutes kohtades. Durianipuu koos inimesega. Terve puuvili. Durian. Duriani viljaliha pakitult. “No durians”
Piovera

Piovera on vald Itaalias Piemonte maakonnas Alessandria provintsis. 86 meetri kõrgusel merepinnast asuva Piovera asustustihedus on keskmiselt 52 inimest ruutkilomeetri kohta. Piovera piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Alessandria, Alluvioni Cambiò, Montecastello, Rivarone, Sale. Piovera loss San Michele Arcangelo kiriku kellatorn Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018, vaadatud 16.03.2019.  Piovera – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Volpeglino

Volpeglino on vald Itaalias Piemonte maakonnas Alessandria provintsis. 243 meetri kõrgusel merepinnast asuva Volpeglino asustustihedus on keskmiselt 43 inimest ruutkilomeetri kohta). Volpeglino piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Berzano di Tortona, Casalnoceto, Castellar Guidobono, Monleale, Viguzzolo, Volpedo. Volpeglino oli aastatel 1928–1947 ühendatud Volpedo valla halduspiiridesse. DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana https://demo.istat.it/?l=it  Volpeglino – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Berzano di Tortona

Berzano di Tortona on vald Itaalias Piemonte maakonnas Alessandria provintsis. Berzano di Tortona asub Grue ja Curone jõe veelahkmel. Merepinnast 270 meetri kõrgusel asuva Berzano di Tortona asustustihedus on keskmiselt 58 inimest ruutkilomeetri kohta. Berzano di Tortona piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Monleale, Sarezzano, Viguzzolo, Volpeglino. Valla halduspiirides asuvad järgmised asulad: Cappellette, Chiesa, Inselmina, Magostino, Valbona. Berzano di Tortona Berzano sai iseseisvaks omavalitsusüksuseks 1818. aastal, aastatel 1928–1947 oli ühendatud Volpedo halduspiiridesse. Haldushoone https://demo.istat.it/?l=it  Berzano di Tortona – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Hollywoodi kuulsuste allee

Hollywoodi kuulsuste allee (inglise Hollywood Walk of Fame) on Hollywoodis Los Angeleses piki Hollywood Boulevardi ja Vine Streeti kulgev kõnnitee, mis on tähistatud rohkem kui kahe tuhande neljasaja terratsost ja messingist valmistatud viieharulise tähega, millest igaüks on nimeliselt pühendatud meelelahutustööstuses filmi, teatri, raadio, televisiooni või muusika alal silmapaistnud inimesele. Uued nimed otsustab Hollywoodi Kaubanduskoda (Hollywood Chamber of Commerce) kord aastas juunis. Mõnel kuulsusel on mitu tähte – saavutuste eest mitmel nimetatud alal. Ainus, keda on viiel alal auhinnatud, on Gene Autry. Praeguseks on 47% kõigist tähtedest välja antud filmi alal, 24% televisiooni alal, 17% helisalvestuse alal, 10% raadio alal ning vähem kui 2% elavesituse alal. Igal aastal lisandub kuulsuste alleele umbes 20 uut tähte, nendest üks postuumselt. 1956. aasta märtsiks olid tähtede lõplik kujundus ja terratso korallroosa-süsihall värvilahendus heaks kiidetud ning pooleteist aasta jooksul valiti välja 1558 laureaati komiteede poolt, kes esindasid tollal nelja peamist meelelahutustööstuse haru: filmi, televisiooni, helisalvestust ja raadiot. Hollywoodi kuulsuste allee ehitamine algas 1958. aastal. Esimene näidistäht paigaldati 9. veebruaril 1960 Joanne Woodwardile, esimene alaline täht 28. märtsil 1960 filmirežissöör Stanley Kramerile. Pärast seda, kui aastatel 1960–1961 oli paigaldatud üle 1500 tähe, möödus kaheksa aastat ilma ainsatki uut tähte lisamata. 1968. aasta detsembris sai oma tähe kuulsuste alleel Richard D. Zanuck. Sealtpeale on tähetseremooniat kuulsuste alleel korraldatud regulaarselt. 1978. aastal nimetas Los Angelese linn Hollywoodi kuulsuste allee kultuuri- ja ajaloomälestusmärgiks, sellest on saanud tähtis turismimagnet. Palju kära on olnud selle ümber, kellel on oma täht kuulsuste alleel ja kes on ilma. Al Pacinol, Francis Ford Coppolal, Robert Redfordil ja Jane Fondal näiteks ei ole oma tähte, samal ajal kui Osmonditel, David Spade'il, Pee-Wee Hermanil, Pat Sajakil ja Leeza Gibbonsil on. Mõned kuulsused ei ole olnudki huvitatud. Julia Roberts näiteks on öelnud, et tema ei taha. Hollywood Walk of Fame – Frequently Asked Questions www.walkoffame.com (vaadatud 7.06.2013) "History of the Walk of Fame". walkoffame.com (vaadatud 6.06.2013) "Kramer First Name Put in Walk of Fame" Los Angeles Times, 29. märts 1960. Hollywood Boulevard's Price of Fame www.foxnews.com 3. detsember 2003. (vaadatud 6.06.2013) Hollywoodi kuulsuste allee ametlik veebisait (inglise keeles) Hollywoodi kuulsuste allee www.seeing-stars.com (inglise keeles) Hollywood Star Walk: LA Times (interaktiivne kaart tähtede asukoha ja fotodega) Hollywoodi kuulsuste allee interaktiivne teejuht mobiiltelefonidele hwof.mobi (inglise keeles) Hollywoodi kuulsuste allee interaktiivne teejuht personaalarvutitele hwof.com (inglise keeles) Hollywood Boulevard's Price of Fame www.foxnews.com 3. detsember 2003
Richard Kurvits

