laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Valmaotsa

Valmaotsa on küla Tartu maakonnas Tartu vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laeva valda. Küla läbib Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee ja külas asub maantee ääres paiknev bensiinijaam. Selle kõrval on nn Hollywoodi küngas. Valmaotsas asub üks kahest Valio Eesti tehasest (Laeva Meierei). Küla läbib Laeva jõgi. Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 1.03.2023. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 6.08.2022.
Harry Pedaste

Harry Pedaste (kuni 1935 Harry Meenson; 18. oktoober 1908 Veriora vald, Räpina kihelkond, Võrumaa – 15. oktoober 1995 Perth, Lääne-Austraalia) oli Eesti sõjaväelane (leitnant). Teenis merekindlustes, muuhulgas ka Naissaare ja Suuropi Komandantuuris. 19. august 1932 – ülendati nooremleitnandiks 19. veebruar 1937 – ülendati leitnandiks "Hartlepoolide pommitamine". Merendus 4/ 1937. Lk 199–208 "Merekindlused tulevikus". Merendus 2/ 1938. Lk 76–79 "Suurupi Komandantuur 20-aastane". Sõdur 26–27/ 1939. Lk 625–627 R. L. Tilton. "Belgia ranna kaitse 1914-1918. a" (I osa). Tõlkinud Harry Pedaste. Merendus 5/ 1939. Lk 206–211 R. L. Tilton. "Belgia ranna kaitse 1914-1918. a" (II osa). Tõlkinud Harry Pedaste. Merendus 6/ 1939. Lk 258–260 Eesti ohvitserid 1918-1940 Haud Karrakatta kalmistul Lääne-Austraalias
Väänikvere

Väänikvere on küla Tartu maakonnas Tartu vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laeva valda. Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 1.03.2023. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 6.08.2022.
Ivan Kubrakoŭ

Ivan Kubrakoŭ (valgevene kirillitsas Іван Уладзіміравіч Кубракоў; sündinud 5. mail 1975) on Valgevene riigitegelane. Ivan Kubrakoŭ on lõpetanud Valgevene Siseministeeriumi Akadeemia. Alates 1995. aastast töötab ta Siseministeeriumi süsteemis. 12. mail 2017 sai ta Viciebski oblastis Siseasjade osakonna ülemaks. 28. mail 2019 määrati ta Minski linna Siseasjade osakonna ülemaks. 31. augustil 2020 lisati Ivan Kubrakoŭ nende isikute nimekirja hulka, kellele määrati tähtajatu sisenemiskeeld Lätti, viieaastane Eestisse sisenemiskeeld ja Leetu sisenemiskeeld seetõttu, et oma tegevusega korraldas ja toetas ta 9. augusti presidendivalimiste võltsimist ja sellele järgnenud rahumeelsete meeleavalduste vägivaldset mahasurumist. Alates 29. oktoobrist 2020 on ta Valgevene siseminister. Kubrakoŭ on Valgevene Vabariigi Julgeolekunõukogu liige. Биография нового главы МВД Белоруссии Ивана Кубракова ТАСС, 29. oktoober 2020 "Лукашенко, ЦИК, силовики. Страны Балтии ввели санкции в отношении белорусских чиновников". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2020. Vaadatud 6. juulil 2021. Belarus. Ministries, etc. rulers.org
Andrei Mironov (jäähokimängija)

Andrei Andrejevitš Mironov (vene keeles Андрей Андреевич Миронов; sündinud 29. juulil 1994 Moskvas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Moskva Dinamo. KHL-is debüteeris ta Moskva Dinamo meeskonnas hooajal 2012–13. Kohe esimesel hooajal võitis ta klubiga Gagarini karika. 2015. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Colorado Avalanche'i poolt 101. valikuna. 2017. aastal sõlmis ta Avalanche'iga kaheaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 5. oktoobril 2017 mängus New York Rangersi vastu. Esimese ja ainsa värava lõi ta Avalanche'i meeskonnas sama aasta 18. novembril mängus Nashville Predatorsi vastu. Kokku sai ta sel hooajal NHL-is kirja kümme mängu. 2018. aasta mais naasis Mironov Moskva Dinamosse. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Mironov Venemaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Andrei Mironov KHL.ru lehel Andrei Mironov hockeydb.com lehel
Hiina Rahvavabariigi peaminister

Mitte segi ajada Hiina Vabariigi peaministriga. Hiina Rahvavabariigi Riiginõukogu peaminister on Hiina Rahvavabariigi keskvalitsuse juht ja kõrgeim avalik teenistuja. Enne tänapäevast valitsusjuhi institutsiooni täitis selle kohuseid aastatel 1949–1954 Rahva Keskvalitsuse Valitsuse Haldusnõukogu peaminister. Ametlikult valib peaministri president ja Ülehiinaline Rahvaesindajate Kogu kinnitab ta ametisse. Praktikas valitakse peaminister Hiina Kommunistlikus Parteis samamoodi nagu HKP Poliitbüroo. Nii presidenti kui peaministrit valitakse iga viie aasta tagant, peaminister saab oma ametiaega pikendada ühe korra, presidendil sellist piirangut ei ole. Peaminister on alati kuulunud ka Hiina Kommunistliku Partei Poliitbüroo Alalisse Komiteesse. 11. märtsist 2023 on peaministrina ametis Li Qiang.  Pikemalt artiklis Hiina Rahvavabariigi peaministrite loend 1. — Zhou Enlai (ametis: 1949–1976) 2. — Hua Guofeng (ametis: 1976–1980) 3. — Zhao Ziyang (ametis: 1980–1987) 4. — Li Peng (ametis: 1987–1998) 5. — Zhu Rongji (ametis: 1998–2004) 6. — Wen Jiabao (ametis: 2004–2013) 7. — Li Keqiang (ametis: 2013–2023) Märtsis 2023 oli ekspeaministritest elus kolm. Hiina peaministrite loend Hiina Rahvavabariigi peaministrite loend Hiina Rahvavabariigi juhtide loend Hiina Rahvavabariigi asepeaminister Hiina Rahvavabariigi president Hiina peaminister (täpsustus) Hiina juhtide loend Kõrgeim juht Hiina võimuhierarhia Alguses esimene ja ainuke Rahva Keskvalitsuse Valitsuse Haldusnõukogu peaminister (1949–1954) ning seejärel esimene Riiginõukogu peaminister (1954–1976). Official HRV valitsuse koduleht
Paul Polansky

Paul Polansky (17. veebruar 1942 Mason City – 26. märts 2021) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik ning Balkani ja Ida-Euroopa mustlaste ehk romade õiguste eest võitleja. Ta sündis tšehhi ja saksa immigrantide perekonnas. Polansky õppis Marquette'i Ülikoolis ajakirjandust, ajalugu ja retoorikat. 1990. aastate alguses asutas ta Ameerika Ühendriikides Tšehhi ajaloo uurimiskeskuse ning osales mitmetel Ameerika ja Euroopa inimõiguste alastel teaduskonverentsidel Ida-Euroopas. "American author Paul Polansky has passed away". 26.03.2021. Vaadatud 27.03.2021.
Kohver (perekonnanimi)

Kohver on eesti perekonnanimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kohver 21 mehel ja 30 naisel. August Kohver (1889–1942), Eesti poliitik Eston Kohver (sündinud 1971), Eesti kaitsepolitseiametnik https://www.stat.ee/nimed/pere/Kohver
Aia tänav (Kunda)

Aia tänav on tänav Kunda linnas ja paikneb linna keskosas. Tänav on 418 meetrit pikk ja keskmise laiusega 21 meetrit. Aia tänav saab alguse Kasemäe tänava ringristmikult. Tänav suundub põhja poole, ristudes Pargi ja Mäe tänavaga ning lõpeb Koidu tänava ristmikul. Pärast ristmikku jätkub tänav Spordi tänavana. Tänava põhiosa on rajatud puiesteena, kahel pool paiknevad kõnniteed. Aia tänava alguses paikneb heakorrastatud haljasala purskkaevuga puhkenurgakese, kivikatendiga jalgteede ja väikese esinemisplatsiga. Haljasala nimetatakse Kunda keskväljakuks ja see rajati 2008. aastal koos Kasemäe tänava ringristmiku ehitamisega. Tänava ääres asuvad veel haljasalad, korterelamud ja ühepereelamud. Kunda linna kaart Geoportaal(vaadatud 27.03.2021) Kunda keskväljak avati pidulikult Vaade Mäe tänava ristmikult lõuna suunas
Zalina Petrivskaja

Zalina Petrivskaja (neiupõlvenimi Zalina Marghieva; sündinud 5. veebruaril 1988 Vladikavkazis) on Moldova vasaraheitja. 2009. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Kaunases võitis ta vasaraheites tulemusega 67.67 kuldmedali. Suveuniversiaadil Shenzhenis 2011. aastal sai ta tulemusega 72.93 kuldmedali ja universiaadil Kaasanis 2013. aastal tulemusega 71.10 pronksmedali. Mõlemad universiaadi medalivõidud tühistati seoses 2009. aastal antud positiivse dopinguprooviga. Ta sai kahe aasta pikkuse võistluskeelu (24. juulist 2013 kuni 23. juulini 2015). 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis ta 5. koha tulemusega 71.73 ja 2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis võitis ta 6. koha tulemusega 71.80. 2015. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 8. koha (tulemus 72.38) ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas 4. koha (tulemus 74.33). 2016. aastal Rio de Janeiro olümpiamängudel võitis ta vasaraheites 5. koha tulemusega 73.50. Tema isiklik rekord vasaraheites on 22. juunil 2019 Chișinăus heidetud 74.70, mis on ühtlasi Moldova rekord. "Допинг-контроль" (vene). Originaali arhiivikoopia seisuga 5.10.2013. Vaadatud 27.03.2021. "Zalina Petrivskaja IAAF-i andmebaasis" (inglise). Vaadatud 27.03.2021. Zalina Petrivskaja Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Aleksandr Fomin

Aleksandr Fomin (sündinud 25. mail 1959 Leninogorskis) on Venemaa sõjaväelane (kindralpolkovnik) ja poliitik, kaitseministri asetäitja kuni 2024. aasta aprillini. Osales 27. märtsil 2021 Myanmaris peetud sõjaväeparaadil. Võeti vahi alla 2024. aasta aprillis. Mark Trevelyan (25. aprill 2024). "Construction boss accused of bribing Russian minister as scandal widens". reuters.com (inglise). Reuters. Vaadatud 25. aprillil 2024. "Russia: terzo arresto nel caso di corruzione contro vice Shoigu" [Venemaa: kolmas arreteerimine korruptsioonijuhtumis Šoigu asetäitja kohta]. rainews.it (itaalia). Rai News 24 • LIVE. 25. aprill 2024. Vaadatud 25. aprillil 2024. en. "Alexander Fomin" (inglise). Vanemaa kaitseministeerium. Vaadatud 27.03.2021. "Myanmar junta holds military parade with Russian attendance | Despite show of force, army faces myriad problems it has no strategy for". asia.nikkei.com. 27.03.2021. Vaadatud 27.03.2021.
Sarajevo piiramine

Sarajevo piiramine oli kaasaegses sõjapidamises pikim pealinna piiramine. Serblaste Vabariigi Armee piiras iseseisvaks kuulutatud Bosnia ja Hertsegoviina pealinna Sarajevot 5. aprillist 1992 kuni 29. veebruarini 1996. See toimus pärast seda, kui Jugoslaavia Rahvaarmee oli algselt linna piiranud. Piiramisjõud oli umbes 13 000 sõdurit, kes paiknesid linna ümbritsevatel küngastel. Sealt ründasid nad linna suurtükkide, tankide ja tulirelvadega. Kokku hukkus 13 952 inimest, kellest 5434 olid tsiviilisikud. Sarajevo tunnel Bosnia sõda
Sarajevo tunnel

Sarajevo tunnel (bosnia, horvaadi ja serbia keeles Sarajevski tunel / Сарајевски тунел), tuntud ka kui Tunel spasa ehk Päästetunnel, oli tunnel, mida kaevati Sarajevo piiramise ajal, 1993. aasta märtsist juunini, keset Bosnia sõda. Kaevetöid korraldas Bosnia Armee, et ühendada Serblaste Vabariigi Armee vägede poolt ära lõigatud linn Sarajevo lennujaama taguse territooriumiga, mis oli ÜRO kontrolli all. Tunneli kaudu varustati linna toiduvarude, sõjavarustuse ja humanitaarabiga. Samuti lubati sealt kaudu tsiviilisikutel sõjatsoonist väljuda. Sarajevo piiramine  Sarajevo tunnel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Izobilnõi

