laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Johann III (Werle)

Johann III (hüüdnimega van Ruoden; enne 1300 - 1. aprilli ja 28. augusti vahel 1352) oli Werle-Goldbergi isand 1316. aastast kuni oma surmani. Ta oli Nikolaus II ja tolle naise Richizaga poeg. Pärast oma isa Nikolaus II surma 1316. aastal otsustati Werle jaotada. Johann III sai Werle-Goldbergi ja tema onu Johann II sai Werle-Güstrowi. Johann III ehitas endale Goldbergi lossi. Taani kuningas Christoffer II lubas Johannile ja Mecklenburgi isandale Heinrich II-le 4. mail 1326, et annab neile Rügeni. Ent ta oli vürstkonna varem Pommerile lubanud. See viis Rügeni pärilussõjani. Brudersdorfi rahuga sai Pommeri Rügeni, kuid pidi maksma Mecklenburgile 31 000 hõbemarka hüvitist. 1350. aastast alates jättis ta valitsusasjad oma pojale ja kaasvalitsejale Nikolaus IV-le. 1. aprillil 1352 oli ta juba lõplikult haige. Ta suri sama aasta lõpus. Tõenäoliselt maeti ta Malchowi kloostrisse. Johann III abiellus 1317. aastal Pommeri hertsogi Otto I tütre Mechthildiga. Nad said järgmised lapsed: Johann (suri 1341) Nikolaus IV, Werle-Goldbergi isand Mechthild (suri 1361) Pärast Mechthildi surma abiellus Johann III Richardisega ja nad said kaks last: Sophia (suri 1384) Rixa
Lapimaa (põld)

Lapimaa oli ajalooliselt küla kogukondlikus maakasutuses olev põllu- või heinamaalapp, ühiskasutatav maa. Põhiliselt saartel, aga ka Lõuna-Eestis olid lapimaad külaväljal korratult segamini paiknevad, talude kasutuses olevad piklikud neljakandilised põllulapid. Talude osasid eraldasid kitsad kündmata põllupeenrad. Lapimaasüsteem oli saraskondlik maakasutussüsteem, kus igale talule kuulus kuni mitukümmend lapimaad, mis paiknesid läbisegi naabertalude lapimaadega. Selline vana põllujaotus kaotati kruntimisega 19. sajandi II poolel. Lapimaid oli 20. sajandi alguses säilinud veel Saaremaal ning vähesel määral ka Mandri-Eestis endistes kroonumõisates. nöörimaa põld talude kruntimine umbaed Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 28.07.2020 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 228 Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 28.07.2020
Privolžsk

Privolžsk on linn Venemaal Ivanovo oblastis, Privolžski rajooni keskus. Asub Volga lisajõe Šatša ääres, 46 km Ivanovost kirdes. Asulat on esmamainitud 1485. aastal Jakovlevskoje külana. 1938 sai linnaõigused ja praeguse nime. Q126822648
Johann II (Werle)

Johann II hüüdnimega Kiilaspea (pärast 1250 – 27. august 1337) oli aastatel 1309–1316 Werle kaasvalitseja ja aastatel 1316–1337 Werle-Güstrowi isand. Ta oli Johann I ja tema naise Sophie poeg. Ta valitses Werlet aastatel 1309–1316 koos oma venna Nikolaus II-ga. Pärast Nikolause surma 1316. aastal otsustati territoorium jaotada ning Johann sai Werle-Güstrowi ja Nikolause poeg Johann III sai Werle-Goldbergi. 4. mail 1326 lubas Taani kuningas Christoffer II anda Johannile ja Mecklenburgi isandale Heinrich II-le Rügeni vürstkonna. Kuid Pommeri hertsogid võtsid Rügeni, mis viis Rügeni pärilussõjani. Pommeri kaitses Rügenit edukalt ja Mecklenburgi nõuded Rügenile ei jõustunud. Võlgade vähendamiseks süüdistas ta juute hostia rüvetamises. Johann suri 1337. aastal ja maeti Doberaner Münsterisse. 1311. aastal abiellus Johann II Braunschweig-Grubenhageni hertsogi Heinrich I tütre Mechtildiga. Nad said järgmised lapsed: Nikolaus III, Werle-Güstrowi isand Bernhard II, Werle-Waren isand Sophie (1329–1364) Anna
Kreenholmi sadamalaod

Kreenholmi sadamalaod olid 19. sajandi lõpus Narva sadamasse rajatud Kreenholmi Manufaktuuri puuvillalaod. Esimene 9 boksiga ait (tänapäeval Jõe tänav 1) ehitati 1895. aastaks, teine 12-boksiline (Jõe tänav 3) 1897. aastaks. Narva jõega paralleelselt kulgevad aidad paiknevad kõrvuti, palistades sadamaala ligi paarisaja meetri pikkuselt. Kreenholmi Manufaktuuri tooraine veeti manufaktuuri veeteed mööda ning Victoria bastioni külje all olev Narva sadam oli vabrikutele lähim koht, kuhu laevadega merelt ligi pääses. Saksa okupatsiooni ajal, oktoobrist 1941 kuni juunini 1942 paiknes aitades vangilaager Dulag 200. Sõjavangilaagris oli 3000 vangikohta. Ka Nõukogude okupatsiooni ajal paiknes aastatel 1944–1955 aitades 206 endise Saksa armee sõjavangide ja hiljem poliitiliselt represseeritute vangilaager, kust käis läbi ligi 12 000 inimest. Neist hukkus seal umbes 1000 inimest, kes on valdavalt maetud nimetutesse haudadesse Siivertsi kalmistule. Jüri Tõnisson. Kellele püstitati obelisk?, Kultuur ja Elu 3/2010 Jüri Tõnisson. Vangilaagri-elust Kreenholmi puuvillaaitades. Kultuur ja Elu 2/2014 14 лет лагерей в «красных амбарах» Кренгольма. http://www.gazeta.ee/ Kreenholmi sadamalaod kultuurimälestiste riiklikus registris Kreenholmi sadamalaod kultuurimälestiste riiklikus registris
Nikolaus IV (Werle)

Nikolaus IV hüüdnimega Poogenoge ("Seasilmad") (enne 1331 - 14. märtsi ja 13. novembri vahel 1354) oli aastatel 1350-1354 Werle-Goldbergi isand. Ta oli Johann III ja selle naise Mechthildi poeg. Väidetavalt sai ta hüüdnime oma silmade kuju ja pilgu järgi. Ta valitses Werle-Goldbergi esialgu üheskoos oma isaga ja 1350. aastast üksi. Ta sõlmis veel rahulepingu 14. märtsil 1354, kuid pärast sama aasta 13. novembrit ei ole teda enam mainitud. Tema naine oli Agnes. Johann IV, Werle-Goldbergi isand Mechthild (suri enne 17. detsembrit 1402) Agnes
Intermeedium

Sõna "intermeedium" (ladinakeelsest sõnast intermedius 'vahepealne') võib tähendada üht neist: Intermedio, 16. sajandil muusikaline lühietendus, mida esitati draamaetenduste vaatuste vahel või õukonnapidustustel Entremés, Hispaania barokkteatris ühevaatuseline koomilise sisuga näidend draamaetenduse vaatuste vahel Intermède, 17.–18. sajandil muusika ja tantsuga vahepala draamaetenduse vaatuste vahel, kuid ka Itaalia algupäraga ühevaatuseline lühiooper Intermeedium (fuuga), fuugas siduv vaheosa, milles ei esitata teemasid Intermeedium (instrumentaalmuusika), lühike vabavormiline instrumentaalpala Interluudium (teater), teatriajaloos pantomiimi või dialoogi vormis koomiline vahepala müsteeriumi või draama osade vahel Intermetso
Nikolaus III (Werle)

Nikolaus III hüüdnimega Staveleke (1311. ja 1337. aasta vahel – 10. august. 1360 ja 1. augusti 1361 vahel) oli Werle-Güstrowi isand aastatel 1337–1360. Ta oli Johann II ja selle naise Mechtildi poeg. Pärast oma isa surma 1337. aastal valitses ta üksi 1339. aastani, edasi valitses ta 1347. aastani koos oma venna Bernhard II-ga. 1347. aastal jaotasid nad pärandi, Bernhard II sai Werle-Wareni ja Nikolaus III säilitas väiksema Werle-Güstrowi. Teda on viimati dokumendis mainitud 10. augustil 1360 ja ta suri tõenäoliselt veidi aega hiljem. Nikolaus abiellus 6. jaanuaril 1338 Mecklenburgi isanda Heinrich II tütre Agnesega. Nad said järgmised lapsed: Lorenz Johann V Pärast 1341. aastat abiellus ta Holstein-Plöni krahvi Johann III tütre Mechthildiga. Nad said ühe lapse: Katharine (suri 17. detsembril 1402)
Bernhard II (Werle)

Bernhard II (u 1320 – 16. jaanuari 1382 ja 13. aprilli 1382 vahel) oli aastatel 1339–1347 Werle-Güstrowi isand, aastatel 1347–1382 Werle-Wareni isand ja 1374. aastast ka Werle-Goldbergi isand. Ta oli Johann II ja tema naise Mechtildi noorem poeg. Pärast tema isa Johann II surma 1337. aastal valitses tema vend Nikolaus III Werlet üksi, kuni Bernhard 1339. aastal täisikka jõudis. Siis valitsesid nad 1347. aastani üheskoos. 14. juunil 1347 Werle jaotati, Bernhard sai Werle-Wareni. 1374. aastal suri Johann IV ja Bernhard päris tema territooriumi. Teda on viimati elavana mainitud 16. jaanuaril 1382. Ta abiellus 1341. aastal Holstein-Plöni krahvi Johann III tütre Elisabethiga. Nad said kolm last: Johann VI Mirislava Mechthild
Lorenz (Werle)

Lorenz (1338. ja 1340. aasta vahel – 24. veebruari 1393 ja 6. mai 1394 vahel) oli Werle-Güstrowi isand aastatel 1360-1393 (või 1394). Ta oli Nikolaus III ja tema naise Agnese poeg. Pärast tema isa surma 1360. või 1361. aastal valitses ta Werle-Gustrowit esialgu üksi. Pärast 21. septembrit 1365 valitses ta koos oma venna Johann V, as can be inferred from a deed they signed jointly on that date. Johann suri noorelt, enne 9. septembrit 1378. Sellest kuupäevast alates allkirjastas Lorenz dokumente taas üksi. Lorenzi viimane allkirjastatud dokument on 24. veebruarist 1393. Ta abiellus Werle-Goldbergi isanda Nikolaus IV tütre Mechthildiga. Nad said järgmised lapsed: Balthasar, Werle-Güstrowi isand Johann VII, Werle-Güstrowi kaasisand Wilhelm, Werle-Güstrowi isand
Ballo del Gran Duca

Ballo del Gran Duca (itaalia keeles 'suurhertsogi tants'), hilisema nimetusega Aria di Fiorenza või ka Aria del Granduca on muusikaline teema, mis pärineb "La Pellegrina" intermeediumide lõpupalast, Emilio de' Cavalieri ballo'st "O che nuovo miracolo" (1589). Teemas on kasutatud ainult viiehäälse koori jaoks kirjutatud osa. Teema on aluseks võetud enam kui 200 muusikateoses, näiteks: Fabritio Caroso tantsuraamatus "La Nobiltà di Dame" on tants "Laura Soave" seatud Aria del Gran Duca teemale, muusika on antud lautotabulatuurina, ilmus 1600 Livio Lupi raamatus "Il Libro di gagliarda, tordiglione, passa e mezzo, canari e passeggi" on Aria del Gran Duca muusika "Alta Carretta" nimelise tantsu kirjelduse juures lautotabulatuurina, ilmus 1607 Jan Pieterszoon Sweelincki (või talle omistatud) sooloklahvpillile kirjutatud variatsioonid "Ballo del Granduca", SwWV 319, kirjutatud vahemikus 1602–1621 Adriano Banchieri ja Tarquinio Merula "Missa sopra il Ballo del Gran Duca" Adriano Banchieri "O bellissimi capelli" Aria del Gran Duca teemal, 1626 Lodovico da Viadana "Sinfonia la Fiorentina" Giovanni Battista Buonamente sonaat "Ballo del gran duca" kahele viiulile, tšellole ja basso continuole Girolamo Frescobaldi "Messa sopra l'aria di Fiorenza" Johannes Hieronymus Kapsbergeri "Aria Di Fiorenza" chitarronele Santino Garsi da Parma "Aria del Gran Duca" lautole Peter Philipsi "Aria de la Gran Duca Ferdinando di Toscana" keelpillikonsordile, 1610. aastad La Mantovana Ruggiero https://imslp.org/wiki/Ballo_del_Granduca%2C_SwWV_319_(Sweelinck%2C_Jan_Pieterszoon) https://imslp.org/wiki/Il_virtuoso_ritrovo_academico%2C_Op.49_(Banchieri%2C_Adriano) https://imslp.org/wiki/Sinfonia_'La_Fiorentina'_(Viadana%2C_Lodovico_da) http://www.treccani.it/enciclopedia/garsi-santino-detto-anche-santino-la-garsa-e-valdes_(Dizionario-Biografico)/ https://imslp.org/wiki/Aria_de_la_Gran_Duca_Ferdinando_di_Toscana_(Philips%2C_Peter) Emilio de' Cavalieri "O che nuovo miracolo" USC-Thornton Baroque Sinfonia esituses, dir. Adam Knight Gilbert Farbritio Caroso "Laura soave" muusika viola da gambadel Johannes Hieronymus Kapsbergeri " Aria di Fiorenza", Francisco López teorbil Jan Pieterszoon Sweelincki "Ballo del Granduca" klavessiinil koos partituuriga Giovanni Battista Buonamente sonaat "Il Ballo del Gran Duca" kahel viiulil, tšellol, lautol ja klavessiinil
Stolovitš

Stolovitš on perekonnanimi. Andres Stolovitš, Eesti füüsik Leonid Stolovitš, juudi päritolu venekeelne Eesti filosoof ja luuletaja, Tartu Ülikooli emeriitprofessor Stolovitši
Arved Palgi

Arved Palgi (8. oktoober 1903 Rakvere – 23. mai 1984 Rakvere) oli eesti jurist, ajakirjanik. Ta oli Rakvere Muuseumi asutaja ja juhataja. Hiljem tegutses ta mesinikuna. Ta lõpetas aastal 1922 Rakvere poeglaste gümnaasiumi. Seejärel astus ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, mille lõpetas aastal 1932. Ta oli aastatel 1924–1934 ajalehe Virulane toimetaja. Aastatel 1933–1939 oli ta vandeadvokaat Nikolai Küti abi. Veel on ta tegutsenud spordiajakirjanikuna. 1934. aastal valiti ta ka Rakvere linnavolinikuks. Ta on kirjutanud raamatuid Henry Fordist, Hitlerist, Hermann Göringist, Mussolinist ja Stalinist. Aastal 1941 arreteeriti ta NKVD poolt, oli vangilaagris Sverdlovski oblastis. Tuli 1956 Eestise tagasi. Seejärel tegutses ta mesinikuna. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Muusikaline vaikus

