laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Madis Habakuk

Madis Habakuk (28. detsember 1938 Avinurme – 2. september 2016) oli eesti majandusteadlane. Ta lõpetas 1958 Tallinna Mäetehnikumi ja 1966 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna masinaehituse ökonoomika ja organiseerimise erialal, juhendajaks Raoul Üksvärav. Ta stažeeris aastatel 1970–1971 Varssavi Kõrgemas Statistika ja Planeerimise Instituudis ning on täiendanud end San Francisco ja Yorki ülikooli suvekoolides. Aastal 1988 asutas ta koos USA professori Marshall Fitzgeraldi ja Kanadas elanud Ilmar Martensiga Eesti esimese äriharidust pakkuva erakõrgkooli Eesti Kõrgema Kommertskooli. MTÜ Tallinna Direktorite Klubi liige, EBS Grupi juhatuse esimees 2014 Valgetähe III klassi teenetemärk Tallinna Tehnikaülikooli lõpetanud 1918-1993. Tallinna Tehnikaülikooli kirjastus 1993 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Suri Estonian Business Schooli asutaja professor Madis Habakuk Habakuk, Madis (Eesti Entsüklopeedias) 2010, Ingrid Polis, Eda Pihu, Sirje Märss, Külli Saar, EBS: Madis Habakuke personaalnimestik. Nimestikus on lühike elulookirjeldus ja kokku 205 kirjet, millest Madis Habakuke poolt on avaldatud 134 publikatsiooni, sh 9 monograafiat, 28 teadus- ja arendusprojektiaruannet, 67 artiklit, 30 ettekannet. Autori otsing ESTER-is 15. september 2013, ERR-i arhiiv: Tähelaev: Madis Habakuk
Jeemeni kodusõda (1994)

Jeemeni kodusõda toimus 1994. aasta maist juulini. Kodusõja osapooled olid Jeemeni põhjaosas baseerunud keskvalitsusväed, kes pooldasid ühtset Jeemeni riiki, ning sotsialistlikud Lõuna-Jeemeni separatistid ja nende toetajad, kes soovisid iseseisvust. Sõjategevus päädis lõunajeemenlaste kaotusega, Jeemeni taasliitmisega ja paljude Jeemeni Sotsialistliku Partei juhtide eksiiliminekuga.
Seto Infoselts

Seto Infoselts on Eestis setu keele ja kultuuri arendamiseks loodud mittetulundusühing. Seto Infoselts on liidergrupi Piiriveere Liider asutajaliige. Seto Infoseltsi olulised tegevused on kodulehtede valmistamine, internetiturundus ja projektijuhtimine. Alates 2020.aastast korraldab selts e-kaubamaja Seto Kaubamaja tegevust. Seto Infoseltsi asutasid 3. juunil 2003 Rein Järvelill ja Eve Järvelill. Seltsi esimene juhataja oli Eve Järvelill. Seto Infoseltsil on olnud kaks juhatajat: 2003–2007 Eve Järvelill 2007– Rein Järvelill Seto Infoseltsi ettevõtlusprojektiks on netikaubamaja Seto Kaubamaja tegevuse korraldamine. Seto Infoselts on tegelenud mitmete projektidega: Projekt Laserdisain: Eesmärgiks oli tutvustada huvilistele laserdisaini võimalusi oma toodete kujundamisel ja reklaamimisel. Laserdisaini töötuba toimus iganädalase kahetunnise praktilise ringitööna kõigile huvilistele. Laserdisaini koduks oli Meremäe noortekeskus. Projekt Infodisain: Projektiga saadi sihtasutuse Vaata Maailma korraldatud projektist Nutilabor Meremäe koolilastele kolm robotit koos lisakomplektidega ning sülearvutid robotite programmeerimiseks ning viidi läbi robootika ring Meremäe koolis. Projekt Setopeedia: Projektiga loodi Meremäe valla vaatamisväärsustest ja olulistest objektidest 50 Vikipeedia artiklit eesti ja inglise keeles ning kanti artiklis mainitud objektid Google'i kaardile koos lisainformatsiooniga. Projekt Internetis nähtavaks!: Projekti eesmärgi saavutamiseks osutas Seto Infoselts 12 kuu jooksul Setumaa ettevõtjatele, organisatsioonidele ja mittetulundusühingutele konsultatsiooni ja IT alast teenust, et luua või korrastada olemasolevad ettevõtete veebilehed, teostada veebilehe sisuanalüüs ja anda soovitused, optimeerida otsingumootorite jaoks veebilehed, leida parim lahendus domeenihalduseks ja meilivahetuseks, luua veebilehe monitooringu süsteem, planeerida ja ellu viia internetiturundust, siduda veebilehed sotsiaalmeediaga, anda soovitusi veebilehe sisuhalduse osas, pakkuda veebilehe ja firmagraafika alast kujundusteenust. Kokku loodi 12 kodulehte. ""Projektid"". www.seto.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.06.2016. Vaadatud 25.08.2016. Seto Infoselts Seto Kaubamaja Seto Kaubamaja Facebookis
Tempelhofi park

Tempelhofi park (saksa keeles Tempelhofer Feld) on 300 hektari suurune park Saksamaa pealinnas Berliinis Tempelhof-Schönebergi ja Neuköllni linnajagudes. Tarastatud park on moodustatud endisest lennujaamast (Flughafen Berlin-Tempelhof), kus asub kolossaalne angaar-terminalehitis. 1200 meetri pikkuse kaarkatusega terminali ühes osas elasid tuhanded Saksamaale rännanud pagulased. 2008. aastal suleti Berliini Tempelhofi lennujaam. Paar aastat hiljem avati lennujaama alal park. 2014. aastal tegid linnaplaneerijad otsuse hakata viiendikule pargi alast elumaju ja ettevõtteid rajama. Kuna elanikud selle vastu protestisid, korraldati rahvaküsitlus, mille tulemusena keelati peaaegu kogu tulevane arendustegevus pargis. Tiergarten How Urban Parks Are Bringing Nature Close to Home  Tempelhofi park – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Raigu vald

Raigu vald (saksa keeles Raick) oli vald Järvamaal Koeru kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Raigu vald Kapu vallaga. Valla alal asus Raigu mõis. Raigu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 04.09.2016) Raigu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Loorvõrk

Loorvõrk on kahe teiba vahele tõmmatud peenekoeline nailonvõrk. Loorvõrke kasutavad lindude püüdmiseks ornitoloogid ja kütid. How Netted Birds Can Actually Help Conservation
Paluküla järv

Paluküla järv (ka Paluküla paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas Viljandi maakonnas Mulgi vallas Morna ja Tuhalaane külas. Järve pindala on 2,3 ha, valgla suurus 59 km² ja kõrgus merepinnast 83,5 m. Järv on paisutatud Vidva ojale, sinna suubub ka Tuhalaane oja. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Paluküla järv on viimane Tuhalaane oja alamjooksul asuvatest järjestikustest paisjärvedest (sellele eelnevad Mäejärv ja Vahejärv). Paluküla järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.09.2016) Paluküla järv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.09.2016) Paluküla järv Eesti looduse infosüsteemis Paluküla järv keskkonnaportaalis
Rannamõisa vald

Rannamõisa vald (saksa keeles Vogelsang) oli vald Läänemaal Martna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Rannamõisa vald Haeska vallaga. Valla alal asus Rannamõisa mõis. Rannamõisa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 04.09.2016) Rannamõisa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Reopä vald

Reopä vald (saksa keeles Reop) oli vald Läänemaal Kullamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Reopä vald Piirsalu vallaga. Valla alal asus Reopä mõis. Reopä vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 04.09.2016) Reopä vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Paluküla Vahejärv

Vahejärv (ka Paluküla Vahejärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Tuhalaane külas. Järve pindala on 1,6 ha, kõrgus merepinnast 84 m ja selles asub üks saar pindalaga 0,02 ha. Järv on paisutatud Tuhalaane ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda ning on avalikult kasutatav veekogu. Vahejärv on keskmine Tuhalaane oja alamjooksul asuvatest järjestikustest paisjärvedest, eelnev järv on Mäejärv ja järgnev Paluküla järv. Vahejärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.09.2016) Vahejärv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.09.2016) Vahejärv Eesti looduse infosüsteemis Vahejärv keskkonnaportaalis
Paluküla Mäejärv

Mäejärv (ka Paluküla Mäejärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Tuhalaane külas. Järve pindala on 2,2 ha, kõrgus merepinnast 84 m ja see on paisutatud Tuhalaane ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Mäejärv on esimene Tuhalaane oja alamjooksul asuvatest järjestikustest paisjärvedest, järgnevad järved on Vahejärv ja Paluküla järv. Mäejärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.09.2016) Mäejärv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.09.2016) Mäejärv Eesti looduse infosüsteemis Mäejärv keskkonnaportaalis
Signaalkrabi

