laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Togo lipp

Togo lipp on Togo ametlik lipp. Togo praegune riigi- ja rahvuslipp võeti kasutusele 27. aprillil 1960. See meenutab oma kompositsioonilt Ameerika Ühendriikide lippu, kuid sarnasus ei ole kavatsuslik, sest ajaloos on määrav osa Euroopa riikidel, mitte USA-l. Lipul on viis horisontaalset laidu, kolm rohelist ja kaks kollast. Viis laidu sümboliseerivad Togo viit piirkonda. Kanga vardapoolses ülanurgas on kolme laiu kõrgune punane ruut, milles valge viisnurkne "lootuse täht". Valge täht tähistab togolaste vastuhakku naaberriigile Ghanale, mille eeskujul sündis panaafrika lipp ja Aafrika vabaduse must täht. Panaafrika värvid rõhutavad Aafrika ühtsust ja valge täht valgustab teed ühtsuse ja progressi suunas. Värvidel on ka iseseisev tähendus, roheline (PMS 342C) kujutab maa viljakust, kollane (PMS 116C) maavarade rikkust ja rahva jõudu, punane (PMS 186C) isamaalisust ja ustavust ning valge rahvuslikku ühtsust ja puhtust. 1957. aastal sai Togo Prantsusmaa koosseisus autonoomia ning kasutusele võeti ka lipp. Plagu oli roheline kangas, millel oli kaks valget viisnurkset tähte, üks vardapoolses alanurgas ja teine lehvipoolses ülanurgas. Vardapoolses ülanurgas oli Prantsusmaa lipp. 1960. aastal eemaldati lipult Prantsuse trikoloor. Proportsioonid olid 3:5. Togo vapp Smith 2001. Togo lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles) Smith, Whitney (16. veebruar 2001). "Flag of Togo". Encyclopædia Britannica (inglise). Encyclopædia Britannica, Inc.
Märt Tänava

Märt Tänava (sündinud 8. augustil 1934) on eesti ajaloolane. Ta lõpetas 1953. aastal Tartu 1. Keskkooli hõbemedaliga. Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal 1958. aastal. Ajalookandidaadi kraadi kaitses ta samas 1974. aastal tööga "Военная организация Римской республики (до реформы Мария)". Ta oli 1958–1976 TRÜ-s ja Tartu Ülikoolis õpetaja ja vanemõpetaja, 1976–1999 dotsent. Ta on Eesti parimaid Vana-Rooma ajaloo tundjaid. Ta on olnud mitme ajalooõpiku kaasautor, toimetaja ja tõlkija. 1999 Tartu Ülikooli medal "Vana-Kreeka ajalugu". Ülikoolide õpik. Tõlkinud Märt Tänava. Tallinn: Eesti Raamat, 1965 HTG medalid https://www.eris.ee/user.cv.preview.php?id=2189 "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022.
Hullud Päevad

