laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jonesi maakond (Iowa)

Jonesi maakond (Jones County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Anamosa. Delaware'i maakond (loodes) Dubuque'i maakond (kirdes) Jacksoni maakond (idas) Clintoni maakond (kagus) Cedari maakond (lõunas) Linni maakond (läänes) Maakond moodustati 21. detsembril 1837. Maakond sai nime USA senaatori ja Esindajatekoja liikme George Wallace Jonesi järgi. Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 20 646. Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga): Anamosa (halduskeskus; 2020. aasta seisuga 5450 elanikku) Cascade (osaliselt Dubuque'i maakonnas; 2386 elanikku) Martelle (249 elanikku) Monticello (4040 elanikku) Morley (96 elanikku) Olin (651 elanikku) Onslow (201 elanikku) Oxford Junction (424 elanikku) Wyoming (523 elanikku) U.S. Highway 151 Iowa Highway 1 Iowa Highway 38 Iowa Highway 64 Iowa Highway 136 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. County Population Totals and Components of Change: 2010-2018 United States Census Bureau (vaadatud 3. mail 2019)
Keokuki maakond

Keokuki maakond (Keokuk County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis. Maakonna halduskeskus on Sigourney. Maakond moodustati 21. detsembril 1837. See sai nime sookide pealiku Keokuki järgi. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 511. Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga): 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. County Population Totals and Components of Change: 2010-2018 United States Census Bureau (vaadatud 3. mail 2019)
Kossuthi maakond

Kossuthi maakond (Kossuth County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis. Maakonna halduskeskus on Algona. Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851. See sai nime ungari vabadusvõitleja Lajos Kossuthi järgi. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 15 543. Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga): 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. County Population Totals and Components of Change: 2010-2018 United States Census Bureau (vaadatud 3. mail 2019)
Lee maakond (Iowa)

Lee maakond (Lee County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis. Maakonna halduskeskus on Fort Madison ja Keokuk. Maakond moodustati 7. detsembril 1836. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 35 862. Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga): 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. County Population Totals and Components of Change: 2010-2018 United States Census Bureau (vaadatud 3. mail 2019)
Lyoni maakond (Iowa)

Lyoni maakond (Lyon County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis. Maakonna halduskeskus on Rock Rapids. Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 581. Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga): 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. County Population Totals and Components of Change: 2010-2018 United States Census Bureau (vaadatud 3. mail 2019)
Madisoni maakond (Iowa)

Madisoni maakond (Madison County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis. Maakonna halduskeskus on Winterset. Maakonnas on kuus katustatud silda, mille põhjal kirjutas Robert James Waller romaani "Madisoni maakonna sillad". Maakonnast on pärit vesternfilmide näitleja John Wayne. Maakond moodustati 13. jaanuaril 1846. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 15 679. Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga): 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. County Population Totals and Components of Change: 2010-2018 United States Census Bureau (vaadatud 3. mail 2019)
Türi Uudisleht

Türi Uudisleht oli ajaleht, mis ilmus aastatel 2003–2004 ning vahendas Türi linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Ajalehte toimetas Arvo Saad. See ilmus sagedusega üks kord nädalas (neljapäeval). Väljaande eelkäija oli samanimeline ajaleht, mis ilmus aastatel 1932–1935. Türi Uudisleht E-kataloogis ESTER (vaadatud 06.05.2019) Türi Uudisleht E-kataloogis ESTER
Sillamäeski Vestnik

Sillamäeski Vestnik (vene keeles Силламяэский Вестник) on venekeelne ajaleht, mis vahendab Sillamäe linna ja selle lähiümbruse uudiseid. Lehe toimetaja on Lidia Tolmatševa. Lehe esimene number ilmus 4. novembril 1989. 2002 ühines selle ajalehega Notabene-nimeline ajaleht. 1994-2000 ilmus sellel lehel eestikeelne lisaleht Sillamäeski Vestnik. Sillamäeski Vestnik E-kataloogis ESTER (vaadatud 06.05.2019) Ajaleht Sillamäe kodulehel Sillamäeski Vestnik E-kataloogis ESTER
Püha Simoni ja Helena kirik

