laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Šnautser

Šnautser on Saksamaalt pärinev koeratõug, üks kolmest šnautseritõust. "Schnauzer" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 30. märtsil 2018. "Šnautser" (pdf). EKL. Vaadatud 30. märtsil 2018.
Praha rotipüüdja

Praha rotipüüdja (tšehhi keeles Pražský krysařík) on kohalikult tunnustatud koeratõug. Ajalooallikatest ilmneb, et Praha rotipüüdja tõu ajalugu ulatub kaugele Tšehhi riigi minevikku. Kuna see koeratõug on väikest kasvu, kuid kiire ja hästi arenenud lõhnatajuga, siis on teda palju kasutatud hiirte ja rottide püügiks. Sellest on tulnud ka tõu nimi. Praha rotipüüdja kaunistas sageli Tšehhi aadlike õukondi ja bankette. Tšehhi kuningate hinnalise kingitusena jõudis see koerake ka teiste Euroopa valitsejateni. Hiljem said need populaarseks ka kodanike hulgas. Ajalooallikate põhjal võib väita, et Praha rotipüüdja pärinebki Tšehhist. Aastal 1980 sätestati Tšehhis tõu regenereerimine, mis toimib siiani edukalt. Praha rotipüüdja on uuesti populaarne ja huvi selle tõu vastu levib kiiresti ka teistes riikides. Praha rotipüüdja on väikest kasvu, tema turjakõrgus on 18-23 cm ja kaal 1-3 kg. Vaatamata sellele, et tegu on väikese koeraga, on ta väga energiline ja liikuv. Tema kasukas on lühikese karvaga, seega vajab koer külmas kliimas lisasoojust. Praha rotipüüdjad elavad tavaliselt 12-14 aastaseks. Iseloomult on Praha rotipüüdja rahulik, uudishimulik ja õrn. Võõraste suhtes mitte eriti usaldav, kuid omade suhtes sõbralik ja südamlik. Päritolumaa: Tšehhi vabariik Kehtiva ametliku standardi avaldamise kuupäev: 12.10.1980 Kasutus: seltsikoer Rühm: seltsi- ja kääbuskoerad Alarühm: rotipüüdjad "Koer.ee". Eesti keeles Pure Prague Ratter Club Australia prazsky-krysarik.cz pragueratter.net Prazsky Krysarik club of Sweden (mitme keelne) Prazsky krysarik Breed Standard Taani keeles Australian Prague Ratter Club
WOW Air

WOW Air on Islandi odavlennufirma, mis keskendub transatlantilistele lendudele. Lennufirma peakorter asub Reykjavíkis ja baseerub Keflavíki rahvusvahelises lennujaamas.
AirAsia

AirAsia Berhad on Malaisia odavlennufirma, mille peakorter asub Kuala Lumpuri lähedal Malaisias. See on suurim lennukipargi suuruse ja sihtkohade arvuga lennufirma Malaisias. AirAsial on palju tütarettevõtteid, nt. AirAsia X, mis keskendub peamiselt kauglennuliinidele. AirAsia teised tütarettevõtted on AirAsia China, AirAsia Vietnam, AirAsia India, AirAsia Japan, Indonesia AirAsia, Indonesia AirAsia X, Philippine AirAsia, Thai AirAsia ja Thai AirAsia X.
Suuršnautser

Suuršnautser on Saksamaalt pärinev koeratõug, üks kolmest šnautseritõust. Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta kirjas: „Tüüpilised iseloomujooned on heatahtlikkus ning tasakaalukus. Oma peremehe suhtes väga lojaalne. Tal on hästi arenenud meeleelundid, arukus, õppimisvõime, jõud, visadus, kiirus ja suur vastupanuvõime ilmastiku ja haiguste suhtes. Tänu kaasasündinud pingetaluvusele ja enesekindlusele sobib seltsi-, spordi-, töö- ja teenistuskoeraks.“ Pildid "GIANT SCHNAUZER" (pdf) (inglise). FCI. Vaadatud 29. märtsil 2018. "Suuršnautser" (pdf). EKL. Vaadatud 29. märtsil 2018. Renée Willes. All världens hundraser, Bromma 2003, ISBN 91-89090-79-9
Romagna veekoer

Romagna veekoer on pärit Itaaliast Romagnast, tegu on haruldase koeratõuga. Romagna veekoera on kasutatud trühvlite otsijana juba sajandeid. Väikse kuni keskmise kasvuga, väga heade proportsioonidega ja tugeva kehaehitusega koer. Karv on tihedalt lokkis ja villava struktuuriga. Pea on pealtvaates mõõduka laiusega ja trapetsikujuline. Näopiirkond : Põsed on lamedad, lõualuud on tugevad, ripsmed on hästi arenenud, pilk on väga tähelepanelik ja elav, rahulikus olekus liibuvalt rippuvad kõrvad, koon on üsna lai, silmad on suured ja ümarad. Kael on tugev, lihaseline, jäme ja ovaalse läbilõikega. Kere on trimmis ja kompaktne, turjast laudjani sirge, selg on tugevate lihastega ja sirge, rindkere on hästi arenenud ja ulatub küünarnukkideni. Saba ei ole liiga kõrge, ega ka liiga madala asetusega, tipu suunas ahenev. Rahulikus olekus on saba saablikujulise hoiakuga, tähelepanu korral kerkib märgatavalt. Nahk on kerel hästi liibunud, ilma voltideta, õhuke; nahaalust sidekude on vaid napilt. Nii limaskestade kui ka käpapadjandite pigmentatsioon on pruunist kuni tumepruuni värvini. Väga korrapärane samm, elav traav ja lühikeste perioodidena galopp. Ühevärviliselt määrdunud-valge, pruunide või oranžide laikudega. Lubatud on pruun kuni tumepruun mask. Romagna veekoer elab keskmiselt 15-16 aastaseks, seega on loomal hea immuunsussüsteem. Terviseprobleemid mis võivad esineda on neuroloogilised häired, kuid need on tavaliselt tingitud halvast aretusest.
Keisertamariin

Keisertamariin (Saguinus imperator) on tamariinide perekonda kuuluv imetaja. Laialt levinud Lääne- ja Lõuna-Ameerika vihmametsades. Nimetuse olevat uhkete vurrudega keisertamariin saanud kunagise Saksamaa valitseja Wilhelm II järgi, kellega ahvike olevat väga sarnane. Nad on aktiivsed, kiired, graatsilised, sõbralikud ja mänguhimulised. Karusnahk on peamiselt halli värvusega ja rind on kollakaspruun. Jäsemed on mustad ja saba on pruun. Loomal on pikad, õlgadeni ulatuvad valged vuntsid. Pikkus: 23–26 cm, saba: 35–41,5 cm. Kaalub umbes 500 grammi.
Hispaania veekoer

Hispaania veekoer (hispaania keeles perro de agua español) on Andaluusia päritolu keskmise kasvu ja lokkis karvkattega koeratõug. Hispaania veekoer on pärit Lõuna-Hispaaniast Andaluusiast. Hispaania veekoer on keskmist kasvu, turjakõrgus on 38–50 cm, kaal 15–22 kg. Karvkate on omapärane, lainjas, lokkis, ka nöörjas, vetthülgav ja väga ilmastikukindel. Värvuselt must-valge, pruun-valge, must, valge või kastanipruun. Karvkatet pügatakse. Hispaania veekoer on sõbralik ja rahulik. Oma perekonnale on ta ustav, võõraste suhtes umbusklik ja reserveeritud. Tal on ka head valvuriomadused. Teda on kerge koolitada, ta õpib ruttu ja on koostööhimuline. Nad saavad hästi läbi lastega ja ka teiste koertega. Nad on julged ja enesekindlad koerad. Nad on rõõmsameelsed ja mänguhimulised. Sobivad aktiivsele inimesele. Hispaania veekoera eluiga jääb 14 aasta juurde. "Hispaania veekoer" (PDF). Eesti Kennelliit. Vaadatud 5.04.2019. "SPANISH WATER DOG" (PDF) (inglise). fci.be. Vaadatud 5.04.2019. "Hispaania veekoer".
Meie Post

Meie Post oli Rootsis aastatel 1962–1975 ilmunud ajaleht. Sama leht kandis varem nime Eesti Post, mis sai alguse Saksamaal, kuid 1950. aastast hakkas ilmuma Stockholmis. Esialgu olid toimetajaiks Herman Puusepp, Jüri Remmelgas ja teised. 1962–1964 ilmus Meie Post Osvald Viirsoo toimetusel. 1965. aastal võttis toimetamise üle Edgar Pärli. Eesti Posti nimeline väljaanne jätkas ilmumist Malmös, väljaandjaks Ants-Michael Uesson, toimetajaks Albert Kivikas, hiljem Osvald Viirsoo. Bernard Kangro (1976). Eesti Rootsis. Lund.
Geoffrey Blake

Geoffrey Blake (õieti Geoffrey Lewis Blake; sündinud 20. augustil 1962 Baltimore'is Marylandi osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Geoffrey Blake andmekogus IMDb (inglise)
Kodukolle (ajakiri, 1945)

Kodukolle oli ajakiri, mis hakkas ilmuma 1945. aastal Rootsis kirjastuse Orto väljaandena. Ajakirja toimetaja oli Evald J. Voitk. Paar aastat hiljem muutus ajakiri Koduteeks, kui lõpetas ilmumise kahe numbri järel. Kirjastus Orto jätkas Kodukolde väljaandmist hiljem lühemat aega Kanadas. Bernard Kangro (1976). Eesti Rootsis. Lund.
Elavenil Valarivan

Elavenil Valarivan (sündinud 2. augustil 1999 Cuddalore'is Tamil Nadu osariigis Indias) on India laskesportlane, kuldmedalivõitja naiste juunioride klassis 10 m õhupüssis Maailma Laskespordiföderatsiooni (ISSF) korraldatud 2018. aasta sportlaskmise maailma karikavõistlustel Sydneys. Kvalifikatsiooniringis saavutas ta 631,4 punktiga juunioride maailmarekordi, mis ületas ka täiskasvanute oma. Ahmedabadis elav Valarivan õpib bakalaureuseastmes (BA) inglise kirjandust. Lisaks laskespordile tegeleb ta ka sulgpalliga. 2014. aastast treenib Valarivan India olümpiamedalisti Gagan Narangi Pune'is asuvas spordikoolis Gun For Glory. 2018. aastal Malaisias toimunud 2018 FISU World University Gamesi laskespordi meistrivõistlustel võitis Elavenil Valarivan 10 m õhupüssis pronksmedali ning kuulus India naiskonda, mis võitis kuldmedali. "Elavenil Valarivan shoots gold with Jr world record". The Times of India. Vaadatud 25.03.2018. "India's Elavenil Valarivan wins gold in ISSF Junior World Cup". The Times of India. Vaadatud 25.03.2018. "It feels amazing to break the world record: Elavenil Valarivan". The Times of India. Vaadatud 25.03.2018. Tushar Dutti Elavenil Valarivan shoots gold with Jr world record The Times of India, 23. märts 2018 Elavenil Valarivani profiil ISSFi kodulehel India's Elavenil Valarivan wins two gold medals, Arjun Babuta grabs bronze at ISSF Junior World Cup Firstpost, 23. märts 2018 Vadapalli Nithin Kumar Shooter Elavenil makes giant leap, grabs gold at ISSF Junior World Cup The New Indian Express, 30. märts 2018 Elavenil Valarivani profiil ISSFi kodulehel Vadapalli Nithin Kumar Shooter Elavenil makes giant leap, grabs gold at ISSF Junior World Cup The New Indian Express, 30. märts 2018 Abhimanyu Mishra It feels amazing to break the world record: Elavenil Valarivan The Times of India, 25. märts 2018 India's Elavenil Valarivan wins two gold medals, Arjun Babuta grabs bronze at ISSF Junior World Cup Firstpost, 23. märts 2018 Tushar Dutti Elavenil Valarivan shoots gold with Jr world record The Times of India, 23. märts 2018 Interview with Elavenil Valarivan ELAVENIL (IND) - 2018 ISSF Junior World Cup in Sydney (AUS) ISSFi ametlik kanal Youtube'is, 23. märts 2018
Tulehoidja

Tulehoidja oli aastatel 1946–1996 ilmunud väliseesti skautide ja noorteajakiri. Tulehoidja hakkas ilmuma Rootsis Heino Jõe eestvõtmisel ajakirja Kodukolle kaasandena 1946. aastal. Seejärel ilmus see Eesti Teataja lisana ning hiljem iseseisva väljaandena. 1946–1948 oli ilmumissagedus muutuv, 1949–1965 10 korda aastas, 1967–1968 5 korda aastas, 1969–1996 4 korda aastas. Algul ilmus ajakiri duplikaatoril paljundatuna, edasi kirjutusmasinal ofsettrükis ja alates 1967. aastast mindi trükilaole. https://www.ester.ee/record=b1073106*est Jõe, Heino (26. juuli 1967). ""Tulehoidja" uues kuues". Vaba Eestlane = Free Estonian. Vaadatud 28.09.2018.
Sirle Sööt

Sirle Sööt (sündinud 18. juunil 1977 Viljandi maakonnas Pärstis) on eesti aktivist Rootsis. Ta on olnud ka Eesti Koonderakonna noorteorganisatsiooni juht. Tema lapsepõlv möödus Pärsti mõisas, kus ema Olga Sööt (neiuna Saar) töötas raamatukogu juhatajana ja isa Kalev Sööt oli põllumees. Ta on õppinud Pärsti lasteaed-algkoolis (1984. aastast) ja Sürgavere 9-klassilises Koolis (1987. aastast). Alates 8. klassist õppis Viljandi Paalalinna Gümnaasiumis. Linnas koolis käies avanes võimalus õppida Ugala teatris tegutsevas Kaarin Raidi draamastuudios. 1995. aastast õppis õigusteadust Tallinnas Sotsiaalteaduste Erakõrgkoolis Veritas. Paralleelselt õpingutega tegutses Eesti Koonderakonna noorteorganisatsiooni juhina ning töötas Rahandusministeeriumi juriidilises osakonnas. Pärast ülikooli lõpetamist 1999. aastal õppis ta Välisministeeriumi juures asuvas Eesti Diplomaatide Koolis. Pärast selle lõpetamist asus tööle Sotsiaalministeeriumi Euroopa Liidu osakonda, kus tema peamiseks tööülesandeks oli Euroopa Liiduga liitumise ettevalmistamine isikute vaba liikumise peatüki raames. 2002. aastal, pärast ajutist stažeerimist Euroopa Komisjoni juures, asus ta elama perekondlikel põhjustel Rootsi. 2003.–2004. aastal jätkas haridusteed Stockholmi Ülikoolis, kus omandas magistrikraadi Euroopa Liidu õiguses. 2005. aastal asus tööle Rootsi justiitsministeeriumis Rosenbadis. 2007–2011 õppis taas Stockholmi Ülikoolis õigusteadust ning sooritas rootsi juristieksami. 2012–2014 läbis Rootsi kohtupraktika Migratsiooniameti protsessiõiguse osakonnas, Migratsioonikohtus ning Stockholmi Halduskohtus. Seejärel pöördus tagasi tööle Rootsi justiitsministeeriumisse. 2005. aastast on ta kaasa löönud Rootsi eestlaste organisatsioonide juhtimises. Loetelusse kuuluvad Stockholmi Eesti Majas kultuuriüritusi korraldav Klubi Estetic, Stockholmi Eesti Lasteaed, Stockholmi Eesti Huvikool ja selle juures tegutsev draamastuudio, peotantsuklubi ning Suvekodu Metsakodus, Rootsi Eestlaste Liit, Eesti Teaduslik Selts Rootsis, Stockholmi Eesti Kooli Sõprade Selts ja Stockholmi Eesti Kooli Lastevanematekogu ning Stockholmi Eesti Maja AB vanematekogu. 2013. aastast on ta olnud Rootsi Eestlaste Liidu esindaja Ülemaailmses Eesti Kesknõukogus. 2017. aastal valiti ta Esto2019 peakomitee esimeheks. 18. juulil 2015 abiellus Tallinna Püha Vaimu kirikus Taave Vahermäega. Nende kärgperes kasvab viis last, kes kõik on käinud Stockholmi Eesti Lasteaias ning õpivad Stockholmi Eesti Huvikoolis ja Stockholmi Eesti Koolis. Eesti Vabariigi 100. aastapäeva raames algatas ta projekti "Eesti kultuurirajad Rootsis", aitas kaasa Estival2018 korraldamisele ja on juhtinud ESTO 2019 korraldamist. 2021 Valgetähe V klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Gordana Jankuloska

Gordana Jankuloska (sündinud 12. oktoobril 1975 Ohridis) on Makedoonia poliitik. Aastal 1999 lõpetas ta Skopje Ss. Cyrili ja Methodiuse ülikooli õigusteaduskonna ja 2003. aastal magistrantuuri Kenti ülikoolis. Ta kuulub Makedoonia rahvuskonservatiivse partei VMRO-DPMNE ridadesse. Gordana Jankuloska oli 28. augustist 2006 kuni 12. maini 2015 Nikola Gruevski valitsuse siseminister.
Raduga (organisatsioon)

MTÜ Vähemusrahvuste Liit Raduga on Eesti vähemusrahvuste organisatsioonide katusorganisatsioon. MTÜ asutati 17. novembril 2004. MTÜ juhatuse esimees on Galina Ivanova. Vene Kultuuriselts Pärnu Aplaus Plus Sindi Linna Slaavi Kultuuriühing Slavjanotska Pärnu Mordva Kultuuriselts Jalgai Kunsti- ja Kultuuriselts Hohloma Vähemusrahvuste Naiste Klubi Vasilisa Slaavi Kultuuriühing Jaroslavna Kunstiline ja Loominguline Selts Fantasia Pärnu Juudi Selts Valgevene Kultuurihariduslik MTÜ Lad Läänemaa Slaavi Kultuurhariduslik ja Heategevus Ühing Bõliina Mongoli Selts Jula Kirjandus-poeetiline Klubi Nadežda https://web.archive.org/web/20180330080442/http://www.avatudparnumaa.ee/raduga (vaadatud 28.03.2018) MTÜ koduleht
Višegrad

Višegrad on linn Bosnia ja Hertsegoviinas Serblaste Vabariigis, Višegradi valla keskus. Višegrad asub Drina jõe ääres, selle lisajõe Rzavi suudme kohal. Asulat on kirjalikult mainitud 1407. aastal. 2014. aastal avati Emir Kusturica ettevõtmisel Ivo Andrićile pühendatud linnaosa Andrićgrad. Tänapäeval on valdav osa linnaelanikest serblased, kuid enne Bosnia sõda oli 63% linnaelanikest bosnialased. Višegradi massimõrvas 1992. aastal tapeti 1000–3000 bosnialast. Linnas asuv osmanite ajast pärinev sild, mida Ivo Andrić on kujutanud oma romaanis "Sild Drina jõel", kuulub UNESCO maailmapärandisse. Linna lähedal asub Dobruni klooster. https://opstinavisegrad.com
Kerjusüliõpilane

"Kerjusüliõpilane" (saksa keeles "Der Bettelstudent") on helilooja Carl Millöckeri operett kolmes vaatuses. Friedrich Zelli (õieti Camillo Walzel) ja Richard Genée libreto on loodud Victorien Sardou "Le noces de Fernande'i" (1878) ja Edward Bulwer-Lyttoni "The Lady of Lyonsi" (1838) järgi. Opereti esmaettekanne oli 6. detsembril 1882 Viini Theater an der Wienis. Rollide loojad: Alexander Girardi (Szymon), Josef Joseffy (Jan), Caroline Finaly (Laura), Felix Schweighofer (Ollendorf), Carl Adolf Friese (Enterich). Dirigeeris Karl Millöcker. Peamised osad: Szymon Rymanowicz (tenor), Laura Nowalska (sopran), krahvinna Palmatica Nowalska (metsosopran), Bronislawa (sopran), kolonel Ollendorf (bass), Enterich (bariton), Jan Janicki (tenor), krahv Bogumil Malachowski (bass), Eva (metsosopran). Helilooja parimaid ja enam mängitud teoseid, mis paistab silma särava muusika ja tugeva libreto poolest. Üks operetiajastu populaarsemaid teoseid. Esitati Saksamaal kuni 1915. aastani üle 5000 korra. Tänapäeval lavastatakse saksa keelt kõnelevates maades regulaarselt. Eestis on seda operetti lavastatud Estonias (1910, 1923, 1947) ja Endlas (1923). Tegevus toimub Krakówis 1704. aastal, kui Poolat valitses Friedrich-August II. Poola krahvinna Laura tõrjub tagasi Krakówi kuberneri, kolonel Ollendorfi lähenemiskatsed. Laura ema Palmatica on otsustanud, et tütar võib mehele minna üksnes Poola ohvitserile. Kolonel plaanib kättemaksu. Ta hoiab vangis kahte mässulist poola üliõpilast Szymonit ja Jani. Kolonel pakub neile raha ja vabadust tingimusel, et Szymon esitleks end Poola printsina ja Jan tema sekretärina. Ta soovib, et Laura armuks noormehesse ja soostuks abielluma ning siis tema, Ollendorf, marsiks pulmapäeval kohale, et teatada Laurale, kellega on tegemist. Neid esitletakse Laurale ja tolle õele Bronislawale. Noormehed avaldavad neidudele kohe sügavat muljet. Laura armub Szymonisse ja vastupidi. Kui asi läheb tõsiseks, soovib Szymon neiule kõik ära rääkida, kuid Jan takistab teda. Pärast keerulisi intriige ei õnnestu Ollendorfil oma tahtmist saada. Poola vabastatakse. Laura ja Szymon ning Jan ja Bronislawa abielluvad. Jani ja Szymoni duett kooriga "Die Welt hat das genialste Streben" Ansambel kooriga "Ich knüpfte manche zarte Bande" Jani ja Bronislawa duett "O Durch diesen Kuß sei unser Bund geweiht!" Tertsett "Einkäufe machen" Ansambel kooriga "Glückliche Braut! Dir strahlet hell das Leben" Szymoni ja Laura duett "Soll ich redden, darf ich schweigen?" Bronislawa laul kooriga "Der Fürst soll nur ein Bettler sein" Szymoni kuplee "Ich hab’kein Geld bin vogelfrei" Ansambel kooriga "Jetzt lach' ich jeglicher Gefahr" Finaal "Befreit das Land, geknüpft das Band". 1927 Saksa tummfilm 1936 Saksa stuudio UFA (režii Georg Jacoby, peaosades Marika Rökk, Johannes Heesters ja Carola Höhn) 1956 Saksa FV stuudio (režii Werner Jacobs, peaosades Elma Karlowa, Gerhard Riedmann, Waltraut Haas). 1957 Saksa DV stuudio DEFA kui Armastuse Masurka (Mazurka der Liebe ). Režii Hans Müller. 1961 Austria ja Saksamaa LV telefilm 1980 Saksamaa LV ja Poola telefilm. Režii Frank de Quell. Ollendorfi rollis Ivan Rebroff, Palmatika rollis Ursula Walczak..
Teadusaasta

Õppeaasta 2011/2012 kuulutati Eesti haridus- ja teadusministeeriumi eestvõttel teadusaastaks. Teadusaasta eesmärkide seas oli muu hulgas noorte seas populariseerida loodus- ja täppisteadusi, tehnoloogiat, innovatsiooni, samuti teadvustada teadlaste ja inseneride tähtsust ühiskonnas. Et eesmärke saavutada, korraldati õppeasutustes, ettevõtetes ja seltsides mitmesuguseid konkursse, tehnoloogiaprojekte, konverentse. Teadusaastal oli ka mitu saadikut, näiteks geneetik Riin Tamm. http://www.etag.ee/rahastamine/programmid/loppenud-programmid/teame-programm/teadusaasta-2011-2012/ (vaadatud 28.03.2018) Teadusaastast Eesti Teadusagentuuri kodulehel
Toompäevad

Toompäevad on Tallinna kultuuriprogramm, mille raames räägitakse Tallinna Toomkirikuga seotust, samuti toimuvad Toomkirikus kontserdid, jumalateenistused ja palverännak. Üritusi toimub terve nädala jooksul. 2017. aastal toimusid 17. Toompäevad. https://www.err.ee/546606/tallinnas-algasid-toompaevad (vaadatud 28.03.2018) https://www.err.ee/546606/tallinnas-algasid-toompaevad http://www.eestikirik.ee/toompaevad-tulekul/
Aleksandr Žolkovski