Richard Kurvits (24. august 1909 Valga – 11. mai 1967 Tartu) oli Eesti NSV parteitegelane. Ta sündis maaler Karl Kurvitsa (1876–1952) perekonnas. Aastatel 1924–1929 õppis Valga Poeglaste Gümnaasiumis, selle lõpetamise järel siirdus ajateenistusse. Aastal 1930 asus tööle riiklikusse metsatööstusse, oli Karula vallas kontoriametnikuks. 1931 kaotas töö, elas kaks aastat töötuna isa ülalpidamisel. Alates 1933. aastast teenis leiba raamatupidajana: esialgu Valgas A. Bendti metallurgiatehases, alates 1935. aastast ühes Valga kauplustest ja seejärel alates 1938. aastast Tõrvas Tultsi kaupluses. 1940. aastal astus ta Eestimaa Kommunistlikku (bolševike) Parteisse (EK(b)P). Augustis 1940 nimetati Kurvits Valga õlle- ja peenviinatehase komissariks, septembris edutati tehase direktoriks. Märtsis 1941 viidi ta üle Valga Tarbijate Ühistu juhatuse esimeheks. Ühtlasi kuulus ta sama aasta augustis Valga hävituspataljoni koosseisu. Augustist 1941 viibis ta Venemaal tagalas, oli esialgu kolhoosnik Tšeljabinski oblasti Magnitogorski rajoonis ja seejärel Usbeki NSV Andižani oblasti Altin-Kuli rajoonis. Töötas ka raamatupidajana. Augustis 1943 suunati Kurvits Moskva oblasti Jegorjevski õppekombinaati parteitöötajate kursustele, mille lõpetas jaanuaris 1944. Veebruaris 1944 nimetati ta EK(b)P Valgamaa Komitee I sekretäriks. EK(b)P Keskkomitee büroo kinnitas ta ametisse sama aasta 16. juunil, kuid juba 12. oktoobril 1945 Kurvits vallandati, sest ta ei suutnud rahuldavalt korraldada viljavarumist. 19. novembrist 1945 26. jaanuarini 1948 oli ta EK(b)P Tartumaa Komitee sekretär kaadrite alal. 1947. aastal lõpetas ta Tartus marksismi-leninismi õhtuülikooli. 26. jaanuaril 1948 nimetati Kurvits Tartu maakonna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimeheks, kellena ta töötas septembrini 1950. Aastatel 1948–1952 oli Kurvits ühtlasi EK(b)P Keskkomitee liige. 11. septembril 1950 kinnitati ta EK(b)P Tartu Rajoonikomitee I sekretäriks, kellena töötas 29. aprillini 1952. Pärast seda töötas taas madalamatel ametikohtadel: juunist 1952 juunini 1953 Tartu oblasti Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimehe asetäitjana, juunist 1953 detsembrini 1962 Elva rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimehena ja rajooni likvideerimise järel detsembrist 1962 kuni oma surmani mais 1967 Tartu rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimehena. Aastatel 1953–1959 õppis kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas ja lõpetas selle. Richard Kurvits oli abielus. Perekonnas kasvas kaks tütart. Eestimaa Kommunistliku Partei kohalikud organisatsioonid 1940–1991. Tallinn, Kristler-Ritso Eesti Sihtasutus, 2005, lk 267–268, 362, 369. Richard Kurvitsa portree
Ahjupealne

