laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jelena Panfilova

Jelena Anatoljevna Panfilova (vene keeles Елена Анатольевна Панфилова; sündinud 18. detsembril 1967 Moskvas Nõukogude Liidus) on Venemaa ühiskonnategelane, poliitikateaduste kandidaat. Tema eestvõttel asutati 2000. aastal rahvusvahelise valitsusvälise korruptsioonivastase võitluse organisatsiooni Transparency International (TI) Venemaa filiaal. 2011. aastal sai ta Transparency Internationali juhatuse liikmeks, 2014. aastal asepresidendiks ja 2017. aasta veebruaris ühtlasi tegevdirektoriks. Kuid 2017. aasta oktoobris teatas ta ametist tagasiastumisest. Panfilova jääb küll edasi TI Venemaa haruorganisatsiooni Transperensi Rossija juhatuse esimeheks, kuid keskendub uurimistööle Kõrgema Majanduskooli korruptsioonivastase poliitika laboris. Ta lõpetas 1989. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna ja 1997. aastal Venemaa Föderatsiooni Välisministeeriumi Diplomaatia Akadeemia rahvusvaheliste suhete erialal. Ta valdab võõrkeeltest inglise, prantsuse ja hispaania keelt. Елена Панфилова покинула пост вице-президента Transparency International. svoboda.org, 16. oktoober 2017 Панфилова Елена Анатольевна. hse.ru Елена Панфилова: «В России ловят только самых тупых коррупционеров». republic.ru, 19. mai 2015 Intervjuu Jelena Panfilovaga pärast tagasiastumist. novayagazeta.ru, 16. oktoober 2017
Miaod

Miaod on peamiselt Lõuna-Hiinas paiknev rahvas. Hiina valitsus on miaosid tunnustanud ametlikult üheks 55 vähemusrahvast. Miao nimetuse on neile andnud hiinlased, Hiinas kasutab seda ka rahvas ise. Miaode rühmad on migreerunud ka Kagu-Aasiasse (Myanmari, Vietnami, Laosesse ja Taisse), kus võidakse kasutada teistsuguseid nimetusi, näiteks hmongid, kuna hiinapärast nimetust tajutakse halvustavana.
Joukahainen

Joukahainen on tegelane Soome-Karjala rahvuseeposes "Kalevala", noor ja kõhn saami noaidi (nõid). Tema nimest on tuletatud soome eesnimi Jouko. Kuulnuna lugusid Väinamöineni vägevusest ja tarkusest, otsustab kadedaks saanud Joukahainen Väinamöise kahevõitluses alistada. Isa ja ema manitsevad teda mitte minema, kuid Joukahainen ei hooli sellest ning asub reega kolmepäevasele teekonnale Kalevala kütismaadele. Joukahainen kohtub Väinämöisega maanteel ja kutsub ta võistulaulmisele. Laulmises allajäänud Joukahainen tahab seepeale Väinamöisega mõõtu võtta mõõgavõitluses, millest Väinämöinen keeldub, nõidudes Joukahaise relvituks, lauldes tal seljast sõjarüü, ning sõnudes ta viimaks kaenlast saadik sohu. Mõistes, et ta oma jõuga soost ei pääse, asub Joukahainen Väinämöiselt enda vabastamist paluma. Ta pakub Väinämöisele tasuks uhket ambu, kiiret venet, uhket hobust, suure hulga kulda ja hõbedat, viljakuhjasid ja oma kodupõlde, kuid Väinämöinen keeldub kõigest pakutust. Viimases hädas lubab ta oma õe Aino Väinämöisele naiseks, millega Väinämöinen rõõmustades nõustub. Joukahainen sõidab roidununa koju tagasi ja räägib emale juhtunust. Ema rõõmustab, et Aino saab viimaks suursugusele mehele, kuid Aino ise itkeb ja kurvastab pikalt, uputades end viimaks abielu vältimiseks merre. Joukahainen vihastub sellest väga ja otsustab kättemaksuks Väinämöise tappa. Ta voolib tupetäie ammunooli, karastab neid ussimürgis ja asub Põhjalasse uut naist otsima ratsutavat Väinämöiset jälitama. Märgates Väinämöiset jõge ületamas, laseb Joukahainen teda ammust, kuid tabab Väinömöise hobust. Väinämöinen kukub jõkke ja kõva tuul kannab ta merele. Joukahainen, arvates et on lauliku tapnud, läheb rõõmustades koju ja hoopleb tehtust emale, kes teda targa Väinämöise tapmise pärast hurjutab. Aino (mütoloogia) "Joukahaise kättemaks" Elias Lönnrot (1959) Kalevala. Tõlkinud August Annist. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus. lk 21–43. Runo Väinamöise ja Joukahaise võistulaulmisest esitatuna runolauliku Iivo Lipitsä poolt. YouTube (soome keeles)
San Carlos

San Carlos tähendab mitut asja. San Carlos on linn California osariigis. San Carlose departemang on departemang Mendoza provintsis. San Carlos on linn San Carlose departemangus Mendoza provintsis. San Carlose departemang on departemang Salta provintsis. San Carlos on küla San Carlose departemangus Salta provintsis. San Carlos de Bariloche on linn Rio Negro provintsis. San Carlos de Bolívar on linn Buenos Airese provintsis. San Carlos Minas on linn Córdoba provintsis. San Carlose kanton on kanton Alajuela provintsis. San Carlose vald on vald Morazáni departemangus. San Carlos on linn Negros Occidentali provintsis. San Carlos on linn Pangasinani provintsis. San Carlos on linn Río San Juani departemangus. San Carlose vald on vald Ñuble provintsis Bío-Bío piirkonnas. San Carlos on linn San Carlose vallas. San Carlos on linn Uruguays. San Carlos on linn Cojedese osariigis.
Times Square

Times Square on New Yorgis Manhattanil Broadway ja Seventh Avenue ristmikku ümbritsev kaubanduspiirkond, turismisihtkoht ja meelelahutuskeskus. Times Square on üks maailma populaarsemaid turismiobjekte, seda läbib aastas ligikaudu 50 miljonit külastajat. Iga päev läbib Times Square'i ligikaudu 330 000 inimest, kõige populaarsematel päevadel üle 460 000 jalakäija, paljud neist on turistid. Midtown Manhattan  Times Square – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Valjala

Valjala on alevik Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Valjala valla halduskeskus. Seal tegutsevad Valjala rahvamaja, Valjala Põhikool ja Valjala lasteaed. Alevikus asuvad Vabadussõjas langenute mälestussammas ja Valjala kirik (Eesti vanim kivikirik). Valjala kalmistu ja Valjala vana kalmistu on mõlemad arvele võetud kultuurimälestistena. Alevikus asuvad järgmised tänavad: Kaare tänav, Kaarli tänav, Kadaka tänav, Kalmistu tee, Kiriku tee, Köstri tänav, Pihlaka tänav, Posti tänav, Teemeistri tänav, Tehase tänav, Tooma tänav ja Varju tänav. 1795. aastani kandis see koht Pappi-Allewe nime. Kirikukülana kuulus koht Valjala kihelkonda, seal oli Valjala kirikumõis. 1977. aastal nimetati Kirikuküla ümber Valjala alevikuks. Valjala maalinn Viktor Kingissepa nimeline kolhoos (Kingissepa rajoon) Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 23.04.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Andresepäeval Valjalas. Oma Saar, 7. detsember 2007. Valjala väljakaevamised on toonud päevavalgele 15 hauda. Postimees, 12. august 2010.
Yankee Stadium

Yankee Stadium on staadion, mis asub New Yorgi Bronxi linnaosas. Staadion on New York Yankeesi kodustaadion. Staadion on 9,7 hektarit suur. Praegune Yankee Stadium on ehitatud endise New York Yankeesi kodustaadioni kohale.
Ius quiritium

Ius quiritium (ld kviriitide ehk Rooma kodanike õigus) oli Vana-Rooma kodanikele kehtinud õigus. Sõna kviriidid päritolu ei ole kindel. Ühe teooria kohaselt seostatakse seda Quirinius Romulusega või sõnaga cures (sabiinide linna Curese elanikud), võimalik, et kviriidid on tuletatud ka sõnast covirites (kaitseühenduse liikmed). Ius quiritum'i sünonüümiks on nimetatud ka ius civile't, ent ius quiritium'i mõiste oli varem kasutusel. Itaalia õigusteadlase Pietro Bonfante Rooma õigusajaloo jaotuse kohaselt oli kviriitliku õiguse periood Rooma õigusajaloo esimene etapp, mis kestis 754–200 eKr. Suurema osa Bonfante kviriitliku õiguse perioodist oli Rooma põllumajanduslik ühiskond ning väike linnriik. Samas kehtis kviriitlik õigus edasi ka pärast seda, olemata küll enam peamine õigusallikas. Ius quiritum'ile oli iseloomulik range formalism. Tehingud muutusid kehtivaks ainult siis, kui jälgiti rangelt kehtestatud formaalseid reegleid. Näiteks sõlmiti tehingud teatavate sõnade lausumise ning rituaalide järgimisega, lisaks kasutati ka sümbolismi (näiteks asja kepiga puudutamine tähendas nõuda oma õigust asjale). Gaius on kirjeldanud müügitehingut ehk mantsipatsiooni, mis oli omane ainult Rooma kodanikele (ehk toimus ius quiritium'i alusel): „Tehing ise toimub järgmiselt: kui kohal on vähemalt viis täisealist Rooma kodakondsusega tunnistajat ja peale nende veel üks sama staatusega isik, kes hoiab vasest kaalu ja keda kutsutakse 'kaalumeheks', ütleb isik, kelle mantsiipiumisse asi [omandina] läheb, seda hoides nii: "Mina väidan, et see inimene kuulub kviriitliku õiguse alusel mulle ja ta olgu minu omaks ostetud sellevase ja vaskse kaaluga." Seejärel heidab ta vase kaalule ja annab müügihinna asemel vase sellele, kellelt ta mantsiipiumi vastu võtab..“ – Antiigileksikon. Teine trükk. Tallinn: Valgus 1985, lk 294. Ilus, E. Rooma eraõiguse alused. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool 1960, lk 23. Berger, A. Encyclopedic Dictionary of Roman Law. Transactions of the American Philosophical Society, 43 (2), 1953, lk 527. Ilus, E. Rooma eraõiguse alused. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool 1960, lk 19. Berger, A. Encyclopedic Dictionary of Roman Law. Transactions of the American Philosophical Society, 43 (2) 1953, lk 532. Ilus, E. Rooma eraõiguse alused. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool 1960, lk 22. Ando, C. , du Plessis, P., Tuori, K. (koost.) The Oxford Handbook of Roman Law and Society. Oxford: Oxford University Press 2016, lk 582. Gai.1.119. Tõlge eesti keelde Merike Ristikivi ja Hesi Siimets-Gross.
Pedro Geromel

Pedro Tonon Geromel (sündinud 21. septembril 1985 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Grêmio ja Brasiilia jalgpallikoondises. Geromel alustas klubikarjääri Portugali klubides Chaves ja Vitória. Aastatel 2008–2014 mängis ta Saksamaa Bundesliga klubis Köln. Grêmios mängib ta alates 2014. aastast. Ta on klubiga võitnud Brasiilia karika ja Rio Grande do Suli osariigi meistrivõistlused Campeonato Gaúcho. Hooaegadel 2016, 2017 ja 2018 oli ta valitud Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2017. aastal võideti Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadores ja pääseti klubide maailmameistrivõistlustele, mille finaalis kaotati Hispaania klubile Madridi Real. Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi Geromel 25. jaanuaril 2017 mängus Colombia vastu. Ta valiti Brasiilia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlusteks. Üheski mängus ta platsile ei pääsenud. Grêmio Copa do Brasil: 2016 Campeonato Gaúcho: 2018, 2019 Copa Libertadores: 2017 Recopa Sudamericana: 2018 "World Cup: Neymar named in Brazil's 23-man squad". BBC Sport. 14.5.2018. Vaadatud 25.6.2018 Pedro Geromel Soccerway lehel
Endzeliņi mõis

Endzeliņi mõis (saksa keeles Henselshof, läti keeles Endzeliņu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Ropaži kihelkonnas.
Lielkangari mõis

Lielkangari mõis (saksa keeles Groẞ-Kangern, läti keeles Lielkangaru muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Ropaži kihelkonnas.
Podakājase mõis

Podakājase mõis (saksa keeles Pohdekahje, ka Podekay ja Atzelmoise, läti keeles Podakājas muiža) oli rüütlimõis, hiljem Ropaži karjamõis Liivimaal Riia kreisis Ropaži kihelkonnas.
Ropaži kirikumõis

Ropaži kirikumõis (saksa keeles Pastorat Rodenpois, läti keeles Ropažu mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Riia kreisis Ropaži kihelkonnas. Vaade Ropaži kirikumõisale 1801. aastal Ropaži kirikumõis 1805. aastal
Ropaži mõis

Ropaži mõis (saksa keeles Schloẞ Rodenpois, läti keeles Ropažu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Ropaži kihelkonnas. Vaade Ropaži mõisale 1791. aastal. Johann Christoph Brotze Vaade Ropaži mõisale 1796. aastal Ropaži mõis 1801. aastal. Johann Christoph Brotze
Miguel Borja

Miguel Ángel Borja Hernández (sündinud 26. jaanuaril 1993 Tierraltas) on Colombia jalgpallur, kes mängib ründajana Argentina kõrgliigaklubis River Plate ja Colombia jalgpallikoondises. Borja alustas klubikarjääri 2011. aastal kodumaa klubis Cúcuta Deportivo. Seejärel mängis ta Colombia kõrgliiga klubis Cortuluá ja oli mõnda aega laenul Itaalia kõrgliiga klubis Livorno. 2015. aastal mängis ta Colombia kõrgliigas Santa Fes. 2016. aasta kevadhooajal mängis ta taas Cortuluás. 21 mängus lõi ta kokku 19 väravat, mis moodustas ligi kaks kolmandikku kõigist Cortuluá väravatest sel hooajal kõrgliigas. 19 väravat märkis ühtlasi liiga rekordit. Sama aasta juunis liitus ta teise Colombia kõrgliiga klubiga, Atlético Nacional. Juulis tuli ta klubiga Lõuna-Ameerika klubide Copa Libertadorese meistriks. Finaalis kohtuti Ecuadori klubiga Independiente del Valle ning finaalseeria teises mängus lõi Borja oma koduklubi võiduvärava. 2017. aasta alguses liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Palmeiras, kellega sõlmis lepingu viieks aastaks. Tema üleminekusumma oli arvatavasti 32 miljonit Brasiilia reaali, mis oli neljas kõige kallim ost Brasiilia jalgpallis. 2018. aastal tuli ta klubiga Brasiilia meistriks. 2020. aastal läks ta Palmeirasest laenule Colombia klubisse Atlético Junior. 2020. aasta hooajal lõi Borja Colombia kõrgliigas 14 väravat ja oli liigas suurim väravakütt. 2021. aasta teises pooles oli ta laenul Brasiilia kõrgliigaklubis Grêmio. 2022. aasta esimeses pooles mängis ta püsiva lepingu alusel taas Atlético Junioris. 2022. aasta juulis sõlmis ta kuni 2025. aasta detsembrini kehtiva lepingu Argentina suurklubiga River Plate. 2023. aastal tuli ta River Plate'iga Argentina meistriks. 2013. aastal tuli ta Colombia alla 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika noorte meistriks. Debüüdi Colombia rahvuskoondises tegi Borja 25. jaanuaril 2017 mängus Brasiilia vastu. Ta valiti Colombia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlusteks. Ainsal korral pääses ta väljakule alagrupimängus Senegali vastu. 2021. aasta Copa Américal saavutas ta Colombia koondisega kolmanda koha. Kolmandas alagrupimängus lõi ta värava Peruu vastu. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Colombia olümpiakoondisse. Ta kuulus Colombia koosseisu kahes alagrupimängus ja veerandfinaalis, kus kaotati hilisemale olümpiavõitjale Brasiiliale. Independiente Santa Fe Copa Sudamericana: 2015 Superliga Colombiana: 2015 Atlético Nacional Copa Libertadores: 2016 Copa Colombia: 2016 Palmeiras Campeonato Brasileiro Série A: 2018 Junior Superliga Colombiana: 2020 River Plate Argentina Primera División: 2023 "Borja e Pratto entram no top 10 de contratações mais caras no Brasil". oglobo.globo.com. 10.2.2017. Vaadatud 25.6.2018 "Miguel Borja, nuevo jugador de River Plate". River Plate (hispaania). 11. juuli 2022. Vaadatud 4. detsembril 2022. Miguel Borja Soccerway lehel
Fernando Grande-Marlaska

Fernando Grande-Marlaska Gómez (sündinud 26. juulil 1962 Bilbaos) on Hispaania jurist ja poliitik. Ta on 6. juunist 2018 Hispaania siseminister. Ta sündis aastal 1962 Bilbaos munitsipaalpolitseiniku perekonnas. Ta on lõpetanud Deustu Ülikooli. 6. juunist 2018 on ta Hispaania siseminister. Ta on avalikult gei. Tema elukaaslane on aastast 2005 Gorka Gómez.
Charles Duke

Charles Moss Duke Jr. (sündinud 3. oktoobril 1935) on Ameerika Ühendriikide endine astronaut, õhuväelane ja katselendur. Ta oli missiooni Apollo 11 sideohvitser ning osales missioonil Apollo 16, mille raames sai temast kümnes ja noorim Kuu pinnal kõndinud inimene. "Charles Moss Duke, Jr". NASA. Vaadatud 26. juuni 2018.
Paul Vassar

Paul Vassar (12. jaanuar 1913, Vana-Kuuste vald, Tartumaa – 27. november 1975) oli eesti humorist ja karikaturist. Paul Vassar kasutas oma humoreskidel pseudonüümi P. Pussak. Õppis Pailase kunstikoolis kunsti ja aastail 1937–1939 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Tema humoreskidest on ilmunud järgmised raamatud: Intelligentsi proov : noorema teadusliku töötaja P. Pussaku arutlusi ja muid lugusid – illustraator ja kujundaja Heinz Valk (EKP Keskkomitee Kirjastus, 1968) Ettevaatamatu naer : noorema teadusliku töötaja P. Pussaku arutlusi ja muid lugusid – illustraator ja kujundaja Heinz Valk (EKP Keskkomitee Kirjastus, 1972) Tema karikatuure avaldati ajalehes Sirp ja Vasar ja ajakirjas Pikker. Paul Vassar elas Tartus ja viimasena töötas peainsenerina teeninduskombinaadis "Edu". 1957 – ajakirja Pikker karikatuurivõistluse III koht "Eesti biograafiline andmebaas ISIK Paul Vassar". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2018. Vaadatud 25. juunil 2018. Pikker, 1975. Nr 23 "ERB – Eesti Rahvusbibliograafia – Intelligentsi proov". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2018. "ERB – Eesti Rahvusbibliograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2018. Pikker, 1957. Nr 4
Josep Borrell

Josep Borrell Fontelles (sündinud 24. aprillil 1947 La Pobla de Seguris Kataloonias) on Hispaania poliitik. Ta on alates 1. detsembrist 2019 Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja von der Leyeni komisjonis. Josep Borrell on aeronautikainsener ja majandusteadlane ning matemaatikaprofessor. Ta on Hispaania Sotsialistliku Tööpartei (PSOE) liige ja sisenes poliitikasse 1970. aastatel, olles olnud Felipe Gonzáleze valitsustes mitmel ametikohal, alates majandus- ja rahandusministeeriumi riigieelarve kantslerist (1982–1984) ja riigisekretärist rahandusküsimustes (1984–1991). Aastatel 1991–1996 oli ta avaliku halduse ja transpordi minister. Pärast 1996. aasta valimisi, kui Hispaania Sotsialistlik Tööpartei jäi opositsiooni, võitis Borrell ootamatult PSOE eelvalimised 1998. aastal ning temast sai opositsiooni liider ja partei määratud peaministrikandidaat kuni tagasiastumiseni 1999. aastal. Seejäre astus ta Euroopa poliitikasse, olles aastatel 2004–2009 Euroopa Parlamendi liige ja aastatel 2004–2007 Euroopa Parlamendi president. Alates 7. juunist 2018 oli ta Hispaania välisminister.
Dangerous Woman

Dangerous Woman on kolmas stuudio-album Ameerika artistilt Ariana Grande. Album väljastati 20. mai 2016. Albumis olevatel lauludel on ka kõrvalartistite: Nicki Minaj, Lil Wayne, Macy Gray ja Future. 28. oktoobril 2016 sai album plaatina sertifikatsiooni RIAA poolt.
Nikolai Rõbakov

