laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Katkestatud tasakaalu teooria

Katkestatud tasakaalu teooria (inglise keeles punctuated equilibrium theory) on poliitika kujundamise teooria, mille eesmärk on seletada poliitilisi mutuseid. Teooria kohaselt valitseb enamasti avalikus poliitikas periood, mis on enam-vähem tasakaalus, kuid aeg-ajalt toimuvad järsud ja suured muutused, mis tekivad jõuliste ja oluliste väliste sündmuste ja/või poliitiliste nihete tulemusena. Autorid F. Baumgartner ja B. D. Jones soovivad teooriaga tähelepanu pöörata sellele, et üldiselt on poliitika stabiilne kuni toimuvad mingid suured ja ootamatud muutused, mitte pole tegemist pidevalt lisanduvate muudatuste ja pisikohendamistega. Bosso, Christopher J. (1993). "Agendas and Instability in American Politics. By Frank R. Baumgartner and Bryan D. Jones. Chicago: University of Chicago Press, 1993. 289p. $47.50 cloth, $14.95 paper". American Political Science Review. 88 (3): 752–753. DOI:10.2307/2944826. ISSN 0003-0554.
Heteroglossia

Heteroglossia on Mihhail Bahtini loodud termin, millega tähistatakse keelte, keelekasutuse ja vaatepunktide loomulikku segunemist ja paljusust ühe ja sama isiku teadvuses. Termin on tuletatud kreeka sõnadest "hetero" (teine) ja "glōssa" (keel). Heteroglossia lähtub asjaolust, et inimesed omandavad teadmisi eri kontekstides. See viib sageli keele ja kirjanduse uute vormide tekkeni. Kerge, Krista (2008). "Vilunud keelekasutaja C1-taseme eesti keele oskus" (PDF). Harno.ee. Vaadatud 10.12.2023.
Heterotsükkel

Heterotsükkel on selline tsükliline ühend, mille tsükkel sisaldab vähemalt kahe erineva elemendi aatomeid. Orgaanilised (süsikku sisaldavad) heterotsüklid Orgaanilises keemias uuritakse peamiselt selliste heterotsüklite omadusi, sünteesi ja kasutusi, mis sisaldavad küllastamatust ehk kaksik- või kolmiksidemeid. See on tingitud asjaolust, et küllastunud heterotsüklid reageerivad sarnaselt atsüklilistele derivaatidele. Näiteks hästi tuntud küllastunud hapnikku sisaldavat heterotsüklit tetrahüdrofuraan loetakse tavaliseks eetriks ja lämmastikku sisaldavat piperidiini tavaliseks amiiniks. Neid eristavad täiesti alifaatsetest analoogidest vaid steerilised tunnused. Enamik uuritavatest orgaanilistest heterotsüklitest on viie- ja kuueliikmelised tsüklid - püridiin, pürrool, furaan, kinoliin, indool ja nende analoogid. Anorgaanilised heterotsüklid Anorgaanilised heterotsüklid ei sisalda süsinikku. Näiteks borasiin B3N3, heksaklorofosfaseenid P3N3 ja tetravääveltetranitriid S4N4. Kui orgaanilisi heterotsükleid uuritakse ja rakendatakse rohkelt ka tööstuslikel eesmärkidel, siis anorgaaniliste tsüklite uurimine hõlmab enam just fundamentaalteadust.
Poliitikavoogude teooria

Poliitikavoogude teooria (inglise keeles multiple streams framework) on poliitika kujundamise teooria, mis seletab poliitikate tekkimist spontaansete vastastikmõjude tulemusena. Autor J. W. Kingdon argumenteerib, et muutused poliitikas ja päevakorras toimuvad kolme poliitilise voo kokkusaamisel kriitilisel hetkel ning sellest tulenevalt võimaluste akna tekkimisel ja ärakasutamisel. Need kolm voogu on probleemide voog, poliitikalahenduste voog ning poliitiliste sündmuste voog. Võimaluste akna all peab Kingdon silmas soodsat poliitilist olukorda, mis võimaldab kindla poliitika päevakorda võtta ning see läbi suruda. Kingdon, John W. (18. märts 2011). "Agendas, Alternatives, and Public Policies, 1976, 1977, 1978, 1979 [United States]". ICPSR Data Holdings. Vaadatud 10. detsembril 2023.
Hapete haliidid

Karboksüülhapete haliidid ehk atsüülhaliidid (kasutatakse ka nimetust happehaliidid) on grupp keemilisi ühendeid, mis saadakse formaalselt karboksüülhappest asendades hüdroksüülrühma -OH, halogeeniga ehk haliidiga -X. Happehaliid on põhirühm orgaaniliste ainete nomenklatuuris.
Ahinsa

Ahinsa ehk mittekahjustamine või mittevaenulikkus (ss ahimsa; sanskriti ahiṃsā, sõna hiṃsā eitus) on joogas, džainismis, budismis ja teistes India päritolu õpetustes käitumisreegel, mis seisneb kõigi olendite mitte mingil moel, ajal, kohas ja tingimustes kahjustamises. Tavakeeles vägivaldsusetuse tähenduses. Kahjustust (hiṃsā) või vaenulikkust on kolme liiki: 1. mõtteline (vaen, kurjus); 2. sõnaline (solvav, laimav); 3. teoline (isiklik kahjustus, vägivald, vigastus). Patanjali jooga-suutrates ("Patañjala sūtrani") (II 30.) on see astanga jooga kahes esimeses osas (yama ja niyama) äratoodud kümnest käitumisreeglist esimene. Vahetu kommentaar "Vyasa Bhasya" lisab, et kõik teised käitumisreeglid (ettekirjutised) tulenevad sellest. II.35 suutra toob ära selle tulemuse: mittekahjustamises kinnistumisel kaob ta juuresolekul (läheduses) vaenulikkus. (Näiteks koer ei hakka kassi taga ajama.) Kümnest käsust (ss sõnast, suunisest) vastab sellele positsiooniliselt: "Sa ei tohi tappa (mõrvata)!" (2 Mo. 20.13.) Mohandas Gandhi rakendas seda põhimõtet poliitilises võitluses. vägivallatus
Imiinid

Orgaanilises keemias on imiin selline funktionaalrühm, mis sisaldab süsinik-lämmastik kaksiksidet. Peale süsiniku võib lämmastik võib olla ühendatud nii veisnikuaatomiga kui muu orgaanilise rühmaga -R. Imiinid on levinud sünteetilised ja looduslikult esinevad molekulid ning nad reageerivad mitmetes orgaanilistes reaktsioonides. Imiin on orgaaniliste ühendite nomenklatuuris põhirühm.
Basaalganglion

Basaalganglioniteks nimetatakse ajupiirkondi, mis mängivad olulist rolli liikumises ja paigalpüsimises. Basaalganglionid moodustuvad järgmistest struktuuridest: sabatuum, läätstuuma koorik, kahkjaskera, mustollus ja subtalaamiline tuum. Sõna "basaal" viitab kõnealuste struktuuride asukohale aju alumise osa läheduses ja sõna "ganglion" närvirakkude kobarale. Basaalganglionide funktsioonide osas ei ole ühtset seisukohta, kuid õige sagedamini seostatakse neid liigutamise algatamise ja teostamisega. Dingman, Marc (2019). Kuidas inimaju töötab. Tallinn: Tänapäev. Lk 183–185.
Oksetaan

Oksetaan ehk 1,3-proüleen oksiid on orgaaniline heterotsükliline ühend, mille keemiline valem on C3H6O. Oksetaan koosneb neljaliikmelisest tsüklist, kus on kolm süsinikuaatomit ja üks hapnikuaatom.
Jõulusaare rahvuspark

Jõulusaare rahvuspark on rahvuspark, mis hõlmab suurema osa Jõulusaarest, Austraalia territooriumist India ookeanis Indoneesiast edelas. Pargis elutseb palju looma- ja taimeliike, sealhulgas Jõulusaare punane krabi, kelle iga-aastase rände ajal läheb umbes 100 miljonit krabi merre kudema. Jõulusaar on ka ohustatud metssuula ja kriitilises seisundis Jõulusaare fregattlinnu ainus pesitsuskoht. Rahvuspark kaitseb ja säilitab olulisi saarele omaseid vihmametsi, ookeani kaldaid ja riffe. Christmas Island. "Christmas Island National Park". Vaadatud 10.12.2023.
Tsükloheksaan

Tsükloheksaan on tsükloalkaan, mille keemiline valem on C6H12. Tsükloheksaan on mittepolaarne, värvitu, kergesti süttiv vedelik, millel on puhastusvahendilaadne lõhn (,millena teda ka vahel kasutatakse). Kõige suuremates kogustes kasutatakse tsükloheksaani heksaandihappe ja karpolaktaami tootmisel, mis on tuntud materjali nailoni eelühendid. Kui tsükloheksaan on ühendis asendajaks, nimetatakse seda tsükloheksüüliks ning selle lühendiks on Cy.
Arlingtoni riiklik kalmistu

Arlingtoni riiklik kalmistu (Arlington National Cemetery) on üks kahest Ameerika Ühendriikide riikliku kalmistusüsteemi kalmistust, mida haldab Ameerika Ühendriikide maavägi. Kalmistu asub Virginia osariigis Arlingtoni maakonnas. Arlingtoni riiklik kalmistu asutati Ameerika kodusõja ajal pärast seda kui maavaldus, Arlington Estate, konfiskeeriti pärast maksuvaidlust konföderatsiooni osariikide armee kindrali Robert E. Lee perekonnalt. Kalmistu pindala on 259 hektarit ja kalmistule on maetud umbes 400 000 inimest. Arlington National Cemetary. "About Arlington National Cemetery". Vaadatud 11.12.2023. Arlington National Cemetary. "Brochure March 2015" (PDF). Vaadatud 11.12.2023.
Geoloogivasar

Geoloogivasar on spetsiaalse ehituse ning disainiga vasar, mis on suurema osa geoloogide põhiline töövahend välitingimustes. Traditsiooniliselt nimetatakse seda tööriista eesti keeles just vasaraks, mitte haamriks. Vasaral on üks lame ots nagu tavalisel haamril või vasaral. Seda kasutatakse peamiselt kivide purustamiseks, et otsida näiteks kivistisi või saada värsket murenemata murdepinda, millelt uurida kivimite mineraloogilist koostist. Kivimite mineraalse koostise uurimiseks kasutavad geoloogid teist tüüpilist välitingimustes kaasaskantavat töövahendit luupi. Vasara peenemat otsa kasutatakse mitmel erineval otstarbel, peamiselt kivimite puhastamiseks taimestikust, setteist vms; kildaliste ja kihiliste kivimite paljandist lahti kangutamiseks jne. Geoloogivasara nii vars kui ka pea, koosneb ühest tükist. See on vajalik, et vasar oleks piisavalt vastupidav, et taluda lööke vastu kõvasid kivimeid. Paljud geoloogid siiski ei kasuta spetsiaalset geoloogi vasarat, vaid suvalist haamrit, mis on enamasti samuti oma ülesannete kõrgusel, kuid nende puuduseks on reeglina just väiksem vastupidavus. Vasar kaalub enamasti 0,5...1,5 kg. See on kompromisslahenduseks, sest kergemast vasarast poleks mingit kasu (purustusjõud sõltub peamiselt vasara kaalust) ning raskemat vasarat on välitingimustes tüütu kaasas kanda. Niinimetatud kõva kivi geoloogid eelistavad üldiselt raskemaid vasaraid. Vasarat kasutatakse tihti ka mõõtkavana fotodel.
1922. aasta Rootsi alkoholikeelureferendum

27. augustil 1922 toimus Rootsis referendum, mille poolthääletamisel oleks riigis keelatud alkohoolsete jookide müük. 1766. aastal, peale mitmeid ebaõnnestunud katseid alkoholitarbimise piiramiseks otsustas Rootsi kuningas Adolf Fredrik kõik piirangud tühistada, mispeale hakkasid pea kõik majapidamised Rootsis alkoholi tootma ja müüma. 19. sajandi alguseks oli alkohol rootslaste seas vägagi populaarne – väidetavalt eksisteeris riigis siis ligi 175000 kodust piiritusetehast, kus suur hulk teravilja ja kartuleid, mida muidu oleks kasutatud toiduks, läks alkoholi tootmisele. On arvatud, et enamus rootsi mehi olid toona alkoholi liigtarbijad, samas naised tavaliselt ei joonud, kuna seda peeti sobimatuks. Karskusseltsid hakkasid Rootsis tekkima 1830. aastatel, 1850. aastal tulid esimesed riiklikud alkoholiregulatsioonid. 1870. aastal otsustati, et kõik alkoholist saadavad tulud peavad minema riigikassasse. 20. sajandi alguses oli Põhjamaades (välja arvatud Taani) tugev karskusliikumine, mis mõjutas väga ka Põhjamaade poliitikat, ka Rootsi ei olnud erand. Esimese maailmasõja ajal seati Rootsis sisse esimesed alkoholinormid, oste hakati registreerima. Lubatud oli osta kuni kaks liitrit viina iga kolme kuu tagant, õlu suurema kui 3,6% alkoholisisaldusega oli keelatud. Peale sõda jätkus alkoholi normeerimine Bratti süsteemi alusel. Referendumil tegid mõlema poole toetajad rohkelt propagandapostreid, millest kuulsaim oli ilmselt kunstnik Albert Engströmi poster keelustamise vastu. Referendumi ajal oli Rootsis 3 302 483 hääleõiguslikku kodanikku, valimas käis 1 820 452 (55,12%). Kehtetuid hääli: 6223 (0,34%) Alkoholi keelustamisele oli toetus tugevam naiste seas, lisaks ka peamiselt Stockholmist põhja pool. Keelustamise referendumil tagasilűkkamise mõjul otsustas valitsus kuiva seadust mitte kaaluda, kuni Systembolageti kaupluseketi avamiseni 1955. aastal jäi kehtima senine Bratti süsteem. O’Hagan, Lauren Alex (15. märts 2023). ""Alcohol is Humanity's enemy!" Propaganda Posters and the 1922 Swedish Prohibition Referendum". Scandinavian Journal of History (inglise). 48 (2): 179–205. DOI:10.1080/03468755.2022.2123037. ISSN 0346-8755. "Förbudsomröstningens slutresultat" (PDF). 1922. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 13.11.2022. Vaadatud 11.12.2023.
Ado Varvik

Ado Varvik (kuni 1935. aastani Adolf Võhmann; 4. jaanuar 1907 Tallinn – 20. detsember 1987 Tallinn) oli eesti viiuldaja. Ta lõpetas 1926. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1932. aastal Tallinna Konservatooriumi Johannes Paulseni klassi. Aastatel 1929–1932 mängis ta Tallinna kinodes ning Pärnu ja Haapsalu suveorkestrites, 1930–1941 Tallinna Töölismuusika Ühingu sümfooniaorkestris ja 1932–1971 Estonias, olles 1944–1971 II viiuli rühma kontsertmeister. "Varvik, Ado - Eesti Entsüklopeedia". etbl.teatriliit.ee. Vaadatud 11. detsembril 2023.
Viktor Vaiksaar

Viktor Karl Vaiksaar (kuni 1936. aastani Viktor Karl Wachtel; 10. aprill 1909 Tallinn – 24. november 1982 Tallinn) oli eesti kergejõustikutreener ja loomaarst. Ta lõpetas 1927. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1931. aastal sõjaväes velskrite kursused. 1934. aastal alustas ta õpinguid Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonnas. Ta oli Tallinna Reaalkooli ja Ülemaalise Eesti Noorsoo Ühenduse Tallinna osakonna (ÜENÜTO) jalgpallimeeskonna väravavaht. Aastatel 1931–1937 abistas ta ÜENÜTO naiskergejõustiklasi, hiljem juhendas ÜENÜ Nõmme osakonna kergejõustiklasi, 1934–1935 osales Soomes Vierumäkil, Savonlinnas ja Sortavalas kergejõustikutreenerite kursustel. 1940. aastal nimetati ta Eesti Kergejõustikuliidu juhatuse sekretäriks, 1941. aastal oli ta Lokomotiivi kergejõustiku- ja käsipallisektsiooni juhatuses. Ta mobiliseeriti Punaarmeesse, oli tööpataljonis velsker ja eesti laskurkorpuses loomaarst. 1942. aastal lõpetas ta Sverdlovskisse evakueeritud Kiievi Põllumajandusinstituudi veterinaariateaduskonna. 1943. aasta sügisest tegutses ta tagalas treenerina, tema juhendatavad võitsid 1943. aasta NSV Liidu meistrivõistlustel kergejõustikus 4 kuldmedalit. 1944. aastal määrati ta Virumaa spordikomitee esimehe asetäitjaks. Aastatel 1945–1957 töötas ta Simunas loomaarstina. 1951. aastal hakkas ta šerfluse korras juhendama Dünamo kergejõustiklasi, oli aastatel 1954–1957 treener kohakaaslasena ja 1957–1975 palgaline treener. Hiljem juhendas ta Tallinna Spordiinternaatkoolis mitmevõistlejaid. Ta oli Eesti Spordilehe, Spordilehe ja Kehakultuuri kaastööline, kirjutas artikleid treeningumetoodikast. Tema õpilaste hulgas olid Jüri Tarmak, Aadu Tarmak, Johannes Kotkas, Ronald Ilves, Heino Heinaste, Otto Tillmann, Õie-Heljo Munk, Priit Paalo, Ulvi Indrikson, Arvo Putmaker, Franz Joseph, Olga Parts, Olga Usar, Ilse Rahnel, Uno Palu, Charles Vallmann, Helmut Raamat, Aap Mumme, Jüri Otsmaa, Jürgen Lamp, Heino Sild, Toivo Koovit, Peeter Põld, Kaidu Meitern, Jüri Liigand, Mart Liigand, Ando Rekkor, Mart Meiel, Ervin Vilepill, Bedese Jürgenson, Friedrich Issak, Aksel Kuuse. 1965 NSV Liidu teeneline treener "ESBL". www.esbl.ee. Vaadatud 11. detsembril 2023. "Spordileht 30 Апрель 1969 — DIGAR статьи Эстонии". testdea.nlib.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. detsember 2023. Vaadatud 11. detsembril 2023. "Juubilar Meitern pooldab päevakirurgiat". Eesti Päevaleht. Vaadatud 11. detsembril 2023. "Vaiksaar – mees kui legend minevikust". Eesti Päevaleht. Vaadatud 11. detsembril 2023. "MART MEIEL". Kalevi Jahtklubi. 6. märts 2023. Vaadatud 11. detsembril 2023. "Vilepill, Ervin - Eesti Entsüklopeedia". etbl.teatriliit.ee. Vaadatud 11. detsembril 2023.
Paul Kents

Paul Kents (28. juuni 1912 Undla vald, Virumaa – 16. märts 2004 Brantford, Kanada) oli eesti geoloog. Ta lõpetas 1930. aastal Tallinna Reaalkooli, 1936. aastal Tartu Ülikooli geograafia ja geoloogia erialal ning 1939. aastal sai geoloogiamagistri kraadi väitekirjaga "Postglatsiaalsed Läänemere rannajoone võnkumised Eestis illustreeritud Kõpu poolsaarel". Alates 1936. aastast oli ta Tallinna Tehnikaülikooli geoloogia-mineraloogialaboris ja aastatel 1938–1939 mäekateedris assistent, 1937. aastal Eesti Geoloogilise Komitee geoloog. Aastatel 1939–1940 täiendas ta end stipendiaadina Colorado School of Minesis ja 1943–1944 Harvardi Ülikoolis. Aastatel oli ta 1941–1943 Colorado ettevõtte Climax Molybdenum Company kaevandusgeoloog, 1944–1949 Colombias Mobil Oili geoloog, 1950–1956 töötas Peruus American Smelting and Refining Company vasemaardlate avastamisel (avastas esimese vaseporfüürmaardla) ning 1956–1961 Kanadas geoloogina. Aastatel 1961–1964 oli ta Tšiilis ÜRO Tehnilise Abistamise Komitee vaseporfiiriekspert (avastas kuus vaseladet), 1965–1984 Montrealis Canadian Javelini peageoloog. Eestis elades uuris ta Läänemere vanu rannamoodustusi, koostas Antsülusjärve ja Litoriinamere isobaaside kaardi ning rannajoone relatsioonidiagrammi. Ameerikas tegeles ta nafta- ja metallimaardlate otsimise ja uurimisega. Ta avastas vasemaardlaid, sh 1969. aastal Panamas maailma suurima teadaoleva Cerro Colorado vaseporfiirimaardla. Ta on avaldanud kirjutisi geoloogia valdkonnas, näiteks porfüürsete vaselademete kohta. Ta oli mitme USA ja Kanada tehnikateaduste organisatsiooni liige ning Montreali ja Ottawa Eesti Seltsi liige. Tema isa oli geograaf ja haridusjuht Jakob Kents. "Postimees (1886-1944) 11 oktoober 1939 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 11. detsembril 2023. "Kents, Paul - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 11. detsembril 2023. "Kadrinast pärit geoloog küttis uusi vasemaardlaid". www.laanevirumaauudised.ee. 28. juuni 2022. Vaadatud 11. detsembril 2023. "Mäeinstituut 75". "ETERA". www.etera.ee. Vaadatud 11. detsembril 2023. "TLÜAR väliseesti isikud". isik.tlulib.ee. Vaadatud 11. detsembril 2023.
Edgar Tamm

Edgar August Tamm (6. november 1911 Tallinn – 17. juuli 1943 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane ning korv- ja võrkpallur. Tamm lõpetas 1930. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta oli korporatsioon Sakala vilistlane. Ta tuli 1931. aastal kümnevõistluses ja 1936. aastal kaugushüppes Eesti meistriks ning sai individuaalselt 3 hõbe- ja 3 pronksmedalit. 1932. aastal tuli ta Eesti meistriks 4 x 100 m ja 4 x 400 m teatejooksus ning püstitas viievõistluses Eesti rekordi. Kaugushüppes kuulus talle tulemusega 7.37 Eesti kõigi aegade edetabelis teine koht. Ta võistles viis korda Eesti kergejõustikukoondises, sh osales neli korda SELLi mängudel kergejõustikus. Ta tuli Tallinna Kalevi meeskonnas Eesti meistriks 1929., 1931. ja 1933. aastal võrkpallis ning 1931. aastal korvpallis. 1932. aastal osales ta Kalevi korv- ja võrkpallurite edukal Poola-Tšehhoslovakkia-Šveitsi-Itaalia turneel, 1935. aastal Eesti-Läti-Poola kolmikmaavõistlusel, 1936. aastal Kalevi meeskonnaga turneel Kesk-Euroopas ja 1937. aastal Eesti-Läti maavõistlusel. 1936. aastal asus ta tööle Viljandimaa spordiinstruktorina, 1938. aastal Eesti Spordi Keskliidu kergejõustikutreenerina, mille järel siirdus ta ärialale. "ESBL". www.esbl.ee. Vaadatud 11. detsembril 2023. "Korporatsioon Sakala - Kogume pärandit!". sakala.ee. Vaadatud 11. detsembril 2023. "Edgar Tamm †". Sakala nr 108, 21. juuli 1943. Lk 3 Biograafia ESBL-is Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Haud Tallinna Hiiu kalmistul
Dorog

Dorog (saksa keeles Drostdorf) on linn Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadis Esztergomi kreisis. Dorog asub Slovakkia piirist ja Doonaust 5,5 km kaugusel, Esztergomist umbes 7 km lõunas ja Budapesti kesklinnast ligikaudu 34 km loodes. Asulat on esmamainitud 1181. aastal. Türgi vallutuse ajal hävis küla täielikult. 18. sajandil taasasustasid küla švaabi asunikud. Kivisöe kaevandamist alustati Dorogis 1781. aastal ja see kestis kuni 2003. aastani. Linnaõigused sai Dorog 1984. aastal. Linnas asub Dorogi soojuselektrijaam. Feliceni, Rumeenia Marienberg, Saksamaa Wendlingen, Saksamaa Žirany, Slovakkia Tetovo, Põhja-Makedoonia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Várostörténet Dorog. Vaadatud 11. detsembril 2023 Danube Country Region Hungary & Slovakia Straße der Kaiser und Könige. Vaadatud 11. detsembril 2023 Dorogi erőmű Veolia. Vaadatud 11. detsembril 2023
Törökbálint

Törökbálint (saksa keeles Großturwall) on linn Ungaris Pesti komitaadis Érdi kreisis. Törökbálint asub Budapesti kesklinnast ligikaudu 12 km lääneedelas. Pärast ungarlaste Pannooniasse saabumist 9. sajandi lõpul kinkis Árpád selle piirkonna ülik Kondile, kelle poeg Csörsz ehitas sinna lossi. Asula sai nimeks Torbágy (Turobag). Aastatel 1541–1686 oli asula Türgi võimu all. 1693. aastal läks Torbágy jesuiitide valdusse ja kuulus neile kuni 1773. aastani. Tühjaks jäänud piirkonda saabus serbia ja švaabi asunikke. Tõenäoliselt 18. sajandil kujunes asula uueks nimeks Török-Bálint ungari aristokraadi Bálint Töröki (1502–1551) järgi. Bálint Töröki seos selle piirkonnaga ei ole päris selge. 1900. aastal nimetati Török-Bálint ümber Törökbálintiks. 1946. aastal saadeti suurem osa Törökbálinti saksa rahvusest elanikest riigist välja. Törökbálint sai linnaõigused 1. juulil 2007. Bük, Ungari Odorheiu Secuiesc, Rumeenia Budapesti XXIII ringkond (Soroksár), Ungari Süssen, Saksamaa Veľké Trakany, Slovakkia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Történelem Törökbálint. Vaadatud 11. detsembril 2023.
Mucoromyceta

Mucoromyceta on seente alamriik. Calcarisporiellomycota Glomeromycota – krohmseened Mortierellomycota Mucoromycota Mucoromyceta andmebaasis eElurikkus
Mucoromycota

Mucoromycota on seente hõimkond. Endogonomycetes Mucoromycetes Umbelopsidomycetes Zygomycetes Mucoromycota andmebaasis eElurikkus
Bhagavadgītā

"Bhagavadgītā" (sanskriti keeles 'Isanda laul'), tuntud ka lühendnimega "Gita", on hinduistlik pühakiri, mida tunnustavad kõik hinduismi peamised suunad. "Bhagavadgītā" on eepose "Mahābhārata" osa, kuid seda käsitletakse sageli eraldiseisva religioosse tekstina. Ülesehituselt on "Gita" dialoog sõdalase Ardžuna ning Krišna vahel, kes ilmutab ennast ülima jumaluse ja absoluudina. "Bhagavadgītā" moodustab 18 peatükki "Mahābhārata" kuuendast raamatust "Bhîshmaparvanist" ('Bhîshma raamatust'). Fail:Krishna tells Gita to Arjuna.jpg Kunagi muistsetel aegadel valitses Kuru riiki radža Dhritarâshtra. Ta sündis pimedana, kuid kuna noorem vend Pându loobus troonist ja asus oma kahe naisega Himaalaja mägedesse, jäi troon temale. Pându suri hiljem, kahjuks ajal, mil tema viis poega – Judhishthira, Bhîma, Ardžuna, Nakula ja Sahadeva – olid veel üsna väikesed. Nii kasvasidki Pându pojad – Pândavad – ja Dhritarâshtra sada poega – Kauravad – üheskoos vanaonu Bhîshma ning võitluskunstide suurepärase tundja Drona õpetuse ja juhatuse all täiskasvanuks. Pandavate ja Kauravate vahel puhkeb aga sõda ning selle sõja otsustava lahingu eel annab Krišna Ardžunale nõuandeid, mis ongi "Bhagavadgītā" sisu. "Bhagavadgītā" on eesti keeles ilmunud mitmes väljaandes. Linnart Mälli tõlgituna ja kommenteerituna (ISBN 9985609220). Eesti Hare Krišna liikumise väljaandena koos algsete sanskritikeelsete värsside, ladina transliteratsiooni, eestikeelsete vastete, tõlke ja üksikasjalike selgitustega (ISBN 9171494227). Maharishi MSL Eesti Sihtasutuse väljaandena: Bhagavadgita. Uus tõlge ja kommentaarid. 1.-6. peatükk (ISBN 9789985788080). Bhagavad-Gita nii nagu see on.
Cape Jervis

Cape Jervis on linn Austraalias Lõuna-Austraalia osariigis, mis asub Fleurieu poolsaare läänetipu lähedal Main South Roadi lõunapoolses otsas, umbes 88 kilomeetrit osariigi pealinnast Adelaide'ist lõunas. Linn on nimetatud Fleurieu poolsaare läänetipus asuva neeme (tuntud ka aborigeenide nimega Parewarangk) järgi, mille Matthew Flinders nimetas 23. märtsil 1802 St. Vincenti krahvi John Jervise järgi. Sellest avaneb vaade rannajoonele, mis külgneb St Vincenti lahe, Investigatori väina ja Backstairs Passage'iga. Sellest avaneb vaade ka Cape Jervise neemel asuvale Cape Jervise majakale ja sadamale, kust opereeritakse parvlaevaühendust Känguru saarel asuvasse Penneshaw’sse. 2016. aasta augustis läbi viidud Austraalia rahvaloenduse ajal elas Cape Jervises 264 inimest. http://www.censusdata.abs.gov.au/census_services/getproduct/census/2016/quickstat/SSC40220 Kangaroo Island Tours. "Cape Jervis, South Australia". Vaadatud 11.12.2023.