laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aulis Aarnio

Aulis Arvi Aarnio (14. mai 1937 – 28. september 2023) oli soome õigusteadlane, Helsingi ülikooli emeriitprofessor. Ta on tuntud Multi Level Approach käsitluse arendajana. "Õiguse tõlgendamise teooria" (Tallinn: Juura 1996) ISBN 9985-822-40-4 Biograafia
Kuusiku mõis (Maarja-Magdaleena)

Kuusiku mõis (saksa keeles Kunsika) oli Vara mõisa kõrvalmõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal. Kuusiku mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016) Kuusiku mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Valga kirikumõis

Valga kirikumõis (saksa keeles Walk Pastorat) oli kirikumõis Valga kreisis Valga kihelkonnas. http://www.mois.ee/pikknimv.shtml (vaadatud 25.03.2016)
Laatsi mõis

Laatsi mõis (saksa keeles Wichmannshof) oli poolmõis Valga kihelkonnas Valgamaal. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7/8 adramaad, sellele allus 24 meeshinge. Laatsi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016) Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 270. Laatsi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Oosoli mõis

Oosoli mõis (saksa keeles Ohselhof, Alexandershof) oli linnamõis Valga kihelkonnas Valgamaal. Mõisa omanik oli Valga linn Bienenstammi andmetel allus 1816. aastal mõisale 7 majapidamist ja sellele kuulus 55 meeshinge. Oosoli mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016) Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 270. Oosoli mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Vidriku mõis

Vidriku mõis (saksa keeles Friedrichshof) oli eramõis Valga kihelkonnas Valgamaal. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 1/8 adramaad, sellele allus 61 meeshinge. Vidriku mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016) Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 275. Vidriku mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Lehetu mõis

Lehetu mõis (saksa keeles Lehhet) oli eramõis Nissi kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lehetu küla lähedal Saue vallas Harju maakonnas. Mõis rajati 17. sajandi algul Kelba mõisast eraldatud alast. Põles maha 1980. aastate lõpus. Lehetu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016) Lehetu ms, www.eki.ee Lehetu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Lehetu mõis (Nissi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Pajaka mõis

Pajaka mõis (saksa keeles Pajak) oli eramõis Nissi kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Pajaka küla lähedal Märjamaa vallas Rapla maakonnas. Mõisast on teateid alates 1452. Pajaka mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016) Pajaka m(ois), www.eki.ee Pajaka mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Põlli mõis

Põlli mõis (ka Pölli mõis[viide?]; saksa keeles Poll) oli eramõis Nissi kihelkonnas Harjumaal. Mõis rajati 17. sajandi lõpul Ohukotsu mõisast eraldatud alast. Põlli mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016) Põlli mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Russalu mõis

Russalu mõis (saksa keeles Russal) oli eramõis Nissi kihelkonnas Harjumaal. Mõisast on teateid alates 1586. Mõisa peahoone hävinud, säilinud on 19. sajandi keskelt pärit ehitismälestis, Russalu mõisa paesild. Russalu mõis kuulus von Uexküllidele, 1666. aastast von Baranoffidele ning 1754. aastal omandas mõisa Eberhard Gustav von Manteuffel. Seejärel olid omanikeks, von Fersenid, von Meyendorffid, von Rosenid, von Schillingid, von Maydellid. Russalu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016) 15281 Russalu mõisa sild, Kultuurimälestiste riiklik register Russalu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Russalu mõis (Nissi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Saida mõis

Saida mõis (saksa keeles Saida) oli poolmõis Nissi kihelkonnas Harjumaal. Mõis rajati 1884 Nurme mõisast eraldatud alast. Saida mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016) Saida mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Pärnamaa mõis

Pärnamaa mõis (saksa keeles Pernama) oli poolmõis Harjumaal Nissi kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Saue vallas Mustu küla lähedal. Mõis rajati 1865. aastal Nurme mõisast eraldatud alast. Pärnamaa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016) Pärnamaa m(ois), www.eki.ee Pärnamaa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Jaanika mõis

