laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sumeri usund

Sumeri usund on religioossed uskumused, panteonisüsteem ja rituaalsed praktikad, mis olid kasutusel Mesopotaamias tänapäeva Lõuna-Iraagi aladel muistsete Sumeri riikide territooriumitel umbkaudu vahemikus 4000–1800 e.m.a. Sumeri usundi teaduslik uurimine on üks sumeroloogia harusid, mis omakorda kuulub orientalistika hulka kuuluvasse assürioloogiateadusse. Sumeri usundi teadusliku uurimisega tegeletakse mingil määral kõikides ülikoolides, kus on (Vana-)Lähis-Ida uuringute instituudid või osakonnad. Kuna sumeri religioon on tugevalt mõjutanud ka iisraeli religiooni, tegeletakse sumeri usundisse puutuvate küsimustega ka ülikoolide usuteaduskondade Vana Testamendi või semiidi keelte instituutides. Olulisemateks sumeri usundi uurimise keskusteks tänapäeval võiks lugeda Viini, Müncheni, Göttingeni, Leideni, Napoli, Londoni, Tartu, Chicago, Harvardi, Johns Hopkinsi ja paljude teiste ülikoolide orientaalinstituute või assürioloogia osakondi. Amar Annus Marduk ja Hammurapi. – Ajalookultuuri ajakiri TUNA 2001, nr 3, lk. 9–19. Amar Annus. Pärimus veeuputuse-eelsetest tarkadest: vaimuloolisi seiku Lähis-Idast, Loomingu Raamatukogu 2007/19-20. Peeter Espak. Sumeri müüdifragment (NBC 11108) Ur III ajastust: Genesise loomislugude üks varajane eelkäija. — Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi aastaraamat 5 (2010-2011), lk. 20-26. Peeter Espak. Kosmose loomise/tekkimise müüdid Lähis-Idas. — Paar sammukest XXVI: Eesti Kirjandusmuuseumi aastaraamat 2009, lk. 71-82. Peeter Espak Sumeri kuningate nimekirja dateerimisest. – Usuteaduslik Ajakiri, nr. 59, 2009, lk. 53–63. Peeter Espak. Uku Masingu varajane teooria numinoossest. – Usuteaduslik Ajakiri 61, 2010, lk. 98-111.
Fairmount (Maryland)

Fairmount on rahvaloendustel arvestatav kohaliku võimuorganita asula (census-designated place) USA-s Marylandi osariigis Somerseti maakonnas. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 457. Aastal 2000 oli elanike arv 537.
Somerseti maakond (Maryland)

Somerseti maakond (Somerset County) on maakond USA-s Marylandi osariigi lõunapoolsemas osas. Geograafilised koordinaadid on 38°04' N, 75°51' W. Maakonna halduskeskus on Princess Anne. Maakonna pindala on 1582 km², millest 734 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 26 470. Aastal 2000 oli elanike arv 24 747. Accomacki maakond (lõunas) Wicomico maakond (põhjas) Worcesteri maakond (idas) Somerseti maakond moodustati 1666. aastal. Somerseti maakonna koduleht (inglise keeles)
Somerseti maakond

Somerseti maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis: Somerseti maakond Maine'is Somerseti maakond Marylandis Somerseti maakond New Jerseys Somerseti maakond Pennsylvanias
Peeter Olesk (laskesportlane)

Peeter Olesk (sündinud 22. aprillil 1993 Põlvas) on eesti laskesportlane, 2013. aasta juunioride Euroopa meister. Olesk on 13-kordne Eesti juunioride meister laskmises. 2013. aastal võitis ta juunioride EM-il kulla 25 m standardpüstoli harjutuses ja pronksi 25 m kiirlaskmises. 2013. aastal oli Oleski treener Ranno Krusta. Laskespordiga on tegelenud ka tema vend Taivo Olesk. 2014 Eesti Vabariigi spordipreemia (individuaalse kuld- ja pronksmedali ning võistkondliku hõbemedali võitmise eest juunioride arvestuses laskmise Euroopa meistrivõistlustel 2013. aastal) Ats Kuldkepp ""Laskmine on julgete inimeste ala!"" Õhtuleht, 28. august 2013, lk 17 Ats Kuldkepp ""Laskmine on julgete inimeste ala!"" Õhtuleht, 28. august 2013, lk 17
Eunice Barber

