laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kornel Filipowicz

Kornel Filipowicz (27. oktoober 1913 Ternopil – 28. veebruar 1990 Kraków) oli poola kirjanik ja stsenarist. Kornel Filipowicz sündis tol ajal Austria-Ungari Keisririigi koosseisu kuulunud Ternopilis (alates 1918. aastast Poola, tänapäeval Ukraina territooriumil). 1923. aastal kolis perekond Cieszynisse, kus Kornel Filipowicz elas kuni gümnaasiumi lõpetamiseni 1932. aastal. Seejärel õppis ta Krakówis Jagellooni Ülikoolis bioloogiat. 1936–1939 oli ta ajakirja Nasz Wyraz toimetaja. Teise maailmasõja ajal langes Kornel Filipowicz 1939. aasta septembris Saksa vägede kätte sõjavangi, kuid ta õnnestus varsti vangilaagrist põgeneda. Gestapo tabas ta 1944. aastal ja teda peeti kinni koonduslaagrites. Pärast Teist maailmasõda elas Kornel Filipowicz Krakówis, kus tegutses vabakutselise kirjanikuna. 1975. aasta detsembris kirjutas ta alla 59 intellektuaali kirjale, millega protesteeriti konstitutsioonimuudatuste vastu. Eesti keeles on 1966. aastal ilmunud Kornel Filiopowiczi lühiromaan "Antikangelase päevik" (poola keeles "Pamiętnik antybohatera", 1961) ja 1975. aastal "Kolm mikroromaani". "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. august 2016. Vaadatud 21. augustil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://lubimyczytac.pl/autor/37829/kornel-filipowicz http://culture.pl/pl/tworca/kornel-filipowicz http://nowahistoria.interia.pl/kartka-z-kalendarza/news-5-grudnia-1975-r-memorial-59-intelektualistow-trafia-do-sejm,nId,1068978 IMDb link puudub Kornel Filipowicz andmekogus IMDb (inglise)
Sumatranus

Sumatranus on veemadulaste sugukonna maoperekond. Perekonda Sumatranus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Sumatranus albomaculatus (Duméril, Bibron & Duméril, 1854). Neid madusid võib kohata ujumas Sumatra ja Indoneesia vetes. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Sumatranus Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 2.05.2015) (inglise keeles) Murphy & Voris, 2014 :A Checklist and Key to the Homalopsid Snakes (Reptilia, Squamata, Serpentes), with the Description of New Genera, Fieldiana: Life And Earth Sciences, nr 8, lk 1-43 Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Sumatranus albomaculatus seisuga 2.05.2015.
Püha allikas (täpsustus)

Püha allika nime kannab mitu Eesti allikat: Püha allikas (ka Kuremäe Ohvriallikas) on Ida-Viru maakonnas Illuka vallas Püha allikas (ka Koila linnamäe allikas) on Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Püha allikas (ka Ohtu Püha allikas) on Harju maakonnas Keila vallas ... Hiieallikas Hiieallikas (täpsustus)
Barcelona

Barcelona on Kataloonia pealinn, elanike arvult Hispaania teine linn. Linn asub Vahemere rannikul, Llobregati ja Besòsi jõe suudmete vahel. Linna elanike arv halduspiires on 1 593 000 (2005), kuid koos eeslinnadega on elanike arv üle 4 miljoni. Barcelonas asub Kataloonia valitsus Generalitat de Catalunya. Legendi järgi asutas tänapäeva linna kohale Barcino koloonia kartaago väejuht Hamilkar Barkas, Hannibali isa. Roomlased ehitasid linna kohale oma kindluse umbes 15 eKr. 5. sajandil vallutasid linna läänegoodid ja 8. sajandil maurid. Aastal 801 vallutas linna Karl Suure poeg Ludwig Vaga. Aastal 985 rüüstas Barcelonat Córdoba kaliif Al-Mansur. Keskajal oli Barcelona Aragóni kuningriigi pealinn. Pärast liitu Aragóni ja Kastiilia vahel linna areng pidurdus. Linn rüüstati 1640–1652 püsinud Kataloonia Vabariigi likvideerimise käigus ja Hispaania pärilussõja ajal 1714. Felipe V lammutas pool kaupmeeste elurajooni tsitadelli ehitamiseks, et vaenulikku linna ühekorraga karistada ja kontrollida. Katalaani keele kasutamine asjaajamises keelustati. Linna uus tõus algas 19. sajandil, kui Barcelonast sai Hispaania juhtiv tööstuslinn. Seda märkis ka katalaanide rahvusliku meelsuse tõus. Anarhistidel oli Kataloonias suurem mõju kui kusagil mujal. Hispaania kodusõja ajal oli Barcelona üks vabariiklaste keskusi. Frankistid vallutasid ta 26. jaanuaril 1939. 1992. aastal toimusid linnas XXV suveolümpiamängud. Sagrada Família kirik vanalinn Ciutat Vella okeanaarium Parc Güell Palau Güell Casa Batlló La Pedrera MACBA (Museu d'Art Contemporani de Barcelona) Torre Agbar Arc de Triomf Barcelona ülikool asutati 1450. aastal ja Toulouse Business School. Linnas on metroo ja linna lähedal El Prati lennujaam. Linnas tegutseb spordiklubi FC Barcelona. laulja Montserrat Caballé laulja José Carreras arhitekt Antoni Gaudí kunstnik Joan Miró ROKi president Juan Antonio Samaranch tennisist Arantxa Sánchez-Vicario Torre Mapfre RCD Espanyol Barcelona protsess Barcelona mammutimuuseum Barcelona Ülikool Massana kool http://www.idescat.cat/pub/?id=aec&n=925&t=2016 Municipal Register of Spain of 2023 Barcelona koduleht Barcelona Travel Guide
Yves Rosseel

Yves Rosseel on Belgia Genti Ülikooli psühholoogia ja haridusteaduste teaduskonna andmeanalüüsi osakonna kaasprofessor. Tema peamisteks uurimishuvideks on aju piltdiagnostika andmete analüüs, seotus ja põhjuslikkus, ja struktuurivõrrandite modelleerimine. Ta on loonud ja haldab R-i vabavaralist lisapaketti lavaan, mis võimaldab struktuurivõrrandite modelleerimist. Lavaan on lühendatud versioon sõnadest latent variable analysis. Aprillis 2015 viis Yves Rosseel käitumis-, sotsiaal- ja terviseteaduste doktorikooli raames läbi kolmepäevase kursuse struktuurivõrrandite modelleerimist (ingl. k. structural equation modeling ehk SEM) R-i lisapaketti lavaan kasutades. R "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 2. mail 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) [1][alaline kõdulink] [2] - lavaan paketi koduleht [3] - ametlik lavaani tutvustav artikkel
Grammatilised vahendid

Grammatilised vahendid on keelelised vahendid, mis seovad leksikaalsed vahendid üheks funktsionaalseks tervikuks - lauseks või lause moodustajaks. Lause moodustajad on lauses üksteisega grammatiliselt seotud. Neid seoseid nimetatakse grammatilisteks seepärast, et neid vormistavad grammatilised vahendid. Grammatilisi vahendeid on viit liiki: leksikaalgrammatilised vahendid: abisõnad, nt kaas- või sidesõnad, ka osa asesõnu; morfoloogiliste kategooriate tunnused ehk muutetunnused, s.o noomeni arvu- ja käändetunnused võrdlusastmete tunnused, verbi arvu-, isiku-, aja-, kõneviisi-, tegumoe- ja kõneliigitunnused, infiniitsete verbivormide tunnused; osa tuletusliiteid, nt kausatiivi- ja refleksiiviliiteid; prosoodilised vahendid: intonatsioon ja rõhk; sõnajärg. Grammatilised vahendid väljendavad situatsiooni komponentide semantilisi tüüpe ehk üldisi tähendusi ('kes', 'kellele', 'kuhu', 'kuidas' jms). Seaduspärasusi, kuidas grammatilised vahendid ühendavad leksikaalsed vahendid lauseks ja lause moodustajaks, kirjeldab süntaks ehk lauseõpetus. Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut. 5-6. Mati Erelt. Eesti keele lauseõpetus. Sissejuhatus. Öeldis, Tartu ülikooli eesti keele osakonna preprindid 4. Tartu Ülikool. 2013. 12-13.
Jerzy Stefan Stawiński

Jerzy Stefan Stawiński (1. juuli 1921 Zakręt – 12. juuni 2010 Varssavi) oli poola kirjanik, stsenarist ja filmilavastaja. Teise maailmasõja ajal osales Jerzy Stefan Stawiński põrandaaluses vastupanuliikumises ja võttis osa Varssavi ülestõusust. Ta langes Saksa vägede kätte vangi. Sõjavangist vabastamise järel võitles ta läänerindel Poola väeüksuste koosseisus. 1952. aastal lõpetas Jerzy Stefan Stawiński Varssavi ülikooli õigusteaduskonna. 1950–1954 töötas ta Poola riiklikus kirjastuses Państwowy Instytut Wydawniczy. Ta mängis olulist rolli Poola filmikoolkonna kujunemisel ühe olulisema stsenaristina. 1957–1965 oli ta filmikoondise "Kamera" kirjandusala juhataja. Hiljem lavastas ta ka ise mitmeid filme. 1972–1974 oli ta kunstiline juht filmikoondises "Panorama" ja 1977–1981 kirjandusala juhataja filmikoondises "Iluzjon". Eesti keeles on 1965. aastal ilmunud Jerzy Stefan Stawiński jutustus "Adami jälil" (poola keeles "Pogoń za Adamem", 1964). http://www.filmweb.pl/person/Jerzy+Stefan+Stawi%C5%84ski-12689 http://sppwarszawa.pl/czlonkowie/jerzy-stefan-stawinski/ http://www.filmpolski.pl/fp/index.php?osoba=111834 Jerzy Stefan Stawinski andmekogus IMDb (inglise)
Tatarka

Tatarka on alev (töölisasula) Valgevenes Mahiloŭ oblastis Asipovičy rajoonis. XIX sajandi teisel poolel oli Tatarka küla Babrujski maakonnas. Aastal 1873 hakkas seda läbima Liibavi-Romno raudtee. 1930. aastatel hakkas asula kasvama, kui sinna rajati turbatööstus. 14. mail 1949 sai Tatarkast alev. Lisaks turbatööstusele on Tatarkas veel õmblustsehh ja metsamajand.
Ametüstpüüton

Ametüstpüüton (Liasis) on maoperekond. Varem (kuni 1993) kuulusid maoperekonda ka liigid rõngaspüüton ja Apodora papuana. Ametüstpüütonite perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Liasis fuscus (Peters, 1873), Liasis mackloti (Duméril & Bibron), 1844, Liasis olivaceus (J. E. Gray, 1842), Liasis papuana (Peters & Doria, 1878). Need kägistajamaod on levinud Austraalias ja Paapua Uus-Guineas. Ametüstpüütonite perekonna emased maod on munejad ja osade autorite järgi esineb neil teatud määral ka vanemlikku hoolivust: nad valvavad, kaitsevad ning soojendavad (hauduvad) munetud mune. Patricia Pope Bartlett, Ernie Wagner, "Pythons: Everything about Selection, Care, Nutrition, Diseases, Breeding ...", lk 60 – 63, 1997, Barron's Educational Series, veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Liasis Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 27.04.2014) (inglise keeles) Liasis olivaceus J.E. Gray, 1842, veebiversioon (vaadatud 2.05.2015)(inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne uBios Sissekanne veebisaidil Wikispecies Nature World Newsi video: Python Devours Crocodile in Australia, veebiversioon (vaadatud 06.03.2014) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Liasis seisuga 22.12.2013.
Valdo Lust

Valdo Lust (sündinud 20. detsembril 1973 Tallinnas) on eesti vaimulik, politsei- ja piirivalvekaplan. Ta lõpetas aastal 1992 Jakob Westholmi Keskkooli. Aastatel 1993–1995 õppis ta Tartu Teoloogia Akadeemias (ei lõpetanud). Aastatel 1995–2001 Usuteaduse Instituudis ja aastatel 2006–2007 Usuteaduse Instituudis ja selle juures olevas pastoraalseminaris BA (bakalaureuse) astmega. Ta kuulub akadeemiliselt korporatsiooni Fraternitas Liviensis. Aastatel 2005–2007 õppis ta Leicester College'is inglise keelt (ESOL). Aastatel 2007–2008 õppis ta Sisekaitseakadeemia Politseikolledži Politseikoolis. Aastal 2012 kaitses ta Tartu Ülikoolis religiooniantropoloogia alal MA (magistrikraadi). Ta ordineeriti 10. mail 1997 diakoniks ja 11. juulil 2008 õpetajaks. Ta oli aastatel 1997–1999 Laatre koguduse diakon; aastatel 1997–2003 ja 2004–2005 oli ta Rõngu koguduse diakon; aastatel 2003 ja 2005–2006 oli ta E.E.L.K. teenistuses Inglismaal. Aastatel 2008–2010 oli ta Lõuna prefektuuris politseikaplan ja aastast 2010 on ta politsei- ja piirivalvekaplan. Alates juunist 2016 on ta Politsei- ja Piirivalveameti peakaplan. Lisaks oli ta aastatel 1995–1996 Laatre Algkooli usuõpetuse õpetaja; aastatel 1996–1997 oli ta Valga linnavalitsuse linnahooldusameti peaspetsialist; aastatel 2001–2002 oli ta Tallinna linnavalitsuses abilinnapea abi. Aastatel 2003–2004 oli ta Rõngu vallavolikogu liige, aastatel 2003–2005 oli ta Rõngu vallavolikogu hariduskomisjoni liige. Ta on aastast 2001 Kaitseliidu liige, Tartu maleva akadeemilise malevkonna kaplan. Tema sõjaväeline auaste on kapten, politseiline auaste on vanemkomissar (aastast 2016). Ta on ristitud ja leeritatud 1992. aastal Tallinna Jaani koguduses. 2001 Forseliuse Seltsi medal "Wastne Testament 1686" "CV politseiameti kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2018. Vaadatud 12. märtsil 2018. Galerii: ametisse pühitseti PPA uus peakaplan Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Eestis teenivad vaimulikud: seisuga 1. juuli 2013. Koostanud Kristjan Luhamets ja Ülle Keel. EELK Konsistoorium, Tallinn 2013.
Maithripala Sirisena

Pallewatte Gamaralalage Maithripala Yapa Sirisena (singali keeles පල්ලෙවත්‍ත ගමරාළලාගේ මෛත්‍රීපාල යාපා සිරිසේන, tamili keeles பல்லேவத்த கமராளலாகே மைத்திரிபால யாப்பா சிறிசேன; sündinud 3. septembril 1951) on Sri Lanka poliitik. Ta oli 9. jaanuarist 2015 kuni 18. novembrini 2019 Sri Lanka president.
Jalizava

Jalizava (poola keeles Jelizawa) on alev (töölisasula) Valgevenes Mahiloŭ oblastis Asipovičy rajoonis. Alev asub Biarezina jõe ääres, 106 kilomeetri kaugusel oblastikeskusest Mahiloŭst ja 28 kilomeetri kaugusel rajoonikeskusest Asipovičyst. Jalizava asub mereopinnast 151 meetri kõrgusel. Alevis on klaasivabrik, seda läbib Mahiloŭ ja Asipovičy vaheline raudtee. XIX sajandil rajati sinna Wielopolskitele kuulunud mõis, omaniku eesnime Eliza järgi sai nime ka asula. Aastal 1900 hakati seal töötlema metsa, valmistama parketti ja laudu, ühtlasi kujunes Jalizava aleviks. Aastal 1912 valmis sealne klaasivabrik. 15. juulil 1935 sai Jalizavast töölisasula. Aastal 1939 elas Jalizavas 303 juuti. Sõja ajal moodustati asulasse geto, 28. jaanuaril 1942 lasti sealsed juudid maha. Jalizava Jalizava raudteejaam Alaksandar Bahdanovič – Valgevene sõudja Andrej Bahdanovič – Valgevene sõudja Uładzimier Zinoŭski – Valgevene poliitik Ludmiła Chiejdarava – Valgevene kirjanik "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 2. mail 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Jalizava kaardil
Arhailise Meestelaulu Selts

Arhailise Meestelaulu Selts on põhikirja järgi vabatahtlik meeskodanike ühendus, mille liikmete eesmärgiks ja sisemiseks sooviks on vanema laulutraditsiooni säilitamine, uurimine ja praktiseerimine, teistele edasiõpetamine ja õppimine. Selts asutati 2005. aastal Lauri Õunapuu eestvõttel ning esimene avalik üritus 2006. aasta jaanuaris. "Arhailise meestelaulu selts annab avapaugu" Eesti Päevaleht, 21. jaanuar 2006 Arhailise Meestelaulu Selts
MC

MC võib tähendada järgmist: helikassett (Musicassette) tseremooniameister (master of ceremony) Mc võib tähendada järgmist: moskooviumi tähis
Eduard Vilde nimeline kolhoos (Rakvere rajoon)

Eduard Vilde nimeline kolhoos oli kolhoos Rakvere rajoonis. Kolhoosi keskus asus Pajustis. Eduard Vilde nimeline kolhoos moodustati 26.XII 1950. aastal endiste Vinni kolhoosi (moodustatud 25.X 1948) ja Pajusti kolhoosi  (3.IV 1949) liitmise tulemusel. 1952. aastal liitus Vilde-kolhoosiga veel kolhoos "Uus Tee" (moodustatud 10.XII 1950). 1952.a ühinesid E.Vilde nim. kolhoosiga Inju („Koit“), Koeravere („Majakas“), Meriküla („Üksmeel“) küla talupidajad. Kokku kasvas Ed. Vilde nim. kolhoos välja 11 väikesest kolhoosist: Vinni, Pajusti, “Majakas” (Koeravere), “Üksmeel” (Meriküla), “Koit” (Inju), “Võit” (Kadila I), Jüriöö” (Kadila II), “Sulev” (Tõnuvere), “Töötav Talupoeg” (Nurmetu), “Ühisjõud” (Leo), “Murrang” (Veadla). Tunduvalt suurenes majandi pindala 1978. aastal, kui likvideeriti Assamalla sovhoos ning Nurmetu, Kadila, Tõnuvere, Veadla ja Leo küla maad anti Eduard Vilde nimelisele kolhoosile. Majandi üldpindala oli 1988. aastal 8486 ha, millest haritavat maad oli 4646 ha. E.Vilde nimeline kolhoos tegeles seakasvatuse, piimakarjakasvatuse, teravilja- ja kartulikasvatusega. Lisaks andsid tõhusa panuse majandi tulubaasi mitmed abiettevõtted: 1956. aastal rajatud karusloomafarm, 1959. aastal tärklisetööstus, 1962. aastal puidutöökoda, 1966. aastal kalamajand. 1979. aastast kuulus kolhoosile Võhu veinitsehh. Rahapalgale mindi majandis üle 1961.aastal. 1967. aastal autasustati kolhoosi Tööpunalipu ordeniga. 1960. aastal avas majand Pajusti alevikus kontor-klubihoone. 1965. aastal asutati Eduard Vilde nimelise kolhoosi kirjandusklubi initsiatiivil Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind. Kolhoos andis kirjanduspreemiat välja kuni likvideerimiseni 1990. aastatel. Alates 1993. aastast jätkas preemia väljaandmist Vinni vald. 1979. aastal anti kolhoosile hallata Rägavere mõis. Pärast mõisa härrastemaja ja kõrvalhoonete restaureerimist mõis-muuseumiks korraldati seal 1981. aastast saadik mitmesuguseid kultuuriüritusi. 1980. aastal sõlmis kolhoos koostöölepingu Riikliku Akadeemilise Meeskooriga. 1982. aastal asutati kolhoosi kultuuriosakond. 1972. aastal avas majand Pajusti lasteaia, 1988. aastal naabermajandi Vinni NST-ga kahasse Vinni-Pajusti Keskkooli (praegu gümnaasiumi). 1980. aastatel valmis ühepereelamutega omanäoline n-ö uusarendus Kakumäe külas. 1988. aastal valmis majandil uus juhatusehoone, milles tänapäeval asub Vinni vallamaja. 1951–1956 August Room 1956–1968 August Lepasaar 1969–1985 Erich Erilt 1986–1991 Arvi Toome 1991– Vello Tafenau
Hradzianka

Hradzianka (transkribeerituna Gradzjanka) on küla ja endine alev (töölisasula) Valgevenes Mahiloŭ oblastis Asipovičy rajoonis, Hradzianka külanõukogu halduskeskus. Külas on Asipovičyst algava haruraudtee lõpp-peatus. Hradzianka asub merepinnast 158 meetri kõrgusel. Külas on metsatööstus. Küla tekkis XIX sajandi lõpus metsameeste asulana. Küla ümbrus kuulus Maria Magdalena Radziwiłłowale, kes rajas metsa paremaks väljaveoks sinna ka raudtee (see valmis aastal 1911. Asulas oli ka suur juutide kogukond, aastal 1939 elas seal 150 juuti. 27. septembril 1935 sai Hradziankast alev. Teise maailmasõja ajal moodustasid Saksa okupatsiooniväed alevi juutidele raudteejaama juurde geto. Sealsed asukad lasti 4. märtsil 1942 maha. Samal kuul ründas alevi ümber tegutsev Mikałaj Pilipavič Karaloŭ juhitud partisanide salk Hradzianka läheduses paiknenud sakslaste väesalka. Kättemaksuks põletasid Saksa väed alevi maha, hukkus 350 alevi elanikku. Veebruaris 2002 muudeti Hradzianka külaks. Hradzianka Hradzianka jaam Mälestused Hradziankast
Reggio Calabria provints

Reggio Calabria provints oli provints (2. järgu haldusüksus) Itaalias Calabria maakonnas. Provintsi keskus oli Reggio Calabria linn. 2016. aastast alates on provintsi asemel città metropolitana di Reggio Calabria. Reggio Calabria provints jagunes 97 omavalitsusüksuseks (comune). Africo Agnana Calabra Anoia Antonimina Ardore Bagaladi Bagnara Calabra Benestare Bianco Bivongi Bova Bova Marina Bovalino Brancaleone Bruzzano Zeffirio Calanna Camini Campo Calabro Candidoni Canolo Caraffa del Bianco Cardeto Careri Casignana Caulonia Ciminà Cinquefrondi Cittanova Condofuri Cosoleto Delianuova Feroleto della Chiesa Ferruzzano Fiumara Galatro Gerace Giffone Gioia Tauro Gioiosa Ionica Grotteria Laganadi Laureana di Borrello Locri Mammola Marina di Gioiosa Ionica Maropati Martone Melicucco Melicuccà Melito di Porto Salvo Molochio Monasterace Montebello Ionico Motta San Giovanni Oppido Mamertina Palizzi Palmi Pazzano Placanica Platì Polistena Portigliola Reggio Calabria Riace Rizziconi Roccaforte del Greco Roccella Ionica Roghudi Rosarno Samo San Ferdinando San Giorgio Morgeto San Giovanni di Gerace San Lorenzo San Luca San Pietro di Caridà San Procopio San Roberto Sant'Agata del Bianco Sant'Alessio in Aspromonte Sant'Eufemia d'Aspromonte Sant'Ilario dello Ionio Santa Cristina d'Aspromonte Santo Stefano in Aspromonte Scido Scilla Seminara Serrata Siderno Sinopoli Staiti Stignano Stilo Taurianova Terranova Sappo Minulio Varapodio Villa San Giovanni Tsitrusviljade istandik Scilla linn Costa Viola Reggio Calabria provintsi koduleht (itaalia keeles)
Paula von Preradović

Paula von Preradović (ka Paula Preradović; abielus Paula Molden; 12. oktoober 1887 Viin – 25. mai 1951 Viin) oli Austria proosakirjanik ja luuletaja. Paula von Preradović kirjutas 1947. aastal Austria hümni "Land der Berge, Land am Strome" sõnad. Hümni meloodia põhineb 1791. aastast pärineval Mozarti kantaadil. Tema vanaisa oli Horvaatia luuletaja ja sõjaväelane Petar Preradović. Paula sündis Austrias Viinis, kuid 1889. aastal kolis pere Horvaatiasse Pulasse, kus ta isa teenis. Hiljem elas ta Kopenhaagenis ja 1920. aastast kuni surmani Viinis. Paula Preradović oli abielus ajakirjanik Ernst Moldeniga, peres oli kaks poega. Paula Preradović on maetud Viini linnakalmistule abikaasa kõrvale. 1954. aastal nimetati üks Viini tänav tema auks Preradovicgasseks. "Südlicher Sommer" 1929 "Dalmatinische Sonette" 1933 "Lob Gottes im Gebirge" 1936 "Ritter, Tod und Teufel" "Pave und Pero" 1940 "Wiener Chronik" 1945 "Königslegende" 1950 "Die Versuchung des Columba" 1951
Nikki Reed

Nicole Houston Somerhalder (sünninimi Nicole Houston Reed; sündinud 17. mail 1988 West Los Angeleses) on USA näitleja, poplaulja, stsenarist ja modell. Tema näitlejatööd hakati tähele panema alates Evie Zamora rollist 2003. aasta filmis "Thirteen" ("Kolmteist"; lavastaja Catherine Hardwicke). Reed on näidelnud ka filmides "Lords of Dogtown" ("Dogtowni peremehed"; 2005), "Mini's First Time" ("Mini esimene kogemus"; 2006) jm. Suurem tuntus saabus "Videviku" saaga filmidega (2008–2012), kus ta kehastas vampiir Rosalie Hale'i. Ehkki Nikki Reed ise on sündinud Ameerikas, voolab tema soontes ema poolt itaalia ja isa poolt juudi verd. Aastail 2011–2015 oli ta abielus poplaulja Paul McDonaldiga. 2015. aastast on ta abielus näitleja Ian Somerhalderiga.
Vibo Valentia provints

Vibo Valentia provints on provints Itaalias Calabria maakonnas. Provintsi keskuseks on Vibo Valentia linn. Vibo Valentia provints jaguneb 50 omavalitsusüksuseks (comune). Acquaro Arena Briatico Brognaturo Capistrano Cessaniti Dasà Dinami Drapia Fabrizia Filadelfia Filandari Filogaso Francavilla Angitola Francica Gerocarne Jonadi Joppolo Limbadi Maierato Mileto Mongiana Monterosso Calabro Nardodipace Nicotera Parghelia Pizzo Pizzoni Polia Ricadi Rombiolo San Calogero San Costantino Calabro San Gregorio d'Ippona San Nicola da Crissa Sant'Onofrio Serra San Bruno Simbario Sorianello Soriano Calabro Spadola Spilinga Stefanaconi Tropea Vallelonga Vazzano Vibo Valentia Zaccanopoli Zambrone Zungri Üle 5000 elaniku elab järgmistes omavalitsusüksustes. Vibo Valentia provintsi koduleht (itaalia keeles)
Rombpüüton

Rombpüüton (Morelia) on püütonlaste sugukonna maoperekond. Rombpüütonite perekonda klassifitseeritakse CITES-is järgmised maoliigid: Morelia amethistina (Schneider, 1801) Morelia boeleni (Brongersma, 1953) Morelia bredli (Gow, 1981) Morelia carinata (Smith, 1981) Morelia clastolepis Harvey, Barker, Ammerman & Chippindale, 2000 Morelia kinghorni (Stull, 1933) Morelia nauta Harvey, Barker, Ammerman & Chippindale, 2000 Morelia oenpelliensis (Gow, 1977) Morelia spilota (Lacépède, 1804) Morelia tracyae Harvey, Barker, Ammerman & Chippindale, 2000 Morelia viridis (Schlegel, 1872). Rombpüütonite perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Morelia bredli (Gow, 1981) Morelia carinata (Smith, 1981) Morelia spilota (Lacépède, 1804) Morelia viridis (Schlegel, 1872). Need kägistajamaod on levinud Austraalias, Paapua Uus-Guineas ja Indoneesias. Morelia Peter Uetz & Jakob Hallermann, Morelia Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 2.05.2015) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Morelia (genre) seisuga 2.04.2015.
Nõukogude Partisan

Kalurikolhoos Nõukogude Partisan oli kolhoos Pärnu rajoonis, Kihnu saarel. Kolhoos moodustati 1949. aasta kevadel. Kolhoosi käibest ligi 90% moodustas kalapüük. Lisaks rannapüügile püüti kala traallaevadega ka kogu Läänemerel. Kolhoosis töötas umbes 120 kalurit. Kolhoosil oli Kihnu saarel ka sigala, karjalaut, viljakuivati, mesila, viljapuuaed, mootorratas IŹ ja kakuamipaadid. 1972. aastal oli kolhoos ülepüügi ja reostuse tõttu kahjumis. Kolhoos likvideeriti 1973. aastal ja muudeti kalurikolhoosi "Pärnu Kalur" osakonnaks. Kolhoosi esimehed: Tammõ Mitta (Mihkel Laos) Peeter Kaak Olev Riivits Kihnu saare ajaloost: okupatsiooniaastad T. Saar (koostaja). Kihnu. Tallinn: Eesti Raamat, 1965 Mätas, Mare (1. juuni 2023). "Jõukus tuli Kihnu saarele mootorratta mürinal". Imeline Ajalugu. Vaadatud 27. juunil 2023.