laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Urnesi püstpalkkirik

Urnesi püstpalkkirik on kirik Ornesi talu maadel Lusteri vallas Vestlandi maakonnas Norras. 1979. aastal kanti kirik UNESCO maailmapärandi nimekirja. Kirikut valdab Norra muinasmälestiste säilitamise ühing Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers Bevaring or Fortidsminneforeninga. Urnesi püstpalkkirik rajati 1130. aasta paiku ja selles on säilinud suur osa tollasest kujundusest. Dendrokronoloogiliste uuringute kohaselt langetati kiriku ehituseks kasutatud puud 1129. ja 1130. aastal. Seda peetakse vanimaks säilinud omataoliseks kirikuks. Urnesi kiriku arhitektuuris on ühendatud kristlik arhitektuur ja viikingiajale omane loomornament (Urnesi stiil). Arheoloogiliste uurinugte kohaselt on praeguse kiriku kohal asunud varem vähemalt kaks pühakoda. Kaevamistööde käigus leiti augud, mille olid jätnud kunagise postkiriku nurgapostid. Oletatakse, et postkirik rajati varemalt 11. sajandi alguses. 17. sajandil laiendati kiriku pikkhoonet lõuna poole ning kiriku kooriruumi ida poole (koor taastati hiljem endisel kujul). Samast aastasajast pärineb ka hulk esemeid kiriku sisustusest: ristimisvaagen (1640), altari kohal asetsev räästas (1665), kantsel (1693–1695) ning ristil olevat Jeesust koos neitsi Maarja ja Ristija Johannesega kujutav altarimaal (1699). 18. sajandi alguses ehitati kirikule aknad. 20. sajandil kirik restaureeriti. Urnesi kiriku põhjaportaal ja mitmed muud põhjakülje detailid on kaunistatud rikkaliku loomornamendiga. On oletatud, et portaal pärineb varasema kiriku küljest ja oli algselt selle läände suunatud peaportaal. Portaalil on kujutatud neljajalgset looma, kes hammustab madu. Traditsiooniliselt on seda tõlgendatud hea ja kurja võitlusena. Neljajalgne loom kujutab lõvi (kristlikus ikonograafias Kristuse sümbol), kes võitleb saatanat kehastava maoga. On oletatud ka, et motiiv pärineb Skandinaavia mütoloogiast. Tol juhul oleks neljajalgne loom Níðhöggr, kes sööb Yggdrasili juuri. Juurtega põimunud maod ja lohed sümboliseerivad maailma lõppu Ragnarökki. Hilda Roderick, Ellis Davidson. 1988. "Myths and Symbols in Pagan Europe". Tallinn. "Manchester University Press ND". Lk. 170–171 Urnesi püstpalkkirikust veebilehel Stavkirke.org (norra k.) Urnesi püstpalkkirikust Fortidsminneforeningeni kodulehel (norra k.)
Borgundi püstpalkkirik

Borgundi püstpalkkirik (bokmål Borgund stavkirke, nynorsk Borgund stavkyrkje) on püstpalkkirik Norras Borgundis. Tõenäoliselt 12. sajandi lõpus ehitatud kolmelööviline kirik on Norra 28-st siiani alles olevast püstpalkkirikust kõige paremini säilinud. Borgundi kirikut pole selle rajamisest saati oluliselt ümber ehitatud. Praeguse kiriku kohalt on leitud jälgi varasemast ehitisest. Tõenäoliselt oli see samuti kirik või paganlik pühakoda, mida kasutati hiljem kristliku kirikuna. Dendrokronoloogiliste uuringute kohaselt langetati kiriku ehituspalgid 1180/1181. aasta talvel. Valminud kirik pühitseti apostel Andreasele. Kiriku sisemuses ei leidu peale 16. sajandil valminud kantsli ja 1620. aastal valminud altari muid reformatsioonijärgseid kunstiesemeid. Hoone seintel on ruunikirjas tekste. Kirikut valdab Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers Bevaring or Fortidsminneforeninga (Norra muinasmälestiste säilitamise ühing). Borgundi püstpalkkirikust lehel Stavkirke.org (norra k.) Borgundi püstpalkkirikust Norra muinasmälestiste säilitamise ühingu lehel (inglise k.)
Hobøli vald

