laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Thomas Magnuson

Bernt Thomas Magnuson (ka Magnusson, sündinud 2. juulil 1950 Motalas) on endine Rootsi murdmaasuusataja. 1974. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis tuli ta 30 km distantsil maailmameistriks. Ta sai sellega esimeseks maailmameistriks, kes suusatas plastiksuuskadel. Samadel maailmameistrivõistlustel võitis ta 50 km distantsil pronksmedali. 1978. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis tuli ta maailmameistriks 4×10 km teatesõidus. Magnusoni ainsateks olümpiamängudeks jäid 1972. aasta taliolümpiamängud Sapporos, kus ta saavutas 4×10 km teatesõidus neljanda koha ja 30 km distantsil 28. koha. 1977. aastal võitis ta Holmenkollenis 50 km distantsi. Hooajal 1976/77 saavutas ta maailma karikasarja üldarvestuses kolmanda koha. Auran, John Henry (1974). "The Plastic Revolution". Skiing. 27: 118. {{cite journal}}: eiran tundmatut parameetrit |month= (juhend) Thomas Magnusson FIS-i kodulehel
Arusha

Arusha on linn Tansaanias, Arusha piirkonna keskus. Asub Meru vulkaani jalamil. Arushas kirjutati alla Tansaania iseseisvumisdokumendid 1961. aastal ja rahuleping Rwanda kodusõja lõpetamiseks 1993. aastal. Linnas asub Rwanda Rahvusvaheline Kriminaaltribunal. Arushas asub Ida-Aafrika Ühenduse peakorter. Arushas asus 1920. aastail eestlaste ülalpeetav misjonikool. 19 murjanit Eesti hoole all. Esmaspäev, 24. märts 1930, nr. 12, lk. 4 Ajalehe Arusha Times kodueleht
Rohelise erakonna algatusgrupp

Mittetulundusühing Rohelise erakonna algatusgrupp (lühend REAG) oli Eestis uut rohelisel ideoloogial baseeruvat erakonda ettevalmistav organisatsioon, mis loodi 2005. aasta kevadel. Sellest kasvas välja Erakond Eestimaa Rohelised 2006. aasta lõpuks. 4. oktoobril 2004 kogunes Vodjal diskussiooniring teemal, kas rohelistel on tarvis uuesti riigi administratiivsüsteemi sekkuda. Kõlama jäi kaks seisukohta. Ühed leidsid, et partei vormi võtmisega ei ole mõtet kiirustada. Teised arvasid, et tuleks kiiremas korras partei moodustada. Mittetulundusühing asutati 7. mail 2005 roheliste rattaretke ajal. 3. detsembril 2005 toimus Jänedal erakonna algatusgrupi esimene töökoosolek. 9. aprillil 2006 kogunes REAG Saku mõisas, et viimistleda tulevase partei programmi. Leidsid aset arutelud energeetika, loodusressursside majandamise, tervishoiu ja paljudel teistel teemadel. 17. juunil 2006 võttis REAG üldkoosolek Suure-Jaanis vastu esialgsed programmilised seisukohad. Algatusgrupi juhatuse liikmed olid Tanel Tammet, Maret Merisaar, Aleksei Lotman, Toomas Trapido, Valdur Lahtvee, Ott Köstner, Ruth Tammeorg, Airi Hallik-Konnula, Agu Kivimägi, Marek Strandberg ja Anti Poolamets. Algatusgrupi kodulehel oli algatusgrupi liikmete nimekiri, milles 2006. aasta 21. oktoobri seisuga oli 493 nime. 27. oktoobri õhtuks oli algatusgrupi liikmete nimekirjas 785 nime. REAG teatel 31. oktoobrist 2006 oli laekunud üle 1000 liitumisavalduse. 1 Novembri alguses esitati nimekiri erakonnana Eestimaa Rohelised registreerimiseks registriametisse. Algatusgrupi liikmed olid teiste seas Jüri Eintalu, Jüri Ginter, Jaak Hohensee, Tullio Ilomets, Maarja Jakobson, Jüri Kaljundi, Urve Kallavus, Eleonora Kampe, Allan Kokkota, Margus Konnula, Peeter Laurits, Uno Maasikas, Peep Mardiste, Ülo Mattheus, Addold Mossin, Mare Müürsepp, Toomas Niit, Ahto Oja, Tanel Ots, Al Paldrok, Priit-Kalev Parts, Evar Riitsaar, Villu Tamme, Jaan Tepp, Peep Tobreluts ja Heiki Vilep. Liikmete seas oli ka Dajan Ahmet (suri 4. novembril 2006). Erakond Eestimaa Rohelised loodi 25. novembril 2006. Erakond Eestimaa Rohelised koduleht Roheliste algatusgrupp viimistleb oma programmi, 09.04.2006 Roheline klaasipuhuja, 11.05.2006 Roheline erakond jäi veel loomata, 04.10.2004 Kivirähk ennustab rohelisele erakonnale tulevikku, 28.09.2004 Rohelistel on partei moodustamiseks 1000 liiget, Postimees 31.10.2006
Give Peace a Chance

