laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Permi keeled

Permi keeled on soome-ugri keelkonna alarühm. Neid räägitakse Uurali mäestikus ja sellest läände jääval alal Venemaal. Komi keel (komi, sürjakomi, sürja) Jazva murre Permikomi keel (nõukogude ajal loodud kirjakeel) Udmurdi keel (votjaki) Bessermani murre Komi ja udmurdi kirjakeeled kasutavad mõlemad seitsme täishääliku süsteemi: /i ɨ u e ə o a/. Nad ei kasuta täpselt sama süsteemi, sest algpermi keeles oli arvatavalt 15 täishäälikut. Algpermi vokalismi taastamine ja selle areng alguurali keelest on olnud keeruline teema. Permi keeled on väga lähedased eelkõige sõnavara poolest. Keeli eristavad üksteisest järgmised tunnused: sõnarõhk: sürjakomi keeles esimesel silbil, udmurdi keeles aga viimasel, permi- ja jazvakomi keeles on rõhk vaba. hääldus: jazva murre erineb teistest komi murretest omapärase häälduse ja vokalismi poolest. Permi keelte sõnad erinevad palatalisatsiooni poolest: kui ühes keeles või murdes on kaashäälik palataliseeritud, siis teises ei ole. arhaismid ja laensõnad: udmurdi keeles (eriti bessermani murdes) on palju turgi laensõnu, komi keeltes on aga tohutu hulk laensõnu vene keelest. Jazvakomi keel erineb teistest komi murretest arhailiste sõnade poolest (nt. jänes on нимөл). "Ehho Moskvõ": Jazvakomid
Ume saami keel

Ume saami keel on saami keel, mida räägitakse Rootsis ja varem ka Norras. See on hääbuv keel, mida räägib emakeelena alla 10 inimese, kellest suurem osa elab Umeå jõe ääres Arjeplogi valla põhjaosas ja Arvidsjauri vallas. Erinevalt Ume saami lõunanaabrist lõunasaami keelest kasutab Ume saami keel konsonantide vältevaheldust. Astmevaheldus on piiratum kui põhjasaami keeles, sest see ilmneb ainult pärast pikki täishäälikuid või diftonge. Lühikesele täishäälikule järgnev kaashäälik ei osale vältevahelduses. Ume saami keeles on tegusõnad kolmes isikus: esimene isik teine isik kolmas isik Ume saami keeles on kolm grammatilist arvu: ainsus, kaksus (duaal) ja mitmus. Ume saami keeles on kaks kõneviisi: kindel kõneviis käskiv kõneviis Ume saami keeles on sarnaselt soome, eesti ja muude saami keeltega eitusverb. Ume saami keeles pöördub negatiivne verb vastavalt kõneviisile (kindel, käskiv), isikule (esimene, teine, kolmas) ja arvule (ainsus, kaksus, mitmus) Ume saami keel oli esimene saami keel, mida kasutati laialdaselt kirjutamiseks. Uus Testament avaldati Umeå saami keeles 1755 ning esimene saamikeelne Piibel oli Umeå saamikeelne (1811). 2016. aastal kinnitati umesaami ortograafia. 2018. aastal ilmus umesaami-rootsi-umesaami sõnaraamat. Båtsuoj-bieŋjuv galggá báddie-gietjiesna álggiet lieratit. De tjuavrrá jiehtja viegadit ráddiesta ráddáje jah nav ájaj livva-sijiesna, guh jiehtják súhph. Die galggá daina báddie-bieŋjijne viegadit bijrra ieluon, nav júhtie biegŋja galggá vuöjdniet gúktie almatjh gelggh dahkat. Lierruo-biegŋja daggár bälij vánatallá ieluon bijrra ja ij akttak bijgŋuolissa luöjtieh. Die måddie bálliena daggár biegŋja, juhka ij leäh ållást lieratuvvama, die butsijda válldá ja dulvada. De daggár bälij tjuavrrá suv báddáje válldiet jah slåvvat. Færre enn ti snakker språket – nå skal det reddes, NRK, 3. november 2017 https://www.sametinget.se/umesamiska Barruk, Henrik 2018, Báhkuogirjjie. Ordbok. Ubmejesámien-dáruon | Dáruon-ubmejesámien. Umesamisk-svensk | Svensk-umesamisk, Umeå Sámi lottit Sápmis leiduvate lindude nimed paljudes keeltes, sealhulgas koltasaami ja inglise keeles. Otsingufunktsioon töötab ainult soomekeelse sisendsõnaga.
Akkala saami keel

Akkala saami keel on saami keel, mida räägiti saami külades A´kkelis ja Ču´kksuâlis Venemaal Koola poolsaare sisemaal Kovdori rajoonis. Varem arvati ekslikult, et Akkala saami keel on kildinisaami murre, hiljuti on märgatud, et Akkala saami keel on kõige lähedasem oma läänenaabrile koltasaami keelele.[viide?] Viimane Akkala saami keele kõneleja, Marja Sergina, suri 29. detsembril 2003. aastal ja nüüdseks on keel välja surnud. Akkala saami keelest on kõige vähem dokumenteeritud ülesvõtteid võrreldes teiste saami keeltega. Koola poolsaare asulaid – Enn Ernits. Hõimlane verejõe tagant: Saami muinaslood tootempõhjapõdrast. I. Mäetagused, nr 4.
Dievturība

Dievturība on Lätis 1920. aastate teisel poolel algatatud läti rahvausundil ja mütoloogial põhinev uuspaganlik rahvuslik usuline liikumine; analoogiline taarausule Eestis. Dievturība rajajaks oli kunstnik, harrastusajaloolane ja -folklorist Ernests Brastiņš (1892–1942). Nimetus tuleneb Brastiņši loodud sõnast dievturis – jumalapidaja, jumalaomaja. Dievturība on monoteistlik-henoteistlik religioon – austatakse üht (pea)jumalat (Dievs) ning kõik ülejäänud jumalused on tema aspektid. Lisaks usutakse alamate vaimolendite olemasolu. Nii jumalad kui muud kujutelmad esinevad maagilise arvu kolme kaupa. Inimene usutakse koosnevate kehast (miesa), astraalkehast (velis) ning hingest (dvēsele). Viimase annab inimesele jumal ning pärast keha surma naaseb see jumala juurde, samas kui astraalkeha jääb mõneks ajaks keha ligidusse ja lõpuks haihtub. Dievturība õpetuse aluseks on oma katekismus – Cerokslis, milles on 120 küsimuse ja vastuse vormis kirja pandud tähtsamad usulised põhimõtted koos viidetega läti rahvalauludele dainadele. Usulisteks käitumisnormideks on harmoonia ja mitmesuguste vooruste (headus, mõistlikkus, armastusväärsus, aukartus jt) taotlemine; õpetus on elujaatava iseloomuga. Usulisteks toiminguteks on palvetused, ohverdamised, tähepäevade pidamine ning muud rituaalid, mida toimetatakse tihti vabas õhus looduskaunites paikades, nn Māra kirikutes. Koguduse liikmed kutsuvad üksteist kaimudeks ja sõpradeks; on ka toetajaliikmed, kellel puudub koguduses hääleõigus. Sümboliks on Māra rist ehk ristide rist (tuntud ka kui Jeruusalemma rist). Peamised palveldavad jumalad: Dievs – taevajumal, ülemjumal Laima – õnne- ja saatusejumalanna Māra – maa- ja kodujumalanna Lisaks austatakse vähemaid jumalusi nagu Jūras māte (Mere-ema), Ūdens māte (Vete-ema), Upes māte (Jõe-ema). Artikkel inglise keeles Artikkel inglise keeles Cerokslis
Round Table

Round Table on heategevuslik organisatsioon ja rahvusvaheline klubi, mis ühendab noori mehi vanuses 18–40 eluaastat. Suurbritannias ja Iirimaal on vanusepiir tõstetud 45. eluaastani. Klubi asutati 1927. aastal Norwichis Inglismaal. Tänaseks tegutseb klubi 45 riigis, sealhulgas Eestis, ja sellel on kokku üle 34 000 liikme. Eestis tegutseb 13 klubi 150 tegevliikmega. Round Table Eesti avaleht Roun Table International Round Table Eesti
Kaksus

Kaksus ehk duaal on grammatiline arv, mis esineb mõnes keeles kõrvu ainsuse ja mitmusega. Noomeni puhul näitab kaksus kahele entiteedile. Tegusõna puhul näitab kaksus kahte või muul kombel kaksuslikku subjekti. Ainsuse ja mitmuse kõrval esineb kaksus näiteks saami keeltes (ainult asesõnadel, tegusõnadel ja omastusliidetel), inuktituti keeles, samojeedi keeltes, obiugri keeltes, sloveeni ja heebrea keeles. Keeles, kus esineb kaksus, on tüüpiline asesõnade süsteem järgmine: mina, sina, tema, mina koos sinuga, mina koos temaga, sina koos temaga, nemad kaks, meie, teie ja nemad. See võib isegi keerukam olla, näiteks kui keeles esineb grammatiline sugu.[viide?]
Nikolai Adolf Tomberg

Nikolai Adolf Tomberg (15. juuni / 27. juuni 1856 Tudulinna – 7. november 1939 Danzig) oli eesti vaimulik. Tomberg õppis Tartus gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1876–1882. Oli prooviaastal Iisaku koguduses Georg Albert Rudolf von Hippiuse juures. Ordineeriti 31. juulil 1883 Tartus õpetajaks. Oli aastatel 1883–1885 Tartu Maarja koguduse abiõpetaja ja 1885–1887 Eestimaa vikaarõpetaja. Aastatel 1887–1920 oli ta luterlik vaimulik Kamenets-Podolskis, aastatel 1920–1921 vaimulik Novaja-Saratovkas (Peterburi lähedal). Aastatel 1926–1931 oli ta luterlik vaimulik Žitomiris. Opteerus Eestisse, elas seejärel emeeritusena Tartus. Lahkus aastal 1939 Saksamaale, kus ta varsti pärast seda Danzigis suri. Tema vend Christoph Dietrich Georg Tomberg oli Vaivara koguduse õpetaja, vend Oskar Ernst Emil Tomberg oli Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja. Ta oli kaks korda abielus. Esimene abikaasa oli Marie Emilie (snd Bauer; 1863–1900); teine abikaasa oli Marie (snd Mickwitz). Abikaasa isa oli arhitekt Edmund Mickwitz, vanaisa Eugen Mickwitz oli Pilistvere Andrease koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998 EELK vaimulike elulood - Nikolai Adolf Tomberg
Orm Valtson

Orm Valtson (1. detsember 1958 – 13. november 2010 Nida) oli Eesti omavalitsustegelane ja poliitik. Orm Valtson õppis 1972. aastani Tallinna 46. Keskkoolis ja lõpetas 1977. aastal Tallinna 32. Keskkooli. 1985. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi üldtehniliste distsipliinide õpetajana ning õpetas seejärel kuni 1987. aastani Saue Keskkoolis. Ta oli aastatel 1989–1999 Saue linnapea, kuni 2005. aastani Harju maavanem ja 2008. aastast kuni surmani uuesti Saue linnapea. Orm Valtson kuulus Reformierakonda. Ta valiti seitsmel korral Saue volikokku. Ta hukkus maapurjetamisõnnetuses. 2009 Harjumaa teenetemärk Eesti majanduse biograafiline leksikon. Kirjastus Ilo. Tallinn, 2003. Tutvustus Reformierakonna lehel
Aires Ali

Aires Bonifacio Baptista Ali (sündinud 6. detsembril 1955) on Mosambiigi poliitik, kes oli 16. jaanuarist 2010 kuni 8. oktoobrini 2012 Mosambiigi peaminister. Ta kuulub Mosambiigi Vabastusrindesse. Aastatel 1995–2000 oli ta Niassa provintsi kuberner, 2000–2004 Inhambane provintsi kuberner ja 2005–2010 haridusminister. 8. oktoobril 2012 vabastas president Armando Guebuza ta päevapealt ametist ja nimetas uueks valitsusjuhiks Alberto Vaquina. Guebuza Announces New Government
Silver Karjus

Silver Karjus (sündinud 23. juunil 1975) on eesti tennisetreener. 2010. aastast 2012. aasta märtsini oli ta Kaia Kanepi treener. Silver Karjus on koolipõlves harrastanud pallimänge, purjetamist, lauatennist, maadlust ja poksi. 1992. aastal tuli Karjus petangi paarismängus Eesti meistriks. Tennisetreeninguid alustas Karjus 19aastaselt Rakvere Tenniseklubis. Ta on harrastustennisist, kes on osalenud kohalikel liigatennise turniiridel. Karjus töötas treenerina 2005.–2007. aastani Suurbritannias ja pärast seda Eestis US Tenniseakadeemias. Silver Karjus tegutseb peamiselt noorte talentide tennisetreenerina, kuid aeg-ajalt abistab ka profitennisiste. 2010. aastast 2012. aasta märtsini oli ta Kaia Kanepi treener. 2013. aastal abistas ta grusiinlanna Anna Tatišvilit (WTA 74.). 2020. aastal abistas ta ukrainlanna Lesia Tsurenkot (WTA 72.). 2010 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (Kaia Kanepi tugi kiirel naasmisel tennisemaailma tippu) Kalle Muuli, Helen Sulg. Reketiga tüdruk. Kaia Kanepi teekond Ameerika mägedel. Tallinn. Kirjastus KAVA, 2017. 470 lk. Biograafia ESBL-is Peep Pahv. Silver Karjus – tundmatu tipptreener. Postimees.ee, 2. juuli 2010 Kes on salapärane Kaia Kanepi voodisse maandunud tennisetreener Silver Karjus? Postimees.ee / Elu24.ee, 8. november 2017
Bernard Makuza

Bernard Makuza (sündinud 30. septembril 1961) on Rwanda poliitik. 8. märtsist 2000 kuni 7. oktoobrini 2011 oli ta Rwanda peaminister. Ta on hutu. Ta kuulus varem nüüdseks keelustatud parteisse Demokraatlik Vabariiklik Liikumine, mida süüdistati genotsiidi soosimises. Enne peaministriks saamist lahkus ta parteist ning on pärast seda olnud parteitu. Enne peaministriks saamist oli ta muu hulgas Rwanda suursaadik Burundis ja Saksamaal. Bernard Makuza on president Paul Kagame tädipoeg.
Souleymane Ndéné Ndiaye

Souleymane Ndéné Ndiaye (sündinud 6. augustil 1958 Kaolack) on Senegali poliitik, kes oli 30. aprillist 2009 3. aprillini 2012 Senegali peaminister. Souleymane Ndéné Ndiaye kuulub Senegali Demokraatlikku Parteisse. Ta on Demokraatliku Partei poliitbüroo ja täitevkomitee liige. Ta on hariduselt jurist. 2002 valiti Ndiaye Guinguinéo linnapeaks ja sellel ametikohal on ta tänapäevani. Ta on olnud Senegali presidendi Abdoulaye Wade'i pressiesindaja ja erinõunik. Minevikus on ta olnud ka Edela-Senegalis asuva Faticki piirkonna piirkonnanõukogu esimene asepresident. 9. märtsist 8. augustini 2005 oli ta tööminister ja seejärel, alates 9. augustist kuni 2007. aastani presidendi kabinetiülem. 2007. aasta parlamendivalimistel valiti ta Senegali Rahvusassamblee saadikuks Sopi koalitsiooni nimekirjas, mis kogus 69% häältest ja võitis 150 kohast 131. Selle koalitsiooni juhtiv erakond oli Senegali Demokraatlik Partei. 19. juunil 2007 määrati Ndiaye keskkonna- ja looduskaitseministriks Cheikh Hadjibou Soumaré valitsuses, aga juba 5. juulil määrati ta meremajanduse riigiministriks. Tema haldusala laiendati 3. detsembril 2007, allutades sellele kalapüügi, ja hiljem laiendati seda veel meretranspordi võrra. 2009. aasta märtsis toimunud kohalikel valimistel valiti Ndiaye tagasi Guinguinéo linnapeaks. Sopi koalitsioon sai nendel valimistel tugevasti lüüa ja Ndiaye oli üks väheseid koalitsiooni linnapäid, kes tagasi valiti. Üldise halva valimistulemuse tõttu astus peaminister Soumaré tagasi. President Wade määras Ndiaye 30. aprillil 2009 uueks peaministriks. Kuulujuttude järgi tahtnud president algul määrata peaministriks oma poja Karim Wade'i, kes oli kandideerinud kohalikel valimistel pealinnas Dakaris, kuid seal võitis valimised opositsioon, kuigi ka Karim Wade sai koha linnavolikogus. Avalikkuse silmis oli tulemus siiski presidendi pojale alandav ja sellepärast ei sobinud teda peaministriks määrata. Ndiaye peaministriks määramise ajal levisid laialt kuulujutud, justkui ei saaks Ndiaye ja Karim Wade teineteisega läbi. Ndiaye kohtus Wade'iga ja pakkus talle kohta valitsuses. Viimane võttiski selle vastu ning määrati rahvusvahelise koostöö ministriks, regionaalministriks, õhutranspordiministriks ja infrastruktuuriministriks. Ndiaye rääkis Karim Wade'ist kiitvalt ja lükkas ümber väite, et nende omavaheline suhe on halb. Ta tunnistas poliitilisi erimeelsusi, kuid ütles, et see on normaalne ja et nende vahel ei ole probleeme. Üldiselt usutakse siiski, et president soovib oma pojast teha enese järglast, ja sellepärast peetakse kõike Karim Wade'iga seonduvat eriti oluliseks. 3. aprillil 2012 nimetas uus president Macky Sall Ndiaye asemel valitsusjuhiks Abdoul Mbaye.
Barnabas Sibusiso Dlamini

Barnabas Sibusiso Dlamini (15. mai 1942 – 28. september 2018) oli Svaasimaa poliitik, aastatel 2008–2018 Svaasimaa peaminister. Ta oli peaminister ka aastatel 1996–2003. Aastatel 1984–1993 oli ta rahandusminister.
Geraldton

Geraldton on sadamalinn Lääne-Austraalias. Geraldton asub 424 km Perthist põhja suunas.
Medina

Medina (kodanikunimega Andrea Fuentealba Valbak; sündinud 30. novembril 1982 Risskovis) on taani R&B- ja hiphoplaulja ja laulukirjutaja. Tema debüütalbum "Tæt på" ilmus 2007. aastal. "Tæt på" (2007) "Velkommen til Medina" (2009) "Welcome to Medina" (2010)
Mohrenschildti suguvõsa vastastikuse abiandmise selts

Mohrenschildti suguvõsa vastastikuse abiandmise selts on aastal 1903 Tallinnas asutatud selts, mille eesmärgiks oli ühendada Mohrenschildti suguvõsa liikmeid, anda neile kombelist toetust ja rahalist abi. Eesti Vabariigi ajal registreeriti selts 24. aprillil 1920 uuesti. Seltsi liikmeks võisid saada kõik abielust sündinud Berend Robert von Mohrenschildti (1786-1831) ja Berend Wilhelm von Mohrenschildti (1783-1831) meessoost järeltulijad ning nende abikaasad, lesed ja tütred (ka siis kui nad sama perekonnanime ei kanna). Õigus seltsilt abi saada oli nii Eestis kui ka väljaspool Eestit elavatel suguvõsa liikmetel Selts otsustas ennast likvideerida 15 jaanuar 1935 - "... arvesse võttes, et peale ühe kõik suguvõsa liikmed on surnud või teadmata äraolijad. Ainus veel olemasolev suguvõsa meessoost liige asub Eestis ainult ajutiselt". Otsuse kinnitas 13 veebruaril 1935 Tallinna Vaestelaste Kohus. Seltsi viimane esimees oli Berend Mohrenschildt Riigi Teataja nr. 187/188 , 5 november 1920 ERA fond 14, nimistu 9, säilik 1056
Matthew Williamson

Matthew Williamson (sündinud 23. oktoobril 1971 Chorlton-cum-Hardys Manchesteris Inglismaal) on briti moekunstnik, kelle loomingus on tihti indiapäraseid mõjutusi. Williamson õppis oma sünnikohas kuni 17. eluaastani. Siis kolis ta Londonisse ning õppis kunsti- ja disainikoolis Central Saint Martin’s College of Art and Design, mille lõpetas 1994. aastal bakalaureusekraadiga moedisaini ja trükikangaste alal. Karjääri moetööstuses alustas Williamson kaheaastase perioodiga, mil ta tegi tööd Georgina Von Etzdorfile, Marnile, Monsoonile ja Accessorize’ile. Pärast seda, kui tema valmistatud pärlkaunistustega kotid ja sallid olid köitnud laiemat tähelepanu, rajas Williamson koos oma äripartneri Joseph Velosaga 1997. aastal oma rõivaste kaubamärgi nime Matthew Williamson all. Sama aasta septembris esitles Williamson Londoni moenädala raames oma debüütkollektsiooni „Electric Angels“. Kollektsioon sisaldas mandariini-, fuksia- ja magentatoonides asümmeetrilise lõikega rõivaid, andes aimu Williamsoni isikupärastest stiilist ja käekirjast. 2002. aasta veebruaris jõudis Williamsoni kollektsioon esimest korda New Yorgi moenädalale. Williamsoni kaubamärgi kauplus Londonis avas uksed 2004. aasta märtsis. 2005. aastal tõi Williamson turule oma parfüümisarja ja 2009. aastal avas oma veebipoe. 2005. aastal asus Williamson Itaalia moemaja Pucci loovjuhi kohale, jätkates samaaegselt tööd omanimelise kaubamärgiga. 2008. aasta sügisel pöördus ta tagasi Londonisse ja keskendus taas oma kaubamärgi arendamisel. 2007. aastal tähistas Williamson Londoni moenädalal 10 aasta möödumist oma esimese kollektsiooni esitlusest üritusega, mis sisaldas ka muusik Prince'i performansit. Londoni disainimuuseumis oli väljas retrospektiivnäitus „Matthew Williamson – 10 aastat moes“. 2009. aasta septembris kutsus Briti Moenõukogu Williamsoni osalema Londoni moenädala 25. aastapäeva tähistamisel. Williamson tegi 2009. aastal disainikoostööd kiirmoebrändi H&M-iga, tuues firma poodides müügile nii naiste- kui ka meestekollektsiooni, seejuures oli H&M-ile loodud meestekollektsioon Williamsoni esimene katsetus meeste rõivaste loomises. Praegu toob Matthew Williamsoni moemaja aastast turule neil naisterõivaste kollektsiooni ja tema rõivaid müüvad 170 hulgimüüjat üle maailma. Lisaks tegutsevad Matthew Williamsoni kaubamärgi poed Londonis ja New Yorgis ning firmal on oma boks Dubais asuvas Dubai Mallis. Internetipood on avatud Suurbritannia, Euroopa ja USA klientidele. 2010. aasta oktoobris sõlmis Matthew Williamson litsentsilepingu MBFG-ga (Mariella Burani Fashion Group). Leppe tulemusel sündis uus koostöökaubamärk Muse by Matthew Williamson, mis peaks poodidesse jõudma 2011. aasta sügisel. 2004. aastal nimetati Matthew Williamson Elle'i aasta disaineriks[viide?] ning 2005. aastal sai ta Moet and Chandoni moeauhinna[viide?]. 2008. aasta Briti moeauhindade jagamisel kuulus Williamsonile punase vaiba ürituste aasta disaineri auhind[viide?]. Kolmel korral on Williamson olnud Briti moeauhindade aasta disaineri auhinna nominent.[viide?] Matthew Williamsoni koduleht
Georg Gross

Georg Gross (sündinud 22. jaanuaril 1983) on Eesti autorallisõitja. 2009. aastal võitis ta Ford Focus WRC 03 autoga Viru ralli ja Saaremaa Ralli. 2011. aastast sõitis ta Ford Focus WRC 08 autoga. 2013. aastal tuli ta Eesti meistriks. 2017. aastast sõidab ta Ford Fiesta RS WRC autoga. Samal aastal tuli ta Eesti meistriks. Ott Tänaku kaardilugejana võitis ka Saaremaa ralli. 2017. ja 2019. aastal tuli taas Eesti meistriks. Tema isa on ettevõtja Oleg Gross. Tema abikaasa on Katrin Gross, neil on ühine tütar. Rally.ee:Viru ralli tulemused Georg Gross jätkab uuel hooajal uuema Focus WRC autoga Postimees, 16.11.2010 Ott Tänak ja Georg Gross võitsid Saaremaa ralli Saarte Hääl, 14.10.2017 Tuntud ärimees Oleg Gross proovib kätt poja kaardilugejana Postimees, 23.09.2010 Georg Gross kihutas lillemeres abieluranda Virumaa Teataja, nr. 131, 9 juuli 2019 Profiil ewrc-results.com lehel
Juvan Šestalov

Juvan Šestalov (vene keeles Юван Николаевич Шесталов; 22. juunil 1937 Handi-Mansi autonoomne ringkond, Berjozovo rajoon, Kamratka küla – 5. november 2011) oli mansi kirjanik, kes on kirjutanud nii mansi keeles kui ka vene keeles. Pärast Nõukogude Liidu kokkuvarisemist nimetas Šestalov end šamaaniks. Sellest ajast peale väitis Šestalov ka seda, et mansid on sumerlaste järeltulijad, mida usuvad vähesed. Biograafia
Yupana

Yupana (ketšua keeles 'loendamise masin') on seade, mida inkad kasutasid tõenäoliselt arvutamiseks. Üldiselt arvatakse, et seda kasutati sarnaselt abakusega, kuigi on ka kahtlejaid. 16. sajandi Hispaania vaimuliku José De Acosta töödes on vihjeid, et inkad kasutasid sarnast seadet: „Näha neid kasutamas teistsugust arvutuslauda, kasutades maisiterasid. Selleks, et teha väga keerulisi arvutusi, milleks kogenud arvutaja vajaks sulge ja paberit, kasutavad need indiaanlased teri. Nad asetavad ühe siia, kolm kuhugi mujale ja kaheksa veel mujale. Nad liigutavad ühte tera siia ja sinna ning fakt on, et nad suudavad arvutused väiksematki viga tegemata lõpule viia. Tegelikult on nad praktilises aritmeetikas paremad kui meie sule ja paberiga. Kas see ei ole geniaalne ja kas need inimesed on metsikud loomad, jäägu teie otsustada! Kuid ma pean kindlaks seda, et mida nad on otsustanud teha, selles on nad meist üle.“ – On arvatud, et sellised arvutuslauad kasutasid Fibonacci arve, et vähendada igale väljale vajalike terade arvu. Arvutuslaud Kipu W Burns Glynn, Calculation table of the Incas (hispaania k.), Bol. Lima No. 11 (1981), lk 1–15. D Pareja, Pre-Hispanic tools of computation : the quipu and the yupana (hispaania k.),lk 37–56 M Ascher and R Ascher, Code of the quipu : A study in media, mathematics, and culture (Ann Arbor, Mich., 1981). José de Acosta, Historia Natural Moral de las Indias, Madrid: 1596. ANDEAN CALCULATORS (pdf) Mathematics of the Incas (inglise keeles)
Georg Sabler

Georg Sabler (Zabler) (7. märts 1700 Dobschau – 1. märts/12. märts 1740 Haljala) oli Eesti vaimulik. Georg Sabler sündis Dobschaus, Ülem-Ungaris (praeguse haldusjaotuse järgi Dobšiná, Košice maakonnas, Slovakkias). Õppis Dobšiná (Dobschau), Banská Bystrica (Neusohl) ja Bratislava (Pressburg) koolides. Immatrikuleerus 7. oktoobril 1720 Halle ülikooli. Oli aastast 1722 Albu vaeslastekooli õpetaja. Ordineeriti 17. veebruaril/28. veebruaril 1725 õpetajaks. Oli aastatel 1725–1729 (kutsuti 25. detsembril 1724/5. jaanuaril 1725) Kadrina Katariina koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1729–1740 oli ta (kutsuti 10. septembril/21. septembril 1729, introdutseeriti 9. novembril/20. novembril 1729) Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Ta oli pietistlik vaimulik. Georg Sabler oli kaks korda abielus. Tema esimese abikaasa Sophia Helena (1705–1728) isa Georg Handtwig oli Kadrina Katariina koguduse õpetaja. Tema teisest abielust Anna Magdalena (neiuna Krechter, hiljem Schoten; 1708–1781), nende poeg Thomas Sabler (ja ka pojapoeg Georg Christian Sabler) olid Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetajad. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Mansi kirjandus

Mansi kirjandus on mansi keeles kirjutatud ilukirjandus. Juvan Šestalov Matra Vahruševa Juvan Šestalov "Taiga- ja tundralaulud" (valinud ja vene keelest tõlkinud L. Tungal, illustreerinud V. Hurt) Tallinn, Eesti Raamat, 1978 "Mansi muinasjutte" (mansi keelest tõlkinud K. Kama, E. Leibak, illustreerinud R. Järvi) Tallinn, Eesti Raamat, 1984 (Saja rahva lood) Juvan Šestalov "Kui mind hällitas päike" (vene keelest tõlkinud Aksel Orav, illustreerinud Maret Kernumees) Tallinn, Eesti Raamat, 1984 Juvan Šestalov "Kuulake mu loitsu" (tõlge ja järelsõna Arvo Valton, joonistused Andres Varustin) Tallinn, Kirjastuskeskus, 2010 (Väikeste rahvaste suur kirjandus) ISBN 9789949445431 Handi ja mansi kirjandus eesti keeles Mansi lasteluuletuste bibliograafia Arkaadia, lasteluule andmebaas
Sedkõrkeštš

Sedkõrkeštš on alev Venemaal Komi Vabariigis Sõktõvkari linnaringkonnas. Asub Võtšegda paremal kaldal Sõktõvkarist kirdes. 1965. aastal sai aleviks. Elanike arv on 1958 (2010). http://сыктывкар.рф/administration/administratsiya-pgt-sedkyrkeshch
Žešart

Žešart ehk Zövsjört (komi Зӧвсьӧрт) on alev Venemaal Komi Vabariigis Ust-Võmi rajoonis. Asub Võtšegda paremal kaldal 80 km Sõktõvkarist kirdes. Asulat on mainitud juba 1586. aastal. 1946 avati külas vineeritehas. 1961. aastal sai aleviks. Elanike arv on 9271 (2010). 1989 oli elanike arv 12 700.