laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Leole lahing

Leole lahing (ka Lõhavere lahing, Lehola lahing) oli 1215. aasta märtsi-aprilli paiku toimunud Leole linnuse piiramine Liivimaa ristisõja ajal. Linnust kaitsnud sakalased eesotsas Lembituga alistusid riialaste, Mõõgavendade ordu, liivlaste ja latgalite ühisväele, lasid end ristida ja andsid pantvange. Kogu teave lahingust pärineb Henriku Liivimaa kroonikast. Esimest korda ründasid Liivimaa kristlased Sakala põhjaosa 1211. aastal. Tol korral piirduti piirkonna rüüstamisega. 1212. aasta Turaida vaherahuga määrati Sakala kuni Navesti jõeni Riia piiskop Alberti võimu alla. See jäi siiski pigem formaalsuseks ja piiskop isegi ei üritanud seal ristimist läbi viia. Pärast rahu lõppemist 1215. aasta alguses olid Liivimaa kristlased teinud sõjakäigu Läänemaa põhjaossa ning pärast sealt naasmist ja puhkamist otsustati tungida Sakalasse. Riialastest, orduvendadest, liivlastest ja latgalitest moodustatud vägi liikus läbi Sakala, asudes pärast Viljandi linnusest möödumist ümbruskonda rüüstama ja piirates seejärel sisse Leole linnuse. Sakalased astusid esimestele kohalejõudnutele vastu ja "ajasid neile hirmu peale", kuid pärast kogu kristlaste väe päralejõudmist alustati piiramise teisel ja kolmandal päeval kindluse aktiivset ründamist. Kokkukantud puuriida põlemapanemise abil õnnestus neil lõpuks linnuse kaitsesein süüdata. Ohtlikku olukorda sattunud seesolijad lubasid piirajatele raha anda, kui need nõustuvad lahkuma. Kristlased lubasid aga piiramise lõpetada vaid juhul, kui sakalased ristimise vastu võtavad. Sellest keeldunud linnuse kaitsjad jätkasid veel mõnda aega vastupanu, kuid kui tuli oli kaitseseina hävitanud ja piirajad ähvardasid nad ära tappa, siis lõpuks alistuti. Kõik sakalased eesotsas Lembituga väljusid linnusest ja lasid end ristida. Samal ajal röövis sõjavägi kogu linnuses olnud vara. Alistunud ülikud viidi esialgu vangidena Liivimaale, kuid vabastati pärast nende poegade pantvangideks saamist. Uute isandate võim jäi siiski suhteliselt ebakindlaks ja on võimalik, et Leole sakalased lülitusid taas liivimaalaste-vastasesse sõtta juba samal aastal, mil ugalaste ja sakalaste vägi käis piiramas Autine linnust, et nii toetada Riiat ründama läinud saarlasi. Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XV 7, XVI 1 lk 125, 131–133 Sulev Vahtre. Muinasaja loojang Eestis : vabadusvõitlus 1208–1227. Tallinn : Olion, 1990. Lk 92–93 Henriku Liivimaa kroonika, peatükk XVIII 7, lk 153–155 Vahtre, lk 102–103 Henriku Liivimaa kroonika, peatükk XIX 1–3, lk 157–159 Vahtre, lk 104–106
Keemine

Keemine on aine üleminek vedelast faasist gaasilisse, kusjuures vedelik aurustub intensiivselt kogu ruumala ulatuses. Keemisel tekivad vedeliku sees küllastunud auru mullikesed, mis üha kasvades tõusevad pinnale ja paiskavad auru vedeliku kohal olevasse ruumi. Keemine on füüsikaline nähtus, aine agregaatoleku muutus, mitte keemiline reaktsioon. Keemine on võimalik temperatuurivahemikus, kus vedelik ja aur saavad olla tasakaalus, see on kolmikpunkti ja kriitilise oleku vahel. Keemisel on küllastunud auru rõhk võrdne välisrõhuga ja seega keemistemperatuur vaakumis on madalam. Vee keemistemperatuur kõrgmägedes olenevalt atmosfäärirõhu langusest on märgatavalt alla 100 °C. Keemise kestmiseks on vaja soojuse pidevat juurdevoolu. Vedeliku (kestvat) eesmärgipärast soojendamist keemistemperatuuri hoidmiseks nimetatakse keetmiseks, näiteks reaktsioonisegu tagasikeetmine, arvukad destillatsioonimeetodid, toidukeetmine jm. Keemistemperatuur Keetmine (laboris) Aurustumissoojus Aurustumine Agregaatolek
Louis VII

