laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Antibiogramm

Antibiogramm on graafiline kujutis, mis näitab bakterikultuuri tundlikkust antibiootikumi suhtes. Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Antroponoos

Antroponoos on ainult inimest tabav nakkushaigus, mille korral nakkusallikaks on haige või haigustekitajat kandev inimene. Antropozoonoos Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Künnimehe väsimus

"Künnimehe väsimus" on 1982. aastal Tallinnfilmis valminud dokumentaalfilm, mis räägib mittemustmullavööndile tarnitavate põllumasinate ebaotstarbekuse, halva kvaliteedi ja tagavaraosade puuduse probleemidest. Filmi režissöörid ja stsenaristid on Enn Säde ja Jüri Müür, operaatorid Peeter Ülevain ja Nikolai Šarubin. Film pälvis 1983. aastal NSVL Rahvamajandussaavutuste Näitusel hõbemedali . Künnimehe väsimus. Eesti Filmi Andmebaas Festivalid, auhinnad, nominatsioonid. Eesti Filmi Andmebaas
Oedogoniales

Oedogoniales on niitjad viburvetikad klorofüütide klassis rohevetiktaimede hõimkonnas. Iseloomulikuks tunnuseks on rakkude vegetatiivsel jagunemisel tekkiv paksenenud rakuseinast moodustunud eriline ringikujuline moodustis raku distaalses osas. Nende arvu järgi saab loendada isegi seda, mitu korda on antud rakk jagunenud. Iga rakk sisaldab ühte tuuma ja ühte rakuümbrise lähedal paiknevat võrkjat kloroplasti, mille juures on mitmed pürenoidid. Vetikate seas on ebatavaline Oedogoniales‘e paljunemisrakkude stefanokontne flagellatsioon, mis tähendab, et raku eesmist otsa ümbritseb krooni taoliselt terve pärg vibureid. Suguline paljunemine on oogaamne ja tekivad liigispetsiifilise ornamentatsiooniga ning paksude seintega hüpnosügoodid, mis võivad püsida veekogu põhjas paarkümmend aastat elusana. Rühmas on kokku kolm perekonda, millest suurim on paisvetikas (Oedogonium). Teised kaks on Bulbochaete ja Oedocladium. Paisvetikad võivad eutrofeerunud veekogudes moodustada terveid ujuvaid vetikavaipu. Kalle Olli: Klorofüüdid Oedogoniales Encyclopedia of Life
Klorofüüdid

Klorofüüdid (Chlorophyceae) on erineva ehitustüübiga organismid, mida käsitletakse klassina rohevetiktaimede hõimkonnas. Klorofüüdide seas on vabalt elavaid flagellaate ehk viburloomi (nii üherakulisi monaade kui ka koloonialisi vorme), kokkoidseid ja palmelloidseid (seega mitteliikuvaid) organisme, mitmerakulisi (niitjad ja tallusjad) ning sifonaalse ehitustüübiga organisme. Viburitega klorofüüdidel on glükoproteiinidest rakuümbris, viburita vormidel aga tugev polüsahhariidne rakusein. Enamusel liikidest esinevad säilituskehad, mida nimetatakse pürenoidideks. Valdavalt kuuluvad siia magevees või maismaal (pinnases, puukoorel, jm) elavad liigid, aga on ka riim- ja merevees elutsevaid liike. Sellesse klassi kuuluvad järgmised seltsid: Chaetopeltidales Chaetophorales Chlamydomonadales Chlorococcales Chlorocystidales Microsporales Oedogoniales Phaeophilales Sphaeropleales Tetrasporales Volvocales Kokku arvatakse sellesse klassi kuuluvaid perekondi olevat 350 ja teadaolevaid liike umbes 2650. Klorofüüdid Graham, L. E., & Wilcox L. W. (2000). G reen Algae IV--Chlorophyceans. Algae. 460-493. Upper Saddle River, New Jersey: Prentice-Hall, Inc. Introduction to the Chlorophyceae Klorofüüdid NCBI Chlorophyceae Encyclopedia of Life
Volvocales

