laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Dr. Gachet' portree

Dr. Gachet' portree on hollandi postimpressionisti Vincent van Goghi 1890. aastal loodud õlimaal. Maalil on kujutatud doktor Paul Gachet, kes Auvers-sur-Oise'is van Goghi eest kunstniku viimastel elunädalatel hoolt kandis. Van Gogh maalis doktorist kaks ühesuguse kompositsiooniga, kuid värvilahenduse poolest kergesti eristatavat versiooni, millest teine asub Orsay muuseumis Pariisis. Portreel istub doktor Gachet laua taga. Tema keha ja nägu on pööratud kõrvale, vaataja suunas. Arsti parema käe küünarnukk toetub lauale ja põsk parema käe rusikale. Maali esimesel versioonil on laual vaas sõrmkübaraga, teisel versioonil hoiab ta sõrmkübarat käes. Sõrmkübar on ravimtaim, mida kasutatakse südamehaiguste raviks, ja see võib viidata Gachet' elukutsele. 1890. aastal kirjutas Vincent van Gogh oma vennale Theole: "Mul on valminud M. Gachet' portree melanhoolse ilmega, mis võib vaatajale tunduda grimassina ... Kurb, aga õrn, siiski selge ja intelligentne – niisugused peaksid olema paljud portreed ... On olemas moodsaid portreesid, mida võib vaadata kaua aega ja millele võib-olla võib tagasi vaadata veel sada aastat hiljemgi." Maali esimese versiooni müüs 1897 van Goghi vennanaine või naiseõde 300 Prantsuse frangi eest kunstikaupmehele Paul Cassirerile. Samal aastal müüs Cassirer maali edasi Kesslerile, see 1910 Druet'le. 1911 omandas maali Frankfurdi kunstimuuseum Städel, kes näitas seda kuni 1933. aastani, mil Saksamaal tulid võimule natsid, kes alustasid samal aastal võitlust "mandunud kunsti" vastu. 1937 konfiskeeris Saksamaa valitsus maali ja Hermann Göring müüs selle samal aastal Amsterdami kunstikaupmehele, kes müüs selle kiiresti edasi Siegfried Kramarskyle. Kramarsky kolis New Yorki ja laenas dr. Gachet' portreed edaspidi sageli Metropolitani Kunstimuuseumile. 1990. aastal omandas Dr. Gachet' portree tollal rekordilise 82,5 miljoni USA dollari eest oksjonil jaapani ärimees, Daihowa Paberivabriku aupresident Ryōei Saitō. Kardeti, et 1996 surnud Saito hävitas portree enne oma surma, et tema pärijad ei peaks hiiglaslikku pärandimaksu maksma. 2007. aastal ilmnes, et Saito oli maali kümmekond aastat varem müünud Austria päritolu Wolfgang Flöttlile. Kuulu järgi on Flöttl selle maali rahapuuduse tõttu müünud, aga ei ole teada, millal ja kellele. Maali teine versioon asub Pariisis Orsay muuseumis, kus on kokku 24 van Goghi maali. Maailma kalleim maal kadunud välja otsitud 1. detsembril 2010 artsjournal.com välja otsitud 1. detsembril 2010
Honors at Dawn

"Honors at Dawn" (1936) on Arthur Milleri esimene näidend. Ta kirjutas selle Michigani Ülikooli teise aasta üliõpilasena 1936. aasta kevadvaheajal. Väidetavalt oli stiimuliks 250-dollariline Hopwoodi auhind, mille ta võitiski. Näidend lavastati ülikoolis. Näidendi põhiteemadeks on streik ja peategelase suutmatus end väljendada.
Johannes Heinrich Felicius

Johannes Heinrich Felicius (18. märts / 29. märts 1787 Tallinn – 22. oktoober / 3. november 1850 Tallinn) oli Eesti vaimulik. Felicius õppis Tallinna toomkoolis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1805–1809. Ordineeriti 22. jaanuaril / 3. veebruaril 1811 õpetajaks. Oli aastatel 1811–1819 Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1819–1845 sama koguduse õpetaja. Lahkus 1. veebruaril / 13. veebruaril 1845 haiguse tõttu ametist, vaevles aastaid valude käes. Ta kirjutas tolleaegsetes ajakirjandusväljaannetes Ostsee-Provinzen Blatt ja Inland huvitavatel ja kasulikel teemadel, nagu rookatused, kuidas tarvitada külmunud kartuleid jms. Ta pidas huvitavat kirikukroonikat. Tema koostatud Balti aadli vapiraamatud sisaldasid kujundatuna umbes 2400 vapijoonist (suurem osa köiteid on säilinud Eesti Ajaloomuuseumis). Tema isa Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, õemees Benedict Witte oliAmbla Maarja koguduse õpetaja, vanaisa Johann Heinrich Jürgens oli Pöide Maarja koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
The Man Who Had All the Luck

"The Man Who Had All the Luck" on Arthur Milleri näidend 1944. aastast. Näidend esietendus New Yorgis, kuid jäi peagi pärast seda unustusse. Seda ei mängitud ligi poolsada aastat, kuni lavastaja Dan Fields hakkas Milleriga arutama selle taas lavale toomist. Lõpuks lavastas Fields selle Los Angeleses 2000. Aastal 2002 lavastas selle New Yorgis Scott Ellis.
Korvõisik

Korvõisik on õisik, mille laienenud lamedale või kumerale põhjale on tihedalt kinnitunud raotud keel- ja putkõied või ainult ühed neist. Õisiku serval asuvaid õisi (enamasti keelõisi) nimetatakse äärisõiteks. Korvõisikut väljastpoolt ümbritsevat kõrglehtedest katet nimetatakse üldkatiseks. Korvõisik meenutab mõnevõrra teiste lillede õisi ja sellepärast nimetatakse seda kõnekeeles õieks. Korvõisik on iseloomulik korvõieliste sugukonnale. Saialille kõrvõisik A – putkõis, B – keelõis Härjasilma keel- ja putkõis
Reobiont

Reobiont on organism, kes elab ainult kiirevoolulises veekogus (tavaliselt jões). Et kiirele voolule vastu panna on reobiontidel mitmeid kohastumusi. Neist levinuimad on lame keha, mitmesugused konksjad kehajätked, tugev kinnitumine substraadile, taimedel nt pikad lintjad lehed. Reobionte leidub näiteks ripsusside, tigude, putukate (eriti nende vastsed), kalade jt seas. Reofiil Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Fükofaag

Fükofaag ehk algofaag on vetikatest toituv organism. Fükofaagid on paljud zooplankterid. Fütofaag
Allikaelustik

Allikaelustik on allikaid asustav organismide kogum. Külmade allikate elustiku moodustavad külmalembesed ja puhast vett eelistavad veeorganismid (krenobiondid ja -fiilid). Samuti leidub seal mitmeid organisme, kes on suure ökoloogilise kohastumisvõimega. Loomadest on seal esindatud nt protistid, keriloomad, vesilestad, vähid ja putukavastsed. Taimedest leidub seal bentilisi räni- ja niitrohevetikaid (iseloomulikud eriti langeallikaile) ja õistaimi (eriti tõusuallikais). Soojade allikate elustik on sageli väga rikas ja seal elab palju organismirühmi, sh termofiile. Kuumade allikate elustik on aga väga vaene, seda asustavad peamiselt ekstremofiilid[viide?]. Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Amfibiont

Amfibiont on organism, kes võib elada nii veekeskkonnas kui ka maismaal (nt pilliroog) või kes mingi eluperioodi veedavad vees ja teise perioodi maismaal (nt kahepaiksed, mitmed putukavastsed). Mõnikord nimetatakse amfibiondiks ka mereranna loodete vööndi (eulitoraali) organisme. Hüdrobiont Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Anderlecht

Anderlecht on kohaliku omavalitsuse üksus (vald) Belgias Pealinna Brüsseli piirkonnas. Anderlechti asumid on Veeweyde, Aa, Het Rad, Vogelzang, Meylemeersch, Neerpede, Vlasendaal, Bon Air, Broeck, Scherdemaal, Peterbos, Klein Eiland ja Scheut. Anderlechti läbib Brüsseli metroo 5. liin. Jalgpalliklubi RSC Anderlecht on 30-kordne Belgia meister. Anderlechti sõpruslinnad on: Boulogne-Billancourt, Prantsusmaa Neukölln, Saksamaa Londoni linnaosa Hammersmith ja Fulham, Ühendkuningriik Zaandam, Madalmaad Marino, Itaalia Bevolking per gemeente op 1 januari 2020 Anderlechti koduleht
665

