laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Keete Ainver

Keete Ainver (kuni 1934 Keete Lillimägi; 16/29. detsember 1905 Helme kihelkond, Patküla vald – 28. jaanuar 1994 Sundbyberg, Stockholmi lään) oli eesti kirjanik. Ta sündis Akki talu omaniku seitsmelapselise pere neljanda lapsena. Õppis Tõrva (Soesaadu) algkoolis, Helme kihelkonnakoolis (Köstrimäel) ning 1925. aastal lõpetas Tõrva ühisgümnaasiumi. Aastatel 1925–1931 õppis Tartu ülikooli filosoofiateaduskonnas eesti keele ja kirjanduse erialal (aineteks veel pedagoogika, rahvaluule, etnograafia), lõpetades cum laude. Jutukeste ja luuletuste kirjutamist oli ta alustanud üsna noorelt, ajakirjanduses debüteeris ta luuletustega 1932. aastal. 1932–1940 oli ta eesti keele õpetaja Valga Reaalgümnaasiumis. 1934. aastal abiellus Tartu Pauluse kirikus Eduard Ainveriga. 1938. aastal sündisid kaksikud tütred. 1930. aastatel algas ka tõsisem kirjanduslik tegevus. 1940. aastal kolis pere Tallinna. Samaks aastaks valmis taluteemalise triloogia esimene raamat "Rongatare". 1942–1944 õpetas Ainver eesti keelt Gustav Adolfi gümnaasiumis, olles samal ajal Riigi Ringhäälingu saadete korraldaja. Seal loeti ette tema novelle, jutukesi lastesaadetele, esitati kuuldemänge. Oma luuletusi luges ta sageli ette ise. Tallinnas jätkas ta oma triloogia kirjutamist teise raamatuga "Kadakane rist". 1944. aasta märtsipommitamises hävis maja, kus nad elasid, ning koos sellega ka "Rongatare" käsikiri. 1944. aasta sügisel põgenes ta koos perega Rootsi, töötas kaks aastat Grangärde põgenikelaagri koolis õpetajana ja pärast Stockholmis postiametnikuna. "Rongatare" sai järk-järgult taastatud ning ilmus 1952. aastal, kuid kavandatud triloogia jäigi lõpetamata. Ta kuulus Eesti Akadeemiliste Naiste Ühingusse, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi Ilmatar ja Välismaisesse Eesti Kirjanike Liitu. Keete Ainver suri Rootsis 28. jaanuaril 1994. "Rongatare" (1952) "Teispool merd" (1957) "Ainult üks aasta" (1962) "Tee tagasi" (1966) lasteraamat "Maria" (1985) Teataja (Stockholm), 23. aprill 1994. Lk 3 Endla Mägi-Lillimägi. "Armastuslugu, mida pole olnud". Elukiri nr 11/ 2008 Keete Ainver andmebaasis "Tartu ilukirjanduses" (teoste andmed, katkendid) Haud Lilla Daleni kalmistul
Friedrich Wilhelm Borm

Friedrich Wilhelm Borm (12. detsember 1812 Königsberg – 17/29. mai 1881 Pärnu) oli eesti trükkal. Ta töötas Tallinnas ja alates 1840. aastast Pärnus, trükkides ka arvukalt eestikeelseid trükiseid (nende hulgas ajaleht Perno Postimees). Friedrich Wilhelm Borm Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Wilhelm Friedrich Eichhorn

Wilhelm Friedrich Eichhorn (16/28. september 1827 Merja, Väinjärve vald, Järvamaa – 5/17. september 1896 Peterburi lähedal) oli eesti ajakirjanik, tõlkija ja maamõõtja. Ta elas Väike-Maarjas, Nõmmel ja Paldiskis. Aastail 1879–1895 oli ta kodurahu propageeriva ajalehe Tallinna Sõber toimetaja. Ta tõlkis luulet ja proosat saksa keelest eesti keelde, näiteks Friedrich Schilleri “Das Lied von der Glocke". Ta suri Peterburi lähedal Udelnaja vaimuhaiglas ning maeti Paldiski luteri kalmistule. ISIK (vaadatud 17. mail 2014) EEVA (vaadatud 17. mail 2014)
1978. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused

1978. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused olid XI maailmameistrivõistlused jalgpallis, mis toimusid 1. juunist – 25. juunini Argentinas. Eelvoorus osales 98 koondist. Itaalia v Prantsusmaa Argentina v Ungari Itaalia v Ungari Argentina v Prantsusmaa Prantsusmaa v Ungari Argentina v Itaalia Lääne-Saksamaa v Poola Tuneesia v Mehhiko Lääne-Saksamaa v Mehhiko Poola v Tuneesia Lääne-Saksamaa v Tuneesia Poola v Mehhiko Austria v Hispaania Brasiilia v Rootsi Austria v Rootsi Brasiilia v Hispaania Hispaania v Rootsi Brasiilia v Austria Peruu v Šotimaa Holland v Iraan Šotimaa v Iraan Holland v Peruu Peruu v Iraan Šotimaa v Holland Austria v Holland Itaalia v Lääne-Saksamaa Holland v Lääne-Saksamaa Itaalia v Austria Austria v Lääne-Saksamaa Itaalia v Holland Peruu v Brasiilia Argentina v Poola Peruu v Poola Argentina v Brasiilia Poola v Brasiilia Argentina v Peruu Brasiilia v Itaalia Holland v Argentina
Ellen Liiv

Ellen Liiv (abielus Argentinas Elena Blizner; 30. juuni 1921 Tammevälja talu, Rasivere küla, Alavere vald, Kose kihelkond, Harjumaa – 2. mai 1995 Buenos Aires) oli eesti kirjanik. Ta lõpetas aastal 1934 Alavere algkooli ja seejärel Tallinnas eksamid eksternina progümnaasiumi ulatuses. Aastal 1942 lõpetas ta Tallinna Tehnikumi tehnilise joonestajana. II maailmasõja ajal töötas ta joonetajana hüdrometeoroloogia instituudis Tallinnas. Ta lahkus septembris 1944 Eestist ja viibis põgenikuna Saksamaal, Austrias ja Itaalias, kus töötas haiglas meditsiiniõe abina. Jaanuarist 1949 elas ta Buenos Aireses, Argentinas. Aastal 1943 ilmus tal ajalehes Eesti Sõna joonealusena romaan "Elusse armunud". Aastal 1959 ilmus talt kirjastuse Orto vahendusel romaan "Ürgmets ja koolibri". Aastal 1992 ilmus talt kirjastuse Välis-Eesti & EMP vahendusel mälestusteraamat "Põhjast lõunasse", raamat käsitleb põgenikuelu Saksamaal, Austrias ja Itaalias. Eesti biograafiline andmebaas ISIK TLÜAR väliseesti isikud Kenotaaf Kose kalmistul
Emma Liiv

Emma Bertha Liiv (24. oktoober/6. november 1903 Avanduse vald – 3. november 1941 Tartu) oli eesti kirjanik. novell "Kalliskivid" (1936) novellikogumik "Painaja" (1939, novellid "Painaja", "Põgenemine", "Lunastus", "Kalliskivid", "Kaks kakskümmend viis", "Kuldrahad") Emma Liivi novellikogu "Painaja" Tartu Ülikooli Raamatukogu andmebaasis DSpace
Peeter Lindsaar

Peeter Lindsaar (kuni 1935 Peeter Lindseer, vallaraamatus veel Peeter Lintser; 29. juuni/12. juuli 1906 Hansi talu, Kuldre küla, Vastse-Antsla vald, Urvaste kihelkond, Võrumaa – 6. november 1990 Sydney) oli Eesti sõjaväelane (leitnant) ja kirjanik. Ta õppis aastatel 1917–1922 Otepää progümnaasiumis ja aastatel 1922–1927 Valga poeglaste gümnaasiumis. Aastast 1927 kaadrisõjaväelane, lõpetas aastal 1931 ohvitserina sõjakooli. Aastatel 1937–1938 õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, aastatel 1938–1941 õigusteaduskonnas. Ta kuulus korporatsiooni Ugala. Pärast sõjakooli lõpetamist suunati ta teenima Petserisse. Petseri suurtulekahju kustutamisel ülesnäidatud vapruse eest sai ta Kotkaristi teenetemärgi. Aastal 1940 määrati ta Punaarmee 42. polku Paides. Aastal 1941 läks Ilmeni järve lähistel üle sakslaste poolele. Ta on tuntud peamiselt Eesti sõjaväe elu kirjeldavate romaanide autorina. Kotkaristi V järgu teenetemärk (20. veebruar 1940) "Vana hobune. Lühijutte", kirjastus Luuamees, Sydney 1950, 112 lk "Neptuun ilmus laevale" (reisikirjeldus: laevateekond Saksamaalt Austraaliasse), Luuamees, Sydney 1951, 204 lk "Koduküla. Lihtsaid lugusid ja laaste", EKK, Lund 1954, 304 lk "...ja sõdurid laulavad" (romaan). I köide: EKK, Lund 1959, 327 lk; II köide: EKK, Lund 1962, 312 lk "Eestlased Austraalias ja Uus-Meremaal. Statistiline ja kronoloogiline ülevaade", Luuamees, Sydney 1961, 214 lk "Mardus kiljatas. Usutluste kogu", EKK, Lund 1964, 303 lk "Paelamehed" (romaan), EKK, Lund 1967, 279 lk "Õrn armastus" (romaan), EKK, Lund 1970, 270 lk "Härrad ohvitserid" (romaan). EKK, Lund 1974, 240 lk "Värska" (romaan), EKK, Lund 1977, 238 lk "Kannatuste tee. Usutlustekogu mälestusist". EKK, Lund 1983, 211 lk "Peeter Lindsaare bibliograafia = Bibliography". Koostanud Peeter Lindsaar. Osa teksti inglise keeles. Luuamees, Sydney 1987, 70 lk Helmi Eller, "Peeter Lindsaar" (lühimonograafia). Sari Meie kirjanikke, nr 11, EKK, Lund 1970, 64 lk Anne Valmas, "Kodutanumast kaugel. Valimik artikleid väliseesti kultuurist", Tallinn 1994, lk 100–105 ("Kaadriohvitserist kirjanik") Eesti kirjandus paguluses XX sajandil, Tallinn 2008, lk 194–196 ja bibliograafia lk 204–205, ülevaate autor Eerik Teder Materjali Võrumaa Keskraamatukogu kodulehel Helju Keskpalu, "Kirjandusõpetaja ja teadur meenutasid kirjanikku kasarmuromaanidega" (100. sünniaastapäeva tähistamine) – Valgamaalane 24. 10. 2006, lk 5 Peeter Lindsaar Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Ohvitseride andmekogu Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Neuston

Neuston (kreeka sõnast neusteon 'ujuv') on veekogu (tavaliselt mere või järve) pindkilet asustavad loom- ja taimorganismid. Neuston jaotatakse epi- ja hüponeustoniks. Epineustoni organismid elavad vee pindkile peal, näiteks liuskurlased. Hüponeustoni organismid elavad vee pindkile sees ja mitte sügavamal kui ligikaudu 5 cm[viide?], siia kuuluvad näiteks üherakulised vetikad. Kuigi ka planktoniorganismid võivad teatud ajaperioodil elutseda vee pindkiles, siis sellest hoolimata ei loeta neid neustoni hulka, sest nad on vee pindkilesse sattunud juhuslikult, näiteks lainetusega. Pleuston
Robert Raid

Robert Raid (sündinud Maxim Sklowsky, adopteeritud Maxim Hammer, eestistatud 1939 Maksim Haamer, 22. oktoober/4. november 1915 Jaroslavl – 8. aprill 1978 Neustadt in Holstein) oli eesti kirjanik. Robert Raid. Wenn die Russen kommen... : [Tatsachenbericht] – Freiburg i. Br. ; Frankfurt : Dikreiter Verlagsgesellschaft, 1953. (669 lk; algupärand, tõlgitud paljudesse keeltesse) Robert Raid. Kui venelased tulid... I–II [Toronto: s.n.], 1954 (2. tr [Toronto: s.n.], 1955). 352 lk + 348 lk. Robert Raid. Kui venelased tulid... [Dokumentaalne reportaaž]. Inglise keelest tõlkinud E. Kareda. - [Tallinn]: Kupar, 1995. ISBN 9985610865 (607 lk, tugevate kärbetega)
Stephanie Graf

Mitte segi ajada tennisist Steffi Grafiga. Stephanie Graf (sündinud 26. aprillil 1973 Klagenfurtis) on endine Austria keskmaajooksja.
Eduard Türk

Eduard Türk (11. aprill 1888 Rõngu vald – 14. märts 1966 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja. Ta töötas Vanemuises, Estonias, Endlas ja Eesti Draamateatris. Temalt on ilmunud mälestusteraamat "Sinilindu püüdmas" (Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1964, 432 lk). Eduard Türgi abikaasa oli Maria Türk. Eduard Türk suri 14. märtsil 1966 Tallinnas ja ta maeti 18. märtsil 1966 Metsakalmistule. Eduard Türk. Sinilindu püüdmas. Näitleja Eduard Türk loeb katkendi oma mälestusteraamatust "Sinilindu püüdmas". http://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=85999 "Näitekunstnik Eduard Türk 50-aastane, 30 aastat laval, 20 aastat lavastaja", Tallinn 1938, 24 lk (autorid: Artur Adson, August Gailit, Leo Kalmet, Rasmus Kangro-Pool, Voldemar Mettus, Hugo Raudsepp, A. H. Tammsaare, Henrik Visnapuu) "Eduard Türk" (100. sünniaastapäeva puhul katkendeid tema rollide arvustustest tollase ajakirjanduse põhjal, koostanud Lilian Kirepe) – Teater. Muusika. Kino 1988, nr 4, lk 52–58 Karl Menningu Vanemuise ansamblist võrsunud tüvijõud Eduard Türk 55-aastane. Järva Teataja (1926–1944), nr 40, 8. aprill 1943 Eduard Türk Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (11. IV 1888 Rõngu vald – 14. III 1966 Tallinn)] Kirmus: vas.: Ed. Türk, H. Visnapuu, Ed. Türki abikaasa, J. Kärner, H. Raudsepp, KM EKLA, A-37:4969
1982. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused

1982. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused olid XII maailmameistrivõistlused jalgpallis, mis toimusid 13. juunist 11. juulini Hispaanias. Valikturniiril osales 105 koondist. Itaalia v Poola Peruu v Kamerun Itaalia v Peruu Poola v Kamerun Poola v Peruu Itaalia v Kamerun Lääne-Saksamaa v Alžeeria Tšiili v Austria Lääne-Saksamaa v Tšiili Alžeeria v Austria Alžeeria v Tšiili Lääne-Saksamaa v Austria Argentina v Belgia Ungari v El Salvador Argentina v Ungari Belgia v El Salvador Belgia v Ungari Argentina v El Salvador Inglismaa v Prantsusmaa Tšehhoslovakkia v Kuveit Inglismaa v Tšehhoslovakkia Prantsusmaa v Kuveit Prantsusmaa v Tšehhoslovakkia Inglismaa v Kuveit Hispaania v Honduras Jugoslaavia v Põhja-Iirimaa Hispaania v Jugoslaavia Honduras v Põhja-Iirimaa Honduras v Jugoslaavia Hispaania v Põhja-Iirimaa Brasiilia v Nõukogude Liit Šotimaa v Uus-Meremaa Brasiilia v Šotimaa Nõukogude Liit v Uus-Meremaa Nõukogude Liit v Šotimaa Brasiilia v Uus-Meremaa Poola v Belgia Belgia v Nõukogude Liit Nõukogude Liit v Poola Lääne-Saksamaa v Inglismaa Lääne-Saksamaa v Hispaania Hispaania v Inglismaa Itaalia v Argentina Argentina v Brasiilia Brasiilia v Itaalia Austria v Prantsusmaa Austria v Põhja-Iirimaa Põhja-Iirimaa v Prantsusmaa Poola v Itaalia Lääne-Saksamaa v Prantsusmaa Poola v Prantsusmaa Itaalia v Lääne-Saksamaa
Hääl

Hääl on elusolendi keha enda poolt tekitatud heli. Elusolendi hääl tekib enamasti hingamis- ja hääleelundite koostöös. Hääl tekib, kui kopsudest tulev õhk läbib häälepaelad, pannes need võnkuma. Häälepaelte võngete resonaatoriks on rindkere ja pea. Õõned ninas, kurgus ja rinnas aitavad helil resoneerida. Hääle kõrgus sõltub sellest, kui kiiresti häälepaelad võnguvad. inimhääl lauluhääl loomahääl loomahäälte loend
Ainus Seadus

Ainus Seadus on eesti ansambel, mis alustas tegevust 1998. aastal Pärnus. Priit Jürgens – vokaal Priit Perv – kitarr Toomas Vihmann – bass Taavi Mets – trummid Vabatahtlik (Linda Sixteen Records, 2003, CD ) Demod Ainus Seadus (demo, 1999, MC ) Lood kogumikel "Sõjaajal" kogumikul "Punk on surn`d IV"(Fucking Cunt Records, 1999, CD MC ) "Kõigest sellest eemal" kogumikul "Mätta fondi 25 kuldset lööklaulu 3.osa" (Mätta fond, 2000, MC ) "Hallutsinatsioon" kogumikul "Mätta fondi 25 kuldset lööklaulu 5.osa" (Mätta fond, 2001, MC ) "Õuduste öö" kogumikul "Mätta fondi 25 kuldset lööklaulu 6.osa" (Mätta fond, 2004, CD MC ) "Maailm täna" kogumikul "Punk on surn`d VI" (Fucking Cunt Records, 2004, CD MC )
Eestimaa rüütelkonna peameeste loend

Eestimaa rüütelkonna peameeste (saksa keeles Ritterschaftshauptmann von Estland) loend on loetelu Eestimaa rüütelkonna peameestest 1593 aastast kuni 1920. aastani, mil Eestimaa rüütelkond, kui seisuslik organisatsioon, Eesti Asutavas Kogus 9. juunil 1920 vastu võetud ja sama aasta 27. augustil jõustunud seadus Seisuste kaotamise seadusega likvideeriti.. 1783–1796 olid ametis kubermangu aadlimarssalid Tallinna asehaldurkonnas Liivimaa rüütelkonna maamarssal Wabariigi walitsemise ajut. korra § 12-a põhjal wabariigi walitsuse poolt 20. augustil 1920 a. wastuwõetud seadus seisuste kaotamise seaduse osalise maksmapanemise kohta., Riigi Teataja, nr. 129-130, 27 august 1920 Stackelberg, Otto Magnus von, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft. 1, seite 249 Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931 seite 238, Bernhard (Berend) von Saltza Stackelberg, Otto Magnus von, Johann Uexküll, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931, seite 501 Stackelberg, Otto Magnus von, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft. 1, seite 412 Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931 seite 40, Johann Adolf Clodt von Jürgensburg Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, [1931 seite 188, Carl Magnus von Rehbinder, Otto Heinrich von Rehbinder Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931 seite 594, Berndt Reinhold von Wrangell Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931 seite 376, Frommhold Johann von Taube Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931 seite 458 Konstant von Ungern-Sternberg Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931 seite 170, Alexander von der Pahlen Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 3, Görlitz, 1930 seite 86, Nikolai von Dellingshausen Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931 seite 457, Gustav von Ungern-Sternberg Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931 seite 194, Reinhold von Rehbinder Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931 seite 597, Wilhelm von Wrangell Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931 seite 17, Otto von Budberg https://daten.digitale-sammlungen.de/bsb00000600/images/index.html?seite=886 Täielik loend rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Partituur

Partituur (inglise keeles musical score, itaalia keeles partitura, saksa keeles Partitur) on muusikas heliteose kõigi muusikainstrumentide partiide üksikasjaline üleskirjutus ülestikku noodijoonestikel. Partituuris asetsevad kõik muusikainstrumentide partiid pillirühmade kaupa ülestikku, kusjuures kõiki ühel partituurileheküljel asetsevaid üheaegselt mängivate muusikainstrumentide partiisid nimetatakse süsteemiks. Nii kogu süsteemi kui ka iga pillirühma partiisid ühendab akolaad; kõik samal taktiosal kõlavad noodid samal vertikaaljoonel. Partituuri erivormideks on partitsell ja klaviir. Partituur on muusikalise struktuuri üks skeeme. Partituurina laiemas tähenduses mõistetakse ka nooti kui muusika kirjalikku avaldumisvormi noodikirjas. Sümfooniaorkestri partituuris muusikainstrumentide partiid järjestatud ülevalt alla pillirühmade kaupa: puupillid, vaskpillid, löökpillid, näppepillid, klahvpillid, vokalistid, keelpillid. Pillirühma siseselt on partiid järjestatud vastavalt muusikainstrumendi diapasoonile ning sama instrumendi korral mängija järjekorranumbrile (näiteks 1. flööt, 2.flööt). Muusikainstrumentide järjestus ülevalt alla sümfooniaorkestri partituuris: pikoloflööt flööt (Fl) oboe (Ob) inglissarv pikoloklarnet klarnet (Kl või it. Cl) bassklarnet fagott (Fg) kontrafagott metsasarv (Hrn või it. Cor) trompet (Trp või it. Tbe) alttromboon (it. Trb) tenortromboon tenor-basstromboon tuuba (Tba) häälestatavad: timpanid kindla helikõrguseta: triangel, kastanjetid, tamburiin, väike trumm, taldrikud, suur trumm, tamtamm kindla helikõrgusega: orkestrikellad, ksülofon Löökpillid rühmitatakse mängijate kaupa. harf mandoliin kitarr klaver tšelesta orel solist koor sopran alt tenor bass I viiul II viiul vioola tšello kontrabass Koori partituuris kirjutatakse naishääled viiulivõtmes, meeshääled bassivõtmes. Kõrgeim naishääl on sopran ja madalaim kontraalt või alt. Nende vahele jääb metsosopran. Need kõrgused on ka poiste hääleulatuses (tuntud tiiskandina). Madalaim meeshääl on bass ja kõrgeim tenor, nende vahele jääb bariton. Noodiväljaanne
1986. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused

1986. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused olid XIII maailmameistrivõistlused jalgpallis, mis toimusid 31. maist 29. juunini Mehhikos. Valikturniiril osales 113 koondist. Itaalia v Bulgaaria Argentina v Lõuna-Korea Itaalia v Argentina Bulgaaria v Lõuna-Korea Lõuna-Korea v Itaalia Argentina v Bulgaaria Mehhiko v Belgia Paraguay v Iraak Mehhiko v Paraguay Iraak v Belgia Paraguay v Belgia Iraak v Mehhiko Kanada v Prantsusmaa Nõukogude Liit v Ungari Prantsusmaa v Nõukogude Liit Ungari v Kanada Ungari v Prantsusmaa Nõukogude Liit v Kanada Hispaania v Brasiilia Alžeeria v Põhja-Iirimaa Brasiilia v Alžeeria Põhja-Iirimaa v Hispaania Põhja-Iirimaa v Brasiilia Alžeeria v Hispaania Uruguay v Lääne-Saksamaa Šotimaa v Taani Lääne-Saksamaa v Šotimaa Taani v Uruguay Taani v Lääne-Saksamaa Šotimaa v Uruguay Maroko v Poola Portugal v Inglismaa Inglismaa v Maroko Poola v Portugal Inglismaa v Poola Portugal v Maroko Mehhiko v Bulgaaria Nõukogude Liit v Belgia Brasiilia v Poola Argentina v Uruguay Itaalia v Prantsusmaa Maroko v Lääne-Saksamaa Inglismaa v Paraguay Taani v Hispaania Brasiilia v Prantsusmaa Lääne-Saksamaa v Mehhiko Argentina v Inglismaa Hispaania v Belgia Prantsusmaa v Lääne-Saksamaa Argentina v Belgia Prantsusmaa v Belgia Argentina v Lääne-Saksamaa
Saabas

Saabas on pika säärega jalanõu. Nagu teisedki jalanõud, on ka saabas mõeldud jala kaitseks külma, niiskuse ja traumade eest. Saapaid valmistatakse nahast, kunstnahast, kummist ja muudest materjalidest. Võrreldes kingaga on saabas üldiselt tugevamast materjalist ja ulatub pahkluuni või kõrgemale. Pahkluuni ulatuvat saabast nimetatakse poolsaapaks, säärt katvat saabast (pika) säärega saapaks (säärsaapaks, säärikuks). Kalamehesaabas võib ulatuda puusani. alpinistisaapad botikud jalgpallisaapad kalavinskid kalossid kauboisaapad – ratsasaabastest 19. sajandil välja arenenud saapa tüüp, tavaliselt umbes poole sääreni ulatuvad, ilma paelteta, veidi pikendatud terava ninaosaga ning poolkõrgete ettepoole kalduvate kontsadega kirsad – kunstnahast säärsaapad, mida kanti Vene armees ja töösaapana kummikud lumesaapad matkasaapad mootorratturisaapad mägironimissaapad nahksaapad ratsasaapad seitsmepenikoormasaapad – mütoloogias võlusaapad, mis võimaldavad kandjal väga kiiresti liikuda (seitse penikoormat ühe sammuga) sukksaapad suss-saapad suusasaapad töösaapad uisusaapad untad – Venemaa polaaraladel levinud paksud karusnahast (koera-, põhjapõdra-, hundi- vm nahast) talvesaapad lumes liikumiseks vildid – vildist vormitud talvesaapad, millele võivad lisanduda vastupidavuse suurendamiseks külgeõmmeldud nahast tald ja pealsed või viltide peal kantavad kummist kalossid
Inimhääl

Inimhääl ehk hääl on kõik inimese kõnetrakti vahendusel tahtlikult või tahtmatult tekitatud helid, sealhulgas kõnelemine, laulmine, naermine, nutmine, karjatused jne. Inimhääl tekib hingamis- ja hääleelundite koostöö tulemusena. Alghääl tekib juhul, kui hingamissüsteem tagab vajalikul hulgal ja piisava rõhuga õhku. Seejärel paneb õhk häälepaelad võnkuma. Alghääle kõrgus sõltub osalt sellest, kui kiiresti häälepaelad võnguvad. Kõri, neel, suuõõs ja ninaõõs omakorda muudavad ja võimendavad häält, andes sellele iseloomuliku kõla. Võngete resonaatoriteks on ka rindkere ja pea. Suu ümber paiknevad lihased muudavad häälepaelte tekitatud heli häälikuteks või muusikalisteks helideks. lauluhääl
Hääl (täpsustus)

Hääl on mitmetähenduslik sõna: hääl on elusolendi keha enda poolt tekitatud heli hääl ehk inimhääl inimese häälekurdude võnkumise tagajärjel tekkiv heli hääl ehk kuuldav heli (suurlinna hääled, lindude hääl) hääl ehk lauluhääl hääl on laulja, pilli, koori- või pillirühma partii partituuris hääl kasutatakse muusikariista häälestuse kohta (häälest ära või hääles) hääl on hääletamise teel avaldatud otsus Hääl oli Kusta Toome ajakiri (ilmus 1933–1941) Hääl oli eesti ajaleht (ilmus 1906–1915) Merehääl
Dimítrios Kiousópoulos

Dimítrios Kiousópoulos (1892 Andrítsaina – 22. jaanuar 1977 Ateena) oli Kreeka poliitik, peaminister 11. oktoobrist 1952 kuni 19. novembrini 1952.
Partii

Partii (prantsuse keeles partie, ladina keeles pars) on terviklik osa millestki. Partii on ühe hääle või pilli osa mitmehäälses helitöös. Partii on mingi toodangu kindel kogus või seeria. Partii on kaubasaadetis. Partii on üks mäng näiteks males, kabes, go-mängus, piljardis või kaardimängus. Partii on tulus abiellumine. Partie de plaisir [parti' döplezi'r] on prantsuskeelne väljend, mida kasutatakse lõbustuse või lõbusõidu kohta
1990. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused

1990. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused olid XIV maailmameistrivõistlused jalgpallis, mis toimusid 8. juunist 8. juulini Itaalias. Valikturniiril osales 111 koondist. Kamerun v Colombia Tšehhoslovakkia v Costa Rica Brasiilia v Argentina Lääne-Saksamaa v Holland Iirimaa v Rumeenia Itaalia v Uruguay Hispaania v Jugoslaavia Inglismaa v Belgia Jugoslaavia v Argentina Itaalia v Iirimaa Lääne-Saksamaa v Tšehhoslovakkia Inglismaa v Kamerun Itaalia v Argentina Lääne-Saksamaa v Inglismaa Itaalia v Inglismaa Lääne-Saksamaa v Argentina
Orgasm

Orgasm ehk seksuaalne kliimaks on seksuaalse naudingu haripunkt, millega kaasneb intensiivne rahuldustunne. Reeglina (kuid mitte alati) on orgasm seksuaalakti lõpptulemus, mida võivad kogeda nii mehed kui ka naised. Orgasmi iseloomustab intensiivne füüsiline nauding, mida juhib autonoomne ehk vegetatiivne närvisüsteem (ANS). Sellele lisanduvad tsüklitena reflektoorsed lihaste kokkutõmbed suguelundite piirkonnas, suguelundite ja päraku ümber. Orgasme seostatakse tihti ka teiste tahtmatute mõjudega nagu eufooria, sagedane häälitsemine ja lihaste spasmid muudes kehapiirkondades. Seks Tantra Hedonism Närvisüsteem