Huntämbliklased

Huntämbliklased (Lycosidae) on ämblikuliste seltsi kuuluv sugukond. Siia kuulub 124 perekonda kokku 2450 liigiga. Oma nimetuse on nad saanud tänu sellele, et ajavad pidevalt saaki taga ja ei püüa saaki võrgu abil. Toituvad peamiselt putukatest ja teistest ämblikest. Ämblik valvab saaki liikumatult, sobival momendil ründab kiiresti ja haarab sellest tugevate esijalgadega kinni. Lõugtundlate abil hammustab ta saagi kitiinkesta katki ning nõrutab ohvri kehasse mürki, mis tapab saagi ning muudab selle ämbliku jaoks vastuvõetavaks. Suurimate liikide pikkus võib olla üks kuni kaheksa sentimeetrit. Huntämblikel on kokku neli paari silmi: paar väikseid silmi, mis vaatavad üles, kaks suurt on suunatud ettepoole, ülejäänud neli silma vaatavad ette ja külgedele. Neil on lõugtundlad, mida nad kasutavad saagi surmamiseks. Peapiirkonnas asetsevad lõugkobijad, mis täidavad kompimiselundite aset ning testivad lõhnu ja maitseid. Isastel on lõpulülid muutunud paaritumiselundeiks, millega sperma kantakse emase suguavasse. Esijalad: Mõeldud saagi haaramiseks. Nende värvus ei ole silmapaistev ja neid esineb kogu maailmas: kõrbetes, parasvöötmes, tundras, troopilistes vihmametsades, märgaladel ja mägedes kuni taimkatte ülapiirini. Harilikult esineb neid kuivades ja hõredavõitu paikades. Mitmed arvukaimad liigid on suutelised elama peaaegu igal pool, teistel on erikohastumused ning nad asustavad mäetippe, jõekaldaid, järvi või märgalasid. Osa tillukeste huntämbliklaste liike varjab end taimestikus, kaljupragudes või kivide all. Suured huntämbliklased vajavad suuremaid varjupaiku ning ehitavad tavaliselt sügavaid urge, kus nad püsivalt elavad. Osa huntämbliklastest armastab soojust ja on aktiivne päeval teised liigid harrastavad aga öist eluviisi. Mõned liigid armastavad päikesepaistel peesitada ja neid võib näha kuumenenud kividel või puutüvedel. Eluea pikkus on enamikul väikestel liikidel aasta, suurtel liikidel kuni kolm aastat. Innaaeg on parasvöötmekliimas suvel ja troopilistel liikidel aasta läbi. Huntämbliklaste paaritusrituaal algab eriliste signaalidega, millega isane emast oma olemasolust teavitab. Isasloom läheneb emasele ettevaatlikult ning liigutab kergelt oma lõugkobijaid (kopulatsioonielundeid) ning esimest paari jalgu üles-alla. Kui emane on paaritumisvalmis, püsib ta liikumatult paigal, lastes väiksemal isasloomal endale selga ronida. Isane on emase seljas pea tahapoole ja veidi küljetsi, et lõugkobijate lõpus paiknevaid kopulatsioonielundeid emase tagakeha kõhupoolel asuvasse suguavasse viia. Emane ei lase end paaritumisprotsessest häirida ning võib isase toimetamise ajal ka näiteks saaki püüda. Paaritumise järel otsivad nad sobiva paiga ning koovad sinna võrgust aluse, millele munevad munad ja moodustavad kõigest kookoni. Kookoni koos munadega kinnitavad nad oma tagakeha lõpul paiknevate võrgunäsade külge, kuhu see jääb 2-3 nädalaks, kuni munad arenevad. Sel ajal kaitseb emane kookonit, mis Eestis võib olla valkjat või rohekat värvi. Kui koorumisaeg kätte jõuab, avab emane kookoni lõugtundlate abil, et pojad saaksid sealt lahkuda. Koorunud ämblikupojad ei söö esimestel elupäevadel midagi. Tillukesed ämblikud ronivad emale selga, kes neid paigast paika kannab nende esmakordse kestumiseni, misjärel pojad iseseisvuvad. Perekondade loend The World Spider Catalog'i järgi Acantholycosa Dahl, 1908 Adelocosa Gertsch, 1973 Agalenocosa Mello-Leitão, 1944 Aglaoctenus Tullgren, 1905 Algidus Simon, 1898 Allocosa Banks, 1900 Allotrochosina