laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kikevere kalmistu

Kikevere kalmistu on kalmistu Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Jalametsa külas Järva vallas Järva maakonnas. Õigeusu kogudus asutati Kikeveres 1850. aastal. Alles 1889. aastal hakati teenistusi pidama, kui Laimetsa mõisast üüritud maja kohandati kirikuks. Tõenäoliselt asutati kalmistu umbes samal ajal, sest nii Põltsamaa kui ka Pilistvere õigeusu kalmistu asus kaugel. Kalmistuala kuulus sellal Lõimetsa külla Adavere vallas Põltsamaa kihelkonnas. 1931. aasta maadevahetusega läks see ala Imavere valla alla. Kalmistu paikneb õigeusu kirikust linnulennult umbes 400 m idas, kuid teid pidi on nende vahemaa oluliselt pikem. Kalmistu algne suurus oli tõenäoliselt 1 Riia vakamaa (umbes 0,37 ha), praeguse kalmistukrundi suurus on umbes 1,44 ha. Praegu (detsembris 2014) on kalmistu väheses kasutuses, kuid üldiselt hästi hooldatud. Vladimir Berens. "Историко-статистическое описание церквей и приходов Северо-Западных епархий. Часть 2, Эстонская епархия". Tallinn 1974. Käsikiri TLÜAR Baltica kogus, Msc K1-593/I,II. Lk 143 Riigi Teataja 1930, nr 77. Lk 853–854 Pärandkultuuri objekt: "Kikevere kalmistu" (234:HAT:001) Eesti looduse infosüsteemis Marika Rajamäe. Kalmistu rahu rikkusid ristilõhkujad. Järva Teataja, 5. mai 2007 Egert Puhm. Liiga palju unustatud kalmistuid. Ikka veel… Maaleht, 26. juuli 2013
Johannes Pürn

Johannes Pürn (10. november 1895 Väätsa vald, Türi kihelkond – 10. jaanuar 1942 Kirovi oblast, Venemaa) oli Eesti kergejõustiklane ja spordikohtunik. Ta võitis Eesti meistrivõistlustel 1920 kuulitõukes ja 1920–1921 kettaheites pronksi. Ta oli Poliitilise Politsei ametnik 1925~1940. Arreteeritud NKVD poolt 13. juunil 1941. Surmaotsus, lasti maha. 1940 – Kotkaristi kuldrist. Sporditegelane Tarvi Pürn on tema lapselapselaps. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) "okupatsioon.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. jaanuar 2015. Vaadatud 16. mail 2015. Biograafia ESBL-is
Alfred Puusaag

Alfred August Johannes Puusaag (12. jaanuar 1897 Tähtvere vald, Tartumaa – 25. jaanuar 1951 Tartu) oli Eesti tõstja. Ta võitis 1922. aastal maailmameistrivõistlustel keskkaalus (75 kg) tulemusega 400 (67,5 + 67,5 + 80 + 80 + 105) pronksi. 1921–1922 ja 1924 oli ta Eesti meister tõstmises. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
August Pikker

August Aleksander Pikker (4. veebruar 1889 Vorbuse, Tartumaa – 10. märts 1976 San Francisco, USA) oli Eesti maadleja. Maadlusega hakkas ta tegelema Tartu Tervises, hiljem kuulus Taara liikmeskonda. Aastal 1910 oli ta Liivimaa esimaadleja ja tuli 1913 raskekaalus Baltimaade meistriks. Aastani 1918 võistles ta maadluses elukutselisena, kasutades nime Scharle von Ericon või Scharle von Ericoni. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Edgar Aleksander Reisberg

Edgar Aleksander Reisberg (1. mai 1892 Keila – 21. märts 1942 Irkutsk, Venemaa) oli Eesti sporditegelane ja kohtunik. Võttis osa Vabadussõjast. 1926–1940 oli ta võimlemisseltsi Sport juhatuses ja 1933–1936 EOKi liige. 1936–1940 oli ta Kohtukoja liige. Ta oli Akadeemilise Õigusteadlaste Seltsi liige. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Hans Nieuwenhuis

Hans Nieuwenhuis on Hollandi ooperilavastaja ja õppejõud. Lavastajadebüüdi tegi ta Hollandi ooperiteatris 1978. aastal. Aastatel 1977–1984 oli ta seal residentlavastaja ametis. Aastatel 1992–2011 juhtis ta ooperilauljate täiendusstuudiot Opera Studio Nederland Amsterdamis, kus eesti lauljatest on õppinud Aile Asszonyi ja Ivo Posti. 28. aprillil 2012 andis Madalmaade kuninganna Beatrix Hans Nieuwenhuisile Orange-Nassau rüütli tiitli tema pikaajalise töö eest ooperiteatris. Koduleht Koduleht – Columbia Artists Management
Ernst Rull

Ernst-Eduard Rull (18. november 1894 Puhja vald, Tartumaa – 16. september 1986 Tallinn) oli Eesti laskur. Aastatel 1931–1939 kuulus ta Eesti ja 1945–1950 Eesti NSV laskekoondisse. Aastatel 1919–1936 oli ta Järvamaal Vajangu raudteejaamas jaamaülema abi ja hiljem jaamaülem. 1936–1948 oli ta Tallinnas Järve jaamaülem. 1948–1949 oli ta Armee Abistamise Vabatahtliku Ühingu (AAVÜ) Vabariikliku Laskurklubi vaneminspektor. Aastast 2008 korraldatakse Elva laskespordibaasis temanimelist mälestusvõistlust (Ernst Rulli mälestusvõistlus). 1929 – Kaitseliidu ja Kaitseväe laskematši auhinnakett 1935 – Tallinna Spordipressi Klubi kuldmedal Eesti parimate spordisaavutuse eest 1935 – Kaitseliidu sõrmus heade lasketulemuste eest Kaitseliidu Valgeristi III klassi teenetemärk Läti Kaitseliidu teenetemedal 1938 – kuldtaskukell riigihoidjalt Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Ma kõnnin Moskva tänavail

"Ma kõnnin Moskva tänavail" on 1963. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. Siberis ehitusmonteerijana töötav Volodja Jermakov sõidab puhkusele Valgevenesse ja peatub läbisõidul Moskvas. Ajakirjas Junost on avaldatud Volodja jutustus ja kirjanik Voronov tahaks temaga rääkida. Metroos saab Volodja tuttavaks Koljaga, kes on noor metrooehitaja. Tänaval kisub koer Volodja püksisääre lõhki. Nad lähevad Kolja koju, et püksisäär kinni õmmelda. Kolja juurde tuleb ta sõber Saša, kes kutsub teda sõjakomissariaati kaasa. Saša kavatseb Svetkaga abielluda ning paluda seetõttu kuu aega ajapikendust. Saša saabki ajapikenduse ning nad lähevad Koljaga GUM-i, kus kohtuvad taas Volodjaga. Nad lähevad pruudile kingituseks heliplaati ostma. Heliplaatide osakonnas saab Volodja tuttavaks noore müüjanna Aljonaga, keda Kolja tunneb. Kolja tuleb Volodjaga kaasa kirjanik Voronovi juurde. Leiab aset koomiline intsident – põrandapoonija tutvustab ennast kirjanik Voronovina ja annab Volodja jutustusele hävitava hinnangu. Voronov vaatab seda eemalt muiates pealt. Tegelikult on Voronovil plaanis koostada Siberi noorte autorite proosa kogumik ning ta ootab ka Volodjalt kaastööd. Saša läheb telefonis vesteldes oma pruudi Svetkaga tülli. Saša läheb sõjakomissariaati ja loobub ajapikendusest. Volodja ja Kolja lähevad Aljonaga kohtuma. Leiab aset vahejuhtum – Kolja demonstreerib juhusliku mööduja peal hüpnoosi. Tekib skandaal ja nad sattuvad miilitsasse, kuid kõik lõpeb siiski hästi. Kolja veenab Sašat pulmi mitte ära jätma. Lõpuks õnnestubki Saša ja Svetka lepitada. Õhtul jätavad Volodja, Kolja ja Aljona metroojaamas hüvasti. Kolja läheb tööle öisesse vahetusse ja laulab laulu "Ma kõnnin Moskva tänavail". Aleksei Loktev – Volodja Jermakov Nikita Mihhalkov – Kolja Galina Polskihh – Aljona Jevgeni Steblov – Aleksandr Šatalov (Saša) I. Titova – Svetka, Saša pruut Irina Mirošnitšenko – Katja, Kolja õde Ljubov Sokolova – Kolja ema Arkadi Smirnov – Voronov, kirjanik Jekaterina Melnikova – Kolja vanaema Vladimir Bassov – põrandapoonija Rolan Bõkov – "hüpnotiseeritud" mööduja Valentina Ananjina – jäätisemüüja Veronika Vassiljeva – teadustaja joonistuste konkursil Irina Skobtseva – Nadja, daam vihmavarjuga Maria Vinogradova – koeraomanik Gennadi Jalovitš – ekskursioonijuht Alevtina Rumjantseva – korrapidaja metroos Vladimir Šurupov – Viktor, Kolja onupoeg Danuta Stoljarskaja – Anja, Kolja vennanaine Boriss Balakin – taksojuht Boriss Bitjukov – Aljona isa Pjotr Dolžanov – möödakäija Lev Durov – militsionäär Arina Aleinikova – tüdruk lennujaamas Igor Bogoljubov – sõjakomissar Inna Tšurikova – tüdruk joonistuste konkursil Uno Masaaki – jaapanlane Georgi Danelia – kingapuhastaja
Aleksander Reinvald

Aleksander Reinvald (5. detsember 1889 Kohila vald, Harjumaa – 25. september 1948 Tallinn) oli Eesti laskur. Aastatel 1933–1938 kuulus Eesti laskekoondisse. 1922–1940 töötas ta Narva 1. jalaväerügemendis. Auastmelt oli veltveebel. 1922 – Vabadussõja mälestusmedal 1938 – Kotkaristi teenetemärgi kuldrist 1938 – hõbetaskukell riigihoidjalt Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Julius Reinans

Julius Reinans (19. oktoober 1891 Tallinn – 30. jaanuar 1973 Tallinn) oli Eesti jalgpallur ja sporditegelane. Ta oli 6. juunil 1909 toimunud Eesti esimese ametliku jalgpallivõistluse korraldaja. Ta oli 1916. aastal moodustatud Tallinna Jalgpalliliiga asutaja ja sekretär. Ta oli 1921. aastal moodustatud Tallinna Jalgpalli Klubi asutaja ja aastani 1940 selle aseesimees ja juhatuse liige. Aastal 1959 oli ta Tallinna Jalgpallisektsiooni esimees. Ta tegi kaastööd 1970. aastal ilmunud raamatu "Jalgpall" jaoks. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Ergo Rannaste

Ergo Rannaste (aastani 1934 Ernst Eduard Voldemar Rosenbladt; 9. veebruar (vkj)/ 21. veebruar 1892 Tartu – 21. aprill 1945 Tartu) oli eesti spordipedagoog. Sportimist alustas ta 1905. aastal ning treeningud ja võistlused tegi kaasa Tartu spordiseltside Dorpater Turnvereini ja Abergi liikmena. Ta oli mitme spordiorganisatsiooni asutajaid, nt Taara, Akadeemilise Tenniseklubi, Tartu Võimlemisõpetajate Seltsi ja Tartumaa Spordiliidu. Ta kuulus EKRAVE Liidu ja Kehakultuuri Sihtkapitali Valitsuse juhatusse. Ta koostas "Sõjaväelise kehalise kasvatuse eeskirjad 1926/27". Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Astley Cooper

Sir Astley Paston Cooper (23. august 1768 Brooke, Norfolk – 12. veebruar 1841 London) oli Inglise kirurg ja anatoom. 1820. aastal eemaldas Cooper kuninga George IV peanahalt valutava tuumori: põletikulise glandula sebacea tsüsti (inglise infected sebaceous cyst). Ta oli kuninga George IV, kuninga William IV ja kuninganna Victoria 'ihukirurg' (inglise sergeant Surgeon). 1802 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks Cooperi viis õde ja üks vend surid tuberkuloosi. 1828 abiellus Cooper Catherine Jonesiga. The Anatomy and Surgical Treatment of Abdominal Hernia (1804–1807); "A Treatise On Dislocations, and Fractures of the Joints (1822); The lectures of sir Astley Cooper, bart ... on the principles and practice of surgery, with additional notes and cases, 1. köide (1824) The lectures of sir Astley Cooper, bart ... on the principles and practice of surgery, with additional notes and cases, 2. köide (1825) Illustrations of Diseases of the Breast (1829); Anatomy of the Thymus Gland (1832); "On the anatomy of the breast" (1840) "Observations on the structure and diseases of the testis" (1845). Rikki Singal,Rajinder Pal Singal, Amit Mittal, Sudeep Sangwan, ja Nidhi Gupta, Sir Astley Paston Cooper History, English Surgeon and Anatomist, Indian J Surg. Jan 2011; 73(1): 82–84., 4. detsember 2010., doi: 10.1007/s12262-010-0177-2, PMCID: PMC3077177 Roger Jones, Thomas Wakley, Astley Cooper and the death of George IV, J R Soc Med. juuli 2007; 100(7): 314–320., doi: 10.1258/jrsm.100.7.314, PMCID: PMC1905875 Sir Astley Cooper, "On the anatomy of the breast", 1840, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 28.12.2014.a.)(inglise keeles) Sir Astley Cooper, "The Anatomy and Surgical Treatment of Abdominal Hernia", 1844, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 28.12.2014.a.)(inglise keeles) Sir Astley Cooper, The Lancet, The Lancet London: A Journal of British and Foreign Medicine ... "The Anatomy of the Thymus Gland", 2. köide, lk 342 - 345, 1834, veebiversioon (vaadatud 03.12.2014.a.)(inglise keeles) Sir Astley Paston Cooper, 1st baronet, veebiversioon (vaadatud 03.12.2014.a.)(inglise keeles) Rikki Singal,Rajinder Pal Singal, Amit Mittal, Sudeep Sangwan, ja Nidhi Gupta, Sir Astley Paston Cooper History, English Surgeon and Anatomist, Indian J Surg. Jan 2011; 73(1): 82–84., 4. detsember 2010., doi: 10.1007/s12262-010-0177-2, PMCID: PMC3077177, veebiversioon (vaadatud 03.12.2014.a.)(inglise keeles)
Määramata avaldis

Määramata avaldis ehk määramatus on avaldis matemaatikas, mille abil esitatud funktsiooni, jada piirväärtuse arvutamisel pole vahetult rakendatavad piirväärtuse põhiomadused. Määramata avaldise põhitüüpe tähistatakse järgmiste sümbolitega: 0 0 , 0 ⋅ ∞ , ∞ − ∞ , ∞ ∞ , 0 0 , ∞ 0 , 1 ∞ {\displaystyle {\frac {0}{0}},\quad 0\cdot \infty ,\quad \infty -\infty ,\quad {\frac {\infty }{\infty }},\quad 0^{0},\quad \infty ^{0},\quad 1^{\infty }} Kaasik, Ü. (1992). Matemaatikaleksikon. Tallinn. [1] ingliskeelne matemaatikaportaal Mathworld.
Frangimaa ringkond

Frangimaa ringkond (saksa Fränkischer Reichskreis) oli 1500. aastal loodud ringkond Saksa-Rooma riigi keskosas. See hõlmas endise Frangimaa hõimuhertsogkonna idaosa – laias laastus tänapäevase Baieri Ülem-, Kesk- ja Alam-Frangimaa ringkonnad (Regierungsbezirke) – samas läänepoolne Reini Frangimaa kuulus Ülem-Reini ringkonda. Tiitlit "Frangimaa hertsog" nõudsid Würzburgi piiskopid. Ringkond koosnes järgmistest riikidest:
Kaljo Raag

Kaljo Raag (eesnimi ka Kalju, Feliks-Kaljo või Felix; 3. juuni 1892 Kirumpää, Võrumaa – 10. aprill 1967 Tallinn) oli Eesti tõstja, näitleja ja laulja. 1922–1924 kuulus ta Eesti tõstekoondisse. 1922. aasta maailmameistrivõistlustel Tallinnas võitis ta pronksmedali. Ta osales 1924. aastal Pariisi olümpiamängudel, kus raskekaalus (üle 82,5 kg) sai 7. koha tulemusega 490 (80 + 92,5 + 90 + 97,5 + 130). Ta oli Valga teatris näitleja ning 1919–1922 ja 1928–1933 Estonia teatri koorilaulja ja solist. 1924 – "Tseka komissar Mirostsenko" (Karl Raudsepp) 1925 – "Õnnelik korterikriisi lahendus" (Heakorra walwaja, Politseinik) Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is Kaljo Raag veebisaidil Olympedia (inglise) Kaljo Raag filmide andmekogus Omaaegsed tõstespordikuulsused (vasakult) Kalju Raag, Rudolf Tihane ja Ain Schmid-Sillak Eesti NSV meistrivõistlustel tõstmises. Foto: Gunnar Vaidla, 1961. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu
Samo Suurmets

Samo Suurmets (eesnimi ka Samuel; 29. november 1874 Kauksi küla, Mooste vald, Põlva kihelkond, Võrumaa – 1932 Staraja Russa, Vene NFSV) oli Eesti autosportlane. Aastal 1909 võitis ta Opeliga Peterburi–Riia–Peterburi võidusõidu. Ta oli Peterburi Autoklubi liige alates selle loomisest 1902. Biograafia ESBL-is (vaadatud 6. september 2020) Biograafia ESBL-is
Haavalumik

Haavalumik (Limenitis populi) on koerlibliklaste sugukonda kuuluv liblikas. Tiibade ülakülg on valdavalt must valgete laikudega. Tagatiival on lai valge vööt. Alakülg on oranž valgete vöötide ja laikudega. Tiibade siruulatus on 60-85 mm. Lennuaeg kestab juuni keskelt juuli keskpaigani. Röövikud toituvad haaval. Talvituvad röövikuna. Erki Õunap, Urmas Tartes. Eesti päevaliblikad, lk 213 Haavalumik andmebaasis eElurikkus
Fanipal

Fanipal on linn Valgevenes Minski oblastis Dziaržynski rajooni territooriumil. Linna läbib Moskva-Varssavi raudtee Minski ja Baranavičy vaheline raudteelõik. Linn asub Minskist 24 km edelas. Haridust annavad gümnaasium, keskkool ja muusikakool. Linnas on ka raamatukogu. 60% linna tööealisest elanikkonnast käib tööl Minskis. Linnas on linnuvabrik ja keemiatööstus, seal valmistatakse raudbetoonist silladetaile. Asulat mainiti esimest korda aastal 1856. Aastal 1870 hakkasid seal peatuma rongid. Aastal 1871 muudeti senine teivasjaam tõeliseks raudteejaamaks. Algul kandis jaam Minski kuberneri V. Tokarevi järgi Tokarevskaja nime, kuid aastal 1876 nimetati jaam Fanipaliks. Jaama järgi sai uue nime ka asula, mis oli seni kandnud nime Čečyn. Aastal 1965 rajati Fanipali sealne esimene tehas, mis valmistab ainsana Valgevenes raudbetoonist silladetaile. Alev sai Fanipalist aastal 1984, linn aga aastal 1999. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Fanipal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna infoportaal Fanipal
Egon Saaristu

Egon Saaristu (aastani 1935 Steinberg; 17. jaanuar 1894 Tallinn – 24. veebruar 1968 Stockholm) oli Eesti kergejõustiklane. Aastal 1911 võitis ta Kalevi korraldatud Tallinna "I olympia mängudel" 5000 m jooksu. Ta oli 1913. aastal Riia Amateuri Tallinna osakonna asutajaid. Ta oli Valter Saaristu vanaisa. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Ernst Selge

Ernst Selge (24. jaanuar 1895 Tallinn – 10. oktoober 1981 Tallinn) oli Eesti sporditegelane. Ta lõpetas 1910. aastal Tallinna 2. linnakooli ja 1917. aastal Tallinna linna poeglaste kaubanduskooli. Ta oli 1920 Kalevi raskejõustikuosakonna, 1925 Eesti Atleetklubi ja 1958 Tallinna Spordiveteranide Koondise asutajaid. Aastast 1920 oli ta Aerutajate Klubi juhatuse liige ja esimees. Ta oli Tallinna reaalkooli juurde Georg Lurichi bareljeefi püstitajaid. Ernst Selge oli aktiivne ka poliitikas, ta oli Eesti Tööliste Partei liider ja ETP Keskkomitee liige ning 1927. aastal valiti ta Tallinna linnavolinikuks, Eesti Tööliste Partei kandidaatide nimekirjast. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Valdur Ohmann, EKP hädas provokaatoritega ja õpib tundma oma vaenlast, Tuna 1 / 2019, lk 86–94 Tallinna linnavolikogu liikmete nimekiri., Riigi Teataja, nr. 14, 14 veebruar 1927 Biograafia ESBL-is
Rudolf Tihane

Rudolf Tihane (2. detsember 1892 Palupõhja küla, Puhja kihelkond – 30. märts 1977 Tallinn) oli Eesti tõstja. Ta õppis aiandust ja seejärel Tartu ametikoolis telegrafistiks. Tõstespordiga hakkas ta tegelema Tartu Abergis. Ta võitis 1922. aasta maailmameistrivõistlustel poolraskekaalus viievõistluses (397,5) pronksi. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Richard-Aleksander Tisvelt

Richard-Aleksander Tisvelt (ka Tiswelt; 20. november 1882 Tallinn – jäi I maailmasõjas kadunuks) oli Eesti ujuja. Aastal 1899 läks ta tööd otsima Peterburi ja seal alustas ta sportimist Peterburi Eesti Jõumeeste Ühisuses, hiljem sportis Peterburi Kalevis. 1912 võitis Kotkas Euroopa paremikku 50 m-s 29,5-ga. 1908–1914 kajastati teda palju kordi ajalehtedes, kus teda saavutuste pärast võrreldi teda maadlejate Lurichi ja Abergiga ning sõudja Kuusikuga. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Stańkava

Stańkava (transkribeerituna Stankava; poola keeles Stańków pod Mińskiem, vana nimetus Stańkaŭ (Станькаў)) on küla (endine alev) Valgevenes Minski oblasti Dziaržynski rajoonis, Stańkava külanõukogu halduskeskus. Asub Rapusa jõe kaldal. Külas on keskkool ja internaatkool, seal asuvad ka kino ja raamatukogu (asub endises mõisapaviljonis). Vaatamisväärsusteks on XIX sajandil rajatud mõisakompleks ja samuti XIX sajandil ehitatud õigeusu kirik. Küla ümbruses paiknevad Stalini liini Minski kindlustatud rajooni tugipunktid. Stańkavat mainitakse esimest korda aastal 1407, toona oli see Dorohostajskite valdus. Hiljem läks küla Radziwillide valdusse, aga aastast 1772 kuulus see Czapskitele. Seoses administratiivse reformiga hakkas Stańkava kuuluma Minski vojevoodkonda ja Minski maakonda. Aastal 1558 oli Stańkava kolmekümne majaga alev, seal asusid nii õigeusu kui ka katoliku kirikud, alevis asus ka turuplats. Poola jagamisel hakkas Stańkava aastal 1793 Venemaa Keisririigi koosseisu kuuluma. Alev asus toona Minski kubermangus. Aastal 1815 rajati alevisse viinavabrik, aga aastal 1858 valmis praegune õigeusu kirik. Sajandi teisel poolel ehitas mõisa toonane omanik Emeryk Hutten-Czapski välja sealse mõisakompleksi, ühtlasi rajas ta sinna ka oma kollektsiooni jaoks muuseumi. Aastast 1919 oli alev Valgevene NSV koosseisus. Aastal 1924 sai Stańkavast külanõukogu keskus, ühtlasi muudeti alev külaks. Stańkava mõisa lehtla Õigeusu kirik Mõisa peahoone Mõisa väravad Stańkava raamatukogu Emeryk Hutten-Czapski – Poola numismaatik ja ajalooliste esemete kollektsionäär Marat Kaziej – Valgevene partisan "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuni 2015. Vaadatud 29. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Stańkava – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Küla koduleht (vene keeles) Stańkava mõis (vene keeles) Stańkava
Liivakella sanatoorium

"Liivakella sanatoorium" ("Sanatorium pod Klepsydrą") on Bruno Schulzi jutustuste kogumik. Selle avaldas 1937. aastal kirjastus Rój. Nimijutustuse ja jutustuse "Kevad" ("Wiosna") järgi on tehtud poola mängufilm "Liivakella sanatoorium". Eesti keeles ilmus "Liivakella sanatoorium" 2019. aastal Hendrik Lindepuu tõlkes.
Aleksander Engelbert Vilder

Aleksander Engelbert Vilder (20. juuli 1899 Volossovo, Peterburi kubermang – jäi kadunuks 1945) oli Eesti laskur. Ta tuli 1933. aastal Eesti esimestel meistrivõistlustel 2 korda Eesti rekordiga meistriks (väikepüssist 3 × 40 lasku ja püstiasendis laskmises). 1935–1940 töötas ta Tallinnas Raudteede Peavalitsuses. Ta jäi II maailmasõja ajal, 1945. aastal teadmata kadunuks. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Mart Valge

Mart Valge (14. aprill 1881 Tarvastu vald, Viljandimaa – 9. aprill 1967 Tartu) oli Eesti sporditegelane. Ta oli 1900. aastal Peterburi Jõukarastuse Seltsi Kalev asutajaid. Aastal 1902 moodustas ta Uue-Suislepa mõisas raskejõustikuringi. Koos Tõnu Võimulaga asutas ta spordiseltsi Wõimula. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Gustav Võntso

Gustav Võntso (9. juuni 1880 Tallinn – 16. juuni 1970 Tallinn) oli Eesti sporditegelane. Ta lõpetas Tallinnas Leysti rahvakooli. Aastal 1913 korraldas ta koos Artur Kukega Paldiski–Tallinna maratonijooksu. 1940 – Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Aleksander Tammann

Aleksander Tammann (14. juuni 1895 Tallinn – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti tennisist ja treener. Aleksander Tammann lõpetas 1913. aastal Tallinnas gümnaasiumi ja 1917. aastal Venemaal sõjakooli. 1917. aasta 4. oktoobril valiti Pärnu linnavolinik Aleksander Tammann, kohaliku Ajutise valitsuse korralduste alusel moodustatud Pärnu maakonna miilitsaülem miilitsaülemaks. Ta tuli 1923 tennises üksikmängus ning 1922, 1924 ja 1925 meespaarismängus Eesti meistriks. Pärast Vabadussõda töötas ta Tallinna Lawn-Tennise ja Hockey Klubis treenerina. Aastal 1944 läks ta Saksamaale. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Dmitri Tšutšelov

Dmitri Tšutšelov (5. oktoober 1899 Tallinn – 6. mai 1985 Tallinn) oli Eesti jääpurjetaja. Ta oli koos vend Andreiga 1947. aastal monotüüp XV klassis Nõukogude Liidu esivõistluste võitjaid. 1954. aastal tuli ta 12 m² vabaklassis Eesti meistriks. Tema poeg oli purjetaja Aleksander Tšutšelov. Vend Nikolai Tšutšelov oli purjetaja, jääpurjetaja, kiiruisutaja ja jalgrattur, vend Andrei Tšutšelov oli jääpurjetaja ja purjetaja. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) Biograafia ESBL-is
Artur Lobjakas

Artur Lobjakas (ka Arthur; 12. september 1898 – 17. jaanuar 1983) oli Eesti sporditegelane. Aastal 1920 sai ta Vabadusristi II liigi 3. järgu. Kergejõustiklane ja sporditegelane Tiit Lobjakas on tema poeg. Biograafia ESBL-is (vaadatud 25.12.2014) https://web.archive.org/web/20141228180942/http://www.president.ee/et/vabariik/teenetemargid/kavaler/15242/artur-lobjakas (vaadatud 28.12.2014) Biograafia ESBL-is
Dziaržynski rajoon

Dziaržynski rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1152 km². 2009. aasta seisuga elas seal 61 252 inimest. Rajoon moodustati 1924. aastal, tänapäevast nime kannab aga aastast 1934. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Baravoje, Dabryniova, Dziamidavičy, Dziaržynski, Fanipali, Nieharełaje, Putčyna, Rubiłki, Stańkava ja Vołma külanõukogu. Halduskeskus on Dziaržynski linn. Teised tähtsamad asulad on Fanipali linn, Nieharełaje agrolinnake ja Stańkava küla. Vołma‎ Žuravinka Dziaržynskaja mägi Rajooni tähtsaim jõgi on Vusa. Dziaržynski rajoon asub suuremalt osalt Minski kõrgustikul, lõunaosa aga Stoŭbcy tasandikul. Kõrgeim koht on Dziaržynskaja (345 meetrit). 2009. aasta seisuga olid elanikest 85,56% valgevenelased, 8,24% venelased, 2,84% poolakad, 1,36% ukrainlased ja 2% oli teistest rahvustest. 66,93% elanike emakeel oli valgevene keel, 30,17% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 34,05%, vene keelt aga 62,19% elanikke. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Dziaržynski rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (vene keeles) Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart