laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Fehmarni Belt

Fehmarni Belt (ka Fehmarni väin; saksa Fehmarnbelt taani Femern Bælt) on väin Euroopas. See paikneb Läänemere lääneosas ning eraldab Saksamaale kuuluvat Fehmarni ja Taanile kuuluvat Lollandi saart. Fehmarni Belt ühendab Kieli lahte ja Mecklenburgi lahte. Väin on ligikaudu 20 km lai ja umbes 40 m sügav. 2008. aastal leppisid Taani ja Saksamaa valitsus kokku ühendustee ehitamises, mis võimaldaks oluliselt lühendada aega Taanist mandrile jõudmiseks. Alguses oli mõte ehitada sild, hiljem 2010. aastal siiski lepiti kokku väinaaluses tunnelis, põhinedes hinnakalkulatsioonidele, keskkonnakaitse aspektidele ja laevaliikluse riskidele. 2020. aastaks on selgunud, et Euroopa mahukaima ehitusprojektina (maksumus üle 7 miljardi EUR) tuleb tunneli pikkuseks 18 km, eelnevalt valminud tunnelisektsioonid lastakse umbes 40 meetri sügavusele merepõhja. Tunneli valmimisaastaks on planeeritud 2029. Tunneli ametlikuks rahvusvaheliseks nimeks on valitud Fehmarnbelt Fixed Link ning sellest saab maailma pikim raudtee- ja maanteetunnel. Tunnel ehitatakse Fehmarni väina alla, Rødby–Puttgardeni laevaliiniga üldjoontes samale sirgele. Tunnel on keskkonnasõbralikum alternatiiv lennu- ja laevaliinidele ning peaks oluliselt lühendama teekonda Taanist mandrile: kui seni kulub väinaületuseks laevaga aega umbes 45 minutit, siis tunneli kaudu kuluks selleks rongiga 7 minutit ja autoga 10 minutit. Kui seni kulub Kopenhaagenist Hamburgi sõiduks rongiga aega neli ja pool tundi, siis pärast tunneli valmimist võtaks sama marsruut rongiga kaks ja pool tundi. Autosõit lüheneb ligikaudu tunni võrra parvlaeva ooteaja arvelt. Arvestuslikult saab tunneli ehitamise ajal tööd umbes 3000 inimest kaheksaks ja pooleks aastaks ning terast kulub umbes 50 korda sama palju omal ajal Eiffeli torni ehitamiseks. Fehmarni väina tunnel "Nu byggs rekordtunneln från Danmark till Tyskland". Allt om Resor, Expressen. 21.10.2020. Vaadatud 22.10.2020. Jacopo Prisco (19.10.2020). "Fehmarnbelt Tunnel will be the world's longest immersed tunnel". CNN. Vaadatud 22.10.2020.
Mõdriku-Roela maastikukaitseala

Mõdriku-Roela maastikukaitseala on maastikukaitseala Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Roela alevikus. Mõdriku-Roela maastikukaitseala hõlmab eelkõige samanimelist oosi (Mõdriku-Roela oos), mis on ühtlasi Eesti pikim oos[viide?]. Oos algab Mõdrikult, kulgeb mööda põllumaid Roelani. Sealt edasi võib oosi märgata juba Rakvere–Tartu maantee äärest, mis liigub Muugani välja. Oos ise on 19,5 km pikk ja kaetud osaliselt metsaga, aga esineb ka lagedat. Roela aladel on oosile loodud matka- ja suusarajad. Oos asub Vinni ja Laekvere valla territooriumil. Kaitsealale jäävad ka Mõdriku-Kulina allikad ja allikajärved. Mõdriku-Roela maastikukaitseala kaitse-eeskiri
Praha loomaaed

Praha loomaaed on 1931. aastal avatud loomaaed Prahas. 31. detsembril 2011 oli loomaaias 4334 looma 671 liigist. Lion A Peacock ""loomade arv"". Zoo Praha (tšehhi keeles). Originaali arhiivikoopia seisuga 18.09.2009. Vaadatud 17.04.2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Tšehhikeelne koduleht Ingliskeelne koduleht Fotod loomaaiast
Bonifatius II

Bonifatius II (ka Bonifacius II) oli paavst 530–532. Ta oli 55. paavst. Bonifatius sündis "Liber Pontificalise" järgi Roomas Sigisbuldi pojana. Ajaloolased peavad teda isa nime alusel esimeseks germaani päritolu paavstiks, kes arvatavasti oli idagoot. Ta pärines rikkast suguvõsast ja sai Felix IV ajal ülemdiakoniks (kardinaldiakoniks). Bonifatius II nimetati Felix IV poolt järeltulijaks, kes andis talle surivoodil oma palliumi. Felix IV surma järel 17. septembril või 22. septembril 530 toetasid Bonifatiust Lateraani palees 10 preestrit. Bonifatius II pühitseti ametisse 22. septembril Santa Maria in Trastevere kirikus. 60 Rooma preestrit ei tunnustanud Felix IV otsust määrata endale järeltulija ja valisid Lateraani basiilikas pärast paavsti matuseid ametisse diakon Dioscoruse. Pärast Dioscoruse surma 14. oktoobril otsustasid tema järgijad toetada Bonifatiust. Paavst pidas 27. detsembril 530 sinodi, kus Dioscorus mõisteti hukka, teda süüdistati simoonias, tema järgijad kinnitasid oma truudust Bonifatiusele ja tunnistasid oma süüd Felix IV otsuse ignoreerimisel. Konstantinoopoli patriarh Epiphanios tagandas aastal 531 ametist Larissa piiskopi Stephanose. Stephanos kaebas patriarhi otsuse edasi paavstile. Bonifatius II tühistas detsembris 531 peetud sinodil patriarhi otsuse ja kinnitas, et Larissa piiskopi metropoliidiks on paavstlik vikaar Thessaloníki metropoliit. Bonifatius II määras "Liber Pontificalise" järgi aastal 531 Roomas peetud sinodil oma järeltulijaks diakon Vigiliuse. Ta kohustas Rooma vaimulikkonda oma otsust heaks kiitma. Kuna paavsti otsus põhjustas ulatuslikku kriitikat, tühistas Bonifatius II selle järgmisel sinodil ja põletas vastava dokumendi. Bonifatius II kinnitas 25. jaanuaril 531 Orléansi II kirikukogu otsused, millega tauniti semipelagianismi. Arles'i metropoliit Caesarius saatis eelnevalt preester Armeniuse paavsti juurde, et saada kirikukogu otsustele ametlikku toetust. Bonifatius II sätestas missa pidamist Jeesus Kristuse haavade auks. Tema ajast on teada üks kardinal, hilisem paavst Johannes II. Aafrika piiskopid saatsid paavstile palve kinnitada Kartaago peapiiskopi õigused priimasena. "Liber Pontificalise" järgi kohustas Bonifatius II Kartaago peapiiskoppi oma tegevuses paavstiga konsulteerima. Bonifatius II toetas vaimulikke näljahäda ajal. Bonifatius II suri 17. oktoobril 532 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse. Louis Duchesne: La succession du pape Félix IV. "Mélanges d'Archéologie et d'Histoire. École Française de Rome" 3, 1883: 239–266. Adolf von Harnack: Der erste deutsche Papst (Bonifatius II) und die beiden letzten Dekrete des römischen Senats. "Sitzungsberichte der Preussischen Akademie der Wissenschaften". 1924: 24–42. J. N. D. Kelly: The Oxford Dictionary of Popes. 1996. Liber Pontificalis. Artikkel Bonifatius II kohta. (inglise keeles) Artikkel Bonifatius II kohta. (inglise keeles) Konsistoorium. Bonifatius II kirjad.
Johannes I

Johannes I on olnud mitu isikut: Johannes I, Bütsantsi keiser 969–976 Johannes I, paavst 523–526 Johannes I, Konstantinoopoli patriarh Johann von Lunen, Riia peapiiskop 1273–1284 Johannes I Kuramaa piiskop 1328–1331/1332 Johannes I Schutte Saare-Lääne piiskop 1432–1438 Johann I Jean I Johannes II Johannes III Johannes IV Johannes V Johannes VI Johannes VII Johannes VIII
Johannes II

Johannes II on olnud mitu isikut: Johannes II, Bütsantsi keiser 1118–1143 Johannes II, paavst 533–535 Johannes II, Konstantinoopoli patriarh 518–520 Johann von Vechten, Riia peapiiskop 1285–1294 Johannes II Kuramaa piiskop 1332–1353 Johannes II Saare-Lääne piiskop 1439–1457 Johann II Johannes I Johannes III Johannes IV Johannes V Johannes VI Johannes VII Johannes VIII
Johannes III

Johannes III on olnud mitu isikut: Johannes III, Bütsantsi keiser 1222–1254 Johannes III, paavst 561–574 Johannes III, Konstantinoopoli patriarh 565–577 Johann von Schwerin, Riia peapiiskop 1294–1300 Johannes III, Kuramaa piiskop 1425–1456 Johannes III, Saare-Lääne piiskop 1492–1515 Johann III Johannes I Johannes II Johannes IV Johannes V Johannes VI Johannes VII Johannes VIII
Johannes IV

Johannes IV on olnud mitu isikut: Johannes IV, Bütsantsi keiser 1258–1261 Johannes IV, paavst 640–642 Johannes IV, Konstantinoopoli patriarh 582–595 Johann von Zinten, Riia peapiiskop 1374–1393 Johannes IV, Kuramaa piiskop Johannes IV, Saare-Lääne piiskop 1515–1527 Johann IV Johannes I Johannes II Johannes III Johannes V Johannes VI Johannes VII Johannes VIII
Johannes V

Johannes V on olnud mitu isikut: Johannes V, Bütsantsi keiser 1341–1391 Johannes V, paavst 685–686 Johannes V, Konstantinoopoli patriarh 669–675 Johann von Wallenrodt, Riia peapiiskop 1393–1418 Johannes V, Saare-Lääne piiskop 1542–1560 Johann V Johannes I Johannes II Johannes III Johannes IV Johannes VI Johannes VII Johannes VIII
Johannes VI

Johannes VI on olnud mitu isikut: Johannes VI, Bütsantsi keiser 1347–1354 Johannes VI, paavst 701–705 Johannes VI, Konstantinoopoli patriarh 712–715 Johannes VI, Aleksandria patriarh 1062–1100 Johannes VI Bey, Tartu piiskop 1528–1543 Johann VI Ambundi, Riia peapiiskop 1418–1424 Johann VI Johannes I Johannes II Johannes III Johannes IV Johannes V Johannes VII Johannes VIII
Johannes VII

Johannes VII on olnud mitu isikut: Johannes VII, Bütsantsi keiser 1399–1402 Johannes VII, paavst 705–707 Johannes VII, Konstantinoopoli patriarh 837–843 Johann VII Blankenfeld, Riia peapiiskop 1524–1527 Johann VII Johannes I Johannes II Johannes III Johannes IV Johannes V Johannes VI Johannes VIII
Johannes VIII

Johannes VIII on olnud mitu isikut: Johannes VIII, Bütsantsi keiser 1425–1448 Johannes VIII, paavst 872–882 Johannes VIII, Konstantinoopoli patriarh 1064–1075 Johann VIII Johannes I Johannes II Johannes III Johannes IV Johannes V Johannes VI Johannes VII
Meresete

Meresetted ehk merepõhjasetted on maailmamere põhjas asuvad ja seal tekkinud setted. Meresetete koostis sõltub peamiselt nende tekkeviisist ja -kohast. Meresetteid saab jagada sõltuvalt settiva ainese päritolu järgi terrigeenseiks (sealhulgas vulkaanilised meresetted, mida mõnikord käsitletakse eraldi), biogeenseiks ja keemilisteks. Diageneesi käigus muutuvad meresetted merelisteks settekivimiteks. Meresetete pealmistes kihtides ja selle peal elab arvukalt mereselgrootuid. Meresetteis leiab aset bioturbatsioon. Ookeanipõhja puurimisprogrammid
Direction générale de la Sécurité extérieure

Direction générale de la Sécurité extérieuree (lühend DGSE) on Prantsusmaa välisluureteenistus, mis asutati 2. aprillil 1982. DGSE eelkäija oli 6. novembrist 1944 kuni 2. aprillini 1982 eksisteerinud Service de documentation extérieure et de contre-espionnage (SDECE). Loetelu DGSE direktoritest: Pierre Marion (17. juuni 1981 – 10. november 1982) admiral Pierre Lacoste (10. november 1982 – 19. september 1985) kindral René Imbot (20. september 1985 – 1. detsember 1987) kindral François Mermet (2. detsember 1987 – 23. märts 1989) Claude Silberzahn (23. märts 1989 – 7. juuni 1993) Jacques Dewatre (7. juuni 1993 – 19. detsember 1999) Jean-Claude Cousseran (19. detsember 1999 – 24. juuli 2002) Pierre Brochand (24. juuli 2002 – 10. oktoober 2008) Erard Corbin de Mangoux (10. oktoober 2008 – 10. aprill 2013) Bernard Bajolet (10. aprill 2013 – ...) Direction de la surveillance du territoire Direction du Renseignement Militaire Deuxième Bureau Sergueï Jirnov et François Waroux (2021). "KGB-DGSE : deux espions face à face". Paris, Éditions Mareüil.[1] DGSE-st Prantsuse kaitseministeeriumi kodulehel (inglise keeles)
Steingletscher

Steingletscher on liustik Berni Alpides Susteni kuru lähedal, Berni kantoni Oberhasli ringkonna Gadmeni vallas. Foto: Steingletscher ja Steinsee järv Steingletscher ja Steinsee järv Fotod
Elektronpaar

Elektronipaar koosneb kahest elektronist, mis asuvad samal orbitaalil ja omavad üksteise suhtes vastupidist spinni. Elektronpaari mõistet tutvustas 1916. aastal keemik Gilbert N. Lewis. Kuna elektronid on fermionid, siis alluvad nad Pauli printsiibile ja samal orbitaalil olevad elektronid ei saa olla samas kvantolekus ning peavad erinema spinnilt. Seega saab samal orbitaalil olla maksimaalselt kaks elektroni.
Arunachal Pradesh

Arunachal Pradesh on India osariik, mis piirneb läänes Bhutani, põhjas Tiibeti ja idas Birmaga, lõunas Assami ja Nagalandi osariikidega. Arunachal Pradesh, mida varem nimetati NEFA (North East Frontier Agency), oli 1987. aastani Assami osariigi osa. Talle anti osariigi staatus, arvestades julgeolekukaalutlusi idapiiril ning Hiina ja India vahelisi pingeid. Hiina peab Arunachal Pradeshi endale kuuluva Tiibeti osaks. Osariigi rahvastik on etniliselt mitmekesine. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil oli 64,2% elanikest adivasid, mis on ühisnimetus erinevatele põliselanike hõimudele, mida kokku on osariigis üle 100. Neist 25 on üle 5000 liikmega. Suuremad hõimud on Nissi, Adi Gallong, Wancho, Dafla, Monpa, Tagin, Adi Minyong, Nocte, Adi, Apatani, Galong, Mishmi, Nishang, Tangsa, Abor, Mishing (Miri), Khampti ja Adi Padam. Ülejäänud elanikkond on sisserännanud. Põliselanikud räägivad erinevaid tiibeti-birma keeli. Immigrantide seas räägitakse enim bengali, nepali ja hindi keelt. 34,6% elanikest on hinduistid, 18,7% kristlased, 13,0% budistid ja 1,9% muslimid. 31,6% tunnistavad teisi, valdavalt animistlikke usundeid. Osariik jaguneb 18 ringkonnaks: Anjawi ringkond Changlangi ringkond East Kamengi ringkond East Siangi ringkond Kurung Kumey ringkond Lohiti ringkond Longdingi ringkond Lower Dibang Valley ringkond Lower Subansiri ringkond Namsai ringkond Papum Pare ringkond Tawangi ringkond Tirāpi ringkond Upper Dibang Valley ringkond Upper Subansiri ringkond Upper Siangi ringkond West Kamengi ringkond West Siangi ringkond Tiibet Namsai kuldpagood Arunachal Pradeshi valitsuse koduleht
Haslibergi vald

Hasliberg on vald (Gemeinde) Šveitsis Berni kantonis Oberhasli ringkonnas. See asub mäeseljal maakonnakeskuse Meiringeni kohal. Elanike arv oli 1346 (seisuga 14. märts 2003) ja 1237 (seisuga 31. detsember 2008). Pindala on 41,72 km² Valla sihtnumber on 6085. Vallas on neli küla: Reuti, Wasserwendi, Goldern ja Hohfluh. Haslibergi vald algab Brünigi kuru (Brünigpass) juurest. Sealt ulatub ta üle kogu Hasli oru päikeseterrassi kuni Planplatteni ning edasi Baumgarteni ja Engstlenalpi alani. Vald piirneb läänes ja lõunas Meiringeni vallaga, idas Innertkircheni vallaga ja põhjas Obwaldeni kantoniga. Haslibergi valla kõrgeim punkt on Glockhaus (2534 m üle merepinna), kõige madalam punkt on umbes 700 m kõrgusel. Külad on 1000–1200 m kõrgusel. Hasliberg on populaarne suusakeskus. Suusatõstukid viivad Meiringenist läbi Reuti 2200 m kõrgusele Planplattele ja Wasserwendist Käserstatti. http://www.hasliberg.ch/
Bristoli laht

Bristoli laht (inglise keeles Bristol Channel, kõmri keeles Môr Hafren) on laht Euroopas Suurbritannia saare edelarannikul.
Interlaken

Interlaken on vald (Gemeinde) ja küla Šveitsis Berni kantonis Interlaken-Oberhasli ringkonnas. Vald asetseb Thuni järve ja Brienzi järve vahel, millest ta ongi nime saanud (ladina keeles inter lacis 'järvede vahel'). Küla on Interlaken-Oberhasli ringkonna halduskeskus. Valla elanike arv on 5087 (seisuga 31. detsember 2002). Pindala on 4,32 km². Interlaken asub 568 m kõrgusel merepinnast. Umbes 1130 asutasid augustiinlased Interlakeni kloostri, mis 1133 läks keiser Lothar III kaitse alla. 1224 võttis selle enda alla noor Berni linn. Meeskloostri kõrval oli 1484. aastani naisklooster, mis tol aastal kõlbelise allakäigu tõttu likvideeriti. Reformatsiooniajal sai Interlakenist Berni kantoni osa. 1800. aasta paiku sattus see muljetavaldav mägiala rändurite huviorbiiti. Seda kirjeldasid teiste seas Johann Wolfgang von Goethe, lord Byron und Felix Mendelssohn-Bartholdy. 19. sajandi teisel poolel sai Interlakenist turismikeskus. http://www.interlaken-gemeinde.ch/
Elven

Elven võib tähendada mitut asja: Elven on vald Morbihanis Prantsusmaal Elven (inglise keeles haldjalik) võib viidata haldjatele (Elves, elfs) ja nendega seotule Elven oli J. R. R. Tolkieni poolt välja mõeldud haldjakeele ingliskeelne nimi
Kambyses II

Kambyses II (vanapärsia 𐎣𐎲𐎢𐎪𐎡𐎹; Kambūjia, pärsia کمبوجیه; umbes 558 – 522 eKr) oli Vana-Pärsia ehk Ahhemeniidide impeeriumi valitseja (kuningate kuningas) aastatel 530–522 eKr. Ta oli Kyros II (Kyros Suure) poeg. Ta on peamiselt tuntud Egiptuse vallutajana. Kambyses esineb esmakordselt allikates 539 eKr, kui Kyros Babüloni vallutas. Seda sündmust tähistavas Kyrose silindris on teda isa kõrval märgitud seoses Marduki auks läbi viidud usuliste kombetalitustega. Mõni aasta hiljem on teda nimetatud Babüloni kuningaks, kuid tegelikult olid ta võimupiirid ilmselt väga väikesed. Tõenäoliselt oli ta isa asehaldur Mesopotaamias. Alles 530 eKr, vahetult enne isa surma, nimetati ta üheselt troonipärijaks ning kui Kyros oma viimasele sõjaretkele suundus, määras ta Kambysese oma kaasvalitsejaks. Kui ta Kesk-Aasias hukkus, saigi Kambysesest Pärsia valitseja. Pärast mitmeaastast ettevalmistamist tungis Kambyses 525 eKr Egiptusse. Pärast paarikuust kampaaniat oli kogu riik tema kätte langenud, samaaegselt alistusid talle ka Vahemere ääres elavad liibüa hõimud ja sealsed kreeka kolooniad. Et oma võimu Egiptuses legitimeerida, kuulutas Kambyses end vaaraoks ja väitis, et on viimase vaarao tütrepoeg, samuti Egiptuse jumalate Ra, Horose ja Osirise kehastus. Formaalselt rajas ta Egiptuse 27. dünastia, mis kestis kuni aastani 404 eKr. Egiptuses veetis Kambyses kolm aastat, otsustades vallutada ka Nuubia. Kuid tema sõjaretk sinna kukkus täielikult läbi, enamik sõjaväest hukkus ning Egiptuses ja Pärsias puhkesid mässud. Egiptuse ülestõusu surus Kambyses kohe maha, kuid seejärel, olles teel suruma maha Pärsias puhkenut, mille algatas ta vend Bardia, ta hukkus. Tema surma asjaolud on jäänud mõistatuslikuks, Herodotos, kelle jutustus on peamiseks allikaks Vana-Pärsia ajaloo kohta, väidab, et ta läks hulluks ja tegi enesetapu, teised allikad aga, et ta hukkus õnnetusjuhtumi läbi. Igal juhul puhkes impeeriumis segadus ning mõnda aega valitses pealinna Pasargadaed end Kambysese vennaks nimetav mees, kes Herodotose andmetel oli aga hoopis maag Gaumata, sest Kambyses olevat oma venna juba enne Egiptuse kampaania algust mõrvata lasknud. Herodotose andmetel suri Kambyses Ekbatanas.
Filmimine

"Filmimees" suunab siia. Eesti filmistuudio kohta vaata artiklit Filmimees (filmistuudio). Filmimine on filmiülesvõtte tegemine filmikaameraga filmilindile või videoülesvõtte tegemine videokaamera, digifotoapaadi või nutitelefoni kaameraga. Filmimisega tegeleja on üldkeeles filmija (kõnekeeles filmimees), oskuskeeles nimetatakse filmijat operaatoriks (filmi- või videooperaator). Filmitakse liikuvat pilti jäädvustava kaameraga. Filmimist kasutatakse filmide ja mitmesuguse otstarbega videote tegemisel. "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 18.03.2018)
Viljakohv

Viljakohv on teraviljast ja mitmesugustest lisanditest (tihti siguri juurest) valmistatud jook, mis meenutab maitse poolest oakohvi. Viljakohvi kasutatakse oakohvi kofeiinivaba asendajana. Seda juuakse tavaliselt kuumalt. Mis on ökoloogiline viljakohv?, Eesti Päevaleht
Mihhail Preobraženski

Mihhail Timofejevitš Preobraženski (vene keeles Михаил Тимофеевич Преображенский; 16. oktoober (4. oktoober vkj) 1854 Vabalninkas – 25. september 1930 Leningrad) oli vene arhitekt ja arhitektuuriõppejõud, alates 1887. aastast akadeemik. Preobraženski on eelkõige tuntud oma sakraalehitiste poolest, mille silmapaistvaimad näited Eestis on tema 1892. aasta projekti järgi rajatud Pühtitsa kloostrikompleks Ida-Virumaal ja aastatel 1894–1900 ehitatud Aleksander Nevski katedraal. Moskva Linnaduuma hoone (kavand aastast 1887) Pühtitsa Jumalaema Uinumise Stavropigiaalne Naisklooster (kavand aastast 1892) Tallinna vene seltskondliku kogu hoone (tänapäeval Tallinna Keskraamatukogu peahoone, Estonia puiestee 8, 1894–1895) Tallinna Aleksander Nevski õigeusu katedraal (1894–1900) Firenze vene õigeusu kirik (1899–1903) Bukaresti vene õigeusu kirik (1905–1909) Nice'i vene õigeusu kirik (1903–1912)
Moseli jõgi

Mosel (saksa; prantsuse Moselle) on jõgi, mis voolab läbi Prantsusmaa, Luksemburgi ja Saksamaa. Mosel algab Vogeeside läänenõlvult ning kulgeb sügavas orus põhja, alamjooksul kirdesse. Suubub Koblenzis vasakult Reini. Jõe pikkus on 544 km. Moseli jõe ääres Prantsusmaal asuvad Épinal, Toul, Pont-à-Mousson, Metz ja Thionville; Luksemburgis Schengen, Réimech, Gréiwenmaacher ja Waasserbëlleg; Saksamaal Trier, Bernkastel-Kues, Cochem ja Koblenz. Jõe järgi on nime saanud Moselle'i departemang ja Meurthe-et-Moselle'i departemang. Mosel Metzis Mosel Bernkastel-Kuesis Vaade Kuesi linnaosast Moseli orule
Johann Vincke von Overberg

Johann Vincke von Overberg (surnud 1501 või 1502) oli Liivi ordu liige ja Dünaburgi komtuur 1495–1501. Johanni vanemad pole teada, kuid ta oli ordumeister Heidenreich Vincke von Overbergi sugulane. Nagu temagi, pärines ta Vestfaalist Marki krahvkonnast Kameni lähistelt.Tema emapoolsed sugulased olid orduvennad Johann von Mengede ja Ernst von Mengede-Osthofid ning Johann ja Friedrich Wolthus von Hersed. Enne Dünaburgi komtuuriks saamist pole Johanni elust sisuliselt midagi teada. Tema surm oli küllaltki kurioosne, kuna ta tapeti Leedu ülemmarssali notari poolt. Roima toimumise ajal olid Liivi ordu ja Leedu aga ühises sõjas Moskva vastu ning tõsisemaid tülisid maade vahel polnud. Vinckele võis saatuslikuks saada mõni lokaalne konflikt, mida Dünaburgi ja Leedu alade vahel ikka ette tuli. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 913 (lk 678–679).
Heinrich Plater

Heinrich Plater oli Liivi ordu liige ja Dünaburgi komtuur aastatel 1513–1525. Plateri vanemad pole teada, kuid ta oli suguluses tolleaegse maamarssali Johann von dem Broele genannt Plateriga. Ta sündis Marki krahvkonnas Westhemmerdes. Peale selle, et ta oli Dünaburgi komtuur, pole Platerist sisuliselt rohkem midagi teada. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 666 (lk 506).
Foveaux' väin

Foveaux’ väin (inglise Foveaux Strait, maoori Te Ara a Kewa) ühendab Tasmani merd Vaikse ookeaniga ning eraldab Uus-Meremaa Lõunasaart Stewarti saarest. Laius umbes 30 km. Väin on tormine.
Truckee jõgi

Truckee jõgi on jõgi Põhja-Ameerikas Ameerika Ühendriikide edelaosas. Jõgi algab Sierra Nevadast merepinnast 1900 meetri kõrgusel asuvast Tahoe järvest Californias ja suubub Pyramidi järve Nevada kõrbes. Truckee on ainuke jõgi, mis Tahoe järvest välja voolab. Jõe pikkus on 225 km. Jõgi on suhteliselt veerohke ning moodustab olulise osa ümbritsevate alade veevarudest. Vee kasutusõigus on range kontrolli all. Kuigi umbes 75% valglast paikneb Nevadas, saab jõgi peaaegu kogu oma vee Californiast. Jõgi voolab Tahoe Cityst loode suunas kuni Truckee linnani ning pöördub seejärel itta ja kirdesse Reno suunas. Fernley lähedal suundub jõgi põhja ja suubub Pyramidi järve selle lõunapoolses tipus. Truckee jõkke suubub palju väikseid mägedest algavaid ojasid; suuremate lisajõgede hulgas on Väike Truckee jõgi, Prosser Creek, Donner Creek, Steamboat Creek, Gray Creek.
Truckee

Truckee on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis Nevada maakonnas. Linn asub Sierra Nevada mäestikus Truckee jõe ääres. Truckee pindala on 87,7 km2 ja elanike arv 2000. aastal oli 13 864. Linna koduleht
Flambeerimine

Flambeerimine on toidule valatud kange alkoholi süütamine. Näiteks võidakse toidul süüdata konjakit, likööri või muud kanget alkoholi. Alkohol põleb ära, kuid aroom jääb alles. Seda tehakse harilikult sööjate nähes, toidu serveerimisel.
Būbiyāni saar

Būbiyān on saar Pärsia lahes Shaţţ al-‘Arabi suudme lähedal. Pindala 863 km². Saar on madal ja tasane. Kuulub Kuveidile. Saar on asustamata, seal on sõjaväebaas.
Kindralfeldmarssal (Venemaa)

Kindralfeldmarssal (vene keeles генерал-фельдмаршал) oli Venemaa tsaari- ja keisririigi kõrgeim sõjaväeline auaste 1917. aastani. Auastme kehtestas tsaar Peeter I. Esimest korda anti see 1700. aastal. Esialgu oli sellest madalam kindralfeldmarssal-leitnandi, seejärel kindral en chef´i auaste. Pärast viimase ümbernimetamist 1790. aastatel oli kindralfeldmarssalist madalam aukraad väeliigi täiskindral (jalaväekindral, ratsaväekindral, suurtükiväekindral ja insener-kindral). Teenistusastmete tabelis oli see I klassi auaste. Mereväes vastas sellele kindraladmirali ning tsiviilteenistuses kantsleri ja 1. klassi tõelise salanõuniku auaste. Kahe sajandi jooksul anti marssaliaukraad 70 sõjaväelasele; 16 neist sai selle aunimetusena ja Venemaa sõjaväes tegelikult ei teeninud. Kahele kindralfeldmarssalile (Menšikov ja Suvorov) anti generalissimuse aunimetus. Marssal Kindralfeldmarssal-leitnant Дмитрий Николаевич Бантыш-Каменский. Российские генералиссимусы и генерал-фельдмаршалы. АСТ, Харвест. Peterburi. 1840/2005. 832 lk. ISBN 9851328766 link