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 630. aastad | 640. aastad | 650. aastad | 660. aastad | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 661 | 662 | 663 | 664 | 665 | 666 | 667 | 668 | 669 | ► | ►► 665. aasta (DCLXV) oli 7. sajandi 65. aasta, Juliuse kalendri aasta, mis algas kolmapäeval. ... ... Kubrat, khaan, Suur-Bulgaaria looja
664

664. aasta Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand Aastakümned: 610. aastad 620. aastad 630. aastad 640. aastad 650. aastad - 660. aastad - 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad 710. aastad Aastad: 659 660 661 662 663 - 664 - 665 666 667 668 669 ... ... ...
663

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 630. aastad | 640. aastad | 650. aastad | 660. aastad | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 659 | 660 | 661 | 662 | 663 | 664 | 665 | 666 | 667 | ► | ►► 663. aasta Tundmatu munk ronis esimesena Fuji tippu Bütsantsi keiser Constans II lahkus Konstantinoopolist, sest ta tajus rahva vastumeelsust tema suhtes. Lahkudes sülitas ta linna poole ning ei naasnud elusana enam kunagi sinna. Ta üritas riigi pealinna kolida Sürakuusasse, kuid see katse luhtus juba tema eluajal. 5. juulil alanud 12-päevase visiidi jooksul Roomas röövis keiser Constans II linna kunstiväärtustest paljaks, millest enamus läks kaduma, kui araablased Sitsiilia vallutasid. 5. detsember – algas poliitiliselt oluline Neljas Toledo kirikukogu. ... ... David Vseviov (2004). Bütantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst. Lk 131.
662

662. aasta Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand Aastakümned: 610. aastad 620. aastad 630. aastad 640. aastad 650. aastad - 660. aastad - 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad 710. aastad Aastad: 657 658 659 660 661 - 662 - 663 664 665 666 667 ... Ruizong, Hiina keiser ...
661

661. aasta Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand Aastakümned: 610. aastad 620. aastad 630. aastad 640. aastad 650. aastad - 660. aastad - 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad 710. aastad Aastad: 656 657 658 659 660 - 661 - 662 663 664 665 666 Hukkus viimane Sassaniidide šahh ning Pärsiast sai lõplikult islamiriik. Araablased ületasid oma sisetülid ning 661. aastast pääsesid võimule Umaijaadide dünastia esindajad ... ‘Alī ibn Abī Ţālib David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst. Lk 132.
660

660. aasta Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand Aastakümned: 610. aastad 620. aastad 630. aastad 640. aastad 650. aastad - 660. aastad - 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad 710. aastad Aastad: 655 656 657 658 659 - 660 - 661 662 663 664 665 ... ... ...
Loomislaul

Loomislaul on eesti rahvalaulu tüüp, mis on paljudes teisendites tuntud üle Eesti. Ingeri ja karjala sama tüüpi laule peetakse eesti omadega väga sarnasteks. Loomislaul jutustab maailma või taevakehade loomisest või tekkimisest linnumunast või muul moel. Tüüpiliselt lendab lind vee kohal, otsides pesapaika. Leitud mättale muneb ta kolm muna, mille tuul vette pühib. Munadest tekivad maa, taevas, päike, kuu ja tähed. Folkloristid on uurinud laulu levikut ja püüdnud selle tekkimist ja algkuju välja selgitada alates 19. sajandi teisest veerandist. Eestis on laulust arenenud ka uuemad siirdevormilised laulud. Üle lendsi, linnukene, üle lendsi ilma kõige, üle ilma suure järve, üle ilmatse keriku. Õtsis maad munetessanna, aset hautellessanna. Ei saand maad munetessanna, aset hautellessanna. Üle lendsi, linnukene, üle lendsi ilma kõige, lendsi üle sinise põesa - põlge'es sinise põesa, lendsi üle punase põesa - põlge'es punase põesa, lendsi üle kõllakarva - võttis kõlla kõlvusasta: siie pean pesa tegema, siie pean munad munema, siie poegi haudumaie. Haudus kuu, haudus kaksi, haudus pooli kolmatagi, natukeise neljatagi, hakkas alle katsumaie: leis pojad verisulesta. Hakkas poegija jagama: üks sai maale marijasta, tõine põllula kivesta, kolmas kuusta taiva'aie, neljas päivast pääle ilma. Mis sai maale marijasta, säält nie marid mainitasse; mis sai põllula kivesta, säält nie õlled tehtanesse; mis sai päivast pääle ilma, säält nie ajad arvetasse; mis sai kuusta taiva'aie, säält nie tunnid tunnetasse. Jõhvi. H II 1. 328/9 (487). 1888. Ingrid Rüütel: 3.1. Muistne "loomislaul" eesti uuemas rahvatraditsioonis (vaadatud 8. septembril 2014)
Kaia Kiik

Kaia Kiik (sündinud 21. juulil 1973 Kuressaares) on eesti kunstnik ja kuraator. Lõpetas Tallinna Tarbekunsti Gümnaasiumi nahakunsti alal (1991). Magistrikraadi sai tööga "Tehisintelligents ja loomingulisus" Pariisis asuvast sotsiaalteaduste kôrgkoolist École des hautes études en sciences sociales, kus ta õppis aastatel 1997–2001). Ta on täiendanud end Saint Thierry kloostris Champagne'i maakonnas (1992) ja Sorbonne'i Ülikoolis Pariisis (2001–2003). Ta elab ja töötab 1997. aastast Prantsusmaal ja Ameerika ühendriikides. Rajas Kaasaegse Kunsti Euroopa-Prantsuse Ühingu. Kaia Kiik on oma teostega põhiliselt esinenud mitmes Prantsusmaa ja Ameerika Ühendriikide galeriis ja osalenud kollektiivnäitustel üle kogu Euroopa. 2009. aastal esitas Vaal Galerii ülevaate tema loomingust. Kaia Kiige teosed on pälvinud nii kriitikute kui ka kultuuriajakirjanduse tähelepanu. Samuti on tema teosed jõudnud paljudesse kunstikataloogidesse. Lisaks kunstnikutööle on Kaia Kiik olnud galerii Rivoli 59 kunstiline juht ja kuraator, esitades Pariisis regulaarselt Eesti kunsti erinevaid tahke. 2011. aastal toimus tema kureerimisel Eesti festivali "Estonie tonique" raames suurim Eesti kunsti näitus Prantsusmaal "Liberté/Vabadus 2011", kus osales ligi kakskümmend Eesti kunstnikku. Kaia Kiik uurib mateeria käitumist teatud aeg-ruumis. Tööde teostamiseks valib mineraalseid ja orgaanilisi materjale (mateeria looduslikest ja urbanistlikest keskkondadest nagu ehitusmaterjalid, toiduained, igapäevased esemed aga ka muld, kivimid ja taimed). Mõjutatuna epistemoloogia-õpinguist, kasutab eksperimentaalseid meetodeid mateeria manipuleerimisel, keskendudes juhusliku-määratuse vahekorrale mateeria transformatsioonis. Kaia Kiik: "Ma uurin aja jälgi". Kaia Kiik Kaia Kiik - Vaal Galerii Kaia Kiik - olemise arheoloog Saaremaalt pärit kunstnik Kaia Kiik Kiik ühendab materjalidega mängides kunsti ja teaduse Kaia Kiik jõudis koju (Saarte Hääl, 11. aprill 2009) Andri Ksenofontov. Suurest paugust helge tulevikuni (Sirp, 17. aprill 2009) Tiia Linnard „Kaia Kiik – kunstnik, kes pintslit ei kasuta“ (Põhjarannik, 7. september 2010) Tiia Linnard „Eragalerii omanik endale palga maksmist lubada ei saa“ (Põhjarannik, 2. oktoober 2010)
GUM

GUM (vene keeles Государственный универсальный магазин) on kaubamaja Moskvas. TsUM – ЦУМ – Центральный универсальный магазин, algselt Muir & Mirrielees aastast 1857
Tuigutuled

