laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rozalimas

Rozalimas on alev Leedus Pakruojise rajoonis, Rozalimase valla halduskeskus. Alev asub Daugyvenė jõe kaldal. Alevis on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1794 ehitatud katoliku kirik, selle XVIII sajandist pärinev kellatorn, ohvrikivi ja looduskaitsealune Rozalimase tamm. Rozalimase maad kuulusid Padubysise mõisale. Esimest korda on sealset asulat märgitud aastal 1767. Toona rajati sealne kihelkond, mõisniku naine Rozalija Belozaraitė finantseeris ka kiriku ehitamist ja tema järgi sai asula nime. Algselt oli kasutusel nimekuju Rozalinas. Asula hakkas kasvama XIX sajandi teisel poolel. Aastal 1868 oli Rozalimases 299 elanikku, aastal 1897 oli elanikke aga juba 549 (neist 265 olid juudid). XX sajandi alguses oli kasutusel nimekuju Razalimas. Nõukogude ajal oli Rozalimas kohaliku kolhoosi keskasula. Rozalimas Rozalimase tamm Rozalimase kirik [1] Alev portaalis vietoves.Lt
Romy ja Michele'i kooli kokkutulek

"Romy ja Michele'i kooli kokkutulek" on 1997. aastal valminud Ameerika Ühendriikide mängufilm. Keskkooli lõpetamisest on möödunud juba kümme aastat, kuid sõbrannad Romy ja Michele ei ole mitte midagi saavutanud. Nad on kodukohast Tucsonist kolinud Los Angelesse, kus nad üürivad ühist korterit. Romy töötab autopoes kassiirina, Michele on töötu. Nad on mõlemad vallalised ja nende elu keerleb pidutsemise ja lõbustemise ümber. Ühel päeval kohtab Romy oma töökohal juhuslikult klassiõde Heather Mooneyt, kellelt kuuleb, et tulemas on klassi kokkutulek. Romy ja Michele otsustavad kokkutulekule minna. Nad mõtlevad välja loo, et Romy leiutas märkmekleepsud ja Michele on disainer. Nad saabuvad kokkutulekule ja esialgu jäädakse neid uskuma. Kuid juhuslikult tuleb välja, et Romy ei leiutanudki märkmepabereid. Romy oli kooli ajal huvitatud Billy Christensenist, kes on nüüd abielus Christie Mastersiga. Vanad vastuolud löövad välja ning "A-grupi" tüdrukute liider Christie mõnitab neid avalikult teiste ees. Romy ja Michele jooksevad saalist välja. Kuid nad otsustavad siiski peole tagasi minna. Nad vahetavad ärinaiste kostüümid klubiriiete vastu ning ütlevad Christie Mastersile otse välja, mida nad temast mõtlevad. Siis aga saabub helikopteriga Sandy Frink. Selgub, et kooli ajal vaiksest ja tagasihoidlikust Sandyst on saanud miljardär. Christie on temast väga huvitatud, aga Sandy ignoreerib teda ja liitub Romy ja Michelega. Billyst on aastatega saanud ülekaaluline alkohoolik, kes on majanduslikes raskustes ning oma naise Christiga kuigi hästi läbi ei saa. Kokkutuleku lõpus sõidvad Sandy, Romy ja Michele helikopteriga Los Angelesse. Filmi lõpustseenides on näha, et Romy ja Michele on tänu Sandy sponsorlusele avanud riidepoe ning nad suhtlevad ka Heatheriga. Mira Sorvino – Romy White Lisa Kudrow – Michele Weinberger Janeane Garofalo – Heather Mooney Camryn Manheim – Toby Walters Alan Cumming – Sandy Frink Julia Campbell – Christie Masters Mia Cottet – Cheryl Kristin Bauer – Kelly Elaine Hendrix – Lisa Luder Vincent Ventresca – Billy Christensen Justin Theroux – Clarence the Cowboy Jacob Vargas – Ramon Mark Pasqualone – Mark Tate Taylor – Casey
Langhansi rakk

Mitte segi ajada Langerhansi rakkudega Langhansi rakud ehk Langhansi hiidrakud on osadel loomadel granulomatoossete põletikuliste seisundite korral, nagu näiteks tuberkuloos, sarkoidoos, leepra, süüfilis jt esinev mitmetuumaliste (näit 10) hiidrakkude tüüp. Langhansi rakkude olemasolu, areng, morfoloogia, histoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti. Langhansi rakud võivad osade autorite järgi pärineda (diferentseerumine) tõenäoliselt monotsüütidest, kuid nende formeerumise stiimulid pole selged, arvatakse, et siin mängivad rolli immunoloogilised mehhanismid (näiteks tsütokiinid, makrofaagid, T-rakud jt) ja luuakse immuunkontrolli all olev granuloom. Langhansi rakkude lähedal paiknevad lümfotsüüdid. Langhansi rakud on nimetatud nende kirjeldaja Saksa patoloogi Theodor Langhansi (1839–1915) auks, kes kirjeldas neid 1868. aastal. Phillip K. Peterson, Genya Gekker, Shuxian Hu jt, Multinucleated Giant Cell Formation of Swine Microglia Induced by Mycobacterium bovis, The Journal of Infectious Diseases 1996; 173:1194-201, veebiversioon (vaadatud 6.06.2015)(inglise keeles) Mayra Silva Miranda, Adrien Breiman, Sophie Allain, Florence Deknuydt ja Frederic Altare, The Tuberculous Granuloma: An Unsuccessful Host Defence Mechanism Providing a Safety Shelter for the Bacteria?, Clinical and Developmental Immunology, 2012 ,Article ID 139127, 14 lk, http://dx.doi.org/10.1155/2012/139127, veebiversioon (vaadatud 6.06.2015)(inglise keeles)
Euclea natalensis

Euclea natalensis on eebenipuuliste sugukonna taimeliik. Tema looduslikud kasvukohad on Aafrikas. Alamliigid: Euclea natalensis subsp. angolensis F.White Euclea natalensis subsp. obovata F.White. In vitro uuringute alusel evivad taimesaadustest eraldatud ained (näiteks diospyrin) tuberkuloosi mükobakterivastast toimet. Taimesaadused evivad toksilist toimet. "Euclea natalensis A.DC". The Plant List 2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2018. Vaadatud 18. november 2014. Euclea natalensis A.DC., veebiversioon (vaadatud 6.06.2015)(inglise keeles) "Euclea natalensis". The Plant List 2010. Vaadatud 18. november 2014.[alaline kõdulink] N. Lall, M. Das Sarma, B. Hazra ja J. J. M. Meyer, Antimycobacterial activity of diospyrin derivatives and a structural analogue of diospyrin against Mycobacterium tuberculosis in vitro, Journal of Antimicrobial Chemotherapy (2003) 51, 435–438, veebiversioon (vaadatud 6.06.2015)(inglise keeles) Umberto Quattrocchi, "CRC World Dictionary of Medicinal and Poisonous Plants: Common Names ...", lk 1656, 2012, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 6.06.2015)(inglise keeles) Taimesaadused Stander I, Van Wyk CW., Toothbrushing with the root of Euclea natalensis., J Biol Buccale. juuni 1991; 19(2):167-72. F. van der Kooy, , J.J.M. Meyer, N. Lall, Antimycobacterial activity and possible mode of action of newly isolated neodiospyrin and other naphthoquinones from Euclea natalensis, South African Journal of Botany, 72. väljaanne, nr 3, august 2006, lk 349–352
Klovainiai

Klovainiai on alev Leedus Pakruojise rajoonis, Klovainiai valla halduskeskus. Alev asub Daugyvenė jõe kaldal. Alevis on põhikool ja raamatukogu. Klovainiais asub dolomiidikarjäär, mille juurde viib Radviliškisest lähtuv raudtee. Ka on seal keraamikatööstus. Vaatamisväärsusteks on XVII sajandi algul ehitatud ja aastal 1853 põhjalikult renoveeritud katoliku kirik, pastoraat, kaunistustega ristid alevi kalmistul, kaks põlist looduskaitsealust tamme ning Klovainiai mõisa hoonetekompleks (XIX sajandi lõpp – XX sajandi algus). Alevis on sündinud Leedu kunstnik Vytautas Pranas Bičiūnas. Sealset mõisa on esimest korda mainitud XVI sajandil, alevit aga XVII sajandi alguses. Aastal 1621 ehitati sinna esimene kirik, mille juures hakkas aastal 1627 tegutsema kihelkonnakool. Aastal 1784 läks Klovainiai Karpiste perekonna valdusse. Aastal 1808 vabastas Ignotas Karpis oma testamendis sealsed elanikud pärisorjusest. Aastast 1840 on teada, et Klovainiais asuvad pruulikoda ja vesiveski. Aastal 1880 laastas alevit tulekahju. Teise maailmasõja ajal hävitasid Saksa okupatsiooniväed alevis elanud juudid. Pärast sõda tegutsesid alevi lähistel Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Klovainiai kohaliku kolhoosi keskasula. Aastal 1969 hakati seal dolomiiti kaevandama. Klovainiai dolomiidikarjäär Mõisa häärber Klovainiai kirik Üks kaitsealustest põlistammedest [1] Alev portaalis vietoves.Lt
Sergei Zamogilnõi

