laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lidia Pettai

Lidia Pettai (nimi ka Lydia; 2. detsember 1922 Nõmme, Harjumaa – 22. veebruar 1995 Tallinn) oli eesti maastikuarhitekt. Ta õppis aastatel 1930–1936 Nõmme algkoolis, 1936–1941 Nõmme Gümnaasiumis, 1941–1942 Kehtna Kõrgemas Kodumajanduskoolis, 1942–1944 Kehtna Aiandusinstituudis ning aastatel 1944–1950 Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, kus lõpetas aia- ja pargikujunduse eriala. Töötas Tallinnas 1950–1960 "Eesti Projekti" arhitektina, 1960–1962 "Eesti Tööstusprojekti" grupijuhina, 1962–1965 Tallinna peakunstnikuna, 1965–1975 "Eesti Metsaprojekti" maastikuarhitektina ning 1975–1978 "Eesti Maaehitusprojekti" peaspetsialistina ja ERKI õppejõuna. Teinud väikeparkide, kooli- ja era-aedade plaane, kujundanud näitusi. Harrastas akvarell- ja portselanimaali. juhtis generaalplaani koostamist: Narva (1953–1973) Pärnu-Jaagupi (1953–1973) Kärdla (1954–1974) Suure-Jaani (1954–1974) Kuressaare (1955–1975) Narva-Jõesuu (1956–1976) Aseri (1956–1976) Lavassaare (1957–1962) Pirita-Kloostrimetsa (1958–1960) Aegviidu (1962–1977) Puka (1976–1977) 1961 Tallinna mereäärne park osales Mustamäe elamuala detailplaneerimises (1969–1970) puhkealade planeeringuid: Rannamõisa puhkeala (1958–1975) Valgejõe puhkeala (1967–1970) Neeruti puhkeala (1967–1970) Moldova soojuselektrijaama puhkeala, 1970–1975. Moldova tuumaelektrijaama puhkeala. 1973–1977. Uraalid, Venemaa Troitskaja hüdroelektrijaama puhkeala. 1973–1977. Tšeljabinski oblast, Venemaa parkmetsa detailplaneeringuid: Keila-Joa (1965–1975) Kloogaranna (1965–1975) Vääna-Jõesuu (1966–1975) Pirita jõe vasaku kalda ja Saare kolmnurga planeerimise projekt. Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi Tallinna osakond, Ethel Brafmann, Lidia Pettai, Valentin Koldre (1966–1968) Pärnu ümbrus (1967–1969) Viljandi ümbrus (1970–1975) maastiku- ja pargikujundusi: Kohtla-Järve park (1951–1955) Alavere park (1976–1980) Albu park (1976–1980) Vigala Hirvepark (1970–1975) Lahemaa rahvuspargi skeem ja maastikukujundus (1971–1977) 1957–1960 Tallinna Pärnamäe kalmistu üldplaneering, koos Anton Soansiga Lydia Pettai. "Lilled vaasis". Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1959. 32 lk 1959 Eesti Arhitektide Liit Eesti Aianduse ja Mesinduse Selts Eesti Arhitektuurimuuseum, EAM 11188 Ar 4.13.150 Eesti Arhitektuurimuuseum, EAM.4.13.138 Nora Tammoja. "Pettai, Lidia, aia-ja pargikujundaja". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 382 "Pettai, Lidia, aia- ja pargiarhitekt". // Eesti aianduse biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1998. Lk 101–102 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Kroom

Kroom on keemiline element järjenumbriga 24. Kroomi esineb looduses nelja isotoobina massiarvudega 50, 52, 53 ja 54. Kroom-50 arvatakse olevat radioaktiivne poolestusajaga üle 1017 aasta. Omadustelt on kroom metall. Normaaltingimustel on kroomi tihedus 7,14 g/cm3. Tema sulamistemperatuur on 1857 kraadi Celsiust. Kroomi avastas prantsuse keemik Nicolas-Louis Vauquelin 1797. aastal Pariisis. Vauquelin sai kroomi mineraalist, mida tänapäeval nimetatakse kromiidimaagiks. Tema töö kroomi avastamisel ja selle omaduste uurimisel oli oluline samm keemiliste elementide mõistmise ja süstemaatilise uurimise suunas.
1990. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

