laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Goldegg

Goldegg, ka Goldegg im Pongau, on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. Vald asub päikeselisel lavamaal Salzachi jõest põhjas, niinimetatud Päikeselisel terrassil Salzburgist 60 km kaugusel lõunas. Tegelikult võlgneb küla oma nime ('Goldegg järve ääres') väikesele järvele, mille ääres see asub. Valla osad on Buchberg, Goldegg ja Weng. Arheoloogilised leiud piirkonnast pärinevad Hallstatti ajastust, kus asula paiknes kuruteel üles Gasteini orgu ja üle Kõrg-Tauerni mäestiku. Goldeggi loss ehitati 14. sajandil. Goldeggi isandad olid Wittelsbachist Saksamaa kuninga Ludwig IV poolel konfliktis selle Habsburgist rivaali Friedrich Ilusaga, mille pärast hävitasid Salzburgi peapiiskopid nende valdused. Kuningas Ludwig, olles 1322. aasta Mühldorfi lahingus võidukas, toetas uue lossi ja kihelkonnakiriku püstitamist. Hoone jäi Salzburgi läänivalduseks, seda panditi mitu korda ja lõpuks hõivas selle 1612. aastal vürstlik peapiiskop Wolf Dietrich von Raitenau. Nüüd on see tänapäevane kultuurikeskus, mis pakub aasta läbi kontserte, piirkondlike või rahvusvaheliste kunstnike näitusi, teatrietendusi, seminare või töötube. Vallas on ka muuseum, kus eksponeeritakse suurt keraamikakogu, rahvarõivaid ja talupoeglikku mööblit. Teise maailmasõja ajal seisis Karl Rupitschi ümber koondunud märkimisväärne arv kohalikke elanikke vastu külas esinevale natsihegemooniale. Pärast venivat konflikti selle kohaliku vastupanu vastu võeti mägedes peituvad vastupanujõud lõpuks ükshaaval kinni, kui kohalik salapolitsei oli Halleini SS-meeste pataljonil käskinud aidata "Rupitschi klikk" võsast välja peksta. Seetõttu saadeti enamik neist koonduslaagritesse, kuigi kaks neist, vennad Hochleitnerid, hukati kohapeal. Varem jagunesid kohalikud elanikud oma arvamuses nende "desertööride" osas ja jagunevad tänaseni. Suur osa kohalikke elanikke, peamiselt kesklinnas, olid natside pooldajad, samas kui teised, peamiselt Wengi naabruses, toetasid täielikult antifašistlikku vastupanu. Alles 2014. aastal eemaldas linna ametlik kroonika takistidest viited "bandiitidele" ja "nuhtlusele". Samuti 2014. aastal püstitati mälestusmärk Goldeggi vastupanu austamiseks. Seda mälestusmärki rüvetati esimest korda 2018. aastal. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Hüttau

Hüttau on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. Hüttau asub Pongau Fritzi orus. Hüttau raekoda Fritzbach Hüttau ja Niedernfritzi vahel Niedernfritzi viadukt Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Hüttschlag

Hüttschlag on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. Hüttschlag asub Großarli orus, Großarli vallast lõunas, Salzburgi Pongau piirkonnas. Asula paikneb ülemises orus Alpide peaahelikust vahetult põhjas, mille moodustavad Kõrg-Tauerni mäestiku Ankogeli ja Hafneri mäed. Hüttschlagist viib vaid ratsarada üles Arlscharte kurule ja Maltatali Kärnteni liidumaal. Vallaosad on Hüttschlag, Karteis ja See. Algselt põllumajanduslik Hüttschlag sõltub täna peamiselt turismist. Koos Dorfgasteiniga moodustab Großarli org suusakuurordi suuremas Ski Amadé piirkonnas. Arla orgu on esmamainitud u 930. aastal, kui Baieri asunikud olid endise slaavi rahvastiku juba asendanud. Ala kuni Kõrg-Tauerni ahelikuni arendasid edasi Salzburgi peapiiskopid; 15. sajandi algusest sai sellest oluline kaevanduspiirkond, kaevandati peamiselt vaske ja väävlit. Laiendatud sulatustööd (Hütten) tekkisid 1520. aasta paiku; kaevurite saabumise tagajärjel sai Hüttschlagist protestantismi keskus Salzburgi maadel – paljud Salzburgi protestandid saadeti 1731. aastal vürstliku peapiiskopi Leopold Anton von Firmiani valitsemise ajal välja. Borken, Saksamaa, aastast 1989 Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
Magnoolia

Magnoolia (Magnolia) on umbes 210 liigiga perekond õistaimi. hiina magnoolia (M. officinalis) hondo magnoolia (M. kobus​) liiliaõieline magnoolia (M. liliiflora) pajulehine magnoolia (M. salicifolia) Sieboldi magnoolia (M. sieboldii) sile magnoolia (M. denudata) suureõieline magnoolia (M. grandiflora) teravalehine magnoolia (M. acuminata) tähtmagnoolia (M. stellata) varimagnoolia (M. tripetala) virgiinia magnoolia (M. virginiana) Magnolia
Magnolia (Arkansas)

Magnolia on Columbia maakonna halduskeskus Arkansase osariigis Ameerika Ühendriikides. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Scranton

Scranton on linn Ameerika Ühendriikides Pennsylvania osariigis. See on Lackawanna maakonna halduskeskus ja ühtlasi suurim linn. Selle elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 76 328. Elanike arvult on see osariigi kuues linn. Kogu linnastus, mille moodustavad Scranton, Wilkes-Barre ja Hazleton, elab kokku üle 560 000 inimese. Scranton asub osariigi kirdeosas tööstuse poolest tuntud Wyomingi orus Lackawanna jõe ääres. Wyoningi oru alal elasid algselt delavaari indiaanlased. Valge asunikud saabusid sinna esmakordselt 18. sajandi keskel. Esimene teadaolev püsiv asustus tekkis 1788. aastal. Piirkonna algne kasv tugines raua- ja terasetööstusel. Scranton sai nime seal 1840. aastal asutatud terasetööstuse ettevõtte Lackawanna Steel Company asutaja järgi. Scranton sai linnaõigused 23. aprillil 1866. 19. sajandi keskel kujunes Scranton antratsiidi kaevandamise keskuseks ning linna elanike arv hakkas sajandi teisel poolel sinna tööle asuvate kaevurite ja teiste tööliste toel kiiresti kasvama. Lisaks tõusis tekstiilitööstus. 1878. aastal sai Scranton vastloodud Lackawanna maakonna halduskeskuseks. Linna tööstustoodang saavutas haripunkti 1930. ja 1940. aastatel tänu suurele söe ja tekstiili nõudlusele, eriti Teise maailmasõja ajal. Scrantoni suurim elanike arv oli 1930. aastal, mil seal elas 143 433 inimest. Kivisöekaevandamise vähenemise tõttu hakkas linna majandus pärast Teist maailmasõda alla käima. 1945. aastal lõid linna juhid "Scrantoni plaani", mille eesmärgiks oli linna majanduse mitmekesistamine. 1959. aastal Scrantoni lähedal toimunud ja 12 inimelu nõudnud kaevandusõnnetus tegi piirkonnas kivisöe kaevandamisele lõpu. Linna elanike arv langes püsivalt kuni 2010. aastateni, mis ajaks oli elanike arv vähenenud oma tippajast 1930. aastal ligi poole võrra, ja stabiliseerus seejärel. 1980. aastate keskel alustati Scrantonis linna taaselustamise programmi. Linnas on viis kõrgkooli, sh 1888. aastal asutatud Scrantoni Ülikool. Linnas on sündinud USA 46. president Joe Biden. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Scranton. britannica.com. Vaadatud 17.2.2021 Koduleht
Pierre Héring

