laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mikroelemendid

Mikroelemendid on keemilised elemendid, mida organismid (taimed ja loomad) vajavad elutegevuseks suhteliselt väikeses koguses (võrrelduna makroelementidega). Mikroelementideks loetakse aineid, mida organism vajab kontsentratsioonides 0,1–0,5 mg. Levinumad mikroelemendid on magneesium, raud, vask, koobalt, tsink, jood, seleen jt. Et mikroelemendid on paljude bioaktiivsete ühendite keemilised komponendid, siis nende defitsiidi tagajärjel häirub organismi elutegevus, enamasti tekivad vaegushaigused. Madude kehas leiduvaid mikroelemente on vähe uuritud, kuid need olenevad nii indiviidi elupaigast, liigist, toitumusest, reproduktiivsest staatusest jpt teguritest. Hiinas 1993. aastal läbi viidud uurimuses tuvastati ICP-AES-i (ingl inductively coupled plasma atomic emission spectroscopy) meetodil madude kehaosades rohkem kui 17 mikroelementi: Cu, Zn, Fe,Mn, Se, strontsium (Sr), Al, Si, Ni, Ba, Co, Pb, Ge, Cd, Mo, La jt. Uuringu tarvis eemaldati pea neljal kilplõugmadude (Agkistrodon) perekonda liigitatud maoliigil: Agkistrodon blomhoffei brevicaudus, Agkistrodon saxatilis, Agkistrodon shepaoensis, Agkistrodon ussuriensis. Tulemused: Graafikud uuritud madude nahal, lihastes ja skeletis sisalduvate mikroelementide kohta on sarnased, kuid esineb mitmeid erisusi. Tsingi, raua ja alumiiniumi sisaldus on suuremad nahas. Skelett sisaldab rohkem tsinki, strontsiumi ja baariumi ning vähem rauda, alumiiniumi ja kroomi (Cr) kui nahk ja lihased. Nimetatud elundites tuvastati rohkem tsinki, rauda, alumiiniumi ja kroomi kui vaske ja mangaani ja vähem niklit, germaaniumi, molübdeeni, koobaltit ja lantaani. Südame, veresoonte ja kopsude vase, tsingi, raua ja alumiiniumi sisaldus on suurem kui veres ja hingetorus. Seedeelundkonnas on tuvastatud keskmises koguses tsinki, rauda, alumiiniumi, molübdeeni ja kroomi. Vaske, mangaani, seleeni, strontsiumi ja baariumi on väiksemas koguses. Maksa, põrna ja sapipõie mikroelementide sisaldus on üsna sarnane. Paljusid mikroelemente leidub ka sapis: vask, mangaan, seleen, strontsium, alumiinium, germaanium, baarium, molübdeen, plii, kroom. Neerud ja paljunemiselundid sisaldavad märkimisväärses koguses mangaani, seleeni, baariumi, kroomi kuid väga vähe räni, niklit, kaadmiumi, molübdeeni ja koobaltit. Munajuhad ja emakas sisaldavad, neerudega võrreldes, rohkem tsinki, rauda, alumiiniumi ja pliid. Peaaju ja seljaaju mikroelementide sisaldus on üsna sarnane: tsink, raud, kroom, vask, alumiinium, mangaan, seleen, strontsium, nikkel ja baarium. Mürginäärme sisaldab rohkelt tsinki. Makroelemendid Mineraaltoiteained Masing, V. (koost.). 1992. Ökoloogialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 161 Jin Lin, Ke-Min Xü, Dong-Gen Liu,Studies on the Distribution of Trace elements in Agkistrodon blomhoffii brevicaudus Stejneger, OpenLibrary raamatu veebiversioon (vaadatud 10.06.2014) (inglise keeles) Jin Lin, Ke-Min Xü, Dong-Gen Liu,Studies on the Distribution of Trace elements in Agkistrodon blomhoffii brevicaudus Stejneger, OpenLibrary raamatu veebiversioon (vaadatud 10.06.2014) (inglise keeles)
Makroelemendid

Makroelemendid on keemilised elemendid, mida organismid (taimed ja loomad) vajavad elutegevuseks suhteliselt suurtes kogustes (võrrelduna mikroelementidega). Makroelemente saab käsitleda kitsamas ja laiemas mõistes. Kitsamas mõistes arvatakse siia kaltsium, fosfor, magneesium, kaalium, naatrium, kloor ja väävel. Laiemas mõttes aga lisaks eelmainituile ka organismide peamised koostiselemendid – süsinik, hapnik, lämmastik ja vesinik. Taimede kontekstis räägitakse mõnikord ka makrotoiteelementidest. Biomolekulid Mikroelemendid Mineraaltoiteained
Adolfo Consolini

Adolfo Consolini (5. jaanuar 1917 Costermano vald (Verona provints) – 20. detsember 1969 Milano) oli Itaalia kettaheitja. 1948. aasta Londoni olümpiamängudel tuli ta olümpiavõitjaks ja 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel võitis hõbemedali. Ta tuli Euroopa meistriks kolm korda (1946, 1950 ja 1954). 1960. aasta Rooma olümpiamängudel andis ta sportlaste esindajana olümpiavande. Adolfo Consolini Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Akaatsialiikide loend

Akaatsialiikide loend loetleb akaatsialiigid koos mõningate alamliikidega. Acacia acanthoclada Acacia acatlensis Acacia acinacea Acacia acuifera Acacia aculeatissima Acacia acuminata (teravalehine akaatsia) Acacia acuminata acuminata Acacia acuminata burkitti Acacia adunca Acacia alata (tiivuline akaatsia Acacia albida (valkjas akaatsia) Acacia albizioides Acacia allenii Acacia alpina Acacia amblygona Acacia amoena Acacia ampliceps Acacia ancistrophylla lissophylla Acacia anegadensis Acacia aneura Acacia angustissima Acacia angustissima chisosiana Acacia angustissima hirta Acacia angustissima shrevei Acacia angustissima suffrutescens Acacia angustissima texensis Acacia anomala Acacia aphanoclada Acacia aphylla Acacia applanata Acacia arabica Acacia araneosa Acacia argutifolia
Dekabristid

Dekabristid olid poliitiline liikumine, mis tekkis Venemaa Keisririigis 19. sajandi esimesel poolel pärast Napoleoni sõdade lõppu. Liikumises osales mitu gruppi riigikorralduse muutmist vajalikuks pidanud Venemaa sõjaväelasi. Liikumise kulminatsioon oli detsembris 1825 keiser Aleksander I surmale järgnenud troonipärimisarusaamatustes Peterburi Senati väljakul toimunud relvastatud vastuhakk uuele Venemaa keisrile Nikolai I-le. Selle järgi ongi liikumine nime saanud. Dekabristidega seotud dokumendid (vene keeles)
Leo Laurson

Leo Laurson VR I/3 (ka Leopold; 2. veebruar 1897 Konguta vald – 20. aprill 1972 Buenos Aires) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja diplomaat. Ta sündis külakooliõpetaja 11. lapsena. Laurson õppis Vastse-Kuuste Ministeeriumikoolis ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis. 1915. aasta kevadel saadeti ta mobilisatsiooni korras Petrogradi Tšugujevi Sõjakooli, mille lõpetamisel sama aasta oktoobris hakkas teenima Soome küttide polgus, 479. Kadnikovi jalaväepolgus ja 727. Novoseleginski jalaväepolgus. Osales I maailmasõjas 1916–1917 pataljoniülemana. 1917. aastal sai ta haavata ja viidi Petrogradi ravile. 1918. aastal astus ta Petrogradi Ülikooli õigusteaduskonda. Osales Vabadussõjas Tartu Kaitsepataljoni koosseisus. Sama aasta detsembrist kuni 1920. aasta juulini oli Soomes sideohvitser ja Eesti sõjaväeline esindaja. Pärast seda oli Kindralstaabi luurejaoskonna ülem kuni järgmise aasta juunini, kui arvati kaptenina reservi. 1921. aasta detsembrist kuni 1923. aasta maini oli ta Berliinis Eesti saatkonnas II sekretär. 1923. aasta novembrist 1925. aasta augustini töötas Eesti Välisministeeriumis ametnikuna erinevatel ametikohtadel. 1924. aastal oli Moskvas Eesti saatkonnas ajakirjandusatašee. 1926. aastal tegutses välismaal ajakirjanikuna. 1927–1929 töötas Tallinnas USA Informatsiooniagentuuris. 1929–1934 oli tööl Helsingis Argentina konsulaadis. 1934–1940 töötas ta Tallinnas Hispaania saatkonnas. Nõukogude võimuorganid saatsid ta 1940. aastal Helsingisse Hispaania konsulaati, kust Laurson põgenes Rootsi. 1940–1949 töötas ta Stockholmi politseis tõlgina, samal ajal oli Kuninglikus Tehnikainstituudis hispaania ja vene keele lektor. 1949. aastal läks ta Argentinasse, kus oli ajalehe Kauge Kodu toimetaja ja keeleõpetaja koolides. Ta kuulus Eesti Kaitseliitu, oli Rootsis Stockholmi Eesti Seltsi esimees ja Eesti Komitee asutajaliige. Talle anti Georgi risti IV järgu orden ja 1921. aastal Vabadusristi I liigi 3. järgu teenetemärk. Ta suri südameataki tagajärjel. TLÜAR väliseesti isikud Ohvitseride andmekogu
Tuija Lehtinen

Tuija Kirsti Hillevi Lehtinen (sündinud 12. detsembril 1954 Helsingis) on Soome kirjanik. "Tiivad varvaste vahel" (2005) 2017 Pro Finlandia
Nitritid

Nitritid on lämmastikushappe soolad. Nitrit ioon keemilise valemiga NO2− on anioon sümmeetriliste N-O sidemetega. Terve O-N-O molekul moodustab 120° nurga. Protoneerimisel on saaduseks nõrk hape. Nitritit saab oksüdeerida või redutseerida ning tulemus oleneb oksüdeerijast/redutseerijast. Nitrit on ka ligand, mis suudab siduda metalle viit erinevat moodi. Nitrit on ka oluline biokeemias lämmastikmonooksiidi allikana. Orgaanilises keemias esineb NO2 rühm happe estrites ja nitro ühendites. Enamik nitriteid on vees lahustuvad ja mürgised. Looduses tekivad nitritid eeskätt bioloogilise reduktsiooni vaheühendeina, seetõttu neid loodustingimustes enamasti suurtes kontsentratsioonides ei leidu. Nitraadid
Győri ETO FC

Győri ETO FC (Győri Egyetértés Torna Osztály Football Club) on Ungari linna Győri spordiklubi. 1904. aastal Győri Vagongyár ETO-na asutatud klubi on mitu korda nime vahetanud. Tunnusvärvid on roheline ja valge. Klubi jalgpallimeeskond on valitsev Ungari meister, kes on kokku meistriks tulnud neljal korral (1963, 1982, 1983, 2013) ning kuulub hooajal 2013/14 riigi kõrgliigasse. Tarmo Kink (2009–2010, 40 liigakohtumist ja 15 väravat; 2013, 18 liigakohtumist ja 2 väravat) Tihhon Šišov (2009, mitte ühtki kohtumist) Eesti jalgpallikoondise mängijad Tarmo Kink ja Tihhon Šišov sõlmisid 5. jaanuaril 2009 klubiga 3,5-aastase lepingu. Ungari klubi teatas 15. jaanuaril, et loobub kehtivast lepingust hoolimata Šišovi teenetest. Jarmo Ahjupera (2009–2013) Veebruaris 2009 liitus klubiga Jarmo Ahjupera. Šišov ja Kink sõlmisid Györiga lepingud Soccernet.ee, 5. jaanuar 2009 Ungarist naasnud Tihhon Šišov treenib koos Levadiaga sport.err 23.jaanuar.2009 Viimati külastatud 28. märtsil 2010. Ungarlased tahavad ühtäkki Šišovi koju saata. Õhtuleht, 16. jaanuar 2009 Viimati külastatud 28. märtsil 2010. Jarmo Ahjupera sõlmis 3,5-aastase lepingu Ungari klubiga Györi ETO Postimees, 16. veebruar 2009 Koduleht
Tiivad varvaste vahel

"Tiivad varvaste vahel" on soome kirjaniku Tuija Lehtineni romaan, mis ilmus 2005. aastal. See raamat jutustab Timo-nimelisest poisist. Timol on pruunid silmad ja tumedad juuksed. Timo on ainus poisslaps oma suguvõsas. Ta elab koos oma ema ja vanatädi Signega. Timole ei meeldinud vanatädi. Pärast vanatädi surma vabanesid ema ja Timo tema meelevalla alt. Nad kolisid Helsingisse. Helsingis tekkis emal uus mees Mauri. Timo peab end kehtestama kambas. Tal tekib nii sõpru kui ka vaenlasi. Timo leiab Helsingist oma esimese armastuse – kambajuhi õe Muska. Muska endalesaamine ei ole sugugi lihtne, sest Kümnevõistlejal olid samuti tunded Muska vastu. Teoses on ka juttu alkoholist, narkootikumidest, esimesest seksist, naiivsusest, enesetapust jne. Kõigi nende katsumustega kohtudes tunneb poiss end sageli tuvina, kellel on tiivad varvaste vahel, nii et lendutõusmise asemel on ta sunnitud abitult ukerdama.
Kaelkirjaku akaatsia

