laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pāle vald

Pāle vald (läti keeles Pāles pagasts) on vald Lätis Limbaži piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Viļķene, Katvari, Salatsi, Aloja ja Brīvzemnieki vallaga. Valla pindala on 146,3 km². 2016. aasta seisuga elas seal 769 inimest. Valla keskus on Pāle küla. Vallavanem on Gita Kārnupe. Aastal 1935 oli Pāle valla pindala 174,6 km² ja seal oli 3096 elanikku. 1945 moodustati valla aladele Pāle, Ārciemsi ja Āstere külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Pāle külanõukoguga likvideeritav Ārciemsi külanõukogu, aastal 1977 aga osa Katvari ja Salatsi külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub Pāle vald Limbaži piirkonda. Muinsusmälestistest on kohaliku kaitse all Kalnazaķi muinaskalmed. Regionaalse kaitse all on Jaunkadegase keskaegne kalmistu (Surnumägi või Bikši säär). Riikliku kaitse all on Dreiliņi mõisa uksed. Pāle vald asub Kesk-Läti madalikul. Kõrgeim koht ulatub 72,5 meetrit üle merepinna. Vallast saab alguse Korģe jõgi, seal voolab ka Svētupe jõgi. Seal asub 578 hektari suurune Ērgļi Suursoo. Looduskaitse all on Laveri paju, Kormuiža pajud, Malējkalni pärn, Suurmänd, Tuulepesamänd, Bērzkalni elupuu, Gulbīši paju, Kaksiktamm, Zirbuļi tamm, Jaunkadegase mänd, Vecturmati paju, Drieliņi lehis, Drieliņi saar, Lāči pärnad, Lāči tamm, Lāči mänd, Ulmaņi tamm, Somi tamm, Luhatamm, Lanči tamm, Svētupe tamm, Vallamaja tamm, Neljatüveline künnapuu, Lõhega kuusk, Kasega kuusk, Jaunīši pärn, Baloži tamm ja Jaunpilkase tamm. Valla põhjaosa asub osaliselt Niedrāji-Pilkase soo hoiualal, vald ise asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Aastal 2011 elas vallas 697 lätlast, 19 venelast, 5 valgevenelast, 10 ukrainlast, 5 poolakat ja 1 leedulane. Valla külad: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Dreiliņi mõisa peahoone Tee Tenīši lähistel Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Iedzīvotāju reģistra statistika uz 01.01.2016. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās Pāles pagasts Limbažu novads, vaadatud 14.07 2017 Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-4 12-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 8.08 2023 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS, vaadatud 14.07 2017 Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra, vaadatud 14.07 2017.  Pāle vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Pāle

Pāle on küla (vidējciems) Lätis Limbaži piirkonnas piirkonna keskusest Limbažist 25 ja Riiast 111 km kaugusel, merepinnast 50 meetri kõrgusel. Külas on Pāle valla halduskeskus. Pāle kujunes Pāle mõisa (Sepküll) juurde. Liivikeelse Sepaküla asendas tänapäevane lätikeelne nimekuju, mis tulenes mõisa omanike Pahlenite nimest. Külas on ka luteri kirik, mille altarimaali autor on Augusts Annuss. Lisaks vallavalitsusele asuvad külas veel koduloomuuseum, kus tutvustatakse Liivimaa liivlaste elu, postkontor, põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. 1912. aastal avati küla lähistel Pāle raudteejaam, mis suleti 1979. aastal. Külas asuvad Pāle ja Pāles skola bussipeatus. Looduskaitse all on Zirbuļi tamm ning pärnad ümbermõõduga 3,52, 3,7 ja 3,73 meetrit, Küla kalmistul asub natsismiohvrite ühishaual mälestusmärk, ka asub seal mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele. 2017. aastal oli külas 219 elanikku, 2021. aastal 220. http://vietvardi.lgia.gov.lv/vv/to_www_obj.objekts?p_id=2580 Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. [1] Pāles pagasts. Esiet sveicināti Pāles pagastā! Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики
Siduri tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Siduri tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Luite asumis. Siduri tänav sai nime 4. aprillil 2007. Tänav on saanud nime lähikonnas asuvate remonditöökodade järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 294
Suitsu põik

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Suitsu põik on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Luite asumis. Tallinna tänavanimed. KNAB.
Suitsu tänav

