laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Conwy raudteesild

Conwy raudteesild, ka Tubular Railway Bridge, on raudteesild üle Conwy jõe Conwys Walesis. Sild ühendab Conwy jõe vastaskallastel asuvaid väikelinnu Conwyt ja Llandudno Junctionit. Conwy sild arvati 1950. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks. Pärast Britannia silla põlemist 1970. aastal on see ainus sild, mis tänaseni on säilinud insener Robert Stephensoni 19. sajandil projekteeritud täisnurkse toru kujulistest talasildadest. Kaheteeline raudteesild ehitati aastatel 1846–1849 Stephensoni projekti järgi. Ehitustöid korraldasid Stephenson koos William Fairbairni ja Eaton Hodgkinsoniga. Püloonid projekteeris arhitekt Francis Thompson. Tarinduselt on Conwy raudteesild talasild, talakanduriks valiti kaks kõrvu asetatud täisnurkset toru. Torud on kokku needitud sepisterasest valmistatud raudlehtedest. Silla raudkonstruktsioonid valmistas firma Easton & Amos. Silla sildeava pikkus on 125 m. 1899. aastal lisati sillale vahetoed malmpostide näol, et vähendada sisejõude silla torukanduris. Conwy rippsild Tubular Railway Bridge, Conwy. britishlistedbuildings.co.uk Conwy Bridge. structurae.net
Britannia sild

Britannia sild (ka Britannia Tubular Bridge, kõmri Pont Britannia) on sild üle Menai väina Bangoris Walesis. Sild ühendab Suurbritannia ja Anglesey saart. Sild on nime saanud väina keskel oleva kaljurünka järgi, millele toetub üks sillasammas. Britannia sild arvati 1966. aastal 2. järgu arhitektuurimälestiseks. Üle Menai väina viiv rippsild ei rahuldanud 1840. aastatel enam üha suurenevat liiklust. Pealegi sai selgeks, et rippsillad ei sobi rongiliikluseks eeskätt sõidutee vähese jäikuse tõttu. Insenerid William Fairbairn ja Robert Stephenson kaalusid kaheavalise metallkaarsilla (avadega 107 m) ja kõrgetele sammastele toetuva tavapärase talasilla lahendusi, kuid tulid lõpuks originaalsele lahendusele valida talakanduriks toru. Pärast ulatuslikke katseid tehases otsustati sild ehitada kahe kõrvu asetatud täisnurkse toruna. Torud neediti kokku sepisterasestvalmistatud raudlehtedest. Kaheteeline raudteesild ehitati aastatel 1846–1850 Stephensoni projekti järgi. Konsultantidena olid kaastegevad insenerid William Fairbairn ja Eaton Hodgkinson. Ehitustöid juhtis Stephenson. Torutalad tehti valmis kaldal, sõidutati siis praamidel paigalduskohale ja tõsteti tugedele tungraudadega. Silla üldpikkus on 432 m. Kaks keskmist ava on sildeava pikkusega 146 m ja kaks külgmist ava silletega 70 m. Sild avati liikluseks 5. märtsil 1850. Kuna rööbastee asus toru sisemuses, sõitsid rongid sellel sillal nagu tunnelis. 1970. aastal sild põles. Kui põlemine lõppes, selgus, et metalltarindid olid sisepingeist niivõrd deformeerunud, et nende taastamine endisel kujul ei olnud võimalik. Taastamisel keskmised, 140-meetrised avad sillati teraskaarsõrestikega, külgmised, 70-meetrised avad tehti talakandureiga, mida keskelt toetati saledate raudbetoonpostidega. Seejuures projekteeriti kandvad tarindid arvestusega, et hiljem oleks võimalik juurde ehitada veel teine sõidukorrus. Pärast kaks aastat kestnud taastus- ja rekonstrueerimistöid avati Britannia sild üheteelisena rongiliikluseks 30. jaanuaril 1972. 1980. aastal avati silla ülemine korrus üherajalise sõiduteega autotranspordile. Conwy raudteesild Britannia Tubular Bridge. britishlistedbuildings.co.uk Hubert Matve. "Sillad läbi aegade". Valgus: Tallinn, 1978. Lk 32–34 Britannia Bridge. structurae.net  Britannia sild – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Lapės

Lapės on alev Leedus Kaunase rajoonis, Lapėse valla halduskeskus. Alev asub Nerise jõe kallastel. Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealne aastal 1639 valminud renessansskirik ja mõisakompleks. Alevis kasvatatakse juurvilja ja sigu, seal töödeldakse ka puitu ja valmistatakse plastbasseine. Alevi serval on karjäär, kust kaevandatakse savi. Varem asus seal ka Leedu televisiooni translatsioonimast. Alevi nimi tähendab tõlkes rebaseid. Sealset mõisa on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1567. Aastal 1591 sai selle omanikuks Severinas Bonaras. XVII sajandil olid mõisa omanikeks Valatkevičid, kes lasid sinna ehitada ka kiriku. Algul oli see kohaliku kihelkonna keskus, aga aastast 1731 sai sellest Karmėlava kihelkonda kuuluv kabel. Aastal, mil kirik valmis, sai mõisa omanikuks aga Jonas Alfonsas Liackis, kes rajas mõisa peahoone. Sealse mõisa ja selle juures oleva küla omanikud vahetusid kiiresti – nende seas olid Chelkovskid, Tyszkiewiczid, Čackid, Ratautased ja Sakalauskased. Aastal 1893 sai Lapėse kirikust taas kihelkonnakirik. Aastal 1898 see renoveeriti. Esimese maailmasõja järel sai sealse mõisa omanikuks Antanas Merkys. Aastal 1920 olid 55% sealsetest elanikest poolakad. Aastal 1926 oli külas 4604 elanikku, neist 4144 olid poolakad, 267 venelased ja 138 leedulased, lisaks elas seal veel 28 juuti ja 27 sakslast. 1930. aastatel rajati sinna põllumajandusühistu ja krediidiühistu. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude võimud küüditasid üheksa sealset elanikku. Nõukogude ajal oli Lapės kohaliku sovhoosi keskasula. Sealse mõisa peahoone põles aastal 1985 maha. Lapės Kalmistu Kirik Mõisa peahoone asukoht [1] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 21. augustil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) K. Buchowski, Polacy w niepodległym państwie litewskim, 1918–1940, Instytut Historii Uniwersytetu w Białymstoku, 1999, p. 22. Statystyka narodowościowa Litwy Kowieńskiej na podstawie danych głosowania do Sejmów. Opracowana według urzędowych danych statystyki wyborczej przez Centralny Polski Komitet Wyborczy, Drukarnia "Prima" ; S-Ka "Omega", Kowno, 1926. Kazys Misius. Lapės. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 523 lk. Alev Poola geograafilises sõnastikus Alev portaalis vietoves.Lt
Vytautas Suure Ülikool

Vytautas Suure Ülikool (leedu keeles Vytauto Didžiojo universitetas; lühend VDU) on Leedus Kaunases asuv, 1922. aastal asutatud ja 1989. aastal taasasutatud ülikool. Ülikoolis õpib umbes 8800 üliõpilast. Leedu Ülikool (Lietuvos universitetas) asutati Leedu ajutises pealinnas Kaunases 1922. aastal. 1924. aastal moodustati ülikooli põllumajandus- ja metsandusteaduskonna ning Dotnuva Põllumajanduskooli baasil Põllumajandusakadeemia (praegune Aleksandras Stulginskise Ülikool). 1930. aastal sai Leedu Ülikooli uueks nimeks Vytautas Suure Ülikool (Leedu suurvürsti Vytautase järgi). Märtsis 1943 ülikool suleti Saksa okupatsioonivõimude poolt. 1944. aastal avati ülikool Nõukogude võimude poolt nelja teaduskonnaga: ajaloo-keeleteaduskond, ehitusteaduskond, tehnoloogiateaduskond ja arstiteaduskond. 1949. aastal ülikool reorganiseeriti, ajaloo-keeleteaduskond viidi Vilniusesse. 1950. aastal ülikool suleti ja järelejäänud üksuste põhjal avati 31. oktoobril 1950 Kaunase Polütehniline Instituut ja Kaunase Meditsiiniinstituut. 4. juulil 1989 võttis Leedu Ülemnõukogu vastu seaduse Vytautas Suure Ülikooli taasasutamise kohta ning sama aasta sügisel algas õppetöö uuesti. Ülikooli ametlik veebileht
Rahukorpus

Rahukorpus (inglise keeles US Peace Corps) on Ameerika Ühendriikide valitsuse juhitav vabatahtlike üksus, mille missioon on korraldada humanitaarabi vahendamist abivajavatesse maadesse, samuti osutada tehnilist ja majanduslikku abi sotsiaalse ja majandusliku arengu tõhustamiseks. Abi vahendamiseks tegutsevad Rahukorpuse liikmed välisriikides, kui USA valitsus on saanud sellekohase kutse abivajava riigi valitsuselt. USA president John F. Kennedy tuli arengumaadele humanitaarabi osutamise organisatsiooni loomise ideega välja presidendikampaania ajal, kui ta esines 14. oktoobril 1960 Michigani ülikoolis Ann Arboris. Hiljem nimetas ta kavandatud organisatsiooni "rahukorpuseks". Ametlik asutamine toimus 1. märtsil 1961. aastal, kui presidendiks valitud John F. Kennedy kirjutas alla määrusele (Executive order) nr. 10924, mille käivitamiseks andis Kongress loa 21. septembril 1961. Kennedyle oli Rahukorpuse idee eeskujuks Suurbritannia Ülemeremaade Vabatahtliku Teenistuse (Volunteers in Service Overseas, VSO) programm. Alates Rahukorpuse loomisest on sellega ühinenud üle 235 000 USA kodaniku. Rahukorpuse liikmed on tegutsenud 141 riigis. Rahukorpuse vabatahtlikud on tavaliselt kõrgharidusega USA kodanikud, nii mehed kui ka naised. Iga vabatahtlik läbib kolmekuulise väljaõppe, mille järel võib töötada kaks aastat välismaal. Pärast selle aja möödumist saavad soovijad taotleda teenistuse pikendamist. Rahukorpuse liikmed tegutsevad valdavalt arengumaades (Kolmanda Maailma riikides) koostöös asukohamaa valitsuse ja valitsusväliste organisatsioonidega. Tegutsetakse koolides, abistatakse mittetulundusühinguid, konsulteeritakse ettevõtjaid, vahendatakse infotehnoloogiat, antakse nõu põllumajanduses ja tegeletakse keskkonnaprobleemidega. 1982. aastal nimetas president Ronald Reagan Rahukorpuse direktoriks Loret Miller Ruppe. Tema algatas mitmeid ettevõtlusega seotud programme. Nende programmidega liitus arvukalt konservatiivse ja vabariikliku poliitilise orientatsiooniga vabatahtlikke, kes nägid võimalust Rahukorpuse sildi all arendada arengumaades ettevõtlust ja asutada seal USA kompaniide tütarettevõtteid. Esimese kutse Rahukorpuse liikmetele lähetasid 1961. aastal Ghana president Kwame Nkrumah ja Tanganjika (Tansaania) president Julius Nyerere. 1990. aastatel tegutsesid Rahukorpuse liikmed ka endistes Ida-Euroopa sotsialistlikes riikides. Esimesteks soovijateks olid Poola (tegutses 1990 – 2001), Ungari (1990 – 1997) ja Tšehhoslovakkia (1990 – 1997). Rahukorpuse liikmed abistasid kohalikke võimustruktuure ning organisatsioone hariduse, tervishoiu ja põllumajanduse korraldamises ning demokraatliku riigikorra ülesehitamise küsimustes. Rahukorpus tegutses 1992 - 2002. aastal ka Eestis, Lätis ja Leedus olles abiks keeleõppe korraldamisel ja humanitaarabi vahendamisel. Rahukorpus tegutses ka aastatel 1992 - 2003 Venemaal ning on tänaseni aktiivne Armeenias (alates 1992), Gruusias (alates 2001), Kõrgõzstanis (alates1993) ja Ukrainas (alates 1992).
Abja-Paluoja – Vana-Kariste – Kamali tee

Abja-Paluoja – Vana-Kariste – Kamali tee (registrinumbriga 24182) on kõrvalmaantee Viljandi maakonnas. Tee pikkus on 14,9 km. Tee saab alguse Päigiste külas Sultsi – Abja-Paluoja tee 19. kilomeetrilt, läbib Vana-Kariste ja Maru küla ning lõpeb Kamali külas. Tee 7. kilomeetril Vana-Karistes lõppevad teel 9,9 km pikkune Uue-Kariste – Vana-Kariste tee ja 8 km pikkune Veelikse – Vana-Kariste tee. Tee 14. kilomeetril asub sild üle Halliste jõe. Tee kulgeb Halliste ürgoru servas, tee äärde jäävad Kariste järv, Koodiorg, Vana-Kariste hõberemmelgas ning Kullamäe männid ja kadakas. Riigimaanteede nimekiri ja riigimaanteede liigid Riigi Teatajas
Nina Ponomarjova

Nina Ponomarjova (neiupõlvenimi Nina Romaškova; 27. aprill 1929 Sverdlovski oblast – 19. august 2016 Moskva) oli Nõukogude Liidu kettaheitja. Ta oli esimene Nõukogude Liitu esindanud sportlane, kellest sai olümpiavõitja. Ponomarjova alustas sportlaskarjääri pikamaajooksjana. 1948. aastal hakkas ta tegelema kettaheitega ja järgmisel aastal saavutas ta Nõukogude Liidu meistrivõistlustel juba kolmanda koha. 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis sai temast Nõukogude Liidu esimene olümpiavõitja. 20. juulil toimunud finaalvõistlusel võitis ta kuldmedali olümpiarekordiga 51.42 ja edestas teise koha saanud kaasmaalast Jelizaveta Bagrjantsevat enam kui nelja meetriga. Pärast olümpiamänge püstitas Ponomarjova 9. augustil 1952 Odessas armee meistrivõistlustel maailmarekordi 53.61-ga, parandades Nina Dumbadzele 1951. aastast kuulunud tippmarki 24 sentimeetriga. Aga juba sama aasta 18. oktoobril ületas Dumbadze tema tulemuse uuesti. 1954. aasta Euroopa meistrivõistlustel Bernis võitis ta kuldmedali tulemusega 48.02. 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is võitis ta 52.02-ga pronksmedali. Ponomarjova kordas olümpiavõitu 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas, kui heitis parimal katsel 55.10. Hiljem tuli veel 1962. aasta Euroopa meistrivõistlustel Belgradis kuuendaks ja sai 1964. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs 11. koha. Ta tuli Nõukogude Liidu meistriks kettaheites aastail 1951–1956 ja 1958–1959. Tema isiklik rekord kettaheites oli 56.62 (1955). Ta püstitas ühe maailmarekordi: "Andmed Sports-reference.com andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. detsember 2012. Vaadatud 21. augustil 2016. Nina Ponomarjova veebisaidil Olympedia (inglise)
Saksaveske järv

Saksaveske järv (ka Saksaveski paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas Karksi ürgorus, haldusjaotuse järgi Viljandi maakonnas Mulgi vallas Polli külas. Saksaveske järve pindala on 1,9 ha, keskmine sügavus 1,9 m, suurim sügavus 2,65 m, kaldajoone pikkus 852 m, kõrgus merepinnast 49,5 m. Järv on paisutatud Halliste jõele, järve suubub ka Kutsiku oja. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Järve kaldal kasvab kaitsealune Polli elupuu. Saksaveske järv on tegevuspaigaks August Kitzbergi jutustuses „Koopavana“ (1893) ja kaksikjutustuses „Veli Henn“ (1901) ja „Hennu veli“ (1904), viimastes kannab järv nime Nõuni järv. Halliste jõgi Karksi ürgorg Polli küla Polli elupuu Saksaveske järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 21.08.2016) Saksaveske järv keskkonnaportaalis (vaadatud 21.08.2016) Saksaveske järv Eesti looduse infosüsteemis Saksaveske järv keskkonnaportaalis
Rexhep Meidani

Rexhep Kemal Meidani (sündinud 17. augustil 1944 Albaanias Elbasanis) on Albaania endine president (1997–2002). Ta lõpetas 1966 Tirana Ülikooli füüsika erialal ning lõpetas 1974 kraadiõppe Prantsusmaal Caeni Ülikoolis. Ta töötas 1966–1996 Tirana Ülikooli füüsikaõppejõuna, sealhulgas professori, kateedrijuhataja ja loodusteaduskonna dekaanina. Sel ajal avaldas ta hulga teaduslikke töid nii Albaanias kui ka välismaal. Tema poliitikukarjäär algas 1990. aastatel. 1991. aasta esimestel mitmeparteilistel valimistel oli ta keskvalimiskomisjoni esimees. Ta oli ka presidendinõukogu liige (1991). Aastatel 1992–1996 oli ta tegev tsiviilühiskonnas, olles muuhulgas 1994–1996 Albaania Inimõiguste Keskuse juhatuse esimees. 1996. aastal astus ta Sotsialistlikku Parteisse ning valiti selle peasekretäriks (oli sellel kohal 1997. aastani). Ennetähtaegsetel parlamendivalimistel juunis 1997 valiti Meidani parlamendi liikmeks. 24. juulil valis parlament (Kuvendi Popullor) ta Albaania presidendiks. 2002. aastal sai tema asemel presidendiks Alfred Moisiu. Ta on valitud Albaania Teaduste Akadeemia tegevliikmeks ja 2015. aastal Makedoonia Teaduste ja Kunstide Akadeemia välisliikmeks.
Lippe-Brake

Lippe-Brake oli krahvkond Saksamaal. See loodi aastal 1613 pärast Lippe krahvi Simon VI surma, kui tema valdus jaotati tema kolme poja vahel, kusjuures tema teine poeg Otto sai Lippe-Brake territooriumi. Pärast krahv Ludwig-Ferdinandi surma aastal 1709 päris Lippe-Brake vanem Lippe-Detmoldi liin. Otto, krahv 1613-1657 (elas aastatel 1589–1657) Kasimir, krahv 1657-1700 (elas aastatel 1627–1700) Rudolph, krahv 1700-1707 (elas aastatel 1664–1707) krahv Friedrich von Lippe-Brake (elas aastatel 1638-1684) Ludwig-Ferdinand, krahv 1707-1709 (elas aastatel 1680–1709) Aastal 1709 läks Lippe-Detmoldile.
Sergi Roberto

Sergi Roberto Carnicer (sündinud 7. veebruaril 1992 Reuses) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Barcelona. Ta on enamasti poolkaitsja, aga võib mängida ka kaitsjana. Roberto debüteeris Barcelona meeskonnas 2010. aastal. Ta on selle koosseisus tulnud kuus korda Hispaania meistriks ja võitnud viis karikat. Ta aitas Kataloonia klubil võita hooaegadel 2010–11 ja 2014–15 Meistrite Liiga. 8. märtsil lõi Sergi Roberto Barcelona meeskonnas värava, kui katalaanid alistasid Paris Saint Germaini kodus 6:1. Tema 95. minutil löödud värav viis Barcelona Meistrite Liiga veerandfinaali. 5. septembril 2016 mängus Liechtensteiniga lõi Roberto oma debüütvärava Hispaania koondises. Barcelona La Liga: 2010–11, 2012–13, 2014–15, 2015–16, 2017–18, 2018–19 Copa del Rey: 2011–12, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18 Hispaania superkarikas: 2010, 2011, 2013, 2016, 2018 UEFA Meistrite Liiga: 2010–11, 2014–15 Euroopa superkarikas: 2015 Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2015 "Barcelona tegi Meistrite liigas ajalugu ja jõudis raske lahingu järel veerandfinaali". Postimees. 8. märts 2017. Vaadatud 17.03.2017.  Sergi Roberto – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil FC Barcelona kodulehel
Tšaulske

Tšaulske (ukraina keeles Чаульське) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 91. Pindala on 0,47 km².
Štšaslõvtseve

Štšaslõvtseve (ukraina keeles Щасливцеве) on küla Ukrainas Hersoni oblastis Genitšeski rajoonis. Elanike arv on 1461.
Kunõtše

Kunõtše (ukraina keeles Куниче) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis. Elanike arv on 736.
Kambodža 2016. aasta suveolümpiamängudel

CAM Kambodža osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 6 sportlasega, kes võistlesid neljal spordialal. Olümpiapääsme said järgmised sportlased: Neko Hiroshi – maraton Nary Ly – maraton Chov Sotheara Sorn Seavmey Pou Sovijja Hemthon Vitiny https://www.olympic.org/cambodia Kambodža Rio 2016 ametlikul veebisaidil Kambodža sportlased Rio 2016 ametlikul veebisaidil
Poks 1972. aasta suveolümpiamängudel

20. suveolümpiamängude võistlused poksis peeti 27. augustist kuni 10. septembrini Münchenis, Lääne-Saksamaal. Võistluspaik oli Olympiaparkis asuv Boxhalle (praegu Olympia-Eissportzentrum), võisteldi üheteistkümnes kaalukategoorias. Võistlustel osales 354 võistlejat 80 riigist. Vanim osaleja oli Vladimir Ivanov (NSV Liit; sündinud 8. veebruaril 1936) ning noorim osaleja oli Wilfredo Gómez (Puerto Rico; sündinud 29. oktoobril 1956). Val Barkeri karika parima tehnikaga poksijale sai raskekaalu (üle 81 kg) kuldmedali- ja olümpiavõitja Teófilo Stevenson (Kuuba). Kokku said 20 riigi võistlejad medaleid. Kokku said 36 riigi võistlejad olümpiasüsteemi punkte. Poks 1972. aasta suveolümpiamängudel lehel Sports-Reference. Inglise keeles Poks 1972. aasta suveolümpiamängudel lehel Amateur Boxing Results. Inglise keeles
Läänemere Linnade Liit

Läänemere Linnade Liit (inglise keeles Union of the Baltic Cities, lühend UBC) on Läänemerd ümbritsevate riikide linnu ühendav organisatsioon, mis loodi aastal 1991. Liitu kuulub 2016. aastal sadakond kohalikku omavalitsust kõigist Läänemerd ümbritsevatest maadest (Eesti, Soome, Rootsi, Norra, Taani, Venemaa, Poola, Saksamaa, Läti, Leedu). Läänemere Linnade Liit koosneb sekretariaadist (asukohaga Gdansk, Poola) ja seitsmest komisjonist. Eesti kohalikest omavalitsustest kuuluvad Läänemere Linnade Liitu: Tallinn Pärnu Elva Haapsalu Hiiu vald Jõgeva Jõhvi Keila Kuressaare Maardu Narva Rakvere Sillamäe Tartu Viljandi Võru Koduleht Läänemere Linnade Liit Kohalike omavalitsuste portaal
Iisraeli kuningriik (Samaaria)

Iisraeli kuningriik (heebrea keeles מַמְלֶכֶת יִשְׂרָאֵל) oli kuningriik Levanti aladel, mis eksisteeris umbes aastast 930 eKr kuni aastani 720 eKr, kui selle vallutas Uus-Assüüria suurriik. Kuningriigi tähtsamad linnad olid Sihem, Tirza ja Samaaria. Piibli andmetel oli Iisraeli kuningriik üks kahest pärast Iisraeli ja Juuda ühendatud monarhiate kuningriigi lagunemist tekkinud riigist. Ajaloolased kasutavad sellele riigile viidates tihti termineid "Põhja kuningriik" või "Samaaria kuningriik", et seda eristada lõunas asunud Juuda kuningriigist. Pärast Taaveti ja Saalomoni valitsemisaega lõid 10 põhjapoolset hõimu Jerobeam I juhtimisel umbes 926 eKr sellest lahku ja asutasid Palestiina põhjaosas omaette riigi, mille nimeks jäi Iisrael. Omri (876–869 eKr) rajas uue pealinnana Samaaria ning sõlmiti tihedad dünastilised sidemed Tüürosega. Iisraeli kuningriigi tõusuajad olid 9. sajandi I pool eKr ja 8. sajandi I pool eKr. Iisraeli riik ei olnud nii ühtne ning allus kergemini välismõjudele (eriti Foiniikia omadele), austati kaanani jumalaid, mida soosis kuningas (869–850 eKr) Ahab ja ta naine, Tüürose kuninga tütar Iisebel. Ahabi ajal osales Iisrael Damaskuse ja Uus-Hetiidi riikide kõrval Assüüria-vastases koalitsioonis, mis Salmanassar III-lt lüüa sai. Väepealik Jehu kukutas Omri dünastia võimult – Iisebel tapeti – ja Jehu tõusis kuningaks. Kuningas Jerobeam II, kes valitses 8. sajandi teisel poolel, võitles pidevalt Juudaga ning aramealaste Damaskuse riigiga. 8. sajandi teisel poolel eKr sõlmis Iisrael taas tugevnenud Assüüria vastu liidu Damaskuse Juuda ja Egiptusega, kuid Juuda kuningriik sõlmis Ahase ajal (735–715 eKr) liidu Assüüriaga, aidates nii kaasa Iisraeli langusele. 732 eKr vallutasid assüürlased Damaskuse. Iisraeltunnistas Assüüria ülemvõimu 722 aastal eKr vallutasid assüürlased Iisraeli pealinna Samaaria ja asustasid kuninga ja ülikkonna ning suure osa Iisraeli rahvastikust Mesopotaamiasse ja Meediasse ning asemele asustati elanikke Mesopotaamiast ja Araabiast. Jerobeam I (922–901 eKr) Naadab (901–900 eKr) Baesa (900–877 eKr) Eela (977–876 eKr) Simri (876 eKr) Omri (876–869 eKr) Ahab (869–850 eKr) Ahasja (850–849 eKr) Jooram (849–842 eKr) Jehu (842–825 eKr) Joohas (815–801 eKr) Joas (801–786 eKr) Jerobeam II (786–746 eKr) Sakarja (746–745 eKr) Sallum (745 eKr) Menahem (745–738 eKr) Pekahja (738–737 eKr) Pekah (737–732 eKr) Hoosea (732–722 eKr)
Balti armastuslood

"Balti armastuslood" on 3 jaost (lühimängufilmist) koosnev filmikomplekt. Komplekti režissöör on Peeter Urbla. Komplekti tootsid Filminor ja Exitfilm. Lühimängufilmid räägivad armastuslugudest Baltimaade taasiseseisvumise (sh Eesti taasiseseisvumise) sündmuste keerises. Filmi 1. jagu on Eestile keskendunud ja kannab pealkirja "Mattias ja Ann". Filmi 2. jagu on Lätile keskendunud ja kannab pealkirja "Regina ja Sergei". Filmi 3. jagu on Leedule keskendunud ja kannab pealkirja "Vitautas ja Juozas". Balti armastuslood Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 22.08.2016) http://www.ohtuleht.ee/7425/paeva-film-balti-armastuslood (vaadatud 22.08.2016) Balti armastuslood Eesti filmi andmebaasis Balti armastuslood Eesti filmi andmebaasis Balti armastuslood Eesti filmi andmebaasis
Pontcysyllte akvedukt

Pontcysyllte akvedukt (kõmri Traphont Ddŵr Pontcysyllte) on laevatatav akvedukt üle Dee jõe oru Wrexhamis Walesis. Akvedukt kannab Llangolleni kanalit. Pontcysyllte akvedukt arvati Suurbritannias 1963. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks. 2009. aastast kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Akvedukt ehitati aastatel 1795–1805 inseneride Thomas Telfordi ja William Jessopi juhtimisel. Rajatis, mis algselt oli Ellesmere'i kanali osa, avati 26. novembril 1805. 19-avalise akvedukti üldpikkus on 307 m, laius 3,7 m, (renni) sügavus 1,6 m ja iga ava silde pikkus on 13,7 m. Akvedukti sildeehitis koosneb malmrennist, mis toetub malmkaarkanduritele (iga ava kohta 4 malmkaart), mis omakorda toetuvad kõrgetele kivisammastele. Kivisambaid on 18. Malmrennist kanali kõrgus jõe veepinnast on 38,7 m. Pontcysyllte Aqueduct, Llangollen Rural. britishlistedbuildings.co.uk Pontcysyllte Aqueduct. structurae.net
Turva järv

See artikkel räägib Viljandi maakonnas Vardi külas asuvast järvest. Karksi Turva järve kohta vaata artiklit Karksi Turva järv. Turva järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas Vardi külas. Järve pindala on 3,6 ha, pikkus 400 m ja laius 270 m. Järv asub 48 m kõrgusel merepinnast ning kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Turva järve kaldad on tugevasti soostunud. Järv on kraavi kaudu ühendatud Vardi ojaga ja ligi 300 meetri pikkuse Vaheoja kaudu kagus asuva Päidre järvega. Vardi oja Päidre järv Vardi küla Turva järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 22.08.2016) Turva järv keskkonnaportaalis (vaadatud 22.08.2016) Turva järv Eesti looduse infosüsteemis Turva järv keskkonnaportaalis
Boxer (täpsustus)

Boxer on poksile viitav termin, mis on leidnud kasutust näiteks sõjanduses. Selle all on tuntud näiteks: Boxer, jalaväe lahingumasin Operatsioon Boxer, Iisraeli armee operatsioon Kuuepäevases sõjas HMS Boxer, mitme Briti Kuningliku Mereväe aluse nimetus USS Boxer, mitme USA mereväealuse nimetus Boxer on ka inglise päritolu perekonnanimi. Seda on kandnud näiteks: Barbara Boxer, USA senaator Charles Ralph Boxer, ajaloolane Christina Boxer, inglise jooksja Peugeot Boxer