Ahjupealne on talumajapidamises koht ahju peal, kus külmal talveperioodil võisid magada enamasti meessoost taluelanikud. Ahjupealsele mindi ahjuredeliga. ahjuauk ahjuesine ahjukivi ahjukumm ahjulagi ahjuluud ahjulääv ahjukülg ahjupõrand ahjuredel ahju suitsuauk ahjusuu ahjusüda reheahi Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 8
Ankur (täpsustus)

Sõnal "ankur" on mitu tähendust: ankur on raske ese, mille abil hoitakse paigal vabas vees ujuvat laeva või muud eset; ankur on kinnitusvahend seinte nihkepinge takistamiseks ja kandetalade tugevdamiseks; ankur on kinnitusvahend ankur on mõiste elektrotehnikas; ankur on talurahvakultuuris vaadikujuline nõu, kus hoitakse õlut; ankur on vana mahuühik; Ankur on perekonnanimi; Ankur on Peeter Simmi 1991. aasta lühimängufilm
Järi

Järi ehk järg (murdes ka pink, Tartu ja Võru murdes kerk) on talurahvakultuuris kolme või nelja tapitud jalaga väike pink. Järil istuti nt siis kui lüpsti lehma või istuti kolde ees. Augujäri Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 50 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 36
Harjusk

Harjusk (murdes ka: harjakas, harjavenelane, harjasnik, Lõuna-Eesti murretes harjuke, harjukene) oli 18.–19. sajandil rändkaupmees, kes müüs mitmesuguseid pudukaupu, nt nõelu, niite, linte, sõrmuseid. Harjuskid olid enamasti venelased, kes tulid Eesti alale Pihkva kubermangust või Sise-Venemaalt. U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M). Lk 220 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 30–31
Hauskar

"Kappel" suunab siia. Perekonnanime kohta vaata artiklit Kappel (perekonnanimi). Hauskar (saarte ja läänemurdes kappel, idamurdes loop, lõunaeesti murretes pilk) on puust või plekist enamasti aasakujulise käepidemega kühvel, mida kasutatakse veesõidukist (nt paadist) vee väljaviskamiseks. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 19 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 32
Intarsia

Intarsia on panustehnika, mille korral põhimaterjalisse lõigatud süvendid täidetakse samast materjalist eritooniliste osadega. Puidu puhul kombineeritakse eri värvi õhukesi puitplaate mingi suurema pinna kaunistamisel. Reeglina valmistatakse intarsias geomeetrilisi mustreid, kuid ka figuraalseid kompositsioone. Puidu puhul kinnitatakse alusplaadile tavaliselt hinnalisemast puidust (nt eebenist, mahagonist, palisandrist) või vineerist osi. Puitmosaiigi korral kasutatakse geomeetrilist ornamenti, vabama joone puhul aga taimornamenti ja piltkujutisi (maastiku- ja linnavaated jne). Intarsiaga on kaunistatud eesti rahvakunstis näiteks vakku, kanne ja karpe, ukse-, seina- ja laetahveldist, mööblit ja muid tarbeesemeid. Tehnikat tunti juba Vana-Egiptuses, selle õitseng toimus 15. ja 16. sajandi Itaalias (Giuliano ja Benedetto da Maiano) ning 17. ja 18. sajandi Prantsusmaal. Eesti tarbekunstis on intarsiat viljelenud näiteks Voldemar Kaarma (1908–1976), Harry Tertsius (1915–1979) ja Bruno Tomberg. Intarsiat on kasutatud ka nahkehistöös. ENE (1988). Eesti nõukogude entsüklopeedia 3. Kd 3. Tallinn: Valgus. Lk 647. ISBN 5899000031. Merit Männi. Juhuslik raamatuleid viis uue hobini. Artikkel Järvamaal tegutsevast intarsiakunstnikust Ilmar Ivast. Järva Teataja, 23. november 2019
Rickettsia

