laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Liia Palmse

Liia Palmse (aastani 1958 Liia Vihman, 2. veebruar 1930, Rakvere – 30. juuni 2023, Tallinn) oli eesti võimlemistreener ja sporditeadlane. Liia Palmse oli õpetajate tütar. Lõpetas 1948 Tallinna 3. Keskkooli, 1952 TÜ kehalise kasvatuse teaduskonna, sporditeaduse magister (1992, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Rütmiline kasvatus". Aastast 1952 TPedI kehalise kasvatuse teaduskonna õppejõud, 1963–76 vanemõpetaja, aastast 1977 dotsent, 1992–96 TPÜ võimlemiskateedri juhataja, 1996–98 dotsent. Uurinud kooli kehalise kasvatuse, rütmika ja tantsulise võimlemise probleeme. Paljude laulu- ja tantsupidude tantsulise võimlemise kompositsioonide autor. Esinenud oma kompositsioonidega korduvalt Moskvas, Jerevanis, Kielis, Helsingis, Kotkas, Stockholmis ja Torontos. Osalenud koolide kehalise kasvatuse programmide koostamises. Oli 1960–85 Vabariikliku Iluvõimlemise Föderatsiooni presiidiumi ja 1987–92 Eesti Võimlejate Liidu aseesimees. Eesti NSV teeneline õpetaja (1975). Üle 50 teadustrükise, sh 8 õpiku kaasautor. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Iluvõimlemise harjutuste tehnika ja õpetamise metoodika. Tallinn, 1969, 2. trükk 1988 Iluvõimlemise terminoloogia. Tallinn, 1970 Rütmiline kasvatus. Tallinn, 1983, 2. trükk 1988 Võimlemispedagoogide ettevalmistusest. // Võimlemine läbi sajandi. Eesti Spordiselts "Kalev". Tartu, 2001 Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 80, 166 "Eesti spordio biograafiline leksikon", 464 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kaupo Palo

Kaupo Palo (sündinud 15. septembril 1964 Elvas) on eesti füüsik. Kaupo Palo on arstide poeg. Lõpetas 1982 Tallinna 7. Keskkooli, 1987 Tartu ülikooli füüsika osakonna, oli 1991–92 Helsingi Ülikooli ja 1993–94 Uppsala Ülikooli doktorant, Ph.D. (teoreetiline füüsika, 1994, Uppsala Ülikool), väitekiri "Symplectic structure of supersymmetry and localization theorems". Oli 1987–1991 FI teoreetilise füüsika labori nooremteadur, 1994–96 CERN-is (Genf) järeldoktorant, 1996–97 FI teadur, 1997–2007 Evotec BioSystem AG (Harku, Harju maakond) teadur, 2008- PerkinElmer, Inc. teadur. Ühtlasi luges 1989–90 EHI-s loengukursust "Teaduslike kategooriate teke, tähendus ja evolutsioon". Uurimisvaldkond: matemaatiline füüsika, kvantväljateooria, kvantintegreeruvad süsteemid, topoloogiline väljateooria, lokaliseerimistehnika ja supersümmeetria, fluorestsentsspektroskoopia, aeg relativistlikus ja kvantmehaanikas, tehislikud närvivõrgud. Leidnud teatava sümplektilise struktuuri supersümmeetrilistes teooriates, mida saab kasutada partitsioonfunktsioonide täpsel arvutamisel lokaliseerimistehnika abil. EFS-i liige. Üle 20 teadustrükise ja üle 10 patendi. Time as a dynamical function (kaasautor M. Kõiv). // Transactions of the Inst. Phys. of Estonian Ac. Sci. 62 (1987) Supersymplectic geometry of supersymmetric quantum field theories (kaasautorid A. Morozov, A. Niemi). // Nucl. Phys. B377 (1992) On quantum integrability and the Lefschetz Number (kaasautor A. Niemi). // Mod. Phys. Lett A8 (1993) Two-dimensional fluorescence intensity distribution analysis: theory and applications. // Biophys. J. 78 (2000) Fluorescence intensity and lifetime distribution analysis: a new highly sensitive fluorescence fluctuation method (kaasautor P. Kask). // Biophys. J. 82 (2002) Flat field correction for high‐throughput imaging of fluorescent samples (kaasautorid P. Kask, C. Hinnah, T. Pommerancke) // J. of Microscopy 263/3 (2016) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EUPT Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Kaupo Palo Ööülikool Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aleksander Pals

Aleksander Pals (18. oktoober 1911 Tallinn – 6. aprill 1995 Årsta/Stockholm) oli eesti metsateadlane ja metsandusajaloolane. Aleksander Pals oli majaomaniku poeg. Lõpetas 1930 Tallinnas Prantsuse Lütseumi ja 1936 Tartu Ülikooli metsaosakonna. 1935 õppis ka Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Oli 1935 üliõpilasena Vihterpalu metskonnas metsahindaja, 1935–1936 Soome riigi stipendiaadina diplomieelsel praktikal Soomes (Helsingi Ülikoolis), sh 1936 Enso Gytzeit OY Enso sulfaattselluloositehases Imatra lähedal, 1936–1937 Karula metskonnas saeveski töökorraldaja, 1937–1944 Eesti Metsa ja Tselluloosi Aktsiaühingu puiduosakonna juhataja, sõja ajal ka Kehra Tselluloositehase metsaosakonna juhataja. Läks 1944 Rootsi, kus oli 1946–1963 Rootsi riigimaade ja -metsade valitsuse metsataksaator ja -takseersalga juhataja, 1963–1972 büroosekretär ja fotogrammeetria spetsialist. Uurinud puidukasutust Eestis, Kehra Tselluloositehase ajalugu (pikem käsikiri Eesti Arhiivis Austraalias) ja eesti metsateadlaste käekäiku paguluses. Kuulus korp! Rotaliasse, hiljem selle vilistlaskonda. Oli aastast 1934 Tartu Üliõpilaskonna Esinduse liige, tegevsportlasena tegeles üliõpilasspordi arendamisega. Eesti Metsateadlaste Ühingu Rootsis juhatuse liige 1957, 1959–1992, ajakirja Eesti Metsamees Eksiilis toimetaja ja toimetuskolleegiumi liige 1956–1976, ajakirja Eesti metsateadlastele ja -tegelastele pühendatud erinumbri (89, 1989) koostaja. Üle 60 teadustrükise ja aimeartikli. Sulfaattselluloositööstuse areng ja levimine. // Eesti Mets (1936) 2 Propside välisturg ja selle kujunemine. // Eesti Mets (1939) 8 Puidu struktuuri tähtsusest puidumassi ja tselluloosi tootmisel. // Eesti Mets (1943) 3 Õhufotode kasutamisest metsanduses. // Eesti Metsamees Eksiilis (1960) 31 Kehra sulfaattselluloosi rajamine. // Eesti Metsamees Eksiilis (1970) 53 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 84 Tuiskvere, B. Aleksander Pals 50-aastane. // Eesti Metsamees Eksiilis 36 (1961), 29–30 Nõmmsalu, H. Aleksander Pals – 80. // Eesti Mets (1991) 5 TRÜ põllumajandusteaduskonna metsaosakond. Tartu, 2000, 44–45 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Albert Paltser

Albert Paltser (17. jaanuar 1931 Tartu – 29. jaanuar 2007 Tartu) oli eesti õigusteadlane. Lõpetas 1950 Tartu 1. Keskkooli, 1955 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna, õiguskandidaat (1966, TÜ), väitekiri "Kriminaalvastutusest vabastamine nõukogude kriminaalõiguse järgi".1955-1960 töötas RJKs. 1963–1967 TÜ kriminaalõiguse ja -protsessi kateedri vanemõpetaja, 1967–1985 dotsent, 1970–1985 juhataja; seejärel oli MI vanemteadur, Eesti Majandusjuhtide Instituudi õppetooli juhataja ja professor ning ühtlasi ka Concordia Ülikooli ja Mainori Kõrgkooli professor. Õpetanud kriminoloogiat, kriminaalõigust ja kohtustatistikat. Uurimisvaldkonnad: seadusandluse areng ja tõlgendamine, kriminoloogia, kuritegelik käitumine, tsiviilõigus. Mitme õigusakti (asjaõigusseadus, äriseadustik, pankrotiseadus jmt) kommenteeritud väljaande autor. Üks Eesti kriminoloogia rajajaid. Üle 30 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Kriminaalvastutusest vabastamine ühiskondlikule käendusele andmise kohta. Tartu, 1965 Ülevaade kriminaalasjades kohtuistungite kasvatusliku mõju sotsioloogilis-kriminoloogilisest uurimisest (kaasautor I. Rebane). Tartu, 1970 Kuriteod õigusmõistmise vastu. Tartu, 1973 Joomarluse vastu võitlemise õiguslikud alused. Tallinn, 1985 Legal aspects of transition to market economy under the conditions of the administrative reform in Estonia. // Regional policy and local governments. Pécs, 1991 Millest räägitakse võlaõigusseaduses. // Elamu (2002) 3 Üüri- ja rendilepingud. // Elamu (2002) 4 Käsundusleping ja töövõtuleping. // Elamu (2002) 6. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 441 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 125 Eesti entsüklopeedia 14, 354 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 313, 314, 403 In memoriam. // Universitas Tartuensis (2007), 2. II Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 In Memoriam: Albert Paltser 17. jaan 1931 – 29. jaan 2007 UT, 2. veebruar 2007 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Rein Paluoja

Rein Paluoja (sündinud 19. mail 1954 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane. Rein Paluoja on raamatupidaja poeg. Ta lõpetas 1972. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1977. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna majandusinfo mehhaniseeritud töötlemise organiseerimise erialal. Aastatel 1985–1989 oli Küberneetika Instituudi aspirant, 1990–1992 Suurbritannias Walesi Ülikooli Swansea kolledži doktorant, doktorikraad tehnikateadustes (1992, samas), väitekiri "Embedded software specification and analysis". Rein Paluoja töötas aastatel 1980–1985 TA Küberneetika Instituudis. Aastatel 1992–1996 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli (TTÜ) teadur ja 1996. aastast on TTÜ infotehnoloogiateaduskonna automaatika instituudi automaatjuhtimise ja süsteemianalüüsi õppetooli dotsent. Õpetatavad kursused: hajussüsteemid, arvutivõrgud, programmeeritavad kontrollerid, väljendusoskus ehk inimkommunikatsioon. Uurinud reaalajasüsteemide spetsifitseerimise ja analüüsi probleeme, osalenud reaalajasüsteemide (süsteemi- ja tarkvara) loomisel, hajussüsteemi Satelliit ja kooliarvuti Juku väljatöötamises. Eesti NSV Ministrite Nõukogu preemia (1986, kollektiivis), ELKNÜ preemia (1986, kollektiivis). Üle 20 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Tarkvara tõrketaluvus (kaasautor V. Petermann). // Arvutustehnika & Andmetöötlus (2000) 4 Tõrketaluvus kommertsarvutisüsteemides (kaasautor V. Petermann). // Arvutustehnika & Andmetöötlus (2000) 5 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Rein Paluoja Eesti Teadusinfosüsteemis Rein Paluoja Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Nikolai Paluver

Nikolai Paluver (Palover, 3. detsember 1910 Petseri vald, Pihkva maakond, Pihkva kubermang – 9. mai 1981 Tallinn) oli eesti matemaatik. Nikolai Paluver oli talupidaja poeg. Lõpetas 1929 Petseri Gümnaasiumi, 1935 TÜ matemaatika-loodusteaduskonna, tehnikakandidaat (1961, TPI), väitekiri "Исследование некоторых основных вопросов центральной аксонометрии". Oli 1949–1961 TPI graafika kateedri (1958–1967 joonestamise ja kujutava geomeetria kateedri) vanemõpetaja, 1961–1979 dotsent. Kujundanud TPI-s tulevaste inseneride kujutava geomeetria kursuse süsteemi. Uurimisvaldkond: polünoomide nullkohtade määramise nn Paluveri meetod, ridade summeerimine murdratsionaalsete lahenduste meetodil. Kujutava geomeetria valdkonnas uurinud koordinaatteljestiku tsentraalprojektsiooni ja selle (ehk perspektiivi) tuletamist aksonomeetria meetodi abil. Osalenud kujutava geomeetria oskuskeele arendamises. Kirjutanud kujutava geomeetria õpiku (kaasautor O. Rünk; ilmunud 1961–2004 ligemale 30 korda) ja joonestamise käsiraamatu üldhariduskoolidele (kaasautorid E. Kogerman, V. Tapper), koostanud ülesannete kogu (kaasautorid E. Vallas, O. Rünk) ning avaldanud kirjutisi kujutava geomeetria didaktikast. 18 teadustrükist, 4 õpikut, 6 ülesannete kogu jm õppevahendit. Об одном интерацинном методе разложения многочленов на множители. Tallinn 1955 Определение системы координатных осей в пространстве по ее центральной проекции. Tallinn 1957 Об аксонометрическом методе построения перспектив. Tallinn 1959 О суммировании числовых рядов методом дробно-рациональных приближений. Tallinn 1973 1957 Wisconsini Ülikooli teaduspreemia Tema tütar on näitleja Anne Paluver. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Метод Н. В. Палувера. //. Загускин В. Л. Справочник по численным методам решения алгебраических и трансцендентных уравнений. Мoskva 1960. Lk 114 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986. Lk 371, 381, 382, 498 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Tartu 1994 III. Lk 13 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Rein Palvadre

Rein Palvadre (sündinud 18. septembril 1934 Tartus) on eesti keemik. Rein Palvadre on õpetaja poeg. Lõpetas 1953 Põltsamaa Keskkooli, 1959 TPI keemiateaduskonna, 1963 aspirantuuri, keemiakandidaat (1966, ENSV TA), väitekiri "Molübdeeni, volframi ja vanaadiumi sorptsiooni- ja eraldamisprotsesside uurimine ioniitidel". Oli 1959–1961 Energeetika Instituudi mineraalse tooraine rikastamise sektori vaneminsener, 1964–1967 Keemia Instituudi rikastamisprotsesside sektori noorem- ja 1967–1978 vanemteadur, 1978–1980 sektori juhataja kohusetäitja, 1980–1991 anorgaanilise keemia sektori vanemteadur, 1991–94 diktüoneemakilda keskkonnamõjude uurimisrühma juht, seejärel Tallinna Kuristiku Gümnaasiumi keemiaõpetaja. Uurimisvaldkond: haruldaste metallide eraldamine diktüoneemakildast ioonvahetusmeetodil, ioonkromatograafia, põlevkivi ja diktüoneemakilda keskkonnaohtlikkus. Tõestas katseliselt, et ioonivahetusmeetodil on võimalik eraldada kildast haruldasi metalle (uraan, vanaadium, molübdeen). Uurimistöö tulemuste põhjal koostati andmed katseseadme ehitamiseks. Ioonkromatograafias töötati välja uus sorbent ioonkromatograafi jaoks (kaasautor), mis läks tootmisse. Uurimisteemade salastatuse tõttu jäid töö tulemused (kuni 1984) avalikustamata. 18 teadustrükist (aastaist 1985–95), 6 autoritunnistust. Исследование минерального состава граболитового аргиллита Эстонии. // Гор. сл. 1 (1984) 2 Коррелационные связи между компонентами в граболитовых аргиллитах Эстонии. // Гор. сл. 1 (1984) 3 Preparation of low capacity anion-exchange resins for ion chromatography on a methacrylic copolymer matrix (kaasautor). // J. Chromatogr. 350 (1985) 1 "Põlevkivirajooni mõjust Peipsi järvele atmosfääri kaudu". Kaasautor. // Eesti TA Toim. Keemia 39 (1990) 1 Некоторые вопросы водного выщелачивания аргиллитов. // Изв. АН Эст. Химия 39 (1990) 4 "On the possibilities of utilizing organic-poor oil shales". Kaasautor Viktor Ahelik. // Oil Shale 9 (1992) 4 "The distribution on some rare metals in the process of separation of organic matter from Estonian dictyonema argillite". Kaasautor Viktor Ahelik. // Oil Shale 10 (1993) 4 The leaching of dioctyonema argillites in the dumps of phosphorite open cast mining at Maardu (kaasautor B. Naumov). // Oil Shale 11 (1994) 3. "Pilguheit rikastamisprotsesside sektori ajaloole". // Keemia Instituut 1947-2002 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide KI teaduskaader 1947–1972. Lk 18 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 415–416 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Krzystof Pancersky

Krzystof Pancersky (4. juuli 1860, Kaunase kubermang – 6. september 1902, surmakoht teadmata) oli Eesti loomaarstiteadlane, poolakas. Õppis 1881–86 TVI-s, veterinaariamagister (1890, TVI), väitekiri "Beitrag zur Kenntniss der Wirkung des Equisetum palustre und des Equisetum limosum". Oli 1887–89 TVI kliiniku assistent, seejärel Streletski, Rjazani, Harkovi jt hobusekasvandustes veterinaararst. Uurinud osjade mürgisust loomadel. Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide ДВИ, 129 Millak, K. Slownik polskich lekarzy weterynaryjnych biograficzno-bibliograficzny 1394–1918. Lublin, Warszawa. 1960–1963, 171 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Meeli Pandis

Meeli Pandis (sündinud 8. mail 1961 Kiviõlis) on eesti pedagoogikateadlane. Meeli Pandis on autojuhi tütar. Lõpetas 1979 Kiviõli 1. Keskkooli, 1985 TÜ defektoloogia ja 1994 psühholoogia osakonna, 2000 magistrantuuri, aastast 2002 TLÜ doktorantuuris, pedagoogikamagister (2002, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Lugemisoskus ja sellega seotud tegurid 1.–3. klassis". Oli 1986–96 Tallinna keskkoolides logopeed, 1997– TPÜ eri- ja sotsiaalpedagoogika õppetooli lektor, 2004–05 kasvatusteaduste täienduskeskuse teadusprodekaan. Õpetanud peamiselt eripedagoogikat, nõustamist, uurimistöö aluseid. Uurimisvaldkonnad: lugemispsühholoogia, lugemisoskus ja -puuded, düsleksia, koolivalmidus, algõpetus, eesti keel võõrkeelena. Osalenud Eesti Teadusfondi (ETF) grantidega teostatud uuringutes "Funktsionaalne lugemisoskus 9- ja 14-aastastel Eesti koolilastel" (1993–95), eripedagoogika abi korralduse ning kättesaadavuse hindamine (1999–2000), juhtinud Eesti Lugemisühingu projekti "Raamat lapselt lapsele" (2000–02) jt. MTÜ Eesti Lugemisühing liige (aastast 1995), sekretär (1995–98), juhatuse esimees (1998–), Rahvusvahelise Lugemisühingu liige (1996–) ja selle Euroopa Arenduskomitee Eesti esindaja (1997–) ning ühingu ajakirjade Thinking Classroom toimetuskolleegiumi liige (2001–) ja Reading Research Quarterly korrespondent (2002–). 23 teaduspublikatsiooni. Lapsest saab koolilaps (kaasautor). Tallinn, 1998 3. klassi õpilaste funktsionaalne lugemisoskus. // Algõpetuse aktuaalseid probleeme. X. Tallinn, 2001 Koolivalmidus või kooli valmidus. // Kooruke ja Iva (2001) 1 Lapse uurimine. Vaatlus. // Haridus (2003) 6 Emakeele tasemetöö tulemuste seos õpilaste sotsio-kultuurilise taustaga. // Üleriigilised tasemetööd 2003. Tallinn, 2004 Funktsionaalne kirjaoskus (kaasautor E.-M. Vernik-Tuubel). // Üldoskused – õpilase areng ja selle soodustamine koolis. Tartu, 2005 Lugemisoskuse areng ja seda mõjutavad faktorid. // Eesti keele ja kirjanduse õpetamisest koolis. Tallinn, 2005 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 113 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Meeli Pandis Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tõnu Pani

Tõnu Pani (sündinud 29. juunil 1956 Elvas[viide?]) on eesti geoloog ja museoloog. Tõnu Pani on põllumajandustöötaja poeg. Lõpetas 1974 Tartu 5. Keskkooli, 1979 Tartu Riikliku Ülikooli geograafia-geoloogiaosakonna, geoloogiamagister (1998, TÜ), väitekiri "Sulfiidi-karbonaatsed lõhetäited Põhja-Eesti paelavas". 1999–2006 TÜ geoloogiainstituudi doktorant. Oli 1979–1992 Tartu Ülikooli zooloogiamuuseumi geoloogia osakonna juhataja, 1992–1995 peavarahoidja, 1995– varahoidja, ühtlasi 1988–1989 geoloogia ja mineraloogia kateedri vanemõpetaja. Õpetanud geoloogia ajalugu, museoloogiat, mineraloogiat, maateaduse aluseid, geoloogia aluseid, Eesti geoloogiat. Uurimisvaldkonnad: mineraloogia, petroloogia, teaduslugu, gemmoloogia. Londoni Gemmoloogiaühingu (FGA), Eesti Geoloogia Seltsi, Eesti Muuseumiühingu liige (1989–1992 esimees)., alates 2014 Muuseumiühingu auliige. Umbes 20 teadustrükist. The history of the Tartu University geological collection. // Museums and collections in the history of mineralogy, geology and paleontolgy. Dresden, 1992 Lõhetäited. // Pakri saared – loodus ja inimtegevus. Tallinn, 1998 Inimene ja kivid (kaasautorid I. Puura, M. Isakar). // Eesti Loodus (2002) 1 Geoloogia õpetamisest Tartu Ülikoolis 1802–1918. // Geoloogia õpetamine Eestis läbi kolme sajandi. Tartu, 2005 Geoloogiamuuseum. // Universitas Tartuensis 1632–2007. Tartu, 2007 Geoloogilised kogud. // TÜ Loodusmuuseum. Loodusharidus, kogud ja uurimistöö. Tartu, 2007 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 125 Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 85 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Tõnu Pani Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Maret Pank

Maret Pank (aastani 1968 Aus; sündinud 17. juunil 1943 Tallinnas) on eesti keemik. Maret Pank on töölise tütar. Lõpetas 1961 Tallinna 21. Keskkooli, 1968 Moskva Ülikooli keemiateaduskonna, keemiakandidaat (1984, KI), väitekiri "Выделение и свойства металлопротеиназы Bacillus brevis". Oli 1968–88 KI vaneminsener, noorem- ja vanemteadur, 1988–89 KBFI vanemteadur, 1989–91 KI teadussekretär, 1991–2005 Saarte Instituudi (aastast 1999 TTÜ Kuressaare Kolledži) direktor, 2005– teadus- ja arendusosakonna juhataja, orgaanilise keemia lektor. Uurimisvaldkond: bioorgaaniline keemia. XI rahvusvahelise fosforikeemia konverentsi (juuli 1989, Tallinn) publikatsioonide toimetaja. Saarte Instituudis uurinud peamiselt Eesti alaliselt asustatud saarte arenguprobleeme. Eesti Saarte Kogu kaastöönõukogu liige (1992–). Koguteose "Saaremaa" toimetuskolleegiumi liige (I osa ilmus 2002. a, II osa 2008. a, saatesõna autor M. P.). Saaremaa aasta naine (1998). Üle 25 teadustrükise. Gas chromatographic study of the reactivity of toluidines towards an active diester. // J. Chrom. 119 (1976) Hydrophobic interaction in thermolysin specificity. // FEBS Letters 142 (1982) Chromatophoresis a new approach to the theory and practice of chromatofocusing. // J. Chrom. 347 (1985) 362 (1986) Saare maakond. Lühiülevaade. Tallinn, 1993 Specific features of islands. // The Baltic Sea Islands of Estonia: a Periphery in Transition. Tallinn, 2001 Living standard and quality of life on Estonian islands (kaasautor K. Eelma). // The Baltic Sea Islands of Estonia: a Periphery in Transition. Tallinn, 2001 Eesti saared – osa Eestist ja Euroopast (kaasautor). // Kuressaare, 2001 Püsiasustusega väikesaarte seaduse mõju ning teiste püsiasustusega saarte vajadused (kaasautor).// Riigikogu kantselei, 2009, 66 lk. Eesti saared 21. sajandi hakul – mahajäämus või toimetulek (kaasautor)// Riigikogu Toimetised, 2009 (19), lk 171-180. Eesti väikesaared (kaasautor) //Tallinn: Koolibri, 2009, 239 lk. 2004 Saare maavalitsuse teeneteplaat Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Maret Pank Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.