laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Joonas Loot

Joonas Loot (27. juuli 1876 Mäe-Perätsjärve talu, Kooraste vald, Võrumaa – 3. august 1942 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane ja riigikaitsetegelane. Õppis Kooraste vallakoolis ja Kanepi kihelkonnakoolis. Teenis Vene sõjaväes 1899–1906, võttis allohvitserina ja veltveeblina osa Vene-Jaapani sõjast, sai haavata, ülendati lipnikuks. Tegi ohvitserina kaasa esimese maailmasõja 1914–1918 ja Eesti Vabadussõja 1918–1920. Ülendati leitnandiks ja alamkapteniks 1919 ning kapteniks 1924. Teenis pärast sõja lõppu 3. ja 7. jalaväerügemendis aastani 1925. Edasi põllumees sünnitalus. Olnud tegev Kaitseliidu Kanepi malevkonna pealikuna. Omas Venemaa sõjaväest III ja IV klassi Georgi risti, Kaitseliidu V klassi Kotkaristi, III klassi Valgeristi, Eesti ja Läti Vabadussõja mälestusmärgid. Arreteeriti Nõukogude okupatsioonivõimude poolt 14. juunil 1941. Tribunali surmaotsus 1. juulist 1941, paragrahv 58-13. Suri 3. augustil 1942 Sevurallagi vangilaagris Venemaal.
Bonni konventsioon

Bonni konventsioon (inglise keeles Convention on the Conservation of Migratory Species of Wild Animals, lühend CMS; eesti keelde tõlgitud nt kui Metsloomade rändliikide kaitse konventsioon) on 1979. aastal Bonnis sõlmitud ja 1983. aastal jõustunud rahvusvaheline looduskaitsealane kokkulepe (konventsioon). Eesti liitus Bonni konventsiooniga 1992. aastal.[viide?] Bonni konventsioonil on mitmeid sellega seotud leppeid. Eesti on liitunud EUROBATS-i leppega (nahkhiirte kaitse lepe) ja AEWA leppega (Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkulepe), ettevalmistamisel on liitumine ASCOBANS-i leppega (Põhjamere ja Läänemere väikevaallaste kaitse kokkulepe). Berni konventsioon http://www.envir.ee/et/looduskaitselised-rahvusvahelised-konventsioonid-lepped-ja-uhingud (vaadatud 06.01.2017) Konventsiooni koduleht
Friedrich I (Pfalz-Simmern)

Friedrich I Hunsrückist (19. november 1417 – 29. november 1480) oli Simmerni pfaltskrahv aastatel 1459–1480. Friedrich sündis Stefan von Pfalz-Simmern-Zweibrückeni ja tolle naise Anna von Veldenzi peres. Aastal 1444 jaotas tema isa oma territooriumid Friedrichi ja selle noorema venna Ludwigi vahel. Friedrich abiellus 16. augustil 1454 Gelderni hertsog Arnoldi tütre Margaretega. Friedrich suri aastal 1480 Simmernis ja maeti augustiinide Ravengiersburgi kloostrisse. Katharina (1455 – 28. detsember 1522) Stephan (25. veebruar 1457 – 1488/9) Wilhelm (2. jaanuar 1458 – 1458) Johann I (15. mai 1459 – 27. jaanuar 1509) Friedrich (10. aprill 1460 – 22. november 1518) Ruprecht (16. oktoober 1461 – 19. aprill 1507) Anna (30. juuli 1465 – 15. juuli 1517) Margarete (2. detsember 1466 – august 1506) Helena (1467 – 21. veebruar 1555) Wilhelm (20. aprill 1468 – 1481)
Igor Volk

Igor Volk (vene keeles Игорь Петрович Волк; 12. aprillil 1937 Zmiiv, Ukraina – 3. jaanuar 2017 Plovdiv, Bulgaaria) oli vene katselendur ja kosmonaut. Volk viibis juulis 1984 Sojuz T-12 koosseisus 11 päeva kosmosejaamas Saljut-7. Ta lennustaaž oli üle 7000 tunni, neist üle 3500 katselende. 1984 Nõukogude Liidu kangelane 1984 Lenini orden Rahvaste sõpruse orden Tööpunalipu orden 1997 orden Teenete eest Isamaa ees http://www.buran-energia.com/interviews/igor-volk-biography.php
Johann I (Pfalz-Simmern)

Johann I (15. mai 1459 – 27. jaanuar 1509) oli Simmerni pfaltskrahv aastatel 1480–1509. Johann sündis Friedrich I peres. Ta abiellus 29. septembril 1481 Nassau-Saarbrückeni Johann II tütre Johannaga. Oma valitsusajal rajas ta Simmernisse kiriku ja raekoja. 1503. aastal algas Baierimaal Landshuti pärilussõda, millest Johann I eemale hoidis. Johann suri Starkenburgis ja maeti Simmernisse. Friedrich (1490) Johann II (20. märts 1492 – 18. mai 1557) Friedrich (1494–?) Dotzauer, Winfried (2001). Geschichte des Nahe-Hunsrück-Raumes von den Anfängen bis zur Französischen Revolution. Lk 312. Johanek, Peter (2008). Die Stadt und ihr Rand. Kd 70. Lk 34. Sattler, Maximilian (1868). Lehrbuch der bayerischen Geschichte. Lk 399.
Ilja Kaganovitš

Ilja Kaganovitš (vene keeles Илья Залманович Каганович, Ilja Zalmanovitš Kaganovitš; 8. november 1921 Homiel – 28. detsember 2016 Bloomington[viide?], Indiana, Ameerika Ühendriigid) oli Eesti majandusteadlane. Ta sündis 1921. aastal Homielis (Gomelis) apteekri pojana. Lõpetas 1939. aastal Gomeli 7. Keskkooli ja 1951. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli. 1972. aastal oli ta majandusdoktor, 1978. aastast professor. Ta töötas Eesti NSV TA Majanduse Instituudis aastatel 1951–1958 nooremteadurina ja 1958–1963 vanemteadurina. Aastatel 1963–1987 oli ta süsteemianalüüsi sektori juhataja ja aastatel 1987–1993 juhtivteadur. 1993. aastast elas ta USA-s. Tal oli uurimusi majandusmatemaatilise modelleerimise ja süsteemianalüüsi alalt. 1983 Arnold Veimeri preemia Ilja Kaganovitš Eesti Entsüklopeedia veebiversioonis
Johann II (Pfalz-Simmern)

Johann II (20. märts 1492 – 18. mai 1557) oli Simmerni pfaltskrahv aastatel 1509 kuni 1557. Johann II sündis Simmernis Johann I vanima pojana. Aastal 1508 abiellus ta Badeni markkrahvi Christoph I tütre Beatrixiga. Ta järgnes oma isale aastal 1509. Johann II võimaldas trükitööstuse rajamist Simmernis ja oli skulptorite patroon. Ta algatas Simmernis reformatsiooni, mis viis kasvavate pingeteni naabrite, Trieri ja Mainzi peapiiskoppidega. Katharina (27. märts 1510 – 22. märts 1572) Johanna (1. juuli 1512 – 2. veebruar 1581) Ottilia (4. november 1513 – 6. september 1553) Friedrich III (14. veebruar 1515 – 26. oktoober 1576) Brigitta (18. august 1516 – 13. aprill 1562) Georg (20. veebruar 1518 – 17. mai 1569) Elisabeth (13. veebruar 1520 – 18. veebruar 1564) Reichard (25. juuli 1521 – 13. jaanuar 1598) Maria (29. aprill 1524 – 29. mai 1576) Wilhelm (24. juuli 1526 – 9. märts 1527) Sabine (13. juuni 1528 – 19. juuni 1578) Helena (13. juuni 1532 – 5. veebruar 1579)
Linnuk

Linnuk ehk ornitopter on linnutiiva lennumehaanika sarnase lööktiivaga õhust raskem lennuaparaat, millega inimesel on senini korda läinud lennata 14 sekundit. Lööktiivaga tekitatakse õhus samaaegselt nii tõstejõud kui ka edasiliikumise jõud (vaata aerodünaamika). Tehnoloogiliselt ei ole inimkond lööktiivaga inimest kandva lennuki praktilist lendamise probleemi veel lahendanud.
Džedkara

Džedkara (ka Džedkare, Džedkare-Isesi) oli Vana-Egiptuse Vana Riigi 5. dünastia eelviimane kuningas. Tema valitsemisaeg langes umbes aastatesse 2414–2375 eKr. Tema isiku ja suguluse kohta 5. dünastia kuningaperekonnaga pole siiani midagi teada. Leitud on tema kuue lapse hauaehitised. Džedkara viis läbi suuri reforme riigivalitsemises. Ta korraldas sõjaretki Süüriasse, Nuubiasse ja Punti. Ta laskis ehitada väikese püramiidi Saqqārah'sse, millest on tänapäevaks järel 24 m kõrgune rusuhunnik.
Tavakeelefilosoofia

Tavakeelefilosoofia on keelefilosoofia haru, mis näeb traditsiooniliste filosoofiliste probleemide alusena väärarusaamu, mis filosoofidel on tekkinud tänu sellele, et nad kas moonutavad või on ära unustanud sõnade igapäevase tähenduse. Tavakeelefilosoofia on lähedalt seotud loogilise empirismiga. Selle suuna esindajaid iseloomustab eitav suhtumine filosoofilistesse "teooriatesse" ning keskendumine igapäevase "tavakeele" kasutusele, põhjendusel, et tehnilised terminid määratakse lõppkokkuvõttes alati tavakeele mõistete kaudu. Tavakeelefilosoofiat seostatakse üldiselt Ludwig Wittgensteini hilise loomingu ning Oxfordi ülikoolis 20. sajandi keskel tegutsenud filosoofide töödega, mistõttu seda nimetatakse sageli ka Oxfordi filosoofiaks. Varajaste tavakeelefilosoofide hulka kuulusid Wittgensteini kaasaegsed Cambridge'ist, nagu Norman Malcolm, Alice Ambrose, Friedrich Waismann, Oets Kolk Bouwsma ja Morris Lazerowitz. Nende ideid arendasid 1945. aasta järel edasi mitmed Oxfordi filosoofid - esmajoones Gilbert Ryle, tema järel J. L. Austin. Samasse rühma kuulusid ka H. L. A. Hart, Geoffrey Warnock, J. O. Urmson ja Peter Strawson. Hilisematest filosoofidest on tavakeelefilosoofia meetodit vähemalt osaliselt järginud Stanley Cavell, John Searle ja Oswald Hanfling. Internet Encyclopedia of Philosophy: Ordinary Language Philosophy Ordinary Language Philosophy, School of. - Routledge Encyclopedia of Philosophy. Routledge, 1998.
Nissi palvemaja

Nissi palvemaja on Eesti Evangeelse Vennastekoguduse palvemaja Harju maakonnas Saue vallas Riisipere asulas. Palvemaja ehitati 1893. aastal ja tegutses kuni Teise maailmasõjani. Pärast sõda võõrandati palvemaja kohalikule sovhoosile ja ehitati ümber üheksa korteriga elumajaks. 1991. aastal tagastati hoone vennastekogudusele ja seal algas taas vaimulik tegevus. Hoone taastati pühakojana ja tegutseb sellena ka tänapäeval. Koguduse palvetunnid toimuvad neljapäeviti kell 16. Palvemaja tööd juhib koguduse vanem, EELK emeriitõpetaja Peeter Krall. https://web.archive.org/web/20170107205828/http://www.teelistekirikud.ekn.ee/2015/kirik.php?id=801 (vaadatud 07.01.2017). Voldemar Ilja (2010). Vennastekoguduse (Herrnhutluse) ajalugu Eestimaal (Põhja-Eesti). Palvemajad VI. Tallinn: MTÜ Allika kirjastus. Lk 121-123. Nissi palvemaja Teeliste kirikute andmebaasis Palvemaja leht Facebookis
Saku alevi palvemaja

Saku alevi palvemaja on EEVK palvemaja Harju maakonnas Saku vallas Saku asulas. Palvemaja ehitati 1922. Saku alevi palvemaja kasutab Saku Toomase kogudus. http://register.muinas.ee/public.php?menuID=architecture&action=view&id=1754 (vaadatud 07.01.2017) Palvemajast Kultuurimälestiste riiklikus registris (XX sajandi arhitektuur)
Dataism

Dataism, data-ism või andmereligioon on posthumanistlik mõttemuster, mille kohaselt koosneb universum andmevoogudest ning nähtuste ja üksuse eksistentsi määrab panus andmetöötlusse. Dataistide arvates lahendab andmevoog enamuse probleeme. Kuna üleilmne andmetöötlus muutub kõigeteadjaks ja kõikvõimsaks, saab süsteemis olemine kõige olulisemaks. "Kui kogesid midagi – jäädvusta. Kui jäädvustasid – laadi üles. Kui laadisid – jaga ka teistega." Steve Lohr väidab, et andmetöötlus on alles lapsekingadest väljunud ning areng ja küpsemine veel ees. Lohri arvates on dataism "arusaam või filosoofia sellest, kuidas otsuseid tulevikus hakatakse – ja vast ehk peakski – tegema." Termini "data-ism" pakkus välja Steve Lohri kolleeg New York Timesis, David Brooks. Kaarel Tarand. Liberalismi lootuskiired. (vaadatud 7.01.2017) Yuval Noah Harari on big data, Google and the end of free will. Financial Times, 26. august 2016 (vaadatud 7.01.2017) Sarah E. Igo In ‘Data-ism’ Steve Lohr gives his take on how Big Data will shape our future. Washington Post, 20. märts, 2015. (vaadatud 7.01.2016) Data-ism techopedia (vaadatud 7.01.2016) Datafication, dataism and dataveillance by prof. José van Dijck. Steve Lohr. Data-ism: The Revolution Transforming Decision Making, Consumer Behavior, and Almost Everything Else. ISBN 9780062226815, ISBN 10: 0062226819, Imprint: Harper Business Steve Lohr: "Data-ism" | Authors at Google
Kõrgessaare kalmistu

Kõrgessaare kalmistu on kalmistu Järva maakonnas Türi lähedal Tori külas. Kalmistu rajati 1960. aastal. Kalmistu pindala on 4,2 ha. Enn Vaigur (1910–1988), eesti näitekirjanik Voldemar Kurs (1898–1988), Vabadusristi kavaler Jaan Lintrop (1885–1962), ajakirjanik ja kirjanik-novellimeister Heino Marrandi (1911–1989), põline põllumees, “Estonia” kolhoosi esimees aastatel 1949–1989 Jüri Rebane (1899–1976), Türi linnapea aastatel 1941–1944 Kazimieras Truškauskas (1912–1995) Leedu Vabariigi sõjaväe ohvitser, Eesti Leedulaste Seltsi auliige Türi Kesklinna kalmistu Türi kirikuaed Saunametsa kalmistu Türi vana kalmistu https://www.kalmistud.ee/Korgessaare-2 (vaadatud 07.01.2017) Türi turismiinfo Türi valla turismiinfo lehekülg, turism.tyri.ee (vaadatud 08.01.2017) Kalmistu HAUDI andmebaasis
Kaitstavate loodusobjektide seadus

Kaitstavate loodusobjektide seadus (lühend KLOS) oli Eesti Vabariigi seadus, mis kehtestas erilist kaitset vajavate loodusobjektide kaitse alla (looduskaitse alla) võtmise korra ja kaitse olemuse, samuti maaomanike õigused ja kohustused kaitset vajava loodusobjektiga alal. Loodusobjektid olid seaduse järgi järgmised: kaitsealad, kaitstavad looduse üksikobjektid, kaitsealused liigid, kivistised ja mineraalid. KLOS võeti vastu aastal 1994 ja kehtis aastani 2004. Pärast seda hakkas kehtima looduskaitseseadus. Looduskaitseseadus (1935) https://www.riigiteataja.ee/akt/228316 (vaadatud 07.01.2017) Kaitstavate loodusobjektide seadus eRT-is
Saku palvemaja

Saku palvemaja all võidakse mõelda: Saku alevi palvemaja EEVK palvemaja Harju maakonnas Saku vallas Saku asulas. Saku-Tõdva vennastekoguduse palvemaja EEVK palvemaja Harju maakonnas Saku vallas Tõdva külas.
Vabariigi Presidendi valimise seadus

Vabariigi Presidendi valimise seadus (lühend VPVS) on Eesti Vabariigi seadus, mis sätestab Eesti presidendi valimistega seonduva. VPVS võeti vastu 10. aprillil 1996 ja jõustus 18. mail 1996. https://www.riigiteataja.ee/akt/25096?leiaKehtiv (vaadatud 07.01.2017) Vabariigi Presidendi valimise seadus eRTis
Ojārs Bušs

Ojārs Bušs (28. aprill 1944 – 3. jaanuar 2017) oli läti keeleteadlane, balti ja soome-ugri keelte kontaktide ja kohanimede uurija. Ta töötas Läti Ülikooli Läti keele instituudis. Bušs oli polüglott, jalgpallistatistik ja teaduse populariseerija. Ojārs Bušs on maetud Riia metsakalmistule. Personvārdi, vietvārdi un citi vārdi: izpētes pakāpieni. 2003. Ojārs Bušs, Vineta Ernstsone. Latviešu valodas slenga vārdnīca. Riia. Norden AB 2006. Laimute Balode, Ojārs Bušs. No Abavas līdz Zilupei. Vietvārdu cilmes īsā vārdnīca. From Abava to Zilupe. The origin of Latvian geographical names. A short dictionary. Latviešu valodas aģentūra, 2015. https://portaal.eki.ee/avalehe-uudised-taisloend/1899-ojrs-bus-lahkunud.html "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2017. Vaadatud 7. jaanuaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Mūžībā aizgājis izcilais valodnieks un futbola statistiķis Ojārs Bušs Sõnaraamat või/ja eksperiment (Läti-eesti sõnaraamatu arvustus). Keel ja kirjandus 10/2015, lk 744–746.
Sädemed

Sädemed oli Postimehe satiiriline ajakiri, mis ilmus aastatel 1905–1934 Tartus. Ajakirja asutas Karl August Hermann Hindrey ja ajakirja peamine mõte oli pilgata Jaan Tõnissoni vastaseid. Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaan Tõnisson. Ajakiri ilmus ka Elu lisalehena (1907 oktoober – 1908 august), toimetajaks Anton Jürgenstein. Ilmumissagedusega 1925–1934 korra nädalas, 1905–1915 ja 1923–1924 korra kuus. Ajakiri ei ilmunud 1916–1922, 1907 juuni–september. Selle asemel ilmus 1907. aasta augustis Virmalised. Aastatel 1932–1933 ilmus ajalehe Maamees (1929–1935) lisalehena ning aastatel 1935–1940 Postimehe lehekülgedel kord nädalas väljalõigatava joonealusena. Sädemele tegid läbi aegade kaastööd järgmised autorid: A. Feldmann, fotokorrespondent Aleksander Jõeäär Anton Jürgenstein, toimetaja (1925–1927 nr. 45) Arno Raag Arnold Vihvelin, karikaturist (1920 nr 33) Artur Paulmeister, toimetaja (1914 nr. 5 – 1915) August Gailit August Toomingas Bernhard Krug E. Jäger Eduard Hubel Eduard Männik Edur Tasa Enn Tuuling Erik Obermann karikaturist Ervin Kade Friedrich Kõlli Gustav Mootse Gustav Suits Hanno Kompus Harald Vellner Heino Lehepuu, kaane illustraator (1930 nr. 9, 15, 1931 nr. 1) Helmut Valtman Hendrik Adamson Henrik Visnapuu Herbert August Oskar Normann Herman Niggol Hugo Kajara, (Aleksander Blaubrück) karikaturist Hugo Tsahkna, karikaturist Jaan Oks Jaan Tõnisson, väljaandja ja toimetaja (1905 – 1907 nr. 5, 1908 nr. 9 – 1913) Juhan Kangilaski, karikaturist Jaan Koort, illustreerija Juhan Mägi Juhan Pillikse Jüri Parijõgi Jüri Tõnisson, toimetaja Karl Arthur Adson Karl August Hindrey, karikaturist ja tegevtoimetaja (1905–1915, 1923) Karl Eduard Sööt Karl Parts, väljaandja Karl Reitav Kusta Mannermaa Marje Pedajas Marta Bekker Oskar Gustavson Oskar Mänd Otto Grossschmidt Otto Krusten, karikaturist ja toimetaja (1923) Peeter Krustein Richard Janno, toimetaja (1929 nr. 37 – 1931) Romulus Tiitus, karikaturist, illustreerija ja toimetaja (1927 nr. 47 – 1931) Terje Tõeveer Vello Agori (Gori), karikaturist Viktor Holst Viktor Paul Hugo Raudsepp Yri Naelapea, toimetaja (1925–1927 nr. 45) Raimu Hanson. "Herilasemesi maitses mõnikord mõru". Postimees 24. märts 2007. "Sädemed". ESTER. Pärnu Postimees, nr. 87, 8 mai 2007 Olaf Esna – Papa Jannseni asutatud Postimehe sabad Pärnus "Eesti biograafiline andmebaas ISIK". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. aprill 2017. Vaadatud 16. aprillil 2017. "Eesti biograafiline andmebaas Feldmann, A." Originaali arhiivikoopia seisuga 17. aprill 2017. Vaadatud 16. aprillil 2017. Pikker 1988 nr 17 – Harald Peep – Lehekülgi eesti huumoripärandist 16. (lk 14) Eesti rahvusbibliograafia – Sädemed Digiteeritud eesti väljaanded – Sädemed (Tartu : 1905–1940)
Avalikult kasutatav veekogu

Avalikult kasutatavad veekogud on kinnitatud veeseadusega. Veekogu avalik kasutamine on suplemine, veesport, veel ja jääl liikumine, kalapüük, veevõtt ning muul viisil veekogu kasutus, mis vastavalt veeseadusele ei ole vee erikasutus. Riigi Teataja. Avalikult kasutatavate veekogude nimekirja kinnitamine.(vaadatud 8.01.2017) Avalikult kasutatavate veekogude nimekiri. Vabariigi Valitsuse 8. märtsi 2012. a korraldus nr 116 „Avalikult kasutatavate veekogude nimekirja kinnitamine“ Lisa. (vaadatud 8.01.2017) Keskkonnaseadustiku üldosa seaduse kommentaarid (2015) (vaadatud 8.01.2017)
James Adomian

James Haig Adomian (sündinud 31. jaanuaril 1980 Omahas Nebraskas) on Ameerika Ühendriikide näitleja. James Adomian andmekogus IMDb (inglise)
Latrobe

Latrobe [leitr'oub] on linn Ameerika Ühendriikides Pennsylvania osariigis Westmorelandi maakonnas'. 2010. aastal elas linnas 8338 inimest. Latrobe'is asub Saint Vincenti Kolledž. 2016 U.S. Gazetteer Files 2010 U.S. Gazetteer Files, 9.07.2020. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Saint Vincenti Kolledž

Saint Vincenti Kolledž (Saint Vincent College) on katoliiklik (benediktlaste) vabade kunstide kolledž Ameerika Ühendriikides Pennsylvania osariigis Latrobe'is. Kolledž asutati aastal 1846. Kolledži omanduses on John Deely raamatukogu.
Loras' Kolledž

Loras' Kolledž (Loras College) on katoliiklik kolledž Dubuque'is Iowa osariigis Ameerika Ühendriikides. Kolledž asutati aastal 1839.
Lubomír Štrougal

Lubomír Štrougal (19. oktoober 1924 Veselí nad Lužnicí – 6. veebruar 2023) oli Tšehhoslovakkia riigitegelane. Lubomír Štrougal lõpetas 1949. aastal Praha Karli ülikooli õigusteaduse erialal. Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse astus ta 1945. aastal. 1959–1961 oli ta Tšehhoslovakkia põllumajandusminister. Lubomír Štrougal oli 23. juunist 1961 kuni 26. aprillini 1965 Tšehhoslovakkia SV siseminister. 28. jaanuarist 1970 kuni 11. oktoobrini 1988 oli Lubomír Štrougal Tšehhoslovakkia SV valitsuse esimees (sisuliselt peaminister). Lubomir Strougal : fr. tschechoslowakischer Politiker; Dr. jur. Munzinger Lubomír Štrougal zivotopis.osobnosti.cz Czechoslovakia. Ministries, etc. rulers.org Countries Cr-Cz. Czech Republic rulers.org
Lõunakoonus

Lõunakoonus (hispaania keeles Cono Sur, portugali keeles Cone Sul) on piirkond Lõuna-Ameerika lõunaosas, mille moodustavad riigid Kaljukitse pöörijoonest lõunas ja selle ümbruses. Tavaliselt arvatakse Lõunakoonuse alla Argentina, Tšiili ja Uruguay. Mõnikord loetakse sotsiaalsest ja poliitilisest vaatepunktist lähtuvalt Lõunakoonuse alla ka Brasiilia Lõunapiirkond ning harva Paraguay. Lõunakoonuse ala on Ladina- ja Lõuna-Ameerika jõukaim piirkond - sealne kõrge Inimarengu Indeks, elustandard ja oodatav eluiga on Ladina-Ameerika kõrgeimad.
Viliam Široký

Viliam Široký (31. mai 1902 Bratislava – 6. oktoober 1971 Praha) oli slovaki rahvusest Tšehhoslovakkia kommunistlik riigitegelane. 14. märtsist 1950 kuni 31. jaanuarini 1953 oli ta Tšehhoslovakkia välisminister. Viliam Široký oli 21. märtsist 1953 kuni 22. septembrini 1963 Tšehhoslovakkia valitsuse esimees (sisuliselt peaminister). Lühikest aega, 1957. aasta 13.–19. novembrini oli ta Tšehhoslovakkia presidendi kohusetäitja. Czechoslovakia. Ministries, etc. rulers.org Countries Cr-Cz. Czech Republic rulers.org
Eesti Hotelli- ja Turismikõrgkool

Eesti Hotelli- ja Turismikõrgkool (ka Eesti Hotelli- ja Turismimajanduse Erakool; EHTE) oli Eesti erakõrgkool, kus õpetati reisikorraldust, hotellimajandust ja toitlustusteenindust.. Kool tegutses Tallinnaas, Puuvilla tänav 19. Kõrgkool asutati 1996. aastal. 2016. aastal läks kool makseraskuste tõttu pankrotti. "Eesti Hotelli- ja Turismikõrgkool läks pankrotti" Postimees. Majandus. 22. juuni 2016
Ludwig I (Pfalz-Zweibrücken)

Ludwig I Must (1424 – 19. juuli 1489) oli Zweibrückeni ja Veldenzi pfaltskrahv ja hertsog aastatel 1444–1489. Ta oli Stefan von Pfalz-Simmern-Zweibrückeni ja tolle naise, Veldenzi krahvkonna pärijanna Anna noorem poeg. Kuigi Anna suri aastal 1439, ei saanud tema lesk Veldenzit aastani 1444. Sel aastal otsustas Stefan, kuidas tuleb tema territooriume pärast tema surma jaotada, andes Simmerni oma vanemale pojale Friedrichile ja Zweibrückeni oma nooremale pojale Ludwigile, kombineerides selle Veldenzi ja enamuse Sponheimi krahvkonnaga. Ta abiellus 20. märtsil 1454 Luxembourgis krahv Antoine I de Croÿ ja Margarette de Lorraine-Vaudémonti tütre Joanne'iga. Nad said järgmised lapsed: Margarete (1456–1527) Kaspar (1458–1527) Johanna (1459–1520) Anna (1461–1520) Alexander (1462–1514) David (1463–1478) Albrecht (1464–1513) Katharina (1465–1542) Philipp (1467–1489) Johann (1468–1513) Elisabeth (1469–1500) Samson (1474–1480)
Kaspar (Pfalz-Zweibrücken)

Zweibrückeni ja Veldenzi pfaltskrahv Kaspar (11. juuli 1459 – u. suvi 1527) oli Zweibrückeni hertsog aastatel 1489–1490. Ta oli Ludwig I ja Croÿ Joanne'i poeg. Aastal 1478 abiellus ta Zweibrückenis Brandenburgi kuurvürsti Albrecht Achillesi tütre Amalie von Brandenburgiga (1461–1481). Amalie suri veidi enne oma 20. sünnipäeva. Neil ei olnud lapsi. Ludwig I kartis, et pärast tema surma jagatakse ta valdused poegade vahel nii, et Kaspar saab Zweibrückeni hertsogkonna ja tema vend Alexander Lonkur saab Zweibrückeni Veldenzi krahvkonna. Et seda ära hoida, nõudis Ludwig, et pärast tema surma peavad pojad valdusi üheskoos valitsema. Kuid vaid aasta pärast Ludwigi surma vahistas Alexander Kaspari. Kaspar kuulutati vaimuhaigeks ja suleti Veldenzi lossi. Edaspidi valitses Alexander üksi. Kaspari hertsogkond tühistati ametlikult aastal 1514. Ta jäi elu lõpuni vangistusse ja suri 1527. aasta suvel. Ei ole selge, kas Kaspar ei suutnud oma vaimsete või moraalsete puudujääkide tõttu päriselt hertsogiametit pidada või kõrvaldati teelt võimuahne noorema venna poolt. Ka Ludwigi otsust, et vennad peavad ühiselt valitsema, saab tõlgendada mitmeti.
Valdo Kangur

Valdo Kangur (sündinud 29. märtsil 1963) on eesti matkategelane ja alpinist, kes juhtis eestlaste esmatõusu Alpide kõrguselt teisele mäele. Ta on mittetulundusühingu Tallinna Kaljuronimisklubi ja osaühingu Seiklusring juhatuse liige. Ta töötas mitmel talvisel hooajal Mayrhofenis Austrias mäesuusainstruktorina. 1999. aastal juhtis ta eestlaste esmatõusu Alpide kõrguselt teisele mäele – Dufourspitze (4634 m). Tippu jõudsid esimesel tipupäeval kolm (tõusu juht Heino Kristal) ja järgmisel päeval Valdo Kanguri juhtimisel neli eesti alpinisti. Alpinistina on ta neljal korral tõusnud Kazbeki (5047 m) tippu. Viimati 2016. aastal. 2007. aastal tõusis ta esimese eestlasena Kazbeki tippu suuskadel ja laskus tipult samuti suuskadel. Euroopa kõrgeimalt mäelt Elbruselt (5642 m) laskus ta suuskadel alla 1999. aastal. 2007. aastal juhtis ta ekspeditsiooni Pamiiris Lenini mäetipule (7134 m). Tippu jõudis 4 meest, neist Argo Mere esimese eestlasena laskus Lenini tipult mööda põhjanõlva suuskadel. Valdo Kangur tõusis Lenini nõlval 6900 m kõrgusele ja laskus päev pärast Argo Mere sooritust samuti suuskadel nõlvast alla. 1992 – Eesti Matkaliidu aunimetus Eesti parim matkasportlane 1999 – Eesti Matkaliidu aunimetus Aasta matkategelane 2000 – Eesti Matkaliidu aunimetus Aasta matkategelane Valdo Kangur. inforegister.ee Mäesuusainstruktor Valdo Kangur soovitab. 7.12.2013. reisijuht.delfi.ee Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee Valdo Kangur vallutas Kazbeki tipu. dea.digar.ee Aasta Matkaja ja Aasta Matkategelane. matkaliit.ee