Jos Verstappen

Johannes Franciscus Verstappen, ehk Jos (sündinud 4. märtsil 1972 Montfortis) on endine Hollandi võidusõitja. Ta on Max Verstappeni isa, kes oli ka Vormel 1 piloot ja 2021. ,2022.ja 2023. aasta maailmameister. Verstappeni huvi kardi vastu oli juba varakult; juba lapsena sõitis ta isa poolt talle ehitatud sõidukiga ja hakkas kaheksa aastat võistlema, võites kaheteistkümneaastaselt riigi juunioride tiitli. Pärast seda edu jätkas ta selles kategoorias võistlemist kuni 1989. aastani, lugedes kokku kaks Euroopa tiitlit ja erinevaid edusamme. Kuueteistkümneaastaselt jättis ta ka kooli pooleli, et keskenduda oma kirele ja asus tööle mõne Hollandi mootoritootja juures. 1991. aasta lõpus siirdus hollandlane koos Martijn Koenega Vormel Opelisse, võites tiitli esimesel katsel. Pärast seda edu pakuti talle võimalust võistelda Vormel 3 sarjas Van Amersfoort Racinguga ja 1993. aastal tuli ta koos Claudia Hürtgeniga (Marco Werneri ja Sandy Grau järel) Saksamaa Vormel 3 meistriks. Tema edu alavormelites võimaldas tal 1993. aasta sügisel koos Derek Warwicki ja Aguri Suzukiga sooritada katse Estorili ringrajal Footwork Arrowsiga sõites. Verstappen sõitis välja suurepärased ringiajad ja äratas huvi nii McLareni kui ka Benettoni seas, mõlemad kavatsesid pakkuda talle testiistet koos Michael Andrettiga (Mika Häkkineni järgi) ja Ayrton Sennaga. Verstappen võttis lõpuks Benettoni pakkumise vastu, liitudes Inglise-Itaalia meeskonnaga, pidades silmas võimalust joosta 1995. aastal koos Michael Schumacheriga vähemalt kuus Grand Prix’t. Jyrki Järvilehto meeskonna teise sõitjaga hooajaeelsetel Silverstone'i katsetel juhtunud õnnetus tähendas, et hollandlane sai hooaja kahel esimesel võistlusel sõita teise sõitjana, mida ta lõpetada ei suutnud (Brasiilias oli ta osaline kokkupõrkes Eddie Irvine'i ja Martin Brundle'iga, samas kui Aidas oli tema võistluse lõpetamine keerutus). Imolas asus taas kohale naasev Järvilehto, kuid kehvade esituste tõttu asendas ta Prantsusmaa GP-lt startiva Verstappeniga. Ülejäänud hooajal oli Verstappenil raske kohandada oma sõidustiili üheistmelise autoga, mis sobis paremini Michael Schumacheri sõiduviisiga. Eelkõige pidas hollandlane autot üsna närviliseks ja ettearvamatuks, probleeme tõi esile ka Johnny Herbert. Aasta jooksul oli ta ka peategelane episoodis, millel olid tõsised tagajärjed: Saksamaa GP-l boksis tankimisel süttis täiteavast lekkinud bensiini tõttu tema auto ja Hollandi juht teatas oma põletushaavadest nägu. Edaspidi lõpetas ta kolm korda punktiarvestuses, parimaks tulemuseks oli kaks kolmandat kohta Ungaris ja Belgias ning viies koht Portugalis. Hooaja kahel viimasel võistlusel andis ta lõpuks järele Herbertile, lõpetades sellega meistritiitli kümnenda punktiga. Endiselt Benettoniga lepinguliselt seotud Briatore otsustas eelistada teiseks sõitjaks Johnny Herbertit. Küll aga pakkus ta võimaluse minna Simtekisse, et koos Domenico Schiattarellaga (Franck Lagorce, Jordi Gené ja Hideki Noda järel) mängida terve 1995. aasta hooaeg. Benetton ja Simtek olid sõlminud ka lepingu, mis lubas Inglise meeskonnal kasutada Benettoni käigukasti. Võrreldes eelmise aastaga osutus uus Simtek S951 konkurentsivõimelisemaks, hoolimata väikese võimsusega mootori ja käigukasti töökindlusprobleemidest. Verstappen suutis teha häid esitusi, millest piisas, et kvalifitseeruda Argentina Grand Prix' tabelis keskele, ja suutis tõusta kuuendale kohale, enne kui ta oli sunnitud katkestama. Meeskond oli aga suurtes rahalistes raskustes ja püüdis Hispaania GP-l osaleda, et kohe pärast Monaco GP-d hooaja lõpuks pooleli jätta. Hollandi piloot leidis end seejärel ilma roolita, et alustada hooaega startijana ja isegi võimalus Herbertit Benettonis pärast pettumust valmistavat hooaja algust asendada kadus pärast Briti Grand Prix võitu. Seetõttu lõpetas ta oma 1995. aasta varakult nullpunktiga. 