laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Friedrich Akel juunior

Friedrich Akel (12. juuni 1910 Tallinn – 5. märts 1942 Ussollag, Permi oblast) oli Riigikantselei Sekretariaadi direktor. Riigivanem Friedrich Akeli (1871–1941) poeg. Ta lõpetas 1928 Jakob Westholmi gümnaasiumi, 1928–1934 (lõpetas) õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Korporatsioon Fraternitas Estica liige. Täiendas end Berliini ja Uppsala ülikoolides, 1934 Tallinna-Haapsalu rahukogu kohtuameti kandidaat, 1937 riigisekretäri abi, 1939 Riigikantselei sekretariaadi direktor. Arreteeriti Nõukogude Liidu okupatsioonivõimu poolt Tallinnas. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Sirvilauad

Sirvilauad võivad tähendada: Sirvikalendrit ehk Põhja-Euroopas kasutatavat ruunimärkidega kalendrit, mille eeskujul koostab oma kalendrit Maavalla Koda Eesti Üliõpilaste Seltsi almanahhi ja võrguväljaannet "Sirvilauad" aastail 1959–1974 ilmunud kirjanduslikku almanahhi "Kirjanduse sirvilauad"
Annie Saumont

Annie Saumont (16. märts 1927 Cherbourgis – 31. jaanuar 2017 Pariis) oli prantsuse kirjanik ja tõlkija. Ta sündis 1927. aastal Cherbourgis ja kasvas üles Rouenis. Ülikooliõpingute ajal keskendus ta hispaania ja inglise keelele ja kirjandusele, ta spetsialiseerus anglosaksi kirjandusele. Ta on tõlkinud prantsuse keelde J. D. Salingeri "Kuristik rukkis", lisaks John Fowlesi, V. S. Naipauli, Nadine Gordimeri ja teiste autorite teoseid. Eesti keeles on talt ilmunud aastal 2018 Loomingu Raamatukogus "Aeg elada ja teisi jutte". Jutud tõlkis Maria Esko.
Andrei Melnitšenko (suusataja)

Andrei Leonidovitš Melnitšenko (vene keeles Андрей Леонидович Мельниченко; sündinud 21. mail 1992 Krasnojarskis) on Venemaa murdmaasuusataja. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis sai ta 50 km vabatehnikas 28. koha. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis osales ta kolmel alal: 15 km vabatehnikas oli ta 14., 30 km suusavahetusega sõidus 29. ja 50 km klassikas 48. Maailma karikasarjas tegi ta debüüdi 23. jaanuaril 2018, kus sai Nové Městos toimunud etapil 15 km vabatehnikas 22. koha. Esimest korda jõudis ta poodiumile 8. detsembril 2018 Beitostølenis, kui sai 30 km vabatehnikas kolmanda koha. Andrei Melnitšenko on (seisuga 10. detsember 2018) osalenud 28 MK-võistluste etapil ja jõudnud poodiumile ühel korral, kuid ühtki etappi pole ta võitnud. Andrei Melnitšenko FIS-i lehel
Vans

Vans on bränd, mis tegeleb enamasti jalatsite loomisega, kuid nad on ka loonud mõned seljakotid. Brändi asutasid vennad Van Doren-id 1966. aastal Californias Anaheimi linnas USA-s. Vans on tuntust kogunud koostööprojektidest maailma muusika suurtegijatega, nagu Beatles, Kiss, Metallica, Motörhead ja paljud teised bändid, kuid ka tänu koostööle ekstreemsportlastega, kes tegelevad kas bmx-il trikkide tegemise või rulatamisega. Vansi brändi üheks tunnuseks on saanud jalatsi küljel asuv enamasti valge triip. Tänapäeval on Vansi jalatsid saanud väga populaarseks noorte seas. Vansi jalatseid kannavad tänapäeval rokkstaarid, maailmakuulsad näitlejad ning erinevaid ekstreemspordialasid harrastavad inimesed üle maailma. Vans on kasvanud Ameerika spordikultuuri ja päikeselise California elustiili võrdkujuks. See on tõstnud selle brändi juhtivale positsioonile jalatsitrendide hulgas. Vansi ketsid on hinnatud ühtviisi nii noorte kui ka vanade hipide seas. Vansi fännideks Eestis on enamasti inimesed, kes peavad lugu erinevatest ekstreemspordialadest, ajalooga tänavamoest ja eelkõige ajatust stiilist, kuid ka tavalised noored, kes on leidnud endale sobiva stiili just Vansi toodete hulgast. Vansil on Baltikumis oma rula- ja bmx-tiim. Vans teeb koostööd hetke kuumimate rokkbändidega, nagu Elephants from Neptunes, Winny Puhh , Nevesis ja Super Hot Cosmos Blues Band. Eestis teeb Vansiga kõige suuremalt koostööd Liisa Leetma ja noor räppar Säm. "Vans". Originaali arhiivikoopia seisuga 11.12.2018. Vaadatud 4.12.2018. Ballzy. "Vans". Vaadatud 06.04.2020.
William Alston

William Payne Alston (29. november 1921 Shreveport, Louisiana – 13. september 2009 Jamesville, New York) oli Ameerika Ühendriikide filosoof. Ta oli kristlike filosoofide ühingu Society of Christian Philosophers (1978) ning väljaande Faith and Philosophy (1984) kaasasutaja. Alston sündis Shreveportis 1921. aasta novembris Eunice Shcoolfieldi ja William Alstoni peres. Ta lõpetas 15-aastaselt keskkooli ning asus Centenary kolledžis klaverit õppima, 1942. aastal sai bakalaureusekraadi. Teise maailmasõja ajal teenis ta Põhja-Californias sõjaväeorkestris. Pärast sõjaväest vabanemist võeti ta vastu Chicago Ülikooli filosoofia doktoriõppesse. Väitekirja kaitses ta Alfred Northi metafüüsikast ning sai doktorikraadi 1951. aastal. Seejärel õpetas Michigani Ülikoolis (1949–1971), Rutgersi ülikoolis (1971–1976), Illinoisi Ülikoolis (1976–1980) ning Syracuse'i Ülikoolis (1980–1992). Ta õpetas seal 50 aastat, 1992. aastast oli emeriitprofessor. Alston tegeles analüütilise filosoofia ja epistemoloogiaga. Karjääri aktiivsemal perioodil oli Alston American Philosophical Associationi, Society for Philosophy and Psychology ja Society of Christian Philosophersi president. Alston on tuntud tööde poolest keelefilosoofias, epistemoloogias, metafüüsikas ja religioonifilosoofias. Alstonil abikaasa oli Valerie, nende tütar on Ellen (John) Danelly. Ta suri 2009. aasta septembris Jamesville’i hoolduskodus 87-aastaselt. "Beyond "Justification": Dimensions Of Epistemic Evaluation", Ithaca, NY: Cornell University Press, 2005. "A Sensible Metaphysical Realism (The Aquinas Lecture, 2001)", Milwaukee, WI: Marquette University Press, 2001. "Illocutionary Acts and Sentence Meaning", Ithaca, NY: Cornell University Press, 2000. "A Realist Conception of Truth", Ithaca, NY: Cornell University Press, 1996. "Epistemic Justification: Essays in the Theory of Knowledge", Ithaca, NY: Cornell University Press, 1996. "The Reliability of Sense Perception", Ithaca, NY: Cornell University Press, 1993. "Perceiving God: The Epistemology of Religious Experience", Ithaca, NY: Cornell University Press, 1991. "Divine Nature and Human Language: Essays in Philosophical Theology". Ithaca, NY: Cornell University Press, 1989. "Philosophy of Language", Englewood Cliffs, Prentice Hall, 1964 "William Alston". Vaadatud 28.10.2018. "ALSTON, William Payne (1921- )" (PDF). The Dictionary of Modern American Philosophers. Thoemmes Press. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 9.05.2016. Vaadatud 28.10.2018. News Staff (2009). "Emeritus professor of philosophy William Payne Alston dies". Syracuse University News. Vaadatud 28.10.2018.
Värvainete loend

Siin on mittetäielik tähestikuline loend anorgaanilistest ja orgaanilistest värvainetest, mida kasutatakse kõikvõimalike materjalide, sh tekstiili, naha, paberi, puidu, plasti, õli-, akvarell- ja trükivärvide, kunstimaterjalide, toiduvärvide, kosmeetika ja histoloogiliste preparaatide värvimiseks. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y alisariin alisariinkollane R alisariinpunane S amarant aniliinlilla annaato asorubiin asuriit aureoliin auripigment baariumkollane baariumvalge Bismarck brown R Bismarck brown Y bister bituumen boolus brasiliin briljantmust briljantsinine FCF broomkresoolpurpur broomtümoolsinine caput mortuum draakoniveri egiptuse sinine eosiin Ercolano punane erkpunane 4R erütrosiin etüülroheline Evansi sinine Faluni punane fluorestseiin ftalotsüaniinroheline ftalotsüaniinsinine fuksiin fushi fustik gummigutt gambiir Hani sinine Hani violett hematoksüliin Hookeri roheline india kollane indigo indigokarmiin inglise punane jodopsiin kaadmiumkollane kaadmiumpunane kamala karmiin kartamiin karoteenid Kasseli pruun katehhu kermes kiindrus kinaver kinoliinkollane kinoo klorofüll kongo punane koobaltroheline koobaltsinine koobaltviolett košenill krapp kresüülsinine kresoolpunane kriit kristallviolett kroomkollane kroompunane kroomoksiidroheline kroomhüdroksiidroheline ksantofüllid kurkumiin kversitriin lavsoon litoolrubiin litopoon lokao luteiin luteoliin luumust lükopeen malahhiit malahhiitroheline mangaanviolett marsskollane marssmust marsspruun marsspunane massikot melaniin metüüloranž metüülpunane moriin muumia Napoli kollane ooker oksiidkollane oksiidpunane orsell parell patentsinine pikriinhape pliimennik plii-tinakollane pliivalge Pompei punane Pozzuoli punane prantsuse punane (parell) Preisi sinine pruun FK pruun HT punane 2G punane ooker purpur, Tüürose purpur purpuriin päikeseloojangukollane rauamennik realgaar rodamiinid rodopsiin roheline muld safloor safraniin safranikollane e krotsetiin santaliin sangviin Scheele roheline Schweinfurti roheline seepia shikon sieena Sinope punane smalt stil de grain strontsiumkollane zeaksantiin tartrasiin titaanvalge tropeoliin OO trüpaansinine tseruleum tsinkkollane tsinkvalge tümoolsinine ultramariin umbra Täpploendi liige van Dycki pruun ehk Kasseli pruun vaseroheline, verdigris Veneetsia roheline Veneetsia punane viinamarjamust viridiaan vivianiit Volkonski roheline võlupunane AC YInMn-sinine Värvainete indeks Värvaine Pigment Värvipigment Anorgaaniliste värvipigmentide loend Värvuste loendid
Kolmogorovi keerukus

Kolmogorovi keerukus väljendab lõpliku bitijada genereerimise algoritmilist keerukust. See põhineb arusaamal, et teatud asjade puhul on lõpptulemusest märgatavalt lihtsam kirjeldada selle saavutamiseks vajalikke reegleid. See on nimetatud vene teadlase Andrei Kolmogorovi järgi, kes avaldas sel teemal esimese artikli 1963. aastal. Iseseisvalt jõudis sama teooriani ka Argentina-Ameerika teadlane Gregory Chaitin, kelle auks on seda nimetatud ka Kolmogorovi-Chaitini keerukuseks. Jordana Cepelewicz "Mathematical Simplicity May Drive Evolution’s Speed" Quanta magazine, 29. november 2018
Leonardo Ponzio

Leonardo Daniel Ponzio (sündinud 29. jaanuaril 1982 Las Rosases) on Argentina jalgpallur. Ta mängib kaitsva poolkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis River Plate. Ta on klubi meeskonna kapten. Ponzio alustas klubikarjääri 2000. aastal kodumaal Newell's Old Boysis. Aastatel 2003–2006 mängis ta Hispaania kõrgliiga klubis Real Zaragoza. 2004. aastal võitis ta klubiga nii Hispaania karika kui superkarika. Teist korda mängis ta Zaragozas aastatel 2007–2009. Hooajal 2008–09 aitas ta klubil tõusta esiliigast kõrgliigasse. River Plate'is mängis ta juba aastatel 2007–2009. River Plate'iga liitus ta uuesti 2012. aasta jaanuaris pärast Zaragozast lahkumist. River Plate'iga on Ponzio võitnud arvukalt tiitleid, sealhulgas kolm Argentina meistri tiitlit, kolm Argentina karikat, korra Argentina superkarika ja kahel korral Copa Libertadorese. 2001. aastal tuli ta Argentina kuni 20-aastate koondisega juunioride maailmameistriks. Argentinat esindas ta koondises aastatel 2003–2013 kokku kaheksal korral. Zaragoza Copa del Rey: 2003–04 Supercopa de España: 2004 River Plate Argentina Primera División: Clausura 2008, Torneo Final 2014, Superfinal 2014 Copa Argentina: 2016, 2017, 2019 Supercopa Argentina: 2017 Copa Libertadores: 2015, 2018 Copa Sudamericana: 2014 Recopa Sudamericana: 2015, 2016, 2019 Suruga Bank Championship: 2015 Primera B Nacional: 2011–12
Ostuturism

Ostuturism on turismivorm, mille puhul peamine eesmärk reisida on selleks, et osta kaupu. Ostlemisele kulunud summa peaks ületama 50% reisikuludest, arvates välja ööbimisele ja transpordile kulunud summad. Ostuturism hõlmab ka maksuvaba ostlemist lennujaamades, luksuskaupade ostmist, kaubanduskeskuste, kaubamajade ja müügipunktide külastamist, kohalike kaubamärkide avastamist, kohaliku käsitöö ja kohapealset päritolu esemete toetamist. Ostuturismi alla kuulub ka reis Euroopa jõuluturgudele, musta reede allahindluste pakkumistele Ameerika Ühendriikidesse või iga-aastasele jaanuari allahindlusele Suurbritannias. Massiturismi päritolu kohta on mitu versiooni. Esimene versioon on ostlemistähtsuse suurenemine. Ostlemine on saanud turismi tuumelemendiks, olles umbes sama oluline kui ööbimine, söömine, transport ja vaatamisväärsused. Seda ei peeta enam lihtsalt reisimisega kaasas käivaks tegevuseks, teisisõnu on ostlemine saanud peamiseks reisimotiiviks. Massiturismi teine päritolu versioon on turismi infrastruktuuri lisandumine piiriülesele ostlemisele. See turismi infrastruktuur kujuneb järk-järgult ostuturismiks. Riigipiiride ületamine on olnud pikaajaline ja oluline poliitiline, kultuuriline ning geograafiline uurimisteema. Riigipiiride lähedal asuvad alad on enamasti arenenud välja kommertspiirkondadeks, mistõttu osteldakse naaberriikides aina rohkem. Kui ühe riigi valuuta on tugevam kui naaberriigi oma, siis jõukama riigi rahvas kipub piiri ületama rohkem, et naaberriigis ostelda. Meenete ostja – turist külastab poode selleks, et osta mingi mälestusese, mille abil tulevikus reisi meenutada. Meenete ostja otsib enamasti kohalikke tooteid, mis oleks sihtkohaga otseselt seotud. Teekonnal ostja – turist, kelle reisi peamine tegevus on ostlemine, ta ostab kaupu terve reisi vältel. Nimekirjaga ostja – turist, kes ostab kaupu ka perele ja sõpradele. Tal on enamasti kaasas ostunimekiri asjadest, mida on plaaninud osta. New York Tokyo London Kuala Lumpur Pariis Hongkong Buenos Aires Viin Dubai Madrid J. Choi, Y. Heo, R. Law. "Progress in Shopping Tourism", Journal of Travel & Tourism Marketing, 2015, DOI: 10.1080/10548408.2014.969393. M. Sanchez, M. 2015. "Shopping Tourism". I, Stazicker. "The Future of Shopping Tourism", Visitor Economy Bulletin, 2018. V, Kim. "12 Best Shopping Cities in the World", CNN, 2014.
Wolseley

Wolseley on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas Witzenbergi vallas. Asula rajati 1875. aastal raudteejaamana, mille nimi oli Ceres Road Station. Praeguse nime sai Wolseley 1910. aastal Natali asumaa kuberneri Garnet Wolseley järgi. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Wolseley elanikest värvilisi 73,9%, mustanahalisi aafriklasi 16,0%, valgeid 8,0%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 1,8%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 84,0% inimesi, koosa keelt 8,9%, sotho keelt 3,3%, inglise keelt 1,6% ja teisi 2,2%. Wolseley Cape Winelands Info https://census2011.adrianfrith.com/place/165009 https://census2011.adrianfrith.com/place/165010 https://census2011.adrianfrith.com/place/165011
Marikana

Marikana (varem Rooikoppies) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Bojanala Platinumi ringkonnas Rustenburgi vallas. Linn on asutatud 1870. aastal. 1970. aastatel algas piirkonnas plaatina kaevandamine. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Marikana elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,35%, valgeid 0,86%, India või Aasia päritolu inimesi 0,46%, värvilisi 0,14% ja teisi 0,20%. Koosa keelt pidas emakeeleks 29,99% inimesi, tsvana keelt 19,66%, tsonga keelt 18,07%, sotho keelt 14,41%, pedi keelt 4,21%, suulu keelt 4,21%, svaasi keelt 1,99%, inglise keelt 1,94% ja afrikaani keelt 1,28%. The women of Marikana South African History Online https://census2011.adrianfrith.com/place/662063
Max Klemens von Hausen

Vabahärra Max Klemens Lothar von Hausen (17. detsember 1846 Dresden – 19. aprill 1922 Dresden) oli Saksimaa kuningriigi ja Saksa keisririigi sõjaväelane ja poliitik. Põhiliselt on ta tuntud Saksamaa 3. armee ülemjuhatajana Esimeses maailmasõjas. Hausen pärines Saksimaalt ja osales Saksi armee lihtsõdurina 1866 Preisi-Austria sõjas Austria poolel. 1871 sai temast Berliini sõjaväeakadeemia õppejõud ja seejärel 1875 Saksamaa kindralstaabi ohvitser. 1902. aastal sai Hausenist Saksimaa sõjaminister. Selle ametikoha säilitas ta 1914. aasta maini, kusjuures 1912 sai ta lisaks peaministriks. Enne Esimest maailmasõda oli Hausen XII armeekorpuse komandör, kuid sõja algul määrati ta 3. armee juhiks. Ühes Alexander von Klucki 1. armee ja Karl von Bülowi 2. armeega oli tal täita Saksamaa strateegia aluseks oleva Schlieffeni plaani vastutusrikkaim osa: purustada prantslaste kaitse Pariisi ees ja nad hiilgaslikku kotti haarata. Sõja käigus osutus Hauseni armee edenemine kõige aeglasemaks, kuid sellele vaatamata oli ka tema kuni Marne'i lahinguni üldiselt edukas. Tema armee (nagu enamik teisigi Saksa armeesid) vastutas asjatute sõjapurustuste, näiteks Reimsi laastamise eest. Hausen vägivalda tsiviilisikute kallal heaks ei kiitnud, kuid arvas, et see on sõja tingimustes paratamatu. Pärast Marne'i lahingut, kui Saksa armeed olid taganenud stabiilstele kaitseliinidele Aisne'i jõel, läks Hausen 9. septembril 1914 erru ja 3. armee juhiks sai Karl von Einem. Max Klemens von Hauseni elulugu FirstWorldwar.com-is
August Joseph Ignaz Toepler

August Joseph Ignaz Toepler (7. september 1836 – 6. märts 1912) oli saksa füüsik, kes on tuntud oma elektroakustika alaste eksperimentide tõttu. August Toepler arendas koos oma poja Maximilian Toepleriga Dresdeni Tehnikaülikoolis gaaslahenduste füüsikat, mille käigus nad arendasid Schlieren'i fotografeerimise (Schlieren photography) tehnikat. Krehl, P. and Engemann, S., 1995. August Toepler—the first who visualized shock waves. Shock Waves, 5(1-2), pp.1-18.
Mõõkade maru

"Mõõkade maru" (inglise keeles "A Storm of Swords") on George R. R. Martini romaanisarja "Jää ja tule laul" kolmas osa. Eesti keeles ilmus raamat kahes köites: "Mõõkade maru I. Teras ja lumi" (2010 november) ja "Mõõkade maru II. Veri ja kuld" (2011 september) kirjastuse Varrak kaudu. Romaanisarja "Jää ja tule laul" põhjal on tehtud ka teleseriaal.
Vareste pidusöök

"Vareste pidusöök" (inglise keeles "A Feast for Crows") on George R. R. Martini romaanisarja "Jää ja tule laul" neljas osa. Eesti keeles ilmus raamat kahes köites, "Vareste pidusöök. 1. raamat" (2012 november) ja "Vareste pidusöök. 2. raamat", (2014 veebruar) kirjastuse Varrak kaudu. Romaanisarja "Jää ja tule laul" põhjal on tehtud ka teleseriaal.
Tants lohedega

"Tants lohedega" (inglise keeles "A Dance with Dragons") on George R. R. Martini romaanisarja "Jää ja tule laul" viies osa. Eesti keeles ilmus raamat kahes köites: "Tants lohedega. 1. raamat" (2016 september) ja "Tants lohedega. 2. raamat" (2017 mai). Eestikeelsed kõvaköitelised raamatud on välja andnud kirjastus Varrak. Romaanisarja "Jää ja tule laul" põhjal valmis ka teleseriaal.
Vasilis Kostakis

Vasilis Kostakis (sündinud 23. veebruaril 1985) on Kreeka päritolu majandusteadlane. Ta on Tallinna Tehnikaülikooli professor, kes uurib tulevikutöö teemasid. Bakalaureusekraadi omandas ta Makedoonia Ülikoolis Kreekas 2002–2006 ning magistrikraadid Amsterdami Ülikoolis 2007–2009 ja Tallinna Tehnikaülikoolis 2008–2009. 2009. aastal TTÜs kaitstud magistritöö teemaks oli "Towards Open Source Democracy: The Emergence of Wikipolitics" ning selle juhendajad olid Wolfgang Drechsler ja Rainer Kattel. Doktorantuuri läbis Kostakis aastatel 2009–2011 Tallinna Tehnikaülikoolis, kus kaitses Drechsleri juhendamisel doktoriväitekirja teemal "The Political Economy of Information Production in the Social Web: Towards a 'Partner State Approach'". 2011. aastal asus ta tööle Ragnar Nurkse innovatsiooni ja valitsemise instituudis. Algul grandi täitjana (2011), siis teadurina (2012–2014) ja vanemteadurina (2015–2018). Aastast 2018 on ta Ragnar Nurkse innovatsiooni ja valitsemise instituudi sihtrahastusega professor. 2017. aasta sügisest töötab ta ka õppejõuna USAs Harvardi Ülikooli Berkman Kleini interneti ja ühiskonna uurimiskeskuses ning 2018. aasta sügisest on külalisteadur ETH Zürichis ja külalisprofessor Barcelona Autonoomses Ülikoolis. 2018. aastal sai Kostakis Euroopa Teadusnõukogust 1,1 miljoni euro suuruse uurimistoetuse nelja-aastaseks teadusprojektiks "Cosmolocalism", mille käigus uuritakse tuleviku tööd automatiseerimise ajastul ja pärast seda. Vasilis Kostakis ETIS "TTÜ noorteadlane asub maineka grandi toel uurima tulevikutööd" ERR Novaator, 27. juuli 2018 "TTÜ teadur sai miljoni tuleviku töö uurimiseks" ituudised.ee, 30. juuli 2018 Koduleht Vasilis Kostakis ETIS "Vasilis Kostakise tulevikutöö valem: disaini globaalselt, tooda lokaalselt" Tallinna Tehnikaülikooli veebileht, 31. oktoober 2018 "Professor: maailm vajab kapitalismi kõrvale uut sorti majandusmudelit" ERR Novaator, 11. detsember 2018
Spiši-Gemeri karst

Spiši-Gemeri karst (slovaki Spišsko-gemerský kras) on mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi ka Slovaki maagimäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Kľak (1409 m). Tegemist on valdavalt 800–1100 meetri kõrguste lavamaadega. Piirkond jaguneb kaheks erineva loodusega geomorfoloogiliseks üksuseks, need on Muránska planina ja Slovaki paradiis. Mõlemas piirkonnas on loodud ka rahvuspargid. Spiši-Gemeri karst piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega: loodes Madal-Tatra; läänes Vepori mäestiku ja Horehronie tasandiku; põhjas Hornádi nõo ning lõunas Stolica mäestiku ja Voloveci mäestikuga. Mazúr, E., Lukniš, M. 1986, Geomorfologické členenie SSR a ČSSR. Časť Slovensko. Slovenská kartografia, Bratislava
Merili Metsvahi

Merili Metsvahi (sündinud 24. juulil 1973) on eesti folklorist. Ta lõpetas 1998. aastal Tartu Ülikooli eesti ja võrdleva rahvaluule erialal, 2000. aastal sai samal erialal magistrikraadi. Metsvahi on õppinud ka Loránd Eötvösi Ülikoolis Budapestis, Göttingeni ülikoolis ja Helsingi Ülikoolis. 2007. aastal sai ta doktorikraadi tööga "Indiviid, mälu ja loovus: Ksenia Müürsepa mõttemaailm folkloristi pilgu läbi". Tema juhendaja oli Ülo Valk. Metsvahi töötab Tartu Ülikooli kultuuriteaduste instituudi eesti ja võrdleva rahvaluule kaasprofessorina. Ta on International Society for Folk Narrative Research'i ja Akadeemilise Rahvaluule Seltsi liige ning Eesti Akadeemilise Usundiloo Seltsi asutajaliige. Metsvahi on uurinud imemuinasjutu tüüpi "Naine libahundiks" ja esimese öö õiguse müüdi levimist Eestis ning on seisukohal, et esimese öö õigust Eestis ei olnud. Ta on andnud välja muinasjutukogumikke ja koostanud õppekirjandust. "Regivärsist netinaljadeni. Sissejuhatus rahvaluulesse", koostanud Merili Metsvahi ja Ülo Valk. Koolibri 2005. "Folkloristlikud välitööd", koostanud Merili Metsvahi. Tartu Ülikooli Kirjastus 2017. "Sõsara sõrmeluud. Naised Eesti muinasjuttudes", koostanud Merili Metsvahi. Hunt 2018. 2006 – Eesti teaduse populariseerimise auhind 2015 – ajakirja Keel ja Kirjandus aastapreemia 2017 – Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu rahvaluule kogumispreemia 2018 – Tartu Ülikooli aumärk Merili Metsvahi ETIS "Esimese öö õiguse stereotüübi leviku eellugu. Mõisnike ja talutüdrukute suhetest regilaulus ning valgustusajastu saksa kirjameeste teostes." Keel ja Kirjandus, 7, 2018, lk 521–540. Merili Metsvahi: esimese öö õigus on täielik väljamõeldis, Linnaleht "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. "Merili Metsvahi koondas Eesti muinasjutud raamatukaante vahele" ERR kultuur, 11. detsember 2018 Venna ja õe abielu tagajärjel tekkinud järve muistend, Keel ja Kirjandus, 8-9, 2015, lk 573–588.
Krich

Krich oli Tallinnast pärit kaupmehe- ja literaadisuguvõsa. Carl Gustav Krich (1800−1831), arst, korporatsiooni Estonia üks asutajaid August Leopold Krich (1808−1879), Tallinna raearhivaar, Tallinna raehärra Peter Woldemar Krich (1826−1895), õpetaja Georg Friedrich Krich (1830−1910), arst EAA, f. 4918, n. 1, s. 1022 (Krichi suguvõsa sugupuu). Krichi suguvõsa genealoogia
Stolica

Stolica on mägi Stolica mäestikus Slovakkias. Tegemist on selle mäestiku ja ühtlasi ka Slovaki maagimäestiku kõrgeima tipuga. Mägi asub peaahelikust lõunas, kuid neid ühendab Slanské sadul (1234 m). Mäe kõrgus on 1 476 m. Stolica on kaetud metsaga. Alumistel nõlvadel valdavad pöögimetsad, ülevalpool aga kuusikud. Stolica nõlvadel kasvavad must kuslapuu ja kaljusõstar. Rohurindes esinevad mägi-naistesõnajalg, mägi-soosalat, austria kitsekakar, luht-kastevars ja plaatanilehine tulikas, kõrgemal ka harilik mustikas ja kare kastik. Varem leidus seal arvukalt mägikarjamaid, kuid enamikus on need taas metsastunud. Karjamaadel kasvavad jusshein, kuldmaran, üheõiene veishein ja harva ka kollane kannike. Mäe nõlvadelt saab alguse Sajó jõgi. Allikate juures kasvavad mõru jürilill ja tupp-villpea, Sajó allikate juures ka ubaleht. Mäe moodustab graniidist monoliit, nõlvadel esineb ka kristalseid kiltasid.  Stolica – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis