laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Serblaste Vabariigi Pimedate ja Vaegnägijate Eriraamatukogu

Serblaste Vabariigi Pimedate ja Vaegnägijate Eriraamatukogu (serbia keeles Специјална библиотека за слијепа и слабовида лица Републике Српске ehk SBSSRS) on pimedate ja nägemispuudega või mõne muu tavakirjas teksti lugemist takistava puude, häire või haiguse tõttu vaegnägevaid isikuid teenindav eriraamatukogu Banja Lukas, Serblaste Vabariigis. Raamatukogu asutati Serblaste Vabariigi valitsuse koosolekul 13. juulil 2006 ja registreeriti 17. juulil 2007. Selle keskse kultuuriasutuse eesmärk on teenindada pimedaid ja nägemispuudega isikuid üldharidus-, teabe-, kunsti- ja teadusevaldkonnas. Serblaste Vabariigi territooriumil elab üle kahe tuhande pimeda ja nägemispuudega inimese. Raamatukogu direktor on Želimir Radinovic. See teaduse ja kultuuri avalik asutus asub aadressil: Frana Supila 31 F, 78 000 Banja Luka, Serbia Vabariik, Bosnia ja Hertsegoviina. Raamatukogu geograafilised koordinaadid on 44°78'00" N 17°20'93" E. Banja Luka eriraamatukogu pimedatele ja nägemispuude- või -häirega isikutest lugejaskonnale alustas tegevust Serblaste Vabariigi Pimedate Ühingu raamatukoguna 1997. aastal. Avalikuks kultuuriasutuseks tunnistati see 2006. aastal, mil see ametlikult asutati. Raamatukogus on raamatute säilitamise, kasutamise ja laenutamise osakond, kirjastamis- ja informatsiooniosakond ning kultuuritegevusosakond. Raamatukogu kogub ja laenutab heli- ja punktkirjas teavikuid ja raamatuid, samuti võimaldab kasutada seadmeid ja elektroonilisi abivahendeid, mis pakuvad juurdepääsu teabele, rahuldades pimedate ja nägemispuudega inimeste kultuurilisi ja üldhariduslikke vajadusi. Raamatukogus on kirjastusosakond koos trükikoja ja helisalvestusega. Direktor Želimir Radinovici sõnul on raamatukogu avaldanud umbes 30 audioraamatut ja -ajakirja. Raamatukogu korraldab ka kirjanduslikke kohtumisi kultuurivaldkonnas, näitusi, kirjandusvõistlusi, luulet tutvustavaid ja muid kirjandusõhtuid jms. Üritusi korraldatakse sageli koostöös muude kultuuriasutustega. Serblaste Vabariigi pimedatele ja nägemispuudega isikutele mõeldud eriraamatukogul on 2016. aasta seisuga 600 kasutajat ja 8500 raamatust koosnev fond ning märkimisväärne kirjastustegevus. Serblaste Vabariigi eriraamatukogu pimedatele ja nägemispuudega isikutele [Специјална библиотека за слијепа и слабовида лица], Serblaste Vabariigi avalik halduslik portaal [Портал јавне управе Републике Српске]. (serbia keeles) Kultuur. Serblaste Vabariigi eriraamatukogu pimedatele ja nägemispuudega isikutele [Култура. Специјална библиотека за слијепа и слабовида лица Републике Српске], Serblaste Vabariigi esindus [Представништво Републике Српске у Србији]. (serbia keeles) Kümme aastat Serblaste Vabariigi eriraamatukogu pimedatele ja nägemispuudega isikutele (+video) [Десет година Специјалне библиотеке за слијепа и слабовида лица Српске у Бијељини (+видео)], 29.01.2016. RTRS (PTPC). (serbia keeles) Serblaste Vabariigi pimedatele ja nägemispuudega isikutele mõeldud eriraamatukogu kümnes aastapäev, 28.jaanuar 2016. (serbia keeles) Raamatukogu koduleht
Svitene jõgi

Svitene, (leedu keeles Švitinys, poola keeles Szwityń) on jõgi Lätis ja Leedu põhjaosas, Lielupe vasakpoolne lisajõgi. Jõgi voolab Zemgale madalikul. Jõe pikkus on 80 km (sellest Lätis 46 km) ja valgla on 419 km², sellest 169 km² on Läti territooriumil. Jõe lang on 0,7 m/km. Svitene algab Pakruojise rajoonist Linkuva linna lähistelt ja voolab läbi Joniškise rajooni põhja poole. Jõgi on ühe kilomeetri ulatuses ka Läti ja Leedu piirijõeks. Lätis läbib jõgi Bauska ja Jelgava piirkondi. Jõe kaldal asub Svitene küla, mille ümbruskonnas on jõe sängi maaparandustööde käigus õgvendatud. Jõe keskjooksul on selle org looklev ja maastikul vaevu märgatav. Švitinys. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 247 lk. "Latvijas daba"
Horišni Plavni

Horišni Plavni (ukraina keeles Горішні Плавні) on linn Ukrainas Poltava oblastis. 29. novembril 1960 sai ametlikult asutatud töölisasula nimega Komsomolsk Dnepri ääres. 24. aprillil 1972 sai asulast rajoonilise alluvusega linn, 6. aprillil 1977 sai tast oblastilise alluvusega linn. Ukraina Ülemraada otsusega muudeti 19. mail 2016 linna nimi Horišni Plavniks. Horišni Plavni asub Poltava oblasti edelaosas. Linn asub Kamjanske veehoidla vasakul kaldal. Krementšuk asub linnast 16 kilomeetri kaugusel ja oblastikeskus Poltava linnast 90 kilomeetri kaugusel. Ukraina suuruselt kolmas linn Dnipropetrovsk nimetati ümber Dniproks
Rahvusvaheline Nukuteatrite Liit

Rahvusvaheline Nukuteatrite Liit (prantsuse keeles Union Internationale de la Marionnette, lühendatult UNIMA) on rahvusvaheline nukuteatreid ühendav organisatsioon. UNIMA on tihedates sidemetes UNESCOga ja on Rahvusvahelise Teatriinstituudi liige. UNIMA asutati 1929 Tšehhis Prahas. Aastast 1981 on liidu peakontor Prantsusmaal Charleville-Mézières'is. Eestis tegutseb aastast 1999 UNIMA Eesti Keskus. UNIMA koduleht UNIMA Eesti Keskuse koduleht
Kutsar

Kutsar (saksa sõnast Kutscher) on endisaegne elukutseline hobusõiduki juht. Endisaegset elukutselist hobusõidukiga transporditeenuse osutajat nimetatakse voorimeheks.
Vircava jõgi

Vircava, (leedu keeles Virčiuvis, poola keeles Wierszyta) on jõgi Lätis ja Leedu põhjaosas, Lielupe vasakpoolne lisajõgi. Jõgi voolab Zemgale madalikul. Jõe pikkus on 69 km (sellest Lätis 45 km) ja valgla on 466 km², sellest 153 km² on Läti territooriumil. Jõe lang on 0,3 m/km. Arvatakse, et jõe nimi on soome-ugri päritolu ja tuleneb sõnast "virts". Vircava algab Pakruojise rajoonist Pašvitinysi alevi lähistelt ja voolab läbi Joniškise rajooni põhja poole. Drąsutaičiai küla juures on jõel 23 hektari suurune paisjärv. Läti ja Leedu vahelise piiri ümbruskonnas on jõe sängi maaparandustööde käigus õgvendatud. Lätis läbib jõgi Jelgava piirkonda. Seal asuvad jõe ääres Vircava ja Bērvircava külad. Jõgi suubub Lielupe jõkke Jelgava linnas. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 387 lk., – Vilnius: Mokslas, 1981. Virčiuvis. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 573-574 lk. "Latvijas daba"
Nõo veskijärv

