laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Klaudia Taev

Klaudia Taev (13. aprill 1906 Saaremaa – 7. juuni 1985 Pärnu) oli eesti lauluõpetaja. Klaudia Taev sündis õpetaja perekonnas. Huvi laulmise ja muusika vastu tekkis tal juba lapsepõlves. Tallinna Konservatooriumis õppis ta laulmist esimese eesti soost kutselise laulja Aino Tamme käe all, Varvara Malama, Armanda Abbati ja Aleksander Arderi juures. Tema lauljakarjäär jäi lühikeseks. Haiguse tagajärjel kaotas ta hääle ning pühendas oma edasise elu teiste õpetamisele. II maailmasõja ajal tegutses Klaudia Taev hääleseadja-lauluõpetajana Eesti NSV Riiklikes Kunstiansamblites Jaroslavlis, kus temalt võttis tunde ka Georg Ots. Eestisse naasnuna asus ta elama Pärnusse. Aastatel 1944–1950 oli ta Endla operetitrupi vokaalpedagoog ning kuni 1954. aastani ka Pärnu Lastemuusikakooli lauluõpetaja. Pärast lauluklassi sulgemist Pärnu Lastemuusikakoolis andis ta eratunde ning tegutses kultuurikeskustes, õpetades laulmist solistidele, ansamblitele ja hääleseadjana kooridele. Klaudia Taevi õpilaste arvu ei tea keegi, sest tema juures õppisid ka suviti Pärnus puhanud välismaalased ja nende lapsed. Tema õpilased on ka Rein Veidemann, Urve Tauts, Viktor Gurjev, Hans Miilberg, Asta Vihandi, Eve Neem, Silvia Vestmann, Toomas Kuter, Marvi Taggo, Malle Raid, Peeter Kaljumäe ja teised. Tema auks korraldatakse Pärnus alates 1996. aastast Klaudia Taevi nimelist rahvusvahelist noorte ooperilauljate konkurssi. Klaudia Taev. PromFesti veebisait. Hallik, Enn. "Rein Veidemann elab vana kodulinna provintsluseilminguid valusalt läbi". Pärnu Postimees. 6.10.2007
Medõni rajoon

Medõni rajoon (vene keeles Медынский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Medõni linn. Rajoon piirneb põhjas Moskva oblastiga, idas Borovski rajooniga, kagus Malojaroslavetsi rajooniga, lõunas Dzeržinski rajooniga ja läänes Iznoski rajooniga. Rajooni pindala on 1148 km². Elanike arv oli 2012. aastal 13 193, 2009. aastal 13 069 ja 2002. aastal 13 783. Medõni rajoonis on 133 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Medõni linna) ja üheteistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Medõnka, Luža ja Rut. Q126948302
Malojaroslavetsi rajoon

Malojaroslavetsi rajoon (vene keeles Малоярославецкий район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Malojaroslavetsi linn. Rajoon piirneb põhjas Borovski rajooniga, idas Žukovi rajooniga, kagus Tarussa rajooniga, lõunas Ferzikovo rajooniga, edelas Kaluga lähiümbrusega, läänes Dzeržinski rajoon ja loodes Medõni rajooniga. Rajooni pindala on 1547 km². Elanike arv oli 2012. aastal 53 409, 2009. aastal 53 285 ja 2002. aastal 55 910. Malojaroslavetsi rajoonis on 217 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Malojaroslavetsi linna) ja seitsmeteistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Luža ja Suhhodrev. Q126948302
Žukovi rajoon

Žukovi rajoon (vene keeles Жуковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Žukovi linn. Rajoon piirneb põhjas ja idas Moskva oblastiga, lõunas Tarussa rajooniga, läänes Malojaroslavetsi rajooniga ja loodes Borovski rajooniga. Rajooni pindala on 1360 km². Elanike arv oli 2012. aastal 48 338, 2009. aastal 45 400 ja 2002. aastal 46 180. Žukovi rajoonis on 175 asulat, mis kuuluvad kolme linnaasunduse (Beloussovo, Žukovi ja Kremjonki linna) ning kaheteistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Protva, Istja ja Nara. Q126948302
Hsieh Su-wei

Hsieh Su-wei (sündinud 4. jaanuaril 1986) on Taiwani profitennisist. Ta on enam tuntud paarismängijana, milles ta oli 2014. aastal ka viis nädalat WTA edetabeli esinumber. Koos hiinlanna Peng Shuaiga võitis ta 2014. aastal Wimbledoni turniiri ja Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused. Hsieh Su-wei WTA veebilehel
Karksi kolhoos