Sergei Zamogilnõi (sündinud 30. augustil 1953) on Venemaa ja Eesti jalgpallur ja jalgpallitreener. Eesti NSV ajal mängis ta pikemalt klubis Keemik. 1994—1994 Põlevkivi 1995—1998 Veteran 1998—1999 Kohtla-Järve FC Lootus Aastast 2015 on ta klubi Lokomotiiv peatreener.
Vladimir Dejev

Vladimir Dejev (vene Владимир Николаевич Деев; 21. jaanuar 1925 Omsk, Vene SFNV – 29. oktoober 1944, Sõrve, Saaremaa) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane. 1938. aastal kolis perega Uljanovskisse. 1943 astus Nõukogude armeesse, võttis osa Leningradi blokaadi läbimurdmisest, hiljem sõdis Narva rindel ja Sõrves. Sai Sõrves surmavalt haavata. Ta on maetud Vananõmme kalmistule Salme vallas. 1945. aastal anti talle tegevuse eest Narva rindel postuumselt Nõukogude Liidu kangelase aunimetus koos Lenini ordeni ja Kuldtähe medaliga. 1949–1990 kandis praegune Allee tänav Kuressaares nime Vladimir Dejevi tänav. 1952. aastal püstitati Kuressaare lossiparki Vladimir Dejevile mälestussammas. Vladimir Dejevi nime kandis Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa Keskkooli pioneerimalev ning 1956. aastast Kuressaare Rohu Lasteaed. 1958. aastal nimetati Karujärve lähedal asunud Nõukogude sõjaväelinnak Dejevi auks Dejevo asulaks. 1976–1994 kandis praegune Sepa tänav Narvas nime Vladimir Dejevi tänav. Uljanovskis on tema järgi nimetatud tänav ja lastelaager ning 1965. aastast kool. ЦАМО: Наградной лист Jõesaar, Tuuli. Lugu lihtsast sõjaväelasest, kelle nime kandis Saaremaal lasteaed, postkontor ja terve küla. Eesti Päevaleht, 20. veebruar 2020. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 22. veebruari 1958 seadlus Kingissepa rajooni Mustjala külanõukogu territooriumil asuvale uusasulale Nõukogude Liidu kangelase V. N. Dejevi nime andmisest. Eesti NSV Teataja, 1958, 4, 48 "Муниципальное бюджетное общеобразовательное учреждение гимназия №44 им. Деева В.Н." Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2014. Vaadatud 6. juunil 2015. warheroes.ru: Деев Владимир Николаевич
Žeimelis

Žeimelis on alev Leedus Pakruojise rajoonis, Žeimelise valla halduskeskus. Alev asub Bērstele jõe kaldal. Alevis on keskkool ja raamatukogu, lisaks annab haridust põllumajanduskool. Žeimelises on Žemgale muuseum. Vaatamisväärsusteks on veel Žeimelise kõrtsid, 7 ohvrikivi, aastal 1786 ehitatud gooti stiilis luteri kirik ja aastal 1826 ehitatud katoliku kirik. Sealset mõisa on esimest korda mainitud aastal 1500, alevit aga aastal 1542. Aastal 1540 ehitati sinna esimene luteri kirik. XVIII sajandi lõpus – XIX sajandi alguses valmisid Žeimelise kõrtsid. Nõukogude ajal oli Žeimelis kohaliku kolhoosi keskasula. Žeimelis Žeimelise luteri kirik Žeimelise katoliku kirik Žeimelis Bērstele jõgi alevi juures Gotthard Friedrich Stender – Läti kirjanik Theodor von Grotthuss – Saksa-Leedu keemik ja füüsik Ignas Gaška – Leedu kommunistlik poliitik Zvi Yehuda Kook – juudi rabi Gediminas Pranckūnas – leedu näitleja Vitalija Tuomaitė – leedu korvpallur [1] Alev portaalis vietoves.Lt
Mart Seim

Mart Seim (sündinud 24. oktoobril 1990 Rakveres) on Eesti tõstja. Ta lõpetas aastal 2010 Tallinna 37. Keskkooli, ta on õppinud Tallinna Ülikoolis kehakultuuri. Ta osaleb üle 109 kg kaalukategoorias. Ta on võitnud kuus korda Eesti meistrivõistlused tõstmises (2009, 2012, 2013, 2014, 2017 ja 2021). Ta võitis Houstonis toimunud 2015. aasta maailmameistrivõistlustel tõstmises raskekaalu üldarvestuses algul pronksmedali, kuid dopinguga vahele jäänud Venemaa tõstja Aleksei Lovtševi tulemuste tühistamise järel kuulus Seimile hõbemedal. Tõukamises tuli Seim aga maailmameistriks ja sai väikese kuldmedali. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Norras Førdes võitis Mart Seim meeste üliraskekaalu (+105 kg) võistlusel pronksmedali. Neil võistlustel rebis ta 185 kg ja tõukas 239 kg, mis andis kogusummaks 424 kg. Tõukamises teenis Seim nn väikese hõbemedali. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros saavutas ta tõstmises kogusummas 430 kg pealt 7. koha. 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel Horvaatias Splitis sai ta meeste üliraskekaalus (+105 kg) 5. koha. Neil võistlustel rebis ta 180 kg ja tõukas 246, mis andis kogusummaks 425 kg. Tõukamises teenis ta nn väikese hõbemedali. Temast rohkem tõukas Euroopa meistriks tulnud Laša Talahhadze, kes püstitas rebimises 217 kg-ga maailmarekordi ja tõukas 250 kg. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Anaheimis püstitas ta kolm Eesti rekordit ja sai meeste üliraskekaalus (+105 kg) viienda koha. Neil võistlustel rebis ta 191 kg ja tõukas 253, mis andis kogusummaks 444 kg. Tõukamises teenis Seim nn väikese hõbemedali. Rebimine 192 kg Tõukamine 253 kg Kogusumma 444 kg 2015 aasta meessportlane 2016 Eesti Vabariigi spordipreemia Tema isa on tõstja Alar Seim ja vanaisa tõstja Georg Seim. Biograafia ESBL-is (vaadatud 9.04.2017) Mart Seim võitis tõstmise EMil pronksmedali, tõukamises eestlasele väike hõbe Postimees Sport, 16. aprill 2016 "Mart Seim sai olümpiadebüüdil 7. koha, Talakhadze püstitas võimsa maailmarekordi" ERR, 17. august 2016 "Mart Seim sai EM-il tõukamises hõbemedali, kogusummas 5. koha". Err.sport.ee (eesti keel). Vaadatud 9.04.2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Seim püstitas kolm Eesti rekordit ja võitis tõukamises hõbemedali, Talahhadzelt maailmarekord". Sport.Postimees.ee. 6. detsember 2017.
Meelis Aasmäe

Meelis Aasmäe (sündinud 13. juunil 1972 Paluperas) on eesti endine murdmaasuusataja. Ta esindas Eestit 1998. ja 2002. aasta taliolümpiamängudel. Biograafia ESBL-is
Andekas õpilane

"Andekas õpilane" on 1998. aastal valminud Ameerika Ühendriikide mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Stephen Kingi samanimelisel jutustusel. Filmi tegevus toimub 1984. aastal USA California osariigis. 16-aastane keskkooliõpilane Todd Bowden saab jälile saladusele, et nende naaber Arthur Denker on tegelikult endine SS-i obersturmbannführer Kurt Dussander. Bowden ähvardab Denkeri politseile üles anda ja asub teda šantažeerima. Bowden lubab vaikida, kui Denker räägib talle oma mälestusi koonduslaagritest ja teisest maailmasõjast. Vanamehe ja poisi vahel algab psühholoogiline sõda, mis peagi kontrolli alt väljub. Ian McKellen – Kurt Dussander/Arthur Denker Brad Renfro – Todd Bowden David Schwimmer – Edward French Bruce Davison – Richard Bowden Ann Dowd – Monica Bowden Elias Koteas – Archie Joe Morton – Dan Richler Jan Tříska – Isaac Weiskopf Michael Byrne – Ben Kramer Heather McComb – Becky Trask Joshua Jackson – Joey
Vaclovas Blėdis

Vaclovas Blėdis (27. mai 1920 Kubiliūnai – 8. september 1999 Panevėžys) oli leedu näitleja ja teatrilavastaja. Aastatel 1937–1940 õppis ta Kaunases kunstikoolis keraamikat. Alates 1940. aastast oli Vaclovas Blėdis Panevėžysi Draamateatri näitleja, alates 1946. aastast ka lavastaja. 1956–1959 oli ta Panevėžysi Draamateatri peanäitejuht. Alates 1959. aastast mängis Vaclovas Blėdis ka filmides. 1968. aastal valminud Tallinnfilmi filmis "Hullumeelsus" mängis ta Inimese nr. 1 rolli. Vaclovas Blėdis Kinofondas. Vaadatud 14. aprillil 2024 Vaclovas Blėdis kino-teatr.ru andmebaasis
Apollonios Kronos

Apollonios Kronos (kreeka Κρόνος Ἀπολλώνιος; 4. saj. eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kes oli pärit Küreene linnast Põhja-Aafrikas. Apollonios Kronose kohta on väga vähe teada. Diogenes Laertios nimetab teda Eubulidese õpilasena ning Straboni väitel oli ta Diodoros Kronose õpetaja. Väidetavasti päris Diodoros hüüdnime Kronos (vanakreeka ὁ Κρόνος – eesti keeles "vana narr") Apollonioselt, kes oli vähem tuntud. Apollonios Kronose teostest ja seisukohtadest ei ole teadaolevalt fragmente ja parafraase säilinud. Strabon, "Geograafia" XVII raamat, 3. peatükk, lõik 22 Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 111 Strabon, "Geograafia", XIV, 2. peatükk, lõik 21
Osmaniye provints

Osmaniye provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Türgis. Provintsi keskus on Osmaniye. Bahçe ringkond Düziçi ringkond Hasanbeyli ringkond Kadirli ringkond Osmaniye ringkond Sumbasi ringkond Toprakkale ringkond Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Osmaniye provintsi koduleht (türgi keeles)
Siirti provints

Siirti provints (kurdi keeles Sêrt) on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsi keskus on Siirt. Baykani ringkond (kurdi: Hewêl) Eruhi ringkond (kurdi: Dihê) Kurtalani ringkond (kurdi: Misirc) Pervari ringkond (kurdi: Xisxêr) Siirti ringkond (kurdi: Sêrt) Şirvani ringkond (kurdi: Şerwan) Tillo ringkond (kurdi: Tilo) Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Siirti provintsi koduleht (türgi keeles)
Balıkesiri provints

Balıkesiri provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Loode-Türgis. Provintsist põhjas asub Marmara meri, provintsist edelas asub Egeuse meri. Provintsi keskus on Balıkesir. Ayvalıki ringkond Balıkesiri ringkond Balya ringkond Bandırma ringkond Bigadiçi ringkond Burhaniye ringkond Dursunbey ringkond Edremiti ringkond Erdeki ringkond Gömeçi ringkond Göneni ringkond Havrani ringkond İvrindi ringkond Kepsuti ringkond Manyasi ringkond Marmara ringkond Savaştepe ringkond Sındırgı ringkond Susurluki ringkond Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Balıkesiri provintsi koduleht (türgi keeles)
Youngi-Helmholtzi värvitaju teooria

Youngi-Helmholtzi värvitaju teooria pärineb 19. sajandist ja põhineb Thomas Youngi ja Hermann von Helmholtzi seisukohtadel värvitaju kohta. Nad eeldasid, et silma võrkkest ehk reetina koosneb kolmest valgustundlikust retseptorist: punasest, rohelisest ja sinisest. Youngi-Helmholtzi teooria ehk trikromaatiline värvitajuteooria seletab, kuidas fotoretseptorid silmas võimaldavad inimestel ja teistel primaatidel tajuda värve. 1802. aastal postuleeris Young kolme fotoretseptori (tuntud ka kui kolvikesed) olemasolu silmas, igaüks tundlik teatud nähtava valguse vahemikule. Hermann von Helmholtz arendas 1850. aastal seda teooriat edasi. Kolme tüüpi fotoretseptoreid võib liigitada lainepikkuste eelistamise alusel: lühikesi eelistav (sinine), keskmisi eelistav (roheline), pikki eelistav (punane). Kolvikeste registreeritud signaalide tugevuse tõlgendab aju nähtavaks värviks. Kollane valgus kasutab erineval kogusel punast ja rohelist ning vähe sinist. Kõik värvitoonid sõltuvad nende kolme kolvikese (värvusretseptori) segust. Värvuse tugevust saab muuta värvitooni muutmata, tugevus sõltub ajju jõudnud signaalide sagedusest. Kolmele erinevale lainepikkusele tundlike rakkude olemasolu demonstreeris esimesena 1956. aastal Gunnar Svaetichin. 1983 kinnitati nende olemasolu inimese reetinas. Young, T., 1802. Bakerian Lecture: On the Theory of Light and Colours. Phil. Trans. R. Soc. Lond. 92:12-48. doi: 10.1098/rstl. 1802.0004 Svaetichin,G. (1956). Spectral response curves from single cones, Actaphysiol. scand. 39, Suppl. 134, 17-46. Eysenck, M. W.; Keane, M. T. (2005). Cognitive Psychology: A Student's Handbook (Fifth ed.). East Sussex: Psychology Press.
Gustav von Bergmann

Gustav von Bergmann (1749–1814) [1] Gustav von Bergmann (1878–1955)
Ohtliku elu aasta

"Ohtliku elu aasta" on 1982. aastal valminud Austraalia mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Christopher Kochi samanimelisel romaanil. Filmi tegevus toimub 1965. aastal Indoneesias. Noor Austraalia ajakirjanik Guy Hamilton suunatakse tööle Jakartasse. Ta tutvub oma kolleegidega Suurbritanniast, Ameerika Ühendriikidest ja Uus-Meremaalt. Esialgu on tal raske oma töösse sisse elada, kuna tema eelkäija ei viinud teda asjadega kurssi. Kuid tänu oma uuele tuttavale Billy Kwanile õnnestub Hamiltonil teha mitu head intervjuud ja reportaaži. Ta tutvub Briti saatkonna töötaja Jill Bryantiga, kellega tal tekib vähehaaval suhe. Samal ajal muutub poliitiline olukord Indoneesias üha pingelisemaks. Mel Gibson – Guy Hamilton Sigourney Weaver – Jill Bryant Linda Hunt – Billy Kwan Michael Murphy – Pete Curtis Bill Kerr – kolonel Henderson Noel Ferrier – Wally O'Sullivan Bembol Roco – Kumar Paul Sonkkila – Kevin Condon Mike Emperio – Sukarno
Carl Arvid von Klingspor

Carl Arvid von Klingspor (30. märts 1829 Säby, Södermanland – 15. juuni 1903 Näsby, Södermanland) oli rootsi sõjaväelane (major), heraldik ja genealoog. Tema isa oli sõjaväelane Carl Gustaf Klingspor (1786–1833) ja ema Maria Aurora Johanna Posse (1807–1878). Ta abiellus 21. oktoobril 1857 Hedvig Ulrika Vilhelmina Lilliestrålega (1837–1917), neil ei olnud lapsi. Ta oli riigiheraldik aastatel 1880–1903. Ta avaldas heraldikateemalisi raamatuid nii üksi kui ka koos Bernhard Schlegeliga. "Svensk heraldik (koos Ernst Bernhard Schlegeliga, 1874) "Fortsättning av August Wilhelm Stiernstedts Sveriges ridderskaps och adels vapenbok" (1874–1879) "Den med sköldebref förlänade men ej å riddarhuset introducerade svenska adelns ättartaflor" (koos Schlegeliga, 1875) "Upplands herregårdar" (1877–1881, koos Schlegeliga) "Om Uplands adel i äldre tider" (1880) "Baltisches Wappenbuch" (1882) "Sveriges ridderskaps och adels vapenbok" (1890)
Provints (Afganistan)

Provints (ولايت wilayat) on Afganistani 1. järgu haldusüksus. Afganistan koosneb 34 provintsist. Provintsi eesotsas on kuberner (waali), kelle üldiselt nimetab või kinnitab keskvalitsus. Ent kõik kubernerikohad ei ole täidetud ning mõnikord kohalikud hõimujuhid ei aktsepteeri nimetatud kuberneri. Keskvõim ei kontrolli kogu riiki. Provintsi valitseb nõukogu (volikogu), mille liikmed valitakse 4 aastaks. Provintsid jagunevad ringkondadeks.
Euphantos

Euphantos (kreeka Εὔφαντος; 4. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, ajaloolane, poeet ning tragöödiakirjanik, kes oli pärit Olynthose linnast Chalkidike poolsaarel. Euphantose kohta ei ole palju teada. Diogenes Laertios nimetab teda Eubulidese õpilase ning Vana-Makedoonia kuninga Antigonos I õpetajana. Viimase auks kirjutas ta ka teose "Kuninglikkusest" (vanakreeka Περὶ βασιλείας), mis oli laialt tuntud. Samuti olid võistlustel edukad tema kirjutatud tragöödiad. Athenaios viitab Euphantose ajalooteosele oma "Õpetatud meeste pidusöögi" VI raamatus ning seda seoses Ptolemaios III-ga, mis tekitab vastuolu Euphantose arvatavate eluaastatega. Kuigi Diogenes Laertiose väitel elas Euphantos kaua, siis antud viite puhul võib oletada eksimust hilisemal ümberkirjutamisel ning tegelikult on Euphantos viidanud enda kaasaegsele kuningale Ptolemaios I-le. Teiseks võimaluseks on see, et kuningas Ptolemaios III ajal elas Egiptuses teine Euphantos, kes on muuhulgas tõlkinud egiptuse keelest ka Porphyriose teoses "Loomsest toidust hoidumisest" osundatud palve. Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 110 Athenaios, "Õpetatud meeste pidusöök" VI raamat, 59. peatükk, 251d Tarn, W. W., "Two Notes on Ptolemaic History" – The Journal of Hellenic Studies 53.1, 1933, lk. 57–68 Porphyrios, "Loomsest toidust hoidumisest" IV raamat, 10. peatükk
Osariik (Nigeeria)

Osariik on liitvabariigi Nigeeria 1. järgu haldusüksus. Nigeeria jaguneb 36 osariigiks ja pealinnaalaks. Osariigid jagunevad halduspiirkondadeks (local government areas). Iseseisvumise ajal 1960. aastal oli Nigeeria jagatud kolmeks regiooniks: suurem Põhjaregioon ja lõunas väiksemad Lääne- ja Idaregioon. 1963. aastal eraldus Lääneregioonist Kesklääneregioon. 1967. aastal moodustati 12 osariiki. Järgnevatel aastakümnetel hakkas osariikide arv järjest kasvama. Praegune jaotus 36 osariigiks pärineb 1996. aastast. Nigeeria jaotus kolmeks regiooniks aastatel 1960-1963 12 osariiki aastatel 1967-1976
Ghoni kompleks

Ghoni kompleks (ingl k Ghon's complex) ehk esmane tuberkuloosne kompleks ehk tuberkuloosi esmane kompleks ehk esmane kompleks on enamasti lastel esinev tuberkuloosi mükobakterite poolt esile kutsutud esmase kopsutuberkuloosi haigusprotsessi paige kopsudes, mis koosneb põletikulisest kopsukoldest Ghon's focus (tuberkuloosne granuloom), regionaalsete lümfisoonte (lümfangiit) ja -sõlmede põletikust (lümfadeniit). Ghoni kompleksi taandareng algab kopsukoldest, mis aja jooksul imendub või lubjastub ja luustub tekib nn eluaegne Ghoni kolle, mis võib mitmete tegurite toimel aktiveeruda ja teisest tuberkuloosi põhjustada. Harsh Mohan, "Essential Pathology for Dental Students", lk 121, 3. trükk, 2005, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 7.06.2015)(inglise keeles) PULMONARY PATHOLOGY — TUBERCULOSIS — GHON COMPLEX (PRIMARY TUBERCULOSIS - GROSS)
Sava (täpsustus)

Sava tähendab mitut asja. Sava on jõgi Euroopa kaguosas. Sava küla on küla Tartu maakonnas Luunja vallas. Sava on linn samanimelises vallas Taranto provintsis Itaalias. Sava on asula Sloveenias Litija vallas. Sava piirkond on 1. järgu haldusüksus Madagaskaril. Sava Centar on konverentsi- ja kultuurikeskus Belgradis Serbias. Sava on mehenime Sabbas üks nimekujusid. Sava on perekonnanimi. Claudius Sava, rumeenia jalgpallur Sava Dolinka Sava Bohinjka Kfar Sava, linn Iisraelis