laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Meelike Saarna

Meelike Saarna (neiupõlvenimega Meelike Sepp; sündinud 23. juunil 1959) on eesti ajakirjanik, pereterapeut ja kirjanik. Ta on lõpetanud Tallinna 32. Keskkooli, õppis teatriklassis. 1983. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal. Ta on töötanud ajakirjanikuna ning olnud kahe väljaande (Tervisetrend ja Anna/Annabella) peatoimetaja. 2003. aastal asus õppima psühholoogiat, suhtlemistreeneri diplomi sai 2006. aastal ning 2007. aastal lõpetas Professionaalse Psühholoogia Erakooli psühholoogilise nõustajana. Aastatel 2008–2013 läbis Psühhoteraapia Koolis perekonnapsühhoteraapia täieliku väljaõppe ja omab EPTÜ poolt väljastatud alalist töötamisluba perekonnapsühhoterapeudina. On end täiendanud Rooma Pereteraapia Akadeemias (Accademia di Psicoterapia della Famiglia) 2011. aastal. Ta sai 2006. aastal Gordon Training Internationali koolitajasertifikaadi (PET trainer). Ta on end pidevalt täiendanud psühhoteraapia meetodite ja tehnikate ning vanemluse teemadel. Ta peab pereterapeudi erapraksist alates aastast 2005. Talle kuulub koolitus- ja nõustamisfirma Parem Elu, mis on loodud aastal 2006. Saarna lektori- ja koolitajatöö tellijateks on olnud paljud õppeasutused, organisatsioonid ja ettevõtted. Meelike Saarna on kuulunud nii Eesti Suhtlemistreenerite Ühingu kui ka Perekoolitusühingu Sina ja Mina juhatusse. Ta on Eesti Pereteraapia Ühingu liige. Meelike Saarna on olnud Tallinna Rahvaülikooli loovkirjutamise kursuse lektor ligi kümme aastat. Temalt ilmunud üksteist raamatut, neist neli romaani ja kuus lasteraamatut. Lasteraamat „Kuldsed põrnikad“, Varrak 2006, ISBN 9789985312599 Romaan „Kahe südamega tüdruk“, Varrak, 2006, ISBN 9789985313299 Lasteraamat „Mattias ja mamma“, Tänapäev 2008, ISBN 9789985626535 Lasteraamat „Roosi Saaremaa suvi“, Tammerraamat 2009, ISBN 9789949449361 Lasteraamat „Ärakadunud uni“, Tammerraamat 2010, ISBN 9789949449590 Romaan „Jää mu juurde“, Tammerraamat 2012, ISBN 9789949482511 Romaan „Itaalia suvi“, Tammerraamat 2016, ISBN 9789949565269 Lasteraamat "Kolmepoisisuvi", Tammerraamat 2018, ISBN 9789949616435 Romaan "Terapeudi surm", Tammerraamat 2021, ISBN 9789949690725 Lasteraamat "Mis me täna teeme?" Tammerraamat 2022 ISBN 9789916681121 Beebi vanematele suunatud nõuanderaamat "Uhiuus siin maailmas" Varrak 2024 ISBN 9789985359709 Ta on koostanud ja toimetanud kogupereraamatu „Nõuanded kogu perele“ (Tammerraamat 2011) Meelike Saarna on kirjutanud rohkesti psühholoogiaalaseid artikleid (ajakirjades Eesti Naine, Tervis Pluss, Kodutohter ja mujal), andnud intervjuusid ja kommentaare lastekasvatuse ja paarisuhteteemadel (Postimees, Õhtuleht, Pere ja Kodu, ERR ja mujal). Meelike Saarna on olnud abielus Ain Saarnaga. Meelike Saarna ja Ain Saarna ühised lapsed on Liis Saarna, Miina Lindberg ja Siim Saarna. Parem Elu OÜ
K-Rauta

K-Rauta on Soome kontsernile Kesko kuuluv raua- ja ehitustooteid müüv kauplustekett. K-Rauta kauplusi leidub Soomes, Rootsis, Eestis, Lätis ja Venemaal. Aprillis 2017 avati K-Rauta koos K Senukai kauplusega Tallinnas. Eestis haldab kaupluste ketti AS Kesko Senukai Estonia. Eestis asuvad K-Rauta kauplused Tallinnas Haaberstis ja Tondil, Tartus, Pärnus, Rakveres, Kuressaares, Valgas ja Võrus. https://web.archive.org/web/20161126001945/https://www.k-rauta.ee/ehituspood/ettevottest (vaadatud 25.11.2016) https://www.k-rauta.ee/ehituspood/kauplus (vaadatud 25.11.2016) http://www.k-rauta.com/ https://www.k-rauta.ee/
Meelis Press

Meelis Press (sündinud 12. augustil 1965) on Eesti arhitekt ja sisearhitekt. Ta lõpetas 1980. aastal Tallinna 10. Keskkooli põhiastme ja 1984. aastal Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi tsiviil- ja põllumajanduse ehituse eriala. Aastatel 1986–1988 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis tsiviil- ja tööstusehituse erialal, 1988–1989 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis arhitektuuri erialal ning 1992. aastal lõpetas ta Tallinna Kunstiülikoolis sisearhitektuuri eriala. Aastatel 1986–1988 töötas ta sisearhitektina EKE Projektis, 1988–1994 Enn Laansoo Arhitektuuribüroos. 2008–2009 oli ta Eesti Kunstiakadeemia dotsent. 1995. aastast on ta M. Pressi Arhitektuuribüroo arhitekt ja loovjuht. Eesti Vabariigi suursaatkond Londonis, sisekujunduse osa, 2002 Tallink City Hotel, Tallinn. Arhitektuur ja sisekujundus, 2004 Savoy hotell, Tallinn. Sisekujundus, 2005 Ülemiste hotell, Tallinn. Sisekujundus, 2005 Elioni peakontori administratsiooniploki sisekujundus, 2005 TTP ärihoone Merivälja teel/ Mähe tee 1, Tallinn. Arhitektuur ja sisekujundus, 2006  Tallinna Kaubamaja meesteosakonna sisekujundus, 2006 Swissôtel Tallinn. Sisekujundus, 2007  Tornimäe Ärikeskus. Sisekujundus, 2007 Tallinki peakorter Tallinnas. Arhitektuur ja sisekujundus, 2008 Mardan Palace Hotel, Antalya, Türgi. La Brasserie restorani, Arbati restorani, Jazz Bari, Theatro Bari, Monkey Clubi, Bowlingu, õue välibasseinide ja ümbritsevate õuealade sisekujundus, 2010 Tallink Riga Hotel, Riia. Sisekujundus, 2011 Katamaraan Ocean Explorer C60. Sisekujundus, 2013 Sound Garden Hotel, Varssavi. Sisekujundus, 2014 Power Boat Carmen Yachts 60. Välis- ja sisekujundus, 2014 Kreutzwaldi 3 kortermaja Tallinnas, arhitektuuri ja üldalade sisekujunduse osa, 2014 Hilton Tallinn Parki hotell. Arhitektuuri osa ja Olympic Casino sisekujundus, presidendisviidi sisekujundus, 2016 Novira Plaza üldalade sisekujundus, 2016 Meelis Press on Eesti Sisearhitektide Liidu liige. 2005 Eesti parim betoonehitis, Ülemiste hotelli sisekujunduse eest 2006 Eesti parim betoonehitis, peapreemia TTP kontorihoone eest 2006 Eesti sisearhitektide liidu preemia, parim interjöör, TTP büroohoone eest 2008 Eesti parim betoonehitis, peapreemia Tallinki kontorihoone eest Kerttu Soans. Kuusündmus. Maile Grünberg ja Meelis Press Saade Eesti Raadio sarjast "Keskööprogramm", 7. mai 2000 Susan Lahesalu. Meelis Press – ettemõtlev arhitekt Äripäev, 5. märts 2007 Urmas Oja. Arhitekt Meelis Pressi välismaised vägiteod Delfi, 6. märts 2008 Karoliina Vasli. 22miljardilise hotelli Türgis projekteerisid eestlased Õhtuleht, 27. mai 2009
Piirissaare sadam

Piirissaare sadam (sadamakood EE PRE) on Piirissaarel Tooni külas asuv sadam. Sadam asub saare keskel saart põhja-lõunasuunaliselt läbiva kanali ääres. Sadamat haldab AS Saarte Liinid. Sadam suudab vastu võtta kuni 40 m pikkusi, 10 m laiusi ja 1,7 m süvisega veesõidukeid. Sadamas on neli kaid, millest kaks on ujuvkaid. Enne sadama rajamist toimus ühendus maismaaga lotjadega, mis randusid saare lõunapoolsel küljel. Sadamat hakati Piirissaarele rajama 1930. aasta paiku, kui asuti reguleerima Peipsi järve veetaset. Selle käigus kaevati Piirissaarele kanal, mida 1935–36 süvendati. Esialgu rajati kanali äärde paadisadam ning pärast sõda mootorlaevade peatuskoht. 2010. aasta juulis lõppes Piirissaare sadama renoveerimine. Ühtlasi tehti korda ka maismaal asuv Laaksaare sadam. Piirissaare ja Laaksaare sadama on regulaarne laevaühendus. Laevaühendust peab AS Kihnu Veeteed parvlaevaga Koidula. Piirissaare sadam Sadamaregistris. "Piirissaar − saar kahe järve piiril". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. august 2016. Vaadatud 19. augustil 2016. Piirissaare sadam - 58° 23,2´ N 27° 30,9´ E Raul Sulbi. Laaksaare ja Piirissaare sadam läbisid uuenduskuuri Postimees, 5. september 2010. "Laaksaare - Piirissaar". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2016. Vaadatud 19. augustil 2016. Piirissaare sadam Sadamaregistris.
Luule Käis

Luule Käis (16. juuni 1929 Martna vald, Läänemaa – 19. september 2022) oli eesti jurist ja õigusteadlane. 1953. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli. 1968. aastal sai ta õigusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Sotsialistliku töödistsipliini tugevdamisest kommunistliku ülesehitustöö arendamise perioodil (Eesti NSV materjalide alusel)" (juhendaja Johannes Mäll). Aastatel 1965–1989 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi õiguse sektori teadurina, aastatel 1990–1992 oli Eesti Teaduste Akadeemia Filosoofia, Sotsioloogia ja Õiguse Instituudi õiguse sektori vanemteadur. Ta osales Eesti Vabariigi puhkuseseaduse eelnõu koostamises. Tema artikleid on ilmunud ajakirjades Nõukogude Õigus ja Juridica. 1986 Eesti NSV teeneline jurist 1999 Valgetähe V klassi teenetemärk Luule Käis. Sotsialistliku töödistsipliini tugevdamisest kommunistliku ülesehitustöö arendamise perioodil (Eesti NSV materjalide alusel): dissertatsioon õigusteaduste kandidaadi teadusliku kraadi taotlemiseks. Eesti NSV TA Majanduse Instituut, õiguse sektor. Tartu, 1968 Kersti Korss. Ajakiri Nõukogude Õigus 1967–1974. Bakalaureusetöö. Tartu Ülikool, 2013 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Luule Käis (fotograaf Verner Puhm), 1988
Vassili Gerassimovi tänav

Vassili Gerassimovi tänav on tänav Narvas Kreenholmi linnaosas. Tänav algab Kreenholmi tänavalt, kulgeb läänest itta, ristub Kooli põiguga ja lõpeb Joala tänavaga ristudes. Ta on 26. Juuli tänava jätk ja jätkub Kalda tänavana. Tänava pikkus on 426 m. Tänav sai nime vene revolutsionääri Vassili Gerassimovi järgi. Vassili Gerassimovi nimeline kultuuripalee
Madara Palameika

Madara Palameika (sündinud 18. juuni 1987 Talsis) on Läti odaviskaja. 2009. aastal tuli ta Kaunases kuni 23-aastaste Euroopa meistriks tulemusega 64,51 m, mis oli ühtlasi Läti rekord. Tema parimad kohad tippvõistlustel on 2014. aasta Euroopa meistrivõistluste 4. koht, 2012. aasta Euroopa meistrivõistluste 8. koht ja 2012. aasta suveolümpiamängude 8. koht. 2016. aastal tuli ta odaviskes Teemantliiga võitjaks, võites kokku neli etappi. Samal hooajal ta aga tiitlivõistlustel kõrgeid kohti ei saavutanud, kui oli Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis 60.39-ga seitsmes ja suveolümpiamängudel Rio de Janeiros 60.14-ga kümnes. Tema isiklik rekord odaviskes on 2016. aasta Teemantliiga viimasel etapil Brüsselis visatud 66,18 m, mis on ühtlasi Läti rekord. Tema eelnev isiklik rekord oli 26. juunil 2014 visatud 66,15 m. Madara Palameika Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Sirje Parve

Sirje Parve (sündinud 20. augustil 1948) on eesti sisearhitekt ja disainer. Parve on lõpetanud Tartu Kunstikooli (cum laude) ja Eesti Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonna sisearhitektina (samuti cum laude). 1991. aastast juhib ta oma sisearhitektuuribürood Ruumidisain OÜ, mis tegeleb sisekujunduse, mööblidisaini ja messidisainiga. Ta on kujundanud arvukalt ühiskondlikke hooneid, büroosid ja eluruume, teinud messikujundusi ja disaininud ka tänavasisustust. Eksperdina on ta ajakirjanduses sõna võtnud sisearhitektuuri, tootekujunduse ja sellealase hariduse teemadel. Ta on kutsekvalifikatsioonilt 7. taseme volitatud sisearhitekt. Riigikohtu hoone sisearhitektuurne terviklahendus, Tartus, 1994-2016 Eesti Õiguskeskuse konverentsihoone sisearhitektuurne terviklahendus, Tartus Swedbanki personaliosakonna ruumide sisekujundus (koostöö Piret Parvega), Tallinnas 2015/2016 Tartu Näituste hoone fuajee ja tööruumide sisekujundus (koostöö Piret Parvega), Tartus 2006-2016 Tallinna Kaubamaja Hi-Fi salong ja Mängude ala, Tallinnas 2006-2007 MSI Grupi Barclay büroohoone, Tartus Eri Lõuna-Eesti kinnisvara büroo, Tartus Soolo kohvik, Nõos (2004) MC Kasiinode mängusaalid Tallinnas ja Tartus Elva raekoja sisekujundus, 1996 AS Eesti Telefoni Lõuna Telefonivõrgu büroohoone ja klienditeeninduspunktid, Tartus ja Lõuna-Eestis AS Pere Leib kohvik-kondiitriäri Tartus AS Pere Leib büroo- ja tootmishooned Eramud Tartus, Tallinnas,Peedul Külitses, Otepääl, Ülenurmel, Pärnus jm Messikujundused Tartu Näitustele, Tarmekole, Eesti Ehitab´l, Stockholm Furniture Fair´l, Tartu Sisustusmessil, Nordbrygg´l Stockholmis jt "Värvimisest". Pere ja Kodu nr 9, oktoober 1994. Lk 44-45 "Asjade maailm su ümber". Pere ja Kodu / Miksike, aprill 1996 "Kokkuhoid valede asjade pealt". Postimees, 19. veebruar 2007 "Töötajate eelistusi teadmata kontoris muudatusi teha ei tohiks". Postimees, 4. mai 2013 Parve on Eesti Sisearhitektide Liidu (ESL) liige, 2015. aastast ESL-i nõukoja liige. Sirje Parve teoseid on korduvalt nomineeritud Eesti Sisearhitektide Liidu aastapreemiale. Sirje Parve abikaasa on filosoof ja psühhiaater Valdar Parve, nende tütar disainer ja sisekujundaja Piret Parve ja poeg tööstustehnoloog Kaur Parve. "Firmast" Ruumidisain OÜ kodulehel Priit Rajalo. "Jaani kiriku aken linlaste eest varjul". Tartu Postimees, 25. jaanuar 2000, lk 1 Raimu Hanson. "Ruumipildile mahtus vaid ühe tartlase disaini". Tartu Postimees, 5. juuni 2007 "Tunnustused" Ruumidisain OÜ kodulehel "Nõos uksed avanud Soolo kliendid saabuvad õhtupoolikul". Postimees, 14. detsember 2004 Tiit Tuumalu. "Elva sai endale ainulaadse raekoja". Postimees, 18. oktoober 1996 Piret Parve. Sisustaja, 4. detsember 2014 "EV Riigikohtu hoone mööbel = Furniture for Supreme Court Building". // "Ruumipilt 2006. Eesti parimad interjöörid ja disain". Tallinn 2007. Lk 132-137 Raimu Hanson. "Ruumipildile mahtus vaid ühe tartlase disaini". Tartu Postimees, 5. juuni 2007 "Tellijad autorikaitsega pahuksis". Äripäev, 6. mai 1998 "Tartu Kodukujunduskool töötab teist aastat. "Ruumidisain" esinaine Sirje Parve tundi andmas". Lembit Michelsoni foto, 6. november 1991. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiiv, EFA.204.0.260797
Tatjana Zarutskihh

Tatjana Zarutskihh (vene keeles Татьяна Эдуардовна Заруцких, neiuna Tatjana Madisson; 25. aprill 1956, Venemaa – 19. mai 2016, Tallinn) oli Eesti pedagoog, aastatel 1987–2016 Narva Pähklimäe Gümnaasiumi direktor. Ta sündis Venemaal, kõrghariduse sai 1978. aastal Šadrinski Riiklikust Pedagoogilisest Instituudist[küsitav]. 2010. aastal lõpetas Tartu Ülikooli magistrantuuri kooli juhtimise erialal. Tatjana Zarutskihh suri 19. mail 2016 Tallinnas ja ta maeti 25. mail 2016 Siselinna kalmistule. Kandidaat nr. 120 TATJANA ZARUTSKIHH "Мы будем помнить… Ушла из жизни Татьяна Заруцких". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuni 2016. Vaadatud 7. juulil 2016. Татьяна Заруцких: последнее слово Narvskaja Gazeta https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=V0zg4B8OENM7 Tatjana Zarutskihh 1996. aasta foto
Okasroosike

"Okasroosike" (saksa keeles "Dornröschen", autorid vennad Grimmid) ehk "Uinuv kaunitar" (prantsuse keeles "La Belle au bois dormant", autor Charles Perrault) on muinasjutt, milles kaunis printsess jääb needuse mõjul sajaks aastaks magama ja ärkab printsi suudlusest. Muinasjutt kuulub muinasjututüüpi ATU 410. Muinasjutul põhinevad näiteks Pjotr Tšaikovski ballett "Uinuv kaunitar" ja Walt Disney multifilm "Okasroosike". Uinuva kaunitari sündroom "Õhtujutt: Okasroosike" ETV 1981
Euroopa kirjandusauhind

