Edgar Allan Poe

Edgar Allan Poe [pou] (19. jaanuar 1809 Boston – 7. oktoober 1849 Baltimore, Maryland) oli Ameerika romantiline kirjanik (sh luuletaja), toimetaja ja kirjanduskriitik. Poe loomingu tuntuimat osa, põnevusjutte, tõlkis eesti keelde Johannes Aavik, propageerimaks uudissõnu. Eelkõige on Poe tuntud põnevus- ja õudusjuttude autorina. Teda peetakse kriminaalromaani žanri leiutajaks, samuti andis ta panuse tärkavasse teadusliku fantastika žanri. Ta oli esimene tuntud Ameerika kirjanik, kes üritas elatuda vaid kirjutamisest, mistõttu möödus tema elu ja karjäär rahalises kitsikuses. Ta sündis Bostonis ning jäi varakult orvuks. Tema ema suri varsti pärast seda, kui isa oli pere hüljanud. Edgar võeti John ja Frances Allani pere tiiva alla, kuigi ametlikult teda ei lapsendatud. Ta õppis mõnda aega Virginia ülikoolis, kuid lahkus sealt rahapuuduse tõttu pärast esimest semestrit. Poe astus West Pointi sõjaväeakadeemiasse, kuid sinnagi ei jäänud ta pidama. 6. märtsil 1831 heideti Poe West Pointist välja. Pärast seda ebaõnnestumist otsustas Poe Allanite juurest lahkuda. Kirjanikuteed alustas ta tagasihoidlikult, avaldades 1827. aastal anonüümse luulekogu "Tamerlane and Other Poems". Autoriks oli märgitud vaid "üks bostonlane" ("by a Bostonian"). Poe keskendus proosale ning töötas mitmes perioodikaväljaandes, kus tema omapärane kirjanduskriitika stiil talle mõningase tuntuse tõi. Töö tõttu kolis ta tihti ning peatus eri linnades. 1835. aastal abiellus ta Baltimore'is oma 13-aastase nõo Virginia Clemmiga. Poe kõige edukam ja kõige loetum proosateos tema eluajal oli "Kuldpõrnikas" ("The Gold-Bug"; 1843). Tema üks tuntumaid teoseid "Mõrv Rue Morgue'il" ("The Murders in the Rue Morgue") ilmus 1841. aastal ja seda peetakse esimeseks tänapäevaseks kriminulliks. 1845. aasta jaanuaris avaldas Poe luuletuse "The Raven" (eesti k. "Kaaren" või "Ronk"), mis osutus väga menukaks. Kaks aastat hiljem suri tema naine tuberkuloosi. Poe pidas plaani omaenese ajakirja avaldamiseks, kuid suri enne kui see mõte teoks sai. Poe suri 40-aastaselt. Tema surma põhjus on siiani selgusetu. Võimalike põhjustena on pakutud alkoholimürgitust, koolerat, uimasteid, südamehaigust, marutõbe, enesetappu, tuberkuloosi jm. Poe teosed mõjutasid kirjandust kogu maailmas. Tema mõju ulatus ka kosmoloogiasse ja krüptograafiasse. Poe ja tema teosed leiavad kajastamist tänapäeva kirjanduses, muusikas, filmides ja televisioonis. Mitu tema kunagist kodu on muudetud muuseumiks. Alates 1946. aastast antakse välja tema nime kandvat kirjandusuhinda. "Valik luuletisi" (1929 ja 1931) "Valimik novelle", (1938) "Kaev ja pendel", (1970) Loomingu Raamatukogu "Novelle", (1989) "Hirmu- ja õudusjutud". Tõlkinud Jana Linnart. Sari "Illustreeritud klassikavaramu", Ersen, Tallinn 2000, 238 lk, ISBN 9985762576 "Poeem "Ronk" ja teised luuletused". Johannes Aaviku tõlkes. Härmametsa Talu Kirjastus, Tartu 2000, 60 lk, ISBN 9985921585 "Novelle". Tõlkinud Helga Kross. Avita, Tallinn 2001, 349 lk ISBN 9985202929 "Eleonora ja teisi novelle". Tõlkinud ja järelsõna: Urve Hanko. Sari "Klassikalised lood", Eesti Raamat, Tallinn 2002, 128 lk, ISBN 9985653785 "Punase Surma mask" (novellid). Tõlkinud Eva Luts, Andrus Igalaan ja Silver Sära; toimetanud ja järelsõna: Raul Sulbi. Greif, Tartu 2003, 82 lk, ISBN 9985945883 Edgar Allan Poe auhind Stephen Marlowe, "Tuletorn maailma lõpus: maagiline retk Edgar Allan Poe maailma". Inglise keelest tõlkinud Kersti Unt. Kunst, Tallinn 2000, 423 lk ISBN 5899202483 Matthew Pearl, "Edgar Allan Poe vari". (romaan) Inglise keelest tõlkinud Ülle Jälle. Ersen, Tallinn 2007, 420 lk, ISBN 9789949123179