laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ugyen Wangchuck

Ugyen Wangchuck (ka: Ugyen Wangchuk) (1861 või 1862 – 7. august 1926) oli Bhutani kuningas 17. detsembrist 1907 21. augustini 1926, esimene Bhutani kuningas. Tema isa oli Trongsa ringkonna (dzongi) kuberner (ponlop) Jigme Namgyal. Ugyen Wangchuk päris selle ametikoha oma isalt. Toetudes oma võimubaasile Bhutani keskosas, võitis ta oma poliitilised vastased ning ühendas mitme kodusõja ja mässu (1882–1885) järel Bhutani. Sel ajal kuulus Bhutan Briti impeeriumi koosseisu. 1903 andis Suurbritannia talle tiitli "Tema ekstsellents". 1905 pälvis Wangchuk India impeeriumi ordu (alates 1911 India tähe ordu) komandöri klassi ja sai ühtlasi õiguse kasutada oma nime ees partiklit Sir. 1907. aastal valisid Bhutani tollase pealinna Punakha mungad Wangchucki ühel häälel Bhutani pärilikuks kuningaks. Samal aastal tunnustas Briti valitsus teda Bhutani maharadžana ja andis talle tiitli "Tema kõrgus", mis asendas eelmise, ekstsellentsi tiitli. Ühtlasi pälvis Wangchuk tiitli sri, nii et tema täielik tiitel oli "Tema kõrgus maharadža sri pantš Sir Ugyen Wangchuk, Bhutani maharadža ja draakonikuningas, India tähe ordu komandör". 1921 ülendati Wangchuk India tähe ordu suurkomandöriks, mis oli ordu kolmest klassist kõrgeim. 1911. aastal autasustas Suurbritannia Wangchuki Delhi Durbari hõbemedaliga. Seda tehti kuninga George V ja kuninganna Mary von Tecki India kuningaks ja kuningannaks kroonimise puhul. Delhi Durbari medaleid anti välja 26 800. Hiljem ei ole ühtki Suurbritannia monarhi India valitsejaks kroonitud ja seetõttu pole ühtki Delhi Durbari medalit hiljem välja antud. Ugyen Wangchuk oli abielus Ashi Tsundue Lhamoga. Neil oli kolm last: Jigme, Lemo ja Lhadron. Neist vanim, Jigme Wangchuk, järgnes isale Bhutani troonil. de:Ugyen Wangchuk en:Ugyen Wangchuk
Uus-Tatari tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Uus-Tatari tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis. Uus-Tatari tänav algab Tatari tänava ja Liivalaia tänava ristmikult ja kulgeb seejärel Ravi tänavaga ristudes enam-vähem põhja–lõunasuunaliselt. Invaliidi tänava ristmikul pöörab Uus-Tatari tänav lääne poole ja lõpeb Veerenni tänaval. Tänav on ligikaudu 370 meetri pikkune. Uus-Tatari tänav 2, 4, 9/1 asuvad 20. sajandi alguses Anton Uessoni projekteeritud Lenderi tüüpi elamud. Tänav sai nime 1882. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Neue Tatarenstrasse ja venekeelne Новая Татарская улица. Tänavat on nimetatud ka Väike-Tatari tänavaks (saksa keeles Kleine Tatarenstrasse, vene keeles Малая Татарская улица). 1918. aastal avati Uus-Tatari 25 krundil linna suguhaiguste maja (Tallinna Linna III Haigla). Uus-Tatari tn, EKI KNAB: Eesti - Eesti Keele Instituut, Eesti kohanimed (vaadatud 04.07.2021) Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 122 Dagmar Lamp, Tallinna kuraasikad lõbunaised ronisid ahju otsa ja tahtsid suguhaiguste arsti kotti toppida, naine.postimees.ee, 23. juuli 2021  Uus-Tatari tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Luzerni Ülikool

Luzerni Ülikool (saksa keeles Universität Luzern) on avalik-õiguslik ülikool Šveitsis Luzernis. Asutatud 2000. aastal, on see Šveitsi kümnest ülikoolist noorim. Luzerni Ülikoolis on kolm teaduskonda: teoloogiateaduskond, kultuuri- ja sotsiaalteaduste teaduskond ning õigusteaduskond. Studierendenstatistik, Herbstsemester 2012 Luzerni Ülikooli koduleht (saksa keeles) Luzerni Ülikooli puutuv teave (inglise keeles)
Ferrandina

Ferrandina (ladinakeelne nimi Troilia) on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Basilicata maakonnas Matera provintsis. Ferrandina sai linnaõigused vabariigi presidendi 2011. aasta 15. märtsi dekreediga. 497 meetri kõrgusel merepinnast asuva Ferrandina asustustihedus on keskmiselt 41 inimest ruutkilomeetri kohta. Basento jõe läänekaldal Basento orus asuv Ferrandina on elanike arvult 6. kohal provintsis ja 13. kohal maakonnas, pindalalt neljandal kohal maakonnas. Ferrandina piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Craco, Grottole, Miglionico, Pisticci, Pomarico, Salandra, San Mauro Forte. Ferrandina halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Macchia di Ferrandina. Magna Graecia ajal, umbes aastal 1000 eKr, oli Ferrandina kohal Troilia nimeline asula. Linn on saanud nime Napoli kuninga Federico I isa Ferrante (või Ferrantino) järgi. 1507. aastal andis Fernando Katoliiklane Ferrandinale tiitli civitas. Chiesa madre di Santa Maria della Croce Madonna del Carmine kirik Chiesa del Convento dei Cappuccini Santa Chiara kloostrikompleks, ehitus lõpetati 1688 San Domenico kloostrikompleks San Francesco kloostrikompleks Madonna dei Mali kabel Sant'Antonio kirik (1615) Chiesa dell'Addolorata Santa Lucia kirik Madonna di Loreto kabel Santa Maria della Consolazione kabel Castello di Uggiano Piazza Plebiscito Castello di Uggiano Castello di Uggiano Balconata sud-est Palazzo D'Amato Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it Nicola Caputi, Cenno storico sull'origine, progresso e stato attuale della città di Ferrandina, tip G. Limongi, 1859, Napoli Salvatore Centola, Ferrandina e le sue remote origini ellenico-lucane, - tip. Manzoni & De Lucia, 1931, Napoli Nuccia Barbone Pugliese e Francesco Lisanti, Ferrandina, Recupero di un'identità culturale, 1987, Congedo Editore Carlo Palestina, Ferrandina (5 volumi), 1994, Appia 2 Editrice - Venosa "La Cupola Verde", A ckìede tìembe..! 2011 Una pubblicazione in uscita per il 150° Anniversario dell’Unità d’Italia ((1861-2011) e per il decennale di fondazione dell’Associazione "La Cupola Verde" A cura di Nicola Pavese e Filippo Radogna"  Ferrandina – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Jigme Wangchuck

Jigme Wangchuck (ka: Jigme Wangchuk; 1902/1906 – 30. märts 1952) oli Bhutani kuningas 21. augustist 1926 kuni surmani. Tema valitsemise ajal oli Bhutan jätkuvalt välismaailmast täielikus isolatsioonis. Bhutani välisasjad olid delegeeritud Suurbritanniale. Aastal 1949, varsti pärast India iseseisvumist, delegeeris Bhutan oma välisasjad Indiale (Bhutani-India leping). Jigme Wangchukile järgnes troonil tema poeg Jigme Dorji Wangchuck.
Nicholas Bishop

Nicholas Bishop (sündinud 19. septembril 1973 Swindonis) on Austraalia näitleja. Eesti televaatajale on ta tuntud näiteks detektiiv Peter Bakerina seriaalist "Kodus ja võõrsil" ja Peter Dunlopina seriaalist "Keha kui asitõend". Ta mängis kahes "McLeodi tütarde" jaos Russ Connersit.
Marcel Johannes Kits

