laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jaanus Remme

Jaanus Remme (sündinud 18. detsembril 1953 Tallinnas) on eesti bioloog (geneetik). Ta on lõpetanud 1972. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli ja 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloog-geneetikuna; Ph.D. (molekulaarbioloogia, 1993, TÜ), väitekiri "Studies on the peptidy1transferase centre of the E. coli ribosome". Olnud 1980–1995 Eesti NSV TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi insener, grupijuht, teadur ja vanemteadur, 1988–1993 Berliinis Max Plancki Instituudi külalisteadur, 1993–1997 Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudi vanemteadur ja dotsent, 1997– Tartu Ülikooli molekulaarbioloogia õppetooli professor ja 1998– juhataja. Uurimisvaldkond: valgu biosünteesi aparaadi struktuur ja funktsioonid, RNA bioloogia, ribosoomid, geneetiline kood. Ajakirja Central European Journal of Biology toimetuskolleegiumi liige. RNA ühingu ja ASBMB liige. Üle 40 teadustrükise. 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk 2013 Tartu Ülikooli medal 2018 Tartu Ülikooli suur medal On the physico‑chemical rationale of the genetic code (kaasautor Richard Villems). // FEBS Lett. 189 (1985) 2 The third ribosomal tRNA‑binding site, the E site, is occupied in native polysomes (kaasautor). // European J. Biochem. 183 (1989) 2 Novel mutant of 23S RNA: characterization of functional properties (kaasautor Urmas Saarma). // Nucl. Acids Res. 20 (1992) 12 Analysis of the ribosomal large subunit assembly and 23S rRNA stability in vivo (kaasautorid Aivar Liiv, Tanel Tenson). // J. Mol. Biol. 263 (1996) 3 Mutational analysis of the donor substraten Functional binding site of the ribosomal peptidyltransferase centre (kaasautor). // RNA 4 (1998) 2 Importance of the 3'-terminal Adenosine of tRNA in Ribosomal Translation (kaasautor). // J. Biol. Chem. 277 (2002) 27 Definition of bases in 23S rRNA essential for ribosomal subunit association (kaasautor Ülo Maiväli). // RNA 10 (2004) 4 Importance of transient structures during post-transcriptional refolding of the pre-23 S rRNA and ribosomal large subunit assembly (A. Liiv). // J. Mol. Biol. 342 (2004) 3. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 425. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 149. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Nikolai Remmel

Nikolai Remmel (14. mai 1908 Petseri vald, Pihkva maakond, Pihkva kubermang – 6. mai 1983 Tallinn) oli Eesti pedagoog. Nikolai Remmel oli talupidaja poeg. Lõpetas 1927 Petseri Gümnaasiumi ja 1934 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna. Akadeemiliselt oli ta korporatsiooni Fraternitas Tartuensise liige. Oli 1935–1947 Nõmme Gümnaasiumi / Tallinna 10. Keskkooli eesti keele ja filosoofia õpetaja, 1944–1947 direktor, 1947–1948 Tallinna 9. täiskasvanute keskkooli õpetaja, 1948–1950 Tallinna Õpetajate Instituudi psühholoogia ja loogika õppejõud, 1959–1964 Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur, 1965–1969 ENE keeletoimetaja. Uurimisvaldkond: eesti keele ja kirjanduse metoodika. Koostanud õpikuid ja töövihikuid. Kirjavahemärkide õpik ja harjutustik. Tallinn 1939 Etteütlusi 4.–11. klassile. Tallinn 1958 Eesti keele õpik. IV kl. Tallinn 1960, 2. trükk 1972 Eesti keele grammatika. IX–XI kl. Tallinn 1964 Eesti keele grammatika käsiraamat (kaasautor J. Valgma). Tallinn 1970 Peatükke luuleteoste käsitlemisest keskastmes. // Kirjandusõpetuse küsimusi V. Koostanud K. Leht. Tallinn 1971 Eesti keel õpilase pilguga. Tallinn 1971 1962 Eesti NSV teeneline õpetaja Tema poeg oli Mart Remmel. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Tartu 1994, II, 503 Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn 1996. Lk 207 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1148 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Hugo Remmelg

Hugo Remmelg (sündinud 7. juunil 1935 Laiuse vallas Tartumaal) on Eesti põllumajandusteadlane ja geneetik. Lõpetas 1959 K. A. Timirjazevi nimelise Moskva Põllumajanduse Akadeemia aiandusagronoomina; bioloogiakandidaat (1967, Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituut (EBI)), väitekiri "Влияние гамма-облучения семян на морфогенез и наследственность сортов и межсортовых гибридов томатов, конских бобов и астр". Oli 1959–61 Narva sovhoosi agronoom, 1961–64 EBI aspirant, 1964–70 nooremteadur, 1970–92 vanemteadur, 1992–97 EPMÜ taimekasvatuse instituudi assistent, aastast 1997 dotsent. Uurimisvaldkond: sordiaretuse geneetilised alused (eriti mutatsiooniline ja rekombinatsiooniline muutlikkus, ploidsus, heteroos, isassistenteriilsus ja apomiksis). Aretas tomati hübriidsordi "Kevade" F ning lühendanud geeni Dm alusel talirukkisordi "Sangaste" kõrt. 1973–88 Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitsekomisjoni liige, 1981–90 Eesti Gen Seltsi juhatuse liige. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Apomiksis: potentsiaalsed võimalused sordiaretuses (kaasautor). // Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi Toim IV. 1997 Tetraploidne rukis (kaasautor A. Õunmaa). // Teraviljade geneetika ja aretuse aktuaalsed probleemid. Harku, 1998 Kromosoomide arv Eestis aretatud ploomipuusortidel ja aretistel (kaasautor A. Õunmaa). // Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi Toim 6 (1998) Short-strawed `Sangaste` rye (kaasautor). // Cereal Breeding: Achievements and Prospects for Improvement. 1999. EE 14, 425 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 43. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Indrek Renge

Indrek Renge (sündinud 8. augustil 1953 Tartus) on eesti keemik. Indrek Renge on teenistujate poeg. Lõpetas 1971 Tartu 1. Keskkooli, 1976 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna ja 1982 NSV Liidu Teaduste Akadeemia KFI aspirantuuri; keemiakandidaat (1982, samas), väitekiri "Кинетика элементарных реакций взаимодействия триплетных состояний красителей и родственных соединений донорами и акцепторами электрона в жидкой фазе". Oli 1976–1978 Eesti NSV TA Keemia Instituudi vaneminsener, 1983–1986 TRÜ Füüsika Instituudi nooremteadur, aastast 1986 vanemteadur. Täiendas end 1990 ja 1991 Saksamaal, 1993 Hollandis ja Suurbritannias ning 1994 Šveitsis. Uurimisvaldkond: valguse ja aine vastasmõju keemilised aspektid; värvainete tripletsete olekute reaktsioonivõime elektroni ja prootoni ülekande protsessides; klorofülli uurimine madaltemperatuurse laserspektroskoopia meetoditega, spektraalselt kõrgselektiivsete valgustundlike keskkondade väljatöötamine nn optilise sälkamise rakendusteks. 50 teadustrükist. Triplet exciplexes – have they been detected in the liquid phase (kaasautor)? // J. Photochem. 31 (1985) 1 Vibrationally resolved optical spectra of chlorophyll derivatives in different solid media (kaasautor). // J. Phys. Chem. 90 (1986) 25 Relatioship between the electron-phononcoupling and intermolecular interaction parameters in dye-doped organic glasses. // J. Opt. Soc. Am. B9 (1992) 5 Summetry and hole-burning properties of porphyrins. // J. Luminescence 98 (2002) 1–4 Influence of temperature and pressure on shape and shift of impurity optical bands in polymer glasses. // J. Physical Chemistry A 110 (2006) 10 Impurity spectroscopy in glasses and disordered crystals: inhomogeneous broadening and electron photon. // J. Luminescence 128 (2008) 3. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide TRÜ keemiaosakond 1977–1986, 148. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Olav Renno

Olav Renno (sündinud 26. veebruaril 1932 Tartus) on eesti bioloog, looduskaitsja ja tõlkija. Olav Renno on ametniku poeg. Lõpetas 1950 Viljandi 2. Keskkooli ja 1956 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal; bioloogiakandidaat (1968, TRÜ), väitekiri "Lääne-Eesti mandriosa madal- ja siirdesoode linnustik ning selle muutumine soode melioreerimisel". 1956–1957 NSVL Teaduste Akadeemia Zooloogia Instituudi Rõbatši ornitoloogiajaama vanemlaborant, 1957–1958 Looduskaitse Valitsuse vaneminspektor, 1958–1963 Matsalu Riikliku Looduskaitseala juhataja, 1963–1968 vanemteadur, 1968–1992 Zooloogia ja Botaanika Instituudis: 1968 laborant ja vaneminsener, 1969–1972 nooremteadur, 1972–1992 vanemteadur, aastail 1992–2005 talunik, seejärel tõlkinud raamatuid. Uurimisvaldkond: lindude arvukus ja dünaamika, maastikuline levik, ränded, pesitsusökoloogia, linnukaitse probleemid, Eesti soode, rannikute, saarte ja sisevete haudelinnustik, lindude maastikuseosed, levik, ränne ja varu; kanatõugude tootlikkus ja sobivus taluoludes, lindude uurimise metoodika, Eesti ornitoloogia ajalugu. 1974–1986 Looduseuurijate Seltsi ornitoloogiasektsiooni esimees, 1968–1996 Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse komisjoni liige (aastani 1978 teadussekretär), 1970–1992 Lindude Rände Uurimise Balti Komisjoni liige (1974–1992 teadussekretär), Eesti Ornitoloogiaühingu auliige (1992). Koostanud 10 aastakäiku "Looduse kalendrit" ja Eesti haudelindude levikuatlase. Eesti Vabariigi teaduspreemia (1994) (kollektiivi juhina). 155 teadustrükist, 450 aimeartiklit, ka publitsistikat ajalehtedes; tõlkinud 21 raamatut. 1994 Eesti Vabariigi teaduspreemia (töörühma juhina) 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk 2012 Karksi valla teenetemärk 2013 Eesti Looduskaitse Seltsi auliige 2014 Karksi valla aukodanik Matsalu. Tallinn, 1965 Külmnokk-luige dünaamikast Eestis 1959–1978. // LUS-i aastaraamat 72, 1988 Численность гнездящихся в Эстонии серых журавлей (kaasautor J. Keskpaik). // Сообщ. Прибалт. комиссии по изучению миграции 21 (1989) Eesti linnuatlas. Tallinn, 1993. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 426. Zooloogia ja Botaanika Instituut 1947–1997. Trt, 1997, 71. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aare Renzer

Aare Renzer (sündinud 20. augustil 1956 Tallinnas) on eesti majandusteadlane. Aare Renzer on riigiametniku ja ajakirjaniku poeg. Lõpetas 1974 Tallinna 7. Keskkooli, 1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusliku informatsiooni töötlemise organiseerimise ja planeerimise erialal ja 1986 aspirantuuri; majanduskandidaat (1988, Eesti NSV TA Majanduse Instituudi), väitekiri "Информационные aспекты интерактивного анализа хозяйственной деятельности предприятия". Täiendas end 1991 Hollandis ja 1997 Hispaanias. Oli 1979–81 TTÜ raamatupidamise kateedri assistent, 1981–83 infotöötlemise kateedri assistent, 1986–88 vanemõpetaja, 1988–96 dotsent, 1997–2003 AS Pricewaterhouse Coopers infosüsteemide juhtiv audiitor, aastast 2003 AS-i Helmes konsultant, 1992 ja 1993 Vaasa Tehnoloogiainstituudi lektor. Õpetanud programmeerimise aluseid, multimeedia vahendeid, struktuurset süsteemianalüüsi, infosüsteemide loomise teoreetilisi aluseid. Uurimisvaldkond: võrkstruktuuriga andmebaasid, struktuurne süsteemianalüüs ja infosüsteemide projekteerimine; majandusanalüüs ja selle automatiseerimine; infosüsteemide auditeerimine ja valideerimine. 15 teaduspublikatsiooni. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Informational Aspects of Business Analysis Systems Design. // Data Processing, Compiler Writing, Programming. Transactions of the Faculty of Economics LIX. Tallinn Technical University, 1986 Using POC "ARM-Ekonomika" for automated business analysing. Thesis of an invited talk. // Micros of the SM-1800 Family, M, CNIIEEI of Apparatus Building, 1986 Functional Aspects of Economical Analysis Automation. // Data Processing, Compiler Writing, Programming. Transactions of the Faculty of Economics LXII. Tallinn Technical University, 1987 SAD – A Hypermedia Application in Teaching System Analysis and Design. // Hypermedia in Vaasa 93. Proc. Conf. Computers and Hypermedia in Eng. Education, May 24–26, 1993. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Raul Renter

Raul Renter (1. august 1920, Tallinn – 20. november 1992, Tallinn) oli eesti majandusteadlane. Lõpetas 1940 Tallinna Prantsuse Lütseumi ja 1948 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ökonomistina; majanduskandidaat (1964, TPI), väitekiri "Eesti NSV rasketööstuse tähtsamate harude tootmisprofiil ja selle väljaarendamise perspektiivid", kaitses 1975 (Eesti Teaduste Akadeemia) doktoritööd teemal "Sotsiaal-majandusliku prognostika teoreetilis-metoodilised ja rakenduslikud probleemid", mida NSVL Kõrgem Atesteerimiskomisjon ei kinnitanud. Töötas 1955–58 ENSV Plaanikomisjoni tööstuse ja perspektiivse planeerimise osakonnas. 1958–65 Rahvamajanduse Nõukogu Plaani- ja Ökonoomikavalitsuse juhataja asetäitja, 1965–1978 NSVL Teaduste Akadeemia Majandusmatemaatika Keskinstituudi Eesti filiaali labori juhataja, 1978–92 Majandusjuhtide Instituudi kateedrijuhataja ja peateadur. Kuulus 1943–1958 Eesti tippmaletajate hulka (Eesti meister 1946 ja 1949). Maleõpiku (1955) kaasautoreid. Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide Suurtööstuse tekkimine ja arenemine Eestis XIX ja XX sajandil. (Suure Sotsialistliku Oktoobrirevolutsioonini). Tallinn, 1958 Eesti NSV rasketööstus ja selle arenemisperspektiivid. Tallinn, 1964 Majandusküberneetika rakendamisest tööstuse juhtimisel. Tallinn, 1968 Пятнадцать методов прогнозирования и перспективного планирования в теоретическом и прикладном аспектах. Tallinn, 1974, Sotsiaal-majanduslik planeerimine ja prognoosimine (kaasautor), Tallinn, 1981. ENE lisaköide, 197 Eesti spordi biograafiline leksikon, 552. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Boris Reppo

Boris Reppo (sündinud 28. veebruaril 1937 Rõndelovo külas Tosno rajoonis Leningradi oblastis) on Eesti põllumajandustehnikateadlane. Boris Reppo on soomlane ja talunike poeg. Lõpetas 1955 Tartu 4. Keskkooli ja 1960 EPA mehhaniseerimisteaduskonna; tehnikakandidaat (1970, Leedu Põllumajandusakadeemia), väitekirjas käsitles lehmalauda sügavrennist sõnniku eemaldamise skreeperseadet; tehnikadoktor (1997, EPMÜ), väitekiri "Lehmafarmi tehnoloogiliste elementide ja biotehniliste süsteemide töökindluse määramise ja parendamise meetodid". Oli 1960–1961 Eesti Põllumajandustehnika Elva osakonna lukksepp, insener-normeerija, 1961–1964 loomakasvatuse mehhaniseerimise insener, 1964–1965 remonditöökoja juhataja, 1965–1966 EPA elektrifitseerimise kateedri vaneminsener, 1966–1968 assistent, 1968–1970 loomakasvatuse mehhaniseerimise kateedri assistent, 1970–1973 vanemõpetaja, 1975–1992 dotsent, 1979–1992 kateedri juhataja, 1992–1994 farmitehnika õppetooli juhataja, 1994–1998 põllumajandustehnika instituudi juhataja, 1994–1999 tehnikateaduskonna prodekaan, 1992–2002 professor, aastast 2002 emeriitprofessor. Uurimisvaldkond: farmi biotehniliste süsteemide töökindlus ja seadmete tehnohooldus ning töökeskkonna sisekliima ja ergonoomika. EPMÜ tehnikamag-i nõukogu esimees, Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige, Eesti Põllumajandusministeeriumi medal "Kalevipoeg kündmas" (1987). 78 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Farmiseadmete tehnohooldus. Tallinn, 1984 Farmide mehhaniseerimine (kaasautor). Tallinn, 1987 Masinlüps I (kaasautor). Tallinn, 1993 Lüpsja tööraskusaste ja energeetiline koormatus masinlüpsil (kaasautor I. Lindsalu). // APS Toim. Tartu, 2001 Inner Climate of Pigsti in Winter (kaasautor O. Sada). // Proc. International Conf. Raudondvaris. Lithuanie, 2002 Soojustamata lehmalauda välis- ja sisekliima vahelisest seosest // Agraarteadus. (2006) 2. EE 14, 426 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 146 Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 422. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Enno-Hillar Reppo

Enno-Hillar Reppo (27. aprill 1929 Narva – 24. jaanuar 1990 Saku) oli Eesti põllumajandusteadlane. Lõpetas 1957 EPA agronoomia-teaduskonna; põllumajanduskandidaat (1966, Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituut (EMMI)), väitekiri "Агрономические свойства структуры дерново-карбонатных почв". Oli 1952–56 EMMI Kuusiku filiaali laborant, 1960–89 mullauurimise osakonna noorem ja vanemteadur ning mullafüüsika labori juhataja. Uurimisvaldkond: muldade füüsik omadused. Üle 60 teadustrükise, 7 leiutise autor. Kirjutanud ka lasteraamatuid. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Bakteriväetisega korraldatud katsete tulemused. // Sotsialistlik Põllumajandus (1952) 3 Kaasaegseid seisukohti mulla struktuuri küsimustes. // Sotsialistlik Põllumajandus (1967) 1 Karbonaatsete mullaproovide peenese mehhaanilise koostise määramise metoodikast. // EGS-i aastaraamat 1967/1968 Пикнометрический анализ почв и грунтов. Tallinn, 1968 Kamar-karbonaatmuldade künnikihi niiskusseisundi hindamine lõimiseklasside lõikes. // EMMI tead tööde kogumik XLI, (1977) Показатели оптимальной влажности почвы. // Оптимальная влажность почв. Tallinn, 1982 Eesti NSV soostunud kamarmuldade niiskuse kvalitatiivsest hindamisest. // EGS-i aastaraamat 1981/1982, (1987) 20. Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku, 2006, 24–25. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jüri Resev

Jüri Resev (sündinud 4. jaanuaril 1950 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane. Jüri Resev on tööliste poeg. Lõpetas 1969 Tihemetsa Sovhoostehnikumi mehaanik-tehnikuna, 1975 EPA mehaanikainsenerina ja 1980 samas aspirantuuri; magister (tehnikateadus) (1994, Eesti Maaülikool), väitekiri "Tiibskreeperi tööprotsessi uurimine", tehnikateaduste-doktor (2002, TTÜ), väitekiri "Virtual Differential as Torque Distribution Control Unit in Automotive Propulsion Systems". Oli 1975–77 Järva-Jaani kolhoosi insener, 1977–79 EPA mehaanika kateedri vanemlaborant, 1979–85 samas assistent, 1985–90 Elva EPT insener ja peainsener asetäitja, 1990–2003 EMPÜ-s: tehnikateaduskonnas assistent, lektor, teadur, doktorant, dotsent ja 2000–2003 mehaanika ja masinaõpetuse instituudi juhataja. Ühtlasi 1995–2004 Tartu Lennukolledži õppejõud, sh 2003–04 õppeprorektori kohusetäitja ja asetäitja 2005– TTÜ Säästva Tehnoloogia Instituudi direktori kohusetäitja ja dotsent. Uurimisvaldkond: tehnikateadus, liikuritehnika. Umbes 10 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide A course of engineering graphics and the concepts of its compilation (kaasautor). // Proc. 6th International Conf. on eng. graphics BALTGRAPH-6. Riga, 2002. Torque distribution unit in automotive propulsion systems (kaasautor). // Proc. Est. Acad. of Sci. Engineering. 10 (2004) 4 Virtual Differential as Torque Distribution Control Unit in Automotive Propulsion Systems (kaasautor). Proc. 4th Internat. DAAAM conf. In Estonia Tallinn, 2004 Over- and understeering with a Limited Slip Differential (kaasautor L. Roosimölder). // Proc. of NordDisgn. Tallinn, 2008. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Jüri Resev Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jekaterina Reut

