laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Gregor Strasser

Gregor Strasser (31. mai 1892 Geisenfeld – 30. juuni 1934 Berliin) oli saksa poliitik. Gregor Stasser oli pärit Baieri juristi ja riigiametniku Peter Strasseri viielapselisest perekonnast. Gregori noorem vend Otto Strasser oli samuti poliitik. Ta lõpetas gümnaasiumi 1910. aastal ning õppis seejärel apteekriks. 1914. aastal asus ta Müncheni ülikoolis farmaatsiat õppima, kuid katkestas samal aastal õpingud, kuna läks vabatahtlikuna Esimesse maailmasõtta. 1918. aastal pöördus ta rindelt tagasi ja jätkas poolelijäänud õpinguid ülikoolis. 1919. astus Gregor Strasser koos venna Ottoga Vabakorpusesse ja võttis osa Baieri Nõukogude Vabariigi mahasurumisest. Samal aastal lõpetas ta ülikooli ning hakkas Landshutis apteeki pidama. 1921. aastal astus Gregor Strasser Natsionaalsotsialistlikusse Saksa Töölisparteisse. 1923. aasta novembris võttis ta osa Õllekeldriputšist, vahistati 1924. aasta veebruaris. 1924. aasta aprillis mõistei ta pooleteiseks aastaks vanglasse, kuid vabastati juba mõne nädala pärast. Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei taastamise järel 1925. aasta veebruaris sai temast Alam-Baieri/Oberpfalzi gauleiter. Gregor Strasser oli NSDAP-i sotsialistliku ehk vasakpoolse tiiva liider. 1926. aasta veebruari keskel Bambergis toimunud parteikonverentsil kritiseeris Adolf Hitler teravalt NSDAP-i sotsialistlikku tiiba. Hoolimata sellest sai Strasserist 1926. aasta juunis NSDAP-i propagandajuht. Selles ametis oli ta kuni 1928. aasta alguseni, mil temast sai NSDAP-i riigiorganisatsioonijuht, kes ta oli kuni 1932. aasta detsembrini. 3. detsembril 1932 pakkus uus riigikantsler Kurt von Schleicher Gregor Strasserile asekantsleri ja riigi tööministri kohta. Strasser ei lükanud seda ilmselgelt presidendiga kooskõlastatud pakkumist küll tagasi, vaid võttis otsustamiseks aega, et Hitleriga pakkumist arutada. Enne veel kui ta Hitlerit oma kohtumisest riigikantsleriga informeerida jõudis, sai too sellest teada ning kutsus partei tippfunktsionärid 5. detsembril Kaiserhofi hotellinõupidamisele, kus Hermann Göring ja Joseph Goebbels moodustasid kõigepealt Strasseri vastu ühisrinde ja heitsid talle ette reetmist. Hitler keelas ära igasuguse koostöö valitsusega. 8. detsembril lahkus Strasser kõigist parteilistest ametitest. Gregor Strasser mõrvati Pikkade nugade öö käigus Adolf Hitleri käsul. On öeldud, et kui Hitler esindas parteis võimuiha ja Röhm selle vägivallaeelistust, siis Gregor Strasser esindas selle idealismi. Straßer (Strasser) Gregor Sächsische Biografie Gregor Strasser : Biografie whoswho.de Gregor Strasser 1892-1934 Lebendiges Museum Online Michael Lynch. Hitler. London ; New York, 2013, lk. 69 Dieter Wunderlich. Göring ja Goebbels : paralleelelulood. Tallinn, 2006, lk. 89-90 Allan Bullock. Hitler : uurimus türanniast. Tallinn, 2005, lk. 109
Otsaju

Otsaju ehk telentsefalon (ladina telencephalon ) on kesknärvisüsteemiga loomadel embrüonaalses arengujärgus ajuosa, mis moodustub prosentsefalonist. Koos vaheajuga on ta eesaju (prosencephalon) osa. Otsaju on sekundaarsetest ajupõitest esimene, sellest areneb suuraju. Madude embrüotel on otsaju tuvastatav üsna kohe peale munade väljutamist. "Meditsiinisõnastik" 817:2004. Mimi Halpern,The Telencephalon of Snakes, Comparative Neurology of the Telencephalon, 1980, pp 257-295, Veebiversioon (vaadatud 15.03.2014) (inglise keeles) The Telencephalon (First Vesicle): Phylogenesis, Veebiversioon (vaadatud 15.03.2014) (inglise keeles) Bertola, Laura D; Ott, Elisabeth B; Griepsma, Sander; Vonk, Freek J; Bagowski, Christoph P, Developmental expression of the alpha-skeletal actin gene, Journal: BMC Evolutionary Biology Vol. 8 Issue 1, DOI: 10.1186/1471-2148-8-166, Published: 2008-12-01, Veebiversioon (vaadatud 11.03.2014) (inglise keeles) Sissekanne Terminologia Anatomicas A14.1.09.0: Telencephalon. Telentsefalon
Eesti Pimedate Raamatukogu

Eesti Pimedate Raamatukogu on Eesti Hoiuraamatukogu osakond, mis asub Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis aadressil Suur-Sõjamäe tänav 44a. Tallinnas pimedate artelli juurde loodi raamatukogu, kus hakati lisaks tavaraamatutele vahendama ka punktkirjas raamatuid ja heliraamatuid. Eesti Hoiuraamatukogu filiaalina loodi 2004. aastal Eesti Pimedate Raamatukogu ning 2010. aastal muudeti Pimedate Raamatukogu Hoiuraamatukogu osakonnaks. Raamatukogu ajalugu Eesti Pimedate Raamatukogu kodulehel Eesti Pimedate Raamatukogu koduleht
ACARS

ACARS (akronüüm ingliskeelsest sõnaühendist Aircraft Communication Addressing and Reporting System, õhusõiduki side adresseerimis- ja ettekandesüsteem) on digitaalne andmeühenduse süsteem õhusõiduki ja maapealse jaama vahel lühisõnumite vahetamiseks. Andmevoog edastatakse satelliitside või VHF-sagedusala vahendusel. ARINCi poolt välja töötatud süsteem võeti kasutusele 1970. aastate teisel poolel. Carlsson, Barbara (oktoober 2002). "GLOBALink/VHF: The Future Is Now" (PDF). The Global Link. Lk 4. Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 11. veebruar 2006. Vaadatud 15. märtsil 2014.
Mardus (laev 1959)

Mardus oli taastatud Eesti mereväe abilaev (reidikaater). Ta kandis pardatähist A433. Relvastuseta ja puukerega laeva pikkus oli pisut üle 9 m. Meeskond oli 3-liikmeline. Laev ehitati 1959. aastal Taanis ja esialgne nimi oli Rylen. 1994. aastal kingiti laev Eesti mereväele. Mardust kasutati abilaevana ja ranniku lähedal patrullsõitudeks. Suvel vedas laev ka demineerijaid Naissaarele. 1998. aasta aprillis tormi ajal uppus Mardus Miinisadamas mõne minutiga valesti tööle pandud veepumba tõttu (esmaversioon oli puust laevakere purunemine). Inimesi pardal ei olnud. Laev tõsteti üles, kuid kahjustused olid suured ja see otsustati maha kanda. Korralagedus mereväes: kaater Mardus uputati tõesti rumalusest. Õhtuleht, 21. september 2011. Merevägi tõstis uppunud paadi pinnale. Õhtuleht, 16. aprill 1998. Muis.ee
Värviline metallurgia

Värviline metallurgia on teadus- ja tööstusharu, mis erinevalt mustmetallurgiast uurib ja töötleb kõiki teisi metalle peale raua ja selle sulamite. Tiheduse järgi eristatakse kergmetalle (tihedus väiksem kui 5 Mg/m³; nt alumiinium, magneesium, berüllium ja titaan) ja raskmetalle (tihedus suurem kui 5 Mg/m³; vask, plii, kuld, hõbe, koobalt jt). Sulamistemperatuuri järgi eristatakse kergsulavaid (tina, plii, antimon jt) ning rasksulavaid metalle (volfram, molübdeen, tantaal ja nioobium). Värvilisi metalle kasutatakse peamiselt sulameina, kuna nende omadused on oluliselt paremad ja mitmekesisemad kui puhastel metallidel.
Gootika

Gootika ehk Gooti stiil on Lääne-Euroopas XII – XVI sajandini valitsenud kunstistiil. "Gootika" on USA 2003. aasta õudusfilm Halle Berryga peaosas.
Alfred Ots

Alfred Ots (21. mai 1918 Ilpla – 15. september 1992 Hollywood, Florida) oli eestlasest elektromehaanikainsener USA-s. Alfred Ots lõpetas 1938. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi. 1944. aastal põgenes ta Rootsi ning teenis raha edasiõppimiseks. 1957. aastal lõpetas ta elektrotehnikainsenerina Göteborgis Chalmersi Tehnikaülikooli. Seejärel emigreerus ta USA-sse, kus tegi kiiret karjääri NASA kosmoseprogrammis. 1992. aastal jäi ta pensionile ja kolis Californiast Floridasse. Alfred Ots hukkus 15. septembril 1992 orkaani käes (talle kukkus väga suur puu selga). Juunis 2013 maeti urn tema tuhaga Reomäe kalmistule. Kuna ta suri poissmehena, aga oli avaldanud soovi avada fond Eestist pärit tehnikaüliõpilastele Chalmersi Tehnikaülikoolis õppimiseks, loodi tema pärandi alusel Alfred Otsa fond Rootsis Chalmersi Tehnikaülikooli juures tema sõbra professor Sven Olvingu eestvedamisel. Fondist makstakse stipendiume eesti tehnikaüliõpilastele Chalmersi Tehnikaülikoolis õppimiseks. Enno Abel. Alfred Otsa fondi poolt 650 tuhat krooni Eesti üliõpilaste hariduseks. Eesti Päevaleht (Rootsi), 7. juuni 2017 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2880
Kotka tänav (Tallinn)

Kotka tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi ja Lilleküla asumis. Kotka tänav algab Nõmme tee ja Tulika tänava ristmikult, on esialgu loode-kagusuunaline, pöördub seejärel lõunakagusse ning kulgeb Tallinna–Keila raudteelõigu ääres, kuni lõpeb Tondi tänaval Tondi raudteepeatuse juures. Kotka tänav ristub Tikutaja, Tedre, Rähni ja Pardi tänavaga. Kotka tänav on ligikaudu 1430 meetri pikkune. Kotka tänav sai nime 23. septembril 1936. Esialgu ulatus Kotka tänav ainult Tedre tänavani. Tondi raudteepeatuseni pikendati tänavat 1930. aastate lõpus. EJL Tallinna noorte treeningkeskus - Kotka 12A Kotka tänav 12 asus Tehnikakool nr 19 ja ühiselamu ning Tehnikakooli nr. 19 staadion Kotka tänav 44 kinnistul asub endise Tiesenhauseni suvemõisa hoone, mille omanik oli pärast Eesti iseseisvumist ja aadlike maamõisate riigistamist, 1932. aastal Woldemar von Tiesenhausen http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 55 Robert Nerman. Lilleküla ajalugu 1940. aastani. Tallinn, 2011, lk. 276 Tallinnas ootab uut omanikku Tiesenhausenite kunagine suvemõis, kodustiil.elu24.ee, 20. jaanuar 2016 Puithoone (endine suvemõis) kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 29.10.2020) Hobuselatrid põletispuudeks. "Tondi mõisa" omanik on kimbus oma rentnikuga., Sõnumed (1931-1933), nr. 261, 12 november 1932
Rähni tänav

Rähni tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi asumis. Rähni tänav algab Kotka tänavalt, ristub Pardi tänavaga ja lõpeb Lõokese tänaval. Rähni tänav on põhiosas põhjakirde-lõunaläänesuunaline ning ligikaudu 360 meetri pikkune. Rähni tänav sai nime 23. septembril 1936. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 110
Ööbiku tänav (Tallinn)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Ööbiku tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi asumis. Ööbiku tänav algab Tedre tänavalt, ristub Pardi tänavaga ja lõpeb Lõokese tänaval. Ööbiku tänav on põhjakirde-lõunalääne suunaline ja ligikaudu 445 meetri pikkune. Tänava esialgne nimi oli alates 17. oktoobrist 1928 Ööpiku tänav, mis 10. oktoobril 1959 parandati õigeks ja tänava nimeks sai Ööbiku tänav. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 147
Eduard Käbin

Eduard Käbin (vene keeles Эдуард Кэбин; sündinud 17. aprillil 1945 Tallinnas) on eesti rahvusest Venemaa füüsik. Tema isa oli Johannes Käbin. Ta lõpetas aastal 1963 Tallinna 30. Keskkooli ja aastal 1968 Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. Aastal 1981 kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi. Ta töötab pärast ülikooli lõpetamist Moskva Riiklikus Ülikoolis, aastast 1996 dotsendi ametikohal. Ta peab loenguid tuumafüüsikast ja automatiseeritud õppesüsteemidest. Ta töötas aastatel 1984–1986 Havanna Ülikoolis Kuubal. Ta on üle 100 teadustöö autor. Ta on üldkasutatava veebilehe "Tuumafüüsika internetis" autor ja hooldaja. Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011 Eduard Käbini elulugu (vene keeles) Ядерная физика в Интернете ("Tuumafüüsika internetis") Jaanus Piirsalu, Eesti NSV esikommunisti poeg tõmbab kardina isa eluteelt, Postimees, 24. august 2019
AT-1

AT-1 on Nõukogude Liidus, aastatel 1934–1937 projekteeritud ja katsetatud liikursuurtükk. „Артиллерийский танк-1“ ehk AT-1 (tõlkes „suurtükiväe tank-1“) hakati projekteerima 1934. aastal Nõukogude Liidus S. M. Kirovi-nimelises tehases nr 185. Aluseks võeti tank T-26. Uus masin pidi välja vahetama tanki T-26-4, mille tootmine ei sujunud plaanipäraselt. Uue masina pearelvaks valiti 76 mm suurtükk PS-3, mis oli projekteeritud spetsiaalselt tankikahuriks ning oli varustatud panoraam- ja teleskoopsihikuga. Projekti juhiks määrati Pavel Sjatšintov. Kevadel 1935 valmis kaks katsemasinat. Katsetused, mis viidi läbi kevadel ja suvel, olid üsna edukad ja 1936. aastal plaaniti välja lasta 10 masinat. Hiljem lükati nende valmimise tähtaeg edasi 1937. aastasse. Kuid 1936. aasta lõpus arreteeriti selle projekti juht süüdistatuna spionaažis ja kõik tööd masina kallal lõpetati, ehkki kahes tehases oli AT-1 tootmist juba alustatud. Kokkuvõte Nõukogude liikursuurtükist AT-1 vene keeles
Mantel (neuroanatoomia)

Mantliks (lad pallium) nimetatakse selgroogsete loomade peaajus paiknevat suuraju poolkerade perifeerset osa. Mantel koosneb (väljast sissepoole) hallainest koosnevast suurajukoorest ja tema all paiknevast valgeainest. Mantel katab suuraju ülejäänud osasid, nagu suuraju tuumad, haistmisaju, külgvatsakesed. "Meditsiinisõnastik" 820:2004. Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 202, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
Suuraju

Suuraju (ladina keeles cerebrum) on kesknärvisüsteemiga loomadel aju osa. Suuraju paikneb koljuõõnes. Suuraju areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Koduloomadel nimetatakse suuraju (cerebrum) ühtlasi ka otsajuks. Inimestel paikneb suuraju koljuõõnes. Sügav suuraju-pikilõhe (fissura longitudinalis) jaotab suuraju kaheks poolkeraks (hemispherium) – vasakuks ja paremaks suuraju poolkeraks, nende vahel paikneb paaritu valgeainest mõhnkeha (corpus callosum). Kummaski suuraju poolkeras paikneb ajuvatsake. Suurajukoore, mille pinnal on hulgaliselt suurajusagaraid, välimise kihi moodustab umbes 3 mm paksune hallaine kiht. Suuraju keskel aga on valgeaine kiht, milles leidub nii müeliintupega kui ka müeliintupeta aksoneid. Vahel nimetatakse suuraju hall- ja valgeainest kihti ka mantliks. suuraju poolkerad suurajukoor "Meditsiinisõnastik" 741:2004. Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 358, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. W.Nienstedt, O.Hänninen, A.Arstila, S.-E.Björkqvist, "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Medicina, lk 548, 2011, ISBN 9985-829-36-0 "Meditsiinisõnastik" 820:2004.
Kalev Kukk

Kalev Kukk (sündinud 3. juunil 1951) on Eesti poliitik, 1994. aastast Eesti Reformierakonna liige. Ta lõpetas Tallinna 42. Keskkooli 1969. aastal. 1974. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli geograafia erialal . 1980. aastal kaitses ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis väitekirja "Специализация союзной республики во внешнеэкономических связях СССР: на примере ЭССР" (Liiduvabariigi spetsialiseerumine NSV Liidu välismajandussidemetes Eesti NSV näitel) ja sai majandusteaduste kandidaadi kraadi. Ta on olnud VII Riigikogu liige ja VIII Riigikogu liige. Viimases peatusid volitused 6. novembril 1995, mil ta sai Tiit Vähi kolmanda valitsuse teede- ja sideministriks, volitused taastati 2. detsembril 1996. IX Riigikogu liige oli ta 25. märtsist 1999 ja X Riigikogu liige 16. maist 2006. Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 2 ja sai 256 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta on olnud Domus Dorpatensise nõukogu liige. 2001 Saksamaa Liitvabariigi teeneteorden 2. veebruaril 2001 Riigivapi V klassi teenetemärk 6. veebruaril 2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk 16. novembril 2012 andis Liberalismi Akadeemia Swissôtel Tallinnas talle üle Aasta liberaali aunimetuse. "Kadrioru Saksa Gümnaasiumi koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. märts 2014. Vaadatud 15. märtsil 2014. E-kataloog ESTER. Кукк, Калев. Специализация союзной республики во внешнеэкономических связях СССР: на примере ЭССР. Aвтореферат кандидата экономических наук. Таллинн: Академия наук Эстонской ССР, Институт экономики, 1980 Heino Mardiste. Teaduskraadi kaitsnud Tartu Ülikooli geograafia eriala vilistlased http://rk2015.vvk.ee/detailed-2.html http://rk2015.vvk.ee/elected-members.html
Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariik

Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariik (lühemalt ka Euroopa Liidu eesistujariik) on Euroopa Liidu liikmesriik, kellel lasub ajutiselt vastutus Euroopa Liidu Nõukogu töö korraldamise eest. Eesistuja määratakse rotatsiooni põhimõttel ning kohustused antakse üle iga kuue kuu järel. Eesistumist teostavad liikmesriigid teevad tihedat koostööd kolmest liikmesriigist koosnevates rühmades ehk eesistujariikide kolmikutes. See süsteem loodi 2009. aastal Lissaboni lepinguga. Eesistujariikide kolmik seab pikaajalised eesmärgid ja koostab ühise tegevuskava, milles määratakse kindlaks teemad ja olulisemad küsimused, mida nõukogu 18-kuulisel perioodil käsitleb. Nimetatud programmi alusel koostavad kõik kolm riiki oma üksikasjalikuma kuuekuulise programmi. Eesti oli esimest korda Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariik 2017. aasta teisel poolel, kuuludes kolmikusse koos Bulgaaria ja Austriaga. 1 Aastal 2006 pidi eesistujaks saama Saksamaa, kuid loovutas oma koha Soomele. 2 2016. aastal loovutas Ühendkuningriik pärast Euroopa Liidust väljaastumise referendumit oma presidentuuri. Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariigist Euroopa Liidu Nõukogu veebisaidil ".ie WHOIS lookup showing registration of eu2013.ie to Dept. Foreign Affairs". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. juuli 2011. Vaadatud 2. jaanuaril 2012. "Nõukogu roteeruv eesistumine: otsus eesistumisjärjekorra muutmise kohta". Euroopa Liidu Nõukogu pressiteade. 26.07.2016. Kalev Kask. Tšehhi saab Euroopa Liidu uueks eesistujaks EPL, 31. detsember 2008
Sapporo

Sapporo (jaapani 札幌 Sapporo, haldusüksusena 札幌市 Sapporo-shi) on linn Jaapanis Hokkaidō saarel, Hokkaidō prefektuuri keskus. Sapporo on jaotatud 10 linnarajooniks (ku). Sapporo on asutatud 1866. aastal, linnaõigused sai 1868. aastal. 1971. aastal hakkas tööle metroo. Sapporos toimusid 1972. aasta taliolümpiamängud ja 2007. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused. Elanike arv on 1 882 000 (2005) (Jaapani suuruselt viies linn). Chitose rahvusvaheline lennujaam Hokkaidō Ülikool https://www.gsi.go.jp/KOKUJYOHO/MENCHO/backnumber/GSI-menseki20210101.pdf 住民基本台帳人口・世帯数 ｜ 総合政策部計画局統計課 Sapporo Inside Japan Tours Sapporo koduleht Hokkaido University, 北海道大学 Hokkaido University of Education, 北海道教育大学 Sapporo City University, 札幌市立大学 Sapporo Medical University, 札幌医科大学
Dieter Noll

Dieter Noll (31. detsember 1927 Riesa – 6. veebruar 2008 Zeuthen) oli saksa kirjanik. Dieter Noll oli pärit apteekri perekonnast. Tema ema oli pooleldi juudi rahvusest. 1944. aastal võeti ta Lennuväe Abiteenistusse. Alates 1944. aasta lõpust teenis ta Wehrmachtis. Sõja lõpus langes Noll Ameerika vägede kätte vangi, ta oli lühikest aega vangilaagris. Sõja järel lõpetas ta poolelijäänud gümnaasiumiõpingud. 1946. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, mis samal aastal läks Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei koosseisu. 1948. aastal alustas ta õpinguid Jena Ülikoolis. 1950. aastast alates elas ta Berliinis ning töötas ajakirja Aufbau ja ajalehe Neues Deutschland toimestuses. Alates 1956. aastast oli ta vabakutseline kirjanik. Dieter Nolli põhiteos on autobiograafiline romaan "Die Abenteuer des Werner Holt" (1. kd. 1960, 2. kd. 1963; eesti keeles "Werner Holti seiklused", 1967–1968). Romaani põhjal valmis 1965. aastal film. 1979. aastal kirjutas Dieter Noll avaliku kirja Erich Honeckerile, milles ta kritiseeris teravalt mitmeid dissidentlikke kirjanikke. Elu lõpuperioodil elas Dieter Noll tagasitõmbunult Königs Wusterhausenis. Dieter Nolli poeg Chaim Noll (sündinud Hans Noll, 1954) elab Iisraelis ja on saksa-iisraeli kirjanik. http://www.aufbau-verlag.de/index.php/autoren/dieter-noll "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. august 2014. Vaadatud 9. augustil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.imdb.com/title/tt0057816/?ref_=nm_flmg_wr_2 http://www.stadtbibliothek-chemnitz.de/autorenlexikon/pmwiki.php?n=Autor.DieterNoll "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2014. Vaadatud 9. augustil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Strilkove

Strilkove (ukraina keeles Стрілкове) on küla Ukrainas Hersoni oblastis Henitšeski rajoonis. Küla asub Arabati säärel. 1945. aastani oli küla nimi Tšokrak (vene Чокрак, krimmitatari Çoqraq, Чокъракъ). Aastal 2001 elas külas 1372 inimest. Pindala on 205,923 km². 15. märtsil 2014 tungisid külla Vene väed. "Ukraina välisministeerium: Vene väed tungisid Krimmist eemal asuvasse Strilkove külla". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2014. Vaadatud 15. märtsil 2014.
Eteri Kekelidze

Eteri Kekelidze (vene Этери Леонидовна Кекелидзе; sündinud 26. detsembril 1944) on venekeelne Eesti ajakirjanik ja teatrikriitik. Ta on Raadio 4 teatrisaate "Zanavess" ("Eesriie") autor ja saatejuht. Ta on olnud ajalehtede Estonija ja Molodjož Estonii ajakirjanik. "Советская Грузия: книга по внеклассному чтению для VIII–XI классов школы с эстонским языком обучения" (1983, Valgus, vene keeles) "Сцена и время. Русский драматический театр Эстонии, 1962–1994" ("Lava ja aeg: Eesti Vene draamateater, 1962–1994"; 2007, Kirjastus Aleksandra; vene keeles) Tähtpäevade kalender – Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi koduleht E-kataloog ESTER Анастасия Ефремова. Этэри Кекелидзе. "Сцена и время. Русский драматический театр Эстонии"[alaline kõdulink] – Ajakiri "Strasnoi bulvar,10" ("Страстной бульвар,10"), №6-116/2009 Ardo Kaljuvee. Eteri Kekelidze raamat annab Vene Teatrile ajaloo – Eesti Päevalehe veebiväljaanne, 20. september 2008
Internetiraadio

Internetiraadio ehk netiraadio ehk veebiraadio on laiemas tähenduses audiosaadete edastamise tehnika, mis kasutab edastusmeediumina internetti. Kitsamas tähenduses on netiraadio raadiojaam, mille saateid saab kuulata voogedastusena vastava päringu esitamisel. Niisiis jõuab valitud programm saatja serverist selle päringu esitanud kuulaja arvutisse või netiraadiosse. Selle poolest erineb internetiraadio põhimõtteliselt ringhäälingust, mis teatavasti teeb programmi kättesaadavaks kõigile, kes on saatja raadiosignaali leviulatuses. Võimalik on kuulata nii tavaliste raadioringhäälingujaamade otsesaateid (online-raadio) ja helisalvestisi (sealhulgas tellitud saadetena taskuhäälingu kujul) kui ka tuhandeid ainuüksi internetis töötavaid raadiojaamu (inglise keeles internet broadcaster), mis edastavad valdavas osas muusikaprogramme. Vastuvõetavate saatjate hulk ja saadete valik on võrreldamatult suurem kui tavalise, maapealse raadioleviga vastuvõtu korral. Võimalik on vastu võtta maailma eri paigust edastatavaid saateid, kusjuures helikvaliteet ei sõltu saatja kaugusest, vaid ainult saatja poolt kasutatavast ülekandetehnikast. Lisaks audiosignaalile edastavad internetiraadiod mitmesugust teksti- ja pildiinfot jaamade endi, edastatavate žanrite, esitajate ja palade kohta. Info on seejuures oluliselt mahukam ja mitmekülgsem kui RDS-is. Internetiraadio signaal on võrdlemisi tugevalt tihendatud (kokku pakitud). Tihendamise määra iseloomustab andmeedastuskiirus ehk bitikiirus (sekundis edastatavate bittide arv), mis on vajalik andmete reaalajas ülekandmiseks. Kõige sagedamini kasutatav helivorming MP3 näeb ette andmevoo kiirusi vahemikus 32–320 kbit/s. Peamiselt kasutatava kiiruse 128 kbit/s korral tihendatakse audioandmeid 10–12-kordselt. Sellel kiirusel tajub enamik kuulajaid teatavat kvaliteedikadu, nt CD-ga võrreldes. Veelgi tugevamat tihendamist sama helikvaliteedi juures võimaldab signaaliedastus AAC-vormingus (Advanced Audio Coding). Kuulamiseks kasutavad vastuvõtuseadmed meediamängijat (arvutiprogrammi), näiteks: Winamp Player, vormingutele MP3, AAC jt; RealPlayer, vormingud MP3, RealAudio jt; Windows Media Player, kuulub operatsioonisüsteemide MS Windows ja MacOS koosseisu; VLC, taasesitab mitmesugustes vormingutes audio- ja videovooge. Interneti kaudu levivate raadiosaadete kuulamiseks ilma arvuti vahenduseta toodetakse alates 2000. aastast paikseid ja kaasaskantavaid raadiovastuvõtjaid. WiFi-liides annab võimaluse raadiot kuulata WiFi-võrgu leviulatuses. Niisugusel netiraadiol võib olla ka DAB-raadio ja tavalise FM-raadio vastuvõtuosa. Netiraadio on kättesaadav ka nutitelefonis, samuti uuemates mängukonsoolides. SHOUTcast (ca 50 000 jaama) Mediaguide Radio-locator TuneIn (üle 100 000 jaama Internetiraadiod 18. mail 2011 alustas üheksa kanaliga Netiraadio, esimene ainult Eesti muusikat mängiv internetiraadio. Voogedastus MP3 "Täna paisati eetrisse uus üheksa kanaliga internetiraadio" Elu24, 18. mai 2011 "Kuidas kuulata internetiraadiot ilma arvutita?" Digitark, 3. detsember 2008