Louis VII Noorem (prantsuse keeles Louis VII le Jeune; 1120 – 18. september 1180 Pariis) oli Kapetingide dünastiasse kuuluv Prantsusmaa kuningas 1137. aastast surmani. Louis VII jätkas isa, Prantsusmaa kuninga (1108–1137) Louis VI alustatud kuninglike domeenide laiendamist ning liitis Prantsusmaa keskmes asuva Bourges ja Sensi. Pärast tema abiellumist Akvitaania Eleanoriga liideti aladega ka Akvitaania hertsogkond, mis aga kaotati pärast lahutust Eleanorist 1152. aastal. 1147. aastal asus Louis VII St. Denis'st suure sõjaväega (umbes 100 000 meest) Teise ristisõtta (1147–1149). Antiookias palus Raymond Louis VII aidata vallutada muslimite käes olevat Edessa linna, Louis loobus Edessa vallutamisest ja asus (Damaskust ründama. Louis' ristisõdijad taandusid pärast suuri kaotusi ning hiljem paljud ellujäänud sõjamehed deserteerusid. Aastal 1149 suundus Louis VII löödult Pariisi. 1137. aastal abiellus Louis VII Akvitaania Eleanoriga. Marie (1145–1198) Alix (1151–1197/1198) 1154. aastal abiellus Louis VII Kastiilia Constance'iga, Kastiilia ja Leóni kuninga Alfonso II tütrega. Margaret (1158–1197) Alys (1160–1220) 1160. aastal abiellus Louis VII Champagne'i Adèle'iga, Champagne'i krahvi Theobald II tütrega. Philippe Auguste (1165–1223) Agnes (1171–1240)
Martin Eellend

Martin Eellend (kuni 1935. aastani Elend/Elendt; 12. november 1899 Pärnu – 24. aprill 1982 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (major). Ta oli kaupmehe poeg. Teenis 9. Üksikus Jalaväepataljonis. 1941. aastal saadeti ta sunniviisiliselt Venemaale. Oli saksa sõjavangis Königsbergis, jäi Saksamaale. Ohvitseride andmekogu
Eduard Ausmees

Eduard Ausmees (18. august 1902 – 16. märts 1983 Youngstown, Ohio, USA) oli Eesti sõjaväelane (kapten). Teenis 1. Jalaväerügemendis, 16. veebruaril 1936 viidi üle Sakala Partisanide Pataljoni.
Aleksander Ratas

Aleksander Ratas (4. detsember 1897 Peterburi – 4. august 1942 Šarõgino, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1937). Tema vanemad olid pärit Saaremaalt. Aleksander sündis Peterburis, kus tema vanemad sel ajal elasid. Kui ta oli 5-6-aastane, tuli pere Saaremaale tagasi ning Kuressaarde osteti maja. Aleksander õppis Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumis, kuni läks 16-aastaselt Venemaale Esimesse maailmasõtta. Võttis Eesti Vabariigi ohvitserina osa Vabadussõjast. 1926. aastal saadeti ta kopsutuberkuloosi tõttu Taagepera sanatooriumi. Seal tutvus ta oma tulevase abikaasaga, kellega abiellus sama aasta sügisel. 1939. aastal asus Ratas perega elama Kivimäele. 1940. aastal vallandati ta sõjaväest ja suunati Narva poeglaste gümnaasiumi sõjalise kasvatuse õpetajaks. 1941. aasta juunis, kui ta oli tulnud koju suvepuhkusele, küüditati tema pere Siberisse ning ta ise saadeti vangilaagrisse Sverdlovski oblastisse, kus 24. juunil järgmisel aastal tehti surmaotsus. 1933 Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk 1935 Kotkaristi IV klassi teenetemärk "Oi aegu ammuseid…" Kultuur ja Elu 3/2006 Ohvitseride andmekogu
Richard Niineste

Richard Friedrich Niineste (kuni 1935. aastani Richard Friedrich Niemann; 28. juuli 1907 – 23. juuni 1944 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (leitnant). Kuni 1940. aastani teenis Richard Niineste Eesti Vabariigi sõjaväes, mis liideti 1940. aastal Punaarmeega 22. Territoriaalse laskurkorpusena, Teise maailmasõja alates taanud koos korpuse vägedega NSV Liitu, kus Porhovi all jooksis Punaarmee poolt üle sakslaste poole ning interneeriti Stablagi, mis asus Königsbergi lähedal. Pärast vabastamist sõjavangilaagrist veebruaris-märtsis 1942. aastal naasis Eestisse, kus töötas Eesti Julgeolekupolitsei ja SD III osakonnas A allosakonnas (arvepidamine ja rahandus) Relva SS Obersturmführeri auastmes.
Kaarel Tammekand

Kaarel Rudolf Tammekand VR II/3 (31. oktoober 1894 – 14. oktoober 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1938).
Õppemoodul

Õppemoodul on ajaliselt ja vormiliselt terviklik ainekursuste komplekt. Näiteks: sissejuhatav moodul, spetsialiseerumise moodul, valikainete moodul.
Õnne Pärl

Õnne Pärl (21. aprill 1965 – 7. august 2024) oli eesti ajakirjanik ja fotograaf. Tema artikleid on ilmunud juhtimisajakirjas Director, ajalehtedes Maaleht, Eesti Päevaleht jm. Aastatel 2002–2006 toimetas ta ajakirja Biotech Estonia. Õnne Pärl õppis ajakirjandust, geoloogiat ja muusikateooriat. Esinenud lauljana bluusi-, džässi- ja folgifestivalidel ning salvestanud stuudios plaadijagu omi laule. Aastatel 2006–2008 elas ta Afganistanis. Ajakirjaniku ja fotograafina on ta teinud kaastööd organisatsioonidele Save the Children Sweden-Norway, Swedish Committee for Afghanistan, Landell Mills Ltd, Turquoise Mountain Foundation jt. Ta on kirjutanud raamatu "Armastatud Afganistan" (Raadi Duo, 2008). Tema fotonäitust "Armastatud Afganistan" eksponeeriti aastail 2008–2010 Eesti Rahvusraamatukogus, Pärnu Muuseumis, Tartu Ülikooli Ajaloo Muuseumis, Kuressaare Kultuurivaras, Võru Linnagaleriis, Narva Muuseumis, Viru Keskuses, Slough Museumis Inglismaal, Eesti Haridusministeeriumis, Kuressaare Gümnaasiumis, Maailmafilmi festivalil Tartus, Nurme bistroos Haapsalus, Tartu Lõunakeskuses, Kesk-Rootsi Ülikooli raamatukogudes Östersundis ja Sundsvallis. Ta on kirjutanud romaani "Pimeduses kulgeb tee" (Tänapäev, 2015) varjunime Aleksander Aina all. Romaan võitis II koha kirjastus Tänapäev romaanivõistlusel aastal 2015.Romaani saab tasuta laenutada Mirko.ee keskkonnas. Õnne on maetud Tartus Raadil Vana-Peetri kalmistule. Õnne Pärli laulud "Armastatud Afganistan" "Kaheksa kevadist hetke tolmuses Kabulis - hirmutav ja põnev korraga" Eesti Päevaleht, 12. aprill 2006 "Afganistani õige pale" Maaleht, 22. märts 2007 "Kes saab kitse?" Lemmik, 9/2008 "Koeravõitlus Afganistanis" Lemmik, 9/2008 "Naisena Afganistanis" Eesti Naine, november 2008 "Reisid Allahi kaitse all – Afganistan" Tehnikamaailm, jaanuar 2009 "Nancy Hatch Dupree – afgaanide ajaloo elav mälu" Eesti Päevaleht, 26. jaanuar 2009 "Väärikad vanad Afganistanis" Elukiri, 2/2009 "Sulelised Afganistanis" Lemmik, 02/2009 "Mulla vastab küsimustele läbi püha teksti" Postimees, 18. august 2009 "Kool võib olla ka lageda taeva all või majandusõues" Õpetajate Leht, 2. oktoober 2009 "Analüüs: Eesti meedia näitab Afganistanist väärastunud pilti" Eesti Päevaleht, 8. märts 2010 Tänapäev, Kirjastus; Admin (22. aprill 2016). "Romaanivõistluse võitis Kaur Riismaa - Kirjastus Tänapäev". Kirjastus Tänapäev. Vaadatud 27. juulil 2024. "Raadi-Kruusamäe", Vikipeedia, 25. mai 2022, vaadatud 30. augustil 2024 Kabuli Päevik Kabul Diary Afghanistan Photo Gallery Õnne Pärli mõttekodu. Blogi. Õnne Pärl (@onneparl) • Instagram Õnne Pärli laulud Delta. In memorian Õnne Pärl Mirko.ee - "Pimeduses kulgeb tee"[1]
Jooksurkägu

Jooksurkägu (Geococcyx) on käoliste seltsi kägulaste sugukonda kuuluv perekond. Perekonda kuulub kaks liiki: suur-jooksurkägu (Geococcyx californianus, elab USA edelaosas) ja väike-jooksurkägu (Geococcyx velox, elab Mehhikos ja Kesk-Ameerikas). Alles hiliskvaternaaris välja surnud Conklingi jooksurkägu peetakse tänapäeval suur-jooksurkäo alamliigiks G. californianus conklingi. Jooksurkägu elab kuivas avatud hajusate põõsastega piirkonnas, vahel põõsastikus, nii tasandikel kui mägedes. Kohati on nede arvukus üsna suur. Jooksurkäod söövad kõike, mida suudavad kinni püüda ja millest jõud üle käib. Väike-jooksurkägu sööb peamiselt putukaid, suur-jooksurkägu lisaks veel sisalikke ja madusid, sealhulgas lõgismadusid, närilisi ja teisi väikeimetajaid, tarantleid, skorpione, sajajalgseid, ämblikke, väikseid linde, linnumune ja -tibusid ning puuvilju ja seemneid. Nad varitsevad saaki ja kui see lähedale tuleb, ajavad seda taga mööda maapinda. Kinnipüütud saagi peksavad nad vastu maad surnuks. Jooksurkägu on ämblikke küttivate herilaste Pepsini ainus looduslik vaenlane. Jooksurkägu võib joosta kiirusega kuni 32 km/h. Ta suudab ka lennata, kuigi teeb seda haruharva. Saaki püüab ta alati joostes, lendab üksnes vaenlaste eest põgenemiseks. Jooksurkäod elavad üksikutena või paarides. Paarid on monogaamsed ja moodustuvad eluks ajaks. Paarid on paiksed, ei lahku oma territooriumilt ja kaitsevad seda. Pulmamängu ajal kõnnib isaslind emase ees, tõstes ja langetades tiibu ja ajades saba laiali. On täheldatud, et isaslind võib emasele tuua kingituseks toitu. Paljunemine toimub olenevalt liigist ja piirkonnast kevadest kuni kesksuveni. Jooksurkägu teeb pesa kaktusepuhmasse või põõsasse maapinna ligidale. Pesa võib vahel olla vooderdatud lehtede, maonaha või sõnnikuga. Pessa muneb ta tavaliselt 3–9 üldiselt valget muna, väike-jooksurkäol on mune vähem, 2–6. Mune hauvad ja poegade eest hoolitsevad mõlemad vanemad, isaslinnud hauvad öösiti, emaslinnud päeviti. Esimese 1-2 nädala jooksul pärast poegade koorumist on üks vanematest alati pesa juures. 2-3 nädala vanuselt lahkuvad tibud pesast ega pöördu sinna iialgi tagasi. Jaheda kõrbeöö ajal alaneb jooksurkäo kehatemperatuur ja lind langeb tardumusse. Öö lõppedes ajab jooksurkägu tiivad laiali ja suled kohevile, et paljastada päikesekiirgusele tumedad laigud oma nahal ja niiviisi keha soojendada. "Loomade elu", 6. kd., lk. 280
Rahvusvaheline tööjaotus

