laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Suureõieline abeelia

Suureõieline abeelia (Abelia ×grandiflora (Rovelli ex André) Rehd.) on abeelialiikide Abelia chinensis (hiina abeelia) ja Abelia uniflora hübriid. Perekond Abelia on nimetatud hiina abeelia avastaja Clarke Abeli järgi. Liigiepiteet grandiflora ('suureõieline') osutab selle hübriidi õite suurusele võrreldes muude selle perekonna taimedega. Sünonüümid on Abelia rupestris Hort., Linnaea pringiana Graebn ja Linnaea spaethiana Graebn. See on ümara ja laia võraga mitme tüvega ning võlvuvate harudega 1...1,8 m (kuni 3 m) kõrgune pooligihaljas põõsas. Harud on punakad, ümarad ja võlvuvad. Lehed on munajad, läikivad, tumerohelised, kergelt hambulised, vastakud, kuni 2...6 cm pikkused. Õied on roosakasvalged, kellukjad, kuni 2 cm pikkused, kergelt lõhnavad, moodustavad kobarõisiku. Õitsemisperiood on pikk, kestab kevadest sügiseni välja. Punakas õietupp jääb pärast õitsemist püsima. Vili on piklik pähklike, mida kroonib õietupp. Suureõieline abeelia on populaarne aias kasvatatav dekoratiivtaim, mida kasutatakse ka elavtarade koosseisus. Teda paljundatakse pistikutena. Ta pärineb Lago Maggiore äärsest Rovelli aiandist (1886). 'Compacta' 'Confetti' ehk 'Conti' 'Dwarf Purple' 'Edward Goucher' 'Frances Mason' 'Gold Spot' ehk 'Gold Strike' 'Hopleys' 'Little Richard' 'Sherwoodii' 'Sunrise' Sissekanne projektis Wikispecies Sissekanne saidil infojardin.com (hispaania keeles) Artikli kirjutamisel on kasutatud inglis- ja hispaaniakeelset Vikipeediat seisuga 15.3.2009.
1313

1313. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad - 1310. aastad - 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad Aastad: 1308 1309 1310 1311 1312 - 1313 - 1314 1315 1316 1317 1318 ... 15. mai – Liivimaa kodusõda: Läänemaal Voose külas kogunesid Tallinna ja Saare-Lääne piiskopid, Taani Eestimaa asehaldur, Saare-Lääne piiskopkonna vasallid jt, et saata manitsuskiri vaenujalal olevale Riia linnale ja Liivi ordule. ... juuni/juuli – Giovanni Boccaccio, Itaalia õpetlane ja kirjanik ... Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 45
Bioregionalism

Bioregionalism (inglise bioregionalism) on multidistsiplinaarne jätkusuutlikule arengule sihitud lähenemisviis, mille eesmärgiks on sidusa kohaliku või piirkondliku (piiritletud bioregiooni ehk ökoregiooni) keskkonnapoliitika väljatöötamine ja rakendamine. Bioregioon ei ole määratletud jäiga haldusliku piiriga (näiteks riigipiiriga), vaid pigem selgelt eristuva bioregiooni eluavalduste ja topograafiga. Bioregiooni määramisel on arvestatud pinnavorme, jõgede ja järvede valgalasid, kliimat, taimede ja loomade levikut ning kohalike elanike kogukondlikku ja kultuurilist tausta. Bioregionalismi arenemine ja mõningane rakendamine algas 1980. aastate lõpul ja 1990. aastate alguses. Bioregionalistliku lähenemise põhiteesid on järgmised: poliitilised piirid langeksid võimalikult kokku ökoloogiliste (bioregiooni) piiridega; toob esile bioregiooni (ainu)omase ökoloogia; julgustab bioregioonis oleva toidu kasutamisest (näiteks kohalikud teraviljad, loomad jne); julgustab kohalike loodusressursside kasutamist; soodustab vastavale alale omaste taimede viljelemist. Kogukond Regionaalplaneerimine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 21.10.2012) Kiili, J. (2000). Sissejuhatus keskkonnapoliitikasse. Tallinn, TTÜ Kirjastus. Lk 69–73
Pikk päev lõpeb

"Pikk päev lõpeb" (inglise keeles "The Long Day Closes") on Suurbritannia 1992. aasta biograafiline draamafilm. Režissöör Terence Davies on 1950. aastate Liverpoolis järgnenud paari kuu jooksul 13-aastasele Budile, kes ei ole veel oma homoseksuaalsust avastanud.
Patagoonia

Patagoonia on geograafiline piirkond Lõuna-Ameerikas, mis hõlmab ligikaudu 1 035 995 ruutkilomeetrit Argentina ja Tšiili aladel Colorado jõest ning Biobio jõest lõunas. Patagoonia osaks loetakse ka Tulemaa piirkond. Patagoonia asustus on hõre, piirkonnas elab 1,75 miljonit inimest, rahvastiku keskmine tihedus on umbes 2 inimest ruutkilomeetri kohta. Tegeletakse eelkõige lambakasvatusega – Argentina Santa Cruzi provintsis on 36 lamba kohta kõigest üks inimene. Looduslikult on Patagoonia tundra, stepi ja rohtla (pampa) segu, seal on ka tihedaid metsaalasid. Tšiili osa alast, eriti Andide tuulepealsed mäenõlvad, on niiske ja jaheda kliimaga. Argentina alade kliima on see-eest kuivem ja tuulevaiksem. Maavaradest leidub Patagoonias eeskätt naftat ja maagaasi. Patagoonia maastik "Patagoonia - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 12. märtsil 2023. Moss, Chris (2008). Patagonia: A Cultural History (inglise) (teine trükk). USA: Oxford University Press. Lk 10–14. ISBN 0199887772.
Monokroomsus

Monokroomsus ehk monokromaatilisus on maali või muu visuaalse teose omadus, mis seisneb selles, et on kasutatud ainult ühte värvust või selle värvuse toone. Visuaalset teost (kaasa arvatud nt teleripilti), millel on kasutatud ainult halli ja selle toone (ka musta ja valget värvust), nimetatakse mustvalgeks.
Nobeli rahuauhind

Nobeli rahuauhind on üks viiest Alfred Nobeli asutatud auhinnast. Erinevalt teistest auhindadest, mis antakse üle Stockholmis, antakse see üle Oslos. Auhinna saaja otsustab Norra parlamendi valitud komitee. Põhjus, miks see auhind otsustatakse nimelt Norras, on asjaolu, et Alfred Nobeli surma ajal olid Rootsi ja Norra personaalunioonis ning Norra parlament tegeles üksnes sisepoliitikaga. Nii tahtis Nobel tagada, et see auhind jagataks sõltumatult riikide välispoliitikast. UNESCO rahupreemia Vestfaali rahu auhind "The Nobel Peace Prize 1933". Nobel Foundation. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2011. Vaadatud 6. oktoober 2011. Mahatma Gandhi, the missing laureate
Olev Pikknurm

Olev Pikknurm (29. oktoober 1925 – 6. märts 2009) oli eesti klarnetist ja muusikapedagoog. 1951. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli, jätkates õpinguid Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. 1956. aastal lõpetas Pikknurm konservatooriumis Juhan Kaljaspooliku klarnetiklassi. Muusikalist tegevust alustas ta juba 1940. aastatel sõjaväeorkestrites. 1950–1971 mängis ta Estonia teatri orkestris. Aastatel 1958–1992 oli Olev Pikknurm ühtlasi õpetaja Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakoolis. Tema õpilasteks olid tuntud muusikud Arvo Pilliroog, Lembit Saarsalu, Vahur Vurm, Ülo Üksik ja paljud teised.
Aleksander Sarapuu

Aleksander Sarapuu (14. veebruar 1941 – 8. märts 2009) oli eesti laulja. Omandanud muusikahariduse Tallinna Muusikakoolis ja Tallinna Riiklikus Konservatooriumis, laulis ta aastatel 1961–1971 Eesti Raadio segakooris. 1971. aastast kuni haigestumiseni 2009. aasta alguses laulis ta Eesti Rahvusmeeskooris. Lauljana oli Aleksander Sarapuu bassbariton. 1985 Eesti NSV teeneline kunstnik
Rahvatants

Rahvatants on rahvaloomingu liik, milles väljendatakse tundeid, mõtteid ja suhtumisi rütmiliste liigutuste ja muutuvate kehaasendite kaudu. Rahvatants on välja kujunenud seoses rituaalsete toimingutega. Tänapäeval eristatakse pärimuslikku rahvatantsu ja lavarahvatantsu. Pärimuslikus rahvatantsus on tantsijad selleks saanud vähe või mitte mingisugust väljaõpet. Uued tantsijad õpivad tantsu mitteametlikult, jälgides teisi tantsijaid ja/või teistelt tantsijatelt saadud õpetuse kaudu. Tavaliselt esitatakse rahvatantse rahvamuusika või rahvamuusikast inspireeritud muusika saatel. Pärimuslikud rahvatantsud ei ole loodud esitamiseks laval või publikule, kuigi tänapäeval on paljusid pärimuslikke rahvatantse kohandatud esitamiseks publikule. Rahvatantsudes domineerib rahvapärimus (traditsioon) uuenduse (innovatsiooni) üle, kuigi rahvatantsud muutuvad ajas nagu kõik teisedki rahvaloomingu liigid. Tänapäeval leidub tantse, näiteks hiphop või breiktants, mis on tekkinud ja arenenud spontaanselt, kuid rahvatantsudeks neid ei peeta. Rahvatantsud peavad olema olulisel määral seotud rahvatraditsiooniga ning pärinema aegadest, mil eksisteeris selge vastandus lihtrahva ja ülemklassi tantsude vahel. Siiski on ka hulk seltskonnatantse saanud mõjutusi rahvatantsust või isegi pärinevad neist otseselt. Folkloriseerumise käigus on paljud seltskonnatantsud muutunud aja jooksul rahvatantsudeks. Tänapäeval on rahvatants sageli kindla rahvuse või sotsiaalse rühma kultuurilise identiteedi määraja. Kaugele ulatuv eesti rahvatantsutava oli varem seotud põhiliselt perekondlike sündmuste, näiteks pulmadega. Tänapäevasema sisu ja vormi on eesti rahvatantsule andnud tantsupeod. TeateTants Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts Europeade Egiptuse rahvatants Türgi rahvatants Põhja-Aafrika rahvatantsud Lavaline rahvatants
Beeta

Beeta (suurtähena Β, väiketähena β, vanakreeka βῆτα, uuskreeka Βήτα) on kreeka tähestiku 2. täht. Beeta väärtus kreeka numbrina on 2. Täht on tuletatud foiniikia tähestiku tähest /beth/. Beetaga märgitakse vanakreeka keeles helilist klusiili /b/, uuskreeka keeles helilist labiodentaalset frikatiivi /v/. Ladina tähestikus vastab beetale B. Beetaosake B
James Shabazz

James Shabazz (sünninimi James Warden; James 67X; 20. detsember 1931 – 21. november 2014) oli afroameeriklasest USA usutegelane, organisatsiooni Nation of Islam liige, kes oli Malcolm X-i lähedane abiline. James Shabazz oli Malcolm X-i mõrva ajal kohal. Tema tunnistuse kohaselt ei viibinud selles mõrvas süüdi mõistetud Norman 3X Butler ja Thomas 15X Johnson saalis, kus mõrv aset leidis. Ta on kirjutanud sissejuhatuse Robert Vernoni raamatule The Black Ghetto (1969). Organisatsiooni Muslim Mosque Inc. esindajana võib teda näha TV-dokumentaalfilmis Malcolm X: Make It Plain (1994).
Delta (täht)

Delta (suurtähena Δ, väiketähena δ, vanakreeka ja uuskreeka δέλτα) on kreeka tähestiku 4. täht. Delta väärtus kreeka numbrina on 4. Täht on tuletatud foiniikia tähestiku tähest /daleth/. Deltaga märgiti vanakreeka keeles helilist dentaalklusiili /d/. Ladina tähestikus vastab deltale D, kirillitsas Д. Matemaatikas ja füüsikas märgitakse suure deltaga Δ-ga muutust, vahet, erinevust.
Epsilon

Epsilon (suurtähena Ε, väiketähena ε, vanakreeka εἶ ja ἒ ψιλόν, uuskreeka Έψιλον) on kreeka tähestiku viies täht. Epsiloni väärtus kreeka numbrina on 5. Täht on tuletatud foiniikia tähestiku tähest /he/. Nimetus "epsilon" ('lihtne e') võeti kasutusele keskajal, et eristada seda diftongist αι, mis koinees hakkas häälduma samamoodi. Epsiloniga märgitakse nii vanakreeka keeles kui uuskreeka keeles vokaali /e/. Ladina tähestikus vastab epsilonile E.
Trüptofaan

Trüptofaan (lühendatult Trp või W; keemiline valem C11H12N2O2) on üks 20-st aminohappest. Trüptofaan on asendamatu aminohape. Trüptofaan on eelühendiks järgmiste ühendite sünteesil: serotoniin niatsiin indool-3-äädikhape trp-operon
Tritsüklilised antidepressandid

Tritsüklilised antidepressandid on depressiooni vastased (antidepressandid) ravimid, mis tulid kliinilisse kasutusse 1950 aastatel. Nende keemilisele struktuurile on iseloomilik kolme süsinikringi olemasolu. Tuntumad tritsüklilised antidepressandid on: Amitriptüliin; Imipramiin; Klomipramiin; Nortriptüliin. Tetratsüklilised antidepressandid Tritsükliliste antidepressantide üleannustamine
712

712. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad - 710. aastad - 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad Aastad: 707 708 709 710 711 - 712 - 713 714 715 716 717 Araablased vallutasid Sevilla. ... ...
711

711. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad - 710. aastad - 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad Aastad: 706 707 708 709 710 - 711 - 712 713 714 715 716 4. novembril sai Justinianus II järel Bütsantsi keisriks Philippikos. ... 4. november – Justinianus II David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
710

710. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad - 710. aastad - 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad Aastad: 705 706 707 708 709 - 710 - 711 712 713 714 715 ... ... Kakinomoto no Hitomaro, jaapani luuletaja
Utagawa Kuniyoshi

Selles Jaapani isikunimes on perekonnanimeks Utagawa. Utagawa Kuniyoshi (jaapani 歌川国芳; umbes 1797 – 14. aprill 1861) oli Jaapani kunstnik, ukiyo-e stiili üks suurimaid meistreid. Kuulus Utagawa koolkonda. Hatsuhana Tonosawa kose all karistust kandmas Keyamura Rokusuke Hikosan Gongeni kose all Tiiger Miyamoto Musashi hiigelnuet tapmas Kakinomoto no Hitomaro
Ravimifirma

Ravimifirma on kommertsettevõte, mis tegeleb ravimite tootmise ja turustamisega. Ravimifirmad toodavad: humaanravimeid; veterinaarravimeid. Platvormi Pharmaceutical Technology 2023. aasta andmetel kuuluvad aastase müügitulu alusel maailma esikümnesse järgmised ravimifirmad (aastane tulu on märgitud sulgudes): Johnson & Johnson (85,2 miljardit dollarit) F. Hoffmann-La Roche Ltd (66,4 miljardit dollarit) Merck & Co. (60,1 miljardit dollarit) Pfizer (58,5 miljardit dollarit) AbbVie (54,3 miljardit dollarit) Bayer (51,9 miljardit dollarit) Sanofi (46,9 miljardit dollarit) AstraZeneca (45,8 miljardit dollarit) Novartis (45,4 miljardit dollarit) Bristol Myers Squibb (45,0 miljardit dollarit) Maragkou, Irena (2023). "The world's biggest pharmaceutical companies: Top ten by revenue". Pharmaceutical Technology (Ameerika inglise). Vaadatud 5. juulil 2024.
Dzeeta

Dzeeta (suurtähena Ζ, väiketähena ζ, vanakreeka ζῆτα, uuskreeka ζήτα) on kreeka tähestiku 6. täht. Dzeeta väärtus kreeka numbrina on 7. Täht on tuletatud foiniikia tähestiku tähest /zayin/. Dzeetaga märgitakse uuskreeka keeles helilist alveolaarset frikatiivi /z/. Tähe hääldus vanakreeka keeles on vaieldav. Arvatakse, et seda hääldati /zd/ või /dz/. Ladina tähestikus vastab dzeetale Z.
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon

ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (inglise keeles Food and Agriculture Organization of the United Nations, lühendatult FAO; itaalia keeles Organizzazione delle Nazioni Unite per l'Alimentazione e l'Agricoltura) on ÜRO hallatav ja juhitav rahvusvaheline organisatsioon, mis tegeleb maailma (globaalsete) toidu- ja põllumajandusprobleemidega. Organisatsiooni peakorter asub Roomas. FAO põhiülesanneteks on näiteks prognoosida globaalseid toiduvarusid, arendada, parandada ja viljeleda uusi ja efektiivsemaid taimesorte, arenenumat ja keskkonnasõbralikumat agrotehnikat. FAO tegeleb ka mitmete maaelu arengu ja sotsiaal-majanduslike pilootprojektidega. FAO viib tegevust läbi nii arengu- kui ka arenenud riikides. 8. augusti 2008. aasta seisuga oli FAO-l 191 liikmesriiki, assotsieerunud liikmeteks on Euroopa Liit, Fääri saared ja Tokelau. FAO asutati 16. oktoobril 1945 Quebecis Kanadas. Aastal 1951 viidi FAO peakontor Washingtonist Itaaliasse Roomasse. FAO mulla klassifikatsioon Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Food and Agriculture Organization seisuga 15.03.2009.
Inimene ja biosfäär

"Inimene ja biosfäär" (inglise Man and the Biosphere, lühendatult MAB) on multidistsiplinaarne UNESCO rahvusvaheline teadus-, rakendus- ja koolitusprogramm, mille peaeesmärk on uurida inimese ja biosfääri vastastikuseid suhteid ning tasakaalustada ühelt poolt majanduslikku ja sotsiaalset arengut ning teiselt poolt kultuuriväärtuste ja looduse mitmekesisuse säilimist. Programm sai alguse 1971. aastal, olles ühtlasi jätkuks eelnenud Rahvusvahelisele bioloogiaprogrammile. MABi programmi efektiivsemaks elluviimiseks hakati maailmas looma biosfäärikaitsealasid (2008. aasta seisuga oli neid 105 riigis ühtekokku 531 ala). Eestis on loodud Lääne-Eesti saarestiku biosfäärikaitseala. Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut [1] Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Biosphere reserve seisuga 15.03.2009.
Boriss Strugatski

Boriss Natanovitš Strugatski (vene keeles Бори́с Ната́нович Струга́цкий; 15. aprill 1933 Leningrad – 19. november 2012 Peterburi) oli vene ulmekirjanik. Avaldas teoseid kaasautorsuses vanema venna Arkadiga kuni viimase surmani 1991. aastal. Ta ise on öelnud, et peale venna surma oli kirjutamine "nagu proovida kahemehesaega üksinda saagida". Vennad Strugatskid olid tuntuimad nõukogude ulmekirjanikud, populaarsed eelkõige endistes sotsialismileeri riikides. Mõnigi Strugatskite teos mängis peitust tsensuuriga ja Lääne lugejale võib nende looming kultuuriliselt kaugeks osutuda. Strugatskite isa, juudi rahvusest kunstiteadlane Natan Strugatski, suri 1942. aastal evakueerumisel blokaadiaegsest Leningradist. Isa rahvuse tõttu ei pääsenud Boriss Strugatski õppima Leningradi ülikooli füüsikateaduskonda ning õppis matemaatika-mehaanikateaduskonnas astronoomiks ja töötas aastatel 1956–1964 Pulkovo observatooriumis. On tuntud oma opositsiooni poolest Putini režiimile. 8. veebruaril 2010 avaldas ajaleht Novaja Gazeta intervjuu Strugatskiga, mille pealkiri oli "Boriss Strugatski: "Tagasiminek Nõukogude Liitu – Putini aastakümne kokkuvõtted"". Ta oli abielus, peres kasvas kaks poega. Strugatskite paljude teoste tegevus leiab aset Keskpäeva Maailmas. Умер Борис Стругацкий, lenta.ru "Некролог: Борис Натанович Стругацкий". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. november 2012. Vaadatud 19. novembril 2012. Борис Стругацкий: «Возвращение в совок — итог путинского десятилетия» ("Boriss Strugatski: "Tagasiminek Nõukogude Liitu – Putini aastakümne kokkuvõtted") – Novaja Gazeta, 08.02.2010 Strugatskite teosed vene keeles Strugatskite teosed vene keeles
Härra ja proua Smith

"Härra ja proua Smith" (ka "Hr. ja pr. Smith"; originaalpealkirjaga "Mr. & Mrs. Smith") on 2005. aasta romantiline märulkomöödia, mille lavastas Doug Liman ja millele stsenaariumi kirjutas Simon Kinberg. Filmi peaosades on Brad Pitt ja Angelina Jolie, kes kehastavad teineteisest tüdinenud abielupaari, kelle suhe võtab uut hoogu, kui selgub et mõlemad on palgamõrvarid, kes palgatud teineteist tapma. John (Brad Pitt) ja Jane Smith (Angelina Jolie) on olnud abielus "viis või kuus" aastat, kuid nende suhtest puudub igasugune kirg ja romantika ning nad käivad abielunõustaja juures. Nad on mõlemad osavad palgamõrvarid, kes töötavad eri firmade jaoks, kuid neil pole teineteise ametist aimugi. Kui nad ühel päeval mõlemad korraga ülesandeks saavad tappa Benjamin Danz (hüüdnimega "The Tank"), saavad nad teineteise saladusele jälile. Mõlemad arvavad, et nende abielu on partneri jaoks olnud ainult suitsukate, niisiis pole neil probleemi teineteist elimineerida. Algab "kassi-hiire mäng", mis eskaleerub suurejooneliseks lahinguks nende endi koduseinte vahel. Seejuures saavad nad aru, et ei ole võimelised teineteist tapma ning leiavad kaotatud kire ja armastuse uuesti üles. Seejärel panevad mõlemad firmad pearahaks välja 400 000 dollarit ja mitukümmend palgamõrvarit asub neid taga ajama. John ja Jane näevad ainukese väljapääsuna anda firmadele nende elude eest vastutasuks Benjamin Danz, kelle nad kõigepealt vanglast välja peavad päästma. Danzi käest saavad nad teada, et ta oli kõigest firma poolt palgatud peibutis. Samal ajal jõuavad teised palgamõrvarid neile järele ning nad taanduvad läheduses asuvasse kaubanduskeskusse, kus peavad maha suurejoonelise lahingu. Neil õnnestub vaenlased hävitada ning film lõppeb stseeniga abielunõustaja juures, kus mõlemad on tunduvalt õnnelikumad kui varem. Brad Pitt – John Smith Angelina Jolie – Jane Smith Adam Brody – Benjamin "The Tank" Danz Vince Vaughn – Eddie Kerry Washington – Jasmine Keith David – Father Angela Bassett – Atlanta Chris Weitz – Martin Coleman Rachael Huntley – Suzy Coleman Michelle Monaghan – Gwen Stephanie March – Julie Jennifer Morrison – Jade Theresa Barrera – Janet Perrey Reeves – Jessie Melanie Tolbert – Jamie William Fichtner – Dr. Wexler (ainult hääl)
Victor Mutt

Victor Mutt, ka Viktor Mutt VR I/2 (25. mai 1886 Tuhalaane vald, Viljandimaa, Liivimaa kubermang – 30. aprill 1942 Kirov, NSV Liit) oli Venemaa keisririigi ja Eesti sõjaväelane (kolonel) ning diplomaat. Victor Mutt sündis Viljandimaal Tuhalaane vallas Sootsa taluperes, üldhariduse omandas ta koduõppel. Aastatel 1906–1909 õppis Victor Mutt Vilno sõjakoolis, mille lõpetas nooremleitnandina . Septembris 1913 astus Victor Mutt Peterburi Nikolai Sõjaväeakadeemiasse. Akadeemias sai ta õppida vaid aasta, sest algas Esimene maailmasõda ja augustis 1914 saadeti ta rindele. Esimeses maailmasõjas teenis Mutt 180. jalaväepolgus ja tõusis nooremohvitserist rooduülemaks. 1916. aasta märtsis edutati Mutt 45. diviisi staabi vanemaks operatiivadjutandiks, sama aasta novembris aga juba XXVII armeekorpuse staabi käsundusohvitseriks . 1917. jaanuaris saadeti Mutt Nikolai Kindralstaabi Akadeemiat lõpetama ja samal kevadel ta seda tegigi. Sõjaväeline karjäär jätkus 182. diviisi staabiülemana, 1918. aasta sügisel tõusis Mutt 5. armee staabi operatiivosakonna ülemaks. Auastmelt oli ta tollal alamkapten. Sõjaväljal sai Victor Mutt kahel korral haavata, korra põrutada ja mürgistuse gaasirünnakul. 1918. aasta mais lahkus Mutt Venemaa sõjaväest ja tuli Eestisse. Vabadussõja alguses, käis Victor Mutt Soomes ja Rootsis, et sealt abivägesid kutsuda. Vabadussõja ajal aga oli Victor Mutt 5. jaanuarist 1919 2. diviisi staabi operatiivjaoskonna vanemadjutant ja 23. veebruarist 1919 kuni Vabadussõja lõpuni 2. diviisi staabiülem. 1919. aastal kuulus ta koos Ants Piip, Jaan Poska jt. 1919. aasta Tartu pantvangikonverentsil Eesti delegatsiooni ning osales 1919. aasta lõpus Eesti-poolse sõjalise eksperdina Tartu rahu konverentsil. 11. juunist 1924 nimetati Victor Mutt Välisministeeriumi Washingtoni saatkonna I sekretäri kohalt ajutiseks Eesti konsuliks New Yorki. Arreteeriti NKVD poolt 30. juunil 1940. Mõisteti surma, hukati Kirovi vanglas. Victor Mutt oli abielus Eugenie Mutiga, kes on jätnud eesti kirjanduslukku jälje sellega, et andis Philadelphias 1930. aastal välja mahuka kogumiku enda adapteeritud ja inglise keelde tõlgitud eesti muinasjutte. Victor Muti pojad olid Viktor Mutt ja Oleg Mutt. Eesti kirjanik Mihkel Mutt on Victor Muti lapselaps. Victor Muti vend Jakob Mutt oli Haapsalu Maria-Magdaleena koguduse ülempreester. Viktor Mutt, "Võru alt Jakobstadti", Tartu, 1927. Eesti Biograafiline leksikon. Saku, 2001, lk. 312. Kordustrükk Tartus 1926-1929 avaldatud teostest Eesti ohvitserid ja sõjandustegelased. II kogumik. Tallinn: Sentinel, 2002, lk.65-66 ISBN 9985945530 Eesti entsüklopeedia, kd. 14: Eesti elulood, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 306 ISBN 9985700643 Eesti välisteenistuse biograafiline leksikon, lk 80-81 (pdf) Mihkel Mutt pani kirja oma kaugete sugulaste lood, Eesti Päevaleht, 13. märts 2009 Jaak Pihlak, Mati Strauss, Ain Krillo, "Eesti Vabaduse Risti kavalerid". Viljandi, Vabadussõja Ajaloo Selts, Viljandi Muuseum, 2016. A. Piip ja V. Mutt Tartus 1920
Mr. & Mrs. Smith

"Mr. & Mrs. Smith", Alfred Hitchcocki film 1941. aastast "Härra ja proua Smith" ("Mr. & Mrs. Smith"), 2005. aasta Brad Pitti ja Angelina Jolie'ga peaosades