Eunice Barber (sündinud 17. novembril 1974 Freetownis Sierra Leones) on Sierra Leone ja Prantsusmaa endine kergejõustiklane (seitsmevõistleja ja kaugushüppaja). Barber on kahekordne maailmameister (1999 ja 2003). 1999. aasta 2. veebruarist esindas Barber Prantsusmaad, sest sai Prantsusmaa kodanikuks. Varem esindas ta sünnimaad Sierra Leonet. Sevilla 1999 maailmameister seitsmevõistluses (6861 punkti) Pariis 2003 maailmameister kaugushüppes (6,99 meetrit) hõbemedal seitsmevõistluses (6755 punkti) Helsingi 2005 hõbemedal seitsmevõistluses (6824 punkti) pronksmedal kaugushüppes (6,76 meetrit) Eunice Barber oli tippsportlasena 175 cm pikk ja kaalus 68 kg. Eunice Barber Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Pilte Eunice Barberist
Tammsaare-Põhja talu

Tammsaare-Põhja talu (ka: Põhja-Tammsaare talu) on ajalooline talu Tammsaare väljamäel Vetepere külas Järva vallas Järvamaal. Talus sündinud Anton Hansen võttis endale kirjanikuna pseudonüümiks A. H. Tammsaare. Tänapäeval on talu tunnistatud kultuurimälestiseks (registrinumber 3990), talus tegutseb A. H. Tammsaare muuseum.  Tammsaare-Põhja talu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Tammsaare-Põhja talu kultuurimälestiste riiklikus registris
Kuningal on külm

"Kuningal on külm" on Eesti kirjaniku A. H. Tammsaare 1936. aastal avaldatud satiiriline näidend. Ühiskonnakriitilist teost on lavastatud korduvalt eri teatrites ja eri võimude aegu. Näidendi tekst
Oleiinhape

Oleiinhape (ka olehape) СН3(СН2)7СН=СН(СН2)7СООН on küllastumata rasvhape, mis esineb ühendeina taimseis ja loomseis õlides. Oleiinhapet saadakse steariini valmistamisel.
Panatsea

Panatsea, ka panakeia (ladina keeles panacēa, kreeka keeles panakeia 'kõike raviv'), on müütiline ja utoopiline kõiki haigusi raviv imerohi. Selle avastamine (lisaks igavese elu eliksiirile ja tarkade kivile) oli alkeemikute unistus. See sai nime vanakreeka jumalanna Panakeia järgi. Panatseaks võidakse nimetada ka utoopilist imelist lahendust mistahes keerulises olukorras.
Letsitiin

Letsitiin ehk fosfatidüülkoliin (lecithinum, lühend PC) on koondnimetus fosfatiidide rühma kuuluvate koliini sisaldavate lipiidühendite kohta, mida esineb rakumembraanide välispinnal. Seda saadakse mitmetest taimsetest ja loomsetest toiduainetest, letsitiinipreparaatidest ja seda toodab ka organism ise. Fosfatidüülkoliin reguleerib lipiidide liikumist organismis. Sõna "letsitiin" on tulnud kreekakeelsest sõnast lekithos, mis tähendab munakollast. Letsitiini avastas 1850. aastal Prantsuse teadlane Maurice Gobley, kes eraldas selle munakollasest. Aastaid kasutatigi letsitiini allikana munakollast. 1930. aastate keskel leiti letsitiini sojaubadest. Letsitiin sarnaneb ehituselt rasvadega ning kujutab endast olulist rakumembraanide koostisosa. Ta aitab moodustada terviklikku rakumembraani ja kergendab vedelike liikumist rakusiseselt ja -väliselt. Letsitiin on tähtis närvirakkude toitaine, mistõttu ta soodustab mälu- ja kontsentreerumisprotsesse. Lisaks aitab letsitiin hoida vere normaalset kolesteroolitaset, parandab naha üldseisundit ja pidurdab isegi juuste väljalangemist. Letsitiin on samuti peakomponent ajukelmes, varustab lihaseid ja närvikudesid hapnikuga. Letsitiin aitab hoida maksa tervena, ennetades rasvade ladestumist maksas ja ta osaleb ka detoksikatsiooniprotsessis, taastades ühtlasi maksa funktsioone. Letsitiin on suureks abiks ateroskleroosi ennetamisel. Ta aitab ka ennetada sapikivide moodustumist. Toiduainetööstuses kasutatakse letsitiini antioksüdandi ja emulgaatorina lastetoitudes, saiakestes, salatikastmetes, majoneesides, margariinis, jäätises, šokolaadis ja maiustustes. "Meditsiinisõnastik", 406:2004 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. november 2013. Vaadatud 2. novembril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.ohtuleht.ee/196453 Kaire Kenk, Letsitiin – kõige tähtsam «ajuvitamiin», Õhtuleht, 26.04.2006 Ravimitekkene autoimmuunne hemolüütiline aneemia: Ioannis Lentzas, Panagiotis Papagiannopoulos, Ioannis Nikolaidis jt, Idiopathic autoimmune hemolytic anemia due to lecithin overdose: a case report, Cases Journal 2009, 29. jaanuar 2009, doi:10.1186/1757-1626-2-97 Marina Lohk, Letsitiini üledoosi tagajärjel tekkis naisel eluohtlik aneemia, 4. mai 2015
Krõõt

