laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Catherine Denguiadé

Catherine Denguiadé (sündinud 7. augustil 1949 Fort Archambault's Tšaadis) on endine Kesk-Aafrika keisrinna (4. detsembrist 1976 kuni 20. septembrini 1979). Ta oli üks Kesk-Aafrika keisri Jean-Bédel Bokassa 19 naisest. Neil sündis seitse last, sealhulgas kroonprints Jean-Bédel Bokassa.
Polikalepo Kolivai

Polikalepo Kolivai (sündinud 1939) oli Okeaanias Futuna saarel asuva Sigave kuningas (sau) alates 2010. aasta juulist kuni 2014. aasta oktoobrini. Sau positsioon oli täitmata kuni 5. märtsini 2016, mil sellele kohale asus Eufenio Takala. Patrick Ferrante, "Futuna: intronisation sans incident à Sigave", Wallis & Futuna 1, 7. märts 2016
2014. aasta Eesti Muusikaauhinnad

2014. aasta Eesti Muusikaauhinnad oli 16. galakontsert, kus Eesti Fonogrammitootjate Ühing jagas iga-aastaseid Eesti Muusikaauhindu. Eesti Fonogrammitootjate Ühingu poolt kokku kutsutud üle 150-liikmelise žürii (mis koosnes muusikaga seotud eluvaldkondade esindajatest) valiku ees oli üle 170 muusikaalbumi, üle 100 muusikavideo ning silmapaistvamad lood, mis olid avaldatud 2013. aastal. Efektsete sõude ja ootamatute lahendustega astusid galakontserdil üles Birgit Õigemeel ja Vallatud Vestid, Facelift Deer, Kerli, Kõrsikud, HU?, Lenna, Metsakutsu ja Grete Paia, Winny Puhh, Karl-Erik Taukar ning Anne Veski. Žürii hindas rohkem kui ühes kategoorias võitjaks kolm artisti: Kõrsikud, Facelift Deer ja Leslie Da Bass, kes kõik viisid koju kaks auhinda.
Daniel Ona Ondo

Daniel Ona Ondo (sündinud 10. juulil 1945 Oyemis) on Gaboni poliitik, alates 27. jaanuarist 2014 Gaboni peaminister. Daniel Ona Ondo on Gaboni Demokraatliku Partei liige. Tal on doktorikraad majandusteaduses. Enne poliitikukarjääri oli ta muu hulgas Omar Bongo ülikooli rektor ja õppejõud. Aastal 1996. valiti ta Gaboni parlamenti. Seejärel on ta alates 1998. aastast olnud mitmes ministriametis (kultuuriminister, haridusminister, telekommunikatsiooniminister). Aastatel 2007–2014 oli ta parlamendi alamkoja esimene aseesimees. Gabon's president names new PM after local elections "Qui est Daniel Ona Ondo ?". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2014. Vaadatud 31. jaanuaril 2014.
Oyem

Oyem on linn Gaboni põhjaosas, Woleu-Ntemi provintsi halduskeskus. Linn asub Ntemi jõe ääres umbes 900 meetri kõrgusel merepinnast. Linn asub umbes 400 km riigi pealinnast Libreville'ist kirdes. Oyemis elas 1993. aastal 22 404 inimest ja 2008. aastal 38 079 inimest. Oyem on piirkondlik transpordi- ja kaubanduskeskus. Linnas on muu hulgas haigla, katoliku ja protestantlik kirik, riiklik keskkool ja põllumajanduskool. Linnas on Oyemi lennujaam. Encyclopædia Britannica
Omar Bongo ülikool

Omar Bongo ülikool (prantsuse keeles Université Omar-Bongo) on ülikool Gaboni pealinnas Libreville'is. Ülikool asutati 1970. aastal Gaboni Rahvusülikooli (Université nationale du Gabon) nime all. 1978. aastal nimetati ülikool president Omar Bongo järgi. Õppetöö toimub prantsuse keeles. Ülikoolis õpib umbes 12 000 üliõpilast. "Les établissements publics actuels" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 31. jaanuaril 2014. Ülikooli koduleht
Mihaela Melinte

