Karl Friedrich (Baden)

Karl Friedrich (22. november 1728 – 10. juuni 1811) oli Badeni markkrahv, kuurvürst ja hiljem suurhertsog (algul vaid Baden-Durlachi markkrahv) 1738. aastast kuni oma surmani. Karlsruhes sündinuna oli ta kroonprints Friedrichi ja Anna Charlotte Amalie von Nassau-Dietz-Oranieni (13. oktoober 1710 – 17. september 1777) poeg. Ta järgnes oma vanaisale kui Baden-Durlachi markkrahv 1738. aastal ja valitses isiklikult aastatel 1746–1771, mil ta päris oma perekonna katoliiklikult liinilt Baden-Badeni. See tegi temast protestantliku valitseja valdavalt katoliiklikus riigis, kuid Riigipäev lubas seda, kuna Saksimaa kuurvürst oli pöördunud luterlusest katoliiklusesse ja tal oli lubatud säilitada kontroll Riigipäeva protestantide kogu üle. Viimase markkrahvkonna pärimisega ühendati algne Badeni maa uuesti. Teda peeti heaks näiteks valgustatud despoodist, kes toetab koole, ülikoole, õigusteadust, riigiteenistust, majandust, kultuuri ja linnaarengut. Ta keelustas piinamise 1767. aastal ja pärisorjuse 1783. aastal. Ta valiti Kuningliku Seltsi kuninglikuks liikmeks 1747. aastal. 1803. aastal sai Karl Friedrichist Badeni kuurvürst ja 1806. aastal esimene Badeni suurhertsog. Minister Sigismund von Reitzensteini poliitika kaudu omandas Baden lisaks Breisgaule ja Ortenaule Konstanzi piiskopkonna ning Baseli, Strasbourgi ja Speyeri piiskopkonna territooriumid, mis asusid Reini paremkaldal. 1806. aastal ühines Baden Reini Liiduga. Karl Friedrich vastutas koos oma arhitekti Friedrich Weinbrenneriga kena klassikaliste hoonete komplekti ehitamise eest, mis eristavad Karlsruhet. Karl Friedrich abiellus 28. jaanuaril 1751 Hessen-Darmstadti Ludwig VIII tütre Karoline Luisega (11. juuli 1723 – 8. aprill 1783). Nad said järgmised lapsed: Karl Ludwig von Baden (14. veebruar 1755 – 16. detsember 1801) Friedrich (29. august 1756 – 28. mai 1817) Ludwig (9. veebruar 1763 – 30. märts 1830) poeg (29. juuli 1764 – 29. juuli 1764) Luise (8. jaanuar 1767 – 11. jaanuar 1767) Karl Friedrich abiellus 24. novembril 1787 Luise Karoline von Hochbergiga (26. mai 1768 – 23. juuli 1820). See oli morganaatiline abielu ja sellest sündinud lapsed ei olnud pärimiseks vastuvõetavad. Louise sai abiellumisega Hochbergi parunessiks ja 1796. aastal Hochbergi krahvinnaks; mõlemad tiitlid pärandusid ka nende lastele. Nad said järgmised lapsed: Leopold (29. august 1790 – 24. aprill 1852) Wilhelm (8. aprill 1792 – 11. oktoober 1859) Friedrich Alexander (10. juuni 1793 – 18. juuni 1793) Amalie (26. jaanuar 1795 – 14. september 1869) Maximilian (8. detsember 1796 – 6. märts 1882) 1817. aastaks olid Karl Friedrichi järglased esimesest abielust välja suremas. Vältimaks seda, et Badeni pärib järgmine pärija (tema õemees Baieri kuningas Maximilian I Joseph), muutis valitsev suurhertsog Karl (esimese suurhertsogi pojapoeg) pärimisseadust, andes Hochbergi perekonnale täielikud dünastiaõigused Badenis. Nende pärimisõigusi tugevdati, kui Badenile anti 1818. aastal põhiseadus ning neid tunnustati Baieri ja suurriikide poolt Frankfurdi lepinguga (1819). Leopoldi järglased valitsesid Badeni suurhertsogiriiki 1918. aastani. Leopold, vanim poeg teisest abielust, sai suurhertsogiks 1830. aastal.