laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Olav Osolin

Olav Osolin (sündinud 13. novembril 1953 Tallinnas) on eesti reklaamikorraldaja ja endine ajakirjanik. 1977. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia alal ajakirjanduse eriharus. Aastatel 1977–1981 töötas ta Eesti Raadios ajakirjanikuna, sh Eesti Raadio propaganda- ja informatsioonisaadete peatoimetuse mittekoosseisulise autorina, 1981. aastast töötab reklaaminduses. Aastatel 1982–1988 töötas ta Eesti Reklaamfilmis ja 1988–1991 ettevõttes ERF Video SP. Aastatel 2007–2011 oli ta reklaamiagentuuri Zavod BBDO üks omanikke ja juhataja. Aastatel 1998–1999 oli ta Eesti Reklaamiagentuuride Liidu president. Ta on olnud mitmel hooajal TV3 saate "Su nägu kõlab tuttavalt" kohtunik. 2017. aastal mängis ta põnevusseriaalis "Merivälja". Olav Osolin teeb raadio Retro FM hommikuprogrammis rubriiki muusikaajaloost, milles vaatab tagasi päeva muusikasündmusele. Laulusõnade autorina kasutab varjunime Oskar Ove. "Need näod kõlavad tuttavalt" (2017) "Minu esimene elu" (2020; mälestusteraamat) "Kus lendab part" (2021; kriminaalromaan) "Part lendab edasi" (2023; kriminaalromaan) 2018 Valgetähe IV klassi teenetemärk Olav Osolin Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 04.02.2016) Keit Paju, „Merivälja“ täna: kaasa teevad Olav Osolin ja Andrus Vaarik!, 11. september 2017, Õhtuleht.ee, veebiversioon (vaadatud 3. oktoobril 2017) "Osolin, Olav". ESTER. Vaadatud 12.9.2021. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Facebook Twitter Olav Osolin Eesti entsüklopeedia veebiversioonis
Urmas Jaagant

Urmas Jaagant (sündinud 27. juulil 1985) on eesti ajakirjanik. Ta on Eesti Päevalehe ajakirjanik. 2015 – Eesti Ajalehtede Liidu noore ajakirjaniku preemia 2023 – Parima üleriigilise uudise autor (koos Holger Roonemaaga) Kaitseliidu rühm osaleb Põhjala lahingugrupis, Eesti Päevaleht, 7. jaanuar 2008 Küberkaitseliit pakub harjutuskeskkonda vabatahtlikele IT-spetsialistidele, Eesti Päevaleht, 14. aprill 2010 Eesti e-tiigri hüpe kohustuslike e-arveteni jäi ootamatult toppama, Eesti Päevaleht, 28. detsember 2016 Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] https://web.archive.org/web/20160203185907/http://podcast.kuku.ee/saated/pressiklubi/page/9/ (vaadatud 03.02.2016) Ajakirjanduspreemiad 2015 Eesti Meediaettevõtete Liidu koduleht. Vaadatud 13.10.2022. "Vaata, kes pälvisid auhinnad! Delfi Meedia ajakirjanikud võitsid 13 pressipreemiat". Delfi. 17. veebruar 2023. Vaadatud 18. veebruaril 2023. Urmas Jaagant Facebookis Urmas Jaagant Eesti artiklite andmebaasis ISE
Halle

Halle (ka Halle an der Saale) on linn Saksamaal, Saksi-Anhalti liidumaa suurim linn. Asub Saale jõe ääres. Hallet on esmamainitud 806. aastal. Linnas asub Halle Ülikool. Linn on tuntud oma keemiatööstuse poolest, moodustades koos Merseburgi ja Bitterfeldiga nn. Kesk-Saksamaa Keemiakolmnurga (Mitteldeutsches Chemiedreieck). Linnast lõunas tegutses Schkopau eeslinnas Buna Werke ja Leunawerke, nende töötajate majutamiseks rajatigi 1967. aastal Halle-Neustadti planeeritud linn, mis 1990. aastast kuulub Halle alla. Halles on sündinud Georg Friedrich Händel. Ülikooli üks hooneid vanalinnas Soolamuuseum Halle toomkirik Halle Moritzkirche Uusgooti linna haldushoone (Stadthaus) Ooperiteater Händel-Haus Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Halle koduleht
Kristian Taska

Kristian Taska (Kris Taska; sündinud 23. novembril 1973) on eesti filmiprodutsent. Ta on õppinud Ameerika Ühendriikides Los Angelese Santa Monica kolledžis ärijuhtimist, stsenaristikat ja filmiajalugu ning Concordia Rahvusvahelises Ülikoolis Eestis ärijuhtimist. Aastatel 1993–1997 oli ta telekanali Kanal 2 reklaami- ja ärijuht. Ta asutas 2000. aastal filmistuudio Taska Film, kus on hiljem valminud sellised mängufilmid nagu "Nimed marmortahvlil" (2002), "Puhastus" (2012), "1944" (2015) ja "Suvitajad" (2023). Kristian Taska kuulub 2018. aastast erakonda Isamaa. Ta kandideeris 2023. aasta Riigikogu valimistel, sai valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 37 häält ning ei osutunud valituks. Tema isa on filmilavastaja, -produtsent ja -stsenarist ning kirjanik Ilmar Taska. Ta on olnud abielus näitleja Maria Avdjuškoga, kellega tal on lapsed Albert ja Adele. Elukaaslase Veronica Puhkiga on tal samuti kaks last. European Film Promotion (vaadatud 03.02.2016) Taska Film EFIS (vaadatud 21. aprillil 2022) "TREILER | Kummardus kultuskomöödiale „Siin me oleme"! Film „Suvitajad" esilinastub veebruaris". Kroonika. 27. jaanuar 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2023. Vaadatud 27. jaanuaril 2023. "Palju õnne! Filmimees Kris Taskast saab nelja lapse isa" Kroonika, 14. september 2018 Kristian Taska Eesti Filmi Andmebaasis
Jüri Muttika

Jüri Muttika (sündinud 18. oktoobril 1977 Rakveres) on eesti ajakirjanik. Ta lõpetas 2000. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonna raadiorežii alal, järgnesid magistriõpingud Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna ajakirjanduse ja kommunikatsiooni osakonnas, mis jäid lõpetamata. 2010. aastal lõpetas ta Balti Filmi- ja Meediakoolis magistriõppe filmirežissööri erialal. Ta on töötanud saatejuhi-toimetajana Kanal 2-s, Raadio Kukus, AS Trio LSL-is. Ta on töötanud reporterina Eesti Televisioonis, Eesti Rahvusringhäälingus ja Eesti Ekspressis. Jüri Muttika Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 03.02.2016) Jüri Muttika Eesti filmi andmebaasis Jüri Muttika Eesti artiklite andmebaasis ISE
Eve Heinla

Eve Heinla (sündinud 9. juunil 1966) on eesti ajakirjanik. Ta on TV3 reporter. Varem töötas ta Õhtulehes. 2002 pälvis ta koos Krista Taimega Eesti Ajalehtede Liidu pressipreemia kategoorias "parim uudislugu". http://www.aripaev.ee/uudised/2008/06/09/Tanased_sunnipaevalapsed "tv3.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. märts 2016. Vaadatud 4. märtsil 2016. http://www.eall.ee/uudised/2003/18_02_3.html (vaadatud 03.02.2016) Eve Heinla Facebookis Eve Heinla Eesti artiklite andmebaasis ISE
Mati Heidmets