Volvocales on üherakuliste või koloonialiselt elavate viburvetikate selts klorofüütide klassis rohevetiktaimede hõimkonnas. Enamasti elavad nad magevees, aga on ka maismaal ja merevees elutsevaid liike. Seltsi tuntuim perekond on Volvox, millesse kuuluvad sageli mageveekogudes esinevad koloniaalsed rohevetikad. Neid kirjeldas esimesena juba Antoni van Leeuwenhoek 1700. aastal ja tänapäeval kasutatakse neid sageli rohevetikate tüüpperekonnana. Dunaliellaceae Chlamydomonadaceae Spondylomoraceae Volvocaceae Haematococcaceae Asteromonadaceae Tetrabaenaceae Astrephomenaceae Phacotaceae Characiosiphonaceae Characiochloridaceae "Volvocales". SHIGEN. Vaadatud 02.02.2020. Kirk, D. L. (1998). Volvox: A Search for the Molecular and Genetic Origins of Multicellularity and Cellular Differentiation. Cambridge: Cambridge University Press. Lk 1–3. Volvocales Encyclopedia of Life
Hannu-Pekka Björkman

Hannu-Pekka Juhani Björkman (sündinud 11. veebruaril 1969 Kannonkoskil) on soome näitleja. Björkman sai aastal 2005 Jussi auhinna parima meespeaosa eest filmis "Eläville ja kuolleille". Detsembris 2010. aastal sai ta Soome-auhinna. Björkman on abielus näitleja Minna Haapkyläga. Neil on kaks poega, 2004 sündinud Eliel ja 2008 sündinud Luukas. "Helsingin Sanomat Kulttuuri: Seitsemän taiteilijaa sai 30 500 euron Suomi-palkinnon". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. oktoober 2014. Vaadatud 18. oktoober 2014. Iltalehti: Ihanaa, loma odottaa! Ilta Sanomat: Minna Haapkylä haaveilee suurperheestä[alaline kõdulink]
Charles Taylor (filosoof)

Charles Margrave Taylor (sündinud 5. novembril 1931 Montréalis) on Kanada filosoof. Ta on pälvinud Kyōto auhinna ja Templetoni auhinna, ta on Kanada Ordu liige (CC), Quebeci Rahvusordu suurohvitser (GOQ) ja Kanada Kuningliku Seltsi liige (FRSC). Taylor on lõpetanud 1952. aastal McGilli Ülikooli ajaloo erialal ning 1955. aastal Oxfordi Ülikooli politoloogia, filosoofia ja majanduse erialal. Ta kaitses Oxfordi Ülikoolis 1960. aastal magistritöö ning 1961. aastal doktoritöö. Charles Taylor töötab McGilli Ülikooli filosoofiaosakonnas. Tema uurimisteemade hulka kuuluvad poliitiline filosoofia, sotsiaalteaduste filosoofia, moraalifilosoofia, keelefilosoofia, tähendusteooriad, lääne poliitiline kultuur jm. 2007 – Templetoni auhind 1964. The Explanation of Behaviour. London: Routledge and Kegan Paul. 1991. The Ethics of Authenticity. Harvard University Press. 2016. The Language Animal: The Full Shape of the Human Linguistic Capacity. Cambridge: Belknap Press of Harvard University Press. Taylor, Charles 2000. Autentsuse eetika. (Väljataga, Märt, tlk.). Tallinn: Hortus Litterarum. Charles Taylor McGilli Ülikooli lehel
Eero Milonoff

Eero Milonoff (sündinud 1. mail 1980 Helsingis) on soome näitleja. Milonoff lõpetas teatrikooli 2005. aastal, ja tegutseb vabakutselise näitlejana. Milonoffi vennad on Aleksi Milonoff, Juho Milonoff ja Tuomas Milonoff. Nende isa on lavastaja ja näitleja Pekka Milonoff.
Aretusprogramm

Aretusprogramm on aretajate programmiline tegevusjuhend tõu aretusväärtuse parandamisel mitme põlvkonna jooksul. Aretusprogrammis määratakse kasutatavate isasloomade saamise, hindamise ja valiku ning emasloomade hindamise ja järgmise põlvkonna emade valiku põhimõtted. Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Eesti-Soome maavõistlus

Eesti-Soome maavõistluseid on peetud mitmetel aladel: Eesti-Soome maavõistlused jalgpallis Eesti-Soome maavõistlused laskmises Eesti-Soome maavõistlused poksis Eesti-Soome maavõistlused maadluses Eesti-Soome maavõistlused vabamaadluses ...
Noorkuu

Noorkuu on üks Kuu faasidest. Noorkuu on Eesti ansambel (varem Rumal Noorkuu). "Noorkuu" on Stephenie Meyeri noorsooromaan.
Rajaton

Rajaton on Soome a cappella-ansambel, mis on asutatud Helsingis 1997. aastal. Soomekeelne sõna rajaton tähendab 'piirideta' ning viitab ansambli laiaulatuslikule repertuaarile. Sopranid: Essi Wuorela, Virpi Moskari Alt: Soila Sariola Tenor: Hannu Lepola Bariton: Ahti Paunu Bass: Jussi Chydenius Nova (2000) Boundless (2001) Sanat (2002) Joulu (2003) Kevät (2005) Out of Bounds (2006) Rajaton sings ABBA (koos Lahti Sümfooniaorkestriga; 2006) Maa (2007) Rajaton sings Queen (koos Lahti Sümfooniaorkestriga; 2008) Best of Rajaton 1999–2009 (2009) Tarinoita (2010) Jouluyö (2011) "Rajatoni ametlik koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2016. Vaadatud 23. juunil 2012. Rajatoni ametlik koduleht
Direktiiv

Direktiiv (pr sõnast directive, mis ld sõnast dīrigere 'suunama, juhtima') (ka juhtnöör) on kõrgema organi poolt allorganeile või juhataja poolt alluvaile antud juhend. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]
Aigisthos

Aigisthos (kr Αἴγισθος) on vanakreeka mütoloogias Thyestese poeg ning Agamemnoni naise Klytaimestra armuke. Aigisthos oli osaline vendade Atreuse ja Thyestese vaenus, mis sai alguse võimuvõitlusest: Thyestes võrgutas vennanaise Aerope ning varastas tolle abiga Atreusele jumalate poolt võimusümboliks antud kuldse jäära. Atreus needis venna, ent kutsus ta hiljem leppimist teeseldes külla ja pakkus talle söögiks tema laste liha. Seepeale needis Thyestes omakorda Atreuse. Thyestes oli Aigisthose sigitanud intsestisuhtest oma tütre Pelopeiaga, sest oraakli sõnul saavat ta nii vennale kätte maksta. Aigisthos kasvas üles Atreuse pojana tema õukonnas. Kui Atreus saatis Aigisthose Thyestest mõrvama, tundis poeg isa ära ja tappis hoopis Atreuse, nagu ka hiljem tema poja Agamemnoni. Ta valitses Mükeenes, kuni Agamemnoni poeg Orestes ta surmas. Aigisthos on tegelane Agamemnoni kojutuleku ja ta tapmise teemat käsitlevais kreeka tragöödiais (Aischylose "Agamemnon" ja "Hoefoorid", Sophoklese "Elektra"). Koos Klytaimestraga tapab ta Agamemnoni, kuid tema osa selles käsitletakse erinevalt: Homeros nimetab tapjana Aigisthost, tragöödiais tapab mehe aga Klytaimestra. Lill, A. (2004) Tragöödialeksikon. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, lk. 280–281. Homeros, Odysseia 11.403–434, Agamemnoni kõne surnuteriigis. Lill, A. (2004) Tragöödialeksikon. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, lk. 36.
Antti Herlin

Antti Juhani Herlin (sündinud 14. novembril 1956 Kirkkonummis) on soome tippjuht, KONE juhatuse esimees. Ta on Forbesi andmetel 4,6 miljardi euroga Soome rikkaim mees. Ajakiri Forbes paigutas ta 2020. aasta märtsis maailma rikkaimate inimeste nimekirjas 380. kohale. Antti Herlin on abielus, tal on kolm tütart ja poeg Jussi. 2007 Valgetähe III klassi teenetemärk
Vija Artmane

