laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nõmme Eesti Kodanike Komitee

Nõmme Eesti Kodanike Komitee asutati 28. aprillil 1989. Komitee registreeris 71951 Eesti Vabariigi kodanikku ja 4013 kodakondsuse taotlejat. Ilmar Palias (esimees) Kalev Ots (esimees) Ahti Mänd (vanemregistreerija) Doris Teras vanemkirjutaja) Meelis Jürisson Ahti Truupõld Jaan Hatto Valev Kruusalu Kalle Kants Toomas Krall Gennadi Aktsintsev Aita Mihkelsoo Tõnu Remma (esimees) Mati Viksi Andres Ambrosen Lembit Berkis Hannes Kruss Nele Kiolein (esimees) Silvia Meierthal Tiit Toobal (esimees) Jaan Audru (esimees) Edgar Salin Vaikus Jõgisu Eesti Kongress. Siis ja praegu. Tallinn. Eesti Vabariigi Riigikantselei, SE & JS, Tallinn 2000. Abikomiteede loomine Nõmmel. 1938. a Põhiseadusele tuginev Eesti Vabariigi Valitsus ehk Nõmme valitsus.
Isabel Allende

Isabel Angélica Allende Llona (sündinud 2. augustil 1942 Limas) on Tšiili kirjanik ja ajakirjanik. Isabel Allende isa on diplomaat Tomás Allende ning isa onupoeg oli Tšiili president Salvador Allende. Isabel sündis Peruus, kus tema isa oli Tšiili suursaadik. 1945. aastal jäi isa teadmata kadunuks ja ema tuli kolme väikese lapsega Santiagosse tagasi, kus elas 1953. aastani. Ema abiellus uuesti Ramón Huidobroga, kes oli Tšiili diplomaat Boliivias ja Liibanonis, seetõttu kolis pere sageli. 1970 määras Salvador Allende Huidobro Tšiili suursaadikuks Argentinasse. Tšiilis tutvus Allende tehnikaüliõpilase Miguel Friasega. Nad abiellusid 1962. Abielust sündisid tütar Paula 1963 ja 1966 poeg Nicolas. 1959–1965 töötas Allende ÜRO Toitlus- ja Põllumajandusorganisatsioonis Santiagos, siis Brüsselis ja mujal Euroopas. Seejärel töötas ta Santiagos mõõdukalt tuntud teleajakirjanikuna, dramaturgina ja ajakirjanikuna naisteajakirjades. Ta tõlkis ka armastusromaane, aga lasti sellelt kohalt lahti, sest ta tegi naistegelaste dialoogi ümber, et need intelligentsemad paistaksid, ja kirjutas "Tuhkatriinule" uue lõpu, et kangelanna oleks sõltumatum ja teeks maailmale head. 1973. aasta septembris korraldas Augusto Pinochet sõjaväelise riigipöörde, mille käigus president Allende hukkus. Seejärel pidi Isabel kodumaalt lahkuma, sest tema nimega Tšiilis elada oli ohtlik. Tema ema ja kasuisa pääsesid Argentinas napilt mõrvamisest. Isabel asus elama Venezuelasse ja hiljem Ameerika Ühendriikidesse. 2006. aasta taliolümpiamängudel Itaalias Torinos oli Allende üks 8 inimesest (kõik naised), kes avatseremoonial olümpialipu staadionile kandis. 1998 – Malaparte auhind 2004 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia tegevliikmeks Ta on üks maailma enim tõlgitud kirjanikke.[viide?] Näiteks "Fortuna tütar" oli 1999. aastal maailmas suurima läbimüügiga raamatute edetabelis teisel kohal. Ühtekokku on tema teoseid tõlgitud 36 keelde. Esimest raamatut hakkas Allende kirjutama 1981, kui teada sai, et tema 99-aastane vanaisa on surivoodil. Ta alustas seda kirjana vanaisale, aga järgmiseks aastaks valmis raamat "Vaimude maja". Raamatut saatis kohe suur edu ja see tõlgiti kiiresti paljudesse keeltesse. 1983. aastal valiti see Tšiili aasta romaaniks, 1984. aastal ka Saksamaa aasta romaaniks ja Allende Saksamaa aasta kirjanikuks. "Vaimude maja" (eesti keeles 1992, Eesti Raamat, tõlkinud Ruth Lias) "Armastusest ja varjust" (eesti keeles 2004, Eesti Raamat, tõlkinud Külli Artmann) "Fortuna tütar" (eesti keeles 2004, Suur Eesti Raamatuklubi, tõlkinud Klaarika Kaldjärv) "Jaapani armuke" (eesti keeles 2017, Tänapäev, tõlkinud Kai Aareleid) "Pikergune õilmeleht meres" (eesti keeles 2021, Tänapäev, tõlkinud Ehte Puhang) Koduleht
Hageri Eesti Kodanike Komitee

Hageri Eesti Kodanike Komitee asutati 20. mail 1989. Komitee registreeris 6968 Eesti Vabariigi kodanikku ja 1017 kodakondsuse taotlejat. Raul Leesti (esimees) Maido Armas (aseesimees) Varmo Mahlapuu (kirjatoimetaja) Katrin Raud Joonas Tomson Joonas Tomson (esimees) Rein Liiva Anneli Kama Rein Veinsalu Tarmo Lohv
Juuru Eesti Kodanike Komitee

Juuru Eesti Kodanike Komitee asutati 20. mail 1989. Komitee registreeris 3806 Eesti Vabariigi kodanikku ja 114 kodakondsuse taotlejat. Toomas Pärn (esimees) Arvi Vald (aseesimees, vanemregistreerija) Kaja Jalukse (kirjatoimetaja) Feodor Nurm Aare Leinberg Tiit Peetrimäe Aarne Lodus
Arnold Felix Karu

Arnold Felix Karu (18. veebruar 1908 – 27. november 1991) oli eesti bibliofiil. Arnold Karu on tema poolt Oskar Lutsule omistatud romaani "Talve" (ilmus 1994) tõenäoline autor. Reet Krusten, "Ajakirja Lasteleht elust põranda all" – Keel ja Kirjandus 2001, nr 4, lk 264–265 Aivar Kull, "Oskar Luts", Tartu 2007, lk 166–170 ja 368
Pöörlev linn

"Pöörlev linn"[viide?] (originaalpealkiri "Spin City") on aastatel 1996–2002 toodetud USA olustikukomöödiasari, mille tegevus toimub New Yorgi linnapea Randall Winstoni (Barry Bostwick) ametiruumides. Sarja stsenaristid olid Bill Lawrence ja Gary David Goldberg. Richard Kind – Paul Lassiter Barry Bostwick – linnapea Randall M. Winston Jr. Michael Boatman – Carter Heywood Alan Ruck – Stuart Bondek Michael J. Fox – Mike Flaherty (1996–2001) Connie Britton – Nikki Faber (1996–2000) Alexander Chaplin – James Hobert (1996–2000) Heather Locklear – Caitlin Moore (1999–2002) Victoria Dillard – Janelle Cooper (1996–2000) Charlie Sheen – Charlie Crawford (2000–2002) Spin City andmekogus IMDb (inglise)
Michael J. Fox

