laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Scutumi-Centauruse haru

Scutumi-Centauruse haru on üks kahest Linnutee peamisest harust. Scutumi-Centauruse haru asub väiksema Carina–Sagittariuse haru ja teise peamise haru, Perseuse haru vahel. Scutumi-Centauruse haru algab Linnutee keskosa lähedalt Scutumi haruna ja muutub sujuvalt Centauruse haruks. Piirkonnas kus haru algab, asub palju tähetekkepiirkondi. "Two of the Milky Way's Spiral Arms go Missing". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. november 2020. Vaadatud 27. november 2019.
66 (Tallinna bussiliin)

66 on Tallinna bussiliin, mida teenindab Tallinna Linnatranspordi AS. Bussiliin ühendab Priisle asumit Lasnamäel Pelguranna asumiga Põhja-Tallinnas, läbides mõlemal suunal nii Tallinna sadama piirkonna kui Balti jaama. Liini teenindavad madala sisenemisega kolmeukselised bussid ja see töötab iga päev kella 5–24. Tipptunnil on busside intervall keskmiselt 20 minutit, väljaspool tipptundi 25–30 minutit. Tööpäeviti teenindab liini kuus bussi, neist neli hommikust õhtuni ja kaks tipptundide ajal, nädalavahetusel sõidab liinil viis bussi, neist neli hommikust õhtuni ja üks ainult päevasel ajal. Tegemist on esimese otseliiniga Lasnamäe ja Põhja-Tallinna vahel. Liini loomist põhjendati vajadusega suunata reisijate voogu kesklinnast väljapoole. 66. liin alustas opereerimist Reidi tee avamisel 29. novembril 2019. Enne 2003. aastat on samanumbriline buss sõitnud Peterburi tee, Priisle, Seli ja Peterburi tee vahet. Liini avamine tõi Tallinna ka mitu uut bussipeatust: Mustakivisilla ja Taevapuna peatuse Punasel tänaval, Reidi tee, Pikksilma ja Uus-Sadama peatuse Reidi teel, Siimeoni ja Ahtri peatuse Ahtri tänaval, Supelranna peatuse Pelguranna tänaval ja Rannapargi ja Helme peatuse Kolde puiesteel. Tulenevalt asjaolust, et Reidi tee ja Uus-Sadama tänava ristmiku piirkonna peatus otsustati nimetada Uus-Sadama peatuseks, muudeti Narva maanteel asuv Uus-Sadama peatus liini avamise järel L. Koidula peatuseks. Priisle-Pelguranna Priisle, Rauna, Kiviku, Mustakivi, Mustakivisilla, Taevapuna, Pikri, P. Pinna, J. Smuuli tee, Kalevipoja, Liikuri, Lasnamägi, Oruvärava, Oru, Reidi tee, Pikksilma, Reisisadama D-terminal, Siimeoni, Linnahall, Balti jaam, Kelmiküla, Ristiku, Sõle, Ädala, Kolde puiestee, Nisu, Ehte, Kari, Randla Pelguranna-Priisle Randla, Pelguranna, Supelranna, Rannapargi, Helme, Kolde puiestee, Ädala, Ristiku, Tehnika, Toompark, Balti jaam, Linnahall, Ahtri, Siimeoni, Reisisadama D-terminal, Uus-Sadama, Pikksilma, Reidi tee, Oru, Lasnamägi, Liikuri, Kalevipoja, P. Pinna, Lasnamäe turg, Pikri, Taevapuna, Mustakivisilla, Mustakivi, Kiviku, Rauna, Priisle. Marsruuti planeerides kaaluti võimalust, et bussiliin hakkaks läbima Kotzebue, Telliskivi ja Kalaranna tänavat ning selle tarbeks loodi ka bussipeatus Kotzebue tänavale Kalamaja muuseumi ette. Hilisema analüüsi ja proovisõitude järel otsustati aga siiski Suurtüki tänava, Toompuiestee, Tehnika tänava ja Paldiski maantee kasuks. Tallinna transpordiameti juhataja Andres Harjo põhjendas otsust suure liikluskoormusega Telliskivi tänaval, kuhu ei ole mõistlik bussi käima panna. Tallinna Linnavalitsus (22. november 2019). "Reidi tee toob uue bussiliini nr 66". Tallinna Linnavalitsus. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.12.2021. Vaadatud 27.11.2019. Gnadenteich, Uwe (27.11.2019). "Tallinnas hakkavad tööle uued bussiliinid". Postimees. Vaadatud 27.11.2019. Gnadenteich, Uwe (18. november 2019). "Kalamaja sai bussiliini asemel kasutu peatuse". Postimees. Vaadatud 27.11.2019. Tallinna 66 liini sõiduplaan
Nokteni keel

