laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jarmak

Oleksandr Jarmak (ukraina keeles Олександр Валентинович Ярмак, sündinud 24. oktoobril 1991) on Ukraina hiphop muusik. Jarmak esitab laule nii vene kui ukraina keeles. Tema laulude teemad ulatuvad huumorist ja armastusest sotsiaalse ebaõigluseni. Jarmak on ilmunud ka sarjas Yak hartuvavsya Style. 2011. aasta suvel alustas Oleksandr oma lugude avaldamist sotsiaalvõrgustikus VKontakte. Hiljem avaldati need ka YouTube'is. Sama aasta detsembris avaldas ta oma esimese muusikavideo, mis sai ühe õhtuga üle 50 000 vaatamise ja kahe nädala jooksul miljon vaatamist. 2012. aasta jooksul esitles Jarmak veel mitu edukat muusikavideot ja täispikka albumit. 2013. aastal toetas muusik proteste Pavlitšenko õiguste kaitseks ja kirjutas sellel teemal loo "Vabadus olla õiglane". Tähelepanu pööras Oleksandr ka otse esinemistele, külastades mitmeid Ukraina linnu. 2013. aastal tõusis laulu "Serdze pazana" muusikavideo YouTube'is vaadatavuse poolest kõigi venekeelsete artistide seas esimeseks, lisaks nimetas portaal "New Rap" muusikavideo aasta videoks. Samal aastal esitleti artisti teist albumit. 26. oktoobril 2013 käivitas telekanal NLO 24-osalise komöödia "Yak hartuvavsya Style", mis näitab Oleksandr Jarmaki elu ja arengut. 24. oktoobril 2014 ilmus sarja teine hooaeg. Jarmak osales Euromaidani sündmustes ja vastasseisudes Hruševskõi tänaval. 2014. aasta veebruaris avaldas ta koos MC TOF-iga (Andri Tofetskõi) muusikavideo "22", mis ühendas edukalt patriootlikud laulusõnad ja hiphopi. Selle video jaoks kogus Jarmak Euromaidani sündmuste dokumentaalvideoid ja monteeris neid. Laul sai populaarseks ja laialt tuntuks. 21. märtsil 2015 esitleti sotsiaalvõrgustikes kolmandat stuudioalbumit "Made in UA". 7. aprillil 2017 andis ta välja oma neljanda albumi "Restart", mis sisaldas 16 lugu, eelkõige esimest ukrainakeelset laulu "Tvoi snõ". 11. novembril 2017 tähistas Jarmak oma viit tegevusaastat, tehes esimese suure show Kiievi ühel suurimal kontserdiareenil STEREOPLAZA. 6. detsembril 2018, Ukraina relvajõudude päeval, avaldasid Jarmak ja Ukraina lauljatar Svitlana Tarabarova loo "Voin", mis oli pühendatud Ukraina sõjaväele. 22. augustil 2021 avaldas ta video loole "Potriben žõvõm", mis on pühendatud Ukraina elavatele legendidele. Osalesid Serhi Žadan, Jevheni Janovõtš, Denõss Bihus, Oleksandr Položõnskõi, Oleh Mõhhailjuta (Fahot), Oleksandr Sõdorenko (Fozzy), Svitlana Tarabarova, Valeri Markus, Vitali Deineha, Maksõm Jermohhin, Žan Belenjuk ja Denõss Berintšjuk. 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse liitus Jarmak Ukraina maakaitsejõududega, mis on osa Ukraina relvajõududest. Ярмак: путь из маленького городка к всеобщему признанию Arhiiviversioon // Ветер, Ноябрь 2015. Yakovleva, Anna (26. veebruar 2022). "Будут защищать Украину. Хлывнюк, Ярмак и Задворный вступили в тероборону". Obozrevatel. Vaadatud 13. märtsil 2022.
Jaak Järv

Jaak Järv on mitme tuntud inimese nimi. Jaak Järv, eesti kirjanik ja ajakirjanik (1852–1920) Jaak Järv, eesti agronoom (1891–1973) Jaak Järv, eesti keemik, akadeemik (1948–) Jaak Järv, Eesti sõjaväelane (1906–1942)
2B14 Podnos

2B14 Podnos on 82 mm Nõukogude Liidu ja Venemaa relvastuses olev miinipilduja. GRAU indeks 2B14. Kaliiber 82 mm Maksimaalne laskekaugus 80 – 4270 m Laskekiirus 15 lasku/min Kaal 41.88 kg Meeskond 4
2B9 Vassiljok

2B9 Vassiljok on Nõukogude Liidu ja Venemaa relvastuses olev 82 mm automaatmiinipilduja. GRAU indeks 2B9. Kaliiber 82 mm Maksimaalne laskekaugus 770 – 4300 m Laskekiirus 100 - 120/160 - 170 lasku/min Kaal 645 kg Meeskond 4
Hans Kann

Hans Kann (31. märts 1849 Kaagvere – 6. oktoober 1932) oli eesti koorijuht ja laulja, rahvusliku liikumise tegelane. Kann sündis Kanepi kihelkonnas Kaagveres. Oli samas koolmeister ning aktiivne seltsiliikumise tegelane: oli Kanepi pasunakoori asutaja ja lauluseltsi asutajaid, laulis kuulsas Kanepi kooris. Samuti kuulus ta Võru Eesti Põllumeeste Seltsi ja Eesti Kirjameeste Seltsi. Tema tütred olid keeleteadlane ja õpetaja Kallista Kann ja muusikapedagoog Salme Kann. Foto
Zimmermann

Zimmermann on perekonnanimi: Zimmermann (perekonnanimi), saksa päritolu perekonnanimi Zimmermann (Bauska), Bauskast pärit rae- ja aadlisuguvõsa Zimmermann (Dundaga), Kuramaalt pärit literaadisuguvõsa Zimmermann (Jaunpils), Kuramaalt pärit aadlisuguvõsa Zimmermann (Pillau), Pillaust pärit Liivimaa suguvõsa Zimmermann (Pärnu-Jaagupi), Liivimaa literaadisuguvõsa Zimmermann (Riia suguvõsa), Riiast pärit rae- ja aadlisuguvõsa Zimmermann võib tähendada ka: Zimmermann (rõivas), Austraalia rõivabränd Zimmermann (klaver), Saksa klaverifirma Zimmermann (kirjastus), Saksa noodikirjastus
1928. aasta suveolümpiamängud

1928. aasta suveolümpiamängud olid IX kaasaegsed olümpiamängud, mis toimusid 17. maist 12. augustini 1928 Amsterdamis, Hollandi teises pealinnas (rajatud 1275. aastal). Amsterdam asub Hollandi lääneosas, Zuiderzee lahe osa Ijsselmeeri ääres, Amsteli jõe suudmes. Amsterdam kinnitati olümpialinnaks ROK-i 21. istungil Roomas 1923. aastal. Esialgne otsus võeti vastu juba 1921. aastal ROK-i 19. istungil Lausanne'is. Neil olümpiamängudel süüdati esimest korda olümpiatuli. Mängudel osales 46 riigi 2883 sportlast. Eestlastest tulid olümpiavõitjaks Voldemar Väli Kreeka-Rooma maadluses ja Osvald Käpp vabamaadluses. Jalgpall Jalgrattasport Kergejõustik Maadlus Maahoki Moodne viievõistlus Poks Purjetamine Ratsutamine Sportvõimlemine Sõudmine Tõstmine Ujumine Veepall Vehklemine Vettehüpped Kunstikonkurss Eesti 1928. aasta suveolümpiamängudel
Joosep Kapp

Joosep Kapp (12. mai (vkj 30. aprill) 1833 Rutikvere vald – 20. veebruar (vkj 8. veebruar) 1894 Suure-Jaani) oli eesti koolmeister ja muusik. Kapp sündis Rutikveres Põltsamaa kihelkonnas. Tema isa oli koolmeister, kes venestamise alguses asus Adavere mõisa aidameheks. Alghariduse sai Joosep Kapp Rutikveres isa käe all, kuid peagi saadeti Tartusse Kreiskooli. Õpingudi jätkas ta Tartu gümnaasiumis ja aastatel 1850–1853 Cimze seminaris, kus tema klassikaaslaseks oli C. R. Jakobson, kellega ta jätkas koostööd ning kirjavahetust ka pärast kooli. 1853. aastal sai temast 20-aastaselt Suure-Jaani kihelkonnakooli õpetaja ja kohalik köster. Joosep Kapi juures on õppinud mitmed hilisemad tuntud nimed. Erilist rõhku pani Kapp külakoolmeistrite väljaõpetamisele, üsna pea olid kõik oma kihelkonna õpetajad juba tema käe alt tulnud. Üritades rikastada tolleaegset kehva koolikirjanduse valikut koostas Kapp 1878. aastal "Geomeetria. Kihelkonnakoolidele ja iseöpetuseks välja annud J. Kapp", mis jäi paljudeks aastateks esimeseks ja ainukeseks selleteemaliseks õpikuks. 1879. aastal ilmus temalt "Eesti ema - lühikene teejuht emadele, kuidas nad oma lapsi esimeste eluaastate siis kasvatama peavad". Õpetajatöö kõrvalt leidis Kapp aega osaleda ka seltsiliikumises: asutas Suure-Jaani mees- ja mängukoori ning oli Aleksandrikooli liikumise raames aastast 1870 Eesti Aleksandrikooli peakomitee liige. Samuti oli ta Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi asutajaliige, kuni 1872. aastani selle president, hiljem asepresident. Ta kuulus ka Eesti Kirjameeste Seltsi ning tegi kaastööd ajalehtedele Eesti Postimees ja Sakala. 1887. aastal asutas Joosep Kapp Suure-Jaani haridusseltsi Ilmatar. Joosep Kapp on maetud Suure-Jaani kalmistule. 1896. aastal püstitati tema hauale Kapi endise õpilase, harrastusskulptor Meineri kavandi järgi hauasammas. Põhjaka nõmmelt leitud maakivist hauatähis on 5 meetrit kõrge ning läks maksma 500 rubla. Samba avamispäevaks oli Kapi noorim poeg Artur, kes siis õppis Peterburi Konservatooriumis, komponeerinud ühe oma esimestest lauludest. Tema pojad olid Artur, Aleksander ja Hans Kapp. Das ritterschaftliche Parochiallehrer-Seminar in Walk, seine Lehrer und Zöglinge 1839–1890. Riga, 1898 Helm, Heinrich. Joosep Kapp. Tema sünnipäevast 100 aasta möödumise puhul. - Olion, nr 5-6, 1933, lk 340-346. Joosep Kapp Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Kõikehõlmav ja Progressiivne Leping Vaikse Ookeani Üleseks Partnerluseks

Kõikehõlmav ja Progressiivne Leping Vaikse Ookeani Üleseks Partnerluseks (inglise Comprehensive and Progressive Agreement for Trans-Pacific Partnership), eesti keeles tuntud ka oma ingliskeelse lühendi CPTPP järgi ning oma eelkäija järgi kui Vaikse ookeani vabakaubandusleping, on rahvusvaheline majandusblokk India ja Vaikse ookeani piirkonnas. Lepe sõlmiti 2018. aasta märtsis 11 riigi vahel: Austraalia, Brunei, Kanada, Tšiili, Jaapan, Malaisia, Mehhiko, Uus-Meremaa, Peruu, Singapur ja Vietnam. Vabakaubanduslepingu eesmärk on vähendada kaubandustariife liitunute vahel ning see sisaldab lubadust kaotada või vähendada kaubandustasusid 95 protsendi ulatuses. Praeguseks moodustab blokk turu, mis hõlmab pool miljardit elanikku ja 13,5 protsenti maailma majandusest. Algatus luua Vaikse ookeani vahekaubandusleping (tuntud lühendina TTP) tuli kõigepealt Ameerika Ühendriikide presidendi Barack Obama valitsuse initsiatiivil, sihiga haarata maailmakaubanduses initsiatiiv ja tagada, et Hiina asemel kirjutavad 21. sajandi kaubandusreeglid Ameerika Ühendriigid ja tema liitlased Vaikse ookeani piirkonnas. Leping oli sisuliselt valmis, kuid polnud veel käivitunud, kui järgmine president Trump oma esimesel tööpäeval 2017. aasta jaanuaril allkirjastas USA TPP-st väljaviimise määruse. Pärast USA lahkumist leppest muutsid ülejäänud riigid lepet ning uues leppes peatati muudatuste rakendamine 22 valdkonnas, mille seas oli intellektuaalne omand ja maksumaksja subsideeritud ravimid. 8. märtsil 2018 kogunesid ülejäänud üksteist liikmesriiki ja allkirjastasid muudetud Vaikse ookeani ülese kaubandusleppe. Osades riikides jõustus kaubanduslepe kohe, kuid Tšiilis alles 2023. aasta alguses ning Bruneis pole see veel jõustunud. Vabakaubanduslepinguga on pärast selle loomist avaldanud soovi liituda mitmed riigid, sealhulgas Suurbritannia, Hiina Rahvavabariik, Taiwan jt. Liibak, Elina (22.06.2021). "Suurbritannia alustab läbirääkimisi Aasia ja Vaikse ookeani vabakaubanduspiirkonnaga liitumiseks". Postimees. "Trumpi sõnul võib USA paremate tingimuste korral TPP-ga uuesti liituda". ERR. 13.04.2018. "Suurbritannia liitub India ja Vaikse ookeani piirkonna majandusblokiga". ERR. 29.03.2023.
Pentium

Intel Pentium ehk Pentium on Inteli mikroprotsessor, mis kuulub Inteli viiendasse x86-protsessorite perekonda. Pentium protsessorile eelnes Intel i486. Esimene Pentium tüüpi protsessor ilmus 22. märtsil 1993 ja sisaldas 3,1 miljonit transistorit. Superskalaarne arhitektuur - Pentium protsessoril on kaks konveierkanalit, mis lubavad ühe protsessori takti jooksul teha kaks operatsiooni. U ja V konveier. U konveier suudab kasutada kõiki käske, samas aga V konveier suudab ainult kõige lihtsamaid käske täita. 64 bitine andmetee MMX käsustik - Hilisematel versioonidel ainult. NexGen Cyrix AMD WinChip Rise Technology
Aivar Aleksejev

Aivar Aleksejev (sündinud 23. mail 1965) on eesti munitsipaalpoliitik. 1996. aastast töötas ta Ülenurme vallavalitsuses. Aastatel 1999–2017 oli ta ametis Ülenurme vallavanemana. 2017–2021 oli ta Kambja vallavanem. Alates 2021. aasta sügisest juhib ta Kambja vallavolikogu tööd. 25. jaanuaril 2023 toimunud Kambja Vallavolikogu hääletusel valiti Aivar Aleksejev Kambja valla aukodanikus. https://ringfm.treraadio.ee/uudised/26714/aivar-aleksejev-valiti-kambja-valla-aukodanikuks
Haisnes

Haisnes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Endine söekaevanduslinn, nüüdne kergetööstus- ja põllumajandusvald asub u. 14 km Béthune'ist idas ja 26 km Lille'ist edelas, teede D163 ja D947 ristumiskoha ümbruses. St. Nicaise'i ja St. Elie' kirikud, mõlemad pärinevad 20. sajandist. Sõjakalmistud. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
57 mm tankitõrjekahur M1943 (ZiS-2)

57 mm tankitõrjekahur M1943 (ZiS-2) (vene keeles 57-мм противотанковая пушка образца 1941/1943 (ЗиС-2)) oli Nõukogude Liidu 57-millimeetrine tankitõrjekahur. Lühend "ZiS" märkis tootjat: Stalini-nimelist 92. suurtükitehast. GRAU indeks 52-P-271.
Ham-en-Artois

Ham-en-Artois on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandusküla asub u. 14 km Béthune'ist loodes ja 45 km Lille'ist läänes, teede D91 ja D94 ristumiskoha ümbruses. Läbi valla voolab kaks väikest oja: Guarbecque ja Fauquethun. Benediktlaste kloostri St. Saveuri kirik, pärineb 12. sajandist. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Friedrich Kuhlbars

