laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Strėva

Strėva on jõgi Leedus, Nemunase vasakpoolne lisajõgi. Jõe valgla on 759 km², pikkus on 74 kilomeetrit. Jõgi algab Trakai rajoonis Mackantiškėse külas, voolab algul itta ja läbib Šamukąse, Drabužise, Spindžiukase ning Spindžiuse järved. Seejärel pöörab jõgi põhja. Strėva läbib Stanka ja Gilušise järved, Ėglise, Strėvise ja Strėvaitise. Sellel lõigul asub jõel Bagdononysi hüdroelektrijaam (pindala 95,5 ha). Seejärel jõuab jõgi Elektrėnai omavalitsus aladele, kus läbib Nestrėvantysi järve. Elektrėnai veehoidla kohal pöörab jõgi läände, kus möödub kanali kujul Ilgise järvest ja läbib Kaišiadoryse rajooni. Seal asub jõel Pastrėvysi hüdroelektrijaama paisjärv pindalaga 18 ha, veel allpool läbib jõgi Būbliai paisjärve. Strėva suubub Kaunase veehoidlasse Lašiniai külas, paigas, kus asub Kruonise hüdroakumulatsioonijaam. Jõe kallastel asuvad Strėva lähte hüdrograafiline kaitseala ja Strėva ülemjooksu maastikukaitseala (neid haldab Aukštadvarise regionaalpark), alamjooksul asub Strėva maastikukaitseala (haldab Kaunase veehoidla regionaalpark. Drabužise ja Spindžiuse järvede vahel asub Strėva karstiala. Aastal 1348 toimus jõe kaldal Strėva lahing. Jõe kallastele jäävad Lašiniai, Bijautonysi, Mūro Strėvininkai, Bagdononysi ja Strėva linnamäed. Jõe org on 200-400 meetri laiune, Žiežmariai kohal aga 1,5 kilomeetri laiune. Jõe kaldad on ülemjooksul valdavalt 0,4-2 meetri kõrgused, ülevalpool Būbliai paisjärve 2-4 meetri kõrgused, alamjooksul veelgi kõrgemad. Jõesäng on ülalpool Elektrėnai veehoidlat 1,5-12 meetri laiune, allpool 15-20 meetri laiune. Voolukiirus on keskjooksul 0,1-0,3 m/s, alamjooksul aga 0,7-1,0 m/s. Semeliškėse kohal on jõel veemõõdujaam. Suuremad asulad jõe kaldal on Pastrėvys, Semeliškės, Elektrėnai, Žiežmariai, Naujosios Kietaviškės, Jõe nimi tuleneb tõenäoliselt sõnast strėvus, mis tähendab noolelendu. Simas Sužiedėlis, ed (1970–1978). "Strėva, Battle of". Encyclopedia Lituanica. V. Boston, Massachusetts: Juozas Kapočius. lk. 308–309. Strėva. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 116 lk. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. – Vilnius: Mokslas, 1981.
Jõhvi Kristlik Kogudus Uus Põlvkond

Jõhvi Kristlik Kogudus Uus Põlvkond (vene keeles Христианская Община Новое Поколение г. Йыхви) on registreeritud jaanuaris 2005. Koguduse pastor on Vadim Jerjomenko. Koosolekud toimuvad kolmapäeviti kell 19.00 ja pühapäeviti kell 11.00. Uus Põlvkond Facebookis
Hans Christian Hansen

Hans Christian Svane Hansen (tuntud ka kui H. C. Hansen; 8. november 1906 – 19. veebruar 1960) oli Taani poliitik. Ta kuulus parteisse Sotsiaaldemokraadid. Hans Christian Hansen õppis põhikooli lõpetamise järel trükiladujaks. Ta oli aastatel 1929–1933 sotsiaaldemokraatliku noorteorganisatsiooni Danmarks Socialdemokratiske Ungdom sekretär ja 1933–1937 esimees. Alates 1936. aasta detsembrist oli ta Folketingi liige. Ta oli Taani rahandusminister 1945. aasta 5. maist kuni 7. novembrini ja 13. novembrist 1947 kuni 16. septembrini 1950. Lühikest aega oli ta Taani kaubanduse, tööstuse ja meresõiduminister 1950. aasta 16. septembrist kuni 30. oktoobrini. Ta oli Taani välisminister 30. septembrist 1953 kuni 8. oktoobrini 1958. Alates 1. veebruarist 1955 kuni surmani oli ta Taani peaminister ja partei Sotsiaaldemokraadid esimees. Hans Christian Hansen (S) Folketinget
Kesk-Ontario

Kesk-Ontario (prantsuse keeles Centre de l'Ontario, inglise keeles Central Ontario) on Kanada provintsi Ontario regiooni Lõuna-Ontario alaregioon. Kuldne Hobuseraud Ida-Ontario Edela-Ontario
Edela-Ontario

Edela-Ontario (prantsuse keeles Sud-ouest de l'Ontario, inglise keeles Southwestern Ontario) on Kanada provintsi Ontario regiooni Lõuna-Ontario alaregioon. Kuldne Hobuseraud Ida-Ontario Kesk-Ontario
Raido Värik

Raido Värik (sündinud 22. mail 1987) on eesti kabetaja. Aastal 2002 tuli ta kadettide maailmameistriks rahvusvahelises kabes. Mehed: Brasiilia kabe 10. koht 2004 Tsooniturniiri 7. koht 2007. aasta maailmameistrivõistluste B-tsooni valikturniiril Mõttespordi maailmamängud (100): alagrupi 19. koht 2008 Noormehed (B19): 7. koht 2003, 2-8. koht 2004 , 7. koht 2005 Kadetid (B16): 3-4. koht 2001, 1. koht 2002 ja 2. koht 2003 Meeste kabeolümpia: Eesti võistkonna koosseisus võistkondlik 8. koht 2006 Klubid: Nõmme Kabeklubi 10. koht Euroopa klubide meistrivõistlused 2004, Remii 5. koht 2007 Noormehed (B19): 2. koht Euroopa noorte meistrivõistlused 2004 5. koht 2005, 6. koht põhiturniiril ja 2. koht välkturniiril 2006 Kadetid (B16): 1. koht 2003 välkturniiril ( Seal juures 17 punkti 18 võimalikust) Minikadetid (B13): 8. koht 2000 EMV (100): 9. koht 2000, 10. koht 2001, 6. koht 2002, 7. koht 2003, 4. koht 2004, 1. koht 2005, 2. koht 2006, 2007, 2008 ja 2009 EMV kiirkabes (100): 1. koht 2006, 1. koht 2007, 1. koht 2008 EMV kiirkabes (64): 4. koht 2006 ja 3. koht 2007 EMV välkkabes (100): 8. koht 2006, 4. koht 2007 ja 3. koht 2008 EMV välkkabes (64): 4. koht 2006, 8. koht 2007 ja 3. koht 2008 Klubide EMV (100): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas 1. koht 2000 ja 2007, 2. koht 2008 Klubide EMV (64): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas 4. koht 2005 ja 2008 EMV juunioridele (100): 1. koht 2001, 1. koht 2002, 1. koht 2003, 1. koht, 2004, 1. koht 2005, 1. koht 2006 – Poiste finaalturniir EMV juunioridele (64): 1. koht 2000, 1. koht 2001, 1. koht 2002, 1. koht 2003, 1. koht, 2004, 1. koht 2005, 1. koht 2006 EMV kadettidele (100): 1. koht1999, 1. koht 2001, 1. koht 2002, 1. koht, 2003 1. koht EMV kadettidele (64): 1. koht1999, 1. koht 2000, 1. koht 2001, 1. koht 2002, 1. koht 2003 Noorte EMV klubidele (100): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas 1. koht 2003, 1. koht 2004, 1. koht 2005 ja 2006 Noorte EMV klubidele (64): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas 1. koht 2003, 1. koht 2004, 1. koht 2005 ja 1. koht 2006 Tallinn (100): 3.-5. koht 2005, 5.–6. koht 2006, 7.–8. koht 2007 Tallinna meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (100): 1. koht 2007 Nõmme Kevad (100): 1. koht 2004, 1. koht 2005, 1. koht 2007, 2. koht 2008 Nõmme Sügis (64): 4. koht 2008 Paul Kerese Malemaja 30 (100): 1. koht 2005 Balti MV üliõpilastele 3. koht 2007 Biograafia ESBL-is Raido Värik Eesti Kabeliidu saidil
Ülehiinalise Rahvaesindajate Kogu Alaline Komitee

Ülehiinalise Rahvaesindajate Kogu Alaline Komitee (edaspidi RRKAK)' on Hiina Rahvavabariigi Ülehiinalise Rahvaesindajate Kogu (RRK) alaline osa. Hiina Rahvavabariigi seadusandlik võim on RRKAK ja RRK käes. RRKAK viib läbi RRK valimisi ning saab kahekolmandikulise häälteenamusega valimisi kuni ühe aasta võrra edasi lükata. RRKAK koguneb iga kahe kuu tagant üheks nädalaks. RRKAK kutsub RRK kokku korra aastas ning siis, kui seda pooldab vähemalt viiendik saadikutest. RRKAK ametiaeg kestab, kuni uus RRK on enda alalise komitee valinud. RRKAK saadikud ei tohi komiteesse kuulumise ajal olla ametis täidesaatva- või kohtuvõimu juures ega mõnes järelevalveametis. RRK liikmetel sellist piirangut ei ole. RRKAK-l on seaduse tõlgendamise, ka põhiseaduse, pädevus. Hiina seaduste kohaselt on seadusandlik võim Riiklikul Rahvakongressil ning kõrgeim kohtuvõim Kõrgeimal Rahvakohtul. Põhiseaduse tõlgendamise märkimisväärne instants oli 1999. aastal seoses Hongkongi erihalduspiirkonna elamisõigusega kaasuses Lau Kong Yung vs immigratsioonidirektor. RRKAK jõudis Hongkongis alalise elamisõiguse saamise küsimust arutades Hongkongi põhiseaduse tõlgendamise kaudu Hongkongi valitsusega samale seisukohale. RRKAK-d juhib esimees, keda peetakse poliitilises võimuhierarhias Hiina Kommunistliku Partei peasekretäri ja Hiina Rahvavabariigi peaministri järel tähtsuselt kolmandaks isikuks. Praegune esimees on Li Zhanshu. Riikliku Rahvakongressi Alalise Komitee esimees Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Presiidium Seadusandlik Yuan "The National People's Congress of the People's Republic of China". www.npc.gov.cn. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. veebruar 2019. Vaadatud 19. aprill 2019. Li, Cheng (18. oktoober 2016). Chinese Politics in the Xi Jinping Era: Reassessing Collective Leadership (inglise). Brookings Institution Press. Lk 69. ISBN 978-0-8157-2694-4. "FACV Nos 10 and 11 of 1999". Judiciary of Hong Kong. 3. detsember 1999. Vaadatud 11. märts 2016.
Aed-piparrohi

Piparrohi, õieti aed-piparrohi (Satureja hortensis) on üheaastane taim. Tänu eeterlikele õlidele on see aromaatne, vürtsikas ja veidi teravamaitseline. Looduslik leviala Kagu-Euroopast Lähis-Idani. Kasutatakse juurvilja- ja lihatoitudes. Sobib hästi ka suppide ja pajaroogade maitsestamiseks, täiendades hästi aedvilja-, seene-, läätse-, kapsa-, oa- ja maksatoitude maitset. Sobib ka juustutoitudesse (fondüüsse) või erinevatesse pasteetidesse. On üks Herbes de Provence koostisosa.
Helvi Hämäläinen

Helvi Hämäläinen (16. juuni 1907 Hamina – 17. jaanuar 1998 Espoo) oli soome kirjanik. Ta kirjutas nii proosat kui ka luulet. Tema debüütromaan "Hyväntekijä" ilmus 1930. aastal. Eesti keeles on tema teostest kirjastuses Eesti Raamat Ants Paikre tõlkes ilmunud lühiromaan "Väejooksik" (1990; originaalpealkiri "Karkuri"). Romaan räägib traagilistest sündmustest 1944. aasta sõjasuvel. 1958 Aleksis Kivi auhind 1959 Pro Finlandia teenetemärk 1987 Finlandia kirjandusauhind 1987 Eino Leino auhind
Ḩādībū

Ḩādībū (araabia keeles حديبو), varem tuntud ka kui Tamrida (تمريدة), on rannikulinn Sokotra saare põhjaosas. Ḩādībū's elab 2004. aasta loenduse põhjal 8545 inimest, mis teeb sellest suurima linna Sokotra saarestikus. Ḩādībū on ka Sokotra saare kahest rajoonist idapoolsema, Hidaybū rajooni, pealinn. Sokotra lennujaam asub Ḩādībū'st 12 kilomeetri kaugusel, Qād̨ub'i linna lähistel. 20. juunil 2020. aastal hõivasid linna Lõuna-Jeemeni üleminekunõukogu (STC) väed. E. J. van Donzel, Islamic desk reference "aviationweather.gov". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. jaanuar 2010. Vaadatud 20. märtsil 2021. "Hadi government 'betrayed by Saudi Arabia' as UAE-backed separatists capture Socotra island". TheNewArab. Vaadatud 21.06.2020.
Daniel Nathans

Daniel Nathans (30. oktoober 1928 Wilmington, Delaware – 16. november 1999 Baltimore, Maryland) oli Ameerika Ühendriikide mikrobioloog. 1978. aastal anti talle, Hamilton Smithile ja Werner Arberile Nobeli meditsiiniauhind restriktaaside avastamise eest.
Ilmar Tiismaa

Ilmar Tiismaa (13. september 1940 – 18. märts 2021) oli eesti agronoom, majandijuht ja ilmavaatleja. Veel 2009. aastal oli ta Lõpe koolis õpetaja. Ilma ennustas ta seapõrna pealt. Ilmar Tiismaa: Mis ilmatark, ma olen ikka ilmavaletaja, Pärnu Postimees, 19. detsember 2009 Üle 50 aasta tegutsenud ilmatark Ilmar Tiismaa: seapõrn on pannud alati täppi, kuni eelmise talveni …, Maaleht, 19. september 2020
Huvilaev

Huvilaev on veekogul vaba aja veetmise või merendushuvi eesmärgil valmistatud või kasutatav laev või muu veesõiduk. Huvilaeva võidakse kasutada ka harrastuskalapüügiks. Õiguslikult on huviveesõiduk määratletav üldjuhul, kui: väikelaev, reisilaev (pikkus alates 24 m või/ja lisaks meeskonnale üle 12 reisija), jett või primitiivne veesõiduk. Ehituslikult on huviveesõiduk tavaliselt: veesõidulaud paat, jett, kaater, purjejaht, jahtlaev või purjelaev. Väikelaev Merekultuur Merematkamine Purjetamine
Zweli Mkhize

Zwelini Lawrence Mkhize (sündinud 2. veebruaril 1956 Pietermaritzburgis) on Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik (Aafrika Rahvuskongress) ja arst. Zweli Mkhize lõpetas 1982. aastal Natali Ülikooli bakalaureusekraadiga meditsiini ja kirugia erialal. 1983. aastal oli ta internatuuris McCordsi haiglas Durbanis. 1984–1986 töötas ta Edendale'i haiglas Pietermaritzburgis. 1986. aastal oli ta sunnitud eksiili minema. Seejärel töötas arstina Svaasimaal ja Zimbabwes. 1991. aastal pöördus ta pagendusest tagasi ja töötas lühikest aega Themba haiglas. 1991. aasta lõpul avas ta Pietermaritzburgis erapraksise. 1994–2004 oli ta KwaZulu-Natali provintsi Tervisenõukogu liige ja 2005–2009 Rahanduse ja Majanduse Nõukogu liige. 6. maist 2009 kuni 22. augustini 2013 oli ta KwaZulu-Natali provintsi peaminister. 2012. aasta detsembrist kuni 2017. aasta detsembrini oli Aafrika Rahvuskongressi peavarahoidja. 27. veebruarist 2018 kuni 25. maini 2019 oli ta Lõuna-Aafrika Vabariigi ühisvalitsemise ja traditsiooniliste asjade minister. 30. maist 2019 kuni 5. augustini 2021 oli Zweli Mkhize Lõuna-Aafrika Vabariigi tervishoiuminister. 2021. aasta juunis saatis president Cyril Ramaphosa Zweli Mkhize eripuhkusele pärast väiteid, et tema ministeerium sõlmis koroonaviiruse vastase võitlusega seotud lepinguid sideettevõttega, mida hoidsid kontrolli all tema endised kaaslased. Oktoobris 2021, vastavalt politsei eriuurimisüksuse aruandele allkirjastas riigihanked toona Zweli Mkhize juhitud tervishoiuministeerium sideettevõttega Digital Vibes, mis peaks pandeemiavastaseid kampaaniaid alustama. Kuid need umbes 9 miljonit eurot kulutati mittesihipäraselt ja see võimaldas rikastada kahte Zweli Mkhize sugulast ja tema poega. Politseiuurijad nõuavad Zweli Mkhize'i suhtes sanktsioone ja tema endise direktori Anban Pillay vastutusele võtmist. Zweli Lawrence Mkhize, Dr South African Government President Cyril Ramaphosa places Minister Zweli Mkhize on special leave South African Government, 8. juuni 2021
Süsta sadam

Süsta sadam on sadam Kopli poolsaarel Kopli lahe ääres, Põhja-Tallinna linnaosas, Süsta tänav 16 Tallinna linnas. 2019. aastal nimetas Tallinna linnavalitsus Põhja-Tallinnas Kopli asumis paikneva Piirivalvesadama jagamise tulemusena paiknevat kolm sadamat Süsta sadamaks, Piirivalvesadamaks ja Ketta sadamaks. Süsta tänav 16 kinnistule loodava sadama nimeks esitas Politsei- ja piirivalveamet Kaluri sadama nime ning Ketta sadama nime. Süsta tänav 21 kinnistule soovis amet Piirivalvesadama nime. Tallinna nimekomisjon toetas Ketta sadama ja Piirivalvesadama nimesid. Kaluri sadama nime osas märkis nimekomisjon, et Süsta sadama nimi sobiks piirkonda rohkem, kuna Süsta tänavalt on loodavale Süsta sadamale otsene ligipääs ning läheduses asub ka Süsta park, mis on heaks suunanäitajaks tulevase sadama leidmisel. Põhja-Tallinna Valitsus kooskõlastas sadamate nimed 8. juulil 2019. Põhja-Tallinn saab Süsta, Ketta ja Piirivalve sadama, www.logistikauudised.ee, 7. august 2019 Põhja-Tallinna rajatavad sadamad said nime[alaline kõdulink], www.pealinn.ee, 07. august 2019
Ketta sadam

Ketta sadam on sadam Kopli poolsaarel Kopli lahe ääres, Põhja-Tallinna linnaosas, Süsta tänav 19 Tallinna linnas. 2019. aastal nimetas Tallinna linnavalitsus Põhja-Tallinnas Kopli asumis paikneva Piirivalvesadama jagamise tulemusena paiknevat kolm sadamat Süsta sadamaks, Piirivalvesadamaks ja Ketta sadamaks. Süsta tänav 16 kinnistule loodava sadama nimeks sai Süsta sadam ning Süsta tänav 19 asuv sadam, Ketta sadama nime. Süsta tänav 21 kinnistule säilis Piirivalvesadama nimi. Tallinna nimekomisjon toetas Ketta sadama ja Piirivalvesadama nimesid. Põhja-Tallinna Valitsus kooskõlastas sadamate nimed 8. juulil 2019. Põhja-Tallinn saab Süsta, Ketta ja Piirivalve sadama, www.logistikauudised.ee, 7. august 2019 Põhja-Tallinna rajatavad sadamad said nime[alaline kõdulink], www.pealinn.ee, 07. august 2019
Tallinna 63. Põhikool

Tallinna 63. Põhikool oli vene õppekeelega üldhariduskool hariduslike erivajadustega lastele Tallinnas Mustamäel. Kooli aadress oli Vilde tee 120. Aastal 2007 liideti kool Lasnamäe Põhikooliga. "Linn kavatseb Lasnamäe põhikooli ja Tallinna 63. põhikooli ühendada". Vaadatud 20.03.2021.
Tito Mboweni

Tito Titus Mboweni (16. märts 1959 Tzaneen – 12. oktoober 2024 Johannesburg) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik (Aafrika Rahvuskongress). Keskkooli lõpetamise järel õppis Tito Mboweni aastatel 1979–1980 Põhjaülikoolis (tänapäeval Limpopo Ülikool) kaubandust. 1980. aastal läks ta poliitiliselt põhjustel eksiili Lesothosse, kus ühines Aafrika Rahvuskongressiga ja omandas Lesotho Ülikoolis 1985. aastal bakalaureusekraadi poliitikateaduste ja majanduse erialal. Magistrikraadi majanduse alal sai ta East Anglia Ülikoolis 1987. aastal. 1990. aastate algul pöördus ta pagendusest Lõuna-Aafrika Vabariiki tagasi ja oli seejärel Aafrika Rahvuskongressi majanduspoliitika osakonnajuhataja. 1994. aasta maist kuni 1998. aasta juulini oli ta Lõuna-Aafrika Vabariigi tööminister. 1999–2009 oli ta Lõuna-Aafrika Vabariigi Reservpanga direktor. Alates 9. oktoobrist 2018 oli Tito Mboweni Lõuna-Aafrika Vabariigi rahandusminister. 5. augustil 2021 astus Mboweni rahandusministri ametist tagasi. Tito Mboweni South African History Online
Gianluca Petecof

Gianluca Petecof (sündinud 14. novembril 2002) on Brasiilia autosportlane. Vormelite Piirkondliku Euroopa Meistrivõistluste meister 2020. aastal ja Itaalia Vormel 4 teine ​​koht 2019. aastal. Praegu on Campos Racing Vormel 2 sõitja. Gianluca Petecof DriverDB koduleht (inglise keeles)
Andrzej Olechowski

Andrzej Marian Olechowski (sündinud 9. septembril 1947) on Poola poliitik ja ökonomist. Andrzej Olechowski lõpetas Varssavis Planeerimise ja Statistika Kooli. Seejärel töötas ta Poola rahvapangas ja Kaubanduspangas. Majandusteaduste doktori kandidaadi kraadi kaitses ta 1979. aastal. 1982–1984 töötas ta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Kaubandus- ja Arengukonverentsis Genfis. 1985–1987 töötas ta Washingtonis Maailmapangas ökonomistina. 1987. aastal oli ta Poola Keskpanga direktori nõunik ja 1989–1991 asedirektor. 1991–1992 töötas ta Poola Välisministeeriumi riigisekretärina. 1992. aastal oli Poola rahandusminister. 1992–1995 oli ta Varssavi rahandusminister. 1995. aastal oli ta Poola välisminister. Poola 2000. aasta presidendivalimistel kandideeris Andrzej Olechowski sõltumatu kandidaadina. Ta kogus 17,3% häältest ja jäi Aleksander Kwasniewski järel teiseks. 2001. aastal oli ta üks Kodanikuplatvormi asutajatest. 2002. aasta kandideeris ta Varssavi presidendiks (linnapeaks), kuid ei osutunud valituks. 2009. aastal lahkus Olechowski Kodanikuplatvormist. Poola 2010. aasta presidendivalimistel osales Andrzej Olechowski sõltumatu kandidaadina. Ta kogus esimeses voorus 1,44% häältest ja ei pääsenud edasi teise vooru. Andrzej Olechowski Viadomosci Andrzej Olechowski Prabook Krzyszof Jasiewicz:The 2000 presidental elections in Poland Historia Platforma Obywatelska Polityk, który nigdy nie został mleczarzem Rzeczpospolita, 4. juuli 2009 Andrzej Olechowski Wilson Center Olechowski Andrzej Marian Presidental Election The Republic of Poland ordered on a day of 20 June 2010
Eesti suursaadik ÜRO juures

Eesti alaline esindaja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures on Eesti Vabariigi alaline esindaja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures ja ÜRO juures oleva Eesti alalise esinduse juht. Tihtipeale nimetatakse Eesti alalist esindajat ka Eesti suursaadikuks ÜRO juures. 30. augustist 2022 on Eesti Vabariigi alaline esindaja ÜRO juures Rein Tammsaar. Pärast seda, kui Eesti sai Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni liikmeks 17. septembril 1991, valiti Eestist ÜRO juurde esindaja. Esimeseks Eesti alaliseks esindaja ÜRO juures sai külma sõja ajal Eesti järjepidevuse säilitaja New Yorgi peakonsul Ernst Jaakson. 1991–1994 Ernst Jaakson 1994–1998 Trivimi Velliste 1998–2000 Sven Jürgenson 2000–2004 Merle Pajula 2004–2004 Jaak Jõerüüt 2004–2010 Tiina Intelmann 2010–2015 Margus Kolga 2015–2022 Sven Jürgenson Alates 2022 Rein Tammsaar "Suursaadik ÜRO juures". Eesti alaline esindus ÜRO juures. Vaadatud 06.10.2022. "Suursaadik ÜRO juures Rein Tammsaar andis üle volikirja ÜRO peasekretärile António Guterresele". Eesti alaline esindus ÜRO juures. 30.08.2022. "Eesti ÜROs". Välisministeerium. 15.09.2022. Vaadatud 06.10.2022. Suursaadik ÜRO juures. un.mfa.ee
Alaline esindaja

Alaline esindaja (prantsuse keeles représentant permanent; inglise keeles permanent representative) on diplomaatiline ametikoht, missiooni juht rahvusvaheliste organisatsioonide juures. Rahvusvahelisi organisatsioone, mis akrediteerivad oma liikmesriikide alalisi esindajaid: Ühinenud Rahvaste Organisatsioon Maailma Kaubandusorganisatsioon Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsioon (NATO) Aafrika Liit Islami Koostöö Organisatsioon Ameerika Riikide Organisatsioon Alalisi esindajaid nimetatakse sageli mitteametlikult suursaadikuteks. Näiteks Ameerika Ühendriikide suursaadik ÜRO juures on USA delegatsiooni ÜRO juures juht ja kannab ametlikku nimetust Ameerika Ühendriikide alaline esindaja ÜRO juures. Seejuures omab ta erakorralise ja täievolilise suursaadiku staatust. Mõned rahvusvahelised organisatsioonid (näiteks UNESCO) nimetavad nende poolt akrediteeritud alalist esindajat alaliseks delegaadiks. Eestis on alaline esindaja kõrge diplomaatiline ametikoht, mis ametikohtade gradatsioonis omab kolmandat positsiooni (kantsleri ja asekantsleri järel) ning on võrdsustatud erakorralise ja täievolilise suursaadikuga. Eesti Vabariigi alaline esindaja ÜRO juures Välisteenistuse seadus. riigiteataja.ee Eesti ÜRO-s. vm.ee
Merike Kokajev

