laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
John Carew Eccles

Sir John Carew Eccles (27. jaanuar 1903 – 2. mai 1997) oli Austraalia neurofüsioloog. Eccles lõpetas 1925. aastal Melbourne'i Ülikooli meditsiini erialal ning jätkas õpinguid Oxfordi Ülikoolis, mille lõpetas 1929. aastal. 1937. aastal naasis ta Austraaliasse ning töötas Sydney Ülikoolis. Pärast II maailmasõja lõppu sai ta Uus-Meremaa Otago Ülikooli professoriks. Aastatel 1952–1962 oli Austraalia Rahvusliku Ülikooli professor. 1958. aastal löödi Eccles rüütliks. 1963. aastal sai Eccles koos Andrew Huxley ja Alan Lloyd Hodgkiniga Nobeli meditsiiniauhinna sünapsi uurimise eest. 1941 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks 1950 – valiti Uus-Meremaa Kuningliku Seltsi liikmeks 1953 – valiti Austraalia Teaduste Akadeemia liikmeks 1959 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1961 – valiti Leopoldina liikmeks 1961 – valiti Paavstliku Teaduste Akadeemia liikmeks 1963 – valiti Accademia Nazionale dei Lincei välisliikmeks 1964 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks 1966 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1968 – valiti India Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1969 – valiti Belgia Kuningliku Teaduste ja Kaunite Kunstide Akadeemia välisliikmeks The neurophysiological basic of the mind: The principles of neurophysiology (1953) The Physiology of Nerve Cells (1957) The Physiology of Synapses (1964) The brain and the unity of conscious experience (1965) The Inhibitory Pathways of the Central Nervous System (1969) Facing reality: Philosophical Adventures by a Brain Scientist (1970) The Understanding of the Brain (1973) The Self and Its Brain (1977; kaasautor Karl Popper) The human mystery (1979) The Human Psyche (1980) The Wonder of Being Human – Our Brain & Our Mind (1984; kaasautor filosoof Daniel N. Robinson) Evolution Of The Brain: Creation Of The Self (1989) How the Self Controls Its Brain (1994) "Sir John Eccles Biographical". The Nobel Prize. Vaadatud 19. jaanuar 2021. "The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1963". The Nobel Prize. Vaadatud 19. jaanuar 2021.
Boknesstrand

Boknesstrand on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas Ndlambe vallas. Boknesstrand asub India ookeani rannikul. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Boknesstrand elanikest valgeid 92,14%, mustanahalisi aafriklasi 2,52%, värvilisi 1,89%, India või Aasia päritolu inimesi 0,31% ja teisi 3,14%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 74,13% inimesi, inglise keelt 23,97% ja koosa keelt 0,95%. https://census2011.adrianfrith.com/place/265013
Maite Nkoana-Mashabane

Maite Emily Nkoana-Mashabane (sündinud 30. septembril 1963) on Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik (Aafrika Rahvuskongress). Maite Nkoana-Mashabane osales 1980. aastatel Massilise Demokraatliku Liikumise ja põrandaaluse Aafrika Rahvuskongressi tegevuses. Pärast Aafrika Rahvuskongressi legaliseerimist osales ta Aafrika Rahvuskongressi Naisteliiga tegevuses, oli Aafrika Rahvuskongressi Naisteliiga Limpopo provintsi esimees ja kuulus aastatel 1992–1995 Aafrika Rahvuskongressi Naisteliiga juhtkonda. 1994–1995 oli ta Lõuna-Aafrika Vabariigi parlamendi liige. Seejärel asus ta tööle diplomaatilisse teenistusse. 1995–1999 oli ta ülemkomissar Malaisias, Filipiinidel ja Bruneis. 1999–2005 oli ta ülemkomissar Indias, Sri Lankas, Bangladeshis, Maldiividel ja Nepalis. 2004–2008 oli ta Aafrika Rahvuskongressi Riikliku Täitevkomitee liige. 11. mai 2009 kuni 27. veebruarini 2018 oli Maite Nkoana-Mashabane Lõuna-Aafrika Vabariigi rahvusvaheliste suhete ja koostöö minister. 2018–2019 oli ta maaelu arengu ja maareformi minister. Alates 30. maist 2019 kuni 6. märtsini 2023 oli ta naiste, noorte ja puuetega inimeste minister. Maite Nkoana-Mashabane, Ms South African Government South Africa. Ministries, etc. rulers.org Ms Maite Nkoana-Mashabane People's Assembly Qaanitah Hunter:Who's in and who's out of SA's 2019 cabinet Sowetan Live, 30. mai 2019
Bârsa

Bârsa (saksa keeles Burzen) on jõgi Rumeenias, Olti jõe vasakpoolne lisajõgi. Kuna lisajõe harusid nimetatakse sarnaselt, siis peamist voolusängi nimetatakse Bârsa Mareks. Jõgi saab alguse Transilvaania Alpide Făgărași mägedest. Jõe kaldal asub Zărnești.  Bârsa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Venemaa Föderatsiooni marssal

Venemaa Föderatsiooni marssal (vene keeles Маршал Российской Федерации) on Venemaa Föderatsiooni kõrgeim sõjaväeline auaste. Auaste loodi 11. veebruaril 1993 seadusega "Sõjaväekohuslusest ja sõjaväeteenistusest". Selle eelkäijaks oli Nõukogude Liidu marssali auaste. Maaväes on sellest madalam armeekindrali ja mereväes laevastikuadmiral. Seni on aukraad antud ainult kaitseminister Igor Sergejevile (1938−2006), kes sai selle 1997. aastal. Venemaa marssali õlakul on üks suur täht (see mahub ringi sisse, mille diameeter on 40 mm) ja kahepäine kotkas (Venemaa vapi keskne kujund). Paraadmundril kantakse lisaks veel suurt marssalitähte. Marssal
Tours Duo

Tours Duo on arhitekt Jean Nouveli projekteeritud kaks modernistlikus stiilis pilvelõhkujat, mida ehitati aastatel 2017–2021 ning mis asuvad Pariisi 13. linnaosas ringtee ja Ivry-sur-Seine serval. Segakasutusega hooned on 39-korruselised ja seal on põrandapinda enam kui 108 000 m2. Hoonete kõrgus on 180 meetrit. Peamiselt asuvad neis hoonetes bürooruumid; 2022. aasta seisuga asub seal Natixise panga (BPCE Group) peakorter, aga ka hotell, restoran, baar, millel on panoraamvaatega terrass vaatega Pariisile, auditoorium, kauplused ja rohelised terrassid. Tours Duo koduleht
Hommikujooga

Mitu tuhat aastat on joogid alustanud päeva hatha-jooga harjutustega päikesetõusul. Hommikust päikesetõusu aega peetakse oluliseks tänu selle aja soodsatele mõjudele nii jooga harjutustele kui meditatsiooni praktikatele. Seega võib öelda, et parim aeg on hommikujooga praktiseerimiseks on päikesetõusu aeg brahma muhurta ( „brahma tund” - päikesetõusu aeg). Iidsetes traditsioonides ülistatakse päikesetõusu aega kui esimest õpetajat (guru), kes tõi inimkonda joogalikud teadmised. Jooga õpetuste järgi on päike igavese särava vaimu sümbol. Sel põhjusel praktiseeritakse hommikujoogas tehti lihtsamaid ja traditsioonilisemaid päikestervitusi ehk Surya Namaskar’i harjutusi. Paljudel ei ole võimalik hommikujoogat praktiseerida päikesetõusul, kuid püüa neid sooritada vähemalt enne oma hommikusi tegevusi. Hommikujooga praktiseerimisega käsitletavaid probleeme on käsitletud mitmes artiklis. - Hommikujoogat praktiseeritakse tavaliselt koduses keskkonnas varem õpitud asanaid praktiseerides. - Tänapäeval on mitmed joogastuudiod loonud ka hommikujooga tunnid, mis on muutumas üha populaarsemaks. - Sotsiaalmeedias pakutakse tihti 1-2 hommikujooga tundi kas tasuta või sümboolse hinnast tutvumiseks. - Hommikujooga praktiseerimine online joogatundides muudab joogatunnid pea igaühele kätte saadavaks. - Lisaks pakuvad paljud joogatundide juhendajatest ka järel vaatamise võimalust, mis laiendab osavõtjate ringi veelgi. - Sa tunned ennast virgemalt. - Aitab parandada sinu teadvustamist -Toob rahu sinu tegemistesse -Tugevdab immuunsüsteemi -Toob nii füüsilist kui mentaalset paindlikust -Toob rohkem tasakaalukust sinu ellu https://web.archive.org/web/20210127155932/https://hommikujooga.ee/hommikujooga-sinu-suureparaseim-ettevotmine/ www.hommikujooga.ee Autor T.Õunap   https://web.archive.org/web/20201024165930/https://hommikujooga.ee/kuidas-alustada-joogaga/ www.hommikujooga.ee Autor T.Õunap
Valguse tänav (täpsustus)

Valguse tänav on tänava nimi mitmes Eesti asulas: Valguse tänav Kuressaares Valguse tänav Narvas Valguse tänav Rakveres Valguse tänav Sõmeru alevikus Valguse tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis Valguse tänav Valgas
Valli tänav (täpsustus)

Valli tänav on tänava nimi mitmes Eesti asulas: Valli tänav Kärdlas Valli tänav Kohtla-Järvel Sompa linnaosas Valli tänav Paides Valli tänav Rakveres Valli tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Vanalinna asumis Valli tänav Valgas
Videviku tänav (täpsustus)

Videviku tänav on tänava nimi paljudes Eesti asulates: Videviku tänav Elvas Videviku tänav Kundas Videviku tänav Kuressaares Videviku tänav Kohtla-Järvel Sompa linnaosas Videviku tänav Narvas Videviku tänav Paides Videviku tänav Pärnus Videviku tänav Rakveres Videviku tänav Risti alevikus Videviku tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis Videviku tänav Valgas
Välja tänav (täpsustus)

Välja tänav on tänava nimi järgmistes Eesti asulates: Välja tänav, tänav Adavere alevikus Välja tänav, tänav Haljala alevikus Välja tänav, tänav Jõgeval Välja tänav, tänav Jõhvis Välja tänav, tänav Kaerepere alevikus Välja tänav, tänav Kehras Välja tänav, tänav Kiili alevis Välja tänav, tänav Kohila alevis Välja tänav, tänav Kose-Uuemõisa alevikus Välja tänav, tänav Mustla alevikus Välja tänav, tänav Märjamaa alevis Välja tänav, tänav Peetri alevikus Välja tänav, tänav Rakveres Välja tänav, tänav Raplas Välja tänav, tänav Põltsamaal Välja tänav, tänav Pärnus Välja tänav, tänav Suure-Jaanis Välja tänav, tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Välja tänav, tänav Tapal Välja tänav, tänav Tartus Välja tänav, tänav Tõrvas Välja tänav, tänav Valgas Välja tänav, tänav Vinni alevikus Välja tänav, tänav Voka alevikus Välja tänav, tänav Väike-Maarja alevikus
Ööbiku tänav (täpsustus)

Ööbiku tänav on tänava nimi järgmistes Eesti asulates: Ööbiku tänav, tänav Adavere alevikus Ööbiku tänav, tänav Antslas Ööbiku tänav, tänav Aruküla alevikus Ööbiku tänav, tänav Avinurme alevikus Ööbiku tänav, tänav Haapsalus Ööbiku tänav, tänav Jõgeva alevikus Ööbiku tänav, tänav Järvakandi alevis Ööbiku tänav, tänav Kohila alevis Ööbiku tänav, tänav Kõrveküla alevikus Ööbiku tänav, tänav Kose alevikus Ööbiku tänav, tänav Luige alevikus Ööbiku tänav, tänav Misso alevikus Ööbiku tänav, tänav Narvas Ööbiku tänav, tänav Paralepa alevikus Ööbiku tänav, tänav Rakveres ööbiku tänav, tänav Raplas Ööbiku tänav, tänav Põltsamaal Ööbiku tänav, tänav Sauga alevikus Ööbiku tänav, tänav Tabasalu alevikus Ööbiku tänav, tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi asumis Ööbiku tänav, tänav Tapal Ööbiku tänav, tänav Tartus Tammelinnas Ööbiku tänav, tänav Tsirguliina alevikus Ööbiku tänav, tänav Vasalemma alevikus
Laheda valla vapp

Laheda valla vapp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Laheda valla vapp. Vapp on kinnitatud 27. märtsil 1995. Sinisel kilbil alumisest servast tõusev hõbedane vähk. Kuldses päises neli sinist linaõit. Vapi värvid ja kujundid tähistavad puhast loodust, linakasvatust ja sinisavi. Kuldne laid viitab Põlvamaa vapile. Linaõite arv märgib valla maadel paiknenud nelja mõisat. Laheda valla lipp Põlva maakond Laheda valla sümboolika valla kodulehel Laheda valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Šalčia

Šalčia on jõgi Leedus ning Valgevenes, Merkysi parempoolne ja suurim lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Шальча või Солча (Šalča, Sołča, transkribeerituna Šaltša või Soltša), vene keeles Шальчя (Šaltšja). Jõe valgla on 749 km², sellest Leedus on 596 km². Pikkus on 92 kilomeetrit, sellest Leedus on 65 kilomeetrit. Šalčia algab Šalčininkaist loodes, seejärel voolab see läbi linna lõunasse ja läbib Hrodna oblasti Voranava rajooni alasid, kus selle kallastele jääb Bieniakoni. Bieniakonist allpool voolab jõgi üldiselt läände, olles kohati kahe maa vaheliseks piirijõeks. Taas Leedu aladel läbib jõgi Šalčininkai rajooni ja Varėna rajooni. Merkysisse suubub jõgi Valkininkai alevi lähistel. Ülemjooksul Šalčininkais on jõel 17 ha suurune paisjärv. Jõe lang on 92 cm kilomeetri kohta. Šalčia um üldiselt madala oru ja madalate kallastega, looklev, selge ja külma veega jõgi. Jõe nimi võib tuleneda sõnast šalti, mis tähendab jahtumist, või sõnast šaltis, mis tähendab külma. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
Ejalett

Ejalett (osmanitürgi keeles ایالت‎ ehk ligikaudu 'suurprovints') oli Osmanite impeeriumi esmajärguline haldusjaotuslik üksus. Nimetust kasutati eelkõige kuni 1864. aasta haldusreformideni, enne 1591. aastat kasutati suurte haldusüksuste kirjeldamiseks aga nimetust bejlerbejlik. 1609. aastal oli impeeriumis 32 ejaletti, millest 23 olid organiseeritud timarite süsteemi. Vilajett
Dimitri Hodov

Ülempreester Dimitri Hodov (26. september 1940 Kazanovka, Tula oblast – 3. jaanuar 2021) oli Venemaa ja Eesti õigeusu preester. Ta sündis 1940. aastal Kazanovkas Tula oblastis. 1956. aastal lõpetas ta põhikooli, misjärel asus tööle põllumajanduses. 1958. aastast töötas Hodov kaevandusmasinate masinistina ja elektrilukksepana Tula oblasti kaevandustes. Aastatel 1961–1964 teenis ta Nõukogude armee sidevägedes. Seejärel pöördus tagasi tööle kaevandustesse, lisaks õppis ta Klimovski mäetehnikumis. Aastatel 1970–1974 õppis ta Moskva Vaimulikus Seminaris. Moskva Vaimuliku Akadeemia rektor piiskop Vladimir pühitses Hodovi jaanuaris 1974 diakoniks ja 31. märtsil 1974 preestriks. 29. juulil 1974 määras Tula metropoliit Juvenalius Hodovi teenima Tula eparhiasse Mišnevo Issanda Ristimise kirikusse (Suvorovi rajooni Tula oblastisse). 26. jaanuaril 1979 viidi Hodov üle Tallinna eparhiasse metropoliit Aleksiuse alluvusse. Ta teenis Jaama Püha Nikolause kogudust ja oli surmani Kuremäe kloostri vaimulik. Dimitri Hodov suri 3. jaanuaril 2021 koroona tagajärjel. Ta abiellus 1973. aastal Niina Tšugunkinaga. Neil sündis 1974. aastal tütar Antonina, kes pühitseti 2016. aastal Kuremäe kloostris Anastassia nime all nunnaks. Dimitri Hodovi nekroloog (vene keeles)
Rumeelia ejalett

Rumeelia ejalett (osmanitürgi keeles ایالت روم ایلی‎ ehk Eyālet-i Rūm-ėli) oli Osmanite riigi esimese astme provints, mis hõivas suuremat osa Balkani maadest. Ajaloo jooksul oli see impeeriumi suurim ja tähtsaim provints. Halduskeskus asus Adrianoopolis ja lõpuks Monastiris. Rumeelia
2021. aasta autoralli maailmameistrivõistlused

2021. aasta autoralli maailmameistrivõistlused oli autoralli maailmameistrivõistluste 49. hooaeg. Maailmameistrivõistlusteks on planeeritud 12 etappi. Esimene etapp on Monte Carlo ralli jaanuaris ning viimane Monza ralli novembris. Koduleht (inglise keeles) Hooaeg 2021 ewrc-results.com
Ūla

Ūla on jõgi Leedus ning Valgevenes, Merkysi parempoolne ja suurim lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Ула, Пеляса või Падзейка (Uła, Pielasa, Padziejka, transkribeerituna Ula, Peljasa või Padzeika), vene keeles Ула (Ula) või Пеляса (Peljasa). Jõe valgla on 752,9 km². XIX sajandil kasvas jõe valgla, kui Kotra ülemjooks hakkas Ūlasse suubuma. Pikkus on 84 kilomeetrit, sellest Valgevenes on 13,5 kilomeetrit, Leedu-Valgevene piiril 3 kilomeetrit. Ūla algab Varanava rajoonis Lučka ja Pravaža ühinemisel, voolates loodessse. Leedu aladel läbib jõgi Varėna rajooni, seal asub jõe kallastel Zervynose etnograafiline asula, kust pärinevad ka andmed jõe vooluhulga kohta. Jõgi jääb osaliselt Dzūkija rahvusparki, kus selle kaitseks on moodustatud hüdroloogiline kaitseala. Merkysisse suubub jõgi Paūliai küla lähistel. Ülemjooksul on jõesäng maaparandustööde käigus õgvendatud, looduslik säng tekib jõele alles Leedu aladel. keskjooksul läbib jõgi 115 ha suurust Ūla järve. Alamjooksul on jõe põhi kivine. Mančiagirė lähistel asub jõe kaldal looduskaitsealune allikas Ūla kaev. Aastasest vooluhulgast langeb kevadele 39%, suvele ja sügisele 20%, talvele 21%. Zervynoses on jõe keskmine vooluhulk 5,58 m³/s, minimaalne vooluhulk 0,13 m³/s, suurim mõõdetud vooluhulk aga 106 m³/s. Jõe nimi võib tuleneda vanast indoeuroopa algkeele tüvest *aul-, mis tähendab piklikku nõgu, toru, renni (samast tüvest tuleneb ka aulos), või siis indoeuroopa algkeele tüvest *av-, mis tähendab allikat. Ūla. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 373 lk. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.  Ūla – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sankt Johann im Pongau

Sankt Johann im Pongau (kohalikus pongau murdes Saiga Håns või Sainig Håns) on väike linn Austrias Salzburgi liidumaal. See on Sankt Johann im Pongau ringkonna halduskeskus. Linn asub Ida-Alpide Salzachi orus, Salzburgi Kiltkivialpide (põhjas), Radstadti Tauerni (Madal-Tauern; kagus) ja Ankogeli rühma (Kõrg-Tauern; edelas) vahel. Linn asub Salzburgi Pongau piirkonna keskosas. Omavalitsusala koosneb Ginau, Hallmoosi, Maschli, Einödeni, Plankenau, Reinbachi, Rettensteini, Sankt Johanni ja Urreitingi katastrivaldadest. Maalilise paiknemise tõttu sõltub piirkond suuresti turismist, talviti mäesuusatamisest ja suviti matkamisest. Linnast lõunas asub dramaatiline kuristik Liechtensteinklamm. See kuristik on u 4 km pikk ja seda saab uurida jalgteede kaudu, mille 1875. aastal ehitas Liechtensteini vürst Johann II. Linnas asub eu-LISA varuasukoht, mis peab olema võimeline tagama suuremahulise IT-süsteemi käideldavuse süsteemi tõrke korral. Salzachi org, iidne vasekaevandamise piirkond, on olnud asustatud vähemalt pronksiajast saati. Asulat on esmamainitud kui sanctum Johannem in villa 1074. aasta dokumendis, nimetatud Ristija Johannese järgi. See oli sajandeid Salzburgi vürstliku peapiiskopi valduses. 1525/1526. aasta Saksa talurahvasõja ajal muutus suur osa elanikkonnast protestantlikuks. Vürstliku peapiiskopi Leopold Anton von Firmiani valitsemise ajal sunniti arvukalt elanikke (Exulanten) 1731. aastal riigist lahkuma, paljud neist leidsid varjupaiga Preisi kuningriigis, kus nad asusid elama Ida-Preisimaale (Gumbinnenisse). Austria anšlussi ajal Natsi-Saksamaasse nimetati Sankt Johann 1939. aastal ümber Markt Pongauks ja 1941. aastast oli see Wehrmachti poolt juhitud Teise maailmasõja Stalag XVIII C (317) interneerimislaagri paik. Siia paigutati peamiselt Prantsuse ja Punaarmee sõjavangid, u 4000 Nõukogude kinnipeetavat tapeti või hukkusid nende kinnipidamistingimustes. 'Vene kalmistu' ja selle laagri monument asuvad linna põhjaosas. Sankt Johannist u 20 km põhjas Pongau Werfeni linnas filmiti väike osa filmi "Helisev muusika" piknikustseenist mäenõlval. Julie Andrewsi esitatud laulu "Do-re-mi" taustaks filmiti jada avavõtted, taustaks Hohenwerfeni loss. Werfenis tehti ka filmi "Where Eagles Dare" mõned võtted. 24. juunil 2000 lõpetas Sankt Johann Stadtserhebungi protsessi ja sai Austria valitsuselt ametlikult linnaõiguse. Gerald Mild (* 1962), tennisemängija Petra Kronberger (* 1969), suusataja Iris Strubegger (* 1984), modell Joachim Puchner (* 1987), suusataja Mirjam Puchner (* 1992), suusataja Sankt Johann im Pongau, vaade linnale jaamast Sankt Johann im Pongau, tänav raekoja juures https://www.statistik.at/web_de/klassifikationen/regionale_gliederungen/gemeinden/index.html eu-LISA asutamismäärus. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. novembri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1726, mis käsitleb Vabadusel, Turvalisusel ja Õigusel Rajaneva Ala Suuremahuliste IT-süsteemide Operatiivjuhtimise Euroopa Liidu Ametit (eu-LISA) ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1987/2006 ja nõukogu otsust 2007/533/JSK ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 1077/2011. Eur-Lex, 02018R1726-20230606.
Matthäus Merian vanem

Matthäus Merian vanem (22. september 1593 – 19. juuni 1650) oli Šveitsis sündinud graveerija, kes töötas suurema osa oma elust Frankfurdis, kus juhtis ka kohalikku kirjastust. Ta oli ülikliku Meriani suguvõsa liige.
Ujvari ejalett

Ujvari ejalett (osmanitürgi keeles ایالت اویوار ehk Eyālet-i Uyvar) oli Osmanite riigi haldusterritoriaalne üksus Karpaatia nõos. Ejalett moodustati 1663. aastal ja eksisteeris kuni 1685. aastani. Halduskeskus asus Ujvaris. Osmanite vallutused Ungaris
Pateen

Pateen (vanakreeka keeles πατάνη patáne, ladina keeles patena, patina 'kauss') on liturgiline nõu, armulaualeivik ehk taldrik, millel on armulaua ajal hostia või oblaadid. Pateeni nimetuse all kasutatakse nõu roomakatoliku, anglikaani ja luteri kirikus. Õigeusu ja kreekakatoliku kirikus on taldrik kinnitatud madalale jalale ja kannab nimetust diskos, see on kullast või kullatud ja rohkelt kaunistatud. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. august 2022. Vaadatud 19. jaanuaril 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Buda piiramine (1686)

1686. aasta Buda piiramine toimus Budini ejaleti halduskeskuses kolm aastat pärast Viini lahingut. Jätkukampaaniaks loodud Püha Liiga kannustas Osmanite riigi vägesid taanduma Saksa-Rooma riigi huvisfääridest vallutatud Ungaris. Pärast pikka piiramist võeti Buda (tänapäeval Budapest) enda valdusse.  Buda piiramine (1686) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Maksikoer Fik

"Maksikoer Fik" (tšehhi ja slovaki keeles Maxipes Fík) on Tšehhoslovakkia animafilmide sari, mille režissöör on Václav Bedřich, stsenarist Rudolf Čechura ja animaator Jiří Šalamoun. Muusika komponeeris Petr Skoumal ja teksti luges näitleja Josef Dvořák. Esimene 13-jaoline hooaeg "Maxipes Fík" filmiti aastatel 1975–1977 ja teine 13-jaoline hooaeg "Divoké sny Maxipsa Fíka" 1978. aastal. Sarja peategelane on suur koer Fik, kes on suurusele vaatamata heasüdamlik ja nutikas. Tema omanik on tüdruk Ája (lühendatud vorm nimest Alena). Esimeses jaos "Zrození Maxipsa Fíka" ("Fiki sünd") tahab Ája endale koera, mispeale isa toobki talle kutsika nimega Fik, kuid väikesest kutsikast kasvab hiiglaslik koeramürakas. Fik kasvas üha suuremaks, mispeale isa otsustas ta ära müüa, kuid kui Fik päästis Ája uppumisest, jäi Fik Ája juurde ja talle ehitati aias omaette maja. Eestis on "Maksikoer Fiki" näidanud ETV.
You Xie

You Xie (hiina keeles 友谢, pinyin'is Yǒu Xiè, tegelikult hiina keeles 谢盛友, pinyinis Xiè Shèngyǒu; sündinud 1. oktoobril 1958 Hainanis, Hiinas) on Saksamaa poliitik, 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimiste kandidaat, ajakirjanik ja Hiina päritolu autor. 2010. aastal valiti You Xie Hiina ajalehe Southern Weekly poolt "100 parema Hiina avaliku intellektuaali hulka". 20. aprillil 2013 valisid Bambergi Kristliku Sotsiaalse Liidu (CSU) liikmed Xie maakonna juhatusse. Ta sai 141 häält 220-st, mis on kõigi maakonna juhatuse liikmete parim tulemus. 2014. aastal valiti Xie kõigi CSU kandidaatidest enim hääli saanud Bambergi linnavolikokku. Xie on Euroopa hiina keele kirjutajate assotsiatsiooni asepresident ja elab koos oma naise Shenhua Xie Zhangiga Bambergis, kus ta juhib suupistebaari China Fan. Ta on olnud Saksamaa kodanik alates 2010. aastast.
Sinisavi

Sinisaviks nimetatakse Eesti maapõues paiknevat ning Kambriumi ladestu alaossa kuuluvat sinakasrohelise värvusega savikihti. Tekkelt on sinisavi meresete. Savikihi paksus on küllaltki ühtlaselt 60...70 meetrit. Et Kambriumi ladestu paljandub Eestis vaid kitsa ribana Balti klindi ning Soome lahe vahel ning sügavneb ning on kaetud nooremate Ordoviitsiumi, Siluri ning Devoni settekivimitega lõuna pool, siis on ka sinisavi maavarana kaevandamine võimalik vaid Põhja-Eestis. Suurem osa sinisavist kuulub Lontova lademe koosseisu. Mineraloogiliselt koosneb sinisavi peamiselt savimineraalidest illiidist ning segakihilisest illiit-smektiidist. Sinisavi kasutatakse peamiselt tsemendi tootmiseks. Sinisavi on üks Eesti geoloogilisi "imesid", mida Eestit külastavad geoloogid tihti näha soovivad, sest ligi poole miljardi aasta vanune savi on üldiselt peaaegu alati kivistunud. Sinisavi on säilitanud mõningase plastilisuse, sest vastav savikiht ei ole kunagi sügavale mattunud, mistõttu on ta pääsenud nii kõrgest rõhust kui ka temperatuurist. Sinisavi nimetas Briti diplomaat ja harrastusgeoloog, Ilchesteri krahv William Fox-Strangways. Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 59
Gallagher

Gallagher (õieti Leo Anthony Gallagher, Jr.; 24. juulil 1946 Fort Bragg, Põhja-Carolina – 11. november 2022 Palm Springs, California) oli Ameerika Ühendriikide koomik ja näitleja.  Gallagher – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Gallagher Online Gallagher andmekogus IMDb (inglise)
Ungari kuningriik (1526–1867)

Ungari kuningriik paiknes aastail 1526–1867 väljaspool Saksa-Rooma riigi piire, kuid oli osa Habsburgide monarhia maadest, mis liideti Austria keisririigiga aastal 1804. Varauusajal hoiti kuningriigi pealinna Pressburgis (1536–1783), hiljem taas Budas (1783–1873, mil linn liideti Budapestiks). Osmanite vallutatud Ungari (1541–1699)