laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Agderposten

Agderposten on Norras Arendalis ilmuv päevaleht tiraažiga 23 305. Peatoimetaja on Stein Gauslaa. Ajalehte annab välja Agderposten AS. "AGDERPOSTEN". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. jaanuar 2005. Vaadatud 25. jaanuaril 2005. Agderposteni koduleht
Norra Ülemkohus

Norra Ülemkohus (norra Norges Høyesterett) on Norra kõrgeim kohtuinstants. See alustas tegevust 1815. aastal vastavalt põhiseaduse § 88, mis ütleb, et viimaseks kohtuinstantsiks on Ülemkohus. Ülemkohtu istungid toimuvad Oslos Ülemkohtu hoones. Norra Ülemkohtu eesistuja (høyesterettsjustitiarius) on alates 2002. aastast Tore Schei. Lisaks eesistujale kuulub Ülemkohtu koosseisu 18 kohtunikku. Paljud Ülemkohtu lahendid avaldatakse ajalehes Norsk Retstidende.
Jõe pikiprofiil

Jõe pikiprofiil (ka voolusängi pikiprofiil) on kõver, mis näitab voolusängi kallakust. Jõe pikiprofiil on graafik, mille Y-teljel on vooluveekogu kõrgus suudmest ning X-teljel tema pikkus. Graafiku parempoolne ots on jõe erosioonibaasiks, sellest madalamale ei saa jõgi voolata ega sängi uuristada. Seega on jõe pikiprofiil alati pidevalt langev kõver. Lang on enamasti suurem ülemjooksul ja väiksem alamjooksul. Selline pikiprofiil on näiteks Piusa jõel. Esineb ka vastupidist olukorda. Näiteks paljud Põhja-Eesti jõed langevad Balti klindilt, mis muudab nende pikiprofiili ebatavaliseks, sest suurim lang on alamjooksul. Suhteliselt ühtlase langu ehk peaaegu vertikaalse pikiprofiiliga on Pärnu jõgi, peaaegu täiesti horisontaalne pikiprofiil on Emajõel. Kõik jõed üritavad saavutada sellist pikiprofiili, kus igas punktis oleks kuhjav tegevus tasakaalus kulutavaga. Sellist profiili nimetatakse jõe tasakaaluprofiiliks. Ükski jõgi ei saavuta siiski kunagi sellist profiili, sest selleks peaks erosioonibaas püsima muutumatuna väga pika aja jooksul. Tasakaaluprofiil on sujuvalt väheneva languga kõver, mis suudme lähedal praktiliselt kaotab langu. Tasakaaluprofiili korral ei mõju jõeorule erosiooniprotsessid. Tasakaaluprofiili kujunemine toimub alamjooksult ülemjooksu suunas, seda nimetatakse regressiivseks erosiooniks. See tähendab seda, et jõeorg on alamjooksul jõudnud arengus palju kaugemale kui ülemjooksul. Jõgede pikiprofiil kujuneb pika aja vältel ning paljude tegurite (ala geoloogiline ehitus, tektoonika, pinnamood, kliima, taimkate, hüdroloogiline režiim jt) koosmõjul. Tasakaaluprofiil Hang, T., Loopmann, A. (1995). Jõed. – Eesti. Loodus. Tallinn, 292–302
DN (purjekas)

DN on rahvusvaheline jääpurjekaklass, mille kereks on kelk. DN on nime saanud ajalehe The Detroit News järgi, mille juures esimene mudel 1936.–1937. aasta talvel loodi. Meeskond = 1 inimene Kelgu pikkus = 3,7 m Kelgu laius = 2.44 m Kelgu kaal = 20,4 kg Masti kõrgus = 4,9 m Purjepind = 5,57 m² DN Iceboat Particulars
Svalbardi lennujaam

Svalbardi lennujaam, ka Svalbardi Longyeari lennujaam (Norra: Svalbard lufthavn, Longyear), on ainuke lennujaam Põhja-Jäämeres asuvas Teravmägede saarestikus. See asub 3 km Longyearbyenist loodes ja on maailma põhjapoolseim lennujaam, kus toimuvad avalikud plaanilised lennud. Lennujaama haldab ja juhib Avinor. Svalbardi lennujaama hakati ehitama 1973 ja avati ametlikult 2. septembril 1975. Suurim tegev lennufirma Svalbardi lennujaamas on SAS, mis lendab iga päev Tromsøsse ja sealt edasi Oslosse ning kaks korda nädalas korraldab ka otselende Oslosse. Aastal 2008 oli lennujaamal 138 934 reisijat ning aastal 2014 juba 154 261 reisijat. Avinori koduleht[alaline kõdulink] Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Svalbard Airport, Longyear seisuga 29.04.2009.
Bindali vald

Bindali vald on vald Norras Nordlandi maakonna edelaosas. Bindali vald on piki rannikut mägine. Valla kõrgeim mägi on Heilhornet (1058 m). Tähtsaimad tegevusalad on põllumajandus ja metsandus. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023 Bindali valla koduleht
Bø vald

Bø vald on vald Norras Nordlandi maakonna kirdeosas Langøya saarel. Valla keskus on Straume. Vallas on ka Bø asula. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023 Bø valla koduleht
Brønnøy vald

Brønnøy vald on vald Norras Nordlandi maakonna edelaosas. Haldus- ja ärikeskus on Brønnøysund, teine suurem asula on Hommelstø. Torghatten 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023 Brønnøy valla koduleht
Kosk

Kosk on suure languga ja seetõttu kiire vooluga vooluveekogu lõik. Kose lang on suurem kui kärestikul, ent väiksem kui joal. Vesi voolab kosest alla, mitte ei lange. Seega erineb kosk langeva veega joast. Kuna veevool on väga kiire, on peenem settematerjal ära kantud ning kosk voolab mööda kivist põhja. Murdekeeles on kosk paks puukoor, harilikult pikk ja lai kuusekooreriba või suur paks pärnakooretükk (Kuusalu, Lüganuse, Vändra, Koeru, Kodavere jne). Juga Kärestik Katarakt (geograafia) Eesti keele seletav sõnaraamat [1] Vaadatud 13.04.2020 Eesti murrete sõnaraamat [2] Vaadatud 13.04.2020 Kosk Keila-Joal 1924 a, Eesti Ajaloomuuseum
Aleko

"Aleko" on Sergei Rahmaninovi ooper. See on tema kolmest lõpetatud ooperist esimene. Rahmaninov lõi selle 1892. aastal Moskva Konservatooriumi lõputööna. Esmaesitus toimus Moskvas sama aasta 19. mail. Suures Teatris esitati ooperit esmakordselt järgmise aasta kevadel. 1893. aasta oktoobris Kiievis ja 1899. aasta mais Peterburis oli dirigendiks Rahmaninov ise. Venekeelse libreto kirjutas Vladimir Nemirovitš-Dantšenko, kes kohandas selle Aleksander Puškini poeemist "Mustlased". Aleko (bariton) Noor mustlane (tenor) Zemfira (sopran) Vana mees, Zemfira isa (bass( Mustlasnaine (kontraalt)
Bø

Bø on asula Norras Nordlandi maakonnas Bø vallas Langøya saare edelanurgas. Asula lõunaosas on sellega kokku kasvanud kalurikülad Steine, Skagen ja Vinje. Elanike arv oli 2008. aastal 687, 2011. aastal 726 ja 2013. aasta 1. jaanuaril 666. Asulas on 1824. aastal ehitatud kirik. Store norske leksikon
Mimesk

Mimesk on pantomiimietendus; žanr pantomiimi valdkonnas. 'Mimesk' on uudissõna, mille kirjanik Ain Kaalep lõi teatris Vanemuine 1981. aastal välja toodud algupärase pantomiimetenduse (stsenarist, lavastaja ja lavakujunduse autor Kalle Kurg, muusika autorid Sven Grünberg ja Lepo Sumera) tarbeks. Etendus koosnes kolmest osast ("Valgus", "Pärjaballaad", "Rändlinnu lend") ja sai uudissõnast lähtudes nimeks "Mimeskid". "Mimeskide" kavalehel põhjendab Ain Kaalep sõna loomist: "Grotta tähendab itaalia keeles koobast. Sellest on tuletatud sõna grotesco, mis tänapäeval tähendab lihtsalt 'imelik' (rahvusvaheliselt ja meiegi keeles tuntud kujul on grotesk aga hoopis spetsiifilise tähendusega). Miks nii? – Sest sajandeid tagasi leidsid itaallased iidsetest koobastest roomlaste seinamaale, mida hakkasid jäljendama põhjusel, et nood tundusid huvitavalt imelikud. Mimos tähendab kreeka keeles 'näitleja', ent selle sõnaga tähistati ka väikest tõsielustseene esitavat näidendit. Eesti vaste sellele sõnale oleks 'miim'. Miks ei võiks me siit ühe spetsiifilise tähenduse tarbeks tuletada sõna 'mimesk' – eriti kui me iidsete miimide radu käies leiame üht-teist, mida sobib jäljendada, ühtlasi aga ka edasi arendada – vahest sootuks millekski muuks, kes teab kui huvitavalt imelikukski kujundada? Võtsin niisiis kätte ja tuletasingi selle sõna, et täna mängitavate teoste käsikirjadele ka sobiliku žanrinimetuse saaks märkida." "Mimeskid" teatris Vanemuine (“Valgus”. “Pärjaballaad”. ”Rändlinnu lend.”) [1] "Mimeskid", Tartu, Vanemuine 1981, lk.5
FHS/Sjefskurs

FHS/Sjefskurs (2008. aastani Forsvarets høgskole) on Norra sõjaväeõppeasutus, mis korraldab seminaritaolisi 10-nädalasi kaitse- ja julgeolekupoliitikakursusi kõrgetele sõjaväelastele ja tsiviilametnikele. Lõpueksamit ei ole. Õppeasutus asutati 1949. Alates 2002. aastast on see osa ühtsest õppeasutusest Forsvarets høgskole, mis 31. jaanuarini 2009 kandis nime Forsvarets skolesenter. Õppetöö toimub Akershusi kindluses. Kursused toimuvad kevadel ja sügisel. Peale selle on olemas intensiivkursus jaanuaris ja Norra suursaatkondade kaitseatašeede kursus. Kursustel on õppinud umbes 4700 inimest, sealhulgas umbes 3000 tsiviilisikut. Viimaste seas on parlamendiliikmeid, ametnikke, ettevõtete ja asutuste juhtivtöötajaid, õpetajaid ja ajakirjanikke. Store norske leksikon Kasutatud on norrakeelset Vikipeediat seisuga 1.5.2009.
Kärestik

Kärestik on madal kivine käreda vooluga jõelõik. Kärestikku saab defineerida ka kui "naaberlõikudega võrreldes suurema kaldega jõe pikiprofiili osa"[viide?]. Kärestiku lang on väiksem kui kosel. Kiirema veevoolu tõttu on peenem settematerjal ära kantud ning kärestik voolab mööda kivist põhja. Juga Kosk Puistangkärestik Põikmadalik Eesti õigekeelsussõnaraamat, 2006. [1]
Christian Christie

Eilert Christian Brodtkorb Christie (24. detsember 1832 Bergen – 13. september 1906 Trondheim) oli Norra arhitekt. Christian Christie sündis Bergenis. 1849. aastal asus ta õppima Hannoveri Polütehnikumi ning seejärel Karlsruhesse, kus ta õppis Friedrich Eisenlohri käe all. 1855. aastal naasis ta Norrasse. Christie juhatas mitmete keskaegsete Norra ehitiste restaureerimistöid. Muuhulgas restaureeriti tema juhtimisel Bergeni ja Nidarosi toomkirik, Håkonshallen ning Bergeni Neitsi Maarja kirik. Salmonsens konversatsionsleksikon
Anomaalia

Anomaaliaks nimetatakse olulist kõrvalekallet üldtunnustatud statistilistest normidest.
Juga

Juga on vee vaba langemine järsult astangult. Juga erineb kosest selle poolest, et kose vesi ei lange, vaid voolab mööda jõesängi. Eesti kolm kõrgeimat juga (joastikku) on Valaste juga (langus u 30 m), Kivisilla juga (langus 21 m) ja Karjaoru juga (langus u 18 m), mis asuvad kuivenduskraavide suudmetes. Eesti kõrgeim looduslik juga on Jägala juga. Maailma kõrgeim juga on Angeli juga Venezuelas. Eesti ja Euroopa veerohkeim juga oli Narva juga, praegu on Euroopa veerohkeim juga Rheinfall. Juga tekib harilikult kohta, kus kõva kivim asub pehme kivimi peal ja jõgi voolab kõvalt aluspõhjalt pehmele aluspõhjale. Jõgi kulutab pinnast, sealjuures pehmet pinnast rohkem kui kõva. Nii tekib pinnasepiirile koht, kus jõevool langeb kõva aluspõhja servalt allapoole, pehmele aluspõhjale. Suure hooga langev vesi uuristab pehmet aluspõhja, mistõttu joa kõrgus järjest kasvab. Kui pehme aluspõhi on pikaajalise uuristamise tõttu ära uhutud, võib jõele tekkida kanjon. Kõva aluspõhi kulub samuti. Jõevool murrab joa servast lahti kivimitükke, mis joa põhja langevad. Pikema aja jooksul nihkub juga pisut ülesvoolu, lähte suunas. Joa liikumiskiirus ei ole konstantne, vaid sõltub jõe vooluhulgast ja muudest teguritest. Sellepärast ei ole võimalik ennustada, millal jõuab juga kindla kohani või oletada, missugusel ajal minevikus asus juga mõnel konkreetsel kohal. Joa ülaservast alla kukkuvad kivitükid on sageli nii suured, et jõevesi ei suuda neid minema kanda, küll aga suudab raputada. Nii võib kivi muutuda teravaks kui riiv või puur ja lõhkuda joa all olevat pinnast. Joa põhja võib tekkida auk, kus vesi on sügavam kui mujal jões. Kärestik Välismaa jugade loend Eesti jugade loend Norra jugade loend "Ida-Viru klindilõik". Põhja-Eesti klint – Eesti looduse sümbol. Keskkonna Investeeringute Keskus (KIK). 2008. Originaali arhiivikoopia seisuga 12.03.2018. Vaadatud 9.06.2018. Water sources Maailma jugade andmetebaas
Ormen Lange

Ormen Lange (Pikk Madu) oli Norra kuninga Olav Tryggvason tellimusel meister Thorberg Skafhogi poolt konstrueeritud sõjalaev, mis võeti kasutusele 999/1000. aasta talvel. See oli üks võimsaim põhjala vetes seilav laev ning kalleim Norras ehitatu sel ajal. Umbes 68 sõudjaga laev oli ligikaudu 55 meetrit pikk, kiilu pikkusega umbes 45 meetrit ning mahutas umbkaudu 300-500 meest. Vööris ja ahtris olid kuldplaatidega ülelöödud lohepead. Svolderi merelahingus langes laev Taani ja Rootsi kuningate seatud lõksu. Hiljem võeti see uute laevade ehitamisel tihti eeskujuks. Sprague, M. Norse warfare: the unconventional battle strategies of the ancient Vikings. - Hippocrene Books, 2007. lk 90 Rodgers, W.L. Naval warfare under oars, 4th to 16th centuries: a study of strategy, tactics and ship design. - Naval Institute Press, 1967. lk 75
Akantoodid

Akantoodid (Acanthodii) on rühm väljasurnud kalu, enamasti paigutatakse nad kõhrkalade klassi, kuid omavad ka ühisjooni luukaladega ning käsitletakse sageli omaette klassina. Akantoodid jagunevad kolmeks seltsiks: Climatiiformes Ischnacanthiformes Acanthodiformes Ilmselt kuulusid ka luukalade eellased akantoodide hulka, või olid nendega lähedalt suguluses. Esimesed leiud on teada siluri algusest (mageveevormid), hiljem levisid ka meredesse. Suurima mitmekesisuse saavutasid karbonis, permis surid välja. Suhteliselt väikesed või keskmise suurusega kalad. Olid esimesed selgroogsete seas, kellel arenesid välja lõuad. Soomused meenutavad veidi luukalade ganoidsoomuseid. Mitmetel liikidel kõhuuimede ja rinnauimede vahel nn lisauimed, mis on jäänus paariliste uimede tekkele evolutsiooniliselt eelnenud nahakurrust. Kere uimede eesmises osas esines jäme oga. Vabasid ogasid esines ka mujal kehal, ilmselt oli neil muuhulgas kaitsefunktsioon. Silmad olid suured. Sabauimed erihõlmsed. Kõige rohkem akantoode on leitud Šotimaalt devoni punase liivakivi lademetest, samuti on leide Põhja-Ameerikast ja Victoria osariigist Austraaliast.
San Joaquini jõgi

San Joaquin on jõgi Põhja-Ameerikas, California pikkuselt teine jõgi. Jõgi algab Sierra Nevada läänenõlvult, ülemjooksul voolab mägijõena edelasse. Laskunud California orgu, pöörab põhja. Alamjooksul hargneb, harud ühinevad Sacramento harudega ja suubuvad Suisuni lahte. Jõe pikkus on 530 km.
Belkovski saar

Belkovski on Venemaale kuuluv saar Põhja-Jäämeres. Zarja väin eraldab seda Kotelnõi saarest. Belkovski on kõige läänepoolsem Uus-Siberi saarte hulka kuuluvatest Anjou saartest. Saare geograafilised koordinaadid on 75° 33′ 9″ N, 135° 50′ 28″ E Saare pindala on 500 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 120 meetrit.
Kiivi (vili)

Kiivi on taime kiivi-aktiniidia (Actinidia deliciosa) vili. Kultuuris kasvatatavad kiivid pärinevad enamasti kiivi-aktiniidia ja sama taimeperekonna (aktiniidia) liikide ristanditelt. 2012. aastal toodeti maailmas 1,41 miljonit tonni kiivisid ja kiiviistandike kogupindala oli 0,98 miljonit hektarit. Kiivid sisaldavad rikkalikult C-vitamiini, ületades selle näitaja poolest tuntud apelsini. kiiviroheline ""Food and Agriculture Organization of the United Nations"". faostat.fao.org (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 7.04.2012. Vaadatud 03.01.2010. ""USDA National Nutrient Database"". www.nal.usda.gov (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 3.03.2015. Vaadatud 03.01.2010.
Kibergsneset

Kibergsneset on neem Norra mandriosas Finnmargis Vardø vallas Vardø linnast läänes ja Kibergist põhjas. Kibergsneset on Norra mandriosa kõige idapoolsem punkt. Äärmuspunkti geograafilised koordinaadid on 70° 17′ 21″ N, 31° 3′ 52″ E. Norra äärmuspunktid Selles artiklis on kasutatud norrakeelse Vikipeedia artiklit no:Kibergneset seisuga 30.04.2009.
Tiina Randlane

Tiina Randlane (sündinud 10. septembril 1953) on eesti botaanik, lihhenoloog. Ta on samblike spetsialist, Eesti samblikumäärajate peamisi autoreid. 2003 Tartu Ülikooli medal 2013 Tartu Ülikooli aumärk 2021 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis" Randlane, Tiina; Trass, Hans 1994. Eesti suursamblikud. Tartu. Randlane, Tiina; Saag, Andres (koost.) 2004. Eesti pisisamblikud. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. ISBN 9985-56-916-4 Randlane, Tiina; Saag, Andres; Martin, Ljudmilla; Timdal, Einar; Nimis, Pier Luigi 2011. Eesti puudel kasvavad suursamblikud Epiphytic macrolichens of Estonia Эпифитные макролишайники Эстонии. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. ISBN 9789949196524 Tiina Randlane Eesti Teadusinfosüsteemis "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022.
Jacopo Peri

Jacopo Peri (20. august 1561 Firenze – 12. august 1633 Firenze) oli itaalia helilooja. Jacopo Peri õppis muusikat Lucca linnas Cristofano Malvezzi juures. Hiljem töötas Peri Medicite juures Firenzes. Jacopo Peri oli tuntud laulja ja heliloojana. Tema varasemad teosed kirjastas tema õpetaja Malvezzi. 1580. aasta paiku liitus Peri Firenze Camerata muusikaühinguga. Sellesse ühingusse kuulusid muusikud, kes huvitusid tolle aja kohta uudsest dramaatilisest muusikastiilist nuove musiche ('uus muusika'). 1608. aastal oli Peri muusikadirektor San Lorenzo kirikus.[viide?] Jacopo Peri oli teadaolevalt esimene, kes kirjutas ooperi. Algul nimetati seda teost dramma per musica. See oligi maailma esimene ooper "Dafne", mis oli kirjutatud Rinuccini tekstile sai valmis 1597. aastal. Ooperi "Dafne" esiettekanne oli 1597. aastal karnevali ajal Firenzes Palazzo Corsis, kus Jacopo Peri ise mängis Apollot. Seda aastat peetakse ooperi sünniaastaks. Ooper "Dafne" ei ole säilinud, kuid säilinud on Jacopo Peri teine ooper "Euridice" (1600). "Euridice" on samuti kirjutatud Rinuccini tekstile. Esiettekanne oli Henri IV ja Maria de Medici pulmas Firenzes Palazzo Pittis 6. oktoobril 1600. Jacopo Peri ooperiga "Euridice" sai alguse uus monoodiline, dramaatiline stiil. Nagu näha, on mõlemad ooperid kirjutatud antiiksüžeedele. Antiiksüžeed kogusid populaarsust 16.–17. sajandi Itaalias ja Prantsusmaal. Selles ooperis mängis Peri ise Orfeust.[viide?] Jacopo Peri lõi aaria "Dunque fra torbid' onde" Arioni osatäitjale Firenze intermeediumide V osas ja laulis seda ise Arioni osatäitjana. Pärast "Euridicet" kirjutas Jacopo Peri muusika näidenditele "Tetide" (1608) ja "Adone" (1620). (1628) Koos Marco Gaglianoga kirjutas Peri ooperi "Flora". (1622–1623) Peri kirjutas muusikat San Nicola kiriku koorile Pisas.[viide?] "Dafne" (1597) maailma esimene ooper, mis pole säilinud.[viide?] "Euridice" (1600) maailma esimene säilinud ooper.[viide?] Koorimuusika, madrigalid.[viide?] Great composers 1300-1900. The H.W.Wilson company New York 1966. / Werner Music Archive
XVI üldtantsupidu

XVI üldtantsupidu toimus 2. – 4. juulini 1999. aastal Tallinnas Kalevi staadionil. Kolmel etendusel osales kokku 8059 tantsijat ja pillimängijat. Etendusi käis vaatamas ligi 40 000 inimest. Peo üldjuhid olid Maie Orav, Enn Madi, Angela Arraste ja Helle-Mare Kõmmus. Tantsupeo kava jõudis enne oma surma teha Mait Agu. Ka kutsus ta kokku peo meeskonna ja valis tantsupeo teemaks "Talismani tantsud". Talismani all peeti silmas rahvatantsujuhi Anna Raudkatsi sõrmust, millest hiljem kaelaehe tehti. Sõrmust, mida teistele rahvatantsujuhtidele edasi anti, kandsid veel Helju Mikkel, Kristjan Torop ja Mait Agu. XVI tantsupeol tulid esitusele nelja talismanikandja tantsud. "Üldlaulu- ja tantsupeod". Laulu- ja Tantsupeo SA. Vaadatud 30.04.2009. Erika Klaats (8. juuli 1999). "Pidu nagu mullu ja muiste". Maaleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 23.01.2010. Vaadatud 30.04.2009. Kadri Valner (25. jaanuar 1999). "Tantsupidu lööb selja sirgeks". Õhtuleht. Vaadatud 30.04.2009.
Adolph Tidemand

Adolph Tidemand (14. august 1814 Mandal – 25. august 1876 Christiania) oli norra maalikunstnik. Adolph Tidemand sündis Norras Mandalis. 18-aastaselt asus elama Kopenhaagenisse, kus õppis viis aastat Kuninglikus Kaunite Kunstide Akadeemias. Aastail 1837–1841 jätkas Tidemand õpinguid Düsseldorfi Kunstiakadeemias ning 1841. aastal Itaalias. Aastail 1842–1845 reisis Norras. Suurem osa tema töödest on valminud sel perioodil. Ainuüksi Norra Rahvusgalerii (Nasjonalgalleriet) kogudes on kokku üle saja Adolph Tidemandi teose. Tema tuntuim teos on "Haugiaanid" (1848). "Gustav Vasa taler til dalkarlene i Mora kirke" (1841) "Eventyrfortellersken" (1844) "Søndagskveld i en røykstue i Hardanger" (1845) "Norsk juleskikk" (1846) "Brudeferden i Hardanger" (koostöös Hans Gudega, 1848) "Signe Halvorsdatter Valle i Sætersdalen" (1848) "Haugianerne" (1848) "De ensomme gamle" (tuntud ka kui "Husandakt"; 1849) "Ingeborg Andersdatter Gulsvik, Flå, som brud" (1849) "Aften på Krøderen" (koos Hans Gudega, 1851) "series Bondeliv i Oscarshall" (1852) "Likferd på Sognefjorden" (koos Hans Gudega, 1853) "Den foreldreløse" (1854) "Fiskere i havsnød" (koos Hans Gudega, 1859) "Bestemors brudekrone" (1865) "Fanatikerne" (1865) "Syneve" (1874) "Nød" (1874)
Rakkestadi vald

Rakkestadi vald on vald Norras Østfoldi maakonnas. Valla keskus on Rakkestad. Rakkestadi vald loodi 1. jaanuaril 1838. 1 jaanuaril 1917 eraldati temast Degernesi vald, mis taasliideti 1. jaanuaril 1964. Vallas asub Rakkestadi lennujaam. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Rakkestad

Rakkestad on asula Norras Vikeni maakonnas 26 km Sarpsborgist põhjas, Rakkestadi valla keskus. Elanike arv oli 4055 (2008) (3932 (2007)), pindala 3,52 km². Rakkestadi läbib Østfoldbaneni raudtee idaliin, seal on Rakkestadi jaam. Asulas ristuvad maanteed riksvei 22, riksvei 124 ja riksvei 111. Raudteest lääne pool on uus tööstuspiirkond. Statistika keskbüroo Store norske leksikon (allikas)
Drammenselva

Drammenselva ehk Dramselva on jõgi Norra kaguosas Vikeni maakonnas. Drammenselva on üks Norra suurematest jõgedest. Jõe valgla pindala on 17 000 km² ja vooluhulk 300 m³/s. Ta voolab välja Tyrifjordeni järvest ja suubub Drammensfjordenisse. Jõgi läbib Drammeni kesklinna. Sajandite jooksul kasutati jõge palkide parvetamiseks Eikeri piirkonna metsadest paberitehastele ja teistele jõe kaldal asuvatele ettevõtetele. Aktiivse kasutamise tõttu oli Drammenselva 20. sajandiks väga reostunud. 1960. ja 1970. aastatel ettevõtted suleti ning reostus likvideeriti. Tänapäeval on Drammenselval tähtis roll puhkemajanduses. Drammenselva on tuntud hea lõhejõena.
Guru Josh

Guru Josh (kodanikunimega Paul Walden; 6. juuni 1964 – 28. detsember 2015) oli inglise DJ.
Otra

Otra on jõgi Norras Sørlandeti piirkonnas. See saab alguse Setesdalsheienest Agderi maakonnas Bykle vallas ning voolab läbi Kristiansandi valla. Ta läbib mitu suurt järve, sealhulgas Åraksfjordeni, Byglandsfjordeni, Hartevatneti ja Kilefjordeni. Suubub Østergapeti lahte. Otra on 245 km pikk. Ta on Norra jõgede seas pikkuselt kaheksas.
Ustaša

Ustaša – Horvaatia Revolutsiooniline Liikumine (horvaadi keeles Ustaša – Hrvatski Revolucionarni Pokret) oli rahvusäärmuslik poliitiline liikumine, mis valitses Teise maailmasõja päevil Saksamaa ja Itaalia toetusel osa nende poolt okupeeritud Jugoslaaviast. Ustaša rajati 1929. aastal eksiilis organisatsioonina, mille eesmärgiks oli luua iseseisev Horvaatia riik. Organisatsiooni nimi tuleb verbist ustati ('üles tõusma', 'vastu hakkama'). Teises maailmasõjas sõdis Ustaša sõjaline tiib (Ustaša Armee) teljeriikide poolel.
Oslo toomkirik

Oslo toomkirik (norra Oslo domkirke) on kirik Norras Oslos. Oslo toomkirik on Oslo piiskopkonna peakirik ning Oslo toomkoguduse kirik. Hoone valmis 1697. Ta asub Oslo kesklinnas (Sentrum) Stortorveti väljakul Karl Johans gatest kirdes Kirkegata ja Dronningens gate vahel. Norra kuninglik perekond ja Norra valitsus kasutavad katedraali avalikeks üritusteks nagu pulmad või matused. Praegune toomkirik on Oslos juba kolmas. Kiriku vanima oreli valmistas rootslane Carl Gustav Luckvitz. Praeguse põhioreli ehitas Jan Ryde aastal 1997, kui kirik sai 300-aastaseks. Seal on ka kaks väiksemat orelit, mille ehitas Ryde. Organistid: Christian Olsen Rode (1709–1721) Johan Fredrik Clasen (1721–1764) Johan Adolph Pløen (1764–1769) Johan Krøyer (1769–1809) Fredrik Christian Groth (1809–1828) Frederik Christian Lindeman (1820–1826) Jacob Andreas Lindeman (1828–1840) Ludvig Mathias Lindeman (1840–1887) Christian Cappelen (1887–1916) Wilhelm Huus-Hansen (1913–1916) Eyvind Alnæs (1916–1932) Arild Sandvold (1933–1966) Rolf Karlsen (1966–1982) Terje Kvam (1982–) Kåre Nordstoga (1984–) Norra kirik Nidarosi toomkirik Bergeni toomkirik Stavangeri toomkirik Oslo toomkiriku koduleht (norra keeles) Asukohakaart