laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Juodupė

Juodupė on alev (endine linn) Leedus Rokiškise rajoonis, Juodupė valla halduskeskus. Alev asub Vyžuona jõe kaldal, merepinnast 99 meetri kõrgusel. Alevis on gümnaasium ja algkool. Tähtsaimaks ettevõtteks on villast kangast valmistav vabrik (UAB „Baltic Mills“). Vaatamisväärsuseks on aastal 1938 valminud katoliku kirik. Asula järgi on nimetatud Kunda lademe Juodupe kihistu. Piirkonda on kirjalikes allikates esimest korda mainitud aastal 1769, mil seal asus Pajuodupise nime kandev tollipunkt. Asula tekkis sinna siiski alles aastal 1907, mil Oskaras Trejus rajas sealse Przeździeckite valduses olnud auruveski juurde villakraasimise ja ketramise töökoja. Hiljem lisas ta sinna ka kangasteljed ja hakkas valmistama kangast. Aastal 1931 oli see ainus villast kangast valmistav vabrik Leedus. Aastal 1931 rajati asulasse kabel, aastal 1938 ehitati selle asemele aga kirik. Aastal 1944 põles kirik, aga aastal 1946 ehitati see taas üles. Pärast sõda tegutsesid Juodupė ümbruses Leedu metsavennad. Aastal 1956 sai Juodupėst linn. Aastal 1960 hakati seal töötlema ka turvast. 16. detsembril 2002 sai Juodupėst alev. Mälestuskivi asula sajandale juubelile Juodupė Juodupė kirik http://dir.icm.edu.pl/pl/Slownik_geograficzny/Tom_XV_cz.2/478 [1] LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 35 Juodupė. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 24 lk. Alev portaalis vietoves.Lt
Krimmitatari keel

Krimmitatari keel (krimmitatari keeles Qırımtatarca, Qırımtatar tili, Къырымтатарджа, Къырымтатар тили) on Krimmi põlisrahva krimmitatarlaste keel. Krimmitatari keel kuulub turgi keelte hulka. Lisaks Krimmile kõneldakse seda krimmitatari diasporaas Usbekistanis, Türgis, Rumeenias ja Bulgaarias, vähemal määral USA-s ja Kanadas. Krimmitatari keel ja Tatarstanis kõneldav tatari keel on küll sugulaskeeled, kuid mitte vastastikku mõistetavad. Krimmitatari ja mitmeid teisi turgi keeli on pikaajaliste kontaktide kaudu tugevalt mõjutanud türgi keel, mistõttu need keeled on vastastikku mõistetavad, nagu ka aserbaidžaani ja türkmeeni keel. Enne krimmitatarlaste küüditamist Krimmist Usbekistani 18. mail 1944 oli krimmitatari keel Krimmi Autonoomse Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi ametlik keel. 2016. aastal võitis Eurovisiooni lauluvõistluse Ukraina laujatari Džamala esitatud laul "1944", mille refrään oli krimmitatari keeles. Tänapäeval elab Krimmis enam kui 260 000 krimmitatarlast. Umbes 150 000 elab Kesk-Aasias (peamiselt Usbekistanis), kuhu Nõukogude võim küüditas nende esivanemad 1944. aastal. Valdavalt kõneleb krimmitatari keelt siiski vaid vanem põlvkond. 2013. aastal arvati keel olevad kadumise piiril, seda õpetati vaid 15 koolis Krimmis. Türgi on toetanud krimmitatarikeelset kooliõpetust Ukrainas. Türgis elab umbes 5 miljonit Krimmi päritolu inimest, kelle esivanemad emigreerusid 19. sajandil ja 20. sajandi algul. Neist kõneleb keelt ligikaudu 2000. Väiksemaid krimmitatari kogukondi leidub ka Rumeenias (22 000), Bulgaarias (6000) ja USAs. Krimmitatari keel on üks Euroopa tõsiselt ohustatud keeltest. Peaaegu kõik krimmitatarlased on kaks- või mitmekeelsed, kasutades esimese keelena asukohariigi põhikeelt, milleks on ukraina, türgi, usbeki või vene keel. http://www.ethnologue.com/language/crh Crimean Tatar language in danger, Avrupa Times, 02/19/2013 "Tapani Salminen, UNESCO Red Book on Endangered Languages: Europe, September 1999" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2008. Vaadatud 15. mail 2016.
Püha ja õudne lõhn

"Püha ja õudne lõhn" on Robert Kurvitza 2013. aastal ilmunud ulmeromaan. Romaani sündmustik leiab aset väljamõeldud maailmas ja keskendub kolmele mehele, kes pole kakskümmend aastat pärast klassiõdede jäljetut kadumist ikka veel nende otsimisest loobunud. "Püha ja õudset lõhna" on nimetatud eesti (proosa)kirjanduse "haihtunud nullindate" lunastuseks ning üheks märgilisemaks kirjandussündmuseks viimase kümne aasta jooksul. Kirjandusekspert Johanna Ross märgib, et teos "ületas harva erandina piiri ulme ja "päriskirjanduse" vahel", ning pälvis elavat vastukaja mõlemalt poolt. Ulmespetsialist Jaak Tomberg liigitab teose "fantastilise realismi" ja "maailmaehituskirjanduse" valda kuuluvaks: "Kirjandusteoreetilisest vaatenurgast õnnestub "Pühal ja õudsel lõhnal" dünaamiliselt ära kasutada kaht konventsionaalses žanrisüsteemis teineteisest seni üsna kaugel lahus seisnud žanritendentsi: realistlikku ja fantastilist. Veel enam, sel õnnestub tagantjärele edukalt ilmestada nende tendentside alatist olemuslikku ühisosa ning sellisena kehastab romaan "meie oma väikest tõestust" maailmakirjanduses valdavale tundmusele, et kahekümne esimese sajandi algus on teatud traditsioonilises mõttes uue ja produktiivse realismi mitmete ilmingute esilekerkimise aeg." Kultuurispetsiifiliste nimede ja kontekstide kasutamine uutes geograafilistes ja kultuurilistes seostes tekitas kriitikutes segadust (Vaasa linnanime kohta küsiti, miks tegevus toimub Rootsis). Mitmed kriitikud (Rein Raud, Peeter Helme ja Maniakkide Tänav) heitsid romaanile ette rahuldava lõpu puudumist (samas selle muid voorusi tunnistades), ent ulmekirjanik ja toimetaja Triinu Meres vastas, et raamatu lõpuks on lahenduse kõik tükid käes ja jääb üle need vaid kokku panna. Arvustajad kiitsid Kurvitza romaani keelelist kaasaegsust ja uuenduslikkust ning kirjelduste realistlikkuse kõrget taset. Autor on öelnud, et toetub kirjutamisel suuresti Dungeons & Dragonsi maailmaehitamise traditsioonile. Ideede arendamisse on kaasatud ka teisi isikuid. Samuti rakendati raamatu viimistlemisel "massitoimetamist", kus erinevate taustadega inimesed said hinnata teose arusaadavust ja realismilähedust, tuua välja häguseid kohti ning teha parandusettepanekuid. Kirjutamisprotsessis D&D mängusüsteemi kasutamise põhjus on Robert Kurvitza pikaajaline seotus rollimängudega, nii mängujuhi kui ka mängijana. "Disco Elysium" Vikerkaar 4-5 2014: Diamat on see kui on igasugu, Mariann Tihane Värske Rõhk: Kirjanduse võidurelvastumine. Intervjuu Robert Kurvitzaga Sirp: Maailmaehitamise paranduslik ainelaulatus Goodreads: Püha ja õudne lõhn Looming: Suur ja põnev, aga tühjavõitu maailm, Peeter Helme Ulmeajakiri: Robert Kurvitz "Õudne ja püha lõhn", Maniakkide Tänav Algernon: "Püha ja Õudne Lõhn", Triinu Meres Eesti Ekspress: Kurvitza püha ja õudne aegruum, Priit Hõbemägi Nihilisti arvamus Müürilehe arvamus
Lothar de Maizière

