laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Leo Vahter

Leo Vahter (17. juuli 1908 Mäo – 12. mai 1986 Kose) oli eesti vaimulik. Leo Vahter sündis Mäo vallamajas kooliõpetaja peres üheksanda lapsena. Alghariduse sai ta Sargvere algkoolis. Kuna pere oli vahepeal Tartusse kolinud, jätkusid õpingud Tartus. Kuna elama asuti Tartu Peetri kiriku vastu ja talle meeldis käia õpetaja Arnold Lauri peetud lastejumalateenistustel. Samuti jätsid sügava mulje jätsid ka praost Gustav Rutopõllu usuõpetuse tunnid Treffneri gümnaasiumis. Hugo Treffneri Gümnaasiumi reaalharu lõpetas Vahter aastal 1929. Rutopõld oskas keerulisi küsimusi selgelt, lihtsalt ja elulähedaselt seletada. Ent pärast sõjaväeteenistust Kuperjanovi pataljonis astus Vahter Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonda. Huvist usuliste küsimuste vastu käis ta kuulamas usuteaduskonna loenguid. Ja varsti läks ta üle usuteaduskonda. Stuudiumi lõpetas ta aastal 1936. Prooviaastal oli ta Torma Maarja koguduses õpetaja Aleksander Kuusiku ja Paide Püha Risti koguduses praost Gerhard Pärli juures. 19. detsembril 1937 ordineeriti Vahter Tallinna Toomkirikus õpetajaks. Aastatel 1937–1938 oli ta Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja Christoph Beermanni isiklik adjunkt, aastatel 1938–1939 aga Järva praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1940–1946 teenis ta õpetajana Järva-Jaani Ristija Johannese kogudust (valimisel 28. jaanuaril 1940 sai ta poolt 944 ja vastu 36 häält, vastaskandidaat Elmar Pergelbaumi poolt anti 35 ja vastu üle 900 hääle, vastaskandidaat Karl Koppeli poolt ? ja vastu ? häält). Aastal 1946 arreteeriti ta NKVD poolt. Viibis Molotovi oblasti Nõroblagi vangilaagris kuni 1951, seejärel asumisel Novosibirski oblastis kuni 1954. Aastal 1954 sai temast Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja ja aastal 1956 veel ka Tuhala Kaarli koguduse hooldajaõpetaja. Neid kahte kogudust teenis ta surmani 1. jaanuaril 1986. Praost kutsus kirikus välja vahejuhtumi. Rahvaleht, 29. jaanuar 1940, nr. 24, lk. 1. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Rita Puidet. Tehniliste huvidega kirikuõpetaja Leo Vahter Eesti Kirik, 10. september 2008 Kommunismiohvrite andmebaas
Paul Ottokar Theodor Hirsch

Paul Ottokar Theodor Hirsch (17. jaanuar 1847 Pöide – 16. aprill 1902 Harju-Madise) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1858–1864 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1865–1869. Oli seejärel Liivimaal koduõpetaja. Ordineeriti 6. veebruaril 1872 Tartus õpetajaks. Oli aastatel 1872–1879 õpetaja Rožištše (ka Roshischtsche) koguduses Volõõnias (Volõõnia sakslaste pastor) Ukrainas, 1879–1902 (valiti 24. märtsil 1879, introdutseeriti 3. juunil 1879) Harju-Madise koguduse õpetaja ning 1901–1902 Lääne-Harju praostkonna praost. Tema isa Paul Eduard Hirsch oli Pöide ja Palamuse koguduse õpetaja, vanaisa Eduard Johann Assmuth oli Torma Maarja koguduse õpetaja. Tema onu Alexander Carl Woldemar Assmuth oli Harju-Risti koguduse ja Tallinna Jaani koguduse II pihtkonna õpetaja. Tema onu Gustav Hirsch oli Venemaa keisri õukonna meedik (tänu keisri ihuarsti Philipp Karelli eestkostele). Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998 Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007 Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Paul Ottokar Theodor Hirsch Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Paul Hirsch

Paul Hirsch on olnud mitme tuntud isiku nimi: Paul Eduard Hirsch, Eesti vaimulik Paul Ottokar Theodor Hirsch, Eesti vaimulik (1847–1902) Paul Hirsch, Saksa poliitik (1868–1940) Paul Hirsch, Saksa-Briti muusikabibliofiil ja tööstur (1881–1951) Paul Hirsch, saksa vastupanuvõitleja (1907–1945) Paul Hirsch, USA filmimonteerija (1945–)
Ilmar Ojase

Ilmar Ojase (sündinud 6. juuli 1973 Mineralnõje Vodõs) on eesti endine ujuja. Ta osales 1992. aasta suveolümpiamängudel. Ilmar Ojase veebisaidil Olympedia (inglise) Biograafia ESBL-is
Ülo Varul

Ülo Varul (4. oktoober 1952 Tartu – 13. oktoober 2016) oli eesti korvpallur. Ta õppis aastatel 1967–1972 Tallinna Spordiinternaatkoolis ning Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis. Korvpalli hakkas mängima EPA Spordiklubis August Soku õpilasena. Võistles Eesti noorte ja juunioride koondises ning Kalevi duubelkoosseisus. Ta mängis aastatel 1974–1975 Tallinna Ehitajas ja 1975–1979 Tallinna Kalevis. Eesti koondisse kuulus ta 1972 ja 1975–1979. NSV Liidu meistersportlane 1977. Aastatel 1976, 1978 ja 1979 oli ta vaheltlõigetega Eesti liiga parim, korvisöötudega oli ta parim aastal 1979. Biograafia ESBL-is
Roberta Kevelson

Roberta Kevelson (4. november 1931 – 28. november 1998) oli õigusteadlane, semiootik, autoriteetne Charles Sanders Peirce'i pärandi tundja. Tema oluliseks uurimisvaldkonnaks oli õigussemiootika. Ta töötas professorina Pennsylvania Osariigi Ülikoolis.
Pennsylvania Osariigi Ülikool

Pennsylvania Osariigi Ülikool (inglise keeles Pennsylvania State University, lühendid Penn State, PSU) on ülikool Ameerika Ühendriikides Pennsylvania osariigis. See kuulub Ameerika Ühendriikide kümne suurima ülikooli hulka. See paikneb kokku kümnes ülikoolilinnakus üle osariigi, kokku umbes 90 tuhande üliõpilasega. Asutatud aastal 1855. Pennsylvania Ülikool
Pennsylvania ülikool

Pennsylvania ülikool (University of Pennsylvania; lühend Penn või UPenn) on eraülikool USA-s Pennsylvania osariigis Philadelphias. Tegemist on ühe kõige vanema kõrgkooliga riigis. Ülikoolis õppis 2022. aasta seisuga üle 23 300 üliõpilase. Ülikooli deviis on Leges sine moribus vanae ('Seadused on kommeteta kasutud'). Pennsylvania ülikooli asutamisaastaks loetakse 1740. aastat. Ülikooli esimeseks juhatajaks oli Benjamin Franklin. 1765. aastal asutati Pennsylvania ülikooli meditsiinikool, mis oli Põhja-Ameerika esimene meditsiinikool. Lisaks meditsiinikoolile on Pennsylvania ülikoolil tänapäeval inseneri- ja rakendusteaduste, õigusteaduste, arhitektuuri, hambaarstiteaduse, ärinduse (The Wharton School), kunstiteaduste, veterinaaria, hariduse, õenduse ja kommunikatsiooni teaduskond. Selle instituutide hulka kuuluvad Wistari anatoomia- ja bioloogiainstituut ning geneetika instituut. Ülikoolil on 1887. aastal asutatud arheoloogia- ja antropoloogiamuuseum. 1946. aastal alustas Pennsylvania ülikoolis tööd esimene laiaotstarbeks mõeldud elektrooniline arvuti ENIAC. Pennsylvania ülikool on USA eraülikoolide spordiklubide ühenduse Ivy League'i liige. Ülikooli spordivõistkonnad kannavad nimetust Penn Quakers. Ülikool võõrustab riigi vanimat kergejõustikuvõistlust Penn Relays. Ülikooliga on seotud olnud 39 Nobeli auhinna laureaati. Ülikooli vilistlaste hulka kuuluvad teiste seas USA 9. president William Henry Harrison, USA 45. president Donald Trump, Eesti president Toomas Hendrik Ilves, Ghana esimene president Kwame Nkrumah, Francis Hopkinson, George Clymer, James Wilson, Benjamin Rush, Martha Hughes Cannon, William Wrigley, Jr., Ezra Pound, William Carlos Williams, Warren Buffett, Arlen Specter, Noam Chomsky, Ed Rendell, Jon Huntsman Jr. ja Elon Musk. Pennsylvania osariigi ülikool Ametlik koduleht
Aivar Räni

Aivar Räni (sündinud 4. märtsil 1963 Tallinnas) on eesti vasaraheitja. Biograafia ESBL-is
Semiootiline ruut

Semiootiline ruut ehk Greimase ruut on märgisuhete struktuursel analüüsimisel kasutatav vahend. Selle töötas välja Algirdas J. Greimas ja esitas raamatus "Sémantique structurale" (1966) ning arendas seda edasi koos François Rastier'ga teoses "The Interaction of Semiotic Constraints" (1968).
Paul Eduard Hirsch

Paul Eduard Hirsch (9. aprill 1812 Simuna – 14. oktoober 1876 Palamuse) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1832–1836 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli aastatel 1836–1838 koduõpetaja Araiši kiriklas (Cēsise lähedal) Carl Friedrich Kyberi juures. Ordineeriti 15. detsembril 1840 Riias õpetajaks. Oli aastatel 1840–1842 Torma Maarja koguduse adjunktõpetaja (Eduard Johann Assmuthi adjunkt) ning 1842–1846 Pöide Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1846–1876 oli ta (introdutseeriti 9. aprillil 1847) Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse õpetaja, 1861–1876 ka Tartu praostkonna vaimulik koolirevident. Ta oli kaks korda abielus. Esimene naine oli Ida Pauline Assmuth (1822–1862), teine Elisabeth Assmuth (1833–1912) (naised olid õed). Tema äi Eduard Johann Assmuth oli Torma Maarja koguduse õpetaja. Tema poeg Paul Ottokar Theodor Hirsch oli algul õpetaja Rožištše koguduses Volõõnias Ukrainas, hiljem Harju-Madise koguduse õpetaja. Tema onu Gustav Hirsch oli Venemaa keisri õukonna meedik (tänu keisri ihuarsti Philipp Karelli eestkostele). Tema isa oli köster Johann Bernhard Hirsch, ema Elisabeth Hirsch (sündinud Hinzel). Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Paul Eduard Hirsch Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Ludwig Michael Amandus Masing

Ludwig Michael Amandus Masing (4. august 1857 Tallinn – 9. veebruar 1906 Kihelkonna) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1867–1868 nn Lancasteri koolis Peterburis. Aastatel 1870–1876 õppis ta gümnaasiumis Kuressaares. Töötas aastal 1877 koduõpetajana Piibe mõisas. Tartu Ülikoolis õppis ta aastatel 1877–1882 filoloogiat ja usuteadust. Oli aastal 1882 prooviaastal Ferdinand Magnus Masingu juures Jämaja ja Anseküla koguduses. Ordineeriti 23. mail 1882 Kuressaares õpetajaks. Oli aastatel 1882–1906 Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja. Tema väimees Hermann Theodor Mähle oli Kihelkonna Mihkli ja Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja, poeg Benedict Hugo Detlef Ludwig Masing oli Karksi Peetri koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Richard Ferdinand Masing

Richard Ferdinand Masing (29. juuli 1861 Vara – 20. oktoober 1918 Rannu) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1873–1881 Tartus gümnaasiumis. Tartu ülikoolis õppis ta 1881–1882 arstiteadust ja 1882–1893 usuteadust. Ordineeriti 8. oktoobril 1895 õpetajaks. Oli aastatel 1895–1901 Viljandi praostkonna vikaarõpetaja, olles ühtlasi usuõpetaja. 1901–1907 oli ta Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja, 1908–1918 Rannu Püha Martini koguduse õpetaja. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Ex nihilo nihil fit

Ex nihilo nihil fit (eimillestki ei saa midagi) ehk ex nihilo nihil (eimillestki eimidagi) ehk nihil ex nihilo (eimiskist ei teki midagi) on põhimõte, mille järgi mitte miski ei saa sündida mittemillestki. Sellest põhimõttest tuleneb maailma igavesus. Sellises sõnastuses esineb see põhimõte Lucretiuse teoses "De rerum natura" (150–214), kes väljendab epikureismi üldist seisukohta. Esimesena väljendas seda Melissos: olemine ei saa saada algust ega sündida, sest muidu peaks ta tekkima eimillestki, aga kui oleks eimiski, ei saaks ta eimillestki tekkida (DK 30 B, 1). Ta esineb ka Aristotelese "Füüsika" 1. raamatu 4. peatükis. Kristlikud autorid ei saanud seda printsiipi täiel määral toetada, sest nad pooldasid õpetust loomisest eimillestki. Küll aga võis seda kinnitada loodud asjade kohta. Aquino Thomas ütleb, et ükski loodud olev ei saa absoluutses mõttes tekitada olevat; sellest järeldub, et maailm tervikuna ehk kogu olev tervikuna on loodud. Albert Suur ütles maailma igavesuse kontekstis, et kui jutt on loomulikest asjadest loomulikul moel (loodusteaduse, mitte teoloogia moel), siis võib öelda, et tekkimine ei ole kunagi lakanud ega lakka kunagi. Kuni 19. sajandini oli see loodusfilosoofias jäävusseaduste (näiteks massi jäävuse seadus) aluseks. Sellest printsiibist on tuletatud ka hinge surematust. Eimiski Seda omistatakse ka juba Parmenidesele (DK 28 B 8, 9), kelle järgi olemine on olnud alati. "Teoloogia summa" Ia q. 45, art. 5. Lewis S. Ford. An Alternative to Creatio ex nihilo. – Religious Studies, 19, nr 2, 1983. José Ferrater Mora. Ex nihilo nihil fit, Diccionario de filosofía
Loomine eimillestki

Loomine eimillestki (ladina keeles creatio ex nihilo) on maailma loomine Jumala poolt eimillestki. See on kristluse üks usulauseid. Augustinus esitab selle doktriini teoses "De civitate Dei", XII, 2. Veel mitte olev maailm oli eimiski. Jumal lõi selle oma tahte kõikvõimsusest ning seega iseenese olemusest. Sama ütleb ka Johannes Scotus Eriugena ("De divina natura", III, 19). Ta põhineb loomislool 1. Moosese raamatu 1. peatükis (1–2). Seda lugu peetakse pärinevaks vanaidamaade kosmogooniast, kus eimiski asemel on siiski kaos, s.o kosmiliste elementide ja jõudude korrastamata olek. Ka antiikfilosoofias ei esine loomist eimillestki. Alates Melissosest väidetakse seal, et eimillestki ei saa midagi tekkida (ex nihilo nihil fit). Kaos (kreeka Χάος) – Tohuvabohu (heebr. תֹ֙הוּ֙ וָבֹ֔הוּ) – Virrvarr (sks. Wirrwarr) kaos, EKSS kaos ÕS tohuvapohu EKSS tohuvapohu ÕS virrvarr EKSS virrvarr ÕS Theodor Haecker. Schöpfer und Schöpfung, Innsbruck 1934. Martin Doerne. Christlicher Schöpfungsglaube, Berliin 1950. Walther Kranz. Kosmos, Bonn 1958. Gerhard May. Schöpfung aus dem Nichts. Die Entstehung der Lehre von der creatio ex nihilo, Berliin 1979. Google'i raamat
Friedrich Gustav Heinrich Wilhelm Masing

Friedrich Gustav Heinrich Wilhelm Masing (24. august 1824 Vastseliina – 20. september 1897 Räpina) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik. Algõpetuse sai koduõpetaja käest. Lõpetas Tartus gümnaasiumi. Tartu Ülikoolis õppis aastal 1844 majandust, aastatel 1845–1849 usuteadust. Oli prooviaastal oma isa Carl Gottfried Gustav Masingu juures Vastseliina Katariina koguduses. Ordineeriti 16. augustil 1850 õpetajaks. Oli aastatel 1850–1897 Räpina ja Mehikoorma koguduse õpetaja. Oli aastatel 1865–1878 Võru praostkonna vaimulik koolirevident, aastast 1874 Liivimaal eestikeelsete kooliõpetajate eksamikomisjoni esimees. Aastal 1892 oli kolmeks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele). Tema isa Carl Gottfried Gustav Masing ja vend Gustav Alexander Hermann Masing olid Vastseliina Katariina koguduse õpetajad. Tema vanaisa oli Kanepi Jaani koguduse õpetaja Johann Philipp von Roth. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
François Rastier

François Rastier (sündinud 12. veebruaril 1945 Toulouse'is) on prantsuse semiootik. Koos Algirdas Greimasega võttis ta kasutusele semiootilise ruudu mõiste ja sellega seotud analüüsimeetodi. François Rastier signosemio.com lehel
Masohhism

Masohhism (austria kirjaniku Leopold von Sacher-Masochi nimest) on naudingu saamine alandusest, piinatavaks olemisest vms kannatustest. Masohhism, millest saadakse seksuaalset naudingut, on seksuoloogiliselt üks parafiiliatest. Sadism Sadomasohhism
Julius Piirand

Julius Piirand (7. september 1900 Vastse-Antsla vald, Võrumaa – 10. juuni 1942 Ussollag, Solikamsk, Permi oblast) oli Eesti ärimees ja reservohvitser (kapten). 1921. aastal ülendati ta Vabariigi Sõjakooli rahuaegsete kursuste lõpetamisel lipnikuks. 1924. aastal ülendati ta nooremleitnandiks, 1926. aastal leitnandiks, 1934. aastal kapteniks. Samal aastal vabastati ta tegevteenistusest. Oli kaubakontori omanik, vaps. Arreteeriti NKVD poolt 28. novembril 1940 Nõmmel ja mõisteti surma. Lasti maha. www.okupatsioon.ee Julius Piirand Ohvitseride andmebaas (vaadatud 4. mail 2015)
Liis Joamets

Liis Joamets (sündinud 11. märtsil 1985) on eesti viiuldaja. Õppinud viiulit Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis ja Tallinna Muusikakeskkoolis. 2001. aastal alustas ta õpinguid Helsingis Sibeliuse Akadeemias professor Mari Tampere käe all magistrantuuris. Esinenud Eestis, Soomes, Hollandis, Saksamaal ja Venemaal solistina mitmete orkestrite ees (sealhulgas Haapsalu festivali orkester, Soome Raadio Sümfooniaorkester, Eesti Riiklik Sümfooniaorkester). Teinud koostööd dirigentide Okko Kamu, Jüri Alperteni, Jüri-Ruut Kanguri, Tõnu Reimanni, Lylian Kaivi, Andres Mustoneni ja Mikk Murdveega. 2005. aastal pälvis ta A. Dombrovska nimelisel viiuldajate konkursil diplomi ja 2006. aastal osales noorte interpreetide konkurss-festivalil Con Brio. Teda on korduvalt valitud mängima Euroopa Noorteorkestrisse, mida on juhatanud Vladimir Ashkenasy, Bernard Haiting, Sir John Eliot Gardiner, Yan Pascal Tortelier ja Paavo Järvi. 2008. aastal võitis ta Heino Elleri nimelisel rahvusvahelisel viiuldajate konkursil III preemia. Tema isa Tanel Joamets on pianist ja pedagoog. Tema onud Lasse Joamets ja Andres Joamets on samuti muusikud. Raimu Hanson: "Muusikahuvi kandub põlvest põlve" Tartu Postimees, 12. juuni 2006
Sadomasohhism

Sadomasohhism (lühendatult S&M või S/M) on sadistlik-masohhistlik suhe: naudingu saamine kellegi piinamisest ja enda piinata laskmisest. Sadomasohhism, millest saadakse seksuaalset naudingut, on seksuoloogiliselt üks parafiiliatest.
Miilits

