laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Viktorsberg

Viktorsberg on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Feldkirchi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Weiler (Vorarlberg)

Weiler on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Feldkirchi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Zwischenwasser

Zwischenwasser on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Feldkirchi ringkonnas. Zwischenwasseris on kolm küla, Muntlix, Batschuns ja Dafins. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Čikstiņciems

Čikstiņciems on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla keskosas. Küla asub valla keskusest Laucienest 2, piirkonna keskusest Talsist 13 ja Riiast 118 kilomeetri kaugusel. Vietvārdu datubāze, vaadatud 2.04 2020
Fridriķmuiža

Fridriķmuiža on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla kirdeosas. Küla asub Vārngrāvise oja ääres valla keskusest Laucienest 9,5, piirkonna keskusest Talsist 21 ja Riiast 110 kilomeetri kaugusel. Küla on tekkinud endise Fridriķi või Pidriķi karjamõisa (Friedrichshof) keskuse juurde. Vietvārdu datubāze, vaadatud 4.04 2020
Sarnõ

Sarnõ (ukraina Сарни, poola Sarny) on linn Ukrainas Rivne oblastis, Sarnõ rajooni halduskeskus. Sarnõ asub Slutši jõe vasakul kaldal, Rivnest umbes 86 km põhjakirdes. Sarnõ on raudteesõlm. Asula sai alguse 1885. aastal, kui rajati Rivne–Łuninieci ja Kovel–Korosteni raudteeliinide sõlmjaam. Aastatel 1919–1939 kuulus Sarnõ Poola koosseisu. Sarnõ sai linnaõigused 1939. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sarnõ elanikest ukrainlasi 94,67%, venelasi 3,54%, valgevenelasi 1,05%, mustlasi 0,22%, poolakaid 0,14%, juute 0,06%, armeenlasi 0,05% ja asereid 0,04%. Nowy Dwór Gdański, Poola Długołęka vald, Poola Сарни Travel Creature Історична довідка Сарненська районна рада Національний склад міст Datatowel.in.ua
Jugakäitur

Jugakäitur ehk veepaiskur ehk vesiturbiin on veesõiduki keret pikisuunas läbivas torus asuva turbiinpumbaga käiturseade, mille tekitatava veejoa jõud paneb veesõiduki liikuma. Jugakäituri toru sisendava asub reeglina veesõiduki kere põhja all (tavaliselt kaetud restiga, takistamaks risu imemist turbiini) ja väljundava ahtris allpool veeliini. Peamasina abil käitatav turbiin (või harvem surugaas) paneb veetorus vee kiiresti liikuma, paisates kerest välja veejoa. Väljuva veejoa suunda muudetakse kas 1) rooliga – suunab juga kas otse või vasakule või paremale (veesõiduk liigub edasi, pöörab soovitud suunas); või 2) siibritega – suunavad-põrgatavad joa kas võrdselt külgedele (veesõiduk seisab) või piki põhja tagasi (veesõiduk liigub tagasi). Jugakäituri eelis on madalas vees hõlpsam ja käiturile ohutum liikumise võime, hea manööverdusvõime ja suure kiiruse arendamise võime. Puuduseks on jõuseadme suurem ressursikulu ning süsteemi keerukam hooldus ja remont. Jugakäituriga veesõidukiga manöövrite tegemine erineb kuigipalju tavalisest sõukruvi ja tüüriga manöövritest, nõudes laevajuhilt eelnevat harjutamist või vähemalt läbiproovimist. Põtkur Jett Reaktiivmootor Mereviki
Lejaslabiņi

Lejaslabiņi on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla lääneosas. Küla asub Kurzeme kruusakarjäärist põhjas Lejaslabiņi järve ääres. Lejaslabiņi asub Talsi küngastiku maastikukaitseala läänepiiril. Küla jääb valla keskusest Laucienest 5,5, piirkonna keskusest Talsist 10 ja Riiast 114 kilomeetri kaugusel. Läti Ruumiandmete Agentuur Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Põlma

Põlma on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Raikküla vallas. 1977. aastal liideti Põlma külaga Hiienurme. Järvakandi tuuleveski Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 26.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Peeter Päll: artikkel "Hiienurme" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Elizabeth (New Jersey)

Elizabeth on linn USA-s New Jersey osariigis, Unioni maakonna suurim linn ja halduskeskus. Elizabeth asub Newarki lahe ääres. Teisel pool Arthur Killi suudmeväina asub New Yorgi osariik. Üle Arthur Killi viib Staten Islandile Goethalsi sild. Elizabethi naaberlinnad on Linden edelas ja Newark põhjas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 137 298. See on elanike arvult osariigi neljas linn. 2020. aastal oli Elizabethis ladinaameeriklaste osatähtsus 65,72%, millega oli Elizabeth suurima ladinaameeriklaste osatähtsusega suurlinn USA-s väljaspool California, Texase ja Florida osariiki. Elizabeth sai linnaõigused 13. märtsil 1855. Linn sai nime New Jersey koloonia ühe esimese maaomaniku George Cartereti abikaasa järgi. Elizabehti sõpruslinnad on Ribera Itaalias ja Kitami Jaapanis. 2016 U.S. Gazetteer Files https://www.nj.gov/labor/lpa/census/2020/2020%20pl94%20Tables/2020_Mun/popARH%20MCD%20Cen20-Cen10.xlsx, vaadatud 22.01.2022. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.  Elizabeth (New Jersey) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis https://www.elizabethnj.org/
Edison (New Jersey)

Edison on väikelinn New Jersey osariigi Middlesexi maakonnas. 2017. aasta seisuga oli see rahvaarvu suuruselt kuues haldusüksus osariigis. Algselt oli koha nimi Raritan, aga 10. novembril 1954 nimetati see seal tegutsenud Thomas Alva Edisoni auks Edisoniks. https://www.nj.gov/labor/lpa/census/2020/2020%20pl94%20Tables/2020_Mun/popARH%20MCD%20Cen20-Cen10.xlsx, vaadatud 22.01.2022. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Hunter x hunter

Hunter x Hunter(Jaapani keeles: ハンター×ハンタ) on Yoshihiro Togashi manga ja animatsiooni sari, kus 12 aastane poiss Gon Freecss otsib enda isa, Ging Freecss´i, ja selle käigus õpib, saab tugevamaks ning leiab sõpru. Togashi hakkas manga seeriat avaldama 16. märtsil 1998, ning ta avaldab seda tänapäevani. Esimene animatsiooni sari tuli välja aastal 1999 Nippon Animation režissöör Kazuhiro Furuhashi poolt, kus oli 62 episoodi. Esimele sarjale kaasnes ka kolm väiksemat sarja: ,, Hunter x Hunter: Yorkshin City Kanketsu-hen´´(8osa), ,,Hunter x Hunter: Greed Island´´(8osa), ,,Hunter x Hunter: Greed Island Final´´(14osa). Teine animatsiooni sari tuli välja 2011 Madhouse režissöör Hiroshi Kojina poolt. Sarjas on 148 episoodi, ning sinna järgnevad 2 filmi: ,,Hunter x Hunter Movie 1: Phantom Rouge´´ ja ,,Hunter x Hunter Movie 2: The Last Mission´´. Mõlema animatsiooni sarja lugu on sama aga 2011 aasta oma on välimuselt ümbertehtud. Gon Freecss on 12-aastane poiss, kes elab Vaala saarel koos enda tädi Mito Freecss´i ja Mito vanaemaga. Vaala saar on väike kalastajate saar, kus on vananev põlvkond. Gon Freecss sai 9-aastaselt teada, et tema isa pole surnud ning et tema isa on ,,Hunter´´. Tema isa, Ging Freecss, oli 12-aastaselt püüdnud kinni tohutult suure kala nimega Numa no Nushi, et ta pääseks Hunter eksamit tegema. Sari hakkab sellega, et Gon on soos seda tohutut kala püüdmas, et tema saaks ka 12-aastaselt Hunter eksamit tegema minna. Goni tädi Mito oli Hunter eksami vastu, kuna see oli eksam, kus inimesed võivad surra. Kui Gon oli teel eksami asukoha poole, tekkis merel tohutu torm. Teised kandidaadid, kes läksid ka eksamit tegema, olid tormi pärast pikali maas ja oksendasid. Laeva kapten kutsus tema ja kaks isikut veel enda kabinetti. Need teised kaks inimest olid Kurapika ja Leorio Paladinight.
It (film)

"It" on 2017. aastal esilinastunud Ameerika Ühendriikide õudusfilm, mis põhineb Stephen Kingi samanimelisel romaanil. Filmi režissöör on Andy Muschietti, kes on tuntud filmi "Mama" järgi. Üks peaosatäitjaid on rootslane Bill Skarsgård, kes mängib filmi nimitegelast ja antagonisti Pennywise'i klouni. Film esilinastus 8. septembril 2017. Filmi saatis tohutu edu, purustati mitu rekordit ja saadi enam kui 700 miljonit dollarit tulu. Filmi järgmine osa "It: Chapter Two" esilinastus 6. septembril 2019. "IMDb". Vaadatud 4.4.2020. "IMDb Cast". Vaadatud 4.4.2020. IMDb
Pļavas

Pļavas on küla (vidējciems) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla idaosas. Aastail 1945-1975 oli see Pļavase külanõukogu halduskeskuseks ja kandis nime Nariņciems. Küla asub Pļavase järve ja Jādekša jõe kaldal. Pļavas jääb valla keskusest Laucienest 10,5, piirkonna keskusest Talsist 22 ja Riiast 123 kilomeetri kaugusel. Pļavas on tekkinud endise Pļavase veski ja Stende–Ventspilsi kitsarööpmelise raudtee raudteejaama juurde. Külas asub Nariņciemsi baptistide koguduse palvemaja. Külas asuv Kauliņi keskaegne kalmistu ehk Rootsi kalmed on kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis. Vietvārdu datubāze, vaadatud 4.04 2020 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink]
Pühatu

Pühatu on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Raikküla valda. Pühatu mõis Pühatu raudteejaam Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 13.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Bludenzi ringkond

Bludenzi ringkond on ringkond Austrias Vorarlbergi liidumaal. Ringkonna halduskeskus on Bludenz. Ringkond jaguneb 29 vallaks: Bludenz Nenzing Schruns Bartholomäberg Blons Bludesch Brand Bürs Bürserberg Dalaas Fontanella Gaschurn Innerbraz Klösterle Lech Lorüns Ludesch Nüziders Raggal Sankt Anton im Montafon Sankt Gallenkirch Sankt Gerold Silbertal Sonntag Stallehr Thüringen Thüringerberg Tschagguns Vandans
Kookospiim

Kookospiim on tehtud küpsetest kookospähklitest, mis on kookospalmi viljad. See on valge-piimjas vedelik, paksu kontsistendi ja rikkaliku kreemja tekstuuriga. Kasutatakse magustoitudes, kastmetes, smuutides ja suppides. Samuti alternatiivina piima asemel inimestele, kellel on laktoositalumatus, kuna kookospiim ei sisalda laktoosi. Tai ja teised Kagu-Aasia köögid kasutavad kookospiima. See on ka populaarne Hawaiil, Indias ja mõnes Lõuna-Ameerika ja Kariibi mere piirkonnas. Kookospiim valmistatakse 10-13 kuu vanustest kookostest, kui kookose tuum on veel kõva ja paks – siis on see täis süsivesikuid, õli ja aromaatseid ühendeid. Peale korjamist eemaldatakse pruun väliskest, ning valge viljaliha peenestatakse ja keedetakse vees läbi. Seejärel pressitakse segu läbi sõela või läbi marli. Lõpetuseks kookospiim pastöriseeritakse, ning pakendatakse purki, pudeli või tetrapakki. Säilitatakse toatemperatuuril, kuna külmas muutub piim tahkeks. Kookospähklid sisaldavad lipiidi nimega lauriinhape, mis paljude teadlaste arvates toetab immuunsüsteemi. Samuti arvatakse, et sel on antimikroobsed ja põletikuvastased omadused. Kookospiim sisaldab ka MCT õli, millel on kaalu alandav toime. On leitud, et kookospiim aitab tasakaalustada kolesteroolitaset. Kookospiim sisaldab ka kasulikke C- ja E-vitamiine, mis parandavad immuunsüsteemi, ning ka B-vitamiini, mis osaleb raku energia tootmises. Kuigi kookospiimas on palju küllastunud rasvu, on see palju tervislikum kui teised küllastunud rasvu sisaldavad tooted. Spritzler, Franziska (11.12.2018). "Coconut Milk: Health Benefits and Uses". Healthline. Vaadatud 03.03.2020. Chan, Su Yin (2016). "Coconut Food Production". Tetra Pak. Vaadatud 4.04.2020. "Nuts, coconut milk, raw (liquid expressed from grated meat and water)". Agricultural Research Service. 04.01.2019. Vaadatud 03.04.2020. Eske,Jamie (20.11.2018). "Health benefits of coconut milk". medicalnewstoday. Vaadatud 04.04.2020.
Depoo toidutänav

Depoo toidutänav on rühm söögikohti Reisijate tänaval Tallinnas. Tegu Eestis unikaalse kontseptsiooniga, kus erinevad kohvikud ja pärimustoidupakkujad on end sisse seadnud merekonteineritesse, autentsetesse kirju ajaloolise taustaga rongivagunitesse ning rongide remondidepoosse. Toidutänavast on saanud atraktiivne täiendus kõrval paiknevale Telliskivi Loomelinnakule. Toidutänav on populaarne nii kogukonnaelanike, turistide kui ka piirkonnas töötavate inimeste seas. 1870. aastal valminud Balti raudtee peajaamaks oli Balti jaam. Otto Rudolf von Knüpfferi projekteeritud ilus jaamahoone avati 24. oktoobril (uue kalendri järgi 5. novembril) 1870. Tsaariaegse vaksalihoone paemüürid on suures osas alles 1967. aastal avatud uue jaamahoone sees. Koos Balti jaamaga avati 1870. aastal ka Balti Raudtee Peatehased nüüdse Telliskivi Loomelinnaku alal. Aastail 1873–1874 laiendati Balti Raudtee Peatehaseid ning ehitati kuuekohaline veduridepoo ja töökoda, mis on tänaseni säilinud peaaegu algsel kujul koos hilisemate juurdeehitustega. Hooned olid kasutusel veduridepoo, vaguniremonditsehhi- ja töökojana kuni 2015. aasta kevadeni. 19. sajandil Balti raudtee ehituseks Inglismaalt tellitud raudteerööpad hoiavad senini üleval Depoo kahe vaguni kohal olevat varikatust. Shaurma Kebab Konteiner Q Argentina Grill Spice Wagon Päästke Willy Peatus Margot Crepes&Waffles "Galerii: DEPOO Toidutänav hiilgab erinevate maitsete ja põnevate lõhnadega". elu24.ee. 1. mai 2018. Vaadatud 06.12.2021. "Galerii: DEPOO Toidutänav". postimees.ee. 1. mai 2018. Vaadatud 04.04.2020. "Turu põnev ja mainimistväärt ajalugu". Balti jaama turu koduleht. Vaadatud 06.12.2021.
Plēsums

Plēsums on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla lääneosas. Küla asub Lībagi valla piiril. Plēsums asub Talsi küngastiku maastikukaitseala läänepiiril. Küla jääb valla keskusest Laucienest 7,5, piirkonna keskusest Talsist 6,5 ja Riiast 117 kilomeetri kaugusele. Vietvārdu datubāze, vaadatud 4.04 2020 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Radõvõliv

Radõvõliv (ukraina Радивилов, poola Radziwiłłów) on linn Ukrainas Rivne oblastis, Radõvõlivi rajooni halduskeskus. Radõvõliv asub Brodõst umbes 9 km kirdes ja Rivnest ligikaudu 88 km edelas. Radõvõlivit on esmamainitud 1564. aastal. 1940–1993 oli linna nimi Tšorvonoarmiisk. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Radõvõlivi elanikest ukrainlasi 97,75%, venelasi 1,66% ja valgevenelasi 0,19%. Місто Радивилів mistaUA Національний склад міст Datatowel.in.ua
Irena Veisaitė

Irena Veisaitė (9. jaanuar 1928 Kaunas – 11. detsember 2020 Vilnius) oli juudi päritolu Leedu kirjandus- ja teatriteadlane ning teatrikriitik. Aastatel 1934–1941 õppis ta Šolem Alejchemi nimelises Kaunase gümnaasiumis ja 1947 lõpetas Vilniuse Salomėja Nėrise nimelise keskkooli. 1953 lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli, kus ta õppis saksa keelt ja kirjandust. 1963. aastal kaitses ta Leningradi Riiklikus Ülikoolis filoloogiateaduste kandidaadi kraadi. 1953–1997 oli ta Vilniuse Pedagoogilise Instituudi õppejõud lääne-euroopa kirjanduse, saksa kirjanduse ja 20. sajandi teatri ajaloo alal. Alates 1965. aastast oli ta dotsent. 1990. aastal oli ta Avatud Leedu Fondi (Atviros Lietuvos Fondas) üks asutajatest ja oli kuni 1993. aastani selle asepresident ning 1993–2000 juhatuse esimees. 1995 Leedu suurvürsti Gediminase orden 4. järk 1999 Vilniuse Pedagoogilise Ülikooli auprofessor 2008 Läti haridusministeeriumi aumärk 2012 Goethe medal Tema viimane abikaasa oli Eesti filmirežissöör Grigori Kromanov. Goethe Instituudi veebileht "Plekktrummis" on külas teatriteadlane Irena Veisaite. ERR kultuuriuudised, 20. märts 2020 Irena Veisaitė andmekogus IMDb (inglise)
Ly Lasneri hõbekandik

Ly Lasneri hõbekandik on Eesti teatri rändauhind. Draamastuudio teatrikooli I lend (Priit Põldroos, Leo Kalmet, Felix Moor, Johannes Kaljola, Kaarli Aluoja, Ilmar Nerep, Otto Aloe, Richard Kuljus jt) olid kinkinud Draamastuudio silmapaistvaimale naisnäitlejale Ly Lasnerile tema 15. aasta tööjuubeliks kandiku, millele olid graveeritud kõigi kinkijate allkirjad. Ly Lasneri ja Felix Moori tütar, Tallinna Linnateatris vanempiletöörina töötanud Sirje Moor kinkis kandiku 1998. aastal edasi Elmo Nüganenile. Idee kandik Nüganenile kinkida olevat Sirje Moori sõnul tulnud – selleks ajaks juba lahkunud – Salme Reegilt: „Elmo Nüganeni peaks Eesti Vabariik hoidma hõbekandikul!“ Hõbekandik anti Elmo Nüganenile üle 1998. aastal pärast ühte „Pianoola“ etendust publiku ees. Elmo Nüganen lubas panna kandiku rändama. Eesti Teatriliit. Rändesemed.
Jānis Vitenbergs

Jānis Vitenbergs (sündinud 8. mail 1985) on Läti poliitik, Läti majandusminister alates 3. juunist 2021. Ta oli majandusminister ka 2. aprillist 2020 kuni 14. maini 2021. Ta kuulus erakonda Kellele kuulub riik?, kuid vahetas 2021. aasta aprilli lõpus erakonda ning liitus Rahvuslaste Ühendusega. Ta lõpetas 2005. aastal Läti kultuurikolledži ja 2008. aastal bakalaureusekraadiga Liepāja Ülikooli. Ta on töötanud müügimehena mitmes ettevõttes. 2018. aasta Läti parlamendivalimistel Kellele kuulub riik? nimekirjas seimi liikmeks. Ta on kuulunud seimis rahvamajanduse, põllumajanduse ning keskkonna- ja regionaalpoliitika komisjoni. Ta oli 2. aprillist 2020 kuni 14. maini 2021 Läti majandusminister (Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses). Erakonda vahetanud Läti majandusminister jäi ametisse
Purku

Purku on küla Rapla vallas Rapla maakonnas. Purku vanas koolimajas asub Purku raamatukogu, lasteaaed ja Eesti Huumorimuuseum. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Raikküla vallas. Purku vana koolimaja, kus praegu on lasteaed Endise koolimaja seinal asub Linda Rausi mälestustahvel Järvakandi ministeeriumikool Järvakandi Vabadussõja mälestussammas Järvakandi kolhoos Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 26.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Ly Lasneri kõrvarõngad

Ly Lasneri kõrvarõngad on Eesti teatri rändauhind. Ly Lasner tellis kõrvarõngad Alexandre Dumas’ näidendi „Daam kameeliatega“ esietenduseks Draamateatris. Kõrvarõngad on vormitud hõbedast ja mäekristallist ning neid kandis Ly Lasner ka August Sunne lavastuses. Hiljem olid kõrvarõngad Ly Lasneri ja Felix Moori tütre Sirje Moori käes. 4. mail 2010, pärast lavastuse „Ma armastasin sakslast“ etendust, andis teatriloolane Lea Tormis kõrvarõngad üle Tallinna Linnateatri näitlejale Külli Teetammele. Idee kinkida ema kõrvarõngad noorele ja andekale näitlejale – muutes hinnalised kõrvarõngad eri näitlejapõlvkondi siduvaks märgiliseks esemeks, nagu seda on Liina Reimani sõrmus, Anna Tamme – Lisl Lindau kõrvarõngad, Albert Üksipi – Rudolf Nuude taskukell või ka Ly Lasneri hõbekandik – sai Sirje Moor vestlusest teatriajaloolase Reet Neimariga. Eesti Teatriliit. Rändesemed. Heili Sibrits. Külli Teetammele kingiti hinnalised kõrvarõngad Postimees.ee, 19. mai 2010.
Velda Otsuse hõbepeeker

Velda Otsuse hõbepeeker on Eesti teatri rändauhind, mis on mõeldud näitlejannale, kes on andelaadilt, loomingult ja inimlikult olemuselt lähedane Velda Otsusele; kelles on samasugust kindlameelsust, loovat nõudlikkust koos tagasihoidlikkuse ja täieliku pühendumisega lavakunstile ning kelle rollimängus on sõna, mõtte ja väljendusliku liikumise kooskõla. Velda Otsus kinkis 1979. aastal hõbepeekri tollasele Eesti Draamateatri näitlejannale Eneken Akslile. Eneken Aksel otsustas peekri "rändama panna" ja 24. oktoobril 2013, Velda Otsuse 100. sünniaastapäeva tähistamisüritusel Eesti Draamateatris loodigi uue rändauhinna traditsioon. Eseme algne omanik ja traditsiooni looja Eneken Aksel määras auhinna Eesti Draamateatri näitlejannale Laine Mägile. Rändese peab hoidjat vahetama kümne aasta jooksul. 2013 – Laine Mägi 2023 – Elisabet Reinsalu Uue rändauhinna - Velda Otsuse hõbepeekri - sai Laine Mägi. ERR, 25. oktoober 2013. Uue rändauhinna - Velda Otsuse hõbepeekri - sai Laine Mägi. Eesti Teatriliit. "Elisabet Reinsalu pälvis Velda Otsuse hõbepeekri". ERR Kultuur. 28. november 2023. Vaadatud 4. detsembril 2023.
Oskar Paulsen

Konstantin Alexander Oskar Paulsen (2. juuli 1869 Krementšuk – 20. oktoober 1942 Paderborn) oli Tallinnas elanud baltisakslasest keemik, kes leiutas 1896. aastal veekindla puiduliimi. Ta töötas alates 1893. aastast Alexander Martin Lutheri vineerivabriku laboratooriumis. Teda assisteerisid laboris naine Therese Paulsen (1870–19XX) ning alates 1930. aastast poeg Georg Paulsen (1905–1963). Paulsenid tegelesid vineeritehnoloogiaalase uurimistööga. Oscar oli Carl Wilhelm ja Christian Wilhelm Luther noorema nõbu. Paulsenid töötasid Lutheri vabrikus kuni 1939. aastani, mil nad lahkusid Eestist Saksamaale. Lutheri vabrik Carl Wilhelm Luther Christian Wilhelm Luther "BBLD: Paulsen, Constantin Alexander Oskar* (1869-)". bbld.de. Vaadatud 7. aprillil 2023. "Oskar Paulsen". geni_family_tree. Vaadatud 7. aprillil 2023. Jüri Kermik (2018). Lutheri vabrik, vineer ja mööbel 1877-1940 (eesti keel ja inglise keel). Tallinn: Eesti Arhitektuurimuuseum. Lk 38, 54, 72.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Chomutov

Chomutov (saksa Komotau) on statutaarlinn Tšehhis Ústí maakonnas, Chomutovi ringkonna keskus. Linna läbib Chomutovka jõgi. Asulat on esmamainitud 1252. aastal. Linnaõigused sai Chomutov 1396. aastal. 1421. aastal vallutasid ja rüüstasid linna hussiidid. Alates 1992. aasta septembrist on Chomutovi vanalinn ajalooline linnakaitseala. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. První zmínka o Chomutově Chomutovky.cz, 2. aprill 2022. Vaadatud 21. juuni 2024 Chomutov - městská památková zóna Národní památkový ústav Koduleht
Raela

Raela on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Raikküla vallas. Külas asus Raela Hiiemägi. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 26.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kopõtšõntsi

Kopõtšõntsi (ukraina Копичинці, poola Kopyczyńce) on linn Ukrainas Ternopili oblastis Gusjatõni rajoonis. Kopõtšõntsi asub Ternopilist umbes 55 km lõunakagus. Kopõtšõntsit on esmamainitud 1443. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1564. aastal. Lühikest aega oli Kopõtšõntsi aastatel 1672–1683 Osmanite riigi võimu all. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. Lühikest aega oli linn Venemaa Keisririigi võimu all aastatel 1810–1815. Aastatel 1919–1939 oli linn Poola koosseisus. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kopõtšõntsi elanikest ukrainlasi 97,96%, venelasi 1,17%, poolakaid 0,31% ja armeenlasi 0,20%. Копичинці Замки і храми України Місто Копичинці Тернопільської області Державна наукова архiтектурно-будiвельна бiблiотека iмені В.Г. Заболотного Національний склад міст Datatowel.in.ua
Mežmāja

Mežmāja on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla loodeosas. Külas asub Läti riikliku metsateenistuse metsauuringute baas. Mežmājasse on Euroopa Liidu toel rajatud ka dendraarium. Küla asub Talsi küngastiku maastikukaitsealal. Seal kasvab üksteist looduskaitsealust harilikku ebatsuugat. Eiropas birzs un mācību centrs „Mežmāja” Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Ieleja

Ieleja on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla lääneosas. Küla asub Talsi küngastiku maastikukaitsealal. Ieleja jääb valla keskusest Laucienest 6, piirkonna keskusest Talsist 6,5 ja Riiast 115 kilomeetri kaugusele. Aastal 2017 oli külas neli elanikku, aastal 2020 oli elanikke 2. Vietvārdu datubāze, vaadatud 5.04 2020 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Mauritaania riigipeade loend

Siin on loetletud Mauritaania riigipead alates Prantsuse Liidu koosseisus autonoomseks vabariigiks saamisest 1958. aastal.