laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Priit Kasesalu

Priit Kasesalu (sündinud 10. aprillil 1972) on eesti programmeerija ja tarkvaraarendaja. Ta on tuntud eelkõige Skype'i tehnilise lahenduse ühe väljatöötajana. Ta on arendanud ka programme Kazaa ja interneti-TV rakendust Joost. 2007 anti talle Valgetähe V klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Skype'i looja ja arendajana. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 18.05.2015)
Virve Laev

Virve Laev (sündinud 30. juulil 1928; sünninimi Virve Murre; aastatel 1950–1968 Virve Sirel) on eesti filmimonteerija. 1945. aastal asus tööle Kinokroonika Tallinna Stuudio monteerija õpilasena. 1940–1950. aastatel oli mitme filmikroonika ja dokumentaalfilmi režissööri abi. Iseseisva monteerijana alustas 1963. aastal filmiga "Jalgrattataltsutajad". Ta on olnud Tallinnfilmi mitmete mängufilmide monteerija. Aastatel 1979–1982 töötas Moskvas Sojuzmultfilmi dubleerimise osakonna monteerijana. 1963 "Jalgrattataltsutajad" 1967 "Viini postmark" 1969 "Viimne reliikvia" 1970 "Metskapten" 1973 "Tavatu lugu" 1974 "Ooperiball" 1975 "Briljandid proletariaadi diktatuurile" 1976 "Aeg elada, aeg armastada" 1977 "Karikakramäng" Virve Laev. Eesti filmi andmebaas Koduks saanud kinostuudio. Videvik, 15. märts 2012 Koduks saanud kinostuudio. Videvik, 22. märts 2012 Virve Laev Eesti filmi andmebaasis Virve Sirel Eesti filmi andmebaasis Virve Murre Eesti filmi andmebaasis
Martin Kummets

Martin Kummets (sündinud 9. novembril 1979) on Eesti poliitik. Eesti Iseseisvuspartei 18. aprillil 2015 toimunud üldkoosolekul valiti ta erakonna juhatuse liikmeks. Aastatel 1999–2012 oli ta Vabariikliku Partei juhatuse liige.
Martin Mets

Martin Mets (sündinud 20. mail 1990) on Eesti poliitik. Eesti Iseseisvuspartei 18. aprillil 2015 toimunud üldkoosolekul valiti ta erakonna juhatuse liikmeks. Ta on ka MTÜ Klubi Wiking-Narva juhatuse liige.
Heli Speek

Heli Speek (sündinud 15. mail 1948) on eesti dokumentaalfilmide režissöör. Tema tuntuim film on 1999. aastal valminud "Metskuninganna". Ta oli abielus kirjanik Olev Remsuga, kellega tal on tütred Mari (sündinud 1979) ja Kadriliis (sündinud 1981). Heli Speek Eesti filmi andmebaasis
Kullo Must

Kullo Must (18. märts 1911 – 10. august 1987) oli eesti filmiprodutsent. "Karge meri" (1981) "Tuulte pesa" (1979) "Surma hinda küsi surnutelt" (1977) "Aeg elada, aeg armastada" (1976) "Röövpüüdjajaht" (1975) "Indrek" (1975) "Verekivi" (1972) "Don Juan Tallinnas" (1971) "Varastati Vana Toomas" (1970) "Kevade" (1969) "Libahunt" (1968) "Keskpäevane praam" (1967) "Null kolm" (1965) "Supernoova" (1965) "Ohtlikud kurvid" (1961) "Ühe küla mehed" (1961) "Vallatud kurvid" (1959) "Esimese järgu kapten" (1959) "Pöördel" (1957) "Kui saabub õhtu" (1955) Kullo Must Eesti filmi andmebaasis
Jaanus Silla

Jaanus Silla (sündinud 1969) on eesti filmirežissöör. Silla on filmitegijana peale Eesti töötanud Suurbritannias Londonis ning Ameerika Ühendriikides Los Angeleses ja Utah's. Tema lühifilm "Mr Calliphor" sai 1996. aastal Boise'i filmifestivalil esikoha. Silla on üks esimesi Eestis, kes on usutunnistuselt olnud mormoon. "Mr. Calliphor" "Et teha tormi" https://web.archive.org/web/20160304222405/http://www.ebg.quicksummer.com/jaanus.html (vaadatud 02.06.2015) Elulugu Entertainment Business Groupi kodulehel
Talis Kitsing

Talis Kitsing (28. märts 1976 – 23. juuli 2009) oli eesti televisiooni-tõsielusarja tegelane, kikkpoksitreener ja poliitik. Ta sai tuntuks tõsielusarjas "Baar", kus teda kutsuti nimega Baari-Talis. Ta oli Eesti Reformierakonna liige ja hiljem Eesti Iseseisvuspartei liige. Talis Kitsing suri südamerabandusse.
Ilmaneitsi

Ilmaneitsi on müütiline tegelane rahvuseeposes "Kalevipoeg". Kirjelduse tema kohta on andnud ka Matthias Johann Eisen oma kirjutistes Eesti mütoloogiast. Ilmaneitsit on mainitud rahvuseepose kümnendas loos (Kikerpära soo. Vetevaimu kuld. Jõukatsujad. Võlatasumine Soome. Ilmaneitsi sõrmus.) Kalevipoeg saatis Alevipoja Soome sepale mõõga eest tasu viima, otsustas rajada rahvale varjupaikasid ning heidab puhkama. Kuu paistel ilmub Ilmaneitsi. Ilmaneitsike ilusa, Kõue tütar käharpeaga, Sinisirje linnukene, Lendas palju, liugles palju, Ilmaneitsi märkas kaevu ja tahtis võtta keelekastet. Metsapoeg märkas seda ning tahtis aidata kaevust vett vinnata. Ilmaneitsi ehmatas ja kaotas sõrmuse kaevu. Kalevipoeg kuulis Ilmaneitsi kurvastamist ja tuli asja uurima. Murest aru saades hüppas Kalevipoeg kaevu. Sortsid märkasid seda ning rõõmustasid, et mees läks lõksu. Hiir on ise hüpand lõksu, Karu kammitsa kaevusse! Võtke kivi, vennikesed, Kukutagem kukla peale, Veskikivi kukutati kõrgelt kaevu, et see vägimehe kaela murraks. Mõne aja pärast kargas Kalevipoeg kaevust ja veskikivi oli tal sõrmes. Ta küsis Ilmaneitsilt üle: Kõue tütar käharpeaga..... Kas see sõrmus on sinulta, Mis sul kaevu on kukkunud, Vete alla on veerenud? Ilmade muutumine pani juba muistsed inimesed selle põhjust uurima. Setu rahvalaulud tunnevad nelja ilmaneitsit, kes kulla-, hõbeda- ja vasekanga kudumisega tegelevad. Kuna ilmaneitsi on väga ilus ja paistis kaugele, meelitab ta palju kosilasi enda juurde, kes tulevad nii maalt kui ka taeva alt. Setu rahvalaulud toovad välja, et kosjas käis ka päev, kuid Ilmatüdruk ei võtnud päeva peiuna vastu: päev peab hommikul vara tõusma ja õhtul hilja looja minema. Samuti tõukas ta eemale ka kuu: peab õhtul tõusma ja ööl kustuma. Ilmaneidude sündimise kohta teab eesti rahvalaul seletust anda: noor neiu ehtis ennast ja läks metsa marjule ning sai marjade söömisest ilusaks. Ilusaks saades sammub ta ilma äärele paistma ega tule vanemate kutse peale sealt enam tagasi. Võimalik, et rahvas arvas selle marja, mis neiu ilusaks tegi, ta ka maa pealt taevasse paistma tõstvat. Ilus, kaugelepaistev ilmaneitsi tõmbab magnetina palju kosilasi enese juurde. Tuleb kosilasi maa pealt ja taeva alt. Mõnel puhul hoopleb ilmaneitsi oma rikkusega, korra kaebab koguni vaesust. Üks rahvalaul laseb hoopleva ilmaneitsi tähele mehele minna. Teisel korral lubavad sugulased ehete puudust kaebavale ilmaneitsile kaasavara, aga ei anna midagi. Kalevipoeg. Kümnes lugu Johann Eisen, „Eesti mütoloogia”. Tallinn: Mats, 1995, 68-70
Tulutooja

Tulutoojat (ka tuluvedaja) on tegelane Eesti mütoloogias. Saarlased katsuvad tulutooja tegemisega suurendada põllusaaki. Vilja valmimisel enne lõikust minnakse võõrale põllule, võetakse valmis viljapäid ja püütakse neist mingi looma sarnane kuju teha, kõige sagedamini kassi kuju. Kujule tehakse ainult 3 jalga. Kuju pannakse aiateiba otsa ja seda tehes peab ütlema: „Taevast tulgu, putku mingu!” Nii tekibki tulutooja. Saarlased usuvad, et tulutoojad toovad võõrastelt vilja oma tegijale, et see rikkaks teha. Oma viljapeadest tulutoojat aga ei valmistata, sest nii tuleks tulutooja omanikule vaid oma välja vilja. Saarlased katsuvad tulutooja tegevusele tõkkeid panna. Käiakse aiateiba otsas seisvat tulutoojat otsima. Selle leidmise puhul hävitatakse tulutooja ning sellega lõppeb tulutooja tegevus. Matthias Johann Eisen, „Eesti mütoloogia”. Tallinn: Mats, 1995, 87
Viljaneitsi

Viljaneitsid on vilja haldjad, kes kaitsevad vilja. Vanemad allikad nimetavad neid ainult kahjutegevateks olevusteks, kes ilmuvad välja lõikuse ajal välja ja rikuvad vilja. Nende viibimist viljas märgates hüütakse neile kolm korda: Kulla neitsid, ärge tehke paha! (Osilana 1, lk 19). Rahvaluule korjandused näitavad aga, et viljaneitside tegevust tuleb laiendada. Nad ilmuvad välja kevadel, orase tärkamise ajal. Seemendamise eel palub põllumees neilt ette viljale sigidust, neile omal ajal ohvrit tõotades. Viljaneitside meel tuleb lahkeks muuta ja neid keelama kurja tegemast. Üheks ohverdamise võimaluseks on võtta pang vett, kuhu pannakse sisse mitut tõugu viljateri. Nendega minnakse nurmele, riputatakse vihaga vett igale poole põllule. Viljaneitside kõrval tuntakse ka viljahunti ehk vilja tõu järele, kus see hunt asub, rukki-, herne-, oahunti. Viljahundiga hirmutatakse lapsi, kui nad tahavad vilja sisse joosta. Viljahaldjas võtab endale neitsi kuju kõrval kahju teha püüdes hundi kuju. Matthias Johann Eisen, "Eesti mütoloogia". Tallinn: Mats, 1995, 76
Maahaldjas

Sageli ei osata maahaldjate ja maa all asujate vahel vahet teha. Vanal ajal meelitati maahaldjat ohvritega, kui ehitus käsil oli, kuna vastasel korral lõhkus ta öösel kõik ära, mis päeval tehtud. Kirikute ehitamisel ohverdati härgi, nurgakivi alla pandi hõbedat ja hõberaha. Isegi elumaja ehitamisel kuulati maahaljaid – sinna kuhu hobune seisma jäi palkidega, sinna võis ehitada. Matthias Johann Eisen, „Eesti mütoloogia”. Tallinn: Mats, 1995, 56-59
Maa-alune

Maa-alune on tegelastüüp eesti mütoloogias. Maa-alune vägilane võib küll igal pool maa all elada, kuid eriti meeldib neile elutseda aga inimeste eluasemete juures, majade all ja ümbruses. Neid võib ka leida keldritest, põranda ja uste alt, samuti kivide ja kändude alt. Matthias Johann Eisen, „Eesti mütoloogia”. Tallinn: Mats, 1995, lk 56–59
Yasmin Levy