Roewer, 1960 Alopecosa Simon, 1885 Amblyothele Simon, 1910 Anomalomma Simon, 1890 Anomalosa Roewer, 1960 Anoteropsis L. Koch, 1878 Arctosa C. L. Koch, 1847 Arctosippa Roewer, 1960 Arctosomma Roewer, 1960 Artoria Thorell, 1877 Artoriellula Roewer, 1960 Artoriopsis Framenau, 2007 Aulonia C. L. Koch, 1847 Auloniella Roewer, 1960 Birabenia Mello-Leitão, 1941 Bogdocosa Ponomarev & Belosludtsev, 2008 Brevilabus Strand, 1908 Bristowiella Saaristo, 1980 Camptocosa Dondale, Jiménez & Nieto, 2005 Caporiaccosa Roewer, 1960 Caspicosa Ponomarev, 2007 Costacosa Framenau & Leung, 2013 Crocodilosa Caporiacco, 1947 Cynosa Caporiacco, 1933 Dejerosa Roewer, 1960 Deliriosa Kovblyuk, 2009 Diahogna Roewer, 1960 Diapontia Keyserling, 1876 Dingosa Roewer, 1955 Dolocosa Roewer, 1960 Donacosa Alderweireldt & Jocqué, 1991 Dorjulopirata Buchar, 1997 Draposa Kronestedt, 2010 Dzhungarocosa Fomichev & Marusik, 2017 Edenticosa Roewer, 1960 Evippa Simon, 1882 Evippomma Roewer, 1959 Foveosa Russell-Smith, Alderweireldt & Jocqué, 2007 Geolycosa Montgomery, 1904 Gladicosa Brady, 1987 Gnatholycosa Mello-Leitão, 1940 Gulocosa Marusik, Omelko & Koponen, 2015 Hesperocosa Gertsch & Wallace, 1937 Hippasa Simon, 1885 Hippasella Mello-Leitão, 1944 Hoggicosa Roewer, 1960 Hogna Simon, 1885 Hognoides Roewer, 1960 Hyaenosa Caporiacco, 1940 Hygrolycosa Dahl, 1908 Kangarosa Framenau, 2010 Katableps Jocqué, Russell-Smith & Alderweireldt, 2011 Knoelle Framenau, 2006 Lobizon Piacentini & Grismado, 2009 Loculla Simon, 1910 Lycosa Latreille, 1804 Lycosella Thorell, 1890 Lysania Thorell, 1890 Mainosa Framenau, 2006 Malimbosa Roewer, 1960 Margonia Hippa & Lehtinen, 1983 Megarctosa Caporiacco, 1948 Melecosa Marusik, Omelko & Koponen, 2015 Melocosa Gertsch, 1937 Minicosa Alderweireldt & Jocqué, 2007 Molitorosa Roewer, 1960 Mongolicosa Marusik, Azarkina & Koponen, 2004 Mustelicosa Roewer, 1960 Navira Piacentini & Grismado, 2009 Notocosa Vink, 2002 Nukuhiva Berland, 1935 Oculicosa Zyuzin, 1993 Ocyale Audouin, 1826 Orinocosa Chamberlin, 1916 Ovia Sankaran, Malamel & Sebastian, 2017 Paratrochosina Roewer, 1960 Pardosa C. L. Koch, 1847 Pardosella Caporiacco, 1939 Passiena Thorell, 1890 Pavocosa Roewer, 1960 Phonophilus Ehrenberg, 1831 Pirata Sundevall, 1833 Piratula Roewer, 1960 Proevippa Purcell, 1903 Prolycosides Mello-Leitão, 1942 Pseudevippa Simon, 1910 Pterartoria Purcell, 1903 Pterartoriola Roewer, 1959 Pyrenecosa Marusik, Azarkina & Koponen, 2004 Rabidosa Roewer, 1960 Satta Lehtinen & Hippa, 1979 Schizocosa Chamberlin, 1904 Shapna Hippa & Lehtinen, 1983 Sibirocosa Marusik, Azarkina & Koponen, 2004 Sosippus Simon, 1888 Syroloma Simon, 1900 Tapetosa Framenau, Main, Harvey & Waldock, 2009 Tasmanicosa Roewer, 1959 Tetralycosa Roewer, 1960 Tigrosa Brady, 2012 Trabea Simon, 1876 Trabeops Roewer, 1959 Trebacosa Dondale & Redner, 1981 Tricassa Simon, 1910 Trochosa C. L. Koch, 1847 Trochosippa Roewer, 1960 Tuberculosa Framenau & Yoo, 2006 Varacosa Chamberlin & Ivie, 1942 Venator Hogg, 1900 Venatrix Roewer, 1960 Venonia Thorell, 1894 Vesubia Simon, 1910 Wadicosa Zyuzin, 1985 Xerolycosa Dahl, 1908 Zantheres Thorell, 1887 Zenonina Simon, 1898 Zoica Simon, 1898 Zyuzicosa Logunov, 2010 The World Spider Catalog (versioon 18.0, 2017): †Dryadia Zhang, Sun & Zhang, 1994. Aulonia Hygrolycosa Pardosa – huntämblik Aulonia albimana Hygrolycosa rubrofasciata Hans Remm. "Putukate välimääraja". 1970. "Loomade elu", 3. köide. 1981. Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Lycosidae seisuga 04.10.2017.