laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pergamoni muuseum

Pergamoni muuseum (saksa keeles Pergamonmuseum) asub Berliinis Spree jõel asuval Muuseumisaarel. Pergamoni muuseumis asuvad tänapäeval kolme muuseumi kogud: Antiikkunstikogu (Antikensammlung), Islami kunsti muuseum (Museum für Islamische Kunst) ja Ees-Aasia muuseum (Vorderasiatisches Museum). Nendes kogudes on esindatud vanaaja monumentaalarhitektuuri eksponaadid, mille seast on kuulsamad Pergamoni altar (Antiikkunstikogus) Mileetose turu väravehitis (Antiikkunstikogus) Ištari värav ja protsessioonitee (Ees-Aasia Muuseumis) Mshatta friis (Islami kunsti muuseumis). Muuseumi kogudele panid aluse Brandenburgi kuurvürstid juba sajandite eest, hakates koguma antiikesemeid. Nimetatakse aastat 1698, mil kuurvürst omandas ühe Rooma arheoloogi kogu. Esimest korda said need kogud osaliselt avalikuks 1830, kui Muuseumisaarel avati Vana muuseum. Osa Pergamoni muuseumi kogudest ongi väljas Vanas muuseumis. 1904 avati Muuseumisaarel Keiser Friedrichi muuseum, tänapäevane Bode muuseum. Kohe oli selge, et see pole piisavalt suur kogu viimase aja väljakaevamistel leitud kunsti- ja arhitektuuriväärtuste eksponeerimiseks. Sellepärast hakkas Keiser Friedrichi muuseumi direktor Wilhelm von Bode juba 1907 tegema plaane uue muuseumi loomiseks, kus saaks näidata antiikarhitektuuri, saksa antiigijärgset kunsti ning Lähis-Ida ja islami kunsti. Uue muuseumihoone projekteerisid Alfred Messel (suri 1909) ja Ludwig Hoffmann uusklassitsistlikus stiilis. Projekteerimisel arvestati suuremõõtmeliste taieste nagu Carl Hunnami avastatud ja Berliini toimetatud Pergamoni altari äramahutamisega. Hoonet ehitati vaheaegadega aastatel 1910–1930. Uue hoone seinte vahel avati külastajatele korraga neli muuseumi. Pergamoni muuseum sai rängalt kannatada Berliini pommitamisel 1945. aastal. Pärast linna vallutamist veeti suur osa muuseumi fondidest Nõukogude Liitu. Alles 1958 tagastati muuseumifondid Saksa DV-le, kuid mitte täies ulatuses. Tänapäevani hoitakse märkimisväärne osa Pergamoni muuseumi fondidest Moskvas Puškini muuseumi ja Peterburis Ermitaaži hoidlates. Pergamoni muuseum taasavati 1959. Muuseumikogu see osa, mis oli jäänud Saksa FV-sse, oli kuni 1995 näha Charlottenburgi lossis. Saksamaa ja Venemaa on sõlminud lepingu ka ülejäänud Saksamaalt ära viidud varade tagastamiseks, aga 2003 võttis Venemaa vastu seaduse, millega varade niisugune tagasiandmine keelati.
Jaanus Välja

Jaanus Välja (sündinud 8. veebruaril 1967) oli Eesti Rohelise Liikumise tegevjuht aastatel 2003–2010 ja projektide koordinaator aastatel 2011–2012. Aastatel 2013–2015 MTÜ Mondo õiglase kaubanduse valdkonnajuht. Alates aastast 2003 Arengukoostöö Ümarlaua õiglase kaubanduse töörühma juht. "Inimesed" Eesti Rohelise Liikumise kodulehel
Neptunism

Neptunism on 18. sajandi lõpu ja 19. sajandi alguse geoloogiline hüpotees, mille kohaselt on kivimid, mida tänapäeval tuntakse tardkivimitena, tekkinud mereveest väljakristalliseerumise tulemusel. Tänapäeval ei ole see hüpotees enam tõsiseltvõetav. Neptunistidele vastandusid plutonistid, kes väitsid, et tardkivimid on moodustunud vedela magma või laava tardumise tulemusel. 19. sajandi algupoolel sai selgeks, et plutonistidel oli õigus. Arusaam, et tardkivimid on tekkinud vedela magma või laava tardumisel võib tunduda meile loomulik, kuid keskajal ja ka hiljem arvasid paljud teisiti. Näiteks 16. sajandi Šveitsi filosoof Konrad Gesner oli veendunud, et heksagonaalsed basaldi sambad on hiiglaslikud kristallid, mis on sadenenud ookeanide põhja. Ta ei olnud kaugeltki ainus ega ka viimane. Veel kaks sajandit hiljem arvas Richard Pococke, et Põhja-Iirimaa Giant's Causeway on tekkinud samal viisil. Neptunism ei olnud siiski ainuvalitsev seisukoht, sellele vastandusid tänapäevasemate vaadetega plutonistid. Plutonistide ja neptunistide vaheline võitlus on üks "verisemaid" selletaolisi geoloogia ajaloos. Neptunistide koolkonna juht oli Abraham Gottlob Werner (1749–1817), kelle õpilasteks olid näiteks Alexander von Humboldt, Leopold von Buch, Georges Cuvier, Johann Wolfgang von Goethe jt. Werner ei omistanud vulkaanidele kuigi suurt tähtsust. Tema arvates olid vulkaanid korstnaks, mille all põlesid kivisöelademed. Neptunistide jalgealune lõi kõikuma siis, kui keemikutele sai selgeks, et kristallid ei pea tingimata formeeruma vesilahustest, vaid nad võivad tekkida ka näiteks silikaatse vedeliku jahtumisel. Pealegi ei ole tardkivimid merevees lahustuvad, mida võiks eeldada, kui toetuda neptunistide hüpoteesile.
Alžeeria jalgpallikoondis

Alžeeria jalgpallikoondis on Alžeeria rahvuskoondis jalgpallis. Alžeeria on osalenud maailmameistrivõistlustel neljal korral. Parimaks tulemuseks on kuueteistkümnendikfinaali jõudmine 2014. aastal. Aastatel 1990 ja 2019 on Alžeeria tulnud Aafrika meistriks. Alžeeria koondis 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel: Väravavahid: Raïs M'Bolhi, Azzedine Doukha, Alexandre Oukidja Kaitsjad: Aïssa Mandi, Mehdi Tahrat, Djamel Benlamri, Rafik Halliche, Mohamed Fares, Mehdi Zeffane, Youcef Atal, Ramy Bensebaini Poolkaitsjad: Hicham Boudaoui, Adlène Guedioura, Mehdi Abeid, Ismaël Bennacer, Riyad Mahrez (kapten), Adam Ounas, Sofiane Feghouli, Yacine Brahimi, Youcef Belaïli Ründajad: Baghdad Bounedjah, Islam Slimani, Andy Delort Alžeeria jalgpallikoondis 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Panama jalgpallikoondis

Panama jalgpallikoondis on Panama rahvuskoondis jalgpallis, mis esindab riiki alates 1938. aastast ja mida haldab Panama jalgpalliliit (FEPAFUT). Panama koondis on Põhja- ja Kesk-Ameerika jalgpalliliidu CONCACAF liige, kuuludes Kesk-Ameerika jalgpalliliitu. Jalgpallikoondise koduväljak on riigi pealinnas Panamás asuv Estadio Rommel Fernández. Alates 1993. aastast on osaletud kaheksal korral CONCACAF Gold Cupil. Parimaks tulemus on olnud finaali jõudmine 2005. ja 2013. aasta turniiril. Mõlemal korral kaotati finaalis USA-le. 2009. aastal võideti Kesk-Ameerika koondiste turniir Copa Centroamericana. Panama jõudis esimest korda maailmameistrivõistlustele 2018. aastal. Alates 2014. aastast on Panama koondise peatreener olnud colombialane Hernán Darío Gómez. Enim mänge Panama koondises pidanud mängijad. Seisuga 29. mai 2018. Paksus kirjas on toodud tegevmängijad. Seisuga 29. mai 2018. Panama jalgpalliliidu koduleht Panama FIFA kodulehel
Peaminister Riigivanema ülesannetes