Miilits (vene keeles милиция, ukraina keeles міліція) oli korrakaitseorganite nimetus NSV Liidus ja Varssavi pakti riikides, niisamuti Jugoslaavias. Korrakaitseorganeid nimetatakse jätkuvalt miilitsaks mõnedes NSV Liidu endistes liiduvabariikides: Valgevenes, Tadžikistanis, Usbekistanis ja Kõrgõzstanis, niisamuti tunnustamata Abhaasia, Lõuna-Osseetia ja Transnistria vabariikides. Miilitsa teenistuses olevat isikut nimetatakse militsionääriks. Miilits asutati 10. novembril (28. oktoober vkj) 1917 ametliku nimega Tööliste ja Talupoegade Miilits. NSV Liidus oli miilits sõjaväestatud organisatsioon. Alguses puudusid miilitsas nagu sõjaväeski auastmed. 1935 võeti need sõjaväes kasutusele, aga miilitsas alles 1936. aasta lõpul. Need töötati välja sõjaväe auastmeid eeskujuks võttes, kuid nad ei langenud kokku. Miilitsa auastmete süsteemi muudeti mitu korda. 1936. aastal kehtestatud auastmed: miilitsa peadirektor miilitsadirektor miilitsainspektor miilitsa vanemmajor miilitsamajor miilitsakapten miilitsa vanemleitnant miilitsaleitnant miilitsa nooremleitnant miilitsaseersant miilitsaauastme kandidaat miilitsavanem miilitsajaoskonna ülem vanemmilitsionäär militsionäär Pärast NSV Liidu lagunemist tegutses miilits aastaid alarahastatuna. Samale ajale langes kuritegevuse järsk kasv. Paljud võimekad töötajad lahkusid miilitsast tasuvamatele töökohtadele. Kontroll miilitsa tegevuse üle praktiliselt puudus. Seetõttu langes oluliselt miilitsa võimekus ja suurenes korruptsioon miilitsas. Rahva arvamus miilitsast langes märgatavalt. 1995. aasta avaliku arvamuse uuringu kohaselt arvas üksnes 5% küsitletutest, et miilits tuleb oma tööga hästi toime. 2005. aastal ajalehes Izvestija avaldatud uuringu järgi kartis 72% venemaalastest miilitsat, peljates, et militsionäärid panevad süütute inimeste vastu toime ebaseaduslikke tegusid. Teine sama aasta uuring jõudis järeldusele, et 41% venemaalastest ja 56% moskvalastest kardab miilitsat rohkem kui organiseeritud kuritegevust. Miilits nimetati politseiks ümber Bulgaarias, Poolas ja Sloveenias 1989; Eestis, Horvaatias, Leedus, Moldovas ja Rumeenias 1990; Lätis 1991; Gruusias 1993; Serbias 1997; Kasahstanis 1998; Aserbaidžaanis 1999; Armeenias, Mägi-Karabahhis ja Türkmenistanis 2001. Venemaal nimetati miilits ümber politseiks 1. märtsil 2011 ja Ukrainas 3. juulil 2015. Korrakaitseorganeid nimetatakse endiselt miilitsaks Valgevenes, Tadžikistanis, Usbekistanis ja Kõrgõzstanis, niisamuti tunnustamata Abhaasia, Lõuna-Osseetia ja Transnistria vabariikides. Ukraina miilitsa auto 2012. aastal Ukraina militsionäärid jalgpallimängu ajal korda pidamas 2007. aastal Berkut (Ukraina) Maksumiilits (Ukraina) Kriminaalmiilits Maamiilits (talupoegadest maakaitsevägi 17. ja 18. sajandil Kesk‑ ja Põhja‑Euroopa riikides (Rootsi valitsuse ajal ka Eesti alal)) Politsei Miilitsa kõnekeelsed nimetused, Esimene eesti slängi sõnaraamat В.Т. Власенко, Форма одежды и знаки различия милиции СССР, http://army.armor.kiev.ua/
Philip Franks

Philip Franks (täisnimega Philip Acford Franks, sündinud 2. veebruaril 1956 Londonis) on Inglismaa näitleja. Tema tuntuimad televisiooni rollid on inspektor Cedric Charlton seriaalis "The Darling Buds of May" (1991–1993) ja vanemkonstaabel Raymond Craddock seriaalis "Südameasi" (1998–2002). Philip Franks on Royal Shakespeare Company liige. Biography for Philip Franks. Internet Movie Database Philip Franks Internet Movie Database Bio of Philip Franks from the website of the show he starred in, The Hound of the Baskervilles. Philip Franks. Ciaran Brown meets stars Philip Franks. Chichester Festival Theatre
Georgie Glen

Georgie Glen (sündinud 1956 Georgies Lääne-Šotimaal) on Šotimaa näitleja. Ta on lõpetanud Glasgow Art Schooli ja Bristol Old Vic Theatre Schooli (1984). Televisioonis on mänginud vanemkonstaabel Jennifer Nokesi seriaalis "Südameasi" (2000–2001, 2003–2004, 2005, 2009, 2010). Georgie Glen on abielus näitleja Richard Braineiga, neil on kaksikud tütred Holly ja Ellie. "Georgie Gleni koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. august 2010. Vaadatud 25. september 2010. Georgie Gleni koduleht(arhiveeritult) Georgie Glen. Internet Movie Database
Duncan Bell