Izobilnõi (vene keeles Изобильный) on linn Venemaas Stavropoli krais, Izoblinõi rajooni halduskeskus. Izobilnõi asub Stavropoli kesklinnast umbes 42 km põhjaloodes. Asula sai alguse 1895. aastal rajatud raudteejaamast ja kandis esialgu nime Izobilno-Tištšenski. 1935. aastal sai asula uueks nimeks Izobilnoje. Linnaõigused ja praeguse nime sai Izobilnõi 1965. aastal. http://www.stavstat.ru/region_v_cifrah/demografiya/2007/ATP_SK_01_01_2012_predW.htm Q127117638 Город Изобильный Города и регионы России
Sõmerpalu valla vapp

Sõmerpalu valla vapp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Sõmerpalu valla vapp. Valla vapi sinise vapikilbi jaotab kaheks mõtteline diagonaal. Ülemisel mõttelisel väljal on kolm laia kuldset lainejoont, mis sümboliseerivad küpset viljapõldu, nende all vasakul on alumisel mõttelisel väljal kaks hõbedast lainet sümboliseerimaks Võhandu jõge. Valla lipu üht originaali ja valla vapi etaloni hoitakse ning säilitatakse vallamajas. Valla vappi kasutatakse värvilisena või must-valgena: Volikogu, vallavalitsuse, vallavalitsuse hallatava asutuse plankidel ja pitsatitel. Valla autasudel, valla meenetel ja ametlikel trükistel. Hoonetel, valla piiritähistel. Üritusi või projekte tutvustavatel reklaamidel, trükistel ja mujal tähistamaks valla poolt vastava ürituse või projekti toetamist. Valla vapi kasutamine muudel juhtudel toimub vallavalitsuse loal. Valla vapi kasutamise korra järgimise üle teostab järelevalvet vallavalitsus. Valla vapi kujutisega pitsat on sõõr, mille keskel on vapp ja äärtel asutuse nimetus. Sinisel kilbil kolm kuldsed linakupart ja päises kaks lainelõikes latti. Sõmerpalu valla lipp Võru maakond Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Sõmerpalu vald
Impeeriumi Kaitsenõukogu

Impeeriumi Kaitsenõukogu (prantsuse keeles Conseil de défense de l'Empire) oli teise maailmasõja ajal kindral Charles de Gaulle'i Londonis loodud Vaba Prantsusmaa tööorgan, mis ühtlasi tegutses aastatel 1940–1941 Prantsusmaa eksiilvalitsusena. Impeeriumi Kaitsenõukogu asutati 11. juulil 1940. Selle etteotsa asus Charles de Gaulle. Tema ise valis ka kaitsenõukogu liikmed. Peakorterid olid Londonis ja Brazzaville'is. Suurbritannia valitsus tunnistas ametlikult Impeeriumi Kaitsenõukogu eksiilvalitsusena alles 6. jaanuaril 1941. Georges Catroux, kindral Émile Muselier, viitseadmiral Edgard de Larminat, kindral Félix Éboué, mustanahaline Prantsuse koloniaaltegelane, alates novembrist 1940 Prantsuse Ekvatoriaal-Aafrika kindralkuberner Henri Sautot, Prantsuse koloniaaltegelane, alates septembrist 1940 Prantsusmaa ülemkomissar Uus-Kaledoonias Philippe Leclerc , kolonel Adolphe Sicé, meditsiiniteenistuse kindral René Cassin, alaline sekretär Georges Thierry d'Argenlieu, mereväelane auastmes capitaine de vaisseau, märtsist 1941 Prantsusmaa ülemkomissar Vaikse ookeani regioonis Impeeriumi Kaitsenõukogu lõpetas oma tegevuse 24. septembril 1941. Samal päeval asutati Prantsuse Rahvuslik Komitee (esimees Charles de Gaulle), mis jätkas ka Prantsusmaa eksiilvalitsusena. Vaba Prantsusmaa
Oskars Spurdziņš

Oskars Spurdziņš (sündinud 22. augustil 1963 Aizputes) on Läti ökonomist ja poliitik. Oskars Spurdziņš lõpetas 1986. aastal Läti Riikliku Ülikool majandusteaduskonna ökonomistina. 1986–1990 töötas ta Valmiera mööblikombinaadi pearaamatupidajana. 1990–1994 oli ta Valmiera linnanõukogu ja hiljem linnavolikogu esimees. 1994. aastal töötas ta Läti Omavalitsuste Liidus finantskonsultandina. 1994–1996 oli ta Läti rahandusministri nõunik. 1996–1997 oli ta Omavalitsusasjade Ameti direktori nõunik. 1997–1999 töötas ta Läti Keskkonnainvesteeringute Fondis omavalitsuste projekti juhatajana. 1999–2000 oli ta Läti Hariduse ja Teaduse Ministeeriumi parlamendisekretär. 1999–2002 oli ta Läti Seimi liige. 2000–2002 oli ta Läti Rahandusministeeriumi parlamendisekretär. 2002–2004 töötas ta osaühingus "Hipotēku bankas finanšu konsultāciju centrs" projektijuhina. Oskars Spurdziņš oli 9. märtsist 2004 kuni 20. detsembrini 2007 Läti rahandusminister. 2007–2010 oli ta Läti Seimi liige. Alates 2010. aasta detsembrist on ta osaühingu "VTU Valmiera" juhatuse esimees. 2020 – Kolme Tähe orden (III klass) Finanšu ministrs Oskars Spurdziņš Latvijas Vēstnesis, 10.märts 2014 Latvia. Ministries, etc. rulers.org Visi Latvijas parlamentārieši 1990. -2011. gadā Latvijas Sociālo reformu biedrība VTU Valmiera vadīs Oskars Spurdziņš pilseta24.lv, 4. detsember 2010 Par apbalvošanu ar Triju Zvaigžņu ordeni Likumi, 9. november 2020
Margus Saar

Margus Saar (sündinud 20. aprillil 1966 Tallinnas) on eesti teleajakirjanik ja -produtsent. Margus Saar on õppinud Tallinna 8. Keskkoolis ja lõpetanud 1988. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna ökonomistina tööstuse juhtimise ja planeerimise erialal. Margus Saar on olnud Tallinna linnavalitsuse osakonnajuhataja[viide?] ja tegutsenud eraettevõtluses[viide?]. Eesti Televisiooni jõudis ta 1990. aastal diktorite konkursi kaudu. Tema esimene teleteadustus läks eetrisse 1990. aasta 7. juuli hommikul kell 9.[viide?] Kaasautorina juhtis ta 1991. aastal ETV-s majandussarja "Plaani ja turu vahel" ning mälumängusarja "Trilemma". Saar on juhtinud ja toimetanud majandus-, sotsiaal-, meelelahutus- ja portreesaateid, kommenteerinud ja juhtinud ülekandeid laulupidudelt, riiklike tähtpäevade tähistamiselt ja muudelt suursündmustelt. Ta on lugenud kaadritaguseid tekste dokumentaal- ja loodussaadetele. Aastail 1998–2008 oli ta Vikerraadio saatejuht saadetes "Vikerhommik", "Margus Saare jutusaade" jt. 2003. aastast on ta töötanud Eesti Televisioonis / Eesti Rahvusringhäälingus koosseisulisena: uudistesaate "Aktuaalne kaamera" saatejuht-toimetajana ning alustas tegutsemist teleprodutsendina. Aastatel 2008–2017 oli Margus Saar ETV lastesaadete toimetuse juht. Pärast seda on ta ETV saatesarjade ja suursündmuste ülekannete produtsent. Uudistesaade "Aktuaalne kaamera" Meelelahutus- ja kultuurisaateid: "Trilemma", "Hommiku TV", "Me oleme Tallinnast", "Punane tuba", "Pühapäevitaja", "Lennud unes ja ilmsi" (2013), "Tähelaev", "Orkestri mängud", "Laulu- ja tantsumängud", "Ainulaadne aastakäik". Sotsiaal- ja ühiskonnaelusaateid: "Tunnel" (1999), "Jõulutunnel" (1999–2012, 2020-2023), "Kuhu lähed, euroraha?", "Päris maalased", "Iseolemine" (2017–2020). Laste- ja noortesaate:d: "Marumüramiks", "Laulukarussell", produtsendina: "Buratino tegutseb jälle" (2002–2005), "Lumejänesed", "Saame kokku Tomi juures", "Lotte lood", "Lastetuba", "Nova". Saar on juhtinud ja toimetanud raadiosaateid Raadio Topis, Raadio Pulss B3-s ja Vikerraadios: "Vikerhommik", "Jutusaade", "Kolmest kuueni" jt. 2010 Hea Sõna auhind 2016 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2017 Selge Kõneleja auhind 2020 Eesti filmi- ja teleauhinnad (EFTA) – auhind kategoorias "Parim erisaade" – laulu- ja tantsupeo 2019 “Minu arm” ülekande eest (produtsent Margus Saar) 2023 Eesti Rahvusringhäälingu aastapreemia Margus Saarel ja tema endisel elukaaslasel ajakirjanik Grete Lõbul on kaks tütart Sofia Margaret ja Anna Magdaleena. Eesti Naistoimetajate pressiteade Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Selged kõnelejad 2021 Eesti Vaegkuuljate Liit, 11. jaanuar 2022 Grete Lõbu: "Kui ollakse eba­õiglane minu suhtes, kipun ma kõrvad lonti laskma ja peatäie nutma. Kui teiste suhtes, astun ma sõtta." Õhtuleht, 31. august 2013. Telemees Margus Saar sai teise tütre. Õhtuleht, 10. oktoober 2008. Priit Pullerits. Margus Saar ihkab puhata, Postimees, 13. detsember 2008
Artjom Dzjuba

Artjom Sergejevitš Dzjuba (vene keeles Артём Сергеевич Дзюба; sündinud 22. augustil 1988 Moskvas) on Venemaa jalgpallur, kes mängib ründajana Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit ja Venemaa jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Moskva Spartakis, mille meeskonnas debüteeris ta Venemaa kõrgliigas 2006. aastal. Moskva Spartakist mängis ta kahel korral laenul Tomski Tomis ja kahel korral Rostovis. Hooajal 2013–14 lõi ta Rostovis mängides Venemaa kõrgliigas 17 väravat ja jagas liigas väravaküttide arvestuses teist kohta. 2015. aastal liitus Dzjuba Zenitiga. Hooaja 2017–18 teisel poolel mängis ta Zenitist laenul Tula Arsenalis. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 on ta Zenitiga tulnud Venemaa meistriks. Hooajal 2019–20 lõi ta Venemaa kõrgliigas taas 17 väravat ning oli Sardar Azmouni kõrval liigas suurim väravakütt. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 on ajaleht Sport Express valinud Dzjuba Venemaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks. Mõlemal neil hooaegadel oli ta liigas enim väravasööte andnud mängija. Venemaa jalgpallikoondises tegi Dzjuba debüüdi 11. novembril 2011 sõprusmängus Kreeka vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. septembril 2014 EM-i valikmängus Liechtensteini vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. 2018. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta kolm väravat. Rostov Venemaa karikas: 2013–14 Peterburi Zenit Premjer Liga: 2018–19, 2019–20 Venemaa karikas: 2015–16, 2019–20 Venemaa superkarikas: 2015, 2016, 2020  Artjom Dzjuba – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hiina Rahvavabariigi Riiginõukogu

"Rahva Keskvalitsus" suunab siia. Hiina Rahvavabariigi keskvalitsuse aastatel 1949–1954 kohta vaata artiklit Hiina Rahvavabariigi Rahva Keskvalitsus (1949–1954). Riiginõukogu, alates 1954. aastast põhiseaduse mõistes Rahva Keskvalitsus, on Hiina Rahvavabariigi valitsus. Seda juhib peaminister ning sellesse kuuluvad valitsustasemel täitevorganite juhid. Praegu on Riiginõukogus 35 liiget: peaminister, üks täitev-asepeaminister, kolm muud asepeaministrit, viis riiginõunikku (kellest kolm on ühtlasi ministrid ning üks peasekretär) ja 26 Riiginõukogu organite juhti. Hiina poliitikas on Riiginõukogu üks kolmest teineteist tasakaalustavast võimuharust, teised kaks on Hiina Kommunistlik Partei (HKP) ja Rahvavabastusarmee. Riiginõukogu korraldab provintsivalitsuste tööd ning selle liikmed on kõrged ametnikud ka HKP-s.  Pikemalt artiklis Hiina Rahvavabariigi ministrid "The State Council". English.peopledaily.com.cn. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. november 2014. Vaadatud 18. jaanuar 2018. "The State Council". Gov.cn. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. november 2014. Vaadatud 18. jaanuar 2018. "Archived copy" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2011. Vaadatud 4. detsember 2011.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Koduleht Organisatsiooniline struktuur
Angel Karaliitšev

Angel Karaliitšev (bulgaaria keeles Ангел Иванов Каралийчев; 21. august 1902 Stražica, Veliko Tǎrnovo piirkond – 14. detsember 1972 Sofia) oli Bulgaaria lastekirjanik ja tõlkija. Karaliitšev õppis esialgu Sofia Ülikoolis keemiat, 1928. aastal lõpetas ta aga Rahvusliku ja Maailmamajanduse Ülikooli Sofias diplomaatia erialal. Oma esimesed luuletused avaldas juba 17-aastaselt kooliajakirjas. Karaliitševi debüütteos oli revolutsiooniline poeem "Mauna loa", mis ilmus 1923. aastal. Angel Karaliitšev kirjutas peamiselt luuletusi, jutustusi ja muinasjutte ning enamasti just lastele. Samuti tegeles ta rahvaluule ja rahvajuttude kogumisega, mida avaldas arvukates kogumikes. Eesti keeles on ilmunud tema lasteraamat ühe pardi seiklustest "Anake" (Eesti Raamat 1981, tõlkija Katrin Nurmiste, illustraator Asta Vender) ja jutustuste kogumik "Iidsete pöökpuude all" (Eesti Riiklik Kirjastus 1955, tõlkija M. Jõgi). Angel Karaliitšev suri 70-aastaselt Sofias 14. detsembril 1972. 1974. aastal kanti Angel Karaliitševi nimi IBBY (Rahvusvaheline Noorsookirjanduse Nõukogu) aunimekirja.
Urvaste valla vapp

Urvaste valla vapp on 2017. aastani Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Urvaste valla vapp. Kollasel kilbil on valla piire kujutav kontuur, mille peal on Tamme-Lauri tamme kujutis. Urvaste valla lipp Võru maakond Urvaste valla sümboolika riigikantselei kodulehel
Šeher-Ćehaja sild

Šeher-Ćehaja sild (bosnia, horvaadi ja serbia keeles Šeher-Ćehajina ćuprija / Шехер-Ћехајина ћуприја) on sild üle Miljacka jõe Bosnia ja Hertsegoviina pealinnas Sarajevos. Šeher-Ćehaja sild on 40 meetri pikkune. Sild on ehitatud Osmanite riigi võimu ajal, aastatel 1585–1586. Kenan Šurković:Ottoman bridges in Sarajevo Islamic Arts Magazine, 19. juuni 2019
Tsentraalne piirteoreem

Tsentraalne piirteoreem on oluline teoreem statistikas ja tõenäosusteoorias, mille järgi küllalt suure valimi mahu n {\displaystyle n} korral alluvad valimite keskmised x ¯ {\displaystyle {\overline {x}}} normaaljaotusele keskväärtusega μ {\displaystyle \mu } ja standardhälbega σ / n {\displaystyle \sigma /{\sqrt {n}}} kus σ {\displaystyle \sigma } on kogumi standardhälve: x ¯ ∼ N ( μ , σ n ) {\displaystyle {\overline {x}}\sim {\textrm {N}}\left(\mu ,{\frac {\sigma }{\sqrt {n}}}\right)} Ako Sauga (2020). Statistika õpik majanduseriala üliõpilastele. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli kirjastus. Lk 249. ISBN 978-9949-83-519-5.