Nikolai Igorevitš Rõbakov (vene keeles Николай Игоревич Рыбаков; sündinud 24. detsembril 1978 Leningrads Vene NFSV-s) on Venemaa poliitik ja keskkonnakaitsja, poliitilise partei Jabloko aseesimees. Ta on juhtinud keskkonnakaitseorganisatsiooni Bellona Peterburi haruorganisatsiooni, töötanud Peterburis munitsipaalringkonna kohaliku administratsiooni peana ja aktiivselt osalenud Jablokos alates 1995. aastast. Rõbakov oli 2018. aasta aprillist-juunini Jablokos toimunud parteisiseste debattide initsiaator ja korraldaja. Debattide-järgne hääletamine pidi selgitama Jabloko kandidaadi Moskva linnapea valimistele. Ta on Venemaa inimõiguste keskuse Memorial ja Jabloko Peterburi osakonna toetusel 2010. aastal valminud dokumentaalfilmi "Aldõ. Bez sroka davnosti" ('Aldõ. Ilma aegumistähtajata') autoreid (massimõrvast Novõje Aldõs 2000. aasta veebruaris Groznõi eeslinnas). Rõbakov lõpetas 1995. aastal keskkooli Peterburi Viiburi rajoonis. Paralleelselt keskkooliõpingutega õppis ta aastatel 1992–1993 Peterburi Majanduse ja Rahanduse Ülikooli majanduskoolis ja 1993–1995 Peterburi Riikliku Ülikooli ärikolledžis (lõpetas kiitusega). 1995. aastal astus ta Peterburi riiklikku teedeinseneride ülikooli, mille lõpetas 2000. aastal kiitusega ehitusökonoomika erialal. Rõbakov valiti 2000. aastal Peterburis munitsipaalsaadikuks. 2006. aastal sai ta Peterburis Kalinini rajoonis asuva munitsipaalringkonna "Graždanka" kohaliku administratsiooni peaks. Tema initsiatiivil saatis Graždanka munitsipaalnõukogu Peterburi seadusandlikusse kogusse seaduseelnõu pilvelõhkuja Ohta-keskus ehituse linnaeelarvest finantseerimise keelustamiseks. 2008. aastal Rõbakov vabastati ametist. Aastatel 2008–2016 töötas ta keskkonnakaitseorganisatsiooni Bellona Peterburi haruorganisatsiooni tegevdirektorina ja 2010–2015 internetiväljaande Bellona.ru peadirektorina. Aastatel 2014–2015 oli ta ajakirja Ekologija i Pravo peatoimetaja. Rõbakov astus 1995. aastal 17-aastaselt Jabloko liikmeks. Aastatel 1999–2000 juhtis ta Jabloko Peterburi noorsooliitu. 2000. aastal valiti ta Jabloko Peterburi osakonna poliitnõukogu liikmeks, 2005. aastal Jabloko Peterburi regionaalnõukogu büroo liikmeks, 2008. aastal Jabloko föderaalbüroo liikmeks ja 2009. aastal Jabloko Peterburi osakonna aseesimeheks. 2015. aasta detsembris kandideeris ta Jabloko esimeheks, kuid teise vooru ei pääsenud. Valituks osutunud Emilija Slabunova ettepanekul valiti Rõbakov Jabloko üheks kolmest aseesimehest. Rõbakovi huvialad on teater, fotograafia, ujumine ja jooga. Tal on Peterburis toimunud mitu fotonäitust ja ta on avaldanud mitu publitsistikakogumikku. Рыбаков Николай Игоревич. yabloko.ru Документальный фильм "АЛДЫ без срока давности". pomnialdy.ru АЛДЫ. Без срока давности. memohrc.org Председателем "Яблока" избрана депутат карельского заксобрания Эмилия Слабунова. tass.ru, 20. detsember 2015 Две стороны одного "Яблока". kommersant.ru, 21. detsember 2015
Bethulie

Bethulie on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Xhariepi ringkonnas Kopanongi vallas. 1829. aastal asutati praeguse Bethulie kohale misjonijaam, mis kandis kuni 1833. aastani nime Caledon. 1835. aastal anti asulale nimeks Verheullpolis. Kui asula sai 1863. aastal linnaõigused, siis pandi linnale nimeks Heidelberg. 1872. aastal muudeti linna nimi Bethulieks tagasi. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bethulie elanikest mustanahalisi aafriklasi 81,6%, värvilisi 9,3%, valgeid 8,0%, India või Aasia päritolu inimesi 0,7% ja teisi 0,4%. Koosa keelt pidas emakeeleks 43,8% inimesi, sotho keelt 31,0%, afrikaani keelt 18,9%, inglise keelt 2,7% ja teisi keeli. Bethulie oppiekoppie.com https://census2011.adrianfrith.com/place/461018 https://census2011.adrianfrith.com/place/461019
Clocolan

Clocolan on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas Setsoto vallas. Clocolan on asutatud 1907. aastal. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Clocolani elanikest mustanahalisi aafriklasi 95,7%, valgeid 3,6%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3%, värvilisi 0,3% ja teisi 0,1%. Sotho keelt pidas emakeeleks 86,4% inimesi, inglise keelt 5,3%, afrikaani keelt 5,2%, viipekeelt 1,8% ja teisi keeli 1,3%. Clocolan[alaline kõdulink] Where To Stay https://census2011.adrianfrith.com/place/469009 https://census2011.adrianfrith.com/place/469010
Ars (Tartu)

Ars (täisnimega Eesti NSV Kunstifondi Tartu Kombinaat Ars) oli 1957. aastal rajatud Eesti NSV Kunstifondi allasutus. Tartu kombinaat Ars rajati seniste Tartus asunud Tallinna Kunstitoodete Kombinaadi töökodade baasil. Kombinaadil olid keraamika-, nahkehistöö-, metallehistöö-, tekstiili-, dekoratiivkudumis-, kujundustöödeateljeed. Töötajate üldarv oli 180, neist kunstnikke 20. Olep, Jaak (17.01.1975). "Kunstifond läbi aegade. Intervjuu A. Kompusega". Sirp ja Vasar. Vaadatud 27.03.2023.
Amši mõis

Amši mõis (saksa keeles Amsch, läti keeles Amšu muiža) oli Alamõisa mõisa kõrvalmõis Liivimaal Valga kreisis Alamõisa kihelkonnas. Mõis rajati XIX sajandi lõpus; agraarreformi ajal kuulus sellele 343,78 hektarit maad. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Gulbene piirkonnas Lejasciemsi vallas Amši külas. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
Akvatinta

Akvatinta (itaalia keeles acquatinta) on sügavtrükitehnika, mille abil on võimalik saavutada toonivarjundeid, mis tekivad metallplaadi eri osade eri kestusega söövitamisel ja mille korral plaadi karestamine toimub keemiliselt. Samuti tähendab akvatinta selles tehnikas graafikateost. Poleeritud tsink- või vaskplaati tolmutatakse kampoli- või asfaldipulbrit sisaldavas kastis. Aineterakesed sadestuvad plaadi pinnale ja plaadi soojendamisel sulavad need plaadi külge kinni. Plaati söövitatakse kujutise saamiseks mitu korda, kattes heledamaks jäävad pinnad vahepeal ofordilakiga. Täiesti valgete pindade saamiseks kaetakse need juba enne söövitust. Trükivärv tungib vaid plaadi karestatud ja seejärel söövitatud kohtadesse ning trükkimisel jääb teraline, korniline pind. Tavaliselt saadakse söövitamisel 2–4 tumedusastet, heledamate-tumedate pindade üleminekud on järsud ning must pind pole sametine nagu metsotintos. Kontuuride joonistamiseks kasutatakse kuivnõela, oforti või pehmelakki. Õrna struktuuriga akvatintaplaat võimaldab teha sadakond kvaliteetset tõmmist. 18. sajandi keskel töötas prantslane Jean-Baptiste Le Prince (1734–1781) välja akvatintatehnika, mille söövitamisel saadud teraline plaadipind sobis eriti kriidijoonistuste sõmerja joone reprodutseerimiseks. Ka võimaldas akvatinta värvilisi tõmmiseid, mida vaselõike põhiliselt joonele rajatud käsitlus ei andnud. Graafika "Los Caprichos" "Los desastres de la guerra" Sügavtrükk Reservaaž