Hobøli vald oli vald Norras Østfoldi maakonna kirdeosas. Valla keskus oli Elvestadi küla. Hobøli vald loodi 1. jaanuaril 1838. Hobøli valla suurim küla oli Tomter, kus asub raudteejaam. Valla koosseisu kuulusid ka Knapstadi ja Ringvolli küla. 2020. aastal liideti Hobøli vald Indre Østfoldi vallaga. Hobøli vald on saanud nime vana Hobøli talu (muinaspõhja: Hóbœli) järgi, kuna sinna rajati paikkonna esimene kirik. Talunime esimene osa hór ehk hár tähendab 'kõrg-' ja lõpp bœli tähendab 'talu'. Niimoodi tähendab nimi 'talu, mis paikneb kõrgemal'. Aastani 1889 kirjutati nimi Haabøl. Hobøli valla vapp kinnitati 30. augustil 1985. Rohelisel kilbil on kujutatud hall looklev jõgi jõeloogedega. Vapp näitab valla kujutist ülaltpool. Valla territoorium on üldiselt suur jõeorg, kus lookleb Hobølelva jõgi. Rõngu vald, Tartu maakond, Eesti Befolkning, 1. januar 2016
Elvestad

Elvestad on küla Norras Vikeni maakonnas Indre Østfoldi vallas. See oli endise Hobøli valla keskus, kuigi Elvestad oli valla väikseim küla (umbes 50 elanikku). Põhjuseks on see, et vallavalitsuse hoone paikneb nimelt maanteede E18 ja Riksvei 120 ristmikul. Sõna elv tähendab norra keeles "jõgi" ja stad tähendab "asula" ning võib olla sai Elvestad oma nimi jõest Hobølelva, mis kulgeb mitu kilomeetrit maantee Riksvei 120 ääres ja nad mõlemad läbivad maanteed E18 Elvestadi ristmiku juures.
Rolf Groven

Rolf Dagfinn Groven (sündinud 11. märtsil 1943 Frænas Romsdalis) on norra maalikunstnik, kes on tuntud oma satiiriliste ja provotseerivate maalide poolest. Groven on õppinud linnaplaneerimist, arhitektuuri ja kunsti. 1972. aastal lõpetas ta Norra Tehnoloogiainstituudi. Ta sai tuntuks maaliga "Rolv Wesenlund ja Mona Lisa" 1971. aastal. Maalidega väljendab ta sageli poliitilisi seisukohti, näiteks Euroopa Liidu vastasust. Paljud 1970. aastatel loodud maalid on looduskaitseteemalised. Ta on maalinud ka ajaloolisi, loodus- ja olustikumaale oma kodumaakonnast. 1999. aastal tekitas palju vastukaja tema maal "Kinder, Kirche, Küche", kus on kujutatud tuntud Norra poliitikuid, teiste seas tünnisaunas istuvat Kjell Magne Bondeviki ja Carl I. Hagenit ning Vidar Kleppe näoga imikut, kes istub alasti raseda Valgerd Svarstad Hauglandi süles. Maali keelduti võtmast iga-aastasele norra kunstnike sügisnäitusele. Rolf Groven on olnud abielus Gro Isachseniga, neil on ühine laps. Rolf Groveni koduleht
Prints Karli maa

Prints Karli maa (norra keeles Prins Karls Forland ehk Forlandet) on Norrale kuuluv asustamata saar Teravmägede saarestiku lääneosas Oskar II maast lääne pool. Saare pindala on 615 km². Sellest 96 km² on kaetud jääga. Saare kõrgeim tipp on Monacofjellet (1084 m). Saare geograafilised koordinaadid 78° 33′ N, 11° 1′ E. Saar koos seda ümbritseva merega kuulub Forlandeti rahvusparki. Saarel elavad teravmägede põhjapõdrad ja seal on randalhüljeste ja morskade lesilad. Saar on nime saanud Walesi printsi Charlesi (norrapäraselt Karl), hilisema Inglismaa, Šotimaa ja Iirimaa kuninga Charles I järgi.
Rudolf Lange (poksija)

Rudolf-Emmanuel Lange (18. juuni 1921 Rapla – 25. november 1993 Tallinn) oli eesti poksija. Lange oli raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) Eesti meister (1942). Lange osales 1939. aastal kaks korda raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) Eesti-Soome mitteametlikel kohtumistel ja viigistas oma mõlema kohtumise. Ta sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) NSV Liidu meistrivõistlustel III koha (1945). Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009.
Vorma

Vorma on jõgi Norras, mis saab alguse Mjøsa järvest ja suubub Glåma jõkke Årnesi juures. Vorma jõe pikkus on 30 km, ta voolab läbi Eidsvolli linna. Oma nimi sai Vorma sellepärast, et oli ta soe ("warm") jõgi, mida ei kata kunagi jää, kuigi nii Glåma kui ka Gudbrandsdalslågen jäätuvad. Vorma jõel Eidsvollist lõuna pool asub Svanfoss, kus reguleeritakse Mjøsa järve taset. Lüüs pikkusega 60 meetrit ja laiusega 6 meetrit aitab paatidel tõusta 3 meetri kõrgusele, et koski läbida. See avati 1906. aastal. Svanfoss Svanfossi lüüs Vaade Vorma jõe läänekaldalt Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Vorma seisuga 15.04.2009.
Gausdali vald

Gausdali vald on vald Norras Innlandeti maakonnas. Valla halduskeskus on Segalstad bru. Valla elanike põhilised tegevusalad on metsatööstus, põllumajandus ja turism. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda. Vanapõhja keeles on valla nimi Gausdalr. Nime esimene osa tähendab Gausa jõge ja teine osa dalr orgu. Jõe nimi on tuletatud sõnast gjósa, mis tähendab jõulist voolu. Arealstatistikk for Norge 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986–2023
Lillehammeri vald

Lillehammeri vald on vald Norras Innlandeti maakonnas. Valla halduskeskus on Lillehammer. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda. Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Adresseavisen

Adresseavisen on Norras Trondheimis ilmuv sõltumatu konservatiivne päevaleht. Leht ilmub 1767. aastast ja on Norra vanim siiani ilmuv ajaleht. Ajalehe esialgne nimi oli Trondhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, praeguse nime all ilmub 1927. aastast. Alates 16. septembrist 2006 ilmub tabloidformaadis. Peatoimetaja on Arne Blix. Veebiväljaanne
Tiibeti keel

Tiibeti keel on üldnimetus, mida kasutatakse vastastikku arusaadamatute kesktiibeti, khami ja amdo keele murrete kohta, mida ajalooliselt kõneldakse Hiina Rahvavabariigi poliitilise kontrolli all olevatel Tiibeti aladel. Ka klassikalist tiibeti keelt ja tiibeti kirjakeelt nimetatakse sageli lihtsustatult tiibeti keeleks. Hiina Rahvavabariigi poliitilistes piirides kõneleb tiibeti keelt emakeelena umbes 6 miljonit inimest. Üle 100 000 inimese kõneleb tiibeti keelt muudes riikides, eelkõige pagulaskonnas Indias. Tiibetlastel puudub üldnimetus enda kui rahva ning tiibeti keele kohta. Lhasa ehk kesktiibeti keeles öeldakse kesktiibetlaste kohta phöba ning kesktiibeti keele kohta phögje; amdo keele kõnelejad on amdoba ja amdo keel amdogje; khami keele kõnelejate kohta öeldakse khamba ning nende keel on khamgje. Klassikalist kirjakeelt nimetatakse seadmusekeeleks (tšhögje), sest selles on kirja pandud budistlik ja böniusu pühakiri. Mitmed ajaloolis-poliitilise Tiibeti ja Hiina Rahvavabariigi naaberriikides kõneldavad tiibeti keeled, näiteks dzongkha keel ja šerpa keel, sarnanevad kesktiibeti keelega rohkem kui näiteks amdo keel, kuid poliitilistel põhjustel (Hiina Rahvavabariigi välispoliitika), aga ka ajalooliselt väljakujunenud identiteedi tõttu (näiteks dzongkha keel Bhutanis) käsitletakse neid eraldi keeltena. Et tegemist on üldnimetusega, mis hõlmab mitut konkreetset keelt, ei ole tiibeti keelele ISO 639-3 koodi antud. Tiibeti keele kirjutamiseks kasutatakse tiibeti kirja. Denwood, Philip. 1999. Tibetan. John Benjamins Publishing Company: Amsterdam/Philadelphia. Tiibeti nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
Vangi vald

Vangi vald on omavalitsusüksus Norras Innlandeti maakonna lääneosas. Valla halduskeskus on Vang i Valdres. Vangi vald loodi 1. jaanuaril 1838. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda. Vanalt Vangi talult saadud nime kannab vald (algselt kihelkond) ajast, mil sinna ehitati esimene kirik. Vangr tähendab vanapõhja keeles välja või aasa. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Nobeli keemiaauhind

Nobeli keemiaauhind on üks viiest algupärasest Nobeli auhinnast. Selle auhinna saaja otsustab Rootsi Kuninglik Teaduste Akadeemia. All Nobel Prizes in Chemistry
Veikkausliiga

Veikkausliiga (rootsi keeles Tipsligan) on Soome klubijalgpalli kõrgeim liiga. Liiga peasponsor on loteriiettevõte Veikkaus, mille järgi on liiga nimetatud. Veikkausliiga asutati 1990. aastal varasema kõrgliiga Mestaruussarja asemele, mis oli alates 1930. aastast amatöör- ja poolprofiliiga. Aastatel 1908–1930 ühitati meistrivõistlused karikavõistlustega. Ykkönen (esiliiga) on olnud Soome tugevuselt teine liiga alates 1973. aastast. 1990 ja 1991 hooajad mängiti Veikkausliiga nime Futisliiga all (rootsi keeles Fotbollsligan). Sarnaselt mitmete teiste külmema kliimaga Euroopa riikidega peetakse suurem osa liigamängudest suveperioodil. Hooaeg algab tavaliselt aprillis ja lõpeb novembris. Formaat ja meeskondade arv on pidevalt muutunud. 2021. aasta hooajal osales liigas 12 meeskonda, kus meeskonnad mängisid iga vastasega kaks korda (ühe korra kordus ja ühe korra võõrsil). Seejärel jagati klubid liigatabeli alusel pooleks ning 1.–6. ja 7.–12. kohal olnud klubid mängisid oma tabelipoole klubidega veel ühe korra läbi. Hooaja lõpus langeb viimase koha saavutanud meeskond Ykköneni, mille võitja tõuseb Veikkausliigasse, ning tagantpoolt teine meeskond peab üleminekumänge Ykköneni teise koha meeskonnaga. Veikkausliiga on Euroopa Jalgpalliliigade ühenduse asutajaliige. 2024. aasta hooajal mängivad liigas järgmised klubid: Antti Koivukangas (31. märts 2016). "Fotbollsligan 1990: Kuusela ledde HJK till guld" (rootsi). Yle. Vaadatud 23. novembril 2016. http://www.epfl-europeanleagues.com/profile_veikkausliiga.htm Veikkausliiga koduleht Soomekeelne jalgpallifoorum FutisForum² / Veikkausliiga
Eik Albri

Eik Albri (kuni 22. jaanuar 1940 Erich Alber; 21. juuni 1908 Domkino eesti küla, Oudova maakond, Peterburi kubermang (praegune Domkino II küla, Strugi Krasnõje rajoon, Pihkva oblast, Venemaa – 20. mai 1982 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitegelane. Albri alustas poksimist 1924. aastal Narva Võitlejas, tal ei olnud korralist treenerit. Ta sai 1928. aasta Eesti meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 3. koha. Ta võitis 1929. aasta Narva–Tallinna linnavõistlusel kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) selle aasta Eesti meistrit Hugo Soaseppa. Albri oli Narva spordi- ja eriti poksielu üks organisaatoreid. Ta oli Võitleja juhatuse liige ja poksitreener ning tegutses kaua aega poksikohtunikuna. Tema õe Linda mees oli Eesti Ingeri rahvusliku liikumise tegelane Leander Reijo. Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 363 "Poksija E. Alber (Albri)". Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum, ESM F 152:22/album Valerian Loik. 7. Eesti Laskurdiviisi välileivatööstuse autojuht Eik Albri portree. 1943. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu
Hvaleri vald

Hvaleri vald on vald Norras saartel Østfoldi maakonnas. Valla keskus on Skjærhaldeni küla Kirkeøy saarel. Hvaleri vald loodi 1. jaanuaril 1838. 2019. aastani kuulus vald Østfoldi maakonda. Hvaleri vald sai oma nime sõnast hval mitmuses, mis tähendab "vaal". Saarte vorm ja kuju sarnaneb vaalade karjaga. Aastani 1889 kirjutati nimi "Hvaløerne". Vald hõlmab Skjærhaldenist lõuna pool paikneva saarteahela ning mitusada väikesaart ja kaljut. Kirkeøy 29,6 km² Vesterøy 15,2 km² Asmaløy 9,1 km² Spjærøy 8,0 km² Søndre Sandøy 4,2 km² Nordre Sandøy 2,4 km² Singløy 2,2 km² Papper 2,1 km² Herføl 1,9 km² Akerøya 1,6 km² Nordre Sandøy, Søndre Sandøy, Herføl ja Nordre Laueri saarel on suvilad. Søndre Sandøy ja Hærføli saarel on kohalikud poed ja teed. Saarestik ja lähim linn Fredrikstad on tuntud teleseriaalist "Vaalasaarte Maria" (2008). Hvaleri valla vapp kinnitati 9. detsembril 1983. Sinisel kilbil on hõbedase paadi kujutis. Seda tüüpi paadid olid iseloomulikud 13. sajandil. Paat valiti sellepärast, et selle saarevalla elanikud sõltusid paatidest kogu oma ajaloo jooksul ning kalapüük ja purjetamine on olnud elanike peamine majanduslik tegevusala sajandite jooksul. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023  Hvaleri vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Valeri Zentsov

Valeri Zentsov (sündinud 1946 Berliinis) on Venemaa Föderatsiooni välisluureteenituse SVR luureohvitser. Ta oli riigireetur Herman Simmi kontaktisik Eesti ja NATO riigisaladust sisaldavate dokumentide edastamisel Venemaale. Valeri Zentsov sündis 1946. aastal Berliinis. Pere kolis Tallinna kui Zentsov oli kuueaastane. Lõpetas Tallinna 30. keskkooli. Pärast laevaremonditehases töötamist asus tööle KGBs. Paljulubavast operatiivtöötajast Zentsovist koolitati aastatel 1973–1975 Moskvas Riikliku Julgeoleku Komitee 1. Peavalitsuse luureohvitser, kelle erialaks oli teadus- ja tehnikaluure. 1988. aastal edutati Zentsov Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee luureosakonna ülema asetäitjaks, kuid pärast Eesti taasiseseisvumist sai temast 1992. aasta 1. jaanuarist ametlikult sõjaväepensionär. Veel 1998. aastal sai Zentsov Vene riigilt igakuist 1291 rubla ja 54 kopika suurust pensioni. Tegelikult töötas mees edasi Vene välisluures, kasutades ärimehe katet. Zentsov elas Eestis tähtajaliste elamislubade alusel, kuid 1999. aasta sügisel saadeti ta sundkorras riigist välja. Simmist tegi reeturi isiklik solvumine Simmi värbaja elas aastakümneid Eestis
Helmi Betlem

Helmi Betlem (neiupõlvenimi Helmi Niglas; 26. aprill 1910 Ravila vald, Harjumaa – 5. veebruar 2001 Toronto, Kanada) oli eesti laulja (sopran) ja muusikapedagoog. Aastal 1945 asutas ta Stockholmi omanimelise laulustuudio (Helmi Betlemi laulustuudio), mis aastal 1949 jätkas tegevust Kanadas Torontos. 1949. aastast asus Helmi Betlem elama Kanadasse. Ta oli palju aastaid Toronto Peetri kiriku (eesti kogudus) solist ja muusikaelu üks eestvedajaid Ta oli avaesinejaks ülemaailmsete eesti päevade kontsertidel Torontos 1969 ja 1972. aastal. EE 12. köide, 2003: 37. Mõtlen aga mõtteid. Heino Pedusaar. Teater. Muusika. Kino. Vaadatud 21.06.2012 Helmi Betlem 26. IV 1910 – 5. II 2001. Sirp, 23.02.2001. Vaadatud 21.06.2012 Priit Kuusk. Möödunud on sada aastat lauljatar Helmi Betlemi sünnist err.ee, 26. aprill 2010 http://www.temuki.ee/arhiiv/arhiiv_vana/Muusika/2Kapr_m7.htm
Harry Olt

