laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nordlandi maakonna vapp

Nordlandi maakonna vapp on Norra Nordlandi maakonna vapp. See kinnitati 1965. Sellel kujutatakse Nordlandi traditsioonilist laeva nordlandsbåt'i.
Uzlovaja

Uzlovaja on linn Venemaal Tula oblastis, Uzlovaja rajooni keskus. Asub Tulast 47 km kaugusel. Tekkinud 1873. aastal rajatud raudteejaama juurde. 1877. aastani kandis nime Hruštšovskaja. 1938 sai linnaõigused. Uzlovaja asub raudteede ristumiskohas, sellest ka linna nimi. Q126684906 Mitteametlik koduleht Linnavalitsuse koduleht
Kongsøya

Kongsøya on Norrale kuuluv saar Svalbardi idaosas, Kuningas Karli maa saarestiku osa. Rivalensundet eraldab seda läänes Svenskøya saarest ja Lydiannasundet eraldab seda idas Abeløya saarest. Erik Erikseni väin eraldab Kuningas Karli maa saarestikku Kirdemaast. Saare geograafilised koordinaadid on 78° 56′ N, 26° 35′ E. Saare pindala on 191 km². Kõrgus merepinnast on kuni 320 m.
Orkney saarte lipp

Orkney saarte lipp on Suurbritanniale kuuluvate Orkney saarte ametlik lipp. Lipul on punasel taustal sinine kollase äärisega Skandinaavia rist. Lipp võeti kasutusele 2007. aastal pärast rahvahääletust. Lipp sümboliseerib saarte Šoti ja Norra pärandit. Punane ja kollane on Šoti ja Norra vappide värvid. Sinine värv pärineb Šotimaa lipult.
Vardetangen

Vardetangen on neem Norras Lindåsi poolsaarel (Lindåshalvøya) Vestlandi maakonnas Austrheimi valla loodeosas Mongstadist läänes Bergenist loodes. See on Norra mandriosa läänepoolseim punkt. Umbes 1995. aastast on see koht tähistatud. Store Norske Leksikon
Svenskøya

Svenskøya on Norrale kuuluv saar Svalbardi idaosas, Kuningas Karli maa saarestiku osa. Rivalensundet eraldab seda idas Kongsøya saarest. Erik Erikseni väin eraldab Kuningas Karli maa saarestikku Kirdemaast. Olga väin eraldab Svenskøyat läänes Barentsi saarest ja Edgeøyast. Saare geograafilised koordinaadid on 78° 43′ N, 26° 38′ E. Svenskøya pindala on 137 km².
Renfrewshire

Renfrewshire on omavalitsus Šotimaa keskosas, Glasgow'st läänes. Traditsiooniline Renfrewshire'i krahvkond oli tänapäeva omavalitsusest tunduvalt suurem. Krahvkonnalinn oli Renfrew, kuid tänapäeval asub halduskeskus Paisleys. 1996. aastal eraldati Renfrewshire'ist East Renfrewshire'i ala. http://statistics.gov.scot/data/population-estimates-current-geographic-boundaries  Renfrewshire – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis https://www.renfrewshire.gov.uk/
Amiran Kaladze

Amiran Kaladze (gruusia keeles ამირან კალაძე; 3. mai 1945 – 27. juuni 1995) oli gruusia luuletaja ja tõlkija. Sattunud sõjaväeteenistuse ajal Eestisse, jäi ta elama Tallinna ja töötas Tallinnfilmi operaatori abina. Ta elas Eestis pikemat aega ja abiellus eestlannaga. Amiran Kaladze hukkus kahtlastel asjaoludel Gruusias. NSV Liidu lagunemisega 1990. aastatel kaasnes Gruusias terav võimuvõitlus. Esimeseks demokraatlikult valitud presidendiks sai Zviad Gamsahhurdia. 1992. aastal ta kukutati ja ta läks eksiili, kust naasis 1993. aastal ja suri kindlaks tegemata asjaoludel. Riigis valitses neil aastatel relvastatud grupeeringute vägivald, mis ulatus ka Kaladze kodulinna Samtrediasse. Paramilitaarne Mhedrioni üksus pidas Gamsahhurdia pooldajate hulka kuulunud Kaladze kinni, ta viidi jõe äärde ning sunniti relva ähvardusel seisma pikka aega kaelani külmas vees. Pärast seda piinamist sai Amiran Kaladze südameataki ja suri. "Mosaiik kaheksast värvist". (Luuletused "Modifikatsioon", "Ristteel", "Palazzos", "Must ja valge", "Mõistatus André Bretonile", "Kahtlus", "Inspiratsioon Appollinaire'i abil", "Jalutuskäik prospektil"). Tõlkinud ja järelmärkus: Andres Ehin. – Looming 1974, nr 3, lk 459-462 "Optimistlikud eleegiad" (1–8). Enn Vetemaa autoriseeritud tõlge. – Looming 1975, nr 10, lk 1707–1709 Eesti keelest gruusia keelde Eesti nõukogude luuletajad. (Antoloogia.) Eesti keelest tõlkinud Amiran Kaladze. Tõlgitud autorid: Kersti Merilaas, Betti Alver, August Sang, Debora Vaarandi, Artur Alliksaar, Ellen Niit, Jaan Kross, Vladimir Beekman, Aleksander Suuman, Ain Kaalep, Lehte Hainsalu, Juhan Saar, Rudolf Rimmel, Arvi Siig, Paul-Eerik Rummo, Mats Traat, Jaan Kaplinski, Hando Runnel, Kalle Kurg, Andres Ehin, Viivi Luik, Juhan Viiding. Thbilisi, kirjastus Sabtšotha Sakharthvelo, 1984. 136 lk. Enn Vetemaa. "Väike romaaniraamat". Eesti keelest tõlkinud Amiran Kaladze. Thbilisi, kirjastus Ganathleba 1988 Friedebert Tuglas. "100 marginaali. Mõtteid ja meeleolusid". Eesti keelest tõlkinud Amiran Kaladze. Thbilisi, kirjastus Ganathleba 1984 Gruusia keelest eesti keelde "Gruusia rahvahuumorit" (gruusia keelest tõlkinud Anne Kaladze ja Amiran Kaladze, eessõna: Enn Vetemaa) Tallinn, Eesti Raamat 1976 Moriss Potshišvili. "Vaikuskont" (luuletused). Koostanud Amiran Kaladze, gruusia keelest tõlkinud Andres Ehin koos Amiran Kaladzega. Tallinn, Eesti Raamat 1978 1980 – Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia tõlketegevuse eest http://www.eki.ee/ninniku/index2.php?f=r&n=2&t=113 Amiran Kaladze. "Algusest". (Tõlketegevusest.) Raamatus: "Kirjanduse jaosmaa" '78. Koostanud Endel Mallene. Tallinn, Eesti Raamat 1980, lk 131. Amiran Kaladze luuletuste tõlkeid
East Renfrewshire

East Renfrewshire on regioon Šotimaa keskosas. East Renfrewshire moodustati 1996. aastal. 2017. aastal elas seal 94 800 inimest. https://ons.maps.arcgis.com/home/item.html?id=a79de233ad254a6d9f76298e666abb2b https://www.eastrenfrewshire.gov.uk/
North Lanarkshire

North Lanarkshire (inglise 'Põhja-Lanarkshire') on omavalitsus Šotimaa keskosas. See hõlmab ajaloolise Lanarkshire'i krahvkonna põhjaosa. Ringkond moodustati 1996. aastal. http://www.ons.gov.uk/peoplepopulationandcommunity/populationandmigration/populationestimates/datasets/populationestimatesforukenglandandwalesscotlandandnorthernireland  North Lanarkshire – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis https://www.northlanarkshire.gov.uk/
Alf Prøysen

Alf Prøysen (23. juuli 1914 Rudshøgda, Ringsakeri vald – 23. november 1970) oli norra kirjanik. Prøysen oli üks Norra 20. sajandi teise poole tähtsamaid kultuuriinimesi[viide?], kes andis märkimisväärse panuse kirjandusse, muusikasse, televisiooni[viide?] ja raadiosse[viide?]. 1945. aastal lõi ta läbi enda loodud laulude esitajana. Tema ainuke romaan "Trost i taklampa" oli menukas nii kirjandusteose kui ka teatrilavastusena. Teos kujutas Norra linnastumist 1950. aastatel. Abielust Else Storhaugiga oli tal tütar Elin Julie ja poeg Alf Ketil. Alf Prøysen suri 1970. aastal 56-aastaselt vähki. "Dørstokken heme. Hedmarksfortellinger" (1945), novellikogu "Utpå livets vei" (1952), novellikogu "Matja Madonna" (1955), novellikogu "Kjærlighet på rundpinne" (1958), novellikogu "Muntre minner fra Hedemarken" (1959), novellikogu Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Alf Prøysen seisuga 19.04.2009.
Tromsi maakonna vapp

Tromsi maakonna vapp on Norra Tromsi maakonna vapp. Vapp kinnitati 1960. aastal. Kohaliku mõjuka aadlimehe Bjarne Erlingssoni (suri 1313) vapil oli samuti kujutatud greifi.
Udomlja

Udomlja on linn Venemaal Tveri oblastis, Udomlja linnaringkonna keskus. Asub Tverist 225 km põhja pool. Asula tekkis 1869. aastal Troitsa raudteejaama juurde. 1974. aastal rajati linna lähedale Kalinini AEJ. Linnaõigused sai 1981. aastal. Linna läbib Rõbinski-Bologoje raudtee. Q126684906 http://gorod.udomlya.ru/
Süvaveekorallid

Süvaveekorallid on troopilistest korallidest sügavamal, külmemas vees ja pimedamas elavad korallid. Taksonoomiliselt kuulub enamik süvaveekoralle ainuõõssete hõimkonna õisloomade klassi kivikoralliliste (Scleractinia) seltsi. Nagu troopilised korallrahudki, on ka süvaveekorallide elustik mitmekesine. Süvaveekoralliliikide bioloogia põhimõtteline erinevus troopilistest liikidest on see, et nad ei ela sümbioosis fotosünteesivate zooksantellidega. Süvaveekoralliliikidest kõige levinum on Lophelia pertusa. Tuntuimad süvaveekorallide piirkonnad asuvad Norra rannikul (näiteks Rosta riff, Sula rifikompleks). Erinevalt troopilistest korallidest on süvaveekorallid tavainimese jaoks vähem tuntud ja hinnatud. Vähesed teavad, et Norra rannikult ja avamerest võib leida tuhandeid süvaveekorallide elupaiku. Neist tuntuim on Lophelia pertusa. Süvaveekorallid eelistavad kasvada veealustel kõrgendikel, näiteks viimasest jääajast maha jäetud moreenidel, voortel või muudel merealustel kõrgendikel. Merepõhja kõrgendikud põhjustavad voolu kiirenemist ja seega suuremat toiduainete transporti. Süvaveekoralle ohustab kõige enam inimtegevus, mille mõju avaldub põhjatraalimisel. Põhjatraalimise käigus segatakse ja resuspenseeritakse põhjasetteid, mille tagajärjel kistakse korallid oma substraatidelt üles. Koralle ja nende keskkonda võidakse kahjustada ka naftapuuraukude rajamisel ja sellele eelnevate leiukohaotsingute käigus. Lophelia pertusa Lophelia.org Mareano- merepõhja kaardistamine Norras The Marine Life Information Network for Britain and Ireland Martin Hovland koduleht Mereinstitutt Bergenis (Norra) OCEANA, Deep sea corals UNEP: Cold-water coral reefs WWF NOAA - National Oceanic and Atmospheric Administration
Jin Mao Tower

Jin Mao Tower (hiina keeles 金茂大厦; pinyinis Jīn Mào Dàshà 'kuldse rikkuse hoone') on pilvelõhkuja Hiina Rahvavabariigi suurimas linnas Shanghais, mis valmis 1998. aastal. Hoone asub Pudongi linnaosa Lujiazui linnaosas. Selle projekteeris Adrian Smith Ameerika Ühendriikide arhitektibüroost Skidmore, Owings and Merrill. Ehituse arvatav maksumus oli 530 miljonit Ameerika Ühendriikide dollarit. Kõrghoonel on 88 korrust, katus asub 370 m kõrgusel ja koos antennidega on hoone kõrgus 421 m. 2007. aastani oli see Hiina kõrgeim hoone. Nüüd on selleks samuti Shanghais asuv Shanghai World Financial Center. Hoones asub teiste seas Shanghai Grand Hyatt hotell. 88. korrusel asub vaateplatvorm, kuhu mahub korraga üle 1000 inimese.  Jin Mao Tower – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Shannoni indeks

Shannoni indeks (ka Shannoni-Wieneri indeks, ebakorrektse nimega Shannon-Weaveri indeks) on üks mitmekesisuse ehk diversiteedi arvutamise mõõte. Shannoni indeksi sümbol on tavaliselt H'. Indeks on nimetatud ameerika matemaatiku Claude Shannoni järgi. H ′ = − ∑ i = 1 S p i ln ⁡ p i {\displaystyle H^{\prime }=-\sum _{i=1}^{S}p_{i}\ln p_{i}} kus S = liikide arv i = isendite arv i-ndast liigist pi = liigi (suhteline) ohtrus (võrrelduna teiste liikidega) Shannoni indeks jääb vahemikku 0...10, kusjuures 10 on maksimaalne tulemus. Shannoni indeks on seda kõrgem, mida rohkem on mingis analüüsis olevate liikide hulk (ja vastupidi), kusjuures mingi liigi tuntav domineerimine teiste liikide üle aga langetab indeksit.
Nobeli füüsikaauhind

Nobeli füüsikaauhind on üks viiest algsest Nobeli auhinnast. Selle auhinna saaja otsustab Rootsi Kuninglik Teaduste Akadeemia. Nobeli füüsikapreemia läks maailma tugevaima materjali avastajatele, www.FORTE.ee, 5. oktoober 2010 Nobeli auhinna ametlik veebileht http://nobelprize.org/nobel_prizes/physics/laureates/
IX noorte laulu- ja tantsupidu

IX noorte laulu- ja tantsupidu oli 28.–30. juunini 2002 toimunud pidustus, mis kätkes ühte laulupeo kontserti ja kolme tantsupeo etendust. Laulupeo kontsert toimus 29. juunil. Peo kunstiline juht ja poistekooride üldjuht oli Hirvo Surva, mudilaskooride üldjuht Aarne Saluveer, neidudekooride üldjuht Toomas Voll, noorte meeskooride üldjuht Kalev Lindal, segakooride üldjuht Heli Jürgenson, lastekooride üldjuht Lydia Rahula ja puhkpilliorkestrite üldjuht Ott Kask. Kokku osales laulupeol 19 000 lauljat ja pillimängijat. Tavapärase saateansambli asemel saatis lauljaid sümfooniaorkester. IX noorte laulupeo jaoks kirjutas Andrew Lloyd Webber laulu "Keegi pole üksi päikese all", mille sõnad pärinevad Leelo Tunglalt. Peo teemaks oli "Ei ole üksi ükski maa". Tantsupeo etendused toimusid kolmel päeval järjest Kalevi staadionil. Peo üldjuht oli Angela Arraste, peol osales 7300 rahvatantsijat, võimlejat ja rahvamuusikut. IX noorte tantsupeo teema oli "Vikerkaar". T. Hagelberg, E. Klaats (27. juuni 2002). "Pidu algab juba homme". Maaleht. Vaadatud 19.04.2009.[alaline kõdulink] "Noorte laulu- ja tantsupidu". Kultuuriministeerium. 6. juuni 2002. Vaadatud 19.04.2009.
Kasari raudbetoonsild

Kasari raudbetoonsild ehk Kasari vana sild on 307,8 (teistel andmetel 308,15) meetri pikkune raudbetoonsild üle Kasari jõe. Sild ühendab Lääneranna valla Kirbla küla Lääne-Nigula valla Kasari ja Keskkülaga. Projekteerijaks ja ehitajaks oli prantsuse–šveitsi ettevõte „Monicourt & Egger”. Koosneb 13 sildest. Ühe silde pikkus on ligikaudu 21,4 meetrit. Sild on 6,95 meetrit lai. Silda ehitati jaanuarist septembrini 1904 ning oli pärast valmimist Euroopa ja Venemaa pikim raudbetoonsild. Silla sambad on tahutud graniitplokkidest. Sild on kaetud munakiviteega. Sild sai osaliselt kannatada Teine maailmasõjas (hävis kolm sillet). Tänapäeval on sild kasutusel jalakäijate sillana. Öösiti töötab sillal dekoratiivvalgustus. Kasari sild oli aktiivses kasutus 1990. aastani kuni valmis mõnisada meetrit suudme poole uus taribetoonist maanteesild uus sild. François Hennebique Kasari ja Keskküla poolt Samuti Kasari ja Keskküla poolt Vaade uue silla poole Kasari vana sild 2024 Kasari vana sild 2024 Kasari uus sild. Vaade vana silla pealt. (2024) Tahvel sillast Kirbla pool asuval sambal Hubert Matve. Eesti arhitektuur. (Üldkoostaja V. Raam). Tallinn, 1997 "Kasari sild". Eestigiid.ee. Vaadatud 20.04.2009. Kasari raudbetoonsild kultuurimälestiste riiklikus registris Kasari aeropanoraam (aerofoto) DELFI Pilt: Kasari vana sild
Erling Skakke

Erling Skakke (u 1115 – 18. juuni 1179) oli Norra jarl 12. sajandil. Erling Skakke sündis Kyrpinga-Ormi pojana. Aastail 1152–1155 võttis koos Orkney krahviga osa ristiretkest pühale maale. Esmalt purjetasid nad pühale maale, seejärel Konstantinoopolisse ning viimaks Rooma. Sitsiilias pidasid nad lahingut araablastega ning Erling sai kaelast haavata. Selle vigastuse tõttu jäi tema pea ühele poole viltu, millest sai ta hüüdnime Skakke ("vildakas"). Erling oli abielus kuningas Sigurd Magnussoni tütre Kristinaga, kellega sai poja Magnuse. Erling Skakke sai omale tugevaks liitlaseks Nidarosi peapiiskopi Øystein Erlendssoni, kelle abiga pani ta võimule oma poja Magnuse. Magnus Erlingsson oli aastail 1161–1184 Norra kuningas. Erling Skakke oli oma poja nooruse tõttu riigi tegelik valitseja, ning jäi võimule ka isegi pärast poja täisealiseks saamist. Oma võimu kindlustamiseks lasi ta tappa mitmed varasemate kuningate järeltulijad, kes oleksid võinud troonile pretendeerida. 1164. aastal asutas ta Halsnøy kloostri. Kui Sverre Sigurdsson sai Birkebeinerne juhiks, algas võitlus tema ja Erlingi vahel. Erling Skakke langes 1179. aastal Kalvskinneti lahingus. Kuningas Sverre austas langenud vastast ning pidas tema matustel kõne. Snorri Sturluson "Heimskringla" Katherine Holman "The Northern Conquest: Vikings in Britain and Ireland". Signal Books. 2007. Lk. 206–207 Kuningas Sverre kõne Erlingi matustel (inglise k.)
Karuse raudteejaam

Karuse raudteejaam oli raudteejaam Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Karuse külas, Rapla–Virtsu raudtee 84. kilomeetril. Karuse vaksalihoone ehitati 1931. aastal. Jaamahoone on säilinud ja rekonstrueeritud. Hooneni viib Karuse–Kalli maanteelt kruusatee, mis kulgeb mööda endist raudteetammi. Raudteetammilt Virtsu poole vaadates jääb jaam vasakule. Karuse raudteejaam, 1930. aastail Meelike Naris: ma olen abielus raudteejaamaga!
Karuse–Kalli tee

Karuse–Kalli tee (registrinumbriga 16180) on kõrvalmaantee Pärnu maakonnas. Tee algab Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee 55. kilomeetrilt Lääneranna vallast Kinksi ja Ridase piirilt ning lõpeb Pärnu–Lihula maantee 36. kilomeetril Kalli külas. Tee on veidi üle 23 kilomeetri pikk. 2. kilomeetril ristub teega endine Rapla–Virtsu raudteetamm. Täiesti sirgel lõigul Tuudi rabast lõunas, 8. kilomeetripunktist 12. kilomeetripunktini on olnud maantee laiendusena Vatla varulennuväli. Seal on soovitatud pidada kiirendusvõistlusi, et neid ei korraldataks Pärnu linnatänavatel. Karuse–Kalli teega on ühendatud veel mitu kõrvalmaanteed. Tee 3. kilomeetril eraldub Karuse–Nehatu tee. 8. kilomeetril liitub teega Audru–Tõstamaa–Nurmsi tee ja eraldub Nurmsi–Risti tee. 12. kilomeetripunkti juures ristuvad teega Tuudi–Risti tee ja Risti–Hallivanni tee. 18. kilomeetril ristub Varbla–Väänja tee. Tee on terves ulatuses mustkattega. Asso Puidet (11.08.2004). "Politseinikud ning racer'id ulatasid teineteisele käe". Pärnu Postimees.
Holmebåen

Holmebåen on väike laid Norra meres Norras Vestlandi maakonnas Solundi vallas Sogne fjordi suudmest põhjas, Utværi saarest põhjas. Sellel asub Norra põhiosa läänepoolseim punkt. Store Norske Leksikon
Tallinna JK Vall

JK Vall oli Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Tallinnas. Hooajal 1996/97 mängis meistriliigas ja jäi üleminekuturniiril sinna püsima, kuid loovutas koha FC Flora tütarklubile Lelle SK. Flora toonase pressiesindaja Tarmo Lehiste sõnul tasuti Vallile valuraha (kinnitamata andmeil seitsmekohalise), mis "majandusraskustes virelevale klubile pidi olema hädapärasem kui koht meistriliigas". Raha võim Eesti jalgpallis. Postimees, 11. juuli 1997
Lelle SK

Lelle SK oli aastail 1996–2005 tegutsenud Eesti jalgpalliklubi ja Tallinna FC Flora tütarklubi, mis pidas kodumänge Kehtnas. Moodustati 1996. aastal FC Flora teise tütarklubi Pärnu Tervise põhjal. Debüteeris meistriliigas hooajal 1996/97, kui saavutas neljanda koha. Nimetati juunis 1997 ümber JK Viljandi Tulevikuks. Lelle SK tegutses edasi FC Flora esiliigasse kuulunud tütarklubi FC Lelle baasil ning säilitas koha meistriliigas pärast JK Vallilt liigakuuluvuse äraostmist. Flora toonase pressiesindaja Tarmo Lehiste sõnul tasuti Vallile valuraha (kinnitamata andmeil seitsmekohalise), mis "majandusraskustes virelevale klubile pidi olema hädapärasem kui koht meistriliigas". Pärast 1999. aasta hooaega loovutas Lelle SK meistriliiga koha FC Valgale, meeskonna põhjal moodustati uuesti Pärnu Tervis. http://www.rsssf.com/tablese/esthist.html "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuli 2010. Vaadatud 19. aprillil 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Sissekanne saidil soccerway.com (novembrini 2005)
Utvær

Utvær on saar Norra meres Vestlandi maakonnas Solundi vallas Sogne fjordi suudmest loodes. Saare pindala on 0,2 km². Varem oli saarel kaluriküla, praegu alalisi elanikke ei ole. Utværi tuletorni teenindas 2004. aastani kaks inimest. Utværi ümbritsevad saared ja meri on looduskaitseala, saar ise ja selle vahetu ümbrus, välja arvatud tuletorni ümbrus, jäävad sellest välja. Saarele pääseb ainult paadiga. Aasta läbi saab sinna tellimisel Kolgrovist, suviti on regulaarne ühendus Hardbakkest, Eivindvikist ja Korssundist. Saarel oli Utværi kabel. Utværi tuletornis on ka Utværi raadiomajakas. Solundi valla turismileht Store Norske Leksikon
Norra Eurovisiooni lauluvõistlusel

Norra on osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel alates 1960. aastast. Norra ei osalenud kahel korra: 1970 ja 2002. Norra on võitnud Eurovisiooni lauluvõistluse kolm korda; Bobbysocks võitis 1985. aastal lauluga "La det swinge", aastal 1995 Secret Garden lauluga "Nocturne" ning Alexander Rybak aastal 2009 lauluga "Fairytale". Vaatamata edule on Norral olnud kõige rohkem 0 punkte läbi Eurovisiooni ajaloo. Norra on olnud ka 11 korda viimane, mis on samuti rekord. 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli Norra favoriit juba pikka aega enne lauluvõistlust. Finaali edasipääsukaart tõsteti finaalis Norrale eelviimasena. Norra siiski võitis II poolfinaali. Finaalis läks Norra võistlust juhtima juba päris esimeste hääletajatega, laskmata mitte ühelgi riigil mitte korrakski mööduda ning võites lauluvõistluse sellise suure punktisummaga nagu seda on 387 punkti. Seda on 169 punkti rohkem, kui teise koha saavutanud Island. Laul on muidu norra keeles. Pealkiri on põhjasaami keeles. Mõned sõnad on hispaania, itaalia, hollandi, saksa, iiri, heebrea, serbohorvaadi, rootsi ja norra keeles. Laul on ise inglise keeles. Pealkiri on hispaania keeles. Laulus on üks korduv rida põhja saami keeles. Laul sisaldab fraase itaalia ja ladina keeles. Eurovisioon.ee – Norra NRK koduleht
Kasari maanteesild

Kasari maanteesild (ka Kasari uus sild) on 237,1 meetri pikkune sild üle Kasari jõe, vanast sillast mõnesaja meetri kaugusel. Silda ületab Risti–Virtsu maantee. Sillast edelasse jääb Lääneranna vald (Kirbla) ja kirdesse Lääne-Nigula vald (Keskküla). Sild valmis 1990. Silla projekteerijaks oli Peeter Klausen. Hubert Matve. Eesti arhitektuur. (Üldkoostaja V. Raam). Tallinn, 1997 "Kasari sild". Eestigiid.ee. Vaadatud 20.04.2009. Kasari silla aeropanoraam (aerofoto)
Kirna talu

Kirna talu asus praeguse (2009. aasta) haldusjaotuse järgi Jürikülas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas. Kirna talu territooriumil asub tänapäeval Kaitseliidu Jõgeva maleva Kirna Õppekeskus. Kaitseliit haldab talu territooriumi alates 1992. aastast. Enne seda asus talus NSV Liidu sõjaväe raadiotehnikarood koos kasarmute ja muude vajalike hoonetega. NSV Liidu sõjavägi omandas talu 1950. aastate alguses. Talu viimane hoone, ärklikorrusega elumaja, oli veel alles 2006. aastal. Kuid õppekeskuse ehitusega seoses määrati elumaja lammutamisele. Kuigi talu ennast enam ei ole, on Kirna talu nimest tuletatud Kirna ametlikus kasutuses: Kirna Õppekeskus; Puurmani–Jüriküla–Kirna maantee Kirna-nimelised külad "Kirna Õppekeskus". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. veebruar 2009. Vaadatud 20. aprillil 2009. Püsiväljapanek tutvustab Alam-Pedja loodust ja inimesi Vene pommitusteenistusse tuleb Alam-Pedja süda[alaline kõdulink] Kaua oodatud pidupäev – Kirna õppehoone avas oma uksed[alaline kõdulink] Kaitseliit ja looduskaitsjad panevad Kirnal leivad ühte kappi[alaline kõdulink]
Jalka

Jalka on Eesti jalgpalliajakiri, mis ilmub 2007. aastast. 2007–2008 ilmus Jalka iga kahe kuu tagant, alates 2009. aastast ilmub Jalka iga kuu. Ühe numbri maht on 68 lk. Jalka peatoimetaja on Indrek Schwede. Jalkas avaldavad arvamusi näiteks Aivar Pohlak, Andres Must jt. Lisaks on seal postrid, lugusid Eesti jalgpalliklubidest, jalgpalli perekondadest, Eesti treeneritest ja mängijatest, maailma jalgpallistaaridest jms. Eestis hakkab taas ilmuma jalgpalliajakiri Ajakirjast Jalka EJL lehel (arhiiviversioon)
Rivitants

Rivitants (ka line-tants; inglise keeles line dance) on kindlal koreograafial põhinev tantsustiil, kus teatud grupp inimesi olenemata soost või vanusest esitab korduvaid sammutsükleid ühes või mitmes reas või veerus. Kõik tantsijad on näoga samas suunas ning teevad samal ajal samu samme, olemata seejuures teiste tantsijatega füüsilises kontaktis. Vanemates rivitantsudes esineb ka "ridu", kus tantsijad on teineteise poole näoga, "rea" moodustab ring või järgnevad tantsijad pikas rivis juhttantsijale hoides näiteks kätt eesliikuja õlal. Paljudes varastes kultuurides viljeleti rivitantsu enne kui kehtestati sotsiaalsed normid, mis pani mehed ja naised omavahel paaris tantsima. Varasemast ajast on sageli teada tantsudest, kus mehed ja naised tantsisid eraldi rivides ning tänapäeval on sellest välja kujunenud segarivid. Näiteks Balkani maades on paljude teiste hulgas tänaseni säilinud rikkalik rivitantsutraditsioon. Selliseid rahvalikke rivitantse esitatakse sageli erinevatel rahvatantsuüritustel ning seda tüüpi rahvatantsudel on palju vorme: paarisrivid, kus tantsijad seisavad näoga vastamisi, ringikujuline rivi või rivid, kus tantsijad liiguvad eestantsija kannul. Tantsijad võivad seejuures hoida käsi kõrvalolijate vöökohal, õlal või hoida kätest kinni. Kuigi rivitantsu samastatakse enamasti kantrimuusika- ja vesterniajastuga, on sel siiski palju sarnasusi ka rahvatantsudega. Paljusid rahvatantse tantsitakse üksikult, olles mittesirges rivis, kuid samas seotud ka teiste tantsijatega. Füüsilise kontakti puudumine tantsijate vahel on siiski väga iseloomulik just kantritantsule. Alates 1970. aastatest on rivitantsule lisandunud uusi elemente mitmest muustki muusika- ja tantsustiilist, näiteks popp, sving, rock'n'roll, disko, salsa, džäss jm. seltskonnatants jenka Bosnia rivitants Kolo Kantristiilis rivitants