laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pjotr Jeršov

Pjotr Jeršov (vene Пётр Павлович Ершов; 6. märts (vkj 22. veebruar) 1815 Bezrukovo, Išimi maakond, Tobolski kubermang – 30. august (vkj 18. august) 1869 Tobolsk) oli vene luuletaja ja proosakirjanik. Tema peateos on värssmuinasjutt "Küürselg-sälg" ("Конёк-Горбунок", 1834), mis kuulub vene lastekirjanduse klassikasse.
Urmas Grauen

Urmas Grauen (sündinud 25. juulil 1952 Järva-Jaanis) on eesti alpinist. Mägironijana on ta viiel korral tõusnud üle 7000 meetri kõrguste mägede tippu. Hiljem on ta tegutsenud alpinismitreenerina (sealhulgas töötanud Gruusia alpinismikoondises) ja mägigiidina. Ta neid väheseid eesti alpiniste, kes on saanud alpinismis NSV Liidu meistersportlase aunimetuse (1980). Alates 1992. aastast on ta teede hooldus- ja ehitustehnika müügiga tegeleva aktsiaseltsi Grader Service direktor. 1970. aastal lõpetas ta Türi Keskkooli ja 1975. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna. Alpinismiga hakkas ta tegelema 1972. aastal. Kaljuronimises on ta mitmekordne Eesti meister. 1982. aastal läbis ta Kesk-Aasias 6. kategooria marsruudi "Kamin Kagor". Tegemist on keskmiselt 82-kraadise, kohati negatiivse kaljuseinaga, kõrguste vahega 1200 meetrit. 1984. aastal viidi läbi Ilmar Priimetsa juhtimisel ekspeditsioon Pamiiris, et vallutada üks nimeta 6047 m kõrgune mäetipp. Esmatõusust 17. augustil 1984 võttis osa ka Grauen. Tipule pandi nimeks Tallinna mäetipp. 1991. ja 1992. aastal juhtis ta mitu ekspeditsiooni: Pamiiris Lenini mäetippu (7134 m) ja 1994. aastal eestlaste gruppi Aafrikas Kilimanjaro mäe tippu (5895 m). Mägigiidi tunnistuse sai ta Nõukogude Liidu alpinismilaagritest (toona nimetati sellise tunnistuse saanuid alpinismi instruktoriteks). 1970. aastate lõpul hakkas NSV Liidu Spordikomitee rahvusvaheliste laagrite juhtkond kutsuma valitud Eesti alpiniste tööle konsultantideks ja mägipäästjateks välismaalaste NSV Liidu mägedele tõuse organiseerivaisse alpilaagritesse. Kutsutute seas oli ka Urmas Grauen. Aastatel 1980–2003 oli ta ka alpinismitreener, sealhulgas töötas ta treenerina Abhaasia ja Gruusia alpinismikoondistes ning peatreenerina Eesti alpinismikoondises. Tema abikaasa Aili Grauen on alpinist, kes on tõusnud Kilimanjaro (5895 m) tippu. Neil on kolm last: Peteri, Viljar ja Evelin, kellest Peteri on edukas maadleja ning Viljar on alpinist, triatleet ja maratonijooksja. Johan Ahlberg: "Urmasel on alpinismis head perspektiivid nii füüsiliste kui moraalsete eelduste poolest. Tema jaoks ei ole kõrguses mäeküljele tõmmatud mõttelist punast horisontaaljoont – siiani ja mitte sammugi kõrgemale. Selline mõtteline "lagi" on igal meist, kuid tema lagi on kõrgel! Võib-olla üle 8000 meetri!" Grauen, Urmas. entsyklopeedia.ee Alpinistid: Eva Liivak hukkus kaaslaste hulljulguse tõttu. epl.delfi.ee Esileht. grader.ee Töötajad. grader.ee Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee Firni ajalugu. firn.ee Peteri Grauen[alaline kõdulink]. spordiinfo.ee Aili Polt, Grauen. tiigi.ee Johan Ahlberg. "Mäed kutsuvad. Miks?" Tallinn, 1997. Lk 95 Alpinistid: Eva Liivak hukkus kaaslaste hulljulguse tõttu. epl.delfi.ee. 14.07.2008
Aleksei Koltsov

Aleksei Koltsov (vene Алексей Васильевич Кольцов; 15. oktoober (vkj 3. oktoober) 1809 Voronež – 10. november (vkj 29. oktoober) 1842 Voronež) oli vene luuletaja. Aleksei Koltsov oli pärit karjakaupmehe perekonnast. Ta haridustee jäi poolikuks, kuna ta pidi tööle asuma oma isa äris. Esimese luuletuse kirjutas Aleksei Koltsov 1825. aastal. Ajakirjanduses avaldati tema esimesed luuletused 1830. aastal. 1831. aastal tutvus Koltsov Moskvas Vissarion Belinskiga. Tema ainus eluaegne luulekogu "Luuletused" ("Стихотворения") ilmus 1835. aastal. Кольцов, Алексей Васильевич Энциклопедия Кругосвет
Gasherbrum IV

Gasherbrum IV (urdu keeles |گاشر برم -4; hiina keeles 加舒尔布鲁木IV峰 (Jiāshūěrbùlǔmù IV Fēng)) on mägi Gasherbrumi mäemassiivis Baltoro Muztaghi mäeahelikus Karakoramis. Mägi asub Gilgit-Baltistanis Pakistanis. Gasherbrum II-st jääb see 4,3 km lääneloodesse. Mäe kõrgus on 7932 m ja see on maailmas kõrguselt 17. mäetipp. Esmatõusu mäele tegid 6. augustil 1958 Itaalia ekspeditsiooni liikmed Walter Bonatti ja Carlo Mauri, kes tõusid tippu mäe põhjapoolsest küljest. Mäe lääneküljelt tegi esmatõusu 1985. aastal Poola alpinist Wojciech Kurtyka. Gasherbrum II Gasherbrum III High Asia - All mountains and main peaks above 6650 m. 8000ers.com (download) Gasherbrum IV, China/Pakistan. peakbagger.com
Suhkruleht

Suhkruleht (Stevia) on taimeperekond korvõieliste sugukonnast. Suhkrulehe perekonda kuulub umbes 240 liiki Lõuna-Ameerika taimi, mille looduslik levila on Põhja-Argentinas, Mehhikos, Andides ja Brasiilias. Selle perekonna liiki paraguai suhkrulehte (Stevia rebaudiana) kasutatakse loodusliku suhkruasendaja valmistamiseks.
Elo Tamul

Elo Tamul (kuni 1931 Elisabeth Lokk; 21. jaanuar 1913 Võru – 5. jaanuar 1994 Tartu) oli eesti laulja ja näitleja. 1931. aastal lõpetas ta Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasiumi. 1935–1940 õppis Tartu Kõrgemas Muusikakoolis laulmist Rudolf Jõksi klassis. 1931. aastal asus tööle Võru teatrisse Kannel. 1935. aastast töötas Vanemuises koorilauljana, 1944. aastast ooperi- ja operetisolistina, 1957. aastast draamanäitlejana. Filmis "Kõrboja peremees" mängis ta Kõrboja Madlit. 1949 – Eesti NSV riiklik preemia 1951 – Eesti NSV teeneline kunstnik 1951 – Stalini preemia Ta on maetud Tartu Pauluse kalmistule. Tema poeg on ajaloolane Villu Tamul. Olnud abielus näitleja ja lavastaja August Toropiga ning näitleja Arnold Kasukiga. Eesti Filmi Andmebaas. Elo Tamul Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Riikliku preemia laureaat, teater Vanemuine näitleja Tamul, Elo (1952) ERR arhiiv. Näitlejatund: Elo Tamul (1988) Uusi aunimetusi. Sirp ja Vasar, 13. oktoober 1951
Elita Erkina

Elita Erkina (sündinud 29. juuli 1949 Riias) on Läti-Eesti baleriin ja balletiõpetaja. Lõpetas Riia koreograafiakooli. Aastatel 1971–1987 oli ta Estonia balletisolist. Aastatel 1988–1991 ja 2001. aastast Estonia balletitrupi repetiitor.[viide?] Töötanud ka balletiõpetajana Tallinna Balletikoolis.[viide?] Julia – Sergei Prokofjev "Romeo ja Julia" Kaunitar – Sergei Prokofjev "Kadunud poeg" Tütarlaps – Veljo Tormis "Luigelend" vürstitar Sorokina – Rodion Štšedrin "Anna Karenina" Giselle – Adolphe Adam "Giselle" Kleopatra – Eduard Lazarev "Antonius ja Kleopatra" Veronika – Lepo Sumera "Anselmi lugu" Joanna – Eino Tamberg "Joanna tentata" Eeva – Andrei Petrov "Maailma loomine" Lise – Louis Joseph Ferdinand Hérold "Asjatu ettevaatus" Sülfiid – August Bournonville "Sülfiid"[viide?] Ta on 1983. aastast abielus Viktor Fedortšenkoga.[viide?] 1973, 1975 ja 1981 Eesti NSV Teatriühingu preemia 1976 Eesti NSV teeneline kunstnik[viide?] 2021 Rahel Olbrei nimeline auhind[viide?] Liina Liiv. Elita Erkina ehk kes on repetiitor? Estoonlane 3/2016 Eesti NSV Teatriühingu preemiad parimate loominguliste saavutuste eest P. Palm, M. Värk. Elita Erkina. Eesti NSV Kultuuriministeerium, 1986 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. RAT "Estonia" balletisolist Elita Erkina nimiosalisena balletis "Sülfiid" (1983)
Sigrid Orusaar

Sigrid Orusaar (sündinud 30. oktoobril 1944 Tallinnas) on eesti flötist. 1963. aastal lõpetas flöödi erialal Tallinna Muusikakooli, kus tema õpetajaks oli Kaljo West. 1968. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi Elmar Peäske flöödiklassi. Aastatel 1962–2014 oli ta Estonia teatri orkestri flöödimängija, olnud ka flöödirühma kontsertmeister. 1983 Eesti NSV teeneline kunstnik 2004 Valgetähe V klassi teenetemärk 2009 Otto Hermanni nimeline auhind Trompetist ja dirigent Helmut Orusaar on tema isa. Tema abikaasa oli klarnetist Roland Kriit. Viiuldaja Kristina Kriit on tema tütar. Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 169 Kultuurileht, 21.10.1994 http://statistika.teater.ee/stat/actors/show/70 "Eesti Teatriliit. Otto Hermanni nimeline auhind". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2016. Vaadatud 24. oktoobril 2016. Teatrielu 2013, lk 259 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Orusaar, Sigrid, Eesti NSV teeneline kunstnik - RAT "Estonia" orkestrant (1983) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Tallinna Riikliku Konservatooriumi õppejõud Elmar Peäske üliõpilasele Sigrid Orusaarele flööditundi andmas (1964) ERR arhiiv. Teatrilood. Sigrid Orusaar (2003)
Inge Saarsalu

Inge Saarsalu (sündinud 25. jaanuaril 1952 Tallinnas; sünninimi Inge Arro) on eesti balletitantija ja tantsupedagoog. Ta on lõpetanud Tallinna Koreograafiakooli. Aastatel 1970–1992 oli ta Estonia teatri balletisolist, hiljem Estonia teatri balleti repetiitor ja Tallinna Balletikooli balletiõpetaja. Aastast 1999 on ta töötanud USA-s Colorado balletiteatri ballettmeistrina ning Nevada balletiteatri repetiitori ja tantsupedagoogina. 1984 Eesti NSV teeneline kunstnik Tema abikaasa oli Lembit Saarsalu. Tal on tütar näitleja Irmeli Saarsalu. Inge Arro: Üllatas, kui sihikindlalt ja kontsentreeritult töötatakse. Sirp, 25.08.2000 Academy of Nevada Ballet Theatre Faculty[alaline kõdulink] Rahvusarhiivi fotode andmebaas. RAT "Estonia" balletisolist Inge Arro (1978) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Inge Arro (1979) ERR arhiiv. Vikerkäär. Inge ja Lembit Saarsalu (2000) ERR arhiiv. Keskööprogramm. Balletijuttu Inge Arroga (2000)
Michał Sokolnicki

Michał Hubert Sokolnicki (6. veebruar 1880 Kaszewy Kościelne – 17. jaanuar 1967 Ankara) oli poola ajaloolane, diplomaat, poliitik. Aastatel 1920–1922 oli ta Poola saadik Soomes ja ühtlasi alates 2. detsembrist 1921 ka Poola saadik Eestis. Aastatel 1923–1931 töötas ta Varssavi Poliitteaduste Kõrgkooli õppejõuna. Aastatel 1931–1936 oli ta Poola saadik Taanis ja 1936–1945 suursaadik Türgis. https://web.archive.org/web/20161022154049/http://www.tallinn.msz.gov.pl/et/poola_vabariigi_suursaatkond/suursaadik/suur/ (vaadatud 24.10.2016) Biograafia Poola Vabariigi Suursaatkonna Tallinnas veebilehel
Jan Starzewski

Jan Michał Polikarp Starzewski (26. jaanuar 1895 Wadowice – 25. jaanuar 1973 London) oli Poola diplomaat, poliitik. Juulist 1933 kuni detsembrini 1934 oli ta Poola asjur Eestis. Aastatel 1936–1940 oli ta Poola saadik Taanis. Aastatel 1972–1973 oli ta Poola välisminister eksiilis.
Józef Wołodkowicz

Józef Wołodkowicz (25. juuli 1889 Vilno – 13. mai 1947 Kairo) oli Poola diplomaat. 10. juulist 1928 15. jaanuarini 1929 oli ta Eestis Poola saatkonna asjur, seejärel 31. juulini 1932 saatkonna konsulaarosakonna ülem.
Micro Instrumentation and Telemetry Systems

Micro Instrumentation and Telemetry Systems (lühend MITS) oli Ameerika Ühendriikide ettevõte, mille asutasid 1969. aastal New Mexicos Albuquerques Ed Roberts ja Forrest Mims. MITS alustas 1971. aastal elektrooniliste kalkulaatorite tootmist ja 1975. aastal personaalarvutite tootmist. 1971. aastal hakati tootma lauakalkulaatorit MITS 816, mis muutus kiiresti populaarseks ja selle müügitulu ületas 1973. aastal 1 miljonit dollarit. Hinnasõja tõttu jäi ettevõte 1974. aastal võlgadesse. Jaanuaris 1975 jõudis müüki esimene personaalarvuti Altair 8800. Arvuti, mille hind oli 397 dollarit, sai väga populaarseks. Paul Allen ja Bill Gates kirjutasid selle jaoks Altair BASICu, interpretaatori BASICu jaoks ning nad kolisid Albuquerque'i, kus asusid tööle MITS-i. Sama aasta juulis asutasid nad oma ettevõtte Microsoft. MITS-i müügitulu kasvas 1976. aastal 6 miljoni dollarini ning järgmisel aastal müüdi see ettevõttele Pertec Computer.
Ivo Juul

Ivo Juul (sündinud 12. augustil 1939) on eesti tšellist ja muusikapedagoog. 1958. aastal lõpetas ta Tallinna 10. Keskkooli. Samal aastal lõpetas ka Tallinna Muusikakooli tšello eriala. 1963. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi August Karjuse tšelloklassi ja jätkas tšelloõpinguid Moskva Konservatooriumi aspirantuuris, mille lõpetas 1966 (juhendaja Sergei Širinski). 1971. aastast mängis tšellot Estonia teatri orkestris, 1978. aastast tšellorühma kontsertmeister. Aastatel 1966–1978 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi tšello õppejõud. Tema õpilasi on Aare Tammesalu ja Lembi Mets. Töötab Võru Muusikakooli tšelloõpetajana. 1981 – Eesti NSV teeneline kunstnik Tema vend Jaanus Juul oli pianist ja helilooja. "Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuni 2016. Vaadatud 24. oktoobril 2016. "Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. oktoober 2016. Vaadatud 24. oktoobril 2016. Eesti Muusikaakadeemia 80[alaline kõdulink] Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 59 Võru Muusikakool. Inimesed Rahvusarhiivi fotode andmebaas. II vabariiklikul interpreetide konkursil esimese koha saavutanud tšellist Ivo Juul (1969) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Juul, Ivo, Eesti NSV teeneline kunstnik, RAT "Estonia" tšellorühma kontsertmeister (1981)
Ilgvars Pauls

Ilgvars Pauls (sündinud 24. septembril 1957 Jelgavas) on läti alpinist. Ta on erialalt ehitusinsener. Ta on Baltimaade edukaim mägironija. Alpinismiga hakkas ta tegelema 1978. aastal. Oma esimese kaheksatuhandelise tippu jõudis ta 1993. aastal Himaalajas. 10. oktoobril tõusis ta koos Teodors Ķirsise ja Imants Zaulsiga Läti ekspeditsiooni käigus Dhaulagiri (8167 m) tippu. 1999. aastal üritas ta tõusta, kuid ebaõnnestunult, rahvusvahelise ekspeditsiooni käigus Himaalajas Makalu (8485 m) tippu. Kõrgusel 7500 oli ta sunnitud tagasi pöörduma. Tema taanlasest kaaslane hukkus laskumisel. 1993 – Dhaulagiri (8167 m) 1996 – Cho Oyu (8188 m) 1997 – Džomolungma (8848 m) 1998 – Lhotse (8516 m) 1998 – Xixabangma kõrvaltipp Xixabangma Central Summit (8008 m)). 2000 – Gasherbrum II (8034 m) 2001 – Nanga Parbat (8125 m) Ilgvars Pauls. "Everesta otrā seja" ('Everesti teine pale') (2007) [1] Ilgvars Pauls. ilgvarspauls.lv Solis virs astotā kilometra. sporto.lv LATVIJAS HIMALAJU EKSPEDĪCIJA DOSIES CEĻĀ. sportacentrs.com Noslēpumainais Lielais Melnais. sporto.lv 8000m Summits. ilgvarspauls.lv Ilgvars Pauls[alaline kõdulink]. velosipedists.wix.com Ar godbijību pret kalnu. Ingvars Pauls oma esimese raamatu esitlusel (jaanuaris 2008)
Anu Põldar-Murss

Anu Põldar-Murss (23. jaanuar 1898 – 20. veebruar 1990; sünninimi Angelina Enson; aastatel 1920–1940 Angelina Pulst; 1940–1952 Anu Põldar) oli eesti näitleja. Aastatel 1943–1964 oli ta Ugala teatri näitleja. 1958 Eesti NSV teeneline kunstnik Aastatel 1920–1933 oli ta abielus näitleja Hans Pulstiga. Aastatel 1952–1972 oli ta abielus näitleja Raido Mursiga. Eesti Entsüklopeedia. Pulst, Hans Eesti Entsüklopeedia. Murss, Raido Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Stseen H. Heijermansi näidendist "Lootus õnnistusele" Viljandi teatris "Ugala", (vasakult) Jo - Helja Valler, Kniertje - Anu Põldar, Geert - Edgar Valge
Vladõslav Terziul

Vladõslav Oleksandrovõtš Terziul (ukraina keeles: Владислав Олександрович Терзиул; 18. juuni 1953 Artjom, Primorje krai – 18. mai 2004 Makalu) oli Ukraina alpinist. Ta on tõusnud peaaegu kõigi üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu. Ta hukkus 2004. aastal Himaalajas asuva Makalu (8485 m) tipust laskumisel. Alpinismiga hakkas ta tegelema 1979. aastal. 2000. aastal laskus ta suuskadel Cho Oyu tipust. 2001. aastal tõusis ta esimesena Manaslu tippu (8163 m) mäe kagu küljel asuva ribi kaudu. See oli uus marsruut tippu jõudmiseks. Ta on tõusnud 12 üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu. Ülejäänud kahel (14-st) kaheksatuhandelisel mäel jäi tal aga peatipp vallutamata. Karakoramis asuval Broad Peakil (peatipp 8051 m) ronis ta 1995. aastal eeltipule (8028 m) ja Himaalajas asuval Xixabangmal (peatipp 8027 m) tõusis ta 2000. aastal kesktipule (Xixabangma Central Summit (8008 m)). Ukraina mägiekspeditsioon tõusis 27. septembril 2000 Xixabangmale klassikalist marsruuti mööda (põhja küljelt, s.t Hiina poolt). Laskumine kõrguselt 7400 m oli plaanitud teha suuskadel. Kuid tipumeeskond peatipule ei roninudki, sest selle olemasolust polnud neil üldse midagi teada. Neil oli teada, et kõik ekspeditsioonid tõusevad Central Summitile ja et hiina ametnikud aktsepteerivad seda tipputõusuna Xixabangmale ja väljastavad selle tõenduseks ka sertifikaate. Nagu hiljem on ukraina ekspeditsiooni osalejad öelnud, et kui meeskond oleks teadnud, et mööda tipuharja on vaja veel edasi sumada, oleks seda ka tehtud. Rahvusvahelise klassi meistersportlane (1999) Teeneline meistersportlane (2000) История украинского альпинизма в лицах: Владислав Терзыул. alp.org.ua Шиша-Пангма 8013 м. terzyul.info
Viktor Kirpu

Viktor Kirpu (31. oktoober 1955 Tartu –11. oktoober 2018) oli eesti vehkleja ja vehklemistreener. Ta lõpetas aastal 1972 Tartu 6. Keskkooli ja aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Ta hakkas vehklemist harrastama aastal 1966 Tartu Laste ja Noorte Spordikoolis Tiit Räni juhendamisel. Aastatel 1967–1971 oli tema treeneriks Rein Kamarik, aastatel 1971–1976 Toomas Liivak ja aastatel 1976–1984 Klavdi Jadlovski. 2014 Eesti Vabariigi spordipreemia (epeenaiskonna treenerite kollektiiv - Kaido Kaaberma, Samuil Kaminski, Viktor Kirpu, Helen Nelis-Naukas, Natalja Kotova - silmapaistva ja tulemusliku töö eest Eesti kuldse epeenaiskonna ettevalmistamisel vehklemise Euroopa meistrivõistlusteks 2013. aastal) Tema tütar on vehkleja Erika Kirpu, abikaasa on vehklemistreener Irina Satanenko. Suri teenekas vehklemistreener Viktor Kirpu Biograafia ESBL-is
Sõja-Revolutsioonikomitee

Sõja-revolutsioonikomiteed olid bolševike partei algatusel relvastatud võimuhaaramise ettevalmistamiseks ja juhtimiseks asutatud organid. Eestimaa Sõja-Revolutsioonikomitee oli Tallinnas Eesti Nõukogude II Kongressil valitud bolševike (VSDT(b)P) ja pahempoolsete esseeride (SR) initsiatiivgrupp relvastatud võimuhaaramise ettevalmistamiseks ja läbiviimiseks Eestimaa kubermangus. Tegutses novembrist 1917 kuni jaanuarini 1918. Sõja-Revolutsioonikomitee moodustati ka Esimese detsembri mässu ettevalmistamiseks ja läbiviimiseks. Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee
Aleksei Kovaltšuk

Aleksei Kovaltšuk (sündinud 29. septembril 1957) on Eesti alpinist. Alpinistina on ta tõusnud kahe üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu, sealjuures oli ta esimene Eesti mägironija, kes tõusis kaheksatuhandelise tippu (1996). Ta töötab Tallinnas ühe firma direktorina. 1996. aasta sügisel võttis ta välismaalasena osa Venemaa mägiekspeditsioonist Himaalajas Cho Oyule (8188 m). Tipputõus õnnestus 26. oktoobril. 1998. aasta mais võttis ta osa rahvusvahelise koosseisuga Venemaa ekspeditsioonist Džomolungmale (Eestist oli veel meeskonna koosseisus Boriss Slepikovski). Tõus tippu ebaõnnestus mõlemal Eesti alpinistil: Eesti lipp jäi seekord üles viimata. 14. mail 2002 tõusis ta Peterburi grupi koosseisus Himaalajas Lhotse (8516 m) tippu. 2002 – J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (tõus Lhotse tippu) Ta elab Tallinnas. Alpinismiringkonnas on tal hüüdnimi Rousseau. Эверест '98. cetneva.spb.ru ПОГОНЯ В БОЛЬШИХ ГОРАХ. russianclimb.com Впереди - Эверест. moles.ee Три вершины одного года. vokrugsveta.ru Эверест. Узбекская экспедиция, или врать надо уметь. akayomov.narod.ru Raivo Plumer, Tõivo Sarmet. "Everesti päevik". Pegasus: Tallinn, 2005. Lk 48 8000. ajaveeb.alpinism.ee Российская экспедиция на Лхоцзе. alpclub.ur.ru Teoksil. jkalpiklubi.ee Эверест '98 по классическому пути с севера Ekspeditsioon Džomolungmale 1998. aasta mais ЛХОЦЗЕ-2002 или ДИРЕКТОРСКИЙ ПОХОД Ekspeditsioon Lhotsele 2002. aasta mais
Eero Neemre

Eero Neemre (1936. aastani Ernst-Nikolai Nüssik; 22. märts 1905 Ropka vald, Tartumaa – 28. september 1994 Viljandi) oli eesti näitleja ja lavastaja. Aastatel 1943–1945 oli ta Ugala teatri kunstiline juht, hiljem näitleja. Tõnis – Aadu Hint "Tuuline rand" Babits – Ivan Franko "Varastatud õnn" pastor Manders – Henrik Ibsen "Kummitused" Ignatov – Aleksei Arbuzov "Tanja" Madis Muke – Luise Vaher "Katrina" Batista – William Shakespeare "Tõrksa taltsutus" Eesti maavanem – Eduard Vilde "Kui Anija mehed Tallinnas käisid" Terezèak – Ivan Bukovèan "Enne, kui kukk saab laulnud" Vanamees – Vladimir Maljagin "UFO-d" Aleksander Korneitšuki näidend "Platon Kretšet" Eži Ljutovski näidend "Perekondlik asi" 1967 Eesti NSV teeneline kunstnik 1970 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri 1979 Eesti NSV Teatriühingu preemia Tema abikaasa oli näitleja Eeva Vahur. Eesti NSV teenelisi kunstnikke. Sirp ja Vasar, 10. märts 1967 Ugala teater. Ajalugu Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Neemre, Eero - Viljandi Draamateatri "Ugala" näitleja Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Viljandi Draamateatri "Ugala" näitleja Eero Neemre osatäitjana lavastuses "Enne, kui kukk saab laulnud"
Georg Metssalu

Georg Metssalu (sünninimi Georg Melnikov; 22. juuni 1919 – 14. juuni 2004) oli eesti laulja (tenor). Tema muusikukarjäär sai alguse 1935. aastal orkestris Modern Trubaduur, kus ta mängis viiulit ja saksofoni. 1936. aastast tegutses ansambli Kuldne Seitse laulja ja löökpillimängijana. Eraviisiliselt trummi õppides kujunes ta mõne aastaga üheks Eesti paremaks džässtrummariks. Aastatel 1945–1955 õppis laulmist eraviisiliselt Jenny Siimoni juures. 1945. aastast oli ta Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja. Aastatel 1951–1997 laulis kvartetis RAM-1. Mänginud löökpille ka ansamblis Rütmikud ja Emil Laansoo ansamblis. Ta on maetud Tallinna Siselinna kalmistule. 1974 Eesti NSV teeneline kunstnik "Eesti Jazz 90. Sving jõudis Eestisse". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. jaanuar 2017. Vaadatud 24. oktoober 2016. Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 146 Muusika.ee Georg Metssalu Kalmistute register HAUDI Riiklik Akadeemiline Meeskoor. Ansambel RAM-1 liikmed: Raimond Alango, Tiit Köster, Georg Metssalu, Evald Jaansoo, Ilmar Talvik ERR arhiiv. Georg Metssalu foto (2001) ERR arhiiv. Muusikaline tund. Georg Metsalu 70 (1989) ERR arhiiv. Vello Mikkser. Georg Metssalu (2004)
MaryAnn Mihychuk

MaryAnn Mihychuk (ukraina keeles Мері-Енн Мігичук; sündinud 27. veebruaril 1955 Vitas) on ukraina päritolu Kanada poliitik, ta on Kanada Liberaalse Partei liige. Ta oli 4. novembrist 2015 kuni 10. jaanuarini 2017 Kanada tööminister. Ta sündis aastal 1955 Vitas Manitoba provintsis ukraina päritolu vanemate lapsena. Ta lõpetas aastal 1979 Winnipegi Ülikooli bakalaureuse- ja aastal 1984 Brocki Ülikooli magistrikraadiga. Ta on elukutselt sertifitseeritud geoloogiainsener. Ta töötas aastatel 1984–1986 geoloogina Newfoundlandi ja Labradori ning 1986–1992 geoloogina Manitoba provintsis. 5. oktoobrist 1999 kuni 4. novembrini 2003 oli ta Manitoba provintsi kaubandus- ja tööstusminister, 4. novembrist 2003 kuni 21. maini 2004 oli ta samuti minister Manitoba provintsi valitsuses. Aastal 2004 kandideeris ta Winnipegi linnapeaks, kuid kaotas valimistel Sam Katzile. 4. novembrist 2015 kuni 10. jaanuarini 2017 oli ta Kanada tööminister. Ta on ka Kanada Parlamendi alamkoja (House of Commons) liige. Ta oli aastatel 1989–2014 Uue Demokraatliku Partei liige. Aastast 2014 on ta Kanada Liberaalse Partei liige. Ta on aastast 1992 abielus Kenneth Marshalliga, neil on kaks tütart ja poeg. http://www.gov.mb.ca/legislature/members/mla_bio_living.html#m
Raimond Alango

Raimond Alango (ka Raimund Alango; 27. veebruar 1926 Tallinn – 5. september 2010) oli eesti laulja (bass) ja laulupedagoog. Lõpetas 1945. aastal Tallinna 1. Keskkooli. Aastatel 1947–1949 õppis laulmist Tallinna Muusikakoolis. 1955. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi laulu eriala Tiit Kuusiku klassi. 1945–1947 laulis ta Tallinna Polütehnilise Instituudi meeskooris. Aastatel 1947–1989 oli ta Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja. Aastatel 1951–1997 laulis kvartetis RAM-1. Aastatel 1970–1985 töötas ta lauluõpetajana Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis, aastatel 1985–1996 Tallinna Konservatooriumis. Tema õpilasi on Märt Jakobson, Peeter Hillep, Vello Jürna, Aare Koha, Erich Krieger, Mart Mikk, Alar Pintsaar ja Toomas Tünder. Tema abikaasa oli pianist Tarsina Alango. 1969 – Eesti NSV teeneline kunstnik "Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2016. Vaadatud 24. oktoobril 2016. Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 11 Raimund Alango 27. II 1926 – 5. IX 2010, Sirp, 10. september 2010 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Riikliku Akadeemilise Meeskoori laulja Raimond Alango (1974) Riiklik Akadeemiline Meeskoor. Ansambel RAM-1 liikmed: Raimond Alango, Tiit Köster, Georg Metssalu, Evald Jaansoo, Ilmar Talvik ERR arhiiv. Muusikaline tund. ENSV teeneline kunstnik Raimond Alango - 60 (1986) ERR arhiiv. Vello Mikkser. Raimond Alango (2001)