laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Oskar Kuul

Oskar Kuul (6. november 1924 Omski maakond, Omski kubermang, Vene NFSV, NSV Liit – 10. detsember 1992) oli eesti majandijuht, Kirovi kalurikolhoosi esimees (1955–1990). Ta sündis Siberis Omski lähedal eesti külas, teenis Nõukogude–Saksa sõja ajal Punaarmees. 1945. aastal oli NKGB vägedes Narvas. Töötas 1946–1949 komsomolijuhina Lihulas ja Haapsalus. Aastatel 1949–1951 õppis ta Vilniuse KGB ohvitseride koolis, seejärel töötas Eesti NSV KGB-s, kust saadeti 1955. aastal aktiivsesse reservi vanemleitnandi auastmes. Alates 1955. aasta 22. detsembrist kuni 1990. aasta 20. juulini oli ta S. Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosi esimees. Kuuli järgi on saanud nime Miiduranna lähedal Tallinna lahes asuv laevade tankimisehitis Kuuli Muna ehk Reidikai. Kuul sai palju NSV Liidu autasusid, millest tähtsamad olid sotsialistliku töö kangelase kuldtäht (1980) ning kaks Lenini ordenit. 1987. aastal anti talle NSV Liidu riiklik preemia. "Tuntud eestlaste sünnipäevad". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. mai 2001. Vaadatud 4. septembril 2011. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 26. november 2016. Vaadatud 25. novembril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://ekspress.delfi.ee/kuum/kolhoosijuhi-skulptuuri-tegi-seakula-simson?id=69199851 Haud Tallinna Metsakalmistul Oskar Kuul 6. XI 1924-10. XII 1992, Randlane: aktsiaseltsi Esmar ajaleht, nr. 21/22, 23. detsember 1992
L.A. Woman

"L.A. Woman" on ansambli The Doors kuues stuudioalbum ja ühtlasi viimane, mis salvestati koos laulja Jim Morrisoniga, kes suri 1971. aasta juulis – vähem kui kolm kuud pärast albumi ilmumist. Selle tuntuimad lood on singlitena ilmunud "Riders on the Storm", "Love Her Madly" ja "The WASP (Texas Radio and the Big Beat)". 2003. aastal ajakirja Rolling Stone koostatud kõigi aegade 500 parima albumi seas on "L.A. Woman" 362. kohal. Albumi "L.A. Woman" ilmumise 40. aastapäeva tähistamiseks valmis Eagle Rock Entertainmentil 2011. aastal dokumentaalfilm "Mr. Mojo Risin': The Story of L.A. Woman" (ETV-s pealkirjaga "The Doors. Kuidas sündis "L.A. Woman""), milles käsitletakse üksikasjaliselt selle stuudioalbumi loomist. Dokumentaalfilm tuli välja DVD/BD-na 24. jaanuaril 2012. "The Changeling" – 4:21 "Love Her Madly" – 3:20 "Been Down So Long" – 4:41 "Cars Hiss by My Window" – 4:12 "L.A. Woman" – 7:49 "L'America" – 4:37 "Hyacinth House" – 3:11 "Crawling King Snake" (John Lee Hooker) – 5:00 "The WASP (Texas Radio and the Big Beat)" – 4:16 "Riders on the Storm" – 7:09
1958. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis

1958. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 16. novembril Lappeenrannas Maneežis. Soome võitis 6:4. Kärbeskaal (kuni 51 kg): Pentti Saviaro (Soome) - Rein Pajur (Eesti NSV) tulemus pole teada Kukk-kaal (kuni 54 kg): Paavo Roininen (Soome) - Lembit Peegel (Eesti NSV) tulemus pole teada Sulgkaal (kuni 57 kg): Jorma Limmonen (Soome) - Aleksandr Zemirov (Eesti NSV) tulemus pole teada Kergekaal (kuni 60 kg): Olli Mäki (Soome) - Vello Kaunismäe (Eesti NSV) 3 - 0 I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Ülo Valk (Eesti NSV) - Mauri Ruonala (Soome) 3 - 0 II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Jaak Sõerd (Eesti NSV) - Ennu Vesalainen (Soome) 2 - 1 I keskkaal (kuni 71 kg): Mauri Backman (Soome) - Heino Villum (Eesti NSV) TKO 3 II keskkaal (kuni 75 kg): Peeter Lõuk (Eesti NSV) - Juhani Huuskonen (Soome) KO 1 Poolraskekaal (kuni 81 kg): Matti Aho (Soome) - Harry Buddel (Eesti NSV) 2 - 1 Raskekaal (üle 81 kg): Lembit Maurer (Eesti NSV) - Reino Kivekäs (Soome) 3 - 0 Eesti-Soome maavõistlused poksis "Eesti NSV–Soome poksimaavõistluse eel. Neljateistkümnendat korda". Spordileht, 11. november 1958. Lk 2 P. Matsov. "Soomlaste vaieldav poksivõit. Soome–Eesti NSV 16:14". Spordileht, 17. november. Lk 1 ja 8
Kõlleste mänd

Kõlleste mänd on looduskaitsealune põlispuu (mänd) Põlva maakonnas Kanepi vallas Krootuse külas. Puu ümbermõõt on umbes 3,8 m ja kõrgus 17 m. Kõlleste mänd Keskkonnaregistris
Villem Maasik

Villem Maasik (1883 Vastseliina kihelkond, Võrumaa – 3. september 1919 Irboska) oli eesti advokaat, ametiühingutegelane ja poliitik (ESDTP). Villem Maasik oli Eestimaa kubermangu Eesti Ajutise Maavalitsuse Tööosakonna, Töö- ja hoolekandmise osakonna juhataja ja Konstantin Pätsi esimeses ajutises valitsuses Töö- ja Hoolekandeministeeriumi esimene töö- ja hoolekandeminister 24. veebruarist kuni 12. novembrini 1918. Seejärel Töö- ja Hoolekandeministeeriumi hoolekande osakonna juhataja kt. Lasti maha Irboska veretöö käigus.
Eesti Maavalitsus

Eesti Maavalitsus (Eesti Ajutine Maavalitsus) oli Autonoomse Eestimaa kubermangu täidesaatev organ 2. augustist 1917 kuni 24. veebruarini 1918. Vastavalt Venemaa Ajutise Valitsuse määrusele 30. märtsist 1917. aastal moodustati Eestimaa kubermangu valitsemiseks Eesti Ajutine Maanõukogu ja selle täidesaatev organ Eesti Ajutine Maavalitsus. Ajutine Maavalitsus alustas varade ülevõtmist Eestimaa kubermanguvalitsuselt, millega alustati 22. augustil 1917. aastal ja seejärel seoses Eestimaa ja Liivimaa rüütelkondade likvideerimisega anti Maavalitsusele üle ka nende varad ja asutused. Eesti Ajutise Maavalitsus Maavalitsuse ülesannete hulka kuulusid juulist 1917. aastal, märtsini 1918.aastal: kubermangu toitlusmajanduse korraldamine elanikkonnale maksude määramine ja nende kogumine kohalike omavalitsusasutuste tegevuse juhtimine sõjapiirkonnast elanike ja varanduste evakueerimine hävitamisele kuuluvate tööstusettevõtete hindamine miilitsa arestimajade ning haiglate ülalpidamine kubermangu põllumajanduse, tervishoiu, hoolekande ja hariduse korraldamine. Eesti Ajutise Maavalitsuse koosseisus olid: Sekretariaat e. üldosakond Administratiivosakond üldise administratiivtoimkonna, miilitsa toimkonna, majanduse toimkonna ja posti toimkonnaga Rahaasjanduse osakond eelarve toimkonna, maksude toimkonna ja kassa toimkonnaga Tehnika osakond maamõõdutoimkonnaga Põllumajanduse osakond Hariduse osakond Tervishoiuosakond apteegi toimkonnaga Töö- ja hoolekandeosakond Tööstuse ja kaubanduse osakond Eesti Ajutise Maavalitsuse asjadevalitseja Jaan Soop. Eesti Ajutine Maavalitsus (1917 - 1918), The National Archives of Estonia
Otto von Uexküll (surnud 1601)

Otto von Uexküll (rootsi keeles Otto Yxkull; maetud 3. veebruaril 1601) oli Rootsi sõjaväelane feldmarssal (1594), Virumaa maanõunik Maanõukogus ja Narva asehaldur (1599). Otto von Uexküll oli sõjaväelane Taani, Brandenburgi kuurvürsti, Oranje Willemi ja Poola kuninga teenistuses, Grobiņa asehaldur (1581) ning ka Rootsi sõjaväelane, feldmarssal (1590), Virumaa maanõunik ja Narva asehaldur (1599), Rootsi Ingeris. 1584. aastast Vigala mõisnik, pärast Antsla Otto von Üxkülli poolt mõisa talle pärandamist. Suguvõsaliini valduses oli Vigala mõis kuni 1630. aastateni. Talle kuulusid Kivi-Vigala mõis (Kivi-Vigala vasallilinnus) Vigala kihelkonnas Läänemaal ja 1592. aastast abikaasa kaudu päritud Kiltsi mõis (Kiltsi vasallilinnus) Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal. Ta suri Rootsi-Poola sõja ajal ja maeti 3. veebruaril 1601 Tallinna toomkirikusse. Tema hauamonumendi valmistas skulptor Arent Passer. Tema vanemad olid Läänemaa Vigala kihelkonna Päärdu mõisnik Johann von Uexküll (surnud 1563) ja Liivimaalt Sooru mõisast pärit Barbara von Anrep. Ta abiellus esmalt Kiltsi vasallilinnuse omaniku Robert von Gilseni tütre Margaretha von Gilseniga. Abielust sündisid: Otto von Uexküll "noorem" (surnud 1611), Kivi-Vigala mõisnik Hildegard von Uexküll (maetud 1665), Velise mõisniku, maanõunik Otto von Uexkülli (surnud 1650) abikaasa Hiljem abiellus ta Sophia von Vietinghoffiga, kes oli Kuusnõmme mõisniku Reinhold von Vietinghoffi ja Järvajõe mõisa pärijanna Anna von Bremeni tütar. Abielust sündisid: Sophia von Uexküll, 1621. aastast Valtu (Kotz), Hulja ja Undla mõisniku, meeskohtunik Fabian von Tiesenhauseni (surnud 1649) abikaasa Johann von Uexküll, (surnud 1620 Stockholmis) Reinhold von Uexküll, Anna Dönhoffi abikaasa Nikolai Treumuth. Narva sündmused 1599. a. sügisel. Ajalooline Ajakiri 1931 nr 4, lk 178 Vilhelm Fredrik Palmblad: Biographiskt Lexicon öfver namnkunnige svenska män 23, Örebro: N. M. Linde 1856, lk. 32-33 Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Kivi-Vigala mõis (Vigala khk) Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Kiltsi mõis (Väike-Maarja khk) Uexküllid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1: Estland, Görlitz, 1930, lk.494-495 Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Valtu mõis (Rapla khk) ancestery.com
Sándor Garbai

Sándor Garbai (27. märts 1879 Kiskunhalas – 7. november 1947 Pariis) oli Ungari Nõukogude Vabariigi peaminister ja Kesktäitevkomitee esimees 21. märtsist kuni 1. augustini 1919. Mátyás Rákosi järgi võeti ta valitsusse seepärast, et ta võis mittejuudina surmaotsustele alla kirjutada ka laupäeviti.[viide?]
Nikolai Köstner

Nikolai Köstner VR III/1 (26. märts 1889 Luunja vald, Tartumaa – 17. veebruar 1959 Kairo, Egiptus) oli Eesti majandusteadlane, poliitik ja diplomaat. Ta õppis Tammistu Vallakoolis aastatel 1896–1899, Tartu Õpetajate Seminaris aastatel 1900–1901 ja ettevalmistusklassis ning Tartu Reaalkoolis aastatel 1901–1907 ja asus seejärel õppima Moskva Kaubandusinstituuti, mille lõpetas 1915. aastal. „"Märkimisväärsena võiks nimetada jaanituld [1905], mis peeti Sulustveres Oomelite talu karjamaal. Rahvast oli õige palju kokku tulnud. Kui tuli loitis kõrgele, ilmus metsast näokattega mees (Nikolai Köstner), käes punane lipp. Ta kõneles revolutsioonist ja päevaküsimustest, mida jaanitulelised hinge pidades kuulasid. Kõne lõppedes siirdus näokattega mees metsa tagasi. Mõned noormehed jooksid uudishimust aetuna järele ja tahtsid näokatet eest võtta. Kõneleja jättis lipu poiste kätte ja pääses joostes põgenema. Lipp viidi pärast politseisse."“ Nikolai Köstner oli 1917. aastal esimeses Eesti rahvuslikus valitsuses – Eesti Maavalitsuses Üleüldisadministratiivse osakonna juhataja; aastatel 1918–1920 Konstantin Pätsi teises, kolmandas ajutises valitsuses, Otto Strandmani esimeses valitsuses tööstus- ja kaubandusminister ja teedeminister, aastatel 1918–1919 Tallinna linnavolikogu esimees ning ka aastatel 1919–1920 Eesti delegatsiooni liige Pariisi rahukonverentsil. Aastatel 1921–1922 oli Nikolai Köstner Eesti diplomaatiline esindaja Ameerika Ühendriikides. Aastatel 1922–1927 oli ta Eesti Vabariigi Rahandusministeeriumi nõunik. Aastatel 1926–1927 ja 1931–1935 oli ta Tartu Ülikooli õppejõud, 1932. aastast praktilise poliitilise ökonoomia professor. Majanduskriisi ajal, aastatel 1928–1932 oli ta valitsuse komissar Eesti Pangas. Aastatel 1932–1940 Rahvasteliidu komissar Bulgaaria Riigipangas. Pärast 1940. aasta Eesti okupeerimist ja annekteerimist jäi ta välismaale ning oli 1941. aastast kuni surmani Egiptuse Riigipanga teenistuja Kairos. Nikolai Köstner on maetud Kairo saksa kalmistule vana kopti kvartali lähedal (haud nr 109). Lehekülg Eesti seltskondliku mõtte kujunemise loost. Peterburi 1908 Rahva arvu kasvamine Eestimaal. Jurjev 1915 Teo-orjuse langemine ja maaproletariaadi tekkimine Liivimaal. Tartu 1927 The limitations of economic science. Le Caire 1949 Some comments on Prof. Nurkse'c capital accumulation in underdeveloped countries. Le Caire 1953 Uued tähised majandusteaduses. Lund 1960 1920 – Vabadusristi III liigi 1. järk Tema vennapoeg Ado Köstner oli biokeemik, Tallinna Polütehnilise Instituudi professor. Mihkel Aitsam. "1905. aasta revolutsioon ja selle ohvrid Eestis". Ilmamaa. 2011. Lk 220 Eesti Vabariigi teenetemärgid "Köstner, Nikolai". // Eesti välisteenistus. Biograafiline leksikon 1918–1991. Välisministeerium. Tallinn 2006. Lk 66 TLÜAR väliseesti isikud Nikolai Köstner Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Globaalne muutuja

Globaalne muutuja ehk globaalmuutuja on informaatikas muutuja, mis asub väljaspool alamprogramme. Globaalset muutujat vastandatakse lokaalsele muutujale, mis defineeritakse alamprogrammi sees. Üldjuhul on globaalsed muutujad kättesaadavad igast alamprogrammist. Mõnedes programmeerimiskeeltes, näiteks JavaScriptis, võib lokaalsel muutujal olla sama nimi, mis mõnel teisel globaalsel muutujal. Sellisel juhul antakse alamprogrammis eelistus lokaalsele muutujale ja kasutatakse seda. int c = 2; // c on globaalne muutuja int summa(int a, int b) { int x = a + b; // x on lokaalne muutuja return x; } Lokaalne muutuja
Melism

Melism on muusikas meloodia kujundamise viis, kus teksti ühe silbi esitamise ajal lauldakse järjest mitmel erineva helikõrgusega noodil. Melisme kasutavat muusikat nimetatakse melismaatiliseks vastandina süllaabilisele, kus igale silbile vastab üksainus noot. Lääne muusikas on melismid kõige iseloomulikumad gregooriuse laulule, kuid seda terminit võib kasutada mis tahes muusikastiili, näiteks ka barokklaulu või gospeli puhul.
Nordecon Betoon

Nordecon Betoon OÜ on valdavalt betoonkonstruktsioonide projekteerimisele ja ehitusele spetsialiseerunud Eesti ettevõte, Nordeconi tütarettevõte. Ettevõte on asutatud 2000. aastal nime all Mapri Projekt OÜ. 2005. aastast kuulutakse Nordeconi kontserni ning 2009. aastast kantakse nime Nordecon Betoon. Nordecon Betoon OÜ juhatuse esimees on Mait Rõõmusaar. Ettevõte tegutseb Eesti ja Soome turul. NORDECON BETOON OÜ Inforegister Meeskond Nordecon Betoon Kontsern Nordecon Mapri Projektist sai Nordecon Betoon Nordecon, 17. juuni 2009 Juhatus Nordecon Betoon Koduleht
David Lekuta Rudisha

David Lekuta Rudisha (sündinud 17. detsembril 1988 Kilgorisis) on Keenia kergejõustiklane (800 meetri jooksja), kahekordne olümpiavõitja, kahekordne maailmameister ja maailmarekordiomanik 800 m jooksus. 2006. aastal tuli Rudisha Pekingis juunioride kergejõustiku maailmameistriks ajaga 1.47,40. Järgmisel aastal tuli ta Ouagadougous Aafrika juunioride meistriks võistluste rekordiga 1.46,41. 2008. aastal tuli ta Addis Abebas Aafrika meistriks, võites kuldmedali tulemusega 1.44,20. 2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Berliinis ei jõudnud Rudisha 800 meetri jooksu finaali, kuid hooaja lõpus peetud 2009. aasta IAAF-i finaalvõistlustel sai ta esikoha tulemusega 1.44,85. Rudisha jooksis 6. septembril 2009 Rietis uueks Aafrika rekordiks 1.42,01. Eelmine rekord oli 1984. aastast 1.42,28 Sammy Koskei nimel. 10. juulil 2010 jooksis ta Heusden-Zolderis Aafrika rekordiks 1.41,51. See oli maailma kõigi aegade teine tulemus Wilson Kipketeri maailmarekordi 1.41,11 järel. Hiljem samal hooajal jooksis Rudisha üle Kipketeri 1997. aastast püsinud maailmarekordi, kui sai ajaks 1.41.09. 22. augustil 2010 Berliinis purustas Rudisha 0,02 sekundiga Kipketeri maailmarekordi. Nädal aega hiljem jooksis ta Rietis juba uueks maailmarekordiks 1.41,01. 2010. aasta Aafrika meistrivõistlustel Nairobis tuli ta 800 meetri jooksus Aafrika meistriks ajaga 1.42,84. 2011. aastal Daegus maailmameistriks ajaga 1.43,91. Rudisha võitis 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis kuldmedali, püstitades uue maailmarekordi 1.40,91. Ta juhtis jooksu algusest lõpuni. 2014. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Glasgow's sai ta tulemusega 1.45,81 hõbemedali. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis tuli ta teist korda maailmameistriks, kui sai ajaks 1.45,84. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros kaitses ta oma olümpiavõitu 1.42,15-ga. David Rudisha isa Daniel Rudisha võitis 1968. aasta suveolümpiamängudel 4×400 m teatejooksus hõbemedali. 2012 Londonis olümpiavõitja 800 m jooksus 1.40,91 (MR) 2016 Rio de Janeiros olümpiavõitja 800 m jooksus 1.42,15 2011 Daegus maailmameister 800 m jooksus 1.43,91 2015 Pekingis maailmameister 800 m jooksus 1.45,84 2004 Pekingis hõbemedal 800 m jooksus 1.47,40 2014 Glasgow's hõbemedal 800 m jooksus 1.45,48 David Lekuta Rudisha Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Peter Lorre

Peter Lorre (26. juuni 1904 – 23. märts 1964) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -lavastaja. Tuntuse saavutas Lorre lapseahistaja rolliga filmis "M" (1931). 1930. aastatel, kui Saksamaal tulid võimule natsid, emigreerus näitleja Ameerika Ühendriikidesse. Kehastas kuuel korral populaarses filmisarjas "Hr. Moto" tuntud jaapani detektiivi Kentaro Motot. Peter Lorre ainukene lavastajatöö "Kadunud mees" ("Der Verlorene") valmis Saksamaal 1951. aastal "M" (1931) "Mad Love" (1935) "Salaagent" ("Secret Agent", 1935) "Malta pistrik" ("The Maltese Falcon", 1941) "Casablanca" (1942) "Arseen ja vanad pitsid" ("Arsenic and Old Lace", 1944) "Saatana vitsad" ("Beat the Devil", 1953) "20000 Leagues Under the Sea" (1954) "Mees, kes teadis liiga palju" ("The Man Who Knew Too Much", 1956) "Ronk" ("The Raven", 1963) Alates 1960. aastast on Lorrel Hollywoodi kuulsuste alleel (Hollywood Walk of Fame; aadressil 6619 Hollywood Boulevard) ka omanimeline täht. PÖFF. Saksa film 1945-1960. KADUNUD MEES.[alaline kõdulink] Kino Artis Malta pistrik/The Maltese Falcon (1941). Filmiveeb Casablanca/Casablanca (1942). Filmiveeb Arseen ja vanad pitsid/Arsenic and Old Lace (1944). Filmiveeb Saatana vitsad/Beat the Devil (1953). Filmiveeb Mees, kes teadis liiga palju/The Man Who Knew Too Much (1956). Filmiveeb Peter Lorre - Awards. IMDb Peter Lorre andmekogus IMDb (inglise) Peter Lorre andmekogus Filmiveeb Peter Lorre. Classic Movies
Põhja-Chungcheongi provints

Põhja-Chungcheongi provints (ka Põhja-Ch'ungch'ŏngi provints, Lõuna-Korea omaladinas Chungcheong-bukdo, McCune-Reischaueri süsteemis Ch'ungch'ŏng-pukto) on 1. järgu haldusüksus Lõuna-Koreas. See on Lõuna-Korea ainus merepiirita provints. Põhja-Chungcheongi provintsis on kolm linna, kaheksa maakonda (gun), üks provintsi harukontor, 91 myeon'i, 61 dong'i ja viis myeon'i harukontorit. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas provintsis 1 489 361 inimest. https://www.chungbuk.go.kr/www/contents.do?key=450 Provintsi koduleht
CN Tower

CN Tower on teletorn Kanadas Torontos, maailma kõrguselt viies vabaltseisev ehitis. CN Tower oli maailma kõrgeim ehitis 34 aastat, kuni Burj Khalīfah Dubais aastal 2007 selle tiitli üle võttis. See on siiski kõrgeim vabaltseisev ehitis Läänemaailmas ja Toronto üks sümboleid. Tornis asuvad vaateplatvorm ja restoranid. Aastas külastab seda kaks miljonit turisti. Torni ehitus algas 1972 ja lõppes 1976. Torni katus asub maapinnast 457 m kõrgusel ja antennitipp 553 m kõrgusel. 243 miljonit 2011. aasta dollarites.  CN Tower – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ametlik koduleht
Casablanca (film)

"Casablanca" (inglise "Casablanca") on 1942. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide romantiline draama, mille lavastas Michael Curtiz. Linateos põhineb Murray Burnetti ja Joan Alisoni näidendil "Everybody comes to Rick's". Humphrey Bogart – Rick Blaine Ingrid Bergman – Ilsa Lund Paul Henreid – Victor Laszlo Claude Rains – kapten Louis Renault Conrad Veidt – major Heinrich Strasser Sydney Greenstreet – señor Ferrari Peter Lorre – señor Ugarte 1944. aastal kandideeris "Casablanca" kaheksale Oscarile ja võitis neist kolm auhinda: parima filmi Oscar – Hal B. Wallis parima lavastaja Oscar – Michael Curtiz parima algupärase käsikirja Oscar – Julius J. Epstein, Philip G. Epstein ja Howard Koch Ajakiri Time valis selle üheks parimaks filmiks läbi aegade. Edetabelis "AFI's 100 Years...100 Movies" sai film teise koha. Casablanca (Videosalvestis) ESTER Tallinn The 16th Academy Awards (1944) Nominees and Winners. Oscar Legacy. Academy of Motion Picture Arts and Sciences Casablanca (film) andmebaasis TCM Movie Database (inglise keeles) "Casablanca (film)" andmebaasis Box Office Mojo (inglise) Casablanca. AllRovi Casablanca. Rotten Tomatoes Miks on Casablanca nii hea film? Vastab professor Julian Cornell. What's So Great About Casablanca? Ask a Film Professor.
Jalisco osariigi lipp

Jalisco lipp on Mehhiko Jalisco osariigi lipp. Lipp on jaotatud vertikaalselt kaheks võrdseks osaks, vasakpoolne on sinine ja parempoolne kuldne (kollane). Lipu keskel on Jalisco osariigi vapp. Jalisco osariigi lipp (1972–1998) Jalisco osariigi lipp (1998-2008) Jalisco osariigi lipp (2008-2011) Flags of the World. crwflags.com. Vaadatud 19.05.23
Tlaxcala osariigi lipp

Tlaxcala lipp on Tlaxcala osariigi lipp. 15px| Tlaxcala lipp 1999-2011 (ratio 4:7) 15px| Tlaxcala lipp 2011 (ratio 4:7) Tlaxcala osariigi vapp Flags of the World. crwflags.com. Vaadatud 19.05.23
1959. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis

1959. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 27. detsembril Tallinnas, Kadrioru tennisehallis (praeguse aadressiga L. Koidula 38). Eesti NSV võitis 7:3. Kärbeskaal (kuni 51 kg): Rein Pajur (Eesti NSV) - Ossi Palvalin (Soome) 3 - 0 Kukk-kaal (kuni 54 kg): Börje Karvonen (Soome) - Lembit Sprenk (Eesti NSV) 2 - 1 Sulgkaal (kuni 57 kg): Jorma Limmonen (Soome) - Toivo Laitamm (Eesti NSV) 3 - 0 Kergekaal (kuni 60 kg): Seppo Kolkka (Soome) - Robert Suokas (Eesti NSV) 2 - 1 I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Viktor Petšenkov (Eesti NSV) - Martti Lehtevä (Soome) tulemus pole teada II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Vello Kaunismäe (Eesti NSV) - Raimo Suhonen (Soome) 3 - 0 I keskkaal (kuni 71 kg): Ivan Nikolajev (Eesti NSV) - Viljo Aho (Soome) 3 - 0 II keskkaal (kuni 75 kg): Jaak Jalakas (Eesti NSV) - Esa Luokkala (Soome) 3 - 0 Poolraskekaal (kuni 81 kg): Peeter Lõuk (Eesti NSV) - Soomel puudus selles kaalus esindaja ning Soomele arvestati loobumiskaotus Raskekaal (üle 81 kg): Ants Ainsoo (Eesti NSV) - Matti Luojukoski (Soome) AB 1 Eesti-Soome maavõistlused poksis P. Hannes, L. Toom. "Maavõistlus poksis. Eesti NSV–Soome 17:13". Spordileht 28.12.1959
Institut polytechnique des sciences avancées

Institut polytechnique des sciences avancées on lennundus- ja kosmonautikakool Prantsusmaal. See tegutseb Ivry-sur-Seine'is, Lyon'is ja Toulouse'is ning kuulub IONIS Education Group'i. Hervé Renaudeau[alaline kõdulink] "INSTITUT POLYTECHNIQUE DES SCIENCES AVANCEES - IPSA". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. mai 2013. Vaadatud 3. septembril 2011. "IPSA-The Aerospace Engineering School". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. detsember 2014. Vaadatud 19. detsembril 2014. Nicolas Tenoux (IPSA 2007), 6 mois dans la vie d’un Pilote de ligne: Les secrets du quotidien..., 2020, Amazon, 51p., (ISBN 9798637449200), lk 10 Nicolas Tenoux (IPSA 2007), 6 months in the life of an Airline pilot: Daily life secrets …, 2020, Amazon, 77p., (ISBN 9798693699175), lk 10 Le futur de l'avion : Les prochains défis de l’industrie aéronautique, Ivry-sur-Seine, FYP Éditions, 2020, 160 p. (ISBN 978-2-36405-203-1) Koduleht
Johann von Uexküll (surnud 1583)

Johann von Uexküll (surnud 1583) oli Liivimaa aadlik Taani teenistuses. Ta õppis 1533–1534 Heidelbergi ülikoolis, mille järel oli aastaid Taani kuninga Christian III teenistuses. Seejärel oli hertsog Magnuse õuemarssal ja nõunik (1560–1571), juhtis 1565. aastal läänemaalaste lipkonda Tallinna all, oli 1576–1579 Taani kuninga Frederik II Saaremaa asehaldur ja 1579. aastast maanõunik. Talle kuulusid Mõniste ja Saru mõis Hargla kihelkonnas, Pühajärve Otepää kihelkonnas ja Päri mõisnik, ning ta oli hiljem Vigala Jürgen von Uexkülli ametlik pärija. Tema vanemad olid Tartu piiskopkonnas paiknenud Antsla (Vana-Antsla vasallilinnus), Mõniste, Saru ja Pühajärve mõisnik Johann von Uexküll (surnud u 1540; Otto von Uexkülli vend) ja Elisabeth (Elsbe) von Maydell. Ta abiellus Magdalena von Tiesenhauseniga, kes oli Vääna mõisniku Fabian von Tiesenhauseni (surnud 1559) ja Magdalena Kruse tütar. Abielust sündisid: Johann von Uexküll (maetud 1600), Poola teenistuses olnud Mõniste, Päinurme ja Alūksne järve äärseLāzberģise mõisnik Liivimaal Uexküllid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1 , Görlitz, 1930, lk. 482-483 Leonhard von Stryk: Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Teil 1, Der ehstnische District., Dorpat: C. Mattiesen, 1877, lk. 233 Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Kivi-Vigala mõis (Vigala khk)