Püha Simoni ja Helena kirik (valgevene keeles Касцёл святых Сымона і Алены, poola keeles Kościół św. Szymona i św. Heleny w Mińsku), tuntud ka nimega Punane kirik (valgevene keeles Чырвоны касцёл), on roomakatoliku kirik, mis asub Minski vabaduse väljakul Valgevenes. Kirik on ehitatud uusromaanika stiilis ning selle arhitektid olid poolakad Tomasz Pajzderski ja Władysław Marconi. Nurgakivi pandi 1905. aastal. Kiriku ehitus lõppes 1910. aastal. Tellised, mida kasutati seinte ehitamiseks, pärinesid Częstochowast, aga katusekivid Włocławekist. Kiriku ehitust rahastas Valgevene-Poola maaomanik, ettevõtja ja kodanikuaktivist Edward Woyniłłowicz (1847–1928). Kirik sai nime Woyniłłowiczi kahe surnud lapse, Szymoni ja Helena järgi. 1903. aastal kirjutasid umbes kaks tuhat katoliiklast kohalikule omavalitsusele petitsiooni, millega paluti alustada uue katoliku kiriku ehitamist. See mõte kiideti heaks ja ehitus algas 1905. aastal. Kirik pühitseti 20. septembril 1910 ja kolm kuud hiljem 21. detsembril see avati. Minsk kuulus sel ajal Venemaa Keisririigi koosseisu. 1921. aastal sai Minskist Valgevene NSV pealinn ning Valgevene hakkas kuuluma Nõukogude Liitu. Riiki sisenenud Punaarmee rüüstas kirikuid jõudsasti. 1932. aastal nõudsid nõukogude võimud, et kirik suletaks ja riik sekulariseeruks. Kirikuhoonesse rajati riiklik Poola teater, aastaid hiljem asendati teater kinoga. teise maailmasõja ajal 1941. aastal hakkas Saksa okupatsioonivõim hoonet uuesti kirikuks ümber ehitama. Pärast teist maailmasõda sulgesid nõukogude võimud kiriku taas ning hoonet hakati uuesti kasutama kinona. 1990. aastal, pärast kahte näljastreiki, mille korraldasid Minski katoliiklastest aktivistid Anna Nicievska-Sinevicz ja Edward Tarletski, tagastati hoone roomakatoliku kirikule. Kiriku interjöör on täielikult taastatud ning kirikust on saanud oluline religioosne, kultuuriline ja ühiskondliku elu keskus. Samuti on sellest saanud taaselustatud Valgevene kreekakatoliku kiriku keskus. 2006. aastal kaevati Edward Wayniłłowiczi ja tema naise haud lahti, et põrmud kirikusse ümber matta. 1921. aastal oli Woyniłłowicz sunnitud lahkuma oma kodust Słuckis, sest esimese maailmasõja ajal sõlmitud Riia rahu muutis riikide piire kardinaalselt. Woyniłłowicz kolis Poolas asuvasse Bydgoszczi linna, kus ta ka 1928. aastal suri. Püha Simoni ja Helena kiriku missasid peetakse nii valgevene, poola, leedu kui ka ladina keeles. "Püha Simoni ja Helena kiriku ametlik veebileht". Vaadatud 30.05.2019. Püha Simoni ja Helena kiriku mitteametlik informatiivne veebileht Püha Simoni ja Helena kiriku pildigalerii Püha Simoni ja Helena kiriku ajalugu koos pildigaleriiga
Aleksandr Širšov

Aleksandr Širšov (vene keeles Александр Сергеевич Ширшов; sündinud 25. augustil 1972 Moskvas) on NSV Liidu ja Venemaa vehkleja (espadronist). Ta on aastast 1992 NSV Liidu teeneline meistersportlane. Tema abikaasa on vehkleja Oksana Jermakova.
Arjadi oja

Arjadi oja on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas ja Soomaal, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, Navesti jõe vasakpoolne lisajõgi. Oja pikkus on 18,6 km, valgla pindala 52,2 km², langus 35 m ja lang 1,88 m/km. Oja saab alguse 54,5 m kõrguselt Ängi külas ja suubub 19,5 m kõrgusel Karjasoo, Kaansoo ja Kootsi küla piiril vasakult poolt Navesti jõkke 28,9 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Arjadi oja keskkonnaportaalis (vaadatud 06.05.2019) Arjadi oja Eesti looduse infosüsteemis Arjadi oja keskkonnaportaalis
Smolnitsa

Smolnitsa on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Asub Peipsi järve põhjarannikul. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alajõe valda. Külas elas 2000. aasta rahvaloenduse andmeil 19 elanikku ning 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 3 inimest. Eestlasi külas ei elanud. Külast idas piki Peipsi rannikut on liivaluidete kaitseks rajatud Smolnitsa maastikukaitseala, mis ulatub peaaegu Vasknarvani välja. Smolnitsa maastikukaitseala Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Riigikohtu otsus 3-1-1-125-06

Otsus 3-1-1-125-06 (Kriminaalasi Jüri Rosina süüdistuses KarS § 141 lg 2 p 1 järgi) on Eesti Riigikohtu lahend 3-1-1-125-06, milles kohtud on käsitlenud kuidas suhestuvad ühelt poolt siseriiklik õigus ja teiselt poolt Euroopa Liidu Nõukogu raamotsus, mille toimet siseriiklikule õigusele on Euroopa Liidu Kohus käsitlenud 16. juuni 2005. a otsuses asjas C-105/03 (edaspidi Pupino lahend). Kriminaalasja lahendamisel tõusetus küsimus, kas ja kui, siis millistel eeldustel võib kohus rajada enda otsuse alaealise kannatanu kohtueelses menetluses antud ütlustele, kannatanut ennast kohtuistungil üle kuulamata. Alama astme kohtud ning Riigikohus on viidanud Pupino lahendile, kus Euroopa Kohus märkis, et liikmesriigi kohtu kohustus viidata asjakohaste siseriiklike õigusnormide tõlgendamisel raamotsuse sisule on piiratud õiguse üldiste põhimõtetega, sellistega nagu õiguskindluse ja tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtetega. Siseriikliku õiguse tõlgendamine peab olema kooskõlas liikmesriigi peamiste õiguspõhimõtetega. Liikmesriigi kohtul on kohustus viidata asjakohaste siseriiklike õigusnormide tõlgendamisel raamotsuse sisule ning see kohustus lõpeb siis, kui neid õigusnorme ei ole enam võimalik kohaldada selliselt, et saavutatakse raamotsusega kooskõlas olev tulemus. Kooskõlaline tõlgendamine ei saa olla aluseks siseriikliku õiguse contra legem tõlgendusele. See põhimõte nõuab, et liikmesriigi kohus kaaluks siseriiklikku õigust kui tervikut. Raamotsust tuleb tõlgendada järgides põhiõigusi. Kohtu ülesanne on siseriikliku õiguse tõlgendamisel veenduda, et raamotsuses märgitud meetmete kohaldamine ei muuda isiku vastu suunatud kriminaalmenetlust ebaõiglaseks Konventsiooni artikkel 6 mõttes, nagu Euroopa Inimõiguste Kohus on seda tõlgendanud. Pupino lahendist tuleneb, et raamotsus tuleb kaasata vaid siseriikliku õiguse tõlgendamisele. Tõlgendus ei tohi ületada siseriiklikus õiguses sätestatud piire ja selle tõlgendamise tulemil ei tohi menetlus kujuneda süüdistatava suhtes ebaõiglaseks. Riigikohtu hinnangul oleks eelmenetluse käigus kogutud ütluste tõendite hulka kuulumise lubamine vastuolus eelmainitud põhimõtetega. Selline tõlgendus oleks samuti contra legem, kuna see oleks vastuolus seadusandja tahtega. "Riigikohtu lahend 3-1-1-125-06". "Asi C-105/03".
Martin Scorsese

Martin Charles Scorsese (sündinud 17. novembril 1942) on USA filmirežissöör. Scorsese tuntumad filmid on ilmselt "Goncharov"(1973), "Mean Streets" ("Agulitänavad", 1973), "Taxi Driver" ("Taksojuht", 1976), "Raging Bull" ("Raevunud härg", 1980), "The King of Comedy" ("Komöödiakuningas", 1983), "Goodfellas" ("Omad poisid", 1990), "Casino" ("Kasiino", 1995), "The Departed" ("Kahe tule vahel", 2006), "Hugo" ("Hugo Cabret' leiutis", 2011) ja "The Wolf of Wall Street" ("Wall Streeti hunt", 2013). Enne 2007. aasta Oscarite jagamist oli Martin Scorsese viiel korral olnud parima režissööri Oscari nominentide hulgas, kuid polnud kunagi kuldmehikese omanikuks saanud. 2007. aastal sai ta lõpuks selle au osaliseks filmi eest "Kahe tule vahel", mis tunnistati lisaks veel parimaks filmiks ning võitis ka parima mugandatud stsenaariumi ja parima montaaži Oscari , olles tol aastal enim Oscareid võitnud film (järgnes film "Paani labürint" kolme Oscariga). See kuldmehike on jäänud tal siiani ainsaks, kuigi nominatsioone on tal nüüdseks juba 8 (seisuga 1. juuli 2014). Tema lavastatud filmid on eri kategooriates kogunud 80 Oscari nominatsiooni ning võitnud nendest 20. Lisaks filmide lavastamisele on ta olnud ka muusikavideote režissöör. Neist väärib nimetamist eeskätt 16-minutiline video Michael Jacksoni loole "Bad", mida küll televisioonis enamasti näidatakse kärbitud versioonis. Martin Scorsese on võitnud arvukalt filmiauhindu, sealhulgas 2007. aastal Oscari. Aastal 2008 valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks. 1959 – "Vesuvius VI" 1963 – "What’s a Nice Girl Like You Doing in a Place Like This?" 1964 – "It’s Not Just You, Murray!" 1967 – "The Big Shave" 1970 – "Street Scenes" (film räägib Vietnami sõja vastastest demonstratsioonidest New Yorgis ja Washingtonis) 1990 – "Made in Milan" (lühidokumentaalfilm; Giorgio Armani räägib filmis oma moeloomise põhimõtetest, perekonna ajaloost ja Milano linnast) 1974 – "Italianamerican" 1978 – "The Last Waltz" ("Viimane valss"; rokkansambli The Band kontsert 25. novembril 1976) 1978 – "American Boy" 1995 – "A Personal Journey with Martin Scorsese Through American Movies" 1999 – "Il mio viaggio in Italia" 2005 – "No Direction Home: Bob Dylan" 2008 – "Shine a Light" – "Shine a light - valgus peale" Martin Scorsese on olnud abielus Laraine Brennani, Julia Cameroni, filminäitleja Isabella Rossellini ja filmiprodutsent Barbara De Finaga. Tema praegune abikaasa on Helen Morris, kellega tal on tütar Francesca Scorsese. Francesca on kaasa löönud tema 2004. aasta filmis "The Aviator". Kooselust Laraine Brennaniga on tal tütar Cathy Scorsese ja kooselust Julia Cameroniga tütar Domenica Cameron-Scorsese. "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 347 Martin Scorsese andmekogus IMDb (inglise)
Bernhard Pfeiffer jt. v Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV

Bernhard Pfeiffer jt. v Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV (2004) Liidetud kohtuasjad C-397/01–C-403/01 on Euroopa Liidu Kohtu kaasus, mis inter alia käsitles siseriikliku õiguse ja Euroopa Liidu õiguse kooskõlalise tõlgendamise piire. Pfeiffer on endine Saksa Punase Risti päästetöötaja, kes hagis saksa kohtusse, sest teda kohustati 2000. aasta juunist kuni 2001. aasta märtsini seadusevastaselt töötama keskmiselt rohkem kui 48 tundi nädalas. Pfeiffer töötas 24 tundi ööpäevas ning kohustuslik valveaeg oli keskmiselt vähemalt 3 tundi päevas, seega iganädalane keskmine tööaeg oli 49 tundi. Saksamaal sätestab tööaja pikkuse tööajaseadus, mille kohaselt töötajate igapäevane tööaeg ei või olla pikem kui kaheksa tundi. Lisaks sellele, saksa tööajaseadus võimaldab sõlmida kollektiivlepingu, mille kohaselt oli võimalik pikendada ilma hüvitiseta päevast tööaega üle 10 tunni, kui tööaja sisse kuulub regulaarne ja arvestatav valveaeg. Antud kaasuses Pfeifferil oli sõlmitud Saksa Punase Ristiga kollektiivleping. Pfeifferi hinnangu kohaselt oli Saksa Punase Risti poolt 49-tunnise iganädalase tööaja kehtestamiseks vastu võetud normid ebaseaduslikud. Selle tulemusena nõuab ta saksa kohtult, et see kohustaks Saksa Punast Risti maksma talle hüvitist. Oma hagis Pfeiffer tugines direktiivile 93/104, mis selleks ajaks ei olnud üle võetud saksa õigusse. Kuna vaidlust ei olnud võimalik lahendada puhtalt siseriikliku õigusele tuginedes kohus esitas eelotsuse taotluse küsides kahte asja: Teine küsimus puudutas kooskõlalise tõlgendamise piire: Vastates siseriikliku eelotsuse küsimusele Euroopa Kohus tuletas meelde selle direktiivi eesmärgi, mis on tagada töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parem kaitse, tagades neile minimaalsed puhkeajad – eelkõige igapäevased ja iganädalased puhkeajad. Seejärel, Euroopa Kohus täpsustas, et direktiivi 93/104 artikli 6 tuleb tõlgendada nii, et ettenähtud 48-tunnise iganädalase maksimaalse tööaja ületamise seaduslikkuse tagamiseks on nõutav iga töötaja poolt selgesõnaliselt ja vabalt väljendatud nõusolek. Selleks ei piisa, kui asjaomase isiku töölepingus sisaldub viide kollektiivlepingule, mis lubab tööaega ületada. Kaudset õigusmõju puudutavas küsimuses kohus on andnud suunise tõlgendada siseriikliku õigust "võimalikult ulatuslikult", seega laiendades kohtute tõlgendamisruumi. Liidetud kohtuasjad C-397/01–C-403/01, Bernhard Pfeiffer jt. versus Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV Nõukogu direktiiv 93/104/EÜ, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte www.tooelu.ee/et/tootajale/toosuhted/too--ja-puhkeaeg/valveaeg
Riigikohtu otsus 3-3-1-85-07

Eesti Riigikohtu lahendis 3-3-1-85-07 oli käsitlenud Eesti kohtute kohustust tõlgendada siseriikliku õigust kooskõlas Euroopa Liidu õigusega. OÜ Aiva Baltic vaidlustasid üleliigse laovaru tasu seaduse põhiseaduspärasuse. Vaidlustatud seaduse (ÜLTS) kohaselt pidi äriühing tasuma üleliigset laovaru tasu summas 56 126 688 krooni. Vaidlus puudutas Euroopa Komisjoni määrust nr 1972/2003/EÜ, mis piiras põllumajanduse valdkonnas tegutsevatele ühingutele hoida laos rohkema koguse tooteid, kui oli seadsega lubatud. Selline meede ole võetud selleks, et kaitsta siseturu, kuid tekitas hiljuti Euroopa Liiduga liitunud riikides palju vaidlusi. Üks neist oli käesolev kaasus. Situatsioonis, kus Eesti kohtul tekib kahtlus, kas Euroopa Liidu teisene õigus on vastavuses Euroopa Liidu esmase õigusega peaks menetlust peatada. Eesti kohus peaks Euroopa Kohtult Euroopa Liidu õigusakti kehtivuse ja vajadusel paluma tõlgenduse osas eelotsust. Riigikohus ütles, et halduskohtud peaksid esmalt kontrollima, kas Eesti sisene õigus on Euroopa Liidu õigusega vastavuses. Kontrollimisel peaks vaatlema ka mitte ainult asjassepuutuva Euroopa Liidu õigusakti, kuid Euroopa Liidu õigust laiemalt. Sõltuvalt asjast tuleks ka analüüsida, kas Eesti õigus, Euroopa Liidu teisene õigus on vastavuses Euroopa Liidu esmase õigusega. Tuleks analüüsida ka Euroopa Liidu üldprintsiipide, Euroopa Liidu tunnustatuid põhimõtteid ja ka austata põhiõigusi ja vabadusi. Juhul, kus Euroopa Liidu teisese õigusega kahtlusi ei teki või Euroopa Kohus kinnitab selle õiguspärasuse aga tekib kahtlus Eesti õiguse vastavusest Euroopa Liidu õigusele, siis saab Eesti õiguse Euroopa Liidu õigusega kooskõla probleemi lahendada kahel viisil. Esimene on toetuda varasemale Euroopa Kohtu praktikale, teine variant on vajadusel paluda Euroopa Kohtult Euroopa Liidu õiguse tõlgendamiseks eelotsust. Kuid tuleb eelistada Eesti õiguse tõlgendamist võimalikult Euroopa Liidu õigusega kooskõlas. Kui selgub aga, et Eesti õigus on vastuolus Euroopa Liidu õigusega, siis peab Eesti õiguse jätta kohaldamata ilma põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse algatamist. "Riigikohtu lahend 3-3-1-85-07". Üleliigse laovaru tasu seadus (lühend - ÜLTS) Komisjoni määrus (EÜ) nr 1972/2003, 10. november 2003, Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinemisel põllumajandustoodetega kauplemise suhtes võetavate üleminekumeetmete kohta
Riigikohtu otsus 3-2-1-4-06

