laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hooveri pais

Hooveri pais on pais Ameerika Ühendriikides Colorado jõel Black Canyonis. Pais asub Nevada ja Arizona osariigi piiril umbes 48 km Las Vegasest kagu pool ja umbes 10 km kaugusel Boulder Cityst kirdes. Selle geograafilised koordinaadid on 36° 0′ 56″ N, 114° 44′ 16″ W. Hooveri pais on betoonist gravitatsiooniline kaarpais, mille pikkus on 379 meetrit ja kõrgus 221 meetrit. Pais on alusel 200 m lai ja tema hari on 14 m lai. Hari asub 376 m kõrgusel merepinnast. Paisu kogumaht on 2,48 miljonit m³ ja ta võimaldab endast läbi lasta vooluhulka 11 tuhat m³/s. 20. sajandi alguses hakati kavandama Colorado jõele paisu ehitamist, et üleujutusi kontrolli all hoida, niisutusvett koguda ja elektrienergiat toota. Aastal 1928 kiitis Kongress paisu rajamise heaks. Tammi ehitamise konkursi võitis just selleks eesmärgiks loodud konsortsium Six Companies. Nii suurt betoonstruktuuri ei olnud maailmas iial varem ehitatud ja mõned tehnoloogilised võtted olid varem järele proovimata. Ehitamist alustati aastal 1931 ja pais avati rohkem kui kaks aastat enne tähtaega 1. märtsil 1936, kuigi ehitustöid raskendasid infrastruktuuri puudumine ja kuumad suved. Pais sai nime projekti alustamise ajal ametis olnud presidendi Herbert Hooveri järgi. Ehitustööde käigus hukkus 112 inimest. Neist esimene, J.G. Tierney, uppus 20. detsembril 1922 paisu jaoks kõige sobivamat kohta otsides. Viimane, tema poeg Patrick Tierney, hukkus 13 aastat hiljem. Neist 91 olid ettevõtte Six Companies töötajad, kolm Maavarade Kasutuselevõtmise Büroo töötajad ja üks oli külastaja, ülejäänud olid mitmesuguste allhankeid teinud ettevõtete töötajad. Otseselt paisu ehitamise perioodil hukkus 96 inimest, kuid neile võib lisada 42 ametlikel andmetel kopsupõletikku surnud inimest, kes kõik olid töölised. Enamik neist suri vingumürgistusse paisu alla rajatud tunnelites, aga Six Companies vormistas selle kopsupõletikuks, et pääseda kompensatsiooni maksmisest. Paisu taha moodustunud Meadi järv on USA suurim veehoidla. Selle pindala on 640 km² ja maht 35,2 km³. Veehoidla pind on harilikult 372 m kõrgusel merepinnast. Veehoidla on 180 km pikk ja kuni 180 m sügav. Tema valgla on 435 tuhat km². Hooveri paisu juurde kuuluva hüdroelektrijaama nimivõimsus on 2,08 GW. Aastas toodab see 4,2 teravatt-tundi energiat. Hooveri pais on ka turismisihtkoht. Seda külastab aastas peaaegu miljon inimest. Paisu ületab tiheda liiklusega maantee Route 93, kuid umbes 500 meetri kaugusele allavoolu rajati möödasõitu võimaldav sild, mis avati 2010. aasta oktoobris. Hooveri paisu koduleht
Maria Borovikova

Maria Borovikova (sündinud 17. aprillil 1974) on slaavi filoloog. Ta on õppinud Tartu Ülikoolis kirjandusteadust. Sai 2004. aastal magistrikraadi ja 2011. aastal doktorikraadi. Ta on uurinud Marina Tsvetajeva loomingut. Juri Lotmani stipendiumi laureaat. "Toronto Slavic Quarterly". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. august 2007. Vaadatud 9. oktoobril 2010. Maria Borovikova Eesti Teadusinfosüsteemis
Atlantic Airways

Atlantic Airways on Fääri saarte riiklik lennufirma, mille kodulennujaam on Vágari lennujaam. Lennufirma teenindab 7 linna Taanis, Islandil, Norras ja Suurbritannias. Atlantic Airways lendab Vágari lennujaamast järgmistesse sihtkohtadesse: Taani Aalborg – Aalborgi lennujaam Billund – Billundi lennujaam Kopenhaagen – Kopenhaageni lennujaam Island Reykjavík – Keflavíki lennujaam Norra Bergen – Bergeni Fleslandi lennujaam Stavanger – Stavangeri Sola lennujaam Suurbritannia London – Londoni Stanstedi lennujaam Hooajalised lennud on ka Narsarsuaqi ja Aberdeeni. Atlantic Airwaysil on järgmised lennukid (novembris 2009): Lisaks lennukitele on firmal kolm Bell 412 helikopterit siselendudeks. [1] välja otsitud 9.10.2010 http://www.atlantic.fo/Default.aspx?pageid=4538&NewsItemId=2964
They Only Come Out at Night

"They Only Come Out at Night" on neljas ja viimane singel Lordi kolmandalt albumilt "The Arockalypse" ning on üks bändi singlitest, millele pole tehtud muusikavideot. Laulus teeb külalisesinejana kaasa Udo Dirkschneider. Kuigi singli promoversiooni andis välja Lordi Saksamaa plaadifirma Drakkar Entertainment, ei jõudnud see poelettidele – promosinglit jagati ainult mõnel üritusel Saksamaal 2006. aasta kevadel. Soomes avaldati singel 11. aprillil 2007. Singli Soome versiooni B-küljel on kaver Accepti loost "Midnight Mover", mis salvestati 5. juunil 2003 YleX raadio stuudios otseesitusel. Laul jõudis Soome edetabelites 6. kohale. Soome väljaanne: "They Only Come Out At Night" – 3.35 "Midnight Mover (live)" – 3.26 Saksa promoversioon: "They Only Come Out At Night" "Supermonstars" LORDI – THEY ONLY COME OUT AT NIGHT (SONG) finnishcharts.com
Kingsley Amis

Sir Kingsley William Amis (16. aprill 1922 London – 22. oktoober 1995 London) oli inglise kirjanik. Aastal 1949 lõpetas ta Oxfordi ülikooli. Aastal 1986 sai ta romaani "The Old Devils" eest Bookeri auhinna. Aastal 1990 tõsteti Kingsley Amis rüütliseisusse. Tema poeg Martin Amis on samuti kirjanik. "Huvitavad asjad". Tõlkinud T. Horm – valimikus "Inglise novelle", Eesti Raamat, Tallinn 1967, lk 205–215 "Roheline mees". Inglise keelest tõlkinud Krista Kaer. Tallinn, Loomingu Raamatukogu 1991 "Õnneseen Jim". Tõlkinud Urve Hanko. Eesti Raamat 1997
Maidla mõis

Maidla mõis on mitme mõisa nimi: Maidla mõis (Maidel) oli rüütlimõis Juuru kihelkonnas Harjumaal Maidla mõis (Maydellshof) oli Suure-Kambja kõrvalmõis Kambja kihelkonnas Tartumaal Maidla mõis (Tockumbeck) oli rüütlimõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal Maidla mõis (Wrangelstein) oli rüütlimõis Lüganuse kihelkonnas Virumaal Maidla mõis (Wredenhagen) oli rüütlimõis Hageri kihelkonnas Harjumaal
Port Arturi kaubanduskeskus

Port Arturi kaubanduskeskus asub Pärnu südalinnas, Pärnu Keskuse kõrval ja bussijaama ning kontserdimaja läheduses. Port Artur tegutseb Pärnus aastast 1997. Keskuse üks majadest (Port Artur 1, Hommiku tänav 2, Pärnu) on rajatud ajaloolise hoone varemetele (eh 1875), kus on säilitatud osa arhitektuurilisest väljanägemisest. Vana hoone järgi on keskus ka nime saanud. Selles majas koguti 20. sajandi alguses kokku Eestimaa mehi, et saata nad Vene-Jaapani sõtta. Port Artur 2 maja (Lai tänav 11, Pärnu) on uus hoone, mis on rajatud endise raudteedepoo aladele. Kahes majas on kokku 20 000 m² üldpinda, millest 80% moodustavad kaubanduspinnad. Kahes Port Arturi majas müüvad kaupa ja osutavad teenuseid kokku umbes 80 ettevõtet. Port Arturi ümbruses on ligi 500 parkimiskohta. Omanikel on kavas rajada kaks uut kaubanduskeskust, neist üks Ülejõele ja teine Via Baltica äärde. 5. juuli 2004, 0:01, Olaf Esna, Pärnu: Aidast kaubamajaks ehk Port-Artur. "Port Artur kavandab kahe uue kaubakeskuse ehitamist" Pärnu Postimees, 4. jaanuar 2012 Koduleht
Järvekivi

Järvekivi on rändrahn Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kudani külas. Kivi geograafilised koordinaadid on 59° 4′ 45″ N, 23° 29′ 50″ E. Kivi mõõdud on: pikkus 6,9 m, laius 5,3 m, kõrgus 3,4 m, ümbermõõt 19 m. Kivi võeti kaitse alla aastal 1937. Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). Kivi on graniitgneisist ja asub Männiku talu maadel. Kivi jääb Nõva-Osmussaare hoiualale. Kivist umbes 600 m läände ja umbes 600 m põhja jääb Läänemeri, umbes 400 m kirdesse jääb Vööla meri (Silma looduskaitseala). Järvekivi keskkonnaregistri kood on KLO4000450. Järvekivi keskkonnaportaalis Looduskaitse Nõukogu otsus üksikute puude ja rändrahnude kaitses 1. oktoobrist 1937. Järvekivi Eesti looduse infosüsteemis ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Jorge Amado

Jorge Leal Amado de Fariа (10. august 1912 Itabuna – 6. august 2001 Salvador) oli Brasiilia kirjanik ja ühiskonnategelane. "Gabriela, nelk ja kaneel". Eesti keelde tõlkinud Ain Kaalep ja Aita Kurfeldt. Sari XX sajandi raamat, Eesti Riiklik Kirjastus 1963; 2 trükk: Eesti Raamat 1978. "Quincas vesikuradi kolm surma". Portugali keelest tõlkinud Meelike Palli. Loomingu Raamatukogu 1986. 1951 Stalini rahupreemia 1994 Camõesi auhind
Karusselja pärn

Karusselja pärn on kaitsealune puu, pärn, Läänemaal Lääneranna vallas Kloostri külas. Puu mõõdud on: kõrgus 23 m (22 m), ümbermõõt (1,3 m kõrgusel) 3,1 m (3,0 m). Puu võeti kaitse alla aastal 1959. Puu asukoht on Matsalu rahvuspargis Karusselja mäel. Puust umbes 100 m ida pool kulgeb Lihula–Kloostri–Kirbla tee. Puust umbes 1,2 km läänes voolab Penijõgi. Karusselja pärna kasvukohale on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). Karusselja pärna keskkonnaregistri kood on KLO4000876. Keskkonnaregistri vahendusel Läänemaa Keskkonnateenistuse andmed aastast 2002 Keskkonnaregistri vahendusel 1998. a. andmed kogumikust Eesti põlispuud Keskkonnaregistri vahendusel maakatastri andmed (Relve projekt) Karusselja pärn keskkonnaportaalis ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine Karusselja pärn Eesti looduse infosüsteemis Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Helsingi Ülikooli metroojaam

Helsingi Ülikooli metroojaam (soome keeles Helsingin yliopiston metroasema; rootsi keeles Helsingfors universitets metrostation) on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Rautatientori ja Hakaniemi metroojaama vahel. Aastatel 1995–2014 oli jaama nimi Kaisaniemi. See avati 1. märtsil 1995.
Lüshun

Port Artur suunab siia; kaubanduskeskuse kohta vaata artiklist Port Arturi kaubanduskeskus Lüshun (hiina keeles traditsiooniline 旅順, lihtsustatud 旅顺 – Lǚshùn), ajaloolises kontekstis Port Artur, Jaapani valitsemise ajal 旅順) on jäävaba sadamalinn, Hiina mereväebaas Kollase mere rannikul, Liaodongi poolsaarel Guandongis ja Korea lahe ääres. Aastast 1950 kuulub Lüshun linnarajoonina rohkem kui 5 miljoni elanikuga Daliani linna koosseisu. Esimene Hiina-Jaapani sõda Vene-Jaapani sõda
Hakaniemi metroojaam

Hakaniemi metroojaam (soome keeles Hakaniemen metroasema; rootsi keeles Hagnäs metrostation) on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Helsingi Ülikooli ja Sörnäineni metroojaama vahel. See avati 1. juunil 1982.
Kirikukivi

Kirikukivi (ka Kerkstain või Eernstain (Kotkakivi)) on rabakivist hiidrahn Läänemaal Vormsi vallas Norrby külas Kärkgrunne saare põhjaservas rannavees ning on hõlpsasti leitav. Kivi jääb Väinamere hoiualale. Kivi mõõdud on: pikkus 7,8 m, laius 7,3 m, kõrgus 5,6 m, ümbermõõt 25–30 m (hinnang; suurim ümbermõõt asub umbes 2 m kõrgusel ja seda pole mõõdetud). Kivi võeti kaitse alla aastal 1941. Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). Rahn on kõrge püstjas, kallutatud tahuka kujuline. Selle terav harjajoon ja sellelt laskuvad tasased laepinnad loovad mulje katusest (see meenutavat Vormsi tornita kirikut). Rahn aheneb allpool, külgseinad on tugevasti eenduvad. Asub klibulisel merepôhjal, ca 0,5 m sügavuselt vees, vahel kuival. Pikitelg on ida-läänesuunaline. Rahnu idaotsale on tehtud kriips ja arv 1851, mis märgib selle aasta veeseisu. Kivi on 19. sajandi keskel üks kotkas pesapaigana kasutanud, seepärast ka nimetus Eernstain. Rahn on alates 1941. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Aastal 1933 uuris kivi Ants Laasi. Teisi uurijaid: U. Sepp, V. Paatsi, Priit Kohava, Enn Pirrus, Ülo Heinsalu. Raamatus "Eesti maastikud", Tallinn 1984, lk. 56 on toodud rahnu foto. C. F. Russwurm, Sagen aus Hapsal, d. Wieck, Ösel u. Runö. Reval, 1861. Gregor von Helmersen, Studien über die Wanderblöcke und Diluvialgebilde Russlands. II Lief.-Mem. Acad. Sei. St.-Petersb., 1882, VII Ser., t. XXX, N 5. Urve Ratas, Vormsi loodusest. Tallinn 1977. U. Sepp, Vormsil matkates. – Eesti Loodus, 1969, 5, foto. V. Paatsi, Eesti Loodus. 1986, 8, foto. Priit Kohava, Läänemaa Metsamajandi järelvalvepiirkonna looduskaitseobjektid. Tallinn 1988. Käsikiri. Eesti Maakorralduskeskus. Haapsalu rajooni TSN TK otsus nr 17 (22.04.1964) "Looduslikult kaunite kohtade, parkide, põliste puude ja teiste kaitset väärivate looduslike objektide säilitamine" Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Kerkstain". Keskkonnaportaal. Vaadatud 27.12.2022. "Lääne maakonna kaitstavad looduse üksikobjektid ja nende piiranguvööndi ulatus". Riigi Teataja. 03.09.2021. Vaadatud 28.12.2022. "Kirikukivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 27.12.2022. "Kerkstain". Keskkonnaportaal. Vaadatud 28.12.2022. Kirikukivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Kirikukivi keskkonnaportaalis Eesti NSV Hariduse Rahvakomissari otsus üksikute puude, rändrahnude ja hiiukirnu looduskaitse alla võtmise asjas. 22. veebruaril 1941. Haapsalu raj. TSN TK otsus nr. 45 10.06.1959 Looduskaitse organiseerimisest Haapsalu rajoonis Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Koluvere saar

Koluvere saar on kaitsealune puu, saar, Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas. Puu võeti kaitse alla aastal 1959. Puu asukoht on Koluvere mõisa pargis. Puust umbes 230 m itta jääb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee, umbes 170 m edelasse jääb Ollimäe–Koluvere tee, umbes 60 m lääne-loode suunas jääb Koluvere järv (Liivi jõgi). Koluvere saare kasvukohale on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). Koluvere saare keskkonnaregistri kood on KLO4000815. Koluvere saar keskkonnaportaalis ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine Koluvere saar Eesti looduse infosüsteemis Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Kullamaa kirik

Kullamaa Püha Johannese kirik (ka: Kullamaa Jaani kirik) asub Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Kullamaa külas. Kullamaa kirik on uusgooti stiils üldilmega iseloomulik Lääne-Eesti sakraalhoone, mille üksikelementides on erandlikult kasutatud tellist. Kullamaa kirik on arhitektuurimälestis. 13. sajandi lõpus ehitati ühelööviline hoone, puudusid kooriruum ja kellatorn. 14. sajandil tõenäoliselt võlviti. 1752. aastal ehitati käärkamber. 1774. aastal ehitati külgedele tugipiilarid, mis 1777. aastal kaeti laudadega. 1865. aastal ehitati hulknurkne koorilõpmik. 1870. aastal ehitati uus uusgooti torn. Kiriku juures asub Kullamaa kirikuaed (kalmistu). Kirik on põhiplaanilt ühelööviline hoone, mille keskaegsele algkavandile on lisatud uusgooti koorilõpmik, käärkamber, tugipiilarid ja torn. Kiriku interjööri kujundavad kõrgelt algavad kuplitaolised võlvid, mille alumine osa laotud ristvõlvina, ülemine osa moodustub kontsentrilistest kiviringidest (domikaalvõlv). Tellistest kilpkaared ja dekoratiivsed mõigasroided toetuvad tahulistele post-turpadele, mille talumit kaunistavad pungataolised lehed. Vööndkaared, mida mõlemal küljel ääristab kitsas mõigas, toetuvad ristpiilarist tuletatud eendtugedele. Idapoolse vööndkaare põhjaeendtoe talumil on madalreljeefne hüatsindilehtede friis. Algkiriku kujundusest pärineb ka lõunaseina välisküljele kinnitatud fragment inglit kujutavast skulptuurist. Ukseavad on portaalideta, teravkaarsed aknad vaid lõunaseinas. Põrand on laotud täisnurksetest paeplaatidest. Sisustuses on tähelepanuväärsed kolm laelühtrit, millest vanim pärineb 17. sajandist, ja viis 17. sajandi hauaplaati. 1626. aastast pärinev renessanssvormides kantsel on arvatavasti Haapsalu meistri Marten Mattieseni töö. Polükroomne võidukaaregrupp on barokkstiilis, 1682. aastast, niisamuti Heinrich Göseken vanema epitaaf (1681–1682), mõlemad Budewin Budelochi töö. Altarimaal ja orel pärinevad 19. sajandist (altaripilt arvatavasti 1865. aastast, autor Carl Siegismund Walther, orel 1854. aastast, Carl August Tantoni töö). Altariseina raamistus ja altariaed on uusgooti stiilis. Kirikuaia piirdemüür Kantsel Altar ümbritseva piirdeaiaga Üleval oreliprospekt, all kiriku peaportaal Jürgen Maydelli hauaplaat 17. sajandist Kirik öösel Kullamaa Püha Johannese kogudus Kullamaa vakuraamat Kullamaa kirik Kullamaa kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Eesti vanimate ettevõtete loend

Eesti vanimate ettevõtete loend loetleb vanimad seniajani tegutsevad ettevõtted Eestis. Nimekiri on mittetäielik. Vanimate ettevõtete loend
Astigmatism

Astigmatism on silma sarvkesta või läätse kuju muutus, mille tõttu valgus murdub silma läbides normaalsest erinevalt ning pilt on moonutatud. Astigmaatilise silma puhul on kujutised udused, nende ümber on varjud ning kujutis jääb fookusest välja olenemata sellest, kas seda liigutatakse kaugemale või lähemale. "Terviseportaal inimene.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. veebruar 2016. Vaadatud 11. veebruaril 2016.
Sörnäineni metroojaam

Sörnäineni metroojaam (soome keeles Sörnäisten metroasema; rootsi keeles Sörnäs metrostation) on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Hakaniemi ja Kalasatama metroojaama vahel. See avati 1. septembril 1984.
Kalasatama metroojaam

Kalasatama metroojaam (soome keeles Kalasataman metroasema; rootsi keeles Fiskehamnens metrostation) on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Sörnäineni ja Kulosaari metroojaama vahel Kalasatamas. See avati 1. jaanuaril 2007.
Streymoy

Streymoy on Atlandi ookeani põhjaosas asuvate Fääri saarte suurim saar. Idas eraldab Streymoyd Eysturoyst kitsas Sundini väin, mille üle viib sild. Streymoy pindala on 373 km². Streymoyl on umbes 22 000 elanikku ehk üle 40% Fääri saarte elanikest. Saarel asub Fääri saarte pealinn Tórshavn, muud suuremad asulad on Vestmanna, Kollafjørður, Saksun ja Tjørnuvík. Streymoy saare kaart Elektrijaam Vestmannas
Kulosaari metroojaam

Kulosaari metroojaam (soome keeles Kulosaaren metroasema; rootsi keeles Brändö metrostation) on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Kalasatama ja Herttoniemi metroojaama vahel. See on maapealne jaam. Jaam avati 1. juunil 1982.
Herttoniemi metroojaam

Herttoniemi metroojaam (soome keeles Herttoniemen metroasema; rootsi keeles Hertonäs metrostation) on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Herttoniemi linnaosas, Kulosaari ja Siilitie metroojaama vahel. See avati 1.juunil 1982.
Siilitie metroojaam

Siilitie metroojaam (soome keeles Siilitien metroasema; rootsi keeles Igelkottsvägens metrostation) on üks Helsingi metroo 30 jaamast. See on maapealne jaam. Asub Herttoniemi ja Itäkeskuse metroojaama vahel Helsingi idaosas Herttoniemi linnaosas. See avati 1. juunil 1982.
Itäkeskuse metroojaam

Itäkeskuse metroojaam (soome keeles Itäkeskuksen metroasema; rootsi keeles Östra Centrums metrostation) on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Vartiokylä Itäkeskuses linnaosas Helsingi idaosas. Jaam asub Siilitie ja Myllypuro metroojaama vahel. Itäkeskuses hargneb Vuosaari ja Mellunmäki haruks. See avati 1. juunil 1982.
Myllypuro metroojaam

Myllypuro metroojaam (soome keeles Myllypuron metroasema; rootsi keeles Kvarnbäckens metrostation) on maapealne metroojaam Vartiokylä linnaosas Helsingi idaosas. Asub Itäkeskuse ja Kontula metroojaama vahel. See avati 21. oktoobril 1986.
Kontula metroojaam

Kontula metroojaam (soome keeles Kontulan metroasema; rootsi keeles Gårdsbacka metrostation) on maapealne metroojaam Mellunkylä linnaosas Helsingi idaosas. Asub Myllypuro (1371 m) ja Mellunmäki metroojaama (1644 m) vahel. See avati 1. novembril 1986.
Wilhelm Frese

Christian Wilhelm Benedict Frese (26. veebruar 1834 Lääne-Nigula kihelkond – 21. märts 1894 Reigi kihelkond) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1847–1852 Tallinna Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1854–1855 ja 1858–1860. Töötas koduõpetajana. Oli prooviaastal isa juures Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduses. Ordineeriti õpetajaks 28. juulil 1863. Oli aastatel 1863–1864 Käina Martini koguduse adjunktõpetaja. Oli aastatel 1864–1867 (sai sesse ametisse 1. novembril 1864) Tallinna Püha Vaimu koguduse II õpetaja. Tallinna Jaani kiriku sisseõnnistamisel 17. detsembril 1867 nimetati ta Tallinna Jaani koguduse teiseks, aastal 1869 esimeseks õpetajaks. Kui kogudus aastal 1874 kaheks pihtkonnaks jaotati, oli Frese II pihtkonna õpetaja. Oli aastatel 1880–1885 (kutsuti 8. augustil 1880, introdutseeriti 5. oktoobril 1880, vabastati 5. septembril 1885) Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetajaks. Oli aastatel 1886–1894 (kutsuti 20. aprillil 1886 ja introdutseeriti 18. mail 1886) Reigi Jeesuse koguduse õpetaja. Oli Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige. Tema isa Theodor Benedict Frese ja vend Theodor Alexander Benedict Frese olid Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetajad, vennapoeg Eduard Paul Benedict Frese oli Vaivara koguduse õpetaja. Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885. Tallinn 2007
Lääne-Sajaan

Lääne-Sajaan (vene keeles Западный Саян) on mäestik Aasias Venemaa kaguosas. Selle läänepiiriks on Ida-Altai Šapšalski ahelik ja Kuznetski Alatau Abakanski ahelik. Lääne-Sajaan ulatub kirde poole ribana, mille laius väheneb 200 km pealt 80 kilomeetrini. Idas piirneb mäestik Kazõri, Uda ja Kiži-Hem jõe ülemjooksul Ida-Sajaani ahelikega. Põhjas piirneb Lääne-Sajaan Minussinski ja lõunas Tuva nõoga. Mäestiku üldpikkus on 650 km. Kõrgeim tipp on Kõzõl-Taiga mägi (3121 m).
Ida-Sajaan

Ida-Sajaan (vene keeles Восточный Саян) on mäestik Aasias Venemaa kaguosas, mille ulatus Siberi lõunaosas on üle 1000 km. Ta hõlmab Krasnojarski krai lõunaosa, Burjaatia lääneosa, Irkutski oblasti ja Tõva kirdeosa. Mäestiku kõrgeim tipp on Munku-Sardõk (3491 m). Lääne-Sajaan
Maidla mõis (Lüganuse)

Maidla mõis (saksa keeles Wrangelstein, varem Maidel) oli rüütlimõis Lüganuse kihelkonnas Viru kreisis, tänapäeval Lüganuse vallas Ida-Viru maakonnas. Mõisa järgi on nime saanud Kukruse lademe Maidla kihistik. Esimest korda on mõisa teadaolevalt mainitud 1465. aastal ning siis kuulus see Maydellidele, kellelt pärineb ka mõisa eestikeelne nimi, mõis kuulus Maydellidele kuni 1499. aastani. 16.–17. sajandil vahetas Maidla mõis mitu korda omanikku ja jäi lõpuks 1689. aastal Wrangellide omandusse. Sealt tuleneb ka saksakeelne nimekuju Wrangelstein, mida kasutati 1878. aastast. Aastatel 1764–1767 ehitati Georg Ludwig von Wrangelli käsul ja Johann Paul Dürschmidti projekti järgi praeguseni säilinud barokne mõisahoone varasema 1700. aastal hävinud hoone asemele. 1890 läks mõis perekonnasidemete kaudu Hermann von Löwis of Menari omandusse, kellelt see 1919. aasta maareformiga võõrandati. 1925. aastal alustas endises mõisa härrastemajas tööd kuueklassiline Maidla kool. Maidla Põhikool liideti 2013. aastal lasteaiaga. Tänapäeval kannab alusharidust ja põhiharidust andev asutus ühist nime Maidla Kool. Maidla mõis Maidla kihistik Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 17.08.2019) Mõisa koduleht Maidla Kooli koduleht Maidla mõis Eesti mõisaportaalis Maidla mõis (Lüganuse khk), Kinnistute register Maidla mõis (Lüganuse) kultuurimälestiste riiklikus registris
Kaarli mänd

Kaarli mänd on Elvas kasvav looduskaitsealune mänd. Puu koordinaadid 58° 13′ 25″ N, 26° 24′ 24″ E. Ümbermõõt 3,4 m, kõrgus 13 m. Puu juures asub mälestusmärk Teise maailmasõja ohvritele. Kaitse all alates 1937. aastast. Arbimäe mänd Peetri mänd Kaarli mänd keskkonnaregistris
Peetri mänd

Peetri mänd on Elvas kasvav looduskaitsealune mänd. Puu koordinaadid 58° 13′ 29″ N, 26° 24′ 22″ E. Ümbermõõt 3,2 m, kõrgus 11 m. Kaitse all alates 1937. aastast. Arbimäe mänd Kaarli mänd Peetri mänd keskkonnaregistris
Väike Umbjärv

Väike Umbjärv (ka Illi Väike Umbjärv) on järv Tartumaal Nõo vallas Illi külas; üks kahest Illi järvest (teine on Illi Umbjärv). Väike Umbjärv on põhja-lõuna suunas piklik järv, mille pindala on 1 ha. Kaldad on õõtsikulised. Järve ümbritseb mets. Järve põhja katab umbes 7 m paksune mudakiht. Kaldaveetaimestik vähene, ujulehtedega taimedest leidub rohkesti vesiroosi. Eesti järvede loend Illi Umbjärv Aare Mäemets, "Eesti NSV järved ja nende kaitse", Tallinn 1977. Väike Umbjärv Keskkonnaregistris
Illi Umbjärv

Umbjärv (ka Illi Umbjärv, Suur Umbjärv) on järv Tartumaal Illi külas, üks kahest Illi järvest (teine on Väike Umbjärv). Umbjärve pindala on 2 ha. Kaldad on õõtsikulised. Järve ümbritseb mets. Järve põhja katab umbes 5,5 m paksune mudakiht. Järv on segatoiteline. Kaldaveetaimestik on vähene, ujulehtedega taimedest leidub rohkesti vesiroosi. Kaladest esineb haugi, latikat, linaskit ja arvatavasti kokre. Väike Umbjärv Aare Mäemets. Eesti NSV järved ja nende kaitse. Tallinn, 1977. Umbjärv keskkonnaportaalis