laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pürksi põllutöö- ja rahvaülikool

Pürksi põllutöö- ja rahvaülikool (rootsi keeles Birkas lantmanna- och folkhögskola) oli aastatel 1920–1943 Läänemaal asunud ja eestirootslaste asutatud kool. Kooli traditsiooni jätkab aastal 1993 asutatud Paslepa rahvaülikool (praegu Haapsalu rahvaülikool). Kool asus Pürksi mõisas. Peale üldainete õpetati koolis ka rootsi keelt ja põllu- ja kodumajandusega seotud aineid. Enamik kooliõpetajaid olid rootslased. Õppetöö oli rootsi keeles. Koolis õppis kokku 577 inimest. EE 12. köide, 2003: 453. http://www.laanemaa.ee/?mid=8&mcid=4821&ctype=news_article&pageid=5314 (vaadatud 13.02.2013) Koolist Läänemaa portaalis (vaadatud 13.02.2013)
PAK

PAK võib tähendada järgmist: PAK on Pakistani kolmetäheline riigikood ISO järgi Pak võib tähendada järgmist: Pak ( 박 ), ka Park, on korea üldlevinud perekonnanimi Pak, ka PaK (Panzerabwehrkanone) on saksa lühend tankitõrjerelvale Paki poolsaar on poolsaar Manuse maakonnas Paapua Uus-Guineas, 2° 4′ 49″ S, 147° 38′ 12″ E PaK võib tähendada järgmist: PaK, ka Pak (Panzerabwehrkanone) on saksa lühend tankitõrjerelvale
Elektrotehnika instituut

TTÜ elektrotehnika instituut on Tallinna Tehnikaülikooli energeetikateaduskonna struktuuriüksus, kus tegeletakse elektrienergia mehaaniliseks liikumiseks, valguseks, soojuseks jne muundamise küsimustega. Õpetatakse ja uuritakse: tarbijate elektrivarustust, tootmise automatiseerimist, roboteid, elektrotehnika aluseid ja elektrimasinaid, elektrotehnoloogiat, elektromagnetilist ühilduvust, elektrimõõtmisi ja elektrivälju. Instituudi huviorbiiti kuuluvad ka elektrienergia säästmine ja reaktiivvõimsuse kompenseerimine, võrgusõbralikud toiteallikad ning eritüübilised elektrimasinad. Elektrotehnika instituut asub aadressil Ehitajate tee 5, VII korpus, kolmas ja neljas korrus. TTÜ energeetikateaduskonnas on elektrotehnika (varasema nimetusega elektriajamite ja jõuelektroonika) õppekava. Lisaks mitmetele energeetikateaduskonna õppekavadele on instituudi õpetatavad õppeained mitmetes mehaanikateaduskonna, infotehnoloogia teaduskonna ja ehitusteaduskonna õppekavades. TTÜ elektrotehnika instituut on Eesti Elektritööde Ettevõtjate Liidu liige, Šveitsis paikneva rahvusvahelise jõuelektroonika keskuse (European Center of Power Electronics, ECPE) kompetentsikeskus, Eesti Moritz Hermann Jacobi Seltsi liige ja lisaks mitmete rahvusvaheliselt tuntud firmade poolt volitatud koolitusasutus. 1936 avati Tallinna Tehnikainstituudi ehitusteaduskonnas elektrotehnika laboratoorium. 1939 alustas Tallinna Tehnikaülikooli elektrotehnika erialal õppimist esimene õpperühm. Elektrotehnika professuur kuulus ehitus- ja mehaanikateaduskonda. 1956 asutati Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonda tööstuse elektrifitseerimise kateeder. Endel Risthein: Tallinna Tehnikaülikooli elektrotehnika instituudi kujunemislugu, Elektriala 1/2013, lk. 28. ISSN 1406-4464 Juhan Laugis: 40 aastat elektriajamiinseneride koolitust Tallinna Tehnikaülikoolis
Basileus

Basileus oli Vana-Kreeka maakonnajuht. Nendest said hiljem kuningad (imperaatorid). Basileusteks valiti peamiselt aadlikke.
Vienne'i departemang

Vienne'i departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Nouvelle-Aquitaine'i piirkonnas. Departemang moodustati pärast Prantsuse revolutsiooni 4. märtsil 1790 varasematest Poitou ja Anjou provintsidest. Teise maailmasõja ajal oli departemang jagatud kaheks. Üks osa kuulus Prantsuse Riigi koosseisu, teise osa olid okupeerinud sakslased. Departemangus asus 20 000-meheline Saksa okupatsioonivägi. 2015. aastani kuulus departemang Poitou-Charentesi piirkonda. Departemang jaguneb halduslikult järgmiselt: Vienne'i departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021
Kaari Simson

Kaari Simson (sünninimi Kaari Kivikas; sündinud 12. detsembril 1977) on eesti tippjuht, aastatel 2011–2015 oli ta IT-firma Playtech Eesti haru direktor. Kaari Simson kuulub Eesti Naisüliõpilaste Seltsi. 1996. aastal lõpetas Kaari Simson Nõo Reaalgümnaasiumi. 1996–2002 õppis ta Tartu Ülikoolis politoloogiat (kõrvalerialad psühholoogia ja avalik haldus) ning 2003–2005 magistrantuuris konverentsitõlget. Tema magistriprojekt oli "Väike inglise-eesti-inglise joogafilosoofia seletav sõnastik sanskritikeelsete vastetega". Simson on täiendanud ennast Oslo Suveülikoolis rahvusvahelise poliitika alal. Samuti on ta õppinud aasta vältel Uppsala ülikoolis rahvusvahelise konflikti analüüsi ning semestri jooksul Peterburis Euroopa Ülikoolis magistriprogrammis Venemaa välispoliitikat. 2006–2009 oli Simson Fujitsu Servicesi personalijuht, 2010–2011 ASi Playtech Eesti personalidirektor ning 1. oktoober 2011 – 15. november 2015 Playtech Eesti juht. Isa eeskujul on Simson tegelenud orienteerumisega ja osalenud Eesti koondise liikmena mitmetel juunioride maailmameistrivõistlustel orienteerumises ja suusaorienteerumises. Kolme aasta vältel oli ta orienteerumisklubi Ilves president. Simson huvitub joogast, on tõlkinud ja korraldanud joogakursusi. 1994. aastal võttis ta osa eesti esimesest ekspeditsioonist Alpides asuvale Matterhornile (4477 m) (grupi juht Erika Ader), mille käigus 7 Eesti alpinisti tõusid mööda klassikalist Hörnli marsruuti selle kuulsa mäe tippu, teiste seas ka 16-aastane Kaari Kivikas. 2000 Ernst Jaaksoni õpiraha 2002. aastast on Kaari Simson abielus Egert Simsoniga, neil on poeg Eik Martin ja tütar Mia Laura. Kaari Simsoni isa on ettevõtte Ilves Extra omanik ja endine orienteeruja Arvo Kivikas. Kristiina Kruuse "Tippjuht vallutas tipu juba 16-aastaselt" Postimees, 10.03.2012 (vaadatud 13. veebruaril 2013) Maris Sander "Playtech sai uue bossi, naisbossi" Eesti Ekspress, 7. oktoober 2011 (vaadatud 13. veebruaril 2013) Kaari Simson lahkub Playtechist. ITuudised.ee, 11. november 2015. Ajalugu 1990–1999. firn.ee Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee Vabariigi President andis üle Ernst Jaaksoni õpiraha ja riigiametniku auhinna. Presidendi kantselei pressiteenistus, 13. september 2000. Kristiina Kruuse "Tippjuht vallutas tipu juba 16-aastaselt" Postimees, 10. märts 2012 Maris Sander "Playtech sai uue bossi, naisbossi" Eesti Ekspress, 7. oktoober 2011 Indrek Kald "Playtech saab taas eestlasest juhi" Äripäev, 3. oktoober 2011
Vaucluse'i departemang

Vaucluse departemang (hääldus [vo'klüz]) on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Provence-Alpes-Côte d'Azur'i piirkonnas. Nimi tuleneb oru ladinakeelsest nimest Vallis Clausa. Orus asub Vaucluse'i allikas (fontaine de Vaucluse). Departemang jaguneb halduslikult 17 kantoniks ja 151 vallaks: Departemangu alla kuulub ka eksklaavina Valréas' kanton Avignoni ringkonnas, mida ümbritseb täielikult Drôme'i naaberdepartemang pöhjas (mis paikneb ka teises piirkonnas - Auvergne-Rhône-Alpesis), Vaucluse'ist eraldab ligi kilomeetrine maariba. Seda nimetatakse "Paavstienklaaviks" (enclave des Papes), kuigi Vaucluse'le on see eksklaav ja Drôme'le enklaav. See pärineb 14. sajandist Avignoni vangipõlve ajast, kui 1316. aastal valiti paavstiks Johannes XXII, kes oli aga ligi 70-aastane ja suhteliselt haiglane, talle ei ennustatud pikka paavstipõlve. Kui ta aga külastas Valréasi linna ja maitses seal talle pakutud kohalikku veini, meeldis see talle nii väga, et ta ostis linna endale, et tagada omale veinivarustatus, ning oli seejärel paavstiks kokku 18 aastat. Hiljem lisas paavst Clemens VI Valréas eksklaavi ka Visan', Grillon' ja Richerenches'i naaberkülad, pannes nii aluse paavstieksklaavile. 1791. aastal Prantsuse revolutsiooni ajal revolutsionääride survel korraldatud plebistsiidiga hääletati Prantsusmaaga liitmise poolt, mida aga paavstivõim ei tunnustanud enne 1814. aastat. Paavstienklaav liidetigi algselt Drôme'i departemanguga, kuid kohalike elanike soovil liideti siiski Vaucluse'ga. Vaucluse'i departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021
Vari departemang

Vari departemang [var] on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas. Departemang on küll nime saanud Vari jõe järgi, kuid pärast departemangude piiride muutmist 1860. aastal see jõgi enam selle departemangu territooriumile ei jää. Departemang jaguneb halduslikult 23 kantoniks ja 153 vallaks: Vari departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021
Raadioteater

Raadioteater on Eesti Raadio juures tegutsev üksus, mis muu hulgas vahendab kuuldemänge. Raadioteater sai alguse 24, veebruaril 1928, mil tollases Raadio-Ringhäälingus läks eetrisse esimene raadioseades kuuldemäng – "Koidikul" (August Tammani näidend).[1] Raadioteater on osalenud mitmel rahvusvahelisel raadioteatrite festivalil. 2016. aastal tunnistati üleeuroopalisel konkursil raadiodraama kategoorias parimaks Andres Noormetsa kuuldemäng “Asjad”. Raadioteater vahendab ka saatesarja "Ööülikool". 2020. aastast on raadioteatri etendused kuulatavad ERR-i uues audiovideo portaalis Jupiter. Raadioteatri loominguline juht on alates 2023. aasta sügisest Laura Kalle. EE 12. köide, 2003: 455. http://raadioteater.err.ee/raadioteater/info/raadioteatrist (vaadatud 13.02.2013) "Raadioteater võitis üleeuroopalisel konkursil parima raadiodraama preemia". Klassikaraadio. 22. oktoober 2016. Vaadatud 27.01.2021. Raadioteatrist Eesti Raadio kodulehel (vaadatud 13.02.2013)
Rahvusvaheline Frédéric Chopini konkurss

Rahvusvaheline Frédéric Chopini konkurss on aastast 1997 Narvas toimuv rahvusvaheline noorte pianistide konkurss. Konkursil mängivad noored pianistid peamiselt Frédéric Chopini loomingut. Konkursi algatas 1997 Poola suursaadik Jakub Wolasiewicz. Esimesel konkursil esinesid ainult Eesti pianistid, alates teisest konkursist (aastal 1999) on võistlus rahvusvaheline. Aastast 2002 on konkurss Euroopa Noorte Muusikute Võistluste Liidu (EMCY) liige. http://chopin.narva.ee/est/meist/ (vaadatud 13.02.2013) EE 12. köide, 2003: 461. Konkursi koduleht (vaadatud 13.02.2013)
Tarn-et-Garonne'i departemang

Tarn-et-Garonne [t'arn e ga'ron] on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas. Departemangule on nimi pandud Tarni ja Garonne'i jõe järgi. Departemang moodustati Prantsuse esimese keisririigi ajal Napoleon I keiserliku dekreediga 21. novembril 1808. 2015. aastani kuulus departemang Midi-Pyrénées' piirkonda. Departemang jaguneb halduslikult: Tarn-et-Garonne'i departeamngu haldusüksuste loend Populations légales 2021
Jevgeni Mravinski muusikafestival

Jevgeni Mravinski muusikafestival on aastast 1995 Narvas ja Narva-Jõesuus toimuv festival, mida korraldatakse 20. sajandi silmapaistva vene dirigendi Jevgeni Mravinski auks. Festivali korraldaja on Narva linna kultuuriosakond, kunstiline juht on dirigent Anatoli Štšura. Festivalil mängitakse sümfoonilist, koori- ja kammermuusikat. Festivali aukülaline on olnud Jevgeni Mravinski lesk Aleksandra Vavilina-Mravinskaja (1928–2021), kes oli siis ka Peterburi Mravinski Ühingu president. http://www.festivals.ee/?s=14 (vaadatud 13.02.2013) EE 12. köide, 2003: 462. Festivalist Eesti Muusikafestivalide portaalis (vaadatud 13.02.2013)
Teater Randlane

Teater Randlane on aastast 1978 Haapsalus tegutsev harrastusteater; praegu õiguslikult mittetulundusühing. Aastal 1979 pälvis rahvateatri nimetuse. Teater on korraldanud Haapsalu Valge Daami päevade jaoks vabaõhulavastust "Haapsalu legend". 2007 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (silmapaistva teatriloome eest 2007. aastal) EE 12. köide, 2003: 469. Vabaõhulavastuse "Haapsalu legend" koduleht" (vaadatud 20.10.2019)
Randlane

Teater Randlane, Haapsalus tegutsev harrastusteater Randlane, endine ajaleht Randlane, ajakiri Randlane, perekonnanimi Randlane oli endine kalurikolhoos
Pyrénées-Orientalesi departemang

Pyrénées-Orientales (ka Ida-Püreneed) on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas. Departemang on saanud nime Pürenee mäestiku järgi. Departemangu on nimetatud ka Roussilloniks ja Prantsuse Katalooniaks. Departemang moodustati 22. detsembril 1789. Selleks eraldati osa Roussilloni provintsist ja Languedoci provintsist Fenouillèdes. Viimane on departemangu oksitaanikeelne osa. 2015. aastani kuulus departemang Languedoc-Roussilloni piirkonda. Departemang jaguneb halduslikult järgmiselt: Pyrénées-Orientalesi departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021
Gottfried Schnabel

Gottfried Schnabel (5. aprill 1721 Nachterstedt Ascherslebeni juures – 3. juuni / 14. juuni 1788) oli Eesti vaimulik. Ta sündis Nachterstedtis Ascherslebeni maakonnas (praeguse haldusjaotuse järgi Seelandi Nachterstedti linnaosas Salzlandkreisis Saksi-Anhalti liidumaal Saksamaal). Ta õppis aastast 1741 (immatrikuleeriti 28. septembril 1741) Halle ülikoolis. Ta oli koduõpetaja Haljalas oma venna Christoph Schnabeli juures, oli Tartus ühendatud kroonu- ja linnakooli rektor. Ordineeriti 27. detsembril 1761 õpetajaks. Ta oli aastatel 1761–1767 Pärnu-Jakobi koguduse õpetaja, 1767–1788 aga (introdutseeriti 24. juulil / 4. augustil 1767) Helme Maarja koguduse õpetaja. Tema vend Christoph Schnabel oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Sarthe'i departemang

Sarthe'i departemang [sart] on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Pays de la Loire'i piirkonnas. Departemang on nime saanud Sarthe'i jõe järgi. Departemang jaguneb halduslikult: Sarthe'i departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021
Rannarootsi muuseum

Rannarootsi muuseum (rootsi keeles Aibolands museum) on 1992. aastal Haapsalus asutatud muuseum, aastast 2002 Eesti Kultuuriministeeriumi hallatav riigimuuseum. Muuseumi esimene näitus avati 1998. aastal. Muuseum on oma eesmärgiks seadnud "tegeleda Lääne-Eesti saarestikul ja mandriosal asunud eestirootslaste ajaloo ja kultuuripärandi uurimise, säilitamise ja tutvustamisega". Muuseumi ruumides asub Eestirootslaste Kultuuri Seltsi asutatud teadusraamatukogu. Muuseumi koduleht (vaadatud 13.02.2013) EE 12. köide, 2003: 470. Muuseumi koduleht
Rapla kirikumuusika festival

Rapla kirikumuusika festival on aastast 1993 toimuv vaimulikku muusikat esitlev ja tutvustav festival. Festivali algataja ja peakorraldaja oli algusaastatel Raimo Kivistik. Alates aastast 2010 on festivali kunstiliseks juhiks Pille Lill ning korraldajaks Muusikute Fond PLMF. Enne aastat 1997 toimus festival Rapla Maarja-Magdaleena kirikus, hiljem toimusid festivaliüritused ka teistes kirikutes, mõnikord ka mõisates. Festivalil on esitatud mitmete heliloojate suurvorme, nt Enn Võrgu oratoorium "Valvake". https://web.archive.org/web/20121016130256/http://www.plmf.ee/rapla-kirikumuusika-festival_est (vaadatud 13.02.2013) EE 12. köide, 2003: 472. Festivalist (vaadatud 13.02.2013)
Dan O'Brien

Daniel Dion O'Brien (sündinud 18. juulil 1966 Oregonis Portlandis) on USA endine kergejõustiklane (kümnevõistleja), olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister. Tema ema oli soomlane ja isa afroameeriklane. Ta pole kumbagi bioloogilist vanemat kordagi näinud. Tema kasuvanemad olid Jim ja Karen O'Brien. Ta kasvas üles USA Oregoni osariigis Klamath Fallsis ja lõpetas 1993 Idaho ülikooli. Ülikool andis tema nime oma kergejõustikustaadionile, kus ta treenis Mike Kelleri juhendamisel. 1991. aasta MM-il Tokios tuli O'Brien maailmameistrivõistluste rekordiga 8812 punkti esimest korda maailmameistriks. Järgnesid Michael Smith Kanadast 8549 ja Christian Schenk Saksamaalt 8394 punktiga. 1992. aasta suveolümpiamängudele pääsemiseks tuli läbida kõigepealt USA meistrivõistlused ja seal esikolmikusse tulla. O'Brien sai teivashüppes suhteliselt kõrgel algkõrgusel nulli, jäi medalist ilma ega pääsenud olümpiale . Olümpiavõitjaks tuli Robert Zmelik Tšehhimaalt. Sama aasta 4.–5. septembril püstitas O'Brien Talence'is 8891 punktiga maailmarekordi, mis püsis seitse aastat. 1993. aasta MM-il Saksamaal Stuttgardis tuli O'Brien taas maailmameistriks uue rekordiga 8817. Järgnesid Valgevenet esindanud Eduard Hämäläinen 8489 ja Saksamaa sportlane Paul Meier 8548 punktiga. 1995. aasta MM-il Rootsis Göteborgis tuli O'Brien 8695 punktiga kolmandat korda järjest maailmameistriks. Kõigi kolme MM-i võidutulemus jäi ühtlasi maailma hooaja tippmargiks. Järgmisel kolmel MM-il võitis kuldmedali Tomáš Dvořák, kes samuti kõigil neil aastatel maailma hooaja tippmargi püstitas. O'Brienile järgnesid Hämäläinen 8489, Smith 8419 ja Erki Nool 8268 punktiga. 1996. aasta suveolümpiamängudel võitis O'Brien 8824 punktiga kuldmedali, edestades sakslast Frank Busemanni (8706) ja tšehhi Dvořákit (8664) . Nool saavutas 8543 punktiga 6. koha. O'Brieni võidutulemus jäi taas maailma hooaja tippmargiks. 1997 püstitas O'Brien USA-s Uniondale'is maailma hooaja tipptulemuse 8755 punkti. 1999. aastal läbis O'Brien põlveoperatsiooni ja rääkis pärast seda, et soovib 2000. aasta suveolümpiamängudel olümpiavõitu kaitsta. Mõni päev enne USA meistrivõistlusi teatas ta siiski, et haige põlv ei luba startida. Olümpiavõitjaks tuli Erki Nool 8641 punktiga tšehhi Roman Šebrle ja USA sportlase Chris Huffinsi ees. Dan O'Brien kuulub IAAFi kuulsuste halli. 1996 olümpiavõitja (8824) 1991 maailmameister (8812) 1993 maailmameister (8817) 1995 maailmameister (8695) 8891 punkti (10,43, 8.08, 16.69, 2.07, 48,51, 13,98, 48.56, 5.00, 62.58, 4.42,10) 4.–5. septembril 1992 Talence'is Dan O'Brien oli tippsporti tehes 189 cm pikk ja kaalus 84 kg. "Atlanta 1996. XXVI suveolümpiamängud". "Inreko Press". Tallinn 1996 "Sydney 2000. XXVII olümpiamängud". "Perioodika". Tallinn 2000 Dan O'Brien Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Plokk

Sõna "plokk" kasutatakse mitmes tähenduses. Plokk (ehitus) võib olla suurem risttahukakujuline terviklik ehitusdetail või mingi materjali risttahukakujuline kompaktne tükk. Plokiks nimetatakse tõsteseadet, mis koosneb kettast, mille pöial on juhtsoon(ed) köie, trossi vms jaoks. Plokiks nimetatakse ka märkmikku, näiteks joonistusplokki, kaanteta raamatutoorikut. Plokiks võidakse nimetada ka ühesuguste, ühelaadiliste, ühte valdkonda kuuluvate asjade terviklikku kogumit. Plokk (arhitektuur) on hoonete või ruumide terviklik kogum või rühm. Plokk on filatelistide keeles lühend margiplokist. "plokk". Sõnaveeb. Originaali arhiivikoopia seisuga 30.07.2023. Vaadatud 5.9.2020.
Kristjan Raua majamuuseum

Kristjan Raua majamuuseum oli aastatel 1984–2008 Tallinnas Nõmmel aadressil Kristjan Raua tänav 8 tegutsenud muuseum; Eesti Kunstimuuseumi filiaal. Muuseum asus majas, mille on kunstnik Kristjan Raua eskiisjooniste põhjal Kristjan Raua pere jaoks projekteerinud arhitekt Herbert Johanson. Kristjan Raud elas selles majas aastatel 1929–1943. Eramu natsionaliseeriti 1953. aastal ja võeti kasutusele üürimajana. Majamuuseumi rajamise idee tekkis Kristjan Raua 100. sünniaastapäeva tähistamisega 1965. aastal. Maja tühjendati üürnikest ja tehti tookordsele kultuuriministeeriumile eraldatud summadega muuseumi tarvis korda. Muuseum asutati 15. augustil 1977. 1980. aastate alguses tehti majas Kristjan Raua tütretütre, arhitekt Krista Pihelga projekti järgi kapitaalremont. 12. novembril 1984. aastal avati majas Kristjan Raua majamuuseum Eesti Kunstimuuseumi filiaalina. Kristjan Raua lesk Elviira Raud ja tütar Helge Pihelga kinkisid muuseumile 300 Kristjan Raua teost, sadakond dokumenti, diplomit, ürikut, aga ka majja kuulunud mööbliesemed ja Kristjan Raua maalitarbed. Eesti Vabariigi taastamise raames aset leidnud erastamise ja tagastamise käigus anti maja ja krunt kunstniku tütrele tagasi, ent nii maja kui ka krunt jäid edasi tasuta muuseumi kasutusse. 2008. aastaks oli maja seisukorras, mis nõudis remonti. Samuti nappis toonase majandussurutise tõttu vahendeid muuseumi käigus hoidmiseks ja Eesti Kunstimuuseumi juhatus otsustas maja omanikele tagasi. Muuseum suleti 31. märtsil 2008. Muuseumi püsiekspositsioon kajastas kunstniku elu- ja loometeed. Muuseumis oli täielikult taastatud elutoa ja ateljee esialgne ilme. Muuseumis korraldati ka väikesi eesti kunsti näitusi ning viidi läbi pedagoogilisi programme (lastele ja täiskasvanutele). Kristjan Raua kogu hoitakse Eesti Kunstimuuseumis. Kristjan Raua kogu. Eesti Kunstimuuseumi veebisait. EE 12. köide, 2003: 475. Kristjan Raua majamuuseum. Sirp, 8. veebruar 2008. Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 125 Kristjan Raua kogu Eesti Kunstimuuseumi veebisaidil
Pseudomorfoos

Pseudomorfoos on nähtus, mille puhul mineraali kristalne väliskuju vastab ühele mineraalile, keemiline koostis aga teisele. Pseudomorfoos võib tekkida kahel viisil. Kui mingi mineraal lahustub täielikult ja kandub lahusena ära, säilib kivimis selle mineraali väliskujule vastav tühik. Kui hiljem niisugune tühik täitub mingi lahusena kohale toodud uue ainega, esineb nn täitumispseudomorfoos. Kui aga mineraal puutub kokku mingi aine lahusega, mis temaga reageerib, võib üheaegselt toimuda mineraali lahustumine ja selle asemele uue väljasadenemine, nn metasomatoos. Seejuures juhtub mõnikord, et osa varem eksisteerinud mineraali elementidest jääb ka uue mineraali koostisse ja tekib nn moondumispseudomorfoos. Mõnikord aga ei jää endisest mineraalist uue mineraali koostisse ühtegi elementi ja sel juhul on tegemist asendumispseudomorfoosiga. Paramorfoosiks nimetatakse sama koostisega mineraali pseudomorfoosi varem eksisteerinud mineraali järgi. Näiteks läheb rombilises süsteemis kristalliseeruv α-tridümiit (SiO2) sageli üle normaaltingimustes püsivamasse α-kvartsi trigonaalsesse polümorfsesse modifikatsiooni, kusjuures säilib kristallide plaatjas pseudoheksagonaalne kuju. K. Ojaste, A. Reier, K. Mens, "Kristallograafia. Mineraloogia. Petrograafia", Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1964, 462 lk; lk 193.
Jalgpall 1968. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1980. aasta suveolümpiamängudel toimus 13. – 26. oktoobrini Méxicos. See oli neljateistkümnes kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Jalgpalliurniiril osaleb 16 rahvuskoondist, kes loositi neljaks nelja meeskonnaga alagrupiks, ning iga alagrupp mängis omavahel. Eelvooru alagrupiturniiri lõpus pääsesid iga alagrupi kaks parimat meeskonda väljalangemisturniirile, alustades veerandfinaalist ja jätkates poolfinaaliga. Poolfinaali võitjad mängisid hiljem finaalis ja kaotajad selgitasid pronksmedali saaja. Finaal toimus Azteca staadionil 26. oktoobril 1968. aastal. Esimest korda võitis jalgpalliturniiril medali Aasia meeskond, Jaapan võitis pronksmedali. Mehhiko v Colombia Prantsusmaa v Guinea Guinea v Colombia Prantsusmaa v Mehhiko Mehhiko v Guinea Colombia v Prantsusmaa Hispaania v Brasiilia Jaapan v Nigeeria Hispaania v Nigeeria Brasiilia v Jaapan Brasiilia v Nigeeria Hispaania v Jaapan Ghana asendas Marokot, kes keeldus Iisraeliga mängimast. Iisrael v Ghana Ungari v El Salvador Ungari v Ghana Iisrael v jalgpallikoondis El Salvador v Ghana Ungari v Iisrael Guatemala v Tšehhoslovakkia Bulgaaria v Tai Bulgaaria v Tšehhoslovakkia Guatemala v Tai Bulgaaria v Guatemala Tšehhoslovakkia v Tai Kuna Iisraeli ja Bulgaaria mäng lõppes ka lisaajal viigiga, siis edasipääseja loositi (Bulgaaria). Ungari v Guatemala Jaapan v Prantsusmaa Bulgaaria v Iisrael Mehhiko v Hispaania Ungari v Jaapan Mehhiko v Bulgaaria Jaapan v Mehhiko Esimese poolaja lõpuminuteil seisul 2:1 andis kohtunik Diego de Leo (Mehhiko) kolmele bulgaarlasele punase kaardi: Dimitrovile jõhkra mängu, Ivkovile ja Hristakijevile kohtuniku ründamise eest. Mängu lõpus eemaldati ka ungarlane Juhász. Ungari v Bulgaaria Jalgpall olümpiamängudel
Segakoor Raudam

Segakoor Raudam on 1922. aastal Tallinnas asutatud segakoor. Koor moodustati algul Eesti Raudtee ametnike baasil. Praegu kooris enam raudteelasi ei ole. Koori repertuaar on mitmekesine, ehkki valdavalt esitatakse Eesti heliloojate teoseid. Koor tegutseb Salme Kultuurikeskuses, varem käidi koos Tallinna Raudteelaste Klubis. Koori on tunnustatud järgmiste aunimetustega: 1962 – Eesti NSV teeneline koor 1967 – Eesti NSV rahvakollektiiv http://www.facebook.com/pages/Segakoor-Raudam/118637154854174?sk=info (vaadatud 13.02.2013) EE 12. köide, 2003: 475. Koori tutvustus Facebookis (vaadatud 13.02.2013)