Vija Artmane (kodanikunimi Alīda Artmane; 21. august 1929 Kaive, (Tukumsi maakond; praegu Tukumsi piirkond) – 11. oktoober 2008 Strenči) oli Läti näitleja. Vija Artmane ema Anna Zaborovska oli poola rahvusest, tema baltisakslasest isa Franz (Fritz) Artmann suri õnnetuse tagajärjel neli kuud enne tütre sündi. Artmane lõpetas Riia 3. Keskkooli 1948. aastal. Selle kõrvalt oli ta juba 1946. aastast õppinud Läti Kunstiteatri õppestuudios, mille ta lõpetas 1949. aastal. Samal aastal asus ta näitlejana tööle Läti Kunstiteatrisse, kus töötas kuni 1998. aastani. Aastatel 1998–2000 oli ta Riia Uue Teatri näitleja. Alates 1956. aastast mängis Vija Artmane ligi 50 filmis ja saavutas filminäitlejana laialdase tuntuse. Sealhulgas mängis ta Eesti 1969. aasta filmis "Gladiaator" ja 1990. aasta filmis "Ainult hulludele ehk halastajaõde". 2007 Balti Täht Vija Artmane oli abielus näitleja Artūrs Dimitersiga. Nende poeg Kaspars Dimiters (s 1957) on muusik ja tütar Kristiāna Dimitere (s 1965) on kunstnik. Vija Artmane andmebaasis IMDb Vija Artmane kinopoisk.ru andmebaasis Vija Artmane kino-teatr.ru andmebaasis
Chlorococcales

Chlorococcales on selts klorofüütide klassis rohevetiktaimede hõimkonnas. Sellesse seltsi kuulub mitmesuguse ehitusega organisme. Rakke ümbritseb polüsahhariididest sein, mis koosneb tselluloosist. See eristab neid Volvocales'i seltsist, mille liikide rakuseinad on moodustunud glükoproteiinidest. Esineb nii viburitega kui ka viburiteta liike, kuid kuna viimased sisaldavad basaalkehi ja nende juurde kuuluvaid struktuure, on põhjust arvata, et terve selts on arenenud viburitega eellasest. Paljunemine toimub viburiteta vormidel sugutult, tavaliselt autospooride moodustamise teel. Need sarnanevad morfoloogiliselt neid moodustanud vegetatiivsete rakkudega. Kolooniaid moodustavatel liikidel ühinevad ühes vanemrakus moodustunud spoorid uueks kolooniaks ja kohe ka vabanevad ning rakkude arv seega kolooniates ei suurene. Actinochloridaceae Characiaceae Characiosiphonaceae Chlorococcaceae Chlorochytriaceae Chlorosarcinaceae Coccomyxaceae Dictyosphaeriaceae Endosphaeraceae Golenkiniaceae Hormotilaceae Hydrodictyaceae Hypnomonadaceae Micractiniaceae Nautococcaceae Protosiphonaceae Radiococcaceae Rhopalosolenaceae Scenedesmaceae Sorastraceae Sphaerodictyaceae Sphaeropleaceae Treubariaceae Kalle Olli: Klorofüüdid Chlorococcales Encyclopedia of Life
Automaatreguleerimine

Automaatreguleerimine on automaatjuhtimine, mille puhul füüsikalis-tehnoloogiliste protsesside parameetreid hoitakse automaatregulaatori (kontrolleri) abil jäävatena (stabiliseeriv reguleerimine) või muudetakse selle abil soovitud viisil (programm- ja järgivreguleerimine). Lihtsaim, ühekontuuriline automaatreguleerimissüsteem koosneb reguleerimisobjektist (nt elektriahjust, turbiinist, segistist vms seadmest koos reguleerimisseadisega) ja automaatregulaatorist. Viimane saab mõõteseadme kaudu objektist teateid reguleeritava suuruse tegeliku väärtuse kohta, võrdleb seda nõutava väärtusega (seadeväärtusega) ja väljastab täiturseadme kaudu juhttoime, mis reguleerimisseadise (ventiili, klapi vm) abil muudab objekti töörežiimi (kas juurdeantavat energiat või aine hulka muutes) selliseks, et reguleeritava suuruse tegeliku väärtuse erinevus nõutavast väärtusest (seadeväärtusest) on võimalikult väike. Automaatreguleerimine võib olla pidev, katkev ehk diskreetne (positsioon- ja impulssreguleerimine) või numbriline (digitaalne). Numbrilise automaatreguleerimise korral töödeldakse mõõtesignaale ja moodustatakse juhttoimeid digitaallülituste, mikroprotsessori, mikro- või miniarvuti (juhtimisarvuti) abil. Keerulisemad automaatreguleerimissüsteemid on mitmekontuurilised, sisaldavad mitut täiturseadet ja mitut regulaatorit (või viimaste asemel üht või mitut juhtarvutit) ning juhivad kooskõlastatult paljude reguleeritavate suurustega ja mitmest agregaadist koosnevaid komplekse. Automaatjuhtimissüsteem Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus Automaatreguleerimine. Eesti Nõokogude Entsüklopeedia, kd 1. Tallinn; Kirjastus Valgus 1985 lk 405
Miia Nuutila

Miia Kristiina Nuutila (sündinud 12. oktoobril 1972 Forssas) on soome näitleja. Miia Nuutila on abielus lavastaja ja muusiku Kari Nenoneniga, neil on lapsed Mimosa ja Amos.
Jussi Vatanen

Jussi Vatanen (sündinud 30. jaanuaril 1978) on soome näitleja. Ta on abielus laulja Marika Tuhkalaga. Neil on üks tütar.
California indiaanimuuseum

California indiaanimuuseum (California State Indian Museum) on USA California osariigi muuseum Sacramentos. Muuseumi geograafilised koordinaadid on 38° 34′ 22″ N, 121° 28′ 17″ W. Ta kuulub koos kõrvalasuva Sutter's Fortiga ajaloomälestiste hulka. Muuseum rajati 1940. aastal. See käsitleb California indiaanlaste ajalugu ja kultuuri. Eksponaatide hulgas on käsitöö- ja tarbeesemeid, fotosid ja dokumente. Seal korraldatakse korvipunumise esitlusi ja muid üritusi. Koduleht
Evald Piho

Evald Piho (14. august 1923 Tallinn – 25. detsember 1974 Tallinn) oli eesti karikaturist ja sporditegelane. Sündis töölisperekonnas. Aastatel 1932–1939 õppis Tallinna 21. algkoolis, 1939–1940 Riigi Tarbe- ja Kujutava Kunsti Kooli trükitööosakonnas. 1941–1942 oli Tallinna töö- ja kasvatuslaagris. 1949. aastal lõpetas Tallinna Kehakultuuri Tehnikumi. 1946–1950 töötas spordipedagoogi ja -instruktorina. 1950–1953 oli Riikliku Kehakultuuri- ja Spordikomitee Harju rajooni nõukogu esimees. Aastatel 1954–1957 oli spordiühingu Spartak Tallinna jahtklubi ülem. Alates 1957. aastast vabakunstnik ja 1963. aastast Kunstnike Liidu liige. Tema karikatuure ilmus alates 1944. aastast väljaannetes Spordileht, Kehakultuur, Õhtuleht ja Pikker. Karikatuurinäitustel osales alates 1958. aastast. "Vabandage tülitamast! Извините за беспокойство!" (Eesti NSV Ajakirjanike Liit, Tallinn 1963) "Kivi kotti! Ни пуха ни пера!" (EKP Keskkomitee Kirjastus, Tallinn 1971) 1969 – Eesti NSV Teatriühingu ning Õhtulehe ja Vetšerni Tallina teatriteemaliste karikatuuride võistlus "Teater ja meie" – I koht 1969 – Moskva rahvusvaheline karikatuurinäitus – II koht Kolmekordne Balti vabariikide karikatuurikonkursside laureaat Evald Piho oli kunstnik Juss Piho isa. Õhtuleht 27. märts 1969 Biograafia ESBL-is
Roman Ohlau

Roman Ohlau (30. mai 1925 Kohila vald – 3. juuni 2011 Kohila) oli eesti karikaturist. Roman Ohlau õppis Kohila koolis, hiljem kaks aastat kutsekoolis sadulsepaks ja elektrikuks. 1943. aasta novembris mobiliseeriti Ohlau saksa sõjaväkke ja saadeti Poolasse Gdanski linna lähedusse, kus viibis kuni 1944. aasta veebruarini. Seejärel tuli tagasi Tallinna, oktoobris 1944 sattus Soome ja peeti kinni. Punaarmeest kõrvalehoidmise karistuseks pidi ta poolteist aastat olema Kontupohjas sõjavangilaagris. Pärast sõda töötas lennuki- ja autoelektrikuna, hiljem töötas Kohila rebasekasvatuskolhoosis ning 15 aastat Kohila paberivabrikus. Tallinna asus elama 1966. aastal, hiljem töötas katsetehases Estoplast töölisena. Esimene Ohlau karikatuur avaldati 6. märtsil 1959 Noorte Hääle karikatuurivõistlusel. Aasta hiljem hakkas tema karikatuure avaldama ajakiri Pikker. Roman Ohlau karikatuure ilmus ajalehtedes Õhtuleht, Rahva Hääl ja Videvik. Ajakirjanduses on avaldatud üle 3500 tema karikatuuri. Kokku on saanud vähemalt 14 auhinda. 1959 – Noorte Hääle karikatuurivõistluse ergutuspreemia 1973 – Teatriteemaliste karikatuuride konkursil "Teater ja meie" I koht 1975 – Õhtulehe / Vetšernii Tallinna toimetuse ja Tuletõrje Valitsuse korraldatud karikatuurivõistluse "Tuletõrjekuu" I ja III koht 1982 – Eesti NSV Ajakirjanike Liidu ja ajakirja Pikker karikatuurivõistluselt III koht 1986 – Karikatuurivõistluse "Mis siin naerda on?" Eesti Telegraafiagentuuri preemia ja lisaks eripreemia Kirovi-nimeliselt näidiskalurikolhoosilt. 1986 – Eesti NSV Vabatahtliku Karskusühingu, Eesti NSV Ajakirjanike Liidu ja ajakirja "Pikker" organiseeritud alkoholivastasele karikatuurinäituse preemia 2004 – Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, II peapreemia 2009 – Roman Ohlau karikatuur märgiti ära Viljandis toimunud Edmund Valtmani nimelisel karikatuurivõistlusel. 1967 – "Karikatuure sõnadeta" – koostaja Edgar Spriit, karikatuure karikaturistidelt Hugo Hiibus, Olimar Kallas, Kalju Kurepõld, Teet Kuusmaa, Stanislav Malahhov, Roman Ohlau, Evald Piho, Aarend Sepp, Heinz Valk, Edgar Valter. 1968 – "Fatamorgaana", (95 lk, Kunst 1968), koostanud: Edgar Spriit, kujundanud: Heinz Valk 1974 – "У нас в гостях эстонский журнал сатиры и юмора “Пиккер". // Mастера советской карикатуры. Советский Художник. Moskva 1974. 1976 – "И смех и грех II" // Kogumik karikatuure (vene keeles). Koostaja Edgar Spriit. EKP Keskkomitee Kirjastus. Tallinn 1976. "Salon pięknošci" – Poola 1980 – Balti mere maade rahvusvahelise spordikarikatuuride näituse "Võitjate üle ei naerda!" kataloog (96 lk, EKP Keskkomitee Kirjastus 1980), koostanud Edgar Spriit, kujundanud Rein Lauks 1988 – Edgar Spriit - karikatuurikogumikus "Homo Novus", kujundaja Rein Lauks, (Perioodika, 1988), ISBN 5797901358 "Kõdi-kõdi", 2000 (48 lk, karikatuuride kogumik) "Läänekaare Postipoiss" nr 161, 1995, lk 17 – "Kuhu viivad rohtunud rajad?" Pikker 1980 nr. 15 Videvik, nr 39, 11. november 2004 "Mõte ei maga" "Sirp ja Vasar" nr 46 (1666) 14. november 1975 Sirp ja Vasar, nr. 26, 27 juuni 1986 Sirp ja Vasar, nr. 42, 17 oktoober 1986 Cartoon.ru – Roman Ohlau
Mikroobitoksiinid

Mikroobitoksiinid on toksiinid, mida elutegevuse käigus toodavad bakterid (bakteritoksiinid), viirused või mikroseened. Need toksiinid võivad teisi organisme kas kahjustada või surmata. Eristatakse endo- (rakusiseseid) ja eksotoksiine (erituvad keskkonda). Organismidele on ühed ohtlikumad toksiinid teetanusetoksiin ja botulismitoksiin. Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Bakteritsiid

Bakteritsiid on baktereid hävitav aine. Bakteritsiidid on kas desinfektandid (ained, mis eemaldavad mikroobe, kuid mitte nende spoore), antiseptikud (hävitavad mikroobe) või antibiootikumid. Bakteritsiidlamp TEA entsüklopeedia 3. köide, 2009.
Besoaar

Besoaar (pärsia sõnast) ehk pulstik on loomakarvadest või taimekiududest tekkinud enamasti pähkli- või kartulisuurune pallitaoline moodustis, mis mõnikord võib kaaluda isegi 1–2,5 kg. Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Bester

Bester on kahe tuurlase – beluuga ja sterleti – sigimisvõimetu ristand. Bester saadi esimest korda 1952. a Saratovis. Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Biokeemiline geneetika

Biokeemiline geneetika (inglise biochemical genetics) on geneetika haru, mis uurib geneetilise informatsiooni edasiandmist ja realiseerimist biokeemiliste meetoditega, kasutades uurimisobjektidena enamasti mikroorganisme. Biokeemiline geneetika tekkis 1940ndate alguses. Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Kari Ketonen

Kari Mikael Ketonen (sündinud 16. augustil 1971 Espoos) on soome näitleja ja stsenarist.
Timo Lavikainen

Timo Lavikainen (sündinud 1974) on Joensuus elav soome näitleja. Lavikainen mängib trumme mitmes Joensuu ansamblis, sealhulgas bändis Kalle Päätalo.
Raimu Hanson

Raimu Hanson (sündinud 25. märtsil 1957 Tartus) on eesti ajakirjanik. Lõpetas 1975 Tartu 1. Keskkooli ja 1980 Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna ajakirjanduse eriharu. Töötab Tartu Postimehes reporterina ja toimetab kultuurilehekülge. Avaldanud luulet, kirjandus-, teatri- ja muusikaarvustusi, vesteid, humoreske, portreesid, intervjuusid, reportaaže jms perioodikas ning luulet raamatutes "Noori autoreid '77" (Eesti Raamat, 1979), "Seilates sadamata" (Varrak, 2012) ja "Ma olen Jüri Üdi" (Eesti Keele Sihtasutus, 2013). "Helilooja ja madratsiomanik Peeter Volkonski annab aru", Tartu Postimees, 2. september 2004 "Mülleri Sass üllitas saatanliku plaadi", Tartu Postimees, 6. juuni 2006 "Lauri Kulpsoo - 30", Tartu Postimees, 20. juuni 2008 "Dirigent igatseb koju nagu laps", Postimees, 13. veebruar 2009 "Raimu Hanson kohtus südamliku laulja Liivi Paaliga", Tartu Postimees, 23. detsember 2011 "Kuidas käib Tartu vaimu käsi", Tartu Postimees, 29. juuni 2012 Eesti Kirjanduse Selts 2006 – Tartu Kultuurikandja aunimetus (kultuurikajastaja) 2011 – Tartu Kultuurikandja aunimetus (kultuurikajastaja) 2020 – ajakirjaniku elutöö preemia (preemia, mida rahastavad ajakirjandustaustaga eraisikud Hans H. Luik, Igor Rõtov, Toomas Leito, Jüri Ehasalu ja Margus Mets) 2021 – Eesti raamatukoguhoidjate ühingu ajakirjandusauhind http://www.htg.tartu.ee/?sub=lennud&aasta=1975/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. aprill 2012. Vaadatud 25. juulil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.tartupostimees.ee/879972/almanahhid-valmisid-kirjutusmasina-klobinal/ http://www.tartupostimees.ee/2586012/udiluuletused-konelevad-juri-udi-ajast http://www.sirp.ee/index.php?option=com_content&view=article&id=20134:2013-11-28-08-18-54&catid=7:kirjandus&Itemid=9&issue=3467[alaline kõdulink] Kultuuri aasta aunimetused Aunimetuse Kultuurikandja 2011 nominendid on selgunud, Tartu Linnavalitsuse kultuuriosakonna pressiteade 30.01.2012 "Tartu Postimehe ajakirjanik Raimu Hanson pälvis elutööpreemia" Tartu Postimees, 6. märts 2020 https://www.youtube.com/watch?v=d3dJ28VB1ng&feature=youtu.be
Butüromeeter

Butüromeeter on piima ja piimatoodete rasvasisalduse määramiseks kasutatav klaasist mõõteriist. Sõltuvalt butüromeetri skaala ulatusest eristatakse piima- (skaala ulatus 6%), koore- (40%) ja lõssibutüromeetrit (0,5%). Butüromeetri leiutas Šveitsi keemik Niklaus Gerber (1850–1914). Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus