laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Steinach am Brenner

Steinach am Brenner on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1048 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 28 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3471 inimest. Vald paikneb Innsbruckist 31 km lõunas ja 12 km Itaalia piirist, Wipptalis Silli jõel Gschnitztali hargnemiskohas. Steinachisse viib maantee B182. Brenneri raudteel on Steinach in Tiroli raudteejaam. Wipptali lääneküljel kulgeb küla üldpinnast kõrgemal kiirtee A13. Esimene dokumenteeritud Steinach am Brenneri asula ulatub tagasi aastasse 985, kui Muroni-nimeline küla paiknes künkal St. Ursula kiriku lähedal. Tänapäevast nime on esimest korda mainitud aastal 1220, see tuleneb ilmselt sõnast "Stein", kuna paigas on palju suuri kive. 1349. aastal koliti kohus jäädavalt Aufensteinist Navisi oru suudmes Steinachisse, samas kirik kuulus Matrei am Brenneri kihelkonda. 1407. aastal kuulutati see turuvallaks, samuti aastal 1574 ning kinnitati veel aastal 1639. Tänu oma transiidipositsioonile oli Steinach aastate jooksul puhkekoht paljudele isiksustele, nagu Karl V, Ferdinand I (1530) ja paavst Pius VI (1782). Andreas Hofer viis Tirooli mässu ajal mõnikord oma peakorteri sinna ja otsustas 3. novembril 1809 seal alla anda. 1936. aastal taastas Steinach oma ametliku turuvalla staatuse. Teise maailmasõja ajal pommitati Steinachit mitu korda raudteeliini pärast. Aastatel 1337–1353 ehitatud kirik oli algselt kabel, mis oli pühitsetud pühale Erasmusele, Quirinole ja Christopherile. 16. sajandi alguses keiser Maximiliani ajal laskis Franz de Paula Penz ehitada uue barokkstiilis kiriku, mis pühitseti pühale Erasmusele. 1853. aastal hävitas Steinachi suur tulekahju ka kiriku ja kaks aastat hiljem ehitati see Joseph von Stadli juhtimisel taas üles. Seda iseloomustavad aukartustäratav fassaad kahe torniga ja romaani portikus. Kirikul, aastast 1891 kihelkonna, on särav suurte akendega apsiid, liigaltar ja freskod laes. Oreli ehitas Orgelbau Pirchner. St. Ursula kirikut Mauernis on mainitud aastal 985 kui paiga vanimat ja selles on siiani säilinud Antiik-Rooma struktuure. Hoone sisemust renoveeriti 1678. aastal, millega viidi altar hilisgooti stiili. Kiriku kõrval oli algselt kalmistu, mis 1483. aastal Steinachi viidi. St. Ulrichi kirik Tienzensi külas, kunagi Augsburgi piiskopi alluvuses, ehitati 1306. aastal ja renoveeriti 1732. aastal barokkstiilis. Martin Knoller (18. november 1725 Steinach am Brenner – 24. juuli 1804 Milano), freskomaalija Lõuna-Saksamaal ja Austrias Georg Luger (1849 Steinach am Brenner – 1923 Berliin), leiutaja ja relvatehnik Alfons Graber (1901 Steinach am Brenner – 1990, Steinach am Brenner), maalikunstnik Heinrich Messner (1. september 1939 Steinach am Brenner – ), mäesuusataja Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019. www.steinach.tirol.gv.at Wipptal
Vanatoa tamm

Vanatoa tamm on kaitsealune tamm Rapla maakonnas Rapla vallas Tõrma külas endise Vanatoa talu alal. Puu võeti kaitse alla 1961. aastal. Vanatoa tamm keskkonnaportaalis (vaadatud 05.04.2018) Vanatoa tamm keskkonnaportaalis
Lyduokiai mõis

