laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Enigma

Enigma on saksa elektriinseneri Arthur Scherbiuse leiutatud ja 1918. aastal patenteeritud kaasaskantav masin sõnumite šifreerimiseks. Alguses oli Enigma suur, üle 50 kilogrammi kaaluv kirjutusmasinaga varustatud masin kommertskasutuseks. Hiljem kujunes Enigma IV-st üks legendaarsemaid masinaid teise maailmasõja ja krüptograafia ajaloos. Näiteks inglased lõid selle baasil Typexi, mis peale täiustusi oli isegi mõnevõrra keerukama šifreerimissüsteemiga kui Enigma. Ameeriklastel oli analoogne masin SIGABA, mis kasutas täiuslikumat, 15 rootoriga kolmes grupis šifreerimist, kuid mis oli kohmakas ja vähem töökindel. Enigma ajalooga on tihedalt seotud mitu olulisemat tehnilist lahendust arvutiajaloos, nagu esimene elektronarvuti Colossus ja elektromehaaniline koodimurdmise masin Bomba. Enigmaga seotu oli 1970. aastateni suure saladuskatte all. Kõige rohkem varjati fakti, et Enigma sõnumite dešifreerimine on reaalselt võimalik. Seoses sellega ei teatud ka elektronarvutist Colossus ning paljude riikide armeed kasutasid Enigma-sarnaseid rootor-tüüpi masinaid mitu aastakümmet. Liitlased dešifreerisid Enigma kodeeritud teksti teises maailmasõjas täielikult pärast seda, kui Atlandil saadi 4. juunil 1944 kätte Saksamaa allveelaev U-505, kust leiti Enigma šifreerimismasin koos vajaliku dokumentatsiooni ja koodiraamatutega. Mõned Enigma sõnumid jäid siiski murdmata, sest Enigma versioonid olid erinevad. Alles lähiajal on neid suudetud murda. 2002. aastal valmistas Tatjana van Vark Enigma põhimõttest ajendatuna nelja 40-positsioonilise rootoriga kodeerimismasina. Enigma A Enigma B Enigma III Enigma IV ehk Wehrmacht Enigma Enigma on kesksel kohal mitmes filmis. "Sekret Enigmy" ("Enigma saladus") (1979) "Das Boot" (1981) "Enigma" (2001) "U571" (2000) "The Imitation Game" ("Imiteerimismäng") (2014) Enigma krüptoanalüüs (en:Cryptanalysis of the Enigma) "geeknizer.com" (inglise). 14. mai 2016. "enigma.hoerenberg.com" (inglise). 14. mai 2016. "bytereef.org" (inglise). 14. mai 2016. "www.tatjavanvark.nl" 1. juuni 2021 (Recorded 7th April 2021.), How Enigma was broken? A virtual talk by Sir Dermot Turing.
Sõnn

Sõnn võib tähendada: isast veist ehk pulli tähtkuju Sõnn sodiaagimärki Sõnn
Jadranka Joksimović

Jadranka Joksimović (serbia keeles Јадранка Јоксимовић; sündinud 26. jaanuaril 1978 Belgradis) on Serbia poliitik, ta kuulub Serbia Progressiivse Partei ridadesse. Ta lõpetas Belgradi ülikooli poliitiliste teaduste teaduskonna. Ta on aastast 2012 Serbia parlamendi (Народна скупштина/Narodna skupština) liige. Alates 27. aprillist 2014 kuni 29. juunini 2017 oli ta (portfellita) Serbia Euroopa asjade minister. Alates 29. juunist 2017 on ta Euroopa integratsiooni minister.
Soela (laev)

Soela on Eesti riigile kuuluv Baltic 4500 klassi parvlaev, mis on ehitatud Saaremaa ja Hiiumaa vahel liiklemiseks. Laev sai nime Soela väina järgi. Soela valmis aprillis 2017. Soela pikkus on 45 meetrit, laius 12 meetrit. Soela süvis on 2,7 meetrit. Suurim kiirus on 12 sõlme. Laevapere koosneb kuuest meeskonnaliikmest. Soela saab pardale võtta kuni 200 inimest ja kuni 22 sõiduautot või kuni 2 veoautot. Laeva ehitati AS Baltic Workboats laevatehases Saaremaal. Laeva operaatorfirmaks saab Kihnu Veeteed. "Mais alustab saarte vahel sõitu uus parvlaev Soela". ERR. 24.04.2017.
Albrecht Hecht

Albrecht Hecht (surnud pärast 1387. aastat) oli 1378. aastal Tartu toomkapiitli poolt valitud piiskop, kes sai 1379. aastal kinnituse Avignoni paavstilt, kuid kes ei suutnud oma võimu Tartu piiskopkonna üle hoida. Hechti päritolu kohta pole lähemat infot. Ta oli Tartu toomhärra ning Tartu toompraost, kelle Tartu toomkapiitel pärast eelmise piiskopi Heinrich von Velde surma uueks piiskopiks valis. Kuid Rooma paavst Urbanus VI nimetas uueks Tartu piiskopiks Dietrich Damerowi ning seetõttu otsis Hecht kinnitust Avignoni paavstilt Clemens VII-lt. Viimane kinnitaski Hechti 24. jaanuaril 1379 Tartu piiskopiks. Esialgu toetas teda ka Liivimaa ordu, kelle toetusel õnnestus tal enamik piiskopkonnast enda valdusse saada. Kuid et Saksa ordu järgis suure skisma ajal Rooma paavsti, siis pidi Liivimaa ordu maameister Wilhelm von Vriemersheim Hechti toetamisest loobuma. 1380. aastal sõlmiti viimasega leping, millega too andis Tartu stifti tasu eest ordule üle ning lahkus ise Avignoni. Järgnenud seitsmeks aastaks jäigi piiskopkond ordu võimu alla, sest see oli Damerowiga vastuoludesse sattunud. Prantsusmaale jõudnud Hechtile muretses Clemens VII prebende Beárnis, Pamiers's ja Brabanti hertsogkonnas. 1386. aastal toetas paavst Hechti ka rahaliselt ning 1387. aasta alguses tegutses ta paavsti ametnikuna ühe prebendiküsimuse juures; seejärel pole temast aga enam midagi teada. Piiskopiametist Hecht aga ei loobunud; seega oli vähemalt 1387. aastani ametis korraga kaks Tartu piiskoppi. Leonid Arbusow noorem, "II. Römischer Arbeitsbericht", Latvijas Universitātes raksti. Acta Universitatis Latviensis, XX. Rīgā, 1929, lk 475–649, siin lk 491 ja 498–499. Bernhart Jähnig, "Albrecht Hecht", Die Bischöfe des Heiligen Römischen Reiches. 1198 bis 1448. Ein biographisches Lexikon, toim. Erwin Gatz koos Clemens Brodkorbiga, Berliin 2001, lk 149. Leonid Arbusow noorem, "II. Römischer Arbeitsbericht", Latvijas Universitātes raksti. Acta Universitatis Latviensis, XX. Rīgā, 1929, lk 475–649, siin lk 491 ja 498–499.
Bobby Charlton

Sir Bobby Charlton (11. oktoober 1937 Ashington – 21. oktoober 2023) oli Inglismaa jalgpallur. Bobby Charlton mängis peaaegu terve karjääri klubis Manchester United. 1966. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel võitis Charlton Inglismaa koondises kuldmedali. Samal aastal nimetati ta Euroopa aasta jalgpalluriks. Ainult Wayne Rooney lõi Manchester Unitedis ja Inglismaa jalgpallikoondises rohkem väravaid kui Bobby Charlton. Bobby Charlton jäi ellu 1958. aasta Müncheni lennuõnnetuses. 1994. aastal löödi ta rüütliks. Oma debüüdi Manchesteri esimeeskonnas tegi Charlton 1956. aasta oktoobris klubi Charlton Athletic vastu. Hooaja jooksul lõi ta 12 väravat 14 kohtumises. Samal ajal teenis ta Royal Army Ordnance'i korpuses. Järgmisel hooajal osales Bobby Charlton Manchesteri meeskonnas Euroopa karikavõistlustel, kus kaotati turniiri poolfinaalis Madridi Realile. Järgmisel hooajal jõudis meeskond veerandfinaali, kus vastaseks tuli Belgradi Red Star. Esimene kohtumine toimus Inglismaal ja Manchester võitis 2:1. Teine kohtumine algas edukalt ja United juhtis 3:0, kusjuures Bobby Charlton lõi kaks väravat, aga Red Star lõi kolm väravat ja mäng lõppes viigiga. Võõrsil löödud värava reegli järgi jõudis Manchester järgmisse vooru. Sir Bobby Charlton: England World Cup winner and Manchester United legend dies. BBC News, 21. oktoober 2023
Alfonso Dastis

Alfonso María Dastis Quecedo (sündinud 5. oktoobril 1955 Jerez de la Fronteras) on Hispaania diplomaat. Ta oli 4. novembrist 2016 kuni 7. juunini 2018 Hispaania välisminister, poliitiliselt parteitu. Ta on sündinud 1955. aastal Jerez de la Fronteras Cádizi provintsis Andaluusias. Õppinud Universidad Complutense de Madridis õigusteadust. Enne välisministriks saamist on ta alates 1983. aastast töötanud mitmes ametis Hispaania diplomaatilises korpuses. http://www.politico.eu/article/thoughtful-andalusian/
Instituto Atlético Central Córdoba

Instituto Atlético Central Córdoba on Argentinas Córdobas tegutsev spordiklubi, mille jalgpalliklubi mängib Argentina teises liigas Primera B Nacional.
Lumekruubid

Lumekruubid on sademete liik, mis sajab kevadel või sügisel rünksajupilvedest. Saju ajal on õhutemperatuur 0 °C ringis. Lumekruubid on läbipaistmatud ümmargused või koonusekujulised lumeterakesed, mida on kerge näpuga katki pigistatada. Terade läbimõõt on 2–5 mm. Jääkruubid Sõnastik saidil ilmateenistus.ee
Gričiupis

Gričiupis on Kaunase linnaosa, mis asub linna keskosas Gričiupise valla territooriumil Nemunase jõe põhjakaldal. See kujunes eraldi linnaosaks aastal 2005, mil Dainava vallast eraldati selle lõunapoolsem ja osalt vanema hoonestusega ala ning moodustati Gričiupise vald. Üle jõe asuva Panemunė vallaga ühendab seda jalakäijate sild. Gričiupise maadele jääb vana Žaliakalnise juudi kalmistu, samuti asuvad seal Kaunase kindluse VI fort ja Balys Sruoga ning Vanda Daugirdaitė-Sruogienė majamuuseum. Seal tegutseb kultuurikeskus Girstutis. Linnaosas asuvad osalt ka Leedu loomaaed ja Kaunase Tehnikaülikooli üliõpilaslinnak. Sealne katoliku kirik valmis aastal 1936, kuigi kihelkond asutati juba aastal 1933. Sealne tähtsaim kaubanduskeskus on Molas. Sild Nemunase jõel Katoliku kirik "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. juuni 2017. Vaadatud 24. aprillil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Amaliai

Amaliai (poola keeles Omole) on Kaunase linnaosa, mis asub linna idaosas Petrašiūnai valla territooriumil. Linnaosa kujunes aastal 1961, mil Kaunasega liideti endised Aukštieji Amaliai ja Žemieji Amaliai külad. Linnaosa läbib Kaunase ja Vilniuse vaheline raudtee, seal asub Amaliai raudteepeatus. Linnaosa läbib Amalė jõeke, mille järgi on linnaosa nime on saanud. Amaliai piirneb põhjas Naujasodise linnaosaga, idas Palemonasega ja lõunas Petrašiūnaiga. Suurema osa linnaosast võtavad enda alla suvilakooperatiivid. Amalė Amaliais Amaliai aianduskooperatiivid "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. aprill 2017. Vaadatud 24. aprillil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Naujasodis

Naujasodis (poola keeles Nowosady) on Kaunase linnaosa, mis asub linna idaosas Petrašiūnai valla territooriumil. Linnaosa tekkis aastal 1960, mil sinna hakati rajama esimesi tööstusettevõtteid. Naujasodis piirneb idas Palemonase ja lõunas Amaliaiga. Tegemist on raudtee lähistele kujunenud tööstuspiirkonnaga, kus asub ka Kaunase soojuselektrijaam. Lisaks tehastele asuvad seal ka laod. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. aprill 2017. Vaadatud 24. aprillil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Paukkala

Paukkala ehk Pavkuli (ka Vanha-Paukkala, vene Павкули, Павкуля, Старое Палколово) on endine ingerisoome küla ajaloolises Hietamäki kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas Strelna jõe ääres. Kaasaegse haldusjaotuse järgi jääb ala Leningradi oblasti Lomonossovi rajooni Gorbunki valla territooriumile. 1817. aastal oli külas (nimetatud kui Бол. Палколово) 12 talu. 1831. aasta Schuberti Peterburi lähiümbruse kaardil on kohta kujutatud kahe eraldi kõrvuti asetseva külana, Палколово ja Стар. Палколово, kummaski 6 talu. 1838. aastal elas külas (nimetatud kui Павкули) 71 inimest, kellest 38 olid mehed ja 33 naised. 1848. aastal elas külas (nimetatud kui Paukkala, mainitud koos naaberküla Palkolovoga) 110 ingerisoomlast (50 meest ja 60 naist), kellest 96 olid äyrämöised ja 14 savakod. 1856. aastal oli külas (nimetatud kui Павкуля) 11 talu 33 meeshingega. 1860. aastal oli külas (nimetatud kui Павкуля) 24 talu. 1880–1890. aastail oli külas (nimetatud kui Павкуля) 24 talu ja vesiveski. 1913. aastal oli külas (nimetatud kui Павкуля) 17 talu. Aastatel 1917–1939 kuulus küla Razbegajevo külanõukokku ning 1939–1941 Zavodõ külanõukokku. 1924. aastal soomekeelsel Peterburi lähiümbruse kaardil on küla nimetatud kui Paukkala. 1941. aastal oli külas (nimetatud kui Павкуля) 34 majapidamist. Teise maailmasõja ajal perioodil 01.08.1941–31.12.1943 oli küla okupeeritud Saksa vägede poolt. Küla hävis Teises maailmasõjas. "Pavkuli". EKI kohanimeandmebaas. Vaadatud 24.04.2017. "Peterburi lähiümbruse topograafiline kaart, 1817. etomesto.ru". Vaadatud 24.04.2017. "Peterburi ümbruse kaart, 1831, Schubert". etomesto.ru. Vaadatud 24.04.2017. "Описание Санкт-Петербургской губернии по уездам и станам, 1838 г." Vaadatud 24.04.2017. Köppen, Peter v (1867). Erklärender text zu der ethnographishen karte des St. Petersburger gouvernements. St. Petersburg. Jelagin, N (1856). Алфавитный список селений по уездам и станам С.-Петербургской губернии. Peterburi. Lk 40. "Peterburi ja Viiburi kubermangude topograafiline kaart, 1860". etomesto.ru. Vaadatud 24.04.2017. "Peterburi lähiümbruse üheverstaline topograafiline kaart, 1890". etomesto.ru. Vaadatud 24.04.2017. "Peterburi lähiümbruse kaart, 1913". Vaadatud 24.04.2017. "Справочник истории административно-территориального деления Ленинградской области". Originaali arhiivikoopia seisuga 6.03.2016. Vaadatud 24.04.2017. "Peterburi lähiümbruse kaart, 1924". etomesto.ru. Vaadatud 24.04.2017. "Leningradi oblasti kaart, 1941". etomesto.ru. Vaadatud 24.04.2017.
Palemonas

Palemonas on Kaunase linnaosa, mis asub linna idaosas Petrašiūnai valla territooriumil. Palemonas piirneb lõunas Kaunase veehoidlaga, linnaosa idaosa jääb Kaunase veehoidla regionaalparki. Linnaosas on postkontor, seltsimaja ja aastal 1951 rajatud raamatukogu. Linnaosa läbib Kaunase ja Vilniuse vaheline raudtee, seal asub Palemonase raudteejaam. Vaatamisväärsusteks on Kaunase kindluse Palemonase fort, Salomėja Nėrise muuseum (aastast 1962) ja Vieškūnai linnamägi. Palemonase linnaosa hõlmab osaliselt ka varasema Vieškūnai küla alasid (küla ujutati Kaunase veehoidla rajamisel üle). Palemonas tekkis aastal 1862, mil ehitati Vilniuse–Kaunase raudtee. Aastal 1923 rajati sinna keraamikatehas, aga algul oli tegemist üldiselt elupiirkonnaga. Seal elasid nii Leedu skulptor Bernardas Bučas kui ka luuletaja Salomėja Nėris. Kuni aastani 1950 kuulus Palemonas Karmėlava valda, seejärel sai sellest aga Palemonase külanõukogu halduskeskus. 15. mail 1961 sai Palemonasest alev, 25. juulil 1961 liideti piirkond aga Kaunasega. Seejärel alustati Palemonase piirkonnas tööstusettevõtete rajamist, seda tehti koos Naujasodise tööstuspiirkonna väljaarendamisega. Aastal 1991 hakati Palemonasesse ehitama katoliku kirikut, ühtlasi loodi ka sealne kihelkond. Hoone valmis lõplikult aastal 1996. Vieškūnai linnamägi Palemonase kirik "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. oktoober 2010. Vaadatud 24. aprillil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.palemonoparapija.lt/apie-parapija "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. detsember 2013. Vaadatud 24. aprillil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Nuutila

Nuutila ehk Palkolovo (ka Palkola, vene Палколово) on endine ingerisoome küla ajaloolises Hietamäki kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas Strelna jõe ääres. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb ala Leningradi oblasti Lomonossovi rajooni Gorbunki valla territooriumile. 1817. aastal on küla nimetatud kui Мал. Палколовo. 1831. aastal oli külas (nimetatud kui Мал. Палколовo) 7 talu. 1838. aastal elas külas (nimetatud kui Пoлколовoй) 39 inimest, kellest 17 olid mehed ja 22 naised. 1848. aastal elas külas (nimetatud kui Paukkala, mainitud koos naaberkülaga) 110 ingerisoomlast (50 meest ja 60 naist), kellest 96 olid äyrämöised ja 14 savakod. 1856. aastal oli külas (nimetatud kui Павкoлeвa) 7 talu 13 meeshingega. 1860. aastal oli külas (nimetatud kui Мал. Палколовa) 9 talu. 1880.–1890. aastail oli külas (nimetatud kui Мал. Палколовa) 9 talu. 1913. aastal oli külas (nimetatud kui Палколово) 17 talu. Aastatel 1917–1939 kuulus küla Razbegajevo külanõukokku ja 1939–1941 Zavodõ külanõukokku. 1924. aastal soomekeelsel Peterburi lähiümbruse kaardil on küla nimetatud kui Palkola. 1941. aastal oli külas (nimetatud kui Палколово) 27 majapidamist. Teise maailmasõja ajal 01.08.1941–31.12.1943 oli küla okupeeritud Saksa vägede poolt. Küla hävis Teises maailmasõjas. "Palkolovo". EKI kohanimeandmebaas. Vaadatud 24.04.2017. "Peterburi lähiümbruse topograafiline kaart, 1817. etomesto.ru". Vaadatud 24.04.2017. "Peterburi ümbruse kaart, 1831, Schubert". etomesto.ru. Vaadatud 24.04.2017. "Описание Санкт-Петербургской губернии по уездам и станам, 1838 г." Vaadatud 24.04.2017. Köppen, Peter v (1867). Erklärender text zu der ethnographishen karte des St. Petersburger gouvernements. St. Petersburg. Jelagin, N (1856). Алфавитный список селений по уездам и станам С.-Петербургской губернии. Peterburi. Lk 40. "Peterburi ja Viiburi kubermangude topograafiline kaart, 1860". etomesto.ru. Vaadatud 24.04.2017. "Peterburi lähiümbruse üheverstaline topograafiline kaart, 1890". etomesto.ru. Vaadatud 24.04.2017. "Peterburi lähiümbruse kaart, 1913". Vaadatud 24.04.2017. "Справочник истории административно-территориального деления Ленинградской области". Originaali arhiivikoopia seisuga 6.03.2016. Vaadatud 24.04.2017. "Peterburi lähiümbruse kaart, 1924". etomesto.ru. Vaadatud 24.04.2017. "Leningradi oblasti kaart, 1941". etomesto.ru. Vaadatud 24.04.2017.
Die beständige Argenia

Die beständige Argenia (Kindlameelne Argenia; 1680) on Johann Valentin Mederi (1649–1719) ooper. See on üks esimesi saksakeelseid oopereid ning esimene Eestis kirjutatud ja lavastatud ooper. Teos kujutab allegooriliselt Rootsi ja Taani vahel aastail 1675–1679 toimunud Skåne sõda, rahuläbirääkimisi ning Karl XI (Lisander) ja Ulrika Eleonora (Argenia) abiellumist. Libreto autor pole teada, see võib olla Meder ise. Ooper esietendus novembris 1680 Tallinnas. Partituur on säilinud ja avaldati 1973. aastal trükis. Toomas Siitan. Tallinn ja saksakeelse ooperi sünd. Teater. Muusika. Kino. 1999, nr. 11, lk. 29–33. Anu Schaper. Poliitiline Argenia: Johann Valentin Mederi ooper „Kindlameelne Argenia” omaaegsete sündmuste taustal. Res Musica 5 (2013). [1] I vaatus II vaatus III vaatus IV vaatus V vaatus Anu Schaper. Poliitiline Argenia: Johann Valentin Mederi ooper „Kindlameelne Argenia” omaaegsete sündmuste taustal
Tinajuurelised

Tinajuurelised (Plumbaginaceae) on sugukond kaheidulehelisi taimi. Sugukonnas on 30 perekonda kokku 725 liigiga. Armeria – merikann Acantholimon – siilirohi Bukiniczia – marmorleht Ceratostigma – sarvjuur Goniolimon – kermek Limonium – parkjuur Plumbago – tinajuur Psylliostachys – kuivjuur
Kondenspiim

Kondenspiim on magustamata või magustatud vedel piimatoode, mis saadakse vee osalise eraldamisega piimast. Kondenspiima valmistamisel eraldatakse piimast vesi ning saadud kontsentraat muudetakse kõrge temperatuuri ja rõhu koostoimel mikroobivabaks. Nii pikeneb olulisel määral piima säilivusaeg. Pealegi jäävad kondenspiima põhitoitained suhkrud, rasvad ja valgud samaks, mis piimas, kuid nende suhteline kogus tootes on suurenenud. Magusa kondenspiima saamiseks lisatakse kondenspiimale rikkalikult sahharoosi. Kondenspiima kasutatakse põhiliselt näiteks kohvi maitsestamiseks, magustoitude tegemiseks. Kondenspiimad, mida saab poest osta, on sageli väga magusad ja sisaldavad palju suhkrut. Seepärast ei tasu selle toitude sisse segamisega liialdada, kui on võimalik osta ka suhkruta kondenspiima. "Kondenspiimade ja piimapulbrite koostis- ja kvaliteedinõuded ning toidualase teabe esitamise nõuded, kondenspiimadest ja piimapulbritest proovide võtmise ja proovide analüüsimise meetodid". Riigi Teataja. 03.12.2014. Vaadatud 25.04.2017. Polven Foods. "Kondenspiim". Vaadatud 25.04.2017. Urmas Kokassaar (06.11.2011). "Kondenspiim – mitu head külge". Maaleht. Vaadatud 03.05.2017.
Petrašiūnai

Petrašiūnai (poola keeles Pietraszuny) on Kaunase linnaosa, mis asub linna idaosas Petrašiūnai valla territooriumil. Petrašiūnai piirneb põhjas Amaliaiga, kirdes Palemonasega ja kagus Kaunase veehoidlaga. Linnaosa alla kuulub ka Pažaislise asum. Linnaosa alal asus varem mitu küla. XVIII sajandil mainiti kirjalikes allikates Petrašiūnai mõisa ja küla. Hiljem asusid seal Žemieji Petrašiūnai ja Aukštieji Petrašiūnai külad, samuti kuulus selle alla Pažaislise kloostri juures asunud Varniai (küla ise ujutati Kaunase veehoidla rajamisel üle). Asustus ise on selles piirkonnas varasem, Žemieji Petrašiūnai külas asub muinasaegne asulakoht, mida aastail 1920–1941 arheoloog K. Jablonskise eestvedamisel ka uuriti. XX sajandi alguses kuulus see ala Pažaislise valda, Leedu isesseisvumisel hakkas see kuuluma aga Petrašiūnai valda. Aastal 1930 ehitati sinna soojuselektrijaam, aastal 1932 aga paberivabrik. Aastal 1934 rajati sinna katoliku kirik, mille juurde ehitati ka kinosaal. Aastal 1937 valmis sealne raamatukogu. Aastal 1941 rajati linnaosa aladele ka Petrašiūnai kalmistu. Kaunasega liideti see piirkond aastal 1946, seejärel hakkas Petrašiūnai kujunema tööstuspiirkonnaks. Aastal 1959 rajati sinna metallurgiatööstus, aastal 1960 valmis Kaunase hüdroelektrijaam. Aastal 1994 rajati Petrašiūnai seltsimaja, mis oli esimene seltsimaja Leedus. Aastal 1997 alustas tööd sealne ehituskool. Aastal 2008 hakati ehitama linnaosa läbivat uut raudteed, mis ehitati selleks, et rongid saaksid Kaunase raudteejaama läbimata läbi linna sõita. Raudtee ise valmis aastal 2010. Petrašiūnai Petrašiūnai kirik Petrašiūnai soojuselektrijaam Ehituskool Rauasulatusfirma Kauno ketaus liejykla kontorihoone "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. aprill 2017. Vaadatud 25. aprillil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) „Kauno marios“. Paruošė Lietuvos TSR paminklų apsaugos ir kraštotyros draugijos Kauno skyrius // Vilnius, „Mokslas“, 1981. 13 lk. JJPF Kaunas. Mažoji lietuviškoji tarybinė enciklopedija, T. 1 (A–J). Vilnius, Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1966, 671 lk. Kauno ketaus liejykla. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 615 lk.
Sloveenia Teaduste ja Kunstide Akadeemia

Sloveenia Teaduste ja Kunstide Akadeemia (sloveeni keeles Slovenska akademija znanosti in umetnosti; akronüüm SAZU) on Sloveenia teadusakadeemia, riigi tähtsaim teadusasutus. Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. Ta asutati 1938. aastal Ljubljanas filoloog Fran Ramovši eestvedamisel. Akadeemia esimene president (1939–1942) oli slavist Rajko Nahtigal. Akadeemia loeb oma eelkäijaks 1693. aastal asutatud teadusühingut Academia Operosorum Labacensium, mis tegutses 18. sajandi lõpuni. Akadeemia liikmeskonda kuulub 76 tegevliiget, 10 korrespondentliiget ja 71 välisliiget. Akadeemia liikmeskond on jagatud teadusvaldkondade alusel viide osakonda: I – Ajalugu ja sotsiaalteadused II – Filoloogia ja kirjandusteadus III – Matemaatika, füüsika, keemia ja tehnikateadused IV – Loodusteadused V – Kunstid VI – Arstiteadus France Bezlaj, lingvist Kajetan Gantar, kirjandusteadlane ja klassikaline filoloog Tine Hribar, filosoof Boris Pahor, kirjanik, nomineeriti Nobeli kirjandusauhinnale Jože Plečnik, arhitekt Josip Plemelj, matemaatik Boris Sket, zooloog Peter Štih, ajaloolane Aleš Ušeničnik, teoloog ja filosoof Slavoj Žižek, filosoof, psühhoanalüütik ja kultuurikriitik Ivo Andrić, Jugoslaavia kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat Derek Barton, Briti keemik, Nobeli keemiaauhinna laureaat Peter Handke, Austria kirjanik ja tõlkija Harald zur Hausen, saksa viroloog, Nobeli meditsiiniauhinna laureaat Jean Nougayrol, prantsuse kiilkirja uurija Slobodan Perovic, serbia õigusteadlane Boris Podrecca, sloveeni päritolu Itaalia arhitekt Felix Unger, austria arstiteadlane Herwig Wolfram, austria ajaloolane Slovenian Academy of Sciences and Arts. interacademies.net Akadeemia koduleht. sazu.si Akadeemia Liikmed. sazu.si