Woldemar von Patkul

Woldemar Karl Friedrich Reinhold von Patkul (10. november 1782 Põltsamaa – 14. detsember 1855 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane (jalaväekindral; 1848). Esmase hariduse sai Woldemar von Patkul oma isakodus Põltsamaal, kus aastatel 1789–1792 oli Patkulite koduõpetaja Johann Christoph Petri (1762–1851), kohaliku Põltsamaa pastori August Wilhelm Hupeli mõttekaaslane ja sõber. Woldemar von Patkuli sõjaväeteenistus algas 1799. aastal, mil ta liitus Semjonovi Ihukaitsepolguga. Polgu koosseisus osales ta Kolmanda koalitsiooni sõjas 1805. aastal ja Neljanda koalitsiooni sõjas aastatel 1806–1807. 1807. aastal sai Woldemar von Patkul Friedlandi lahingus jalahaava. Lahingus näidatud vapruse eest autasustati teda Püha Vladimiri 4. järgu ordeniga. 1812. aasta isamaasõja käigus võttis Woldemar von Patkul osa Smolenski lahingust, milles osalemise eest autasustati teda Püha Georgi 4. järgu ordeniga. Järgnenud Borodino lahingus sai ta granaadikilluga haavata ja teda autasustati Püha Vladimiri 3. järgu ordeniga. Aastatel 1813–1815 oli Woldemar von Patkul Semjonovi Ihukaitsepolgu pataljoniülem ning paistis silma 1813. aasta Kulmi lahingus. Osalemise eest Vene vägede välismaistes sõjakäikudes autasustati teda Preisimaa ordeniga Pour le Merite ja kuldmõõgaga, millel kirje "Vapruse eest". 1816. aasta augustis ülendati Woldemar von Patkul kindralmajoriks ja määrati 1. grenaderidiviisi 1. brigaadi komandöriks. 1824. aasta septembrist kuni 1825. aasta märtsini oli Woldemar von Patkul Preisimaa troonipärija Friedrich Wilhelmi käsundusohvitser. Aastatel 1825–1828 oli ta 2. kaardiväe jalaväebrigaadi ülem. 1828–1854 oli Woldemar von Patkul Tallinna komandant ja 1854. aastal Tallinna sõjakuberneri kohusetäitja. 25. detsembril (vkj 13. detsembril) 1854 määrati ta Generaalauditoraadi[küsitav] liikmeks. 1807. aastal Püha Vladimiri 4. järgu orden 1812. aastal Püha Georgi 4. järgu orden Püha Vladimiri 3. järgu orden Pour le Mérite (Preisimaa kuningriigi autasu) 1847. aastal Valge Kotka orden 1852. aastal Püha Aleksandr Nevski orden Woldemar von Patkuli isa oli Venemaa sõjaväelane Reinhold Ludwig von Patkul (1730–1801), auastmelt kindralmajor (1780). Tema ema nimi oli Aurora (sündinud von Lauw; 18. juuli 1756 – 29. mai 1795). Woldemar von Patkul abiellus esimest korda 2. juulil 1805 paruness Maria Elisabethi von Arpshofeniga (~1785 – 6. august 1819 Vaivara mõis), kellega tal oli lapsed: Alexandrine (venepäraselt Александрия Владимировна (8. veebruar 1807 – 14. märts 1887 Tallinn), abiellus (1830) Rudolf von Patkuliga; Alexandra Elisbeth (Елизавета Владимировна) (26. september 1808 – 28. märts 1887 Tallinn); Alexandra Anna (Анна Владимировна)) (8. august 1810 Tallinn – 1868, Dresden), abiellus (1831) parun Friedrich von Uexkylliga (5. juuli 1807 Vigala mõis – 1877 Nizza); Katharina (Екатерина Владимировна) (21. august 1815 – 12. detsember 1896 Rakvere, abiellus (1833) parun Alexander Georg von Stackelbergiga (28. juuni 1806 Rava mõis – 5. juuni 1894 Moora mõis); Alexander von Patkul (1817 – 17. august 1877 Tsarskoje Selo), Venemaa sõjaväelane (jalaväekindral), kindraladjutant ja Venemaa keisririigi Sõjanõukogu liige. Marie Elisabeth (Мария Владимировна) (22. juuni 1819 Laagna mõis – 16. veebruar 1894 Dresden), abiellus (1849) parun Georg Friedrich Jakob von Stackelbergiga (1808–1858), Venemaa sõjaväelasega (kindralmajor); Teist korda abiellus Woldemar von Patkul 7. jaanuaril 1823 Anna Semitševaga (10. veebruar 1806 – 25. oktoober 1831). Abielust sündisid lapsed: ...(Любовь Владимировна) (20. märts 1824 – 19. veebruar 1849 Tallinn); ...(Владимир Владимирович) (26. oktoober 1826 – 20. jaanuar 1849 Veneetsia); ...(Вера Владимировна) (29. juuli 1831 – 12. märts 1896 Tallinn), abiellus (1853) parun Otto Friedrich Georg von Maydelliga (26. juuli 1825 – 23. august 1862 Tallinn); noorukieas surnud poeg. Patkul Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1, Görlitz, 1930, lk179