Lothar de Maizière (sündinud 2. märtsil 1940 Nordhausenis) on saksa jurist ja endine Saksa poliitik. Lothar de Maizière lõpetas Ida-Berliinis gümnaasiumi 1958. aastal. Juba 1956. aastal oli ta astunud Saksa DV Kristlik-Demokraatlikku Liitu. 1959–1964 õppis ta Ida-Berliini Hans Eisleri Muusikakõrgkoolis vioolat. 1969. aastal pidi ta haigestumise tõttu muusikaga tegelemise lõpetama. Aastatel 1969–1975 õppis ta kaugõppes Berliini Humboldti Ülikoolis õigusteadust. Alates 1976. aastast töötas Lothar de Maizière Ida-Berliinis advokaadina, alates 1987. aastast oli ta Ida-Berliini advokatuuri aseesimees. Advokaadina tegeles ta põhiliselt majandus- ja maksuküsimusi puudutavate kohtuasjadega. 1989. aasta novembris valiti ta Saksa DV Kristlik-Demokraatliku Liidu esimeheks. Sellesse ametisse jäi ta kuni 1990. aastani. 1989. aasta novembrist alates oli ta Saksa DV Ministrite Nõukogus kirikuküsimuste minister. Lothar de Maizière juhtimisel saavutas Saksa DV Kristlik- Demokraatlik Liit 1990. aasta märtsis valimisvõidu. 1990. aasta 12. aprillist kuni 2. oktoobrini oli Lothar de Maizière Saksa DV peaminister. Ta oli esimene ja viimane demokraatlikult valitud Saksa DV peaminister. Pärast Saksa DV välisministri Markus Meckeli tagasiastumist oli ta 1990. aasta 20. augustist kuni 2. oktoobrini ka Saksa DV välisminister. 1990. aasta oktoobrist kuni 11. septembrini 1991 oli Lothar de Maizière Saksamaa Liidupäeva liige ja eriülesannetega minister. 1990. aasta detsembris tuli avalikuks, et Lothar de Maizière oli olnud Stasi mitteametlik kaastööline, mida ta ise eitas. 17. detsembril 1990 avaldas ta soovi kõigist ametitest tagasi astuda. Kuni 1991. aasta veebruarini oli ta puhkusel. 1991. aasta septembris astus ta kõigist poliitilistest ametitest tagasi. Seejärel on ta töötanud advokaadina. Lothar de Maizière : Biografie whoswho.de Countries Ga-Gi : Germany rulers.org German Democratic Republic : Ministries, political parties, etc. rulers.org Lothar de Maizière : geb. 2. März 1940 Nordhausen Chronik der Wende
Birdy (laulja)

Jasmine Lucilla Elizabeth Jennifer van den Bogaerde (esinejanimega Birdy; sündinud 15. mail 1996 Lymingtonis) on inglise laulja ja laululooja. Ta võitis 2008. aastal 12-aastaselt muusikavõistluse "Open Mic UK". 2011. aastal jõudis tema debüütsingel, Bon Iveri laulu "Skinny Love" kaver singlite edetabelitesse mitmel pool Euroopas ja Austraalias. Tema omanimeline debüütalbum "Birdy" ilmus 7. novembril 2011 ja see oli samuti edukas. Ta on avaldanud veel kaks albumit: "Fire Within" (2013) ja "Beautiful Lies" (2016). "Birdy" (2011) "Fire Within" (2013) "Beautiful Lies" (2016) Koduleht
Rokiškise mõis