Mihaela Melinte (sündinud 27. märtsil 1975 Bacăus Bacău maakonnas) on Rumeenia kergejõustiklane (vasaraheitja). Maailma- (1999) ja Euroopa meister (1998). Sevilla 1999 maailmameister 75.20 Budapest 1998 Euroopa meister 71.17 Mihaela Melinte Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Gavrõšivka

Gavrõšivka on mitme asula nimi. Gavrõšivka (Bari rajoon) Gavrõšivka (Vinnõtsja rajoon) ...
Oive Tinn

Oive Tinn (sündinud 25. juulil 1966) on eesti paleontoloog. Aastail 2014–2017 oli ta Eesti Looduseuurijate Seltsi president. Ta on uurinud fossiilseid käsijalgseid ja karpvähilisi Eesti settekivimitest. 2017 Tartu Ülikooli aumärk Oive Tinn Eesti Teadusinfosüsteemis "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022.
Männivaablased

Männivaablased (Diprionidae) on putukate sugukond. Männivaablaste sugukonda liigitatakse järgmised putukate perekonnad  : Diprion Schrank, 1802 – männivaablane Gilpinia Benson, 1939 Neodiprion Rohwer, 1918. Diprionidae, Veebiversioon (vaadatud 31.01.2014) (prantsuse keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne Fauna Europaea-s Männivaablased andmebaasis eElurikkus Sissekanne SITI-s Sissekanne NCBI-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Diprionidae seisuga 31.01.2014.
Männivaablane

Männivaablane (Diprion) on putukate perekond. Männivaablaste perekonda liigitatakse järgmised putukaliigid: Diprion fukudai Diprion hani Diprion hutacharernae Diprion jingyuanensis Diprion kashmirensis Diprion koreanus Diprion liuwanensis Diprion nanhuaensis Diprion nipponicus Diprion pini – harilik männivaablane Diprion rufiventris Diprion similis Diprion tianmunicus Diprion wenshanicus. Loomade elu 3:317. Sissekanne AWD-s Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne Fauna Europaea-s Männivaablane andmebaasis eElurikkus Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Diprion ja hollandikeelset artiklit nl:Diprion seisuga 31.01.2014.
Niina Aršas

Niina Aršas (ka Niina Arshas; aastani 1957 Niina Kruut; 3. august 1931; Nehhajevskaja rajoon, Alam-Volga krai (praegu Volgogradi oblast), Venemaa – 30. juuli 2012 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane ja bibliograaf, aastatel 1957–1986 Tallinna Keskraamatukogu direktor. 1940–1947 algharidus Venemaal erinevates koolides 1945–1950 Tallinna 19. Keskkool 1950–1954 N. K. Krupskaja nimeline Leningradi Riiklik Raamatukogunduse Instituut bibliograafia 1954–1992 Tallinna Keskraamatukogu, sealhulgas 1954–1957 bibliograaf, vanembibliograaf 1957–1986 direktor 1986–1992 vanemraamatukoguhoidja 1980 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane Niina Aršase sõtse (isa õde) oli Felissa Kruut, kes oli 1921–1941 abielus Igor Severjaniniga. Niina Aršase tütar on klaasikunstnik Sofi Aršas. Niina Aršas Eesti raamatukogunduse biograafilises andmebaasis
Stanislas Wawrinka

Stanislas Wawrinka (sündinud 28. märtsil 1985) on Šveitsi tennisist. Ta sai oma esimese suure slämmi turniirivõidu 2014. aasta Austraalia lahtistel meistrivõistlustel, kus võitis finaalis Rafael Nadali. Seisuga 27. jaanuar 2014 oli ta maailma kolmas reket. Ta võitis 2008. aasta Pekingi olümpiamängudel koos Roger Federeriga paarismängus kuldmedali. Teise suure slämmi turniiri võidu sai ta 2015. aastal Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel, kus võitis finaalis Novak Đokovići.
Saue linnaraamatukogu