Nokteni keel on Argentinas ja Boliivias räägitav keel, mis kuulub matako keelkonda. Seda räägib umbes 1900 inimest Argentina põhjaosas Chaco provintsis ja Boliivias Tarija departemangus. https://www.ethnologue.com/language/mtp/ http://glottolog.org/resource/languoid/id/wich1262
Kunda uus kalmistu

Kunda uus kalmistu on kalmistu Viru-Nigula kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kunda linnas Viru-Nigula vallas. Kalmistu pindala on 1,32 hektarit, kuid matuseala pindala on väiksem. "Kunda linna kalmistute kasutamise eeskiri". Kunda linnavolikogu määrus, 3. jaanuar 2015 Viru-Nigula-kalmistud. Kalmistute register Haudi
Saint Martin's School of Art

Saint Martin's School of Art oli kõrgem kunstikool Londonis. Kool rajati algselt St Martin-in-the-Fieldsi kiriku egiidi all 1854. aastal. 1859. aastal see iseseisvus kirikust. 1986. aastal sai sellest osa Londoni Instituudist ning kolm aastat hiljem liideti see Central School of Art and Designiga, misjärel formuleerus Central Saint Martins College of Arts and Design.  Saint Martin's School of Art – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Gropiņi

Gropiņi (ka Gropīni) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla kaguosas Ogre jõe kaldal. Gropiņi jääb valla keskusest Kaivest 9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 16,7 ja Riiast 121,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Külas kasvab looduskaitsealune Vecgropiņi tamm. Aastal 2007 oli külas 4 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Ķilkas

Ķilkas on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla põhjaosas. Ķilkas jääb valla keskusest Kaivest 7,5, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 12,7 ja Riiast 112,9 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Külas asub Ķilkase bussipeatus. Aastal 2007 oli külas 30 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Lācīši

Lācīši on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla kaguosas Ogre jõe kaldal (jõe teisel kaldal asub Ineši valda kuuluv Alitēni. Lācīši jääb valla keskusest Kaivest 12,1, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 10,3 ja Riiast 138,5 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Külas asub muinsusmälestisena riikliku kaitse all olev Jaunantēni rehi. Aastal 2007 oli külas 9 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Jaunantēnu rija Vietvārdu datubāze
Leimaņi

Leimaņi (vanasti ka Leimaņu muiža) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla keskosas. Leimaņi jääb valla keskusest Kaivest 4,8, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 14,3 ja Riiast 117,2 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Leimaņi bussipeatus. Küla on kujunenud endise Leimaņi mõisa juurde. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Aastal 2007 oli külas 62 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Maisēļi

Maisēļi on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla põhjaosas. Maisēļi jääb valla keskusest Kaivest 5,4, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 15 ja Riiast 110,8 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Sinna jääb Maisēļi bussipeatus. Aastal 2007 oli külas 10 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Muilēni

Muilēni on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla põhjaosas. Muilēni jääb valla keskusest Kaivest 1,9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 18,1 ja Riiast 112,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Külas asub Muilēni bussipeatus. Aastal 2007 oli külas 15 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 2. novembril 2020. Vietvārdu datubāze
Bumbi

Bumbi on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla põhjaosas. Bumbi jääb valla keskusest Kaivest 2,8, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 19,4 ja Riiast 113,9 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Külas asuvad Bumbi muinaskalmed on kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis. Aastal 2007 oli külas 10 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Bumbu senkapi Vietvārdu datubāze
Eesti elektrisüsteem

Eesti elektrisüsteem on Eesti energiasüsteemi elektriline osa. Elektrisüsteemi moodustavad elektrijaam, elektrivõrgud ja elektritarbijad. Eesti elektrisüsteemi kui terviku toimimise eest vastutab riigiettevõte Elering, kelle peamiseks ülesandeks on tarbijatele võimaldada nõuetekohase kvaliteediga elektrivarustust. Samuti haldavad ja arendavad nad Eesti riigisisest ülekandevõrku ja välisühendusi. Eesti elektrisüsteem on kolme 330 kV liiniga ühendatud Venemaa elektrisüsteemiga (kaks liini Narvast Peterburi ja Kingisseppa ning üks Tartust Pihkvasse) ja kahe Valmierasse viiva 330 kV liiniga Läti elektrisüsteemiga. Soomega on Eesti elektrisüsteem ühendatud Harku–Espoo ±150 kV alalisvooluliini kaudu Estlink, mille ülekandevõimsus on 350 MW, ja Püssi–Anttila 450 kV alalisvooluliini kaudu Estlink 2, mille ülekandevõimsus on 650 MW. BRELL Nord Pool Elektrisüsteem Elering Elering LIVE
Eži

Eži on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla põhjaosas Koiva jõe kaldal. Eži jääb valla keskusest Kaivest 3, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 17,1 ja Riiast 111,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Külas kasvab looduskaitsealune Straumkalniņi tamm ümbermõõduga 5,24 meetrit. Aastal 2007 oli külas 16 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Pēterēni

Pēterēni on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla lõunaosas Ogre jõe kaldal. Pēterēni jääb valla keskusest Kaivest 9,2, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 16,9 ja Riiast 118,8 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Sinna jääb Pēterēni bussipeatus. Aastal 2007 oli külas 19 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Rauši

Rauši on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla lõunaosas Risene jõe kaldal. Rauši jääb valla keskusest Kaivest 7,9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 15,6 ja Riiast 120,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Sinna jääb Rauši bussipeatus. Aastal 2007 oli külas 31 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Zvaguļi

Zvaguļi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla lääneosas. Zvaguļi jääb valla keskusest Kaivest 5,9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 22,6 ja Riiast 112,8 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Aastal 2007 oli külas 7 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Vietvārdu datubāze
Zilaiskalns (Kaive vald)

Zilaiskalns on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla keskosas Risene jõe kaldal. Zilaiskalns jääb valla keskusest Kaivest 2,1, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 15,6 ja Riiast 114,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Aastal 2007 oli külas 34 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Vietvārdu datubāze
Vīģebi

Vīģebi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Kaive vallas. Küla asub valla keskosas. Vīģebi jääb valla keskusest Kaivest 2,9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 12,5 ja Riiast 115,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Aastal 2007 oli külas 20 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Vietvārdu datubāze
Andrejs Sokolovs

Andrejs Sokolovs (vene keeles Андрей Соколов Andrei Sokolov; sündinud 23. veebruaril 1972) on Läti maletaja, rahvusvaheline meister (1992). Sokolovs on tulnud Läti meistrivõistlustel teiseks 1990. ja 1994. aastal. Ta on mänginud Läti võistkonna koosseisus Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (1992. aastal Debrecenis) ja kahel maleolümpial (1994, 1996). 2002. aastast esineb ta malevõistlustel harva. Asus elama Venemaale Veliki Novgorodi. 2013. aastal võitis ta Novgorodi oblasti lahtised meistrivõistlused kiir- ja välkmales. Andrejs Sokolovs FIDE andmebaasis
Andreï Sokolov

Andreï Sokolov (vene keeles Андрей Юрьевич Соколов Andrei Jurjevitš Sokolov; sündinud 20. märtsil 1963 Vorkutas) on vene päritolu Prantsusmaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1984). Sokolov võitis Nõukogude Liidu maletajana 18-aastaselt aastavahetusel 1981/1982 Groningenis peetud Euroopa juunioride meistrivõistlustel pronksmedali. 1982. aastal tuli ta Kopenhaagenis juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 21-aastaselt 1984. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 1984. aastal tuli ta NSV Liidu malemeistriks. Sokolov sai 1983. aastal Bielis MM-i tsoonidevahelisel turniiril kolmanda koha ja pääses 1985. aastal Montpellier's toimunud 16 osavõtjaga pretendentide turniiri esimesse etappi, kus jagas 1.–3. kohta. Neli paremat kvalifitseerusid 1986. aastal Minskis ja Riias toimunud pretendentide turniiri teise etappi, kus Sokolov võitis finaalis Artur Jussupovit ja sai õiguse kohtuda nn superfinaalis (tiitlipretendentide matš) 1985. aastal toimunud tiitlimatši kaotaja Anatoli Karpoviga. Veebruaris-märtsis 1987 Linareses toimunud matši Sokolov kaotas tulemusega 3½:7½. 1988. aastal mängis Sokolov 15 osavõtjaga MM-i pretendentide matšturniiril, kus sai kaotuse esimeses ringis. 1995. aastal osales ta Venemaa meistrivõistluste finaalturniiril, kus jagas 1.–5. kohta. Järgnenud väljalangemismängude tulemusel tuli Venemaa malemeistriks Pjotr Svidler. Sokolov on võitnud Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus kuldmedalid kahel maleolümpial (1984, 1986) ja Luzernis peetud esimestel võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (1985). 2000. aastal sai Sokolov Prantsusmaa kodakondsuse. Ta esindab rahvusvahelistel malevõistlustel Prantsusmaad. Prantsusmaa meistrivõistlustel jõudis ta esikolmikusse 2003. ja 2005. aastal. Prantsusmaa võistkonna koosseisus on ta mänginud kahel maleolümpial (2002, 2006). Ta tegutseb ka maletreenerina.  Andreï Sokolov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Andreï Sokolov FIDE andmebaasis
Paavo Russak

ÜG shooters, Tartu Club Leveli treener. Russak, Paavo, (21. XI 1957 Tartu), korvpallur ja treener, Harri R-u poeg. 184 cm. Lõpetas 1977 Tartu 8. kk-i ja 1981 TRÜ KKT. Õppis 1992–96 TÜ-s välismajandust. Hakkas sportima 8-aastaselt isa ning August Soku ja Arne Laose juhendamisel EPA SK-s. Mängis 1974–76 NL-i noorte- ja juunioride koondises, 1975–76 Kalevi duubelmeeskonnas ning 1977–78 Ehitajas ja ühtlasi Eesti koondises. 1976 juunioride EM-i hõbe ja 1975 sotsialismimaade karikaturniiri esikoht. Võitis 1977 ja 1978 Eesti mv-tel TRÜ meeskonnas kulla. Olnud 1978–85 ja 1996–2000 Tartu korvpallikooli ja 1989–90 NL-i mv-tel TRÜ esindusnaiskonna treener. Juhendanud 1991 Eesti meistriks ja 1990 karikavõitjaks tulnud Tartu Basketi naiskonda ning 2004, 2007 ja 2008 Eesti meistriks tulnud, 2005, 2006 ja 2009 mv-te hõbeda ja 2009 Balti liigas pronksi saanud ning 2008 Rhv Korvpalliliidu EuroCupil 4. kohale tulnud TÜ / Rocki meeskonda. A-st 2007 korvpallitreeneri IV kutsetase. Töötanud 1985–88 Ülenurme kk-i sõjalise ja kehalise kasvatuse õpetajana, a-st 2000 Ülenurme gümn-i spordiklubi treenerina. Biograafia ESBL-is
David Smerdon

David Craig Smerdon (sündinud 13. mail 1984 Brisbane'is) on austraalia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009). Smerdon sai suurmeistriks 22-aastaselt 2009. aastal. Ta tuli samal aastal Austraalia ja Okeaania malemeistriks ja pääses aasta lõpul Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniirile, kus kaotas avaringis Leinier Domínguezele. Ta on mänginud Austraalia võistkonna koosseisus kuuel maleolümpial (2004–2014). Smerdon on lõpetanud Melbourne'i Ülikooli. 2017. aastal sai ta Amsterdami Ülikoolist filosoofiadoktori (PhD) kraadi majandusteaduses. Ta töötab lektorina Queenslandi ülikoolis.  David Smerdon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis David Smerdon FIDE andmebaasis
Spyrídon Skémpris

