laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Studio K7

Studio K7 (ka Stud!o K7, !K7, Studio !K7, ametlikult !K7 Records GmbH) on Saksamaa plaadifirma, mis asutati 1996. aastal. Plaadifirma nimi tuleneb selle esimesest aadressist Berliinis, mis oli Kaiserdamm 7. Plaadifirma on avanud harukontorid ka New Yorgis ja Londonis. Koduleht
!Ka-Boom! Estudio

!Ka-Boom! Estudio on koomikseid loov ja välja andev kirjastus Mehhikos. Selle asutasid 1994 Oscar González Loyo, Oscar González Guerrero ja Susana Romero. Ametlik koduleht
Runebergi kook

Runebergi kook (soome keeles Runebergintorttu) on mandlite ja rummi või arrakiga maitsestatud silindrikujuline kook. See on tavaliselt kaetud vaarikamoosiga, mis on omakorda ümbritsetud suhkruglasuuri rõngaga. Kook on nime saanud Soome rahvuspoeedi Johan Ludvig Runebergi järgi, kes kuulu järgi armastas kooki süüa hommikusöögiks klaasikese punši kõrvale. Runebergi kooke müüakse Soome poodides alates jaanuarist kuni 5. veebruarini, mil tähistatakse Runebergi päeva. Mõnes Porvoo kohvikus on need saadaval aasta ringi. Väidetavalt mõtles Runebergi koogi retsepti välja tema naine Fredrika Runeberg, kes tegi oma mehele nisujahust, leivapurust, küpsisepurust ja mandlitest õunamoosi ja suhkruglasuuriga kaunistatud kooke. Räägitakse, et Runebergil oli tulnud magusaisu ning ta palunud oma naisel midagi pakkuda, kuid midagi magusat polnud käepärast. Fredrika otsustas küpsetada midagi nendest ainetest, mis tal kodus olid. Fredrika Runebergi 1850. aastatest pärit retseptiraamatus on koogi retsept olemas, kuid arvatavasti on tegemist mugandatud versiooniga Porvoo kondiitri Lars Asteniuse 1840. aastatel loodud koogist. "Runebergintorttu on kostea ja mantelinen". Ruokala.net. Vaadatud 8.2.2011. "Runebergintorttu on mantelisen mehevää". Kotiliesi. Vaadatud 5.2.2009.[alaline kõdulink] Runebergi koogid ei vaja luuletaja andeid (soome keeles) Runebergi kook võib olla ka üks suur kook (soome keeles)
!Kheisi vald

ǃKheisi vald (afrikaani !Kheis Plaaslike Munisipaliteit, inglise ǃKheis Local Municipality) on vald Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis ZF Mgcawu ringkonnas. Geograafilised koordinaadid on 29°15′S, 21°40′E. Valla kood on NC084. Valla pindala on 11 107 km², elanike arv oli Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse järgi 16 337. Aastal 2001 oli elanike arv 16 117 või 16 307 (2001)[viide?]. Valla keskus on Groblershoop. Teised tähtsamad asulad on Boegoeberg, Gannaput, Grootdrink, Kenhardt, Stutterheim ja Wegdraai. Kõneldakse põhiliselt afrikaani keelt ja tsvana keelt. !Kheis tähendab ühes khoisani keeles 'elamise koht, kodukoht'. Khoisanid olid ala esimesed püsielanikud. Elanike arv oli 2011. aasta Lõuna-Aafrika Vabariigi rahvaloenduse järgi 16 337. Aastal 2001 oli elanike arv 16 117 või 16 307 (2001)[viide?]. 2011. aasta rahvaloenduse järgi on rahvastiku tihedus 1,5 in/km². Leibkondi oli 2011. aastal 4146. Elanikud jaotusid rassiliselt nii: mustanahalised lõunaaafriklased 6,9% värvilised lõunaaafriklased 85,3% India päritolu lõunaaafriklased, Aasia päritolu lõunaaafriklased 1,0% valged lõunaaafriklased 5,4% Elanikud jaotusid emakeele järgi nii : afrikaani keel 92,9% tsvana keel 1,8% inglise keel 1,1% teised keeled 4,2% Kohtade jaotus vallavolikogus: Vallavanem on Serena Johnson. Vallas on 4 valimisringkonda. Rahvaloenduse andmed[alaline kõdulink] "salanguages.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. jaanuar 2008. Vaadatud 1. jaanuar 2008. Rahvaloenduse andmed leibkondade kohta[alaline kõdulink] Rahvaloenduse andmed[alaline kõdulink]
Korana keel

Korana keel (ka !ora keel, keelekood kqz) on keskkhoisani keelte hulka kuuluv väljasurnud keel, mida kõnelesid koranad Lõuna-Aafrika Vabariigis. 2012. aasta seisuga oli elus 1 arvatav keeleoskaja, kes aga keeldub korana keelt rääkimast. 2008. aastal oli teada 8 korana keele oskajat. http://www.ethnologue.com/language/kqz http://www.endangeredlanguages.com/lang/kqz http://www.unesco.org/culture/languages-atlas/en/atlasmap/language-id-133.html
Washingtoni maakond (Colorado)

Washingtoni maakond (Washington County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°98' N, 103°20' W. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Akron. Maakonna pindala on 6537 km². Veepindala on 8 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4814. Aastal 2000 oli elanikke 4926. Logani maakond (kirdes) Yuma maakond (idas) Kit Carsoni maakond (kagus) Lincolni maakond (edelas) Adamsi maakond (läänes) Arapahoe maakond (läänes) Morgani maakond (läänes) Maakond moodustati 1877. aastal kaheteistkümnenda maakonnana Colorados. Maakond on nime saanud esimese Ameerika Ühendriikide presidendi George Washingtoni järgi. Akron Anton Cope Last Chance Lindon Otis Woodrow Washington maakonnas oli 4926 inimest, 1989 leibkonda ja 1408 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 0,8 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 2307 (keskmine tihedus 0/km²). Rassiline koosseis oli järgmine: valgeid 96,39% mustanahalisi 0,04% põlisameeriklasi 0,57% aasialasi 0,10% Vaikse ookeani rassist 0,02% teistest rassidest 2,03% kahest või enam rassist 0,85% Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 6,29%. 1989 leibkonna seas oli 31,30% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi; 60,70% koos elavaid abielupaare; 6,40% neid, kus oli ilma abikaasata naine; 29,20% neid, mis ei olnud perekonnad. 26,20% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 11,60% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. Leibkonnas oli keskmiselt 2,46 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,97 inimest. Elanikud jagunesid ealiselt nii: 26,50% alla 18-aastasi; 6,30% 18–24-aastasi; 24,80% 25–44-aastasi; 24,20% 45–64-aastasi; 18,20% üle 65-aastasi. Ea mediaan oli 40 aastat. Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 103,40 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 100,10 meest. Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 32 287 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 37 287 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 26 225 dollarit, naistel 21 558 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 17 788 dollarit. 11,40% elanikkonnast ja 8,60% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 16,30% alla 18-aastasi ja 9,40% üle 65-aastasi. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Washingtoni maakonna koduleht (inglise keeles)
Kung-ekoka keel

Kung-ekoka keel ehk kungi keel (keelekood knw) on põhjakhoisani keelte hulka kuuluv keel. Seda kõneldi algselt Namiibia keskosa ja Angola piirialal Okavango jõest lääne pool, kuid pärast Angola kodusõda kõneldakse seda ka Lõuna-Aafrika Vabariigis. Kõnelejate koguarv on 14 000–18 000. Üks selle murretest on akhve murre. http://www.endangeredlanguages.com/lang/knw Swadeshi sõnaloend kung-ekoka keeles
Kungid

Kungid on bušmani rahvas Kalahari kõrbes Namiibias, Botswanas ja Angolas. Nad kõnelevad põhjakhoisani keeli. Kungid elasid traditsiooniliselt 10 kuni 30 inimesega poolpaiksetes laagrites tavaliselt veekogu ääres. Kui vesi ja toit küla lähedal ammendusid, asus ürgkari ümber toidurikkamasse piirkonda. Nad elasid küttide-korilastena. Mehed hankisid liha ja valmistasid tööriistu ning kogusid noolte ja odade jaoks noolemürki. Suurema osa toidust hankisid naised, kes kaks-kolm päeva nädalas korjasid Kalahari kõrbest juuri, pähkleid ja marju. Christine Fielder, Chris King. Sexual Paradox: Complementarity, Reproductive Conflict, and Human Emergence, ISBN 1-4116-5532-X, lk 102–146, ptk "Culture Out of Africa". Veebiversioon Katz, Richard: Boiling Energy, Community Healing among the Kalahari Kung (1982). Cambridge (Mass.): Harvard University Press. Lee, Richard B.: Subsistence Ecology of ǃKung Bushmen (1965), PhD Dissertation, University of California, Berkeley. Lee, Richard B.: The ǃKung San: Men, Women and Work in a Foraging Society (1979), Cambridge and New York: Cambridge University Press. (Chapter 9 available here) Lee, Richard B.: Politics, sexual and non-sexual, in an egalitarian society (1982). In E. Leacock & R. B. Lee (Eds.), Politics and History in Band Societies (pp. 37–59). New York: Cambridge University Press. Lee, Richard B.: Art, science, or politics? The crisis in hunter-gatherer studies (March 1992). American Anthropologist 94(1), 31–54. Lee, Richard B.: The Dobe Juǀʼhoansi (2003), 3rd ed., Thomson Learning/Wadsworth. Sahlins, Marshall: "The Original Affluent Society" Shostak, Marjorie: Nisa The Life and Words of a ǃKung Woman, (2006 special edition) Boston: Harvard University Press. Thomas, Elizabeth Marshall: The Old Way, A Story of the First People (2006), New York: Farrar Straus Giroux. Documentary Educational Resources film library A Cultural Profile
Bergamasque'i süit

"Bergamasque'i süit" (ka "Bergamo süit"; originaalpealkiri "Suite bergamasque") on prantsuse helilooja Claude Debussy (1862–1918) klaveriteos, mis avaldati 1905. aastal. Seda peetakse helilooja üheks kuulsamaks ja huvitavamaks teoseks. "Bergamasque'i süit" koosneb neljast osast: "Prelüüd" "Menuett" "Kuuvalgus" ("Clair de Lune") "Passepied" Prelüüd on kontrastne, eriti efektse alguse ja lõpuga. Teine osa, "Menuett", tekitab analoogia barokksüidiga, kuid on sarnaselt "Prelüüdiga" värsketes harmooniavärvides ja leidlike meloodiatega. "Menuett" on humoorikas, kuid stiili poolest üsna keerukas. Kolmas osa on kuulus "Kuuvalgus", õrnuse ja leebuse meistriteos, mida mängitakse põhiliselt pianissimo's. Viimane osa on keskaegne prantsuse tants passepied – "Passepied", mis on jälle lõbusas meeleolus, kuid lõpeb väga rahulikult. "Bergamasque'i süidist" on tehtud mitu orkestriseadet André Caplet', Leopold Stokowski ja Lucien Cailliet' poolt. Peter Lynch on selle seadnud flöödile ja klaverile. Debussy komponeeris "Bergamasque'i süidi" 1890. aasta paiku, olles umbes 28-aastane, kuid muutis seda oluliselt vahetult enne avaldamist 1905. aastal. Näib, et selleks ajaks, kui kirjastajal tekkis mõte nende palade avaldamisega Debussy kuulsuse pealt kasu lõigata, oli Debussy hakanud põlgama varasemat stiili, milles ta need palad oli kirjutanud. Ei ole teada, milline osa süidist on kirjutatud 1890. ja milline 1905. aastal, aga teada on, et Debussy muutis ära vähemalt kahe osa pealkirja. Viimase osa pealkiri oli algselt "Pavaan" ja kolmas osa kandis pealkirja "Sentimentaalne jalutuskäik", mis on sarnaselt "Kuulvalgusega" pärit Paul Verlaine'i poeemist. "Kuuvalgus" on tõenäoliselt "Bergamasque'i süidi" kõige tuntum osa, eelkõige just klaveripalana. Võib arvata, et pealkirjaks sai helilooja inspiratsiooni Paul Verlaine'i poeemist "Kuulvalgus". Põhiliselt pianissimo's mängitava pala tõusud ja langused koos tugevate emotsioonide ja teatud reserveeritusega moodustavad impressionistliku meistriteose. "Kuuvalgust" on kasutatud korduvalt filmimuusikas, näiteks: Jean-Jaques Annaud' filmis "Seitse aastat Tiibetis" (1997), Brad Pittiga peaosas; orkestriseades Steven Soderberghi filmis "Oceani üksteist" (2001); Joe Righti filmis "Lepitus" (2007), peaosades Keira Knightley ja James McAvoy, mis võitis 2008. aastal parima filmimuusika Oscari Kiyoshi Kurosawa filmi "Tokyo sonaat" (2009) lõpustseenis mängib üks laps klaveril "Kuulvalguse" täies ulatuses. Catherine Hardwicke'i filmi "Videviku saaga" esimeses (2008) ja kolmandas (2010) osas, kus peaosades on Kristen Stewart ja Robert Pattinson. [1] About.com [2] Favorite Classical Composes [3] fluteplay.com [4] Biographies: Claude-Archille Debussy [5] Classic FM [6] HubPages [7] Filmiveeb [8] IMDb ;[9] Filmiveeb [10] Filmiveeb [11] Filmiveeb [12] Filmiveeb iTunes
Tertius gaudens

Tertius gaudens on väljend, mis viitab kolmandale osapoolele, kes vahendaja rollis olles, lõikab kasu kahe osapoole vahelisest konfliktist. Väljendit seostatakse suuresti Saksa sotsioloogi Georg Simmeli töödega.
Hoo keel (khoisani)

Hoo keel (!Xóõ; ISO 639-3 keelekood nmn) on lõunakhoisani keelte hulka kuuluv keel, mida kõneldakse põhiliselt Botswanas, samuti Namiibias. Kõnelejaid oli 2002. aastal umbes 4200. Keel on tuntud foneemide suure arvu poolest.
Krokodill Dundee

"Krokodill Dundee" ("Crocodile" Dundee) on Austraalia komöödiafilm (1986). Filmi lavastas Peter Fairman, peaosades on Paul Hogan ja Linda Kozlowski.
”Ei se mitään!” sanoi Eemeli

""Ei se mitään!" sanoi Eemeli" on Soome komöödiafilm aastast 1962. Filmi lavastas Åke Lindman, peaosades on Eemeli, Pirkko Mannola ja Ismo Kallio.
Eddie Clarke

Eddie Clarke (Fast Eddie; 5. oktoober 1950 London, Twickenham – 10. jaanuar 2018) oli Briti kitarrist. Ta mängis 1977–1982 Motörheadis ja 1983. aastast mängis Fastway's.
Fast Eddie

Fast Eddie (Eddie Smith, õieti Edwin A. Smith; sündinud 20. jaanuaril 1969) on Ameerika Ühendriikide house-muusika muusikaprodutsent ja DJ, kes tegutseb Chicagos. Ta oli eriti populaarne acid house'i ajastul 1988 ja 1989, kuid paistis silma ka deep house'is ja leiutas hip house'i. Ta tegi koostööd näiteks Tyree Cooperi, Joe Smoothi, Kenny Jasoni ja Peter Blackiga.
Paradise Valley

Paradise Valley on linn Ameerika Ühendriikides Arizona osariigis Maricopa maakonnas. Aastal 2010 elas linnas 12 745 inimest. "Paradise Valley (town) QuickFacts from the USA Census Bureau". http://quickfacts.census.gov/. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. august 2012. Vaadatud 2. november 2013. {{netiviide}}: välislink kohas |Väljaandja= (juhend)
Märjamaa järtad

Märjamaa järtad (EELISes nimega: Eesmine (ka: Esimene), Tagumine järta (ka: Tagajärta)) ja Tammiäärne järta on kolm karstijärve nõgu, mis asuvad Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa alevi külje all. Loometsade vahel paikneb kolm loodus­likku nõgu, mis suvisel ajal meenu­tavad rohumaad, kevaditi aga laiuvad seal ajutised järved, mida kohalik rahvas kutsub järtadeks. Järtad võeti kaitse alla 1981. aastal (Märjamaa järtade kaitseala); praegu jäävad nad Märjamaa järtade maastikukaitsealale. Eesmine järta on kirde-edelasuunalise pikiteljega lage karstinõgu: pikkus ligi 400 m ja laius 100 m. Lohu pindala küünib ligi viie hektarini. Järta põhi on liudjas, mõnede laugete lohkudega, kidura rohu ja üksikute põõsastega. Selle ümber kasvab männienamusega mets. Tagumine ehk Tagajärta on ligikaudu 400 m pikk ja 250 m lai. Nõo veeru ja põhja katab lage kidur rohumaa, keskel kerkivad suurvee ajal saartena neli väikest metsaga küngast. Järta põhjas leidub arvukalt laugeid, kuni poole meetri sügavusi ja 20 meetri laiusi karstilohke ning väikesi, kuni poole meetri sügavusi karstilehtreid. Esineb ka väikseid rändrahne. Kaunite kallastega Tagajärta on ümbritsetud metsaga. Tammiäärne järta on veidi üle kilomeetri pikk ja 250 meetrit lai. Järtat loodeküljest piirav raudteetamm rajati aastatel 1928–1931, rongid sõitsid sealt mööda kuni 1968. aastani. Nüüd on tammile rajatud autotee. Ka selle järta laugel põhjal leidub karstilohke. Kõigi kolme järta sügavus küünib kahe meetrini. Järtaäärsetes metsades kulgevad armastatud spordirajad, kus käiakse nii suusatamas, rattaga sõitmas kui ka jooksmas. Vahest on need järtad ka muidu veevaesele Märjamaale nime andnud. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Martin ja Kalle Suuroja (2020). Raplamaa loodusmonumendid. Tallinn: GeoTrail. Lk 96-97. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Ortacesus

Ortacesus on vald Itaalias Sardiinia maakonnas Lõuna-Sardiinia provintsis Trexenta piirkonnas. Ortacesuse kõrgus merepinnast on keskmiselt 161 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 40 inimest ruutkilomeetri kohta. "DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2018. Vaadatud 3. jaanuar 2014. https://demo.istat.it/?l=it Manlio Brigaglia, Salvatore Tola (a cura di), Dizionario storico-geografico dei Comuni della Sardegna, Sassari, Carlo Delfino editore, 2006. ISBN 8-871-38430-X Francesco Floris (a cura di), Grande Enciclopedia della Sardegna, Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007. Valla andmed Sardiinia maakonna portaalis (itaalia keeles)
Gesico

Gesico on vald Itaalias Sardiinia maakonnas Lõuna-Sardiinia provintsis Trexenta piirkonnas. Gesico kõrgus merepinnast on keskmiselt 300 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 33,26 inimest ruutkilomeetri kohta. AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, Milano, GARZANTI, 1996, p. 303. Istati andmed - elanike arv 2015. aasta 31. augusti seisuga Manlio Brigaglia, Salvatore Tola (a cura di), Dizionario storico-geografico dei Comuni della Sardegna, Sassari, Carlo Delfino editore, 2006. ISBN 8-871-38430-X Francesco Floris (a cura di), Grande Enciclopedia della Sardegna, Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007. Koduleht (itaalia keeles) Valla andmed Sardiinia maakonna portaalis (itaalia keeles)
Pimentel

Pimentel on vald Itaalias Sardiinia maakonnas Cagliari provintsis Trexenta piirkonnas. Pimenteli kõrgus merepinnast on keskmiselt 154 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 80 inimest ruutkilomeetri kohta. https://demo.istat.it/?l=it Manlio Brigaglia, Salvatore Tola (a cura di), Dizionario storico-geografico dei Comuni della Sardegna, Sassari, Carlo Delfino editore, 2006. ISBN 8-871-38430-X Francesco Floris (a cura di), Grande Enciclopedia della Sardegna, Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007. Koduleht (itaalia keeles) Valla andmed Sardiinia maakonna portaalis (itaalia keeles)
Samatzai

Samatzai on vald Itaalias Sardiinia maakonnas Lõuna-Sardiinia provintsis. Samatzai kõrgus merepinnast on keskmiselt 174 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 56 inimest ruutkilomeetri kohta. https://demo.istat.it/?l=it Manlio Brigaglia, Salvatore Tola (a cura di), Dizionario storico-geografico dei Comuni della Sardegna, Sassari, Carlo Delfino editore, 2006. ISBN 8-871-38430-X Francesco Floris (a cura di), Grande Enciclopedia della Sardegna, Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007. Koduleht (itaalia keeles) Valla andmed Sardiinia maakonna portaalis (itaalia keeles)
David Foenkinos

David Foenkinos (sündinud 28. oktoobril 1974 Pariisis) on prantsuse kirjanik ja filmistsenarist. Ta on sündinud 1974. aastal Pariisis. Ta on lõpetanud Sorbonne'i ülikooli, kus õppis filoloogiat. Samuti on ta õppinud kitarrimängu ja džässmuusikat, tal on olnud oma bänd. Praegu on ta oma põlvkonna üks populaarsemaid kirjanikke. Eesti keelde on tõlgitud tema romaan "Delikaatsus" (eesti keeles ilmunud 2013. aastal kirjastuse Tänapäev sarjas "Punane raamat", prantsuse keeles "La délicatesse", tõlkija Pille Kruus). 2011. aastal valmis romaani põhjal ka film, kusjuures David Foenkinos oli filmi pealavastaja ja kaaslavastaja oli tema vend Stéphane Foenkinos; peaosi mängisid Audrey Tautou, François Damiens ja Bruno Todeschini. Veel on ilmunud eesti keeles 2015. aastal (sarjas "Punane raamat") "Mälestused" (originaalis Les souvenirs, tõlkija Pille Kruus) ja 2017. aastal (sarjas "Punane raamat") "Henri Picki müsteerium" (originaalis Le mystère Henri Pick, tõlkija Pille Kruus). Inversion de l'idiotie : de l'influence de deux Polonais (2001) Entre les oreilles (2002) Le Potentiel érotique de ma femme (2004) En cas de bonheur (2005) Les Cœurs autonomes (2006) Qui se souvient de David Foenkinos ?, (2007) Nos séparations, (2008) La délicatesse (2009) Bernard (2010) Lennon (2010) Les souvenirs (2011) Le petit garçon qui disait toujours non (2011) Les Souvenirs (2011) Le Saule pleureur de bonne humeur (2012) Je vais mieux (2013) Charlotte (2014) Le Mystère Henri Pick (2016)
Utzon Center

Utzon Center on kultuurikeskus Taanis Ålborgis Limfjordeni ääres. Hoone jäi arhitekt Jørn Utzoni viimaseks tööks. Ta projekteeris selle koostöös oma poja Kim Utzoniga. Tema eesmärk oli luua kohtumispaik, kus arhitektuuritudengid saaksid mõtteid vahetada. Keskuse loomise idee algatas Ålborgi ülikool pärast seda, kui oli 2003. aastal asutanud Jørn Utzoni uurimiskeskuse ning saanud seejärel rahalise toetuse uue ehitise rajamiseks. Aastal 2005 esitles tollal 87-aastane Jørn Utzon pojaga koostöös sündinud 2700-ruutmeetrise kompleksi projekti avalikkusele. Ehitis valmis 2008 – samal aastal, kui Utzon suri. Ehitis koosneb mitmest eraldiseisvast hoonest. Keskuse haldamisega tegeleb Utzoni uurimiskeskus, kes korraldab seal mitmesuguseid üritusi. Keskus tegeleb eelkõige Jørn Utzoni pärandi uurimisega ja tema mälestuse jäädvustamisega. Korraldatakse töötube, konverentse ja näitusi. Keskuses on raamatukogu ja Jørn Utzoni originaaljooniste arhiiv. Aalborgtårnet Utzon en ny attraktion for Aalborg Koduleht
Martin Landau

Martin James Landau (20. juuni 1928 New York – 15. juuli 2017 Los Angeles) oli USA filmi- ja seriaalinäitleja ning produtsent. Martin Landau andmekogus IMDb (inglise)
Clive Dunn

Clive Robert Benjamin Dunn (9. jaanuar 1920 – 6. november 2012) oli inglise näitleja. Clive Dunn andmekogus IMDb (inglise)
Lüsingu maastikukaitseala

Lüsingu maastikukaitseala on maastikukaitseala Järva maakonnas Järva vallas. Kaitseala pindala on u 108 ha. Kaitseala ajalugu ulatub aastasse 1991, kui moodustati praegusest maastikukaitsealast suurem kaitseala – Lüsingu veesäilitusala (pindala 153 ha) . Maastikukaitseala loodi eesmärgiga kaitsta mitmekesist maastikku, karstivorme ja ohustatud elupaigatüüpe. Lüsingu karstiala Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 316. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Suuremõisa lahe maastikukaitseala

Suuremõisa lahe maastikukaitseala on maastikukaitseala Muhu vallas. Kaitseala pindala on u 348 ha. Kaitseala ajalugu ulatub aastasse 1965, kui kaitse alla võeti Suuremõisa lahe linnustik, moodustati ornitoloogiline keeluala. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Tonja-Karisilla-Värska looduspark

Tonja-Karisilla-Värska looduspark (ka: Tonja-Värska kaitseala) on looduspark Võru maakonnas Setomaa vallas. Kaitseala pindala on 435 ha. Looduspark moodustati 1981. aastal, et kaitsta Värska lahe vasakule kaldale jäävaid looduskomplekse ja sealset männikut. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 600. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Uljaste maastikukaitseala

Uljaste maastikukaitseala on maastikukaitseala (looduspark) Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas. Kaitseala pindala hõlmab 568,4 ha maismaad ja 69,3 ha veekogusid. Maastikukaitseala loodi 1959. aastal loodud Uljaste oosi ja Uljaste järve kaitseala (ka: Uljaste kaitseala) baasil. Kaitsekorra aluseks on 2017.03.31 Vabariigi Valitsuse 31. märtsi 2017. a määrus nr 69 "Uljaste maastikukaitseala kaitse-eeskiri". Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 622. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Land og Folk

Land og Folk (taani keeles 'Maa ja Rahvas') oli Taani ajaleht, Taani Kommunistliku Partei (DKP) häälekandja, mis ilmus aastatel 1945–1990. Ajalehte anti välja Kopenhaagenis. Partei hakkas samanimelist ajalehte illegaalselt välja andma juba 1941. aasta oktoobris, esialgu kord kuus, hiljem tihemini. 1945. aastal hakkas ajaleht ilmuma iga päev. Sama aasta septembris oli ajalehe trükiarv rekordiliselt 60 000. Järgnevatel aastatel trükiarv vähenes, 1948. aastal oli see umbes 27 000. Trükiarv vähenes veelgi külma sõja ajal seoses kommunistliku partei populaarsuse vähenemisega. 1970. aastal oli trükiarv 5500.
Niklusemägi

Niklusemägi on kõrgendik Karula kõrgustikul, halduslikult Valga maakonnas Valga vallas. Mäe absoluutne kõrgus on u 60 m (või 75 m). Mägi on aastast 1958 kaitse all (Niklusemäe kaitseala). Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 09.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Varangu looduskaitseala

Varangu looduskaitseala on looduskaitseala Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Kaitseala pindala on ligikaudu 104 ha. Kaitseala on moodustatud 1993. aastal loodud Varangu taimekaitseala baasil. Varangu järv Preedi jõgi looduskaitsealal Varangu Siniallikad looduskaitsealal Sooniit looduskaitsealal Varangu looduskaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 06.04.2013) Varangu looduskaitseala Eesti looduse infosüsteemis
Vesthimmerlandi vald

Vesthimmerlandi vald on 2. järgu haldusüksus Taanis Põhja-Jüütimaa piirkonnas. Asub Jüüti poolsaare põhjaosas Limfjordeni idakaldal ja Livø saarel. Praegune vald moodustati 2007. aastal vallareformi käigus Aalestrupi, Farsø, Løgstøri ja Aarsi vallast. Vallakeskus ja suurim asula on Aars. Suuremad asulad on veel Løgstør, Farsø, Aalestrup ja Ranum. Vallavanem on Knud V. Kristensen (Konservatiivne Rahvapartei). Vallas asub Taani suurim viikingiaegne linnus Aggersborgi ringlinnus. Valla koduleht