laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Schultz

Schultz on saksapärane perekonnanimi. Adrian Alexander Wilhelm Schultz (1846–1921), Eesti vaimulik August Konstantin Schultz (1805–1848), Eesti vaimulik Carl Gustav Schultz (1732–1774), Eesti vaimulik Carl Gustav Schultz (1768–1838), Eesti vaimulik Christian Timotheus Schultz (1767–1809), Eesti vaimulik Johann Friedrich Schultz (1727–1768), Eesti vaimulik Johann Friedrich Schultz (1759–1793), Eesti vaimulik
Johann Friedrich Schultz

Johann Friedrich Schultz (9. detsember 1727 Lääne-Nigula – 24. detsember 1768 Tallinn) oli Eesti vaimulik. 1756. aastal kutsuti ta Tallinna toomkiriku kompastoriks. 1767. aastal sai ta toomkiriku ülempastoriks. Ta oli Eestimaa konsistooriumi assessor. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 243
Michael Scholbach

Michael Scholbach (1618 Tallinn – 1. oktoober 1673 Viru-Nigula) oli Eesti vaimulik. Aastast 1644 oli ta Narva Jaani saksa koguduse komminister ja Narva konsistooriumi assessor. Aastast 1659 oli ta Viru ja Alutaguse praost. Ta tegi kirikukroonikasse märkmeid Rootsi-Vene sõja kohta ja need märkmed publitseeris praost Frommhold Hunnius. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 237 Scholbach, Michael, TLÜAR rahvusbibliograafia isikud
Martin Martini Winter

Martin Martini Winter (umbes 1580 Tallinn – 1638) oli Eesti vaimulik. Aastatel 1612–1613 oli ta Tallinna toomkooli rektor. 1613. aastal ordineeriti ta Noarootsi koguduse pastoriks. 1627. aastal sai ta Ranna-Lääne praostkonna praostiks. Martin Martini isa oli Eestimaa vaimulik Martin Severini Winter. Martin Martini vend oli tuntud kiviraidur Joachim Winter. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 291–292
Ericus Johannes Albogius

Ericus Johannes Albogius (1610 Västergötland Rootsi – 1678 Narva Ingerimaa kubermang) oli Eestimaa vaimulik. Ericus Johannes Albogius õppis Tartu Academia Gustavianas, kus sai magistrikraadi. Aastast 1643 oli ta pastor Ivangorodis ja Narva konsistooriumi assessor, pastor ooberst Georg Antoni Brakeli rügemendis, 1651. aastast praost. Aastast 1673 oli ta Narva/Ingerimaa superintendent. Ühtlasi samal ajal ka Narva toomkiriku Johannese rootsi koguduse pastor. Narva Jaani kirikus asunud Ericus Albogiuse hauakivil oli märgitud surmaaastaks 1675 Recke, Johann Friedrich von / Napiersky, Karl Eduard / Beise, Theodor, Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland, Bd.: 1, A - F, Mitau, 1827, seite 46, Albog (Erich Johannsohn) Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 11 Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift, Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, lk. 64 Olaf Sild, Mõningaid vanu hauakive meie maalt = Über einige alte Grabsteine in Estland, Tartu 1928, lk 17
Jacob Alopaeus

Magnus[küsitav] Jacob Alopaeus (Alopäus) (9. juuni 1722 Peterburi – 17. november 1780 Kosemkina, Ingerimaa) oli Eesti vaimulik. 1761. aastal kutsuti ta Narva Rootsi-Soome Mihkli kiriku Mihkli koguduse ja filiaalkoguduse (annekskoguduse) Kosemkina pastoriks. Aastast 1774[küsitav] oli ta Narva linnakonsistooriumi assessor. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 12
Karl Alstadius

Karl Alstadius (umbes 1714 – 27. juuli 1769 Hageri) oli Eestimaa vaimulik. 1737. aastal ordineeriti ta Hageri koguduse pastor-adjunktiks ja aastal 1738 sai ta selle koguduse pastoriks. Aastast 1748 oli ta Eestimaa konsistooriumi assessor. Aastani 1768 oli ta Eestimaa konsistooriumi piirkonna ülemapellatsioonikohtu liige. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 13
Stephan Badwitz

Stephan Badwitz (Badnitz) (umbes 1550 Pommeri, Saksamaa – umbes 1635 Keila) oli Eesti vaimulik. Umbes 1580. aastal ordineeriti ta Tartu sõjaväe pastoriks. 1595. aastal sai ta Hageri koguduse pastoriks ja 1600. aastal Viljandi pastoriks. Tema eestvõttel tehti korda Keila kirik. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 18
Joachim Balck

Joachim Balck (perekonnanimi ka Balcken, Balecke, Balge, Balger; umbes 1530 – 1598 Kuressaare) oli Eesti vaimulik. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 19
Püha Johannes

"Püha Johannes" võib tähendada mitut Johannese-nimelist pühakut: Ristija Johannes apostel Johannes püha Johannes Almuseandja (umbes 560–619) Johannes
Erich von Beeck

Erich von Beeck (ka Ericus, Beck, Beek; 1588 Tallinn – 16. november 1650 Tallinn) oli Eesti vaimulik. 1617. aastal ordineeriti ta Niguliste diakoniks ja 1632. aastal pastoriks. Ta oli Tallinna linnakonsistooriumi assessor. Ericus von Beeck ja hulk tema pereliikmeid on maetud Niguliste kirikusse hauakivi nr 87 alla. Ericus von Beecki esimene abikaasa oli Margareta Vestring. Abielust sündis: Catharina, abiellus Laurentius von Akeniga. Hiljem abiellus Ericus von Beeck Elisabeth zur Teltiga, kes oli Engelbrecht Ströyeri lesk. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 21 Der Kirchen St. Nikolai Todten-Buch ...; TLA.31.1.88; 1629-1781 177 Carola L. Gottzmann, Petra Hörner "Lexikon der deutschsprachigen Literatur des Baltikums und St. Petersburgs: Vom Mittelalter bis zur Gegenwart", 2011, lk. 177
Barthold Martini

Barthold Martini (perekonnanimi ka Bartholomäus; umbes 1575 Viiburi – pärast 1634. aastat) oli Eestimaa vaimulik. 1615 sai ta Simuna koguduse pastoriks ja samal ajal oli ka Väike-Maarja koguduse pastor. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 20
Annie Lööf

Annie Marie Therése Lööf (neiupõlvenimi Johansson; sündinud 16. juulil 1983 Maramös Värnamo vallas Jönköpingi läänis) on Rootsi poliitik. Ta on aastast 2011 Rootsi Keskpartei esimees. Ta oli aastatel 2011–2014 Rootsi ettevõtluse ja innovatsiooni minister. Ta kasvas üles Maramös Värnamo vallas Jönköpingi läänis. Augustis 2011 lõpetas ta õigusteaduse õpingud Lundi Ülikoolis. Ta on aastast 2006 Riksdagi (Rootsi parlamendi) saadik (Keskpartei nimekirjas). 23. septembril 2011 valiti ta Rootsi Keskpartei esimeheks. 29. septembrist 2011 kuni 3. oktoobrini 2014 Rootsi ettevõtluse ja innovatsiooni minister. Ta on aastast 2011 abielus Carl-Johan Lööfiga. Neil on kaks tütart. Ester sündis 2015. aastal ja Saga 2019. aastal. Tema isa Hans-Göran Johansson on Rootsi Keskpartei poliitik.
Heinrich Bartholin

Heinrich Bartholin (perekonnanimena allikates ka Bartholinus, Bertollus; umbes 1600 Turu Soome – 1658 Jõelähtme) oli Eesti vaimulik. Aastatel 1625–1627 oli ta Tallinna Toomkooli rektor. 1627. aastal sai ta Keila koguduse pastoriks ja 1639. aastal Pühalepa koguduse pastoriks. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 20
Nissi valla lipp

Nissi valla lipp on Harju maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Nissi valla lipp. Lipp kinnitati 21. novembril 1994. Valla rohe-kollane lipp on jaotatud horisontaalselt seitsmeks laiuks, iga laid hõlmab 1/7 lipu laiusest. Alates ülemisest äärest neli rohelist ja kolm kollast laidu. Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm. Valla lipu värvid on tuletatud Nissi valla vapilt. Kolm kollast värvilaidu sümboliseerivad vapil olevat kolme kuldset metspähklit - usku, lootust ja armastust. Roheline aga sümboliseerib enamikku valla territooriumist katvat metsa. Valla lippu kasutatakse samadel alustel Eesti riigilipuga. Valla lippu on lubatud heisata avalikel üritustel, samuti perekondlike sündmuste puhul. Muudel juhtudel võib lippu heisata valitsuse korralduse alusel või valitsusega kooskõlastatult. Vallamajal heisatakse valla lipp alaliselt. Nissi valla vapp Harju maakond Nissi valla sümboolika valla kodulehel Nissi valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Mairis Briedis

Mairis Briedis (sündinud 13. jaanuaril 1985 Riias) on Läti poksija. Briedis on vähemalt kolmekordne Läti meister poksis – raskekaalus (kuni 91 kg) aastatel 2008, 2009 ja 2011. Briedis jätkas oktoobris 2009 poksimist elukutselisena. Ta on seni (seisuga 18. mai 2024) pidanud 31 kohtumist ning on võitnud neist 28 (neist 20 nokaudiga) kohtumist ja kaotanud 3 kohtumist. Ta on alates 22. novembrist 2013 olnud eri poksiorganisatsioonide (IBA, IBO, WBC) eri astmete maailmameister kehakaalus kuni 200 naela ehk 90,7 kg. 2014 Aasta eurooplane Lätis 2018 Kolme Tähe ordeni kavaler Läti meistrivõistlused poksis. Riia 2008. Tulemused inglise keeles Läti meistrivõistlused poksis. Jelgava 2009. Tulemused inglise keeles Läti meistrivõistlused poksis. Jelgava 2011. Tulemused inglise keeles Боксер Майрис Бриедис стал "Человеком Европы в Латвии". Vene keeles Latvijas Sabiedriskie Mediji, 24. jaanuar 2018. Läti keeles Mairis Briedis lehel BoxRec. Inglise keeles
Boriss Bunejev

Boriss Bunejev (vene keeles Борис Алексеевич Бунеев; 11. august 1921 Moskva – 1. september 2015 Moskva) oli vene filmilavastaja ja stsenarist. Aastal 1944 lõpetas Bunejev režissööri erialal VGIK-i, kus ta õppis Sergei Eisensteini käe all. Aastail 1944–1949 töötas režissöörina filmistuudios Mosfilm. Aastast 1949 oli ta Gorki-nimelise filmistuudio režissöör. Bunejev on filmi "Jambui mäe paha vaim" (1977) lavastaja ja stsenarist. Boriss Bunejev andmekogus IMDb (inglise)
Emmi Haux

Emmi Haux (on kasutatud ka nimekuju Emmy; abielus Emmi Holdmann; 15. mai 1904 Frankfurt – 1987) oli saksa kergejõustiklane. 4. augustil 1929 püstitas ta maailmarekordi 57.05 meetrit odaviskes mõlema käega. Ta püstitas 21. mail 1923 mitteametliku 100 m jooksu maailmarekordi 12,7 sekundit ning 1928 ja 1929 4×100 m teatejooksus. 20. juulil 1929 püstitas ta Saksamaa rekordi 100 m jooksus ajaga 12,6 sekundit. Naiste maailmamängudel 1930 startis ta 100 m jooksus. Eeljooksus oli ta ajaga 13,1 teine, vahejooksus langes ilma ajata välja. Saksamaa meistrivõistlustel tuli Emmi Haux 1923. ja 1924. aastal Saksamaa meistriks ja 1926. aastal saavutas teise koha. Tõkkejooksus tuli ta 1931. ja 1932. aastal teiseks. Odaviskes tuli ta 1926. aastal teiseks. Kuulitõukes tuli ta 1923. aastal kolmandaks. Kaugushüppes tuli ta 1923. aastal teiseks. Emmi Haux kuulus spordiühingusse Eintracht Frankfurt (SC 1880 Frankfurt). Ta oli 1,67 m pikk ja tema võistluskaal oli 58 kg.
Alari Janson

Alari (Papa) Janson (sündinud 31. jaanuaril 1964 Pärnus) on eesti luuletaja. Ta on lõpetanud Pärnu 4. Keskkooli 1982. aastal. Janson teenis 1982–1984 Nõukogude armees Türkmenistanis ja Afganistanis.[viide?] Ta on töötanud ehitustel ja sepikojas, katlakütja ja elektriturbinistina. Elab Tootsis Pärnumaal. Tema sulest on ilmunud punkmuinasjutt "Päraküla kohatu juhtum" (2006), luulekogud "Valitud tõed" (2013) ja "Sõnaviisi" (2015), "Pöörab ära" (2017) ja "Jäljed udus" (2020). 2018 ilmus lühijuttude kogumik "Meie küla ja muud lood". Tema luuletusi on ilmunud kogumikus "Sõnaga näkku" (2012), virtuaalluulekogus "Sahtlist Netti" (2011). Kogumikus "Pärnu Kirjarahva antoloogia 2" (2014) oli ta esindatud lühinäidendiga "Eksleja". Ta on koostanud kaks laulukogumikku: "Lõkke ääres jorisemiseks" (2005) ja "Talvised laule pimedaks ajaks" (2012). Kõikidele raamatutele on ta ise illustratsioonid joonistanud, samuti Siljalille raamatule "Kontakt kinnitab, et osapooli on vähemalt 2". Päevalehe esseevõistlusel "Eestimaa, minu viimane kiri sulle ja kodustele" (2015) jõudis Janson "Lits Eiva" finaali.[viide?] Alari (Papa) Janson on muusiku ja laulutekstide kirjutajana osalenud Räpits bändi 1979–1981, Rääma Blue ja Pärnu Bluusiklubi Bändi tegevuses. Koos Rääma Blue, mille enamik laule on Alari (Papa) Jansoni tehtud ja Pärnu Bluusiklubi Bändiga on ta osalenud Pärnu Bluusipäevade, Emajõe Bluusi, Augustibluusi ja Etnojämmi festivalidel kui laulja ja suupillimängija. Samuti on tema lauludest kokku pandud näidend-kontsert ""Nurga" kohviku" laulud". Tema emakeelseid tekste iseloomustab teatud kurbliku alatooniga iroonia. https://www.youtube.com/playlist?list=PL7hgV2MKWhEYrA3k7kxM8VqaE7xB1uQQH http://epl.delfi.ee/news/esseekonkurss/esseekonkurss-alari-janson-eestimaa-minu-viimane-kiri-sulle-ja-kodustele?id=70834587 http://www.parnupostimees.ee/816436/tootu-trubaduur-valutab-sudant-tootsi-parast http://www.ohmygossip.ee/articles/17152-alari-janson-vaim-vastandub-voimule-raha-inimlikkusele-tode-on-valedega-ostetav?locale=et Alari Jansoni lehekülg kirjandusportaalis POOGEN
Anton Berckenow

Anton(ius) Berckenow oli Eestimaa vaimulik. 1529 on teda mainitud Märjamaa koguduse pastorina. Teda on mainitud ka 1534. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 24
Georg Linkov

Georg Linkov (sündinud 31. detsembril 1975 Kärdlas) on Eesti omavalitsusjuht. 1982–1992 Kärdla Keskkool 1992 Tartu 17. Kutsekeskkool 1993–1994 Kärdla Keskkool 1995 Eesti Kaitsevägi, Lahingukool, allohvitseride kursus 1996 Eesti Kaitsevägi, ohvitseride kursus 1997 Eesti Kaitsevägi, Lahingukool, vanemallohvitseride baaskursus 1997 Soome relvajõud, reservohvitseride kool (RUK), reservohvitseride kursus 2000–2003 Kaitseväe Ühendatud Õppeasutused, sõjaline juhtimine 2007–2010 Tallinna Tehnikakõrgkool, ehitusteaduskond, ehitusinsener 2010–2012 Tallinna Ülikool, MA sotsiaalteadused (riigiteadused) 2014 Suuremõisa Ametikool, väikelaeva juhtimine 2015 Eesti Jalgpalli Liit, jalgpallitreeneri D-kategooria koolitus 2016 Hiiumaa Merepääste Selts, vabatahtliku merepäästja koolitus (7 päeva) 2016 Hiiumaa Ametikool, mere raadioside koolitus 2017/2018 Eesti Jalgpalli Liit, jalgpallitreeneri C-kategooria koolitus 2019 Eesti Jalgpalli Liit, jalgpallitreeneri UEFA B-koolitus 06.1994–01.1995 Kärdla Kultuurikeskus, mänedžer 01.1995–12.1995 Eesti Kaitsevägi, ajateenija 04.1996–09.2000 Eesti Kaitsevägi, Õhutõrjepataljon, I patarei, rühmaülem 01.2004–05.2004 Eesti Kaitsevägi, Scoutspataljon, Lahingutoetuskompanii, kompaniiülema abi 05.2004–03.2005 Eesti Kaitsevägi, Rahuoperatsioonide Keskus, sõjaline missioon Kosovos, staabiohvitser 04.2005–12.2005 Eesti Kaitsevägi, Rahuoperatsioonide Keskus, instruktor 12.2005–10.2006 Eesti Kaitsevägi, Rahuoperatsioonide Keskus, sõjaline missioon Afganistanis, MOT-meeskonna ülem 2007–2008 Eesti Kaitsevägi, Vahipataljon, Tallinna Jalaväe Kooli ülem 2008–2009 Eesti Kaitsevägi, ÜRO vaatlusmissioon Lõuna-Liibanonis, sõjaline vaatleja 2009–2013 Kärdla linnapea 2010-2013 Hiidlaste Koostöökogu MTÜ, juhatuse liige 2013–2015 Hiiu vallavanem 2014–... Varatõusja OÜ juht 2013–2015 Regioonide Komitee aseesimees 2015–2017 Regioonide Komitee asendusliige, ECON komisjoni liige 2015–2017 Eesti Loots, nõukogu liige 2015–2016 Hiiu vallavolikogu esimees 2017–... Frankness Group OÜ juhatuse liige Hiiumaa Merepääste Seltsi liige Hiiumaa Muinsuskaitse Seltsi liige MTÜ Hiiu Maakonna Tuletõrjeühingu juhatuse liige MTÜ Hiiumaa Võrkpall liige MTÜ Hiiumaa Kogukonnateenused liige 2010 Eesti Reservohvitseride Kogu liige 2005 Kaitseliidu Lääne maleva Hiiumaa malevkonna liige Isamaa ja Res Publica Liidu Hiiumaa piirkonna juhatuse liige Isamaa ja Res Publica Liidu volikogu liige Linkov on abielus, tal on kolm poega.
Johannes Bent

Johannes Bent(e) (15. august 1636 Tallinn – 25. juuni 1674 Kadrina) oli Eestimaa vaimulik. 1664 ordineeriti ta Järva-Jaani koguduse pastoriks. 1671 kutsuti ta Kadrina koguduse pastoriks. Benti mälestuseks koostas Joachim Salemann seenior matusetrükise "Refugium animae afflictae" (Reval, 1974). Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 24
Johann Engelhardt Bender

Johann Engelhard(t) Bender (eesnimedena ka Johann Andreas, perenimi ka Bönnert; 1623 Frankfurt Saksamaa – 1699) oli Eestimaa vaimulik ja piiblitõlkija. Ta immatrikuleeriti juulis 1637 Rostocki ülikooli. Ta valiti 26. oktoobril 1645 Väike-Maarja koguduse pastoriks, kutsuti kohale 2. novembril 1645, ordineeriti pastoriks 26. novembril 1645 ja introdutseeriti ametisse 14. detsembril 1645. 15.. veebruaril 1674 sai ta Viru ja Alutaguse praostiks ja konsistooriumi assessoriks. Aastast 1684 oli ta Eestimaa konsistooriumi direktor. Aastal 1695 jäi ta emerituuri. Ta tegeles muu hulgas Uue Testamendi tõlkimisega eesti keelde. Ta osales 1686. aasta Liepa ja 1687. aasta Pilistvere piiblikonverentsil. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 23 Bender, Johann Engelhard, TLÜAR rahvusbibliograafia isikud
Piret Õunapuu

Piret Õunapuu (sünninimi Piret Kalm; sündinud 19. augustil 1955) on eesti etnograaf. Piret Õunapuu (toona Piret Kalm) on lõpetanud 1973. aastal Tallinna 2. Keskkooli. Õppis aastal 1973–1979 Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille lõpetas etnograafina, kaitstes diplomitöö "Rannarootslaste elamusisustus XIX sajandi lõpul ja XX sajandi algul" (juhendaja Arved Luts). 2003. aastal sai teadusmagistri kraadi Tallinna Pedagoogikaülikooli filoloogiateaduskonnas kaitstud magistritööga "Eesti Rahva Muuseumi vanem ajalugu" (juhendaja Mare Kõiva). 2011. aastal sai doktorikraadi Tartu Ülikoolis kaitstud doktoriväitekirjaga "Eesti Rahva Muuseumi loomine ja väljakujunemine" (juhendaja Tiit Rosenberg). 1979. aastast töötas ta Eesti Vabaõhumuuseumis, kus uuris taluarhitektuuri ja -mööblit. 1980. aastast töötas Eesti NSV Riiklikus Etnograafiamuuseumis. 2015. aasta seisuga töötab Eesti Rahva Muuseumi teadur-kuraatorina. Tema peamised uurimisvaldkonnad on olnud Eesti pärimuslik kombestik, Eesti Rahva Muuseumi ajalugu, rannarootslaste rahvakultuur ja etnograafilise mööbli ajalugu. Ta on Eesti Muuseumiühingu juhatuse aseesimees[viide?] ja ajakirja Muuseum peatoimetaja.[viide?] Piret Õunapuu. Pühad ja kombed. Tallinn: Tänapäev, 2001 Piret Õunauu. Eesti pulm. Tallinn: Tänapäev, 2003 Liina Karron, Piret Õunapuu. Nii meil jõulud tuppa toodi. Tallinn: Varrak, 2012 Piret Õunapuu. 101 Eesti vana aja asja. Tallinn: Varrak, 2015 2011 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (silmapaistva tegevuse eest Eesti muuseumiloo teadvustamisel) 2015 Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind Tema vend on arhitektuuriteadlane Mart Kalm. "Tallinna Reaalkooli vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2012. Vaadatud 2. septembril 2015. Eesti Teadusportaal. Piret Õunapuu Niina Siirmann. Rahvuskultuuri auhinna laureaadid on Piret Õunapuu ja Heino Tartes. Koit, 16. juuli 2015. "Eesti Rahva Muuseum. Teadurid. Piret Õunapuu". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 2. septembril 2015.
Bayreuth

Bayreuth on linn Saksamaal Baierimaal, Ülem-Frangimaa keskus. Asub Maini jõe ääres. Bayreuthi on esmamainitud 1194. aastal Baierrute nime all Bambergi piiskopi Otto II ürikus. Bayreuthis elas oma elu lõpul helilooja Richard Wagner, nüüd peetakse seal tema auks muusikafestivale. Bayreuthi on maetud ka Ferenc Liszt, kes elas oma viimased eluaastad Wagneri juures. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Bayreuthi koduleht
Lobatševe (Štšastja rajoon)

Lobatševe on küla Ukrainas Luhanski oblastis Štšastja rajoonis, umbes 10 km kaugusel Štšastjast edelas ja Slovjanoserbskist idakagus. Siverskõi Donetsi kaldal asuv küla asutati 1700. aastal. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 250 inimest, asustustihedus keskmiselt 160 inimest ruutkilomeetri kohta. Enne 2020. aasta Ukraina haldusjaotuse reformi asus küla Novoaidari rajoonis. Donbassi sõja ajal, 2015. aasta 2. septembril sattus Lobatševe ja naabruses asuva Lopaskõne küla vahel varitsusele rühm valitsusvägede võitlejaid. Hukkus kaks valitsusvägede võitlejat, kuus võitlejat sai haavata. "Сводные данные по ситуации в зоне АТО – 02 cентября" (vene). URJKN. 2. september 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2015. Vaadatud 2. septembril 2015. "В районе Счастья расстреляли сводную мобильную группу: есть погибшие и раненые". Infovastupanu. 2. september 2015. Vaadatud 2. septembril 2015. "Стали известны подробности расстрела мобильной группы ВСУ". Korrespondent.net. 2. september 2015. Vaadatud 2. septembril 2015. "Ukraine conflict: Deadly Luhansk ambush ends lull in east". BBC News Online. 2. september 2015. Vaadatud 2. septembril 2015.
Reili Pae

Reili Pae (sündinud 10. juulil 1982) on eesti kasvatusteadlane, Tallinna Ülikooli doktorant ja õppejõud. Aastatel 2001–2005 õppis ta Tallinna Ülikoolis ning sai 2005 bakalaureusekraadi andragoogikas. Aastatel 2010–2012 õppis ta sama ülikooli magistriõppes ning sai magistrikraadi andragoogikas (cum laude, juhendaja Larissa Jõgi). Reili Pae on Õpetajate Akadeemia arengujuht. Reili Pae elulugu Eesti Teadusportaalis (vaadatud 2.09.2015) Haridusinnovatsiooni keskuses tegutseb uuest aastast Õpetajate Akadeemia, 11.03.2015, veebiversioon (tarve 2.09.2015) Reili Pae Eesti Teadusinfosüsteemis
Riigikirik

Riigikirik on riigi poolt ainu- või eesõigustatud kirik (näiteks luteri kirik, anglikaani kirik), mis halduslikult ja majanduslikult sõltub sellest riigist. Eesti ajaloos oli näiteks Rootsi ajal 17. sajandil riigikirikuks luteri kirik. rahvakirik rahvuskirik riigiusund "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 02.09.2015) Väike entsüklopeedia, 2006, http://entsyklopeedia.ee/artikkel/riigikirik
Saaremaa Uurimise Selts

Saaremaa Uurimise Selts (saksa keeles Verein zur Kunde Oesels) oli Saaremaal aastast 1865 tegutsenud selts; ühtlasi Saaremaa Muuseumi eelkäija. 4. jaanuaril 1865 oli esimene seltsi kogude näitus. 1891 "Publikationen des Vereins zur Kunde Ösels" 1. vihik (2. vihik 1898, 3. vihik 1905) http://www.saaremaamuuseum.ee/muuseum/saaremaa-muuseumi-ajalugu/tsaariaeg/ (vaadatud 02.09.2015)
Vojevoodkond

Vojevoodkond (poola keeles województwo) on haldusüksus Poolas ning oli ajalooline haldusüksus Rzeczpospolitas. Vojevoodkonda juhib vojevoodkonna marssal (poola marszałek województwa). Ajalooliselt on vojevoodkonda juhtinud ka vojevood. Poola haldusjaotus Rzeczpospolita haldusjaotus