1996. aastaks lepinguta Verstappen sõlmis lõpuks kokkuleppe Footwork Arrowsiga ja Ricardo Rossetiga. Hooaja algus oli Verstappeni jaoks väga veenev, kes sai Argentinas kuuenda koha finaalis David Coulthardile. Ta tegi häid esitusi ka Brasiilias ja Hispaanias, võistlustel, kus ta oli enne katkestamist viies. Häid kiirusoskusi demonstreerides oli ta siiski sageli, eriti hooaja lõpus, õnnetuste ja rajaväliste sündmuste peategelane ning maksis kinni ka auto töökindlusprobleemid. Samuti ostis Arrowsi hooaja keskel enamusaktsionäriks saanud Tom Walkinshaw. Läbirääkimised Verstappeni lepingu pikendamise üle ebaõnnestusid ja seetõttu leidis hollandlane end aasta lõpus järgmiseks hooajaks roolita. Aastaks 1997 õnnestus tal sõlmida Tyrrelliga kokkulepe töötada koos Mika Saloga. Briti meeskond oli juba mitu aastat olnud rahalistes raskustes ega suutnud oma juhtidele eriti konkurentsivõimelist autot pakkuda. Eelkõige maksis see selle eest, et see oli varustatud mitte eriti võimsa mootoriga, mis viis kaks juhti sageli ruudustiku viimastele ridadele. Mõnikord õnnestus Verstappenil teha häid esitusi, eriti Argentina ja Kanada Grand Prix’l veetis ta pikka aega punktide piiril, enne kui oli mõlemal juhul sunnitud katkestama. Seetõttu lõpetas ta hooaja maailmameistrivõistluste punkte saamata. 1997. aasta hooaja lõpus otsustas Ken Tyrrell oma rahapuuduses meeskonna BARile maha müüa. Uued omanikud otsustasid seetõttu mitte kinnitada, et Verstappen eelistab Ricardo Rossetit, kes suudab meeskonnale hea rahalise kingituse tagada. Hollandi piloot leidis end seetõttu ilma lepinguta ja ilma roolita eelseisvaks hooajaks 1998. Alles alates Prantsusmaa Grand Prix’st õnnestus tal naasta tsirkusesse, asendades Jan Magnusseni Stewartis kuni hooaja lõpuni. Isegi konkurentsitu autoga silmitsi seistes olid Verstappeni esitused sageli vaoshoitud ja meeskonnakaaslane Rubens Barrichello võitis teda. Seejärel lõpetas ta aasta uuesti, punkte saamata. Nüüd, ilma 1999. aasta hooajal võistlemise lepinguta, leppis Verstappen Hondaga kokku, et mängib koos Emiliano Spataroga (Mika Salo järgi) prototüübi väljatöötamisel testsõitja rolli, mida tuntakse Honda RA099 nime all. majajaapanlane oma meeskonnaga 2000. aastal. Seejärel osales ta erinevatel testisessioonidel ja tegi jaanuaris korralikud ajad nii Jerezi ringrajal, olles kiirem Jacques Villeneuve'i ja Ricardo Zonta BAR-ist, kui ka Barcelonas, kus ta võrdus Jordani aegadega. Tehnilise direktori ja autodisaini juhi Harvey Postlethwaite’i surm seadis kahtluse alla võidusõidumeeskonna loomise plaani jätkumise. Tegelikult otsustas Honda piirduda oma mootorite tarnimisega BAR-ile. Aasta jooksul nägi Verstappen ette võimalust asendada Jordan Damon Hill, kui Briti piloot peaks otsustama hooaja varakult lõpetada. See juhtum ei realiseerunud ja Verstappen jätkas Honda testisõitjana. 2000. aastal naasis Verstappen koos Pedro de la Rosaga Arrowsi. Tema käsutuses olnud auto A21, mis osutus aerodünaamiliselt üldiselt tõhusaks, kannatas aga sagedaste töökindlusprobleemide käes. Vaatamata sellele oli Hollandi autojuht suurepäraste näidiskatsete pooldaja, nagu Brasiilias või Kanadas pakutavad katsed. Ta suutis 2 korda punktide arvestuses lõpetada, saavutades Monzas parima tulemusena neljanda koha. Paremuselt teiseks tulemuseks jäi viies koht Kanada Grand Prix’l, kus ta oli kolmeteistkümnendalt positsioonilt stardi järel suurepärase sõidu autor. Ta võistles ka 2001. aastal, taas Arrowsiga koos Enrique Bernoldiga. Hooaeg oli väga kahetsusväärne, kui hollandlane sai Austrias vaid ühe punktide eest võitlemisest hoolimata. Malaisias püsis ta tänu ka suurele kaosele stardis pikka aega teisel positsioonil, kuni kehv boksipeatus ta punktiheitlusest välja jättis, Kanadas oli ta aga kuues kuni viimase ringini, kui tänu avariile. piduriprobleem ta läks slamima. Münchenis taastus ta üheksateistkümnendalt kohalt kaheksandaks. Ülejäänud võistlustel ei suutnud ta tähtsatele kohtadele võidelda, välja arvatud Itaalia GP, kus ta oli sunnitud jõuprobleemi tõttu katkestama. Hooaja lõpus vallandati ta vaatamata sellele, et tal oli endiselt leping Inglise majaga, et teha ruumi Heinz-Harald Frentzenile. Seejärel läbis ta Sauberiga mõned testid, kuid tulemusteta. 2003. aastal naasis hollandlane koos Justin Wilsoniga (Nicolas Kiesa järgi) Minardiga tipplennu võidusõitu. Ta ei saanud küll punkte, kuid oli konkreetse sündmuse peategelane: Prantsusmaa GP eelkvalifikatsiooni ajal tuli Verstappen viimastel minutitel boksist välja, samal ajal kui vihm lakkas ja tabas parima aja. kuid tegelikus kvalifikatsioonis hollandlane järgmisel päeval ennast ei kordanud ja startis alles eelviimaselt positsioonilt. Hooaja lõpus püüdis ta siis Jordaniga kokkuleppele jõuda, kuid see ei saanud teoks, mistõttu ta loobus tippvormelt. Pärast lühikest passiivsusperioodi naasis Verstappen Hollandi meeskonna A1 Grand Prix sarja võidusõitudesse, suutis samuti võita ühe võistluse ja lõpetades 2005-2006 meistritiitli Jeroen Bleekemoleni kõrval seitsmendana. Pärast A1 Grand Prix kogemust osales Hollandi sõitja kahel Le Mansi 24 tunni sõidul, saavutades 2008. aastal Porschega 10. koha ja 2009. aastal Aston Martini roolis 13. koha koos Peter van Merksteijn Sr., Jeroen Bleekemolen, Jan Charouz, Tomáš Enge, Stefan Mücke, Anthony Davidson, Darren Turner, Stuart Hall, Harold Primat ja Peter Kox. 2010. aastal üritas ta naasta Vormel 1 sarja, pakkudes oma kogemusi uustulnukatele meeskondadele, kuid 7-aastane kaugus tipplennust ei võimaldanud tal leida kohta startija või isegi testisõitjana. Hiljem pühendus ta oma poja Maxi mänedžeri tegevusele. 2021. aastal naasis Verstappen koos Thierry Vermeuleniga 24 tunniks Dubais rajale uue Porsche 992-ga, millele järgnes GP Elite meeskond. 4. jaanuaril 2012 arreteeris Roermondi politsei piloodi ja ta veetis kaks nädalat vanglas. Süüdistus Verstappeni vastu on selles, et ta pani toime perevägivalla oma endise tüdruksõbra vastu ja oli talle tahtlikult oma autoga otsa sõitnud. Varem oli piloot juba vägivallatsemises süüdi mõistetud. Koduleht (hollandi keeles) Jos Verstappen, NASCAR Digital Media LLC (inglise keeles). Jos Verstappen, DriverDB AB (inglise keeles). Jos Verstappen, eWRC-results.com (tšehhi, saksa, inglise, hispaania, eesti, prantsuse, itaalia, poola, portugali ja vene keeles).