XXXVI NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Leningradis 13. märtsist 3. aprillini 1990. Algselt pidi turniir toimuma 18 osavõtjaga. Aga 6. märtsil võeti kooskõlastatuna NSV Liidu Spordikomitee ja NSV Liidu Kabeföderatsiooni presiidiumiga vastu otsus suurendada osavõtjate arvu kaheksateistkümnelt kahekümneni – nimelt anti täiendavalt osavõtuõigus kahele kohalikule mängijale: eksmaailmameister Aleksandr Dõbmanile ja kolmekordsele NSV Liidu ekstšempionile Mihhail Korenevskile. Sellise otsuse vastu olid nii mõnedki osavõtjad ning nad saatsid protestiks telegrammi spordikomiteesse. See aga ei muutnud Korenevski suhtes midagi – tema hakkas rahulikult turniiri mängima. Dõbman oli aga võistluste algusajaks juba ise loobunud osalemissoovist. Turniiril oli aga veel üks probleemne osavõtja – Leedu esindaja Edvard Bužinskij. Nimelt oli Leedu 11. märtsil välja kuulutanud iseseisvuse. Bužinskij lubati turniirile osalema, kusjuures ta allkirjastas paberi, et ta ei pretendeeri kohale NSV Liidu koondises. Siis aga üheksanda vooru eel käis välk selgest taevast. NSV Liidu Spordikomitee korraldusel saadeti Bužinski kui võõrriigi kodanik turniirilt minema ning tema tulemused tühistati. Seda otsust võisid ilmselt kõige rohkem needa Vadim Virnõi ja Rostislav Leštšinski, kes äsja, vastavalt seitsmendas ja kaheksandas voorus Bužinskit võitnud olid. 1. aprillil aga teatasid NSV Liidu Spordikomitee, NSV Liidu Olümpiakomitee ja spordialade föderatsioonid ajalehes Sovetski sport, et nad loevad Leedu NSV sportlasi Nõukogude Liidu rahvaste ühtsesse perre kuuluvaiks ning kutsuvad neid osalema riigi meistrivõistlustel. Turniiri võitis aga 10 päeva enne turniiri algust maailmameistrimatšis Ton Sijbrandsi alistanud Aleksei Tšižov. See oli tema teine NSV Liidu meistri tiitel.
Risoidlehtrik

Risoidlehtrik (Clitocybe pruinosa) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seen kasvab okasmetsades. Risoidlehtrik andmebaasis eElurikkus.
Helena Adler

Mitte segamini ajada saksa kirjaniku Helene Adleriga. Helena Este Adler (pseudonüüm) (sünninimi Stephanie Helene Prähauser; 16. mai 1983 Oberndorf bei Salzburg – 5. jaanuar 2024 Salzburg) oli Austria kirjanik ja visuaalkunstnik. Helena Adler on pseudonüüm, mille ta võttis selleks, et teda ei aetaks segamini teise Austria kirjaniku Teresa Präaueriga. Õppis Salzburgi Ülikoolis psühholoogiat ja filosoofiat ning maalimist Salzburgi Mozarteumis. Elas visuaalkunstnikust abikaasa Thomas E. Stadleri ja pojaga Antheringi ümbruskonnas. Helena Adleri debüütromaan "Hertz 52" ilmus 2018. aastal kirjastuses Arovell Verlag. 2018. aastal määrati talle 10 000 eurone Salzburgi kirjandusstipendium. Teine romaan "Die Infantin trägt den Scheitel links" ilmus 2020. aastal ja sai suure tähelepanu osaliseks lugejate ja kriitikute seas ning jõudis Saksa Raamatuauhinna nn pikka nimekirja. Kolmas romaan "Fretten" ilmus 2022. aastal. Oktoobris 2022 jõudis romaan ORFi parimate raamatute nimekirjas esikohale. Eesti keeles tema teoseid seni ilmunud ei ole. Helena Adler suri 40-aastaselt 5. jaanuaril 2024 Salzburgis pärast pikka ja rasket haigust. Ta on maetud Oberndorf bei Salzburgi kalmistule. "Stephanie Prähauser. Jahresstipendium Literatur" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2020. Vaadatud 30. märtsil 2024. "Die Beste im Oktober 2022: Helena Adler". Tv.ORF. Vaadatud 30. märtsil 2024.
Barcs

Barcs (horvaadi keeles Barča või Barč, saksa keeles Bartsch, varem ka Draustadt) on linn Ungaris Somogyi komitaadis, Barcsi kreisi halduskeskus. Barcs asub Drava jõe vasakul kaldal Horvaatia piiri ääres, komitaadikeskusest Kaposvárist ligikaudu 50 km lõunakagus ja Pécsist umbes 62 km läänes. Barcsi on esmaminitud 1389. aastal. Barcsi kindlust on ürikutes esimest korda mainitud 1460. aastal. Türgi ikka ajal jäi piirkond inimtühjaks. Kui Miklós Zrínyi juhitud väed lähenesid 1664. aastal linnale, siis lahkusid türklased sealt ja lasksid Zrínyil kindluse maha põletada. Pärast Türgi ikke lõppu asustati piirkonda horvaate ja sakslasi. Turulinnaks sai Barcs 1797. aastal ja linnaks 1979. aastal. 27. oktoobril 1991 viskas Jugoslaavia lennuk Barcsi äärelinnale kobarpomme. Inimesed kannatada ei saanud. Knittelfeld, Austria Odorheiu Secuiesc, Rumeenia Sinsheim, Saksamaa Virovitica, Horvaatia Želiezovce, Slovakkia http://www.ksh.hu/apps/hntr.telepules?p_lang=HU&p_id=32799 Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Barcs: Introduction and History Barcs Wanderer. Vaadatud 30. märtsil 2024 Ismerje meg Barcsot Visit Barcs. Vaadatud 30. märtsil 2024 Barcs bombázásából háború is lehetett volna Index, 26. oktoober 2016. Vaadatud 30. märts 2024
Meeste Euroopa liiga võrkpallis

Meeste Euroopa liiga võrkpallis on ametlik kontinentaalne võistlus meeste võrkpalli rahvuskoondistele Euroopas, mida korraldab Euroopa Võrkpalliliit (CEV). Liiga loodi 2004. aastal ning see oli kvalifikatsioonivõistlus Maailmaliigale (kuni 2016) ning aastast 2018 Challenger Cupile. Võistluste tulemused CEV arhiivis CEV koduleht
X (Blacky)

"X" on ansambli Blacky kontsertalbum. Kontsert salvestati 2009. aasta novembris Tallinnas, klubis Rock Café ja ilmus CD/DVD kujul sama aasta detsembris. Ansambel tähistas sellega oma kümnendat sünnipäeva.
Siemomysł

Siemomysł või Ziemomysł (suri c. 950–960 ) oli Piastide dünastiast pärit polaanide kolmas hertsog ja Poola esimese kristliku valitseja Mieszko I isa. Gallus Anonymous nimetas ta oma raamatus Gesta principum Polonorum ja ta oli teise teadaoleva polaanide hertsogi Lesteki poeg. Galluse jutustuse ja ajalooliste uuringute kohaselt on Siemomysłile omistatud polaanide, goplanide ja masoovlaste maade jätmist oma pojale Mieszko I-le, kes laiendas neid oma valitsemisajal veelgi. Kaasaegse Poola ajaloolase Henryk Łowmiański sõnul aitas Siemomysł aastal 954 sakslaste vastast ukranilaste (mitte ajada segadusse ukrainlastega) ülestõusu. Ta valitses väidetavalt umbes aastast 930 (kuigi mõned ajaloolased usuvad, et ta valitses umbes aastast 950). Siemomysł ühendas polaanide, goplanide ja masoovlaste maad (mõned ajaloolased arvavad, et võib-olla tegi seda esimesena tema isa). Tema matmispaik on teadmata. Siemomysłi naine (või naised) on teadmata. On olemas teooria, et lendilaste hõimu vürsti Włodzisławi tütar võis olla Siemomysłi naine, kuid selle kinnituseks puuduvad ajaloolised tõendid. Varem arvati, et tema naine kannab nime Gorka, kuid Oswald Balzer lükkas selle seisukoha 1895. aastal ümber. Mieszko I ja Czcibor olid tema pojad. K. Jasiński, Siemomysł, Polski Słownik Biograficzny, vol.. 37, 1996, p. 58-59. Lukowski, Jerzy; Hubert Zawadzki (2006). A Concise History of Poland. Cambridge University Press. Lk 3–4. ISBN 978-0-521-61857-1.
Göstling an der Ybbs

Göstling an der Ybbs on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas. Hüttenberg, Saksamaa Purkersdorf, Austria Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Gresten

Gresten on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Chościsko

Chościsko on legendaarne tegelane Poola ajaloos, Piastide dünastia rajaja Piasti isa. Tema nimi esineb Gallus Anonymuse esimeses Poola kroonikas Cronicae et gesta ducum sive principum Polonorum , kus autor viitab kolm korda Piastile kui Chościsko pojale. Chościsko nimi on tõenäoliselt tuletatud sõna Hastingsko lihtsustatud hääldusest, mis tuleneb terminist Hasding (tähendab pikakarvaline ), mida oli vanaslaavi keeles raske hääldada. Teine analüüs viitab sellele, et Chościsko nimi on tõenäoliselt tuletatud vanaslaavi keeles chost või chwost, mis tähendab saba. "Gallus Anonymous - POLISH CHRONICLE". 25. jaanuar 2009. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. jaanuar 2009. Vaadatud 3. aprillil 2023. Wolfram Herwig, The Roman Empire and its Germanic Peoples, trans.Thomas Dunlap, Berkeley/Los Angeles/London, University of California Press,p.19
Gresten-Land

Gresten-Land on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Piast

Piast või Ratassepp Piast ( c. 740/741? – 861; ladina keeles: Past Ckosisconis, Pazt filius Chosisconisu; poola keeles: Piast Chościskowic, Piast Kołodziej) on tegelane varakeskaegses Poolas (9. sajand) ja tulevast Poola kuningriigi valitseva Piasti dünastia oletatav rajaja. Piasti mainitakse Gallus Anonymuse kroonikas Gesta principum Polonorum koos oma isa Chościsko ja Piasti naise Rzepichaga. Kroonika räägib kahe võõra inimese ootamatust külaskäigust Piasti koju. Nad paluvad liituda Piasti perega, et tähistada Piasti poja Siemowiti 7. sünnipäeva (paganlik üleminekuriitus noortele poistele). Vastutasuks külalislahkuse eest loitsivad külalised, et Piasti kelder oleks alati küllust täis. Seda nähes kuulutavad Piasti kaasmaalased ta oma uueks printsiks, kes asendab kadunud prints Popieli. Kui Piast oleks tõesti olemas olnud, oleks ta olnud Poola esimese ajaloolise valitseja prints Mieszko I (u 930–92) vanavanavanavanaisa ja esimese Poola kuninga Bolesław I Vapra vanavanavanavanaisa (967). –1025). Legendaarsed Piastid olid pärit Gnieznost, hästi kindlustatud linnast, mis asutati kaheksanda ja üheksanda sajandi vahel polaanide hõimude territooriumil. Legendi järgi suri ta 861. aastal 120 aasta vanusena. Rohkem kui 1000 aasta pikkuse Poola ajaloo jooksul ei kandnud keegi teine nime Piast. Sõna Piast etümoloogiat selgitavad kaks teooriat. Esimene annab nimejuure sõnale piasta (poola keeles "rumm"), mis viitab tema elukutsele. Teine seostab Piasti piastuniga ("hooldaja" või "hoidja"). See võib vihjata Piasti esialgsele positsioonile majordoomina ehk "majaülemana" teise valitseja õukonnas ja sellele järgnenud võimu ülevõtmisele Piasti poolt. See oleks paralleelne varakeskaegse Frangi dünastiate arenguga, kus Merovingide kuningate majaülemad võtsid järk-järgult poliitilise kontrolli. Badania krytyczno-historyczne i literackie by Jozafat Bolesław Ostrowski, 1870 (Polish) Norman Davies (23. august 2001). Heart of Europe: The Past in Poland's Present. Oxford University Press. Lk 249. ISBN 978-0-19-280126-5. Vaadatud 29. veebruaril 2012. Dzięcioł, W. (1966). [1] No person bore the name Piast
Lunz am See

Lunz am See on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas. Alates 2007. aasta maist on Lunz am Sees "Wasser Cluster Lunz". See on registreeritud kui Kesk-Euroopa kõige külmem koht, kuna 19. veebruaril 1932 mõõdeti siin temperatuuri –52,6 °C. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Euroopa meistrivõistlused käsipallis

Euroopa meistrivõistlused käsipallis on riikide rahvuskoondiste võistlus, mis toimub alates 1994.aastast iga kahe aasta järel paarisaastatel, käsipalli maailmameistrivõistluste vaheaastal. Turniir on ka piirkondlikuks valikturniiriks suveolümpiamängudele ja käsipalli maailmameistrivõistlustele kvalifitseerumiseks. Tabel on järjestatud finaalturniiridel kogutud punktide järgi. Ametlik koduleht. European Handball Federation.
Újkígyós

Újkígyós on linn Ungaris Békési komitaadis Békéscsaba kreisis. Újkígyós asub komitaadikeskusest Békéscsabast ligikaudu 10 km läänedelas, Rumeenia piirist 20 km kaugusel. Asulat on ürikutes esmamainitud 1398. aastal. Vahepeal sõdades hävinud küla taasasutati 1814. aastal. 1858. aastal rajati Szolnok–Aradi raudteeliin, mis läks Újkígyósi lähedalt mööda. See mõjus soodsalt küla majanduse arengule. Suurkülaks sai Újkígyós 1970. aastal. Újkígyós sai linnaõigused 1. juulil 2009. Frumoasa, Rumeenia Zapson, Ukraina Zimandu Nou, Rumeenia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Történelem Újkígyós. Vaadatud 30. märtsil 2024 Újabb huszonkét városunk van Mandiner, 1. juuli 2009. Vaadatud 30. märtsil 2024
Paljasmaa

Paljasmaa on hajaküla Märjamaa valla lääneosas, ulatudes Velise jõest Vigala jõeni vahetult enne nende ühinemist. Küla läbib endisel Rapla–Virtsu kitsarööpmelisel raudteetammil kulgev Kirbla – Vana-Vigala maantee. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda. Küla üldilme on olnud läbi aegade suhteliselt lage, suuremad puud on vaid majapidamiste naabruses ning siin-seal jõgede ääres ja põlluservades. Jõed on Paljasmaal põhjustanud ka suuri üleujutusi (sinna ulatub Kasari luha sisemaapoolne jätk). Paljasmaa küla on tekkinud nn Läti heinamaade lõunaossa. Vanimad teated Paljasmaa kohta pärinevad 1482. aastast (Paylasken). Aastatel 1931–1968 läbis küla Rapla–Virtsu kitsarööpmeline raudtee, mille eksisteerimise algusaastail oli Paljasmaal Rumba ja Vigala raudteejaama vahel Paljasmaa peatus (nn teivasjaam). Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 12.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Algebraline murd

Algebraline murd on algebraline avaldis, millel on jagatise kuju. Tavaliselt on see esitatud murrujoone abil.
Muse

Muse on Inglismaalt Teignmouthist pärit rokkmuusikat viljelev ansambel, mis asutati aastal 1994. Nende muusika on segu alternatiivrokist, hard rock'ist, progerokist, elektroonilisest ja klassikalisest muusikast. Bänd on tuntud energiliste ja ekstravagantsete kontsertide poolest. 11. detsembril 2012 esines bänd Tallinnas Saku Suurhallis. Bänd koosneb kooli ajal tutvunud sõpradest. Matthew Bellamy (kitarr, laul, süntesaator) Dominic Howard (trummid) Chris Wolstenholme (basskitarr, kitarr, süntesaator, taustalaul) Aastast 2006, mil ilmus bändi album "Black Holes and Revelations", on kontsertidel esinenud Morgan Nicholls, et täiendada esituse kõla. "Showbiz" (1999) – Suurbritannia 29. "Origin of Symmetry" (2001) – Suurbritannia 3. "Absolution" (2003) – Suurbritannia 1. "Black Holes and Revelations" (2006) – Suurbritannia 1., USA 9. "The Resistance" (2009) – Suurbritannia 1., USA 3. "The 2nd Law" (2012) – Suurbritannia 1., USA 2. "Drones" (2015) – Suurbritannia 1., USA 1. "Simulation Theory" (2018) "Will of the People" (2022) Nad on andnud välja ka neli kontsertalbumit: "Hullabaloo Soundtrack" (2002) "Absolution Tour" (2005) "HAARP" (2008) "Live at Rome Olympic Stadium" (2013) 2011. aastal esitati Muse Grammy kandidaadiks kolmes kategoorias: laul "Resistance" lauljaga duo või bändi rokkesituse kategoorias, samuti rokklaulu kategoorias ning album "The Resistance" rokkalbumi kategoorias. Ta pälvis neist viimase. 2013. aastal esitati Muse Grammy kandidaadiks kahes kategoorias: laul "Madness" rokklaulu kategoorias ja album "The 2nd Law" rokkalbumi kategoorias. Muse ei võitnud neist kumbagi. 2016. aastal pälvis album "Drones" Grammy parima rokkalbumi auhinna.
Rajevo kalmistu

Rajevo kalmistu (vene keeles Раевское кладбище) on kalmistu Moskvas Kirderingkonnas Babuškini munitsipaalringkonnas (linnarajoonis) aadressil Olonetski projezd 2. Rajevo kalmistu pindala on 2,92 ha. Kalmistul on nii avatud kui ka suletud kolumbaarium. Rajevo kalmistu on asutatud 1900. aastal. Kalmistu on saanud nime omaaegse Rajevo küla järgi, mis asus Jauza jõe paremal kaldal. 1960. aastast on Rajevo kalmistu Moskva piirides. Täpset arhiivi maetute kohta peetakse 1992. aastast. Nikita Kaimanov, piirivalvur, Nõukogude Liidu kangelane Ivan Prudnikov, raketi- ja kosmosetehnika konstruktor Nikolai Svištšov-Paola, fotokunstnik Igor Vassilkov, ajakirjanik ja telesaatejuht Раевское кладбище ГС-Ритуал. Vaadatud 30. märtsil 2024 Мемориал - Раевское кладбище Международный реестр мемориалов, кладбищ, воинских захоронений, братских могил. Vaadatud 30. märtsil 2024
Keemistemperatuur

Keemistemperatuur ehk keemispunkt ehk keemistäpp on temperatuur, mille juures vedeliku aururõhk saab võrdseks välisrõhuga (atmosfäärirõhul), see tähendab aine hakkab keema. Keemistemperatuur sõltub välisrõhust ja tõuseb rõhu suurenedes (Clapeyroni-Clausiuse võrrand). Keemistemperatuur (normaalrõhul) on aine põhilisi füüsikalisi karakteristikuid, mis on abiks aine identifitseerimisel ja võimaldab hinnata aine puhtust. Keemise kestmiseks on vaja soojuse (energia) pidevat juurdevoolu. Energiat, mis on vajalik kindla koguse aine gaasifaasi viimiseks, nimetatakse aurustumissoojuseks, mõõdetuna keemistemperatuuril nimetatakse seda ka keemissoojuseks. Tabel. Valitud ainete keemistemperatuur (ºC) ja keemissoojus (kJ/kg) normaalrõhul: Keemistemperatuur sõltub rõhust: vaakumis on keemistemperatuur madalam, kõrgendatud rõhul kõrgem. Aine keemistemperatuuri leidmiseks mingil etteantud rõhul soovitatakse kasutada käsiraamatutes või muudes andmebaasides olevaid keemistemperatuuri (T) ja rõhu (p) vahelisi sõltuvusi teljestikus log p – T. Et neid graafikuid kasutada, peab olema teada keemistemperatuur mingi kindla rõhu juures (nt 760 mmHg), ja siis liigutakse graafikul sellele punktile kõige lähemal olevate kõveratega samas suunas. Lahuste keemistemperatuur sõltub ainete kontsentratsioonist. Keemine Keetmine (laboris) Aurustumissoojus Aurustumine Agregaatolek Tagasikeetmine Destillatsioon
Narmastaelik

Narmastaelik (Asterodon ferruginosus) on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente liik. Seen kasvab lamakuuskedel. Narmastaelik andmebaasis eElurikkus.
Trevor Bassitt

Trevor Bassitt (sündinud 26. veebruaril 1998 Ohio osariigis Blufftonis) on USA kergejõustiklane. Tema põhiala on 400 meetri tõkkejooks. Ta tegi rahvusvaheliste tiitlivõistluste debüüdi 2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis, kui võitis 400 meetri jooksus Jereem Richardsi järel hõbemedali isikliku rekordiga 45,05. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 400 meetri tõkkejooksus Alison dos Santose ja Rai Benjamini järel isikliku rekordiga 47,39 pronksmedali. 4×400 m teatejooksus jooksis ta eeljooksus viimast vahetust. Finaalis ta ei võistelnud, kuid kuna USA meeskond tuli maailmameistriks, võitis kuldmedali ka eeljooksus osalenud Bassitt. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis jooksis Bassitt 400 meetri tõkkejooksu poolfinaalis isikliku rekordi 47,48. Finaalis sai ta ajaga 48,22 6. koha. 4×400 m teatejooksus võitis ta taas USA võistkonna koosseisus kuldmedali, kuid osales vaid eeljooksus. 2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's osales Bassitt vaid 4×400 m teatejooksu eeljooksus ja võitis Ameerika Ühendriikide meeskonnaga hõbemedali. Tavarada Lühirada Trevor Bassitt Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)