Karksi kolhoos oli kolhoos Viljandi rajoonis Karksi külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Karksis. Kolhoosi esimees oli 1970. ja 1980. aastatel Enno Puks. Kolhoosiga seotut eksponeeritakse Karksi külamuuseumis, kus on moodustatud eraldi kolhoosituba. https://web.archive.org/web/20170905190234/http://www.karksiks.ee/-Muuseum (vaadatud 22.07.2013)
Kuusalu kolhoos

Kuusalu kolhoos oli kolhoos Harju rajoonis Kuusalu külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Kiius. 1980. aastatel kuulusid kolhoosile elektroonikatehas Estron (kus toodeti telefonisüsteemi Estron 100) ja näidisabiettevõte Bioestron (kus toodeti söödavalku). Estron Pro HTT Instrument kartulikuhja temperatuuriandur teravilja niiskusemõõtur Remedia Kuusalu kolhoos Eesti filmi andmebaasis Ülle Tamm, Kuusalu vallamajas oli 7 aastat elektroonikatehas, Sõnumitooja, 7. detsember 2010 ZIS 127 Kuusalus, vanatehnika.ee foorum FOTIS: EFA.204.P.0-150909, Harju rajooni Kuusalu kolhoosi Põllumajanduse Elektronaparatuuri tehase Estron biotehnoloogialaboratooriumi juhataja Indrek Kirss söödapärmi tootmise seadme juhtimispuldi juures. Veebruar 1988
Afanassi Ossipov

Afanassi Nikolajevitš Ossipov (vene keeles Афанасий Николаевич Осипов; 28. veebruar 1928 Gornõi uluss, Jakuudi ANSV – 11. september 2017) oli jakuudi maalikunstnik ja õppejõud, professor, NSV Liidu rahvakunstnik. Ta oli Sahha teaduste akadeemia auliige ja 1996. aastast Sahha (Jakuutia) Vabariigi Vaimsuse Akadeemia president. Ta lõpetas 1945. aastal Jakutskis tehnikumi, 1947. aastal Moskvas Surikovi-nimelise instituudi juures asuva kunstikeskkooli ja 1955. aastal Surikovi-nimelise Moskva Kunstiinstituudi maalikunsti teaduskonna. Ta oli aastatel 1955–1957 õppejõud Jakutski kunstikoolis. 1957. aastal läks ta üle loomingulisele tööle. Aastatel 1994–2000 töötas ta Krasnojarski Riikliku Kunstiinstituudi Jakutski filiaali maalikunsti kateedri juhatajana ja 2000–2004 Arktika Riikliku Kunstide ja Kultuuri Instituudi maalikunsti kateedri juhatajana ja professorina. 2004. aastast oli ta taas loomingulisel tööl. 1962 – Jakuudi ANSV teeneline kunstitegelane 1973 – valiti NSV Liidu Kunstide Akadeemia korrespondentliikmeks 1978 – Vene NFSV rahvakunstnik 1986 – Repini-nimeline Vene NFSV riiklik preemia 1988 – NSV Liidu rahvakunstnik 1988 – valiti NSV Liidu Kunstide Akadeemia (1991. aastast Venemaa Kunstide Akadeemia) akadeemikuks 2000 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodanik 2005 – valiti Kõrgõzstani Rahvusliku Kunstide Akadeemia liikmeks Ta oli valitud ka Jakuudi ANSV rahvakunstnikuks. "Izgnanije šamana" ("Изгнание шамана", 1957) "Jakutskije bortsõ" ("Якутские борцы", 1967) "Õssõhh" ("Ысых", 1980) "Retška Argomai" ("Речка Аргомай", 1984) "Ustje Injali" ("Устье Иньяли", 1984) "Arhangaiskije aratõ" ("Архангайские араты", triptühhon, 1987–1988) J. J. Sleptsova (Dolguntša) portree (2000) Осипов Афанасий Николаевич. artpoisk.info Осипов Афанасий Николаевич. rah.ru Почетные граждане Республики Саха (Якутия). old.sakha.gov.ru Осипов Афанасий Николаевич. ysia.ru
Vambola kolhoos

Vambola kolhoos oli mitme Eesti kolhoosi nimi: Vambola kolhoos asus Viljandi rajoonis, keskus Soe asulas Vambola kolhoos asus Elva rajoonis Vambola kolhoos asus Valga rajoonis Vambola kolhoos asus Harju rajoonis[küsitav] ...
Vihula kolhoos

Vihula kolhoos oli kolhoos Rakvere rajoonis Haljala külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Karulas. 1976 ühinesid Vihula kolhoos, Aaspere kolhoos ja Haljala kolhoos uueks loodavaks Viru kolhoosiks.[viide?] Endisaegse kolhoosi sigalakompleksi haldab tänapäeval Oleg Grossi Talu OÜ.
Kambja sovhoos

Kambja sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Kambja ja Haaslava külanõukogu alal. Sovhoosi keskus asus Kambjas. sovhoosi pindala oli 13 700 ha (seisuga 1978).
Luunja sovhoos

Luunja sovhoos oli sovhoos Tartu rajoonis Luunja külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Luunjas. Kolhoosi pindala oli 6200 ha (seisuga 1978). Sovhoos oli Aianduse Peavalitsuse majand. Sovhoos asutati 1940. aastal. Luunja sovhoos erialaks oli lille- ja köögiviljakasvatus. Sovhoos kasutas hoonetena mitmeid Luunja mõisa hooneid. http://www.eestigiid.ee/?CatID=100&ItemID=3577 (vaadatud 05.09.2017) https://web.archive.org/web/20141211113826/http://www.luunja.ee/uldinfo/ajalugu (vaadatud 05.09.2017) Luunja sovhoos Eesti filmi andmebaasis
Sõmerpalu sovhoos

Sõmerpalu sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Sõmerpalu külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Sõmerpalus. Sovhoosi pindala oli 6200 ha (seisuga 1978). Aastatel 1945–1950 oli sovhoosi direktor Aleksander Mette, hiljem Vello Saarman. Sõmerpalu sovhoos oli spetsialiseerunud linaseemnekasvatusele. Sõmerpalu sovhoos Eesti filmi andmebaasis
Dmitri Dmitrijev (balletitantsija)

Dmitri Nikolajevitš Dmitrijev (vene keeles Дмитрий Николаевич Дмитриев; sündinud 8. aprillil 1971 Honuus Moma rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Sahha balletitantsija ja balletipedagoog, Sahha rahvakunstnik. Pärast Novosibirski riikliku koreograafiakooli lõpetamist 1989. aastal asus ta balletisolistina tööle Sivtsev-Omollooni nimelisse riiklikku ooperi- ja balletiteatrisse. Alates 1998. aastast töötab ta ühtlasi klassikalikse balleti pedagoogina Jakutski koreograafiakoolis. 2007. aastal lõpetas ta Moskva Riikliku Koreograafia Akadeemia koreograafia pedagoogika erialal. 1994 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline kunstnik 2005 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahvakunstnik Tema abikaasa on balletipedagoog Darija Dmitrijeva. Dmitri Dmitrijevi vanaema on legendaarne eveenitar Dolguntša ja ema Svetlana Dmitrijeva on eveeni etnofolklooriansambli "Dolguntša" looja. Большой юбилей мастера балетной сцены. shadrinnews.ru Foto. sakhaballet.ru
Tartu Näidissovhoos

Tartu Näidissovhoos oli näidissovhoos Tartu rajoonis Tähtvere külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Ilmatsalus. Sovhoosi pindala oli 8500 ha (seisuga 1978). Sovhoos oli Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi majand. Tartu katsesohvoos oli kunstliku seemenduse jaam, puuvilja ja marjade sordikatsepunkt Lõuna-Eestis; puu- ja teraviljaseemnekasvatuse sordikatsepunkt, erialaks oli veiste tõuaretus. ... 1960–1963 Jaan Parts 1963–1969 Arnold Rüütel ... Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
Viljandi näidissovhoos

Tööpunalipu ordeniga Viljandi näidissovhoos oli näidissovhoos Viljandi rajoonis Pärsti külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Pinskal. Sovhoosi pindala oli 16 100 ha (seisuga 1978). Sovhoos oli Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi majand. Tööpunalipu ordeniga Viljandi Näidissovhoos = Ордена Трудового Красного Знамени опорно-показательный совхоз "Вильянди", Eesti NSV Põllumajandusministeerium. Teaduslik-Tehnilise Informatsiooni Valitsus
Waratah

Waratah oli Ühendkuningriigi reisiaurik, mis opereeris Euroopa ja Austraalia vahel 1900. aastate esimesel kümnendil. 26. juulil 1909 väljus 150 m pikkune Waratah pardal 211 reisijat/meeskonnaliiget ning 10 000 t kaupa Durbani sadamast, ega jõudnud ettenähtud ajal (29. juulil) sihtsadamasse Kaplinna. Laeva leidmiseks korraldati ulatuslik otsimisoperatsioon, mis ei andnud vähimaidki tulemusi. Kummaline oli see, et merest ei leitud vrakitükke, päästevahendeid ega hukkunute surnukehasid. 15. detsembril 1909 kuulutas Inglise kindlustusselts Lloyd reisiauriku Waratah teadmata kadunuks. Suure tõenäosusega läks laev tohutu tormi ajal ootamatult põhja. Reisiauriku Waratah kadumine on tänaseni üks suurimaid mõistatusi meresõidu ajaloos.
Naljalisa (1911 Narva)

Naljalisa : "Meie Elu" hinnata kaasanne oli huumoriajaleht, mis ilmus 1911. aastal Narvas ajakirja Meie Elu lisana. Väljaandja oli Jaan Offril ja vastutav toimetaja Kristjan Kaarna. Naljalisa trükiti Tallinnas M. Antje trükikojas. "ERB Meie Elu". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2017. Vaadatud 5. septembril 2017. Eestikeelne ajakirjandus 1766–1940. I A-N Tallinn : Teaduste Akadeemia Kirjastus, "Eesti biograafiline andmebaas Kaarna Kristjan". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2017. Vaadatud 5. septembril 2017.
Tarussa rajoon

Tarussa rajoon (vene keeles Тарусский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Tarussa linn. Rajoon piirneb põhjas Žukovi rajooniga, kirdes Moskva oblastiga, idas ja kagus Tula oblastiga, edelas Ferzikovo rajooniga ning läänes Malojaroslavetsi rajooniga. Rajooni pindala on 715 km². Elanike arv oli 2012. aastal 15 338, 2009. aastal 14 998 ja 2002. aastal 15 680. Tarussa rajoonis on 95 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Tarussa linna) ja kümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Oka ja Tarusa. Q126948302
Ultra Music Festival

Ultra Music Festival on elektroonilise muusika festival, mis toimub Ameerika Ühendriikides Florida osariigis Miamis iga aasta märtsis. Festivali asutasid 1999. aastal Russel Fairbisch ja Alex Omes. Ultra Music Festivalil on viimastel aastatel[millal?] osalenud üle 150 000 inimese. Koduleht
Ferzikovo rajoon

Ferzikovo rajoon (vene keeles Ферзиковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Ferzikovo asula. Rajoon piirneb põhjas Malojaroslavetsi rajooniga, kirdes Tarussa rajooniga, idas ja lõunas Tula oblastiga, edelas Peremõšli rajooniga ja läänes Kaluga lähiümbrusega. Rajooni pindala on 1249,9 km². Elanike arv oli 2012. aastal 16 273, 2009. aastal 16 272 ja 2002. aastal 15 804. Ferzikovo rajoonis on 155 asulat, mis kuuluvad viieteistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Oka ja Kalužka. Q126687549
Palk (noodikiri)

Palk (inglise keeles beam) on noodikirjas horisontaalne joon, mis ühendab kahte või enamat helivältust. Palke kasutatakse helivältuste rühmitamiseks löökide alusel. Suurim helivältus, mille puhul palki kasutatakse, on kaheksandiknoot. Pealistikuste palkide arv tähistab ühendatavat helivältust: 1 palk: kaheksandiknoot 2 palki: kuueteistkümnendiknoot 3 palki: kolmekümnekahendiknoot 4 palki: kuuekümneneljandiknoot
Du Nord

Du Nord võib tähendada järgmist: Du Nord, endine restoran Tallinna vanalinnas, Rataskaevu tänav 3 Du Nord, endine hotell Rakveres Du Nord, toitlustusettevõtte OÜ Pak L&P kaubamärk
Agnes Obel

Agnes Caroline Thaarup Obel (sündinud 28. oktoobril 1980 Kopenhaagenis) on Taani muusik ja laulukirjutaja. Tema esimene album "Philharmonics" avaldati 4. oktoobril 2010. aastal. Agnes Obel võitis Taani muusikaauhindadel viis auhinda. Tema kolmas album "Citizen of Glass" võitis IMPALA 2016. aasta albumi auhinna. Agnes Obel ja tema noorem vend Holger kasvasid üles omapärases keskkonnas. Tema isal oli kolm last teisest abielust. Agnese isale meeldis koguda imelikke asju ja instrumente. Ema Katja Obel oli muusik ja jurist. Ta mängis sageli klaveril Bartókit ja Chopini. Agnes Obel õppis noorelt klaverit mängima. Ta on selle kohta öelnud: "Mul oli klaveriõpetaja, kes ütles, et ma ei pea mängima seda, mis mulle ei meeldi. Nii ma mängisingi palasid, mis mulle meeldisid. Ma ei olnud kunagi sunnitud mängima midagi muud." "Philharmonics" (2010) "Aventine" (2013) "Citizen of Glass" (2016) "Myopia" (2020) Philippe Cornet. "Agnes Obel: "Il faut laisser la mélodie décider du texte"". FocusVif. Vaadatud 05.09.2017. ""Disque D'Or 2001"". "Agnes Obels store triumf ved DMA". nyheder.[alaline kõdulink] James Hanley. "Agnes Obel wins IMPALA European Independent Album Of The Year award". Vaadatud 05.09.2017. Hugo Cassavetti. "La soif de spleen d'Agnes Obel". David Servant. "AGNES OBEL – Interview".
Dokumendihaldurite Ühing

Dokumendihaldurite Ühing (lühend: DHÜ) on dokumendihaldusega tegelevaid inimesi ühendav organisatsioon, mille liikmeid ühendab huvi dokumendihalduse valdkonna ning selle edendamise vastu. Ühing asutati 12. juunil 2004. aastal Viljandis. Dokumendihaldurite Ühingu visioon on olla juhtiv dokumendihalduse alal tegutsevate inimeste ühendus Eestis. Selle saavutamiseks soovib ühing teha koostööd sarnaseid eesmärke taotlevate isikute ja organisatsioonidega Eestis ja mujal maailmas ning korraldada dokumendihaldurite omavahelist kutsealast suhtlemist ja koostööd. Ühingu missioon on väärtustada dokumendihalduri kutset ning teadvustada hästi toimiva dokumendihalduse vajalikkusest tööandjaid, spetsialiste ja laiemat üldsust. Missiooni täitmiseks soovib ühing erinevaid kanaleid kasutades korraldada dokumendihalduse alase info võimalikult head kättesaadavust, levitada erialaseid teadmisi ja kogemusi, nõustada ning jagada asjatundlikke soovitusi. Dokumendihaldurite Ühingu eesmärgid on järgmised: dokumendihalduri kutse populariseerimine ja väärtustamine ühiskonnas; dokumendihaldurite kutsealase suhtlemise ja koostöö korraldamine; erialaste teadmiste ja kogemuste levitamine; dokumendihalduse alal tegutsevate isikute kutsealaste, majanduslike ja sotsiaalsete õiguste ja huvide kaitsmine; dokumendihaldurite huvide esindamine Eesti Vabariigi teadus- ja hariduspoliitika kujundamisel ning rakendamisel; koostöö arendamine kõigi ühinguga sarnaseid eesmärke taotlevate isikute ja organisatsioonidega dokumendihalduse valdkonna edendamiseks Eestis. "Dokumendihaldurite Ühingu eesmärgid". MTÜ Dokumendihaldurite Ühing. Vaadatud 05.09.2017. Organisatsiooni koduleht
Pati

Pati on paikkond Pärnu maakonnas Saarde vallas Leipste küla alal. Varem oli see ka küla staatuses, kandes eri aegadel nimesid Mõisaküla ja Pati-Mõisaküla. Pati mõis Pati soo Pati vald
Trimmer (laevandus)

Trimmer oli aurulaeva meeskonnas kütja abi, kelle töö oli kühveldada punkrist sütt kütjale ette; viia välja tahked põlemisjäägid; kütust, ballasti või lasti ümber paigutades laeva tasakaalustada. Mereleksikon, Tallinn 1996
Peremõšli rajoon

Peremõšli rajoon (vene keeles Перемышльский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti idaosas. Rajooni keskus on Peremõšli asula. Rajoon piirneb põhjas Ferzikovo rajooniga, kagus Tula oblastiga, edelas Kozelski rajooniga, läänes Babõnino rajooniga ja loodes Kaluga lähiümbrusega. Rajooni pindala on 1156 km². Elanike arv oli 2012. aastal 13 694, 2009. aastal 11 898 ja 2002. aastal 13 952. Peremõšli rajoonis on 146 asulat, mis kuuluvad kuueteistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Oka ja Žizdra. Q126948302
Vana Meie Mats (1930)

Vana Meie Mats : pilke ja nalja kuukiri oli huumoriajakiri, mis ilmus 1930. aasta detsembris Viljandis. Ajakirja väljaandja, vastutav ja tegevtoimetaja oli August Jänes. Ajakirja trükiti Viljandis Johan Nurmbergi trükikojas. Ajakirja ilmus vaid 1 number. ESTER Vana Meie Mats (1930 Viljandi)
Päästearmee

Päästearmee on sõjaväesarnaselt korraldatud evangeelne kirik ja ülemaailmne heategevusorganisatsioon. Päästearmee kasvas välja metodismist, selle asutasid 1865. aastal William Booth (esimene Päästearmee kindral) ja tema abikaasa Catherine Booth. Alates 2013. aastast juhib Päästearmeed kindral André Cox. L. Bakul tegi esimese katse Eestis Päästearmee meetodil töötama Paides, aga ta ei saavutanud suurt edu. Uus katse tehti 1927. aastal, seekord saadi organisatsioon toimima. Päästearmee loeb enda alustuskuupäevaks Eestis 1927. aasta 31. detsembrit, ametlikult registreeriti ühing „Päästearmee" Eesti siseministeeriumis esimest korda 22. novembril 1928. aastal. Tööruumid renditi meremeeste misjoni majas. Organisatsiooni tööle saamiseks toodi liikmeid kohale Lätist ja Rootsist, kus Päästearmee juba kanda oli kinnitanud. Juhatajaks Eestis ja Lätis oli Karl Johanson. Ametlik häälekandja Eestis oli ajakiri „Sõjahüüd," mis ilmus esialgu L. Bakuli, hiljem Lilly Lutheri toimetusel. Sisekaitseülema otsusega suleti ühing 4. juulist 1940. aastal, põhjendusega, et Päästearmee tegelaskonna enamiku moodustasid välismaalased. Eestis taastati iseseisvudes Päästearmee tegevus. Praegune eesti regionaalkomandör on major David Kotrikadze. Eestis on Päästearmeel Jõhvi korpus, Narva korpus, Tallinna Kopli korpus, Tartu korpus ja Võru korpus. "Kuidas Päästearmee tuli Eestisse". Sõjahüüd. August 1929. {{netiviide}}: puuduv või tühi |url= (juhend) ""Päästearmee" suleti". Postimees. 05.07.1940.
Marija Saidõkulova

Marija Vassiljevna Saidõkulova, sünninimi Marija Kolmogorova, (vene keeles Мария Васильевна Сайдыкулова; sündinud 5. jaanuaril 1955 Kobjai rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi balletitantsija ja ballettmeister, Sahha teeneline kunstnik. Ta on 1997. aastast Sivtsev-Omollooni nimelise riikliku ooperi- ja balletiteatri peaballettmeister. Arktika Riiklikus Kunstide ja Kultuuri Instituudi teatrikunstikateedri õppejõuna õpetab ta koreograafilise kompositsiooni aluseid, koreograafia meisterlikkust ja balletiteatri näitlejameisterlikkust. Ta on lõpetanud Novosibirski riikliku koreograafiakooli (alustas seal õpinguid 1965. aastal). 1975. aastal asus ta balletiartistina tööle Jakutski muusikateatrisse (praegu Sivtsev-Omollooni nimeline riiklik ooperi- ja balletiteater). Ta lõpetas 1997. aastal Moskvas GITIS-e režiiteaduskonna ballettmeistriosakonna. Samast aastast on ta riikliku ooperi- ja balletiteatri peaballettmeister. Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline kunstnik Tema abikaasa Essen Saidõkulov on endine balletitantsija, kes 1980. aastatel tuli tööle Jakutski muusikateatrisse. Praegu on ta ettevõtja ja kirgiisi diasporaa esimees Sahhas.Nende tütar Sardana Saidõkulova lõpetas 2006. aastal Jakutski koreograafiakooli ning töötab Riiklikus ooperi- ja balletiteatris balletisolistina. Сайдыкулова (Колмогорова) Мария Васильевна. namlib.ru Государственный театр оперы и балета Республики Саха. old.sakha.gov.ru Гастроли якутского государственного театра оперы и балета в Нерюнгри. nerungri.ru Преподаватели и дисциплины кафедры театрального искусства. agiki.ru Прекрасным принцем мне является балет. ona-plus.ru Эсен Сайдыкулов: «Киргизы – потомки Аммосова». news.ykt.ru Выпускники. sakhaballet.ru Мария Сайдыкулова расскажет о премьере якутского балета “Полевой цветок”. sakhalife.ru, 10. juuni 2015 Прекрасным принцем мне является балет. ona-plus.ru, 22. märts 2017
Pooljuhtdiood

Pooljuhtdiood on kahe elektroodiga diood, mille eesmärk on lasta elektrivoolu läbi ainult ühes suunas. Seadise põhiosaks on enamasti pooljuhtkristalli sisse tekitatud pn-siire, Schottky dioodil metall-pooljuhtkontakt ‒ Schottky barjäär. Pooljuhtdioode valmistatakse monokristallilisest ränist ja germaaniumist, samuti pooljuhtühendeist (peamiselt galliumarseniidist GaAs); viimase elektrilised parameetrid, eriti ümberlülituskiirus ja temperatuuritaluvus on paremad kui ränil, rääkimata germaaniumist. On kasutatud ka polükristallilisi pooljuhtmaterjale: seleeni (seleenventiil) ja vaskoksiidi (kuproksventiil). Dioodi kest võib olla kas klaasist, plastist või metallist. Metallkesta kasutatakse reeglina suurevoolulistel dioodidel ja tavaliselt on see parema jahutuse võimaldamiseks ühendatud dioodi katoodiga. Kasutusel on olnud erinevaid dioodide liigitusi, praegu enamlevinud liigitus lähtub nende kasutusalast. Kui dioodis leiab kasutust pn-siirde põhiomadus (ühesuunaline elektrijuhtivus ehk ventiili toime), nimetatakse neid dioode põhidioodideks. Põhidioodideks on alaldusdioodid, lülitidioodid ja impulssdioodid. Neid kasutatakse vahelduvvoolu alaldamiseks (alaldites), moduleeritud elektrivõngete detekteerimiseks (näiteks raadiovastuvõtjates), ka sageduse muundamiseks ja segustamiseks ülikõrgsagedustel. Kui leiab kasutust mõni pn-siirde eriomadus, nagu näiteks siirde mahtuvus, siis on tegemist eriotstarbeliste dioodidega. Siirde mahtuvuse pingesõltuvust kasutatakse mahtuvusdioodides. Pn-siirde elektrilisel läbilöögil põhinevad stabilitronid. Pn-siirde staatilisel negatiivsel diferentsiaaltakistusel põhinevad tunneldioodid nind dünaamilisel negatiivsel takistusel laviin-läbilennudioodid. Elektri- ja elektroonikaskeemides kasutatakse dioodide tingmärke (graafilisi sümboleid) vastavalt standardeile IEC 60617 (peamiselt Euroopas) ja ANSI Y315 (ANSI/IEEE 315 (peamiselt USAs) Pn-siire Diood Kaitsediood
Gulnara Dulova

Gulnara Vassiljeva Dulova (vene keeles Гульнара Васильевна Дулова; sündinud 14. novembril 1965) on jakuudi balletitantsija ja balletipedagoog, Sahha rahvakunstnik. Ta on Jakutski koreograafiakooli pedagoog. 2013. aasta oktoobrist 2014. aasta novembrini töötas ta pedagoogina Jaapanis Toyotas asuvas balletikoolis. Pärast Ulan-Udes Burjaatia riikliku koreograafiakooli lõpetamist 1984. aastal asus ta balletisolistina tööle Jakutski muusikateatrisse (praegu Sivtsev-Omollooni nimeline riiklik ooperi- ja balletiteater). Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahvakunstnik Дулова Гульнара Васильевна. theatreinform.ru Педагогический состав. sakhaballet.ru Самыми большими проблемами якутянки в Японии были…. sakhalife.ru Foto. sakhaballet.ru Самыми большими проблемами якутянки в Японии были…. sakhalife.ru, 13. oktoober 2014