Peamine koesobivuskompleks

Peamiseks koesobivuskompleksiks ehk MHC-geenideks ehk koesobivusantigeenideks ehk suuremaks koesobivuskompleksiks (lühend MHC, inglise major histocompatibility complex) nimetatakse paljude selgroogsete lümfoid(-immuunsüsteemi) geenikompleksi, mis paikneb ühes kromosoomis. Peamise koesobivuskompleksi geenide ülesandeks on lümfoid-(immuun-) süsteemi rakkude vahelise kommunikatsiooni hõlbustamine, raku pinnal olevate koesobivusantigeenide olemasolu kontrollimine ja äratundmine (organismiomaste rakkude eristamine võõrastest rakkudest) ja immuunvastuse esilekutsumine ning tõenäoliselt osalemine sugulises valikus. Nii näiteks tunnevad T-rakkude pinnal paiknevad T-rakkude retseptorid ehk TCR-molekulid ära kehavõõraste antigeenide olemasolu viirusega nakatatud raku välispinnal koos raku enda peamise koesobivuskompleksi (inimestel HLA) antigeenidega. MHC-geenid esitlevad MHC-taskus peptiide ja kodeerivad kolme klassi koesobivusantigeene ehk MHC valke (glükoproteiinid): MHC klass I valke MHC klass II valke MHC klass III valke.  Pikemalt artiklis MHC klass I valgud Klass I MHC valgud transporditakse raku seest ja need on avaldunud enamikul keharakkude membraanidel. Igal rakul võib avalduda ligi 100 000 klassi I MHC-molekuli. Klass I MHC valgud eksponeerivad raku pinnal rakuvalkude käibes tekkinud peptiidfragmente ja seonduvad harilikult tsütotoksiliste T-rakkudega ning lasevad ATC-rakul neile käsilolevat antigeeni esitleda.  Pikemalt artiklis HLA geenikompleks Inimeste peamine koesobivuskompleks kannab nimetust HLA geenikompleks (ka HLA-antigeenid), kuna nad avastati leukotsüütide pinnal. HLA-lookuses paiknevad geenid on väga polümorfsed. Inimestel on HLA-geenikompleks (ka: geenikogum) (MHC) kodeeritud 6. kromosoomis (hiirtel H-2 geenid 17. kromosoomis). HL-antigeenid paiknevad kõikide tuumaga rakkude pinnal ja neid kasutatakse koesiirdamise proovide uurimisel, garanteerimaks transplantatsioonis doonori ja haige sobivuse. Enne elundite ja rakkude siirdamist määratakse eelnevalt nii doonori kui ka retsipiendi HLA antigeenid/alleelid (näiteks PCR-iga). MHC-geenidega seostatakse inimestel mitmeid immuunpuudulikkuse vorme ja perekondlikke haigusi, näiteks: Addisoni tõbi (HLA-DR3) (II klass) anküloseeriv spondüliit (HLA-B27) (I klass) Hashimoto tõbi (HLA-DR5) (II klass) juveniilne reumatoidartriit (HLA-DR8) (II klass) Goodpasture'i sündroom (HLA-DR2) (II klass) Gravesi tõbi (HLA-DR3) (II klass) insuliinisõltuv suhkurtõbi (HLA-DQ2/8) (II klass) krooniline maksapõletik (HLA-DR3) (II klass) polüskleroos (HLA-DR2,DR6) (II klass) primaarne hüpotüreoos (HLA-DR3) (II klass) psoriaas (psoriasis vulgaris) (HLA-Cw6) (I klass) Reiteri sündroom (HLA-B27) (I klass) reumatoidartriit (HLA-DR4) (II klass) Sjögreni sündroom (HLA-DR3) (II klass) tsöliaakia (HLA-DR3) (II klass) MHC II klassi defitsiiti ehk HLA II klassi defitsiiti põhjustab II klassi molekulide transkriptsiooni vahendavate valkude defitsiit. Sellega seostatakse mitmeid geenimutatsioone ja ka rakulise immuunsuse häirumist – T-abistajarakkude vähenenud arvu tõttu muutub antikehade ja immuunglobuliinide sünteesi hulk väiksemaks. 1945. Georg D. Snell koos kaastöötajatega aretasid geneetiliselt identseid, välja arvatud üks geneetiline piirkond raku membraanil, mis kontrollis võõraste ‘histocompatibility (H) genes’- geenide hülgamist, laborihiiri 1970. aastatel hakati immuunvastust seostama MHC-molekulide, täpsemalt MHC-molekulide ja T-lümfotsüütide vahelise rakulise kommunikatsiooniga. Lõhn MEDITSIINITERMINOLOOGIA KOMISJON, Väljavõte koosoleku protokollist nr 183, 20. oktoober 2006 Ain Heinaru, "Geneetika" õpik kõrgkoolile, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 1034, 2012, ISBN 978-9949-32-171-1 Ain Heinaru, "Geneetika" õpik kõrgkoolile, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 729, 2012, ISBN 978-9949-32-171-1 "Meditsiinisõnastik" 473:2004. MHC, Sridhar Rao, veebiversioon (vaadatud 9.03.2014) (inglise keeles) Sirje Velbri, "Immuunpuudulikkus diagnostika ja ravi, AS Medicina, lk 52, 2002, ISBN 9985 829 41 7 Dustin J Penn, Major Histocompatibility Complex (MHC), veebiversioon (vaadatud 9.03.2014) (inglise keeles) GEORGE D. SNELL Nobel lecture, 8 December, 1980, veebiversioon (vaadatud 9.03.2014) (inglise keeles) Dr Gene Mayer and Dr Jennifer Nyland,IMMUNOLOGY - CHAPTER TEN: MAJOR HISTOCOMPATIBILITY COMPLEX (MHC) AND T-CELL RECEPTORS - ROLE IN IMMUNE RESPONSES, veebiversioon (vaadatud 9.03.2014) (inglise keeles) Janeway CA Jr, Travers P, Walport M, et al., The major histocompatibility complex and its functions., Immunobiology: The Immune System in Health and Disease. 5.trükk, New York: Garland Science; 2001, veebiversioon (vaadatud 6.07.2014) (inglise keeles) Peeter Hõrak, Parasiitide roll peremehe (elukäigu) evolutsioonis, kirjutatud 2001-2014, veebiversioon (vaadatud 9.03.2014) S.C.L Gough ja M.J Simmonds, The HLA Region and Autoimmune Disease: Associations and Mechanisms of Action, Curr Genomics. Nov 2007; 8(7): 453–465, doi: 10.2174/138920207783591690, PMCID: PMC2647156, veebiversioon (vaadatud 9.03.2014) (inglise keeles) Sissekanne Encyclopædia Britannicass