Harry Olev Olt (26. aprill 1929 Porkuni vald Kadila küla – 27. juuli 2016 Stockholm) oli eesti muusikateadlane ja helilooja. Harry Olt sündis talupoja peres. 15-aastaselt jõudis ta 1944. aasta sügisel üksi Rootsi. Varem palju muusikaga tegelnud Harry Olt hakkas õppima Ingesundi Kõrgemas Muusikakoolis Lääne-Värmlandis klaverit, viiulit ja muusikateooriat. Ta õppis eraviisil ka dirigeerimist Olav Rootsi juures ning kompositsiooni 1949–1955 Eduard Tubina käe all, seejärel veel muusikateadust Uppsala ülikoolis ja muusikasotsioloogiat Stockholmi ülikoolis. Harry Olt on pidanud Stockholmis erastuudiot, juhatanud Stockholmi muusikakooli, olnud seejärel Rootsi Raadios muusikatoimetaja ja Rootsi Riikliku kontserdibüroo Rikskonserter produtsent ning aastail 1970–1994 Södertälje linnavalitsuse teatri- ja muusikaintendant. Ta on tegutsenud ka lektori ja õppejõuna. 1974–1988 oli Olt selle kõrval Stockholmi ülikooli Balti uuringute instituudi teatri- ja muusikareferent, 1987. aastast ka selle sekretär. Need ametikohad andsid talle võimaluse alates 1960. aastatest luua kontakte Eesti kultuuriinimestega. Harry Olt oli peamisi eesti ja rootsi kultuuri vahendajaid, korraldades kontserdireise, konverentse, näitusi, publikatsioone ja etendusi, näiteks projekt "Tuule ja vee lapsed" (1986–2002), tutvustades regulaarselt eesti muusikat ka Rootsi Raadios. Ta oli 1952–1964 ajakirja Vaba Eesti tegevtoimetaja ja vastutav väljaandja. Olt osales Rootsi kultuuriuuringuis, koostas Balti Instituudis ning Rootsi Raadios eesti muusika referentsfonoteegi ja Rootsi Kuninglikus Muusikaakadeemias Eduard Tubina käsikirjade fondi. 1985. aastaks valmisid tal Tubina loomingu koondülevaade, diskograafia ja bibliograafia. 1970. aastal ilmus Eesti nüüdisheliloojaid käsitlev raamat rootsi ja inglise keeles. Raamatuid rootsi ja eeskätt eesti muusikast on Oldil vähemalt kümmekond, nende hulgas koguteos "Estonian Music". Maalikunstnik Mihkel Olt on tema poeg. koorilaul (1952) "Ankruketi lõpp on laulu algus" (Ilmar Laaban) koorilaulud segakoorile ja meeskoorile[viide?] soololaulud, laste- ja lavamuusika[viide?] teosed klaverile, viiulile ja orelile[viide?] Estonian music. (Tallinn, 1980) Moderna estniska tonsättare. (Tallinn, 1972) Modern Estonian composers. (Tallinn, 1972) Jaan Seim. In memoriam Harry Olt. Eesti Päevaleht (Rootsi), 7. september 2016 Suri helilooja ja muusikateadlane Harry Olt, ERR uudised, 27. juuli 2016 Alo Põldmäe, "Heliloojast sillaehitajaks", Ärileht, 26. aprill 1999 "Vastab Harry Olt", Teater. Muusika. Kino, mai 1999
Samarkandi vilajett

Samarkandi vilajett on 1. järgu haldusüksus Usbekistanis. Vilajett jaguneb 14 rajooniks ja 2 rajooni õigustega linnaks: Bulung‘uri rajoon Ishtixoni rajoon Jomboy rajoon Kattaqo‘rg‘on Kattaqo‘rg‘oni rajoon Narpay rajoon Nurobodi rajoon Oqdaryo rajoon Pastdarg‘omi rajoon Paxtachi rajoon Payariqi rajoon Qo‘shraboti rajoon Samarkandi rajoon Toyloqi rajoon Urguti rajoon Samarkand
Eesti Siseaudiitorite Ühing

Eesti Siseaudiitorite Ühing (ESAÜ) on 2000. aastal loodud siseaudiitoreid ja siseauditihuvilisi ühendav mittetulundusühing. ESAÜ on rahvusvahelise Siseaudiitorite Instituudi (Institute of Internal Auditors – IIA) liikmesorganisatsioon alates 17. juunist 2000. IIA tähistas 2016. aastal 75. aastapäeva. IIA-l on enam kui 170 riigis üle 185 000 liikme. ESAÜ on ka Euroopa Siseaudiitorite Ühingute Liidu (The European Confederation of Institutes of Internal Auditing – ECIIA) liikmesorganisatsioon alates 6. juulist 2007. Eesti Siseaudiitorite Ühing on kasvav ja elujõuline ning majanduslikult hästi toimiv MTÜ. ESAÜ tegevust juhib ja esindab 5–7-liikmeline juhatus. ESAÜ igapäevast tegevust korraldab tegevjuht. Vabaühendusena järgib ESAÜ kodanikuühenduste eetilise tegevuse üldtunnustatud põhimõtteid vastavalt vabaühenduste eetikakoodeksile. Vabaühendusena väärtustab ESAÜ ausust, võrdsust, väärikust, avatust, solidaarsust, koostöömeelsust, mitmekesisust ja usaldusväärsust ning tegutseb nendest väärtustest lähtudes. ESAÜ koostöö põhineb heatahtlikul partnerlusel, vastastikusel lugupidamisel ja tunnustamisel. Ühing annab oma tegevusega panuse turvalise, tasakaalustatud ja hooliva ühiskonna kujundamisse. ESAÜ vahendab Eestis IIA rahvusvaheliste siseauditi sertifikaatide ja siseriikliku atesteerimise teavet. Siseaudiitoreid innustatakse tegema kutseeksameid, et näidata oma pädevust ning omandada IIA kutsesertifikaat. IIA pakub laia valikut kutsesertifikaate: Certfied Internal Auditor (CIA), Certfied Government Audit Practitioner (CGAP), Certified Control Self-Assessment Auditor (CCSA) ja Certified Financial Sector Auditor (CFSA). Ühingul on asutaja-, tegev-, üliõpilas-, au- ja toetajaliikmed. Ühingu liikmed peavad vastama rahvusvahelise katusorganisatsiooni The Institute of Internal Auditors - IIA - nõuetele (Rules of Eligibility for Membership). ESAÜ ühendab üle 270 professionaalse siseaudiitori ja siseauditist huvitatud muu eriala spetsialisti. Paljud liikmed on ühingusse kuulunud 10 ja enam aastat. Ühingus on esindatud pea 100 organisatsiooni, sh kõik ministeeriumid (v.a Välisministeerium), suuremad pangad, riigi äriühingud, kindlustusseltsid, audiitorettevõtjad. 2017. aasta lõpu seisuga on enam kui sajal ühingu liikmel vähemalt üks kutsesertifikaat (CIA, CGAP, CCSA või CFSA). Eesti Siseaudiitorite Ühing IIA
Johann Kokla

Johann Kokla (13. jaanuar 1892 – 30. märts 1933) oli Eesti riigiametnik ja Lääne-Saare prefektuuri politseiprefekt. Johann Kokla lõpetas Tallinnas linnakooli. Pärast kooli lõpetamist 1909. aastal asus Kokla tööle ametnikuna Märjamaa posti-telegraafikontoris. Kuid varsti lahkus ta seal ning läks põllutööle. Maist novembrini 1914 oli ta Haapsalu 2. politseijaoskonna noorem kirjatoimetaja (asjaajaja). Novembris 1918 asus Kokla taas tööle Eesti miilitsasse; pärast selle ümbernimetamist politseisse. Esialgu oli ta Läänemaa miilitsaülema sekretär, seejärel abi. Märtsis 1919 suunati senine miilitsaülem Villem Väeden teisele tööle ning Läänemaa korravalvureid hakkas juhtima Johann Kokla. Aastal 1926 loodud Lääne-Saare prefektuuri juhtis ta kuni oma surmani 30. märtsil 1933. Johann Kokla, esimese iseseisvusaja pikima staažiga politseijuht