"Tuigutuled" on Maian Kärmase debüütalbum, mille 2003. aastal andis välja Hitivabrik. Album ilmus CD-l ja helikassetil. Salvestatud Eesti Raadios 2003 Maian Kärmas – vokaal Ain Agan – kitarr Riho Sibul – kitarr, vokaal ("Saladus") Arvo Haasma – vioola Mihkel Mälgand – kontrabass Harry Traksmann – I viiul Olga Voronova – II viiul Kaido Kelder – tšello Üritusel "Eesti Muusikaauhinnad 2004" anti albumile aasta folk-/etnoartisti auhind. Tuigutuled, helisalvestis.[alaline kõdulink] ESTER Tallinn Muusikaauhinnad 2004. Eesti Fonogrammitootjate Ühing Immo Mihkelson. Eesti Muusikaauhinnad kroonisid mullust üllatajat. Postimees, 4. märts 2004 Uued plaadid. Postimees, 17. jaanuar 2004 Tuigutuled andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles) Tuigutuled. Music Export Estonia
Renoir

Renoir on perekonnanimi. Pierre-Auguste Renoir (1841–1919), prantsuse impressionistlik maalikunstnik Pierre Renoir (1885–1952), prantsuse teatri- ja filminäitleja, Pierre-Auguste'i poeg Jean Renoir (1894–1979), prantsuse filmirežissöör, näitleja ja stsenarist, Pierre-Auguste'i poeg Claude Renoir, (1901–1969), prantsuse keraamik ja filmiprodutsent, Pierre-Auguste'i poeg, tuntud ka hüüdnimega 'Coco' Marguerite Renoir (1906–1987), prantsuse filmimonteerija, Jeani abikaasa Claude Renoir (1913–1993), prantsuse filmioperaator, Pierre'i poeg Alain Renoir (1921–2008), prantsuse kirjandusteadlane, Jeani poeg Jacques Renoir (sündinud 1942), prantsuse operaator, noorema Claude'i poeg Sophie Renoir (sündinud 1965), prantsuse filminäitleja, noorema Claude'i tütar Rita Renoir (1934–2016), prantsuse näitleja LG Renoir (KC910), nutitelefon "Renoir", film maalikunstnikust Renoir Towers (kasutatakse ka hispaaniakeelset nime Torres Renoir), kõrghooned Buenos Aireses
Suudlus (Klimt)

"Suudlus" (saksa keeles "Der Kuss") on Gustav Klimti õlimaal. Ta maalis selle aastatel 1907–1908. See on tõenäoliselt tema kuulsaim teos. Pildil kujutatakse meest suudlemas naist.
Õnneleid

"Õnneleid" on 2010. aastal välja antud Maian Kärmase teine album. Salvestatud oktoobris ja novembris 2009 ning jaanuaris 2010 Viljandi Muusikakooli orkestrimajas. "Ei" "Klounilugu" "Nii algab see" "Õnneleid" "Tantsime!" "Hõikajad" "Meile" "Tulla tahta" "Hetke haarata" "Suvesoojus" "Viigu tuuled" Maian Kärmas – laul Siim Aimla – saksofonid, flööt Ain Agan – kitarrid Joel Remmel – klaver, rhodes Marti Tärn – bass, kontrabass Tõnu Tubli – löökriistad, trummid Andre Maaker – kitarr ("Suvesoojus") Kaire Vilgats – taustalaul ("Ei", "Tulla tahta") Õnneleid, helisalvestis.[alaline kõdulink] ESTER Tallinn Plaadi arvustus. Jazzkaar Mari-Leen Albers. Maian Kärmas esitles plaati (Vaata pildigaleriid!) Õhtuleht, 31. mai 2010 Piret Puusepp. Maian Kärmas esitles Kuressaares oma uut plaati. Saarte Hääl, 10. juuni 2010 Õnneleid andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
Suudlus

Suudlus on kellegi või millegi rituaalne või erootiline puudutamine suuga.
Trójmiasto

Trójmiasto ('kolmiklinn') on linnastu Poola põhjaosas Gdański lahe edelakaldal, kuhu kuuluvad Gdańsk, Gdynia, Sopot ning nende ümbruse linnastunud alad (nt Gdyniast põhja poole jäävad vallad Wejherowo, Reda ja Rumia, mida kutsutakse Väikeseks Trójmiastoks, ning Gdańskist lõunas asuv Tczewi vald). Linnastu nimi on mitteametlik. Linnastu pindalaks hinnati 2004. aastal 538 km² ja elanike arvuks 1,1 miljonit. Linnastu suuremad linnad elanike arvult: Gdańsk – 460 500 Gdynia – 253 700 Tczew – 60 200 Wejherowo – 44 500 Sopot – 40 800 Rumia – 44 200 Pruszcz Gdański – 23 400 Reda – 18 000 http://www.trojmiasto.pl/ Piirkonna asustustiheduse kaart
Passionaarne tõuge