Michael J. Fox (sündinud 9. juunil 1961) on Kuldgloobuse ja Emmy auhinnaga pärjatud Kanada-USA filminäitleja. Ta on tuntud eelkõige Marty McFly osatäitjana filmi "Tagasi tulevikku" triloogiast ja telesarjadest "Family Ties" ja "Pöörlev linn". Foxil diagnoositi 1991. aastal Parkinsoni tõbi ja 1998. aastal andis ta sellest ka avalikkusele teada. Seisundi halvenemisel 2000. aastal otsustas ta näitlemisest loobuda ning on sellest ajast peale vaid üksikutes filmides kaasa teinud. Michael Andrew Fox sündis Edmontonis Kanadas Phylllis ja William Foxi peres. Tema ema oli näitleja ja isa politseinik. Perekond kolis isa töö tõttu palju. Lõpuks jäi perekond elama Vancouverisse Burnaby äärelinna, kus isa pensionile jäi. Michael lõpetas seal kooli. 15-aastaselt, 1976. aastal, osales ta teleseriaalis "Leo and Me" ja 1979. aastal kolis Los Angelesse, et näitlejana karjääri teha. Produtsent Ronald Shedlo avastas ta ning nii tegi Michael Fox Ameerika televisiooni debüüdi filmis "Letters from Frank". Kui ta liitus Ekraaninäitlejate Gildiga, kus pole lubatud registreerida mitut ühesugust nime, avastas ta, et Michael Fox on juba registreerunud. Nii lisas ta oma nimele initsiaali J. Kui Fox telesarja "Family Ties" Alex P. Keatoni rolli kandideeris, ei läinud esimene esinemisproov eriti hästi. Looja Gary David Goldberg arvas, et Michael ei sobi sellesse rolli, kuid proovi korraldaja Judith Weiner palus, et Goldberg annaks Foxile teise võimaluse. Fox võitis Alexi rolli eest kolm Emmy auhinda ja ühe Kuldgloobuse. Fox sai filmitäheks 1980. aastate keskpaigas "Tagasi tulevikku" filmitriloogias Marty McFlyd kehastades. Veel on ta tähelepanuväärseid osatäitmisi teinud filmides "Teen Wolf" (1985), "Minu edu saladus" (1987), "Doc Hollywood" (1991), "Armastuse või raha eest" (1993), "The American President" (1995), "Hirmutoojad" (1996). Michael J. Fox on dubleerinud filmi "Hiireke nimega Stuart Little" samanimelist peategelast ning tegelasi filmides "Homeward Bound: The Incredible Journey", "Homeward Bound II: Lost in San Fransico" ja "Atlantis: Kadunud kuningriik". Fox abiellus näitleja Tracy Pollaniga 16. juulil 1988. Paaril on neli last: Sam Michael (30. mai 1989), kaksikud Aquinnah Kathleen ja Schuyler Frances (15. veebruar 1995) ja Esmé Annabelle (3. november 2001). 1991. aastal, "Doc Hollywoodi" võtete ajal tekkisid Foxil esimesed Parkinsoni tõve sümptomid. Michael J. Fox andmekogus IMDb (inglise) Michael J. Foxi parkinsoni tõve uurimise sihtasutus
Nude & Natural

Nude & Natural: The Magazine Of Naturist Living on USA nudistide ajakiri, mida annab välja The Naturist Society. Ajakiri ilmub neli korda aastas ning sisaldab üle 100 lehekülje. Ajakirjas ilmuvad uudised, arvamuslood ja reportaažid koos rohkete piltidega, samuti teadusartiklid nudismi ajaloost, kultuurist ja õigusküsimustest. Ajakiri hakkas ilmuma 1980. aastal nimega "Clothed with the Sun". Praeguse nime sai ajakiri 1989. aastal. Alates 2005. aastast ilmub ajakiri täies mahus värvilisena.
Audrey Munson

Audrey Marie Munson (8. juuni 1891 – 20. veebruar 1996) oli Ameerika Ühendriikide modell ja näitleja. Tal oli mitmeid hüüdnimesid: Miss Manhattan, Ameerika Veenus (American Venus) jt.
Margery Allingham

Margery Allingham (20. mai 1904 – 30. juuni 1966) oli inglise kirjanik, paljude kriminaalromaanide autor. Tema teoste kuulsaim detektiiv on Albert Campion. "Lilled kohtunikule" – Flowers for the Judge (USA: Legacy in Blood), 1936; ek: Virumaa Teataja, 1937. Ajalehe joonealune: Virumaa Teataja jutulisa "Kummituse surm" – Death of a Ghost, 1939; ek: Kunst, 1991 Mystery Mile. Dedicated to the work of Margery Allingham.
Instrumentaalkontsert

Instrumentaalkontsert on tavaliselt kolmeosaline muusikateos (sonaaditsükkel) sümfooniaorkestrile ja soolopillile. Instrumentaalkontsert saab nime soolopilli järgi (näiteks klaverikontsert, trompetikontsert). Instrumentaalkontserdil on tavaliselt kolm osa: osa on sonaadivormis ja kiires tempos osa on aeglases tempos, tihti variatsioonivormis osa on kiire, tavaliselt rondovormis Kontsert Kontsert (barokk)
IANA

Internet Assigned Numbers Authority (IANA) jaotab ülemaailmselt IP-aadresse, haldab domeeninimede süsteemi (DNS) juurtsooni ja määrab Internetis kasutatavaid sümboleid ja arvkoode. IANA kuulub ICANN-i alla. IANA veebisait
James Aldridge

James Aldridge (10. juulil 1918 – 23. veebruar 2015 London) oli Austraalias sündinud ja 1938. aastal Inglismaale elama ja tööle asunud kirjanik. James Aldridge õppis Oxfordi Ülikoolis ja töötas mitmetes riikides väliskorrespondendina. Ta auhinnati 1953. aastal Ülemaailmse Rahunõukogu kuldmedaliga romaani "Diplomaat" eest ja 1973. aastal Lenini rahupreemiaga "Rahu kindlustamise eest rahvaste vahel" eest. "Mõned mu parimad sõbrad on inglased" (novellid; lisaks niminovellile ka "Kannata au eest" ja "Haipuur"). Tõlkinud Vidrik Kivilo ja Valdeko Tobro, Loomingu Raamatukogu 1962, nr 10 "Kütt" (romaan). Tõlkinud Aadu Hint. Eesti Riiklik Kirjastus 1963 "Viimane toll" (novell, tõlkinud Enn Soosaar) – valimikus "Inglise novelle", Eesti Raamat 1967, lk 178–204 "Diplomaat" (romaan). Tõlkinud Lydia Mölder. Eesti Raamat 1979 "Relvade pilge" (romaan, "Diplomaadi" järg). Tõlkinud Lydia Mölder. Eesti Raamat 1979 "Viimne pilguheit" (lugu Ernest Hemingway ja Francis Scott Fitzgeraldi sõprusest). Tõlkinud Tiiu Viires. Loomingu Raamatukogu 1982, nr 44/46; 2. trükk: PAF 1993 Signed with Their Honour (1942) The Sea Eagle (1944) The Diplomat (1950) The Hunter (1951) Heroes of the Empty View (1954) I Wish He Would Not Die (1957) The Last Exile (1961) Mockery in Arms (1974) One Last Glimpse (1977) The True Story of Spit Macphee (1986) "20. sajandi väliskirjandus", Valgus, Tallinn 1971, lk 320–331 Kadri Liik, "Apoloogia halvale raamatule" (ajakirjaniku mälestusi Moskvast romaani "Diplomaat" taustal) – Looming 2004, nr 4, lk 610–612
Red River of the North

Red River on jõgi Põhja-Ameerikas. Voolab põhja suunas ja suubub Winnipegi järve. Põhja-Ameerikas on ka teine Red River Mississippi jõgikonnas.
Draakonimäed

Draakonimäed on mäestik Lõuna-Aafrika kaguosas, osa Suurest astangust. Kulgeb edela-kirde suunas. Kagunõlv on järsk, loodenõlv lauge. Kõrgus kuni 3482 meetrit (Thabana Ntlenyana – 'ilus väike mägi', Lesotho kõrgeim tipp).
Bora Bora

Bora Bora (prantsuse keeles Bora-Bora; tahiti keeles Pora Pora) on saar Prantsuse Polüneesias, üks Tuulealustest saartest. Peasaart, mis asub umbes 230 kilomeetrit Papeetest loodes, ümbritseb laguun ja korallrahu. Saare keskel on kustunud vulkaani jäänused, mis tõusevad kahe tipuni, Pahia mäe ja Otemanu mäe otsa; kõrgeim punkt on 727 m. Saar on Prantsusmaa ülemereterritoorium ning osa Bora-Bora kommuunist, kuhu kuulub ka Tupai atoll. Peamised Bora Boras räägitavad keeled on tahiti ja prantsuse keel. Paljud Bora Bora põliselanikud on aga suure turistide hulga mõjul õppinud rääkima inglise keelt. 2017. aasta andmetel oli saarel elanikke 10 605. Bora Bora on tuntud rahvusvaheline turismisihtkoht, mis on kuulus oma mereäärsete ja avamere luksuskuurortide poolest. Saare peamine asula Vaitape asub peasaare lääneküljel, laguuni viiva peakanali vastas. Saarelt eksporditakse enamasti seda, mida on võimalik saada merest ja rohketest kookospuudest. "Populations légales des communes et des communes associées de Polynésie française en 2017 − Populations légales de Polynésie française de 2007 à 2022". Insee. Vaadatud 26. veebruaril 2024.
Merikajakas

Merikajakas (Larus marinus) on suur kajakas. Täiskasvanud merikajaka sulestik on põhiliselt valge, vaid tiivad on mustjaspruunid. Veelgi tumedamate tiibadega on veidi väiksem tõmmukajakas. Nokk on punase laiguga, kollane ning massiivsem kui teistel kajakaliikidel. Noorlindude sulestik on pruuni värvi, valgete laikudega. Täiskasvanuks saamine võtab kuni 4 aastat. Merikajaka tiibade siruulatus on 1,2–1,3 meetrit. Merikajaka laias, kuid madalas pesas on harilikult 2–3 rohekashallika taustaga pruunide täpikestega suurt muna. Merikajakas pesitseb üksikute paaride või väikesearvuliste kolooniatena. Merikajaka pesitsusaegseks arvukuseks hinnatakse 2000–3000 paari, talviseks 1000–2000 isendit. Naerukajakas Kalakajakas Hõbekajakas Tõmmukajakas Jääkajakas "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2003–2008" (PDF). Hirundo. Eesti Ornitoloogiaühing. 2009. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2011. Vaadatud 27. oktoobril 2011. Haide-Ene Rebassoo. Laidude raamat. Tallinn, 1972, lk 66–67. Merikajakas andmebaasis eElurikkus Merikajakast veebilehel "Eesti selgroogsed" Margus Ellermaa Linnakajakad on meie elustiili peegeldajad Eesti Loodus 2004/12
Leonid Andrejev

Leonid Nikolajevitš Andrejev (vene Леонид Николаевич Андреев; 9. august 1871 Orjol – 12. september 1919 Neivola, Soome (tänapäeval Gorkovskoje, Leningradi oblast)) oli vene kirjanik. Tema jutustuse "Jutt seitsmest ülespoodust" tegelane on eestlane Ivan Jaanson. Tema poeg Daniil Andrejev, kelle ristiisa oli Maksim Gorki ja kes sai ise kirjanikuks. "Ookean" (tolleaegses kirjaviisis "Okeaan"; tragöödia 7 pildis). Tõlkinud Juhan Zeiger. Tawet Mutsu kirjastus, Tallinn 1921 "Inimese elu" (näidend 5 pildis proloogiga). Tõlkinud Artur Adson. EKS, Tartu 1927 "Bargamot ja Garaska" (novelle ja jutustusi). Tõlkinud Friedrich Kõlli. ERK, Tallinn 1959 "Jutustused". Tõlkinud Georg Grünberg, Virve Krimm ja Mare Lott, järelsõna: Evi Puskar. Eesti Raamat, Tallinn 1973 "Petka suvitamas" (kaks lastejuttu). Tõlkinud Arvo Vallikivi, Eesti Raamat, Tallinn 1979 "Saatana päevik" (romaan). Tõlkinud Virve Krimm, järelsõna: Valeri Bezzubov. LR 1982, nr 27–29 "S.O.S. (Päästke meie hinged)" (kiri maailma avalikkusele protestiks bolševike diktatuuri vastu). Tõlkinud Friedebert Tuglas, järelsõna: Jaan Undusk. Vikerkaar 1989, nr 10 Eestlane väliskirjanduses. Esmaspäev, 10. oktoober 1936, nr. 41, lk. 5 Nerkagi, Anna. (2010) From "The Horde." Way of Kinship, edited by Alexander Vaschenko, and Claude Clayton Smith, University of Minnesota Press. A. H. Tammsaare, "Leonid Andrejev (Tema 40. sünnipäeva puhul") – Eesti Kodu 1911, nr 5; uustrükk: A. H. Tammsaare Kogutud teosed, 15. köide, 1986, lk 263–269 Valeri Bezzubov, "Maksim Gorki ja Leonid Andrejev" – Looming 1968, nr 3, lk 442–454 Valeri Bezzubov ja Sergei Issakov, "Leonid Andrejevi retseptsioon Eestis" – Looming 1972, nr 3, lk 469–493 Anatoli Lunatšarski, "Vene ja nõukogude kirjandusest". Tõlkinud Georg Grünberg ja Aleksander Klejnot. Eesti Raamat, Tallinn 1976, lk. 110–118 Valeri Bezzubov, "Leonid Andrejevi naer" – Looming 1983, nr 5, lk. 701–707 Валери Беззубов, "Леонид Андреев и традиции русского реализма" (monograafia). Eesti Raamat, Tallinn 1984, 336 lk (sisaldab 5 peatükki: Andrejev ja Tolstoi, Dostojevski, Tšehhov, Blok, Gorki) Vaba Akadeemia loeng 17.04.2021: Mihhail Lotman "Leonid Andrejev (1871-1919)"
Rootor

"Rootor" on mitmeti kasutatav sõna. Matemaatikas on rootor vektoroperaator, mis iseloomustab vektorvälja "pöörlemist". Tehnikas on rootor masin või masina pöörlev tööseadis. Rootor on elektrimasina pöörlev osa. Rootor on rootormasin mille tööseadiseks on rootor. Rootor on helikopteri osa. Rootorahi on horisontaalselt paiknev trummelahi. Rootorekskavaator on ekskavaator mille tööorganiks on ratasrootor. Rootorlaev on liikumiseks tuuleenergiat kasutav rootorkäituriga laev. Rootorliin on ringkonveierite süsteem. Rootormootor on pöördkolbmootor ehk Wankelmootor. Rootorpump on pöörleva töösedisega pump. Rootorpuurimine on kaeveõõnte puurimine pöörlevate tööseadistega.
Jean Anouilh

Jean Anouilh (23. juuni 1910 Bordeaux – 3. oktoober 1987 Lausanne) oli baski päritolu Prantsuse näitekirjanik. "Becket ehk Jumala au" (Becket ou l'Honneur de Dieu; näidend). Prantsuse keelest tõlkinud Tõnu Kõiv. Tallinn, Perioodika, Loomingu Raamatukogu 1968, nr 2/3, 102 lk Kristel Nõlvak, "Sõnumi olemasolust. Sophokles või Anouilh?" – Teater. Muusika. Kino 1999, nr 2, lk 32–34
Jostein Gaarder

Jostein Gaarder (sündinud 8. augustil 1952 Oslos) on norra kirjanik ja avalik intellektuaal. Tema tuntuim teos on "Sofie maailm". "Sofie maailm: romaan filosoofia ajaloost" (Sofies verden). Norra keelest tõlkinud Katrin Portnov, Henno Sonn ja Karel Zova. Koolibri, Tallinn 1996, 480 lk, ISBN 9985002504 "Vita brevis: Floria Aemilia kiri Aurelius Augustinusele" (Vita Brevis: Floria Aemilias brev til Aurel Augustin; romaan). Tõlkinud Karel Zova. Kupar, Tallinn 1999, 204 lk; ISBN 9985611985 "Saladuslik jõulukalender" (Julemysteriet). Tõlkinud Lea Reitel Høyer. EELK Pühapäevakooliühendus, Tallinn 2000, 208 lk; ISBN 9985905490 "Mängukaartide saladus" (Kabalmysteriet; romaan). Tõlkinud Anu Saluäär. Koolibri, Tallinn 2000, 248 lk; ISBN 998500874X "Apelsinitüdruk" (Appelsinpiken; romaan). Tõlkinud Karel Zova. Koolibri, Tallinn 2005, 144 lk; ISBN 9985016041
Chuck Palahniuk

Charles Michael "Chuck" Palahniuk [ˡpɑlənɪk] (sündinud 21. veebruaril 1962) on Ameerika Ühendriikide kirjanik, satiiriliste romaanide autor. "Fight Club" (1996); eesti keeles "Kaklusklubi", Eesti Ekspressi Kirjastus 2006, tõlkinud Tiina Randus. ISBN 978-9985-9687-3-4 "Choke" (2001); eesti keeles "Lämbumine", Ersen 2001. ISBN 9985-76-405-6 "Beautiful you" (2014); eesti keeles "Kaunis sina : [miljard abikaasat asendatakse üsna pea!]", kirjastus Kunst 2014, tõlkinud Annika Laas. ISBN 978-9949-4867-93
1999. aasta Kuldgloobuse auhinnad

1999. aasta Kuldgloobuse auhinnad olid 56. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 24. jaanuaril 1999. Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind anti Jack Nicholsonile. Parim draamafilm – "Reamees Ryani päästmine" Parim draamafilmi meesnäitleja – Jim Carrey – "Trumani show" Parim draamafilmi naisnäitleja – Cate Blanchett – "Elizabeth" Parim komöödia- või muusikafilm – "Armunud Shakespeare" Parim komöödia- või muusikafilmi meesnäitleja – Michael Caine – "Hääleke" Parim komöödia- või muusikafilmi naisnäitleja – Gwyneth Paltrow – "Armunud Shakespeare" Parim meeskõrvalosatäitja – Ed Harris – "Trumani show" Parim naiskõrvalosatäitja – Lynn Redgrave – "Jumalad ja koletised" Parim lavastaja – Steven Spielberg – "Reamees Ryani päästmine" Parim stsenaarium – "Armunud Shakespeare" (Marc Norman, Tom Stoppard) Parim muusika – Burkhard Dallwitz, Philip Glass – "Trumani show" Parim laul – "The Prayer" – "Võlumõõk" Parim võõrkeelne film – "Central do Brasil" (Brasiilia) Parim draamasari – "The Practice" Parim muusika- või komöödiasari – "Ally McBeal" Parim lühisari või telefilm – "From the Earth to the Moon" Parim draamasarja meesnäitleja – Dylan McDermott – "The Practice" Parim muusika- või komöödiasarja meesnäitleja – Michael J. Fox – "Spin City" Parim lühisarja või telefilmi meesnäitleja – Stanley Tucci – "Winchell" Parim draamasarja naisnäitleja – Keri Russell – "Felicity" Parim muusika- või komöödiasarja naisnäitleja – Jenna Elfman – "Dharma ja Greg" Parim lühisarja või telefilmi naisnäitleja – Angelina Jolie – "Gia" Parim telefilmi, tele- või lühisarja meeskõrvalosatäitja – Gregory Peck – "Moby Dick"; Don Cheadle – "The Rat Pack" Parim telefilmi, tele- või lühisarja naiskõrvalosatäitja – Faye Dunaway – "Gia"; Camryn Manheim – "The Practice"
Jennifer Connelly

Jennifer Lynn Connelly (sündinud 12. detsembril 1970 Catskill Mountainsis New Yorgi osariigis) on filmiauhindadega Oscar, Kuldgloobus ja BAFTA pärjatud USA filminäitleja ja endine lapsmodell. Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Labyrinth", "Mulholland Falls", "Reekviem unistusele", "Piinatud geenius" ja "Vereteemant". Jennifer Connelly andmekogus IMDb (inglise) Jennifer Connelly intervjuu
Akiva Goldsman

Akiva Goldsman (sündinud 7. juulil 1962) on Oscariga pärjatud USA stsenarist ja filmiprodutsent. Ta on kirjutanud stsenaariumid mitmetele Hollywoodi suurfilmidele, nende hulgas "Batman Forever" (1995), "Batman & Robin" (1997), "Lost in Space" (1998), "Practical Magic" (1998), "Piinatud geenius" (2001), "Mina, Robot" (2004) "Tuhkatriinumees"(2005) ja "Da Vinci kood" (2006). Akiva Goldsman andmekogus IMDb (inglise)
Ray Charles

Ray Charles (kodanikunimega Raymond Charles Robinson; 23. september 1930 Albany, Georgia osariik – 10. juuni 2004 Beverly Hills, California osariik) oli USA laulja, laulukirjutaja ja pianist. Lapsepõlves jäi ta glaukoomi tõttu pimedaks. 1950. aastatel oli Charles soulmuusika pioneere, kui kasutas koos bluusi, džässi, rütmi ja bluusi ja gospelmuusika elemente. 1960. aastatel lisandusid tema muusikasse ka kantri- ja popmuusika. Plaadifirma ABC Records abil sai temast üks esimesi mustanahalisi muusikuid, kes sai oma muusikakarjääri üle sõltumatult otsustada. Billboardi edetabelisse jõudis ta esimest korda 1949. aastal Maxin Trio koosseisus. 1952. aastal sõlmis ta plaadilepingu Atlantic Recordsiga. Singlite edetabelis Billboard Hot 100 oli tal kokku kolm esikohasinglit: "Georgia on My Mind" (1960), "Hit the Road Jack" (1961) ja "I Can't Stop Loving You" (1962). Tema teised tuntumad laulud olid muuhulgas "I Got a Woman" (1954), "What'd I Say" (1959), "Night Time Is the Right Time" (1959), "One Mint Julep" (1961), "Unchain My Heart" (1961), "Baby Grand" (duett Billy Joeliga; 1986) ja "A Song For You" (1993). Billboardi R&B-singlite edetabelis oli tal kokku 44 ja Hot 100-s üksteist esineljakümne singlit. Tema 1962. aasta album "Modern Sounds in Country and Western Music" oli tema esimene esikoha album plaadimüügiedetabelis Billboard 200. Charlesi lauluhääl on Ameerika Ühendriikide muusikas üks isikupärasemaid. Ta on mõjutanud paljusid nimekaks saanud artiste, teiste seas Elvis Presleyt, Aretha Franklini, Stevie Wonderi, Van Morrisoni ja Billy Joeli.[viide?] 2002. aasta oktoobris esines Charles Tallinnas Saku Suurhallis. Ta võitis 18 Grammy auhinda, millest viis postuumselt. 1987. aastal tunnustati teda Grammy elutööauhinnaga. Kümme tema salvestist on kantud Grammy Kuulsuste Halli. 1986. aastal oli Charles üks esimestest, kes võeti Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. 1981. aastal sai ta Hollywoodi kuulsuste alleele omanimelise tähe. 2021. aastal nimetati ta Kantrimuusika Kuulsuste Halli liikmeks. Ajakiri Rolling Stone on valinud Charlesi kõigi aegade parimate artistide seas kümnendale ja parimate lauljate seas teisele kohale.[viide?] 1986 – Kennedy keskuse elutööauhind 1993 – National Medal of Arts 1998 – Polari muusikaauhind "Tallinnas esineb legendaarne Ray Charles". epl.delfi.ee. 02.10.2002. "Induction: Medallion Ceremony". countrymusichalloffame.org. Vaadatud 18.08.2021. Ray Charlesi koduleht