laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Silencium ad cantum!

Silencium ad cantum! tähendab ladina keeles 'vaikust lauluks!', kusjuures sõna cantus võib tähendada ka luuletust, poeemi. Seda väljendit kasutatakse tänapäeval peamiselt vanades kinnistes akadeemilistes organisatsioonides laulu eel.
Lepiku tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Lepiku tänav (Leppikstraße) on tänav Tartus Supilinnas. Tänava pikkus on umbes 270 meetrit. Tänav algab Kroonuaia tänavast, sel on kaks täisnurkset käänakut ning läbikäik Kõrvitsa tänavale. Enamik maju on 2–3-korruselised puumajad, suurem osa neist on muinsuskaitse all. Lepiku tänav tervikuna jääb Supilinna miljööväärtuslikku alasse. Tänava nimi tuleneb selle tänava kunagise majaomaniku Leppiku nimest. Lepiku 1 Lepiku 3 Lepiku 4 Lepiku 6 Lepiku 7 Lepiku 8 Lepiku 9 Lepiku 10 Lepiku 12 Lepiku 14
Kroonuaia tänav

Kroonuaia tänav (saksa keeles Botanische Straße) on tänav Tartus Supilinna servas. Tänav algab Kroonuaia sillalt ja lõpeb Jakobi tänava ja Tähtvere tänava ristis. Tänava pikkus on umbes 600 m. Kroonuaia tänavani ulatub Tartu Botaanikaaed. Varem asus sel tänaval Tartu Kroonuaia Kool, mis on ka tänava järgi nime saanud. Nüüd tegutseb seal Tartu Kesklinna Kool. Aastail 1950–1989 kandis tänav nime Komsomoli tänav. Varem on tänava nimedeks olnud ka Botaanika-aia tänav ja Botaanika tänav. Kroonuaia ja Herne tänava ristmik 2016. aasta veebruaris Kroonuaia tänav 2016. aasta märtsis Kroonuaia tänav tänavakunsti festivali ajal 2016. aastal Puitelamu, Kroonuaia 20 Elamu välisuks Tartus Kroonuaia 62, 19. sajand Kroonuaia tänav kooli poolt Kroonuaia 30 Emajõe Herne K. E. von Baeri Kloostri Lai Lepiku Oa Ujula Vabaduse puiestee
Salumetsad

Salumets on metsatüüp, mis kuulub arumetsa metsatüübiklassi. Salumetsale on eriti vanemas eas iseloomulik puuliikide mitmekesisus, seejuures laialehiste puuliikide - harilik tamm, harilik pärn, harilik vaher, harilik saar, harilik jalakas esinemine kõrvalliikidena, aga vahel ka peapuuliigina. Samas Eesti salumetsade enamiku moodustavad hüljatud ja metsistunud endised põllumaad, kus kasvab peamiselt pioneerliik hall lepp. Domineerivaks puuliigiks väljakujunemata salumetsas on hall lepp, korralikult majandatud salumetsas aga harilik kuusk või arukask. Liigirikkas põõsarindes kasvavad kuslapuu, sarapuu, toomingas, näsiniin ja muud. Salumetsade mullastik on viljakas, paksu huumuskihiga ja hea veevarustusega. Salumetsad hakkasid Eestis levima umbes 6500 aastat tagasi, kui kliima oli soe ja niiske. Kliima jahenemisel tõrjusid okaspuud aegamööda laialehised lehtpuud välja. Salumetsade tüübirühma kuuluvad E. Lõhmuse metsakasvukohatüüpide süsteemi järgi naadi ja sõnajala kasvukohatüüp, ning J. Paali taimkattetüüpide järgi naadi, sinilille ja kuukressi kasvukohatüüp. Eesti metsadest moodustavad salumetsad statistiline metsainventuuri andmetel J. Paali järgi u 21% ja E. Lõhmuse järgi üle 10 protsendi.. Salumetsad on tuntud ka lihtsalt saludena. "Aastaraamat „Mets 2014", Keskkonnaagentuur, 2016. Lk 8" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. jaanuar 2017. Vaadatud 13. jaanuaril 2017. "„Eesti metsad 2010", Keskkonnaagentuur, 2012" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 5. veebruar 2017. Vaadatud 4. veebruaril 2017. Salumetsadest TÜ Loodusteadusliku hariduse keskuse interaktiivses õpikeskkonnas; bio.edu.ee)
JK Kernu Kadakas

JK Kernu Kadakas on Eesti jalgpalliklubi. Võistkond jalgpall.ee
Kaarel Kivi

Kaarel Kivi on eesti kriminaalromaanide autor, kelle tausta ei ole siiamaani avalikustatud. Kirjutab koos Klaara Kiviga. Tema teoste peategelasteks on literaadipaar Kalev ja Diana Karu. "Mõrtsukatöö Faehl­manni tänavas". 2005 "Mõrvasügis". Varrak, 2007 "Varandus seinal". Varrak, 2008 "Ajakirjaniku surm". Pandekt, 2010 Mõrvasügis. Raamatukoi raamatupood Varandus seinal. Raamatukoi raamatupood Ajakirjaniku surm. Raamatukoi raamatupood
Mihkel Ulman

Mihkel Ulman (sündinud 8. juulil 1956) on eesti stsenarist, näitekirjanik ja prosaist. "Nukkude teater". Elmatar, 2006 "Võlur taskust". Elmatar, 2007 "Eimiski". Varrak, 2008 "Imede torn" (komöödia). Endla, 2000 "Teekond kappi" (komöödia). Draamateater, 2000 "Pulmareis" (libreto). Estonia, 2002 "Kohkumatud lapsehoidjad" (lastenäidend). Draamateatris, 2002 "Midagi päikese all" (komöödia). Endlas, 2002 "Kajakamägi". Draamateater, 2003. "Taksojuhid" (koos Jussi Niilekseläga, komöödia). Endla ja Von Krahl, 2003 "Agnes" (komöödia). Endla, 2004 "Võluõunad ehk Naeru kätte võib surra". Draamateater, 2007 "Me saame hakkama!" Kanal 2, 2001–2003 "Ohtlik lend" Eesti Televisioon, 2006–2007 "Tuulepealne maa" Eesti Televisioon, 12 osa, 2008 "Kättemaksukontor" TV3 "Kodu keset linna" (koos Livia Ulmani ja Andris Feldmanisega). TV3 "Ei ole sõda noortele meestele", telefilm. Tuulepealne maa, 13. osa, 2013 "Täna öösel me ei maga" (kaasstsenarist), 2004 "Röövlirahnu Martin" (stsenarist), 2005 "Detsembrikuumus" (kaasstsenarist), 2008 "Pangarööv" (stsenarist), 2008 "Lonely Island" (2012) 1999 Eesti Näitemänguagentuuri näidendivõistluse II preemia ("Iseendal võõrsil") 2002 Eesti Näitemänguagentuuri laste- ja noortenäidendite võistluse I preemia ("Peeglimeister") Mihkel Ulman. Facebook Mihkel Ulman. IMDb Jaanus Kulli. Mihkel Ulman: Olen rongi alt välja tulnud. Õhtuleht, 18. oktoober 2008 Mihkel Ulman. Õhtuleht, 18. oktoober 2008 Mihkel Ulman: Amet hakkab selgeks saama. Eesti Ekspress, 26. oktoober 2009
Murodullo Amrillaev

Murodullo Amrillaev (vene Муродулло Амониллоевич Амриллаев; sündinud 5. mail 1972 Dušanbes) on usbeki rahvusest Tadžikistanist pärit Venemaa kabetaja. Veel Tadžikistani esindades tuli ta 1993. aastal Vene kabe maailmameistriks. 1995. aastal asus riigis valitsenud poliitilise olukorra tõttu elama Venemaale, algul Tšeljabinskisse, hiljem Sterlitamakki ja siis Ufasse.
Ülakoma

Ülakoma ehk apostroof on kirjavahemärk, mida kasutatakse mittehääldatava tähe märkimiseks sõna lõpus, näiteks Skype'i parool, Monet' maal (Monet hääldatakse [monee]), ning tsitaatsõnade käänamisel käändelõpu eraldamiseks. Levinuim viga on rõhumärgi (`) ja ülakoma (') segiajamine. Eestikeelse klahvipaigutusega klaviatuuril asub ülakoma ä-tähe ja sisestusklahvi (Enter) vahel. Pildil punasega tähistatud rõhumärk asub kustutusklahvist vasakul. Suure sisestusklahviga klaviatuuril paikneb ülakoma sisestusklahvi kohal. Jutumärgid Ülakoma kasutamine (EKI teatmik)
Ivar Valdmaa

Ivar Valdmaa (sündinud 10. veebruaril 1964) on ettevõtja, endine korvpalliklubi BC Kalev/Cramo president ja Cramo Estonia AS tegevdirektor. "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2020. Vaadatud 11. veebruaril 2017. Paavo Kangur, "Valdmaa võidud ja kaotused", Kroonika, 30. aprill 2007 Aap Tänav, "Valdmaa teeb ühiskondlikku tööd", Neljas.ee, 12. oktoober 2007
Carus

Carus (Imperator Caesar Marcus Aurelius Carus Augustus); sünninimi Marcus Aurelius Carus; 224 – august 283) oli Vana-Rooma keiser septembrist 282 kuni surmani. Lisanimed: Germanicus maximus (283), Persicus Parthicus maximus (283). Suri pikselöögist. Ta tungis 283. aastal koos poeg Numerianusega 260. aastast Pärsia võimu all olnud Mesopotaamiasse. Rooma armee jõudis Ctesiphoni linnani ning vallutas selle. Carus jätkas edasitungi, kuid suri segastel asjaoludel. Ajaloo allikates on väidetud, et ta sai surma, kui tema telki tabas pikselöök, kuid see võib olla ka väljamõeldis. Samahästi võis ta surra mõnda haigusse või langeda mõrva ohvriks. Pärast tema surma hakkasid Rooma väed vallutatud aladelt taanduma. Goldsworthy, Adrian. How Rome Fell: Death of a Superpower. New Haven, London, 2009. Lk. 134.
Tallinna FC HansaNet.ee

Tallinna FC Hansanet.ee oli Eesti jalgpalliklubi.
Eric Saade

Eric Khaled Saade (sündinud 29. oktoobril 1990 Helsingborgis Kattarpis) on rootsi poplaulja ja telesaatejuht. Pärast kahte aastat ansamblis What’s Up! lahkus ta sealt veebruaris 2009, et alustada soolokarjääri. Ta esindas Rootsit 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Düsseldorfis, mille tagas võit sama aasta Meldodifestivalenil looga "Popular". Eurovisioonil tuli ta kolmandale kohale. Saade sündis Rootsis Kattarpis Walid Saade ja Marlene Jacobssoni lapsena. Saade isa on pärit Liibanonist ja ema Rootsist. Vanemad lahutasid abielu, kui Saade oli nelja-aastane. Pärast seda elas ta oma emaga. Saadel on kaheksa õde-venda ja poolõde-venda. Saade hakkas laulmisega tegelema, kui oli näinud telerist Michael Jacksonit. Ta on saanud muusikalisi mõjutusi sellistelt artistidelt ja ansamblitelt nagu Robbie Williams, Bryan Adams, Backstreet Boys ja Justin Timberlake. Ta laulis esimest korda laval kuueaastaselt oma ema pulmas. 13-aastaselt hakkas Saade laule kirjutama ning võitis Rootsi lauluvõistluse "Joker" (hiljem nimetati see ümber "Popkorniks") ning allkirjastas plaadilepingu 15-aastaselt. Saade elab Stockholmis. Kuni jaanuarini 2012 oli Saade mitu aastat suhtes Molly Sandéniga. 2015. aastast on ta kallim moeblogija Nicole Falciani.
Akme

Аkme (vanakreeka keeles ἀκμή, akmē — tipp, haripunkt) on isiksuse somaatiline, füsioloogiline, psühholoogiline ja sotsiaalne seisund, mis väljendub tema arengu küpsuses ja parimate näitajate saavutamises tema tegevuses (näiteks poliitikas või äritegevuses) või loomingus. Arvatakse, et selline periood inimese elus jääb 30. ja 50. eluaasta vahele. Teatmekirjanduses on seda terminit kasutatud isiku elulooandmete esitamisel, kui tema sünni- ja surma-aasta pole teada. Ingliskeelses kirjanduses on samal eesmärgil kasutusel ladina päritolu floruit ('õitses'). Vanakreeka filosoofide puhul on algallikates seoses eluajaga sageli mainitud ainult akmet. Seda tõlgendatakse tavaliselt 40. eluaastana. Akmeism
Fu'ād al-Mibaza‘

Fu'ād al-Mibaza‘ (araabia keeles فؤاد المبزع; sündinud 16. juunil 1933 Tunises) on Tuneesia poliitik ja diplomaat. Ta oli 15. jaanuarist kuni 23. novembrini 2011 Tuneesia presidendi kohusetäitja. Enne Tuneesia iseseisvumist kuulus ta iseseisvusmeelsesse parteisse Néo-Destour. Fu'ād al-Mibaza‘ õppis Pariisis õigusteadust ja sai juristipaberid aastal 1960. Aastatel 1969–1973 oli ta Tunise linnapea, seejärel kuni 1978. aastani noorsoo- ja spordiminister, pärast seda aasta tervishoiuminister ja 1979–1981 kultuuriminister. Aastatel 1981–1986 oli Fu'ād al-Mibaza‘ Tuneesia suursaadik ÜRO juures Genfis ja seejärel kuni 1987. aastani suursaadik Marokos. Aastatel 1987–1988 oli ta uuesti noorsoo- ja spordiminister. Aastatel 1975–1980 oli ta Al-Marsá ja 1995–1998 Kartaago linnapea. Aastal 1964 valiti ta esimest korda parlamenti. Ta on olnud parlamendi liige ka aastatel 1974–1981 ja alates 1995. aastast. Alates oktoobrist 1997 on ta parlamendi esimees. Pärast seda, kui president Zayn al-‘Ābidīn bin ‘Alī meeleavaldajate sunnil võimust loobus, sai temast presidendi kohusetäitja. Ta lahkus seejärel peagi ka senisest võimuparteist Demokraatlik Põhiseaduslik Ühendus.
Järvselja õppe- ja katsemetskond

Järvselja õppe- ja katsemetskond asub Kastre vallas Tartu maakonnas. 15. augustil 1920 asutati Tartu Ülikooli juurde metsaosakond. Koos sellega tekkis ka õppepraktikate läbiviimise vajadus. 13. aprillil 1921 kinnitati Vabariigi Valitsuse otsusega määramata ajaks Kastre-Peravalla metsad Tartu Ülikooli metsaosakonna õppebaasiks ja seda kohta hakati nimetama Tartu Ülikooli õppemetskonnaks. Õppemetskonna juhatajaks määrati Andres Mathiesen. Õppemetskonna asutamisel oli A. Mathieseni sõnul kaks põhieesmärki: korraldada üliõpilastele vastavaid õppepraktikume ja võimaldada õppejõududel korraldada katseid mitmesuguste metsanduslike probleemide uurimiseks. 1921. aastal oli metskonna pindala 6968 ha, millest metsa oli 4090 ha. Pärast ülikooliseaduse vastuvõtmist 18. juunil 1925 muutus õppemetskond Tartu Ülikooli omanduseks ja sai nimeks Tartu Ülikooli õppe- ja katsemetskond. 1951. aastal läks Järvselja koos endise Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskonnaga üle äsja loodud Eesti Põllumajanduse Akadeemia koosseisu. 1953. aastal nimetati metskond ümber õppe- ja katsemetsamajandiks. 1962. aastal liideti metsamajandiga kolhoosi Nõmme maad, millega suurenes tunduvalt metsamajandi pindala. 1993. aasta metsakorralduse järgi oli metsamajandi pindala 11 325 ha, millest metsamaad 6595 ha. Soodena oli arvel 3530 ha. Üle kaheksakümneaastase ajalooga Järvselja Õppe- ja katsemetskond on praegu sihtasutus, mille asutas 25. septembril 1997 Eesti Põllumajandusülikool. Metskond koosneb 18 katastriüksusest, mille pindala kokku on 10 539 ha ja millest 5966 ha on metsamaa. 1921. aasta mais saabusid esimesed 29 üliõpilast koos õppejõud A. Mathieseniga. Esimeseks praktikumiks oli 7 nädalat geodeesiat. Üliõpilased kaardistasid kokku 4600 ha. Järgmisel aastal viibis praktikal juba 66 üliõpilast. Siis toimusid lisaks geodeesiale ka metsakasvatuse ja metsatakseerimise praktikumid. Üliõpilased ööbisid 1912. aastal valminud jahilossis. Praegu võimaldab Järvselja majutada korraga sadakond üliõpilast. Praktikumid algavad mai keskel ning viimastel Maaülikooli üliõpilastel on praktikum juuli lõpus. Sealt edasi kasutavad Järvseljat oma praktikumideks Tartu Ülikooli üliõpilased. SMEAR Estonia Koduleht
Frikadellid

Frikadell on hakklihapallike. Tavaliselt frikadelle keedetakse või praetakse. Kasutatakse frikadellisupis või kartulitega, külmi frikadelle ka salatites. Kotlet
Albert King

Albert King (25. aprill 1923 – 21. detsember 1992) oli Ameerika bluusikitarrist ja laulja. Albert King oli koos B.B. Kingi ja Freddie Kingiga üks nn kolmest bluusikuningast. Albert oli suurt kasvu mees, 195 cm (mõningail andmeil isegi üle kahe meetri) pikk ja kaalus 118 kg, mistõttu oli ta hüüdnimi Velvetbuldooser. Ta sündis Albert Nelsonina ühes Mississippi puuvillaistanduses. Lapsepõlves laulis ta kirikus gosplit, ta kasvas üles puuvilla korjates. Muusikaliselt mõjutasid teda bluusimehed Blind Lemon Jefferson ja Lonnie Johnson ning Hawaii muusika. Tema lemmikpill oli elektrikitarr Gibson Flying V, mida ta kutsus Lucyks. Esimese plaadi salvestas ta 1953. aastal Chicagos, kuid see ei saanud mingit vastukaja. Esimene väike hitt oli 1959. aasta laul "I'm a Lonely Man", mille autor oli Little Milton. Suurem edu saabus alles 1961. aastal looga "Don't Throw Your Love on Me So Strong", mis tõusis USA Billboardi R&B edetabelis 14. kohale. 1966. aastal sõlmis ta plaadistamislepingu Staxiga. 1967. aastal anti välja plaat "Born Under a Bad Sign", mille nimiloost sai Kingi üks läbi aegade tuntuim lugu. Järgnes veel üks tähelepanuväärne plaat, kontsertsalvestis "Live Wire/Blues Power", mis mõjutas Jimi Hendrixit, Eric Claptonit, Robbie Robertsoni ning hiljem Gary Moore'i ja Stevie Ray Vaughanit. David Bowie plaadil "Let's Dance" kitarri mänginud Stevie Ray Vaughan kopeeris üks ühele Kingi kitarrisoolo ja kasutas seda Bowie loos "Criminal World". Albert King avaldas mõju ka oma kaasaegsetele, Albert Collinsile ja Otis Rushile. Eric Clapton on öelnud, et ansambli Cream plaadi "Disraeli Gears" lugu "Strange Brew" ja plaat ise on inspireeritud Albert Kingist. 1980. aastate teisel poolel plaanis King terviseprobleemide tõttu aktiivsest muusikuelust tagasi tõmbuda. Sellegipoolest jõudis ta enne surma veel järjekordse ookeanitaguse turnee korraldamisele mõelda. Albert King suri 21. detsembril 1992 südameinfarkti tagajärjel. Kingi esimene pill oli diddley bow, seejärel ehitas ta endale sigarikarbikitarri. Hiljem ostis ta Guildi akustilise kitarri. Pill, millega Kingi aga kõige rohkem seostatakse, on 1958. aasta Gibson Flying V, mida ta kutsus hellitavalt Lucyks. 1974. aastal saatis ta Lucy n-ö pensionile ja hakkas kasutama uut Flying V-d, millele lisandus 1980. aastal üks sama tüüpi pill. King oli vasakukäeline, kuid mängis paremakäeliste pille, mis olid lihtsalt tagurpidi keeratud. Oma kitarri häälestas ta väidetavalt C#-G#-B-E-G#-C# (mängimisel ta kuuendat keelt ei kasutanud). Võimenduseks kasutas ta Acousticu võimendit ja 2 × 15" valjuhääldiga kõlarikasti. Karjääri hilisemal perioodil kasutas ta ka efektipedaali MXR Phase 90. Russell, Tony (1997). The Blues – From Robert Johnson to Robert Cray. Dubai: Carlton Books Limited. Lk 72–73. ISBN 1-85868-255-X. Gress, Jesse (mai 2011). "Ten things you gotta do to play like Albert King". Guitar Player. Bowman, Rob (1997) Soulsville, U.S.A.: The Story of Stax Records, Schirmer Books. ISBN 0-8256-7227-9 Albert King, Greg Johnson, BluesNotes, september 1999. Albert King Rolling Stone.
Willard Boyle

Willard Sterling Boyle (19. august 1924 Amherst – 7. mai 2011 Truro) oli Kanada füüsik. Aastal 2009 sai ta koos George E. Smithiga laengsidestusseadise leiutamise eest Nobeli füüsikaauhinna. Willard Boyle Nobeli auhinna lehel
Aare Evisalu

Aare Evisalu (26. aprill 1952 Võru – 7. mai 2011 Odessa) oli Eesti piirivalveametnik. Ta lõpetas Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli, Golitsõno kõrgema piirivalvekooli ja kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli kriminaalõiguse erialal. Ta juhtis pärast Eesti iseseisvuse taastamist Eesti piirivalve ülesehitamist. 1991. aastast töötab piirivalveametis, kus ta algul oli juhtimiskeskuse ülem ja 1993. aastast on staabiülem. 1998 – Kotkaristi teenetemärgi hõberist Suri Aare Evisalu Saarte Hääl, 10. mai 2011 Suri Aare Evisalu Saarte Hääl, 10. mai 2011
Lidia Gueiler Tejada

Lidia Gueiler Tejada (28. august 1921 Cochabamba – 9. mai 2011 La Paz) oli Boliivia poliitik ja diplomaat. 16. novembrist 1979 kuni 17. juulini 1980 oli ta Boliivia presidendi kohusetäitja, esimene ja seni ainus Boliivia naisriigipea. Lidia Gueiler Tejada õppis raamatupidamist. 1940. aastatel astus ta Revolutsioonilise Rahvusliku Liikumise liikmeks ning kuulus aastatel 1956–1964 parlamenti. Pärast 1964. aasta riigipööret viibis ta kuni 1978. aastani eksiilis. Seejärel valiti ta parlamendi alamkoja esimeheks ning pärast läbikukkunud valimisi ja riigipöörde teinud Alberto Natuschi võimult eemaldamist määrati Lidia Gueiler Tejada ajutiseks presidendiks. Hiljem oli Lidia Gueiler Tejada Boliivia suursaadik Colombias, Lääne-Saksamaal ja Venezuelas. Lidia Gueiler Tejada osales feministlike organisatsioonide tegevuses ning vastustas USA toetust võitlusele narkootikumide vastu Ladina-Ameerikas.
Sovetiš Heimland

Sovetiš Heimland (jidiši keeles סאָװעטיש הײמלאַנד ,"Nõukogude Kodumaa") oli Moskvas aastatel 1961–1991 ilmunud jidišikeelne kirjanduslik, kultuurilooline ja ühiskondlik-poliitiline ajakiri, NSV Liidu Kirjanike Liidu häälekandja. Kuni 1965. aastani ilmus ajakiri kord kahe kuu jooksul, alates 1965. aasta jaanuarist kord kuus. Ajakirja peatoimetaja oli Aron Vergelis. Seoses jidiši keeles lugeva auditooriumi vähenemisega vähendati ka ajakirja trükiarvu. Kui 1960. aastate algul oli see veel 25 000, siis 1991. aastal ainult 2000. Pärast 1967. aasta Iisraeli-Araabia sõda ning diplomaatiliste suhete katkestamist Iisraeli ja Nõukogude Liidu vahel hakkas Sovetiš Heimland avaldama antisionistlikke ja Iisraeli-vastaseid artikleid, mis kahandas usaldust ajakirja vastu ning paljud autorid lõpetasid selle tõttu koostöö tegemise. Sovetiš Heimlandi ilmumine lõppes 1991. aasta detsembris. Aastatel 1993–1999 andis toimetus välja ajakirja Di Jidiše Gas ('Juudi Tänav'), mille väljaandmine lõppes seoses peatoimetaja surmaga 1999. aasta juulis.
Füüsikaline pendel

Füüsikaliseks pendliks nimetatakse jäika keha, mis saab võnkuda liikumatu punkti ümber, ning see punkt ei ühti tema inertsikeskmega. Matemaatiline pendel Foucault' pendel
Tartu SK 10

Tartu SK 10 on endine Tartu jalgpalliklubi. 2011. aasta hooajal teist aastat järjest II liiga lääne/lõuna tsooni võitnud, kuid eelmine kord Esiliiga kohast loobunud Tartu FC HaServ liitus hooaja eel Tartu SK 10 Premium meeskonnaga, et täita jalgpalliliidu Esiliigas mängimise tingimus, mis nõuab noortesüsteemi olemasolu. Klubi meeskonda enam ei eksisteeri, kuid Tartu SK 10 Premium naiskond mängib Naiste Meistriliigas ning klubil on ka noorte võistkonnad. 2008–2011 mängiti Tartu FC HaServ nime all. Koduleht
Viimsi JK

Viimsi JK on 2000. aastal loodud Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Viimsis. Kuni 2015. aastani kandis klubi nime HÜJK Emmaste, 2016. aasta hooaja eel liituti Viimsi MRJK-ga. Esiliiga 2. koht (1): 2023 Esiliiga B Võitjad (1): 2021 3. koht (1): 2014 II liiga Võitjad (1): 2012 2. koht (2): 2010, 2018 3. koht (1): 2003 1HÜJK Emmaste langes 1/16-finaali, Viimsi MRJK jõudis veerandfinaali (sealt edasi Viimsi JK). Eesti jalgpalliklubide loend http://jalgpall.ee/voistlused/uudised/martin-reim-tahame-viimsisse-tuua-heal-tasemel-jalgpalli-n9387/siteacc=events Martin Reim: tahame Viimsisse tuua heal tasemel jalgpalli HÜJK Emmaste jalgpall.ee Viimsi JK Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Kaksikmonarhia

Kaksikmonarhia tekib, kui kaht eraldi kuningriiki valitseb sama monarh, järgitakse sama välispoliitikat, eksisteerib kahepoolne tolliliit ja omatakse kombineeritud sõjaväge, kuid muul viisil ollakse iseseisev. Mõistet kasutatakse tavaliselt Austria-Ungari puhul, kus kaksikmonarhia eksisteeris aastatel 1867–1918. 1870. aastatel, kasutades Austria-Ungari kaksikmonarhiat mudelina, kavandasid Walesi prints (hilisem kuningas Edward VII) ja William Ewart Gladstone, et Iirimaa ja Suurbritannia moodustavad kaksikmonarhia. Nende jõupingutused olid edutud, kuid ideed kasutas 1904. aastal Arthur Griffith oma teoses "The Resurrection of Hungary". Griffith märkis, kuidas 1867. aastal muutus Ungari Austria keisririigi osast eraldi samaväärseks kuningriigiks Austria-Ungaris. Kuigi ta ise ei olnud monarhist, propageeris Griffith sellist lähenemist Briti-Iiri suhetele. Idee ei olnud vastuvõetav teistele Iirimaa poliitilistele juhtidele ning Iirimaa lahkus lõpuks Suurbritannia ja Iirimaa ühendusest, moodustades 1922. aastal omaette riigi nimega Iiri Vaba Riik. Hiljem on ajaloolased kasutanud seda mõistet ka teistel näidetel, kus üks kuningas valitseb kahte riiki, nagu Henry V ja Henry VI, kes olid 15. sajandil edukad kuningad nii Inglismaal kui ka Prantsusmaal pärast nukuriigi moodustamist suurel osal Prantsusmaast Saja-aastase sõja ajal (vt Inglise ja Prantsuse kaksikmonarhia), ning Taani-Norra oli kaksikmonarhia, mis eksisteeris aastatel 1536–1814. Kaksikmonarhia ei ole tingimata personaalunioon. Personaalunioonis valitseb kahte või enamat kuningriiki sama isik, kuid valitsusstruktuurides ei ole midagi ühist. Personaalunioonis riikidel on igaühel eraldi sõjavägi, eraldi välispoliitika ja eraldi maksud. Selles mõttes ei olnud Austria-Ungari personaalunioon, kuna mõlemad riigid jagasid valitsust, mis valitses välispoliitikat, sõjajõude ja rahandust.
Austria Eurovisiooni lauluvõistlusel

Austria osales esimest korda Eurovisiooni lauluvõistlusel 1957. aastal Bob Martini esituses kõlanud looga "Wohin, kleines Pony?", mis jäi viimasele kohale. Lisaks 1957. aastale on Austria jäänud viimaseks veel kuuel korral: 1961, 1962, 1979, 1984, 1988 ja 1991. aastal. 1966. aastal esindas Austriat Udo Jürgens lauluga "Merci, Chérie", mis oli Austria esimene võit. Sellega sai ORF õiguse ka korraldada 1967. aasta lauluvõistlust. Austria on korduvalt võistlustest eemaldunud. 1969. aastal boikoteeris Austria Hispaanias toimunud lauluvõistlust, sest Hispaaniat juhtis diktaator Francisco Franco. Ka 1970. aastal Austria ei osalenud, sest eelneval aastal läks esikoht jagamisele nelja riigi vahel. Sellel põhjusel lahkusid võistlusest ka mitmed teised riigid. Austria ei osalenud ka aastatel 1973–1975. 1998.–2001. aastani Austria ei osalenud lauluvõistlusel, sest ei olnud eelneval viiel aastal saavutanud piisavalt kõrgeid kohti, mis oli osalemiseks ette nähtud sellel perioodil. 2006. aastal ning aastatel 2008–2010 ei osalenud Austria, sest leidis, et võistlusel ei ole enam oluline muusikaline talent ega laul ning sellises situatsioonis Austrial head tulemust võimalik saavutada ei ole. Austria naasis võistlusesse 2011. aastal, sest võistlus korraldati naaberriigis Saksamaal. Austriat esindas Nadine Beiler, kes lauluga "The Secret Is Love" pääses finaali ning saavutas seal 18. koha. 2014. aastal esindas riiki Conchita Wurst kes tõi lauluga "Rise Like a Phoenix" Austriale teise võidu. ██ Võitja ██ Teine koht ██ Kolmas koht ██ Viimane koht Austria on andnud kokku kõige rohkem punkte järgmistele riikidele: Austria on saanud kokku kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt: Liane Augustin Hilversumis (1958) Udo Jürgens Napolis (1965) Tie Break Istanbulis (2004) Eric Papilaya Helsingis (2007) Nadine Beiler Düsseldorfis (2011) Natália Kelly Malmös (2013) Conchita Wurst Kopenhaagenis (2014) The Makemakes Viinis (2015) Zoë Stockholmis (2016) Nathan Trent Kiievis (2017) Cesár Sampson Lissabonis (2018) Pænda Tel Avivis (2019) Eurovisioon.ee - Austria Eurovisiooni lauluvõistluse koduleht