Jaanika mõis (saksa keeles Janik, Jounick, Jaunack) oli eramõis Nissi kihelkonnas Harjumaal., tänapäeva Jaanika küla lähedal Saue vallas Harju maakonnas. Mõisast on teateid alates 17. sajandist (Jonick), Laitse, hiljem Munalaskme kõrvalmõis. Mõis kuulus Ulrichi, Mohrenschildti perekonnale. Ajavahemikus 1928–1930 ostis talu jurist ja riigitegelane Otto Tief, kes alustas soiste mõisamaade kuivendamist. Tänu Tiefi sidemetele ja mõisa vajadusele tekkis Tallinna–Haapsalu raudteele ka üks lisapeatus – Jaanika teivasjaam, kust mõisa piimatoodang Tallinna turule saadeti. 1944.a. septembris Otto Tief vangistati ning edasi sai mõisast kohaliku sovhoosi osakond. Mõisahoone hävis tulekahjus ajavahemikus 1976–1986. Jaanika mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 25.03.2016) Jaanika ms, www.eki.ee Jaanika mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Otepää kirikumõis

"Otepää mõis" suunab siia. Otepää kihelkonna rüütlimõisa kohta vaata artiklit Vastse-Otepää mõis. Otepää kirikumõis (saksa keeles Pastorat Odenpäh) oli kirikumõis Otepää kihelkonnas Tartumaal. Otepää kiriklas õnnistati ja pühitseti 4. juunil 1884 sisse sinimustvalge Eesti lipp (Eesti Üliõpilaste Seltsi lipp). Otepää koguduse toonane õpetaja oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane Burchard Sperrlingk. Iga aasta 4. juunil tähistatakse Otepääl Eesti lipu päeva rongkäigu ja jumalateenistusega. 23. detsembril 1996 avati Otepää kirikumõisa hoones Eesti lipu muuseum. Idee autor oli koguduse toonane õpetaja Jüri Stepanov, keda toetasid Otepää Linnavalitsus ja ekspositsiooni koostamisega Eesti Rahva Muuseum. Muuseumis on võimalik näha pühitsetud lipu täpset koopiat. 1884. aastal pühitsetud originaali on võimalik näha Eesti Rahva Muuseumis. 25. novembril 1989 püstitati kirikumõisa hoone esisele haljasalale Jakob Hurda graniitbüst, mille autor on Villu Jaanisoo. Hurt oli Otepääl kirikuõpetaja aastatel 1872–1880. Vana kirikumõisa abihoone on ümber ehitatud Otepää talvekirikuks. Kogudus kasutab seda peamiselt talvel. http://www.mois.ee/pikknimo.shtml (vaadatud 23.03.2016) "Eesti lipu õnnistamine". "Eesti Lipu muuseum". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. veebruar 2021. Jakob Hurda monument Otepääl
Nõo kirikumõis

Nõo kirikumõis (saksa keeles Pastorat Nüggen) oli kirikumõis Nõo kihelkonnas Tartumaal. http://www.mois.ee/pikknimn.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Rõngu kirikumõis

Rõngu kirikumõis (saksa keeles Pastorat Ringen) oli kirikumõis Rõngu kihelkonnas Tartumaal. http://www.mois.ee/pikknimr.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Sangaste kirikumõis

Sangaste kirikumõis (saksa keeles Pastorat Theal) oli kirikumõis Sangaste kihelkonnas Tartumaal. http://www.mois.ee/pikknims.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Äksi kirikumõis

Äksi kirikumõis (saksa keeles Pastorat Ecks) oli kirikumõis Äksi kihelkonnas Tartumaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Võnnu kirikumõis

Võnnu kirikumõis (saksa keeles Pastorat Wenden) oli kirikumõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal. http://www.mois.ee/pikknimv.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Tartu-Maarja kirikumõis

Tartu-Maarja kirikumõis (saksa keeles Pastorat Dorpat-St. Marien) oli kirikumõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagise pastoraadi asukoht Tartusse Maarja kiriku lääneküljele Kuperjanovi ja Tiigi tänava vahelisele alale. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016) EKI KNAB (vaadatud 21.05.2016)
Hargla kirikumõis

