laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
IV liiga 2001

IV liiga 2001 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2001. aasta hooaeg. 1Tartu Jalgpallikool andis 19. voorus teise loobumiskaotuse ning diskvalifitseeriti. 2Kallaste JK Peipsi andis 18. voorus teise loobumiskaotuse ning diskvalifitseeriti. 3Valga FC Warrior II andis 17. voorus teise loobumiskaotuse ning diskvalifitseeriti. Meistriliiga 2001 Esiliiga 2001 II liiga 2001 III liiga 2001
IV liiga 2002

IV liiga 2002 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2002. aasta hooaeg. Meistriliiga 2002 Esiliiga 2002 II liiga 2002 III liiga 2002 V liiga 2002
Rahvaastronoomia

Rahvaastronoomia on vähese kooliharidusega talu- ja rannarahva astronoomilised (pms astrognostilised), kosmoloogilised, meteoroloogilised ning kalendri- ja ajamõõdualased teadmised, pärimused ning uskumused. Eesti rahvaastronoomiat on uurinud teiste seas Friedrick Amelung, Jakob Hurt, Paul-Egon Prüller. Tähtpäevakalender H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 166 Valik süstematiseeritud usunditeateid maailma, planeetide, tähtede ja taevalaotuse kohta. Koostanud Aado Lintrop; andmed pärinevad Eesti Rahvaluule Arhiivi uskumuste ja kombekirjelduste (UK) kartoteegist A. Kuperjanov. Eesti taevas: uskumusi ja tõlgendusi, 2003.
Koidu (Saue)

Koidu küla on küla Harju maakonnas Saue vallas, mis moodustus Alliku ja Vanamõisa küla piiride muutmise teel 21. juulil 2012. Uue küla põhiosa moodustas senine Alliku küla kagunurk, väike kild liideti ka Vanamõisa külast. Küla loomise algatas kohalik kogukond . Padula Padula raudteepeatus Alliku–Laagri–Hüüru tee Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 12.12.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. https://www.riigiteataja.ee/akt/118072012005 http://www.facebook.com/koidu
Magnetostaatika

Magnetostaatika on füüsika haru, mis uurib ühtlase, ajas muutumatu elektrivoolu tekitatud magnetvälju ja sellest tingitud juhtidele mõjuvaid jõude ning nende tasakaalutingimusi. Magnetostaatika üheks põhiülesandeks on magnetvälja kuju leidmine vooluga juhtide ja teiste magnetvälja mõjutavate kehade (nagu magneetikud) etteantud paigutuse järgi. Elektrostaatika
Muutumatu sõna

Muutumatu sõna on sõna, mida ei saa käänata ega pöörata. Muutumatute sõnade klassi kuuluvad määrsõnad, asemäärsõnad ja hüüdsõnad ning kõik abisõnad ehk partiklid. Muutumatutele sõnadele vastanduvad muutuvad sõnad. E. Liivaste, 1989. Õpilase keeleleksikon. Tallinn, Valgus. Lk 4 2007. Eesti keele käsiraamat. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus [1] (vaadatud 04.08.2012)
Elektroonikakomponent

Elektroonikakomponent on teatud kindlate parameetrite ja otstarbega terviklik (osadeks lahutamatu) elektrooniliselt realiseeritav üksikosa. Üks esimesi elektroonilisi komponente oli elektronlamp (triood leiutati 1906). Neid elektrovaakumseadiseid hakkasid asendama pooljuhtseadised (pooljuhttriood transistor 1947). Eelmise sajandi viimastest aastakümnetest peale on kõige laiemalt kasutatav elektroonikakomponent kiip – pooljuhttehnoloogias valmistatud integraallülitus. Elektroonikakomponente on palju liike ja tüüpe. Neid saab liigitada mitmeti. Lineaarkomponentide puhul kehtib superpositsiooniprintsiip ja nende omadusi määravad parameetrid ‒ aktiivtakistus, mahtuvus ja induktiivsus ‒ ei sõltu selle elektriahela olekust, millesse nad kuuluvad. Mittelineaarkomponentide puhul superpositsiooniprintsiip ei kehti ja kui komponendile rakenduv pinge või teda läbiv vool muutub, siis muutuvad ka komponendi parameetrid. Vahelduvvooluahelais võib mittelineaarkomponendi väljundis leiduda sagedusi, mis sisendis puuduvad. Mittelineaarse pinge-voolu tunnusjoonega on diood ja muud pooljuhtsiirdega seadised. Selle tunnusjoone mittelineaarsusel põhineb termistoride ja varistoride talitlus. Hüstereesiga mittelineaarkomponent on memristor. [Passiivsed elektroonikakomponendid ehk passiivelemendid on niisugused komponendid, mille parameetrid jäävad sõltumata ahela pingest või voolust püsivaks ja millel puudub võimsusvõimendus. Tüüpilised passiivkomponendid on mingi füüsikalise omaduse kandjad – takistid, kondensaatorid ja induktiivpoolid. Aktiivsete elektroonikakomponentide ehk aktiivelementide põhitunnus on võimsusvõimendustoime (nagu näiteks transistoril), ent nende hulka loetakse ka mittelineaarkomponendid, nende seas iga liiki dioodid. Enamik passiivseid komponente (takistid, kondensaatorid, induktiivpoolid). ei ole oma tööpõhimõtte poolest elektroonsed. Tihti passiivseteks (mittevõimendavateks) komponentideks peetavad dioodid on aga oma olemuse poolest elektroonsed komponendid ja võivad erijuhtudel toimida ,võimendavate komponentidena (nt tunneldiood). Termodünaamilises mõttes on aktiivkomponendid need, mis annavad energiat, näiteks galvaanielemendid, päikesepatareid jms. Passiivkomponendid aga tarbivad energiat: neil hajub energia harilikult soojusena. Diskreetkomponent on ühe kindla otstarbega jagamatu üksikosa, millel on eraldi kest ja kontaktviigud. Diskreetkomponendid on näiteks takisti, kondensaator, diood, transistor, elektronlamp, ka induktiivpool, trafo, samuti elektromehaanilised kontaktseadised: pistikühendused, lülitid ja releed. Integraalkomponendi ehk kiibi elektroonikalülitus koosneb paljudest elektroonikaelementidest (peamiselt lülitirežiimis töötavatest väljatransistoristruktuuridest), mis koos nendevaheliste ühendustega on valmistatud lahutamatu tervikuna ühtses tehnoloogiatsüklis. Elektroonikakomponentide loend Lineaarne ahel Mittelineaarne ahel Elektroonikakomponentide jahutusseadmed Elektroonikakomponendid Das Elektronik-Kompendium: Bauelemente Elektroonikaskeemide mõistmine - komponendid
Elektriahel

Elektriahel ehk vooluahel on aktiiv- ja passiivelementide kogum, milles võib kulgeda elektrivool. Elektrotehnikas on aktiivseks elemendiks elektrienergia allikas ehk vooluallikas, ülejäänud elemendid ‒ elektrienergia tarbijad ‒ on passiivsed elemendid. (Elektroonikaahelate puhul liigitatakse elemendid aktiivseteks ja passiivseteks teistsugusel alusel.) Elektriahela ühesuguse vooluga osa on haru. Kolme või enama haru ühenduskoht on sõlm. Jadamisi elementidest moodustuv kinnine voolurada on kontuur. Elektriahel võib koosneda ühest või mitmest jada- ja rööpühenduses elementidega harust. Kõrvaloleval ülemisel skeemil on hargnematu vooluahel, seega kõik elemendid jadaühenduses. Alumisel joonisel on hargnev vooluahel, milles vooluallikaga on jadamisi kaks rööpühenduses takistit; ahelal on kaks haru ja kaks sõlme. Liitsõnades võib ahel tähendada ka teatud kindlate omaduste või ülesandega ahelalüli või -osa, nt RC-ahel, sisendahel, toiteahel, vastusideahel jt. Elektriahela kontuuri ja samuti hargnematut kinnist vooluahelat nimetatakse vooluringiks. Elektriahelat, mille põhiosadeks on induktiiv- ja mahtuvuselemendid ning milles on võimalikud elektrivõnkumised, nimetatakse võnkeringiks. Elektriahela graafiline kujutis elektritingmärkide abil on elektriskeem. Elektriahel
Mitmekomponentne reaktsioon

