laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mari Jászai

Mari Jászai (sünninimi Mária Krippel; 24. veebruar 1850 Ászár – 5. oktoober 1926 Budapest) oli ungari näitleja. Kui arvata välja üks teatrihooaeg Budapesti Komöödiateatris, siis 1872. aastast kuni surmani töötas Mari Jászai näitlejana Rahvusteatris. Kokku mängis ta üle 300 teatrirolli. Mari Jászai auks antakse välja 1953. aastal asutatud Ungari riiklikku teatriauhinda Mari Jászai preemia ja tema nime kannab teater Tatabányas. Mari Jászai suri 1926. aasta 5. oktoobril 76-aastaselt. Ta on maetud Kerepesi kalmistule. "Jászai Mari biograafia". Port.hu. Vaadatud 29. aprillil 2023.
Aleksei Tupolev

Aleksei Andrejevitš Tupolev (vene keeles Алексей Андреевич Туполев; 20. mai 1925 Moskva – 12. mai 2001 Moskva) oli vene lennukikonstruktor. Aleksei Tupolev oli tuntud lennukikonstruktori Andrei Tupolevi poeg. Ta lõpetas 1949. aastal Moskva Lennundusinstituudi. Töötas erikonstrueerimisbüroos (KB), mida juhtis isa. Pärast viimase surma (1972) nimetati konstrueerimisbüroo KB Tupoleviks ja Aleksei Tupolev määrati KB juhiks (1973–1992) ja generaalkonstruktoriks (генеральный конструктор; 1973–2001). 1972 – sotsialistliku töö kangelane 1980 – Lenini preemia (sõjatehnika valdkonnas) 1979 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1984 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks (alates 1991 Venemaa TA akadeemik)
Hnúšťa

Hnúšťa (ungari keeles Nyustya) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Rimavská Sobota ringkonnas. Hnúšťa asub Slovaki maagimäestiku nõlvadel, Rimavská Sobotast ligi 22 km põhjas ja Banská Bystricast umbes 62 km idakagus. Hnúšťat on esmamainitud 1334. aastal. 1438. aastal on esimest korda mainitud Hnúšťa kirikut. Kaevandused olid piirkonnas juba 16. sajandil. 17. sajandil algab kaevandamise ja maagitöötlemise areng. Rauakoda tegutses linnas alates 1772. aastast. Kaevandusfirma Rimavská koalícia asutati 1811. aastal. 19. sajandi teisel poole kiirelt arenenud metallurgiatööstust tabas 20. sajandi alguses langus, viimane rauasulatusahi lõpetas tegevuse 1923. aastal. Keemiakombinaat alustas Hnúšťas tegevust 1924. aastal. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hnúšťa elanikest slovakke 89,91%, ungarlasi 0,68% ja mustlasi 0,5%. Rahvus oli teadmata 8,16%-l elanikest. Hnúšťas on sündinud slovaki luuletaja, proosakirjanik, tõlkija, publiktsist ja poliitik Ján Francisci-Rimavský (1822–1905). Dobruška, Tšehhi Lwówek Śląski, Poola Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku História mesta Mesto Hnúšťa. Vaadatud 29. aprillil 2023 Iron heart of Hnúšťa Mesto Hnúšťa. Vaadatud 29. aprillil 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Hnúšťa at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 29. aprillil 2023 Janko Francisci Mesto Hnúšťa. Vaadatud 29. aprillil 2023
Andrei Tupolev

Andrei Nikolajevitš Tupolev (vene keeles Андрей Николаевич Туполев; 10. november (vkj 29. oktoober) 1888 Pustomazovo, Tveri kubermang – 23. detsember 1972 Moskva) oli vene lennukikonstruktor. Kindralpolkovnik-insener (1971). Andrei Tupolev lõpetas 1918. aastal Moskva Kõrgema Tehnikakooli. Ta oli lennukite projekteerimise konstrueerimisbüroo (KB; tänapäeval KB Tupolev) juht ja peakonstruktor selle loomisest (1920. aastatel) kuni oma elu lõpuni 1972. aastal (alates 1956. aastast generaalkonstruktor (генеральный конструктор)). Tema juhtimisel konstrueeriti üle 100 lennukitüübi, millest 70 toodeti saritootmisena. Tu-4, strateegiline pommituslennuk, USA lennuki Boeing B-29 koopia, millelt 18. oktoobril 1951 visati Semipalatinski tuumapolügooni kohal alla aatomipomm RDS-3 võimsusega 30 kilotonni (1949) Tu-104, Nõukogude Liidu esimene tsiviilreaktiivlennuk (1955) Tu-114, Nõukogude Liidu esimene kontinentidevaheline reaktiivreisilennuk (1957) Tu-134, keskmise lennukaugusega reaktiivreisilennuk (1967) Tu-144, maailmas esimene ülehelikiiruseline reisilennuk (1968) 1933 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1944 – Suvorovi II järgu orden (19. august 1944) 1945 – sotsialistliku töö kangelane (16. september 1945) 1953 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks 1957 – sotsialistliku töö kangelane 1957 – Lenini preemia (Tu-104 loomise eest) 1971 – valiti American Institute of Aeronautics and Astronauticsi auliikmeks 1972 – sotsialistliku töö kangelane (22. september 1972) Tema poeg Aleksei Tupolev oli samuti lennukikonstruktor. Ту-4. airwar.ru
Sandro Tonali

Sandro Tonali (sündinud 8. mail 2000 Lodis) on Itaalia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Inglise kõrgliiga klubis Newcastle United ja Itaalia jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Brescias ning debüteeris hooajal 2017/18 Itaalia esiliigas. Alates järgmisest hooajast kuulus ta kindlalt Brescia põhikoosseisu. Aastatel 2018 ja 2019 valiti Tonali Itaalia esiliiga aasta jalgpalluriks. Hooajal 2018/19 võitis ta Bresciga Itaalia esiliiga ja mängis klubiga hooajal 2019/20 Itaalia kõrgliigas. 2020. aasta septembris läks Tonali Bresciast laenule Milani. 2021. aasta juulis ostis Milan Tonali mängijaõigused ja Tonali sõlmis klubiga viieaastase lepingu. Hooajal 2021/22 tuli ta Milaniga Itaalia meistriks. Suvel 2023 osteti ta 70 miljoni euro eest Newcastle Unitedisse. 2018. aastal saavutas Tonali Itaalia kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel teise koha. Itaalia jalgpallikoondises debüteeris ta 15. oktoobril 2019 mängus Liechtensteini vastu. Brescia Serie B: 2018–19 AC Milan Serie A: 2021–22 "OFFICIAL STATEMENT: SANDRO TONALI". A.C. Milan. 8. juuli 2021.
Juan Pablo Montoya

Juan Pablo Montoya [huan pavlo mont'ooja] (sündinud 20. september 1975, Bogotá) on Colombia autovõidusõitja, endine Vormel 1 sõitja. Vormel 1 karjääri esimese sõidu tegi Juan Pablo Montoya 4. märtsil 2001. aastal Austraalia Grand Prix'il. 11. juulil 2006. aastal katkestas McLareni meeskond Juan Pablo Montoyaga lepingu. Põhjuseks oli lepingu rikkumine ja nimelt see, et Montoya sõlmis lepingu NASCAR sarja Chip Ganassi meeskonnaga. 2006. aasta hooaja 10 etapi järel oli Montoya MM-arvestuses 26 punktiga kuuendal kohal. Ta tõusis poodiumile Imolas ja Monte Carlos saades vastavalt kolmanda ja teise koha. 1995: Briti Vormel Vauxhall, 3. koht 1996: Vormel 3 Inglismaa, 2 võitu 1997: Vormel 3000, 2. koht. Williamsis testisõitja 1998: F300 meister 1999: CART (Chip Gannasi), meister, 212 punkti 2000: CART (Chip Gannasi), 9. koht, 126 punkti 2001: Vormel 1 (Williams), 6. koht, 31 punkti 2002: Vormel 1 (Williams), 3. koht, 50 punkti 2003: Vormel 1 (Williams), 3. koht, 82 punkti 2004: Vormel 1 (Williams), 5. koht, 50 punkti 2005: Vormel 1 (McLaren), 4. koht, 60 punkti 2001–2004: BMW Williams 2005–16. juuli 2006 : McLaren Montoya elukoht on Miami (USA). Tema pikkus on 168 cm, kaal 73 kg. Ta on abielus Connie Freydel´iga. Neil on kaks last: poeg Sebastian ja tütar Paulina. Juan Pablo Montoya koduleht (hispaania ja inglise keeles) Juan Pablo Montoya Formula1 History and Statistics andmebaasis (www.4mula1.ro) (inglise keeles) Juan Pablo Montoya Formula One DataBase andmebaasis (www.f1db.com) (inglise, hollandi ja portugali keeles)
Naistevalla

Naistevalla on küla Raplamaal Märjamaa vallas. Naistevalla asub Märjamaast 5½ km lõunas ja Tallinna–Pärnu maanteest 1½ km läänes. Lähimad külad on kagus Sõmeru, edelas Paeküla ja loodes Sõtke. Naistevalla küla esmamainimise aeg on vaieldav. Paul Johansen peab selleks aastat 1405, kui mainiti isikut lisanimega Nayestewalde. Kindlamini on külaga seostatav 1533 mainitud isik Mattis Wannekubiepoyck van Nausteualle yn Fickelen. 1586 nimetati küla Maystwoldt, mida Ungern-Sternbergi järgi tuleb lugeda Naystewoldt. Küla nimetati 1725–26 kujul Neistewall ja 1798 kujul Naistewald. Küla asus Märjamaa kihelkonnas ja kuulus Haimre mõisale. Naistevallast kagus asus varem Väikemõisa ehk Mõisaküla karjamõis, mida nimetati 1586 kujul Moiszernküll ja 1699 Moissenküll. 1977 liideti Naistevallaga Nõmme küla, mida mainiti 1586 Monküll, 1699 kujul Nommeküll gesinder ja 1900. aasta paiku kujul Немме. Külanimi tuleb sõnadest "naine" ja "vald", aga nime andmise motiiv on teadmata. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 11.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Eesti kohanimeraamat, kaart 21 Eesti kohanimeraamat, lk. 412-413
Lehterpeekrite kultuur

Lehterpeekrite kultuur oli nooremal kiviajal Kesk-Euroopast alguse saanud ja sealt Põhja-Euroopasse levinud arheoloogiline kultuur. See kestis aastail 4100–2650 eKr. Lehterpeekrite kultuuri asukad harrastasid maaviljelust ning püstitasid hauakambriteks megaliitehitisi. Kultuur on nime saanud iseloomulike lehtrikujuliste peekrite ja vaaside järgi, mis olid surnutele kaasa pandud dolmenitesse. See kultuur puudutas ka Skandinaavia lõunaosa. Baltimaade lõunapiiril puutus lehterpeekrite kultuur kokku Narva kultuuri ja kammkeraamika kultuuriga. Peeti veiseid ning pudulojuseid, aga siiski käidi selle kõrvalt veel ka jahil ja kalal. Algeliste vahenditega kasvatati väikestel maalappidel teravilja, võimalik et esmalt alkoholi saamiseks. Poola aladel kaevandati tulekivi, mida eksporditi suurte vahemaade taha – näiteks Skandinaavia sisemaale. Sileesiast kaevandatud vasest valmistati kirveid ja pistodasid. Poolast Bronocice külast leitud savinõule kantud piktograafilist joonist peetakse üsna üksmeelselt Euroopa vanimaks kujutiseks neljarattalisest vankrist ja see on paigutatud 4. aastatuhande eKr keskele – samasse aega Sumeri vanimate ratasvankrite kujutistega. Selliseid vankreid vedasid härjad, millele viitab ka savinõuga koos leitud härjaluu. Lisaks hauapanustele oli lehterpeekrite kultuuris levinud vette andide viimise tava. Rootsi lõunaosast on leitud üle 10 000 tulekivist kirve, mis olid kõik viidud haritava maa lähedal asunud ojadele või järvedele. Lehterpeekrite kultuuri inimesed kandsid valdavalt Lähis-Ida varastelt maaviljelejatelt pärit geneetilisi markereid. Lõuna-Skandinaavias aga segunesid nad varasemate põlisasukate ja lohkkeraamika kultuuri inimestega. Lehterpeekrite kultuur jäi arvatavasti alla kagu ja ida poolt peale tunginud keraamforakultuuri ning nöörkeraamika kultuuri inimestele. Varajaste kindlustatud asulate levik sel perioodil viitab vägivaldsele kokkupõrkele. Samas olid uued sissetungijad enamasti üksnes mehed, kes elasid kokku põliselanikest naistega. Nöörkeraamika kultuuri ajal jätkus ka lehterpeekrite ajal püstitatud hauakambritesse matmine. Nii jäid lehterpeekrite kultuurist pärit naisliinid laiale alale püsima. Lehterpeekrite kultuuriga võib seostada ka mõnesid tänapäeval Baltimaadel ja Soomes laialdaselt levinud mitokondriaalse DNA (emaliini) haplogruppe.
Naistevalla (Mulgi)

Naistevalla on Viljandimaal Mulgi vallas asuv küla. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda. Külast voolab läbi Kõpu jõgi. Lähimad külad on kirdes Kuninga, kagus Saksaküla, edelas Tilla ja loodes Supsi. Muudest paikadest asuvad lähedal põhjas Jõeküla, idas Ülejõe, lõunas Tuhalaane ja läänes Napsi. Seda kohanime esmamainiti kohe külana 1551 kujul Naistewaldt. 1584 kirjutati külanime Nastiwalth ning 1797 ja 1839 Naistewald. Küla asus Halliste kihelkonnas ja kuulus Vardi mõisale. Miks küla sellist nime kannab, on teadmata. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 28.04.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Kõpu jõgi Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 19.08.2016) eesti kohanimeraamat, kaart 30 Eesti kohanimeraamat, lk. 413
Ereste

Ereste on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda. Küla idapiiril asub Õisu järv ja voolab Kõpu jõgi. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 25.04.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Kõpu jõgi Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 19.08.2016)
Ülemõisa

Ülemõisa on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda. Küla ida- ja kirdepiiril voolab Kõpu jõgi. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 4.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Kõpu jõgi Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 19.08.2016)
Päigiste

Päigiste on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda. Külas asub 61,5 ha suurune Kariste järv, millest voolab läbi Halliste jõgi, samuti Koodiorus asuvad Koodioru paljandid, Vana-Kariste tehiskoobas ja praeguseks kinnivarisenud Koodioru koopad. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 29.04.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Kariste järv Eesti looduse infosüsteemis
Saksaküla

Saksaküla on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda. Mööda küla põhjapiiri kulgeb Kõpu jõgi. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Päidre

Päidre on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda. Küla edelapiiril voolab Kõpu jõgi, samuti asub külas Päidre järve lõunapoolne osa. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 29.04.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Kõpu jõgi Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 19.08.2016)
Tilla

Tilla on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda. Külast voolab läbi Pale jõgi. 1977. aastal liideti Tilla külaga Hundimaa. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Pale jõgi Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 19.08.2016) Marja Kallasmaa: artikkel "Tilla" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Alustre

Alustre on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Külast voolavad läbi Sanga oja, mis suubub küla idapiiril Kavaku ojasse, ja Kavaku oja, mis suubub küla edelapiiril voolavasse Raudna jõkke. Kavaku ojale on külas paisutatud Alustre-Päärna veehoidla. Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 31.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Ismaël Bennacer

Ismaël Bennacer (araabia keeles إسماعيل بن ناصر; sündinud 1. detsembril 1997 Arles'is) on Prantsusmaal sündinud Alžeeria jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis AC Milan ja Alžeeria jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Arles. Hooajal 2014/15 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Prantsusmaa esiliigas. 2015. aasta juulis sõlmis ta lepingu Inglismaa klubiga Londoni Arsenal. Ainsal korral mängis Bennacer Arsenali põhimeeskonnas 27. oktoobril 2015 liigakarika mängus Sheffield Wednesday vastu. Hooajal 2016/17 oli ta Arsenalist laenul Prantsusmaa esiliigaklubis Tours. 2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu Itaalia esiliigaklubiga Empoli. Hooajal 2017/18 kindlustas ta klubiga pääsu Itaalia kõrgliigasse. 2019. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Milaniga. Hooajal 2021–22 tuli ta klubiga Itaalia meistriks. Aastatel 2015–2016 mängis Bennacer Prantsusmaa noortekoondistes. 2016. aasta juulis otsustas ta hakata mängima Alžeeria koondises. Koondisedebüüt toimus sama aasta 4. septembril Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Lesotho vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. oktoobril 2020 sõprusmängus Mehhiko vastu. 2019. aastal tuli ta Alžeeria koondisega Aafrika meistriks. Benneacer andis turniiril kolm väravasöötu, sh finaalis Baghdad Bounedjah' võiduväravale, ja valiti turniiri parimaks mängijaks. Tema isa on marokolane ja ema Alžeeria päritolu. Empoli Serie B: 2017–18 AC Milan Serie A: 2021–22 Alžeeria Aafrika rahvaste karikavõistlused: 2019 Football Italia Staff (4. august 2019). "Official: Bennacer Joins Milan". Football Italia. Vaadatud 4. augustil 2019. Chaillou, Clément. "CAN 2019: qui est Bennacer, la révélation de l'Algérie?". RMC (prantsuse). Vaadatud 26. septembril 2020. Profiil AC Milani kodulehel
Kiini

Kiini on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Külast läheb läbi Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee. Külas saab alguse Kõssa oja, ojasse suubuvale kraavile on paisutatud Kõssa paisjärv. Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kiisa (Viljandi)

Kiisa on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Tohera

Tohera on küla Pärnumaal Tori vallas. Tohera küla asub Navesti jõe kaldal. Läbi küla voolab Navesti jõkke suubuv Siberi oja. Tohera küla on aja jooksul väiksemaks jäänud, kuna on loodud uusi külasid. Tohera külas on sündinud sõjaväelane Karl Haas ja põllumajandusteadlane Leida Lepajõe. 1977. aastal liideti Tohera külaga Tahkuse. Tohera oja Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 19.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Tahkuse" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Laisk

Laisk on eesti perekonnanimi. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laisk 24 inimesel: 12 mehel ja 12 naisel. Perekonnanimede levikult oli Laisk meeste puhul 10553. kohal ja naiste puhul 11472. kohal. Perekonnanime Laisk kandja oli keskmiselt 41 aasta vanune. Nimi oli levinuim Tartu maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 0,75. 19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Virumaal Rakvere ja Kadrina kihelkonnas, Viljandimaal Paistu kihelkonnas, Saaremaal Muhu kihelkonnas, Järvamaal Anna kihelkonnas ja Pärnumaal Halliste kihelkonnas kuuel korral nimeks Laesk ja Laisk. Aastatel 1935–1938 loobuti Eestis nimest Laisk 15 korral ning uuteks nimedeks võeti Kalm, Laanemets, Laaneväli, Laes, Laido, Laik (4 korral), Laisaar, Laissaar, Lehtsalu, Purre ja Tamme. Agu Laisk, eesti taimefüsioloog (1938–) Andres Laisk, eesti poliitik (1970–) Elmar Laisk, eesti füüsik (1907–1988) Mart Laisk, eesti psühholoog ja selgeltnägija (1961–) Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 30.04.2023) Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Laisk. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Laisk. Laisk statistikaameti andmebaasis
Kingu

Kingu on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 8.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Pärsti

Pärsti on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda. Külas asuvad Uue-Pärsti mõisa ja Vana-Pärsti mõisa süda ning Pärsti mõisa kalmistu. Uue-Pärsti mõisa ümber asuv liigirikas põlispuudega Pärsti park on võetud kaitse alla. Külas asuvad Pärsti Veskijärv, Pärsti järv ja Kuuni järv. Kuuni järvest saab alguse Valuoja, küla lõunaosast Kavaku oja ja põhjapiirilt Pärsti oja. Külas voolab ka Pärsti ojasse suubuv Sihikraav. 1977. aastal liideti Pärsti külaga Kavaku. Pärstist on pärit vaimulik Juhan Reidak, eestirootsi aktivist Sirle Sööt ja odaviskaja Risto Mätas. Pärsti järv Pärsti Veskijärv Pärsti mõisa vesiveski sein Mõisa park Mõisa park Pärsti Veskijärv Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 23.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Pärsti park Eesti looduse infosüsteemis Marja Kallasmaa: artikkel "Pärsti" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Maian Lomp

Maian Lomp (sündinud 17. mai 2000), tuntud kui Maian, on eesti laulja ja laulukirjutaja. Ta on osalenud kahel korral Eesti Laulul. Õpetas Haabneeme Koolis bioloogiat 2022/23 õppeaastal. Esimest korda osales Maian Eesti Laulul aastal 2017, kui ta esitas koos Hugo Martin Maasika ja Karl-Kristjan Kingiga laulu "Have You Now". Laul pääses edasi finaali, kus saavutati 4. koht. Teist korda osales ta võistlusel aastal 2022, esitades laulu "Meeletu". See kord pääses ta veerandfinaalist küll edasi tänu žüriihäältele, aga poolfinaalist edasi ei jõudnud, sest seal piirdus tulemus 1. voorus 6. kohaga ja 2. voorus 3. kohaga. ERR (4. märts 2017). "Täispikk saade: Eesti Laul 2017 võitjad on Koit Toome ja Laura". ERR. Vaadatud 30. aprillil 2023. "Eesti Laul 2022 2. poolfinaal, Tulemused". Jupiter | ERR (inglise). Vaadatud 30. aprillil 2023.
Filfla

Filfla (itaalia keeles Filfola) on saar Maltas. Saar asub Vahemeres Malta saare edelarannikust umbes 4,5 kilomeetri kaugusel. Saar on madal lubjakiviplatoo, mille peal on kuni 60 meetri kõrgune järskude seintega kaljumassiiv (Keskplatoo). Filflast umbes sada meetrit edelas asub Filfoletta saar, kus asub Malta territooriumi lõunapoolseim punkt. Tänapäeval on saar asustamata. Saarele minek on võimalik ainult Malta Keskkonna- ja Loodusvarade Ameti loal. Filfla saar oli tõenäoliselt püha Malta saare neoliitikumiaegsetele elanikele, kes rajasid Malta saare rannikule Ħaġar Qimi ja Mnajdra templi, kust avaneb vaade Filfla saarele. Saarel oli 1343. aastast teada Filfla jumalaemale pühitsetud kabel, mis hävis maavärinas 1856. aastal. 18. sajandi lõpul oli saare klooster ja kabel, tuletorn ning mingi kindlustis (väidetud on forti, kuid saar on liiga väike, et selle peale mahuks fort ära). Kuni 1971. aastani kasutasid Briti mere- ja lennuvägi saart laskeharjutuste sihtmärgina. Seetõttu on tänapäevalgi ala ühe meremiili ulatuses ümber saare võimaliku lõhkemata laskemoona tõttu keelatud kalapüügiks. 1980. aastal kuulutati saar linnukaitsealaks ja 1988. aasta looduskaitsealaks määramine piiras saarele ligipääsu veelgi. Tony Terribile. Filfla too had a chapel dedicated to Our Lady. Times of Malta, 4. jaanuar 2005 Kim Dalli. ‘Napoleon’ map gives a tantalising clue to the past. Rare find in German library reveals details of Filfla, aqueduct and reef. Times of Malta, 28. aprill 2015
Selgmine valgusvastus

Selgmine valgusvastus on refleks, mis aitab loomadel, nagu kaladel ja putukatel aru saada, milline kehapool on üleval, võimaldades neil hoida oma keha püstises asendis. Michael Le Page. Teadlased said lõpuks aru, miks putukad valguse poole lendavad. Postimees 30.4.2023
Micieces de Ojeda

Micieces de Ojeda on vald ja asula Hispaanias Castilla-Leóni autonoomses piirkonnas Palencia provintsis. Selle pindala on 20,73 km² ja 2017. aastal elas seal 80 inimest.
Handlová

Handlová (saksa keeles Krickerhau, ungari keeles Nyitrabánya) on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas Prievidza ringkonnas. Handlová asub Prievidzast ligikaudu 11 km idakagus, Banská Bystricast umbes 28 km läänes ja Trenčínist 58 km idakagus. Handlová on asutatud 1376. aastal, mil saabus palju saksa ümberasujaid. Kivisütt hakati piirkonnas kaevandama 18. sajandi teisel poolel. 1945. aastal saadeti linna saksa rahvusest elanikkond riigist välja. Linnaõigused sai Handlová 1960. aastal. 15. mail 2024 tulitas 71-aastane Juraj Cintula Handlovás Slovakkia peaministrit Robert Ficot, kes sai raskelt vigastada. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Handlová elanikest slovakke 89,82%, tšehhe 0,36%, ungarlasi 0,31% ja mustlasi 0,19%. Rahvus oli teadmata 8,83%-l elanikest. Konopiska vald, Poola Sárisáp, Ungari Voerde, Saksamaa Zábřeh, Tšehhi Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku História mesta Mesto Handlová. Vaadatud 30. aprillil 2023 Slovakkia peaminister Robert Fico sai tulistamises mitu kuulihaava Postimees, 15. mai 2024. Vaadatud 17. mail 2024 Tamsin Paternoster: What do we know about Robert Fico's alleged shooter? Euronews, 15. mai 2024. Vaadatud 17. mail 2024 Number of population by ethnicity in the municipality Handlová at 1. 1. 2021 informácie Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 30. aprillil 2023