laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pļavnieki

Pļavnieki on asum Lätis, Riia linna Latgale eeslinna osa pindalaga 2,985 km². Asub Šķirotavast põhjas, Dārzciemsist idas ja Dreiliņist lõunas. 48 167 elanikku (2010). Pļavnieki liideti Riia linnaga 1974. aastal. 1980. aastatel hakati sealsetele põldudele paneelelamuid ehitama. Algul kavandati asumisse korterid 60 000 elaniku jaoks. Asumi keskosas on kolm 18-korruselist maja, kus said elada esimese pärast Läti iseseisvumist valitud seimi liikmed (saadikud), sestap kutsutakse neid rahvasuus "saadikumajadeks". Ilūkstes iela Koolimaja Asumi koduleht (läti keeles)
Anno

Anno oli Turaida ülik 12. sajandi lõpus ja 13. sajandi alguses, keda on mainitud Henriku Liivimaa kroonikas. Anno nime on peetud talle ristimisel antud Johannese muganduseks või alamsaksa päritolu nimeks. Hilisemal ajal on see nimi esinenud ka lätlastel. Kroonikas mainitud Anno küla või mõis (villa Annonis) võis asuda Sēja mõisa (1248. aastal Ennisili, hiljem Hof Hennenberg) kohal tänapäeva Läti Sēja piirkonnas. Vähem tõenäoline on, et ta paiknes tänapäeva Krimulda piirkonna territooriumil asuva Gavēnu (varasemal Enneskalnu) linnamäel. Kroonika järgi teavitas Anno 1195–1196. aasta paiku Üksküla piiskop Meinhardit liivlaste kavatsusest teda tappa. 1200. aastal lasi piiskop Albert küllakutsutud liivlaste vanemad, sh Anno, vangistada. Vanemad vabastati pärast seda, kui nad olid oma pojad rahu kindlustamiseks piiskopile pantvangideks andnud. 1207. aastal oli tema küla või mõis Krimuldat rüüstanud leedulaste väe kogunemiskohaks. Indriķa hronika, I, kommentaar 49; XI, kommentaar 27 Henriku Liivimaa kroonika, lk 77 Henriku Liivimaa kroonika, lk 29 Henriku Liivimaa kroonika, lk 35 Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993.
Afaakia

Afaakia ehk silmaläätsetus ehk silmaläätsepuudumus (ladina keeles aphacia) on silmaläätse puudumine silmas. Afaakiat esineb kaelõikuse tagajärjel. Rahvusvahelises haiguste klassifikatsioonis liigitatakse afaakia järgmiselt: [Q12.3] – Kaasasündinud läätsetus e afaakia [H27.0] – Afaakia e [silma]läätsetus. "Meditsiinisõnastik" 16:2004. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Aphakia seisuga 24.01.2014.
Tilleoru ristimänd

Tilleoru ristimänd on ristipuu Võrumaal Põlva kihelkonna Varbuse külas. Varbuse Tilleoru ristimänd Hiite Maja SA andmekogus.
Taagepera ohvrikivi

Taagepera ohvrikivi on ohvrikivi Viljandimaal Helme kihelkonna Pilpa külas. Taagepera ohvrikivi keskkonnaportaalis Taagepera ohvrikivi Hiite Maja SA andmekogus.
Ulla-Lena Lundberg