Suitsu tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Luite asumis. Suitsu tänav sai nime 10. jaanuaril 1934. Tänav on saanud nime lähedal asuva Tallinn-Väikese raudteejaama mõjul (auruveduritega seotu). Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 295
Kukmor

Kukmor (tatari Кукмара / Kukmara) on linn Venemaa Tatarstani Vabariigis, Kukmori rajooni keskus. Asub Nurminka jõe kaldal. Kukmor asutati 19. sajandil, 1928 nimetati aleviks ja linnaõigused sai 2017. aastal. 1989. aastal oli 77,9% elanikest tatarlased. Kukmori rajooni koduleht (vene ja tatari keeles)
2017. aasta ujumise maailmameistrivõistlused

2017. aasta ujumise maailmameistrivõistlused olid 17. maailmameistrivõistlused ujumises. Võistlused toimusid Ungaris Budapestis 14.–30. juulil. Võisteldi kuuel spordialal: avaveeujumine, kujundujumine, ujumine, veepall, vettehüpped ja kaljuhüpped. Võistlustel osales 2360 sportlast 182 riigist. Kokku jagati välja 75 medalikomplekti. Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon (FINA) valis 15. juulil 2011 Shanghais toimunud kongressil 2015. ja 2017. aasta maailmameistrivõistluste korraldajad. 2015. aasta maailmameistrivõistluste korraldajaks valiti Venemaa linn Kaasan ja 2017. aasta korraldajaks Mehhiko linn Guadalajara. 2015. aasta veebruaris teatas Guadalajara, et ei saa rahapuuduse tõttu võistlusi korraldada. 11. märtsil 2015 anti teada, et 2017. aasta maailmameistrivõistluste korraldajaks määrati Budapest. Maailmameistrivõistluste ametlikud maskotid olid Lili ja Lali. Võistlused toimusid järgmistes paikades: Duna Aréna Alfréd Hajósi riiklik ujumisstaadion Balatoni järv Avaveeujumine Kaljuhüppped Kujundujumine Ujumine Veepall Vettehüpped   *   Korraldajariik "Gifts: available in the webshop and at the venues of the World Championships". fina-budapest2017.com. 13.7.2017. Vaadatud 30.7.2017 Ametlik koduleht (inglise keeles)
Herbert Hoover

Herbert Clark Hoover (10. august 1874 – 20. oktoober 1964) oli Ameerika Ühendriikide 31. president, Vabariikliku Partei liige. Ta oli ametis 1929–1933. Aastatel 1919–1923 juhtis ta Ameerika Ühendriikide ja Euroopa riikide loodud ühiskondlikku organisatsiooni АРА, mis kogus ja jaotas abi pärast Venemaa kodusõda lagunenud majandusega Vene SFNV-le. Aastatel 1921–1928 oli Hoover Ameerika Ühendriikide kaubandusminister. 1928. aasta presidendivalimistel oli Hooveri vastaskandidaat demokraat Al Smith. Smith oli katoliiklane ja sellepärast olid paljud protestandid tema vastu. Kandidaatide erinevus oli ka selles, et Hoover pooldas kuiva seadust, Smith lubas selle tühistada. Hoover võitis valimised 58%-ga Smithi 42% vastu. Sealjuures võitis Hoover kõigis Mississippist läände jäävates osariikides ja oli ajaloos esimene vabariiklasest presidendikandidaat, kes võitis Texases. Herbert Hooveri abikaasa Louise Hoover oli USA ajaloos esimene kõrgharidusega esimene leedi: ta oli lõpetanud Stanfordi ülikooli geoloogina, ehkki ta polnud sel erialal päevagi töötanud. Mõlemad oskasid vabalt hiina keelt ja Louise Hoover on USA ajaloos ainus esimene leedi, kes mõnda aasia keelt rääkida oskas. Hooveri valitsemisajal, aastatel 1929–1933 oli Ameerika Ühendriikides majanduslangus, suur depressioon. 1932. aasta presidendivalimistel oli Hooveri vastaskandidaat Franklin Roosevelt. Peamine teema valimiskampaanias oli majandus: Roosevelt nimetas Hooverit ainuisikuliselt vastutavaks kogu majanduskriisi eest, Hoover seevastu väitis, et valitsus on kõik õigesti teinud. Valimistel kogus Roosevelt 57% ja Hoover 40% häältest. Hoover võitis üksnes kuues osariigis (Connecticut, Delaware, Maine, New Hampshire, Pennsylvania, Vermont. Herbert Hoover oli järgmised 20 aastat ainus elusolev endine Ameerika Ühendriikide president. Ta oli kuni 2012. aastani kõige kauem (31 aastat) pärast oma presidendiaega elus olnud ekspresident. Ta oli kõige viimane elusolev Hardingi ja Coolidge'i valitsuse liige. Ta alustas oma peateose Freedom Betrayed kirjutamist 1944. aastal, kuid see ilmus alles 2011. aastal. Raamatus kritiseeritakse Roosevelti välispoliitikat. Herbert Hoover valiti 12. mail 1920 Tallinna aukodanikuks. Ta külastas Tallinna 14. märtsil 1938. Tema järgi on saanud nime Hooveri pais. Ameerika endine president H. Hoover Tallinnas. Uus Eesti, 14. märts 1938, nr. 73, lk. 3. Claus Bernet. Herbert Hoover. – Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon, 30, 2009, 644–653. P.-Ameerika endine president H. Hoover läbisõidul Tallinnas
Kristina Viin

Kristina Viin (sündinud 22. novembril 1985 Võrus) on eesti kunstnik, illustraator ja luuletaja. Ta kuulub Tartuga seotud naiskunstnike rühmitusse Delegatsioon K. Viin on lõpetanud Tartu Kõrgema Kunstikooli skulptorina ning õppinud Tartu Ülikoolis usuteadust (alates 2015). Temalt on ilmunud luulekogud "Nõtkel elevandisammul" (2014), "Isepüüdleja" (2018) ja "Unetamisi" (2024) ning luuletusi Loomingus, Vikerkaares, Müürilehes, Värskes Rõhus ja mujal kogumikes, aga ka kunstiarvustusi ja artikleid. Kristina Viin on illustreerinud luulekogusid, lasteraamatuid ja väljaandeid, esinenud näitustel Eestis ja Soomes[viide?]. Ta on teinud lavakujunduse Tartu Üliõpilasteatri lavastusele "Daniil Harms ehk Geeniuse elu"[viide?]. Viin on Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi, Eesti Kirjanike Liidu ja Tartu Kunstnike Liidu liige.[viide?] Delegatsioon K "Sügis tuumavarjendis". Vaadatud 04.10.2021. Viin, Kristina (2014). "Nõtkel elevandisammul". Viin, Kristina (2018). "Isepüüdleja".
Fitness

Fitness on võistlusspordiala, milles võisteldakse keha proportsioonides, ilus ja liikuvuses. See on lähedane kulturismile ehk atleetvõimlemisele, milles hinnatakse jõuharjutuste abil arendatud lihaste vormi ja massi. Alana eraldati fitness naiste kulturismist, kui tolle populaarsus hakkas langema. Fitnessivõistlustel demonstreerivad võistlejad oma füüsist, esitades piiratud aja jooksul pingutusi nõudva aeroobika- või tantsulise liikumise kava. Esimese võistluse fitnessis korraldas Wally Boyko 1985. aastal Las Vegases USAs, see koosnes trikoovoorust, atleetvõimlemiskavast ja õhtukleidivoorust. 1989. aastal hakkas Louis Zwick selle eeskujul korraldama võistlust Fitness America (tänapäeval Fitness Universe). 1995. aastal algatas rahvusvahelise võistluse Fitness Olympia ka Rahvusvaheline Kulturismiföderatsioon, mis 2004. aastast kannab nime Rahvusvaheline Kulturismi ja Fitnessi Föderatsioon (International Federation of BodyBuilding & Fitness). 1996. aastast toimuvad ka maailmameistrivõistlused. Eestis korraldab fitnessivõistlusi Eesti Kulturismi ja Fitnessi Liit. Tavaliselt koosnevad fitnessivõistlused trikoovoorust ja vabakavast. Trikoovoorus kannavad võistlejad bikiine ja kontsakingi, näidates oma füüsist kohtunikele ja publikule pool- või veerandpööretega. Hindamisjuhised rõhutavad tavaliselt väikest lihasmassi, lihaserühmade selget eristumist ja saledust; bikiinid peavad katma vähemalt 50% suurest tuharalihasest, stringe ei lubata. Vabakava peab olema füüsiliselt pingutav ning seisneb tavaliselt aeroobikas, tantsus või sportaeroobikas. Algul korraldati fitnessivõistlusi vaid naistele. Meeste fitnessis võisteldi aastatel 2003–2005 maailma karikale, 2006. aastast toimuvad ka maailmameistrivõistlused. Fitnessist on välja kasvanud kitsamad alad nagu bodyfitness, bikiinifitness, rannafitness ja athletic fitness. Kulturism ja fitness Eesti Kulturismi ja Fitnessi Liidu kodulehel Kulturism ja fitness Eesti Olümpiakomitee kodulehel Tiit Blaat, Eleri Õisma. VIDEO: Puust ja punaseks - mis on fitness ja kes on fitnessisportlased? Delfi, 24. aprill 2017
Francesco Ravizza

Francesco Ravizza (1615 Orvieto – 22. mai 1675) oli itaallasest katoliku piiskop. 19. märtsil 1667 valitud ja järgmisel päeval pühitsetud kardinal Neri Corsini poolt Sidoni (Siidon, praegune kohanimi Şaydā linn Liibanonis) titulaarpiiskopiks, 1670 nimetatud Portugali nuntsiuseks. 24. maist 1671 kuni 11. septembrini 1672 pühitses ta ametisse seitse piiskoppi, kellest tuntuim on kardinal Veríssimo de Lencastre. Ta kuulub vanimasse tänapäeval eksisteerivasse pühitsusliini (d'Estouteville'i liin), mis algas kardinal Guillaume d'Estouteville'iga. Kuni 2017. aastani peeti teda väikseima tänapäevani säilinud iseseisva pühitsusliini (Ravizza liin, varem nimetatud Lencastre'i liiniks) alustajaks. The Hierarchy of the Catholic Church Apostolic Succession & Episcopal Lineages in the Roman Catholic Church The episcopal consecration of Francesco Ravizza
Kuus müüti varjutavad eestlaste ajalugu

"Kuus müüti varjutavad eestlaste ajalugu" on Edgar V. Saksa programmiline revisjonistlik artikkel 1966. aastast. Müüdid, koos vastuväidetega Edgar V. Saksa poolt, on järgmised: Müüt piiskop Albertist kui kultuuritoojast. Eitab eestlaste kultuuritaset ja geopoliitilist mõju Euroopas enne 13. sajandit. Müüt 700-aastasest orjapõlvest. Leiutatud haletsevate estofiilide poolt 18. sajandi lõpul. Tegelikult oli Eestis samasugune feodaalaeg kui kõikjal Euroopas. Müüt ärkamisajast. Tegelik "Eesti renessanss" toimus korporatsioonis Estonia juba pärast Tartu Ülikooli taasasutamist 1802. aastal ning ärkamisaeg oli ainult selle populariseerimine epigoonide ja poolharitlaste seas. Müüt vanast heast rootsi ajast. Tekkinud alles Eesti ajal, põhjustades rootslaste ja nende mõju ülehindamist. Müüt klassivõitlusest ja Mahtra sõjast. Edgar V. Saksa sõnadega "... kurjategijaist, põletajaist, röövleist püütakse sentimentaalsuse ja humaansuse taustal "avalikus arvamises" "rahvuskangelasi" soetada." Müüt eesti-vene rahvaste sõprusest. Tegelikult jäi Novgorodi ja Pihkva vägede "appitulek" alati hiljaks ja lõppes eestlaste rüüstamise, laastamise ja tapmisega. Edgar V. Saks (juuni 1966). "Kuus müüti varjutavad eestlaste ajalugu" (PDF). Võitleja. Heidelberg. Lk. 2. Vaadatud 20.03.2021.
Bảo Ân

Bảo Ân (sündinud 3. novembril 1951 Đà Lạtis) on Vietnami keiserliku perekonna pea alates 15. märtsist 2017. Tema vanemad on keiser Bảo Đại ja Hoàng Phi Ánh.
Calvin Coolidge

John Calvin Coolidge (4. juuli 1872 – 5. jaanuar 1933) oli Ameerika Ühendriikide 30. president. Ta oli ametis aastail 1923–1929. Aastail 1921–1923 oli ta Ameerika Ühendriikide asepresident. Ta on ainus USA president, kes on sündinud 4. juulil (USA iseseisvuspäeval).
Āstere mõis

Āstere mõis (saksa keeles Poickern, läti keeles Āsteres muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub see Lätis Limbaži piirkonnas Viļķene vallas Āstere asulas. Mõisa peahoone asub Āstere järve idakaldal, valla keskusest Viļķenest 9,5 kilomeetri kaugusel. Mõis kujunes Lemsalu linnuselääni Koskullidele kuulunud Šķirstiņi mõisa maadele. XVI sajandil ostis need maad Jürgen Orgis (suri pärast 1469), pannes aluse Āstere mõisale. Hiljem kuulus see Hastferidele, kelle järgi sai mõis lätikeelse nime. Rootsi ajal kuulus mõisale kolm küla: Ais Essar, Ghirden ja Poikern. Heinrich Gustav von Hastfer (1731−1799) pani mõisa aastal 1796 Reinhold Friedrich von der Ostenile panti ja viimane omandas aastal 1821 mõisa pärusvaldusena. Aastal 1845 ostis Georg Friedrich von der Osten-Sacken Dreiliņi ja Āstere mõisa teistelt pärijatelt välja, ent kaks aastat hiljem müüs ta need Alexander Gotthard von Vegesackile. Viimane omanik oli aastatel 1904−1920 Ernst von Vegesack. Agraarreformi järel hakkas peahoones tegutsema Āstere põhikool, seejärel olid seal rahvamaja, postkontor, puhkekeskus ja raamatukogu. 2007. aastast on hoone eravalduses. Mõisa peahoone valmimisaeg on teadmata, kuid selle ehituslaad vihjab sellele, et hoone võis valmida umbes 1840. aastal. 1864. aastal lasid Vegesackid hoone ümber ehitada. Hoone fassaad laoti tellistest, sellel oli puidust portikus. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 1/2 adramaad, sellele allus 108 mees- ja 106 naishinge. 1688 oli Āstere ja Dreiliņi mõisa suurus 6 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 1/4, aastal 1757 aga 6 ja 5/6. Aastal 1823 oli mõisate suurus 8 ja 4/5 adramaad. Aastal 1832 oli mõisatel adramaid 8 ja 2/3, aastal 1881 aga 6 ja 27/80, lisaks 10 ja 12/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Dunsdorfs, E. Divas gudras latviešu galvas: muižu dibināšana zviedru Vidzemē. Daugava: 1986, lk 82. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 158-159. Āstere mõis võrguküljel zudusilatvija.lv Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 250. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 144 Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 221.
Skye terjer

Skye terjer, tuntud ka kui skaiterjer, on Suurbritanniast Šotimaalt pärinev koeratõug. Arvatavalt on tõug saanud nime Skye saare järgi. "Skye terjer" (PDF). EKL. Vaadatud 23.08.2017. Koer (koost. A. Essenson), Tallinn: Valgus, 1985, lk 192–193. "Võõrsõnade leksikon: skaiterjer". Eesti Keele Instituut. Vaadatud 15.07.2017.  Skye terjer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Skye terjer koer.ee saidil
Ewa Demarczyk

Ewa Maria Demarczyk (16. jaanuar 1941 Kraków – 14. august 2020 Kraków) oli poola laulja, helilooja ja laulutekstide autor. Tema karjäär lõppes 1999. aastal. "Ewa Demarczyk śpiewa piosenki Zygmunta Koniecznego" (1967) "Ewa Demarczyk" (1974) "Live" (1982) http://culture.pl/pl/tworca/ewa-demarczyk http://www.gazetakrakowska.pl/artykul/325847,gdzie-odlecial-czarny-aniol,1,id,t,sa.html http://demarczyk.pl/wp/dyskografia/ http://rateyourmusic.com/release/album/ewa_demarczyk/%D1%8D%D0%B2%D0%B0_%D0%B4%D1%8D%D0%BC%D0%B0%D1%80%D1%87%D0%B8%D0%BA/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuli 2017. Vaadatud 15. juulil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ewa Demarczyki veebileht
Zachary Taylor

Zachary Taylor (24. november 1784 – 9. juuli 1850) oli Ameerika Ühendriikide 12. president. Ta oli ametis aastail 1849–1850.
Millard Fillmore

Millard Fillmore (7. jaanuar 1800 – 8. märts 1874) oli Ameerika Ühendriikide 13. president. Ta oli ametis aastail 1850–1853. Ta oli asepresident 4. märtsist 1849 9. juulini 1850 ja sai presidendiks pärast president Zachary Taylori surma.
Tõnis Raid

Tõnis Raid (15. oktoober 1849 – 12. oktoober 1936 Viljandi) oli Vene-Türgi sõja veteran ja kaitseliitlane. Talle anti Valgeristi ja Kotkaristi teenetemärk.
Arash (album)

"Arash" on Rootsi-Iraani poplaulja Arashi debüütalbum. See avaldas 2005. aastal Warner Music. Singlid sellelt albumilt olid "Temptation", "Boro, Boro", "Arash", "Tike Tike Kardi", "Bombay Dreams" ja "Music Is My Language". ESIMESE VÄLJALASKE LAULUDE LIST TEISE VÄLJALASKE LAULUDE LIST
Donya

"Donya" (pärsia keeles: دنیا‎‎) on Rootsi-Iraani poplaulja Arashi teine stuudioalbum. Selle avaldas 2008 Warner Music Scandinavia (WEA). Singlid albumilt olid "Chori Chori", "Suddenly", "Kandi", "Donya", "Dasa Bala" ja "Pure Love".
Giulia Enders

Giulia Enders ( sündinud 1990. aastal Mannheimis) on saksa gastroenteroloog ja aimekirjanik. Ta on gastroenteroloogia doktorant Frankfurdi Goethe ülikooli meditsiinilise mikrobioloogia ja haiglahügieeni instituudis. Oma käsilolevas doktoritöös uurib ta bakterit Acinetobacter baumannii (atsinetobakter), mis võib põhjustada infektsiooni, hingamisteede haigusi ja veremürgistust. 2012. aastal võitis ta loenguga "Võluv soolestik" esikoha Freiburgi, Berliini ja Karlsruhe Science Slamil ning loeng sai YouTube'is kiiresti menukaks. Kirjastus Ullstein tegi talle ettepaneku sellel teemal raamat kirjutada. Aimeraamat "Darm mit Charme" ("Võluv soolestik") ilmuski 2014. aasta märtsis. Juulis teatas kirjastaja, et raamatust on pool miljonit eksemplari müüdud. "Võluvast soolestikust" sai rahvusvaheline menuk, mis on tõlgitud 28 keelde. 2016 – Deutschen Museumsi Helmut Fischeri teaduskommunikatsiooni auhind 2014 – Darm mit Charme. Alles über ein unterschätztes Organ. Kirjastus Ullstein, Berliin, 304 lk, ISBN 978-3550080418 2016 – Võluv soolestik. Kogu tõde ühe alahinnatud elundi kohta. Tõlkinud Kadri Metsma. Kirjastus Varrak, ISBN 978-9985335598 Giulia Enders. darm-mit-charme.de "Võluv soolestik". apollo.ee Jahres-Bestseller: "Darm mit Charme" und Spielman-Roman vorn. focus.de, 22. detsember 2014 Preis mit Charme. deutsches-museum.de Giulia Enders - Darm mit Charme (WDR 5 Science Slam). youtube.com, 20. november 2012 Vom Bäh zum Wow. faz.net, 11. aprill 2014 Giulia Enders: Gut Reaction. youtube.com, 29.mai 2015 NeuesS Von Giulia Enders. studiced.de, 25. mai 2016
Crossfade (The Remix Album)

"Crossfade (The Remix Album)" on Rootsi-Iraani poplaulja Arashi esimene remikside album. Selle avaldas 2006. aastal Warner Music Scandinavia (WEA). Kõigi 16 laulu remiksi kõrval, mis pärinesid originaalis tema debüütalbumilt "Arash", on esindatud ka üks uus ja varem avaldamata laul "Iran Iran", mille produtsent oli DJ Aligator; sellest loost sai ka albumi ainus singel.
Superman (Arashi album)

"Superman" on Rootsi-Iraani poplaulja Arashi kolmas stuudioalbum pärast albumeid "Arash" (2005) ja "Donya" (2008). See anti välja 4. novembril 2014 Warner Music Scandinavia (WEA) poolt. Singlid sellelt albumilt olid "Broken Angel", "Melody", "Iran Iran World Cup 2014", "She Makes Me Go" (koos Sean Pauliga) ja "Sex Love Rock n Roll (SLR)" (koos T-Painiga).