Hullud Päevad on osades Stockmanni kontsernile kuuluvates[küsitav] kaubamajades, sealhulgas Eesti ja Soome kaubamajades, kaks korda aastas[küsitav] organiseeritav 5-päevane[küsitav] müügiedenduskampaania[küsitav]. Soodusmüügikampaania toimub tavapäraselt aprillis ja oktoobris. 2014. aastal toimub sügisene soodusmüügikampaania Tallinna Stockmanni Kaubamajas 8.–12. oktoobrini. Kevadine soodusmüügikampaania Tallinna Stockmanni Kaubamajas toimus 8. kuni 12. aprillini 2015, sügisene toimub aga 7.–11. oktoobrini 2015. 2017. aasta kevadine soodusmüügikampaania algab juba 5. aprillil. Sügisene kampaania toimub 11. kuni 15. novembrini 2017. Hullude Päevade soodusmüügikampaania ajal pakutakse ostjatele lisaks tavapäraselt müügil olevatele normaalhinnaga kaupadele valdavalt uut tööstuskaupade lisavalikut, mida Stockmann Eestis muul ajal ei müü.[viide?] Kosmeetikakaupadest ja esmatarbekaupadest (nagu WC-paber jt) võidakse müügile paisata suurtes kogustes üksikuid enimmüüdavaid kaubaartikleid. Soodusmüügikampaania ajal vahetub suurem osa soodushinnaga pakutavate toodete sortimendist igal päeval ning tavaliselt tooteid ostjatele ei broneerita. Hullusid Päevasid iseloomustavad värvid on kollane ja must, nende värvidega on kaunistatud (märgistatud) ka soodusmüügikampaania kampaaniakaupade kastid. Harilikult jagavad spetsiaalselt sooduskampaania ajaks tööle võetud müügiabilised vastava sümboolikaga tasuta kilekotte. Hullude Päevade ajal võib Liivalaia tänaval asuva Stockmanni kaubamaja lähedal esineda liiklusummikuid. Esimesed Hullud Päevad toimusid 2.−5. aprillil 1986. aastal Turus Soomes. Soomes on termin "Hullud Päevad" seadusega kaitstud sõnapaar, mida teised kaubandusketid ei tohiks ilma loata sarnaste väljamüükide korral tarvitada. Eestis on kaubamärgina registreeritud nii "Hullud Päevad" kui ka soomekeelne nimekuju "Hullut Päivät", rootsikeelne nimekuju "Galna Dagar" ja ingliskeelne nimekuju "Crazy Days". "Stockmann läbi aastate". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. märts 2014. Vaadatud 27. märtsil 2014. Patendiameti kaubamärkide andmebaas, vaadatud 13.02.2015 Martin Hanson,Stockmann: Hulludel Päevadel ei müüda vanu laojääke ega seismajäänud kaupa, ärileht.ee 13. aprill 2011 FOTOD ja VIDEO: Stockmanni ukse taga tungles enne poe avamist juba hulk ostuhuvilisi, ärileht.ee 10. oktoober 2012 "Stockmanni turundusjuht: hullud päevad pole allahindluskampaania" tarbija 24, 11. oktoober 2012 "Hullude päevade rüselust näinud naine: sain suure šoki" tarbija24, 9. oktoober 2013 "Tarbimispsühholoog: hulludele päevadele kogunevad saagijahtijad" tarbija24, 11. aprill 2014
Hüperitsism

Hüperitsismiks ehk Hypericum-mürgistuseks nimetatakse ülitundlikkust, mis võib avalduda paljude naistepuna (Hypericum) perekonna liikide (sh liht-naistepuna) ja loodusliku või kunstliku ultraviolettkiirguse koostoimel ning avaldub nahal fotodermatiidina (nahapõletikuna). Hüperitsismi esineb naistepuna tarvitanutel (nii inimestel kui ka loomadel) pärast UV-kiirguse saamist. Loomad tavaliselt naistepuna ei söö, kuid võivad seda siiski teha toidupuudusel või kevadel esimest korda karjamaale sattudes. Valge karvkattega lehmadel ja lammastel tekib mürgistus, pruuni ja musta karvkattega loomadel mitte, sest ultraviolettkiirgus ei pääse pigmendiga karvkattest läbi. Nahapõletik avaldub esmalt näo ja peapiirkonna naha paistetuse, punetuse ja sügelusena. Kui sügelust püüda kratsimisega leevendada, siis võivad tekkida raskesti paranevad haavad. Tuleb püüda hoiduda otsese päikesevalguse käes olemisest – loomad võiks viia varjulisse kohta. Fotosensibiliseeriv toime omistatakse naistepunas sisalduvale hüperitsiinile. Nahapõletiku täpne tekkemehhanism pole selge. Arvatakse, et lipofiilne hüperitsiin koguneb rakumembraanidesse ja valguskiirguse toimel komplekteeritakse nende abil organismis reaktiivseid hapnikuühendeid, mis võivad ümbritsevaid kudesid kahjustada. Sissevõetuna võivad nahapõletikku põhjustada nii liht-naistepuna ürt kui ka naistepunapreparaadid ja hüperitsiini sisaldavad kapslid. Hiljuti naistepuna kasutanutel tuleb vältida päikese käes viibimist ja solaariumis käimist. Ain Raal "Farmakognoosia" Tartu Ülikooli Kirjastus 2010 lk 178–180 C. Giese, Arthur. "Hypericism". Photochemical and Photobiological Reviews: 229–255 – cit. via SpringerLink. Eeva Jeletsky. "Tallinna Botaanikaaia looduse-õpperada" (PDF). Tallinna Botaanikaaed. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2016. Vaadatud 25. veebruaril 2018.
Narva piiramine (1558)

Narva piiramine oli Moskva tsaaririigi vägede poolt 1558. aasta kevadel toimunud Liivimaa ordu piirikindluse Narva linnuse sõjaline piiramis- ja vallutusoperatsioon. Narva pommitamine Moskva vägede poolt Jaanilinnast algas 1. aprillil 1558. 11. mail puhkes Narvas suur tulekahju, Vene väed kasutasid segaduse ära ja vallutasid linna, kuid linnust vallutada ei suutnud. Sissepiiratud kindlusest saadeti abipalve koadjuutor Gotthard Kettlerile, kes pidi Harju- ja Virumaa vasallide (Landseten, Landsassen) ning Riia linna sõjasulastega täiendama Narva linnuse garnisoni, kuid need jäid laagrisse 3 miili Narvast eemal. Piiramine lõppes, kui linnuse kaitsjatega saavutati kokkulepe ja linnuse kaitsjatel lubati vabalt lahkuda. Aastatel 1558–1581 olid Virumaa ja Narva Vene tsaaririigi võimu all ning järgmisel aastakümnel muutus Narva tähtsaks kaubalinnaks. Narva kujunes Vene riigi ainukeseks väliskaubandussadamaks. Sõja tulemusel jäid Venemaa tsaaririigi valdusse Narva, Tartu ja Alutaguse, mõningad Järvamaa ja Virumaa maakonnad ning Venemaaga piirnevad alad. 1559. aasta suvel andis Vene tsaar oma kaupmeestele korralduse tuua kaubakontor Viiburist üle Narva. Samal aastal alustasid kaubavahetust Narva kaudu Lübecki kaupmehed. Inglise kaupmehed jõudsid Narva 1560 ja transiitkaubandus Venemaaga kandus Tallinnast üle Narva. Paide piiramine (1558) Tartu piiramine (1558) Vastseliina piiramine (1558) Laiuse ordulinnus Narva ajalugu
Püha mänd

Püha mänd ehk Püha pettai on pühapuu Harglas Rimmi püha mänd on pühapuu Võrumaal Urvaste kihelkonna Rimmi külas Pühamänd
FN

FN võib tähendada järgmist: Rahvusrinne (Front National), Prantsusmaa partei ...
Arseni (Heikkinen)

Arseni (ilmaliku nimega Jorma Heikkinen; sündinud 14. juunil 1957 Lapinlahtis) on soome õigeusu vaimulik, Soome Õigeusu Kiriku Joensuu piiskop ja ikoonimaalija. Ta sündis Lapinlahtis (praeguse haldusjaotuse järgi Põhja-Savo maakonnas) kuuelapselises luterlikus perekonnas; tema isa Antti oli puusepp, ema Sirkka koduperenaine. Lapinlahtis lõpetas ta gümnaasiumi ja sooritas kõrgkooli astumiseks eksamid. Aastal 1978 läks ta (kunstnik Ina Collianderi mõjul) luterlusest üle õigeusku. Aastatel 1979–1983 õppis ta Kuopios Joensuu Õigeusu Seminaris (Ortodoksinen seminaari Joensuussa), kus ta sai usuteaduse magistriks. Aastal 1985 pühitseti ta mungaks Arseni nime all.
Hüperitsiin

Hüperitsiin on bioaktiivne molekul, mis kuulub naftodiantroonide klassi. Looduslikult sisaldavad hüperitsiini paljud taimeperekonda naistepuna (Hypericum) liigitatud taimede vastavad osad, ka näit naistepunavarte rakkudes olevad seenorganismid: endofüütsed seened. Sünteetilised hüperitsiini derivaadid on sünteesitud keemiliselt. IUPAC nimetus - 1,3,4,6,8,13-hexahydroxy-10,11-dimethylphenanthro[1,10,9,8-opqra]perylene-7,14-dione. Aine keemiline valem on C30H16O8. Hüperitsiin liigitatakse antidepressantide rühma: ATC-kood N06AX99. In vitro tõendatud toime mitmetele viirustele: murine Friend leukemia virus, Rauscher leukemia virus, equine infectious anemia virus, murine immunodeficiency virus, murine cytomegalovirus, influentsaviirus, vesiculostomatitis virus, Sendai virus, herpesviirused, duck hepatitis B virus jt. Arvatakse, et hüperitsiin mõjub kasvajavastaselt neis elundeis, kus vohavad pahaloomulised kasvajad. fotodünaamiline ravi hüperitsism Anastasia Karioti, Anna Rita Bilia, Hypericins as Potential Leads for New Therapeutics, Int J Mol Sci. 2010; 11(2): 562–594., 2010 February 4. doi: 10.3390/ijms11020562, PMCID: PMC2852855, Veebiversioon (vaadatud 20.02.2014) (inglise keeles) Souvik Kusari , Marc Lamshöft , Sebastian Zühlke ja Michael Spiteller, An endophytic fungus from Hypericum perforatum that produces hypericin., J. Nat. Prod., 2008, 71 (2), pp 159–162, DOI: 10.1021/np070669k, Publication Date (Web): January 26, 2008, Veebiversioon (vaadatud 08.03.2014) (inglise keeles) Jeffrey M. Jacobson, Lawrence Feinman, Leonard Liebes, Nancy Ostrow, Victoria Koslowski, Alfonso Tobia, Bernard E. Cabana, Dong-Hun Lee, John Spritzler, Alfred M. Prince, Pharmacocinetics, Safety, and Antiviral effects of Hypericin, a Derivative of St. John's Wort Plant, in Patients with Chronic Heptatis C Virus Infection, Antimicrob Agents Chemother. 2001 February; 45(2): 517–524., doi: 10.1128/AAC.45.2.517-524.2001, PMCID: PMC90321, Veebiversioon (vaadatud 20.02.2014) (inglise keeles) Kerda Kroom, toimetanud Katri Liivas, "Naistepuna ja vereurmarohu raviomadused", Odamees, lk 18, 2007, ISBN 978 9949 424 93 1 Parcourir Medikamente durchsuchen Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Hypericin seisuga 15.11.2013.
Elmar Jürgens

Elmar Jürgens (22. september 1910 Vana-Vändra vald – 21. jaanuar 1990) oli eesti entomoloog. Ta lõpetas 1929. aastal Vändra Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1929–1931 ja 1937–1942 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas. Akadeemiliselt kuulus ta Üliõpilasselts Liivikasse. Ta tegeles muuhulgas kultuurtaimedel elavate mardikatega. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Haud Jüri kalmistul
Aviano lennuväebaas

Aviano lennujaam, tuntud ka kui Aviano lennuväebaas, on sõjaväelennuväli Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas Pordenone provintsis Aviano omavalitsusüksuse territooriumil, 15 kilomeetrit Pordenone keskusest põhjas. Lennujaam kannab Maurizio Pagliano ja Luigi Gori nime. NATO kontseptsiooni kohaselt peaks Aviano sõjaväebaasis säilitatama 50 B61-4 tuumapommi, võimsusega 45–107 kilotonni. F-15 õhkutõusul NATO Aviano baasist F-16 Fighting Falcon Avianos F-16 hävitajad Avianos, tagaplaanil Alpid 31st Fighter Wing at Aviano Air Base, Italy Great Circle Mapper Nucleare, rivelazione dagli Usa: "In Italia 90 bombe atomiche", la Repubblica, 15 settembre 2007 "NRDC: U.S. Nuclear Weapons in Europe • Hans M. Kristensen / Natural Resources Defense Council, 2005" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 1. jaanuar 2011. Vaadatud 20. veebruaril 2014. Donald, David. (2004) Century Jets: USAF Frontline Fighters of the Cold War. AIRtime ISBN 1-880588-68-4 Endicott, Judy G. (1999) Active Air Force wings as of 1 October 1995; USAF active flying, space, and missile squadrons as of 1 October 1995. Maxwell AFB, Alabama: Office of Air Force History. CD-ROM. Fletcher, Harry R. (1989) Air Force Bases Volume II, Active Air Force Bases outside the United States of America on 17 September 1982. Maxwell AFB, Alabama: Office of Air Force History. ISBN 0-912799-53-6 Martin, Patrick (1994). Tail Code: The Complete History of USAF Tactical Aircraft Tail Code Markings. Schiffer Military Aviation History. ISBN 0-88740-513-4. Ravenstein, Charles A. (1984). Air Force Combat Wings Lineage and Honors Histories 1947-1977. Maxwell AFB, Alabama: Office of Air Force History. ISBN 0-912799-12-9. Rogers, Brian (2005). United States Air Force Unit Designations Since 1978. Hinkley, England: Midland Publications. ISBN 1-85780-197-0.  Aviano lennuväebaas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (inglise keeles) Aviano Air Base (globalsecurity.org) (inglise keeles) PEACELINK: Storia e situazione attuale della base di Aviano (itaalia keeles)
Eesti Ukrainlaste Kongress

Eesti Ukrainlaste Kongress on Eestis elavate ukrainlaste katusorganisatsioon. See ühendab 13 ühingut, mis on järgmised: MTÜ Kultuuride Ristmik MTÜ Narva Linna Ukraina Kaaslaskond MTÜ Smeritška MTÜ Ukraina Kaasmaalaskond Barvinok MTÜ Ukraina Podrugõ Noorteühing "PLAST" Spordiklubi "Dnipro" Ukraina Kaasmaalaskond Eestis (ühendustest vanim, asutatud 1988) Ukraina Kaasmaalaskond Veselka Ukraina Kultuuri Selts Promin Ukraina Kultuuri-Haridusühing Stožarõ Ukraina Kultuurikeskus Ukraina Naiste Liit Eestis. EUK peamine tegevusala on kultuuritöö: kongress korraldab ukraina kultuuritegelastele pühendatud üritusi, kohtumisi Ukraina ja Eesti poliitikute ja ühiskonnategelastega, Ukraina artistide ja kohalike kollektiivide kontserte, näitusi ja kultuuripäevi, samuti tähistab Ukraina rahvuslikke tähtpäevi. EUK juures tegutsevad mitmed ukraina koorid ja ansamblid, mis osalevad Eesti ja välisriikide festivalidel ja konkurssidel. Liikmesseltside juures töötavad pühapäevakoolid. EUK kuulub Eestimaa Rahvuste Ühendusse, Euroopa Ukrainlaste Kongressi, Ülemaailmsesse Ukrainlaste Kongressi (keskusega Torontos) ning välisukrainlastega suhete hoidmise ühingusse Ukrana-svit (keskusega Kiievis). Eesti Ukrainlaste Kongress asub Tallinnas aadressil Laboratooriumi 22. Eesti Ukrainlaste Kongress Etnowebis Eesti Ukrainlaste Kongress Etnowebis Eesti ukrainlaste kongress mälestab näljahäda ohvreid Delfi, 27. november 2010 Eesti Ukrainlaste Kongress: Kiiev represseerib ajaloolasi EPL, 13. september 2010 Eesti ukrainlased protestivad lauldes Janukovitši vastu ERR, 22.05.2010 Eesti Ukrainlaste Kongress tähistab jõule suurejoonelise kavaga Eesti ukrainlaste kongress kutsub kultuuripäevadele Virumaa Teataja, 17.01.2008
Kadrina kiriku orel

Kadrina kiriku orel on orel Kadrina Katariina kirikus Lääne-Virumaal. Orel jõudis Kadrina kirikusse 1895. aastal Peterburist. On arvatud, et selle ehitas Liibaus (Liepājas) tegutsenud Läti meister Karlis Hermanis (1807–1868), kes oli tollel ajal Läti tuntumaid orelimeistreid ja kellelt telliti Peterburi kirikutesse mitmeid oreleid. Sellel esitatud muusikast on valminud CD-plaat "Kadrina kiriku orel". 19. sajandi II poolel valminud orel on arvatud kunstimälestiseks. Jaan Künnapi fotod: Kadrina kiriku orel kultuurimälestiste riiklikus registris Kadrina Kiriku Oreli SA koduleht Kadrina kiriku orel kultuurimälestiste riiklikus registris
A Band Called Pain

A Band Called Pain on USA heavy-metal bänd. Nende lugu "Holy" on filmi Saag II (Saw II) soundtrackil. Allen Richardson (vokaal) Shaun Bivens (kitarr) Mark Web (basskitarr) Tony Providence (trummid) Broken Dreams (2006) Beautiful Gun (2010)
Streptokokk

Streptokokk ehk ahelkokk (Streptococcus) on bakteriperekond. Streptokokkide perekonda kuuluvaid baktereid nimetatakse streptokokkideks. Nad on liikumatud ahelatena esinevad grampositiivsed bakterid, läbimõõduga 0,5–2,0 μm. Streptokokkide perekonda liigitatakse järgmised bakteriligid: S. agalactiae Lehmann & Neumann 1896 S. anginosus (Andrewes & Horder 1906) Smith & Sherman 1938 S. avium S. bovis Orla-Jensen 1919 S. canis Devriese et al. 1986 S. difficilis corrig. Eldar et al. 1995 S. durans (ex Sherman & Wing 1937) Knight et al. 1984 S. dysgalactiae (ex Diernhofer 1932) Garvie et al. 1983 S. equi Sand & Jensen 1888 S. gallolyticus Osawa et al. 1996 S. iniae Pier & Madin 1976 S. mitis Andrewes & Horder 1906 S. mutans Clarke 1924 S. pasteurianus Poyart et al. 2002 S. pneumoniae (Klein 1884) Chester 1901 S. porcinus Collins et al. 1985 S. pyogenes Rosenbach 1884 S. salivarius Andrewes & Horder 1906 S. sanguinis White and Niven 1946 S. suis (ex Elliot 1966) Kilpper-Bälz & Schleifer 1987 S. uberis Diernhofer 1932 S. viridans (koondnimetus). Lancefieldi klassifikatsiooni alusel liigitatakse streptokokid rakumembraani antigeeni alusel seroloogilistesse rühmadesse (A–U), näiteks: A-grupp: Streptococcus pyogenes, B-grupp: Streptococcus agalactiae, C-grupp: Streptococcus bovis jt. Streptokokkide fülogeneetiline klassifikatsioon liigitab bakterid 16S rDNA alusel järgmistesse rühmadesse: Anginosus Bovis Mitis Mutans Pyogenes Salivarius. Hemolüüsivõime alusel liigitatakse streptokokid: alfastreptokokkideks ehk alfahemolüütilisteks streptokokkideks beetastreptokokkideks ehk beetahemolüütilisteks streptokokkideks gammastreptokokkideks ehk gammahemolüütilisteks streptokokkideks. Streptokokke esineb paljude loomade (sh inimeste) organismides, kas ülemistel hingamisteede rakkudel, suu ja osad liigid ka tupe normaalses mikroflooras. Enamasti streptokokid haigestumist ei põhjusta. Erinevad streptokokid põhjustavad erinevatel loomadel ka erinevaid haiguslikke seisundeid, nii põhjustab Streptococcus agalactidae lehmade udarapõletikku, vastsündinud imikutel aga veremürgistust ja ajukelmepõletikku. Streptococcus mitis ja Streptococcus bovis endokardiiti. Streptococcus mutans hambakaariest. Pneumokokk (Streptococcus pneumoniae) võib põhjustada kopsupõletikku, keskkõrva- ja ajukelmepõletikku. Streptokokk Streptococcus pyogenes võib põhjustada neelumandlipõletikku, roosi, haavainfektsioone, veremürgistust, mädavilllöövet ja sarlakeid. Seltsilisloomadena peetavatel madudel võivad streptokokid samuti haiguslikke seisundeid põhjustada. bakterid streptokokk-keemia "Meditsiinisõnastik" 725:2004. "Meditsiinisõnastik" 725-726 :2004. Sissekanne Encyclopaedia Britannicas Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Streptococcus seisuga 15.11.2013.
Streptococcaceae

Streptococcaceae on bakterite sugukond. Sugukonda Streptococcaceae liigitatakse andmebaasi National Center for Biotechnology Information (NCBI) alusel järgmised bakteriperekonnad: Lactococcus Schleifer et al. 1986 Lactovum Matthies et al. 2005 Streptococcus - streptokokk Rosenbach 1884. DEIBEL (R.H.) and SEELEY Jr. (H.W.): Family II. Streptococcaceae. R.E. BUCHANAN and N.E. GIBBONS (eds): Bergey's Manual of Determinative Bacteriology, 8 ed, The Williams & Wilkins Co, Baltimore, 1974, pp. 490-515, 1974 "Meditsiinisõnastik" 725:2004. Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Streptococcaceae seisuga 21.02.2014.
Staphylococcaceae

Staphylococcaceae on bakterite sugukond. Sugukonda Staphylococcaceae liigitatakse fülogeneetilise klassifikatsiooni alusel (16S rDNA alusel) järgmised bakteriperekonnad: Jeotgalicoccus Macrococcus Salinicoccus Staphylococcus – stafülokokk. Paul Vos, George Garrity, Dorothy Jones, Noel R. Krieg, Wolfgang Ludwig, Fred A. Rainey, Karl-Heinz Schleifer, William B. Whitman, Bergey's Manual of Systematic Bacteriology: Volume 3: The Firmicutes, 2 nd ed, 2009, lk 392 – 433, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 21.02.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Staphylococcaceae seisuga 21.02.2014.
Viimsi Püha Jaakobi kirik

Viimsi Püha Jaakobi kirik on kirik Viimsi vallas Pringi külas. Kirikut kasutab Viimsi Püha Jaakobi kogudus. Arhitektid Martin Aunin ja Erkki Ristoja projekteerisid kiriku rannaolustikku sobivana. Kiriku ehitustööd algasid aastal 2003 ja kirik pühitseti 25. juulil 2007. Kirikus tähistati 4. septembril 2023 Nargen Festivali ajal Pärdi päevi. http://viimsijaakobi.edicypages.com/kirik "FOTOD | Nargenfestivalil kõlas Pärdi päevade raames Pärdi ja Tormise looming". Kroonika. 5. september 2023. Vaadatud 5. septembril 2023.
Koit Komissarov

Koit Komissarov (sündinud 8. oktoobril 1948 Võrus) on eesti arhitekt. Ta lõpetas aastal 1967 Tallinna 16. Keskkooli ja aastal 1976 ERKI arhitektina. Ta on töötanud aastast 1974 Eesti Maaehitusprojektis. Aastatel 1989–1990 täiendas ta ennast Soomes. Praegu töötab ettevõttes Komissarov Arhitektuur OÜ. Ta on aastast 1982 Eesti Arhitektide Liidu liige. Ka tema abikaasa Tiina Komissarov on arhitekt. Tema vend Kalju Komissarov oli näitleja, teatri- ja filmilavastaja, õde Eha Komissarov on kunstiteadlane ja kuraator. Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996
Ilma Saarepera

Ilma Saarepera (23. detsember 1912 Viljandi – september 1944) oli Eesti esimene naisnotar. 1930. aastal omandas Ilma Saarepera Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Eragümnaasiumis keskhariduse. Edasi suundus ta õppima Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, mille lõpetas 1934. aastal. Õpingute kestel alustas Ilma Saarepera ametnikuna tööd oma notarist isa Peet Saarepera kontoris. 1936. aastal asendas ta oma isa notaritöös, kui too oma elu viimastel kuudel haigevoodis oli. Peale isa surma liikus ta edasi sama ameti peale Elmar Joaste kontorisse. Sooritanud Viljandis notarieksami, otsustas Saarepera kandideerida isa surma järel vabanenud notarikohale Viljandis. Siiski osutus valituks naise tolleaegne tööandja Elmar Joaste, kellest omakorda jäi vabaks Võhma notarikoht. Just sellele kohale Ilma Saarepera 12. novembril 1936. aastal nimetatigi. Järgneva kuu jooksul andis ta vandetõotuse ning asus notarina tööle. Saarepera oli ühtlasi tolle aja noorim, aga ka esimene naissoost notar Eestis. 1937. aastal esitas Ilma Saarepera palve kandideerida Mõisaküla täitmata notarikohale, et suurendada töömahtu, laiendada tegevuspiirkonda ning seega kasvatada sissetulekut. Konkursil edastas Saarepera seitset vastassoost kandidaati ja ta valiti samal kuul notariks Mõisakülla, kus ta tegutses 1939. aastani. Edasi paigutati Ilma Saarepera ümber Põltsamaale, kus ta töötas notarina kuni 1941. aastal toimunud notarikohtade likvideerimiseni. Edasi asus ta vanemnotarina tööle Viljandisse. Järgnev ametitee on jäänud ebaselgeks. Aastate jooksul oli Saarepera mitmete isamaaliste organisatsioonide (Naiskodukaitse, Mõisaküla Skaudisõprade Selts, korporatsioon Filiae Patriae) liige ja kuulus ka Eesti Notarite Ühingusse. Ilma Saarepera maeti Viljandi Jaani koguduse kalmistule. Maeti notar Ilma Saarepera. Eesti Sõna, 16.09.1944, nr 216, lk 3. Eesti Ajalooarhiiv, 2100-1-14218, l. 1, 11, 34. Ilma Sarepera teenistustoimik. Elulookirjeldus. Eesti Riigiarhiiv, R-924-1-339 (nummerdamata). „Wiljandi kolmanda notari koht täitmisele“. Postimees, 29.04.1936. Ilma Sarepera 08.11.1937. a palve kohtuministrile. – Eesti Riigiarhiiv.76.1.352 (nummerdamata). TÜ üliõpilased