laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kukruse mõisa kalmistu

Kukruse mõisa kalmistu on kalmistu Jõhvi kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kabelimetsa külas Toila vallas Ida-Viru maakonnas. Kalmistu jääb Kukruse mõisa südamest linnulennult umber 1,1 km kaugusele lõunaedelasse. Kalmistule on maetud arvatavasti 16 lahkunut. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Tollid, tõenäoliselt ajavahemikul pärast mõisa ostmist 1762. aastal kuni Christoffer Friedrich von Tolli surmani 1767. aastal. Seega oleks Kukruse mõisa kalmistu üks esimesi mõisakalmistuid Eestis. Teiste andmete järgi toimus kalmistul esimene matus alles 1827. aastal. Kalmistul paiknes ka kabel, mis on tänaseks hävinenud. 1908. aastal püstitati kalmistule Ida-Siberi meres 1902. aastal kadunuks jäänud polaaruurija Eduard Gustav von Tolli mälestuskivi. Eduard oli ise pärit Linnamäe mõisast Urvaste kihelkonnast Võrumaalt, kuid Kukruse mõisa omanik oli tema lellepoeg Hermann Georg von Toll, kes lasigi püstitada Eduardi mälestuseks kivi. 1767 – Christoffer Friedrich von Toll (1698–1767) 1841 – Friedrich von Toll (1781–1841) 1876 – Robert von Toll (1802–1876) Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Lk 66 Valdo Praust. "Kukruse mõis (Kuckers)". // Virumaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2005. Lk 63 Alo Särg. "Kukruse (Kuckers)". // Ida-Virumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2006. Lk 48 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Kukruse mõisa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Kultuurimälestis nr 13893 "Kukruse mõisa allee matusepaigaga, 19.saj." Kukruse mõisa kalmistu ajaloomälestiste kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu Kukruse mõisa kalmistu ajaloomälestiste kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu Kukruse mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis Kukruse mõis ja selle kalmistu SA Kukruse Polaarmõisa kodulehel
Ivanava rajoon

Ivanava rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajoon piirneb lõunas Ukrainaga. Rajooni pindala on 1551 km². 2009. aasta seisuga elas seal 43 586 inimest. Rajoon moodustati aastal 1965. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Adryžyni, Brodnica, Dastojeva, Družyłavičy, Harbacha, Krytyšyni, Laskavičy, Machro, Moładava, Motali, Opali, Psyščava, Rudzki, Sačyŭki ja Śnitava külanõukogu. Halduskeskus on Ivanava linn, teine tähtsam asula on Motal. Kuna Ivanava kandis aastani 1940 nime Janaŭ, siis kasutatakse valgevene keeles rajooni kohta ka nime Янаўскі раён (Janaŭ rajoon). Ivanava Motal Moładava Rajooni suurimad jõed on Prõpjatsi lisajõed Jasselda ja Pina. Rajoon asub Polesje madalikul, seda läbib Dnepri-Bugi kanal. Rajooni piiridesse jääb mitu järve, teiste seas ka Piasčanaje ja Motalskaje. 2009. aasta seisuga olid elanikest 95,52% valgevenelased, 2,18% ukrainlased, 1,8% venelased ja 0,5% oli teistest rahvustest. 80,9% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 17,01% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 57,56% elanikke, vene keelt aga 40,93%.  Ivanava rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Rhamnophis

Rhamnophis on Colubridae sugukonna maoperekond. Perekonda Rhamnophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Rhamnophis aethiopissa Günther, 1862 Rhamnophis batesii (Boulenger, 1908). Neid madusid võib kohata Aafrika keskosas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Rhamnophis Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 10.09.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Rhamnophis seisuga 10.09.2014.
Rhinechis

Rhinechis on maoperekond. Perekonda Rhinechis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Rhinechis scalaris (Schinz, 1822). Rhinechis (Fitzinger, 1843) on maoperekonna Vipera taksonoomiline sünonüüm. Neid madusid võib kohata Portugalis, Hispaanias ja Prantsusmaa lõunaosas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Rhinechis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 10.09.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne uBio-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Rhinechis scalaris seisuga 10.09.2014.
Eldor Valter

Eldor Valter (16. oktoober 1929 – 4. detsember 1993) oli eesti näitleja. Ta töötas aastatel 1960–1993 Rakvere Teatri näitlejana. 1974 Eesti NSV teeneline kunstnik Päring andmebaasis Haudi "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. september 2014. Vaadatud 10. septembril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Rhinobothryum

Rhinobothryum on maoperekond. Perekonda Rhinobothryum klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Rhinobothryum bovallii Andersson, 1916 Rhinobothryum lentiginosum (Scopoli, 1785). Neid madusid võib kohata Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Rhinobothryum Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 10.09.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Rhinobothryum seisuga 10.09.2014.
Buk

Buk on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Poznańi maakonnas, 30 km kaugusel Poznańist. 2011. aasta 31. märtsil elas asulas 6210 inimest, asustustihedus 2098 inimest ruutkilomeetri kohta.  Holland Sint-Michielsgestel  Saksamaa Hambühren  Prantsusmaa Verson  Prantsusmaa Tourville-sur-Odon  Buk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ametlik koduleht Historia Żydów w Buku na portalu Wirtualny Sztetl
Voronivtsi

Voronivtsi (ukraina keeles Воронівці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Hmilnõki rajoonis. Elanike arv on 692. Pindala on 2,1 km².
Haapsalu Raudtee

OÜ Haapsalu Raudtee oli aastatel 1998–2004 tegutsenud Eesti raudtee-ettevõte, kes omas ja osutas kaubaveo teenust Riisipere–Haapsalu vahelisel raudteelõigul. Novembris 1997 müüs Eesti Erastamisagentuur Keila–Haapsalu raudtee osa – Riisipere–Haapsalu raudteelõigu (53 km) – sümboolse 5300 krooni eest (100 kr/km) ärimees Aarne Taalile. OÜ Haapsalu Raudtee alustas tegevust 1. mail 1998. Osaühing hankis seeriast M62 kaubaveduri, mis ristiti Robertiks. Lisaks kaubaveole tehti Robertiga ka üksikuid lõbusõite. 2001. aastal saadi sellele lisaks väike manöövrivedur TGK2. Mõlemad vedurid asusid vanas kahelatrises Haapsalu depoos. 1999. aastal oli Haapsalu Raudtee käive 1,2 miljonit krooni ja veomaht 100 000 tonni. Raudtee oli Riisipere ja Haapsalu vahel siiski tehniliselt vana ja vajas nii pealisehitise kui ka rajatiste osas suuremaid kapitalimahutusi, milleks OÜ Haapsalu Raudtee raha ei jätkunud. Põhilise tulu kütuseveoga teeninud uus raudteeomanik investeeris esimese tegevusaasta jooksul raudteesse 600 000 krooni, hinnates uue raudtee rajamise kuludeks 400 miljonit krooni. 2004. aastaks küündisid Haapsalu Raudtee OÜ investeeringud raudteelõiku väidetavalt 4 miljoni kroonini. 2002. aasta seisuga töötas osaühingus kuus inimest. 2003. aastal veeti Riisipere–Haapsalu raudteelõigul 400 vagunit kaupu. Põhilisteks kaubaveoartikliteks olid kivisüsi ja jõusööt. Kuna kiiresti laguneva raudtee ülalpidamine käis üle jõu, otsustati see 2004. aastal lammutada. Mai alguses koondati ka kogu osaühingu personal: 2 vedurijuhti ja 4 raudteeremonditöölist. Vanaraua müügist saadud tulu investeeriti osaliselt raudteetammile rajatud kergliiklustee ehitusse (vt Läänemaa Tervisetee), mis avati 2008. Ettevõtte juht ja omanik oli Aarne Taal. Aarne Taal: Haapsalu raudtee 1997 - 2004; Haapsalu 2005 Keila - Haapsalu raudtee 100; Videvik, nr. 43, 1. detsember 2005 (DIGAR) https://web.archive.org/web/20140910113222/http://arileht.delfi.ee/news/uudised/omanik-kaalub-riisipere-haapsalu-raudtee-ulesvotmist.d?id=50978815 (vaadatud 10.09.2014) Sakari Salo, Ilkka Hovi. Estonian railways today, Today's Railways 5/2003
Rhinocheilus

Rhinocheilus on maoperekond. Perekonda Rhinocheilus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Rhinocheilus lecontei Baird & Girard, 1853. Neid madusid võib kohata Mehhikos ja Ameerika Ühendriikide osariikides Texas, New Mexico, California, Nevada, Utah, Idaho, Oklahoma, Arizona ja Colorado kaguosas ning Kansase osariigi edelaosas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Rhinocheilus Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 10.09.2014) (inglise keeles) Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne uBio-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Rhinocheilus lecontei seisuga 10.09.2014.
TA

