laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ernst Kaltenbrunner

Ernst Kaltenbrunner (4. oktoober 1903 Ried im Innkreis – 16. oktoober 1946 Nürnberg) oli Saksamaa jurist, kes töötas natsionaalsotsialismi ajal politsei- ja julgeolekuametnikuna. 30. jaanuarist 1943 kuni 12. maini 1945 oli ta Riigi Julgeoleku Peaameti juhataja (talle allusid ka Gestapo ja koonduslaagrid). USA sõjaväelased arreteerisid Kaltenbrunneri 12. mail 1945 Austria territooriumil. Teda süüdistati juudi rahva hävitamise plaani üheks arhitektiks olemises ja selles, et ta andis korralduse tappa laagrites neli miljonit juuti. Nürnbergi tribunali mõistis Kaltenbrunneri surma ja ta hukati. Nürnbergis läks ta hukkamisele kolmandana von Ribbentropi ja Keiteli järel. Tegelikult oleks pidanud olema esimene hukatav Göring, ent ta jõudis paar tundi enne endalt elu võtta. Hukkamisel viibinud Ameerika Ühendriikide ajakirjanik Howard Kingsbury Simth kirjeldas Kaltenbrunneri hukkamist nii: "Ta astus hukkamisruumi kell 01.36, kandes oma sinise kaherealise pintsaku all kampsunit. Tema kõhetu, elukogenud nägu oli vanadest duelliarmidest krimpsus. Ta näis hirmunud, kui ta ruumis ringi vaatas. Ta niisutas närviliselt oma huuli, kui pöördus, et tapalavale tõusta, kuid tema sammud olid kindlad. Ta ütles oma nime rahuliku madala hääletooniga. Kui talle anti võimalus viimaseks sõnaks, ütles ta: "Ma armastasin oma saksa rahvast ja oma kodumaad kogu südamest. Ma olen täitnud oma kohust oma rahva seaduste järgi ja ma kahetsen, et minu rahvast juhtisid sel ajal mehed, kes ei olnud sõdurid, ning sooritasid kuritegusid, millest mina polnud teadlik." Kui talle must kott pähe tõmmati, kõneles ta ikka veel vaikselt. Tõlk tõlkis tema sõnad: "Saksamaa, õnn kaasa"." E´Rasch, Ebbe (2022). "Hukkamised Nürnbergis". Imeline Ajalugu (5/2022 trükk). Tallinn: Äripäev. Lk 41.
Halli laht

Halli laht (inglise Hall Basin) on väin Põhja-Jäämeres Gröönimaa ja Kanada põhjapoolseima saare Ellesmere'i vahel. See ühendab Kennedy väina Robesoni väinaga ja on Narese väina osa. Halli laht sai nime ameerika polaaruurija Charles Francis Halli auks. Väin nimetati laheks, sest esialgu arvati, et tegemist ongi lahega. Kõige laiemas kohas on Halli laht 178 km lai. Halli lahe pilt
Linuse seadus

Linuse seadus on mitu erinevalt sõnastatud reeglipära, sealhulgas Linus Torvaldsi sõnastatud "seadus", mille kohaselt inimesel on kolm põhimist motiivi. Need on: elusäilitusmotiiv (survival) ühiselumotiiv (social life) meelelahutusmotiiv (entertainment) Need on ühtlasi arengu kolm faasi, milles liikumine toimub ühelt motiivilt teisele. Linus Torvalds. "Mis on häkkerile sisemiseks tõukejõuks, ehk "Linuse seadus"." Raamatus: Pekka Himanen. "Häkkerieetika ja informatsiooniajastu vaim." Inglise keelest tõlkinud Kalle Kurg. Tallinn, Kunst 2003. ISBN 9949407001 Inimvajaduste hierarhia
Tux

Austria valla kohta vaata artiklit Tux (Tirool). Tux on operatsioonisüsteemi Linux maskott, mis on tuntuim Linuxiga seostatud bränd alates 1996. aastast, mil Larry Ewing joonistas rahuoleva pingviini avaliku konkursi jaoks, ajendatuna Linuxi tuuma looja Linus Torvaldsi pingviinivaimustusest. Linus Torvalds valis pingviini Linuxi maskotiks pärast seda, kui oli 1996. aastal Canberra loomaaeda külastades kääbuspingviini käest hammustada saanud. Legend räägib, et Linuxi logo leidmise arutelu käigus Linux tuumale pühendatud ametlikus meililistis mainis Linus Torvalds, et talle meeldivad pingviinid. Sellest ajast peale keskendus Linuxi logo leidmise konkurss pingviinide temaatikale. Pingviine püüti joonistada kõikvõimalikes asendites ja olukordades, seal hulgas maakera kukil hoidvat pingviini. Linus Torvalds kommenteeris, et sellises asendis näeks vaene pingviin välja, nagu hakkaks maakera teda peatselt lömastama. Torvaldsi arvates peab pingviin olema armas, rahulolev ning kergelt ülekaaluline, nagu ta oleks end just kurguni heeringaid täis toppinud ja röhitsuse äärel. Tuxi nime kannab Linuxi maskott mitmel põhjusel. Esiteks kõlab Tux nagu tuxedo (inglise keelest tõlgituna 'smoking'), sest pingviinide looduslik värvus jätab mulje, nagu kannaksid nad smokingut. On ka muid tõlgendusi Tuxi nime valikul. Vaba tarkvara kogukonnas on populaarne esitähtlühendite kasutus ning brändi nimetuse päritoluks on peetud ka (T)orvalds (U)ni(X) lühendit, millega tuli välja John Hughes.  Huvitaval kombel ei saanud Tux siiski Linuxi ametlikuks logoks. 1996. aasta Linuxi logo konkursi viimase hääletusvooru käigus valiti 785 häälega Linuxi ametlikuks logoks aga hoopis teine töö (Tux kogus 541 häält). Tänaseks saab aga kindlalt öelda, et Tux on faktiliselt Linuxi peamine ja kõige tuntum sümbol. https://www.ohtuleht.ee/127645/linuxi-pingviin-on-kurguni-heeringaid-tais-soonud "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. september 2018. Vaadatud 13. märtsil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Tuxi evangeelium
20. juuli vandenõu

20. juuli vandenõu (saksa keeles tuntud kui Das Attentat vom 20. Juli 1944) oli tähtsaim Adolf Hitleri vastu suunatud tapmis- ja riigipöördekatse. Rohkem kui 200 osavõtja seas oli üks kindralfeldmarssal (Erwin von Witzleben), 19 kindralit, 26 ooberstit, kaks suursaadikut, seitse diplomaati, üks minister ning mitmed teised riigiametnikud. Vandenõu eesmärgiks oli esmalt tappa Adolf Hitler ning võtta üle riigi poliitiline ja sõjaline juhtimine, misjärel oleks võimalikult kiiresti sõlmitud rahu liitlasvägedega. Vandenõus osalenud proovisid Hitlerit tappa viiel korral, kuid kõik katsed olid ebaõnnestunud. Hitleri tapmise muutis keerulisemaks ka Gestapo, mis oli hakanud kahtlustama, et sõjaväe peastaabis töötavad ohvitserid plaanivad Hitleri vastu atentaati. Viimaks plaaniti Hitler tappa, lõhates Ida-Preisimaal Hundikoopas toimunud koosoleku ajal pommi, mis oli peidetud kohvrisse. Pommi paigutas ruumi kolonelleitnant Claus von Stauffenberg, kes lahkus seejärel telefonikõne tegemiseks ruumist. Arvatavalt liigutas kohvrit kolonel Heinz Brandt, kes polnud vandenõust teadlik. Pomm plahvatas mõni minut hiljem. Plahvatuses hukkus üks ning veel kolm sõjaväelast, sealhulgas Brandt, surid hiljem plahvatuses saadud vigastustesse, kuid Hitler jäi ellu. Plahvatusele järgnenud nädalatel arreteeris Gestapo kõik, kel oli vandenõuga väiksemgi seos. Kokku arreteeriti üle 7000 inimese, kellest 4980 hukati. Mitmed vandenõulased sooritasid enne kohtuistungit või hukkamist enesetapu. Seda vandenõud on kajastatud mitmes filmis, millest tuntuim on tänapäeval vast 2008. aastal valminud "Operatsioon "Valküür"". "A Group of German Leaders Tried to Kill Hitler in 1944. Here's Why They Failed". Time. Vaadatud 26. november 2020. "1944: Hitler survives assassination attempt". BBC. Vaadatud 26. november 2020. "July Plot". History.com. Vaadatud 26. november 2020.
Estobuntu

Estobuntu on Ubuntu baasil koostatud eestikeelne operatsioonisüsteem. Operatsioonisüsteemiga on kaasas tugi MP3-failide, Flashi, DivX-failide ja DVD-de esitamiseks, samuti on Firefox vaikimisi eestikeelne ja sisaldab eesti konteksti jaoks seadistatud reklaamitõrjet Adblock Plus. Optiliselt kettalt käivitatud süsteemis, s.t juba enne paigaldamist saab kasutada Kõu mobiilseid seadmeid. Estobuntu sisaldab kaugabirakendust, mis võimaldab Estobuntu süsteemidele interneti kaudu tugiteenust pakkuda. Estobuntu 14.04 versiooni Live-DVD kasutamiseks on soovituslik vähemalt 2 GB RAM-mälu. Esimene Estobuntu põhines Ubuntu versioonil 7.04 ja toodi avalikkuse ette märtsis 2008. Viimane Estobuntu väljalase kannab versiooninumbrit 14.04, väljalaskekuupäev on 2. mai 2014. Estobuntu oli varustatud sisseehitatud ID-kaardi toega, mis distro iga versiooni väljalaske ajal funktsioneeris. 2018. aasta seisuga on Estobuntu viimases versioonis (14.04) olev ID-kaardi tarkvara aegunud ega tööta enam. Püüded ID-kaarti vananenud tarkvaraga kasutada võivad kaardi ära rikkuda. Samuti on aegunud muu Estobuntu selles versioonis leiduv tarkvara, sealhulgas brauser Mozilla Firefox. Estobuntu 8.09 Estobuntu 9.05 Martin Vahi (15. november 2018). "[Arendajad] Kas Estobuntu projekt on veel elus?". List Estobuntu Arendajad. Estobuntu. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. november 2018. Vaadatud 15. juunil 2019. "Estobuntu on tulnud avalikkuse ette!". Estobuntu. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2018. Estobuntu artiklid Pingviini vikis Siiri Erala. "Tasuta eestikeelne opsüsteem – Estobuntu". Tarbija24.ee, 24. aprill 2008
Erwin von Witzleben

Job-Wilhelm Georg Erwin von Witzleben (4. detsember 1881 Breslau (tänapäeval Wrocław, Poola) – 8. august 1944 Berliin) oli Saksamaa sõjaväelane (alates 1940. aastast kindralfeldmarssal) ning 20. juuli vandenõust osavõtja. www.dhm.de Lexikon der Wehrmacht
Salto (arhitektuuribüroo)

Salto AB on arhitektuuribüroo Tallinnas. Salto asutasid 2004. aastal arhitektid Karli Luik, Maarja Kask ja Ralf Lõoke. Salto arhitektid Maarja Kask ja Ralf Lõoke, skulptor Neeme Külm ning kuraator Ingrid Ruudi olid Veneetsia 11. arhitektuuribiennaalil 2008. aastal Venemaa ja Saksamaa paviljonide vahele paigutatud keskkonna- ja geopoliitilise ruumiinstallatsiooni „Gaasitoru” autorid. Salto tuntumad ehitatud projektid on Maaülikooli spordihoone, Tartu Kesklinna kooli juurdeehitis, Sõmeru keskushoone, Eesti Maanteemuuseumi välialad, NO99 Põhuteater, Balti Filmi- ja Meediakool, Viljandi Riigigümnaasium. Maaülikooli spordihoone Tartus Põhuteater Salto arhitektid on võitnud preemiaid rohkem kui 40 arhitektuurivõistlusel. 2021 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (koos arhitektuuribürooga Stuudio Tallinn, Tallinna Sadama vanasadama kruiisiterminal) https://salto.ee/about/ Salto AB koduleht Gaasitoru/Gas Pipe
Maaülikooli spordihoone

Eesti Maaülikooli spordihoone on Tartus Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav 3, Eesti Maaülikooli linnakus asuv spordihoone. Hoone projekteeris arhitektuuribüroo Salto AB. Hoone avati 7. septembril 2009 sõnadega "Terves kehas Tartu vaim!". Tartu linnavalitsuse konkursil "Aasta parim ehitis 2009" tunnistati Eesti Maaülikooli spordihoone aasta parimaks uusehitiseks Tartus, rõhutades silmapaistvat maastikku sulanduvat arhitektuurset lahendust ning puidu uuenduslikku kasutamist avaliku hoone fassaadimaterjalina. Risto Mets: "Tartu tunnustab mulluseid kaunemaid hooneid" Tartu Postimees, 24. märts 2010
Püha Vaimu kirik

Püha Vaimu kirik on mitme kiriku nimi: Tallinna Püha Vaimu kirik Tartu Püha Vaimu kirik Pärnu Püha Vaimu kirik, endine kirik Pärnus Wackeni Püha Vaimu kirik Saksamaal Püha Vaimu kirik Sitsiilias Püha Vaimu kirik Inglismaal
Sartang

Sartang (vene Сартанг, jakuudi Сартаҥ) on jõgi Venemaal põhjaosas Sahhas. Jõgi algab Verhojanski mägedest ning voolab läbi Jana mägismaa põhja. Dulgalahhiga ühinedes moodustab ta Jana jõe. Sartangi jõe pikkus on 620 km, valgala pindala 17 800 km². Keskmine äravool on umbes 50 m³/s. Laevatatav suudmest 174 km kaugusele.
Côn Sơni saared

Côn Sơni saared (vietnami Côn Đảo) on 16 saarest koosnev saarestik Lõuna-Hiina meres Vietnami ranniku lähedal. Saarte pindala on 75 km². Saared on mägised, kõrgus kuni 557 m. Nad kuuluvad Vietnamile Ba Ria-Vung Tau provintsi. Nad on 185 km kaugusel Vung Taust, mis on Ba Ria-Vung Tau provintsi keskus, kuid manner ja mitu provintsikeskust asuvad märksa lähemal, vähem kui 100 km kaugusel. Saared on asustatud. Seal elab umbes 5000 inimest. Saartel on Cỏ Ốngi lennujaam. 16. juunil 1702 asutas Briti Ida-India Kompanii saartele asunduse. 2. märtsil 1705 saarel olev asula ja garnison hävitati. [viide?] Ajal, mil Vietnam oli Prantsuse Indohiina koosseisus, asutasid prantslased Côn Sơni suurimale saarele vangla. Sel ajal nimetati seda Con Loni saareks ja vangla kandis sama nime. 1984. aastal võttis Vietnam palju saari saarestikus kaitse alla ja sinna moodustati Côn Sơni rahvuspark. 1998 rahvusparki laiendati. Kaitstavate loomaliikide hulka kuuluvad bissa, rohekilpkonn ja dugong. Kaitstavate ökosüsteemide hulka kuuluvad mererohutasandikud, korallrifid ja mangroovimetsad. 1990. aastal avastati saarestikust 1690. aasta Hiina laeva vrakk. Kuni 1992. aastani toimunud uuringutel leiti vrakist umbes 60 000 eset, peamiselt Qingi dünastia ajast pärit Hiina portselani. Osa leidudest on näha Vung Tau muuseumis.
Toomas Hirvoja

Toomas Hirvoja (sündinud 22. novembril 1966) on eesti õigeusu (MPEÕK) vaimulik. Lõpetas 1985. aastal Tallinna 44. Keskkooli XIX lennu. Läbis kohustusliku ajateenistuse Nõukogude armees. Pühitseti 1992. aastal diakoniks, teenis sama aasta 11. septembrist 31. detsembrini Tallinna Nõmme Ristija Johannese kogudust. Hiljem teenis diakonina Tallinna Neeva Aleksandri peakirikus. Preestriks pühitseti ta 7. märtsil 1999. Algul teenis ta Neeva Aleksandri (Aleksandr Nevski) peakiriku eesti kogudust, hiljem Tallinna Kopli Püha Nikolause kogudust. Alates 11. juunist 2006 on ta Tallinna Nõmme Ristija Johannese koguduse esipreester. Oli 2000. aastal üks Püha Issidori Õigeusu Kirjastusseltsi asutajaid ja juhib siiani selle tegevust. Kirjastusseltsi liikmed on tõlkinud eesti keelde arvukalt õigeusu kirjandust, koostanud ja välja andnud kirikuloolisi, hariduslikke ja palveraamatuid. Isa Toomas Hirvoja on Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Sinodi liige. Ta on olnud koguduste teenimise kõrval ametis ka Sinodi sekretärina ning Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Korneliuse referendina. Osales eesti-vene õigeusu seletava sõnastiku, eestikeelse õigeusu palveraamatu ja raamatu "Õigeusu alused" koostamises. Raamatute "Meie püha isa, Optina kloostri staaretsi munkpreester Leonidi elulookirjeldus" (1999), "Õigeusu hingekarjased Eestimaal" (2002), "Kiriku saladus" (2007), "Mitte sellest maailmast" (2008) ning "Seitse leiba ja pisut kalukesi" (2010) toimetaja.
Robesoni väin

Robesoni väin (inglise Robeson Channel) on väin Põhja-Jäämeres Taani põhjapoolseima saare Gröönimaa ja Kanada põhjapoolseima saare Ellesmere'i vahel. See on Narese väina põhjapoolseim osa, mis ühendab Kennedy väina Lincolni merega. Väinh on umbes 80 km pikk ja 18–20 km lai. Gröönimaa kaldal asub Nyeboe maa, Ellersmere'i kaldal Alert, mis on maailma kõige põhjapoolsem asula. Seal elas 2006. aasta seisuga 5 inimest. Robesoni väin sai nime 1871. aastal Isaac Israel Hayesi ja Charles Francis Halli polaarekspeditsiooni käigus Ameerika Ühendriikide presidendi Ulysses S. Granti administratsiooni mereväesekretäri George Robesoni auks.
Operatsioon "Valküür" (film)

"Operatsioon "Valküür"" (originaalpealkirjaga Valkyrie) on 2008. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide mängufilm Hitleri-vastasest vandenõust, mille režissöör on Bryan Singer. Peaosatäitja Tom Cruise kehastab vandenõu juhti Claus von Stauffenbergi. Cruise on ka filmi kaasprodutsent. Filmivõtteid alustati 19. juulil 2007 Berliinis ja film valmis 2008. aastal. Eestis esilinastus film 13. veebruaril 2009. Tom Cruise – Oberst Claus von Stauffenberg Kenneth Branagh – General Henning von Tresckow Bill Nighy – General Friedrich Olbricht Tom Wilkinson – Generaloberst Friedrich Fromm Carice van Houten – Nina Schenk Gräfin von Stauffenberg Thomas Kretschmann – Major Otto Ernst Remer Terence Stamp – Generaloberst Ludwig Beck Eddie Izzard – General Erich Fellgiebel Kevin McNally – Dr. Carl Goerdeler Jamie Parker – Oberleutnant Werner von Haeften Christian Berkel – Oberst Albrecht Mertz von Quirnheim David Bamber – Adolf Hitler Tom Hollander – Oberst Heinz Brandt David Schofield – Generalfeldmarschall Erwin von Witzleben Kenneth Cranham – Generalfeldmarschall Wilhelm Keitel Halina Reijn – Margarethe von Oven Werner Daehn – Major Ernst John von Freyend Stauffenbergi poeg Berthold Maria Schenk Graf von Stauffenberg esitas vastuväite sellele, et tema isa mängib saientoloogiakirikusse kuuluv Cruise. 25. juunil 2007 teatas Saksamaa kaitseministeerium, et ei luba võtteid oma valduses oleval territooriumil, sealhulgas Berliinis Bendlerblocki memoriaalis, kui filmis osaleb Tom Cruise. Kaitseministeeriumilt selleks luba ei küsitud. 27. juunil teatas Kaitseministeerium, et nad tervitavad asjaolu, et filmi võtted toimuvad Saksamaal, ning et filmivõtete lubamine Bendlerblockis ei ole nende pädevuses, sest memoriaal kuulub rahandusministeeriumile. Rahandusministeerium keelas võtted Bendlerblockis, lisades, et põhjuseks on asjaolu, et tegemist on memoriaaliga, ja sellel keelul pole seost Cruise'i kuuluvusega saientoloogiakirikusse. Madis Taras. Saksamaa keelas Tom Cruise`il filmimise riigi sõjaväeosades. Eesti Päevaleht, 26. juuni 2007 Tom Cruise ei saa Saksamaale.[alaline kõdulink] Publik, 26. juuni 2007 "Operatsioon "Valküür" (film)" andmebaasis Box Office Mojo (inglise) Jan Kaus. Ajalootund eetilistest natsidest. Sirp Valkyrie / Operatsioon "Valküür" (USA/Saksamaa 2008). Blogi Danzumees, 1. veebruar 2009 Salajane Saksamaa (Operatsioon "Valküür"). Blogi Tsitronkollane, 20. veebruar 2009
Oksamännas

Oksamännas on puul tüvepiirkond, millest ligikaudu samal kõrgusel väljub mitu oksa. Männas
Ümarpuit

Ümarpuit on ladvaosast järgatud langetatud puu, millelt on kõik oksad eemaldatud ja mida on või ei ole järgnevalt järgatud. Metsamaterjal Palk
Saematerjal

Saematerjal on puidu osad, mis on saadud suuremate mõõtmetega palkide või massiivpuidu pikisaagimisel või freesimisel järgneva võimaliku järkamise või masintöötlusega vajaliku kvaliteedi tagamiseks.
Pundumine

Pundumine on mingi materjali (puit jne) mõõtmete suurenemine vee vm vedeliku või niiskuse imendumise tõttu. Polümeeride pundumine Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]
Kevadpuit

Kevadpuit on puidul aastarõnga osa, mis on moodustunud kasvuperioodi varases staadiumis. Sageli väiksema tihedusega ja heledam kui sügispuit.
Sügispuit

Sügispuit on puidul aastarõnga osa, mis on moodustunud kasvuperioodi hilises staadiumis. Sageli suurema tihedusega ja tumedam kui kevadpuit.
Reaktsioonpuit

Reaktsioonpuit on tavaliselt erinevate anatoomiliste tunnustega puit, mis moodustub enamasti viltustel tüvedel või paindunud okstel ja mille abil puu püüab taastada normaalset asendit. Lehtpuudes esineb reaktsioonpuit tõmbepuiduna ja okaspuudes ränipuiduna.
Ränipuit

Ränipuit on reaktsioonpuit, mis moodustub enamasti okaspuude okste alumistel külgedel ja viltustel või kõveratel tüvedel. Tõmbepuit
Jamāl ‘Abd an-Nāşir

Gamal Abdel Nasser (araabia keeles جمال عبد الناصر; Gamāl ehk Jamāl ‘Abd an-Nāṣir; 15. jaanuar 1918 Aleksandria – 28. september 1970 Kairo) oli Egiptuse poliitik ja sõjaväelane, riigi teine president aastatel 1956–1970. Nasser sündis keskklassi perekonnas Egiptuses ja teenis juba üpris noorelt sõjaväes. 1952. aastal kuulus ta rahvuslike ohvitseride hulka, kes kukutasid kuningas Faruk I ja rajasid Egiptuse vabariigi. 1956. aastal sai temast Egiptuse president, kes alustas sotsialistlikke reforme: veel samal aastal, 26. juulil riigistas ta Suessi kanali, mis põhjustas Suessi kriisi, mille ajal Suurbritannia ja Prantsusmaa poolt toetatud Iisrael ründas 29. oktoobril Egiptust. Nasser võttis isiklikult üle sõjaväe ülemjuhatuse. Lõpuks lahenes kriis aga läbirääkimistega. 8. aprillil 1957 avati kanal taas ja Iisrael tõmbas oma väed Siinai poolsaarelt tagasi. Kanali natsionaliseerimisest saadud tulusid kasutati Assuani paisu rajamiseks. Järgnevalt sõlmis Nasser tihedad suhted Nõukogude Liiduga ja kaldus veelgi enam sotsialismi suunas. Samuti püüdis ta saada araabia maailma üldtunnustatud juhiks. Sel eesmärgil algatas ta 1967. aastal Araabia riikide sõja Iisraeli vastu, kuid Kuuepäevases sõjas said need hävitavalt lüüa. 1970. aastal suri Nasser ootamatult infarkti ja uueks presidendiks sai Anwar as-Sadat. Nasser abiellus Tahia Kazemiga (sündinud 1920), silmapaistmatu Iraani päritolu ametniku tütrega. Neil oli viis last: pojad Halid, Abdel Hakim ja Abdel Hamid ning kaks tütart Hoda Abdel ja Mona. Vanem tütar Hoda sai politoloogiks ja on Kairo ülikooli politoloogiaprofessor. Tema abiga on kogutud, dokumenteeritud ja Aleksandria raamatukogus või internetis avaldatud palju haruldasi dokumente. Noorem tütar Mona oli abielus Egiptuse miljardäri Ashraf Marwaniga kuni viimase surmani 2007. aastal. President Nasseri kiri kapten Lippingule. Võitleja, märtst 1959, nr. 3, lk. 3.
Eesti Teaduste Asutus

Eesti Teaduste Asutus oli 27. mail 1920 Asutava Kogu poolt vastu võetud seaduse (RT 1920, 87/88, 223) järgi Eesti teadust ja teaduslikke püüdeid edendav institutsioon. Tema ülesandeks oli teaduslikkude ettevõtete ja uurimiste toimetamine, algatamine, korraldamine, juhtimine, koondamine ja toetamine, eriti Eestisse puutuvail aladel. Asutuse juhatus asus Tartus, tema liikmeteks pidid olema Eesti kõrgemate koolide teaduslikud õppejõud, kaasliikmed, teaduslikud asutused, organisatsioonid ja seltsid, kirjasaatjad liikmed ja auliikmed. Tegelikult asutust ei loodud ja ta asendati 1938. aastal asutatud Eesti Teaduste Akadeemiaga. võetakse kolmandal lugemisel ilma vaielusteta vastu: poolt 29 häält ja vastu 28 häält. Komisjoni aruandja Ernits (s.-d.) paneb ette vastu võetud seadusele edasilükkamatuse iseloomu anda (saalis üleüldine naer). Ettepanek lükatakse tagasi. Kaja, 28. mai 1920, nr. 114, lk. 1.
Alutaguse maakond

Alutaguse maakond oli 1920. aastal luua kavatsetud Eesti maakond. 6. septembril 1920 Vabariigi Valitsuse poolt vastu võetud seadusega Valga ja Alutaguse maakondade asutamise kohta (RT 1920, 145/146, 304) asutati Narva linnast ja tema ümbruskonna valdadest iseseisev Alutaguse maakond. „Ajutise valitsemise korra § 12-a põhjal vabariigi valitsuse poolt 6. septembril 1920 a. vastuvõetud seadus Valga ja Alutaguse maakondade asutamise kohta. RT 1920, 145/146, 304. § 1. Asutatakse Valga ja Narva linnadest ja nende ümbruskonna valdadest iseseisvad Valga ja Alutaguse maakonnad. § 2. Asutatavate maakondade lähemad piirid määrab kindlaks vabariigi valitsus. Peaminister: J. Tõnisson. Siseminister: Einbund. V. v. asjade valitseja: K. Terras.“ Tegelikult maakonda ei loodud ja 26. augustil 1921 muudeti seadus ära[viide?] Alutaguse maakonna asutamise osas. 1939. aastal taotles Narva linnavalitsus uuesti iseseisva maakonna loomist, kuhu oleks kuulunud Virumaa idaosa kuni Illuka ja Voka vallani. Maakonna keskuseks oleks olnud Narva linn, maakonna nimi oleks olnud Alutaguse või Narva. Ida-Virumaa oli oma geograafilise asendi tõttu Virumaast lahutatud olnud, seal asusid oma prefektuur ja Kaitseliidu malev. Rakveres asunud Virumaa maakonnavalitsus oli kauge ja raskesti kättesaadav. Narva tagant maakonnalinna sõitmine võttis iga kord aega kolm ööpäeva. Ajutise valitsemise korra § 12-a põhjal vabariigi valitsuse poolt 6. septembril 1920. a. vastu võetud Nr. 304. Ajutise walitsemise korra § 12-a põhjal wabariigi walitsuse poolt 6. septembril 1920 a. wastuwõetud seadus Walga ja Alutaguse maakondade asutamise kohta Idapiirile uus iseseisev maakond. Rahvaleht, 25. jaanuar 1939, nr. 21, lk. 5. Narva tahab maakonda. Vaba Maa, 23. november 1937, nr. 270, lk. 1. Idapiirile uus iseseisev maakond. Rahvaleht, 25. jaanuar 1939, nr. 21, lk. 5.
Feldherrnhalle

Feldherrnhalle (kirjutatakse ka Feldherrenhalle) on hoone Münchenis, mis valmis 1844. aastal.
Karl Hunt

Karl Hunt VR II/3 (1/13. august 1898 Ilmapõllu talu, Suure-Kõpu vald (Kõpu kihelkond), Viljandimaa – 2. detsember 1984 Sepa-Löövi talu, Viiratsi külanõukogu, Viljandi rajoon) oli eesti põllumees ja Vabadussõja veteran (kapral). Teenis 3. Diviisi tagavarapataljonis ja 6. Jalaväepolgus, sai Vabadusristi vahvuse eest, mis üles näidanud 16. augustil 1919 Podglinje küla all toimunud lahingus. Ta sai 1935. aastal Urge talu, müüs selle ära ja ostis 1936. aastal Sepa-Löövi talu Vana-Võidu vallas Viljandimaal.