laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Megawati Soekarnoputri

Diah Permata Megawati Setiawati Soekarnoputri (kasutatakse ka uuele kirjaviisile vastavat nimekuju Sukarnoputri; sündinud 23. jaanuaril 1947 Yogyakartas) oli Indoneesia president 2001. aasta juulist kuni 20. oktoobrini 2004. Ta oli Indoneesia esimene naispresident. 2004. aasta presidendivalimistel ta kaotas ning tema ametikoha võttis üle Susilo Bambang Yudhoyono. Megawati on Indoneesia esimese presidendi Sukarno (1901–1970) tütar. Sukarnoputri tähendab sanskriti keeles Sukarno tütart ning see pole perekonnanimi (jaavalastel perekonnanimed puuduvad). Tavaliselt kirjutatakse teda lihtsalt "Megawati" või "Mega" (sanskriti keeles meghavatī 'pilvetüdruk' (tema sünni ajal sadas)). 2004. aastal oli ta ajakirja Forbes 100 maailma mõjukaima naise seas kaheksandal kohal.
Mary Robinson

Mary Therese Winifred Robinson (iiri Máire Mhic Róibín; sünninimega Mary Therese Winifred Bourke; sündinud 21. mail 1944) on Iirimaa poliitik. Ta oli Iirimaa esimene naispresident (ametis aastatel 1990–1997). Aastail 1997–2002 oli ta ÜRO inimõiguste ülemvolinik. Ta kuulub Iiri Tööparteisse. 1991 – valiti Iiri Kuningliku Akadeemia liikmeks 1999 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks 1999 – Erasmuse preemia 2002 – Sonningi auhind 2015 – valiti Edinburghi Kuningliku Seltsi auliikmeks Aastal 1970 abiellus ta Nicholas Robinsoniga. Neil on kolm last.
Kako (kunstnik)

Kako Topouria (sündinud 1960 Thbilisis) on gruusia kunstnik. Ta on lõpetanud Thbilisi Riikliku Ülikooli kunstiajaloo ja -teooria erialal. Alates 1990. aastast elab Prantsusmaal. 1991: Lisette Alibert Gallery, Pariis, Prantsusmaa 1992: Europ Art, Genf, Šveits 1993: Lisette Alibert Gallery, Pariis 1995–1999: Lisette Alibert Gallery, Pariis 2001: Gertsev Gallery, Moskva, Venemaa 1989: Artists of the 1980s, Thbilisi, Gruusia 1994: Merrill Chase Gallery, Chicago, USA 1994: "art, animal et compagnie..", Musee d'Art Moderne de Troyes, Prantsusmaa 1996: Art Americas, Miami, USA 1996: Merrill Chase Gallery, Chicago, USA 1996–2001: Gertsev Gallery, Moskva, Venemaa 1997: Maximilian Gallery, Aspen, Colorado, USA 1997–2001: The Central House of Artists, Moskva, Venemaa 1999: "Rencontres D'Art en Nature", Chateau de l'Oisellerie, Charente, Prantsusmaa 2002: "6emes Rencintres d'Art Contemporain", Chateau de Saint-Auvent, Limousin, Prantsusmaa
Koge

Koge oli keskaegne ühe- või kahemastiline purjelaeva tüüp, mis oli kasutusel nii kauba- kui ka sõjalaevana. Koge tunnuseks on klinkerplangutus, lame põhi ja madal süvis ning sirge vöör- ja ahtertääv. Koge oli kõhukas laev suure lastiruumiga ning enamasti ühe mastiga ja ühe suure raapurjega. Hansakoge edasiarenduseks sisevetel võib lugeda ka Peipsi-Emajõe lotja. Hansakoge üheks eelkäijaks peetakse põhjamaade kaubalaeva knarri (ka knorr, knörr, knaar). Eestis olid koged kasutusel peamiselt Hansa linnadega kauplemisel. Aastal 1990 leiti Pärnu jõe suudmeala setetes hansakoge jäänused (Pärnu hansakoge). See koge oli ehitatud umbes aastal 1300. 2022. aastal leiti Tallinnast Lootsi tänavalt ehitustööde käigus koge varemed, mille pikkus võis olla 25 ja laius 9 meetrit. Bremeni koge mudel Koge Elbingi pitsatil 12. saj koge ristlõige. Brugge koge mudel 1:10. Mati Õun & Hanno Ojalo. 101 Eesti laeva. Tallinn, Kirjastus Varrak, lk 12. "Arheoloog Lootsi tänavalt leitud kogest: valus küsimus on, mis sellest edasi saab" ERR, 26. aprill 2022
Corazon Aquino

