laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jesiki kuldne sõdalane

Jesiki kuldne sõdalane ehk Jesiki kuldmees on Jesiki kurgaanist (tekstides on kasutatud ka venekeelset vormi Issõk) 1969. aastal leitud hauapanuste kogumik, eelkõige katafraktisõdalasele kuulunud tuhandetest kullast naastudest koosnev soomusrüü, ehted ja rõivakaunistused. Almatõst lõunas asuva Jesiki kurgaani matus leiti 1969. aastal juhuslikult teeremondi käigus. Matusekohta uurisid Kasahstani Ajaloo, Etnograafia ja Arheoloogia Instituudi arheoloogid Kemel Akõševi juhtimisel. Kalmistu, millel oli kolm kurgaani, hõlmas põhja-lõunasuunaliselt kolm ruutkilomeetrit ja sellel oli kokku umbes 40 matust. Kaks neist olid kuue meetri kõrguse ja umbes 60 m diameetriga kurgaani all kalmistu lõunaosas. Üks haud oli juba varem tühjaks riisutud, ent teisest leiti 17-18-aastane saka sõdalane. 3,3 meetri pikkune, 1,9 meetri laiune ja 1,5 meetri kõrgune hauakamber oli tehtud tjanšani kuuse palkidest, maetu oli paigutatud selle vasakpoolsesse ossa ja peaga läände. Hauapanusteks hauakambri nurkades olid metallesemed, savinõud, puunõud ja ehted. Kamber oli kaetud puulaega, mis oli kinnitataud raudrõngastega. Põrand oli laudadest ja surnu ase oli kuldnaastudega kaetud matt. Sõdalase rõivad olid kaunistatud umbes nelja tuhande kullast ehisdetailiga. Suur osa neist olid loomakujulised naastud, mis kujutasid leoparde, põtru, hirvi, arhaare, hobuseid ja eri linde. Kolju vasakul küljel leiti nefriiditükkidega kaunistatud kuldkõrvarõngas. Surnu peakate oli 70 cm kõrge ja teravatipulise koonuse kujuline nagu hilisemad kasahhi peakatted. Sõdalase kaelas oli rõngakujuline kaelaehe ja tema särgi rinnaosa ning käised olid ehitud kuldnaastudega. Sõrmedes oli kaks kuldsõrmust ja särk oli vöötatud raske vööga, millel oli loomakujulisi naaste ja 16 kuldpannalt. Vööl oli paremal pikk mõõk punases tupes ja vasakul pistoda kuldplekiga kaetud tupes. Ka pikkade pükste sääri katsid kuldnaastud. Haud koos panustega arvatakse kuuluvat sakadele. Kuldne sõdalane on oletatavasti olnud umbes 18-aastane saka prints või printsess, sest matus on dateeritud 3.–4. sajandisse eKr ja piirkond, kust kurgaan leiti, oli sel ajal sakade valitsuse all. Leid asus Kasahstani Arheoloogiamuuseumis Almatõs, nüüd asub see Rahvusmuuseumis Astanas, seda on ajutiselt eksponeeritud ka mujal, näiteks 2019. aastal kaks nädalat Ankaras. Alates Kasahstani iseseisvumisest 1991. aastal on Kuldne sõdalane saanud Kasahhi rahvusliku kultuuripärandi ja riigi üheks sümboliks. Sõdalase peakatet kaunistavad tiivulised hobused tulparid paigutati rahvusi ühendava sümbolina Kasahstani vapile. Tiivulisel leopardil ratsutava kuldse sõdalase skulptuur kaunistab mitut Kasahstani linna, selhulgas Almatõ peaväljakul asuvat iseseisvuse monumenti. P. Kangur. Kes me oleme. - Eesti Ekspress, 24.04.2002 Kuldmees Issõki kurgaanist. - Horisont, 1981, nr. 9, lk. 35—37 Kazakh 'Golden Man' to be reburied. - BBC, 4 January 2019 History of the Golden man: how the Issyk Museum appeared. - Citypass Astana, 12 October 2020 B. Quinn. Golden history of Kazakhstan’s Saka warrior people revealed. - Guardian, 9 Aug 2021 Kuldmees Issõki kurgaanist. – Horisont, 1981, nr 9, lk 35–37.
Urker

Urker (kasahhi keeles Үркер) on 1994. aastal asutatud Kasahstani pop-folkansambel. Nad on korraldanud kontserditurneesid ka Saksamaal, Prantsusmaal, Türgis, Türkmenistanis ja Ameerika Ühendriikides. Aidos Sahhat (Айдос Сағат) – Urkeri vokalist, klahvpillimängija ja laulukirjutaja, õppis noorpõlves konservatooriumis, kuid unistas toona pigem dirigendiks kui laulukirjutajaks saamisest. Rustam Musin (Рустам Мусин) – Urkeri kitarrist, kes pole saanud muusikaharidust, küll on aga õppinud inseneriks. Urker asutati 1994. aastal; Peavokalist ja laulukirjutaja Aidos Sahhat märkis, et teda inspireeris grupi moodustamiseks The Beatlesi eeskuju. Nad salvestasid oma esimese albumi 1997. aastal; 2001. aastal võitis nende laul "Naurõz" Kuldse Ketta auhinna, mis peegeldab nende populaarsuse tõusu. Nende muusika ühendab traditsioonilisi Kasahstani rahvameloodiaid ja kaasaegseid poprütme. Nad kasutavad dombõra ja kobõzi kõrval instrumente, mida sageli leidub rokk- ja popmuusikas, nagu kitarr ja klaver. Nende viieteistkümnest kuni 2005. aastani toodetud muusikavideost on neliteist filmitud Kasahstanis; ainult ülejäänud, "Tugan Elim", salvestati välismaal, Usbekistanis Taškendis. Nende 2007. aasta video "Arman", mis filmiti koostöös tatari muusiku Rezeda Galimovaga, salvestati samuti Hongkongis. Sahhat on väitnud, et nende visuaal ja filmitehnika on tugevalt mõjutatud Briti muusikult Peter Gabrielilt. 2007. aasta aprillis sõitis Urker Naurõzi püha tähistamiseks New Yorki, et esineda Lincolni etenduskunstide keskuses. Kasahstani naasmisele järgnenud intervjuus väitis Sahhat, et Urker annab hiljem sel aastal välja uue albumi. 1997 – "Ansarym" 1998 – "Toi Bastar" 2001 – "Urker" 2002 – "Made in Kazakhstan" 2004 – "The best of Urker" 2008 – "Tolgau" "A Kazakh Folk Popular Group Finds Its Admirers in Ashgabat". State Information Agency of Turkmenistan. 18. detsember 2004. Vaadatud 6. juulil 2007. [kõdulink] Nurgalieva, Meruert (27. aprill 2007). "Группа "Уркер" в США ('Urker' in the USA)". Muz'ikoved. 16 (678). Originaali arhiivikoopia seisuga 28. september 2007. Vaadatud 6. juulil 2007. Shulembaeva, Raushan (29. detsember 2002). "Новые ритмы казахских песен (New rhythms of Kazakh songs)". Kazakhstanskaya Pravda. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2007. Vaadatud 6. juulil 2007. Wiser, Danny (19. veebruar 2022). "KAZAKHSTAN: Made in Kazakhstan - Urker". 200worldalbums.com (inglise). Vaadatud 12. septembril 2023. Ten, Olga (14. oktoober 2005). "Видеопривет Питеру Гэбриэлу". Liter Media. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. september 2007. Vaadatud 6. juulil 2007. "About". Urker. 2006. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2012. Vaadatud 10. juulil 2007. О нас (vene). Urker. 2006. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2012. Vaadatud 10. juulil 2007.
Lepiklill (perekond)

Lepiklill (Chrysosplenium) perekond kivirikuliste (Saxifragaceae) sugukonnas. Chrysosplenium alternifolium – harilik lepiklill Lepiklill andmebaasis eElurikkus
Đà Nẵngi Ülikool

Da Nangi Ülikool (vietnami keeles Đại học Đà Nẵng) on mitmevaldkonnaline ülikoolisüsteem Vietnami keskosas. Da Nangi Ülikool Da Nangi Tehnikaülikool Da Nangi Võõrkeelteülikool
Kurgirohulaadsed

Kurgirohulaadsed (Boraginales) on õistaimede selts kaheiduleheliste klassist. Boraginaceae – karelehelised
Corn dog

Corn dog (inglise keelest maisikoer) on Ameerika Ühendriikidest pärit roog, maisijahukastmes frititud vorst, mida serveeritakse tavaliselt pulga otsas. Corn dog on levinud Ameerika Ühendriikide köögis. Bagel dog Hot dog'i variatsioonid Hushpuppy Pepperoni roll
Tết

See artikkel räägib vietnami tähtpäevast. Aastal 1968 toimunud sõjalise operatsiooni kohta vaata artiklit Teti pealetung. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit TET. Tết (pikemalt Tết Nguyên Đán, vietnami keelest esimese päeva festival) on Vietnami aasta tähtsaim tähtpäev. Vietnami kalendri järgi tähistatakse tetiga kevade saabumist. Gregoriuse kalendris on tet tavaliselt kas jaanuaris või veebruaris. Tet nguyen dan ei ole sama, mis tet trung thu, mis on Vietnamis lastefestival. "Tet" tähendab üldiselt festivali ning on sisuliselt kuu-uusaasta. Tet trung thu on vietnamlaste jaoks tet nguyen dani järel aasta tähtsuselt teine festival. Vietnamlased tähistavad kuupäikesekalendril (mis arvestab nii Maa liikumist ümber Päikese kui ka Kuu liikumist ümber Maa) põhinevat tếti igal aastal. Tếti tähistatakse tavaliselt Hiina uusaastaga ehk kevadpühaga samal aastal, kusjuures Vietnami ja Hiina vahelise ühetunnise ajavahe tõttu sünnib noorkuu vahel erinevatel päevadel. Harva võivad Vietnami ja Hiina kuu-uusaasta kuupäevad erineda, näiteks 1943. aastal tähistati Vietnamis uut aastat üks kuu hiljem. Teti tähistamine toimub Vietnami kuukalendri esimese kuu esimesest päevast (umbes jaanuari lõpus või veebruari alguses) vähemalt kolmanda päevani. Tếti ajal korraldavad vietnamlased tihti palverännakuid ja suguvõsakokkutulekuid, vaadatakse tagasi möödunud aastale ning tehakse plaane uueks aastaks. "Tết Nguyên Đán The Vietnamese New Year". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. mai 2013. Vaadatud 12. juunil 2013. "Tết". escholarship.org. Vaadatud 12. veebruaril 2022. Szymańska-Matusiewicz, Grażyna (2015). "The Two Tết Festivals: Transnational Connections and Internal Diversity of the Vietnamese Community in Poland". Central and Eastern European Migration Review (inglise). 4 (1): 53–65. ISSN 2300-1682. VietnamPlus (28. jaanuar 2021). "Unique traditional Tet customs of Vietnam | Society | Vietnam+ (VietnamPlus)". VietnamPlus (inglise). Vaadatud 12. veebruaril 2022.
Poison

Poison on Ameerika Ühendriikide glam metal'i ansambel, mis loodi 1983. aastal. Bändi üks tuntumaid lugusid on "Every Rose Has Its Thorn". "Look What the Cat Dragged In" (1986) "Open Up and Say... Ahh!" (1988) "Flesh & Blood" (1990) "Native Tongue" (1993) "Crack a Smile... and More!" (2000) "Hollyweird!" (2002) "Poison'd!" (2007) Bret Michaels – vokaal, rütmikitarr C.C. DeVille – kitarr, taustalaul Bobby Dall – basskitarr, taustalaul Rikki Rockett – trummid, taustalaul
Langenrohr

Langenrohr on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Tullni ringkonnas. Langenrohr asub Suur-Tullnis. Vald asub Tullni linna lähedal. 17,87% valla territooriumist on kaetud metsaga. Josef Reitheri muuseumi välisilme Josef Reitheri muuseumi interjöör Josef Reitheri muuseumi interjöör Josef Reitheri muuseumi interjöör Josef Reitheri muuseumi interjöör Josef Reitheri muuseumi interjöör Josef Reitheri muuseumi interjöör Josef Reitheri muuseumi interjöör Josef Reitheri muuseumi interjöör Langenrohris asub jalgpalliklubi SV Langenrohr. Klubi asutati 1947. aastal ja mängib 1993. aastast Niederösterreichische Landesligas. Josef Reither (1880-1950), poliitik Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Michelhausen

Michelhausen on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Tullni ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Muckendorf-Wipfing

Muckendorf-Wipfing on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Tullni ringkonnas. Vald asub Doonau lõunakaldal, u. 20 km Viinist loodes. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Romula (Terminaator)

"Romula" on Terminaatori laul ja singel. See on Terminaatori üks populaarsemaid lugusid.[viide?] Muusika autor on Elmar Liitmaa, sõnad kirjutas Jaagup Kreem. Lugu avaldati 2002. aastal ja võitis samal aastal Raadio 2 Aastahiti võistlusel esikoha. 2003. aastal ilmus lugu albumil "Kuutõbine". Laulust ilmus 2003. aastal ka soomekeelne versioon "Romua". Live-versioonis on lugu olemas albumitel "Go Live 2005" ja "Ingli puudutus" (2009)
Kaitseta

"Kaitseta" on Terminaatori laul mis ilmus 1997. aasta kogumikalbumil "Kuld: ballaadid aastatest 1987–1997". Muusika kirjutasid Sulev Müürsepp ja Jaagup Kreem, sõnade autor on Jaagup Kreem. Lugu on duett koos Evelin Samueliga. Raadio 2 aastahitt 1997 jäi lugu neljandale kohale. 2022. aastal tegi loost kaveri laulja Stefan Airapetjan, mis ilmus ka tema debüütalbumil "Hope".
Süleyman Demireli Ülikool

SDU Ülikool on eraülikool Almatõs, Kasahstanis. See on oma nime saanud Türgi endise peaministri ja presidendi Süleyman Demireli järgi. Ülikool asutati 1996. aastal Kasahstani endise presidendi Nursultan Nazarbajevi ja Türgi endise presidendi Süleyman Demireli algatusel.
Queensi muuseum

Queensi muuseum, kuni 2013. aastani Queensi kunstimuuseum, on kunstimuuseum ja hariduskeskus, mis asub Flushing Meadows–Corona Parkis Queensi linnaosas New Yorgis. Muuseum asutati 1972. aastal ja selle püsiekspositsiooni hulgas on toasuurune New Yorgi linna viie linnaosa makett, mis ehitati algselt 1964. aasta New Yorgi maailmanäituse jaoks ja mida on sellest ajast alates korduvalt ajakohastatud. Samuti on muuseumis suur kogu nii 1939. kui 1964. aasta maailmanäitustelt pärit esemeid, millest on välja pandud valik.
Jäähoki 2014. aasta taliolümpiamängudel

2014. aasta taliolümpiamängude jäähokivõistlused peeti 8.–23. veebruarini Venemaal Sotši olümpiapargis kahes kohas, mis asuvad teisest 300 meetri kaugusel. Bolšoi Jääpalee, mis mahutab 12 000 istekohta, meenutab Fabergé muna. 7000 istekohaga Jää Areen Šaiba pidi olema teisaldatav ehitis, kuid lõpuks jäi see Sotši. Meeste turniiril oli võistlemas 12 ja naiste turniiril 8 võistkonda: turniir algas 8. veebruaril 2014. Naiste turniir lõppes 20. veebruaril ja meeste oma 23. veebruaril. Kanada meeste ja Kanada naiste rahvuskoondised läbisid turniiri kaotusteta, korrates oma Vancouveri 2010. aasta taliolümpiamängude olümpiavõite. Erinevalt 2010. aasta mängudest Vancouveris olid hokiväljaku mõõtmed 60x30 meetrit, mis on sätestatud Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni, mitte NHL-i standardis. Naiste hokiturniir peeti peaaegu täielikult Šaiba areenil. Bolšoi jääpalees peeti ainult finaal ja matš kolmanda koha nimel. Meeste turniirimängud peeti enamasti Bolšois, vaid viis eelringi kohtumist ja kaks play-off'i mängu peeti Šaiba areenil. Eelmiste 2010. aasta Vancouveri olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid: Olümpiavõitja: Kanada Hõbemedal: USA Pronksmedal: Soome Pärast eelvooru lõppu järjestati kõik meeskonnad 1-st 12-ni. Selle paremusjärjestuse järgi korraldati omavaheliste mängude toimumised uuesti. Selle pingerea määramiseks kasutati järgmisi kriteeriume esitatud järjekorras: kõrgem koht alagrupis suurem arv punkte parem väravate vahe suurem arv löödud väravaid parem koht IIHF maailma edetabelis. Lühendid: VL = võidud pärast lisaaega või penaltiseeriat, KL = kaotused pärast lisaaega või penaltiseeriat. Loendis on kümme parimat mängijat järjestatud punktide ja seejärel väravate järgi. Eelmiste 2010. aasta Vancouveri olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid: Olümpiavõitja: Kanada Hõbemedal: USA Pronksmedal: Šveits     = edasipääs veerandfinaali     = 5.-8. koha mängud 2014. aasta taliolümpia naiste jäähokiturniiri lõplik paremusjärjestus on järgmine: Venemaa koondis diskvalifitseeriti dopingu tarvitamise tõttu. ROK palus IIHF-il oma tulemusi muuta ning 6. ja 7. koht jaotati ümber. Tulemused olympics.com veebilehel
Pencey Prep

Pencey Prep oli ameerika punkbänd Belleville'ist New Jersey'st Enne Pencey Prepi mängisid Frank Iero bändis Sector 12 ja Neil Sabatino bändis Stick Figure Suicide. Nii Pencey Prepi kui ka nende labeli-kaaslaseid Thursday'd peeti New Jersey laieneva post hardcore skene osalisteks. Aastal 2001 sõlmis Pencey Prep kontrakti Eyeball Recordsiga. Nad esinesid New Jersey esimesel Surf and Skate Festivalil Asbury Parkis. Pencey Prep andsid välja oma ainukese täispika albumi "Heartbreak in Stereo" Eyeball Recordsi alt aastal 2001. Kolmenädalase tuuri ebapopulaarsus publiku seas ja bändiliikmete tülid viisid bändi kokkukukkumiseni. 2002. aasta maiks läksid liikmed laiali. Ansambli Myspace'i kontol mainiti, et bändi nimi tuleneb raamatust "Kuristik rukkis". Romaani peategelane Holden visati välja Pencey Prepi nimelisest koolist. Sabatino lahkus Pencey Prepist aastal 2001 ja asutas bändi Fairmont. Algselt oli Fairmont sooloprojekt, kuid üsna varsti peale asutamist liitus John McGuire, et mängida bassi. Vaadates tagasi Fairmonti varajastele aastatele Sabatino märkis: "Ma tahtsin, et see oleks mu endine bänd Pencey Prep. Ma ehitasin bändi üles viieliikmeliseks – kaks kitarri, süntesaator, bass, trummid, vokaal ja karjumine. See koosseis püsis väga lühikest aega. Ma tundsin, et mõnes mõttes ma [...] püüdsin kirjutada rasket muusikat lihtsalt et sulanduda tolleaegsete New Jersey teiste bändidega." Pärast Pecey Prepi laialiminekut ja enne My Chemical Romance'iga liitumist Iero mängis ansamblites I Am A Graveyard ja Give Up The Ghost. Ta liitus My Chemical Romance'iga vaid mõned päevad enne albumi "I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love" lindistamist. Tim Hagevik – trummid (1999–2002) Frank Iero – vokaal (2000–2002), kitarr, taustavokaal (1999–2002) John McGuire – basskitarr, taustavokaal (1999–2002) Shaun Simon – süntesaator (1999–2002) Neil Sabatino – kitarr, taustavokaal (2000–2002) Bruno Rocha – vokaal (1999–2000) "Heartbreak in Stereo" (2001/2007, Eyeball Records) "...Trying to Escape the Inevitable." (2000, Riversideriot) "Long Walk to Forever" (2000) "Biography". Angelfire. Vaadatud 10. aprill 2024. La Bella, Laura (2008). My Chemical Romance (inglise). Rosen Publishing. Lk 119. ISBN 978-1-4042-1818-5. "Skate and Surf 2001 Setlists". setlist.fm. 14. aprill 2001. Vaadatud 10. aprill 2024. "Heartbreak in Stereo". Allmusic.com. Vaadatud 10. aprill 2024. Wien, Gary (2011). Are You Listening?. Lk 113. ISBN 978-0-9836857-0-8. "Pencey Prep". Myspace.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. jaanuar 2009. Vaadatud 10. aprill 2024. Draisin, Deborah J. "JERSEY BEAT INTERVIEW: Fairmont". Jersey Beat. Vaadatud 10. aprill 2024. "Pencey Prep: Heartbreak in Stereo". recordshopx.com. Vaadatud 11. aprill 2024. "Pencey Prep – ...Trying To Escape The Inevitable". discogs.com. Vaadatud 11. aprill 2024. "Pencey Prep – Long Walk To Forever". discogs.com. Vaadatud 11. aprill 2024.
Priit Vene (korvpallur)

Priit Vene (sündinud 3. juunil 1967 Tartus) on eesti korvpallitreener ja endine korvpallur. Vene on lõpetanud Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Priit Vene on kuulunud Eesti noortekoondisse ja tegutsenud 1990. aastal Eesti meistrivõistlustel hõbeda võitnud Tartu Tarmeko naiskonna juhendajana. Aastatel 1988–1997 mängis ta Korvpalli Meistriliigas korvpalliklubides Tartu Ülikool, Taru Maja, Raidor, BC Rafter ja Kamee. Priit Vene on töötanud aastaid Kaunase Žalgirise klubi süsteemis: ta oli aastatel 2009–2012 Kaunase Žalgirise duubelmeeskonna abitreener (2012 peatreener) ja hooajal 2013–2014 esindusmeeskonna abitreener (Leedu meister 2014). Leedus tegutses ta veel Kaunase Baltai meeskonna peatreenerina hooajal 2011/2012. Vene on olnud BC Kalev/Cramo meeskonna abitreener 2007/2008. Eestis on ta peatreenerina juhendanud TTÜ korvpalliklubi ja hooajal 2012/2013 Pärnu korvpalliklubi. Aastatel 2017–2020 Vene oli ning aastast 2024 on uuesti Tartu Ülikooli meeskonna peatreener. 2018. aastal võitis meeskond tema käe all Eesti meistrivõistlustel hõbemedali ja Balti liigas pronksmedali. Vene on töötanud ka Eesti poiste U16 koondise ja Eesti tänavakorvpalli 3x3 koondiste abitreenerina. Priit Vene abikaasa on Lea Vene. Tema pojad Siim-Sander Vene ja Kent-Kaarel Vene on samuti korvpallurid. Korvpalliseminaride sari Tartus. sport.err.ee, 16.10.2015. ESBL. Priit Vene. basket.ee, vaadatud 11. aprill 2024. Priit Vene sai Baltai klubi peatreeneriks. sport.err.ee, 19. detsember 2011. BC Kalev palkas Kuusmaa asemele Priit Vene. Õhtuleht, 18. august 2007. Priit Vene liitus 3x3 koondisega: loodame olümpiapileti koju tuua! sport.postimees.ee, 16. aprill 2021. Eesti 3x3 korvpallikoondiste abitreenerina asub tööle Priit Vene. sport.err.ee, 16.aprill 2021. DELFI VIDEO: Priit Vene räägib hooajast Kaunase Žalgirise treenerina. sport.delfi.ee, 13. juuni 2014. Siim Semiskar. Tartuga koroonakevade järel kontakti kaotanud Priit Vene tahaks võimalusel kõrgliigasse naasta. korvpall24.ee, 14.oktoober 2020. Ats Kuldkepp. Tartu peatreeneriks naasnud Priit Vene: ilmselgelt oli näha, et mängupilt vajab muutust. sport.delfi.ee, 8. aprill 2024. Kaspar Koort. Tartuga esimese trenni teinud Priit Vene: olen nagu kirurg, kes läheb operatsioonile. Õhtuleht, 8. aprill 2024.
Emmanuíl Xánthos

Emmanuíl Xánthos (kreeka keeles Εμμανουήλ Ξάνθος; 1772 – 28. november 1852) oli kreeka kaupmees. Ta oli üks Filiki Eteria ("Sõprade Selts") asutajatest, Kreeka vandenõuorganisatsioonist, mis seisis Osmani impeeriumi vastu. Xanthos sündis Ottomani Kreekas Egeuse mere Pátmose saarel. Ta emigreerus noorena Itaaliasse ja asutati Lefkáda vabamüürlaste loožis ("Püha Mavra vabade ehitajate selts"), enne kui asus lõpuks elama Odessasse. Seal olles tutvus ta Nikolaos Skoufase ja Athanasios Tsakaloviga. Kolm meest tulid ideele asutada salaorganisatsioon, et valmistada ette pinnast Kreeka iseseisvumiseks ja koos asutasid nad 1814. aastal Odessas Filiki Eteria. Aastal 1818 kolisid kolm partnerit Konstantinoopolisse, et oma eesmärki edendada. Juulis jäi seal Skoufas haigeks ja suri, jättes Xanthose üheks kahest organisatsiooni juhist. Xanthos oli pühendatud Kreeka iseseisvussõjale, mis algas 1821. aastal. Sõja ajal korraldas Xanthos Austriast põgenemise Aleksander Ypsilantise, hilisema Filiki Eteria juhi, kes oli tol ajal Mugatši vanglas vangistuses. Enne oma surma kirjutas ta oma memuaarid (Απομνημονεύματα), mis ilmus 1854. aastal ja on nüüd oluline ajaloolise teabe allikas Kreeka iseseisvussõja sisemiste toimingute kohta. Xanthos suri Ateenas. Ta oli abielus Sevasti Kroustalaga. Xanthos, Em., Memoirs for the Friendly Society ("Mälestused Sõbralikule Seltsile", faksiimile kordustrükk 1834 toim), Vergina (Ateena, 1996) Ioannis Michaletos (28. september 2006). "Freemasonry in Greece: Secret History Revealed". Balkanalysis.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuni 2012. Vaadatud 31. augustil 2017. Alison, Phillips W. (1897). The war of Greek independence, 1821 to 1833. London : Smith, Elder. Lk 20, 21. (retrieved from University of California Library)
Banine

Umm El-Banu Äsâdullajeva (18. detsember 1905 – 23. oktoober 1992) oli Aserbaidžaani päritolu prantsuse kirjanik, kes kirjutas kirjanikunime Banine all. Ta oli Aserbaidžaani miljonäri Musa Nagijevi lapselaps ning Aserbaidžaani ärimehe ja poliitiku Mirza Äsâdullajevi tütar. Banine emigreerus 1923. aastal Prantsusmaale oma isa, endise Aserbaidžaani Demokraatliku Vabariigi valitsuse ministri (detsember 1918 – aprill 1920) järel. Ta kolis Istanbuli, kus hülgas oma mehe, kellega ta oli 15-aastaselt sunnitud abielluma, ja põgenes seejärel Pariisi. Seal julgustasid tema kirjanduslikud tuttavad, sealhulgas Henry de Montherlant, Nikos Kazantzakis ja André Malraux, teda kirjandust avaldama. Banine pühendas oma hilisema elu Aserbaidžaani ajaloo ja kultuuri tutvustamisele Prantsusmaal ja Euroopas. Tema kuulsaimad kirjutised on Päevad Kaukaasias ja Pariisi päevad. Banine, kes oli saksa kirjaniku Ernst Jüngeri ja venelase Ivan Bunini sõber, räägib oma raamatutes roomakatoliiklusse pöördumisest. Banine avaldas mitmeid artikleid olukorra kohta Aserbaidžaanis. Ta suri 1992. aasta oktoobris. Tema järelehüüe ajalehes Le Figaro nimetas teda "üheks nendest La vie romanesque'i tegelastest, kes läbib sajandi, tõmmates ligi nagu kivi, kõik oma aja üksikud tegelased." Банин Асадуллаева "Кавказские дни" "Mühacirət övladı". Vaadatud 15. novembril 2011. "Montherlant et l'écrivain Banine (1905-1992) convertie au catholicisme, par Henri de Meeûs". www.montherlant.be. Vaadatud 21. veebruaril 2022. "La mort de Banine - Née à Bakou, la romancière de " Jours caucasiens " était installée en France depuis les années 20". Le Monde. 20. november 1992. Vaadatud 13. veebruaril 2023. William Pfaff. The Bullet's Song: Romantic Violence and Utopia. ISBN 978-0-684-80907-6