Give Peace a Chance John Lennoni 1969. aastal kirjutatud sõjavastane laul, mida ta esitas koos Plastic Ono Bandiga. Give Peace a Chance oli Lennoni esimene soololugu. See ilmus singlina juulis 1969. Lennon kirjutas loo voodiprotesti ajal Montréalis. Lugu tõusis 14. kohale Billboard Hot 100 edetabelis ja 2. kohale Briti singlimüügiedetabelis. See kujunes USAs Vietnami sõja vastase liikumise hümniks. 2022. aasta Ukraina sõja ajal 4. märtsil kell 9.45 mängisid seda sajad Euroopa raadiojaamad üheaegselt oma eetris. https://www.rnd.de/medien/krieg-in-ukraine-hunderte-radiosender-spielen-freitag-give-peace-a-chance-von-john-lennon-DG25KTMRTWRSD6HRLZ52BXVPJI.html https://elu.ohtuleht.ee/1057135/euroopa-raadiotes-kolas-kell-9-45-ukraina-toetuseks-uks-ja-sama-laul
Kreete Verlin

Kreete Verlin (sündinud 14. veebruaril 1997) on eesti kergejõustiklane. Ta esindab praegu spordiklubi Fortis. Tema treener oli varem Krista Valgepea, praegu treenib teda Liivi Erik. Kreete Verlin on lõpetanud Tallinna Nõmme Gümnaasiumi. Ta on õppinud Ameerika Ühendriikides State’i ülikoolis, praegu õpib Tallinna Ülikoolis psühholoogiat. Verlin on tegelenud kergejõustikuga 2008. aastast, Eesti noortekoondistes võistelnud 2011. aastast. Tema põhialad on tõkkejooks ja sprint, samuti kaugushüpe. Ta on tulnud 30 korda Eesti noortemeistriks erinevates vanuseklassides ning aladel. 2018. aastal võitis Verlin U23 vanuseklassi Eesti meistrivõistlustel kolm individuaalset kuldmedalit. 60 meetri tõkkejooksu läbis Verlin ajaga 8,44 (isiklik rekord), 200 meetri jooksus võitis 24,42ga (isiklik rekord) ning kaugushüppe kuld tuli tulemusega 5.79. 2019. aasta talvistel meistrivõistlustel võitis Kreete Verlin kuldmedali 60 m jooksus ajaga 7,54. Hõbemedalid võitis ta 60 m tõkkejooksus ajaga 8,44 ning kaugushüppes tulemusega 6.09. Sama aasta suvistel meistrivõistlustel saavutas ta hõbemedali 100 m tõkkejooksus tulemusega 13,67. Verlin tuli 2020. aastal Eesti meistriks 100 m tõkkejooksus ajaga 13,47, kaugushüppes võitis pronksmedali tulemusega 6.40. 2021. aasta talvistel meistrivõistlustel saavutas ta 60 m tõkkejooksus ajaga 8,33 teise koha. Suvistel meistrivõistlustel võitis ta 100 m tõkkejooksus tulemusega 13,54 samuti hõbemedali. 200 m jooksus tuli Verlin Eesti meistriks ajaga 23,99. Verlin võitis 2022. aasta talvistel meistrivõistlustel kolm kuldmedalit tulemustega: 60 m jooksus 7,37; 200 m jooksus 23,80 ning 60 m tõkkejooksus 8,23. Suvistel meistrivõistlustel olid tema tulemused: pronksmedal 200 m jooksus ajaga 24,55 ning hõbemedal 100 m tõkkejooksus tulemusega 13,55. 2019. aastal osales Verlin Eesti naiskonna koosseisus 4x100 m teatejooksu Eesti rekordi püstitamisel ajaga 44,71. Lisaks temale jooksid Õilme Võro, Karoli Käärt ja Ksenija Balta. Kreete Verlin püstitas 28. jaanuaril 2023 Lasnamäe kergejõustikuhallis toimuvatel Eesti talvistel karikavõistlustel 60 meetri tõkkejooksus Eesti rekordi ajaga 8,14. Selle ületas Diana Suumann 4. veebruaril 2023, saades ajaks 8,13. Allikas: IAAF Seisuga 16. juuni 2023 Väljas Sees Tunne Eesti tegijat – Kreete Verlin. Eesti U18, U20 ja U23 meistrivõistlused.EKJL, 11.02.2018. Vaadatud 29.01.2023. Eesti meistrivõistlused 2020. EKJL. Eesti meistrivõistlused 2021. EKJL. Eesti meistrivõistlused 2022. EKJL. Statistika. Edetabelid. EKJL. Baltalt Eesti rekordi üle löönud Verlin jäi sellest Belgias ilma.< Delfi sport, 05.02.2023. Kreete Verlin Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel. Kreete Verlin ületas Ksenija Balta nimele kuulunud Eesti rekordi: mõtlesin, et kas aeg läks varem kinni. Delfi sport, 29.01.2023. Kreete Verlin taskuhäälingusaates “Staadionijutud” EKJL, 01.02.2023
Aerospace Valley

Aerospace Valley on Prantsusmaa lennundustehnika ettevõtete ja uurimiskeskuste rühmitus. Klaster asub Oksitaania ja Akvitaania piirkondades Edela-Prantsusmaal ning on koondunud peamiselt Bordeaux' ja Toulouse'i linna ja nende ümbrusse. Rohkem kui 500 liikmesettevõtet (sealhulgas Airbus, Air France Industries ja Dassault Aviation) vastutavad umbes 120 000 töökoha eest lennundus- ja kosmoselennutööstuses. Lisaks töötab umbes 8500 teadlast sidusettevõtetes ja -asutustes ning kolmes peamises kosmosetehnika teaduskonnas: ENAC, IPSA ja SUPAERO. Klastri väljakuulutatud eesmärk on luua 2026. aastaks 40 000 kuni 45 000 uut töökohta. Alates loomisest 2005. aastal on klaster käivitanud ligikaudu 220 teadusprojekti kogueelarvega 460 miljonit eurot, millest 204 miljonit eurot rahastab valitsus. European Aerospace Cluster Partnership: Aerospace Valley Aerospace Valley: Presentation Arhiiviversioon seisuga 21. august 2009. Aerospace Valley
Märts 2022

