laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Dellen

Dellen (rootsi Dellen või Dellensjöarna) on kahest suurest järvest koosnev järvistu Rootsis Hälsinglandis. Järvistu moodustavad Norrdellen ja Sördellen, mida ühendab lühike kanal. Suurim Dellenisse voolav jõgi on Norrdellenisse suubuv Svågan, välja voolab Sördellenist algav Delångersån. XIX sajandil koostas insener Per Adolf Tamm projekti järvistu vete kasutamiseks palgiparvetuses. Tema projekti järgides tõsteti kaks aastat pärast tema surma, aastal 1858, järvistu veetaset poole meetri võrra ja rajati Norrdellenist algav Tammi kanal. Järvistu on üldjoontes ümara põhiplaaniga ja on moodustunud 90–110 miljonit aastat tagasi (Kriidis) maale langenud meteoriidi 19-kilomeetrise diameetriga kraatrisse. Järvistu järgi on nimetuse saanud kivim delleniit. Båttrafiken på Dellarna, Albin Gunsth och Norrbo hembygdsförening (Härnösand 1992) ISBN 91-630-1198-0 Earth Impact Database Dellen. Le Maître, R.W. (2002). Igneous rocks: a classification and glossary of terms : recommendations of the International Union of Geological Sciences, Subcommission on the Systematics of Igneous Rocks (2 udg.). Cambridge University Press. Lk. 72. ISBN 978-0-521-66215-4.
Lona-Lases

Lona-Lases (saksa keeles Lohne-Lazes) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 12 km Trentost kirdes. Valla pindala on 11,4 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 768 inimest. Koosneb kahest lahusosast: Lona ja Lasesi külast. Lona-Lases külgneb järgmiste valdadega: Valfloriana, Sover, Segonzano, Cembra Lisignago, Bedollo, Baselga di Pinè, Albiano ja Fornace.
Veiveriai

Veiveriai on alev Leedus Prienai rajoonis, Veiveriai valla halduskeskus. Alev asub merepinnast 80-95 meetri kõrgusel. Veiveriais on gümnaasium, muusikakool ja raamatukogu. Asula rajati XVIII sajandi esimesel poolel, kirjalikes allikates on seda esmamainitud 1744. aastal. 1782. aastal püstitati kabel. 1818. aastal ehitas Aukštoji Freda mõisa omanik Józef Godlewski sinna esimese kiriku, ühtlasi hakkas tegutsema ka kihelkonnakool. Umbkaudu samal ajal rajati sinna ka hobupostijaam. Algselt oli sealne kirik Zapyškise kiriku abikirikuks, Veiveriaisse rajati omaette kihelkond alles aastal 1846. Pärast Peterburist Königsbergi viiva raudtee valmimist kaotas sealne hobupostijaam oma tähtsuse ja aastal 1866 hakkas selle ruumides tegutsema õpetajate seminar (aastani 1872 olid need küll ametlikult vaid õpetajate kursused). Aastal 1905 toimusid selle juures miitingud, kus nõuti, et õppetöö hakkaks toimuma leedu keeles. Aastal 1915 seminar suleti, tänapäeval tegutseb samas hoones kohalik muusikakool. Aastal 1935 osalesid asula elanikud suures Suvalkijat haaranud streigis, streigi mälestuseks on asulas mälestussammas. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad, ka nende mälestuseks on Veiveriai lähistele Skausmase künkale püstitatud mälestusmärk. Nõukogude ajal oli Veiveriai kohaliku kolhoosi keskasulaks. Veiveriai Koolimaja Veiveriai kirik Muusikakool Õpetajate seminari orkester [1] Alev Poola geograafilises sõnastikus Alev portaalis vietoves.Lt
Pakuonis

Pakuonis on alev Leedus Prienai rajoonis, Pakuonise valla halduskeskus. Alevis asuvad põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealne koduloomuuseum ja 1883. aastal valminud katoliku kirik. Kirjalikes allikates on Pakuonist esmamainitud 1744. aastal. 1782. aastal püstitati sinna esimene kirik, umbkaudu sel ajal sai asula ka alevi staatuse. 1904. aastal sündis seal juudi päritolu kunstnik Jacques Koslowsky. Pakuonis Koolimaja Pakuonise kirik [1] Alev portaalis vietoves.Lt
Johan Rudolph Deiman

Johan Rudolph Deiman (ka Johann Rudolf Deimann; 29. august 1743 Hage, Ida-Friisimaa – 15. jaanuar 1808 Amsterdam) oli Saksa päritolu Hollandi arst ja keemik. Deiman sündis Albertus Deimani ja Volke Hidde viiest lapsest noorimana. Ta käis koolis algul Nordenis. Oma kahe venna toetusel õppis ta Leeris farmatseudiks. Ta õppis Halles Adolph Böhmeri juures farmaatsiat, arstiteadust ja filosoofiat. Aastal 1770 alustas Deiman Amsterdamis arstipraksist. Mõne aastaga sai ta edukaks arstiks. Ta sai tuntuks eriti rõugete vastu vaktsineerijana. Aastal 1775 ilmus tema tõlkes hollandi keelde Johann Christoph Unzeri teos magnetitest. Aastal 1776 ilmus temalt prantsuskeelse paelussile pühendatud meditsiinilise traktaadi tõlge. Ta tegi koos Adriaan Paets van Troostwijkiga katseid valguse mõju kohta taimedele. Tulemusi kirjeldav töö, mis pälvis Utrechti Kunstide ja Teaduse Seltsi auhinna, valmis 1778. Aastal 1780 ilmus see Amsterdamis trükist. Aastal 1779 ilmus Deimani traktaat elektri mõjust mitmesugustele ainetele. Juba varem sai ta sarnase töö eest Rotterdami Eksperimentaalfüüsika Seltsi kuldmedali. Koos Paets van Troostwijki, Anthonie Lauwerenburghi ja Nicolaas Bondtiga sai ta 1,2-dikloroetaani. Koos Paets van Troostwijkiga lagundas ta 1789. aastal hõõrdeelektri abil vee. Aastal 1783 sai ta Hollandi Teaduste Seltsi Haarlemis liikmeks. Ta oli ka Pariisi ja Rotterdami teadusseltside liige. Deiman sai tuntuks ka Hollandi kuninga Lodewijk I ihuarstina. Tema vend Johann Diederich Deimann oli tuntud hollandi jutlustaja. Waarnemingen omtrent der verbetering der lucht, door middel van den groei der planten. – Mengelwerk der Hedend. Vaderl. Letteroeff., 1778, 7, lk 338–349. Verhandeling over het nut van den groei der Boomen en Planten tot zuivering der lucht, Amsterdam 1780. Hermann Kopp. Geschichte der Chemie, kd 2, Vieweg 1844, lk 329. J. E. Doornik. Johann Rudolph Deiman gedacht, Amsterdam 1808. I. C. Ersch, I. G. Gruber (toim). Allgemeine Encyklopädie der Wissenschaften und Künste, Erste Section A-G, Leipzig 1832. H. P. M. van der Hornvanden Bos. Jan Rudolph Deiman. – Album der Natuur 1886.
Noarootsi raamatukogu

Noarootsi raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Pürksi külas. Raamatukogu juhataja on Serli Heeringas. http://noarootsi.kovtp.ee/raamatukogud (vaadatud 20.12.2017) Raamatukogust Lääne-Nigula valla kodulehel
Sutlepa raamatukogu

Sutlepa raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Sutlepa külas (enne haldusreformi jäi raamatukogu Noarootsi valla alale). Sutlepa avalik raamatukogu asutati 1926. aastal Sutlepa valla poolt.   1927–1928. aastate seisuga olid Läänemaa avalike rahvaraamatukogude nimestikus: 20. Paslepa, Noarootsi rahvaraamatukogu; 22. Rikholdi, Rootsi haridusseltsi ja 27. Sutlepa, Sutlepa raamatukogu. Sutlepa raamatukogu on asunud vanas koolimajas, paneelmaja korteris, Nõmmküla mõisas. 1984. aastal asus raamatukogu kolhoosi kontoris. 2011. aastast alates asub raamatukogu Sutlepa Vabaajakeskuses. Raamatukogust Noarootsi valla kodulehel
Nõva raamatukogu

Nõva raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Nõva külas Nõva koolis. Raamatukogu juhataja on Irmeli Alt. Raamatukogust Lääne-Nigula valla raamatukogude kodulehel (vaadatud 09.11.2019) Raamatukogust Lääne-Nigula valla raamatukogude kodulehel
Oru raamatukogu

Oru raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Oru külas. Oru raamatukogu on Lääne-Nigula valla raamatukogu haruraamatukogu. Raamatukogu asutati 22. märtsil 1901. https://laanenigularaamatukogu.wordpress.com/oru-raamatukogu/ (vaadatud 20.12.2017) Raamatukogust Lääne-Nigula valla raamatukogu kodulehel
Palivere raamatukogu

Palivere raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Palivere külas. Palivere raamatukogu on Lääne-Nigula valla raamatukogu haruraamatukogu. https://laanenigularaamatukogu.wordpress.com/palivere-raamatukogu/ (vaadatud 20.12.2017) Raamatukogust Lääne-Nigula valla raamatukogu kodulehel
Risti raamatukogu

Risti raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Risti asulas Risti põhikoolis. Risti raamatukogu on Lääne-Nigula valla raamatukogu haruraamatukogu. https://laanenigularaamatukogu.wordpress.com/risti-raamatukogu/ (vaadatud 20.12.2017) Raamatukogust Lääne-Nigula valla raamatukogu kodulehel
Taebla raamatukogu

Taebla raamatukogu (ametliku nimega Lääne-Nigula valla raamatukogu) on raamatukogu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Taebla asulas. Raamatukogu direktor on Ruth Randoja. Taebla raamatukogu haruraamatukogud: Oru raamatukogu Palivere raamatukogu Risti raamatukogu. https://laanenigularaamatukogu.wordpress.com/taebla-raamatukogu/ (vaadatud 20.12.2017) Raamatukogu koduleht
Ridala raamatukogu

Ridala raamatukogu asub Lääne maakonnas Haapsalu linnas Panga külas Ridala põhikoolis. Enne 2017. aasta haldusreformi oli see üks kolmest Ridala valla raamatukogust. Enne Panga külla Ridala põhikooli toomist asus raamatukogu Sinalepa külas (Sinalepa raamatukogu) korterelamus. Raamatukogu eelkäijaks võib pidada raamatukogu Mäevalla vallakoolis Sinalepa vallas, mis oli asutatud enne 1884. aastat. "Valgus", 1884, 11.mai, lk.2, nr.27: - - - kooliõpetaja J.A. Palmkroon võttis nõuks [Sinalepas] üht raamatukogu asutada. Niisama oli lugu Mäevallas. Kooliõpetaja J. Spuhl muretses kooliõpetaja rahvale ajalehed, asutas oma kuluga raamatukogu ning luges lauluöppimise öhtul kui öppimisel vaheaeg oli noore rahvale öpetlikke tükkisid kirjandusest ette. Noor rahavas oli kui nöiduse väega koolimajasse kokku tömmatud ega tikkunud körtsu, vaid töttas koolimajasse, kus hariduse ja öpetuse seemet nende sisse külvati. F 1108 nim. 7,S 10, l.52. Haridusmin. Rahvahariduse osakonnale. Vastuseks Teie ringkirja peale 9/VIII 1919.a. Nr.66: Sinalepa vallavalitsus teadustab, et Sinalepa vallas on vallamaja ruumides Ridali Põllumeeste Seltsi poolt üleval peetav maksuta raamatukogu, ruumisi lugemislaua ja raamatukogu jaoks, samuti ka kõnekoosolekute ja ettelugemiste jaoks võib saada, valla piiratud sissetulekuid silmas pidades pole vallavalitsusel raamatukogu sisseseadmise jaoks mitte võimalik summasi määrata. Ridala raamatukogu blogi
Uuemõisa raamatukogu

Uuemõisa raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Haapsalu linnas Uuemõisa asulas Haapsalu Kutsehariduskeskuse hoones. http://ridala.kovtp.ee/raamatukogud (vaadatud 20.12.2017) Raamatukogust Ridala valla kodulehel
Martna raamatukogu

Martna raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Martna külas. Raamatukogu juhataja on Anu Huusi. Raamatukogust Lääne-Nigula valla kodulehel (vaadatud 09.11.2019) Raamatukogust Lääne-Nigula valla kodulehel
Rõude raamatukogu

Rõude raamatukogu on raamatukogu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Rõude külas. Martna vallanõukogu otsustas 1925. aasta veebruaris Martna vallas asutada järjekorras teise avaliku rahvaraamatukogu Riigikogus 6. juunil 1924 vastu võetud avalike raamatukogude seaduse nõuetel ja eraldada selle ülalpidamiskuludeks eelarvesse 5000 marka. 16. oktoobril 1930 revideeriti Martna valla Rõude avaliku raamatukogu olukorda ja asjaajamist. Eevident leidis järgmist: Revideerimispäeval raamatukogu oli 215 köiteline. Raamatukogu eksisteerib Martna avaliku raamatukogu harukoguna, kusjuures tal siiski on omaette raamatud ja asjaajamine, pääle kassapidamise, mis keskraamatukoguga ühine. Avalik raamatukogu asutati 1925. a., saades aluse likvideeritud Haridusseltsi poolt kingitud raamatuist. Uute raamatutega täiendamine toimub omavalitsuse ja riigi toetussummadega. Toetus antakse välja keskraamatukogu poolt raamatutes, kusjuures ei arvestatavat haruraamatukogu juhataja esitatud nimekirjadega. Raamatukogu asub Vana-Rõude koolimajas, raamatukogu juhataja pr.Heinvere erakorteris. Nimesilt puudub. Pr. Heinvere raamatukogu juhatajana tegutseb kogu asutamisest saati. Töötasu ei saa. Rakendusraamatud on olemas. Üldnimestikus on täitmata 8-13 lahtrid. Tarvitajate nimestikus mõned allkirjad võtmata ja päevaraamat täitmata. Viimase kohta juhataja seletas, et päevik olevat alles äsja keskraamatukogust saadud ja pole veel jõutud ülekanda seni selle aset täitvast vihikust. Raamatute liigituses sisu järgi on mõningaid eksimusi: nii on näiteks Eiseni „Tähtsad mehed”, Lepp, Marta „1905.aasta romantika”, Gori „Knock out” ja mõned teised asetatud 0 (ilukirjanduse) liiki. Raamatute valik nende sisuliselt väärtuselt on üsna juhuslik, mis polevat tingitud juhatajast, kuna tal puuduvat võimalus omal valikul muretseda raamatuid. l.111 Raamatukogu juhataja pr. Heinvere teatab, et ülaltoodud puudused on likvideeritud. 5. oktoobrist 1933 on teadaanne Lääne Maavalitsuse haridusosakonnale, mis loetleb üles järgneva: Rõude raamatukogu ülevalpidajaks vald, lugejaid 38, raamatuid 220, mis saadud kingitusena Rõude Haridusseltsilt. Tegutses Martna avaliku raamatukogu osakonnana. 1939 – pidu õpilasraamatukogu täiendamiseks. Raamatunädala puhul korraldas Rõude algkool 25. novembril õpilaspeo õpilasraamatukogule uute raamatute soetamiseks. Õpilased esitasid laule, deklamatsioone ja katkendeid uuematest teostest. 2013. aastal kolis raamatukogu sama hoone (Rõude külamaja) teise tiiba. Jaan Veidermann Fond 1098 n. 1. s. 106. lk 49 1930 - Fond 1098 n. 1. s-ü 139  lk. 108: Rõude avaliku raamatukogu revideerimisakt Fond 1101 n. 2. s. 320. lk 7 Lääne Elu, nr.135, 22.nov. 1939, lk.9. Raamatukogust Lääne-Nigula valla kodulehel
Ranbanka

"Ranbanka" on 2015. aasta India film. Manish Paul – Rahul Pooja Thakur – Priya Ravi Kishan – Raghav Avinash Dwivedi – Kantu Rudra Kaushish – Prakash Singh "Ranbanka" andmebaasis Box Office Mojo (inglise)
Ilja Muromets (lennuk)

Ilja Muromets oli Venemaa lennukiliigi projekt. Ilja Muromets valmis 1912. aasta lõpul Igor Sikorski pingutustel. Tegemist oli Sikorski teise lennukitüübiga ja nelja mootoriga lennuki ühe esimese versiooniga maailmas. Murometsa tüüpi lennukeid kasutati nii reisilennukitena kui ka kaugpommitajatena. Nime sai lennuk muistse vene vägilase Ilja Murometsa järgi. 1914. aasta veebruaris püstitas Ilja Muromets esimese lennukina maailmas kõrgusrekordi 1000 meetrit. Samuti oli tollal muljetavaldavaks tulemuseks, et 26. veebruaril suutis lennuk seitsme reisijaga 2 tundi ja 6 minutit püsida 950 meetri kõrgusel õhus. Peagi tõusis Sikorski reisijatega juba 2000 meetri kõrgusele. 29. juunil lendas Ilja Muromets kahe lenduri ja kahe reisijaga Peterburist Oršani 750 kilomeetrit 8 tunniga. Esimese maailmasõja ajal oli Venemaa keisririigi Balti laevastiku lennuväe Papisaare lennusadamas Saaremaal 14 lennuki seas ka maailma suurim vesilennuk Ilja Muromets. "Venemaa lennuasjanduse ajaloost". Edasi : Venemaa Kommunistline (enamlaste) Partei Peterburi Eesti osakonna häälekandja. 18.08.1936.
Zrínyi

