Topograafiline prominentsus

Topograafiline prominentsus (inglise keeles topographic prominence) on mäe, mäetipu või künka erimoel arvutatud suhteline kõrgus, mida sageli kasutatakse määratlemaks, kas mägi (mäetipp) on iseseisev või vaid mäemassiivi (mäe) kõrvaltipp. Ka on prominentsuse näitaja üks kriteeriume mäetippude kõrgusjärjestuse tabelite koostamisel. Defineeritakse mitut moodi. Üks neist kõlab nii: topograafiline prominentsus on minimaalne kõrgus, milleni on vaja etteantud tipust laskuda, et kõrgemale mäele tõusta. Iga tipp, mis ei ole saare või mandri kõrgeim tipp, on ühendatud sellest kõrgema tipuga mäeharjade kaudu ja omab ühte key col’i ("võtmesadulat"), mis on kõrgeima mäetipu juurde viiva mäeharja madalaim kuru. Sadul (col) on kahe tipu vahelise mäeharja madalaim punkt ja on ligikaudne sünonüüm mõistele mäekuru. Tipu kõrgeim sadul on selle key col. Tipu key col’i leidmiseks on kasulik kasutada mõistet ridgewalk. Alates antud tipust tuleb jälgida jooni, mis viivad kõrgemate tippude suunas. Mõnedel tippudel võib olla kaks, kolm või enam seljandikku, mis viivad lõpuks kõrgemale. Kõigist võimalikest kõrgematele tippudele viivatest harjateedest tuleb leida see, millel on kõrgeim madalpunkt. Selle ridgewalk’i madalaim punkt on key col. Kõrgematel mäetippudel on sageli key col kaugel. Näiteks Denali (6190 m) key col’i leidmiseks tuleb järgida lõunapoolseid mäeharjasid kuni Andides asuvate lähimate kõrgemate tippudeni. Selle viie tuhande kilomeetri pikkuse ridgewalk’i madalaim punkt asub Nicaraguas Rivases ja seal asub Denali key col (kõrgus merepinnast 50 m). Mäetipu lähtetipp või ematipp (line parent, parent mountain) on lähim kõrgem tipp kõrgeimal mäeharjal, mis viib selle tipu key col’ist ("võtmesadulast") eemale. Eeltoodud näite puhul on Denali lähtetipp Ecuadoris asuv Chimborazo (6267 m). Saare või mandri kõrgeima tipu prominentsus loetakse võrdseks tipu absoluutkõrgusega (näiteks Aconcagua (6962 m) prominentsus on 6962 m). Igal mäetipul, mis ei ole mandri või saare kõrgeim tipp, on oma key col ja prominentsuse väärtus. Prominentsuse arvutamise lihtsaid näiteid: Lhotse (8516 m) prominentsuse leidmiseks on vaja tipust laskuda vaid Lõunasadulani (7906 m), kuna sealt saab tõusta otse Džomolungma lõunatippu (Lhotse suhtes lähtetipp). Lhotse key col’iks on Lõunasadul. Vaja on teada saada laskumiskõrgus Lhotsest sadulani. See ongi prominentsuse väärtus. Lhotse puhul on prominentsus arvutatav järgmiselt: 8516 – 7906 = 610 m. Lihtsate juhtumite puhul on prominentsust hõlpus leida topograafilisi kaarte uurides. Enamik juhtumeid on siiski keerulised ja lahendatakse vastavate arvutiprogrammide abil. Näiteks Skandinaavia kõrgeima tipu Galdhøpiggen (2469 m) prominentsus on 2379 m. Selle arvutamiseks on vaja ahelike pidi liikuda Skandinaavia mäestiku põhjaossa, seejärel retkleda läbi Ida-Soome, Lääne-Karjala ja jõudnud Vene tasandikule, teha Vologda oblasti Võtegra rajoonis järsk vasakpööre suunaga itta ning pärast paarituhande kilomeetri pikkust sirgjoonelist liikumist jõudnud Uurali mäestikku, pöörata lõunasse ja mäestiku lõunaosast liikuda läbi Kasahstani Tian Shani mäestikku, kus tuleb edasi tõusta selle idapoolseima mäeaheliku Qarliq Tagh kõrgeimaisse tippu Tomort (4886 m; territoriaalselt asub Hiinas Xinjiangis). Seda loetakse Galdhøpiggeni lähtetipuks (line parent). Selle ligi 20 000 kilomeetrise ridgewalk’i madalaim koht (key col) on Arhangelski oblastis Kargopoli rajoonis asuv Kenski (90 m). Eelpool (key col’i peatükis) toodud näite puhul on Denali prominentsus on 6140 m. Prominentsus on mägede ja mäetippude klassifitseerimisel oluline kriteerium. Näide: Džomolungma lõunatipp asub merepinnast 8749 meetri kõrgusel (kõrgeim kui K2), kuid väga väikese prominentsuse tõttu (11 m) ei klassifitseeru ta mitte mingil viisil iseseisvaks eraldi olevaks mäetipuks. Teda peetakse Džomolungma alamtipuks (selle key col on 8738 m). Enamjaolt loetakse, et Himaalajas iseseisvad mäed ja mäetipud on prominentsusega vähemalt 500 m. Suure Munamäe (suhteline kõrgus teatavasti 60 m) prominentsus veebisaidi peakbagger.com andmeil on 218 m ja selle key col (100 m) asub Lätis Ludza piirkonnas. Suure Munamäe lähtemäeks (line parent) on Pihkva oblastis asuv Lipnitskaja (339 m). Colombia kaks kõrgemat mäetippu on Sierra Nevada de Santa Marta mäeahelikus teineteisest 680 meetri kaugusel asuvad Pico Cristóbal Colon ja Pico Simon Bolívar. Mõlemad on merepinnast 5730 meetrit kõrged. Et määrata prominentsust tuleb lähimat kõrgemat tippu (lähtetippu) otsida Andidest. Selline sobiv tipp on 1300 km kaugusel asuv Cayambe (5790 m). Et sinnamaani pääseda Sierra Nevada de Santa Martast, tuleb läbida madalikuala (Llanura del Caribe). See teeb key col’i kõrguseks vaid 191 m merepinnast ja prominentsuseks 5539 m (viies koht maailma kõrgeimate mäetippude järjestustabelis prominentsuse alusel). Kuid sellisele silmapaistvale prominentsusele saab pretendeerida vaid üks neist kahest tipust. Teine saab definitsioonist juhindudes (key col 5600 m) prominentsuseks vaid tagasihoidliku 125 m, mis selle näitaja poolest jääb alla ka Eesti suurimale künkale. topograafiline isolatsioon suhteline kõrgus Key Col. peakbagger.com Line Parent. peakbagger.com Denali, Alaska. peakbagger.com Galdhøpiggen, Norway. peakbagger.com Kensky Portage North. peakbagger.com Mount Everest - South Summit. peakbagger.com Suur Munamägi, Estonia. peakbagger.com Siin toodud mõlemi tipu kõrgus põhineb SRTM-i andmetel. Colombia topograafilised kaardid näitavad 5650 m piirjooni, kuid mitte 5700 m kontuure. 2015. aastal saadud käeshoitava GPS-i näit näitas, et kõrgus ca 5730 m võib olla õige. Tihti tuuakse välja 5775 m Pico Cristóbal Colón, Colombia. peakbagger.com World Top 50 by Prominence. peakbagger.com Pico Bolívar, Colombia. peakbagger.com  Topograafiline prominentsus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis