laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jussi (auhind)

Jussi on Soome filmiauhind, millega tunnustatakse parimaid soome filme ja nende tegijaid. Jussi on üks Euroopa vanemaid filmiauhindu. Auhind on Jussi nime kandev 28,5 cm kõrgune kipskuju, mille autor on skulptor Ben Renvall. Esimest korda jagati Jussisid 16. novembril 1944 Helsingi restoranis Adlon toimunud auhinnagalal. Varasematel aastatel on Jussisid antud ka välismaalastele, näiteks aastal 1974 sai Jussi omanikuks Charlie Chaplin. Pidulik auhinnatseremoonia toimub iga aasta alguses. Praegu jagatakse auhindu 15 põhikategoorias. Kui varem auhinnati vaid mängufilme ja nende tegijaid, siis 1985. aastal ja alates 2002. aastast siiani valitakse võitja ka parima dokumentaalfilmi kategoorias. Auhinna saajad valib Soome elukutseliste filmindustöötajate ühing Filmiaura. Võitjate väljaselgitamine toimub kahes voorus: kõigepealt valib 16 filmiasjatundjast koosnev kohtunikekogu iga kategooria kolm paremat, mille seast valib auhinnavõitjad Filmiaura ülejäänud liikmeskond ehk umbes 260-liikmeline žürii. Hääletus on salajane. Oscar Euroopa filmiauhind Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinnad Briti sõltumatu filmiauhind Põhjamaade Nõukogu filmiauhind Kuldgloobus Kuldne Palmioks Kuldne Vaarikas YLE: Lapland Odyssey Wins Jussi Award
Sergi Danõltšenko

Serhi Petrovõtš Danõltšenko (ukraina keeles Сергій Петрович Данильченко; sündinud 27. aprillil 1974 Harkivis) on Ukraina endine poksija. Ta oli Ukraina meister kukk-kaalus (kuni 54 kg) vähemalt 2001. aastal. Ta sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 2000. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Raimkul Malahbekovile (Venemaa). Ta sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 11. maailmameistrivõistlustel (Belfast, 2001) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Guillermo Rigondeaux'le (Kuuba).. Danõltšenko võitis kukk-kaalus (kuni 54 kg) 32. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 1998) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta poksis elukutselisena 15. juunil 2002 ja 20. märtsil 2003 ning võitis esimese kohtumise punktidega ja kaotas teise kohtumise tehnilise nokaudiga. Ukraina meistrivõistlused poksis. Lviv 2001. Tulemused inglise keeles 27. suveolümpiamängude poksivõistlus. Sydney 2000. Tulemused inglise keeles 11. maailmameistrivõistlused poksis. Belfast 2001. Tulemused inglise keeles 32. Euroopa meistrivõistlused poksis. Minsk 1998. Tulemused inglise keeles Sergi Danõltšenko veebisaidil Olympedia (inglise) Serhi Danõltšenko lehel BoxRec. Inglise keeles
Esquiva Florentino

Esquiva Falcão Florentino (sündinud 12. detsembril 1989 Vitórias Espírito Santo osariigis) on Brasiilia poksija. Ta sai keskkaalus (kuni 75 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Ryōta Muratale (Jaapan). 16. maailmameistrivõistlused poksis. Bakuu 2011. Tulemused inglise keeles
Jaan Aiaots

Jaan Aiaots (sündinud 13. jaanuaril 1953 Hagudis) on Eesti põllumajandustegelane ja poliitik. Jaan Aiaots on lõpetanud Hagudi 8-klassilise kooli ja Kohila Keskkooli. 1976. aastal sai ta Eesti Põllumajandusakadeemiast agronoomidiplomi. Töötas aastatel 1976–1990 Adavere näidissovhoosis agronoomina, osakonnajuhatajana ja direktori asetäitjana. 1990–1993 oli ta Esku sovhoosi esimene ja viimane direktor. Aastatel 1994–2003 töötas Jaan Aiaots Jõgeva maavalitsuses maamajandusosakonna juhatajana ja majandusosakonna juhataja kohusetäitjana. Ta oli aastatel 1994–2003 Põltsamaa vallavolikogu esimees ning valiti Põltsamaa linnavolikokku 2005. ja 2009. aastal. Aastatel 2003–2017 oli ta Põltsamaa linnapea. Jaan Aiaots kuulus 3. juulini 2011 Eestimaa Rahvaliitu. 24. novembrist 2011 on ta Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige. 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2011 Jõgevamaa Kuldrist Maakonna ja omavalitsuste juhid Kalevipoja tegude maalt. Koostaja Jaan Lukas. Tallinna Raamatutrükikoda 2007 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 26. juunil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Endisest rahvaliitlasest Jaan Aiaotsast sai sotsiaaldemokraat. Põltsamaa linnapeaks valiti 17 poolthäälega Jaan Aiaots
Bombardier Flexity

Flexity on Kanada rongi- ja lennukitootja Bombardier' tramm, firma tuntuim toode. Berliini linnatranspordifirma BVG on tellinud lisaks praegu käigus olevatele Flexity Berlinidele 2017. aastaks veel 39 Flexity trammi, et asendada praegused Tatra trammid.
Toivo Kroon

Toivo Kroon (sündinud 15. märtsil 1957 Võrus) on Eesti veterinaar ja omavalitsuspoliitik. Ta on Põltsamaa linnavolikogu liige ja oli volikogu esimees aastatel 2005–2009. Toivo Kroon on lõpetanud Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Töötanud veterinaararstina Võru rajooni Sõmerpalu sovhoosis, Paide rajooni Kalevipoja kolhoosis ja Jõgeva rajooni Pajusi kolhoosis. Aastatel 1990–1992 töötas ta Soomes põllumajandusettevõttes. Hiljem oli ta Põltsamaa aktsiaseltsi Hunt jahi- ja kalandustarvete kaupluse juhataja. 1995. aastast 2006. aastani oli OÜ Glasmir kaupluste juhataja. Seejärel asus Kroon tööle Jõgeva maavalitsuses arendusspetsialistina. Toivo Kroon on valitud Põltsamaa linna volikokku 2002. ja 2005. aastal. 2009. aastast on ta volikogus asendusliikmena. Kroon on olnud Jõgevamaa Arendus- ja Ettevõtluskeskuse nõukogu esimees. "Põltsamaa linnavolikogu esimeheks sai Toivo Kroon" Vooremaa, 4. november 2005 Maakonna ja omavalitsuste juhid Kalevipoja tegude maalt. Koostaja Jaan Lukas. Tallinna Raamatutrükikoda 2007. ISBN 9789949154814 "Arendus- ja ettevõtluskeskuse nõukogu juhib Toivo Kroon" Vooremaa, 31. mai 2007
Tiit Kulu

Tiit Kulu (sündinud 26. juulil 1943 Võhmanõmme külas Põltsamaa vallas Viljandimaal) on Eesti poliitik. Kulu lõpetas 1962. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1967. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia põllumajanduse mehhaniseerimise erialal. Ta asus 1968. aastal tööle Martin Lillevere nimelises kolhoosis peainsenerina, aastatel 1978–1989 oli ta selle kolhoosi esimees. Aastatel 1993–1996 oli Tiit Kulu Põltsamaa vallavanem. Alates 1999. aastast kuulub ta Põltsamaa linnavolikokku (2009. aastast asendusliikmena). Ta oli Põltsamaa abilinnapea aastatel 1997–2008. Ta kuulus 2. septembrist 1994 kuni 8. detsembrini 2011 Eestimaa Rahvaliitu. 8. detsembrist 2011 kuulub ta Isamaa ja Res Publica Liitu. 1980 Eesti NSV teeneline insener 2010 Jõgevamaa Hõberist 2014 Põltsamaa linna aukodanik Tema vend on tehnikateadlane Priit Kulu. Maakonna ja omavalitsuste juhid Kalevipoja tegude maalt. Koostaja Jaan Lukas. Tallinna Raamatutrükikoda 2007 Põltsamaa abilinnapea lahkus ametist omal soovil Vooremaa, 24.04.2008[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 26. juunil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) [1]
BVG

BVG (Berliner Verkehrsbetriebe) on Berliini linnatranspordifirma, mis hoiab käigus metrood, tramme, busse ja laevu. Lisaks korraldab linnaliiklust Deutsche Bahnile kuuluv S-Bahn Berlin GmbH.
S-Bahn Berlin

S-Bahn Berlin GmbH on Deutsche Bahnile kuuluv firma, mis korraldab Berliini linnarongiliiklust. Berliini linnaraudtee
Meeskonnatöö

Meeskonnatöö on töö organiseerimise viis, mille puhul kõigi vajalike erialade esindajaist koosnevat otsustusmeeskonda juhib üks kas sama või kõrgema astme juht. Kõige edukamaks peetakse meeskonnatööd tipp- ja keskastme juhtide tasandil, erandjuhtumeil ka madalamal tasandil. Optimaalseks otsustusmeeskonna suuruseks peetakse umbes kuut liiget. Meeskonnatöö peamised eelised on, et saab arvestada iga liikme eriteadmisi, maksimaalselt ära kasutada töötajate oskusi, korrigeerida varem püstitatud eesmärke, tagada, et kogu meeskond töötab sama eesmärgi saavutamise nimel. Meeskonnatöö puudused on, et aega kulub rohkem, kui tippjuhi ainuotsustamisel, võidakse juhinduda ühistest eelarvamustest, osa aega kulub omavahelise suhete selgitamiseks, ei ole kasutatav kriisiolukordades. U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).
Trey Hardee

James Edward Hardee (sündinud 7. veebruaril 1984 Alabama osariigis Birminghamis) on endine USA kümnevõistleja. 2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Berliinis tuli Hardee kümnevõistluses maailmameistriks. 2010. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Dohas võitis ta seitsmevõistluses hõbemedali. 2011. aasta MM-il Daegus tuli ta teist korda kümnevõistluse maailmameistriks. 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis võitis ta Ashton Eatoni järel hõbemedali. USA meistriks tuli Hardee kümnevõistluses aastatel 2009, 2014, 2015 ja 2017. 2012 Londonis hõbemedal kümnevõistluses 8671 2009 Berliinis maailmameister kümnevõistluses 8790 2011 Daegus maailmameister kümnevõistluses 8607 2010 Dohas hõbemedal seitsmevõistluses 6124 Trey Hardee koduleht Trey Hardee Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Meetmed

Meetmed (ainsuses meede; inglise measures, steps) on abinõud, mida rakendatakse ehk võetakse tarvitusele mingi soovitud tulemuse saavutamiseks või soovimatu ärahoidmiseks. Omavahel seotud meetmete kogumit nimetatakse meetmestikuks. U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).
Mis juhtus Andres Lapeteusega?

"Mis juhtus Andres Lapeteusega?" on Tallinnfilmis 1966. aastal valminud film, mille lavastas Grigori Kromanov. Film põhineb Paul Kuusbergi romaanil "Andres Lapeteuse juhtum" (1963) ning Kuusberg oli ka filmi stsenarist. Kuigi romaan tekitas ilmumise järel vastakaid arvamusi ning ka filmi loomisel oli nii toetajaid kui vastaseid, kirjutas Kuusberg siiski stsenaariumi valmis. Ometigi lükkas NSV Liidu Riiklik Kinokomitee selle tagasi ning kiitis pärast konsultatsioone EKP Keskkomiteega heaks alles järgmise, täiendatud variandi. Kromanovi jaoks sai sellest filmist mängufilmidebüüt. Filmi võeti enamjaolt kiitvalt vastu. Arvustustes rõhutati režissööri ühtlast stiili, filmi terviklikkust ja huvitavat montaažilahendust. See oli ENSV-s esimene mängufilm, mis oli keelatud alla 16-aastastele kinokülastajatele.[viide?] Einari Koppel – Andres Lapeteus Ita Ever – Helvi Kaartna Heino Mandri – Oskar Põdrus Uno Loit – Lauri Roogas Kaljo Kiisk – Ants Pajuviidik Rein Aren – Viktor Haavik Ada Lundver – Reet Lapeteus Õie Orav. "Mis siis juhtus Andres Lapeteusega?". Maaleht, 2. aprill 2011 Eva Näripea. "Film, ruum ja narratiiv: "Mis juhtus Andres Lapeteusega?" ning "Viini postmark"". Eesti Keele Instituut
Johann Printz

Johann Printz (suri 1657) oli Eesti vaimulik. Printz sündis Västergötlandis Rootsis. Ta immatrikuleeriti Greifswaldi ülikooli usuteadukonda 1618. a. Ta oli aastatel 1626–1657 Kambja koguduse õpetaja. Tema ametiajal taastati Liivi sõjas kannatanud Kambja kirik. Johann Printz suri just siis, kui Tartut laastas katk. Johann Printzi head eesti keele oskust võib järeldada Koivaliina eestlaste palvest 1643. aastal. Nimelt koosnes Koivaliina kihelkond nii läti kui eesti keelt kõnelevatest inimestest. Nende õpetaja Georg Lembken jutlustas kordamööda eesti ja läti keeles, kuid läks 1643. aastal Otepää kogudust teenima. Koivaliinlased seisid küsimuse ees: kust leida õpetaja, kes oskaks nii eesti kui läti keelt. Kambja õpetaja Johann Printz oskas eesti keelt ja koivaliinlased uskusid, et ta suudab ka läti keele ära õppida. Õpetaja Printz siiski kutset vastu ei võtnud ja jäi Kambjasse. Koivaliina asus teenima värskelt Tartu ülikooli lõpetanud Michael Hochenius. Hiljem lahendati probleem koguduse jagamisega lätikeelseks Koivaliina ja eestikeelseks Hargla koguduseks. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Kristjan Luhamets. Kambja kihelkonna ajalugu. Tartu 2011
Heinrich Fabricius noorem

Heinrich Fabricius (Tallinn – 1657 Tartu) oli Eesti vaimulik. Fabricius sündis kirikuõpetaja perekonnas. Ta immatrikuleeriti Erfurdi ülikooli usuteadukonda 1603. aastal. Oletatavasti pärines Erfurdist Fabriciuse isa. Esialgu teenis noor Heinrich ohvitserina Fahrensbachi rügemendis. Aastatel 1630–1634 oli Fabricius Kambja koguduse õpetaja. Aprillis 1634 suri Fabriciuse isa. Ajutiselt teenis Fabricius Äksi kogudust ning 1637–1642 oli ta Otepää ja 1642–1657 Karula koguduse õpetaja. Heinrich Fabricius suri katku. Kristjan Luhamets. Kambja kihelkonna ajalugu. Tartu 2011
Helje Tamme

Helje Tamme (sündinud 19. aprillil 1953 Vetepere külas) on pedagoog ja Põltsamaa omavalitsuspoliitik. Tamme lõpetas 1979. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi koolieelse pedagoogika ja psühholoogia õpetajana ning koolieelse kasvatuse metoodikuna. Ta töötas Viisu, Puurmani, Adavere lasteaia kasvatajana ja Põltsamaa lastepäevakodu nr 2 juhatajana. Aastast 1981 on ta Põltsamaa Lasteaia Tõruke juhataja. Tamme oli aastatel 1993–2013 Põltsamaa linnavolikogu liige. Haridustöötajad Kalevipoja tegude maalt. Toimetaja Ülle Lääne. Tallinn 2009
Charles-André Merda

Charles-André Merda, alates 19. märtsist 1808 parun Meda; (10. jaanuar 1770 – 8. september 1812) oli Prantsusmaa sõjaväelane (brigaadikindral). 1794. aastal osales ta Maximilien Robespierre'i arreteerimises (enda väitel laskis ta Robespierre'i lõualuu puruks). Ta hukkus enne Borodino lahingut 5. septembril 1812 saadud kehavigastuste tagajärjel. 8. septembril 1812 anti talle postuumselt brigaadikindrali auaste. Auleegioni ohvitser (10. mai 1807) [1] [2] Tinasõdur
Margus Ääremaa

Margus Ääremaa (sündinud 1. novembril 1956 Kiviõlis) on Eesti pedagoog, ettevõtja ja Põltsamaa omavalitsuspoliitik. Ta õppis aastatel 1964–1975 Püssi Keskkoolis ja 1980–1984 Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri. Töötas aastatel 1980–1996 Põltsamaa Ühisgümnaasiumis kehalise kasvatuse ja tööõpetuse õpetajana. 1996. aastast on ta trükiettevõtte OÜ Vali Pressi müügidirektor. 2007. aastal kuulus talle ettevõttest 22,1%. Ta on Põltsamaa linnavalitsuse liige. Kuulub 17. oktoobrist 2001 Isamaa ja Res Publica Liitu. Haridustöötajad Kalevipoja tegude maalt. Toimetaja Ülle Lääne. Tallinna Raamatutrükikoda 2009 Äripäeva Trükitööstuse TOP aastal 2007[alaline kõdulink] PDF. Vaadatud 26.06.2012 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 26. juunil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Werner Jaeger

Werner Wilhelm Jaeger (30. juuli 1888 Lobberich – 19. oktoober 1961 Cambridge, Massachusetts) oli saksa klassikaline filoloog. 1936. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides. Tema peateos on 1934–1947 kolmes köites ilmunud "Paideia. Die Formung des griechischen Menschen". Werner Wilhelm Jaeger valiti 1944. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks. Studien zur Entstehungsgeschichte der Metaphysik des Aristoteles, Berlin 1912 Nemesius von Emesa. Quellenforschungen zum Neuplatonismus und seinen Anfängen bei Poseidonios, Berlin 1914 Aristoteles. Grundlegung einer Geschichte seiner Entwicklung, Berlin 1923 Paideia. Die Formung des griechischen Menschen, Berlin 1934–1947 Humanistische Reden und Vorträge, Berlin 1937 Diokles von Karystos, Berlin 1938 Demosthenes, Berlin 1939 Die Theologie der frühen griechischen Denker, Stuttgart 1953 Das frühe Christentum und die griechische Bildung, Berlin 1963 Scripta Minora, Roma 1969 Humanismus und Theologie, Heidelberg 1960 Gregor von Nyssas Lehre vom Heiligen Geist, Leiden 1966 Five Essays, Montreal 1966 (koos W. Jaegeri bibliograafiaga) Wolfgang Schadewaldt: Werner Jaeger 1888–1961 (1962 peetud mälestuskõne) Werner Jaeger Nettetali Werner Jaegeri nimelise gümnaasiumi lehel (lühike elulugu, W. Jaegeri 1959. aasta kõne tekst ja helisalvestis)
Nokia 7710

Nokia 7710 on Nokia mobiiltelefon aastast 2004, mis põhines ilmumata jäänud Nokia 7700-l. Sellel on puutetundlik ekraan ja tegemist oli esimese ja seni ainsa nutitelefoniga, mis kasutas Series 90 graafilist kasutajaliidest Symbian OS-iga. Telefonil on kaamera, MP3-mängija ja Bluetooth.
Zainsk

Zainsk (tatari keeles Зәй, Zəy) on linn Venemaa Tatarstani Vabariigis. Asub Tatarstani idaosas Zai jõe ääres, 287 kilomeetrit pealinnast Kaasanist. Linn tekkis 1656 valminud kindluse juurde. 1978 sai linnaõigused. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Zainski elanikest tatarlasi 51,4%, venelasi 45,3% ja tšuvašše 1,1%. Linnas asub Zainski soojuselektrijaam. http://www.zainsk.ru/
Krüüdneri abikirik

Krüüdneri abikirik on Kambja koguduse endine abikirik, mis asub Kanepi vallas Sulaoja külas (Krüüdnerist umbes 5 km kaugusel). Kiriku ehitas Kambja kihelkonna lõunapiirile kolme kihelkonna (Kambja, Kanepi ja Otepää) piirimaile Krüüdneri mõisa omanik von Maydell. Parun kinkis kirikule oreli, paruni proua aga kroonlühtri ja altaripildi. Abikirik pühitseti 2. oktoobril 1904 (19. septembril 1904 vkj). Kiriku tegevust korraldas kohalik vennastekogudus, kuus korda aastas käis seal teenimas Kambja koguduse õpetaja, lisaks käisid teenimas Kanepi ja Otepää koguduse õpetaja (kumbki üks kord aastas). Viimased jumalateenistused Krüüneri abikirikus pidas 1950. aastatel õpetaja Harald Tammur. Seejärel võeti pühakoda koguduselt ära ja muudeti kolhoosi laoruumiks. Krüüdneri abikiriku altar asub praegu Kambja kirikus ja positiivorel Nõo kirikus. 2001. aastal tagastati hoone Kambja kogudusele. Kristjan Luhamets. Kambja kihelkonna ajalugu. Tartu: Ilmamaa, 2011. Krüüdneri kirikust Valgjärve valla arengukavas (lk. 12)
Kaluri tänav (Tartu)

Kaluri tänav (saksa keeles Fischerstraße) on tänav Tartu kesklinnas. Tänav algab Soola tänavalt ja lõpeb Väike-Turu tänaval ning on ligikaudu 400 meetri pikkune. Tänava alguse vastas Soola tänava ääres asub Tartu bussijaam. Tänava lõpu juures aga AHHAA keskus. Tänava äärde jääb ainult üks tänavanimeline kadastriüksus (Kaluri tn 2). Seal asub ärihoone.
Uržum

Uržum (mari keeles Вӱрзым ja Ӱржӱм) on linn Venemaal Kirovi oblastis, Uržumi rajooni keskus. Asub Uržumka jõe ääres. Uržumi on esmamainitud 1554. aastal maride linnana. Linnaõigused sai 1796. aastal. Uržumis on sündinud Sergei Kirov. Энциклопедия земли Вятской : [в 10 т. / Обл. писат. орг. [и др. ; ред. комис.: В. А. Ситников (пред.) и др.]. — Киров : Вятка, 1994–2008. — (Откуда мы родом?). Т. 1, [кн. 1] : Города / [сост. В. Ф. Пономарев ; ред. В. И. Шишкин]. — 1994. — 447 с. : ил. — Указ. имен: с. 420–441. — Библиогр.: с. 417–419. — 30 000 экз.] http://www.urzhum.ru/
Ants Kuul

Ants Kuul (sündinud 3. juulil 1937 Tartus) on endine veterinaararst ja Põltsamaa omavalitsuspoliitik. Ants Kuul on lõpetanud Tartu 3. 7-klassilise kooli ja Tartu raudteetehnikumi. 1965. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajandusakadeemia veterinaariateaduskonna. 1972–1975 õppis Moskvas Üleliidulise Eksperimentaalse Veterinaaria Instituudis aspirantuuris. Sai 1976. aastal veterinaariateaduste kandidaadiks. Ants Kuul töötas 1975–1976 Gagarini-nimelises seakombinaadis laborijuhatajana, 1976–1989 Jõgeva rajooni Rahva Hääle kolhoosis peaveterinaararstina ja 1989–1999 Jõgeva maakonna vetlabori juhatajana. Ants Kuul oli aastail 1996–1999 Põltsamaa linnavolikogu esimees. Volikogusse kuulus ka aastail 1999–2001. <references> Maakonna ja omavalitsuste juhid Kalevipoja tegude maal. Koostaja Jaan Lukas. Tallinna Raamatutrükikoda 2007
Kuldīga ordulinnus

Kuldīga ordulinnus (saksa keeles Jesusburg, Goldingen, läti keeles Kuldīgas viduslaiku pils) oli algselt aastatel 1242–1245 ehitatud Saksa ordu Liivi ordu haru ordulinnus Kuramaal (läti keeles Kurzeme), tänapäeva Kuldīga linnas. Linnuse ehitust alustati 1242. aastal Liivi ordu maameistri Dietrich von Grüningeni juhtimisel endise kurelaste (lätipäraselt kuršide) Kuramaa vallutamise ajal mahapõletatud puidust linnuse asemel Venta jõe vasakule kaldale ning lõpetati 1245. aastal. Varasem kurelaste Veckuldīga linnamägi asus Kuldiga linna keskusest 3,5 km kaugusel, kohas, kus Kuldiga jõgi voolab Ventasse. Järgnevalt kujunes ordulinnuse ümber asula ja linn ning 1368. aastast kuulus Kuldīga ka Hansa Liitu. Kuldīga (Goldingen) oli Liivi ordu Kuldīga komtuurkonna komtuuride residents. Kuldīga (Goldingen) oli ka algselt Kuramaa hertsogkonna pealinn, aastatel 1596–1616, enne pealinna üleviimist Miitavisse, loss aga Kuramaa hertsogi residents. Linnuse lammutasid Rootsi väed Põhjasõja ajal. Kurelased Liivi ristisõda Kuldīga komtuur Kuldīga komtuurkond Kuldīga komtuurkonna ametnike loend Kuramaa hertsog Kuramaa hertsogiriik Kuramaa kubermang
Kristiina Brask

Kristiina Maria Brask (sündinud 2. juunil 1990) on Soome poplaulja. Ta oli lauljate võistlusliku telesaate "Idols" kolmanda hooaja finalist. Ta sai Anna Abreu ja Ari Koivuneni järel kolmanda koha. Varsti pärast saates osalemist sõlmis ta plaadilepingu Helsinki Music Companyga. Tema debüütalbum "Silmät sydämeeni" ilmus 2007. aasta novembris. Tema teine album "Kuivilla susta" ilmus 9. septembril 2009. Brask armastab jäähokit. Silmät sydämeeni Kuivilla Susta Nyt mä meen Silmät sydämeeni Pilvet valmiina Liian kaukana Kuivilla susta Happee, hoitoo ja empatiaa F32
Ilkka Jääskeläinen

Ilkka Aaron Jääskeläinen (sündinud 10. novembril 1979 Hämeenlinnas) on soome laulja. Ta võitis "Idolsi" teise hooaja. "Idols: Finalistit 2005" (2005) "Vuosisadan rakkaustarina" (2006) "Unohda en" (2006) "Soita" "Vuosisadan rakkaustarina" (2006)
Kemopetrol

Kemopetrol on 1998. aastal asutatud Soome ansambel. Ansambli nimi tuleb Tšehhi jäähokitiimi Chemopetrol Litvínov nimest. Child Is My Name (1999) Tomorrow (2000) African Air (2000) Disbelief (2000) Saw It on TV (2002) Goodbye (2002) My Superstar (2004) Planet (2006) Already Home (2006) Overweight & Underage (2006) Changing Lanes (2011) Slowed Down (2000) Slowed Down — Special 2CD Edition (2001) Everything’s Fine (2002) Play For Me (2004) Teleport (2006) A Song & A Reason (2011)
Johannes Lott

Johannes Lott (28. veebruar 1930 Saarepere küla, Kabala vald – 3. juuni 2024) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane. Tema vanemad olid kolhoosnikud. Lott õppis aastatel 1938–1946 Villevere algkoolis ja 1946–1950 Türi Keskkoolis, kus oli komsomoli algorganisatsiooni sekretär. 1955. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Aastal 1977 sai temast ajalookandidaat. Aastatel 1954–1957 oli ta ELKNÜ Otepää rajoonikomitee I sekretär. Aastal 1955 astus ta NLKP-sse. Aastatel 1957–1961 oli ta ELKNÜ Tartu Riikliku Ülikooli Komitee sekretär, seejärel ametiühingu esimees, 1961–1969 Tartu Linna TSN Täitevkomitee esimehe asetäitja, 1969–1978 EKP Tartu Linnakomitee esimene sekretär. Aastatel 1978–1988 oli ta Eesti NSV kultuuriminister. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VIII, IX, X, XI koosseisu (aastatel 1971–1989) saadik ja aastatel 1975–1978 Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja, EKP Keskkomitee liige. Aastatel 1989–1996 töötas ta riigiprokuratuuris, 1996–1997 Rahvusvahelises Sotsiaalteaduste Rakenduslikus Kõrgkoolis LEX prodekaanina. Seejärel oli ta Tallinna Vangla jurist. 2005. aastast veetis Lott abikaasaga pensionipõlve Pärnus. Neil on poeg Raivo ja tütar. V. Kaarna. Uue tööaasta pidulik algus. Ajaleht Tartu Riiklik Ülikool, 09.09.1950. Johannes Ado p. Lott, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 85 Heiki Raudla. "Pilistvere kihelkond – Eestimaa Taani". Viljandi Muuseum. 2012 Johannes Lott, oktoober 1976 Johannes Lott, veebruar 1977
Dobele ordulinnus

Dobele ordulinnus (saksa keeles Doblen, läti keeles Dobeles pils) oli Saksa ordu Liivi ordu haru ordulinnus Lätis Bērze jõe ääres Dobeles. See ehitati algselt aastatel 1335–1339. Linnust hakati ehitama 1335. aastal Liivi ordu maameistri Eberhard von Monheimi juhtimisel Bērze jõe ääres, kuid ehitus katkestati ja seda jätkati 1345. aastal. Algselt oli ordulinnuses neli ehitist ja sisehoov koos kabeliga. Linnuse läänenurgas asus nelinurkne torn, mille juures asusid väravad. Dobele ordulinnus oli Liivi ordu Dobele komtuurkonna komtuuride residents. 1620. aastal vallutati linnus Rootsi-Poola sõja käigus Rootsi kuningas Gustav II Adolf vägede poolt. Aastatel 1643–1649 elas lossis Kuramaa hertsogi Friedrich Kettleri lesk Pommeri Elisabeth Magdalena. 1701. aastal Põhjasõja ajal peatus lossis Rootsi kuningas Karl XII. Lossi viimased alalised elanikud lahkusid lossist 1730. aastal ning loss on tänapäevaks täielikult lagunenud. Vaade Dobele ordulinnuse varemetele 18. sajandi lõpul, Johann Christoph Brotze Vaade Dobele ordulinnusele 19. sajandi teisel poolel, Wilhelm Siegfried Stavenhagen Video ordulinnuse varemetest