laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Zēluste mõis

Zēluste mõis (läti keeles Zēlustes muiža, ka Šepmuiža või Ezerkrasti) oli suvemõis Lätis Riia linnas Jugla asumis. Mõisakompleks asus aadressidel Mazajā Juglas ielā 43, 45 ja 47. Saksa keeles oli mõisa nimi Selust. Zēluste mõis rajati XVII sajandil, mõisa vanim hoone valmis 1763. aastal. See hoone on tänapäeval heas korras, tegemist on riikliku arhitektuurimälestisega. Too hoone ehitati mitte Zēluste enda, vaid Mazā Jumpravmuiža mõisa maadele. Toona oli Zēluste omanik Vojvod. Hiljem tekkis mõisa juurde tööstus, kus toodeti rohelist seepi ja veel hiljem ka tärklist. XIX sajandi alguses kuulus mõis Holstidele, toona rajati ka uusklassitsistlikud hooned Mazajā Juglas ielā 43 ja Mazajā Juglas ielā 47. Pärast Holste sai mõisa omanikuks endine mõisavalitseja Sheppe. Tema nime järgi sai mõis ka oma teise nimekuju. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles) Teine sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles) Kolmas sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles) Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (läti keeles)
Charles II

Charles II (29. mai 1630 – 6. veebruar 1685) oli Inglismaa ja Šotimaa kuningas alates 1660. aastast (de iure alates Charles I hukkamisest 1649. aastal) kuni surmani. Ta oli Charles I poeg ja James II vend. Charles II sai võimule pärast seda, kui puritaanide juht Oliver Cromwell oli surnud ja tema poeg Richard Cromwell võimust loobuma sunnitud. Londonisse marssinud Šoti armee kutsus Charlesi Inglise troonile ning Stuartite dünastia võim taastus. Charles püüdis samuti saavutada absolutismi, kuid edutult, ta ei leidnud endale piisavat toetajaskonda. Parlamendi roll oli üpris suur, siiski oli kuningal riigiasjade otsustamisel oluline osa. Charles toetas parlamendi poolt põlatud katoliiklasi ning astus surivoodil koguni sellesse usku. Ta oli suhteliselt ebapopulaarne valitseja, ent tema järeltulijast vend James II osutus inglise üldsusele veelgi vastumeelsemaks. Charles II oli abielus Braganza Catherine'iga, kes oli aga viljatu ning kellega tal lapsi polnud. Väljaspool abielu sai Charles II paljude armukestega mitmeid lapsi.
Tartu Kristjan Jaak Petersoni Gümnaasium

Tartu Kristjan Jaak Petersoni Gümnaasium on Tartus Annelinnas 2014. aasta sügisest tegutsev gümnaasium, mis sündis kolme senise Annelinna kooli - Tartu Kommertsgümnaasiumi, Descartes'i lütseumi ja Kivilinna gümnaasiumi - gümnaasiumiosade liitmisel. Gümnaasium sai nime Eesti luuletaja Kristjan Jaak Petersoni järgi. Kooli nimi valiti avalikul konkursil. Algselt taheti panna nimeks Tartu Kristjan Jaagu Gümnaasium, jättes luuletaja perekonnanime välja, et kooli nimi liiga pikaks ei läheks. Õpilaste ja lapsevanemate soovil võeti kasutusele siiski täisnimi. Kooli koduleht Tartu Kristjan Jaak Petersoni Gümnaasiumi põhimäärus Riigi Teatajas Tartu uue gümnaasiumi nimeks saab Tartu Kristjan Jaagu Gümnaasium Delfi, 17. jaanuar 2014 Õpilased võitlesid kooli nimesse Petersoni Postimees 6. veebruar 2014 Kristian Jaak nagu Lenin
Türkân Şoray

Türkân Şoray (sündinud 28. juunil 1945 İstanbulis) on türgi naisfilminäitleja. Ta on lõpetanud Fatih'i Tütarlaste Lütseumi. Tema isa oli tšerkessi päritolu, ema oli aseri päritolu. Ta oli aastatel 1983–1987 abielus Cihan Ünaliga, neil on üks laps. 12. märtsist 2010 on ta UNICEF-i hea tahte saadik.
Neerusegment

