laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Travemünde

Travemünde on Lübecki linnaosa, see asub Trave jõe suudmes Lübecki sadamaalal. Suurem asustus tekkis Travemünde aladele 12. sajandil, kui Saksimaa hertsog Heinrich Lõvi sinna Trave jõe valvamiseks kindluse ehitas, hiljem tugevdasid seda taanlased. Travemünde sai linnaks 1317, aastal 1329 läks lõplikult Lübecki vabalinna alla. Kindlustusrajatised hävitati aastal 1807. Travemünde on aastast 1802 olnud merekuurort, seal on Saksamaa suurim Läänemere-äärne parvlaevasadam. Senini säilinud majakas, mis ehitati aastal 1539, on Saksamaa Läänemere kalda äärsetest vanim. Teine turismiatraktsioon on Trave suudmes ankrus seisev muuseumlaev Flying P-Liner Passat. Igal aastal toimuv Travemünde Nädal (Travemünder Woche) on üle kogu Põhja-Euroopa tuntust kogunud purjevõistlus. Seal toimub igal aastal ka liivafestival Sand World. Travemündes elas 2016. aastal 13 534 inimest. Travemündet kui 19. sajandi kuurortlinna kirjeldas Thomas Mann oma 1901. aastal ilmunud romaanis "Buddenbrookid". Mann kirjeldas Travemündet vabaduse, õnne ja raamatu tegelase Antonie puhul ka armastuse kohana, mis vastandub argielu probleemidele. Hotell Kurhaus, mille projekteeris arhitekt Joseph Christian Lillie Trave suue Kasiinohoone, mis on praegu hotell Columbia Lübeck-Travemünde Strand jaam, mis näitab järgmise Lübeckisse mineva rongi aega Raudteejaamast vaid 200 meetri kaugusel asuv purskkaevude plats tähistab promenaadi algust Vaade linnale Trave promenaadilt Vorderreihe kaubatänav Travemünde vanimaid hooneid, 1551 valminud foogti residents Vaade paadisillalt, rand ja hotell Columbia (endine kasiinohoone) Trave jõgi, purjelaev Passat ja linna siluett Vanad majad ja Lorenzi kiriku torn Kruiisilaev Vorderreihe promenaadi juures Ida Boy-Ed (1952–1928), kirjanik, naisõiguslane; ta kirjutas paljuloetud raamatuid ja ajaleheartikleid Friedrich Naumann (1860–1919), liberaalpoliitik ja protestantlik pastor Otto Ciliax (1891–1964), admiral teises maailmasõjas, teenis Saksamaa keisririigi, Weimari vabariigi ja Natsi-Saksamaa merevägedes Lilo Peters (1913–2001), kunstnik ja skulptor Peter Nogly (1947–), jalgpallitreener ja endine jalgpallur Rötger Feldmann (1950–), koomiksiautor, lõi tegelase Werner Torsten Wohlert (1965–), endine jalgpallur Travemünde Ametlik turismileht Travemünde panoraamid Travemündega seotud fotograafiablogi Ajalooline filmilint Travemündest (1919), filmportal.de
Novomoskovsk

Novomoskovsk on linn Venemaal Tula oblastis. Asub Tulast 60 km idas, Doni jõe lähte lähedal. Asutatud 1930. aastal Bobriki küla juurde keemiakombinaadi ja elektrijaama rajamisel. 1930. aastal sai linnaõigused ja 1933–1961 kandis nime Stalinogorsk. 1961. aastal nimetati Novomoskovskiks. Q126684906
Pahmamine

Pahmamine (murdes ka tallutamine, lõunaeesti murretes ja Hiiumaal sõtkutamine ) oli suvivilja peksmine viljaladet ehk pahmast tallates. Pahmamine oli tuntud mitmel pool Euroopas. Eestis tallas vanemal ajal talurahvas pahmast ise, lauldes ühtlasi vastavaid laule. 19. sajandil oli selline pahmamise viis kasutusel vaid vaesemates piirkondades, kehvemates peredes või väikse viljakoguse korral. Hiljemalt 18. sajandil teostati pahmamist Eestis hobuste või härgadega. 19. sajandi II poolel võeti pahmamise kõrval Lõuna-Eestis kasutusele hobuse järel veetav reherull. Sajandi lõpul hakkas pahmamist asendama rehepeksumasina töö. 20. sajandi algul pahmati veel vaid lina- ja ristikuseemet. rabamine rehepeks tuulamine [1] Väike murdesõnastik. Vaadatud 16.07.2020 [2] Väike murdesõnastik. Vaadatud 16.07.2020 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 201 Viljalõikus
Putnēnmuiža

Putnēnmuiža on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Pūre valla loodeosas. Küla jääb valla keskusest Pūrest 8, piirkonna keskusest Tukumsist 28 ja Riiast 90 kilomeetri kaugusele. Küla on kujunenud endise Putnēni mõisa (Putnen, Puttnen) keskuse juurde. Vietvārdu datubāze
Pūres stacija

Pūres stacija (tõlkes Pūre raudteejaam) on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Pūre valla keskosas. Küla jääb valla keskusest Pūrest 4,1, piirkonna keskusest Tukumsist 23,9 ja Riiast 89,3 kilomeetri kaugusele. Küla on kujunenud aastal 1904 valminud Moskva–Ventspilsi raudtee äärde Pūre raudteejaama juurde. Vietvārdu datubāze
Daigone

Daigone on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Pūre valla lääneosas. Küla asub Abava jõe kaldal ja jääb valla keskusest Pūrest 3, piirkonna keskusest Tukumsist 23 ja Riiast 85 kilomeetri kaugusele. Küla on kujunenud endise Daigone mõisa (Deguhnen) keskuse juurde. Vietvārdu datubāze
Dzintars

Dzintars (ka Viljete) on küla (vidējciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Pūre vallas Viljetupe jõe kaldal. Dzintars on kujunenud endise Pūre mõisa Viljete karjamõisa (Wileten, Wiljatlen) keskuse juurde. Külas asub Dzintarsi bussipeatus.. Aastal 2015 oli külas 73 elanikku, aastal 2018 oli elanikke 163, aastal 2020 aga 152. Vietvārdu datubāze "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 16. juulil 2020.
Gunnar Havi

Gunnar Havi (sündinud 2. oktoobril 1968) on Eesti kolonelleitnant, korvpallur. Havi alustas teenistust 1992. aastal piirivalves. Muu hulgas on ta olnud Undva, Ruhnu ja Paldiski kordoni ülem. 2003–2014 teenis kolonelleitnant Havi kaitseväes erinevatel ametikohtadel, sealhulgas 2010–2012 Logistikapataljoni ülemana. Ta on käinud ka missioonil Kosovos. Aastast 2014 kuni 2016. aasta augustini oli Havi Kaitseliidu Harju maleva pealik. 8. augustist 2016 kuni 28. septembrini 2021 oli ta Saaremaa maleva pealik. Gunnar Havi on lõpetanud KVÜÕA keskastme kursuse ja Balti kaitsekolledži, samuti on ta ennast täiendanud erinevatel kursustel Ühendkuningriigis ja Taani Kuningriigis. [1] Saaremaa maleval uus pealik Saaremaa maleval uus pealik. Saaremaa Malev, 9. august 2016. (Kasutatud 16. juulil 2020) Kaitseliitlaste uus pealik on Gunnar Havi. Saarte Hääl, 9. august 2016. "Saaremaa maleva etteotsa asub kaptenleitnant Arto Reinmaa". Kaitseliit. 28. september 2021. Vaadatud 21. märts 2022.
Ceyhun Bayramov

Ceyhun Bayramov (aserbaidžaani keeles Ceyhun Əziz oğlu Bayramov; sündinud 25. juunil 1973 Bakuus) on Aserbaidžaani majandusteadlane ja jurist. Ta oli aastatel 2018–2020 Aserbaidžaani haridusminister, 16. juulist 2020 on ta Aserbaidžaani välisminister. Ta sündis aastal 1973 Bakuus. Pärast keskkooli lõpetamist asus ta õppima Aserbaidžaani Riikliku Majandusülikooli majandusteaduskonda. Seejärel lõpetas ta Bakuu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Aastatel 1996–2000 töötas ta Aserbaidžaani maksude ministeeriumis. Aastatel 2000–2002 töötas ta juristina, aastatel 2002–2013 juhtis ta justiitsfirmat "OMNİ". 30. maist 2013 kuni 12. augustini 2013 töötas ta Aserbaidžaani haridusministeeriumis ministeeriumi kantselei direktorina. 12. augustil 2013 määrati ta Aserbaidžaani presidendi İlham Əliyevi korraldusega Aserbaidžaani aseharidusministriks. Seoses haridusministri Mikayıl Cabbarovi üleminekuga teisele tööle määrati ta 23. aprillist 2018 Aserbaidžaani presidendi İlham Əliyevi korraldusega Aserbaidžaani haridusministriks 16. juulil 2020 määrati ta Aserbaidžaani presidendi İlham Əliyevi korraldusega Aserbaidžaani välisministriks. Ta on abielus ja tal on kaks last.
Jean Castex

Jean Castex (sündinud 25. juunil 1965 Vic-Fezensacis) on Prantsusmaa poliitik. Ta oli 3. juulist 2020 kuni 16. maini 2022 Prantsusmaa peaminister. Ta sündis aastal 1965 Vic-Fezensacis Gersi departemangus. Ta on õppinud Toulouse'i Jean Jaurèsi Ülikoolis. Lisaks on ta õppinud Science Pos ja École nationale d'administrationis. Castex oli kaksteist aastat Lõuna-Prantsusmaa provintsilinna Pradesi linnapea, kuni president Emmanuel Macron nimetas ta peaministriks pärast Édouard Philippe'i tagasiastumist 3. juulil 2020. Ta oli 2020. aasta alguseni Vabariiklaste partei (Les Républicains) liige. Oma vaadetelt on ta sotsiaalne konservatiiv. Ta on teeninud koroonaviiruse kriisiga toimetulemise eest kiidusõnu. 22. novembril 2021 osutus Jean Castexil Covid-19 test positiivne ja ta jäi nädalaks isolatsiooni. Ta on abielus Sandra Ribelayguega, neil on neli tütart. Ta räägib vabalt katalaani keelt ning teda peetakse katalaani identiteedi kaitsjaks Lõuna-Prantsusmaal.
Määru hoiuala

Määru hoiuala on hoiuala Järva maakonnas Türi vallas. Hoiuala asutati 2005. aastal lubjavaese pinnasega liigirikaste niitude ning aas-rebasesaba ja ürt-punanupuga niitude kui elupaikade kaitseks, selle pindala on 8,2 hektarit ning see asub Kurla küla maadel. Pärandkooslus Kalevipoja Põrguvärav "Määru hoiuala". Eesti Entsüklopeedia. 2011. Vaadatud 17. juuli 2020. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Sławno

Sławno (saksa Schlawe) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas, Sławno maakonna halduskeskus. Sławno asub Słupskist umbes 25 km lääneedelas. Asulat on esmamainitud 1186. aastal. Sławno sai linnaõigused 1317. aastal. Kolmekümneaastases sõjas sai linn rängalt kannatada. 1945. aastal läks linn Saksamaa koosseisust Poolale. Miasto Sławno Starostwo Powiatowe w Sławnie Kreis Schlawe Pommerscher Sławno Encyklopedia PWN
Voldemar Palitser

Voldemar Palitser (15. august 1893 Koložitsa mõis, Jamburgi maakond, Peterburi kubermang – 8. juuli 1939 Narva) oli Eesti politseinik ja majandustegelane. Voldemar Palitser sündis Jamburgi maakonna Koložitsa mõisa valitseja Hans Palitseri pojana, õppis Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis, Narva gümnaasiumis ja aastatel 1914–1916 Peterburi Polütehnikumis, oli EÜS Põhjala liige. Tegutses Petrogradis ka Eesti Hariduse Seltsi koolijuhatajana. Esimese maailmasõja ajal astus Vladimiri sõjakooli, teenis 18. Siberi kütipolgus, lõpetas Oranienburgi ohvitseride kütikooli kuulipildujate kursused ja läks sõja lõpupoolikul lipnikuna rindele Ukrainas. 1918. aasta detsembris liitus leitnant Voldemar Palitser Eesti rahvusväeosa Eesti Ratsaväepolguga. 1918. aasta sügisel nimetati V. Palitser Eesti Politsei Narva linna miilitsaülemaks. 4. veebruarist kuni 14. septembrini 1920 oli ta Tallinna linna miilitsa- ja politseiülem. Pärast Vabadussõda kolis Palitser Saksamaale ja õppis Frankfurdi ülikoolis majandust, ülikooli lõpetas 1923. aastal. Palitserist sai AS Aivazi osanik, mille juhatuse liige ja direktor ta oli surmani. Ta oli 1934. aastal Nõmme linnavolinik Vabadussõjalaste Rahvaliikumise nimekirjast. Voldemar Palitser sai raskelt vigastada autoõnnetuses Vaivara vallas Narva lähedal Tallinna–Narva maanteel Põlendiku metsa vahel. Ta toimetati Narva linna haiglasse, kus ta suri. Mati Kröönström, Eesti ratsaväe juhid Vabadussõjas[alaline kõdulink]. Tuna, 2/ 2005 Dr. W. Palitseri surm autoõnnetusel, Päewaleht, nr 183, 10. juuli 1939 Ohvitseride andmekogu, Eesti Sõjamuuseum - Kindral Laidoneri Muuseum. Eesti ohvitserid 1918-1940.
ERR Jupiter