Signaalkrabi (Uca pugilator) on Uca perekonda kuuluv krabi. Emasel signaalkrabil on kaks ühesuguse suurusega sõrga. Isasel signaalkrabil on üks väike ja üks suur sõrg. Signaalkrabid elavad troopilise ja mõõduka kliimaga eulitoraalides. Emane signaalkrabi valib isase signaalkrabi elukoha, sõra viipe köitvuse ja suuruse järgi. Sõra suurus on emasel signaalkrabil valiku tegemisel kõige olulisem aspekt. Emane signaalkrabi vaatab kõikide potentsiaalsete isaste signaalkrabide elupaigad üle ja siis teeb viimase otsuse sõra järgi. Signaalkrabid paarituvad rannaäärsetes urgudes. Pärast paaritumist jääb emane signaalkrabi urgu koos munadega. Isane signaalkrabi läheb pärast paaritumist uusi emaseid signaalkrabisid otsima, et uuesti paarituda. Mõne nädala pärast väljub urust tiine emane veepiirile munema. Signaalkrabi üle sõra liikuv õhk kuuma liiva kohal jahutab krabi. Isane signaalkrabi kasutab suuremat sõrga konkurentide ja vaenlastega võitlemiseks. Male Crabs Claw Their Way to Successful Seductions
Silvia Urgas

Silvia Urgas (sündinud 19. septembril 1992 Haapsalus) on eesti kirjanik ja kriitik. Ta lõpetas 2015. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna bakalaureuseõppe ja 2017. sotsiaalteaduste valdkonna magistriõppe. Ta töötab advokaadina. Urgas on avaldanud luulet, kriitikat ja artikleid väljaannetes Postimees, Sirp, Müürileht, Eesti Ekspress, Delfi, kultuur.err.ee, Mood, N WIND ning esinenud kirjandusfestivalidel Prima Vista ja HeadRead. luulekogu "Siht/koht" (Elusamus, 2015) 2012 – Tartu kirjandusfestivali Prima Vista kirjanduspreemia Esimene Samm (Värskes Rõhus ilmunud lühijutt "Lugu Koit Toomest, millel pole Koit Toomega vähimatki pistmist") 2014 – PEN International New Voices Awardi nominent ja jõudis võistluse finaali 2015 – Vikerkaare arvustajate 2015. aasta Vikergallupis äramärkimine parima debüüdina (luulekogu "Siht/koht"). 2016 – Betti Alveri kirjandusauhind (luulekogu "Siht/koht") http://www.vikerkaar.ee/archives/19312 Silvia Urgas Arvustus. Ühed varastavad kleepse, teised kaotavad diplomeid ERR, 08.02.2019 Eesti kirjandus 2015 Vikerkaar 4/2016 Teeleasumine Looming 7/2016 Väike tark tüdruk taskus Sirp 04.03.2016 Silvia Urgas. Kui lihtne on reaalne elu? Värske Rõhk Kas Y- ja Z-põlvkond teavad, kes on Paul McCartney? Postimees 05.03.2016 2015. aasta – presidentidest paavstini Postimees 23.12.2015 Sihtkohting. Intervjuu Silvia Urgasega. Värske Rõhk Vabriku tänav Vabriku tänav - Linnafestival UIT
Konstaabel

Konstaabel (inglise: constable < keskladina: comes stabuli 'talliülem') oli kõrge õukonnaametnik keskaegsel Inglismaal; lossi- või kindlusekomandant. Tänapäeval on konstaabel politseiametnik paljudes riikides, sealhulgas ka Eestis (kuni 31. detsembrini 1925 oli Eesti politsei vastava ametikoha nimetus rajooniülem). Konstaabliks nimetati pärast Eesti taasiseseisvumist piirkonnatööga tegelevaid politseiametnikke (praegune nimetus piirkonnapolitseinik), nimetus on ka personaalne auaste politseis. konnetaabel kordnik
Restu vald

Restu vald (saksa keeles Rösthof) oli vald Tartumaal Sangaste kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1894 ja siis liideti Restu vald Sangaste vallaga. Valla alal asus Restu mõis. Restu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 04.09.2016) Restu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Roodi-Vahenurme vald

Roodi-Vahenurme vald (saksa keeles Sallentack mit Wahhenorm) oli vald Pärnumaal Pärnu-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Roodi-Vahenurme vald Halinga vallaga. Valla alal asus Roodi ja Vahenurme mõis. Roodi-Vahenurme vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 04.09.2016) Roodi-Vahenurme vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Pikru paisjärv

Pikru paisjärv on paisjärv Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kuressaare ja Pikru küla piiril. Järve pindala on 4 ha, keskmine sügavus 1,75 m, kõrgus merepinnast 49,5 m, vee maht 117 000 m³ ja kaldajoone pikkus 2,042 km. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Pikru paisjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.09.2016) Pikru paisjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.09.2016) Pikru paisjärv Eesti looduse infosüsteemis Pikru paisjärv keskkonnaportaalis
Roosna vald

Roosna vald (saksa keeles Rosenhof) oli vald Läänemaal Lääne-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Roosna vald Taebla vallaga. Valla alal asus Roosna mõis. Roosna vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 04.09.2016) Roosna vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Terminibaas

Terminibaas on terminite andmebaas, enamasti mitmekeelne. Terminibaas annab oskussõna tähenduse, definitsiooni, kasutusnäiteid, kasutusvaldkonna, allikad ja tõlked teistesse keeltesse (mitmekeelse terminibaasi puhul). IATE - Euroopa Liidu institutsioonide ja ametite ühine terminibaas ESTERM - Eesti Keele Instituudi mitmekeelne terminibaas MILITERM - sõjanduse, julgeoleku- ja kaitsepoliitika terminibaas TERMEKI - avalike terminibaaside loomise platvorm Keeleveeb - sõnastike ja tekstikorpuste kogu MULTITRAN - vene keelel põhinev andmebaas-sõnastik (inglise - vene - inglise, teised keelepaarid on ka olemas, kuid andmeid on seal vähe). Andmebaas on koostatud tõlkijate poolt ja täieneb pidevalt. Andmebaas võimaldab registreeritud kasutajal uusi termineid lisada, et sõnastikku täiendada. Andmebaasis on võimalik mõistete tähendusi eristada kategooriate järgi. Oskussõnavara, selgitusi, näiteid ja masintõlget pakuvad ka veebisõnastikud, näiteks Glosbe . mõiste oskuskeel terminoloogia IATE "ESTERM". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. oktoober 2017. Vaadatud 5. septembril 2016. "MILITERM". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. august 2016. Vaadatud 5. septembril 2016. "TERMEKI". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. august 2016. Vaadatud 5. septembril 2016. Keeleveeb MULTITRAN Glosbe
Kutsiku veehoidla

Kutsiku veehoidla ehk Kutsiku paisjärv on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Polli külas. Järve pindala on 0,1 ha, keskmine sügavus 2 m, kaldajoone pikkus 111 m, kõrgus merepinnast 57 m ja valgla suurus 9,6 km². Järv on paisutatud Kutsiku ojale, mööda paisu tammi kulgeb Karksi-Nuia – Halliste tee. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Kutsiku veehoidla Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 11.01.2017) Kutsiku veehoidla keskkonnaportaalis (vaadatud 11.01.2017) Kutsiku veehoidla Eesti looduse infosüsteemis Kutsiku veehoidla keskkonnaportaalis
Habsburg

Habsburg on küla ja vald Šveitsis Aargau kantonis Bruggi ringkonnas. Habsburg asub Aare jõe orus. Aastal 2005 elas seal 399 inimest. Selle pindala on 2,23 km². Habsburgis asub Habsburgi linnus, mis pärineb 11. sajandist ja oli Habsburgide dünastia põhiresidentsiks. Esialgu kandis linnus nime Habichtsburg või Havichtsburg (Hauka linnus), kuid alates 12. sajandi algusest hakkasid sealsed krahvid endid kutsuma Habsburgi krahvideks. See nimi kandus üle ka linnuse kõrvale 15. sajandil tekkinud külale. Alates 13. sajandist oli Habsburgi krahvkond Habsburgide vasallide käes, 15. sajandil kaotati piirkond Šveitsile. Aastal 1798 läks ala koos kogu ülejäänud Šveitsiga Prantsusmaa ülemvõimu alla ning moodustati Helveetsia Vabariik. Alates 1804. aastast kuulub Habsburgi linnus (seega ka piirkond) Aargau kantonile. Alates 1971. aastast on piirkonna elanikkond enam kui kahekordistunud, sest varem ehitamiseks suletud suur maatükk jagati siis väiksemateks kruntideks. Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie Geschlecht und Gemeinde; Provisorische Jahresergebnisse; 2018, vaadatud 11.04.2019.
Aino Aaspõllu

Aino Aaspõllu (10. detsember 1941 – 31. märts 2024) oli dendroloog, Eesti Dendroloogia Seltsi president. Aino Aaspõllu on tutvustanud reisidel aedu ja taimi, nõustanud ja osalenud avalikes aruteludes. Aino Aaspõllu Päring andmebaasis teatmik.ee Anne-Mai Alver. Dendroloog Aino Aaspõllu: elurõõm ja vahe mõistus ei kao kusagile! (vaadatud 5.09.2016) Maaleht, 23.09.2015. Askur Alas. Dendroloog Aino Aaspõllu: looduskaitse algab oma kodust. Eesti Päevaleht, 05.12.2005. (vaadatud 5.09.2016) Aiatark. Haruldusi Aino Aaspõllu aias. Aiatark. Aino Aaspõllu reisid. Maahommik. Aia elu: Aiataimede katted. Aino Aaspõllu.
Ruila vald

Ruila vald (saksa keeles Ruil) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Ruila vald Kirna-Kohatu vallaga. Valla alal asus Ruila mõis. Ruila vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.09.2016) Ruila vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Räägu-Kärbla vald

Räägu-Kärbla vald (saksa keeles Hohenheim-Kerwel) oli vald Läänemaal Lääne-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Räägu-Kärbla vald Oru vallaga. Enne seda eraldati 1876 Räägu-Kärbla vallast Lääne-Nigula kirikuvald. Valla alal asus Räägu, Kärbla ja Lääne-Nigula kirikumõis (enne 1876). Räägu-Kärbla vald (1876–1890) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.09.2016) Räägu-Kärbla vald (1866–1876) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.09.2016) Räägu-Kärbla vald (1876–1890) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Saare-Tahu vald

Saare-Tahu vald (saksa keeles Lückholm-Schotanäs) oli vald Läänemaal Noarootsi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1872 ja siis eraldati nad omaette valdadeks: Saare vallaks ja Tahu vallaks. Valla alal asus Saare ja Tahu mõis. Saare-Tahu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.09.2016) Saare-Tahu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Saastna vald

Saastna vald (saksa keeles Sastama) oli vald Läänemaal Karuse kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Saastna vald Massu vallaga. Valla alal asus Saastna mõis. Saastna vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.09.2016) Saastna vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Saduküla vald

Saduküla vald (saksa keeles Saddoküll) oli vald Tartumaal Kursi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Saduküla vald Puurmani vallaga. Valla alal asus Saduküla mõis. Saduküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.09.2016) Saduküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Uno Kaldmäe

Uno Kaldmäe (sündinud 21. jaanuaril 1956) on eesti majandustegelane. 1974. aastal lõpetas ta Räpina Keskkooli. Ta on AS Lõuna Pagarid, OÜ Remdal ja OÜ Mikrotaim juhatuse liige. Ta on Eesti Leivaliidu president ja Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoja nõukogu liige. 2012 Põlvamaa teenetemärk Räpina Ühisgümnaasium. Vilistlased 1963–1978 "Inforegister. Uno Kaldmäe". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2020. Vaadatud 5. septembril 2016. Põllumajandus-Kaubanduskoda sai uue nõukogu. Maa Elu, Postimees, 15. juuni 2016
Vana daami visiit

"Vana daami visiit" ("Der Besuch der alten Dame") on Friedrich Dürrenmatti 1956. aastal valminud tragikomöödia kolmes vaatuses. Lavastus räägib laostunud linnakesest ja sinna naasvast jõukast daamist, kes pakub linnale raha tingimusel, et hukataks tema lapse isa Alfred III, kes kunagi isakohustustest kõrvale hiilis. Esietendus, milles peaosa mängis Therese Giehse, toimus 29. jaanuaril 1956 Zürichis. Näidend oli üle maailma menukas ja tõi Dürrenmattile finantsilise sõltumatuse. Roman Baskin on teinud selle põhjal filmi "Vana daami visiit" Ita Everiga peaosas. "Vana daami visiit (2006)". EFIS. Vaadatud 21.02.2021.
Saiakopli vald

Saiakopli vald (saksa keeles Neuhoff) oli vald Järvamaal Ambla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Saiakopli vald Koigi vallaga. Valla alal asus Saiakopli mõis. Saiakopli küla Saiakopli vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.09.2016) Saiakopli vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Saka vald

Saka vald (saksa keeles Sackhof) oli vald Virumaal Lüganuse kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Saka vald Järve vallaga. Valla alal asus Saka mõis. Saka vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.09.2016) Saka vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Sinialliku oja

Sinialliku oja (ka Mädaoja) on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Raudna jõe vasakpoolne lisajõgi. Sinialliku oja pikkus on 14,9 km, valgla pindala 56,1 km², langus 70 m ja lang 4,7 m/km. Oja saab alguse 101 m kõrguselt Kassi külast ja suubub Raudna ürgorus Vardi, Matapera ja Sinialliku küla piiril 31 m kõrgusel vasakult poolt Raudna jõkke 54,6 km kaugusel selle suudmest. Aidu külas voolab oja läbi Aidu järve ja Saimre paisjärve ning Loodi külas läbi Loodi paisjärve. Oja alamjooks voolab Loodi-Sinialliku ürgorus. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Pärast Aidu järve läbimist voolab oja Loodi looduspargi territooriumil. Aidu järv Saimre paisjärv Sinialliku ürgorg Sinialliku oja Eesti looduse infosüsteemis Sinialliku oja keskkonnaportaalis Sinialliku oja Eesti looduse infosüsteemis Sinialliku oja keskkonnaportaalis
Mädaoja

Mädaoja on mitme Viljandi maakonna oja rööpnimetus: Sinialliku oja, oja Viljandi vallas, Raudna jõe vasakpoolne lisajõgi Tääksi oja, oja Põhja-Sakala ja Viljandi valdades, Navesti jõe vasakpoolne lisajõgi
Salutaguse vald

Salutaguse vald (saksa keeles Sallentack) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Salutaguse vald Kohila vallaga. Valla alal asus Salutaguse mõis. Salutaguse vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.09.2016) Salutaguse vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Aidu järv

Aidu järv (ka Loodi Suurjärv) on looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Aidu külas. Järve pindala on 5,7 ha, pikkus 540 m, laius 130 m, kõrgus merepinnast 82,5 m, sügavus kuni 10 m ja kaldajoone pikkus 1,227 km. Järv on pikliku kujuga, põhjaloode-lõunakagu suunaline ja sellest voolab läbi Sinialliku oja. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonna Pärnu alamvesikonda ja on avalikult kasutatav veekogu. Järv asub Aidu külas, järve läänekallas Sultsi külas. Järvest möödub 600 m kaugusel idas Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee. Järv on glatsiaalse tekkega, kuid tänapäevaks juba tugevasti soostunud ja seda piirab enamasti õõtsik. Järve läänekallas on kaetud metsaga, idakaldal on karjamaad ja põllud. Järv on sügavaim põhjaosas. Järve vesi on hele ja selge, taimestik rohke. Järve kalastik on võrdlemisi liigirikas, järves leidub ahvenat, särge, haugi, latikat, linaskit ja viidikat. Sinialliku oja Aidu järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.09.2016) Mäemets, A., 1977. Eesti NSV järved ja nende kaitse. Tallinn: Valgus. Aidu järv keskkonnaportaalis (vaadatud 04.09.2016) Aidu järv Eesti looduse infosüsteemis Aidu järv keskkonnaportaalis
Seidla vald

Seidla vald (saksa keeles Seydel) oli vald Järvamaal Järva-Madise kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1894 ja siis liideti Seidla vald Albu vallaga. Valla alal asus mitmeid mõisaid, sh Seidla ja Ageri mõis. Seidla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.09.2016) Seidla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Saimre paisjärv

Saimre paisjärv on kaitsealune paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Aidu külas. Järve pindala on 1,3 ha, kõrgus merepinnast 74,5 m ja see on paisutatud Sinialliku ojale. Järv kuulub kaitse alla Loodi looduspargi koosseisus. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Saimre paisjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 12.05.2017) Saimre paisjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 12.05.2017) Saimre paisjärv Eesti looduse infosüsteemis Saimre paisjärv keskkonnaportaalis
Seira vald

Seira vald (saksa keeles Seyer) oli vald Läänemaal Kirbla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Seira vald Vanamõisa vallaga. Valla alal asus Seira mõis. Seira vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 05.09.2016) Seira vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917