laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Helmi Jansen

Helmi Jansen (neiupõlvenimega Helmi-Maria Tamman, 1908–1920 Helmi Press; 15. märts 1889 Viljandi – 5. märts 1960 Tallinn) oli eesti ajakirjanik, tõlkija ja poliitik. Lõpetas Tallinna linna kõrgema tütarlaste kooli. Peterburi konservatooriumis aastatel 1915–1917 laulmist õppides oli Helmi Jansen üks eestlastest, kes korraldas 27. märtsil 1917 Peterburis eesti meeleavalduse. Eesti Sotsiaaldemokraatilise Tööliste Partei nimekirjas valiti ta Eesti Asutavasse Kogusse, kus ta muuhulgas kirjutas alla ka mõisate võõrandamise aktile. Samuti valiti ta Tallinna linnavolikokku. 1919. aastal valiti ta Eesti Ajakirjanike Liidu esimese juhatuse liikmeks, liidu liikmeks jäi ta 1928. aastani. 1923–1930 oli ta Eesti Naisorganisatsioonide Liidu juhatuse liige. Peterburis elades töötas ta mõnda aega väljaandes Pealinna Teataja. Hiljem Tallinna asunult jätkas ajakirjanikutööd väljaandes Sotsiaaldemokraat ja hiljem ajalehes Rahva Sõna, aastatel 1923–1925 oli ta ajakirja Ronk toimetaja. Ta oli naisõiguslane. Miguel de Cervantes Saavedra, "Don Quijote la Manchast". Tallinn: A. Org, 1923 Friedrich Otto, "Kullakaevajate pidu". Tallinn: A. Org, 1923 Edgar Allan Poe, "Kuldmardikas". Tallinn: A. Org, 1923 Jonathan Swift, "Gulliveri reisid Lillipuudimaale ja Brobdingnaagi". Tallinn: A. Org, 1923 Herbert George Wells "Jumal, Jimmy Goggles". Tallinn: A. Org, 1923 James Oliver Curwood "Põlev mets". Tallinn: Rahva Sõna, 1928 Lawrence H. Desberry "Põrgusaar". Tallinn: Rahva Sõna, 1928 Lawrence H. Desberry "Elektritooli varjus". Tallinn: Rahva Sõna, 1929 Percival Christopher Wren "Kolm venda". Tallinn: Rahva Sõna, 1929 1939 – Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk Helmi Janseni teine abikaasa oli maalikunstnik August Jansen, nende tütred olid ajaloolane Ea Jansen ja Loo Jansen (1927–1944). Helmi Janseni elulugu Rahvusraamatukogu kodulehel "Helmi Jansen 50-aastane". Päewaleht. 14. märts 1939. Vaadatud 14.02.2019. "Teravaima sulega eesti naine. Helmi Janseni juubel" Uus Eesti, nr. 73, 15 märts 1939 Vabariigi Presidendi Kantselei. "Teenetemärkide kavalerid. Helmi Jansen". Teenetemärkide kavaleride andmekogu. Originaali arhiivikoopia seisuga 15.02.2019. Vaadatud 14.02.2019. "Peatükke Eesti ajakirjanduse ajaloost 1900–1940". Koostaja Epp Lauk. Tartu 2000 "Eesti rahva elulood" I osa. Koostaja Rutt Hinrikus. Tallinn 2003 Helmi Janseni elulugu ja foto Rahvusraamatukogu kodulehel Helmi Jansen andmebaasis ISIK Helmi Jansen "Eesti Entsüklopeedias" (kd 14, 2000) "Teravaima sulega eesti naine. Helmi Janseni juubel". Uus Eesti nr 73, 15. märts 1939 Haud Tallinna Metsakalmistul
Rattarumm

Rattarumm on ratta tugev keskosa, milles on ava võlli või telje tarvis. See koosneb teljest, laagritest ja rummu kestast. Rumm on jalgratta velje keskmine osa. See koosneb võllist, laagritest ja korpusest. Rummu korpus on tavaliselt kaks freesitud metallist äärikut, millele kinnituvad kodarad. Rummu korpus võib olla ühes tükis (kassetiga) või laagritega; vanematel mudelitel on äärikud ka eraldi rummu külge kinnitatud. Auto rattarumm on kasutusel enamikul autodel. Asub ratta telje ja piduriketta või trumli vahel. Telje poolt on see kinnitatud flantsiga auto kere või raami külge. Piduriketta või trumli poolt kinnitub ratas. Lukustuv rumm on vabakäiguga rattarumm, mis võimaldab rattal vabalt pöörelda, kui rumm pole lukustatud vedava teljega. Lukustuvaid rattarumme kasutatakse peamiselt nelikveoliste maastikusõidukite esisillas. Rummulukkude eesmärk on mehaanilise kulumise vähendamine esisilla veosüsteemis, kui nelikvedu pole tarvilik. Rummulukud on tavaliselt käsitsi (manuaalselt) või automaatselt lülitatavad. Manuaalsete rummulukkude puhul käib lukustamine ja avamine ratta juurest, mis eeldab, et igaks lülituseks tuleb sõidukist väljuda. See teeb manuaalsete lukkude kasutamise ebamugavaks. Automaatseid rummulukke saab lülitada sõidukist väljumata, kuid tihti eeldab sõiduki mõningast liikumist rummu lukustumiseks või avamiseks (enamjaolt ratta täispööret tagurdades).
Artur Kiudorf

Artur Kiudorf VR II/3 (ka Kiudorv; 23. mai 1886 Räpina vald, Võrumaa – 15. veebruar 1942 Kirovi oblast) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja põllumees. Ta sõdis Vabadussõjas 5. jalaväepolgu ridades algul lipnikuna, hiljem alamleitnandina. Ta pidas Räpina vallas kaht suurt eeskujulikku talu, mida suviti külastasid põllumeeste ja põllutöökoolide õppereisid. Oli tegev Linte piimaühisuses, Räpina Põllumeeste Seltsis, Räpina Ühispangas ja kindlustusseltsis. Ta oli Kaitseliidu Tartumaa maleva Räpina malevkonna pealik. Ta sai 1935. aastal kapteni auastme. Ta kandideeris 1938. aastal I Riigivolkogu valimistel 78. valimisringkonnas ja sai 680 häält. Arreteeriti 2. veebruaril 1941, mõisteti surma ning hukati 1942. aasta talvel Kirovi oblasti vangilaagris. 1920 Vabadusristi II liik 3. järk 1935 Kotkaristi teenetemärgi V klass "Geni". "Homseid sünnipäevi". Kaja. 22.05.1935. Vaadatud 16.03.2017. "Tähtpäevi". Koit. 26.01.2017. Eesti ohvitseride andmekogu
Mario Almirante

Mario Almirante (18. veebruar 1890 Molfetta – 30. september 1964 Rooma) oli itaalia filmirežissöör ja -stsenarist. Aastail 1920–1933 lavastas 26 filmi. "Zingari" (1920) "La bellezza del mondo" (1927) "Cortile" (1931) "Fanny" (1933) Mario Almirante andmekogus IMDb (inglise)
Dudley Storey

Dudley Leonard Storey (27. november 1939 Wairoa – 6. märts 2017 Auckland) oli Uus-Meremaa sõudja. Storey võitis 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos roolijaga neljapaadil kuldmedali ja 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis roolijata neljapaadil hõbeda. Dudley Storey veebisaidil Olympedia (inglise)
Arnold Humala preemia

Arnold Humala preemia on auhind, millega tunnustatakse silmapaistvaid tulemusi saavutanud Eesti noormatemaatikuid. Seda annab välja Eesti Matemaatika Selts alates 1990. aastast. 2021 Rihhard Nadel, doktoritöö „Big slices of the unit ball in Banach spaces“ (Tartu Ülikool, juhendajad Rainis Haller, Johann Langemets, Vegard Lima) eest. 2020 preemiat välja ei antud. 2019 Ülo Reimaa, doktoritöö „Non-unital Morita equivalence in a bicategorical setting“ (Tartu Ülikool, juhendaja Valdis Laan) eest. 2018 preemiat välja ei antud. 2017 Tartu Ülikooli doktorant Silja Veidenberg uurimuste tsükli „Tõkestatud aproksimatsiooniomaduste ülekandumine Banachi ruumide kaasruumidesse“ eest. 2016 Johann Langemets, doktoritöö „Geomterical structure in diameter 2 Banach spaces“ (Tartu Ülikool, juhendajad Rainis Haller, Olav Nygaard) eest. 2015 preemiat välja ei antud. 2014 Erge Ideon „Rajaülesannete lahendamine ratsionaalsplainidega kollokatsioonimeetodil“ eest. 2013 Aleksei Lissitsin „Banachi ruumide kumerad aproksimatsiooniomadused“ eest. 2012 Indrek Zolk doktoritöö „The commuting bounded approximation property of Banach spaces“ („Kommuteeruvad tõkestatud aproksimatsiooniomadused Banachi ruumides“, Tartu Ülikool, 2010, juhendaja Eve Oja) eest. 2011 Daria Gordon „Volterra integraalvõrrandite lahendamine ruut- ja kuupsplainidega kollokatsioonimeetodil“ eest. 2010 Evely Leetma „Tõketega silumisülesannete lahendamine“ eest. 2009 Helle Visk „Nihutatud mitmemõõtmelise asümmeetriline Laplace'i jaotus“ eest. 2008 preemiat välja ei antud. 2007 Kristel Mikkor „Banachi ruumide geomeetria“ eest. Arnold Humala preemia statuut, vaadatud 25.12.2017 EMS-i 2016. aasta Arnold Humala preemia, vaadatud 25.12.2017 Arnold Humala preemia statuut
Haridustehnoloogia

Haridustehnoloogia (inglise keeles educational technology) on pedagoogika haru, mis otsib ja uurib tehnoloogilisi võimalusi, et soodustada ja täiustada õppimist. "Andreas Kaplan (2020) Universities, Be Aware: Start-Ups Strip Away Your Glory; About EdTech's potential take-over of the higher education sector". Haridustehnoloogia sõnastik (eesti-inglise, definitsioonidega)
Turbopropellermootor

Turbopropellermootor on turbiinmootor, mille propelleri paneb pöörlema gaasiturbiin. Erinevalt turboreaktiivmootorist ei ole turbopropellermootorist väljuvate gaaside võimsuse osakaal kasulikus koguvõimsuses suur, kuna peaaegu kogu mootori toodetud võimsus kasutatakse ära propelleri pöörlemapanemiseks. Lihtsustatult koosneb turbopropellermootor reduktorist, võllist, õhu sisselaskekanalist (difuusorist), kompressorist, põlemiskambrist, gaasiturbiinist ja reaktiivdüüsist. Õhk surutakse õhukanali kaudu mitmeastmelise kompressori abil põlemiskambrisse, kuhu pihustatakse kütust. Õhu ja kütuse segu põledes gaasid paisuvad, pannes kambrist väljumisel pöörlema turbiini. Üks osa turbiini tekitatud võimsusest kantakse üle ühise võlli õhukompressori käitamiseks, teist osa võimsusest kasutatakse üle reduktori propelleri käitamiseks. Ülejäänud põlemisgaasid väljuvad reaktiivdüüsist, andes omakorda võrdlemisi väikese lisaosa kogu turbopropellermootori tõmbest. Propeller on turbiiniga ühendatud ühise võllireduktori kaudu, mis muundab turbiini võlli kiire ja väikese momendiga pöörlemise propelleri jaoks suurema momendiga sobivaks pöörlemiseks. Propelleri pöörlemiskiirus hoitakse tavaliselt konstantne, propelleri tõmmet saab muuta propelleri labade sammu (labade kohtumisnurga) muutmisega. Nii saab propelleri tõmmet muuta isegi negatiivseks (vastassuunaliseks – revers), mis aitab maandumisrajal lennuki pidurdusteekonda vähendada, samuti võimaldab revers lennukil väliste abiseadmeteta maandumisrajal tagurpidi ruleerida. Väiksematel lennukiirustel (alla 725 km/h piirkond) on turbopropellermootoriga lennukid turboreaktiivmootoritega lennukitest märgatavalt ökonoomsemad, seetõttu leiavad need laialdast kasutust kohalikel (lühematel) lennuliinidel. Kuna propellerlennuki kiiruse kasvades propelleri kasutegur väheneb, siis turbopropellermootorit ei kasutata üldiselt lennukitel, mille vajalik lennukiirus pole suurem kui 0,6–0,7 Machi. Senini võimsaim loodud turboreaktiivmootor on Kuznetsov NK-12 võimsusega 11 MW, need mootorid on paigaldatud lennukitele Tu-95 ja An-22. Federal Aviation Administration (2009). Pilot's Handbook of Aeronautical Knowledge (PDF) (Inglise keeles). New York: Skyhorse Pub. ISBN 9781602397804.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Ebba Saral

Ebba-Marie Saral (sündinud Ebba-Marie Vimberg; 10. mai 1890 Haljala, Virumaa – 20. aprill 1942 Sverdlovsk, Nõukogude Liit) oli käsitööõpetaja ja -edendaja, Eesti Naiskodukaitse loojaid ja Naiskodukaitse Tartu ringkonna esinaine. Õppis aastatel 1897–1904 kodus kodukooliõpetaja juhendamisel saksa tütarlastekooli kava järgi ning jätkas kutseõpinguid kangakudumise kursustel Rakveres. Aastatel 1907–1911 täiendas end kudumise alal Helsingis. Koolivaheaegadel oli Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi käsitöökursuste korraldaja ja õpetaja. 1909–1911 oli Käsitöölehe toimetaja. Oli õpetajaks paljudel käsitöökursustel ja -näitustel. Hiljem täiendas end ka mitmel pool välismaal, sealhulgas Šveitsis, Saksamaal ja Rootsis. Alates 1922. aastast oli Tartu Naisseltsi käsitöökooli kudumisosakonna juhataja. Põhitöö kõrvalt lõi kaasa ühiskondlikus elus, näiteks tegutses Tallinnas Lasteabis – laste hoolekandega tegelevas seltsis. Ebba Sarali algatusel kutsuti Tartus kokku Kaitseliidu naisliikmete esimene kongress, kus pandi alus Eesti naiskodukaitsele. Peale selle oli Saral tegev Tartu Naisühingus, Tartu Eesti Põllumeeste seltsis jm. Ebba Saral, ta abikaasa Karl Saral ja nende kaks poega küüditati 14. juunil 1941 Nõukogude Liitu. Ta hukati Sverdlovski vanglas 20. aprillil 1942. Tema viimne puhkepaik on siiani teadmata. 24. juulil 1991 avati Ebba Saralile mälestuskivi Pihuveres. Abikaasa Karl Sarali põrm toodi 2009. aasta juulis Eestisse ja koos sellega sümboolselt ka Ebba Sarali põrm. Ebba Saralile anti Eesti Punase Risti 4. järgu rist, Kaitseliidu valgeristi III klass, Kotkaristi V klass, Naiskodukaitse teenetemärk, Soome kaitseliidu hõberist, Läti kaitseliidu teeneterist, Valgetähe 4. järgu teenetemärk, Lotta Svärdi teenetemärk jm. "Ebba Saral 50-a". Uus Eesti. 9. mai 1940. Kairit Henno (3. juuli 2009). "Endine Tartu ringkonna esinaine Ebba Saral maeti kodumaa mulda". Naiskodukaitse koduleht. Tõnismägi, Heino (15. aprill 2023). "Hullem kui mõrvamine. Eesti naiskodukaitse juhid kaotasid isamaalisuse tõttu elu, nende mantlid anti riigi tuludesse". Eesti Ekspress. Vaadatud 19. aprillil 2023. "Eesti monumentide e-kataloog".
Berckholtz

Berckholtz (alates XIX sajandist ka Berkholz) on Rostockist pärit aadlisuguvõsa. 1877. aastal kanti suguvõsa Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Martin Balthasar Berkholz (Berckholtz) (1775−1844), filosoofiadoktor, Biķernieki ja Riia Gertrudi koguduse pastor, kirjanik Christian August Berkholz (1805−1889), Jena ülikooli filosoofiadoktor, Tartu ülikooli teoloogia audoktor, Apekalnsi pastor, Riia Jakobi koguduse ülempastor, Liivimaa konsistooriumi assessor, konsistooriuminõunik, kirjanik Arend von Berkholz (1808−1888), tõeline riiginõunik, Riia raehärra ja bürgermeister, kihelkonnakohtunik Georg Berkholz (1817−1886), Tartu ülikooli ajaloo audoktor, kolleegiumiassessor, Baltische Monatsschrifti toietaja, Rigasche Zeitungi peatoimetaja August Nikolai Berkholz (1822−1922), õigusteaduse kandidaat, kolleegiumisekretär, Riia raehärra, Riia linnavolinik, kihelkonnakohtunik Baden: Schloß Ortenberg (XIX sajandil) Liivimaa läti distrikt: Mārciena (Martzen) (1801−1806, pandivaldus), Sarkaņi (Heydenfeld) (1806−1821 pandi-, 1821−1841 pärusvaldus), Veckalsnava (Alt-Calzenau) (1801−1806, pandivaldus) Berkholz, Arend. Gedenkblätter für die Familie Berckholtz auch Berkholz. Riga: Druck von W. F. Häcker, 1883 [1]. Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 2. Teil. Nichtimmatrikulierter Adel. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 7. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelige Häuser B. Bd VI. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1964. Lk 37-42. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelige Häuser B. Bd XXIII. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2000. Lk 1-4. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd I. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1972. Lk 324. Berckholtzi suguvõsa genealoogia
Louden Up Now

"Louden Up Now" on ansambli !!! album, mis paistab silma nii oma modernse lähenemisega punkmuusikale läbi indie- ja rokkmuusika kui ka terava poliitilise tekstiga, milles ei jäeta mainimata sõdu ega leppimatust Bushi ja Blairi poliitikaga. Plaat on välja antud plaadifirma Warp Records poolt 7. juunil 2004 ning plaadifirma Touch and Go Recordsi poolt 8. juunil 2004. "When the Going Gets Tough, the Tough Get Karazzee" – 6:17 "Pardon My Freedom" – 5:51 "Dear Can" – 4:37 "King's Weed" – 1:19 "Hello? Is This Thing On?" – 7:33 "Shit Scheisse Merde, Pt.1" – 5:06 "Shit Scheisse Merde, Pt.2" – 6:10 "Me and Giuliani Down by the School Yard(A True Story)" – 9:03 "Theme from Space Island" – 2:31 "Shit Scheisse Merde, Pt.1" (instrumentaal) – 4:41
Dividend

Dividend on ettevõtte aktsionäridele makstav omanikutulu ühe aktsia kohta. Dividende maksab ettevõte igas kvartalis, poolaasta tagant või siis kord aastas. Samuti on võimalikud erakorralised dividendimaksed ja olukord, kus ettevõte pikemat aega dividende ei maksa. Dividendi suuruse arvestus käib järgmiselt: dividendimakseteks mineva ettevõtte puhaskasumi osa / aktsiate arv. Eesti börsiettevõtted maksavad dividende enamjaolt kord aastas, välismaal on levinud tava maksta dividende kord kvartalis või poolaasta tagant. Mõnikord maksab ettevõte ka erakorralist dividendi. Selline asi juhtub siis, kui ettevõte on saanud erakorralist tulu – näiteks mõne allüksuse maha müünud või on mõne teise ettevõtte poolt üle võetud. Dividendidelt saadava summa suurus sõltub sellest, kui palju aktsiaid aktsionäril on. Näiteks kui ühel aktsionäril on 10 aktsiat ja dividendi suurus 1 euro, saab ta dividende 10 eurot. Kui teisel aktsionäril aga 100 aktsiat, saab ta 100 eurot dividende. Börsiettevõtetel on reeglina juba paika pandud konkreetsed kuupäevad, kuna dividende makstakse. Võib ka juhtuda, et ettevõte ei maksa iga aasta dividende. See võib-olla tingitud ettevõtte kahjumist või suurematest laienemisplaanidest, kus on vaja omafinantseeringut. Ettevõtte dividendide puhul vaadatakse ka dividendimäära. See on protsent, kui suure osa dividend aktsiahinnast moodustab. Dividendimäära arvutatakse järgmiselt: (dividendi suurus / aktsiahind) × 100%. Erakorraliste dividendide puhul võib dividendimäär olla tavapärasest oluliselt kõrgem.
Võšenka (Litõni rajoon)

Võšenka (ukraina keeles Вишенька) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Litõni rajoonis. Elanike arv on 174. Pindala on 0,099 km².
Ternivka (Beršadi rajoon)

Ternivka (ukraina keeles Тернівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 1395.
Ternivka (Krõvõi Rigi rajoon)

Ternivka (ukraina keeles Тернівка) on küla Ukrainas Dnipropetrovski oblastis Krõvõi Rigi rajoonis. 2001. aastal oli seal 149 elanikku.
Troitsk

Troitsk on linn Venemaal Tšeljabinski oblastis. Asub Ui jõe ääres Uvelka suudme juures. Troitsk on asutatud 1743. aastal piirikindlusena. Linnaõigused sai 1784. aastal. 1804. aastast kuulus Orenburgi kubermangu. Linna jaanuari keskmine õhutemperatuur on −17,2 °C ja juuli keskmine õhutemperatuur 19,0 °C. 2016. aasta alguses oli linna elanike arv 75 825, millega Troitsk oli Venemaa linnadest 216. kohal. Q127399886 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. mai 2019. Vaadatud 10. märtsil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.troick.su
Yukinori Miyabe

Yukinori Miyabe (jaapani keeles 宮部 行範 Miyabe Yukinori; 18. juuli 1968 Tōkyō – 7. märts 2017 Tōkyō) oli Jaapani kiiruisutaja. Miyabe võitis 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is kiiruisutamise 1000 meetri distantsil pronksmedali, 1500 meetri distantsil sai ta 9. koha ja 500 meetri distantsil 18. koha. 1994. aasta Lillehammeri olümpiamängudel võitis ta 1000 meetri distantsil 14. koha ja 1500 meetri distantsil 21. koha. Miyabe isiklikud rekordid eri distantsidel: 500 meetrit – 35,49 (1999) 1000 meetrit – 1.10,28 (1999) 1500 meetrit – 1.49,67 (1999) 5000 meetrit – 6.56,28 (2000) Tema vend on kiiruisutaja Yasunori Miyabe. Yukinori Miyabe veebisaidil Olympedia (inglise)
Amy Cuddy

Amy Joy Casselberry Cuddy (sündinud 27. juulil 1972 Robesonias Pennsylvania osariigis) on Ameerika Ühendriikide sotsiaalpsühholoog, raamatute autor ja lektor. Amy Cuddy uurimistöö teemad on stereotüübid ja diskrimineerimine, emotsioonid ja võimu tunnetamine, mitteverbaalne suhtlemine ning sotsiaalsete stiimulite mõju hormoonidele. Amy Cuddy TED-konverentsi loeng "Your body language shapes who you are" ("Kehakeel mõjutab inimese olemust") on kehakeele mõjust mitte ainult teistele, vaid ka inimesele endale. Uurimistöö käigus tehtud katsed näitasid, et "võimupoosid" ("avatud" hoiak – käed V-kujuliselt üleval või puusas, jalad kergelt harkis ja tugevasti maha toetatud) mõjutavad testosterooni ja kortisooni taset ajus ning võivad mõjutada tegevuse tulemusi. Amy Cuddy raamatud ja publikatsioonid (inglise keeles, vaadatud 10.03.2017) Amy Cuddy. Your body language shapes who you are, 2012 (vaadatud 10.03.2017) Inna-Katrin Hein. Video: kaks minutit selles asendis ja enesekindlus kasvab. Postimees, 14.07.2016 (vaadatud 10-03.2017)
Angerja Issanda Taevaminemise kogudus

Angerja Issanda Taevaminemise kogudus on õigeusu kogudus Rapla maakonnas Kohilas, mis kasutab Angerja Issanda Taevaminemise kirikut. Kogudus tegutses 1894–1950 ja alustas taas tegutsemist 1993. Koguduse esimene preester oli Vassili Olter. 1933 oli kogudusel 242 liiget. http://www.eoc.ee/kogudus/angerja-issanda-taevaminemise-kogudus/ (vaadatud 10.03.2017) Kogudusest EAÕKi kodulehel
Caroline Goyder

Caroline Goyder on Suurbritannia avaliku esinemise ja häälekoolitaja, Gravitas meetodi looja ning raamatu "Gravitas" autor. Caroline Goyder kirjeldab raamatus "Gravitas", kuidas esinemist ette valmistada, millised lihtsad võtted aitavad lavanärvi talitseda ja veenvalt kõnelda, nii et teid kuulata tahetakse. Häälekoolitajana selgitab ta hingamise ja diafragma tähtsust. Caroline Goyder on populaarne loengute pidaja ning konverentside avakõneleja. Gravitas: Communicate with Confidence, Influence and Authority. Caroline Goyder. ISBN: 8601404463808 Time to ShineCaroline Goyder: How to Have Confidence under pressure. (Vaadatud 10.03.2017) Caroline Goyder. The surprising secret to speaking with confidence. TEDxBrixton (Vaadatud 10.03.2017)
Andrus Kiis

Andrus Kiis (sündinud 16. märtsil 1977) on eesti ajalooõpetaja ja luuletaja. Ta lõpetas 1996. aastal Lüganuse Keskkooli 37. lennu. Ta õppis aastatel 2000–2011 Tartu Ülikoolis ajalugu. Tema Adam Johann von Krusensterni käsitlev diplomitöö vaatles aadlikust ohvitseri kohustuslikku välist kuvandit 18. sajandil ning selle kuvandi loomiseks ja säilitamiseks tehtavaid kulutusi. Diplomitöö kandideeris 2011. aastal Ajalooarhiivi preemiale. Akadeemiliselt on ta korporatsioon Ugala liige. Kiis on töötanud Põlva Keskkooli ajalooõpetajana. Ta on Põlva Maarja koguduse vabatahtlik. Ta on toimetanud Märjamaa Tunatoimkonna toimetiste sarja 1. köitena ilmunud Meinhard Uustalu teose "Haimre - Märjamaa piirkonna minevikust", mille käsikiri valmis 1977. aastal. Kiis töötab praegu Tartu Kesklinna Koolis ajalooõpetajana. "Lüganuse Keskkooli vilistlaste nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2017. Vaadatud 16. märtsil 2017. "Tartu Ülikool, lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2017. Vaadatud 16. märtsil 2017. Kaspar Koort. Ülikool kutsub vilistlased kokku Tartu Postimees, 5. aprill 2016. Noblesse oblige ehk aadlikust ohvitseri kohustuslik väline kuvand 18. sajandil Adam Johann von Krusensterni väljaminekute ja sissetulekute struktuuri näitel 1789-1798[alaline kõdulink] "Ajalooarhiivi preemia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. märts 2017. Vaadatud 16. märtsil 2017. Akadeemiliste organisatsioonide konverents 'Üliõpilased Vabadussõjas' (02.02.2010) Martin Pau. Kloostrivaremeis vingusid saed. Tartu Postimees, 6. mai 2013 Margit Õkva. Altariteenistusel hakkavad vaimulikku abistama ministrandid. Koit, 15. jaanuar 2013 "Meinhard Uustalu. Haimre - Märjamaa piirkonna minevikust. Toim. Andrus Kiis ja Silver Loit. Pärnu, 2008". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2017. Vaadatud 16. märtsil 2017.
Kasõmhan Talasbajev

Kassymkhan Talasbayev (sündinud 27. veebruaril 1993 Almatõs) on Kasahstani jalgpallur (poolkaitsja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Viljandi JK Tulevik. 10. märtsil 2017 kinnitati ametlikult Talasbayevi liitumine klubiga. Talasbayev on platsile pääsenud Kasahstani U-19 ja U-21 noortekoondistes. https://web.archive.org/web/20170312072746/http://jktulevik.ee/2017/03/10/klubiga-liitus-leegionar-kassymkhan-talasbayev/ Klubiga liitus leegionär Kassymkhan Talasbayev Kassymkhan Talasbayev Premium liiga profiil Kasõmhan Talasbajev Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel Kassymkhan Talasbayev JK Tuleviku profiil Kasymkhan Talasbayev Transfermarkti profiil
Tiia Penjam

Tiia Penjam (neiuna Tiia Kerge; sündinud 4. detsembril 1955) on eesti matemaatik, ajakirjanik ja toimetaja. Tiia Penjam lõpetas 1974. aastal kuldmedaliga Tallinna 36. Keskkooli ja 1979. aastal cum laude Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna matemaatik-pedagoogi kvalifikatsiooniga. Töötanud Õpetajate Lehe ajakirjanikuna 1989. aastast. Olnud Õpetajate Lehe ja ajakirja Haridus peatoimetaja aastatel 1993–2012. Ta on olnud matemaatikaõpetaja Tallinna Reaalkoolis ja Rocca al Mare Koolis. Ta on toimetanud raamatuid ning olnud Eesti Teaduste Akadeemia Naiskoori laulja ja esinaine. 2006 – Valgetähe IV klassi teenetemärk Tiia Penjami abikaasa on Jaan Penjam, neil on tütar (Pille Penjam) ja poeg (Priit Penjam). TÜ MIT vilistlased (vaadatud 10.03.2017) Hanneli Rudi. Kauaaegne Õpetajate Lehe peatoimetaja pani ameti maha. Postimees, 13. jaanuar 2012 (vaadatud 10.03.2017) Jüri Orn. Sada aastat Kasvatuse ja Hariduse ilmumisest. Õpetajate leht, 27.01.2017 (vaadatud 10.03.2017) "Eesti rahvusbiograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2017. Vaadatud 10. märtsil 2017. PÄEVASÜDA. TA naiskoor.(vaadatud 10.03.2017) Matemaatika Selts