Hargla kirikumõis (saksa keeles Pastorat Harjel) oli kirikumõis Hargla kihelkonnas Võrumaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Põlva kirikumõis

Põlva kirikumõis (saksa keeles Pastorat Pölwe) oli kirikumõis Põlva kihelkonnas Võrumaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Räpina kirikumõis

Räpina kirikumõis (saksa keeles Pastorat Rappin) oli kirikumõis Räpina kihelkonnas Võrumaal. http://www.mois.ee/pikknimr.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Harju-Jaani kirikumõis

Harju-Jaani kirikumõis (saksa keeles Pastorat St. Johannis) oli kirikumõis Harju-Jaani kihelkonnas Harjumaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Jõelähtme kirikumõis

Jõelähtme kirikumõis (saksa keeles Pastorat Jegelecht) oli kirikumõis Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal. http://www.mois.ee/pikknimj.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Jüri kirikumõis

Jüri kirikumõis (saksa keeles Pastorat Jürgens) oli kirikumõis Jüri kihelkonnas Harjumaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Järva-Madise kirikumõis

Järva-Madise kirikumõis (saksa keeles Pastorat St. Matthäi) oli kirikumõis Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016) Pärandkultuuri objekt: Järva-Madise kirikumõis (129:MOA:001)
Jõhvi kirikumõis

Jõhvi kirikumõis (saksa keeles Pastorat Jewe) oli kirikumõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Kadrina kirikumõis

Kadrina kirikumõis (saksa keeles Pastorat St. Katharinen) oli kirikumõis Kadrina kihelkonnas Virumaal. http://www.mois.ee/pikknimk.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Väike-Maarja kirikumõis

Väike-Maarja kirikumõis (saksa keeles Pastorat Klein-St. Marien) oli kirikumõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal. http://www.mois.ee/pikknimv.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Karja kirikumõis

Karja kirikumõis (saksa keeles Pastorat Karris) oli kirikumõis Karja kihelkonnas Saaremaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Janus Pannonius

Janus Pannonius (ladina keeles ka Ioannes Pannonius, horvaadi keeles Ivan Česmički, ungari keeles Csezmiczei János või Cesinge János; 29. august 1434 Čazma – 27. märts 1472 Medvedgradi loss Zagrebi lähedal) oli horvaadi-ungari päritolu ladinakeelne luuletaja, diplomaat ja Pécsi piiskop. Janus Pannoniust peavad oma rahvusluuletajaks nii horvaadid kui ungarlased ning see on põhjustanud sekundaarkirjanduses palju segadust. Lisanime Pannonius sai ta ladinakeelse kohanime Pannonia järgi, mis tähistas piirkonda Doonaust lõuna ja lääne pool. Januse lapsepõlve kohta on vähe teada, ta põlvnes suhteliselt vaesunud aadlisoost, teda kasvatas lesestunud ema. Alates 1447. aastast osales ta Váradi piiskopi János Vitézi toel Ferrara, Padova ja Veneetsia humanistlike kõrgkoolide õppetöös, Ferraras oli tema õpetajaks Guarino da Verona. Itaalias veetis ta vaheaegadega 14 aastat, seal hakkas ta tegelema ka luuletamisega, kirjutades peamiselt panegüürikat. Ta lõpetas Padova ülikooli (arvatavasti doktorikraadiga) kanoonilise õiguse alal, reisis seejärel Itaalias, kuni naasis 1458 Ungarisse, kus sai tööd Buda kuningakojas. 1459. aastal sai temast Pécsi piiskop. Diplomaadina juhtis ta 1465. aastal delegatsiooni Rooma, kus otsiti paavst Paulus II käest abi türklaste vastu. Ta saatis 1468. aastal kuningas Mátyásit sõjakäigul Tšehhimaale ning võttis seejärel enda peale Lõuna-Ungari kaitsmise organiseerimise. 1470. aasta paiku sai temast Slavoonia asekuningas. Janus osales vandenõus kuningas Mátyás I vastu, pidi põgenema Horvaatia aladele ja suri peatselt 38. eluaastal. Ungarlased peavad Janus Pannoniust oma esimeseks oluliseks lüüriliseks luuletajaks. Ta kirjutas nii eleegilist luulet kui epigramme (viimaste osas oli tema suur eeskuju Martialis). Ta tõlkis ka Homerose, Plutarchose ja Demosthenese teoseid ladina keelde. Peter G. Bietenholz, Thomas Brian Deutscher, Contemporaries of Erasmus: A Biographical Register of the Renaissance and Reformation. Toronto, Buffalo, London: University of Toronto Press, 2003, lk. 233–234. Marianna D. Birnbaum, Janus Pannonius: poet and politician. Zagreb: Jugoslavenska Akademija Znanosti i Umjetnosti, 1981, lk. 10. Albert Tezla, "Janus Pannonius", väljaandes: Hungarian Authors: A Bibliographical Handbook. Cambridge, Massachusetts: The Belknap Press of Harvard University Press, 1970, lk. 233 (veebiversioon). Info Janus Pannoniuse kohta (saksa keeles)
Kihelkonna kirikumõis

Kihelkonna kirikumõis (saksa keeles Pastorat Kielkond) oli kirikumõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal. http://www.mois.ee/pikknimk.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Püha kirikumõis

Püha kirikumõis (saksa keeles Pastorat Pyha) oli kirikumõis Püha kihelkonnas Saaremaal. http://www.mois.ee/pikknimp.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Valjala kirikumõis

Valjala kirikumõis (saksa keeles Pastorat Wolde) oli kirikumõis Valjala kihelkonnas Saaremaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Tori kirikumõis

Tori kirikumõis (saksa keeles Pastorat Torgel) oli kirikumõis Tori kihelkonnas Pärnumaal. http://www.mois.ee/pikknimt.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Tõstamaa kirikumõis

Tõstamaa kirikumõis (saksa keeles Pastorat Testama) oli kirikumõis Tõstamaa kihelkonnas Pärnumaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Pärnu-Jaagupi kirikumõis

Pärnu-Jaagupi kirikumõis (saksa keeles Pastorat St. Jakobi) oli kirikumõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Vändra kirikumõis

Vändra kirikumõis (saksa keeles Pastorat Fennern) oli kirikumõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal. http://www.mois.ee/pikknimh.shtml (vaadatud 26.03.2016)
Norodom Sihanouk

Norodom Sihanouk Varman (khmeeri keeles នរោត្តម សីហនុ, tiitliga Preah Bat Samdech Preah; 31. oktoober 1922 Phnom Penh – 15. oktoober 2012 Peking) oli Kambodža kuningas. Ta oli kuningas aastatel 1941–1955 ja 24. septembrist 1993 kuni 7. oktoobrini 2004, peaminister 1955–1960 (vaheaegadega) ja riigipea 1960–1970 ning 1975–1976, prints (riigipea enne kuningaameti taastamist) 1991–1993. Tema vanemad olid kuningas Norodom Suramarit ja kuninganna Sisowath Kossamak. Sihanouk suri südameinfarkti tagajärjel Pekingi haiglas. Norodom Yuvaneath Preah Ream (17. oktoober 1943 –) Norodom Ranariddh (2. jaanuar 1944 –) Norodom Rachvivong (8. juuli 1944 – 31. juuli 1973; suri malaariasse) Norodom Chakrapong (21. oktoober 1945 –) Norodom Sihanouk Naradipo (10. veebruar 1946 –; kadus 1976) Norodom Sihanouk Khemanourak (26. september 1949 –; kadus 1976) Norodom Sihamoni (14. mai 1953 –) Norodom Narindrapong (18. september 1954 – 7. oktoober 2003 Pariis; suri südamerabandusse) Neil lisaks sündis tal kuus tütart.
Mili Balakirev

Mili Balakirev (Милий Алексеевич Балакирев, 2. jaanuar 1837 Nižni Novgorod – 29. mai 1910 Peterburi) oli vene pianist ja helilooja. Mili Balakirevi peamised žanrid olid romantilised orkestri- ja klaveriteosed, kus on kasutatud vene rahvamuusikat. Mihhail Glinka loominguga puutus ta kokku üsna noorelt. Üks tema varasemaid helitöid on klaverifantaasia Glinka ooperile "Elu tsaari eest". 1868. aastal sai ta Peterburi Tasuta Muusikakooli direktoriks. Balakirev kannatas haigus- ja masendushoogude all ega olnud kuigi viljakas helilooja. Balakirev kirjutas kaks sümfooniat ja kaks klaverikontserti, lisaks neile ka sümfoonilise poeemi "Tamara" Mihhail Lermontovi luuletuse ainetel. Seda teost peetakse vene rahvusliku muusika üheks verstapostiks. Klaverimuusikast kerkib esile idamaiselt värviküllane klaverifantaasia "Islamei" (1869–1902), mis on mängijale küllaltki keeruline. Just selle oopusega kindlustas Balakirev enesele rahvusvahelise kuulsuse. Ferenc Liszt oli teosest lummatud ja tutvustas seda oma õpilastele.
Garry Shandling

Garry Emmanuel Shandling (29. november 1949 Chicago – 24. märts 2016 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik. Garry Shandling andmekogus IMDb (inglise)
Svajūnas Rauckis

Svajūnas Rauckis (sündinud 5.10.1979) on Leedu jalgpallur. 1990. ja 2000. aastatel mängis ta mitmes Eesti klubis, näiteks JK Viljandi Tulevik, FC Lelle ja FC Kuressaare. 1999. aasta Esiliiga hooajal oli ta suurim väravakütt (27 väravat, esindas FC Kuressaaret). https://www.transfermarkt.com/svajunas-rauckis/profil/spieler/257913
Sven Karja

Sven Karja (sündinud 18. märtsil 1968 Tartus) on eesti teatrikriitik ja dramaturg. Sven Karja on lõpetanud 2000. aastal Tartu Ülikooli teatriteaduse erialal bakalaureusekraadiga, 2005. aastal kaitses samas magistritöö ja 2020. aastal doktoriväitekirja. Ta on õpetanud Tartu Ülikooli teatriteaduse õppetoolis. Aastatel 1995–2007 töötas Vanemuises kirjandustoimetajana ja ühtlasi oli 2006–2007 draamajuhi kohusetäitja. Aastatel 2007–2011 oli ta Vanemuise draamajuht. 2011. aastast töötab Vanemuises dramaturgi-toimetajana. 1991. aastast on temalt ilmunud teatrikriitikat ja hooajaülevaateid; ta on tõlkinud näidendeid ("Vladimiri väljak", "Tähed hommikutaevas", "Jooksvad kulud"). Ta on olnud üks Teatrielu kogumiku koostajaid 2003 – ajalehe Sirp aastapreemia 2002 – ajakirja Teater. Muusika. Kino aastapreemia 2004 – Reet Neimari nimeline kriitikaauhind https://web.archive.org/web/20160326084705/http://www.vanemuine.ee/people/sven-karja/ (vaadatud 26.03.2016) Biograafia Vanemuise teatri kodulehel
Järvoja

Järvoja (ka Järveoja) on oja Lääne-Virumaal Haljala vallas. Oja on 1,4 km pikkune. Selle lähe on Võle–Vainupea–Kunda teest 1 km lõunas ning oja suubub Eisma külas Soome lahte. Kogu pikkuses looduslikus looklevas sängis voolava oja väiksusele vaatamata on see siiski hinnatud jõgede ja ojade elupaigatüübi väärtuslikuks esindajaks, mille kaitseks on moodustatud Järveoja hoiuala. Lähte pool vanas metsas on oja kaldad kohati järsud. Esineb kruusaseid ja kivised ojalõike. Mitmes kohas esineb vettelangenud puid. Suudme pool metsas voolates on põhi liivane. Järveoja voolab vahetult enne suuet taimedeta rannaliiva uhutud ja madalamate kallastega sängis. Järveoja hoiuala kaitsekorralduskava 2013–2022 Hoiualade kaitse alla võtmine Lääne-Viru maakonnas Järvoja keskkonnaportaalis
Veronica Guerin

Veronica Guerin (5. juuli 1958 Dublin – 26. juuni 1996 Dublin) oli Iirimaa ajakirjanik. Juba kooli ajal tegeles ta spordiga, hiljem kuulus Iirimaa koondisse nii jalgpallis kui ka korvpallis. Ta õppis raamatupidamist ning juhtis suhtekorraldusettevõtet. 1990. aastast töötas ajakirjanikuna ning alates 1994. aastast kajastas organiseeritud kuritegevust. Ta mõrvati narkokaubitsejate poolt.
Banja Luka Ülikool

Banja Luka Ülikool (serbia keeles Универзитет у Бањој Луци) on avalik-õiguslik ülikool Bosnias ja Hertsegoviinas Banja Lukas. Ülikool asutati 7. novembril 1975. Alguses oli ülikoolil viis teaduskonda, praegu on 16 teaduskonda. Banja Luka ülikool on Serblaste Vabariigi vanim ja kõige suurem ülikool. Ülikoolis õpib umbes 18 000 üliõpilast. Alates 11. aprillist 2011 on Banja Luka Ülikool Euroopa Ülikoolide Assotsiatsiooni (EUA) liige.  Banja Luka Ülikool – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Nymphalis

Nymphalis on perekond liblikalisi, mida on mõnede süstemaatikute poolt kasutatud. See perekond liidab tavaliselt eraldi käsitletavaid perekondi Aglais, Inachis, Polygonia ja Kaniska. Nii on sel puhul koerliblika ladinakeelseks nimeks mitte Aglais urticae, vaid Nymphalis urticae.
Järeldus

Järeldus on propositsioon, milleni arutlus viib.
Kose-Risti

Kose-Risti on paikkond Harju maakonnas Kose vallas Kose aleviku kagunurgas. Kose-Risti juures oli varem postijaam ja kaks kõrtsi ning sinna tekkis Risti alevik. Hiljem liideti see Kose alevikuga. Kose-Risti juures ristub Tallinna-Tartu maantee Kose–Purila maanteega. Kose-Ristil asub Kose-Risti Hundikuristik.
Järeldus (täpsustus)

"Järeldus" võib tähendada mitut asja: Järeldus, arutluse komponendiks olev propositsioon, mida suhestatakse eeldustega Järeldus (traditsiooniline loogika), otsustuste komplekt, kus ühte otsustust järeldatakse teistest
Mäemõisa

Mäemõisa on/oli mitme Eesti geograafilise objekti nimi: Mäemõisa paikkond, Saaremaal Saaremaa vallas, varem küla Saaremaal Kogula vallas Mäemõisa paikkond, Läänemaa Haapsalu linnas Mäemõisa, endine küla Tartumaal Elistvere vallas Mäemõisa oli Kaagjärve-Mäemõisa mõisa lühem nimi Mäemõisa järv Mäemõisa mõis Mäemõisa vald Mäemõisa õigeusu kirik Mäe mõis
Danis Tanović

Danis Tanović (sündinud 20. veebruaril 1969 Zenicas) on Bosnia ja Hertsegoviina filmilavastaja, -stsenarist ja -helilooja. Tal on ka Belgia kodakondsus. Ta on võitnud mitu rahvusvahelist filmiauhinda. 2002. aasta Oscarite jagamisel tunnistati film "Eikellegimaa" aasta parimaks võõrkeelseks filmiks. Samuti võitis film parima võõrkeelse filmi Kuldgloobuse. Cannes'i filmifestivalil ja Euroopa filmiauhindade jagamisel võitis Tanović parima stsenaristi auhinna.  Danis Tanović – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Danis Tanović andmekogus IMDb (inglise) Aare Ermel. "Danis Tanović Bosnia ja Hertsegoviinast". Sirp, 29. oktoober 2011
Daniel Plau