Neerusegmendiks (ladina keeles ains segmentum renale; mitm segmenta renalia) nimetatakse paljudel selgroogsetel loomadel neerude iseseiseva vereringega osa, kuhu suubuvad vastavad neeruarteri harud. Kehtivas inimese anatoomia standardis Terminologia Anatomica kuuluvad neerusegmendid kuseelundite süsteemi. neeru eesmine alasegment - segmentum anterius inferius (renale) neeru eesmine ülasegment - segmentum superius (renale) neeru alasegment - segmentum inferius (renale) neeru tagasegment - segmentum posterius (renale) neeru ülasegment - segmentum supreius (renale) "Meditsiinisõnastik" 504:2004. Sissekanne Terminologia Anatomica-s A08.1.02.001: Segmenta renalia. Neerusegmendid
Lielie kapi

Lielie kapi ('suur kalmistu'; saksa keeles Grosser Friedhof) on 22 hektari suurune park Lätis Riia linnas Brasa asumis, mis asub Riia endise suurima kalmistu alal. 1772 keelas Katariina II surnute matmise kirikutesse, samuti andis ta korralduse, et kõik surnud tuleb vaatamata nende staatusele matta uutesse surnuaedadesse väljaspool linnade piire. Aastal 1773 rajatigi praeguse Brasa asumi aladele hilisema nimetusega Suur Kalmistu, kuhu maeti peaaegu kõik linnas surnud baltisakslased ja jõukamad lätlased. Üks esimesi, kes uuele kalmistule (ümber) maeti, oli Riia linna asutaja piiskop Albert. Kalmistu jagunes kolme ossa: luterlikuks, õigeusu ja katoliku kalmistuks. Pärast baltisakslaste ümberasumist vähenes kalmistu tähtsus drastiliselt. Põhiliselt jäi see nende baltisakslaste matmispaigaks, kes keeldusid Saksamaale asumast. Pärast Nõukogude võimu kehtestamist hävitati kalmistusel hulgaliselt haudu ja lõhuti hauasambaid. Aastal 1957 suleti kalmistu, muudeti see pargiks ja lasti sel metsistuda. Ainult õigeusu kalmistu jäi pargi aladelt välja ja säilis paremini, kuid ka mujal on paljud hauad veel praeguseni säilinud, samuti mitu vana kabelit. Pargi maa-ala kuulub Läti luteri kirikule. Kristjan Jaak Peterson Christoph Haberland Johann Christoph Brotze Krišjānis Barons Jānis Frīdrihs Baumanis Andrejs Pumpurs Johann Felsko Heinrich Scheel Georg August Schweinfurth Krišjānis Valdemārs Fricis Brīvzemnieks George Armitstead Ludwig Wilhelm Kerkovius Pargi territooriumil kasvab mitmeid võõrliike, nende seas ka läänepärn, jaapani lehis, hiigel-elupuu.  Lielie kapi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Millerovo lennuväebaas

See artikkel räägib Millerovo lennuväebaasist. Millerovo lennujaama kohta vaata artiklit Millerovo lennujaam. Millerovo lennuväebaas on sõjalennuväli Venemaal Rostovi oblastis, Millerovo rajoonis, mõne kilomeeri kaugusel Millerovo keskusest lääneloodes, umbes 30 kilomeetri kaugusel Ukraina piirist idas. Millerovo lennuväebaasis on paiknenud 19. ründelennuväe polk. 2014. aasta Ukraina kriisi ajal juunikuus maandus Ukraina allikate teatel lennuväljale täiendav hävitajaeskadrill MiG-29 reaktiivhävituslennukeid. 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse olevat Ukraina väed teinud eduka õhurünnaku Millerovo sõjaväelennuvälja vastu. "OpenAIP". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2016. Vaadatud 27. juunil 2014. Russia sending fighter aircraft to Ukrainian border ukrinform.ua 25. juuni, vaadatud 2014-06-27. Russian_Air_Force Vaadatud 2014-06-27 "Kiievi eeslinnades toimuvad lahingud, pildid kinnitavad venelaste kaotusi" ERR, 25. veebruar 2022 Millerovo lennuväebaas Wikimapia kaardil. Lennujaamade (parempoolne roheline tähistab tsiviillennuvälja) kujutised ourairports.com lehel
Süvenemise tõenäosuse mudel

Süvenemise tõenäosuse mudel (elaboration likelihood model, ELM) on sotsiaal- ja mõjutamispsühholoogias üks veenmise kahe režiimi teooriatest. Mudelit saab nimetada ka üksikasjaliku töötluse tõenäosuse mudeliks. Süvenemise tõenäosuse mudel on hoiakute muutumise teooria, mis eeldab, et veenmise aluseks on kaks kanalit. Tsentraalses kanalis, mida kasutatakse kõige tõenäolisemalt olukorras, kui nii motivatsioon süveneda kui ka ressursid ja võimalused sõnumit töödelda on suur, pöörab sõnumi tajuja tähelepanu sõnumi sisule ning mõtleb üksikasjalikult (elaborating) sõnumiga seotud argumentide peale ja analüüsib. Perifeerses kanalis, mida üldiselt kasutatakse juhul, kui motivatsioon ja/või võimalus sõnumisse süveneda on madal, keskendub sõnumi tajuja sõnumi välistele karakteristikutele nagu sõnumi pikkus või sõnumi edastaja usaldusväärsus. Süvenemise tõenäosuse mudel on rakendatav hoiakute muutuse uurimiseks aidates selgitada, millistel tingimustel pööravad inimesed pigem tähelepanu sõnumi sisule versus sõnumi vormile ja stiilile. Tsentraalses kanalis töödeldakse infot teadlikult, aktiivselt, mälus oleva materjaliga seostades ning sisemisi vastuseid genereerides. Perifeerses kanalis käivituvad erinevad automaatsed protsessid (tingimine, praimimine, heuristikud). Kanali valik sõltub süvenemise määrast ja see omakorda motivatsioonist ja võimalustest. Tsentraalne hoiaku muutus sõltub sisemiste vastuste valentsist, kogusest ja tajutud tõepärast. Tsentraalselt muudetud hoiak on tugevam kui perifeerselt muudetud hoiak (püsivam, kindlam, kättesaadavan, käitumuslikum). Teised veenmise kahe režiimi teooriad on heuristilise/süstemaatilise töötluse mudel (heuristic/systematic model, HSM) ja assotsiatiivsete ja loogiliste hinnangute mudel (associative-propositional evaluation model, APE). Mõjutamise kahe režiimi käsitluste kriitika heidab teooriatele ette, et perifeerse mõju mehhanisme enamasti ei täpsustata ning et perifeerne mõju heuristikute kaudu ei pruugi olemuslikult erineda tsentraalsest mõjust argumentide kaudu. Bachmann, T. (2009). Reklaamipsühholoogia. Tallinn: Ilo. Petty, R. E. & Cacioppo, J. T. (1986). The elaboration likelihood model of persuasion. Advances in Experimental Social Psychology, Vol. 19, 1986, 123-205 Chaiken, S. (1980), Heuristic versus systematic information processing and the use of source versus message cues in persuasion. Journal of Personality and Social Psychology, 39, 752-766. Gawronski, B. & Bodenhausen, G. V. (2006). Associative and propositional processes in evaluation: An integrative review of implicit and explicit attitude change. Psychological Bulletin, Vol 132(5), 692-731. Kruglanski, A W. & Gigerenzer, G. (2011). Intuitive and deliberate judgments are based on common principles. Psychological Review, Vol 118(1), 97-109.
Sloveenia veinid

Sloveenia veinid on veinid Sloveenia kolmest veinipiirkonnast, milleks on Podravje, Posavje ja Primorski. Varem, Austria-Ungari impeeriumi ajal, olid Sloveenia veinid väga tuntud. Kui Austriast tulid peamiselt valged veinid, siis Sloveenia tootis häid punaseid veine. Viimase sajandi poliitilised sündmused ei ole Sloveenia veinitööstusele hästi mõjunud ja see on pisut soiku jäänud. Siiski on pärast riigi iseseisvumist veinitööstus jälle arenema hakanud ja saanud ka investeeringuid lääneriikidest. Samuti on Sloveeniale hästi mõjunud asukoht nelja väljapaistva veinitootjamaa vahel (Itaalia, Austria, Ungari ja Horvaatia). Podravje veinipiirkond asub Austria piiri ääres. Viinamarjakasvatus on koondunud Maribori ja Ormozi linna ümbrusse. Posavje veinipiirkonnast tulevad peamiselt veinid riigisiseseks tarbimiseks. Kvaliteeditase on suhteliselt madal. Primorski veinipiirkond asub Sloveenia rannikualal ja piirneb Itaaliaga. Sealt pärit veinid on Sloveenia parimate seas. Nende ainsaks miinuseks on kallis hind. "Sloveenia veinid"
Neerukehake