Rahvusvaheline tööjaotus on riikide majanduse spetsialiseerumine sellise toodangu valmistamisele, mille tootmise kulud on väikesed ja mida suudetakse valmistada suhteliselt kvaliteetsemalt kui teistes riikides.
Max Linder

Max Linder (Gabriel-Maximilien Leuvielle; 16. detsember 1883 Saint-Loubès – 31. oktoober 1925 Pariis) oli prantsuse filminäitleja, koomik. Hommikul, kui jõudsime Vincennes'i stuudiosse, ütles Louis Gasnier mulle: “Leidsime toreda süžee. Vincennes'i järv on jääs. Sa saad algaja uisutaja osa.” “Kulla mees, ma ei oska ju uisutada!” “Seda naljakam tuleb,” kinnitas tema. Ja mulle pandigi uisud alla. Mind tõugati jääle, enne kui jõudsin ülikonda vahetada. Võimatu öelda, mida ma täpselt tegin. Püüdsin end püsti hoida, kuid mu kübar kukkus maha. Tahtsin selle üles tõsta, kaotasin tasakaalu ja prantsatasin kübara otsa. Neljakäpukil ronisin tagasi kaldale. Ütlesin Gasnier'le: ”Teen kõik, mida tahad, aga uisutama ma enam ei hakka.” Tema vastas: “Rohkem pole vajagi, me juba filmisime. Nalja kui palju!” Veste Paas, Kui tummfilm naeris…, Eesti Raamat, Tallinn, 1973, lk 4 Sergei Jutkevitš, "Üksikvõtteid Prantsusmaast. Inimestest, filmidest, etendustest, raamatutest". Tõlkinud M. Järvekülg. Eesti Raamat, Tallinn 1974, lk 7–14
André Deed

André Deed (Henri André Augustin Chapais; 24. veebruar 1884 Le Havre – 4. oktoober 1940 Pariis) oli prantsuse filminäitleja, koomik. "Boireau maçon" (1913) "L'uomo meccanico" (1921) André Deed andmekogus IMDb (inglise)
Hans Lepp

Hans Lepp (1. jaanuar 1873 Ohukotsu mõis, Rapla kihelkond – 4. november 1951 Tallinn) oli Tallinna linnaaednik 1907–1940. Tema ajal heakorrastati Balti jaama esine, Harjuvärava mägi, Vene ja Heinaturg, Rannavärava mägi, Kaitseväe kalmistu, rajati Tiigiveski park. Samuti töötas ta Vanamõisa, Lohu ja teiste mõisate pargiehitustööl. 1933. ostis ta Standardi autode esindajalt 4-silindrilise auto. Väljavõte 1935. aasta ajalehest: “Puiesteed paigutatakse ümber. Ligi 2500 ruutmeetrit uut pinda platsi all. Wabaduseplatsil, õieti selle Jaani kiriku poolsel serval ja kunstihoone ees käib praegu tihe töö. Linnaaedniku H. Lepa juhatusel ligemale 40 inimest rühmab ümber istutada suuri tugevaid puid... Varemalt Wabaduseplats kujutas enesest mingit vormitut riba. Nüüd antakse talle aga ilusa neljakandilise platsi kuju, mistõttu kunstihoone eest tulew allee teeb niinimetatud Jaani kiriku “abikiriku” [tollane käimla] juures täisnurga.” Haabersti linnaosas Haabersti asumis Vabaõhumuuseumi tee ja Lillevälja tänava nurgal paikneb tema kunagine puukool-aed, mis osaliselt (2 ha) on looduskaitse all. Tema poeg Erich (Eerik) Lepp (1903–1981) oli mootorisportlane, Tallinna Rotary Klubi liige, aiandus- ja maastikuarhitekt Tallinnas ja hiljem Montréalis. Hans Lepp on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule. 1938 – Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk Uussünd, ja miks me seda vajame?, Keila: Külvaja 1934; trükis Hans Lepp E-kataloogis ESTER Hans Lepp (1873 – 1951) linnaaednik (haljastusarhitekt) Haudi (vaadatud 07.08.2017) Auto uudiseid: "Standard" autode esindaja müüs kaks prooviks tellitud masinat: ühe 4-tsilindrilise masina ostis linnaaednik Lepp, arvatavasti oma poja jaoks., Rahvaleht 16.05.1933 Heldur Sander: Lasteaia pargist Vabaduse väljakuni., Keskus 11/2007 Auto uudiseid: Uusi mootorrattaid. Aiandusteadlane Erich Lepp, linnaaedniku poeg, kes tuntud ka mootorsportlasena, ostis endale "Harley Davidsoni" soolomasina., Rahvaleht 12.05.1934, lk.2 TLÜAR väliseesti isikud: Lepp, Eerik
Nicholas Liverpool

Nicholas Joseph Orville Liverpool (9. september 1934 – 1. juuni 2015) oli Dominica president 2. oktoobrist 2003 kuni 17. septembrini 2012. Ta pidas pikka aega kohtuniku- ja advokaadiameteid. Aastatel 1993–1995 oli ta Ida-Kariibi Kohtu ülemkohtunik. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 2. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Lahkrivi

Lahkrivi on sõjaväelise allüksuse või üksuse lahingurivistus või rännakurivistus, kus hoitakse joondumist ja vahekaugusi paindlikult vastavalt maastikule ja olukorrale. Lahkrivi vastand on koondrivi ehk lihtsalt rivi, mida kasutatakse mittelahingulistes või tavateenistuslikes oludes. Lahkrivi võeti kasutusele Ameerika Iseseisvussõja ajal ameeriklaste poolt, kes matkisid selle indiaanlastelt. Lahkrivi tähendas, et sõdurid olid laiali ja tulistasid looduslike varjete tagant. Inglased aga sõdisid tihedalt koondrivis seistes. Ameeriklaste kaotused olid väiksemad ja nad võitsid Ameerika Iseseisvussõja 1781.a. 1783.a kuulutati endised asumaad vabadeks ja iseseisvateks osariikideks.
Tara Reid

Tara Donna Reid (sündinud 8. novembril 1975) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Ta on mänginud filmides "Suur Lebowski" (1998), Urban Legend (1998), Kuum pirukas (1999), Kuum pirukas 2 (2001), National Lampoon's Van Wilder (2002), My Boss's Daughter (2003) ja Alone in the Dark (2005).
Muḩammad Najīb

Kindral Muḩammad Najīb [mu'hammad nadž'iib] (kohalik hääldus [nag'iib]) (محمد نجيب; levinud nimekuju Muhammad Naguib; 20. veebruar 1901 Hartum, Sudaan – 28. august 1984 Kairo, Egiptus) oli Egiptuse esimene president. Najīb kuulus alates 1949. aastast vabade ohvitseride liikumisse, mis viis läbi 1952. aasta Egiptuse revolutsiooni. Pärast kuningas Fārūq I kukutamist 23. juulil 1952 sai temast Juhtiva Revolutsiooninõukogu esimees. 17. septembril 1952 nimetati ta ka peaministriks. 18. juunil 1953 kuulutas Najīb monarhia likvideerituks – troonilt tõugati pärast isa Fārūq I kukutamist nominaalselt kuningaks kroonitud sülelaps Fu'ād II ja välja kuulutati Egiptuse Vabariik. Kindral Najībist sai selle esimene president. Peatselt puhkes võimuvõitlus tema ja revolutsiooni teise liidri, noore koloneli Jamāl ‘Abd an-Nāşiri vahel, mis viis Najībi tagandamiseni veebruaris 1954. Rahva survel ennistati Najīb küll kaks päeva hiljem ametisse, kuid tema roll riigipeana oli üha tseremoniaalsem ja novembris 1954 astus ta ametist tagasi, loovutades nii tegeliku kui tseremoniaalse võimu kolonel an-Nāşirile.
Kuum pirukas

"Kuum pirukas" (inglise keeles "American Pie") on 1999. aastal tehtud Ameerika Ühendriikide sekskomöödia.
Robert Greenwald

Robert Greenwald (sündinud 28. augustil 1945) on Ameerika Ühendriikide filmirežissöör ja -produtsent ning poliitikaaktivist. Ta on teinud Fox News Channeli ja George W. Bushi administratsiooni suhtes kriitilisi dokumentaalfilme.
American Pie

"American Pie" on USA folkrokklaulja Don McLeani singel tema teiselt stuudioalbumilt "American Pie". Singel anti välja 1971. aasta novembris. See oli USA edetabeli Billboard Hot 100 tipus neli nädalat ning jõudis edetabeli tippu ka Austraalias, Kanadas ja Uus-Meremaal. 1991 singel taasavaldati ja jõudis Suurbritannias 12. kohale. Fraas laulus "The Day the Music Died" viitab 1959. aastal toimunud lennuõnnetusele, milles hukkusid Buddy Holly, Ritchie Valens ja The Big Bopper. McLean kirjutas laulu Cold Springsis (New Yorgi osariigis) ja Philadelphias olles. "American Pie" salvestati 26. mail 1971 ja esialgse versiooni pikkus oli 8 minutit ja 33 sekundit. Singlist on tehtud hiljem mitu kaverit, sh Madonna oma 2000. aastal.
Rüütellikkus

Rüütellikkus on suursugustele meestele omistatav käitumiskoodeks, mis eelkõige avaldub sügavas lugupidamises, suuremeelsuses, abivalmiduses kokkupuutel teise inimesega. Tänapäeval loetakse rüütellikuks peaasjalikult mehe austusväärne käitumine naise ees, ajalooliselt on aga see mõiste olnud laiem, rüütellik oli lahinguväljal vaenlasele armu anda, samuti vagadus ja aukartlikkus jumala ees. Enamasti assotsieerub terminiga keskaegse Euroopa rüütliseisus, siiski on sarnaseid koodekseid eri aegadel olnud pea kõigis kultuurides. Termin "rüütel" tuleneb prantsuskeelsest sõnast chevalier – mees, kes ratsutab hobusel. Turvistatud ratsasõdalasi hakati Prantsusmaal sedasi kutsuma 10. sajandi teisel poolel. Rüütlid said põhjaliku sõjalise väljaõppe, kallihinnalise sõjaratsu ning esmaklassilised relvad, see kõik eeldas suurt jõukust ja prestiiži. 11. kuni 15. sajandil kasutasid mitmed keskaegsed kirjamehed terminit "rüütellikkus", kuid iga autori puhul oli selle tähenduses erinevusi. Mõnikord tähistas see elukutset, teinekord sotsiaalset klassi, ilukirjanduslikes teostes nagu "Rolandi laul" tähistas sõna "rüütellikkus" väärikat tegutsemist lahingus. Alates 12. sajandist hakati rüütellikkuse all mõistma erinevate moraalsete, religioossete ja sotsiaalsete normide kogumit, mida iga rüütel pidi järgima. Selle kogumi või koodeksi osad varieerusid piirkonniti, kuid põhilisteks väärtusteks olid julgus, ausus ja lojaalsus. Lisaks hakkas see suunama rüütlite igapäevast elu ja käitumist, rüütel pidi olema rüütellik ka siis, kui ta parasjagu polnud sõjateenistuses. Keskaegsed rüütlid hindasid roomlaste pärandit, ülistasid nende vaprust, taktikat ja ideoloogiat. Sellest annavad tunnistust mitmete Vana-Rooma autorite sõjateemaliste teoste tõlked prantsuse keelde 13. - 15. sajandil. Juba 13. sajandil tõlkis Jean De Meun prantsuse keelde Vegetiuse sõjapidamise käsiraamatu "De Re Militari" Rüütlikasvatus
Kiiruisutamine 1984. aasta taliolümpiamängudel

Kiiruisutamisvõistlused 1984. aasta taliolümpiamängudel peeti 9.–18. veebruaril Sarajevos Zetra jäähallis. 10. veebruar, 42 võistlejat Kuupäev: 14. veebruar Osavõtjaid: 43 võistlejat Riike: 20 Maailmarekord: 1.12,58 Pavel Pegov  NSVL, 25. märts 1983, Alma-Ata Olümpiarekord: 1.15,18 Eric Heiden  USA, 19. veebruar 1980, Lake Placid Olümpiavõitja 1980: 1.15,18 Eric Heiden  USA 16. veebruar, 40 võistlejat 12. veebruar, 42 võistlejat 18. veebruar, 32 võistlejat 10. veebruar, 33 võistlejat 13. veebruar, 38 võistlejat 9. veebruar, 32 võistlejat 15. veebruar, 26 võistlejat
2009. aasta Malaisia grand prix

2009. aasta Malaisia Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja teine etapp, mis peeti Malaisias Sepangis Sepangi ringrajal 5. aprillil 2009. Ettenähtud 56 ringist sõideti vaid 31, sest paduvihma tõttu võistlus katkestati. Võistlustrassi kogupikkus oli 171,833 km. Et sõideti alla 75 protsendi ettenähtud ringidest, jagati vastavalt reeglitele välja vaid pooled punktidest. Nii kvalifikatsiooni kui ka võistluse võitis Brawn GP sõitja Jenson Button, kes sai ka parima ringiaja 1.36,641. Malaisia Grand Prix
2009. aasta Hiina grand prix

2009. aasta Hiina Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja kolmas etapp, mis peeti Hiinas Shanghais Shanghai ringrajal 19. aprillil 2009. Sõideti 56 ringi, võistluse kogupikkus oli 305,066 km. Ilm oli vihmane. Red Bulli meeskond sai oma ajaloo esimese parima stardikoha, mille võttis Sebastian Vettel. Võistlusel said Red Bulli sõitjad kaksikvõidu, esimene oli Vettel ja teine Mark Webber. Ka GP-võit oli Red Bullile esimene. Võistluse kiireima ringi sõitis Rubens Barrichello (1.59,592).
1570. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | 1570. aastad | 1580. aastad | 1590. aastad | 1600. aastad | ► 1570 | 1571 | 1572 | 1573 | 1574 | 1575 | 1576 | 1577 | 1578 | 1579 1570. aastad on ajavahemik 1570. aasta algusest kuni 1579. aasta lõpuni. ... ... ...
Eosloomad

Eosloomad (Sporozoa) oli takson, mis hõlmas kõiki parasiitseid protiste, ning oli seega selgelt polüfüleetiline. Tänapäeval arvatakse suur osa endistest eosloomade taksonitest hõimkonda Apicomplexa. Kõrveeosloomad Väikeeosloomad Apicomplexa