Saue linnaraamatukogu (kuni 31. märtsini 2022 Saue Linna Raamatukogu) on Saue Raamatukogude haruraamatukogu Sauel aadressil Tule põik 1. Saue Linna Raamatukogu avati 26. detsembril 1979 aadressil Kütise 5-10 kolmekorruselise elumaja esimesel korrusel neljatoalises korteris kui M. Gorki nim. Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu. Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu Sauel suleti 1994. aastal ning see anti üle Saue linnale. Jaanuaris 2003 koliti raamatukogu Saue Gümnaasiumi endisesse aulasse. 1. juunil 2021 avas Saue Linna Raamatukogu pärast pikka viirusepuhangust ja kolimisest tingitud pausi taas uksed uuel aadressil Tule põik 1. 1. aprillil 2022 jõustunud Saue Raamatukogude põhimäärusega reorganiseeriti Saue valla territooriumil tegutsevate raamatukogude tegevus ümber. Põhimäärus sätestab, et Saue Raamatukogudel on seitse haruraamatukogu (nende hulgas on ka Saue linnaraamatukogu) ja kaks teeninduspunkti. Saue Raamatukogud põhimäärus. RT IV, 09.03.2022, 10. "Tallinna Keskraamatukogu 1907–1995". Koostanud Hans Jürman ja Helgi Peeba. Tallinn 1997. Lk 42 Ajalugu. Saue linnaraamatukogu. Saue Raamatukogude veebisait. "Tallinna Keskraamatukogu 1907–1995". Koostanud Hans Jürman ja Helgi Peeba. Tallinn 1997. Lk 58 "Tallinna Keskraamatukogu 1907–1995". Koostanud Hans Jürman ja Helgi Peeba. Tallinn 1997
Harilik männivaablane

Harilik männivaablane (Diprion pini) on putuka liik. Emased männivaablased munevad munad vanemate okaste lõhedesse. Vastsed kooruvad munadest 2 - 4 nädala pärast. Hariliku männivaablase vastsed toituvad mändide võsudel rühmana koos - süües nii värskeid kui ka eelmise aasta juurdekasvusid kuni juulini. Peale juulit koovad nad kookoni ja nukkuvad männiokstel. Järgmine põlvkond valmikuid koorub juulis-augustis. Ka nemad toituvad männiokstel koos kuid talvituvad kookonites mullas ja valmikud ilmuvad mais-juunis. Chrysonotomyia ruforum Dipriocampe diprioni Drino inconspicua. Kaitseks vaenlaste eest pritsivad männivaablaste vastsed suu kaudu mürgina toimiva vedeliku tilgakesi. Hariliku männivaablase vastsed toituvad mändidel, eriti vastuvõtlikud neile on keerdmännid ja harilikud männid aga toitumiseks sobivad ka teised männiliigid ja okaspuud, sh kuused. Loomade elu 3:317. Stefan Buczacki ja Keith Harris, "Taimekahjurite ja - haiguste käsiraamat", lk 226, 2011, Kirjastus Varrak, ISBN 978 9985 3 2089 1 Harilik männivaablane andmebaasis eElurikkus Jérôme Rousselet, Claude Géri, Godfrey M Hewitt ja Françoise Lemeunier, The chromosomes of Diprion pini and D. similis (Hymenoptera: Diprionidae): implications for karyotype evolution, Heredity (1998) 81, 573–578; doi:10.1046/j.1365-2540.1998.00421.x, Veebiversioon (vaadatud 31.01.2014) (inglise keeles) Pakkala, P., Väkevä, J., Varama, M., Kankaanhuhta, V.: PILKKUMÄNTYPISTIÄINEN (Diprion pini) Pilkkumäntypistiäinen (Diprion pini) Metla, Veebiversioon (vaadatud 31.01.2014) (soome keeles) Selles artiklis on kasutatud soomekeelset artiklit fi:Pilkkumäntypistiäinen ja hollandikeelset artiklit nl:Gewone dennenbladwesp seisuga 31.01.2014.
Vietnami lipp

Vietnami lipp on Vietnami ametlik lipp. Việt Cộngi lipp ja Lõuna-Vietnami lipp 1975–1976 Lõuna-Vietnami lipp 1948–1975. Põhja-Vietnami lipp Lõuna-Vietnami lipp Vietnami vapp Vietnami lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Arezzo lennujaam

Arezzo Molin Bianco lennujaam on lennujaam Itaalias Toscana maakonnas Arezzo provintsis, 2,5 km kaugusel Arezzo keskusest edelas, Molin Bianco fraktsiooni territooriumil. Koduleht
Aiatark

Aiatark on aastail 1993–1998 ilmunud aiandusteatmik ja 1999–2004 ilmunud aiapidaja aastaraamat. Aiatark on ka Eesti Patendiametis Väino Eskla nimele 5. novembril 1997 registreeritud kaubamärk (kaubamärgiklassides 16 ja 31, alates 6. jaanuarist 2011 ka klassides 35, 41 ja 44). Kaubamärgi omaniku kasutuses on domeen aiatark.ee. Koduleht
Yaki-Läki

"Yaki-Läki" on Eesti muusiku Pastaca ning Jaapani duo Tenniscoats (Saya ja Takashi Ueno) koos salvestatud album. Albumi andsid 2013. aastal koostöös välja vastavate riikide plaadifirmad Õunaviks ja Afterhours. Pastacas ja Tenniscoats olid koos musitseerinud juba varem nii Jaapanis, Eestis kui ka Soomes ning kontsertide ja proovide käigus sündisid ka esimesed ühised lood. 2011. aasta sügisel sulgesid nad end Pastaca Soomes Teijo külas asuvasse kodustuudiosse ja tulid sealt nelja päeva pärast välja 12 valmis looga, mis kõik ka ühisalbumil esindatud. Laule esitatakse eesti, soome, jaapani või inglise keeles ja neli lugu on instrumentaalsed. Plaadi esitlused Eestis toimusid 2013. aasta 9. oktoobril Tartus Genialistide Klubis ja 10. oktoobril Tallinnas Mustas Puudlis. Tenniscoats esitles plaati samal ajal Tōkyōs. Plaadi esimene singel oli "Pihlaja" ning sellele valmis ka video. Albumi väljaandmise ajal oli koostamisel ka erinevate "Yaki-Läki" lugude remikside EP ning oma versiooni mõnest plaadi loost avaldavad kava kohaselt Epifolium, Galaktlan, Imandra Lake, Kristjan Kalm, Taavi Tulev ja Argo Vals. Lisaks on albumile planeeritud ka kaverid Jaapani-Inglise duolt Fleck Fumie ning ühte lugu kaverdab ka Pastacas ise. EP peaks ilmuma 2014. aasta kevadel ning see kannab pealkirja "Jahimehel uulitsad segamini". 2014. aasta Eesti Muusikaauhindade galal võitis album aasta albumikujunduse auhinna. "Cup of Freedom" "Sinu naer" "Green Are All" "Jõgijääs (impro a)" "Läki-läki (impro b)" "Pihlaja" "Silmapiir" "Mizukiri" "Lokenloll" "Targem on tulla" "Yaki Udon" "Sinu plaadid" Edmund Hõbe. Yaki-Läki. Pastacas & Tenniscoats. Muusika. Lauri Teder. Plaadiarvustus: Pastacas & Tenniscoats – Yaki-Läki. Müürileht, 15. oktoober 2013. PASTACAS & TENNISCOATS – PIHLAJA. The Baltic Scene. Madis Järvekülg. Pastacas & Tenniscoats. Yaki Läki. Eesti Ekspress, 17. oktoober 2013. Nädala plaat: Interkontinentaalne miniseiklus. Postimees, 28. september 2013. "MAHLAPRESS 8.10.2013". Originaali arhiivikoopia seisuga 1.02.2014. Vaadatud 31.01.2014. "Õunaviks » Pastacas & Tenniscoats". Vaadatud 31.01.2014. "Õunaviks » Jahimehel uulitsad segamini". Vaadatud 04.02.2014.
Rein Tiido

Rein Tiido (30. juuni 1942 Viljandi – 15. jaanuar 2014) oli eesti muusik ja muusikapedagoog. Ta sündis aastal 1942 Viljandis. Ta lõpetas Viljandis lastemuusikakooli trompeti erialal ja õppis aastatel 1959–1964 Tallinna Muusikakoolis nii Helmut Orusaare klassis trompetit kui ka Kalju Terasmaa klassis löökpille. Ta töötas aastast 1961 Estonia teatris löökpillimängijana ja aastast 1980 löökpillirühma kontsertmeistrina. Teatritöö kõrvalt musitseeris ta ka kammerorkestris ja ansamblis Estobrass ning õpetas Saku muusikakoolis. Sirp. 31. jaanuar, 2014 lk 36 (In Memoriam)
Aita Pääsuke

Aita Pääsuke (1970. aastani Aita Jaansalu; sündinud 24. augustil 1948 Tallinnas) on eesti suusatreener ja endine suusataja. Ta lõpetas aastal 1966 Tallinna 10. Keskkooli ja aastal 1973 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna. Aita Pääsukese abikaasa on laskesuusatamistreener Tõnu Pääsuke, tütar endine laskesuusataja Kairi Pääsuke ja poeg Priit Pääsuke, kes on filmi- ja teatrirežissöör. Aita Pääsuke ESBL-is
Neodiprion

Neodiprion on putukate perekond. Perekonda Neodiprion liigitatakse järgmised putukaliigid: Neodiprion abietis, (Harris) Neodiprion burkei, Middleton Neodiprion dubiosus, Schedl Neodiprion excitans, Rohwer Neodiprion lecontei, (Fitch) Neodiprion merkeli, Ross Neodiprion nanulus, Schedl Neodiprion pinetum, (Norton) Neodiprion pratti, (Dyar) Neodiprion rugifrons, Middleton Neodiprion sertifer, (Geoffroy) - punakas männivaablane Neodiprion swainei, Middleton Neodiprion taedae, Ross Neodiprion tsugae, Middleton. Neodiprion, Veebiversioon (vaadatud 31.01.2014) Sissekanne AWD-s Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne ITIS-es Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Neodiprion seisuga 31.01.2014.
Biella Cerrione lennujaam

Biella Cerrione lennujaam on lennujaam Itaalias Piemonte maakonnas Biella provintsis, umbes 2 km kaugusel Biella keskusest kagus, Cerrione valla Vergnasco fraktsiooni territooriumil. Lennujaam on avatud rahvusvaheliseks liikluseks aasta läbi. Koduleht World Aero Data
Mära

Mära on täiskasvanud emane hobune või muu kabjaline, enamasti siiski hobuslane (nt eesel), aga ka kaamel. Nooremad järgud kannavad nimetusi varss ja sälg. Sugutäkk – tõuaretushobune Täkk – isane hobune Ruun – kastreeritud isane hobune
Punakas männivaablane

Punakas männivaablane (Neodiprion sertifer) on putuka liik. Punakas männivaablane on levinud Euroopas (sh Eestis) ja Põhja-Ameerikas ning Jaapanis. Punaka männivaablase ebaröövikud toituvad valdavalt mändide eelmise aasta juurdekasvudest. Punakas männivaablane eelistab toiduks järgmisi männiliike: mägimänd, harilik mänd, vaigumänd, hall mänd, kalmumänd, torkav mänd. Kui aga läheduses on kasvamas valge mänd, must mänd, kollane mänd, siilmänd või pigimänd siis toituvad nad ka neist männiliikidest. Emased männivaablased teevad septembris-oktoobris vanemate männiokaste lõhedesse avad ja munevad sinna munad. Järgmise aasta mais kooruvad neist talvitunud munadest vastsed. Noored vastsed elavad seltsingutena koos ja toituvad juunis-juulis okaste pealmistest kihtidest. Talvituvad nad mullas nukkudes. Sügisel ilmuvad valmikud aga söövad ära terve okka. Punaka männivaablase põlvkonnad levivad mitme aasta tagant, selle põhjuseks peetakse vastsete seas sageli levivat viirushaigust. Punase männivaablase vastsed toituvad männikutes eelmise aasta männikasvudest. Tavaliselt jätavad nad noored võrsed puutumata ja sel juhul ei ole kahjustus männile eluohtlik. Loomade elu 3:315. European Pine Sawfly,Veebiversioon (vaadatud 31.01.2014) (inglise keeles) Stefan Buczacki ja Keith Harris, "Taimekahjurite ja - haiguste käsiraamat", lk 226, 2011, Kirjastus Varrak, ISBN 978 9985 3 2089 1 Kaljo Voolma, Olulisemad putukkahjurid taimlates, puukoolides, metsakultuurides ja puistutes, Veebiversioon (vaadatud 31.01.2014) Punakas männivaablane andmebaasis eElurikkus Sissekanne AWD-s Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne ITIS-es Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Neodiprion sertifer seisuga 31.01.2014.
Halšany loss

