laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kellsi evangeliaar

Kellsi evangeliaar (ka Columba raamat) on illumineeritud usuline käsikiri keskajast. Evangeliaar on kirjutatud ladina keeles ja sisaldab Uue testamendi nelja evangeeliumi. Selle on valmistanud keldi mungad Columba kloostris Iona saarel umbes aastal 800. Praegu asub see Dublinis Trinity College'i raamatukogus, kus raamatut eksponeeritakse külastajatele kahe lehekülje kaupa (rotatsiooniga). Raamat sisaldab nelja evangeeliumi ladina keeles, mis põhinevad Vulgata tekstil, mille püha Hieronymus lõpetas 384. aastal, lisatud on varasemad vana-ladina tõlked. Evangeeliumitele on lisatud ka eellugu, "kanoonitabelid" ehk kahe või enama evangelisti ühised evangeeliumi lõikude vastavused, evangeeliumi narratiivide kokkuvõtted (Breves causae) ja evangelistlikud iseloomustavad sissejuhatused (Argumenta). Arvatavalt on 11. sajandil (kui raamat oli varastatud) 30 lehekülge kaduma läinud. 19. sajandil on lehekülgi kärbitud. Raamat on kirjutatud pärgamendile kirjas, mida tuntakse kui "insular majuscule" ning on teostatud musta, punase, lilla ja kollase tindiga. See sisaldab 340 vasikanahast folio-t (kokku on 680 lehekülge) praegustes mõõtmetes umbes 330 x 255 mm. Selle täisleheküljelised illustratsioonid ja ornamentika on ekstravagantsed ja keerukad, kaunistuseks on traditsiooniline kristlik ikonograafia. Evangeliaari kunstnikutöö on tehtud mõjuvõimsalt ning 19. sajandil Suurbritannias avaldatud raamatud sisaldasid kujundusi, mis olid sealt ulatuslikult kopeeritud ja kohandatud. Mustreid kasutati muuhulgas ka metallitöös, mööbli valmistamisel, keraamikas jne. "The Book of Kells - The Library of Trinity College Dublin - Trinity College Dublin". www.tcd.ie. Vaadatud 3. oktoobril 2024. "Book of Kells | Celtic Art, Illuminated Manuscripts & Insular Art | Britannica". www.britannica.com (inglise). 30. august 2024. Vaadatud 3. oktoobril 2024. Digital Collections: Book of Kells". Trinity College Dublin. "The Book of Kells - The Library of Trinity College Dublin - Trinity College Dublin". www.tcd.ie. Vaadatud 3. oktoobril 2024. Meetings with Remarkable Manuscripts. Allen Lane. ISBN 978-0-241-00304-6.
Kolooniate riigisekretär

Kolooniate riigisekretär oli Suurbritannia valitsuse minister, kes vastutas Briti impeeriumi haldamise eest. Tema haldusalas ei olnud Briti India, selle eest vastutas India asjade riigisekretär. Aastatel 1768–1966 oli kolooniate riigisekretäri alluvuses kolooniate aseriigisekretär (vahel ka sõja ja kolooniate aseriigisekretär).
Viietuhandeline

