Jake Hughes

Jake John Hughes (sündinud 30. mail 1994 Birminghamis) on Briti võidusõitja, 2013. aasta Briti Vormel 4 meister, 2015. aastal oli ta ka Vormel Renault 2.0 Alpi ja 2018. aastal Aasia Vormel 3 Meistrivõistlustel asemeister. Lisaks spordile on ta kaasvõitleja -HYM-i taskuhäälingusaate juht koos BMW tehasesõitja Nick Yelloly ja Superbike'i sõitja Alex Murleyha. Hughes alustas oma võidusõitjakarjääri kardis 2010. aastal kuueteistkümneaastaselt, saavutades Easykart UK meistrivõistluste juunioride klassis üheteistkümnenda koha. 2011. aastal saavutas ta Super 1 National Formula KGP meistrivõistlustel viienda koha. Ta jäi samale meistriliigale ka 2012. aastaks, tõustes sarja edetabelis neljandaks. Hughes tegi oma üheistmelise debüüdi 2012. aastal Silverstone'is Vormel Renault BARC Meistrivõistlustel koos Antel Motorspordiga ja võistles Vormel Renault BARC Talv Sarjas Rockinghami ringis koos Raoul Owensi, Tom Oliphanti ja Henry Chartiga. 2013. aastaks otsustas ta asuda äsja loodud BRDC Vormel 4 Meistrivõistlustel, liitudes Daniel Headlamiga Lanan Racinguga. Ta võitis meistritiitli saamiseks neli võitu ja veel kuus poodiumit, edestades Seb Morrist 35 punktiga. Hughes naasis 2014. aastal Vormel Renault masinate hulka koos Raoul Owensiga Vormel Renault 2.0 NEC lülitiga. Tal oli vaid üks poodiumikoht, saavutades Silverstone'is kolmanda koha oma marsruudil sarja edetabeli kaheksandaks. Ka 2014. aastal tegi ta osalise tööajaga kampaaniaid Vormel Renault Eurocup 2.0 ja Vormel Renault 2.0 Alpides. 2015. aastal sõlmis ta lepingu Koiranen GP-ga, et võistelda täiskohaga nii Vormel Renault Eurocup 2.0 kui ka Vormel Renault 2.0 Alpides koos Anton de Pasquale, Jack Aitkeni, Philip Hamprechti, Bruno Baptista ja Stefan Rieneriga. Ta võitis alles teises sõidus Spas ja saavutas veel neli poodiumit, saavutades meistritiitli kuuenda koha. Kuigi Alpide Meistrivõistlustel oli ta edukam, võitis sõite Spas, Monzas ja Misanos ning asus enne viimast vooru meistritiitlit juhtima. Siiski kaotas Hughes selle finaalturniiri kahe poodiumikohast väljapoole jäämise tõttu tiitlist Jack Aitkenile vaid viie punktiga. Kuus aastat hiljem koos Dan Ticktumiga tehtud podcastis paljastas Hughes, et ta võistles viimases voorus mõranenud šassiiga, mis maksis talle kogu nädalavahetuse esinemist. 2016. aastal osaleb ta koos Santino Ferrucci ja Kevin Jörgiga GP3 Series DAMSi meeskonnaga. Võitke oma esimene Vormel 3 võit Hockenheimringi sprindivõistlusel Charles Leclerci ees. Hooaja viimasel võistlusel Araabia Ühendemiraatides järjekordne võit, lõpetab edetabeli üheksandal kohal. Pärast aastat Euroopa Vormel 3-s naaseb ta GP3 Series koos ART Grand Prix meeskonnaga koos Callum Ilotti, Anthoine Huberti ja Nikita Mazepiniga. Ta võidab Austrias Red Bull Ringil kolmanda võidu ja lõpetab hooaja kaheksandana. 2019. aastal osales ta Saksamaa meeskonnaga HWA Racelab koos Bent Viscaali ja Keyvan Andresega rahvusvahelise Vormel 3 esimesel hooajal, saavutades võidu ja veel kolm poodiumit, saavutades lõplikus edetabelis seitsmenda koha. Järgmisel aastal kinnitas meeskond ta koos Enzo Fittipaldi ja Jack Doohaniga, saavutades veel kaks võitu, ühe Liam Lawsoni ees Barcelona ringrajal ja teise Monzas Théo Pourchaire'i ees. 2021. aastal kutsus Carlin ta tagasi, et asendada Kaylen Fredericki kolmel võistlusel Ungaris koos Ido Coheni ja Jonny Edgariga. 2020. aastal debüteeris ta taas Vormel 2 sarjas HWA Racelabi meeskonnaga, asendades kahel Sotšis võistlusel Giuliano Alesi koos Artem Markeloviga. HWA Racelab kutsus 2021. aastal tagasi Hughesi, et asendada Monza voorust Jack Aitken koos Alessio Deleddaga. Vaatamata headele tulemustele, nagu neljas koht Sotšis, asendab teda Jeddahis peetud kolmel võistlusel Logan Sargeant, enne kui ta Yas Marinas viimasel ringil rajale naaseb. 17. jaanuaril 2022 palkab Hughesi 2022. aasta Vormel 2 hooajaks Van Amersfoort Racingu meeskond koos Amaury Cordeeliga. 2021. aastal valib ROKiT Venturi Racing meeskond Hughesi 2021. aasta hooaja kolmandaks sõitjaks. Koduleht Jake Hughes saidil DriverDB AB (inglise keeles).