laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kristina Lugn

Gunhild Bricken Kristina Lugn (14. november 1948 Tierpi vald, Uppsala lään – 9. mai 2020 Stockholm) oli rootsi luuletaja ja näitekirjanik, Rootsi Akadeemia liige. 2006. aastal valiti ta Lars Gyllensteni surma tõttu vabaks jäänud Rootsi Akadeemia 14. toolile. Tema kirjanduslik debüüt toimus 1972. aastal, kui ilmus tema esimene luulekogu. Kokku on tal ilmunud 8 luuleraamatut ja hulk näidendeid. 1991 – Rootsi Raadio luuleauhind 1997 – Karl Vennbergi auhind 2006 – Kultuuriauhind 2009 – Övralidspriset 1999 – Selma Lagerlöfi auhind 1999 – Doblougi preemia 2011 – De Nio suur auhind Kristina Lugn. albertbonniersforlag.se
Nõukogude Liidu korvpallikoondis

Nõukogude Liidu korvpallikoondis oli rahvusvahelistel korvpallivõistlustel aastatel 1947–1990 Nõukogude Liitu esindav korvpallikoondis. Nõukogude Liidu koondis tuli 14 korda Euroopa meistriks ja on tänini sellega meistrivõistluste edukaim võistkond. Koondis tuli kolm korda ka maailmameistriks ning võitis kahel korral suveolümpiamängude korvpalliturniiri kuldmedali (1972 ja 1988). Venemaa korvpallikoondis
Katarina Frostenson

Alma Katarina Frostenson Arnault (sündinud 5. märtsil 1953 Stockholmis) on rootsi kirjanik ja tõlkija. Ta oli Rootsi Akadeemia liige 1992–2019 ning oli sunnitud kohast loobuma oma abikaasa Jean-Claude Arnault' põhjustatud skandaali tõttu. 1992. aastal valiti ta Artur Lundkvisti surma tõttu vabaks jäänud Rootsi Akadeemia 18. toolile. Tema kirjanduslik debüüt toimus 1978. aastal, kui ilmus tema esimene luulekogu. Esimese näidendi kirjutas ta 1990. aastal, lavale jõudis see 1997. aastal. Ta on rootsi keelde vahendanud Emmanuel Bove'it, Henri Michaux'd, Marguerite Durasit, Georges Bataille'd. 1989 – De Nio suur auhind 1994 – Rootsi Akadeemia Bellmani auhind 1996 – Rootsi Raadio luuleauhind 2004 – Erik Lindegreni auhind 2016 – Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhind Katarina Frostenson. albertbonniersforlag.se
Asashōryū

Asashōryū Akinori (jaapani 朝青龍 明徳, Asashōryū Akinori, sünninimega Dolgorsüren Dagvadordž (Долгорсүрэн Дагвадорж) 27. september 1980 Ulaanbaataris) on endine Mongoolia elukutseline sumomaadleja. Ta on esimene Mongoolia sumomaadleja (rikishi), kes on saavutanud kõrgeima profisumo taseme ja saanud yokozuna'ks. Ta alustas suhteliselt kergena: kaalus 2001. aastal 129 kg, 2002 131 kg ja 2004 140 kg. 2010. aastal oli tema võistluskaal 154 kg, mis on siiski suhteliselt kerge. 2002. aasta jaanuariturniiri võitis ta täiseduga 15:0, olles esimene sumomaadleja pärast 1996. aastat, kes seda suutnud. Kohe märtsis saavutas ta teise 15:0 võidu, püstitades kõigi aegade rekordi 35 järjestikuse võiduga. 2005. aastal püstitas ta kolm rekordit: esimesena profisumo ajaloos saavutas suure slämmi: võitis kõik 6 Hon-Basho turniiri; saavutas 90 kohtumisest 84 võitu novembris saavutatud turniirivõit oli talle seitsmes järjestikune. (Senine rekordiomanik Taiho oli võitnud kahel korral 6 turniiri järjest, kuid mitte samal kalendriaastal). Teised maadlejad ei tahtnud temaga eriti treenida, kuna ta vigastas treeningutel korduvalt tahtmatult sparringupartnereid. Detsembris 2002 Asashōryū Akinori abiellus, kuid ametlik pulmatseremoonia peeti alles augustis 2004. Tema abikaasa on samuti mongol. Asashōryū Akinori on tekitanud pahameelt fännide hulgas mitte ainult sellega, et on välismaalane, vaid ka enda pildistada laskmisega euroopalikus ülikonnas ja Jaapani kodakondsuse võtmisest keeldumisega. 2010. aasta jaanuaris toimunud turniiri ajal, mille ta lõpuks võitis, käis ta pärast kuuendat võistluspäeva baaris, kus sattus purjutades kaklusse. Ta sai Jaapani Sumoliidult range hoiatuse joomise ja ebaväärika käitumise eest. 4. veebruaril teatas Asashōryū, et lõpetab sumokarjääri. Karjääri jooksul saavutas ta kõrgeimas sumoliigas 25 turniirivõitu. See on kõigi aegade neljas tulemus Hakuhō (45) Taihō (32) ja Chiyonofuji (31) järel. Asashōryū infolehekülg Jaapani Sumoliidu kodulehel (inglise keeles) Yokozuna Asashoryu soovib saada Mongoolia presidendiks, Postimees, 26. jaanuar 2009 Yokozuna Asashoryu jõi end sumoturniiri ajal täis, Postimees, 27. jaanuar 2010 Asashoryu loobus tippspordist, Postimees, 4. veebruar 2010
Rahutuur

Rahutuur (prantsuse keeles Course de la Paix, saksa keeles Friedensfahrt, vene keeles Велогонка Мира) oli jalgrattavõistlus, mis toimus aastatel 1948–2006 Kesk-Euroopas. Enne 1989. aastat oli see kõige olulisem amatöörjalgrattaspordi võistlus. Enamasti oli tuuri stardi- või finišikoht Berliin, Praha või Varssavi. Tuuri ametlik sümbol oli Pablo Picasso maal rahutuvist. 1977. aastal võitis tuuri eestlane Aavo Pikkuus. Peace Race - "Course de la Paix". sterba-bike.cz. Vaadatud 12.4.2017
Kimmkatus

Kimmkatus on kimmidest tehtud katus, mis on maailmas kõige levinum puitkatuse tüüp. Eestis hakkas see levima alles 20. sajandil. Pakust või plangust saetud või lõhestatud kiilukujulised kimmid on valdavalt ühest otsast 3–5 mm ja teisest 13–25 mm paksud, 7–14 cm laiad ja 60–65 cm pikad. Mõnikord lõigatakse neisse vee ärajuhtimiseks ka sooned. Laiema ehk nähtavale jääva otsa kujundus varieerub, mistõttu on ka katusemustrid erinevad. Levinud materjal on mänd ja kuusk, leidub ka tammest kimme. Paigaldus sarnaneb sindelkatuse põhimõttega: kolm kihti, nii et ülemine kiht katab alumise vahed ja naelapead. puitkatus katusepilbas sindel Eesti taluarhitektuur laudkatus "Puitkatus. Tüübid, hooldus ja parandamine". Muinsuskaitseamet. Originaali arhiivikoopia seisuga 19.04.2021. Vaadatud 30.03.2021. Joosep Metslang. "Katuseraamat" 2016 http://katuselaast.ee/kimmkatus-kimmkatused-laastukatus-laastukatused-sindelkatuse-sindelkatused-puitkatus-puitkatused-laast/ https://www.puitkatused.ee/ee/kimmkatused
Demokraatia indeks

Demokraatia indeks on Briti ettevõtte Economist Intelligence Unit koostatav loend, milles alates 2006. aastast hinnatakse demokraatia olukorda 167 maal, millest 166 on suveräänsed riigid ja 165 ÜRO liikmesriigid. Vaatluse all ei ole 30 ÜRO liikmesriiki (nendest enamus mikroriigid). Tabel koostatakse jälgides iga riigi demokraatia viit põhikomponenti: valimisprotsessi, valitsuse toimimist, poliitilist osalust, poliitilist kultuuri ja kodanikuvabadusi. Indeksis jaotatakse riigid skoori alusel nelja kategooriasse: täielikult demokraatlikud riigid, vigase demokraatiaga riigid, hübriidsed riigid ja autoritaarsed riigid. Vaatluse all ei ole olnud: Andorra, Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Belau, Belize, Brunei, Dominica, Grenada, Kiribati, Kosovo, Liechtenstein, Lõuna-Sudaan, Maldiivid, Marshalli Saared, Mikroneesia Liiduriigid, Monaco, Nauru, Saalomoni Saared, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinid, Samoa, San Marino, São Tomé ja Príncipe, Seišellid, Somaalia, Tonga, Tuvalu, Vanuatu, Vatikan. "Democracy Index 2023". EIU.com (inglise). Vaadatud 7. aprillil 2024. "Age of conflict" (PDF). EIU.com (inglise). Lk 9–13. Vaadatud 7. aprillil 2024.
Liisa Tomasberg-Koidu

Liisa Tomasberg-Koidu (sündinud 25. veebruaril 1974 Tallinnas) on eesti tekstiilikunstnik. Liisa Tomasberg-Koidu on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia tekstiili eriala bakalaureuseõppe 2000. aastal ja magistriõppe aastal 2004. 2012. aastast on ta MTÜ Kersleti Ateljee juhataja ja kunstnik. 2000 Rõivakollektsioon moeetendusele "Hoilii-Hoilaa" Expo 2000, Hannover 2008 "Tuubipark", Soo-Soo galerii (koos Liisa Kallamiga) 2009 "Duo", Rahvusooperi Estonia talveaed (koos Liisa Kallamiga) 2010 "Duo", Uue Kunsti Muuseum, Pärnu (koos Liisa Kallamiga) 2000 – Mari Adamsoni nimeline parima tekstiilitudengi stipendium 2002, 2003, 2005, 2007 – Põhjamaade Ministrite Nõukogu reisistipendium Soome ja Islandile 2012 – Läänemaa kodanikeühenduste tunnustus Läänemaa sädeinimene Kersleti avatud ateljee rajamise eest Vormsi saarele. Liisa Tomasberg-Koidu kuulub Eesti Tekstiilikunstnike Liitu aastast 2002. Ta on ka Rahvusvahelise Viltijate Ühingu (International Feltmakers Association) liige aastast 2004. Liisa Kallam, Liisa Tomasberg, Liina Veskimägi "Taasleitud vilt", Ajakirjade Kirjastus, 2010, ISBN=9789949476039 Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751 Tartu Kultuuriaken 31.03.2010 vaadatud 12.04.2017 Apollo koduleht vaadatud 12.04.2017 Kersleti ateljee blogi
Recep Akdağ

Recep Akdağ (sündinud 8. mail 1960 Erzurumis) on Türgi arst ja poliitik, ta kuulub Õigluse ja Arengu Parteisse. Ta oli 24. maist 2016 kuni 19. juulini 2017 Türgi tervishoiuminister Binali Yıldırımi valitsuses, varem oli ta Türgi tervishoiuminister aastatel 2002–2013. Ta sündis aastal 1960 Erzurumis. Erzurumis lõpetas ta alg- ja põhikooli, Ankaras keskkooli. Aastal 1984 lõpetas ta Erzurumis asuva Atatürki Ülikooli arstiteaduskonna. Ta praktiseeris Karabükis kaks aastat. Aastal 1990 sai tast lastearst. Ta on abielus ja tal on kuus last; tema naine kannab pearätikut.
Aaria

Aaria (itaalia keeles aria, 'õhk') on muusikažanr, millesse kuulub vormiliselt lõpetatud kas saatega või saateta lüüriline pala soolohäälele või -muusikainstrumendile. Ooperis, oratooriumis, kantaadis või muus vokaalmuusika žanris võib aaria moodustada iseseisva osa. 17.-18. sajandil hakati aariaks nimetama ka vokaalmuusika mudelite järgi kirjutatud meloodilisi instrumentaalteoseid. Seetõttu on aaria ühtlasi ka instrumentaalmuusikažanr. Iseseisvat lüürilist muusikateost, mis ei ole osa suuremast teosest, nimetatakse kontsertaariaks. 14. sajandil nimetati aariaks mistahes väljendusrikast meloodiat ning see tähistas pigem esitusviisi. Aariat esitas tavaliselt üks laulja, kuid seda võis esitada ka üks instrument. Aja jooksul omandas aaria lühikestest ja lihtsatest meloodiatest keerulisemaid vorme. Näiteks 17. sajandil kirjutati aariaid ABA-vormis. ABA-vormis aariat nimetatakse ka da capo-aariaks. Ooperis hakati aariaid klassifitseerima ka nende funktsiooni järgi, näiteks on olemas aria cantabile, aria agitata, aria di bravura jne. 19. sajandi keskpaigani olid paljud ooperid n-ö numbriooperid. Numbriooper koosnes aariatest, mille vahel paiknesid retsitatiivid. 19. sajandi keskpaigast muutus näiteks Richard Wagneri tegevuse tõttu populaarseks läbikomponeeritud ooperistiil, mille üheks omaduseks on võimatus eristada iseseisvaid aariaid. Inglise keeles tähistab sõna 'aaria' sarnaselt sõnaga air ühest küljest meloodiat ning teisest küljest ka tehnilises või stilistilises mõttes maneeri või meetodit. Teisel puhul kasutati seda sõna näiteks koos geograafilise tähise (näiteks aria (alla) napoletana) või esteetilise kvaliteediga (näiteks lugu 'hea' või 'halva' aariaga). Ariooso Ariett Da capo aaria Retsitatiiv
Londoni vasar

Londoni vasar ehk Londoni artefakt on rauast ja puust vasar, mis leiti 1936. aastal USA-st Texase osariigist Londoni asula lähedalt. Mõnede kreatsionistide arvates on see kohatu artefakt, kuigi pole alust arvata, nagu see ei pärineks 19. sajandist. Juunis 1936 leidsid Max Hann ja tema abikaasa Texases Londoni lähedal Red Creeki ääres matkates puutüki, mis ulatus välja ümbritsevatest kivimimoodustistest eraldi olevast liivakivitükist. Aastal 1946 või 1947 lõhkus nende poeg kivi ning leidis vasara, mis oli osaliselt kivi sees. Aastal 1983 müüs perekond Hann kivi kreatsionist Carl E. Baugh'le Carl E. Baugh ja teised kreatsionistid on väitnud, et kivi ning järelikult selle sees olnud vasara vanus on 500 kuni 300 miljonit aastat (Kambrium kuni Karbon), kuigi Red Creeki kaljud pärinevad Vara-Kriidist (115–115 miljonit aastat tagasi). Peale selle ütleb ümbritsevate kaljude vanus vasara vanuse kohta vähe, sest on teada juhtumeid, kus setted on eseme ümber kõvastunud mõnekümne aastaga. Aastatel 1997–1999 uuriti vaatamata Baugh' pikaaegsele vastuseisule lõpuks vasara puitvart radiosüsiniku meetodil ning saadi tulemuseks 0 kuni 700 aastat tagasi. Rohkem teavet nende uuringute kohta pole avaldatud.. Tõenduseks, et tegu pole võltsinguga, viitavad kreatsionistid Ohios Columbuses Batelle'i Laboratooriumides tehtud uuringutele, mille järgi vasara metallist pea sisaldab 96,6% rauda, 2,6% kloori ja 0,74% väävlit. Baugh on kinnitanud, et säärast sulamit pole tänapäeva tehnoloogia abil võimalik valmistada, kuid pole seda tõendanud. Baugh' väitel tingib just selline koostis selle, et metall ei ole roostetanud. Ka spetsiaalselt uurimiseks tehtud väikesest kriimustusest ei olevat tekkinud roostet. Ent kreatsionistide saidil oleval fotol on näha roostet kõikjal vasara peal. Laboratooriumis Texas Utilities 1992. aastal tehtud röntgenuuring näitas, et vasara peas puuduvad mullid ja selle tiheduse on ühtlane. Kuigi tänapäeva kõrgahjudes sulatatud raua puhul on see tavaline, pani Baugh ka selle veeuputuseelse arenenud tehnoloogia arvele. Kõik olemasolevad tõendid viitavad vasara hiljutisele päritolule: vasara kuju on tuttav, metall ei ole kivisse difundeerunud, vasara vars ei ole kivistunud. Vasar on kujult väga sarnane USA-s 19. ja 20. sajandil levinud vasaratega. Keith Fitzpatrick-Matthews. The London Artifact (Texas), badarchaeology.com, 9. mai 2007. Silvano Fuso. Pinocchio e la scienza. Come difendersi da false credenze e bufale scientifiche, Edizioni Dedalo 2006, ISBN 8822062949 Glen J. Kuban. The London Hammer: An Alleged Out-of-Place Artifact paleo.cc. The London Artifact: An Iron Hammer In Stone, foto G3 Glenn J. Kuban. The London Hammer: An Alleged Out-of-Place Artifact, paleo.cc, 1997–2008.
Kõrs

Kõrs on seest õõnes taimevars, mis koosneb sõlmevahedest ja sõlmedest. Kõrred on näiteks kõrrelistel. Kõrre tänav Eesti Entsüklopeedia. 4. köide: Jaapan–Käolina. Tartu: Loodus, 1934, lk 1390.
Avamäng

Avamäng ehk uvertüür (prantsuse keelest: ouveture, 'avamine') on muusikas lavateose (ooperi, balleti, opereti, muusikali, näidendi) või vokaalinstrumentaalse suurteose (kantaadi, oratooriumi) instrumentaalne, tervikliku vormiga sissejuhatus. Klassikaline avamäng on tavaliselt sonaat-allegro vormis, esitatakse ilma kordusteta. Alates 19. sajandist sisaldab avamäng sageli teose tähtsamaid teemasid ja juhtmotiive. Seetõttu kirjutatakse avamäng enamasti alles kogu teose lõpetamisel, kõige viimasena. 18. sajandil nimetati avamängudeks mitmesuguseid süite. Alates 19. sajandist on avamängudeks pealkirjastatud ka üheosalisi sümfoonilisi teoseid, sümfoonilisi poeeme. Sõna "avamäng" tõi eesti keelde heliloojast keeleteadlane Karl August Hermann, kes on tublisti üle saja tänapäevani vastu pidanud sõna autor. Sõna "helilooja" üllitas Hermann 1885. aastal, kuid aastate jooksul tutvustas ta oma muusikaalastes kirjutistes veel selliseidki uudissõnu nagu "helilooja", "heliredel", "üksiklaul", "kirikulaul", "keelpill", "löökpill", "metsasarv", "tiibklaver" jm. Eelmäng Reet Kasik. Kust tuli helilooja? Sirp. 05.07.2019. Sõna "helilooja" Sõnaveebis[alaline kõdulink] (vaadatud 28.10.2019).
Euroopa meistrivõistlused karates

Euroopa meistrivõistlused karates on Euroopa meistrivõistlused karates. Võistlused toimuvad igal aastal ja neid korraldab Euroopa Karate Föderatsioon. Esimesed meistrivõistlused toimusid 1966 Prantsusmaal Pariisis. Meistrivõistlused on mitu korda toimunud ka Eestis, nt 2002 ja 2008. 1966. aasta Euroopa meistrivõistlused karates ... 2002. aasta Euroopa meistrivõistlused karates ... 2008. aasta Euroopa meistrivõistlused karates ...
Staadionite loend mahutavuste järjekorras

Siin on loetletud maailma suurimad staadionid maksimaalse pealtvaatajate arvu järgi.
Laskmise maailmameistrivõistlused

Laskmise maailmameistrivõistlused on Rahvusvaheline Laskespordi Föderatsiooni (inglise ISSF International Shooting Sport Federation) korraldatavad maailmameistrivõistlused laskmises, iga nelja aasta tagant. Esimesed meistrivõistlused toimusid 1897 Prantsusmaal Lyonis. Võistlused pole kordagi korraldatud Eestis. 1939. aasta maailmameistrivõistlustel laskmises oli Eesti medali arvestuses esimene. 1897. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Lyon, Prantsusmaa 1898. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Torino, Itaalia 1899. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Loosduinen, Holland 1900. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Pariis, Prantsusmaa 1901. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Luzern, Šveits 1902. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Rooma, Itaalia 1903. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Buenos Aires, Argentina 1904. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Lyon, Prantsusmaa 1905. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Brüssel, Belgia 1906. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Milano, Itaalia ... 1915–1920 ei korraldatud ... 1926 ei korraldatud ... 1939. aasta maailmameistrivõistlused laskmises ... 1940–1946 ei korraldatud 1947. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Stockholm, Rootsi ... 1954. aasta maailmameistrivõistlused laskmises, Caracas, Venezuela ... 1824 Aaraus asutatud Šveitsi Laskurite Selts ja Laskurkuningas Euroopa meistrivõistlused laskmises Eesti meistrivõistlused laskmises British Pathé World Shooting Championship (1954), youtube.com
Marko Mumm

Marko Mumm (sündinud 28. oktoobril 1971) on eesti fotograaf. Marko Mumm lõpetas 1991. aastal Tallinna Sidekooli fotograafia eriala. Pärast seda on ta töötanud fotolaborandina uudisteagentuuris ETA ning fotograafina ajalehtedes Hommikuleht, Rahva Hääl ja Eesti Päevaleht. 2010. aastast töötab ta vabakutselise fotograafina enda loodud firmas Meediafoto oü, ühtlasi annab välja Eesti alternatiivmuusikat vinüülplaatidel.Suurimateks klientideks on Helsingin Sanomat ja Eesti Kergejõustiku Liit[viide?] Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Mumm Recordsi koduleht
Põllukultuur

Põllukultuur (ka põllumajanduskultuur) on põllul või mõnes teises inimese loodud kasvukeskkonnas kasvatatav kultuurtaim ehk inimese külvatud taim. Põllukultuuride hulka kuuluvad ka seened ja vetikad. Põllukultuure kasvatatakse toidu saamiseks, rõivaste valmistamiseks, loomade söödaks, biokütuseks, meditsiinis, mullastiku omaduste parandamiseks jne. Eestis kasvatatakse biokütuse tootmiseks rapsi ning loomasöödaks kasvatatakse põhiliselt maisi, ristikut ja lutserni. Põllukultuure kasvatatakse samuti mesilastele nektarikorjeks, populaarsed taimed on valge mesikas, tatar, valge ja roosa ristik. Inimese toiduks kasvatatakse köögivilju, puuvilju ja teravilju. Igal põllukultuuril on oma kindel kasvuperiood. Eristatakse kevad-, suve- ja sügistaimi. Põllukultuure kasvatatakse põllul, kasvuhoones, aias, vesileotises ja mujal. Põhilised põllukultuurid Eestis on hernes, porgand, nisu, kurk, tomat, kartul, ristik, oder, kaer, sibul, maasikas jne. vahekultuur Food and Agriculture Organization of the United Nations, Statistics Division (2009). "Maize, rice and wheat : area harvested, production quantity, yield". Archived from the original on January 14, 2013.
Tihend

