The Doors

The Doors oli ameerika rokkansambel, mille asutasid 1965. aastal Los Angeleses klahvpillimängija Ray Manzarek, laulja Jim Morrison, trummar John Densmore ja kitarrist Robby Krieger. Ansambli debüütalbum "The Doors" ilmus 1967. aastal, sellega saavutati kiiresti rahvusvaheline kuulsus. Oma osa selles oli ansambli juhtfiguuriks kujunenud Jim Morrisoni eredal isiksusel ning laulude saladuslikel tähendamissõnadel. Ansambel oli 1960. aastatel üks mõjukamaid. The Doorsi muusikaline stiil oli ainulaadne, sisaldades paljude stiilide, nagu blues rock'i, psühhedeelse roki, acid rock'i ja hard rock'i elemente. Ray Manzareki sõnutsi oli The Doors mõjutatud kuulsatest džäss- ja bluusimuusikutest, nagu Muddy Waters, John Lee Hooker, John Coltrane ja Miles Davis. Ansambli The Doors tuntumaid lugusid on "Light My Fire", "The End", "People Are Strange", "Strange Days", "Break On Through (To The Other Side)", "The Unknown Soldier", "Hello, I love You", "When The Music's Over" ja "Riders On The Storm". Pärast Jim Morrisoni surma 1971. aastal Pariisis – arvatavasti narkootikumide üledoosi tõttu – jätkasid ansambli järelejäänud liikmed tegevust kolmekesi kuni lõpliku laialiminekuni 1973. aastal. 1991. aastal linastus Oliver Stone'i mängufilm "The Doors" – elulooline draama kuulsast ja mõjukast 1960. aastate rokkansamblist ning tema karismaatilisest juhtlauljast, poeedist ja heliloojast Jim Morrisonist. 1993. aastal võeti The Doors vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli. 26. septembril 2000 tulid ansambli The Doors kolm järelejäänud liiget uuesti kokku kontserdiks, milles osalesid mitmed lauljad – teiste hulgas Ian Astbury inglise rokkansamblist The Cult, kes võttis üle kadunud Jim Morrisoni koha. 2003. aastal tulid Ray Manzarek ja Robby Krieger taas kokku, et võtta ette kontserditurnee USA-s. Ansambli nimeks sai The Doors of the 21st Century. John Densmore keeldus tagasi tulemast, tema asemel mängis nüüd trumme Ty Dennis. Erinevalt varasemast kasutas ansambel bassimängijat (Angelo Barbera). USA ringreisile järgnes 2004. aastal maailmaturnee. Kohtuvaidlus ansambli nime pärast, mille algatasid John Densmore ja Jim Morrisoni vanemad, lõppes sellega, et ansamblil keelati nime The Doors ja logo kasutamine. Seepeale kasutas ansambel nime Riders On The Storm. 2007. aastal lahkus ansamblist Ian Astbury, pöördudes tagasi The Culti. Laulja Brett Scallionsi kõrval on ansamblis osalenud veel Ty Dennis (trummid) ja Bil Chen (basskitarr). 2007. aastal sai ansambel The Doors Grammy auhinna elutöö eest (Lifetime Achievement Award), niisamuti oma tähe Hollywoodi kuulsuste alleel. 12. mail 2010 esilinastus USA-s Tom DiCillo tehtud dokumentaalfilm "When You're Strange", Ray Manzareki väitel tõepärane lugu ansamblist ja Jim Morrisonist. Filmis näeb ansambli liikmetest Ray Manzarekit, Robby Kriegerit, John Densmore'i, arhiiviülesvõtetelt ka Jim Morrisoni. Jutustaja rollis on Johnny Depp. Dokumentaalfilmist ilmus ka samanimeline heliriba-album sama aasta märtsis. 2011. aastal anti The Doorsile selle filmi eest Grammy parima pika muusikavideo (Best Long Form Music Video) kategoorias. 3. juulil 2011 läksid Ray Manzarek ja Robby Krieger taas maailmaturneele. Jim Morrisoni surma 40. aastapäeva puhul alustasid nad ringreisi Pariisi Bataclani kontserdimajas, kasutades nime Ray and Robby of The Doors. Albumi "L.A. Woman" ilmumise 40. aastapäeva tähistamiseks valmis Eagle Rock Entertainmentil 2011. aastal dokumentaalfilm "Mr. Mojo Risin': The Story of L.A. Woman" (ETV-s pealkirjaga "The Doors. Kuidas sündis "L. A. Woman""), milles käsitletakse üksikasjaliselt Jim Morrisonile viimaseks jäänud stuudioalbumi loomist. Filmis on uusi intervjuusid The Doorsi järelejäänud kolme liikme – Ray Manzareki, Robby Kriegeri ja John Densmore'i – ning teiste selle albumi või ansambliga seotud inimestega. Film sisaldab arhiivivõtteid The Doorsi kontsert- ja stuudioesinemistest, fotosid ja uusi muusikanäiteid. Dokumentaalfilm tuli välja DVD/blue-ray-plaadil 24. jaanuaril 2012. 20. mail 2013 suri Ray Manzarek 74 aasta vanuses vähki. "Break on Through (To the Other Side)", 1967 "Light My Fire", 1967 "People Are Strange", 1967 "Love Me Two Times", 1967 "The Unknown Soldier", 1968 "Hello, I Love You", 1968 "Touch Me", 1968 "Wishful Sinful", 1969 "Tell All the People", 1969 "Runnin' Blue", 1969 "You Make Me Real", 1970 "Roadhouse Blues", 1970 "Love Her Madly", 1971 "Riders on the Storm", 1971 The Doors (1967) Strange Days (1967) Waiting For The Sun (1968) The Soft Parade (1969) Morrison Hotel (1970) L.A. Woman (1971) Ilma Morrisonita: Other Voices (1971; laulavad Manzarek ja Krieger) Full Circle (1972; laulavad Manzarek ja Krieger) An American Prayer (1978; Jim Morrisoni luuletused) Break On Through (värviline promo), 1967 The Unknown Soldier (värviline promo), 1968 Feast of Friends (värviline dokumentaalfilm mustvalgete katkenditega; kogu muusika on varem salvestatud; 40 min), 1968 HWY (värviline, 50 min), 1968 The Doors Are Open (mustvalge, 60 min), 1968 No One Here Gets Out Alive (katkendid filmist "Feast of Friends", mitmesugustest esinemistest, telesaadetest, intervjuudest Johni, Robby, Ray jt-ga; Jimi ülesvõtted — värviline ja mustvalge), 1980 When You’re Strange režissöör Tom DiCillo (dokumentaalfilm), 2010 Mr. Mojo Risin': The Story of L.A. Woman (dokumentaalfilm), 2011 The Doors – Biography www.allmusic.com (vaadatud 31.05.2013) The Doors (1991) www.imdb.com (vaadatud 3.06.2013) John Densmore. Riders on the Storm: My Life With Jim Morrison and the Doors (1991) ISBN 0-385-30447-1 Ray Manzarek. Light My Fire. My Life with The Doors. (1998) ISBN 0-446-60228-0 Ansambli The Doors veebisait The Doors – The Rock and Roll Hall of Fame and Museum www.rockhall.com