Maria Corazon Sumulong Cojuangco-Aquino (tuntud ka nimega Cory Aquino; 25. jaanuar 1933 – 1. august 2009) oli Filipiinide poliitik, Filipiinide president 1986–1992. Ta oli esimene naispresident Aasias. Valitsejana oli ta demokraatlik, rahu pooldav, naisõigusi kaitsev ning religioonide suhtes salliv. Tema valitsusajal toimus kuus riigipöördekatset ja valitses kabinetisisene opositsioon. Sellest hoolimata oli ta võimul oma ametiaja lõpuni. Aquino oli abielus Benigno Aquino juunioriga ja kui Beniqno 21. augustil 1983 Manila Rahvusvahelises Lennujaamas mõrvati, sai Corazón Aquinost valitseva autokraadi Ferdinand Marcose vastase opositsiooni liider.
Montenegro lipp

Montenegro lipu kinnitas Montenegro Vabariigi Skupština 12. juulil 2004 ning see kehtib alates 15. juulist 2004. Lipu kujunduse eeskujuks on 19. sajandil kasutusel olnud lipp. Lipp on punane plagu, mille keskel on kujutatud uut Montenegro riigivappi, mis on Montenegrot valitsenud Petrovićide dünastia vapi kuningas Nikola I aegne variant. Lippu raamib 1/20 kõrguse laiune kuldne äär. Vapp lipu keskel võtab enda alla 2/3 lipu kõrgusest. Lipu külgede suhe on 1/2. Tegemist on Nikola I aegse lipuga, millelt on eemaldatud nimetähed НІ. Montenegro vürstiriigi ajal (1910. aastani) kasutati kõige rohkem lippu, millel oli kuldne äär ning mille keskel oli kuldne Püha Jüri rist. Montenegro lipuna kasutati ka horisontaalsete triipudega puna-sini-valget trikoloori, mille keskel oli kuninglik kotkas. Lipu värvid sümboliseerisid slaavi ühtsust (panslaavi värvid) ning kujutasid ühtlasi rahvarõivaste värve. Jugoslaavia Sotsialistliku Föderatiivse Vabariigi liiduvabariigi Montenegro (Tšernogooria) Sotsialistliku Vabariigi lipp oli samasugune nagu Serbia Sotsialistliku Vabariigi lipp. Lipul olid horisontaalsete triipudena slaavi rahvusvärvid. Lipu keskel oli kuldsete äärtega punane viisnurk. Pärast Montenegro presidendi Milo Đukanovići ametissevalimist võeti 1993 kasutusele horisontaalsete triipudega punane-helesinine-valge trikoloor proportsioonidega 1:3. See lipp oli kasutusel 2004. aastani. 2004–2006 1991–2004 1946–1991 1941–1944 1905–1918 1876–1905 Enne 19. sajandit kasutust leidnud mitteametlikud lipud Serbia lipp Serbia ja Montenegro lipp Jugoslaavia lipp Uue lipu kirjeldus
Marián Čalfa

Marián Čalfa [m'ariaan tš'alfa] (sündinud 7. mail 1946 Trebišovis praeguses Slovakkias) on endine Tšehhoslovakkia poliitik, peaminister 10. detsembrist 1989 kuni 2. juulini 1992 ning ajutine riigipea 10. kuni 29. detsembrini 1989, kuni president Václav Haveli ametisse astumiseni. Tšehhikeelne biograafia
Weiße Elster

Weiße Elster (saksa keeles, tõlkes 'valge Elster'; tšehhi keeles Bílý Halštrov) on jõgi Saksamaal. Jõgi algab Vogtlandis Aši linna lähedalt, voolab valdavalt põhja, alamjooksul pöördub läände. Suubub paremalt Saalesse. Valge Elsteri ääres asuvad Gera, Plauen, Zeitz, Halle, Leipzig jt asulad. Jõe pikkus on 257 km. Schwarze Elster
Cotti Alpid

Cotti Alpid on mäestik Euroopas, moodustades osa Alpidest. Kulgeb põhja-lõuna suunas. Kõrgus kuni 3841 meetrit. Idanõlvult algab Po jõgi.
Tahaa

Tahaa on saar Polüneesias, üks Tuulealustest saartest. Pindala 90 ruutkilomeetrit. Saarel elab ligi 5000 inimest. Saar on mägine, kõrgus kuni 590 meetrit. Kuulub Prantsusmaale.
Peetripäev

Peetripäev on kahe kirikupüha nimetus: talvine peetripäev, 22. veebruar suvine peetripäev, 29. juuni
Jugoslaavia riigipeade loend

Jugoslaavia riigipeade loend esitab Jugoslaavia riigipead aastatel 1918–2006 sõltumata nende ametinimetusest. Aastatel 1918–1929 kandis Jugoslaavia ametlikult nime Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriik, kuid selle territoorium kattus hilisema Jugoslaavia territooriumiga ja Jugoslaavia oli mainitud kuningriigi õigusjärglane. Aastatel 2003–2006 kandis see riik Serbia ja Montenegro nime. Selle moodustanud kaks riiki, Serbia ja Montenegro, käsitlesid uut liitriiki Jugoslaavia ainsa õigusjärglasena, kuigi teised varem Jugoslaavia koosseisu kuulunud riigid ei nõustunud selle pretensiooniga. Jugoslaavia valitsusjuhtide loend Bosnia ja Hertsegoviina riigipeade loend Horvaatia riigipeade loend Kosovo riigipeade loend Makedoonia riigipeade loend Montenegro riigipeade loend Serbia riigipeade loend Sloveenia riigipeade loend
Pearl S. Buck

Pearl Sydenstricker Buck (tuntud ka nimega Pearl S. Buck; sünninimega Pearl Comfort Sydenstricker; 26. juuni 1892 – 6. märts 1973) oli USA kirjanik, kes 1938. aastal pälvis romaani "Hea maa" eest Nobeli kirjandusauhinna. Pearl sündis Carolina (neiupõlvenimega Stulting) ja Absalom Sydenstrickeri peres. 1892. aastal, kui Pearl oli kolmekuune, saadeti perekond Hiinasse Zhenjiangi. Pearl kasvas seal üles ja hiina keelt õpetas talle Mr. Kung. Emalt ja õpetajalt õppis ta teise keelena inglise keelt. Kirjutamiskatsetusi tegi ta varakult. 1910. aastal reisis ta Ameerikasse, kus õppis Randolph-Maconi Tütarlastekolledžis, mille lõpetas 1914. aastal. Seejärel siirdus ta tagasi Hiinasse, kus 13. mail 1917 abiellus põllumajandustegelase John Lossing Buckiga. 1921. aastal sündis tütar Caroli, kes põdes fenüülketonuuriat. Hiljem kolis perekond Nanjingi, kus Pearl õppis Nanjingi ülikoolis inglise kirjandust. 1925. aastal õppis ta lühikest aega Cornelli Ülikooli magistriõppes humanitaarteadusi. Mahukamaid ilukirjandusteoseid hakkas Pearl kirjutama 1930. aastal. 1936 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia tegevliikmeks "Ema" "Suur armastus" "Uhke süda" "Hea maa" "Idatuul, läänetuul" "Draakoni seeme"
Vojislav Koštunica

Vojislav Koštunica [v'oislav košt'unitsa] (sündinud 24. märtsil 1944 Belgradis) on Serbia poliitik. Ta oli Jugoslaavia president 2000–2003 ja Serbia peaminister 2004–2008. Ta võitis 2000. aasta presidendivalimistel Slobodan Miloševići. Teda toetas Serbia demokraatlik opositsioon, sealhulgas tema oma partei, mõõdukalt rahvuslik väike Serbia Demokraatlik Partei. Temast sai 18 partei ühiskandidaat, kui teised opositsiooniliidrid, sealhulgas Vuk Drasković ja Zoran Đinđić, kõrvale jäid. Ta astus ametisse 7. oktoobril 2000 ja jäi presidendiks kuni 7. märtsini 2003. Ta oli Jugoslaavia viimane president, kuni Jugoslaavia asendus Serbia ja Montenegroga. Pärast parlamendivalimisi 2003. aasta detsembris, kus Demokraatlik Partei sai demokraatlike parteide seas kõige enam hääli, sai Koštunica 3. märtsil 2004 vähemusvalitsuse peaministriks. Ta oli peaminister kuni 7. juulini 2008. Läänes peetakse Koštunicat sageli demokraadiks, kuid ka tema on rahvuslane, kes tahaks ühendada kõik serblased Suur-Serbia alla. Ent erinevalt teistest Serbia rahvuslastest, nagu näiteks Miloševićist, tahab ta seda saavutada rahumeelsete vahenditega. Koštunica vastustas ägedalt NATO pommirünnakut Serbiale 1999 ja teatas pärast ametisse astumist, et Serbia sõbrad ei ole ei Washington ega Moskva. 4. aprillil 2008 teatas Koštunica, et Euroopa Liidu liikmesus ei ole enam Serbia jaoks päevakorras. Ühtlasi teatas ta, et Serbia ei tohiks alla kirjutada Stabilisatsiooni- ja Assotsiatsioonilepingut, mis on Euroopa Liitu pääsemise eeltingimus. Selle ja järgmise kuu jooksul võttis ta korduvalt selle lepingu vastu sõna, nimetades seda "Solana lepinguks" ning "võltsinguks ja pettuseks".
Elsa Maasik

Elsa Maasik (23. juuli 1908 Vastseliina vald – 30. september 1991) oli eesti ooperilaulja (sopran). 1935. aastal lõpetas ta Tallinna konservatooriumi Aleksander Arderi lauluklassis, hiljem oli täiendõppel Itaalias. Aastatel 1933–1935 laulis ta Endlas, 1935–1941 Vanemuises ja 1942–1963 Estonias. Eugen Kapp "Tasuleegid" (Saima) Pjotr Tšaikovski "Jevgeni Onegin" (Tatjana) Giuseppe Verdi "Traviata" (Violetta) Giacomo Puccini "Madame Butterfly" (Butterfly) 1945 Eesti NSV teeneline kunstnik 1946 orden "Austuse märk" 1950 Tööpunalipu orden 1952 Nõukogude Eesti preemia 1952 Eesti NSV rahvakunstnik 1956 Lenini orden
Manuel Quezón

Manuel Luis Quezón y Molina (19. august 1878 Baler, Filipiinid – 1. august 1944 Saranac Lake, Ameerika Ühendriigid) oli Filipiinide esimene president. Teda peetakse ka Emilio Aguinaldo järel Filipiinide teiseks presidendiks, kuid Aguinaldo valitsus ei leidnud rahvusvahelist tunnustust. Manuel Quezón sündis Filipiinidel Baleri linnas. Ta võitles aastatel 1899–1901 Filipiini-Ameerika sõjas, teenides Emilio Aguinaldo abina. Pärast kaotust sõjas asus Ameerika Ühendriikidega koostööd tegema. 1907 oli üks riigi esimese partei Partido Nacionalista asutajatest. Aastatel 1909–1916 oli Quezón Filipiinide residentkomissar Ameerika Ühendriikide Kongressi juures, aastatel 1916–1935 aga Filipiinide Senati esimees. Aastast 1924 oli ta ühtlasi Partido Nacionalista esimees. Aastal 1935 võitis Manuel Quezón Filipiinide esimesed presidendivalimised. Pärast Jaapani sissetungi Filipiinidele Teises maailmasõjas lahkus ta 1942. aastal eksiili Ameerika Ühendriikidesse, kuid jäi ametlikult presidendiks kuni oma surmani 1. augustil 1944. Quezón põdes tuberkuloosi ja suri New Yorgi osariigis Franklini maakonnas Saranac Lake'is. Algul maeti ta Arlingtoni kalmistule. Hiljem maeti ta ümber Manilasse Manila Põhjakalmistule ja lõpuks Quezon Citysse Quezon Memorial Circle'il asuvasse monumenti.
Kaalud

Kaalud (ladina keeles Libra, omastav Librae, lühend Lib) on ekliptikal asuv tähtkuju. See on pindalalt 29. tähtkuju, kattes tähistaevast 538 ruutkraadi. Kaalud on ainus ekliptika tähtkuju, mis ei kanna elusolendi nime. Kaalude tähtkuju asub taeva lõunapoolkeral. Ta piirneb järgmiste tähtkujudega: Madu, Neitsi, Hüdra, Kentaur (ainult nurgast), Hunt, Skorpion ja Maokandja. Kaaludes asub tähesüsteem Gliese 581, milles 2007. aastal avastati esimene Maa-sarnane planeet. α Lib (Zuben Elgenubi) β Lib (Zuben Eschemali) γ Lib (Zuben Elhakrabi) δ Lib (Zuben Elakribi) υ Lib (Kaalude Üpsilon) σ Lib (Kaalude Sigma) Kaalude Sigma oli vanasti tuntud Skorpioni Gammana (γ Sco), ehkki ta oli Skorpionist kaugel. Esimesena nimetas seda asukoha järgi Kaalude Sigmaks Benjamin Gould 1851. aastal. "Star Constellation Facts: Libra, the Scales". Astronomy Trek. Vaadatud 2. august 2018.
Eduard von Böhm-Ermolli

Eduard Freiherr von Böhm-Ermolli (12. veebruar 1856 Ancona – 9. detsember 1941 Troppau) oli Austria-Ungari sõjaväelane (feldmarssal, 1918), Tšehhoslovakkia armeekindral (1928) ja Saksa kindralfeldmarssal (1938).
Dominikus Böhm

Dominikus Böhm (23. oktoober 1880 Jettingen – 6. august 1955 Köln) oli saksa arhitekt.
Julio María Sanguinetti

Julio María Sanguinetti Coirolo (sündinud 6. jaanuaril 1936 Montevideos) on Uruguay jurist, poliitik ja kirjanik. Oli riigi president aastail 1995–2000.
Bernhard Georg Hanssen

Bernhard Georg Jacob Hanssen (12. aprill 1844 Hamburg – 9. september 1911 Travemünde) oli saksa arhitekt. Hanssen töötas puusepasellina ning õppis arhitektuuri aastatel 1863–1864 Karlsruhes ja 1865 Stuttgardis. Seejärel töötas ta töödejuhatajana maakirikute taastamisel ja õppis pärast seda veel kaks aastat Berliinis. Alates 1870. aastast elas ta Hamburgis. Koos oma õpingusõbra Emil Meerweiniga juhtisid nad mitme tuntud hoone ehitust. Aastatel 1880–1886 kuulus Hanssen Hamburgi linnavalitsusse.
Ilmatsalu jõgi

Ilmatsalu jõgi on jõgi Tartumaal, Emajõe parempoolne lisajõgi. Ilmatsalu jõe pikkus on 23,7 km ja valgla pindala 133,8 km². Saab alguse Unipiha põhjapiiril ja suubub Emajõkke. Ilmatsalu jõgi keskkonnaportaalis
Mädajõgi

