laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Germaanlaste jumalad

Germaani muinasusundis ehk germaani hõimude põlisusundites esines palju jumalaid ja jumalannasid. Seda tõendavad paljud kirjanduslikud allikad nagu kroonikad, ruunikirjad, aga ka isikunimed, kohanimed jm allikad. See artikkel esindab nende täielikku nimekirja. Põhjala jumalate sugupuu Astrild, sünonüüm Rooma jumalale Amor või Cupid ülevõetud ja kasutatud Põhjalaa baroki ja rokokoo autoritee poolt Jofur, sünonüüm Rooma jumalale Jupiter ülevõetud ja kasutatud Põhjalaa baroki ja rokokoo autoritee poolt Simek (2007:26). Simek (2007:43). Bellows (1936:75). Orchard (1997:32). Orchard (1997:46). Orchard (1997:47). Orchard (1997:78). Orchard (1997:83). Orchard (1997:88). Simek (2007:210). Orchard (1997:123). Orchard (1997:121). Simek (2007:322). Simek (2007:337). Lindow (2001:301). Orchard (1997:174–175). Orchard (1997:173). Simek (2007:363). Lindow (2001:78). Lindow (2001:105). Orchard (1997:36). Barnhart (1995:229). Lindow (2001:126) Lindow (2001:129). Orchard (1997:49). North (1997:71). Simek (2007:106). Orchard (1997:54). Lindow (2001:147). Simek (2007:131). Lindow (2001:177). Simek (2007:159). Grimm (1888:1374). Lindow (2001:199). Simek (2007:176). Lindow (2001:213). Simek (2007:227). Lindow (2001:237–238) Finnur Jónsson (1913:110) suggests a Njörðr connection, Magnússon (1989:671) suggests Njörðr and Nerio. Orchard (1997:120). Simek (2007:260). Simek (2007:266). Lindow (2001:265). Nordisk Familjebok (1916:665). Lindow (2001:266). Orchard (1997:146). Lindow (2001:268). Simek (2007:287). Simek (2007:296). Orchard (1997:152). Orchard (1997:157). Orchard (1997:165). Simek (2007:326–327). Simek (2007:353). Simek (2007:368). Bellows, Henry Adams (Trans.) (1936). The Poetic Edda. Princeton University Press. Barnhart, Robert K (1995). The Barnhart Concise Dictionary of Etymology. Harper Collins ISBN 0-06-270084-7 Grimm, Jacob (James Steven Stallybrass Trans.) (1888). Teutonic Mythology: Translated from the Fourth Edition with Notes and Appendix by James Stallybrass. Volume IV. London: George Bell and Sons. Lindow, John (2001). Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs. Oxford University Press. ISBN 0-19-515382-0 Nordisk Familjebok (1916). Available online: [1] North, Richard (1997). Heathen Gods in Old English Literature. Cambridge University Press ISBN 0-521-55183-8 Orchard, Andy (1997). Dictionary of Norse Myth and Legend. Cassell. ISBN 0-304-34520-2 Simek, Rudolf (2007) translated by Angela Hall. Dictionary of Northern Mythology. D.S. Brewer. ISBN 0-85991-513-1
Ankur (anum)

Ankur on Eesti talurahvakultuuris kasutusel olnud väike vaati meenutav kinnine nõu, kus hoiti õlut. Ankrul olid ümmargused põhjad, mille ühes otsas oli prundiga ava, kust õlut välja lasti. Ankur (mahuühik) Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 12 Ankur (anum) Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Ankur (mahuühik)

Ankur on elektrimasina osa, kus indutseeritakse elektromotoorjõud. Ankruks võib olla nii rootor kui ka staator. Harilikult nimetatakse ankruks alalisvoolumasina rootorit, mis koosneb elektrotehnilise terase lehtedest moodustatud südamikust ja selle uuretes paiknevast mähisest. Selle ankrumähise sektsioonide otsad on ühendatud kommutaatori vasklestadega. Kommutaatoril libisevad süsiharjad ühendavad ankrumähise välisahelaga. Elektrimasina üldine ehitus Induktor (mähis)
Kiisa tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kiisa tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. Kiisa tänav algab Pärnu maanteelt ja lõpeb umbtänavana. Kiisa tänav on lääneloode–idakagu suunaline ja ligikaudu 100 meetri pikkune. Kiisa tänav sai nime 17. märtsil 1961. Tänav on nime saanud Kiisa raudteejaama järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 50
Dareios I

Dareios I Suur (pärsia داریوش; kreeka Δαρεῖος; ladinapäraselt Darius; umbes 549 – november 486 või oktoober 485 eKr) oli Pärsia suurkuningas 521 eKr kuni oma surmani. Tema ajal saavutas Pärsia impeerium oma suurima ulatuse. Dareios pärines Ahhemeniidide suguvõsast ning oli Kambyses II sugulane. Ta alistas usurpaatori Gaumata, kes väitis end olevat Kyros II poeg ning oli 522 eKr enda kätte haaranud enamiku Pärsia suurriigist. Dareios võitis teda ilmselt oktoobris 521 eKr ja tema võimu tunnustasid peagi kõik Pärsia provintsid. Olles end riigisiseselt kindlustanud, asus ta Pärsiat jõuliselt laiendama, alistades mõne aastaga viimased sõltumatud Väike-Aasia lääneranniku kreeka linnad, sealhulgas ka Mileetose. Lisaks võttis ta ette sõjaretki sküütide ja teiste Mustast merest põhjas elavate hõimude vastu, kuid ei suutnud neid alistada. 512 eKr allutas ta endale aga Traakia, seega ulatusid Pärsia valdused juba Euroopasse. Kreeka pärimuse kohaselt Dareios jagas riigi kahekümneks administratiivüksuseks – satraapiaks. Kyrose-aegse pealinna Pasargada kõrvale rajati tema valitsusajal uue keskusena Persepolis hiiglasliku eeskätt tseremoniaalset rolli täitva kuningalossiga. Egiptuses viidi lõpule Niilust Punase merega ühendava kanali ehitus. 499 eKr puhkes Väike-Aasia kreeka linnades ülestõus, mida õhutasid ka Joonia mere idakalda linnriigid, eriti Ateena ja Eretria. Seetõttu otsustas Dareios pärast Väike-Aasia ülestõusu mahasurumist ka teisi kreeklasi karistada, kuid tema väimehe Mardoniose juhitud laevastik jäi Athose kaljude lähedal 492 eKr tormi kätte ning 490 eKr võitsid kreeklased pärslasi Maratoni lahingus. Nii kukkus Dareiose sissetung Kreekasse läbi, kuid Väike-Aasia linnad jäid endiselt tema kätte. Dareiose viimastel valitsusaastatel puhkes ülestõus Egiptuses, mistõttu kreeklaste karistamine jäi tema poja Xerxes I ülesandeks. Dareiose ajast pärineb Behistuni raidkiri, mis on peamisi Pärsia ajaloo autentseid allikaid. See kirjeldab Dareiose võitu mässuliste üle ning toob ära Ahhemeniidide genealoogia.
Enne südaööd

"Enne südaööd" ("Before Midnight") on Rex Stouti kriminaalromaan. "Enne südaööd" ("Before Midnight") on Richard Linklateri 2012. aasta romantiline draamafilm. Film on järjeks tema filmidele "Enne päikesetõusu" ("Before Sunrise", 1995) ja "Enne päikeseloojangut" ("Before Sunset", 2004).
Att

Att on endisaegne kotikujuline peakate, mida jaheda ilma korral kandsid 19. sajandil Lõuna-Hiiumaa neiud ja naised. Att oli tehtud valgest villasest riidest. Att kattis kandja kaela ja õlgasid, näha jäi vaid nägu. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 13 Att Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Heinz-Helmut Wehling

Heinz-Helmut Wehling (sündinud 8. septembril 1950) on endine Ida-Saksamaa maadleja. Heinz-Helmut Wehling veebisaidil Olympedia (inglise)
Lapsepink

Lapsepink (ka lapsepuur, augujäri, augujärg) oli eesti talurahvakultuuris kasutatud madal puust pink, milles oli ümmargune ava, ja kus õpetati väikelast kõndima. Augujäri oli levinud eelkõige Põhja-Eestis ja saartel. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 13 Lapsepink Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Siire tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Siire tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe asumis. Siire tänav algab Piibelehe tänavalt ja lõpeb Veskimetsa tänaval. Eramutega hoonestatud Siire tänav on põhjakirde-lõunaedelasuunaline ja ligikaudu 190 meetri pikkune. Siire tänav sai nime 16. mail 1958. Tänava nimi kuulub joonteteemalisse sarja. Siir on segment- või teravkaartest koosnev dekoratiivse pinnajaotuse motiiv. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 294  Siire tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sigourney Weaver

Sigourney Weaver (sünninimi Susan Alexandra Weaver; sündinud 8. oktoobril 1949 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Ta mängis näiteks filmides "Tulnukas", "Tulnukad", "Avatar".
Aukoht

Aukoht on mingile lugupeetavale isikule (nt külalisele, taluperemehele) kindlaks määratud (iste)koht, mille eesmärk on vastavale isikule austust üles näidata. Eesti rahvakultuuris oli külalise või taluperemehe aukoht taluhoone vasakul või paremal pool (vaadates hoonesse sisse astumisel) tuleaset või hoone tagaseinas. aulaud "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 26.12.2013) Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 14
Selõštše (Litõni rajoon)

Selõštše (ukraina keeles Селище) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Litõni rajoonis. Elanike arv on 1770. Pindala on 0,362 km².
West Miami

West Miami on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis Miami-Dade'i maakonnas. West Miami piirneb Miami ja Coral Gables'i linnaga. West Miami sai linnaõigused 1947. aastal. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas linnas 5965 inimest. Rahvastiku tihedus oli 3243,8 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 2180 (keskmine tihedus 1185,5/km²). "GCT-PH1 – Population, Housing Units, Area, and Density: 2010 – State – Place and (in selected states) County Subdivision" (inglise). United States Census Bureau. Vaadatud 27. detsember 2013. "GCT-PH1-R – Population, Housing Units, Area, and Density (geographies ranked by total population): 2000 – Geography: State – County – State – Place and (in selected states) County Subdivision" (inglise). United States Census Bureau. Vaadatud 27. detsember 2013. West Miami koduleht
Sevani lõhe

Sevani lõhe (Salmo ischchan) ehk išhan on lõhelaste sugukonda lõhe perekonda kuuluv kala. Nad on meriforelliga suguluses ja elavad endeemse liigina Sevani järves Armeenias. Sevani lõhe populatsiooni on tugevalt vähendanud Nõukogude Liidu ajal inimese poolt toodud võõrliikide (peipsi siig, koger) sissetung ja järve veetaseme langus. Kala ennast on sisse talutud Õsõk-Köli järve Kõrgõzstanis. Armeenia Ministrite Nõukogu otsusega lõpetati sevani lõhede kaubanduslik püük 1976. aastal ja loodi Rahvuspark "Seven".[lisa viide] Tänapäeval turgutatakse kalade populatsiooni ka haudejaamade abil. Seveni lõhel on neli (või kaks) alamliiki, mis erinevad kudemispaikade ja -aja ning kasvukiiruse poolest: Salmo ischchan ischchan Salmo ischchan aestivalis Salmo ischchan gegarkuni Salmo ischchan danilewskii S. i. ischchan on kõige suurem, kasvades kuni 90 cm pikkuseks ja kaaludes kuni 15 kg. Nad koevad järves. S. i. aestivalis on väiksem, jäädes pikkuselt alla 50 cm ning koeb nii jõgedes kui ka järves jõesuudmete läheduses. S. i. gegarkuni on migreeruv alamliik ja koeb ainult jõgedes ning sööb lisaks bentosele ka planktonit. S. i. danilewskii on kääbusvorm, mis koeb talvel järves ja ei kasva pikemaks kui 33 cm ning kaalub 250 grammi. Veetaseme langus järves on kalade paljunemisele hävitavalt mõjunud S. i. gegarkuni ja S. i. gegarkuni paljundatakse peamiselt haudejaamades. S. i. ischchan ja S. i. danilewskii võivad olla järves välja surnud. Loomade elu 4:130. "http://www.internevod.com/rus/atlas/ecol/02/22/9.shtml" (Vene keel). InterNevod. Vaadatud 27. detsember 2013. {{netiviide}}: välislink kohas |Pealkiri= (juhend)CS1 hooldus: tundmatu keel (link) B.K. Gabrielyan. "An annotated checklist of freshwater fishes of Armenia" (PDF). Naga vol. 24, 23-29 (Inglise keel). Vaadatud 27. detsember 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Susan M. Luna, Rodolfo B. Reyes. "Salmo ischchan, Kessler, 1877 (Sevan trout)". fishbase.org (Inglise keel). Vaadatud 27. detsember 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Tetjana Tšornovol

Tetjana Mõkolajivna Tšornovol (ka Tšornovil; ukraina keeles Тетяна Миколаївна Чорновол; sündinud 4. juunil 1979) on Ukraina ühiskonnaaktivist, poliitik ja ajakirjanik. Ta avaldas kriitilisi ja paljastavaid artikleid Ukraina peaprokuröri Viktor Pšonka, president Viktor Janukovõtši, Ukraina Presidendi Administratsiooni juhi Sergi Ljovotškini, siseminister Vitali Zahhartšenko, Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu sekretäri Andri Kljujevi ja teiste kõrgete riigiametnike kohta. Ööl vastu 25. detsembrit 2013 peksid kaks meest teel koju olnud Tšornovoli rängalt läbi. В Киеве жестоко избили журналистку Татьяну Чорновол - Liga Novosti, 25.12.2013 Россия предоставила убежище подозреваемому в избиении Чорновол - Lb.ua, 06.08.2014 ГБР на рассвете приехало с обыском к Татьяне Черновол - uapravda, 10.04.2020
Arda Kullerkupp

Arda Kullerkupp (16. september 1928 – 12. detsember 2013) oli eesti arhitekt. Ta lõpetas aastal 1954 Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektuurieriala. Pärast instituudi lõpetamist töötas ta aastatel 1954–1960 rajooniarhitektina Tallinna linna arhitektuuriosakonnas. Lisaks töötas ta aastatel 1959–1961 Eesti Riiklikus Vabaõhumuuseumis vanema teadusliku kaastöötajana, võttes osa ekspeditsioonidest muuseumisse sobivate eesti talurahvaehitiste selgitamiseks. Aastatel 1961–1987 töötas ta Eesti Tööstusprojektis ehitusosakonna generaalplaneerimise grupis vanemarhitekti ja grupijuhina, seejärel juhtiva arhitektina. Aastatel 1989–1991 töötas ta arhitektina Harju rajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee kapitaalehituse ja aianduskooperatiivide osakonnas. Tema viljakaim periood jäi Tööstusprojekti aega, kus ta käe all valmis hulganisti tööstushoonete projekte. Tähtsamad neist on tehas Metallist Peterburi teel Tallinnas (1965), tehase Viisnurk administratiivkorpus Pärnus (1969), tehas Estoplast Türi tänaval Tallinnas (1970), Tartu elamuehituskombinaat Betooni tänaval (1976), tehase Volta elamu Tallinnas Muti tänaval (1977), Tallinna Laevaremonditehase spordi- ja kultuurikompleks (1978), Kohtla-Järve mööblitehas (1978), Tallinna Raudbetoonitehase suurpaneelide tsehh Punasel tänaval (1979), tehas Pioneer ja "Polümeeri" tapeeditsehh Suur-Sõjamäel Tallinnas (1981). Lisaks projekteeris ta väiksemaid tööstusobjekte, abihooneid, rekonstruktsioone, väikeobjekte, eramuid ja suvilaid. Ta oli aastast 1960 Eesti Arhitektide Liidu liige. Arda Kullerkupp suri 12. detsembril 2013 ja ta saadeti viimsele teekonnale 17. detsembril Tallinna krematooriumist. Lahkunud on arhitekt Arda Kullerkupp In memoriam: Arda Kullerkupp
Luisu tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Luisu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Pikaliiva asumis. Luisu tänav algab Pikaliiva tänavalt ja lõpeb Kilde tänaval. Luisu tänav on lääneedela–idakirdesuunaline ja ligikaudu 190 meetri pikkune. Luisu tänav sai nime 25. septembril 1998. Tänav on saanud nime teritusvahendi luisu järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 280
27 eKr

Aasta 27 eKr Sajandid: 2. sajand eKr - 1. sajand eKr - 1. sajand Kümnendid: 70. aastad eKr 60. aastad eKr 50. aastad eKr 40. aastad eKr 30. aastad eKr - 20. aastad eKr - 10. aastad eKr 0. aastad eKr 0. aastad 10. aastad 20. aastad 32 eKr 31 eKr 30 eKr 29 eKr 28 eKr - 27 eKr - 26 eKr 25 eKr 24 eKr 23 eKr 22 eKr Augustus pani maha erakorralise võimu ja kuulutas Rooma vabariigi taastatuks, tegelikult kehtestas aga oma isikuvõimu, pannes aluse printsipaadile. Augustus lõi seaduse nimega Pax Romana ehk 'rooma rahu.' ... Marcus Terentius Varro, Rooma õpetlane
Helmi Eller

Helmi Eller (25. november/8. detsember 1902 Tartu – 18. juuli 1998 Stockholm) oli eesti kirjandusteadlane, tõlkija ja pedagoog. Ta sündis Tartus töölise tütrena. Pärast algkooli õppis ta aastatel 1915–1921 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumis, lisaks sai ta aastal 1921 Tartu Õpetajate Seminari kursustel algkooli õpetaja kutse. Aastatel 1924–1925 ja 1927–1930 õppis ta Tartu Ülikoolis eesti keelt, eesti ja üldist kirjandust, inglise filoloogiat ning rahvaluulet; lõpetas ülikooli eesti keele alal. Ta oli Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige. Ta töötas aastatel 1921–1924 õpetajana Puhjas, aastatel 1925–1927 õpetajana Kongutas, hiljem Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis, Väike-Maarjas ja aastatel 1939–1944 Tallinna õpetajate seminaris ja pedagoogiumis. Aastast 1944 elas ta Rootsis, kus töötas ametnikuna Stockholmis riigi kindlustusasutuses. Ta oli aastani 1970 eesti keele ja kirjanduse õpetaja Stockholmi Eesti Koolis, ta on õpetanud eesti keelt ka Lundi ja Stockholmi Ülikoolis. Ta oli Välismaise Eesti Kirjanike Liidu liige, Rootsi Eesti Teadusliku Seltsi liige, Rootsis oleva Eesti Kultuuri Koondise ja teiste organisatsioonide liige. Aastatel 1971–1985 oli ta Eesti Keele ja Kirjanduse Instituudi (Stockholmis) juhatuses, aastast 1986 oli ta sama instituudi auliige. Helmi Eller suri aastal 1998 Stockholmis. Tema tuhastatud põrm maeti Stockholmi Metsakalmistule. Ta on avaldanud lühimonograafiad "Arvo Mägi" (1963), "Peeter Lindsaar" (1970) ja "Ain Kalmus" (1986, kõik Lundis) ning arvukalt artikleid, arvustusi ja esseid kirjanduse, keele ja teatri alalt väliseesti perioodikas. Ta oli pikemat aega Eesti Päevalehe kirjandusarvustaja. Ta tõlkis eesti keelde William Faulkneri "Võitmatud" (Toronto Orto 1955); Aino Kalda päevaraamatu viis köidet (kaks esimest aastatel 1954 ja 1955 Torontos, kolm viimast aastatel 1956, 1958 ja 1960 Lundis); Väinö Linna "Tundmatu sõdur" (Toronto Orto 1957), "Siin põhjatähe all I–II" (Stockholm 1962, 1964); soomekeelsest käsikirjast Liina Reimani mälestused "Rambivalgus süttib" (Lund 1956). Ta oli Stockholmi eesti gümnaasiumi noortealbumi "Sütevakk" (Stockholm 1950) ja teose "Eesti Naisüliõpilaste Selts 1911–1961" (Stockholm 1961) üks toimetajaid. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2010. Vaadatud 27. detsembril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat Tallinn 2000 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2264
Kochanava

Kochanava, ka Kochanaŭ (transkribeerituna Kohhanava, poola keeles Kochanów), on alev Valgevenes Viciebski oblastis Tałačyni rajoonis. Alevis asub Kochanava külanõukogu halduskeskus. Alev piirneb põhjas Minskist Oršasse viiva raudteeliiniga. Alevis asub keskkool, kultuurimaja, raamatukogu, lisaks on seal veel laste spordikool ja kunstikool. Kochanava alevis asub ekskavaatoritehas, mis on vanim ekskavaatoreid tootev ettevõtte Valgevene territooriumil. Teine ettevõte toodab ekskavaatoritele detaile, tarnides neid ka Venemaa ettevõtetele. Lisaks valmistatakse alevis plasttorusid ning betoonist ja raudbetoonist detaile. Kochanava ilmus ajalooareenile XVI sajandi algul kui Drucki vürstiriiki kuuluv Drutski-Krasnõide valduses olev asula, mis läks aastal 1551 Garnastaide valdusse. Seoses aastail 1565-1566 läbi viidud haldusreformiga sattus Kochanava Viciebski vojevoodkonna koosseisu. Aastal 1591 müüdi Kochanaŭ Lew Sapiehale. Aastal 1624 ilmus asula kaardile alevina, kuigi ametlikult ta aleviks saanud veel ei olnud. Alates esimesest Poola jagamisest aastal 1772 Venemaa koosseisus. Moskva-Bresti vahelise raudtee rajamisel sai Kochanava aastal 1880 raudteejaama. Jaama käibeks oli 800 000 puuda, sellest 600 000 puuda moodustasid metsamaterjalid. Aastast 1924 Valgevene NSV osa. Ametlikult sai asulast alev aastal 1947. Aastal 2002 valmis aastal 1930 lammutatud vana kiriku asemele Kochanava uus kirik. Kochanava kirik "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kochanava võrguentsüklopeedias Kochanava fotoentsüklopeedias
Worcesteri Meie Lunastaja Kirik

Meie Lunastaja kirik (armeenia keeles: Ուսթըրի Սուրբ Փրկիչ եկեղեցի) on Armeenia Apostliku Kiriku kirik Ameerika Ühendriikides Worcesteris. See on tuntud kui esimene Armeenia kirik läänepoolkeral. Kirik ehitati aastal 1891. Kogu USA kirdeosa armeenlased panustasid rahaliselt piirkonna ja riigi esimese Armeenia kiriku ehitamisse. 2002. aastal ilmunud raamat "Memory fragments from the Armenian genocide" ("Mälukilde armeenlaste genotsiidist") väidab, et "väikese kiriku ehitamine tõi Worcesteri armeenlastele suurema kogukonna poolt sellise lugupidamise, mida varem neil ei olnud. Üks mees meenutas, et peale kiriku ehitamist tema isa traadivaltspingi juures enam ei pekstud". Ameerika Armeenia piiskopkond loodi aastal 1898. Esimene Armeenia evangeelne kirik ehitati samuti Worcesteri, aastal 1901. Varajane foto kirikust Kirik aastal 1909 Armeenia diasporaa "Holy Cross Cathedral I: History". Francesco Curá. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.10.2013. Vaadatud 29.12.2012. Laderman, Gary (2003). Religion and American cultures. Santa Barbara, California: ABC- CLIO. Lk 302. ISBN 9781576072387. Papazian, Dennis (2000). "Armenians in America". Journal of Eastern Christian Studies = Het Christelijk Oosten. University of Michigan-Dearborn. 52 (3–4): 311–347. DOI:10.2143/JECS.52.3.565605. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. november 2013. Vaadatud 25. november 2012. DiCanio, Margaret (2002). Memory fragments from the Armenian genocide: a mosaic of shared heritage. New York: Mystery and Suspense Press. Lk 85. ISBN 9780595238651.
Puumadu

Puumadu (Chrysopelea) on maoperekond. Puumadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Chrysopelea ornata (Shaw, 1802) – harilik puumadu Chrysopelea paradisi Boie, 1827 Chrysopelea pelias (Linnaeus, 1758) Chrysopelea rhodopleuron Boie, 1827 Chrysopelea taprobanica Smith, 1943. Need maod on levinud Hindustani poolsaarel ja Kagu-Aasias. Puumaod on kohastunud eluga puudel. Puult-puule liikumiseks kasutavad nad erilist liuglevat lendu. Teatmeteose Loomade elu 5. köites kirjeldatakse seda järgnevalt: Loomade elu 5:291. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Chrysopelea Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 27.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s'is Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies Rebecca Morelle, Secrets of flying snakes revealed, BBC World Service, 30. jaanuar 2014, veebiversioon (vaadatud 01.01.2015)(inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Chrysopelea seisuga 27.12.2013.
Eerikupäev

Eerikupäev on 18. mail ja sel päeval mälestatakse Rootsi kuningat Erik Püha. Eesti alal tunti seda päeva eelkõige põhjarannikul. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 14
Eesti vigur

Eesti vigur oli eesti rahvakultuuris mänguasi, mille osad olid puualusele kinnitatud rõngad, millesse sai pista pika traataasa. Mäng seisnes selles, et traataas tuli algul rõngaste seest lahti harutada ja pärast seda sama moodi tagasi panna. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 15
Saarmas (perekond)

Saarmas (Lutra) on kärplaste sugukonda kuuluv kiskjaliste perekond. Saarma perekonda liigitatakse järgmised loomaliigid: Lutra lutra (Linnaeus, 1758) – saarmas Lutra sumatrana (Gray, 1865) – sumatra saarmas. Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Mammal species of the World Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Lutra seisuga 27.12.2013.
Haavlikott

Haavlikott on endisaegne nahast või riidest väike kott, kus jahimehed hoidsid jahiretkel haavleid. Kott oli ümar või piklik ja selle suu osas oli suletav toruga punn, kust valati haavleid välja. Haavlikotti hoiti jahitaskus. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 16 Haavlikott Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Hanemaja

Hanemaja oli eesti taluarhitektuuris kodulindudele (sh hanedele) ehitatud koht, mis asus toa esiseina räästa all. Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 17 Hanemaja Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Haapsalu Eesti Kodanike Komitee

Haapsalu Eesti Kodanike Komitee asutati 24. mail 1989. Komitee registreeris 8571 Eesti Vabariigi kodanikku ja 884 kodakondsuse taolejat. Komitee 1. koosseisu kuulusid: Heino Ambre (esimees) Urmas Lauri Enriko Erkmann Kaarel Tomson Taimi Meri Guista Reinvelt Komitee 2. koosseisu kuulusid: Taimi Meri (esimees) Eevi Tammiko Eesti Kongress. Eesti Vabariigi Riigikantselei, Tallinn, 2000, lk. 475.
Halliste Eesti Kodanike Komitee

Helme Eesti Kodanike Komitee asutati 19. mail 1989. Komitee registreeris 4871 Eesti Vabariigi kodanikku ja 353 Eesti Vabariigi kodakondsuse taotlejat. Komitee koosseisu kuulusid: Avo Künnapuu (esimees) Pilve Kuum (vanemregistreerija) Eha Ilsen (kirjatoimetaja) Tarmo Laanmets Jaan Pedaja Uno Uke