Yasmin Levy (heebrea: יסמין לוי‎; sündinud 23. detsembril 1975 Jeruusalemmas) on sefaradi juudist Iisraeli laulja ja laulukirjutaja. 2004: Romance & Yasmin 2005: La Judería 2006: Live at the Tower of David, Jerusalem 2007: Mano Suave 2009: Sentir 2012: Libertad 2014: Tango Ametlik koduleht
Anette Käis

Anette Käis (varasemad perekonnanimed Lauk ja Budkovsky; 3. mai 1891 Leevi vald – 1. august 1942 Sverdlovski oblast) oli eesti pedagoog ja koolijuht. 1910–1912 Võru 1. algkooli õpetaja 1912–1922 Võru 1. algkooli juhataja 1922–1930 Võru Õpetajate Seminari harjutuskooli (võru har'otuskooli) juhataja 1930–1931 Räpina algkooli õpetaja 1935–1936 Kurenurme algkooli õpetaja 1936–1941 Leevi algkooli õpetaja Tema esimene abikaasa oli gümnaasiumiõpetaja Vitold Budkovsky ja teine pedagoog Johannes Käis. Ta oli Naiskodukaitse Võrumaa ringkonna esimene esinaine. Ta küüditati 1941. aasta juuniküüditamisel Siberisse ning hukati seal. "Võru ringkonna ajalugu". Naiskodukaitse koduleht. Vaadatud 24. aprillil 2023.
Lembit Lepp

Lembit Lepp (17. jaanuar 1931 Mustajõe, Võrumaa – 31. jaanuar 2002 Põlva) oli eesti kunstnik (graafik ja maalikunstnik) ja vabadusvõitleja. Ta õppis Võru 1. Keskkoolis. 1947–1949 osales ta Võru koolinoorte salajases Noorte Kuperjanovlaste Organisatsioonis. Aastatel 1957–1961 õppis ta Tartu Kunstikoolis, 1961–1962 töötas kunstiõpetajana. Aastatel 1963–1989 oli ta Eesti Rahva Muuseumi kunstnik. Tähtpäevi jaanuaris. Koit, 21. jaanuar 2006 Kalju Aarop. Salajane Kuperjanovlaste organisatsioon. Kultuur ja Elu, 1/2008 E-kunstisalong.Lembit Lepp
Paul Mitt

Paul Mitt (31. august 1896 Aleksandri vald – 10. jaanuar 1969) oli eesti pedagoog, ühiskonnategelane ja kirjamees. 1917-1918 Võru linna poeglastekooli õpetaja ... 1922-1926 Räpina algkooli õpetaja 1926-1934 Sõmerpalu algkooli õpetaja ... Ta on kirjutanud ajaleheartikleid ja jutte, nt "Eedi: jutukesed noortele" (1921).
Mehdi Hasan

Mehdi Hasan (sündinud 1979) on Suurbritannia ajakirjanik. Ta juhib telekanali Al Jazeera English jutusaadet "Head to Head". Head to Head
Afyonkarahisari provints

Afyonkarahisari provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lääne-Türgis. Provintsi keskus on Afyonkarahisar. Afyonkarahisari ringkond Başmakçı ringkond Bayati ringkond Bolvadini ringkond Çay ringkond Çobanlari ringkond Dazkırı ringkond Dinari ringkond Emirdaği ringkond Evcileri ringkond Hocalari ringkond İhsaniye ringkond İscehisari ringkond Kızılöreni ringkond Sandıklı ringkond Sinanpaşa ringkond Sultandağı ringkond Şuhuti ringkond 2015 Turkish census Afyonkarahisari provintsi koduleht (türgi keeles)
Konserviavaja

Konserviavaja on tööriist plekist konservikarpide avamiseks. Toidu konserveeriti plekktoosidesse juba 1772. aastal Hollandis, kuid esimesed konserviavajad patenteeriti alles 1855. aastal Inglismaal ja 1858 USA-s. Need olid kõigest lihtsa noa veidi muudetud variandid ja töötasid kangipõhimõttel. Tänapäeval tuntud terava äärega pöörleva kettaga konserviavaja patenteeriti 1870. aastal. Algul peeti seda tavakasutaja jaoks liiga keeruliseks mehhanismiks. 1925. aastal lisati tööriista kindlamaks paigalpüsimiseks teine, hambuline rattake, mis muutis avaja käsitsemise lihtsamaks. Teise maailmasõja ajal loodi avajamudeleid sõjaväeliseks kasutamiseks. Neil oli lahti-kinni klapitav tera ja puudus pikk käepide, mille tõttu oli avaja väga väike. 1950. aastatel loodi elektrilised konserviavajad.
Poti laat

Poti laat on traditsiooniline laat Raplamaal Märjamaa vallas, millele pandi alus 19. sajandi keskpaigas. Tänapäevani toimub see kord aastas augustis Vana-Vigala külas mõisa pargi lähedal. Laat on tuntud mitmekesise ja meeleoluka laadaprogrammi poolest. Laadal müüakse omatoodangut, käsitööd, talukaupa, istikuid ja tööstuskaupu. Vigala Poti laata on mainitud 1855. aastal olevat samanimelise kõrtsi juures Tallinna–Pärnu maantee veerel (tänapäeval jääb see Leibre külla). Laada tähtsaim kaup oli siis lina. Laadaplats oli üle maantee otse kõrtsi vastas. Sinna püstitati mõisa poolt paekivist kaubamaja. 2012. ja 2013. aastal jäi laat ära. 2014. aastal väisas laata Eesti Vabariigi põllumajandusminister Ivari Padar, kes andis päeva juhile Tanel Paavelile intervjuu ja juhatas sisse kohalike pritsumeeste etteaste. Laadalt laadale: Muljeid Vigala Poti laadalt ja Palamuse laadalt (Liina Kikas, 18. oktoober 2011) "Laadakalender.ee". Mihkel Aitsam, Vigala kihelkonna ajalugu, lk 253. Silja Käär, Poti laada uus tulemine Vigala Sõnumid, september 2014, lk 1)
Diana Arno

Diana Arno (sündinud 29. jaanuaril 1984 Tallinnas) on eesti iluduskuninganna, modell, moedisainer. Praegu loob ta uusi kollektsioone kaks korda aastas omanimelise rõivabrändi Diana Arno alt. Diana Arno avas esinduspoe Rotermanni 14 2018 aasta märtsis. Ta võitis 2009. aastal nii võistluse Miss Tallinn kui ka Miss Estonia. Ühtlasi esindas ta 2009. aastal Eestit võistlusel Miss Universe.
H. L. Hix

H. L. Hix (pseudonüüm, kodanikunimega Harvey Lee Hix; sündinud 1960) on Ameerika luuletaja. Ta on tõlkinud eesti keelest inglise keelde. "Kindel kui linnulend". Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007 "On the Way Home. An Anthology of Contemporary Estonian Poetry". Sarup & Sons, 2006 "Estonian Elegy. Selected Poems". Guernica, Toronto, 2008
Ain Roost (kettaheitja)

Ain Roost (sündinud 12. mail 1946 Uppsalas Rootsis) on eesti päritolu Kanada kettaheitja. Tema vanemad põgenesid 1944. aastal Eestist. Kui ta oli viieaastane, siis kolis perekond Kanadasse. Ta esindas Kanadat 1972. ja 1976. aasta OM-il. Biograafia ESBL-is Ain Roost (kettaheitja) veebisaidil Olympedia (inglise)
Aleksander Maaker

Aleksander Maaker (hüüdnimega Torupilli-Sass; 20. oktoober 1890 (ukj) Muda, Hiiumaa – 28. jaanuar 1968) oli eesti torupillimängija. Tema onu oli torupillimängija Juhan Maaker (Torupilli-Juss).
Alexander Gronsky

Alexander Gronsky (sündinud 1980 Tallinnas) on Lätis Riias elav vene fotograaf. Ta on tuntud eelkõige Venemaast tehtud maastikufotode kaudu, mida ta on eksponeerinud ka isikunäitustel. Tema loomingust on antud välja fotoraamatuid. 2011: Mountains & Waters, Photo Levallois festival, Levallois, Prantsusmaa. 2012: Pastoral, Light Work, Syracuse, New Yorgi osariik. 2012: Mountains & Waters, Polka Galerie, Pariis. Contact Sheet 166: Alexander Gronsky. Syracuse, NY: Light Work, 2012. ISBN 978-0935445787 Pastoral / Moscow Suburbs. Rome: Contrasto, 2013. ISBN 978-8869654695  Less than One. Tokyo: Tycoon Books, 2014. ISBN 978-4-9906628-4-4 Norilsk. Taipei: The Velvet Cell, 2015. ISBN 978-1-908889-25-6 Eestist pärit fotograaf pürib maailma pressifoto tippu, Birgit Püve, Eesti Ekspress, 8. aprill 2012
Allan Martinson

Allan Martinson (sündinud 8. oktoobril 1966 Tartus) on eesti tehnoloogiaettevõtja ja investor. Ta on lõpetanud 1984. aastal Tallinna 1. Keskkooli ning 1991. aastal Moskva Riikliku Ülikooli, kus õppis arvutusmatemaatika ja küberneetika teaduskonnas. Ta on üks uudisteagentuuri Baltic News Service (asutatud aprillis 1990) ja infotehnoloogiaettevõtte MicroLink (asutatud augustis 1991) asutajaid. Ta on olnud ettevõtte Starship Technologies tegevdirektor (2015–2018). Martinson on olnud ka Cherry Meedia OÜ üks investoreid (2011–2016) ja juhatuse esimees (2013–2014). Ta on osaühingu MTVP omanik, mille nimi võiks olla tuletatud kunagise äriühingu Martinson Trigon Venture Partners nimest.[viide?] 1999 aasta ärijuht 2001 Auleegioni ordeni rüütliklass 2007 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk 2013 Valgetähe IV klassi teenetemärk Allan Martinson oli aastatel 2012–2018 abielus Karoli Hindriksiga Neil on ühine tütar (sündinud 2013). "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. märts 2016. Vaadatud 20. detsembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "NETS žürii". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. jaanuar 2013. Vaadatud 24. juunil 2017. Allan Martinson Starship Technologies "Allan Martinson: kas Cherry ebaõnnestus ausalt?" majandus24.postimees.ee, 23.11.2016 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Karoli Hindriks ja Allan Martinson abiellusid. Postimees, 23. juuli 2012. Allan Martinson on ettevõtlik mitmel rindel: elust ei puudu ka Tinder! Kroonika, 12. aprill 2019. Karoli Hindriks ja Allan Martinson said lapse. Delfi, 16. jaanuar 2013.
Henry Jackson Watt

Henry Jackson Watt (1879–1925) oli šoti päritolu eksperimentaalpsühholoog. Watt oli Oswald Külpe tudeng ja Würzburgi koolkonna liige. Teda tunnustatakse eeskätt tema teedrajavate uurimuste eest vaimse seisundi kohta probleemilahenduses, millele ta viitas mõistega Einstellung – seadumus. Selle aja võtmesõnaks olid "kujunditeta ideed". Kui varem arvati, et igale aistingule ja tajule peab vastama mingi välismaailma omadus (värv, heledus, kuju jne), siis Külpe avastas psüühilise seisundi, mis ei olnud kujundlik. Watt võttis kasutusele determineerivate assotsiatsioonide meetodi, mis vastandus Wundti ja Titcheneri arvamusele, et assotsiatsioonid moodustavad teadvuse kogu sisu. Koos Würzburgi koolkondlastega olid nad arvamusel, et assotsiativism ei selgita ära mõtlemise mõistet, kuna miski peab mõtet läbi assotsiatiivse võrgustiku õigesti juhendama, et inimene jõuaks õigete järeldusteni. Watt sündis ja kasvas üles Aberdeenis Šotimaal. Ta alustas õpinguid 1896. aastal Aberdeeni Ülikoolis, mille ta lõpetas filosoofiamagistrina 1900. aastal. Carl Stumpfi juhendamisel õppis ta 1901–1902 Berliini Ülikoolis, kuid liikus siis edasi Külpe ja Würzburgi juurde, kus lõpetas 1906. aastal doktorantuuri. Watti doktoritöö teemaks olid mõtteprotsessid ja probleemilahendus ("Experimentelle Beiträge zu einer Theorie des Denkens"). Ingliskeelne lühikokkuvõte tema tööst avaldati 1906. aastal ajakirjaartiklina "Eksperimentaalne panus mõtlemise teooriasse". 1907. aastal naasis Watt Inglismaale ning pidas psühhofüsioloogialoenguid Liverpooli Ülikoolis ja 1908. aastal psühholoogialoenguid Glasgow' Ülikoolis. 1909. aastal avaldas ta õpetajatele suunatud raamatu "Mälu majandus ja treenimine" ("The Economy and Training of Memory"). Ta külastas 1914. aastal Würzburgi, kui puhkes Esimene maailmasõda, ning ta paigutati tsiviilvanglasse, kus ta tervis sai jäädavalt kahjustada. Ta vabastati 1915. aastal ja ta naasis Glasgow'sse. Aastal 1917 avaldas ta teose "Helipsühholoogia" ("The Psychology of Sound") ja 1919. aastal "Muusikapsühholoogia" ("The Psychology of Music") – teemadel, mida ta oli viisteist aastat tagasi Stumfi juhendamisel uurinud. Watt suri 1925. aastal 46-aastaselt. Pärast tema surma avaldati veel kaks raamatut: "Teadmiste sensoorne baas ja struktuur" ("The Sensory Basis and Structure of Knowledge") (1925) ja "Unenägude tavamõistus" ("The Commonsense of Dreams") (1929). Viimases neist pakkus Watt välja alternatiivi Sigmund Freudi unenägude tõlgendamise meetodile. Watt, H. J. (1906) Experimental Contribution to a Theory of Thinking. Journal of Anatomy and Physiology, 40(3), 257–266. Watt, H. J. (1929) The Commonsense of Dreams. International University Series in Psychology. London: Humphrey Milford, Oxford University Press.
Andrus Utsar

Andrus Utsar (sündinud 20. märtsil 1976 Tallinnas) on eesti tõstja. Ta lõpetas aastal 1994 Tallinna Väike-Õismäe Keskkooli. Ta on osalenud mitmetel Euroopa meistrivõistlustel. 2006 jäi ta vahele dopingu tarvitamisega, kui tal avastati organismist Stanozololi. Ta sai kaheaastase võistluskeelu. Tema isa on tõstja Karl Utsar. http://epl.delfi.ee/news/sport/tostja-andrus-utsar-jai-mm-il-dopinguga-vahele?id=51030865//w (vaadatud 02.06.2015) Biograafia ESBL-is
Anna Murdoch Mann

Anna Maria dePeyster (neiupõlves Torv, hiljem ka Murdoch ja Mann; sündinud 30. juunil 1944 Glasgow's Šotimaal) on eesti päritolu Briti ning Austraalia ajakirjanik ja kirjanik. 1998 Püha Gregorius Suure ordu dame. Tema isa oli Teise Maailmasõja ajal Suurbritanniasse elama asunud Eesti meremees Jakob Tõrv (inglisepäraselt Jacob Torv). Aastail 1967–1999 oli ta abielus Austraalia meediamoguli Rupert Murdochiga, kellega tal on kolm last: Elisabeth, Lachlan ja James Murdoch. Pärast abielulahutust Murdochist oli ta aastail 1999–2017 abielus finantsist William Manniga (viimase surmani). Aastal 2019 abiellus ta Ashton dePeysteriga. Anna dePeysteri vennatütar on näitleja Anna Torv. Pope Honors Rupert Murdoch, Roy Disney, Bob Hope Los Angeles Times, January 03, 1998. (Vaadatud 03.06.2015)
Arshad Sami Khan

Arshad Sami Khan (8. jaanuar 1942 – 22. juuni 2009) oli Pakistani sõjaväelane ja diplomaat. Aastal 1993 määrati ta Pakistani suursaadikuks Eestis. Ta oli samal ajal suursaadik ka Norras, Taanis ja Rootsis.
Asso Kommer

Asso Kommer (sündinud 17. juulil 1966 Pärnus) on eesti sõjaväelane ja poliitik. Ta lõpetas aastal 2003 Tallinna Pedagoogilise Seminari. Ta asutas 1993. aastal Läänemaa Vabatahtliku Jäägrikompanii ja oli ka kompanii juht. Kompanii oli seotud 1993. aasta Pullapää kriisiga. Ta on Pärnumaa Skautide ja Gaidide Maleva juhatuse liige.  Pikemalt artiklis Pullapää kriis http://vvk.ee/varasemad/k05/kandidaadid/5501.html
Sunghyun Kim

Sunghyun Kim on Lõuna-Korea ooperilaulja, tenor. Ta on üheksanda Klaudia Taevi nimelise konkursi võitja. Klaudia Taevi konkursi võitis korealane Sunghyun Kim
Avi Benjamin

Avi Benjamin (sünninimega Avi Nedzvetski; sündinud 3. märts 1959 Tallinnas) on Eesti päritolu Iisraeli helilooja ja artist. Tema isa oli pedagoogikateadlane Benjamin Nedzvetski ja ema arst. Aastast 1991 on ta Iisraeli Gesheri Teatri muusikaline juht.
Hermann Biek

Hermann Biek (kodanikunimi, tuntud ka nimega Ben Berlin; 23. september 1896 Tallinn – 1944, Inglismaa) oli Eestist pärit saksa džässmuusik. Ta asutas 1928. aastal Saksamaal orkestri nimega Ben Berlin Dance Orchestra.
Boris Nelke

Boris Cirandi Nelke (10. juuni 1899 Vihula – 15. märts 1972 Örebro) oli eesti laevakapten. Ta sai tuntuks laeva Eestirand kaptenina. See laev oli seotud 1941. aastal Nõukogude sõjaväelaste põgenemisega Saksamaa eest Nõukogude Liidu territooriumile. Nelke siirdus Teise maailmasõja ajal Rootsi. Perekonnaseisumuutuseid. Registreeritud Tallinna linna perekonnaseisuametis. Abiellumisi: Boris-Cirandi Nelke ja Ida Leo (Lõo). Ajaleht Waba Maa, nr. 14, 18. jaanuar 1933, lk 7
Trehaloos-6,6'-dimükolaat

Trehaloos-6,6'-dimükolaat (cord factor; lüh TDM) on mitmete mükobakterite perekonda liigitatud bakteriliikide, nagu näiteks nakatamisvõimelised tuberkuloosi mükobakterid, rakukestas paiknev ja eritatav glükolipiid. Peremeesorganismides kaitseb molekul bakteriosakesi makrofaagide poolt "ära söömise" eest. Lipiide sisaldavatel rakupindadel toimub aktiveerumine ja trehaloos-6,6'-dimükolaat (cord factor) muutub antigeenseks ning tõsiselt toksiliseks. Primaarsele tuberkuloosile iseloomulike tuberkuloosikollete (granuloomide) sees formeeruvad kaseoossed granuloomid TDM-i ja lipiidide interaktsioonide toimel. Infektsioossed tuberkuloosi mükobakterid eritavad kasvades märkimisväärsetes kogustes TDMi. Hunter RL, Olsen MR, Jagannath C, Actor JK., Multiple roles of cord factor in the pathogenesis of primary, secondary, and cavitary tuberculosis, including a revised description of the pathology of secondary disease., Ann Clin Lab Sci. 2006 Autumn;36(4):371-86., veebiversioon (vaadatud 3.06.2015)(inglise keeles) Robert L. Hunter, Margaret Olsen, Chinnaswamy Jagannath, ja Jeffrey K. Actor, Trehalose 6,6′-Dimycolate and Lipid in the Pathogenesis of Caseating Granulomas of Tuberculosis in Mice, Am J Pathol. aprill 2006; 168(4): 1249–1261., doi: 10.2353/ajpath.2006.050848, PMCID: PMC1606544