Donna Tartt

Donna Louise Tartt (sündinud 23. detsembril 1963 Greenwoodis Mississippis) on Ameerika kirjanik. Tema kõige populaarsem teos on "Salajane ajalugu", mis avaldati 1992. aastal. Tartt on avaldanud romaanid "The Little Friend" (2002) ja "Ohakalind" (2013). Viimase eest võitis ta 2014. aastal Pulitzeri auhinna. Donna Tartt kasvas üles Grenada linnas Mississippis . Tema vanemad on Don ja Taylor Tartt, tal on üks noorem õde. Tarttile meeldisid raamatud juba lapsest saati . Tema sõnul oli kõigil perekonnaliikmetel kombeks lugeda ajaviiteks raamatuid . Mõned kirjanikud, kelle loomingut ta lapsena luges, olid A. A. Milne, Rudyard Kipling, William Shakespeare ja Edgar Allan Poe. Väiksena õppis Tartt tihti pikki luuletusi pähe. Tema sõnul meeldib talle siiani luuletusi pähe õppida. Kirjutama hakkas Tartt juba viieaastaselt, kirjutades oma esimese luuletuse aastal 1968. Kaheksaastasena avaldas ta esimest korda soneti Mississippi kirjanduse ajakirjas. Põhikoolis ja gümnaasiumis kirjutas ta esseesid, mis käsitlesid patriotismi teemasid ning rääkisid alkoholi halbadest mõjudest. Esseede eest sai ta mitmeid auhindu. Gümnaasiumi ajal kirjutas Tartt novelle surma teemadel. Kooli kõrvalt töötas ta raamatukogus . Donna Tartt astus aastal 1981 Mississippi ülikooli Oxfordi linnas . Soovides oma kirjutisi laiemini levitada, esitas ta kooli ajalehte mõned enda novellid. Tema kirjutamisstiil jäi silma toimetajale, kes otsustas need kirjutised edasi saata. Tartti novellid jõudsid New Yorgi kirjandushuvilisele ja endisele Harperi toimetajale Willie Morrisele. Talle meeldisid need kirjutised väga, mistõttu ta innustas Tartti Vermonti Benningtoni kolledžisse õppima minema. Pärast aastat Mississippi ülikoolis õppimist, astus Tartt 1982. aastal Benningtoni kolledžisisse, et seal kõrgharidust jätkata . Benningtonis kohtus ta mitmete nüüdseks ajaks tuntud kirjanikega nagu Bret Easton Ellis ja Jonathan Lethem. Koos õppisid nad klassikalist filoloogiat. Tartt kogunes koos teiste kirjanduse üliõpilastega väiksesse rühma õppejõu Claude Fredericksi ümber. Koolikaaslased pidasid õppejõudu ja tema õpilastest moodustunud ringkonda veidraks. Grupp oli väga kokkuhoidev, mistõttu pole palju nende tegemistest teada. Sellist sarnast gruppi kirjeldab Tartt oma esimeses romaanis "Salajane ajalugu", mis ilmus aastal 1992. Sellepärast on kahtlusi, et romaanis aset leidvad sündmused võisid mingil määral olla inspireeritud Tartti enda ülikoolielust. Tartti sõnul aitasid Benningtonis veedetud aastad teda isiksusena kasvatada . Oma esimest romaani hakkas ta kirjutama Benningtoni kolledžis õppimise ajal . Nende kümne aasta jooksul, mis tal kirjutamisele kulusid, vahetas ta mitu korda elukohta. Pärast ülikooli lõpetamist elas ta nii sõbra juures kui ka Bostonis ja New Yorgis. Tartt käis kirjutamise kõrvalt tööl. Bostonis elades töötas ta Avenue Victor Hugo raamatupoes, New Yorgis töötas ta maalimise õpetaja assistendina. Siiski on suurem osa detailidest Tartti elust avalikkusele teadmata. Talle ei meeldi oma eraelust rääkida, sest ta soovib, et lugejad keskenduksid tema kirjutistele. Tartti sõnul tõmbab isiklikust elust rääkimine raamatutest tähelepanu eemale. "Salajane ajalugu" (1992) "The Little Friend" (2002) "Ohakalind" (2013) 2014 – Malaparte auhind Kuiper, Kathleen. 2023. Donna Tartt. Saadaval https://www.britannica.com/biography/Donna-Tartt, vaadatud 28. märtsil 2024. Kaplan, James. 2014. Introducing Donna Tartt. Saadaval https://www.vanityfair.com/news/1992/09/donna-tartt-the-secret-history, vaadatud 28. märtsil 2024. Barra, Michael J. 2002. Famous and yet unknown. Saadaval https://www.latimes.com/archives/la-xpm-2002-dec-08-ca-ybarra8-story.html, vaadatud 28. märtsil 2024. Anolik, Lily. 2019. The Secret Oral History of Bennington- The 1980s’ Most Decadent College. Saadaval https://www.esquire.com/entertainment/a27434009/bennington-college-oral-history-bret-easton-ellis/, vaadatud 28. märtsil 2024.