Pierre Héring (23. märts 1874 – 14. jaanuar 1963) oli Prantsuse sõjaväelane (armeekindral) ja literaat, mitme ajalooraamatu autor. Héring osales esimeses ja teises maailmasõjas. Sõdadevahelisel ajaperioodil oli ta Pariisis asunud kõrgema sõjakooli L'École supérieure de guerre ülem. Septembris 1939 määras kindral Maurice Gamelin, kes oli kummalise sõja ajal Prantsuse sõjaväe ülemjuhataja, Héringi Pariisi sõjakuberneriks. Kui Wehrmacht Prantsuse kampaania ajal kiiresti edasi tungis, kuulutas Héring 12. juunil Pariisi avatud linnaks. Kindral Héring ise lahkus koos talle alluvate vägedega linnast ja taganes lõuna suunas Loire'i taha. Pärast sõda asutas ta Marssal Pétaini Mälestuse Kaitse Assotsiatsiooni (ADMP), mis seadis enda eesmärgiks Philippe Pétaini rehabiliteerimise. Héringilt on ilmunud mitu sõjaajalooteemalist raamatut. Héringi sõjaväelised auastmed: kolonel (1919), brigaadikindral (1924), diviisikindral (1928), korpusekindral (...) ja armeekindral (1936). Auleegioni suurristi klassi orden (28. juuni 1940 Vichy valitsuselt) Sõjakirve orden (1941; Vichy valitsuse kõrgeim teenetemärk) Général Héring, La grande iniquité, Les Éditions Nouvelles, 1948. Général Héring et Commandant Le Roc'h, Révision, Les Îles d'Or, Paris, 1949. Général Héring, La vie exemplaire de Philippe Pétain : chef de guerre, chef d'état, martyr, Éditions Paris-Livres, Paris, 1956.
The Orville

"The Orville" on Ameerika ulmekomöödia-draamatelesari, mille idee autor ja peaosatäitja on Seth MacFarlane. Sari esilinastus 10. septembril 2017 telekanalis Fox. Seth MacFarlane – Ed Mercer Adrianne Palicki – Kelly Grayson Penny Johnson Jerald – Claire Finn Scott Grimes – Gordon Malloy Peter Macon – Bortus Halston Sage – Alara Kitan J. Lee – John LaMarr Mark Jackson – Isaac Jessica Szohr – Talla Keyali Ametlik koduleht
Riverdale

"Riverdale" on Ameerika Ühendriikide noortedraamasari, mis on The CW eetris alates 26. jaanuarist 2017 ja millel on 2021. aasta seisuga 5 hooaega. Eestis on sari saadaval Netflixis. KJ Apa – Archie Andrews Lili Reinhart – Betty Cooper Camila Mendes – Veronica Lodge Cole Sprouse – Jughead Jones Marisol Nichols – Hermione Lodge (sünd. Gomez) Madelaine Petsch – Cheryl Blossom Ashleigh Murray – Josie McCoy (1.–4. hooaeg) Mädchen Amick – Alice Cooper Luke Perry – Fred Andrews (1.–3. hooaeg) Mark Consuelos – Hiram Lodge (sündinud Jaime Luna) (2. hooaeg– ) Casey Cott – Kevin Keller (2. hooaeg– ) Skeet Ulrich – F. P. Jones (2.–5. hooaeg) Charles Melton – Reggie Mantle (3. hooaeg–) Vanessa Morgan – Toni Topaz (3. hooaeg–) Drew Ray Tanner – Fangs Fogarty Erinn Westbrook – Tabitha Tate (5. hooaeg) Ametlik koduleht
Cordouani tuletorn

Cordouani tuletorn on 1584-1611 ehitatud tuletorn Prantsusmaal Gironde suudmeala suudme lähedal. Oma 68 meetriga on see kõrguselt 10 traditsioonilise arhitektuuriga tuletorn maailmas. Tour de Cordouan on Prantsusmaa vanim tuletorn. Selle projekteeris Pariisi arhitekt Louis de Foix. Rowlett, Russ. "Kõrgeimad tuletornid". Tuletornide kataloog. Põhja-Carolina Ülikool Chapel Hillis
Tükk elatud elu

"Tükk elatud elu" on Jaan Kaplinski proosa- ja luulekogu, mis ilmus 1991. aastal. See on kirjutatud aastatel 1986–1989. Jaan Kaplinski (1991). Tükk elatud elu. Tartu: Eesti Kostabi $elts.
Diakroonia (keeleteadus)

Diakroonia on keeleteaduses keele uurimine ajalooliselt, selle arengu kirjeldamine ja analüüsimine. Mõiste pärineb Ferdinand de Saussure'ilt ning tähistas tema jaoks ajalooliste grammatikate uuringuid. Saussure kasutas paralleelselt diakroonia mõistega ka sünkroonia oma. Sünkroonia ja diakroonia tähistasid tal kahte erinevat viisi, kuidas läheneda lingvistilisele fenomenile. Saussure mõtestas ka diakroonia ja sünkroonia opositsiooni ümber. Enne Saussure'i suhtuti neisse kui vastandusse strukturaalse suhtumise ja ajaloolise lähenemise vahel. Saussure'i jaoks kujutas opositsioon endast omavahel seotud ajalis-teaduslike uuringute dimensioone. diakroonia ja sünkroonia
Rändteater Vaba Vanker

Rändetater Vaba Vanker tegutseb 2012 aasta 16 juulist alates. Teatri eestvedaja ja looja on Maili Metssalu. Teater pühendub oma lavastustes pärimusele ning juurtele. Teater sai alguse 16. juulil 2012 Tarsi talus Raplamaal. Teine laavastus "Teekond" leidis aset 21. juuli 2013. Antud lavastusega rännati ringi hobuste ja vankritega kolmes Eesti maakonnas. Samamoodi rännati hobuvankritel ka teatri kolmanda lavastusega "Kiigeldes Priiks". Teater on välja toonud üle 10. lavastuse. Lisaks ühe muusikavideo lavastusele "MÄNG". Teatri vanim repertuaaris olev lavastus on "Eestlaste Muistne Lugu", mille esietendus oli 17 märts 2015. Lavastust on aastate jooksul täiendatud kahel korral ning on saanud endale lisandused alapealkirjaga "Eestaste Muistne Sugu" (2016 mai) ja "Eestlaste Muistne Pugu" (2020 august) näol. Tegu on ürgiroonilise pärimuskomöödiaga, kus keskendutakse eestlaste mineviku kommetele ja uskumustele, sõjaretkedele ning püsivusele. Analüüsitakse kosja- ja pulmakombeid ning vaadatakse eestlaste söögilauale. 2012 16. juuli "Rännak" 2013 21. juuli "Teekond" 2013 8. november "Õudne lõpp" 2013 14. detsember "Ootsin pühi tulevada" 2014 2. märts "Naised Kõrtsu" 2014 11. aprill "Hundihüüdja" 2014 22. juuni "Kiigeldes priiks" 2014 13. september "Seenekuningas" 2014 2. detsember "Pööriöö" 2015 18. veebruar "MÄNG" 2015 17. märts "Eestlaste Muistne Lugu" 2016 5. detsember "Pööripäev" 2018 6. november "Eestlaste Muistne Jõululugu" 2020 19. november "Talvised muinasjutud Rändteatrilt Vaba Vanker" Kadi Hainas (20.07.2013). "Vaba Vanker – see pole mingi tavaline teater". Maaleht. "Rändteater Vaba Vanker rändab mööda suvist Eestimaad". ERR. "Rändteater Vaba Vanker avaldas oma esimese muusikavideo". https://www.facebook.com/eestlastemuistnelugu
Operatsioon Overlord

Operatsioon Overlord (inglise keeles Operation Overlord) ehk Normandia operatsioon (koodnimega operatsioon Overlord) oli liitlasvägede strateegiline sõjaline operatsioon teises maailmasõjas, mille eesmärgiks oli maabuda suurte väeüksustega Prantsusmaal Normandias, rajada platsdarmid ja tungida vägedega Saksamaa suunas. Selle operatsiooniga avati teise maailmasõja läänerinne (nn "teine rinne"). Operatsioonis osalenud liitlasriikide peamisteks jõududeks olid Ameerika Ühendriikide, Suurbritannia ja Kanada sõjajõud. Operatsioon Overlord algas 1944. aasta 6. juuni varahommikul ja lõppes augusti viimasel dekaadil, kui liitlasväed võtsid Falaise'i katlas (12.–21. august 1944) vangi 50 000 Wehrmachti sõdurit, vabastasid Pariisi (25. august 1944) ja kui viimased Saksa väeüksused taganesid Seine'i taha (30. august 1944). Liitlasväed jätkasid edasitungi Prantsuse-Saksa piirile.  Pikemalt artiklis Normandia dessant Normandia dessant oli 6. juunil 1944 Normandias läbi viidud meredessantoperatsioon koodnimega operatsioon Neptuun. Sõjaajaloos suurim meredessantoperatsioon oli sõjalise operatsiooni Overlord algfaas. Märkus. Operatsioonis Overlord saksa poolel osalenud Itaalia sõjajõud koosnesid Itaalia Sotsiaalse Vabariigi mereväe Atlandi 1. merejalaväediviisist (4000 meest). – Marino Viganò. "Il Ministero degli affari esteri e le relazioni internazionali della Repubblica Sociale Italiana (1943-1945)". Editoriale Jaca Book, 1991. Lk 181  Operatsioon Overlord – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Raivo Vokk

Raivo Vokk (13. oktoober 1949 Viira küla, Muhu vald – 25. november 2023) oli eesti keemiateadlane. Lõpetas Orissaare Keskkooli 1966; A. A. Ždanovi nim. Leningradi Riikliku Ülikooli biokeemia/ füsioloogia eriala 1971; Moskva Patendiinstituudi patentoloogia eriala 1984; Moskva Riiklik Ülikool, kraaditaotleja 1982–1984. Bioloogiateaduste kandidaat mikrobioloogia erialal (Dejstvie ozona na fosfolipidnyj sostav mikroorganizmov. Osooni toimest mikroorganismide fosfolipiidsele koostisele, juhendaja Natalja Suhhareva), Moskva Riiklik Ülikool 1984. Eesti NSV TA Zooloogia ja Botaanika/ Eksperimentaalbioloogia Instituudi protozooloogia osakonna insener 1973, nooremteadur 1973–1979, teadussekretär 1979–1981; SKTB Desintegraator projekti peakonstruktor 1981–1985; TTÜs 1985–…: TU sektori (orgaanilise ja biokeemia kateedri juures) vanemteadur 1985; orgaanilise ja biokeemia kateedri tunnitasuline õppejõud 1985; insener-ensümoloogia uurimisgrupi vanemteadur 1985–1987; biotehnoloogia probleemlabori vanemteadur 1987, sektorijuhataja 1987–1989; toiduainekeemia ja -tehnoloogia kateedri vanemõpetaja 1989–1991; dotsent 1991–1992; toiduainete instituudi direktor ja toiduaineõpetuse aseprofessor 1992–1997; toiduteaduse õppetooli juhataja ja professor 1997–2015; toiduainete instituudi direktor 2002–2014; emeriitprofessor 2015. , Bio- ja toiduainete tehnoloogia, sh tsükliliste oligosahhariidide biotehnoloogia ja looduslike aromatisaatorite antimikroobsed ja antioksüdatiivsed omadused. Teadustöid ka eesti toitumistavade kohta. Töötanud välja biotesti kasutamise metoodika (kasutusel pärmistatud vadaku tootmise kontrolli meetodina) 1985. Avaldanud üle 80 teaduspublikatsiooni, 2 patentse leiutise autor. Tema juhendamisel on kaitstud 15 magistri- ja 3 doktoritööd. , Tervisliku Koolitoidu programmi juht 1995 –1999 Eesti Toiduliidu juhatuse liige a-st 1996 Eesti Toitumisteaduse Seltsi asepresident a-st 1997 TTÜ toiduainete instituudi-poolne koordinaator Know-How Fund’i projektides Humberside’i, Londoni ja Leicesteri Ülikooliga EASi ekspert ja ELi 6. raamprogrammi Quality of Life ekspert a-st 2001 1999 TTÜ teenetemedal Mente et Manu Tantsimine, sealhulgas diskotants ja rahvatants, TTÜ tantsuansambli Kuljus tantsija 1974–1985. ERR (28. november 2023). "Suri emeriitprofessor Raivo Vokk". ERR. Vaadatud 28. novembril 2023. Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 2008, lk. 509-510 Raivo Vokk Eesti Teadusinfosüsteemis Raivo Vokk Eesti Teadusinfosüsteemis
Remiks

Remiks (inglise keeles remix) on muusikapala uusversioon, mis on kokku segatud ühe või mitme teose algversioonist või motiividest. https://sonaveeb.ee/search/unif/dlall/dsall/remiks/1[alaline kõdulink]
Margus Toode

Margus Toode (26. aprill 1969 – 10. märts 2021) oli eesti ooperilaulja (bass). Ta lõpetas Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli 1994. aastal koorijuhtimise erialal (õpetaja Valve Lepik) ja 1997 lauluerialal (õpetaja Aino Kõiv). Toode töötas alates 1994. aastast Vanemuise ooperikooris.
Skaistis

Skaistis (ka Žydiškėse järv) on järv Leedus Trakai rajoonis. Järv asub Trakaist 2 kilomeetrit idas ja jääb Trakai rahvusparki. Skaistis kuulub Nemunase vesikonda ja jääb merepinnast 148,8 meetri kõrgusele. Kaldajoone pikkus on 16,12 kilomeetrit. Järves on üheksa metsaga kaetud saart (0,85 ha, 0,66 ha, 0,54 ha, 0,41 ha, 0,39 ha, 0,28 ha, 0,18 ha, 0,1 ha ja 0,04 ha). Saarte kogupindala on 3,35 ha. Järve lõuna- ja kirdekallas on metsased. Loode- ja idakaldal asuvad valdavalt niidud. Läänes ulatub järveni Trakai linn. Edelaosas ühendab 160 meetri laiune veeriba Skaistist Galvė järvega. Kitsamad veeribad ühendavad Skaistist Birva ja Epušė järvedega. Järve suubuvad Epušė oja ja veel neli oja, välja voolab Baltise järve suubuv oja. Järve kallastel on 5 turismitalu. Skaistise lõunakaldale on rajatud puhkeplats. Asulatest jäävad järve äärde Žydiškėse, Kariotiškėse, Varnikai ja Raudonė II külad. Järveni ulatub ka Trakai linna aladele jääv Užutrakise mõisa park. Skaistis (Trakų r.). Tarybų Lietuvos enciklopedija, TKd 4 (Simno-Žvorūnė). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. 18 lk.
Rauno Sirk

Rauno Sirk (sündinud 27. juunil 1975 Viljandis) on Eesti sõjaväelane (kindralmajor), alates 1. augustist 2024 Kaitseväe juhataja asetäitja. Rauno Sirk oli Eesti õhuväe ülem alates 21. juulist 2019 kuni 20. juulini 2022. 1993 Johann Köleri nimeline Viljandi 4. Keskkool 1997 Eesti Riigikaitse Akadeemia, kaitseväe õppesuund 1999 USA õhujõudude sõjategevuse piirkonna õhuoperatsioonide kursus 1999 USA õhujõudude rahvusvaheline sihitajate kursus (IAWCC) 2004 USA õhujõudude juhtimis- ja staabikolledži kursus 2006 NATO Õhuoperatsioonide Analüüsi- ja Imitatsioonikeskus, õhulahingu planeerimise ja juhtimise kursus 2016 USA Õhujõudude Sõjakolledž, ohvitseri väljaõppe II tase 1998–1999 Õhuseiredivisjoni operatiiv- ja väljaõppejaoskonna operatiivohvitser 1999 – KVÜÕA välisõppurite kompanii 1999–2000 Õhuväe staabi operatiivosakonna julgeolekuohvitser 2000–2001 KJPS analüüsi- ja planeerimisosakonna staabiohvitser 2001–2003 Kaitsejõudude Ühendstaabi analüüsi-ja planeerimisosakonna ressursside planeerimise jaoskonna vanemstaabiohvitser 2003–2004 Kaitsejõudude Ühendstaabi analüüsi-ja planeerimisosakonna vanemstaabiohvitser 2004 – Õhuväe staabi planeerimisjaoskonna vanemstaabiohvitser 2004–2005 Õhuväe juhtimisjaoskonna ülem 2005–2007 Õhuväe staabi operatiiv- ja planeerimisosakonna ülem 2006–2008 Õhuväe ülema asetäitja 2009 – Õhuväe staabiülem 2009–2012 Kaitsejõudude Peastaabi ülema asetäitja operatiivalal 2012–2016 Ämari lennubaasi ülem 2016 – Riigi Kaitseinvesteeringute Keskuse (RKIK) direktor 2016–2019 Kaitseväe juhataja administratsiooni vanemstaabiohvitser 2019–2022 Õhuväe ülem 2022–2024 Eesti sõjaline esindaja NATO Euroopa Ülemjuhatuse (SHAPE) juures. 2024– Kaitseväe juhataja asetäitja Kaitseministeeriumi kuld-rinnamärk Kaitseväe teenetemärk kaitsealaste teenete eest Kaitseväe eeskujuliku teenistuse rist Operaatorvaatleja ja navigaatori kutsemärk 2008 Kotkaristi IV klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Kleinarl

Kleinarl on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. Vald asub Pongau piirkonnas Kesk-Ida-Alpides Kõrg-Tauerni rahvuspargi põhjaservas. Radstadti Tauerni mäestik koos Ennsi jõe lähtega eraldab selle Salzburgi Lungau piirkonnast. Lõunas külgneb see turulinna Wagrainiga. Flachauwinkl–Kleinarli suusapiirkond on Ski Amadé võrgustiku osa. Elanikud sõltuvad peamiselt taliturismist, kuid matkamine ja jalgrattasõit suviti on ka populaarsed. Gooti stiilis Püha Laurentiuse kihelkonnakirik pühitseti 1443. aastal. See ehitati Heinz Tesari kavandite järgi aastatel 1984-1986 ümber. Salzburgi peapiiskopid lasid Kleinarli püstitada jahimaja, mis on 18. sajandi keskpaigast olnud kirikla. Annemarie Moser-Pröll (* 1953), suusataja Cornelia Pröll (* 1961), suusataja Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
José Sosa

José Ernesto Sosa (sündinud 19. juunil 1985 Carcarañás) on Argentina jalgpallur, kes mängib Türgi kõrgliiga klubis Fenerbahçe. Ta alustas klubikarjääri 2002. aastal Argentina klubis Estudiantes de La Plata. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern, Itaalia kõrgliiga klubides Napoli ja AC Milan, Ukraina kõrgliiga klubis Harkivi Metalist, Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético ning Türgi kõrgliiga klubides Beşiktaş ja Trabzonspor. Fenerbahçes mängib ta alates 2020. aasta augustist. Oma maa meistriks tuli ta Estudiantes de La Plataga, Bayerniga, Madridi Atléticoga ja Beşiktaşega. 2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Argentina võistkonnaga olümpiavõitjaks. Argentina jalgpallikoondises mängis Sosa aastatel 2005–2013 kokku 13 korda. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 26. jaanuaril 2010 sõprusmängus Costa Rica vastu. Estudiantes de La Plata Argentina Primera División: Apertura 2006 Müncheni Bayern Bundesliga: 2007–08 DFB-Pokal: 2007–08 DFL-Ligapokal: 2007 DFL-Supercup: 2010 Madridi Atlético La Liga: 2013–14 Beşiktaş Süper Lig: 2015–16 Milan Supercoppa Italiana: 2016 Trabzonspor Türgi karikas: 2019–20  José Sosa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hiina Rahvavabariigi välisminister

Hiina Rahvavabariigi välisasjade minister (lihtsustatud hiina kirjas: 中华人民共和国外交部部长) on Hiina Rahvavabariigi välisministeeriumi juht ja üks riigi tähtsamaid riiginõukogu ametnikke. Välisminister kuulub tavaliselt ka Hiina Kommunistliku Partei Keskkomiteesse. Hiina Rahvavabariigi põhiseaduse järgi nimetab välisministri kandidaadi peaminister ja ametisse kinnitab Riiklik Rahvakongress või selle Alaline Komitee. Hiina Rahvavabariigi põhiseaduse artikkel 62 (5). Hiina RV välisministeeriumi ametlik ingliskeelne veebisait