laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alpi kahevõistlus

Alpi kahevõistlus on mäesuusatamise ala, mis koosneb kiirlaskumisest ja slaalomist (kaks laskumist). Kõigi kolme laskumise ajad liidetakse ja sportlane, kes laskub kokkuvõttes kiireima ajaga, on võitja. Alpi kahevõistlusest võtavad osa need, kes osalevad edukalt kõigil mäesuusatamise aladel. Suures Alpi kahevõistluses laskutakse vaid üks kord slaalomis. Tavalist Alpi kahevõistlust on kritiseeritud sellepärast, et kaks laskumist slaalomis pidavat soosima slalomiste ja kiirlaskujatel polevat seetõttu võiduvõimalust. Suur Alpi kahevõistlus oli esimest korda maailmameistrivõistluste kavas 2007. aasta MM-il Åres. Slaalom Suurslaalom Ülisuurslaalom Kiirlaskumine
Adachi

Adachi on üks 23 eriringkonnast Jaapanis Tōkyōs. Asub linna põhjaosas, piirneb põhjas Saitama prefektuuriga. Läbi Adachi voolavad Arakawa ja Sumida jõgi. Liideti Tōkyōga 1932. aastal. Tähtsamad linnaosad on Kitasenju ja Takenotsuka. Adachis asuv Nishiarai Daishi tempel asutati 826. aastal. Adachis on sündinud Takeshi Kitano. Nishiarai Daishi Kitasenju https://www.gsi.go.jp/KOKUJYOHO/MENCHO/backnumber/GSI-menseki20210101.pdf 東京都の人口（推計）トップページ, vaadatud 29.03.2021. Adachi koduleht
Tüüp 92

Tüüp 92 raskesoomusauto (jaapani keeles 九二式重装甲車 Kyūnishikijūsōkōsha）oli Jaapani tankett. Tanketi nimi tuli sellest, et 2592 oli Jaapani ajaarvamise järgi 1932. aasta, mil tanketi tootmist alustati. Teda nimetati soomusautoks, kuigi ta oli tankett, sest Jaapani sõjaväes kuulusid kõik tankid jalaväe haldusalasse, aga tüüpi 92 kasutas Jaapani ratsavägi. Pärast Esimest maailmasõda hakkasid paljud riigid oma ratsaväge mehhaniseerima. Ka Jaapan proovis mitmesuguseid soomusautosid, saavutades piiratud edu. 1920. aastatel testiti Keiserliku Jaapani Armee Ratsaväekoolis, mis asus Kagu-Jaapanis Chiba prefektuuris, mitmesuguseid Euroopa kergetanke. Nii Jaapanis kui ka Mandžuurias toimunud katsed andsid üldiselt ebarahuldava tulemuse, sest kergetankid ei sobinud karmi kliimasse ega Mandžuuria teedeta maastikule. Jaapani tankettide areng sai algtõuke Suurbritanniast pärit Carden-Loyd Mark VI-lt, mida 1929. aasta paiku vähesel arvul osteti. Jaapani konstruktorid kasutasid Carden-Loydi tanketi veermiku põhimõtteid, kuid erinevalt teiste riikide sõjavägedest ehitasid pöördtornidega tankette, mis sarnanesid pigem kergetankidega. Esialgu valmistati 2 hübriidamfiibautot, millel olid nii rattad kui ka roomikud ja mis pidi sõitma nii vees kui ka maal nii edaspidi kui ka tagurpidi. Need katsed ei õnnestunud täielikult ja ratsavägi ei olnud vaimustuses. Edaspidi keskenduti üksnes roomikutega ja üksnes maad mööda sõitvale masinale. Tüüp 92 tootmine algas 1932 Ishikawajima Mootorsõidukite Valmistamise Kompaniis, mis tänapäeval kannab nime Isuzu Motors. Tootmist takistasid tehnilised raskused ja kuni 1939. aastani valmis kõigest 167 tanketti. Pärast esialgseid probleeme käigukastiga osutus Tüüp 92 Hiina ja Mandžuuria raskel maastikul ja halbadel teedel ja suutis arendada kiirust kuni 40 km/h. Tankett Tüüp 92 oli 3,94 meetrit pikk, 1,63 m lai ja 1,86 m kõrge ning kolmeliikmelise meeskonnaga. Relvastuseks oli tal üks 6,5 mm kuulipilduja tornis ja 13 mm kuulipildujaga esikilbis; hiljem asendati viimane 20 mm automaatkahuriga. Tüübi 92 soomus oli 6 mm (kerel) kuni 12 mm (tornil) paks. See oli needitud ja keevitatud. Õhuke soomus võimaldas sõiduki massi hoida 3–4 tonni kandis, kuid soomus polnud piisavalt paks isegi selleks, et harilikku püssikuuli kinni pidada. Euroopa tankettidega võrreldes oli selle soomus õhem, torni tulejõud väiksem ja isegi kiirus 40 km/h jäi Euroopa tankettidele alla. Nende esimesed lahingud olid Harbiini lahing 1932. ja Rehe lahing 1933. aastal, hiljem tarvitati neid Guandongi armees. Maailmasõja ajal asendati need üldiselt Tüübiga 94, kuigi nii Briti kui ka USA allikad ajavad neid tihti segi ja nimetavad ka tankette Tüüp 94 vahel 92-deks. Mati Õun, "II maailmasõja tankid", lk 16
Paktīkā provints

