laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1770

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1740. aastad | 1750. aastad | 1760. aastad | 1770. aastad | 1780. aastad | 1790. aastad | 1800. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1766 | 1767 | 1768 | 1769 | 1770 | 1771 | 1772 | 1773 | 1774 | ► | ►► 1770. aasta (MDCCLXX) oli 18. sajandi 70. aasta. Ikaldus ja näljahäda Euroopas ... ... 20. märts – Friedrich Hölderlin, saksa luuletaja 7. aprill – William Wordsworth, inglise luuletaja 27. august – Georg Wilhelm Friedrich Hegel, saksa filosoof 19. november – Adam Johann von Krusenstern, baltisakslasest Vene meresõitja, admiral 19. november – Bertel Thorvaldsen, taani skulptor 17. detsember – Ludwig van Beethoven, saksa helilooja 27. märts – Giovanni Battista Tiepolo, Itaalia maalikunstnik
Polaarjaam

Polaarjaam on teaduslike eesmärkidega loodud uurimisasutus polaaraladel Arktikas ja Antarktikas. Polaarjaamu on rajatud nii maismaale (saartel, rannikutel, sisemaal) kui ka triivivatele jääpankadele (nt Põhja-Jäämeres). Põhjapoolkeral asuvad peaaegu kõik polaarjaamad põhjapolaarjoonest põhja pool, lõunapoolkeral asuvad nad 60° lõunalaiusest lõuna pool. Praegu on Antarktikas 84 polaarjaama, mis kuuluvad 25 riigile. Polaarjaamade loend
Tiit Kõrvits

Tiit Kõrvits (sündinud 3. oktoobril 1951 Tallinnas) on eesti muusik, arhitekt ja kitarriõpetaja. Tiit Kõrvits on lõpetanud 1970. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1976. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektina. Ta on õppinud Tallinna 22. Keskkooli muusikaklassis tšello erialal. Kitarristina on ta autodidakt ning täiendanud end Heiki Mätliku kitarrikursustel. Ta on mänginud kitarri ansamblites Optimistid, Mikronid, Teravik, Kukerpillid, Rock Hotel, Kollane Allveelaev G. Tiit Kõrvits on kitarriõpetaja. Ta on töötanud Tallinna Rahvaülikooli ja Tallinna Ülikooli Pedagoogilise Seminari õppejõuna. Tiit Kõrvitsa isa Harri Kõrvits (1915–2003) oli muusikateadlane ja helilooja. Tema vennad Toomas, Tõnis ja Harry ning vennapoeg Tõnu Kõrvits on muusikud. Tiit Kõrvitsa abikaasa on kunstiõpetaja Krista Kõrvits, nende tütar Maria Kõrvits on helilooja ja poeg Joosep Kõrvits tšellist. www.westholm.tln.edu.ee/public/vilistlased.doc Eesti Kunstiakadeemia lõpetajad Tiit Kõrvits. Tallinna Rahvaülikool. Mikomägi, Margus (23. märts 2023). "Harry Kõrvits küsib ajakirjanikult: „Mis vaevab sinu südant?"". Maaleht. Vaadatud 23. märtsil 2023. Persoonilugu: Krista Kõrvits. Tallinna Nõmme Huvikool. Tiit Kõrvits: tšello mängimiseks pidi ema mind sundima. ohtuleht.ee, 30. november 2011. Tiit Kõrvits ja tema Telecaster. Ajakiri Kitarr, 7. aprill 2012. Tiit Kõrvits: teed uue loo, aga rahvas nõuab ikka vanu. ohtuleht.ee, 2. august 2012. HELI NÄLG. Tiit Kõrvits. audioarhiiv, 28. veebruar 2021. Dünastia: Muusikaperekon(na)d Kõrvits, nende lood ja laulud 1. jupiter.err.ee, 15. mai 2022.
Aigi Vahing