Duncan Bell (sündinud Duncan Iain Cavill 16. jaanuaril 1955 Glasgow's) on Šotimaa näitleja. Televisioonis on mänginud vanemkonstaabel Dennis Ian Mertonit seriaalis "Südameasi" (2002–2004). Duncan Bell. Internet Movie Database National Theatre Company members: Duncan Bell
Jagatis

Jagatis ehk suhe on matemaatikas jagamistehte tulem. Näiteks jagamisülesande 6 : 3 puhul on jagatis 2 (6 on jagatav ja 3 on jagaja). Jagatist saab tõlgendada ka arvuna, mitu korda jagaja mahub jagatavasse. Jagatiseks võidakse nimetada ka kahe täisarvu jagatise täisosa (jäägiga jagamine). Näiteks jagamisülesande 13 : 5 puhul on jagatis 2 ja jääk on 3. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]
John Duttine

John Arthur Duttine (sündinud 15. märtsil 1949 Barnsleys Yorkshire'is) on Inglismaa näitleja. Televisioonis on mänginud vanemkonstaabel George Millerit seriaalis "Südameasi" (2005–2010). John Duttine. Internet Movie Database
Kesk-Jakuutia madalik

Kesk-Jakuutia madalik (vene keeles Центральноякутская низменность, Центральноякутская равнина, Вилюйская низменность, jakuudi keeles Саха сирин ортоку намтала) on madalik Venemaa idaosas Ida-Siberis. See paikneb Sahha Vabariigis Leena ja Viljui jõe vahelisel alal. Kesk-Jakuutia madalik on kuni 400 m kõrgusel merepinnast asetsev tugevalt soostunud tasandik, mida lõikab läbi jõeorgude võrk. Kõikjal esineb igikelts, levinud on termokarstijärved, alassid ja külmakühmud. Maavaradest leidub kivisütt, rauamaaki ja polümetallimaake, maagaasi, kulda, teemante ja vilkusid. Piirkonnas on parasvöötme järsult mandriline kliima. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –45 °С, juuli keskmine õhutemperatuur on +17 °C. Aasta keskmine sademete hulk on kuni 300 mm (kuni 70–80% sademetest langeb soojal ajal). Jõgedes on kevadel suurvesi. Ka suvel on suurvesi, kui palju sajab. Talvel võivad väikesed jõed põhjani külmuda. Taimkatte moodustavad põhiliselt lehisemetsad ja lehise-männi segametsad, kohati on kaasikuid ja niidusteppe.
Ehe

Ehe on ese, mida kasutatakse millegi või kellegi ehtimiseks, kaunistamiseks. Inimese ehted võivad rõhutada või väljendada kandja ilu, jõukust või positsiooni ühiskonnas. diadeem helmed jalavõru juukseklamber juuksenõel kaelakee keeleneet kroon kõrvarõngad käevõru kübaranõel lips lipsunõel lipsuklamber mansetinööbid medaljon ninarõngas prees Prints Albert pross pärl ripats sõlg sõrmus Ehtekivi A history of jewellery. – Victoria & Albert Museum
Põhja-Siberi madalik

Põhja-Siberi madalik ehk Taimõri madalik (vene keeles Северо-Сибирская низменность, Таймырская низменность) on madalik Venemaal Ida-Siberi põhjaosas Krasnojarski krai Taimõri rajooni ja Sahha territooriumil. Madalik laiub 1400 km pikkuselt Jenissei ja Olenjoki suudmealade vahel. Laius on 600 km. Kõrgus merepinnast ulatub 300 meetrini. Põhja-Siberi madalik koosneb mere- ja liustikusetetest – liivakivist ja savikildast. Maavaradest leidub naftat, maagaasi ja kivisütt. Madalikul on palju järvi, suurimad on Taimõri järv ja Labazi järv. Suur osa piirkonnast on soostunud. Läbi voolavad Pjassina, Taimõra, Heta, Kotui, Hatanga, Popigai, Anabari, Jenissei ja Olenjoki jõgi. Põhja-Siberi madaliku põhjaosas on kaetud sambliku-, põõsa- ja metsatundraga. Lõunaosas kasvab lehisehõrendik.