laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Andreas Konstantinoopolist

Andreas Konstantinoopolist ehk Kristuse pärast meeletu Andreas (kreeka keeles Ἀνδρέας ὁ Σαλός; suri 936) on õigeusu pühak, Kristuse pärast meeletu. Tema mälestuspäev on 15. oktoober. Andreas oli sünnilt slaavlane ja Konstantinoopoli kodaniku Theognostuse ori, teenides teda ihukaitsjana. Hiljem sai temast Kristuse pärast meeletu ja peremees vabastas ta orjusest. Andreas elas alandlikkuses ja kannatlikkuses ilma püsiva peavarjuta ja armuandidest; igal ööl palvetas ta öö läbi Jumala poole. Talle sai osaks palju nägemusi, sealhulgas Konstantinoopoli langemisest, nn püha Andrease apokalüpsis. Temale omistatakse nägemus Jumalaema ilmumisest Blachernae Maarja kirikus linna piiramise ajal – ta nägi, kuidas Maarja pärast altaris nuttes palvetamist laotas kirikusse kogunenud usklike kohale oma liniku. Andreas küsis oma õpilaselt Epifaniuselt: "Kas sa näed meie Valitsejannat, Maailma Kuningannat?" – "Näen, minu vaimulik isa," vastas õpilane. Kui nad jutustasid nägemusest teistele, taandusid vaenuväed linna alt. Seda imepärast sündmust tähistatakse Jumalaema kaitsmise pühana. Andreas suri 936. aastal. Vanim kreekakeelne allikas tema hagiograafiaga on 10. sajandist pärit untsiaalkirjas vihikuke (24 lehte) Münchenis. See on tõlgitud ka kirikuslaavi ja gruusia keelde. J. Sanidopoulos. Life and Visions of St. Andrew the Fool For Christ. - Orthodox Christianity then and now (blogi) 19208 Icon "The Intercession of the Holy Virgin" Estonian Orthodox Church of Vändra, second half of the 19th century (oil, Board, brass) (kirjeldus, koostanud Sirje Simson). - Stolen National Monuments. - Kultuurimälestiste register Kristuse pärast meeletu Andrease elulugu, 1. osa Kristuse pärast meeletu Andrease elulugu, 2. osa ja lisad Blessed Andrew the Fool-For-Christ at Constantinople. - OCA L. Rydén. The Date of the "Life of Andreas Salos". - Dumbarton Oaks Papers, Vol. 32 (1978), pp. 127+129-155. Dumbarton Oaks, Trustees for Harvard University
Jo Inge Berget

Jo Inge Berget (sündinud 11. septembril 1990 Hadelandis) on Norra jalgpallur, kes mängib parema äärepoolkaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis Malmö FF. Ta alustas klubikarjääri Norra klubis Lyn. Norra kõrgliigas debüteeris ta 2008. aastal. 2008. aasta juulis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Udinese, kuid ta sai mänguaega vaid Udinese noortevõistkonnas. 2009. aasta märtsis naasis ta laenule Lyni. Aastatel 2010–2011 oli ta laenul Norra kõrgliigaklubis Strømsgodset. Aastatel 2011–2014 mängis Berget Norra kõrgliigaklubis Molde. Aastatel 2011 ja 2012 tuli ta klubiga Norra meistriks. 2014. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Cardiff City, kus peatreeneriks oli äsja saanud Ole Gunnar Solskjær, kes oli eelnevalt juhendanud just Moldet. Cardiff City meeskonnas debüteeris ta 15. veebruaril 2014 mängus Wigan Athleticu vastu. Nädal aega hiljem debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas mängus Hull City vastu, kuid see jäi Bergeti viimaseks mänguks Cardiff Citys. 2014. aasta juulis läks ta Berget laenule Šotimaa kõrgliigaklubisse Celtic. 16. augustil 2014 lõi ta Celticu hooaja esimeses kodumängus kaks väravat Dundee Unitedi vastu. 2015. aasta jaanuaris lõpetati osapoolte kokkuleppel tema leping Cardiff Cityga ning samal kuul sõlmis ta kolmeaastase lepingu Malmöga. 19. augustil 2015 lõi ta UEFA Meistrite Liiga play-off-voorus kaks väravat oma endise koduklubi Celticu vastu ning aitas Malmö koguskooriga 4:3 Meistrite Liiga alagrupiturniirile. Aastatel 2016 ja 2017 tuli ta Malmöga Rootsi meistriks. 2017. aastal lõi Berget Rootsi kõrgliigas kümme väravat ning oli sellega Malmö suurim värvalööja. 2018. aastal mängis ta Major League Socceri klubis New York City FC. 2019. aasta märtsis naasis Berget Malmösse. Norra jalgpallikoondises debüteeris Berget 18. jaanuaril 2012 mängus Tai vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. septembril 2015 EM-i valikmängus Horvaatia vastu. Strømsgodset NM Cupen: 2010 Molde Tippeligaen: 2011, 2012 NM Cupen: 2013 Malmö FF Allsvenskan: 2016, 2017, 2020, 2021 Svenska Cupen 2021–22 https://www.transfermarkt.com/jo-inge-berget/profil/spieler/73323 (vaadatud 5.7.2022) "Cardiff City sign Norway forward Jo Inge Berget". BBC Sport. BBC. 24.1.2014. Vaadatud 5.7.2022 "Välkommen till MFF, Jo Inge Berget". mff.se. Malmö FF. 19.1.2015. Vaadatud 5.7.2022 "Välkommen tillbaka till MFF, Jo Inge Berget!". Malmö FF. 7.3.2019. Vaadatud 5.7.2022  Jo Inge Berget – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Olevi

Olevi on mehenimi. 2018. aasta seisuga oli see Eestis haruldane nimi (vähem ku viiel mehel). Olevi Kull ... https://www.stat.ee/nimed/Olevi (vaadatud 5.07.2022) Olevi statistikaameti andmebaasis
Sibai

Sibai (vene ja baškiiri Сибай) on linn Venemaal Baškortostani Vabariigis. Moodustab linnaringkonna. Asub 464 km Ufast kagus Lõuna-Uuralite jalamil. Asula sai linnaõigused 1955. aastal. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sibais 62 763 elanikku, neist 53% baškiirid, 35,6% venelased ja 8,3% tatarlased. Linnas tegutseb Baškiiri Riikliku Ülikooli Sibai instituut. Sibais kaevandatakse vase- ja tsingimaaki. Seal on üks Venemaa suurimaid avakaevandusi. Selle läbimõõt on umbes 2 km ja sügavus üle 500 meetri. https://sibay.bashkortostan.ru/
Mesikollane

Mesikollane ehk meekollane on üks kollastest värvitoonidest, mee värvi soojatooniline särav- kuni sügavkollane värvus. Seostub läbipaistvuse, soojuse, magususega. Nagu merevaikkollase puhul kasutatakse värvinimetust pigem läikivate või läbipaistvate objektide kohta, kuid ka tekstiilide, lõngade, klaasi ja plasti värvuse kirjeldamiseks. Mesi Mesi ja vahaküünlad Mesi koos kärgedega Täis meepurgid Töömesilased ja värske mesi kärjekannudes Mesikollast värvi on berülli kollane erim heliodoor Meekarva mineraal griinokiit (koos hemimorfiidi ja sfaleriidiga) RAL Classic värvikaardi toon 1005 Honiggelb on soe tumedam kollane. Pantone värvikaardi toon 16-0946 Honey on kergelt sinepikollase varjundiga tume kollane, 16-1143 Honey Yellow peaaegu ookerkollane, 15-1142 Honey Gold sellest heledam ookerjas, 17-1047 Honey Mustard eelmistest pruunikam tumekollane toon. Veebivärv Honey on tume veidi oranžikas kollane, Honey Yellow veidi sinepikollase poole kalduv tumedam kollane. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2022. Vaadatud 5. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.ralcolorchart.com/ral-classic/ral-1005-honey-yellow https://www.eki.ee/dict/ekss/index.cgi?Q=mesikollane&F=M "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuli 2022. Vaadatud 5. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuli 2022. Vaadatud 5. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuli 2022. Vaadatud 5. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuli 2022. Vaadatud 5. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Honey Color. - color-name.com Honey Yellow Color. - color-name.com
Shamrock Rovers F.C.

Shamrock Rovers Football Club (iiri keeles Cumann Peile Ruagairí na Seamróige) on Iirimaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Dublini eeslinnas Tallaghtis. See mängib Iirimaa kõrgliigas League of Ireland Premier Division. Klubi on asutatud 1899. aastal. Iirimaa kõrgliigas debüteeriti hooajal 1922/23 ja kohe esimesel hooajal tuldi Iirimaa meistriks. 20. sajandi keskpaigaks oli Shamrock Roversist saanud Iirimaa edukaim jalgpalliklubi, kui oli võitnud 44 turniiri. Shamrock Rovers on 20-kordse Iirimaa meistrina riigi edukaim klubi. Samuti on see enim Iirimaa karikavõistlusi võitnud klubi (25 võitu), kuigi 21. sajandil on Shamrock Rovers Iirimaa karika võitnud vaid korra, 2019. aastal. Hooajal 2011–12 osales Shamrock Rovers UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril ning see oli esimene kord, kui Iirimaa klubi oli jõudnud Euroopa klubide sarjas alagrupiturniirile. Alates 2009. aastast on klubi kodustaadion olnud Tallaght Stadium, mis mahutab 8000 pealtvaatajat. Alates 1926. aastast on klubi traditsioonilised värvid olnud valge ja roheline. Shamrock Roversi suurim rivaal on Bohemians. 2023. aasta hooaja seisuga Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. League of Ireland/League of Ireland Premier Division: 21 Võidud (21): 1922–23, 1924–25, 1926–27, 1931–32, 1937–38, 1938–39, 1953–54, 1956–57, 1958–59, 1963–64, 1983–84, 1984–85, 1985–86, 1986–87, 1993–94, 2010, 2011, 2020, 2021, 2022, 2023 FAI Cup: Võidud (25): 1924–25, 1928–29, 1929–30, 1930–31, 1931–32, 1932–33, 1935–36, 1939–40, 1943–44, 1944–45, 1947–48, 1954–55, 1955–56, 1961–62, 1963–64, 1964–65, 1965–66, 1966–67, 1967–68, 1968–69, 1977–78, 1984–85, 1985–86, 1986–87, 2019 League of Ireland First Division Võidud (1): 2006 League of Ireland Shield: Võidud (18): 1924–25, 1926–27, 1931–32, 1932–33, 1934–35, 1937–38, 1941–42, 1949–50, 1951–52, 1954–55, 1955–56, 1956–57, 1957–58, 1962–63, 1963–64, 1964–65, 1965–66, 1967–68 League of Ireland Cup: Võidud (2): 1976–77, 2013 Dublin City Cup: 10 Võidud (10): 1944–45, 1947–48, 1952–53, 1954–55, 1956–57, 1957–58, 1959–60, 1963–64, 1966–67, 1983–84 FAI Super Cup: Võidud (1): 1998–99 President of Ireland's Cup: Võidud (1): 2022 Koduleht
Sligo Rovers F.C.

Sligo Rovers Football Club (iiri keeles Cumann Peile Ruagairí Shligigh) on Iirimaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Sligos. See mängib riigi kõrgliigas Premier Division. Klubi on asutatud 1928. aastal. Iirimaa kõrgliigas debüteeris Sligo Rovers 1934. aastal. Esimest korda tuldi Iirimaa meistriks oma kolmandal hooajal, 1936/37. Iirimaa meistriks on Sligo Rovers tulnud veel hooajal 1976/77 ja 2012. aastal. Iirimaa karikavõistlused on võidetud viiel korral. Alates 1928. aastast on klubi kodustaadion olnud The Showgrounds. League of Ireland/Premier Division: Võitja (3): 1936–37, 1976–77, 2012 FAI Cup: Võitja (5): 1982–83, 1993–94, 2010, 2011, 2013 League of Ireland Cup: Võitja (2): 1997–98, 2010 League of Ireland First Division: Võitja (2): 1993–94, 2005 Dublin City Cup: Võitja (1): 1936–37 Sander Puri (2015. aastal 27 liigamängu, 4 väravat) Frank Liivak (2022–) Ametlik koduleht
Mangokollane

Mangokollane on särav veidi oranži poole kalduv kollane värvitoon, mis sarnaneb mango viljaliha värvusega. Mango-nimega värvused võivad olla antud ka vilja enda värvuse järgi, mis varieerub tugevalt. Kasutatakse eelkõige moes ja sisekujunduses tekstiilide värvuse kirjeldamiseks. Terve ja poolik mango Vilja tükeldamine serveerimiseks Mangokollased promosärgid RAL Design värvikaardi toon 050 70 60 Mangoorange on soojatooniline oranžikasroosa      , toon 075 60 50 Mangobraun tume ookerkollane      . Pantone värvikaardi toon 17-1446 Mango on tume pruunikas tuhmpunane      , toon 15-0960 Mango Mojito peaaegu pruunikaskollane      , toon 14-1140 Iced Mango erk oranžkollane      . ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvinimede käsiraamat "Color: universal language and dictionary of names" määratleb mangovärvi (Mango) pruunikasoranžina või helepruunina          . Veebivärv Mango on soojatooniline kollane      . Melonikollane Aprikoosikollane https://htmlcolorcodes.com/colors/mango/ https://www.ralcolorchart.com/ral-design/ral-050-70-60 https://www.ralcolorchart.com/ral-design/ral-075-60-50 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuli 2022. Vaadatud 5. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuli 2022. Vaadatud 5. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuli 2022. Vaadatud 5. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://archive.org/details/coloruniversalla00kell/page/124/mode/2up?q=mango
Davlekanovo

Davlekanovo (vene Давлеканово; baškiiri Дәүләкән) on linn Venemaal Baškortostani Vabariigis, Davlekanovo rajooni halduskeskus. Asub Djoma jõe ääres, umbes 90 km Ufast loodes. 1942. aastal sai linnaõigused. Venemaa 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Davlekanovo elanikest venelasi 47,1%, baškiire 26%, tatarlasi 17,9%, ukrainlasi 4,4%, tšuvašše 1,3% ja teistest rahvustest inimesi 3,3%. Davlekanovos on sündinud Ljudmila Ulitskaja.
Claude Gonçalves

Joaquim Claude Gonçalves Araújo (sündinud 9. aprillil 1994 Proprianos) on Portugali jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Bulgaaria kõrgliigaklubis Razgradi Ludogorets. Ta sündis Korsikal ja alustas klubikarjääri Korsika jalgpalliklubis AC Ajaccio. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 2013. aasta septembris. 2016. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Tondela. Hooajal 2018/19 mängis Gonçalves Prantsusmaa esiliigaklubis Troyes. 2019. aasta suvel naasis ta Portugali kõrgliigasse, sõlmides lepingu Gil Vicentega, kus mängis kaks hooaega. 2021. aasta mais liitus ta Razgradi Ludogoretsiga. Hooajal 2021/22 tuli ta klubiga Bulgaaria meistriks. 2014. aastal mängis Gonçalves viiel korral Portugali kuni 20-aastaste koondises. Razgradi Ludogorets Bulgaaria kõrgliiga: 2021–22 Bulgaaria superkarikas: 2021
Vaseroheline

Vaseroheline ehk verdigris, ka aerugo on sinakasrohelise värvusega anorgaaniline tehislik värvipigment, mis oli maalikunstis pigmendina kasutusel alates keskajast kuni 17. sajandini. Pigmenti valmistati äädikhappes vaselaaste oksüdeerides. Nimetus verdigris pärineb vanaprantsuse verte grez'ist ehk vert-de-Grèce' ist ('Kreeka roheline'). Pigment on tagasihoidliku katvusega, sinakasrohelise värvusega, mis oli kuni 19. sajandini olemasolevatest värvipigmentidest (roheline muld, malahhiit, verdigris) saadav säravaim roheline värvitoon. Sageli kasutati seda pigmendi läbipaistvust ära kasutades laseeriva kihina (vaseresinaat) plii-tinakollasel või pliivalgel, või siis segati roheline pigment emma-kummaga. Vaseroheline on keemiliselt väga ebastabiilne, kõige ebapüsivam kõigist vasevärvidest - aja jooksul muutub see tumepruuniks või mustaks. Ühend on väga mürgine - tänapäeval seda seetõttu enam ei kasutata. Vaseroosteroheline Verdigris. - ColourLex Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001 "Verdigris. - Pigments through the Ages". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. mai 2022. Vaadatud 5. juulil 2022. Verdigris. - ColourLex Verdigris. - Pigments through the Ages Verdigris. - CAMEO Verdigris. Kremer-Pigemente Verdigris. Cornelissen hoakley March 8, 2018 Pigment: Copper rust, Verdigris and Copper Resinate - The Eclectic Light Company
Grant Holloway

Stanley Grant Holloway (sündinud 19. novembril 1997 Chesapeake'is Virginias) on USA kergejõustiklane (tõkkejooksja). Holloway alustas kergejõustikutreeninguid oma isa Stani käe all. 2017. aastal astus ta Florida Ülikooli ning võistles NCAA võistlustel lisaks põhialale tõkkesprindile edukalt sprintides, teatejooksudes ja hüppealadel. 2019. aastal pälvis ta USA parimale ülikoolis õppivale kergejõustiklasele antava The Bowermani auhinna. 2019. aastal pääses Holloway USA kergejõustikukoondisse. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli ta 110 meetri tõkkejooksus maailmameistriks tulemusega 13.10. 2021. aastal püstitas ta Birminghamis 60 meetri tõkkejooksu maailmarekordi 7.29. Sama aasta suvel toimunud olümpiamängudel Tokyos võitis Holloway hõbemedali Hansle Parchmenti järel. 2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis Holloway kulla tulemusega 7.39. Poolfinaalis jooksis ta maailmarekordit kordava aja 7,29. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is tuli ta ajaga 13.03 teist korda tõkkesprindi maailmameistriks. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta 110 meetri tõkkejooksus kuldmedali Hansle Parchmenti ja Daniel Robertsi ees ajaga 12,96. 2024. aasta veebruaris jooksis Holloway Albuquerque'is 60 meetri tõkkejooksus maailmarekordi 7,27, ületades enda nimel olnud varasema rekordi kahe sajandikuga. Sama aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta 60 meetri tõkkejooksus Lorenzo Simonelli ja Just Kwaou-Mathey ees võistluste rekordit kordava ajaga 7,29. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli ta 110 meetri tõkkejooksus olümpiavõitjaks, joostes poolfinaalis aja 12,98 ja finaalis 12,99. Välisrekordid Siserekordid https://www.worldathletics.org/athletes/united-states/grant-holloway-14516985 Grant Holloway Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Kristuse pärast meeletu

Kristuse pärast meeletus (kreeka keeles διά Χριστόν σαλότητα, kirikuslaavi keeles оуродъ, юродъ, omadussõnana юро́дивый) on mõiste käitumise kohta, mille puhul usklik kristlane annab ära kogu oma vara, et hakata elama askeesis, ja eirab teadlikult ühiskondlikke norme usuliste eesmärkide saavutamiseks. Kristuse pärast meeletud on sageli käitunud väljakutsuvalt ja ebakonventsionaalselt, on teinud ettekuulutusi ja varjanud oma vagadust. Väljend esineb Pauluse esimeses kirjas korintlastele: "meie oleme ogarad Kristuse pärast, aga teie olete arukad Kristuses; ..." (4:10), samuti arutleb ta tarkuse ja narruse üle muudes kirjakohtades nagu "Jumala juures on ju praeguse maailma tarkus narrus, sest on kirjutatud: "Tema tabab targad nende riugastelt."" (3:19 (Piibel 1968)) ja "Kuna maailm Jumala tarkuses ei tundnud Jumalat ära tarkuse abil, siis oli Jumalale meelepärane päästa selle narri kuulutuse kaudu need, kes usuvad" (1:21 (Piibel 1968)). Kreekakeelne sõna Kristuse pärast meeletu kohta on salos. Kirikuslaavi keeles on pühakuna austatud meeletu kohta kasutatud tiitlina sõna блаженный 'õnnis'. Varaseim teadaolev Kristuse pärast meeletuks peetud pühak oli nunn Isidora Tabenna kloostrist, kuid sõna ilmus Bütsantsi hagiograafiatesse pärast 5. sajandit. Emesa abba Siimeoni, kes võis olla ka tegelikult vaimuhaige, hakati pidama Kristuse pärast meeletute kaitsepühakuks. Väga tugevasti juurdus "pühade hullude" praktika keskaegses Moskoovias, oletatavasti alates 14.–15. sajandist. Vene Õigeusu Kiriku pühakute loendis on kokku 36 Kristuse pärast meeletut. Meeletu (jurodivõi) Venemaa versioonis oli loomult ambivalentne: ta mõistusevastane käitumine võis olla tõeline või teeseldud, kuid oli alati tahtlik, irriteeriv ja provotseeriv, ja seda peeti jumaliku inspiratsiooni ilminguks – usuti, et meeletu suu läbi kõneleb Jumal. Meeletul oli lubatud öelda välja tõdesid, mida tavalised inimesed ei võinud ja ta esitas neid sageli mõistatuste või tähendamissõnade vormis. Suhetes tsaariga oli meeletul eriline staatus, see asus väljaspool maist kontrolli ja kohtumõistmist. Isidora Tabennast (4. sajandil) Siimeon Emesast (6. sajandil) Andreas Konstantinoopolist (10. sajandil) Prokopi Ustjugist (13.–14. sajand) Vassili Moskvast (15.–16. sajandil) Ioann Moskvast (16. sajandil) Ksenia Peterburist (18.–19. sajandil) https://piibel.net/est_68/1kr-4.html https://piibel.net/est_68/1kr-3.html https://piibel.net/est_68,est_97/1kr-1.html
Sergi (Družinin)

Sergi (vene keeles Сергий; kodanikunimega Ivan Prohhorovitš Družinin; 20. juuni 1863 Novoje Selo – 17. september 1937 Joškar-Ola), oli Vene Õigeusu Kiriku vaimulik. Aastatel 1924–1927 oli ta Leningradi piiskopkonna vikaarpiiskop tiitliga Narva piiskop.
Jesper Karlström

Jesper Kewe Karlström (sündinud 21. juunil 1995 Stockholmis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Poola kõrgliigaklubis Poznańi Lech ja Rootsi jalgpallikoondises. Aastatel 2001–2004 kuulus ta jalgpalliklubisse Hammarby IF. Seejärel liitus ta IF Brommapojkarnaga. Brommapojkarna meeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas 2013. aasta juulis. Rootsi kõrgliigas lõi ta esimese värava 3. mail 2014 mängus IFK Norrköpingi vastu. 2014. aasta hooaja lõpus langes Brommapojkarna Rootsi kõrgliigast välja, kuid Karlström jätkas mängimist Rootsi kõrgliigas, sõlmides nelja-aastase lepingu Djurgårdensiga. Djurgårdensis mängis ta aastatel 2015–2020 ja tuli 2019. aastal klubiga Rootsi meistriks. 2020. aasta detsembris sõlmis ta Poznańi Lechiga lepingu, mis kehtib 2024. aasta juunini. Hooajal 2021/22 tuli ta Poznańi Lechiga Poola meistriks. Rootsi jalgpallikoondises debüteeris Karlström 11. jaanuaril 2018 sõprusmängus Taani vastu. Djurgårdens IF Allsvenskan: 2019 Svenska Cupen: 2017–18 Poznańi Lech Ekstraklasa: 2021–22 https://int.soccerway.com/players/jesper-karlstrom/228893/ (vaadatud 5.7.2022) "Jesper Karlström klar för DIF". Djurgårdens IF. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2015. Vaadatud 26. veebruaril 2015. "Jesper Karlström od stycznia piłkarzem Lecha". Lech Poznań. 2. detsember 2020. Vaadatud 12. detsembril 2020.
Pieter Bergsma

Pieter Bergsma (21. juuni 1927 Wartena – 21. juuni 2012 Terwispel) oli Hollandi kabetaja. Kokku osales ta Hollandi meistrivõistlustel 18 korda ning võitis need 1968. aastal. Lisaks sellele pälvis ta veel kolm hõbedat (1954, 1963, 1971) ning kaks pronksi (1951 ja 1974). Euroopa meistrivõistlustel oli ta kaks korda neljas (1971 ja 1974).
Pedro Rebocho

Pedro Miguel Braga Rebocho (sündinud 23. jaanuaril 1995 Évoras) on Portugali jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Poola kõrgliigaklubis Poznańi Lech. Aastatel 2004–2007 kuulus ta kodulinnaklubisse Juventude de Évora. Seejärel liitus ta Lissaboni Benfica noortesüsteemiga. Ta mängis Benfica noortevõistkonnas ja aastatel 2014–2016 klubi reservmeeskonnas Portugali esiliigas, kuid klubi põhimeeskonnas ta debüüti ei teinud. 2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Moreirense. 2017. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Guingamp. Hooajal 2019/20 oli ta laenul Türgi kõrgliigaklubis Beşiktaş ja hooaja 2020/21 teisel pool Portugali kõrgliigaklubis Paços Ferreira. 2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Poznańi Lechiga. Hooajal 2021/22 tuli ta Poznańi Lechiga Poola meistriks. Aastatel 2010–2017 mängis Rebocho Portugali noortekoondistes. 2014. aastal võitis ta Portugali kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Moreirense Taça da Liga: 2016–17 Lech Poznań Ekstraklasa: 2021–22 "Pedro Rebocho piłkarzem Lecha Poznań" [Pedro Rebocho a Lech Poznań player]. Lech Poznań. 23. august 2021. Vaadatud 23. augustil 2021.
Sergio Padt

Sergio Vincenzo Roberto Padt (sündinud 6. juunil 1990 Haarlemis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib väravavahina Bulgaaria kõrgliigaklubis Razgradi Ludogorets. 2007. aastal liitus ta Amsterdami Ajaxiga. Klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi. 2010. aasta alguses läks ta laenule Hollandi esiliigaklubisse HFC Haarlem. Hollandi esiliigas debüteeris Padt 22. jaanuaril 2010 mängus SBV Excelsiori vastu, kuid see jäi tema ainsaks mänguks Haarlemis, kuna klubi läks varsti pankrotti. Hooajal 2010/11 oli Padt Ajaxist laenul Hollandi esiliigaklubis Go Ahead Eagles. Aastatel 2011–2014 mängis ta Belgia kõrgliigaklubis Gent. Aastatel 2014–2021 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis FC Groningen ning oli seal kõik seitse hooaega klubi esiväravavaht. 2015. aastal võitis ta Groningeniga Hollandi karikavõistlused. 2021. aasta juunis liitus ta Razgradi Ludogoretsiga. Hooajal 2021/22 tuli ta klubiga Bulgaaria meistriks. Padt mängis Hollandi kuni 17-aastaste ja kuni 21-aastaste koondistes. Hollandi jalgpallikoondisse kutsuti ta esmakordselt 2018. aasta mais, kuid koondisedebüüti pole ta seni teinud. Ta on Itaalia päritolu. Groningen KNVB beker (1): 2014–15 Razgradi Ludogorets Bulgaaria kõrgliiga: 2021–22 "Privacyinstellingen op VI.nl". www.vi.nl. Vaadatud 2. juunil 2018.
Šruti

Šruti (sanskriti keeles śruti , 'kuuldu, kuulutus') on hinduismi pühakirjatekstide alajaotus smriti kõrval. Šruti on ilmutatud ja igavene sõnum, seevastu smriti on inimeste loodud pühakiri. Šruti on sisuliselt veedade kirjandus, mille hulka kuuluvad veedad, aranjakad, braahmanad ja upanišadid. Ida mõtteloo leksikon: Šruti[1]
Bengtskäri lahing

Bengtskäri lahing oli Nõukogude vägede ebaõnnestunud dessant Soome Bengtskäri saarele 26. juulil 1941 Jätkusõja käigus. Jätkusõda