Muusikaline vaikus on muusikas kuulamise üldise raami ning heli tekitamise akti vaheline diskursiivne objekt. Noodikirjas tähistatakse muusikalist vaikust pausimärgi ehk pausiga. Vaikus on muusika loomuomane osa, mis täidab helide vahelist ruumi ja aega. See on vajalik, eristamaks helisid üksteisest ja andmaks neile rohkem reljeefi. Vaikus on helile vastanduv element, mis on muusikalise dünaamika ja väljendusjõu teenistuses. See avaldub muusikas mitmel tasandil. Noodikirjas on see pausimärk, mis tähistab heli ajutist katkestust. Igal standardsel noodiväärtusel on sellele vastav paus, mille ajalist väärtust võib – nagu ka noote – pikendada punkti või punktide lisamisega. Kasutatakse ka ladinakeelset mõistet tacet (“on vaikne”), mis on märk interpreedi vaikimiseks. Vaikus on ka füüsiline ruum ja raamistus, milles muusika saab sündida. Selleks on kontserdisaali ruum, kuid ka laiem keskkond ja kultuurikontekst. Muusikateose siseselt võib vaikust käsitleda helide potentsiaalina. Helidena, mida ei ole parasjagu kuuldavale toodud. Vaikus märgib siin helilooja teadlikku valikut teatud helide kõlamise ja teiste vaikimise suhtes. Vaikuse kui filosoofilise mõiste poleemika tõi muusikasse ameerika avangard-helilooja John Cage. Tema 1952. aastal loodud teos "4'33"" koosneb nelja minuti ja kolmekümne kolme sekundi pikkusest täielikust vaikusest. Tema esimene raamat "Silence" (1961) sisaldas tema Wesleyan Universitys peetud loenguid ning muid tekste erinevatel teemadel, millest paljud käsitlesid ka ideid vaikuse ja tühjuse kohta. generaalpaus tervetaktipaus mitmetaktiline paus Lissa, Zofia 1964. Aesthetic Functions of Silence and Rests in Music. – The Journal of Aesthetics and Art Criticism 22 (1964), no. 4: 443–54] Vaiksete muusikateoste loend (inglise keeles) Louise Rossiter 2015. Silence Within Acousmatic Music
Paus (täpsustus)

Paus on mitmetähenduslik sõna: paus on üldises tähenduses vaheaeg, seisak, peatus, katkestus paus on muusikas vaikus paus on muusika noodikirjas vaikust tähistav märk paus on meteoroloogias atmosfääri eri kihtide vaheline üleminekuala, siirdekiht
Conor Sheary

Conor Michael Sheary (sündinud 8. juunil 1992 Winchesteris, Massachusettsis) on USA jäähokimängija, kes mängib ääreründajana NHL-i klubis Washington Capitals. Aastatel 2010–2014 mängis ta University of Massachusetts Amhersti meeskonnas. 2014. aastal liitus ta American Hockey League'i klubiga Wilkes-Barre/Scranton Penguins, mis on Pittsburgh Penguinsi farmklubi. NHL-is debüteeris Sheary Pittsburgh Penguinsi meeskonnas 15. detsembril 2015 mängus Boston Bruinsi vastu. Kolm päeva hiljem lõita ta mängus samas meeskonna oma esimese värava NHL-is. Järgmisel hooajal kindlustas ta oma koha Penguinsi põhikoosseisus. Aastatel 2016 ja 2017 tuli ta Penguinsiga Stanley karika võitjaks. 2018. aasta juunis liitus Sheary Buffalo Sabresiga, kuid naasis 2020. aasta veebruaris Penguinsi. 2020. aasta detsembris sõlmis ta üheaastase lepingu Washington Capitalsiga. "Penguins acquire Sheary and Rodrigues from Sabres in exchange for Kahun". Pittsburgh Penguins. 24.2.2020. Vaadatud 29.7.2020 "Capitals Sign Forward Conor Sheary". nhl.com. National Hockey League. 22.12.2020. Vaadatud 24.12.2020 Conor Sheary NHL.com lehel Conor Sheary hockeydb.com lehel
Tristan Jarry

Tristan Seth Michael Jarry (sündinud 29. aprillil 1995 Surreys, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Pittsburgh Penguins. Aastatel 2011–2015 mängis ta neli hooaega Western Hockey League'i klubis Edmonton Oil Kings. 2014. aastal võitis ta klubiga Memorial Cup'i. 2013. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Penguinsi poolt 44. valikuna. 2015. aastal asus ta mängima Penguinsi farmklubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins American Hockey League'is. Hooajal 2016–17 pälvis ta koos Casey DeSmithiga Harry "Hap" Holmes Memorial Awardi. NHL-is debüteeris Jarry 2016–17 põhihooaja viimases mängus New York Rangersi vastu, kus kaotati 2:3. Alates hooajast 2019/20 on Jarry olnud Penguinsi üheks põhiväravavahiks. 2023. aasta juulis pikendas ta Penguinsiga lepingut viie aasta võrra. 30. novembril 2023 lõi ta 4:2 võidumängus Tampa Bay Lightningi vastu värava. Ta sellega esimeseks Penguinsi ja NHL-is 14. väravavahiks, kes on värava löönud. 2020. ja 2022. aastal valiti Jarry NHL-i tähtede mängule. "Penguins re-sign goaltender Tristan Jarry with five-year, $26.9M deal". Sportsnet.ca (inglise). Vaadatud 9. septembril 2023. Long, Corey (1. detsember 2023). "Jarry scores goalie goal, Penguins rally past Lightning". nhl.com. Vaadatud 1. detsembril 2023. Tristan Jarry NHL.com lehel Tristan Jarry hockeydb.com lehel
Nöörimaa

Nöörimaa oli ajalooliselt küla kogukondlikus maakasutuses olev põllu- või heinamaa osa. Põhja- ja Kesk-Eestis jaotati suured külaväljad alates 17. sajandist Rootsi eeskujul talude vahel pikkadeks kitsasteks nöörsirgeteks ribadeks. Talude põlluribad olid ühelaiused ning asusid tavaliselt kindlas järjestuses ühtlaselt üle kogu välja. Jagamisel püüti igale talule anda samaväärse viljakusega maad, sellest ka põllu siilutamine. Talude põlluosasid eraldasid üksteisest kitsad kündmata põllupeenrad. Selline vana põllujaotus kaotati kruntimisega 19. sajandi teisel poolel. Nöörimaid oli 20. sajandi alguses säilinud veel Saaremaal ja vähesel määral ka Mandri-Eestis endistes kroonumõisates. lapimaa põld talude kruntimine umbaed Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 28.07.2020 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 228
Avo Põlenik

Avo Põlenik (sündinud 13. veebruaril 1938) on eesti loodusfotograaf ja kinomehaanik. Ta on lindude pildistamise pioneere Eestis. Palju tema fotosid on ilmunud ajakirjas Eesti Loodus ja mujal. Ta on aastaid tegutsenud Puhtus. Ta töötas pikka aega Tartus kinos Ekraan kinomehaanikuna. Ta on tegelenud fotoaparaatide parandamisega. Eesti Loodus 2 (2018), lk 80. [1] Vahur Afanasjev 2003. Kinomees Aavo Põlenik võttis naisegi filmiruumist. Tartu Postimees 10. sept.
Sani Abacha

Sani Abacha (20. september 1943 Kano, Nigeeria – 8. juuni 1998 Abuja, Nigeeria) oli hausa päritolu Nigeeria sõjaväelane ja poliitik, Nigeeria Ajutise Valitseva Nõukogu esimees 1993–1998. Ta sai Suurbritannias ja Nigeerias sõjaväelise hariduse. Ta teenis Nigeeria sõjaväes 1963. aastast ja tegi edukat sõjaväelist karjääri (1975 kolonel; 1980 brigaadikindral) ja osales sõjaväelises riigipöördes detsembris 1983, millega Ibrahim Babangida kukutas valitud presidendi Alhaji Shehu Shagari. Aastal 1985 sooritas Babangida teise riigipöörde ja kinnitas ennast võimule Rahva Juhina. Abachast sai siis armee staabiülem (1985) ning 1989 relvajõudude staabiülem. Ta sai 1993 ka kaitseministri koha ja oli teine mees, keda Babangida usaldas. 1993. aasta valimistel võitis ootamatult Sotsiaaldemokraatide kandidaat Moshood Abiola, kuid sõjaväeline valitsus tühistas peagi valimistulemused. Abacha kasutas ära avalikkuse rahulolematust ja võttis novembris 1993 ise võimu (1993. aasta Nigeeria sõjaväeline riigipööre). Kuigi ta lubas taastada tsiviilvalitsuse 1995. aastal[viide?], lammutas ta suurema osa demokraatlikke institutsioone ja omastas 4 miljardit dollarit riigi naftatuludest. Juunis 1994 kuulutas Abiola end riigi täiesti õigusjärgseks presidendiks ja edasistest tema poolt lubatud muutustest ei teostunud ükski. 10. novembril 1995 hukati kirjanik ja keskkonnaekspert Ken Saro-Wiwa ja veel kaheksa aktivisti naftarikkast Ogonilandist süüdistatuna riigireetmises. Pärast seda intsidenti heideti Nigeeria kohe Briti Rahvaste Ühendusest välja. Märtsis 1997 süüdistas Abacha riigireetmises ka ise eksiili läinud Wole Soyinkat, Nobeli auhinna laureaati ja Nigeeria tuntuimat kirjanikku. Kuigi Abacha oktoobris 1995 lubas pärast 1998. aasta valimisi tagasi astuda, vihjas ta 1997. aasta alguses, et ta võib-olla siiski soovib jätkata riigijuhi ametis ja võib-olla koguni valimistel osaleda. Kui tema toetajad olid teinud puhastustöö vastaskandidaatide hulgas, pani ta ennast valimisnimekirja kõigi viie poliitilise partei eest (aprillis 1998). Nende valimisteni ta ei elanud. Valimised pidid toimuma 1. augustil, kuid ta suri 8. juunil loomulikku surma. Internetis on levinud rämpspost, milles Sani Abacha lähisugulastena esinevad inimesed püüavad lihtsameelsetelt, aga ahnetelt inimestelt raha välja petta.
VISTA (teleskoop)

VISTA ehk Visible and Infrared Survey Telescope for Astronomy on Euroopa Lõunaobservatooriumi (ESO) Paranali observatooriumis asuv teleskoop. VISTA ehitati ESO Väga Suure Teleskoobi lähedusse 18 Suurbritannia ülikooli koostöös. Suurbritannia oli võtnud VISTA ehitamise kohustuse ESO-ga liitumislepinguga. Teleskoobi peapeegli diameeter on 4,1 meetrit ja see alustas tööd detsembris 2009. VISTA ülesandeks on taeva vaatlemine infrapuna lainepikkustel ning see on maailma suurim teleskoop, mis vaatleb taevast lähiinfrapuna lainepikkustel. Infrapuna lainepikkustel uurimine võimaldab uurida objekte, mis on jahedad, tolmupilve varjus või asuvad väga kaugel. "VISTA". ESO. Vaadatud 29. juuli 2020. "VISTA: Pioneering New Survey Telescope Starts Work". ESO. Vaadatud 29. juuli 2020.
Bertalan Farkas

Bertalan Farkas (sündinud 2. augustil 1949 Gyulaházas) on Ungari kosmonaut ja lendur, Ungari esimene ja seni ainuke kosmonaut. Farkas valiti kosmonaudiks 1. märtsil 1978 ja osales Nõukogude Liidu Interkosmose programmis. Ta startis 26. mail 1980 Sojuz-36 pardal ja viibis kosmosejaamas Saljut-6. Ta tuli tagasi maale 3. juunil Sojuz-35 pardal. Kosmoselend kestis 7 ööpäeva, 20 tundi, 45 minutit, 44 sekundit. 30. juunil 1980 sai ta Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse ning samal aastal ka Ungari Rahvavabariigi kangelase aunimetuse.  Bertalan Farkas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Dobby

Majahaldjas Dobby on tegelane J. K. Rowlingu Harry Potteri romaanisarjas. Dobby on väikest kasvu hoolitsev majahaldjas ja ta teenis Malfoy perekonda, kuni Lucius Malfoy ta kogemata vabastas. Kui Harry on 12-aastane, tuleb Dobby Harry juurde teda hoiatama, et Sigatüükas on teoksil vandenõu saatmaks korda kõige jubedamaid asju. Samal päeval on aga Harry onul Vernonil ja tädil Petunial ning nende pojal Dudleyl tähtis sündmus: neile tulevad külalised. Harry ei või seetõttu oma toast välja tulla, sest ta onu kardab, et ta rikub kõik ära. Kuid Dobby ei tahtnud, et Harry kooli läheb. Et Harry kooli minemist ära hoida näppas ta Harryle saadetud kirjad ära. Kuid ta lobises kogemata välja, et just tema need kirjad võttis. See ajas Harry vihaseks ning ta käskis Dobbyl talle kirjad tagasi anda. Dobby ei andnud neid tagasi, vaid jooksis Harry sugulaste juurde ning tõstis siis tordi õhku. Tort hõljus aeglaselt ning Harry hiilis tordi juurde üritades seda kätte saada, aga siis kukutas Dobby tordi otse külalisele pähe. Hiljem takistas Dobby Harryl Sigatüükasse minekut sulgedes võluvärava, mis ühendas võlumaailma rongijaama mugumaailma omaga. Sellepärast jäi Harry koos oma hea sõbra Roniga rongist maha. Kuna Harry pääses sellegipoolest kooli, üritas Dobby teda klommiga vigastada. Oma sõnul tegi ta seda selleks, et Harry oleks ohutult haiglas seni kuni hirmsad sündmused toimuvad. Raamatu lõpus hakkab Harryl Dobbyst kahju ning ta üritab Dobbyt Malfoyde teenistusest vabastada. See tal ka õnnestub, kuna soki, mille sisse ta päeviku pani, viskas Lucius Malfoy minema, sest loomulikult polnud tal seda vaja. Luciuse õnnetuseks püüdis Dobby selle kinni ja sai niiviisi vabaks. Dobby töötab koos majahaldjaga nimega Winky Sigatüükas. Ta saab Albus Dumbledore'i käest palka: üks galeoon kuus ja üks vaba päev kuus. Harryl läheb Kolmevõluri turniiril abi vaja ning Dobby varastab tema jaoks kidemerohu, millega saab vee all hingata. Dobby jälitab koos majahaldjaga Kreacher Draco Malfoyd, sest Harry soovib teada saada, kus Malfoy käib, kui teda kelmikaardil näha ei ole. Dobby päästab Harry ja ta sõbrad Malfoyde mõisast, kuid hetkel, kui ta kasutab kadumist, tabab Bellatrix Lestrange teda hõbedase noaga otse kõhtu. Harry matab Dobby maha, kirjutades hauale: "Siin puhkab Dobby, vaba haldjas". Sellega rõhutab ta, et Dobby oli vaba ning otsustas enda eest ise.
Generaalpaus

Generaalpaus on muusikas muusikaline vaikus ehk paus üheaegselt kõigis partiides. Generaalpausi tähistatakse muusika noodikirjas generaalpausi märgi ehk generaalpausiga.