laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Deiksis

Deiksis on nähtus, mis seob omavahel diskursuse maailma ja füüsilise olukorra. Tegemist on viitesuhete võrgustikuga, kus viidatakse ümbritsevatele isikutele või asjadele ja paigaldatakse sündmusi kõnelemishetke suhtes ajateljele. (lk 184) Deiksise uurimise alusepanijaks peetakse saksa keeleteadlast Karl Bühlerit. Tema käsitluse järgi on deiktiline väljend paigutatud mingisse punkti kolme telje suhtes, millel on ühine nullpunkt ehk origo. Vastavalt kolmele deiktilisele teljele räägitakse isiku-, ruumi- ja ajadeiksisest.  Isikudeiksis on primaarne deiksise liik, sest lähtepunktiks on kõneleja. Isikudeiksis väljendub nii pronoomenites (mina, sina, tema, meie, teie, nemad) kui ka tegusõna isikukategoorias. Eesti keelele ja ka paljudele teistele keeltele on omane see, et esimest ja teist isikut võidakse väljendada ainult tegusõna vormiga (nt laulan laulu; too see raamat!; teeme selle ära!). Seetõttu võib pidada tegusõnu teatud kontekstis isikudeiktilisteks, kuid ainult selles osas, mis puudutab neid väljenduvat grammatilist isikukategooriat. Ruumi- ehk demonstratiivdeiksise viitepotentsiaal põhineb traditsioonilise käsitluse kohaselt asukohal origo suhtes. Eesti keeles on võimalik demonstratiivadverbe kasutada seoses kõnelejale lähedal oleva ruumiga (siin, siia, siit), aga ka seoses kõneleja suhtes kaugema ruumiga (seal, sinna, sealt). Inglise keeles on vastanduvad samal põhimõttel sellised demonstratiivid nagu this ja that ning here and there. On olemas ka keeli, milles on demonstratiive kolm või rohkem. Soome keeles jaotatakse demonstratiivpronoomeneid (ja nendega seotud demonstratiivadverbe) järgmiselt: täma 'kõneleja lähedal', se 'kuulaja lähedal, tuo ' kõnelejast (ja kuulajast) kaugel'. Samuti on lõunaeesti keeles kolmeliikmeline demonstratiivisüsteem, milles üks demonstratiiv on kuulajakeskne. Vastseliina murraku demonstratiivpronoomenid on: sjoo 'kõneleja lähedal', taa 'kuulaja lähedal' ja tuu 'kaugel'. Kolmas deiksise liik on ajadeiksis. Ajadeiktikud viitavad ajalistele referentidele lähtuvalt kõnelemishetkest, nt täna, homme, eile, nüüd, praegu. Nendega viidatud ajahetke saame tuvastada ainult siis, kui teame, millal nad on öeldud. Mittedeiktilised on sellised ajaväljendid nagu 13. jaanuatril 2009 Gregoriuse kalendri järgi või siis, kui mõrvati USA president Kennedy. Ka grammatiline ajakategooria on alati deiktiline, sest grammatilisi aegu saab kasutada ainult lähtuvalt kõnehetkest. Pajusalu, Renate 2009. Sõna ja tähendus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Pajusalu, Renate 1998. Eesti pronoomenid II. Võru sjoo, taa, tuu ja timä. Keel ja Kirjandus, 3, 159−172.
Konstantin Kütt

Konstantin Kütt (30. juuli 1906 Kõpu – 22. september 1944 Läänemeri) oli eesti vaimulik. Ta lõpetas aastal 1926 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1926–1927 ja 1931–1936 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ning aastatel 1927–1930 õigusteaduskonnas. Ta oli Fraternitas Liviensise vilistlane. Ordineeriti 20. oktoobril 1937 õpetajaks. Ta oli aastatel 1938–1939 Haapsalu Püha Johannese koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1939–1944 oli ta sama koguduse õpetaja (3. märtsil 1940 valiti ta ainsa kandidaadina Haapsalu koguduse õpetajaks 578 poolt- ja 16 vastuhäälega), hooldades aastatel 1941–1944 ka Noarootsi Püha Katariina kogudust; välja arvatud 14. juunist 2. oktoobrini 1942, mil ta oli Tallinna Peeteli koguduse õpetaja. Ta hukkus Eestist põgenemisel laeval "Moero". Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Esimene eesti pastor Haapsalus. Rahvaleht, 4. märts 1940, nr. 54, lk. 5. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 251
Karl Tuvike