Jekaterina Reut (sündinud 6. oktoobril 1972 Tallinnas) on Eesti keemik. Jekaterina Reut on venelane. Lõpetas 1989 Tallinna 31. Keskkooli, 1994 TTÜ keemiateaduskonna, 1997 TTÜ magistriõppe ja 2004 doktorantuuri; MSc (loodusteadused) (1997, TTÜ), väitekiri "Elektrit juhtivate polüpürroolkilede elektrokeemiline süntees terase pinnale"; Ph.D. (eriala, 2004, TTÜ), väitekiri "Polüpürroolist pinnakatted juhtivatel ja isoleerivatel aluspindadel". Täiendas end 1995 Rennes'i I Ülikoolis ja 1997-98 Helsingi Tehnikaülikoolis. Aastast 1996 TTÜ füüsikalise keemia õppetooli teadur. Uurimisvaldkond: elektrit juhtivate polümeeride süntees ja füüsikalis-keemilised omadused, polüpürrooli baasil valmistatud komposiitide elektrokeemilised omadused, molekulaarselt jäljendatud polümeersed süsteemid. Üle 20 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide A study of the electrochemical synthesis of polypyrrole from aqueous solution on stainless steel electrode (kaasautorid K. Idla, A. Öpik). // Proc. Est. Acad. Sci. Chem. 45 (1996) 3/4 Corrosion behavior of polypyrrole coated mild steel (kaasautorid K. Idla, A. Öpik). // Synth. Metals 102 (1999) 1-3 Environmental QCM sensors coated with polypyrrole (kaasautor). // Synthetic Metals 102 (1999) 1–3 Preparation and characterisation of multilayer system consisting of the soluble and electrochemically synthesised polypyrrole film (kaasautorid N. Reut, A. Öpik). // Synth. Metals 119 (2001) 1–3 Electrochemical (redox) behaviour of microporous polyethylene-based conducting polypyrrole composites (kaasautor). // Proc. Est. Acad. Sci. Chem. 52 (2003) 3. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Jekaterina Reut Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Carl Dietrich Christoph von Reyher

Carl Dietrich Christoph von Reyher (13. oktoober 1846 Riia – 30. detsember 1890 Peterburi) oli Eesti arstiteadlane ja kirurg. Carl Dietrich Christoph von Reyher oli baltisakslane. Lõpetas 1865 Riia kubermangugümnaasiumi ja 1870 TÜ; meditsiinidoktor (1872, TÜ), väitekiri "Zur Pathologie und Therapie der Cholera in der Rigaer Epidemie von 1871". 1871–72 TÜ kirurgiakliiniku assistent, 1872–74 eradotsent, 1874–78 dotsent. Täiendas end Berliinis, Londonis, Edinburghis, Pariisis, Philadelphias. Osales sõjaväekirurgina 1870–71 Prantsuse-Preisi sõjas, 1876 sõjaväehaigla peaarst Serbias, 1877–78 Kaukaasias (mh sealse Punase Risti peaarst). Aastast 1878 kirurg Peterburi haiglates: 1878–82 konsultantkirurg Peterburi Nikolai sõjaväehaiglas, 1881–82 Aleksandrovski haiglas, 1882–86 Peterburi Maria haiglas, aastast 1887 oma erahaiglas, 1888–90 taas Nikolai sõjaväehaiglas. 1875 sooritas esmakordselt Venemaal luusisese osteosünteesi metallvarda abil õla pseudoartroosi puhul. Teadustööd kirurgiast ning antiseptikast. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Ueber die Listersche Wundbehandlung. // Verhandlungen den Deutscher Gesellschaft für Chirurgie (1874) Studien über der Entwickelung der Extremitäten der Menschen und besonders der Selenkslächen (kaasautor M. Henke). // Sitzungsberichte der Wiener Akad. der Wiss. (1874) Hydrocelenschnitt. // Ptb. med Wscr. (1875). DBbL, 626 Die Aerzte Liflands, 333–33, ka 4 Левицкий II, 283–287 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, II, 245–247. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ueli Maurer

Ulrich Maurer (sündinud 1. detsembril 1950) on Šveitsi poliitik, Šveitsi liidupresident 2013. ja 2019. aastal. Ueli Maurer kuulub Šveitsi Rahvaparteisse. Aastatel 1996–2008 oli ta partei esimees. Ta on alates 1. jaanuarist 2009 Liidunõukogu liige ning tema vastutusala on riigikaitse, tsiviilkaitse ja sport. Koduleht