Aleksandr Žolkovski (Александр Константинович Жолковский, Alexander Zholkovsky, sündinud 8. septembril 1937 Moskvas) on vene lingvist ja kirjandusteadlane. Ta osales ka Tartu-Moskva semiootikakoolkonna tegevuses. Ta emigreerus Nõukogude Liidust 1979. aastal, alates aastast 1980 elab ja töötab Ameerika Ühendriikides. Ioffe, Dennis; Levitt, Marcus; Peschio, Joe; Pilshchikov, Igor (eds.) 2018. A/Z: essays in honor of Alexander Zholkovsky. Boston: Academic Studies Press. (Vt.) CV ja publikatsioonid. Publikatsioonid saidil Academia.edu.
Ben Gurioni rahvusvaheline lennujaam

Ben Gurioni rahvusvaheline lennujaam (heebrea keel: נמל התעופה הבינלאומי בן גוריון; araabia: مطار بن گوریون الدولي), mida tavaliselt nimetatakse Ben Gurioni lennujaamaks (IATA: TLV, ICAO: LLBG) või Natbag (נתב"ג), on peamine rahvusvaheline lennujaam Iisraelis ja on riigi kõige reisijate rohkeim lennujaam. Lennujaam on nimetatud Iisraeli esimese peaministri David Ben-Gurioni järgi, lennujaam on El Ali, Israir Airlinesi, Arkia, Upi ja Sun D'Or'i kodulennujaam.
Antero Wareliuse auhind

Antero Wareliuse auhind on Soome kirjandusauhind, mida igal aastal annab välja organisatsioon Suomen tietokirjailijat. Auhinda antakse alates 1985 ja teaduskirjanikule. Auhinna suurus on 12 000 eurot. Auhind on nimetatud soome kirjaniku ja vaimuliku Antero Wareliuse (1821–1904) auks. 1985 Oiva Ketonen 1986 Urho Somerkivi 1987 Rauno Mattila, Teuvo Nyberg ja Olavi Vestelin 1988 Anto Leikola 1989 Kai Laitinen 1990 Päiviö Tommila 1991 Reino Luhtala 1992 Pertti Virtaranta 1993 Aimo T. Nikolainen 1994 Carl Jacob Gardberg 1995 Seppo Zetterberg 1996 Auli Hakulinen 1997 Matti Leinonen 1998 Päivi Setälä 1999 Kai Linnilä ja Kaari Utrio 2000 Raimo Seppälä 2001 Raija Majamaa 2002 Mikko S. Lehtonen 2003 Heikki Oja 2004 Elina Haavio-Mannila ja Lauri Viljanmaa 2005 Juhani Lokki 2006 Kari Uusikylä 2007 Ulla Lehtonen 2008 Martti Häikiö ja Päivi Vehmas 2009 Risto Isomäki ja Irma Sulkunen 2010 Antti Eskola ja Pertti Rajala 2011 Jaakko Hämeen-Anttila ja Leena Laulajainen 2012 Pentti Huovinen ja Heikki Ylikangas 2013 Peter von Bagh ja Anne-Maria Mikkola 2014 Eila Hämäläinen ja Tapio Markkanen 2015 Ilkka Niiniluoto ja Markku Töllinen 2016 Raisa Cacciatore ja Jukka Mäkinen 2017 Merete Mazzarella ja Titta Putus-Hilasvuori 2018 Lasse Lehtinen ja Kalevi Rikkinen 2019 Markku Kuisma ja Teuvo Nyberg 2020 Vivi-Ann Sjögren ja Esko Valtaoja 2021 Juha Siltala ja Mervi Wäre-von Hedenberg 2022 Osmo Kontula ja Paul Westlake 2023 Laura Kolbe ja Riitta Konttinen
Lessovski

Lessovski (vene keeles Лесовский) oli vene aadlisuguvõsa. Lessovskid põlvnesid Venemaa kindralfeldmarssali vürst Nikolai Vassiljevitš Repnini (1734−1801) abieluvälisest suhtest Anastassija Nikolajevna Neledinskaja-Meletskajaga (sündinud Golovina) (1754−1803). Suguvõsa kustus 1884. aastal. Stepan Ivanovitš Lessovski (1781/1782−1839), kindralmajor, tõeline riiginõunik, senaator Stepan Stepanovitš Lessovski (1817−1884), admiral, Riiginõukogu liige Repnin Lessovski suguvõsa genealoogia