laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ilma lõputa

"Ilma lõputa" on 1984. aastal valminud Poola mängufilm. Filmi tegevus toimub 1982. aastal Poolas. Tõlkija Urszula Zyro mees advokaat Antoni Zyro on hiljuti 36-aastaselt ootamatult surnud ja jälgib nüüd vaimuna oma naise ja poja elu. Üks Antoni klientidest oli Dariusz Stach, kes on streigi organiseerijana vahistatud ja kohtu alla antud. Dariuszi naine Joanna palub nüüd Urszulalt oma mehe toimikut. Urszula ei anna seda Joannale kaasa, selgitades, et see on keelatud, kuid võimaldab tal sellega tutvuda. Urszula soovitab võtta uueks advokaadiks staažika ja kogenud Mieczysław Labradori. Pragmaatiline Labrador, kes ei ole juba kolmkümmend aastat poliitiliste süüasjadega tegelenud, keeldub algul kohtuasja vastu võtmast, lõpuks aga siiski nõustub. Kohtuprotsessil õnnestub Labradoril saavutada leebe karistus: Dariusz pääseb tingimisi vabadusekaotusega ja vabaneb vahi alt. Urszula ei suuda kuidagi kaotusvalust üle saada ja oma meest unustada. Ta pöördub kahel korral hüpnotiseerija poole, kuid sellest ei ole abi. Lõpuks viib ta poja Jaceki oma ämma juurde ja sooritab enesetapu. Filmi lõpus kohtub ta teispoolsuses Antoniga. Grażyna Szapołowska – Urszula Zyro Jerzy Radziwiłowicz – advokaat Antoni Zyro vaim Aleksander Bardini – advokaat Mieczysław Labrador Michał Bajor – Mietek, Labradori assistent Artur Barciś – Dariusz Stach, poliitvang Maria Pakulnis – Joanna Stach, Dariuszi naine Marek Kondrat – Tomek, Zyrode sõber Krzysztof Krzemiński – Jacek, Zyrode poeg Marzena Trybała – Marta, Joanna sõbranna Adam Ferency – "Rumcajs", opositsioonitegelane Jerzy Kamas – kohtunik Biedroń Tadeusz Bradecki – hüpnotisöör Katarzyna Figura – hüpnotisööri assistent Jan Tesarz – Joanny isa, parteitöötaja Daniel Webb – ameeriklane Jacek Domański – opositsioonitegelane, Stachide tuttav Anna Dymna – Antoni ema Andrzej Szalawski – advokaat, Labradori tuttav Barbara Kurzaj – tüdruk
Hlõnske (Nemõrivi rajoon)

Hlõnske (ukraina keeles Глинське) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 47. Pindala on 0,397 km².
Tartu Ülikooli staadion

Tartu Ülikooli staadion on kergejõustiku- ja jalgpallistaadion Tartus Ülejõe linnaosas. Staadion asub Staadioni tänava, Puiestee tänava ja Liiva tänava vahel. Tartu Ülikooli Staadion - ESR Tartu Ülikooli staadion - Tartu Ülikooli Akadeemiline Spordiklubi
Šakiai rajoon

Šakiai rajoon (leedu keeles Šakių rajono savivaldybė) on 2. järgu haldusüksus (rajoon) endise Marijampolė maakonna aladel Leedus. Rajoon piirneb läänes Venemaa Kaliningradi oblastiga. Rajoonis on 14 omavalitsust, selle pindala on 1453 km2 ja elanike arv oli 2014. aastal 30852 inimest. Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Barzdai, Gelgaudiškise, Griškabūdise, Kiduliai, Kriūkai, Kudirkos Naumiestise, Lekėčiai, Lukšiai, Plokščiai, Sintautai, Slavikai, Sudargase, Šakiai ja Žvirgždaičiai vald. Suurim asula on halduskeskus Šakiai (5864 inimest). Rajoonis on veel Gelgaudiškise ja Kudirkos Naumiestise linn. Lisaks asuvad rajoonis Barzdai, Griškabūdise, Kriūkai, Lekėčiai, Lukšiai, Sintautai, Žemoji Panemunė ja Žvirgždaičiai alev. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,78% leedulased, 0,36% venelased, 0,1% valgevenelased, 0,09% poolakad, 0,08% ukrainlased, 0,06% sakslased ja 0,5% oli teistest rahvustest. Rajooni suurim jõgi on põhjapiiril voolav Nemunas. Teised tähtsamad jõed on Rajooni läänepiiril voolav Šešupė ja selle lisajõed Nova, Siesartis ja Jotija. Rajoon asub Šešupė madalikul, kõrgeim koht (78 meetrit) asub Kaunase rajooni piiri ääres. Madalaim koht (10 meetrit) asub rajooni loodetipus Nemunase ääres. Šakiai rajooni territooriumile jääb osaliselt Panemunė regionaalpark. Kiduliai Slavikai Plokščiai kirik Sudargas Liekė jõgi Nuolatinių gyventojų skaičius metų pradžioje, vaadatud 12.02.2023. Šakiai rajooni koduleht
Küünikud

Küünikud (vanakreeka keeles kynikoi, sõnast kynikos 'koeralik') on antiikfilosoofia koolkond. Küünikutele võib pidada iseloomulikuks filosoofilise positsiooni pooldamist, mis suhtub filosoofilise kõrgkultuuriga kaasnevatesse arusaamadesse küüniliselt. Esimeseks küünikuks filosoofia ajaloos peetakse Sokratese õpilast Antisthenest, tuntumad küünikud on Diogenes Sinopest, Krates Teebast, Menippos, Zenon Kitionist. Küünikute nimetus viitab eelkõige nende eluviisile, mis oli väidetavalt olnud sarnane koera omaga, Sinope Diogenese hüüdnimeks ollagi olnud koer (kyōn). Arvatavasti peetakse silmas seda, et kuigi koer elab koos inimesega ja on sellega seoses mõnel määral tsiviliseeritud, siiski ei järgi ta kultuuri nõudeid omal soovil. Loomu poolest on aga koer ikkagi elajas ja kui inimene oma nõudmistega enam teda ei piiraks, siis muutuks koer taas kasimatuks, kultuurituks loomaks. Küünikud vastandusidki kultuuri ebaloomulikele nõuetele ning ei leidnud küllaldaselt põhjuseid nende järgimiseks, vaid magasid kuulu järgi tünnis, lageda taeva all, ei hoolinud kommetest, hügieenist, riietusest, onaneerisid linnatänavatel, sõid küpsetamata liha, solvasid ülikuid jne. Märkimisväärne on seejuures, et sellisest käitumisest hoolimata polnud küünikud sugugi harimatud, vaid tundsid hästi oma aja filosoofiat. Kuigi koer on küünikute vapiloomana ka küünikute eneste poolt tunnistatud, viidatakse nime päritolu seletades siiski Kynosargese (tõlkes 'valge koer') gümnaasiumile Ateenas, kus olevat Antisthenese kuulajad kogunenud ja võib-olla on just selle järgid küünikud nimetuse saanud. Küünikute koolkond sulas hiljem väidetavalt ühte stoikute koolkonnaga.
Kaur Kivistik

Kaur Kivistik (sündinud 29. aprillil 1991) on eesti kergejõustiklane, Eesti rekordi omanik 3000 m takistusjooksus. Kivistik võitis juulis 2015 Gwangjus toimunud 2015. aasta suveuniversiaadil 3000 m takistusjooksus hõbemedali tulemusega 8.32,23. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis sai ta 3000 m takistusjooksus ajaga 8.56,36 34. koha. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis sai ta 3000 m takistusjooksus 6. koha ajaga 8.33,75. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta 8.44,25-ga 35. koha. 2018. aasta Euroopa meistrivõistluste eeljooksus jooksis ta Eesti rekordi ajaga 8.28,84, ületades sellega 47 aastat püsinud Ilmar Ruusi rekordi 8.29,6. Finaalis sai ta ajaga 8.40,32 9. koha. Aastal 2012 sai Kaur Kivistik Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu noore sportlase preemia. Andmed IAAFi lehel Biograafia ESBL-is Kaur Kivistik – jooksja, kes jahib Eesti vanimat rekordit, Ohtuleht.ee, 27. mai 2015
Malõnove

Malõnove on kohanimi. Malõnove, küla Ukrainas Dnipropetrovski oblastis Solone rajoonis Malõnove, küla Ukrainas Luhanski oblastis Stanõtsja Luhanska rajoonis
Malõnove (Stanõtsja Luhanska rajoon)

Malõnove on küla Ukrainas Luhanski oblastis Stanõtsja Luhanska rajoonis. Umbes kilomeetri kaugusel kagus asub rajoonikeskus Stanõtsja Luhanska. Küla asutati 1953. aastal. Severski Donetsi vasakkaldal asuva Malõnove kõrgus merepinnast on 74 meetrit. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 73 inimest, kellest 21,92% märkis emakeeleks ukraina ja 78,08% vene keele; asustustihedus keskmiselt 106 inimest ruutkilomeetri kohta. Donbassi sõja ajal, 2015. aasta 9. juuli pärastlõunal hukkus küla juures peetud lahingus üks Ukraina sõjaväelane, üks valitsusvägede võitleja sai haavata. "Розподіл населення за рідною мовою на ukrcensus.gov.ua". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2014. Vaadatud 11. juulil 2015. "Внаслідок бою з диверсантами біля Станиці Луганської один український військовий загинув, один поранений" (vene). Gennadi Moskali koduleht. 10. juuli 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 10. juulil 2015. "В бою с ДРГ террористов под Станицей погиб боец АТО и получил ранение мирный житель" (vene). Infovastupanu. 10. juuli 2015. Vaadatud 10. juulil 2015. Ilm Malõnoves
Sandaal

Sandaal on avatud tüüpi jalanõu, mille nina, kand ja küljed on enamasti lahti. Lahtised osad võivad mudeliti varieeruda. Sandaalid kinnitatakse jala ümber rihmadega, mis asetsevad tavaliselt üle jalalaba ning tihti ka kanna tagant. Kuigi vahel võib olla sandaali eristamine teistest jalanõudest keeruline, peetakse sandaale enamasti jalanõudeks, mis jätavad jala avatuks. Sandaalidel ei ole tavaliselt eristuvat kontsa. Sandaale kantakse enamasti suvel ning rohkem soojades maades, aga ka muudel aastaaegadel ja siseruumides (tööl, koolis jne). Teva (USA) ECCO (Taani) Keen (USA)
Glõnske

Glõnske on mitme asula nimi Ukrainas: Glõnske, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis ... Glinskoje
2015. aasta suveuniversiaad

2015. aasta suveuniversiaad on 28. suveuniversiaad, mis toimus 3.–14. juulini Lõuna-Koreas Gwangjus. Eesti sportlased võitsid kokku neli medalit. Tanel Laanmäe võitis odaviskes kuldmedali, jooksja Kaur Kivistik 3000 m takistusjooksus isikliku rekordiga ja judoka Juhan Mettis absoluutkaalukategoorias hõbemedali. Pronksmedali võitis epeevehkleja Nelli Paju. Võistluste kavas oli 21 spordiala:
Niccolò dell'Abbate

Niccolò dell'Abbate (1509 või 1512 Modena – 1571 Fontainebleau) oli Itaalia renessansiajastu maneristlik maalikunstnik, üks renessansi Prantsusmaale viinud Fontainebleau koolkonna juhtkujudest. Stukimeistri pojana asus Abbate esmalt õppima Modena meistri skulptor Antonio Begarelli käe alla. 1537. aastaks töötas ta maalikunstnik Alberto Fontana käe all. Tema suurimad mõjutajad olid Antonio da Correggio ja tõenäoliselt ka Ferrara kunstnik Dosso Dossi. Umbes aastal 1540 maalis ta sarja freskosid Vergiliuse "Aeneise" teemadel, millest mõni on ka säilinud. Figuuride asetus lubab aimata Parmigianino ja Correggio mõjusid. 1547 Bolognasse asudes oli Abbate juba isikupärase stiiliga küps kunstnik. Dell'Abbate spetsialiseerus pikkadele friisidele nii ilmaliku kui ka müütidest pärit teemaga. Modena lähedal Sassuolos kaunistas ta hertsogipalee freskode tsükliga, mis illustreerisid "Raevunud Orlandot". Bolognas kujutas enamik tema teoseid viimistletud maastikke ning stseene õukonnaelust jahi- ja armastusstseenidega. Sageli sisaldasid need vihjeid müütidele. 1552 suundus Niccolò dell'Abbate Prantsusmaale Fontainebleausse, kus ta osales Fontainebleu lossi kaunistamise töörühmas, mida juhatas Francesco Primaticcio. 1554. aastaks oli ta valmistanud ka sisekujunduse projekti Anne de Montmorensy mälestuseks. Pariisis valmistas ta Hôtel de Guise'i kiriku lae freskod (see hoone ei ole säilinud), järgides Primaticcio kavandit. Ta maalis Galerie d'Ulysse ja nn Henry II galerii freskod. Ta täitis ka eratellimusi, maalides peamiselt vabas looduses toimuva sisuga mütoloogiateemalisi maale. Kuid suur osa tema loomingust on sageli tähelepanuta jäetud, kuigi tema ajal oli seda sorti töö kunstniku jaoks tavaline, näiteks dekoratsioonid ühepäevastele pidustustele õukonnas, näiteks Pariisi kaunistamine kuninga Charles IX ja tema pruudi Austria Elisabethi triumfaalseks sissetulekuks Pariisi. Samal aastal dell'Abate suri. "Püha Pauluse kiusatus", Viin, Kunsthistorisches Museum, "Noor mees papagoiga", (pärast 1552), Viin, Kunsthistorisches Museum "Moosese päästmine", 1560, Louvre "Proserpina röövimine, Pariis, Louvre "Daami portree", u 1549, Galeria Borghese Turner, J. Ed. Encyclopedia of Italian Renaissance and Mannerist Art, Volume I, Macmillan Reference Limited, 2000, lk 1
Endel Mändma

Endel Mändma (22. september 1929 Kenni, Pärnumaa – 29. jaanuar 1985 Tallinn) oli eesti metsandustegelane. 1948. aastal lõpetas Vändra Keskkooli. 1953. aastal lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamelioratsiooni eriala. 1953. aastast töötas Pärnu Metsamajandi insenerina, lühikest aega Tõstamaal turbainsenerina, 1955–1957 oli Surju metsaülem, 1957–1958 Suure-Jaani Metsamajandi peametsaülem, 1958–1959 töötas Kuremaa Metsamajandustehnikumis, 1959–1966 oli Läänemaa Metsamajandi direktor. 1966. aastast surmani oli Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Ministeeriumis ministri asetäitja (minister Heino Tederi asetäitja). Ta oli ka Metsatööstuse ja Metsamajanduse Teaduslik-Tehnilise Ühingu esimees (1982–1985) ja Eesti NSV Jahimeeste Seltsi Tallinna Jahindusklubi esimees. Ta oli mängufilmide "Kõrboja peremees", "Jõulud Vigalas", "Nukitsamees", "Corrida", "Nipernaadi" ja "Hundiseaduse aegu" filmigruppide looduskaitse konsultant. Endel Mändma on maetud Tallinna Metsakalmistule. 1985. aasta mais avati tema sünnikohas Eidapere lähedal Kenni külas mälestuskivi. 1979 Eesti NSV teeneline metsakasvataja Vändra Gümnaasium. Vilistlased. 1948, XXI lend Feliks Nõmmsalu. Endel Mändma (nekroloog). Eesti Loodus, märts 1985 "Eesti Metsaselts. Ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2015. Vaadatud 13. juulil 2015. Eesti Filmi Andmebaas. Endel Mändma Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Mändma, Endel – Eesti NSV metsamajanduse ja looduskaitse ministri asetäitja (fotograaf Oskar Juhani, ajaleht Õhtuleht), 1969 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Endise Eesti NSV looduskaitse ja metsamajanduse ministri asetäitja Endel Mändma mälestuskivi tema sünnikohas Eidapere lähedal avavad Eesti NSV metsamajanduse ja looduskaitse minister Heino Teder ja Rapla Metsamajandi direktor Evald Rõigas (paremal). Ajaleht Ühistöö, 13.05.1985 Lembitu Twerdianski. Pärandkultuur maastikus. Lk. 22 foto: mälestuskivi metsamees Endel Mändmale
Tartu Ülikooli toimetised

Tartu Ülikooli toimetised (ladina Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis; inglise Transactions of the Tartu State University), varem ka TRÜ toimetised ehk Tartu Riikliku Ülikooli toimetised, oli Tartu Ülikooli kirjastuse välja antud jätkväljaanne teadusajakiri. Tartu Riikliku Ülikooli (1946-1950) (1948?) vihikud 1-34 ja Tartu Ülikooli toimetised (1954-1987) ilmus aastail 1946–1995[küsitav]. See oli jätk aastail 1921–1943 ilmunud ajakirjale Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli toimetused, ent algas uue numeratsiooniga. TRÜ toimetised koosnesid paljudest erialaseeriatest (sh Eesti NSV ajaloo küsimusi, Töid NLKP ajaloo alalt, Ajaloo-keeleteaduskonna töid, Uurimusi Läänemeremaade ajaloost, Töid orientalistika alalt, Töid geoloogia alalt, Botaanika-alased tööd, Matemaatika- ja mehaanikaalaseid töid jt.), ent neil oli üldnumeratsioon. Ilmumine ei olnud rangelt regulaarne. Vihikud nr 1–34 ilmusid 8 seerias ilma üldnumeratsioonita valdkondades: Ajalugu, Bioloogilised teadused, Filoloogilised teadused, Füüsika ja keemia, Geoloogia ja geograafia, Matemaatilised teadused, Meditsiinilised teadused, Põllundus ja metsandus. Vihikud aastatel 1954-1995 ilmusid väikeste eranditega üldnumeratsioonis: vihikud nr 35–976. Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli toimetused Tartu Ülikooli toimetised, VIHIK 109 TÖID NLKP AJALOO ALALT/ТРУДЫ ПО ИСТОРИИ КПСС I VIHIK 173 TÖID NLKP AJALOO ALALT/ТРУДЫ ПО ИСТОРИИ КПСС III VIHIK 202 TÖID NLKP AJALOO ALALT/ТРУДЫ ПО ИСТОРИИ КПСС IV. Tartu, 1968 VIHIK 203 TÖID NLKP AJALOO ALALT/ТРУДЫ ПО ИСТОРИИ КПСС V, TARTU 1970 VIHIK 233 TÖID NLKP AJALOO ALALT/ТРУДЫ ПО ИСТОРИИ КПСС VI, TARTU 1969 VIHIK 238 TÖID NLKP AJALOO ALALT/ТРУДЫ ПО ИСТОРИИ КПСС VII, TARTU 1970 VIHIK 261 TÖID NLKP AJALOO ALALT/ТРУДЫ ПО ИСТОРИИ КПСС VIII, TARTU 1970 VIHIK 299 TÖID NLKP AJALOO ALALT/ТРУДЫ ПО ИСТОРИИ КПСС X, TARTU 1972 VIHIK 351 TÖID NLKP AJALOO ALALT/ТРУДЫ ПО ИСТОРИИ КПСС XII, ТАРТУ 1975 VIHIK 367 TÖID NLKP AJALOO ALALT/ТРУДЫ ПО ИСТОРИИ КПСС XIII, ТАРТУ 1975 VIHIK 547 TÖID NLKP AJALOO ALALT/ТРУДЫ ПО ИСТОРИИ КПСС XVIII Tartu Ülikooli toimetised. Allseeriad, ESTER ESTER
Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli toimetused

Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli toimetused ehk Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis (Dorpatensis) oli Tartu Ülikooli väljaantav teadusajakiri. Ajakiri ilmus aastail 1921–1943. Toimetised anti välja kolmes seerias: Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli toimetused. A, Mathematica, physica, medica (Matemaatika-loodusteaduskonna, arstiteaduskonna, loomaarstiteaduskonna ja põllumajandusteaduskonna tööd.) Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli toimetused. B, Humaniora (Usuteaduskonna, filosoofiateaduskonna ja õigusteaduskonna tööd.) Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli toimetused. C, Annales (Aastaaruanded.) Ajakirja jätkuks oli aastail 1946–1995[küsitav] ilmunud Tartu Ülikooli toimetised. Ajakirja koduleht
Latt (puit)

Latt (ka puulatt) on pikk peenike ümarpuit, mille peenema otsa läbimõõt on 3...7 cm[viide?]. Latist lühemat ümarpuitu (sageli teritatud otsaga) nimetatakse teibaks.
Paweł Fajdek

Paweł Fajdek (sündinud 4. juunil 1989 Świebodzices) on poola kergejõustiklane, vasaraheitja. Fajdek on vasaraheites viiekordne maailmameister (2013, 2015, 2017, 2019 ja 2022). 2016. aastal tuli ta 80.93-ga Euroopa meistriks. Pärast kahte ebaõnnestunud olümpiat (jäi 2012. aastal tulemuseta ja ei pääsenud 2016. aastal finaali) võitis ta 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos pronksmedali. Tema isiklik rekord vasaraheites on 83.93 (2015). Paweł Fajdek. european-athletics.org. Vaadatud 14.8.2017 Andmed IAAFi lehel  Paweł Fajdek – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Paweł Fajdek Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Mukatševo

Mukatševo (kuni 2017. aastani Mukatševe) on linn Ukrainas Taga-Karpaatia oblastis. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse järgi oli linna elanike hulgas 77,1% ukrainlasi, 9,0% venelasi ja 8,5% ungarlasi. Linna ungarikeelne nimi Munkács on saadud isikunimest, mis on tuletatud nimisõnast munka 'töö'.[viide?] Ukraina keeles on paralleelselt käibel olnud mitu varianti linna nimest. Normeeritud variant linna nimest oli kuni 23. maini 2017 Mukatševe. Siis sai Ülemraada otsusega linna ametlikuks nimeks Mukatševo. Kasutusel on olnud ka nimekuju Mukatšiv (Мукачів). Linna tekkimisaeg pole teada, kuid linna lähedalt on leitud paleoliitikumi asulakohti. 6. sajandil oli nüüdse linna piirkonnas slaavi asustus. Legendi järgi ehitas linnuse 9. sajandil ungari vürst Álmos. Ungari kroonikas on asulat esmamainitud 1064. aastal ning 1138. aastal nimega Muncas. Linn kuulus 10. või 11. sajandist alates 1538. aastani Ungari kuningriigile. 1445. aastal sai linnaõigused. Seejärel kuulus Munkács Transilvaania vürstiriigi ja aastatel 1867–1918 Austria-Ungari keisririigi, 1918–1938 Tšehhoslovakkia ja 1938–1944 taas Ungari koosseisu. 1910. aastal oli linnas 17 275 elanikku, neist 12 686 (73,44%) ungarlased, 3078 (17,82%) sakslased ja 1394 russiinid. 11. juulil 2015 sai linnas alguse relvastatud konflikt Paremsektori võitlejate ja miilitsa vahel, mille põhjuseks oli Parem Sektori tungimine kriminaalse taustaga parlamendisaadiku Mõhhailo Lanjo valdustesse. Tulevahetuse käigus sai surma vähemalt kolm inimest, kellest kaks olid Parem Sektori võitlejad. Väidetavalt olid Mukatševo sündmused ajendiks mitmete muudatuste tegemisele oblasti juhtkonnas. Mátészalka (Ungari) Kisvárda (Ungari) Nyírmeggyes (Ungari) Eger (Ungari) Mielec (Poola) Prešov (Slovakkia) Humenné (Slovakkia) Subotica (Serbia) Senta (Serbia) Pelhřimov (Tšehhi) Vugledar (Ukraina) Kolomõja (Ukraina) Hartsõzk (Ukraina) Mukatševost on pärit ansambli Okean Elzy solist Svjatoslav Vakartšuk. Number of Present Population of Ukraine, as of January 1, 2022 Закарпатська область Національний склад населення. Про перейменування міста Мукачеве Закарпатської області Постанова Верховної Ради України від 23 травня 2017 року № 2065-VIII. Three attackers killed in Mukacheve shooting – Herashchenko Censor, 11. juuli 2015. Stern, David (15. juuli 2015). "Ukraine clashes raise questions over Right Sector militia". BBC News Online. Vaadatud 15. juulil 2015. "Порошенко назначил Москаля губернатором Закарпатья". KorrespondenT.net. 15. juuli 2015. Vaadatud 16. juulil 2015. "Міста партнери (побратими) міста Мукачева". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2015. Vaadatud 12. juulil 2015.
Karaiimid

Karaiimid (karaiimi keele Krimmi murdes къарайлар, Trakai murdes karajlar) on väikesearvuline turgi rahvas Ukrainas, Poolas, Leedus ja Venemaal. Vähesel määral elab karaiime ka Rumeenias ja Ameerika Ühendriikides. Karaiimid järgivad judaismi vähemusvoolu, mis ei tunnista talmudit. Turgi keelte kõptšaki-polovetsi rühma kuuluvat karaiimi keelt kõneleb tänapäeval hinnanguliselt 120–300 inimest. Ukrainas oli karaiimide üldarv 2001. aasta rahvaloenduse andmetel 1196. Enamik Ukraina karaiimidest elab Krimmis ja Lääne-Ukrainas. Poolas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 346 karaiimi. Leedus oli 2011. aasta rahvaloenduse tulemuste järgi karaiimide arv 241. Venemaa 2010. aasta rahvaloendusel registreeriti 205 karaiimi. Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 6 karaiimi, kõik Tallinnas. Karaiimi rahva tekkimine ja varasem ajalugu on seotud Kasaari kaganaadiga. Karaiimid kujunesid välja 8.–10. sajandil Kasaari kaganaadi äärealadel (põhiliselt Krimmis) juudi meeste ja kasaari rahvusest naiste abieludest sündinud lastest. Judaismi seaduste kohaselt ei loetud neid juutideks, kuna juut on ainult see, kelle ema on juudi rahvusest. Samuti ei olnud neil lubatud talmudit õppida. Leedu karaiimi elanikkond sai alguse 1397. aastal, kui suurvürst Vytautas tõi Krimmist Leedusse Trakai piirkonda 383 karaiimi perekonda. Trakai on olnud Leedu karaiimide keskus. Tänapäeval elab enamik Leedu karaiime Vilniuses (138), Trakais (65) ja Panevėžysis (31). Eestis (Tallinnas) elas 1931. aastal 22 karaiimi, kellest tuntuim (ja esimene) oli Boris Kara (1869-1931); kellele kuulus maja Viru 19, kus ta pidas tubakapoodi. Karaim Languages in Danger Päring Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse tulemuste andmebaasist Ludność. Stan i struktura demograficzno-społeczna "Lithuanian 2011 Population Census". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2015. Vaadatud 12. juulil 2015. "Всероссийская переписи населения 2010 года. Том 4. Национальный состав и владение языками, гражданство". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 12. juulil 2015. Päring Statistikaameti andmebaasist Лев Гумилёв. Древняя Русь и Великая степь. Москва, 1993, lk. 132 The red book of the peoples of the Russian Empire Turkic minorities: Tatars and Karaims True Lithuania Kaja 25.11.1931. "Haruldane matus Tallinnas". Kaja. Vaadatud 22.04.2021.
Haley Reinhart

Haley Elizabeth Reinhart (sündinud 9. septembril 1990) on Ameerika Ühendriikide laulja ja laulusõnade autor. Ta saavutas 2011. aastal telesaatesarjas "American Idol" (10. hooajal) kolmanda koha. Haley Reinhart saidil Allmusic
Plätud

Plätud on kerged lahtised jalanõud. Sageli kasutatakse plätusid rannas, saunas, ujulas. Plätud (inglise keeles slides) Varbavaheplätud (inglise keeles flip-flops) Sandaal
Kärla valla lipp

Kärla valla lipp on Saare maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Kärla valla lipp. Lipp on kinnitatud 3. septembril 1997. Ristkülikukujuline lipp on vertikaalselt jaotatud kolmeks võrdseks värvilaiuks, vardapoolne laid on roheline, keskmine valge ja lehvipoolne sinine. Lipu normaalmõõtmed on 165x105 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11. Valla lipp heisatakse alaliselt vallavolikogu ja vallavalitsuse hoone ees asuvasse lipumasti. Lipp heisatakse valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, samuti muudel avalikel üritustel. Valla lipu heiskamise võib teha kohustuslikuks üksnes vallavolikogu otsuse või vallavalitsuse korraldusega vallale kuuluvatel hoonetel või maa-aladel. Teistele omanikele on niisugused otsused või korraldused üksnes soovitusliku iseloomuga. Valla lipp heisatakse hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. Kui valla lipp heisatakse koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, valla või muu lipuga, asub valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust. Valla lipu valmistamine toimub üksnes vallavalitsuse loal. Kärla valla vapp Saare maakond Kärla valla sümboolika valla kodulehel Kärla valla sümboolika Riigikantselei kodulehel