laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Utena rajoon

Utena rajoon (leedu Utenos rajono savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Utena maakonna aladel. Rajooni pindala on 1229 km². 2020. aasta seisuga elas seal 37 179 inimest. Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piirides on aastast 1984. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Daugailiai, Kuktiškėse, Leliūnai, Saldutiškise, Sudeikiai, Tauragnai, Užpaliai, Utena ja Vyžuonose vald. Eraldi üksuse, eraldiseisva valla, moodustab veel Utena linn. Halduskeskus on Utena linn. Teised tähtsamad asulad on Daugailiai, Kuktiškėse, Leliūnai, Saldutiškise, Sudeikiai, Tauragnai, Užpaliai ja Vyžuonose alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 96,01% leedulased, 2,29% venelased, 0,53% poolakad, 0,18% ukrainlased, 0,14% valgevenelased, 0,05% lätlased, 0,03% tatarlased, 0,02% sakslased ja 0,75% oli teistest rahvustest. Rajooni suurimad jõed on Šventoji jõgi ja Vyžuona. Rajoonis on 185 järve, neist suuremad on Alaušas, Indrajai, Tauragnas ja Utenas. Osaliselt ulatub sinna ka Aisetas. Rajoon jääb Aukštaičia kõrgustikule. Kõrgeim koht on Taurapilise linnamägi (246 m). Rajooni territooriumile jäävad osaliselt Aukštaitija rahvuspark ja Labanorase regionaalpark. Pakalniai geomorfoloogiline kaitseala Vosgėliai rahn Vyžuonose oos Varniškiai II tamm Šeimyniškiai paljand Mokas ja Mokiukas Biliakiemise Puntukas Laumė rahn Pakalniai tamm Varniškiai allikas Aknystėlise järv Nuolatinių gyventojų skaičius metų pradžioje, vaadatud 12.02.2023. Rajooni koduleht (leedu keeles)
Vierseni kreis

Vierseni kreis on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa lääneosas. 1816. aastal asutas uus Preisimaa valitsus Kempeni kreisi. Algselt kuulus see Kleve ringkonda, kaotati 1822. aastal ja sealt saati kuulus Düsseldorfi ringkonda. 1929. aastal laiendati kreisi märgatavalt ja nimetati ümber Kempen-Krefeldiks. 1975. aastal muudeti taas kreisi piire ja see nimetati ümber Vierseniks, kuigi Kempen jäi kreisi keskuseks. Viersen sai Kempeni asemel keskuseks 1984. aastal. Pardesiya, Iisrael Peterborough, Suurbritannia Cambridgeshire, Suurbritannia Lambersart, Prantsusmaa Kaniv, Ukraina Panevėžys, Leedu Calau, Brandenburg, Saksamaa Mittweida, Saksimaa, Saksamaa Kreis asub Reini ja Maasi vahelisel madalikul. Kõrgeim punkt on Süchtelner Höhen (90,7 m), madalaim Pielbruch (28,6 m). Vallad Brüggen Grefrath Niederkrüchten Schwalmtal Linnad Kempen Nettetal Tönisvorst Willich Viersen https://www.landesdatenbank.nrw.de/ldbnrw/online;jsessionid=FBC481AAC50656B8CA9E933111BC242A.ldb2?sequenz=tabelleErgebnis&selectionname=12411-31iz https://www.destatis.de/DE/Themen/Laender-Regionen/Regionales/Gemeindeverzeichnis/Administrativ/04-kreise.html
Daugailiai vald

Daugailiai vald (leedu keeles Daugailių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil. Valla pindala on 135 km². 33 % võtavad enda alla metsad, 15 % aga veekogud. 2011. aasta seisuga elas seal 1265 inimest. Valla keskus on Daugailiai alev, kus 2011. aastal oli 325 elanikku. Vallamaja asub aadressil Didžioji g. 48. Vallavanem on Giedrė Eimutienė. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Daugailių seniūnija[alaline kõdulink] Utenos rajono savivaldybė. vaadatud 21.04.2020. Daugailių seniūnija[alaline kõdulink]. vaadatud 21.04.2020. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 21.04.2020.
Russalu mõisa sild

Russalu mõisa sild on Kasari jõge ületav paekivist sild Rapla maakonnas Russalu külas. 42-meetrise üldpikkusega sild rajati aastatel 1847–48. Sild on arvatud kultuurimälestiseks. Russalu mõisa sild kultuurimälestiste riiklikus registris "Silla remont oleks pannud Raplamaa taluniku elu kolmeks kuuks seisma" ERR, 21. aprill 2020
Leliūnai vald

Leliūnai vald (leedu keeles Leliūnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil. Valla pindala on 153 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2 778 inimest. Valla keskus on Leliūnai alev, kus 2011. aastal oli 412 elanikku. Vallamaja asub aadressil Kauno g. 29. Vallavanem on Renaldas Būga. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Utenos rajono savivaldybė. vaadatud 22.04.2020. Leliūnų seniūnija. vaadatud 22.04.2020. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 22.04.2020.
Kuktiškėse vald

Kuktiškėse vald (leedu keeles Kuktiškių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil. Valla pindala on 82 km². 2011. aasta seisuga elas seal 762 inimest. Valla keskus on Kuktiškėse alev, kus 2011. aastal oli 435 elanikku. Vallamaja asub aadressil Aukštaičių g. 1. Vallavanem on Aistis Kukutis. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Utenos rajono savivaldybė. vaadatud 22.04.2020. Kuktiškių seniūnija. vaadatud 22.04.2020. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 22.04.2020.
Užpaliai vald

Užpaliai vald (leedu keeles Užpalių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil. Valla pindala on 176 km². 24 % võtavad enda alla metsad, 1 % aga veekogud. 2011. aasta seisuga elas seal 1 807 inimest. Valla keskus on Užpaliai alev, kus 2011. aastal oli 758 elanikku. Vallamaja asub aadressil Basanavičiaus g. 1. Vallavanem on Eugenijus Keraminas. "Užpalių seniūnija". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. jaanuar 2021. Vaadatud 25. aprillil 2020. Utenos rajono savivaldybė. vaadatud 22.04.2020. Užpalių seniūnija. vaadatud 22.04.2020. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 22.04.2020.
Thierry Jonquet

Thierry Jonquet (19. jaanuar 1954 Pariis – 9. august 2009 Pariis) oli prantsuse kirjanik, kes kirjutas peamiselt kriminaalromaane. Ta on avaldanud teoseid ka pseudonüümide Martin Eden ja Ramón Mercader all. Tema romaani "Mygale" põhjal on valminud Pedro Almodóvari film "Nahk, milles ma elan". Mygale, 1984 (1995) La Bête et la Belle, 1985 Le Manoir des immortelles, 1986 Moloch, 1998 Ad vitam æternam, 2002 Mon vieux, 2004 Ils sont votre épouvante et vous êtes leur crainte, 2006 Vampires, 2011 (postuumselt) http://www.thierryjonquet.fr/
Utena vald

Utena vald (leedu keeles Utenos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil. Valla pindala on 146 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2 395 inimest. Valla keskus on Utena linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil Utenio a. 4. Vallavanem on Saulius Gaižauskas. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Utenos rajono savivaldybė. vaadatud 22.04.2020. Utenos seniūnija. vaadatud 22.04.2020. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 22.04.2020.
Rakvere Nõukogude poolel hukkunute matmispaik

Rakvere Nõukogude poolel hukkunute matmispaik on Vabadussõjas ja Teise maailmasõjas Nõukogude poolel hukkunute matmispaik Rakvere kihelkonnas Virumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Rakveres Lääne-Viru maakonnas. Paika võib olla maetud umbes 50–80 sõjaväelast ja tsiviilisikut. Osa on neid, kes hukkusid Vabadussõja ajal ja keda Nõukogude teise okupatsiooni ajal loeti "valge terrori ohvriteks"; osa on neid, kes hukkusid Nõukogude–Saksa sõja käigus Nõukogude poolel 1941. ja 1944. aastal. Matmispaiga ulatus pole teada, kuid tänapäeval on hekiga piiratud ala pindala umbes 0,5 hektarit. Matmispaik on alates 31. detsembrist 1964 Eesti NSV vabariikliku tähtsusega ajaloomälestis nr 501. Ka iseseisvuse taastanud Eesti Vabariigis on see matmispaik alates 1997. aastast riiklik ajaloomälestis nimega "II maailmasõjas hukkunute ühishaud". Ametlike nimede põhjal on Rakvere eri kalmistute segiajamine lihtne, sest Rakvere Saksa sõjaväekalmistu kannab lähedast nime "II maailmasõjas hukkunute matmispaik". Eesti monumentide e-kataloog "Kultuurimälestiste kaitse korraldamise kohta Eesti NSV-s". Eesti NSV MN määrus nr 51, 31. detsember 1964. Lk 1534 Kultuurimälestis nr 5772 "II maailmasõjas hukkunute ühishaud" Kultuurimälestis nr 22300 "II maailmasõjas hukkunute ühishaud" Kultuurimälestis nr 5772 "II maailmasõjas hukkunute ühishaud"
Vyžuonose vald

Vyžuonose vald (leedu keeles Vyžuonų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil. Valla pindala on 73 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1 805 inimest. Valla keskus on Vyžuonose alev, kus 2011. aastal oli 512 elanikku. Vallamaja asub aadressil Šilo g. 4. Vallavanem on Jolita Bučelienė. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Utenos rajono savivaldybė. vaadatud 22.04.2020. Vyžuonų seniūnija. vaadatud 22.04.2020. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 22.04.2020.
Sudeikiai vald

Sudeikiai vald (leedu keeles Sudeikių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil. Valla pindala on 108 km². Selle territooriumile jääb 22 suuremat või väiksemat järve. 2011. aasta seisuga elas seal 1 250 inimest. Valla keskus on Sudeikiai alev, kus 2011. aastal oli 359 elanikku. Vallamaja asub aadressil Aukštaičių g. 12. Vallavanem on Virgilijus Gaižauskas. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid "Sudeikių seniūnija". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. juuni 2022. Vaadatud 24. aprillil 2020. Utenos rajono savivaldybė. vaadatud 22.04.2020. Sudeikių seniūnija. vaadatud 22.04.2020. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 22.04.2020.
Wolfgang von Kempelen

Wolfgang von Kempelen (slovaki keeles Ján Vlk Kempelen; ungari keeles Kempelen Farkas; 23. jaanuar 1734 Bratislava – 26. märts 1804 Viin) oli leiutaja ja riigiametnik Austria ertshertsogkonnas ja Ungari kuningriigis. Wolfgang von Kempelen oli pärit saksakeelsest perekonnast. Valdas saksa, ungari, prantsuse, itaalia ja ladina keelt. Ta oli mitmekülgne inimene – andekas joonistaja ja graafik, kirjutas epigramme, luuletusi ja näidendeid. Viini Kunstiakadeemia valis ta 1789. aastal ta oma auliikmeks. 1765. aastal määrati ta soolakaevanduste juhtivametnikuks Banaadis ja 1766. aastal Ungaris. Sõjast laastatud Banaadis osales ta juhtivametniku ja projekteerijana infrastruktuuri rajamisel (elamud, koolid, linatööstus, siidivabrik, sookuivendus). Kempelen projekteeris 1770. aastal ujuksilla üle Doonau Bratislavas, 1772. aastal isereguleeruva veesüsteemi Schönbrunni lossi pargis, projekteeris 1780. aastal aurumasina ja 1789. aastal auruturbiini ning osales 1780. aastatel Buda palee rekonstrueerimisel. Kempelen sai üle Euroopa tuntuks oma maleautomaadiga Türklane. Tähelepanuväärne oli kõnesünteesi valdkonnas tema loodud 1791. aastal akustilis-mehaaniline kõnemasin, mis suutis tänu keele ja huulte mudeli lisamisele tekitada peale vokaalide ka konsonante. Kempelen, Wolfgang von: "Mechanismus der menschlichen Sprache". Wien, 1791 [1]  Wolfgang von Kempelen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
2012. aasta maleolümpia

