laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aivar Toomiste

Aivar Toomiste (17. november 1963 Tallinn) on eesti endine korvpallur. Aivar Toomiste on lõpetanud 1982. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli (praegune Eesti Spordigümnaasium) ja õppinud Tallinna Pedagoogilise Instituudi (praegune Tallinna Ülikool) kehakultuuriteaduskonnas (1982–1983). Korvpallimängust hakkas Toomiste (tema pikkus on 192 cm) huvituma Kohtla-Järve 1. Keskkoolis, tema treener oli Jaakko Tarum. Tallinna Spordiinternaatkoolis harjutas Toomiste Märt Kermoni treeningurühmas. NSV Liidu juunioride meistrivõistlustel võitis ta U20 Eesti koondisega 1982. aastal hõbeda ja 1983. aastal pronksi. Toomiste on mänginud Eesti noortekoondises, Kalevi duubelkoosseisus, korvpalliklubis Ehitaja ning aastatel 1984–91 Kalevi esindusmeeskonnas. Eesti NSV koondises pidas aastatel 1983–1990 12 mängu. Aivar Toomiste tuli 1991. aastal Kalevi koosseisus NSV Liidu meistriks ning sai meistrivõistlustel 1990. aastal 5. ja 1989. aastal 6. koha. Eesti meistrivõistlustel tuli ta Tallinna Standardi meeskonnas aastatel 1986–90 5 korral Eesti meistriks, 1985 võitis meistrivõistlustel hõbeda. Hiljem on Toomiste mänginud meesseenioride Eesti meistrivõistlustel. Nõukogude armees ajateenistuses olles mängis 1983.–1984. aastal Riia ASK-s. NSV Liidu meistersportlaseks sai ta 1986. aastal. Mängiva treenerina juhendas Toomiste aastatel 1991–1993 Eesti meistrivõistlustel Andrise meeskonda (Eesti karika võitja 1991). Korvpalliklubi Kalev Kuldne Kalev Kalev (film) ESBL, Aivar Toomiste. Mängud koondises. Vaadatud 4.12.2022. Aivar Toomiste, tulemused. Vaadatud 4.12 2022. Kirsti Vainküla, Kui naine oleks elus, oleks palju asju teisiti.. Õhtuleht, 20. mai 2003 Täna on NSV Liidu korvpallimeistri sünnipäev. Eesti Päevaleht, 17.11.2012. Tallinna Kalev - Leningradi Spartak (NSVL meistrivõistluste finaal, 06.05.1991)., YouTube.
Borek Stary

Borek Stary on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Rzeszówi maakonnas Tyczyni vallas. Borek Stary asub Tyczynist ligikaudu 5 km idas ja Rzeszówist umbes 12 km kagus.
Baltic Basketball League

Baltic Basketball League (lühend BBL) oli Balti riikide ühine korvpalliliiga, mis tegutses aastatel 2004–2018. Liigas osalesid meeskonnad Eestist, Lätist, ja Leedust. Osalenud on ka meeskondi Rootsist, Soomest, Kasahstanst, Valgevenest ja Venemaalt. Hooajast 2007/2008 kuni hooajani 2011/2012 toimunud põhiturniiril olid meeskonnad jaotatud kahte tugevusgruppi: 1. Elite Division 2. Challenge Cup Hooajal 2012/2013 olid 23 osalenud võistkonda jaotatud nelja alagruppi. Iga võistkond mängis oma alagrupi vastastega ühe mängu kodus ja ühe võõrsil. Alagruppide neli paremat pääsesid 16 tugevama turniirile (TOP 16). Seal jaotati meeskonnad nelja alagruppi ja iga alagrupi kaks paremat pääsesid play-offidesse. Final Four 2005 toimus Leedus Vilniuses Siemens Arenal. Final Six 2006 toimus 14.–16. aprillini Eestis Tallinnas Saku Suurhallis. Final Four 2007 toimus 20.–21. aprillini Lätis Riias Arena Rigal. Final Four 2008 toimus 25.–26. aprillini Leedus Šiaulias Šiauliai Arenal. Final Four 2009 toimus 24.–25. aprillini Eestis Tartus Tartu Ülikooli spordihoones. Final Four 2010 toimus 23.–24. aprillini Leedus Vilniuses Siemens Arenal. Final Four 2011 toimus 9.–10. aprillini Leedus Kaunases Kaunase spordihallis. Final Four 2012 toimus 28.–29. aprillini Leedus Šiaulias Šiauliai Arenal.  Pikemalt artiklis Baltic Basketball League President Cup On alates hooajast 2008/2009 põhihooaja eel toimuv turniir, millest võtab osa neli meeskonda. Balti liiga teleülekannete ainuõigused kuuluvad alates 2009/2010. aasta hooajast Viasat Sport Balticule. Varem on ülekandeid teinud ka ETV, LTV7 ja LTV. Internetipõhiseid videoülekandeid teevad Tartu Ülikooli Akadeemiline Spordiklubi ja Läti spordiportaal sportacentrs.com. Raadioülekandeid teeb Vikerraadio. BC Rakvere Tarvase kodumänge BBL Challenge Cupis näitab linefilm.ee. Dolphins Norrköping – Rootsi BC Kalev/Cramo – Eesti BK Liepājas lauvas – Läti BC Lietuvos Rytas – Leedu KK Nevėžis – Leedu BC Perlas Vilnius – Leedu KK Rūdupis Prienai – Leedu BC Šiauliai – Leedu Tartu Ülikool/Rock – Eesti TTÜ/Kalev – Eesti SK Valmiera – Läti BK VEF Rīga – Läti BK Ventspils – Läti BC Žalgiris – Leedu  Pikemalt artiklis Baltic Basketball League Challenge Cup A-alagrupp Alytus – Leedu Barsy – Kasahstan Naglis – Leedu KK Neptūnas – Leedu BK Zemgale – Läti B-alagrupp Juventus – Leedu KK Kaunas – Leedu Sakalai – Leedu Tarvas – Eesti Techasas – Leedu Eesti-Läti Korvpalliliiga Liiga ametlik koduleht
Mazu Daoyi

Mazu Daoyi (hiina keeles 馬祖道一, 709–788) oli hiina chan-budismi mõjukas õpetaja, Hongzhou koolkonna rajaja. Nagu paljud chan-budismi õpetajad, kasutas ka Mаzu õpilaste meele virgutamiseks šokimeetodeid, sealhulgas röögatusi (katsu, hiina keeles 喝), ootamatuid kepihoope (keisaku, 香板), paradoksaalseid ütlemisi jmt. Chung-Yuan, Chang (1971) [1969, New York, Pantheon 1969], Original Teachings of Ch'an Buddhism. Selected from "Transmission of the Lamp", Vantage), p. 131-135. Feldberg, Elli. 2013. Meel ongi Buddha: Mazu jutlused ja ütlused. Tallinn: TLÜ Kirjastus. ISBN 9789985587690
Soontesooned

Soontesooned (vasa vasorum) on väikesed veresooned, mis varustavad suurte veenide ja arterite seinu toitainete ja hapnikuga ning eemaldavad jääkaineid. Soontesooned on näiteks õõnesveenil, kõhuaordil ja rinnaaordil. Soontesooned on väikesed arterid, mis sisenevad veresoonte seina kas kõhuõõnepoolselt pinnalt (vasa vasorum externa) või luminaalsetelt pindadelt (vasa vasorum interna) või saavad alguse veresoone enda seinast (vasa vasorae venae). Nende arteriaalne ehitus on tingitud suurte arterite seinas esinevast rõhust, mis avaldab survet ka soontesoontele. Ritman, E. L., & Lerman, A. (2007). The dynamic vasa vasorum. Cardiovascular research, 75(4), 649–658. https://doi.org/10.1016/j.cardiores.2007.06.020
Alice Ball

Alice Augusta Ball (24. juuli 1892 Seattle, Washingtoni osariik – 31. detsember 1916 Seattle) oli USA keemik, kelle töö põhjal loodi temanimeline meetod (ingl Ball Method), mis oli 20. sajandi algul kõige tõhusam pidalitõve ravimise viis. Ta oli esimene Hawaii ülikoolis magistrikraadi saanud naine ja mustanahaline, samuti selle ülikooli esimene naissoost ja mustanahaline keemia õppejõud. Ball suri 24-aastaselt, tema panust teadusesse tunnustati alles aastaid pärast surma. Ball omandas bakalaureusekraadi Washingtoni ülikoolis farmatseutilises keemias (1912) ja farmaatsias (1914) ning avaldas toona kaasautorina ka esimese teadusartikli. Aasta hiljem sai magistrikraadi Hawaii ülikoolis. Magistritööd tehes uuris Ball taimede keemilist koostist, eriti Hawaiil kasvavat kaava-piprapõõsast (Piper methysticum), millega kohalikus rahvameditsiinis raviti paljusid haigusi. Ball uuris, kuidas taimes leiduvaid aineid eraldada ja ravimina süstida. USA arst Harry T. Hollmann, kes uuris Hydnocarpus wightianus '​e pähklite õli eraldamisvõimalusi, palus ta 1915. aastal appi, et teha see õli lihtsamini kasutatavaks. Koostöös keemiaprofessor Arthur L. Deaniga suutis Ball vähem kui aastaga muu töö kõrvalt ja tasuta ka lahenduse leida. Pärast Balli surma 1916. aastal tegi Dean naise meetodis väiksemaid kohendusi ja avaldas selle enda leiuna ehk "Deani meetodina". 1922. aastal avaldas Hollmann artikli, kus kinnitas, et meetodi autor oli Alice Ball. Ball sündis Seattle'is, tema isa oli mustanahaline fotograaf, toimetaja ja jurist James Presley Jr., ema valgenahaline fotograaf Laura Louise Howard Ball, tema vanaisa oli tunnustatud fotograaf James Presley Ball. Kümneaastaselt kolis Ball Honolulusse, kuna pere lootis, et sealne kliima avaldab head mõju vanaisa artriidile, kuid too suri 1904. aastal ja pere kolis tagasi Seattle'isse, kus tüdruk ka hiljem ülikooli läks. Pärast Hawaiisse kolimist ja sealses ülikoolis töötamist haigestus Ball 1916. aastal. Pole teada, kas ta hingas sisse kloori aure või nakatus tuberkuloosi, kuid samal aastal ta suri. 2000. aastal avati Hawaii ülikooli juures Balli saavutusi tunnustav mälestustahvel. Samal päeval kuulutas Hawaii osariigi asekuberner Mazie Hirono 29. veebruari Alice Balli päevaks, mida tähistatakse iga nelja aasta järel. leepra mükobakter Matilda efekt "Meet Alice Ball, the Woman Who Made a Leprosy Drug From Chaulmoogra Oil". Science. 28. veebruar 2018. Vaadatud 4. detsembril 2022. Magazine, Smithsonian; Wong, Kathleen M. (23. märts 2022). "The Trailblazing Black Woman Chemist Who Discovered a Treatment for Leprosy". Smithsonian Magazine. Vaadatud 4. detsembril 2022. Worthen, Meredith (1. märts 2018). "Alice Ball". Biography. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. detsember 2022. Vaadatud 4. detsembril 2022. "Alice Ball, Chemist, and Researcher born". African American Registry. 24. juuli 2021. Vaadatud 9. jaanuaril 2023.
Jean-Baptiste Rondelet

Jean-Baptiste Rondelet (4. juuni 1743 – 25. september 1829) oli hilise valgustusajastu arhitektuuriteoreetik ja Panteoni peaarhitekt pärast Jacques-Germain Souffloti surma 1780. aastal.
Mucoromycetes

Mucoromycetes on seente klass. Mucorales – nutthallikulaadsed Mucoromycetes andmebaasis eElurikkus
Nutthallikulaadsed

Nutthallikulaadsed (Mucorales) on seente selts. Mucoraceae – nutthallikulised Pilobolaceae – sõnnikuhallikulised Phycomycetaceae Rhizopodaceae Nutthallikulaadsed andmebaasis eElurikkus
Nutthallikulised

Nutthallikulised (Mucoraceae) on seente sugukond. Mucor – nutthallik Thamnidium – põõsashallik Nutthallikulised andmebaasis eElurikkus
Sõnnikuhallikulised

Sõnnikuhallikulised (Pilobolaceae) on seente sugukond. Pilobolus – sõnnikuhallik Sõnnikuhallikulised andmebaasis eElurikkus
Rhizopodaceae

Rhizopodaceae on seente sugukond. Rhizopus – täpphallik Syzygites – seenehallik Rhizopodaceae andmebaasis eElurikkus
Phycomycetaceae

Phycomycetaceae on seente sugukond. Spinellus – lehikuhallik Phycomycetaceae andmebaasis eElurikkus
Nutthallik

Nutthallik (Mucor) on seente perekond. Mucor hiemalis – vesi-nutthallik Mucor mucedo – harilik nutthallik Mucor piriformis – puuvilja-nutthallik Mucor plumbeus – tina-nutthallik Mucor racemosus – must nutthallik Nutthallik andmebaasis eElurikkus
Põõsashallik (perekond)

Põõsashallik (Thamnidium) on seente sugukond. Thamnidium elegans – põõsashallik Põõsashallik andmebaasis eElurikkus
Sõnnikuhallik

Sõnnikuhallik (Pilobolus) on seente perekond. Pilobolus crystallinus – pabula-sõnnikuhallik Sõnnikuhallik andmebaasis eElurikkus
Getter (eesnimi)

Getter on eesti naisenimi. 2022. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 319. naisenimi. 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Getter 476 naisel. Getter oli keskmiselt 21 aasta vanune (mediaanvanus oli 22). Getter Jaani (sündinud 1993), eesti laulja Getter Laar (sündinud 1989), eesti jalgpallur Getter Saar (sündinud 1992), eesti sulgpallur Getter Saar (sündinud 1999), eesti jalgpallur ... https://www.stat.ee/nimed/Getter Getter statistikaameti andmebaasis
Täpphallik

Täpphallik (Rhizopus) on seente perekond. Rhizopus stolonifer – must täpphallik Täpphallik andmebaasis eElurikkus
Seenehallik

Seenehallik (Syzygites) on seente perekond. Syzygites megalocarpus – tava-seenehallik Seenehallik andmebaasis eElurikkus
Lehikuhallik

Lehikuhallik (Spinellus) on seente perekond. Spinellus fusiger – kääveoseline lehikuhallik Spinellus sphaerosporus – ümaraeoseline lehikuhallik Lehikuhallik andmebaasis eElurikkus
Mortierellomycetes

Mortierellomycetes on seente klass. Mortierellales Mortierellomycetes andmebaasis eElurikkus
Mortierellales

Mortierellales on seente selts. Mortierellaceae – kõduhallikulised Mortierellales andmebaasis eElurikkus
Kõduhallikulised

Kõduhallikulised (Mortierellaceae) on seente sugukond. Mortierella – kõduhallik Kõduhallikulised andmebaasis eElurikkus
Kõduhallik

Kõduhallik (Mortierella) on seente perekond. Mortierella humilis – kamara-kõduhallik Mortierella mutabilis – raba-kõduhallik Kõduhallik andmebaasis eElurikkus
Viru ring

Viru ring on ringristmik Tallinna kesklinnas, mis ühendab Pärnu maanteed, Narva maanteed ja Mere puiesteed. Viru ringi loetakse Tallinna keskpunktiks. „Ametlik linna keskus, kust kilomeetreid arvestatakse, asub Viru hotelli vastas Mere puiestee alguses esimese-teise laternaposti kohal. "See on seal Vene turu aegadest. Keskajal loeti verstasid raeplatsilt. Kui hiljem Vene turu tähtsus kasvama hakkas, liikus keskpunkt sinna."“ – Robert Nerman Viru ringil asub Tallinna trammiliinide 1 (Kopli–Kadriorg), 2 (Kopli–Suur-Paala), 3 (Tondi–Kadriorg), 4 (Tondi–Lennujaam) ristmik, kus Tallinnas kattev trammiliiklus ainukeses kohas ristub. Jüri Muttika, Tallinna kaks südant, ekspress.delfi.ee, 4.05.2006
Sõjaväeorkester

Sõjaväeorkester on Eesti riigi esinduspuhkpilliorkester, mis tegutseb alates 1. oktoobrist 2021 Kaitseministeeriumi valitsemisalasse kuuluva Eesti sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi struktuuriüksusena. Orkester moodustati pärast seda kui Eesti kaitsevägi oli 2021. aasta kevadel teatanud soovist koondada seoses riikliku kärpekavaga täies koosseisus Kaitseväe orkester. Selle asemel alustas 1. oktoobril 2021 Kaitseministeeriumi valitsemisalasse kuuluva Eesti sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi struktuuriüksusena tööd Sõjaväeorkester. Eesti kaitsevägi andis Sõjaväeorkestrile kasutada vormiriietuse ja Riigi Kaitseinvesteeriungute Keskus otsustas katta orkestri olemasolevate prooviruumide rendi Tallinnas Tatari tänaval. Sõjaväeorkestri koosseisu kuuluvad puupillirühm, vaskpillirühm ja löökpillirühm. Orkestri juht on Simmu Vasar ja dirigent Teet Raik. Paju, Keit. ORKESTER JÄÄB! Kaitseväe orkester jätkab tegevust sõjamuuseumi koosseisus. Õhtuleht, 30. september 2021. "Kaitsevägi koondab orkestri täies koosseisus" ERR, 16. mai 2021 Sõjaväeorkester Eesti sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi veebisaidil
Katrin Saarsalu-Layachi

Katrin Saarsalu-Layachi (sündinud 10. jaanuaril 1967 Tallinnas) on Eesti diplomaat. 2019. aastast on ta Eesti suursaadik ÜRO ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juures Genfis. Saarsalu-Layachi on lõpetanud 1979. aastal Laupa põhikooli ja 1990. Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Aastatel 1990–1991 töötas ta advokaadina Niguliste Advokaadibüroos. 1994. aastal lõpetas Saarsalu Baseli Ülikooli Euroopa instituudi magistrantuuri, olles üks esimesi eestlasi, kes sai magistrikraadi Euroopa Liidu õiguse alal. 1991. aastast on ta töötanud Eesti välisministeeriumis. 1996. aastani oli Saarsalu-Layachi välisministeeriumi juriidilise osakonna nõunik. Aastatel 1996–1999 oli ta nõunik Eesti Vabariigi alalises esinduses Euroopa Liidu juures ja 1999–2003 välisministeeriumi Euroopa integratsiooni osakonna peadirektor. 2003–2009 oli Saarsalu-Layachi Eesti Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Austria Vabariigis, Sloveenia Vabariigis, Slovaki Vabariigis ja Šveitsi Konföderatsioonis ning oli akrediteeritud ÜRO Viini peakorteri, IAEA ja CTBTO juurde. 2009.–2019. aastatel töötas ta välisministeeriumi peamajas personaliosakonna peadirektorina. 2019. aasta 30. augustist on Saarsalu-Layachi Eesti suursaadik ÜRO ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juures Genfis. Saarsalu-Layachi räägib võõrkeeltena saksa, inglise, prantsuse ja vene keelt. Ernst Jaaksoni preemia (2001) Valgetähe III klassi teenetemärk (2004) Välisministeeriumi teeneterist (2020) "Külas käis Eesti suursaadik". Laupa Põhikool. 15.04.2022. "Permanent Representative of the Republic of Estonia to the United Nations Office and other International Organizations in Geneva: KATRIN SAARSALU-LAYACHI - Curriculum vitae". Permanent Representative of the Republic of Estonia to the United Nations Office and other International Organizations in Geneva. Vaadatud 05.12.2022. "Eesti suursaadik ÜRO ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juures Genfis andis üle oma volikirja". Delfi. 30.08.2019. Anu Jõesaar (27.08.1997). "Tartu Ülikool annab euroteadmisi". Eesti Päevaleht. "Uudiseid Presidendi Kantseleist". Vaba Eestlane. 05.04.2001. "President annab teenetemärgid 447 inimesele". Õhtuleht. 06.02.2004. "Välisministeerium andis esmakordselt välja teeneteristid". Õhtuleht. 20.02.2020.
TV Azteca

TV Azteca on Grupo Salinasele kuuluv Mehhiko massmeediaettevõte, mis on suuruselt teine hispaania keelt kõnelev ja Mehhiko meediaettevõte, konkureerib peamiselt Televisaga, edastab oma sisu USA-s Azteca Américail kaudu. "TV Azteca, Mexico's Second-Largest Mass Media Company, Replatforms on Brightspot". Perfect Sense (inglise). 26. august 2019. Vaadatud 18. aprillil 2020. Lynn, Brezosky (5. veebruar 2014). "Mexico's Azteca plans its second U.S. station in S.A." MySanAntonio.com. mySA. Vaadatud 5. veebruar 2014.
Kunstsiid

Kunstsiid, ka tehissiid, on keemiline kiudaine või sellest valmistatud riie, mis omadustelt ja välimuselt sarnaneb loodusliku siidiga. Algul (1980. aastatel) valmistati kunstsiidi puidu- ja puuvillatselluloosist, hiljem sünteespolümeeridest, näiteks polüesterist. ENE 9. köide, 1996
Elastaan

Elastaan (USAs ja Aasias Spandex) on väga veniv suure elastsusega sünteeskiudaine, mis kedratakse tavaliselt paljukiulise lõngana ja töödeldakse tekstiiltoodeteks. Kiudaine aluseks olev plokkkopolümeer on vähemalt 85% massiosa ulatuses polüuretaan. tihedus: 1,1–1,3 g/cm maksimaalne pikenemine (nii kuivalt kui märjalt): 400–700%, ei teki jääkdeformatsiooni maksimaalne tõmbetugevus kuivalt: 0,05–0,12N/tex, mis on kaks kuni kolm korda suurem kui kummilõimel kulumiskindlus: mõõdukas niiskuseimavus: 0,5–1,5% sulamistemperatuur: 170–230 °C kuumakindlus kuni 120 °C ei teki staatilist laengut regulaarselt pestav temperatuuril kuni 40 °C (soovitatav), erandkorras ka umbes 60 °C juures Elastaankiud on väga elastne. Isegi kui kiud on venitatud kolm korda esialgsest pikemaks, taastub kiud pärast koormuse eemaldamist peaaegu algse pikkuseni. Selle omaduse poolest sarnaneb elastaan kummiga, kuid on sellest tugevam ja kestvam. Elastaanist valmistatakse peamiselt riietusesemeid, mis peavad olema väga venivad ja/või liibuvad, nagu näiteks ujumisriided, sukkpüksid, sokid. Mugavuse huvides kasutatakse elastaani aga alati koos teiste kiududega (nt 80% polüamiidi, 20% elastaani). Esimesed elastaanist valmistatud kiudained tulid turule nimega Fiber K 1959. aastal Ameerika keemiaettevõttest DuPont. See oli polüuretaanist paljukiuline lõng. 1962. aastast turustatakse seda kiudainet Lycra kaubamärgi all. Lycrat toodab sõltumatu ettevõte The Lycra Company. Maailma suurim elastaanitootja on Lõuna-Korea firma Hyosung kaubamärgiga Creora.
Ēvī Upeniece

Ēvī Upeniece (22. august 1925 Riia – 29. august 2024) oli eesti päritolu Läti skulptor. Ta sündis Riias Sarkandaugavas asunud vineerivabriku lätlasest töödejuhataja Eduards Upenieksi ja eestlannast ema Leida Upeniece (neiuna Oinas) peres. Tema abikaasa oli skulptor Vladimirs Rapiķis. Ēvī Upeniece õppis Riia Kaunite Kunstide Koolis (1944–1946) ja lõpetas Läti Kunstiakadeemia 1952. aastal. Tema diplomitöö "Arturs Frinbergsi portree" valmis skulptor Teodors Zaļkalnsi juhendamisel. Ta töötas aastatel 1952–1980 kunstikombinaadis Māksla ja oli 1964–1977 Riia 45. keskkooli keraamikarühma õpetaja. Kunstnikuna on Upeniece portreteerinud peamiselt naisi. Näitustel osales ta alates 1953. aastast ja oli Läti Kunstnike Liidu liige aastast 1957. 2021. aastal pälvis ta V klassi Kolme Tähe ordeni.
Suur Mõrujärv

Suur Mõrujärv (araabia البحيرة المرة الكبرى) on soolajärv Egiptuses Suessi kanali lõuna- ja põhjaosa vahel. Ta on ühendatud Väikese Mõrujärvega. Kui Kuuepäevase sõja ajal 1967 Suessi kanal suleti, jäi järvele 1975. aastani lõksu 14 laeva.
Karin Karlsbro

Karin Sonja Charlotta Karlsbro (sündinud 23. septembril 1970 Norrtäljes on Rootsi poliitik, ta on Liberaalse erakonna liige. Ta on aastast 2019 Euroopa Parlamendi liige, Euroopa Parlamendis kuulub ta Uueneva Euroopa fraktsiooni. Ta on lõpetanud juristina Stockholmi Ülikooli. Seejärel lõpetas ta rahvusvaheliste suhete alal London School of Economics and Political Science'i. Ta oli aastatel 1995–1997 Rootsi Liberaalide noorteühenduse juht. Aastatel 2000–2006 oli ta Liberaalide kantseleijuht. Seejärel oli ta neli aastat integratsiooniminister Nyamko Sabuni kantseleijuht. Ta on olnud Liberaalide kõneisik keskkonnaküsimustes ja partei Stockholmi piirkonna asejuht. Ta on juhtinud eraettevõtjana õigus- ja kommunikatsiooniküsimustega tegelevat konsultatsioonifirmat ning olnud jätkusuutlikkuse küsimuste juht kinnisvaraomanike katusorganisatsioonis Stockholmis. Aastast 2019 on ta Euroopa Parlamendi liige, Euroopa Parlamendis kuulub ta Uueneva Euroopa fraktsiooni. Ta elab koos abikaasa Henrik Isaksoni ja kolme tütrega Stockholmis.
Imbi Lind

Imbi Lind (sündinud 3. august 1930 Valgas) on eesti maali- ja filmikunstnik. Ta lõpetas 1949. aastal Valga 1. Keskkooli. Õppis aastatel 1949–1953 Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis maali eriala ja 1953–1956 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis teatridekoratsiooni eriala (Voldemar Haasi ja Natalie Mei õpilasena). Töötas aastatel 1958–1970 Eesti Televisioonis ja 1970–1983 Tallinnfilmis kunstnikuna. Näitustel esinenud alates 1958. aastast, kuulub alates 1957. aastast Eesti Kunstnike Liitu. Ta on viljelenud portreemaali, kujutades loomeinimesi ja lapsi. Samuti maalinud lilli, maastikke ja merd. Ta on olnud abielus maalikunstnik Luulik Kokamäega. Lapsed kunstnikud Ilo Kokamägi ja Epp Maria Kokamägi. Kunstnikugeen kolmes põlves, Äripäev 06.06.2006.
Leino

Leino on eesti ja soome mehenimi. 2022. aasta seisuga oli see Eestis levikult 626. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Leino 111 mehel. Leino oli keskmiselt 52 aasta vanune (mediaanvanus oli 51). Soomes oli 1900–2022 pandud 475 korral poisslapsele nimeks Leino, sealhulgas 77 korral aastatel 2020–2022. Leino Mägi Leino Rei ... https://www.stat.ee/nimed/Leino (vaadatud 05.12.2022) http://verkkopalvelu.vrk.fi/Nimipalvelu/default.asp?L=1 Leino statistikaameti andmebaasis
Nikolai Erna

Nikolai Erna (17. september 1866 Prangli vald – 24. detsember 1937 Rakvere) oli raamatukaupmees, trükikojaomanik ja kirjastaja. Tema trükikoda asus kuni 1938. aastani Rakvere postkontoris. Nikolai Erna õppis Maaritsa kihelkonnakoolis, hiljem Tartu linnakoolis ja aastatel 1883–1887 Tartu Õpetajate Seminaris, mille lõpetas õpetaja kutsega. 1888–1894 aastatel oli ta Rakveres köster-kooliõpetaja. Ta oli tegev Rakvere laenu- ja hoiuühisuse asutamisel ja tegutses mitmetes muusikaseltsides. 1891. aastal asutas ta raamatukaupluse Rakveres Pikal tänaval apteegi kõrvale, 1895. aastal ka trükikoja. 1899. aastal kolis pood Pikalt tänavalt Lossi lähedale. 1904. aastal kolis Peterburi ja Laia tänava nurgale oma majja (nr 98). Ta võttis oma poes vastu ajalehetellimusi (1894, 1897–1899, 1900); Eesti Postimehes raamatumüügikuulutus (1901); Eesti Postimehe abikontori asukoht N. Erna raamatukaupluses (1903); võttis vastu ja jagas Eesti põllu- ja käsitöö näituse teateid (1903). Trükkis palju Ernst Peterson-Särgava teoseid, tegeles väikselt ka kirjastamisega. 1906. aastast juhtis tema raamatukauplust õde Sophie Erna. Kauplus tegutses kuni 1940. aastani. Tema trükikojas trükiti 1918. aastal ka esimesed Eesti postmargid. Pärast Eesti iseseisvumist ilmus Rakvere postkontori trükikotta ametnik, kes tegi Nikolai Ernale teatavaks Eesti iseseisvuse väljakuulutamise ja palus kohe Vene postmarkidele trükkida pealetrükid, muutes need sedasi Eesti Vabariigi esimesteks markideks. Trükikojaomanik Nikolai Erna asus ise tööle ja tema trükkis pealetrükina Vene kahekopikalistele postmarkidele peale „Eesti (Rakwere)". Trükiti 10 ja 15 kopika väärtusega marke. Esimesel päeval trükiti vaid 15 pealetrükiga marki ja umbes kümmekonnale postkaardile (10/3 kop ja 10/5 kop). Nikolai Erna surma järel päris trükikoja sisseseade tema õde Sophie. "AERFELDT, Georg, raamatukaupmees". "Oma riik, oma mark 2. osa". Eesti Rahva Muuseum. "Rakwere ajalooline trükikoda likwideerimisel". Postimees. 17. veebruar 1938.