ERR Jupiter on Eesti Rahvusringhäälingu veebikanal, mis avati 22. aprillil 2020. Kanal koondab aadressile jupiter.err.ee Eesti Rahvusringhäälingute tele- ja raadiokanalite saated, sarjad, filmid, dokumentaalfilmid ning audiosisu kontsertidest kuuldemängudeni. Uute saadete kõrval leiab kanalist ka hulgaliselt ERR-i arhiivipärleid. Jupiteri sisu on eestikeelne ning kasutajatele tasuta. Voogedastusteenus töötab nii arvutis, mobiilis kui ka teistes internetiga toestatud seadmetes. Kasutaja ees avanevad video- ja audiolehed, kus valiku teevad mugavaks teemapõhised alajaotused ja soovitused. Ühtlasi annab Jupiter võimaluse samas kohas ja otse kuulata-vaadata kõiki rahvusringhäälingu raadio- ja teleprogramme. Lastele mõeldud sisu jõuab jätkuvalt Jupiteri sõsarlehele Lasteekraan.ee, noortele suunatud sisu kodu on Jupiteri alamleht Jupiter IO. Alates 2022. aasta mais avati ka venekeelne Jupiter+. Nime leidmiseks korraldati ERR-is nimekonkurss, kuhu laekus 150 pakkumist.[viide?] Toimetus kaalus mitmeid Eesti telemaastikult tuttavaid nimesid. Esil olid ka näiteks Aatomi või Aatomiku nimi, kuid ülekaalukalt võitis Jupiter.[viide?] Kanali nimi viitab omal moel ka Eesti Televisiooni legendaarsele filmisaatele "Jupiter".[viide?] Jupiteri peatoimetaja on Rihhard-Erik Järvi (varem filmitoimetaja/sisuspetsialist). Eelmine peatoimetaja oli Toomas Luhats, toimetajana on Jupiteris töötanud Raul Lobanov ja disainerina Antoon Johan Vugts. ERR Novaator ERR Menu ERR Kultuur ERR Sport "ERR avab peagi uue kanali Jupiter". ERR.ee. Märts 2020. "Toomas Luhats: ERRi voogedastus platvorm avatakse kevadel". ERR.ee. 8. jaanuar 2020. Koduleht ERR-i uus veebikanal Jupiter: Mis? Miks? Kellele? ERR.ee, 22. aprill 2020
ERR Lasteekraan

ERR Lasteekraan on Eesti Rahvusringhäälingu voogedastusteenus, mis loodi septembris 2015. Kanali algne nimi oli Lastejaam. Veebikanali avapidu toimus ETV2 otseülekandena 19. septembril. Peol osalesid telesaatest "Lastetuba" tuttavad reporter Timmu, klounid Piip ja Tuut, tsirkusetrupp Folie ning Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio laululapsed. Veebikeskkond koondab lastele mõeldud sisu: järelvaadatavad ja -kuulatavad on Eesti Rahvusringhäälingu kanalite lastesaated ning multifilmid. Keskkonnast leiab ka mitmesuguseid mänge. ERR Jupiter ERR Kultuur ERR Menu ERR Novaator "Uus veebileht Lastejaam.ee avaneb piduliku otseülekandega". ERR.ee. 4. september 2015. Lastetuba ERR Digihoidla Lasteekraan.err.ee
Moha (budism)

Moha (paali ja sanskriti keeles; tiibeti keeles གཏི་མུག, timuk; hiina keeles 癡 või 痴 (hääldus pinyinis) chī) on pettekujutlus, rumalus, segaduses olek. See on budismis üks peamisi põhjusi, mis hoiab olendeid sansaaras. Avidyā ehk teadmatus on sellele lähedane mõiste. Konkreetsed teadmatuse objektid on erinevates õpetustes erinevad, nagu ka selle ületamise viisid. Koos iha ja vihaga on rumalus või pettekujutlus üks kolmest meelemürgist. Olemiseratta keskel sümboliseerib seda siga. Budistlikus kosmoloogias vastab pettekujutlusele õnnetu seisund loomana. Asju ja nähtusi nähakse pettekujutluste tõttu moonutatuna. Moonutusi (vipallāsa) on kolme liiki: tajumoonutused (saññā-vipallāsa), teadvuse moonutused (citta-vipallāsa) ja vaatemoonutused (diṭṭhi-vipallāsa). Moonutuste tõttu võivad tekkida pettekujutlused, et muutuv (anicca) on püsiv (nicca), kannatus (dukkha) on õnn (sukha), isetus (anatta) on mina (attā) ja ebameeldiv (asubha) on meeldiv (subha). Moonutused põhjustavad seeläbi kannatusi. Avidya (teadmatus) Meeleplekk Kolm meelemürki Viis takistust Skandha (isiksuse moodustajad) Damien Keown (2004). A Dictionary of Buddhism. Oxford University Press. pp. 8, 47, 89, 106, 143. ISBN 978-0-19-157917-2. Vipallāsa-sutta, AN 4.49.
Van Stadensrus

Van Stadensrus on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Xhariepi ringkonnas Naledi vallas. Van Stadensrus asub Lesotho piirist umbes 18 km kaugusel. Asula rajas M. H. van Staden 1920. aastal talle kuuluva Mooki farmi maadele. Linnaõigused sai Van Stadensrus 1925. aastal. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Van Stadenrusi elanikest mustanahalisi aafriklasi 96,6%, valgeid 2,1%, värvilisi 0,6%, India või Aasia päritolu inimesi 0,2% ja teisi 0,5%. Sotho keelt pidas emakeeleks 85,4% inimesi, koosa keelt 5,6%, afrikaani keelt 4,1%, inglise keelt 1,8% ja teisi keeli 3,2%. Van Stadensrus SA Places Thapelang Census 2011 Vanstadensrus Census 2011
Indrek Alekõrs

Indrek Alekõrs (sündinud 14. oktoobril 1952 Tallinnas) on Eesti haridustegelane ja koolijuht. Ta asutas 1999. aastal Pärnu Saksa Tehnoloogiakooli ning juhib kooli tänapäevani. 1976 Tallinna Pedagoogiline Instituut, füüsika eriala 2004–2007 Tartu Ülikool, magistrikraad koolijuhtimise erialal 1976–1979 Kasari 8-klassiline Kool, füüsikaõpetaja 1979–1980 Tallinna Polütehniline Instituut, füüsikalabori juhataja 1980–1982 Tallinna 4. Keskkool, füüsikaõpetaja 1982–1985 Pärnu 4. Keskkool, direktor 1990–1992 Pärnu linnavalitsuse liige, haridusnõunik 1992–1993 Pärnu Ametikool, direktor 1993–1995 Pärnu linnavalitsuse haridusosakonna juhataja 1997–1999 Pärnu linnavalitsuse haridusosakonna juhataja asetäitja 1999–2000 Sindi Kergetööstuskool, direktor alates 1999 Pärnu Saksa Tehnoloogiakool, direktor, juhatuse liige 2021 Pärnu teenetemärk (Pärnu Saksa Tehnoloogiakooli eduka juhtimise eest) Tema isa oli kirjandusteadlane ja -kriitik Richard Alekõrs, ema oli kunstiajaloolane Linda Alekõrs. Tema vanem poolvend oli ajakirjanik Madis Salum. Taimi Dreier. "Direktorid läbi aegade: Indrek Alekõrs". Pressbooks.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuli 2020. Ülle Hallik. Indrek Alekõrs – juhtimiskallakuga füüsikaõpetaja. Eesti Päevaleht, 12. detsember 1997 Kalev Vilgats. Saksa tehnoloogiakooli lugu. Pärnu Postimees, 29. juuni 2019
Powfu

Isaiah Faber (sündinud 31. märtsil 1999), tuntud oma esinejanimega Powfu, on Kanada laulja, laulukirjutaja, räppar ja muusik. Ta pälvis ülemaailmse tähelepanu lauluga "Death Bed (Coffee for Your Head)", mis jõudis Billboard Hot 100 edetabelis 23. kohale. Isaiah Faber avaldas oma laulu "Death Bed (Coffee for Your Head)" 2019. aasta veebruaris. Selles laulus kasutati osi Filipiini-Suurbritannia laulja Beabadoobee debüütsinglist "Coffee". Powfu singel on saanud Spotify lehel üle 400 miljoni esituse ja jõudnud oma kõrgajal Billboard Hot 100 edetabelis 23. kohale pärast seda, kui see kogus populaarsust Hiina lauluvideote jagamise sotsiaalmeediakeskkonna TikTok kaudu, kuhu on postitatud üle 4 miljoni seda laulu kasutava video. Pärast singli taasavaldamist kirjutas Powfu alla plaadilepingule Columbia Recordsiga ja Robots and Humansiga. "Death Bed (Coffee for Your Head)" ilmus EP'l ''Poems of the Past''. EP anti välja 29. mail 2020. ''Some Boring Love Stories'' (2018) ''Some Boring Love Stories, Pt. 2'' (2019) ''Some Boring Love Stories, Pt. 3'' (2019) ''Some Boring Love Stories, Pt. 4'' (2019) ''Poems of the Past'' (2020) ''Letters in December'' (koos Rxseboyga) (2019) ''Dead Eyes'' (koos Promoting Sounds & Ouse!'ga) (2019) ''Hide in Your Blue Eyes'' (koos Thomas Reidiga) (2019) ''Laying on My Porch While We Watch the World End.'' (koos Rxseboy ja Slipfunciga) (2020) ''Don't Fall Asleep Yet'' (koos ENRAga) (2020) ''Death Bed (Coffee for Your Head)'' (koos Beabadoobeega) (2020) ''I'm Used to It'' (2020) ''I'll Come Back to You'' (2020) ''Eyes'' (koos Lilyungi ja Chrisbeatsiga) (2020)
Plaaniline meditsiiniabi

Plaaniline meditsiiniabi ehk plaaniline ravi on tervishoiukorralduslik termin. Plaanilise meditsiiniabi saamise aeg on patsiendile ette teada. Vastupidi on erakorralise meditsiiniabiga, mida antakse haigestumise ajal või sellele vahetult järgneval perioodil. Erakorraline abi ei ole ette planeeritud.
Pärnu Saksa Tehnoloogiakool

Pärnu Saksa Tehnoloogiakool on erakutseõppeasutus Pärnus aadressil Jalaka tänav 8. Kool tegutseb 2001. aastast ja see on Saksamaa Liitvabariigi sihtasutuse Stiftung Bildung und Handwerk tütarorganisatsioon Eestis. Kool on spetsialiseerunud tehnilikavaldkondadele, koolitades elektrikuid, IT-spetsialiste, raamatupidajaid, kinnisvaramaaklereid. 2. juulil 1999 sõlmisid Pärnu linnavalitsuse haridusosakonna asejuhataja, hilisem projektijuht ja direktor Indrek Alekõrs ja Saksamaa Liitvabariigi Königs Wusterhauseni Tehnoloogia- ja Kutsehariduskeskuse juhataja dr Rainer Straube koostöölepingu. Eesmärk oli koostöö Eestimaa ja Saksamaa vahel kutsehariduse valdkonnas. Leping sätestas võimaluse luua saksa õppeasutus Eestis. Järgnev kontseptuaalne töö kestis kuni novembrini 2000. Sellel perioodil loodi põhimõttelised kokkulepped Haridusministeeriumi ja Pärnu linnavalitsusega. Kool avati 1. septembril 2001. Alates 2016. aastast korraldab kool töökohapõhist õpet, mis tihendab sidemeid ettevõtetega Eestis ja Saksamaal. Selles õppevormis õpitakse kolmandik õppeajast koolis ja kaks kolmandikku töökohal. Ajalugu. Pärnu Saksa Tehnoloogiakooli veebisait. Pärnu Saksa Tehnoloogiakooli veebisait
Biograaf

Biograaf ehk eluloolane on inimene, kes kirjutab, jäädvustab, märgib või joonistab üles kellegi eluloo ehk biograafia. "Kes on biograaf?". ÕS.[alaline kõdulink] Inimeste elulood on kirjandusliku ehitusmaterjali ammendamatu karjäär / Alvar Loog, Postimees 11. mai 2018 Rutt Hinrikus, Tiina Kirss "Elust elulooks. Kuidas kirjutada elulugu – näiteid ja näpunäiteid" (kirjastus Tänapäev, 2010)
Rybnik

Rybnik on maakonna õigustega linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas. Rybniku kesklinn asub Tšehhi piirist umbes 19 km kaugusel. Asulat on esmamainitud 1175. aastal, linnaõigused sai enne 1308. aastat. 19. sajandil arenes linnas hoogsalt tööstus. Raudteeühenduse sai Rybnik 1856. aastal. Rahvahääletuse tulemusel läks linn 1922. aastal Poola koosseisu. Rybnik Encyklopedia PWN
Friedrich Arnemann

Friedrich Arnemann (20. juuni 1895 Riia – 3. juuli 1960 Tallinn) oli sanitaarstatistik, TRÜ arstiteaduskonna assistent aastail 1945–1949. Eesti NSV teeneline arst (1947). Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Eesti NSV teenelise arsti aunimetuse andmise kohta Silmapaistvate teenete eest tervishoiu alal anda Eesti NSV teenelise arsti nimetus: Friedrich Arnemanile, Eesti NSV Tervishoiuministeeriumi Meditsiin-Sanitaarstatistika osakonna ülemale, Punaväelane: Punaarmee [7. laskurdiviisi] poliitosakonna ajaleht, 7 november 1947
Narva Kommertskool

Narva Kommertskool, ka Narva linna Kommertsgümnaasium oli Narvas aastatel 1919–1936 tegutsenud üld- ja kaubandusharidust andnud keskkool. Narva Kommertskool avati 24. aprillil 1919. aastal, 187 õpilase ja 12 õpetajaga. 1928. aastal ühendati Narva Kommertskool Narva Ühisgümnaasiumiga ja lõpetas oma tegevuse 1936. aastal. Esimene kommertskool avati Narvas juba 1910. aastal, laubanduskool oli ühe- või kolmeaastase õppeajaga kutsekool, mille eesmärgiks oli õpilaste ettevalmistamine tööks kaubandus- ja tööstusettevõtetes ning kontoritööks erinevates ametiasutustes. Kooli sisseastumiseks oli vajalik 2-klassilise ministeeriumikooli või kihelkonnakooli lõpetamine. Kommertskooli täieliku kursuse lõpetanud olid võrdsustatud reaalkooli lõpetanutega. 7. detsembris 1922 Eesti vabariigis vastu võetud Avalike keskkoolide seaduse põhjal jagunesid keskkoolid humanitaar-, reaal-, kaubandus-, majapidamis-, tehnika-, aiandus-, põllumajandus- ning sotsiaalharusse. Kommertskoolid reorganiseeriti kommertsgümnaasiumideks või muudeks keskkoolideks. Narva linna Kommertsgümnaasium: kooli XX juubeli (1907-1927) mälestuseks, erb.nlib.ee Narwa kommertskooli saatuse otsustamise puhul., Põhja Kodu, 1 juuli 1926 Narwa linna ühiskommertsgiimnaasiumi juubeli puhul, Põhja Kodu, 5 november 1927
Heinrich Tarto

Heinrich Tarto (27. november 1897 Narva – 24. mai 1919 Narva) oli Venemaa keisririigi ja Eesti sõjaväelane (alamleitnant). Heinrich Tarto sündis Narvas 27. novembril 1897, õppis Narva Kommertskoolis ja lõpetas Esimese maailmasõja ajal Vladimiri sõjakooli. 1918. aastal oli Heinrich Tarto Kaitseliidu Narva maleva organiseerija ja esimesi Narva kaitseliitlasi. Ta määrati Narvas formeeritud 4. jalaväepolku, kus võttis osa sõjategevusest Viru rindel, seejärel teenis 1. diviisi tagavarapataljonis ja 6. jalaväepolgus. Alamleitnant Heinrich Tarto hukkus Narva all, 24. mail 1919. aastal. Ohvitseride andmekogu. Heinrich Tarto, Eesti Sõjamuuseum - Kindral Laidoneri Muuseum. Eesti ohvitserid 1918-1940. Ohvitseride andmekogu. Heinrich Tarto, Eesti Sõjamuuseum - Kindral Laidoneri Muuseum. Eesti ohvitserid 1918-1940.