laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1858

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1820. aastad | 1830. aastad | 1840. aastad | 1850. aastad | 1860. aastad | 1870. aastad | 1880. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1854 | 1855 | 1856 | 1857 | 1858 | 1859 | 1860 | 1861 | 1862 | ► | ►► 1858. aasta (MDCCCLVIII) oli 19. sajandi 58. aasta. 5. mai (vkj 23. aprill) – kehtima hakkas Eestimaa kubermangu 1856. aasta talurahvaseadus. Maikuus keeldusid talupojad mitmes Harju- ja Virumaa mõisas abiteo tegemisest. Vastupanu surusid maha sõjaväe karistussalgad. 14. juuni (vkj 2. juuni) – Mahtra sõda. 3. juuli (vkj 21. juuni) – Tallinnas Vene turul peksti avalikult (aeti läbi kadalipu) 51 Kurisoo ja Anija mõisa talupoega, sest nad tulid Eestimaa kubermangu valitsusele oma mõisnike peale kaebusi esitama. rajati Kuressaare Kõrgem Linna Tütarlastekool. ... 30. märts – Philadelphia leiutaja Hyman Lipman patentis kustutuskummiotsaga pliiatsi. 5. august – valmis esimene transatlantiline telegraafikaabel, mis oli töökorras vaid lühikest aega. Prantslane Giffard võttis kasutusele injektori. 18. märts – Rudolf Diesel, saksa leiutaja (diiselmootor) 23. aprill – Max Planck, saksa füüsik, kvantmehaanika leiutaja, Nobeli füüsikaauhind 1918 27. oktoober – Theodore Roosevelt, USA 26. president, Nobeli rahuauhind 1906 10. november – Heinrich XXVII, Reußi noorema liini vürst 20. november – Selma Lagerlöf, rootsi kirjanik 22. detsember – Giacomo Puccini, itaalia helilooja 31. detsember – Vincas Kudirka, leedu kirjanik 5. jaanuar – Josef Radetzky, Austria sõjaväelane 22. jaanuar – Ludwig II, Badeni suurhertsog Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 134
Léo Dubois

Léo Michel Joseph Claude Dubois (sündinud 14. septembril 1994 Segrés) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray ja Prantsusmaa jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Nantes'is, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2008. aastal. Prantsusmaa kõrgliigas tegi ta Nantesi meeskonnas debüüdi 9. mail 2015 mängus Bordeaux' Girondinsi vastu. Aastatel 2018–2022 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Lyoni Olympique. 2022. aasta juulis siirdus ta umbes kolme miljoni euro eest Galatasaraysse. Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Dubois debüüdi 2. juunil 2019 sõprusmängus Boliivia vastu. Ta kuulus Prantsusmaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Kornelia Ender

Kornelia Ender (hiljem Matthes, nüüd Grummt; sündinud 25. oktoobril 1958 Plauenis Bezirk Karl-Marx-Stadtis) on endine Ida-Saksamaa ujuja. 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis sai temast esimene naisujuja, kes on võitnud ühtedel olümpiamängudel neli kuldmedalit, kõik maailmarekordiga. Hiljem väideti, et Ida-Saksamaa koondise arstid olid oma sportlastele süstemaatiliselt manustanud steroide (ehkki ilma sportlaste teadmata). Kuna naisel oli 1976. aastal ilmnenud steroidide tarvitamise sümptomeid (sügav hääl, ülearenenud keha), kahtlustati Enderi saavutuste paikapidavust. Ender treenis noorelt ja võitis 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis 13-aastaselt oma esimesed olümpiamedalid: kolm hõbemedalit, sealhulgas ühe 200 m kompleksujumises, lõpetades Austraalia ujuja Shane Gouldi järel teisena. Järgnevate aastate jooksul ületas ta individuaalsetel ja võistkondlikel distantsidel 32 maailmarekordit, sealhulgas neli Montréali mängudel. 1991. aastal tunnistas ta 1976. aasta mängude suhtes pikaajalisi kahtlusi oma füüsilise seisundi kohta, tunnistades, et meeskonna arstid ja treenerid olid talle mitmete kuude jooksul süstinud arvukalt narkootikume (vrd doping Ida-Saksamaal). Ender ütles, et ta ei teadnud omal ajal ega olnud ka hiljem teada saanud, mis ravimid need on. Ta ütles, et talle öeldi vaid, et ravimid aitavad tal "taastuda", kuigi ta oli üllatunud lihasmassi lisandumise üle, omistas ta selle siiski oma rangele treeningule. Kui naine muutus kahtlustatavaks ja keeldus kloorhüdrometüültestosterooni võtmast 1977. aastal, keelasid marksistlikud võimud tal koondises riiki esindada. Ender oli neli aastat abielus Ida-Saksamaa seliliujumise ujuja ja mitmekordse olümpiavõitja Roland Matthesiga. Nüüd on ta abielus endise saksa kergejõustiklase ja bobisõitja Steffen Grummtiga.
Samre keel

Samre keel on austroaasia keelte moni-khmeeri keelkonda kuuluv keel, mida kõnelesid samred Kambodžas Siĕm Réabi provintsis. Samre keel on välja suremas, kõnelejate arv on alla 20. Teistel andmetel emakeelena rääkijaid enam ei ole. http://endangeredlanguages.com/lang/1223 https://www.ethnologue.com/language/sxm
Eberhard (suguvõsa)

Eberhard oli Greifswaldist pärit literaadi- ja aadlisuguvõsa. Johann Eberhard (1578−1630), meditsiinidoktor, Greifswaldi linnameedik, Greifswaldi ülikooli professor ja rektor Daniel Eberhard (suri 1710), magister, Tartu Jaani koguduse diakon, Tartu ülikooli professor ja rektor Gottfried Fabian Eberhard (1742−1792), Sangaste pastor EAA, f. 4918, n. 1, s. 380 (Eberhardi suguvõsa). Eberhardi suguvõsa genealoogia
Akitsugu Konno

Akitsugu Konno (jaapani keeles 金野 昭次 Konno Akitsugu; 1. september 1944 Sapporo – 5. september 2019) oli jaapani suusahüppaja, 1972. aasta taliolümpiamängude hõbemedalist. 1968. aasta taliolümpiamängudel tuli ta normaalmäel 24. kohale ja suurel mäel 20. kohale. Konno võitis hõbemedali 1972. aasta taliolümpiamängudel normaalmäel. Suurel mäel saavutas ta 12. koha. https://www.olympic.org/akitsugu-konno
Enn Reitel

Enn Reitel (sündinud 21. juunil 1950 Forfaris Anguses Suurbritannias) on eesti päritolu Šoti näitleja. Ta on lugenud dublaaži paljudele videomängudele, näiteks "The Getaway: Black Monday", "The Lord of the Rings: Aragorn's Quest", "Kingdoms of Amalur: Reckoning", "The Secret World", "Star Wars: The Old Republic – Rise of the Hutt Cartel" ning "Final Fantasy VII: Remake". Ta on peale lugenud ka sarja "The X Factor" teksti. Ta on mänginud filmis "Vanad ja kobedad saavad jalad alla" (2003) NATO kindralit. Enn Reitel andmekogus IMDb (inglise)
Ükssarvik (film)

"Ükssarvik" on 2019. aastal valminud Eesti mängufilm, mis räägib idufirma loomisest. Filmi režissöör on Rain Rannu, peaosades mängivad Liisa Pulk ja Henrik Kalmet. See esilinastus Eesti kinodes 13. septembril 2019. Filmi käidi 2019. aastal kinos vaatamas 29 013 korda ja selle kassatulu oli 185 tuhat eurot. Sellega oli see 2019. aastal linastunud Eesti filmide seas külastajate arvult seitsmendal ja kassatulu arvestuses kuuendal kohal. Ükssarvik (ettevõte) - idufirma, mille väärtus on üle 1 miljardi USA dollari "Täispikk tabel | Eesti filmide külastusnumbrid ja kassatulu 2019. aastal" ERR kultuur, 23. jaanuar 2020 "Liisa Pulk: "Ükssarvik" annab aimu, mis on paljuräägitud idufirmanduse sisu" ERR kultuur, 2. august 2019 Andrei Liimets "Arvustus. Pivot, pivot! Laperdava ükssarviku lugu" ERR kultuur, 18. september 2019
Ükssarvik (täpsustus)

Ükssarvik on mütoloogiline olend (vaata lähemalt artiklist Ükssarvik). Selle järgi on nime saanud: Ükssarviku tähtkuju Ükssarvik, Eesti film Ükssarvik, Iris Murdochi romaan Ükssarvik, üldnimetus iduettevõttete kohta, mille väärtus ületab miljardit USA dollarit
Kaimo Kuusk

Kaimo Kuusk (sündinud 5. detsembril 1975) on Eesti diplomaat ja riigiametnik. Kuusk on pärit Abja-Paluojalt. Enne välisteenistusega liitumist töötas Kaimo Kuusk aastaid Välisluureametis, olles aastail 1998–2008 osakonnajuhataja ja aastail 2008–2019 peadirektori asetäitja. 2019. aastal asus ta tööle välisministeeriumis, töötades Ida-Euroopa ja Kesk-Aasia büroo lauaülemana. Aastatel 2019–2023 oli Kaimo Kuusk Eesti suursaadik Ukrainas. President Alar Karis nimetas Kuuse oma 24. märtsi 2023 otsusega Eesti Vabariigi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Leedu Vabariigis ning alates 1. septembrist 2023 asus ta tööle Eesti saatkonnas Vilniuses. 26. juulil 2024 esitas kaitseminister Hanno Pevkur diplomaat Kaimo Kuuse kaitseministeeriumi kantsleri kandidaadiks ja Kristen Michali valitsus kinnitas ta ametisse augustis ning tema ametiaeg algas 1. septembril. Tema abikaasa on magistrikraadiga politoloog Ene Mii Kuusik (snd 18. juunil 1979), kes õpib aastast 2022 Tartu Ülikoolis teatriteadust ja neil on 4 tütart. 2006 Valgetähe V klassi teenetemärk 2023 Riigivapi III klassi teenetemärk Lepik, Indrek (26. aprill 2022). "Eesti diplomaatide Kiievist põgenemise lugu. „Sain aru, miks sõda alati mustvalgetes toonides esitatakse. Tänavad olidki täiesti mustvalged."". Eesti Ekspress. Vaadatud 1. mail 2022. Kaimo Kuusk saab Eesti suursaadikuks Leedus "Eesti vahetab välja suursaadiku Kiievis: Kaimo Kuuske asendab Annely Kolk" Eesti Ekspress, 18. märts 2023 Ene Mii Kuusk: kui näen abikaasat kuulivestis, siis jõuab kohale reaalsus, milles ta Ukrainas elab, [Eesti Naine]], 8. jaanuar 2023 Teenetemärkide kavaleride andmekogu Vabariigi Presidendi Kantselei kodulehel. President annab tänavu 167 riiklikku teenetemärki, ERR, 6. veebruar 2023
Rodrigo Moreno Machado

Rodrigo Moreno Machado (tuntud lihtsalt kui Rodrigo; sündinud 6. märtsil 1991 Rio de Janeiros) on Brasiilias sündinud Hispaania jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründajana Inglismaa Premier League'i klubis Leeds United ja Hispaania jalgpallikoondises. Aastatel 2005–2009 mängis ta Celta de Vigo noorteakadeemias. 2009. aastal liitus ta Madridi Realiga. Ta mängis Madridi Reali reservmeeskonnas, kuid klubi põhimeeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud. 2010. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Benfica. Enne Benfica meeskonnaga liitumist mängis ta ühe hooaja laenul Inglismaa kõrgliiga klubis Bolton Wanderers. 5. jaanuaril 2011 lõi ta liigamängus Wigan Athleticu vastu oma esimese ja ainsa värava Bolton Wanderersi särgis. Aastatel 2011–2014 mängis ta kolm hooaega Benficas. Hooajal 2013–14 tuli ta klubiga Portugali meistriks. 2014. aasta juulis suundus ta laenule Hispaania kõrgliiga klubisse Valencia. 2015. aastal sõlmis ta klubiga püsilepingu. Hooajal 2017–18 lõi ta Hispaania kõrgliigas 16 väravat, millega oli sel hooajal klubi resultatiivseim mängija. 2020. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Leeds Unitediga. Arvatav üleminekusumma oli 27 miljonit naela (umbes 30 miljonit eurot), mis tegi Rodrigost Leeds Unitedi läbi aegade kalleima ostu. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Hispaania olümpiameeskonda. 2013. aastal tuli ta Hispaania kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Debüüdi Hispaania jalgpallikoondises tegi ta 2014. aasta oktoobris EM-i valikmängus Luksemburgi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. oktoobril 2017 MM-i valikmängus Albaania vastu. Ta kuulus Hispaania koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Benfica Primeira Liga: 2013–14 Taça de Portugal: 2013–14 Taça da Liga: 2011–12, 2013–14 UEFA Euroopa Liiga: Teised kohad 2012–13, 2013–14 Valencia Copa del Rey: 2018–19 "Rekordost toob Leeds Unitedisse Hispaania koondise ründaja". sport.err.ee. 29.8.2020. Vaadatud 30.8.2020  Rodrigo Moreno Machado – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Albert Razin

Albert Razin (udmurdi keeles Альберт Разин; 12. juuni 1940 Kuzjõmgurt – 10. september 2019 Ižkar) oli udmurdi sotsioloog, rahvusliku liikumise aktivist ja ühiskonnategelane. Ta süütas end põlema protestiks Venemaa keelepoliitika vastu. Razin oli teaduste kandidaat, dotsent ja Udmurdi Vabariigi teeneline teadlane. Tema eestvedamisel viidi 1991. aastal läbi Udmurdi Rahva I kongress. 1994. aastal asutas ta udmurdi kultuuri ühingu "Demen". Ta oli üle kümne raamatu ja üle 200 teadusartikli autor. Juunis 2018 oli ta üks paljudest, kes kirjutas alla avalikule kirjale, millega tauniti seaduseparandusi, millega lõpetati peale vene keele teiste keelte kohustuslik õpe üldhariduskoolides. Razin oli Udmurdi Riikliku Ülikooli rahvussuhete laboratooriumi üks rajajatest. 1992. aastal osales ta Udmurdi Riikliku Ülikooli Inimese Instituudi loomises ja oli selle direktor. Razin oli Alnaši rajooni aukodanik. 10. septembril 2019 kell 8.30 tuli Razin Udmurdi Vabariigi duuma ette koos kahe kaaslasega piketile, kus hoidis venekeelseid plakateid, millest ühel oli Rassul Hamzatovi luulerida "Ja kui homme minu keel kaob, olen ma valmis täna surema" ja teisel küsimus: "Kas mul on kodumaa?". Kell 9.45 valas ta end üle bensiiniga ja süütas põlema. Tema kaaslased püüdsid teda kustutada. Razin viidi kiirabiga haiglasse, kus ta kell 14.20 suri. Enne piketti oli ta saatnud duumasaadikutele 8-leheküljelise pöördumise, milles kritiseerib nende tegevust ning esitab ettepanekud, mida tuleb teha udmurdi keele päästmiseks. Razini ärasaatmine toimus 12. septembril Iževskis. Baškiiri luuletaja Güzäl Sitdiqova kirjutas Razini mälestuseks luuletuse. Udmurdi teadlane ja rahvusaktivist süütas end põlema ja suri https://udm-info.ru/article/general/10-09-2019/vosstanie-razina "10 сентября из жизни трагически ушёл Альберт Алексеевич Разин". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. september 2019. Vaadatud 18. septembril 2019. Self-Immolation Highlights Controversy over Cultural Rights in Russia, Human Rights Watch Перед актом самосожжения удмуртский ученый обратился к депутатам Госдумы https://fennougria.ee/udmurdimaa-jattis-albert-raziniga-huvasti/ https://vk.com/id144637633?w=wall144637633_21456 Albert Razini pöördumine duumasaadikutele Jaanus Piirsalu, Udmurdi aktivist suri oma keele kaitseks, Postimees, 27. detsember 2019
1926. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused

1926. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid Ungaris Budapestis 18. kuni 22. augustini. Need olid esimesed ujumise Euroopa meistrivõistlused ja nendel said võistelda ainult mehed. Lisaks ujumisele olid kavas ka vettehüpped ja veepall. Maailmarekord: 57,4 (1924) Johnny Weissmüller, USA Maailmarekord: 4.50,3 (1925) Arne Borg, Rootsi Maailmarekord: 20.04,4 (1926) Arne Borg, Rootsi Maailmarekord: 1.11,2 (1926) Walter Laufer,  USA Maailmarekord: 2.50,4 (1924) Erich Rademacher,  Saksamaa Maailmarekord: 9.53,4 (1924)  USA Wally O'Connor, Harry Glancy, Ralph Breyer, Johnny Weissmüller   *   Korraldajariik
Kumiai keel

Kumiai keel ehk diegenjo keel on Mehhikos Baja California osariigis ja USAs California osariigis räägitav keel, mis kuulub juma keelkonda. Mõned allikad jagavad kumiai keele kaheks või kolmeks keeleks, ipai, (tipai) ja kumiai keeleks. Kumiai keel on välja suremas. Kumiai keeles on 9 vokaalfoneemi ja 26 konsonantfoneemi. https://www.ethnologue.com/language/dih https://glottolog.org/resource/languoid/id/kumi1248 http://endangeredlanguages.com/lang/847
Euroopa Puuhoolduse Nõukogu

Euroopa Puuhoolduse Nõukogu (EAC) asutati 1992. aastal ja sinna kuulub 22 riiki. Eestit esindab alates 2012. aastast Eesti Arboristide Ühing. Euroopa Puuhoolduse Nõukogu nimetab alates 2007. aastast igal aastal ühe Euroopa linna Euroopa puupealinnaks. EAC peakontor asub Bad Honnefis Saksamaal. Euroopa Puuhoolduse Nõukogu veebisait Koduleht
Veepalli Euroopa meistrivõistlused

Veepalli Euroopa meistrivõistlused on spordivõistlus riikide veepallimeeskondadele, mida peetakse praegu kaks korda aastas ja mida korraldab Euroopa ujumisliit (Ligue Européenne de Natation, LEN). Toimuvad nii meeste kui ka naiste võistlused. Esimesed Euroopa meistrivõistlused veepallis peeti 1926. aastal Ungaris Budapestis just meeste võistlusega. Naised võistlesid esimest korda 1985. aastal Oslos, Norras Euroopa tiitli saamiseks. Veepalliturniir oli osa Euroopa veespordi meistrivõistlustest kuni 1997. aastani (kaasa arvatud) ning alates 1999. aastast veepall eraldati ja sai oma iseseisva turniiri.
Rehren

Rehren (vene keeles Ререн) oli aadlisuguvõsa. Matriklite koostamise ajal võeti suguvõsa 1741. aastal Saaremaa rüütelkonna matriklisse. 1896. aasta 31. jaanuaril (vkj) immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna matriklisse Mädapea mõisaomaniku abikaasa Bernhard Nikolai Ludwig von Rehren (1864−1926) ja tema järeltulijad. 31. jaanuaril (vkj) 1905 võeti rüütelkonda Reinhold Theodor Johannes Edwin von Rehren (1865−1939) ja tema järeltulijad ning Marie Luise Emilie von Rehren (sündinud Hunnius) (1835−1920) ja tema tütar Ottilie Johanna Marie (Mary) von Rehren (1868−?). Johann Friedrich von Rehren (1775−1813), kindralmajor, pataljoni- ja polgukomandör Balthasar Friedrich von Rehren (1788−1851), kindralmajor, brigaadikomandör, Dünaburgi kindluse suurtükiväe ülem Theodor von Rehren (1828−1888), kindralmajor Bernhard Nikolai Ludwig von Rehren (1864−1926), põllumees Eestimaa: Mädapea (Mettenpäh) (1892−1903) Saaremaa: Eikla (Euküll) (XVII sajandil, rendivaldus), Jõiste (Joiste) (1750ndad, rendivaldus), Kaunivere (Kaunifer) (alates 1785), Kuusnõmme (Kusenöm) (kuni 1731, pandivaldus), Laugu (Laugo) (1653−1692 ja 1824−1843), Leisi (Laisberg) (1730ndad−1750ndad, rendivaldus), Lihasoo (Lihasoo) (XVII sajandi algus), Lõo (Leo) (1834−1880), Metsküla (Metzküll) (1653−1781), Nurme (Nurms) (1653−1692 ja 1824−1843), Praakli (Brackelshof) (kuni 1653), Saare (Holmhof) (XVIII sajandil, rendivaldus), Tahula (Tahhul) (1750ndad−1760ndad, rendivaldus) Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930, lk 189. EAA, f. 1674, n. 2, s. 160 (Rehreni suguvõsa). Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 396, 397. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 189-191 [1]. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Oesel. Tartu: Osaühing „Ilutrükk”, 1935. Lk 298-308 [2]. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd XI. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2000. Lk 262. Schlegel, Ernst Bernhard. Klingspor, Carl Arvid. Den med sköldebref förlänade men ej å riddarhuser introducerade Svenska adelns ättar-taflor. Stockholm: P. A. Norstedt & Söner, 1875. Lk 226-227 [3]. Rehreni suguvõsa genealoogia
Mikko

Lepo Mikko oli eesti maalikunstnik ja pedagoog Madis Mikko, Eesti ajakirjanik Marianne Mikko, Eesti ajakirjanik, poliitik ja feminist
Tsüanotüüpia

Tsüanotüüpia, ka raua-sinitrükk, on fotoprotsess, kus kujutis ilmutatakse paberile rauasisaldusega kemikaalide ning ultraviolettvalguse koostöös. Tulemuseks on valgete joontega kujutis sinisel taustal. Protsessi leiutas mitmekülgne teadlane Sir John Herschel 1842. aastal. Praktiseerima hakkas seda esimesena Anna Atkins, keda loetakse ka maailma esimeseks naisfotograafiks. Kuigi tegu on ühe maailma vanima fototegemise viisiga, saab seda edukalt ühendada ka tänapäevase tehnoloogiaga. 20. sajandil kasutasid seda laialdaselt insenerid jooniste paljundamiseks (sealt ingliskeelne jooniste nimetus "blueprints"). Graafikas käsitletakse seda ühe fototrüki menetlusena. Poorne alusmaterjal (kangas, puit või paber) kaetakse valgustundliku lahusega ning kujutise tekitamiseks asetatakse šablooniga kaetud alusmaterjal UV-valguse kätte. Fotograafia ajalugu Heliograafia Ferrotüüpia Ambrotüüpia "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2019. Vaadatud 19. septembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://linnamuuseum.ee/fotomuuseum/haridus-fm/ http://www.graafika.ee/stuudio/tehnikad/lametrukk M. Ware. The New Cyanotype Process Cyanotypie. Neue und alte Techniken der Radierung und Edeldruckverfahren
Nikolai Drozdov

Nikolai Drozdov (vene keeles Николай Николаевич Дроздов, sündinud 20. juunil 1937 Moskvas) on vene teadlane (zooloog ja biogeograaf), reisijuht ja looduskaitse propagandist, populaarse telesaate "В мире животных" ('loomade maailmas') pikaaegne autor ja saatejuht (1977–2019). Aastal 1963 lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli ja õppis seejärel aastani 1966 samas aspirantuuris. Alates 1968. aastast on Drozdov töötanud Moskva Riikliku Ülikooli geograafiateaduskonna biogeograafia kateedris, algul teadurina, alates 1979. aastast dotsendina ning aastast 2000 professorina. 1968 esines ta esmakordselt populaarses telesaates "В мире животных" ja 1977 sai ta enam kui 40 aastaks selle saate juhiks. 1971–1972 stažeeris ta 10 kuud Canberras Australian National University zooloogia teaduskonna juures ja kirjutas reisiraamatu «Полёт бумеранга» ('Bumerangi lend'). Hiljem on ta reisinud ka paljudes Aafrika, Aasia ning Ameerika riikides ja teinud neist reisidest filme, tele- ja raadiosaateid ning kirjutanud üle 200 teadusliku artikli, üle 20 monograafia ja kooliõpikuid. Moskva Riikliku Ülikooli bioloogiateaduskonnas õppimise ajal tutvus ja sõbrunes ta hilisema kuulsa telesaatejuhi Vladimir Pozneriga. Pärast India külastamist aastal 1975 sai temast taimetoitlane. 1979. aastal tõusis ta Elbruse tippu. Aastatel 1993, 1995 ja 2002 võttis ta osa Venemaa teadlaste ekspeditsioonist põhjapoolusele, Alaskale ja Kanadasse. Ta on kuulunud paljude rahvusvaheliste filmi- ja telefestivalide loodusest ja loomateemaliste populaarteaduslike filmide žüriidesse. 1992 – Bristoli loodusfilmide festivali auhind Kuldne panda 1995 – UNESCO Albert Einsteini medal teaduse populariseerimise eest 1998 – Maailma Looduse Fondi audiplom 2006 – Austuse orden 2010 – Venemaa Geograafia Seltsi Suur Konstantini medal 2011 – orden Teenete eest Isamaa ees IV järk 2017 – Venemaa Valitsuse preemia 2018 – Venemaa Föderatsiooni teeneline ajakirjanik
Megaliitehitis

Megaliitehitis on väga suurtest, töötlemata või osaliselt tahutud kividest või kiviplokkidest (megaliitidest – kreekakeelsetest sõnadest μέγας megas 'suur' ja λίθος lithos 'kivi') kokku pandud rajatis. Megaliitehitised on valdavalt neoliitikumist või pronksiajast pärit kalmed või kultusepaigad. Megaliitehitisi jagatakse laias laastus järgmistesse rühmadesse: lihtsaim megaliitehitis on üksik menhir, kuid menhirid võivad paikneda ka rühmadena, ringidena või ridadena. rahnudest laotud siseruumiga ehitised on dolmenid ja käiguskalmed ringikujuliselt, vahel mitmekordsetena, paigutatud kividest moodustuvad kromlehhid Üks kuulsamaid megaliitrajatisi on Stonehenge Inglismaal. Stonehenge Göbekli Tepe Brú na Bóinne Moai https://sonaveeb.ee/search/est-est/detail/megaliit/1[alaline kõdulink] Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001 http://entsyklopeedia.ee/artikkel/megaliitehitis1 Meediafailid megaliitide kohta Commonsis
Nkoroo keel

Nkoroo keel on Nigeeria lõunaosas Riversi osariigis kõneldav keel, mis kuulub idžo keelkonda. Kõnelejaid on umbes 4500. https://www.ethnologue.com/18/language/nkx/ https://glottolog.org/resource/languoid/id/nkor1239 http://endangeredlanguages.com/lang/841
August Tõnishof

August-Johannes Tõnishof (alates 1936. aastast nimemuutuse järel August-Johannes Teose) VR II/3, 21. detsember (vkj 9. detsember) 1891 Soosaare vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 7. aprill 1952 Kirov, Vene NFSV ) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1919). August-Johannes Tõnishof sündis 21. (vkj 9.) detsembril 1891 Viljandimaa Kolga-Jaani kihelkonna Soosaare vallas mõisavalitseja peres. August-Johannes Tõnishof teenis Vabadussõjas staabikapteni ja kaptenina 3. jalaväepolgus, Tallinna 1. löögipataljonis, Laiarööpmelise Soomusrongi Nr 2 löögiroodu ja siis dessantpataljoni ülemana ja 1920. aastal Tallinna Vahipataljoni ülema kt-na. Ta osales Vabadussõjalaste liikumises ja ning valiti 1926. aastal moodustatud Tallinna Eesti Vabadussõjalaste Liidu (TEVL), esimesel üldkoosolekul selle juhiks, üheks kahest abiesimehest valiti ka Artur Sirk. Arreteeriti 14.06.1941, 4. märtsil 1942 mõisteti süüdi §58-4 alusel ja August-Johannes Teose suri 7. aprillil 1952 Venemaal Kirovi linna haiglas kopsutuberkuloosi ja on maetud Kirovi rajooni Kstinino kalmistule. Wabariigi Walitsuse otsus 6. aprillist 1925 a. Riigikogu poolt 15. weebruaril 1923 a. wastu wõetud Wabadussõjast osawõtnud sõjawäelaste autasu seaduse § 5 p. b põhjal, ühekordne toetusraha wiiekümne tuhande mk. (50.000 mk.) suuruses., Riigi Teataja, nr. 69-70, 28 aprill 1925 Kasekamp, Andres. The radical right in interwar Estonia. London, 2000. Lk 24 EESTI SÕJAMUUSEUM - KINDRAL LAIDONERI MUUSEUM. EESTI OHVITSERID 1918-1940
Clarke'i maakond

Clarke'i maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis. Clarke'i maakond (Alabama) Clarke'i maakond (Georgia) Clarke'i maakond (Iowa) Clarke'i maakond (Mississippi) Clarke'i maakond (Virginia)
Clintoni maakond

CLintoni maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis. Clintoni maakond (Illinois) Clintoni maakond (Indiana) Clintoni maakond (Iowa) Clintoni maakond (Kentucky) Clintoni maakond (Missouri) Clintoni maakond (Ohio) Clintoni maakond (Michigan) Clintoni maakond (New York) Clintoni maakond (Pennsylvania)