Zrínyi on Ungaris toodetud ründesuurtükk. 1943–1944 toodeti seda 66 tükki. Suurtükk sai nime krahv Miklós Zrínyi järgi.
Jüri Kaik

Jüri Kaik (18. mai 1953 – 23. juuni 2017) oli eesti kardioloog. Jüri Kaik lõpetas 1971. aastal Tallinna 7. keskkooli ja 1977. aastal Tartu Ülikooli ravi erialal. Doktorikraadi sai ta 1983. aastal Moskvas Üleliidulises Kardioloogia Teaduskeskuses prof Grigorovi juhendamisel. Igapäevase praktilise arstitöö kõrvalt töötas ta Tallinna Tehnikaülikooli õppejõuna. Aktiivse eluhoiaku, laia silmaringi, sügavate üldteadmiste ja rohkete erialaliste teadmiste kõrval oli tema kui särava isiksuse pärisosaks ka hoolivus, inimlik soojus. 1977–1978 Tallinna Keskhaigla, intern 1978–1981 Tallinna Kiirabihaigla kiirabijaam, kardioloogilise brigaadi arst 1981–1983 Üleliiduline Kardioloogia Teaduskeskus, aspirant 1983–1984 Eksperimentaalse ja kliinilise meditsiini Instituut, vanemteadur 1984–1994 Eesti Kardioloogia Instituut, rütmihäirete osakonna juhataja 1994–2007 Eesti Kardioloogia Instituut, direktor Alates 2005 – Tallinna Tehnikaülikool, elektrofüsioloogia professor 2002–2017 Kardioloogia Instituudi Polikliinik OÜ, kardioloog 2005–2007 Tallinna Tehnikaülikool, TTÜ Tehnomeedikum, Biomeditsiinitehnika instituut, biomeditsiinitehnika õppetool, professor 2007–2017 Tallinna Tehnikaülikool, TTÜ Tehnomeedikum, Kardiovaskulaarse meditsiini instituut, professor ja biomeditsiinitehnika õppetooli vanemteadur Jüri Kaigi teadustöö põhisuundadeks olid loodusteadused ja meditsiinitehnika. Kaaluka panuse eest kardioloogia arengusse sai ta 2006. aastal tiitli Fellow of European Society of Cardiology. Jüri Kaik oli Eesti Kardioloogia Instituudi Teadusnõukogu esimees, Eesti Arstiteadusnõukogu liige, 10 sihtteema ja mitme rahvusvahelise projekti (WHO/CINDI alateemad, EU 5 raamprojekti alateemad) koordinaator, mitme rahvusvahelise teadusajakirja kolleegiumi liige, rahvusvaheliste ja Eesti kardioloogia, hüpertensiooni, biomeditsiinitehnika seltside liige, Eesti Kardioloogide seltsi juhatuse liige (1990–1998), Eesti Biomeditsiinitehnika ja meditsiinifüüsika ühingu juhatuse liige, Eesti Unemeditsiiniühingu juhatuse liige. Rohkem kui 200 teaduspublikatsiooni autor/kaasautor, mitme patendi omanik.[viide?] 2006 – Fellow of European Society of Cardiology Jüri Kaigil on neli last.
Charles ja Ray Eames

Charles Ormond Eames (1907–1978) ja Bernice Alexandra "Ray" Kaiser Eames (1912–1988) olid Ameerika Ühendriikide disainerid ja visionäärid. Charles Eames asutas oma eduka arhitektuuribüroo 1930. aastal. Ray Kaiser ja Charles Eames tutvusid 1941. aastal. Nad abiellusid samal aastal ja neist sai rahvusvaheliselt tuntud loominguline tandem. Charles Eames oli arhitektiharidusega, abikaasa Ray oli õppinud maalikunsti, mõlemal oli tehnoloogiahuvi. Loominguline tegevus hõlmas filme; kuraatori, teadlase, leiutaja ja tarbegraafiku tööd, mänguasjade ja näituste kujundusi. Tuntuimad on toolid – nii painutatud vineerist, klaaskiust kui ka kokkukeevitatud traadist. Disaintooted olid tehnoloogiliselt eesrindlikud ja praeguseni kuulsad ning on saanud 20. sajandi klassikaks. Katrin Kask. Visionäärid ning disaini hälli kiigutajad Charles ja Ray Eames. Eesti Ekspress, 8. märts. 2007 (vaadatud 20.12.2017) Disainerid. Charles Eames. smartfurniture.com (vaadatud 20.12.2017) Eames. Ametlik koduleht. Powers of Ten. Lühifilm mateeriast. Algpunktist piknikupaigas liigutakse 10-kordsete mõõtkavahüpetega makro- ja mikrokosmosesse. Eames Lounge Chair Assembly. Lühifilm ühe tuntuima tooli kokkupanekust.
Elina Netšajeva

Elina Netšajeva (inglispäraselt ka Elina Nechayeva; sündinud 10. novembril 1991 Tallinnas) on Eesti ooperilaulja (sopran). Ta lõpetas 2011. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ja 2016. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistrantuuri klassikalise laulu erialal. Netšajeva osales Eesti Televisiooni noorte muusikute võistlusel telesaates "Klassikatähed 2014" ning jõudis kolme finalisti hulka. 2017. aastal oli ta ETV-s koos Marko Reikopiga "Eesti Laulu" poolfinaalide saatejuht. 2018. aastal võitis Netšajeva "Eesti Laulu" võistluse lauluga "La forza" (itaalia keeles "Jõud") (ta on ka selle laulu itaaliakeelsete sõnade autor) ning sai õiguse esindada Eestit Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis. Enne seda võistlust hakkas ta rahvusvahelise esinejanimena kasutama nime inglispärast kuju "Elina Nechayeva". Eurovisiooni lauluvõistlusel sai ta kaheksanda koha. 2020. aastal võttis ta osa telesaatest "Maskis laulja", kus saavutas 2. koha, kehastades fööniksit. Aastatel 2015–2016 mängis ta külalisena Eesti Draamateatri lavastuses “Kaart ja territoorium”. Alates 2020. aasta septembrist mängib Netšajeva peaosa (Eliza Doolittle´it) Vene Teatri repertuaaris olevas muusikalis „Minu veetlev leedi“ (lavastaja Alla Sigalova). "Elina Nechayeva". Eda Zahharova Music Agency. Vaadatud 20.12.2017. "La forza". ERR, jaanuar 2018 "Eesti Laul 2018 poolfinalistid". ERR. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.12.2017. Vaadatud 20.12.2017. http://publik.delfi.ee/news/eestilaul/eesti-laulu-poolfinalist-elina-netsajeva-muutis-nime?id=80477646 "La forza" – video. ERR, jaanuar 2018
Veera Ruoho

Veera Marita Ruoho (neiuna Liukkonen; sündinud 4. augustil 1969 Hirvensalmil) on Soome politseinik, poliitik ja sportlane (taekwondo). Ta on aastast 2015 Eduskunna liige. Ta sai aastal 1991 politseinikuks. Ta on töötanud liikluspolitseis ja Helsingi politseiosakonna välismaalaste üksuse juures. 2015. aasta Soome parlamendivalimistel valiti ta Eduskunna liikmeks. Aastatel 2015–2017 kuulus ta Põlissoomlaste parlamendirühma. Aastast 2017 kuulub ta Koonderakonna parlamendirühma. Ta on võitnud taekwondos ühe maailmameistrivõistluste pronksmedali (aastal 1993) ja kaks euroopa meistrivõistluste pronksmedalit (aastatel 1990 ja 2000). Ta on abielus ja ühe lapse ema.
Pz 58

Mittlerer Panzer 1958 (MPz 58) on Šveitsi keskmine tank. Pz 61 Pz 68
Rascal

Rascal on Iisraelis valmistatud soomustatud liikursuurtükk.  Iisrael AHS Krab VCA Palmaria DANA ZUZANA CAESAR Sholef Nora B-52 Artillerisystem 08 MOBAT A-222 Bereg G6 (liikurhaubits) ATMOS-2000 Suurtükkide loend
Kamov Ka-60

Kamov Ka-60 on Venemaal toodetud helikopter.
Väike karikas 2001

Väike karikas 2001 ehk 2001. aasta väikesed karikavõistlused on Eesti jalgpalli madalamate liigade karikavõistlused, mis algas 1/16 finaali paaride loosimisega 30. märtsil ja lõppeb finaaliga 29. augustil 2001. Väikeste karikavõistlustel osales 20 võistkonda. Sellel turniiril võivad osaleda II ja madalamate liigade klubid. Karikavõistlused algavad kevadel ja lõpevad hilissuvel, finaal toimub Lilleküla staadionil. 20 meeskonna osavõtul loositakse 8 meeskonda 1/16-finaali ja 12 meeskonda otse 1/8-finaali; peale 1/8-finaale jätkub vaba loos peale igat vooru. Mängitakse esimesena paari sattunud meeskonna koduväljakul. Mängupäevad ja -ajad on järgmised: 16. mai, 18.00 — 1/16-finaalid. 30. mai, 18.00 — 1/8-finaalid. 29. juuli, 18.00 — 1/4-finaalid. 18. august, 17.00 — 1/2-finaalid. 29. august, 17.00 — finaal. Eesti Väikestele Karikavõistlustele 2001 registreerunud klubid: FC Ajax Lasnamäe Rapla JK Atli Tallinna FC Concordia Tallinna JK Dünamo Tallinna Eesti Telefoni SK FC Kernu Kadakas Tallinna JK Kaitseliit Kalev Märjamaa Kompanii FC Lelle Lelle SK Muhumaa JK Nõmme Kalju Paide JK Tallinna JK Piraaja Tallinna FC Rõõba Kiviõli Tamme Auto Tartu JK Tammeka Tallinna FC Toompea Tallinna Trummi SK Pärnu JK Vaprus Loosimine toimus 30. märtsil 2001. Sulgudes võistkonna liiga tase. Otse veerandfinaali pääsesid võistkonnad, kes jäid välja loosimata: II liiga (3): Muhumaa JK III liiga (4): Lelle SK Loositi Eesti jalgpalli 2001. a Väikeste karikavõistluste 1/4-finaalide paarid. Kohtumised toimuvad 29. juulil algusega kell 18:00: Lelle SK — Muhumaa JK (Lilleküla kunstmuruväljak). Paide JK — JK Dünamo Tallinn (Türi Tehnikumi tn. staadion). Märjamaa Kompanii — Tallinna JK Piraaja (Märjamaa Gümn. staadion). Pärnu JK Vaprus — Eesti Telefoni SK (Pärnu Kalevi staadion). Jalgpall: Eesti karikavõistlustel loositakse veerandfinaalpaarid epl.delfi.ee, 16. märts 2001]. Väikesed karikavõistlused. Eesti Väikeste kv-te veerandfinaalid. Väikesed karikavõistlused (1/8-finaalid) Pärnu Vaprus võitis Väikesed karikavõistlused
T-70

T-70 on Nõukogude Liidus toodetud kergetank.
T-80 (kergetank)

T-80 on Nõukogude Liidus toodetud kergetank.
Sillart

Sillart on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Sillart uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Stroshe ja Vessart. Rudolf Sillarti palvel kanti Sillart perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 331 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. juulist 1937). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Sillart Eestis 14 mehel ja 20 naisel. Jüri Sillart (1943–2011), eesti filmilavastaja ja -operaator
Sillasoo

Sillasoo on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Sillasoo on pandud Jõe mõisas Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Sillasoo uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Simmulson, Teekmann ja Veinberg. Johannes-Robert Sillasoo palvel kanti Sillasoo perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 359 all (Siseministeeriumi teadaanne 31. maist 1938). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Sillasoo Eestis 14 mehel ja 22 naisel. Eduard Sillasoo (1899–1940), eesti advokaat
Aabajõe

Aabajõe on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Aabajõe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kiss (1939. aastal Tartus). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Sinikalju

Sinikalju on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Sinikalju uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Sinisov ja Sinnisov. Alfred-Elmar Sinikalju palvel kanti Sinikalju perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 32 all (Siseministeeriumi teadaanne 12. märtsist 1935). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.