laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sinine safiir

"Sinine safiir" on Ott Leplandi esimene singel tema viiendalt seni ilmumata stuudioalbumilt. Viisi autorid on Ott Lepland ning tema ansambli liikmed Kaspar Kalluste, Kristjan Kaasik, Viljar Norman, Tarvi Kull ja Marvi Vallaste, sõnad on kirjutanud Taavi Paomets. Sõnad: "Sinine safiir" Sasslantis Video: "Sinine safiir"] Youtube
Otepää trükikoda

Otepää trükikoda oli Valgamaal Otepääl tegutsev trükikoda. Trükikoda asutati 1932 aastal ja nimeks oli "Pallas". Omanikud olid Linda Praks ja Elmar Praks. 1938. aastal sai trükikoja omanikuks Elmar Praksi noorem vend Ahto Praks. Trükikoja nimeks sai siis "Ahto Praksi trükikoda". Trükikojas trükiti Otepää Teatajat ja mingi aeg trükiti ka Elva Elu. Muu hulgas trükiti 1941. aastal seal Otepää postmarke. Aastatel 1953–1959 oli trükikoja nimeks "Trükikoda nr 43", kus trükiti ajalehte "Kommunismi Lipp". "Otepää Teataja saab 80aastaseks". Maaleht. 25. jaanuar 2012. "Tähtsamaid sündmusi minevikuks saanud aastal". Otepää Teataja. 30. detsember 1938. "Huvitavaid fakte Otepää ajaloost". Otepää.
Võru Täht

AS Võru Täht oli Võru maakonnas Võrus tegutsev trükikoda. Aastal 2017 vahetas ettevõte omanikku ja nüüdsest tegutseb Võru Tähe asemel Võru Trükikoda. Trükikoja sünnilugu sai alguse aastal 1913. Võru Trükikoja asub Võru linnas Oja tänav 1. Võru Trükikoda omab OÜ Hedovana. Ametlik veebileht
Taebla vald

Taebla vald oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Lääne maakonnas. Oktoobris 2013 ühinesid Oru, Risti ja Taebla vald Lääne-Nigula vallaks. Taebla valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. Vallas oli 2 alevikku ja 15 küla. Sulgudes on elanike arv seisuga 1. jaanuar 2006. Palivere (810) ja Taebla (929). Nigula (223), Kirimäe (137), Vidruka (132), Võntküla (55), Koela (51), Kadarpiku (52), Turvalepa (48), Leediküla (37), Pälli (46), Tagavere (36), Allikmaa (34), Luigu (35), Nihka (16), Väänla (10), Kedre (12). Kadarpiku külas asub Ants Laikmaa majamuuseum. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.04.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Jõgeva maakonna Pajusi, Palamuse, Puurmanni, Põltsamaa, Tabivere ja Torma valla ning Põltsamaa linna, Järva maakonna Kabala ja Väätsa valla, Lääne maakonna Lihula alevi ning Ridala ja Taebla valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 12.12.1991)
HTML-redaktor

HTML-redaktor on arvutiprogramm, millega saab muuta ja kirjutada HTML-koodi. Kuigi HTML-i saab kirjutada iga tekstitöötlusprogrammiga, pakuvad spetsiaalsed HTML-redaktorid lisafunktsionaalust ning lihtsustavad koodi kirjutamist. Näiteks võivad need muuta erinevad koodi osad eri värvi, et grupeerida ühesuguseid märksõnu ning lihtsustada koodi mõistmist. Samuti võivad HTML-redaktorid viidata vigadele koodis.
Argo Argel

Argo Argel (sündinud 4. veebruaril 1968) on eesti fotograaf. 2012. aastal võitis ta peaauhinna konkursil Looduse Aasta Foto. Ta on lõpetanud Tallinna Kunstigümnaasiumi ja 1996. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õigusteaduse erialal. Fotograafias on tema peamised valdkonnad loodusfotograafia, tootefotod, urbanistika ja arhitektuur. Ta juhendab Eestifoto kooli fotokursusi ning teeb fotograafiaga seotud üritusi firmadele ja eraisikutele. Tema fotosid on avaldatud mitmes meediaväljaandes ja trükises. Aastatel 2010–2016 toimus kolm näitust, kaks neist Eestis ja üks New Yorgis. 2011 – Arctic Challenge photo contest, 3. koht 2012 – Baltic Nature Photo Contest, Creative View kategoorias teine runner up 2012 – Looduse aasta foto – esimene koht kategoorias "Loomad oma keskkonnas" 2012 – Looduse aasta foto – Suur Hunt 2012 2012–2013 – Kenko Tokina International Filter Photo Contest, Special Merit Prize 2014 – 7th Annual International Color Awards, Certificate of Achievement 2015 – Sony World Photography competition, 3. koht Eestist pärit piltide seas 2015 – Baltic Nature Photo competition, the Best Photograph of creative views of nature 1st Runner Up Portfoolio. 500px.com Lõpetanute tähestikuline nimekiri. lepo.it.da.ut.ee Looduse Aasta Foto 2012. looduseomnibuss.ee Sony World Photography Awards » Winners Galleries » 2015 » National Awards » Estonia Koduleht
Trostjantšõk

Trostjantšõk (ukraina keeles Тростянчик) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Trostjanetsi rajoonis. Elanike arv on 1639. Pindala on 3,22 km².
Hrabovets (Nemõrivi rajoon)

Hrabovets (ukraina keeles Грабовець) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 399. Pindala on 1,307 km².
Holubivka (Ružõni rajoon)

Golubivka (ukraina keeles Голубівка) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Ružõni rajoonis. Elanike arv on 822. Pindala on 2,169 km².
Itaalia maavärin 24. augustil 2016

2016. aasta 24. augusti Itaalia maavärin toimus 24. augustil 2016 kell 3:36 (kohaliku aja järgi) Kesk-Itaalias. Maavärina magnituud (suurusjärk) oli Richteri skaala järgi 6,0 kuni 6,3. Maavärina epitsenter asus Norcia linna lähedal, Perugia linnast 75 kilomeetri kaugusel (kagu suunas), L'Aquilast 45 kilomeetri kaugusel (põhja suunas) ja Roomast 116 kilomeetri kaugusel (kirde suunas). Maavärina hüpotsenter asus 4 ± 1 kilomeetri sügavuses. Maavärina tagajärjel on hukkunud vähemalt 267 inimest. Itaalia maavärinas hukkunute arv on tõusnud 267ni
Kierbedźi sild

Kierbedźi sild, kuni 1918 Aleksandri sild, (poola Most Kierbedźia) oli esimene alaline sild üle Wisła jõe Varssavis. Alaline sild ehitati üle Wisła jõe ujuvsilla asemele aastatel 1858–1864 insener Stanisław Kierbedźi projekti järgi. Algselt oli see tehnorajatis mõeldud raudteesillana Varssavi–Peterburi ja Varssavi–Viini raudteede ühendamiseks. Plaanid aga muutusid, raudteesild otsustati teha teise asukohta Wisłal (Tsitadelli raudteesild rajati 1875). 22. novembril 1864 tavaliikluseks avatud linnasild sai nime keiser Aleksander II järgi. Taasiseseisvunud (1918) Poola riigis nimetati sild ümber Kierbedźi sillaks. Tarinduselt oli see kuueavaline metallsõrestiksild all asuva sõiduteega. Sillete skeem: 6×74,7 m. Silla üldpikkus oli üle 460 m ja laius 10,5 m. Selle silla ehitamisel kasutati esmakordselt Tsaari-Venemaa territooriumil vundeerimisel kessoone. Esimeses maailmasõjas purustati silla kaks keskmist ava Vene vägede taganemisel Varssavist 5. augustil 1915. Sild taastati muudetud kujul 1916. aastal. Teises maailmasõjas sild õhiti Wehrmachti vägede taganemisel 13. septembril 1944. Seda enam ei taastatud. Aastatel 1948–1949 rajati hävinud silla tugedele uus sild – Most Śląsko-Dąbrowski. Петербурго-Варшавская железная дорога. rzd-expo.ru
Kooli paistiik

Kooli paistiik (ka Murikatsi tiik) on paisjärv Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kärstna külas. Tiigi pindala on 3,9 ha, keskmine sügavus 1,85 m, suurim sügavus 2,14 m, valgla pindala 6 km², kõrgus merepinnast 72,5 m ja vee maht 67 000 m³. Tiik on paisutatud Tarvastu jõele ja selles asub üks saar pindalaga 0,01 ha. Tiik kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Tiik pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Tarvastu jõgi Kärstna Kooli paistiik Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 22.08.2016) Kooli paistiik keskkonnaportaalis (vaadatud 22.08.2016) Kooli paistiik Eesti looduse infosüsteemis Kooli paistiik keskkonnaportaalis
Gaziantepi 20. augusti 2016 enesetapurünnak

Gaziantepi 20. augusti 2016 enesetapurünnak toimus 20. augustil 2016 kell 22:50 (kohaliku aja järgi) Gaziantepis kurdide pulmapeol. Rünnaku tagajärjel hukkus 54 inimest ja 66 inimest sai haavata. Pulmapeol viibis 200 inimest, kellest 54 hukkus; hukkunutest 29 olid alla 18-aastased, neist 22 olid alla 14-aastased. Pruut pääses tervelt, peigmehe vigastused olid kerged. Plahvatus toimus Gaziantepis Sahinbey linnajaos, kus elab palju kurde. Pühapäeval, 21. augustil tegi Türgi president Recep Tayyip Erdogan avalduse, milles teatas, et plahvatuse taga on tõenäoliselt ISIS; lisades, et pole vahet USA-s elava jutlustaja Fethullah Güleni, Kurdistani Töölispartei (PKK) ja rünnaku tõenäolise korraldaja DAESHi vahel. Samuti teatas Recep Tayyip Erdogan, et enesetaputerrorist oli alaealine, vanuses 12–14 aastat. Türgi pulmapeol hukkus plahvatuses rohkem kui 50 inimest, väidetavalt kandis pommivööd laps Gaziantepi pommirünnakus hukkunute hulgas oli 22 alaealist, lõhkeseadeldis sarnanes varasematele pommidele
Mõõt (mõõtevahend)

Mõõt ehk materiaalmõõt on mõõtevahend füüsikalise suuruse ühe või mitme väärtuse püsivaks edastamiseks või esitamiseks. Ühte mõõteväärtust esitab näiteks kaaluviht (massi mõõt), mitut väärtust näiteks mõõtejoonlaud (pikkuse mõõt). Mingi suuruse mitme väärtuse hoidmiseks ja esitamiseks on kasutusel üksikmõõtude (nt kaaluvihtide) komplekt. Kui mõõt on kalibreeritud ja mõõtetulemust saab kasutada kalibreerimiseks või taatlemiseks, siis võib teda nimetada tööetaloniks. Mõõteseadus "Mõõtevahendid" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 27. augustil 2016.
Taatlemine

Taatlemine ehk taatlus on mõõtevahendi kasutuskõlblikkuse kindlakstegemise protseduur, mille käigus pädev taatluslabor või teavitatud asutus kontrollib mõõtevahendi vastavust kehtestatud nõuetele ja märgistab nõuetele vastava mõõtevahendi taatlusmärgisega. Taadeldakse ainult neid mõõtevahendeid, millel on riigis kehtiv tüübikinnitus, s.o pädev otsustus selle kohta, et vaadeldavat tüüpi mõõtevahend vastab õigusaktidega kehtestatud nõuetele. Mõõteseadus
Tunnid

"Tunnid" ("The Hours") on Michael Cunninghami romaan, mille järgi on tehtud film "Tunnid". Teos on saanud ainest Virginia Woolfi 1925. aastal ilmunud romaanist "Proua Dalloway". Michael Cunningham on 1999. aastal romaani eest pälvinud Faulkneri ja Pulitzeri auhinna.
Model-View-Controller

Model–view–controller (MVC) on tarkvara arhitektuurimuster, mis jagab tarkvararakenduse kolmeks omavahel seotud osaks. Traditsiooniliselt on seda kasutatud graafiliste kasutajaliideste (GUI) loomiseks. Samuti on MVC saanud väga populaarseks veebirakenduste loomisel. Mudel (Model) talletab info, mis on saadud kontrolleri käskluste järgi ning mida kuvatakse vaate abil. Mudel haldab otseselt infot, loogikat ning rakenduse reegleid Vaade (View) on info esitlus, näiteks diagramm või tabel. Ühe info esitlemiseks võib kasutada mitut erinevat vaadet. Kontroller (Controller) võtab sisendina sisse info ning muudab selle käsklusteks mudeli või vaate jaoks. [1]"Simple Example of MVC (Model–View–Controller) Design Pattern for Abstraction". codeproject.com. vaadatud 27.08.2016.
Auksi tee

Auksi tee (registrinumbriga 24130) on kõrvalmaantee Viljandi maakonnas. Tee pikkus on 3,6 km. Tee saab alguse Sürgavere külas Epra–Sürgavere–Klaassepa tee 7. kilomeetrilt, kulgeb ida suunas ja lõppeb Auksi külas Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maantee 37. kilomeetril. Tee esimesel kilomeetril asub Tallinna–Viljandi raudteeliini ülesõit. Riigimaanteede nimekiri ja riigimaanteede liigid Riigi Teatajas
Kalinovski väljak

"Kalinovski väljak" (originaalpealkiri "Плошча") on 2007. aasta Eesti dokumentaalfilm. Filmi režissöör on valgevenelane Jury Chaščavacki. Filmi tootis Baltic Film Production. Film räägib Valgevene 2006. aasta presidendivalimistest, mille ülekaalukalt (82,6% häältest) võitis Alaksandr Łukašenka. Filmis protesteerivad noored ja üliõpilased Minski keskväljakul valimistulemuste vastu. Väljakut hakati mitteametlikult nimetama Kastuś Kalinoŭski auks Kalinoŭski väljakuks. Kalinovski väljak Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 27.08.2016) Kalinovski väljak Eesti filmi andmebaasis
Künnis

Künnis on geograafias laugete nõlvadega piklik kõrgendik, mille pikkuse ja laiuse suhe on kuni 10. seljak oos Künnis Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 27.08.2016)
Seljak

Seljak (ka seljandik) on geograafias suhteliselt kitsas järsunõlvaline piklik kõrgendik. künnis oos Seljak Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 27.08.2016)
Õrn ööbik

"Õrn ööbik" (originaalpealkiri "Ööpikule") on laul, mille sõnad kirjutas Gustav Wulff-Õis ja viisi Karl Ramm. Wulff-Õis kirjutas laulu Tartu Õpetajate Seminaris õppides. Viisi autor Ramm oli tema koolivend. Laulu sõnad ilmusid esmakordselt trükis pealkirja "Ööpikule" all "Eesti Postimehe Muusiku Lisalehes" 1883. aastal. Laul sai oma sisu tõttu kaasajal baltisakslaste halvakspanu osaliseks. 1932. aasta laulu versioon "Kirgiisi suvi" kirjutas kirgiis Karganbek Koppel (1886, Kukalapaaš – 1988, Kukalapaaš). Gustav Wulff-Õis (1864–1946) Eesti kultuuriloolises veebis. http://www.laulud.ee/laul/orn_oobik-306.aspx Raik-Hiio Mikelsaar. Õrn ööbik, kuhu tõttad sa?. Tartu 2014. Laulu sõnad laulud.ee andmebaasis Emeriitprofessor tõstab ööbikulaulu loojad kõrgemale aujärjele
Carl Bosch

Carl Bosch (27. august 1874 Köln – 26. aprill 1940 Heidelberg) oli saksa keemik ja ettevõtja. Ta pälvis 1931. aastal Nobeli keemiaauhinna. 1930 – Grashof-Denkmünze 1932 – Wilhelm Exneri medal
XMLHttpRequest

XMLHttpRequest (XHR) on rakendusliides, mida kasutatakse veebibrauseri ja veebiserveri vahel andmete vahendamiseks. Tegu on objektiga ning suhtlus brauseri ja serveri vahel toimub objekti meetodite kaudu. Objekti loob brauseri JavaScripti keskkond. Andmete saamine XHR-i kaudu eesmärgiga muuta juba laaditud veebilehte on Ajaxi aluspõhimõte. Nimest hoolimata võib XHR-i kasutada ka teiste protokollidega peale HTTP ning andmed ei pea olema XML-i kujul, vaid võivad olla ka JSON-i, HTML-i või puhta teksti kujul. HTTP ja HTTPS XMLHttpRequest päringud peavad olema loodud open meetodi kaudu. Seda meetodit peab kutsuma enne andmete saatmist, et valideerida päring. Open meetod võtab vastu kuni viis parameetrit, kohustuslikud on neist kaks. open( Meetod, URL, Asünkroonne, Kasutajanimi, Parool ) Seda meetodid kasutatakse, et lisada päringusse HTTP headerid. setRequestHeader( Nimi, Väärtus ) See meetod saadab HTTP päringu serverisse. send( Data ) "The responseXML attribute of the XMLHttpRequest object explained by the W3C Working Draft". W3.org. vaadatud 14.07.2009. "Response entity body of XMLHttpRequest, W3C Editor's Draft". W3.org. 06.02.2012. vaadatud 05.02.2012. "The responseText attribute of the XMLHttpRequest object explained by the W3C Working Draft". W3.org. vaadatud 14.07.2009.
Tartu Instituut

Tartu Instituut (lühend TI) on Kanadas Torontos Tartu College'i hoones tegutsev asutus. TI asutati 9. veebruaril 1971 ja selle põhikiri võeti vastu 4. juulil 1972. TI asutati eesmärgiga eeskätt tegelda Kanada eestlaste valdkonnaga. TI esimene sekretär oli Ergo Karuks. 1972-2004 oli TI sekretär Endel Aruja[viide?]. TI halduses on oma arhiiv ja raamatukogu. TI arhiivi ja raamatukogu kogudega tegelevad Bibliograafia Klubi (asutatud 1985) liikmed. Aastast 1997 kannab arhiiv selle pikaaegse juhi Endel Aruja nime. 2009 asutati TI arhiivi ja raamatukogu töö korraldamiseks Eesti Õppetöö Keskus. Selle keskuse eesmärk on luua ka Väliseesti Muuseum (VEMU). https://web.archive.org/web/20070609094515/http://www.kirmus.ee/Valjaanded/ekmar/tartui.html (vaadatud 27.08.2016) https://web.archive.org/web/20160827123918/http://vemu.ca/index.php/et/minevik#.V8GJo63SrIU (vaadatud 27.08.2016) https://web.archive.org/web/20160827124351/http://vemu.ca/index.php/et/olevik#.V8GKd63SrIU (vaadatud 27.08.2016) Piret Noorhani, Tartu Instituudi Arhiiv Torontos, Paar sammukest: Eesti Kirjandusmuuseumi aastaraamat XIII, 1996
Wernigerode

Wernigerode on linn Saksamaal Saksi-Anhalti liidumaal Harzi mäestiku kirdeosas Brockeni mäe jalamil Holtemme jõe kaldal 240 m kõrgusel merepinnast. Wernigerodes on aasta keskmine temperatuur +9,5 °C. Suvekuude keskmine temperatuur on 16,0...18,3 °C, talvekuude keskmine temperatuur +1,1...+2,1 °C. Aastas sajab keskmiselt 500 mm sademeid. Kõige vihmasem kuu on juuli (54 mm), kõige kuivem veebruar (30 mm). 1566. aasta kroonika andmetel eksisteeris Warnigerode-nimeline asula juba 938. Wernigerodet on kirjalikult esmamainitud 1121. aastal, kui krahv Adalbert von Heimar valis selle oma residentsiks. Ta hakkas sinna kohe ehitama kindlust, mis on tänapäevase 1862–1893 ehitatud lossi eelkäija. 17. aprillil 1229 sai Wernigerode linnaõigused. Aastast 1268 olid Wernigerode krahvid Brandenburgi markkrahvi, aastast 1381 Magdeburgi peapiiskopi vasallid. 1277. aastal on esmamainitud tulevast linna raekoda. 1279 ostsid linnaelanikud 70 naela hõbeda eest krahvidelt ära linnakindlustused. 1427 kingiti ka raekoda linnale. Pärast Wernigerode krahvide meesliini katkemist 1429 valitsesid linna Stolbergi krahvid. Sel ajal sai linn oma põhilise tulu vase, hõbeda, koobalti ja rauamaagi kaevandamisest, samuti jahist ja metsa majandamisest. 5. ja 6. augustil 1528 hävis 470 linna 554 majast tulekahjus. Ka Kolmekümneaastase sõja (1618—1648) käigus okupeeriti ja rööviti linna mitu korda. Tööstus kaotas linna jaoks tähtsuse, asendudes põllumajandusega. 1714 liideti Wernigerode krahvkond Brandenburgi markkrahvkonnaga. 1807–1813 kuulus ta Vestfaali kuningriiki, mida valitses Napoleon I vend Jérôme Bonaparte. 18. sajandi lõpul hakati rajama manufaktuure. Viini kongressi tulemusena kuulus Wernigerode alates 1815 Saksimaa kuningriigi koosseisus Preisimaale. 1847 hävitas kogu linna tulekahju. Terveks jäi vaid 10 maja, sealhulgas linna vanim, umbes 1400 ehitatud maja Hinterstrasse 48. 1872 avati raudteeühendus Halberstadtiga, 1899 Nordhauseniga. Kitsarööpmelist raudteed mööda võib tänapäevalgi sõita Brockeni mäe juurde. 1876. aastal said Stolbergi krahvid tagasi suure osa eesõigustest, mille nad olid kaotanud Preisimaaga ühinemisel. 1890 said nad vürstitiitli. Pärast Teist maailmasõda kuulus Wernigerode Saksa DV-sse, olles üsna selle läänepiiri lähedal. Tänapäeval on Wernigerode ühelt poolt tööstuskeskus (masinatööstus, elektrimootorid, farmaatsiatooted, šokolaad, kirjutustarbed, ehitusmaterjalid), teisalt turismikeskus. Wernigerode linnaga on liidetud Hasserode, Nöschenrode, Benzingerode, Minslebeni ja Silstedti omavalitsused. 2009 liideti Schierke ja 2010 Reddeber. Wernigerode sõpruslinnad on Carpi (Itaalia, alates 1964), Neustadt an der Weinstraße (Saksamaa, alates 1998) ja Cisnadie (Rumeenia, alates 2002). Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Wernigerode koduleht
Eesti Rahva Muuseumi raamatukogu

Eesti Rahva Muuseumi raamatukogu on Eesti Rahva Muuseumi erialaraamatukogu. Raamatukogu loodi 1923 muuseumi rahvateadusliku osakonna käsikoguna. Enne 1940. aastat, mil Eesti Rahva Muuseum jagati kaheks, oli muuseumil ka oma arhiivraamatukogu (praegune Eesti Kirjandusmuuseumi Arhiivraamatukogu). Raamatukogus on 34 750 trükist (seisuga 1. jaanuar 2011). http://www.erm.ee/et/content/raamatukogu (vaadatud 27.08.2016) Raamatukogust Eesti Rahva Muuseumi kodulehel
Vsevolod Merkulov

Vsevolod Merkulov (vene keeles Всеволод Николаевич Меркулов; 6. november 1895 Zaqatala – 23. detsember 1953 Moskva) oli NSV Liidu partei- ja riigitegelane, luuraja. Merkulov sündis tänapäeva Aserbaidžaani territooriumil asuvas Zaqatalas. Merkulovi isa oli tsaariarmee kapten, ema grusiinlanna; mõlemad vanemad olid aadlisoost. Merkulov lõpetas 1913. aastal kuldmedaliga Thbilisi III poeglaste gümnaasiumi ning jätkas seejärel õpinguid Peterburi keiserliku ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonnas, andis 1913. aasta septembrist kuni 1916. aasta oktoobrini eratunde. 1916. aasta oktoobris kutsuti väeteenistusse, lahingutegevuses ei osalenud. 1941. aasta veebruarist juulini oli ta NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi rahvakomissar, 1943. aasta aprillist 1946. aasta märtsini NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi ülema asetäitja. Merkulovi panust riigi teenimisel tunnustati mitme autasu ja ametikõrgendusega. Tema vastutusalas olid nii Molotovi-Ribbentropi paktile järgnenud Lääne-Ukraina elanike represseerimine kui ka Katõni veresauna sujuv läbiviimine. Välisluure alal olid Merkulovi vastutusalas Ameerika Ühendriikides resideerivad Nõukogude luurajad. Üheks töösuunaks oli andmete hankimine Manhattani projekti kohta. 1950. aasta oktoobrist 1953. aasta detsembrini töötas ta NSV Liidu riigikontrolli ministrina. Arreteerimise ajaks 1953. aasta sügisel (seoses Beria ja tema lähikondlaste kohtuasjaga) oli Merkulov elanud üle kaks infarkti. 23. detsembril 1953 mõisteti Merkulovile Vene NFSV Kriminaalkoodeksi § 58 järgi kõrgeim karistusmäär, mahalaskmine. Merkulov lasti maha sama päeva õhtul kell 21.20, surnukeha kremeeriti. "Самый образованный палач" [Kõige haritum timukas] (vene). Novaja Gazeta. 30. august 2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 8.09.2016. Vaadatud 30.08.2016. 1953. aastal jäeti ilma auastmest ja riiklikest autasudest. "Katõni massimõrv: kuidas tõde võitis". Communist Crimes. Vaadatud 24.11.2020. "Vsevolod Merkulov" (inglise). Spartacus Educational. Vaadatud 27. augustil 2016. "«Берия стал бояться Абакумова как огня»" (vene). Kommersant. 30. juuni 2008. Vaadatud 28.08.2016.
Schaumburgi krahvkond

Schaumburgi krahvkond (saksa: Grafschaft Schaumburg), u. 1485. aastani tuntud kui Schauenburg, oli Saksa-Rooma riigi osariik, mis paiknes tänapäeva Alam-Saksi liidumaal. Selle territoorium oli enam-vähem kokkulangev tänapäeva Landkreis Schaumburgiga. Schaumburg lähtus keskaegsest krahvkonnast, mis asutati 12. sajand alguses. Nime sai Schaumburgi lossi järgi Rintelni lähedal Weseri ääres, kus omanikud hakkasid end Schauenburgi isandateks (aastast 1295 krahvideks) kutsuma. Adolf I oli arvatavasti esimene Schauenburgi isand aastal 1106. Aastal 1110 nimetas Saksi hertsog Lothar Schauenburgi isanda Adolf I haldama läänidena Holsteini ja Stormarni, sealhulgas Hamburgi. Järgnevalt olid Schaumburgi dünastiast ka Holsteini ja selle jaotuste Holstein-Itzehoe, Holstein-Kieli, Holstein-Pinnebergi (aastani 1640), Holstein-Plöni, Holstein-Segebergi ja Holstein-Rendsburgi (aastani 1460) krahvid ning viimase kaudu aeg-ajalt ka Schleswigi hertsogid. Krahv Adolf IV oli tegus valitseja ning asutas Stadthageni ja Rintelni linnad. Aastast 1500 kuulus Schaumburgi krahvkond Saksa-Rooma riigi Alam-Reini-Vestfaali ringkonda. Pärast lastetu krahvi Otto V surma aastal 1640 suri Schaumburgi dünastia välja. Holstein-Pinnebergi krahvkond ühendati Holsteini hertsogkonnaga. Schaumburgi krahvkonna pärusvaldus jaotati Schaumburgi pärijate vahel kolme ossa, üks liidendati Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonnna Lüneburgi vürstkonnaga, suurimast osast sai Schaumburg-Lippe krahvkond ja idaterritoorium jätkas nime all Schaumburgi krahvkond (Grafschaft Schaumburg hessischen Anteils), mida valitses personaaluniooni kaudu Hessen-Kassel. Kõik kolm on nüüd Alam-Saksi liidumaa osad. Kui aastal 1977 moodustati keset Alam-Saksimaad Schaumburgi kreis (Landkreis Schaumburg), valis see kasutamiseks iidsetest Schaumbergi krahvide vappidest tuletatud vapi. 1106–1130 Adolf I 1130–1164 Adolf II 1164–1225 Adolf III 1225–1238 Adolf IV 1238–1290 Gerhard I 1290–1315 Adolf VI 1315–1354 Adolf VII 1354–1370 Adolf VIII 1370–1404 Otto I 1404–1426 Adolf IX 1426–1464 Otto II (1400–1464) 1464–1474 Adolf X (1419–1474) 1474–1492 Erich (1420–1492) 1492–1510 Otto III (1426–1510) 1510–1526 Antonius (1439–1526) 1526–1527 Johann IV (1449–1527) 1527–1531 Jobst I (1483–1531) 1531–1560 Johann V 1531–1581 Jobst II (u. 1520–1581), valitses Gemeni isandkonda 1544–1576 Otto IV (1517–1576) 1576–1601 Adolf XI (1547–1601) 1601–1622 Ernst (1569–1622) 1622–1635 Jobst Hermann (1593–1635) 1635–1640 Otto V (1614–1640) Schaumburg-Lippe Schaumburg
Lima peapiiskoppide loend

Katoliku kiriku Lima peapiiskopkond (ladina keeles Archidioecesis Limanus) loodi 12. veebruaril 1546 Lima piiskopkonnast (diötseesist), mis oli loodud 14. mail 1541). Järgnevas tabelis on toodud Lima peapiiskopid ja ainus piiskop (Jerónimo de Loayza).
Brocken

Brocken (ka Blocksberg) on Harzi mäestiku ja Saksi-Anhalti liidumaa kõrgeim mägi. Kõrgus 1142 m. Brockeni mäega on seotud palju legende. Johann Wolfgang von Goethe "Fausti" põhjal käisid iga aasta 30. aprilli ööl vastu 1. maid nõiad mäe otsas tantsimas. Mäele ehitati 1935. aastal maailma esimene televisioonimast. USA lennuvägi purustas 17. aprillil 1945 mäe otsas oleva ilmajaama ja Brockeni hotelli, kuid teletorn jäi terveks. Selle hävitasid USA väed 1947, vahetult enne seda, kui pidid sellest piirkonnast lahkuma. Aastatel 1973–1976 ehitati uus televisioonimast. Piirkond kuulutati 1957 suletud alaks ning seda kasutasid Nõukogude armee ja Stasi, sealhulgas spionaažiks. Ümber mäetipu ehitati 3,6 meetri kõrgune kivimüür, mis tänapäevaks on lammutatud.
Aed ja Mesila

Aed ja Mesila oli 1941 ilmunud Eesti aianduse ja mesinduse ajakiri. Ajakirja esimene number ilmus jaanuaris 1941 ja viimane ehk seitsmes number juulis 1941. Ajakiri ilmus korra ühes kuus. Ajakirja andis välja Eesti NSV Põllutöö Rahvakomissariaat.