Kaelkirjaku akaatsia ehk kaameliastel-akaatsia (Acacia erioloba, sünonüümidena kasutusel ka Acacia giraffe ja Acacia haematoxylin) on liblikõieliste sugukonda akaatsia perekonda kuuluv puu või põõsas. Levinud Aafrikas nii lõuna kui ka põhja pool ekvaatorit, põhjas levinud kuni Iisraelini. Introdutseeritud ka Austraaliasse. Enamasti kuni 13 m kõrge, võra laius kuni 5 m. Tüvi püstine, laiuvate okkaliste okstega. Fülloodid helerohelised. Õied helekollased, piklikes kobarates, ilmuvad enne fülloode. Kaunad hallid, kõverad, keskmiselt 12 cm pikad. Kasvukohana eelistab mitmesuguseid kuivi õhulisi muldi, on suhteliselt kuiva ja külmataluv. Kuivaperioodil heidab lehestiku maha. On tavalisemaid savannikoosluse puid, eriti oluline osa on tal Lõuna-Aafrikas Kalahari regioonis. Toidutaimeks paljudele savanniloomadele, eriti kaelkirjakutele. Austraalias on inimese poolt sissetooduna muutunud problemaatiliseks, tõrjudes välja kohalikke akaatsialiike. On kogu oma laia levikupiirkonna ulatuses kasutusel peamiselt tarbepuiduna. Omab olulist kohta paljude Aafrika rahvaste elus. On tarbepuidu kõrval kasutusel ka puunikerduste materjalina.
2009. aasta Euroopa Parlamendi valimised

2009. aasta Euroopa Parlamendi valimised olid 4. juunist 7. juunini 2009 toimunud valimised Euroopa Parlamenti. Igas Euroopa Liidu liikmesriigis toimus hääletus ühel kindlal kuupäeval vastavalt kohalikule tavale, Eestis 7. juunil. Õigus hääletada oli umbes 515 000 000 inimesel. Uude parlamenti valiti kokku 736 liiget kõigist 27 Euroopa Liidu liikmesriigist. Uued liikmesmaad Bulgaaria ja Rumeenia valisid oma esindajad esimest korda teiste liikmesriikidega samal ajal. Tegemist oli suurimate rahvusvaheliste otsevalimistega ajaloos.  Pikemalt artiklis 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimised (Eesti) Valimised toimusid 7. juunil. Eelhääletamine toimus 1., 2. ja 3. juunil. Eesti oli ainuke riik, kus sai hääletada elektrooniliselt interneti kaudu. Seda võimalust kasutas 28. maist 3. juunini 58 669 inimest. Eestist valiti Euroopa Parlamenti kuus inimest. Oma nimekirjadega osales 11 erakonda ja 6 üksikkandidaati (Taira Aasa, Martin Helme, Dimitri Klenski, Juri Žuravljov, Indrek Tarand, Märt Õigus). Maikuus Turu-uuringute ASi korraldatud arvamusküsitluse tulemusel oli kõige suurem toetus Eesti Keskerakonnal, Reformierakonnal, Isamaa ja Res Publica Liidul, Sotsiaaldemokraatlikul Erakonnal ja üksikkandidaadil Indrek Tarandil. Kell 16.00 oli valimistel osalenud 34,9% hääleõiguslikest kodanikest. Valimiste lõppedes oli hääletamas käinud 43,2% hääleõiguslikest. Tulemused: Keskerakond võitis kaks kohta (Edgar Savisaar, Siiri Oviir), Reformierakond ühe koha (Kristiina Ojuland), IRL ühe koha (Tunne Kelam), Sotsiaaldemokraatlik Erakond ühe koha (Ivari Padar) ja valituks osutus ka üksikkandidaat Indrek Tarand. Pärast seda, kui Edgar Savisaar vastavalt juba enne valimisi lubatule oma mandaadist loobus, kinnitas Vabariigi Valimiskomisjon 7. juulil tema asemel europarlamendi liikmeks Vilja Savisaare. 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimised 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimised Vabariigi Valimiskomisjoni Euroopa Parlamendi valimiste leht Euroopa Parlamendi valimiste ametlik koduleht
Osram GmbH

Osram GmbH (Osram Gesellschaft mit beschränkter Haftung) on maailma suurim valgustustehnika tootja, Siemensi tütarettevõte. Peakontor asub Münchenis. 1898 – keemik Karl Auer von Welsbach tegi osmiumist hõõgniidi. 1905 – Fritz Blau ja Herman Remane tegid volframist hõõgniidi, mille sulamistemperatuur on +3422 °C. Osram Osrami koduleht eesti keeles
Andrus Haav

Andrus Haav (sündinud 3. veebruaril 1968 Kiviõlis) on eesti viiuldaja. Viiuliõpinguid alustas Andrus Haav Kiviõlis Tiina-Mai Arundi juures ja jätkas Tallinna Muusikakeskkoolis õpetaja Aino Riikjärve viiuliklassis. 1993. aastal lõpetas Haav Eesti Muusikaakadeemia professor Mari Tampere õpilasena. Magistrieksami sooritas ta 1997. aastal professor Igor Bezrodny viiuliklassis Sibeliuse Akadeemias Helsingis. Andrus Haav on esinenud solistina koos sümfooniaorkestritega (Eri Klasi, Arvo Volmeri, Olari Eltsi, Juha Kangase, Vello Pähna, Paul Mägi jt juhatusel), andnud kammerkontserte (trio Haav-Väinma-Varema, duo Ruth ja Andrus Haav jt) ning esinenud koos Jelena Fomina, Risto[lisa viide] Lauriala, Lauri Väinmaa ja Ralf Taaliga nii Eestis kui ka mujal Euroopas. Ta on osalenud C. Nielseni nimelisel rahvusvahelisel viiuldajate konkursil Taanis Odenses ning Markneukircheni rahvusvahelisel viiuldajate konkursil Saksamaal. 1992. aastal tuli Haav Eesti Kontserdi korraldatud noorte interpreetide konkursi Con Brio laureaadiks. 1993. aasta suvel valiti ta maailma noorte solistide kammerorkestrisse Fiori Rari, mis tegutses Šveitsis Luganos. 1996. aastal võitis Haav I preemia 2. rahvusvahelisel Heino Elleri nimelisel viiuldajate konkursil Tallinnas. Aastal 2008 kutsuti ta sama konkursi žüriisse. 1997–2001 töötas ta õppejõuna Eesti Muusikaakadeemias. Alates novembrist 2000 on Andrus Haav Soome Rahvusooperi orkestri üks kontsertmeistreid ning alates 2006. aastast ka rahvusooperi Estonia orkestri kontsertmeister.
Mirjam Tally

Mirjam Tally (sündinud 28. novembril 1976 Tallinnas) on eesti helilooja. Alates 2006. aasta sügisest elab ja töötab ta Visbys. Eesti Heliloojate Liidu liige alates 2000. aastast Rootsi Heliloojate Liidu liige alates 2007. aastast 2000 – lõpetas Eesti Muusikaakadeemia (Lepo Sumera õpilasena, täiendas end õpingute ajal Rauno Remme juures elektronmuusika alal) 2003 – sai magistrikraadi Eesti Muusikaakadeemias. 1998–2004 vabakutseline saatejuht Klassikaraadios 2003–2006 ajakirja Muusika toimetaja 2007–2010 Visby rahvusvaheline heliloojate keskus (Visby International Centre for Composers), administratsioon 2008–2009 Gotlandi heliloojate kool (Gotland School of Composers), administratsioon 2005 ja 2006 resideeriv helilooja Visby rahvusvahelises heliloojate keskuses (Visby International Centre for Composers). 2008 Luca Francesconi meistriklass "Stresa EarLab" Stresas (Itaalia) ja Bergenis (Norra). 2009–2010 resideeriv helilooja Rootsi Raadio P2 juures. 2004 – Heino Elleri nimeline muusikapreemia 2008 – Eesti Muusika Päevade preemia ("Turbulence") 2008 – Rootsi Heliloojate Liidu (FST) stipendium 2008 – Rootsi Kuningliku Muusikaakadeemia väike Christ-Johnsoni auhind teose "Turbulence" eest 2009 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (särav loominguline aasta) 2010 – Rootsi Autorite Ühingu (STIM) stipendium Pihlakate meri [1] Muusikanõukogu ja Kultuurkapital jagasid helikunsti auhindu, ERR, 2. oktoober 2009 Mirjam Tally biograafia ja teoste loend Eesti muusika infokekuse lehel Mirjam Tally't tunnustati heliloojana Rootsis, Klassikaraadio uudised, 1. detsember 2008 Eestlane valiti Rootsi raadio resideeruvaks heliloojaks ERR.ee, 29. mai 2009 Priit Kuusk. Stockholmis kõlas esmakordselt Mirjam Tally uus teos ERR.ee, 24. aprill 2010 Mirjam Tally koduleht
Harfimängijate loend

Siin loetletakse harfimängijaid. Nicolas Bochsa Edmar Castañeda Iro Haarla Saale Kivimaker-Rull Tatjana Lepnurm Cornelia Lootsmann Eda Peäske Anna-Maria Ravnopolska-Dean Leelet Reimann Florence Sitruk Zvenislava Sillamaa Zinaida Valk-Bogdanovskaja Kai Visnapuu Liis Viira
Laul minu Cidist

"Laul minu Cidist" (hispaania keeles "Cantar de Mio Cid") on hispaania kangelaseepos, mis inspireerituna rekonkistast räägib rekonkista kangelase Rodrigo Díaz de Vivari ehk Cidi (araabia sidi – 'härra') elust. Erinevalt teistest Euroopa kangelaseepostest on "Laul minu Cidist" kirjutatud realistlikus laadis, teost iseloomustab sotsiaalsus ja rahvalähedus. "Laul minu Cidist" pärineb umbes aastast 1140. Eepose autoriks peetakse kaht arvatavasti Kastiilia ja Zaragoza piirialalt pärinevat huglaari ehk rändlaulikut. Ainus säilinud käsikiri pärineb aastast 1207. Eepos on kirjutatud ebakorrapärases, enamasti küll 14-silbilistes assoneeruvais ja tsesuuriga 6., 7. ja 8. silbi järel poolduvais värssides. Eepos räägib Rodrigo Díaz de Vivari (u 1043–1099) ehk Cidi elust, tema väljasaatmisest kuningas Alfonso poolt, tema võitlustest mauridega, Valencia vallutamisest, kuningaga leppimisest, tütarde abielust Cidile vastumeelsete Carrióni infantidega, tütarde häbistamisest viimaste poolt, infantide karistamisest ning Cidi ja tema perekonna au taastamisest. Eepos lõpeb Cidi tütarde pulmadega oma uute kosilastega. Sündmustel on ajalooline taust, aga lisandunud on ka meelekujutuslikke ja romantilisi aineid. Erinevalt teistest tolleaegseist Euroopa eepostest on "Laul minu Cidist" kirjutatud küllaltki realistlikult, võimaliku ja tõenäolise piire ei ületata (näiteks peaingel Gabriel ilmutab Cidile ennast unenäos). Eeposes ei rõhutata seisuslikke vahesid. Rõhk igapäevasel ja lihtsal, kogu tegevus on seotud tavapärase eluga. Näiteks Cid võtab sõdimist kui igapäevase leiva teenimist. Märkimist väärib fanatismi ja usuvaenu puudumine eepose tegevustikus. Eepose väärtus ja ilu seisneb paljuski heroilisuse sidumises kõige lihtsa ja igapäevasega. Katkendid on ilmunud Ain Kaalepi ja Jaan Kaplinski tõlkes raamatus Villem Alttoa (toim.) 1962. Keskaja ja vararenessansi kirjanduse antoloogia. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus.
Kingdom Hearts 2

"Kingdom Hearts 2" (jaapani キングダムハーツ, Kingudamu Hātsu Tsū) on Jaapani firma Square Enix 2005. aastal loodud rollimäng, mis on järg 2002. aastal loodud mängule "Kingdom Hearts".
László Tőkés

László Tőkés (sündinud 1. aprillil 1952 Cluj-Napocas) on ungarlasest Rumeenia kalvinistlik vaimulik ja poliitik. Ta on Rumeenia Reformeeritud Kiriku piiskop. 2007. aastal valiti ta sõltumatu kandidaadina Euroopa Parlamenti. Võimude püüe vabastada teda abipastori ametist Timișoaras vallandas Rumeenia 1989. aasta rahvaülestõusu, mille tulemusena kukutati diktaator Nicolae Ceaușescu. László Tőkési koduleht (ungari, rumeenia ja inglise keeles)
Sipelgalõvi

Sipelgalõvid on sipelgakiillaste (Myrmeleontidae) sugukonda kuuluvate putukate röövtoidulised vastsed. Sipelgakiillased kuuluvad võrktiivaliste (Neuroptera) seltsi. Sipelgalõvid elavad liiva sees, teevad lehtri, ise on lehtri põhjas, ja püüavad toiduks lehtrisse kukkuvaid väikeseid organisme, kellest enamik on sipelgad – sellest ka nimetus "sipelgalõvi". Eestis esinevad liigid: harilik sipelgakiil (Myrmeleon formicarius) luite-sipelgalõvi (Myrmeleon bore) – haruldane Loomade elu 3: 227.
Riist

"Riist" on mitmetähenduslik sõna, mis võib tähendada tööriista toidunõud või köögiriista mehe sugutit
Plekk

Plekk (saksa k Blech) ehk lehtmetall (inglise k sheet metal) on metallist või metallisulamist valtsimistöötlemisel tahvlina või lindina saadud metall-leht. Plekki kasutatakse ehituses ja tarbeesemete tootmiseks. Vanasti taoti plekk metallitükist välja, tänapäeval saadakse plekki kuum- või külmvaltsimise teel. Kõige rohkem valmistatakse plekki terasest, alumiiniumist, vasest ja mitmesugustest sulamitest. Paksuse järgi eristatakse paksu (üle 4–6 mm) ja õhukest (02–3,9 mm) plekki. Õhukest plekki paksusega alla 0,2 mm nimetatakse fooliumiks. Pleki paksuse piirid võivad olenevalt standardist, materjalist ja tehnoloogiast olla ka teistsugused. Terastoodete standardi EVS-EN 10079 kohaselt on õhukese ja paksu pleki paksuse piir 3 mm. Külmvaltsitud ja lõõmutatud õhukese teraspleki paksus võib olla vahemikus 0,08–0,5 mm. Tüüpilised plekitahvlite formaadid (lehe laius × pikkus): 500 mm × 1000 mm 1000 mm × 2000 mm 1250 mm × 2500 mm 1500 mm × 3000 mm 2000 mm × 4000 mm Plekki kaitstakse korrosiooni eest galvaanilise pindamise teel. Nii saadakse näiteks tsinkpindega terasplekki ehk tsinkplekki. Samal eesmärgil kasutatakse teraspleki tinatamist (tinakihiga pindamist), lakkimist ja värvimist. Tinakihiga pinnatud külmvaltsitud terasplekki nimetatakse valgeplekiks, pinnakatte puudumisel on tegemist mustplekiga. Foolium Stanniol Lehtkuld Sõnaveeb "Jakob Kübarsepp, Priit Kulu. Materjalitehnika seletav sõnaraamat. 2015" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 29. märts 2019. Vaadatud 29. märtsil 2019.
Metallostroi

Metallostroi on alev Venemaal Peterburi haldusalas Kolpino linnarajoonis. Asula on rajatud 1931. aastal. http://www.metallostroy.org/ http://www.metallostroy.ru/
Biifsteek

Biifsteek on õhuke pannil praetud loomalihalõik. Olenevalt praadimise kestusest võib tegu olla seest punase toore, seest roosa keskmiselt praetud ja seest halli tugevalt praetud biifsteegiga. Biifsteek on pärit Inglise köögist. hakkbiifsteek ehk pihv
Härjasilm (toit)

Härjasilm on ühelt poolt praetud muna (tavaliselt kanamuna). Härjasilmade valmistamiseks pannakse pannile rasvainet ja see asetatakse kuumale pliidile. Seejärel lüüakse pannile muna nii, et munakollane jääb terveks. Kui vedel munavalge on hüübinud, kuid kollane on veel pehme, maitsestatakse muna(d) vähese soola ja musta pipraga. Praemuna Proua A. Hoffmann, keedukursuse juhataja, "Keetmise õpetus", Tartu, lk 75, 1912
Rooste

Rooste ehk roostetus on raua korrosioon. Roostetamise käigus reageerib raud õhuhapnikuga, moodustades raud(III)oksiidi.