laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jagu

Jagu on sõjaväeline allüksus, mille koosseisus on tavaliselt 6–12 inimest. Harilikult kuulub jagu rühma koosseisu. Jagu juhib jaoülem, kelleks on tavaliselt allohvitser. Jao isikkoosseis võib olla jagatud lahingupaarideks, lahingukolmikuteks, gruppideks või pooljagudeks. Jao koosseis ja relvastus sõltuvad otstarbest ja ülesannetest. Relvasüsteemi või kindlat seadet käsitsevat ja jaoga võrdsustatud allüksust nimetatakse meeskonnaks. Meeskonnaliikmeid nimetatakse ametikoha järgi või numbriga. Meeskond võib jaguneda ka gruppideks vastavalt ülesandele. Näitlikke jagude nimetusi: jalaväejagu ehk laskurjagu soomusjalaväejagu ehk motolaskurjagu (venepärane) või grenaderijagu (saksapärane) luurejagu snaiprijagu tulejuhtimisjagu pioneerijagu sidejagu remondijagu laskemoonajagu Kerge jalaväejao koosseis võib olla näiteks: jaoülem – seersant vanemlaskur (pooljao/grupi ülem ja jaoülema abi) – kapral laskur-sanitar – reamees kuulipildur – reamees kuulipilduri abi vanemlaskur (pooljao/grupi ülem) – kapral laskur – reamees granaadiheitur – reamees granaadiheituri abi – reamees Soomusjalaväejao koosseis võib olla näiteks: jaoülem – seersant soomuki sihtur (soomukigrupi ülem) – kapral soomuki laadur – reamees soomukijuht-mehaanik – reamees vanemlaskur (jalaväegrupi ülem) – kapral laskur-sanitar – reamees kuulipildur – reamees granaadiheitur – reamees granaadiheituri abi – reamees Näitlikke meeskondade nimetusi: tankimeeskond suurtükimeeskond raketiheitjameeskond miinipildujameeskond väliköögimeeskond Tankimeeskonda kuuluvad tavaliselt: tanki komandör – seersant sihtur – kapral laadur – reamees juht-mehaanik – reamees Suurtükimeeskonda võivad kuuluda näiteks: meeskonnaülem – seersant/nooremseersant sihtur (meeskonnaülema abi) – kapral abisihtur – reamees lukustaja – reamees laadur – reamees laengupaigaldaja – reamees mürsukandja – reamees autojuht-mürsukandja – reamees
Foon

Foon on mitmetähenduslik sõna: Foon tähendab prantsuse keeles (pr.k fond) tausta, tagapõhja, olemust, alust, põhja, sügavikku. Foon ehk häälik on vähim kuuldeliselt eristatav suulise kõne üksus. Foon on akustikas helivaljuse süsteemiväline mõõtühik.
Harivesilik

Harivesilik ehk põhja-harivesilik (Triturus cristatus) on salamanderlaste sugukonda vesiliku perekonda kuuluv kahepaikne. Harivesilik on levinud Põhja- ja Kesk-Euroopa aladel, mis jäävad Alpidest ja Doonaust põhja poole. Isendeid pole leitud Iirimaalt, harvad on leiud Skandinaavia maadest. Levila ei ulatu kuigi kaugele itta, ulatudes Jekaterinburgi oblasti lõunaosani. Ta on levinud Kaukaasias ja Krimmis. Eestis elab peamiselt mandriosas, eriti Kagu-Eestis. Harivesilikud on Eestis looduskaitse all. Täiskasvanud harivesilik on tähnikvesilikust suurem, kuni 18 cm pikkune. Isane on mõne sentimeetri võrra emasest lühem. Värvus sõltub elupaigast, tavaliselt on see tumedat tooni. Harivesilik on ülalt must, pruunikas või hallikas, tumedate täppidega, alt kollakas või oranž mustade laikudega. Nahk on jämedate teradega. Noortel harivesilikel võib seljal esineda kollane triip. Pulmarüüs isastel on saba külgedel sinakasvalged triibud. Isastel isenditel on suhteliselt kõrge hambuline hari, mis katkeb saba tüviku juures. Selle harja tõttu kannavad nad ka harivesiliku nime. Emastel kulgeb piki selga sageli kitsas kollane joon, kuid harja neil ei ole. Harivesilik ei ole arvukas. Teda on 4–6 korda vähem kui tähnikvesilikku. Harivesiliku jaoks on nähtavasti parimad elutingimused metsastepis, kus teda on ainult 2–3 korda vähem kui tähnikvesilikku. Ta eelistab metsajärvi, soote, tiike, veeauke, soid, rabasid ja kraave. Teda võib kohata ka laiade jõeorgudega kultuurmaastikul. Kui ta veest lahkub, peitub ta mahalangenud puude all, aukudes, urgudes, isegi pehkinud kändudes. Vees on ta aktiivne ööpäev läbi, kuival ainult öösiti. Veekogudes viibib ta kevade ja suve alguses, aga alates juuni keskpaigast siirdub kuivale. Vees sööb harivesilik veemardikaid (ujurid, kukrikud, vesimardikad), limuseid, eriti herneskarpe, sääsevastseid, vesilutikaid, kiilivastseid, kahepaiksete kudu, kalamarja, vähilaadseid ja kulleseid. Kuival toituvad nad vähe. Kolmandiku kuival püütud harivesilike maod olid täiesti tühjad. Nad söövad vihmausse, nälkjaid, putukaid ja nende vastseid ning mõnikord teiste vesilikuliikide maismaale siirdunud noorloomi. Kaart on tehtud Nöllerti ja Nöllerti raamatu "Die Amphibien Europas" põhjal. "Loomade elu" 5. kd, lk 44, 45 Riinu Rannap; Piret Pappel; Merike Linnamägi 2008. "Harivesiliku kaitse Eestis". "Abiks loodusevaatlejale" 99. Harivesilik andmebaasis eElurikkus Harivesiliku kaitse korraldamine
Tähnikvesilik

Tähnikvesilik (Lissotriton vulgaris, varasema nimega Triturus vulgaris) on salamanderlaste sugukonda kuuluv kahepaikne. Tähnikvesilik on levinud peaaegu kõikjal Euroopas (välja arvatud Lõuna-Prantsusmaa, Pürenee poolsaar ja Lõuna-Itaalia). Eestis on tähnikvesilik väga tavaline. Elab järves. Täiskasvanud isendid on kuni 11 cm pikad, emased mõnevõrra lühemad. Tähnikvesilike nahk on sile või peensõmerjas. Isendite seljapiirkond on oliivpruuni värvi, kõhualune kollakas, keha kaetud tumedate täppidega. On levinud Prantsusmaast, Inglismaast ja Lõuna-Rootsist kuni Lääne-Siberini (kaasa arvatud). Levila põhjapiir kulgeb läbi Lõuna-Karjala, lõunapiir alates Mustast merest. Esineb ka Balkani poolsaarel, Itaalias ja Väike-Aasia põhjaosas. Eestis on levinud igal pool. harivesilik Tähnikvesilik andmebaasis eElurikkus Tähnikvesilik andmebaasis "Eesti selgroogsed" "Tähnikvesilik - täiendav info". bio.edu.ee. Vaadatud 19. märtsil 2024.
Rahvuslik Koonderakond Isamaa

Rahvuslik Koonderakond Isamaa oli Eesti erakond 21. novembrist 1992 kuni 2. detsembrini 1995. Sügisel 1991 moodustasid Eesti Kristlik-Demokraatlik Erakond, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond, Eesti Kristlik-Demokraatlik Liit ja Vabariiklaste Koonderakond valimisliidu Isamaa. 21. novembril 1992 ühinesid Eesti Kristlik-Demokraatlik Erakond, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond, Eesti Kristlik-Demokraatlik Liit ja Vabariiklaste Koonderakond nimetatud erakonnaks. Uue erakonna esimeheks sai tollane Eesti peaminister Mart Laar, kes jäi esimeheks kuni erakonna eksisteerimise lõpuni. Rahvuslik Koonderakond Isamaa ühines 2. detsembril 1995 Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Parteiga. Ühinemisel sündis Isamaaliit. Eesti erakonnad
Dreyfusi afäär

Dreyfusi afäär oli poliitiline skandaal Prantsusmaal aastatel 1894–1906. Selle keskmes oli Alfred Dreyfus, Prantsuse armee noor juudi soost kapten, keda 1894. aastal süüdistati spionaažis. Väidetavalt oli Dreyfus edastanud Prantsusmaa sõjasaladusi Saksamaa saatkonnale Pariisis. Dreyfus mõisteti eluks ajaks vangi ja saadeti Kuradisaarele Prantsuse Guajaanas, kus ta viibis kokku viis aastat. Paar aastat pärast süüdimõistmist tulid välja tõendid, et infot oli edastanud hoopis major Ferdinand Walsin Esterhazy, kes aga mõisteti sõjaväekohtu poolt õigeks, ning Dreyfus jäi vangi. Tema kaitseks võtsid sõna avaliku elu tegelased, eriti tuntud on Émile Zola avalik kiri "J'accuse" ("Ma süüdistan") Prantsusmaa presidendile Félix Faure'ile, milles Zola süüdistab Prantsuse valitsust antisemitismis. Pärast mitmeid kohtuistungeid, kus Dreyfusi süüdistamiseks kasutati ka võltsitud dokumente, mõisteti Dreyfus lõpuks 1906. aastal õigeks ja võeti majori auastmes armeesse tagasi. Dreyfus võttis osa Esimesest maailmasõjast ja läks erru kolonelleitnandina.
Heliklass

Heliklass, ka helikõrgusklass (inglise keeles pitch class) on muusikas hulk helisid, mis asetsevad ühe või mitme oktavi kaugusel üksteisest. Näiteks kõik C-helid moodustavad omaette heliklassi, kõik D-helid omaette heliklassi jne. Võrdtempereeritud häälestuse puhul on kokku 12 heliklassi. Võrdtempereeritud häälestuses kuuluvad enharmooniliselt identsed helid samasse heliklassi. Nii näiteks Cis kuulub samasse heliklassi kui Des, His samasse kui Deses jne. Lihtsuse huvides kasutatakse heliklasside tähistamiseks enamasti numbernotatsiooni, milles (enamasti) C = 0, Cis/Des = 1, D = 2, Dis/Es = 3, E = 4, F = 5, Fis/Ges = 6, G = 7, Gis/As = 8, A = 9, Ais/B = 10 (ka "A" või "T"), H = 11 (ka "B" või "E"). Heliklassid tõlgendatakse registriliselt määratlematuteks. Heliklassi mõiste on tulnud kasutusele muusikalise hulgateooria kontekstis, et teha võrdtempereeritud helisüsteemis vahet üksiku heli (pitch) ja sama heli kõiki modulo 12 tuletisi hõlmava heliklassi (pitch class) vahel. Ka klassikalise seriaalse meetodi kontekstis ei räägita kaksteistheliridade puhul mitte üksikute helide, vaid heliklasside seeriatest. Otonkoski, Lauri 1991: "Klang - uusin musiikki". Gaudeamus. 255. ISBN 951-662-531-2
Enharmoonilised helid

Enharmoonilised helid on samakõlalised (sama helikõrgusega), kuid noodikirjas erinevalt märgitud ja eri nimetusega helid (näiteks Fis ja Ges). Enharmoonia
Saksamaa valitsusjuhtide loend

Saksamaa valitsusjuhtide loend loetleb Saksamaa valitsusjuhid.
Väike-Maarja Vabadussõja mälestussammas

Väike-Maarja aleviku Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas asub Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarjas. Mälestussamba kavandi ja kivitöö tegi Tartu kiviraidur Jugar-Hütt. Mälestussammas avati 14. juunil 1925. Väike-Maarja mälestussammas oli üks suuremaid Vabadussõja mälestussambaid. 1940. aastal lõhuti samba alumine osa, kaks ülemist osa jäid terveks. Saksa okupatsiooni ajal, 21. oktoobril 1942 pandi sammas oma kohale tagasi. 1944. aastal purustati sammas uuesti. Säilis üks tükk, mida kasutati taastamisel õige materjali ja kivitöö valimisel. Sammas avati uuesti 23. juunil 1991 originaali täpse koopiana. Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas Väike-Maarja Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Silja Festival

Silja Festival (aastast 2015 Mega Andrea, varem Wellamo) on parvlaev, mis kuulus Eesti laevandusettevõttele Tallink. Laev ehitati 1986. aastal Wärtsiläs Soomes. Wellamo valmis 1986. aastal ning hakkas sõitma liinil Turu–Stockholm. 1992. aastal lisati Saksamaal ümberehituse käigus laevale kajuteid, modifitseeriti laeva vööris asuvat välistekki ning uuendati päästevahendeid. Laev sai ka uue nime Silja Festival. 1994. aastal asendati Silja Festival Silja Scandinaviaga ning Silja Festival hakkas sõitma liinil Helsingi–Tallinn. 1997. aastal naasis laev liinile Turu–Stockholm, kuna Silja Scandinavia rendileping lõppes. 2007. aasta aprillis teatas Silja Line'i omanik Tallink, et 2008. aasta suvel asendatakse Silja Festival sel liinil Galaxyga ning Silja Festival suunatakse liinile Riia-Stockholm. Kuni 2008. aasta juulini polnud veel teada, kumma tol ajal Riia–Stockholm liinil sõitnud reisilaevadest Silja Festival välja vahetab, kuid 10. juulil, mil Tallinki uusim reisilaev Baltic Princess firmale üle anti, kinnitas Tallink Grupp, et välja vahetatakse vanem ja pisem Vana Tallinn. Silja Festival sõitis Riia–Stockholmi liinil 2. augustist 2008 kuni 3. maini 2013. Selleks kanti laev Läti laevaregistrisse ja maaliti pardale Tallinki logo. 28. jaanuaril 2014 väljus Silja Festival Tallinnast Kitimati sadamasse Kanadas, teekonna pikkuseks tuli 11 435 meremiili. See on pikim reis, mille on Tallinki laev teinud. Kitimati sadamas vajati laeva tööliste majutamiseks. Silja Festivali kasutamiseks ujuvhotellina on rendileping tehtud esialgu aastaks optsiooniga kolme järgneva aasta peale ning võimalus on ka laeva väljaostmiseks. Laev ehitati ümber, nii et selles on 575 üheinimesekajutit ja kohad 110 laevapereliikmele ülejäänud kajuteis. Kevadel 2015 müüs Tallink laeva ettevõttele Bridgemans Services. Laeva kasutab Tourship Italia SPA (Corsica Ferries - Sardinia Ferries). 10. juunil 2015 sai laev Itaalia lipu ja uue nime Mega Andrea. Sama laevakompanii on ka omandanud Silja Festivali sõsarlaeva Silja Karneval (ex Svea), mille nimi on nüüd Mega Smeralda. Masinaruum, kino Masinaruum, kajutid, saun, bassein ja mullivannid Autotekk Kajutid, parfüümi kauplus, laste mängutuba, informatsioon, pääs pardale, meeskonna ruumid Kajutid, meeskonna ruumid Sviidid, kajutid, meeskonna ruumid Ööklubi, Captain's Grill restoran, Trattoria restoran, kohvik, pubi, Buffet restoran Ööklubi, kasiino, konverentsi ruumid, alkoholi pood, suveniiri kauplus Panorama baar, meeskonna ruumid, suvekohvik meeskonna ruumid Sild Silja Festival 2005. aastal Silja Line'i pardamaalinguga "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2014. Vaadatud 17. märtsil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.ohtuleht.ee/568335/tallinki-silja-festival-soitis-kuu-ajaga-ule-ookeani Silja Festival hotell för byggjobbare i Kanada. Sjöfartstidningen 2014, nr 6 (rootsi keeles)
Jakob Liivi monument

Jakob Liivi monument asub Lääne-Virumaal Väike-Maarjas. Eesti kirjanik ja omavalitsustegelane Jakob Liiv elas ja töötas aastatel 1901–1913 Väike-Maarjas. 1929. aastal modelleeris Liivi Tartus kujur Roman Haavamägi (Espenberg). Pärast Liivi surma moodustati Jakob Liivi Mälestuse Jäädvustamise Väike-Maarja komitee, mis asus koguma raha püstitamiseks. Skulptor Haavamäe valmistatud ausammas avati pidulikult 25. septembril 1938. Jakob Liivi monument kultuurimälestiste riiklikus registris
Hoidjakeel

Hoidjakeel ehk hoidekeel ehk ninnutamine on keelevariant, mis on ema, hoidja(te) või teiste täiskasvanute lapsele suunatud mugandatud keel. Sellest tuleb eristada lastekeelt ehk nn pudikeelt, mis on lapse enda arenev keelevariant. Hoidjakeele kasutamine ei ole universaalne, kuid on levinud väga paljudes kultuurides. Tavaliselt on see standardkeele artikulatsiooniliseks moonutuseks, mille puhul on lihtsustatud keelevoo segmenteerimist ning tõstetud kõne helikõrgust. Keerulisi süntaktilisi struktuure välditakse ning sõnavara on redutseeritud. Samuti on võimalik, et täiskasvanu kohandab oma kõnet, rääkides lapsekeele eri aspektidega, näiteks mängib kaasa silbikordustega. Vahel kohtab hoidjakeeles sõnavormide lihtustamist ja muutmist, kui täiskasvanud arvestavad keele funktsioone ja struktuuri vahendades intuitiivselt lapse mitte veel väga tugevalt arenenud keelelise asjatundlikkusega. Siiski pole lapse standardkeele omandamine pärsitud ka keelekeskkonnas, kus kultuurist tingituna lastega rääkides hoidjakeelt ei kasutata. Hoidjakeele liigne kasutamine võib segada last täiskasvanute maailma sisseelamisel ning standardkeele tundmaõppimist, kuid lapse esimestel eluaastatel kasutatav mugandatud keel, mille kõrval laps kuuleb ka normaalset keelekasutust, ei nõrgenda lapse võimet omandada nn normaalne keel. Hoidjakeele kasutamist on uuritud ka loomadel. kõtu – kõht kätu – käsi lallu – jalg mammu – mari pepu – istmik "Ahvid kasutavad samuti titekeelt (Postimees 25.08.2007)". Originaali arhiivikoopia seisuga 26.08.2007. Vaadatud 20.09.2007. Pajusalu, K. Eesti hoidjakeele kujunemine / Toivainen, K. (toim.) Suomalaiskielten omaksumista tutkimassa. Turun yliopiston suomalaisen ja yleisen kielitieteen laitoksen julkaisuja, 117–124. Turku, 1996. Kõrgesaar, Helen 2008. Hoidjakeelele omastest joontest ning selle dünaamikast. Bakalaureusetöö. Tallinn: Tallinna Ülikool.
Gerlachov

Gerlachov on mitme koha nimi: Gerlachov, küla Slovakkias Prešovi maakonnas Popradi ringkonnas Gerlachovský štít ehk Gerlach, mägi Slovakkias Gerlachov, küla Slovakkias Prešovi maakonnas Bardejovi ringkonnas
Västerbotteni lään

Västerbotteni lään on 1. järgu haldusüksus Rootsis. Piirneb loodes Norraga ja põhjas Norrbotteni lääniga. Västerbotteni läänis on 15 valda: Q129406980
Ringi kvadratuur

Ringi kvadratuur on klassikaline matemaatikaprobleem. Ülesandeks on konstrueerida antud ringiga võrdse pindalaga ruut kasutades sirklit ja joonlauda. Antiikajast saadik üritasid ringi kvadratuuri lahendada paljud tuntud õpetlased, näiteks Leonardo da Vinci ja Thomas Hobbes. 1882. aastal tõestas Ferdinand von Lindemann, et ülesanne on lahendamatu, sest arv pii on transtsendentne. Kuigi päris täpne lahendus on võimatu, on leitud üsna täpseid meetodeid, näiteks järgmine poola matemaatiku Adam Adamandy Kochański konstruktsioon: Selle põhjal saame aproksimatsiooni π ≈ 40 3 − 2 3 ≈ 3,141 533. {\displaystyle \pi \approx {\sqrt {{\frac {40}{3}}-2{\sqrt {3}}}}\approx 3{,}141533.} (Erinevus tegelikust pii väärtusest algab viiendast numbrist peale koma 3,14159...) Ühikringi (selle raadius on 1) pindala on π {\displaystyle \pi } . Kui otsida ühikringi pindalaga võrdset ruutu, siis selle ruudu külg peab olema π {\displaystyle {\sqrt {\pi }}} .
Weil der Stadt

Weil der Stadt on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Böblingeni kreisis. Asub Stuttgardist 30 km lääne pool. Weil der Stadt tekkis 6. sajandil. Linnaõigused sai 1223. ja 1242. aasta vahel. 30-aastase sõja ajal tehti linn maatasa, kuid ehitati hiljem taas üles. Linn on tuntud kui Johannes Kepleri sünnilinn. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Weil der Stadti koduleht
Temppeliaukio kirik

Temppeliaukio kirik (soome Temppeliaukion kirkko) on Taivallahti koguduse kirik Helsingis Etu-Töölö linnaosas. Kirik valmis 1969. aastal arhitektide Timo ja Tuomo Suomalaineni projekti järgi. Kirik on raiutud looduslikku kaljusse. Ringikujulist kirikusaali katab vasest ja klaasist kuppel, mille kaudu pääseb looduslik valgus kiriku sisemusse. Suurepärase akustika tõttu kasutatakse kirikut sageli kontserdisaalina. Temppeliaukio kirik on tänu huvitavale arhitektuurile üks populaarsemaid turismiobjekte Helsingis. Kirikut on kujutatud 1983. aasta Soome EUROPA postmargil. Taivallahti koguduse koduleht (soome keeles)
Adelaide'i Austraalia Eesti Maja

Adelaide Austraalia Eesti Maja on Eesti Maja Austraalias Adelaide'is. Selle aadress on 200 Jeffcott St North Adelaide. Eesti Maja asutamiseks vajaliku raha hankis August Kangur. Adelaide'i Eesti Selts Adelaide'i Eesti Seltsi Teater Adelaide'i Eesti Meeskoor Eerik Purje. "Meest ei mõõdeta meetriga". Eesti Elu, 2. september 2005 Koduleht
Emilijan Stanev

Emilijan Stanev (Емилиян Станев, kodanikunimega Nikola Stojan Stanev; 28. veebruar 1907 Veliko Tǎrnovo – 15. märts 1979 Sofia) oli bulgaaria kirjanik. Ta on avaldanud romaane, jutustusi, laste- ja noortekirjandust. Veliko Tǎrnovos asub tema majamuuseum. Bulgaaria RV teeneline kultuuritegelane Sotsialistliku töö kangelane Dimitrovi preemia "Virsikuvaras. Tǎrnovo kuninganna." Tallinn, Eesti Raamat 1989. Tõlkinud Reet Kääni. Stanevi majamuuseum Veliko Tǎrnovos
Busseto vald

Busseto on vald Itaalias Parma provintsis Emilia Romagna maakonnas. Vald on tuntud, sest ühes selle osas Le Roncoles (tänapäeval Le Roncole Verdi) sündis üks suuremaid itaalia 19. sajandi heliloojaid Giuseppe Verdi. Bussetos asub ka Giuseppe Verdi majamuuseum. Valla keskus on Busseto linn. https://demo.istat.it/?l=it Koduleht
Bui

Bui on linn Venemaal Kostroma oblastis, Bui rajooni keskus. Bui asub kohas, kus Vjoksa jõgi suubub Kostroma jõkke. Bui on asutatud 1536. aastal. Raudteesõlm. http://www.buycity.ru/ Linna portaal
Norrbotteni lään

Norrbotteni lään on 1. järgu haldusüksus Rootsis. See on Rootsi põhjapoolseim lään. Lään piirneb Soome ja Norraga. Norrbotteni läänis on 14 valda: Norrbotteni lääni tiheasustusega paikkondade loend Q129406980
Pooljagu

Pooljagu (inglise k jalaväes fireteam, üldistatuna team; saksa k Trupp), ka grupp, on sõjaväeline jaost väiksem allüksus, mis koosneb reeglina 3–6 sõjaväelasest. Pooljaoks nimetatakse Eesti kaitseväes jalaväe tüüpi jao allüksust, kui jagu koosneb kahest võrdse suurusega grupist. Grupi koosseis sõltub otstarbest ja ülesandest. Grupp võib kuuluda kas jao koosseisu või olla allutatud vahetult kõrgemale üksusele. Samuti võidakse formeerida eriliste ülesannete täitmiseks ajutisi gruppe. Grupi koosseis võib olla jagatud lahingupaarideks. Grupi ülem on tavaliselt vanem sõdur (kapral) või nooremallohvitser. Oluliste ülesannete täitmiseks mõeldud spetsiaalset gruppi võib juhtida ka kõrgema auastmega sõjaväelane. tankitõrjegrupp luuregrupp vaatlusgrupp tulejuhtimisgrupp meditsiinine evakuatsioonigrupp suurtükiväe arvutusgrupp remondigrupp laskemoonagrupp Taktikalise tegevuse koordineerimiseks ja omavahelise koostöö organiseerimiseks võidakse formeerida rügementidest, pataljonidest või/ja kompaniidest lahinguülesande täitmiseks ajutisi lahingugruppe või taktikalisi gruppe. Eesti sõjaväes nimetati 1940. aastani grupiks ka suurtükiväes ja õhutõrjes (õhukaitse) pataljonile vastavat (suurtükkidega relvastatud) üksust. Sellega seoses nimetati Eesti Kaitseväes 1998. aastal uuesti loodud suurtükiväeosa samuti suurtükiväegrupiks. Alates 2009. aastast nimetatakse kaitseväes pataljonile vastavat suurtükiväeosa suurtükiväepataljoniks (vastavat õhutõrjeväeosa nimetatakse õhutõrjepataljoniks).
Lahingpaar

Lahingpaar (ka lahingupaar) on kahest sõjaväelasest koosnev ühendus, mis hõlbustab mõlema sõjaväelase koostööd ja lahinguülesannete täitmist. Lahingpaar kuulub kas pooljao, jao või rühma koosseisu. Üks lahingpaarilistest on lahingpaari vanem. Näiteks: laskurlahingpaar kuulipildujalahingpaar tankitõrjelahingpaar "Valimik sõjandustermineid" (koostanud Heino Ernits; toimetajad Arvo Sirel ja Enn Veskimägi; etümoloogia toimetaja Marje Jõeste). Tallinn : Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998. sõnaveeb.ee
Amilcare Ponchielli

Amilcare Ponchielli (31. august 1834 Paderno Fasolaro, Cremona lähedal – 17. jaanuar 1886 Milano) oli itaalia helilooja. Ta omandas muusikahariduse Milano konservatooriumis, kus ta alates 1883. aastast ka õppejõuna tööle asus. Tema õpilaste hulgas olid Giacomo Puccini ja Pietro Mascagni. Juba oma esimese ooperiga ("I promessi sposi") saavutas ta nii suure edu, et La Scala tellis temalt ooperi 1872. aastal. Ooper "Leedulased" ("I Lituani") sai küllaltki hea vastuvõtu osaliseks ning sellele järgnes tänapäeval ainukesena repertuaari jäänud ooperi "La Gioconda" triumfaalne esietendus. Ponchielli looming jääb itaalia muusikas vähem tähtsale kohale – stiililt järgis ta Verdi muusikat, kuid jäi ajastusega hiljaks. Sel ajal otsis Verdi juba uusi ideid ja uutmoodi lähenemist.
Mitmikraketiheitja

Mitmikraketiheitja ehk mitme lõhkepeaga raketilaskesüsteem (multiple-launch rocket system) on rakettidega tulistav relv, mille laskeseade koosneb mitmest rakettide väljatulistamiseks valmistatud sarnasest paralleelsest stardijuhikust. Mitmikraketiheitjad on harilikult suurtükiväe relvasüsteemid. Keelekujud "mitmelasuline raketiheitja" ja "mitmikreaktiivraketiheitja" on vananenud, mitteamelikud variandid. Raketiheitjate eriliseks näitajaks on võimas tulejõud, mis tuleneb suurest laskekiirusest. Rakette on võimalik tulistada välja nii järjestikku kiirtulena, kui ükshaaval. Raketid tulistatakse välja kas torudest, raamidest või siinidelt, mida tavaliselt on 12–40 tk ja mis annavad väljalennuks vajaliku tõstenurga. Mitmikraketiheitja raketid on varem olnud üldjuhul juhitamatud, kuid uuemal ajal kasutatakse järjest enam täppisjuhitavat laskemoona. Pärast tulelöögi andmist on võimalik raketiheitjaga kiirelt positsiooni vahetada. Tänapäeva raketiheitjad on iseliikuvad, harvem haakes veetavad. Nende maksimaalne laskekaugus võib küündida mitmekümne kilomeetrini. Samas on näiteks M142 HIMARS võimeline laskma ka 300-kilomeetrise laskeulatusega ATACMS rakette. Mitmikraketiheitjat käsitseb tavaliselt raketiheitjameeskond nooremallohvitseri või vanemallohvitseri juhtimisel. Mitmikraketiheitjad võeti laialdaselt kasutusele teise maailmasõja ajal. Neist tuntumateks tuleb pidada 1941. aastal kasutusele võetud Vene raketiheitjat (esialgse nimetusega "kaardiväe miinipilduja" – гвардейский миномет) BM-13 Katjuša ja Saksa raketiheitjat Nebelwerfer ("uduheitja"). Saksa poolel tavatseti Vene raketiheitjaid kutsuda "Stalini oreliks". Raketiheitjaid kasutasid ka lääneliitlased. Pärast sõda on raketiheitjaid täiustatud. Suurenenud on laskekaugus ja -täpsus, kuid tööpõhimõte on jäänud samaks. Ameerika Ühendriigid M142 HIMARS M270 MLRS Ukraina Burevi Venemaa BM-21 Grad, lasketorusid 40 ja kaliiber: 122,4 mm BM-27 Uragan, torusid 16, kaliiber 220 mm BM-30 Smertš, lasketorusid 12, kaliiber 300 mm 9A52-4 Tornado, torusid, 15/8/6, moon 122mm/220mm/300mm TOS-1 Buratino, kolmekümne toruline 220 mm Iisrael Lynx Jaapan Tüüp 75 MLRS Türgi TRG-300 Tiger