laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kivikari

Kivikari on väike saar Kopli lahes. Kivikari paikneb Kakumäe poolsaare põhjaosa rannikumadalikul, umbes 250 meetri kaugusel rannajoonest. Pindala on umbes 0,7 ha. Kari on valdavalt kivine, märkimisväärne taimestik puudub. Administratiivselt kuulub Tallinna Haabersti linnaosa Kakumäe asumi koosseisu. Saar: Kivikari Eesti looduse infosüsteemis Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn: Tallinna Linnaplaneerimise Amet, 2013 Riiklik kohanimeregister. Kivikari
Stakiai

Stakiai on alev Leedus Jurbarkase rajoonis Raudonė vallas. Alev asub Mituva jõe kaldal. Alevis on põhikool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on aastal 1812 püstitatud katoliku kirik. Alev aastast 1972. Alevi vana nimi oli Pamituvys. Esimest korda mainiti seda aastal 1370 Pomedy nime all. Kuulus Norviłłide suguvõsale. Aastal 1750 püstitati sinna kabel. Stakiai nime kannab aastast 1914. http://dir.icm.edu.pl/pl/Slownik_geograficzny/Tom_VIII/746  Stakiai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Liivakari

Liivakari on väike saar Kopli lahes. Liivakari paikneb Kakumäe poolsaare põhjaosa rannikumadalikul, 150–300 meetri kaugusel rannajoonest. Kari pindala on 1 hektar, rannajoone pikkus 740 meetrit. Liivakari on valdavalt liivane piklik seljandik, märkimisväärne taimestik puudub. Administratiivselt kuulub Tallinna Haabersti linnaosa Kakumäe asumi koosseisu. Saar: Liivakari Eesti looduse infosüsteemis Riiklik kohanimeregister. Liivakari Liivakari Eesti looduse infosüsteemis Liivakari Maa-ameti geoportaalis
Eurovisiooni noorte muusikute konkurss

Eurovisiooni noorte muusikute konkurss on Euroopa noorte (kuni 18-aastaste) muusikute võistlus, mis toimub iga kahe aasta tagant. Võistlust korraldab Euroopa Ringhäälingute Liit (EBU). Esimene võistlus oli 1982. aastal. Eesti osales esimest korda võistlusel 1994. aastal. Laste Eurovisiooni lauluvõistlus
Šimkaičiai

Šimkaičiai on alev Leedus Jurbarkase rajoonis, Šimkaičiai valla halduskeskus. Alev asub Vidauja jõe kaldal. Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1932 püstitatud katoliku kirik. Aastal 1771 püstitati Šimkaičiaisse kabel, aastal 1932 ehitati selle asemele kirik. Aastal 1953 varjas end alevi lähedal metsas Leedu metsavendade juht ja riigi neljas president Jonas Žemaitis-Vytautas. Alev aastast 1972.  Šimkaičiai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei

Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei (saksa keeles Sozialdemokratische Partei Deutschlands, lühend SPD, eesti keeles SSDP) on üks Saksamaa kahest peamisest erakonnast. Aastast 1998 kuni 2009. aasta oktoobrini kuulus SSDP valitsuskoalitsiooni. Partei tunnuslause on "Uuendamise jõud" (saksa keeles: Kraft der Erneuerung). Partei ideoloogiliseks aluseks on sotsiaaldemokraatia. See erakond asutati 1863. aastal. SSDP kasvas välja töölisliikumisest, olles praeguse parteiga võrreldes sotsialistlikum. 1959. aasta Godesbergi programmiga hüljati marksistlikud põhimõtted ja klassipartei kontseptsioon. SSDP oli Saksamaa Liitvabariigis võimul ka 1969–1982. Parteisse on kuulunud liidukantslerid Willy Brandt (1969–1974), Helmut Schmidt (1974–1982), Gerhard Schröder (1998–2005) ja Olaf Scholz (1921–), samuti liidupresidendid Gustav Heinemann (1969–1974), Johannes Rau (1999–2004) ja Frank-Walter Steinmeier (2017–). SSDP on nii Sotsialistliku Internatsionaali kui ka Euroopa Sotsiaaldemokraatliku Partei asutajaliige. Teise maailmasõja järel on SSDP traditsiooniliselt olnud tugevaim suurlinnades ja Põhja-Saksamaal, eriti suurtes tööstuspiirkondades, näiteks Ruhri linnastu. Väiksemates linnades on partei tugevaim samuti peamiselt Põhja-Saksamaal ja peamiselt ajalooliselt luterlikes piirkondades. Lõuna-Saksamaal on SSDPl vähe kandepinda väljaspool suurlinnu. Pärast Gerhard Schröderit on parteid juhtinud Franz Müntefering (21. märtsist 2004 15. novembrini 2005) ja Matthias Platzeck (15. novembrist 2005 10. aprillini 2006). Kui Platzeck tervislikel põhjustel ametist tagasi astus, asus esimehe kohuseid täitma Rheinland-Pfalzi peaminister Kurt Beck. Beck valiti erakonna esimeheks 14. mail 2006 toimunud parteipäeval. Franz Müntefering naasis partei esimehe kohale pärast Kurt Becki tagasiastumist 7. septembril 2008. 13. novembril 2009 valiti partei esimeheks Sigmar Gabriel. 2005. lahkus parteist kauaaegne esimees (1995–1999) Oskar Lafontaine, kes moodustas koos rühma SSDP poliitikas pettunutega uue vasakerakonna Töö ja Sotsiaalse Õigluse Partei. Saskia Esken ja Lars Klingbeil on erakonna esimehed olnud alates 2021. aastast. SSDP on alates 27. oktoobrist 1998 olnud Saksamaa valitsuses ja liidukantsler oli 1998–2005 oli Gerhard Schröder. 2005. aasta Saksamaa parlamendivalimiste järel moodustas SSDP Bundestagis (Saksa parlamendi alamkojas) 222 kohaga (34,2% häältest) suuruselt teise fraktsiooni Kristlik-Demokraatliku Liidu ja Kristliku Sotsiaalse Liidu ühisfraktsiooni järel, jäädes valimistel neile alla 1% häälte ja 4 kohaga. Valimiste tulemusena moodustati koalitsioon Kristlik-Demokraatliku Liidu, Kristliku Sotsiaalse Liidu ja SSDP vahel. Liidukantsleriks sai Kristlik-Demokraatliku Liidu esimees Angela Merkel. Partei koduleht (saksa keeles)
Mobiilne krematoorium

Mobiilne krematoorium ehk mobiilne tuhastusahi ehk mobiilne koolnupõletamisahi (ka mobiilne põletusahi) on surnud loomakorjuste hävitamiseks ja surnud inimeste tuhastamiseks toodetud spetsiaalne eriotstarbeline liikuv sõiduk, mis on tuhastuse läbi viimiseks varustatud vastava surnupõletusahjuga. 2014. aasta sügisel teatas ühenduse "Last 200 Ukrainast Venemaale" asutaja, murmansklanna Jelena Vassiljeva väljaandele "Tsensor.net" antud intervjuus, et VF relvajõududele on eraldatud 6 mobiilset krematooriumit. Rostovi oblastis, Ukraina piiri lähistel, olevat ühte sellist näinud vähemalt kaks tunnistajat. 2015. jaanuaris teatas Ukraina Julgeolekuteenistuse juht Valentõn Nalõvaitšenko telekanalile "Kanal 5" antud intervjuus, et Donetski oblastisse on saabunud 7 sõjaväelist mobiilset krematooriumit. 'Last 200' – võitluses langenu koodnimetus peamiselt vene ja ukraina sõjaväelaste žargoonis. "Оккупанты на Донбассе придумали, как "утилизировать" трупы своих солдат". Infovastupanu. 6. september 2014. Vaadatud 6. septembril 2014. "«РОССИЙСКИХ СОЛДАТ ПРОСТО БРОСИЛИ ПОЛУЧАТЬ ДЕНЬГИ ЗА СЧЕТ ЖИЗНИ УКРАИНЦЕВ», - ОСНОВАТЕЛЬ ГРУППЫ «ГРУЗ-200» ЕЛЕНА ВАСИЛЬЕВА". Tsensor.net. 4. september 2014. Vaadatud 6. septembril 2014. "Российские военные получили мобильные крематории (ВИДЕО)". Novõi Region. 5. september 2014. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2015. Vaadatud 6. septembril 2014. "Терористи завезли з Росії на Донбас сім мобільних крематоріїв - СБУ" (ukraina). www.5.ua. 28. jaanuar 2015. "СБУ: Террористы завезли из России на Донбасс семь мобильных крематориев. ВИДЕО". Infovastupanu. 29. jaanuar 2015. Väike-Maarjas katsetati uut mobiilset korjusepõletit, ERR, 13. märts 2015 Mobiilne seapõleti läks maksma 239 000 eurot, Kolmapäev, 21. jaanuar 2015, veebiversioon (vaadatud 30.01.2015) SBU juhi väitel põletatakse Ukrainas hukkunud Vene sõdureid liikuvates krematooriumides, Delfi, 29. jaanuar 2015, veebiversioon (vaadatud 30.01.2015) Vene sõduritele anti üle mobiilsed krematooriumid, 9. september 2014, veebiversioon (vaadatud 30.01.2015) Venemaa kasutab mobiilseid krematooriume surnud sõdurite põletamiseks (3:00), CNN, 26. mai 2015 (vaadatud 27.05.2015) (inglise keeles)
Riiklik Arheoloogiamuuseum (Ateena)

Riiklik Arheoloogiamuuseum (Εθνικό Αρχαιολογικό Μουσείο) on arheoloogiamuuseum Kreeka pealinnas Ateenas ja suurim muuseum kogu Kreekas. Muuseumis on üle 11 000 eksponaadi neoliitikumist hilisantiikajani. Muuseum asutati 1829. aastal Kreeka kuberneri Ioánnis Kapodístriasi poolt. Praeguse muuseumihoone ehitus algas 1866. aastal ja lõppes 1889. aastal. "Aphrodite, Paan ja Eros" "Agamemnoni kuldmask" "Nestori karikas" Daidala Antikythera Ephebe Koduleht
Raudsild

Raudsild oli sild Tartus Emajõel. See asendas 1993–2007 Vabadussilda. Raudsilla detailid pärinesid Dvigateli endisest sõjatehasest ja silla monteerimise lõpetas sillaehitusfirma K-Most 3. juunil 1993. Sild oli tervikuna terasest ja musta värvi. Sild ehitati ainult jalakäijatele sellepärast, et tollal oli Tartu Linnavalitsusel piiratud rahalised ressursid. Sild eemaldati 2007. aastal seoses uue silla (Vabadussild) ehitusega ja ladustati Emajõe kaldale Supilinna piirkonnas. Eemaldatud sild kaalus 92 tonni, selle pikkus oli 86,3 meetrit ja laius 5,5 meetrit. Algselt kaaluti selle paigaldamist Marja ja Lubja tänava vahele Supilinna. Vilja Kohler. "Osal tartlastel tuleb oma harjunud teekonda muuta"[alaline kõdulink]. Tartu Postimees, 16. veebruar 2007 Jüri Saar. "Kümneaastast raudsilda ootab kolimine või lammutamine"[alaline kõdulink]. Postimees, 18. september 2003 Karin Paulus. "Uus Vabaduse sild vabamat liiklemist ei too". Eesti Ekspress, 28. november 2005
Kihnu vald

Kihnu vald on vald Pärnumaal. See hõlmab Kihnu saare ja selle lähedased laiud ning paikneb Liivi lahes. Kihnu vallavanem on Egon Vohu. Lemsi, Linaküla, Rootsiküla ja Sääre. 21. mai 1992 – Kihnu külanõukogu muudeti Kihnu vallaks. Oskar Mätas 1992– Mark Soosaar 2002–2003 Johannes Leas Annely Akkermann 2005–2009 Ingvar Saare 2009–2021 Maa-amet, vaadatud 11.03.2018. Statistikaamet, vaadatud 19.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Kihnu valla koduleht
Riiklik Arheoloogiamuuseum

Riiklikud arheoloogiamuuseumid: Riiklik Arheoloogiamuuseum Amsterdamis Riiklik Arheoloogiamuuseum Ateenas Riiklik Arheoloogiamuuseum Cagliaris Riiklik Arheoloogiamuuseum Firenzes Riiklik Arheoloogiamuuseum Madridis Riiklik Arheoloogiamuuseum Napolis
Asta Riivald

Asta Riivald (aastani 1940 Asta Jurich; 19. veebruar 1917 Tallinn – 16. detsember 2014 Morgantown) oli eesti pianist. Ta alustas klaveriõpinguid 6-aastaselt, astus 1929. aastal Tallinna Konservatooriumisse Theodor Lemba klaveriklassi algkursusele ja lõpetas konservatooriumi 1937. aastal (Theodor Lemba klassis) helikunstniku diplomi ja kutsetunnistusega. Aastatel 1938–1939 täiendas ta ennast Pariisi Konservatooriumi (Conservatoire national supérieur de musique et de danse de Paris'is) Magda Tagliaferro juures; ta innustus seal uuemast Euroopa muusikast. Seejärel jätkas ta õpinguid Tallinna Konservatooriumis muusikapedagoogika ja oreli erialal (Artur Kapi klassis). Ta töötas teatris Estonia ooperi- ja Rahel Olbrei balletilavastuste repetiitorina ning Made Pätsi laulustuudios klaverisaatjana. Emigreerus märtsis 1941 Saksamaale. Aastatel 1944–1946 oli peamiselt abikaasa Heinz Riivaldi klaverisaatjana ja aastast 1946 töötas Geislingeni Geislingeni põgenikelaagris, kus oli paljude solistide, sealhulgas Hubert Aumere ja Carmen Prii klaverisaatja ning sealses eestlaste koolis inglise keele õpetaja. Aastal 1950 siirdus ta koos abikaasa ja lastega USA-sse, kus ta algul elas New Jerseys Seabrooki aedviljatööstuse territooriumil ning töötas raamatupidajana ja pianistina, andes ühtlasi klaveritunde. Hiljem oli ta klaverisaatja USA idaranniku linnades. Aastatel 1959–2003 elas ta Lakewoodis, töötas 26 aastat kardioloogi juures ning oli Lakewoodi Eesti Ühingus solistide klaverisaatja ja segakoori juht, ühtlasi ka Lakewoodi Püha Vaimu koguduse organist.
Emmanuel Mayuka

Emmanuel Mayuka (sündinud 21. novembril 1990 Kabwes) on Sambia jalgpallur, kes mängib ründajana Sambia kõrgliiga klubis NAPSA Stars. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud muuhulgas Inglismaa kõrgliiga klubis Southampton ja Prantsusmaa kõrgliiga klubis Sochaux. Mayuka tegi debüüdi Sambia rahvuskoondises 2007. aasta Lõuna-Aafrika meeskonda COSAFA Cup'i meistrivõistlustel mängus Mosambiigi vastu. Ta on mänginud viitel Aafrika karikavõistlustel. 2012 tuli ta meeskonnaga Aafrika meistriks.
Vadžgirys

Vadžgirys on alev Leedus Jurbarkase rajoonis Šimkaičiai vallas. Alev asub Bebirva jõe kaldal. Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1924 püstitatud katoliku kirik. Aastal 1595 mainiti sealset mõisa. Aastal 1676 ehitati selle juurde kabel. Aastal 1790 ehitati kabeli asemele kirik, praegune kirik valmis aastal 1924. Alev aastast 1972.  Vadžgirys – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Eržvilkas

Eržvilkas on alev Leedus Jurbarkase rajoonis, Eržvilkase valla halduskeskus. Alev asub Šaltuona jõe kaldal. Eržvilkase vana saksakeelne nimekuju oli Erschwilken, vene keeles olid kasutusel aga vormid Эржвилки ja Эрджвилокъ. Alevis on gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1855 püstitatud katoliku kirik, alevi keskus on valdavalt püstitatud XX sajandi alguses. Alevis asub linnamägi, mis oli asustatud IX-XIII sajandil. Hiljem ehitati selle asemele väike linnus. XVI sajandil on esimest korda mainitud linnuse juures asuvat asulat, mis kandis toona nime Pašaltuonis. Aastal 1584 ehitati sinna esimene kirik. Asula kuulus aastani 1842 Žemaitija piiskoppidele. Aastal 1740 on esimest korda mainitud Eržvilkase alevit. XVIII sajandi alguses rajas piiskop Steponas Jonas Giedraitis sinna mõisa. Aastal 1847 põles asula maha. Aastal 1934 ehitati alevi juurde jõele väike hüdroelektrijaam. Nõukogude ajal ehitati sinna väike piimatööstus, ka oli alev kohaliku kolhoosi keskuseks. Эржвилки. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Kd. 41 (81) : Эрдан — Яйценошение. С.-Петербургъ, 1904., 8 lk. Эрджвилокъ. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 5 (Таарджалъ — Яя). СПб, 1885, 857 lk.  Eržvilkas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Olly Murs

Oliver Stanley Murs (esinejanimega Olly Murs; sündinud 14. mail 1984 Withamis Essexis Inglismaal) on inglise laulja, muusik ja saatejuht. Murs osales 2009. aastal saates "The X Factor" ja võitis seal teise koha. 27. augustil 2010 tuli tal välja debüütsingel "Please Don't Let Me Go", mis jõudis Suurbritannia edetabelites[viide?] esikohale. Samal aastal novembris ilmus tal omanimeline esikalbum, mida müüdi üle poole miljoni eksemplari. Plaadil olid veel singlid "Thinking of Me", "Heart on My Sleeve" ja "Busy". 25. novembril 2011 ilmus Mursi teine album "In Case You Didn't Know", mis samuti tõusis Suurbritannia edetabelites[viide?] esikohale. Plaadilt ilmus kolm singlit: "Heart Skips a Beat", "Dance with Me Tonight" ja "Oh My Goodness". Olly Mursi kolmas album "Right Place Right Time" tuli välja 26. novembril 2012. Albumi esimene singel kandis pealkirja "Troublemaker" ja see tõusis taas Suurbritannia edetabelites esikohale. 20. augustil 2013 esines Olly Murs erikülalisena Tallinnas toimunud Robbie Williamsi albumi turnee "Take The Crown – Stadium Tour 2013" kontserdil. Aastal 2013 ilmus tal biograafia "Happy Days". Olly Mursi neljas stuudioalbum "Never Been Better" ilmus 21. novembril 2014. Albumi esimene singel "Wrapped Up" valmis koostöös Travie McCoy'ga ja singel "Up" koostöös Demi Lovatoga. Album tõusis Suurbritannia edetabelites[viide?] esikohale. "Olly Murs" (2010) "In Case You Didn't Know" (2011) "Right Place Right Time" (2012) "Never Been Better" (2014) "24 Hrs" (2016) Koduleht "Robbie soojendaja Olly Murs oli Eesti kaunitaridest sillas", Postimees.ee, 21. august 2013
511 paremat fotot Marsist

"511 paremat fotot Marsist" on 1968. aastal valminud Tallinnfilmi dokumentaalfilm. Varjatud kaameraga on filmitud vanemaid inimesi kohvikus Pärl ja noori kohvikus Moskva. Tekstiks loetakse astronoomilist kirjandust planeedi Marss kohta ja Artur Alliksaare luulet. Muusikaliseks kujunduseks on kasutatud kohvikus Moskva filmitud stseenide taustaks ansambli The Beatles muusikat, kohvikus Pärl filmitud stseenide taustaks aga mängutoosimuusikat. Film Eesti filmi andmebaasis
May-Britt Moser

May-Britt Moser (sündinud 4. jaanuaril 1963 Fosnavågis) on Norra neuroteadlane ja Trondheimis asuva Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli juurde loodud Kavli Süsteemide Neurobioloogia Instituudi[viide?] direktor. May-Britt Moser jagas koos abikaasa Edvard Moseri ja Suurbritannia neuroteadlase John O'Keefe'iga 2014. aasta Nobeli füsioloogia- ja meditsiiniauhinda imetajate ajus ruumitaju vahendavate närvirakkude avastamise eest. May-Britt Moser on 1996. aastast Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli psühholoogia ja neurobioloogia professor. Moser sai koos oma abikaasaga tuntuks imetajate koha ja ruumitaju vahendavate neurobioloogiliste mehhanismide uurimisega. Moserite labor leidis näriliste entorinaalsest ajukoorest närvirakud, mis on tundlikud ruumilise keskkonna teatud omadustele ja vahendavad imetajates ruumitaju. Sealhulgas kirjeldasid nad esimest korda nii võrerakke (ingl grid cells) kui ka piirderakke (ingl border cells). Võrerakud on tundlikud loomade teatud ruumipiirkondades viibimisel, aktiveerudes, kui loom läbib vastava raku "aktiivsusvälja" (ingl firing field, vahel ka place field). Piirderakud on närvirakud, mis aktiveeruvad, kui loom puutub keskkonnas kokku mingi füüsilise barjääriga. Moser sai psühholoogias kraadi 1990. aastal Oslo Ülikoolis. 1995. aastal kaitses ta professor Per Anderseni juhendamisel samas ülikoolis doktoriväitekirja ja sai teadusdoktori kraadi (PhD). Moser oli järeldoktorant Richard Morrise laboris Edinburghi ülikoolis 1994–1996 ja külalisteadur John O'Keefe'i laboris University College Londonis. Edvard ja May-Britt Moser naasid Norrasse 1996. aastal, kus nad asutasid oma labori Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli juures. 2005 – valiti Norra Teaduste Akadeemia liikmeks 2010 – valiti Norra Tehnikateaduste Akadeemia liikmeks 2011 – valiti Academia Europaea liikmeks 2014 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks 2015 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks 2015 – valiti USA Rahvusliku Meditsiiniakadeemia välisliikmeks 2016 – valiti Leopoldina välisliikmeks 2017 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/medicine/laureates/2014/press.html, vaadatud 31.1.2015 http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/medicine/laureates/2014/press.pdf; vaadatud 31.1.2015. Solstad, T.; Boccara, C. N.; Kropff, E.; Moser, M. -B.; Moser, E. I. (2008). "Representation of Geometric Borders in the Entorhinal Cortex". Science 322 (5909): 1865–1868. doi:10.1126/science.1166466. PMID 19095945  May-Britt Moser – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Edvard Moser

Edvard Ingjald Moser (sündinud 27. aprillil 1962 Ålesundis) on Norra neuroteadlane. Ta on Trondheimis asuva Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli juurde loodud Kavli Süsteemide Neurobioloogia Instituudi direktor. Edvard Moser jagas koos oma abikaasa May-Britt Moseri ja Suurbritannia neuroteadlase John O'Keefe'iga 2014. aasta Nobeli füsioloogia- ja meditsiiniauhinda imetajate ajus ruumitaju vahendavate närvirakkude avastamise eest. Edvard Moser on 1996. aastast Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli psühholoogia ja neurobioloogia professor. Moser sai koos oma abikaasaga tuntuks imetajate koha ja ruumitaju vahendavate neurobioloogiliste mehhanismide uurimisega. Moserite labor leidis näriliste entorinaalsest ajukoorest närvirakud, mis on tundlikud ruumilise keskkonna teatud omadustele ja vahendavad imetajates ruumitaju. Sealhulgas kirjeldasid nad esimest korda nii võrerakud (inglise keeles grid cells) kui ka piirderakud (inglise border cells). Võrerakud on tundlikud loomade teatud ruumipiirkondades viibimisele, aktiveerudes sii, kui loom läbib vastava raku "aktiivsusvälja" (inglise firing field, vahel ka place field). Piirderakud on närvirakud, mis aktiveeruvad siis, kui loom puutub keskkonnas kokku mingi füüsilise barjääriga. Moser sai psühholoogia kraadi 1990. aastal Oslo Ülikoolis. 1995 kaitses ta professor Per Anderseni grupis samas ülikoolis teadusdoktori kraadi (PhD). Moser oli koos oma abikaasaga järeldoktorant Richard Morrise laboris Edinburghi ülikoolis 1994–1996 ja külalisteadur John O'Keefe'i laboris University College Londonis. Nii Edvard kui May-Britt naasid Norrasse 1996. aastal, kus nad asutasid oma labori Norra Teaduste ja Tehnoloogia Ülikooli juures. 2004 – valiti Norra Teaduste Akadeemia liikmeks 2010 – valiti Norra Tehnikateaduste Akadeemia liikmeks 2011 – valiti Academia Europaea liikmeks 2014 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks 2015 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks 2016 – valiti Leopoldina välisliikmeks 2016 – valiti USA Rahvusliku Meditsiiniakadeemia välisliikmeks 2017 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/medicine/laureates/2014/press.html, vaadatud 31.1.2015 http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/medicine/laureates/2014/press.pdf; vaadatud 31.1.2015 Solstad, T.; Boccara, C. N.; Kropff, E.; Moser, M. -B.; Moser, E. I. (2008). "Representation of Geometric Borders in the Entorhinal Cortex". Science 322 (5909): 1865–1868. doi:10.1126/science.1166466. PMID 19095945  Edvard Moser – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Majandusvöönd

Majandusvöönd on territoriaalmerega piirnev rannariigile kuuluv merevöönd, mille laius võib olla kuni 200 meremiili territoriaalmere lähtejoonest. Majandusvööndis kehtivad vaba laevasõidu õigus ja ülelennuõigus ning allveekaablite ja torujuhtmete paigaldamise vabadus. Rannariigil on majandusvööndis eesõigus mere elusvarule ning ainuõigus kasutada merepõhjas lasuvaid loodusrikkusi ja rajada tehissaari. Majandusvöönd on reguleeritud ÜRO Mereõiguse konventsiooniga (UNCLOS). Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Mereõiguse konventsioon (UNCLOS). Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium. Veeteede Amet. ISBN 978-9949-403-52-3 Heiki Lindpere. Kaasaegne rahvusvaheline mereõigus. Tallinn, 2003. ISBN 9985-57-525-3
Kihnu valla lipp

Kihnu valla lipp on Pärnu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Kihnu valla lipp. Lipp on kinnitatud 7. novembril 1995. Kihnu valla lipp on ruudukujuline, mille valgel kangal on sinine kaheksaharuline täht. Lipu normaalsuurus on 105x105 cm. Sinine kaheksaharuline täht sümboliseerib ilmakaarte risti ja selle läbi Kihnu kuulsaid meresõitjaid ning laevaehitajaid. Täht märgib samuti põhjamaiselt karge mere keskel asuvat Kihnu saart ennast. Kihnu valla lipp heistakse alaliselt vallavalitsuse hoonel. Ajutiselt võib Kihnu valla lipu heisata riiklikel pühadel, valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega ja muudel avalikel üritustel. Kihnu valla lipp heisatakse hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. Kui Kihnu valla lipp heisatakse koos Eesti riigilipuga, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, valla või muu lipuga, asub Kihnu valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul Eesti riigilipust, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, valla või muust lipust. Maapinnast tõusva lipumasti kõrgus on ligikaudu kuus korda suurem lipu laiusest, seinalipuvarda pikkus ligikaudu kolm korda suurem lipu laiusest. Heisatud lipul jääb lipukanga alumine serv maapinnast vähemalt kolme meetri kõrgusele. Lipp peab olema puhas ja terve. Kihnu valla lipu kujutist võib kasutada valla meenetel. Muudel juhtudel toimub valla lipu kasutamine vallavalitsuse poolt väljastatava loa alusel. Kihnu valla vapp Pärnu maakond Kihnu valla lipp ja vapp valla kodulehel Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Kihnu vald.
Velise mõisa kalmistu

Velise mõisa omanike poolt on rajatud mitu kalmistut: Velise mõisa Maydellide kalmistu, Vigala kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Päärdu külas Vigala vallas Rapla maakonnas Velise mõisa Wetter-Rosenthalide kalmistu, Vigala kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Velisemõisa külas Märjamaa vallas Rapla maakonnas