Friedrich Karl Johann Kuhlbars (pseudonüümid Villi Andi, Mangu Sild, Fritz Klüse; 17. august 1841 Uniküla, Laatre vald, Sangaste kihelkond, Tartumaa – 28. jaanuar 1924 Viljandi) oli eesti kirjanik ja koolmeister. Ta sündis koolmeistri pojana Sangaste kihelkonnas Unikülas. Oli Viljandis koolmeister, juhatas laulukoori, kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi ja tegutses Eesti Aleksandrikooli liikumises. Kuhlbars õppis algul Tartu II elementaarkoolis ja kreiskoolis, seejärel aga õppis algkooliõpetajaks saksakeelses Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris (1859–1861). Pärast seminari lõpetamist töötas Kuhlbars 1861-1862 parun Wolffi koduõpetajana Gulbene mõisas Lätimaal. 1862. aastast töötas saksakeelse Viljandi Poeglaste Elementaarkooli õpetajana Viljandis ning valiti hiljem selle juhatajaks. Koolijuhataja kohalt tagandati Kuhlbars 1895 venestusajal riigikeele oskamatuse pärast. Pärast seda sai Kuhlbarsist vaba literaat, kes tegeles peamiselt pseudomütoloogiliste uurimustega (uuris muinasaega ja kohanimesid) ning luuletuste kirjutamisega. Järelärkamisajal populaarse luuletajana toetus Kuhlbars peamiselt saksa romantilisele traditsioonile. Juba enne Lydia Koidulat kirjutas ta idüllilist luulet isamaa ülistamiseks. Tema tähtsamaid tekste on luuletus "Vanemuine", üldtuntud rahvaliku lauluna "Kui Kungla rahvas kuldsel aal…" (1869). 1904. aasta 12. augustil oli Koidu seltsil vähisöömise õhtu, kus tõsteti üles mõte: 35-aastane koor vajab oma laulu. Luuletaja ja kooliõpetaja Friedrich Kuhlbars, kes seltsi üritustel alati kohal oli, võttis paberi ette ning veerandi tunni pärast oli üheksa rida teksti paberil: «Laulud nüüd lähevad kaunimal kõlal...» See on laul "Koit". Samuti on Kuhlbarsi välja pakutud Viljandi teatri Ugala nimi – Muinas-Eesti maakonna Ugandi järgi (Ugandi ja Sakala maakonnanimede liitmise teel). Kuhlbarsi esimene raamat oli murdekeelne "Wastse laulo ja kannel" (1863), millele järgnes lauluõpik lastele "Laulik koolis ja kodus". Ka teised Kuhlbarsi luuletused on enamasti kirjutatudki koorilaulude tekstideks. Kuhlbars on tuntud ka lasteluuletajana, eriti teksti "Teele, teele kurekesed!" autorina. Elu lõpul koostas ta "Villi Andi luuletused" (I-III, 1923-1924). Friedrich Kuhlbars suri 1924. aastal Viljandis ning on maetud Viljandi vanale kalmistule. Tema järgi on saanud nime Friedrich Kuhlbarsi tänav Tallinnas. Friedrich Kuhlbars on avaldanud järgmised luulekogud: 1863 „Wastse laulo ja kannel“ 1868 „Laulik koolis ja kodus“ 1870 „Vanemuine ehk Neljakordne Laulu-Lõng“ 1877 „Viliènde“ 1899 „Laste laulik“ 1908 „Kooli kannel“ 1910 „Jõulu-pähkled ja teised luuletused“ 1904 „Vom Ostseestrande“ 1919 „Kannel ning mõõk“ 1923 „Villi Andi Luuletused“ I 1923 „Villi Andi Luuletused“ II 1924 „Villi Andi Luuletused“ III Laidoneri plats 3 – Kuhlbarsi kauaaegne elukoht Eesti biograafiline andmebaas ISIK - KUHLBARS, FRIEDRICH KARL JOHANN
Hermin

Hermin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Väike põllumajandusküla asub u. 23 km Arrasist loodes, teede D72 ja D341 ristumiskoha ümbruses. Läbi valla voolab väike Hermini oja. St. Legeri kirik, pärineb 16. sajandist. Feodaallinnuse valli jäänused. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Hersin-Coupigny

Hersin-Coupigny (pikardi: Hérsin-Coupigny) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandusküla asub u. 9,7 km Lensist läänes, teede D301 ja D65 ristumiskoha ümbruses. 18. sajandi Coupigny loss. Vana tuuleveski varemed. St. Martini kirik, pärineb 16. sajandist. Sõjakalmistu. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Passaaž (muusika)

Passaaž on muusikas peamiselt astmelist liikumist sisaldav figuratsioon. Itaalias 16. sajandi lõpust 18. sajandini oli passaaž nii vokaal- kui ka instrumentaalmuusikas põhiliselt improviseeritud astmelist liikumist sisaldav figuratsioon. Varabarokkmuusikas võis see sõna viidata ka ornamentikale üldiselt, sealhulgas ornamentidele, nagu triller ja grupeto, aga ka diminutsioonile. Mõlemad tähendused ilmuvad juba Rognoni raamatus "Selva de varii passaggi" (1620). Rousseau (Dictionnaire de musique, 1767) tõlkis itaaliakeelse passaggio prantsuskeelseks vasteks passage, märkides, et passažide laulmine oli itaalia lauljate seas tavalisem kui prantsuse lauljate seas. Tänapäeval mõistetakse passaaži all nii vokaalset kui ka instrumentaalset, tihti efektset ja virtuoosset mängu- või lauluvõtet, mis seisneb hulga kiirete helide esitamises meloodia kahe põhiheli vahel. Passaažid võivad olla, kuid ei pea olema meetrilise struktuuri osad. Tänapäeval võivad passaažid lisaks astmelisele liikumisele sisaldada ka suuremad hüppeid, mis lähendab passaaži arpedžole.
Juhan Kunder

Juhan Kunder (26. detsember 1852 Holstre vald Kovali talu – 24. aprill 1888 Peterburi) oli eesti näitekirjanik, luuletaja, loodusloo õpikute autor ja pedagoog. Kunder õppis Pulleritsu külakoolis, Paistu kihelkonnakoolis, Viljandi alg- ja kreiskoolis. Aastail 1872–1875 õppis ta saksakeelses Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris. 1873. aasta sügisel astus Eesti Üliõpilaste Seltsi, mis tollal tegutses Kalevipoja-õhtute vormis. Pärast õpingute lõpetamist töötas ühe aasta õpetajana Tartus ja seejärel aastail 1876–1886 Rakveres, oli seal majaomanik, Rakvere linnavolikogu liige ja vabatahtliku tuletõrjeühingu abiesimees. 1878. aastal abiellus ta Theophile Freibergiga. 1882. aastal sooritas kreiskooli õpetaja eksami. Aastail 1885–1886 oli ta ajakirja Meelejahutaja toimetaja. Tegi kaastööd ka ajalehtedele Eesti Postimees, Sakala ja Valgus. 1886. aastal läks edasi õppima Kaasanisse, seejärel Peterburi, kus ta suri 24. aprillil 1888 tüüfusse. Juhan Kunder maeti 30. aprillil 1888 Rakvere linnakalmistule. Juhan Kunder kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi (oli 1882–1888 seltsi asepresident), tegutses Aleksandrikooli liikumises ning kogus rahvaluulet. 1883 – "Lood lastele" (16 lk.) 1884 – "Laste raamat" (30 pala) 1884 – "Eesti muinasjutud" (53 juttu) rahvalikud imemuinasjutud, valikkogu "Imelik peegel" 1877–1885 – "Looduse õpetus" I jagu – "Elajate riik" (zooloogia, 1877) II jagu – "Taimede riik" (botaanika, 1882) III jagu – "Kivide riik" (geoloogia, 1885) 1878 – "Maakera elu ja olu" "Õie-kuu ja külm elu maanteel" (1873) "Kümme laulu" (1876) "Algupäralised luuletused" (1889 postuumselt) "Ahjualune" "Suur Peeter ja Väike Peeter" "Vaeslaps ja talutütar" "Vigur rehepapp" "Imelik peegel" "Mulgi mõistus ja tartlase tarkus" (1881) "Muru Miku meelehaigus" (1882) "Kroonu onu" (1885) "Mõrsja ja märatsejad" (1887) "Kingu Laos" (1890 postuumselt) Eesti rahvusliku liikumise tegelane Hain Henno oli Juhan Kunderi poolvend. Tema järgi on nimetatud Juhan Kunderi tänav Tallinnas ja Kunderi tänav Rakveres. Tema järgi on veel nime saanud rändrahn Suure Munamäe nõlval (Juhan Kunderi kivi). Rakveres aadressil Pikk tänav 29 tegutseb Juhan Kunderi Selts. Hoonele, kus selts tegutseb ja kus algselt oli Rakvere elementaarkool ja kus Kunder elas, paigaldati 24. aprillil 1998 mälestustahvel, millega tähistati 110 aasta möödumist Juhan Kunderi surmast. 2012. aastast annab selts välja Juhan Kunderi nimelist Vaimsuse auhinda. 1938. aastast on Kunderi mälestuseks Rakverre Pika tänava lõppu püstitatud Juhan Kunderi mälestussammas. Kovali talu asukohta, kus Juhan Kunder sündis ja kus elas rahvusliku liikumise tegelane Hain Henno, on püstitatud mälestuskivi. http://www.monument.ee/rakvere-linn/rakvere-juhan-kunder-elementaarkool Juhan Kunder kultuurimälestiste riiklikus registris Rahvusarhiivi fotode andmebaas Juhan Kunder Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Fugaato

Fugaato (itaalia keeles fugato) on muusikas homofoonilisse heliteosesse põimitud fuugataoline, enamasti lühike kontrapunktiline fragment. Kuigi fugaato meenutab fuugat, ei toimu selle puhul tavaliselt teema läbiviimist kõigis häältes. Fugaatod võivad sageli olla ka vaid mõne takti pikkused. Fugaato näiteid leidub enamikus Bachi klavessiinikontsertides ja -partiitades, Brandenburgi kontsertide nr 2 ja 5 lõpuosades, Prantsuse avamängude kiiretes keskosades ja orkestrisüitide esimestes osades. Händel on fugaatot oskuslikult kasutanud oratooriumi "Messias" "Halleluuja" kooris. Mozart on sümfoonia "Jupiter" viimasesse ossa kirjutanud põneva fugaato. Laialdaselt tuntuks on saanud ka Beethoveni 9. sümfoonias ja Bruckneri 5. sümfoonias leiduvad fugaatod. Šostakovitši 4. sümfoonias viib fugaato esimese osa kulminatsioonini.
Kõlu

Kõlu oli küla Harjumaal, Harju-Jaani kihelkonnas, Anija mõisa maal. Küla jääks tänapäeval Anija valda, Lilli ja Kuusemäe külade piirile, Jägala jõe äärde. Küla kadus 19. sajandi lõpuks. Lähedale jääb ka ajalooline Pirsu küla, mis on samuti tänapäeval Lilli osa. Taani hindamisraamatus on kohta nimetatud kui Køhoy, ning tegemist oli ühe suurima külaga ümbruskonnas. Marje Joalaid: artikkel "Lilli1" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Jan Teevet

Jan Teevet (sündinud 11. jaanuaril 1994 Saaremaal) on eesti lavastaja ja dramaturg. Jan Teevet on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli 28. lennu (juhendajad Mart Koldits ja Anne Türnpu) lavastajana. Ta oli Paide teatri asutaja ja kunstiline juht aastatel 2018–2022. 2023. aastal asutas koos lavastusdramaturg Oliver Issakuga Kohtumiste ja Mitte-Kohtumiste Instituudi. Jan Teevet Eesti Lavastuste Andmebaas. Vaadatud 11. veebruaril 2024 "XXVIII lend". Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia. Vaadatud 30. märtsil 2023. "PAIDE TEATER". PAIDE TEATER (Ameerika inglise). Vaadatud 19. veebruaril 2024. "Kohtumine | Kohtumiste Ja Mitte". Kohtumiste Instituut. Vaadatud 19. veebruaril 2024.
Juhan Kurrik

Juhan Kurrik (29. mai 1849 Viljandi vald – 20. mai 1922 Tartu) oli eesti koolmeister ja rahvusliku liikumise tegelane. Kurrik oli koolmeister Rõuges, Tartus ja Rannus. Asutas Rõuges Aleksandrikooli abikomitee, tegutses nii Eesti Kirjameeste Seltsi kui ka Aleksandrikooli peakomitee eestseisuses kirjatoimetajana, kuulus Vanemuise seltsi ja Eesti Üliõpilaste Seltsi. Ta oli Eesti Postimehe ja Sakala kaastööline. Ta koostas esimese eestikeelse stenograafiaõpiku (ilmus 1882). "Turnimine – tähtjas ja tarvilik kooliasi", Eesti Postimees, nr 38-40, 17. september – 1. oktoober 1875, lk 223, 229, 235 Tema tütar oli eesti etnograaf Helmi Kurrik. Johannes Voldemar Veski. "Juhan Kurrik †". Eesti Kirjandus 1922, nr 6, lk 177–181; loetav ka digiteeritud ajakirjanduse aadressil; samas lk 181–193 ja [1] nr 7, lk 239–249 Juhan Kurriku mälestused "Vilksatused ärkamisajast" Eesti kooli biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1998, lk 108, artikli autor Olaf Prinits Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000, lk 245, artikli autor Eerik Teder Juhan Kurrik Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Biograafia ESBL-is Haud Tartu Maarja kalmistul