Märts 2022, kroonika. 2022. aasta märts algas teisipäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem neljapäeval. Kuupäevad:   1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 Vene väed vallutasid Ukrainas Hersoni linna. ÜRO teatas, et Ukrainast on sõja eest põgenenud üle miljoni inimese. Vene väed ründasid Zaporižžja tuumaelektrijaama. See oli esimene sõda ajaloos, kui sõjategevus toimus tuumajaama alal ja rünnati tuumajaama. Jaam võeti üle 4. märtsil. Tšernihivi pommitamine 3. märtsil 2022 Koroonapandeemias hukkunute arv ületas 6 miljoni piiri. Mariupoli haigla pommitamine Ungari parlament valis presidendiks Katalin Nováki. Stara Krasnjanka hooldekodu pommitamine Mõkolajivi kobarpommitamine Mariupolis hukkus teatris asunud pommivarjendile korraldatud õhurünnakus erinevatel andmetel 300–600 inimest. Tšernihivi leivasaba rünnak 16. märtsil 2022 Türgi president Recep Tayyip Erdoğan avas üle Dardanellide ulatuva silla Çanakkale 1915, mis on maailma pikim rippsild. Kiievi kaubanduskeskuse pommitamine Mariupoli kunstikooli pommitamine Sumõhimpromi ammoniaagileke Eesti valitsus kinnitas ligi 600 miljoni eurose kaitse- ja sisejulgeoleku paketi, mis oli täiendus 380 miljonile eurole, mille valitsuse otsustas jaanuaris täiendavalt kaitsevaldkonnale eraldada. Harkivi kobarpommitamine 2022. aasta märtsis 2022. aasta rünnak Berdjanski sadamale Dubais lõppes Expo 2020. Vene sõdurite piinamine Mala Rohanis Mõkolajivi valitsushoone õhurünnak "Valitsus kinnitas neljapäeval 600-miljonilise kaitsepaketi" ERR, 24. märts 2022
Aprill 2022

Aprill 2022, kroonika. 2022. aasta aprill algas reedel ja lõppes 30 ööpäeva hiljem laupäeval. Kuupäevad:   1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 Ukraina teatas Vene vägede Kiievi lähedusest taganemise järel sõjakuritegude, sealhulgas Butša massimõrva avastamisest. Koroonapandeemia Eestis: kaotati maskikandmise kohustus. Pakistani parlament valis Imran Khani umbusaldamise järel uueks peaministriks Shehbaz Sharifi. Koroonapandeemia: tuvastatud nakatumisjuhtumite arv maailmas ületas 500 miljonit. Mustal merel uppus ristleja Moskva, mis on suurim lahingutegevuse ajal uppunud sõjalaev pärast Teist maailmasõda. Harkivi kobarpommitamine 2022. aasta aprillis Euroopa Lõunaobservatoorium teatas mikronoova avastamisest. Šveitsis taasalustas remondi järel tööd Suur Hadronite Põrguti. Avati 59. Veneetsia biennaal. Toimus Prantsusmaa presidendivalimiste teine voor. Teiseks ametiajaks valiti presidendiks tagasi Emmanuel Macron. "Valitsus kaotab alates pühapäevast maskikohustuse" ERR, 2. aprill 2022 "Worldwide COVID cases surpass 500 mln as Omicron variant BA.2 surges" Reuters, 14. aprill 2022
William Kaelin Jr.

William G. Kaelin Jr (sündinud 23. novembril 1957) on Ameerika Ühendriikide arstiteadlane ja Nobeli auhinna laureaat. Ta on Harvardi ülikooli ja Dana-Farberi vähiinstituudi meditsiiniprofessor. Tema laboris uuritakse kasvaja supressorgeene. 2016. aastal pälvis Kaelin Albert Laskeri auhinna meditsiini põhiuuringute eest. 2019. aastal pälvis ta koos Peter Ratcliffe'i ja Gregg Semenzaga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. "Dr. William G. Kaelin, Jr., to Receive 2016 Science of Oncology Award". asco.org. 26.05.2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.11.2016. Vaadatud 16.04.2017. "About William Kaelin". Harvard University. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.04.2017. Vaadatud 6.04.2017. "The Nobel Prize in Physiology or Medicine 2019". NobelPrize.org (inglise). Vaadatud 07.10.2019. Kolata, Gina; Specia, Megan (07.10.2019). "Nobel Prize in Medicine Awarded for Research on How Cells Manage Oxygen - The prize was awarded to William G. Kaelin Jr., Peter J. Ratcliffe and Gregg L. Semenza for discoveries about how cells sense and adapt to oxygen availability". The New York Times. Vaadatud 08.10.2019.
Michael Houghton

