laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Madis Raukas

Madis Raukas (sündinud 1. aprillil 1966) on eestlasest füüsik, kes tegeleb luminestsentsil põhinevate valgusallikate arendamisega. Madis Raukas omandas füüsikadoktori kraadi Georgia Ülikoolis Ameerika Ühendriikides, kus ta uuris stsintsillaatoreid ja muid valgust kiirgavaid materjale professorite Wiliam Yeni ja Uwe Happeki käe all, et mõista efektiivse või kadudega toimuva konversiooni kriteeriume. 1997. aastal alustas tööd Osram Sylvania Põhja-Ameerika Keskuurimislaborites Bostoni lähedal, ning on sellest alates tegelenud valgustustööstuse tarbeks optiliste süsteemide arendamisega, sealhulgas pooljuhtide ja luminofooridega. Pärast lühikest perioodi Osram Opto Semiconductorsi laborites Regensburgis Saksamaal on tema juhitava grupi olulisteks teemadeks kujunenud monoliitsete keraamiliste sinist valgust teistesse spektripiirkondadesse konverteerivate ja muude materjalide (mitmesugused polümeerid, klaasid) arendamine valgusdioodide (LED) tarbeks Osrami laborites Massachusettsis. Huvi pakuvad valguse parameetritega manipuleerimise viisid metamaterjalide ja optiliste skeemide näol. Avaldanud üle 40 publikatsiooni ja patendi (koos taotlustega). 2011. aasta Osrami Innovatsiooniauhind anti keraamiliste luminofooridega tegelevale uurimisrühmale tunnustusena olulise tehnoloogilise panuse eest. Tänu sellele on võimalik paljudes rakendustes saavutada selliseid valgustugevusi, mis varem olid kättesaamatud. Neid kasutatakse näiteks valgusdioodidel põhineval projektsioonil, autode tuledes, kuvariekraanidel jne. Off-resonant spectral hole burning in CaS:Eu crystals (kaasautor). // Phys. Rev. B56 (1997) 12992 Luminescence efficiency of cerium doped insulators: The role of electron transfer processes (kaasautor). // Appl. Phys. Lett. 69 (1996) 3300 Electronic structure and associated properties of Gd202S:Tb3+ (kaasautor). // J. Lumin. 87–89 (2000) 980 Investigation of Fluorescence Yield of Phosphors in Vacuum Ultra-violet Region (kaasautor). //J. Electrochem. Soc. 151, H105 (2004) Investigation of Fluorescence Degradation Mechanism of Hydrated BAM (kaasautor). // J. Electrochem. Soc. 152, H183 (2005) Luminescence in nano-size Y2O3:Ce (kaasautor). // J. Lumin. (märts 2006, internet) patendid Ühendriikides ja mujal. Madis Raukas Eesti Teadusinfosüsteemis Raadiosaade KÖP: "Püramiidi tipus. Madis Raukas." Vikerraadio, 20. jaanuar 2012 Kristel Soll: "Nädala portree — Saage tuttavaks: dr. Madis Raukas" Estonian World Review, 21. jaanuar 2005 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Zossima Šaškov (jõelaev)

Zossima Šaškov (vene keeles Зосима Шашков) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 teine seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1986. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud. Laev sai nime NSV Liidu jõelaevastiku ministri Zossima Šaškovi auks. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 387 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Gorki asuvale Volga Laevakompaniile (ГП Волжское объединённое речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1986. aastal. Riigiettevõte Volga ühendatud jõelaevandus, hiljem eraettevõte OAO Volga laevandus (ОАО Волжское пароходство) ja selle tütarettevõte Vodohod on kasutanud jõelaeva Zossima Šaškov kruiisidel Volgal, Moskva jõel ja Neeval. 2012. aastal kasutatakse laeva välisturistide jaoks kruiisiliinil Moskva-Peterburi. Laeva kapten (seisuga 2012) on Vladimir Mironov. Jõereisilaevade loend RRR, Alus 219750 (vene keeles) "Projekt 302". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2007. Vaadatud 24. veebruaril 2007. Теплоход Дмитрий Фурманов (vene keeles) Jõelaev Zossima Šaškov, projekt 302 (vene keeles) Зосима Шашков, registri andmed(vene keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruaril 2007. Sõiduplaan 2012 (inglise keeles) Zossima Šaškov Vodohodi kodulehel (inglise keeles) Jõelaev Zossima Šaškov, projekt 302 (vene keeles) Teatmik, projekt 302 (vene keeles)
Reaktsiooni kiiruskonstant

Keemilises kineetikas on reaktsiooni kiiruskonstant (tavaliselt tähistatakse k) keemilise reaktsiooni kiiruse kvantitatiivne näitaja. Näiteks lihtne teist järku reaktsioon: A + B → C Selle reaktsiooni kiirus v ehk produkti C kontsentratsiooni kasv ajas t avaldub: v = d[C]/dt = k[A][B], kus [A], [B] ja [C] on vastavate ainete kontsentratsioonid. Kiiruskonstandi k väärtus ei sõltu ainete kontsentratsioonidest, kuid sõltub temperatuurist ja reaktsiooni aktivatsioonienergiast Ea ning avaldub Arrheniuse võrrandi kaudu järgmiselt: d [ C ] d t = A e − E a R T [ A ] [ B ] {\displaystyle {\frac {d[C]}{dt}}=Ae^{\frac {-E_{a}}{RT}}[A][B]} Kiiruskonstandi ühikud sõltuvad reaktsiooni summaarsest järgust ja on järgmised: n järku reaktsioon, kiiruskonstandi ühikud on: mool1-n•Ln-1•s−1 nullindat järku reaktsioon, kiiruskonstandi ühikud on: mool•L−1•s−1 esimest järku reaktsioon, kiiruskonstandi ühikud on: s−1 teist järku reaktsioon, kiiruskonstandi ühikud on: L•mool−1•s−1 kolmandat järku reaktsioon, kiiruskonstandi ühikud on: L2•mool−2•s−1 Keemiline kineetika Reaktsiooni kiirus
Ardo Arusaar

Ardo Arusaar (sündinud 24. juunil 1988) on Eesti maadleja. Kuuekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (2010, 2011. aastal absoluutkaalus ja 2010, 2012. aastal kehakaalus 96 kg. 2014 ja 2015. aastal kehakaalus 98 kg). 2007. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht; 2009. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht Saavutas 2012. aasta Londoni olümpiamängude valikturniiril Sofias Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 96 kg teise koha ja tagas sellega Eestile pääsme olümpiamängudele poolraskekaalus. 2012. aasta Londoni olümpiamängudel saavutas Arusaar Kreeka-Rooma maadluses poolraskekaalus 8. koha. Arusaar võitis esimeses matšis Venezuela maadleja Caraballo Cabrera vastu 2-0. Teises matšis oli tema vastaseks 2011. aasta Euroopa meister ja 2010. aasta MM-il hõbemedali võitnud Valgevene maadleja Timofei Dzejnitšenko kellele Arusaar kaotas 1–2. 2007. aasta – Peking kehakaalus 84 kg – 16. koht (osavõtjaid 31) (juuniorid); 2008. aasta – İstanbul kehakaalus 84 kg – 18. koht (osavõtjaid 30) (juuniorid); 2009 Hering kehakaalus 84 kg – 16. koht (osavõtjaid 33); 2011 İstanbul kehakaalus 96 kg – 29. koht (osavõtjaid 43); 2014 Taškent – 8. koht (98 kg) (osavõtjaid 29) 2004. aasta – Albena kehakaalus 63 kg – 11. koht (osavõtjaid 23) (kadetid); 2007. aasta – Belgrad kehakaalus 84 kg – 5. koht (osavõtjaid 25) (juuniorid); 2008. aasta – Košice kehakaalus 84 kg – 3. koht (osavõtjaid 24) (juuniorid); 2010 Bakuu kehakaalus 96 kg – 12. koht (osavõtjaid 20); 2011 Dortmund kehakaalus 96 kg – 12. koht (osavõtjaid 24); 2014 Vantaa kehakaalus 98 kg – 20. koht (osavõtjaid 25) 2008 Rome-Ostia – 28. koht (osavõtjaid 35); 2012 Sofia – 2. koht (osavõtjaid 18); Põhjamaade meistrivõistlused 2005. aasta – 3. koht (kadett) 2006. aasta – 3. koht (juunor) 2007. aasta – 1. koht (juunor) 2009. aasta – 4. koht; 2011. aasta – 2. koht. Golden Grand Prix 2011. aasta – 13. koht (96 kg); 2012. aasta – 15. koht (96 kg). Grand Prix of Germany 2008. aasta – 5. koht; 2012. aasta – 3. koht; 2014. aasta – 5. koht. Herman Kare Tournament 2008. aasta – 1. koht; 2011. aasta – 1. koht; 2012. aasta – 3. koht; 2013. aasta – 6. koht. Vantaa Painicup 2010. aasta – 1. koht. 2013. aasta – 1. koht. Arvo Haavisto Cup 2010. aasta – 1. koht Wladyslaw Pytlasinski Cup 2009. aasta – 5. koht; 2010. aasta – 3. koht; 2011. aasta – 32. koht. Dan Kolovi ja Nikola Petrovi nimeline turniir 2014. aasta – 3. koht Ivan Poddubnõi mälestusvõistlused 2012. aasta – 3. koht. Kristjan Palusalu mälestusvõistlused 2007. aasta – 2. koht; 2008. aasta – 15. koht; 2010. aasta – 1. koht; 2012. aasta – 1. koht; 2013. aasta – 1. koht. Georg Lurichi mälestusvõistlused 2006. aasta – 3. koht; 2007. aasta – 3. koht; 2009. aasta – 1. koht; 2011. aasta – 1. koht. [1] [2][alaline kõdulink] [3][alaline kõdulink] [4] Biograafia ESBL-is [5]
Vertikaalmigratsioon

Vertikaalmigratsioon on veeorganismide (peamiselt plankterite ja kalade) korrapärane ränne vees üles-alla. Vertikaalmigratsioon on kas ööpäevane või aastaajaline. Vertikaalmigratsiooni põhjustab eeskätt vee temperatuuri, valguse, toidu ning vaenlaste paiknemissügavuste muutumine. Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Carl Hellén

Carl Hellén (ka Karl Hellén; 4. september 1806 Korpilahti, Soome – 28. veebruar 1874 Taipalsaari, Soome) oli Eesti ja Soome vaimulik. Ta lõpetas aastal 1827 Porvoos gümnaasiumi. Aastatel 1833–1835 (immatrikuleeriti 1. märtsil 1833) õppis ta Helsingi Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 19. juulil 1836 õpetajaks. Ta oli aastatel 1836–1839 Ilomantsi (asub Põhja-Karjala maakonnas) koguduse abiõpetaja ja aastal 1839 Korpilahti (asub Kesk-Soome maakonnas) koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1840–1845 oli ta Suursaare ja Tütarsaare koguduse õpetaja. Aastatel 1845–1855 oli ta Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Aastatel 1855–1856 oli ta vikaarõpetaja Markkova ja Järvisaari koguduses Ingerimaal. Aastal 1857 oli ta leseaastapastor Kivennapa (praeguse nimega Pervomaiskoje, asub Viiburi rajoonis Leningradi oblastis) koguduses. Aastast 1858 oli ta kaplan Petäjävesil (asub Kesk-Soome maakonnas), aastast 1862 Heinolas (asub Päijät-Häme maakonnas) ja aastast 1862 Taipalsaaris (asub Lõuna-Karjala maakonnas). Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852 (Karl Hellén)
Mulla lupjamine

Mulla lupjamine ehk muldade lupjamine on maaparandusvõte, kus lubiväetis viiakse happelisse mulda mulla happesuse vähendamise ja mulla toiterežiimi parandamise eesmärgil. Lisaks paraneb lupjamisel ka mulla füüsikaline ja bioloogiline seisund. Eestis vajab perioodilist lupjamist umbes 40% haritavast maast. Kõige enam vajavad lupjamist Lõuna- ja Kagu-Eesti näivleetunud, leetunud ja leet-gleimullad. Kõige enam kasutatakse lupjamiseks põlevkivituha mitmesuguseid liike, vähem karbonaatsete kivimite jahu, allika- ja järvelupja. Lupjamist tehakse sageli lubjatarbekaartide alusel. Loit Reintam. Märksõnu mullateadusest ja ökoloogiast (vaadatud 07.02.2012)
Juri Andropov (jõelaev)

Juri Andropov (vene keeles Юрий Андропов) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 teine seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksa DV-s 1986. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M (Binnenfahrgastschiff, 129 meetrit), moderniseeritud. Laev sai nime nõukogude poliitiku Juri Andropovi auks. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 386 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Gorkis asuvale Volga Laevakompaniile (ГП Волжское объединённое речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1986. aastal. Riigiettevõte Volga ühendatud jõelaevandus, hiljem eraettevõte OAO Volga laevandus (ОАО Волжское пароходство) ja selle tütarettevõte Vodohod on kasutanud jõelaeva Juri Andropov kruiisidel Volgal, Moskva jõel ja Neeval. 2010. aastast kasutatakse laeva hotellina naftaleiukohal Kaspia merel. Jõereisilaevade loend Hotelli pilt Kaspia merel(vene keeles) RRR, Alus 219749 (vene keeles) "Projekt 302". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2007. Vaadatud 24. veebruaril 2007. International Financial Consulting Group (vene keeles) Юрий Андропов, registri andmed(vene keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruaril 2007. Jõelaev Juri Andropov, projekt 302 (vene keeles) Teatmik, projekt 302 (vene keeles)
Georgi Tšitšerin (jõelaev)

Georgi Tšitšerin (vene keeles Георгий Чичерин) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 teine seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1988. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud. Laev sai nime vene ja Nõukogude poliitiku ja diplomaadi Georgi Tšitšerini auks. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 394 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases, lasti laev vette 6. novembril 1987 ning anti Gorki asuvale Volga Laevakompaniile (ГП Волжское объединённое речное пароходство МРФ РСФСР) üle 6. oktoobril 1988. Riigiettevõte Volga ühendatud jõelaevandus, hiljem eraettevõte OAO Volga laevandus (ОАО Волжское пароходство) ja selle tütarettevõte Vodohod on kasutanud jõelaeva Georgi Tšitšerin kruiisidel Äänisjärvel, Volgal, Moskva jõel ja Neeval. 1991. aasta sügisel sõitis Georgi Tšitšerin Hispaaniasse, kus seda koos Zossima Šaškovi, Lenini, Juri Andropovi ja Leonid Sobolev-iga kasutati hotellina Expo'92 näituse ajal. 2012. aastal kasutati laeva Venemaa turistide jaoks kruiisiliinidel Peterburi-Moskva ja Peterburi-Kiži. Laeva kapten (seisuga 2012) on Aleksei Tsarjov. Laeva kapten Aleksei Tsarjov Georgi Tšitšerin Peterburis Jõereisilaevade loend "Projekt 302". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2007. Vaadatud 24. veebruar 2007. Теплоход Дмитрий Фурманов (vene keeles) Jõelaev Georgi Tšitšerin, projekt 302 (vene keeles) Георгий Чичерин, registri andmed(vene keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruar 2007. Georgi Tšitšerin, sõiduplaan 2012[alaline kõdulink] (vene keeles) Jõelaev Georgi Tšitšerin Vodohodi kodulehel (vene keeles) Jõelaev Georgi Tšitšerin, projekt 302 (vene keeles) Web-arhiiv, Teatmik, projekt 302 (vene keeles)
Hic et nunc

Hic et nunc (ladina keeles) ehk põhimõte "siin ja praegu" on uurimispõhimõte, mis lähtub parajasti toimivaist tegureist. Witold Doroszewski 1973. Elementy leksikologii i semiotiki. Moskva: Progress, lk 10.
Witold Doroszewski

Witold Jan Doroszewski (1. mai 1899, Moskva – 26. jaanuar 1976, Varssavi) oli poola keeleteadlane. Ta oli Varssavi ülikooli professor ja Poola Teaduste Akadeemia liige.
Erik Wilhelm Wladimir Danielsson

Erik Wilhelm Wladimir Danielsson (ka Erik William Wladimir Danielsson; 18. mai 1815 Kokemäki – 11. september 1882 Turu) oli Eesti ja Soome vaimulik. Danielsson õppis Tampere linnakoolis, Pori triviaalkoolis ja Turu gümnaasiumis. Aastatel 1837–1839 õppis ta (immatrikuleeriti 11. oktoobril 1837) usuteadust Helsingi Ülikoolis. Ordineeriti 16. detsembril 1839 õpetajaks. Ta oli pärast ordineerimist Nauvo koguduse (asub Päris-Soome maakonnas) ja Honkilahti koguduse (asub Satakunna maakonnas) õpetaja, aga 20. aprillist 1841 Pyhämaa koguduse (asub Päris-Soome maakonnas), 28. novembrist 1842 Kuusisto (praegu Kaarina linnaosa, asub Päris-Soome maakonnas) koguduse õpetaja. Oli aastatel (kutsuti 19. jaanuaril, introdutseeriti 16. septembril/28. septembril 1845) Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Aastatel 1843–1845 oli ta adjunktõpetajaks (valiti 24. novembril/6. detsembril), aastatel 1845–1869 (kutsuti õpetajaks 19. jaanuaril/31. jaanuaril, introdutseeriti 4. veebruaril/16. veebruaril 1845) oli ta õpetajaks Harju-Jaani Ristija Johannese koguduses. Jäi 19. juulil/31. juulil 1869, elas seejärel Turus. Ta oli Eduard Ahrensi eesti keele ortograafia pooldaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007 Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852 (Erik William Vladimir Danielsson)
Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

Amatööride maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses on korraldatud Rahvusvahelise Maadlusliidu (FILA) poolt, kuhu kuulub 174 riiki. Kreeka-Rooma maadluses toimusid esimesed maailmameistrivõistlused 1904. aastal. Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses http://www.fila-wrestling.com/
Rahvusvaheline Maadlusliit

Rahvusvaheline Maadlusliit (United World Wrestling, lühend UWW; kuni 2014. aastani Fédération Internationale des Luttes Associées, FILA) on rahvusvaheline maadlusorganisatsioon. Rahvusvahelisse Maadlusliitu kuulub 176 riigi alaliitu. unitedworldwrestling.org
Bertrand de Jouvenel

Bertrand de Jouvenel des Ursins [bertr'aa(n) dö žuvn'el dezürs'ä(n)] (31. oktoober 1903 Pariis – 1. märts 1987 Pariis) oli prantsuse liberalistlik mõtleja, ajakirjanik, poliitik ja majandusteadlane. Ta on üks tuntumaid prantsuse futurolooge. 1925. aastal astus ta radikaalsotsialistlikku parteisse (Parti républicain, radical et radical-socialiste). 1928. aastal avaldatud raamatus "L'Économie dirigée" ("Juhitud majandus") kaitseb ta dirigismi liberaalse kapitalismi vastu. Ta oli vasakpoolse meelestatusega patsifist. Ta pooldas Prantsusmaa ja Saksamaa tugevat koostööd. 1934. aastal jõudis ta veendumusele, et traditsioonilised poliitilised parteid ei ole efektiivsed, ning lahkus radikaalsotsialistlikust parteist, eelistades tegutseda "vaba elektronina". Koos Pierre Andreuga asutas ta nädalalehe La Lutte des jeunes (Noorte võitlus), mis kritiseeris valitseva režiimi korruptiivsust. Samal ajal tegi ta kaastööd ka teistele ajalehtedele. Muu hulgas tegi ta 1936. aasta veebruaris ajalehele Paris-Midi intervjuu Adolf Hitleriga. 1936. aastal astus ta siiski taas parteisse, seekord Prantsuse rahvaparteisse (Parti populaire français), mille oli asutanud Jacques Doriot.. Temast sai selle liikumise väljaande L'Émancipation nationale (Rahvuslik emantsipatsioon) peatoimetaja. Külastades 1938. aasta septembris Saksamaad, avaldas talle suurt mõju Saksamaa võimsus ja natsifanatism, mille sarnast polevat nähtud "alates Muhamedist". Ta lahkus siiski parteist 1938. aastal pärast seda, kui Doriot kiitis heaks Müncheni kokkuleppe. Saksa okupatsiooni ajal tegutses Bertrand de Jouvenel taas "vaba elektronina", luues suhteid nii kollaboratsionistide kui vastupanuliikumisega. Vangistushirmus suundus ta 1943. aasta septembris Šveitsi. Ta otsustas loobuda poliitilisest tegevusest, et pühenduda majandusele, sotsioloogiale ja keskkonnaküsimustele. Pärast okupatsiooni lõppu Prantsusmaale naasnuna pääses ta süüdistustest natsimeelsuses, ent ta enda sõnul koheldi teda kui katkutõbist. De Jouveneli on mitmel korral kritiseeritud tema väidetava natsimeelsuse tõttu. Ajaloolane Zeev Sternhell pidas teda üheks enim fašismi soosivaist prantsuse intellektuaalidest.. Nende väidete tõttu kaebas Bertrand de Jouvenel autori kohtusse, kus too mõisteti süüdi laimamises. Bertrand de Jouvenel avaldas 37 raamatut, mille hulgast tuntuim on "Du pouvoir" ("Võimust", 1945). 1947. aastal asutas ta koos Friedrich Hayeki, Jacques Rueffi, Milton Friedmani ja teistega Mont Pelerin Society. Bertrand de Jouvenelile omistatakse ütlust "lammaste ühiskond sünnitab aja möödudes huntide valitsuse". Laurent Kestel, "L’engagement de Bertrand de Jouvenel au PPF de 1936 à 1939, intellectuel de parti et entrepreneur politique", French Historical Studies, n.30, 2007, lk. 105-125 Simon Epstein, Un paradoxe français. Antiracistes dans la Collaboration, antisémites dans la Résistance, éd. Albin Michel, 2008, lk. 238. Bertrand de Jouvenel, Un voyageur dans le siècle 1903-1945, lk. 456 jj. Zeev Sternhell, Ni Droite ni Gauche, l'idéologie fasciste en France, Le Seuil, Paris, 1983.
Hüdrograafiline võrk

Hüdrograafiline võrk ehk veekoguvõrk on mingil maa-alal paiknevate veekogude kogum. Selle moodustavad vaadeldaval alal paiknevad ojad, jõed, järved, tehisveekogud (kraavid, kanalid, veehoidlad) ja sood. Vooluveekogud eraldi võetuna moodustavad jõevõrgu. Hüdrodünaamiline võrk Jõevõrgu tihedus Jõestik Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 07.02.2012) Maastik, A., 2008. Hüdroloogia ja hüdromeetria. (Lühikursus). Tartu, Halo Kirjastus. Lk 22
Koole

Mitte segi ajada mõistega koold ehk soot. Koole (omastav: koolme) ehk koolmekoht on ülepääsuks sobiv madal koht jões. põikmadal Eesti õigekeelsussõnaraamat, 2006. [1]
Rosma koolimaja

Rosma koolimaja on koolimaja Põlvamaal Põlva vallas Rosma külas. Selles majas sündis ja õppis pedagoog ja kooliuuendaja Johannes Käis. Ajaloolises Rosma koolimajas tegutseb tänapäeval Johannese Kool ja Lasteaed Rosmal, mis on 1989. aastal kodanikualgatusena rajatud üldhariduskool ja lasteaed. Kui sama hoovi peal valmis uus koolimaja, jäi vana maja lasteaia kasutusse. Ajalooline koolihoone kuulub Põlva vallale ning on muinsuskaitse all. Kooli koduleht Rosma koolimaja kultuurimälestiste riiklikus registris
Põikmadal

Põikmadal ehk põikmadalik (inglise riffle) on kaldast kaldani ulatuv madala veega jõeosa. Mõnede jõgede jõesängi pikiprofiilil vahelduvad põikmadalad ja võrendikud. koolmekoht võrendik Eesti õigekeelsussõnaraamat, 2006. [1]
Siim Abner

Siim Abner (sündinud 30. juulil 1990 Rakveres) on Eesti maadleja ja maadlustreener. Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses 2012. aastal. 2008. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht; 2003. aasta Eesti kadettide meistrivõistlused – 3. koht; 2004. aasta Eesti kadettide meistrivõistlused – 3. koht; 2005. aasta Eesti kadettide meistrivõistlused – 3. koht; 2006. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 3. koht (vabamaadluses); 2006. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 1. koht; 2007. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 3. koht (vabamaadluses); 2007. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 3. koht; 2007. aasta Eesti noorte meistrivõistlused – 2. koht; 2008. aasta Eesti noorte meistrivõistlused – 3. koht; 2009. aasta Eesti noorte meistrivõistlused – 1. koht; 2009. aasta Ankaras juunioride vanuseklassis kehakaalus 60 kg – 28. koht (osavõtjaid 29); 2006. aasta İstanbul kadettide vanuseklassis kehakaalus 54 kg – 15. koht (osavõtjaid 20) 2013. aastast töötab ta Kohtla-Järve Spordiselts Kalev maadlustreenerina.. [1] [2] Siim Abner, tulemused, sport24.ee Maadlusliit
Kudemine

Kudemine on kalade ja kahepaiksete sugurakkude heitmine vette. Kudemiskohta nimetatakse koelmuks. Enamasti koeb iga loomaliik kindlal (aasta)ajal ja kindla veetemperatuuri juures, samuti on sageli oluline koelmu valgus- jm olude sobivus. Koelmut otsides teevad kalad sageli lühemaid või pikemaid kudemisrändeid. Kudemisaeg Kudemisränne Kudu Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Veeseened

Veeseened on veekeskkonnas elavad seened. Paljud veeseened kuuluvad vetik-, kott- ja teisseente hulka. Enamik veeseeni toitub saprotroofselt, s.t veekogus leiduvatest taime- ja loomajäänustest, vähemik on veeloomade (kalade, lülijalgsete), vetikate ja kõrgemate veetaimede parasiidid või kommensaalid. Veebakterid Veeloomad Mükoplankton Veetaimed Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Zooklorell

Zooklorell on veeselgrootu (nt protisti, käsna, ainuõõsse) kehas sümbioosis elav üherakuline rohevetikas (sageli perekonnast Chlorella) või viburiga protist. zooksantell Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus Britannica Online Encyclopedia [1] (vaadatud 07.02.2012)