laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Konteinervedude eelised ja puudused

Konteinerite kasutamisel on nii plusse kui ka miinuseid (Suursoo, 2010: 54). Konteinervedude põhilised eelised on (Kiisler, 2011:  247-248; Suursoo, 2010: 55; Tulvi, 2014: 117): 1)    Konteinerisse pakitud kaupa on kerge käidelda, mis  vähendab peale-, mahalaadimis- ja  terminalikulusid, s.t. vähenevad kaubakäitluse kulud 2)    Konteinerveod võimaldavad vähendada transpordikulusid ja tõsta kohaletoimetamise kiirust. Nimelt standardehitusega konteinerid võimaldavad kiiret ja paindlikku ümberlaadimist ühelt veovahendilt teisele 3)    Konteinerliinide regulaarsed sõidugraafikud ja käitlemiskiiruse kasvule sadamates on konteinerite liikumine kiire ja võimaldab suuremat tarnetihedust 4)    Konteinerites kauba pakendamisnõuded ei ole nii ranged kui kauba pakendamisel ilma konteinerita, s.t. väiksemad pakkimiskulud 5)    Konteineris kauba riknemisoht väheneb, kaubad kaitstud päikese, niiskuse, jms eest 6)    Konteinereid on võimalik lukustada ja plommida, mis suurendab kauba turvatust. 7)    Kauba kindlustamisega seotud kulud on konteinerite kasutamisel väikesemad, võrreldes muude veoviiside kindlustuskuludega 8)    Saatja saab ise laadida kauba konteinerisse enda soovitud kohas 9)    Konteinerit on võimalik kasutada ajutise laona 10) Kaupade liikumisega seotud protseduurid lihtsustuvad 11) Konteineritüüpide lai valik, mis võimaldab neid kasutada erinevate toodete veoks. Konteinervedude põhilised puudused on (Kiisler, 2011: 248; Suursoo, 2010: 55; Tulvi, 2014: 117): 1)    Kapitalimahukus – konteinerite käitlemine nõuab suuri investeeringuid vastavasse infrastruktuuri ja tehnikasse 2)    Tühjad konteinerid tuleb vedajale tagastada, see suurendab logistikakulusid 3)    Konteinerite tühjalt seismise aeg võib olla suhteliselt pikk, võrreldes kaubaga täidetud konteinerite veo- ja ladustamisajaga 4)    Konteinerite all on omanikel kinni palju kapitali 5)    Kallis väheväärtuslike kaupade veoks 6)    Väikeseid kaubakoguseid ei tasu konteineris transportida juhul, kui puudub võimalus saadetiste ühildamiseks suuremateks kaubasaadetisteks.
Skandinaavia vaikus

"Skandinaavia vaikus" on 2019. aasta märtsis esilinastunud Eesti mängufilm. Mustvalge minimalistlik ja kammerlik film algab lumisel metsamaanteel, kus kõndiva noormehe võtab peale mööduv autojuht. Roolis istuv naine vaikib kogu aja. Mehe monoloogist saab teada, et tegu on õe ja vennaga, kes kohtuvad pärast tema vanglast vabanemist. Sinna sattumise põhjuseks olid perekonnas aset leidnud dramaatilised sündmused, mis tulevad esile jutu käigus. Selgub, et mees ja roolis istuv naine jagavad ühist minevikku, kuid kes nad täpselt on, mis juhtus ning kuhu nad sõidavad, avaneb aegamisi, nappide lausekatkete kaudu. Auto peatub söökla juures, kus nad einetavad, mille järel naine käib tualettruumis. Teekonda jätkavad reisijad vastupidistel positsioonidel - vend juhib ja õde peab kõrvalistmel monoloogi. Ka naise perspektiivist esitatud teekond päädib samas toidukohas, sealoleva sama seltskonnaga, sama tualettruumiga. Mees ja naine on kaks murtud inimest, kes kannavad endisi haavu, mille on põhjustanud just need, kes oleksid pidanud neid kõige rohkem hoidma. Ent neid vaevavad ka ühendav murdumatu armastus ja sünge saladus. naine – Rea Lest mees – Reimo Sagor mees sööklas – Kaido Veermäe naine sööklas – Katre Kaseleht kassapidaja – Mai Kallas politseinik – Priit Kirsiste politseinik – Danel Kitshard Auhind, Karlovy Vary International Film Festival (Tšehhi) 2019; Võistlusprogramm East of the West - Europa Cinemas Label Auhind, Riga International Film Festival (Läti) 2019; Võistlusprogrammi FIPRESCI Läti osakonna kriitikute žürii auhind; publiku lemmikfilmi auhind Splendid Palace People's Choice Auhind, European Film Festival (Lecce, Itaalia) 2019; Parim operaatoritöö Preemia, Eesti Kultuurkapitali Audiovisuaalse kunsti sihtkapitali preemia 2019; Erik Põllumaa – aasta filmioperaator – filmide eest "Jeesus juhatab sind kiirteele", "Skandinaavia vaikus" ja "Marju Lepajõe. Päevade sõnad" Auhind, EFTA - Eesti filmi- ja teleauhinnad 2020; Parima operaatori (Erik Põllumaa ja Sten-Johan Lill) ning helilooja (Mick Pedaja) kategoorias Nominatsioon, EFTA - Eesti filmi- ja teleauhinnad 2020; Mängufilmi, naisnäitleja (Rea Lest), stsenaristi, operaatori, helilooja, helirežissööri ja kostüümikunstniku kategoorias Nominatsioon, Shanghai International Film Festival (Hiina) 2019, Esilinastus eriprogrammis: The Belt and Road Film Week Osalemine, Armastus ja anarhia - Helsingi rahvusvaheline filmifestival (Soome) 2019 Osalemine, Nordic Film Days Lübeck (Saksamaa) 2019; Põhivõistlusprogrammis Osalemine, Balti filmipäevad (Vilnius, Leedu) 2020 Osalemine, Balti filmipäevad (Riia, Läti) 2020 Režissöör peab oma publikust lugu pidama. kultuur.postimees.ee, 26.03.2019. "Skandinaavia vaikus". Festivalid ja auhinnad. Eesti filmi andmebaas. vaadatud 29. aprill 2024. "Skandinaavia vaikus". videoklipp. "Skandinaavia vaikus". IMDb. Hendrik Alla. Režissöör peab oma publikust lugu pidama. Postimees, 26. märts 2019. Silver Õun. Teispool vaikust. Sirp, 29. märts 2019. Andrei Liimets. Raske kõnelda, raske vaikida. Postimees, 28. märts 20219.
Mahe korgik

Mahe korgik (Neoantrodia leucaena) on Fomitopsidaceae sugukonda kuuluv seeneliik. Seen kasvab kõduneva haava lamapuul. Mahe korgik andmebaasis eElurikkus.
Tamás Sulyok

Tamás Sulyok (sündinud 24. märtsil 1956 Kiskunfélegyházas) on Ungari jurist ja poliitik. Ta on 5. märtsist 2024 Ungari president. Ta sündis aastal 1956 Kiskunfélegyházas. Ta lõpetas aastal 1980 Szegedi Teadusülikooli avalik-õigusliku teaduskonna ja õigusteaduskonna. Aastatel 1997–2014 juhtis ta eraõigusbürood ja oli Austria aukonsul Szegedis aastast 2000 kuni põhiseaduskohtunikuks valimiseni aastal 2014. Ta omandas aastal 2004 Loránd Eötvösi ülikoolis teaduskraadi Euroopa õiguse alal ja sai aastal 2013 Szegedi ülikoolis doktorikraadi väitekirjaga advokaadikutse põhiseaduslikust staatusest, Euroopa Ühenduse siseturu reguleerimisest ja õigusteaduse vahelistest seostest. Aastast 2005 õpetas ta külalislektorina Szegedi Ülikoolis riigiõigust. Aprillist 2015 on ta konstitutsioonikohtu asepresident ja novembris 2016 valis parlament ta kohtu presidendiks. Ta oli 2024. aasta presidendivalimistel pärast Katalin Nováki tagasiastumist Fidesz-KDNP kandidaat. Ta ei ole partei liige, kuid esindab rahvuskonservatiivseid ja katoliiklikke seisukohti. Ta valiti Ungari parlamendi poolt Ungari presidendiks 26. veebruaril 2024 ning ta astus ametisse 5. märtsil 2024.
Tšojdžin-laama klooster

Tšojdžin-laama klooster (mongoli Чойжин ламын сvм) on klooster Mongoolias. VIII Bogdogeegen Javzandamba (1869–1924) ehk (Jebtsun Damba) ehitas sinna kaks templit oma vennale Luvsan Haidavile, kes on enam tuntud Tšojdžin-laamana. Esimene tempel ehitati aastatel 1899–1901 Zuun Khurees, kuid see põles maha. Teist templikompleksi ehitati aastatel 1904–1908. Seekord juhatas töid kohalikule aadlile teenustöid osutav arhitekt Ombogo. Kloostri maksumus oli 88 779 lani hõbedat, millele vastab 1800 kg. Laamad viisid teenistusi ja rituaale seal läbi kuni aastani 1936. Peale seda keelati religioosne tegevus. Klooster tegutses kuni aastani 1938, mil kommunistid selle sulgesid. Tšojdžin-laama kloostri päästmiseks kuulutati see muuseumiks, et nõukogude võim ei tassiks laiali kunsti- ja kultuuriväärtusi. Peatemplis on Buddha Shakjamuni koos kahe õpilasega. Paremal on Choijin Lama Livsankhaidav ja Buddhast vasakul Baldanchoimbol. Templis on suurel hulgal thankasid, Kandzur ja 226-köiteline Tandzur, mille tõi Tiibetist Bogdo-khaan, lisaks veel suur hulk tsami maske. Peatempli juurdeehitis. Choijin Luvsankhaidav korraldas enda igakuiseid meditatsiooni praktikaid seal. Zuu tempel. Tempel on pühendatud Buddha Shakjamunile. Seal on veel budade kujud minevikust kes juba on maapeal kehastunud ja ka nende omad, kes peavad saabuma tulevikus meie maailma. Buddha 16 arhati, 84 mahasiddja kujud, Vadzradhara, Kalatshakra. amgalan pühendatud esimesele Mongoolia thulkule Bogdo Jivzundama, Undur Gegeen Zanabazarile (1635–1724). Aastatel 1960–1961 Tšojdžin-laama tempel restaureeriti. Üle maaliti see aastal 1972 ja Zuu templi katus parandati 1995.
Saga

Saga (佐賀市 Saga-shi) on linn Jaapanis, Saga prefektuuri halduskeskus. Linn asub Fukuokast edelas. 推計人口（月報・年報） / さが統計情報館TOP / 佐賀県, vaadatud 31.03.2021. https://www.city.saga.lg.jp/
Oleksandr Kamõšin

Oleksandr Mõkolajovitš Kamõšin (ukraina keeles Олександр Миколайович Камишин; sündinud 2. juunil 1984 Kiievis) on Ukraina poliitik. Ta on 21. märtsist 2023 Ukraina strateegilise tööstuse minister. Ta sündis 2. juulil 1984 Kiievis. Ta lõpetas aastal 2005 Kiievi Polütehnilise Instituudi rahanduse bakalaureusena ja aastal 2007 IT-spetsialistina. Aastal 2018 läbis ta INSEADi juhtimisprogrammi. Septembrist 2006 kuni juunini 2008 töötas ta Klynveld Peat Marwick Goerdeleris audiitorina. Juunist 2008 kuni aprillini 2012 töötas ta Tomasz Fiala Dragon Capitali fondis. Juulist 2009 kuni septembrini 2009 oli ta KMZ Industriesi aktsionäri esindaja ning septembrist 2009 kuni aprillini 2012 KMZ Industriesi peadirektori ametikohal. Need neli aastat töötas ta otseinvesteeringufondi arendamisel ja Karlivi masinaehitustehase esimehena. Aprillist 2012 kuni aprillini 2019 töötas ta SCM-i investeeringujuhina. Ka sel perioodil, kuid kuni detsembrini 2019 töötas ta Portinvesti nõukogu liikmena. Aastal 2014 käivitasid Oleksandr Kamõšin ja Mõkola Nesterenko fondi AgTech Farm – fondi, mis investeerib põllumajandustehnoloogiaid arendavatesse idufirmadesse. Fondi portfellis on kaheksa ettevõtet, sealhulgas meteo.farm, zemelka.ua ja AgroOnline. Aastal 2016 asutas ta koos Grano Agrar Holding GmbH-ga (Saksamaa) Grano kontserni, kuhu kuuluvad seitse tegutsevat põllumajandusettevõtet, lift ja 10 000 hektari suurune maapank. Ettevõte kasvatab teravilja ja õlikultuure ning tegeleb piimakarjakasvatusega Tšernigovi, Volõni, Rivne ja Kiievi piirkondades. Selle ettevõtte kaasomanik on sakslane Grano Agrar Holding GmbH. Aastal 2019 lahkus ta CM grupist ja asutas koos Mõkola Nesterenkoga investeerimisfirma Fortior Capital, mis on spetsialiseerunud infrastruktuuri- ja põllumajandussektori investeeringutele. Jaanuarist 2020 kuni 2021 – Fortior Capitali juhtivpartner. Koos Mõkola Nesterenkoga, investeerimisfirma Fortior Capitali juhtivpartneritena, said aastal 2021 nõustajad Shufani perekonna KMZ Industriesi ja Variant Agro Buildi ühinemisel. Aastal 2021 töötas ta Ukraina taristuministri Oleksandr Kubrakovi nõunikuna. 11. augustist 2021 kuni märtsini 2022 oli ta JSC "Ukrzaliznõtsja" ("Ukraina Raudtee") juhatuse esimees. Juba pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse määrati ta alates 1. aprillist 2022 alaliselt ettevõtte juhatuse esimeheks. Pärast JSC "Ukrzaliznytsia" esimeheks nimetamist viidi talle kuuluvad ettevõtted (Grano Group, AgTech Farm ja Latifundist Media) üle sõltumatule juhtimisele. Ta lahkus investeerimisfirmast Fortior Capital, milles Oleksandr oli juhtivpartner. Mõkola Nesterenko ostis kogu oma osa. 27. veebruaril 2023 astus ta tagasi Ukrzaliznõtsja juhatuse esimehe kohalt, teatades plaanist asuda juhtima Ukrzaliznõtsja Euroopa integratsioonibürood Euroopas. 21. märtsist 2023 määrati ta president Volodõmõr Zelenskõi poolt Ukraina strateegilise tööstuse ministriks. Ta on abielus ja on kahe poja isa.
Bogdogeegen

Bogdogeegen oli Mongoolia Gelukpa koolkonna budistide vaimsete juhtide tiitel 1639–1924, mis kandus edasi ümbersündide kaudu. Esimene Bogdogeegen oli Dzanabadzar, kes oli Gombodorj-khaani poeg, põlvnedes nii Tšingis-khaanist. Dzanabadzarile anti tiitel Shireet Tsagaan Nuuri järve ääres toimunud nõupidamisel, millest võtsid osa nelja Mongoolia khanaadi valitsejad. Dzanabadzar oli sel ajal ainult nelja aasta vanune. Visiidil Tiibetisse 1650. aastal kuulutas dalai-laama Dzanabadzari 16. Jebtsun Damba reinkarnatsiooniks. See tiitel kandus järgnevatele bogdogeegenitele edasi. Bogdogeegenid: 1639–1723 Öndur Jebtsun Damba (Blo-bzang-bstan-pa'i-rgyal-mtshan) 1724–1757 Lobzang Damba Damni (Blo-bzang-bstan-pa'i-srgon-me) sündis 1723 1758–1773 Ye-shes-bstan-pa'i-nyi-ma 1775–1813 Lobzang Dobdan Doksin Düri (Blo-bzang-thub-bstan-dbang-phyug) 1815–1841 Lobzang Coldam Jigmed (Blo-bzang-tshul-khrim-'jigs-med) 1843–1848 Blo-bzang-dpal-ldan-bstan-pa 1850–1868 Ngag-dbang-chos-kyi-dbang-phyug-'phrin-las-rgya-mtsho 1870 – 20. mai 1924 Jebtsundamba Khutuktu Hutagt Bogd Gegeen Ezen Haan (Ngag-dbang-blo-bzang-chos-rje-nyi-ma-bstan-'dzin-dbang-phyu grJe-btsun-dam-pa Bla-ma) sündis 1869. 1911. aastal võttis 8. bogdogeegen endale tiitli Bogdo-khaan ning kuulutas Mongoolia pärast 200-aastast Hiina ülemvõimu taas iseseisvaks riigiks. 1921. aastal kõrvaldasid kommunistid Bogdo-khaani poliitilise võimu juurest ning kuulutasid pärast tema surma 1924. aastal ümbersündide ahela lõppenuks. Siiski leidsid Tiibeti mungad 1936. aastal uue ümbersünni kohalikus 4-aastases poisis. Bogdogeegeni 9. reinkarnatsioon (Jampal Namdol Chokye Gyaltsen) hoiti saladuses kuni 1990. aastani. Seejärel on Mongoolia usuringkonnad korduvalt taotlenud tema asumist Mongooliasse ja tunnustamist maa religioosse liidrina. Senini pole Mongoolia võimud seda lubanud. "Bogdo Khaan, the Rebel Monk (inglise keeles)". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2006. Vaadatud 13. novembril 2006. Fagan, G. Mongolia: Authorities thwart the return of Buddhist King (inglise keeles) Mongoolia liidrid (www.worldstatesmen.org) (inglise keeles) His Holiness the Ninth Khalkha Jetsun Dampa Rinpoche (inglise keeles)
Dunavecse

Dunavecse on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis Kunszentmiklósi kreisis. Dunavecse paikneb Doonau vasakul kaldal, teisel pool jõge 5 km põhja pool on Dunaújváros. Dunavecse asub kreisikeskusest Kunszentmiklósist umbes 17 km edelas ja komitaadikeskusest Kecskemétist ligikaudu 53 km läänes. Arheoloogiliste väljakaevamiste andmetel oli piirkond asustatud juba pronksiajal. Asulat on esmamainitud 1271. aastal. 1761. aastal sai Dunavecse turulinna staatuse, mille kaotas 19. sajandi lõpus. 1941. ja 1956. aastal sai asula üleujutuse tagajärjel kannatada. Dunavecse sai linnaõigused 2004. aastal. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Dunavecse rövid története Dunavecse Város. Vaadatud 30. aprillil 2024 Kronológia Várossá nyilvánítás. Vaadatud 30. aprillil 2024
Kuninglik Gvelfi ordu

Kuninglik Gvelfi ordu (saksa keeles Königlicher Guelphen-Orden) oli Hannoveri kuningriigi rüütliordu, mille asutas 28. aprillil 1815 George IV. Kuna Hannover ja Ühendkuningriik olid kuni 1837. aastani personaalunioonis, siis annetati ordu liikmelisust ka briti riigi alamatele. Kuni 1841. aastani oli ordul kolm järku: rüütel, rüüteökomandör ja suurristi rüütel. 1841. aasta järel anti välja teeneteristi, rüütliriisti, komandöriristi teist klassi, komandöriristi esimest klassi ja suurristi. Ordu suurristi rüütliteks olid teiste hulgas näiteks Walesi prints George (hilisem kuningas George IV), Yorki ja Albany hertsog prints Frederick, Clarence'i ja St. Andrewsi hertsog William (hilisem kuningas William IV), Cumberlandi ja Teviotdale'i hertsog prints Ernest August ((hiljem Hannoveri kuningana Ernst August I), prints Léopold (hiljem belglaste kuningas Léopold I), Wellingtoni hertsog Arthur Wellesley, prints Georg (hiljem Hannoveri kuningana Georg V).  Kuninglik Gvelfi ordu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Toomas Berendsen

Toomas Berendsen (sündinud 5. mail 1944 Amblas) on eesti endine kergejõustiklane. Ta on lõpetanud 1962. aastal Ambla Keskkooli ja 1970. aastal Tallinna Polütehniline Instituudi ökonoomikainsenerina. Sportima hakkas Berendsen Ilmar Lindami ja Heino Ojasoo juhendamisel. Koolinoorena paistis ta silma kettaheites ja võrkpallis. Aastast 1963 pü­hendus ta Kalevis Ervin Uugi hoolealusena kümnevõistlusele. NSV Liidu kümnevõistluse koondise liige oli Berendsen aastatel 1967–1974. Eesti kergejõustiku koondises võistles ta 27 ja Nõukogude Liidu kümnevõistluse koondises 13 korda. Kokku osales 41 kümnevõistluses, millest lõpetas 40. Parima tulemuse 8016 punkti (1985. aasta tabeli järgi 7873 punkti; 11,0 – 7.14 – 15.10 – 1.97 – 49,7 – 15,1 – 46.04 – 4.30 – 59.50 – 4.22,4) saavutas Berendsen 1973. aastal Saksamaa LV – NSV Liit maavõistlusel, kus ta tuli 3. kohale. Berendsen on 1973. aasta Euroopa karikavõistluste meeskondliku hõbemedali omanik (koosseisus veel Toomas Suurväli ja Nikolai Avilov; individuaalselt 4.). NSV Liidu meistrivõistlustel oli ta aastal 1969 hõbedal ja aastal 1970 pronksil, tuli ametiühingute meistrivõistluste võitjaks. Maailma edetabelis oli aastal 1972 üheksas ja aastal 1973 kümnes. Eesti meister on ta olnud kõrgushüppes kahel korral ja teatejooksudes ning sisemeister kuuevõistluses. Lisaks on ta tulnud Eesti meistriks ja karikavõitjaks võrkpallis. Berendseni isiklikud rekordid: 11,0 – 7.21 – 15.27 – 1.98 – 48,64 – 14,9 – 53.10 – 4.40 – 64.66 – 4.22,4. Punktisumma isiklike rekordite alusel 8243. Meistersportlaseks sai ta 1966. aastal, suurmeistriks ja Kalevi auliikmeks 1972. aastal. Berendsen on töötanud Tallinna ettevõtetes insenerina ja büroojuhatajana, aastast 1992 on ta AS-i Terg varustusosakonna juhataja ja juhatuse liige. Ta on olnud tegev Eesti Kergejõustikuföderatsiooni ja Eesti Kergejõustikuliidu eestseisuses ning Kalevi kergejõustikusektsiooni presiidiumis. Berendsen oli mitmevõistlusklubi Dekathlon asutajaid (1989) ning 1996. aastast on tegev Nõmme Kergejõustikuklubi juhatuses. Ambla staadionilt alguse saanud ja praegu Aravete staadionil läbiviidav ligi 30 aastase ajalooga kergejõustiku mitmevõistlus kannab alates 2005. aastast Toomas Berendseni karikavõistluste nime. Tema abikaasa Hele Berendsen on töötanud kehalise kasvatuse õpetaja ja kergejõustikutreenerina. Toomas Berendseni tütred Kristel ja Liis on olnud kergejõustiklased, tulnud Eesti meistriteks ja püstitanud Eesti rekordeid teatejooksudes. Erlend Teemägi. Eesti kümnevõistlus läbi aegade. TEA Kirjastus. Tallinn 2003. lk. 180. Toomas Berendsen. Eesti Entüklopeedia. Toomas Berendseni XVIII karikavõistlused. sportos.eu, 12.09.2022. Toomas Berendsen, foto. Ajapaik. Spordiprisma. Kümnevõistleja Toomas Berendsen. audioarhiiv, juuni 1973. Toomas Berendseni katsumus – liidukate hõbe paduvihmas ja kuue soojakraadiga! Õhtuleht, 3. juuli 2017.
Valge püsipoorik

Valge püsipoorik (Perenniporia medulla-panis) on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente liik. Seen kasvab tamme lamapuul või kännul. Valge püsipoorik andmebaasis eElurikkus.
Aktuaalne kaamera

"Aktuaalne kaamera" (lühend AK) on Eesti Televisiooni igapäevane eestikeelne uudistesaade, mis on eetris alates 11. märtsist 1956. AK uudistesaated on põhiliselt eesti keeles, kuid saated on ka vene keeles ja eesti viipekeeles. Uudistesaade "Aktuaalne kaamera" (nimi laenati Saksa DV TV-st, "Aktuelle Kamera") läks esimest korda eetrisse 1956. aasta 11. märtsil. Regulaarseid saateid (10 minutit korraga) hakati tootma sama aasta oktoobris. Hooajal 2018/2019 on teleuudiste saated eetris argipäeviti ETV Terevisioonis ning õhtul kell 17.00, 18.30, 19.20 (viipekeeles, ETV2) ja päeva kokkuvõttena Aktuaalne kaamera kell 21.00. Nädalavahetusel on eetris 2 uudistesaadet. Õhtuti on kaks uudistesaadet vene keeles telekanalis ETV+. Alguses tähistas saate algust lihtne plakat: merelainete taustale maalitud kiri – vasakult alt nurgast paremale ülanurka diagonaalis kirjutatud "Aktuaalne kaamera". Vasakus ülemises nurgas oli märge "TV Tallinn". Uudistesaate logona oli aastakümneid kasutusel heledale taustale tumeda kontuuriga joonistatud silm, mille keskel olid tähed AK. Veebruaris 2017 kolis toimetus Telemajast renoveeritud vanasse raadiomajja, mis sai nime Uudistemaja. Kell 18.30 läks eetrisse esimene uudistesaade uuest stuudiokompleksist. Uuendati saate logo ja stuudiokujundus. Hommikused uudised lähevad eetrisse toimetuse ruumidest. Saate algusaastatel esitasid uudiseid kaamera ees diktorid Ruth Peramets-Püss, Kalmer Tennosaar, Ivi Kreen, Endel Sõerde jt. Läbi aegade on AK uudiseid vahendanud veel teiste seas diktorid Urmas Ott, Urmas Liiv, Marite Kallasma, Eero Raun, Urve Tiidus, Helene Tedre, Sirje Eesmaa, Enn Eesmaa, Kalev Vapper, Mare Taimre, Harri Kingo, Urmas Reitelmann, Tõnis Tirel, Indrek Treufeldt, Aarne Rannamäe, Meelis Kompus, Kerli Dello, Neeme Raud, Kadri Hinrikus ja Monika Tamla. Aastast 2019 on saatejuht-toimetajad Margus Saar, Astrid Kannel, Priit Kuusk ja Johannes Tralla. 2023. aasta kevadhooajal on kultuuriuudiste toimetajad-saatejuhid Reet Weidebaum, Janet Õunapuu, Ave Häkli ja Tõnu Karjatse, majandusuudiste toimetajad-saatejuhid Merilin Pärli, Oliver Kahu ja Mart Linnart. Tallinnas töötavad sise- ja välisuudiste toimetajad-reporterid Anne Raiste, Hanneli Rudi, Toomas Pott, Veronika Uibo, Tarmo Maiberg, Arni Alandi jt ning toimetusel on korrespondendid Eestis ning Washingtonis ja Brüsselis. Teleuudiste juht on 2017. aasta sügisest Liisu Lass. Eesti Televisiooni koduleht. Pressiteated. Märts 2011.[alaline kõdulink] "Aktuaalne kaamera" ETV kodulehel "Aktuaalse kaamera" järelvaadatavad saated / ERR-i uudisteportaal
Tammenahkis

Tammenahkis (Xylobolus frustulatus) on pilvikulaadsete seltsi kuuluv liik seeni. Seen kasvab tammel. Tammenahkis andmebaasis eElurikkus
Peeter Jürisson

Peeter Jürisson (sündinud 16. märtsil 2002) on Eesti jahilaskur. 28. aprillil 2024 kindlustas ta Kataris, Dohas toimunud haavlilaskmise ISSF-i olümpiakvalifikatsiooni finaalis omale koha Pariisi olümpiamängudel. https://laskurliit.ee/peeter-jurisson-saavutas-olumpia-kvalifikatsioonivoistluse-finaalis-2-koha-ja-kvalifitseerus-pariisi-olumpiamangudele/
Jürisson

Jürisson on eesti perekonnanimi. 2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Jürisson 337 inimesel: 160 mehel ja 177 naisel. Perekonnanimede levikult on Jürisson meeste puhul 416. kohal ja naiste puhul 400. kohal.. Ain Jürisson, eesti näitleja ja lavastusala juhataja (1931–2017) Albert Jürisson, Eesti sõjaväelane (1890–1929) Helvi Jürisson, eesti kirjanik (1928–2023) Janno Jürisson, Eesti jalgpallur (1980–) Mikk Jürisson, eesti arstiteadlane (1963–) Peeter Jürisson, eesti jahilaskur (2002–) Veiko Jürisson, eesti näitleja, lavastaja ja riigiametnik (1956–2008) https://www.stat.ee/nimed/pere/Jürisson (vaadatud 30.04.2024)
Devecser

Devecser on linn Ungaris Veszprémi komitaadis, Devecseri kreisi halduskeskus. Devecser asub komitaadikeskusest Veszprémist ligikaudu 35 km läänes. Linna läbib Székesfehérvár–Szombathely raudteeliin. Keskajal asus tänase Devecseri linna piirides vähemalt viis väikest küla - Devecser, Kisdevecser, Szék, Meggyes ja Patony, mis rajati 12.-13. sajandil. Ürikutes on Devecseri esmamainitud 1274. aastal. Türgi väed hõivasid Devecseri lossi 1552. aastal ja hoidsid seda oma käes kuni 1566. aastani. Devecseri laastasid üleujutused 1787. ja 1801. aastal. 1756. aastal hävis tulekahjus 59 elumaja, 1783. aastal 176 ja 1801. aastal 105. 1810. aasta jaanuaris oli külas suur maavärin, paljud majad varisesid kokku. Linnaõigused sai Devecser 1997. aastal. Velõka Palad-Fertešolmaš, Ukraina Čoka, Serbia Szőlősgyörök, Ungari Kál, Ungari Karád, Ungari Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Devecser Hungarian-Ottoman Wars. Vaadatud 30. aprillil 2024 Devecser története Devecser. Vaadatud 30. aprillil 2024 Kronológia Várossá nyilvánítás. Vaadatud 30. aprillil 2024
Semjon Hanin

Semjon Hanin (sündinud 1. septembril 1970 Riias, kodanikunimi Aleksandr Zapol) on Läti vene päritolu luuletaja, kes on tuntud Riia ansambli Orbita liikmena. Semjon Hanini venekeelset luulet iseloomustavad tänapäeva linnaelu, situatsioonikomöödia ja absurd. Luuletuste lüüriline kangelane vaatleb sündmusi ja vahel ka osaleb nendes. Ta on tõlkinud vene keelde paljude läti luuletajate loomingut. Eesti keeles on 2023. aastal Aare Pilve tõlkes ilmunud tema valikkogu "Ainult et". https://rahvaraamat.ee/p/ainult-et/1846801/et?isbn=9789916985823
Ümaralehine kivikress

Ümaralehine kivikress (Aethionema rotundifolium) on taimeliik ristõieliste sugukonnas. Ümaralehine kivikress andmebaasis eElurikkus.
Alpi hanerohi

Alpi hanerohi (Arabis alpina) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Alpi hanerohi andmebaasis eElurikkus