laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Claude Simon

Claude Simon [klod sim'o(n)] (10. oktoober 1913 Antananarivo – 6. juuli 2005 Pariis) oli prantsuse kirjanik. 1985. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna. "Flandria tee" (La Route des Flandres; romaan). Prantsuse keelest tõlkinud Leena Tomasberg. Sari "Nobeli laureaat", Eesti Raamat, Tallinn 2010, 208 lk; ISBN 9789985658659 1967 – Prix Médicis 1985 – Nobeli kirjandusauhind Ott Ojamaa, "Pidu prantslaste tänavas ehk Claude Simon on Nobel 1985" – Looming 1985, nr 11, lk 1572 Ott Ojamaa, "À propos, Claude Simon..." – Keel ja Kirjandus 1986, nr 3, lk 190–192 ja Ott Ojamaa artiklite kogumikus "Armastus seaduslikus abielus", sari Eesti mõttelugu, Ilmamaa, Tartu 2010, lk 324–330
Wole Soyinka

Wole Soyinka (õieti Akinwande Oluwole Soyinka; 13. juuli 1934) on Nigeeria ingliskeelne kirjanik. Aastal 1986 sai ta Nobeli kirjandusauhinna.
Jossif Brodski

Jossif Aleksandrovitš Brodski (Joseph Brodsky; 24. mai 1940 Leningrad – 28. jaanuar 1996 New York) oli juudi päritolu vene-ameerika venekeelne luuletaja ja ingliskeelne esseist. 1987. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna. Brodski eelistas oma eesnime inglispärast kuju Joseph, et vältida assotsiatsioone Jossif Staliniga. Ta saadeti Nõukogude Liidust välja 1972. aastal. Ta asus elama USA-sse ja sai 1980. aastal Ameerika Ühendriikide kodakondsuse. 1979 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia tegevliikmeks Jossif Brodski, "Türanniast". Inglise keelest tõlkinud Barbi Pilvre. "Avakõne Williamsi kolledžis 1984". Inglise keelest tõlkinud Doris Kareva – Looming 1988, nr 10, lk 1373–79 Joseph Brodsky, "Täiel määral mitte keegi" (kolm esseed). Inglise keelest tõlkinud Juhan Kristjan Talve ja Kersti Unt. Loomingu Raamatukogu 1991, nr 27/28 Joseph Brodsky, "Koguja rõõm" (esseed). Koostanud ja järelsõna "Brodsky esseistika": Mihhail Lotman; tõlkinud Joel Sang jt. Sari "Avatud Eesti raamat", Vagabund, Tallinn 1996, 280 lk Joseph Brodsky, "Visand"; "Hirm"; "Viiuldaja romanss"; "Varga romanss" (luuletused). Vene keelest tõlkinud Ott Arder – Looming 1999, nr 3, lk 323–325 Jossif Brodski, "Atlantise lähistel. Valik luuletusi". Loomingu Raamatukogu 2018/10-11. Tõlkinud Maria-Kristiina Lotman. "Kohus Jossif Brodski üle". Üles kirjutanud Frida Vigdorova. Tõlkinud Anna Veršik; toimetuse järelmärkus – Vikerkaar 1989, nr 9, lk 77–87 Ülo Tuulik, "Giordano Bruno põletamine. Poliitiline novell" (Brodski kohtuprotsessi üleskirjutuse põhjal) – Poliitika 1990, nr 6, lk 97–103 Doris Kareva, "Luuletaja aeg" – Kultuurileht 9. 02. 1996, lk 2–3 ja D. Kareva raamatus "Tähendused", 2007, lk 86–93 Hellar Grabbi, "Brodski teekond loorberipärjani" – H. Grabbi raamatus "Tulgu uus taevas: mõtteid viiekümnest kirjanikust", Virgela, Tallinn 1999, lk 217–223 Mihhail Lotman, "Pistriku talvekarje: esseid Joseph Brodsky poeetikast ja surmast". Osa teksti vene keeles. Varrak, Tallinn 2005, 156 lk Arne Merilai, "Vene luule geenius" (M. Lotmani "Pistriku talvekarje" arvustus) – Eesti Ekspress / Areen 25. mai 2006, nr 21, lk B12 ja A. Merilai raamatus "Õnne tähendus. Kriitilisi emotsioone 1990–2010", Tartu Ülikooli Kirjastus, Tartu 2011, lk 29–31 Mihhail Lotman, "Pistriku talvekarje: esseed Joseph Brodsky poeetikast ja surmast". Luuletused vene keelest tõlkinud Mihhail Lotman ja Maria-Kristiina Lotman. Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2013, 288 lk
Camilo José Cela

Don Camilo José Cela Trulock, esimene Iria Flavia markii (11. mai 1916 – 17. jaanuar 2002) oli hispaania kirjanik. 1989. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna. 1995. aastal sai ta Miguel de Cervantese auhinna. "Apelsin on talvine vili"; jutustused, tõlkinud Ants Viir ja Ott Ojamaa. Tallinn, Perioodika, 1977. "Taru"; romaan, tõlkinud Inna Kustavus ja Ain Kaalep. Tallinn, Eesti Raamat, 1987.
Octavio Paz

Octavio Paz Lozano (31. märts 1914 México – 19. aprill 1998 México) oli Mehhiko kirjanik ja diplomaat. 1990. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna. 1981. aastal sai ta Miguel de Cervantese auhinna. Eesti keeles on ilmunud Octavio Pazi luulevalik "Alati on olevik" (tõlkinud Ain Kaalep, Jaan Kaplinski, Asta Põldmäe, Jüri Talvet; Loomingu Raamatukogu 42, 1984) ning esseekogumik "Üksinduse labürint" (tõlkinud Marvi Järve; Tallinn: Varrak, 2003).
Derek Walcott

Derek Alton Walcott (23. jaanuar 1930 Castries, Saint Lucia – 17. märts 2017 samas) oli Lääne-India ingliskeelne kirjanik ja kunstnik. Aastal 1992 sai ta Nobeli kirjandusauhinna. 1992 – Nobeli kirjandusauhind 2010 – T. S. Elioti luuleauhind "Saared" (valik luuletusi 1948–2000). Inglise keelest tõlkinud, kujundus ja järelsõna: Mathura. Allikaäärne, Tallinn 2009, 102 lk "Impeeriumide kaduvus. Kaks hieroglüüfi"; "Nagu Johannes Patmosel"; "Üks kindel linn". Tõlkinud Paul-Eerik Rummo – kogumikus "Antillide luulet", Eesti Raamat, Tallinn 1966, lk 150–152 "Kauge karje Aafrikast". Inglise keelest tõlkinud Märt Väljataga – Vikerkaar 1992, nr 11, lk 1 "Kesksuvi, Tobago"; "Kojutulek: Anse le Raye"; "Armastus pärast armastust"; "Ankrut hiivates"; "Korall". Inglise keelest tõlkinud ja järelmärkus: Mathura – Looming 2003 nr 6, lk 895–898 "Умер лауреат Нобелевской премии по литературе Дерек Уолкотт" (vene). BBC venekeelne teenistus. 17.03.2017. Vaadatud 17.03.2017. "Derek Walcott: St Lucia's Nobel laureate poet dies" (inglise). BBC News Online. 17.03.2017. Vaadatud 17.03.2017. A. S. (= Anu Saluäär), "Nobeli kirjandusauhind 1992" – Looming 1992, nr 12, lk 1717–18 Kätlin Kaldmaa, Derek Walcott "Saared" – Eesti Ekspress / Areen, 3. september 2009, lk B9 Jan Kaus, "Üks seitsmest tuhandest saarest" (valikkogu "Saared" arvustus) – Sirp 4. september 2009, lk 18–19
Kenzaburō Ōe

Kenzaburō Ōe (jaapani keeles 大江 健三郎 Ōe Kenzaburō; 31. jaanuar 1935 Ehime prefektuur – 3. märts 2023) oli jaapani kirjanik. 1994. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna. 1958 Akutagawa auhind lühijutu "Saak" (飼育 Shiiku) eest 1967 Jun’ichirō Tanizaki auhind romaani "Sajandi mäng" eest 1982 Yomiuri kirjandusauhind 1984 Yasunari Kawabata kirjandusauhind 1990 Sei Itō kirjandusauhind 1994 Nobeli kirjandusauhind. "Sajandi mäng" (万延元年のフットボール Manen gannen no futtobōru) 1967, eesti keeles Margit Juurika tõlkes 2014.
Seamus Heaney

Seamus Justin Heaney [š'eimös dž'astin h'iini] (13. aprill 1939 Põhja-Iirimaa – 30. august 2013) oli ingliskeelne iiri luuletaja. Aastal 1995 sai ta Nobeli kirjandusauhinna ja 2006. aastal T. S. Elioti luuleauhinna. Ta elas Dublinis. "Eleven Poems" (Queen's University, 1965) "Death of a Naturalist" (Faber & Faber, 1966) "The Island People" (BBC, 1968) "A Lough Neagh Sequence" (Pheonix, 1969) "Door into the Dark" (Faber & Faber, 1969) "Night Drive" (Gilbertson, 1970) "A Boy Driving His Father to Confession" (Sceptre Press, 1970) "Wintering Out" (Faber & Faber, 1972) "Stations" (Ulsterman Publications, 1975) "Bog Poems" (Rainbow Press, 1975) "North" (Faber & Faber, 1975) "After Summer" (Gallery Press, 1978) "Hedge School" (Janus Press, 1979) "Ugolino" (Carpenter Press, 1979) "Field Work" (Faber & Faber, 1979) "Gravities" (Charlotte Press, 1979) "A Family Album" (Byron Press, 1979) "Selected Poems" 1965–1975 (Faber & Faber, 1980) "Poems and a Memoir" (Limited Editions Club, 1982) "An Open Letter" (Field Day, 1983) "Verses for a Fordham Commencement" (Nadja Press, 1984) "Station Island" (Faber & Faber, 1984) "Hailstones" (Gallery Press, 1984) "From the Republic of Conscience" (Amnesty International, 1985) "Clearances" (Cornamona Press, 1986) "The Haw Lantern" (Faber & Faber, 1987) "The Sounds of Rain" (Emory University, 1988) "New Selected Poems" 1966–1987 (Faber & Faber, 1990) "The Tree Clock" (Linen Hall Library, 1990) "Squarings" (Hieroglyph Editions, 1991) "Seeing Things" (Faber & Faber, 1991) "The Golden Bough" (Bonnefant Press, 1992) "Keeping Going" (Bow and Arrow Press, 1993) "The Spirit Level" (Faber & Faber, 1996) "Audenesque" (Maeght, 1998) "Opened Ground: Poems 1966–1996" (Faber & Faber, 1998) "The Light of the Leaves" (Bonnefant Press, 1999) "Electric Light" (Faber & Faber, 2001) "District and Circle" (Faber & Faber, 2006) Iiri bukett – Vikerkaar 1991, nr 2 "Süümevabariik I–III". Inglise keelest tõlkinud ja kommenteerinud Märt Väljataga – Looming 1994, nr 6, lk 752–753 "Viirpuu latern"; "Mükeene valvur"; "Valgustushetk". Tõlkinud Indrek Hirv – Hirve luulekogus "Põuasinine", LR 1996, nr 11, lk 32, 52–54
Dario Fo

Dario Luigi Angelo Fo (24. märts 1926 – 13. oktoober 2016) oli itaalia kirjanik, lavastaja, lavakujundaja, näitleja ja helilooja. 1997. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna. Dario Fo oli abielus näitleja Franca Ramega.
Giánnis Gkoúmas

Giánnis Gkoúmas [ji'annis g'umas] (Γιάννης Γκούμας; sündinud 24. mai 1975 Lárisas) on kreeka endine jalgpallur, Kreeka jalgpallikoondise kaitsja. Kreeka rahvuskoondises mängis Gkoúmas aastatel 1997–2008 kokku 45 korda. Debüüt koondises oli 3. veebruaril 1999, kui mängiti Soomega. 1994–2009 Panathinaikόs FC 2004 Euroopa meister Giánnis Gkoúmas on 184 cm pikk.
José Saramago

José de Sousa Saramago (16. november 1922 – 18. juuni 2010) oli portugali kirjanik ja ajakirjanik. 1998. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna. José Saramago kirjutas nii romaane kui ka näidendeid ja luulet. Tema kirjanduslikuks läbimurdeteoseks peetakse 1982. aastal ilmunud romaani "Baltasar ja Blimunda" ("Memorial do Convento"). Kriitikud peavad parimaks teoseks 1984. aastal ilmunud romaani "Aasta, mil suri Ricardo Reis" ("O Ano da Morte de Ricardo Reis"). "Pimedus" ("Ensaio sobre a Cegueira"; 1995). Tõlkinud Mare Vega Salamanca. Eesti Raamat 2007. ISBN 978-9985-65-610-5 "Tujukas surm" ("As Intermitências da Morte"; 2005). Tõlkinud Janne Kukk. Eesti Raamat 2018. 1995 – Camõesi auhind 1998 – Nobeli kirjandusauhind
Gao Xingjian

Gao Xingjian (hiina 高行健; pinyin: Gāo Xíngjiàn; sündinud 4. jaanuaril 1940 Ganzhous, Jiangxi provintsis) on hiina emigrandist kirjanik. 2000. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna. 1988. aastal asus ta elama Prantsusmaale. Gao Xingjian elab Pariisis ja on alates 1998. aastast Prantsusmaa kodanik. "Gei wo laoye mai yugan" (给我老爷买鱼竿), 1986 "Língshān" (灵山), 1989
Vidiadhar Surajprasad Naipaul

Sir Vidiadhar Surajprasad Naipaul (17. august 1932 Chaguanas Trinidad ja Tobago – 11. august 2018 London) oli Trinidadil sündinud India päritolu Briti kirjanik. 2001. aastal pälvis ta Nobeli kirjandusauhinna. 1971 – Bookeri auhind 1983 – Jeruusalemma auhind 1993 – David Coheni auhind 2001 – Nobeli kirjandusauhind "Sissid", Tallinn, Perioodika, 1983. Tõlkinud Mati Soomre. "Härra Stone ja rüütlite kaaslane", Tallinn, Perioodika, 1994. Tõlkinud Tiina Tiiman. "Meie universaalne tsivilisatsioon", Looming, 2001, nr 11, lk 1689–1691.
Eesti Teadusportaal

Eesti Teadusportaal on Eesti Teadusinfosüsteemi avalikkusele suunatud osa, mis annab informatsiooni Eesti teadus- ja arendustegevuse eri aspektide kohta. Eesti Teadusportaali kaudu on võimalik saada informatsiooni eesti teadlaste, nende publikatsioonide, teadus- ja arendusasutuste, uurimisprojektide, teadusuudiste jms kohta. Eesti Teadusinfosüsteem
Fantoomvalu

Fantoomvalu on valu, mida inimene tunneb amputeeritud või muul põhjusel puuduvas kehaosas. Näiteks on inimesel trauma või haiguse tõttu mõlemad jalad amputeeritud (ära lõigatud); kuigi varbaid ei ole, tunneb inimene aeg-ajalt, et varbad valutavad. Fantoomvalusid tuleb vaadelda kui hallutsinatsioone, sest tajutakse seda, mida ei ole olemas. Fantoomvalu põhjuseks on peetud amputeeritud jäseme sensoorsete närvikiudude autostimulatsiooni. Uuemad uurimused on näidanud, et fantoomvalu põhjustajaks on aju plastilisuse efekt – posttsentraalkäärus asuv somatosensoorses koores toimuvad pärast amputatsiooni muudatused, mille käigus amputeeritud piirkonnale lähedal asuvad sensoorse projektsiooni piirkonnad posttsentraalkäärus "võtavad üle" amputeeritud piirkonna. Fantoomvalude vastu aitab üsna hästi amitriptüliin. Üks maailma juhtivaid fantoomvalu-uurijaid on neuroloog ja psühhofüüsik Vilayanur Ramachandran. Fantoomjäseme sündroom Neuropaatiline valu Postamputation Pain and Sensory Changes in Treatment-naive Patients: Characteristics and Responses to Treatment with Tramadol, Amitriptyline, and Placebo
Fantoom (film 1964)

"Fantoom" (algupärase pealkirjaga "Fantômas") on 1964. aasta prantsuse mängufilm. Film põhineb Pierre Souvestre'i ja Marcel Allaini romaanidel (1911–1914) ja nende varasematel ekraniseeringutel. Filmi peategelane on kaval meisterkurjategija Fantoom (Jean Marais), tema "vastane" on koomiline politseikomissar Paul Juve (Louis de Funès). Filmi järjed on "Fantoom tegutseb jälle" ("Fantômas se déchaîne", 1965) ja "Fantoom Scotland Yardi vastu" ("Fantômas contre Scotland Yard", 1967).
Pandeism

Pandeism (kreeka keeles πάν (pan) 'kõik' + ladina keeles deus 'Jumal') on alates 19. sajandi keskpaigast sellise nime all tuntud mõttesuund, mis väidetavalt ühendab deismi (uskumus, et Jumal-looja ei sekku maailma toimimisse ega kontakteeru inimestega) ja panteismi (kujutelm, et Jumal on samane kõiksusega). Johannes Scotus Eriugena jaotab oma peatöös De divisione naturae (Periphyseon) olemise ja mitteolemise ühtsuse nelja erinevasse klassi: (1) see, mis loob ja ei ole ise loodud; (2) see, mis on loodud ja loob ise; (3) see, mis on loodud ja ise ei loo; (4) see, mis ei ole loodud ja ise ka ei loo. Esimene on Jumal kui kõikide asjade algpõhjus ning viimane on Jumal kui kõikide asjade lõpp ja eesmärk, millesse loodud maailm lõpuks naaseb. Teine ja kolmas grupp koos moodustavad loodud maailma, mis on viis, kuidas jumal ilmsiks saab, jumal protsessis, Theophania. Teine on platooniline ideede maailm ja kolmas on panteistlik/pandeistlik maailm, mis sõltub Jumala vahelesekkumisest. Seega on eristatud jumalikus süsteemis algus, keskpaik ja lõpp; jättes samas kõik need kolm üheks. Pandeistide hulka ühes või teises tähenduses paigutatakse sageli Franz Wilhelm Junghuhn, Alfred Tennyson ja Scott Adams. Deism Panteism Panenteism Scott Adams, God's Debris (2001) p.43 ISBN 0-7407-2190-9.
Valve Raudnask

Valve Raudnask (sünninimi Valve Purask; sündinud 10. detsembril 1936 Aleksandri vald, Põlva kihelkond, Võrumaa) on Eesti ajakirjanik ja poliitik. Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia žurnalistika eriharus. 1963–1982 töötas ta Noorte Hääle ja 1982–1983 Õhtulehe ajakirjanikuna. Hiljem oli 1983–1994 Rahva Hääle ja 1994–1995 Eesti Sõnumite toimetuse osakonnajuhataja. Aastatel 1995–1999 kuulus ta keskerakondlasena Riigikogu VIII koosseisu. 1974 ja 1980 Eesti NSV Ajakirjanike Liidu aastapreemia 1976 Eesti NSV teeneline ajakirjanik 2002 Valgetähe V klassi teenetemärk 2015 Rukkiräägu kultuuriauhind Ta oli abielus ajakirjanik Kuldar Raudnaskiga (1936–1985). Tema poeg oli luuletaja Kuldar K. Raudnask. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Valve Raudnask Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Marika Rauk

Marika Rauk (sündinud 2. detsembril 1954 Rinsi külas Muhu saarel) on eesti psühholoog ja psühholoogiateadlane. Ta on lõpetanud 1972. aastal Orissaare Keskkooli, 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. Samast aastast töötab Tartu Ülikoolis. Psühholoogiakandidaat (1984). Rauk on olnud Tartu Ülikooli teadur ja vanemteadur, 1992. aastast on ta samas õppejõud. 2011. aasta seisuga on Marika Rauk Tartu Ülikooli psühholoogia osakonna eksperimentaalpsühholoogia lektor. Marika Rauk on uurinud inimese nägemispsühholoogiat, mälu ja metamälu ning esteetilisi hinnanguid. 2016 Tartu Ülikooli medal 2022 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis" "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022.
Anne Reemann

Anne Reemann (sündinud 30. detsembril 1962 Tallinnas) on eesti näitleja. Reemann lõpetas 1981. aastal Saku keskkooli ning õppis aastatel 1982–1984 Tallinna Muusikakoolis klassikalist laulu. Aastal 1988 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri näitlejana (13. lend). Samast aastast töötab ta Tallinna Linnateatris (endine Noorsooteater). 1990 - "Sügis" (Maali Vispel) 2002 - "Nimed marmortahvlil" 2005 - "Stiilipidu" (Ada) 2006 - "Usaldus" (Taneli ema) 2006 - "Hundi agoonia" (Maigi Hunt) 2006 - "Meeletu" (Anu) 2008 - "Mina olin siin" (Eesti keele õpetaja) 2012 - "Puhastus" (Ema) 2013 - "Elavad pildid" (Seltsidaam) 2013 - "Karikakramäng II: Hõbepulm" (Helle) 2014 - "Kirsitubakas" (Ema) 2014 - "Ivanipäev" (Liina) 2015 - "1944" (Omakaitse naisvõitleja) 2016 - "Päevad, mis ajasid segadusse" (Külli Munn) 2018 - "Eia jõulud Tondikakul" (Juuli) 2018 - "Seltsimees laps" raadiodiktor 2020 - "Hüvasti, NSVL" (sotsiaaltöötaja) 2020 - "Vee peal" (Püssa Helgi) 2021 - "Kingitus orbiidilt" vanaema 2022 - "Kalev" Kuusmaa tädi 1990 - "Miss Marpleʹi lood" 2008 - "Tuulepealne maa" (Inge Roo) 2008 - "Kalevi naised" (Silvi) 2008 - "Kelgukoerad" (Pantvangi läbirääkija) 2010 - "Klass - Elu pärast" (Ülle) 2010 - "Riigimehed" (Opositsiooninaine) 2015 - "Mustad lesed" (Anna Kosk) 2017 - "Lotte lood" (Lotte vanaema) 1995 – Ants Lauteri nimeline auhind 1999 – Vabariikliku teatrifestivali “Draama ’99” parima naisnäitleja preemia 2003 – ESPAK-i näitlejapreemia 2003 – Linnateatri kolleegipreemia parimale naisnäitlejale 2015 – Tallinna Linnateatri kolleegipreemia parima naispeaosa eest (lavastus „Igatsus“) 2015 – Eesti Teatriliidu naispeaosatäitja auhind (lavastus "Igatsus") 2019 – ABC Motors näitlejapreemia 2022 – Valgetähe IV klassi teenetemärk 2022 – Tallinna Linnateatri publiku lemmiknäitleja preemia 2023 – Tallinna Linnateatri kolleegipreemia parima naispeaosa eest (lavastus "Polkovniku lesk") 2023 – ESPAK-i näitlejapreemia Ta on Elmo Nüganeni abikaasa. Neil on kolm tütart: Saara, Maria-Netti ja Sonja. Tema ema on Aino Reemann ja isa Jaan Reemann. Mari Viik on tema õde. Anne Reemann. Eesti Teatriliit. Artikkel "Reemanni naiste ilu ja vägi" ajakirjas Elu Lood (Suvi 2015) Anne Reemann. IMDb. Anne Reemann. Eesti filmi andmebaas. Anne Reemann Tallinna Linnateatri kodulehel Viio Aitsam. Anne Reemann: Maal hingan ja mõtlen teisiti Maaleht, 9. aprill 2009. Anne Reemann ja Piret Kalda. Kontakt. arhiiv.err.ee, 19. detsember 2014. Näitleja Anne Reemann: õnneks on mu lastest korralikud inimesed kasvanud. maaleht.delfi.ee, 29. detsember 2022.
Mari Reitalu

Mari Reitalu (sündinud 10. veebruaril 1941) on eesti botaanik ja looduskaitsja. Ta on lõopetanud 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal. Samast aastast on ta Viidumäe looduskaitseala direktor. Ta on põhjalikult uurinud Saaremaa floorat ning pannud suurt rõhku ka looduskaitsealustele taimeliikidele. Neil teemadel on ta avaldanud kirjutisi nii üldhuviväljaannetes kui ka temaatilistes kogumikes. Muude oluliste taimeleidude seas on ta Eestist leidnud rohe-raunjala ja taasavastanud kivi-kurereha. Aastatel 1962–1964 oli ta Tartu Üliõpilaste Looduskaitseringi esimees ja 1967–1977 Eesti Looduskaitse Seltsi Saaremaa osakonna juhatuse liige. Ta on 1985. aastal asutatud Eesti Orhideekaitse Klubi kaasasutaja ja liige. 1981 – Eesti NSV suur looduskaitsemärk 1993 – Eerik Kumari looduskaitsepreemia 1999 – Saare maavalitsuse teeneteplaat 2004 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
Merike Riives

Merike Riives (sündinud 31. oktoobril 1945 Tallinnas) on eesti tõlkija. Aastal 1969 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli romaani filoloogia erialal. Ta on mitmes Tallinna koolis õpetanud prantsuse keelt. Aastast 1984 on ta vabakutseline literaat. Ta on tõlkinud peamiselt 20. sajandi prantsuse kirjanike loomingut, aga ka provansi kirjandust. "Irrevolutsioon" (Pascal Lainé, 1975) "Filosoofilised jutustused" (Voltaire, 1979) "Opus nigrum" (Marguerite Yourcenar, 1982) "Reede ehk Lootusesaar Vaikses ookeanis" (Michel Tournier, 1989) "Kaspar, Melhior ja Baltasar: targad hommikumaalt" (Michel Tournier, 1994) "Kohtlane. Mikromegas" (Voltaire, 1996; kaastõlkijad Sirje Keevallik ja Pärt Lias) "Hadrianuse mälestused" (Marguerite Yourcenar, 1998) "Halastuslask" (Marguerite Yourcenar, 1999) "Vacarési Peletis" (Joseph d'Arbaud, 2000) "Lõuna postilennuk. Inimeste maa" (Antoine de Saint-Exupéry, 2003) "Kõigealam" (Christian Bobin, 2003) "Reis vaaraode Egiptusse" (Christian Jacq, 2005) "Silmapaistmatu inimene. Ilus hommik" (Marguerite Yourcenar, 2006)
Michális Kapsís

Michális Kapsís (kreeka Μιχάλης Καψής) (sündinud 18. oktoober 1973) on kreeka endine jalgpallur, Kreeka jalgpallikoondise kaitsja, Euroopa meister (2004). Kreeka rahvuskoondises mängis Kapsís 2003–2007 ja lõi ühe värava 34 mängus. 1994–1999 ja 2010–2011 Pireuse Ethnikos 2004–2005 FC Girondins de Bordeaux 1999–2004 Ateena AEK 2005–2006 PAE Olympiakós 2006–2008 APOEL F.C. 2008–2010 Levadiakos FC 2004 Euroopa meister Michális Kapsís on 182 cm pikk. http://gr.olympiakos.gr/players.aspx?pid=1705&PageType=football&teamid=1
Pajatsid

"Pajatsid" (I Pagliacci või Pagliacci) on kahevaatuseline ooper, mille muusika ja libreto on kirjutanud itaalia helilooja Ruggero Leoncavallo. Teos esietendus Milanos 1892. aastal. Canio (tenor) Nedda (sopran) Tonio (bariton) Beppe (tenor) Silvio (bariton) Proloog ("Si può? Signore! Signori!") (Tonio) "Un tal gioco" (Canio) "Stridono lassu" (Nedda) "Nedda! Silvio, a Quest'ora" (Silvio, Nedda) "Vesti la giubba" (Canio) "Ohe! Ohe! Presto!" (koor) "O Colombina" (Beppe) "No, Pagliaccio Non Son" (Canio)
Rock My Life (album)

"Rock My Life" on Jeanette Biedermanni kolmas stuudioalbum. See anti Saksamaal välja 25. novembril 2002. Album jõudis Saksamaa albumiedetabelis 7. kohale. "Rock My Life" – 03:57 "Right Now" – 03:31 "Jean" – 04:31 "Don´t Treat Me Badly" – 03:16 "Win Your Love" – 03:19 "To Fall in Love" – 03:29 "Love From Start to Finish" – 03:11 "Heartbeat" – 03:44 "Flight Tonight" – 04:38 "Tell Me" – 03:35 "Upright" – 03:06 "Let´s Party Tonight" – 03:07 "You´re Nothing Better" – 03:07 "Heaven Can't Lie" – 03:25 "We've Got Tonight" (koos Ronan Keatinguga) – 03:35 "Just for Tonight"(peidetud lugu) – 03:43 CD "Rock My Life" – 03:57 "Right Now" – 03:31 "Jean" – 04:31 "Don´t Treat Me Badly" – 03:16 "Win Your Love" – 03:19 "To Fall in Love" – 03:29 "Love From Start to Finish" – 03:11 "Heartbeat" – 03:44 "Flight Tonight" – 04:38 "Tell Me" – 03:35 "Upright" – 03:06 "Let´s Party Tonight" – 03:07 "You´re Nothing Better" – 03:07 "Heaven Can't Lie" – 03:25 "We've Got Tonight" (koos Ronan Keatinguga) – 03:35 "Just for Tonight" (peidetud lugu) – 03:43 DVD "Intro" "How It's Got to Be" "No Love" "Will You Be There" "Oh Shit I Love You" "So Deep Inside" "My Guy" "Las Vegas Medley" "Marilyn Monroe Medley" "All by My Self" "As Long as We're Young" "No Style!" "Go Back" "No More Tears" "Sunny Day" "Amazing Grace" Boonus material Backstage Exklusive Interviews Making Of The Concert Making Of The Tour Jeanette in Las Vegas Jeanette in New York Jeanettes Musikvideos Spezieller Zugang ins Web "Rock My Life" – 03:57 "Flight Tonight" – 04:38 "Right Now" – 03:31 "Jean" – 04:31 "Don´t Treat Me Badly" – 03:16 "Win Your Love" – 03:19 "To Fall in Love" – 03:29 "Love From Start to Finish" – 03:11 "Heartbeat" – 03:44 "Tell Me" – 03:35 "Upright" – 03:06 "Let´s Party Tonight" – 03:07 "You´re Nothing Better" – 03:07 "Heaven Can´t Lie" – 03:25 "We've Got Tonight" (koos Ronan Keatinguga) – 03:35 "It's Over Now" – 03:57 "Kiss My Butt" – 03:26 "Unbreak My Dreams" – 06:04 "Rock My Life" (muusikavideo) - "So Deep Inside" (peidetud lugu) 03:48 Ametlik koduleht
Vasíleios Tsiártas

Vasíleios Tsiártas (Basilios Tsiartas, Vasilios Tsiartas; kreeka Βασίλειος Τσιάρτας; sündinud 12. oktoobril 1972 Alexándreias) on endine Kreeka jalgpallur, Kreeka jalgpallikoondise poolkaitsja, Euroopa meister (2004). Kreeka rahvuskoondises mängis Tsiártas aastatel 1994–2005 kokku 70 korral ja lõi 12 väravat. Debüüt koondises oli 1994. aasta aprillis, kui mängiti Saudi Araabiaga. 1987–1989 AE Alexandris 1989–1993 Naousa 1993–1996 Ateena AEK 1996–2000 Sevilla 2000–2004 Ateena AEK 2004–2005 FC Köln 2006–2007 Ethnikos Piraeus 1993, 1994 Kreeka meister 1996 Kreeka Karikas 1996 Kreeka parim väravalööja 2004 Euroopa meister Vasíleios Tsiártas on 185 cm pikk ja kaalub 83 kg.
Slavjansk-na-Kubani

Slavjansk-na-Kubani (vene Славянск-на-Кубани 'Slavjansk Kubani ääres') on linn Venemaal Krasnodari krais, Slavjanski rajooni halduskeskus. Asub 78 km Krasnodarist läänes, sadamalinn Protoka jõe ääres. Linn asutati 1865. aastal. Linnaõigused sai 1958. aastal. Linnas asub pedagoogikainstituut ja põllumajandustehnikum. Linna koduleht