laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Helju Aren

Helju Aren (sünninimi Nael; 22. august 1936 Leningrad – 17. jaanuar 1984 Tallinn) oli eesti tantsija, Väino Areni abikaasa ja lavapartner. Ta lõpetas 1955 Tallinna Koreograafiakooli (Liia Leetmaa klass) ning töötas aastatel 1955–1975 Estonia teatris baleriinina. Helju Areni rolle: Quiteria sõbratar (Ludvig Minkus, Don Quijote, 1958), Giselle sõbrtar (Adolphe Adam, Giselle, 1959), Nukk (Lydia Auster, Põhjamaa unenägu, 1960), Haldjas ja Kassike (Pjotr Tšaikovski, Uinuv kaunitar, 1962) jt. Ta esines lisaks Viru Varietees varieteetantsijana ja tegutses ka repetiitorina. Helju Nael. Eesti Teatriliit. Helju Nael. Foto. Eesti Teatriliit. Helju Nael. Foto rollist. Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum. Helju Nael. muusikafilm "Helisev päev", 1960. Viru Varietee. Facebook.
Maria Kalm

Maria Kalm (sündinud 2. juunil 1983) on eesti sisustuskunstnik. Ta on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia 2009. aastal. Ta tegutseb teatrikunstnikuna. EKA lõpetajad.
Wojtek Wolski

Wojciech Wolski (enam tuntud nimega Wojtek Wolski; sündinud 24. veebruaril 1986 Zabrzes) on Poola-Kanada jäähokimängija, kes mängib ründajana Tšehhi kõrgliiga klubis Třineci Oceláři vasakäärel. Wolski alustas Põhja-Ameerikas jäähokimängimist 2001. aastal noorte liiga Ontario Junior Hockey League'i klubis St. Michael's Buzzers. Järgmisel hooajal liitus ta Ontario Hockey League'i klubiga Brampton Battalion, kus mängis kuni 2006. aastani. Hooajal 2005–06 valiti ta liiga hooaja silmapaistvamaks mängijaks. 2004. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Colorado Avalanche'i poolt 21. valikuna. Avalanche'i meeskonnas tegi ta debüüdi 2006. aastal Stanley karika väljalangemismängudes. Avalanche'is veetis ta järgmised neli hooaega. 2010. aasta märtsis liitus ta Phoenix Coyotesiga, kuid ta ei olnud enam nii resultatiivne kui eelmistel hooaegadel Avalanche'is, mistõttu liitus ta juba 2011. aasta jaanuaris New York Rangersiga. Hooaja 2011–2012 teises pooles mängis ta Florida Panthers. Hooaja 2012–13 alguses toimunud NHL-i tööseisaku tõttu mängis ta mõnda aega Poola kõrgliiga klubis STS Sanok. NHL-i hooaja alguses liitus ta Washington Capitalsiga. 2013. aasta mais sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Nižni Novgorodi Torpedo. Pärast kahte edukat hooaega Torpedos suundus ta 2015. aastal Magnitogorski Metallurgi. Esimesel hooajal Metallurgiga võitis ta Gagarini karika. Hooaja 2016–17 esimeses pooles mängis ta Kunluni Red Staris, kuid sama juba hooaja sees liitus ta taas Metallurgiga. 2018. aasta oktoobris naasis ta uuesti Kunluni Red Stari. Hooaja 2019–20 keskel suundus ta Třineci Oceláři. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Kanada jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. Ta lõi turniiril kolm väravat, sealhulgas ühe pronksimatšis Tšehhi vastu. Wojtek Wolski KHL.ru lehel Wojtek Wolski NHL.com lehel Wojtek Wolski hockeydb.com lehel
Clonmines

Clonmines on alev, mis paikneb Bannow Bay piirkonna loodeosa kaldal Wexfordi krahvkonnas Leinsteri provintsis Iirimaal. Seal asuvad suurepärased keskaegsete mahajäetud linnuste näited. Alevist 3,4 kilomeetrit kirdesse jääb üle silla Wellingtonbridge'i küla, mis asub teisel pool Corocki jõekoolet. Clonminesi vaatamisväärsused kuuluvad enamasti eravaldusse. Alevis asuvad kahe vallitorni, ühe kindlustatud 17. sajandi hoone, ühe Nikolausile pühitsetud kiriku ja ühe augustiinlaste kloostri varemed. 2016. aastal rajasid Erasmus+ programmi "Euroopa vabatahtlik teenistus" raames kümme noort Leedust, Eestist, Austriast, Rumeeniast ja Hispaaniast kohalike abiga Iiri riigi revolutsioonilise alguse tähistamiseks Clonminesi sajanda aasta mälestusaia. Heategevusühing Eolas Soiléir on noortevahetusi korraldanud ka enne pärast seda. https://www.independent.ie/regionals/newrossstandard/news/european-volunteers-create-1916-garden-in-clonmines-34986152.html "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2018. Vaadatud 6. oktoobril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Paokiirus

Paokiirus on väikseim kiirus, mis võimaldab mingi taevakeha või taevakehade süsteemi külgetõmbejõu mõjupiirkonnast lahkuda. Kerakujulise taevakeha gravitatsiooniväljas tiirleva keha paokiirus on 2 {\displaystyle {\sqrt {2}}} korda suurem tema minimaalsest tiirlemiskiirusest. Paokiiruse toimel muutub ringorbiit paraboolseks trajektooriks. Paokiiruse arvutamiseks võib kasutada seoseid: v e = 2 G M r = 2 μ r = 2 g r , {\displaystyle v_{e}={\sqrt {\frac {2GM}{r}}}={\sqrt {\frac {2\mu }{r}}}={\sqrt {2gr\,}},} kus v e {\displaystyle v_{e}} on paokiirus, G on gravitatsioonikonstant, M on taevakeha mass, millelt lahkutakse ja r on kaugus taevakeha keskpunkti ja paokiiruse arvutamise punkti vahel, g on gravitatsioonikiirendus sellel kaugusel ja μ on standardne gravitatsiooniline parameeter. Galaktika gravitatsiooniväljast lahkumiseks peaks Päike omandama kiiruse umbes 320 km/s (praeguse umbes 250 km/s asemel). Kosmiline kiirus
Kuprava vald

Kuprava vald (läti Kupravas pagasts) on vald Lätis Balvi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Susāji ja Vīksna vallaga. Valla pindala on 3,7 km², sellega on tegemist pindalalt kõige väiksema vallaga Lätis. 2016. aasta seisuga elas seal 402 inimest. Valla keskus on Kuprava küla. Vallamaja asub aadressil Rūpnīcas iela 3, vallavanem on Aleksandrs Tihomirovs. Aastal 2011 olid valla elanikest 45,73 % lätlased, 40,70 % venelased, 6,28 % ukrainlased ja 3,02% valgevenelased. Aastal 1971 rajati Kupravasse drenaažitorusid tootev tehas, ühtlasi ehitati selle peamiselt Venemaalt saabunud tööliste tarbeks kuus viiekorruselist korterelamut. Aastal 1974 sai Kuprava alevi staatuse, selle ümbruskond eraldati sealjuures Susāji külanõukogust. Aastal 1992 kaotas Kuprava alevi staatuse, alevi territoorium muudeti aga Kuprava vallaks. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Balvi rajooni. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Viļaka piirkonda. Vallas on kaks küla. Valla keskus Kuprava on staatusega lielciems ja aastal 2018 oli seal 344 elanikku. Teine valla külad Gailova on staatusega skrajciems ja aastal 2016 oli seal 2 elanikku. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Viļakas novads, vaadatud 30.09 2018 http://pop-stat.mashke.org/latvia-ethnic-comm2011.htm Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Kuprava vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Aasta turismiedendaja

Aasta turismiedendaja on aunimetus, mille kuulutab välja Eesti Turismifirmade Liit (ETFL) igal aastal alates 1992. aastast turismimessil TOUREST. Aunimetuse eesmärgiks on teadvustada üldsusele turismimajanduse olulist osa Eesti Vabariigis ning avaldada avalikku tunnustust konkreetsetele isikutele. Parima edendaja aunimetuse saaja on isik, kes tegutseb otseselt turismialase ettevõtluse küsimustega praktilisel või teoreetilisel tasandil, ettevõtlusega turismiinfrastruktuuri ettevõtetes või turismialase pedagoogilise tööga. Isik peab mõjutama oma tegevusega Eestis või välisriikides oluliselt turismi positiivset arengut Eestis, tal peab olema isiklik tuntus ja autoriteet Eesti turismiringkondades ning laitmatu reputatsioon. Valiku aluseks on ka uute projektide edukas käivitamine ja realiseerimine. Ametlikult kuulutab aasta parima turismiedendaja välja ETFL-i president igal aastal toimuval turismimessil Tourest ning see avaldatakse pressis. Aasta parimale turismiedendajale annab ETFL mälestusplaadi. 1992 – Tiit Kask (Pärnu Turismiarenduse juhataja: turismiprojektide edendamise eest) 1993 – Steve Serenyi (CeCo konsultant: Eesti turismisüsteemi arendamise eest) 1994 – Silvi Bljumovitš (Riigi Turismiameti peadirektor) 1995 – David I. Gorman (ITC D. Gorman+Partner konsultant) 1996 – Toomas Undusk (Eesti Hotellikooli juhatuse esimees: uute hotelliprojektide arendamine ja hotelli Central käivitamine) 1997 – Aivar Ruukel (Soomaa Rahvuspark, Eesti loodusturismi arendaja) 1998 – Eesti Kontsert (Kultuuriturismi edendamise eest väljaspool Tallinna) 1999 – Toomas Sepp (Tallinna linnasekretär) 2000 – Meelis Mõttus (turismi arendamise eest Lõuna-Eestis) 2001 – Tanel Padar ja Dave Benton (Eurovisiooni lauluvõistluse võitmise eest) 2002 – Juhan Paadam (Eurovisiooni lauluvõistlus Tallinnas) 2003 – Tarmo Sumberg (butiikhotelli Kolm Õde avamine ning panus Eesti mainekujundusprojekti "Welcome to Estonia" käivitamisse) 2004 – Ants Leemets (SA Virumaa Muuseumid eestvedaja) 2005 – Jaan Manitski (ettevõtja) 2006 – Heli Tooman (Tartu Ülikooli Pärnu Kolledži turismiosakonna juhataja) 2007 – Varri Väli (MTÜ Eesti Maaturism tegevjuht) 2008 – Kaja Allilender (SA Tartumaa Turism juhataja) 2009 – Jaan Pärn (Meistrite Hoovi asutaja ja eestvedaja) 2010 – Feliks Mägus (Nordic Hotels tegevjuht ja EHRL-i president) 2011 – Bert Rähni (seiklusturismifirma 360º) 2012 – Urmas Dresen (Eesti Meremuuseumi direktor) 2013 – Erik Sakkov (Tallinna Lennujaama juhatuse liige) 2014 – Tarmo Mutso (EAS Turismiarenduskeskuse direktor) 2015 – Peter Hunt (Pärnu Bay ja Saaremaa golfikeskused) 2016 – Urmas Sukles (Haapsalu linnapea) 2017 – Merike Hallik (The European Travel Agents' and Tour Operators' Associations, ECTAA president 2016–2018) 2018 – Kadri Jalonen (Ida-Viru turismiklastri eestvedaja) 2019 – Raili Mengel (Eesti Maaturism juhatuse liige) 2021 – Aivar Ruukel (Soomaa loodusturismi ettevõtja) 2022 – Michelin Guide Eestisse tiim
Li Lirisman

Li Lirisman (sündinud 19. märtsil 1998) on eesti karateka. 2015. aastal tuli ta juunioride maailmameistriks, 2018. aastal U-21 vanuseklassis Euroopa meistriks. Esimese Eesti naiskaratekanana jõudis K1 Premier League'i etapil pjedestaalile, saades teise koha. Li Lirisman - SK Budo Eesti karate ajalugu teinud Lirisman sihib Tokyo olümpiat ERR, 5. oktoober 2018
Leonardo Silva

Leonardo Fabiano Silva e Silva (sündinud 22. juunil 1979 Rio de Janeiros) on endine Brasiilia jalgpallur (kaitsja). Ta mängis peaaegu kogu oma klubikarjääri Brasiilias. Ainus välisklubi, kuhu ta kuulus, oli Araabia Ühendemiraatide klubi Al Wahda FC, kus ta mängis hooajal 2007–2008. Karjääri teises pooles, aastatel 2011–2019 mängis ta Brasiilia kõrgliigas Atlético Mineiro ridades. 2012. aastal sai ta klubiga Brasiilia meistrivõistlustel teise koha. Samal hooajal valiti Leonardo Silva Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Tähtsaim Atléticoga võidetud tiitel oli Lõuna-Ameerika klubide sari Copa Libertadores. 2013. aasta Copa Libertadorese finaalis kohtus Atlético Paraguay klubiga Club Olimpia. Kodumängu oli Olimpia võitnud 2:0. Otsustavas mängus Atléticokodustaadionil lõi Leonardo Silva mängu lõppfaasis seisuks 2:0, mis viis mängu lisaajale ja lõpuks penaltiseeriani, kus Leonardo Silva realiseeris otsustava tabamuse. Minas Geraisi osariigi meistriks tuli ta Atléticoga neli korda. Brasiliense Campeonato Brasileiro Série C: 2002 Campeonato Brasiliense: 2002 Vitória Campeonato Baiano: 2008 Cruzeiro Campeonato Mineiro: 2009 Atlético Mineiro Campeonato Mineiro: 2012, 2013, 2015, 2016, 2017 Copa Libertadores: 2013 Recopa Sudamericana: 2014 Copa do Brasil: 2014
Rekova

Rekova (ka Rekava, Rikova või Rykova) on küla (vidējciems) Lätis Balvi piirkonnas, enne 2009. aastat Balvi rajoonis. Rekova on Šķilbēni valla keskus. Küla asub merepinnast 111 meetri kõrgusel, Riiast 245 ja piirkonna keskusest Viļakast 18 kilomeetri kaugusel. Rekovas asuvad keskkool, raamatukogu, postkontor, leivamuuseum ja kaks katoliku kirikut. Küla tekkis aastal 1909 Čukuļi asunduse juurde rajatud Šķilbēni mõisa Reka karjamõisa juurde. Aastal 1930 kujunes see vastmoodustatud Šķilbēni valla halduskeskuseks. Aastal 1951 sündis seal läti keeleteadlane ja ajakirjanik Juris Cibuļs. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Viļaka piirkonda. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
Grigori Zaks

Grigori Zaks (vene keeles Григорий Давыдович Закс; 1882 Odessa – 29. detsember 1937 Moskva) oli vene revolutsionäär-narodnik, esseer, bolševik, poliitik, sõjaväelane. Aastatel 1917–1918 oli ta Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee liige. Ta töötas ka Tšekaas, kus oli uurimisallüksuse ülem. Aastatel 1924–1925 oli ta Nõukogude Liidu sõjaväeatašee Eestis.
Punane telk

"Punane telk" (vene keeles "Красная палатка") on Nõukogude Liidu, Suurbritannia ja Itaalia koostöös 1969. aastal valminud mängufilm. Filmi režissöör on Mihhail Kalatazov. Filmi on tootnud filmistuudiod Mosfilm, Творческое объединение "Товарищ" ja Paramount Pictures Film. Film räägib Umberto Nobile juhitud õhulaeva Italia ekspeditsiooni päästmisest 1928. aastal. Jäämurdja Krassin eestlasest kaptenit Karl Jõge kehastas Rein Aren. Väike osa filmivõtetest tehti Tallinnas. Võttekohad olid umbes praeguse Linnahalli kohal ja vanal Pääsukese tänaval Maakri kvartalis. Filmivõtted Tallinnas toimusid 1968/1969. aasta talvel ja olid suursündmus, mida ka toonased eesti ajalehed kajastasid. Tallinnas käis filmivõtetel ka Itaalia filmitäht Claudia Cardinale. Sean Connery mängis Amundsenit (andmed puuduvad, kas ka tema käis Tallinnas, sest James Bond, agent 007, oli Nõukogude Liidus samahästi kui täiesti tundmatu). "Punase telgi" võtetele koondati tõeline omaaegsete tähtede paraad (Nõukogude ja Lääne kinostaarid koos). Eestlastest mängisid episoodilisi rolle veel Eve Kivi ja Bruno Oja, aga filmi tiitrites pole neid märgitud. Filmi dekoratsioonid (lennukirusud, kütusetünnid ning vineerist ja papist jäämäed "Spitsbergeni linnakeses Kingsbays") seisid üsna kaua püsti ja tallinlased käisid seal ennast "polaaroludes" pildistamas. Punane telk andmekogus IMDb (inglise)
Paškovi maja

Paškovi maja on riiklikuks arhitektuurimälestiseks tunnistatud klassitsistlik ehitis Venemaal Moskvas; üks linna tuntumaid klassitsistlikke ehitisi. Hoone on nimetatud Venemaa sõjaväelase Pjotr Paškovi (:ru) järgi. Hoones asub tänapäeval Venemaa Riiklik Raamatukogu. Ehitise projekteeris arvatavasti Vassili Baženov ja see ehitati 1784–1786. Aastatel 1861–1921 asus seal Rumjantsevi muuseum.
Nikolai Žukovski nimeline Aerohüdrodünaamika Keskinstituut

TsAGI - N. Žukovski nimeline Aerohüdrodünaamika Keskinstituut, (vene keeles:Центральный аэрогидродинамический институт имени профессора Н. Е. Жуковского (ЦАГИ) on hüdro- ja aerodünaamika-alaste uuringute riiklik keskinstituut Venemaal Žukovskis. TsAGI-is, mille direktor on praegu Kirill Sõpalo, töötab 4490 inimest, asutati 1918. NACA Roskosmos TsAGI 1-EA Koduleht|
Vojenno-istoritšeski Žurnal

Vojenno-istoritšeski Žurnal (vene keeles Военно-исторический журнал ('sõjaajaloo ajakiri')) on kuukiri, mida annab välja Venemaa Kaitseministeerium. Aastast 2008 on ajakirja peatoimetaja polkovnik Igor Tšatšuhh (И. М. Чачух). Ajakirja esimene number ilmus 1939. Aastatel 1941–1958 ajakiri ei ilmunud. Ajakirja tiraaž on 4200 eksemplari. Ajakirja koduleht
Lyman C. Smith

Lyman Cornelius Smith (31. märts 1850, Torrington Connecticuti osariik – 5. november 1910, Syracuse New Yorgi osariik) oli Ameerika Ühendriikide uuendusmeelne tööstur, kelle ettevõtted tootsid nii tulirelvasid kui ka kirjutusmasinaid (Smith-Premier Typewriter Company).  Pikemalt artiklis Smith Tower Kuna ta oli 1914. aastal valminud Smith Toweri tarindustööde rahastaja Vaikse loode keskuses Seattle'i linnas, siis nimetati see tema nime järgi. Kullatud ajastu
Russkaja Starina

Russkaja Starina (vene keeles Русская старина ('Vene vana aeg')) oli ajalooteemaline kuukiri, mis ilmus 1870-1918 Peterburis. Ajakirja viimane toimetaja oli Nikolai Dubrovin.
Looderaudtee

Looderaudtee (ka Loode raudtee; vene keeles Северо-Западные железные дороги) oli Venemaa raudtee, mis eksisteeris 1907–1929. 1929 ühendati Nõukogude Liidu alale jäävad Looderaudtee osad Oktoobri raudteega (vene keeles Октябрьская железная дорога). Looderaudtee moodustati 1. jaanuaril 1907, kui ühendati Balti ja Pihkva–Riia raudtee ning Peterburi–Varssavi raudtee. Looderaudteel oli kaks peamist liini: Balti liin (vene keeles Балтийская линия; 386 versta) ja Varssavi liin (vene keeles Варшавская линия; 1046 versta).
Estländische Wochenschau

Estländische Wochenschau oli aastatel 1929-1930 Tallinnas ilmunud saksakeelne ajaleht. Ajaleht ilmus sagedusega kord nädalas. Ajalehe asutasid Edgar von Wahl väljaandjana ja Karl Steinberg toimetajana. Nende väljaandmisel ilmusid Estländische Wochenschau 1929. aasta numbrid 1-15. Nr 16–40 väljaandja ja toimetaja oli Arthur Hoffmann. 1930. aastal oli ajalehe väljaandja ja vastutav toimetaja Eduard Clever ning toimetaja Edmund Hunnius. Ajalehe avanumbris toodi välja, et Estländische Wochenschau on mõeldud eelkõige neile lugejatele, kel pole võimalust või tahtmist iga päev ajalehti lugeda, aga kes sellegipoolest soovivad maailmas toimuvaga kursis olla. Toimetus seadis endale eesmärgiks pakkuda võimalikult mitmekesist sisu ja ühtlasi olla Eesti saksluse loomutruu peegel. An unsere Leser Estländische Wochenschau, 24. märts 1929. Digari Eesti artiklite andmebaasis Estländische Wochenschau E-kataloogis ESTER Eesti rahvusbibliograafia kataloogis
Sergio Díaz

Sergio Ismael Díaz Velázquez (sündinud 5. märtsil 1998 Itauguás) on Paraguay jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliiga klubis Corinthians. Díaz alustas profikarjääri 2014. aastal Paraguay kõrgliiga klubis Cerro Porteño. Esimesel hooajal lõi ta liigas üheksa väravat. 2015. aasta hooajal tuli ta klubiga Paraguay meistriks. 2016. aastal sõlmis ta lepingu Madridi Realiga. Ta on kuulunud Madridi Reali noorte- ja teise meeskonda Real Madrid Castilla. Hooajal 2017–2018 mängis ta laenulepingu alusel Hispaania tugevuselt teise liiga klubis Lugo. 2018. aasta juulis läks ta pooleteiseks aastaks laenule Corinthiansisse. Debüüdi Paraguay rahvuskoondises tegi Díaz 2. juunil 2017 sõprusmängus Prantsusmaa vastu. Cerro Porteño Primera División: 2015 Apertura Corinthians Campeonato Paulista: 2019 Sergio Díaz Soccerway.com lehel
Rõõm (perekonnanimi)

Rõõm on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Rõõm (Röhm, Rööm, Roem, Röm ja Roem) on pandud 12 mõisas. Nimede eestistamisel määrati Rõõm uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Heinmann ja Nevdatschin. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Rõõm 86 mehel ja 100 naisel. Grethe Rõõm (sündinud 1976), eesti lastekirjanik ja fotograaf Hans Rõõm (1899–1942), eesti põllumees Rein Rõõm (sündinud 1945), eesti füüsik Toomas Rõõm (sündinud 1961), eesti füüsik
Klaasmägi

Klaasmägi on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Klaasmägi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Glasberg (Paasvere vallas). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Klaasmägi Eestis 10 mehel ja 10 naisel.
Eeljärv

Eeljärv on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Eeljärv uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Enkoff (Ravila vallas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Punapart

Punapart on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Punapart (Punnapart) on pandud Lehmja mõisas Harju-Jaani kihelkonnas, Peningi mõisas Harju-Jaani kihelkonnas, mõlemad Harjumaal, ja Roosna-Alliku mõisas Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal. Nimede eestistamisel määrati Punapardi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kasela ja Maidla. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Punapart Eestis 16 mehel ja 20 naisel.
Puunurm

Puunurm on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Puunurm uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Paurmann, Punik ja Schmidt. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Puunurm Eestis 7 mehel ja 7 naisel.
Tambek

Tambek on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Tambek (Tambeck, Tambek) on pandud viies mõisas Järva-, Lääne- ja Virumaal. Nimede eestistamisel oli Tambek nii muudetav kui antav perekonnanimi: Tambek määrati uueks perekonnanimeks Tambergi-nimelistele isikutele ja Tambeki-nimelistele isikutele määrati uueks perekonnanimeks Tali, Tamme, Tammemäe, Tammin ja Tammjärv. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tambek Eestis 18 mehel ja 21 naisel. Andres Tambek (1952–2003), eesti arhitekt Elmar Tambek (1897–1991), Eesti jurist ja sõjaväelane Ülo Tambek (1922–1979), eesti filmirežissöör ja tõlkija, eelmise poeg Irene Tambek (1994–), eesti ajakirjanik ja meediategelane, eelmise lapselapselaps
Peips

Peips on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Peips on pandud Õisu mõisas Paistu kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Peips uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Putting (Kabala vallas 1938. aastal). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Peips Eestis 23 mehel ja 16 naisel. Hans Peips (1909–1989), eesti loomaarst Leida Peips (sündinud 1937), eesti lüpsja Triin Peips (sündinud 1982), eesti laske- ja murdmaasuusataja
Helistve

Helistve on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Helistve uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Soss (Kasaritsa vallas 1936. aastal). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Soss

Soss on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Soss on pandud Võisiku mõisas Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal ja Vastse-Kasaritsa mõisas Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Sossi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Helistve, Lannes ja Loit. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Kaljuvald

See artikkel räägib mütoloogia mõistest. Perekonnanime kohta vaata artiklit Kaljuvald (perekonnanimi). Kaljuvald (ka Kaleva ehk Kaljuve) on eesti pseudomütoloogias kangelaste (Vanemuine, Ilmarine, Lämmeküne, Vibuane ja teised) eluase. Kaljuvalda samastatakse Soomega. Faehlmann, Friedrich Robert. Müütilised muistendid. Eesti Raamat, Tallinn, 1979, lk 5
Uhke

Uhke on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Uhke (Uchke, Ucke, Uhke, Uke) on pandud viies mõisas Lääne-, Pärnu-, Saare- ja Tartumaal). Nimede eestistamisel määrati Uhke uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Jaansen. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Uhke Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel. Rein Uhke (1904–1966), eesti vaimulik Zelia Aumere (kodanikunimi Zelia Uhke, 1919–1998), eesti viiuldaja, eelmise abikaasa
Urmas Treiel

Urmas Treiel (sündinud 19. aprillil 1968) on Eesti munitsipaalpoliitik. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 1992. aastal majandusküberneetika alal. Samas ülikoolis kaitses ta 2003. aastal ärijuhtimises magistritöö "Avaliku ja erasektori koostöö omavalitsuste investeerimissuutlikkuse tõstmisel" ning sai magistrikraadi. Ta õpetab Tallinna Tehnikaülikooli Kuressaare Kolledžis finantsjuhtimist. Ta on töötanud Tallinna Pangas ja Tartu Kommertspangas osakonnajuhatajana. Aastatel 2001–2005 oli ta Kuressaare abilinnapea arengu ja majanduse alal, 2005. aasta juunist novembrini Kuressaare linnapea ning 2005. aasta novembrist linnavolikogu rahandus- ja majanduskomisjoni liige. 2006. aasta aprilli algusest juhib ta osaühingut Väinamere Liinid. 25. jaanuarist 2000 kuulub ta Eesti Reformierakonda. Ta on olnud Eesti meister kaugushüppes.[viide?] Urmas Treiel on abielus kergejõustiklase Virge Treieliga. Biograafia ESBL-is