laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Stirniai

Stirniai on järv Leedus Molėtai rajoonis. Järv asub Molėtaist üheksa kilomeetrit kirdes ja kuulub Nemunase vesikonda. Järv on ida-lääne sihiline ja lookleva kaldaga. Järve kaldad on enamasti kõrged (20-25 meetrit), kohati ka soostunud. Järve idaosa ulatub Labanorase ürgmetsa. Kaldajoone pikkus on 35,39 kilomeetrit, koos saartega aga 42,84 kilomeetrit. Järves on seitse saart. Bakosa pindala on 18,89 ha, Baniukai saare pindala on 14,16 ha, Blinda pindala 1,12 ha ja Kuliniai saare pindala 0,51 ha. Kolm saart on nimetud pindaladega 0,3 ha, 0,1 ha ja 0,04 ha. Saartel kasvab haruldasi taimeliike. Nende kaitseks on Bakosale rajatud botaaniline kaitseala, kus kasvab 200 liiki soontaimi. Nende seas on karvane naistepuna, harilik näsiniin ja harilik lõhnhein. Kogu Stirniai järv jääb Labanorase regionaalparki ja Stirniai hüdrograafilisele kaitsealale. Stirniaisse suubub üheksa nimetut oja. Väljavooluks on Stirnė jõgi, mis suubub Lakajasse. Järve põhjakaldal asuvad Kuliniai, Purvėnai ja Giliosiose külad, kagukaldale jääb Stirniai küla, edelakaldale Mindūnai, idakaldale Kraujeliai, lõunakaldal asuvad Žagarai, Gradniškėse, Miliai, Strižaučiškė, Paąžuoliai, Stroliškiai ja Zamokai külad. Stirniai kagukaldal asub puhkelaager. Striniai nimi tuleneb metskitse leedukeelsest nimest stirna. Stirniai. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 108 lk. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 315 lk., – Vilnius: Mokslas, 1981.
Juodieji Lakajai

Juodieji Lakajai on järv Leedus Molėtai rajoonis. Järv asub Molėtaist 12 kilomeetrit ida pool Švenčionyse rajooni piiril ja jääb Labanorase regionaalparki. Juodieji Lakajai kuulub Nemunase vesikonda. Järv on kujunenud jääajal tekkinud lohku. Juodieji Lakajais on kaheksa saart. Suurim on Anglija saar pindalaga 5,02 ha, ülejäänud saared on nimetud (pindalad 0,35 ha, 0,22 ha, 0,22 ha, 0,03 ha, 0,03 ha ja kahel saarel 0,01 ha). Järve suubub Kertuojai järvest algav Kertuoja oja. Ka ühendab järve põhjaosas 60 meetrit lai Pertenis seda Baltieji Lakajaiga. Välja voolab Lakaja jõgi. Kaldad on valdavalt kõrged ja metsased. Kaldajoone pikkus on 20,02 kilomeetrit koos saartega 22,6 kilomeetrit. Madalam osa on kitsas ja liivane, sügavamal katab järve põhja aleuriit. Järve kallastel asuvad Joniškė ja Kertuoja külad, sinna on rajatud kaks puhkelaagrit. Järve kirdekaldal kasvab looduskaitsealune kahe tüvega mänd. Kaladest elavad järves haug, linask, roosärg, ahven, särg, rääbis, meritint ja viidikas. Leitud on ka latikat ja angerjat. Juodieji Lakajai. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. 146 lk.
Cedynia

Cedynia (saksa Zehden) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Gryfino maakonnas, Cedynia valla halduskeskus. Cedynia asub Odra jõest ja Saksamaa piirist umbes 3 km kaugusel. Cedynia sai linnaõigused 1299. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. 972. aastal toimus Cedynia lähedal Cedynia lahing, milles polaanide vürst ning vendide kuningas Mieszko I võitis Saksi Idamargi markkrahvi Hodo vägesid. Cedynia Encyklopedia PWN
Baltieji Lakajai

Baltieji Lakajai on järv Leedus Molėtai rajoonis. Järv asub Molėtaist 7,5 kilomeetrit ida pool Švenčionyse rajooni piiril ja jääb Labanorase regionaalparki. Baltieji Lakajai kuulub Nemunase vesikonda. Järv on kujunenud jääajal tekkinud 40-50 meetri sügavusse orgu. Baltieji Lakajais on kolm saart: Beržynė saar pindalaga 4,03 ha, Pušinė saar pindalaga 0,58 ha ja nimetu saareke pindalaga 0,08 ha. Järve suubuvad Urkise järvest algav Urkise oja, Rašia järvest algav Rašelė oja, Kamužėle järvest algav Kamužė oja, Rudesa järvest algav Rudesa oja ja Tramysi järvest algav Stirnė oja. Ka ühendab järve lõunaosas 60 meetrit lai Pertenis seda Juodieji Lakajaiga, olles järve väljavooluks. Kaldad on valdavalt kõrged ja metsased. Kaldajoone pikkus on 27,1 kilomeetrit. Järve kallastel asuvad Rudesa, Kačergai, Kamužė, Grūsise, Mindūnai, Ažuraisčiai, Antalakaja, Apkartai, Ščiurysi, Joniškė, Palakajysi ja Mateliai külad, sinna on rajatud puhkelaager. Järve põhjakaldal asub Mindūnai vaatetorn, läänekaldal aga Rudesa vaatetorn. Kaladest elavad järves haug, roosärg, ahven, särg ja latikas. Leitud on ka latikat ja jõevähki. Baltieji Lakajai, ežeras Molėtų rajone Kazimieras Bieliukas. Baltieji Lakajai. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. 185 lk.
Anthony Duclair

Anthony Duclair (sündinud 26. augustil 1995 Pointe-Claire'is Québeci provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis San Jose Sharks vasaku ääreründajana. Enne karjääri NHL-is mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'is. 2013. aastal valis New York Rangers ta NHL-i draft '​is 80. valikuna. Debüüdi NHL-is tegi ta Rangersi meeskonnas hooajal 2014–15. Esimese värava lõi ta liigas 27. oktoobril 2014 mängus Minnesota Wildi vastu. 2015. aastal liitus ta Arizona Coyotesiga, kus mängis kokku kolm hooaega. 2018. aasta jaanuaris liitus ta Chicago Blackhawksiga, kuid juba sama aasta juulis sõlmis lepingu Columbus Blue Jacketsiga. 2019. aasta veebruaris siirdus ta Ottawa Senatorsi. 2020. aasta detsembris sõlmis ta üheaastase lepingu Florida Panthersiga. Hooajal 2021/22 tegi Duclair NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja (31+27). Järgmisel hooajal jõudis ta Panthersiga Stanley karika finaali, kus kaotati Vegas Golden Knightsile mängudega 1:4. 2023. aasta juulis kaubeldi Duclair Panthersist San Jose Sharksi. 2020. aasta valiti Duclair NHL-i tähtede mängule. "Florida Panthers agree to terms with Anthony Duclair". Florida Panthers. 17.12.2020. Vaadatud 29.12.2020 "Sharks Acquire Forward Anthony Duclair from Florida". NHL.com. San Jose Sharks. 1. juuli 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuli 2023. Vaadatud 1. juulil 2023. Anthony Duclair NHL.com lehel Anthony Duclair hockeydb.com lehel
Tyler Ennis

Tyler Foster Ennis (sündinud 6. oktoobril 1989 Edmontonis Alberta provintsis) on endine Kanada jäähokimängija (parem ääreründaja). Aastatel 2005–2009 mängis ta neli hooaega WHL-i klubis Medicine Hat Tigers. Hooajal 2006–07 tuli ta klubiga WHL-i meistriks. Aastatel 2008 ja 2009 pälvis ta liiga kõige spordimehelikumale mängijale antava Brad Hornung Trophy. 2008. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i draft '​is 26. valikuna. Sabresi meeskonnas debüteeris ta NHL-is 2009–10. Suurema osa hooajast 2009–10 mängis ta Sabresi noorteklubi Portland Piratesi ridades AHL-is. Samal hooajal pälvis ta AHL-i parimale uustulnukale antava Dudley "Red" Garrett Memorial Award'i. Kokku mängis Ennis NHL-is Sabresi ridades kaheksa hooaega, mille jooksul jõudis ta klubiga väljalangemismängudele vaid kahel esimesel hooajal. Tema NHL-i karjääri kõige resultatiivseim hooaeg oli 2010/11, mil ta lõi 20 väravat ja andis 29 väravasöötu. Pärast seda lõi Ennis ühel hooajal vähemalt 20 väravat veel kahel korral. Hooajal 2017–18 mängis Ennis Minnesota Wildis ja hooajal 2018–19 Toronto Maple Leafsis. 2019. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Ottawa Senatorsiga. 2020. aasta veebruaris siirdus ta Edmonton Oilersi. 2021. aasta oktoobris naasis ta Senatorsi. 2022. aasta oktoobris sõlmis ta lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga Bern. 2023. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Mannheimi Adler, kuid sai juba kuu aega hiljem kaelavigastuse ja otsustas 2024. aasta jaanuaris sportlaskarjääri lõpetada. 2009. aastal tuli Ennis juunioride maailmameistriks. 2015. aastal tuli ta Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. "Veteran forward Ennis signs in Switzerland". The Sports Network. 24. oktoober 2022. Vaadatud 25. novembril 2022. "Ennis beendet seine Karriere". adler-mannheim.de (saksa). Vaadatud 17. jaanuaril 2024. "Former NHLer Tyler Ennis announces retirement from professional hockey". The Globe and Mail. 17. jaanuar 2024. Vaadatud 17. jaanuaril 2024. Tyler Ennis NHL.com lehel Tyler Ennis hockeydb.com lehel
Jupiter (jumal)

Jupiter oli Vana-Rooma mütoloogias peajumal. Talle vastab kreeka mütoloogias Zeus. Jupiteri sammas
Jacob Trouba

Jacob Ryan Trouba (sündinud 26. veebruaril 1994 Rochesteris Michiganis) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Rangers. Ta on klubi meeskonna kapten. 2012. aastal valis Winnipeg Jets ta NHL-i draft '​is üheksanda valikuna. Hooajal 2012–13 mängis ta Michigani Ülikooli meeskonnas. NHL-is tegi ta Jetsi meeskonnas debüüdi 1. oktoobril 2013 mängus Edmonton Oilersi vastu ja viskas selles mängus ka oma esimese NHL-i värava. Pärast kuut hooaega Jetsis siirdus Trouba 2019. aasta juunis Rangersi meeskonda. Hooaja 2022/23 eel määrati Trouba Rangersi kapteniks. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta USA jäähokikoondisega pronksmedali. Samal aastal tuli ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Walker, Mollie (9. august 2022). "Rangers naming Jacob Trouba captain after long stretch without one". New York Post. Vaadatud 10. augustil 2022. Jacob Trouba NHL.com lehel Jacob Trouba hockeydb.com lehel
Karin Kaup Lapõnin

Karin Kaup Lapõnin (sündinud 15. jaanuaril 1974) on välispoliitika ekspert, endine Eesti diplomaat, ettevõtja ja erakonna Eesti 200 endine tegevjuht. Ta on Tallinna 7. Keskkooli vilistlane. Ta sai 1998. aastal magistrikraadi Concordia rahvusvahelisest Ülikoolist Eestis ärijuhtimise ja rahvusvahelise majanduse erialal ning õppis aastatel 2004–2005 Tartu Ülikoolis politoloogiat. Alates 2017. aastast uurib ta Tallinna Tehnikaülikooli Nurkse instituudi doktorantuuris eksternina innovatsiooni Eesti diplomaatias. 2002. aastast töötas ta Maksuameti osakonnajuhatajana. 2004. aastal suundus ta Välisministeeriumi, kus töötas 15 aastat arengukoostöö, inimõiguste ja poliitika valdkonnas. Aastatel 2009–2012 oli ta Eesti esinduses ÜRO juures New Yorgis poliitikadiplomaat. 2012. aastal nimetati ta Ida-Euroopa grupi poolt ÜRO Lasteorganisatsiooni UNICEF nõukogu asepresidendiks. Aastatel 2014–2017 teenis ta poliitikanõunikuna Euroopa Liidu delegatsioonis Aafrika Liidu juures Addis Abebas. Alates 2019. aastast peab ta IT-ettevõtet FiscalAdmin OÜ, samuti oli ta kuni 2023. aasta suveni Erakonna Eesti 200 tegevjuht ja juhatuse liige. Alates juulist 2023 on ta Eesti Aafrika Instituut MTÜ juhatuse liige. Karin Kaup Lapõnin kandideeris 2021. a kohalikel valimistel Põhja-Tallinna esinumbrina ja sai 685 häält. Karin Kaup Lapõnin on abielus Aare Lapõniniga. Neil on pojad Richard Kaup-Lapõnin ja Luca Lapõnin. Kaup Lapõnin, K., & Voola, M. Etioopia vahepala. Vaba tahe. Tallinn: Rahva Raamat, 2019. Kaup Lapõnin, K. Eesti diplomaatia suur võit. ERR-i veebiportaal, 2019. Kaup Lapõnin, K. E-governance Challenges in Africa. Diplomaatia, 2018. Kaup Lapõnin, K. e-Governance in Africa. Link! Magazine, 26/2017, lk 10–12. Naiskodukaitse Erakond Eesti 200
Bo Horvat

Bowie William Horvat (sündinud 5. aprillil 1995 Londonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis New York Islanders. Ta alustas karjääri Ontario Hockey League'i (OHL) klubis London Knights. 2012. ja 2013. aastal tuli ta Knightsiga OHL-i meistriks. Ta oli hooaja 2012–13 väljalangemismängudes 16 väravaga suurim väravakütt ning pälvis liiga hooaja väljalangemismängude kõige väärtuslikumale mängijale antava Wayne Gretzky 99 Award'i. 2013. aastal valis Vancouver Canucks ta NHL-i draft '​is üheksanda valikuna. NHL-is tegi ta Canucksi meeskonnas debüüdi 4. novembril 2014 mängus Colorado Avalanche'i vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 20. novembril mängus Anaheim Ducksi vastu. Hooajal 2016–17 kogus liigas 52 punkti (20+32), millega oli sel hooajal Canucksi resultatiivseim mängija, pälvides Canucksi hooaja väärtuslikumale mängijale antava Cyclone Taylor Trophy. 2018–19 tegi Horvat oma seni kõige edukama hooaja, kui kogus põhihooajal 61 punkti (27+34). Aastatel 2019–2023 oli Horvat Canucksi kapten. 2023. aasta jaanuaris kaubeldi Horvat Canucksist New York Islandersi. 2017. ja 2023. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule. Ta kuulus Kanada jäähokikoondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. "Horvat traded to Islanders by Canucks". NHL.com. 30. jaanuar 2023. Vaadatud 30. jaanuaril 2023. Bo Horvat NHL.com lehel Bo Horvat hockeydb.com lehel
Trzciel

Trzciel (saksa Tirschtiegel) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Międzyrzeczi maakonnas, Trzcieli valla halduskeskus. Asulat on esmamainitud 1252. aastal, linnaõigused sai enne 1394. aastat. Teise Poola tagajärjel läks Dolsk 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Aastatel 1807–1815 oli linn Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Poolale tagasi läks Trzciel 1945. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/020811303064-0935771?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022. Trzciel Encyklopedia PWN
Kunda vana kalmistu

Kunda vana kalmistu on kalmistu Viru-Nigula kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kunda linnas Viru-Nigula vallas. Kalmistu pindala on 1,68 hektarit. Miks on Kunda linna kalmistute kasutamise eeskirjas kirjas pindala 3,18 hektarit, pole teada. Kalmistu rajati millalgi 19. sajandi lõpul. Kalmistul asub tsemenditehase rajajate Girard de Soucantonide perekonnakabel ja pärast Teist maailmasõda püstitatud tuletõrjujate mälestusmärk. Kunda uus kalmistu "Kunda linna kalmistute kasutamise eeskiri". Kunda linnavolikogu määrus, 3. jaanuar 2015 Kultuurimälestis nr 5768 "Kunda vana kalmistu" Kunda vana kalmistu. Kalmistute register Haudi
Torzym

Torzym (saksa Sternberg in der Neumark) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Sulęcini maakonnas, Torzymi valla halduskeskus. Torzym asub Sulęcinist umbes 15 km lõunas. Torzym sai linnaõigused 1375. aastal, kuid kaotas need 1945. aastal. Teises maailmasõjas hävis 85% linnast. Linnaõigused sai Torzym tagasi 1994. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/020811307054-0915484?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022. Torzym Encyklopedia PWN
Łęknica

Łęknica (1945–1946 Lubanica, saksa Lugknitz, ülemsorbi Wjeska) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Żary maakonnas. Łęknica asub Neisse jõe ääres, Poola-Saksamaa piiril. Kuni 1945. aastani kuulus Łęknica Saksamaa koosseisu. Linnaõigused sai 1969. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/020811411011-0988508?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022. Łęknica Encyklopedia PWN
Nowe Miasteczko

Nowe Miasteczko (saksa keeles Neustädtel) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Nowa Sóli maakonnas, Nowe Miasteczko valla halduskeskus. Nowe Miasteczko sai linnaõigused 1296. aastal, kuid kaotas need 1918. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. Nowe Miasteczko sai linnaõigused tagasi 1945. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/020811404064-0988566?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022. Nowe Miasteczko Encyklopedia PWN
Ryan McGowan

Ryan James McGowan (sündinud 15. augustil 1989 Adelaide'is) on Austraalia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Kuwait SC. Ta alustas karjääri Austraalia klubis Para Hills Knights. 2006. aastal liitus ta Šotimaa klubiga Heart of Midlothian. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2008. aastal. Klubi põhikoosseisu liikmeks sai ta hooajal 2011–12. Hooajal 2009–10 mängis ta laenul Šotimaa esiliiga klubis Ayr United ja hooaja 2010–11 teises pooles Šotimaa esiliigas Partick Thistle'is. Hiljem on ta mänginud veel Hiina kõrgliiga klubides Shandong Luneng Taishan, Henan Jianyes ja Guizhou Zhicheng, Šotimaa kõrgliiga klubis Dundee United, Araabia Ühendemiraatide klubis Al-Sharjah, Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Bradford City ning Austraalia kõrgliiga klubis Sydney FC. 2021. aasta juulis sõlmis ta lepingu Kuveidi kõrgliiga klubiga Kuwait SC. Debüüdi Austraalia jalgpallikoondises tegi McGowan 15. augustil 2012 sõprusmängus Šotimaa vastu. Ta on kuulunud Austraalia koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril. Tema vend Dylan McGowan on samuti jalgpallur. Hearts Scottish Cup: 2012 Shandong Luneng Taishan Chinese FA Cup: 2014 Sydney FC A-League'i Championship: 2019–20 A-League'i Premiership: 2019–20
Demokraatia ja Koostöö Instituut

Demokraatia ja Koostöö Instituut (vene keeles Институт демократии и сотрудничества, prantsuse keeles Institut de le démocratie et de la coopération; lühend IDC) on 2007. aastal loodud Venemaa rahastatav mõttekoda, mille eesmärk on jälgida inimõiguste olukorda lääneriikides. Instituut asub Pariisis (2008–2015 tegutses esindus ka New Yorgis). Venemaa president Vladimir Putin teatas kavatsusest asutada Euroopas Vabaduse ja Demokraatia Instituut, mis jälgib inimõiguste järgimist, Venemaa-EL tippkohtumisel Portugalis 26. oktoobril 2007: "Euroopa Liit aitab toetuste kaudu sedalaadi asutuste arengut Venemaal. Arvan, et on kätte jõudnud aeg, mil Vene Föderatsioon saab sama teha ka Euroopa Liidus". Idee algataja oli Moskvas tuntud advokaat, Venemaa presidendile nõu andva ühiskondliku palati liige Anatoli Kutšerena. Kutšerena väitis, et nende eesmärk pole astuda ameeriklaste Freedom House’i jälgedes, mis kritiseerib juba aastaid Venemaad järjest vähema demokraatia pärast. “Kõik need ettekanded, mida teevad Freedom House ja teised sellised organisatsioonid, jäägu nende südametunnistusele. Kui nad arvavad, et Venemaa võib panna praegu maailmas 139. kohale, siis iga tervemõistuslik inimene küsib: mis värk on?” ütles Kutšerena. “Olen neid uuringuid analüüsinud ja võin väita, et kõik need ettekanded, mida teeb Freedom House, on puhas ideoloogiline töö.” Instituudil oli algselt kaks osakonda: Pariisis Natalja Narotšnitskaja juhtimisel ja New Yorgis MGIMO professori Andranik Migranjan juhtimisel. 2015. aastal suleti Ameerika kontor ja Migranjan teatas, et "inimõiguste olukord USA-s on muutunud paremaks". Euroopa esinduse teadusdirektori John Laughlandi sõnul rahastab instituuti Ajaloolise Perspektiivi Fond, mida samuti juhib Natalja Narotšnitskaja. Aprillis 2013 Saksa telekanalile ARD antud intervjuus ütles Venemaa president Putin, et IDCd rahastab Vene riik. IDC teadusdirektor oli 2008–2018 Briti euroskeptik John Laughland, kellel on väga Kremli-meelsed vaated. Wikileaksi andmetel asutas instituudi Venemaa valitsus: „Instituudi mõte on teha lõpp sellele, mida Venemaa valitsus peab Lääne „monopoliks” inimõiguste rikkumiste määratlemisel ja nendest rikkumistest teatamisel, ning väidetavalt arutada inimõiguste temaatikat kultuurimõjudest vabas kontekstis. Lisaks püüab ta parandada Venemaa mainet Läänes.” https://archive.today/20120802103251/www.izvestia.ru/politic/article3109784/ https://epl.delfi.ee/valismaa/venemaa-fond-annab-laane-demokraatiale-hinnangu?id=51117459 https://www.gazeta.ru/politics/news/2015/06/28/n_7329829.shtml https://www.rferl.org/a/russia-soft-power-france/25433946.html https://russian.rt.com/inotv/2013-04-06/Putin-inostranci-vkladivayut-milliardi-v http://media.voog.com/0000/0032/3847/files/KaruLambanahas.pdf Lk, 67 Koduleht
Ants Leemets

Ants Leemets (23. juuni 1950 Rakvere – 23. november 2019) oli eesti poliitik ja muuseumijuht. Sündis Rakveres ja lõpetas 1968. aastal Rakvere 1. Keskkooli. Aastal 1976 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 1981-1990 oli Leemets Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei liige. 1988. aastal töötas Ants Leemets agrofirma «Pandivere» kommertsdirektorina. Aastatel 1992–1995 oli ta Lääne-Viru maavanem ja seejärel veidi üle poole aasta portfellita minister (regionaalminister) Tiit Vähi teises valitsuses. Aastal 1999 kuulus Leemets asendusliikmena Riigikogu IX koosseisu. Leemets oli Tallinna abilinnapea 1996. aasta novembrist 1999. aasta märtsini ning uuesti 1999. aasta novembrist kuni 2001. aasta maini. Alates 2002. aastast surmani juhtis ta sihtasutust Virumaa Muuseumid. Ants Leemets oli ka Eesti Liikumispuudega Inimeste Liidu president ning Tallinna linnavolikogu liige. 2013. aastal sai ta Soome Invaliidide Liidu teenetemärgi. 2019. aastal sai Leemets Tallinna teenetemärgi aastatepikkuse töö eest Tallinna linnavolikogu liikmena ning volinikuna antud panuse eest Tallinna arengusse. Airi Vaga, "Tiit Vähi valitsuses 15 ministrit – kolm pole kuulunud kommunistlikku parteisse", Vaba Eesti Sõna, 11. mai 1995, lk 5 (vaadatud 01.06.2023) EESTI NSV ÜLEMNÕUKOGU PRESIIDIUMI SEADLUS nr 760 NSV Liidu rahvasaadikute valimiste ringkonnakomisjonide moodustamise kohta territoriaalsetes valimisringkondades Eesti NSV-s, EESTI NÕUKOGUDE SОTSIALISTLIКU VABARIIGI ÜLEMNÕUKOGU JA VALITSUSE TEATAJA 30. detsember 1988 Nr. 53 (878), lk 1260 "Tallinn > Aukodanikud". 24.11.2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.05.2021.
Nyugati pályaudvar

Nyugati pályaudvar ('lääneraudteejaam') on üks kolmest peamisest raudteejaamast Budapestis. Keleti pályaudvar Déli pályaudvar  Nyugati pályaudvar – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ehisinitsiaal

Ehisinitsiaal ehk iluinitsiaal on dekoratiivse kujundusega algustäht, mida kasutati peamiselt ajaloolistes raamatutes.
Kindraladmiral

Kindraladmiral oli mitme riigi sõjaväeline auaste mereväes. Saksa riigis kehtestati kindraladmirali auaste (saksa keeles Generaladmiral) 1936. aastal. See oli kõrgem admiralist ja madalam suuradmiralist. Maaväes oli sellele vastav aukraad kindralooberst. 1943. aastal admiralist suuradmiraliks ülendatud Karl Dönitz jättis kindraladmirali auastme vahele. Venemaa tsaari- ja keisririigis oli kindraladmiral (vene keeles генерал-адмирал) mereväe kõrgeim aukraad, millest madalam oli admiral. 1722. aastal kehtestatud Teenistusastmete tabelis oli see I klassi teenistusaste. Maaväes vastas sellele kindralfeldmarssal. Tsiviilteenistuses oli see võrdne kantsleri ja 1. klassi tõelise salanõunikuga. Suuradmiral Teenistusastmete tabel Генералитет российской императорской армии и флота
Salavat Julajev

Salavat Julajev (baškiiri keeles Салауат Юлай улы, Салауат Юлаев; 16. juuni 1754 – 8. oktoober 1800 Paldiski) oli baškiiri rahvuskangelane. Ta võttis osa Jemeljan Pugatšovi ülestõusust. Ta oli ka luuletaja. Tema isa oli baškiiri riigitegelane Julai Aznalin. Pärast vahistamist saadeti ta koos isaga sunnitööle Paldiskisse. Tema järgi on nimetatud Salavati linn, Salavati rajoon, Ufa jäähokiklubi, tänavaid mitmetes linnades jne. Baškortostani vapil on Ufas paikneva Salavat Julajevi ratsamonumendi kujutis. Paldiskis on tema mälestussammas, mis püstitati algselt 16. juunil 1989, siis uuesti pärast vargust 1998 ja viimati pärast hävimist 2016; oma nurk Paldiski muuseumis ning tema järgi on saanud nime Salavat Julajevi tee. Tallinna Baškiiri Kultuuriühendus Agizel on korraldanud juubeliüritusi tema sünniaastapäeval. Tema 255. sünniaastapäevale pühendati Eestis baškiiri ja tatari rahvuspidu sabantui. Eesti uudiseid: Bashkiirlased tahavad taastada Salavat Julajevi ausamba Paldiskis. Eesti Päevaleht, 12. august 1997 Marko Püüa. Bashkiiri rahvuskangelase samovar linnas luku taga. Postimees, 29. jaanuar 1999 Salavat ja Amandus. Ants Tamme arvamus. Postimees, 30. august 2000 Viio Aitsam. Paldiskis on püha maa: Eestis on tükike maad, mida baškiirid peavad pühaks, Maaleht, 14. juuli 2005 Дни Салавата Юлаева. Подвиг старшины (vene keeles) Baškortostani ajalehest
Potihark

Potihark oli pika puuvarrega raud- või puuhark millega tõsteti toidu valmistamisel potti ahju või ahjust välja. Potihargil oli kaks kõverat raudharu poti alt haaramiseks ja hoidmiseks. Eesti rahvakultuuri leksikon. 2007. Koostanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 219 Potihark, Eesti Rahva Muuseum
Centennial International Exhibition

Centennial International Exhibition oli Ameerika Ühendriikide iseseisvuse sajanda aasta tähistamiseks Philadelphias toimunud maailmanäitus. 1876. aasta maist novembrini korraldatud maailmanäitus oli ühtlasi esimene, mis toimus väljaspool Euroopat. Läbiviimiskohta külastas ligemale 10 miljonit inimest ning seal oli esindatud 37 riiki. Näitusel oli väljas näiteks tulevase Vabadussamba parem tõrvikut hoidev käsivars.