Nõo Veskijärv on paisjärv Nõos. Nõo Veskijärve voolab ligi 11 km pikk Nõo oja ja üks Elva jõe haruoja. Järvel on üks väljavoolukoht ja kaks silda. Järvel on kaks saart. Järve ääres on kaks päästerõngahoidikut, kuid need asuvad erikohtades. Järve ääres on rand, kettagolfirada ja terviserada.
Skvoritsõ

Skvoritsõ (vene Скворицы, soome Skuoritsa) on küla Venemaal Leningradi oblastis Gattšina rajoonis. Ajalooliselt oli küla Ingerimaal. Küla on esimest korda mainitud 1500. aastal. Külas elab 101 inimest (2011).
Svēte jõgi

Svēte, (leedu keeles Švėtė) on jõgi Lätis ja Leedu põhjaosas, Lielupe vasakpoolne ja veerohkeim lisajõgi. Jõgi voolab Zemgale madalikul. Jõe pikkus on 123 km (sellest Lätis 75 km) ja valgla on 2380 km², sellest 1873 km² on Läti territooriumil. Jõe lang on 0,79 m/km. Jõe nimi tuleb balti tüvest švėt ja tähendab säravat, sätendavat. Svēte algab Šiauliai rajoonist ja voolab läbi Joniškise rajooni põhja poole. Leedu aladel on jõe org 10 meetri sügavune, keskmine langus on 0,91 m/km. Suurim asula jõe kaldal on Žagarė linn, kus jõel on ka 24 hektari suurune paisjärv. Linnast põhja pool on jõgi kahe kilomeetri jooksul Läti ja Leedu piirijõeks. Lätis on jõel Augstkalne juures paisjärv. Augstkalnest allavoolu on jõe org maastikul vähemärgatav. Jõe ääres asub veel ka Svēte küla. Jõgi suubub Lielupe jõkke Jelgava linnas; suudme juures on jõe paremal kaldal karjäärid, kust kaevandatakse savi. Žagarė pais Svēte alamjooks Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 338 lk., – Vilnius: Mokslas, 1981. i Švėtė. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 247 lk. "Latvijas daba"
EgyptAiri lend 804

EgyptAiri lend 804 (MS804/MSR804) oli EgyptAiri lend, reisilennukil Airbus A320-232, mis väljus 18. mail 2016 kell 23:09 (kohaliku aja järgi) Pariisist Charles de Gaulle'i lennujaamast ja pidi jõudma Kairo rahvusvahelisele lennuväljale. Lennuk kadus radariekraanilt Vahemere kohal, 200 kilomeetri kaugusel Egiptusest. Lennukis oli 56 reisijat, 7 meeskonnaliiget ja 3 turvatöötajat. Noueihed, Lin (19.05.2016). "EgyptAir jet missing after mid-air plunge, Greeks find life vests". www.reuters.com (inglise). Reuters. Vaadatud 19.05.2016. In Washington, President Barack Obama received a briefing on the disappearance from his adviser for homeland security and counter-terrorism, the White House said. {{cite web}}: |first1= ja |first= dubleerivad üksteist (juhend); |last1= ja |last= dubleerivad üksteist (juhend) Pariisist Kairosse teel olnud EgyptAiri lennuk kukkus Vahemerre EgyptAiri lennuk 66 inimesega pardal kadus teel Pariisist Kairosse Kreeka kaitseminister: Egiptuse reisilennuk tegi enne kadumist ebatavalisi manöövreid
Solonets