Mitmekomponentne reaktsioon on keemiline protsess, milles osaleb kolm või enam lähteühendit (komponenti), mis moodustavad ühe produkti. Tavaliselt mitmekomponentses (nimetatakse ka multikomponentses) reaktsioonis ained ühinevad järjestikku andes spetsiifilise produkti, mille molekulis esinevad enamus lähteainete aatomitest. Mitmekomponentse kaskaad- või doominoreaktsiooni tulemusel moodustuvad uued C–C või C-heteroaatom sidemed järjestikku ühes sünteesietapis. Mitmekomponentsed reaktsioonid on üldiselt keskkonnasõbralikumad ja efektiivsemad, kuna vähem on sünteesietappe ja alustatakse lihtsate molekulidega ühenditest ning väheneb energia- ja ajakulu. Näiteks Ugi reaktsioon, milles neli komponenti (ketoon või aldehüüd, amiin, isotsüaniid ja karboksüülhape) liituvad andes α-atsetüülamiinokarboksüülamiidi. Sidestusreaktsioon Liitumisreaktsioon Ühenõusüntees
Ugi reaktsioon

Ugi reaktsioon on mitmekomponentne orgaaniline reaktsioon, milles ketoon või aldehüüd, amiin, isotsüaniid ja karboksüülhape ühinevad, andes bisamiidi. See reaktsioon on saanud nime Kuressaares sündinud Saksa keemiku Ivar Karl Ugi järgi, kes avaldas selle 1959. aastal (Ugi, I; Meyr, R.; Fetzer, U.; Steinbrückner, C. (1959). "Versuche mit Isonitrilen". Angew. Chem. 71 (11): 386). Mitmekomponentne reaktsioon
Tartuff

Tartuff (algse nimekujuga tARTuFF) on alates aastast 2006 Tartus toimuv igasuvine armastusfilmide festival. 2019. aasta Tartuff toimus 12.–17. augustil tavapärases asukohas Tartu Raekoja platsil. Esimesel Tartuffil 2006. aastal linastusid 24 filmi ning Poola režissööri Krzysztof Kieślowski telesari "Dekaloog". Kokku toimus ligi 10 000 kinokülastust, samuti ühepäevane konverents kultuuritolerantsi teemal. Publiku lemmikuks valiti Pedro Almodóvari film "Volver". 2007. aastal jäi filmide ja külastuste arv samaks. Toimusid kahepäevane konverents "Religioonitolerants" ning igaõhtused kontserdid. Publikuauhinna võitis Hal Ashby film "Harold ja Maude". 2008. aastal oli filme endiselt 24, kuid külastuste arv tõusis 16 163-ni. Kuue päeva jooksul toimus loenguid, kontserte ja luuleõhtuid, samuti fotokonkurss "Tartu Armastus" ja mitmesuguseid eriüritusi. Publikuauhinna võitis festivalil esilinastunud Ain Mäeotsa debüütfilm "Taarka". 2009. aastal linastus 24 filmi, kinokülastusi oli 17 100. Kuue päeva vältel toimusid loenguid, kontserdid ja luuleõhtud, publikuauhinna võitis Jaapani režissööri Naoko Ogigami film "Prillid". 2010. aasta Tartuffil oli filme 22, kuid külastusi ligi kaks korda enam, 30 428. Toimusid vestlusringid, kontserdid ja kirjandusõhtud. Publikuahinna võitis Jerzy Sladkowski dokumentaalfilm "Paradiis". 2011. aasta festivalil linastus 27 filmi, külastusi oli 21 337. Toimusid töötoad, kontserdid ja ümarlauad, publikuauhinna võitis Lucy Walkeri "Prügimaa". 2012 | PÖFFi 7. armastusfilmide festival Tartus 2013 | PÖFFi 8. armastusfilmide festival Tartus 2014 | PÖFFi 9. armastusfilmide festival Tartus 2015 | PÖFFi 10. armastusfilmide festival Tartus 2016 | PÖFFi 11. armastusfilmide festival Tartus 2017 | PÖFFi 12. armastusfilmide festival Tartus 2018 | PÖFFi 13. armastusfilmide festival Tartus 2019. aasta 12.–17. augustil toimunud festivalil, mille kõrvalteemaks oli muusika, linastus 20 filmi. 2009 Tartu Kultuurikandja auhind (aasta kultuurisündmus) PÖFFi 14. armastusfilmide festival Tartus Tartu Raekoja plats "2019. aasta Tartuff". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. august 2019. Vaadatud 14. augustil 2019. "Festival" 2012. aasta Tartuffi kodulehel 2019. aasta Tartuff Triin Kand "Tartuff toob linnapilti muusikat ja kirjandust" Postimees, 27. juuli 2012 "Tänavune Tartuff üllatab tervet Tartut hõlmava kultuuriprogrammiga" ERR, 3. august 2012
Moldaavia NSV lipp

Moldaavia NSV lipp oli NSV Liidu haldusüksuse Moldaavia NSV lipp. Esimene, 1940. aastal moodustatud Moldaavia NSV lipp pärineb aastast 1941. Enne seda, 1924–1940 eksisteeris Dnestri idapoolsel, vasakkaldal Ukraina NSV-sse kuulunud Moldaavia ANSV. Aastatel 1941–1952 oli Moldaavia NSV lipuks punane kangas, mille vardapoolses ülanurgas olid ristatud kuldsed sirp ja vasar ning nende kohal poolkaares kuldsed tähed "РССМ". 31. jaanuar 1952 sai Moldaavia NSV endale uue lipu. See oli punane kangas, mille keskele oli lisatud roheline horisontaalne laid, vardapoolses ülanurgas olid aga ristatud kuldsed sirp ja vasar ning nende kohal punane kuldse äärisega viisnurkne täht. Roheline sümboliseeris viinamarjaistandusi, põlde, aedu ja metsi. Lipp oli kasutuses kuni 27. aprillini 1990. Sama lipp on kasutusel tunnustamata Transnistria Moldaavia Vabariigi riigilipuna. Moldaavia NSV vapp Moldova lipp
Desinfitseerimisaine

Desinfitseerimisaine ehk desinfektsiooniaine ehk desoaine on keemiline aine, mida kasutatakse haigustekitajate jm ebasoodsate mikroobide hävitamiseks (desinfitseerimiseks) ümbritsevas keskkonnas, tööstushoonetes ja muudel objektidel. Mõnikord kasutatakse terminit "desinfitseerimisvahend(id)", see hõlmab peale keemiliste ainete ka füüsikalisi vahendeid (nt kõrget temperatuuri ja bakteritsiidlampi). Desinfektsioonikamber Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 87
Herbert Nürnberg

Herbert Nürnberg (sündinud 16. juulil 1914 Kielis Schleswig-Holsteini liidumaal) on Saksamaa endine poksija. Nürnberg oli kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) kokku neljakordne Saksamaa meister aastatel 1937 ja 1940-1942. Ta sai kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) Saksamaa meistrivõistlustel 2. koha aastatel 1939, 1943 ja 1944. Nürnberg osales Euroopa eest kolm korda kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega. Ta võitis oma kohtumise 1937. aastal Chicagos ja Kansas Citys ning kaotas oma kohtumise 1938. aastal Chicagos. Nürnberg võitis kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937) ja 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939). Nürnberg poksis oktoobrist 1945 kuni aprillini 1951 elukutselisena ning osales üldse kokku 74 kohtumisel. Ta võitis neist 51 (neist 25 nokaudiga), kaotas 4 (neist 1 nokaudiga) ning viigistas 19 kohtumist. Saksamaa meistrivõistlused poksis 1920-1948. Tulemused inglise keeles 1937. aasta Euroopa – USA Kuldkinda-võistlus. Tulemused inglise keeles 1938. aasta Euroopa – USA Kuldkinda-võistlus. Tulemused inglise keeles 5. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1937. Tulemused inglise keeles 6. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1939. Tulemused inglise keeles Herbert Nürnberg veebisaidil BoxRec (inglise)
Laur Teär

Laur Teär (sündinud 15. septembril 1962) on eesti poplaulja. 2011 "Lootuste Linnutee" 2012 "Koos me suudame" Aasta meesartist, 2012[viide?] Aasta uustulnuk, 2012[viide?] http://www.dcc.ttu.ee/Bands/get.asp?ident=4935
Vambola Laanmäe

Vambola Laanmäe (aastani 1936 Vambola Laanberg; 26. juuni 1916 Kabala vald – 23. september 2005) oli eesti loomakasvatusteadlane. Ta alustas õpinguid Kabala algkoolis, 1938. aastal lõpetas ta Viljandi Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1939–1946 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis, lõpetades põllumajandusteaduskonna. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta ETKVL-i kooperatiivkoolis õpetajana. Aastatel 1947–1990 töötas ta Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudis, olles aastatel 1957–1988 instituudi Kehtna seakasvatuse kontrollkatsejaama ja 1961–1986 instituudi seakasvatusosakonna juhataja ning 1972–1986 ühtlasi Kehtna näidissovhoostehnikumi asedirektor. Aastatel 1986–1988 oli ta instituudi konsultant-vanemteadur. Ta on edendanud sigade tõuaretust ja seakasvatust, tema algatusel asutati Kehtnasse seakasvatusalane uurimiskeskus. Ta on selgitanud 12 seatõu nuuma- ja lihaomadusi, tegelenud eriti Eesti peekonsea ja suure valge sea täiustamisega. Ta on uurinud seatõugudevahelist ristamist, sigade söötmist, seasöötade pärmistamist, emiste tootlikkuse suurendamist, seafarmitööde mehhaniseerimist jpm. 1964 Eesti NSV teeneline teadlane 1965 Eesti NSV riiklik preemia 1975 NSV Liidu riiklik preemia Heiki Raudla. Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani. Viljandi muuseum 2012 EE 14. köide lk. 218
Ameerika Ühendriikide naiste jalgpallikoondis

Ameerika Ühendriikide naiste jalgpallikoondis on Ameerika Ühendriikide esindusnaiskond jalgpallis. 1991. aastal võitis USA koondis esimesed naiste jalgpalli maailmameistrivõistlused. Veel üks võit tuli 1999. aasta MM-il. Ameerika Ühendriikide koondis on neljakordne olümpiavõitja (1996., 2004., 2008. ja 2012. aastal). 2015. aastal tuldi neljandat korda maailmameistriks. Hope Solo - Mia Hamm - Abby Wambach - Megan Rapinoe - Alex Morgan - Carli Lloyd ...
Konecranes

Konecranes Oyj (kuni 2006. aasta märtsini KCI Konecranes) on Soome firma, mis toodab ja hooldab kraanasid. Firma oli osa KONEst, kuid firmad lahutati ümberkorralduste käigus 1994. aastal. Firma peakorter asub Hyvinkääl. "Taloudellinen katsaus 2020" (PDF) (soome keeles). Konecranes Oyj. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22.01.2022. Vaadatud 9.3.2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Wolfgang Behrendt

Wolfgang Behrendt (sündinud 14. juunil 1936 Berliinis) on Saksamaa ühendvõistkonna ja Ida-Saksamaa endine poksija. Behrendt oli kokku kolmekordne Ida-Saksamaa meister: kukk-kaalus (kuni 54 kg) aastatel 1955 ja 1957 ning sulgkaalus (kuni 57 kg) 1960. aastal. Behrendt võitis Saksamaa ühendvõistkonna koosseisus kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali. Ta oli esimene ja ainuke Saksamaa ühendvõistkonna poksija, kes on tulnud olümpiavõitjaks (mõnes arvestuses nimetatakse teda esimeseks Ida-Saksamaa poksijaks, kes on tulnud olümpiavõitjaks, ehkki ta võistles Saksamaa ühendvõistkonna koosseisus). Behrendt sai Ida-Saksamaa eest võisteldes kukk-kaalus (kuni 54 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Mircea Dobrescule (Rumeenia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Peter Goschkale (Lääne-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Wolfgang Behrendti poeg Mario on samuti tuntud Ida-Saksamaa poksija. Ida-Saksamaa meistrivõistlused poksis 1949-1989. Tulemused inglise keeles 16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles 11. Euroopa meistrivõistlused poksis. Lääne-Berliin 1955. Tulemused inglise keeles 13. Euroopa meistrivõistlused poksis. Luzern 1959. Tulemused inglise keeles Wolfgang Behrendt veebisaidil Olympedia (inglise)
Koola

Koola ehk koolapähklipuu (Cola) on taimeperekond kassinaeriliste sugukonnast. Koolapähklipuu perekonda kuuluvate liikide seemneid kutsutakse koolapähkliteks.
Aidamees

Aidamees oli mõisas aidas oleva vara hoidja ja järelevaataja. Ta jälgis, et kõigil töölistel oleksid vajalikud tööriistad olemas ja et need saaksid päeva lõpus samas korras tagastatud. Jälgis ka moonakatele määratud päevamoona, et kõik saaksid ühepalju ja saaksid õiged isikud. Pidas arvet, kui palju moona aidas on ja kes kui palju mõisale võlgu on. Võttis vastu mõisale makstavat vilja ja muud koormist.
Kondotjeer

Kondotjeer (itaalia keeles condottiere) oli 14. sajandi keskpaiga kuni 16. sajandi Itaalias palgasõdurite väeosa juht. Nimetus tuleneb itaaliakeelsest sõnast condotta 'leping', mille alusel kondotjeerid asusid oma linna või isanda teenistusse. Esimesed Itaalia palgasõdurite armeed olid kokku pandud välismaalastest. Üks kõige varasemaid (1303) koosnes lõunas dünastiatevahelistes sõdades võidelnud katalaanidest. 14. sajandi lõpuks asusid paljud itaallased ise palgaarmeedes teenima ning peagi hakkasid kondotjeerid saavutama arvestatavat võimu. Kõige kaugemale jõudis kondotjeeridest Francesco I Sforza, kes sai 1450. aastal võimule Milanos. Ruggiero da Flor (1268–1305) Malatesta da Verruchio (1212–1312) Castruccio Castracane (1281–1328) Walter de Brienne Cangrande della Scala (1291–1329) Lodrisio Visconti (umbes 1280–1364) Luchino dal Verme (1320–1372) John Hawkwood ehk Giovanni Acuto (1320–1394) Facino Cane de Casale (1360–1412) Andrea Fortebracci ehk Braccio da Montone (1368–1384) Alberico da Barbiano (1349–1409) Jacopo dal Verme (1350–1409) Muzio Attendolo Sforza (1369–1424) Giovanni Vitelleschi (surn. 1440) Niccolò Piccinino (1380–1444) Francesco Bussone da Carmagnola (1390–1432) Francesco I Sforza (1401–1466) Sigismondo Malatesta (1417–1468) Bartolomeo Colleoni (1400–1475) Federico II da Montefeltro (1422–1482) Cesare Borgia (1475–1507) Niccolò di Pitigliano (1442–1510) Bartolomeo d'Alviano (1455–1515) Gian Giacomo Trivulzio (1441–1518) Francesco Maria I della Rovere (1490–1538) Giovanni dalle Bande Nere (1498–1526) Ferrante Gonzaga (1507–1557)
Kärneri tuuleveski

Kärneri tuuleveski on maakividest veski, mis asub Tartumaal Peipsiääre vallas Rupsi küla territooriumil. Tuuleveski ehitati 1801. aastal Kopli talu peremehe Friedrich Kärneri soovil. Algselt oli hoonel neli korrust. Teise maailmasõja ajal sai veski Nõukogude tankilt tabamuse, kuid ei saanud väga palju kannatada. Nõukogude okupatsiooni ajal, kui piirkonnas tegutses kolhoos Koit, võeti hoonel kaks korrust maha ja kasutati seda silohoidlana. Alatskivi sovhoosi tegutsemisajal hoiustati seal lahtist tsementi. Praegu on veskihoone Kopli talu omandis.
Emanuele Abate

Emanuele Abate (sündinud 8. juulil 1985 Genovas) on Itaalia tõkkejooksja. Ta on kolmekordne Itaalia meister ja Itaalia rekordi omanik 110 m tõkkejooksus (13,28). Emanuele Abate Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Kurt Hornfischer

Kurt Hornfischer (1. jaanuar 1910 Gera – 18. jaanuar 1958 Nürnberg) oli saksa maadleja. Ta võitis Berliini olümpiamängudel pronksmedali, kaotades Kristjan Palusalule.
Edgar Basel

Edgar Basel (1. november 1930 Mannheim – 7. september 1977) oli Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa poksija. Basel oli kokku viiekordne Lääne-Saksamaa meister kärbeskaalus (kuni 51 kg) aastatel 1951–1952 ja 1954–1956. Basel sai Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Nathan Brooksile (USA). Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Basel võitis Lääne-Saksamaa eest võisteldes kärbeskaalus (kuni 51 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Henryk Kukierile (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Basel poksis juunist 1957 kuni novembrini 1961 elukutselisena ning pidas kokku 41 kohtumist. Ta võitis neist 22 (neist 3 nokaudiga), kaotas 15 (neist 7 nokaudiga) ja viigistas 4 kohtumist. Lääne-Saksamaa meistrivõistlused poksis 1949–1989. Tulemused inglise keeles 15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles 16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles 11. Euroopa meistrivõistlused poksis. Lääne-Berliin 1955. Tulemused inglise keeles "10. Euroopa meistrivõistlused poksis. Varssavi 1953. Tulemused inglise keeles" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 7. augustil 2012. Edgar Basel veebisaidil Olympedia (inglise) Edgar Basel veebisaidil BoxRec (inglise)
Ljukman Adams

Ljukman Adams (vene Люкман Адамс, sündinud 24. septembril 1988 Peterburis) on Venemaa kergejõustiklane (kolmikhüppaja). 2007. aastal tuli ta juuniorite Euroopa meistriks tulemusega 16,50. 2012. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel İstanbulis võitis ta pronksmedali tulemusega 17,36. 2014 tuli ta sisemaailmameistriks. 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis ta hõbemedali tulemusega 17,09. Adamsi isiklik rekord on 17.53 m, mille ta hüppas Sotšis 27. mail 2012. Ljukman Adams on 194 cm pikk ja kaalub 87 kg. Tema ema on venelanna ja isa nigeerlane. Ljukman Adams Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)