laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Bestla

Bestla (vanapõhja keeles Bestla) on skandinaavia mütoloogias naishiid (jöötun), keda nii Eddades kui ka skaldide loomingus mainitakse Odini emana. Tal on Börriga peale Odini ka pojad Vili ja Vé. Bestla on hiid Bölþorni tütar ja tal on teadmata nimega vend, kellelt Odin õppis oma loitsud. Võib-olla on see hiid Mimir, kellel on Odiniga tihedad sidemed, mis on vastavad sellisele sugulusele. Bestla nimi ei ole enam, täpselt tõlgitav. Rudolf Simeki arvates annab see tunnistust nime iidsusest. Tähenduseks arvatakse kas 'armastatu' või 'niin' või 'puukoor'. Franz Rolf Schröder jõudis järeldusele, et Bestla on jugapuujumalanna. Tema arvates austati germaani puudekultuses algselt ktoonilisi jumalusi, kes olid tihedas seoses viljakuskultusega. Ka esimesed inimesed Ask ja Embla olevat pärinenud puudest. Waltraud Hunke peab mõtet, et Henkla oli puu, kes sünnitas Odini, siiski liiga kaugele minevaks. Bestla järgi on nime saanud Saturni kaaslane Bestla. Germaani loomislugu Vanem Edda, Hávamál, värss 140. Snorri Sturluson. Noorem Edda, Gylfaginning, ptk 5. Einarr skálaglamm. Vellekla, värss 4 (10. sajand) VtWolfgang Golther. Handbuch der germanischen Mythologie. Taastrükk Hirzeli väljaandest (Leipzig 1895), Marix Verlag: Wiesbaden 2004, ISBN 978-3-937715-38-4, lk 216. Jan de Vries. Altnordisches etymologisches Wörterbuch, kd 1, 1957, lk 34; Rudolf Simek. Lexikon der germanischen Mythologie, 3. trükk, 2006, lk 50. Rudolf Simek. Lexikon der germanischen Mythologie, 3. trükk, 2006, lk 50. Jan de Vries. Altnordisches etymologisches Wörterbuch, kd 1, 1957, lk 34- Franz Rolf Schröder. Ingunar-Freyr, Verlag Mohr: Tübingen 1941, lk. 69 Schröder, lk 17. Jan de Vries. Altgermanische Religionsgeschichte, 2 köidet, 2., ümbertöötatud trükk, . Verlag Walter de Gruyter: Berlin 1956–57, § 174 ja Simek, lk 50.
S/2004 S 13

S/2004 S 13 on Saturni looduslik kaaslane ning ta on üks Saturni kaaslaste skandinaavia grupi kuudest. Selle kuu avastasid Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden, kes teatasid selle olemasolust 4. mail 2005, vaatluste põhjal, mida oli tehtud 12. detsembrist 2004 kuni 9. märtsini 2005. S/2004 S 13 on umbes kuuekilomeetrise läbimõõduga ning ta tiirleb ümber Saturni planeedi pöörlemisele vastupidises suunas (retrograadsel orbiidil) ning ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 906 ööpäeva (või 905,85 ööpäeva). Orbiidi pikem pooltelg on tal 18 450 000 km, orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 167,37° ja ekstsentrilisus 0,261. Näiv tähesuurus on 24,5. Institute for Astronomy Saturn Satellite Data Vaadatud: 18.04.2014. MPEC 2005-J13 : TWELVE NEW SATELLITES OF SATURN Vaadatud: 18.04.2014.
Euroopa kultuuripealinn Tallinn

Euroopa kultuuripealinn Tallinn oli tiitel, mida Tallinn kandis 2011. aastal Euroopa kultuuripealinna programmi raames. Tallinna kultuuripealinna kontseptsioon oli pealkirjastatud "Mereäärsed lood" (inglise keeles "Stories of the Seashore") ning selle raames koostatud kultuuriprogramm sisaldas üle 250 ürituse, mille kogumaksumus oli u 110 miljonit krooni. Kultuuriürituste seas oli 29 etenduskunsti-, 18 audiovisuaalkunsti-, 7 kirjandus-, 64 valdkondadevahelist, 14 spordi-, 16 pärimuskultuuri-, 24 kunsti-, 11 linnaruumi- ja disaini- ning 68 muusikaprojekti. Kultuurikilomeeter Põhuteater Objekt nr. 2011 Vabaduse laul New Baltic Drama 2011 Euroopa kultuuripealinn Tartu https://web.archive.org/web/20140418234643/http://www.kultuurikatel.ee/sa_tallinn_2011_n (vaadatud 18.04.2014) Kultuuripealinna programm SA Tallinna Kultuurikatel kodulehel Tallinn 2011 kultuuripealinna koduleht
S/2007 S 2

S/2007 S 2 on Saturni looduslik kaaslane ning ta kuulub Saturni skandinaavia grupi kuude hulka. Selle kuu avastasid Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden, kes teatasid selle olemasolust 1. mail 2007 vaatluste põhjal, mida tehti 2007. aasta 18. jaanuarist kuni 19. aprillini. S/2006 S 1 on umbes kuuekilomeetrise läbimõõduga ning ta tiirleb ümber Saturni planeedi pöörlemisele vastupidises suunas (retrograadsel orbiidil); ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 800 ööpäeva (või 792,96 ööpäeva). Orbiidi pikem pooltelg on tal 16 560 000 km, orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 176,68° ja keskmine ekstsentrilisus 0,218. Näiv tähesuurus on 24,4. Institute for Astronomy Saturn Satellite Data Vaadatud: 18.04.2014. MPEC 2007-J09 : S/2007 S 2, S/2007 S 3 Vaadatud: 18.04.2014.
UEFA Meistrite Liiga 2013–2014

UEFA Meistrite Liiga 2013–14 hooaeg oli Euroopa parimate klubimeeskondade vaheliste võistluste 22. hooaeg (UEFA Meistrite Liiga eelkäija, Euroopa karikavõistluste 59. hooaeg). Saksamaa klubi Müncheni Bayern oli tiitlikaitsja. 2013–2014 hooaja finaalmäng toimus Lissabonis Estádio da Luzi staadionil 24. mail 2014. Turniiri võitis Madridi Real. Klubi FK Austria Wien jaoks oli 2013–2014 hooaeg esimene UEFA Meistrite Liigas (grupifaasis). Madridi Real v Madridi Atlético
Surtr

Surtr (vanapõhja keeles Surtr 'must'; islandi keeles Surtur, rootsi keeles, norra keeles ja taani keeles Surt) on skandinaavia mütoloogias tulehiid, aaside vaenlane, Muspellsheimi valitseja. Ragnarökis lõhub ta oma tulemõõga Surtalogiga Midgardi ja Asgardi ühendava silla. Koos Muspellsheimi poegadega paneb ta maailma põlema, loobib tuld igas suunas ja hävitab kõik elava (maailmatulekahju). Ta võitleb relvastamata Freyriga ning tapab ta. Surtri järgi on nime saanud vulkaaniline koobas Surtshelliri saarel. Aastatel 1963–1967 tekkis Islandi saarest edelas saar, mis sai nimeks Surtsey ('Surtri saar'). Rudolf Simek. Lexikon der germanischen Mythologie, 3. täielikult ümbertöötatud trükk, Alfred Kröner Verlag: Stuttgart 2006, ISBN 978-3-520-36803-4.
Łučosa

Łučosa ehk Lutšossa on jõgi Valgevenes, Daugava vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Лучоса, vene keeles aga Лучо́са (Lutšossa), aastani 1984 Лучеса (Lutšessa), Лучёса (Lutšjossa). Jõe pikkus on 90 km, valgla on 651 km², sellest Valgevenes 3510 km². Keskmine vooluhulk jõe suudmes on 21,4 m³/s. Jõe nimi on balti päritolu, sarnase nimega jõed on nii Lätis kui Leedus. Łučosa voolab välja Zielanskoje järvest Lozna rajoonis. Paar kilomeetrit allavoolu ühineb temaga suurim parempoolne lisajõgi Čarnica. Seejärel läbib Viciebski rajooni Viciebski oblastis, suubudes Viciebskis Daugavasse. Viciebski rajoonis voolavad Łučosasse veel vasakult poolt Sierakaratnianka ja Abalanka, paremalt aga Suchadroŭka. Suurim asula selle jõe kaldal on Viciebski linn.
Rootsi-Eesti Ühing