40. maleolümpia (inglise keeles 40th Chess Olympiad) oli 2012. aastal İstanbulis FIDE egiidi all peetud maleolümpia. Maleolümpia peeti 28. augustist kuni 9. septembrini 2012 İstanbulis. Lahtises kategoorias osales 157 võistkonda, naiste kategoorias 127 naiskonda (korraldajariiki Türgit esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Panagiόtis Nikolόpoulos (Kreeka). Turniiridirektori ülesandeid täitis Ali Nihat Yazıcı (Türgi). Lahtises kategoorias: Armeenia, Venemaa, Ukraina Naiste kategoorias: Venemaa, Hiina, Ukraina Eesti võistkond (esimesel laual Pavel Vorobjov) sai 80. koha, naiskond (esimesel laual Monika Tsõganova) 36. koha. Olympiad Istanbul 2012 Open. chess-results.com Olympiad Istanbul 2012 Women. chess-results.com
2010. aasta maleolümpia

39. maleolümpia (inglise keeles 39th Chess Olympiad) oli 2010. aastal Venemaal Hantõ-Mansiiskis FIDE egiidi all peetud maleolümpia. Maleolümpia peeti 21. septembrist kuni 3. oktoobrini 2010 Hantõ-Mansiiskis. Lahtises kategoorias osales 148 võistkonda, naiste kategoorias 115 naiskonda (korraldajariiki Venemaad esindasid viis võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Sava Stoisavljevic (Serbia), tema asetäitja Ašot Vardapetjan (Armeenia). Turniiridirektori ülesandeid täitis Kalmõkkia Vabariigi Maleföderatsiooni president Valeri Bovajev. Lahtises kategoorias: Ukraina, Venemaa I, Iisrael Naiste kategoorias: Venemaa I, Hiina, Gruusia Eesti võistkond (esimesel laual Kaido Külaots) sai 26. koha, naiskond (esimesel laual Tatjana Fomina) 54. koha. 39th Olympiad Khanty-Mansiysk 2010 Open. chess-results.com 39th Chess Olympiad 2010 Women. chess-results.com
2008. aasta maleolümpia

38. maleolümpia (inglise keeles 38th Chess Olympiad) oli 2008. aastal Dresdenis FIDE egiidi all peetud maleolümpia. Maleolümpia peeti 13.–25. novembril 2008 Dresdenis. Lahtises kategoorias osales 146 võistkonda, naiste kategoorias 111 naiskonda (korraldajariiki Saksamaad esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Ignatius Leong (Singapur), tema asetäitja IA Klaus Deventer (Saksamaa). Turniiridirektori ülesandeid täitis IA Horst Metzing (Saksamaa). Lahtises kategoorias: Armeenia, Iisrael, Ameerika Ühendriigid Naiste kategoorias: Gruusia, Ukraina, Ameerika Ühendriigid Eesti võistkond (esimesel laual Kaido Külaots) sai 33. koha, naiskond (esimesel laual Monika Tsõganova) 32. koha.  2008. aasta maleolümpia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis 38th Olympiad Dresden 2008 Open. chess-results.com 38th Chess Olympiad 2008 Women. chess-results.com
Kerr Kriisa

