laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Launkalne

Launkalne (vanasti ka Launkalns) on küla (vidējciems) Lätis Smiltene piirkonnas, Launkalne valla halduskeskus. Launkalne asub piirkonna keskusest Smiltenest 18 ja Riiast 118 kilomeetri kaugusel merepinnast 185 meetri kõrgusel. Lisaks vallavalitsusele on külas veel algkool, rahvamaja, raamatukogu ja postkontor. Launkalnes asuvad Launkalne ja Launkalnes skola bussipeatus. Küla on esimest korda mainitud 1584. aastal, mil see asus Kapeņkalnsi katoliku kabeli juures. Arvatakse, et selle nimi tuleneb osaliselt eesti keelest, kalns tähendab läti keeles mäge ja nimetus oleks olnud siis mäest lõunas. Hiljem asus seal Launkalne mõisa (Launekaln) hoonetekompleks, mille juurde kujunes ka praegune küla. Nõukogude ajal asus seal sovhoosi Launkalne keskasula. 2016. aastal oli külas 179 elanikku, 2019. aastal 169. Läti Ruumiandmete Agentuur Latvijas ceļu karte. Mērogs 1:200 000. Šoseju un zemesceļu departaments. 1940. Rīga "Smiltenes novads". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. jaanuar 2012. Vaadatud 4. mail 2017. Autotransporta direcija Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. 64-Smiltene. Ģeodēzijas-topogrāfijas daļas 1926. gada izdevums Vietvārdu datubāze
Blanche

Ellie Delvaux (esinejanimega Blanche; sündinud 10. juunil 1999 Brüsselis) on Belgia laulja ja laulukirjutaja. 2016 osales Delvaux Belgia "The Voice" saates, kuid kaugele ta seal ei jõudnud. Blanche esindas Belgiat 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "City Lights". Laul saavutas 363 punktiga neljanda koha. Eesti telefonihääletustel oli tema laul favoriit.[viide?] 25. mai 2018 ilmus Blanche teine singel "Wrong Turn". Tuntud on veel singlid "Empire" ja "Fences". Ametlik koduleht
Thamara Gatšetšiladze

Thamara Gatšetšiladze (Thako Gatšetšiladze; gruusia keeles თამარა გაჩეჩილაძე (თაკო გაჩეჩილაძე); sündinud 17. märtsil 1983 Thbilisis) on Gruusia laulja, laulukirjutaja ja näitleja. Ta esindas Gruusiat 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis 1. poolfinaalis lauluga "Keep the Faith". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud. Ta kuulus gruppi Stephane & 3G, mis pidi Gruusiat esindama 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Moskvas lauluga "We Don't Wanna Put In". Laulu poliitilise sõnumi tõttu seda lauluvõistlusele ei lubatud. "Eurovision 2009: Georgia pulls out of contest over 'Putin song'. The Guardian. 11.3.2009. Vaadatud 9.5.2017
Slavko Kalezić

Slavko Kalezić (montenegro keeles Славко Калезић; sündinud 4. oktoobril 1985 Podgoricas) on Montenegro laulja, laulukirjutaja ja näitleja. Ta esindas Montenegrot 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis 1. poolfinaalis lauluga "Space". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Fusedmarc

Fusedmarc on Leedu elektroonilise muusika bänd Vilniusest. Bändi laulja on Viktorija Ivanovskaja, multiinstrumentalist Denisas Zujevas ja visuaaldisainer Stasys Žakas. Fusedmarc esindas Leedut 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis 2. poolfinaalis lauluga "Rain of Revolution". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud. Viktorija Ivanovskaja – laul Denisas Zujeva – kitarr, bass, programmeerimine, laulukirjutamine Stasys Žakas – visuaalid, muusika ja video produtseerimine
Papjeemašee

Papjeemašee (prantsuse keelest papier maché, 'mälutud paber') on materjal ja tehnika, mida kasutatakse ruumiliste objektide valmistamiseks. Papjeemašee peamised komponendid on liimaine ja paber. Vahel kasutatakse ka kipsi või kangast, vastavalt kas sidususe või elastsuse suurendamise eesmärgil. Papjeemašeest esemete valmistamiseks kasutatakse kaht meetodit. Eelpoolnimetatud materjalidest kas segatakse kokku ühtlane mass, millest annab voolida või pressida erinevaid kolmemõõtmelisi objekte, või laotakse vormile paberikihte vaheldumisi liimainega. Mõlema meetodi tulemuseks on tugev ja võrdlemisi kerge objekt. Tugeva ja tiheda koostise annab paberis leiduv tselluloos. Papjeemašee kodumaa on nagu paberilgi Hiina. Muuhulgas kasutati seda seal kiivrite ja turviste valmistamiseks. Mida kaugemale tehnika levis, seda rohkem variante selle kasutusele leiti. Pabermassist maske hakati tegema Jaapanis ja Pärsias, nukke esiti Prantsusmaal 16. sajandil, kui papjeemašee Euroopasse jõudis. Tuntud papjeemašeenukkude kasutajaid oli nukunäitleja Frank Paris. Papjeemašee on väga levinud tehnika teatrites, kus butafooride tööna valmivad rekvisiidid (näiteks teatrimaskid, nukud). Muuseumid tellivad tihti ajalooliste esemete jäljendeid või muid temaatilisi rekvisiite, mida annab papjeemašee tehnikas valmistada (näiteks ordenid, mündid, maketid). Filmimaailmas on papjeemašee kasutusala lai juba seetõttu, et filmižanreid on seinast-seina. Nukufilmi ja ajaloolise dokumentaalfilmi rekvisiidid erinevad väga paljuski. Niisamuti erineb kasutuse sagedus sõltuvalt žanrist ja filmitootjate nägemusest. Papjeemašee huvilised valmistavad selles tehnikas väga erinevaid asju, alustades kõrvarõngastest ja lõpetades mööbliga. Torn, K. 2013. Papjeemašee. Seminaritöö. Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia, Viljandi Liivi Tamm: Paberist sündinud ehtekunst papjeemašee. Äripäev, 27. oktoober 2006 Burkett, R. 1995. Papier Mache Rediscovered. 13. märts 2017
Loime peakraav

Loime peakraav (ka Arunda oja) on peakraav Sakala kõrgustiku idaosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Väluste oja parempoolne lisajõgi. Kraavi pikkus on 6,9 km, valgla pindala 6,8 km², langus 6 m ja lang 0,87 m/km. Kraav saab alguse 50 m kõrgusel Vasara külas ning suubub Mõnnaste külas 44 m kõrgusel paremalt poolt Väluste ojasse 12,2 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Kuini 1982. aastani suubus kraav Ärmä jõkke, kuid maaparandustööde käigus suunati see Väluste ojasse. Loime peakraav Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 01.05.2018) Loime peakraav keskkonnaportaalis (vaadatud 04.05.2017) Loime peakraav Eesti looduse infosüsteemis Loime peakraav keskkonnaportaalis
Rajala

Rajala on perekonnanimi. Aivo Rajala, eesti kohtunik Lembit Rajala, eesti jalgpallur Lembit Rajala, eesti näitleja Maj-Lis Rajala, soome tantsija Panu Rajala, soome kirjanik Tekla Koha (alates 1948 Tekla Rajala), eesti pianist
Ando Süvari

Ando Ivar Süvari (ka Anto Ivar Süvari, Ando Iwar Suvari ja Ando Suvari, kuni 1936. aastani Sirmann; 17. august 1920 Pärnu – 2. märts 2012 Virginia Beach) oli eesti päritolu USA psühhiaater. Süvari lõpetas 1938. aastal Pärnu poeglaste gümnaasiumi ja õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust. Teise maailmasõja ajal oli ta SD ametnik Viljandis. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kus elas üle Dresdeni pommitamise ning õppis meditsiini. Ameerika Ühendriikides elades jätkas ta õpinguid psühhiaatria alal ja omandas meditsiinidoktori kraadi. 1954. aastal kolis Süvari USA Rhode Islandi osariiki Newporti, kus töötas osariigi meditsiinikeskuse (Rhode Island Medical Center) vaimse tervise osakonna psühhiaatrina ja pidas ka erapraksist kuni pensionile jäämiseni 1985. aastal. 2004. aastal tunnustas Rhode Islandi osariik Süvari pikaajalist riigiteenistust ja andis sealsele pikaajalise hooldusravi keskusele (Long Term Care Center) tema nime. Süvari oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa oli Laine Nuuma ning nende lapsed on Agu, Madia ja Mari-Ann. Abielust kreeka päritolu meditsiiniõe Candice Thompsoniga sündis filminäitlejaks saanud tütar Mena Suvari ning nende pojad on Ando, Sulev ja Jüri. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944 Suvari, Ando Ivar M.D. 80aastane isa: "Mena on mu viimane hitt!" Rajita Mishra. Who Is Ando Ivar Süvari? Mena Suvari Father-Meet His Wife Candice Chambers And Family 22.03.2023. 80aastane isa: "Mena on mu viimane hitt!"
Etendusasutus

Etendusasutus etendusasutuse seaduse tähenduses on asutus: kes regulaarselt korraldab autorite ning esitajate loomingu avalikke esitusi etenduste ja kontsertide näol; kes on töösuhtes loominguliste töötajatega; kellel on loominguline juht ja loomenõukogu; kes teavitab avalikkust etenduse või kontserdi toimumisest. Etendusasutus on veidi laiem mõiste kui teater, etendusasutus on ka näiteks festivale korraldav agentuur, kontserdisaal, tantsuagentuur. Suurem osa Eesti etendusasutustest on aasta ringi tegutsevad institutsionaalsed teatrid, kel on oma teatrimaja ja püsiv kaader. Riik toetab etendusasutusi nende omandivormist olenemata. Riigilt saavad tegevustoetust 26 teatrit. Etendusasutuste tegevust reguleerib Etendusasutuste seadus. Vastu võetud 11. juuni 2003. Etendusasutuste tegevus kuulub kultuuri valdkonda, paigutudes peamiselt kaunite kunstide sekka , eeskätt etenduskunstide aladele. Eesti kuulub teatriskäikude arvu poolest Euroopa tippu. 2015. aastal käidi Eestis teatris ligi 1,2 miljonit korda. See on märkimisväärne, kui arvestada, et Eestis elab 1,3 miljonit inimest. Eesti suurimad etendusasutused on Rahvusooper Estonia ja SA Teater Vanemuine. Eestis on teater kui Etendusasutus piirkonniti hästi kättesaadav. Kõigil elanikel on võimalik ligikaudu 50 km raadiuses oma elukohast etenduskunstidest osa saada. Seda võimaldab nii teatrite paiknemine üle Eesti kui ka riiklik toetusprogramm "Teater maal". Teatristatistikat kogub Eesti Teatri Agentuur. Regulaarset ülevaadet Eesti teatrikunstist annab Eesti teatri festival Draama (Kultuuriministeeriumi veebileht 2017 aprill). Etendusasutusi ühendab ja nende huve teatrite esindajana ning kunstivaldkonna igakülgse arendajana kaitseb Eesti Etendusasutuste Liit (EETEAL). Riigiteater Etendusasutuse seadus (lühend - EAS), Riigi Teataja, Avaldamismärge: RT I, 20.11.2014, 13 Etendusasutuste Liit paneb teatrimaastiku õitsema juba 20. aastat, Eesti Päevaleht, 12. jaanuar 2011 Etenduskunstid, Kultuuriministeerium, vaadatud 5. mai 2017
Roberto Cabañas

Roberto Cabañas González (11. aprill 1961 Pilar – 9. jaanuar 2017 Asunción) oli Paraguay jalgpallur, ründaja. Aastatel 1980–1984 mängis ta Põhja-Ameerika Jalgpalliliigasse kuuluvas New Yorgi Cosmoses. 1983. aasta hooajal valiti ta liiga väärtuslikumaks mängijaks ning oli liiga suurim skoorija. Euroopas mängis ta Prantsusmaa klubides Stade Brestois 29 ja Lyoni Olympique. Ta mängis Paraguay rahvuskoondises 1986. aasta maailmameistrivõistlustel ning 1979., 1987. ja 1993. aasta Copa Américal. 1986. aasta maailmameistrivõistlustel viimases alagrupimängus lõi ta kaks väravat Belgiale. 2:2 viigiseisus lõppenud mäng kindlustas Paraguay edasipääsu kaheksandikfinaali, kus kaotati 0:3 Inglismaale.
Pošehhonje rajoon

Pošehhonje rajoon (vene keeles Пошехонский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Pošehhonje linn. Rajoon piirneb põhjas Vologda oblasti, idas Pervomaiski rajooni, kagus Danilovi rajooni, lõunas Tutajevi rajooni, edelas Rõbinski rajooni ja läänes Rõbinski veehoidlaga. Rajooni pindala on 4383 km², millega on see pindalalt Jaroslavli oblasti suurim rajoon. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 14 292. 2002. aastal oli elanikke 18 209 ja 1989. aastal 22 734. Pošehhonje rajooni asulad kuuluvad ühe linna (Pošehhonje) ja nelja külaasunduse koosseisu. 26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
Miikka Toivola

Miikka Toivola (11. juuli 1949 – 26. jaanuar 2017) oli Soome jalgpallur.
Riigiteater

Riigiteater on riigiosalusega sihtasutusena tegutsev etendusasutus, millel riik on ainus või üks asutaja. Eesti teatrisüsteemis on riigiteater riikliku finantseerimisega, mis on keskmiselt 65% teatri tulust.[viide?] Eestis on 8 riigi asutatud sihtasutust, n-ö G8[viide?]: Vanemuise Teater Eesti Draamateater Vene Teater Eesti Nukuteater Ugala Teater Endla Teater NO99
Katy Bødtger

Katy Bødtger (28. detsember 1932 Kopenhaagen – 1. mai 2017) oli taani laulja. Bødtger esindas lauluga "Det var en yndig tid" Taanit 1960. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Londonis. Laul sai 13 osaleja seas nelja punktiga 10. koha.
Carlin Romano

Carlin Romano (sündinud 1953 New Yorgis) on USA kriitik ja filosoofiaajaloolane, teose "America the Philosophical" autor. Ta on lõpetanud 1976. aastal Princetoni Ülikooli bakalaureusekraadiga. 1979. aastal sai ta Yale'i Ülikoolist magistrikraadi. Doktorikraadi õigusteaduses (J. D.) sai ta Columbia Ülikoolis New Yorgis. Ta töötab Pennsylvanias asuva Ursinus College'i filosoofia ja religiooniuuringute osakonnas filosoofia ja humanitaaria professorina ning Pennsylvania Ülikooli õppeasutuses Annenberg School for Communication lektorina (osalise tööajaga). Ta oli aastatel 1984–2009 ajalehe The Chronicle of Higher Education arvustaja ja ajalehe The Philadelphia Inquirer kirjanduskriitik. Oma 2012. aastal ilmunud raamatus "America the Philosophical" väidab ta, et tänapäevased Ameerika Ühendriigid omavad maailma ajaloos kõige rikkalikumat filosoofilist kultuuri ning et see on ka tänapäeval parim koht filosofeerimiseks. 2006 – Pulitzeri kriitikaauhinna finalist 2012 – America the Philosophical. New York: Alfred A. Knopf. ISBN 978-0-679-43470-2 [1] Esa Saarinen Power 101. web.archive.org A Bloom in springtime. web.archive.org Carlin Romano[alaline kõdulink]. ursinus.edu Carlin Romano. asc.upenn.edu Carlin Romano. penguinrandomhouse.com America the Philosophical. amazon.com The Best of All Possible Worlds. nytimes.com Heil Heidegger!. 18.10.2009. chronicle.com
Martin Vabat