Neerukehake ehk Malpighi kehake (ladina keeles ainsus corpusculum renae, mitmus corpusculum renis) on paljudel selgroogsetel loomadel neerukoores olev neeruüksus. Neerukehake koosneb kapillaarpäsmakesest ja seda ümbritsevast päsmakesekihnust ning nende vahele jäävast kihnuvalendikust (lumen capsulae). Igal neerukehakesel eristatakse kahte poolust: soonpoolus (polus vascularis) – pooluse kaudu sisenevad ja väljuvad tooma- ja viimasooned; tubulaarpoolus (polus tubularis) – siit saab alguse proksimaalne vääniline neerutoruke. Kapsli ja päsmakese vahele jääb kihnuvalendik (lumen capsulae), kuhu filtreeritakse esmane uriin. Neerukehakeste areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Madude nefroneid on vähe uuritud, kuid arvatakse, et need koosnevad neerukehakesest, seda ümbritsevast päsmakesekihnust ja neerutorukestest. "Meditsiinisõnastik" 504:2004. Neerukehake, TSÜTOLOOGIA JA HISTOLOOGIA - ERITUSORGANID, Tartu Ülikool, veebiversioon (vaadatud 28.06.2014) Sissekanne Encyclopaedia Britannica-s Renal corpuscle, Histology @Yale, veebiversioon (vaadatud 28.06.2014)
Sügismaraton

"Sügismaraton" on 1979. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. Leningradi Riikliku Ülikooli õppejõud ja ühe Leningradi kirjastuse töötaja Andrei Buzõkin on intelligentne, andekas ja heasüdamlik inimene. Kuid ta on otsustusvõimetu ja nõrga tahtejõuga ega suuda seetõttu teha olulisi valikuid. Seetõttu satub ta igasugustesse keerulistesse olukordadesse. Ta ei suuda naisest lahku minna ega ka armukesega suhteid katkestada. Oleg Basilašvili – Andrei Buzõkin Marina Nejolova – Alla, masinakirjutaja, Buzõkini armuke Natalja Gundareva – Nina Buzõkina, Buzõkini naine Jevgeni Leonov – Vassili Haritonov, Buzõkini naaber Norbert Kuchinke – Bill Hansen, Taani professor Nikolai Krjutškov – onu Kolja, Alla kommunaalkorteri naaber Galina Voltšek – Varvara Nikititšna, Buzõkini kolleeg Olga Bogdanova – Leena, Buzõkinite tütar Dmitri Matvejev – Viktor, Buzõkinite väimees Vladimir Grammatikov – Jevgeni Ptašuk, Alla sõber
Holm (täpsustus)

Holm tähendab mitmes germaani keeles saart ja vene keeles küngast. Nimena võib see tähendada mitut asja: Holm on linn Venemaal Novgorodi oblastis, Holmi rajooni keskus. Holm (tänapäeval Mārtiņsala) oli Salaspilsi linna juures Daugava jões asunud 20 hektari suurune saar, kus paiknes Holmi linnus. Holm oli Emajões saar Tartus. Holm (Põhja-Friisimaa) on saar Saksamaal Schleswig-Holsteinis. Holm (Pinneberg) on saar Saksamaal Schleswig-Holsteinis. Holm (Bindal) on saar Norras Nordlandis. Holm (Dyrøy) on saar Norras Tromsis. Holm (Iaşi) on küla Rumeenias Iaşis. Holm (Neamţ) on küla Rumeenias Neamţis. Holm (Inverness) on saar Šotimaal Invernessis. Holm (Orkney) on saar Šotimaal Orkney saarestikus. Holm (Halmstad) on saar Rootsis Hallandis. Holm (Kaluga) on küla Venemaal Kaluga oblastis. Holm (Borovitšski) on küla Venemaal Novgorodi oblastis. Holm (Ljubõtinski) on küla Venemaal Novgorodi oblastis. Holm (Ruhnu) on suurim laid Ruhnu ümbruses Holm (perekonnanimi) on perekonnanimi. Holm on Holm Banki bränd. Chełm, venepäraselt Holm (Холм), linn Poola kaguosas Lublini vojevoodkonnas. Asub 25 km kaugusel Ukraina piirist. Aastal 1240 sai Galiitsia-Volõõnia vürstiriigi pealinnaks.
Holmi saar

Holm oli saar, mis asus Tartus Emajões praeguse Ülejõe ehk Holmi pargi kohal. Emajõe peaharu voolas Holmi ja paremkalda vahel, kõrvalharu Koolujõgi vasemkalda pool. Holmi tõttu oli see soodne sillakoht. Teadaolevalt asus Tartu esimene sild Vene sild ülesvoolu, nüüdse Vabadussilla kandis. Holmi ühendas keskajal Tartuga Saksa sild, millele pääses linnast Saksa värava kaudu. Vene silla juurest Holmini ulatus Ülejõel vene agul, mis osalt kattis ka Holmi, kus asus vene kaubahoov. Siit algas Narva ja Tallinna hargnev tee, samuti pääses siitkaudu linna karjamaadele. 1764. aastal hakati Toomemäele rajama uusi bastione, õgvendati tänavaid ning laiendati Tartu raekoja esist turuplatsi jõe suunas. Kivisilla ehitamise ja Holmil olnud bastioni lammutamise käigus kuhjunud jäätmetega täideti Koolujõgi, mistõttu Holm lakkas olemast saar. Holmi järgi said nime Holmi park ja endine Holmi tänav. Holmi saar Tartu linnamuuseumi kodulehel Ülejõe parki ilmus Emajõe saar Postimees, 11. mai 2011
Nõiakivi (telelavastus)

"Nõiakivi" on 1979. aasta Eesti Televisiooni telelavastus. Telelavastus on valminud Heljo Männi muinasjutu "Nõiakivi" järgi. Lavastuse režissöör-lavastaja on Uno Leies, kunstnik Tiiu Übi. Muusika kirjutas Tõnis Kõrvits. Ats Joorits – hundipoeg Sulo Katrin Karisma – vanaema Sabiine Astrid Lepa – vanaema Adelheid Ester Pajusoo – jänesetütar Maare Vilja Palm – susi Zuuzi Malle Pärn – karutütar Taisi Erich Rein – kivivalvur Ropka Vello Viisimaa – kivinõid Nõiakivi andmekogus IMDb (inglise)
Koer kord kõndis klaveril

"Koer kord kõndis klaveril" on 1978. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. Maal elav kümnenda klassi õpilane Tanja Kanareikina on huvitatud lendur Komarovist. Tanjasse omakorda on armunud naabripoiss Miša Sinitsõn. Jelena Kištšik – Tanja Kanareikina Aleksandr Fomin – Miša Sinitsõn Valeri Kislenko – lendur Komarov Darja Maltševskaja – Veronika Kanareikina Juri Katin-Jartsev – professor Tšiž Leonid Kuravljov – Nikolai Kanareikin Vladimir Bassov – Gromov Ljudmila Hitjajeva – Frosja Georgi Štil – militsionäär Jefimov Viktor Proskurin – mehaanik lennujaamas Natalja Gurzo – postiljon Aleksei Mironov – esimees Boriss Saburov – Makei Kanareikin Kira Smirnova – Malanja
Tatjana Samoilova

Tatjana Samoilova (vene keeles Татьяна Евгеньевна Самойлова; 4. mai 1934 Leningrad – 4. mai 2014 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja, Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik. Tatjana Samoilova sündis Leningradis tuntud vene teatri- ja filminäitleja Jevgeni Samoilovi peres. 1937. aastal kolis perekond Moskvasse. Koolipõlves tegeles ta balletiga ning lõpetas Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko nimelise Moskva Akadeemilise Muusikateatri balletistuudio. Aastail 1953–1956 õppis ta Boriss Štšukini nimelises Teatriinstituudis. Seal tutvus Tatjana Samoilova Vassili Lanovoiga, kellest sai tema abikaasa. See abielu kestis mõned aastad, kuid hiljem mängisid nad koos filmis "Anna Karenina". Lanovoi mängis krahv Vronskit. Hiljem abiellus Samoilova veel kaks korda ning elas abiellumata koos kirjaniku ja lavastaja Solomon Šulmaniga. Viimasest abielust Eduard Maškovitšiga sündis poeg Dmitri. Filmidebüüdi tegi Samoilova 1955. aastal, mängides Jack Londoni jutustuse ainetel tehtud Vladimir Kaplunovski filmis "Mehhiklane". Rahvusvahelise tuntuse sai ta Veronika rolliga Mihhail Kalatozovi filmis "Kured lendavad". Film võitis 1958. aastal Cannes'i filmifestivali peaauhinna Kuldse Palmioksa ning Samoilova sai eriauhinna ja suure tunnustuse osaliseks. Samoilova kandideeris oma rolliga ka Suurbritannia auhinnale BAFTA parima naisnäitleja kategoorias, aga ei võitnud. 1959. aastal mängis Samoilova järgmises Kalatozovi draamafilmis "Saatmata jäänud kiri". Ka see film oli nomineeritud Kuldsele Palmioksale, kuid seekord võitu ei tulnud. Film meeldis siiski paljudele ning 1995. aastal rahastas Francis Ford Coppola filmi restaureerimist ja tõi selle USA vaatajateni. Sellele järgnesid osatäitmised kolmes filmis, mis valmisid koostöös Prantsusmaa, Ungari ja Itaaliaga. 1967. aastal mängis ta nimiosa Aleksandr Zarhi lavastatud filmis "Anna Karenina". Aastaid hiljem tegi rolli Grigori Kromanovi filmis "Briljandid proletariaadi diktatuurile" (1975). Aastail 1967–1992 töötas peamiselt teatrites: Majakovski nimelises teatris (1958–1959), Vahtangovi nimelises teatris (1959–1960) ja Moskva filminäitlejate teatristuudios (Государственный театр киноактёра; 1962–1992). 1990. aastal oli Samoilova aukülaline Cannes'i filmifestivalil, kus talle anti eripreemia silmapaistva panuse eest kinokunsti. Tatjana Samoilova suri oma 80. sünnipäeval südamehaiguse tagajärjel Moskva haiglas. Ta maeti 7. mail 2014 Novodevitšje kalmistule, ärasaatmine toimus Moskva kinomajas. 1992 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik Биография Татьяны Самойловой RIANovosti, 5. mai 2014 Tatjana Samoilova andmekogus IMDb (inglise) "Nõukogude kino superstaar Samoilova suri kõigist unustatuna", Ohtuleht.ee, 6. mai 2014
Tänaval kummutit veeti

"Tänaval kummutit veeti" on 1978. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. Film koosneb üheksast humoristlikust ja satiirilisest filminovellist. Leonid Kuravljov Natalja Seleznjova Aleksandr Demjanenko Saveli Kramarov Igor Jassulovitš Valeri Nossik Natalja Sedõhh Vladimir Ivašov Jevgeni Vesnik Igor Dmitrijev Natalja Vavilova Leonid Kuravljov Rolan Bõkov Valentina Talõzina Vladimir Etuš Vladimir Bassov Vjatšeslav Tihhonov Valentina Titova Jelena Sanajeva
Pannoonia

Pannoonia oli piirkond Kesk-Euroopas, kus elas illüürlaste hõim pannoonlased. Nende ala piirnes põhjas ja idas Doonau jõega, lõunas enam-vähem Sava jõega ning läänes Alpide eelmäestikuga. Keldid vallutasid Pannoonia 4. sajandil eKr. Roomlased vallutasid omakorda Pannoonia 9. aastal eKr ja muutsid selle Tiberiuse valitsemise ajal pärast pannoonlaste ülestõusude mahasurumist Rooma provintsiks. Traianus jagas aastal 103 Pannoonia kaheks provintsiks: Pannonia Superior ja Pannonia Inferior, viimase pealinnaks sai Sirmium. Aastal 296 reorganiseeris Diocletianus Pannoonia neljaks provintsiks: Pannonia Prima, Pannonia Valeria, Pannonia Savia ja Pannonia Secunda, ning Sirmium sai Pannonia Secunda pealinnaks. Ta ühendas need Noricumi ja Dalmaatsiaga, et rajada Pannoonia diötsees, mille pealinn oli samuti Sirmium. Aastal 293, seoses tetrarhia loomisega, jagati Rooma keisririik neljaks osaks. 5. sajandil asusid Pannooniasse hunnid. Pärast nende valitseja Attila surma on Pannoonia olnud mitmete rahvaste elupaigaks. Hunnide riigi järel, pärast Attila surma aastal 453, algas idagoodite ajalugu Pannoonias, kui Thiudimiri juhitud gepiidid ja idagoodid saavutasid hunnide üle võidu Nedao lahingus aastal 454. Idagoodid sõlmisid nüüd suhted keisririigiga ja asusid Pannooniasse. Suurema osa 5. sajandi teisest poolest mängisid idagoodid Kagu-Euroopas peaaegu sama rolli, mida läänegoodid mängisid sajand varem. Arrabona (tänapäeva Győri kohal) Aquincum (Óbuda Budapesti Buda linnaosas) Carnuntum Cibalae (Vinkovci) Gorsium-Herculia (Székesfehérvár) Marsonia (Slavonski Brod) Mursa (Eszék) Savaria (Szombathely) Scarbantia (Sopron) Taurunum (Zimony) Pannoonia mark Keszthely kultuur
Toimi Alatalo

Toimi Johannes Alatalo (4. aprill 1929 Savitaipale – 4. mai 2014) oli soome meesmurdmaasuusataja.
Läti Vabariigi põhiseadus

Läti Vabariigi põhiseadus (läti keeles Latvijas Republikas Satversme, liivi keeles Leţmō Republik Pūojpandõks) on Läti Vabariigis 1922. aastal vastu võetud põhiseadus, mida on täiendatud ja parandatud 2009. aastal ja 2014 lisati uus preambul. Läti Vabariigi Seim tegi 19. juunil 2014 Läti Vabariigi põhiseadusse muudatused, millega esitatakse põhiseaduse preambul uues redaktsioonis, asendades senise sissejuhatuse (“Läti rahvas kehtestas vabalt valitud Asutavas Kogus endale järgmise põhiseaduse”) järgmise tekstiga: 1918. aasta 18. novembril välja kuulutatud Läti riik on loodud, ühendades lätlaste ajaloolise maa-ala ning tuginedes läti rahva vankumatule omariikluse tahtele ja talle kuuluvale enesemääramisõigusele, tagamaks läti rahvuse, keele ja kultuuri säilimise ja arengu läbi sajandite, kindlustamaks Läti rahva ja igaühe vabaduse ning edendamaks heaolu. Läti rahvas võitles oma riigi välja Vabadussõjas. Rahvas kinnitas endale riigikorra ja võttis vastu põhiseaduse vabalt valitud Asutavas Kogus. Läti rahvas ei tunnistanud okupatsioonirežiime, seisis neile vastu ja sai jälle vabaks, taastades 1990. aasta 4. mail riikliku iseseisvuse järjepidevuse alusel. Rahvas austab oma vabadusvõitlejaid, mälestab võõraste võimude ohvreid, mõistab hukka kommunistiliku ja natsistliku totalitaarse režiimi ning nende kuriteod. Läti kui demokraatlik, õiguslik ja sotsiaalselt vastutustundlik rahvusriik tugineb austusele inimeste vastu ja inimese vabadusele, tunnistab ja kaitseb inimeste põhiõigusi ning austab vähemusrahvusi. Läti rahvas kaitseb oma suveräänsust, Läti riigi iseseisvust, territooriumi, selle ühtsust ja demokraatlikku riigikorda. Läti identiteeti on Euroopa kultuuriruumis ammustest aegadest peale kujundatud läti ja liivi traditsioonid, lätipärane eluhoiak, läti keel, üldinimlikud ja kristlikud väärtused. Usk Lätisse, läti keel kui ainuke riigikeel, vabadus, võrdõiguslikkus, solidaarsus, õiglus, ausus, töökus ja perekond on sidusa ühiskonna aluseks. Igaüks hoolitseb enda ja oma lähedaste eest ning ühiskonna ühiste hüvede eest, suhtudes vastutustundlikult teistesse, järeltulevatesse põlvkondadesse, keskkonda ja loodusesse. Läti, teadvustades oma väärtust rahvusvahelises kogukonnas, kaitseb riiklikke huve ning edendab ühtse Euroopa ja maailma jätkusuutlikku ning demokraatlikku arengut. Jumal, õnnista Lätimaad!
Vaatleja (film)

"Vaatleja" on 1987. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Tartu Ülikooli bioloogiaüliõpilane Peeter on praktikal Kaug-Põhjas. Ta viibib üksikul saarel koos keskealise saarevahi Aleksandraga. Vastamisi satuvad erinevad mentaliteedid ja ellusuhtumised. Erik Ruus – Peeter Svetlana Tormahhova – Aleksandra Film Eesti filmi andmebaasis Film kino-teatr.ru andmebaasis