Halšany loss ehk Galšanõ loss (valgevene keeles Гальшанскі замак) on varemetes loss Valgevenes Hrodna oblastis Ašmiany rajoonis Halšany külanõukogus Halšany asulas. Halšany loss on inspireerinud Uładzimir Karatkievičit kirjutama romaani "Alšanski must loss" (valgevene keeles "Чорны замак Альшанскі"). Halšanys asus linnus juba alates 13. sajandist, mil selle olevat rajanud legendaarne leedu vürst Alšia. Loss kuulus leedu päritolu Alšėniškiste või Alšanskite suguvõsale, kelle seast võrsus ka jagelloonide dünastia esiema Halšany Sofia. Nende valduses oli loss aastani 1525, mil naissoost pärijanna abiellus Sapiehade suguvõsast mehega. Linnus asus Halšany asula põhjaservas. Sellest pole tänapäeval midagi säilinud. Legendi kohaselt hakanud lossiomaniku pojale meeldima talutüdruk ja ta tahtnud isalt saada luba, et temaga abielluda. Isa keeldus öeldes, et enne vajub linnus maa alla, kui poeg selleks saab isalt loa. Öösel vajuski linnus maa alla. Väidetaval asukohal on tänapäevalgi näha auk, aga on teada, et selles piirkonnas esineb karstinähtustest tingitud maapinna vajumisi. Halšany fordi ja selles oleva lossi lasi asula edelaserva ehitada Paweł Stefan Sapieha. Loss valmis umbkaudu aastal 1610. Kuna Halšany loss oli Leedu alade ühe suurima maavalduse keskus, siis oli see ka uhke. Väliselt võistles see UNESCO maailmapärandi nimistus oleva Miri lossiga, aga seest oli see palju luksuslikum. Lossist kirjutates on kasutatud kujundit "kivist õis". Loss ehitati punastest tellistest, eeskujuks on ilmselt olnud Flandrias Antwerpeni ümbruses asuvad lossid. Lossisaalides rippusid Sapiehade perekonna liikmete portreed, ruumides olid uhked diivanid ja hinnaline mööbel. Lossi seinu ehtisid itaalia meistrite freskod, lisaks terrakotast reljeefid. Lossis oli ka suur raamatukogu. Nii uputuse ajal kui ka Põhjasõjas rüüstasid lossi rootslased. Sapiehadel puudus raha kannatada saanud lossi taastamiseks ja nii olid nad sunnitud osa oma valdustest panema panti. Halšany valdused aina kahanesid, ühes sellega ka Sapiehade sissetulek. Viimaks läks loss algul Żabade ja seejärel Korsakite valdusse. Kui Poola ülestõus aastal 1863 maha suruti, konfiskeerisid Venemaa võimud lossi ja sealsed valdused, aga mõne aja pärast omandas lossi keegi Gorbanjov. Gorbanjov lasi aastal 1880 lossi tornid maha kiskuda ja müüs tellised kõrtside ehitamiseks maha, samas on tollest ajast teada, et osa ruume olid veel kasutuskõlblikud ja osa maale oli lossis veel alles. Nõukogude ajal asus lossis mesinduskool. Toona hävisid viimasedki jäänused vanast interjöörist, ka jätkas kool telliste tarnimist ehitustele (näiteks Halšany kultuurimaja ehitamiseks saadi tellised vanast lossist). Hiljem kasutati lossi lehmalaudana. Tänapäeval on Valgevene kultuuriministeerium lossi kaitse alla võtnud. Lossi varemed plaanitakse konserveerida ja hakata lossi restaureerima. Suviti peetakse Halšany lossi müüride juures turniiri. "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. jaanuar 2016. Vaadatud 8. september 2015.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Loss Valgevene fotoentsüklopeedias Fotod lossi varemetest Charity account opened for Halshany Castle
Foggia lennujaam

Foggia lennujaam on lennujaam Itaalias Apuulia maakonnas Foggia provintsis, umbes 3 km kaugusel Foggia keskusest lõunas. Lennujaamale on antud Gino Lisa nimi. Foggia lennujaam oli 2013. aastal Itaalias reisijate arvult 37. kohal. "World Aero Data". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2014. Vaadatud 31. jaanuaril 2014. "ECCAIRS 4.2.8 Data Definition Standard" (PDF). ICAO (inglise). http://www.icao.int/Pages/default.aspx. 17. september 2010. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 17. oktoober 2013. Vaadatud 31. jaanuar 2014. {{cite web}}: tundmatu tühi parameeter: |autore= (juhend); välislink kohas |publisher= (juhend)  Foggia lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Aeroporto di Foggia Mondo Gino Lisa
Forlì lennujaam

Forlì lennujaam on lennujaam Itaalias Emilia-Romagna maakonnas Forlì-Cesena provintsis, 5 km kaugusel Forlì keskusest kagus. Lennujaamale on antud Luigi Ridolfi nimi. Forlì lennujaam oli 2013. aastal Itaalias reisijate arvult 33. kohal. 2010. aastal lendas liinil põgusalt Itaalia odavlennufirma Wind Jet. "World Aero Data". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2014. Vaadatud 1. veebruaril 2014.  Forlì lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Aeroporto di Forlì - "L. Ridolfi" Sito e-bus.it Sito Flyonline.it Un numero di Terracielo, la rivista dell'aeroporto di Forlì
Toivo Promm

Toivo Promm (sündinud 10. jaanuaril 1964) on Eesti ettevõtja. Aastast 2002 on ta kinnisvara rentimisega tegeleva osaühingu Bone Invest omanik ja juhataja. Ta oli aastatel 2005–2015 Isamaa ja Res Publica Liidu liige. Ta on olnud Eesti Liinirongid AS (Elron) nõukogu esimees. Tallinna Sadama kriminaalasja raames on Prommile esitatud korruptsioonisüüdistus. Riigiprokurör Kadri Väling taotles 18. jaanuaril 2024 toimunud Harju Maakohtu istungil Toivo Prommile korduvas ja suures ulatuses altkäemaksu andmisele ja võtmisele kaasaaitamise ning grupis ja eriti suures ulatuses rahapesu eest vähemalt seitsme aasta ja kuue kuu pikkust vanglakaristust. Toivo Promm on süüdistuse kohaselt aidanud kaasa kõikidel süüdistatavatel kas altkäemaksu võtta või anda. Selleks on ta süüdistuse kohaselt pakkunud välja sobivad skeemid, sõlminud ja vormistanud tegelikkusele mittevastavaid lepinguid ja arveid, võtnud nende alusel endaga seotud äriühingute kontodele vastu altkäemaksu summasid ja toimetanud need omakorda tegelikkusele mittevastavate lepingute ning arvete alusel adressaadini või kasutanud neid vastavalt adressaadi soovile. Vahter, Tarmo (4. aprill 2023). "Kohtunik Väliste päästab oma karjääri suurimat protsessi juriidilisest kraavist". Eesti Ekspress. Vaadatud 4. aprillil 2023. Prokurör nõudis Tallinna Sadama protsessi osalistele pikki vanglakaristusi, Postimees, 18. jaanuar 2024.
Trīsciems

Trīsciems on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 11,319 km². Asub Ķīšezersi kaldal. Asum piirneb läänes Vecdaugava asumitega, lõunas Vecmīlgrāvisega ja põhjas Vecāķiga. 995 elanikku (2010). Trīsciems asub üldiselt madalal ja tasasel alal, mis ulatub 2–6 meetrit üle merepinna. Asumi põhjaosas, Vecāķi asumiga piirnevatel metsastel aladel, asuvad rannaluited. Neist kõrgeima absoluutkõrgus on 21 meetrit üle merepinna ja suhteline kõrgus 15 meetrit. Trīsciems kujunes Ķīšezersi järve ääres asunud Mangaļmuiža mõisa ümber. Trīsciemsi koduleht (läti keeles)