Mati Heidmets (sündinud 1. novembril 1949) on eesti psühholoog ja kasvatusteadlane. 1968. aastal lõpetas ta Pärnu 1. Keskkooli. 1973. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia eriala. Aastatel 1974–1977 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli sotsiaalpsühholoogia eriala aspirantuuris. 1989. aastal kaitses ta Moskvas NSV Liidu Teaduste Akadeemia Psühholoogia Instituudis psühholoogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Социально психологические факторы формирования пространственной структуры жилой среды". Aastatel 1973–1977 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli sotsioloogialaboratooriumi nooremteadur, 1977–1979 Eesti Maaehitusprojekti keskkonnaanalüüsi ekspert. 1980. aastast Tallinna Pedagoogilise Instituudi keskkonnapsühholoogia uurimisgrupi vanemteadur, 1981. aastast paralleelselt ka sotsiaalpsühholoogia lektor. 1989–1990 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi prorektor, 1990–1991 peaministri nõunik sotsiaalpoliitika alal. 1990–1992 Tallinna Pedagoogikaülikooli arengu-uuringute labori vanemteadur, 1991–1993 sama ülikooli psühholoogia osakonna dotsent, 1993. aastast psühholoogia professor. Aastatel 1993–2001 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaalteaduskonna dekaan, aastatel 2001–2005 Tallinna Pedagoogikaülikooli rektor, 2005–2006 Tallinna Ülikooli rektor, 2006–2007 Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduskonna psühholoogia osakonna professor, 2008–2015 TLÜ Psühholoogia Instituudi professor ja Kasvatusteaduste Instituudi haridusinnovatsiooni keskuse juhataja. 2015. aastast TLÜ loodus- ja terviseteaduste instituudi sotsiaalpsühholoogia professor ja haridusuuenduse tippkeskuse juhataja. Alates 2022. aastast Tallinna Ülikooli emeriitprofessor. Tema uurimistööd on peamiselt sotsiaalpsühholoogia, keskkonnapsühholoogia ja haridussotsioloogia valdkondadest. Ta oli Eesti inimarengu aruannete 2006/2007 ja 2012/2013 peatoimetaja. Tema juhendamisel on kaitstud 5 doktoritööd. Ta on Eesti Psühholoogide Liidu liige. Ta on olnud Avatud Eesti Fondi nõukogu esimees. Aastatel 1997−2005 oli ta Eesti Vabariigi Presidendi akadeemilise nõukogu liige. Ta on olnud ka Eesti Kõrghariduse Kvaliteediagentuuri hindamisnõukogu esimees. 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk 2006 Tallinna teenetemärk 2011 Tallinna Ülikooli teenetemärk Tema vend on filmilavastaja Rao Heidmets. "Pärnu Ühisgümnaasium. 1968 a. lend". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2016. Vaadatud 3. veebruaril 2016. Eesti Teadusinfosüsteem. Mati Heidmets E-kataloog ESTER. Хейдметс, Мати. Социально психологические факторы формирования пространственной структуры жилой среды: автореферат кандидата психологических наук. Академия наук СССР, Институт психологии. Москва, 1989 "TLÜ loodus- ja terviseteaduste instituut". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. veebruar 2016. Vaadatud 3. veebruaril 2016. "TLÜ haridusuuenduse tippkeskus". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 3. veebruaril 2016.
Eda Post

Eda Post (sündinud 14. märtsil 1980) on Eesti ajakirjanik. Ta lõpetas 1998. aastal Vinni-Pajusti Gümnaasiumi ja on õppinud Tartu Ülikoolis ajakirjandust. Aastast 2004 töötas ta Virumaa Teatajas. Hiljem läks ta tööle Eesti Päevalehte. "Heljo Mänd mändide vahelt". Eesti Päevaleht, 4. veebruar 2006 Kärt Anvelt, Eda Post. "Herman Simm: mind kasutati ära". Eesti Päevaleht, 6. märts 2010 Inforegister. Vaadatud 6. juulil 2020 Vinni-Pajusti Gümnaasiumi vilistlased. Vaadatud 6. juulil 2020 "Värske jõuna töötab toimetuses reporter Eda Post". Virumaa Teataja, 13. veebruar 2004. Vaadatud 6. juulil 2020 Ekspress Meedia. Toimetus. Vaadatud 6. juulil 2020 Eda Post Eesti artiklite andmebaasis ISE
Tšereki rajoon

Tšereki rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis. Q126683348  Tšereki rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Baksani rajoon

Baksani rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Baksan. Q126683348  Baksani rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Baksani rajooni koduleht
Tereki rajoon

Tereki rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Terek. Q126683348  Tereki rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Tereki rajooni koduleht
Saluzzo markkrahvkond

Saluzzo markkrahvkond oli ajalooline Itaalia riik, mis sisaldas Prantsuse ja Piemonte territooriume Alpides. Saluzzo markkrahvkond hõlmas Cuneo ja Torino provintside osi ja mõnikord alasid, mis nüüd on Prantsuse kontrolli all. Kuid ajalooliselt oli Saluzzo maa-ala Stura, Po ja Alpide vahel. Del Vasto perekond, kes valitses Saluzzot kogu selle eluaja, omas ka muid maa-alasid Liguurias ja Itaalias paljude korraldatud abielude kaudu, kuid Saluzzo ei annekteerinud neid territooriume kunagi. Arvatavasti, kui ei oleks olnud Savoia edenemist Itaalias, võinuks Saluzzo olla võimeline vallutama veel Piemonte maid, mis oleks tähendanud ühte peamist Itaalia sinjoriiat. Liguuria iidne ja aadlidünastia asus piirkonnas ümber Ventimiglia. Del Vasto perekond sai linna isandateks, kui Olderico Manfredi II Torinost otsustas selle läänistada Bonifacio del Vastole kui markiile. Tema vanem poeg Manfredo päris selle. Sellest hetkest alates sai del Vasto Piemonte linna markiiks ja käsitles tiitlit dünastiliselt, nagu tõeline sinjoriia. Manfredo II püüdis markkrahvkonda laiendada, võideldes Savoiaga. Pärast Manfredo surma pidi tema lesk Alasia andma neile aastas mitu korda andamit: nendest andamitest rajas Savoia nõude markkrahvkonna üle, mis viis nad korduvate kokkupõrgeteni nõrga markiiga. Sageli räsituna sisetülidest jõudis Saluzzo suurima hiilguseni markiide Ludovico I ja Ludovico II ajal 15. sajandil: esimene suutis sõjakas Itaalias tegutseda neutraliteedipoliitikaga vahendajana lahkhelide vahel ning sai tasu keisrilt ja Prantsusmaa kuningalt; teine otsis hiilgust lahinguväljal, sai korduvalt peksa, algatades markkrahvkonna hiilguse lõpu. Kuid oma valitsusajal hoolitses ta kaubanduse arengu eest, ehitades esimese Alpitunneli, Buco di Viso ühendas Saluzzo turvaliselt Dauphiné ja Provence-iga. Kuid pärast tema surma võitlesid tema lapsed ägedalt trooni pärast, kurnates maapiirkondi ja kuivatades rahavoogusid: kui oli võimalik kord taastada, oli liiga hilja: Prantsusmaa hoidis markkrahvkonnal silma peal ja pärast viimase markii Gabriele kukutamist oli formaalsus see Prantsuse krooni poolt annekteerida. Saluzzo muutus pooleks sajandiks Prantsusmaa osaks, kuni Savoia suutis Lyoni lepinguga selle endale saada ja vahelduva eduga kontrolli säilitada kuni Itaalia ühinemiseni. Saluzzo Saluzzo markiide loend Savoia krahvkond Savoia hertsogkond Piemonte Cuneo provints
Maiski rajoon

Maiski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Maiski. Q126683348  Maiski rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Maiski rajooni koduleht
Puhka rahus

"Puhka rahus" (ladina keeles: Requiescat in pace [rɛ.kʷɪˈeːs.kat in ˈpaː.kɛ], kirikuladina keeles "requiēscat in pāce" [re.kwiˈɛs.kat in ˈpa.tʃe]) on lühike hauakiri või sõnaühend, millega väljendatakse igavese puhkuse ja rahu soovi kellelegi, kes on surnud. afrikaani Rus in vrede albaania U prehtë në paqe (P.N.P.) araabia رقد في سلام (Orqod fi salaam) aserbaidžaani Allah Rəhmət eləsin baski Goian Bego (G.B.) bengali চির নিদ্রায় শায়িত bosnia Počivaj u miru bulgaaria Почивай в мир (Potšivaj v mir) esperanto Ripozu pace (R.P.) fääri Hvíl í friði gaeli Gus am bris an là gruusia ცხონდეს, ღმერთმა აცხონოს heebrea תהא נשמתו צרורה בצרור החיים (Tehe nishmato tsrura bitsror hahayim) (תנצב"ה) hiina 安息 hindi दिवंगत आत्मा को शांति (Hindi, India) {divangat Atma ko shanti} hispaania Descanse en paz/Que en paz descanse (D.E.P./Q.E.P.D.) hollandi Rust in vrede horvaadi Počivao/počivala u miru iiri Ar dheis Dé go raibh a (h)anam indoneesia Beristirahat dengan Tenang (B.d.T.) inglise Rest in peace (R.I.P. / RIP) islandi Hvíli í friði (H.Í.F.) itaalia Riposi in pace (R.I.P.) jaapani 安らかに眠れ (Yasuraka ni nemure) katalaani Descansi en pau (DEP) kirgiisi Жаткан жери жайлуу болсун (Jatkan jeri jayluu bolsun) konkani ಸಾಸ್ಣಚೊ ವಿಶೇವ್ (Konkani, India) {Sasnacho Vishev} korea 고인의 명복을 빕니다 (Goinui myeongbogeul bimnida) kreeka Αναπαύσου εν ειρήνη (anaˈpafsu en iˈrini) kurdi به ئارامی بمر یت kõmri Gorffwys mewn hedd leedu Ilsėkis ramybėje läti Dusi mierā makedoonia Почивај во мир (Pochivaj vo mir) marathi मृतात्म्यास शांती लाभो {mrutatmyas shanti labho} mongoli Гүн эмэгнэл илэрхийлье (Gün emegnel ilerkhiiliye) nepaali दिवंगत आत्माको चिरशान्तिको कामाना norra Hvil i fred poola Spoczywaj w pokoju portugali Descanse em Paz prantsuse Repose en paix (R.E.P.) pärsia روحش شاد (Roohash shaad) rootsi Vila i frid rumeenia Odihnească-se în pace saksa Ruhe in Frieden sebu Pahulay sa Kalinaw (PSK) serbia Почивај у миру (Počivaj u miru) slovaki Odpočívaj v pokoji sloveeni Počivaj v miru soome Lepää rauhassa taani Hvil i fred tadžiki ҷояш ҷаннад шавад (dʒojaʂ dʒanat ʂavad) tagalogi Sumalángit Nawâ (S.L.N.) tai ขอให้ไปสู่สุขคติ tamili பிரிந்த ஆத்துமா சாந்தி அடையட்டும் (Tamil, India) {Pirinta āttumā cānti adayattum} telugu వెళ్ళిపోయాడు ఆత్మ శాంతి (Telugu, India) {Veḷḷipōyāḍu ātma śānti} tšehhi Odpočívej v pokoji türgi Huzur içinde yatsın ukraina Спочивай з миром urdu امن سے آرام ungari Nyugodjék békében usbeki Joying jannatdan bolsin valgevene Спачывай у спакоі (Spačyvaj u spakoi) vene Покойся с миром (pɐˈkojsʲə sˈmʲirəm) kirikuslaavi / vana kirikuslaavi: reformieelne vene keel: Покойся съ миромъ vietnami Hãy An Nghỉ
Tallinna maantee (Narva)

Tallinna maantee on tänav Narvas Pähklimäe ja Kalevi ning Soldina ja Kerese linnaosa piiril. Maantee kulgeb kagust loodesse ja selle pikkus on umbes 5200 meetrit. Tallinna maantee algab Aleksander Puškini tänava ringilt (Paul Kerese väljakult), ristub Energia ja Rahvavälja tänavaga, Kreenholmi tänava, Kangelaste ja Võidu prospektiga, 3. Rohelise, 4. Rohelise, Soldina ja Rahu tänavaga ning Äkkeküla teega. Edasi jätkub tee Narva-Jõesuu linnas Olgina alevikus ja ristub Soldino tänava ja Narva maanteega ning lõpeb Vana-Olgina tänavaga ristumise järel, selle jätkuks on maantee E20. Vanasti kulges tee Narvast Riiga (hiljem Tallinna) vanalinnast põhja pool (praegu saab selle tee jäänused jälgida Rakvere tänava asukoha järgi). Nüüdisaegse Tallinna maantee suund määrati pärast Peetri värava rajamist 1822. aastal. Tekkinud maantee nimi oli Tallinna maantee, selle nime all oli see ka 1905. aastal (vene keeles Ревельское шоссе). 1912., 1927. ja 1929. aasta linnaplaanides on tänava nimi Tallinna maantee, 1940. aasta linnaplaanil Tallinna kivitee. 19. sajandil Tallinna maantee mõlemale poolele tekkis Peetri eeslinn. Teise maailmasõja ajal kõik hooned hävitati ja ehitati uuesti üles, enamik Peetri eeslinna tänavaid kadus. Aadressil Tallinna maantee 7 asus 1952. aastal loodud Narva linna piimatööstuse tsehh, mis 1980. aastal kuulus Jõhvi piimatööstusele. Narva tsehh suleti 1990. aastate lõpus. Aadressil Tallinna maantee 17c asus Fama keskus. Alates 2016. aasta oktoobrist on selle kaubanduskeskuse uus aadress Fama tänav 10. Aadressil Tallinna maantee 30 asub spordihall Energia. Aadressil Tallinna maantee 41 asub Astri Keskus, endine Narva kauplus. Aadressil Tallinna maantee 52 asub Tempo kaubanduskeskus, sealhulgas Tempo Mööblimaja. Aadressil Tallinna maantee 14 asub Tartu Hoiu-laenuühistu Narva kontor. О.Коченовский. Нарва. Таллинн, "Валгус", 1991 Svetlana Andrejeva. Narva tänavad 17.-21. sajandi linnakaartidel.–Narva Muuseumi Toimetised, nr. 7, 2007, lk. 108-127. FARMI Piimatööstusest Jõhvi 1980-1983
Eero Rebo

Eero Rebo (sündinud 19. detsembril 1974 Abja-Paluojal) on Eesti sõjaväelane, kolonel. Eero Rebo lõpetas 1993. aastal Abja Gümnaasiumi ja 1997. aastal Sisekaitseakadeemia, 2002. aastal USA-s logistikakolledžis logistikakursuse ning 2004. aastal Balti kaitsekolledži ühendjuhtimise ja kindralstaabi kursuse. Tal on magistrikraad Ameerika Ühendriikide maaväe sõjakolledžist. Eero Rebo teenib Kaitseväes alates 1993. aastast. Ta on olnud Tagalapataljoni rühma-, kompanii- ja staabiülem. Aastatel 2000–2001 osales ta staabiohvitserina välisoperatsioonil Bosnias ja Hertsegoviinas, 2004–2007 oli Kuperjanovi üksik-jalaväepataljoni ülem. Aastatel 2008–2015 teenis ta Kaitseväe peastaabis erinevate osakondade ülemana. Aastatel 2015–2019 oli Eero Rebo 2. jalaväebrigaadi ülem. Alates 2020. aastast on ta Kaitseliidu peastaabi ülem. 2016 – Aasta ohvitser https://president.ee/et/ametitegevus/kaeskkirjad/12031-2016-02-18-14-07-59/index.html "Abja Gümnaasiumi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. märts 2016. Vaadatud 22. veebruaril 2016. "2. jalaväebrigaadi asub juhtima kolonelleitnant Eero Rebo" Eesti Kaitsevägi, 9. september 2015 Georgi Beltadze. Kolonelleitnant Rebo Siilist: 13 000 ei ole meie lagi PM, 14. mai 2015 Merili Nael. Kolonelleitnant Rebo: võib öelda, et Venemaa blufib ERR, 20.04.2015 Eero Rebo. Mõtisklusi kaitsetahtest Minu Eesti mõttetalgud
Räägu Liina

Räägu Liina on keskne tegelane Andrus Kivirähki romaanis "Rehepapp". Liina on mehelemineku eas peretütar, kes elab koos oma isaga ning täidab Räägu talus perenaisekohuseid. Liina ema on aastaid tagasi surnud. Liina on virk, päikeseline ja kombekas tüdruk. Ta armub salaja mõisa kupjasse Hansu, kes teda sugugi tähele ei pane. Isa aga soovib, et Liina paneks leivad ühte kappi Õuna Endliga. Liina üritab enesetappu pärast seda, kui vanapagan on Hansu tapnud. Liina armastab kindla eesmärgita libahundiks käia. Talle meeldib hundina kiire jõudmine ühest paigast teise, samuti on see mõnus vaheldus igapäevases hallis elus. Liina on ka kaval: ta varjab oskuslikult isa eest mõisast varastatud riiete kandmist ning vahetab kleidi vastu perekonna reliikvia, esivanematelt pärandatud prossi.
Tõestus (film)

"Tõestus" ("Proof") on 2005. aastal valminud Ameerika Ühendriikide mängufilm, mille lavastas režissöör John Madden. Film on valminud David Auburni samanimelise näidendi põhjal. Tõestus andmekogus IMDb (inglise)
Lõuna kaitseringkond

Lõuna kaitseringkond oli Eesti sõjaväeringkond, mille vastutusalasse kuulusid Jõgeva maakond, Põlva maakond, Tartu maakond, Valga maakond, Viljandi maakond ja Võru maakond. Kaitseringkonna ülem ja staap paiknesid Tartus. Lõuna kaitseringkond tegutses maaväe ülema alluvuses. Kaitseringkonna postiaadress oli Sirgu küla, Luunja vald, Tartu maakond. 1. augustil 2014 reorganiseeriti Lõuna kaitseringkond 2. jalaväebrigaadiks. Lõuna Kaitseringkonna staap paiknemisega Luunjas; staabi- ja tagalakeskus paiknemisega Luunjas; Kuperjanovi jalaväepataljon paiknemisega Võrus. 2004–2005 major Madis Kraav, Lõuna riigikaitse osakonna ülem, Lõuna kaitseringkonna staabiülema kohusetäitja 2005–2009 major Aivo Kapten, Lõuna kaitseringkonna staabiülem, ringkonnaülema kohusetäitja 2009–2011 kolonelleitnant Urmas Nigul, Lõuna kaitseringkonna ülem 2011–2014 kolonelleitnant Vahur Murulaid, Lõuna kaitseringkonna ülem 2014 kollonelleitnant Enno Mõts, Lõuna kaitseringkonna ülem Lõuna Kaitseringkonna põhimäärus
Alo Raun (ajakirjanik)

Alo Raun (sündinud 7. oktoobril 1981) on eesti ajakirjanik. Ta on töötanud Postimehes ja Eesti Rahvusringhäälingu portaalide peatoimetajana. Ta on olnud Sotsiaalministeeriumi kommunikatsiooniosakonna nõunik. Töötab Eesti Päevalehes arvamustoimetuse juhatajana. Tema isa oli bibliofiil ja näitekirjanik Vallo Raun, ema on klaasikunstnik Maie-Ann Raun, vend aga poliitik ja kirjanik Mait Raun. Toomas Paul sai Maarja medali, Postimees, 26. november 2006 Bahovski lubab jätkata konnatiigi raputamist, Postimees, 17. veebruar 2009 ... Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] http://arvamus.postimees.ee/1151994/alo-raun-sinise-ruutli-tagasitulek (vaadatud 03.02.2016) http://uudised.err.ee/v/arvamus/aded3b4d-64ab-4a81-9242-17100ed304dc (vaadatud 03.02.2016) https://web.archive.org/web/20160416125851/http://www.sm.ee/et/uudised/toovoime-hindamise-metoodika-labis-testimise (vaadatud 04.02.2016) Kontakt Ekspress Meedia Alo Raun (ajakirjanik) Eesti artiklite andmebaasis ISE
Zolski rajoon

Zolski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Zalukokoaže. Q126683348  Zolski rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Zolski rajooni koduleht
Tempranillo

"Tempranillo" [tempran'iljo] on Hispaania üks tuntumaid punaseid viinamarjasorte. Hispaanias kasvatatakse seda eelkõige Riojas, väljaspool Hispaaniat laialdasemalt Portugalis ja Argentinas, viimasel ajal[millal?] ka Austraalias. Tavaliselt kasutatakse "Tempranillot" veinides segatuna teiste viinamarjasortidega. Riojas segatakse seda näiteks "Garnacha" ja "Mazueloga", lisamaks mahlakust ja värvi. "Tempranillost" valmistatud veinid on puuviljamaitselised, tugeva värviga, madala happesuse ja parkainesisaldusega. See teeb need populaarseteks ja lubab neid mitmesuguste roogadega hästi kokku sobitada.
Elbruse rajoon

Elbruse rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis, üks kümnest Kabardi-Balkaaria rajoonist. Rajooni halduskeskus on Tõrnõauz, kus elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 57,9% rajooni elanikest. Rajooni piiridesse jääb Elbruse mägi. Selivool Tõrnõauzis (juuli 2000) Q126687602  Elbruse rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Elbruse rajooni koduleht
Friedrich Bienemann (1860–1915)

Friedrich Gustav Bienemann (19. mai (vkj) 1860 Arcis, Bessaraabia – 5. august (vkj) 1915 Riia) oli baltisaksa ajaloolane ja ajakirjanik. Tema isa oli pastor Herbord Julius Bienemann (1833−1891). 1885. aastal lõpetas ta Tartu ülikooli ajaloo alal. 1886. aastal sai ta Strasbourgi ülikoolis doktorikraadi. Aastatel 1894–1903 oli ta Riia Ajaloo- ja Muinsusuurimise Seltsi raamatukoguhoidja. Ta avaldas ajalootöid Tartu ajaloo, Rootsi aja kohta Liivimaal ja Põhjasõja kohta. Aastatel 1903–1913 oli ta Baltische Monatsschrifti toimetaja. Eesti biograafiline leksikon. Tartu: Loodus, 1926–1929, lk 46.
Tšegemi rajoon

Tšegemi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Tšegem. Q126683348  Tšegemi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Prohladnõi rajoon

Prohladnõi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Prohladnõi. Q126683348  Prohladnõi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Prohladnõi rajooni koduleht