laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ülle Viks

Ülle Viks (sündinud 24. aprillil 1948 Türil) on eesti keeleteadlane, filoloogiadoktor. Ta lõpetas 1971. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina. Aastast 1971 on ta töötanud Eesti Keele Instituudis. 1984 Ajakirja Keel ja Kirjandus aastaauhind 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk 2001 Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind "Ülle Viks". Eesti Entsüklopeedia. 2000 muudetud 2011. Vaadatud 15.10.2019. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). H-J. Kaalep. Toetus eesti keelele tema olelusvõitluses: Ü. Viksi „Väike vormisõnastik”. – Keel ja Kirjandus 1994, 7 Kiriusutelu Ülle Viksiga. – Keel ja Kirjandus 1998, 4 N. Melts. Suur töö – viieköiteline eesti-vene sõnaraamat on saanud kaante vahele. – Oma Keel 2010, 2 Klassifikatoorne morfoloogia. Verb (1980) Klassifikatoorne morfoloogia. Noomen (1982) Väike vormisõnastik 1–2 (1992) Eesti-vene sõnaraamat I–V (1997–2009, koostajaid) Norra-eesti eesti-norra sõnaraamat (1998, 2005, koos T. Farbregdi ja S. Kangruga) Eesti-norra norra-eesti taskusõnaraamat (Oslo, 1999, koos T. Farbregdi ja H. Lepaga) Viitamistõrge: Vigane <ref>-silt. Viide nimega :0 on ilma tekstita.
Heinike Heinsoo

Heinike Heinsoo (sündinud 5. mail 1956 Tartus) on eesti keeleteadlane, Tartu Ülikooli läänemeresoome keelte emeriitdotsent. Ta lõpetas 1973. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. 1987. aastal kaitses väitekirja "Vadja keele subjekti ja predikaadi suhted". Heinike Heinsoo on olnud aastatel 1979–2019 Tartu Ülikooli õppejõud: 1990. aastast soome-ugri keelte kateedri (hiljem õppetooli) dotsent, 2020. aasta veebruarist emeriitdotsent. Alates 2019. aasta sügisest on ta Lvivi Ivan Franko nimelise Rahvusliku Ülikooli eesti keele ja kultuuri lektor. Töötanud õppejõuna Soomes, Saksamaal, Rootsis, osalenud paljudel rahvusvahelistel teadusüritustel. Juhendanud bakalaureuse- ja magistritöid ja kahte doktoritööd. Mitme projekti raames korraldanud aastail 2010–2019 vadja keele kursuseid vadjalastele ja nende järglastele. Alates 2019. aasta sügisest Lvivi ülikooli eesti keele ja kultuuri lektor, kirjutanud õppevahendeid ukrainlastele ja tutvustanud eri väljaannetes Eestit ja Ukrainat. "Suomea oppimaan" (1991, 1997) Viron ja suomen yleispuhekielen nykyinen tilanne. (1996) "Mā ja pūd lēväd, meid eb lē: the subject and the predicate in Votic"(2010) Vadja kirjakeele loojaid, kirjutanud esimese vadjakeelse lugemiku "Vad´d´a sõnakopittõja" (2015), esimese ilukirjandusliku teose "Suuri päive" (2018) ja mitmeid vadja keele õppevahendeid. Kogumikus "Soome ja soomlased: fennid Tacitusest tänapäevani" (2005) peatükid "Religioon", "Haridus ja teadus", "Soome keel", "Saun, sisu ja Sibelius". Heiinike Heinsoo, Maksõm Kasainczuk "Розмовляємо естонською. Räägime eesti keelt” Мініграматика з тематичним словником. Minigrammatika temaatilise sõnastikuga 2021 Естонська мова з пів слова. Eesti keel ja eesti meel. 2022 “33 küsimust ja vastust Ukraina kohta. 2022 75 teadusartiklit vadja keelest ja kultuurist, soome keelest ja kultuurist. eesti ja soome keele kontrastiivgrammatikast, läänemeresoome keeltest 2014 Inkeriläisten Sivistyssäätiön ansiomerkki – teenetemärk ingerimaalaste heaks tehtud töö eest. Tema isa oli Eesti Põllumajanduse Akadeemia taimekasvatuse dotsent (uuris suhkrupeedi kasvatamist) Jüri Heinsoo (1920–1990). Vend on keemiakandidaat ja finantskonsultant Enn Heisoo (s 1950). Tema tütar on Jaanika Merilo. "Heinike Heinsoo". Eesti Entsüklopeedia. 2000. Vaadatud 15.10.2019. https://tammegymnaasium.ee/vilistlased/lennud/ Heinsoo, Heinike. Lvivis eesti keelt õpetamas. Eesti keel mujal maailmas. Oma Keel, 2/2020. Heinike Heinsoo Eesti Teadusinfosüsteemis
Savvati Smirnov

Savvati Smirnov (21.august 1929 Arhangelski oblast – 3.september 2002) oli eesti keeleteadlane. Peterburi Humanitaarteaduste Akadeemia tegevliige (1996). Lõpetas 1953 Leningradi ülikooli (viimane kursus Prahas Karli ülikoolis). Töötas 1953–83 Tartu Ülikoolis (TÜ, 1979. aastast professor), 1983–91 Eesti Teaduste Akadeemia keele ja kirjanduse instituudis (1987. aastast keelekontaktide sektori juhataja) ning 1991–95 Tallinna Pedagoogikaülikoolis (vene filoloogia osakonna kaasprofessor). Tšehhi-eesti sõnaraamat (1966, koostajaid) Tšehhi-eesti vestmik (1989, koostajaid) Vene-eesti sõnaraamat I–IV (1984–94, koostajaid) Eesti-vene sõnaraamat I (1997, toimetajaid) "Savvati Smirnov". Eesti Entsüklopeedia. 2000. Vaadatud 15.10.2019. "Lõpetas ülikooli". {{netiviide}}: puuduv või tühi |url= (juhend) "Tšehhi-eesti sõnaraamat". Eesti Entsüklopeedia. 15.10.2019. "Vene-eesti sõnaraamat". {{netiviide}}: puuduv või tühi |url= (juhend)
Aavo Valmis

Aavo Valmis (27. september 1938 – 3. veebruar 2017 Tallinn) oli eesti keeleteadlane. Valmis lõpetas aastal 1957 Tallinna 2. Keskkooli hõbemedaliga, 1967 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna eesti filoloogia erialal, 1972 KKI-s aspirantuuri, sai 1973 filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga “Lisand eesti kirjakeeles” ja 1990 A. I. Herzeni nimelises Leningradi Riiklikus Pedagoogilises Instituudis pedagoogikadoktori kraadi väitekirjaga “История преподавания родного языка в эстонских школах (со II половины 17 века до 1970-x гг)”. Valmis oli aastatel 1967–1970 Tallinna 2. Keskkooli õpetaja, 1972–1978 Tallinna Pedagoogilise Instituudi (TPedI) eesti keele ja kirjanduse kateedri vanemõpetaja, 1978–1980 dotsent, 1980–1983 vanemteadur, 1983–1991 dotsent, 1991–1993 professor, ühtlasi 1989–1996 filoloogiateaduskonna dekaan, 1994–1998 Tallinna Pedagoogikaülikooli emakeele didaktika õppetooli juhataja ja professor, 1998–1999 Tallinna Pedagoogilise Seminari professor, 1999–2004 Tallinna Sotsiaal-Humanitaarinstituudi estica õppetooli juhataja ja professor, 2004. aastast TEA Kirjastuse autor ja toimetaja. Valmis õpetas tänapäeva eesti keelt, emakeele didaktikat, eesti keele kui võõrkeele didaktikat, eesti keele erikursusi (süntaks jm), koostas üldharidus- ja kõrgkooli eesti keele õpikuid. Tema uurimisvaldkonnad olid eesti keele süntaks, emakeele didaktika, eesti murded, eesti keele kui võõrkeele didaktika, eesti keel Kaukaasia eesti külades, emakeelne kool ja emakeelne õpetamine Venemaa eesti koolides, emakeele õpetamise ajalugu. Valmis oli aastatel 1984–1988 TPedI eesti keele õppekomplektide efektiivsuse uurimise probleemgrupi teaduslik juhendaja, ühtlasi ka Haridusministeeriumi eesti keele kui võõrkeele ainekomisjoni liige. Ta juhtis murdekogumise ekspeditsioone aastatel 1984–1991 Kaukaasia eesti külades ja 1991–1993 Hiiumaal, koostas ja toimetas mitu keelekäsiraamatut, oli 1971. aastast Emakeele Seltsi liige ning aastatel 1992–1997 Johannes Aaviku Seltsi asepresident ja 1998. aastast juhatuse liige. Ta avaldas üle 100 teadustrükise. Emakeele õpetus Venemaa eesti koolides kuni 1937. aastani (1977) Emakeeleõpetuse struktuuri kujunemine ja areng Eestis XVII sajandi teisest poolest kuni 1919. aastani (1986) Emakeele õpetamise ajalugu eesti koolides 1919–70 (1989) Õigekeelsuse käsiraamat (2006, koostajaid) TEA eesti keele rahvasõnaraamat koos õigekirjareeglitega (2008, koostajaid ja toimetajaid) "Suri pedagoogikadoktor Aavo Valmis". delfi.ee. 2017. Vaadatud 15.10.2019. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1063, märksõna "Valmis, Aavo" "Aavo Valmis". Eesti Entsüklopeedia. 2011. Vaadatud 15.10.2019.
Juri Žilin

Juri Žilin (venepäraselt Юрий Жилин; sündinud 2. aprillil 1962) on Eesti näitleja. Ta lõpetas 1984. aastal Vladivostokis Kaug-Ida Pedagoogilise Kunstide Instituudi teatriosakonna. Ta on töötanud alates 1998. aastast näitlejana Tallinnas Vene Teatris. Ta on mänginud ka mitmes Eesti teleseriaalis ja mängufilmis. 2019 Andrus Kivirähk. "Eesti matus", lavastaja Üllar Saaremäe – Karla 2018 "Seltsimees laps" (tšekist Valeri) 2013 "Elavad pildid" (kapten Jagodin) 2012 "Puhastus" (miilits) 2011 "Rotilõks" (erariides politseinik) 2010 "ENSV" (sõjakomissar; Kiiganeeme poolsaare kordoniülem) "Punane elavhõbe" (uurija Tšižov) 2008 "Tuulepealse maa" 1. osa "Üheks päevaks iseseisvust" (mitšman) Juri Žilin Eesti filmi andmebaasis Juri Žilin Vene Teatri kodulehel. Vaadatud 14. oktoober 2019 Juri Žilin Eesti filmi andmebaasis Juri Žilin (Juri Shilin) andmebaasis IMDB
Feliks Vakk

Feliks Vakk (2. juuni 1930 Tallinn – 11. märts 1987 Ravila) oli eesti keeleteadlane ja filoloogiakandidaat. Feliks Vakk lõpetas 1955 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia, loogika ja psühholoogia ning 1959 saksa filoloogia erialal. Feliks Vakk töötas 1963–1986 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituudi leksikoloogiasektoris. „Eesti kirjakeele seletussõnaraamat” „Suured ninad murdsid päid...” (1970) „Miks just nõnda?” (1984) "Vakk, Feliks". 2000. Vaadatud 15.10.2019.
Eelsuvi

Eelsuvi on tinglik osa-aastaaeg, mis ei ole mõsitena ametlikult kasutusel, kuid mis on Eesti kliimas teatud tunnuste põhjal eristatav. Vastavalt määramise liigile võib eristada järgmisi eelsuvesid: Klimaatiline eelsuvi: aeg, kui klimaatiliselt on käes suvi (ööpäeva keskmine temperatuur on üle 13 kraadi), kuid esineb külmi ja hallaseid öid, mis on iseloomulikud kevadele. Öökülmade taandumisel algab pärissuvi. Fenoloogiline eelsuvi: algab õunapuude õitsemise, rukki loomise ja piiritaja saabumisega. Jüri Kamenik (08.06.2018). "Eelsuvest saab tasapisi pärissuvi". Ilm.ee. Vaadatud 15.10.2019. Rein Ahas (2002). "Eesti fenoloogiline kalender". Eesti entsüklopeedia. Vaadatud 15.10.2019.
Fenoloogiline suvi

Fenoloogiline suvi on fenoloogiline aastaaeg, mille tunnuseks on looduses toimuvad muudatused. Selle algus langeb suures osas kokku klimaatilise suvega, kuna seda käivitavad protsessid sõltuvad suures osas õhusoojusest. Fenoloogiline suvi jagatakse tunnuste järgi mitmeks osaks. Eelsuvi: algab õunapuude õitsemahakkamise, rukkiloomise ja piiritaja saabumisega. Pärissuvi: sel ajal saab kasvatada soojalembeseid köögivilju, viljapuud on lõpetanud õitsemise, pihlakas hakkab õitsema Südasuvi: algab pärast jaanipäeva pärna õitsemise ajal, kui ööpäeva keskmine temperatuur on püsivalt üle 15 °C. Valmivad suveõunad ja karusmarjad. Vihmaste ja jahedate ilmadega ei pruugi südasuve esineda. Hilissuvi: ülejäänud suveaeg pärast südasuve, mis algab augusti esimesel dekaadil, kui ilmad halvenevad, päev lüheneb ja saabuvad pimedad augustiööd. Fenoloogilised aastaajad Suvi Rein Ahas (2002). "Eesti fenoloogiline kalender". Eesti entsüklopeedia. Vaadatud 15.10.2019. Jüri Kamenik (15.09.2016). "Vananaistesuve müsteerium". Maaelu. Vaadatud 15.10.2019.
Pärissuvi

Pärissuvi ehk lihtsalt suvi on vaheaastaaeg, mida võib eristada klimaatiliste või fenoloogiliste tunnuste järgi. Klimaatiline pärissuvi algab pärast eelsuve, kui ööpäeva keskmine temperatuur on tõusnud üle 13 kraadi ja öökülmad on lõppenud või ei ole veel alanud. Selle sees võib esineda südasuvi. Fenoloogiline pärissuvi algab pärast viljapuude õitsemist, kui saab kasvatada soojalembeseid köögivilju ja pihlakas hakkab õitsema. Jüri Kamenik (08.06.2018). "Eelsuvest saab taspisi pärissuvi". Ilm.ee. Vaadatud 15.10.2019. Jüri Kamenik (15.09.2016). "Vananaistesuve müsteerium". Maaelu. Vaadatud 15.10.2019.
Hilissuvi

Hilissuvi on suve osa-aastaaeg, mis on pärissuve osa ja algab pärast südasuve lõppu. Klimaatiline hilissuvi algab pärast südasuve lõppu, kui keskmine ööpäevane temperatuur langeb alla 15 °C. Fenoloogiline hilissuvi algab augusti esimesel dekaadil, kui ilmad halvenevad, päev lüheneb ja saabuvad pimedad augustiööd. Pärissuvi Südasuvi Suvi Jüri Kamenik (12.07.2019). "Vähikäigul hilissuvi". Ilm.ee. Vaadatud 15.10.2019. Rein Ahas (2002). "Eesti fenoloogiline kalender". Eesti Entsüklopeedia. Vaadatud 15.10.2019.
Brigid Kosgei

Brigid Jepscheschir Kosgei (sündinud 20. veebruaril 1994 Kapsowaris Keenias) on keenia pikamaajooksja, kes on võitnud 2018. ja 2019. aasta Chicago maratoni ning 2019. ja 2020. aasta Londoni maratoni. Ta on 13. oktoobril 2019 Chicago maratonil joostud ajaga 2:13:04 naiste maratoni maailmarekordi omanik. Ta ületas eelmist, 16 aastat püsinud tippmarki 1 minuti ja 21 sekundiga ning eelmist Chicago maratoni naisterekordit 3 minuti ja 14 sekundiga. "Great North Run: Mo Farah wins record sixth straight title". BBC Sport. BBC News. 8. september 2019. Vaadatud 14. oktoober 2019. "Brigid Kosgei: Profile". IAAF. Vaadatud 14. oktoober 2019. Futterman, Matthew (13. oktoober 2019). "Kenya's Brigid Kosgei Breaks Marathon World Record". The New York Times. Lk D6. ISSN 0362-4331. "Chicago maratonil joosti maailmarekord". ERR sport. ERR. 13. oktoober 2019. Vaadatud 15. oktoober 2019.
NatWest

National Westminster Bank, üldtuntud kui NatWest, on Ühendkuningriigi suur jae- ja kommertspank. Westminster Bank asutati 1834. aastal kui London County and Westminster Bankina. Alates 2000. aastast on see osa Royal Bank of Scotland Groupist. Pärast kontserni peamise kodumaise äritegevuse "tarastamist" sai pangast NatWest Holdingsi tütarettevõte. NatWest on üks neljast suurest arvelduspangast Suurbritannias. Sellel on suur üle 960 filiaaliga võrk. 2017. aastal pälvis NatWest Briti pangaauhindade jagamisel parima panganduse rakenduse auhinna.
Chase Bank

J.P. Morgan Chase Bank, N.A., mis tegutseb Chase Bankina, on New Yorgis Manhattanil asuv rahvuspank, mis moodustab USA rahvusvahelise pangandus- ja finantsteenuste valdusettevõtte JPMorgan Chase tarbija- ja äripanganduse tütarettevõtte. Panka hakati nimetama Chase Manhattan Bankiks kuni selle ühinemiseni J.P. Morgan & Co-ga 2000. aastal. Chase Manhattan Bank loodi Chase National Banki ja The Manhattan Company ühinemisel 1955. aastal. Pank ühines 2004. aastal Bank One Corporationiga ja omandas hiljem The Washington Mutuali hoiused ja enamuse varast. Chase pakub üle riigi rohkem kui 5100 haru ja 16 000 sularahaautomaati. JPMorgan Chase & Co.-l on 250 355 töötajat (2016. aasta seisuga) ja ettevõte tegutseb enam kui 100 riigis. JPMorgan Chase & Co. oli 2016. aastal varasi 2,49 triljonit dollarit. JPMorgan Chase on oma Chase'i tütarettevõtte kaudu üks Ameerika Ühendriikide suurpangast.
Yorkshire Bank

Yorkshire Bank on pangandusbränd, mis tegutseb Inglismaal Clydesdale Bank plc kaubandusdivisjonina, mis lõpuks kuulub CYBG plc-le. See tegutseb enamasti Põhja-Inglismaal, eriti Yorkshire'is. 2006. aastal kasvas aluskasum 16,7 protsenti 454 miljoni naelsterlingini, võrreldes aasta varasemaga, samal ajal kui maksujärgne tulu tõusis 12,8 protsenti, 229 miljoni naelani. Kogutulu kasvas 1193 miljoni naelsterlingi võrra 8,7 protsenti, samas kui puhas intressitulu kasvas 14,6 protsenti, 769 miljoni naelani. Yorkshire Banki kaubamärk loodetakse järk-järgult kaotada 2019. aasta lõpus ja asendada kaubamärgiga Virgin Money, mis kuulub ka CYBG plc-le.
Virgin Money

Virgin Money plc on Ühendkuningriigis asuv pankade ja finantsteenuste ettevõte, mille asutas Richard Branson 1995. aasta märtsis. Algselt oli see tuntud kui Virgin Direct ja selle teerajajaks oli indeksi jälgimine, käivitades turule väärtusliku isikliku aktsiakapitali plaani. 2000. aastatel laiendas Virgin Money oma tegevust kogu maailmas. Virgin Money teatas plaanist hakata jaepangaks ja üritas Northern Rocki osta 2007. aastal enne selle natsionaliseerimist Suurbritannia valitsuse poolt. Virgin taotles oma panganduslitsentsi Finantsteenuste Ametilt 2009. aastal ja sai selle järgmisel aastal Church House Trusti omandamisega. Virgin ostis Northern Rock plc 2012. aasta jaanuaris ja selle uueks nimeks sai Virgin Money. 2018. aasta juunis nõustus Virgin Money CYBG plc poolt ülevõtmisega, mis viidi lõpule 2018. aasta oktoobris.
Teravkaar

Teravkaar on kahest punktist konstrueeritud kaarekuju, mille puhul kaare küljed kaare lagipunktis ühinedes moodustavad nurga (erandlikuks teravkaareks on rohkem kui kahest punktist konstrueeritud tuudorkaar). On üks keskseid gooti arhitektuuri tunnuseid. Teravkaare kandesurve on suunatud vähem külgedele ja rohkem ülevalt alla kui ümarkaarel. See võimaldab ehitada kergemaid müüre kui ümarkaart kasutades. Teravkaare kuju määrab kaarekülgede raadius. Tavalisel gooti kaarel võrdub kaare raadius ava laiusega, kõrgendatud teravkaarel ehk lantsettkaarel on kaare raadius suurem ava laiusest ja kui teravkaarel on kaare raadius väiksem kui ava laius, on kaarel veidi masajad proportsioonid. Eesti keskaegses arhitektuuris on palju kasutatud viimati nimetatud varianti, madaldatud teravkaart. Võrdkülgsel kolmnurgal konstrueeritud gooti teravkaar Reimsi katedraali kooriruumi aken. Kaare lähtejoon kulgeb ehisraamistiku roseti keskelt Kõrgendatud teravkaar ehk lantsettkaar Madaldatud või laiendatud teravkaar, kaarte keskpunktid asuvad lähtejoonel ava sees Varaseimad teravkaared ajaloos esinevad islamimaade arhitektuuris, 8.–9. sajandil, kust need jõuavad Bütsantsi arhitektuuri ja Sitsiilia normanni kuningriikide – teravkaar on 12. sajandi Sitsiilia romaani ehitistes nagu Monreale toomkirik – vahendusel, samuti ka ristisõdade ajajärgu kultuurikontaktide kaudu, Euroopa arhitektuuri. Siiski, bütsantsi-aegne Karamagara sild 5.–6. sajandist on teravkaarne ja vanima teravkaart kasutava ehitisena ajaliselt varasem kui islami arhitektuur, nii et teravkaare algupära täpne lokaliseerimine jääb vaidlusobjektiks. Lääne-Euroopa arhitektuuris rakendab teravkaart esimesena Burgundia romaanika, 1088. aastal alustatud Cluny III kloostrikiriku arkaadides ja võlvis on juba teravkaared. Paljud 12. sajandil püstitatud Burgundia ehitised järgivad selle kiriku eeskuju. Saint-Denis' basiilika, mida loetakse esimeseks gooti ehitiseks, püstitati samuti 12. sajandi esimesel poolel. Prantsusmaalt levis gooti teravkaar kõikjale Euroopasse, umbes 1200. aasta paiku jõudis see Saksamaale, kus kestis 16. sajandi hilisgootikani. Eesti 13.–16. sajandi arhitektuur kuulub Saksamaa ehituspärandisse ja -koolkondadesse ja järgib emamaaga sarnaseid arengujooni. Renessanssarhitektuuris ja hilisemates ehitustiilides kadus teravkaar täiesti käibelt, kuid elas läbi uue tõusu historitsistlikes neostiilides. Cluny III transepti säilinud osa Vézelay Sainte-Marie-Madeleine'i basiilika eeskoja teravkaared (varagootika) Bellapais' kloostrikiriku varemed Lincolni katedraali lantsettkaared 13. sajandist pärit värav Poolas Stargardis Karja kiriku lääneportaal lantsettkaar kiilkaar Kunstileksikon. Tallinn, 2001 https://www.britannica.com/technology/arch-architecture#ref64472 https://www.academia.edu/4217606/Flying_Buttresses_and_Pointed_Arches_in_Early_Byzantine_Cyprus_From_MASONS_AT_WORK_conference_ https://www.khanacademy.org/humanities/medieval-world/gothic1/a/gothic-architecture-an-introduction http://www.oldest.org/structures/bridges/ https://www.khanacademy.org/humanities/medieval-world/romanesque1/a/cluny-abbey http://theradtrad.blogspot.com/2013/05/abbey-of-cluny.html
Asbach-Sickenberg

Asbach-Sickenberg on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. 1945. aasta Wanfriedi kokkuleppe tulemusena sai varem Hessenile kuulunud Asbach-Sickenberg Nõukogude okupatsioonitsooni ja hiljem Ida-Saksamaa osaks. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Birkenfelde

Birkenfelde on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Dietzenrode-Vatterode

Dietzenrode-Vatterode on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Indiana Jones

Indiana Jones (dr Henry Jones juunior, hüüdnimega Indy) on väljamõeldud tegelaskuju samanimelisest George Lucase ja Steven Spielbergi seiklusfilmist. "Indiana Jones kadunud laeka jälil" ("Raiders of the Lost Ark"; 1981) "Indiana Jones ja hukatuse tempel" ("Indiana Jones and the Temple of Doom"; 1984) "Indiana Jones ja viimane ristiretk" ("Indiana Jones and the Last Crusade"; 1989) "Indiana Jones ja Kristallpealuu kuningriik" ("Indiana Jones and the Kingdom of the Crystal Skull"; 2008) Indiana Jonesi filmides kehastab tema tegelaskuju näitleja Harrison Ford. Viienda filmi esilinastus on kavandatud 2022. aastale. Aastatel 1992–1996 produtseeriti 44-osaline teleseriaal "Noore Indiana Jonesi seiklused" ("The Young Indiana Jones Chronicles"). Seriaal räägib Jonesi elust erinevates eluetappides, vanustes 8–10, 16–20 ja 93 aastat. Seetõttu mängisid tema rolli ka erinevad näitlejad: Corey Carrier, Sean Patrick Flanery (peamiselt), George Hall. Mänguversioonidest on kuulsamad LucasArtsi seiklusmängud. Esimene LucasArtsi Indiana Jonesi seiklus "Indiana Jones and the Last Crusade" järgib üsna täpselt kolmanda filmi süžeed. Järgnevad mängud "Indiana Jones and Fate of Atlantis", "Indiana Jones and Infernal Machine" ja "Indiana Jones and Emperal's Tomb" jutustavad muus meedias varem esitamata lugusid Indy seiklustest. "Indiana Jones: Harrison Ford to appear in fifth film". BBC News Online. 15.03.2016. Vaadatud 15.03.2016. Harrison Ford and Steven Spielberg are teaming up for a new Indiana Jones film, The Walt Disney Company has announced. The fifth episode of the franchise will be released in July 2019. {{cite web}}: eiran tundmatut parameetrit |languge= (juhend) "Spielberg and Ford Reunite as Indiana Jones Returns to Theaters July 19, 2019". Walt Disney Company. 15.03.2016. Vaadatud 15.03.2016. {{cite web}}: eiran tundmatut parameetrit |languge= (juhend) Ametlik koduleht "Indiana Jones ja Kristallkolba kuningriigi" treiler Ametlik vikipeedia Teine Indiana Jonesi vikipeedia
Sooneutraalsus

Sooneutraalsus on ühiskonnapoliitiline käsitus, mille kohaselt ranged soorollid on ebasoovitavad ning inimese kohtlemine, ühiskondlik staatus ja võimalused ei tohiks sõltuda tema soost või soomääratlusest. Sooneutraalsuse kui eesmärgiga põhjendatakse soolise diskrimineerimise vältimise vajadust. Soopimedus Sooline võrdõiguslikkus
Ormuri keel

Ormuri keel on Lääne-Iraani keelte hulka kuuluv iraani keel, mida kõnelevad Pakistanis Kanigurami orus ja vähesel määral ka Afganistani Lōgari provintsis elavad ormurid. Ormuri keel on ohustatud. Seda räägib umbes 1000 inimest. Teistel andmetel räägib ormuri keelt umbes 6000 inimest. http://www.endangeredlanguages.com/lang/4930 https://www.ethnologue.com/language/oru http://www.endangeredlanguages.com/lang/4930 https://glottolog.org/resource/languoid/id/ormu1247
Vene-Ameerika

Vene-Ameerikaks (vene keeles Русская Америка Russkaja Amerika) nimetati Venemaa Keisririigi koloniaalvaldusi Põhja-Ameerikas ja Vaikse ookeani Hawaii saarestikus aastatel 1733–1867. Valduste pealinn oli Uus-Arhangelsk (Ново-Архангельск; praegune Sitka Ameerika Ühendriikide Alaska osariigis). Venemaa asundused hõlmasid alasid praegustest osariikidest Alaskal ja Californias. Lisaks asusid Georg Anton Schäffe'i rajatud kaks sadamat ja kolm forti (Форт Елизаветы, Форт Александр ja Форт Барклай-де-Толли) Kauaʻi saarel Hawaii Kuningriigis (praegune Hawaii osariik). Valduste ametlik inkorporeerimine Venemaa poolt toimus alles Paul I allkirjastatud 1799. aasta ukaasiga, mis kehtestas monopoli Vene-Ameerika Kompaniile ja andis ka Venemaa õigeusu kirikule teatavad õigused uutes valdustes. Paljud Vene-Ameerika valdused hüljati 19. sajandil. 1867. aastal müüs Venemaa oma viimased allesjäänud valdused Ameerika Ühendriikidele 7,2 miljoni dollari eest (tänapäeva väärtuses 129 miljonit dollarit). Vene-Ameerika Kompanii Alaska müügitehing Ferdinand von Wrangell
Uus-Arhangelsk

Uus-Arhangelsk oli asula Alaskal, Vene-Ameerika halduskeskus, mis asutati 1799. aastal. Asula nimetati Arhangelski linna järgi Põhja-Venemaal. Pärast Venemaa Keisririigi koloniaalvalduste müümist Ameerika Ühendriikidele aastal 1867 nimetati asula tlingiti keele kohaselt ümber Sitkaks. Pavlovskaja Gavan