Passionaarne tõuge on Lev Gumiljovi passionaarse etnogeneesi teoorias mikromutatsioon, mis kutsub populatsioonis esile passionaarse tunnuse ja viib uute etniliste süsteemide tekkele sellest mõjutatud piirkondades. See on Maal jälgitav ribade kujul, mis on laiusega 200–400 km ja pikkusega umbes 0,5 planeedi ümbermõõdust. Need kulgevad meridiaanide ja paralleelide suhtes eri nurkade all. Analüüsides erinevaid eeldusi passionaarsete tõugete päritolu kohta, kaldus L. N. Gumilev hüpoteesi kasuks, mille kohaselt tõuked on kosmilise päritoluga (kiirgus avakosmosest), sest ühegi maise põhjusega ei õnnestunud tal seletada nende lineaarset vormi ja suurt ulatust maapinna suhtes. Seejuures on nende liinilaadne kuju suuresti oletuslik, sest etniliste süsteemide tekke aeg ega koht pole enamasti täpselt teada.
Laguvili

Laguvili on mitmeseemneline kuivvili, mis valminult laguneb piki- ja ristsuunas üheseemnelisteks osadeks. Avavili Sulgvili
Waris Dirie

Waris Dirie (sündinud 21. oktoobril 1965 Galkayos) on Somaaliast pärit modell, filminäitleja ja naiste õiguste eest võitleja. Waris Dirie on koostöös Cahtleen Milleriga kirjutanud autobiograafilise romaani "Kõrbelill" (Desty Flower, täieliku pealkirjaga Desert Flower: The Extraordinary Journey of a Desert Nomad). Eesti keeles ilmus romaan 2000. aastal Karin Suursalu tõlkes kirjastuses Sinisukk. Romaani põhjal valmis 2010. aastal samanimeline film, kus Waris Diried kehastab Liya Kebede. Film võitis San Sebastiani filmifestivalil publiku auhinna kui aasta parim Euroopa film. Waris Dirie mängis 17. Bondi sarja filmis "007: Ohutsoonis". Märtsis 2005 sai ta Austria kodakondsuse.
Passionaarsus

Passionaarsus on Lev Gumiljovi etnogeneesi teooria järgi elusaine biokeemilise energia ülejääk, mis tekitab eneseohverdust ja seda tihti illusoorsete eesmärkide pärast. See on vastupandamatu püüdlus mingite eesmärkide teostamisele suunatud tegevustele. Selle eesmärk on passionaarsele isikule hinnalisem ta enese elust ning seda enam ta kaasaegsete ja kaasmaalaste õnnest. Sel pole pistmist eetikaga ja see genereerib sama kergelt nii kangelastegusid kui ka kuritegusid. Passionaarsus välistab vaid ükskõiksuse, kuid ei tee inimest rahvahulki juhtivaks kangelaseks, sest enamik passionaaridest on osa rahvast, määrates selle potentsiaalsuse selles või teises etnose arengu epohhis. Üle optimaalse normi olev passionaarsus ("passionaarsus” selle kitsas mõistes) Normi tasemel olev keskkonnaga tasakaalus olev passionaarsus (harmoonilisus) Alla normi olev passionaarsus (subpassionaarsus), mis viib laiskusele, passiivsusele, parasitismile ja reetmisele. Lev Gumiljev eristas üheksat passionaarsuse taset, neist kuut passionaarsusele omast ja alumisi juba tarbijalikule ellusuhtumisele omaseid (0 tase ja subpassionaarsuse omased negatiivsed tasemed). passionaarne tõuge
Assami keel

Assami keel on peamiselt Indias Assami osariigis räägitav indoeuroopa keelkonna indoiraani harusse kuuluv india keel. Assami keelt räägib emakeelena üle 15 miljoni inimese. Assami keelt kirjutatakse bengali kirjale väga sarnases assami kirjas. Lähemad sugulaskeeled on bengali ja oria keel. Keelt on kõige rohkem mõjutanud Tiibeti-Birma keeled ja Austroaasia keeled. Infoleht assami keele kohta (inglise keeles)
Celle kreis

Celle on kreis (Landkreis) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal. Kreisi pindala on 1554 km². 31. detsembril 2015 elas seal 177 971 inimest. Sellega külgnevad (põhjast ja päripäeva) Uelzeni kreis, Gifhorni kreis, Hannoveri regioon ja Heidekreisi kreis. Kreis asub Lüneburgi nõmme (Lüneburger Heide) lõunapoolses osas. Alleri jõgi siseneb kreisi idast, voolab läbi Celle linna ja lahkub kreisist loodes. Sellesse suubub lõunast palju lisajõgesid. Kultuuriküsimuste eest hoolitsemiseks asutati registreeritud ühinguna (eingetragener Verein) Lüneburgi Piirkondlik Ühendus (Lüneburgischer Landschaftsverband). Linnad: Bergen Celle, suur iseseisev linn Vabad vallad: Eschede Faßberg Hambühren Südheide Wietze Winsen Inkorporeerimata ala: Lohheide Samtgemeinden: Samtgemeinde Flotwedel Bröckel Eicklingen Langlingen Wienhausen1 Samtgemeinde Lachendorf Ahnsbeck Beedenbostel Eldingen Hohne Lachendorf1 Samtgemeinde Wathlingen Adelheidsdorf Nienhagen Wathlingen1 1 Samtgemeinde halduskeskus Metropolipiirkond Hannover-Braunschweig-Göttingen-Wolfsburg https://www.destatis.de/DE/Themen/Laender-Regionen/Regionales/Gemeindeverzeichnis/Administrativ/04-kreise.html landkreis-celle.de
Risto Tammelo

Risto Tammelo (13. juuli 1945 – 27. november 2010) oli eesti füüsik. Ta lõpetas 1964. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1970. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemia teaduskonna füüsikaosakonna cum laude. Ta oli aastatel 1993–2010 Tartu Ülikooli füüsikainstituudi korraline professor. 2007 Tartu Ülikooli aumärk 2010 Tartu Ülikooli medal Tema lell oli õigusfilosoof Ilmar Tammelo. Ta oli abielus Eda Tammeloga (neiupõlvenimega Eda Karp). Nende abielust sündisid Eva Tammelo (sündinud 1978, pärast abiellumist Eva Kiisler) ja Runo Tammelo (sündinud 1981).[viide?] "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. UT ajakiri: "Risto Tammelo 65" Risto Tammelo Eesti Teadusinfosüsteemis
2010.–2011. aasta maailma karikasari laskesuusatamises

2010.–2011. aasta maailma karikasari laskesuusatamises oli 34. ametlik maailma karikasarja hooaeg, mis algas Östersundis 1. detsembril 2010 ja lõppes Oslos 20. märtsil 2011. Üldkokkuvõte Ametlik tabel 10 km sprint Ametlik tabel 12,5 km jälitussõit Ametlik tabel 15 km ühisstardiga sõit Ametlik tabel 20 km eraldistardiga sõit Ametlik tabel Üldkokkuvõte Ametlik tabel 7,5 km sprint Ametlik tabel 10 km jälitussõit Ametlik tabel 12,5 km ühisstardiga sõit Ametlik tabel 15 km eraldistardiga sõit Ametlik tabel Ametlikud tulemused IBU leheküljel
Psammon

Psammon on veekogu niiske kaldaliiva pinnal ja selle õhukest ülakihti asustavate mikroskoopiliste veeorganismide kogum. Psammoni alla kuuluvaid veeorganisme võib leida veepiirist kuni paari meetri kaugusele kaldale ulatuval madalal liivasel ülakihil (kuni 4–5 cm). Kõige rohkem mikroorganisme leidub 0,1–1 cm sügavuses kaldaliivas. Kaldaliiva pinnal elavaid psammonisse kuuluvaid organisme nimetatakse mõnikord epipsammoniks, liiva sees elavaid aga endopsammoniks. Tüüpilised psammonisse kuuluvad mikroorganismid on vetikad (eriti sini-, räni- ja rohevetikad), protistid, keriloomad ja väheharjas- ning ümarussid. Epipsammon Endopsammon Mesopsammon Psammofiilid Arenikoolid Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus