laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ingólfur Arnarson

Ingólfur Arnarsoni ja tema naist Hallveigi peetakse esimesteks Põhjamaadest pärit Islandi püsivateks asustajateks. Maa asustamise raamatu (Landnámabók) järgi rajas ta oma talukoha (ja pani sellele ka nime) Reykjavíki aastal 874. Kuigi hiljutiste arheoloogiliste leidude põhjal võib oletada, et asustamine algas veidi varem, ei jää mainitud aastaarv tegelikust ilmselt kuigi kaugele. Keskaegne kroonik Ari Þorgilsson ütles, et Ingólfur oli küll esimene Põhjamaadest pärit asustaja, kuid mainis ka, et saarel olid enne viikingeid viibinud papa'd – Iiri mungad ja eremiidid. Ta kirjutas, et viimased lahkusid, kuna nad ei soovinud elada kõrvuti vastsaabunud paganatega. Landnáma (mis on kirjutatud kaks kuni kolm sajandit pärast asustamist) sisaldab pikka lugu Ingólfuri asumisest Islandile. Raamat väidab, et ta lahkus Norrast pärast seda, kui oli end veritasuga sidunud. Ta oli kuulnud uuest saarest, mille Garðar Svavarsson ja Flóki Vilgerðarson olid Atlandi ookeanist leidnud. Koos oma poolvenna Hjörleifr Hróðmarssoniga seilas ta Islandile. Kui maa oli nägemisulatuses, viskas ta oma tooli sambad (märk sellest, et ta oli pealik) üle parda ning andis lubaduse asuda elama sinna, kus jumalad otsustasid need maale juhtida. Tema kaks orja otsisid seejärel saare rannikut läbi kolm aastat, enne kui leidsid sambad väikesest lahest, mis sai viimaks nimeks Reykjavík. Vahepeal oli Hjörleif oma iirlasest orjade poolt nende halvasti kohtlemise pärast tapetud. Ingólfur sai orjadele jälile ja tappis nad kohas, mille nimeks sai Vestmannaeyjar ("läänemeeste saared" – selle aja Skandinaavias tunti iirlasi kui mehi läänest). On kirjeldatud, et Ingólfur asustas suure osa Islandi edelaosast, kuid peale tema saarele asumise ei ole tema kohta muud teada. Oletatakse, et ta asustas ka piirkonna, kuhu hiljem rajati hooned, millest sai Islandi presidentide residents Bessastaðir. Tema poeg Þorsteinn Ingólfsson oli tähtis pealik, kes olevat rajanud esimese tingi, mis oli hilisema Alþingi eelkäija. Sarnaselt nimega Adolf, mis tähendab "aristokraatlikku hunti", saab nime Ingólfur tõlkida kui "kuninglik hunt". Islandi asustamine
Ryan Whiting

Ryan Keith Whiting (sündinud 24. novembril 1986 Harrisburgis Pennsylvanias) on USA kuulitõukaja, kahekordne sisekergejõustiku maailmameister (2012, 2014). Ta on võistelnud ka kettaheites. Whiting võitis 2005. aasta juunioride Pan-Ameerika meistrivõistlustel esikoha kuulitõukes ja kettaheites. Ta võitis NCAA sisemeistrivõistlustel kuulitõukes esikoha 2008, 2009 ja 2010, samuti (väli)kergejõustiku meistrivõistlustel 2009 ja 2010. Kettaheites võitis ta NCAA meistrivõistlusted 2010. 2011. aasta Taegu maailmameistrivõistlustel oli ta seitsmes. Whiting võitis 2012. aasta sisemaailmameistrivõistlustel İstanbulis kuldmedali isikliku rekordiga 22.00. Londoni olümpiamängudel oli ta üheksas tulemusega 20,64. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas võitis Whiting hõbemedali tulemusega 21.57. Samal aastal tuli ta USA meistriks nii sise- kui ka välitingimustes. 2014. aastal tuli ta teist korda sisemaailmameistriks. 2013. aastal püstitas ta Dohas uue isikliku rekordi 22.28 kuulitõukes. Sisetingimustes on tema rekord 22.23, mis on püstitatud 2014. aasta veebruaris Albuquerques. Kettaheite rekord on 61.11 aastast 2008. "Ryan Whiting". thesundevils.com (inglise). Vaadatud 08.03.2014. "Ryan Whiting". tilastopaja.org (inglise). Vaadatud 08.03.2014.[alaline kõdulink] Parts, Kadi (toim.). "Meeste kuulitõukes tuli sise-MMil võitjaks Ryan Whiting". sport.postimees.ee. Vaadatud 08.03.2014. Ametlik koduleht Ryan Whiting Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Profiil USATF lehel
Kõnnu tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kõnnu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Raudalu asumis. Kõnnu tänav on Viljandi maanteelt algav ligikaudu 80 meetri pikkune lääneedela-idakirdesuunaline umbtänav. Tänava endine nimi oli Kanarbiku tänav. Praeguse nime sai Kõnnu tänav 16. mail 1958. Tänav asub kunagise Raudalu kõrtsi maa-alal. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 59
Käru tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Käru tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitsekülas asumis. Käru tänav on Saku tänavalt algav ligikaudu 270 meetri pikkune lõunaedela–põhjakirdesuunaline umbtänav. Käru tänav sai nime 19. detsembril 1997. Tänav on saanud nime Käru raudteepeatuse järgi. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 276
Samuil Faingold

Samuil Faingold (1918 – 2003) oli Eesti põlevkivikeemik. И. Вииль, М. Корв, И. Кудрявцев, А. Мянник, Г. Степанова, Т. Томсон, И. Тянав, С. Файнгольд, А. Ханнус. Получение опытных партий моющих веществ на сланце-химическом комбинате "Кивиыли". Научно-технический отчет. Autoriseeritud masinakiri 1961 https://muuseum.jewish.ee/Gallery1/thumbnails.php?album=94
Manivald Korv

Manivald Korv (12. mai 1926 – 31. detsember 2003) oli Eesti keemik. Ta lõpetas aastal 1951 Tallinna Polütehnilise Instituudi mäe-keemiateaduskonna kütuste keemilise tehnoloogia erialal. Manivald Korv suri 31. detsembril 2003 ja ta maeti 10. jaanuaril 2004 Metsakalmistule. И. Вииль, М. Корв, И. Кудрявцев, А. Мянник, Г. Степанова, Т. Томсон, И. Тянав, С. Файнгольд, А. Ханнус. Получение опытных партий моющих веществ на сланце-химическом комбинате "Кивиыли". Научно-технический отчет. Autoriseeritud masinakiri 1961 Tallinna Tehnikaülikooli lõpetanud 1918-1993. Tallinna Tehnikaülikooli kirjastus 1993 "Päring kalmistud.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2014. Vaadatud 8. märtsil 2014.
Jahimehe tee

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Jahimehe tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. Jahimehe tee algab Merivälja teelt, ristub Meremehe teega (kaks korda), Jahimehe põiguga, Eduard Bornhöhe teega ja Mõrra teega ning lõpeb seejärel umbtänavana. Jahimehe tee on lääneloode-idakagusuunaline ja ligikaudu 340 meetri pikkune. Jahimehe tee sai nime 14. veebruaril 1958. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 40
Muna jõgi

Muna (vene, jakuudi Муна) on jõgi Siberis Jakuutias, Leena vasak lisajõgi. Saab alguse Viljui platoolt ja voolab peamiselt itta. Pikkus 715 km, valgala 30 100 km².
Ventotene manifest

Ventotene manifest on poliitiline avaldus, mille kirjutasid Altiero Spinelli ja Ernesto Rossi Teise maailmasõja ajal Itaalia Ventotene saarel vangistuses olles. 1941. aasta juunis valmis saanud manifest ringles itaalia vastupanuliikumise liikmete hulgas ja sai peagi Euroopa Föderalistide Liikumise (Movimento Federalista Europeo) programmiliseks dokumendiks. Manifest õhutas looma Euroopa riikide föderatsiooni, mis pidi riigid üksteisele lähedale tuues nendevahelised sõjad ära hoidma. Manifestis nähakse laialdaselt Euroopa föderalismi sünni tähistajat. Spinellist (1907–1986), kunagisest kommunistist, sai föderalistliku liikumise juht. Manifest kutsus üles katkestama Euroopa minevikutee moodustamaks läbi poliitika restruktureerimise ja laialdase sotsiaalse reformi uut poliitilist süsteemi. Seda ei pakutud välja kui ideaali, vaid kui parimat lahendust Euroopa sõjajärgsele olukorrale. Manifesti olulisim arusaam avaldub lõigus: "Progressiivseid ja tagurlikke parteisid eraldav joon ei ole enam formaalne ega näita demokraatia kõrgemat või madalamat taset ega sotsialistide osakaalu arvu: see on hoopis uus piir, mis eraldab need, kelle lõppeesmärgiks on vanade traditsioonide võit – teisisõnu, rahvusliku poliitilise võimu kehtestamine – ning kes lihtsustavad seega (ka ise seda teadmata) vanu kirgi kütvaid tagurlikke mänge ning iidsete absurdsuste taas esilekerkimist, nendest, kes näevad oma põhiülesandena internatsionalistliku ja tugeva riigi loomist, suunates sellesse samuti rahvuslikud jõud. Isegi allutatud kujul kasutatakse neid esmase vahendina rahvusvahelise ühtsuse saavutamiseks." See avaldus läks vastuollu tol ajal prevaleerinud mõttega, et ühtsus on saavutatav iseenesest ja teisejärgulise eesmärgina pärast individuaalsete riikide poliitiliste eesmärkide (kommunism, demokraatia jne) saavutamist. Bertrand Vayssière, "Le Manifeste de Ventotene (1941): Acte de Naissance du Federalisme Europeen," Guerres Mondiales et Conflits Contemporains (Jan 2005), Vol. 55 Issue 217, pp69-76 "La linea di divisione fra i partiti progressisti e partiti reazionari cade perciò ormai, non lungo la linea formale della maggiore o minore democrazia, del maggiore o minore socialismo da istituire, ma lungo la sostanziale nuovissima linea che separa coloro che concepiscono, come campo centrale della lotta quello antico, cioè la conquista e le forme del potere politico nazionale, e che faranno, sia pure involontariamente il gioco delle forze reazionarie, lasciando che la lava incandescente delle passioni popolari torni a solidificarsi nel vecchio stampo e che risorgano le vecchie assurdità, e quelli che vedranno come compito centrale la creazione di un solido stato internazionale, che indirizzeranno verso questo scopo le forze popolari e, anche conquistato il potere nazionale, lo adopereranno in primissima linea come strumento per realizzare l'unità internazionale". https://web.archive.org/web/20140308161958/http://www.eurostudium.uniroma1.it/rivista/documenti/ManifestoEST.pdf Altiero Spinelli ja Ernesto Rossi. "Vaba ja ühendatud Euroopa nimel. Ventotene manifest". Tõlkinud Albert Lázaro‐Tinaut ja Laura Talvet. Aprill 2011.
Rhodesi stipendium

Rhodesi stipendium on rahvusvaheline stipendium välisüliõpilastele, kes on lõpetanud bakalaureuseõpingud ja soovivad edasi õppida Oxfordi Ülikoolis. Stipendium on saanud nime Cecil Rhodesi järgi, kes 1902. aastal vastava fondi asutas. See on maailma esimene ulatuslikum rahvusvaheliste stipendiumide programm, mida paljud peavad ühtlasi "maailma kõige prestiižsemaks stipendiumiks" (nt Time, Yale University Press, The McGill Reporter ja Associated Press). Rhodesi stipendiaadid võivad täiskohaga õppida mistahes õppekava järgi , mida ülikoolis õpetatakse; õppida võib kas bakalaureuse-, magistri- või ka doktoriõppes. Stipendium antakse kaheks aastaks, aga võimalikud on ka ühe- ja kolmeaastased stipendiumid. Rhodesi fond tasub õppemaksu, lisaks saavad stipendiaadid igaks kuuks teatud summa majutuse ja elukondlike teenuste eest tasumiseks. Rhodesi stipendiume antakse Briti endistest asumaadest (Austraalia, Bermuda, Kanada, Hongkong, India, Jamaica ja Kariibi endised Briti kolooniad, Keenia, Uus-Meremaa, Pakistan, Lõuna-Aafrika ja selle naabrid Botswana, Lesotho, Malawi, Namiibia ja Svaasimaa, USA, Sambia) pärinevatele üliõpilastele ja ka sakslastele. Alates 1902. aastast on antud üle 7000 stipendiumi. Kuulsate stipendiaatide hulgas on olnud poliitikud Bill Clinton, Bob Hawke, Wasim Sajjad, Dominic Mintoff, John Turner ja Tony Abbott. Rhodesi stipendiumiprogrammi kaudu on teiste seas Oxfordis õppinud ka näiteks Robert Reich, Naomi Wolf, Stuart Hall, Rachel Maddow, Susan Rice, Strobe Talbott, David Chalmers ja Peter Hessler. http://www.rhodeshouse.ox.ac.uk/ Rhodes Trust (2009) The Rhodes Scholarships. http://content.time.com/time/magazine/article/0,9171,949697,00.html "Education: Reunion of a Scholarly Elite". Time.com. 11.07.1983. http://www.yalebooks.com/yupbooks/book.asp?isbn=9780300118353 Ziegler, Philip. "Legacy. Cecil Rhodes, the Rhodes Trust and Rhodes Scholarships". Yale University Press. 2008 http://www.mcgill.ca/reporter/34/07/rhodes/ McCabe, Daniel. The Rhodes to glory 34 (7). Mc Gill Reporter. 13.12.2001. http://www.nbcnews.com/id/34099294/ns/us_news-education "Swimmers, poets among 2010 Rhodes Scholars Winners selected from 805 applicants at 326 schools".Associated Press. 23.11.2009. aeg-ajalt võetakse listist maha või pannakse juurde MBA kursused https://web.archive.org/web/20140404005317/http://www.rhodeshouse.ox.ac.uk/about/faqs "FAQs about the Scholarships". Rhodes Trust.
Raske Musa Maailm

Raske Musa Maailm oli Rakveres aastatel 1989–1991 ilmunud ajaleht, mida andis välja Gunnar Graps International Official Fan Club. Ajalehe ilmumisagedus oli ebaregulaarne, ühtekokku ilmus 7 numbrit.
Streptomyces aureofaciens

Streptomyces aureofaciens on grampositiivsete bakterite liik. 1947. aastal avastas Benjamin Minge Duggar (1872–1956), et mullast võetud bakter (proov A377) toodab antibiootilise toimega aineid. Bakteri nimetuseks sai Streptomyces aureofaciens (avaldatud 1948) ja aine nimetuseks aureomütsiin (tänapäeval liigitatud kloortetratsükliinina tetratsükliinide hulka). William B. Whitman, Aidan Parte, Michael Goodfellow, Peter Kämpfer, Hans-Jürgen Busse, Martha E. Trujillo, Wolfgang Ludwig, Ken-ichiro Suzuki, Bergey's Manual of Systematic Bacteriology: Volume 5, Parts A,lk 1583, 2nd ed, 2012, Bergey's Manual Trust, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 08.03.2014) (inglise keeles) History of Tetracyclines, Veebiversioon (vaadatud 08.03.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Streptomyces aureofaciens seisuga 08.03.2014.
Kangling

Kangling (རྐང་གླིང།, sõnasõnaline tõlge "jalg" (kang) ja "flööt" (ling)), on tiibetikeelne nimetus trompetilaadsele muusikainstrumendile, mis on tehtud inimese reieluust (femur). Kanglingi kasutatakse erinevates Tiibeti budismi rituaalides (chöd), samuti ka matustel, kui matust viib läbi chöpa. Kanglingi tegemisel eelistatakse kurjategijate või vägivaldset surma surnud isikute reieluid. Alternatiiviks on ka austatud õpetaja reieluu. Samuti võidakse neid teha puust. Kanglingi kasutatakse chöd'i rituaalides koos chöd damaru ja kellaga. Tantristlikes chöd'i praktikates mängib praktik, kes on motiveeritud kaastundest, seda pilli kartmatuse žestina ning selleks, et välja kutsuda näljaseid vaime ja deemoneid, kellele pakkuda ennast toiduks, vähendades niimoodi nende kannatusi. Bone Kangling | DamaruWorks O.C. Handa (2005). Buddhist Monasteries of Himachal. Indus Publishing Company. Lk 320. ISBN 81-7387-170-1. Andrea Loseries-Leick (2008). Tibetan Mahayoga Tantra: An Ethno Historical Study of Skulls, Bones and Relics. B.R. Pub. Corp. Lk 225.
Luca Marin

Luca Marin (sündinud 9. aprillil 1986 Vittorias) on Itaalia kompleksujuja. Ta on spetsialiseerunud 400 meetri distantsile ja võitnud sellel alal 10 medalit Euroopa ja maailmameistrivõistlustelt (1 kuld, 8 hõbedat ja 1 pronks). Seni ainus kuld on tulnud 2006. aastal Helsingist Euroopa lühirajameistrivõistlustelt. Marin on osalenud kolmedel olümpiamängudel: Ateena olümpiamängudel aastal 2004 sai ta 10. koha, Pekingi olümpiamängudel aastal 2008 seni parima 5. koha ja Londoni olümpiamängudel 8. koha.
Streptomycetaceae

Streptomycetaceae on bakterisugukond. Sugukonda Streptomycetaceae liigitatakse käesoleval ajal järgmised bakteriperekonnad: Streptomyces Waksman & Henrici 1943 Kitasatospora - incertae sedis Streptoverticillium. William B. Whitman, Aidan Parte, Michael Goodfellow, Peter Kämpfer, Hans-Jürgen Busse, Martha E. Trujillo, Wolfgang Ludwig, Ken-ichiro Suzuki, Bergey's Manual of Systematic Bacteriology: Volume 5, Parts A,lk 1446, 2nd ed, 2012, Bergey's Manual Trust, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 08.03.2014) (inglise keeles) William B. Whitman, Aidan Parte, Michael Goodfellow, Peter Kämpfer, Hans-Jürgen Busse, Martha E. Trujillo, Wolfgang Ludwig, Ken-ichiro Suzuki, Bergey's Manual of Systematic Bacteriology: Volume 5, Parts A,lk 1768, 2nd ed, 2012, Bergey's Manual Trust, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 08.03.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Streptomycetaceae seisuga 08.03.2014.
Keisrinna

Keisrinna on kas keisri abikaasa (sel juhul keisrinna võimu ei oma) või võimu omav ehk valitsev keisrinna.
Naddoddur

Naddoddur (islandi Naddoður, vanapõhja Naddoddr) oli fäärlasest viiking, keda peetakse Islandi avastajaks. Naddoddur oli üks esimesi Fääri saarte asukaid pärast seda, kui Grímur Kamban oli sinna esimesena 825. aasta paiku elama asunud. Naddoddur sündis Lõuna-Norras Agderis, mis koosneb Aust-Agderi ja Vest-Agderi maakonnast. Keskaegne Islandi käsikiri Landnámabók ("Maa asustamise raamat") kirjeldab detailselt 9. ja 10. sajandil toimunud Islandi asustamist (islandi keeles landnám). Selle järgi avastas Islandi just Naddoddur, kes eksis Norrast Fääri saartele seilates ära ning triivis Islandi idarannikule. Ta jõudis kaldale praeguse Reyðarfjörðuri linna lähedal. Ehkki ta ronis tuleasemetest tõusva suitsu nägemiseks mäe otsa, ei silmanud ta jälgi inimestest. Seejärel otsustas ta jätkata teekonda Fääri saartele, kuid kuna tema paati jõudmise aegu hakkas lund sadama, nimetas ta leitud maa Lumemaaks (Snæland). Hiljem hakati saart aga kutsuma Íslandiks (Iceland). Arvatakse, et tema tütar on 11. sajandi alguses Shetlandil surnud Ann Naddodsdóttir, kelle hauakivi leiti 19. sajandi keskpaigas. "The First Settlers" (inglise). Vaadatud 08.03.2014. O'Donoghue, Heather "Old Norse-Icelandic literature: a short introduction". Wiley-Blackwell, 2004. History of Iceland
Sümpaatia

Sümpaatia (kreeka k. sõnadest syn "koos" ja pathos "tunne") all mõistetakse meeldivust - kui keegi või miski tundub sümpaatne siis see tähendab, et see keegi või miski meeldib.
Ui (täpsustus)

UI või Ui on lühend, mis võib tähendada: ui on võrgunõel Ui jõgi EELK Usuteaduse Instituut user interface (inglise keeles ' kasutajaliides ')
Keemiarelvade keelustamise konventsioon

Keemiarelvade väljatöötamise, tootmise, varumise ja kasutamise keelustamise ning nende hävitamise konventsioon on riikidevaheline kokkulepe, mille eesmärk on keemiarelvad täielikult likvideerida. Konventsioon avati allakirjutamiseks 13. jaanuaril 1993 Pariisis. Samal päeval kirjutasid lepingule alla 64 riiki, millele järgnesid 55 riiki järgmisel ja 10 riiki ülejärgmisel päeval. Esimeste riikidena ratifitseerisid lepingu Fidži 20. jaanuaril, Mauritius 9. veebruaril ja Seišellid 7. aprillil 1993. Leping jõustus 29. aprillil 1997, kui 65 riiki olid selle ratifitseerinud. Konventsiooniga on ühinenud 190 riiki. Kõik ühinenud riigid saavad automaatselt Keemiarelvade Keelustamise Organisatsiooni liikmeks. Eesti kirjutas leppele alla 14. jaanuaril 1993 ja ratifitseeris selle 28. aprillil 1999. Liikmesus jõustus 25. juunil 1999. Rõhuv enamik maailma riike on keemiarelvade keelustamise konventsiooni alla kirjutanud. Eranditeks on Egiptus, Lõuna-Sudaan ja Põhja-Korea. Peale selle on Iisrael konventsiooni alla kirjutanud, kuid pole seda ratifitseerinud. Seni viimaste riikidena ratifitseerisid lepingu Angola 16. septembril 2015 ja Palestiina 17. mail 2018. Massihävitusrelv Bioloogiliste relvade konventsioon RT [1] Riigi Teataja Chemical Weapons Convention Keemiarelvade väljatöötamise, tootmise, varumise ja kasutamise keelustamise ning nende hävitamise konventsiooni eestikeelne tekst Riigi Teatajas
Ahmet Üzümcü

Ahmet Üzümcü (sündinud 30. augustil 1951) on Türgi diplomaat, alates 25. juulist 2010 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsiooni peadirektor. Ta on lõpetanud Ankara ülikooli bakalaureusekraadiga rahvusvaheliste suhete alal. Aastatel 1999–2002 oli ta Türgi suursaadik Iisraelis. Enne Keemiarelvade Keelustamise Organisatsiooni peadirektoriks saamist oli ta Türgi alaline esindaja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures. Biography
Jahimehe põik

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Jahimehe põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. Jahimehe põik algab Supluse puiesteelt ja lõpeb Jahimehe teel. Jahimehe põik on lõunaedela-põhjakirdesuunaline ja ligikaudu 140 meetri pikkune. Jahimehe põik sai nime 14. veebruaril 1958. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 41
Rogelio Pfirter

Rogelio Pfirter (sündinud 25. augustil 1948) on Argentina diplomaat. Ta on hariduselt jurist. Aastatel 1995–2000 oli ta Argentina suursaadik Suurbritannias ja aastatel 2002–2010 Keemiarelvade Keelustamise Organisatsiooni peadirektor. Interview With OPCW Director-General Rogelio Pfirter
Saint Kittsi ja Nevise lipp

Saint Kittsi ja Nevise lipp on Saint Kitts ja Nevise ametlik lipp, mis võeti kasutusele 19. septembril 1983. Saint Kittsi ja Nevise vapp
Stand and Sing of Zambia, Proud and Free

"Stand and Sing of Zambia, Proud and Free" ('Tõuse ja laula Sambiast, uhke ja vabana'), bemba keeles "Lumbanyeni Zambia" on Sambia riigihümn. Hümn võeti kasutusele pärast riigi iseseisvumist 1964. aastal. Hümni viisina on kasutusel Lõuna-Aafrika Vabariigi helilooja Enoch Sontonga 1897. aastal loodud hümni "Nkosi Sikelel' iAfrika" ("God Bless Africa") meloodia. Sõnad loodi Sambia iseseisvumise ajal. Zambia: Stand and Sing of Zambia, Proud and Free – Sambia hümni salvestis koos sõnade ja infoga
Afroameerika usundid

Afroameerika usundid on hulk omavahel sarnaseid usundeid, mis on levinud mitmetes Ladina-Ameerika riikides, Kariibi mere saartel ja Ameerika Ühendriikide lõunaosas. Need usundid on tekkinud Aafrikast orjakaubanduse teel teistesse riikidesse asustatud aafriklaste põlisusundite (iseäranis Lääne- ja Kesk-Aafrika) ja kohalike religioonide (kristlus, indiaanlaste traditsioonid) segunemisel. Afroameerika usunditele on iseloomulikuks esivanematekultus ja austatavate vaimolendite või jumaluste mitmekesisus, keda näiteks Haiti voodoos nimetatakse loa'deks ning santeerias orisha'deks. Sarnaseid vaimolendeid võib leida Kesk- ja Lääne-Aafrika usunditest, millest nad ka pärinevad – orisha'd näiteks jorubade kultuuridest, nkisi'd bantude (Kongo) traditsioonidest. Veel on afroameerika usunditel palju sarnaseid jooni Dahomee (Benin), Togo, Lõuna-Ghana ning Burkina Fasos levinud vodunga. Lisaks mitmete, kuid omavahel sarnaste Aafrika usundite segule afroameerika usundites, võib neis leida ka elemente kristlusest, indiaani kultuuridest, spiritismist ja isegi islamist. Sellist usundite segunemist nimetatakse sünkretismiks. Teisi sarnaseid usundeid: Sanse (vahel nimetatakse ka Puerto Rico vudúks) (Fon, Puerto Rico) Xangô de Recife (jorubade usund, Brasiilia) Xangô do Nordeste (jorubade usund, Brasiilia) Tambor de Mina (jorubade usund, Brasiilia) Palo ajaloo kohta vaata veel (inglise keeles): Dodson, Jualynne E. (2008). Sacred spaces and Religious Traditions in Oriente Cuba. UNM Press. Eltis, David; Richardson, David (1997). Routes to slavery: direction, ethnicity, and mortality in the transatlantic slave trade. Routledge. Lk 88. ISBN 0-7146-4820-5. Houk, James (1995). Spirits, Blood, and Drums: The Orisha Religion in Trinidad. Temple University Press. "Xango de Recife". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuni 2007. Vaadatud 9. märtsil 2014.
Võru tänav (Tallinn)

Võru tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis. Võru tänav algab Laagna tee lähedalt, ristub Jaan Koorti tänavaga ja lõpeb Liikuri tänaval. Võru tänav on lõunakagu-põhjakirdesuunaline ja ligikaudu 395 meetri pikkune. Võru tänav sai nime 29. juunil 1979. Tänav on saanud nime Võru linna järgi. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 304
Kärje tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kärje tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis. Kärje tänav algab Raudtee tänavalt Tallinna–Keila raudtee äärest Hiiu raudteepeatuse juurest, ristub Rahu, Hiiu-Maleva ja Põllu tänavaga ning lõpeb Metsa tänaval. Kärje tänav on põhjaloode-lõunakagusuunaline ja ligikaudu 415 meetri pikkune. Tänava esialgne nimi oli alates 8. novembrist 1927 Uus tänav (saksa keeles Neue Strasse, vene keeles Новая улица). Aastatel 1940–1941 oli see Visaduse tänav. 22. aprillil 1960 muudeti Uue tänava nimi kordumise tõttu ära ja tänava nimeks sai Kärje tänav. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 60  Kärje tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis