laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
760. aastad

760. aastad 760. aastad on aastad 760–769 pKr. Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad - 760. aastad - 770. aastad 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad Aastad: 760 761 762 763 764 765 766 767 768 769 ... ...
Efim Bogoljubow

Efim Bogoljubow (vene keeles Ефим Дмитриевич Боголюбов Jefim Dmitrijevitš Bogoljubov; 26. aprill (vkj 14. aprill) 1889 Stanislavtšiki, Kiievi kubermang – 18. juuni 1952 Triberg im Schwarzwald) oli vene päritolu Saksamaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1951). Bogoljubow mängis 1914. aasta suvel rahvusvahelisel maleturniiril Mannheimis, kui algas esimene maailmasõda. Ta interneeriti Saksa võimude poolt koos teiste Venemaa maletajatega. Kui ta hiljem vabaks lasti, jäi ta Saksamaale elama ja võttis seal naise. Kodumaaga sidet ta ei katkestanud, pealegi oli tal Nõukogude kodakondsus. Aastatel 1924–1926 osales ta Nõukogude Liidus korraldatud malevõistlustel. Ta tuli kahel korral NSV Liidu malemeistriks (1924, 1925). Ta võitis 1925. aastal esimese Nõukogude Liidus korraldatud rahvusvahelise turniiri, edestades sel turniiril tuntud maletajaid Emanuel Laskerit, José Raúl Capablancat, Savielly Tartakowerit, Richard Rétit, Akiba Rubinsteini, Rudolf Spielmanni, Grigori Löwenfischi ja Friedrich Sämischit. Kui 1926. aastal Itaalia võimud ei lasknud Bogoljubowit maleturniirile Itaaliasse põhjusel, et tal oli Nõukogude kodakondsus, loobus ta sellest. Ta sai 1927. aastal Saksamaa kodakondsuse. Edaspidi esindas ta rahvusvahelistel malevõistlustel Saksamaad. Ta mängis valitseva maailmameistri Aleksandr Alehhiniga kaks tiitlimatši, 1929. ja 1934. aastal, kuid mõlemad matšid ta kaotas. Septembris 1941 mängis Bogoljubow turniiril Münchenis, kus sai neljanda koha. Aasta hiljem Münchenis peetud turniiril jagas ta Aleksandr Alehhini ja Paul Kerese järel 3.–5. kohta. 1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Varasemate malesaavutuste eest anti nimetus 12 maletajale. Bogoljubowit nende sekka ei arvatud. Alles järgmisel aastal pidas FIDE võimalikuks anda talle suurmeistri nimetus. 1951. aastal mängis Bogoljubow maailmameistrivõistluste tsooniturniiril Bad Pyrmontis, kus sai seitsmenda koha ja tsoonidevahelisele turniirile ei pääsenud.  Efim Bogoljubow – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Oasupp

Oasupp on ubadest valmistatud supp, mis kuulub eesti rahvustoitude hulka. Suitsulihaga oasupi koostiosad on kuivatatud põldoad, praadimiseks või või õli, porgand, sibul, odrakruup, suitsuribi või suitsutatud seakoot, sool ja must pipar, loorberilehed ja vesi. Fabada Oasupp suitsulihaga
Issaak Boleslavski

Issaak Jefremovitš Boleslavski (vene keeles Исаак Ефремович Болеславский; ukraina keeles Ісаак Єфремович Болеславський Issaak Jefremovõtš Boleslavskõi; valgevene keeles Ісак Баляслаўскі Isak Baliaslaŭski; 9. juuni 1919 Zolotonoša, Poltava kubermang – 15. veebruar 1977 Minsk) oli Nõukogude Liidu maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1950). Boleslavski tuli kolmel aastal järjest Ukraina NSV malemeistriks (1938–1940). NSV Liidu meistrivõistlustel septembris 1940 Moskvas jagas ta koos Mihhail Botvinnikuga 5.–6. kohta. Meistrivõistlustel kuue parema sekka jõudnutele korraldati aprillis 1941 neljaringiline matšturniir NSV Liidu absoluutse meistri tiitlile (võitis Botvinnik Paul Kerese ees), kus Boleslavski jäi neljandaks, edestades seejuures suurmeistreid Andor Lilienthali ja Igor Bondarevskit. Boleslavski täitis NSV Liidu meistrivõistlustel 1944. aastal (sai kolmanda koha) ja 1945. aastal (teine koht) kahel korral suurmeistrinormi ja sai 1945. aastal NSV Liidu suurmeistri nimetuse. Järgmistel esivõistlustel (1947) tuli ta Kerese järel teisele kohale. Boleslavski mängis 1946. aastal rahvusvahelisel turniiril Groningenis (6.–7. koht). Augustis 1947 jagas ta 4.–6. kohta meistriturniiril Pärnus (võitis Paul Keres) ja detsembris 1947 jagas ta Moskvas Tšigorini mälestusturniiril 3.–4. kohta. 1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Boleslavski oli üks neist, kes sai selle nimetuse kohe samal aastal. Augustis 1948 tuli Boleslavski maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisel turniiril Saltsjöbadenis kolmandaks ja pääses mais 1950 Budapestis toimunud pretendentide turniirile, kus jagas esikohta David Bronšteiniga (edestades seejuures Vassili Smõslovi ja Paul Kerest). Juulis-augustis 1950 Moskvas peetud tiitlipretendentide 12-partiilise matši Boleslavski kaotas tulemusega 6½:7½ ja ei pääsenud mängima MM-matši valitseva maailmameistri Botvinnikuga. Boleslavski võitis kuldmedali Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus 1952. aastal maleolümpial Helsingis (varumängijana) ja 1957. aastal Viinis Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (mängis 10. laual). 1948 – teeneline meistersportlane 1964 – NSV Liidu teeneline treener .–  Issaak Boleslavski – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Saleumxay Kommasith

Saleumxay Kommasith (lao ສະເຫລີມໄຊ ກົມມະສິດ; sündinud 31. oktoobril 1968) on Laose poliitik. 1992. aastal lõpetas ta Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi. Magistrikraadi rahvusvaheliste suhete alal sai ta 1997. aastal Melbourne'is Monashi ülikoolis. Alates 1992. aastast töötas ta Laose Välisministeeriumis. 1998–2000 oli ta Laose Välisministeeriumi Euroopa-Ameerika osakonna Lääne-Euroopa sektori asejuhataja. 2000–2003 töötas ta Laose esinduses Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures teise sekretärina. 2003–2004 töötas ta Laose Välisministeeriumi rahvusvaheliste organisatsioonide osakonna ÜRO sektori juhatajana. 2004–2007 oli ta Laose Välisministeeriumi rahvusvaheliste organisatsioonide osakonna asejuhataja ja 2007–2011 juhataja. 2011–2012 töötas ta Laose välisministri abina. 2012–2013 oli ta Laose alaline esindaja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures. 2014. aasta veebruarist kuni 2016. aasta aprillini oli ta Laose välisministri asetäitja. Saleumxay Kommasith on Laose Rahvarevolutsioonilise Partei Keskkomitee liige. Alates 20. aprillist 2016 on ta Laose välisminister. Curriculum Vitae of H.E. Mr. Saleumxay KOMMASITH, Minister of Foreign Affairs of the Lao PDR Ministry of Foreign Affairs of Lao PDR The 10 th Central Committee of the Lao People's Revolutionary Party Lao News Agency Courtesy Call on H.E. Mr. Saleumxay Kommasith, Minister of Foreign Affairs of the Lao PDR by H.E. Mohd Aini Atan, Ambassador of Malaysia to the Lao PDR 25 May 2017[alaline kõdulink] Embassy of Malaysia, Vientiane
Koźmin Wielkopolski

Koźmin Wielkopolski (kuni 1996. aasta lõpuni Koźmin; saksa Koschmin) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Krotoszyni maakonnas, Koźmin Wielkopolski valla halduskeskus. Koźmin Wielkopolski asub Ostrów Wielkopolskist umbes 32 km loodes. Asulat on esmamainitud 1232. aastal, linnaõigused sai 1283. aastal. 15. sajandil oli Koźmin üks Suur-Poola suuremaid linnu. 16. sajandil Koźmin oluline protestantismi keskus. Poola-Rootsi sõdade järel 17. sajandi teisel poolel linna tähtsus vähenes. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks linn Poola koosseisu tagasi. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/023015712034-0936925?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022. Koźmin Wielkopolski Encyklopedia PWN
770. aastad

770. aastad 770. aastad on aastad 770–779 pKr. Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad - 770. aastad - 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad Aastad: 770 771 772 773 774 775 776 777 778 779 ... ...
Krzyż Wielkopolski

Krzyż Wielkopolski (kuni 1991. aasta lõpuni Krzyż; saksa Kreuz) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Czarnkówi maakonnas, Krzyż Wielkopolski valla halduskeskus. Krzyż Wielkopolski asub Poznańist umbes 80 km loodes. Krzyż Wielkopolski sai linnaõigused 1936. aastal. Kuni 1945. aastani kuulus linn Saksamaa koosseisu. Krzyż Wielkopolski on tähtis raudteesõlm. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/023016002044-0966961?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022. Krzyż Wielkopolski Encyklopedia PWN Krzyż Wielkopolski. Pomnik powrotu do macierzy polskaniezwykla.pl
780. aastad

780. aastad 780. aastad on aastad 780–789 pKr. Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad - 780. aastad - 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad Aastad: 780 781 782 783 784 785 786 787 788 789 ... ...
790. aastad

790. aastad 790. aastad on aastad 790–799 pKr. Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad - 790. aastad - 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad Aastad: 790 791 792 793 794 795 796 797 798 799 ... ...
Väikeaju hüpoplaasia (loomadel)

Väikeaju hüpoplaasia on neuroloogiline konditisioon, mille puhul väikeaju on normaalsest väiksem või ei ole täielikult välja arenenud. Kasside puhul nimetatakse haigust inglise keeles ka “võdiseva kassi sündroomiks” ("Wobbly Cat Syndrome”). Kõige levinum väikeaju hüpoplaasia põhjus on loomade parvoviirused. Emakasiseselt võib viirus kanduda emalt lootele ja siis tõkestada väikeaju arengut, takistades rakkude jagunemist. Nii võib juhtuda, kui emakass on viirusega nakatunud või ka tiinuse ajal vaktsineeritud.. Ka siis, kui kassipojad nakatuvad pärast sündimist, võib viirus mõjutada väikeaju arengut. Teiste põhjuste seas arvatakse olevat: hüpoksia vaegtoitumine mükoosid toksoplasmoos ajukahjustus ciirusinfektsioonid Enamik sümptomitest ilmnevad, kui kassipoeg õpib kõndima, aga juba vastsündinud kassipoegadel võib olla raskusi emalt piima kättesaamisega. Väikeaju hüpoplaasia puhul võivad esineda kõik või osad järgmistest sümptomitest: Vähenenud lihastoonus Õõtsuv kõnnak Jalad laiali käimine Suutmatus liikumist koordineerida Suutmatus kiiresti vahelduvaid liigutusi teha Tõsisemate juhtumite puhul suutmatus kõndida Keskendumisel pea värisemine Lõplik diagnoos on võimalik panna ainult magnetresonantstomograafia abil. Lisaks tuleb arvesse võtta kliinilisi tunnuseid, mis ei tohiks olla ajas süvenenud, kuna tegemist ei ole progresseeruva haigusega. Kuna MRT näol on tegemist kalli protseduuriga, mis ei ole enamikus kliinikutest kättesaadav, lepivad omanikud tihti kliinilistel tunnustel põhineva tõetäolise diagnoosiga. Kui spetsialistid välja arvata, siis ei pruugi loomaarstid haigust tunda ja vale diagnoosi panek ei ole ennekuulmatu. Väikeaju hüpoplaasial ravi puudub. Väga tõsiste juhtumite puhul soovitatakse eutanaasiat. Väikeaju hüpoplaasia ei süvene ega parane, kuid loomad õpivad aja pikku selle konditsiooniga toime tulema. Koordinatsioon ja võime tasakaalu hoida paraneb, mõni loom õpib parema tasakaalu saavutamiseks käima jalad harkis. Väikeaju hüpoplaasiaga loomade oodatav eluiga on tavaline ja nad elavad normaalset elu. Haigusega võivad kaasneda vigastused ja vähesest liikumisest põhjustatud terviseprobleemid. Thomas, William B. 1999. “Nonneoplastic disorders of the brain” https://doi.org/10.1016/S1096-2867(99)80030-9 Sharp, N.J.H., Davis, B.J., Guy, J.S., Cullen, J.M., Steingold, S.F., Kornegay J.N. 1999. “Hydranencephaly and Cerebellar Hypoplasia in Two Kittens Attributed to Intrauterine Parvovirus Infection” https://doi.org/10.1053/jcpa.1998.0298
Koerasolge

Koerasolge (Toxascaris leonina) on levinud parasiit peamiselt koertel, kassidel ja rebastel. Koerasolge on päristuumne ümaruss, mis elab peremeesorganismi sees. Vaheperemeesloomadeks on närilised nagu rotid ja hiired. Nakatumine leiab aset kui loom sööb nakatunud närilist. Koerasolge esineb kassidel tihemini kui koertel. Argentinas Catamarca provintsis kaevati välja koproliit, mis sisaldas koerasolget, mis hinnati 17 002 – 16 573 aasta vanuseks. See viitab faktile, et koerasolge eksisteerib Lõuna-Ameerikas hilisest kiviajast. Koerasolge muneb oma munad peremeesorganismi peensooles, munadest kooruvad vastsed, mis läbivad peensoole limaskesta voodri. Pärast kasvamist ja kesta vahetamist pöörduvad need tagasi soolevalendikku ja saavad täiskasvanuks. Täiskasvanud emane ümaruss muneb oma munad, mis kanduvad edasi peremeeslooma väljaheites. Munad muutuvad patogeenseks 3–6 päeva jooksul. Koerasolkme muna on pigem ovaalne kui ümar. Koerasolkme peiteperiood on 2–3 kuud. Täiskasvanud ümarussid on 7–10 cm pikad ja neid on näha looma väljaheites ja okses. Koerasolge erineb kutsikasolkmest selle poolest, et see ei liigu kopsudesse, vaid arengutsükkel toimub soolestikus. Ümaruss imab peremeeslooma toitaineid sisse, mis võib häirida looma ainevahetust ja kahjustada soolte limaskesti. Loomadel ei pruugi olla haigussümptomeid. Raskematel juhtudel võib esineda kõhulahtisust, oksendamist, isupuudust, kõhnumist, karva tuhmumist. Soovitatav on teha kõikidele kutsikatele ja kassipoegadele 6-nädalaselt ussikuur ning korrata seda 2–4 nädala pärast. Koerasolkmega nakatunud looma ravitakse samamoodi nagu kutsikasolkme infektsiooni. Seetõttu ei ole vaja väljaheites usside nägemisel nende täpset liiki. Ümarussidega nakatumist ravitakse ussirohuga. Kutsikasolge "Ancient parasitic DNA reveals Toxascaris leonina presence in Final Pleistocene of South America". Maizels RM, Yazdanbakhsh M (2003). "Immune regulation by helminth parasites: cellular and molecular mechanisms. Petrigh, R. S.; Martínez, J. G.; Mondini, M.; Fugassa, M. H. (2019). "Ancient parasitic DNA reveals Toxascaris leonina presence in Final Pleistocene of South America". Parasitology. "https://www.cambridge.org/core/journals/parasitology/article/ancient-parasitic-dna-reveals-toxascaris-leonina-presence-in-final-pleistocene-of-south-america/9E406417164E40114F819AA78D60C667". Roundworms in Dogs and Puppies; Veterinary Partners. The Merck Veterinary Manual
Marsilio Ficino

Marsilio Ficino ( 19. oktoober 1433 Figline Valdarno – 1. oktoober 1499 Careggi) oli renessansiaegse Itaalia filosoof, humanist ja astroloog. Marsilio Ficino oli Lorenzo Toreda õpetaja ja Firenze Platoni akadeemia juht. Ta tõlkis Platoni teosed ladina keelde.
Alaska haski

Alaska haski ei ole ühegi kennelliidu poolt tunnistatud tõug, vaid koeratüüp, mis on loodud spetsiaalselt veospordiks. Tema aretuses on tähtsuselt esikohal mitte välimik, vaid tööomadused. Ainult kõige paremate omadustega koerad lähevad aretusse. Alaska haski on geneetiliselt eristatav teistest tõugudest. Tema aretuses on kasutatud puhtatõulisi koeri nagu siberi husky, alaska malamuut, saksa lühikarvaline linnukoer, vene hurt ja veel teisi tõuge. Iga alaska haski pidaja võib oma koeri aretada enda vajadustele vastavalt ja selle pärast ei saa kindlalt määratleda, milline peaks tüübi esindaja välja nägema. Alaska haski on keskmist kasvu koer, kelle kaal jääb isastel vahemikku 18–27 kg ja emastel 16–25 kg. Turja kõrgus varieerub. Alaska haskisid eristatakse kahte tüüpi: pikamaa- ja sprindikoerad. Pikamaakoerad võivad välimuselt meenutada siberi haskit ja on enamjaolt tihedama ja pikema karvaga kui sprindikoerad. Sprindikoerte aretuses on kasutatud linnukoeri ja hurtasid. Nad on tavaliselt pikkade jalgadega, saledad ja lühikese karvaga. Karvkattel võivad esineda kõik värvid ja mustrid ning silmadel on kõik värvused lubatud. Karvkate on lühikese või keskmise pikkusega. Esineb nii aluskarvaga kui ka aluskarvata koeri. Lühike karv aitab paremini vabaneda joostes tekkivast soojusest. Väga külmades oludes kannavad alaska haskid tihti jopesid. Pikkadel distantsidel või kui rajal on olud halvad, kannavad nad jalanõusid, et käppasid kaitsta. Alaska haski on tavaliselt terve koer. Neil võib esineda samu haigusi, mida esineb ka puhtatõulistel koertel. Keskmine eluiga jääb vahemikku 10–15 aastat. Alaska haskit on aretatud olema sõbralik inimeste ja teiste koertega. Neil on suur töötahe ja hea söögiisu. Huson, H. J., vonHoldt, B. M., Rimbault, M., Byers, A. M., Runstadler, J. A., Parker, H. G. and E. A. Ostrander (2012). "Breed-Specific Ancestry Studies and Genome-Wide Association Analysis Highlight an Association Between the MYH9 Gene and Heat Tolerance in Alaskan Sprint Racing Sled Dogs". Mamm Genome. Vaadatud 10.11.2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "Alaskan Husky". Vaadatud 10.11.2019.
3. diviisi tagavarapataljon

3. diviisi tagavarapataljon oli Eesti Rahvaväe väeüksus aastatel 1919–1920. 3. diviisi tagavarapataljoni formeerimist alustati 4. aprillil 1919 Pärnus. selleks eraldati 2. diviisi tagavarapataljonist 7. rood ja paigutati Pärnu, ohvitserid määrati Tallinna Vahipataljonist. Pataljon tegutses kuni 11. maini 1920. 1. aprill 1919 – 31. detsember 1919, kapten Oskar Raudvere kapten Johannes Lutsar Pataljoni staap koosnes rivi- ja majandusjaoskonnast. Tagavarapataljoni koosseisus olid ette nähtud roodud (à 225 sõdurit) vastavalt olemasolevate sõdurite arvule õppekomando, komandandikomando, pommipilduritekomando, kuulipilduriterood, töörood, ambulants ja orkester.
Teekotike

Teekotike on vedelikku läbi laskvast materjalist valmistatud suletud kotike, mille sees on teepuru, teelehed või muude leotisejookide valmistamiseks kasutatavate taimede (purustatud) osad. Kotikese otstarve on teepuru portsjoniteks jaotada ja pakendada. Teekotikesel võib küljes olla niit, mille abil kotike joogist välja tõsta. Teekotikest leotatakse joogi valmistamiseks harilikult kuumas vees. Ühekordseks kasutamiseks mõeldud teekotikesed on tavaliselt valmistatud pehmest, kuid vees lahustumatust paberist. Mitmekordseks kasutamiseks mõeldud teekotikesed on enamasti valmistatud tekstiilist. Teekotikese valmistamiseks võidakse kasutada ka sünteetilist kiudmaterjali või plasti. Siiski soovitatakse plastist teekotike avada ning selle sisu kruusi kallata, millele lisatakse kuum vesi. Teadlased on kindlaks teinud, et tulikuumas vees eralduvad kotikese materjalist miljardid mikro- ja nanoosakesed, mille inimesed alla neelavad. Katsed vesikirpude peal näitavad, et kuigi tervisekahjustusi neil ei täheldatud, muutus nende kognitiivsus. Erineva sisuga teekotikesed Bioplastist valmistatud tetraeedri kujuga teekotikesed Ümmargused teekotikesed Teesõel https://novaator.err.ee/986887/tassitaies-tees-voib-leiduda-miljardeid-plastitukke
Alaušai järv

Alaušai järv on järv Leedus Molėtai rajoonis. Järv asub Balninkai alevist läänes ja kuulub Nemunase vesikonda. Järve kaldad on enamasti kõrged ja seal asuvad põllud ning aasad, loodes ja läänes on kaldad kohati ka soostunud. Järves on üks saar pindalaga 0,15 ha. Väljavooluks on Plaštaka jõkke suubuv oja. Järve kallastel asuvad lisaks Balninkaile veel Martnonysi, Antalaušiai ja Balandžiai külad. Kaldajoone pikkus on 9,8 kilomeetrit. Järves elab üheksa liiki kalu: (linask, haug, latikas, ahven, rääbis, kiisk, särg, nurg ja roosärg). Järve nimi on tuleneb tõenäoliselt tüvest alėti-, mis tähendab voolamist, tilkumist. Vytautas Bajorūnas. Alaušai (ežeras). Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. 36 lk. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 38 lk. – Vilnius: Mokslas, 1981
Õhuliin

Õhuliin on seade elektrienergia ülekandmiseks ning jaotamiseks juhtmete kaudu, mis asetsevad vabas õhus ja on kinnitatud isolaatorite ning armatuuri abil mastidele. Maa-ala, mille võtab enda alla õhuliin, nimetatakse liini trassiks. Õhuliinid koosnevad järgmistest põhilistest konstruktsioonielementidest: mastidest, mastide vundamendist, juhtmetest, piksekaitse trossidest, isolaatoritest, liiniarmatuurist ja maandusseadmest. Alalisvooluühendus Õhu- ja kaabelliinid. Tallinna Polütehnikum
Irene Käosaar

Irene Käosaar (neiupõlvenimi Irene Elango; sündinud 2. märtsil 1970 Tartus) on eesti haridustegelane, lõimumise ja keelekümbluse edendaja. Irene Käosaar lõpetas 1988 Tartu 5. Keskkooli bioloogia eriklassi. 1989–1996 õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ning lõpetas eesti keele (võõrkeelena) magistrina. 1996–1997 läbis samas õpetajakoolituse kutseaasta. Kooliõpingute ajal käis ta ka Tartu korvpallikoolis. 2022–... Narva Eesti Riigigümnaasiumi direktor 2017–2022 Integratsiooni Sihtasutuse juhataja 2009–2017 Haridus- ja Teadusministeeriumi üldharidusosakonna juhataja 2007–2009 Haridus- ja Teadusministeeriumi rahvusvähemuste hariduse osakonna juhataja 1999–2007 Integratsiooni Sihtasutus, keelekümbluskeskuse juhataja 1992–1999 Tartu Puškini Gümnaasiumi eesti keele õpetaja 1988–1989 Tartu 40. lastepäevakodu, kasvataja abi 2008–2014 Valdkondliku arengukava Eesti Lõimumiskava 2008 – 2013 juhtkomitee liige 2011–2013 Integratsiooni ja Migratsiooni SA Meie Inimesed nõukogu liige 2012–2016 Sihtasutus Innove nõukogu liige 2013–2017 Programmi Tiiger Koolis nõukogu liige 2013–2019 Eesti NATO Ühingu nõukogu liige 2013– Valdkondliku arengukava Eesti Lõimumiskava 2013–2020 juhtrühma liige 2015– Programmi „Eesti ühiskonna väärtusarendus 2015–2020“ nõukogu liige 2018– Eesti Haridus- ja teadusstrateegia 2035 visiooniloome ekspertrühma ja haridus-strateegia 2021–2035 töörühma: „Ühtne individuaalseid valikuid toetav haridussüsteem“ liige 2018– Eesti Lõimimiskava 2030 koostamise töörühma liige 2019– Õiguskantsleri Inimõiguste nõukoja liige 2019– Eesti Lastekaitse Liidu vanematekogu liige 2008– Pärandkoosluste Kaitse Ühingu liige 2014– Liivi Sõprade Seltsi liige 2004 Presidendi hariduspreemia eduka keelekümblusprogrammi juhtimise ja uue keeleõppe metoodika juurutamise eest Eestis. 2013 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2014 Eesti Sisekaitseakadeemia kuldrist sisejulgeolekusse panustamise eest läbi hariduse edendamise Ida-Virumaal. Tema vanaisa oli pedagoogikateadlane Aleksander Elango, isa oli füüsik Mart Elango (1936–1996), õde on keeleteadlane Renate Pajusalu. Tema tädi on bioloog Anne-Liis Sõmermaa. Irene Käosaarel on kaks poega. "Tartu korvpallikool". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. november 2019. "Narva riigigümnaasiume hakkavad juhtima Irene Käosaar ja Teivi Gabriel". Postimees. 22. märts 2022. Integratsiooni Sihtasutust asub sügisel juhtima Irene Käosaar, Eesti Rahvusringhääling, 19. juuli 2017 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Pärismaa, Sirje. "Särab, kiirgab ja nakatab". Õpetajate Leht.
Hobuste koolik

Hobuste koolikut määratakse kõhuvaluna ja see on pigem kliiniline sümptom kui diagnoos. Hobuste koolik seisneb seedetrakti ummistuses ning see võib olla hobustele eluohtlik. Enamus koolikuid laheneb kerge ravi või ravita iseenesest, kuid erinevatel andmetel on kooliku suremus 6–18% ning see on hobustel üks peamisi enneaegse surma põhjuseid. Koolikut võib põhjustada äkiline toiduainete muutus, ebakorrapärane söötmine, hallitanud või ebakvaliteetne söök, veepuudus, liigse teravilja söömine, liiva ja mulla söömine, stress ja soolekeerd. Samuti tekitavad sooltesse ummistusi rohkelt paljunenud parasiidid. Hobusel esineb ebamugavustunne ja valulikkust mistõttu võib ta hammustada enda külgi, rullida, lamada sellili, maad kaapida ja kaotada söögi ja joogi vastu huvi. Sageli esineb ka tugev higistamine, hingamise sagenemine, südame löögisageduse suurenemine ja kehatemperatuuri tõus. Esimesena tuleks hobusel eemaldada kättesaadavus söögile. Kuna hobune võib püherdades endale ja inimestele viga teha, võib temaga käekõrval jalutada. Kindlasti tuleb ühendust võtta veterinaariga, kes määrab edasise ravi. Vajadusel on võimalik teha ka operatsioon, kuid suurte riskide, pika operatsioonijärgse ravi ning kulukuse tõttu pole see väga levinud. Koolikut saab ennetada rutiinse söötmise, õige dieedi ja korrapäraste parasiidirohtudega. Tähtis on ka puhta joogivee pidev kättesaadavus ja mitte muuta järsku sööta. Toit ei tohiks olla maas, et vältida mulla ja liiva söömist. Hammaste regulaarne raspeldamine ning korrashoid vähendab samuti kooliku riski. Bihonegn, T. & F. Bekele (2018). "Colic in Equine: A Review Article" (PDF). Vaadatud 10.11.2019. Scantlebury, C., Perkins, E., Pinchbeck, G., Archer, D. & R. Christley (2014). "Could it be colic? Horse-owner decision making and practices in response to equine colic". Vaadatud 10.11.2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)