laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tenniseväljak

Tenniseväljak on tennise mängimiseks kohandatud tasane väljak. Tenniseväljaku pikkus on 23,77 m ja laius 8,23 m üksikmängu puhul ning 10,97 m paarismängu puhul. Väljaku pikema külje jagab kaheks ühesuuruseks osaks võrk, mis on võrgusammaste kohalt 1,07 meetrit kõrge ja keskelt 91,4 cm kõrge. Levinumad on muru-, saviliiva- ja kõvakattega väljakud. Kõvakattega väljakud võivad olla betoon-, asfalt-, tehismuru- või puitkattega. Väljaku kattest oleneb palli põrkamise ja mängu kiirus. Tenniseväljaku regulaarne hooldus pikendab väljaku eluiga ja tagab soovitud mänguomaduste säilimise. Kvaliteetsete kunstmuru materjalide kasutus ja korrektne paigalduse suuniste järgimine võimaldavad paindlikumat hooldust. Väljakukatted, mida ei hooldata korralikult, võivad avaldada mõju tennisemängijate turvalisusele ja ehitusjärgne garantii ei kehti. Kunstmurukattega tennise väljaku hooldus ei erine oluliselt mistahes sünteetilise kattega väljaku hooldusest. Täpsed hooldusnõuded varieeruvad vastavalt väljakukatte tüübile. Kui tenniseväljaku katte struktuur vastab nõuetele, siis tuleb reeglina väljakut põhjalikult hooldada kord aastas, olenevalt kasutusest ja üldistest hooldusharjumustest. Jooksev igapäevane hooldus eeldab olmeprügi kogumist ja võimalike taimejäänuste (lehed, okkad) eemaldamist, selleks sobivaim abivahend on lehepuhur. Kunstmurukatte rikkumise vältimiseks tuleb väljakul liikudes kanda sobivaid jalanõusid ning vältida kleepuvate ja süttivate ainete sattumist väljakule. Pärast esmaseid paigaldustöid võib kuluda aega, enne kui täiteliiva raskus ja õhutemperatuur aitavad siluda kunstmurukatte sees olevaid võimalikke kortse. See protsess võib talvekuudel võtta kauem aega. Mõne aja pärast võib väljak vajada veel ühte täiteliivakihti. Kunstmuru katmine talveks ei ole soovitatav, sest selline tegevus tekitab kunstmuru pinnal kasvuhooneefekti ja viib sambla tekkeni. Kevadel enne uue hooaja algust on soovitatav teha ulatuslikum hooldus. Kevadhoolduse ajal peab väljakut põhjalikult harjama (eemaldades prügi, lehed, okkad, sambla jm). Seda on lihtsam teha sobiva masinaga, näiteks pöörleva harjaga traktoriga, kuid hooldust saab teha ka käsiharjaga. Harjamise eelduseks on kuiv ilm, kuna märg kunstmurukate ei võimalda ühtlast harjamist. Täiteliiv, mis harjamise ajal kaob, tuleb asendada ning uuesti ühtlaselt kunstmurukatte sisse harjata. Lisatav liiv peab olema kuiv. Killustikust aluspõhja puhul on soovitatav enne uue täiteliiva lisamist rullida väljakuala üle 600–700 kg kaaluva rulliga, et tihendada kogu struktuuri ja tagada mänguala kvaliteet vähendamaks valepõrkeid.
El Carmen (täpsustus)

El Carmen on hispaania keeles lühend väljendist Nuestra Señora del Carmen 'Karmeli mäe Püha Neitsi Maarja ehk Karmeli mäe Jumalaema'. Karmeli mäe Jumalaemale on pühitsetud kirikuid, mille järgi on nime saanud mitmed kohad hispaaniakeelses maailmas: El Carmen, linn Argentinas Jujuy provintsis, El Carmeni departemangu halduskeskus El Carmeni departemang Argentinas Jujuy provintsis El Carmen, asula Ecuadoris Manabí provintsis El Carmeni kanton Ecuadoris Manabí provintsis El Carmen, asula Argentinas Mendoza provintsis El Carmen, asula Boliivias Santa Cruzi departemangus El Carmeni vald Colombias Chocó departemangus El Carmeni vald Colombias Norte de Santanderi departemangus El Carmeni vald El Salvadoris La Unióni departemangus El Carmeni vald Tšiilis El Carmeni vald Mehhikos Nuevo Leóni osariigis El Carmeni distrikt Costa Ricas San José keskkantonis El Carmeni kirik on muuhulgas: Costa Ricas San Josés (El Carmen) El Salvadoris Santa Teclas (Iglesia El Carmen) Salinas de El Carmen Hispaanias Las Palmase provintsis Antigua vallas Barri del Carme, Valencia linnaosa
Mokgweetsi Masisi

Mokgweetsi Eric Keabetswe Masisi (sündinud 21. juulil 1961 Moshupas) on Botswana poliitik, kes on alates 1. aprillist 2018 Botswana president. Enne seda oli ta aastatel 2014–2018 Botswana asepresident. Ta on poliitik Edison Masisi (1923–2003) poeg. Kõrghariduse sai Masisi Botswana Ülikoolis, mille lõpetas 1984. aastal inglise keele ja ajaloo õpetajana. 1980. aastatel töötas ta kooliõpetajana ja Botswana Ülikooli õppekavade arendamise spetsialistina. 1989. aastal siirdus õppima Florida Osariigi Ülikooli, kust sai magistrikraadi haridusteaduses. Hiljem töötas Masisi UNICEFi Botswana esinduses. Poliitiliselt on ta seotud Botswana Demokraatliku Parteiga. 2009. aastal valiti ta selle partei nimekirjas parlamenti. Samast aastast töötas ta erinevatel poliitilistel ametikohtadel ministeeriumides ja valitsuses. Aastatel 2011–2014 oli ta avaliku halduse minister, aastatel 2014–2018 haridus- ja kutseoskuste arendamise minister. 2014. aastal valiti ta ühtlasi tagasi Botswana parlamendi liikmeks. 12. novembril 2014 nimetas president Ian Khama ta asepresidendiks, jätte talle edasi ka senise haridusministri portfelli. Pärast Khama volituste lõppu 31. märtsil 2018 vannutati Masisi järgmisel päeval riigi uueks presidendiks.
Stefano Palmieri

Stefano Palmieri (sündinud 18. septembril 1964) on San Marino poliitik. Ta on erakonna Repubblica Futura liige ja oli kuni 2017. aastani selle eelkäija Alleanza Popolare liige. Palmieri on olnud kahel korral San Marino kaptenregent, esimesel korral 1. oktoobrist 2009 kuni 1. aprillini 2010 koos Francesco Mussoniga ja teisel korral 1. aprillist kuni 1 . oktoobrini 2018 koos Matteo Ciacciga. Erialalt on Palmieri raamatupidaja.
Ranil Wickremesinghe

Ranil Wickremesinghe (singali රනිල් වික්‍රමසිංහ, tamili ரணில் விக்கிரமசிங்க; sündinud 24. märtsil 1949 Colombos) on Sri Lanka poliitik, alates 15. juulist 2022 riigi president. Alates 1994. aastast on ta riigi suurima ja vanima erakonna Ühinenud Rahvuspartei esimees. Ta on olnud korduvalt Sri Lanka peaminister, esimest korda aastatel 1993–1994, teist korda aastatel 2001–2004, kolmandat korda 9. jaanuarist 2015 kuni 21. novembrini 2019 ja 12. maist kuni 21. juulini 2022. Pärast president Gotabaya Rajapaksa põgenemist riigis asus ta 13. juulil 2022 täitma ka riigipea kohuseid, pärast Rajapaksa tagasiastumist 15. juulil vannutati ametlikult ajutiseks presidendiks. 20. juulil 2022 valis parlament ta häältega 134:82 uueks presidendiks ja 21. juulil astus ta ametisse. Hariduselt on Wickremesinghe jurist. Poliitikas on ta osalenud alates 1970. aastatest.
Valie Export Society

Valie Export Society (VES) on eesti performance-kunsti ühendus, mis keskendus austria feministikust kunstnikust Valie Exportist inspireerituna tegevuskunsti kaanonite taaskehastamisele Eestis ja Euroopas. Ühendus tegutses 2000. aastate esimesel poolel ning selle asutajad olid Kadi Estland, Mari Laanemets ja Killu Sukmit. Ühenduse nimi ja mitmed performance'id on laenatud austria feministlikult kunstnikult Valie Exportilt, ühendus asutati 23. oktoobril 1999. aastal Frankfurdis, Saksamaal ning see tegutses 2006. aastani. Nagu kirjutab üks kollektiivi liige ja kunstiteadlane Mari Laanemets artiklis "Streik ei ole horoskoop" taasesitas VES lisaks Valie Exporti teostele veel Yoko Ono ja Ann-Sofi Sidéni aktsioone ja performance'eid nii Eestis kui mitmel pool Euroopas. Et eesti kunstis radikaalfeministlik traditsioon puudus, otsustas VES laenata remake'ideks feministliku kehakunsti ajalookaanoni suurkujude teoseid. Kui Valie Export on osutanud vajadusele n-ö profaniseerida vanad sümbolid, vastavalt ajastu sotsiaalsele ja poliitilisele rõhkudele juba 1970. aastatel, siis VES püüdis teha sama oma kaasaegses ühiskondlikus, lokaalses ja ajalises kontekstis. Nagu kunstnikud, kelle loomingule VES viitas, kasutasid ka VESi liikmed oma kehasid instrumentidena, mille abil radikaliseerida soosuhteid ja hägustada piire kunsti ja elu vahel. VES kasutas aktsioonide ja performance'iteks avalikku ruumi, kus vaatajad pole (kunsti)üritusele eraldi kutsutud, vaid sattus aktsiooni keskele juhuslikult. Valie Export Society (koostöös Anders Härmi ja Hanno Soansiga) "Touch Cinema" viitab Valie Exporti aktsioonile "Tapp- und Tastkino" (1968–1971), mis kritiseeris kinokunsti kui meeste projektsioonide maailma. "Homomeeter II" viitab Valie Exporti aktsioonile "Homo Meter II" (1976), kus grupi liikmed küpsetasid leivad, panid need enda kõhu külge ning pakkusid Tallinna tänavatel möödujatel endale lõigata üks viil. 2000. aasta aktsioonis "From the Portfolio of Doggedness" kõndisid VESi liikmed läbi linna neljakäpukil liikuva kunstikriitik Hanno Soansiga, kes oli pandud ketti, mis viitas Valie EXPORTi aktsioonile "Aus der Mappe der Hundigkeit" (1968). Väljaspool Eestit korraldati "Time Is Changing" (2001, aktsioon Hamburgi kesklinnas), "May I Help You?" (2002, aktsioon Hamburgi kesklinnas), "Invisible Adversaries" (2002, kuus tundi magamist hotellitoas, Riia), Yoko Ono aktsiooni tõlgendus "Cut Piece" (2003, John Lennoni tänaval, Varssavis), "Mudakuninganna külastab Kabakovi "Tühja muuseumi"" (2005, remake-aktsioon Tallinna Kunstihoones, Ilja Kabakovi näitusel "Tühi muuseum") ja "Nagu kaks tilka vett" (ajalehetöö kultuurilehes Sirp, 12. mail 2006) Mari Laanemets (2008). "Streik ei ole horoskoop". Andreas Trossek (toim). Eesti Kunstnikud 3. Tallinn: Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus. Cornelia Sollfrank. "re.act.feminism". "liveartwork 2006". Valie Export Society (19. august 2012). "Touch Cinema". Youtube. Valie Export Society (19. august 2012). "Homomeeter 2". Youtube. Valie Export Society (19. august 2012). "From the Portfolio of Doggedness". Youtube. kadi estland is my reader
Põhjuslik uurimus

Põhjuslik uurimus on põhjuse ja tagajärje suhte uurimine . Põhjuslikkuse tuvastamiseks on oluline jälgida selle muutuja varieerumist, mida arvatakse põhjustavat muutusi teistes muutujates, ning seejärel mõõta teistes muutujates toimuvat. Teised mõjutajad tuleb võtta kontrolli alla, et need ei moonutaks tulemusi. Seda saab teha kas neid mõjusid andmete kogumise ajal konstantsetena hoides või kasutades statistilisi meetodeid. Seda tüüpi uurimused on väga keerulised ning uurija ei saa kunagi päris kindel olla, et teised tegurid põhjuslikku seost ei mõjuta, seda eriti tegeledes inimeste käitumise ja motivatsioonidega. Tihtipeale on mängus palju sügavamad psühholoogilised tegurid, millest isegi uuringus osaleja teadlik ei pruugi olla. Muutujate põhjuse ja tagajärje uurimiseks on kaks uurimismeetodit: Eksperimendid (nt laboris) Statistilised uuringud Eksperimente tehakse tavaliselt laborites, kus saab tugevalt kontrolli alla võtta kas paljud või kõik katse aspektid vältimaks hüpoteetilistest kausaalsetest teguritest erinevate tegurite tõttu tekkivaid valetulemusi. Näiteks paljud uuringud füüsikas kasutavad sellist lähenemist. Alternatiivina saab teha loomulikes tingimustes eksperimente nagu näiteks meditsiinilistes uuringutes, kus katseisikutel võib olla hulk teisi omadusi, mida ei saa kontrollida, kuid kus saab varieerida vähemalt hüpoteesidest lähtuvaid võtmemuutujaid ning vähemalt mõõta mõningaid kõrvalisi muutujaid. Loomulikes tingimustes eksperimente tehakse vahel majanduses, näiteks kaks erinevat sotsiaalabi saajate gruppi saavad kaks alternatiivset stiimulite või võimaluste komplekti sissetuleku teenimiseks ja uuritakse mõju nende tööjõu pakkumisele. Sellistes valdkondades nagu majandus tehakse enamik empiirilisi uurimusi juba olemasolevate andmete põhjal, mida sageli regulaarselt riik kogub. Mitmene regressioon on hulk seotud statistilisi meetodeid, mis kontrollivad (püüavad vältida valemõju) mitmetelt uuritavatest erinevatelt kausaalsetelt mõjutajatelt. Kui andmetest ilmneb piisav variatsioon hüpoteesis olnud huvipakkuvas muutujas, saab selle mõju potentsiaalsetele mõjutatavatele muutujatele mõõta.  Brains, C., Willnat, L,, Manheim, J., Rich, R. 2011. Empirical Political Analysis 8th edition. Boston, MA: Longman. p. 76. "Causal research". BusinessDictionary.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 9.10.2014. Vaadatud 19.10.2014. {{cite web}}: välislink kohas |publisher= (juhend) DJS Research Ltd. "What is Causal Research?". Market Research World. Originaali arhiivikoopia seisuga 20.09.2014. Vaadatud 19.10.2014. {{cite web}}: välislink kohas |publisher= (juhend)
Enn Meri

Enn Meri (sündinud 15. jaanuaril 1942 Kuressaares) on Eesti ettevõtja ja poliitik. Ta oli XIII Riigikogu liige. 22. septembril 1944 põgenes tema perekond mõnede teistega meritsi väikeses paadis Eestist Nõukogude okupatsiooni eest Rootsi, kuna tema isa oli Saksa okupatsiooni ajal töötanud politseis, mis päädinuks uue riigivõimu ajal tagakiusamisega. Ta külastas Saaremaad taas 1989. aastal ning mõne aasta pärast kolis Rootsist Eestisse tagasi. Enn Meri omandas 1961. aastal Malmö Tehnilises Instituudis masinaehituse eriala ning 1970. aastal Lundi Ülikoolis majanduse eriala. Enn Meri on töötanud paljudes ettevõtetes: AB Rex, tehnoloog 1963–1965; AB Volvo, keretehase ratsionaliseerimise insener 1965–1968; Kockums AB, laevatehase konsultant 1970–1972; P A Management Consultants AB, konsultant 1972–1975; Kockums AB, laevatehase osakonnajuhataja, turundusjuht ja finantsjuht 1975–1982; Energus AB, finantsjuht 1982–1984; Normit AB, omanik ja tegevjuht 1984–2005; OÜ Sartex 1991–tänaseni, OÜ Saare Martex 1992–2007, Merinvest OÜ, 1996–2012 omanik ja juhatuse esimees; Merinvest OÜ, nõukogu esimees 2013. aastast. Ta on organisatsiooni Saksa-Balti Kaubanduskoda Eesti haru juhatuse president 2017. aastast. Ühiskondlikest organisatsioonidest on ta Kaitseliidu Saaremaa maleva tegevliige 2013. aastast ja Korp! Rotalia liige 1968. aastast. Ta on olnud Eesti partei Erakond Isamaa ja Res Publica Liit liige 25. maist 2009 kuni 18. jaanuarini 2014 ning ta on Eesti Vabaerakonna liige 15. oktoobrist 2014. Kohaliku omavalitsuse valimistel sai Meri 2009. aastal Kuressaare linnas 26 häält. Riigikogu valimistel 2011. aastal 284 häält. Ta kandideeris Eesti Vabaerakonna nimekirjas 2015. aasta Riigikogu valimistel Hiiu-, Saare- ja Läänemaad hõlmavas valimisringkonnas. Samas ringkonnas kandideeris 54 isikut ning hääletas 33673 kodanikku. Enn Meri sai 1619 häält, mis oli valimisringkonna 8. tulemus. Vabaerakonnast sai selles ringkonnas hääli rohkem vaid Andres Ammas (1859 häält). Pärast Riigikogu liikme Andres Ammase surma nimetati Enn Meri 5. aprillist 2018 Riigikogu liikmeks. Ta andis ametivande 9. aprillil. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel kandideeris Meri Saaremaa vallas valimisliidu Valimisliit Saarlane nimekirjas. Valimisringkonnas käis hääletamas 13199 hääleõiguslikku isikut ning Meri sai 113 häält, millega pääses Saare valla volikokku. 2005 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2008 – Saare maavalitsuse teeneteplaat 2022 – aasta kultuurisõber "Äriregistri teabesüsteem. Päring isiku erakondlikust kuuluvusest: MERI, Enn". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2018. Vaadatud 11. aprillil 2018. Vabariigi Valimiskomijoni koduleht (vvk.ee). Detailne hääletamistulemus. Valimisringkond nr 5. Vabariigi Valimiskomijoni koduleht (vvk.ee). Valimistulemuse valdades ja linnades. Saare maakond. Saaremaa vald. Vabariigi Presidendi Kantselei. Teenetemärkide infosüsteem. Kavaler: MERI, Enn.
Mercedi ringkond

Mercedi ringkond 3. järgu haldusüksus (ringkond) Costa Ricas San José keskkantonis. Ringkond pindala on 2,29 ruutkilomeetrit ja elanike arv 13 676 (2000. aasta rahvaloendus) Ringkond on põhiliselt kaubanduspiirkond. Mercedi ringkonnas on järgmised linnaosad (barrios): Bajos de la Unióni linnaosa Clareti linnaosa Coca Cola linnaosa Iglesia Florese linnaosa Las Luisase linnaosa Mántica linnaosa México linnaosa Paso de la Vaca linnaosa Pitahaya linnaosa Rincón de Cubillose linnaosa Tähtsamad asutused on: Costa Rica Rahvuspank (Banco Nacional de Costa Rica) Costa Rica Keskpank (Banco Central de Costa Rica) Costa Rica Post (Correos de Costa Rica) Tähtsamad vaatamisväärsused on: Costa Rica Teadus- ja kultuurikeskus (Laste Muuseum) (Centro Costarricense de la Ciencia y la Cultura (Museo de los Niños)) Keskturg (Mercado Central) Borbóni turg (Mercado Borbón) Paso de la Vaca turg (Mercado Paso de la Vaca) La Mercedi kirik (Iglesia La Merced)
Mõisaküla Raudteetehas

Mõisaküla Raudteetehas valmis 1901. aastal. Depoos ehitati ja remonditi valdavalt kitsarööpmelise raudtee veeremit, hiljem laiarööpmelise. Raudteetehases ehitati lisaks mitmeid unikaalseid vedureid ja muud veeremit, sealhulgas ka rööbasomnibuss. Tehase hooned said sõja käigus 1944. aastal tugevalt kannatada ja taastati. 1961. aastal anti raudteetehase hooned üle Tallinna Ekskavaatoritehasele (alates 1975 Talleks), mis rajas Mõisakülla oma tsehhi. Raudteetehas kolis sellal naabrusesse rajatud pindadele. 1971. aastal nimetati "Mõisaküla jaoskonna Tallinna vagunidepoo" Mõisaküla Vaguniremondi tsehhiks. Mõisaküla depoo lõpetas tegevuse 2001. aasta kevadel. Maikuu lõpus koondati ettevõttesse allesjäänud 22 vaguniremontijat. Ajalooline hoone on praegu osaliselt kasutusel metallitöökojana. Mõisaküla raudteejaam Valga–Ruhja–Pärnu raudtee EPL: "Valitsus otsustab homme Pärnu-Mõisaküla raudtee ülesvõtmise", 03.10.2007 MÕISAKÜLA RAUDTEETEHAS DOKUMENTEERIMINE Mõisaküla raudteetehas • XX sajandi arhitektuur • Kultuurimälestiste riiklik register "Mõisaküla jääb reisirongita" Ärileht, 01.02.1996 "Mõisaküla elutähtis raudtee võib Eesti ühendada Euroopaga" Postimees, 20.01.1997 "Mõisaküla vagunidepoost on koondatud pooled töötajad" Sakala, 10.02.1999 "Edelaraudtee sulgeb Mõisaküla depoo" Ärileht, 31.01.2001 "Mõisaküla vaguniremontijad kaotavad töökoha" Sakala, 01.02.2001
Laive Poska

Laive Poska (sündinud 24. märtsil 1964 Türil) on eesti sporditegelane. Ta on lõpetanud 1982. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli Otepää filiaalis ning õppinud Tallinna Pedagoogilises Instituudis rekreatsioonikorraldust; tema lõputöö teema oli "20 aastat Eesti eriolümpiat". Poska on olnud Eesti Eriolümpia MTÜ asutaja (1989), treener ja rahvuslik direktor ning üks Eesti Suusamuuseumi asutajaid. Töötanud Otepää linnavalitsuses humanitaarnõunikuna, olnud Otepää linnavolikogu kultuurikomisjoni liige ja Otepää valla kultuurijuht. 2009 Rahvusvahelise Eriolümpia teeneteplaat Otepää linna aukodanik (2009). Tema isa on jalgrattatreener ja sporditegelane Heino Poska (1940–), tema abikaasa oli Fjodor Koltšin.
John Morgan

John Morgan (1688 – 1733 või 1734), Walesi luuletaja John Morgan (1735–1789), USA arst John Morgan (1806–1865), Uus-Meremaa misjonär John Morgan (1822 või 1823 – 1885), briti kunstnik John Morgan (1886–1957), anglikaani piiskop John Morgan (1930–2004), Kanada koomik John Morgan (1943–2006), golfimängija John Morgan (1946–...), USA matemaatik John Morgan (1967–...), USA majandusteadlane John Morgan, ujuja John Minter Morgan (1782–1854), kirjanik ja filantroop John Hunt Morgan (1825–1864), kindral USA kodusõjas John Pierpont Morgan (1837–1913), investeerimispankur John Pierpont Morgan juunior (1867–1943), pankur ja filantroop John Adams Morgan (1930–...), purjetaja John Henry Morgan (1945–...), filosoof John Robert Morgan (1950–...), klassikaline filoloog
John Morgan (kunstnik)

John Morgan (1822 või 1823 London – 1885 Hastings, Ida-Sussexi krahvkond) oli briti maalikunstnik. Ta õppis algul Londonis ning hiljem lühidalt Thomas Couture ja Paul Delaroche käe all Pariisis. Alates 1875. aastast kuulus ta Briti Kunstnike Kuningliku Seltsi. Tema poeg Frederick Morgan oli samuti kunstnik, nagu ka Fredericku abikaasa Alice Havers. Thomas Websterit ja William Powell Frithi on nimetatud Morgani stiili mõjutajateks. "Vandekohus" (1861) "Lumesõda" (1865) Õpetaja sünnipäev" John Morgan : Biography Artnet John Morgan The Victorian Artists Frederick Morgan The Victorian Artists John Morgani teoseid Artnet
Jokkker

Jokkker oli huumori- ja ristsõnaajakiri, mis ilmus 1995. aastal. Väljaandja ja toimetaja oli Jaanus Nessler koos Jüri Pino, Erkki Kõlu ja Urmas Nemvaltsiga. Esimeses ja kolmandas numbris ilmus koomiks isast ja pojast, mille autor oli Wolli alias Jaanus Nessler. Ajakirja teises numbris ilmus veerandil leheküljel kolmepildiline koomiks Urmas Nemvaltsilt. Ajakirja ilmus kokku kaheksa numbrit.
Merced

Merced on hispaaniakeelne sõna, mis tähendab '(Jumala) arm'. Merced on mitme koha nimi: Merced on linn USA-s California osariigis. Mercedi maakond on California osariigis. Mercedi jõgi on California osariigis. Mercedi ringkond on Costa Ricas San José keskkantonis. Mercedi linnaosa on Costa Ricas San José keskkantonis Hospitali distriktis. Merced oli protsessor Itaniumi eelkäija. La Merced Mercedes
Maarja Undusk

Maarja Undusk (sünninimi Maarja Kross; sündinud 13. augustil 1959 Tallinnas) on eesti nahakunstnik ja luuletaja. Ta lõpetas 1984. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi nahkehistöö erialal. Ta on kasutanud pseudonüümi Madli Morell. Madli Morell. "Tõsimäng". Eesti Raamat. Tallinn, 1983. Maarja Undusk. "Ellen Niit: heleda mõtte laast". Tammerraamat, 2022. Tema vanemad olid Jaan Kross ja Ellen Niit, vennad on Eerik-Niiles Kross ja Märten Kross, poolvend oli Toomas Niit ja poolõde on Kristiina Ross. Tema abikaasa on Jaan Undusk ja nende tütar on luuletaja Ingel Undusk (sündinud 1988). "Biograafilist Eesti biograafilises andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2018. Vaadatud 11. aprillil 2018.
Jüri-Karl Seim

Jüri-Karl Seim (5. augustil 1951 Stockholmis – 7. mai 2023) oli eesti insener. Ta lõpetas aastal 1978 Uppsala Ülikooli tehnilise füüsika erialal. Seim tegeles raudtee signalisatsioonide konstrueerimise ning väljaehitamisega ettevõtetes J-K Seim AB ja LM Ericsson (hilisema nimega ABB Signal AB). Samuti on ta konsulteerinud Rootsi ja Norra raudteed. Aastatel 1991 ja 1992 oli ta Eesti Vabariigi Valitsuse nõunik. 2004. aastal valiti ta Eesti raudteeinspektsiooni peadirektoriks. Selles ametis oli ta kuni aastani 2007. Laulis Uppsala meeskooris Orphei Drängar. Osales METROO (Rootsi Metsaülikooli) algatamises ja organiseerimises. 2006. aasta veebruaris andis president Arnold Rüütel talle Riigivapi V klassi teenetemärgi. Tema isa oli Jüri Seim, ema Mall Seim ja vend Jaan Seim. "Raudteeinspektsiooni peadirektoriks saab Jüri-Karl Seim" Äripäev, 22. märts 2004 "Rüütel annab riikliku autasu 834 inimesele". Eesti Päevaleht. 7. veebruar 2006. Vaadatud 7. september 2018. http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2057
Kalle Toompere

Kalle Toompere (sündinud 17. oktoobril 1958) on eesti kunstnik, raamatukujundaja. Ta kuulub Eesti Kujundusgraafikute Liitu, olnud selle juhatuse liige.
Anne Daniel-Karlsen

Anne Daniel-Karlsen (sündinud 1962) on eesti psühhiaater. Ta on lõpetanud 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna pediaatrina. Ta on aastail 1993–1997 olnud Tartu Maarja Kooli juhataja. 2001 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk 2017 Zonta auhind 2020 Tiina Kallavuse nimeline piirinihutaja auhind Ööülikooli saates koos Marju Lepajõega