Daniel Plau (4. juuni/17. juuni 1896 Martsa, Virumaa – 20. mai 1938 NSV Liit) oli eesti rahvusest NSV Liidu sõjaväelane. Ta sündis Martsa külas Liivamäe talus, õppis Toila külakoolis, Jõhvi ministeeriumikoolis ja Tartu Ülikoolis. Ta võttis osa Oktoobrirevolutsiooni ettevalmistamisest. 1917. aastal valiti Tartu ülikooli Arstiteaduskonna III kursuse üliõpilane 21-aastane Daniel Plau Tartu Tööliste, Soldatite ja Maatameeste Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimeheks 1918. aastal valiti ta Petrogradis moodustatud VK(b)P Eesti Osakondade Keskkomitee liikmeks ja töötas Põhja Kommuuni Rahvusasjade Rahvakomissariaadi Eesti osakonna juhatajana. Ta osales Punaarmee diviisikomissarina Vene kodusõjas. Aastatel 1918–1938 oli ta Punaarmees juhtivatel kohtadel poliitilisel alal, auastmelt diviisikomissar. 1930. aastatel oli ta Kaasanis 13. Laskurkorpuse komissar. 1938. aastal ta hukati, 1956. aastal rehabiliteeriti. 1970–1980. aastatel korraldati Kohtla-Järve rajoonis Pühajõel tema mälestusvõistlusi motokrossis. 137god.info Helmut Joonuks. Viru rannikul. Tallinn: Eesti Raamat, 1969, lk 87 TARTU RIIKLIKU ÜLIKOOLI ARSTITEADUSKOND AASTAIL 1802-1975. TARTU 1976, lk 153 Плау Даниэль Даниэлевич. iamkushner.com "VE: Plau, Daniel – kindralmajor". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2016. Vaadatud 26. märtsil 2016. Ülo Taigro (koostaja). Nad kaitsesid nõukogude võimu. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1964 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Daniel Plau lapsepõlves koos perekonnaliikmetega Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Daniel Plau. Volgograd, 1927 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Daniel Plau, 1930 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Daniel Plau. Kaasan, 1930 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Vaade revolutsionääri ja kodusõja kangelase, kindralmajor Daniel Plau sünnimajale Toilas Kultuurimälestiste riiklik register. Fotokogu. Daniel Plau mälestustahvel
Hermann Emil Fischer

Hermann Emil Fischer (9. oktoober 1852 – 15. juuli 1919) oli saksa keemik, Nobeli auhinna laureaat. Ta oli üks esimesi teadlasi, kes uuris adeniini. Ta sai 1902. aastal Nobeli keemiaauhinna. 1899 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks 1902 – Nobeli keemiaauhind
Maa vari

Maa vari on optiline atmosfäärinähtus. Nagu nimigi ütleb, on tegu varjuga, mille Maa ise heidab atmosfääri. Maa pinnal olevale vaatlejale paistab nähtus tumesinise või hallikas-sinise ribana horisondi kohal, päikese tõusmise või loojumise vastasküljes. Maa varju võib näha, kui taevas on piisavalt selge.
Sepa tänav (Narva)

Sepa tänav on tänav Narva Vanalinna linnaosas. Algab Kraavi tänavast, ristub Hariduse, Pimeaia, Vestervalli tänava, Sadama tee, Sepa põiguga ja Tolli tänavaga ning lõpeb Rakvere tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 660 m. 1905. aasta linnaplaanil oli selle tänava nimi Кузнечная улица. 1912. ja 1927. aasta linnaplaanidel Sepa tänav. Aastatel 1976–1994 kandis tänav nime Vladimir Dejevi tänav (улица им. В.Деева) Nõukogude Liidu kangelase Vladimir Dejevi järgi. Svetlana Andrejeva. Narva tänavad 17.-21. sajandi linnakaartidel.–Narva Muuseumi Toimetised, nr. 7, 2007, lk. 108-127.