Karl Tuvike (15. mai 1892 Kavilda vald – 29. aprill 1960 Tallinn) oli Helme avalik tegelane (oli Helme koguduse köster-organist ja Kaitseliidu Helme malevkonna pealiku abi) ning luterlik vaimulik, Oleviste koguduse viimane luterlik pastor. Ta õppis aastatel 1901–1902 Järvaküla vallakoolis, aastatel 1902–1906 Puhja kihelkonnakoolis, aastatel 1906–1907 J. O. Tomsoni kaubanduskoolis, aastatel 1907–1910 Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja aastatel 1910–1915 Rudolf Grivingi muusikakoolis, mille lõpetas organisti kutsega. Ta töötas aastast 1915 Helme Maarja koguduses köstri-organistina. Aastatel 1917–1918 andis ta Helme kihelkonnakoolis usuõpetuse, eesti keele, ilukirja ja laulmise tunde, laulmise tunde andis ta seal aastani 1921. Tõrva Reaalgümnaasiumis oli ta õpetajaks aastatel 1918–1923, Helme kodunduskoolis aastast 1934. Ta oli aastatel 1915–1940 Helme-Tõrva Hariduse Seltsi muusikaosakonna koori juht. Aastal 1940 oli ta II Riigivolikogu vastaskandidaat. Hiljem on ta olnud Nissi koguduse koorijuht, Kullamaa koguduse köster-organist, aga ka Pilistvere koguduses organistiks ja Juuru koguduses köster-organistiks. 14. detsembril 1949 ordineeriti ta Tallinna toomkirikus aseõpetajaks; 15. aprillil 1950 seati ta Tallinna Oleviste koguduse aseõpetajaks. Sama aasta septembris läks Oleviste kirik baptistide kogudusele. 28. oktoobril 1950 arreteeriti ta Tallinnas. Talle mõisteti 25+5 aastane vabadusekaotus (mida hiljem vähendati 12 aasta 6 kuu peale), ta kandis karistust Irkutski oblastis Ozjorlagis. Olude muutudes vabanes ta 1956. aasta jõululaupäeval. Karl Tuvike suri 29. aprillil 1960 Tallinnas ja ta maeti 3. mail 1960 Rahumäe kalmistule. 1934 Kotkaristi V klassi teenetemärk 1938 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk Tema kälimees oli Helme Maarja koguduse õpetaja Johannes Uustal. http://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=Karl&filter_maetud_perenimi=Tuvike&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink]
Frank Sherwood Rowland

Frank Sherwood Rowland (28. juuni 1927 Ohio, Delaware – 10. märts 2012 California, Newport Beach) oli Ameerika Ühendriikide keemik, Nobeli auhinna laureaat. Ta oli Irvine'is asuvas California Ülikoolis keemiaprofessor. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid atmosfäärikeemia ja keemiline kineetika. Muu hulgas uuris ta koos Mario Molinaga klorofluorosüsinike käitumist atmosfääris ning avastas, et need aitavad kaasa osooniaukude tekkele. Selle eest sai ta 1995. aastal Nobeli keemiaauhinna. Ta jagas auhinda Mario Molina ja Paul Crutzeniga. Sherwood Rowland lõpetas 16-aastaselt keskkooli ja õppis seejärel Ohio Wesley ülikoolis keemiat, füüsikat ja matemaatikat. Aastatel 1945–1946 teenis ta armees. Ta lõpetas ülikooli 1948. aastal, kaitses Chicago ülikoolis 1951. aastal magistrikraadi ja 1952. aastal doktorikraadi. Rowland töötas muu hulgas Princetoni ja Kansase ülikoolis ning oli seejärel alates 1964. aastast keemiaprofessor California Ülikoolis Irvine'is. Rowland organiseeris suure hulga õhuproovide võtmise paljudes maailma kohtades, eriti linnades, ja määras kindlaks trikloroflurometaani sisalduse õhus. Sel moel näitas ta, et trikloroflurometaani kogused liiguvad atmosfääris üsna kiiresti isegi ühelt poolkeralt teisele. 8 aastat hiljem kordas ta katset ja leidis, et trikloroflurometaani hulk atmosfääris on suurenenud. Rowland näitas selliste katsetega sedagi, kuidas osoonikiht sõltub aastaajast. Osooni tase tõuseb novembris, seejärel väheneb pikkamööda kuni aprillini ja püsib siis kuni uue tõusuni järgmisel novembril. Eri aastail korraldatud katsed näitasid, et see muster kordub igal aastal, ainult osooni hulk õhus kipub järjest vähenema. Rowland ja tema kolleegid teatasid sellest avastusest niihästi avalikkusele kui poliitikutele ja pakkusid välja mitmesuguseid lahendusi, mis vähendaksid järk-järgult klorofluorosüsinike sisaldust atmosfääris. Esimesena hakkas kloroflurosüsinike emissiooni piirama Kanada, seejärel USA, Rootsi ja Norra, siis teisedki riigid. 1980. aastatel sõlmiti Viini lepe ja seejärel Montreali protokoll, mis võimaldasid kloroflurosüsinike emissiooni ülemaailmselt piirata. 1977 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks 1978 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks 1989 – Jaapani auhind 1994 – Albert Einstein World Award of Science 1994 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks 1995 – Nobeli keemiaauhind 1995 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks 2004 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks Autobiograafia, Nobelprize.org Marko Kaasik, Lahkus mees, kelle ennustus hoidis ära globaalkatastroofi – Sirp 30. märts 2012, lk 23
John McWhorter

John Hamilton McWhorter V (sündinud 6. oktoobril 1965) on ameerika keeleteadlane, kes uurib kreoolkeeli ning ühiskondlik-ajalooliste protsesside mõju grammatikale. McWhorter tõstatas oma raamatus "Language Interrupted: Signs of Non-Native Acquisition in Standard Language Grammars" hüpoteesi, et keele grammatika lihtsustub, kui suur hulk lapsi omandab selle keele seda võõrkeelena rääkivate täiskasvanute käest ning annavad siis selle lihtsustunud ja eranditevabal kujul omakorda edasi oma lastele. Hüpoteesi tõestuseks tõi McWhorter näiteks inglise, hiina, araabia, pärsia ja malai keeled, mida on mingil ajaloohetkel neid keeli emakeelena rääkijate suhtes puudulikult omandanud ebaproportsionaalselt suur hulk muukeelseid inimesi, kelle mõju tõttu on nende keelte grammatiline struktuur lähemate sugulaskeeltega võrreldes oluliselt lihtsustunud. McWhorter näitab, et kõige keerulisema grammatikaga on tavaliselt väikesed põliskeeled, sest muukeelsed inimesed pole suurel hulgal neid kunagi olnud sunnitud ei omandama ega lastele edasi andma. McWhorter nendib, et vaid väga väike hulk keerukaid põliskeeli on tema teooria näitlikustamise piisavalt hästi kirjeldatud ning toob oma hüpoteesi tõestamiseks ühe sellise keele näiteks eesti keele. McWhorter, John H. 2007. Language Interrupted: Signs of Non-Native Acquisition in Standard Language Grammars. Oxford: Oxford University Press.
Karl Friedrich

Karl Friedrich on olnud mitme valitseja nimi: Karl Friedrich (Anhalt-Bernburg) (1668–1721), Anhalt-Bernburgi vürst Karl Friedrich (Schleswig-Holstein-Gottorf) (1700–1739), Schleswig-Holstein-Gottorfi hertsog Karl Friedrich (Saksi-Meiningen) (1712–1743), Saksi-Meiningeni hertsog Karl Friedrich (Fürstenberg-Mößkirch) (1714–1744), Fürstenbergi vürst Karl Friedrich (Hohenzollern-Sigmaringen) (1724–1785), Hohenzollern-Sigmaringeni vürst Karl Friedrich (Baden) (1728–1811), Badeni markkrahv, kuurvürst ja suurhertsog Karl Friedrich (Saksi-Weimari-Eisenach) (1783–1853), Saksi-Weimari-Eisenachi suurhertsog
Kalatiik

