laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ann Must

Ann Must (aastatel 1982–1990 Ann Viikberg; sündinud 8. märtsil 1953 Tallinnas) on eesti kirjanik ja tõlkija. Ta õppis Tallinna 46. Keskkoolis, Tartu Kaugõppekeskkoolis ja Tartu Riiklikus Ülikoolis (lõpetas eesti filoloogina). Ta on töötanud ajakirja Sina ja Mina toimetuses vanemtoimetajana, ajalehtede Sirp ja Kultuurimaa toimetuses, ajakirja Kultuur ja Elu lisa Eesti Elu peatoimetajana ning olnud lektor Pedagoogikaülikoolis ja Kunstiakadeemias. Ann Must on avaldanud ilukirjandust alates aastast 1969. Novellikogudes "Tuba" ja "Vastu valgust" on näiliselt juhuslike elupiltide kaudu edasi antud noore naise hingeelu tema isiksuseks vormumise perioodil.[viide?] Ta on avaldanud ka luulet ja arvustusi. Viimasel ajal[millal?] on Must vabakutseline kirjanik ja tõlkija. "Tuba. Jutte 1975–1979" Tallinn: Eesti Raamat, 1980 "Vastu valgust" Tallinn: Eesti Raamat, 1983 Ross Thomas "Kibuvitsatihnik" (Romaan.) Tallinn, Varrak 2003 James Allan Evans. "Theodora, Justinianuse nõukas partner" Tallinn, Kunst 2005 Billy Collins "Allegooria surm" [1] John Updike "Brasiilia" Tartu, Ilmamaa 2012 Ann Must "Midagi ikka saab. Tõlgendusi" (Luulekassett '90: Elo Vee, Liisi Ojamaa, Triin Soomets, ATZ, Ruth Jürjo) – Sina ja Mina 1992, nr 1, lk 34–36. Ann Must "Mineviku-inimene ja tuleviku-inimene" (Essee.) – Looming 1996, nr 3, lk 411–412. Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat Tallinn 2000 Sina ja Mina 1992, nr, 1 ja 2, lk. 47. Esseid ja luuletusi
Rudolf Auendorf

Rudolf Auendorf (9. august 1897 Lepna, Kadrina kihelkond – 1970) oli Eesti NSV välisministri kohusetäitja 1950 kuni märts 1951. geni.com kalmistud.ee[alaline kõdulink] Info Välisministeeriumi kohta Okupatsioonimuuseumi kodulehel[alaline kõdulink]
Olev Mõistus

Olev Mõistus (25. veebruar 1914 Erastvere vald, Võrumaa – 18. september 1944 Pedja jõe sild, Kursi lähedal) oli eesti arst. Ta õppis aastail 1932–1940 (lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, Korporatsioon Sakala vilistlane. TÜ üliõpilased
Valter Hiie

Valter Hiie (aastani 1935 Valter Steinfeldt; 7. veebruar 1902 Tallinn – 23. aprill 1963 Tartu) oli eesti arst. Ta oli kirurg ja stomatoloog. Ta lõpetas 1921. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja 1927. aastal Tartu ülikooli. 1932. aastal sai Tartu Ülikoolis arstiteaduse doktori kraadi väitekirjaga "Pulsiaegade võnkumisist narkoosi vältel ja mitmes staadiumis peale narkoosi". 1944. aastal sai ta professoriks ja hakkas juhatama stomatoloogiakateedrit. Hiie oli aastatel 1954–1963 Eesti NSV Vabariikliku Stomatoloogide Seltsi esimees. Ta on koostanud uurimusi narkoosist, pea- ja lõualuukirurgiast, näoplastikast ja kasvajaist. Tartus K. A. Hermanni 16 majal on tema mälestustahvel. Hiie elas selles majas 1944. aastast kuni surmani. E-kataloog ESTER. Valter Steinfeldt. Pulsiaegade võnkumisist narkoosi vältel ja mitmes staadiumis peale narkoosi: kliiniline uurimus. Väitekiri arstiteaduse doktori astme omandamiseks. Tartu: Tartu Ülikooli füsioloogia instituut, 1932 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Cornelius von Rauch

Cornelius Anton Friedrich Wilhelm von Rauch (19. november 1877 Peterburi – 1951 Marburg) oli baltisaksa arst. Ta teenis sõjaväearstina Pihkvas. alates 1911. aastast töötas arstina Sangastes. Ta oli ajaloolase Georg von Rauchi isa.
August Kook (arst)

August Kook VR I/3 (10. oktoober 1890 Rägavere vald, Rakvere kihelkond, Virumaa – 23. juuni 1941 Scheeli villa, Tallinn) oli eesti arst.
Aleksander Lepik

Aleksander Johannes Lepik (30. november 1896 Tartu – 25. jaanuar 1988 Pärnu) oli eesti arst. 1957 nimetati ta Eesti NSV teeneliseks arstiks.
Hilda Milve

Hilda Johanna Milve (20. aprill (vkj)/3. mai 1903 Kloostri vald, Harjumaa – 15. oktoober 1943 Nõmme) oli eesti arst. Ta lõpetas 1923. aastal Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1931. Oli 1930. aastatel arst Nõmmel. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Uno Naissoo

Uno Naissoo (25. märts[viide?] 1928 Viljandi – 5. jaanuar 1980 Tallinn) oli eesti helilooja ja muusik. Asutas 1949. aastal, kui džäss oli juba ametlikult keelatud, ansambli Swing Club. 1949. aastal oli ta Tallinnas toimunud esimese eesti džässifestivali üks algatajaid. Džässiharidus Eestis sai alguse tänu Uno Naissoole. Pedagoogitöö kõrvalt ja otseselt selle töö vajadustest tingituna kirjutas Naissoo ise mitu õpikut: „Harmoonia alused“, „Džässilik harmoonia ja orkestratsioon“, „Elementaarharmoonia“ ning „Harmoonia edasijõudnuile“. Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna Konservatooriumi heliloojana Heino Elleri käe all. Mängis ansamblites Rütmikud (ansambel 1948–1950), Stuudio 8 ja Metronoom. Instrumentalistina mängis ta laitmatult klaverit, akordioni, kontrabassi ja althorni ja ventiiltrombooni, olles võimeline neil kõigil huvitavalt improviseerima. 1952–1980 oli Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis muusikateooria õppejõud, 1977. aastal asutas selles koolis kergemuusika osakonna, mis tegutseb siiani. Uno Naissoo tuntumate laulude seas on "Neil päevil polnud algust", "Märtsis algas mai", "Mu kodu", "Tuletoojate marss" ja "Iial ei muutu võõraiks me". Ta kirjutas koos poja Tõnu Naissooga 1969. aastal muusika filmile "Viimne reliikvia". 1978. aastal kirjutas ta muusika Dovženko-nimelise Kiievi filmistuudio melodraamale "Esimene päev, viimane päev" ("День первый, день последний"). Ta oli politseinik Jaan Naissoo poeg. Tema poeg on Tõnu Naissoo. Uno Naissoo mälestuseks korraldatakse Uno Naissoo nimelist loomingu- ja interpretatsioonikonkurssi. Uno Naissoo. Džässilik harmoonia ja orkestratsioon. Tallinn: Eesti Raamat, 1969. Jaak Ojakäär, Valter Ojakäär. Uno Naissoo. Põgene, vaba laps! TEA Kirjastus, 2011. Immo Mihkelson, Kummardus Uno Naissoole Uno Naissoo Cyclowikis (vene keeles)
Smiltene

Smiltene (läti) (eestipäraselt Miltina, saksa keeles Smilten) on linn Lätis Vidzemes, Smiltene piirkonna keskus. Asub Abulsi jõe ääres. Looduskaitse all on Cērtene pärn ümbermõõduga 4,43 m, Jakob Lange haua mänd ümbermõõduga 2,58 m, kolme tüvega mänd, Čūski mänd ümbermõõduga 1,8 m ja Saltupise kolme tüvega mänd ümbermõõduga 1,75 m. Lisaks on looduskaitse all veel mitu nimetut mändi linna lõunaosas. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all osaliselt linna aladele, aga osaliselt Smiltene valda jääv Smiltene mõisa hoonetekompleks, samuti osaliselt Launkalne valda jääv Cērtene linnamägi ja selle eeslinnus ning tammide kompleks ja Behrensite suguvõsa kabel. Linnast põhja pool asub Smiltene mõis, seal on ka keskaegse Vana-Liivimaa Riia peapiiskopkonna Smiltene piiskopilinnuse varemed. Linnust on esimest kord mainitud aastal 1359. Keskajal oli Smiltene alev. Smiltene oli ka Smiltene kihelkonna keskus, kihelkonnakirikuga, mis valmis aastal 1708. Sealse kirikuõpetajana on töötanud Jakob Lange. Sealse mõisakompleksi ehitas aastail 1763–1771 välja George Browne. Aastal 1893 sai mõisa omanikuks Paul Lieven, kes hakkas sealset maad elamukruntideks müüma. Aastal 1903 toetas ta haigla rajamist, samuti rajas ta asulasse saeveski. Aastal 1911 finantseeris ta Smiltenest Valmierasse viiva kitsarööpmelise raudtee ehitust, liin jätkus Valmierast Heinastesse. Aastal 1913 toetas ta rahaliselt Abulsi jõele hüdroelektrijaama rajamist. Linn aastast 1920. Smiltene Metsakalmistul asuvad Teises maailmasõjas hukkunud Nõukogude sõdurite ühishauad. 1950–1959 oli Smiltene rajooni keskus. Smiltene raudteejaam suleti 1970. aastal. 2009. aastani kuulus Smiltene Valka rajooni. Smiltene postmargid Baznīcas laukums (Kirikuplats) Kesklinn Õigeusu kirik Luteri kirik Baptistide kirik Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. jaanuar 2021. Vaadatud 8. juunil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики http://www.smiltene.lv/
Herbert Normann

Herbert August Oskar Normann (ka Norman; 7. märts 1897 Tartu – 12. märts 1961 Tartu) oli eesti meditsiiniprofessor, sisehaiguste arst, arstiteaduse ajaloo ja meditsiinieetika õppejõud. Herbert Normann õppis aastatel 1906–1916 Tartu Aleksandri Gümnaasiumis. Aastatel 1916–1918 oli ta üliõpilane Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Osales Vabadussõjas. Koostas 1930. aastate esimesel poolel kolmeköitelise Eesti meditsiinilise bibliograafia aastatest 1918–1934, oli kaks aastakümmet ajakirja Eesti Arst sekretär (tegelik toimetaja) ja tegev erialastes seltsides, Tartu Vabatahtlikus Tuletõrjes jm. Normann tundis suurt muret 1940.–1950. aastatel Tartu Raadi kalmistu suure kultuuriväärtusega Vana-Jaani osas toimunud rüüstamiste üle. Just tema aktiivne tegevus aitas tõenäoliselt kaasa Vana-Jaani kalmistu täieliku hävitamise peatamisele.  Oli abielus Erna Normanniga. Normann, Herbert Eesti raamatukogunduse biograafiline andmebaas (vaadatud 29. juulil 2014) Ille Palmi ettekanne "Vana-Jaani kalmistu rüüstamise lugu" Tartu Linnamuuseumi Ülejõe Akadeemias. Tartu Linnamuuseumi pressiteade 10. oktoober 2016 Herbert Normann. Tants teadmatusse: Päevik 1944–1961. Akadeemia, alates 6/ 2018, 7/2018, 8/2018, 9/2018 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Ohvitseride andmekogu
Tõnis Leisner

Tõnis Leisner (6. jaanuar 1884 Viljandi – 18. aprill 1975 Harku) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1938), arst ja mükoloog.
Gonzago von Szeliga-Mierzejewski

Gonzago Georg Alexander von Szeliga-Mierzejewski (9/21. juuli 1884 Kuressaare – 22. märts 1966 Haapsalu) oli poola päritolu Eesti arst. Ta oli Tika maakoha omanik ja Roomassaare mudaravila omanik ja direktor. 25. aprillil 1937 immatrikuleeris Saaremaa Üldkasulik Ühing tema ja ta vanema venna Wladislawi Saaremaa rüütelkonda. Tema tütre Maria abikaasa Joosep Reinaru oli eesti arstiteadlane ja epidemioloog. Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Karl Einbundi esimene valitsus

Karl Einbundi valitsus oli ametis (19. juulist kuni 1. novembrini 1932). Hiljem sai Karl August Einbundi nimeks Kaarel Eenpalu. Karl Einbund – riigivanem Mihkel Pung – välisminister Ado Anderkopp – kohtu- ja siseminister Oskar Köster – põllutööminister Johannes Zimmermann – majandusminister Jaan Hünerson – haridus- ja sotsiaalminister August Kerem – kaitseminister Jaan Raudsepp – teedeminister Deklaratsioonikõnes lubas riigivanem võidelda majanduslike raskustega ja koalitsioonirühmad jätavad erakonnapoliitilised lahkhelid kõrvale. Valitsuse tegevuskava peajooned olid: krooni püsiva kursi hoidmine, väliskabanduse tasakaalus hoidmine, tootmises tootmiskulu ja saaduste hindade vahekorra reguleerimine, siseturu korralduse jätkamine, põllumajanduslike laenuprotsentide alandamine, tööstusele edasitöötamisevõimaluste muretsemine, kohtu asjaajamise hõlbustamine ja kiirustamine jpm. Läbirääimiste puhul Riigikogus ütles rkl. Priidik Kroos V Riigikogu 8. koosolekul 27. juulil 1932: Ainukene väljapääsutee majanduslikust kriisist on otsekohene sotsialiseerimine, on tarvis üle võtta maa tema senistelt eraomanikkudelt, luua seltskondlikud asutused, kolhoosid, vabrikud üle võtta, ühtlasi tehes kogu inimkonda riigitöölisteks ja ka riigiperemeesteks. ... Aga et praeguselt valitsuselt seda loota ei ole, siis on kõik see deklaratsioon ainult tühi tuuletallamine. ... Meie, pahempoolsete tööliste ja kehvikute Riigikogu rühm, praeguselt valitsuselt ei oota muud midagi, kui ainult majandusliku olukorra halvendamist, tööliste palkade allaviimist ja suuremat vallandamist, töötaolekut, tööliste hulkade vangimajja toppimist ja tinaube – see on kõik, mis töölisklass praeguselt valitsuselt üldse oodata võib. Eesti Kroonika 1932, lk 25 Vabariigi esimese kodaniku kibe päev. Esmaspäev, 26. september 1932, nr. 39, lk. 5.
Wesenberg

Wesenberg on linn Saksamaal Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal Mecklenburgische Seenplatte kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Guomindang

Guomindang (Kuomintang) on Hiina Vabariigi mõjukaim ja vanim partei, tähendab Rahvaparteid. Guomindangi eesmärk on Hiina taasühendamine Hiina Vabariigi võimu taastamise teel kogu Hiinas. Guomindangi esimees oli aastail 1948–1975 Jiang Jieshi (Chiang Kai-shek), kes oli ka Hiina Vabariigi president. Aastatel 2009–2015 oli Guomindangi esimees Hiina Vabariigi president Ma Yingjiu (Ma Ying-jeou). Pärast Guomindangi kaotust 2014. aasta kohalikel valimistel valiti jaanuaris 2015 erakonna esimeheks Eric Chu. 20. mail 2017 valiti uueks esimeheks Wu Den-yih. Kuomintangi Revolutsiooniline Komitee Ametlik koduleht
Madona

Madona (läti) on linn Lätis Vidzemes, Madona piirkonna keskus. Aastal 1461, mil Riia peapiiskop Silvester Stodewescher osa Cesvaine piiskopilinnuse maadest oma vasallidele läänistas, sai alguse Birži mõis. Umbkaudu aastal 1900 tekkis mõisale kuulunud Leivēri kõrtsi ja Madona raudteejaama juurde asula, mis hiljem arenes Madona linnaks. Aastal 1921 sai asulast alev. Linn aastast 1926. 2009. aastani oli seal Madona rajooni halduskeskus. Salase järve asulakoht on riikliku kaitse all olev muinsusmälestis. Looduskaitse all on Vēveri vaher, vaher ümbermõõduga 5.09 m, tamm ümbermõõduga 5.96 m ja tamm ümbermõõduga 4.67 m. Linnapiir Kultuurimaja Punamonument Park Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2019. Vaadatud 22. detsembril 2019. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS http://www.madona.lv/
Kuomintangi Revolutsiooniline Komitee

Kuomintangi Revolutsiooniline Komitee ((traditsioonilises hiina kirjas 中國國民黨革命委員會, lihtsustatud hiina kirjas 中国国民党革命委员会; pinyin'is Zhōngguó Guómíndǎng Gémìng Wěiyuánhuì) on Hiina Rahvavabariigi legaalne väikepartei, mis tekkis 1948. aastal Kuomintangist lahkulöömise tagajärjel. Parteil on 151 000 liiget (2020). Alates 2022. aastast on esimees Zheng Jianbang. Li Jishen (1948–1959) He Xiangning (1960–1972) Zhu Yunshan (1979–1981) Wang Kunlun (1981–1985) Qu Wu (1987–1988) Zhu Xuefan (1988–1992) Li Peiyao (1992–1996) He Luli (1996–2007) Zhou Tienong (2007–2012) Wan Exiang (2012–2022) Zheng Jianbang (2022–) Soong Ching-ling (1948–1949) Qu Wu (1988–1992) Zhu Xuefan (1992–1996) Hou Jingru (1992–1994) Sun Yueqi (1992–1995) Partei koduleht
Robert Rathke

Julius Robert Rathke (1836–1920) oli baltisakslasest klaverimeister ja ettevõtja, kes tegutses Tartus ja Peterburis. Klaverimeistriks õppis ta Ida-Preisimaal Königsbergis. 1868. aastal asutas ta Tartusse Rüütli tänavale (Rüütli 21) omanimeline klaverivabriku. 1890. aastal oli vabrikus 65 töötajat. Rathke juures õppisid paljud hilisemad klaverimeistrid, nende hulgas Estonia Klaverivabrikule aluse pannud Ernst Hiis. Aastal 1891 põles vabrik maha. Kokku jõuti seal toota ligi 1400 klaverit. Rathke asus elama Peterburi ja avas seal 1892 uue töökoja, kus valmis üle 6500 klaveri. 1918. aastal pöördus ta tagasi Eestisse, kus tegutses klaverihäälestajana. "Tartu laulupeomuuseumis näeb näitust klaverimeister Robert Rathkest" ERR uudised, 17.01.2012
Wu Po-hsiung

Wu Po-hsiung (lihtsustatud hiina 吴伯雄; traditsiooniline hiina 吳伯雄; pinyinis Wú Bóxióng; sündinud 19. juunil 1939) on Hiina Vabariigi poliitik. Ta oli Taibei linnapea 1988-1990. 7. aprillist 2007 26. juulini 2009 oli ta Kuomintangi esimees. Ta on Fo Guang Shani budistliku liikumise aktiivne liige.
Ma Yingjiu

Ma Yingjiu (馬英九, Mǎ Yīngjiǔ, ka Ma Ying-jeou; sündinud 13. juulil 1950 Hongkongis) on Hiina Vabariigi (Taiwani) poliitik, kes oli 20. maist 2008 kuni 20. maini 2016 Hiina Vabariigi president. Ma sündis Hongkongis, mis tollal oli Suurbritannia koloonia. Tal oli 4 õde ja mitte ühtki venda. Lapsena ristiti ta katoliiklaseks, kuid enam ta katoliikluse tavasid ei järgi. Ma lõpetas 1972 Taiwani Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Ta jätkas õpinguid USA-s ning sai New Yorgi ülikooli õigusteaduskonnast 1976 magistrikraadi ja Harvardi ülikooli õigusteaduskonnast 1981 doktorikraadi. Seejärel naasis ta Taiwanile, et õpetada õigusteadust. Ta abiellus Christine Chow'ga. Neil on kaks tütart: Wei-chung sündis 1981 New Yorgis ja Yuan-chung Taiwanil. 2009. aasta seisuga õpivad mõlemad tütred USA ülikoolis. Ma Yingjiu ja ta abikaasa osalevad kristlikus programmis World Vision, mille kaudu nad toetavad El Salvadoris kasvavaid lapsi rahaga. Ma astus Kuomintangi erakonda. 1984–1988 oli ta Kuomintangi peasekretäri asetäitja ja kuulus valitsuse komiteesse, mis tegeles suhetega Hiina Rahvavabariigiga. 1993–1996 oli ta justiitsminister ning püüdis võidelda korruptsiooniga. 1998 kandideeris ta Taipei linnapeaks valitseva linnapea Chen Shui-biani vastu. Ehkki avaliku arvamuse küsitlused näitasid, et 80% inimestest on Cheniga rahul, valiti ometi Ma linnapeaks. 2002 valiti ta tagasi, saades 62% häältest. Alati, kui on tulnud valida poliitiline seisukoht, on Ma toetanud Kuomintangi peajoont, ehkki erakond on sageli tema tegusid kritiseerinud. Nii näiteks 2000. aasta presidendivalimistel toetas Ma erakonna esimeest Lien Chani, mitte Kuomintangist lahkunud ja sõltumatuna kandideerivat James Soongi. Soong jäi valimistel 37%-ga teiseks ja Lien 23%-ga kolmandaks. Presidendiks valiti Chen Shui-bian, kes kogus 39% häältest. 2005 valiti Ma Lieni asemele Kuomintangi esimeheks. 22. märtsil 2008 toimunud presidendivalimistel osales ta Kuomintangi kandidaadina ja valiti Hiina Vabariigi presidendiks, kogudes 58,5% häältest. 14. jaanuaril 2012 toimunud presidendivalimistel valiti ta ka teiseks ametiajaks Taiwani presidendiks. Hiina Vabariigi presidendi ametlik koduleht
Kannuka pank

Kannuka pank ehk Kannuka klindineemik on Põhja-Eesti panga osa Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas ja Sillamäe linnas. Kannuka pank algab peale Sõtke klindilahest ja kulgeb kuni Pimestiku panga moodustavate klindisaarteni. Kannuka klindineemik on läänepoolsem 2,5 km pikkune ja 1,5 km laiune osa Vaivara Sinimägedega sarnase, Sillamäe rikkevööndi, tektooniliselt rikutud keerulise ehitusega klindivööndist. Panga paeplatoo kõrgub 28...30 meetrit üle merepinna. Paeplatool avanevad õhukese moreenikihi all Kesk-Ordoviitsiumi Volhovi lademe Toila kihistu glaukoniiti sisaldavad lubjakivid. Klindiserv on kaetud rusukalletega ning paljandid peaaegu puuduvad välja arvatud Sillamäe linnas mõned üksikud lõigud. Kannuka pank on nüüdisajal kasvanud suures osas Sillamäe linna sisse, kuid kohati on säilinud väikeste lõikudena ka pangale omast klindimetsa. Eesti pankade loend Meriküla pank Pargimäe pank Pimestiku pank Põrguaugumäe pank Tornimäe pank Utria kõrgekallas Udria maastikukaitseala Utria savikallas Vaivara klindilõik Puhkovo-Olgina klindiplatoo (Puhkovo-Vodava-Olgina klindiplatoo) Laagna klindisaarestik Kalle Suuroja. Põhja-Eesti pangad, Tallinn 2004.
Lee Teng-hui

Lee Teng-hui (hiina 李登輝; lihtsustatud kirjas: 李登辉; pinyin'is Lǐ Dēnghuī; 15. jaanuar 1923 – 30. juuli 2020 Taipei) oli Hiina Vabariigi (Taiwani) poliitik, Hiina Vabariigi president ja Kuomintangi esimees aastail 1988–2000.
Võrdpäevsus

Võrdpäevsus ehk ekvinoktsium leiab aset kevadisel ja sügisesel pööripäeval, mil öö ja päev on kogu planeedil sama pikad - 12 tundi. Poolustel on Päike kogu päeva silmapiiril. Termin "ekvinoktsium" on tulnud ilmselt ladinakeelsest liitsõnast aequinoctium 'võrdpäevsus', kus aequus – 'võrdne' ja nox (omastav noctis) – 'öö, ööaeg'). Võrdpäevsuse korral tõuseb ekvaatoril Päike täpselt idast ja loojub täpselt läände. Douglas Harper. Online Etymology Dictionary [1] (vaadatud 20.07.2012)
Hiina Vabariigi riigipeade loend

Hiina Vabariigi riigipeade loend loetleb Hiina Vabariigi riigipead.
Jiang Jingguo

Jiang Jingguo (traditsioonilises hiina kirjas 蔣經國, lihtsustatud hiina kirjas 蒋经国; toonimärkidega pinyin'is Jiǎng Jīngguó; Wade'i-Gilesi transkriptsioonis Chiang Chingkuo; NSV Liidus elades Nikolai Jelizarov (Николай Владимирович Елизаров); 27. aprill 1910 – 13. jaanuar 1988) oli Hiina Vabariigi president alates 1978. aastast kuni surmani. Ta oli Jiang Jieshi poeg.
Yan Jiagan

Yan Jiagan (Wade'i-Gilesi transkriptsioonis Yen Chia-kan; 23. oktoober 1905 – 24. detsember 1993) oli Taiwani poliitik. Ta oli Hiina Vabariigi peaminister 1963–1972, asepresident 1966–1975 ja president aastail 1975–1978.
Taiwani saar

Taiwani saar on saar Ida-Aasias Vaikse ookeani lääneosas 150 km Mandri-Hiina idakaldast. Euraasia mandri ja Taiwani saare vahel on Taiwani väin. Saare pindala on 35 801 km². Saar kuulub Taiwanile (Hiina Vabariigile, mis alates 1950. aastast kontrollib ainult Taiwani saart ja selle lähedal asuvaid väikesaari). Ajaloolises kontekstis nimetatakse saart ka Formosa (eesti keeles on kasutatud nimekuju Formoosa). Saare kõrgeim mägi on Yushan (3952 m). Taiwani provints
Eesti Klaasikunstnike Ühendus

Eesti Klaasikunstnike Ühendus on Eesti Kunstnike Liidu alaliit, mis koondab kutselisi klaasikunstnikke. Eesti Klaasikunstnike Ühendus loodi 2001. aastal. Ühenduse juhatus koosneb üldkogu valitud esimehest ja kahest esimehe esitatud ja üldkogu poolt nimeliselt kinnitatud liikmest. Juhatus valitakse kaheks aastaks. 2020. aasta seisuga on juhatuse esimees Malle Karik-Hallimäe, juhatuse liikmed Eili Soon ja Maret Sarapu. Alates 2004. aastast annab ühendus iga kahe aasta tagant välja tunnustatud klaasikunstniku aunimetust. Aunimetusega kaasneb rändauhind (Anneli Paloveeri valmistatud klaaskuul) ja võimaluse korral ka rahaline preemia. Eesti Klaasikunstnike Ühenduse koduleht
Taiwani provints

Taiwani provints on Hiina Vabariigi haldusüksus, mis katab 69% Hiina Vabariigi poolt kontrollitavast alast, 31% elanikkonnaga. Mõned väikesed saared Mandri-Hiina ranniku lähedal kuuluvad Hiina Vabariigi Fujiani provintsi koosseisu. Taiwani saarel asuvad Kaohsiungi, Uus-Taipei, Taichungi, Tainani, Taipei ja Taoyuani eriomavalitsused alluvad otse Hiina Vabariigi keskvalitsusele. Kuberner on alates 26. veebruarist 2010 Lin Junq-tzer. Ka Hiina Rahvavabariik nõudleb Taiwani provintsi ja peab seda ametlikult oma 23. provintsiks.