Pál Ábrahám

Pál Ábrahám (tuntud ka nimekuju Paul Abraham all; 2. november 1892 Apatin – 6. mai 1960 Hamburg) oli ungari juudi päritolu helilooja. Peamiselt on ta tuntud operettide ja filmimuusika autorina. Ábrahám sündis Austria-Ungaris (tänapäeval asub tema sünnikoht Serbia territooriumil) pangadirektori ja klaveriõpetaja pojana. Ta õppis Budapestis pangandust ja võttis selle kõrvalt tunde kohalikus konservatooriumis. Aastatel 1910–1916 jätkas ta õpinguid Ungari Kuninglikus Muusikaakadeemias, kus ta õppis tšellot Adolf Schifferi juhendamisel ja kompositsiooni Viktor Herzfeldi juhendamisel. Oma esimesed teosed komponeeris ta 1920. aastate alguses, püüdes esialgu keskenduda tõsisemale heliloomingule: nende seas olid tšellokontsert, keelpillikvartetid, serenaad ja isegi vaimulikku muusikat. Peamiselt tegeles Ábrahám neil aastatel siiski pangandusega ja sattus rahaafääride tõttu ka vanglasse. 1927. aastal sai temast Budapesti operetiteatri dirigent. Operett kui kerge, populaarne žanr sobis muusiku ja heliloojana talle märksa paremini. 1928. aastal valmisid Ábrahámi esimesed operetid "Zenebona" ja "Preili abikaasa". Väga populaarseks kujunes tema kolmas, 1930. aastal komponeeritud operett "Viktoria ja tema husaar". Eriti menukad olid Ábrahámi operetid just Saksamaal, kus nende põhjal hakati looma muusikafilme. Nii asus ta 1931. aastal elama Berliini, kus valmisid tema järgmised tuntud operetid "Havai lill" (1931) ja "Savoy ball" (1932). Poliitiliste sündmuste tõttu jäi tema tähelend Saksamaal siiski lühikeseks. Natsionaalsotsialistide võimuletulek 1933. aastal sundis teda naasma Ungarisse, tema muusika pandi Saksamaal keelu alla ja vajus unustusse. Järgmistel aastatel tegutses ta Viinis ja Budapestis, kuid natsionaalsotsialismi ja antisemitismi levik sundis teda sealtki lahkuma. Ta põgenes esmalt Pariisi ja sõitis sealt Kuubale, kus ta teenis elatist klaverimängijana. Kuubalt õnnestus tal 1939. aastal edasi sõita Ameerika Ühendriikidesse New Yorki, kuid sealgi ei hinnatud tema muusikat. Kaugele arenenud süüfilise tagajärjel tekkisid Ábrahámil tõsised terviseprobleemid ja veebruaris 1946 suunati ta ravile Creedmoore'i psühhiaatriahaiglasse. Mais 1956 pöördus ta Hamburgis moodustatud Paul Abrahami komitee rahalisel toetusel Saksamaale tagasi, kuid vajas sealgi ravi ja suunati Hamburg-Eppendorfi ülikooli psühhiaatriahaiglasse. Neli aastat hiljem suri ta vaese ja avalikkuse poolt unustatud mehena Hamburgis vähki ning maeti Ohlsdorfi kalmistule. 18. veebruaril 1978 kanti Salzburgis postuumselt ette pastišš, mis sisaldas meloodiaid Pál Ábrahámi operettidest "Zenebona", "Preili abikaasa" ja "Es geschehen noch Wunder". Mitmetest tema operettidest on loodud ka filmiversioonid. Populaarseimad muusikafilmide aluseks olnud operetid on "Viktoria ja tema husaar", "Savoy ball" ja "Havai lill". "Melodie des Herzens" (Saksamaa, 1929) "Die singende Stadt" (Saksamaa, 1930) "Die Privatsekretärin" (Saksamaa, 1931); prantsuskeelne versioon: "Dactylo se marie" (Prantsusmaa, 1934) "Ein bisschen Liebe für Dich" (Saksamaa, 1932); prantsuskeelne versioon: "Monsieur, Madame et Bibi" (Prantsusmaa, 1932) "Zigeuner der Nacht" (Saksamaa, 1932) "Coeurs joyeux" (Prantsusmaa, 1932) "Glück über Nacht" (Saksamaa, 1932) "Yes, Mister Brown" (Saksamaa, 1932) "Das Blaue vom Himmel" (Saksamaa, 1932) "Rakoczy-Marasch" ehk "Rákóczi induló" (Saksamaa-Austria-Ungari, 1933) "Lila akác" (Ungari, 1934) "Antonia, romance hongroise" (Prantsusmaa, 1935) "Bretter, die die Welt bedeuten" (Austria, 1935) "Tagebuch der Geliebten" (Austria, 1935) "Családi pótlék" (Ungari, 1936) "Mai laynok" (Ungari, 1936) "Hotel Kikelet" (Ungari, 1937) "Die entführte Braut" (Austria, 1938) "Úri világ" (Ungari, 1938) "Serenade" (Prantsusmaa, 1939) "Holiday in Mexico" (Ameerika Ühendriigid, 1943/1946) Pál Ábrahám andmekogus IMDb (inglise) Pál Ábrahámi elulugu natsionaalsotsialistide tagakiusatud muusikute leksikonis (saksa keeles)