laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Georg Aagaard

Just Georg Valdemar Aagaard (12. märts 1811 Kopenhaagen – 16. märts 1857) oli Taani poliitik. Ta kuulus parteisse De Nationalliberale ning valiti esimest korda Folketingi 1852. Ta jäi parlamendiliikmeks surmani. Tema isa, sõjaassessor Holger Halling Aagaard, kes oli abielus Marie Koës'iga, asus varsti pärast poja sündi elama oma Iselingeni mõisa Vordingborgi lähedal. Georg lõpetas 1829 Vordingborgi gümnaasiumi. Kopenhaageni Ülikoolis sõbrunes ta tõenäoliselt noorte andekate meeste ringiga, kellest hiljem said kõige tuntumaks Carl Christian Hall, Frederik Marcus Knuth ja Ditlev Gothard Monrad. Külalislahkes Iselingenis, kus peale suure lastekarja viibisid ka Peter Ole Brøndstedi kaks tütart, proua Aagaardi õetütred, kogunesid need sõbrad vaimurikkaks ajaveetmiseks. Külas oli ka noor Nikolai Frederik Severin Grundtvig. Aagaard lõpetas 1835 kandidaadieksamiga õigusteaduskonna, reisis mõnda aega välismaal, oli 1837. aastani fuldmægtig kammeradvokaadi juures, seejärel rentis Binnitse mõisa Maribo lähedal ning sai 1841 Maribo maakonnas advokaadiks. Siis oli ta abiellunud Charlotte Bartholin-Eichel, kelle isale omal ajal kuulus Svanholmi mõis Sjællandil. Aagaard oli Schleswigi hertsogkonnast lähtunud Ejderi-poliitika ja vabaduspüüdluste vaimustunud eestkõneleja, ning pühendus parteile De Nationalliberale selle rajamisest saadik. Ta oli põhiseaduse välja töötanud kogu Den Grundlovgivende Rigsforsamling liige Maribo maakonna 3. ringkonna saadikuna, esimestel Folketingi valimistel detsembris 1849 kukkus 2. ringkonnas läbi, kuid hiljem valiti sinna neli korda. Pärast ühispõhiseaduse jõustumist 2. oktoobril 1855 valiti ta 2. ringkonnast (Fyn ja Lolland-Falster) Riiginõukogusse, kuid suri 46-aastaselt 16. märtsil 1857, aasta pärast noorpõlvesõpra krahv Frederik Marcus Knuthi. Aagaard sai väga isamaalise kasvatuse ja oli ise soe patrioot, vaimustus kõigest suurest ja ilusast ning oli erga huumorimeelega. Tal puudusid säravad võimed ja ta oli laisa loomuga, kuid ta oli nii südamlik, et võitis kõikide südamed. Frederik Barfod. Dansk Rigsdags-Kalender, 1856. Carl Steen Andersen Bille. Georg Aagaard. – Carl Frederik Bricka (toim). Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887–1905.
Knud Aagaard

Knud Aagaard (22. märts 1769 Skindelborg Løkke Koldingi lähedal – 27. veebruar 1838 Agerskov, Tørningi lään) oli taani vaimulik ja topograafiline kirjamees. Ta lõpetas 1789 Koldingi gümnaasiumi, 1794 lõpetas Kopenhaageni Ülikooli kandidaadikraadiga teoloogia alal. Ta sai 1798 Thistedis kaplaniks, 1799 pastoriks Skjoldborg ja Kallerupis, 1806 Agerskovis, ning 1829 praostiks. Ta koostas väärtuslikke kirjeldusi kohtades, kus ta teenis. Oma viimases kirjutises, millest osa ilmus ajakirjas Athene, kaitseb ta soojalt taani keelt. Jacob Brønnum Scaveniust innustas see välja panema auhinna parima kirjutise eest taani keele kohta Lõuna-Jüütimaal. Ka teistes raamatutes on juttu rahvakeelest. Aagaard on kirjutanud ka teisi kirjutisi rahvamajandusest, vanavarast, keelest ja religioonist. Physisk, oeconomisk og topographisk Beskrivelse over Thye, 1802 (faksiimile 1983) Veebiversioon Beskrivelse over Torning Lehn, 1815 Det danske Sprogs Skiebne og Grændser i Sønderjylland. – Christian Molbech (toim). Athene (ajakiri), 1815, mai Sissekanne biograafilises leksikonis
Lasse Aagaard

Lasse Aagaard (sündinud 31. mail 1967) on taani koomik ja muusikalide autor. Aastal 1985 lõi ta koos Thomas Høgi, Sune Svanekier ja Jens Korseeriga koomikute ansambli Onkel Dum & Bananerne.
Martin Aagaard

Martin Aagaard (ka Zackarias Martini Aagaard; 13. oktoober 1863 Levanger – 6. detsember 1913) oli norra meremaalija. Ta õppis Trondheimi tehnikaõhtukoolis, koolides Den konglige tegnerskole ja Harriet Bakkers Malerskole ning oli Knud Bergslieni ja Christian Krohgi õpilane. Ta käis mitmekuisel reisil Lofootidel ja Finnmargis. Ta müüs oma maale Venemaale, Saksamaale ja Norrasse. Tema töid on eksponeeritud Bergeni meresõidumuuseumis, Elverumi kunstigaleriis, Haugesundi pildigaleriis, Normøre muuseumis ja Skiens FG-s. Umbes 1880. Borøen. 1900. For fulle seil. Sjølandskap med fjellformasjoner. Sailor med kikkert
Lucca provints

Lucca provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskuseks on Lucca linn. Lucca provints jaguneb 35 vallaks (comune). Altopascio Bagni di Lucca Barga Borgo a Mozzano Camaiore Camporgiano Capannori Careggine Castelnuovo di Garfagnana Castiglione di Garfagnana Coreglia Antelminelli Fabbriche di Vallico Forte dei Marmi Fosciandora Gallicano Giuncugnano Lucca Massarosa Minucciano Molazzana Montecarlo Pescaglia Piazza al Serchio Pietrasanta Pieve Fosciana Porcari San Romano in Garfagnana Seravezza Sillano Stazzema Vagli Sotto Vergemoli Viareggio Villa Basilica Villa Collemandina "Popolazione residente al 1º gennaio 2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuli 2019. Vaadatud 30. oktoobril 2019. Lucca provintsi koduleht (itaalia keeles)
Claus Arnold

Claus Arnold (17. oktoober 1919 München – 1. aprill 2014 Hornburg) oli saksa joonistaja, karikaturist ja maalikunstnik. Ta oli joonistaja Karl Arnoldi poeg. Ühena esimestest Saksamaal joonistas ta Saul Steinbergi ja Ronald Searle'i stiilis.
Merimeri Penfold

Merimeri Penfold (sünninimi Merimeri Roberts; 26. mai 1920 Te Hapua lähedal – 1. aprill 2014 Kaitaia) oli maoori kultuuritegelane, maoori keele õppejõud ja tõlkija. Penfold õpetas üle 30 aasta Aucklandi Ülikoolis maoori keelt. Ta tõlkis William Shakespeare'i sonette maoori keelde ja oli maoori keele sõnaraamatu "Williams Dictionary of the Māori Language" kaastoimetaja. Ta oli viie lapse ema. Ta suri vähki. 2000 Aucklandi Ülikooli audoktor kirjanduse alal 2001 New Zealand Order Of Merit, komtuur (Companion) 2008 Te Tohu Aroha mō Ngoi Kumeroa Pewhairangi
Heki tee

Heki tee on tänav mitmes asulas: Heki tee Eametsas Heki tee Haabneemes Heki tee Haaslaval Heki tee Peetris Heki tee Roobukas Heki tee Tallinnas Heki tee Valingul Heki tänav
Pistoia provints

Pistoia provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskus on Pistoia linn. Pistoia provints jaguneb 22 omavalitsusüksuseks (comune). Abetone Agliana Buggiano Chiesina Uzzanese Cutigliano Lamporecchio Larciano Marliana Massa e Cozzile Monsummano Terme Montale Montecatini Terme Pescia Pieve a Nievole Pistoia Piteglio Ponte Buggianese Quarrata Sambuca Pistoiese San Marcello Pistoiese Serravalle Pistoiese Uzzano Pistoia suurima elanike arvuga omavalitsusüksused on järgmised. Andmed: Istat (30.04.2010) Pistoia provintsi koduleht (itaalia keeles)
Te Hapua

Te Hapua (maoori keeles Te Hāpua) on väike maooride asula Uus-Meremaa Põhjasaarel Northlandi piirkonnas Kaug-Põhjaringkonnas Ngāti Kuris Parengerenga Harbouri sopi Snipe Bay suudmest põhjas. Geograafilised koordinaadid on 34°31′ S, 172°55′ E. Nimes on Te artikkel, Hāpua tähendab 'nõgus'. Lähim asula on Paua Snipe Bayst lõunas. Lähem suurem asula on Te Kao umbes 30 km lõuna pool. Lähim linn on Kaitaia. Te Hapuasse pääseb 7 km edelasse jäävalt maanteelt State Highway 1 Waitiki Landingi juurest. Asulas on 8-klassiline Te Hapua kool, Te Hapua Ratana kirik, marae ja Kohanga Reo. Te Hapuas on sündinud poliitik Matiu Rata, selle lähedal maoori keele kaitsja Merimeri Penfold. Maoori maamarss algas 14. septembril 1975 Te Hapuast. New Zealand Travel Atlas, Wise Maps Auckland. ISBN 0-908794-47-9 Sissekanne saidil eske-style.co.nz Fotod: vaated Parengarenga Harbourile: [1], [2], [3] Kooli koduleht
Baikiaea

Baikiaea on liblikõieliste sugukonda kuuluv puude perekond. Baikiaea perekonda kuuluvad liigid on esindatud Aafrika lõunaosas, peamiselt Botswanas, Namiibias, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Zimbabwes, Tansaanias, Sambias, Angolas ja Ugandas. Perekond on saanud nime šoti maadeuurija William Balfour Baikie järgi. Baikiaea anomala Baikiaea eminii Baikiaea fragrantissima Baikiaea ghesquiereana Baikiaea insignis Baikiaea lescrawaetii Baikiaea minor Baikiaea plurijuga Baikiaea robynsii Baikiaea suzannae Baikiaea zenkeri
Baikiaea plurijuga

Baikiaea plurijuga on liblikõieliste sugukonda Baikiaea perekonda kuuluv puuliik. Puu kasvab Angolas, Namiibias, Botswanas, Zimbabwes ja Sambias. Baikiaea plurijuga tihe puit on väärtuslik materjal, mis peab hästi vastu termiitidele. Viimase 50 aasta jooksul aset leidnud üleraie tagajärjel on Baikiaea plurijuga arvukus ja kasvavate puude kvaliteet oluliselt vähenenud. Baikiaea plurijuga, International Union for Conservation of Nature and Natural Resources
Arezzo provints

Arezzo provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskuseks on Arezzo linn. Arezzo provints jaguneb 39 omavalitsusüksuseks (comune). Anghiari Arezzo Badia Tedalda Bibbiena Bucine Capolona Caprese Michelangelo Castel Focognano Castel San Niccolò Castelfranco di Sopra Castiglion Fibocchi Castiglion Fiorentino Cavriglia Chitignano Chiusi della Verna Civitella in Val di Chiana Cortona Foiano della Chiana Laterina Loro Ciuffenna Lucignano Marciano della Chiana Monte San Savino Montemignaio Monterchi Montevarchi Ortignano Raggiolo Pergine Valdarno Pian di Scò Pieve Santo Stefano Poppi Pratovecchio San Giovanni Valdarno Sansepolcro Sestino Stia Subbiano Talla Terranuova Bracciolini Linnaõigused on järgmistel omavalitsusüksustel: Arezzo, Castiglion Fiorentino, Cortona, Monte San Savino, Montevarchi ja Sansepolcro. "Popolazione residente al 1º gennaio 2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuli 2019. Vaadatud 3. novembril 2019. Arezzo provintsi koduleht (itaalia keeles)
Mustpõsk-lembelind

Mustpõsk-lembelind ehk mustpõsk-lembepapagoi (Agapornis nigrigenis) on papagoilaste sugukonda lembelinnu perekonda kuuluv linnuliik. Mõnikord peetakse mustpõsk-lembelindu mopaani-lembelinnu rassiks. Mustpõsk-lembelind on endeemne väikesel alal Sambia edelaosas Kafue ja Zambezi jõe vahelisel alal. Tema levila ulatub Namiibia ja Botswana piirile. Lind elab heitlehistes metsades veekogude läheduses. Kuival perioodil võivad linnud koguneda kuni 800-liikmelistesse parvedesse. Lind on kirgasroheline, pealagi on punakaspruun, põsed ja kurgualune mustjaspruunid, puguala oranžikas. Tal on punane nokk, valged silmarõngad ja hallid jalad. Tema üldpikkus on umbes 14 cm. Linnu häälitsused on valjud läbilõikavad kriisked. Mustpõsk-lembelind sööb peamiselt maapinnal ja toitub rohttaimede seemnetest, kuid sööb ka taimede haljaid osi, putukate vastseid, maisi, sorgot ja hirssi. Linnu populatsiooni ohustab elupaikade hävimine, eelkõige veekogude kuivamine. Varem püüti mustpõsk-lembelinde selleks, et neid lemmikloomadeks müüa. Birds of Africa south of the Sahara, Ian Sinclair and Peter Ryan (2003) Struik ISBN 1-86872-857-9 Agapornis nigrigenis, International Union for Conservation of Nature and Natural Resources Species factsheet: Agapornis nigrigenis, BirdLife International (2008) Agapornis nigrigenis, International Union for Conservation of Nature and Natural Resources
Paua

Paua on väike asula Uus-Meremaa Põhjasaarel Northlandi piirkonnas Kaug-Põhjaringkonnas Ngāti Kuris Parengarenga Harbouri kahe sopi Snipe Bay (põhjas) ja Ngutukorari Bay (lõunas) vahelisel maakeelel. Geograafilised koordinaadid on 34°32′ S, 172°55′ E. Lähim asula on Te Hapua põhja pool Snipe Bayd. Lähim suurem asula on Te Kao umbes 25 km lõunas, lähim linn on Kaitaia. Pauasse pääseb umbes 5 km edelasse jäävalt State Highway 1-lt.
Waitiki Landing

Waitiki Landing on väike asula Uus-Meremaa Põhjasaarel Northlandi piirkonnas Kaug-Põhjaringkonnas Ngāti Kuris Parengarenga Harbouri sopi Snipe Bay ühest harust lõunas väikese jõe ääres. Geograafilised koordinaadid on 34°31′ S, 172°50′ E. Waitiki Landingis on Uus-Meremaa kõige põhjapoolsem tankla. See hävis tules 8. oktoobril 2011, kuid taasavati 22. detsembril 2011. Lähim suurem asula on Te Kao umbes 20 km lõunas, lähim linn on Kaitaia. Waitiki Landing on State Highway 1 ääres. Põhja pool on järgmine teeäärne asula Te Paki, lõuna pool Karatia. Kõrvaltee viib Kapowairuasse ja Te Hapuasse.
Te Paki

Te Paki on asula Uus-Meremaa Põhjasaarel Northlandi piirkonnas Kaug-Põhjaringkonnas Ngāti Kuris Aupouri poolsaare lähedal umbes 15 km Reinga neemest kagus. Geograafilised koordinaadid on 34°30′ S, 172°48′ E. Lähim suurem asula on Te Kao umbes 22 km lõunas, lähim linn on Kaitaia. Waitiki Landing on State Highway 1 ääres. Sellest põhja pool tee ääres asulaid ei ole, järgmine teeäärne asula lõuna pool on Waitiki Landing 3 km kagus.
Kapowairua

Kapowairua on asula Uus-Meremaa Põhjasaarel Northlandi piirkonnas Kaug-Põhjaringkonnas Ngāti Kurīs Spirits Bay idaotsas, Põhjasaare põhjapoolseim asula. Geograafilised koordinaadid on 34°26′ S, 172°48′ E. Nimi tähendab maoori keeles 'püüa hinge'. Lähim suurem asula on Te Kao umbes 35 km lõunas, lähim linn on Kaitaia. Kapowairuasse pääseb State Highway 1-lt Waitiki Landingi kaudu.
Vabariiklik õigekeelsuskomisjon

Vabariiklik õigekeelsuskomisjon (lühend: VÕK; kasutatud ka nimekuju: õigekeelsuskomisjon) oli 1960. aastal loodud õigekeelsusküsimusi arutav komisjon. VÕKi asutas 1960. aastal Eesti NSV Ministrite Nõukogu. 1993. aastal võttis komisjoni kohustused üle Emakeele Seltsi keeletoimkond, kes tegutseb tänini. Õigekeelsuskomisjoni tegevus jaguneb kolmeks perioodiks. See oli keelelise tõusu aeg ühiskonnas, sest 1960. aastal ilmus „Õigekeelsuse sõnaraamat“, mis vallandas ägeda mõttevahetuse. Komisjoni kuulus 25 liiget, esimees oli Arnold Humal ja teadussekretär Erich Raiet. VÕKi tegevus otsustati pärast 1965. aastat lõpetada, sest õigekeelsusküsimuste lahendamisel jõuti harva üksmeelele ning saadi aru, et komisjon oli selleks liiga suur. Õigekeelsuskomisjon tuli uuesti kokku 1970ndate alguses seoses uue ÕSi koostamisega (1976 ilmus „Õigekeelsussõnaraamat“). Komisjon hakkas 1972. aastal tööle Teaduste Akadeemia juures. Vahepealsel ajal, kui VÕK ei toiminud, tegutses Emakeele Seltsi keeletoimkond (1969–1972). Õigekeelsuskomisjoni uus koosseis muudeti väiksemaks. Sinna kuulus nüüd 13 liiget, uueks esimeheks sai Arnold Kask ja teadussekretäriks Tiiu Erelt. VÕKi teine periood kujunes esimesest palju sisukamaks. Seda perioodi on Tiiu Erelt pidanud kõige tulemuslikumaks. Komisjoni esimees oli endiselt (kuid ainult formaalselt) Arnold Kask ning esimene abiesimees (st tegelik esimees) Huno Rätsep. Abiesimehed olid veel Rein Kull ja Henn Saari. Sekretäri kohuseid täitsid Irja Rohila ja Krista Kerge, lõpus ka Peeter Päll. Uues koosseisus oli kokku 17 liiget. VÕKi kolmas aktiivne tegutsemisaeg sai küll põhimõtteliselt otsa juba 1983. aastal, kuid komisjon oli endiselt olemas ja vajadusel tegutsemisvalmis. 1993. aastal hakkas VÕKi asemel tegutsema taasloodud Emakeele Seltsi keeletoimkond ning ametlikult lõpetas VÕK tegutsemise 1997. aastal. Emakeele Seltsi keeletoimkond Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 594. Erelt, Tiiu (2002). Eesti keelekorraldus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Päll, Peeter (2019). Pilk eesti kirjakeele korraldamise sajandile ja tänapäevale. Keel ja Kirjandus, 62 (1-2), 107−111.
Spirits Bay

Spirits Bay ehk Piwhane Bay (ametlikult Piwhane/Spirits Bay) on 12 km pikkune laht Uus-Meremaa Põhjasaare põhjaotsas Aupouri poolsaare põhjaotsa ääres. Lahe ääres on 8,5 km pikkune jalutustee. Lahe lääneotsas on Reinga neem, millelt maooride legendi järgi surnute vaimud alustavad tagasiteed Hawaikisse. Vaimud kogunevad lahe ääres kasvava kõrge raudmürdi alla. Maoori keeles on lahe teine nimi Kapowairua, mis tähendab 'püüa hinge'. Laht moodustab koos Tom Bowling Bay suure osa Põhjasaare põhjarannikust. Lahe idaotsas on Põhjasaare põhjapoolseim asula Kapowairua, mis on ainuke koht, kus saab laheni sõita. Idas sulevad lahe Hoopers Point (Ngataea) ja väike Pananehe saar. Lahte suubub väike Waitahora Stream. Spirits Bay juures lõpeb Tasmani meri ja algab Vaikse ookeani põhiosa.
Verekivi

"Verekivi" on 1972. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Filmi tegevus toimub 1535. aastal. Randröövlid parun Johann von Üxkülli eestvedamisel on meelitanud valemärgutuledega järjekordse laeva karidele. Üxküll käsib kõik laevamehed tappa, et ei oleks tunnistajaid. Ent madrus Andreasel õnnestub põgeneda. Talutüdruk Jaana ja tema noorem vend peidavad Andrease ära ja mõne aasta eest linna põgenenud Matise abiga toimetatakse ta Tallinna. Üxkülli mehed lähevad linna kadunud meremeest otsima, kuid viivad eksikombel kaasa hoopis Matise. Vihahoos tapab Üxküll oma endise talupoja Matise. Sellega paneb ta aga toime ränga Tallinna seaduste rikkumise, sest Matis on elanud linnas rohkem kui ühe aasta ja ühe päeva ning temast on saanud linnakodanik. Tallinna raad võtab Üxküllilt turbe- ja kauplemisõiguse. Raevunud Üxküll läheb Tallinna, et näidata, kelle käes on võim. Ta aga vahistatakse ning mõistetakse linnakodaniku tapmise eest surma. Kui Üxkülli hakatakse hukkamispaika viima, tulevad teised aadlikud teda vabastama ning seetõttu ei saa linnamüüridest väljapoole minna. Linna piires aga ei tohi ühtegi inimest hukata. Harju värava eel- ja peavärava vahel aga ei ole enam linna territoorium ning timukas raiub seal Üxküllil pea maha. Antanas Barčas – Üxküll Mikk Mikiver – foogt Schröder Galina Fedotova – Jaana Andres Ild – Andreas Siim Rulli – Matis Rudolf Allabert – Kaspar Urmas Kull – Jaana vend Teo Maiste – Scharenberg Eduard Ralja – Maydell Gunnar Kilgas – Ducker Peeter Jakobi – Konrad Ago Roo – Jürgen Mart Pukk – Siegfried Tõnu Mikiver – Dietrich Mati Klooren – raehärra Tõnu Aav – raehärra Heino Arus – raehärra Arnold Sikkel – raehärra Ants Lont – raehärra Magnus-Oskar Siiak – raehärra Heino Kulvere – raehärra Bernhard Lülle – raehärra Andres Pärn – raehärra Harald Rannu – raehärra Eduard Lusik – raehärra Gottfried Falk – raehärra "Verekivi" Eesti filmi andmebaasis
VÕK

VÕK on lühend, mis tähendab: Vabariiklik õigekeelsuskomisjon Vene Õigeusu Kirik
Alfa Romeo Giulia

Alfa Romeo Giulia on itaalia autotootja Alfa Romeo mudel, mida esitleti 2015. aasta juunis ja mis tuli turule veebruaris 2016. Alfa Romeo Giulia on hea juhitavusega tagaveoline sedaan, mis on tegus alternatiiv seda autoklassi valitsevale BMW 3. seeriale. Samanimelist autot tootis Alfa Romeo ka aastatel 1962–1978. 1962-1964 Alfa Romeo Giulia Spider 1964 Alfa Romeo Giulia Sprint Speciale 1964 AlfaRomeo Giulia TZ 1965 Alfa Romeo Giulia TZ2 1967 Alfa Romeo Giulia Giardinetta 1970 Giulia Berlina 1972 Alfa Romeo Giulia Nuova Super "Alfa Romeo Giulia: kaasahaarav tagaveoline". whatcar.ee. 22.11.2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 20.11.2018.
Citroën C4 Cactus

Citroën C4 Cactus on Citroëni kompaktne 4-ukseline esiveoline linnamaastur. Auto on ehiatud PSA PF1 platvormile, mida kasutavad ka väiksemad Citroën C3 ja DS3. Selle külgedel on iseloomulikud pehmest plastist Airbump-paneelid. Cactus on vaid 4,2 meetrit pikk, kuid ruumi on selles palju. Tühimass on alla tonni – 965 kg. Sellele mudelile pakutakse kahte mootorit: 1,2-liitrine R3 turbobensiinimootor (110 hj) ja 1,6-liitrine R4 diiselmootor (100 hj). 2018. aastal läbis C4 Cactus mudeliuuenduse, mille käigus muudeti auto esi- ja tagaosa disaini, lisati mitmeid juhiabisüsteeme ning auto külgedel olevad Airbump-paneelid muudeti väiksemaks. C4 Cactus C4 Cactus C4 Cactus C4 Cactus mudeliuuendus C4 Cactus mudeliuuendus C4 Cactus mudeliuuendus C4 Cactus mudeliuuendus
Citroën C5

Citroën C5 on suur Prantsusmaa autotootja Citroën poolt toodetav suur sõiduauto, mida toodeti aastatel 2001–2017 kahe põlvkonna vältel. 2021. aastal avalikustatud kolmanda põlvkonna mudelile lisati linnamaasturlikke elemente ning auto nimeks sai Citroën C5 X. Esimese põlvkonna C5 toodeti luukpära ja universaalina. Mudeliuuendus tehti 2004. aasta lõpus, mille käigus muudeti C5 esi- ja tagaosa disaini. Tootmine lõppes 2007. aastal. 1. põlvkond 1. põlvkond mudeliuuendus Teise põlvkonna C5 juures kadus luukpäraga kere ja selle asendas sedaan ning alles jäeti universaalkere. Citroën C5 CrossTourer on teise põlvkonna C5 maasturisarnase välimusega universaal. See konkureerib Opel Insignia Country Toureri, Volkswagen Passat Alltracki ja Škoda Octavia Scoutiga. Cross Toureril on õhkvedrustus: kuni 70 km/h kiirusel on see 1,5 cm tava-C5st kõrgem, kuni 40 km/h 4 cm ja kuni 10 km/h 6 cm kõrgem. 2. põlvkond Citroën C5 CrossTourer Citroën C5 CrossTourer C5 nimi võeti uuesti kasutusele 2021. aastal, kui uue mudeli nimeks sai C5 X. Citroëni uusimas lipulaevas on tootja sõnul soovitud luua sümbioos sedaanist, universaalist ja linnamaasturist ning autole on lisatud linnamaasturitele omaseid kujunduselemente. Citroën C5 X Citroën C5 X Padeanu, Adrian (12. aprill 2021). "New Citroen C5 X Revealed As Part Sedan, Part Wagon, Part SUV". motor1.com.
Sihtrühm

Turunduses ja reklaamis nimetatakse sihtrühmaks inimeste rühma sihtturust, kellele on suunatud toode või toote turundussõnum (Kotler, 2000). Näiteks kui sihtturuks on südameprobleemidega mehed, kellele firma müüb dieediprogrammi, siis sihtrühmaks, kellele kommunikatsioon on suunatud, on abikaasad, kes hoolitsevad mehe ja lapse toitumisplaani eest. Sihtrühmi võib eristada inimeste vanuse, soo, suhtestaatuse põhjal jne. Erinevate näitajate kombinatsioon on väga tüüpiline sihtrühma valimise viis, näiteks 20–30-aastased mehed on populaarne sihtrühm. Sobiva sihtturu valimine ning sihtrühma määramine on turunduse juhtimises turundusplaani üks olulisemaid tegevusi (Niewenhuizen et al. 2000). Suurim viga, mis sihtrühma määrates tehakse, on see, kui üritatakse oma sõnum suunata kõigile. Selle tulemuseks võib olla see, et sõnum ei jõua mitte kellenigi. Turundajad on välja toonud neli põhilist strateegiat rahuldamaks sihtrühma: eristamata turundus ehk massturundus, eristatud turundus, keskendunud turundus ja mikro- ehk nišiturundus. Massturundus on turu hõlmamise strateegia, kus firma otsustab ignoreerida turu segmendi erinevusi ja kogu turgu haaratakse sama pakkumisega. Selle turundamise tüübi eesmärgiks (või veenmismüügi) on pakkuda toodet võimalikult suurele publikule. Asja mõtteks on viia sõnum võimalikult suure arvu inimesteni. Traditsioonilised massturunduse vahendid on raadio, televisioon ja ajalehed, kuna need jõuavad paljude inimesteni. Müügimeeskondade jaoks on üks võimalikke viise sihtrühmani jõudmiseks otseturundus. Seda tehakse nii, et ostetakse tarbijate andmebaase, mis on vastavalt soovitud näitajatele eristatud. Need andmebaasid tulevad tavaliselt koos tarbijate selliste kontaktandmetega nagu e-post, mobiiltelefoni number, lauatelefoni number jne. Otseturundusega tegeledes tuleb olla aga ettevaatlik. Kindlasti tuleks järele vaadata, millised on vastava riigi otseturundusega seotud seadused. Sihtrühmi võib moodustada mitmesuguste rühmade põhjal, näiteks täiskasvanud, lapsed, teismelised, eelkooliealised, mehed ja naised. Efektiivseks turundamiseks on vajalik tunda oma sihtturgu: nende harjumusi, mis neile meeldib ja mis neile ei meeldi. Sihtturud erinevad suuruselt, geograafiliselt, kuuluvuselt ja neile müüdud kaupadelt. Kuna turg varieerub ja kõigi eelistustega ei ole võimalik arvestada, on vaja teada täpselt, kellele turundatakse. Et läbi ja lõhki tunda oma sihtturgu, tuleb teha turuanalüüs. Turuanalüüs on dokumenteeritud ülevaate turust. Seda kasutatakse valgustamaks äritegevust puudutavaid otsuseid, nagu inventuur, aastasissetulek, tööjõu suurendamine/vähendamine, asutuse laiendamine, suurema varustuse ostmine, edendustegevused, igapäeva tegevuste parendamine jne. Turusegment
Brian Mariano

Brian Vincent Mariano (sündinud 22. jaanuaril 1985 Willemstadis) on Hollandi Antillide sprinter, kes esindab alates 2011. aastast Hollandit. 2004. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Grossetos Itaalias jõudis Mariano 100 meetri jooksus poolfinaali. 2006. aasta Kesk-Ameerika ja Kariibi mere mängudel Cartagenas Colombias kuulus ta võidukasse Hollandi Antillide teatevõistkonda. 2010. aasta sisemaailmameistrivõistel Dohas jõudis ta 60 meetri jooksus poolfinaali. Sama aasta Kesk-Ameerika ja Kariibi mere mängudel pälvis ta 4×100 m teatejooksus Hollandi Antillide võistkonnaga pronksmedali. 2011. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Pariisis sai ta 60 meetri jooksus kuuenda koha. 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel tuli ta Hollandi võistkonna koosseisus 4×100 m teatejooksu Euroopa meistriks uue rahvusrekordiga 38,34 sekundit. Londoni olümpiamängudel saavutas ta Hollandi meeskonnaga kuuenda koha. 2013. aasta veebruaris mõisteti Mariano pooleks aastaks vangi uimastitega seotud õigusrikkumise tõttu. Tutvustus IAAF-i lehel "Meeste 4 x 100 m teatejooksu võitsid hollandlased". sport.postimees.ee. Vaadatud 4. mai 2014.