laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Taastumatu energiaressurss

Taastumatu energiaressurss ehk taastumatu energiaallikas ehk taastumatu energiavaru on energiaressurss, mille kogus kasutamisel väheneb. Mitmuses kutsutud ka taastumatuteks energiavarudeks ehk mittetaastuvateks energiavarudeks. Taastumatute energiaressursside hulka kuuluvad fossiilkütuse liigid: kivi- ja pruunsüsi, nafta, maagaas, põlevkivi ja turvas. See on biomass, mis on tekkinud geoloogilises minevikus ja muundunud vormi, mis on kütusena kasutatav. Taastumatute energiaressursside hulka loetakse ka tuumkütus, sest selle allikas – uraanimaak – kasutamise tõttu väheneb. Vastandina, taastuvad energiaressursid on need, mida ökosüsteemi aineringe kaudu taasluuakse ja mis seetõttu ei vähene (kuni kasutamine pole ülemäärane). Taastuv energiaressurss Taastumatu ressurss (taastumatu loodusvara) Taastumatu energiaressurss Säästva Eesti Instituudi veebisõnastikus "Säästva arengu sõnaseletusi"
Tšaturanga

Tšaturanga on India mäng, mis on male eelkäija. Seda mängiti juba hiljemalt 600 pKr.
Juhan Tippo

Juhan Tippo (2. november 1874 Tallinn – 3. september 1919 Irboska) oli Eesti töölisliikumise tegelane. Ta oli Eestimaa Ametiühisuste Kesknõukogu liige ja Eestimaa ametiühisuste I kongressi ettevalmistajaid. Osales aastast 1905 revolutsioonilises liikumises. Arreteeriti 1908, oli 1909–1917 Siberis sunnitööl. Tapeti Irboska veretöö käigus.
Xiangqi

Xiangqi (hiina 象棋; pinyin'is xiàngqí) ehk Hiina male on male ja shogi'ga samasse perekonda kuuluv lauamäng, mis on tõenäoliselt arenenud India lauamängust tšaturangast. Hiina male mängureeglid
Loodete energia

Loodete energia on mehaanilise energia liik, mis vabaneb mere taseme muutumisel tõusu ja mõõna ajal. Loodete energia muundatakse elektrienergiaks loodeteelektrijaamas. Maailma esimene elektrijaam, mis töötab tõusu ja mõõna jõul, avati 26. septembril 1966 Prantsusmaal Bretagne’is Rance’i suudmelahes, kus tõusu ja mõõna kõrguste suurim vahe on kuni 13,5 m ja vooluhulk kuni 18 000 m³/s. Läänemere maades, sealhulgas Eestis, välistab loodete energia kasutamise Läänemere suletus, mistõttu on tõusu ja mõõna ulatus väga väike. Loodete energia on kõige suurem lahtedes, mis avanevad otse ookeanile. Loodeenergia on üsna odav, aga selle kasutamine pidevaks elektrienergia saamiseks on keerukas loodete perioodilisuse tõttu (periood 12 tundi ja 25 minutit).
Puhatu looduskaitseala

Puhatu looduskaitseala on kaitseala Alutaguse vallas Ida-Virumaal. Selle pindala on 12386,4 hektarit, millest maismaad 12319,5 ha. Kaitseala koosneb osast sooalast – Puhatu soostikust. Kaitseala ajalugu ulatub 1967. aastasse, mil tähelepanu alla võeti Poruni jõe ürgorg. Aastal 1990 moodustati ka Permisküla taimestiku mikrokaitseala. Looduskaitsealaks organiseeriti maa-ala Eestimaa Looduse Fondi ettepanekul 1999. aastal. Looduskaitseala territooriumile kuuluvad järgmised Puhatu soostiku sood: Mustaladva, Putki, Puhatu, Lutsina ja osa Krivasoost. Sealseid sooalasid asustab palju haruldasi looma- ja taimeliike, näiteks esimesse kaitsekategooriasse kuuluvad kotkad (merikotkas, kaljukotkas, kalakotkas), rabapüü, teisest kategooriast näiteks metsis. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis Puhatu looduskaitseala kaitse-eeskiri Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Ühisavaldus õigeksmõistuõpetusest

Ühisavaldus õigeksmõistuõpetusest on 1999. aastal Augsburgis katoliku kiriku ja luterliku kiriku vahel sõlmitud koostöölepe, mille kohaselt kaotati reformatsiooni ajal tekkinud vastuolud. Leping oli aastatel 1994–1999 toimunud oikumeeniliste läbirääkimiste tulemus. Lepiti kokku, et protestantlik kõne õigeksmõistmisest usu läbi vastab katoliiklikule kõnele õigeksmõistmisest armu läbi. Ja protestantlik õpetus mõistab sõna "usk" all sedasama, mille katoliiklik õpetus (järgides 1. Kr. 13,13) ühendab kolmsusega usk, lootus ja armastus (43). Edaspidi kooskõlastatakse eklesioloogia, meelevald kirikus, amet, sakramendid ning suhe õigeksmõistu ja sotsiaaleetika vahel. Õigeksmõistmine "Esimest korda ajaloos kuulutasid katolik ja luterlik osapool üksmeelt usu põhialustes" Sulane, Kaarli koguduse infoleht "Kardinal Cassidy õigeksmõistu Ühisavaldusest" Toomas Nigola diarium Tauno Teder: "Oikumeenilised suhted katoliiklastega" EELK Ühisavaldus õigeksmõistuõpetusest. https://eelk.ee/et/kiriku-korraldus/toovaldkonnad/valissuhted-ja-oikumeenia/lepingud-ja-deklaratsioonid/uhisavaldus-oigeksmoistuopetusest/
Buzz Aldrin

Buzz Aldrin (sünninimi Edwin Eugene Aldrin; sündinud 20. jaanuaril 1930 New Jersey osariigis Glen Ridge'is) on Ameerika Ühendriikide piloot ja astronaut. Aastal 1988 muutis Edwin Aldrin ametlikult oma eesnime lapsepõlvest pärineva hüüdnime Buzzi vastu. Hüüdnimi tuli sellest, et tema väike õde ei suutnud korralikult välja öelda sõna "brother" ('vend'). Aldrin lõpetas 1951 West Pointi sõjaväeakadeemia ning oli seejärel Korea sõjas lahingulendur. Ta täitis 66 lahinguülesannet ja tulistas alla kaks lennukit MiG-15. 8. juunil 1953 avaldas ajakiri Life Aldrini foto kahjustatud õhusõidukist katapulteeruvast vene piloodist. Pärast sõda töötas ta instruktorina Nellise õhuvägede baasis Nevadas ja seejärel USA õhuvägede akadeemia dekaani abina. Seejärel kaitses ta astronautika doktori kraadi Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis. Doktoritöö teema oli "Vaatekiirega abistamise tehnikad põkkumise ajal mehitatud orbitaallendudel". Aastal 1963 valis NASA Aldrini USA astronautide 3. gruppi. Pärast seda, kui Gemini 9 meeskonna liikmed Elliot See ja Charles Arthur Bassett 28. veebruaril 1966 katselennul hukkusid, sai temast Gemini 9 varumeeskonna liige. Tema esimene kosmoselend toimus Gemini 12 meeskonna koosseisus 1966. aastal. Buzz Aldrin oli Apollo 11 kuumooduli piloot. 20. juulil 1969 sai temast Neil Armstrongi järel teine inimene, kes astus Kuu pinnale. Tema järgi on nime saanud laskumispaiga läheduses asuv kraater. NASA andmetel pidi esialgse plaani järgi esimesena Kuu pinnale astuma Aldrin, kuid katsetamisel selgus, et pilootide istekohtade asukoha tõttu kuumooduli luugi suhtes oli lihtsam väljuda lennu komandöril Neil Armstrongil. Otsust mõjutas ka asjaolu, et Armstrongi iseloomu peeti selle au kandmiseks sobivamaks: tal ei olnud nii suurt ego. Seevastu ütles Aldrin esimesed teadlikult Kuult Maale edastatud ja kohale jõudnud sõnad: "Houston, siin Tranquility baas. Kotkas on maandunud." Samuti ütles ta 20. juulil 1969 kell 20.17 esimesed Kuult Maale jõudnud sõnad üldse: "Kontaktituled ... OK, mootor on seiskunud." NASA teenistusest lahkus ta pärast 21 aastat kestnud teenistust 1972. aastal. Ta veetis kosmoses kokku 12 päeva, 1 tunni ja 52 minutit. 1985. aastal arvutas ta välja nn Aldrini trajektoori, mis võimaldab kosmose­aparaatidel mööduda Marsist. Aldrin on kolmandat korda abielus. Tema esimene abikaasa oli Joan Archer, kellega ta sai kolm last: James, Janice ja Andrew. Teine abikaasa oli Beverly Zile. Alates 1988. aastast on Buzz Aldrin abielus Lois Driggs Cannoniga. Aldrini võitlusest depressiooni ja alkoholismiga on palju kirjutatud, sealhulgas tema memuaarides "Hiilgav üksildus" (2009). Aldrin teenib elatist avalike esinemistega. Ühe avaliku esinemise eest teenib ta 30 000 – 50 000 USA dollarit[viide?]. 1970 – Hubbardi medal Buzz Aldrini koduleht NASA: Buzz Aldrini elulugu NASA kodulehel
Vatikani II kirikukogu

Vatikani II kirikukogu ehk Vatikani II oikumeeniline kirikukogu oli katoliku kiriku oikumeeniline kogu, mis toimus Vatikanis aastatel 1962–1965 paavstide Johannes XXIII ja Paulus VI eesistumisel. Peamine teemaks oli kiriku kohast kaasaegses maailmas. Tähtsamad katoliiklasi puudutavad otsused olid seotud sakramentide, keelekasutusega jumalateenistustel ja suhtumisega mittekatoliiklastesse. Jumalateenistustel võis hakata ladina keele asemel kasutama ka kohaliku rahva keelt. Mittekatoliiklaste suhtes muututi sallivamaks. Johannes XXIII kuulutas "oikumeenilise kontsiili" kokkukutsumist 25. jaanuaril 1959. Idee tuli üsnagi ootamatult, tungivat vajadust selle järele ei tuntud. Kontsiili ettevalmistavad komisjonid olid töös 1960. aasta sügisest. Kirikukogu nimetati oikumeeniliseks, kuna sinna kutsuti ka mittekatoliiklikke kogudusi; Roomaga sidumata kirikutele tehti ettepanek saata kontsiilile välisvaatlejad. Paljud kasutasidgi seda võimalust, viimasest sessioonist võttis osa 83 vaatlejat 27 kiriklikust osaduskonnast, muuhulgas ka Vene Õigeusu kirik. Kontsiil avati 11. oktoobril 1962, kohal viibis 2540 hääleõiguslikku delegaati – peamiselt piiskopid ja ordude juhid. Oma avakõnes esitas paavst kontsiili põhiülesandena "püha kristlikku pärimust jõudsate meetoditega kaitsta ja selgitada". Kontsiil kestis 1962–1965 ja toimus 4 sessioonis, iga aasta viimases sessioonis üks. Anti välja 16 dokumenti: 4 konstitutsiooni, 9 dekreeti ja 3 deklaratsiooni. Konstitutsioonid: 1) "Sacrosanctum concilium" – liturgiast; 2) "Lumen gentium" – kirikust; 3) "Dei verbum" – ilmutusest; 4) "Gaudium et spes" – kirikust tänapäeva maailmas. Dekreedid: kommunikatsioonivahenditest; oikumeeniast; idakirikutest; piiskoppide karjaseametist; orduelu uuendamisest; preestrite haridusest; ilmikute apostolaadist; misjonist; preestrite teenistusest ja elust. Deklaratsioonid: Kristlikust kasvatusest; kiriku suhtumisest mittekristlikesse religioonidesse; usuvabadusest. Dokumentide sisust on näha kirikukogu põhieesmärk: püüe leida kohta kaasaegses maailmas, avaneda maailmale. Esimene vastuvõetud dokument oli konstitutsioon liturgiast, mille sisu väljendas kõige selgemalt kontsiili ideed: pöörduda näoga koguduse poole. Paavst Johannes XXIII haigestus aga juba esimesel sessioonil ning suri 3. juunil 1963. Uueks paavstiks sai Paulus VI. Tema sekkus aktiivsemalt kontsiili käiku, mõjutas selle otsuseid rohkem kui Johannes XXIII. Tema palvel välditi näiteks tsölibaadiprobleemi kontsiili raames, mis hiljem on palju poleemikat tekitanud. Silmatorkavaim muudatus, mis tulenes Vaticanum II-st, oli põhjalik liturgiareform. Tohutu tähtsusega oli aga ka 7. detsembril 1965, eelviimasel kontsiilipäeval toimunud 1054. aasta vandebulla tühistamine, millega Roomakatoliiklik ja õigeusu kirik leppisid ära. II Vatikani kirikukogu dokumendid mitmes keeles
Kurn

See artikkel räägib munakogumist. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Kurn (täpsustus). Kurn ehk munakurn on korraga hautav munade komplekt. Mõistet kasutatakse lisaks lindudele ka roomajate kohta. Sealjuures osa roomajaid haub mune korralikult, näiteks püüton, aga osa ei tee seda kunagi, näiteks kilpkonnad. Selgrootute kohta sõna "kurn" ei kasutata, isegi kui nad oma munade eest hästi hoolitsevad, näiteks kaheksajalad ja ämblikud. Harilikult asub kurn pesas. Kõik pesas olevad munad ei pruugi olla ühe emase munetud: mitmel liigil, näiteks emul ja jaanalinnul, muneb mitu emast ühte pessa. Sellistes pesades on tavalisest suurem tõenäosus, et osast munadest ei kooru järglasi, samuti langeb sellistes pesades tõenäolisemalt osa mune pesaröövlite saagiks. Kas kurna hulka arvatakse ka munetud, kuid kaduma läinud või katkised munad, selles osas teadlaste seisukohad lahknevad. Kurna suurus oleneb suuresti liigist, vahel isegi ühe perekonna piires. Kurna suurust mõjutavad paljud teisedki asjaolud, näiteks elupaik, vanemate tervis ja toitumine, röövloomade ja saakloomade arvukus ning aastaaeg. Kui mõnel paaril on aasta jooksul kaks kurna, on teine neist harilikult väiksem, aga kui esimene pesitsemine ebaõnnestus ja kõik pojad selles hukkusid, ei pruugi teine kurn esimesest väiksem olla. Röövlindudel sõltub kurna suurus kõige rohkem saakloomade arvukusest ja võib saakloomade massilise sigimise aastatel olla mitu korda suurem pikaajalisest keskmisest. Pika elueaga liikidel on kurna keskmine suurus väiksem kui lühikese elueaga liikidel, kuna jõuavad elu jooksul rohkem pesitseda. Eelpoolmainitud tunnused ei ole munevatele loomaliikidele ainuomased, vaid kui kurna asemel rääkida pesakonnast või veelgi üldisemalt järglastest, siis nad kehtivad nendegi liikide kohta, kes ei mune. Haue
Viik

Viik on seis, kui mängus, võidusõidus, või mistahes muus võistlusalas jäävad vähemalt 2 mängijat võrdsesse võitu.
Töölisliikumine

Töölisliikumine on tööliskonna ja nende ideoloogiliste ühenduste (näiteks anarhistide, anarhosündikalistide, maksimalistide, marksistide, radikaalide, sotsialistide-föderalistide, SR-ide {esseeride}, uute vasakpoolsete, vasakpoolsete kommunistide jne.) võitlus tööliste olukorra parandamise nimel. Töölisliikumine tekkis seoses proletariaadi kujunemisega. Algne töölisliikumise vorm oli masinate purustamine (ludiidid). Esimesed kitsapiiriliselt tööalased töölisorganisatsioonid asutati 18. sajandi lõpul Suurbritannias ja Prantsusmaal (keelati Prantsusmaal Le Chapelier' seadusega 1791, Suurbritannias Pitti seadusega 1799). Esimesed suuremad streigid toimusid Suurbritannias: kangrute streik Šotimaal 1804, esimene üldstreigikatse 1820 jt. Lyoni ülestõusud 1831 ja 1834, Sileesia kangrute ülestõus 1844 ning chartism (en:Chartism) Suurbritannias lõid eelduse anarhismi levikuks.
Piiks

Piiks on suhteliselt lühike ja kõrge ühetooniline heli, piiksumise üksikjuht. Piiksu või piikse tekitada ehk piiksuda võivad nii loomad kui masinad. Onomatopöa Piip Puuks Tuut
Puittoode

Puittoode on puidust või puitmaterjalist valmistatud toode. Puitmaterjal Puitplaat Puittoodete konstrueerimine Loengumaterjal
Puitmaterjal

Puitmaterjal on puittoorainest valmistatud materjal. Puitmaterjalide hulka kuuluvad mitmesuguseid konstruktsiooni-, isolatsiooni- ja dekoratiivmaterjalid, mida võidakse valmistada nii puidust, puitlaastust kui ka puidukiududest, sideainega või ilma. Metsamaterjal Puitplaat Saematerjal
Puitplaat

Puitplaat on puittoorainest valmistatud plaatmaterjal. Puitlaastplaat Puitkiudplaat MDF-plaat Vineer Liimpuit Tisleriplaat Plaatmaterjalid (PLP-LPLP-PKP). Kasutusala, omadused ja tootmine. Haapsalu Kutsehariduskeskuse õpiobjekt Puitpolümeersed komposiitmaterjalid
Silma looduskaitseala

Silma looduskaitseala on kaitseala Lääne-Nigula vallas Hara, Kudani, Pürksi, Saare, Sutlepa, Tahu, Österby, Ingküla, Linnamäe, Salajõe, Saunja ja Kärbla külas ning Haapsalu linnas Herjava külas (59° 1′ 16″ N, 23° 35′ 1″ E). Kaitseala maismaa pindala on 3442 ha, veeosa pindala on 1353 ha, kogupindala on 4795 ha. Kaitseala läbivad või sellel on järgmised veekogud: Salajõgi, Kärbla peakraav, Taebla jõgi, Võnnu oja, Vööla meri, Kudani järv, Sutlepa meri, Hertsemaa silm, Linaleoauk, 3 nimetut järve. Kaitseala kattub ka Natura aladega Väinamere linnuala ja Väinamere loodusala Kaitseala ajalugu ulatub 1939. aastasse, mil Haapsalu lahel võeti tähelepanu alla tervisemuda ala. Aastal 1964 võeti kaitse alla Kudani järv. Praegused piirid ja kaitse-eeskiri on aastast 1998. Silma looduskaitsealal kaitstakse peaasjalikult Haapsalu lahe ja Noarootsi poolsaare jäänukjärvi ja roostikke, kuivõrd need on tähtsad veelindude rändepeatus-, pesitsus- ja sulgimispaigad, ning rannaniite. Kaitseala on rahvusvahelise tähtsusega linnuala ja Aafrika-Euraasia veelindude kaitse kokkuleppe (AEWA) demonstratsiooniala. Kaitsealal on vaadeldud üle 200 linnuliigi (sealhulgas merikotkas, kalakotkas, must-toonekurg, sookurg, laululuik, väike-luik). Sügisrändel on korraga registreeritud kuni 100 000 veelindu. Turismi tarbeks on rajatud 3 linnuvaatlustorni ja 1 vaateplatvorm. Kudani piiranguvöönd (35,5 ha) Kulani piiranguvöönd (95,4 ha) Saare piiranguvöönd (111,7 ha) Salajõe piiranguvöönd (36,9 ha) Saunja piiranguvöönd (290,1 ha) Sutlepa piiranguvöönd (35,8 ha) Tagalahe-Sutlepa sihtkaitsevöönd (3817 ha) Tahu piiranguvöönd (79,9 ha) Võõla-Kudani sihtkaitsevöönd (292,5 ha) Silma looduskaitseala keskkonnaregistri kood on KLO1000197. Looduskaitseala koduleht Silma looduskaitseala kaitse-eeskiri Silma looduskaitseala Keskkonnaregistri lehel
Nelgilised

Nelgilised (Caryophyllaceae) on suur õistaimede sugukond nelgilaadsete seltsis. Sugukonda kuulub umbes 88 perekonda 2000 liigiga, Eestis ligi 50 liiki. Vars on tihti jämenenud sõlmekohtadega. Enamikul vastakud lineaalsed lehed ja viietiste õitega ebasarikõisikud. Vili kupar, pähklike või kuiv mari. Nelgilised on kosmopoliitne sugukond rohttaimi, kes on kõige vormirohkemalt levinud põhjaparasvöötmes, lähistroopilises vahemerelises kliimavöötmes ja troopilistel mägede aladel. Lõunapoolkeral esineb nelgiliste perekondi suhteliselt vähe, sellele vaatamata kasvab seal maailma kõige lõunapoolsem kaheiduleheline õistaim – antarktika padikann (Colobanthus quitensis), kes on üks kahest Antarktikas kasvavast õistaimest. Nelgilised kasvavad sageli kuivematel, päikeselistel, sageli liivastel niitudel, loopealsetel, kinkudel; harvem metsas ja niiskemais kasvukohtades. Paljusid selle sugukonna liike kasvatatakse dekoratiivtaimedena. Agrostemma L. – äiakas Arenaria L. (Eremogone Fenzl, Gooringia F.N.Williams, Gouffeia Robill. & Castagne ex Lam. & DC.) – liivkann Cerastium L. – kadakkaer Dianthus L. (Tunica Ludw.) – nelk Gypsophila L. (Psammophiliella Ikonn., Pseudosaponaria (F.N.Williams) Ikonn.) – kipslill Herniaria – söötreiarohi Honckenya Ehrh. – merihumur Lychnis L. (Coronaria Guett.) – tulinelk Moehringia L. – võsalill Myosoton Moench – vesitähthein Sagina L. – kesakann Saponaria L. – seebilill Scleranthus – kaderohi Silene L. (Charesia E.A.Busch, Heliosperma Rchb., Melandryum Rchb., Schischkiniella Steenis) – põisrohi Spergula L. – nälghein Spergularia (Pers.) J.Presl & C.Presl – sõlmhein Stellaria L. (Alsine L., Fimbripetalum (Turcz.) Ikonn., Tytthostemma Nevski) – tähthein Vaccaria Wolf (Melandrium Rohl) – lehmalill
Pontifeks

Pontifeks oli Vana-Rooma preester ja kõrgema preestrite kolleegiumi liige. Algul koosnes pontifekside kolleegium viiest, hiljem viieteistkümnest liikmest ning nende ülem oli Pontifex maximus, kes valiti ametisse kogu eluajaks. Ta oli riigi kõrgeim usuasju korraldav ametnik. Alates keiser Augustusest Gratianuseni kandsid Rooma keisrid seda tiitlit. Alates 15. sajandist sai Pontifex maximus (itaalia keeles Pontefice massimo) Rooma paavstide tavapäraseks aunimetuseks. Antiigileksikon II. Tallinn, 1983. Lk. 96. Pontifex maximus'te loend (itaalia)
Triobet/Dalkia

Triobet/Dalkia (varem Nybit) oli Eesti korvpalliklubi. Septembris 2008 lõpetas korvpallimeeskond Triobet/Dalkia tegevuse. Korvpalliklubi on mitu korda nime vahetanud: Dublant (1992–1993) Tallinna Nybit (1993–1995) Markus/Nybit (1996) (ühinemine KK Markus klubiga Rakverest ) Nybit (1996–2003) EBS/Nybit (2003–2004) (EBS/BC Pallur ja Nybit ühinemisel ) Dalkia/Nybit (2004–) Audentes/Nybit (2005) Dalkia/Nybit ( –2007) Triobet/Dalkia (2007–2008). 2007/2008 hooajal osales SEB Eesti Korvpalli Meistriliigas ja Baltic Basketball League Challenge Cupil. Challenge Cupil saavutasid nad 9. koha saades 8 võitu ja 12 kaotust. Mängijad: #4 Janis Vahter (EST) #5 Gert Dorbek (EST) #6 Indrek Kajupank (EST) #7 Sten-Timmu Sokk (EST) #8 Tanel Kurbas (EST) #9 Lauri Vahtramäe (EST) #10 Rain Raadik (EST) #11 Kristjan Keres (EST) #12 Kristjan Makke (EST) #13 Marko Riis (EST) #14 Margus Klementsov (EST) #15 Ivar Tulit (EST) #20 Martin Mardo (EST) #21 Martin Rausberg (EST) Treenerid: Tiit Sokk (EST) Alar Varrak (EST) Martin Müürsepp (kaks mängu), Sergei Babenko, Rauno Pehka, Valmo Kriisa, Tanel Sokk, Mican Edwards ja Igor Kurašov. Ühe kossuklubi surm, Eesti Ekspress, 3. oktoober 2008 Nybit ja Markus ühinevad[alaline kõdulink], Eesti Päevaleht 25. jaanuar 1996 KK Markus kadus areenilt, Postimees, 17. veebruar 1996 Nybit ja Pallur ühinesid, Liivak ja Kandimaa sihikul, Õhtuleht 22. juuli 2003 Korvpalliklubi Dalkia/Nybit sai uue sponsori ja vahetas nime, Eesti Päevaleht 18. september 2007
TalTechi korvpalliklubi

TalTechi korvpalliklubi (ingl k TalTech Basketball) on Eestis tegutsev elukutseliste korvpallimeeskond, mis koosneb peamiselt Tallinna Tehnikaülikooli üliõpilastest. 2018-2019 hooajal osales meeskond Eesti-Läti Korvpalliliigas ja üliõpilasmeistrivõistlustel. Varem on osaletud nii Alexela Eesti Korvpalli Meistriliigas, ISBL üliõpilasliigas kui ka Eesti meeste karikavõistlustel. Tallinna Tehnikaülikooli üliõpilaste seas on korvpall olnud läbi aegade üks populaarsemaid spordialasid. Nii on näiteks sellest ülikoolist sirgunud nii Euroopa kui ka maailmameister. Lisaks on ülikool tulnud korvpallis kaheksa korda Eesti meistriks (1961–1966 ja 1984–1985). Praegugi õpib enamik võistkonna nimekirjas olevatest mängijatest Tehnikaülikoolis, kes aitavad ülikooli head tava jätkata. Koduleht Klubi Facebooki leht
Kahvelpuri

Kahvelpuri (inglise keeles gaffsail, hollandi keeles gaffelzeil) on nelinurkne pikipuri, mis kinnitub alumise servaga poomi külge, ülemise servaga kahvelpoomi külge ja eesmine serv ehk mastiliik on piki masti. Kahvelpurje eesmist äärt nimetatakse mastiliigiks, alumist poomiliigiks, ülemist kahvliliigiks, tagumist ahtriliigiks. Alumist mastipoolset nurka nimetatakse halsinurgaks, ülemist mastipoolset nurka klaunurgaks, kahvlinoka juures asuvat nurka piiginurgaks ja poominuka juures asuvat nurka soodinurgaks. Kahvel, mis on kinnitatud masti külge kahvlipandi abil võib olla kas tõstetav, või paikne. Tõstetava kahvli kõrgust reguleeritakse piikvalli ja klauvalli abil. Kahvelpurje seatakse tuulde poomi suuna muutmisega laeva pikitasandist parema või vasaku parda poole. Seda tehakse poominoka külge kinnitatud sootide abil. Kahvli allatuult vajumist välditakse jäärdi abil. Kahvelpurje pindala reguleeritakse ka rehvpaelte abil. Nende abil purje pinna vähendamist või suurendamist nimetatakse rehvimiseks. Kuna kahvli kõrguse muutumisega muutub ka kahvelpurje pindala, nimetatakse kahvli tõstmist purje juurdevõtmiseks. Paikse kahvliga kahvelpurje mastiliik on pentseldatud masti [jaktaagi] külge. Purje juurdevõtmiseks tõmmatakse puri kahvli ja poomi välisotste juurde. Purje koristamist või purje korjamist teostatakse tõstetava kahvli puhul allalastud kahvli ja poomi vahele kinnitamisega kiitaudega. Paikse kahvli puhul korjatakse puri kokku masti juurde ja kinnitatakse kiitaudega. Kahvelpurje kasutamist on kirjeldatud Rootsi ürikutes, mis pärinevad juba 1525. aastast. Suure tõenäosusega võib lugeda, et samal ajal olid nad kasutusel ka Hollandis. Kahvelpuri arenes välja priitpurjest ja veel saja aasta jooksul peale kahvelpurje kasutuselevõttu nimetati teda poolpriitpurjeks. Mitme sajandi jooksul kuni mehaaniliste jõuseadmete tarvituselevõtuni, olid kahvelpurjed laialt levinud üle maailma mitut tüüpi ja otstarvet kuunaritel. Tänapäeval on purjelaevadel kahvelpurjestusest tavaliselt loobutud kahvlita bermuudapurjede kasuks, mida on lihtsam käsitseda. Topselpuri Bermuudapuri Priitpuri Kuunar