Mädajõgi (ka Mädäjõgi) on jõgi Võru maakonnas ning Võru- ja Põlvamaa piiril, Võhandu jõe parempoolne lisajõgi. Mädajõe pikkus on 30,1 km ja valgla pindala 245,4 km². Saab alguse Orava külas ja suubub Võhandu jõkke. Mädajõgi keskkonnaportaalis
Joan Robinson

Joan Violet Robinson (neiupõlvenimi Maurice; 31. oktoober 1903 – 5. august 1983) oli inglise majandusteadlane. Tema isa oli Briti ohvitser ja sõjaajaloolane Frederick Maurice. Joan sündis aasta pärast isa naasmist teisest buuri sõjast. 1926. aastal abiellus Joan majandusteadlase Austin Robinsoniga. Neil sündis kaks tütart. The Economics of Imperfect Competition (1933) An Essay on Marxian Economics (1942) Accumulation of Capital (1956) Essays in the Theory of Economic Growth (1962) Economic Philosophy: An essay on the progress of economic thought (1962)
Skënder Gjinushi

Skënder Et'hem Gjinushi (sündinud 24. detsembril 1949 Vlorës) on Albaania poliitik. Ta lõpetas Tirana Ülikooli matemaatika erialal. Alates 1992. aastast on ta olnud parlamendi liige. Oli 1997. aastal ajutine president. valitud Albaania Teaduste Akadeemia liikmeks
Grimoire

Grimoire on sortsi nõiaraamat, kus on kirjas võlujookide retseptid, kombetalituste kirjeldused ning maagilised sümbolid ja kujutised. Niisugused raamatud on iidsed ja haruldased ning tekstid sageli salakirjas, sest aegade jooksul on salakunst olnud paljudes riikides keelu all ning selle harrastajaid karistati sageli surmanuhtlusega.
Maria Reppo

Maria Reppo-Šabarova (sündinud 5. juunil 1975 Tallinnas) on eesti kunstnik. Lõpetanud Tallinna 53. Keskkooli, seejärel Tallinna Kunstikooli. Kõrgema hariduse omandas 2001. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas vene ja slaavi filoloogia erialal. 2002. aastal avaldas luulekogumiku "Nartsissimo" ning liitus samal ajal ka eestivene mitteformaalse kunstnikeühendusega Ježi. On end täiendanud kunstnike Oleg Võssotski ja Tatjana Buhhenskaja meistriklassides Tallinnas ning Pavel Kozlovi meistriklassis Moskvas. 2012. aastal lõpetas stuudiumi Eesti Kunstiakadeemia Avatud Akadeemias vabade kunstide erialal. 2002 – Ježi ühisnäitus Kadrioru pargis (Tallinn) 2002 – "Art XXI" – Ježi ühine vabaõhunäitus Tallinna Linnateatris 2003 – "Siilid teatris" – Ježi ühisnäitus Tallinna vene draamateatris 2004 – Ježi ühisnäitus Viru kaubanduskeskuses (Tallinn) 2005 – Narva kunstifestival "Narva kunstnike päev 2005" Narva Kunstigaleriis 2005 – Ježi ühisnäitus galeriis Bindes (Tallinn) 2005 – grupinäitus "Muinasjutt" galeriis Aatrium (Tallinn) 2006 – osalemine Narva Kunstigalerii talvenäitusel 2007 – kunstnikeühenduse Ježi viienda aastapäeva näitus (Tallinn) 2007 – Ježi ühisnäitus Kuressaare linnuse kaitsetornis 2008 – isikunäitus Majanduse ja Juhtimise Instituudis ECOMEN (Tallinn) 2009 – "Vaade aknast" – ühine maalinäitus koos Anžela Beljakovaga Kastellaanimaja galeriis (Tallinn) 2011 – osalemine Tallinna XV graafikatriennaali noortenäitusel 2011 – ühisnäitus koos Igor Zikoga Kuressaare linnuse keldrikorruse näitusesaalis 2013 – isikunäitus Orissaare kohvikus Soneburg 2013 – isikunäitus Heinaste merekooli muuseumis http://mariart.livejournal.com/ http://www.stihi.ru/author.html?mariareppo
Horatiuste vanne