Paktīkā provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Homaar

Homaar ehk merivähk ehk merevähk (Homarus) on perekond homaarlaste sugukonnas, kuhu kuuluvad Euroopa ja Ameerika homaar. Varem loeti homaaride sugukonda ka Homarinus capensis, kuid 1995. aastast asub see uues perekonnas Homarinus. Homaarid on töönduslikult tähtsad püügiobjektid. Homaarid on kümnejalalised ja meenutavad väliselt jõevähki. Sõrad on ebasümmeetrilised. Läänemeres homaare ei elutse. Homaaride perekonda kuulub kaks väga sarnast liiki. Tavaliselt eristataksegi neid geograafilise leviku järgi: euroopa homaarid on levinud Atlandi ida- ja ameerika homaarid Atlandi lääneosas. ameerika homaar (Homarus americanus) euroopa homaar (Homarus gammarus)
Parvāni provints

Kabuli provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Garnison

Garnison on ühe asula või ka muudes määratud piirides alaliselt või ajutiselt paiknevatest väeüksustest, sõjaväeasutustest, sõjaväeliselt korrastatud struktuuriüksustest ja üksikutest sõjaväelastest garnisoniteenistuse (vahiteenistuse) läbiviimiseks moodustatud territoriaal-administratiivne väegrupp. Garnisoni moodustamise eesmärk võib olla ka antud piirkonna sõjalise kaitse juhtimise korraldamine. Rühmast väiksem allüksus või üksikult paiknev sõjaväeasutus harilikult garnisoni ei moodusta, kuid sellele allüksusele või asutusele võidakse anda kohustusi garnisoniteenistuse alal. Garnisonile määratakse kõrgema ülema poolt garnisoniülem, kelle asetäitja on garnisoni komandant. Tavaliselt on garnisoniülem kohapeal paikneva suurema väeüksuse ülem või kõrgeima auastmega väeüksuse ülem. Tallinna garnison Kaitseväe garnisonimäärustik
Semafor

Semafor on distantsilt visuaalselt teabe edastamise vahend. 1791. aastal demonstreeris prantsuse leiutaja Claude Chappe semafori ehk optilise telegraafi liini, mis ehitati hiljem Pariisi ja Lille'i vahele ning laienes mujalegi. Liin koosnes üksteisest nägemiskaugusele püstitatud tiibadega mastidest, mille tiibade asendit muutes sai kokkuleppelisi märke edastada. Chappe'i semafor koosnes ühest pikast keskmisest labast ja selle otstest olevatest lühematest labadest, millel sai vaheldada 196 erinevat asendit ning lisaks tähtedele ja numbritele kujutada veel muid erimärke. Sellised liinid olid üle maailma kasutusel kuni elektrilise telegraafi tulekuni 19. sajandi keskpaigas. Semafori kasutati siiski edasi mujal, näiteks raudteel rongide liiklust lubava või keelava alalise signalisatsiooniseadeldisena, mastina, mille külge on kinnitatud liikuvad tiivad. Nende asetus annab märku, kas edasiliikumine on lubatud või keelatud. Semafore kasutatakse automaatse blokeeringuta raudteedel. Semafor võeti 19. sajandi algul kasutusele laevanduses – seal kasutatakse lippude süsteemi, kus signaali edastajaks on kahte lippu hoidev madrus. Lippude asend tähistab ühtaegu nii tähte kui numbrit. Pimedas võidakse lippude asemel kasutada kahte helendavat pulka. Semafori süsteemi kasutatakse osaliselt endiselt näiteks lennukikandjatel või siis hädaolukordades, kus elektroonilist teabeedastust kasutada ei saa. foor laevandus merendus telegraaf kommunikatsioon "The History of semaphore". Piggotts Flags and Branding. Vaadatud 02.03.2021. "History of semaphore" (PDF). Commsmuseum. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 11.05.2021. Vaadatud 02.03.2021. "Semaphore Flag Signalling System". Vaadatud 02.03.2021. Spencer C. Tucker (26. märts 2020). Weapons and Warfare: From Ancient and Medieval Times to the 21st Century. ABC-Clio. Lk 221.
Samangāni provints

Samangāni provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Loss

Loss oli kõrgaadlile või kuningale kuuluv või kuulunud pidulik esindus- ja eluhoone, mis arenes välja keskaegsest linnusest selle kaitseotstarbe minetamisel. Suurejoonelisi linnas asuvaid esinduslosse kutsuti ka paleedeks. Lossiehitusele on eeskuju andnud Prantsusmaa oma renessansiaegsete lossidega Montsoreau, Vaux-le-Vicomte, Versailles, Louvre, Fontainebleau jt. Tihtipeale säilis lossides nelinurkse siseõuega linnuse põhiplaan, vahel ka ümarad nurgatornid nagu Chambord. Lossi keskel asus peahoone, kummalgi küljel asusid tiibhooned ja nende vahel peaõu cour d'honneur. Lossi peahoones asusid rikkalikult kujundatud esindusruumid, mis moodustasid antifaadi. Looduslikule terrassile ehitatud losside puhul olid tiibhooned tavaliselt peahoone pikendused (asusid peahoonega ühel joonel). Sellised lossid on Belvedere Viinis, Petrodvoretsi ja Tsarskoje Selo loss ning Eestis Kadrioru ja Alatskivi loss. Lossi juurde kuulus aiakunsti reeglite järgi kujundatud park. Losside loend
Riikide sõjajõud Teise maailmasõja alguses

Riikide sõjajõud 1939. aasta teisel poolel Teise maailmasõja alguses. Tabel kajastab Teises maailmasõjas sõdinud riikide relvajõude. M - maavägi L - laevastik Õ - õhujõud
Sar-e Puli provints

Sar-e Puli provints (ka Sar-e Poli provints) on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Zābuli provints

Zābuli provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Takhāri provints

Takhāri provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis. Takhāri provints asub riigi kirdeosas Tadžikistani piiri ääres (piiriks on Pandži jõgi) Hindukuši põhjanõlval. Ida poole jääb Badakhshāni provints ning läände Kondūzi ja Baghlāni provints. Lõunas piirneb ta Parvāni provintsiga. Provintsist voolab läbi Pandži lisajõgi Kowkcheh. Provints moodustati aastal 1964. Algul kandis ta Tāloqāni provintsi nime. Alates 30. aprillist 1964 on provintsi nimi Takhār. Provintsi halduskeskus on Tāloqān. Tähtis keskus on ka Rostāq. Provints jaguneb 17 ringkonnaks (woluswali): Bahāraki ringkond Bangī ringkond Chāh Ābi ringkond Chāli ringkond Darqadi ringkond Dasht-e Qal‘ah' ringkond Farkhāri ringkond Hazār Sumūchi ringkond Ishkamishi ringkond Kalafgāni ringkond Khwājah Bahāwuddīni ringkond Khwājah Ghāri ringkond Namak Ābi ringkond Rustāqi ringkond Tāloqāni ringkond Warsaji ringkond Yangī Qal‘ah' ringkond Kuberner oli 10. märtsist 2004 Abdul Kabir Marzban. 2010. aastast on kuberner ‘Abdoljabbar Takwā. Provintsi tähis ISO 3166-2 järgi on AF-TAK. Kasvatatakse puuvilla ja suhkrupeeti. Tegeletakse poolrändkarjatusega.
Arne Næss

Arne Dekke Eide Næss (27. jaanuar 1912 – 12. jaanuar 2009) oli norra filosoof, Norra 20. sajandi üks kuulsamaid filosoofe, süvaökoloogia rajaja. Ta oli noorim isik, kes saanud Oslo Ülikooli professoriks. Tema filosoofilised tööd on suuresti mõjutatud Spinozast, budismist ja Gandhist. Ta oli Norra ülikoolides pikka aega kasutatava loogikaõpiku autor. Oma teadusfilosoofilistes vaadetes toetas ta esialgu positivismi, kuid hiljem kritiseeris seda ja põhjendas teooriate pluralismi. Arne Næss esines oktoobris 1998 loenguga Tartus. 1970. aastal juhtis ta üldsuse tähelepanu Mardalsfosseni joa säilitamise vajadusele, sidudes end koos 300 süvaökoloogia toetajaga kinni. Kavas oli kogu Mardala jõe vett Grytteni hüdroelektrijaama jaoks kasutada ja joal ainult kaks kuud oma looduslikus sängis voolata lasta. Protesti tulemusena see ajavahemik ei pikenenud, kuid joast alla lastavat vooluhulka suurendati 3-lt 45 kuupmeetrini sekundis. 2002. aastal sai ta Põhjamaade Nõukogu loodus- ja keskkonnaauhinna. Aastal 2004 sai Næss Peer Gynti auhinna, mis antakse kord aastas Norrat maailmas positiivselt tutvustanud isikule. Aasta hiljem pärjati ta Püha Olafi ordeniga sotsiaalselt kasuliku töö eest. Ta oli Hindukuši mäestiku kõrgeima mäe Tirich Mir (7708 meetrit) esmavallutajate hulgas. Kahekümnendates eluaastates ehitas Næss Hallingskarveti mäestikku majakese. See 1500 meetri kõrgusel merepinnast asuv majake on kõige kõrgemal paiknev erahoone Norras. Næss oli mägironija ja ärimehe Arne Næss juuniori (1937–2004) onu ja laevaomaniku Erling Dekke Næssi (1901–1993) noorem vend. "Tartus algab rahvusvaheline metsakaitse konverents "Mets ja kultuur""[alaline kõdulink] Eesti Roheline Liikumine, 3. oktoober 1998 Miles, Paul. (2009). Journey to Arne Naess's Cabin. The Ecologist (artikkel avaldatud 24. detsembril). Journey to Arne Naess's Cabin (vaadatud 26.12.2009) William Grimes: "Arne Naess, Norwegian philosopher, dies at 96" The New York Times, 5. jaanuar 2009 Jim Cocola: "Ecosophy from T to X" n+1, 16. aprill 2006
Uruzgāni provints

Uruzgāni provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis. 28. märtsil 2004 moodustati ühest Uruzgāni provintsi põhjaosas asunud ringkonnast Dāykondī provints. Provintsi pindala on 11 474 km². Area and administrative Population. Statistical Yearbook 2012–2013, CSO.
Nelli Privalova

Nelli Privalova (sündinud 7. veebruaril 1945 Tallinnas) on Eesti poliitik ja ajakirjanik. Nelli Privalova lõpetas 13. Õhtukeskkooli 1963 ning Leningradi Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal 1968. Privalova on töötanud Volta tehases lukksepana 1963–1964 ning Eesti Raadios korrespondendi, toimetaja ja vastutava toimetajana 1968–2002. Aastatel 1979–1980 oli ta korralduskomitee "Olümpia-80" Tallinna Valitsuse pressikeskuse toimetaja. Privalova on Eesti Keskerakonna liige alates 1996. aastast. Ta on olnud Tallinna Linnavolikogu liige 1999–2005, IX Riigikogu liige 2002–2003 ja X Riigikogu liige. Ta oli XI Riigikogu liige ning kuulus Eesti-Iisraeli parlamendirühma. Ta kandideeris ka 2011. aasta Riigikogu valimistel ning sai 422 häält, kuid valituks ei osutunud. 2016 – Tallinna teenetemärk Vladimir Velman. Nädala juubilar Nelli Privalova 65 Kesknädal, 3. veebruar 2010 Biograafia ESBL-is
Georg von Engelhardt

Parun Georg Moritz Magnus von Engelhardt (vene keeles Георгий Мориц Энгельгардт; 6. oktoober (vkj 24. september) 1843 Porkuni mõis – 23. oktoober (vkj 10. oktoober) 1914 Väinjärve mõis) oli Eestimaa poliitik. Georg von Engelhardt sündis Eestimaa rüütelkonna peamehe Moritz von Engelhardti ja Julie Charlotte von Baranoffi pojana. Engelhardt oli 1871–1886 Eestimaa rüütelkonna sekretär, 1886–1889 Eestimaa rüütelkonna peamees. Aastast 1890 oli ta Eestimaa rüütelkonna maanõunik. Talle kuulusid Väinjärve ja Kodasema mõis. 1875. aastal abiellus Georg von Engelhardt krahvinna Marie Thekla von Tiesenhauseniga (sündis 1851). Abielust sündisid: Friedrich Eduard Moritz Kaspar von Engelhardt (sündis 1879), vene sõjaväelane Eugen Christopher Moritz Eduard von Engelhardt (sündis 1882) Lucie Juliane Anna Marie von Engelhardt (sündis 1883), abiellus Dinzdurbe mõisniku (Diensdorf, Kuramaal) parun Hermann (Harry) Nikolaus Olaf Bagge af Booga. Anna Maria Barbara Dorothea von Engelhardt (sündis 1886), abiellus Timoleon von Neffiga. Stackelberg, Otto Magnus von: [1], Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931, seite 65
Santander

Santander on sadamalinn Põhja-Hispaanias Biskaia lahe ääres, Kantaabria autonoomse piirkonna ja Santanderi provintsi keskus. Kantaabriast lääne poole jääb Astuuria ja ida poole Baskimaa. Elanike arv oli 1998. aastal umbes 184 000 ja 2009. aastal 183 466. Rooma riigi ajal oli linna nimi Portus Victoriae Iuliobrigensium (1. sajand eKr). Praeguse nime on linn saanud pühalt Emetheriuselt, (hispaania keeles Emeterio), kes legendi järgi oli märter, kelle pea viidi sinna 3. sajandil. Nime vahepealsed vormid olid näiteks Sant Emter ja San Ender. 1187. aastal tegi kuningas Alfonso VIII San Emeterio kloostri abti linna isandaks. 1248. aastal osales Santander Sevilla lahingus, mille eest ta sai vapi. Santander oli keskajal Kastiiliale tähtis sadam, mille kaudu käis ka Uue Maailmaga kauplemine. Santander sai ametlikult linnaõigused aastal 1755. 1893. aastal plahvatas sadamas prahilaev Cabo Machichaco, hukkus 500 inimest. Santander oli kuningas Alfonso XIII meelissuvituskoht. Ka praegu on see populaarne suvituskoht, kuigi 1941. aastal hävis tulekahjus suur osa vanalinnast. Santanderis on panga Banco Santander peakontor. Racing de Santander Municipal Register of Spain of 2023  Santander – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Wardaki provints

Wardaki provints (ka Vardaki provints) on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis. Provints jaguneb üheksaks ringkonnaks: Chak-e Wardaki ringkond Dāymīrdādi ringkond Ḩişah-ye Awal-e Bihsūdi ringkond Jaghatū ringkond Jalrayzi ringkond Maīdān Shahri ringkond Markaz-e Bihsūdi ringkond Nêrkhi ringkond Sayyidābādi ringkond Estimated Population of Afghanistan 2020-21
Moritz von Engelhardt

Moritz Edwin Adelbert von Engelhardt (vene keeles Мориц Евстафьевич Энгельгардт) (24. august (vkj 12. august) 1800 Viisu mõis – 2. juuni (vkj 21. mai) 1870 Kodasema mõis) oli Eestimaa mõisnik ja rüütelkonnategelane. Moritz von Engelhardt sündis kindralmajor Gustav Konrad von Engelhardti ja Barbara Dorothea von Baranoffi pojana. Ta töötas Eestimaa rüütelkonna sekretärina ning oli aastail 1848–1851 selle peamees. Hiljem oli ta Eestimaa maanõunik. Talle kuulusid Kodasema, Türi-Alliku ja Väinjärve mõis. Moritz von Engelhardt abiellus 1824. aastal vabapreili Pauline Henriette von Tiesenhauseniga (1806–1836). Abielust sündisid: Karl Gustav von Engelhardt (1825–1865), Venemaa sõjaväelane Alexandra Pauline Maria von Engelhardt (1829–1912) Nikolai von Engelhardt (1830–1878), Kurisoo mõisnik Konrad Johann von Engelhardt (1835–1884), Kuie mõisnik 1837. aastal abiellus Engelhardt oma onutütre Julie Charlotte von Baranoffiga (1810–1886). Abielust sündisid: Julie von Engelhardt (1839–1899) Maria Johanna Katharina von Engelhardt (1841–1918), abiellus vabahärra Wolter von Stackelbergiga ja hiljem vabahärra Arnold von Stackelbergiga. Georg von Engelhardt (1843–1914), Eestimaa rüütelkonna peamees, Eestimaa maanõunik Alexander Friedrich von Engelhardt (1849–1920), Türi-Alliku mõisnik Engelhardt Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Hominini

Hominini on alamsugukonda Homininae kuuluv triibus, kuhu kuuluvad inimene, šimpans ja nende väljasurnud esivanemad. Alamtriibusesse Hominina kuulub perekond inimene (Homo), kuid ei kuulu perekond šimpans (Pan). Viimane kuulub eraldi alamtriibusesse Panina. Alamsugukonda Homininae kuulub kaks tänapäevast triibust: Hominini ja Gorillini. Viimasesse kuuluvad gorillad. Nende kahe triibuse loomise pakkusid 1996 välja bioloogid Alan Mann ja Mark Weiss, kes soovisid selle abil näidata, missuguses järjekorras tänapäevaste loomarühmade esivanemad üksteisest lahknesid. Kuid esimesena kasutas seda mõistet briti zooloog John Edward Gray juba 1825. Inimese ja šimpansi perekond lahknesid 5,4–6,3 miljonit aastat tagasi. Kuid tollal ei eksisteerinud tänapäevaseid perekondi; nende asemel olid olemas inimahvid Sahelanthropus tchadensis ja Orrorin tugenensis ning veel pole jõutud üksmeelele selles, kumb neist kahest oli inimeste ja šimpansite eellane. Need kaks olid omavahel ka suhteliselt lähedalt sugulased, nii et tulevikus võib olla vaja ühendada nad samasse perekonda. Inimeste ja šimpansite esivanemate lahknemisele järgnesid ulatuslikud liigitekke protsessid inimeste eellaste seas, mis olid seotud nende elamaasumisega metsast savanni. Šimpansite eellaste seas neid protsesse ei toimunud, sest nemad jäid endiselt metsa elama, nende elutingimused ei muutunud. Inimese perekonna tekkeajaks loetakse umbkaudu 4–4,1 miljonit aastat tagasi. Inimesed ja šimpansid on omavahel geneetiliselt üsna lähedased. Inimese ja šimpansi erinevus on umbes sama suur kui mehe ja naise vaheline erinevus. Alan Mann ja Mark Weiss. "Hominoid Phylogeny and Taxonomy: a consideration of the molecular and Fossil Evidence in an Historical Perspective". Molecular Phylogenetics and Evolution. 5. aastakäik, 1. number, lk. 169–181 Volker Sommer. "Plädoyer für eine radikale evolutionäre Anthropologie: Menschenaffen wie wir". Biologie in unserer Zeit, number 30 (3/2009), lk. 200 "Primatoloog Frans de Waal: soo tühistamise asemel tuleb tegeleda ebavõrdsusega" ERR Novaator, 2. mai 2022
Hominina

Hominina on alamtriibus inimlaste sugukonnast. Alamtriibusesse Hominia ei kuulu enam šimpansid, vaid ainult Orrorin tugenensis, australopiteegid ja inimene. Hominina liigid olid suhteliselt antropomorfsed (inimesetaolised) esikloomalised. Erinevalt šimpansidest olid nad bipedaalsed, st liikusid kahel jalal. Tagajäsemetel liikumise tõendiks on suure kuklamulgu paigutus koljul, samuti reieluu kaela ja põlveliigese ehitus. Inimesel ja meie bipedaalsetel esivanematel on reieluu kael järsema nurga all reieluu suhtes ja liiges ise on suhteliselt suur. Puu otsas elavast inimahvist ei saanud üleöö bipedaal. Ökosüsteemi muutus (metsast savanniks) ei olnud "puu otsast mahatuleku" põhjus. Bipedaalsed australopiteegid elasid aladel, kus oli veel piisavalt metsa alles. Inimahvidele iseloomulikud pikad käed ja lühikesed jalad olid säilinud ka peale miljon aastat kestnud bipedalismi. Ainus säilinud liik on Homo sapiens. Šimpansi ja inimese lahknemine oli 5-7 miljonit aastat tagasi. 3 miljonit aastat tagasi hakkasid lahknema Australopithecus ja Paranthropus. Mõlemad perekonnad eksisteerisid koos 1,5 miljonit aastat. Esimeseks Hominina liigiks peetakse Orrorin tugenensist, kes on australopiteekide viimane ühine esivanem. ,______________________________________ Ardipithecus ramidus † __| |______________________________________ Australopithecus anamensis † | |,____________________________ Kenyanthropus platyops † | | ,__________________________ Australopithecus afarensis † | | | | ,______________________ Australopithecus garhi † | ,___| | | |______________________ Australopithecus africanus † | | | | ,______________________ Paranthropus aethiopicus † | |___| | | | ,__________________ Paranthropus robustus † | | |___| |___| |__________________ Paranthropus boisei † | | ,__________________ Homo habilis † |_______| | ,_____________ Homo ergaster † |____| | | ,_________ Homo erectus † |___| | | ,____ Homo floresiensis † | |___| | | |_____________ Homo antecessor † | | ,______ Homo heidelbergensis † |___| | | ,___Homo neanderthalensis † | |___| | | |______,____Homo rhodesiensis † | | ,_ Homo sapiens |_| Hominina liigid
Breinigerberg

Breinigerberg on Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Aacheni kreisis asuva Stolbergi linna osa. Linnaosa keskmine kõrgus on 276 m üle merepinna. Elanike arv on 971 (31. mai 2005). Breinig + Breinigerberg Breinigerberg
Pascal Couchepin

Pascal Couchepin (sündinud 5. aprillil 1942 Martignys Valais' kantonis) on Šveitsi jurist ja poliitik, liberaalse Vaba Demokraatliku Partei liige. Ta oli Šveitsi liidupresident aastatel 2003 ja 2008. Couchepin sündis juristi perekonnas ja valis ka endale isa eeskujul juristi eriala. Ta õppis Lausanne'i Ülikoolis, mille lõpetas 1966. aastal õigusteaduse litsentsiaadina. Aastal 1968 tegi advokaadieksami. 1968. aastal hakkas Couchepin osalema ka poliitilises elus – ta valiti Martigny linnanõukogu liikmeks. Aastatel 1984–1998 oli ta Martigny linnapea. Üleriigilises poliitikas osales Pascal Couchepin alates 1979. aastast Rahvusnõukogu liikmena. Ühtlasi oli ta aastatel 1989–1996 Vaba Demokraatliku Partei parlamendifraktsiooni esimees. Alates 11. märtsist 1998 on ta olnud Šveitsi valitsuse ehk Liidunõukogu liige. Aastatel 1998–2002 vastutas ta rahvamajanduse ja alates 2003. aastast siseasjade eest. Couchepini ametiajal astus Šveits Maailma Kaubandusorganisatsiooni. Ühena vähestest Šveitsi poliitikutest osaleb Couchepin transatlantilise Bilderbergi grupi konverentsidel, mida vandenõuteoreetikud seostavad vabamüürluse ja maailmavalitsemise plaanidega. 1. jaanuarist 31. detsembrini 2003 oli ta Šveitsi liidupresident. Ühtlasi on Couchepin olnud 2002. ja 2007. aastal liidupresidendi asetäitja. 12. detsembril 2007 valis Šveitsi parlament ta 2008. aastaks taas liidupresidendiks. 1. jaanuaril 2008 võttis ta ameti üle oma eelkäijalt, sotsiaaldemokraat Micheline Calmy-Reylt. 1. jaanuaril 2009 andis ta ameti üle Hans-Rudolf Merzile. 12. juunil 2009 teatas Pascal Couchepin, et astub 31. oktoobril 2009 Liidunõukogu liikme kohalt tagasi. Pascal Couchepin elab oma sünnilinnas Martignys. Tema abikaasa on Brigitte Rendu, neil on kaks tütart ja poeg. Elulugu Šveitsi valitsuse veebilehel (saksa, prantsuse ja itaalia keeles)
Kilkenny krahvkond

Kilkenny krahvkond (iiri keeles Contae Chill Chainnigh) asub Iirimaa kaguosas Leinsteri provintsis. Krahvkond on nime saanud keskuse Kilkenny linna järgi. Ballyhale, Ballyragget, Bennetsbridge Carigeen, Castlecomer, Castlewarren, Callan, Flagmount, Freshford, Graiguenamanagh, Goresbridge, Gowran Inistioge Jenkinstown, Johnstown, Johnswell Kilkenny, Killinaspick, Kilmacow, Kilmoganny, Knocktopher Mooncoin, Mullinavat Paulstown, Piltown Redhouse Thomastown, Tullaroan Slieverue, Stoneyford Urlingford Windgap Kilkenny krahvkond