laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Thorstein Veblen

Thorstein Bunde Veblen (30. juuli 1857 – 3. august 1929) oli norra päritolu Ameerika Ühendriikide sotsioloog ja majandusteadlane. Koos John R. Commonsiga asutas ta institutsionaalse majandusteaduse liikumise. Ta on tuntud USA majanduse kriitikuna. Tema tuntuim teos on "The Theory of the Leisure Class" (1899; eesti keeles "Jõudeklassi teooria. Majandusteaduslik uurimus institutsioonidest", tlk Alari Purju, Ilmamaa, Tartu: 2023). Vebleni institutsionaalne lähenemine majandusteadusele põhines kahel klassikalise ökonoomika alustalal: Marshalli nõudluskõveral ja veendumusel, et töölised töötavad ainult sellepärast, et neile makstakse, mitte töö enda pärast. Põhiliselt kritiseeris Veblen uusklassikuid marginalistliku lähenemise pärast. Ta ei jaganud arvamust, et majandussüsteem liigub järk-järgult oma tasakaaluasendi poole, ja eitas üldise tasakaalu võimalikkust. Thorstein Veblen sündis Ameerikas 1857. aastal Norra emigrantide peres. Tema lapsepõlv oli võrdlemisi vaene. Majandusteaduse asemel[küsitav] õppis Veblen Yale'i Ülikoolis filosoofiat. Lõpetanud Yale'i Ülikoolis doktorantuuri, pakuti talle tööd Cornelli ökonoomika õpetajana. Veblen kirjutas mitmeid tollel ajal ebatüüpilisi teoseid, nagu "Majandusteooria ja naiste riided", "Naiste barbaarne staatus" jne. Tema õpetamisstiil oli noriv ja kiusav, tihti palus ta enamikul oma õpilastest majandusteadusega tegelemine lõpetada, ja oli tänulik, et enamik teda kuulda võttis. Aastal 1899 avaldas Veblen oma tuntuima teose "Jõudeklassi teooria. Majandusteaduslik uurimus institutsioonidest", mis kritiseeris uusklassikalist tarbijateooriat. Kui uusklassikud eeldasid, et inimesed on tarbimisotsustes sõltumatud, siis Veblen väitis, et nad seda ei ole. Enamik inimesi on oma otsustes sõltuvuses sellest, mida teised tema ümber teevad, mis on moodne jne. Enesealalhoiuinstinkt on küll esmane, mida inimesed tunnevad, kuid peale selle mõjutavad enamasti inimese otsuseid siiski sotsiaalne staatus ja omandisuhted. Vebleni vaatlused on enam tunnustust leidnud küll sotsioloogide, mitte majandusteadlaste silmis. Aastal 1950 kirjutas professor Harvey Leibenstein artikli "Vebleni efektidest", kus ta väitis, et Marshalli nõudluskõverad kaotavad tihti oma tähenduse. Nõudlus "Vebleni kaupade" järgi sõltub kauba kogusest ja tarbija subjektiivsest arvamusest hinna kohta, mida teised tarbijad arvavad teda olevat selle kauba eest maksnud. Veblen ei koostanud mingit kindlat majandusmudelit, ja arvas, et ka mitte keegi teine ei suuda seda teha. Vebleni teoseid on alati peetud teistmoodi ja mõnusaks lugemiseks. Eesti keeles on ilmunud "Jõudeklassi teooria. Majandusteaduslik uurimus institutsioonidest" (Tartu, Ilmamaa, 2023).
Välismaa orgude loend

Siin on loetletud välismaa orge. Eestis asuvaid orge on loetletud leiate Eesti orgude loendis. Coachella org Farg‘ona org Hasli org Hudsoni org Imaali org Inntal Katmandu org Mohawki org Monument Valley Nessental Passeieri org Paznaun Porta Westfalica Pusteri org Qinngua org Rašti org Surmaorg Suur kanjon Tannheimer Tal Ulteni org Val di Fiemme Val di Non Valtellina
Yale

Yale võib tähendada järgmist: Yale (Briti Columbia) ... Yale'i Ülikool
Rutger von Schwansbell

Rutger von Schwansbell (ka Schwanzbell) oli Liivi ordu liige ja Maasilinna foogt aastatel 1527–1538. Rutgeri vanemad olid Heinrich von Schwansbell ja Helene Torck. Ta sündis Marki krahvkonnas Schwansbellis Lüneni linna lähedal. Tema suguvõsa pärines ilmselt Münsteri piiskopi ministeriaalide hulgast, kuid 15. sajandiks olid nad üks lugupeetumaid Marki aadlisuguvõsasid. Schwansbell astus Liivi ordusse tõenäoliselt 15. sajandi lõpukümnendil ning oli 1498. aastal Kuldīgas majandusametnik (Schenk). 1507. aastal sai ta Viljandi kumpaniks, 1515 aga Narva foogtiks ning 1517 Sēlpilsi foogtiks. 1527. aastal sai ta Maasilinna foogtiks ja oli sellel kohal 11 aastat. Seejärel teated temast lõppevad. Rutgeri arvatav vend Dietrich oli orduvasall Liivimaal ja suri 1521. aastal. Tema teine sugulane Wilhelm oli 1522. aastal Maasilinna foogti teener. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 790 (lk 586–587).
Pilvemets

Pilvemets ehk udumets on igihaljas troopiline mets, mis kasvab enamasti kõrgemal kui 1500 meetrit merepinnast. Enamiku ajast on neis metsades suhteline õhuniiskus 100%. Need metsad asuvad otseses mõttes pilvede sees. Pilvemetsi iseloomustab kõrge endeemsus ning palju epifüütseid taimi. Puude kõrgus ulatub 25...45 meetrini. Puude kõrgus väheneb kõrguse suurenedes. Pilvemetsad tekivad mägede tuulepealsetel nõlvadel, kus tõusev õhk jahtub ning niiskus selles kondenseerub moodustades pilvi. Heaks näiteks on Costa Rica pilvemetsad, mis kasvavad mägede idapoolsetel nõlvadel, sest Costa Ricas on valdavaks idakaartetuuled. Kõige rohkem leidub pilvemetsi Lõuna- ja Kesk-Ameerikas ning Kagu-Aasias. Pilvemetsade pindala on viimaste kümnendite jooksul kiirelt vähenenud. Colombia pilvemetsadest on hinnanguliselt 90% maha raiutud ja asendatud põhiliselt karjamaadega. Sellel on palju kahjulikke tagajärgi. Näiteks on pilvemetsade mullad vastuvõtlikud erosioonile, mis tekitab maalihkeid. Samuti on pilvemetsad tähtsad õhupuhastajad.
Simon von Rietberg

Krahv Simon von Rietberg (surnud enne juunit 1523) oli Liivi ordu liige ja Tallinna komtuur aastatel 1516–1523. Simoni vanemad olid krahv Johann von Rietberg ja Margareta zur Lippe. Ta sündis Vestfaalis Rietbergi krahvkonnas Rietbergi asulas. Tema suguvõsa oli krahvkonda valitsenud alates 13. sajandist ja vaatamata oma valduste suhtelisele väiksusele oli Vestfaalis küllaltki mõjukas, sest Rietbergi krahvid olid osanud oma mõjuvõimu edukate abieludega laiendada. Nõnda olid Simoni sugulased saanud nii Münsteri, Paderborni, Mindeni kui ka Osnabrücki piiskoppideks. Simon saabus Liivimaale tõenäoliselt kas 15. sajandi lõpus või 16. alguses. 1510. aastal on teda märgitud Pärnu komtuurina ja 1516. aastal sai temast Tallinna komtuur. Sellel ametikohal oli ta kuni surmani. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr 722 (lk 540–541).
Esipreester

Koguduse esipreester (vene keeles настоятель) on õigeusu kirikus preester, kellele piiskopkonna juht (piiskop, peapiiskop või metropoliit) on teinud ülesandeks antud koguduse juhtimise. Esipreestrile alluvad kõik ülejäänud koguduse vaimulikud ja ilmalikud töötegijad, kaasa arvatud teised koguduse juures töötavad preestrid. Esipreester määrab jumalateenistuse korra ning jälgib selle täitmist, vastutab pühakoja ja selle inventari korrashoiu eest. Eesti keeles on esipreestri kohta kasutatud ka nimetusi eesseisja, eesnik ja esinik, kuid need ametinimetused ei ole üheselt mõistetavad, sest võivad osutada ka kloostriülemale. Harvemini on kasutatud mõistet vanempreester. Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku põhikirja kohaselt on koguduse juhtimist teostava preestri ametinimetuseks "eesseisja". Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku põhikirjas ei ole vastav ametinimetus üheselt määratletud – seal kasutatakse vahelduvalt mõisteid "koguduse preester", "koguduse vaimulik" ja "esipreester". Eesti õigeusu kiriku ajalugu uurinud vaimulikud August Kaljukosk ja Andrei Sõtšov on eelistanud "eesniku" nimetust. Kahe maailmasõja vahel ja veelgi varasemas eestikeelses õigeusu kirjanduses kasutati aga sageli nimetust "esinik". Eestseisja Preester Ülempreester "Eesti-vene õigeusu seletav sõnastik". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2013. Vaadatud 25. septembril 2013. Triin Pärgma "EAÕK Angerja-Kohila Issanda taevaminemise koguduse ajalugu". Pärnu, 2008, lk 41, "eesnik" (vaadatud 24. augustil 2011). "Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku põhikiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2013. Vaadatud 25. septembril 2013. Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku põhikiri
Eesseisja

Mitte segi ajada õigeusu mõistega eestseisja Eesseisja (kreeka keeles προϊστάμενος; vene keeles настоятель) on peamiselt õigeusu kontekstis kasutatav ametinimetus, mis võib tähendada: koguduse eesseisjat ehk esipreestrit kloostri eesseisjat ehk kloostriülemat Eesti keeles on samas tähenduses kasutusel ka mõisted eesnik ja esinik. Eesseisjat tuleb eristada eestseisjast, kelleks nimetatakse õigeusus autokefaalse või autonoomse õigeusu kiriku pead. Eestseisja ametinimetust esineb ka muudes konfessioonides ja organisatsioonides.
Kurtšatov

Kurtšatov on linn Venemaal Kurski oblastis, Kurtšatovi rajooni keskus. Asub Seimi jõe ääres, 47 km kaugusel Kurskist. Linn on asutatud seoses Kurski AEJ ehitamisega 1968. aastal ja saanud nime füüsik Igor Kurtšatovi järgi. Linnaõigused sai 1983. aastal. Lisaks tuumaelektrijaamale on linnas tehas Atommaš ja ehitusmaterjalitehased. 2023. aasta septembris, Vene-Ukraina sõja ajal, tabas linna Ukraina droonirünnak. http://www.kurchatov.info/ Umut Uras; Hamza Mohamed (3. september 2023). "Russia-Ukraine war updates: Ukrainian drone targets Kursk region". aljazeera.com (inglise). Al-Jazīrah. Vaadatud 16. veebruaril 2024. The governor of Russia’s Kursk region says a nonresidential building in the city of Kurchatov is on fire following a Ukrainian drone attack.
Brändö vald

Brändö on vald ja saarterühm Soomes Ahvenamaa maakonnas. Brändö vallas elab 484 elanikku ja tema pindala on 108,07 km² (veepindala 0,4 km²). Valla elanikest on 83% rootsi keele kõnelejad. Asterholma, Baggholma, Björnholma, Brändö, Fiskö, Jurmo, Korsö (Koskenpää), Lappo, Torsholma, Åva Population growth biggest in nearly 70 years Brändö valla koduleht
Euroopa sektsioon (FCI)

Euroopa sektsioon (FCI) (inglise keeles European section (FCI)) on erinevalt teistest sektsioonidest FCI poolt tunnustatud ja Belgias 2001. aastal registreeritud oma põhikirjaga juriidiline isik. Loomise põhjuseid oli mitu. Esiteks, Euroopa Liidu laienemine ning selle poliitiline tugevnemine tingis vajaduse koerandusega seotud inimeste ühiste huvide esindamise, et seadusandjad ei lähtuks vaid loomakaitsjate ja veterinaaride huvidest. Tuletame meelde kõrvade-sabade lõikamise keelu ning ohtlike tõugude nimekirja. Teiseks, Euroopa sektsioon on FCI-s suurim ja tõhusaim. Iga-aastased koosolekud ja lühikesed vahemaad võimaldavad ning tihedad inimestevahelised kontaktid lubavad tal paremini koordineerides oma tegevust ja seeläbi olla suunanäitajaks FCI arengus. Kolmandaks saab ta kiiremini lahendada Euroopa siseseid koerandusprobleeme, olgu need siis liikmesriikide vahelised poliitilised suhted (Hispaania ja Gibraltar) või tõu kodumaa määramine, kui sellele pretendeerivad mitmed riigid (istria hagijas). Tabel 1. FCI Euroopa Sektsiooni rahvuslikud kennelorganisatsioonid (2007) Allikas : FCI Europe Statistics 2002-2007 (valge täisliikmed, roheline assotsieerunud liikmed, sinine lepingulised partnerid; CAC näit. – rahvuslikud näitused, CACIB näit. – rahvusvahelised näitused) * 2006. aasta andmed ** 2005. aasta andmed *** 2002. aasta andmed Euroopa sektsioon korraldab üks kord aastas Euroopa võitja näituse ("FCI Euro Winners Dog Show "). 2010 – Celje, Sloveenia 30.09–3.10.2010 2009 – Dublin, Iirimaa 30.05–1.06.2009 2008 – Budapest, Ungari 3.–5. oktoober. FCI European Dog Show, Club Shows, World Meetings, Special Shows’ program. Hungexpo – Kincsem Park full area. Sulgudes näitusele registreerunud koerte arv. 2007 – Zagreb, Horvaatia (10 371), 2006 – Helsingi, Soome (9 755), 2005 – Tulln, Austria (10 506), 2004 – Barcelona, Hispaania (7 773), 2003 – Bratislava, Slovakkia (10 245), 2002 – Pariis, Prantsusmaa (11 114), 2001 – Tel Aviv, Israel (1224), 2000 – Poznaň, Poola (8793), 1999 – Tulln, Austria (6704), 1998 – Genova, Itaalia (6328), 1997 – Kopenhaagen, Taani (6847), 1996 – Luxembourg, Luksemburgi (6741), 1995 – Maastricht, Holland (5696), 1994 – Lissabon, Portugal (2347), 1993 – Budapest, Ungari (6609), 1992 – Dortmund, Saksamaa (4662), 1991 – Helsingi, Soome (6167), 1990 – Verona, Itaalia (4740), 1989 (?), 1988 – Luxembourg, Luksemburg (4290), 1987 (?), 1986 (?), 1985 – Lyon, Prantsusmaa (3919), 1984 – Itaalia (?), 1983 – Zürich, Saksa FV (2600), 1982 – Brüssel, Belgia (2712) Výstavy / Dog shows
Eckerö vald

Eckerö on vald Soomes Ahvenamaa maakonnas. Eckerö naabervald on Hammarlandi vald. Valla keskus on Storby küla. Valla elanikest 95% on rootsi keele kõnelejad. Eckerö vald on Soome ja Ahvenamaa kõige läänepoolseim omavalitsus. Björnhuvud, Kyrkoby, Marby, Storby, Torp ja Överby Population growth biggest in nearly 70 years Eckerö valla koduleht
Carlo Emanuele III

Carlo Emanuele III (27. aprill 1701 Torino – 20. veebruar 1773 Torino) oli Savoia hertsog ja Sardiinia kuningas aastail 1730–1773. Carlo Emanuele sündis Torinos Savoia hertsogi ja hilisema Sardiinia kuninga Vittorio Amedeo II ja tema esimese abikaasa Orléansi Anne Marie pojana. Vittorio Amedeo II loobus 1730. aastal Carlo Emanuele kasuks. 1731. aastal naasis ta troonile ja süüdistas oma poega ebakompetentsuses. Carlo Emanuele lasi oma isa vangistada ning hoidis teda Rivoli kindluses, kus viimane ka peagi suri. Poola pärilussõjas toetas Carlo Emmnuele III koos Prantsusmaaga Stanisław Leszczyńskit. 1733. aastal vallutas ta Milano ja Lombardia. Prantsusmaa üritas liitu kutsuda ka Hispaania kuningat Felipe V-t, kuid viimane nõudis vastutasuks omale Milanot ja Mantovat. Carlo Emanuele, kes ründas oma vägede eesotsas Mantovat, ei soovinud, et Hispaania taastaks Itaalias oma ülemvõimu. Carlo Emanuele pidurdas seejärel oma vägede edasiliikumist, kuna teadis, et Mantova vallutamise puhul tuleks see kohe Hispaaniale üle anda. Kui Austria ja Prantsusmaa sõlmisid rahu, oli Carlo Emanuele sunnitud oma vägedega Lombardiast lahkuma. Talle anti mõned maa-alad, muuhulgas Langhe, Tortona ja Novara. Austria pärilussõjas osales ta Austria poolel ning nii rahaliselt kui ka oma mereväega toetas teda Suurbritannia. Algul saavutas ta sõjas küll mõne väljapaistva võidu, kuid pärast Napoli kuningriigi vallutamiskatset tungisid Savoiasse Prantsuse ja Hispaania ühendväed. 1744. aastal juhtis ta isiklikult Cuneo kaitsmist. Järgmisel aastal langesid vaenlase kätte tähtsa Alessandria, Asti ja Casale kindlused. 1746. aastal sai ta Austriast lisavägesid ning vallutas tagasi Alessandria ja Asti. Järgmisel aastal toimunud Assietta lahingus saavutasid Sardiinia väed prantslaste üle kaaluka võidu, ning peatselt liikus sõjatander põhja poole. Aacheni kongressil paistis ta silma osava läbirääkijana ning talle tagastati Savoia ja Nice ning anti veel lisaks Vigevano ning veel mõned alad Po madalikul. Seitsmeaastasest sõjast keeldus ta osa võtmast ning tegeles selle asemel riigi siseasjadega. Ta asutas Sassari ja Cagliari ülikooli. Carlo Emanuele III suri 1773. aastal Torinos ning maeti Superga basiilikasse. Carlo Emanuele III abiellus kokku kolm korda. Kõigepealt abiellus Baieri printsessi Anna Christine Louisega (1704–1723). Abielust sündis: Vittorio Amedeo (1723–1725) Seejärel abiellus ta Hessen-Rotenburg-Rheinfelsi printsessi Polyxena Christinaga (1706–1735). Abielust sündisid: Vittorio Amedeo III (1726–1796), Sardiinia kuningas Eleonora Maria Teresa (1728–1781) Maria Luisa Gabriella (1729–1767), nunn Maria Felicita (1730–1801) Emanuele Filiberto (1731–1735), Aosta hertsog Carlo Francesco Romualdo (1733), Chablais' hertsog Tema kolmandaks abikaasaks sai Lorraine printsess Elisabeth Teresa. Abielust sündisid: Carlo Francesco Maria Augusto (1738–1745), Aosta hertsog Maria Vittoria Margherita (1740–1742) Benedetto Maria Maurizio (1741–1808), Chablais' hertsog ja Ivrea markii Savoia dünastia Lühike elulugu ja mõned pildid (inglise k.) Sardiinia kuningate ja Savoia hertsogite sugupuu (inglise k.)
Finströmi vald

Finström on vald Soomes Ahvenanmanneri saarel Ahvenamaa maakonnas. Valla pindala on 172,5 km², millest maad on 123,26 km². Valla keskus on Godby küla. Valla elanikest 94% räägib emakeelena rootsi keelt. Bamböle, Bartsgårda, Bastö, Bergö, Bjärström, Brantsböle, Emkarby, Enbolsta, Finström, Godby, Grelsby, Kulla, Markusböle, Ottböle, Pettböle, Pålsböle, Rågertsböle, Strömsvik, Stålsby, Svartsmara, Tjudö, Torrbolsta, Tärnbolsta, Västanträsk, Ämnäs Population growth biggest in nearly 70 years Finströmi valla koduleht
Keskikylä

Keskikylä on küla Soomes Lõuna-Pohjanmaa maakonnas Alajärvi linnas. Aastani 2008 oli küla Lehtimäki valla keskus. Keskikyläst 1,5 km põhja pool asub Peräkylä ja 3,5 km lõunas Lehtimäki kirikuküla. 2007. aastal elas Keskikyläs 679 inimest ja 2019. aastal 570 inimest.
Salla vald

Salla valdu on olnud mitu. Salla vald Simuna kihelkonnas 1867–1939 Salla vald Virumaal 1939–1950 Salla vald Soomes Salla vald Austrias
Puittaimed

Puittaimed on soontaimed (enamikus katteseemnetaimed), kelle varred puituvad (lignifitseeruvad). Puittaimedele vastanduvad rohttaimed, kelle varred ei puitu. Eluvormi järgi jagunevad puittaimed kaheks – puudeks ja põõsasteks. Puud jagunevad okaspuudeks ja lehtpuudeks. Põõsaste hulgas eraldatakse eraldi rühmana kääbuspõõsaid ehk puhmaid. Puittaimede ja rohttaimede vahepealne rühm on poolpõõsad, kelle vars puitub täielikult vaid põõsa alumises osas. Lehistumise perioodi järgi eristatakse heitlehiseid ja igihaljaid puittaimi. Puittaimi rühmitatakse ka kõrguse, eluea, külmakindluse, valgusnõudlikkuse, veevajaduse ja kasvukoha mullastiku nõuete järgi. rohttaimed
Johannes Jalak

Johannes Jalak (18. veebruar 1899 Avinurme vald – 23. jaanuar 1942 Perm) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940). Jalak osales Gattšina sõjakooli kursandina vabatahtlikult Vabadussõjas. Ta lõpetas hiljem Tallinna Sõjatehnika Kooli ning teenis 1. Soomusrongi Rügemendis Tapal ja aastast 1936 Tallinnas Raudteevalitsuses ja Sõjaministeeriumis insenerina. Koostas õpikud "Telefoniasjandus" ja "Gaasikaitse". Jalak oli Ohvitseride Keskkogu liige. Autasustati 1938. aastal Valgetähe V klassi teenetemärgiga. Abielust Jenny Ottmanniga sündisid lapsed Inge ja Ennu. Jalak päris pärast isa surma Maetsmas Avijõe kaldal oleva Kaunissaare jahu- ja saeveski. Pärast 1940. aasta riigipööret jäi Jalak edasi väeteenistusse. Ta ütles: "Põgenemist ei peeta heaks tooniks. Ma olen vande andnud, sõdureid ei saa üksi jätta." Jalak arreteeriti NKVD poolt 30. aprillil 1941 ja saadeti Nõukogude Liidu koonduslaagrisse. Teda süüdistati luuretegevuses Nõukogude Liidu vastu 1937. aastal, sest ta kogunud konduktorite käest andmeid Venemaa raudteepöörmete kohta, mida "Eesti rünnakul" Venemaa vastu oleks saadud kasutada. Selle eest mõistis Nõukogude Liidu sõjatribunal ta surma. Johannes Jalak lasti sõjatribunali otsusel maha 23. jaanuaril 1942 Permis. Johannes Jalak rehabiliteeriti 25. veebruaril 1991 Eesti NSV Ülemkohtu määrusega tühistada sõjaväeosa nr 4165 sõjatribunali otsus kuriteokoosseisu puudumise tõttu. Ohvitseride andmekogu
Tüvi

Tüvi (ladina keeles truncus) on puu varre harunemata osa. Aianduses loetakse tüveks varre maapinnast kuni alumise suure külgoksani ulatuvat osa. Tüvi on puude üks tähtsamaid struktuure, sest sealt harunevad oksad ja nendest omakorda teised taime maapealsed osad, mis moodustavad võra. Tüvi kinnitub maapinda juurte abil. Puude tüvi on kaetud puukoorega ning see on oluline puuliikide määramisel; sageli varieerub tüve värvus puu eri kõrgusil. Tüvi esineb nii "tõelistel" puittaimedel kui ka näiteks palmidel ja teistel üheidulehelistel. Kõigil taimedel muutub tüvi aja jooksul kõvemaks protsessi tulemusel, mida nimetatakse kaheidulehelistel puudel sekundaarseks kasvuks ja üheidulehelistel puudel pseudosekundaarseks kasvuks. Aianduses eristatakse varrel kolme osa: tüvi – maapinnast alumise külgoksani; tüvepikendus – tüve jätk võra sees, millele kinnituvad kõik teised oksad; võra juhtoks – viimase aasta juurdekasv puu ladvas.[viide?] Puutüved on metsatööstuse põhiline toormaterjal. Põõsaste maapinna lähedalt sirutuvaid (suhteliselt) jämedaid varsi kutsutakse tüvikuteks.[viide?] Kui puu hävib, aga tüvest jääb alumine osa alles (see võib juhtuda näiteks tormimurru või metsaraie tulemusena), nimetatakse tüve allesjäänud osa kännuks. Ogaline korallpuu tüvi Arukase tüvi Noorte kuuskede tüved
Aaspere vald

Aaspere vald (saksa keeles Kattentack) oli vald Haljala kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas, aastatel 1866–1939. Vallamaja asus Võipere külas. 1939. aasta vallareformiga moodustati Aaspere vallast - väikeste piirimuudatustega - Aaspere vald ning Vohnja ja Aaspere vallast moodustati Vohnja vald. Sissekanne Eesti Riigiarhiivi andmebaasis "Eesti ala valdade register 1866–1917" Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88., Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938 Sissekanne Eesti Riigiarhiivi andmebaasis "Eesti ala valdade register 1866–1917"
Poolpõõsas

Poolpõõsas on taimede eluvorm, mille alumised osad (võsud ja maa-alused osad) puituvad. Seega võib teda üheaegselt lugeda nii puittaimeks kui ka rohttaimeks. Vegetatsiooniperioodi lõppedes poolpõõsaste rohtsed osad hävivad, puitunud osad aga säilivad. Poolpõõsad on põõsastest üldjuhul madalamad ja lühemaealised. Eestis kasvavatest taimedes on poolpõõsad näiteks pujud ja soopihlad. Poolpõõsaid on eriti palju kõrbete ja poolkõrbete taimestikus. Põõsas Puu Puhmas (kääbuspõõsas)
Kotlõ

Kotlõ (vadja Kattila; eesti keeles mööndav Katla) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Kotlõ vallas. See on Kingissepa rajooni üks vanimatest asulatest, esimest korda temast on kirjutatud 13. sajandi allikates Kattila nime all. Selle piirkonna põliselanikud on vadjalased. Kuulus Kattila kihelkonda. Kotlõ küla on ka tuntud ilusa, pargiga Kotlõ mõisakompleksi poolest, mis on arhitektuurimälestis. Mõisaomanikeks olid 18. sajandist Albrechti suguvõsa liikmed. Aastal 1827 elas ja töötas Kotlõ külas kunstnik Orest Kiprenski. "Kingissepa rajooni ametlik koduleht" (vene). Originaali arhiivikoopia seisuga 13. veebruar 2011. Vaadatud 27. mail 2010.
Föglö vald

Föglö [f'ööglöö] on vald ja saarterühm Soomes Ahvenamaa maakonnas. Valla keskus on Degerby. Vallas räägitakse rootsi keelt. Björkör, Björsboda, Bråttö, Brändö, Bänö, Degerby, Finholma, Flisö, Granboda, Hastersboda, Horsholma, Hummersö, Jyddö, Järsö, Kallsö, Klåvskär, Nötö, Sanda, Skogboda, Sommarö, Sonnboda, Stentorpa, Ulversö, Överö Population growth biggest in nearly 70 years Föglö valla koduleht
Geta vald

Geta [j'eeta] on vald Soomes Ahvenamaa maakonnas. Vallas elab umbes 500 inimest ja rahvastiku tihedus on 5,9 in/km². Vallas räägitakse rootsi keelt. Andersö, Bolstaholm, Dånö, Finnö, Gräggnäs, Höckböle, Isaksö, Labbnäs, Möckelgräs, Olofsnäs (Olsnäs), Pantsarnäs, Skinnarböle, Snäckö, Västergeta, Östergeta Geta valla koduleht
Maateaduste mõistete loendid

Siin on loetletud maateaduslike mõistete loendeid. Maateaduste mõisteid:   A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š T U V W Õ Ä Ö Ü Eesti loodusmälestiste loend Eesti rändrahnude loend Kivimite loend Maailma loodusmälestiste loend Maavärinate loend Mineraalide loend Mäenduse mõisteid Vulkaanide loend Vulkaanitüüpide loend Geoloogia Geograafia Meteoroloogia Geofüüsika Okeanograafia
Lakšmī

Lakšmī ehk Mahalakshmi (sanskriti keeles लक्ष्मी lakṣmī) on hinduismis tervise ja jõukuse jumalanna.
Blackburn Rovers FC

Blackburn Rovers FC on 1875. aastal Blackburnis asutatud Inglismaa jalgpalliklubi, mis mängib riigi esiliigas. Klubi kodustaadion on 1890. aastast Ewood Park. Viimati mängiti Premier League'is hooajal 2011–2012. Premier League'i hooajal 1995–1996 sai klubi liiga meistriks. Klubi peatreeneriks oli Kenny Dalglish. Suured rahasummad olid kulutatud tähtmängijate, näiteks Alan Sheareri ja Chris Suttoni, ostmiseks. Seisuga 12. märts 2019 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. 1. liiga ja Premier League Võidud (3): 1911–12, 1913–14, 1994–95 Teine koht (1) 1993–94 2. liiga Võidud (1): 1938–39 3. liiga Võidud (1): 1974–75 FA karikas Võidud (6): 1884, 1885, 1886, 1890, 1891, 1928 Liiga karikas Võidud (1): 2002 FA Charity Shield Võidud (1): 1912 Koduleht
Bolton Wanderers FC

Bolton Wanderers FC on 1874. aastal Boltonis Christ Church FC nime all asutatud Inglismaa jalgpalliklubi. Praeguse nime sai klubi 1877. aastal. Klubi kodustaadion on 1997. aastast Reebok Stadium, varem mängis meeskond 102 aastat Burnden Park staadionil. Klubi mängib Inglismaa tugevuselt teises liigas Football League Championship. Viimati mängiti Premier League's hooajal 2011–2012. 2. liiga (1992. aastast 1. liiga) Võidud (3): 1908–09, 1977–78, 1996–97 FA Karikas Võidud (4): 1923, 1926, 1929, 1958 League Cup Teised kohad (2): 1995, 2004 FA Charity Shield Võidud (1): 1958 Koduleht