laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Heerold

Heerold oli ametnik, kes saadeti läbirääkimiste pidamiseks vastase juurde, samuti on keskajal heeroldid kuulutanud monarhi või muu feodaalisanda ametlikke teadaandeid ja korraldanud rüütliturniire. Uusajal on heeroldid olnud peamiselt heraldika asjatundjad valitseja õukonnas. Mõnes riigis – sealhulgas Suurbritannias, Iirimaal, Kanadas ja Lõuna-Aafrika Vabariigis – on heeroldid praegu ametis riiklikult tunnustatud heraldika asjatundjatena heraldika järelevalve- ja registriasutustes. Antiikajal oli heerold isik, kes saadeti läbirääkimiste pidamiseks vaenlase juurde, selles mõttes diplomaadi eelkäija. Heerold pidi teate edastama mõlemas keeles ja valju häälega. Ta hoidis heeroldikeppi ja oli seetõttu kaugele nähtav. Antiikajal peeti heeroldikeppi rahu, rahumeelse kaubavahetuse, heade sõnumite ja isikupuutumatuse sümboliks. Heeroldikeppi kaunistava maokujutise tähendus ja kepi võimalik seos Mercuriuse kepiga ei ole lõplikult selge. Valitseja teenistuses heerold võis kanda valitseja vapiga tabardit nagu teisedki ohvitserid. Heeroldid osalesid tihti turniiride organiseerimisel ja olid seotud rüütlite varustusega, mis enamjaolt kandis rüütlite vappi. Seetõttu kujunesid heerolditest vappide asjatundjad ja siit pärineb sõna heraldika. Tänapäeval on ametlikud palgalised heeroldid olemas mitmes riigis, mis üldiselt kuuluvad Rahvaste Ühendusse: Suurbritannias, Iirimaal, Kanadas ja Lõuna-Aafrikas. Nende tööks on teadaannete avalik ettelugemine. Lisaks määratakse tähtsate sündmuste, näiteks kroonimise puhuks ametisse erakorralisi heeroldeid. Mõnel pool, näiteks Šotimaal, palkavad kõrgaadlikud oma teenistusse ka eraheeroldeid. Nemad tegelevad tavaliselt heraldika ja suguvõsauurimise ehk genealoogiaga. Eestis on heeroldit kasutatud Vabariigi Presidendi 24. veebruari vastuvõtu puhul, mil heerold tutvustab presidendile ja televaatajaile külalisi nimepidi. Seda rolli on täitnud teiste seas Eero Raun, Tanel Jonas, Sergo Vares ja Meelis Kompus. Antiigileksikon, 1. kd., lk. 179-180
Leonidas Tarasest

Leonidas Tarasest (vanakreeka keeles Λεωνίδας ὁ Ταραντῖνος; ladina keele mõjul ka Leonidas Tarentumist) oli kreeka epigrammatik 3. sajandi I poolel e.m.a, lahkus kodupaigast ja elas rahutut rändurielu. Tema umbes saja säilinud epigrammi peamine teema on alamkihtide töö ja elu (kurdetakse iganenud tööriistade ning troostitu argipäeva üle). Leonidase loomingu rahvalik sisu on vastuolus selle piduliku stiiliga. Tema epigrammide mõju ulatus 6. sajandini.
Termopüülid

Termopüülid (vanakreeka keeles 'soojad väravad') oli kitsastee Kesk-Kreekas, Lamiast lõunas, Kallidromoni mäestiku ja Mailise lahe soise lõunaranniku vahel. Kitsastee oli 50 m lai ja 4 km pikk ning sai nime kitsaima koha ("värava") lähedal olnud kuumade väävliallikate järgi. Selle "värava" kohas oli võimalik kitsasteed sulgeda. Termopüülid olid sõjaliselt tähtis ühendustee Tessaalia ja Kesk-Kreeka vahel. 480 eKr kaitses Leonidas I Termopüülide lahingus kangelaslikult 300-mehelise spartalastest väeüksuse ja 7000 kreeklasega Termopüüle pärslaste eest. Kui viimased tungisid kaitsjate selja taha, saatis Leonidas 6000 kreeklast tagasi, jäädes ise 1300 mehega kaitsesse. Pärslased ründasid eest ja tagant ning alistasid spartalased ja kreeklased. Sealt edasi läksid pärslased Ateena peale. 191 eKr võitsid roomlased Termopüülides Antiochos III-t. Tänapäeval pole Termopüülide kitsasteed Spercheiose jõe uhtmete tõttu enam olemas.
Karakalpaki ANSV

Karakalpaki ANSV on endine autonoomne nõukogude sotsialistlik vabariik. Loodi Karakalpaki autonoomse oblasti ümbernimetamisega 1932. aastal. Kuulus 1936. aastani Vene NFSV koosseisu, sealt edasi Usbeki NSV-sse. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist sai Karakalpaki ANSV-st autonoomne Karakalpakkia Vabariik Usbekistani koosseisus. Karakalpaki autonoomne oblast Karakalpakkia
Meelelahutus

Meelelahutus on meeleolu muutmisele, tõstmisele või parandamisele suunatud tegevus. Meelelahutuseks võib olla mistahes tegevus (või tegevusetus), mis on vahelduseks, pakub uusi emotsioone, vabastab pingeid vms. Enamasti nimetatakse meelelahutuseks kergeid, sundimatuid tegevusi, ehkki ka ekstreemsport, õudusfilmi vaatamine vms põnevused võivad täita sedasama ülesannet. Aristoteles on rääkinud katarsisest, mis kaasneb tragöödiale kaasaelamisele. Schopenhauer on tähelepanu juhtinud igavusele, mille all sageli kannatavad "vaese hingeeluga" inimesed. Psühholoogiliselt on emotsionaalse seisundi muutumised inimesele vajalikud. Meelelahutust pakuvad harrastused, kino, teater, kirjandus, ajakirjandus, kunst, tsirkus, sport, muusika, raadio- ja televisioonisaated, internet, mängud, turism jpt. Mõned meelelahutused võivad olla ebaseaduslikud (uimastid, hasartmängud, pornograafia jmt). Meelelahutusele keskenduvad majandusharud (meelelahutustööstused) hõlmavad arenenud maades tähelepanuväärse osa kogumajandusest. Ajaviide Lõbustused
Yves Montand

Yves Montand [iiv mont'aan] (õieti Ivo Livi; 13. oktoober 1921 Itaalia, Toscana, Monsummano Alto – 9. november 1991 Prantsusmaa, Oise'i departemang, Senlis) oli itaalia päritolu Prantsuse näitleja ja laulja. Filmograafia vajab toimetamist. Étoile sans lumière (1946) Les Portes de la nuit (1946) L'Idole (1947) Souvenirs perdus (1950) L'Auberge rouge (1951) Paris chante toujours! (1952) Le Salaire de la peur (1953) Tempi nostri (1954) Les héros sont fatigués (1955) Napoléon (1955) Marguerite de la nuit (1955) Uomini e lupi (1956) Un matin comme les autres (1956) Die Windrose (1957) Les Sorcières de Salem (1957) La grande strada azzurra (1957) Premier mai (1958) La Legge (1959) Django Reinhardt (1959) Le Milliardaire (Let's Make Love) (1960) Sanctuary (1961) Goodbye Again (1961) My Geisha (1962) Compartiment tueurs (1965) La guerre est finie (1966) Paris brûle-t-il? (1966) Grand Prix (1966) Vivre pour vivre (1967) Un soir, un train (1968) Mr. Freedom (1969) Z (1969) Le Diable par la queue (1969) L'Aveu (1969) On a Clear Day You Can See Forever (1970) Le Cercle rouge (1970) La Folie des grandeurs (1971) Tout va bien (1972) César et Rosalie (1972) Le Fils (1973) État de siège (1973) Le Hasard et la violence (1974) Section spéciale (1975) Vincent, François, Paul...et les autres (1974) le Sauvage (1975) Police Python 357 (1976) Le Grand Escogriffe (1976) La Menace (1977) Les Routes du sud (1978) Clair de femme (1979) I comme Icare (1979) Le Choix des armes (1981) Tout feu, tout flamme (1982) Garçon! (1983) Jean de Florette (1986) Manon des sources (1986; filmi Jean de Florette järg) (1986) Trois places pour le 26 (1988) Netchaïev est de retour (1991) IP5: L'île aux pachydermes (1992)
Kukruse

Kukruse on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Küla järgi on oma nimetuse saanud Ordoviitsiumi Kukruse lade. 2009. aasta novembris avastati Kohtla vallas Kukruse külas, Kukruse mõisa lähedusest Tallinna–Narva maantee tee-ehituse käigus muinasaegsele kalmistule viitavaid leide (inimluud, pronkskaunistustega noatupp). Arheoloogiliste kaevamiste käigus avastati Kukruselt ca 600 m2 suuruselt alalt põletusmatusteväli ja laibakalmistu. Põletusmatusteväli kujutas endast 20–50 cm paksust musta mullakihti, mis sisaldas rohkelt põlenud inimluid ning üksikuid, väikeseid ja põlenud esemekatkeid (ilmselt tuleriidal olnud hauapanused). Põletuskihi all paiknes rikkalike panustega (ehted, relvad, tööriistad, keraamilised nõud) laibakalmistu, mille vanuseks dateeriti 12.–13. sajand. 2017. aastal tunnistati Kukruse kalmistu kultuurimälestiseks nr 30717 Kukruse leid on viimaste aastate ühe uhkema arheoloogialeid, Kukruse päästekaevamiste käigus leiti umbes 50 inimese matused, kes on maetud ligi kolme põlvkonna jooksul hinnanguliselt 12. sajandi lõpul ja 13. sajandil. Kalmistult leiti nelja ebatavaliselt rikkaliku naise (matused I, VI, VII, XXII; sealjuures VI matuse ehk Kukruse emanda ja kahe mehe (V, IX Kukruse isand) matused. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda. Kukruse mõis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. http://stratigraafia.info/glossary.php?keyword=Kukruse+lade Arheoloogide töö peatas Tallinna-Narva maantee renoveerimise, 25. november 2009, ERR, Kukruse kalmistu pakub üllatusi ka kümmekond aastat pärast avastamist, novaator.err.ee, 03.05.2022 Leiud 800aastaselt Kukruse kalmistult jõuavad näitusele, Virumaa Teataja, 28.03.2011 Kukruse isanda haud annab aimu eestlaste argielust keskaja hakul, novaator.err.ee, 05.05.2022 Kukruse kalmistu kultuurimälestiseks tunnistamine, RT III, 19.09.2017, 2 Kukruse kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.05.2022) Teet Korsten, Leiud teetööde käigus avastatud 800aastaselt Kukruse kalmistult jõuavad näitusele, pohjarannik.postimees.ee, 27. märts 2011
Simone Signoret

Simone Signoret [sim'oon sinjor'ee] (õieti Simone Henriette Charlotte Kaminker; 25. märts 1921 Wiesbaden, Saksamaa – 30. september 1985 Autheuil-Anthouillet, Normandia, Prantsusmaa) oli prantsuse näitleja. Nimi "Signoret" on ema neiupõlvenimi. Tema esimene abikaasa oli filmirežissöör Yves Allégret, kellega tal on tütar Catherine Allégret, kes on samuti näitleja. Tema teine abikaasa oli laulja ja näitleja Yves Montand. 1959. aastal sai ta Oscari parima naisosatäitmise eest filmis "Room at the Top". Ta suri vähki ning maeti Pariisi Père-Lachaise'i kalmistule. "Casque d'or" (1951) "Les Diaboliques" (1954) "Le Chat" (1971) "Compartiment tueurs" (1965) "L'Étoile du Nord" (1982) "La Vie devant soi" (1975)
Thomas Alsgaard

Thomas Alsgaard (sündinud 10. jaanuaril 1972 Norras Lørenskogis) on murdmaasuusataja, viiekordne olümpiavõitja (1994, 1998 ja 2002) ja kuuekordne maailmameister. Thomas Alsgaard sai eriti tuntuks sellega, et oskas väga tehniliselt suusatada vabastiilis. Tippu tõusis ta 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris, kui tuli üllatuslikult alles 22-aastaselt olümpiavõitjaks 30 km vabastiilis. Suusatajakarjääri järel harrastas Thomas Alsgaard autorallit ja osales isegi Jyväskyläs MM-ralli etapil. 1994 Lillehammer olümpiavõitja 30 km vabastiil hõbemedal 4×10 km teatesõit 1998 Nagano olümpiavõitja 15 km vabastiil olümpiavõitja 4×10 km teatesõit 2002 Salt Lake City olümpiavõitja 15 km klassikastiil + 15 km vabastiil olümpiavõitja 4×10 km teatesõit 1995 Thunder Bay maailmameister 4×10 km teatesõit 1997 Trondheim maailmameister 4×10 km teatesõit pronksmedal 30 km vabastiil 1999 Ramsaus maailmameister 15 km vabastiil hõbemedal 30 km vabastiil hõbemedal 4×10 km teatesõit 2001 Lahti maailmameister 4×10 km teatesõit 2003 Val di Fiemme maailmameister 30 km ühisstardiga klassikasõit maailmameister 4×10 km teatesõit Thomas Alsgaard osales kokku 98 karikasarja etapil ja tuli 29 korral esikolmikusse, millest 13 korda saavutas esikoha, ning sai 1998. aastal maailma karikasarjas üldvõitja karika. Üldkarikas 1. koht: 1998 2. koht: 2002 3. koht: 2001 Sprindikarikas 1. koht: 1998 Thomas Alsgaard oli tippsportlasena 190 cm pikk ja kaalus 82 kg.[küsitav] Suusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel Murdmaasuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel Thomas Alsgaard FIS-i kodulehel (inglise)
Richard Burns

Richard Burns (17. jaanuar 1971 Inglismaa, Reading – 25. november 2005) oli Suurbritannia rallisõitja, 2001. aasta autoralli maailmameister. Juba 8-aastaselt hakkas Burns oma isa vana Triumph 2000-ga kodu ümbruses ringi sõitma. 11-aastaselt liitus ta alla 17-aastastele mõeldud autoklubiga, kus temast 1984 sai aasta sõitja. Aastal 1986 sõitis isa pojaga Jan Churchilli Welsh Forest Rally Schooli Newtowni lähedal. Richard juhtis seal terve päeva Ford Escortit ning tema elukutsevalik oli tehtud. Poja pealekäimisel lubas isa tal astuda kodulinna Readingi Craven Motor Clubi, kus tema ande avastas autorallientusiast David Williams. Seda klubi esindas Burns mitmetel Suurbritannia rallidel. Debüüt sai teoks Talboti Sunbeamil 1988. aastal. 1990. ja 1991. aastal võitis ta Peugeot' karikavõistlused. Seejärel sõitis ta Subaru meeskonna N-rühma Legacyl ja 1992. aastal võitis Burns Mintexi rahvusliku rallisarja. 1993. aastal tuli ta Suurbritannia meistriks. 1994. aastal osales ta üksikutel MM-etappidel. 1996. aastal siirdus Burns Mitsubishi võistkonda ja kaks aastat hiljem võitis esimese ralli. 1999. aastal naasis Burns Subaru meeskonda ja 2001. aastal tuli ta maailmameistriks. 2002. aastal läks ta Peugeot' võistkonda, kus sõitis kaks aastat. Mõni päev enne 2003. aasta viimast, Suurbritannia rallit hakkas tal autoroolis olles paha, üheks kaassõitjaks olnud Markko Märtin juhtis auto teepervele. Hiljem diagnoositi tal peaaju kasvaja (astrotsüstoom). Seetõttu ei osalenud Burns ka 2004. aastal ühelgi rallil. Tema kaardilugejad on olnud Wayne Gogle ja Robert Reid. MM-tiitleid: 1 Ralli etapivõite: 9 MM punkte: 330 1993 – 4 punkti, Subaru Legacy 4WD Turbo 1994 – 8 punkti, Subaru Impreza WRX-RA, Subaru Impreza 555 1995 – 16 punkti, 9. koht, Subaru Impreza 555, Subaru Impreza WRX-RA, 3. koht Suurbritannia 1996 – 18 punkti, 9. koht, Mitsubishi Lancer Evo 3 1997 – 21 punkti, 7. koht, Mitsubishi Carisma GT, 2. koht Keenia 1998 – 33 punkti, 6. koht, Mitsubishi Carisma GT, 1. koht Keenia, Suurbritannia 1999 – 55 punkti, 2. koht, Subaru Impreza WRC, 1. koht Kreeka, Austraalia, Suurbritannia, 2. koht Argentina, Soome,Hiina 2000 – 60 punkti, 2. koht, Subaru Impreza WRC, 1. koht Keenia, Portugal, Argentina, Suurbritannia, 2. koht Hispaania, Austraalia 2001 – 44 punkti, 1. koht, Subaru Impreza WRC, 1. koht Uus-Meremaa, 2. koht Argentina, Küpros, Soome, Austraalia, 3. koht Suurbritannia 2002 – 34 punkti, 5. koht, Peugeot 206 WRC, 2. koht Hispaania, Küpros, Soome, Saksamaa, 3. koht Prantsusmaa 2003 – 58 punkti, 4. koht, Peugeot 206 WRC, 2. koht Türgi, Uus-Meremaa, 3. koht Rootsi, Küpros, Saksamaa, Soome, Austraalia
Haakon (Norra kroonprints)

Norra kroonprints Haakon (sündinud Haakon Magnus 20. juulil 1973 Oslos) on Norra kuningriigi troonipärija. Temast sai kroonprints 1991. aastal, kui tema vanaisa Olav V suri ning tema isa Harald V sai kuningaks. Haakon sündis tollase kroonprintsi Haraldi ja kroonprintsess Sonja teise lapse ning esimese pojana. Tal on vanem õde Märtha Louise. 1990. aastal muudeti Norra põhiseadust nii, et trooni pärib kuningapere vanim laps, olenemata soost. Seda ei tehtud tagasiulatuvalt nagu Rootsis 1980, mis tähendas, et Haakon jäi troonipärijaks. Haakoni ristivanemad on: kuningas Olav V, Astrid Ferner, Östergötlandi hertsog Carl, Rootsi kuningas Karl XVI Gustav, Taani kuninganna Margrethe II ning printsess Anne. Kuningas Edward VII järeltulijana on Haakon 1. augusti 2007 seisuga Briti troonipärimisjärjekorras 62. kohal. Haakon teenis Norra Kuninglikus Armees, õppides Norra Mereväeakadeemias. Seejärel läks ta välismaale, lõpetades Berkeley ülikooli 1999 bakalaureusekraadiga politoloogias. Hiljem käis ta loengutes Oslo ülikoolis ning Londoni Majanduskoolis. Haakon abiellus 25. augustil 2001 lihtsa päritoluga üksikema Mette-Marit Tjessem Høibyga, kes on tuntud kui kroonprintsess Mette-Marit. Nende suhe oli vastuoluline, kuna Mette-Marit oli üksikema ning nad olid enne kihluse teatamist avalikult koos elanud. Paaril on kolm last: Printsess Ingrid Alexandra (sündinud 21. jaanuaril 2004) Prints Sverre Magnus (sündinud 3. detsembril 2005) Lisaks kasvatavad nad Mette-Mariti poega Mariust, kes ei kuulu troonipärimisjärjekorda. Lisaks oma ametlikele kohustustele on Haakon huvitatud kultuurist. 25. novembrist 2003 kuni 12. aprillini 2004 oli Haakon Norra regent, kuna Harald V tegi läbi operatsiooni vähi eemaldamiseks ning pidi sellest taastuma. Samamoodi oli Haakon Norra regent 29. märtsist kuni 7. juunini 2005, mil kuningas taastus 1. aprillil tehtud südameoperatsioonist. 2006. aasta jaanuaris uuendas terve kuninglik perekond enda patronaaži all olevate organisatsioonide nimekirja. Ta on nüüd 12 organisatsiooni patroon. 2002 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk 2014 Valgetähe I klassi teenetemärk
EVR

EVR on akronüüm, mis võib tähendada: Eesti Vabariigi Raudtee (vaata Eesti Raudtee) Eesti Vabariigi Raudteed (1920. ja 1930. aastatel) Eesti Vabariigi Rahvuskomitee Eesti Vaimulik Raamat (kirjastus Uppsalas ja Stockholmis) Eesti Vähiregister Eesti Vööregister (Eesti Karatedo Wadokai Seltsi (EWKS-i) Vööregister) EVR on ka nimi, mille all on tuntud india mõtleja Periyar. EVR Ekspress
Pärsama

Pärsama ehk Pärsamaa on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Külas asub Pärsama Püha Innokenti kirik. Pärsama mõis Eesti külade loend Pärsama raamatukogu Pärsama Püha Innokenti kirik Saare Tööline Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Lol Crème

Lol Crème (tavaliselt kirjutatakse Lol Creme; Lawrence Neil Crème; sündinud 19. septembril 1947 Inglismaal Lancashire'is Bury lähedal Prestwichis) on juudi päritolu Briti muusik ning muusikavideo- ja filmirežissöör. Tema hüüdnimi oli algselt Lolagon. Lol laulab ning mängib kitarri ja klahvpille. Manchesteris kunstikoolis õppides tutvus ta Kevin Godleyga. Nad tegid koos mitut bändi, millest tuntumad on Hotlegs 10cc. Aastal 1976 lahkusid nad 10cc-st. Lõpuks hakkasid nad Godley & Creme'i nime all koos musitseerima ja videoid tegema. Hiljem tegi Crème koostööd Trevor Horniga. Nad tegid mitu aastat muusikavideoid (sealhulgas Herbie Hancockile, The Police'ile ja Duran Duranile) ning aastal 1998 hakkasid nad koos tegema bändi Art of Noise. Aastal 1991 lavastas Crème Jamaica komöödiafilmi "The Lunatic". Crème salvestab koos Trevor Horni, Chris Braide ja Steve Lipsoniga ansambli The Producers albumit. Ta tegutseb ka kunstnikuna. Lolil on poeg Lalo, kes on samuti muusik. Koduleht
Kevin Godley

Kevin Michael Godley (sündinud 19. oktoobril 1945 Manchesteris) on juudi päritolu Briti muusik ja muusikavideorežissöör. Godley laulab, mängib löökpille ja kirjutab laule. Manchesteris kunstikoolis õppides tutvus ta Lol Crème'iga. Nad tegid koos mitut bändi, millest tuntumaid on Hotlegs 10cc. Aastal 1976 lahkusid nad 10cc-st. Lõpuks hakkasid nad Godley & Creme'i nime all koos musitseerima ja videoid tegema. Nad töötasid koos 1988. aastani. Aastal 1990 ilmus Suurbritannias tema produtseeritud heategevusplaat "One World, One Voice". Hiljuti moodustas ta koos teise varasema ansambli 10cc liikme Graham Gouldmaniga bändi GG/06. Nad on salvestanud palju uusi lugusid, mis on praegu kuulatavad nende veebisaidil. Godley ja Gouldmani sait
Graham Gouldman

Graham Keith Gouldman (sündinud 10. mail 1946 Inglismaal Lancashire'is Salfordis) on juudi päritolu Briti muusik, ansambli 10cc liige. Ta laulab, mängib kitarri ja basskitarri ning kirjutab laule.
Eric Stewart

Eric Stewart (Eric Michael Stewart; sündinud 20. jaanuaril 1945 Droylsdenis Manchesteri lähedal) on inglise muusik, kes on tuntud ansamblitest The Mindbenders ja 10cc. Ta laulab, mängib kitarri ja kirjutab laule. Aastatel 1981–1985 aitas ta Paul McCartneyl sooloalbumeid teha. Koduleht
3,4-dihüdroksüfenüülalaniin

3,4-dihüdroksüfenüülalaniin ehk dopa ehk DOPA on aminohape, mille vasakukäelisel variandil levodopal on bioloogiline tähtsus. Ta molaarmass on 197,19g/mol ning keemiline valem on C9H11N4.
Bente Skari

Bente Marta Skari, sündinud Bente Martinsen (sündinud 10. septembril 1972 Oslos), on Norra endine murdmaasuusataja, olümpiavõitja ja viiekordne maailmameister. Skari võitis maailma karikasarjas kolm üldarvestuse karikat ja viis sprindidistantside karikat. Maailma karikasarja etapivõite kogunes tal 42. Ta lõpetas karjääri 2002–2003 hooaja lõpul. 1998 Naganos hõbemedal 4×5 km teatesõit pronksmedal 5 km klassikat 2002 Salt Lake Citys olümpiavõitja 10 km klassikat hõbemedal 4×5 km teatesõit pronksmedal 30 km klassikat 1997 Trondheimis hõbemedal 4×5 km teatesõit 1999 Ramsaus maailmameister 5 km klassikat 2001 Lahtis maailmameister 15 km klassikat maailmameister 10 km klassikat hõbemedal 4×5 km teatesõit 2003 Val di Fiemmes maailmameister 15 km klassikat ühisstardiga sõidus maailmameister 10 km klassikat Bente Skari osales 139 MK-etapil ja jõudis poodiumile 60 korral, millest 42 korral kõige kõrgemale astmele. Bente Skari oli tippsportlasena 173 cm pikk ja kaalus 63 kg. Ta on murdmaasuusatamise olümpiavõitja Odd Martinseni tütar. 1999. aastal abiellus ta Geir Skariga. Murdmaasuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel Murdmaasuusatamine 1998. aasta taliolümpiamängudel Murdmaasuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel Bente Skari FIS-i kodulehel (inglise)
Arjassaare

Arjassaare (18. sajandi kaartidel Harjasar) on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõo valda. Arjassaare külas on Pilistvere kalmistu ja Pilistvere murekangur. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 33 elanikku. Uute (kinnitamata) arvutuste kohaselt asub Arjassaares Mandri-Eesti keskpunkt (ei hõlma Peipsit ja Võrtsjärve). Oti pärn Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 5.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. "VAATA KAARTI | Uskumatu! Kuidas saab Eestil nii palju keskpunkte olla?". Maaleht. 17. veebruar 2018 14:32. Vaadatud 25.02.2018.
Arussaare

Arussaare (harvemini Arusaare[viide?]) on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõo valda. Küla paikneb Põltsamaa–Võhma maantee ääres. Külas asub Arussaare püha kivi ja Uduallikas. Külas on olnud Arussaare mõis. Küla alal on 1873. aastal ehitatud Arussaare Taevaminemise kirik (õigeusu kirik) ja Pilistvere uus õigeusu kalmistu. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 59 elanikku. 1977. aastal liideti Arussaare külaga Uduallika. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 6.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Arussaare" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kirivere

Kirivere (18. sajandi kaartidel Kirrefer) on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõo valda. Küla paikneb Kõo ja Pilistvere vahel. Kiriveres tegutseb Kirivere Kool. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 55 elanikku. Neist 53 (96,4%) olid eestlased. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 64 elanikku. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 9.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kangrussaare

Kangrussaare (ka: Kangrusaare) on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. Külas on olnud Kangrusaare karjamõis. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõo valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 8.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Koksvere

Koksvere (18. sajand kaartidel Koksfer) on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõo valda. Küla paikneb Põltsamaa–Võhma maantee ääres. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 231 elanikku. Koksveres tegutseb Koksvere Maanaiste Selts. Koksvere tankla oktoobris 2023 Võhma kolhoos Koksvere seltsimaja Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 9.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Koksvere Maanaiste Selts, veebiviide, 2. märts 2013
Loopre (Põhja-Sakala)

Loopre on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõo valda. Küla lähedal on olnud Loopre mõis (18. sajand→ kaartidel Loper). Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 14.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Paaksima

Paaksima (18. sajandi kaartidel ka Paksma) on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõo valda. Külas asub Jõessaare rändrahn, küla lähedal kasvab Jõessaare kadakas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 22.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.