Sir Michael Houghton (sündinud 1949) on Briti mikrobioloog ja viroloog, Nobeli auhinna laureaat. Koos Qui-Lim Choo, George Kuo ja Daniel W. Bradleyga avastas ta 1989. aastal C-hepatiidi. 1986. aastal avastas ta D-hepatiidi genoomi. C-hepatiidi viiruse (HCV) avastamine tõi kaasa diagnostiliste reaktiivide kiire väljatöötamise HCV tuvastamiseks verevarustuses, mis on vähendanud HCV saamise riski vereülekandega 1/3-lt 1/2 000 000-ni. Hinnanguliselt ennetab antikehade testimine ainuüksi USA-s vähemalt 40 000 uut nakkusjuhtumit aastas. Houghton pälvis ta koos Harvey J. Alteri ja Charles M. Rice'iga 2020. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. "Isolation of a cDNA clone derived from a blood-borne non-A, non-B viral hepatitis genome". Science. 244 (4902): 359–62. 31.04.1989. Bibcode:1989Sci...244..359C. CiteSeerX 10.1.1.469.3592. DOI:10.1126/science.2523562. PMID 2523562. {{cite journal}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |date= (juhend) Wang, KS; Choo, QL; Weiner, AJ; Ou, JH; Najarian, RC; Thayer, RM; Mullenbach, GT; Denniston, KJ; Gerin, JL (09.10.1986). "Structure, sequence and expression of the hepatitis delta (delta) viral genome". Nature. 323 (6088): 508–14. Bibcode:1986Natur.323..508W. DOI:10.1038/323508a0. PMID 3762705. "Opinion: Nobel-worthy discovery right in our backyard". Canadian for Health Research. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.09.2016. Vaadatud 04.09.2016. "Science world abuzz as virologist turns down Gairdner award". The Globe and Mail. Vaadatud 10.09.2016. Thompson, Gilbert (2014). Pioneers of Medicine Without a Nobel Prize. Lk 209. ISBN 978-1-78326-386-8. "Press release: The Nobel Prize in Physiology or Medicine 2020". Nobel Foundation. Vaadatud 05.10.2020. Wu, Katherine J.; Victor, Daniel (05.10.2020). "Nobel Prize in Medicine Awarded to Scientists Who Discovered Hepatitis C Virus – Harvey J. Alter, Michael Houghton and Charles M. Rice were jointly honored for their decisive contribution to the fight against blood-borne hepatitis, a major global health problem". The New York Times. Vaadatud 06.10.2020.
Adam Eteki

Adam Eteki (sündinud 5. juulil 2002 Pariisis) on Prantsuse võidusõitja, kes sõidab Prantsusmaa Vormel 4. 2018. aastal on Eteki meistrivõistluste arvestuses neljas, kõrgeima koha saanud Prantsusmaa rattur kahe sõiduvõiduga. Adam Eteki sisse Driver Database (inglise keeles)
Arthur Leclerc

Arthur Leclerc (sündinud 14. oktoobril 2000 Monte Carlos) on Monaco võidusõitja, Vormel 1 piloot Charlesi noorem vend. 2020. aastal astus ta Ferrari Juhiakadeemiasse, 2022. aastal võitis Vormeli Regionaalse Aasia tiitli. 2018. aastal vahetas ta kardidelt üheistmelistele, registreerus Prantsusmaa Vormel 4 Meistrivõistlustel. Tema esimene üheistmeline võit saabus Nogaro ringrajal ja seda korrati Nevers Magny-Coursi ringrajal. Lõppjärjestuses suletakse viiendal kohal. 2019. aastal läbib ta koos US Racing meeskonnaga ja Sauber Junior Teami toel ADAC Vormel 4 Meistrivõistlused, kus demonstreerib suurepärast tulemuste ühtlust, võites võistluse ja saavutades kaheksa poodiumit, mis viivad ta lõpparvestuses kolmandale kohale. 2020. aastal astub ta Ferrari Juhiakadeemiasse ja osaleb Prema Racing meeskonnaga piirkondlikel Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel. Esimesel nädalavahetusel Misanos võitis ta 2. sõidu ja lõpetas 3. sõidu teisena. Ringrajal suutis Paul Ricard võita kaks sõitu Gianluca Petecofi ees. Mugello ringrajal olles suudab ta võita kõik kolm osavõistlust, saavutades kuus hooajalist võitu. Lisaks kuuele võidule vallutab ta viisteist poodiumit, mis viivad ta meistrivõistlustel meeskonnakaaslase Petecofi järel teisele kohale. 2022. aastal palkas ta Mumbai Falconsi meeskonda koos Sebastián Montoya, Dino Beganovici ja Oliver Bearmaniga Vormeli Regionaalsesse Aasiasse sõitma. Leclerc osutub väga konkurentsivõimeliseks, esimeses voorus astub ta kahel korral kolmest poodiumile, esimene võit tuleb aga teises sõidus Dubais. Monaco võidab samal ringrajal veel kaks võitu, tänu Yas Marina ringrajal saavutatud võidule tuleb ta meistriks kahe võidusõiduga. Leclerc oli Vormel E hooajal 2017–2018 Venturi Racingu testisõitja, et saada abi simulaatorite arendamisel. Monaco piloot on kinnitatud ka järgmiseks hooajaks, hooajaks 2018-2019, kus ta osaleb Marrakechi ringrajal oma esimesel Vormel E testi uustulnajal. Venturi kuulutas hiljem Leclerci ja Norman Nato hooaja 2019-2020 testisõitjateks. 15. detsembril 2020 tehakse koos Olli Caldwelli ja Dennis Haugeriga ametlikuks tema pääsemine Vormel 3 Meistrivõistlustele Prema meeskonnaga. Esimesel nädalavahetusel Barcelonas ei suutnud ta punkte koguda, Paul Ricardil kvalifitseerus mootoriprobleemi tõttu viimaseks, kuid esimeses sõidus tõusis ta 12. positsioonile, mis tõi talle 2. sõidu pooluse. Alustades eest Leclerc probleeme pole ja võidab oma esimese võistluse selles kategoorias. Ungaris võitis ta oma hooaja esimese pole-positsiooni ning sõidus naasis poodiumile teise kohaga meeskonnakaaslase Haugeri järel. Esimeses sõidus Hollandis stardib Leclerc kolmandana ning pärast suurepärast minekut, kus pärast esimest kurvi on ta kõigi ees, võidab oma teise sõidu selles kategoorias ameeriklase Logan Sargeanti ja jaapanlase Ayumu Iwasa ees. Leclerc saabub üldarvestuses kümnendaks, kategooria uustulnukatest paremuselt kolmandaks. 2022. aasta jaanuaris kinnitas Leclerc Prema meeskonna poolt 2022. aasta Vormel 3 hooajaks. Arthur Leclerc on Vormel 1 piloodi Charles Leclerci ja Square Capitali tegevjuhi Lorenzo vend. Elab Monaco. Arthur Leclerc, aadressil driverdb.com, DriverDB AB (inglise keeles).
Alessandro Ghiretti

Alessandro Ghiretti (sündinud 18. jaanuaril 2002 Montaubanis) on Prantsuse võidusõitja, kes sõidab Vormel 4 Kagu-Aasias ja Itaalias Vormel 4. Alessandro Ghiretti sisse Driver Database (inglise keeles)
Ulysse de Pauw

