laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kaja Põlluste

Kaja Põlluste (aastani 1990 Kaja Pirbe, sündinud 5. veebruaril 1967 Räpinas Põlvamaal) on Eesti arstiteadlane rahvatervishoiu alal. Lõpetas 1984. aastal Räpina Keskkooli ja 1990. aastal Tartu Ülikooli (arstiteaduskond). Magister rahvatervise alal (2000, Nordic School of Public Health, Göteborg), väitekiri "Developing a client-oriented health care service in the Children's Hospital of the University of Tartu", meditsiinidoktor (2007, samas), väitekiri "Health reforms in Estonia – acceptability, satisfaction and impact". Oli 1990–92 Tartu Ülikooli hügieeni ja tervishoiuorganisatsiooni kateedri assistent, 1992–2006 tervishoiu instituudi tervishoiukorralduse õppetooli vanemassistent, aastast 2006 Tartu Ülikooli sisekliiniku teadur. Õpetanud biostatistikat ja tervishoiukorraldust. Uurimisvaldkonnad: tervishoiukorraldus, tervishoiutöötajate pädevus, tervishoiuteenuse kvaliteet ja rahva rahulolu, rahvatervis, krooniliste haigete ravi kvaliteet. Üle 60 teadustrükise. Tervishoiusüsteemi strateegiline juhtimine (kaasautorid R. Lepnurm, K. Mitt). Tartu, 1997 Eesti rahva tervis (toimetaja). Tartu, 1998 Primary health care system in transition: patients' experience (kaasautorid R. Kalda, M. Lember). //. International J. Qual. Health Care 12 (2000) Eesti rahva tervis 1991–2000 (kaasautor). Tartu, 2002 Tervishoiutöötajate pädevuse hindamine ja tagamine. // Eesti Arst (2002) 12 Patient satisfaction with care is associated with personal choice of physician (kaasautorid R. Kalda, M. Lember). //. Health Policy 64 (2003) 1 Elanike rahulolu üldarstiabi korraldusega 2002. aastal (kaasautorid R. Kalda, M. Lember). // Eesti Arst (2004) 2 Kvaliteedijuhtimissüsteemi rakendamine tervishoiuteenuste osutamisel. // Eesti Arst (2004) 8 Public health reforms in Estonia: impact on the health of the population (kaasautorid G. Männik, R. Axelsson). // BMJ 331 (2005) 7510 Tervise edendamine ja kvaliteedi tagamine Eesti haiglates (kaasautor). // Eesti Arst (2006) 1. Kaja Põlluste on tööliste tütar. Ta on Kaido Põlluste abikaasa. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 138 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 148, 149, 150, 159, 165, 167, 370, 377 Eesti Arst (2007) 10, 755–756. Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Lembit Põlma

Lembit Põlma (22. juuli 1934 Paide – 23. jaanuar 1988 Tallinn) oli eesti geoloog ja litoloog. Lembit Põlma oli töölise poeg. Lõpetas 1953 Paide Keskkooli ja 1958 Tartu Riikliku Ülikooli geoloogia osakonna. Ta lõpetas 1967 Eesti NSV TA Geoloogia Instituudis (GI) aspirantuuri ja kaitses 1975 geoloogia-mineraloogiakandidaadi kraadi Eesti Teaduste Akadeemia juures väitekirjaga "Исследование литологических характеристик ордовикских отложений северной и осевой структурно-фациальных зон Прибалтики". Oli 1958–1964 ENSV Geoloogia Valitsuse vanemkollektor, geoloog ja vanemgeoloog, 1964–1980 Geoloogia Instituudi nooremteadur, 1980–1988 vanemteadur. Ta uuris ordoviitsiumi setendite litoloogiat, litostratigraafiat ja faatsiesi Baltimaades, Valgevenes, Ukrainas, Venemaa loodeosas ning Magadani oblastis, kirjeldas paljusid stratotüüpseid läbilõikeid. Juurutas ordoviitsiumi karbonaatkivimite uurimisel kivististe kvantitatiivse analüüsi meetodi. Sai rahvusvaheliselt tuntuks komponentanalüüsi kasutamisega litoloogilistes uurimustes, mis täiendasid oluliselt seniseid arusaamu ordoviitsiumi kivimite koosseisust ja selle muutustest settebasseini erinevates fatsiaalsetes vööndites. Looduseuurijate Seltsi liige. 1982 Artur Luha nimeline teaduspreemia Ta avaldas umbes 30 teadustrükist, sealhulgas 2 monograafiat. "О переходной полосе между северной и осевой фациальными зонами ордовика Прибалтики" // Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Keemia. Geoloogia 16 (1967) 3 "Литологические особенности двух структурно-фациальных зон ордовика Прибалтики" // Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Keemia. Geoloogia 22 (1973) 3 "Распределение остатков ископаемых организмов (макрофоссилий и детрита) в среднем ордовике Прибалтики" (kaasautor L. Hints). // Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Geoloogia 30 (1981) 3 "Сравнительная литология карбонатных пород ордовика Северной и Средней Прибалтики". Tallinn 1982 "Литология и фауна типовых разрезов карадокского яруса в Северной Эстонии" (kaasautor). Tallinn 1988 "Setteline pealiskord" (kaasautor). // "Eesti šelfi geoloogia". Tallinn 1993 "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide "История геологических наук в Эстонии". Tallinn 1986. Lk 325 "Eesti geoloogia: biograafiline teatmik". Tallinn 1995. Lk 94 "Eesti entsüklopeedia" kd 14. Lk 390 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aleksander Põrk

Aleksander Põrk, (kuni 1920-ndate alguseni Aleksander Põrkov; 3. aprill (vkj)/ 15. aprill 1873 Võisiku vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 11. aprill 1933 Türi) oli eesti vanavarakoguja ja kultuuriloolane. Aleksander Põrk oli talupidaja poeg. Ta lõpetas 1894 Riia Vaimuliku Seminari ning õppis 1895–1897 Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatika-teaduskonnas ja 1897–1903 Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas, mille lõpetas 1904 cand. hist. kraadiga. Ta oli 1903–1913 Moskva Ülikooli kunstikabineti konservaator ja kunstialajoo kateedri assistent ning Aleksander III nimelise Kunstimuuseumi direktor abi, 1904–1920 ka Moskva keskkoolides ajaloo ja saksa keele õpetaja. 1920 opteerus ta Eesti kodakondsusesse ja tuli Eestisse, oli 1920–1931 ajaloo õpetaja Tallinna Õhtu Eragümnaasiumis jt koolides, 1923–1927 ka Sõjakooli lektor, 1931–1932 Türi Majandusgümnaasiumi õpetaja. Juba üliõpilasena alustas ta vanavara kogumist ja jätkas seda muuseumitöötajana, kogudes oma rännakutel Eestis, Soomes, Ingerimaal ja Venemaal peamiselt soome-ugri rahvaste tekstiili, etnograafilisi esemeid jm, mille Eestisse toodud osa (üle 2700 eseme) säilitatakse aastast 1937 Eesti Rahva Muuseumis. Ta oli üks Eesti Kultuurajaloo Seltsi asutajaid (1925) ja esimees kuni surmani. Ta oli ka taarausu liikumise üks algatajaid ja propageerijaid (ta abiellus taarausu, kuid maeti apostliku õigeusu kommete kohaselt). Oli Jüriöö mälestamise traditsiooni algataja (1928). Систематический курс немецкой грамматики. Moskva 1910 Историческая хрестоматия древненемецких текстов. Moskva 1911 Eesti ajalugu I, II. Tallinn 1927 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Põrki viimne retk". Esmaspäev nr 16, 18. aprill 1933. Lk 1 Eesti avalikud tegelased. Tartu 1932. Lk 252 EE 14. Tallinn 2000. Lk 390 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 849 Haud Tallinna Aleksander Nevski kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Arnold Päev

Arnold Päev (perekonnanime rööpkuju: Pääv, 1. mai 1906 Luunja vald, Tartumaa – 21. mai 1987 Tallinn) oli eesti mesindusteadlane. Arnold Päev oli talupidaja poeg. Lõpetas 1927 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1934 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna, õppis 1934–1935 didaktilises seminaris ja Ühistegevuse Instituudis, täiendas end mesinduses mitmes Euroopa riigis, töötas 1938 Šveitsis mee ja piima bakterioloogilise uurimise alal ja 1939 Berliinis Reichanstaltis. Saksamaal valmis ka doktoriväitekiri, mis jäi kaitsmata nõude tõttu astuda Saksa sõjaväkke. Oli 1935–1936 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi kaubandusosakonna juhataja, 1936–1938 Põllutööministeeriumi aiasaaduste, konservkaupade ja mee väljaveo kontrolör, 1939–1940 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi meeanalüüsi labori juhataja, 1940–1950 Põllumajandusministeeriumi mee teadusliku uurimise labori direktor ja majandite rekvireerija. 1950 arreteeriti. Vabanes 1954, oli 1954–1956 Tallinna linnuvabriku zootehnik ja osakonnajuhataja, 1956–1963 Harju rajooni linnukasv-zootehnik ja Haapsalu haudejaama zootehnik, 1963–1966 Harju rajooni Sommerlingi-nimelise sovhoosi mesinik ja Tallinna Rohelise vööndi Metsamajandi tootmisalajuhataja. Uurimisvaldkond: mesindus, mesilaste haigused ja nende ravimine. Avastanud mesilastaude ja ravinud mesilasi, korraldanud kursusi, loenguid ja seminare, esinenud raadios. Juhendanud 26 mesinduspraktikanti. Koduaias oli tal 120 perega mesila. Ehitas 1960. aastal esimesena vahtpolüstüroolist tarud, tegi plastmasskärgvaltse, meekärgede kaante avamise aparaadi jm. Avaldanud monograafia mesilaste haigustest ja kahjuritest (1945) ning mesindusalaseid artikleid ja brošüüre. Mesilaste haigused ja kahjurid. Tartu, 1945 Kuidas vältida mesilastaude. Tallinn, 1947 Levinumaid mesilastaude ja -kahjureid, nende tõrje. Tallinn, 1949. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 20 Eesti aianduse biograafiline leksikon. Tallinn, 1998, 107. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Heikki Päeva

Heikki Päeva (sündinud 18. aprillil 1953 Tallinnas) on eesti matemaatik. Heikki Päeva on elektrotehniku poeg. Ta lõpetas aastal 1971 Keila 1. Keskkooli, aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna, 1985 samas aspirantuuri (juhendajaks dotsent Mati Kilp), füüsika-matemaatikakandidaat (1988, Moldaavia Teaduste Akadeemia Matemaatikainstituut), väitekiri "Pareminverssed paremalt iseinjektiivsed poolrühmad". Oli 1976–1982 ja 1985–1988 Tallinna Polütehnilise Instituudi matemaatika kateedri assistent, 1988–1990 vanemõpetaja, 1990–1991 dotsent, 1991–1992 kateedri juhataja, 1992–1997 matemaatikainstituudi direktor; 1997– Estonian Business School'i infotehnoloogia õppetooli dotsent. Õpetanud kõrgemat matemaatikat, matemaatilist planeerimist, üldalgebra aluseid, lineaaralgebrat; koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkond: poolrühmade algebraline teooria. Põhitulemused on seotud iseinjektiivsete poolrühmaklasside kirjeldamisega. 10 teaduspublikatsiooni. Self-injectivity of right-inverse semigroups whose subsemigroup of idempotents is a finite chain of R-classes. // TÜ Toim 700 (1985) Right-inverse weakly self-injective semigroups. // TÜ Toim 764 (1987) Right-self-injective semigroups. // TÜ Toim 764 (1987) Almost commutative right weekly f-self-injective bands. // TTÜ Toimetised 738 (1994) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Heikki Päeva Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Askja

Askja on tegevvulkaan Islandil. Vulkaan on olnud aktiivne aastatel 1797, 1875, 1919, 1921, 1922, 1923, 1924, 1926, 1938, 1961. Kõige võimsam registreeritud vulkaanipurse toimus aastal 1875 (VEI-indeks 5). Vulkaani kõrgus merepinnast on 1516 meetrit. Simkin, Tom & Siebert, Lee (1999). Appendix 2: Catalog of Historically Active Volcanoes on Earth. Kogumikus H. Sigurdsson (Toim.), Encyclopedia of Volcanoes. Academic Press. Lk 1383. ISBN 012643140X
Ene-Renate Pähkla

Ene-Renate Pähkla (aastani 1993 Ene-Renate Ress, sündinud 6. detsembril 1970 Tallinnas) on eesti arstiteadlane ja stomatoloog. Ene-Renate Pähkla on arsti tütar ja Rein Pähkla abikaasa. Lõpetas 1989 Tallinna 1. Keskkooli, õppis 1989–90 Leningradi Ülikoolis vene keelt ja kirjandust, lõpetas 1995 TÜ stomatoloogia osakonna. Oli 1995–96 intern, 1996–98 Helsingi Ülikooli resident, aastast 1998 TÜ stomatoloogia kliiniku assistent ja arst-õppejõud, aastast 2006 TÜ stomatoloogia doktorant. Uurinud parodontiidi ravi ja profülaktikat, patogeenide ravimiresistentsust, ravimite farmakokineetikat ja patogeenide ülekandumist perekonnas. TÜ arstiteaduskonna aastapreemia (2001). 10 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Parodontiidi esmase ravi efektiivsuse hindamine ja patogeenide spekter (kaasautor). // Eesti Arst (2003) 11 Metronidazole concentrations in plasma, saliva and periodontal pockets in patients with periodontitis (kaasautor). // J. Clin. Periodontol. 32 (2005) 2 Microbiological status of patients with periodontitis in Southern Estonia after non-surgical periodontal therapy (kaasautor). // Stomatologija, Baltic Dental Maxillofacial J. 7 (2995) 2 Suitsetamise mõju kroonilise parodontiidiga patsientide mittekirurgilise ja süsteemse antibiootilise ravikombinatsiooni efektiivsusele. // Eesti Arst (2006) 1. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Ene-Renate Pähkla Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Rein Pähkla

Rein Pähkla (27. aprill 1966 Põlva – 5. oktoober 2004 Tartu) oli eesti arstiteadlane ja kliiniline farmakoloog. Rein Pähkla oli ehitusinseneri poeg ja Ene-Renate Pähkla abikaasa. Lõpetas 1984. aastal Jõgeva Keskkooli, 1992. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, 1997 doktorantuuri, meditsiinidoktor (1997, TÜ), väitekiri "Studies in pinoline pharmacology". Oli 1995–98 TÜ farmakoloogia instituudi assistent, 1999–2001 vanemassistent, 2001–2004 dotsent, kliinilise farmakoloogia õppetooli hoidja. Osales 1993–95 TÜ ja Lübecki Ülikooli ühisuuringutes. Uurinud pinoliini ja teiste beetakarboliinide toimemehhanisme, koletsüstokiniini retseptorite afiinsuse muutusi jm. Osales ravimiinfotelefoni töös ja "Ravimiinfo Bületääni" ning ravimiinfoalase andmebaasi koostamises. Oli 2001–04 Maailma Terviseorganisatsiooni ajutine nõunik. Eesti Farmakoloogia Seltsi juhatuse liige (1997) ja esimees (aastast 1999). Üle 40 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Jõgeva Keskkooli vilistkaste nimekirjad. Jõgeva Põhikooli veebisait. Behavioral effects of pinoline in the rat forced swimming, open field and elevated plud-maze tests (kaasautorid J. Harro, L. Rägo). // Pharmacol. Res. 34 (1996) 1–2 Binding of pinoline on the 5-hydroxytryptamine transporter: competitive interaction with [3h]citalopram (kaasautor). // Pharmacol. Toxicol. 80 (1997) 3 Pinoline: formation, distribution and effects (kaasautor L. Rägo). // Melatonin in Health Promotion. Chapter 10. CRC Press LLC (1998) Frequency of MRP1 geneticpolymorphism and their functional significance in Caucasians: detection of a novel mutation G816A in the human MRP1 gene (kaasautor). // European J. Clin. Pharmacol. 59 (2003) 4 Metranidazole concentration in plasma, saliva and periodontal pockets in patients with perodontitis (kaasautor). // J. Clin. Periodontol. 32 (2005) 2. EE 14, 390 Eesti Arst (1998) 6, 189 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 93, 97. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Anto Pähn

Anto Pähn (12. detsembril 1934 Rõuge vald – 6. august 2011) oli eesti loomakasvatusteadlane. Anto Pähn oli talupidaja poeg. Lõpetas 1954 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1960 Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnikateaduskonna, põllumajanduskandidaat (1983, Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut (ELVI)), väitekiri "Изучение возможностей покрытия потребности в протеине при выращивании и откорме быков". Oli 1960–1970 Ida-Virumaal tõuaretuse vanemzootehnik, 1970–1980 Viljandimaa peazootehnik, 1980–1984 ELVI aretusosakonna piima ja veiseliha tootmise uurimise labori vanemteadur, 1984–1992 Viljandi Agrotööstuskoondise loomakasvatuse osakonna juhataja, 1992–1994 ELVI aretusosakonna vanemteadur. Uurimisvaldkond: põllumajandusloomade söötmine, aretus ja pidamistehnoloogia. Töid lehmade piimatoodangu suurendamisest nende parema söötmisega, veiste nuumamisest. Üle 40 teadustrükise. О переваримости сухого птичьего помета при кормлении откормочных бычков. // Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi teaduslike tööde kogumik 51 (1980). Использование сухого птичьего помета в рационе откормочных бычков (kaasautor M. Kuresoo). // Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi teaduslike tööde kogumik 52 (1981). Cухой птичьий помет – эффективная подкормка для бычков. // Молочное и мясное скотоводство (1981). Pullikute lõppnuumaperioodi proteiinitarbest ja selle katmisest. // Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi teaduslike tööde kogumik 55 (1983). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut, 46, 122. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Svetlana Päi Hildebrand

Svetlana Päi Hildebrand (aastani 1990 Svetlana Vihljajeva, 1990–2002 Svetlana Päi, sündinud 1. detsembril 1948 Pärnus) on Eesti arstiteadlane ja reumatoloog. Svetlana Päi Hildebrand on teenistuja tütar, Leo Päi endine abikaasa. Lõpetas 1966 Tartu 4. Keskkooli, 1972 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1982, Leedu Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Teadusliku Uurimise Instituudi), väitekiri "Клиническое значение определения некоторых гуморальных показателей иммунологической реактивности у больных ревматойдным артритом", meditsiinidoktor (1997, TÜ), väitekiri "Factors promoting heterogenity of the course of rheumatoid arthritis" Oli 1973–74 Mustvees arst, 1975–77 TÜ Meditsiini Kesklabori vanemlaborant, 1978 vaneminsener, 1979–84 TÜ Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi (ÜMPI) immunopatoloogia labori nooremteadur, 1985 vanemteadur, 1986–92 ÜMPI reumatoloogia labori vanemteadur, 1989–92 ka hospitaalsisehaiguste ja tuberkuloosi kateedri vanemõpetaja ja õppejõud, 1992–2001 sisekliiniku vanemteadur, aastast 2002 Stockholmis praktiseeriv arst-reumatoloog. Uurimisvaldkond: reumatoidartriit ja selle ravi. New Yorgi Teaduste Akadeemia liige. Üle 90 teadustrükise, õppevahendeid. Ta on ka organisatsiooni The European League Against Rheumatism (EULAR) liige. Päi, L., Vihljajeva, S. Remission of rheumatoid arthritis – myth or reality? Revmatologiya 1990, 2: 68–72 (vene keeles) Päi, S., Helin, H., Isomäki, H. Frequency of amyloidosis in Estonian patients with rheumatoid arthritis. Scandinavian Journal of Rheumatology, 1993, 22: 248-249 Päi, S., Päi, L., Isomäki, H. The detection of secondary amyloidosis in rheumatoid arthritis patients by means of aspiration needle biopsy of abdominal subcutaneous fat. Terapevticheskiy archiv 1995, 11: 73–75 (vene keeles) Päi, S., Päi, L., Birkenfeldt, R. Correlation of serum IgA rheumatoid factor levels with disease severity in rheumatoid arthritis. Scandinavian Journal of Rheumatology, 1998, 4: 252-256 Päi, S. et al. A comparison of the sensitivity of diagnostic criteria for polymyalgia rheumatica. Annals of the Rheumatic Diseases, 2005, 64: 626–629 Reumatoloogia (kaasautor). Tallinn, Medicina, 2000. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 138 EE 14, 390–391 Eesti Arst (1997) 3, 276 Tartu Ülikooli Kliinikum 200, 313 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Tartu 2007, 179, 377 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tõnis Päi

Tõnis Päi (sündinud 29. oktoobril 1951 Tartus) on eesti arstiteadlane, reumatoloog Tõnis Päi on Leo Päi poeg. Lõpetas 1970 Tartu 2. Keskkooli, 1976 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Oli 1976–1979 Jõgeva Keskhaigla arst, 1981–1983 TRÜ aspirant. Täiendas end 1991–1992 USA-s Alabama Ülikoolis. Oli 1985–1988 TRÜ hospitaalsisehaiguste ja tuberkuloosi kateedri assistent, 1988 Tartu Riikliku Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi nooremteadur, 1988–1990 ravimifirma Vagos arst, 1993–1995 Tallinna Kivimäe Haigla arst, aastast 1995 Järve ja Ida-Tallinna Keskhaigla reumatoloog. Uurinud liigesehaiguste ravi. Uue (krüoteraapilise) ravisuuna algataja reumatoloogias. Asutas Tallinnas ja Pärnus krüoteraapiakabinetid. 10 teadustrükist, aimekirjutisi. Гемосорбция в лечении ревматоидного артрита (kaasautor). // Терапев. aрхив (1983) 9 Jersinioosne artriit. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1984) 3 Применение локальной терапии у больных ревматоидным олигоартритом (kaasautorid L. Päi, R. Kallikorm). // Терапев. aрхив (1989) 12 Ülikülmravi valuvaigistav efekt üldist osteoartriiti põdevatel naispatsientidel (kaasautor). // TÜ kehakultuuriteaduskonna tööde kogumik. Tartu, 2003 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 139 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Regina Pällin

Regina Pällin (aastani 1974 Regina Herbst, sündinud 15. oktoobril 1942 Tartus) on eesti keemik. Regina Pällin on tööliste tütar ja Vello Pällini abikaasa. Lõpetas 1961 Tartu 8. Keskkooli, 1968 TÜ füüsika-matemaatikateaduskonna orgaanilise keemia erialal, 1971 TÜ-s aspirantuuri, keemiakandidaat (1979, Eesti NSV TA Geoloogia Instituut), väitekiri "Orgaaniliste solventide mõju α-kümotrüpsiini reaktsioonile fosfororgaaniliste inhibiitoritega". Oli 1971–73 TÜ keemiateaduskonna nooremteadur, 1973–80 Eesti NSV TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi nooremteadur, 1980–82 EPA keemia kateedri vanemteadur, 1982–86 assistent, 1986–89 vanemõpetaja, 1989–94 dotsendi kohusetäitja, 1994–2005 EPMÜ loomakasvatuse instituudi keemia osakonna dotsent, 2005– Eesti Maaülikooli veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi toiduteaduse osakonna dotsent. Lugenud üldise, anorgaanilise, analüütilise, orgaanilise ja biokeemia kursusi. Uurimisvaldkonnad: orgaaniline ja biokeemia; toidutehnoloogia füüsikalis-keemilised ja bioloogilised alused. Töid ensüümireaktsioonide kineetikast ja looduslike ühendite analüüsi alalt. Toitumisteadlaste Seltsi (1994–) liige. Üle 20 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Взаимодействие фосфорорганических соединений с α-химотрипсином (kaasautor A. Aaviksaar). // Реакционная спосбность органических соединений 28 (1971) 2 37 (1973) 3 Üliõpilaste toidu tasakaalustatusest (kaasautor T. Lepiku). // Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi Toim 7 (1998) B-galaktosidaasi kasutamine vähendatud laktoosisisaldusega jäätise ja maitsestatud piima valmistamisel (kaasautor). // Veterinaarmeditsiin ‘99. Tartu, 1999 Kui valite õuna (kaasautor). // Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi Toim 15 (2001) Astelpaju aiakultuurina (kaasautor). // Agraarteadus. (2004) 2. Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 69, 82 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 78. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.