Aigi Vahing (sündinud 3. augustil 1973) on eesti näitleja. Ta on näitlemist õppinud Los Angeleses. 2007. aastal juhtis Vahing koos Jüri Naelaga telesarja "Eesti otsib superstaari". Lisaks saatele "Eesti otsib superstaari" on Aigi Vahing ka varem telesaateid juhtinud, nende hulgas "Eesti muusikaauhinnad 2006", "Friik" ja "ZTV". Samuti on ta kaasa teinud Raadio 2 saates "Kahega lõunal". Vahing on mänginud Eesti mängufilmis "Jan Uuspõld läheb Tartusse" (2007) ning lühifilmides "Anniversary" (2006) ja "Attraction" (2005). "Päring inforegister.ee andmebaasist". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. veebruar 2014. Vaadatud 4. veebruaril 2014. Aigi Vahing andmekogus IMDb (inglise) Aigi Vahing raadiosaates "Hallo, Kosmos!", Raadio 2, 18. november 2012
1769

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1730. aastad | 1740. aastad | 1750. aastad | 1760. aastad | 1770. aastad | 1780. aastad | 1790. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1765 | 1766 | 1767 | 1768 | 1769 | 1770 | 1771 | 1772 | 1773 | ► | ►► 1769. aasta (MDCCLXIX) oli 18. sajandi 69. aasta. Dartmouth College on asutatud. 7. oktoober – kapten James Cook maabus esimest korda Uus-Meremaal. ... – Arhippa Perttunen, Karjala runolaulik 10. jaanuar – Michel Ney, Prantsusmaa sõjaväeline 13. veebruar – Ivan Krõlov, vene kirjanik 17. veebruar – Otto Rosenberger, pedagoog, koolijuht ja keeleteadlane 23. märts – William Smith, inglise geoloog ja paleontoloog 18. mai – Gilbert Dufour, prantsuse sõjaväelane ja poliitik 30. mai – Johann Friedrich La Trobe, prantsuse päritolu helilooja, pianist ja muusikakoguja 13. juuni – Gaetano Savi, itaalia botaanik 25. juuni – Georg Heinrich von Proffen, saksa päritolu kirurg 3. juuli – Gilbert Laing Meason, šoti arhitektuuri- ja kunstihuviline 4. august – Vassili Stassov, vene arhitekt 15. august – Napoléon Bonaparte, Prantsuse keiser 23. august – Georges Cuvier, prantsuse loodusteadlane ja zooloog 14. september – Alexander von Humboldt, saksa loodusteadlane 4. oktoober – Aleksei Araktšejev, Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane 17. oktoober – Henri de Saint-Simon, prantsuse filosoof 31. oktoober – Garlieb Merkel, baltisaksa kirjanik ja ühiskonnategelane 4. detsember – Louis Wernwag, USA sillaehitaja 22. detsember – Johann Hermann Gressel, saksa päritolu Tallinna trükkal ja kirjastaja 26. detsember – Ernst Moritz Arndt, saksa kirjanik ja ajaloolane 2. veebruar – Clemens XIII, paavst 5. veebruar – Cajsa Warg, rootsi kokk 17. juuni – Gustav Friedrich von Rosen, baltisaksa sõjaväelane ja riiginõunik Rootsi teenistuses 13. detsember – Christian Fürchtegott Gellert, saksa luuletaja ja moraalifilosoof
Optiline koherentstomograafia

Optiline koherentstomograafia (OCT) on interferomeetriline mitteinvasiivne meetod, millega saab uurida naha või muude kudede ehitust kuni 2–3 mm sügavuseni mikromeetrites mõõdetava lahutusvõimega. Esmakordselt demonstreeriti meetodit 1991. aastal pikisuunalise lahutusega ~30 µm. Seoses lairibaliste valgusallikate (eriti heledate valgusioodide) kasutuselevõtuga saavutati 2001. aastal mikromeetrist täpsem lahutus. Praeguseks on OCT kasutusel laialt aktsepteeritava pilditehnikana, eriti oftalmoloogias ja teistes biomeditsiinirakendustes. Michelson-Morley interferomeeter annab interferentspildi ainult juhul, kui valguse läbitavate teepikkuste erinevus kummaski interferomeetri õlas on väiksem kui valgusallika koherentsuse teepikkus. Näiteks koherentne laserivalguse kasutamisel optiliste teepikkuste erinevus olla meetrites või isegi kilomeetrites, aga mittekoherentse hõõglambi kasutamisel kaob interferentspilt juba mõnemikromeetrise erinevuse korral. OCT kasutabki mittekoherentset valgust, et eristada kudedest tagasi hajunud valgust sügavuse järgi: võrdlusõla pikkuse muutmisel anduri registreeritav valgustugevuse võnkeamplituud vastab koest sellelt sügavuselt tagasi hajunud valguse hulgale.
Vappu Thurlow

Vappu Thurlow (sündinud 30. aprillil 1960 (vaadatud 08.10.2022)) on eesti kunstikriitik, näituste kuraator ja tõlkija. Lõpetas 1984 Tartu Ülikooli kunstiajaloolasena ja 1994 Kesk-Euroopa Ülikooli Prahas. Mai Levin, Vappu Thurlow. Peeter Ulas ühe põhjamaa kunstniku fantaasialend. Tallinn 2015 Vappu Thurlow. Olemisimestus. Jerevanis toimunud eesti graafika näituse kataloog. Tallinn 2015 Vappu Thurlow. Maret Olveti kataloog. Tallinn 2015 Vappu Thurlow. Jüri Mildeberg's Creative Work. Tallinn 2014 Vappu Thurlow. Vive Tolli läbi kohtade aegade kätte. Tallinn 2012 Vappu Thurlow. Benjamin Vassermani kataloog. Tallinn 2009 Vappu Thurlow. Virge Jõekalda kataloog. Tallinn 2006 Vappu Thurlow. Lähenemised. Kunstitekstid ja näitused. Tallinn 2006 Vappu Vabar. Silvi Liiva kataloog. Tallinn 1997 Hasso Krull, Vappu Vabar. Reti Saksa kataloog. Tallinn 1996 Anu Raua näitus Tallinna Kunstihoones 2013 Rahvusvaheline graafikakonverents "Impact" V koos Loit Jõekaldaga Tallinnas Kumus, Kadrioru lossis ja Kunstiakadeemias. Kuraatorinäitus "Lõigutud aeg" Adamson-Ericu muuseumis 2007 Joonistuste näitus "Improvisatsioon" Tallinna Kunstihoones 2006 Graafikanäitus "Sinu peidetud elu" Tallinna Kunstihoones. 1999 MTÜ Tiivistaid, äriregistri päring (vaadatud 08.10.2022) Vappu Thurlow, EKABL "Tartu Riiklik Ülikool" nr 20, 29. juuni 1984. Lk 1
Silvi Liiva

Silvi Liiva (sündinud Silvi Luikoja; 22. jaanuar 1941 Värska – 24. september 2023) oli eesti graafik. Aastatel 1958–1963 õppis ta Tartu Kunstikoolis ja 1963–1969 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis. Ta on töötanud kirjastuses Eesti Raamat kunstilise toimetajana. Aastatel 1978–1987 oli ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud, pärast seda on olnud vabakutseline kunstnik. Ta oli alates 1972. aastast Eesti Kunstnike Liidu (end Eesti NSV Kunstnike Liit) liige, samuti oli ta Eesti Vabagraafikute Ühenduse liige. 1973 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia 1979 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia 1982 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia 1985 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia 1986 Eesti NSV teeneline kunstnik 2003 Kristjan Raua preemia (G-galerii kunstisaalis eksponeeritud suureformaadiliste graafiliste lehtede sari) 2007 Wiiralti auhind 2013 Valgetähe IV klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Hilda Moosberg

Hilda Moosberg (23. november 1903 Peterburi – 31. mai 1985 Tartu) oli eesti ajaloolane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1951). Ta õppis Peterburi Eesti Hariduse Seltsi Algkoolis 1913–18 ja lõpetas 1926 J. Marchlewski nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlikus Ülikooli Leningradis. Moosberg oli NSV Liidu Teaduste Akadeemia Riikliku Materiaalse Kultuuri Ajaloo Instituudi aspirant 1933–36 ja ajalookandidaat (1936), NSV Liidu TA Ajaloo Instituudi doktorant 1949–52 ja ajaloodoktor (1953). Moosberg oli õppejõud Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlikus Ülikoolis 1930–36 ja NSV Liidu TA Arheoloogia Instituudi Leningradi osakonnas 1936–40. 1941 tegutses ta Eestis Nõukogude okupatsioonivõimude tsensorina. Tallinna Polütehnilises Instituudis oli ta krediidi ja finantsmajanduse kateedri rahvamajanduse ajaloo professor 1941. aasta kevadsemestril. 1940–41 oli ta Eesti NSV Riikliku Ajaloo- ja Revolutsioonimuuseumi direktor, sõja-aastail ajalooõpetaja Jaroslavli oblastis ja õppejõud Tomski Pedagoogilises Instituudis, 1945–55 Tartu Riikliku Ülikooli NSV Liidu ajaloo kateedri dotsent, 1956 professor ja 1952–63 kateedrijuhataja, hiljem konsultant-professor 1974. aastani. Moosberg oli Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi direktori asetäitja 1947–52. 1951 valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks ajaloo alal. Talurahva olukord Eestimaal 13.–14. sajandil, revolutsiooniline liikumine Eestis 20. sajandi algul ja töölisliikumise sidemed Venemaaga, Eesti ajaloo historiograafia probleemid. Ta osales 1937, 1938 ja 1939 arheoloogilistel väljakaevamistel Krimmis ja Donimaal. Ta arendas Eesti NSV-s skandinavistika-alast tegevust. Tal on ligi 50 publikatsiooni, sealhulgas populaarteaduslikke artikleid. 1972, 1977 – Nõukogude Eesti preemia (kollektiivi liikmena) 1973 – Tööpunalipu orden 1974 – Tartu Riikliku Ülikooli medal 1983 – Eesti NSV teeneline teadlane 1983 – Eesti Teaduste Akadeemia medal Ken Kalling, Erki Tammiksaar. Ajalugu. Arenguid ja järeldusi. Tallinn, 2008, lk 122. Tartu Ülikooli ajalugu 1632–1982. 3. kd. Tallinn 1982, lk 248–250 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986, lk 86, 330 Tartu Riikliku Ülikooli õppeteaduskoosseisu biobibliograafiline nimestik 1944–1980. Tallinn 1987, lk 40–41 Neevalinnast Emajõelinna : mälestusi. Tallinn 1989, 116 lk ETBL 2. 2005 Universitas Tartuensis 1632–2007. Tartu 2007, lk 468, 524, 620, 622, 623, 628 Hilda Moosberg Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Viro

Viro on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Külas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 3 elanikku, kõik eestlased. 2000. aastal oli elanikke 4. Külas asus Viro tsässon. Selle kohta märgib lubjakivist Viro kivirist, mis püstitati arvatavasti 15. sajandil. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 4.01.2024.
Vinski

Vinski (ka: Vinske, Soovere, Kõrgemäe, Vinnuski) on küla Võrumaal Setomaa vallas. Küla kuulub Koolina nulka. Külas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 14 elanikku, kõik eestlased. 2000. aastal oli elanikke 12. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 4.01.2024.
1768

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1730. aastad | 1740. aastad | 1750. aastad | 1760. aastad | 1770. aastad | 1780. aastad | 1790. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1764 | 1765 | 1766 | 1767 | 1768 | 1769 | 1770 | 1771 | 1772 | ► | ►► 1768. aasta (MDCCLXVIII) oli 18. sajandi 68. aasta. ... ... 11. jaanuar – Georg Friedrich Pöschmann, Eesti ajaloolane 28. jaanuar – Frederik VI, Taani ja Norra kuningas 30. jaanuar – Peter von Manteuffel, baltisaksa kirjamees 12. veebruar – Franz II, Saksa-Rooma keiser 24. veebruar – Heinrich Christoph von Reimers, baltisaksa publitsist ja Vene riiginõunik 17. märts – Ka'ahumanu, Hawaii kuningriigi regent kuninganna ja kuninga Kamehameha I abikaasa 21. märts – Joseph Fourier, prantsuse matemaatik ja füüsik 6. mai – Benedict Witte, Eesti vaimulik 10. juuli – Hendrik Voogd, Hollandi maalikunstnik 27. juuli – Charlotte Corday, prantsuse aadlidaam, kes läks ajalukku revolutsionääri Jean-Paul Marat' tapjana 23. august – Astley Cooper, inglise kirurg ja anatoom 4. september – François René de Chateaubriand, Prantsusmaa poliitik, diplomaat ja kirjanik 28. september – Christian Friedrich von Deutsch, saksa arst, arstiteaduse professor ja aastatel 1809–1810 Tartu Ülikooli rektor 17. oktoober – Johann Christian David Moritz, Eesti vaimulik 23. oktoober – Bernhard Caspar von Stackelberg, Liivimaa mõisnik ja Venemaa sõjaväelane 21. november – Friedrich Daniel Ernst Schleiermacher, saksa teoloog ja filosoof 30. november – Jędrzej Śniadecki, poola arst ja keemik 24. detsember – Thomas Friedrich Sabler, Eesti arstiteadlane 20. aprill – Canaletto, itaalia maalikunstnik 25. aprill – Karl Gustav von Cahdeus, Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane 26. november – Edward Stone, Inglismaa Kiriku vaimulik 1. detsember – Ferenc Borgia Kéri, Ungari ja Slovakkia füüsik, astronoom, filosoof ja ajaloolane, jesuiitide ordu liige
Vasla

Vasla (ka: Vaslä, Väslä, Vaslamäe) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Küla kuulub Mokornulka. Külas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 7 elanikku, kõik eestlased. 2000. aastal oli elanikke 14. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 4.01.2024.
Ulaskova

Ulaskova (ka: Ulaskuva, Uusküla, Uussalu) on küla Võrumaal Setomaa vallas. Küla kuulub Koolina nulka. Külas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 18 elanikku, kõik eestlased. 2000. aastal oli elanikke 33. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda. Ulaskova tsässon Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 4.01.2023.
1710. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | 1740. aastad | ► 1710 | 1711 | 1712 | 1713 | 1714 | 1715 | 1716 | 1717 | 1718 | 1719 1710. aastad on ajavahemik 1710. aasta algusest kuni 1719. aasta lõpuni. ... ... ...
Tuulova

Tuulova (ka: Dulova, Tuulva, Kuuste) on küla Võrumaal Setomaa vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel külas püsielanikke ei olnud. 2000. aastal oli elanikke 3. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 4.01.2024.
Tuplova

Tuplova (ka: Tupleva, Tupljova, Tuplevo, Duplevo, Tubli) on küla Võrumaal Setomaa vallas. Külas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 9 elanikku, neist 7 (77,8%) eestlased. 2000. aastal oli elanikke 14. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda. Tuplova jõgi Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 4.01.2024.
Kiiova

Kiiova (ka: Kievo, Kijova, Kiiuva, Laane) on küla Võrumaal Setomaa vallas. Küla kuulub Üle-Pelska nulka. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda. Kiiova külas on sündinud lauluema Maria Kukka. Tal on ilmunud luuleraamat "Hällülaul" (2004) Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 3.01.2024. "Hällülaul". Eesti Rahvusbibliograafia. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. jaanuar 2021.
Kiislova

Kiislova (ka: Kiislova-Väike, Kislova, Urpuse, Ruusma, Kruusmäe, Väike-Kiislova, Väiko-Kislova, Väike-Kislova) on küla Võrumaal Setomaa vallas. Küla kuulub Vaaksaarõ nulka. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 3.01.2024.
Kiksova

Kiksova (ka: Kiksuva, Kisova, Kiksi, Metsa) on küla Võrumaal Setomaa vallas. Küla kuulub Mokornulka. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 3.01.2024.
Ülestõusmine

Ülestõusmine ehk surnuist ülestõusmine on paljudes religioonides ja mütoloogiates esinev motiiv, kus kangelane (jumal vm tegelane) tõuseb surmast uuesti ellu. Kristluses usutakse, et Jeesus Kristus tõusis pärast oma ristilöömist ja surma kolmandal päeval surnuist üles, ilmus lihalikul kujul paljude ette ning läks lõpuks taevasse, kus istub Jumal-isa paremal käel. Viimselpäeval oodatakse kõigi surnute ülestõusmist ning Kristuse kohtumõistmist kõigi elavate ja surnute üle. Ülestõusmispüha Surnute ülestõusmine
Klistina

Klistina (ka: Klistino, Klostino, Glistino, Oruveere, Klõstina, Glidtihino) on küla Võrumaal Setomaa vallas. Küla kuulub Mokornulka. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 3.01.2024.
Majandus

Majandus on inimtegevus, mille eesmärk on tagada inimestele vajalike kaupade ja teenuste tootmist, vahetust, jaotust ja tarbimise võimalust. Riigi majanduse eesmärk on tagada riigi elanikkonna äraelamise ja arengu võimalusi, sellepärast kuuluvad riigi majanduse koosseisu sellised tegevusalad nagu toidu ja rõivastuse hankimine, elamute ehitamine ja kütmine, hariduse saamine, tervise ja kultuuriliste vajaduste eest hoolitsemine. Majandus hõlmab ettevõtteid ja asutusi, mis toodavad kaupu ja osutavad teenuseid. Ettevõtted, mis toodavad sarnaseid kaupu ja osutavad sarnaseid teenuseid, moodustavad majandusharu. . Need on näiteks energeetika, masinatööstus, taimekasvatus, haridus, turism jne. Majandusharud jaotatakse omakorda majandussektoriteks, mille ettevõtted ja asutused tegelevad tooraine hankimisega loodusest (primaarne sektor), tooraine töötlemisega (sekundaarne sektor) ja teenuste osutamisega (teenindus ehk tertsiaarne sektor). Väike entsüklopeedia, lk. 725 Majandusteaduse mõisteid E-majandus
Brüoloogia

Brüoloogia ehk samblateadus on botaanika haru, mis tegeleb sammalde uurimisega. brüoloog Eesti samblad lihhenoloogia Samblasõber
Polaarjaamade loend

Antarktikas ja Arktikas asub palju eri riikide polaarjaamu, kus toimub bioloogia, geograafia, geoloogia ja meteoroloogia alane uurimistöö. Antarktika lepingu järgi igal riigil on õigus teaduslikel eesmärkidel rajada 60. lõunalaiusest lõuna pool oma polaarjaam.
Seebu

Seebu (Bos taurus indicus) on kõrge turjaküüruga kodustatud veis. Tema algne levila oli India, kus peetakse teda tänini pühaks loomaks. Seebu piimaand on väike.
Helmi Einer

Helmi Einer (aastast 1940 Einre; 1. jaanuar 1888 Alatskivi – 8. oktoober 1968 Tallinn) oli eesti ooperilaulja (sopran). Laulmist õppis ta Peterburi Maria teatris, hiljem Roomas. Aastatel 1912–1935 oli ta Estonia solist. Aastatel 1932–1936 Tallinna Konservatooriumi lauluõpetaja. Giaccomo Puccini "Tosca" (Tosca) Pjotr Tšaikovski "Padaemand" (Liisa) Pietro Mascagni "Talupoja au" (Santuzza) Giuseppe Verdi "Aida" (Amneris) Richard Wagner "Lohengrin" (Elsa)
Wilhelm Gabriel

Wilhelm Ernst Karl Gabriel (8. august 1897 Berliin – 21. aprill 1964 Berliin) oli saksa helilooja ja muusikakirjastaja. Tuntuim tema kirjutatud laul on "In München steht ein Hofbräuhaus" (1935). Eestis teatakse seda laulu pealkirjaga "Õllepruulija". "Franzl Lang:In München steht ein Hofbräuhaus" (YouTube)
Antonio Gramsci

Antonio Francesco Gramsci [ant'oonjo fran'tšesko gr'amši] (itaalia hääldus: anˈtɔːnjo ˈɡramʃi; 22. jaanuar 1891 – 27. aprill 1937) oli Itaalia kirjanik, poliitik ja poliitiline filosoof. Itaalia Kommunistliku Partei asutaja ja liidrina pandi ta Mussolini fašistliku režiimi ajal vangi. Tema kirjutised ja neist koostatud raamatud sisaldavad ühiskonna ja poliitilise juhtimise analüüsi. Ta on üks tuntumaid marksistlikke mõtlejaid. Gramsci üks kõige tuntumaid teooriaid on hegemooniateooria. Hegemoonia on võimul oleva või võimule püüdleva sotsiaalse rühma vaimne ja moraalne juhtpositsioon. Selle tõttu inimesed alluvad vabatahtlikult võimule. Nad usuvad, et juhtiva rühma huvid on kogu ühiskonna huvid. Gramsci sõnutsi on hegemoonia "liikuv tasakaal", mis koosneb seda või teist tendentsi pooldavate või mittepooldavate jõudude suhetest. Võtmestrateegia on Antonio Gramsci järgi terve mõistus. Kui ühe rühma huve väljendavaid ideid aktsepteeritakse kui üldist ja mitte kui tolle rühma "mõistust", on eesmärk saavutatud. Gramsci väitel püsib hegemoonia siis, kui enamik saadakse jätkuvalt sellega nõusse. See nõusolek tuleb saavutada üha uuesti, sest valitsev käsitlus põrkub pidevalt ühiskonnarühmade vastuseisule. Säärane vastupanu tuleb ikka ja jälle ületada, et inimesed soostuksid omaks võtma neile pakutavat pilti ühiskonnast ja selle suhetest. Vastupanu võib küll alla suruda, kuid lahti ei saa sellest kunagi. Hegemoonia kandjateks on meedia, poliitilised parteid, kirik, samuti kool ja kodanikuühiskonna institutsioonid, mille piires tegutsedes inimesed võtavad omaks valitsejate pakutava ideoloogia. Ei piisa ainult poliitilisest võimu saavutamisest, vaid tuleb muuta inimeste teadvust. Kapitalistliku ühiskonna arenedes kasvab hegemoonia osatähtsus võimu kindlustamisel. Louis Althusser Perry Anderson Michael Apple Giovanni Arrighi Zygmunt Bauman Judith Butler Noam Chomsky Alain de Benoist Michel Foucault Paulo Freire Michael Hardt & Antonio Negri Eric Hobsbawm Ernesto Laclau & Chantal Mouffe Luigi Nono Pier Paolo Pasolini Edward Said E.P. Thompson Cornel West Raymond Williams Eric Wolf Howard Zinn "Intelligentsist" – Sirp ja Vasar 23. jaanuar 1981
Circle Takes the Square

Circle Takes the Square (tihti lühendatud CTTS) on screamo-ansambel, mis on pärit USA Georgia osariigist Savannah'st. Ansambli muusika paistab silma karjuva mees- ja naisvokaali ning kaootilise ja energilise trummitagumise poolest. Circle Takes the Square'i lugudes esineb ka väga palju eepilisi ning aeglaselt arenevaid lugusid ja introid. Ansambli liikmed on tuntud taimetoitluse ja sellega kaasneva elustiili propageerimise poolest. "Self-Titled EP" (2001) – Self Release / HyperRealist Records "Document Thirteen: Pyramids In Cloth (Split 7" with pg.99)" (2002) – Perpetual Motion Machine "As the Roots Undo" (2004) – Robotic Empire / HyperRealist Records Drew Speziale (vokaal, kitarr) Bobby Scandiffio (kitarr) Kathy Coppola (bass, vokaal) Jay Wynne (trummid) Collin Kelly (kitarr) Ametlik koduleht PureVolume MySpace Drew Speziali koduleht