laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Žeimiai mõis

Žeimiai mõis (leedu Žeimių dvaras) on endine mõis Leedus Jonava rajoonis Žeimiai vallas Žeimiais. 1397. aastal andis Jogaila Žeimiai mõisa Skirgailale. Hiljem läks mõis Zaviszade valdusse. XVII sajandil hakkas mõis kuuluma Medekšadele. 1780. aastast oli mõis Kossakowskite (neist esimene oli Liivimaa piiskop Józef Kossakowski) omanduses. Mõisa klassitsistliku peahoone lasi ehitada D. Medekša, see valmis aastail 1676–1690. Pärast võõrandamist 1940. aastal töötas seal raamatukogu, hiljem oli see aga põllumajandustehnikumi hoone. Tänapäeval on see kultuurimälestisena kaitse all. Hoone on eravalduses; omanikul on kavatsus see restaureerida. Mõisakompleksist on veel säilinud ait (varasem kontorihoone), XIX sajandi teisel poolel ehitatud jääkelder, samast ajast pärinevad teenijatemaja ja tall, XIX sajandi alguses ehitatud silotorn ja kabel. Üks kontorihoone hävis Esimese maailmasõja ajal. Mõisakompleksi juures paikneb park, mis sai oma praeguse ilme aastal 1907; selle väravate juures kasvavad kaks põlist pärna. Park rajati XVIII sajandil barokse pargina, mis järgmisel sajandil metsapargiks ümber kujundati. Valdavalt kasvavad seal kuused, saared, vahtrad ja pärnad. Pargis on üks tiik. Pargist viib eemale 500 meetri pikkune pärnaallee. Ait valmis XVIII sajandil. Aida fassaadil on kivi kirjaga "1893", see tähistab aastat, mil endine kontorihoone aidaks ümber ehitati. Aida fassaadi ehivad pilastrid, esimese korruse kohal paikneb antresool. Kabeli lasi rajada T. Medekša ja see valmis 1768. aastal tema Bari konföderatsiooni poolt võidelnud poja mälestuseks. Novembriülestõusu ajal kahtlustasid kohalikud elanikud, et mõisnik toetab venelasi, nii võtsid nad mehe kinni ja poosid kabeli juures üles. Hoone on kolmekorruseline ja kaheksanurkse põhiplaaniga; see on kultuurimälestisena riikliku kaitse all. 2014. aastal kabel restaureeriti ja elektrifitseeriti. Mõisa park Mõisa värav Mõisa kabel Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, Tom XIV (Worowo – Żyżyn) z 1895 r. http://www.zeimiudvaras.lt/display.php?content=parkas Bronius Kviklys. Mūsų Lietuva. II t., 458 lk. Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; skeem (leedu keeles) Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (leedu keeles) Mõisa koduleht Fotoreportaaž Žeimiai mõisast (leedu keeles)
Kooli põik (Narva)

Kooli põik on tänav Narvas Kreenholmi linnaosas. Tänav algab Vassili Gerassimovi tänavalt, kulgeb põhjast lõunasse ja lõpeb Haigla tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 183 m. Majad numbritega 2, 2A, 4 ja 4A asuvad Kreenholmi tänava idaküljel. Tänav sai nime oletatavasti lähedal asunud Narva 4. Keskkooli järgi.
Kooli põik

Kooli põik on mitme tänava nimi: Kooli põik Narvas Kooli põik Kehras Kooli põik Haljalas Kooli põik Tudus Kooli tänav
Risti vald

Risti vald oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Lääne maakonnas. 20. veebruaril 1992 kinnitati Risti valla omavalitsuslik staatus ja vald eksisteeris 2013. aastani, mil loodi Lääne-Nigula vald. Vallas oli üks alevik ja neli küla. Risti Jaakna, Kuijõe, Piirsalu ja Rõuma. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Järva maakonna Koeru valla, Lääne maakonna Hanila, Martna ja Risti valla ning Valga maakonna Õru valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (Riigi Teataja, vastu võetud 20.02.1992) Entsüklopeedia.ee - Risti vald
Jonava rajoon

Jonava rajoon on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedu keskosas endise Kaunase maakonna aladel. Rajooni pindala on 944 km². 2014. aasta seisuga elas seal 44 481 inimest. Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Bukonysi, Kulva, Rukla, Šilai, Šveicarija, Žeimiai, Upninkai ja Užusaliai vald. Omaette haldusüksuse moodustab veel Jonava linn. Halduskeskus on Jonava linn. Teised tähtsamad asulad on Panoteriai, Rukla ja Žeimiai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 87,86% leedulased, 8,23% venelased, 1,17% poolakad, 0,74% ukrainlased, 0,57% valgevenelased, 0,24% mustlased, 0,13% sakslased ja 1,06% oli teistest rahvustest. Rajooni suurimad jõed on Neris ja selle lisajõgi Šventoji koos Širvintaga, lisaks veel Lankesa. Išorai Kuigaliai1.JPG Užusaliai Šventoji jõgi Upninkais Gaidelise hiidrahn Nerise jões Andruškoniai paljand Mykoliškiai hiidrahn Nerise jões Tamm Šilai metsas Upninkai pärnad Vainiai paplid Širvinta Nuolatinių gyventojų skaičius metų pradžioje, vaadatud 12.02.2023. Rajooni koduleht (leedu keeles)
Mississippi tules

"Mississippi tules" on 1988. aastal valminud Ameerika Ühendriikide mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb reaalselt aset leidnud sündmustel. Filmi tegevus toimub 1964. aastal. Mississippi osariigis jäävad kadunuks kolm New Yorgist saabunud inimõiguste aktivisti. Kaduma jäänud aktiviste saadetakse otsima FBI agendid Anderson ja Ward. Mississippis on rassivastuolud väga teravad, Ku Klux Klan tegutseb. Ühe indiaanlase vihje põhjal leitakse soost kaduma jäänud isikute auto. Anderson ja Ward jätkavad uurimist. Asešerif Pelli naine räägib lõpuks ühele agendile, kuhu mõrvatud isikud maetud on. Seepeale peksab asešerif Pell oma naise nii rängalt läbi, et see sattub haiglasse. Andersonil ja Pellil õnnestub kindlaks teha, et tapmistes ja muudes kuritegudes on osalised olnud ka linnapea, šerif ja asešerif. Süüdlased õnnestub kohtu alla anda ja nad lähevad aastateks vangi. Gene Hackman – agent Rupert Anderson Willem Dafoe – agent Alan Ward Frances McDormand – missis Pell Brad Dourif – asešerif Clinton Pell Gailard Sartain – šerif Ray Stuckey R. Lee Ermey – linnapea Tilman Stephen Tobolowsky – Clayton Townley Michael Rooker – Frank Bailey Pruitt Taylor Vince – Lester Cowens Badja Djola – agent Monk Kevin Dunn – agent Bird Tobin Bell – agent Stokes Darius McCrary – Aaron Williams Frankie Faison – jutlustaja Park Overall – Connie
Tarah Montbélialtz

Tarah MONTBELIALTZ (ka Tarah Geoffre Montbélialtz Xaintorxare; sündinud 1972. aastal Tallinnas) on Eesti päritolu luuletaja, kunstnik ja eesti luule prantsuse keelde tõlkija, elab Prantsusmaal. Tarah on näitleja Ene Rämmeldi ning filmilooja ja publitsisti Vladimir-Georg Karasjov-Orgusaar/ Vladimir-Georg Karassev-Orgusaare poeg, sündinud Tallinnas. 1981. aastal jõudis ta emaga Pariisi, sellest ajast alates elab Prantsusmaal. 2011. aastal käisid Ene Rämmeld, Vladimir-Georg Karasjov-Orgusaar/ Vladimir-Georg Karassev-Orgusaar ja Tarah Tartus Athena kinos Karassev-Orgusaare filmide autoriõhtu tarbeks. Tarah' luuletajanimi Xaintorxare on Orgusaare prantsuskeelne variant, nime Montbelialtz kasutab ta kui fotograaf ja tõlkija. Tema Pariisis ilmunud debüütkogu "Oeuvre Inadmissible" (Arcam 2004) leidis estofiilidest huviliste seas tunnustavat vastuvõttu. Seejuures nimetati autor 21. sajandi luuletajaks. Eelkõige Prantsusmaal avaldanud ja esinenud Xaintorxare jõudis Eesti publiku ette 2005. aastal luulekoguga "Another Secret: luuletusi". Ülikoolis rahvusvahelisi suhteid õppinud literaat on avaldanud Prantsusmaal viis luulekogu. Prantsusmaal on ta tõlkinud Triin Soometsa, Tõnu Trubetsky, Johnny B. Isotamme, Doris Kareva, Hando Runneli, Paul-Eerik Rummo, Leelo Tungla, Karl Ristikivi ja paljude teiste luulet. Ristikivi luulekogu tõlge (La Guillotine 2002) ilmus Prantsusmaal pealkirjaga "Chemin terrestre" ('Maine teekond'). Tarah on töötanud Pompidou kultuurikeskuses. Ta tegeleb nii kirjanduse, fotograafia kui ka lühifilmidega. YouTube’ist võib leida videote seeria, kus ta parodeerib ülbete kunstnike kohta käivaid klišeesid. 2013. aastal toimus Tarah' aktifotode näitus "Hermann Johanni nägemus" Viljandis Kondase keskuses. 2016. aastal osales näitustel Veneetsias ja Pariisis, jaanuaris 2017 Tallinnas. Fotonäitus olnud ka tema ema Ene kodulinnas Türil. Another secret : luuletusi. Eessõna: Doris Kareva]. [Tartu] : Elmatar, 2005. – 141 lk. ISBN 9949406633 Souvenirs de samouraï = A samurai's memories. Poems and drawings by Tarah Xaintorxare. English translations by Victoria Bayman, designed by Irina Tammis. [Tallinn] : Tammerraamat, 2009. – 39 lk. ISBN 9789949449293 Raimu Hanson (13. juuni 2020). "Tartut külastanud ja Pariisis surnud filmimehe auks kasvab Tallinnas puu". Postimees. Postimees Grupp. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuni 2020. Tiit Kuuskmäe. Tarah Xaintorxare järjekordne saladus Postimees, 2006 (Vaadatud 30.07.2016) Eesti juurtega kunstnik avas aktifotode näituse. Postimees, 2013 Mikomägi. [[1]]. Teatritasku, 2017 Tiit Kuuskmäe. Pariisi poeet, eestlane Sirp, 22. aprill 2005 Tiit Kuuskmäe. Tarah Xaintorxare järjekordne saladus Postimees, 2006 Taltsutamatu väliseestlane Tarah Xaintorxare EPL, 2014
Sybaris

Sybaris (Σύβαρις) oli Suur-Kreeka linn, mis asus Taranto lahe ääres. Linn asutati 720 eKr ning eksisteeris kuni aastani 445 eKr. Praegu on see paik Cosenza provintsis Itaalias. Linna varemed leiti 1960. aastatel.
Vladimir Berezin

Vladimir Iljitš Berezin (kuni 1868 Vladimir Berezovski, vene Владимир Ильич Березин; 1841 Poltava kubermang – 2. august 1900 Pariis) oli Venemaa insener, ettevõtja ja sillaehitaja. Tõeline riiginõunik (1884). Ta oli aadli päritolu. Ta lõpetas Orjoli Bahtini Kadetikorpuse allohvitseri auastmes (1859), seejärel astus sõjaväkke, kust 1862. aastal komandeeriti Peterburis asuvasse Nikolai inseneriakadeemiasse, mille ta lõpetas kiitusega 1864. aastal. 1868. aastal asus sõjaväeinsener Berezin tööle Nikolai insenerikoolis ehitusmehaanika ja matemaatika õppejõuna. Sama aasta lõpul komandeeriti ta Kiievisse Amand Struve alluvusse Dnepri silla ehitusele (valmis 1870). Ta võttis osa ka Struve teise Dnepri silla rajamisest (Krementšukis, valmis 1872). 1875. aastaks, kui ta hakkas sildu ehitama töövõtukorras, oli ta juba jõudnud töötada inspektori, tööjuhataja ja ehituse ülemana. 1875. aastal lahkus ta sõjaväest ja astus Teedeministeeriumi teenistusse. Väga viljakaks osutus Berezini koostöö inseneride Nikolai Beleljubski, Konstantin Mihhailovski ja Eugen Karl von Knorrega 1880. aastal käiku antud Aleksandri silla rajamisel üle Volga Sõzrani juures. 1880. aastal ülendas teedeminister Konstantin Possiet eruinsenerpolkovnik Berezini kolleegiuminõunikuks. Aastatel 1881–1884 võttis Berezin osa Beleljubski projekti järgi kahekorruselise metallsilla ehitamisest üle Dnepri Jekaterinoslavi juures (Amuri sild). Töö käigus kasutati ära Aleksandri silla ehitusel juurutatud uuenduslikud Knorre ja Berezeni ehitustehnoloogiavõtted. Aastatel 1884–1886 oli ta Teedeministeeriumi riigiraudteede osakonnas tehnilise nõukogu liige. Seejärel tegutses 10 aastat eraettevõtjana sillaehituse valdkonnas Ta oli peatöövõtja rollis 1892–1897 ehitatud üle Obi jõe esimese raudteesilla ehitusel. 1896. aastal läks ta erru ja asus naisega elama Jaltasse. 1897. aastal ostis maatüki Musta mere äärde Suuk-Susse. Kõrivähki haigestunud Berezin suri 2. augustil 1900 Pariisis pärast ebaõnnestunud operatsiooni. Kolm kuud pärast Aleksandri silla käikuandmist (1880) kutsuti Berezin keiser Aleksander II pidulikule vastuvõtule, kus tsaar andis talle Püha Vladimiri ordeni 4. järgu. 1868. aastal astus ta õigeusku ja sai loa vahetada perekonnanime. Мостостроение – его призвание. prometeus.nsc.ru Березин Владимир Ильич[alaline kõdulink]. korenev.org Березин Владимир Ильич. m-nsk.ru
Relvakaubandusleping

Relvakaubandusleping (inglise keeles Arms Trade Treaty, lühend ATT) on tavarelvastuse rahvusvahelist kaubandust reguleeriv rahvusvaheline leping, mis jõustus 24. detsembril 2014. 2018. aasta oktoobri seisuga on lepingu ratifitseerinud 97 riiki. ÜRO Peaassamblee võttis lepingu vastu 2013. aasta 2. aprillil. Eesti ratifitseeris lepingu 2014. aasta 2. aprillil. Lepingu vastuvõtmise eel hinnati rahvusvahelise relvakaubanduse aastakäive ligi 70 miljardile dollarile. "Arms Trade Treaty: Treaty Status" [Relvakaubandusleping, lepiпgu seis]. ÜRO. 4. juuni 2013. Vaadatud 11.10.2018. UN General Assembly approves global arms trade treaty "Overwhelming majority of states in general assembly say 'yes' to arms trade treaty to stave off irresponsible transfers that perpetuate conflict, human suffering". ÜRO. Vaadatud 25. aprillil 2013. "UN Assembly approves first-ever Arms Trade Treaty". News.xinhuanet.com. 31. juuli 2012. Vaadatud 4.04.2013. Euroopa Parlamendi 5. veebruari 2014. aasta resolutsioon relvakaubanduslepingu ratifitseerimise kohta Ametlik veebisait Website of the United Nations conference on the Arms Trade Treaty Arms Trade Treaty on the ICRC official website
Villem Gross

Villem Gross (11. jaanuar 1922 Tartu – 6. aprill 2001) oli eesti kirjanik. Gross oli üks ENSV kirjanikest, kelle looming pani 1950. aastatel aluse sotsialistliku kirjanduse humanistlikule suunale. Aastal 1922 asus Villem Grossi perekond elama Kohtla-Järvele, kus isa hakkas tööle kaevurina. Lõpetas kohaliku algkooli (Kooliküla), seejärel õppis Jõhvi keskkoolis (1937–1940). Aastal 1940 lõpetas Rakvere keskkoolis 10. klassi. Teise maailmasõjast võttis osa Eesti Laskurkorpuse koosseisus. Pärast sõda töötas ajakirjanikuna Talurahvalehe toimetuses. Aastatel 1951–1954 oli ta Rahva Hääle kirjanduse ja kunsti osakonna juhataja, aastatel 1954–1956 ajalehe Sirp ja Vasar kirjandusosakonna juhataja ning aastatel 1956–1959 töötas ta ajakirja Noorus toimetuse vastutava sekretärina. Ta oli NLKP liige aastatel 1946–1990. Villem Gross on oma varasemas loomingujärgus kujutanud noore inimese kujunemist. Romaaniga "Pinginaabrid" (ilmus algselt ajakirjas Looming aastal 1963), mis kujutas ühiskondlikuks normiks muudetud isikukultusliku usaldamatusega mürgitatud õhkkonda, muutus Gross ühiskonnakriitiliseks, ning ta järgnenud loomingus jäigi keskseks ühiskonna teravate eetiliste ja sotsiaalsete vastuolude avamine. "Noored" (1949, jutustus) "Jää sulab" (1950, näidend) "Suures perekonnas" (1951, näidend) "Ankeet" (1955, näidend) "Ühe poisi suvi" (1956, poistejutt) "Tiivasirutus" (1958, romaan) "Müüa pooleliolev individuaalelumaja" (1962, romaan) "Pinginaabrid" (1965, romaan) "Keskmised päevad" (1966, jutustused) "Poolteist kuud" (1966, näidend) "Kooliraha" (1967, romaan) "Kas ainult täna on tänapäev?" (1972, valimik arvustusi ja publitsistikat) "Talvepuhkus" (1975, romaan) "Talvepuhkuse" põhjal valmis 1978. aastal Tallinnfilmi mängufilm "Naine kütab sauna" "Vaikimise motiivid" (1978, romaan) "Ülekoormatud paadis" (1981, romaan) 1987–1988 "Valitud teosed" I–III "Enne suurt ilmamuutust" (1990, romaan) "President ja ta koerake" (1993, romaan) "Abielumehe pihtimus" (1995, romaan, Ott Varangu varjunimega) "Õhtuoode" (1996, memuaare) "Lasnamäelt alla" (1999, romaan) 1950 Kirjanike Liit 1975 – Eesti NSV teeneline kirjanik 1978 – Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia ("Vaikimise motiivid") 1985 – Isamaasõja ordeni II järk "Villem Gross vaatab üle oma aja piiride". Päevaleht. 11. jaanuar 2001. Vaadatud 27. oktoober 2023. Ülo Tonts. "Gross, Villem". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 96 http://www.podvignaroda.ru/?#id=1515095653&tab=navDetailManUbil Ülo Tonts. "Gross, Villem". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 96–97 Villem Gross vaatab üle oma aja piiride. Eesti Päevaleht, 11. jaanuar 2002 Villem Gross Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Clermont

Clermont võib tähenda järgmist: Clermont, asula Queenslandis Clermont, vald Ariège'i departemangus Clermont, vald Haute-Savoie departemangus Clermont, vald Landes'i departemangus Clermont, vald Oise'i departemangus Clermont, linn Florida osariigis Clermont, linn Georgia osariigis Clermont, linn Indiana osariigis Clermont, linn Iowa osariigis Clermont, linn New Yorgi osariigis Clermont, esimese kasutuskõlblik aurulaev Clermonti maakond
Penkivka

Penkivka on mitme küla nimi Ukrainas Vinnõtsja oblastis: Penkivka Lõpovetsi rajoonis Penkivka Tomašpili rajoonis Penkivka Šargorodi rajoonis
Ulica Kubusia Puchatka

Ulica Kubusia Puchatka ('Karupoeg Puhhi tänav') on tänav Varssavis Śródmieście Północne (Põhja-Kesklinna) linnajaos. See saab alguse ulica Świętokrzyskalt ('Püha Risti tänav') otse Poola rahandusministeeriumi vastas ning kulgeb lõunasse ulica Wareckani. Tänav rajati 1950. aastate esimesel poolel ulica Nowy Świati ('Uue Maailma tänav') hoonete sõjaaegsete varemete kohale. Tänava pikkus on 149 meetrit, laius 23 meetrit. Seda ääristavad neljakorruselised elamud, mille esimesel korrusel asuvad ärid; hooned rajati arhitekt Zygmunt Stępiński ja Varssavi Tehnikaülikooli (Politechnika Warszawska) arhitektuuritudengite Grzegorz Chruścielewski, Stanisław Kubicki, Zbigniew Kłopotowski ja Andrzej Milewski projektide järgi. 1954. aastal istutati tänavale kaks rida Szczecinist toodud pärnasid. Tänava põhjaotsas, vahetult ulica Świętokrzyska kõrval paikneb Varssavi metroo liini M2 jaam Nowy Świat–Uniwersytet. Tänava nimi valiti välja ajalehe Express Wieczorny ('õhtuekspress') lugejate seas korraldatud võistluse põhjal 1954. aastal. Enne seda kandis tänav V. I. Lenini nime. Lisaks Varssavile on samanimelised tänavad Poolas ka Olsztynis, Poznańis ja Gdańskis. http://www.bibliopskov.ru/vinny.htm Винни-Пух — самый известный в мире медвежонок Warszawikia Улица Винни-Пуха и Пятачка. Варшава. Польша — информация для туриста https://web.archive.org/web/20131020104239/http://www.newizv.ru/lenta/2010-07-13/129780-polveka-s-opilkami-i-vorchalkami-v-golove-vinni-puh-otmechaet-jubilej-video.html Полвека с опилками и ворчалками в голове — Винни-Пух отмечает юбилей Ulica Kubusia Puchatka Varssavi vikis Улица Винни-Пуха и Пятачка. Варшава. Польша — информация для туриста
Pilviškiai vald

Pilviškiai vald (leedu keeles Pilviškių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Vilkaviškise rajoonis. Valla pindala on 159 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4471 inimest. Valla keskus on Pilviškiai alev (2011. aastal elas seal 2305 inimest). Vallamaja asub aadressil Mokyklos g. 1, vallavanem on Vytautas Judickas. Pilviškių seniūnija. Vilkaviškio rajono savivaldybė, vaadatud 30.07.2016. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 30.07.2016.
Bartninkai vald

Bartninkai vald (leedu keeles Bartninkų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Vilkaviškise rajoonis. Valla pindala on 128 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2238 inimest. Valla keskus on Bartninkai alev (2011. aastal elas seal 390 inimest). Vallavanem on Violeta Raulinaitienė. Vallamaja Alksninė kirik Kuosėnai külas Bartninkai seltsimaja [1]. Vilkaviškio rajono savivaldybė, vaadatud 30.07.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 30.07.2016.
Gižai vald

Gižai vald (leedu keeles Gižų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Vilkaviškise rajoonis. Valla pindala on 39 km². 2011. aasta seisuga elas seal 884 inimest. Valla keskus on Gižai küla. Vallamaja asub aadressil Liepų g. 1, vallavanem on Romas Kučiauskas. Rausvė jõgi Gižai [1]. Vilkaviškio rajono savivaldybė, vaadatud 30.07.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 30.07.2016.
Gražiškiai vald

Gražiškiai vald (leedu keeles Gražiškių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Vilkaviškise rajoonis. Vald piirneb lõunas Poolaga. Valla pindala on 120 km². 2011. aasta seisuga elas seal 921 inimest. Valla keskus on Gražiškiai alev (2011. aastal elas seal 349 inimest). Vallavanem on Ramutė Didvalienė. Vallamaja Gražiškiai kirik [1]. Vilkaviškio rajono savivaldybė, vaadatud 30.07.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 30.07.2016.
Ääsmäe liiklussõlm

Ääsmäe liiklussõlm on Harju maakonnas Saue vallas Ääsmäe külas Tallinna–Pärnu–Ikla maanteel asuv liiklussõlm. Liiklussõlmest algavad Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee, Ääsmäe–Kernu tee. Liiklussõlmel asub 0,8 km pikkune Ääsmäe traktori tee.
Arthur Puksovi Fond

Arthur Puksovi Fond on 1975 Eesti Üliõpilaste Seltsi vanematekogu Kanadas Montréalis asutatud fond, mille aluseks on Eesti keemik-tehnoloogi Arthur Puksovi testament. Fondi eesmärk on toetada Eesti vanema ajaloo (muinasajast kuni 1920. aastani, eelistavalt kuni 1721. aastani) teaduslikke uurijaid ja nende teadustööde kirjastamist. Fondil on oma valitsus. Fond annab ebaregulaarselt aastast 2004 välja Arthur Puksovi auhinda. 2004 Tiiu Reimo ja Aivar Põldvee ... http://www.eesti.ca/dr-arthur-puksovi-fondi-teadaanne/article11787 (vaadatud 30.07.2016) Ivar Nippak. Dr. Arthur Puksovi Fondi teadaanne. Eestlased Kanadas, 25 november 2005
Balti soojuselektrijaama settebasseinid

Balti soojuselektrijaama settebasseinid (ka Balti SEJ settebasseinid) on Balti soojuselektrijaama lähedal asuvad settebasseinid. Basseine on kokku 16 ja nende kogupindala on 46,3 ha. Basseinid pole avalikud ega avalikult kasutatavad. Roheline järv ... Balti soojuselektrijaama settebasseinid Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 30.07.2016) Balti soojuselektrijaama settebasseinid Eesti looduse infosüsteemis
Ma olen siin

"Ma olen siin" on 2016. aastal valminud Läti mängufilm. Filmi peategelane on 17-aastane Raja, kes elab oma vanaema Olga ja 12-aastase vennaga maal. Raja isa on surnud, tema ema on aga Inglismaale tööle läinud. Vanaema tahab talu maha müüa, kuid lapselapsed on selle vastu. Ootamatult vanaema sureb. Raja ja ta vend peavad seda varjama, et mitte lastekodusse sattuda. Raja on nüüd raskes olukorras, lisaks koolis õppimisele peab ka perekonda ülal pidama. Elīna Vaska – Raja Andžejs Jānis Lilientāls – Robis, Raja vend Edgars Samītis – Oskars Ruta Birgere – vanaema Zane Jančevska – Daina, sotsiaaltöötaja Indra Briķe Rēzija Kalniņa Jānis Kirmuška
Roosiristlased

Roosiristlased on erinevate vaimsete kogukondade tähistus. Need on nime saanud legendaarse või kirjandusliku tegelase Christian Rosencreutzi järgi. Roosiristlased tegelesid tänapäeval gnostilisteks nimetatud salaõpetuste (hermetism, manihheism, kabala) uurimisega. Roosiristlaste alusmanifestid on Saksamaal avaldatud "Fama Fraternitatis" 1614 ja "Confessio Fraternitatis"1615. Manifestid ilmusid ajal, mil loodusteaduslik-tehnilise teaduse valdamine viis võõrdumiseni kristlikust kultuurist. Nende tekstide eesmärk oli sellele arengule vastu seista, religiooni reformimise kaudu. Rohkem kui 140 aastat pärast manifestide avaldamist asutati 1760. aasta paiku esimene roosiristlaste salaühing vabamüürluse kontekstis. Oma müstilise irratsionalismi ja illuminismi vormiga moodustas see vastukaalu valgustusajastu arukatele, ratsionaalsetele ja modernistlikele jõududele. Ordu saavutas Preisimaal lühikeseks ajaks mõju kuningas Friedrich Wilhelm II ajal. Seltsi tegevus lõppes 1787. aastal ja sellesse kuulumine muudeti 1788. aasta usuediktiga karistatavaks süüteoks. KURMO KONSA, Roosiristlaste imaginaarne revolutsioon Sirp, 20.10.2017
Keturvalakiai vald

Keturvalakiai vald (leedu keeles Keturvalakių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Vilkaviškise rajoonis. Valla pindala on 93 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1690 inimest. Valla keskus on Keturvalakiai alev (2011. aastal elas seal 113 inimest). Vallavanem on Gintautas Urbšys. Keturvalakiai Antupiai Karkliniai kukltuurimaja [1]. Vilkaviškio rajono savivaldybė, vaadatud 30.07.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 30.07.2016.
Klausučiai vald

Klausučiai vald (leedu keeles Klausučių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Vilkaviškise rajoonis. Valla pindala on 117 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2921 inimest. Valla keskus on Klausučiai küla. Vallamaja asub aadressil Klausučių g. 20, vallavanem on Gema Skystimienė. Sūdava Slabadai kabel Andriškiai Augalai Didvyžiai kirik Kataučizna [1]. Vilkaviškio rajono savivaldybė, vaadatud 30.07.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 30.07.2016.
Pajevonysi vald

Pajevonysi vald (leedu keeles Pajevonio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Vilkaviškise rajoonis. Valla pindala on 116 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1353 inimest. Valla keskus on Pajevonysi küla. Vallamaja asub aadressil Jevonio g. 62, vallavanem on Gediminas Bisikirskas. Vallamaja Užbaliai Būdviečiai Pajevonysi kirik Zanyla jõgi Pajevonio seniūnija. Vilkaviškio rajono savivaldybė, vaadatud 30.07.2016. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 30.07.2016.