laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
QBZ-03

QBZ-30 (hiina keeles Qīngwuqi Bùqiāng Zìdòng ehk kerge automaatvintpüss; ka Tüüp 03) gaasiga ümberlaadiv valikulise tulerežiimiga Hiina automaat, mis kasutab padrunit 5.8×42mm DBP87. Erinevalt näiteks bullpup-tüüpi automaadist QBZ-95, on QBZ 03 tavalisema konstruktsiooniga. See on mõeldud kogenenumatele sõduritele, kes on tuttavad vanemate relvade käsitsemisega.  Hiina  Myanmar Ühendatud Wa Riigi Armee "QBZ-03 Assault Rifle | Military-Today.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. september 2011. Vaadatud 18. märtsil 2011. Jones, Richard D. Jane's Infantry Weapons 2009/2010. Jane's Information Group; 35th edition (27 January 2009). ISBN 978-0-7106-2869-5. "China Supplies QBZ-03 Rifle to United Wa State Army". 7. mai 2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. märts 2019. Vaadatud 31. märtsil 2019.
Tatramesi

Tatramesi on mesi, mida saadakse mesilaste abil tatrataimede nektarist. Selleks tuleb tatra õitsemise ajaks (juunis-juulis) viia mesilastarud õitsvate põllukultuuride põldudele lähemale, et mesilased ei hajuks laiali, vaid koguksid ainult tatra nektarit. Tatramett peetakse üheks kõige tervislikumaks meeks, millest inimorganism saab palju kasulikke aineid. Tatrameel on omapärane maitse ja see on võrreldes tavapärase meega tumepruuni varjundiga. Tatra mesi on ka suure valgusisaldusega. See sobib neile, kes kannatavad lihasprobleemide all. Mineraalainetest ja vitamiinidest leidub mee koostises rauda, boori, tsinki, kaltsiumi, kaaliumi, fluori, glükoosi, vaske, B-grupi vitamiine, biotiini, niatsiini, karoteeni. Toote toiteväärtus on 310 kcal 100 grammi kohta. Väärtus on suur tänu suurele sahharoosi ja fruktoosi sisaldusele. Kuid arvestades, et mesi aitab kõrvaldada toksiine ja lagundada rasvu, on kalorsus antud juhul väga tinglik. Tatramesi on ainulaadne looduslik saadus, mis kohandub inimese bioloogilise rütmiga, mõjub see äratamisel rahustavalt, äratamisel aga annab elujõudu ja energiat ning paneb aju tööle. Päeva lõpus soodustab mesi lõõgastumist ja rahulikku und, võitleb kergesti unetuse vastu. Kõik mee kasulikud omadused säilivad ainult soojas olekus. Pärast kuumutamist üle 40-50 kraadi lahustuvad mineraalid ja sellest saab kasutu, suure süsivesikusisaldusega suhkur.
Oleksandr Skitško

Oleksandr Oleksandrovõtš Skitško (ukraina keeles Олександр Олександрович Скічко; sündinud 28. aprillil 1991 Tšerkassõs) on Ukraina poliitik, koomik, näitleja ja telesaatejuht. 29. jaanuarist 2021 kuni 2. märtsini 2022 oli Skitško Tšerkassõ oblasti kuberner. Skitško alustas oma televisioonikarjääri 2006. aastal, juhatades Ukraina muusikakanali O-TV teismelistele suunatud saateid. Hiljem oli ta 2009. aastal "Ukrajina Maje talant" esimese hooaja finalist, esinedes paroodianäitlejana. Pärast 2013. aastal Kiievi Riikliku Majandusülikooli majandusteaduse eriala lõpetamist hakkas Skitško hiljem televisioonis küpsematesse rollidesse siirduma, juhtides aastatel 2012–2013 Novõi Kanalis saadet "Pidjom". 2017. aastal sai Skitškost üks kolmest 2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse saatejuhist Kiievis. See oli esimene kord, kui saadet juhtis kolm meessaatejuhti, ja esimene kord pärast selle avaväljaannet 1956. aastal, kui naine ei kuulunud saatemeeskonda. Pärast Eurovisiooni sai Skitškost Tantsi z zirkamõ, Ukraina versiooni "Tantsud tähtedega" viienda hooaja võistleja. Lõpuks oli ta esimene kuulsus, kes välja langes. Skitško osales 2019. aasta Ukraina parlamendivalimistel Rahva Teenri kandidaadina valimisringkonnas 197, mille keskmes oli Kaniv, mis asub Skitško sünnikohas Tšerkassõ oblastis. Lõpuks valiti ta 50,93% häältega Ülemraadasse ja vannutati 29. augustil 2019 üheksanda kokkukutsumise liikmeks. 29. jaanuaril 2021 nimetas Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi Skitško Tšerkassõ oblasti kuberneriks. 30. märtsil 2021 võttis ülemraada Skitškolt parlamendiliikme mandaadi. Skitškot asendas kuberneri kohal 2. märtsil 2022 Ihor Taburets. Taburets määrati ametisse 2022. aasta Venemaa sissetungi seitsmendal päeval Ukrainasse. President vallandas Tšerkasõ piirkonna kuberneri, Ukrinform (30. detsember 2020) Kaks saadikut astus tagasi, Ukrajinska Pravda (30. märts 2021) "Електоральна пам'ять". ukr.vote. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. mai 2023. Vaadatud 16. mail 2023. Zelenskõi määras Tšerkassõ piirkondliku osariigi administratsiooni juhiks "teenija" ja endise showmani, Ukrajinska Pravda (29. jaanuar 2020) Zelenskõi vahetab välja Odessa ja Tšerkassõ piirkondlike osariigi administratsioonide juhid, Ukrinform (2. märts 2022) Jordan, Paul (27. veebruar 2017). "Let's hear it for the boys! Meet the hosts of Eurovision 2017". eurovision.tv. European Broadcasting Union. Vaadatud 27. veebruaril 2017. "Олександр Скічко кинув танцювальний виклик Зеленському, Дорофеєвій та Дантесу". Офіційний сайт каналу 1+1 - 1plus1.ua. "Вирішив піти в політику: стало відомо про нове амплуа відомого коміка і ведучого". Апостроф (ukraina). 10. juuni 2019. Vaadatud 23. juunil 2019. "Телеведучий Скічко став депутатом в окрузі №197 у Черкаській області". ukr.lb.ua.
Lehis (perekonnanimi)

Lehis on eesti perekonnanimi. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lehis 171 inimesel: 75 mehel ja 96 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lehis meeste puhul 1230. kohal ja naiste puhul 991. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lehis üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,07. Nimi oli kõige sagedasem Järva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 4,69 inimest. Nimede eestistamisel võeti Lehis 1935.–1940. aastal uueks perekonnanimeks 53 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Abel, Allam (2), Allan, Ansjaki, Aron, Brand, Brenner, Ereb, Feld (2 juhul), Hansdin, Hanstein, Helmann, Jakobson, Juurikson, Kelt, Klam, Laps (2), Lats, Laurisson, Leinberg (2), Lilienthal, Limberg, Lipmann, Lipstuhl, Lossmann, Markus, Mihhailov, Muna, Netse, Pauk, Pechmann (5), Peterson, Rumessen, Sandmann, Seebek, Silberberg, Simson, Thalbach, Treiblatt, Treiman, Treimann, Treublatt, Trolla, Vasmann, Velpler ja Vinkelberg. Aino Lehis, eesti nahakunstnik (1928–) Enno Lehis, eesti maalikunstnik (1912–2011) Katrina Lehis, eesti vehkleja (1994–) Lasse Lehis, eesti majandusteadlane (1972–) Pille Lehis, eesti akvarellist (1958–) Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 16.05.2023) Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Lehis. Lehis statistikaameti andmebaasis
Federico Dimarco

Federico Dimarco (snd 10. novembril 1997) on Itaalia jalgpallur, kes mängib Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter ja Itaalia koondises vasakkaitsja ning vasakpoolkaitsjana. Coppa Italia: 2021–22 Supercoppa Italiana: 2021, 2022 Euroopa U-17 meistrivõistlused jalgpallis (teine koht): 2013 Euroopa U-19 meistrivõistlused jalgpallis (teine koht): 2016 Juunioride jalgpalli maailmameistrivõistlused (kolmas koht): 2017 UEFA rahvuste liiga (kolmas koht): 2020–21 "Federico Dimarco". Inter Milan. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. detsember 2022. Vaadatud 2. septembril 2022. "AC Milan 0-3 Inter Milan: Simone Inzaghi's side ease to Supercoppa win over rivals to defend title". Euro Sport. 18. jaanuar 2023. Vaadatud 18. jaanuaril 2023. "Italy-Russia | Under-17". "France U19 vs. Italy U19 - Football Match Summary - July 24, 2016 - ESPN". "Figc | News - Verso il Mondiale. Ufficializzati i nomi dei 21 Azzurrini, domenica sera raduno a Roma". www.figc.it. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. mai 2017. Vaadatud 12. jaanuaril 2022. "Dimarco called up after the withdrawal of Pessina. Donnarumma: "I'm excited to return to Milan"". Italian Football Federation. 4. oktoober 2021. Vaadatud 10. oktoobril 2021. "Italy 2-1 Belgium: Azzurri secure third place at Nations League finals". UEFA.com. Union of European Football Associations (UEFA). 10. oktoober 2021. Vaadatud 11. oktoobril 2021.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) Profiil Milano Interi kodulehel
Anatoli Kokuš

Anatoli Akimovõts Kokuš (ukraina keeles Анатолій Акимович Кокуш; sündinud 1951 Kertšis) on Ukraina filmiinsener, ärimees ja leiutaja. 2005. aastal pälvis ta kaks Oscarit. Auhinnad olid teaduse ja inseneri auhindade kategoorias: esimese pälvis "Güroskoopstabiliseeritud kaamerakraana ja lennupea kontseptsiooni ja arendamise eest"; teise pälvis "filmikraanade seeria Cascade kontseptsiooni ja arenduse eest". Kokuši on tunnustanud ka toonase Ukraina presidendi abikaasa Katerõna Juštšenko tema panuse eest Ukraina filmikunsti ja kogu maailmas. Kokuš lõpetas Leningradi filmiinseneride instituudi 1974. aastal. Seejärel asus ta tööle Dovženko filmistuudiosse Kiievis. 1980. aastatel asutas Kokuš Ukrainas Kiievis filmi- ja televisioonifirma Filmotechnic. Ta selgitas, et masinat, mida tuntakse Vene relva ja U-kraana nime all, nimetatakse tegelikult Autorobotiks ning hüüdnimi anti talle naljana 1990. aastate alguses, kui Hollywoodi ameeriklased naljatasid, et "Vene relv on jälle Ameerikas tagasi". Filmotechnic pakkus reisivaid kaskaadkraanasid, lennupäid ja vene relva Hollywoodi suurematele filmidele, nagu "Titanic", "Maailmade sõda", "Casanova", ja ka "wuxia" filmile "Kangelane", paljudele Venemaa kassahittidele ja Ukraina filmidele. Teiste filmide hulka kuuluvad "Itaalia töö", "Ookeani kaksteist", "Kuningas Arthur", "Taevakuningriik", "Bean: The Movie", "Transformers", "Iron Man 2" ja paljud teised tohutud kassahitid. Academy Awards 2006 – IMDb Oscar-winning cinematographer revolutionizes film industry Article from Kyiv Post The International Kyiv Film Festival nominee page 2007 Arhiiviversioon seisuga 26. juuli 2013 "Filmotechnic's 'Russian Arm' Takes Its Name From History". SHOOTonline (inglise). Vaadatud 2. veebruaril 2023. "U-CRANE". AIRWOLF FILMS (inglise). "Ukrainian-made 'Russian Arm' camera system gets new name: 'U-Crane'". ABC7 Los Angeles (inglise). 18. märts 2022. Vaadatud 2. veebruaril 2023. "RUSSIAN-ARM-6". Filmotechnic USA (inglise). Vaadatud 2. veebruaril 2023. Paikova, Valeria (7. aprill 2021). "How the 'Russian Arm' took the movie industry by storm". Russia Beyond. Vaadatud 1. veebruaril 2023. Maddaus, Gene (17. märts 2022). "The 'Russian Arm' — Made in Ukraine — Gets a Name Change". Variety. Vaadatud 2. veebruaril 2023. Ефект Кокуша ("The effect of Kokush") Arhiiviversioon seisuga 10. märts 2007 Ukrainian newspaper Day "List of credits on official website". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. veebruar 2019. Vaadatud 16. mail 2023. Filmotechnicu veebisait «Кокуш U.Crane» (ukraina keeles)
Denzel Dumfries

Denzel Justus Morris Dumfries (snd 18. aprillil 1996) on Hollandi jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter ja Hollandi koondises. Dumfriesi täiskasvanukarjäär algas 2014. aastal klubis Rotterdami Sparta, millega tal õnnestus 2016. aastal tõusta Hollandi kõrgliigasse. Ta valiti samal aastal ka Hollandi esiliiga aasta parimaks noormängijaks. Suvel 2017 siirdus ta 750 000€ eest SC Heerenveeni ning aasta hiljem 5,5 miljoni euro eest PSV Eindhovenisse, kus veedetud kolme aasta jooksul sai ta ka meeskonna kapteniks. Augustis 2021 liitus ta 14,25 miljoni euro eest Milano Interiga. Dumfries sündis Rotterdamis, tema isa on pärit Arubalt. Aastal 2014 mängis ta Aruba jalgpallikoondise eest kaks mängu, pärast seda on ta esindanud Hollandit. Hollandi koondises tegi Dumfries debüüdi aastal 2018 ning ta osales ka 2021. aasta EM-il ja 2022. aasta MM-il. Eerste Divisie: 2015–16 Coppa Italia: 2021–22 Supercoppa Italiana: 2021, 2022 Eredivisie kuu parim noormängija: august 2017 Eredivisie hooaja sümboolne koosseis: 2018–19 "UEFA Nations League 2019: Booking List before Final" (PDF). UEFA. 7. juuni 2019. Lk 1. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2021. Vaadatud 24. novembril 2020. "Dumfries - Inter". Vaadatud 1. jaanuaril 2023. "AC Milan 0-3 Inter Milan: Simone Inzaghi's side ease to Supercoppa win over rivals to defend title". Euro Sport. 18. jaanuar 2023. Vaadatud 18. jaanuaril 2023. "Talent van de maand: Denzel Dumfries" (hollandi). FOX Sports NL. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. november 2017. Vaadatud 16. mail 2023. "Frenkie de Jong Eredivisie Player of the Season 2018/2019". Eredivisie. 16. mai 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2021. Vaadatud 31. augustil 2021. Voetbal Internationali profiil Profiil Ons Oranjel
Malick Thiaw

Malick Laye Thiaw (sündinud 8. augustil 2001) on saksa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis AC Milan. Tavaliselt mängib ta keskkaitses, kuid on olnud ka paremkaitsja ning kaitsev poolkaitsja. 2. Bundesliga: 2021–22 "Malick Thiaw: Biography". A.C. Milan. Vaadatud 30. augustil 2022. Profiil AC Milani kodulehel
Davide Calabria

Davide Calabria (sündinud 6. detsembril 1996) on itaalia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis AC Milan ja Itaalia koondises. Ta on AC Milani kapten. Serie A: 2021–22 UEFA rahvuste liiga (kolmas koht): 2020–21 "Comunicato Ufficiale N. 179" [Official Statement No. 179] (PDF) (itaalia). Lega Serie A. 14. veebruar 2020. Lk 3. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 1. juuni 2022. Vaadatud 29. augustil 2021. "Davide Calabria: Biography". A.C. Milan. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. jaanuar 2022. Vaadatud 1. juulil 2022. "Milan Secure 1st Serie A Title in 11 Years". news18.com. 23. mai 2022. Vaadatud 23. mail 2022. "Italy 2-1 Belgium: Azzurri secure third place at Nations League finals". UEFA.com. Union of European Football Associations (UEFA). 10. oktoober 2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. oktoober 2021. Vaadatud 11. oktoobril 2021. Davide Calabria AC Milani kodulehel Davide Calabria Transfermarkti kodulehel
Haller

Haller on mitme suguvõsa nimi: Haller (Vogtlandi suguvõsa), Vogtlandist pärit literaadi- ja aadlisuguvõsa Haller (Tüüringi suguvõsa), Tüüringist pärit literaadisuguvõsa Haller on ka: Haller (perekonnanimi) Halleri jõgi Saksamaal Haller (Luksemburg), küla Luksemburgis
Rade Krunić

Rade Krunić (sündinud 7. oktoobril 1993 Fočas) on Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Fenerbahçe ja Bosnia ja Hertsegoviina koondises. Krunići täiskasvanukarjäär algas Foča Sutjeskas, aastal 2013 liitus ta Donji Sremiga. Augustis 2014 sõlmis ta lepingu Hellas Veronaga, kuu aega hiljem laenati ta tagasi Donji Sremi. Jaanuaris 2015 liitus ta Serbia klubiga Čačaki Boraciga, sama aasta suvel siirdus ta tagasi Itaaliasse ning sõlmis lepingu Empoliga. Aastal 2019 ostis Itaalia kõrgliigaklubi AC Milan ta 8,6 miljoni euro eest. Hooajal 2021/22 tuli ta Milaniga Itaalia meistriks. Alates 2024. aastast mängib ta Fenerbahçes. Varem Bosnia ja Hertsegoviina noortekoondist esindanud Krunić tegi A-koondises debüüdi 2016. aastal. Serie B: 2017–18 Serie A: 2021–22 "Rade Krunić". acmilan.com (itaalia). Vaadatud 27. juulil 2020. Rade Krunic Transfermarkti lehel
Haller (Vogtlandi suguvõsa)

Haller (vene keeles Галлер) on Vogtlandist pärit literaadi- ja aadlisuguvõsa. Albert Magnus Haller (1730−1798), Käina pastor, Saarte-Lääne praostkonna praost, Eestimaa konsistooriumi assessor, ülemapellatsioonikohtu liige Johannes Haller (1741−1784), Mustjala pastor Christian Haller (1744−1805), Mustjala, Anseküla ja Jämaja pastor Jakob Pontus Haller (1763−1816), Käina pastor-adjunkt ja pastor, Saarte-Lääne praostkonna praost Eduard Pontus Haller (1810−1864), Rapla pastor Haller, Karl. Chronik der Familie Haller. Riga: Druck W. F. Häcker, 1905. Halleri suguvõsa aadlivapp saidil gerbovnik.ru Halleri suguvõsa genealoogia saidil geni.com
Brahim Díaz

Brahim Abdelkader Díaz (sündinud 3. augustil 1999) on Marokost pärit Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Real Madrid. Premier League: 2017–18 FA Community Shield: 2018 La Liga: 2019–20 Serie A: 2021–22 U-17 EM (teine koht): 2016 Serie A kuu parim värav: oktoober 2022 "Acta del Partido celebrado el 05 de mayo de 2019, en Madrid" [Minutes of the Match held on 5 May 2019, in Madrid] (hispaania). Royal Spanish Football Federation. Vaadatud 15. juunil 2019.[alaline kõdulink] "Brahim Díaz". AC Milan. Vaadatud 9. märtsil 2023. "Brahim Díaz: Overview". Premier League. Vaadatud 19. mail 2019. "Real Madrid win 2019/20 LaLiga Santander". LaLiga. 16. juuli 2020. Vaadatud 17. juulil 2020. "Milan Secure 1st Serie A Title in 11 Years". news18.com. 23. mai 2022. Vaadatud 23. mail 2022. "Portugal-Spain | Under-17". UEFA.com. "The Goal of the Month by Crypto.com". Serie A. 3. november 2022. Vaadatud 3. novembril 2022. Profiil AC Milani kodulehel Brahim Diaz Transfermarkti lehel
Junior Messias

Walter Messias Júnior (sündinud 13. mail 1991 Belo Horizontes) on brasiilia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja ja ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Genoa. Aastatel 2021–2023 mängis ta AC Milanis, kellega tuli hooajal 2021/22 Itaalia meistriks. AC Milan Serie A: 2021–22 "Official Statement: Messias Junior". A.C. Milan. "Júnior Messias: Biography". A.C. Milan. Vaadatud 30. augustil 2022. "Milan secure 1st Serie A title in 11 years". News18 India. 22. mai 2022. Vaadatud 22. mail 2022. Junior Messias Transfermarkti lehel Profiil AC Milani kodulehel
Wisła laht

Wisła laht (poola Zalew Wiślany, vene Калининградский залив, Kaliningradskij Zaliv; leedu keeles kutsutakse lahte kas Aismarės või Aistmarės) on Läänemere lõunasopis asuv riimveeline laht, mis on laguunne ehk madal, loodeteta ja poolsuletud. Wisła jõesuust lähtub üksikuid harusid lahte, milleks on peamiselt Nogat ja Szkarpawa, lisaks suubuvad sinna Elblągi jõgi ja Pasłęka jõgi. Kaliningradi oblastis on põhiliseks sissevooluks Pregolja jõgi, mis suubub läbi Kaliningradi. Avamerest on laht täies ulatuses eraldatud umbes 65-kilomeetri pikkuse ja võrdlemisi kitsa luitelise Wisła maasäärega. Gdański lahte pääses laevatades enne 2022. aastat vaid läbi Baltiiski väina. Poliitiliselt jaotub Wisła laht kaheks: põhjapoolne osa kuulub Venemaale ja lõunapoolne osa Poolale. Laht on üsna madal, keskmise sügavusega 2,7 m, suurimaks sügavuseks peetakse 5 m. Skowronki küla lähedale, umbes 5 km kaugusele mandrist, rajati Wisła maasääre kanal aastail 2019–2022. Hetkel rajatakse kanalist ligi 5 km kaugusele kagusse täiusliku ellipsi kujuga Estia tehissaart (1932 m pikkust ja 1192 m laiust), mis on orientiirilt kagu-loodesuunaline ja saanud nime aestidelt. Poola peab kogu piirkonda 33 632 hektaril ka tähtsaks linnualaks (PL029). “Vistula Lagoon”. BirdLife International (2023) Estia tehissaar Wisła kanal Gdański laht Kura laht  Wisła laht – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
William J. Duane

William John Duane (9. mai 1780 Clonmel, Iirimaa – 27. september 1865 Philadelphia, Pennsylvania) oli Iirimaal sündinud USA poliitik ja jurist. Duane kolis USA-sse koos oma perekonnaga 1796. aastal. Ta aitas kuni 1806. aastani oma isal William Duane'il avaldada Philadelphias ajalehte Aurora. Pärast mõjukaks advokaadiks saamist oli ta mitu ametiaega Pennsylvania seadusandliku kogu liige. 29. maist kuni 22. septembrini 1833 oli ta Ameerika Ühendriikide rahandusminister. President Andrew Jackson tagandas ta ametist, kuna Duane keeldust riigipangast Second Bank of the United States hoiuseid välja andmast.
Nike Air Force

Nike Air Force on Nike valmistatud spordijalatsite sari, mis sai alguse Air Force 1-st ja hõlmas seejärel Air Force 2, Air Force 3, Air Force STS, Air Force 5, Air Force XXV ja Air Force. 09. Air Force 1 lõi disainer Bruce Kilgore ja see oli esimene korvpallijalats, mis kasutas Nike Airi tehnoloogiat. Jalanõud on saadaval madala, keskmise ja kõrge ülaosaga. Jalanõu kujundas Bruce Kilgore; nimi viitab lennukile Air Force One, mis lennutab Ameerika Ühendriikide presidenti. Nike Air Force 1-d olid New Yorgis Harlemis üldlevinud, mistõttu tekkis hüüdnimi "Uptowns". Air Force 1 toodeti 1982. aastal ja see lõpetati 1984. aastal. See lasti uuesti välja 1986. aastal koos moodsa kaldkirjaga Nike logoga. Air Force One on pärast selle loomist 1982. aastal muutunud vähe, kuigi varasemate versioonide külgpaneelide õmblusi enam ei esine. Alates selle loomisest on toodetud üle 1700 värvivariatsiooni, mis toovad hinnanguliselt 800 miljonit USA dollarit aastas. Jalatseid müüakse viies erinevas stiilis: ülimadalad, madalad, keskmised, kõrged ja ülikõrged. Keskosaga on kaasas ühendatud rihm. Kõrge otsaga Air Force 1s on takjapaelaga; keskmise ülaosa rihm on kinnitatud kinga külge, samas kui kõrge ülaosa rihm on mõnel versioonil liigutatav ja eemaldatav. Kuigi jalanõu on saadaval erinevates värvides ja värvilahendustes, on kõige levinumad müüdavad Air Force 1-d ühevärvilised valged, teine levinuim on täismust. Veel üks Air Force 1 jalatsi tunnusjoon on väike medaljon, mis on kinnitatud paelte põhja külge, kuid mille mõlemal küljel on augud, nii et selle saab eemaldada, libistades selle kingapaela küljest ära. Medaljonile on graveeritud kiri "AF-1", mille kõrvale on kirjutatud aastaarv "'82" ning ajalooliselt on see olnud hõbedast värvi. "Nike Air Force 1 Designer Reveals How the Sneaker Reached Icon Status". Hypebeast. 24. oktoober 2017. Vaadatud 17. mail 2023. "Nike takes shot at pop-up concept". thestar.com (inglise). 17. veebruar 2007. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. mai 2023. Vaadatud 17. mail 2023. "Nike Air Force 1: A Complete Guide". Fastsole (inglise). 10. oktoober 2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. mai 2023. Vaadatud 17. mail 2023. "The History of the White on White Air Force 1, Nike's Perfect Sneaker". Complex (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 15. mai 2023. Vaadatud 17. mail 2023. "Lakeland Ledger: Local News, Politics & Sports in Lakeland, FL". The Ledger (Ameerika inglise). Vaadatud 17. mail 2023. TalkBasket.net (11. oktoober 2016). "Top 10 Nike Air Force One colourways". TalkBasket.net (inglise). Vaadatud 17. mail 2023. Karl (29. aprill 2009). "Buy Vintage Nike Air Force I (1982) Sneakers Shoes" (Ameerika inglise). Vaadatud 17. mail 2023.
KS-23

KS-23 (karabin spetsianõi ehk erikarabiin) on Nõukogude Liidu haavlipüss. Kuna relva torus on vintsooned, on selle ametlik määratlus Venemaal karabiin. KS-23 kaliiber on 23 mm (Ameerika Ühendriikide ja Briti mõõtkava järgi 6,278-gauge ja Euroopa mõõtkava järgi ligi 4-gauge) ning see on seega tänapäeva üks suurema kaliibriga haavlipüsse.  Armeenia  Kasahstan  Nõukogude Liit  Põhja-Korea  Ukraina  Usbekistan  Venemaa Tänapäevaste Vene väike- ja kergrelvade loend TOZ (vintpüss) Gander, Terry J. Jane's Infantry Weapons 2002–2003. Jane's Information Group. 2002 "KS-23m description in Russian". Vaadatud 26. novembril 2014. "По закупкам вооружений Армения уступает не только Азербайджану, но и Грузии. Эксперты жалуются на то, что эта сфера покрыта в Ереване завесой секретности. Известно лишь, что в прошлом году Армения получила из России 35 танков Т-72 и 110 ББМ (БМП-2 и/или БТР-80), а несколько лет назад - 480 автоматов АК-105, 36 пулеметов РПК-74М, несколько снайперских винтовок ВСС и 52 СВ-98, 32 специальных карабина КС-23" Е. Тесемникова. Как обеспечивается баланс сил в Закавказье // "Вестник Кавказа" от 14 июля 2014 "2. Перечень специальных средств... карабин специальный (КС-23)" Приказ Министра юстиции Республики Казахстан № 146 от 11 декабря 2001 года "Об утверждении Инструкции по применению сотрудниками исправительных учреждений Комитета уголовно-исполнительной системы Министерства юстиции Республики Казахстан специальных средств" "China exports shotgun ammo to North Korea without notifying UN | NK News". 4. detsember 2014. О. І. Біленко, В. В. Пащенко. Підвищення стабільності дульної швидкості поражаючих елементів кінетичної зброї несмертельної дії // "Збірник наукових праць Академії внутрішніх військ МВС України". Вип. 2 (16), 2010 р. стор.5-10 "К специальным средствам относятся: ...карабин специальный («КС-23»)" Инструкция о порядке применения таможенными органами специальных средств (зарегистрирована Министерством юстиции Республики Узбекистан от 9 ноября 1999 года. Регистрационный № 835, 06.08.1999) Перечень специальных средств, состоящих на вооружении органов и войск Федеральной пограничной службы Российской Федерации (утв. постановлением Правительства РФ № 634 от 24 июня 1998 года) Игорь Скрылев. КС-23 - наш полицейский карабин // журнал "Мастер-ружьё", № 1, 1997. стр.48-51 Карабины КС-23, КС-23М "Дрозд" // А. И. Благовестов. То, из чего стреляют в СНГ: Справочник стрелкового оружия. / под общ.ред. А. Е. Тараса. Минск, «Харвест», 2000. стр.420-424 Southby-Tailyour, Ewen (2005). Jane's Special Forces Recognition Guide. New York: Collins. ISBN 0-00-718329-1. Modern Firearms: KS-23 riot shotgun / carbine Security Arms: KS-23 Shotgun Tulsky Oruzheiny Zavod: TOZ-123