Kalatiik ehk kalakasvatustiik on reguleeritav veekogu (nt tiik), kus kasvatatakse kalu. Tänapäeval kasutatakse sageli kalatiike ka virgestuskalastuseks või lihtsalt esteetilistel eesmärkidel. Tiikides kalade kasvatamist nimetatakse tiigikalanduseks. Eristatakse soojaveelisi ehk karpkalatiike ja külmaveelisi ehk forellitiike. Tiigikalandus Karpkalatiik Forellitiik
Pavel Uspenski

Pavel Uspenski (vene keeles Павел Федорович Успенский Pavel Fjodorovitš Uspenski; sündinud 13. juulil 1988 Moskvas) on vene filoloog. Ta oli aastatel 2010–2014 Tartu Ülikooli doktorant vene kirjanduse alal. 2014. aastast on ta Moskvas asuva Kõrgema Majanduskooli dotsent. 2012 Lotmani stipendiumi laureaat Ta on semiootik Boriss Uspenski pojapoeg. Martin Pau 2012. Juri Lotman tõi Tartusse taas kümneid sõpru. Tartu Postimees 29.02. https://www.hse.ru/org/persons/132998458
Loreen

Loreen (õieti Lorine Zineb Nora Talhaoui; sündinud 16. oktoobril 1983 Stockholmis) on Maroko juurtega Rootsi poplaulja, kes on kahel korral võitnud Eurovisiooni lauluvõistluse. Olles huvitatud lauljaks saamisest, osales Loreen telekonkursil "Idol 2004" ja saavutas 4. koha. Järgmisel aastal avaldati tema esimene singel "The Snake". Lugu valmis koostöös bändiga Rob'n'Roz. Aastal 2011 ilmus singel "My Heart Is Refusing Me", millest sai Rootsis suur hitt. Tema debüütalbum "Heal" ilmus 2012. aastal. Ta esindas Rootsit 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Bakuus lauluga "Euphoria". Laul sai finaalis 372 punkti ja võitis võistluse. Taas esindas Loreen Rootsit 2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel looga "Tattoo", kus ta võistluse teist korda võitis. JILL LAWLESS. Sweden celebrates Eurovision win; Ukrainian duo defiant after Russian strike on hometown. AP News, 14. mai 2023
Michigani Ülikool

Mitte segi ajada Michigani osariigi ülikooliga (Michigan State University) Michigani Ülikool (University of Michigan) on ülikool, mis asub Ameerika Ühendriikide Michigani osariigis Ann Arboris. Michigani ülikool rajati 1817. aastal Detroitis.
Ann Arbor

Ann Arbor on linn Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis. Washtenaw' maakonna keskus. Linn rajati 1824. aastal. Ann Arboris asub Michigani Ülikool, mis kolis sinna Detroitist 1837. aastal. Ülikoolil on oluline osa linna majanduses, sest annab tööd umbes 30 000 inimesele, sealhulgas 12 000 tervisekeskuse töötajale. 2010. aastal elas linnas 113 934 inimest. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Charles Villmann

Charles Villmann (18. märts 1923 Pärnu – 25. märts 1992 Tõravere) oli eesti astronoom ja atmosfäärifüüsik. Ta lõpetas Nõukogude armees teenimise kõrvalt kaugõppes Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Ta elas pikka aega Tõraveres ja töötas samas Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis. Villmann oli kaks korda abielus. Esimesest abielust Elvi Villmanniga (1946–1966) sündisid lapsed Peeli Mikelsaar (Villmann) (1948) ja Peeter Villmann (1949). Aastal 1968 alanud teisest abielust Maie Villmanniga (Pabut) sündisid lapsed Olavi (1962), Christel (1968) ning kaksikud pojad Imre ja Steve (1972). Elulugu
Osmool

Osmool (lühend Osm või osmol) on SI-süsteemiväline ühik, mis näitab keemilise aine moolide arvu, mis tekitavad lahuse osmootset rõhku. Nt, 1 mooli glükoosi lahustades saadakse 1-osmooline (1 osmol) lahus, NaCl korral aga 2-osmooline lahus. Osmoolide hulka ruumalaühiku kohta nimetatakse osmolaarsuseks. Osmoolide hulka massiühiku kohta aga osmolaalsuseks. Osmolaarsus Osmolaarsus Osmoos Osmootne rõhk
Anu Kollom

Anu Kollom (sündinud 10. märtsil 1948) on eesti mükoloog. Ta lõpetas aastal 1971 Tartu Riikliku Ülikooli bioloog-botaanikuna. Ta on töötanud pikka aega Zooloogia ja Botaanika Instituudis. Anu Kollom Eesti Teadusinfosüsteemis
Märt Rahi

Märt Rahi (sündinud 6. mail 1941 Tartus) on eesti bioloog-biofüüsik. Ta on töötanud Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis ning pikka aega Zooloogia ja Botaanika Instituudis. Märt Rahi on metsaametniku poeg. Lõpetas 1959 Tallinna 20. Keskkooli ja 1965 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna; bioloogiakandidaat (1975, Tartu ülikool), väitekiri "Исследование водно-физических параметров в связи с фотосинтезом и транспирацией". Töötanud AAI-s ja FAI-s (1964–1987) laborandina, aspirandina, teadurina; ZBI-s (1987–2004) insenerina, vanemteadurina, teadussekretärina. Aastast 2005 EPMÜ Põllumajandus ja Keskkonnainstituudi teadussekretär. Töid taimeanatoomia ja veerežiimi seostest, elektronmikroskoopia rakendustest mükoloogias ja entomoloogias. Toimetas ZBI ajaloo ülevaate- ja aastaraamatuid 1995–2002. Аппаратура для исследования компонентов водного потенциала листьев. // Физиол растений 20 (1973) 1 Phasmid like structures in Anguinidae (Nematoda, Tylenchida) (kaasautor). // Fundam. Appl. Nematol., 91 (1996) 2 Leaf anatomical characteristics associated with shoot hydraulic conductance, stomatal conductance and stomatal sensitivity to changes of leaf water status in temperate deciduous trees (kaasautor). // Austral. J. Plant Physiol. (2001) 28 Antennal sensilla of the ground beetle Platynus dorsalis (Pontoppidan,1763) (Coleoptera, Carabidae) (kaasautor). // Microsc Res. and Tech. (2001) 55 Preparation of smooth siloxane surfaces for AFM visualization of immobilized biomolecules (kaasautor). // Surface Sci. (2003), 532. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide ZBI 1947–1997, 68. Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
KKK

Lühend KKK võib tähendada: Korduma kippuvad küsimused Ku Klux Klan kaitsekorralduskava Kinder, Küche, Kirche
Akira Yoshizawa

Akira Yoshizawa (jaapani keeles 吉澤 章 Yoshizawa Akira; 14. märts 1911 – 14. märts 2005) oli jaapani origami viljeleja. Akira Yoshizawa sündis Jaapanis Kaminokawa linnas farmeri peres. Tema vanemad tegelesid piimakarjakasvatusega. Juba varajases lapsepõlves tegeles Yoshizawa origamiga. 13-aastaselt kolis ta Tokyosse, kus ta asus tehasesse tööle. Seetõttu jäi origami unarusse. Kirg origami vastu süvenes, kui ta 20-aastaselt sai tehases ametikõrgendust: tema ülesandeks sai uutele töötajatele geomeetriat õpetada. Yoshizawa kasutas geomeetria õpetamiseks origamit. 1937. aastal lahkus ta tehasest, et pühendada end täielikult origamile. Järgmised 20 aastat elas Yoshizawa vaesuses, teenides elatist tsukudanit (Jaapani maitseaine, mis koosneb vetikatest-adrust) ukselt uksele müües. 1954. aastal ilmus tema raamatu ("Uus origami kunst", jaapani keeles "Atarashi Origami Geijutsu") origami valmistamistehnikate kohta. Trükisest saadud tulu aitas tal rahaliselt paremini toime tulla. Samal aastal rajas ta ka rahvusvahelise origami keskuse. Akira Yoshizawa suri 2005. aasta märtsis kopsupõletikku. 14. märtsil 2012 meenutas Google teda, muutes oma otsingumootori esilehe logo origamilaadseks.
Kinnisidee

Kinnisidee (idée fixe) on vaimu tugev haaratus millestki, nii et see peaaegu ei allu muutmisele mingite argumentidega. Termin idée fixe on kasutusel alates 1812. aastast meditsiinilise terminina, s.t. seda on nähtud kui patoloogiat. monomaania
Telefoniõigus

Telefoniõiguseks nimetatakse kõnekeeles kellegi suhtes võimupositsioonil oleva isiku võimalust avaldada mõjualusele survet tolle otsuste või tegevuse mõjutamiseks kas telefoni teel või muul viisil, millest ei jää dokumentaalseid tõendeid. Üldjuhul on telefoniõiguse kasutamine ebaseaduslik. Kõnekeelses tähenduses võib seda pidada korruptiivseks teoks. Eesti kriminaalseadustikus käsitleb telefoniõigust näiteks mõjuvõimuga kauplemise keeld. Telefoniõigust võib kasutada näiteks poliitik, kes saab parteistruktuuride või ametialase tegevuse kaudu suunata mõjutatava jaoks olulisi otsuseid, kuid telefoniõiguseks tarviliku mõjujõu võivad anda ka isiklikud tutvused. Telefoniõigust on peetud omaseks Nõukogude ajale. Ajaloolase Tõnu Tannbergi väitel juurdus telefoniõigus NSV Liidus Jossif Stalini valitsemisajal. "Telefoniõigust kasutati sõjajärgsetel aastatel järjest enam kõigil riigivalitsemise tasanditel. Seda ka liiduvabariigi tasandil," kirjutab Tannberg. "Telefoniõigus oli nõukogudeaegsele bürokraatiale igati vastuvõetav, kuna võimaldas tegelikust vastutusest kõrvale hoida." Tema hinnangul on sel oluline mõju ka Nõukogude ajastu uurimisele tänapäeval: "Telefoniõigusest tulenevalt jäävad mitmete sündmuste tagamaad mõistmatuks, kuna enamasti ei kajastunud telefoni teel antud korraldused hiljem paberil." Samalaadset praktikat võib siiski kohata ka praeguses Eestis, selle suhtes esineb lahknevad seisukohti. Ajaleht Põhjarannik nimetas 2004. aastal telefoniõiguse kasutamiseks Narva linnavolikogu aseesimehe Larissa Olenina korraldust kultuurimaja juhile mitte lubada kultuurimajja Tšetšeenia-teemalist dokumentaalfilmide festivali. Ivar Tallo on pidanud telefoniõiguse rakendamiseks riigikogu õiguskomisjoni esimehe, IRL-i liikme Marko Pomerantsi sekkumist Toila valla kohalikku poliitikasse 2012. aasta märtsis, kui Pomerants helistas koalitsiooni volikogu esimehe kandidaadile Roland Peetsile ning soovitas Toila uuel koalitsioonil loobuda tema parteikaaslase, Toila volikogu esimehe Kalle Lehismetsa umbusaldamisest, sest vastasel juhul võib riik jätta Toila sadama ja rannaala arendamise projekti toetuseta. Pomerants tunnistas oma tegu ka ajakirjanduses ning ütles, ei näinud oma käitumises midagi erakordset või sobimatut. "Ajalooliste tõe otsingul - Nõukogude aja uurimisest Venemaal: uuemaid arhiiviteatmikke ja allikaõpetuslikke käsiraamatuid", 3.1. "Allikaõpetuslik vaade Nõukogude ajale" "Narva linnajuhi telefoniõigus" Põhjarannik, 17.03.2004 Ivar Tallo "Telefoniõigusest tänases Eestis" Eesti Päevaleht, 13. märts 2012 "Riigikogulane sekkus Toila võimutülisse" Postimees, 11.03.2012 Ivar Tallo "Telefoniõigusest tänases Eestis" Eesti Päevaleht, 13. märts 2012 "Narva linnajuhi telefoniõigus" Põhjarannik, 17.03.2004
Jaak Treiman

Jaak Treiman (sündinud 27. juulil 1943 Võrus) on Eesti aukonsul Ameerika Ühendriikides Los Angeleses. Ta lõpetas 1964. aastal Lõuna-California Ülikooli politoloogia ja 1967. aastal õigusteaduse alal, 1969. aastal sai magistrikraadi rahvusvahelise õiguse alal Chicago Ülikoolis. Ta on Eesti Üliõpilaste Selts Põhjala vilistlane. Jaak Treiman põgenes koos vanematega 1944. aastal Rootsi, kust siirdus 1947. aastal Austraaliasse ja 1951. aastal USA-sse. 1971. aastal asutas ta äri- ja kinnisvaranõustamisega tegeleva õigusbüroo Treiman & Schiffmann, tänini on ta selle osanik. Treiman on esindanud Ameerikas mitut välisettevõtet, samuti on ta aidanud Ameerika firmadel luua Eestis ärisuhteid. Aastate vältel on Treiman osalenud väliseesti rahvuslikus liikumises, hoides okupeeritud Eesti teemat üleval USA ja rahvusvahelises ajakirjanduses. Ta on Balti Ameerika Vabadusliiga liige. Pärast Ernst Lauri surma sai ta 6. märtsil 1986 Eesti aukonsuliks Los Angeleses (2013. aasta seisuga oli ta selles ametis olnud 27 aastat). Teda on valitud Los Angelese konsulaarkorpuse varahoidjaks. 2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk "A Diplomatic Guide to Los Angeles". Los Angeles, 2011. "Võlulehviku tuules : üle 30 aasta Eesti aukonsulina teeninud Jaak Treimani pere lugu kolmel mandril". Autobiograafia. Tõlkinud Merike Pilter. Tammerraamat 2018. "Jaak Treiman tunnustatud E. V. aukonsulina Kalifornias" Välis-Eesti, aprill 1986, nr 4, lk 1 ja 3 Margus Välja "Oli nagu fantoomriigi esindaja" Postimees, 28. juuli 2013 (intervjuu)
Kupffer

Kupffer on perekonnanimi. Karl Heinrich Kupffer (1789-1838), füüsik, TÜ õppejõud Heinrich Christian Gustav Kupffer (1814 Mazirbe – 1898 Valga) Carl (Karl) Wilhelm von Kupffer (1829 Lesteni – 1902 München) Elisar von Kupffer (1872 – 1942), kunstnik, luuletaja, ajaloolane, tõlkija ja näitekirjanik
Mull (mullateadus)

Mull ehk pehme huumus on huumuse liik, mis tekib varise kiirel humifitseerumisel; kõdukiht on õhuke või puudub, huumushorisont on hästi eristatav. Moor Moder
Organoleptilised omadused

Organoleptilised omadused ehk meeltajutavad omadused on toidu, vee või mõne muu aine omadused, mis on tajutavad inimese meeleelunditega. Näiteks vee puhul on need omadused värvus, maitse, lõhn ja väljanägemine. Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 14.03.2012)
Georg Friedrich Ignatius

Georg Friedrich Ignatius (19. aprill/30. aprill 1789 Vigala – 16. veebruar/28. veebruar 1865 Käina) oli Eesti vaimulik. Ta õppis aastatel 1806–1810 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1811–1814 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas koduõpetajana Uuemõisas, Hiiumaal. Ordineeriti 7. juunil/19. juunil 1818 õpetajaks. Ta oli aastatel 1818–1864 Käina Martini koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1861–1864 Saarte-Lääne praostkonna praost. Jäi 31. juulil/12. augustil 1864 emerituuri. Tema isa Johann Friedrich Ignatius oli Vigala Maarja koguduse õpetaja, vanaisa Johann Ignatius oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja. Teine vanaisa Johann Christoph Paucker oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Tema isa isapoolne vanaisa Ignatsi Jaak oli Kambja koguduse köster, emapoolne vanaisa Carl Friedrich Hasselblatt oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja. Tema õepoeg Adalbert Hugo Willigerode oli Tartu Maarja koguduse õpetaja ja eesti I üldlaulupeo korraldaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Jeannot Ahoussou-Kouadio

Jeannot Ahoussou-Kouadio (sündinud 6. märtsil 1951 Raviartis) on Elevandiluuranniku poliitik, 13. märtsist 14. novembrini 2012 Elevandiluuranniku peaminister. Peaministri kohusetäitjana jätkas ta valitsuse juhtimist kuni sama aasta 21. novembrini, mil uueks peaministriks nimetati Daniel Kablan Duncan. Ta oli alates 5. detsembrist 2010 justiitsminister ja säilitas selle ameti ka valitsusjuhiks saades. Ta oli sunnitud pea- ja justiitsministri ametist lahkuma, kui president Alassane Ouattara saatis valitsuse seoses uue abieluseaduse ümber puhkenud poliitiliste konfliktidega laiali. Ta kuulub Elevandiluuranniku Demokraatlikku Parteisse.