Spyrídon Skémpris (kreeka keeles Σπυρίδων Σκέμπρης; sündinud 22. veebruaril 1958 Korful) on kreeka maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1990). Skémpris tuli 1977. aastal Innsbruckis juunioride maailmameistrivõistlustel neljandaks. Ta sai 1981. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai Skémpris 42-aastaselt 1990. aastal. Ta on neljakordne Kreeka malemeister (1981, 1984, 1989, 1993). Skémpris on mänginud Kreeka võistkonna koosseisus kaheksal maleolümpial (1980–1994). Ta tegutseb ka treenerina. FIDE-lt on ta saanud FIDE treeneri nimetuse. Skémprisel on naiste malesuurmeistri Bettina Trabertiga ühine laps.  Spyrídon Skémpris – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Spyrídon Skémpris FIDE andmebaasis
Dumitru Svetușchin

Dumitru Svetușchin (vene keeles Дмитрий Светушкин Dmitri Svetuškin; 25. juulil 1980 – 4. september 2020) oli Moldava maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2002). Svetușchin jagas 1999. aastal Jerevanis peetud juunioride maailmameistrivõistlustel 5.–8. kohta. Suurmeistriks sai ta 22-aastaselt 2002. aastal. Viis aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta oli 2002. aasta Moldova malemeister. Svetușchin on mänginud Moldova võistkonna koosseisus kümnel maleolümpial (2000–2018).  Dumitru Svetușchin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Dumitru Svetușchin FIDE andmebaasis
St Martin-in-the-Fields

St Martin-in-the-Fields on anglikaani kirik, mis asub Londonis Trafalgar Square'i kirdenurgas. Praegune sakraalhoone valmis arhitekt James Gibbsi projekti järgi uusklassitsistlikus stiilis aastatel 1722–1726.
James Gibbs

James Gibbs (23. detsember 1682 Aberdeen – 5. august 1754 London) oli šoti päritolu Suurbritannia arhitekt, kes sai koolituse muuhulgas Roomas.
St Giles-in-the-Fields

St Giles-in-the-Fields on anglikaani kirik, mis asub Londonis Centre Pointi kõrghoone lähedal. Praegune sakraalhoone valmis arhitekt Henry Flitcrofti projekti järgi palladio stiilis aastatel 1731–1733.
Centre Point

Centre Point on 34-korruseline modernistlik kõrghoone Londonis, mis valmis 1966. aastal.  Centre Point – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
9. sümfoonia needus

9. sümfoonia needus on klassikalises muusika ajaloos esinev ebausk, et helilooja saab luua kuni 9 sümfooniat ja sureb pärast selle lõpetamist või 10. sümfooniat kirjutades. Tuntuim sellele "reeglile" alluv helilooja on Ludwig van Beethoven.
Ike (härjaike)

Ike on põline vahend veohärgade rakendamiseks. Kõige rohkem on levinud turjaike, mis veol toetub härja turjale. Eestis oli kasutusel vanapärane kuklaike, mis seoti nahkrihmade ehk juttade abil tagantpoolt sarvetüvede külge. Ühe ikkega rakendati härjad tavaliselt paarikaupa, kitsal talveteel aga üksikult (nn talveike). Paarisiket ühendas keskelt vehmriga tugev nahkrihm ehk rahe, üksikikkel oli kummaski otsas rahe, mis ühendati aisaga. Lääne-Eestis ja saartel kaunistati ikkeid lõikekirjaga. Eestis kadus härjapidamine 20. sajandi algul. aisad rakend tiisel vehmer Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 44 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 28 Ike, Eesti Rahva Muuseum
Hele Kiisel

Hele Kiisel (sündinud 1. novembril 1953) on eesti matemaatik ja matemaatikaõpetaja. Ta õppis Misso Keskkoolis. 1977. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika erialal. Aastatel 1977–2019 töötas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumis matemaatikaõpetajana. Ta on Eesti Matemaatika Seltsi juhatuse liige ja Eesti Matemaatika Seltsi Koolimatemaatika Ühenduse esimees. 1994 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal 2012 Valgetähe V klassi teenetemärk 2015 Vabariigi Presidendi hariduspreemia 2018 Eesti Matemaatika Seltsi auliige 2019 Tallinna Ülikooli sajandi vilistlane 2019 Tartu medal Anne Aasamets. Ilma tööta ei saa matemaatikast õiget mõnu kätte. Õpetajate Leht, 19. veebruar 2016 Tallinna Ülikooli sajandi vilistlased Tartu medali kavaler Hele Kiisel Inforegister.ee Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Constance Wu