Ulla-Lena Lundberg (sündinud 14. juulil 1947 Kökaris) on Soome kirjanik, kes kirjutab rootsi keeles. Tema esimene luulekogu "Utgångspunkt" ilmus 1962. aastal. 1964. aastal õppis ta USA-s; meenutused USA-st avaldas ta reisikirjeldusena "Strövtåg" 1966. aastal. Ta on 1985. aastast filosoofiamagister (Åbo Akademi) ja 1993. aastast Åbo Akademi audoktor. Tema teostest on eesti keelde tõlgitud "Siber: tiivuline autoportree" (2013, tõlkija Anu Saluäär; rootsi keeles ilmus 1993) ja romaan "Jää" (2014, tõlkija Tõnis Arnover; rootsi keeles ilmus 2012). 1992 Pro Finlandia medal 2012 Finlandia kirjandusauhind 1962 – Utgångspunkt (luulekogu) 1966 – Strövtåg (reisikiri) 1968 – En berättelse om gränser (reisikiri) 1970 – Gaijin-utlänning i Japan (reisikiri) 1974 – När barometern stod på Karl Öberg och andra hörspel 1976 – Kökar 1977 – Tre afrikanska berättelser (novellikogu) 1981 – Öar i Afrikas inre 1982 – Kungens Anna (romaan) 1984 – Ingens Anna (romaan) 1985 – Franciskus i Kökar 1986 – Sand (romaan) 1989 – Leo (romaan) 1991 – Stora världen (romaan) 1993 – Sibirien: Ett självporträtt med vingar (reisikiri) 1995 – Allt kan man önska sig (romaan) 1997 – Regn (romaan) 2001 – Marsipansoldaten (romaan) 2005 – Åke Hellman: Människan och målaren (kunstnik Åke Hellmani elulooromaan) 2010 – Jägarens leende 2012 – Is (romaan) Vackre Alen. Memoarer av Algot Lundberg. (1981) (Algot Lundbergi autobiograafia) Männen som kom från havet. Jakthistorier från Kökar (2000)
Jevgeni Koševoi

Jevgeni Koševoi (sündinud 6. oktoobril 1984) on Kasahstani murdmaasuusataja. 2005 Oberstdorfis 7. koht sprinditeatesõidus 22. koht sprindis 2007 Sapporos 12. koht klassikasprindis 6. koht teatesprindis 14. koht vabastiilisprindis
Asfarviridae

Asfarviridae on viiruste sugukond. Sugukonda Asfarviridae liigitatakse üksainus viiruste perekond: Asfivirus. Sigade Aafrika katku riskiprofiil Eestis, Eesti Maaülikool Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut, lk 6, 2011, Veebiversioon (vaadatud 24.01.2014) Andrew M.Q. King, Michael J. Adams, Elliot J. Lefkowitz, Eric B. Carstens,Virus Taxonomy: Classification and Nomenclature of Viruses : Ninth Report of the International Committee on Taxonomy of Viruses, lk 153 – 156, 2012, Academic Press, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 24.01.2014) (inglise keeles) Sissekanne NCBI-s Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Asfarviridae seisuga 24.01.2014.
Asfivirus

Asfivirus on viiruste perekond. Perekonna Asfivirus tüüpviirus on: sigade Aafrika katku viirus.  Pikemalt artiklis Sigade Aafrika katk Viiruse siirutajateks ja looduslikuks reservuaariks on puugid, kelle organismis viirus ka paljuneb. Perekonna Asfivirus viiruseliigid põhjustavad sigalastel (Suidae) Euraasias, Aafrikas ja Ameerikas väga nakkavat nakkushaigust - sigade Aafrika katku. Kõrge virulentsusega tüved võivad põhjustada sigalastel kuni 100% suremust. Sigade Aafrika katku riskiprofiil Eestis, Eesti Maaülikool Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut, lk 6, 2011, Veebiversioon (vaadatud 24.01.2014) Andrew M.Q. King, Michael J. Adams, Elliot J. Lefkowitz, Eric B. Carstens,Virus Taxonomy: Classification and Nomenclature of Viruses : Ninth Report of the International Committee on Taxonomy of Viruses, lk 153 – 156, 2012, Academic Press, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 24.01.2014) (inglise keeles) Sigade Aafrika katku riskiprofiil Eestis, Eesti Maaülikool Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut, lk 9, 2011, Veebiversioon (vaadatud 24.01.2014) Liisu Arumäe, Leedus diagnoositi metssigadel ülinakkav sigade Aafrika katk, 24. jaanuar 2014, Veebiversioon (vaadatud 24.01.2014) Sissekanne NCBI-s
Dārzciems

Dārzciems (tõlkes Aiaküla) on asum Lätis, Riia linna Latgale eeslinna osa pindalaga 4,577 km². Asub Maskavas forštatest loodes, Purvciemsist lõunas ja Pļavniekist läänes Daugavpilsi ja Valga suunas minevate raudteede vahel. 20 830 elanikku (2010). Dārzciemsi asum asub keskmiselt 10–12 meetrit üle merepinna. Asumi kõrgeim koht on Matīsa kalmistul, 18 meetrit üle merepinna ja kuus meetrit üle ümbritseva ala. Kalmistu on ka asumi suurim haljasala pindalaga 13 hektarit. Dārzciemsi alad kuulusid XVIII sajandist ordule. Piirkonnas asus arvukalt tiike, kus elutses palju parte. XVIII sajandil hakati sinna rajama suvemõisaid, nende juurde tekkisid ka kõrtsid. Aastal 1923 valminud Riia generaalplaanis oli piirkonda plaanitud aianduskrunte, piirkond oli kavandatud aedlinnana. Selle järgi on asum ka nime saanud, otsetõlkes tähendab see "aedade küla". Aastal 1924 liideti see ala Riia linnaga ja aedlinna rajamine algas. Linnapoolsemas osas rajati hooned enne Teist maailmasõda, aga asumi tagumises otsas ehitati 1970. ja 1980. aastatel paneelidest korterelamuid. Asumi servas, Daugavpilsi raudtee ääres asub 1930. aastatel rajatud rongipeatus Vagonu parks, mis on nime saanud seal asuvast reisivagunite depoost. Algul kandis jaam nime Kalpaka parks, seejärel Rīga-Tehniskā. Preiļu iela Kārsavas iela Dārzciemsi veetornid Dārzciemsi koduleht (läti keeles)
Nikolai Tšebotko

Nikolai Tšebotko (25. oktoober 1982 Štšutšinsk – 24. jaanuar 2021) oli Kasahstani murdmaasuusataja. Tšebotko võitis 2013. aastal Val di Fiemmes toimunud maailmameistrivõistlustel paarissprindis koos Aleksei Poltoraniniga pronksmedali. Maailma karikasarjas jõudis ta individuaaldistantsidel kolmel korral poodiumile. Aasia mängudelt teenis ta kolm kulda, kolm hõbedat ning ühe pronksi. Ta hukkus 38-aastaselt autoõnnetuses. 2002 Salt Lake Citys 22. koht 30 km vabastiilis ühisstardiga sõidus 33. koht sprindis 39. koht 10+10 jälitussõidus 2006 Torinos 6. koht teatesprindis 35. koht vabastiilisprindis 2010 Vancouveris 5. koht teatesprindis vabatehnikas 2014 Sotšis 8. koht teatesprindis klassikatehnikas 2003 Val di Fiemmes 34. koht sprindis 45. koht 30 km klassikas 45. koht topeltjälitussõidus 58. koht 50 km vabastiilis 2005 Oberstdorfis 7. koht sprinditeatesõidus 8. koht sprindis 35. koht 15 km vabastiilis 40. koht 2x15 km topeltjälitussõidus 2007 Sapporos 20. koht klassikasprindis 2009 Liberecis 7. koht sprinditeatesõidus 2013 Val di Fiemmes pronksmedal vabatehnikas sprinditeatesõidus (koos Aleksei Poltoraniniga) 14. koht klassikasprindis 2015 Falunis 18. koht sprinditeatesõidus 29. koht klassikasprindis 55. koht 15 km vabastiilis 2019 Seefeldis 15. koht sprinditeatesõidus 64. koht vabatehnikaprindis Nikolai Tšebotko osales karjääri jooksul 188 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 3 korral, millest kaks korda oli ta kolmas ja üks kord teine. "TRAGÖÖDIA: Val di Fiemme MM-pronks hukkus autoõnnetuses". sport.ohtuleht.ee. 24.1.2021. Vaadatud 24.1.2021 Nikolai Tšebotko FIS-i kodulehel
Asiago lennujaam

Asiago lennujaam on lennujaam Itaalias Veneto maakonnas Vicenza provintsis Altopiano dei Sette Comuni maadel Asiagos. Asiago on ainus Itaalia lennujaam, mille kõrgus merepinnast on üle 1000 meetri. Lennujaamale on antud I maailmasõja lendur Romeo Sartori nimi. Koduleht (itaalia keeles)
Krõnõtškõ (Krõžopili rajoon)

Krõnõtškõ (ukraina keeles Кринички) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis. Elanike arv on 111. Pindala on 0,555 km².
Bilozerivka

Bilozerivka (ukraina keeles Білозерівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 244. Pindala on 1,366 km².
Bohdanivka (Lõpovetsi rajoon)

Bogdanivka (ukraina keeles Богданівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 306. Pindala on 1,62 km².
Vernjanka

Vernjanka (ukraina keeles Вернянка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 75. Pindala on 0,715 km².
Pirjo Muranen

Pirjo Elina Muranen (sünninimi Pirjo Manninen; sündinud 8. märtsil 1981 Rovaniemis) on soome endine murdmaasuusataja. Muranen on tulnud maailmameistriks nii individuaalses sprindivõistluses 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis kui ka teatevõistluses 2007. aasta MM-il Sapporos koos Virpi Kuituneni, Aino-Kaisa Saarineni ja Riitta-Liisa Roponeniga. Maailma karikasarjas on ta sprindivõistlustel võitnud viis etappi. Sprindikarika arvestuses tuli ta 2000–2001 hooajal kokkuvõttes teiseks ja 2002–2003 kolmandaks. Manninen võitis ka MM-il 2001. aasta Lahtis ja 2003. aastal Val di Fiemme‎s hõbemedali, kuid mõlemal korral võistkonna tulemus tühistati, kuna Lahtis jäid Virpi Kuitunen ja Milla Saari ning Val di Fiemmes Kaisa Varis vahele dopingu kasutamisega. Murase treener on 2006. aasta kevadest Reijo Jylhä. Enne seda treenis teda isa Jorma Manninen. Pirjo Murase vend on tuntud kahevõistleja Hannu Manninen. Pirjo Manninen abiellus 30. juunil 2007 võrkpallur Ville Muraneniga. Pirjo Manninen valiti 2001. aastal Soome aasta naissportlaseks. 2010 Vancouveris pronksmedal teatesõidus 2001 Lahtis: maailmameister sprindisõidus (vaba) 2005 Oberstdorfis hõbemedal sprinditeatesõidus (vaba) 2007 Sapporos maailmameister 4x5 km teatesõidus 2009 Liberecis maailmameister 4x5 km teatesõidus pronksmedal sprindisõidus (vaba) 2011 Oslos pronksmedal 4x5 km teatesõidus 2. koht: 2001 3. koht: 2003, 2009 Pirjo Muranen võistles 157 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 15 korral, millest viiel korral kõige kõrgemale astmele. Pirjo Muraneni koduleht Pirjo Muranen FIS-i kodulehel (inglise) Pirjo Muranen Soome Suusaliidu kodulehel
Hintze mõis

Hintze mõis (läti keeles Inča muiža, ka Helmsa muiža) oli suvemõis Lätis Riia linnas Maskavas forštate asumis peahoone aadressil Sadovņikova ielā Nr 20. Saksa keeles Hintzenhof, ka Helmershof ja Helmshof. Hintze mõis rajati 16. sajandil. Selle esimene omanik oli 1552. aastal sündinud Riia kaupmees Benedict Hintze. 1650. aastal rajati Daugava üleujutuste tõkkeks tamm. Ehitustöid juhatati toona Hintze mõisast, nii sai tamm algul nimeks Hintze tamm, aga hiljem kujunes sellest asumi tähtsaim tänav – Maskavas iela. 19. sajandil ostis mõisa ja selle juures asunud aia kaupmees F. Sadovnikov. Ta rajas sinna kooli, aga hiljem sai sellest haigla. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Lübecki mõis

Lübecki mõis (läti keeles Libekas muiža, ka Langes muiža) oli rüütlimõis Lätis Riia linnas Maskavas forštate asumis. Saksa keeles Lübecksholmshof. Lübecki mõisa peahoone asus endisel Daugava jõe saarel, mis kandis nime Lībiešu sala (eesti keelde tõlgituna Liivi saar), saksa keeles tähendas nimi Lübecki saart. Vaatamata väikesele pindalale oli tegemist rüütlimõisaga, mille valdused liideti Riia linnaga alles aastal 1899. Mõisa hooneid anti aastani 1940 eraisikutele rendile, seejärel kasutati seda linnukasvatuseks. Mõisa hooned püsisid veel 1960. aastateni, tänapäevaks on need hävinud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Isola delle Palme

Isola delle Palme ('palmide saar') on saar Itaalias Sitsiilia maakonna Siracusa provintsis, Sitsiilia idarannikul. Saarel asub Augusta vanalinn ning kahe silla kaudu Sitsiilia saarega ühendatud Isola delle Palme on üks Vahemere tihedama asustusega saari (umbes 24 570 inimest ruutkilomeetri kohta). Dati Istat 2001. Vaadatud 25.01.2014. Martinucci, 2007, op. cit., 53. Mimmo Martinucci, Sognando le isole italiane. Guida per radioamatori. Vol. 3 - Tutte le isole della Sicilia, Albino, Sandit Libri, 2007. ISBN 978-88-89150-57-3.
Villeurbanne

Villeurbanne on linn Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Lyoni metropolis. Asub Lyonist vahetult kirdes. Linnas asub Théâtre National Populaire. Altenbourg, Saksamaa (1971) Mahiloŭ (Магілёў), Valgevene (1978) Bat Yam (בת ים), Iisrael (1979) Abanilla, Hispaania (1980) Abovian (Աբովյան), Armeenia (1990) El Eulma (العلمة), Alžeeria (1990) Populations légales 2021  Villeurbanne – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna koduleht
Kojusala mõis

Kojusala mõis (läti keeles Kojusalas muiža) oli rüütlimõis Lätis Riia linnas Maskavas forštate asumis. Saksa keeles on ilmselt kasutusel olnud nimekuju Manecken Hof. Kojusala mõisa esimene teadaolev omanik oli Riia sadama ülevaataja Andreas Koje, kellele mõis kuulus aastal 1596. Tema järgi on nime saanud ka endine Daugava jõe saar, millel mõis asus ja mis kandis nime Kojusala. Vaatamata väikesele pindalale oli tegemist rüütlimõisaga, mille valdused liideti Riia linnaga alles aastal 1899. Andreas Koje pere kätte jäi mõis kuni XVII sajandini. Johann Christoph Brotze Riia ümbruse kaardil Kojusala-nimelist mõisa ei ole, küll aga asub selle koha peal mõis Manecken Hof. XVIII sajandi lõpus ühendati saar maismaaga ning mõisa ja Mazā Jumpravmuiža mõisale kuulunud kõrtsi juurde rajati Kojusala park (läti keeles Kojusalas dārzs), mis on üks vanemaid Riia parke. 1754. aastal loovutas mõis pargi Riia linnale. Linn jagas pargi ehituskruntideks ja maa ehitati kiiresti maju täis. Pargiks jäi vaid 1,5 hektari suurune maalapp. Lisaks pargile asusid täidetud alal saare ja maismaa vahel veel puidukaupmeeste firma Jēkabs Dombrovskis laod, mida mõisnikud neile välja rentisid. Mõisa hooned on hävinud. Sissekanne Riia mõisate saidil (läti keeles)
Hannu Manninen

Hannu Kalevi Manninen (sündinud 17. aprillil 1978 Rovaniemi) on Soome üks edukamaid kahevõistlejaid. Manninen on võitnud kahevõistluse maailma karikasarja üldkarika neli korda järjest aastatel 2004–2007. 2006. aastal lõppenud hooaja võidu kindlustas ta endale juba jaanuaris, kuigi kuus karikasarja etappi oli veel pidamata. Manninen on võitnud kokku 46 karikasarja etappi (seisuga 29. november 2009). Meeskonnavõistluses on ta olümpiavõitja 2002. aasta olümpiamängudel Salt Lake Citys ja maailmameister 1999. aasta maailmameistrivõistlustel Ramsaus ning 2007. aasta MM-il Sapporos. Sapporos võitis ta ka kuldmedali sprindivõistluses, mis oli tema esimene täiskasvanute suurvõistluste medal. Juunioride MM-kulla võitis ta 1995. aastal Manninen on võistelnud rahvusvahelisel tasemel ka murdmaasuusatamises. Murdmaasuusatamise maailma karikasarjas on ta osalenud kolmel korral sprindivõistluse etapil. Parim koht on tal kaheksas, mille ta saavutas 2002. aasta detsembris Šveitsis Linzis. Salt Lake City olümpiamängudel osales ta ka sprindivõistlustel ja sai nendel mängudel soome meeste murdmaasuusatamises parima koha, olles kaheksas. Soome meistrivõistlustel murdmaasuusatamises tuli ta 2002. aastal sprindivõistlustel esimeseks ja sai 2005. aastal viienda koha 50 km vabastiiliga sõidus. Kevadel 2008 teatas Hannu Manninen, et loobub tippspordist. Sügisel 2009 tuli ta aga edukalt võistlusrajale tagasi. Ta oli hooaja esimesel etapil teine ning võitis teise etapi. Juunis 2011 teatas Manninen oma sportlaskarjääri lõpetamisest. Hannu Mannisel ja tema abikaasal Helil sündis kevadel 2008 laps. Tema õde Pirjo Muranen on murdmaasuusatamises kahekordne maailmameister. Hannu Manninen õppis aastatel 2008–2011 Poris Soome lennundusakadeemias lenduriks ning on töötanud lennufirmades Flybe Finland ja Nordic Regional Airlines, novembrist 2016 töötab Finnairis lendurina. Aastatel 2011–2016 on ta kommenteerinud kahevõistlust MTV3 spordiülekannetes. 1998 Naganos hõbemedal meeskonnavõistluses 2002 Salt Lake Citys olümpiavõitja meeskonnavõistluses 2006 Torinos pronksmedal meeskonnavõistluses 1997 Trondheimis hõbemedal meeskonnavõistluses 1999 Ramsaus maailmameister meeskonnavõistluses 2001 Lahtis pronksmedal meeskonnavõistluses 2003 Val di Fiemmes pronksmedal meeskonnavõistluses 2007 maailmameister sprindivõistluses maailmameister meeskonnavõistluses 1. koht: 2004, 2005, 2006, 2007 2. koht: 1999 Hannu Manninen osales 191 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 90 korral, sealhulgas võitis 48 etappi. Hannu Mannise profiil portaalis LinkedIn Hannu Manninen FIS-i kodulehel (inglise)
Verona Villafranca lennujaam

Verona Villafranca lennujaam on lennujaam Itaalias Veneto maakonnas, umbes 12 kilomeetri kaugusel Veronast edelas. Lennujaam kannab Valerius Catulluse nime. Banat Air Flight 166 (1995. aasta 13. detsembri lennuõnnetus, 49 hukkunut) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. juuni 2012. Vaadatud 25. jaanuaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Verona Villafranca lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht Sito ufficiale del Piti Spotter Club di Verona
Jüri Piik

Jüri Piik (15. mai (2. mai vkj) 1911 – 31. oktoober 1969) oli eesti tõlkija ja lastekirjanik. Sündis Narva-Jõesuus ehitusmeistri pojana, lõpetas Narva Ühisgümnaasiumi 1929. aastal. Töötas 1931–1941 Narva Linaketramise Manufaktuuris raamatupidajana. 1941. aastal mobiliseeriti, võttis Eesti Laskurkorpuse koosseisus osa Teisest maailmasõjast. Alates 1946. aastast töötas peamiselt tõlkijana. Kirjanike Liidu liige oli aastast 1967. Jüri Piik avaldas neli loodust tutvustavat ilukirjanduslikku lasteraamatut. Ta tõlkis eesti keelde rohkem kui 50 raamatut. "Pääsusaba lahel" (1949) "Tagametsa tiivuline pere" (1955) "Matsalu roostikus" (1959, 2. tr. 1971) "Satapliasauruste mäel" (1961) Eesti kirjarahva leksikon. Koostanud ja toimetanud Oskar Kruus. Tallinn: Eesti Raamat, 1995, lk 414
Lorenzo Sumulong

Lorenzo Sumulong (5. september 1905 Antipolo, Rizali provints, Calabarzoni piirkond – 21. oktoober 1997) oli Filipiinide poliitik. Ta sündis Antipolos Rizali provintsis Calabarzoni piirkonnas. Ta lõpetas Filipiinide Ülikooli õigusteaduse erialal ja sai Harvardi ülikoolist magistrikraadi õigusteaduses. Ta on olnud valitud Filipiinide Senatisse. Aastal 1960 juhtis ta ÜRO Peaassambleel Filipiinide delegatsiooni. Eelkõneleja Nikita Hruštšov nõudis iseseisvuse andmist maadele ja rahvastele, mis on endiselt Lääne koloniaalvõimude valitsuse all, kuid Sumulong nõudis samasugust õigust ka rahvastele, kes olid alla neelatud Nõukogude Liidu poolt. Seejärel Hruštšov ärritus silmnähtavalt ja sõimas Sumulongi "imperialismi kannupoisiks ja tallalakkujaks" (ning mõningate allikate järele koputas kingaga laua peale). Aastal 1987 nimetas president Corazon Aquino ta Konstitutsioonikomitee liikmeks ja samal aastal võeti uus Konstitutsioon vastu. Tema poeg Victor Sumulong (1946–2009) oli Filipiinide poliitik. "ANDRES LAIAPEA: Miks Nikita kinga haaras". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 25. jaanuaril 2014.
Milano Malpensa lennujaam

Milano Malpensa lennujaam, ametliku nimetusega Milano linna lennujaam (Aeroporto Città di Milano), varem Aeroporto Città di Busto Arsizio, on lennujaam Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis, Milanost 39,97 km loodes. Milano Malpensa on reisijate arvult Itaalias Rooma-Fiumicino lennujaama järel teisel kohal ja lastiveolt esikohal. Milano lennujaamade süsteemi moodustavad kolm lennujaama – Bergamo Orio al Serio, Milano Malpensa ja Milano Linate – teenindasid 2012. aastal kokku 37 miljonit reisijat. Liini Tallinn-Malpensa käitab alates 2015. aastast EasyJet. Lennujuhtimistorn Terminal 1  Milano Malpensa lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia ja inglise keeles) Aeroporto Milano Malpensa Terminal 1, Sito ufficiale Aeroporto Milano Malpensa Terminal 2, Sito ufficiale Avvolgimento bagagli Truestargroup, Sito ufficiale SEA SpA, Sito ufficiale Notizie, progetti e lavori su Malpensa Notizie storiche sugli aeroporti di Linate e Malpensa L'orario di tutti i treni dalle stazioni di Milano all'aeroporto di Malpensa e viceversa Sito della Boeing con informazioni sull'aeroporto
Sigade Aafrika katku viirus

Sigade Aafrika katku viirus (lühend SAK viirus, inglise keeles African swine fever virus) on viiruseliik. 1986 eemaldati sigade Aafrika katku viirus sugukonnast Iridoviridae; al. 1999 on sigade Aafrika katku viirus sugukonda Asfarviridae liigitatud perekonna Asfivirus ainuke viiruse liik.  Pikemalt artiklis DNA-viirused Genoom: kaksikheeliksiga DNA molekul Kapsiid: ikosaeedriline sümmeetria; lipiidkest Virioonid sisaldavad rohkem kui 50 valku siseneb retseptor-vahendatud endotsütoosi teel transkriptsioon nakatunud rakkude tsütoplasmas viirus viivitab nakatunud rakkude apoptoosi viiruse tüvede virulentsus on suuresti varieeruv. Viiruse looduslikuks reservuaariks on harilikult pehme toesega puugid, kes nakatuvad viirust kandvatel sigalastel parasiteerides.  Pikemalt artiklis Sigade Aafrika katk Sigade Aafrika katku viirus põhjustab sigalastel sigade Aafrika katku. Viirus säilib nakatamisvõimelisena pikka aega (olenevalt temperatuurist ka aastaid) nii roojas, veres, spermas, pinnases, puit-, metall- kui ka kivipindadel. Sigade Aafrika katku riskiprofiil Eestis, Eesti Maaülikool Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut, lk 6, 2011, Veebiversioon (vaadatud 24.01.2014) Christian Tidona, Gholamreza Darai,The Springer Index of Viruses, lk 81 – 87, 2nd edition, 2011, Springer Science, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 25.01.2014) (inglise keeles) Andrew M.Q. King, Michael J. Adams, Elliot J. Lefkowitz, Eric B. Carstens,Virus Taxonomy: Classification and Nomenclature of Viruses : Ninth Report of the International Committee on Taxonomy of Viruses, lk 153, 2012, Academic Press, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 24.01.2014) (inglise keeles) Sigade Aafrika katku riskiprofiil Eestis, Eesti Maaülikool Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut, lk 10, 2011, Veebiversioon (vaadatud 24.01.2014) Sissekanne NCBI Taxonomy database-s'is Katre Tatrik, Miks sigade Aafrika katk inimestele ohtlik ei ole?, veebiversioon (vaadatud 03.10.2014)