Kerr Kriisa (sündinud 2. jaanuaril 2001) on Tartust pärit Eesti korvpallur. Kriisa on 190 cm pikk ja kaalub 86 kg. Ta isa on korvpallur Valmo Kriisa. Kriisa alustas mängimist Erkmaa korvpallikoolis ja liitus 15-aastaselt Tartu Ülikooli korvpallimeeskonnaga. 2017. aastal sõlmis ta lepingu Brose Bambergiga ja 2018. aastal lepingu Kaunase korvpalliklubi Žalgirisega. Euroliiga debüüdi tegi ta 18-aastaselt 25. oktoobril 2019, mängides Žalgirise meeskonnas ja visates mängu jooksul ka ühe punkti. 2020 siirdus ta õppima Ameerika Ühendriikidesse Arizona Ülikooli, et mängida NCAA korraldatavas üliõpilasliigas osalevas Arizona Wildcatsi meeskonnas. Kerr Kriisa on mänginud Eesti U16 koondises, U18 koondises ja kuulub ka Eesti korvpallikoondisse. https://sport.postimees.ee/6953451/kerr-kriisa-olen-zalgirisele-tanulik-kuid-arizona-tahendab-sammu-edasi Kerr Kriisa basket.ee Kerr Kriisa Arizona Wildcats
Viitna loodusõpperada

Viitna loodusõpperada on õpperada, mis asub Viitna maastikukaitsealal, Lääne-Viru maakonnas. Rada algab Viitna Pikkjärve põhjakaldalt viib kõigi kolme järve äärde ning tutvustab jääaja kujundatud pinnavorme, nende teket ning seal kasvavaid metsakooslusi. Õpperajal on 27 huvipunkti. Rada tähistavad valged märgid puudel, mille keskel on roheline triip. Samuti asub rajal 3 infotahvlit, 28 infoalust, märjemates kohtades laudrada, vaateplatvorm, purre, 2 kuivkäimlat ja 4 prügikasti. Viitna Pikkjärv - kaitset vääriv haruldus Liivik - pilk jääajajärgsesse aega Viitna Pikkjärve põhjakaldal põles 2006. a suvel mets Sürjametsa taimed – igaühel oma kasv Sürjametsa taimed püüavad valgust Lavamõhn on lameda laega küngas Vaigutamine – endisaegne metsakasutusviis Lavamõhnal kasvab palumets Sulglohk - jääpanga puhkease Viitna mõhnastik Surnud puud on täis elu Oos tekkis liustikupraos voolanud jões Kuusk ja sarapuu taluvad varju Järvest on saanud raba Kuulsad ja kummalised rabataimed Madalsoo – vesine ja liigirikas Nabudi järv Liivastel setetel kasvab nõmmemännik Viitna – jäiste mõjutuste maastik Järvede teke ja muutumine Roomav öövilge – järvemägede orhidee Järvesopid kasvavad kinni Viitna Pikkjärves kasvavad kaitsealused taimed Vesilobeelia – Viitna Pikkjärve uhkus ja haruldus Miks on Pikkjärve kohta nii palju keelde? Viitna – tähtis risttee läbi aegade Linajärv Tallinn-Narva mnt (tee E20) 73. km, Viitnal, pöörata paremale Kadrina suunas. Sõita 1 km, kuni näete paremal Viitna maastikukaitseala infotahvlit. Selle vastast keerab tee parklasse. Raja märgistus algab parklast. Viitnale saab minna ka ühistranspordiga, Viitna bussipeatusest on raja algusse 1 km. Peatusrest minna veidi maad Narva poole ja siis keerata paremale Kadrina teele. 1 km pärast pöörata infotahvli juurest rajale. "Viitna loodusõpperada". Vaadatud 22.04.2020.
Taraštša

Taraštša (ukraina Тараща) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Taraštša rajooni halduskeskus. Taraštša asub Kiievist umbes 103 km lõunas. Taraštšat on esmamainitud 1709. aastal, linnaõigused sai 1793. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Taraštša elanikest ukrainlasi 96,94%, venelasi 2,35%, armeenlasi 0,20% ja valgevenelasi 0,19%. Тараща Точка-на-Карте Національний склад міст Datatowel.in.ua
Ratmir Holmov

Ratmir Dmitrijevitš Holmov (vene keeles Ратмир Дмитриевич Холмов; leedu keeles Ratmiras Cholmovas; 13. mai 1925 Šenkursk – 18. veebruar 2006 Moskva) oli vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1960). Holmovi malekarjäär algas edukalt: 1947. aastal üleliidulise 1. järgu turniiri võitmine andis talle meistrikandidaadi järgu, seejärel esikoht üleliidulisel meistriturniiril tõi talle meistersportlase nimetuse, samal aastal NSV Liidu meistrivõistluste poolfinaalis saadud 3.–4. koht tagas talle koha järgmisel aastal peetud meistrivõistluste finaalturniirile. Novembris 1947 pääses Holmov mängima tugevakoosseisulisele rahvusvahelisele turniirile – Tšigorini mälestusturniirile – kus ta sai 12. koha (võitis seal partii suurmeister Igor Bondarevskiga). 1940. aastate teisel poolel elas Holmov Valgevenes ja 1950. aastatel Leedus Vilniuses. Seejärel asus ta elama Sotšisse, kust 1967. aastal kolis elama Moskvasse. Holmov tuli üheksal korral Leedu NSV (1949–1953, 1955, 1957–1960) ning ühel korral Valgevene NSV (1948) ja Moskva (1987) malemeistriks. 1950. aastal tuli ta Pärnu suveturniiril kolmandaks. 1954. aastal sai Holmov FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 35-aastaselt 1960. aastal. NSV Liidu meistrivõistlustel tuli Holmov korduvalt esikuuikusse (1954, 1956, 1957, 1959, 1962, 1963, 1964/1965). Parima tulemuse sai ta detsembris 1963, kus Leningradis toimunud meistrivõistlustel jagas 1.–3. kohta. Jaanuaris 1964 peetud järelmatš jättis ta kolmandaks. 1964. aastal jäi ta Moskva tsooniturniiril neljandaks ja tsoonidevahelisele turniirile ei pääsenud.
Saldutiškise vald

Saldutiškise vald (leedu keeles Saldutiškio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil. Valla pindala on 115 km². 2011. aasta seisuga elas seal 948 inimest. Valla keskus on Saldutiškise alev, kus 2011. aastal oli 343 elanikku. Vallamaja asub aadressil Laisvės a. 2. Vallavanem on Bronius Šliogeris. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Utenos rajono savivaldybė. vaadatud 22.04.2020. Saldutiškio seniūnija. vaadatud 22.04.2020. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 22.04.2020.
Indrajai

Indrajai on järv Leedus Utena rajoonis. Järv asub Daugailiaist 1,5 kilomeetrit loodes ja kuulub Nemunase vesikonda. Järv on loode-kagu sihiline ja lookleva kaldaga. Järve kaldad on enamasti kõrged ja metsased . Järve kirdekallas piirneb Zarasai rajooniga. Kaldajoone pikkus on 15,31 kilomeetrit. Järves on kolm saart pindaladega 0,93 ha, 0,38 ha ja 0,22 ha. Järve säng asub jääajal tekkinud tunnelorus. Sellest ka suhteliselt väljavenitatud kuju, järve keskmine laius on 650 meetrit. Järve põhi on ebatasane ja täis lohkusid. Indrajaist voolab läbi Indraja jõgi, sinna suubub üheksa nimetut oja. Aastail 2014 ja 2017 läbi viidud ihtüoloogiliste uuringute põhjal elavad järves latikas ja linask. Järve kaldal asuvad Antandraja, Bajoriškiai, Staškūniškise, Šlaitai ja Veleikiai külad. Indrajai nimi tuleneb pilliroo kohalikust nimest indrė. Indrajai. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. 53 lk.
Gordon Burghardt

Gordon M. Burghardt (sündinud 11. oktoobril 1941 Milwaukees) on ameerika etoloog ja psühholoog. Ta õppis Chicago Ülikoolis ja kaitses doktoritöö biopsühholoogia alal aastal 1966. Ta on tegelenud herpetoloogiaga, olles eriteadlane madude käitumise alal. Burghardt, Gordon M.; Rand, A. S. (eds.) 1982. Iguanas of the World: Their Behavior, Ecology, and Conservation. Park Ridge: Noyes Publications. Burghardt, Gordon M. (ed.) 1985. Foundations of Comparative Ethology. New York: Van Nostrand Reinhold. Bekoff, Marc; Allen, Colin; Burghardt, Gordon M. (eds.) 2002. The Cognitive Animal: Empirical and Theoretical Perspectives on Animal Cognition. Cambridge: MIT Press. Burghardt, Gordon M. 2005. The Genesis of Animal Play: Testing the Limits. Cambridge: MIT Press. Burghardt, Gordon M. 2008. Updating von Uexküll: New directions in communication research. Journal of Comparative Psychology 122(3): 332–334. Else, Perry 2009. The Value of Play. London: Continuum, lk. 149.
Werner Fasslabend

Werner Fasslabend (sündinud 5. märtsil 1944 Marcheggis Alam-Austrias) on Austria jurist ja poliitik, ta on Austria Rahvapartei liige. Ta oli aastatel 1990–2000 Austria kaitseminister. Ta sündis aastal 1944 Marcheggis Gänserndorfi ringkonnas Alam-Austrias. Ta õppis aastatel 1963–1964 Wilbrahamis Massachusettsis inglise, prantsuse ja hispaania keelt ning ajalugu. Seejärel õppis ta aastatel 1964–1970 Viini Ülikoolis õigusteadust; aastal 1970 promoveeriti ta õigusteaduse doktoriks. Ta alustas oma poliitilist karjääri Marcheggis Austria Rahvaparteis ja Austria töötajate ametiühingus. Ta oli 17. detsembrist 1990 kuni 4. veebruarini 2000 Austria kaitseminister.
Tähistamata toode

Tähistamata toode on ühe ettevõtte (tootja) loodud toode või teenus, mida teised ettevõtted (turundajad) ümber kujundavad, et see näeks välja nii, nagu oleksid nad selle ise teinud. Teisisõnu valmistab "tähistamata tooteid" kolmas osapool, mitte ettevõte, kes seda müüb või turundab. Turundajate seisukohalt on see kasulik, kuna tänu võimalusele osta juba valmis toode ei pea turundaja ise looma toote valmistamiseks vajalikku infrastruktuuri. Carla Tardi. "White Label Product". Investopedia. Drew Gainor. "Why A White Label Solution Is Easier Than Building Your Own". Forbes.
Põispill

Põispill on seapõiest resonaatori ja soolest või nöörist keel(t)ega eesti rahvapill. Põispill on lihtne Lääne-Euroopa nn. kepptsitri eeskujul tehtud pill, tuntud naljapillina. Ta oli varasematel sajanditel Saksamaal levinud peamiselt kerjuste pillina. Eestisse jõudis ta ilmselt sakslaste vahendusel. Veidi kõverdatud kepi külge keerutati soolest keel. Pilli alumises osas oli keele alla asetatud põis (kõlaruum) ja nende vahele roop. Üle keele tõmmati hambulise puust poognaga, nii tekitati põrisevat heli. Käega keelt lühendades sai muuta heli kõrgust. Elmar Luhats valmistas 1950. aastatel täiustatud põispilli, mis on kasutusel praeguse ajani. Ta paigaldas seapõie raami sisse ning keeleks pani metallkeele. Seda pilli mängitakse viiulipoognaga, tema heli meenutab tšellot ning kasutatakse ka viisipillina. jauram Eesti keele seletav sõnaraamat [1] vaadatud 22.04.2020 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 227 Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 155 Elmar Luhatsi põispill, Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum Keelpillid Raivo Sildoja