Merike Kokajev (sündinud 1956 Tartus) on Eesti diplomaat. Alates 1991. aastast töötab Kokajev Eesti välisministeeriumi teenistuses. Merike Kokajev räägib inglise, vene ja prantsuse keelt. Merike Kokajev on sündinud 1956. aastal Tartus ning lõpetanud Leningradi Riikliku Ülikooli prantsuse keele ja kirjanduse erialal. Alates 1991. aastast on Kokajev välisministeeriumi teenistuses. Kokajev on töötanud protokolli osakonnas esimese sekretärina, konsulina suursaatkonnas Brüsselis, aastatel 1999–2002 esimese sekretärina Eesti alalises esinduses Genfis ÜRO juures ning 2005–2008 New Yorgis Eesti alalises esinduses ÜRO juures inimõiguste ja relvastuskontrolli nõunikuna ning missiooni asejuhina. Aastatel 2005–2007 oli ta ÜRO Põlisrahvaste Püsifoorumi liige. Aastatel 2008–2010 oli Kokajev suursaadik Indias resideerimisega Tallinnas. Aastatel 2010–2014 oli ta suursaadik Itaalias, San Marino Vabariigis ja Malta Vabariigis resideerimisega Roomas. Pärast seda oli Merike Kokajev tööl ministeeriumis Euroopa Liidu üldasjade ja Kagu-Euroopa büroo direktorina. 13. detsembrist 2016 kuni 31. juulini 2021 oli ta Eesti suursaadik Valgevenes. Raul Sulbi (27.02.2009). "Eesti suursaadik Indias andis üle volikirja". Postimees. "Täna sõlmitakse Eesti ja Prantsusmaa vaheline hea läbisaamise, koostöö ja sõpruse leping". Päevaleht. 26.01.1993. "Reisibuss jättis vanaproua Brüsselis saatuse hoolde". Eesti Päevaleht. 12.08.1995. Olev Olesk (05.09.2002). "Eesti Vabariigi Esindus ÜRO juures Genfis". Vaba Eesti Sõna. "Ilus Suvepäev: EÜS ja EV ÜRO Missioon". Vaba Eesti Sõna. 19.07.2007. Aimar Altosaar (19.10.2020). "Valgevene: seda julmust enam ära ei silu – muutus peab tulema". Postimees. "Eesti uus suursaadik Valgevenes andis üle volikirja". Välisministeeriumi koduleht. 13.12.2016. Vaadatud 21.03.2021. "Eesti pole veel otsustanud, kas saadab Valgevenesse uue suursaadiku". ERR. 09.06.2021.
Euroopa ujumisliit

Euroopa ujumisliit - LEN (prantsuse keeles: Ligue Européenne de Natation, inglise keeles: European Swimming League, saksa keeles: Europäische Schwimmliga, hispaania keeles: Liga Europea de Natación) on FINA-ga seotud veespordi (ujumine, vettehüpped, kõrgelt sukeldumine, kujundujumine, veepall ja avaveeujumine) Euroopa juhtorgan - see on Euroopa mandriühendus. Ametlikult loodi see 1927. aastal Bolognas ja alates 2015. aastast asub selle peakorter Nyonis. LEN hõlmab 52 riiklikku ujumisföderatsiooni Euroopas ja hõlmab Iisraeli, mis on olümpiaspordi eesmärgil ühendatud Euroopaga. LEN-i üle teostab järelevalvet valitud juhatus (juhatus), kuhu kuuluvad 17 erinevat föderatsiooni esindavad liikmed. LEN teostab järelevalvet veespordi üle Euroopas. LEN-i kuuluvad järgmised riiklikud föderatsioonid: Ujumise Euroopa rekordid Ujumise Euroopa meistrivõistlused Ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlused Veepalli Euroopa meistrivõistlused LEN-I ametlik veebileht
Siniša Mali

Siniša Mali (serbia keeles Синиша Мали; sündinud 25. augustil 1972 Belgradis) on Serbia poliitik ja ökonomist. Siniša Mali lõpetas Belgradi Ülikooli majandusteaduskonna. Magistrikraadi majanduse ja rahanduse alal omandas ta Washingtoni Ülikoolis Saint Louises (Washington University in St. Louis) Missouri osariigis Ameerika Ühendriikides. Algul töötas ta erasektoris finantsnõustajana. 2001. aastal oli ta erastamisministri asetäitja. 2001–2003 töötas ta Serbia Erastamisagentuuris pakkumiste keskuse juhatajana. 2014–2018 oli ta Belgradi linnapea. Alates 29. maist 2018 on ta Serbia rahandusminister. Lisaks on ta alates 26. oktoobrist 2022 Serbia asepeaminister. Sinisa Mali Minister of Finance The Government of the Republic of Serbia