TA on lühend, mis võib tähendada järgmist: Tartumaa Tolliamet teaduste akadeemia teadus- ja arendustegevus Ta võib tähistada: tantaal, keemiline element ta võib tähistada: tamili keele ISO 639-1 koodi.
SV

SV või Sv või sv või .sv on lühend, mis võib tähendada järgmist: Sirp ja Vasar, kultuurileht sovhoos (lühendatult ka: svh ja sh) statistikavalitsus sotsialistlik vabariik siivert, biodoosi ühik .sv on El Salvadori Interneti tippdomeen ...
Rhynchophis

Rhynchophis on maoperekond. Perekonda Rhynchophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Rhynchophis boulengeri Mocquard, 1897 Rhynchophis frenatus (Gray, 1853) Rhynchophis prasinus (Blyth, 1854). Neid madusid võib kohata Kagu-Aasias ja Hiinas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Rhynchophis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 10.09.2014) (inglise keeles) Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne uBio-s Rhynchophis boulengeri-pildimaterjal Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Rhynchophis seisuga 10.09.2014.
SM

SM või Sm või sm või .sm on lühend, mis võib tähendada järgmist: Siseministeerium Sotsiaalministeerium Sõjaministeerium samaarium, keemiline element seltsimees .sm, San Marino Interneti tippdomeen polüskleroos sadomaso
Ska (täpsustus)

SKA või Ska on lühend, mis võib tähendada järgmist: Ska, muusikastiil Sisekaitseakadeemia Sotsiaalkindlustusamet ...
Narmashobuke

Narmashobuke (ka merinarmaskala; Phyllopteryx taeniolatus) on merekala merinõellaste sugukonnast. Ta on monotüüpse perekonna Phyllopteryx esindaja. Narmashobuke elab Austraalia lõuna- ja edelaranniku ning Tasmaania põhjaranniku vetes. Põhiliselt elutseb ta korallriffidel, madalas vees sügavusel 3–50 meetrit vetikatesse kasvanud kaljudel ning mererohuaasadel. Kui Tasmaania rannik välja arvata, siis pea samades vetes elutseb ka teine narmaskalana tuntud merinõellane, ühtlasi lähim sugulane austraalia narmaskala. Eksootilise väljanägemisega narmashobukese keha on kaetud üksikute pikkade lehesarnaste lintjate nahajätketega. Neid pruunvetika lehti meenutavaid nahajätkeid on 6 suuremat (üks pealael ja kaelal, kaks sümmeetriliselt paiknevat seljaturjal ja kõhul) ning mõned väiksemad ka sabal. Keha on täpimustriline ja erksate toonidega, keha värvitoon võib vajadusel muutuda. Haardesaba neil ei ole, seega nad ei saa nagu merihobukesed ankurdada endid vajadusel vetikate varte külge. Narmashobuke liigub edasi kaela- ja seljauimede abil. Pikk seljauim asub sabajuure piirkonnas. Kaelal asuvad uimed aitavad tasakaalu hoida. Need väikesed uimed on peaaegu täiesti läbipaistvad ja värelevad kiirusega umbes 10 korda sekundis, millega tagavad kala sujuva liuglemise. Narmaskalad on aeglased ujujad ja loodavad seetõttu röövkalu petta oma maskeeringu abil. Narmashobuke on austraalia narmaskalast suurem; keha pikkus võib ulatuda kuni 46 sentimeetrini. Narmashobuke toitub väikestest vähilaadsetest ja muust zooplanktonist. Kuna hambaid tal ei ole, siis neelab ta saaklooma tervikuna alla. Sarnaselt teiste merinõellastega on narmashobukese eripäraks see, et lõimetise eest kannavad hoolt isaskalad. Kuid merihobukestele omane haudetasku isasel narmashobukesel puudub, selle asemel paikneb tal saba varjus inkubatsioonirenn, mille pesadesse emaskala heidab paarumuse ajal kuni 120 marjatera, millest kooruvad umbes kuu aja pärast maimud. Kohe peale sündi algab kalamaimude iseseisev elu. Narmashobukesed võivad elada kuni kümneaastaseks. Narmashobuke on väljasuremisohus eelkõige elupaikade vähenemise tõttu, mis on põhjustatud tööstusheitmetest. Suurim oht elupaikadele on suurlinnade (Sydney, Perth, Adelaide, Melbourne) lähedal, kus merre lastav sademevesi ja puhastatud reovesi põhjustab merevee eutrofeerumist ja setete suurenemist. Narmashobukesi püütakse mitmel põhjusel. Nende eksootilise välisilme tõttu püütakse neid ohtralt akvaristide tarbeks, samuti leiavad nad jahvatatult laialdast kasutust hiina meditsiinis. Narmashobuke on kantud IUCNi punasesse nimestikku ohulähedase liigina. Phyllopteryx taeniolatus (Lacepède, 1804) Fishbase Andreas Vilcinskas. "1000 kala". Sinisukk, 2006 Phyllopteryx tæniolatus IUCNi punane nimestik Life - Weedy seadragons dance into the night - BBC One Video. youtube.com (inglise keeles) Weedy Sea Dragon Gives Birth | SeaWorld® Orlando Video. youtube.com (inglise keeles) "Daddy" Weedy Sea Dragon has Babies! Video. youtube.com
Phyllopteryx

Phyllopteryx on narmaskalade monotüüpne perekond merinõellaste sugukonnast. Perekonda Phyllopteryx kuulub üks liik – merinarmaskala (Phyllopteryx taeniolatus). Lähim sugulasperekond on Phycodurus. Koos nad moodustavad eraldi klaadi Phyllopteryginae. Phyllopteryxi levila hõlmab Austraalia lõuna- ja edelaosa ning Tasmaania põhjaosa rannikumerd.
Salvadora (perekond)

Salvadora on maoperekond. Perekonda Salvadora klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Salvadora bairdi Jan, 1860 Salvadora grahamiae Baird & Girard, 1853 Salvadora hexalepis (Cope, 1867) Salvadora intermedia Hartweg, 1940 Salvadora lemniscata (Cope, 1895) Salvadora mexicana (Duméril, Bibron & Duméril, 1854). Neid madusid võib kohata Ameerika Ühendriikide lõunaosas ja Mehhikos. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Salvadora Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 10.09.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne Fossilworks Paleobiology Database-es Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Salvadora (genre) seisuga 10.09.2014.
Scaphiophis

Scaphiophis on maoperekond. Perekonda Scaphiophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Scaphiophis albopunctatus Peters, 1870 Scaphiophis raffreyi Bocourt, 1875. Neid madusid võib kohata Aafrika lääne-, kesk- ja idaosas. Van Wallach, Kenneth L. Williams, Jeff Boundy, "Snakes of the World: A Catalogue of Living and Extinct Species", 22. aprill 2014, lk 663, CRC Press, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 11.09.2014) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Scaphiophis Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 11.09.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Scaphiophis seisuga 11.09.2014.
Scolecophis

Scolecophis on Colubridae sugukonda kuuluv maoliste monotüüpne perekond. Perekonda Scolecophis klassifitseeritakse Roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Scolecophis atrocinctus (Schlegel, 1837) Scolecophis'e levila asub Guatemalas, Hondurases, El Salvadoris, Nicaraguas ja Costa Ricas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Scolecophis Roomajate andmebaasis (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne Roomajate andmebaasis
Purdi mõisa kalmistu

Purdi mõisa kalmistu on kalmistu Järva maakonnas Paide linnas Purdi külas. Ajalooliselt jäi see Anna kihelkonda. Kalmistu jääb Purdi mõisa südamest linnulennult 1,4 km kaugusele lääneloodesse ja selle pindala on 0,25 ha. Esimene matus kalmistule toimus 1761. aastal. Purdi mõisa kalmistu on seega üks esimesi mõisakalmistuid Eesti alal. Kalmistele maeti aastatel 1761–1818 Baranoffide ja aastatel 1825–1917 Ungern-Sternbergide suguvõsa liikmeid. Teadaolevalt on sinna maetud 44 või 45 lahkunut, neist kabelisse 25–26 ja välja haudadesse 19. Kalmistul paikneb hilisbarokne matusekabel, millel on paekivist ja krohvitud seinad ning plekist voluutkatus. Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013, lk 63. Olev Suuder. "Purdi mõisa ajalooline õiend". 1982. Muinsuskaitseameti arhiiv, ERA.T-76.1.11083 Taavi Pae. "Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused". Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013 Purdi mõisa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Purdi mõisa kabel. Arhitektuurimälestise pass Purdi mõisa kalmistu Veljo Ranniku kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu Purdi mõisa kalmistu Jaan Vali kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu Purdi mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
Senticolis

Senticolis on Colubridae sugukonda kuuluv maoliste monotüüpne perekond. Perekonda Senticolis klassifitseeritakse Roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Senticolis triaspis (Cope, 1866) Senticolis'e levila asub Ameerika Ühendriikide osariikides Arizonas ja New Mexicos, Mehhiko osariikides Sonora, Chihuahua, Sinaloa, Oaxaca, Aguascalientes, Tamaulipas ja Querétaro, ning Belize'is, Guatemalas, Hondurases, El Salvadoris, Nicaraguas ja Costa Ricas. Van Wallach, Kenneth L. Williams, Jeff Boundy, Snakes of the World: A Catalogue of Living and Extinct Species, 22. aprill 2014, lk 665, CRC Press (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Senticolis Roomajate andmebaasis (inglise keeles) Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne uBio-s
Väike karikas 2014

Väike karikas 2014 ehk 2014. aasta väikesed karikavõistlused oli Eesti jalgpalli madalamate liigade karikavõistlused, mis algas 1/64-finaalpaaride loosimisega 18. märts 2014 ja lõppes finaaliga 11. september 2014. Väikeste karikavõistlustel osales 74 võistkonda. Loosimine toimus 18. märtsil 2014. Sulgudes võistkonna liiga tase. Märkused: 1Mängutulemus tühistatud - Narva JK Trans II kasutas Premium Liigas osalenud mängijaid. Otse 1/32-finaali pääsesid võistkonnad, kes jäid välja loosimata: II liiga (4): JK Kaitseliit Kalev, Raasiku FC Joker 1993, Lasnamäe FC Ajax, Paide Linnameeskond II, JK Loo, Pärnu FC Metropool, FC Nõmme United, Tallinna JK Legion II, Sörve JK, Võru JK, FCF Tallinna Ülikool III liiga (5): Tallinna FC Castovanni Eagles, FC Otepää, Viimsi FC Igiliikur, JK Retro, Tallinna JK Piraaja, Vastseliina FC Aspen, SK Tääksi, Tartu FC Merkuur, SK Imavere Forss, Türi Ganvix JK, Tallinna FC Charma, Narva United FC, EMÜ SK, Saue JK Laagri, Ambla Vallameeskond, Põlva FC Lootos, Saaremaa Malev, Valga FC Warrior, Nõmme Kalju FC III, JK Pärnu-Jaagupi, JK Tallinna Kalev III, Saku Sporting, FC Kose, FC Järva-Jaani IV liiga (6): FCF Tallinna Ülikool II, Tartu Ülikool Fauna, Pärnu JK Poseidon Nirvaana, JK Sillamäe Kalev III, Pärnu JK Vaprus, Maardu FC Starbunker II, JK Tallinna Kalev Juunior, Tallinna FC Eston Villa, Tallinna FC Soccernet, Tallinna FC Reaal, Tallinna Depoo, Tartu FC Santos II, SK Tapa, FC Helios Võru, FC Tartu II, FC Haiba, Pärnu Jalgpalliklubi, Tallinna FC Twister, Tallinna JK Jalgpallihaigla Loosimine toimus 18. aprillil 2014. Sulgudes võistkonna liiga tase. Märkused: 2Tulemus tühistatud, kuna Tallinna JK Legion II koosseisus osalesid mänguõigust mitteomavad mängijad. 3Tulemus tühistatud, kuna Kiviõli FC Irbis II koosseisus osalesid mänguõigust mitteomavad mängijad. 4Tartu FC Santos II andis loobumiskaotuse. Loosimine toimus 13. mail 2014. Sulgudes võistkonna liiga tase. Sulgudes võistkonna liiga tase. Loosimine toimus 18. juulil 2014. Lasnamäe FC Ajax v Narva United FC Selgusid väikeste karikavõistluste 1/64 finaalpaarid Jalgpall.ee, 18. märts 2014 Väikestel karikavõistlustel selgusid 1/32-finaalide paarid Jalgpall.ee, 18. aprill 2014 Täna loositi väikeste karikavõistluste 1/16 finaalide paarid Jalgpall.ee, 13. mai 2014 Karikaloos viis kokku Flora II ja Tammeka Jalgpall.ee, 18. juuli 2014 YouTube video: "Narva United FC: Väike Karikas 2014 - Finaalmäng. A.Le Coq Arena, 11.09.2014"
Sonora (perekond)

Sonora on maoperekond. Perekonda Sonora klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Sonora aemula (Cope, 1879) Sonora michoacanensis (Dugès, 1884) Sonora mutabilis Stickel, 1943 Sonora semiannulata Baird & Girard, 1853. Neid madusid võib kohata Mehhiko põhjaosas ja Ameerika Ühendriikide edelaosas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Sonora Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 11.09.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Sonora (genre) seisuga 11.09.2014.
Österby pritsikuur

Österby pritsikuur on Lääne-Nigula vallas Österby külas asuv 1930. aastatel ehitatud ning 1998. aastal taastatud pritsikuur. 1930. aastatel oli koht seotud kohaliku seltsieluga. Aulepa pritsikuur Vaatamisväärsused - Noarootsi Vald. Vaadatud 11.09.2014.
Sala (Sala vald)

Sala on küla (lielciems) Lätis Jēkabpilsi piirkonnas, Sala valla ja endise Sala piirkonna halduskeskus. Küla asub merepinnast 80 meetri kõrgusel. Sala sai tänapäevase ilme pärast Teist maailmasõda, kujunedes kohaliku kooli ümber. Külas on valdavalt korterelamud. Salas on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Aastatel 2009–2021 asus seal veel Sala piirkonna administratsioon.
Baltinava

Baltinava (ka Baļtinova) on küla (lielciems) Lätis Balvi piirkonnas, Baltinava valla halduskeskus. Baltinava asub Venemaa piirist 4 kilomeetri kaugusel. Küla asub merepinnast 95 meetri kõrgusel. Asulas oli Baltinava mõisa (Baltinowskaja) süda. Baltinavat on esimest korda mainitud aastal 1760. Aastail 1931 valmis Baltinava katoliku kirik. Lisaks sellele asub asulas veel õigeusu kirik. Aastail 2009-2021 oli küla Baltinava piirkonna halduskeskuseks. Baltinavas on keskkool, lisaks asub seal piirkonna muuseum. Baltinava 17 puurauk on Baltinava kihistu stratotüüp. Ka kihistu on nime saanud selle küla järgi. Läti Ruumiandmete Agentuur Baltinava Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 07.04.2018)
Aulepa pritsikuur

Aulepa pritsikuur on pritsikuur Lääne-Nigula vallas Aulepa külas. Österby pritsikuur Külad - Noarootsi Vald. Vaadatud 11.09.2014
Kuprava

Kuprava (latgali Kuprova) on küla (lielciems, endine alev) Lätis Balvi piirkonnas, Kuprava valla halduskeskus. Läbi Kuprava voolab Bolupe jõgi. Kuprava tekkis 1920. aastatel Gulbene-Abrene raudtee ääres asunud Kuprava jaama juurde. Aastal 1935 oli seal 74 elanikku. Aastal 1971 ehitati Kupravasse drenaažitorude tehas, mille Venemaalt pärit töölistele ehitati kuus viiekorruselist paneelmaja. Aastal 1974 sai Kupravast alev. Aastal 1989 oli alevis 1500 elanikku. Aastal 1992 tehas suleti, ühtlasi kaotas Kuprava alevi staatuse. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Viļaka piirkonda. Tänapäeval on tehasehooned kasutuseta, korterelamutest on osaliselt asustatud vaid kolm.
Rugāji

Rugāji (ka Rugoji), latgali Ruguoji) on küla (lielciems) Lätis Balvi piirkonnas, Rugāji valla halduskeskus. Aastail 2009-2021 oli küla endise Rugāji piirkonna keskus. Küla asub merepinnast 102 meetri kõrgusel Vārniene jõe kaldal. Asula nimi tuleb seal elanud möldri nimest. Rugājis on katoliku ja õigeusu kirik. Lisaks sellele asuvad asulas veel raamatukogu, kool ja kultuurimaja. Lisaks asub seal veel Rugāji piirkonna administratsioon. Aastal 2006 oli külas 547 elanikku, aastal 2015 aga 585 elanikku. Vietvārdu datubāze[alaline kõdulink]
1426

1426. aasta Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand Aastakümned: 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad - 1420. aastad - 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad Aastad: 1421 1422 1423 1424 1425 - 1426 - 1427 1428 1429 1430 1431 ... Kärkna klooster kaotas Aa küla. .... 18. september – Hubert van Eyck, flaami maalikunstnik