Euroopa kirjandusauhind (prantsuse keeles Prix Européen de Littérature) on 2005. aastal Strasbourgi linna asutatud üleeuroopaline kirjandusauhind. Auhind antakse igal aastal ühele rahvusvaheliselt tuntud Euroopa kirjanikule kogu tema senise loomingu eest. 2005 – Antonio Gamoneda (Hispaania) 2006 – Bo Carpelan (Soome) 2007 – Tadeusz Różewicz (Poola) 2008 – Tankred Dorst (Saksamaa) 2009 – Kiki Dimoula (Kreeka) 2010 – Tony Harrison (Suurbritannia) 2011 – Drago Jančar (Sloveenia) 2012 – Vladimir Makanin (Venemaa) 2013 – Erri De Luca (Itaalia) 2014 – Jon Fosse (Norra) 2015 – ei antud välja 2016 – Jaan Kaplinski (Eesti) Euroopa Liidu kirjandusauhind "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. märts 2016. Vaadatud 7. juulil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ametlik koduleht
Raadio Muusikamoos

Raadio Muusikamoos on peamiselt kerget džässi, souli ja funk'i mängiv internetiraadiojaam, asutatud 22. juulil 2010. Aastatel 2012 ja 2013 toimusid ka otsesaated. Aastast 2014 on Raadio Muusikamoos ööpäev läbi muusikat mängiv reklaamivaba raadiojaam. Eesti raadiojaamade loend Koduleht
Vientiane

Vientiane on Laose pealinn. Asub Mekongi jõe ääres, üle 200 km kaugusel rannikust. Koos eeslinnadega hinnatakse elanike arvuks 730 000. Linnast sai Prantsuse Laose pealinn 1899. aastal. Arvestuslik rahvaarv. GeoHive. Vaadatud 7.01.2015.  Vientiane – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Läti Olümpiakomitee

Läti Olümpiakomitee (läti Latvijas Olimpiskā komiteja) on Läti rahvuslik olümpiakomitee. See asutati 1922. aastal. 1923. aastal tunnustas seda ROK. Organisatsiooni tegevus katkes 1940. aastal ning taastati 1988. aastal. Läti Olümpiakomitee president on alates 2023. aastast Jānis Buks. Läti olümpiamängudel Läti olümpiakomitee koduleht
Jaak Kirikal

Jaak Kirikal (sündinud 2. jaanuaril 1939) on eesti jurist ja õigusteadlane. 1961. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli (õigusteaduskonnas). Aastatel 1961–1965 töötas ta Eesti Põlevkivi juriskonsuldina, 1965–1970 Kohtla-Järve rahvakohtu kohtuniku ja kohtu esimehena, 1970–1976 EKP Keskkomitee administratiivosakonna instruktori ja inspektorina. Aastatel 1976–1988 oli ta Eesti NSV justiitsministri asetäitja ja esimene asetäitja, 1988–1991 Eesti NSV Ülemkohtu esimees, 1992 Eesti Vabariigi Ülemkohtu esimees. Ta vabastati Eesti Vabariigi Ülemkohtu esimehe ametist 26. jaanuaril 1993 tagasiulatuvalt 2. jaanuarist 1993. 1993. aastast oli ta Eesti Väike- ja Keskmiste Ettevõtjate Assotsiatsiooni (EVEA) seadusandluse ja parlamentaarsete suhete direktor. Hiljem on ta töötanud advokaadina advokaadibüroos Tark & Co ning Roundtree Developments Limited Eesti filiaali juhatajana. Ta on Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi liige. Ta on avaldanud artikleid ajakirjades Nõukogude Õigus, Eesti Jurist ja Juridica. 1987 Eesti NSV teeneline jurist Eesti Vabariigi Ülemnõukogu XII koosseisu 11.–14. mai 1992 Elektrooniline Riigi Teataja. "Eesti Vabariigi Ülemkohtu esimehe ametist vabastamine". Riigikogu 26.01.1993 otsus. "Eesti Akadeemiline Õigusteaduse Selts. Liikmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. august 2016. Vaadatud 8. juulil 2016. Juridica. Jaak Kirikal[alaline kõdulink] Eesti artiklite andmebaas Index Scriptorum Estoniae. Kirikal, Jaak Eesti NSV justiitsministri esimene asetäitja Jaak Kirikal (fotograaf Georgi Tsvetkov), 1985 Eesti Väikeettevõtluse Assotsiatsiooni (EVEA) seadusandluse ja parlamentaarsete suhete direktor Jaak Kirikal (fotograaf Toomas Huik), 1993
Lembit Liiva

Lembit Liiva (4. september 1929 Virumaa – 11. november 2017) oli eesti jurist. 1954. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 1954. aastast oli ta Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi liige. Töötas advokaadina Paide õigusnõuandlas ja Tapa õigusnõuandlas. 1970. aastatel töötas ta Tallinna I Õigusnõuandla advokaadina, hiljem sama õigusnõuandla juhatajana. Aastatel 1969–1972 oli ta Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi presiidiumi liige ja aseesimees, 1972–1990 presiidiumi esimees. 1991. aastal jäi ta advokatuurist pensionile. 1972, 1982 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri 1990 Eesti NSV teeneline jurist 2001 Piirivalve rinnamärk Mõõk ja Ilves In memoriam Lembit Liiva. Postimees, 16. november 2017 "Eesti Advokatuur mälestab advokatuuri kauaaegset juhti Lembit Liivat. Eesti Advokatuur, 15. november 2017". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuli 2023. Vaadatud 6. juulil 2023. Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 1972, 20, 193 Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 1990, 1, 15 Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi presiidiumi esimees Lembit Liiva (fotograaf Oskar Juhani), 1973
Lauatennis 2016. aasta suveolümpiamängudel

Lauatennis 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros toimus 6.–17. augustini ja võistlused peeti Riocentro võistluskeskuses. Lauatennises võistles 172 sportlast ja välja jagati neli komplekti medaleid. Üksikmäng Võistkonnavõistlus Üksikmäng Võistkonnavõistlus Finaal: 11. august Osavõtjaid: 70 Olümpiavõitja 2012: Zhang Jike, Hiina Ametlikud tulemused Finaal: 17. august Osavõtjaid: 16 võistkonda Olümpiavõitja 2012: Hiina (Wang Hao, Zhang Jike, Ma Long) Ametlikud tulemused Finaal: 10. august Osavõtjaid: 70 Olümpiavõitja 2012: Li Xiaoxia, Hiina Ametlikud tulemused Finaal: 16. august Osavõtjaid: 16 võistkonda Olümpiavõitja 2012: Hiina (Ding Ning, Li Xiaoxia, Guo Yue) Ametlikud tulemused Lauatennis Rio de Janeiro olümpiamängude kodulehel ITTF-i koduleht
Andrea Leadsom

Andrea Jacqueline Leadsom (neiuna Salmon; sündinud 13. mail 1963 Aylesburys) on Inglise konservatiivne poliitik. Ta on aastast 2010 Suurbritannia parlamendi alamkoja liige ja 11. maist 2015 Suurbritannia energia- ja kliimamuutuste minister. Ta sündis aastal 1963 Buckinghamshire'i krahvkonnas Aylesburys. Ta lõpetas Kenti krahvkonnas Tonbridge'is keskkooli. Seejärel lõpetas ta aastal 1987 Warwicki ülikooli politoloogia erialal. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta finantssektoris Barclaysi grupis. Aastal 2005 kandideeris ta Konservatiivse Partei ridades Suurbritannia parlamendi alamkotta Knowsley Southi ringkonnas (asub Merseyside'i linnkrahvkonnas), kuid ta ei osutunud valituks. Aastal 2010 kandideeris ta Konservatiivse Partei ridades Suurbritannia parlamendi alamkotta South Northamptonshire'i ringkonnas (asub Northamptonshire'i krahvkonnas), ta osutus valituks. Aastal 2015 kandideeris ta samas ringkonnas uuesti, ta osutus samuti valituks. 11. mail 2015 määras David Cameron ta Suurbritannia energia- ja kliimamuutuste ministriks. 9. juunil 2016 kutsus ta ITV telesaates referendumi kohta Suurbritannia Euroopa Liidust lahkumise teemal (koos endise Londoni linnapea Boris Johnsoni ja leiboristliku poliitiku Gisela Stuartiga) üles hääletama Suurbritannia Euroopa Liidust lahkumise poolt; neile vastandusid Nicola Sturgeon, leiborist Angela Eagle ja konservatiiv Amber Rudd, kes kutsusid üles hääletama Suurbritannia Euroopa Liitu jäämise poolt. Ta on aastast 1993 abielus kinnisvaraärimees Ben Leadsomiga, neil on kaks poega ja tütar. Tema õemees Peter de Putron on pankur.
Terje Kivist

Terje Kivist (sündinud 11. aprillil 1972) on eesti sisearhitekt. Kivist lõpetas 1992 Tartu Kunstikooli nahkehistöö erialal ning 1999 Eesti Kunstiakadeemia sisearhitektuuri erialal. Alates 2002. aastast on ta Eesti Sisearhitektide Liidu liige.    Jõhvi Mihkli kiriku kabel-muuseum 2002 (koostöös Marje Karuga)  Play-In kasiino Mustamäel, Tallinn 2003 (koostöös Hillar Männiga)  Monte Carlo kasiino Nõmmel, Tallinn 2004 (koostöös Hillar Männiga)  Eramu Veskimöldres, Tallinn 2005 (arhitektid Kalle Rõõmus ja Lennart Korjus)  Play-In kasiino Järvel, Tallinn 2006  Eramu Kristiines, Tallinn 2011  Eesti Noorsootöö Keskuse kontor, Tallinn 2012 Villu Päärt "Rahunemise kodu" Postimees/Kodu 1/2007, lk 4–10 Ene Vool "Puhtus ja kord majas ning mõtetes" Kodukiri, aprill 2007, lk 8–18 Urmas Oja "Vaskne vabamaja Võrus" Eramu & Korter, 4/2008, lk 18–28 Galina Smolina "Gorod - ne gorod..." Молодежь Эстонии 8. oktoober 2002, lk 8 Terje Kivist (Sise)arhitektid Ro&Ad ehk Mida sipelgad ei tee Sirp, 12.06.2014 (intervjuu Hollandi arhitektide Ro Kosteri ja Ad Kiliga) Terje Kivist Mitte ehitaja, vaid ühiskonna heaks. Intervjuu arhitekt Karan Groveriga Müürileht, 24. august 2015 Sirje Semm Jõhvi sai esimese muuseumi Eesti Kirik, 02.10.2002
Kai Mykkänen

Kai Aslak Mykkänen (sündinud 31. juulil 1979 Soomes) on koonderakondlik Soome poliitik. Ta on alates 20. juunist 2023 Soome kliima- ja keskkonnaminister. Ta kasvas üles Espoos Tapiola linnaosas. Ta on õppinud Tapiola lütseumis. Ta oli aastatel 2000–2001 Rahvuslik Koonderakonna noorsoojuht. Aastatel 2001–2008 oli ta Espoo linnavolikogu liige ning 2005–2006 ka Espoo linnavalitsuse liige. Aastatel 2004–2006 oli ta Euroopa Parlamendi liikme Alexander Stubbi assistent. 2015. aasta Soome parlamendivalimistel sai ta 5260 häält ja ta sai Koonderakonna kaudu Eduskunna liikmeks. 22. juunist 2016 kuni 12. veebruarini 2018 oli Mykkänen Soome väliskaubandus- ja arenguminister Juha Sipilä valitsuses (Lenita Toivakka asemel). 12. veebruarist 2018 kuni 6. juunini 2019 oli Mykkänen Soome siseminister. 2024 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk Tema isa on endine poliitik Jouni Mykkänen, vanaisa Eino Mykkänen (1909–1947) oli kirjanik, toimetaja, metsatöödejuhataja ja reservohvitser (leitnant), kes Talvesõja ajal jäi sõjainvaliidiks. Teenetemärkide kavalerid: Kai Mykkänen