laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Selja jõgi

Selja jõgi (ka Selgejõgi, Karepa jõgi, Rutja jõgi) on jõgi Lääne-Viru maakonnas. Saab alguse Pandivere kõrgustikult Hulja alevikust. Ülemjooksul voolab kirdesse, keskjooksul põhjaloodesse. Alamjooksul pöörab kirdesse ja suubub Karepa külas Soome lahte. Jõe pikkus on 46,4 km ja valgla pindala 422,6 km². Tähtsamad lisajõed on Hulja oja, Veltsi oja, Sõmeru jõgi, Haljala oja, Soolikaoja. Alamjooksul on Selja jõe org alates 1978. aastast looduskaitse all. Alates 2005. aastast kuulub Selja jõe org Varangu sillast alates Selja jõe maastikukaitseala koosseisu. Selja jõe kaldal asub Varangu lademe ja Varangu kihistu stratotüüp. Selja jõe suue Selja jõgi Arknas Varangu sild üle Selja jõe Selja jõe org (KLO1000129). EELIS, vaadatud vaadatud 28.03.2022. RT I 2005, 33, 248 Varangu Selja jõe paljand. Eesti stratotüüpsed paljandid, vaadatud 17.11.2018. Selja jõgi keskkonnaportaalis
Kapten Corelli mandoliin

"Kapten Corelli mandoliin" on briti kirjaniku Louis de Bernièresi 1994. aastal ilmunud romaan. Romaani tegevus toimub Teise maailmasõja ja selle järgsetel aastatel Kefalloniá saarel Kreeka lääneosas Joonia saarestikus. Peategelasteks on kohalik doktor Iannis, tema tütar Pelagia ja Itaalia okupatsioonivägede kapten Corelli, kes majutatakse võimude poolt arsti koju. Teose peamine liin on Pelagia elukäik, alates muretust noorusajast läbi raskete aegade kuni kõrge vanuseni. Kandvad rollid on romaanis Pelagial, tema leseks jäänud isal dr Iannisel, elurõõmsal muusikust kaptenil Antonio Corellil, Pelagia esimesel armastatul Mandrasel, viimase emal Drosoulal ja Itaalia sõduril Carlol. Põhiliseks teemaks on sündmused Kefalloniál, aga kirjanik käsitleb ka üldist sõjategevust Kreekas ja Saksa-Itaalia okupatsiooni. De Bernières naeruvääristab Mussolinit, on kriitiline nii Briti armee juhtkonna, natside kui ka Kreeka kommunistlike partisanide suhtes. Süngelt mõjuvate Itaalia sõdurite massimõrva ja maavärina stseenide kõrval on lõbusaid kirjeldusi külaelust ning peresuhetest ja armastusest, mis sõja kiuste ikka lõkkele lööb. Eesti keelde on romaani tõlkinud Mart Rummo. 1995 – Rahvaste Ühenduse parim raamat 2004 – Big Read 19. koht Romaani põhjal valmis 2001. aastal John Maddeni samanimeline film, peaosades Penélope Cruz, Nicolas Cage ja John Hurt. Louis de Bernières (2000). Kapten Corelli mandoliin. Romaani tutvustus autori kodulehel
Kapten Corelli mandoliin (film)

"Kapten Corelli mandoliin" on Louis de Bernièresi samanimelise romaani ainetel valminud film. Nicolas Cage – kapten Antonio Corelli Penélope Cruz – Pelagia John Hurt – doktor Iannis Christian Bale – Mandras David Morrissey – Günther Weber Irene Papas – Drosoula Piero Maggiò – Carlo Filmi ja näitlejate töö hindasid kriitikud nõrgaks. Penelope Cruz pälvis oma rolli eest Kuldse Vaarika. Louis de Bernières (2000). Kapten Corelli mandoliin. Stephen Holden (17. august 2001). "FILM REVIEW; A Mandolin Is a Weapon in a Laid-Back War". The New York Times. Vaadatud 30.01.2018. "Captain Corelli's Mandolin (2001)". Fandango Media. Vaadatud 7. märtsil 2018.
Lätt

Lätt on perekonnanimi. Võru keeles tähendab lätt läheb või läks. Rootsi keeles tähendab lätt kerge. Eestis on perekonnanime Lätt (ka Läett, Laett) pandud kaheksas mõisas Järva-, Tartu- ja Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Läti-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Laanemäe, Liin, Luhavee, Lumisto, Läte, Lätte, Merila ja Urmet. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Lätt Eestis 149 mehel ja 146 naisel. Jan Lätt (sündinud 1976), eesti ettevõtja ja karikaturist Selma Lätt (1909–1969), eesti folklorist
Aasta Tullio

Mitte segi ajada Tullio Ilometsa muinsuskaitseauhinnaga Aasta Tullio on auhind, mida igal aastal antakse silmapaistvale Tartu Ülikooli muuseumi töötajale. 2010 Tullio Ilomets 2011 Urmet Paloveer 2012 Janet Laidla 2013 Made Sokk 2014 Kerli Rätsep 2015 Jaanika Anderson 2016 Maris Meus 2017 Anne Arus 2018 Paula Põder 2019 Karoliina Kalda 2020 Maris Tuuling 2021 Külli Lupkin "Aasta Tullio statuut ja võitjad. Tartu Ülikooli museums veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2020. Vaadatud 30. mail 2020. Auhinnast Tartu Ülikooli muuseumi kodulehel
Vecpilsi vald

Vecpilsi vald (läti keeles Vecpils pagasts) on vald Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Durbe, Dunalka, Aizpute, Kalvene ja Bunka vallaga. Valla pindala on 80 km². 2016. aasta seisuga elas seal 465 inimest. Aastal 2011 elas vallas 448 lätlast, 6 venelast, 1 valgevenelane, 4 ukrainlane, 2 poolakat ja 14 leedulast. Valla keskus on Vecpilsi küla, vallavanem-kassiir on Inita Dimza. 19. sajandi esimesel poolel olid praeguse valla alal Dižilmāja, Mazilmāja, Dižlāņi, Mazlāņi, Dižstroķi ja Vecpilsi mõisad. Vecpilsi vald moodustati aastal 1890, mil liideti Ilmāja, Lāņi, Lekši, Stroķi ja Vecpilsi mõisavallad. Aastal 1935 oli valla pindala 97,3 km². Aastal 1945 moodustati vallas Stroķi ja Vecpilsi külanõukogu, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Vecpilsi külanõukoguga likvideeritav Stroķi külanõukogu. Aastal 1958 liideti sellega osa Aizpute külanõukogust, osa külanõukogu maadest arvati aga Aizpute külanõukogu koosseisu. Aastal 1968 liideti sellega osa Kalvene külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Durbe piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Dižlāņi Puuslikumägi, Dižilmāja muinaskalmed, Ilmāja muinaskalmed, Ilmāja luteri kirik, Vecpilsi linnamägi ja Vecpilsi katoliku kirik (sealhulgas külgaltarid, peaaltar, altarialus, karniis, orelikapp ning kantsel). Kohaliku kaitse all on hiiepaik Kupši - Ķieģeļnieki Puuslikumägi. Looduskaitse all on Šarlote tamm, lisaks kasvab seal arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid. Valla lääneossa jääb osaliselt Durbe järve luha hoiuala. Aastal 2011 elas vallas 448 lätlast, 6 venelast, 1 valgevenelane, 4 ukrainlane, 2 poolakat ja 14 leedulast. Valla küladn: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Ethnic composition of Latvia 2011 http://www.durbe.lv/kontakti.html Durbes novads, vaadatud 29.11 2018] Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2020. Vaadatud 30. novembril 2018. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. detsember 2018. Vaadatud 30. novembril 2018. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Vecpilsi vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rakvere Püha Peaingel Miikaeli kogudus

Rakvere Püha Peaingel Miikaeli kogudus on katoliku kogudus Rakveres. Kogudus kasutab EELK Rakvere Kolmainu koguduse noortemaja. Koguduse patroon on peaingel Miikael. Koguduses peetakse teenistusi vene keeles. Varem asus Rakvere katoliku kirik Kurikakülas, Võidu tänaval. Puidust hoone valmis 1934. arhitekt Nikolai Tamme (Thamme) projekti järgi. Pärast Teist maailmasõda kasutati seda internaadi ja elamuna. Endise kiriku kohale ehitati 1973. aastal avatud Rakvere 3. Keskkool, mis nüüd kannab nime Rakvere Reaalgümnaasium. Katoliiklased pidasid peaingel Miikaeli auks missat. Virumaa Teataja 3. oktoober 2018 Teenistused.
Vecpils

Vecpils (vanasti ka Dižlāņi või Lāņi) on küla (vidējciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas, Vecpilsi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 38 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asuvad külas postkontor ning raamatukogu. XVII sajandil rajati Vecpilsi katoliku kirik. Küla tekkis selle juurde hiljem, kujunedes endise Dižlāņi mõisa (Groß-Lahnen) keskuse juurde. Nõukogude perioodil oli seal kohaliku kolhoosi keskasula. Aastani 2021 kuulus küla Durbe piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Dižlāņi Puuslikumägi, Vecpilsi linnamägi ja Vecpilsi katoliku kirik (sealhulgas külgaltarid, peaaltar, altarialus, karniis, orelikapp ning kantsel). Looduskaitse all on hiies kasvavad saar ümbermõõduga 3.74 ja kõrgusega 25 meetrit ning pärn ümbermõõduga 4.38 ja kõrgusega 23 meetrit, lisaks veel külas kasvav hõberemmelgas ümbermõõduga 5.1 meetrit, tammed ümbermõõtudega 4.38 ja 4.4 meetrit, hobukastan ümbermõõduga 3.04 meetrit ning jugapuu ümbermõõduga 0.8 ja kõrgusega 7.5 meetrit. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2020. Vaadatud 18. oktoobril 2020. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Gartow

Gartow on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüchow-Dannenbergi kreisis. Valla pindala on 28,28 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1411 inimest. Vald asub Alam-Saksimaa idatipus, mitte kaugel Elbe jõest, umbes 30 km Salzwedelist kirdes ja 20 km Wittenbergest läänes. Gartow paikneb ajaloolises Wendlandi piirkonnas, Seege jõe läänekaldal, mis on kunstlikult moodustatud Gartower See'le. Gartows on FM- ja TV-ülekandejaam, kahe üle 300 m kõrge vantidega mastiga, Gartow-Höhbecki ülekandejaam. 20. augustil 2009 lammutati väiksem mast lõhkamise teel. Saksamaa taasühinemiseni kasutati seda ülekandejaama ka otseseks raadioühenduseks endise Lääne-Berliiniga (vastujaam: Richtfunkstelle Berlin-Frohnau). Lähedalasuv Gorleben on kavandatud tuumajäätmete hoiustamiseks. See tõi piirkonnas kaasa palju vaidlusi ja proteste. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.gartow.de
Edme Mariotte

Edme Mariotte (c. 1620 – 12. mai 1684) oli prantsuse füüsik, botaanik ja preester (abt). Edme Mariotte'i tuntakse, kui samaaegset Boyle'i-Mariotte'i seaduse avastajat. Edme Mariotte avastas antud seaduse Robert Boyle'ist sõltumatult 1676. aastal, kuid Boyle oli selle avaldanud juba 1662. Sellepärast nimetatakse seda seadust Boyle'i-Mariotte'i seaduseks, mõnikord ka Boyle'i seaduseks või Mariotte'i seaduseks. Boyle'i-Mariotte'i seadus Robert Boyle Herbermann, Charles, ed. (1913). "Edme Mariotte" . Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company
875

875. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad Aastad: 870 871 872 873 874 - 875 - 876 877 878 879 880 ... ... Ludwig II, Frangi keiser
Telginertsimoment

Telginertsimoment on pinda kirjeldav suurus, mis näitab kujundi pinnaelementide laotust mingi telje suhtes. Ming pinna telginertsimoment x ja y telje suhtes väljendub integraalina I x = ∫ A y 2 d A , I y = ∫ A x 2 d A . {\displaystyle I_{x}=\int _{A}y^{2}dA,\quad I_{y}=\int _{A}x^{2}dA.} Inertsimomendi dimensioon on L 4 {\displaystyle L^{4}} ja kuna elementaarpinna koordinaadid x ja y on ruudus on telginertsimoment alati positiivse väärtusega suurus. Pinnakese Andrus Salupere (2004). "Staatika" (PDF). Staatika konspekt. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 13.06.2004. Vaadatud 17.08.2020.
Matt Doherty

Matthew James Doherty (sündinud 16. jaanuaril 1992 Dublinis) on Iirimaa jalgpallur, kes Inglismaa kõrgliiga klubis Tottenham Hotspur ja Iirimaa jalgpallikoondises paremkaitsjana. Doherty alustas profikarjääri 2010. aastal Wolverhampton Wanderersis. Enne seda oli ta mänginud Iirimaa klubi Bohemian noortemeeskonnas. Debüüdi Wolverhampton Wanderersi meeskonnas tegi ta 8. jaanuaril 2011 Inglismaa karikamängus Doncaster Roversi vastu. Debüüdi Premier League'is tegi ta 24. septembril 2011 mängus Liverpooli vastu. Suurem osa hooajast 2011–12 oli ta Šotimaa kõrgliiga klubis Hibernian. Hooajal 2012–13 veetis ta kolm kuud laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Bury. 2013. aasta jaanuaris sai ta Wolverhampton Wanderersi meeskonnas regulaarmängijaks ning alates järgmisest hooajast kuulus ta meeskonna põhikoosseisu. 2016. aastal valiti ta Wolverhampton Wanderersi aasta parimaks mängijaks. Hooajal 2017–18 võideti Inglismaa esiliiga ja tõusti esimest korda pärast kuut hooaega tagasi kõrgliigasse. 6. oktoobril 2018 toimunud mängus Crystal Palace'i vastu lõi ta esimese värava Inglise kõrgliigas. 2018. aasta septembris sai ta Professional Footballers' Associationi fännide valitud parima mängija auhinna. 2020. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Tottenhamiga. Debüüdi Iirimaa koondises tegi Doherty 23. märtsil 2018 mängus Türgi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. novembril 2019 EM-i valikmängus Taani vastu. Wolves Football League One: 2013–14 EFL Championship: 2017–18 "Wolves' Matt Doherty voted PFA Fans' Player of the Month". Express & Star. 8.10.2018. Vaadatud 30.11.2018 "Matt Doherty: Tottenham sign defender from Wolves". BBC Sport. 30.8.2020. Vaadatud 29.8.2020
Aron Gunnarsson

Aron Einar Malmquist Gunnarsson (sündinud 22. aprillil 1989 Akureyris) on Islandi jalgpallur, kes mängib Katari kõrgliiga klubis Al-Arabi ja Islandi jalgpallikoondises. Ta võib mängida nii kaitsva kui ka keskpoolkaitsjana. Ta alustas karjääri 2005. aastal Islandi klubis Þór Akureyri. 17-aastaselt suundus ta Hollandisse ja liitus AZ Alkmaari noorteakadeemiaga. Klubi meeskonnas tegi ta hooajal 2007–08 ühe mängu Hollandi kõrgliigas. 2008. aasta juunis sõlmis ta kolme aasta pikkuse lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Coventry City. Debüüdi klubi meeskonnas tegi ta liigahooaja esimeses mängus Norwich City vastu. Karjääri esimese värava lõi ta 14. veebruaril 2009 Inglise karikamängus Blackburn Roversi vastu. Sama aasta lõpus valiti ta Coventry City aasta mängijaks. 2011. aasta juulis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Cardiff City. 2012. aasta veebruaris mängis ta klubiga Inglismaa liiga karikafinaalis Liverpooli vastu, kelle kaotati penaltiseeria järel. Hooajal 2013–2014 mängis ta klubiga Premier League'is. Esimese värava Inglise kõrgliigas lõi ta 25. augustil 2013 Manchester City vastu. 2015. aastal sõlmis ta klubiga uue lepingu. 2017. aastal valiti ta Cardiff City aasta mängijaks. Hooajal 2017–18 võideti esiliiga ja tõusti pärast nelja hooaega taas kõrgliigasse. 2019. aastal liitus ta Al-Arabiga. Debüüdi Islandi koondises tegi ta 2. veebruaril 2008, pärast seda on kuulunud regulaarselt koondisse. Esimese värava lõi ta koondise särgis 10. oktoobril 2014 EM-i valikmängus Läti vastu. 2012. aasta augustis määrati ta esimest korda koondise kapteniks. Gunnarsson on Islandi koondise koosseisus osalenud 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Tema vanem vend Arnór Þór Gunnarsson on käsipallur, kes kuulub Islandi koondisse.  Aron Gunnarsson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
874

874. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad Aastad: 869 870 871 872 873 - 874 - 875 876 877 878 879 Ingólfr Arnarson rajas esimese talu Reykjavíki. ... ...
Taasdiskreetimisartefakt

Taasdiskreetimisartefakt (ingl resampling artifact) on ükskõik milline taasdiskreetimisel tekkinud signaali omadus, mis originaalsel signaalil puudus. Rastergraafika taasdiskreetimisel esineb üldjuhul neljast kategooriast artefakte. Treppartefakt Treppartefaktid on kastikujulised pikslite kogumid, mis tekivad tavaliselt piltide suurendamisel, kui on sämplitud liiga vähe piksleid või pole tulemust piisavalt ühtlustatud. Rõngasartefakt Rõngasartefaktid on heledad või tumedad triibud, mis esinevad kohtades, kus toimub kiire ja tugev üleminek ühest värvist teise. Need on põhjustatud tavaliselt taasdiskreetimist teostava algoritmi ülekompenseerimise tõttu. Hägususartefakt Hägususartefakt on pildi näiline udusus, mis tekib tavaliselt, kui üritatakse vältida trepp- ja/või rõngasartefakte. Nende põhjuseks on pikslite liigne ühtlustamine. Aliasartefakt Aliasartefaktid esinevad tavaliselt piltide vähendamisel Muaree-efekti kujul. Anthony Thyssen (14.02.2013). "Resampling Filters". Vaadatud 01.12.2018.
Maris Nõlvak

Maris Nõlvak (2016–2021 Maris Lüüs; sündinud 17. oktoobril 1995) on eesti näitleja. Ta on lõpetanud 2015. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi, õppinud ühe aasta Tartu Ülikoolis religiooniuuringuid ja teoloogiat. 2020. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitlejana (29. lend). Töötab alates 2020. aastast Tallinna Linnateatris näitlejana. Maris Nõlvak on mänginud muu hulgas peaosa mängufilmis "Kirsitubakas" ja Anjat Tallinna Linnateatri lavastuses "Kirsiaed". 2018 Voldemar Panso nimeline auhind Ta oli aastatel 2016–2021 abielus näitleja Kristjan Lüüsiga. Tallinna Prantsuse Lütseumi vilistlased "EMTA lavakunstikooli üliõpilased". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuli 2019. Vaadatud 25. juunil 2019. Maris Nõlvak. Tallinna Linnateatri veebisait. Eesti filmi andmebaas. Maris Nõlvak ERR kultuur. Panso preemia pälvis Maris Lüüs "Näitleja Kristjan Lüüsi abielu pikaaegse kallima Marisega purunes". kroonika.delfi.ee. 22. veebruar 2021. Vaadatud 10.03.2021. Kristjan Roos. "Maris Nõlvak: "Kirsitubakas" aitab näha maailma muinasjutulisust". Linnaleht, 9. oktoober 2014 Liis Lehto. "Kirsitubaka" peaosatäitja Maris Lüüs on mesinädalatel: "Kristjaniga oleme koos olnud kaks aastat, sellest kihlatud üle poole ajast" Õhtuleht, 1. august 2016
873

873. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Aastakümned: 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad - 870. aastad - 880. aastad 890. aastad 900. aastad 910. aastad 920. aastad Aastad: 868 869 870 871 872 - 873 - 874 875 876 877 878 ... ... ...
Lāņi

Lāņi (vanasti ka Lānmuiža) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Limbaži piirkonnas Salatsi vallas. Küla asub maantee A1 ääres Liivi lahe kaldal, valla keskusest Salatsist 10,8 ja Riiast 95 kilomeetri kaugusel. Külas asub Lāņi bussipeatus. Aastal 2017 oli külas 10 elanikku. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija
Durbe vald

Durbe vald (läti keeles Durbes pagasts) on vald Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Durbe linna ning Tadaiķi, Vecpilsi, Dunalka ja Bunka vallaga. Valla pindala on 74 km². 2016. aasta seisuga elas seal 412 inimest. Aastal 2011 elas vallas 389 lätlast, 10 venelast, 3 valgevenelast, 2 ukrainlast, 1 poolakas ja 8 leedulast. Valla keskus on Durbe linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. 19. sajandi esimesel poolel olid praeguse valla alal Ligute ja Padone mõis. Aastal 1935 oli valla pindala 64,8 km². Aastal 1945 moodustati vallas Durbe ja Padone külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Durbe külanõukoguga likvideeritav Padone külanõukogu. Aastal 1956 sai külanõukogust Durbe linna maaterritoorium. Aastal 2000 liideti see Tadaiķi vallaga, nii et moodustus Durbe piirkond. 2009. aasta administratiivreformi käigus moodustati omavalitsuse territooriumil taas Durbe linna maaterritoorium, mis aasta hiljem nimetati ümber Durbe vallaks. 2021. aastast kuulub vald Lõuna-Kuramaa piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Līguti mõisa mõisavalitseja maja, Šilderi Puuslikumäe kindlustatud muinasasula, Dižprāmi muinaskalmed ja Dīri muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Jaunokte keskaegne kalmistu. Looduskaitse all on arvukalt nimetuid põlispuid. Valla põhjaosa jääb osaliselt Durbe järve luha hoiualale. Aastal 2011 elas vallas 389 lätlast, 10 venelast, 3 valgevenelast, 2 ukrainlast, 1 poolakas ja 8 leedulast. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Ethnic composition of Latvia 2011 Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2020. Vaadatud 18. oktoobril 2020. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. detsember 2018. Vaadatud 1. detsembril 2018. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. detsember 2018. Vaadatud 1. detsembril 2018. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Durbe vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tadaiķi vald

Tadaiķi vald (läti keeles Tadaiķu pagasts) on vald Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Durbe linnaga ning Durbe, Dunalka, Bunka, Grobiņa, Gavieze ja Medze vallaga. Valla pindala on 77,6 km². 2016. aasta seisuga elas seal 866 inimest. Valla keskus on Lieģi küla. 19. sajandi esimesel poolel olid praeguse valla alal Altovīte, Lieģi, Aistere ja Vārve mõis. Aastal 1935 oli valla pindala 60,7 km². Aastal 1945 moodustati vallas Tadaiķi ja Vārtāja külanõukogu, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Tadaiķi külanõukoguga likvideeritav Vārtāja külanõukogu, aastal 1968 aga osa Tāši külanõukogust. Aastal 1977 liideti osa külanõukogust, sealhulgas Tadaiķi piirkond, Bunka külanõukoguga. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Tadaiķi vald. Aastal 2000 liideti see Durbe linna maaterritooriumiga, nii et moodustus Durbe piirkond. 2009. aasta haldusreformi käigus moodustati omavalitsuse territooriumil taas Tadaiķi vald. 2021. aastast kuulub vald Lõuna-Kuramaa piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Brenči muinaskalmed. Vallas kasvab arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid. Aastal 2011 elas vallas 789 lätlast, 27 venelast, 16 valgevenelast, 12 ukrainlast, 2 poolakat ja 41 leedulast. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Tadaiķi vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Buffalo City linnaringkond

Buffalo City linnaringkond on Lõuna-Aafrika Vabariigi Ida-Kapimaa provintsis asuv 2. järgu haldusüksus. Buffalo City linnaringkond moodustati 2000. aasta detsembris. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Buffalo City linnaringkonna elanikest mustanahalisi aafriklasi 85,11%, valgeid 7,71%, värvilisi 6,02%, India või Aasia päritolu inimesi 0,83% ja teisi 0,33%. Koosa keelt pidas emakeeleks 78,83% inimesi, inglise keelt 11,00% ja viipekeelt 0,72% inimesi. Buffalo City (South Africa) Flags of the World https://census2011.adrianfrith.com/place/260