Rootsi-Eesti Ühing oli 1930. aastatel Rootsis tegutsenud ühing. Ühingul oli 184 liiget. Ühingu esimees on olnud rootslane Bengt Bergqvist[viide?]. Eestlased Rootsis Stockholmi Eesti Ühing https://web.archive.org/web/20150104082126/http://www.rootsieestlasteliit.org/reli-too/ajalugu (vaadatud 18.04.2014)
Stockholmi Eesti Ühing

Stockholmi Eesti Ühing oli[küsitav] aastal 1932 Rootsis Stockholmis asutatud ühing. Eestlased Rootsis Rootsi-Eesti Ühing https://web.archive.org/web/20150104082126/http://www.rootsieestlasteliit.org/reli-too/ajalugu (vaadatud 18.04.2014)
Ülemaailmne Eesti Kesknõukogu

Ülemaailmne Eesti Kesknõukogu (lühend ÜEKN) on 1954. aastal Ameerika Ühendriikides asutatud väliseestlaste organisatsioon. ÜEKN loodi selleks, et ühendada eesti kogukondi välismaal ja aidata ülemaailmset koordineerimist Eesti taasiseseisvumiseks. ÜEKNi asutamisel mängisid pearolli kolm katusorganisatsiooni: Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides, Eestlaste Kesknõukogu Kanadas ja Rootsi Eestlaste Liit. ÜEKNi liikmed põhikirja järgi: Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides Eestlaste Kesknõukogu Kanadas Rootsi Eestlaste Liit Inglismaa Eestlaste Ühing Austraalia Eesti Seltside Liit Eesti Ühiskond Saksa Liitvabariigis Eesti Selts Belgias Eesti Selts Hollandis Johannesburgi Eesti Selts Lõuna-Aafrikas http://uekn.ee/ajalugu/(vaadatud[alaline kõdulink] 18.04.2014) http://uekn.ee (vaadatud 18.04.2014) ÜEKNi koduleht
Sõmon Petljura

Sõmon Petljura (ukraina keeles Симон Васильович Петлюра; 22. mai (10. mai vkj) 1879 Poltava – 25. mai 1926 Pariis) oli Ukraina rahvusliku liikumise tegelane ja poliitik. Sõmon Petljura õppis Poltava Vaimulikus Seminaris, kuid ta visati sealt välja. 1900. aastal astus ta Ukraina Revolutsioonilisse Parteisse. Tema poliitilised vaated oli vasakrahvuslikud. 1902. aastal läks ta elama Kubanimaale, et vältida arreteerimist tsaarivõimude poolt. 1903. aasta detsembris ta arreteeriti, kuid 1904. aasta märtsis vabastati. Seejärel peatus Petljura lühikest aega Kiievis ning seejärel asus ta elama Austria-Ungari koosseisu kuulunud Lvivi, kus ta tegutses publitsistina. 1905. aasta lõpul pöördus ta muutunud oludes Austria-Ungarist tagasi ning töötas Peterburis ja Moskvas ajakirjaniku ja raamatupidajana. Aastatel 1905–1919 kuulus ta Ukraina Sotsiaaldemokraatlikku Töölisparteisse. 28. juunil 1917 sai ta Ukraina Keskraada peasekretariaadi sõjaasjade sekretäriks (sisuliselt minister). 1917. aasta detsembris sattus ta aga Keskraada juhtkonnaga vastuollu ja lahkus ametist ning asus juhtima enda asutatud haidamakkide väeosa. 1918. aasta jaanuari lõpus ja veebruari alguses võttis Petljura osa Kiievi jaanuariülestõusu mahasurumisest ja osales võitluses pealetungivate Nõukogude vägede vastu. Hetman Pavlo Skoropadski võimuhaaramise järel 1918. aasta aprilli lõpus Petljura arreteeriti ning ta oli neli kuud Bila Tserkvas vangistuses. Vanglast vabanemise järel võttis ta osa Skoropadski kukutamisest. Alates 14. novembrist 1918 oli ta Ukraina Direktooriumi liige ja Ukraina Rahvavabariigi vägede peaataman, alates 10. veebruarist 1919 Ukraina Direktooriumi president. Tema juhtimise all võideldi nii Punaarmee kui ka valgekaartlaste vastu. Ukraina vägede purustamise järel põgenes Petljura 1919. aasta detsembri algul Poolasse. 1920. aasta aprillis sõlmis ta Poolaga sõjalise ja poliitilise lepingu ning püüdis Poola vägede abiga Ukraina iseseisvust taastada, mis aga ei õnnestunud. Nõukogude-Poola sõja lõppemise järel juhtis Petljura Tarnówis Ukraina eksiilvalitsust. Nõukogude Liit hakkas aga teda Poolalt välja nõudma ning 1923. aastal lahkus Petljura Poolast. Ta elas mõnda aega Ungaris, Austrias ja Šveitsis, kuni asus 1924. aasta algul elama Pariisi, kus ta asutas ukrainakeelse ajalehe Trõzub. Sõmon Petljura mõrvati Pariisis juudi äärmuslase Sholom Schwartzbardi poolt, kes võis olla nõukogude eriteenistuste agent. Petljurale püstitati 2017. aastal Vinnõtsjasse monument. Kiievis on tema järgi nimetatud tänav. Sõmon Petljura rist http://www.encyclopediaofukraine.com/display.asp?linkpath=pages%5CP%5CE%5CPetliuraSymon.htm http://www.ukemonde.com/petlyura/symon_petlyura_bio.html  Sõmon Petljura – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Petlura, Konovalets, Bandera - Three Leaders of Ukrainian Liberation Movement murdered by the Order of Moscow (audiobook) (inglise keeles)
Suurpea mereväebaas

Suurpea mereväebaas oli Eesti NSV ajal Hara lahel ja rannikul olnud Nõukogude Liidu mereväe baas (alates 12. juunist 1955 venekeelse tunnusega в/ч 53083), mille staap asus Suurpea külas Pärispea poolsaarel. Esimesed ettevalmistused baasi rajamiseks tehti teadaolevalt juba 1946. aastal. Ametlikult moodustati baas 1. septembril 1953 (esimene ülem 1. järgu kapten Pavel Ivanovitš Ivanov) ning ehitustööde järel võeti kasutusele 1956. aastal. Baasis uuriti laevade füüsikalisi välju (magnetväli, heli, soojus- ja optiline jälg), aga ka ülikaugsidet. Tegeleti ka nende väljade muutmisega (eelkõige magnetjälje ja akustilise allikataseme vähendamisega), aga ka magnetkompasside seadistamisega. Pärast Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamist ja Nõukogude Liidu lagunemist soovis Venemaa jätkata baasi kasutamist rendilepingu alusel. Läbirääkimised lõppesid 1992. aastal ning Venemaa alustas mais 1992 baasi kolimist enda territooriumile. Alates 18. novembrist 1993 asub baas ametlikult Primorski linnas (kuni 1948 soomekeelse nimega Koivisto) Leningradi oblastis. Baasi osad on tänapäeval (august 2020) üldiselt jäetud maha ja rüüstatud. Elamislinnaku osades majades elab kokku umbes 70 inimest. Hara betoonstendide ümbruses arendatakse Hara sadamat. Baasi ehitusaegne linnak (tänaseks hävinenud) Suurpea külas kasarmulinnak (seal asusid staap, klubi, kasarm, üks modelleerimise labor, söökla, varuelektrijaam, tuletõrjedepoo, veetornid, katlamaja jm) Suurpea külas elamislinnak (seal asusid peredega mereväelaste korterelamud, lasteaed, kool, ohvitseride võõrastemaja, kauplused jm) Suurpea külas pealaborikorpus (rahvasuus "Pärispea instituut") Pärispea külas sadamamuul Suurpea külas mõõte- ja reguleerimisstendid Hara lahel mõõte- ja sideehitised Hara lahe rannikul meremärgid (sealhulgas peasihi märgid) Hara lahe rannikul mõõte- ja reguleerimise betoonstendid Hara küla rannikul (rahvasuus ekslikult "Hara allveelaevasadam") sadamamuul Hara külas mereväelinnak Hara külas Baasi tuukri- ja hooldelaevastik kasutas suurel määral ka Loksa laevaremonditehast ja selle sadamat. В. Н. Пархоменко, С. П. Сазонов. «Важнеийший элемент инфраструктуры флота. К 50-летию 1-го Полигона ВМФ». Моринтех. Санкт-Петербург 2003. Jüri Pärn, Margus Hergauk, Mati Õun. "Punalaevastik Eestis. 20. sajandi lõpukümnendeil". Sentinel. Tallinn 2006. Lk 49–53. Robert Treufeldt. "Hara sadam ja demagnetiseerimisjaam". // 100 ehitist – sada aastat. Eesti lugu ehitistes 1918–2017. Eesti Arhitektuurimuuseum. Tallinn 2018. Lk 90–91.  Suurpea mereväebaas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Audiitorkogu

Audiitorkogu on aastal 1999 loodud Eesti audiitoreid ühendav kutseühendus (avalik-õiguslik juriidiline isik). Audiitorkogu loodi selleks, et korraldada audiitorite kutsetegevust, kaitsta nende õigusi ja neid ka korrale kutsuda. Audiitorkogu on omavalitsuslikul põhimõttel tegutsev kutseühendus arvestusala audiitortegevuse korraldamiseks era- ja avalikes huvides ning oma liikmete kutsealaste õiguste kaitsmiseks. Audiitorkogu liikmeteks on kõik Eestis vandeaudiitori kutset omavad vandeaudiitorid (344 spetsialisti) ja kõik tegevusluba omavad audiitorettevõtjad (137 juriidilist isikut). Aastatel 1990-1999 täitis Audiitorkogu rolli Rahandusministeeriumi juures tegutsenud Audiitortegevuse nõukogu, mille juhid ja eestvedajad olid valdavalt tegevaudiitorid. Missioon ja tegevus Audiitorkogu missioon on suurendada Eesti ettevõtluskeskkonna usaldusväärsust  kutseprestiiži kasvatamise kaudu ning oma liikmete toetamisel kvaliteetsete teenuste osutamiseks. Audiitorkogu põhiväärtused on tihe koostöö liikmetega ning siht- ja sidusrühmadega ning professionaalsus ja vastutustundlikus. Audiitorkogu põhimõtted on: audiitortegevuse ning -kutse arendamine; tõhus ja proaktiivne tegutsemine; töö usaldusväärsuse tagamine; sõltumatuse ja eetika koodeksi järgimine. Audiitorkogu strateegiast tulenevad alljärgnevad tegevuseesmärgid: hoida ja suurendada audiitorite kompetentsi ning teenuste kvaliteeti; kasvatada teadlikkust audiitortegevusest; väärindada audiitori kutset. Eesti Siseaudiitorite Ühing http://www.audiitorkogu.ee/?sd=71fe4b3cdf59549e63eff83a508d5e10 (vaadatud 18.04.2014) "Pankadele valetanud tippfirma eksjuht peab kinni maksma 15 miljonit eurot". Äripäev. 15. juuni 2023. Vaadatud 15. juunil 2023. "Audiitorkogu". www.audiitorkogu.ee. Vaadatud 11. veebruaril 2024. Audiitorkogu koduleht
Riigikogu teine aseesimees

Riigikogu teine aseesimees on Riigikogu juhatuse liige. Riigikogu II aseesimehel on üks palgaline abi. Vastavalt Riigikogu juhatuse otsusele on aseesimehel õigus ka nõunikule ja sekretärile. Alates 15. juulist 2024 on Riigikogu teine aseesimees Arvo Aller. Riigikogu esimene aseesimees Riigikogu esimees Riigikogu koduleht (riigikogu.ee). "Kontaktid". Riigikogu juhatuses 12.12.2017 otsus nr 174 "Riigikogu Kantselei struktuur ja teenistuskohtade koosseis".
Astravieci rajoon

Astravieci rajoon (transkribeerituna Astravetsi rajoon) on rajoon Valgevenes Hrodna oblastis. Rajoon piirneb läänes Leeduga. Rajooni pindala on 1569 km². 2009. aasta seisuga elas seal 24 266 inimest. Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Astravieci, Hierviaty, Hudahaj, Kiemieliški, Michališki, Padolcy, Spondy, Trokieniki ja Varniany külanõukogu. Halduskeskus on Astravieci linn. Teised tähtsamad asulad on Hudahaj, Hierviaty ja Varniany. Michališki Hierviaty Varniany Hudahaj Rajooni suurim jõgi on Vilija, teised tähtsamad jõed on Vilija lisajõed Strača ja Ašmianka ning Ašmianka lisajõgi Łoša jõgi. Rajoonis asub Saračanski järvestik, tähtsamad järved on Kajmin, Klevieł, Tumskaje, Vierabji. Kõrgused ulatuvad keskmiselt 140–180 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (301 meetrit) on Trokieniki 1 küla lähistel. 2009. aasta seisuga olid elanikest 86,87% valgevenelased, 3,47% venelased, 5,73% poolakad, 2,65% leedulased ja 1,28% oli teistest rahvustest. 85,44% elanike emakeel oli valgevene keel, 10,59% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 74,13%, vene keelt aga 18,21% elanikke. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Astravieci rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
John Flanagan

John Flanagan (9. jaanuar 1873 Kilbreedy, Iirimaa – 4. juunil 1938 Kilmallock, Iirimaa) oli USA kergejõustiklane (vasaraheitja), kolmekordne olümpiavõitja (1900, 1904 ja 1908). John Flanagan parandas mitteametlikku maailmarekordit vasaraheites aastatel 1895–1909 16 korda (44.47–56.20). Ametlikke maailmarekordeid tollal ei fikseeritud. 1900 Pariisis olümpiavõitja vasaraheites 49.72 1904 Saint Louises olümpiavõitja vasaraheites 51.22 hõbemedal raskusheites (25,4 kg) 10.16 1908 Londonis olümpiavõitja vasaraheites 51.92 Foto Foto
Tartu Noorte Reformiklubi

Tartu Noorte Reformiklubi on Eesti Reformierakonna Noortekogu klubi, mis tegutseb Tartus. Klubi asutati 1997. aastal. Klubi asutajaliikmete seas on näiteks Silver Meikar, Pärtel Piirimäe. https://www.facebook.com/TartuNoorteReformiklubi/info (vaadatud 18.04.2014) Klubist Facebookis
Subaru WRX STI

Subaru WRX STI on Subaru sportlik sedaan. Seda on toodetud 4 põlvkonda. Enne 4. põlvkonda nimetati autot Subaru Impreza WRX STI-ks, aga Imprezast loobuti, sest rallist vähem huvitatud maade jaoks on Impreza tavaline pereauto. 4. põlvkonnal on 2,5-liitrine 309-hobujõuline bensiinimootor ja kuuekäiguline manuaalkäigukast. Nullist 100 km/h kiirendab WRX STI 5,1 sekundiga, tippkiirus on piiratud 250 kilomeetriga tunnis. Autol on 2 versiooni: esimene agressiivsema välimusega (35 900 €[viide?]), teine (GT) rikkalikuma varustusega (38 500 €[viide?]). Mõlemal versioonil on 9 turvapatja, Alcantra ja nahaga sportistmed, ksenoonesituled, sümmeetriline nelikvedu, juhitav keskdiferentsiaal, täielikult väljalülitatav ESP, sõidurežiimide valits SI-Drive ja 18-tollised kergmetallveljed. GT-l lisanduvad katuseluuk, navigatsiooniseade ja nupust käivitamine. 3. põlvkond 3.põlvkond NBR Challenge 4. põlvkond
BMW X3

BMW X3 on BMW linnamaastur, mida toodetakse alates 2003. aastast ning see kasutab BMW 3. seeriaga sama platvormi. BMW X3 on väiksem kui BMW X5 ja BMW X6 ning suurem kui BMW X1 ja BMW X2. Esimese põlvkonna BMW X3 (BMW poolt tähistatud E83) toodeti aastatel 2003–2010 ja see põhines BMW 3. seeria platvormil. X3 esitleti 2003. aasta septembris Frankfurdi autonäitusel ning X3 kasutas sama tagavedrustust, mida BMW 330xi E46. Autol oli automaatne nelikveosüsteem, mis kannab nime xDrive. BMW X3 teine põlvkond kandis tähistust F25 ja seda esitleti 2010. aasta Pariisi autonäitusel. Mõõtmete poolest oli see X3 peaaegu sama suur kui esimene E53 seeria BMW X5 ja alguses oli kõikidel mudelitel xDrive nelikvedu. Käigukast on kuuekäiguline käsi- või kaheksakäiguline ZF 8HP automaatkäigukast. 2012. aastal lisati mõnel turul valikusse ka tagaveoline mudel nimega sDrive. 3. põlvkond Täiselektrilist linnamaasturit BMW iX3 tutvustati esmakordselt ideeautona 2018. aastal ja tootmisvalmis autot 14. juulil 2020. aastal. BMW iX3 Kable, Greg (30. september 2010). "Paris motor show 2010: BMW X3".
Ašmiany rajoon

Ašmiany rajoon (transkribeerituna Ašmjanõ rajoon) on rajoon Valgevenes Hrodna oblastis. Rajoon piirneb läänes Leeduga. Rajooni pindala on 1216 km². 2009. aasta seisuga elas seal 32 441 inimest. Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Baruny, Halšany, Hraŭžyški, Hrodzi, Kamienny Łohi, Krajvancy, Muravanaja Ašmianka, Navasiołki ja Župrany külanõukogu. Halduskeskus on Ašmiany linn. Teised tähtsamad asulad on Halšany ja Baruny. Ašmiany Ašmiany Halšany Baruny Rajooni suurim jõgi on Vilija lisajõgi Ašmianka. Rajoon asub Ašmiany kõrgustikul, kõrgused ulatuvad keskmiselt 220–250 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (311 meetrit) on Ciupiški küla lähistel. 2009. aasta seisuga olid elanikest 89,69% valgevenelased, 3% venelased, 5,89% poolakad ja 1,42% oli teistest rahvustest. 82,05% elanike emakeel oli valgevene keel, 16,25% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 62,44%, vene keelt aga 35,72% elanikke. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Ašmiany rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajoon Hrodna oblasti täitevkomitee kodulehel (vene keeles) Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Valgma talu kalmistu

Valgma talu kalmistu on kalmistu Harju-Madise kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Veskiküla külas Lääne-Harju vallas Harju maakonnas. Kalmistu rajas 1940. aastatel perekond Õngo Valgma talu maadele, sinna on arvatavasti maetud 9 inimest. 2004 – Lembe Hiedel Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/2018. Lk 50–51 Robert Treufeldt. "Ühest vähetuntud nähtusest eesti kalmistukultuuris". Maaleht nr 43, 27. oktoober 2022. Lk 36–37 Pärandkultuuri objekt: "Perekond Valgma rahula" (868:HAU:002) Eesti looduse infosüsteemis
Mis? Kus? Millal?

"Mis? Kus? Millal?" on Eesti telekanali Kanal 2 2012. aastal alanud mälumängusaade, mis põhineb Venemaalt pärit formaadil (Mis? Kus? Millal? (formaat)). Saates esitatakse tuntud inimestest koosnevatele võistkondadele televaatajate koostatud küsimusi. Valesti vastatud küsimuse koostaja võidab raha. "Mis? Kus? Millal?" Kanal 2 kodulehel
Smarhońi rajoon

Smarhońi rajoon (transkribeerituna Smargoni rajoon) on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Hrodna oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1488 km². 2009. aasta seisuga elas seal 55 296 inimest. Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Karani, Kreva, Łyłojci, Sińki, Soły, Zalesse, Višnieŭ ja Vojstami külanõukogu. Halduskeskus on Smarhońi linn. Teised tähtsamad asulad on Kreva ja Zalesse. Smarhoń Kreva Zalesse Žodziški Rajooni suurim jõgi on Vilija, teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Ašmianka. Suurim järv on Sviri järv. Madalaim koht asub rajooni põhjaosas (121 meetrit). Rajooni lõunaosas asub Ašmiany kõrgustik, kõrgeim koht on Milidaŭskaja mägi (320 meetrit). 2009. aasta seisuga olid elanikest 87,36% valgevenelased, 6,45% venelased, 2% poolakad, 1,37% ukrainlased ja 2,82% oli teistest rahvustest. 76,63% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 18,54% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 52,5% elanikke, vene keelt aga 34,83%. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Smarhońi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajoon Hrodna oblasti täitevkomitee kodulehel (vene keeles) Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajoon kaart