Rickettsia on gramnegatiivsete bakterite perekond, kelle hulka loetakse osad lülijalgsete bakterid, kes elavad vabalt paljudes eukarüootsetes organismides. Perekonna esindajad võivad olla ka inimeste obligatoorseteks rakusisesteks (enamasti endoteelirakkude) mikroorganismideks, keda peetakse mitmete zoonooside tekitajateks inimestel.  Pikemalt artiklis Gramnegatiivsed bakterid tsütoplasma membraan lipopolüsahhariidide rikka välismembraaniga omavad ensüümisüsteeme[küsitav] väga polümorfsed bakterid Rickettsia aeschlimannii Rickettsia africae Rickettsia akari Rickettsia asiatica Rickettsia australis Rickettsia canadensis Rickettsia conorii Rickettsia cooleyi Rickettsia felis Rickettsia heilongjiangensis Rickettsia helvetica Rickettsia honei Rickettsia hulinii Rickettsia japonica Rickettsia massiliae Rickettsia montanensis Rickettsia parkeri Rickettsia peacockii Rickettsia prowazekii Rickettsia rhipicephali Rickettsia rickettsii Rickettsia sibirica Rickettsia slovaca Rickettsia tamurae Rickettsia typhi Puugid parasiteerivad enamikul selgroogsetest ja peaaegu kõikides regioonides. Puukide, valdavalt kõva toesega Ixodidae perekonna indiviidide toitumise ajal võivad nende vahendusel levida Rickettsia perekonda kuuluvad bakterid ja põhjustada inimestel näiteks järgmisi zoonoose: vaskuliit, riketsioosid (tähnilise tüüfuse tekitajad R. prowazekii, R. quintana, R. rickettsii, R. typhi jpt), Kaljumägede tüüfus (inglise Rocky Mountain spotted fever) tekitaja R. rickettsii jpt. Tänapäeval teatakse vähe nende puukide kohta (kõik arengustaadiumid), kes on nakkusekandjad, ning mõnede allikate kohaselt bakterid neil teadaolevalt mingeid haiguslikke seisundeid ega pahaelu ei põhjustavat. Samas võib bakteri R. rickettsii nakkus puukide viljakust alandada ja koguni surma põhjustada. Perekond Rickettsia on saanud nime USA teadlase Howard Taylor Rickettsi (1871–1910) järgi, kes uuris Kaljumägede tüüfust (inglise Rocky Mountain spotted fever), sai nakkuse ning nakkuse tekitajat peetakse tema surma kaasosaliseks. Puugid Riketsioosid Riketsioloogia Zoonoos Meditsiinisõnastik, lk 662, 2004, tõlkijad Katrin Rehemaa, Sirje Ootsing, Laine Trapido, ISBN 9985-829-55-7 Philippe Parola, Didier Raoult, Ticks and Tickborne Bacterial Diseases in Humans: An Emerging Infectious Threat, Clin Infect Dis. (2001) 32 (6):897-928.doi: 10.1086/319347, Veebiversioon vaadatud (25.06.2013)
Bibbi maakond (Alabama)

Bibbi maakond (Bibb County) on maakond USA-s Alabama osariigis. Maakonna halduskeskus on Centreville ja suurim linn Brent. Maakonna pindala on 1622 km². Veepindala on 8 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 22 915. Aastal 2000 oli elanike arv 20 826. Jeffersoni maakond (põhjas) Shelby maakond (kirdes) Chiltoni maakond (kagus) Perry maakond (edelas) Hale'i maakond (edelas) Tuscaloosa maakond (loodes) Bibbi maakond moodustati 7. veebruaril 1818. aastal Monroe ja Montgomery maakonna osadest ning algselt oli maakonna nimi Cahawba maakond. 4. detsembril 1820 nimetati see Alabama kuberneri William Wyatt Bibbi järgi Bibbi maakonnaks. Cahaba River National Wildlife Refuge Talladega metsakaitseala (osa) https://archive.ph/7Otip, 12.01.2022, http://www.citypopulation.de/en/usa/admin/alabama/01007__bibb/, 19.01.2022, Bibb (County, Alabama, USA) - Population Statistics, Charts, Map and Location. https://archive.is/7Otip, 12.01.2022, https://www.citypopulation.de/en/usa/admin/alabama/01007__bibb/, 12.01.2022, Bibb (County, Alabama, USA) - Population Statistics, Charts, Map and Location. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Bibbi maakonna koduleht (inglise keeles)
Bibbi maakond

Bibbi maakond (Bibb County) on maakond USA-s Georgia osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn Macon. Maakonna pindala on 661 km², millest 13 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 155 547. Aastal 2000 oli elanike arv 153 887. Jonesi maakond (kirdes) Twiggsi maakond (idas) Houstoni maakond (lõunas) Peachi maakond (lõunas ja edelas) Crawfordi maakond (edelas) Monroe maakond (loodes) Bibbi maakond moodustati 9. detsembril 1822. aastal Jonesi, Monroe, Houstoni ja Twiggsi maakonna osadest. Maakond on saanud nime esimese Alabama kuberneri William Wyatt Bibbi järgi. Bond Swamp National Wildlife Refuge (osa) 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Bibbi maakonna koduleht (inglise keeles)
Blounti maakond (Alabama)

Blounti maakond (Blount County) on maakond USA-s Alabama osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Oneonta. Maakonna pindala on 1685 km². Veepindala on 13 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 57 322. Aastal 2000 oli elanikke 51 024. Marshalli maakond (kirdes) Etowah maakond (idas) St. Clairi maakond (kagus) Walkeri maakond (edelas) Jeffersoni maakond (lõunas) Cullmani maakond (läänes ja loodes) Blounti maakond moodustati 6. veebruaril 1818. aastal Montgomery maakonna osast. Maakond on saanud nime Tennessee kuberneri Willie Blounti järgi. https://archive.is/YApU2, 12.01.2022, https://www.citypopulation.de/en/usa/admin/alabama/01009__blount/, 19.01.2022, Blount (County, Alabama, USA) - Population Statistics, Charts, Map and Location. https://archive.is/YApU2, 12.01.2022, https://www.citypopulation.de/en/usa/admin/alabama/01009__blount/, 12.01.2022, Blount (County, Alabama, USA) - Population Statistics, Charts, Map and Location. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Blounti maakonna koduleht (inglise keeles)
Blounti maakond

Blounti maakond (Blount County) on maakond USA-s Tennessee osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Maryville. Maakonna pindala on 1469 km², millest 21 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 123 010. Aastal 2000 oli elanike arv 105 823. Knoxi maakond (põhjas) Sevieri maakond (idas) Swaini maakond (lõunas) Grahami maakond (edelas) Monroe maakond (edelas) Loudoni maakond (läänes) Blounti maakond moodustati 11. juulil 1795. aastal kümnenda Tennessee maakonnana. Maakond on saanud nime Edela-Territooriumi kuberneri William Blount järgi. Great Smoky mägede rahvuspark (osa) 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Blounti maakonna koduleht (inglise keeles)
Cleburne'i maakond (Alabama)

Cleburne'i maakond (Cleburne County) on maakond USA-s Alabama osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Heflin. Maakonna pindala on 1453 km². Veepindala on 2 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 14 972. Aastal 2000 oli elanike arv 14 254. Cherokee maakond (põhjas) Polki maakond (kirdes) Haralsoni maakond (idas) Carrolli maakond (kagus) Randolphi maakond (lõunas) Clay maakond (edelas) Talladega maakond (edelas) Calhouni maakond (läänes) Cleburne'i maakond moodustati 6. detsembril 1866. aastal endise Bentoni, Randolphi ja Talladega maakonna osadest. Algselt oli maakonna halduskeskus Edwardsville, 1905 sai selleks Heflin. Maakond sai nime Ameerika Riikide Konföderatsiooni sõjaväelase Patrick Cleburne'i järgi. Talladega metsakaitseala (osa) https://archive.is/vXaXB, 18.01.2022, http://www.citypopulation.de/en/usa/admin/alabama/01029__cleburne/, 18.01.2022, Cleburne (County, Alabama, USA) - Population Statistics, Charts, Map and Location. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Cleburne'i maakonna koduleht (inglise keeles)
Cleburne'i maakond

Cleburne'i maakond (Cleburne County) on maakond USA-s Arkansase osariigis. Maakonna halduskeskus on Heber Springs. Maakonna pindala on 1553 km², millest 101 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 25 970. Aastal 2000 oli elanike arv 24 046. Stone'i maakond (põhjas) Independence'i maakond (kirdes) White'i maakond (kagus) Faulkneri maakond (edelas) Van Bureni maakond (läänes) Cleburne'i maakond moodustati 20. veebruaril 1883 Van Bureni ja White'i maakonna osast. Maakond on saanud nime Ameerika Riikide Konföderatsiooni sõjaväelase Patrick Cleburne'i järgi. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Mythologia Fennica

"Mythologia Fennica" ("Soome mütoloogia") on Christfried Gananderi poolt koostatud rootsikeelne ülevaateteos soome rahvausundist, mis ilmus 1789. aastal. See oli üks esimesi käsitlusi läänemeresoome ja üldse soome-ugri rahvaste usundist. Osa Mythologia Fennicast tõlkis saksa keelde Kristjan Jaak Peterson ning see ilmus 1822. aastal Johann Heinrich Rosenplänteri ajakirjas Beiträge zur genauern Kentniß der ehstnischen Sprache pealkirjaga "Finnische Mythologie". Tõlkele lisas Peterson kommentaarid, mis käisid valdavalt eesti mütoloogia kohta. Kristjan Jaak Petersoni tõlge andis 19. sajandil innustust eesti rahvausundi ja rahvaluule kogumiseks ja uurimiseks, aga ka eesti rahvusromantilise pseudomütoloogia loomiseks. See teos mõjustas näiteks Friedrich Robert Faehlmanni, Friedrich Reinhold Kreutzwaldi jpt loomingut. Christfrid Ganander Thomasson's Finnische mythologie, (Übersetzt von Christian Jaak Peterson), Reval: Gedruckt bei Carl Dullo, 1821
Rudolf Meier

Rudolf Meier (23. juuni 1939 – 17. juuli 2018) oli Šveitsi poksija. Meier oli kokku kümnekordne Šveitsi meister raskekaalus (üle 81 kg) aastatel 1962–1964 ja 1967–1973. Meier osales raskekaalus (üle 81 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Meier osales raskekaalus (üle 81 kg) 16. Euroopa meistrivõistlustel (Ida-Berliin, 1965), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Aleksandr Izossimovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja, 17. Euroopa meistrivõistlustel (Rooma, 1967), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Kiril Pandovile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 18. Euroopa meistrivõistlustel (Bukarest, 1969), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Šveitsi meistrivõistlused poksis 1959–1983. Tulemused inglise keeles 18. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tōkyō 1964. Tulemused inglise keeles 16. Euroopa meistrivõistlused poksis. Ida-Berliin 1965. Tulemused inglise keeles 17. Euroopa meistrivõistlused poksis. Rooma 1967. Tulemused inglise keeles 18. Euroopa meistrivõistlused poksis. Bukarest 1969. Tulemused inglise keeles Rudolf Meier veebisaidil Olympedia (inglise)
Elmore'i maakond (Alabama)

Elmore'i maakond (Elmore County) on maakond USA-s Alabama osariigis. Maakonna halduskeskus on Wetumpka ja suurim linn Millbrook. Maakonna pindala on 1702 km². Veepindala on 93 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 79 303. Aastal 2000 oli elanikke 65 874. Coosa maakond (põhjas) Tallapoosa maakond (kirdes) Maconi maakond (kagus) Montgomery maakond (lõunas) Autauga maakond (läänes) Chiltoni maakond (loodes) Elmore'i maakond moodustati 15. veebruaril 1866 Autauga, Coosa, Tallapoosa ja Montgomery maakonna osadest. Maakond on saanud nime sõjaväe ohvitseri ja poliitiku John Archer Elmore'i järgi. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Elmore'i maakonna koduleht (inglise keeles)
Elmore'i maakond

Elmore'i maakond (Elmore County) on maakond USA-s Idaho osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Mountain Home. Maakonna pindala on 8030 km², millest 59 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 038. Aastal 2000 oli elanike arv 29 130. Boise'i maakond (põhjas) Ada maakond (läänes) Owyhee maakond (lõunas) Twin Fallsi maakond (kagus) Goodingi maakond (idas) Camasi maakond (idas) Blaine'i maakond (kirdes) Elmore'i maakond moodustati 7. veebruaril 1889. aastal ning maakonna halduskeskuseks sai Rocky Bar. Maakond on saanud nime Ida Elmore'i kaevanduste järgi, mis asusid Silver City lähedal Owyhee maakonnas. 4. veebruaril 1891 viidi maakonna halduskeskus üle Mountain Home'i. Boise'i metsakaitseala (osa) Sawtoothi metsakaitseala (osa) Sawtooth National Recreation Area (osa) Sawtooth Wilderness (osa) Snake River Birds of Prey National Conservation Area (osa) 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Elmore'i maakonna koduleht (inglise keeles)