Krõõt on A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" I osa üks tähtsamaid tegelasi, peategelase Andres Paasi esimene abikaasa. Krõõt on pärit hoopis teistsugusest paigast kui Vargamäe - tema enda sõnul helisesid metsad ja põllud tema kodukandis, kui lauldi. Kui Krõõt on koos noore abikaasa Andresega romaani esimeses peatükis teel Vargamäele, uude elupaika, siis juba mäest üles uue kodu poole minnes tajub ta justkui eesootavaid kannatusi. Esialgu on Krõõt rõõmsameelne, kuid aja jooksul muutub ta aina kurvemaks ja nutab üha tihedamini, esialgu teeb ta seda salaja, kodust kaasavaraks saadud kirstu naljal või laudas, lehma juures, hiljem aga juba ka söögilaua taga, Andrese ja kõigi teiste silme all. Romaanis mainitakse, et Krõõt on pikk, kerge ja õrna kondiga ega sobi seetõttu Vargamäele üle jõu käivat rasket tööd tegema. Ta peab kandma raskeid veeämbreid kaugest kaevust ning ületama Andrese ehitatud kõrget lävepakku, mis hoiab koduloomad rehetoast eemal. Andres ei mõista ega näe, et abikaasale on talutöö ületamatult raske. Krõõt sünnitab kolm tütart: Liisi, Maret ja Anni, kuid ta tunneb abikaasa ees suurt süükoormat, sest Andres ootab perre poega. Neljanda lapsena toobki ta ilmale poja, kes on tugev nagu vägilane ning kellele pannakse isa järgi nimeks Andres. Sellest sünnitusest Krõõt aga ei toibu ning ta sureb. Krõõt on hella hingega ja püüab olukordades pigem head näha. Kui Andres ja Pearu on riius, siis on Krõõt ainus, kes neid lepitada suudab. Pärast Krõõda surma meenutab Pearu Krõõta hea sõnaga ja mainib igatsevalt pehmeid iseloomuomadusi. Krõõdal leidub Tammsaare ema Ann Hanseni iseloomujooni. Krõõda tuntumate joonte hulka kuulub "hele jael" ehk kõrge ja kajav hääl, mis on samaaegselt ka pehme ja hele. Samuti armastus loomade ja laste vastu. Ka palju aastaid hiljem on Krõõda headus see, mida vargamäelased meenutavad (eriti Pearu) ja taga igatsevad. Öeldakse ka, et Krõõda surmaga lahkus Vargamäelt headus. Teisalt mainib Tammsaare, et kogukonnas laiemalt unustati Krõõt ja tema mälestus ruttu, kuna pehmema loomuse ning maatööks sobimatu ihu tõttu vaadati temast kui perenaisest pisut mööda juba tema eluajal. 2016. aastal A. H. Tammsaare muuseumi, Vikerraadio ja Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu korraldatud "Tõe ja õiguse" lugejate lemmiktegelase hääletusel võitis Krõõt ülekaalukalt. 2019. aasta filmis "Tõde ja õigus" mängis Krõõta Maiken Schmidt. Krõõt on käinud lavateed ka arvukates draamalavastustes, teda on kehastanud paljude teiste näitlejate seas näiteks Ita Ever, Carmen Mikiver, Anne Maasik, Kärt Tammjärv, Helje Soosalu, Loore Martma jt. Rahvusooperis Estonia mängitud muusikaliversioonis laulis Krõõda rollis Tiiu Laur. "Rahva lemmiktegelane "Tões ja õiguses" on Krõõt" kultuur.err.ee, 30. oktoober 2016 Treier, Elem. Tammsaare elu härra Hansenina.Tallinn, 2002. Viitamistõrge: Vigane <ref>-silt; nime "Treier, 2002" on määratud mitu korda erineva sisuga.
Abbott

Abbott võib tähendada järgmist: Abbott, asula Arkansases Abbott, asula Lääne-Virginias Abbott, asula Mississippi osariigis Abbott, linn Texases Abbott, asula Virginias Abbott, perekonnanimi Edwin Abbott Abbott, inglise teoloog John Abbott, kolmas Kanada peaminister
Abbott (Texas)

Abbott on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigi keskosas Hilli maakonnas. Abbottis on sündinud kantrilaulja Willie Nelson. Abbott asutati 1871. Abbottis asus raudteepeatus, mida haldas Missouri–Kansase–Texase Raudteekompanii. Linn sai nime Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liikme Joseph Abbott järgi. 1890 elas linnas 156 inimest ja tol ajal oli linnas kauplus, apteek, habemeajaja, kaks hotelli, sepatöökoda, pank ja ilmus kohalik ajaleht. 1882 avati linnas postkontor, mis suleti 1928. aastal. Tippajal, 1914 elas linnas 713 inimest. 1941. aastaks oli elanike arv vähenenud 264-ni. 1989 oli linnas 364 elanikku, postkontor, kolm kirikut ja kool 192 õpilasega. Abbotti lähedal asub Hookeri koobas, mille kohta on palju erinevaid legende. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Abbotti linnas 300 inimest, 124 leibkonda ja 89 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 199,7 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 144 (keskmine tihedus 95,9/km²). Rassiline koosseis oli: valgeid 96,0% mustanahalisi 1,0% teistest rassidest 3,0% kahest või enam rassist 5,67% Explore Census Data – Abbott city, Texas, vaadatud 12.11.2021. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. "ABBOTT, TX" (inglise). Vaadatud 28.08.2013.
EUROPA postmargid

EUROPA postmarkideks nimetatakse Euroopa riikide poolt igal aastal ühiselt välja antavaid ühe ja sama kujunduse või teemaga postmarke. Esimesed Europa postmargid anti välja 1956. aastal. 2006. aastal tähistati Europa postmargi 50. sünnipäeva. Aastatel 1956–1959 vastutasid Europa postmarkide väljaandmise eest Euroopa Ühenduste liikmesriikide postitalitused, aastatel 1960–1992 Euroopa Postiside- ja Telekommunikatsioonitalituste Konverents (CEPT), alates 1993. aastast Euroopa postioperaatorite ühendus PostEurop. Europa postmarkide ühine kujundus oli kasutusel aastatel 1956–1973, 1974. aastast asendus see ühise teemaga. 1960. aastast kandsid Europa postmargid Euroopa Postiside- ja Telekommunikatsioonitalituste Konverentsi initsiaale CEPT (Conférence Européenne des Administrations des Postes et des Télécommunications). 1993. aastal asendus see PostEuropi loodud uue tähistusega, milleks on paremkaldkirjas nimi "Europa". 2011. aastast on kasutusel uus tähistus: nime "Europa" ette on paigutatud postkasti kujutis. Eesti liitus Europa postmarkide väljaandmisega 1994. aastal. Esimesteks Eesti Europa markideks olid patenditeemalised Eesti Post 071-06-1994 ja Eesti Post 072-06-1994. Esimesel neist on kujutatud Eesti patenti nr 1 – Aleksander Mikiveri leiutatud horisontaalveskikivi paari, teisel Eesti patenti nr 2628 – Walter Zappi leiutatud esimest minikaamerat maailmas. Eesti Post 480-28.04.11 www.post.ee (vaadatud 28.08.2013) PostEurop (ametlik veebisait) Europa postmarkide blogi europa-stamps.blogspot.com Europa postmargid viki.filateelia.ee Europa postmargid Eesti Posti veebisaidil www.post.ee
Kitse

Kitse on mitme küla varasem nimi või muu asja nimetus: Kitseküla, küla Haaslava vallas Kitsõ, küla Meremäe vallas (aastani 1997 Kitse) Kitse on endine küla, praegu paikkond Pikajärve küla juures Kitse on perekonnanimi: Endel Kitse Kitse tänav Elmar Kitse tänav Kitse põik Kitseküla Kitselaid Kitseoja Kitsesoo
Anatoli Novohatski

Anatoli Novohatski (vene keeles Анатолий Арсентьевич Новохатский; sündinud 11. oktoobril 1936 Sentša külas Sentša külanõukogus Lohvitski rajoonis Poltava oblastis) on endine Eesti meditsiinitöötaja ja poliitik, Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. Ta on saanud alghariduse Sentša koolis ja on lõpetanud 1956[küsitav]. aastal keskkooli Mašivka väikelinnas (asub Mašivka rajoonis Poltava oblastis). 1960. aastal lõpetas ta Harkivi Meditsiiniinstituudi sanitaararstina. Pärast instituudi lõpetamist suunati ta Penza oblastisse kinnisesse Zaretšnõi (ka Penza-19) linna, kus ta töötas sanitaar-epidemioloogiateenistuse peaarstina. Aastal 1967[küsitav] viidi ta üle Kasahhi NSV-sse Ševtšenko linna, kus ta töötas viis aastat. Ta elab 1972. aastast Eestis. 1987. aastani töötas ta Sillamäe Sanitaar-Epidemioloogia Jaama peaarstina. Aastatel 1987–1990 töötas ta Kesk-Meditsiinilise-Sanitaarse osakonna nr 17 (vn Центральный медико-санитарный отдел № 17; kuhu kuulusid Sillamäe haigla, polikliinik, lastepolikliinik, sanitaar-epidemioloogia jaam ja 2 apteeki) ülemana. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. Kuni augustiputšini kuulus ta saadikurühma "Kommunistlik fraktsioon" (pärast augustiputši otsustasid saadikurühmad "Virumaa", "Võrdsete õiguste eest", "Koostöö" ja "Kommunistlik fraktsioon" laiali minna). Lisaks on olnud ta Sillamäe Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee liige. Anatoli Novohatski jäi pensionile 1996. aastal. Anatoli Novohatski on rahvuselt ukrainlane. Ta on abielus ja tal on täiskasvanud poeg. "Силламяэский вестник", 3. märts 1990
Fiona May

Fiona May (sündinud 12. detsembril 1969 Sloughtis Suurbritannias) on Itaalia kergejõustiklane (kaugushüppaja). Kahekordne olümpiamängude (1996 ja 2000) hõbemedali omanik ja kahekordne maailmameister (1995 ja 2001). Fiona May oli algul Suurbritannia koondise liige, kuid pärast abiellumist itaallasest teivashüppaja Gianni Iapichinoga 1993. aastal hakkas võistlema Itaalia värvides. Tema isiklik rekord on 7.11 (1988). 1996 hõbemedal 7.02 2000 hõbemedal 6.92 1995 maailmameister 6.98 1997 pronksmedal 6.91 1999 hõbemedal 6.94 2001 maailmameister 7.02 1997 sisemaailmameister 6.86 1994 pronksmedal 6.90 1998 hõbemedal 7.11 1998 Euroopa sisemeister 6.91 Fiona May on 182 cm pikk ja kaalub 61 kg. Fiona May Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Liiger

Liiger on hübriid, mis on saadud isase lõvi ja emase tiigri ristamise teel. Ristamine toimus vangistuses olnud lõvide ja tiigrite vahel. Liigrid on suurimad praegu elavad kaslased. Liiger naudib ujumist. Isase liigri pikkus on kuni 3,5 meetrit. Isase liigrid võivad kaaluda üle 300 kg; raskeim praegu elav liiger kaalub 400 kg. Liigri karv on keskmise pikkusega, pruunikas või kergelt oranž, kaetud tumedamate triipudega. Kõhualune, käpaotsad, nina, põsed ja silma ümbrus on heledamad ja isegi valged. Näos võivad olla mõned mustad täpid.
Puutepunkt (saade)

"Puutepunkt" oli Eesti Televisiooni saade, mis läks esimest korda eetrisse 2005. aasta sügisel. "Puutepunktis" räägitakse erivajadustega inimestega seotust. Saadet tehti kümme hooaega, kokku valmis 300 saadet. 300. saade läks eetrisse 17. mail 2015. Saadete autor ja toimetaja oli Anne Lill, saatejuht Kaidor Kahar. ETV uus saatesari "Puutepunkt" on erivajadustega inimestest. Eesti Päevaleht, 11.08.2005. Puutepunkt: 300. ERR Arhiiv. Järelvaadatavad "Puutepunkti" saated ERR-i arhiivis
Lauri Varendi

Lauri Varendi (sündinud 29. detsember 1988) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja). Ta mängib Eesti klubis Paide Linnameeskond.
Lindgren

Lindgren on rootsi perekonnanimi. Armas Lindgren (1874–1929), Soome arhitekt Astrid Lindgren (1907–2002), Rootsi kirjanik Barbro Lindgren (sündinud 1937), Rootsi kirjanik Kjell Lindgren (sündinud 1973), NASA astronaut Minna Lindgren (sündinud 1963), soome kirjanik ja ajakirjanik Ryan Lindgren (sündinud 1998), USA jäähokimängija Torgny Lindgren (1938–2017), rootsi kirjanik
Javier Sotomayor

Javier Sotomayor Sanabria (sündinud 13. oktoobril 1967 Limonaris Matanzas) on Kuuba endine kergejõustiklane (kõrgushüppaja). Olümpiavõitja (1992), kahekordne maailmameister (1993 ja 1997) ja kehtiva maailmarekordi 2,45 m valdaja. 1992 olümpiavõitja 2.34 2000 hõbemedal 2.32 1991 hõbemedal 2.36 1993 maailmameister 2.40 1995 hõbemedal 2.37 1997 maailmameister 2.37 1985 hõbemedal 2.30 1989 sisemaailmameister 2.43 1991 pronksmedal 2.31 1993 sisemaailmameister 2.41 1995 sisemaailmameister 2.38 1999 sisemaailmameister 2.36 Tema vennapoeg on Kuuba ja Aserbaidžaani poksija Lorenzo Sotomayor. Javier Sotomayor Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Prohormoon

Prohormoon on hormooni eelvormina esinev näärmeväline aine, mille bioaktiivne toime organismis on väike. Prohormoonid muundatakse metabolismi käigus aktiivseteks hormoonideks. Inimorganismis esinevad näiteks järgmised prohormoonid: kolekaltsiferool (D3-vitamiin) on bioloogiliselt aktiivse kaltsitriooli eelvorm; proinsuliin muundatakse prohormooni konvertaas 2 toimel insuliiniks; proopiomelanokortiini muundamisel osalevad prohormoon konvertaas 1 ja prohormoon konvertaas 2; türoksiin (T4) on kilpnäärme sünteesitav prohormoon, mis liigitatakse kilpnäärmehormoonide hulka; mitmete steroidide eelvormid jpt. Anaboolne steroid Prehormoon Preproinsuliin Proinsuliin Proopiomelanokortiin Committee to Review Dietary Reference Intakes for Vitamin D and Calcium, Food and Nutrition Board, Institute of Medicine"Dietary Reference Intakes for Calcium and Vitamin D", The National Academic Press, lk 75, 2011, Google`i raamatu osaline veebiversioon (vaadatud 29.08.2013) Georg Löffler, Basiswissen Biochemie: Mit Pathobiochemie, Springer Medizin Verlag Heidelberg, 6. Auflage, lk 414, 2007, Google`i raamatu osaline veebiversioon (vaadatud 29.08.2013) George WM Millington "The role of proopiomelanocortin (POMC) neurones in feeding behaviour", Nutrition & Metabolism 2007, 4:18 doi:10.1186/1743-7075-4-18 Veebiversioon (vaadatud 29.08.2009)
Fahri Korutürk

Fahri Sabit Korutürk (3. august 1903 İstanbul – 12. oktoober 1987 İstanbul) oli türgi mereväelane, diplomaat ja 6. Türgi president. Aastast 1923 teenis ta Türgi sõjalaevastikus, olles lõpetanud mereväekadettide kooli. 1933 lõpetas ta Türgi Mereakadeemia. Aastail 1935–1943 oli ta mereväeatašee Roomas, Berliinis ja Stockholmis, aastail 1957–1960 Türgi merevägede ülemjuhataja. Pärast mereväest erruminekut oli Korutürk Türgi suursaadik NSV Liidus (1960–1964) ja Hispaanias (1964–1965). 1968. aastal määras president Cevdet Sunay ta senati liikmeks. 6. aprillil 1973 valis Türgi Suur Rahvusassamblee ta kuuendaks Türgi presidendiks. Pärast põhiseaduslikku seitsmeaastast presidendiksolekut sai temast eluaegne senaator.
Puutepunkt

Topoloogilise ruumi alamhulga puutepunktiks nimetatakse selle ruumi mis tahes punkti, mille igas ümbruses leidub selle hulga elemente. Vaadeldava hulga kõigi puutepunktide hulka nimetatakse selle hulga sulundiks. Rajapunkt Sisepunkt Kuhjumispunkt Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Jacob Günterhack

Jacob Günterhack (ka Jakob Güntherhack (10. aprill/20. aprill 1666 Tallinn – 4. september/11. september 1723 Tartu) oli Eesti vaimulik. Ta õppis (immatrikuleeriti 19. oktoobril 1686) Greifswaldi ülikoolis. Ta ordineeriti aastal 1693 õpetajaks. Oli 1693–1696 adjunktpastoriks Kodavere Mihkli koguduses. 1697–1723 oli Kodavere Mihkli koguduse õpetaja, olles aastatel 1714–1723 Tartu praostkonna praost. Teenis katku- ja sõjaaegadel vikaarina peale oma koguduse ka veel Laiuse, Torma, Äksi, Kursi, Palamuse (1710–1716) ja Maarja-Magdaleena (1711–1723) kogudust. Suri 4. septembril 1723 Tartus katku tagajärjel. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Koerakuse allikas

Koerakuse allikas asub Verilaske külas Ärma jõe ääres. Ratturid külastavad Koerakuse allikat (Sakala, 17.08.2013)
Lielstraupe loss

Lielstraupe loss (läti Lielstraupes pils; saksa Schloss Gross-Roop, Groß-Roop) on loss Lätimaal Vidzeme piirkonnas, mis kuulus Rosenite suguvõsale. Loss ja Straupe kirik rajati 13. sajandil. Nende ümber kujunes 14. sajandil Straupe asula ja sajandi lõpul Lielstraupe mõis. Umbes 1600. aasta paiku lisati lossile torn. 1905. aastal sai hoone tules kannatada, kuid taastati peagi. Keskaegne Riia peapiiskopi vasalliloss, mis täitis ka kaitseehitise ülesandeid, ehitati algselt 13. sajandil (esmamainimine 1263. aastal), lossi ümber kujunes 14. sajandil Straupe asula. 13. sajandil ehitati ka lossi juurde kirik. Loss kuulus kuni 1625. aastani Rosenite suguvõsale. Ehitis kaotas on kaitsefunktsioonid 17. sajandil. Poola ajal asus lossis naisklooster. 1723. aastast kuulus loss Venemaa keisririigi kindralfeldmarssal ja Liivimaa kuberner Peter von Lacyle ning ehitati ümber Lielstraupe mõisa keskuseks, seejärel olid lossi ja mõisaomanikeks kammerhärra Peter von Vietinghof-Scheel ja Liivi- ja Eestimaa kindralkuberner George Browne. 1866. aastal omandas lossi uuesti Rosenite suguvõsa esindaja, suurtükiväekindral parun Johann Gustav von Rosen (1797–1872) ning loss kuulus Rosenitele kuni nende lahkumiseni Saksamaale 1939. aastal. Viimaseks omanikuks oli Hans von Rosen. Loss sai kahjustada 1905. aastal tulekahjus, kuid taastati aastatel 1906–1909 arhitekt Wilhelm Bockslaffi juhendamisel, kujundades lossitorni barokkstiilis ja siseruumid klassikalises stiilis. Lossi sissepääsu kaunistab Rosenite suguvõsavapp. 1949–1959 paiknes seal masina-traktorijaam. 1963–2018 asus hoones narkorehabilitatsioonikeskus. Straupe Lielstraupe mõis Mazstraupe mõis (Klein-Roop) Lielstraupe Castle