Solonets on mullatüüp, mille pealmine horisont sisaldab rohkesti naatriumi. Esineb metsastepi-, stepi- ja poolkõrbealadel. Erinevalt solontšakist on solonetsi sooli sisaldav kiht mitte kõige pindmises kihis vaid veidi sügavamal. Pindmises kihis on palju neeldunud naatriumioone, mis jõuavad sinna lessiveerumise teel alumistest kihtidest. Solonets on selgelt eristuva profiiliga, mis sarnaneb mullahorisondi järjestuselt gleistunud mullaga. A-horisont on hallikas ja sisaldab savijaid lisandeid, 2–20 cm paksune. B-horisont on saviga rikastunud ning aluseline ja on iseloomuliku sambalise struktuuriga. pH tõuseb B-horisondis 9 kuni 10ni. Solonetsil kasvavad iseloomulikud taimekooslused, mis sisaldavad puju ja teisi sügava juuresüsteemiga taimi. Euraasia stepi- ja metsastepivööndis kasvab neil valdavalt stepp-aruhein ja stepirohi. Nimetus solonets on pärit ukraina keelest, kus see tähistab sooldunud pinnast. Solonets esineb peamiselt Ukrainas, Kaspia merest idas ja Araali mere ümber asuvatel aladel, Kanadas, Austraalias, Somaalias ja Argentinas. Euroopas esineb seda vähestel aladel Rumeenias ja Austrias Burgenlandis. Ameerika mullataksonoomias vastavad solonetsile naatriumirikas aridisol ja mollisol.
Andrejevka

Andrejevka on mitme asula praegune või endine nimi: Andrejevka, küla Venemaal Baškortostanis Janauli rajoonis Jamadõ külanõukogus Andrejevka, küla Venemaal Dagestanis Derbenti rajoonis Pervomaiski külanõukogus Andrejevka, töölisasula Venemaal Moskva oblastis Solnetšnogorski rajoonis Andrejevka, küla Venemaal Tomski oblastis Tšainski rajoonis Andrejevka ehk Entrijel, küla Venemaal Tšuvaššias Ibressi rajoonis Andrejevka külanõukogus Andrejevka ehk Entrijel, küla Venemaal Tšuvaššias Šemurša rajoonis Šemurša külanõukogus ... Andrejevka jõgi Andrejevka külanõukogu
Datuk

Datuk on traditsiooniline malai aadlitiitel, mis on kasutusel Malaisias, Indoneesias ja Bruneis. See sarnaneb Filipiinide datu'ga.
Immunoloogia

Immunoloogia on teadus immuunsusest ehk organismide vastupanuvõimest haigustekitajatele ja kõigele kehavõõrale (sealhulgas elupäästvaile siiratud elunditele). Immunoloogia uurib nii immuunsuse teket ja arengut (immunobioloogia, immunogeneetika) kui ka immuunsuse haiguslikke kõrvalekaldeid (immunopatoloogia). Eesti Loodus, september 2003 [1]
Sāmiḩ Shukrī

Sameh Hassan Shoukry (araabia keeles سامح شكري; sündinud 20. oktoobril 1952 Kairos) on Egiptuse diplomaat ja poliitik. Ta on 17. juunist 2014 Egiptuse välisminister. Ta sündis aastal 1952 Kairos. Ta on lõpetanud aastal 1975 juristina Ain Shamsi Ülikooli. Ta oli aastatel 2008–2012 Egiptuse suursaadik USA-s. 17. juunist 2014 on ta Egiptuse välisminister.
Koporje linnus

Koporje linnus (ka Koporje kindlus, vene Копорская крепость) on keskaegne linnus Venemaal Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis Koporjes. Linnus jääb Koporka jõe kaldale ja Isuri kõrgustiku servale. Koporje puitlinnus ehitati Liivimaa ordu poolt 1237. aastal ja Koporje kivilinnus ehitati uuesti üles Novgorodi vabariigi aladel 1279. aastal Vladimiri suurvürsti Dmitri Aleksandrovitši korraldusel piirkonna kontrolliks ja kaitseks Saksa ordu lainemise vastu. Liivi sõjas, Kahekümneviieaastases sõjas ja Põhjasõjas oli linnus mitmeid kordi nii venelaste kui rootslaste käes. Ingerimaa (Vadja viiendik) ja Käkisalmi lään läks Rootsi valdusse 1617 Ingeri sõja lõpetanud Stolbovo rahulepingu alusel. Stolbovo rahulepinguga sai Venemaa Rootsilt tagasi vene alad, kuid pidi loovutama Rootsile Ingerimaa koos Ivangorodi kindlusega (Jaanilinna), Jaama, Koporje, Nöteborgi kindluse ja Laadogast läänes oleva Laadoga-Karjalaga Käkisalmi lääni, mille tõttu kaotasid venelased täielikult ühenduse Soome lahele ja Läänemerele. Rootsi Ingeri alad moodustati Ingerimaa kubermangu. 1617. aastal rentis kuningas Koporje kindluse koos lääniga võlgade katteks Bogislaus von Rosenile, kellest sai ühtlasi ka selle piirkonna valitseja (Amtmann). Lisaks rendi tasumisele tuli Rosenil muuhulgas Koporje kindluses ülal pidada ja relvadega varustada sajamehelist garnisoni. Bogislaus von Rosen oli Kaprio ja Jaama asehaldur aastatel 1620–1636. 1620. aastal pikendati tema rendilepingut piirkonnale ja von Rosen sai rendile ka Jaama ja Jaanilinna läänid ning ta nimetati Kaprio ja Jaama läänide asehalduriks. 2001. aastal võeti linnus Venemaal muinsuskaitse alla. Loend on mittetäielik 1582 Axel Jönsson Kurck (suri 1630) 1582–1590 Matts Andersson (suri 1590) Erik Jönsson Husgafvel 1614 Claes Galle (suri 1643) 1623 Claes Larsson 1635 Adam Richard De la Chapelle (suri 1636) 1637 Thomas Kinnemond (suri 1657) 1656–1657 Erik Larsson Armfelt (suri 1659) (rootsi k. kommendant på Koporie fästning) Heinrich Johann von Schulman Armfelt nr 458, www.adelsvapen.com
Pyvesa

Pyvesa on jõgi Leedus, Mūsa parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab Leedu põhjaosas. Jõe pikkus on 92 km ja valgla pindala on 501 km². Pyvesa algab Biržai rajoonist, voolab seejärel läände läbi Kupiškise rajooni ja Panevėžysi rajooni, seejärel pöördub põhja poole ja suubub Pasvalysi rajoonis Mūsasse. Esimesed 50 kilomeetrit on jõe säng maaparandustööde käigus õgvendatud. Jõe org on 500-600 meetrit lai. Kallaste kõrgus on 0,7-1,5 meetrit. Jõe lammi laius on 200-300 meetrit. jõgi on keskmiselt 5-10 meetrit lai, suurim laius on 20 meetrit. Minimaalne veehulk jões on 0,038 m³/s, maksimaalne 86,3 m³/s. Jõe äärde jäävad Alizava ja Antašava alev. Jõgi läbib mitut kaitseala. Pyvesa. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. 389-390 lk. Pyvesa jõest
Lėvuo

Lėvuo on jõgi Leedus, Mūsa parempoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 140 km ja valgla on 1628 km². Lėvuo algab Kupiškise rajoonist ja voolab läbi Panevėžysi rajooni, seal pöördub jõgi põhja poole ja suubub Pasvalysi rajoonis Mūsasse. Jõe ülemjooksul asub suur paisjärv – Kupiškise meri. Lisaks on jõel veel üks hüdroelektrijaam 9 hektari suuruse paisjärvega. Panevėžysi linna lähistel algab jõest aastal 1930 kaevatud Sanžilė kanal, mis suubub Nevėžise jõkke. Kanali vooluhulk on 3,29 m³/s. Jõe ülemjooks on maaparandustööde käigus õgvendatud. Lėvuo on seal 5–6 meetrit lai. Allpool on jõgi 16–35 meetrit lai, suurim laius on 42 meetrit. Jõe sügavus on 0,7–3,1 meetrit. Lėvuo org on 400–600 meetrit lai, ülemjooksul 10–15 meetrit sügav. Kallaste kõrgus on 0,7–1,5 meetrit. Jõe lammi laius on 200–300 meetrit. jõgi on keskmiselt 5–10 meetrit lai, suurim laius on 20 meetrit. Minimaalne veehulk jões on 6,5 m³/s, maksimaalne 274 m³/s. Jões on 29 saart (nende hulka pole arvestatud paisjärvedes asuvad saared). Suurim neist on kahehektarilise pindalaga, kokku on saarte pindala 7,8 hektarit. Jõe äärde jäävad Kupiškis, Palėvenė, Stirniškiai ja Pasvalys. Jõe ülemjooksu orus on maastikukaitseala, kus Stirniškiai küla lähistel paljandub oru nõlvadel dolomiit. Kupiškise meri Stirniškiai paljand Sanžilė kanali algus Lėvuo ja Svalia Algirdas Rainys. Lėvuo. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 58 lk. Lėvuo jõest
1001 maali, mida elu jooksul peab nägema

"1001 maali, mida elu jooksul peab nägema" (inglise keeles "1001 Paintings You Must See Before You Die") on Stephen Farthingi juhtimisel koostatud teos tähelepanuväärsetest maalidest. Raamat ilmus 2006. aastal. Eesti keeles ilmus teos 2008. aastal kirjastuselt Varrak. Ainsa Eesti kunstnike maalina on raamatus Konrad Mäe "Maastik punase pilvega". "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. juuni 2016. Vaadatud 19. mai 2016.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Matkateed Narva lähistel ehk Vaivara radadel

"Matkateed Narva lähistel ehk Vaivara radadel" on koduloouurija Virve Orava raamat Narva ümbruse küladest. Raamat ilmus kirjastuselt Olion 1991. aastal. Raamatus on kasutatud varem ilmunud kirjandust ja arhiividokumente. Kasutatud kirjandus on välja toodud loeteluna, tekstisiseseid viiteid ei ole. Matkateed Narva lähistel ehk Vaivara radadel Raamatukoi raamatupoes Hannes Oja. Kolme raamatuga kodukoha uurija. – Vaba Eestlane, 27. mai 1999. Google'i raamat (märksõnade järgi otsides saab lugeda noppeid)
Siim Raie

Siim Raie (sündinud 2. septembril 1977) on Eesti riigiametnik. Ta lõpetas Kiviõli 1. Keskkooli, sai ärijuhtimise bakalaureusekraadi EBSist ning magistrikraadi Eesti Kunstiakadeemiast muinsuskaitse ja konserveerimise erialal. Siim Raie töötas 1995. aastast Eesti Kaubandus-Tööstuskojas, 2002–2011 selle peadirektorina. Aastail 2011–2015 oli ta Vabariigi Presidendi Kantselei direktor. 2015. aastast kuni 2021. aasta lõpuni oli ta Muinsuskaitseameti peadirektor. 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2006 Portugali Vabariigi teeneteordeni medal 2008 Belgia Kuningriigi Leopold II ordeni komandör 2009 Läti Kolme Tähe orden, V klass 2011 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk 2012 Malta Vabariigi teeneteorden 2013 Leedu Teeneteordeni komandöririst 2013 Saksamaa Liitvabariigi teeneteordeni Suur teeneterist tähega 2014 Poola Vabariigi teeneteordeni komandöririst tähega 2014 Soome Lõvi Rüütliordu suurrist 2014 Norra Kuningliku teeneteordeni suurrist "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. november 2020. Vaadatud 5. juunil 2017. "Muinsuskaitseameti peadirektoriks saab Siim Raie", Kultuuriministeeriumi pressiteade, 28. jaanuar 2015 "Siim Raie lahkub Muinsuskaitseameti peadirektori kohalt" Muinsuskaitseamet, 29.11.2021 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Binali Yıldırım

Binali Yıldırım [binal'ii jõldõr'õmm] (sündinud 20. detsembril 1955 Refahiyes) on Türgi poliitik, Õigluse ja Arengu Partei liige. Alates 12. juulist 2018 kuni 18. veebruarini 2019 oli ta Türgi parlamendi esimees. Ta on olnud aastatel 2002–2007, 2007–2011 ja 2011–2013 Türgi transpordi, merenduse ja sideminister. Uuesti sai ta Türgi transpordi, merenduse ja sideministriks 24. novembril 2015. 22. maist 2016 kuni 9. juulini 2018 oli ta Türgi peaminister. Aastatel 2016–2017 oli ta ka Õigluse ja Arengu Partei esimees. Ta sündis aastal 1955 Refahiyes Erzincani provintsis. Ta on lõpetanud Istanbuli Tehnikaülikooli merekoolis laevaehitust ja ookeaniinsenerindust[küsitav]. Aastal 1991 täiendas ta end Malmös Maailma Merendusülikoolis mereohutuse ja keskkonnakaitse alal. Binali Yıldırımi valitsus
Dumitru Prunariu

Dumitru Dorin Prunariu (sündinud 27. septembril 1952 Brașovis) on Rumeenia kosmonaut, insener ja diplomaat, Rumeenia esimene ja seni ainuke kosmonaut. Dumitru Prunariu lõpetas 1971. aastal Brașovi füüsika- ja matemaatikakallakuga keskkooli ja 1976. aastal Bukaresti Polütehnilise Ülikooli lennundusinsenerina. Seejärel töötas ta Brașovi lennukitehases Industria Aeronautică Română. Aastal 1977 sai ta Rumeenia õhuväeohvitseride koolist sõjalenduri tunnistuse. Dumitru Prunariu valiti 1. märtsil 1978 Nõukogude Liidu kosmoseprogrammi Interkosmos teise rühma ning ta alustas koos teiste kosmonaudikandidaatidega väljaõpet Tähelinnas Juri Gagarini nimelises kosmonautide koolituskeskuses. Pärast kolm aastat kestnud treeninguid valiti ta koos vene kosmonaudist komandöri Leonid Popoviga kosmoselaeva Sojuz 40 meeskonda. Kosmoselend algas 14. mail 1981 Bajkongõri kosmodroomilt. Sojuz põkkus päev hiljem kosmosejaamaga Saljut 6. Maale tagasi jõuti 22. mail 1981. Kokku viibis Dumitru Prunariu kosmoses 7 päeva 20 tundi ja 41 minutit. Aastal 1990 sai Dumitru Prunariu transpordiministeeriumis aseministriks ja Rumeenia tsiviillennundusprogrammi direktoriks. Aastatel 1998–2004 oli ta Rumeenia Kosmoseagentuuri (ROSA) juht. Aastatel 2004–2005 oli ta Rumeenia suursaadik Venemaal. Aastal 2007 läks ta õhuvägedest erru kindralmajori auastmes. Aastal 2015 sai ta kindralleitnandi auastme. Dumitru Prunariu abikaasa on lennundusinsener ja diplomaat. Neil on kaks last. Elulugu lehel Spacefacts.de  Dumitru Prunariu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
E-varamu

E-varamu on veebivärav, mille vahendusel saab teha otsingut korraga raamatukogudes, muuseumides ja arhiivides. Tegemist on erinevaid andmebaase integreeriva, kaasaegsel otsimootoril põhineva portaaliga, mille eesmärk on teha ühest kohast otsitavaks ja leitavaks kogu see vaimuvara, mida Eestis kogutakse ja säilitatakse digitaalselt. E-varamu on kättesaadav aadressil www.e-varamu.ee. E-varamu on osa Eesti teaduse 2010. aastal Eesti Vabariigi valitsuse kinnitatud infrastruktuuri teekaardi objektist "Eesti e-varamu ja kogude säilitamine". Eesti e-varamu ja kogude säilitamise taristu eesmärk on tagada võimalikult suure hulga informatsiooni olemasolu ja kättesaadavus digitaalsel kujul ning ennetada teadus- ja kultuuriloolise väärtusega trükiste hävimist ja pikendada nende füüsilist eluiga massneutraliseerimise tehnoloogia kasutuselevõtmisega. E-varamu portaaliga on liidestatud Eesti avalik-õiguslike ülikoolide raamatukogude digihoidlad (Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu e-teadusraamatukogu ETERA, Tartu Ülikooli Raamatukogu DSpace, Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu digikogu), Eesti Rahvusraamatukogu DIGAR, Eesti Kirjandusmuuseumi KIVIKE, Eesti muuseumide veebivärav MuIS, Rahvusarhiivi infosüsteem AIS, Eesti Raamatukoguvõrgu Konsortsiumi raamatukogude ühiskataloog ESTER ja artiklite andmebaas ISE (Index Scriptorum Estoniae). Eesti teadustaristute teekaart 2014. http://www.etag.ee/wp-content/uploads/2013/05/Eesti-teadustaristute-teekaart.pdf
Tiiu Maasik

Tiiu Maasik (sündinud 5. aprillil 1939) on eesti endine kunsti- ja käsitööõpetaja, õpetaja-metoodik.. Tiiu Maasik on töötanud Lähte Keskkoolis ja Otepää Keskkoolis. Tiiu Maasik on leidnud tunnustust ka kui käsitöömeister ja Eesti rahvuslike käsitöötraditsioonide edasikandja, samuti kui koolimuuseumi juhataja Otepää Gümnaasiumis. 1981 Eesti NSV teeneline õpetaja 1989 Johannes Käisi preemia 2005 Pärandihoidja (rahvuslike käsitöötraditsioonide edasikandja, tuntud käsitöömeister ja kauaaegne käsitööõpetaja Otepääl) 2007 Ignatsi Jaagu medal Asta Kiitam, Kuni maailmas on värvi, Nõukogude Naine, nr. 1, 1976, lk 11 - 13 Heino Mägi, Otepää kooli ajaloost, 300 aastat Otepää kooli, 80 aastat Otepää Keskkooli. Pisitrükis, Tartu, 1987 "Otepää Teataja nr. 228 23.03.2007, lk. 3" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24.06.2016. Vaadatud 20.05.2016. Johannes Käisi virtuaalne teabevärav > Eesti Rahvakunsti ja Käsitöö Liit[alaline kõdulink] > B. G. Forseliuse Selts[alaline kõdulink]
Iatrokeemia

Iatrokeemia on alkeemial põhinev keemia ja meditsiini haru, mis pidas haiguste põhjuseks organismi kehavedelike ja kolme aine – elavhõbeda, väävli ja soola – tasakaalu muutumist vaeguse või liia suunas. Sellest arusaamast lähtuvalt üritati haigusi ravida keemiliste vahenditega. Kui varem tegelesid alkeemikud peamiselt metallide muundamisega, siis iatrokeemia tõi sisse uue vaate – alkeemia protsesse tuleb näha kõikjal ümbritsevas, ka elu inimkehas on pideva ainemuundumise tulemus. See oli murranguline, uus vaade, üldistav seos. Termin tuleneb kreeka keelest, iatros tähendab arsti. Iatrokeemia oli populaarne 16.–18. sajandil. Selle pioneer oli šveitslane Paracelsus. Boriss Konarev 1987. "Keemiahuvilistele anorgaanilisest keemiast" (Tõlkinud E. Järv.) Kirjastus Valgus. Link ESTERis
Justs Sirmais

Justs Sirmais (tuntud ka kui lihtsalt Justs; sündinud 6. veebruaril 1995 Ķekavas) on läti laulja. Ta esindas Lätit 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis lauluga "Heartbeat", mis sai 132 punktiga 15. koha.