"Horatiuste vanne" (Le Serment des Horaces; 1784) on Jacques-Louis Davidi maal. "Horatiuste vanne" kujutab heroilist stseeni, kus kolm venda annavad oma isale, Rooma patriitsile Horatiusele, vannet võidelda vapralt kodumaa eest. Poegade ema ja õed oma kurbusega rõhutavad sündmuse traagikat ja annavad eeskuju oma tunnete vaoshoidmiseks. Teose puhul on suurepäraselt tabatud õige ajalooline riietus ja olustik. Teos kutsub üles kangelaslikkusele kodumaa kaitsmisele ja võtab hästi kokku revolutsiooni nõudeid maalikunstile, kuigi ilmus peaaegu viis aastat enne revolutsiooni. Teos pälvis tohutu publikumenu ja muutis Davidi hetkega kuulsaks. Isegi paavst soovis maali näha. Jacques-Louis David Uusklassitsism Horatiuste vanne
Pjetër Arbnori

Pjetër Filip Arbnori (18. jaanuar 1935 Durrës – 8. juuli 2006 Napoli) oli albaania kirjanik, Albaania presidendi kohusetäitja 1992. aasta 6. aprillist kuni 9. aprillini ja Albaania parlamendi spiiker 6. aprillist 1992 kuni 24. juulini 1997. Ta liitus 14-aastaselt illegaalse diktatuurivastase grupiga. Ta lõpetas kahe aastaga filoloogiateaduskonna. Ta osales sotsiaaldemokraatliku organisatsiooni loomises ja kirjutas sellele programmi. 1961 ta arreteeriti ja mõisteti surma. Kolme kuu pärast asendati surmanuhtlus 25-aastase vangistusega. Tegevuse eest vanglas süüdistati teda riigivastases agitatsioonis ja propagandas ning karistusele lisati kümme aastat. Augustis 1989 ta vabanes vanglast, kus oli 28 aastat karistust kandnud. Elulugu (albaania keeles)
Talisman

Talisman on amuletitaoline ese, mis erinevalt amuletist on oma jõu omandanud väljastpoolt. Esemed, mis igapäevases elus kipuvad talismaniga segi minema: ohutis amulett
Natalja Abramova

Natalja Abramova (sündinud 5. detsembril 1981 Tapal) on Eesti kunstnik. Aastail 1989–1994 õppis ta Narva Kunstikoolis ja 2000–2005 Eesti Kunstiakadeemia Rakenduskunsti Kolledžis. Osalenud näitustel: 2005 – isikunäitus Kuressaare linnuse keldrikorruse näitusesaalis. 2006 – ühisnäitus "Kunstide vaim" koos Tauno Kangro ja Eugen Sterpuga Narva Hermanni linnuses. 2007 – osalemine eestivene mitteformaalse kunstnikeühenduse Ježi grupinäitusel Kuressaare linnuse kaitsetornis. 2008 – isikunäitus "Vana Tallinn minu silmade läbi" Tallinna Ülikooli Akadeemilises Raamatukogus.
Tõeline lahus

Tõeline lahus on lahus, milles on lahustunud aine ioonide või molekulidena ja osakeste suurus on alla 10−9m. Tõelised lahused tekivad, kui vees on lahustunud hästi lahustavad ained – teatud soolad, leelised, happed jm. Näiteks tekib tõeline lahus naatriumkloriidi või sahharoosi lahustumisel.
Leida Peips (kokteil)

Leida Peips on mittealkohoolne kokteil, mis koosneb mahlast, piimast ja grenadiinist. Heidi Vihma (5. mai 2006). "Vaikne, aga sisukas lounge Basso". Äripäev. Vaadatud 13. veebruaril 2020.
Goodid (subkultuur)

Goodid (inglise k goths) on subkultuuri esindajad, kes püüavad riietuse ja aksessuaaridega saavutada sünget ja dramaatilist välimust (mustaks lakitud küüned, julgelt sünge silmameik, ajastutruu riietus). Nimetus pärineb 18. sajandi õuduskirjandusest (nn gooti romaanid), kus figureerisid sünged keskaegsed lossid, kummitused, koletised, hullumeelsed jms. Gooti subkultuur põhineb muusikal. 1980. aastate alguses sai Inglismaal alguse gothic rock´i muusikastiill, mis sai omakorda alguse post-pungist. Gootide seas olid väga austatud Joy Division, Bauhaus, Siouxsie and the Banshees jt. Goote ühendab sarnane muusika-, riietumis- ja elustiil. Selle subkultuuri muusika hõlmab mitmeid muusikastiile, lisaks gothic rock´ile death rock, industrial, post-punk, dark wave, ethereal wave, neoclassical jne. Riietumises leiavad nad inspiratsiooni peamiselt death rocki, punki ja Victoria ajastu stiilidest, mille juurde käib tavaliselt kahvatu nägu, joonistatud kulmud ja mustaks värvitud juuksed. Goodid kannavad sageli lisaks mustale ka muid jõulisi toone: punast, lillat, sinist, rohelist. Materjalidest on populaarsed nahk ja samet. Naised armastavad pihikuid ja korsette. Jalas kantakse kõrgeid platvormsaapaid või -kingi, aksessuaaridena kette, needitud vöid, nahkkindaid, sõrmuseid, kaela- ja käerihmu. Subkultuur on populaarne ka aastakümneid hiljem. Lääne-Euroopas, peamiselt Saksamaal, toimuvad mitmed iga-aastased gootide festivalid, millest kuulsaimateks on M'era Luna Festival, Wave-Gotik-Treffen ja Amphi Festival. Sõna "gooti" (inglise k gothic) võttis 1967. aastal kasutusele muusikakriitik John Stickney. Ta kirjeldas kohtumist Jim Morrisoniga, mis toimus hämaralt valgustatud veinikeldris, ja nimetas seda täiuslikuks kohaks avaldamaks austust gothic rock´i ansamblile The Doors. 1970. aastate lõpus hakati omadussõnaga "gooti" kirjeldama post-punk bändide Siouxsie and the Banshees, Magazine ja Joy Division loodud atmosfääri. Nimetus "goot, goodid" tulenes muusikastiilist. Nimekiri gooti subkultuuri festivalidest Gooti ilukirjandus Gothic rock John Stickney (24 October 1967). "Four Doors To The Future: Gothic Rock Is Their Thing". The Williams Record. Posted at "The Doors : Articles & Reviews Year 1967". Mildequator.com. Archived from the original on 4 May 2013. Retrieved 3 October 2012. "The Doors are not pleasant, amusing hippies proffering a grin and a flower; they wield a knife with a cold and terrifying edge. The Doors are closely akin to the national taste for violence, and the power of their music forces each listener to realize what violence is in himself".... "The Doors met New York for better or for worse at a press conference in the gloomy vaulted wine cellar of the Delmonico hotel, the perfect room to honor the Gothic rock of the Doors"." Goth Rock Music Genre Overview | AllMusic". AllMusic. Retrieved 2017-07-18.
Marat' surm

"Marat' surm" (prantsuse La Mort de Marat, Marat assassiné; 1793) on Jacques-Louis Davidi maal. Teos on üks tuntumaid Prantsuse revolutsiooni kujutavatest maalidest. 1790ndate alguses oli Jacques-Louis David innukas jakobiin ja mälestas Marat' tapmist siiralt leinava teosega. Juhtus nii, et noor normandlanna tungis 13. juulil 1793 Marat' korterisse ja tappis ta, kui too kümbles vannis. Jacques-Louis David Uusklassitsism Jean-Paul Marat