Viietuhandeline mäetipp ehk viietuhandeline (inglise keeles five-thousander) on mäetipp, mille kõrgus jääb vahemikku 5000–6000 m. Mäetippe kõrgusega üle 5000 meetri leidub Aasias, Põhja-Ameerikas, Kesk-Ameerikas (kolm tippu), Aafrikas (neli tippu) ja ka Euroopas (kolm tippu; seda juhul kui Euroopa-Aasia piir Kaukasuses kulgeb mööda Veelahkmeahelikku). Tuntud viietuhandelisi mäetippe on näiteks Alpamayo, Damāvand, Elbrus, Kazbek, Kilimanjaro, Logan, Mount Kenya, Mount Saint Elias, Orizaba ja Suur-Ararat. 1829. aastal tõusid Suur-Araratile (5137 m) Jean Jacques Friedrich Wilhelm Parrot ning tema viis kaaslast. Aastatel 1879–1880 algas Lõuna-Ameerikas Andide kõrgeimate mägede uurimine. Aafrika uurijad tõusid 1889. aastal Kilimanjaro (5895 m) tippu. 1897. aastal tõusis prints Luigi Amedeo, Abruzzi hertsog koos kaaslastega Alaska ja Yukoni piiril asuva Mount Saint Eliase (5489 m) tippu. Himaalaja ja Karakorami kõrgmägesid uurisid esimestena britid sõjalis-strateegilistel kaalutlustel. Kaardistamise käigus tõusti ka mägede tippu. Eesti alpinistid hakkasid viietuhandelistele ronima 1950. aastate teisel poolel. Esimene eestlane Elbruse (5642 m) tipus oli Bernald Sillaots (1956). 1957. aastal ronis Kazbeki (5054 m) tippu 18 ja 1958. aastal Elbruse tippu 32 eesti alpinisti. 1994. aastal käis Eesti alpinistide grupp Aafrika kõrgeimal tipul Kilimanjarol (5895 m). 2009. aastal tõusis Tarmo Riga Põhja-Iraanis Damāvandi (5670 m) tippu. 2011. aastal tõusid Raivo Plumer, Tõivo Sarmet ja Jaan Reimand Mehhiko kõrgeima mäe Orizaba (5622 m) tippu. Eestlaste esmavallutatud viietuhandelisi mäetippe Pamiiris: Kreuksi mäetipp (1977), Anveldi mäetipp (1977), Spordiühing Kalevi mäetipp (1984), Eesti ülikool (1989), Norma mäetipp (1991) ja Paide mäetipp (1991). 2010. aastal toimus Eesti alpinistide ekspeditsioon Hiinas Xinjiangis asuva vähekäidud Kunluni mäestikku, mille käigus esmavallutati ka kaks viietuhandelist nimeta mäetippu (esmatõus andis õiguse mäetipule nimi panna ja registreerida tipuvallutus USA alpinismi registris). Elbrus (5642 m) – Venemaa Shkhara (5201 m) – Gruusia Logan (5959 m) – Kanada, Orizaba mägi (5636 m) – Mehhiko Pico Cristóbal Colón (5730 m) – Colombia Pico Simón Bolívar (5730 m) – Colombia Keenia mägi (5199 m), Keenia Kilimanjaro (5892 m) – Tansaania Stanley mägi (5109 m) – Uganda Stanley mägi (5109 m) – Kongo Demokraatlik Vabariik Damāvand (5610 m) – Iraan Hkakabo Razi (5881 m) – Myanmar Suur-Ararat (5137 m) – Türgi Kuuetuhandeline Seitsmetuhandeline Kaheksatuhandeline
1819

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1780. aastad | 1790. aastad | 1800. aastad | 1810. aastad | 1820. aastad | 1830. aastad | 1840. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1815 | 1816 | 1817 | 1818 | 1819 | 1820 | 1821 | 1822 | 1823 | ► | ►► 1819. aasta (MDCCCXIX) oli 19. sajandi 19. aasta. 7. aprill (vkj 26. märts) – Aleksander I kinnitas Liivimaa talurahvaseaduse. Sellega kaotati Liivimaal pärisorjus. 6. mai (vkj 24. aprill) – Eestimaal lepiti kokku talupoegade vabastamise järjekord. Esimesed taluperemehed viidi uude õiguslikku seisundisse, mis põhines vabalepingul. 17. november (vkj 5. november) – keisri ukaasiga loodi Tartu ülikooli arstiteaduskonna juurde meditsiiniinstituut riigiteenistuses vajalike arstide ettevalmistamiseks. Sel aastal olid ilm ja saak erakordselt head, nii et 1819. aasta kujunes üheks sajandi külluslikumaks. Liivimaa kreisilinnades kadus pärast uue käsitöökorralduse juurutamist tsunftisuletus. Tallinna pliiatsi- ja kriidivabrikut käitav ettevõte Luther, Buller, Mickwitz ja Ko leiutas uue koorimisviisil põhineva vineerilõikamise tehnoloogia. Tartus valmis suur kivist kaubahoov, kus oli 40 poodi. Hoovi valmimine tähendas ühtlasi ka Emajõe-äärsete puuputkade aja lõppu. Baltisakslaste Revaler Theateris kanti ette esimene eestikeelne lavatükk: Peter Andreas Steinsbergi kirjutatud "Häbbi sellel, kes petta tahhab". Kristjan Jaak Peterson hakkas õppima Tartu Ülikoolis. Temast sai esimene selle ülikooli üliõpilane, kes avalikult teadvustas oma eesti päritolu. ... 14. jaanuar – Constantin Caspar Andreas Grewingk, baltisaksa päritolu geoloog ja arheoloog 24. mai – kuninganna Victoria 16. mai – Johann Voldemar Jannsen 5. juuni – John Couch Adams, inglise astronoom 22. detsember – Franz Abt, saksa helilooja ja dirigent 18. jaanuar – August Wilhelm Hupel, pastor, kodu-uurija ja publitsist 19. august – James Watt, šoti insener Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 120 Heino Rannap, Eesti kooli ja pedagoogika kronoloogia A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 367
Papillaarkurrud

Papillaarkurrud, on kurrud, mis moodustuvad üle terve keha, pärisnaha näsakihis. Keskmisel inimesel on ligikaudu 2m² nahka ning papillaarkurrud paiknevad kõikjal üle selle, kuid palja silmaga on neid võimalik eristada vaid sõrmeostel, peopesades ja jalataldadel. Papillaarkurrud tekivad meie naha süvakihis ehk pärisnahas (derma corium) väidetavalt selleks, et vähendada libisemist. Pärisnahk (derma corium) on naha keskmine kiht, mille peal asub marrasknahk ehk epidermis ja mille all asub kohevast sidekoest nahaaluskude. Pärisnahk sisaldab rohkesti kollageenseid ja elastseid sidekoe kiude ning selles on võimalik eristada kahte kihti, milleks on ülemine näsakiht (stratum papillare) ja alumine võrkkiht (stratum reticulare). Näsakihi peal asub hulgaliselt väikeseid näsasid, mis paiknevad selle pinnal kas üksikult ja ebakorrapäraselt või lähestikku ja ridadena. Juhul kui lähestikused näsad moodustavad rea, tekib sinna kurd. Näsadest moodustunud harjased tungivad kurdudena marrasknaha kasvukihti (stratum germinativum) ja selle tagajärjel tõuseb epidermis kõrgemale ja peaks vähendama libisemist. Sõrmeotstel asuvaid papillaarkurde kutsutakse sõrmejälgedeks. 1686. aastal Itaalasest professor Marcello Malpighi oli teadaolevalt esimene, kes pani tähele, et inimese sõrmeotstel on erinevad mustrid ja spiraalid. Alles 1788. aastal jõudis saksa anatoom Johann Christoph Andreas Mayer järeldusele, et iga inimese sõrmejäljed on erinevad. Kriminloogias võeti isiku tuvastamiseks kasutusele sõrmejäljed tänu nende eripärale 1880-tel Argentina politseiniku Juan Vucetichi eeskujul, kes koostas esimese toimiku sõrmejälgedest, lähtudes Galtoni mustri tüüpidest. Francis Galton oli kuulus Briti antropoloog ja Charles Darwini sugulane ning ta töötas välja kolm põhiliselt esinevat sõrmejäljemustrit. Roosalu, Meeli (2020). "Nahk". Traks, Kuldar (toim). Inimese anatoomia (kolmas parandatud trükk). Tallinn: Koolibri. Lk 241, 242. ISBN 9789985044742. Brunie, David (1998). "Nahk, karvad ja küüned". Raiet, Anne (toim). Inimkeha lühientsüklopeedia (inglise ja eesti). Koolibri. Lk 32. ISBN 9985012615.
Annie Jump Cannon

Annie Jump Cannon (11. detsember 1863 aastal Dover, Delaware – 13. aprill 1941 Cambridge, Massachusetts) oli kõrgelt hinnatud Ameerika astronoom. Ta oli “eri õpilane” Radcliffe’i ülikoolis, mis oli seotud Harvardi ülikooliga. Peale ema surma 1894. aastal läks ta Wellesey ülikooli füüsika õpetajaks, samal ajal kui ta käis viimast aastat ülikoolis. Ta leiutas uue viisi, kuidas tähti klassifitseerida - peamiselt temperatuuri järgi. Ta klassifitseeris käsitsi 350 000 tähte. Ta oli esimene naine, kes sai astronoomias doktori kraadi Groningeni ülikoolist. Ta sai Oxfordi Ülikoolist aukirja. 1923. aastal hääletati ta 12 kõige suursugusema (ing greatest) Ameerika naiste hulka National League of Women hääletajate poolt. 1931 sai temast esimene naine, kes on saanud Henry Draperi aumedali National Academy of Science'ist. Alles 1938. aastal sai ta Harvardi astronoomia õpetajaks. Cannon lõpetas 1940. aastal observatooriumis töötamise, aga jätkas oma uuringutega kuni oma surmani järgmisel aastal. Alexander, Kerri. "Annie Jump Cannon". National Womens History Museum. Vaadatud 1. oktoober 2024. "Annie Jump Cannon". Encyclopedia of britannica. Vaadatud 1. oktoober 2024.
Red

“Red” on Ameerika laulja-laulukirjutaja Taylor Swifti neljas stuudioalbum, mis avaldati 22. oktoobril aastal 2012. Albumi algversioon sisaldab 20 laulu, millest edukaimad on “I Knew You Were Trouble”, “We Are Never Ever Getting Back Together” ja “All Too Well”. Red Tour oli Taylor Swifti kolmas kontserttuur, mis sai alguse 2013. aasta märtsis Nebraskas ning lõppes 2014. aasta juunis kontserdiga Singapuris. Tuuri külastajaskond ületas 1,7 miljoni piiri ning tulu teeniti ligi 150 miljonit dollarit. Kokku andis Taylor Swift Red Tour´i jooksul 86 kontserti, külastades lisaks Põhja-Ameerikale ning Kanadale ka Euroopat, Aasiat ja Austraaliat. Albumi “Red” uussalvestus avaldati 2021. aasta 12. novembril. Uussalvestusel on üheksa uut laulu nimedega: “Better Man”, “Nothing New” (feat. Phoebe Bridgers), “Babe”, “Message in a Bottle”, “I Bet You Think About Me”, “Forever Winter”, “Run” (feat. Ed Sheeran), “The Very First Night” ja “All Too Well (10 minute version)”. Album purustas kaks Billboardi edetabeli rekordit. Kõige rohkem lugusid, mis on ühe artisti poolt ühel nädalal tõusnud Billboard Hot 100 edetabelisse. Albumi 30. laulust täitsid edetabelit 26 laulu. Esimesele kohale jõudnud laul “All Too Well (10 Minute version)” purustas ka rekordi kõige pikema esikohal viibiva lauluga. "Red Tour". Taylor Swift Wiki (inglise). Vaadatud 7. oktoobril 2024. Zellner, Xander (22. november 2021). "Taylor Swift Charts 26 Songs From 'Red (Taylor's Version)' on Billboard Hot 100". Billboard (Ameerika inglise). Vaadatud 7. oktoobril 2024. "Taylor Swift's 10-minute version of 'All Too Well' is the longest song to ever top the Hot 100". EW.com (inglise). Vaadatud 7. oktoobril 2024.
Matringhem

Matringhem on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Matringhem asub Leie jõe orus, 32 km Montreuil-sur-Merist kirdes, teede D131 ja D104 ristumiskoha ümbruses. St. Omeri kirik Matringhem, esiplaanil Leie jõgi Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Norra lemming

Norra lemming (Lemmus Lemmus) on hamsterlaste sugukonda lemmingu perekonda kuuluv näriline. Norra lemmingu välimus on väga varieeruv. Norra lemmingu karvkate on kollakas-oranz, must ja mõnest kohat ka valge. Norra lemmingu kael ja pea on mustad, ka selja pealt jookseb must triip. Tavaliselt on norra lemmingul külgedel mustad laigud. Ülejäänud keha on kollakas-oranz kuid kõhu alt valge. Valgeid laike näeb mõnikord ka külgedel, enamasti pea pool. Norra lemmingu tüvepikkus on 10-13,5 cm. Norra lemmingul peaaegu puudub saba, vaid hoolikal vaatlemisel võib seda märgata. Norra lemming kaalub enamasti 40-112 grammi. Norra lemming elab tundras ja mägedes. Mägedes elavad norra lemmingud tavaliselt puupiiri läheduses. Talvel on norra lemmingute tunnel lume all, kevadel lume sulades tulevad need nähtavale ning nad rajavad uued tunnelid sambla ja kivide vahele. Norra lemmingud elavad kolooniates ja on öise eluviisga. Norra lemmingud toituvad öösel. Norra lemmingute põhilise toidu moodustavad kõrrelised, tarnad kääbuspõõsad ja muud rohttaimed. Talvel söövad norra lemmingud samblaid. Toidupuuduse korral võivad norra lemmingud süüa ka seeni. Norra lemmingu tiinus kestab 18-22 päeva. Poegi sünnib ühes pesakonnas 1-13 tavalselt 4-6. Ühel suvel sünnib poegi tavaliselt kaks pesakonda, harva ka kolm pesakonda. Pesa on urgudes, puujuurte või mätaste all. Norra lemming on levinus norras ja mujal skandinaavia poolsaarel. Kõige arvukamalt on norra lemming levinud Lõuna-Norras ja mujal Stokholmi lähistel. Norra lemmingu leviala laieneb ning praeguseks on nad juba Põhja-Soomes. "Lemming", Vikipeedia, 13. oktoober 2023, vaadatud 3. oktoobril 2024 carnig (25. september 2014). "PPT - Norra lemming Lemmus lemmus PowerPoint Presentation, free download - ID:4804833". SlideServe (inglise). Vaadatud 3. oktoobril 2024.
Raudna

Raudna on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Külas asuvad Männa tehisjärv ja kaitsealune Raudna tehisjärv. Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda. Raudna jõgi Raudna tehisjärv Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 24.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Mencas

Mencas on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Mencas asub Leie jõe orus, 32 km Montreuil-sur-Merist kirdes, tee D133 ääres. Neitsi Maarja külaskäigu kirik. Kirik Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Lev Atamanov

Lev Atamanov (vene keeles Лев Константинович Атаманов; 21. veebruar (vkj 8. veebruar) 1905 Moskva – 12. veebruar 1981 Moskva) oli armeenia päritolu Nõukogude Liidu animarežissöör. Atamanov oli üks Nõukogude animatsiooni tipprežissööre ja selle kunsti üks rajajaid. Ta juhtis selliseid kuulsaid Nõukogude animatsiooni klassikaid nagu "Kollane kurg", "Lumekuninganna" ja paljud teised. Kuulus Jaapani animaator Hayao Miyazaki nimetab "Lumivalgekest" oma töödele otsustava mõjutajana. "Lev Atamanov one of the foremost Soviet animation film directors :: people :: Russia-InfoCentre". www.russia-ic.com. Vaadatud 3. oktoobril 2024. "Russian animation in letters and figures | Films | «THE YELLOW STORK»". www.animator.ru. Vaadatud 3. oktoobril 2024. "Аниматор.ру | Новости | В Галерее на Солянке 23 декабря откроется выставка, пос..." www.animator.ru. Vaadatud 3. oktoobril 2024. "Lev Atamanov". Klassiki (Briti inglise). Vaadatud 7. oktoobril 2024.
A Big Boy

A Big Boy on Eestis kasvatatud Belgia soojaverelise tõugu raudjas täkk. Isa-Cannan, Emaisa-Cash. A Big Boy sündis 13.05.2000. Ta võistles edukalt ratsanikuga Rein Pill ja võistluspaar jõudis kuni 160cm parkuurideni. Hobuse talenti märgati esimestel esinemistel(vabahüpped). Hobune müüdi aastal 2009. Summat ei avaldatud kuid ilmselgelt on see hetkel Eesti suurim hobusekaup. Kahjuks peale müüki enam hobusest kuulda polnud. A D Reed on ta üks tuntumaid järglasi.
Kon-Tiki ekspeditsioon

Kon-Tiki ekspeditsioon oli 1947. aastal Norra maadeuurija ja kirjaniku Thor Heyerdahli juhitud reis parvega üle Vaikse ookeani Lõuna-Ameerikast Polüneesia saartele. Heyerdahl nimetas parve ja ekspeditsiooni inkade päikesejumala Kon-Tiki järgi. Heyerdahl uskus, et Polüneesia võisid asustada Lõuna-Ameerikast pärit inimesed ning ekspeditsiooniga soovis ta tõestada, et balsapuust parvega on 8000 km läbimine Lõuna-Ameerikast Polüneesiani võimalik. Kon-Tiki ekspeditsiooni toetasid rahaliselt Norra diplomaadid ja ÜRO juures töötanud ametnikud. Ameerika Ühendriikide kaitseministeerium annetas Heyerdahlile retke jaoks vajalikku varustust ja merevägi andis detailsed Vaikse ookeani kaardid. Heyerdahl ja väike meeskond läksid Peruusse, kus nad ehitasid laevadokis balsapalkidest ja muudest kohalikest materjalidest põlisrahvaste stiilis parve. Parve ehitusel võeti aluseks Hispaania konkistadooride tehtud joonistused. Ekspeditsioon algas Callaost 28. aprillil 1947 ning 101 päeva hiljem, 7. augustil, randus parv 8000 km kaugusel Raroia atollil. Heyerdahl avaldas 1948. aastal retkest raamatu, mida on tõlgitud 70 keelde. Retkel kasutatud parv on tänapäeval muuseumis Oslos. Retkest 1950. aastal tehtud dokumentaalfilm võitis 1951. aastal parima dokumentaalfilmi Oscari. 2012. aastal ekspeditsioonist tehtud mängufilm kandideeris parima võõrkeelse filmi Oscarile. "Celebrating the 75th Anniversary of the Famous Kon-Tiki Expedition". Medium. Vaadatud 4. oktoobril 2024. "Kon-Tiki, 1947". Kon Tiki Museet. Vaadatud 4. oktoobril 2024.
Ү

Ү (ү) on kirillitsa täht, mida kasutatakse kasahhi keeles, Kirgiisi keeles. See hääldub /y/.
Kimmo Lylykangas

Kimmo Sakari Lylykangas (sündinud 10. septembril 1970) on Soome arhitekt, Tallinna Tehnikaülikooli professor. Ta omandas arhitektuurimagistri kraadi Helsingi Tehnikaülikoolis 2007 ja on doktorant Islandi Ülikoolis. Arhitekt ja osanik arhitektuuribüroos Kimmo Lylykangas Oy aastast 1996. Oli õppejõud ja teadur Aalto Ülikoolis 2003-2012 ning professor Umeå Ülikoolis 2014-2016. Tallinna Tehnikaülikooli ehituse ja arhitektuuri instituudi täisprofessor tenuuris, arhitektuuri ja urbanistika akadeemia juhataja alates 2018. Põhilised töösuunad: jätkusuutlik ehitus, puitarhitektuur, passiivmajad. Eesti Teadusinfosüsteem Islandi Teadusinfosüsteem. Vaadatud 4. oktoobril 2024 EhitusEST, oktoober 2018 Kimmo Lylykangas Eesti Teadusinfosüsteemis Kimmo Lylykangase publikatsioone
Rameshbabu Vaishali

Rameshbabu Vaishali (tamili keeles இரமேசுபாபு வைசாலி; sündinud 21. juunil 2001 Chennais) on India maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2024), naiste suurmeister (2018). Tema isa Rameshbabu on panga keskastme juht, tema noorem vend Rameshbabu Praggnanandhaa on malesuurmeister. Vaishali tuli kahel korral noorte maailmameistriks: neidude vanuseastmes U12 (2012) ja U14 (2015). Suurmeistriks sai ta 2024. aastal. Varem oli ta FIDE-lt saanud naiste rahvusvahelise meistri (2016), naiste suurmeistri (2018) ja rahvusvahelise meistri nimetuse (2022). Vaishali kuulub alates 2022. aastast India naiste koondisse maleolümpiatel. 2022. aastal Chennais toimunud 44. maleolümpial mängis ta India I naiskonnas, kus tema naiskond võitis pronksmedali (Vaishali mängis teisel-kolmandal laual ja kogus 7,5 punkti 11 mängitud partiist). 2024. aastal Budapestis peetud 45. maleolümpial võitis India naiskond kuldmedali (Vaishali mängis esimesel-teisel laual ja kogus 6 punkti 10 mängitud partiist). Vaishali võitis Mani saarel peetud FIDE naiste 2023. aasta Grand Swissi turniiri, kus ta ei kaotanud ühtegi mängu ja saavutas tulemuse 8,5 punkti 11 mängitud partiist, kvalifitseerudes sellega aprillis 2024 Torontos peetud naiste pretendentide turniirile, kus ta jäi neljandaks (võitis Tan Zhongyi). Rameshbabu Vaishali FIDE andmebaasis
Nihal Sarin

Nihal Sarin (malajalami keeles നിഹാൽ സരിൻ; sündinud 13. juulil 2004 Thrissuris Kerala osariigis) on India maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2018). Nihali isa Sarin Abdulsalam on arst ja ema psühhiaater. Malet hakkas Nihal õppima kuueaastaselt. Ta võitis noorte maailmameistrivõistlustel kuldmedali vanuseastmes U10 (2014 Durbanis) ja hõbemedali vanuseastmes U12 (2015 Kreekas). Suurmeistriks sai ta 14-aastaselt 2018. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Nihal on kuulunud korra India koondisse maleolümpial. 2022. aastal Chennais toimunud 44. maleolümpial oli Indial kui korraldajariigil õigus välja panna kolm võistkonda. Nihal mängis India II meeskonnas, kes võitis pronksmedali edestades India I meeskonda, kes jäi neljandaks (Nihal mängis teisel laual ja kogus 7,5 punkti 10 mängitud partiist).  Nihal Sarin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Nihal Sarin FIDE andmebaasis
Erigaisi Arjun

Erigaisi Arjun (telugu keeles ఎరిగైసి అర్జున్; sündinud 3. septembril 2003 Warangali ringkonnas Telangana osariigis) on India maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2018). Arjuni isa Erigaisi Srinivas Kumar on kirurg ja ema Erigaisi Jyothi Kumar töötab haiglas. Suurmeistriks sai Arjun 15-aastaselt septembris 2018. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud FIDE meistri ja juulis 2018 rahvusvahelise meistri nimetuse. Arjun kuulub alates 2022. aastast India koondisse maleolümpiatel. 2022. aastal Chennais toimunud 44. maleolümpial mängis ta India esindusmeeskonnas (kokku oli olümpial Indiat esindamas kolm võistkonda), kes aga jäi India II meeskonna järel neljandaks. (Arjun mängis teisel-kolmandal laual ja kogus 8,5 punkti 11 mängitud partiist). 2024. aastal Budapestis peetud 45. maleolümpial mängis ta olümpiavõitjaks tulnud India meeskonnas (Arjun mängis teisel-kolmandal laual ja kogus 10 punkti 11 mängitud partiist). The amazing story of Arjun Erigaisi through the eyes of his parents. youtube.com, 19. september 2022 Erigaisi Arjun FIDE andmebaasis
Novõi Put (Kurski oblast)

Novõi Put (vene keeles Новый Путь; sõna-sõnalt: 'Uus tee') on asula (посёлок) Venemaal Kurski oblastis Gluškovo rajoonis, paarisaja meetri kaugusel Vene-Ukraina piirist põhjas. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas asulas 5 inimest. 2024. aasta septembri keskel võtsid Ukraina relvajõud asula oma kontrolli alla. Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Волгоградской области Davit Gasparyan; Riley Bailey; Grace Mappes; Christina Harward; George Barros (15. september 2024). "Russian Offensive Campaign Assessment, September 15, 2024". understandingwar.org (Ameerika inglise). ISW. Vaadatud 4. oktoobril 2024. Russian sources claimed that Ukrainian forces continued offensive operations on the southern outskirts of Veseloye and near Novy Put (south of Vesyoloye) and Medvezhye (southeast of Veseloye). Riley Bailey; Angelica Evans; Grace Mappes; Davit Gasparyan; Nate Trotter; Frederick W. Kagan (3. oktoober 2024). "Russian Offensive Campaign Assessment, October 3, 2024". understandingwar.org (Ameerika inglise). ISW. Vaadatud 4. oktoobril 2024. The Russian Ministry of Defense (MoD) claimed on October 3 that Ukrainian forces tried to break through Russian positions near Novy Put (south of Vesyoloye)
Tõlli

Tõlli on mitme küla nimi: Tõlli, küla Saaremaa vallas Saare maakonnas Tõlli, küla Pärnu linnas Pärnu maakonnas
Planques

Planques on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Väikese Planquette'i jõe läte on vallas. 16.-18. sajandi kirik Kirik Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021