Rokiškise mõis (leedu Rokiškio dvaras) on endine mõis Leedus Rokiškise rajoonis Rokiškises. Mõisakompleks on klassitsistlik. Peahoone asub aadressil Tyzenhauzų g. 5. Mõisakompleks annab hea ülevaate Leedu arhitektuuri arengust. Rokiškise mõisa mainiti esimest kord aastal 1499. Aastal 1500 mainiti esimest korda sealset kirikut ja kihelkonda. Aastal 1516 nimetati Rokiškist esimest korda linnaks. Zygmunt I andis mõisa aastal 1523 Kroszyńskite valdusse. Nende omandisse jäi see umbes 200 aastaks. Rokiškise järgmised omanikud olid Tiesenhausenid, kes said selle endi valdusse aastal 1715. Ignacy Tyzenhauz, Rzeczpospolita sõjaväelane, oli ka praeguse Rokiškise mõisakompleksi rajaja. Arvatakse, et peahoone arhitekt võis olla Laurynas Gucevičius. Pärast uute hoonete valmimist muutsid nad mõisa oma uueks residentsiks, hüljates vana elukoha Pastavys. XVIII sajandi lõpus lasid nad rajada asula keskväljaku, mida ühendas mõisaga allee. Aastal 1810 oli Rokiškise mõis 13 mõisast koosneva valduse keskuseks. Tiesenhausenite initsiatiivil rajati asulasse võõrastemaja, telliselööv, pruulikoda, veski, haigla ja kool. Tiesenhausenite mälestuseks on Rokiškise vapil kujutatud härga. XIX sajandi keskel läks Rokiškise mõis Przeździeckite valdusse. Nemad lasid ka peahoone aastal 1905 Poola romantismi vaimus ümber ehitada, lisades ehitisele barokseid elemente. Aastal 1940 mõis võõrandati ja Przeździeckid lahkusid Leedust. Aastal 1952 rajati peahoonesse Rokiškise koduloomuuseum. Muuseumil on ligi 60 000 eksponaati, sealhulgas ka mõisa varad ja kunstiteosed. Muuseumis korraldatakse kirjandusõhtuid ja klassikalise muusika kontserte. Mõisakompleksist on säilinud 15 ehitist. Nende seas on kaks kontorihoonet, pruulikoda, jääkelder, mõisa väravad, valitsejamaja, vahimajake, pesuköök, ait, kasvuhoone ja mitmed teenijate elamud. Peahoone valmis aastal 1801 ja selle puhul on tegemist klassitsistliku hoonega, millele on lisatud barokseid elemente; klassitsistlikud on ka kontorid. Pruulikoda on uusgooti stiilis. Teenijate majad ja vahimajake on seevastu historitsistlikud ehitised. Aastal 1797 oli peahoone juures 16 hektari suurune park. Tänapäeval on selle pindala 28,1 hektarit, seda ehivad kaks suurt tiiki. [1] Lietuvos dvarų duomenų bazė https://web.archive.org/web/20160106073528/http://regionai.stat.gov.lt/lt/panevezio_apskritis/rokiskio_rajono_savivaldybe.html http://www.rokiskiotic.lt/lt/rokiskio-dvaro-sodyba-krasto-muziejus Rokiškio dvaro ansamblis Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (leedu keeles) Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiskeem (leedu keeles) Panoraamvaade mõisa paraadväljakult
Insult

Insult ehk ajurabandus ehk apopleksia (ladina keeles insultus) on inimestel ja paljudel teistel kesknärvisüsteemiga loomadel esineda võiv äge, lokaalsete neuroloogiliste võõrutusnähtudega ja/või üldsümptomitega kulgev aju kahjustust väljendav sündroom, mis kestab üle 24 tunni. Insult ei ole omaette haigus, vaid aju verevarustuse häirete tagajärjel tekkinud sümptomite kompleks. Insuldil eristatakse kolme alaliiki: ajusisene ehk intratserebraalne hemorraagia (AH); isheemiline insult ehk ajuinfarkt (AI); subarahnoidaalne hemorraagia (SAH). Insuldi sümptomid Insuldi hoiatussümptomid on järsk seletamatu tuimus või „sipelgate jooksmise” tunne ühes kehapooles, järsku tekkinud tugev peavalu, nägemishäire, rääkimise raskus või kõnes takerdumine, äkki tekkinud kohmakus või liikumatus. Mõnikord eelneb insuldile mini-insult, millel on samasugused nähud, kuid mis kestab lühikest aega (mõnest minutist paari tunnini). Meditsiinikeeles nimetatakse seda transitoorseks isheemiliseks atakiks (TIA). Kui Te tunnete nimetatud hoiatussümptomeid, siis pöörduge esimesel võimalusel arsti poole. Tehke seda ka siis, kui Teil on need sümptomid juba möödunud. Järgnev tabel näitab, millise tõenäosusega tekib inimesel transitoorse isheemilise ataki ehk mini-insuldi järel insult. Kui inimesel on juba insult olnud, siis selle kordumise tõenäosus on järgmine. Infarkt Insuldi Eesti ravijuhend, L. Puusepa nim. Neuroloogide ja Neurokirurgide selts, Tartu 2004 Aime Jõgi "Meilile lisatud sõnum võib päästa inimelu", Tartu Postimees, 14. aprill 2009 Ülevaade insuldi olemusest ja ravivõimalustest. Elu pärast insulti, Eesti Insuldipatsientide Selts
Fazer

Oy Karl Fazer Ab (lühemalt Fazer) on Soome toiduainetööstusettevõte, mis toodab eeskätt pagari- ja kondiitritooteid. Ettevõtte tootmisüksused asuvad Skandinaavia riikides, Balti riikides (sh Eestis), Suurbritannias ja Venemaal. Ettevõte on ka kohvikuketi Fazer Café omanik. Ettevõtte peakontor asub Helsingis. Ettevõtte president on Christoph Vitzthum. Ettevõtte asutas 1891. aastal Helsingis Karl Fazer.  Pikemalt artiklis Fazer Eesti AS Ettevõtte koduleht
Laima (ettevõte)

Laima on Läti toiduainetööstusettevõte, mis toodab šokolaaditooteid. Ettevõtte omanik on Norra ettevõte Orkla. Ettevõtte asutas 1870 Theodor Riegert. Ettevõttes töötab 148 inimest (2013) Ettevõtte koduleht
Riia Ajaloo- ja Laevandusmuuseum

Riia Ajaloo- ja Laevandusmuuseum (ka Riia Ajaloo ja Laevanduse Muuseum, harvemini Riia Ajaloo- ja Meremuuseum; läti Rīgas vēstures un kuģniecības muzejs) on Riia vanalinnas Riia toomkiriku juures asuv muuseum, kus eksponeeritakse Riia ajalooga seonduvat alates Riia asutamisest 1201 kuni 20. sajandi I pooleni. Muuseum asutati 1964. Muuseumi kogudes on üle 500 000 museaali ja nendest on moodustatud ligi 80 kollektsiooni. Muuseumi koduleht
Pulkovo lennujaam

Pulkovo lennujaam (IATA kood LED) on Peterburi ja Leningradi oblasti alale jääv rahvusvaheline lennujaam. See on Peterburi ainus praegu tegutsev lennujaam. Lennujaam jääb Peterburi kesklinnast 20 km kaugusele. 2014 teenindas lennujaam 14,3 mln inimest ja oli selle näitaja poolest Venemaa suuruselt kolmas lennujaam. Lennujaam on lennufirma Rossija kodulennujaam. 2010. aastatel on lennujaama oluliselt ümber ehitatud. Pulkovo Lennukompanii Lennujaama koduleht
Insuliin

Insuliin on peptiidhormoon, mida toodetakse enamiku selgroogsete pankrease Langerhansi saarte beetarakkudes. See reguleerib vere glükoosisisaldust, süsivesikute, rasvade ja valkude ainevahetust ning mõjutab rakkude jagunemist ja kasvu. Insuliini vabaneb verre proportsionaalselt söögikorrajärgse veresuhkru ehk vere glükoosi sisalduse suurenemisega. Insuliini sekretsiooni pankrease rakkudest reguleerib adenosiintrifosfaat. Pankrease Langerhansi saarte beetarakkude töö häirete korral, aga ka nende rakkude kaasasündinud ainevahetushäireid, millega seoses väheneb insuliini süntees, loetakse suhkurtõve välja kujunemisel oluliseks teguriks. Insuliin on peptiidhormoon. Insuliinimolekuli koostises on 52 aminohapet ja selle molekulmass on 5808 daltonit (Da). Insuliin on vajalik glükoosi verest rakkudesse suunamiseks. Insuliin soodustab glükogeeni sünteesi ja glükolüüsi ning takistab glükogeeni lõhustumist ja glükoneogeneesi. Rasvkoes, maksas ja piimanäärmetes stimuleerib insuliin rasvhapete sünteesi. Insuliin võib suurendada esimest tüüpi ehk insuliinisõltuva diabeedi korral HDL-i ehk suure tihedusega lipoproteiinide sisaldust vereplasmas, milles kolesterooli osakaal on üsna väike. 1912. aastal pakkus Sir Edward (Albert) Sharpey-Schafer (1850–1935) välja teooria, mille kohaselt on suhkurdiabeedi põhjustajaks pankreases leiduv aktiivne aine insuliin (inglise keeles insulin). Esimesena eraldasid pankrease Langerhansi saarte beetarakkude ekstraktist insuliini Frederick Grant Banting ja Charles Herbert Best 1921. aastal. Ravitoimet katsetati koertel, kelle pankreas oli eemaldatud – pankreaseekstrakti süstimine aitas neil edukalt diabeediga elada. Koduloomade elunditest eraldatud insuliini hakati ka diabeediraviks kasutama. Insuliin võeti kasutusele ajal, mil puudusid nõuded inimestel kasutatavate ravimite kliiniliste uuringute läbiviimise kohta. Pärast insuliini keemilist sünteesimist 1963. aastal sai võimalikuks vähendada loomse insuliini kasutamist ravi otstarbel. Proinsuliin Insuliinipump Wilcox, Gisela. "Insulin and Insulin Resistance". The Clinical Biochemist Reviews. 26 (2): 19–39. Mandal, Ananya. "What is Insulin?". news-medical.net. Vaadatud 26.1.2022. Charles Fox, Anne Kilvert Type 1 Diabetes, 6ed, lk 34, 2008, Class Publishing, ISBN 978 1 859 176 8 "Sir Frederick Grant Banting". Britannica. Vaadatud 26.1.2022. Diabeedi ravi
Grėjaus namas

Grėjaus namas (tõlkes inglise keeles Gray's House ja eesti keeles Gray maja) on hotell Leedus Kaunase maakonnas Kėdainiai linnas aadressil Didžioji gatvė 36. Alates 1630. aastal rändas praeguse Leedu aladele Lääne-Euroopast palju väljarändajaid, muuhulgas ka šotlasi. Kuni 1750. aastani on Kėdainiai linnas olnud šotlaste arv umbes 130 inimest. Nende seas oli ka kaupmees Jacob Gray (leedupäraselt Jokūbas Grėjus), kes oli ka linna raehärra. 1739. aastal kuulus praegusel Didžioji tänaval Grayle kaks maja. Ehkki alates 1756. aastast vahetusid omanikud, tunti neid maju ikkagi edaspidi kui Gray maju (ametlikus poola keeles "kamienica grejowska"). Praegu tegutseb majas hotell, mille nimi ongi Gray maja (leedupäraselt "Grėjaus namas"). Hotell "Grėjaus namase" koduleht. Leedu, inglise, saksa, vene ja poola keeles
Pulkovo

Pulkovo võib tähendada järgmist: Pulkovo on koht Peterburi Moskva rajoonis; varem küla Pulkovo on küla Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Pulkovo on küla Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis Pulkovo kõrgendik Pulkovo lennujaam Pulkovo Lennukompanii Pulkovo observatoorium
Riia Linnagümnaasium

Mitte segi ajada Riia kubermangugümnaasiumiga Riia Linnagümnaasium (läti Rīgas Valsts 1. ģimnāzija) on Riias asuv riigigümnaasium. Kool asutati 1211 ja on Baltimaade vanim kool. Kooli võetakse õpilasi alates 7. klassist. Kool on lätikeelne ja matemaatika suunitlusega. Koolis õpib 1055 õpilast. Kooli direktor on Māris Brasla. Kool asutati 1211 kloostri juurde toomkoolina. Aegade jooksul on kool kandnud palju eri nimesid. Kooli koduleht
Infarkt

Infarkt ehk kohalik vereringehäire (ladina keeles infarctus) on elundi või elundi osa kärbumine ehk nekroos, mis on tingitud piisava verevoolu lakkamisest antud anatamoomilisse piirkonda. Verevoolu lakkamine põhjustab toitainete ja hapnikuvaeguse. Enamasti on inimesel infarkti põhjuseks ateroskleroosist tingitud arteri ummistumine. Samas võib veresoone topistada ka tromb, gaasimull või mõni muu kehast pärinev materjal. Harvem esinevate infarkti liikide hulka kuulub veresoonte jõulisest kokkutõmbest tingitud infarkt. Infarkti tekkeks ei pea veresoon täielikult sulguma. Infarkt tekib ka siis, kui osaliselt avatud veresoon ei suuda piisavas koguse verd läbi lasta. Sagedasemad: müokardi (südamelihase) infarkt, ajuinfarkt (isheemiline insult), mesenteriaalinfarkt. Eesti tervishoiusüsteemis kasutatavas RHK-10-s on infarktid ja kärbused liigitatud eri alapeatükkidesse, mida vajadusel täpsustatakse ka teistesse peatükkidesse klassifitseeritud alamjaotistega. RHK-10. Infarkti klassifikatsioon ja kohandused  Pikemalt artiklis Nekroos Infarkti piirkonnas võib esineda nekroosi eri vorme, näiteks: koagulatsioonnekroos ehk kalgenduskärbus ehk kuiv nekroos kas neerus, põrnas, müokardis – infarkti kolle on tihke ja kuiv ning on toimunud kudede dehüdratsioon ehk veetustamine; kollikvatsioonnekroos ehk veelduskärbus ehk märg nekroos peaajus (ajupehmumus ehk entsefalomalaatsia) – kärbunud kude pehmestub ja veeldub. Emboolia Ajuripatsi apopleksia Hüpoksia Insult Nekroos Gangreen Ingrid Mesila,PATOLOOGILINE ANATOOMIA FÜSIOTERAAPIA ERIALALE. VERERINGE- JA LÜMFIRINGE- NING KUDEDE VEESISALDUSE HÄIRED, Tartu Ülikool Patoloogilise Anatoomia ja Kohtuarstiteaduse Instituut. Vaadatud 29.09.2013 Südamelihase infarkt, avaldumine ja ravivõimalused
Sirje Männik

Sirje Männik (neiupõlvenimega Orntlik; sündinud 7. veebruar 1951 Tallinnas) on eesti sisearhitekt. 1969. aastal lõpetas Männik Tallinna 21. Keskkooli, 1975. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi (nüüdne Eesti Kunstiakadeemia) ruumi- ja mööblikujunduse eriala. Alates 1975. aastast töötas Sirje Männik projekteerimisbüroos EKE Projekt sisearhitektina. 1994–2000 oli ta sisearhitekt projektbüroos Teinos, 2000–2005 mööblisalongis Formus Mööbel ja 2005–2009 Skandi Sisustus OÜ-s. 2009. aastast on ta vabakutseline sisearhitekt. Sirje Männiku kujundatud Keila linna tervisekeskuse ujula oli 2002. aastal Sisearhitektide Liidu aastapreemia nominent interjööri kategoorias. Teiste tööde seas on Männik kujundanud 1990. aastate teisel poolel ka Jõelähtme bensiinijaama ja ASi Starman büroohoone. Piret Tali Hiilgavat interjööri näeb Boccas ja Muhus EPL, 3. juuni 2002 Kujundaja peab bensiinijaama kohvikulaudu sobimatuteks Äripäev, 22. juuli 1998 ÄP SISEKUJUNDUS, detsember 1997 Ain Padrik, Sirje Männik "West-bensiinijaam Haapsalus" Ehituskunst = Estonian architectural review, 16/17. Tallinn, 1997. Lk. 57
Vranje vana hammam

Vranje vana hammam Vranje vana hammam (serbia keeles Стари амам у Врању) on 17. sajandi lõpust alates tegutsenud Osmanite riigi aegne avalik Türgi saun (hammam) Vranjes Lõuna-Serbias. Asutus rajati 1690. aastal ning see on üks autentsemaid Osmani ajastu ehitisi Serbias. Vranje vana hammami hoone on muinsuskaitse all, mille eest vastutab kohalik omavalitsus ning see on kohaliku Vranje Rahvusmuuseumi osa. Kuigi Vranje vana hammam on oma 600 aasta vanuste eelkäijatega võrreldes rajatud tunduvalt hilisemal perioodil, vastab see siiski oma lahenduselt vanimatele türgi saunadele. Tahutud kivist ja tellistest ehitatud saun koosneb riietusruumist ning pesemiskohtadest, aururuumidest ja kümblusbasseinist. Telliskividega kaetud katusel on viis hulktahkset telliskatusega tamburit, mille klaasist tipud andsid valgust siseruumidele. Vaatamata sellele, et viimase viiekümne aasta jooksul on sauna kolm korda ehitatud ümber, on see halvenenud seisukorra tõttu külastajatele suletud. Viimane rekonstrueerimine, mis algas 2002. aastal, pidi hoonele andma tagasi kunagise elegantsi ja uue otstarbe. Ehitisest kavatseti teha muuseum, kus eesruumis oleks olnud koht kirjandusõhtutele, kammermuusikale ja näitustele. Kuid aasta või paari pärast täheldati hammami seintel niiskust, mis tähendas, et midagi on läinud valesti. Viimase ümberehitamise projekti autor, Niši linna Kultuurimälestiste kaitse instituudi arhitekt-konservaator Miomir Stojanović peab põhjuseks ehitise halba hooldamist. Türgi on alates 2009. aastast rahaliselt toetanud vanade Osmani valitsusperioodi aegsete hoonete taastamist naaberriikides (kellega suhe on kestnud ligi viis sajandit), sealhulgas ka Serbias. Vranje vana hammam on praegusajal linna üks tähtsamaid vaatamisväärsusi ja ka Lõuna-Serbia üks tähtsamaid kultuurimälestisi. Tähtsaimate kultuurimälestiste loetelu. (sr:Списак непокретних културних добара од великог значаја), (serbia keeles) Hammam: Veel üks kurb lugu. (sr: Amam:Još jedna tužna priča). OK Radio, 5. veebruar 2016. (serbia keeles) Vana hammam (sr:Стари амам), Serbia kultuurimälestised (sr:Spomenici kulture у Србији). (serbia keeles) "Vranje. Asukoht, ajalugu, loodus". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. mai 2014. Vaadatud 16. mail 2016.