laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jaanilinna linnaasundus

Jaanilinna linnaasundus (vene keeles Ивангородское городское поселение) on omavalitsusüksus (linnaasundus) Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajooni lääneosas. Piirneb idas Bolšoi Lutski külaasundusega, põhjas Kuzjomkino külaasundusega, läänes Eestiga. Selle pindala on 65,04 km² ja elanike arv 10 510 (seisuga 1. jaanuar 2016). Elanike arv moodustab rajooni elanike arvust 13,29% ning on rajooni omavalitsusüksuste seas elanike arvult 2. kohal. Rahvastiku tihedus on 161,59 in/km². Elanike arv on olnud: 2002: 11 209 (rahvaloendus) 2006: 10 900 2010: 9865 (rahvaloendus) 2011: 9845 2012: 10 138 2013: 10 453 2014: 10 698 2015: 10 744 2016: 10 510 2017: 10 547 2019: 9827 2023: 9684 Linnaasunduses on kolm asulat: Jaanilinna linn, Orehhovaja Gorka küla ja Popovka talu. Halduskeskus on Jaanilinn. Linnaasunduse pea oli 2016. aastast Svetlana Nerušai, 2023. aasta seisuga on Viktor Karpenko. Jaanilinna linnaasundus moodustati 1. jaanuaril 2006 Leningradi oblasti seadusega nr 81-оз 28. oktoobrist 2004 "Munitsipaalmoodustise Kingissepa munitsipaalrajoon ja selle koosseisus olevate munitsipaalmoodustiste piiride kindlaksmääramisest ja vastava staatuse andmisest"; selle koosseisu läksid Ivangorodi linna territoorium ja 2 endise Bolšoi Lutski valla asulat.. Численность населения муниципальных районов и Сосновоборского городского округа Ленинградской области по состоянию на 1 января 2016 года, petrostat.gks.ru https://www.ivangorod.ru/sovet-deputatov/sostav-deputatov/glava-mo/ "Об установлении границ и наделении соответствующим статусом муниципального образования Кингисеппский муниципальный район и муниципальных образований в его составе" "Областной закон «Об установлении границ и наделении соответствующим статусом муниципального образования Кингисеппский муниципальный район и муниципальных образований в его составе»". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2014. Vaadatud 16. juunil 2016. Ametlik koduleht
Orehhovaja Gorka

Orehhovaja Gorka (Ореховая Горка) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Jaanilinna linnaasunduses Jaanilinnast 0,5 km põhjas, 3 km kaugusel Kingissepa jaamast. Geograafilised koordinaadid on 59°22'42" N, 28°13'50" E. Elanike arv on 10 (2010, rahvaloendus). Aastal 1997 oli elanike arv 2 ja 2007. aastal 7. Varasem nimi oli Orešnjak (Орѣшнякъ), eesti keeles Pähklemäe talu. Küla kuulus Koškino külanõukogusse, 1994. aastast Bolšoi Lutski valda, 2006 läks üle Jaanilinna linnaasundusele.
Popovka (Vaivara)

"Popova" suunab siia. Perekonnanime kohta vaata artiklit Popov. Popovka (vene Поповка) on talu (хутор) ja endine küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Jaanilinna linnaasunduses Jaanilinnast 1 km loodes Narva jõe idakaldal. Varasemad nimed on Popovskaja ja Popova. Eesti keeles on kasutatud nime Papin mõisa küla. Elanike arv on 2014. aasta seisuga 1. Varasemad elanike, hingede ja talude arvud on: 1838: 84 1856: 40 hinge, 11 talu 1857: 70 1860: 11 talu 1862: 74, 13 talu 1882: 93 1899: 114 (talupojad; 112 venelast) 1997: 5 2007: 4 2010: 1 (rahvaloendus) 2014: 1 Külas elasid Venemaa keisririigi ajal 19. sajandini riigitalupojad. Seal oli kabel. 19. sajandi alguses ja 20. sajandi alguses kuulus küla Peterburi kubermangu Jamburgi maakonna 2. politseiringkonna Narva valda. Eesti Ingeri osana kuulus Popovka Vaivara kihelkonna Narva valda ja Viru maakonna Narva valda. Vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud. Hiljem kuulus Kingissepa rajooni Koškino külanõukogusse, 1994. aastast Bolšoi Lutski valda, 2006 läks üle Jaanilinna linnaasundusele.
Vedelik

Vedelik on üks neljast aine agregaatolekust. Vedelikul on kindel ruumala, kuid tal pole kindlat kuju. Vedelikud sarnanevad tahkete ainetega selle poolest, et neil on väike kokkusurutavus ja suur tihedus, gaasidega aga selle poolest, et nad voolavad kergesti ja võtavad selle anuma kuju, milles nad asuvad. Vedelik jahtumisel teatud kindla temperatuurini (mis sõltub rõhust) algab siirdumine tahkesse faasi – tahkestumine, soojenemisel aga siirdumine gaasilisse faasi. – aurustumine. Seejuures on võimalik ka veeliku allajahtumine ja ülekuumenemine. Vedeliku lihtsaim mudel on kokkusurumatu sisehõõrdumisvaba ideaalne vedelik. Vedeliku tasakaalu ja liikumise seaduspärasusi käsitlevad hüdrostaatika ja hüdrodünaamika. Vedelike peamised füüsikalised omadused on tihedus (erikaal), ), soojuspaisumine, viskoossus ja kokkusurutavus, mida väljendab ruumelastsusmoodul. Vedelike füüsikalised omadused Vedelikusamba rõhk
Perevolok

Perevolok (vene Переволок) on kohanimi: Perevolok, küla Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis Perevolok, küla Leningradi oblastis Luga rajoonis ... Djuk-Perevolok, Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis Perevoloka, Pihkva oblastis Neveli rajoonis
Liiteseadis

Liiteseadis ehk ballast on valgustustehnikas seadis, mis ühendatakse toitevõrgu ja ühe või mitme lahenduslambi vahele. Liiteseadise peamine ülesanne on lahenduslambi voolu piiramine vajaliku tasemeni. Ballasti puudumisel kasvaks lahenduslambi vool põrkeionisatsiooni tõttu pidevalt kuni lambi riknemiseni (või kuni kaitselüliti voolu välja lülitab). Liiteseadis sisaldab harilikult ka lülitusi või elemente lambi süütamiseks, võimsusteguri parandamiseks ja raadiohäirete summutamiseks. Liiteseadised on kas elektromagnetilised või elektroonilised. Elektromagnetilises liiteseadises (elektromagnetilises ballastis) on voolu piiravaks elemendiks paispool (drossel) ja süütamiseks süütur (starter). Elektrooniline liitelülitus (elektrooniline ballast) tõstab toitepinge sageduse 50 hertsilt mitmekümne kilohertsini. Tänu kõrgele sagedusele kujunevad voolu piiravad elemendid oluliselt kompaktsemaks, ka süttib lamp palju kiiremini ega vaja eraldi süüturit, sest lahenduse süütamiseks vajalik pingeimpulss tekitatakse elektrooniliselt. Toodetakse ka hämardamist võimaldavaid elektroonilisi liiteseadiseid. Levinuimaks lahenduslambi tüübiks, mille toiteahelas liiteseadist kasutatakse, on pikka aega olnud torukujuline luminofoorlamp. Kompaktluminofoorlambi soklisse on elektrooniline liitelülitus sisse ehitatud. Leedlampide valgusdioodid saavad toitevoolu lambi sees sokli ja dioodide vahele ühendatud elektroonilisest liitelülitusest. Selleks on impulsspingemuundur, mis muundab elektrivõrgu vahelduvpinge dioodidele sobivaks stabiliseeritud alalisvooluks. Elektromagnetiline ballast Süütur Elektrooniline ballast Eesti standard EVS-EN 12665:202. Valgus ja valgustus: Põhioskussõnad ja valgustusnõuete valiku alused
Stepanovštšina

Stepanovštšina (vene Степановщина) on kohanimi: Stepanovštšina, küla Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis Stepanovštšina, küla Pihkva oblastis Loknja rajoonis Stepanovštšina, küla Kirovi oblastis Orlovi rajoonis
Juhan Käosaar

Juhan Käosaar (sündinud Joann Käosaar, kuni 1935 Johann Käosaar; 13. september 1909 Soosaare vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 7. märts 1986 Kääriku) oli eesti folklorist ja kirjandusteadlane.[viide?] Ta lõpetas 1930. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1931–1937 ning lõpetas filosoofiateaduskonna cum laude. Ta oli EYS Veljesto liige.[viide?] Ta kaitses 1937. aastal väitekirja "Laste ahellaul "Kits kile karja" eesti rahvatraditsioonis" ning sai magistrikraadi, mis arvestati 1949. aastal ümber filoloogiakandidaadi kraadiks. Ta oli aastatel 1937–1941 Hugo Treffneri Gümnaasiumi õpetaja ja Tartu Õpetajate Seminari soome keele õpetaja. Ta oli Saksa ajal 1941-1942 kolm kuud vangistatud poliitilistel põhjustel. Aastatel 1942–1944 oli ta gümnaasiumiõpetaja Rakveres.[viide?] Ta põgenes 1944. aastal Soome ja oli aastatel 1944–1945 Helsingi Ülikooli eesti keele lektor ja Soome Kirjanduse Seltsi teadur. Ta pöördus Eestisse tagasi 1945. aastal, oli aastatel 1945–1958 Tartu Riikliku Ülikooli eesti kirjanduse ja rahvaluule kateedri õppejõud ning dotsent.[viide?] Ta töötas aastatel 1945–1948 Kirjandusmuuseumis teadurina, aastatel 1947–1953 Tartu Õpetajate Instituudi eesti keele ja kirjanduse kateedri juhatajana ning aastatel 1961–1969 Keele ja Kirjanduse Instituudis teadurina.[viide?] Ta uuris peamiselt eesti vanemat kirjandust ja kirjanikke, 1950. aastatel keskendus Eduard Vilde elule ja loomingule.[viide?] 1947 - "Soome keele lugemik". Tartu 1947 1961 - "Gustav Maltsi käsikiri "Ajalugu Maltsveti usust ja Krimmi rändamisest"". // Keel ja Kirjandus 2/ 1961 1966 - "Eduard Vilde sõnas ja pildis". Eesti Raamat. Tallinn 1966. Toimetaja ja teksti autor "Käosaar, Juhan". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj-M. Tallinn 2005. Lk 228 1986 - Maie Kalda. "Mis järele jääb". Nekroloog // Keel ja Kirjandus 6/ 1986 1994 – Album Academicum Universitatis Tartuensis. III köide. Tartu 1994. Lk 79 2005 – "Käosaar, Juhan". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj-M. Tallinn 2005. Lk 228 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944 Portreefoto, 6. aprill 1935. Eesti Rahvusarhiivi Ajalooarhiivi kogu "Filoloogiakandidaat Juhan Käosaar tuntud Ed. Vilde loomingu uurija, hiljuti Krimmist leitud möödunud sajandi Eesti ühiskonnategelase Gustav Maltsa käsikirja uurimas. Maltsa käsikirja kasutas Ed. Vilde romaani Mahtra sõda kirjutamisel". Foto: G. Paas, oktoober 1960. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu Juhan Käosaar Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Magerburg

Magerburg (vene keeles Магербург, soome keeles Magdeburg; eesti keeles harvemini Neemerand) oli küla Venemaa Leningradi oblasti Kingissepa rajooni alal. Küla asus kohas, kus Rosona jõgi suubub Narva jõkke. 1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Vaivara kihelkonda. Tänapäeval Venemaa Föderatsioonis, Leningradi oblasti Kingissepa rajoonis. Küla eksisteeris juba enne 1570. aastat. Narva-Jõesuu (Hungerburgi) nimega on seotud legend saksa kaupmeestest, kes merehädalistena randa sattusid ja sealt toitu leidmata ristisid jõe suudmest läände jääva küla Näljalinnaks ja jõe teisele kaldale jääva küla Kehvlinnaks (Magerburg'iks). Kohanimi: Magerburg, Neemerand, Suudme, Magdeburg, www.eki.ee (vaadatud 15.06.2020) Narva-Jõesuu. Nime saamise lugu, http://narva-joesuu.ee (vaadatud 15.06.2020)
Räkälä

Räkälä (soome keeles Räkälä) oli küla Viru-Ingeris Vaivara kihelkonnas; tänapäevase haldusjaotuse järgi Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. Küla lakkas eksisteerimast 1940. Külas oli kolm talu. Külas elas tuntud isuri rahvalaulik Jevdokija Räkälä (vene Евдокия Рякяля, 1867-1932).
Saarküla

Saarküla (vene Саркюля, soome Saarkylä, vadja Saarcülä) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Rosona jõe kaldal. Küla on esimest korda mainitud 1676. aastal.[viide?] 1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Vaivara kihelkonna Narva valda ja Viru maakonna Narva valda. Vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud.[viide?] 1920. aastal oli Saarkülas 53 majapidamist. 1922. aastal oli külas 386 elanikku. Saarkülas oli kool ja kirik. Kuna küla asus saarel, oli see ümbritsetud veega: põhjast Narva laht, lõunast Rossoni jõgi, lääne poolt Narva jõgi ja idast nüüdseks kadunud jõeke, mis ühendas Vaikset järve Narva lahega. Saar oli neli kilomeetrit pikk ja poolteist kilomeetrit lai. Naabruses asuva Venekülaga toimus praamiühendus. Küla on esimest korda mainitud Novgorodi kroonikas 1571. aastal nimega Narofschoi Ostof by. Rootsi allikates kannab küla nimesid Sarakÿla (1582), Sarakÿlla (1584), Sarrekÿlla (1585), Sareckÿlla (1586), Sarenkÿlla (1589).[viide?] Külas elab viis inimest (2010).[viide?] Aastatel 1936–1940 elas külas vene luuletaja Igor Severjanin. Tema auks on külas nimetatud üks tänav. Külas on korraldatud Igor Severjanini autorilaulude festivale.[viide?]
Karlovo

Karlovo (vene Карлово) on kohanimi: Karlovo, linn Bulgaarias Karlovo, küla Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Karlovo, küla Pihkva oblastis Neveli rajoonis Karlovo, Pihkva oblasti Petseri rajooni Karlova küla variantnimi Karlova
Väike-Arssi

Väike-Arssi (ka Uue-Arssi; vene keeles Малая Арсия, soome keeles Uusi-Arsia) oli küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. 1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Vaivara kihelkonna Narva valda ja Viru maakonna Narva valda. Vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud.
Novaja Fjodorovka

Novaja Fjodorovka (vene keeles Новая Федоровка, soome keeles Uusi Vyötermaa või Uusi Feodormaa) oli küla Viru Ingeris Vaivara kihelkonnas; nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. Tartu rahulepingu järgi jäi küla Eesti territooriumile.
Väike-Ropsu

Väike-Ropsu (ka Ropša, vene keeles Новая Ропша, soome keeles Uusi-Ropsu) oli küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. 1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Vaivara kihelkonna Narva valda ja Viru maakonna Narva valda. Vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud.
Ropša

Ropša (vene Ропша) on kohanimi: Ropša, küla Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Ropša, küla Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis Ropša, Leningradi oblasti Kingissepa rajooni Väike-Ropsu küla variantnimi Ropša, Leningradi oblasti Lomonossovi rajooni Ropsu küla variantnimi Ropša külanõukogu
I Eesti sõjaväelaste kongress

I Eesti sõjaväelaste kongress oli Eesti sõjaväelaste koosolek (kongress), mis toimus 18.–22. juunil (vkj 1.– 5. juulil) 1917 Tallinnas. Kongressil oli delegaatide kaudu hääleõigus üle 50 000 Eesti sõjaväelasel. Kongressil valiti Eesti rahvusväeosade kõrgeim võimuorgan: Eesti Sõjaväelaste Ülemkomitee, mille juhatajaks sai Konstantin Päts. Kongressi toimumine lepiti kokku 19. aprillil 1917 Tallinnas toimunud Eesti sõjameeste organisatsioonide konverentsil. II Eesti sõjaväelaste kongress Eesti Sotsialistlikkude Sõjaväelaste Kongress Pilt kongressil osalejatest FOTISes
Mokredi

Mokredi (vene Мокреди) on küla Venemaal Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis Zagrivje külaasunduses (varem Zagrivje külanõukogus). Tartu rahulepingu järgi jäid Suur-Mokredi ja Väike-Mokredi küla Eesti territooriumile. Nad läksid 1920. aastal moodustatud Skarjatina valla ja hiljem Viru maakonna Vaivara kihelkonna Raja valla koosseisu.Pärast 1939. aasta valdade reformi pakuti välja Narva-taguse venepäraste kohanimede eestistamist ja Mokredi ümbernimetamist Metsaks. Endised Narva, Piiri ja Raja valla alad ja külad liideti 1945. aastal Leningradi oblasti Kingissepa ja Slantsõ rajooniga. Venemaa koosseisus liideti külad Mokredi külaks. 2007. aastal oli külas 28 elanikku. Административно-территориальное деление Ленинградской области. СПб., 2007 Lk 128 Narvataguse kaart
Bolšaja Mokred

Bolšaja Mokred (ka Suur-Mokredi, vene keeles Большая Мокредь) on endine küla Venemaa Leningradi oblasti Slantsõ rajooni alal. 1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Viru maakonna Vaivara kihelkonna Skarjatina valla ja hiljem Viru maakonna Raja valla koosseisu. Küla on liidetud Malaja Mokrediga Mokredi külaks.
Dimitri Payet

Dimitri Payet (prantsuse hääldus: [dimitʁi pajɛt]; sündinud 29. märtsil 1987 Réunionil) on Prantsusmaa jalgpallur, ründav poolkaitsja. Ta mängib Brasiilia kõrgliigaklubis Vasco da Gama. Payet alustas klubikarjääri kodusaarel Réunionil. 2005. aastal liitus ta Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Nantes. Aastatel 2007–2011 mängis ta Saint-Étienne'is, 2011–2013 Lille'is ja 2013–2015 Marseille Olympique'is. Aastal 2015 valiti ta Marseille Olympique'i hooaja parimaks mängijaks. 2015. aasta juunis liitus Inglismaa Premier League'i klubiga West Ham United. Hooajal 2015–16 lõi ta Inglismaa kõrgliigas üheksa väravat ning valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja West Ham Unitedi hooaja parimaks mängijaks. 2017. aasta jaanuaris naasis Payet Marseille Olympique'i. Hooajal 2021/22 valiti Payet Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja teist korda ka Marseille Olympique'i hooaja parimaks mängijaks. 2023. aasta augustis liitus ta Vasco da Gamaga. Prantsusmaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2010–2018 kokku 38 korda ja lõi kaheksa väravat. "Vasco anuncia a contratação de Payet, ex-jogador da seleção francesa" [Vasco announce the signing of Payet, former player of the France national team] (Brasiilia portugali). UOL Esporte. 13. august 2023. Vaadatud 15. augustil 2023.
Malaja Mokred

Malaja Mokred (ka Väike-Mokredi, vene Малая Мокредь) oli küla Venemaal Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis. 1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Viru maakonna Vaivara kihelkonna Skarjatina valla ja hiljem Viru maakonna Raja valla koosseisu. Bolšaja Mokred Mokredi
André-Pierre Gignac

André-Pierre Christian Gignac (prantsuse hääldus: [ɑ̃dʁe pjɛʁ ʒiɲak]; sündinud 5. detsembril 1985) on Prantsusmaa jalgpallur. Ta mängib Mehhiko liiga Liga MX klubis Tigres UANL ja kuulub Prantsusmaa jalgpallikoondisse. Enamasti mängib ta ründaja kohal, kuid vajaduse korral ka äärtel. Aastatel 2007–2010 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigas Toulouse'is. Hooajal 2008–09 lõi ta Prantsusmaa liigas 24 väravat, millega oli liiga hooaja suurim väravakütt. Samal hooajal valiti ta ka liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2010–2015 mängis ta Marseille ridades. Hooajal 2014–15 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 21 väravat, millega oli liigas paremuselt teine väravakütt. Liigas oli ta Marseille suurim väravakütt ka kahel eelmisel hooajal, kui ta lõi vastavalt 13 ja 16 väravat. 2014. aastal valiti Gignac Marseille hooaja parimaks mängijaks. Tigres UANL-is mängib ta alates 2015. aasta juunist. Ta on tulnud klubiga neli korda Mehhiko meistriks. Kahel hooajal on ta olnud Mehhiko liiga suurim väravakütt ja on valitud viiel hooajal liiga sümboolsesse koosseisu. 2019. aasta augustis sai Gignac Tigres UANL-i läbi aegade suurimaks väravakütiks. Marseille Coupe de la Ligue: 2010–11, 2011–12 Tigres UANL Liga MX: Apertura 2015, Apertura 2016, Apertura 2017, Clausura 2019 Campeón de Campeones: 2017, 2018 Campeones Cup: 2018  André-Pierre Gignac – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Michael McGlinchey

Michael Ryan McGlinchey (sündinud 7. jaanuaril 1987 Wellingtonis) on Uus-Meremaa jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib 2018. aastast A-League klubis Central Coast Mariners. Central Coast Marinersis mängis ta juba aastatel 2009–2014 ning tuli klubiga kahel korral Austraalia meistriks. Hooajal 2012–13 valiti ta Austraalia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Debüüdi Uus-Meremaa jalgpallikoondises tegi ta 9. septembril 2009 mängus Jordaania vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 25. märtsil 2011 sõprusmängus Hiina vastu. Ta on kuulunud Uus-Meremaa koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, 2012. ja 2016. aasta Okeaania meistrivõistlustel ning 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril. Lisaks kuulus ta 2012. aasta suveolümpiamängudel Uus-Meremaa olümpiakoondisse. Central Coast Mariners A-League Premiership: 2011–12 A-League Championship: 2012–13 Michael McGlinchey veebisaidil National Football Teams (inglise)
Siarhiej Alejnikaŭ

Siarhiej Alejnikaŭ (sündinud 7. novembril 1961) on Valgevene endine jalgpallur, poolkaitsja. Suurema osa karjäärist mängis ta Minski Dinamos. 1990. aastal võitis ta Torino Juventuse koosseisus UEFA ja Itaalia karika. Nõukogude Liidu jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1984–1991 73 mängu ja lõi 6 väravat, Sõltumatute Riikide Ühenduse jalgpallikoondises 1992. aastal 4 mängu ja 0 väravat ning Valgevene jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1992–1994 4 mängu ja 0 väravat. National Football Teams RSSSF
Ramón Díaz

Ramón Ángel Díaz (sündinud 29. augustil 1959) on Argentina endine jalgpallur, ründaja. Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on Díaz tegutsenud treenerina. Ta on juhendanud muuhulgas Argentina suurklubi River Plate (1995–2000, 2001–2002 ja 2012–2014), Inglismaa klubi Oxford United (2004–2005), Araabia Ühendemiraatide klubi Al-Nasr (2021–2022) ning Saudi Araabia kõrgliigaklubi Al Hilal (2022–2023). Aastatel 2014–2016 oli ta Paraguay jalgpallikoondise peatreener. Alates 2023. aasta juulist on ta Brasiilia klubi Vasco da Gama peatreener. Argentinat esindas ta koondiseses aastatel 1979–1982 kokku 22 korda ja lõi 10 väravat. Ramón Díaz veebisaidil National Football Teams (inglise)
Tigres UANL

Club de Fútbol Tigres de la Universidad Autónoma de Nuevo León ehk lühemalt Tigres UANL on Nuevo Leóni osariigis San Nicolás de los Garza linnas tegutsev jalgpalliklubi. 1960. aastal loodud klubi on enamus oma eksisteerimisajast mänginud Mehhiko kõrgliigas Liga MX. Klubi on tulnud seitse korda Mehhiko meistriks ja võitnud kolm Mehhiko karikat. 2015. aastal jõudis klubi Copa Libertadorese finaali, kus aga jäi alla Argentina klubile River Plate. 2020. aastal võideti CONCACAF-i Meistrite Liiga, mille finaalis alistati USA klubi Los Angeles FC tulemusega 2:1. Tigres UANL on Nuevo Leóni Autonoomse Ülikooli ametlik meeskond. Klubi kodustaadion on 41 615 pealtvaatajat mahutav Estadio Universitario, mis asub ülikooli kompleksis. Seisuga 31. detsember 2020 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Liga MX Võidud (7): 1977–78, 1981–82, Apertura 2011, Apertura 2015, Apertura 2016, Apertura 2017, Clausura 2019 Copa MX Võidud (3): 1975–76, 1995–96, Clausura 2014 Campeón de Campeones Võidud (3): 2016, 2017, 2018 Supercopa MX Teised kohad (1): 2014 Ascenso MX: Võidud (2): Invierno 1996, Verano 1997 IterLiga: Võidud (2): 2005, 2006 CONCACAF-i Meistrite Liiga Võidud (1): 2020 SuperLiga: Võidud (1): 2009 Campeones Cup Võidud (1): 2018 Ametlik koduleht
Gerald Vanenburg

Gerald Mervin Vanenburg (sündinud 5. märtsil 1964) on Hollandi endine jalgpallur, poolkaitsja. Hollandi jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1982–1992 42 mängu ja lõi 1 väravat. Gerald Vanenburg veebisaidil National Football Teams (inglise)
Žerdjanka

Žerdjanka (vene Жердянка) on mitme geograafilise objekti nimi või nime osa: Žerdjanka jõgi Leningradi oblastis ... Bolšaja Žerdjanka Ust-Žerdjanka
Baltazar Maria de Morais Júnior

Baltazar Maria de Morais Júnior (ka lihtsaltBaltazar; sündinud 17. juulil 1959 Goiânias) on Brasiilia endine jalgpallur, ründaja. Aastatel 1979–1982 mängis ta Grêmios. Klubiga võitis ta aastatel 1979 ja 1980 Rio Grande do Suli osariigi meistrivõistlused Campeonato Gaúcho ning tuli 1981. aastal Brasiilia meistriks. 1983. aastal tuli ta Brasiilia meistriks Flamengoga. Aastal 1985 suundus ta mängima Euroopasse. Aastatel 1985–1988 esindas ta Hispaania klubi Celta de Vigo. Seejärel mängis ta 1988–1990 Madridi Atléticos Hooajal 1988/89 oli ta 35 väravaga 36 mängus Hispaania kõrgliiga La Liga suurim väravakütt ja pälvis sellega Pichichi auhinna. Aastatel 1990–1991 mängis ta Portugali klubis Porto, mille meeskonnas võitis hooajal 1990/91 Portugali karikavõistlused Taça de Portugal. Hiljem mängis ta veel aastatel 1993–1995 Brasiilia klubis Goiás, mille koosseisus võitis 1994. aastal Goiási osariigi meistrivõistlused Campeonato Goiano. Karjääri läks ta lõpetama Jaapani klubisse Kyōto Sanga FC. Ta kuulus Brasiilia koondisse 1989. aasta Copa Américal, mil tuldi neljandat korda Lõuna-Ameerika meistriks. Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1980–1989 kuus mängu ja lõi kaks väravat. National Football Teams
Bolšaja Žerdjanka

Bolšaja-Žerdjanka (ka Suur-Žerdjanka; vene keeles Большая Жердянка) on küla Venemaal Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis. 1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see kuulus Virumaa Vaivara kihelkonda. 1950. aastate alguses rajati Narva veehoidla ja veehoidla alla jäid mitu küla, vana kalmistu ja kabel ning osade külade (Bolšaja Žerdjanka, Ust-Žerdjanka, Krivasoo küla, Dolgaja Niva, Nizõ, Ust-Tšernovo (Усть-Черново), Uznovo (Узново), Vääska) elanikud asustati ümber. Ust-Žerdjanka