laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Trükitehnika

Trükitehnika on tehnika haru, mis tegeleb teksti, piltide jm kujutiste paljundamisega ja trükiste valmistamisega. Trükise valmistamise põhijärgud on trükivormi valmistamine, trükkimine ja köitmine. Trükivorm on metallplaat, mille pinnal on trükkivad (trükitavale materjalile värvi ülekandvad) elemendid ja mittetrükkivad osad. Trükkivatest elementidest moodustub laotud tekstist ja piltidest koosnevate küljendite kujutis. Trükivärvi ülekandmine trükivormilt trükitava materjali (tavaliselt paberi) pinnale võib trükimasinas toimuda kolmel põhimõttel: tasandiliselt (lamedalt) trükivormilt tasandilisele pinnale (niisuguse tööpõhimõttega trükimasin on tiigelpress); tasandiliselt trükivormilt silindrilisele pinnale (kiirpress); silindriliselt trükivormilt silindrilisele pinnale (rotatsioonmasin). Trükkimisviisid jagunevad kõrg-, lame-, sügav- ja sõeltrükiks.  Pikemalt artiklis Kõrgtrükk Vanim trükiviis on kõrgtrükk; selle puhul koostatakse trükivorm käsitsi või masinal valmistatud laost ja piltide klišeedest. Niisuguse trükivormi trükkivad (trükivärvi ülekandvad) osad paiknevad mittetrükkivatest osadest kõrgemal. Kõrgtrükk on olnud aluseks teiste trükimenetluste väljatöötamisel.  Pikemalt artiklis Lametrükk Lametrüki korral on trükivormi trükkivad elemendid peaaegu niisama kõrged kui mittetrükkivad plaadiosad, kuid plaadi pinna keemilise töötluse tulemusena hakkab värv külge ainult trükkivatele elementidele. Esimene lametrükiviis oli litograafia ehk kivitrükk (trükivormiks litokivi). Tänapäeval valdavalt kasutatav trükimenetlus on ofsettrükk, mille puhul õhuke lametrükiplaat paikneb pöörleval silindril.  Pikemalt artiklis Sügavtrükk Sügavtrükivormiks silindrile painutatud metallplaat, mille trükielementideks on mittetrükkivatest osadest madalamal (sügavamal) paiknevad ja värviga täituvad süvendid. See suurt trükitäpsust võimaldav menetlus on peamiselt kasutusel rohkesti illustratsioone, eriti fotosid sisaldavate väljaannete trükkimisel.  Pikemalt artiklis Sõeltrükk Sõeltrüki korral on trükivormiks sõel, mis võib olla valmistatud peenest traadist, siidist või sünteeskiust. Kujutis kantakse fotograafiliselt sõelale ja moodustatakse keemiliste protsesside abil kujutisele vastavad trükkivad (värvi läbilaskvad) elemendid. Trükindus ENE, 9. kd, 1996, lk 538
Kikevere Jumalaema Uinumise kirik

Kikevere Jumalaema Uinumise kirik oli õigeusu kirik Viljandimaal kunagises Kikevere külas praeguse Lõimetsa küla territooriumil. Kirikut kasutas Kikevere Jumalaema Uinumise kogudus. Viljandimaa õigeusklikele ehitati 1892. aastal praeguse Lõimetsa (Kikevere) küla territooriumile puukirik, mis pühitseti Riia ja Miitavi piiskopkonna piiskopi Arseni (Brjantsev) poolt Jumalaema Uinumise auks. Pühakoda koos kõrvalhoonetega hävis süütamise tagajärjel 18. juulil 1941. aastal. Uus ajutine kirik ehitati Uue-Jalametsa külla. Kikevere Jumalaema uinumise kogudus likvideeriti riigi kirikuvaenuliku poliitika tõttu 2. detsembril 1950. aastal. Kiriku ehitamiseks kogutud materjalid anti üle Kikevere kolhoosile 1948. aastal koguduse aktiivsemate liikmete ja kirikuvanema Juhan Taela poolt. Kunagise kiriku lähedal asub Kikevere kalmistu. Möödus pool sajandit kommunistide hävitustöödest Pilistvere kihelkonnas, Võitleja = The Combatant: ülemaailmne Eesti sõjameeste ja vabadusvõitlejate häälekandja, 1 mai 1992 "õigeusu kiriku asutused ja kogudused". Andrei Sõtšov. "Eesti õigeusu piiskopkond nõukogude religioonipoliitika mõjuväljas 1954-1964". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. november 2021. https://www.archivesportaleurope.net/ead-display/-/ead/pl/aicode/EE-RA/type/fa/id/EAA.1933/dbid/C33974371/page/3 (vaadatud 19.12.2016)
Suur-Pakri kirik

Suur-Pakri kirik on korrastamisel kirik Harju maakonnas Suur-Pakri saarel. Kirik on arvele võetud kultuurimälestisena. Kiriku projekteeris Nikolai Thamm. Väike-Pakri kirik Suur-Pakri kirik kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 21.12.2016) Suur-Pakri kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Väike-Pakri kirik

Väike-Pakri kirik on varemetes kirik Harju maakonnas Väike-Pakri saarel. Kirikust on säilinud kellatorn ja see on arvele võetud kultuurimälestisena. Väike-Pakril asuvast kirikust on teateid alates 1769. aastast. Tänapäevani säilinud kirik sai oma kuju 1851. aastal ning 1906. aastal tehti seal ümber- ja juurdeehitust. Suur-Pakri kirik Väike-Pakri kirik kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 21.12.2016) Väike-Pakri kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Bravo The Hits 2016

"Bravo The Hits 2016" on sarjas BRAVO Hits ilmunud duubelkogumikalbum. Saksamaa, Austria ja Šveitsi turu jaoks mõeldud album anti välja 11. novembril 2016 ja see jõudis kogumikalbumite edetabeli esikohale kõigis kolmes riigis. Albumi info Bravo Hitsi veebilehel
Ritsiku kalmistu

Ritsiku kalmistu on kalmistu Rõuge kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Võru maakonnas Rõuge vallas Varstu alevikus Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kiriku kõrval. Boris Bežanitski Heldur Haller (kalmistu piirde taga) Theodor Petai ja Anna Petai (kenotaaf)
Äksi kalmistu

Äksi kalmistu on kalmistu Tartu maakonnas Tartu vallas Äksi asulas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Äksi kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 21.12.2015) Äksi kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Taagepera kalmistu

Taagepera kalmistu on kalmistu Valga maakonnas Tõrva vallas Ala külas Taagepera Jaani kiriku kõrval. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Kalmistu lõunapoolses otsas asub esimese eesti soost mõisniku Mats Erdelli kabel. Taagepera kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 21.12.2015) Taagepera kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Aidu Lasteaed-Algkool

Aidu Lasteaed-Algkool oli lasteaed-algkool Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Vägari külas. Lasteaed-algkool tegutses iseseisva õppeasutusena kuni 30. augustini 2021. Alates 1. septembrist 2021 on lasteaed-algkool Põltsamaa Ühisgümnaasiumi õppekoht. Aidu Lasteaed-Algkooli viimane direktor on Kaare Põder. Õppeasutus asutati 1983. Aidu vallakool http://pajusi.kovtp.ee/koolid (vaadatud 21.12.2016) http://www.rahvakultuur.ee/?&v=181&o=2070 (vaadatud 21.12.2016) Õppeasutusest Pajusi valla kodulehel
Illuka Kool

Illuka Kool on lasteaed-põhikool Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Illuka külas Illuka mõisa peahoones häärberis. Enne 2010. aastat olid Illuka Lasteaed ja Illuka Põhikool eraldi asutused. Illuka mõisa peahoones on kool tegutsenud alates 1921. aastast. Õppeasutuses on õppeaastal 2016/2017 62 õpilast põhikoolis ja 41 last lasteaias. Õppeasutuse direktor on Anneli Bogens. https://web.archive.org/web/20161221115956/http://www.illuka.ee/illukakool/uldinfo (vaadatud 21.12.2016) https://web.archive.org/web/20161221115625/http://www.illuka.ee/illukakool/?id=1646 (vaadatud 21.12.2016) Illuka kooli koduleht
Kihlevere–Lihulõpe tee

Kihlevere–Lihulõpe tee (registrinumber 17154) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 11,5 km. Tee läbib Kihlevere, Võipere, Aaspere ja Sauste küla. Tee algab Kadrina–Viitna teelt ja lõpeb ristumisel Vanamõisa–Veltsi–Päide teega. Enne pikendamist kandis tee nime Kihlevere–Aaspere tee ja oli 9,7 km pikkune. RTL 2005, 28, 390
Kokõ oja

Kokõ oja (ka Kokle jõgi) on oja Põlva maakonnas Kanepi vallas. Oja pikkus on 10,7 km, valgla pindala 23,3 km². Oja suubub paremalt poolt Võhandu jõkke. Kokõ oja keskkonnaportaalis Kokõ oja keskkonnaportaalis
Neeva kanal

Neeva kanal on kanal Järva maakonnas. Kanal on 28 km pikk, valgla pindala on 153,7 km². Kanal suubub vasakult poolt Prandi jõkke. Kanal on rajatud maade kuivenduse eesmärgil. Sinna suubub ka ümbruse drenaaž. Kanal saab alguse Müüsleri mõisa tagant metsast Müüsleri külas, mõisast pool kilomeetrit lõuna-edela pool. Arvatavasti Koigi mõisa omaniku Johann Georg von Grünewaldti ajal (18. sajandi lõpul) alustati varem looduslikus sängis kulgenud väikese oja süvendamist ja otseks kaevamist, mille hilisemaks nimeks sai Neeva kanal. Kanalit on oluliselt süvendatud ja õgvendatud 1910. ja 1960. aasta paiku. Neeva kanal keskkonnaportaalis Marika Rajamäe 2014. Neeva kanalis voolavad ajaloolised veed. Järva Teataja 31. mai, lk. 8–9. Neeva kanal keskkonnaportaalis
Sepakanal

Sepakanal (ka Sepa kanal) on kanal Harjumaal Kose vallas. See ühendab Sae–Paunküla kanalit Pirita jõega. Kanal on 4 km pikk, valgla pindala 5,6 km² Sepakanal keskkonnaportaalis Sepakanal keskkonnaportaalis
Sinialliku kalatiigid

Sinialliku kalatiigid (ka Raudna Sinialliku kalatiigid) on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Vardi külas. Tiikide pindala on 0,3 ha, kaldajoone pikkus 755 m ja kõrgus merepinnast 42,5 m. Tiigid asuvad Sakala kõrgustikul Sinialliku orus ja need on paisutatud Köökmäe ojale. Tiigid kuuluvad Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Tiigid pole avalikud ega avalikult kasutatavad veekogud. Sinialliku kalatiigid Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 17.04.2017) Sinialliku kalatiigid keskkonnaportaalis (vaadatud 17.04.2017) Sinialliku kalatiigid Eesti looduse infosüsteemis Sinialliku kalatiigid keskkonnaportaalis
Tahhükardia

Tahhükardia ehk südamepekslemine on südame löögisageduse tõus võrreldes tavapärasega. Tahhükardia piiriks loetakse kokkuleppeliselt 100 lööki minutis.[viide?] Nagu ka muid südame rütmihäireid, esineb tahhükardiat tervetel inimestel sageli; see ei pruugi olla seotud mingi püsiva tervisekahjustusega ega kutsu iseenesest seda esile. Terve inimene talub kaebusteta südame löögisageduse kõikumist vahemikus 40–160 (ja enam) lööki minutis. Südame löögisageduse suurenemist võivad tervetel inimestel esile kutsuda füüsiline pingutus, teatud ravimite tarvitamine, autonoomse närvisüsteemi või endokriinsüsteemi talitluse omapärad. Tahhükardia on sage ärevushäirete sümptom. Terve südame korral tahhükardiat ei ravita. Tahhükardia võib olla ka südame teatud haiguslike seisundite sümptom.
Oleski lump

Oleski lump on järv Põlva maakonnas Põlva vallas Partsi külas. Järve pindala 4,1 ha. Järves on kaks saart. Ruta Tamre, 2006. Eesti järvede nimestik. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus.
Bravo The Hits 2004

"Bravo The Hits 2004" on sarjas "BRAVO Hits" ilmunud duubelkogumikalbum. Album anti välja 19. novembril 2004 ja see jõudis kogumikalbumite edetabeli esikohale nii Saksamaal, Austrias kui Šveitsis. Albumil leidub ka Eesti ansambli Vanilla Ninja laul "Tough Enough". Albumi info Bravo Hitsi veebilehel
UEFA Superkarikas 2018

UEFA Superkarikas 2018 (inglise keeles 2018 UEFA Super Cup) või 2018. aasta UEFA superkarikavõistluste finaal on 43. UEFA Superkarika finaalmäng. Võistlust korraldab UEFA ja osalejateks on kahe tugevaima Euroopa klubijalgpalli võistluste, UEFA Meistrite Liiga ja UEFA Euroopa Liiga, valitsevad meistrid. Selles kohtumises osalevad UEFA Meistrite Liiga 2017/18 ja UEFA Euroopa Liiga 2017/18 võitjad. Mäng toimub Tallinnas A. Le Coq Arenal. Vastavalt Ateenas toimunud UEFA täitevkomitee istungile teatati 15. septembril 2016, et finaalmäng toimub A. Le Coq Arenal. Madridi Real v Madridi Atlético UEFA Meistrite Liiga finaal 2018 UEFA Euroopa Liiga finaal 2018 "Tallinn to stage 2018 UEFA Super Cup". UEFA.com. Union of European Football Associations. 15. september 2016. Vaadatud 15. september 2016. "Ametlik: 2018. aasta UEFA Superkarika finaal toimub uuendatud Lilleküla staadionil". Postimees.ee. Postimees. 15. september 2016. Vaadatud 15. september 2016. "KÄES: Tallinnas toimub 2018. aasta UEFA superkarikas". Soccernet.ee. Soccernet. 15. september 2016. Vaadatud 15. september 2016. "AMETLIK: 2018. aasta UEFA Superkarikafinaal toimub Eestis!". Delfi.ee. Delfi. 15. september 2016. Vaadatud 15. september 2016. UEFA Super Cup (ametlik koduleht)
Jenkki

Jenkki on Soomes Turu linnas ettevõttes Hellas 1951. aastal loodud närimiskummi kaubamärk. Selle nimi tuleb ingliskeelsest sõnast yankee ('jänki') ning see valiti sellepärast, et pärast Teist maailmasõda olid Ameerika Ühendriigid Euroopas populaarsed. Jenkki ja närimiskummi on soomlaste jaoks saanud sünonüümideks. The history of Jenkki www.cloetta.com (vaadatud 27.12.2016)
Keitele järv

Keitele järv on järv Kesk-Soomes. Selle pindala on 493,59 km² ning see on Soome suuruselt üheksas järv. Keitele järv on jagatud kolmeks osaks: Ylä-, Keski- ja Ala-Keitele, millest Keski-Keitele on suurim. Järvevesi on puhas ja suurepärases seisukorras. Keitele järve ääres asuvad Äänekoski ja Viitasaari linn. Järve põhjapoolne osa Ylä-Keitele on Natura 2000 ala, sest seal on vesi väga puhas ja heas looduslikus konditsioonis. Soome maalikunstnik Akseli Gallen-Kallela alustas tööd Keitele järve ääres 1904. aasta suvel. Maal Keitele järvest on praegu eksponeeritud Rahvusgaleriis Londonis. Keitele (yhd.). Järviwiki. Ymparisto > Ylä-Keitele Print of Lake Keitele by akseli Gallen-Kallela. National Gallery Prints
Deminutiiv

Deminutiiv ehk vähendussõna on vähendava, meelitava, hellitleva tähendusega sõna. Deminutiivi vastand on augmentatiiv ehk suurendussõna. Deminutiivid ja augmentatiivid on hinnangusõnad. Eesti keeles moodustatakse deminutiive harilikult ke- või kene-tuletise abil, nt lonksuke(ne) – vrd lonks, hiireke(ne) – vrd hiir, tütreke(ne) – vrd tütar, Jaanike(ne) – vrd Jaan. Kuigi deminutiiviliide -ke(ne) on nii vormi kui tähenduse poolest eesti keeles regulaarne, on selle esinemissagedus siiski suhteliselt tagasihoidlik. Deminutiiviliide -ke(ne) harilikult sõnas tüvemuutusi ei põhjusta. Lisaks on võimalik deminutiive moodustada ka u-liite abil: poisu, poju, Jaanu (< Jaan), Riku (< Richard), kutsu, notsu, lastekeelsed kätu, kroku, lutu, potu, kõtu, punnu. u-deminutiivide puhul lisab hellust ka palatalisatsioon. Eriti hellitavalt mõjub u- ja kene-liite kooskasutus, nt kiisukene, kätukene, laevukene, lapsukene, naisukene, pojukene, Jaanukene, Lumivalguke, rumalukene. Selliseid sõnu nimetatakse topeltdeminutiivideks. Adjektiividest on võimalik deminutiive moodustada ldane-liite abil, nt lüheldane, pikaldane, vanaldane, väheldane (= väiksepoolne, väiksevõitu). Deminutiivide moodustamiseks on võimalik kasutada ka liitsõna eesosi, mis väljendavad omaduse küllust: üliväike, imepisike, ultraväike, pisitilluke, tibatilluke. Soome keeles on tavalisim deminutiivisufiks -nen, nt tyttönen (< tyttö) 'tüdruk', poikanen (< poika) 'poiss', pienoinen (< pieni) 'väike'. Hollandi keeles on deminutiivide kasutamine väga levinud. Peamisteks deminutiivisufiksiteks on -je -je, tje, -pje, -etje, -kje, nt kopje (< kop) 'tass', duimpje (< duim) 'pöial'. Suulises keeles on võimalikud ka sufiksid -ke, -eke, -ske, -ie. Lisaks nimisõnadele on hollandi keeles võimalik deminutiive moodustada ka omadus- ja määrsõnadest, nt groentje (< groen) 'roheline', zachtjes (< zacht) 'vaikselt'. Hollandi keeles leidub ka selliseid sõnu, millest on kasutuses vaid deminutiivvorm, või mille kasutamine ilma deminutiivsufiksita on ebatavaline, nt sprookje 'muinasjutt', poffertje(s) (väikesed Hollandi pannkoogid). Deminutiivtuletust peetakse lapse kõnearengu juures oluliseks grammatika harjutamise vahendiks, kuid erinevalt teistest tuletusliidetest, ei ole deminutiivtuletisel lapse sõnavara rikastamise ülesannet. Küll aga hõlbustab u-sufiksi abil deminutiivide moodustamine vormimoodustuse omandamist, nihutades muidu astmevahelduslikud sõnad teise, astmevahelduseta muuttüüpi, kus nimetava ja omastava vorm on ühesugused. On leitud, et vormihomonüümia hõlbustab just arvuka muuteparadigmadega keelte vormimoodustuse omandamist. Erelt, M., T. Erelt, K. Ross. (1997). Eesti keele käsiraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Vare, Silvi (1994). Nimi- ja omadussõnatuletus tänapäeva eesti kirjakeeles. (Doktoritöö, Tartu Ülikool). Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. Argus, R. (2008). Kuidas eesti laps vormimoodustuse omandab. Oma Keel, 1, 16−26.
Vuosaari metroojaam

Vuosaari metroojaam (soome keeles Vuosaaren metroasema, rootsi keeles Nordsjö metrostation) on maapealne metroojaam Helsingi idaosas Vuosaari linnaosas, Helsingi metroo idaharu lõppjaam. Jaam asub Vuosaari uues keskuses Columbuse kaubanduskeskuse, sotsiaalkeskuse Albatross, kultuurikeskuse Vuotalo ja Cirrus-tornitalo lähedal. Vuosaari jaam on 1,244 km kaugusel naaberjaamast Rastilast ja 16,157 km kaugusel liini teisest lõppjaamast Ruoholahtist. Jaam avati 31. augustil 1998 ning see on üks metroo uutest jaamadest.
Pfalz-Sulzbach

Pfalz-Sulzbach oli Saksa-Rooma riigi kahe eraldi osariigi nimi, paiknedes tänapäeva Saksamaal Baieri liidumaal Amberg-Sulzbachis, mida valitses Wittelsbachide haru. Pfalz-Sulzbach eraldati Pfalz-Zweibrückenist pärast hertsog Wolfgangi surma aastal 1569. Tema soov oli, et Pfalz-Sulzbach lüüakse Pfalz-Zweibrückenist lahku ja seda valitseks tema noorem poeg Otto Heinrich. Otto Heinrich suri aastal 1604 pärijateta, nii läks Pfalz-Sulzbach Pfalz-Neuburgile. Aastal 1614, pärast pfaltskrahv Philipp Ludwigi surma eraldati Pfalz-Neuburgist Pfalz-Sulzbach tema pojale Augustile. See koosnes kahest eraldiseisvast alast, mida eraldas Baieri kuurvürstkond. See piirnes läänes riigilinn Nürnbergi territooriumiga ja idas Tšehhi kuningriigiga. Augusti järglane Christian August oli salliv valitseja, kes lubas oma alluvatel valida omale usulise eelistuse, viis sisse simultankiriku, võimaldas juutidel elada Sulzbachis aastal 1666 ja rajas tähtsa trükitööstuse. Tema järglaste valitsemisajal sai selgeks, et Pfalz-Sulzbach võib pärida pärast Karl III Philippi surma Pfalzi kuurvürstkonna, kuid see toimus alles aastal 1742 Karl Theodori jaoks.
Rita Annus

Rita Annus (sündinud 9. augustil 1973) on Eesti riigiametnik. 1996. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. 2001. aastal lõpetas ta Kesk-Euroopa Ülikooli keskkonnateaduste ja -poliitika eriala magistriõppe. Aastatel 1996–2003 töötas ta Keskkonnaministeeriumis õigusbüroo juristi, õigusbüroo juhataja ja õigusosakonna juhatajana. Aastatel 2003–2007 töötas Maa-ametis nõuniku ja peadirektori asetäitjana. 18. juunist 2007 kuni 20. juunini 2008 oli ta Keskkonnaministeeriumi abiminister, seejärel 20. juunini 2013 Keskkonnaministeeriumi kantsler. Aastatel 2007–2013 oli ta Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu liige, 2007–2009 RMK nõukogu esimehe asetäitja. Aastatel 2000–2014 oli Rita Annus Reformierakonna liige. Rita Annus on olnud AEGEE-Tartu liige. "Tartu Ülikooli lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. september 2016. Vaadatud 21. detsembril 2016. Keskkonnaministeeriumi kantsleriks sai Rita Annus. ERR uudised, 19.06.2008 Väinu Rozental. Ministeeriumid on abiministri ametisse suhtunud leigelt. Äripäev, 11. juuni 2010 Vabariigi Valitsuse 19.06.2008 korraldus nr 278 "Keskkonnaministeeriumi kantsleri ametisse nimetamine". RTL 2008, 53, 748 RMK nõukogu esimeheks sai Ülle Rajasalu "Äriregistri erakondliku kuuluvuse otsing". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2017. Vaadatud 10. jaanuaril 2017. Annus, Rita (24. november 1995). "AEGEE suveülikool – Living in nature". Universitas Tartuensis : Tartu Ülikooli ajaleht. Vaadatud 20. novembril 2023. http://www.postimees.ee/teema/rita_annus Looduskaitses on käes sisulise töö aeg (Keskkonnaministeeriumi kantslerit Rita Annust intervjueerib Toomas Kukk). Eesti Loodus, 2011/1
Jõuluturg

Jõuluturg (saksa keeles Weihnachtsmarkt, ka Christkindlesmarkt, Adventsmarkt; prantsuse keeles Marché de Noël) on jõulude tähistamisega seotud tänavaturg, mis toimub tavaliselt nelja advendinädala ajal. Seda tüüpi turud pärinevad Saksamaalt, kuid tänapäeval korraldatakse neid üle kogu maailma. Saksa keelt rääkivates Euroopa maades, Ida-Prantsusmaa aladel, Šveitsis ja paljudel endistel Saksa-Rooma riigi aladel ulatub jõuluturgude ajalugu tagasi hiliskeskaega. Jõuluturgude eelkäijaks peetakse Viinis alates 1294. aastast toimunud detsembriturge. Esimesed jõuluturud toimusid Münchenis 1310. aastal, Bautzenis 1384. aastal, Frankfurdis 1393. aastal ja Augsburgis 1498. aastal. Dresdeni Striezelmarkt toimus esmakordselt 1434. aastal. Kuulsad jõuluturud toimuvad Augsburgis, Dresdenis, Erfurdis, Frankfurdis, Nürnbergis ja Stuttgardis, mis teeb neist jõulude ajal populaarsed turistide sihtkohad. Nürnbergi ja Dresdeni jõuluturge külastab igal aastal ligi kaks miljonit inimest, Stuttgardi ja Frankfurdi omi rohkem kui kolm miljonit. Saksamaa populaarseimad jõuluturud on enam kui kolme ja poole miljoni külastaja, 300 müügileti ja 45-meetrise jõulupuuga Dortmundi jõuluturg ning enam kui nelja miljoni külastajaga Kölni jõuluturg. Tallinna jõuluturg Eesti jõuluturud ja jõululaadad "German Christmas markets: Seasonal shopping at its finest". The Independent. (11.11.2012). Kasutatud 12. augustil 2016. Weihnachtsmarkt in Bautzen -Weihnachten 2016 "Christmas City Nuremberg". Stadt Nümberg. Kasutatud 08.07.2007. "Weihnachtsmärkte: Köln ist Publikumsmagnet". Topnews.de. Kasutatud 06.05.2013.
Sooideoloogia

Sooideoloogia on uskumuste, hinnangute, väärtuste ja hoiakute kogum, mille abil normaliseeritakse ja õigustatakse kehtivat soosüsteemi, ootusi naiste ja meeste sotsiaalsetele rollidele. Sooideoloogiad on uskumuste süsteemid, mis seletavad, miks ja kuidas naised ja mehed üksteisest erinevad. Nad määravad erinevuste alusel naiste ja meeste erinevad (ja tingimata ebavõrdsed) õigused, vastutuse, piirangud ja tasud ning õigustavad halvustavaid reaktsioone teisitimõtlejate suhtes. Konservatiivsed ja traditsioonilised sooideoloogiad on uskumuste süsteemid, mis seletavad, miks ja kuidas naised ja mehed üksteisest erinevad; määravad nende erinevuste alusel naiste ja meeste erinevad (ja tingimata ebavõrdsed) õigused, vastutuse, piirangud ja tasud. Egalitaarsed ja liberaalsed sooideoloogiad on uskumuste süsteemid, mis tunnistavad naiste ja meeste võrdväärsust, eeldavad naiste ja meeste võrdset kohtlemist, toetavad egalitaarset tööjaotust. Sooideoloogia lähtub inglise keeles eristatavast m6istetest: sex ja gender. Eesti keeles selline erisus puudub. Eesti keeles kasutatakse m6istet bioloogiline sugu, millega m6eldakse sünnipäraseid sootunnuseid ja ühiskondlik sugu millega m6eldakse ühiskondlik ajaloolisi käitumismustreid (riietumine, käitumine jms). Sooline võrdõiguslikkus Sooroll Aro Velmet, Sooideoloogia ajaloost, ajakiri Sirp 12, 2016.
UEFA Superkarikas 2017

UEFA Superkarikas 2017 (inglise keeles 2017 UEFA Super Cup) või 2017. aasta UEFA superkarikavõistluste finaal oli 42. UEFA Superkarika finaalmäng. Võistlust korraldab UEFA ja osalejateks on kahe tugevaima Euroopa klubijalgpalli võistluste, UEFA Meistrite Liiga ja UEFA Euroopa Liiga, valitsevad meistrid. Selles kohtumises osalevad UEFA Meistrite Liiga 2016/17 ja UEFA Euroopa Liiga 2016/17 võitjad. Mäng toimus 8. augustil 2017 Skopjes Philip II Arenal ning oli esimene UEFA finaal, mis toimus Põhja-Makedoonias. Vastavalt Prahas toimunud UEFA täitevkomitee istungile teatati 30. juunil 2015, et finaalmäng toimub Philip II Arenal. Meistrite Liiga võitjad v Euroopa Liiga võitjad UEFA Meistrite Liiga finaal 2017 UEFA Euroopa Liiga finaal 2017 "FYR Macedonia to host 2017 UEFA Super Cup". UEFA.com. 30. juuni 2015. UEFA Super Cup (ametlik koduleht)
Imany

Imany (õieti Nadia Mladjao; sündinud 5. aprillil 1979 Martiguesis Bouches-du-Rhône'is Prantsusmaal) on Komoori päritolu Prantsuse poplaulja. Tema 2011. aastal ilmunud debüütalbum "The Shape of a Broken Heart" pälvis Prantsusmaal ja Kreekas plaatinaplaadi ning Poolas kolmekordse plaatinaplaadi auhinna. 2016. aastal ilmus tema teine album "The Wrong Kind of War".
18 (Tallinna bussiliin)

18 on Tallinna bussiliin, mis sõidab Virust Laagrisse. Väljumised 15–40 minuti tagant Bussiliin rajati 1954. aastal, mil see sõitis kesklinnast Jannseni peatusse. 1950. ja 1960. aastatel läbis bussiliin ka Pelgulinna. 1966. aastal hakkas sõitma ekspressliin 14, mille marsruut kattub suures osas 18 omaga. 2019. aastal muutus bussiliini lõpp-peatuseks Nõlvaku seoses Veskitammi ristmiku ümberehitusega ja endine lõpp-peatus Laagri suleti. Kohalike nõudmistele vastu tulles otsustati luua liin 18A, mille lõpp-peatuseks on Urda ja mis teeb ümberpöörde Topi viaduktil. Klemet, Andrus (14. veebruar 2011). "Nõmme bussiliiklusest". Nõmme Sõnumid. Vaadatud 26.02.2020.