Ulysse de Pauw (sündinud 3. septembril 2001 Brüsselis) on Belgia võidusõitja, kes sõidab Prantsusmaa Vormel 4 sarjas. 2018. aastal oli ta meistrivõistlustel 3. kohal Brasiilia meistrivõistluste liidri Caio Collet' ja tema kaasbelglasest Ugo de Wilde'i järel. Ulysse de Pauw Driver Database'is (inglise keeles)
Rivne tuumaelektrijaam

Rivne tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam, mis asub Varaši linnas Ukrainas. Jaama hakati rajama 1973. aastal, esimene reaktor anti käiku 1981. aastal. Jaamas on 4 reaktorit koguvõimsusega 2,5 GW.
Hmelnõtskõi tuumaelektrijaam

Hmelnõtskõi tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam, mis asub Netišõni linnas Ukrainas. Jaama hakati rajama 1981. aastal, esimene reaktor anti käiku 1987. aastal. Jaamas on kaks reaktorit koguvõimsusega 2 GW.
Belle Isle

Belle Isle on saar Detroiti jõel USA ja Kanada piiril Detroiti haldusalas. Selle pindala on 3,9 km². 2013. aastal rajati saarele osariiklik park. Belle Isle on suurim saarepark USA-s ja suuruselt kolmas saar Detroiti jõel. Detroiti linnaga on saarel ühendus MacArthuri silla kaudu. Saarel paikneb akvaarium, konservatoorium, loomapark, Rannavalve punkt, golfiväljak, mitu ausammast ja väikesel naabersaarel Detroiti jahtklubi. Belle Isle'i kujundas 1880. aastatel maastikuarhitekt Frederick Law Olmsted. 25. veebruaril 1974 kanti saar USA ajalooliste paikade riiklikku registrisse National Register of Historic Places.
Võnnõkõ

Võnnõkõ (ukraina Винники) on linn Ukraina Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Võnnõkõt on esmamainitud 1368. aastal, mil ala kuulus Poolale. 1603 sai linnaõigused. 1772–1918 kuulus Austria Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriiki. 1779 rajati linna tubakavabrik. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Võnnõkõ elanikest ukrainlasi 95,36%, venelasi 3,55%, poolakaid 0,57% ja valgevenelasi 0,29%. Національний склад міст за переписом 2001 року Datatowel
Cadillac Place

Cadillac Place (varem General Motors Building) on pilvelõhkujate kompleks USA-s Michigani osariigis Detroitis New Centeri piirkonnas. See on saanud nime Detroiti asutaja Antoine de la Mothe Cadillaci järgi. Hoonete kompleksi projekteeris Albert Kahn. Kompleks valmis 1922. aastal. See on uusklassitsistlikus stiilis. Aastatel 1923–2001 asus seal General Motorsi peakontor. 2. juunil 1978 kanti hoone USA ajalooliste paikade riiklikku registrisse National Register of Historic Places ja määrati lisaks riiklikuks ajalooliseks mälestusmärgiks National Historic Landmark.  Cadillac Place – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Petturi sündroom

Petturi sündroom on psühholoogiline seisund, kus inimene kahtleb oma oskustes, võimetes ja saavutustes. Ta kardab pidevalt, et teised saavad teada, et ta tegelikult teeskleb asjatundlikkust, et ta on petis, ta saavutused on vaid õnnelik juhus, mitte tema enda pingutuste või andekuse tulemus. Mõiste tõid käibele 1978. aastal USA psühholoogid Pauline R. Clance ja Suzanne A. Imes oma artiklis "The Impostor Phenomenon in High Achieving Women: Dynamics and Therapeutic Intervention". Algne artikkel keskendus naistele, kuid hilisem uurimine näitas, et seda esineb ka meestel. Petturi sündroomi all kannatav inimene on reeglina elus kaugele jõudnud, ametialaselt edukas. 70% inimestest kogeb vähemalt korra elus perioodi, mil tal see sündroom esineb. Lühema perioodi korral ei pruugi ulatuslikku kahju tekkida, kuid pikemalt püsiva häire tagajärjel võivad kujuneda depressioon ja ärevushäired. Sündroomi all kannatav inimene leiab, et teda hinnatakse üle, ta alavääristab end, on oma töösooritusega rahulolematu, ei pea end kõrgema palga vääriliseks, tõrjub kiitust ja komplimente. Petturi sündroomiga inimene võib hakata ise oma edu pidurdama, ta kardab, et tema petturlus paljastatakse ja selle hirmus loobub püüdmast. Ametis võib petturi sündroomiga inimene olla hea kolleeg, kuna püüab oma kujuteldavaid puuduseid kompenseerida meeldivuse, koostöövalmiduse ja empaatilisusega. Dunningi-Krugeri efekt alaväärsuskompleks valehäbi Pauline R. Clance and Suzanne A. Imes (sügis 1978). "The Impostor Phenomenon in High Achieving Women: Dynamics and Therapeutic Intervention" (PDF). Pshychotherapy. Vaadatud 6.3.2022. Margit Adorf (9.9.2018). "KOLUMN | Margit Adorf: eestlasi kimbutab petturi-epideemia". EPL. Vaadatud 6.3.2022. Priit Pärnapuu (13.2.2017). "Kaks ja pool kooli ning sooline lõhe informaatikaolümpiaadil". TÜ teaduskool. Vaadatud 6.3.2022. "Neurootilise pettuse sündroom: mis ohud võivad selle taga peituda, kui juht ennast petisena tunneb". Director. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.06.2016. Vaadatud 6.3.2022. Alice Klein (7.12.2021). "Petturi sündroomiga inimesed on meeldivamad ja paremad töötajad". New Scientist, Postimees. Vaadatud 6.3.2022.
Comerica Park

Comerica Park on pesapallistaadion USA-s Michigani osariigis Detroitis. See on pesapalliklubi Detroit Tigersi kodustaadion. Comerica Parki ehitust alustati 1997. aastal ja see valmis 2000. aastal. Enne Comerica Parki valmimist oli Detroit Tigersi kodustaadion Tiger Stadium. Staadion on saanud nime finantsteenuste ettevõte Comerica järgi, mis on Detroitis asutatud ja mis staadioni valmimise ajal baseerus veel seal. Comerica Park mahutab 41 083 pealtvaatajat. Comerica Parkil on peetud ka jäähoki- ja jalgpallimänge. Staadionil on andnud kontserdi mitmed artistid, teiste seas Bon Jovi (2003), The Rolling Stones (2005), Paul McCartney (2011), Metallica (2017), Billy Joel (2021) ja Guns N' Roses (2021). https://www.mlb.com/tigers/ballpark
Fisher Building

Fisher Building on pilvelõhkuja USA-s Michigani osariigis Detroiti New Center Area piirkonnas. See asub aadressil 3011 West Grand Boulevard. Art déco stiilis hoone valmis 1928. aastal. Hoone peaarhitekt oli Joseph Nathaniel French. See planeeriti büroohooneks, kus oli jäetud ruumi ka kaubanduspindadele. Hoones asub lisaks 2089 istekohaga Fisher Theatre. Fisher Buildingul on 30 korrust. See on 130 meetrit kõrge (koos tornitipuga 135 meetrit). Hoone välisilme jaoks sai French inspiratsiooni Soome päritolu arhitekti Eliel Saarineni kavandatud, kuid mitte kunagi valminud pilvelõhkuja ehitusplaanist. Hoone kanti 14. oktoobril 1980 USA ajalooliste paikade riiklikku registrisse (National Register of Historic Places). 29. juunil 1989 arvati ka rahvuslikuks ajaloomälestiseks (National Historic Landmark).  Fisher Building – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis