laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nikolai Krogius

Nikolai Vladimirovitš Krogius (vene keeles Николай Владимирович Крогиус; 22. juuli 1930 Saratov – 14. juuli 2022 New York) oli saksa ja Skandinaavia juurtega Venemaa maletaja, malekohtunik ja maleliteraat, varem ka Nõukogude Liidu maleametnik ja malefunktsionäär, rahvusvaheline suurmeister (1964), rahvusvaheline arbiiter (1985). Krogius lõpetas 1953. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna. Sealt sai ta ka kandidaadi- (1969) ja doktorikraadi (1980) psühholoogias. Aastatel 1978–1980 töötas ta Tšernõševski-nimelises Saratovi Riiklikus Ülikoolis psühholoogiakateedri juhatajana ja 1981–1983 Moskvas Kehakultuuri Riiklikus Keskinstituudis malekateedri juhatajana. 1990. aastatel töötas ta Venemaa Haridusakadeemia Pedagoogikateooria Teadusuurimisinstituudis peateadurina. Detsembris 1980 reorganiseeriti NSV Liidu Riikliku Kehakultuuri- ja Spordikomitee maleosakond malespordivalitsuseks, mille ülemaks (1981–1989) sai eksmaailmameister Tigran Petrosjani eestkostel suurmeister Krogius. Krogius tegutses ka malefunktsionäärina: aastatel 1981–1990 oli ta NSV Liidu Maleföderatsiooni aseesimees ja 1986–1990 Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) asepresident. Maletajana täitis Krogius meistrinormi 1952. aastal. Suurmeistriks sai ta 34-aastaselt 1964. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. NSV Liidu meistrivõistlustel on ta neljal korral tulnud esikümnesse (1958, 1961, 1964, 1967). Parima tulemuse saavutas ta 1967. aasta meistrivõistlustel Thbilisis, kus tuli seitsmendaks. Aastavahetusel 1970/1971 Hastingsi turniiril jagas Krogius Lajos Portischi järel 2.–6. kohta. 1965. aastal tuli Krogius Hamburgis NSV Liidu võistkonna koosseisus Euroopa võistkondlikuks meistriks. 1990. aastatel osales Krogius seenioride maailmameistrivõistlustel, kus parimaks tulemuseks jäi 1993. aastal Bad Wildbadis esikoha jagamine koos kolme teise maletajaga (MM-tiitel läks Mark Taimanovile). Krogius oli 1972. aastal maailmameister Boriss Spasski sekundant Reykjavíkis asetleidnud MM-tiitlimatšis Spasski–Fischer. Alates 1998. aastast elas Krogius koos oma perega Ameerika Ühendriikides. Tal oli Venemaa ja USA kodakondsus. 1990 – FIDE auliige Ta valdas täiuslikult saksa keelt. 1980 – monograafia "Психология шахматного творчества" ('Maleloomingu psühholoogia') 2000 – "Борис Спасский". Москва: Центральный коллектор научных библиотек. ISBN 5-93260-007-1 (kaks köidet, 730 lk, kaasautorid A. Golubev ja L. Guttsait) 2014 – "Записки гроссмейстера". СПб ISBN 978-5-904819-76-7 Nikolai Krogius FIDE andmebaasis
Elekter

Elekter on elektrilaengute olemasolust tingitud nähtuste kompleks. Positiivse või negatiivse elektrilaenguga osakesed tekitavad elektromagnetvälja ja alluvad selle toimele. Sõna "elekter" ei ole tänapäeval terminina kasutusel. Varem on füüsikas selle all mõistetud elektrilaengut (elektrihulka). Praegu mõistetakse üldkeeles elektri all kõige sagedamini elektrienergiat või elektrivoolu. Sõna "elekter" tuleneb vanakreeka sõnast ήλεκτρον (ēlektron) 'merevaik'. Nimetus tuleb sellest, et merevaik hõõrdel elektriseerub ehk omandab elektrilaengu. Juba Thales teadis, et kui merevaiku hõõruda, siis hakkab see kergesti teisi esemeid külge tõmbama, kuid ta ei osanud seda nähtust seletada. Antiikajal tunti paljusid teisigi elektrinähtuseid: välku, Elmo tulesid ja loomset elektrit, mida näiteks elektrirai tekitab, kuid neid ei seostatud omavahel ega teatud ühise sõnaga nimetada. Esimesena oli elektriliste nähtuste uurimises tänapäevases mõistes teaduslikult edukas inglise astronoom ja füüsik William Gilbert. Tema aastal 1600 avaldatud raamatus "De magnete" eristati esimest korda merevaigu hõõrumisel tekkivat külgetõmbejõudu püsimagneti külgetõmbejõust. Tema leiutas ka ladinakeelse sõna "electricus", mida hakkas kasutama elektrinähtuste kohta, ja sellest tuleb elektrit tähistav sõna paljudes keeltes. Elektrotehnika Elektriväli Elektromotoorjõud Tehnikaleksikon, lk. 81 Antiigileksikon, 1. kd., lk. 132 [1] (ingliskeelne video elektriga seotud mõistete kujunemise kohta)
Bezau

Bezau on alev ja vald (saksa Marktgemeinde) Bregenzerwaldis Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas. Bezau on aasta läbi populaarne turismisihtkoht oma läheduse tõttu suusakuurortidele ja matkaradadele. Selle maaliline kirik on ehitatud 1906. aastal ja on pühitsetud pühale Jodokile. Veel üks vaatamisväärsus on kohaliku ajaloo muuseum (Heimatmuseum), mis asub traditsioonilises puidust kodus. Bezaud on esmamainitud kui Baezenowe 1249. aastal. Oma kiriku ehitamisega 1497. aastal sai Bezaust autonoomne kogudus. 1656. aastal asutati kaputsiinide klooster. Alates 1806. aastast on Bezaus töötanud Bregenzerwaldi piirkonna ringkonnakohus. 1902. aastal avati 35,32 km pikkune kitsarööpmeline raudtee Bregenzerwaldbahn. See raudtee ühendas Bregenzit Bezauga kuni 1983. aastani. Heiden, Šveits Anton Innauer (*1958), suusahüppaja Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Engelbrecht von Mengden

Engelbrecht von Mengden (1587 – juuli 1648 Tartu) oli baltisaksa päritolu Rootsi provintsiaalpoliitik. Mengden sündis Liivimaa Menģele (Altenwoga) mõisniku Fromhold Mengdeni (surnud 1603 Tallinnas) ja Dēvene (Dewen) mõisast pärit Margarethe Tisenhuseni pojana. Ta õppis noorena mitmes Saksamaa ülikoolis ja asus peale õpinguid Kuramaale, kus tegutses Piltene kreisi maanotarina. 1630 siirdus ta Liivimaale, kus temast sai 1638–1643. aastal sõjakomissar ja hiljem, 1640 Liivimaa kindralkuberneri sõjanõunik, Liivi- ja Ingerimaal. Ingerimaa kindralkubermang eraldati Liivimaa kindralkuberneri haldusalast 1642. aastal. Aastal 1643 oli ta Liivimaa maamarssal, 1646−1650 Liivimaa maanõunik ja aastast 1644 Tartu õuekohtu asepresident. Engelbrecht von Mengden koostas 1643 ka Liivimaa maaõiguse kava "Landrecht des Fürstenthums Liefland". See esitati Rootsi kuninganna Kristiinale, kuid jäeti kinnitamata. Engelbrecht von Mengdenile kuulusid Jäärja mõis Liivimaa Eesti alal ja Lavoja mõis Ingerimaa kubermangus. 3. mail 1620 abiellus ta Laatre mõisast pärit Margaretha Taubega, kellega ta sai kolm last: Conrad Dietrich von Mengden (1621–1677), Menģele (Altenwoga) ja Jäärja mõisnik Fromhold Johann von Mengden (1626–1664), Lavoja mõisnik Emerentia Veronika von Mengden (1631–1676), abiellus 1652 Kostivere ja Udeva mõisaomaniku, ning meeskohtuniku Ewold Hastferiga (surn. 1678), krahv Jacob Johann Hastferi ema Tema vanaonu pojapoeg, aadlilipkonna ooberst Otto von Mengden (1597–1681) sai 12. juuli 1653 Menģele (Altenwoga) vabahärraks, ning viimase pojapoeg, kammerhärra ja ihukaitserügemendi rittmeister Carl Johan von Mengden (1702–1763) immatrikuleeriti 1731 Rootsi rüütelkonda. Mengdenid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Livland, Teil 1.2, Görlitz 1935, lk. 1194 Mengden, von, släkt, sok.riksarkivet.se Hastferid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1 , Görlitz, 1930, lk.100-101 Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ... 1754, lk. 182-183 (Nr.198) Ilmar Tammisto, Otto ja Engelbrecht von Mengden Rootsi riigi teenistuses 1630.–1640. aastatel, TUNA 3 / 2018, lk 20–31
TV2 Sport

TV2 Sport võib tähendada: TV2 Sport (Norra) TV2 Sport (Taani)
Vainu tänav

Vainu tänav on mitme Eesti asula tänava nimi: Vainu tänav Aruküla alevikus Vainu tänav Jõgeval Vainu tänav Kilingi-Nõmmes Vainu tänav Kose alevikus Vainu tänav (Paide) Vainu tänav (Rakvere) Vainu tänav (Tallinn) Vainu tänav Tartus Vainu tänav Türil Vainu tänav Valgas
Lõugas (iste)

Lõugas oli endisaegsetes elamutes istemüür või istekivi kolde eesserval või ka kõrval. See võis olla ka koldemüüri jätk, millel tuletegemise ajal istuti. Lõugas oli üle Eesti erinevate (murde)nimedega, nagu leelõugas, lõuakivi, lõukapaas, koldepae. Lääne-Eestis ka korjakivi, korjapae; põhjarannikul arinakivi, arin; Saaremaal koldemüür. Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 107
Julija Sokolovska

Julija Sokolovska (ukraina keeles Юлія Сергіївна Соколовська; sündinud 12. aprillil 1985) on Ukraina poliitik ja riigiametnik. Sokolovska oli 29. augustist 2019 kuni 4. märtsini 2020 Ukraina sotsiaalpoliitika minister. УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №78/2020. Про призначення Ю. Соколовської Заступником Керівника Офісу Президента України, 12.03.2020 Зеленский назначил Соколовскую заместителем главы ОП - Korrespondent.net, 12.03.2020
Sihitisesõnastik

Sihitisesõnastik on Eesti Keele Instituudi elektroonilises sõnastikusüsteemis EELex koostatud verbirektsioonide sõnastik. See on mõeldud eeskätt edasijõudnud eesti keele õppijale (B2- ja C1-keeleoskustase). Sõnastiku on aastatel 2015‒2019 koostanud ja toimetanud Tartu Ülikooli töörühma liikmed Natalia Vaiss, David Ogren, Helena Metslang ja Raili Pool. 2020. aasta seisuga sisaldab sõnastik ligikaudu 400 sagedasemat eesti keele sihilist tegusõna koos sihitise käände kasutamise teabega, mida illustreerivad näitelaused. Sõnastik ilmub ainult elektrooniliselt ning seda täiendatakse jooksvalt. Sihitis on lauseliige, mis kuulub sihilise tegusõna juurde ning näitab, kellele või millele on tegusõnaga väljendatud tegevus suunatud. Eesti keeles saab sihitis olla kas osa- või täissihitis. Kummaga on konkreetses lauses tegu, seda on vahel raske õigesti kindlaks määrata isegi eesti keelt emakeelena kõneleval ja kirjutaval inimesel. Käändevalikult on sihitisel aga rohkem variante, sest sihitis võib olla kas ainsuse ja mitmuse osastavas käändes (nt loen raamatut / loen raamatuid); ainsuse omastavas käändes (nt lugesin raamatu läbi); ainsuse ja mitmuse nimetavas käändes (nt loe raamat läbi / loe raamatud läbi). Sõnastik abistab kasutajat infoga, millised tegusõnad nõuavad alati osastavas käändes sihitist ning millistega on võimalik kasutada nii osastavas, omastavas kui ka nimetavas käändes sihitist. Sihitisesõnastik EKI veebiportaalis. Vaadatud 12.03.2020. Rektsioone, milles sageli eksitakse Valik rektsioone
1977. aasta Pärnu maleturniir

1977. aasta Pärnu suveturniir oli 1977. aasta suvel Pärnus korraldatud maleturniir mitme külalismaletaja osavõtul. Pärnus 16 osavõtjaga turniirile oli kutsutud Eesti maleparemiku kõrval kolm suurmeistrit, Moskva meister Sergei Sokolov ja naiste maailmameister Nona Gaphrindašvili. Kõik kolm suurmeistrit – Aivars Ģipslis (Läti), Boriss Gulko (Moskva) ja Volodõmõr Tukmakov (Ukraina) – olid NSV Liidu meistrivõistluste medalistid (Ģipslis, 1966/1967; Tukmakov, 1972; Gulko, 1975). Eesti maleparemikust mängisid turniiril Iivo Nei, Aarne Hermlin, Aleksander Veingold, Hillar Kärner, Helmut Luik, Boris Rõtov, Gunnar Uusi, Rein Etruk ja Valter Heuer. Turniiri võitis kahepunktilise eduga Tukmakovi ees Boriss Gulko (hea vorm tõi talle aasta lõpul ka NSV Liidu meistrikulla). Tukmakov sai kaks kaotust: Sokolovilt ja Rõtovilt, Ģipslis kaotas Tukmakovile ja Veingoldile. Nei suutis kaotusi vältida. 1. Gulko 12,5 punkti, 2. Tukmakov 10,5 p, 3.–5. Nei, Sokolov ja Hermlin 9,5 p, 6.–7. Veingold ja Kärner 8,5 p, 8.–9. Ģipslis ja Luik 7,5 p, 10. Rõtov 7 p, 11. Uusi 6,5 p, 12. Etruk 6 p, 13. Gaphrindašvili 5,5 p, 14. Heuer 5 p, 15. Endel Kivioja 3,5 p, 16. Ants Tamme 3 p. Volodõmõr Tukmakov, turniiri teine koht Iivo Nei, turniiri 2.–4. koht Hillar Kärner, turniiri 6.–7. koht Aivars Ģipslis, turniiri 8.–9. koht Nona Gaphrindašvili, turniiri 13. koht 1971. aasta Pärnu maleturniir 1981. aasta Pärnu maleturniir "Male Eestis 1977–1983". Koostanud Merike Rõtova. Tallinn: Eesti Raamat, 1986. Lk 7–15
Ernst von Mengden

Ernst von Mengden (1593 – 30. november 1655) oli Liivimaa maanõunik, Liivimaa maamarssal (1646) ja Rootsi ooberstleitnant. Ernst von Mengden oli Lätis asuvate Kalnamuiža, Roperbeķu ja Katvaru mõisa omanik. 1628 abiellus ta Riia linnasekretäri Christoph Gaunersdorfi (surnud 1609) tütre Dorothea Gaunersdorfiga, kellega sai viis last: Otto von Mengden (maetud 1705 Riias), rittmeister, abiellus 1669 enda onupojatütre, Menģele (Altenwoga) vabapreili Sophia Gertrud von Mengdeniga (surnud 1677) ja 1683 Maidla mõisast pärit vabapreili Regina Jacobine Taube af Karlöga Anna Magdalena von Mengden, umbes 1661. aastast Riktere (Siggund) ja Vatrane (Wattram) mõisniku Engelbrecht von Richteri abikaasa Dorothea von Mengden, Saaremaa Reina mõisniku Claus von Treydeni (surnud 1703) abikaasa Gerdruta von Mengden (surnud pärast 1697), 1662. aastast Pärnumaa Jäärja mõisniku Conrad Dietrich von Mengdeni kolmas abikaasa Sophia Elisabeth von Mengden (−1687), Rootsi rittmeistri ja Saaremaa Orissaare mõisniku Otto Ernst von Treydeni (surnud 1703) Tema noorem vend, aadlilipkonna ooberst Otto von Mengden (1597–1681) sai 12. juulil 1653 Menģele (Altenwoga) vabahärraks, ning viimase pojapoeg, kammerhärra ja ihukaitserügemendi rittmeister Carl Johan von Mengden (1702–1763) immatrikuleeriti 1731 Rootsi rüütelkonda. Mengdenid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Livland, Teil 1.2, Görlitz 1935, lk. 1195 Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ... 1754, lk. 182–183 (Nr.198)
Yannick Pelletier

Yannick Pelletier (sündinud 10. septembril 1976 Bielis Berni kantonis) on Šveitsi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001). Pelletier sai 1995. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 24-aastaselt 2000. aastal (FIDE kinnitas 2001. aastal). Pelletier on esimene Šveitsi malesuurmeister, kes on sündinud Šveitsis. Ta on kuuekordne Šveitsi malemeister (1995, 2000, 2002, 2010, 2014, 2017). 2009. aastal pääses Pelletier FIDE presidendi nominatsiooni kaudu mängima maailma karikaturniirile Hantõ-Mansiiskis (nokautsüsteemis peetav 128 osavõtjaga turniir), kus sai turniiritabelis 98. asetuse. Avaringis võitis ta 32. asetuse saanud Bu Xiangzhi tulemusega 1,5:0,5, kuid teises ringis kaotas teisele hiinlasele Li Chaole 3,5:4,5. Pelletier on Šveitsi võistkonna koosseisus esinenud 11 maleolümpial (1996–2016), seejuures esimesel laual mängis 1996., 1998., 2010., 2012., 2014. ja 2016. aastal. Šveitsi edukamad esinemised Pelletier' osalusega olid 2002. aastal Bledis (12. koht) ja 2004. aastal Calvias (13. koht). Mõlemal olümpial mängis esimesel laual Viktor Korchnoi, teisel Pelletier. Pelletier valdab prantsuse, inglise, saksa, hispaania ja vene keelt.  Yannick Pelletier – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Yannick Pelletier FIDE andmebaasis
Werner Hug

Werner Hug (sündinud 10. septembril 1952 Feldmeilenis Zürichi kantonis) on Šveitsi maletaja, rahvusvaheline meister (1971). Hug tuli 1971. aastal Ateenas juunioride maailmameistriks (ungarlase Zoltán Ribli ees). FIDE andis Hugile rahvusvahelise meistri nimetuse (hiljem hakati juunioride maailmameistriks tuleku eest suurmeistri nimetust andma). 1973. aastal pääses Hug mängima MM-i tsoonidevahelisele turniirile Petrópolises, kus jäi eelviimaseks 18 osavõtja seas. 1975. aastal tuli ta Šveitsi malemeistriks. Teist korda pääses Hug tsoonidevahelisele turniirile 1993. aastal. Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i 74 osavõtjaga tsoonidevaheliselt turniiril jäi Hug jagama 65.–69. kohta . Hug on Šveitsi võistkonna koosseisus esinenud 14 maleolümpial (1972–1984, 1988, 1990, 1994, 2000, 2008, 2012, 2014), seejuures esimesel laual mängis 1972., 1974., 1976., 1980. ja 1984. aastal. Šveitsi parim võistkondlik koht saavutati 1976. aastal Tripolis (esimesel laual Hug) – 7. koht, kuid sel aastal idabloki maad ei osalenud. 2000. aastal İstanbulis tuli Šveits kümnendaks (esimesel laual Viktor Korchnoi, Hug tegi kaasa varumängijana). Werner Hug FIDE andmebaasis
Zoltán Ribli

Zoltán Ribli (sündinud 6. septembril 1951 Mohácsis) on ungari maletaja, maletreener ja malekohtunik, rahvusvaheline suurmeister (1973), rahvusvaheline arbiiter (1995), FIDE vanemtreener (2009). Ribli võttis osa Groningenis aastavahetusel 1968/1969 (jagas esikohta) ja 1970/1971 (ainuvõitja) peetud mitteametlikest Euroopa juunioride meistrivõistlustest. Juunioride maailmameistrivõistlustel 1971. aastal Ateenas tuli šveitslase Werner Hugi järel teiseks. Suurmeistriks sai ta 22-aastaselt 1973. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kolmel korral tulnud Ungari malemeistriks (1973, 1974, 1977). Ribli on mänginud maailmameistrivõistlusete neljal tsoonidevahelisel turniiril ja kahel pretendentide turniiril. 1976. aastal jagas ta tsoonidevahelisel turniiril Manilas 5.–6. kohta. 1979. aastal jagas tsoonidevahelisel turniiril Riias kaasmaalase András Adorjániga 3.–4. kohta (kolm paremat pääses edasi). Järelmatš edasipääsukohale jäi viiki 3:3, kuid halvem koefitsient jättis Ribli pretendentide hulgast välja. 1982. aastal võitis Ribli tsoonidevahelise turniiri Las Palmases ja seejärel 1983. aastal peetud pretendentide matšturniiril alistas ta veerandfinaalis Eugenio Torre. Samal aastal peetud pretendentide poolfinaalis kaotas Ribli Vassili Smõslovile tulemusega 4,5:6,5. Nelja hulka jõudmine tagas talle koha järgmisel pretendentide turniiril (16 osavõtjaga ringsüsteemis turniir peeti Montpellier's), kus ta jäi jagama 13.–14. kohta. 1987. aastal jagas Ribli tsoonidevahelisel turniiril Suboticas Mihhail Taliga 4.–5. kohta (edasi pääses kolm paremat) ja pretendentide turniirile ei pääsenud. Ribli on mänginud Ungari võistkonna koosseisus 12 maleolümpial (1970–1974, 1978–1994), seejuures võitnud meeskonnaga ühe kuldmedali (1978) ja kolm hõbemedalit (1970, 1972, 1980). 1985. aastal võitis ta meeskonnaga võistkondlikel maailmameistrivõistlustel hõbemedali (mängis teisel laual). Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel on Ribli võitnud kaks hõbemedalit (1977, 1980) ja kaks pronksmedalit (1973, 1983).  Zoltán Ribli – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Zoltán Ribli FIDE andmebaasis
Kollektiivne immuunsus

Kollektiivne immuunsus ehk kollektiivne kaitse (ka nn. karjaimmuunsus, inglise keeles herd immunity) tekib, kui teatud protsent inimestest on viirus- või nakkushaiguse läbi põdenud või selle vastu vaktsineeritud. Kogu tõde vaktsiinidest – kuidas neid luuakse ja miks nad töötavad? Ülar Allas, molekulaarbioloog GRIPP: Meie gripisuremus on erakordselt kõrge.Jana Rand, 7. märts, 2018 Vaktsineeri.ee. Karjaimmuunsus
Gluteen

Gluteen on taimne liitvalk, mis koosneb gliadiinist ja gluteniinist. Mõlemad valgud on kolloidid, mis veega kokkupuutel imavad vett ja turduvad. Segamisel moodustavad need elastse aine, mida nimetatakse ka kleepvalguks. Gluteeni leidub kõige suuremal hulgal nisus, aga ka speltanisus, rukkis, odras. Eesti neljas tuntud teravili kaer on gluteenivaba, kuid kaeras sisalduvad valgud aveniinid võivad põhjustada gluteeniga sarnaseid talumatusnähte. Gluteen nagu teisedki taimsed valgud seedub suhteliselt aeglaselt ja seetõttu on soovitatav neid teravilju enne tarbimist idandada, leotada või kääritada. Traditsioonilise juuretisega leiva ja sepiku valmistamise protsessis aitab juba juuretise bakteriaalne kooslus gluteeni kergesti omastatavateks väärtuslikeks aminohapeteks muuta. Taimetoitlased kasutavad söögiks puhast nisugluteeni (Aasia köögis tuntud nimetusega seitan) taimsete kotlettide ja steikide valmistamiseks. Nisutaina puhul on tegemist selle peamise elastse koostisosaga, mis ümbritseb gaasimullikese õhukese nahaga ja hoiab niiviisi gaase kinni. Käärimisel ja küpsetamisel gaasimullid paisuvad ja kleepvalk annab gaasirõhule järele – sarnaselt õhupalli täispuhumisega. Selle omaduse tõttu aitab gluteen tainast küpsetisi siduda ning annab neile suurema mahu ja pehme tekstuuri. Gluteeni sisaldavate toiduainete tarbimist peavad vältima inimesed, kellel on diagnoositud teraviljaallergia või tsöliaakia. Sagedamini esinevad gluteenitalumatuse sümptomid on kõhulahtisus, kõhupuhitus ja üldine raskustunne seedetraktis. Kui tekib kahtlus, et on probleeme gluteeni seedimisega, tuleks vähemalt nädalaks gluteeni sisaldavate toiduainete tarbimisest loobuda ja vaadata, kas enesetunne paraneb. Gluteenivabad teradega taimed on näiteks riis, hirss, tatar, kinoa. Gluteenitalumatuse korral võib nisujahu asemel kasutada näiteks riisi-, tatra-, herne- ja maisijahu, maisi- ja kartulitärklist. Kondiitritoodetes kasutatakse tavaliselt mandli- ja kookosjahu. Gluteeni asendamiseks tekstuuri andmisel kasutatakse ksantaani ja guari. Puu-, juur-, kaunviljad, marjad jms gluteeni ei sisalda.
Michala Petri

Michala Petri (sündinud 7. juulil 1958 Kopenhaagenis) on Taani plokkflöödimängija. Michala Petri õppis aastatel 1966–1976 Staatliche Hochschule für Musik und Theater õppeasutuses, mis asus Hannoveri linnas, Saksamaal. Juba 11-aastaselt tegi ta debüüdi professionaalse plokkflöödimängijana, lummates publikut tehniliselt briljantse pillikäsitlusega ja musikaalse intuitsiooniga[küsitav]. Tema repertuaarist võib leida mitme ajastu muusikat, alustades varajase barokiga ja lõpetades avangardistliku eksperimentaalstiiliga. Mitmed heliloojad on talle spetsiaalselt palasid kirjutanud; näiteks Malcolm Arnold, Gary Kulush, Thomas Koppel ja teised. Ta on esinenud sadadel kontsertidel, sageli koos nimekate koorijuhtide ja ansamblitega. Tema kontserditurneed on aset leidnud Euroopa, Põhja-Ameerika ja Kaug-Ida riikides. Michala Petri loomingut on tunnustatud mitme auhinnaga, näiteks pälvis ta 2000. aastal Léonie Sonningi muusikaauhinna. Michala Petri on abielus lauto- ja kitarrimängija Lars Hannibaliga. Nende koostöös on valminud hulgaliselt helisalvestisi. Koduleht
Rootsi 25-öörine münt

Rootsi 25-öörine münt on Rootsi endine väike münt. 25-ööriseid vermiti 1855–1871 750-tuhandikulisest, 1874–1941 600-tuhandikulisest ja 1943–1961 400-tuhandikulisest hõbedast. Niklist 25-ööriseid vermiti aastail 1921, 1940, 1941, 1946, 1947 ja pidevalt aastatel 1962–1984. 25-öörised kehtisid kuni 30. juunini 1985 ja kaotasid kehtivuse sama aasta 1. juulist. Silverklubben