Sotsiaaldemokraatlik Erakond

Sotsiaaldemokraatlik Erakond (lühend SDE) on Eesti erakond, mis määratleb end vasaktsentristliku parteina, mille ideoloogia on modernne sotsiaaldemokraatia ning põhiväärtused tööd väärtustav majandusmudel, õiglus, solidaarsus ja võrdsed võimalused. Sotsiaaldemokraadid seisavad selle eest, et igale ühiskonna liikmele oleks tagatud õigus väärikale elule ja eneseteostusele. SDE eelkäija Mõõdukad tekkis 1996. aastal Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei ja Eesti Maa-Keskerakonna liitumisel. 7. veebruaril 2004 nimetati Rahvaerakond Mõõdukad ümber Sotsiaaldemokraatlikuks Erakonnaks. Erakond kuulub Euroopa Sotsialistide Parteisse (Party of the European Socialists). Erakonna noortekogu nimi on Noored Sotsiaaldemokraadid. Erakonna juures tegutsevad sõsarorganisatsioonidena ka naiskogu Kadri ja ühendus Vanemad Sotsiaaldemokraadid. 16. märtsil 2024 toimunud üldkogul valiti erakonna esimeheks Lauri Läänemets ja aseesimeesteks Riina Sikkut, Anti Allas, Jevgeni Ossinovski, Tanel Kiik ja Lauri Paeveer. Erakonna volikogu juhataja on Eduard Odinets ja asejuhataja Katre Kikkas. Erakonna ajalehe nimi on 2004. aasta septembrist Sotsiaaldemokraat. Varem kandis see väljaanne nime Rahva Hääl, mis hakkas 1998. aasta jaanuarist ilmuma Rahvaerakonna ja Mõõdukate ühislehena, olles küll järjekorranumbrilt kaheksas ajaleht. Esimesed seitse ajalehte oli kumbki erakond üllitanud vastavalt nimega Rahvaerakond ja Mõõdukad. Erakonna sümbol on punane roos. Erakonna hümn erinevalt teistest Euroopa sotsiaaldemokraatidest ei ole "Internatsionaal". 2003. aasta Riigikogu valimistel saadi 7% häältest (34 837 häält), mis andis 6 kohta. 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sai erakond 3 kohta. Valituks osutusid Toomas Hendrik Ilves, Marianne Mikko ja Ivari Padar. SDE kandidaatidest kolmanda häälte arvu saanud Padar loobus, ja samast nimekirjast tuli sisse Andres Tarand. Erakond kogus 85 429 häält ehk 36,8% ehk vastavalt valimisreeglitele 3 kohta. Valimistulemused enne asendusmandaati: Pärast Ivari Padari loobumist: Pärast Toomas Hendrik Ilvese Eesti Vabariigi presidendiks valimist sai asendusliikmeks Katrin Saks: 2007. aasta Riigikogu valimistel parandasid sotsiaaldemokraadid võrreldes eelmiste parlamendivalimistega oma tulemust, kogudes 58 256 häält ehk 10,6 protsendi valijate toetuse. See tagas neile Riigikogus 10 kohta. Valimiskampaaniale kulud moodustasid 7 942 607 krooni ja 61 senti, sealhulgas valimisreklaamile üle 5,6 miljoni krooni telereklaamile ligi 2,4 miljonit krooni ajalehe- ajakirja ja internetireklaamile üle 2,1 miljoni krooni raadioreklaamile ligikaudu 261 000 krooni reklaamtrükistele ligikaudu 822 000 krooni kohtumisteks valijatega ja ürituste läbiviimiseks ligi 477 000 krooni side- ja postikuludeks üle 490 000 krooni suhtekorralduseks üle 139 000 krooni muudeks kuludeks üle 1,2 miljoni krooni 1 437 952 krooni saadi riigieelarvelistest laekumistest, 3 miljonit krooni saadi laenu Sampo Pangalt. Erakond jäi võlgu umbes 3,5 miljonit krooni. 2011. aasta Riigikogu valimised olid Sotsiaaldemokraatlikule Erakonnale edukad. Sotsiaaldemokraatidele andis oma hääle 98 307 valijat, mis moodustas 17,1 protsenti kõigist hääletanutest. See tulemus andis neile Riigikogus 19 kohta, mis oli üheksa mandaati varasemast enam. 2015. aasta Riigikogu valimistel toetas Sotsiaaldemokraatliku Erakonda 87 190 valijat ehk 15,2 protsenti kõigist hääletanutest. See tulemus kindlustas sotsiaaldemokraatidele 15 kohta Riigikogus. 2019. aasta Riigikogu valimistel toetas Sotsiaaldemokraatliku Erakonda 55 175 valijat ehk 9,8 protsenti kõigist hääletanutest. See tulemus andis sotsiaaldemokraatidele 10 kohta Riigikogus. Sotsiaaldemokraatlik liikumine Eestis on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ametlikul seisukohal vanim järjepidevalt tegutsev erakond, mille ideoloogiaga seotud liikumine tekkis 1905. aastal. 1919. aastal võtsid tollased sotsparteid Asutava Kogu valimistel kolmveerand kohtadest. Eesti sotsiaaldemokraadid kuulusid Sotsialistlikku Internatsionaali juba enne Teist maailmasõda ja nende liikmestaatus taastati pärast Eesti taasiseseisvumist. Järjepidevuse kandvaks jõuks loetakse paguluses tegutsenud Eesti Sotsialistliku Partei Välismaa Koondis, mis liitus koos kolme muu erakonnaga septembris 1990 Eesti Sotsiaaldemokraatlikuks Parteiks (esimees Marju Lauristin). SDE eelkäija Mõõdukad tekkis 1996. aastal Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei (selle viimane juht oli Eiki Nestor) ja Eesti Maa-Keskerakonna (selle viimane juht oli Vambo Kaal) liitumisel. Eesti Sotsiaaldemokraatlik Partei tekkis 1990. aastal.  Pikemalt artiklis Eesti Sotsiaaldemokraatlik Partei Asutati 8. septembril 1990 Tallinnas, kui ühinesid Eesti Demokraatlik Tööerakond (EDTE), Eesti Sotsiaaldemokraatlik Iseseisvuspartei (ESDIP) ja Vene Sotsiaaldemokraatlik Partei Eestis (VSDPE), samuti Rootsis pärast Teist maailmasõda tegutsenud Eesti Sotsialistliku Partei Välismaa Koondis (ESPVK). ESDP sai oktoobris 1990 Sotsialistliku Internatsionaali (SI) täisliikmeks. Logoks oli punane roos. Erakonna esimehed: Eiki Nestor 1995−28.04.1996, Marju Lauristin 8.09.1990–1995.  Pikemalt artiklis Eesti Demokraatlik Tööerakond Asutati 30. aprillil 1989 (asutajaliikmeid 16). Kujunes välja Eestimaa Rahvarindest. Erakonna esimees: Vello Saatpalu 30.04.1989–08.09.1990. EDTE pidas ennast Eesti Tööerakonna järeltulijaks.  Pikemalt artiklis Eesti Sotsiaaldemokraatlik Iseseisvuspartei Asutati juunis 1990, kujunes välja Eestimaa Rahvarindest. Erakonna esimees: Marju Lauristin 06.1990–08.09.1990.  Pikemalt artiklis Vene Sotsiaaldemokraatlik Partei Eestis Erakonna esimees: Jossiv Jurovski 02.1990–08.09.1990  Pikemalt artiklis Eesti Sotsialistliku Partei Välismaa Koondis Asutatud pärast Teist maailmasõda Rootsis. Eksiili läinud Eesti Vabariigi ajal tegutsenud Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei jätk. Erakonna esimees: Johannes Mihkelson  Pikemalt artiklis Eesti Maa-Keskerakond Asutati 7. aprillil 1990 Türil. Erakonna asutamist valmistati ette väga kaua, selle juures olid Eestimaa Rahvarinne, Eestimaa Talupidajate Keskliit ja Eesti Maaliit (EML). Uue partei eesmärgiks oli liita talunike ühendus ja Eesti Maaliit (EML), kes küll hiljem sellest distantseerus ja muutus ise erakonnaks. Eksiilis tegutsenud Ühinenud Põllumeeste ja Väikemaapidajate Kogud, mis 1962 muudeti Eesti Demokraatlikuks Uniooniks, tunnistas EMKE oma poliitiliseks järglaseks. EMKE osales Tsentristide Rahvusvahelise Koostöövõrgu (INC) töös vaatlejaliikmena. EMKE programm kaldus Põhjamaade sõsarparteide (Põhjala Keskparteide) kombel modernsesse liberalismi (sotsiaal-liberalismi). Logol oli kujutatud ristikheina. Erakonna esimehed: Vambo Kaal 12.11.1994–28.04.1996, Ivar Raig 07.04.1990–12.11.1994.  Pikemalt artiklis Rahvaerakond Asutatud 5. aprillil 1998, kui ühinesid Vabariiklaste ja Konservatiivide Rahvaerakond (VKRE, rahvasuus tuntud ka kui Parempoolsed 1995. aasta Riigikogu valimistel samanimelise valimisliidu järgi) ja Eesti Talurahva Erakond (ETRE). Erakond oli selgelt jagunenud parempoolseks ja agraarseks tiivaks. Neist valdavalt agraartiib ühines Mõõdukatega. Ülejäänud leer Rahvaerakonnast lahkus valdavalt Isamaaliitu. Erakonna esimees: Toomas Hendrik Ilves 05.04.1998–27.11.1999.  Pikemalt artiklis Eesti Sotsiaaldemokraatlik Partei Asutati septembris 1994, kui eraldus Rahvuslikust Koonderakonnast Isamaa (RKEI).  Pikemalt artiklis Eesti Talurahva Erakond Asutati 5. novembril 1994. Erakonna esimees: Jaan-Hans Kuks 05.11.1994–05.1998. Aastatel 2002–2009 oli Sotsiaaldemokraatliku Erakonna (esialgu Mõõdukate) esimees Ivari Padar. 2009. aasta märtsis valiti erakonna liidriks Jüri Pihl ning juhatusse peasekretär Randel Länts, Peeter Kreitzberg, Katrin Saks, Indrek Saar, Marju Lauristin, Eiki Nestor, Ivari Padar, Tõnu Ints, Epp Klooster, Reet Laja, Jarno Laur, Marianne Mikko, Sven Mikser, Jüri Morozov, Heljo Pikhof, Kadi Pärnits, Maris Sild, Kaido Tamberg ja Rannar Vassiljev. 16. oktoobril 2010 valis Sotsiaaldemokraatliku Erakonna üldkogu erakonna esimeheks Sven Mikseri. 2015. aasta 30. mail valis Pärnus koos olnud erakonna üldkogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna uueks esimeheks Jevgeni Ossinovski. Taavi Rõivase teise valitsusse kuulusid järgmised SDE ministrid: Hannes Hanso, kaitseminister (varem Sven Mikser) Indrek Saar, kultuuriminister Liisa Oviir, ettevõtlusminister (varem Urve Palo) Jevgeni Ossinovski, tervise- ja tööminister (varem Rannar Vassiljev) Jüri Ratase esimesse valitsusse kuulusid järgmised SDE ministrid: Riina Sikkut, tervise- ja tööminister Indrek Saar, kultuuriminister Sven Mikser, välisminister Katri Raik, siseminister Rene Tammist, ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister Jaak Juske Jevgeni Ossinovski Helmen Kütt Katri Raik Lauri Läänemets Riina Sikkut Heljo Pikhof Ivari Padar Indrek Saar, esimees Kalvi Kõva, aseesimees Jevgeni Ossinovski, fraktsiooni esimees Kalvi Kõva, fraktsiooni aseesimees Eiki Nestor, Riigikogu esimees Helmen Kütt, sotsiaalkomisjoni esimees Toomas Jürgenstein Heljo Pikhof, fraktsiooni aseesimees Inara Luigas Barbi Pilvre Tanel Talve Hannes Hanso, riigikaitsekomisjoni esimees Jaanus Marrandi Marianne Mikko Rainer Vakra, keskkonnakomisjoni esimees Hardi Volmer Karel Rüütli, fraktsiooni esimees Kalev Kotkas, fraktsiooni aseesimees Indrek Saar, fraktsiooni aseesimees Jaak Allik Barbi Pilvre Etti Kagarov Kalvi Kõva, maaelukomisjoni esimees Tatjana Jaanson Mart Meri Marianne Mikko Jüri Morozov Maimu Berg Tiit Tammsaar Heljo Pikhof, sotsiaalkomisjoni esimees Rein Randver Eiki Nestor, Riigikogu esimees Neeme Suur, õiguskomisjoni esimees Rannar Vassiljev, rahanduskomisjoni esimees Jaan Õunapuu Fraktsiooni mittekuuluvad SDE liikmed Rainer Vakra Inara Luigas Eiki Nestor, fraktsiooni esimees Indrek Saar, fraktsiooni aseesimees Hannes Rumm Peeter Kreitzberg Jüri Tamm Heljo Pikhof Kalev Kotkas Kalvi Kõva Ivari Padar fraktsiooni esimees Eiki Nestor fraktsiooni aseesimees Kadi Pärnits Mart Meri Jarno Laur Jüri Tamm Peeter Kreitzberg Sven Mikser "Sotsiaaldemokraatlik Erakond". ariregister.rik.ee. Vaadatud 31. augustil 2024. Volikogu, SDE koduleht "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. mai 2011. Vaadatud 17. mail 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Sotsid valisid parteijuhiks Sven Mikseri // ERR-i uudisteportaal, 16.10.2010 Sotsiaaldemokraatlik Erakond Urmas Jaagant. Tallinna volikogus fraktsioonita jäänud sotsid pöörduvad õiguskantsleri poole Eesti Päevaleht, 6. jaanuar 2009 Vallo Toomet. Analüüs: Sotsid tahavad parlamendis 20 kohta ja Jüri Pihlist lahti saada Eesti Päevaleht, 11. juuni 2010 Mikseri loobumiskõne. Postimees 30. mai 2015