Martin Vabat (kodanikunimega Martin Ellermaa; sündinud 2. aprillil 1981 Raplas) on eesti luuletaja. Ta on avaldanud luulet ajakirjades Värske Rõhk ja Looming (6/2009, 4/2015, 9/2016, 5/2017, 12/2020). Vabat on Eesti Kirjanike Liidu liige alates 2014. aastast. Teda on kaks korda esitatud Liivi luuleauhinna üheks nominendiks: 2015. aastal luuletusega "Ela" ja 2017. aastal luuletusega "Inimesed on kui liblikad". "Mina olengi kirjandusklassik" (Värske Raamat, 2006) "Naerutaltsutaja" (Allikaäärne, 2009) "Hargumine" (Allikaäärne, 2014) "Maahingamispäev" (Elusamus, 2016) "Lootuse akende vaikus" (Eesti Keele Sihtasutus, 2017) "Püüdmatusejumala kannul" (Eesti Keele Sihtasutus, 2023) Kolmes esimeses kogus on autori enda joonistused. Lauri Sommer. Oh saaksin käia... - Looming, detsember 2023 Iiris Viirpalu. Inimene jumaliku ja maise vahelülina. - Värske Rõhk, kevad 2018 Maarja Pärtna. Luuleaasta 2016: keelevigurid ja hilised debüüdid. - Looming, märts 2017 Margit Tintso. Vabati uuestisünd. - Looming, oktoober 2016 Paul Raud. Arvustus. Melanhoolne ja mäletav maahingamispäev. - err.ee, 17.06.2016 Madle Uibo. Maahingamispäev. - Tallinna Keskraamatukogu kirjandusblogi, 06.04.2016 Kadri Tüür. Maahingamispäev. - Kirjad Sõgedate külast, 02.02.2017 Iiris Viirpalu. Arvustus. Harali pimeduse ja valguse vahel. - 16.12.2015, err.ee Alvar Loog. Eesti luuleaasta 2014. 61 lühiarvustust. - Looming, märts 2015 Martin Vabat. Eluterve punk? - Sirp, 14.11.2013 Jaak Urmet. Luuletaja, ole ometi julgem! - Looming, september 2010 Mariliin Vassenin. Ülenev ja leppiv luule. - Sirp, 30.04.2010 Mario Pulver. Marutõbine sügis hundisilmis. - Egikulturism, 30.04.2010 Lauri Sommer. Luuled 2006: yksteisest teadmatud reaalsused. - Looming, märts 2007 Veiko Märka. Seitse luuleraamatut, seitse debüüti. - Sirp, 15.09.2006
Ultima Thule

Ultima Thulel võib olla erinevaid tähendusi: Thule, ka Ultima Thule, on antiik- ja keskaegses kirjanduses figureeriv müütiline maailma äärel asuv saar (sellega on seostatud ka Saaremaad) Ultima Thule on Eesti rokkansambel Ultima Thule, ansambli album (1988) Ultima Thule, ansambli EP (1997) Ultima Thule on Rootsi rokkansambel Ultima Thule on USA jazz fusion'i ansambel 2014 MU69, tuntud ka kui Ultima Thule, on Neptuuni-tagune objekt
Inglise-Afgaani sõda

Inglise-Afgaani sõdasid on olnud mitu: Esimene Inglise-Afgaani sõda, 1839–1842 Teine Inglise-Afgaani sõda, 1878–1880 Kolmas Inglise-Afgaani sõda, 1919
Oleksandr Danõljuk

Oleksandr Danõljuk (ukraina keeles Олександр Олександрович Данилюк Oleksandr Oleksandrovõtš Danõljuk; sündinud 22. juulil 1975 Grigoriopolis Moldaavia NSV-s) on Ukraina poliitik ja riigitegelane. Ta sündis aastal 1975 Grigoriopolis Moldaavia NSV-s (praegu Transnistria Moldaavia Vabariik). Ta lõpetas Kiievi 15. Keskkooli, seejärel Ukraina Rahvusliku Tehnikaülikooli "Igor Sikorski nimelise Kiievi Polütehnilise Instituudi" juures oleva Investeerimise ja Mänedžmendi Instituudi, hiljem lõpetas ta Indiana Ülikooli juures oleva ärikooli. Ta töötas kolm aastat firmas McKinsey & Company, tegeldes mitmesuguste projektidega Londonis ja Moskvas, seejärel juhtis ta aastatel 2006–2010 investeerimisfonde Londonis ja Luxembourgis. Septembrist 2010 juhtis ta Majanduslike reformide juurutamise koordineerimiskeskust. 17. juulist 2014 oli ta Ukraina presidendi alaline esindaja Ukraina Ministrite Kabineti juures. Ta oli 25. septembrist 2015 kuni 14. aprillini 2016 Ukraina Presidendi Administratsiooni ülema asetäitja ning 14. aprillist 2016 kuni 7. juunini 2018 Ukraina rahandusminister. 28. mail 2019 määras president Zelenskõi Danõljuki oma ukaasiga Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu sekretäriks. Oleksandr Danõljuk on abielus ja tal on kaks poega. 23. aprillil 2016 teatas ta, et loobub Suurbritannia kodakondsusest, kuna kavatseb oma poliitilise karjääri üles ehitada Ukrainas; samal ajal abikaasa ja pojad jäid Ukraina-Suurbritannia topeltkodakondsusse. УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №327/2019, Про призначення О.Данилюка Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, 28.05.2019 Ukraina rahandusministri Danõljuki naisel on topeltkodakondsus Службу финрасследований будут создавать по проекту Минфина времен Данилюка - ZN.ua, 13.08.2019 Данилюк заявил, что акционером "Укроборонпрома" будет не Кабмин, а Минобороны - Lb.ua, 08.09.2019 Данилюк: МВФ озвучил Зеленскому обеспокоенность делом ПриватБанка - Liga Novosti, 03.10.2019
Lubań (Poola)

Lubań (saksakeelne nimi Lauban) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas, Lubańi maakonna halduskeskus. Lubań asutati 1220. aasta paiku ja seda on kirjalikult mainitud 1268. aastal. 1346 moodustati Ülem-Lusaatia kuue linna liit, kuhu kuulusid Bautzen, Görlitz, Kamenz, Lauban, Löbau ja Zittau. 1815–1945 kuulus linn Preisimaa Sileesia provintsi. Linnas toodetakse niisutatud salvrätte.  Lubań (Poola) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis http://www.luban.pl/
Comrati Riiklik Ülikool

Comrati Riiklik Ülikool (gagauusi keeles Komrat Devlet Universiteti, rumeenia keeles Universitatea de Stat din Comrat) on avalik ülikool Moldovas Comratis. Ülikool asutati 11. veebruaril 1991. Ülikoolil on neli teaduskonda. Ülikooli koduleht (vene keeles)
Pune tee

Pune tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis. Tänav on umbtänav, mis ristub Karukella teega. Pune tee sai nime 8. mail 2002. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 288
Anier

Anier on perekonnanimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Anier Eestis 68 mehel ja 77 naisel. Adolf Anier, eesti jalgpallur Hannes Anier, eesti jalgpallur Henri Anier, eesti jalgpallur Nimede statistika (vaadatud 31. juulil 2019)
Beata Tyszkiewicz

Beata Maria Helena Tyszkiewicz (sündinud 14. augustil 1938 Wilanówis (tänapäeval Varssavi)) on Poola näitleja. 1961 "Samson" - Stasia 1965 "Saragossast leitud käsikiri" - Donna Rebecca Uzeda, kabalisti õde 1968 "Kõik müügiks" - Beata Beata Tyszkiewicz andmekogus IMDb (inglise)
Alonen

Alonen on perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Alonen Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel. Pentti Alonen, soome mäesuusataja Viktor Alonen, eesti jalgpallur Nimede statistika (vaadatud 29.04.2020)
Hiie põik

Hiie põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis. Hiie põik sai praeguse nime 14. veebruaril 1958. Tänav on saanud nime Hiie tänava järgi. Enne seda oli tänava nimi Hõbemäe tänav. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 267
Abaja tänav (Tallinn)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Abaja tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis. Abaja tänav sai nime 14. veebruaril 1958. Tänav on saanud nime Varsaallika oja abaja järgi. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 264
Butafooria

Butafooria ehk matkised on ehtsaid esemeid matkivad, enamasti odavast materjalist ebaehtsad esemed, mida kasutatakse näiteks teatrilaval, filminduses, reklaami tegemiseks või muul otstarbel. Butafooria termin tuleneb itaalia keele sõnast buttafuori ning tähendab näitlejaid lavale saatvat lavastajaabi: buttare 'viskama, loopima' + fuori 'välja'. Butafooria teostajat nimetatakse butafooriks, kes kuulub teatri loov-tehniliste töötajate hulka. Samas on ka vabakutselisi butafoore. Butafoorsete esemete suurus võib varieeruda imepisikestest ning õrnadest ehetest muuseumis kuni (üle-)elusuuruste autode, loomade ning majadeni teatrilaval või filminduses. Esimesed märkmed butafooriast pärinevad Vana-Kreekast, kus näitlejad kasutasid 6. sajandil eKr Dionysose austamiseks korraldatud pidustustel tragöödiate ja komöödiate esitamisel tegelaskujude kujutamiseks maske. Suuremad lava kujundavad detailid võeti kasutusele 16. sajandi lõpus Itaalias. Need olid alguses ainult tasapinnalised maalitud teatridekoratsioonid, mis muudeti ruumiliseks perspektiivi kasutades. Peamised töövahendid on kõiksugused materjalid, mis on saadaval ehituspoodides: enamasti puit, EPS-plaat (nt penoplast), montaaživaht, liimid, plastid, silikoonid. Lisaks kasutatakse palju paberit (vt Papjeemašee). Töö käigus kasutatakse palju tööriistu, nt vaibanuga, kruvikeeraja, elektrilised tööriistad, soojapuhur. Dekoraator-butafooriks saab Eestis õppida Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias teatrikunsti visuaaltehnoloogia õppekava ühe suunana. Rakenduskõrgharidusõpe kestab neli aastat ning vastuvõtt toimub igal paarisaastal. Butafooriateenust pakuvad järgmised firmad: Moestuudio Must Luik OÜ, Rekvisiit.ee, Stagecraft OÜ. Teater Filmindus Muuseum Vitriinaknad Faksiimile Koopia Mulaaž Repliik (kunst) Butafoor Dekoratsioon Eesti Teatri Tehniliste Töötajate Ühendus Lavakujundus Rekvisiit Teatrikunsti visuaaltehnoloogia [1], Eesti Entsüklopeedia (vaadatud 08.03.2017). "Võõrsõnade leksikon". Vaadatud 10.11.2020. P. Hartnoll. Lühike teatriajalugu .Tallinn, Eesti Raamat, 1989. "Õppimine Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias". Originaali arhiivikoopia seisuga 29.11.2020. Vaadatud 10.11.2020.
Hiie tänav (Tallinn)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Hiie tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis. Hiie tänav sai nime 14. veebruaril 1958. Tänav on saanud nime sealsete iidsete puude järgi. Tallinna Harta Kristlik Kogudus Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 267
Hiiepuu tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Hiiepuu tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis. Hiiepuu tänav sai nime 29. mail 2015. Päring kohanimeandmebaasis Eesti kohanimed
Põhja-Gyeongsangi provints

Põhja-Gyeongsangi provints (ka Põhja-Kyŏngsangi provints, Lõuna-Korea omaladinas Gyeongsangbuk-do, McCune-Reischaueri süsteemis Kyŏngsang-pukto) on 1. järgu haldusüksus Lõuna-Korea edelaosas. Provints on Lõuna-Korea suurim – ta hõlmab 19,2% kogu riigi pindalast. https://www.gb.go.kr/Main/page.do?mnu_uid=6816&LARGE_CODE=720&MEDIUM_CODE=60&SMALL_CODE=10&SMALL_CODE2=10&SMALL_CODE3=40&