Järvetüübid

Järvetüübid on järvede tüpidiseerimise käigus moodustunud objektid (tüübid). Järvi saab tüüpideks jaotada mitmesuguste kriteeriumide järgi, millest üks üldlevinumaid on troofsuse ehk toitelisuse arvestamine. Mõne tüübi puhul on arvesse võetud mitut kriteeriumi. Järvede tüpoloogia troofsuse järgi (mittetäielik loend): oligotroofsed järved semidüstroofsed järved düstroofsed järved mesotroofsed järved eutroofsed järved halotroofsed järved alkalitroofsed järved G. E. Hutchinson (1957) tüpiseeris järvi temperatuuri- ja tsirkulatsioonirežiimi järgi. Need on amiktilised järved (aasta ringi jääkaane all) dimiktilised järved (tsirkulatsioon esineb kaks korda aastas) külmad monomiktilised järved (segunevad üks kord aastas, talvel, 4 kraadi madalama veetemperatuuri juures). soojad monomiktilised järved (segunevad üks kord aastas, talvel, 4 kraadi kõrgema veetemperatuuri juures) Lisaks neile tõi G. E. Hutchinson eraldi välja holomiktilised (segunevad põhjani) ja meromiktilised järved (segunevad osaliselt) ning polümiktilised järved (segunevad aastas üle kahe korra, jääkatet ei teki). Praegu liigitatakse Eesti järved kompleksnäitajate järgi 12 tüübiks: alkalitroofsed järved oligotroofsed järved semidüstroofsed järved atsidotroofsed järved düstroofsed järved pehmeveelised eutroofsed järved kalgiveelised eutroofsed järved pehmeveelised miksotroofsed järved kalgiveelised miksotroofsed järved makrofüüdijärved hüpertroofsed järved halotroofsed järved Varem jaotati toitainete, orgaaniliste, mineraalainete sisalduse, toitumistüübi, suuruse ja sügavuse, hapnikurežiimi, vee kihistuse ja elustiku koosseisu järgi järved 8 põhitüüpi ja 27 alamtüüpi soolatoitelised ehk halotroofsed järved segatoitelised ehk düseutroofsed järved kihistunud (sügavad) pehmeveelised segatoitelised järved kihistumata (madalad) pehmeveelised segatoitelised järved kihistunud (sügavad) kalgiveelised segatoitelised järved kihistumata (madalad) kalgiveelised segatoitelised järved lubjatoitelised ehk alkalitroofsed järved alalised lubjatoitelised järved ajutised lubjatoitelised järved rohketoitelised ehk eutroofsed järved kihistunud (sügavad) pehmeveelised rohketoitelised järved kihistumata (madalad) pehmeveelised rohketoitelised järved kihistunud (sügavad) kesktoiteliste joontega rohketoitelised järved kihistumata (madalad) kesktoiteliste joontega rohketoitelised järved kihistumata kalgiveelised rohketoitelised järved kihistunud (sügavad) rohketoitelised järved ülirohketoitelised (hüpertroofsed) järved huumustoitelised ehk düstroofsed järved kihistunud (sügavad) huumustoitelised järved kihistunud (sügavad) hapnikuta huumustoitelised järved kihistumata (madalad) huumustoitelised järved väga madalad huumustoitelised järved poolhuumustoitelised ehk semidüstroofsed järved kihistunud (sügavad) poolhuumustoitelised järved kihistumata (madalad) poolhuumustoitelised järved ihistunud (sügavad) eutrofeerunud poolhuumustoitelised järved kihistumata (madalad) eutrofeerunud poolhuumustoitelised järved vähetoitelised ehk oligotroofsed järved kihistunud (sügavad) vähetoitelised järved kihistumata (madalad) vähetoitelised järved kihistunud (sügavad) eutrofeerunud vähetoitelised järved kihistumata (madalad) eutrofeerunud vähetoitelised järved rauatoitelised ehk siderotroofsed järved Mõnikord tuuakse välja ka 9. põhitüüp: (kesktoitelised ehk mesotroofsed järved) Hutchinson, G. E., 1957. A Treatise on Limnology. I. Geography, Physics, and Chemistry. John Wiley & Sons, New York, 1015 pp. I. Ott & T. Kõiv. Eesti väikejärvede eripära ja muutused. Tallinn, 1999 Aare Mäemets. Eesti NSV järved ja nende kaitse. Tallinn: Valgus, 1977