Peaminister Riigivanema ülesannetes oli Eesti riigipea ametinimetus aastail 1934–1937. Uue põhiseaduse jõustumisega 24. jaanuaril 1934 lahutati riigipea ja valitsusjuhi ametikohad. Senine riigivanem Konstantin Päts hakkas täitma riigivanema (ametinimetusega Peaminister Riigivanema ülesannetes) ja peaministri (ametinimetusega Peaminister) ülesandeid. See olukord pidi kestma kuni 22. ja 23. aprillil 1934 valimisele kuuluva riigivanema ametisse astumiseni, kuid valimised lükati kuni kaitseseisukorra kogu riigis lõpuni edasi sama aasta 19. märtsil antud dekreediga ja jäid lõpuks toimumata. Ühendades enda isikus nii riigipea kui ka valitsuse juhi ülesanded, oli Peaministril Riigivanema ülesannetes suuremad võimalused riigi juhtimises osaleda, kui hilisemal Vabariigi Presidendil ja Peaministril Vabariigi Presidendi ülesandeis. Samas ei saanud ta ametist vabastada valitsust, mille liige ta ise oli. 3. septembril 1937 võttis Konstantin Päts Üleminekuaja seaduse alusel endale Riigihoidja ametinimetuse, täites kuni 21. aprillini 1938 edasi riigivanema ja peaministri ülesandeid. RT 1934, 8, 63. 24. jaanuaril 1934. Eesti Vabariigi Põhiseaduse § 59 põhjal olen asunud Riigivanema ülesannete täitmisele, arvates 24. jaanuarist kell 00.00. Riigivanema ülesannetes Peaminister K. Päts. Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis Riigivanem http://www.ra.ee/dgs/browser.php?tid=68&iid=110700242453&img=era0031_005_0000369_00002_t.jpg&tbn=1&pgn=1&ctr=0&dgr=0&lst=2&hlx=&hly=&hlw=&hlh=&hash=3df2e92acf3bc4a0136dba60b0438806 http://www.ra.ee/dgs/browser.php?tid=68&iid=110700257153&img=era0031_002_0000293_00260_t.jpg&tbn=1&pgn=13&prc=30&ctr=0&dgr=0&lst=2&hash=a6a2776b410107891a99552ba596b061 A.-T. Kliimann. Riigivanema asendus. "Õiguse" kirjastus, Tartu, 1934. s:Riigivanema tööpäev s:Riigivanema vastuvõtupäev Vabariigi Valitsuse otsus 24. jaanuarist 1934
Christian Kelch (Tartu raehärra)

Christian Kelch (23. aprill/4. mai 1704 – 5/16. november 1759 Tartu) oli Tartu raehärra. Ta oli Tartu suurgildi oldermann, raehärra aastail 1741–1759 ja linnakonsistooriumi ilmalik assessor. Tema isa oli Eestimaa vaimulik ja kroonik Christian Kelch. 27. augustil/7. septembril 1725 abiellus ta Tartus Brigitta Gerdruta Taboriga (maetud Tartus 21. veebruaril/4. mail 1744). Dorpater Ratslinie 1319–1889 und das dorpater Stadtamt 1878–1918. Bearbeitet von Robert Arthur von Lemm. Marburg/Lahn 1960. Lk. 82.
Eduard Julius Karow

Eduard Julius Karow (umbes 1817 Stettin – 15/27. märts 1874 Tartu) oli Tartu kommertsbürgermeister. Ta oli Tartu ülikooli raamatukaupmees ja kirjastaja, Suurgildi oldermann, raehärra umbes 1852–1863 ja 1864, kommertsbürgermeister 1864–1867. Ta oli abielus Alexandrine Stahliga. Dorpater Ratslinie 1319–1889 und das dorpater Stadtamt 1878–1918. Bearbeitet von Robert Arthur von Lemm. Marburg/Lahn, 1960. Lk. 81.
Segakoor Hilaro

Segakoor Hilaro on Võrus tegutsev koor, mis alustas tegevust 29. aprillil 1991. Koori asutaja ja dirigent on koorijuht ja muusikaõpetaja Silja Otsar. 1999 – III koht B-grupis Eesti segakooride võistulaulmisel Tuljak 1998 – Võru linna Kultuurkapitali kultuuri aastapreemia 2009 – Eesti Kultuurkapitali Võrumaa eksperdigrupi aastapreemia Segakoor Hilaro koduleht Segakoor Hilaro Facebookis
Peter Heinrich Walter

Peter Heinrich Walter (1/13. detsember 1818 Otepää – 27. detsember 1900/9. jaanuar 1901 Tartu) oli Tartu raehärra ja kommertsbürgermeister. Ta oli kaupmees, Tartu rae raehärra aastail 1858–1864 ja kommertsbürgermeister 1867–1870. Ta oli ka Tartu Vabatahtliku Tuletõrje Seltsi asutaja ja esimene pealik. Ta abiellus 24. aprillil/6. mail 1848 Peterburis Louise Sophie Lütschiga (28. mai/10. juuni 1824 – 4/16. aprill 1897 Tartu). Dorpater Ratslinie 1319–1889 und das dorpater Stadtamt 1878–1918. Bearbeitet von Robert Arthur von Lemm. Marburg/Lahn, 1960. Lk. 150–151.
Outi Alanko-Kahiluoto

Satu Outi Kristiina Alanko-Kahiluoto (neiupõlvenimega Alanko; sündinud 14. juunil 1966 Oulus) on Soome poliitik, kirjandusteadlane ja filosoof. Alanko kuulub Rohelisse Liitu. Ta on Helsingi linnavalitsuse liige alates aastast 2005 ja Eduskunna liige aastast 2007. 2007. aasta parlamendivalimistel sai ta 4622 häält ja 2011. aasta parlamendivalimistel 5240 häält . Alanko on abielus teatrilavastaja Atro Kahiluotoga. Neil on kaks last . Muusikud Ismo, Ilkka ja Petri Alanko on Outi Alanko-Kahiluoto nõod. "Helsinki - Ehdokkaiden äänimäärät". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2013. Vaadatud 30. juunil 2011. "Helsinki - Ehdokkaiden äänimäärät". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. august 2011. Vaadatud 30. juunil 2011. Eduskunta - edustajamatrikkeli Outi Alanko-Kahiluoto koduleht Tutvustus Eduskunna lehel
Theophil Schmidt

Theophil Schmidt (1746 Järva-Peetri – 15. oktoober/26. oktoober 1781 Vastseliina) oli Eesti vaimulik. Schmidt õppis usuteadust (immatrikuleeriti 9. oktoobril 1765) Halle Ülikoolis. Ta ordineeriti 23. juulil/3. augustil 1769 õpetajaks. Ta oli aastatel 1769–1781 (introdutseeriti 23. augustil/3. septembril 1769) Vastseliina Katariina koguduse õpetaja. Tema isa Johann Christoph Schmidt oli Järva-Peetri, Tarvastu ja Otepää Maarja koguduse õpetaja, tema abikaasa Elisabeth Christine isa Christian David Lenz oli Dzērbene ja Drusti (Cēsise kreisis) koguduste õpetaja, hiljem Cesvaine koguduse õpetaja, veel hiljem Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja ja lõpuks Liivimaa kindralsuperintendent, abikaasa vanaisa Michael Ewald Neoknapp oli Vastseliina Katariina koguduse õpetaja, abikaasa vend Friedrich David Lenz oli Tarvastu koguduse õpetaja ja Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja, kälimees Johann Christian Friedrich Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Mustvee vanausuliste palvela

Mustvee vanausuliste palvela on vanausuliste pühakoda Mustvees aadressil Lohu 2. Palvelat kasutab Mustvee Vanausuliste kogudus. Palvela kohta olid esimesed projektid 1927. aastast. Uus hoone ehitati aastatel 1928–1930 insener J. Janseni projekti järgi. Palvela sisseõnnistamine toimus 1930. aasta juunis. Mõningatel andmetel oli sisseõnnistamise päeval kirikus 3500 inimest, kuid ametlikult on see Eesti suurim vanausuliste palvemaja, mis mahutab üle tuhande inimese. Palvela oli algselt puitehitis. Aastal 1933 ehitati kirik põhjalikult ümber ja krohviti. 1935. aastal ehitati ümber hoone malmist piirdeaed. Palvela sissepääsu märgistab telliskivivärav. Vene Vanausulised Eestis Jõgeva Maavalitsuse koduleht Роберт Трейфельдт. "Старообрядческие храмы в эстонской архитектуре 1920-1930-х годов". // Очерки по истории и культуре староверов Эстонии. Tartu Ülikooli Kirjastus. Tartu 2007
Johann Christoph Schmidt

Johann Christoph Schmidt (1705 Alsleben, Bernburgi maakond, Brandenburg – 1775 Otepää) oli Eesti vaimulik. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 7. aprillil 1725) Halle ülikoolis. Ta töötas juunist 1729–1736 Tallinna toomkooli subrektorina. Ordineeriti 30. juunil/11. juulil 1736 õpetajaks. Oli aastatel 1736–1747 Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja. Aastatel 1747–1749 oli (kutsuti juulis 1747) Tarvastu Peetri koguduse õpetaja. Aastatel 1749–1775 (kutsuti 23. septembril/4. oktoobril 1748, introdutseeriti märtsis 1749) oli ta Otepää Maarja koguduse õpetaja. Tema poeg Theophil Schmidt oli Vastseliina Katariina koguduse õpetaja. Tema tütre Justine Helene esimene abikaasa oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja Johann Conrad Bocris (1727–1765), teine abikaasa oli Rõngu ja Rannu Püha Martini koguduse õpetaja Joachim Friedrich Petersen. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
Chilian Rauschert

Chilian Rauschert (17. oktoober 1652 Rentweinsdorf – 7. aprill/18. aprill 1717 Sangaste) oli Eesti vaimulik. Rauschert sündis Rentweinsdorfis, Alam-Frangimaal (praeguse haldusjaotuse järgi Rentweinsdorfis, Haßberge kreisis, Alam-Frangimaa ringkonnas, Baieri liidumaal). Usuteadust õppis ta aastast 1671 Jena ülikoolis. Aastatel 1678–1682 oli ta diakoniks Valmieras, seejärel oli ta Tartus Rootsi garnisoni kaasõpetajaks Maarja kiriku juures. Aastatel 1685–1717 oli ta Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Oli aastatel 1703–1714 venelaste poolt arreteeritud, oli Moskvasse välja saadetud. Lisaks oli ta aastatel 1685–1703 ja 1715–1717 Tartu praost. Ta tegi väga palju ära kooliolude parandamiseks Sangastes, avades seal kihelkonnakooli. Tema surma-aastal loendati Sangastes 253 koolilast, mis oli tolle aja kohta tähelepanuväärne. Tema poeg Gotthard Friedrich Rauschert oli pärast teda Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Eesti Biograafiline Leksikon K./Ü. Loodus, Tartus, 1926–1929 http://www.valgark.ee/isik/index.php?id=820
Gotthard Friedrich Rauschert

Gotthard Friedrich Rauschert (? Sangaste – 11. aprill/22. aprill 1749 Sangaste) oli Eesti vaimulik. Ta õppis aastatel 1702–1709 Riias lütseumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 30. detsembril 1709) Greifswaldi ülikoolis ja (immatrikuleeriti 22. mail) Jena ülikoolis. Ta oli aastatel 1718–1749 Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1728–1749 Tartu kreisi praost. Alates 5. oktoobrist/16. oktoobrist 1743 oli ta ülemkonsistooriumi assessor. Tema isa Chilian Rauschert oli samuti Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Peter Walter

Peter Walter on olnud mitme tuntud inimese nimi: Peter Heinrich Walter, Tartu raehärra ja kommertsbürgermeister (1818–1901) Peter Walter, saksa veterinaaranatoom (1928–1982) Peter Walter, katoliku teoloog (1950–) Peter Walter, Saksamaa kommunaalpoliitik (1952–) Peter Walter, saksa-ameerika biokeemik (1954–)
Lycksele vald

Lycksele vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis. Valla keskus ja suurim asula on Lycksele (8500 elanikku). Valda läbib maantee E12. Valla koduleht
Karitsa mõis

Karitsa mõis (saksa keeles Karritz) oli rüütelkonnamõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas. Karitsa mõis rajati ajavahemikus 1669–1678 samanimelise muinasküla asemele. Läbi sajandite oli mõis Eestimaa Rüütelkonnale kuuluva Kaiu mõisa kõrvalmõis. 1905. aasta mässu ajal süüdati mõisa viinavabrik. Tänapäeval kuulub mõisasüda OÜ Karitsu Rantšole, mis tegeleb lihaveisete kasvatusega. Eesti mõisate loend Eesti mõisaportaal Karitsu Rantšo Karitsa küla
Oraniku mõis

Oraniku mõis (saksa keeles Orranik) oli rüütelkonnamõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas. Oraniku mõis rajati ajavahemikus 1681–1683 samanimelise muinasküla asemele. Läbi sajandite oli mõis Eestimaa rüütelkonnale kuuluva Kaiu mõisa kõrvalmõis. Eesti mõisate loend Eesti mõisaportaal
Kaiu mõis

Kaiu mõis (saksa keeles Catharinen, Kay) oli rüütelkonnamõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas. Kaiu mõis rajati 1663. aastal samanimelise muinasküla asemele. Mõis kuulus asutamisest kuni võõrandamiseni 1919. aastal Eestimaa rüütelkonnale. Mõisal oli kaks kõrvalmõisa, Karitsa ja Oraniku. 1818. aasta maanimistu järgi oli mõisas maad, 46 adramaad ja 653 revisjonihinge. 1905. aasta revolutsioonisündmuste käigus mõisa puidust peahoone süüdati. Hoone taastati puhta vuugiga historitsistliku tellishoonena. Praegu on mõis eravalduses. Eesti mõisaportaal
August Eduard Warres

August Eduard Warres (8. november/20. november 1864 Aidu – 9. oktoober/22. oktoober 1914 Tartu) oli eesti vaimulik. Ta õppis Aidus vallakoolis, aastatel 1874–1877 Helmes ja Tarvastus kihelkonnakoolis, aastatel 1878–1879 Viljandis kreiskoolis, aastatel 1879–1885 Viljandi Maagümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1886–1891. Oli seejärel koduõpetajaks parun Ungern-Sternbergi juures Koorastes. Oli aastatel 1891–1892 prooviaastal Kanepi Jaani koguduses Johannes Oskar von Falcki juures. Ordineeriti 10. mail/22. mail 1892 Riias õpetajaks. Ta oli aastal 1892 Võru praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1892–1912 oli ta (introdutseeriti 6. septembril/18. septembril 1892) Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. Jäi aastal 1912 emerituuri. Emerituuris olles elas Tartus. Tema isa Mats Warres oli rahvakooliõpetaja, tema abikaasa Agnes Auguste Mathilde isa Eduard Kremser oli Valga vennastekoguduse diakon. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Harilaid (laev)

Harilaid (ehitatud 1985. aastal Riias) on jäälõhkuja-tüüpi Saaremaa Laevakompanii parvlaev, Vohilaiu sõsarlaev. 2018. aasta algul müüdi laev Balti Laevaremonditehasele vanarauaks. Sõitmas jäises Suures väinas Juba lammutatud Koguva kõrval Ahelaid (laev) Kõrgelaid (laev) Vohilaid (laev) Tehumardi (laev) Koguva (laev) "Parvlaevad Harilaid ja Kõrgelaid lõigatakse vanarauaks" ERR, 13. aprill 2018 Tehnilised andmed, pilt
Johann Schmidt

Johann Schmidt on olnud mitme tuntud inimese nimi: Johann Christoph Schmidt, Eesti vaimulik (1705–1775) Johann Heinrich Schmidt, Eesti vaimulik (1713–1808) Johann Heinrich Schmidt, Eestimaa kubermangu maamõõtja (1804–1881) Johan Schmidt või Johann Schmidt, Eesti sõjaväelane Johann Schmidt ehk Punane Kolp, koomiksitegelane
Kõrgelaid (laev)

Kõrgelaid (ehitatud 1987. aastal Riias) on jäälõhkuja-tüüpi Saaremaa Laevakompanii parvlaev, Vohilaiu sõsarlaev. 2018. aasta algul müüdi laev Balti Laevaremonditehasele vanarauaks. Vohilaid (laev) Ahelaid (laev) Harilaid (laev) Tehumardi (laev) Koguva (laev) "Parvlaevad Harilaid ja Kõrgelaid lõigatakse vanarauaks" ERR, 13. aprill 2018 Tehnilised andmed
Amor Trio

Amor Trio oli 1972. aastal tegutsenud Eesti ansambel, kus laulsid Tõnis Rätsep, Lembit Ulfsak ja Juhan Viiding. ARM Musicu 2004. aastal välja antud Juhan Viidingu loomingu kogumikus sisaldub neljas CD-plaat "Amor Trio". Sellel on 1930. ja 1940. aastate lööklaule, salvestatud Eesti Televisioonis 1972–1973. See ilmus algselt 1993. aastal kassetina. Vesiroosid kuuvalgel Ainult sümpaatiat Selles süüdi on mai Väike mamma Sa sobid mulle väga Su parfüümist joobunud Mis olen sinuta Marta Honolulu Nagu sigaret nii hõõgub Natascha Vihmasadu Aegade loor Jõuluõhtu Monte Carlos Armastusest räägi, Marju JUHAN VIIDING : Juhan 2004 ARM Music (vaadatud 6. märts 2012) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. aprill 2018. Vaadatud 6. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Foto "KÖP. OI, AEGU AMMUSEID... Ansambel Amor-trio" (raadiosaade, pikkus 52 minutit) Eesti Raadio 2001
Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu

Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu on 10. juunil 2011 Tallinnas asutatud hoiu-laenuühistu. Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu on Tartu Hoiu-laenuühistu partnerühistu. Ühistu tegevus on suunatud korteriühistutele, elamuühistutele, hooneühistutele ja garaažiühistutele finantsteenuste pakkumisele. Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu juriidiliseks vormiks on tulundusühistu. Lisaks peakontorile Tallinnas on ühistul ka harukontor Tartus. Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu omanikud on ühistuga liitunud korteri-, elamu-, hoone- ja garaažiühistud. Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu logo pärineb Tartu Hoiu-laenuühistult. Logo kujutab inimest, kelle kohal olevad ümmargused elemendid tähistavad häid mõtteid ja nende teostumist. Ühistu hinnangul võib logo meenutada ka Eesti rahvussümbolit rukkilille. Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu nõukogu esimees on kindlustusspetsialist Janek Järva. Nõukogu liikmed on BonBon Lingerie kaubamärgi all tegutseva AS Gemhill nõukogu esimees ning tuuleparke arendava OÜ Adepte ja Nõmme Raadio omanik Harry Raudvere ja Tartu Ülikooli eetikakeskuse projektijuht Triin Pisuke-Roos. Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu Tartu kontorit juhib Liina Nulk ja Tallinna kontorit Jane Hämarik, kes juhivad ka Tartu Hoiu-laenuühistu kontoreid samades linnades. Eesti veksel Ühistuleht Ühistupank Lihtpäring Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu, Äriregistri Teabesüsteem (vaadatud 08.07.2011) Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu - Ettevõttest, Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu koduleht (vaadatud 08.07.2011) Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu - Ettevõttest, Tartu Hoiu-laenuühistu koduleht (vaadatud 08.07.2011) Eesti Korteriühistute Hoiu-laenuühistu koduleht
Gaboni jalgpallikoondis

Gaboni jalgpallikoondis on Gaboni rahvuskoondis jalgpallis hüüdnimedega Les Panthères (Pantrid) or Les Brésiliens (Brasiillased). Nad pole kunagi kvalifitseerunud FIFA World Cupile, kuid nad on kvalifitseerunud seitse korda (2017 seisuga) Africa Cup of Nationsile.
Kopolümeer

Kopolümeer ehk heteropolümeer on selline polümeer, mille molekulides esinevad kahele või enamale monomeerile vastavad lülid. Protsessi, milles saadakse kopolümeerid, nimetatakse kopolümerisatsiooniks. Kui polümeeri molekulis esinevad vaid ühe monomeeri molekulid, siis on tegu homopolümeeriga. Polümerisatsioon
Eesti Taastuvenergia Koda

Eesti Taastuvenergia Koda on 13. mail 2011 Tallinnas asutatud mittetulundusühing, mille eesmärgiks on aidata kaasa taastuvenergia laiemale kasutuselevõtmisele Eestis. Pikaajaliseks sihiks seab ühing täieliku ülemineku taastuvate energiaallikate kasutamisele energiamajanduses. Koja asutajateks on Eesti Biogaasi Assotsiatsioon, Eesti Jõujaamade ja Kaugkütte Ühing, Eesti Tuuleenergia Assotsiatsioon ning Eesti Veskivaramu. Koja juhataja on Rene Tammist. Äripäev: Asutati Eesti taastuvenergia koda[alaline kõdulink] "Bioneer: Asutati taastuvenergia koda". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2015. Vaadatud 1. juulil 2011.