laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Harderi nääre

Harderi nääre (inglise keeles Harderian gland, ka Harder's lacrimal gland) on paljudel selgroogsetel (roomajad, linnud, enamik imetajad) silmade piirkonnas paiknev eksokriinnääre, mis inimestel on taandarenenud. Näärme eritiste koostist, otstarvet, biotoimet ja muid omadusi on seni vähe uuritud. Teadlased on välja pakkunud, et näärme eritistel on eri loomaliikide jaoks ka eri funktsioonid, toimides kas lisa pisaranäärmena, lipiide, feromoonide, melatoniini sünteesiva ja porfüriini eritava ja immuunkaitse, osmoregulatsiooni, aga ka valguskaitse elundina. Arvatakse, et maolistel paikneb Harderi nääre silmakoopas ja näärme õlijad eritised niisutavad silmakilbise ja sarvkesta ning voolavad Jacobsoni elundisse. Imetajatel aga eritavat nääre õlijat ollust, millega loomad keha õlitavad. Näärme esmakirjeldajaks peetakse Šveitsi arsti ja anatoomi Johann Jacob Harderit (1656 –1711), kes kirjeldas avastust punahirvel ja kabehirvel töös "Glandula nova lachrymalis una cum ductu excretorio in cervis et damis". [1] David O. Norris, James A. Carr, Vertebrate Endocrinology, 5ed, Elsevier Inc, lk 143, 2013, ISBN 978 0 12 3 94815 1 Veebiversioon (vaadatud 08.10.2013) (inglise keeles) Hillenius WJ, Phillips DA, Rehorek SJ.,"A new lachrymal gland with an excretory duct in red and fallow deer" by Johann jacob Harder (1694): English translation and historical perspective., Ann Anat. 2007;189(5):423-33. Veebiversioon (vaadatud 08.10.2013) (inglise keeles) A. P. PAYNE, The harderian gland: a tercentennial review, J. Anat. (1994) 185, pp. 1-49, with 40 figures Printed in Great Britain, veebiversioon (vaadatud 08.10.2013) (inglise keeles) Melatoniin : Djeridane Y, Touitou Y., Melatonin synthesis in the rat harderian gland: age- and time-related effects. Lühikokkuvõte., Exp Eye Res. aprill 2001 ;72(4):487-92., veebiversioon (vaadatud 29.10.2014)(inglise keeles)
Kapten (sport)

Kapten on spordimeeskonna liige, kes juhib meeskonda väljakul. Eri spordialadel on kapteni ülesanded erinevad; mõnikord on see pigem aunimetus, tihti aga vastutab kapten meeskonnatöö ja strateegia eest mängu käigus (treener tegeleb sel juhul rohkem strateegia mängueelse kavandamise ning meeskonna treenimisega kui mängu suunamisega). Mõnel spordialal on kapteni ülesanne ka suhelda kohtunikega reeglite rakendamise ja tõlgendamise küsimustes. Kaptenid on kasutusel näiteks jalgpallis, ragbis, pesapallis, kriketis, jäähokis ja curling'us. Kapten (jalgpall)
Mihhail Volkonski

Vürst Mihhail Volkonski (vene keeles Михаил Петрович Волконский; 3. august (vana kalendri järgi 22. juuli) 1891 Keila-Joa – 18. september 1961 Moskva) oli vene laulja (bariton). Ta sündis Keila-Joal, tema isa oli vürst Pjotr Volkonski, ema vürstinna Jekaterina Šahhovskaja (jalaväekindral vürst Aleksei Šahhovskoi tütar). Ta on laulnud Belgradi ooperis ja hiljem Pariisis. Aastal 1931 abiellus ta Kiira Petkevitšiga (1911–1995), nende poeg Andrei Volkonski (1933–2008) oli vene helilooja ja klavessiinimängija, pojapoeg Peeter Volkonski on eesti muusik, näitleja ja teatrilavastaja. Sügisel 1947 pöördus perekond tagasi Nõukogude Liitu. Mihhail Volkonski suri 1961. aastal Moskvas ja maeti Peredelkino kalmistule.
Alaaria

Alaaria (Alaria) on valdavalt karnivooride soolestikus parasiteeriv imiusside perekond. Alaaria imiusside perekond jagatakse järgmisteks liikideks (osaline): Alaria alata (Goeze, 1792) Alaria americana Alaria arisaemoides Alaria intermedia Alaria mustelae. Alarioos Toivo Järvis, "Veterinaaparasitoloogia", 1. Üldosa, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 112-113, 2011, ISBN 978 9949 19 712 5
Alaria

Alaria on vetikate perekond. Alaaria (Alaria) on lameusside perekond.
Alaria alata

Alaria alata on valdavalt karnivooride soolestikus parasiteeriv alaarialiik, kes on maailmas laialt levinud. Tal on kaks iminappa: suuiminapp kinnitumiseks ja kõhuiminapp toitumiseks. Alaria alata on hermafrodiit, kelle raiad asuvad keha tagumises ja emassuguelundid keha esiosas. Euraasias on Alaria alata 2,5...6 mm pikkune ja 0,5...2 mm laiune. Alaria alata areng on kolmeperemeheline: munadest areneb ligi kahe nädalaga miratsiid, mis siseneb vaheperemehesse ja areneb vaheperemees-organismis tsekaaristaadiumini. Tsekaarid sisenevad omakorda lisaperemeestesse ning arenevad nende abil mesotserkaarideks. Mesotserkaaridena nakatavad Alaria alata imiussid edasi säilitusperemees-organisme. Ka säilitusperemehed võivad olla nakkuse kandjad, nii võivad imevad kassipojad saada nakkuse piimanäärmete kaudu. Alaria alata põhjustab säilitusperemeestel (muu hulgas hundid, rebased, koerad, kassid ja rästikutel) helmintoosi. Alaria alata esmaavastajaks (1792) peetakse saksa zooloogi Johann August Ephraim Goezet. alarioos Toivo Järvis, "Veterinaaparasitoloogia", 4. Lameusstõved, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 26-27, 2011, ISBN 978 9949 19 715 6 Alaria alata andmebaasis eElurikkus
Kohtupalee

Kohtupalee oli Tallinna Vabaduse väljakule ehitada plaanitud kuuekorruseline kohtuhoone. Selle projekteerisid 1937. aastal arhitektid Alar Kotli ja Ernst Kesa. Pilt ehitada plaanitud Kohtupaleest ja Vabadusmonumendist 1930ndatel
Hea meremeeste hoidja

"Hea meremeeste hoidja" on Juhan Smuuli monoloogide vormi valatud lühipalade kogumik. Lühipalad on ilmunud Eesti Raamatu väljaandel 1972., 1981. ja 1982. aastal. Juhan Smuul - monoloog "Hea meremeeste hoidja" Eesti Raadio 1967 (12 minutit, esitab autor)
Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi auhind

Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi auhind ehk Neitsi Maali on auhind, mida Eesti Filmiajakirjanike Ühing annab aasta parimaks Eesti filmiks tunnistatud filmile. Neitsi Maali on kõige pikaajalisem ja järjepidevam filmiauhind Eestis. Alates 2005. aastast on auhinnaks pronkskuju "Neitsi Maali", mille autor on Priit Tender. Alates 2003. aastast on Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi sponsor Olympic Casino Eesti. Neitsi Maali pronkskujuga kaasneb Olympic Casino Eesti poolt välja pandud preemiasumma (2000 eurot). 1993 "In Paradisum", dokumentaalfilm, režissöör Sulev Keedus 1994 "Tulivesi", mängufilm, Hardi Volmer 1995 "1895", joonisfilm, Priit Pärn ja Janno Põldma 1996 "Griša", dokumentaalfilm, Jüri Sillart 1997 "Isa, poeg ja püha Toorum", dokumentaalfilm, Mark Soosaar 1998 "Georgica", mängufilm, Sulev Keedus 1999 "Esteetilistel põhjustel", dokumentaalfilm, Marko Raat 2000 "Lotte reis lõunamaale", joonisfilm, Janno Põldma ja Heiki Ernits 2001 "Mont Blanc", joonisfilm, Priit Tender 2002 "Agent Sinikael", mängufilm, Marko Raat 2003 "Somnambuul", mängufilm, Sulev Keedus; "Elav jõud", dokumentaalfilm, Jaak Kilmi ja Andres Maimik 2004 "Jüri – see mulk ehk mis tuul müürile...", dokumentaalfilm, Enn Säde; "Vali kord", dokumentaalfilm, Esto TV 2005 "Kohtumine tundmatuga", telemängufilm, Jaak Kilmi 2006 "Tühirand", mängufilm, Veiko Õunpuu 2007 "Sügisball", mängufilm, Veiko Õunpuu; "Jonathan Austraaliast", dokumentaalfilm, Sulev Keedus 2008 "Aja meistrid", dokumentaalfilm, Mait Laas 2009 "Püha Tõnu kiusamine", mängufilm, Veiko Õunpuu 2010 "Taevalaul", nukufilm, Mati Kütt 2011 "Uus Maailm", dokumentaalfilm, Jaan Tootsen 2012 "Seenelkäik", mängufilm, Toomas Hussar; "Varesesaare venelased", dokumentaalfilm, Sulev Keedus 2013 "Mandariinid", mängufilm, Zaza Urušadze 2014 "Risttuules", Martti Helde 2015 "Isand", lühianimatsioon, Riho Unt 2016 "Päevad, mis ajasid segadusse", mängufilm, Triin Ruumet 2017 "November", mängufilm, Rainer Sarnet 2018 "Seltsimees laps", mängufilm, Moonika Siimets 2019 “Tõde ja õigus”, mängufilm, Tanel Toom 2020 "Viimased", mängufilm, Veiko Õunpuu 2021 "Üht kaotust igavesti kandsin", dokumentaalfilm, Carlos Lesmes 2022 "Machina Faust", dokumentaalfilm, Kaupo Kruusiauk Neitsi Maali kohta Eesti Filmiajakirjanike Ühingu kodulehel
Düünapoisid

Düünapoisid (ka düünipoisid) oli aastatel 1910–1914 Tallinnas Tondi juures liivaluidetel ehk düünidel sporti teinud noorterühm, kelle seast sirgus hiljem mitu elukutselist sportlast. Düünapoisid olid näiteks Jüri Lossmann, Aleksander Klumberg ja Anton Ohaka. Enamik düünapoisse võistles kergejõustikualadel. Eriliselt väärtustati 800 meetri jooksu võitjat, keda premeeriti kullassepaõpilase Jüri Lossmanni tehtud plekkpeekriga (nn Tondi pokaal). TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [1][alaline kõdulink] (vaadatud 08.10.2013))
Jurgen Ruesch

Jurgen Ruesch (1910 või 1911 – 8. juuli 1995) oli Itaalias sündinud Šveitsi päritolu USA psühhiaater ja semiootik. Ta sündis Napolis, õppis Zürichi Ülikoolis ja töötas alates 1943. aastast San Franciscos. Ta tegeles psühhosomaatilise meditsiiniga ning kommunikatsiooniteooriaga, sealhulgas mitteverbaalse kommunikatsiooni uurimisega. Ta on teinud koostööd Gregory Batesoniga. Ruesch, Jurgen; Bateson, Gregory 1951. Communication: The Social Matrix of Psychiatry. W. W. Norton. [Samuti 2008, New Brunswick: Transaction Publishers.] Ruesch, Jurgen; Kees, Weldon 1956. Nonverbal Communication: Notes on the Visual Perception of Human Relations. Berkeley: University of California Press. [5th printing 1964.] Ruesch, Juergen 1972. Semiotic Approaches to Human Relations. (Approaches to Semiotics 25.) Mouton. Järelehüüe.
Harilik heliotroop

Harilik heliotroop ehk peruu heliotroop ehk aedheliotroop (Heliotropium arborescens) on Peruust pärit soojalembene lühiealine tugeva lõhnaga poolpõõsas. Eestis kasvatatakse suvelillena. Kõrgus, sõltuvalt sordist, on vahemikus 30–60 sentimeetrit. Lehed tumerohelised või lillakad. Õied valged või lillakassinised. Päikesepaisteline ning soe kasvukoht. Eeldab toitaineterikast ja vett hästi läbilaskvat pinnast. Võib kasvatada peenral (nt rühmadena), aga ka konteineris. Heliotroop kuulub keskmise kasvuperioodiga taimede hulka, st külvist õitsemiseni kulub u 3 kuud. Ettekasvatamisel külvatakse seemned märtsis. http://www.pfaf.org/user/Plant.aspx?LatinName=Heliotropium+arborescens
Pärnu telemast

Pärnu telemast on telemast Pärnus Tammiste linnaosas. Telemasti kõrgus on 187 m ja masti alus on merepinnast 9 m kõrgusel. Mast valmis 1963. aastal. Valmides oli selle kõrgus 196 m ja see oli tollal Eesti kõrgeim ehitis. 1998. aastal ehitati mast ümber. Pärnu telemast, vaade Vana-Sauga sadamast Pärnu telemast Tõnu Kann. Analoogtelevisioon näitab pilti veel mõne aja. Pärnu Postimees, 1. juuli 2010
Madli Murel

Madli Murel (sündinud 1991) on Eesti kolmevõistleja. 2012. aastal osales ta noorte Euroopa meistrivõistlustel Malmös. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 5. märtsil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Madli Murel: iga võistlus on uus seiklus! Hobumaailm.ee 19. juuni 2012 Kolmevõistleja Madli Murel lunastas pileti noorte EMile Õhtuleht 6. juuni 2012
Võltsimine

Võltsimine on dokumendi, kunstiteose, allkirja, väärtpaberi, raha vm järeletegemine või ümbertegemine petmise eesmärgil. Võltsimise tulemus on võltsing. koopia (kunst) plagiaat süvavõltsing valetamine Väike entsüklopeedia veebis [1] (vaadatud 09.10.2013) "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 09.08.2013)
Rahvuslik Koguja

Rahvuslik Koguja on Eesti Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu häälekandja. Lehe peatoimetaja on Tõnu Kalvet. Esimene lehe number ilmus veebruaris 2010.
Sõtke linnus

Sõtke linnus oli ringvall-linnuse tüüpi muinaslinnus Raplamaal Sõtke külas. Linnamäe kohta kasutatakse ka nime Kantsimägi. Peaaegu ringikujulist linnuseala ümbritseb madal 0,6 m kõrgune ja 5 m laiune ringvall. Õueala läbimõõt on 77–78 meetrit, pindala 3500 ruutmeetrit. Ringvall on rajatud peamiselt väikeste läbimõõtudega kividest. Kantsimägi kultuurimälestiste riiklikus registris Sõtke linnus võib olla muinaseestlaste observatoorium Maaleht, 01.03.2013
Kingaliist

 Kingaliist (ka: liist) on puidust, plastist või metallist vorm, mida kingsepp kasutab jalatsite valmistamisel. "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 27.08.2014)
Rästikumürgi antiseerum

Rästikumürgi antiseerum ehk rästikumürgi vastumürk on ravimpreparaat ka vastumürk ja aine, mille manustamise eesmärgiks on mitmete rästiku perekonna madude maohammustuse tagajärjel elusloomade vereringesse sattuda võivate maosüljes olevate ainete toksilisuse vähendamine, neutraliseerimine ja ka kaotamine. Rästikumürgi antiseerumid kuuluvad ATC-koodipuul rühma J06BC Teised immunoglobuliinid. Hariliku rästiku mürgi vastumürgi manustamise otstarbekuse üle rästikuhammustuse tagajärjel organismis tekkinud raske ja/või keskmise raskusega mürgistusseisundi korral otsustab, antiseerumi olemasolu korral, üksnes meditsiinipersonal. Ühe inimese mürgistustamiseks vajalik vastumürgidoos võib maksta üle 20 000 € (euro).  Pikemalt artiklis Antidootravi Hariliku rästiku hammustuse mürgistustamiseks kasutatavad antiseerumid ja/või vastumürgid EUROPEAN VIPER VENOM ANTISERUM IPSER EUROPE, SIERO ANTIOFIDICO TETRAVALENTE SCLAVO, ViperaTAb UK, VIPERATAB, VIPERFAV,. harilik rästik rästikuhammustus rästikuhammustuse mürgistus rästikumürk vastumürk "Mürgistusteabekeskus Antidoodiraamat, Tallinn, lk 54-56, 2012, veebiversioon (vaadatud 30.09.2013)" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2.10.2013. Vaadatud 9.10.2013. Rästikumürgi antidooti saab vaid kolmes haiglas, Avaldatud: 15. juuni kell 19:57, Veebiversioon (vaadatud 09.10.2013) [1] Veebiversioon (vaadatud 09.10.2013) (inglise keeles) EUROPEAN_VIPER_VENOM_ANTISERUM Veebiversioon (vaadatud 09.10.2013) (inglise keeles) IPSER_EUROPE Veebiversioon (vaadatud 09.10.2013) (inglise keeles) SIERO ANTIOFIDICO TETRAVALENTE SCLAVO Veebiversioon (vaadatud 09.10.2013) (inglise keeles) ViperaTAb (UK) Veebiversioon (vaadatud 09.10.2013) (inglise keeles) VIPERATAB Veebiversioon (vaadatud 09.10.2013) (inglise keeles) VIPERFAV Veebiversioon (vaadatud 09.10.2013) (inglise keeles) Haiglal puudus ravim rästiku salvatud poisile, BNS 15. mai 2004 13:09 Veebiversioon (vaadatud 09.10.2013) Boels D, Hamel JF, Bretaudeau Deguigne M, Harry P., European viper envenomings: Assessment of Viperfav™ and other symptomatic treatments, Clin Toxicol (Phila). 2012 Mar;50(3):189-96. doi: 10.3109/15563650.2012.660695 Veebiversioon (vaadatud 09.10.2013) Rästikumürgi antidooti saab vaid kolmes haiglas, Avaldatud: 15. juuni, veebiversioon (vaadatud 09.10.2013) Ricky Lee Langley, Snakebite During Pregnancy: A Literature Review, WILDERNESS & ENVIRONMENTAL MEDICINE, 21, 54 – 60 (2010), veebiversioon (vaadatud 29.07.2014) (inglise keeles)
Püsivad orgaanilised saasteained

Püsivad orgaanilised saasteained ehk POP-id (ingl k persistant organic pollutants) ehk POP-ühendid on orgaanilised ühendid, mis ei lagune keskkonnas. POP-id on resistentsed keemiliste, bioloogiliste ja fotolüütiliste lagundavate protsesside suhtes. Kuna püsivad orgaanilised saasteained kogunevad organismidel rasvkoesse ning jäävadki sinna, on POP-ühendite kontsentratsioon organismis seda suurem, mida kõrgemal organism toiduahelas asub (bioakumuleerumine). Püsivate orgaaniliste saasteainete kasutamise rahvusvaheliseks reguleerimiseks jõustus 2004. aastal püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsioon. Ohtlikud ained Keskkonnaõiguse Keskus (vaadatud 9. detsembril 2013) Püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsioon ja selle rakendamine Eestis Keskkonnaministeerium
Saarte Elektrivõrgud

Saarte Elektrivõrgud on Eesti Energia alla kuuluv võrguettevõte. Ettevõte asutati 16. märtsil 1953 nimega Kingissepa Elektrijaamad ja Võrgud. Aastatel 1963–1964 rajati läbi Virtsu Saaremaa elektrivõrgu ühendamiseks Mandri-Eesti ja NSV Liidu Loode Energiasüsteemiga kaks 35 kV merekaablitrassi: põhja- ja ]õunatrass. Saaremaa elektrivõrk lülitati NSV Liidu Loode Energiasüsteemi 1964. aasta 5. oktoobril ja Kingissepa elektrijaam jäeti seisma. Aastatel 1960–1991 kandis ettevõte nime Saarte Kõrgepingevõrgud. Eesti entsüklopeedia. 8. köide: RAI–SUM. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 291.
Saaremaa käsikiri

Saaremaa käsikiri on aastast 1650 pärinev tundmatu autori eestikeelse jutluse käsikiri. Käsikirja maht on 6 lk. Käsikiri avastati 1923. aastal. Käsikiri on avaldatud koguteoses "Valik eesti kirjakeele vanemaid mälestisi a. 1524–1739". Eesti entsüklopeedia. 8. köide: RAI–SUM. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 287.
Laisabalased

Laisabalased on madude alamsugukond. Teadlased loevad, et laisabalaste alamsugukonna madude hammustus on loomadele eluohtlik ja võib surmavaks saada, kuid oma tasase loomuse tõttu hammustavad nad harva. 1978. klassifitseeriti laisabalasi merimadulaste (Hydrophiidae) sugukonna alamsugukonnana. Laisabalaste alamsugukonda liigitatakse tänapäeval üksainus mao perekond laisaba (Laticauda). Loomade elu 5:307.
Saare Kalur

Saare Kalur on Eesti kalandusettevõte. Kalurikolhoos Saare Kalur asutati 1962 aastal kalurikolhooside "Vätta Kalur", "Koduranna" ja "Murdlaine" ühinemisel. Eesti entsüklopeedia. 8. köide: RAI–SUM. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 285. Ettevõtte koduleht
Saadjärve Jalgratta Sõitjate Selts

Saadjärve Jalgratta Sõitjate Selts oli aastatel 1896–1912 Saadjärvel tegutsenud esimene eesti maaspordiselts. Seltsi asutas karskustegelane ja kaupmees Karl Vestel. Saadjärve rattaaed Eesti entsüklopeedia. 8. köide: RAI–SUM. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 280.
Kuradisaar

Kuradisaar (prantsuse Île du Diable) on saar Lõuna-Ameerikas, Prantsuse Guajaana rannikul Kourou lähedal, väikseim saar Salut' saartest, pindala 14 ha. Geograafilised koordinaadid on 5°17′N 52°35′W. Ebatervisliku kliimaga saarel oli aastatel 1852–1946 vangla ja sunnitöölaager, kuhu Prantsusmaa saatis nii poliitvange kui ka kõige paadunumaid kriminaalkurjategijaid. Vangla sai kuulsaks oma brutaalsuse poolest. Saarel oli läbi aegade kokku üle 80 000 vangi, kellest suur osa suri seal. Väga vähestel õnnestus põgeneda. Kuradisaare olud said laiemalt tuntuks, kui sinna saadeti Prantsuse ohvitser Alfred Dreyfus. Hiljem on saarest kirjutatud raamatuid ja tehtud filme, tuntumad neist endise vangi Henri Charrière'i romaan "Papillon", mille põhjal on valminud samanimeline film 1973. aastal Steve McQueeni ja Dustin Hoffmaniga peaosades. 1938. aastal lõpetati vangide saatmine Kuradisaarele ja 1946. aastal vangla suleti.
Oiva Kaupinen

Oiva Kaupinen (soomepäraselt Oiva Kauppinen; sündinud 10. juulil 1954 Kohtla-Järvel) on endine eesti näitleja. Ta lõpetas aastal 1972 Aleksei Müürisepa nimelise Kutsekeskkooli ja aastal 1980 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (9.lend). Ta töötas aastatel 1972–1976 elektrik-lukksepana ja aastatel 1980–1990 näitlejana Rakvere Teatris. Aastatel 1994-2009 oli töötas Kodakondsus- ja Migratsiooniametis. Alates 2010. aastast töötab Politsei- ja Piirivalveameti Põhja perfektuuris. 1980 Molière "Don Juan" (Pierrot) 1980 Frank Baum "Smaragdlinna võlur" (Hernehirmutis) 1983 Molière "Scapini kelmused" (Sylvestre) 1984 Jevgeni Švarts "Don Quijote" (Sancho Panza) 1986 Leonhard Bernstein "West Side'i lugu" (Väike John) 1987 Friedebert Tuglas/Toomas Suuman "Maailma lõpus" (Jutustaja) 1987 Anton Tšehhov "Kirsiaed" (Jepihhodov) 1988 August Mälk/Andres Särev "Õitsev meri" (Kalda Sass) 1989 Peter Shaffer "Amadeus" (Gottfried van Swieten) 1989 Peter Ustinov "Poolel teel puu otsa" (Leslie) Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000
1412

1412. aasta Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand Aastakümned: 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad - 1410. aastad - 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad 1460. aastad Aastad: 1407 1408 1409 1410 1411 - 1412 - 1413 1414 1415 1416 1417 ... Laagna küla esmamainiti nime Langhenal all 6. jaanuar – Jeanne d'Arc, prantsuse rahvuskangelane 28. oktoober – Margrete I, Taani ja Norra kuninganna
Metsamajand

Metsamajand on metsa majandav ettevõte. Metsamajandit juhtis direktor, koosseisu kuulusid ka peametsaülem (vanemmetsaülem), direktori asetäitja, metsapunkti juhataja, raamatupidajad, metsakasutuse insener, metsakasvatuse insener, metsavalve insener, melioratsiooni insener ja looduskaitse inspektor. Metsavalvetöötajate kohustused ja õigused olid seadustega sätestatud, Eesti NSV ajal kanti vormiriietust. Metsamajandi allüksus oli metskond, mis jagunes vahtkondadeks. Eesti NSV-s moodustati metsamajandid 1947. aastal ja senise haldusüksusena likvideeriti 1992. aastal Eesti Vabariigi Riikliku Metsaameti käskkirjaga nr. 15 (10.01.1992). Eesti metsamajandus korraldati ümber ja ülesanded läksid Riikliku Metsaameti kätte. Aastast 1999 on ülesanded Riigimetsa Majandamise Keskuse käes. Riigiettevõttesse Eesti Metsad määrati senised Eesti NSV metsamajandid: Aegviidu metsamajand Alutaguse metsamajand Elva metsamajand Hiiumaa metsamajand Jõgeva metsamajand Järvamaa metsamajand Kilingi-Nõmme metsamajand Kohtla-Järve metsamajand Läänemaa metsamajand Mahtra metsamajand Pärnu metsamajand Rakvere metsamajand Rapla metsamajand Räpina metsamajand Saaremaa metsamajand Suure-Jaani metsamajand Tallinna metsamajand Tartu metsamajand Tudu metsamajand Valgamaa metsamajand Viljandi metsamajand Võru metsamajand metsapunkt 08.10.2013 Eesti entsüklopeedia veebiversioonis Riigi Teataja. "Eesti Vabariigi riikliku metsavalve määrustiku" kinnitamise kohta. (eelnenud seadused märgitud) (vaadatud 6.03.2018) Jõgevamaa metsad 1918-2008. Koostaja Kaupo Ilmet, toimetaja Toivo Meikar. Jõgeva 2008, lk. 54-56. ISBN 9789985984277 Riigiettevõtte "Eesti Riigimetsad" moodustamise ja riigiettevõtete haldusnõukogude kinnitamise kohta. RT 1992, 4, 75 (vaadatud 29.12.2017)
Marcella Morin

Marcella Ingeborg Morin (neiuna Kärk; 11. oktoober 1910 – 27. november 2000) oli eesti pedagoog. Ta lõpetas aastal 1928 Tallinna 1. Tütarlaste Gümnaasiumi ja ta sai õiguse ilma eksamiteta astuda ülikooli. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda, mille lõpetas aastal 1934 cum laude. Seejärel jätkas ta õpinguid ülikooli juures didaktilis-metoodilises seminaris ning sooritas kutseeksami, tänu millele sai ta õiguse õpetada kesk- ja kutsekoolides inglise ja saksa keelt õpetajakandidaadina. Aastal 1937 täiendas ta end Inglismaal Nottinghami Ülikoolis. Ta oli Korporatsiooni Amicitia vilistlane. Ta töötas aastatel 1936–1940 (aastal 1938 andis Haridusministeerium talle inglise ja saksa keelte õpetaja kutse) Anna Tõrvand-Tellmanni Erakolledžis (kuni kooli likvideerimiseni). Seejärel oli ta lühikest aega õpetaja Tallinna Linna 21. Algkoolis, millele järgnes aastakümneid kestnud töö inglise keele õpetajana Gustav Adolfi Gümnaasiumis. Marcella Morin jäi pensionile aastal 1970. Ta suri 27. novembril 2000 ja maeti 2. detsembril Rahumäe kalmistule. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2015. Vaadatud 9. oktoobril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Marcella Morini mälestuspäev (Gustav Adolfi Gümnaasiumi kodulehel)
Kourou

Kourou on linn Prantsuse Guajaanas. Linn asub Atlandi ookeani rannikul Kourou jõe suudmes, 40 km pealinnast Cayenne'ist loodes. Elanike arv on umbes 20 000. Aastatel 1852–1946 oli Kourous ja selle lähedal asuval Kuradisaarel vangla. Tänapäeval on linn tuntud eelkõige kosmoseuuringute keskuse ja Euroopa Kosmoseagentuuri Guajaana kosmodroomi asukohana. 7. mail 2013 viidi Guajaana kosmodroomilt Euroopa Kosmoseagentuuri kanderaketiga Vega Maa orbiidile tudengisatelliidi programmi raames ehitatud Eesti esimene tehiskaaslane ESTCube-1. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021 ESTCube-1 satelliit ütles kosmosest "Tere"! www.ut.ee (vaadatud 20.10.2013)