laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ajatu muusika festival

Ajatu muusika festival, 2013. aastani Kuressaare laste ja noorte vanamuusikafestival või Kuressaare vanamuusikafestival, on Kuressaares toimuv laste ja noorte vanamuusikaansamblite festival. Selle peakorraldaja on Kuressaare Muusikakool, festivali kunstiline juht on Tiiu Maripuu. Festivali kontserdid toimuvad eelkõige Kuressaare piiskopilinnuses, kuid ka Kuressaare raekojas, Kuressaare linnateatris, Laurentiuse kirikus, koolides, samuti kihelkonnakirikutes ja muudes paikades Saaremaal väljaspool Kuressaaret. Repertuaari ajalised piirid on keskaja muusikast barokkmuusikani. Aastate jooksul on festivali sündmustel tutvustatud ka muud keskaja ja varauusaja olustikuga seotut, nagu rõivaajalugu, renessansstantsud ja käitumisnormid. 1996. aastal toimus Kuressaares plokkflöödi metoodika laager muusikakoolide plokkflöödiõpetajatele, mille korraldas tollane riikliku ainekomisjoni esimees Tõnu Sepp. Trükist ilmunud "Plokkflöödi õpiku" esimesed osad vajasid laiemat testimist ja laagris vahetati kogemusi, nii kasvas huvi niihästi plokkflöödi mängutehniliste võimaluste kui ka vanamuusika vastu. Asuti otsima kohta, kus suurem seltskond kokku võiks saada ja seminari lõppedes kontserte anda, sõelale jäi Kuressaare ja samal aastal toimuski esimene Kuressaare laste ja noorte vanamuusikafestival. 1997. aasta festival koondas sadakond mängijat mitmelt poolt Eestist, kontserdid toimusid piiskopilinnuses ja barokses raekojas. Vanamuusika tundus noorte esituses nii Kuressaare linnavõimudele kui ka osavõtjaile nii huvitav, et leidsid aset ka järgmised festivalid, igal aastal veidi erinevalt. 1998. aastal tutvustas Eesti Muusikaakadeemia õppejõud Neeme Punder oma meistriklassis Jacob van Eycki plokkflöödivariatsioonide esituspraktikat, festivalil esines esitatud renessansstantsuviiside saatel kohalike täiskasvanute tantsurühm. 1999. aasta festivali repertuaari lisandus vaimulik muusika. Osavõtjate ring laienes, esines noorterühm Gotlandilt ja Helsingi plokkflöödiõpetajatest koosnev Sansonetta. 2000. aasta festivali eripära oli teatraliseeritus: renoveeritud Kuressaare Linnateatris toimus koos Saaremaa Ühisgümnaasiumi luuleteatri Kreveraga kontsertetendus, osales ka lasterühm Staccato Helsingist. Toimus van Eycki variatsioonide võistumängimine. 2012. aasta vanamuusikafestival tutvustas klavessiini võimalusi eri koosseisudes ja noortefestivali Mängime barokki jälgedes barokkmuusikat. 2014. aasta vanamuusikafestival kandis juba nime ajatu muusika festival. T. Maripuu. Laste ja noorte vanamuusikafestival Kuressaares. - Sirp, 14 juuni 2002 Kuressaare vanamuusikafestival tutvustab klavessiini. - turismiweb.ee, 30.05.2012 K. Kalmus. Vanamuusika festivalist saab Ajatu muusika festival. - Saarte Hääl, 23. aprill 2014
Gūžas

Gūžas on küla (vidējciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas. Küla asub valla põhjaosas, merepinnast 20 meetri kõrgusel. Gūžas jääb valla keskusest Dubeņist 10, piirkonna keskusest Grobiņast 3 ja Riiast 207 kilomeetri kaugusele. Aastani 2021 kuulus küla Grobiņa piirkonda. Looduskaitse all on külas kasvavad sanglepad ümbermõõtudega 2.53 ja 3.28 meetrit. Aastal 2020 oli külas elanikke 72. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Grobiņa (Grobiņa vald)

Grobiņa on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas. Küla asub valla keskosas, merepinnast 15 meetri kõrgusel. Grobiņa jääb valla keskusest Dubeņist 8,5, piirkonna keskusest Grobiņast 2 ja Riiast 207 kilomeetri kaugusele. Aastani 2021 kuulus küla Grobiņa piirkonda. Sisuliselt on tegemist Grobiņa linna piiridest välja jääva linna hoonestatud ala jätkuga. 2011. aastani asus külas Grobiņa valla vallamaja. Külas on raamatukogu. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu
Potšajivi suurklooster

Potšajivi suurklooster (ukraina keeles Почаївська Успенська лавра) on Potšajivis asuv õigeusu meesklooster.
Astelpaju-kirikärbes

Astelpaju-kirikärbes (Rhagoletis batava) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Euroopas 9 liigiga esindatud kirikärbse perekonnast on see liik ainus, kelle vastsed toituvad astelpajust. Munad munetakse astelpaju viljadesse, vilja sees vagel toitub ja läheb nukkuma mulda. Eestis leitud esimest korda 2015. aastal, Lätis 2013. aastal. kirsi-kirikärbes Põllumajandus.ee.
Christian Herter

Christian Archibald Herter (28. märts 1895 Pariis – 30. detsember 1966 Washington) oli Ameerika Ühendriikide diplomaat ja poliitik. Ta oli Vabariikliku Partei liige. Herter oli Ameerika Ühendriikide riigisekretär president Dwight D. Eisenhoweri valitsuses 1959–1961. Herter lõpetas Harvardi ülikooli 1915. aastal. Seejärel töötas ta atašeena USA saatkonnas Berliinis. Ta osales USA delegatsiooni liikmena Pariisi rahukonverentsil. 1931. aastal valiti ta Massachusettsi esindajatekoja liikmeks. 1953–1957 oli ta Massachusettsi kuberner. 1957–1959 oli ta Ameerika Ühendriikide riigisekretäri asetäitja. 1959. aastal valiti ta riigisekretäri ametisse.
Kristi Kõiv

Kristi Kõiv (sünninimi Kristi Vipper, sündinud 22. jaanuaril 1959) on eesti kasvatusteadlane ja Tartu Ülikooli haridusteaduste instituudi dotsent. Tema peamised uurimisteemad on noorukite antisotsiaalne ja kuritegelik käitumine, kiusamine, vägivald ja teised sotsiaalsed probleemid koolis. Kõiv sai 1982. aastal Tartu Ülikooli psühholoogia magistrikraadi ning 1994. aastal pedagoogika magistrikraadi. Ta oli 1994–2000 Tartu Ülikooli pedagoogika osakonna doktorantuuris ning 2000–2004 Turu Ülikooli pedagoogika teaduskonna doktorantuuris. Ta kaitses 2004. aastal Turu Ülikoolis doktorikraadi teemal „Inquiry into family relationships of antisocial and contol group adolescent males: three viewpoints - Social Control Theory, Attachment Theory, and Family Systems Theory“. Kristi Kõiv oli aastatel 1982–1986 kasvatuse eritingimusi vajavate õpilaste koolis (Puiatu Erikool) psühholoog, 1986–1987 õpetaja ning 1987–1988 eelkooliea lasteasutuse (Puiatu Lastepäevakodu) juhataja. Aastatel 1988–1995 töötas ta lastekodus (Elva Väikelastekodu) psühholoogina. Ta oli 1996–2009 Tartu Ülikooli üldpedagoogika õppetooli lektor ning 2009. aastast haridusteaduste instituudi dotsent. 2002 Kasvatusteaduslike tööde riikliku konkursi preemia eesti keeles publitseeritud teadustöö kategoorias 2005 Kasvatusteaduslike tööde riikliku konkursi preemia võõrkeeles publitseeritud teadustöö kategoorias 2008 Inimeseõpetuse aasta tegu aine arendamise eest 2009 Tartu Ülikooli aumärk 2013 The Best European Schoolbook Awards 2013, Special prize for the treatment of Social and Ethical issues 2014 Inimeseõpetuse aasta tegu laureaat; inimeseõpetuse aine väärtustamine ja arendamine läbi metoodilise materjali "Eesti Teadusinfosüsteem. Kristi Kõiv". "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Kristi Kõiv Google Scholar lehekülg Kristi Kõiv ResearchGate lehekülg
Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapitali elutööpreemia

Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapitali elutööpreemia on üks Eesti Kultuurkapitali välja antavatest elutööpreemiatest, mis määratakse kultuuri- ja sporditegelastele elutöö eest. Igal aastal antakse välja kaheksa Eesti Kultuurkapitali elutööpreemiat. Näitekunsti sihtkapitali elutööpreemiaid antakse välja alates 2016. aastast. Preemiasumma suurused kinnitab Eesti Kultuurkapitali nõukogu igal aastal eraldi. Koos rahalise preemiaga antakse laureaadile preemia tunnusmärk. Alates 2013. aastast on selleks messingust kera ("Jonnakas", mille autorid on Risto Tali ja Rait Siska). Kera on valmistatud trugimise meetodil, kaetud poleeriga ning raskuseks tinavalu. Kerale on söövitatud Eesti Kultuurkapitali logo elemendid ning graveeritud valdkonna või sihtkapitali nimetus, laureaadi nimi ja aastaarv. Eesti Kultuurkapitali aastapreemiate ja sihtkapitalide elutööpreemiate laureaadid saavad kuldse poleeriga 200 mm diameetriga kera. 2016: Aime Unt (tundlik- täpsete, inspireerivate aeg-ruumide ja lavastuskunstnike koolkonna loomine) 2017: Roman Baskin (intelligentne komödiant nii lavastaja kui ka näitlejana, nii laval kui ka ekraanil) 2018: Tiiu Randviir (särav priimabaleriin ja Eesti balleti järjepidevuse hoidja) 2019: Mari-Liis Küla (hindamatu panuse eest XX sajandi teise poole Eesti teatri lavakujundusse ning stsenograafide järjepideva professionaalse koolituse rajamisse) 2020: Ingo Normet (Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli emeriitprofessorile suure panuse eest teatrikunsti, poole sajandi pikkuse lavastajaloomingu eest paljudes Eesti kutselistes teatrites ja Teleteatris ning pedagoogilise töö eest lavakunstikooli õppejõuna ja kooli juhatajana) 2021: Raivo Põldmaa (näitekunsti sihtkapitali elutööpreemia Teatrijuhile suure tähega. Ta on algataja, eestvedaja, Tallinna Linnateatri kompromissitu patrioot ja kogu valdkonna edendaja. Mees, kelle vankumatul toetusel sai võimalikuks ühe teatri kordumatu kuldaeg!) 2022: Tiit Härm (karismaatilisele ning järjekindlalt pühendunud balletikorüfeele ja legendile, kes põleb ereda leegiga juba pool sajandit. Tantsija, pedagoog ja ballettmeister! 2022. aastal maailmaesietendunud ballett „Õhtused majad“ kannab looja kompromissitud ideaalid uute põlvkondadeni.) Eesti Kultuurkapitali aastapreemia -> Eesti Kultuurkapitali näitekunsti aastapreemia Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapitali aastapreemia Aastapreemiad. Eesti Kultuurkapitali veebisait.
Jakkalsfontein

Jakkalsfontein on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Swartlandi vallas. Jakkalsfontein asub Atlandi ookeani rannikul.
Sydney on Vaal

Sydney on Vaal on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Frances Baardi ringkonnas Dikgatlongi vallas. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sydney on Vaali elanikest valgeid 73%, värvilisi 24% ja mustanahalisi aafriklasi 3%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 76% inimesi, inglise keelt 21% ja koosa keelt 3%. https://census2011.adrianfrith.com/place/384009
Dmitri Krassavin

Dmitri Antonjevitš Krassavin (vene keeles Дмитрий Антоньевич Красавин; sündinud 30. oktoobril 1950 Venemaal Rõbinskis) on Eestis elav vene keeles kirjutav proosakirjanik, luuletaja ja publitsist. Krassavin lõpetas 1974. aastal Kaliningradi Kõrgema Meretehnikakooli (Калининградское высшее инженерное морское училище) ja ta suunati tööle Tallinna. Ta on avaldanud loomingut ajakirjas Tallinn, nädalalehes Vesti Nedelja Pljus. Esimene raamat, luulekogu "Vassiliada" ("Василиада" ISBN 9985827449) ilmus Eestis kirjastuse Aleksandra väljaandel 2000. aastal. Sellele järgnes mitu raamatut: "Микеланджело из Мологи" "Заповедь любви" "Прикосновения к былому" "В деревне Крошки" (lasteluule) "Прости меня, незнакомка" "Свойство очаровываться миром" "Ставка на бабочку" "Эксперимент" Ta on abielus, kahe täiskasvanud tütre isa. 2018 – Venemaa Kirjanike Liidu (РСП) presiidiumi auhind Pärand 2018 – Venemaa Kirjanike Liidu auhind Aasta kirjanik 2018 Medal Vladimir Majakovski 125 aastat Medal Aleksandr Puškin 220 aastat Vene proosa antoloogia 2018 ja 2019 (osaleja) 2019 – V. V. Nefedovi auhind (romaanide "Микеланджело из Мологи" ja "Заповедь любви" eest) ""Таллинн"". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2021. Vaadatud 3. juulil 2022. проза и стихи "НАСЛѢДIE" "Писатель года 2018" "Владимир Маяковский 125 лет" "Александр Пушкин 220 лет" "Антологии русской прозы" ""премии В.В. Нефедова"". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2021. Vaadatud 29. oktoobril 2020.
Stella (LAV)

Stella on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkonnas Naledi vallas. Asula on rajatud 1920. aastatel. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Stella elanikest valgeid 62,54%, mustanahalisi aafriklasi 32,40%, värvilisi 2,70%, India või Aasia päritolu inimesi 1,12% ja teisi 1,24%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 75,29% inimesi, tsvana keelt 17,53% ja inglise keelt 3,59%. Stella South Africa Info https://census2011.adrianfrith.com/place/670001
Āres (Grobiņa piirkond)

Āres (ka Apakšstacija) on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas. Küla asub valla kirdeosas, merepinnast 25 meetri kõrgusel maantee A9 ääres. Āres jääb valla keskusest Dubeņist 11, piirkonna keskusest Grobiņast 2 ja Riiast 202 kilomeetri kaugusele. Külas asub aktsiaseltsi Augstsprieguma tīkls 330 kV alajaam. Alajaama (läti keeles Apakšstacija) juurde küla ka Teise maailmasõja järel rajati. 2021. aastani kuulus küla Grobiņa piirkonda. 1998. aastal oli külas 70 elanikku. Vietvārdu datubāze
Rolava

Rolava on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas. Küla asub valla kirdeosas, merepinnast 30 meetri kõrgusel maantee A9 ääres. Rolava jääb valla keskusest Dubeņist 11, piirkonna keskusest Grobiņast 2 ja Riiast 202 kilomeetri kaugusele. Küla on tekkinud endise Rolava mõisa (Roloff) keskuse juurde. Aasta 1900 avati seal samanimeline raudteepeatus. Aastani 2021 kuulus küla Grobiņa piirkonda. Aastal 2005 oli külas elanikke 99. Vietvārdu datubāze
Keramika (Grobiņa vald)

Keramika on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas. Küla asub valla kirdeosas, merepinnast 35 meetri kõrgusel maantee A9 ääres. Keramika jääb valla keskusest Dubeņist 14,5, piirkonna keskusest Grobiņast 6 ja Riiast 204 kilomeetri kaugusele. Külas asub keraamikatehas Konaks Plus. Keramika on tekkinud endise Rolava mõisa telliselöövi juurde. 2021. aastani kuulus küla Grobiņa piirkonda. 1998. aastal oli külas 56 elanikku. Vietvārdu datubāze
Robežnieki

Robežnieki on küla (vidējciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Grobiņa vallas. Küla asub valla põhjaosas, merepinnast 26 meetri kõrgusel Grobiņa linna piiril maantee A9 ääres. Robežniekis asub Grobiņa kultuurikeskus Robežnieki. Looduskaitse all on külas kasvav hobukastan ümbermõõduga 3.1 ja kõrgusega 14 meetrit. Aastal 2013 kinnitatud Grobiņa piirkonna üldplaneeringus nähti ette Grobiņa piiride laiendamine ja küla linna koosseisu arvamine. Aastal 2018 korraldatud rahvaküsitlusel selgus aga, et suurem osa külaelanikest on sellise sammu vastu. Aastani 2021 kuulus küla Grobiņa piirkonda. Aastal 2020 oli külas elanikke 223. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Kārlis Lithens. Iedzīvotāji iebilst pret Robežnieku ciema pievienošanu Grobiņas pilsētai'. LETA, 4. aprill 2018.
Kaalukeeleosariik

Kaalukeeleosariik (inglise keeles swing state või battleground state) on Ameerika Ühendriikide poliitikas osariik, kus presidendivalimistel on arvestatav võiduvõimalus nii Demokraatliku Partei kui ka Vabariikliku Partei kandidaadil. Kaalukeeleosariikides viiakse tavaliselt läbi suurem hulk kampaaniaüritustest, kuna nende vastandites (safe states) on emmal-kummal kandidaadil piisav toetajaskond, et ilma laiema kampaaniata edu kindlustada. 2020. aasta andmetel on viimased valimistsüklid olnud hoos Arizona, Georgia, Florida, Maine, Michigan, Minnesota, Nevada, New Hampshire, Pennsylvania, Põhja-Carolina, Texas ja Wisconsin. "Larry J. Sabato's Crystal Ball  » The Electoral College: The Only Thing That Matters". centerforpolitics.org (inglise). Vaadatud 27. jaanuar 2017. "Is The Electoral Map Changing?". FiveThirtyEight (inglise). 26. august 2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. oktoober 2020. Vaadatud 1. september 2020.
Raimu Aas

Raimu Aas (1. september 1934 – 2. jaanuar 2020 Saunja Lääne-Nigula vald, Läänemaa) oli eesti ettevõtja ja aednik. Ta lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1953. aastal kuldmedaliga ja õppis Tallinna Polütehnilises Instituudis laeva- ja autoehitust. Ta töötas aastaid ETKVL-s ja asutas pärast Eesti iseseisvuse taastamist logistikaettevõtte Kaubaekspress. 1970. aastatel rajas ta suvekodu Haapsalu rajooni Saunja lahe kandale. Ta oli Eesti ühe suurima viljapuude kogu omanik, ca 900 sorti: viinapuid 180, ploomipuid 220, pirnipuid 146, õunapuid 71, magus- ja hapukirsi sorte 60, lisaks aprikoosid ja virsikud. Tema loodud pargis kasvas 150 taksonit ilupuid ja põõsaid. Aas mäesuusatas, mängis jäähokit ja kuulus Eesti NSV tennisekoondisesse. Tema esimene tennisetreener oli Evald Kree. Andrus Karnau. Suri ettevõtja ja aednik Raimu Aas. Lääne Elu, 3. jaanuar 2020 Sau, Tiit (10. jaanuar 2020). "Järelhüüe Raimu Aasale". Eesti Aiandusliit. Vaadatud 27. augustil 2023. Kaie Ilves. Raimu Aas ajab Läänemaa viinamarjadest vahuveini. Lääne Elu, 14. oktoober 2017 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Bogislaw X (Pommeri)

Bogislaw X Suur (3. juuni 1454 – 5. oktoober 1523) oli Pommeri hertsog 1474. aastast kuni oma surmani. Bogislaw sündis Rügenwaldes (nüüd Darłowo Poolas). Tema vanemad olid Pommeri-Wolgasti hertsog Erich II ja Pommeri Sophia, mõlemad Pommeri dünastia liikmed. Bogislaw oli algul abielus Brandenburgi Margaretega ja hiljem Poola kuninga Kazimierz IV tütre Annaga. Oma teise naisega sai ta 8 last, sealhulgas Sophie, kellest sai Taani kuninganna. Ta päris kogu varem jaotatud olnud Pommeri hertsogkonna ja sai 1478. aastal selle ainuvalitsejaks. Talle järgnesid tema pojad Georg I ja Barnim XI. Enne Bogislawi valitsemist oli Pommeri hertsogkond olnud pikka aega jaotatud mitmeks osahertsogkonnaks, mida valitsesid Greifide koja sugulased. 1464. aastal suri Pommeri-Stettini hertsog Otto III pärijata, Bogislawi isa Erich II ja onu Wartislaw X, kes mõlemad valitsesid erinevaid Pommeri-Wolgasti osi, suutsid Pommeri-Stettini pärandi konfliktis Brandenburgi margiga edu saavutada. 1474. aastal, kui isa suri, päris Bogislaw oma osahertsogkonna, saades Pommeri hertsogiks. 1478. aastal, kui onu suri, päris ta ka selle osahertsogkonna, Pommeri-Barthi, saades esimeseks Pommeri hertsogkonna ainuvalitsejaks umbes 200 aasta järel. Tema isa Erich II oli jätnud Pommeri pinevasse konflikti Brandenburgi ja Mecklenburgiga. Bogislaw suutis need konfliktid nii diplomaatilises kui ka sõjalises mõttes lahendada. Ta andis oma õe Sophie naiseks Mecklenburgi hertsog Magnus II-le ja oma teise õe Margarete Magnuse vennale Balthasarile. Bogislaw ise abiellus Brandenburgi kuurvürsti Friedrich II tütre Margaretega. Samuti 1478. aastal sai Bogislaw tagasi isa poolt Brandenburgile kaotatud alasid, kõige olulisemad neist Gartz ja teised võikelinnad ja linnused Brandenburgi Uckermarkist põhjas. Ta kinnitas 1472. aasta Prenzlau rahu 1479. aastal, jättes Strasburgi Brandenburgile, ning Bogislaw pidi võtma oma valdusi Brandenburgi läänina. Samal aastal suri tema naine lapsi saamata. Kui Bogislaw abiellus 1491. aastal Anna Jagiellonkaga, olid kõik Pommeri naabrid abielude kaudu Pommeri dünastiaga seotud. Bogislaw kasutas neid soodsaid tingimusi 1493. aastal ja tugevdas Pommeri positsiooni Brandenburgi suunal Pyritzi lepinguga, mis kuulutas, et Pommeri ei ole Brandenburgi lään, vaid Saksa-Rooma keisri lään. Aastatel 1496–1498 reisis Bogislaw Jeruusalemma palverännakule. Ta suri Stettinis. Anna Jagiellonkaga: Kasimir (28. aprill 1494 – 29. oktoober 1518) Sophie (1498–1568) Georg (1493–1531) Anna (1492–1550) Barnim XI (1501–1573) Elisabeth (suri enne 1518) Barnim (enne 1501 – enne 1501) Otto (enne 1503 – enne 1518) vallaslaps: Christoph
Harri Moora (1969)

Harri Moora (sündinud 13. märtsil 1969) on eesti keskkonnateadlane. Ta on lõpetanud Tallinna Reaalkooli 1987. aastal ja Tartu Ülikooli, õppides seal aastail 1987–1996, ning kaitsnud doktoritöö Tallinna Tehnikaülikoolis aastal 2009 teemal "Olelusringi hindamine kui süsteemi optimeerimise otsuse toetusvahend – Eesti jäätmekäitluse näitel". Ta on töötanud pikka aega Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskuses. Tema isa oli eesti arheoloog ja ajaloolane Tanel Moora, üks tädipoeg on Kaitseväe juhataja kindral Martin Herem, teine täidpoeg on mitmekordne minister Jürgen Ligi, vend on kolonelleitnant Kristjan Moora. Temast ETISes [1] videoloeng: Diskreetne loodusteaduste õhtukursus. Ringmajandus. Harri Moora
Austria (täpsustus)

Austria on riik Kesk-Euroopas. See võib olla ka: Austria, üliõpilasorganisatsioon Austria, perekonnanimi Austria, saar Norras Austria, Kanada ansambel SS Austria, laev My Story, laev (varem Austria)
McGregor (LAV)

McGregor on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas Langebergi vallas. Asula on rajatud 1862. aastal ja kandis esialgu nime Lady Gray. 1904. aastal sai asula kohaliku vaimuliku Andrew McGregori auks praeguse nime. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli McGregori elanikest värvilisi 82,78%, valgeid 12,80%, mustanahalisi aafriklasi 3,27%, India või Aasia päritolu inimesi 0,90% ja teisi 0,26%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 86,60% inimesi, inglise keelt 10,35% ja koosa keelt 1,27%. The History of McGregor McGregor Village https://census2011.adrianfrith.com/place/169008
Wemmershoek

Wemmershoek on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas Stellenboschi vallas. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Wemmershoeki elanikest värvilisi 96,23%, mustanahalisi aafriklasi 1,64%, valgeid 1,55% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,58%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 92,45% inimesi, inglise keelt 4,84%, tsvana keelt 0,87% ja koosa keelt 0,87%. https://census2011.adrianfrith.com/place/167007001
Surveyor 7

Surveyor 7 oli NASA Surveyori programmi seitsmes ja viimane automaatjaam, mis uuris Kuud. Surveyor 7 startis 7. jaanuaril 1968 Cape Canaveralilt ning maandus 10. jaanuaril Tycho kraatri lähedale. Missiooni eesmärgiks oli maanduda Kuu pinnale ning pildistada ja uurida maandumispaiga ümbrust. Surveyor 7 saatis Maale umbes 21 300 fotot. 20. jaanuaril nägi Surveyori kaamera kaht Maalt jaamale suunatud laserkiirt. Töö automaatjaamaga katkestati 26. jaanuaril, 80 tundi pärast öö algust jaama maandumispaigas. Side jaamaga kaotati lõplikult 21. veebruaril 1968. Surveyor 7 maandumiskoht oli Apollo programmi ajal võimalikuks sihtpunktiks mehitatud missioonile, kuid ükski astronaut piirkonda ei külastanud. "50 years ago: Surveyor 7 Launches". NASA. Vaadatud 30. oktoober 2020. "Apollo Mission to Tycho (1969)". Wired. Vaadatud 30. oktoober 2020.
Katrin Roots

Katrin Roots (4. aprill 1970 – 4. aprill 2020) oli eesti kunstnik ja kunstiõpetaja. Ta lõpetas Tartu Kunstikooli 1994. aastal nahakunsti erialal ja Tartu Ülikooli maalikunsti erialal 2000. aastal. Tartu Kunstikoolis õppis ta teistki korda, 2018. aastal lõpetas ta dekoraator-stilistina. Katrin Roots osales mitmel ühisnäitusel ja tal oli ka isikuväljapanekuid. 1999. aastal pälvis ta maalitudengite preemia. Ta oli Tartu Kunstnike Liidu liige 2000. aastast ja juhatuse liige aastatel 2011–2012. Katrin Roots töötas Tartu Kunsti­maja galeristina aastatel 2000–2001, Tartu Kõrgemas Kunstikoolis maaliõppejõuna aastatel 2000–2005 ja Puka kunstikoolis kunstiajaloo õpetajana aastatel 2014–2017. Selle kõrval tegutses ta 2005. aastast ka Põlva kunstikooli maaliõpetajana. Mitmel korral pälvis ta Põlva vallavalitsuselt tehtud töö eest tunnustuse. Lahkunud on kunstnik ja kunstiõpetaja Katrin Roots, Postimees, 7. aprill 2020 Katrin Roots 4. IV 1970 – 4. IV 2020, Sirp, 17. aprill 2020
Jaan Niinep

Jaan Niinep (10. oktoober 1933 Narva – 7. jaanuar 2020) oli eesti laskja ja lasketreener. Ta lõpetas 1952 Tallinna tööstuskooli nr 1 treialina. Laskmist hakkas harrastama 1951 Tööjõureservides Johannes Laari juhendamisel. Võistles 1957–1965 Eesti koondises. Tuli 1958–1969 8 korda individuaalselt ja 8 korda meeskondlikult Eesti meistriks. Oli 1955–1956 5-kordne Valgevene meister. Püstitas 1962 väikepüssist põlveltasendis laskmises (385) ja 1969 õhupüssiharjutuses individuaalse Eesti rekordi ning osales 1957–1969 28 meeskondliku rekordi püstitamisel. Isiklikke rekordeid: vabapüssist 3 × 20 lasku 565 (1969) ja 3 × 40 lasku 1110 (1959), väikepüssist 3 × 20 lasku 578 (1956), 3 × 40 lasku 1147 (1956) ja 60 lasku lamades 588 (1967), standardpüssist 3 × 20 lasku 548 (1969), õhupüssist 40 lasku 360 (1969). Msp (1952). Kuulus Tööjõureservide ja Jõu liikmeskonda. Töötas 1957–1961 Tööjõureservides, 1966–1973 Tartu rajooni LNSK-s ja 1973–1989 Tartu kutsekeskkoolis nr 17 lasketreenerina. Õpilasi: Ave ja Mati Nigul, Heli Rass, Georg Männik. Biograafia ESBL-is Sissekanne Eesti Entsüklopeedia veebiversioonis