Tihend on tahke keha, mis on ette nähtud liikuvate ja mitteliikuvate liidete tihendamiseks. Nad on vajalikud masina sisu eraldamiseks väliskeskkonnast ja teistest masina osadest. Tihendada tuleb enamasti kerest väljuvad võlliotsad ja muud liikuvad elemendid. Tihendite ülesandeks on takistada õli väljavoolamist koostust ning tolmu ja niiskuse tungimist laagritesse ja sealt edasi masina teistesse osadesse. Hea tihendamine väldib enneaegset abrasiivkulumist, korrosiooni ja määrdeõli riknemist. Tihendamine on vältimatu rõhu säilitamise vahend torustikes, mootorites, kompressorites jms. seadmetes. Töökindlad tihendid on väga olulised pumpadele, energeetilistele jm. masinatele. Nad hoiavad ära hõõrdepaaride mustumise, säästavad määrdeainet ja väldivad keskkonna saastumist. Halva tihendamise tõttu väheneb järsult ka kergel režiimil töötavate masinate töökindlus. Konstruktsiooni eesmärgi alusel liigitatakse tihendeid pöörleva ühenduse tihenditeks, kulgeva ühenduse tihenditeks ja liikumatu ühenduse tihenditeks. Paljud tihendid sisaldavad väikesi täiustusi, et pikendada nende kasutuskestust või töötingimuste vahemikku. Sisemine surverõngas võimaldab äärikutel taluda suuremat survet, mis muidu ääriku või tihendi purustaks. Surverõnga mõju on muidu väike; seda kasutatakse peamiselt siis, kui ilma surverõngata tihend kipub purunema. Välimine juhtrõngas võimaldab tihendit hõlpsamini paigaldada. Mingil määral vähendab ta survet tihendile. Mõnikord kasutatakse seda topelttihendites, et oleks lihtsam aru saada, kui üks tihenditest on purunenud. Kaelustihend Lauptihend Pilutihend Labürinttihend Tsentrifugaaltihend Elastne terasseib Diima
Emili Kool

Emili Kool on üldhariduslik erakool Tallinnas aadressil Keevise 2. 2024/2025. õppeaastal on avatud 1.–9. klass. Kool asutati 2016. aastal Kalli-Kalli lasteaia eestvedajate ja lastevanemate algatusel, kaasa aitas Tallinna Ülikooli haridusinnovatsiooni keskus. Kooli eripära on projektõppe kaudu omavahel päriseluga seotud tervikuks lõimitud õppeained ja õppijat toetav hindamissüsteem. Õppetöös on fookus lugemisel, regulaarselt kasutatakse tänapäevaseid digiõppevahendeid, VEPA-metoodikat rakendatakse õpilaste eneseregulatsiooni arengu toetamiseks ja KiVa-metoodikat kiusamise ennetamiseks. Kool on Liikuma Kutsuv Kool – tundides on regulaarsed liikumispausid ja pikad õuevahetunnid. Kooli nimi viitab Jean-Jacques Rousseau teosele "Émile ehk kasvatusest" ja Astrid Lindgreni teosele "Vahtramäe Emil". "Meie kooli lugu". Emili Kool. Vaadatud 8. mail 2024. "Meie kool". Emili Kool. Vaadatud 8. mail 2024. "Emili Kool. Õppekava" (PDF). Kooli koduleht
Tiina Andron

Tiina Andron (kodanikunimi Tiina Karu; sündinud 20. juunil 1974 Jõgeval) on eesti nahadisainer ja nahakunstnik. On lõpetanud Jõgeva 2. Keskkooli, Tartu Kunstikooli nahkehitöö eriala ja Tartu Kõrgema Kunstikooli nahadisaini õppesuunal. Tegutseb vabakutselise kunstniku ja nahadisainerina. On alates 2006. aastast esinenud paljudel näitustel. Valmistab eritellimusel nahast aksessuaare ja annab välja Tiina Andron Design erinevaid kollektsioone. Talle kuulub bränd Andron. Andron sarja tootemudel Urban Multi esitati 2014. aastal disainiauhinna BRUNO nominendiks. Tiina Andron on Eesti Disainerite Liidu ja Eesti Nahakunstnike Liidu liige. Kott URBAN MULTI BRUNO 2014 / Eesti Disainiauhinnad Eesti Disainerite Liidu liikmed "Eesti Nahakunstnike Liidu liikmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuli 2013. Vaadatud 12. aprillil 2017. tiinaandron.ee tiinaandron.com
Tiina Karu

Tiina Karu on mitme tuntud inimese nimi. Tiina Karu (1947), eesti biofüüsik Tiina Karu (1974), eesti nahakunstnik
Vemmal

Vemmal oli pilkeleht, mis ilmus 1923. aastal bolševistliku ajalehe Edasi tasuta lisalehena, kus ilmus nii nalju kui ka karikatuure. Ajaleht oli 4 leheküljeline, mida trükiti Peterburis. Ajalehes oli puulõikelised karikatuurid Gori't ja tõenäoliselt Aleksander Rekkerts'ilt. Kokku ilmus 5 numbrit. "ERB Vemmal". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2017. Vaadatud 13. aprillil 2017. Pikker 1967-17, lk 4 "Vemmal" ESTER – Vemmal Digar - Wemmal
Feministlik Initsiatiiv (Rootsi)

Feministlik Initsiatiiv (rootsi keeles Feministiskt initiativ) on Rootsis tegutsev feministlik erakond. Erakond asutati 2005. aastal. Seda juhivad Gudrun Schyman ja Gita Nabavi. 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sai erakond 5,49% häältest ja ühe koha Euroopa Parlamendis. Samal aastal toetas seda Rootsi parlamendi valimisel 3,12% valijatest ning kohalikel valimistel sai see kohti kolmeteistkümnes omavalitsuses, kokku 26 kohta. Erakonna eurosaadik Soraya Post kuulus Euroopa Parlamendis sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni. Erakonna veebileht
Elisabeth Brandenburgist

Elisabeth Brandenburgist (saksa Elisabeth von Brandenburg) on järgmiste inimeste nimi: Elisabeth Brandenburgist (1206–1231), Tüüringi maakrahvinna Elisabeth Brandenburgist (1403–1449), kuurvürst Friedrich I tütar, abielu kaudu Liegnitzi ja Tescheni hertsoginna Elisabeth Brandenburgist (1425–1465), markkrahv Johanni tütar, abielu kaudu Pommeri hertsoginna Elisabeth Brandenburgist (1451–1524), kuurvürst Albrecht Achillese tütar, abielu kaudu Württembergi hertsoginna Elisabeth Brandenburgist (1474–1507), kuurvürst Albrecht Achillese tütar, abielu kaudu Hennebergi krahvinna Elisabeth Brandenburgist (1510–1558), kuurvürst Joachim I tütar, abielu kaudu Braunschweig-Calenberg-Göttingeni hertsoginna ja Hennebergi krahvinna Elisabeth Brandenburg-Ansbach-Kulmbachist (1494–1518), abielu kaudu ka Badeni markkrahvinna Elisabeth Friederike Sophie (1732–1780), Brandenburgh-Bayreuthi printsess ja Württembergi hertsoginna Elisabeth Sophie Brandenburgist (1589–1629), Radziwiłłi vürstinna ning Saksi-Lauenburgi hertsoginna Elisabeth Sophie Brandenburgist (1674–1748), Kuramaa hertsoginna, Brandenburg-Bayreuthi markkrahvinna ning Saksi-Meiningeni hertsoginna