Constance Wu (hiina keeles 吳恬敏; sündinud 22. märtsil 1982) on Taiwani päritolu Ameerika Ühendriikide filminäitleja. 2017. aastal oli ta ajakirja Time koostatud 100 maailma kõige mõjukama inimese nimekirjas. "Constance Wu: The World's 100 Most Influential People". Time. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. november 2018. Vaadatud 27. novembril 2019. Constance Wu andmekogus IMDb (inglise)
Dammaravaik

Dammaravaik, ka dammarvaik on kollakas kuni pruunikas vaik, mida saadakse peamiselt Indias ja Malai saarestikus kasvavatelt šooreapuudelt, kaksiktiibviljaliste (Dipterocarpaceae) hulka kuuluvate lehtpuude perekondade Shorea ja Hopea isenditelt. Sõna kasutatakse üldnimena eri puuliikide vaikude kohta. Ainet tarvitatakse heledate valguskindlate maalilakkide valmistamiseks. Dammaravaiku kaubastatakse pähklisuuruste tükkidena, mis on valkjaskollase värvusega ja tolmuse pealispinnaga, murrukohtadelt aga värvitu, selge ja klaasjas. Lahustub hästi tärpentinis, kloroformis ja benseenis, peaaegu täielikult lahustub amüülatsetaadis. Osaliselt lahustub bensiinis ja piirituses; atsetoonis 2/3 ulatuses. Käesoojuses muutub kleepuvaks, 75 °C juures pehmeneb, vaigu sulamistemperatuur on 120–200 °C. Ei kollastu aja jooksul, niiskuses muutub tuhmiks. Tärpentinis lahustatud dammaravaigust valmistatakse õlimaalis kasutatavat maalimisõli või lakki maalipinna viimistlemiseks. Maalikunstis on kasutusel alates 18. sajandi lõpust, suures osas mastiksivaigu asemel. Maalikunstis (erinevalt puidutöötlusest) värvilisi dammaravaike ei kasutata. Maalide konserveerimisel kasutatakse 10–18% dammaravaigulahuseid, mis kantakse maali pinnale ja võidakse sulatada pinna sisse soojendatava spaatliga või triikrauaga läbi kaitsekile, kui on vaja läbida rohkem värvikihte. Seda meetodit ei saa kasutada mattide ja granuleeritud värvide puhul ega maalingutel, mis on soojusele tundlikud, eelkõige 19.-20. sajandi polükroomias. Dammaravaiku lahustatuna bensiinis on kasutatud pastellmaali fiksatiivina. Traditsiooniliselt on vaiku kasutatud batikas: dammaravaigukristallid lahustatuna kuumas vahas takistavad vaha murenemist, kui vedela värviga kantakse kangale kujundid ja mustrid. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27. november 2019. Vaadatud 27. novembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://entsyklopeedia.ee/artikkel/dammaravaik http://www.arte.ee/p/-olivarvide-abivahendid Joonistamise ja maalimise õpik. Tallinn, Eesti NSV Kunst, 1963. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. november 2019. Vaadatud 27. novembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Dammaravaik kunsti- ja konserveerimismaterjalide portaalis CAMEO
Jakk (rõivas)

Jakk on eest lahtikäiv, ülakeha kattev varrukatega pealisrõivas, mida kannavad enamasti naised. Jakk võeti Eestis kasutusele 19. sajandi keskpaiku, mil talunaised hakkasid kampsuni asemel kasutama linnamoelist naiste pealisrõivast. Jakk oli alt veidi laienev, pikendatud kaarja seljaosaga, väikese püstkraega ja kurguni nööbitav. See valmistati musta või halli värvi vabrikukalevist. Jaki seljaosa ääred ja varrukasuud kaunistati samet- või siidpaeltega. Kampsun Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 47 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 33 Naiste jakk, Eesti Rahva Muuseum
Andrēni

Andrēni on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis, Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas. Küla asub valla lõunaosas Koiva jõe kaldal. Andrēni jääb valla keskusest Taurenest 5,7, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 10,8 ja Riiast 119,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda. Aastal 2007 oli külas 4 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Vietvārdu datubāze