Lyduokiai mõis või Kurėjai mõis (leedu keeles Lyduokių dvaras või Kurėjų dvaras) on endine mõis Leedus Ukmergė rajoonis Lyduokiai vallas Lyduokiais. Mõisakompleks on kohaliku tähtsusega muinsuskaitsealune objekt. Lyduokiai mõisa on esmamainitud aastal 1499, mil selle omanik oli B. Petkevičius. XVII sajandil läks see Dambrauskaste kätte, alates XVIII sajandist kuulus mõis aga Moriconidele. See suguvõsa rajas ka mõisakompleksi. XIX sajandi lõpus läks mõis Kossakowskite valdusse. Vaitkuškise mõisa omaniku Stanislovase surma järel jagati tema vanavara kollektsioon laiali, uus omanik annetas sealjuures 2277 raamatut ka kohaliku raamatukogu tarbeks. Suur osa mõisa varadest sattus sealjuures Lyduokiai mõisa, sealhulgas 1347 raamatut. Tänapäeval on osa neist raamatutest hoiul Vilniuses Leedu rahvusraamatukogus. XX sajandi alguses rajasid mõisnikud mõisa põllumajanduskooli. Aastal 1922 jagati suur osa mõisa maadest uusmaasaajatele. Aastal 1931 kolis mõisa peahoonesse kohalik kool, ent kuna vana puidust hoone oli avariilises seisukorras, siis ehitati selle asemele aastal 1936 uus hoone. Umbkaudu samal ajal asutati mõisale kuuluvas Felinka karjamõisas lindude tõuaretusjaam. Lyduokiai mõisa peahoone oli ampiirstiilis kõrgel soklil asuv nelinurkse põhiplaaniga hoone. See lammutati uue koolimaja rajamisel aastal 1936. Tegemist oli ainsa puidust ehitisega mõisakompleksis, ülejäänud hooned olid kivist ja on suuremalt jaolt säilinud. Unikaalne on mõisa tall, millega on arhitektuuriliselt kõige sarnasem Žagarė mõisa tall. Säilinud on veel kaks teenijate maja, kaks laohoonet, jääkelder, sepikoda, betoonist trepid, torn ja mesiniku majakese varemed. Mõisakompleksi ümbritseb XIX sajandi keskpaigas rajatud prantsuse park, mille pindala on 7 hektarit. Lisaks on alles mõisakompleksi juurde kuulunud tiigid. Teenijate majad Tall "Kultūros vertybių registras". Vaadatud 6. aprillil 2018. „Lyduokių seniūnija“. vilnijosvartai.lt. “Magazyn Wilenski” 1999 m. Nr. 2 – 5 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2018. Vaadatud 6. aprillil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Antoni Urbański: Podzwonne na zgliszczach Litwy i Rusi, (II cz. książki Memento kresowe). Warszawa: 1928, lk. 150. Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (leedu keeles) Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiplaan (leedu keeles) Video mõisakompleksist
Veski jugapuu

Veski jugapuu on kaitsealune jugapuu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Õngu külas Veski talu alal. Puu võeti kaitse alla 1962. Varem oli kaitse all ka sealsamas kasvanud teine jugapuu, ent see on tänaseks hävinud. Puu ümbermõõt on 64 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 8 m. Veski jugapuu keskkonnaportaalis (vaadatud 05.04.2018) Veski jugapuu keskkonnaportaalis
Viimsi sanglepik

Viimsi sanglepik on kaitsealune sanglepik Harju maakonnas Viimsi vallas Haabneeme asulas. Mets võeti kaitse alla 1960. Viimsi sanglepik keskkonnaportaalis (vaadatud 05.04.2018) Viimsi sanglepik keskkonnaportaalis
Telfes

Telfes (ametlikult Telfes im Stubai) on küla ja vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 987 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 27,38 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1533 inimest. Vald paikneb Stubaitalis 11 km Innsbruckist lõunas. Valla osad on Telfes, Gagers, Kapfers, Plöven ja Luimes. Axams, Birgitz, Fulpmes, Götzens, Grinzens, Mieders, Mutters, Neustift im Stubaital, Schönberg im Stubaital. St. Pankratius Telfes Andreas Kofler, Austria suusahüppaja Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019. www.gemeinde-telfes.at
Telfs

Telfs on linn ja vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 634 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 45,48 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 15 361 inimest. Vald paikneb 27 km Innsbruckist läänes. See on suuruselt kolmas vald Tiroolis. Telfs sai oma staatuse aastal 1908 ja säilitab oma ringkonnakohust. Telfsi frantsisklaste klooster Väljak Telfsis 800-aastane maja Telfsis Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70357.pdf www.telfs.com/gemeinde
Thaur

Thaur on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 633 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 21,1 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3884 inimest. Vald paikneb 5 km Innsbruckist idas Rumi ja Hall in Tiroli vahel. Piirkonna asustus algas arvatavasti umbes 1000 eKr, kuid paika on esmamainitud 827. aastal nimega Taurane. Thaur on väga religioosne isegi tänapäeval. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019. www.thaur.tirol.gv.at Thauri vald Hall-Wattensi piirkonna veebilehel
Trins

Trins on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1270 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 48,8 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1268 inimest. Vald paikneb 20,3 km Innsbruckist lõunas Gschnitzbachi ääres. Küla on esmamainitud 1030. aastal (Trunnes). Olles varem olnud Gschnitzi osa, sai Trinsist 1811. aastal eraldi vald. Film "The Last Valley" on filmitud Trinsis. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70359.pdf www.trins.tirol.gv.at
Aluoja Ohvriallikas

Aluoja Ohvriallikas on kaitsealune allikas Ida-Viru maakonnas Toila vallas; Aluoja allikatest suurim. Allika vooluhulk on kuni 40 l/s.
Ablusekare

Ablusekare (ka Abluse kare, Arbu kare) on Saare maakonda Muhu valda Linnuse küla alale jääv saar (kare). Laiu pindala on 0,3 hektarit ja ümbermõõt 322 meetrit. Väikesaare koordinaadid on 58° 34′ N, 23° 9′ E. Kare on loode-kagu suunal pikliku kujuga. Kare taimkatte moodustavad roostik ja rohttaimestik. Laid asub Väikese väina hoiualal. Ablusekare Eesti looduse infosüsteemis
Argikare

Argikare (ka Argi kare) on Saare maakonda Muhu valda jääv saar (kare). Saare pindala on 4,38 hektarit ja rannajoone pikkus 1 kilomeeter. Saar kuulub Väikese väina hoiualasse. Saare koordinaadid on 58° 35′ N, 23° 9′ E. Argikare Eesti looduse infosüsteemis
Juudikselaid

Juudikselaid (ka Juudikse laid) on Saare maakonda Muhu valda jääv saar (laid). Laiu pindala on 1,6 hektarit ja rannajoone pikkus 529 meetrit. Laid asub Suurlaiust kirdes Pädaste lahes, 200 meetrit Muhu rannikust. Saar on ümara kujuga, idarannas eendub maasäär. Saarel kasvab rohttaimestik ja võsa. Laid kuulub Väikese väina hoiualasse. Saare koordinaadid on 58° 32′ N, 23° 17′ E. Juudikselaid Eesti looduse infosüsteemis
Kesse madal

Kesse madal on Saare maakonnas Muhu vallas Suures väinas asuv madal. Madala koordinaadid on 58° 36′ N, 23° 27′ E.
Kindakare

Kindakare on Saare maakonda Muhu valda jääv saar (kare). Saare koordinaadid on 58° 34′ N, 23° 10′ E.
Muhukare

Muhukare on Saare maakonda Muhu valda jääv 0,2 hektari suurune saar (kare). Saare rannajoone pikkus on 452 meetrit. Saar asub 500 meetrit Suurlaiust lõunas. Saar on pikliku kujuga ja kruusase pinnamoega. Saar kuulub Väikese väina hoiualasse ja on looduskaitse all. Saare koordinaadid on 58° 31′ N, 23° 15′ E. Muhukare Eesti looduse infosüsteemis
Olevikare

Olevikare on Saare maakonda Muhu valda jääv saar (kare). Saare koordinaadid on 58° 33′ N, 23° 16′ E.
Rombikare

Rombikare on Saare maakonda Muhu valda Suurde väina jääv saar (kare). Saare koordinaadid on 58° 32′ N, 23° 12′ E.
Sepakare

Sepakare on Saare maakonda Muhu valda Pädaste küla alal Pädaste lahte jääv 4,1 hektari suurune saar (kare). Saare rannajoone pikkus on 1,1 kilomeetrit. Saare koordinaadid on 58° 32′ N, 23° 16′ E. Saar asub 200 meetrit Suurlaiust põhja pool. Saar on pikliku kujuga, idarannas asub maasäär. Saar on liivase pinnamoega, seal kasvab roostikku ja võsa. Saar kuulub Väikese väina hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all. Sepakare Eesti looduse infosüsteemis
Silmkare

Silmkare on Saare maakonda Muhu valda jääv saar (kare). Saare koordinaadid on 58° 30′ N, 23° 22′ E.
Vahtnakare

Vahtnakare on Saare maakonda Muhu valda jääv saar (kare). Saare koordinaadid on 58° 35′ N, 23° 6′ E.
Litsu kare

Litsu kare on Saare maakonda Muhu valda jääv saar (kare). http://www.eki.ee/cgi-bin/mkn8.cgi?form=ee&lang=et&kohanimi=litsu+k&f2v=Y&keel=&f3v=Y&allikas=&staatus=&nimeliik=&maakond=&vald=&kihelkond=&asum=&f10v=Y&x1d=&x1m=&x1s=&x2d=&x2m=&x2s=&y1d=&y1m=&y1s=&y2d=&y2m=&y2s=&f14v=Y&of=tb (vaadatud 06.04.2018)
Neolaid

Neolaid on Saare maakonda Muhu valda Pädaste küla alale jääv 3,9 hektari suurune saar (laid). Saare rannajoone pikkus on 1,1 kilomeetrit. Neolaid asub 200 meetrit Suurlaiust kagus. Laiul leidub rohumaad ja võsa. Saare koordinaadid on 58° 31′ N, 23° 16′ E. Neolaid kuulub Väikese väina hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all. Neolaid Eesti looduse infosüsteemis
Oolaid

Oolaid on Saare maakonda Muhu valda jääv saar (laid). Saare koordinaadid on 58° 32′ N, 23° 13′ E.
Leenilaiud

Leenilaiud on[küsitav] kaks laidu Saare maakonnas Muhu vallas Lõpemeres. KNABis nimetatakse neid nimedega 1. Leenilaid ja 2. Leenilaid.
Siiakare

Siiakare on Saare maakonda Saaremaa valda Turja küla alale jääv 3,17 hektari suurune saar (kare) Liivi lahes. Saare rannajoone pikkus on 890 meetrit. Saare lähedal asuvad Säinakare ja Punningalaid. Saare koordinaadid on 58° 20′ N, 22° 57′ E. Saar asub 100 meetrit Siiksaare poolsaarest kirdes. Saar on pikliku kujuga. Saarel kasvab võsa ja on heinaküünid. Saar kuulub Mäe hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all. Siiakare Eesti looduse infosüsteemis
Säinakare

Säinakare on Saare maakonda Saaremaa valda Turja küla alale jääv 823 m² saar (kare). Saare rannajoone pikkus on 130 meetrit. Saare lähedal asuvad Siiakare ja Punningalaid. Saare koordinaadid on 58° 20′ N, 22° 57′ E. Saar on kivise pinnamoega. Saar kuulub Mäe hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all. Säinakare Eesti looduse infosüsteemis
Valgekare

Valgekare on Hiiu maakonda Hiiumaa valda Salinõmme küla alale Soonlepa lahte jääv 0,13 hektari suurune saar (kare). Saare rannajoone pikkus on 150 meetrit. Saar kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala koosseisu. Saar on liivase pinnamoega. Saare koordinaadid on 58° 50′ N, 22° 58′ E. Valgekare Eesti looduse infosüsteemis
Viirekare

Viirekare on Hiiu maakonda Hiiumaa valda Taguküla küla alale Kassari lahte jääv 0,98 hektari suurune saar (kare). Saare rannajoone pikkus on 1,3 kilomeetrit. Saare koordinaadid on 58° 47′ N, 22° 54′ E. Saar asub 5 km Kassarist kagus. Saarel kasvavad lehtpuud. Saar kuulub Käina lahe-Kassari maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all. Viirekare Eesti looduse infosüsteemis
Rootsikare

Rootsikare on Saare maakonda Saaremaa valda jääv saar (kare). Saare koordinaadid on 58° 25′ N, 23° 7′ E.
Valkkare

Valkkare (ka Valkare) on Saare maakonda Saaremaa valda Saaremetsa küla alale jääv 1,5 hektari suurune saar (kare). Saare rannajoone pikkus on 1,2 kilomeetrit. Saare koordinaadid on 58° 26′ N, 23° 10′ E. Saar kuulub Kahtla-Kübassaare hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all. Valkkare Eesti looduse infosüsteemis
Lyduokiai

Lyduokiai on alev Leedus Ukmergė rajoonis, Lyduokiai valla halduskeskus. Alev asub Siesartise jõe kaldal, sellest kirdesse jääb Siesartise geomorfolooogiline kaitseala. Lyduokiais on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1884 ehitatud Lyduokiai kirik, Lyduokiai mõisa hoonetekompleks koos seda ümbritseva pargiga ja sealne tulpkabel. Lyduokiais asub muinaskalmistu, mis oli kasutusel ristisõdade perioodil. Aastast 1499 pärinevad esimesed teated sealsest mõisast, XVI sajandist ka selle juurde tekkinud külast. Aastal 1623 rajati Lyduokiasse esimene kirik, mille juures XVIII sajandil hakkas tegutsema ka kihelkonnakool. Aastal 1884 ehitati Lyduokiai mõisniku, sõjainsener Heinrik Voinicki ja kohaliku kihelkonna rahaga praegune kirikuhoone. XX sajandi alguses rajasid mõisa omanikud sealsesse mõisa põllumajanduskooli. Aastaks 1923 oli Lyduokiai saanud alevi saatuse; toona oli alevis 471 ja mõisas 137 elanikku. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad, nende mälestuseks püstitati aastal 1998 alevi vanale surnuaiale mälestusmärk. Nõukogude perioodil oli Lyduokiai kohaliku kolhoosi keskasulaks. Lyduokiai kirik Alevi tänavavaade Põhikool Vabadussammas Lyduokiai pargis Tulpkabel Kiriku sisevaade [1] „Lyduokių seniūnija“. vilnijosvartai.lt. Lyduokiai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XIII (Leo-Magazyn). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 126 lk. Alev portaalis vietoves.Lt
Cloyne

Cloyne (iiri keeles Cluain) on väikelinn Iirimaal Corki krahvkonnas Munsteri provintsis, Midletonist 7,6 km kagus. 2011. aastal oli Cloyne'is 1562 elanikku. Cloyne'is asub Iirimaa anglikaani kiriku (Church of Ireland) Cork, Cloyne ja Rossi diötseesi keskus ja selle järgi on saanud nime katoliku kiriku Cloyne'i diötsees. Püha Colemani katedraal Cloyne'is on anglikaani katedraal (ehitatud 1250. aasta paiku), Corki lahe ääres Cobhis asub aga roomakatoliku kiriku piiskopikirik Cobhi katedraal (ehitatud 1815), mille kaitsepühak on samuti püha Colman Cloyne'ist. Linna sümboliks on ümartorn, mis ehitati 560. aasta paiku koos püha Colmani rajatud kloostriga. Cloyne'i anglikaani piiskop oli 1734–1752 filosoof George Berkeley. Linnast on pärit ka Texase arhitekt Nicholas Joseph Clayton (1840–1916), Austraalia kohtunik John Madden (1844–1918) ja arvukalt sportlasi, kelle alaks on hurling (Donal Óg Cusack, Diarmuid O'Sullivan, Paudie O'Sullivan, Christy Ring jpt). Cloyne Placenames Database of Ireland. Retrieved: 2012-10-03. Cloyne'i koduleht
Šušvė

Šušvė on jõgi Leedus, Nevėžise parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab Leedu keskosas Aukštaitijas. Jõe pikkus on 134,6 km ja valgla on 1165 km². Keskmine vooluhulk suudmes on 6,22 m³/s, minimaalne 0,01 m³/s, maksimaalne aga 1312 m³/s. Veerikkaim lisajõgi on Beržė. Šušvė algab Kelmė rajoonis Tytuvėnai soost. Ülemjooksul vüülab jõgi algul põhja poole ja seejärel itta, Beržėga ühinemise järel aga kagusse. Šušvė läbib Kelmė, Radviliskise ja Kėdainiai rajoone. Radviliškise rajooni territooriumil jäävad jõe kaldale Šiaulėnai, Pašušvys ja Grinkiškise alevid, Kėdainiai rajoonis aga Josvainiai alev. Oru laius on jõe ülem- ja keskjooksul 32–33 kilomeetrit, alamjooksul aga 350–450 meetrit Org ise on 6–15 meetri sügavune. Jõe laius on ülemjooksul 9–10 meetrit, alam- ja keskjooksul aga 10–16 meetrit. Lammi laius on 40–80 meetrit. Jõe ülemjooks on maaparandustööde käigus reguleeritud. Šiaulėnais ja Josvainiais asuvad veemõõdupunktid. Jõe kaldal asub kaks paljandit. Suudmest 61 kilomeetri kaugusel asub Vaitiekūnai veehoidla, 19 kilomeetri kaugusel aga Angiriai veehoidla. Angiriai paisjärv Vaitiekūnai veehoidla Vosbučiai paljand Šušvė Pašušvysis Šušvė suue Lietuvos upės: B. Gailiušis, J. Jablonskis, M. Kovalenkovienė, Kaunas, Lietuvos energetikos institutas, 2001, lk. 522 Šušvė. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 226-227 lk. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. aprill 2018. Vaadatud 7. aprillil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Inimteadused

Inimteadused (varem humanitaarteadused) on psühholoogia ja juturavi (psühhoanalüüs), inimeseõpetus, kirjandus, rahvakultuur (etnoloogia), müüdiõpetus, ideoloogia, positivistlik ajalookirjutus, majandusteadus, politoloogia ja osa ühiskonnateadusest. Inimteadused paiknevad filosoofia, keeleteaduse ja ökonoomia kõrval, nende vaheväljadel, nende peegeldusruumis. Inimese ainulaadsus, seespoolsus (subjektiivsus) ja keerukus ei takista inimesel saada teaduse objektiks. Inimteaduste eriomane lähenemine (erinevalt positivismist) on mõistmine ja seletus. Michel Foucault' järgi inimteadused on lausungite (diskursuste) rühmad, mille uurimisobjektiks on kõik see, mis inimeses on kogemuslik. Inimteadused tekkisid 19. sajandil. Kogemusteaduste objektiks on elu, keel ja töö. Inimteaduste objektiks on inimese elamine, kõne ja tootmine. Inimteadustes uuritakse esindusi, tänu millele inimene elab ja elu ette kujutab. Inimteaduste objekt pole keel, vaid see olend, kes kõneldes endale ette kujutab sõnade ja lausete mõtet ning lõpuks loob endale ettekujutuse ka keelest. Leho Lamus. "Mõtlemise mõistevõrk", lk 157.
Leetse kihistu

Leetse kihistu (inglise keeles Leetse Formation) on ordoviitsiumi ladestu kihistu. See kuulub Latorpi ülemlademe koosseisu, kus eristatakse veel Hunnebergi ladet ja Billingeni ladet. Kihistu stratotüüp on Leetse pank. Kihistu on nime saanud Leetse mõis järgi Paldiskis. Kihistut hakkas esimesena eristama Arvo Rõõmusoks aastal 1956. See on kõige paksem Karula 326. puuraugus (6.2 m). Leedu aladel on kihistu Nemunase madalikul 0,9 meetri paksune, maa kesk- ja idaosas on suurim paksus 0,8 meetrit. Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Iru kihistik Klooga kihistik Joa kihistik Mäeküla kihistik. Kihistu moodustab suure glaukoniidisisaldusega liivakivi. Kihistut eristatakse ka Leedu aladel (välja arvatud maa loodeosa) ja Valgevene loodeosas ning keskosas. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Geology and Mineral Resources of Estonia. Hunneberg stage Tõnu Meidla Diversity and biostratigraphic utility of Ordovician brachiopods in the East Baltic, Linda Hints, David A. T. Harper, Juozas Paškevičius, 2018 Middle Ordovician bryozoa from the Podlasie-Brest Depression (Belarussian part): suborders Ceramoporina, Esthonioporina, Amplexoporina, Halloporina, Victor Pushkin, 2002 Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Loobu kihistu

Loobu kihistu (inglise keeles Loobu Formation) on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe kihistu. Seda hakkas esimesena määratlema Algimantas Grigelis aastal 1984. Kihistu stratotüüp on Loobu jõe kanjon (Joaveski paljand). Kihistule on nime andnud Loobu küla. Kihistu on kõige paksem Kahala II puuraugus (8.2 m). Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Nõmmeveski kihistik Ubari kihistik Udria kihistik Valgejõe kihistik. Kihistu moodustab hallikas lubjakivi, milles sisaldub ka glaukoniiti. Sillamäest ida pool lisanduvad kihistu lubjakivile punakaspruunid ja violetsed laigud. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Geology and Mineral Resources of Estonia. Kunda stage Tõnu Meidla Eesti geoloogilise baaskaardi Sillamäe (6533) leht. Seletuskiri. K. Suuroja, T. Mardim, K. Ploom, T. All, M. Kõiv, M. Otsmaa. Eesti Geoloogiakeskus. Kaardistamise osakond, Tallinn, 2009 Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Kungla kuningas

Kungla kuningas on müütiline tegelane eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg". Teda on mainitud eepose esimeses loos (Kalevi tulek. Salme ja Linda. Pulmad.), kui Lindale tuleb viiendana kosja Kungla kuninga poeg: Tuli Kungla kuninga poeg Viiekümmenel hobusel, Kuuekümmenel kutsarila, Ise kuldatäku seljas; Tahtis Linda liivitseda, Kuid Linda lükkas kosjad tagasi: Ebemesta heitis keelta: "Ei ma, kuld, lää kuningale, Hõbe, ei Kungla poisile: Kuningal on tütred kurjad, Kes mind, võõrast, vihkaksivad." Kalevipoeg. Esimene lugu
Fauresmith

Fauresmith on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Xhariepi ringkonnas Kopanongi vallas. Asula on rajatud 1842. aastal, linnaõigused sai 1859. aastal. Fauresmith on ainuke linn Lõuna-Aafrika Vabariigis, kus peatänavat mööda kulgeb raudteeliin. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Fauresmith'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 68,6%, värvilisi 22,8%, valgeid 7,8%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5% ja teisi 0,4%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 61,2% inimestest, sotho keelt 15,5%, koosa keelt 14,1%, tsvana keelt 6,5% ja teisi keeli 2,7%. 24 hours in the Free State Business Traveller Africa https://census2011.adrianfrith.com/place/461006 https://census2011.adrianfrith.com/place/461007
Hälbiv käitumine

Hälbiv käitumine (deviant behaviour) on inimese või grupi tegevus, mis ei ole vastavuses antud ühiskonna või kultuuri, subkultuuri, grupi iseloomulike (legitiimselt paika pandud või faktiliselt kujunenud) normide ja ootustega (nt moraal, kombed, traditsioon, tegevusmoodused ja käitumismallid) ning on ühiskonna poolt hukka mõistetud. Sageli peetakse hälbivast käitumisest rääkimisel silmas neid käitumisviise, mis on seadusega keelatud. Hälbiva käitumise uuringud Matti Laine, "Sissejuhatus kriminoloogiasse ja hälbiva käitumise sotsioloogiasse" Vankeinhoidon koulutuskeskus 1997 "Eesti alaealiste hälbiv käitumine" Tartu Ülikooli Õigusinstituudi uuring, 2006 Airi Mitendorf: "Hälbiva käitumise kujunemine kriminaalhooldusaluste tõlgendusel" magistritöö, Tartu Ülikool 2004
Tulfes

Tulfes on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 923 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 27,7 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1495 inimest. Vald paikneb 12 km Innsbruckist idas ja 6 km Hall in Tiroli kohal. Küla on esmamainitud 1240. aastal nimega Tellevo. Peamine sissetulekuallikas on turism. Tulfesist sai populaarne elamispiirkond tänu Innsbrucki ja Halli linnale. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70360.pdf www.tulfes.tirol.gv.at Tulfesi vald Hall-Wattensi piirkonna veebilehel