Riigikohtu lahendi 3-2-1-4-06 on Gulf International Lubricants poolt esitanud Tallinna Linnakohtusse hagi Gulf Oil Estonia vastu, nõudes kohustada kostjat lõpetama hageja kui kaubamärkide "Gulf + kuju" ja selle omaniku ainuõiguste rikkumine kaubamärkide kasutamisega. Pooled vaidlesid selle üle, kas kostjal oli õigus hageja nõusolekuta kasutada hageja nimele registreeritud kaubamärke tuvastatud viisil. Vaidlusi tekkitas tol ajal kehtiv Kaubamärgiseaduse § 16 lg 3 ei võimeldanud tavapäraste tõlgendamisviise kasutades keelata kaubamärgiga tähistatud ja käibesse lastud kauba edasist ärieesmärgil kasutamist. Kostja on omaette väitnud, et ta käitus kooskõlas KaMS § 16 lg-ga 3 ja direktiivi nr 89/104/EMÜ art 7 lg-ga 1. Kaubamärgiseaduse mõttest ja Euroopa Kohtu tõlgendustest tulenevalt hõlmab õigus kaubamärki ärieesmärgil kasutada ka õigust kaubamärgiga tähistatud tooteid reklaamida. Kohus ütles, et kuna Eesti Vabariik on Euroopa Liidu liige, tuleb kaubamärgivaidluse lahendamisel ja siseriikliku õiguse tõlgendamisel ning kohaldamisel arvestada ka Euroopa Liidu tööstusomandi kaitset reguleerivate normidega. Siseriikliku õigust tõlgendades kohtud on jätnud tähelepanuta seda, et KaMS § 16 lg 3 ei ole kooskõlas direktiivi nr 89/104/EMÜ § 7 lg-ga 2, mille järgi võib kaubamärgi omanikul olla kaubamärgiga tähistatud kauba ärieesmärgil kasutamise keelamiseks ka muu õiguslik (s.o õigustav) põhjus. Euroopa Kohtu praktika järgi on selline muu põhjus kaubamärgi kasutamise keelamiseks olemas nt juhul, kui edasimüüja poolt kaubamärgi kasutamine muidu lubatud kauba tavapärasel reklaamimisel kahjustab oluliselt kaubamärgi omanikku. Kaubamärgiseaduse eelnõu seletuskirjas on märgitud, nagu oleks vaidlusalune lõige kooskõlas direktiivi nr 89/104/EMÜ art-ga 7. Sellest võib järeldada, et seadusandjal ei olnud teadlikku ega tahtlikku soovi kehtestada direktiivist erinevat regulatsiooni. Lähtudes Euroopa Kohtu praktikast, tuleb direktiivi alusel kehtestatud siseriikliku regulatsiooni tõlgendamisel võimalikult arvestada direktiivi põhimõtteid vaatamata sellele, et õigusvaidluses ei saa tugineda kodanike suhtes ainuüksi direktiivile. 3-2-1-4-06, Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 30. märtsi 2006. a kohtuotsus Kaubamärgiseadus (lühend - KaMS) First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks Asi C-337/95, Parfums Christian Dior SA and Parfums Christian Dior BV v Evora BV
Batsbi keel

Batsbi keel (ka batsi keel) on nahhi-dagestani keelkonda kuuluv Kaukaasia keel, mida räägitakse Gruusias Ahmeta rajoonis Zemo Alvanis. Lähemad sugulaskeeled on tšetšeeni ja inguši keel. Batsbi keeles on 18 vokaalfoneemi ja 33 konsonantfoneemi. https://www.eki.ee/knab/lgv/can.htm https://phoible.org/inventories/view/2390 https://phoible.org/inventories/view/2390 http://starling.rinet.ru/cgi-bin/response.cgi?root=new100&morpho=0&basename=new100\ncc\nah&limit=-1&encoding=utf-rus
Ula

ULA või Ula võib tähendada järgmist: ULA ehk United Launch Alliance, USA ettevõte ULA on Priit Uustulndi artistinimi. Ula on küla Saaremaa vallas Saare maakonnas. Ula jõgi, jõgi Norras, Gudbrandsdalslågeni lisajõgi Ula oli Saaremaa vallas asuva Väike-Ula küla nimi enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi. Uła, agrolinnake Valgevenes Uła jõgi, jõgi Valgevenes Viciebski oblastis. Ūla, jõgi Valgevenes ja Leedus
Türgi Riviera

Türgi Riviera (türgi keeles Türk Rivierası), mida tuntakse ka nimega Türkiissinine rannik, on piirkond Türgi edelaosas. Piirkond hõlmab Antalya provintsi ja Muğla provintsi, Aydıni provintsi osi, İzmiri provintsi lõunaosa ja Mersini provintsi lääneosa. Tänu soodsa kliima, sooja merevee, mägise maastiku, Egeuse mere ja Vahemere ranniku rohkem kui tuhandel kilomeetril laiuvate puhaste randade ning rikkalike looduslike ja arheoloogiliste huviväärsuste kombinatsioonile on see osa Türgi rannikust populaarne riigisisene ja rahvusvaheline turismisihtkoht. Arheoloogiliste huviväärsuste hulka kuulub ka kaks maailmaimet: Halikarnassose mausoleumi ja Artemise templi varemed. Kuna paljud Türgi Riviera rannikule jäävad kohad on seotud nii faktiliste kui ka mütoloogiliste isikute, konfliktide ja sündmustega, peetakse piirkonda ka kultuuriliseks aardeks. Ajaloo jooksul on sealsetele paikadele viidatud erinevate kultuuride folklooris. Tegemist on nii paljude õpetlaste, pühakute, sõdalaste, kuningate ja kangelaste sünnikoha kui ka arvukate tuntud müütide tegevuskohaga. Antalyast läänes asuva Dalyani linna lähistel olevaid vulkaanilisi mägesid usutakse olevat tuldpurskava koletise Kimääri, kelle kangelane Bellerophontes tappis, inspiratsiooniallikaks (piirkonnas on enam kui 2500 aastat pidevalt põlenud maa seest tulev gaas). Aasta 484 paiku eKr sündis Bodrumis (muistses Halikarnassoses) "ajaloo isaks" nimetatud Herodotos. Legendi järgi olevat Vana-Rooma poliitik ja väejuht Marcus Antonius kinkinud Türgi Riviera piirkonnas asunud Kiliikia ranniku pulmakingina oma armastatutele Kleopatrale. Tänapäevase Demre linna lähedal asunud Patara väikelinnas sündis 3. sajandil Püha Nikolaus, kellel põhineb legend Jõuluvanast. Paljud piirkonna linnad ja külad on rahvusvaheliselt tuntud. Näiteks Alanya, Antalya, Bodrum, Çeşme, Fethiye, Kalkan, Kaş, Kemer, Kuşadası, Marmaris ja Side. Türgi Riviera tuntumate kohtade hulka kuuluvad: Türgi jahisadamad Turism Türgis Riviera Prantsuse Riviera Austria Riviera Sloveenia Riviera Seven Wonders of Ancient Times. Vaadatud 13.05.2017. The Mediterranean Region of Turkey. Herodotus. St. Nicholas the Wonderworker and Archbishop of Myra in Lycia. Vaadatud 13.05.2017. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Turkish Riviera seisuga 07.05.2019.