Marcel Johannes Kits (sündinud 2. mail 1995) on eesti tšellist, keda on ajakirjanduses nimetatud Eesti tšelloprintsiks. Marcel Johannes Kits alustas tšelloõpinguid viieaastaselt Lembi ja Reet Metsa juures, 2002. aastal astus Tallinna Muusikakeskkooli Laine Leichteri tšelloklassi ning jätkas 2011. aastast samas koolis Mart Laasi tšelloklassis. Aastast 2014 õppis ta Saksamaal Trossingeni Muusikaülikoolis professor Francis Goutoni juures. Aastast 2018 jätkab ta õpinguid Saksamaal Berliini Kunstiülikoolis professor Jens Peter Maintzi klassis. 2004 – 2. koht rahvusvahelisel tšellistide konkursil Liezenis (Austria) 2006 – 1. koht rahvusvahelisel Karl Davõdovi nimelisel tšellistide konkursil Kuldigas 2007 – 2. koht üleriigilisel ESTA keelpillimängijate konkursil Tallinnas 2008 – 2. preemia rahvusvahelisel Dombrovski nimelisel keelpillikonkursil Riias 2009 – 2. preemia rahvusvahelisel keelpillimängijate konkursil "Noor muusik" Tallinnas 2010 – 2. koht Karl Davõdovi nimelisel tšellistide konkursil Kuldigas 2011 – 2. preemia Dombrovski nimelisel keelpillikonkursil Riias 2012 – 2. koht Karl Davõdovi nimelisel tšellistide konkursil Kuldigas 2013 – 1. koht ja ERSO eripreemia Eesti Rahvusringhäälingu telekonkursil "Klassikatähed 2013" 2015 – Trossingeni Muusikaülikooli sõprade ja sponsorite klubi peapreemia ülekoolilisel konkursil Saksamaal 2015 – 1. koht ja Thomastik-Infeldi eripreemia Eesti keelpillimängijate konkursil Tallinnas 2018 – 1. koht rahvusvahelise George Enescu nimelise konkursi tšelloosas 2019 – poolfinalist ARD nimelisel tšellokonkursil Münchenis 2019 stipendium "Ela ja sära" 2020 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (Trio '95-le (Robert Traksmann, Marcel Johannes Kits ja Rasmus Andreas Raide maineka rahvusvahelise Ilmari Hännikäineni nimelise kammermuusika konkursi I koha ja laialdase kontserttegevuse eest) 2022 ERR-i aasta muusik Marcel Johannes Kits mängib Francesco Ruggeri 1674. aastal Cremonas valmistatud tšellol ja kasutab Prantsuse meistri Victor Fétique’i umbes 1900. aastal valmistatud poognat. Nii pilli kui poogna on tema kasutusse andnud Saksa fond Deutsche Stiftung Musikleben. Katariina Maria Kits on tema kaksikõde. Eesti tšelloprintsile anti pidulikul kontserdil aasta muusiku tiitel, Postimees, 5. jaanuar 2023 Mart Niineste, "Tšellomäng pole naljategu ehk Matiiseni õpilased vol. 2", Eesti Päevaleht, 18. aprill 2013 "Marcel Johannes Kits wins Cello Section of Enescu Competition 2018". 12.09.2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 12.09.2018. Vaadatud 12.09.2018. Aarne Seppel (25. juuni 2019). "Kulka laseb särada 16 loomeinimesel". Postimees. "Galerii: muusikapreemiad jagatud!". Postimees. 1. oktoober 2020. "Aasta muusik 2022 on tšellist Marcel Johannes Kits". ERR. 19.12.2022. Marcel Johannes Kitse koduleht Intervjuu Bachtrackile Intervjuu ajakirjale Muusika Noored klassikatähed on Andres Mustonenile tänulikud Staartšellist Kits naasis Euroopast otse Eesti turneele
Emilio Colombo

Emilio Colombo (11. aprill 1920 Potenza – 24. juuni 2013 Rooma) oli Itaalia poliitik, kes oli aastail 1970–1972 Itaalia peaminister ja 1977–1979 Euroopa Parlamendi president. Ta oli hariduselt jurist. Emilio Colombo oli 1946. aastal üks asutava kogu liikmeid ja pärast Giulio Andreotti surma 2013. aasta mais viimane asutava kogu elusolev liige. Ta oli parlamendi liige alates 1948. aastast. 6. augustist 1970 kuni 17. veebruarini 1972 oli ta Itaalia peaminister ning aastatel 1980–1983 ja 1992–1993 välisminister. Ta oli ka mitmes teises ministriametis. Aastatel 1977–1979 oli ta Euroopa Parlamendi president. 14. jaanuaril 2003 nimetati ta eluaegseks senaatoriks. Aastal 1979 sai ta Karl Suure auhinna. "Emilio Colombo". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2014. Vaadatud 24. juunil 2013.
Martin Schulz

Martin Schulz (sündinud 20. detsembril 1955 Hehlrathis (praegu Eschweiler)) on Saksamaa poliitik, alates 17. jaanuarist 2012 kuni 17. jaanuarini 2017 oli ta Euroopa Parlamendi president. Martin Schulz on Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Ta kuulus 1994–2017 Euroopa Parlamenti. 2017–2021 oli ta Bundestagi liige. Enne poliitikasse siirdumist oli ta raamatukaupmees. Aastatel 1987–1998 oli ta Würseleni linnapea. Koduleht
Jigme Dorji Wangchuck

Jigme Dorji Wangchuck (ka: Jigme Dorji Wangchuk; Wiley transliteratsioonis 'Jigs-med rDo-rje dBang-phyug; 2. mai 1929 Thimphu – 15. või 21. juuli 1972 Nairobi) oli Bhutani kuningas. Ta lõpetas Bhutani isolatsiooni, alustas riigi moderniseerimist ja tegi esimesed sammud demokraatia poole. Saades 27. oktoobril 1952 oma isa Jigme Wangchucki järglaseks, tegi Jigme Dorji feodalismile Bhutanis lõpu ning vabastas allesjäänud pärisorjad. Ta julgustas talupoegi võtma kasutusele moodsaid leiutisi ning võttis vilja ja inimeste veol kasutusele ratassõidukid. Et Tiibet, millega Bhutanil olid olnud traditsioonilised suhted, oli Hiina Rahvavabariigi poolt okupeeritud, hakkas kuningas sõlmima tihedamaid suhteid välismaailmaga. Aastal 1971 võeti Bhutan ÜRO-sse. Samal ajal andis ta Rahvuskogule volitused teda või tema järglasi kahekolmandikuse häälteenamusega troonilt kõrvaldada. Jigme Dorji Wangchuckil oli juba 20-aastaselt esimene müokardi infarkt. Ta käis sageli välismaal ravil. Ta suri Keenias Nairobis, kus ta ravil viibis. Tema abikaasa oli Ashi Kesang Choden ja neil sündis viis last: printsess Ashi Sonam Choden Wangchuck (sündinud 25. juulil 1953) printsess Ashi Dechen Wangmo Wangchuck (sündinud 8. septembril 1954) kuningas Jigme Singye Wangchuck (sündinud 11. novembril 1955) printsess Ashi Pem Pem Wangchuck (sündinud 12. märtsil 1959) printsess Ashi Kesang Wangmo Wangchuck (sündinud 11. mail 1961)
Aberratsioon (bioloogia)

Aberratsioon on bioloogilise liigi vorm, mida iseloomustab tavalisest erinev kuju.
Pinnaefekt

Pinnaefekt ehk skinnefekt (inglise sõnast skin 'kest, pind') on füüsikaline nähtus, mis seisneb elektrijuhti läbiva elektrivoolu koondumises juhi pindmisse kihti. Seetõttu on juhtide takistus vahelduvvoolu korral suurem kui alalisvoolu korral. Teatmeteostes kasutatakse pinnaefekt sünonüümina ka terminit "pinnanähtus", kuid tuleb arvestada, et füüsikalisi pinnanähtusi on mitmesuguseid. Alalisvool tekitab juhi ristlõikes ühtlase magnetvälja ja vastavalt on ühesugune ka voolutihedus kogu ristlõike ulatuses. Seevastu vahelduvasuunalise voolu korral kutsub muutuv magnetväli juhi materjalis esile pöörisvoolud. Need on suunatud põhivoolule vastu, vähendades voolutihedust juhi kesktelje ümbruses. Teiste sõnadega indutseerib vahelduv magnetväli juhis vastuvoolu, mis tugevneb juhi kesktelje poole ja surub põhivoolu juhi ristlõike serva poole. Seega juhi efektiivne ristlõige ehk tegevristlõige väheneb, mis on toimelt samaväärne juhi näivtakistuse suurenemisega. Väga kõrgetel sagedustel juhib voolu üksnes juhi õhuke pindkiht. Voolutihedus väheneb juhi ristlõikes välisservast keskkoha poole eksponentsiaalselt (1/e). Ümarjuhtme puhul saab arvutada ekvivalentse väliskihi paksuse δ, s.o juhtme ristlõike välisrõnga paksuse: δ ≈ 2 ρ ω μ , {\displaystyle \delta \approx {\sqrt {\frac {2\rho }{\omega \mu }}},} kus ρ {\displaystyle \rho } on juhtmematerjali eritakistus; ω = 2 π f {\displaystyle \omega =2{\pi }f} – nurksagedus; μ = μ 0 μ r {\displaystyle \mu =\mu _{0}\mu _{r}} – juhi absoluutne magnetiline läbitavus (magnetilise konstandi μ 0 {\displaystyle \mu _{0}} ja suhtelise magnetilise läbitavuse μ r {\displaystyle \mu _{r}} korrutis). See valem annab seinapaksuse δ sellise ekvivalentse silindrilise (torukujulise) juhtme jaoks, millel on sama välisläbimõõdu juures niisama suur takistus alalisvoolu korral, kui vaadeldaval täisjuhtmel antud sagedusega vahelduvvoolu korral. Vaskjuhtme puhul sõltub ekvivalentse juhtiva kihi paksus δ sagedusest järgmiselt: Pinnaefekti mõju ja seega takistust kõrgsagedusvoolule saab vähendada, kui suurendada sama ristlõikepinna juures juhi välispinda. Selleks valmistatakse ülikõrgsagedustel kasutatavad juhid toru- või ribakujulisena, või siis koostatakse juhe peenikestest isoleeritud traatidest. Rakendatakse ka vaskjuhi pinna hõbetamist ja kuldamist, et ära hoida vase oksüdeerumist. Pinnaefekti seisukohast on oluline ka juhi pinna siledus, sest sellest oleneb voolu teekonna pikkus juhi välispinnal. Ülaltoodud valemi kohaselt on juhi ekvivalentne väliskiht seda õhem, mida suurem on materjali magnetiline läbitavus. Seepärast ilmneb pinnanähtus tugevalt terasjuhtides ja seda ka juba võrgusagedusel (50 Hz). Siiski kasutatakse terast elektriliini juhtmetes tema mehaanilise tugevuse pärast. Pinnaefekti mõju vähendamiseks kaetakse terasjuhe näiteks vasekihiga. Stromverdrängung in elektrischen Leitern
Rahvakalender

Rahvakalender on mingi rahva pärimuslik ajaarvamissüsteem, mille juurde kuuluvad ka uskumused, kombed, rahvalaulud jms. Aja jooksul rahvakalender võib muutuda.  Pikemalt artiklis Eesti rahvakalender
Rauts

Rauts (ka: Läti vikat, rukkirauts, rukkivikat, Võru murdes iiroots) on endisaegne lühikese (50–75 cm) varrega vikat, mida kasutati vilja, eriti rukki niitmisel. Rautsi varre otsas oli puutüükast konks, millest niitmise ajal ühe käega kinni hoiti. Rautsiga niitmisel hoiti teises käes väikest reha, millega kõrred kokku tõmmati. Lõuna-Eestis võeti Läti eeskujul rauts kasutusele 19. sajandil. sirp Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 244 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 175 Rauts, EPM [1]
Älžappar Äbišev

Älžappar Äbišev (kasahhi Әлжаппар Әбішев; venepäraselt Alžappar Abišev (Альжаппар Абишев); 15. oktoober 1907 – 27. august 2001) oli kasahhi kirjanik. Ta kirjutas proosat ja 36 näidendit. Kasahhi NSV rahvakirjanik
Doonor (keemia)

Keemias on doonor aineosake nagu molekul (molekuli kuuluv aatom) või ioon, mis keemilises protsessis võib ära anda elektronipaari või aineosakese nagu, ioon, aatom või aatomite rühm. Keemilises protsessis saab osakese üleminek toimuda kui on nii doonor kui ka aktseptor. Kõige sagedamini nimetatakse doonoriks: prootoni doonorit – prootoni ülekandega on seotud protoneerimine ja deprotoneerimine elektronipaari doonorit – elektronide doonor on vähem elektronegatiivne aatom ja elektronide aktseptor on suurema elektronegatiivsusega keemilise elemendi aatom. Elektronipaari doonor annab semipolaarse keemilise sideme tekkimisel elektronipaari temaga ühinevale vakantse orbiidiga aatomile (aktseptorile). Näiteks osooni (O3) tekkimisel on doonoriks hapniku molekuli (O2) kuuluv aatom ja aktseptoriks vaba hapniku aatom (O). Doonor-aktseptor mehhanism on kovalentse keemilise sideme moodustumine kahe aatomi või aatomite rühma vahel, mis teostub doonoraatomi elektronpaari ja aktseptoraatomi vaba orbitaali osalusel. Aktseptor (keemia) Keemiline side Vesinikside Happesus
Abnaki keel

Abnaki keel ehk abnaki-penobskoti keel on hiljuti välja surnud keel algonkini keelkonna idaalgonkini rühmast. Seda kõneldi Kanadas Québecis ja USA-s Maine'i (kaugemas minevikus ka Vermonti ja New Hampshire'i) osariigis. Sageli käsitletakse seda kahe keelena (idaabnaki keel ja lääneabnaki keel). Abnaki keelt kõneles mitu hõimu, viimati abnakid ja penobskotid. Abnaki keele emakeelena kõnelejaid enam pole, kuid lääneabnaki keelt püütakse taaselustada.[viide?]
Johannes Koitmets

Johannes Koitmets (kuni 1925. aastani Johannes Kops; 14. veebruar 1891 Kääni, Pangodi vald, Tartumaa – 26. veebruar 1974 Tallinn) oli Eesti farmatseut ja sõjaväelane (kolonelleitnant, 1932). Ta teenis Vabadussõjas laiarööpmelisel soomusrongil nr. 3, rahuajal Sõjaväe Tervishoiuvalitsuses. Johannes Koitmets oli ka harrastusfotograaf, tema aastail 1938–1944 tehtud 357 värvislaidi säilitatakse Eesti Ajaloomuuseumis ja Fotomuuseumis, nende valik on avaldatud raamatus "Pildistus loomulikes värves". "Pildistus loomulikes värves", 2000, lk. 64 Ohvitseride andmekogu
Druk tsendhen

"Druk tsendhen" ("Kõuedraakoni kuningriik") on Bhutani riigihümn. Hümn võeti kasutusele 1953. Helilooja on Aku Tongmi, sõnade autor Dasho Gyaldun Thinley. Tongmi oli saanud hariduse Indias. Ta oli äsja määratud sõjaväe puhkpilliorkestri dirigendiks. India peaministri Jawaharlal Nehru ametliku visiidi puhul oli tarvis riigihümni. Talle olid eeskujuks India hümn "Jana Gana Mana", Suurbritannia hümn "God Save the Queen" ja Bhutani rahvaviis "Thri nyampa med pa pemai thri" ("Muutumatu lootosetroon"). Hiljem on orkestri juhid meloodiat kaks korda muutnud. Algselt koosnesid sõnad 12 reast. 1964. aastal lühendas kuninga sekretär neid praegusele kuuele reale. Hümniga käib kaasas ka koreograafia, mille algversiooni autor on samuti Aku Tongmi. Seda tantsu on esitanud tema asutatud trupp, kuid see on vähetuntud, sest hümni kuulates seistakse tavaliselt liikumatult. Druk tsendhen koipi gyelkhap na Loog ye ki tenpa chongwai gyon Pel mewang ngadhak rinpo chhe Ku jurmey tenching chhap tsid pel Chho sangye ten pa goong dho gyel Bang che kyed nyima shar warr sho. In the Thunder Dragon Kingdom, where cypresses grow Refuge of the glorious monastic and civil traditions, The King od Druk, precious sovereign, His being is eternal, his reign prosperous The enlightenment teachings thrive and flourish May the people shine like the sun of peace and happiness! Kõuedraakoni kuningriigis, mida kaunistab sandlipuu, kahe [vaimuliku ja ilmaliku] süsteemi õpetuse kaitsja. Tema, armastatud valitseja, kes laotab oma valitsemise üle maa, jäädes ise muutumatuks ja püsivaks. Sellal kui puhkeb õitsele Buddha õpetus, paistku inimeste üle rahu ja õnne päike! Kõuedraakoni kuningriigis, kus kasvavad küpressid, hiilgavate kloostri- ja kodaniku traditsioonide pelgupaigas Kõuedraakonikuningas, hinnaline valitseja, Tema olemine on igavene, tema valitsusaeg õnnelik valgustusõpetused edenevad ja õitsevad. Säragu rahvas nagu rahu ja õnne päike! MIDI-fail hümni meloodiaga The Origin and Description of the National Flag and Anthem of the Kingdom of Bhutan (pdf)
Doonor (täpsustus)

Doonor (lad donare) on see, kes/mis "annab midagi ära". Vastuvõtja on aktseptor. Doonor on meditsiinis ... Doonor on keemias ... Doonor on füüsikas ... Doonor on geneetikas ... Doonor on majanduses ...
Lauri Kärk

Lauri Kärk (sündinud 14. septembril 1954 Tartus) on eesti filmiajaloolane ja -kriitik. Kärk lõpetas 1973. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1979. aastal Üleliidulise Kinematograafia Instituudi Moskvas filmiteaduse erialal. 1977. aastast alates on ta avaldanud kokku üle 500 filmialase kirjutise. Neid on ilmunud nii ajakirjas Teater. Muusika. Kino kui ka ajalehtedes Sirp ja Postimees (nendest on ilmunud artiklikogumik ”Pildi sisse minek. Filmikirjutisi Tšehhovist virtual reality’ni 1977–1999”). Ta on teinud kaastööd Eesti entsüklopeediale (50 märksõnaartiklit). Kirjatööd on olnud fokuseeritud nii eesti nüüdisfilmi arengule kui ka maailma filmikunsti suurkujude loomingule. Lauri Kärk õpetab filmiajalugu süstemaatiliselt Kärk Tartu Ülikoolis alates 1990/91. õppeaastast. Kärk on töötanud stuudios Tallinnfilm mängu- ja animafilmide toimetajana, näiteks on ta Leida Laiuse ja Arvo Iho ”Naerata ometi” (1985), Sulev Keeduse filmi ”Ainus pühapäev” (1990) ja Riho Undi animafilmi ”Kapsapea” (1993) toimetaja. 2013. aastal valiti Kärk Eesti Filmi Instituudi nõukogu aseesimeheks. 1995 aasta filmiajakirjanik 1995 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (filmikriitika preemia) 2014 Tartu Ülikooli aumärk http://www.ajakiri.ut.ee/39351[alaline kõdulink] Tartu Tamme Kooli vilistlased. Vaadatud 02.03.18. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Lauri Kärk "Stsenaristi lugu" (retsensioon Olev Remsu filmidraamatehnika kohta), Teater. Muusika. Kino, jaanuar 2017 Olev Remsu "Urineerib vales kohas", Teater. Muusika. Kino, märts 2017
Lümanda vald (Kihelkonna kihelkond)

Lümanda vald (saksa keeles Gemeinde Lümmada) oli vald Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal. 1892. aastal ühendati Kihelkonna kihelkonda kuulunud 14 kogukonnast 6 Kihelkonna vallaks ja 8 kogukonda Lümanda vallaks (Lümanda, Atla, Karala, Kuusnõmme, Kulli, Pilguse, Kotlandi, Lahetaguse). 1893. aastal valiti Lümanda vallavanemaks Jüri Ratas. 1917. aastal asendati seisuslikud vallavolikogud demokraatlikult valitud vallanõukogudega ja vallad hakkasid haldama ka mõisamaad. Vallas on sündinud Aleksander Hint ja August Mälk. 1934. aastal kinkis vald Eesti Vabariigile vabatkoha "Audako" nr. XIX A. Lümanda vald (1939) Talving, Hanno (1. mai 2023). "Pudrusõda Saaremaal: maarahvas tsaarivalitsuse ministeeriumikoolide vastu – Imeline Ajalugu". Imeline Ajalugu. Vaadatud 14. juulil 2023. Vabariigi Valitsuse otsus 3. augustist 1934 nr. XII
Hull

Hull võib tähendada mitut asja: hull on omadussõna millegi või kellegi segase, pöörase, arutu, meeletu kohta Hull, õieti Kingston upon Hull on linn Inglismaal Hull oli linn Québeci provintsis, hilisem Gatineau' linnaosa Hull on linn USA-s Massachusettsi osariigis Hull on perekonnanimi Cordell Hull, USA poliitik
Dresiin

Dresiin (saksa keeles Draisine) on kerge kaheteljeline raudteesõiduk. Nimetus "dresiin" tuleb saksa leiutaja Karl Draisi (1785–1851) perekonnanimest. Dresiine liigitatakse inimjõul töötavateks (käsidresiin) ja mootordresiinideks. Mootordresiini mass on 300 kg – 50 t ja kandevõime kuni 6 t[küsitav]. Dresiine kasutatakse tavaliselt raudteede ülevaatlusel ja remontimisel. ENE: Eesti nõukogude entsüklopeedia, teine väljaanne. 2. [köide], Kirjastus Valgus. Tallinn, 1987. Lk 163