laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kuusalu–Valkla tee

Kuusalu–Valkla tee (registrinumbriga 11267) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 8,8 km. Tee saab alguse Jõelähtme–Kemba tee kahekümne kolmandal kilomeetril Kiiu aleviku, Allika küla ja Kuusalu küla piiril ning lõpeb Kiiu–Kaberneeme tee viiendal kilomeetril Valkla külas. Tee kulgeb läbi Kuusalu, Allika, Mäepea, Põhja, Salmistu ja Valkla küla ning Kiiu aleviku. Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 13 truupi. Bussipeatusi jääb teele üks: Salmistu. Tee on kuni 5. kilomeetrini pinnatud kruusatee, edasi on tee mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 500–1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on alates 5. kilomeetrist kuni tee lõpuni (40 ja 60 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Kolga–Pudisoo tee

Kolga–Pudisoo tee (registrinumbriga 11268) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 7,4 km. Tee saab alguse Jõelähtme–Kemba tee kolmekümne viiendal kilomeetril Kolga alevikus ning lõpeb Kuusalu–Leesi tee üheteistkümnendal kilomeetril Pudisoo külas. Tee kulgeb läbi Uuri ja Pudisoo küla ning Kolga aleviku. Tee ületab ühe silla (Kolga sild üle Kolga jõe tee kolmandal kilomeetril) ja 3 truupi. Bussipeatusi jääb teele üks: Kolga. Teega ristub teisel kilomeetril Ulliallika–Kolga tee. Tee algus on põlevkivituhkbetoonkattega. Ulliallika–Kolga teeristi piirkonnas on tee mustkattega. Edasi jätkub pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 200-500 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Kolga alevikus (70, 50, 30 km/h), Inga oja uhtoru piirkonnas (70, 50 km/h) ning Kuusalu–Leesi teeristi piirkonnas (70, 50 kjm/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Hoidla

Hoidla on ehitis või hoone osa või ehitiste kompleks asjade tallel hoidmiseks. Ajalooliselt on tuntumad hoidlad aidad ka viljasalved, arhiivid, laod, vedelkütusehoidlad. Mahuti
Dirk Kuijt

Dirk Kuijt (rahvusvaheline nimekuju Kuyt, sündinud 22. juulil 1980 Katwijk aan Zees) on Hollandi endine jalgpallur, ründaja. Kuijt alustas oma profikarjääri 1998. aastal klubis FC Utrecht, kust ta siirdus 2003. aastal Rotterdami Feyenoordi. Hooajal 2004–2005 oli ta Hollandi kõrgeimas jalgpalliliigas Eredivisies parim väravalööja 29 tabamusega. 2006. aastal valiti ta Hollandi aasta jalgpalluriks. Aastatel 2006–2012 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Liverpool. 2007. aasta Meistrite Liiga finaalis Milani vastu lõi Kuijt värava, kuid Liverpool kaotas mängu 1:2. Küll aga võitis ta Liverpooliga 2012. aastal Football League Cupi karika. Aastatel 2012–2015 mängis Kuijt Türgi klubis Fenerbahçe, kellega tuli Türgi meistriks ning võitis karika ja superkarika. 2015. aastal suundus ta taas Feyenoordi. Hooaja 2016–2017 viimases mängus 14. mail Heracles Almelo vastu tegi Kuijt kübaratriki, aidates Feyenoordil 18-aastase vaheaja järel tulla Hollandi meistriks. Sportlaskarjääri lõpetamisest teatas Kuijt 17. mail 2017. Hollandi rahvuskoondises debüteeris Kuijt 3. septembril 2004 mängus Liechtensteini vastu. 2008. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus 13. juunil lõi ta värava mängus Prantsusmaaga. 2010. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 14. juunil lõi ta värava mängus Taaniga. Kuijti viimaseks suurturniiriks jäid 2014. aasta maailmameistrivõistlused, kus Holland võitis pronksmedali. Ta esindas Hollandit koondises aastatel 2004–2014 kokku 104 mängus ja lõi 24 väravat. FC Utrecht KNVB beker: 2002–03 Liverpool League Cup: 2011–12 Fenerbahçe Süper Lig: 2013–14 Türgi karikas: 2012–13 Türgi superkarikas: 2014 Feyenoord Eredivisie: 2016–17 KNVB beker: 2015–16 Dirk Kuijt on 183 cm pikk ja kaalub 77 kg.  Dirk Kuijt – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Dirk Kuijti koduleht
Ene-Reet Soovik

Ene-Reet Soovik (sündinud 27. veebruaril 1968 Tartus) on eesti kirjandusteadlane ja tõlkija. Ta on tõlkinud eesti keelde rohkesti filosoofilist kirjandust. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 1991. aastal inglise keele ja kirjanduse erialal kiitusega. Magistrikraadi inglise keele ja kirjanduse erialal sai ta samas 2001. aastal. Ta on üliõpilasorganisatsiooni EYS Veljesto vilistlane. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2011. Vaadatud 17. veebruaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2011. Vaadatud 17. veebruaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ene-Reet Soovik Eesti Teadusinfosüsteemis Ene-Reet Soovik Tallinna Pedagoogikaülikooli Akadeemilise Raamatukogu näituse "Eesti uue põlvkonna teadlasi. Kirjandusteadus" lehel
Celebrian

Celebrían on tegelane J. R. R. Tolkieni loomingus. Celebrían on haldjate Celeborni ja Galadrieli tütar. Ta on poolhaldjas Elrondi naine ja Arweni ema.
Aleuudid

Aleuudid (inglise Aleutian Islands) on saarestik Vaikse ookeani põhjaosas. Saarestikust põhja jääb Beringi meri. Koosneb 110 saarest, millest suurem osa on üle merepinna ulatuvad vulkaanikoonused. Saarestik on saarkaar Vaikse ookeani tulerõngas. Saarestiku kogupikkus on 1740 km ja pindala 37 800 km². Seal valitseb jahe ja niiske mereline kliima, levivad lähisarktilised niidud ja mägitundra. Kuuluvad Ameerika Ühendriikidele (Alaska osariik) aastast 1867. Foxi saared Umnak (aleuudi Unmax, Umnax), Okmok Kigul Vsevidovi saar Ogchul Unalaska (aleuudi Nawan-Alaxsxa), Makušin Wislow Amaknak (aleuudi Amaxnax̂) Akutan (aleuudi Akutanax̂) Akun (aleuudi Akungan) Krenitsõni saared Aiktak (aleuudi Ugangax) Avatanak (aleuudi Agutanax̂) Derbin Poa saar ehk Tumannõi saar (aleuudi Saduuĝinax̂) Kaligagan (aleuudi Qisĝagan) Rootok (aleuudi Aayux̂tax̂) Round (aleuudi Imlichin) Tigalda (aleuudi Qigalĝan) Ugamak (aleuudi Ugangax̂) Unimak (aleuudi Unimax), Šišaldini vulkaan Sanaki saared Sanaki saar (aleuudi Sanaĝax) Caton Longi saar Clifford Elma Nelja mäe saared Amukta, Amukta vulkaan Chagulak, üks vulkaan Yunaska (aleuudi Yunax̂sxa), kaks vulkaani Herbert (aleuudi Chiĝulax̂), Herberti vulkaan Carlisle (aleuudi Kigalĝa), Carlisle vulkaan Chuginadak (aleuudi Tanax̂ Angunax̂), Clevelandi vulkaan Uliaga Kagamil (aleuudi Qagaamila), Kagamili vulkaan Andrejanovi saared (aleuudi Niiĝuĝin tanangis) Delarovi saared (aleuudi Naahmiĝun tanangis) Amatignak (aleuudi Amatignax̂) Gareloi (aleuudi Anangusix̂), Gareloi vulkaan Ilak (aleuudi Iilax̂) Kavalga (aleuudi Qavalĝa) Ogliuga (aleuudi Aglaga) Skagul (aleuudi Sxaĝulax̂) Tags (aleuudi Tagachaluĝis) Tanadak (aleuudi Tanaadax̂) Ugidak (aleuudi Qagan-tanax̂) Ulak (aleuudi Yuulax̂) Unalga (aleuudi Unalĝa) Tanaga saar (aleuudi Tanax̂ax), Tanaga vulkaan Kanaga saar (aleuudi Kanaga), Kanaga vulkaan Adak (aleuudi Adaax), Adagdaki vulkaan, Moffetti vulkaan Kagalaska (aleuudi Qigalaxsix̂) Kasatochi saar (aleuudi Qanan-tanax̂) Väike Tanaga saar (aleuudi Tanagax̂) Suur Sitkini saar (aleuudi Sitх̑naх̑), Suur Sitkini vulkaan Atka (aleuudi Atx̂ax̂), Korovini vulkaan Oglodak Amlia (aleuudi Amlax) Agligadak Sagigik Tanadak Seguam (aleuudi Saĝuugamax), mitu vulkaane Roti saared (aleuudi Qax̂um tanangis) Kiska saar (7) (aleuudi Qisxa), Kiska vulkaan Väike Kiska saar (8) Tanadak Segula (9) (aleuudi Chiĝulax̂), Segula vulkaan Hawadax (13) (aleuudi Hawadax), maini 2012 Roti saar Hvostovi saar (10) (aleuudi Atanax̂) Davidovi saar (11) (aleuudi Qanan-tanax̂) Väike Sitkini saar (12) (aleuudi Sitignax̂), Väike Sitkini vulkaan Amchitka (14) (aleuudi Amchixtax̂) Semisopotšnõi saar (15) (aleuudi Unyax), mitu vulkaane (sh Cerberuse vulkaan, Sugarloaf Peak, Anvil Peak) Bližnije saared (aleuudi Sasignan tanangin, inglise Near islands) Attu (1) (aleuudi Atan) Agattu (2) (aleuudi Angatux̂) Semichi Islands (aleuudi Samiyan) Alaidi saar (3) (aleuudi Igingiinax̂) Hammerhead Lotuse saar Nizki saar (4) (aleuudi Avayax̂) Shemya (5) (aleuudi Samiyax̂) Buldir (6) (aleuudi Idmaax), Buldiri vulkaan, East Cape vulkaan Faviani saar Diana saar Komandorisaared
Hit 'Em Up

"Hit Em Up" on Ameerika Ühendriikide räppari Tupac Shakuri lugu. Lugu räpiti koos räppbändiga Outlawz. "Hit'Em Up" keskendub eelkõige Biggie Smallsi ja teiste tuntud räpparite või Tupac Shakuri vaenlaste solvamisele. Loos on solvatud selliseid räppareid nagu Mobb Deep, Biggie Smalls, Puff Daddy, Chino XL, Bad Boy, Lil Kim, Junior M.A.F.I.A. ja Lil Cease.
Aleuudid (rahvas)

Aleuudid on rahvas Komandorisaartel, Aleuutidel ja Alaska poolsaarel. Lähedased eskimotele. Saabusid Põhja-Ameerikasse arvatavalt 9000 aasta eest ja on elanud kultuuriliselt isoleeritult. Kõnelevad aleuudi keelt. Neid on umbes 24 000 (1994). Venemaal elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 482 aleuuti, kellest 16 oskas aleuudi keelt. Traditsioonilised tegevusalad on kalapüük ja mereloomade küttimine. "Venemaa statistikaamet" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. juuli 2013. Vaadatud 14. novembril 2012.
Andromache

Andromache oli vanakreeka mütoloogias Väike-Aasias asuva Müüsia kuninga Eetoni tütar ja Trooja sõdalase Hektori naine. Kõik tema perekonnaliikmed tapeti Trooja sõja ajal. Pärast Trooja sõda vangistas Achilleuse poeg Neoptolemos Andromache. Andromache sünnitas Neoptolemosele kolm poega (sealhulgas Astyanaxi) ning seetõttu kandis mehe viljatu naine tema peale viha. Pärast Neoptolemose surma abiellus Andromache Helenosega, kes oli samuti Trooja sõjavang. Oma viimased eluaastad veetis Andromache Väike-Aasia Pergamoni linnas, mille rajajaks oli üks tema poegadest.
Kultuurisemiootika

Kultuurisemiootika on semiootika valdkond, mis vaatleb kultuuri kui semiootiliste süsteemide kogumit. Kultuurisemiootika kujunes välja 1970. aastail, suuresti Tartu-Moskva semiootikakoolkonna ja Juri Lotmani tööde tulemusel. Selle valdkonna tähtsaks alustekstiks on 1973. aastal ilmunud "Kultuurisemiootika teesid" Juri Lotman määratles kultuurisemiootikat järgmiselt. "Kultuurisemiootika on valdkond, mis uurib erineva ehitusega semiootiliste süsteemide vastastikust toimet, semiootilise ruumi sisemist ebaühtlust, kultuurilise ja semiootilise polüglotismi paratamatust. Selle distsipliini kujunemine muutis oluliselt traditsioonilisi kujutelmi semiootikast. Põhjalikult muutus ka arusaam teksti enda mõistest. Kui teksti varasemates määratlustes rõhutati teksti ühtset märgilist loomust, ta funktsioonide lahutamatut ühtsust mingis kultuurikontekstis või teksti teisi omadusi, siis mõeldi selle all kas eksplitsiitselt või implitsiitselt, et tekst on väljendumine mingis ühes keeles. Esimene mõra sellesse pealtnäha enesestmõistetavasse kujutlusse löödigi teksti mõiste käsitlemisel kultuurisemiootika aspektist. Nimelt avastati, et mingi antud teade, selleks et teda määratleda «tekstina», peab olema vähemalt kahekordselt kodeeritud. Nii näiteks «seadusena» defineeritav teade erineb kriminaalse juhtumi kirjeldusest sellega, et ta kuulub samaaegselt loomulikku ja juriidilisse keelde, moodustades esimeses erinevate tähendustega märkide ahela, teises aga ühtse tähendusega keerulise märgi." Kultuurisemiootikat õpetatakse Eestis semiootika ja kultuuriteooria õppekava raames Tartu Ülikooli semiootika osakonnas. Tartu Ülikoolis on kultuurisemiootika professoriks Peeter Torop. kulturoloogia kultuuriteooria Uspenskij, B. A.; Ivanov, V. V.; Toporov, V. N.; Pjatigorskij, A. M.; Lotman, J. M. 1973. Theses on the semiotic study of cultures (as applied to Slavic texts). In: Eng, Jan van der; Grygar, Mojmir (eds.), Structure of Texts and Semiotics of Culture. The Hague, Paris: Mouton, 1–28. Lotman, Juri 1990. Kultuurisemiootika: Tekst – kirjandus – kultuur. Tallinn: Olion, lk. 272–273. Esmalt ilmunud 1981. Grishakova, Marina; Salupere, Silvi. A School in the Woods: Tartu-Moscow Semiotics. In: Grishakova, M. and S. Salupere, eds. Theoretical Schools and Circles in the Twentieth-Century Humanities: Literary Theory, History, Philosophy. Routledge, 2015. Salupere, Silvi; Torop, Peeter; Kull, Kalevi (eds.) 2013. Beginnings of the Semiotics of Culture. (Tartu Semiotics Library 13.) Tartu: University of Tartu Press. Kultuurisemiootika teesid J. Lotmani Kultuurisemiootika
Beringi meri

Beringi meri on ääremeri, mis asub Vaikse ookeani põhjaosas. See meri on ühenduses Põhja-Jäämerega Beringi väina kaudu. Läänest piirab Beringi merd Kamtšatka poolsaar, loodest Tšuktši poolsaar, kirdest Alaska, lõunast Aleuutide saarestik, mis koosneb umbes 150 saarest, millest enamik on mere pinnale ulatuvad vulkaanikoonused. Suurimad lahed on Anadõri ja Bristoli laht. Beringi meri on nime saanud meresõitja Vitus Beringi järgi (1681–1741). Ta oli Taanis sündinud, kuid vene päritolu meresõitja, kommodoor. Teenis aastast 1703 Vene laevastikus. 1725. aastal juhtis ta Peeter I ülesandel esimest Kamtšatka-ekspeditsiooni, purjetas laeval Svjatoi Gavriil 1728 läbi Aasia ja Ameerika vahelise väina, mis sai 1778 tema nime. Juhatas suurt põhjaekspeditsiooni ning jõudis laeval Svjatoi Pjotr Alaska rannikuni, tagasiteel avastas Aleuutide saari ja Beringi saare, kus ta talvitudes suri skorbuuti (C-vitamiini puudusest tingitud haigus). Seikluslike ja ohtuderohkete retkedega tundmatutes vetes avardati Peeter Suure impeeriumi Siberist kuni Põhja-Ameerikani, pandi alus sealse geograafia uurimisele ning avati Vaikse ookeani loodeosas uus, Euroopa kaubanduse ja asustuse ajastu. Beringi meri võtab enda alla 2,3 miljonit km² Vaikse ookeani põhjaosast. On põhja- ja idaosas madal, keskmiselt 200 m. Edelas ja lõunas muuutub järsult sügavaks. Kõige sügavam koht on kuni 5500 m. Kirdes ja põhjas on mandrilava. Soolsus jääb seal 30–33‰ vahele, mis on umbes 2‰ madalam maailmamere keskmisest soolsusest, milleks on 35‰. Vaikse ookeaniga on ühendus hea. Suubuvad jõed on Kuskokwin, Yukon ja Anadõr. Beringi merel on valdavalt külm kliima – see on osa Arktikast. Vee pinnakihis jääb temperatuur suvel 5–10 kraadi vahele. Suurema osa aastast on vesi Beringi meres ajujääs (välja arvatud äärmine lõunapoolne osa). Globaalne soojenemine on seda mõjutama hakanud. Beringi merest saab alguse külm Kuriili hoovus. Pinnahoovused kulgevad vastupäeva. Loodete ulatus on kuni 7 m. Beringi merd ümbritseb läänest Kamtšatka poolsaar, mille ääres kulgeb põhja poolt Korjaki mägismaa ja lõuna poolt Kesk-Kamtšatka mäestik. Lõunast ümbritseb Beringi merd Aleuutide saarestik, idast Alaska. Beringi merd ümbritseb läänest Venemaa ja idast USA, nende kahe riigi vahel ongi Beringi meri ära jaotatud. Tähtsamad sadamad seal on Providenija (Venemaa) ja Nome (USA). Beringi meri on ise üks suur ökosüsteem, üle 50% USA meretoidust tuleb Beringi merest. Üks suur probleem on ülekalastamine. Ka Venemaal, Jaapanis, Lõuna-Koreas, Tais, Poolas ja paljudes muudes riikides tarbitakse just Beringi merest pärinevaid kalatooteid. Peale Beringi mere kala, krabide ja muude mereasukate populatsiooni vähenemise mõjutab seda piirkonda ka globaalne soojenemine. Viimase 10 aasta jooksul on temperatuurirekordid purustatud ja kohalikud inimesed on teatanud sellistest ilmanähtustest, mis pole seal kunagi varem aset leidnud – äiksetormidest ja vihmadest. 1997. ja 1998. aastal oli vee temperatuuri muutustest tingituna suur osa Beringi merest kaetud vetikatega (vetikate õitsemine).
Aurelianus

Lucius Domitius Aurelianus (Imperator Caesar Lucius Domitius Aurelianus Augustus); 9. september 214 – september 275) oli Vana-Rooma keiser septembrist 270 kuni surmani (valitses 5 aastat ja suri 61-aastaselt). Lisanimed: Germanicus maximus (271), Goticus maximus (272), Dacicus maximus (272), Parthicus (Persicus?) maximus (272), Arabicus maximus (272), Palmyrenicus maximus (272), Armeniacus (?), Adiabenicus (?), Carpicus maximus (273), Restitutor orbis (274). Tapeti oma sekretäri poolt. Aurelianus sündis Möösias, oli rahvuselt illüür ja arvatavasti kolooni poeg. Ta oli elukutseline sõjaväelane ja sai Claudius II ajal ratsaväe ülemaks. Pärast Claudiuse surma kuulutas ta end Sirmiumis keisriks. Võitudega jüütide, sarmaatide, vandaalide ja gootide üle taastas ta Rooma piiri Doonaul, kuid pidi teisel pool jõge oleva Daakia 271 gootidele loovutama. 271 peatas ta Pavia lähedal alamannide sissetungi Itaaliasse. Ta laskis ümbritseda Rooma Aurelianuse müüriga, millest 18,8 km on säilinud. 272 võitis ta Palmyra kuningriigi valitsejanna Zenobia ja tõi ta vangina Rooma. 274 võitis ta Gallia usurpaatori Tetricus I ja liidendas seega kõik sajandi keskel tekkinud separaatriigid, taastades Rooma keisririigi ühtsuse. Siit tuleneb tema aunimetus restitutor orbis ('maailma taastaja'). Ta uskus, et riiki on võimalik ühendada ühtse usuga. Seega kehtestas ta riigis päikese usu. Lisaks käskis ta end nimetada jumalaks. Vseviov, David ja Soots, Terje (21.08.1996). "Maailmapilt: MAAILMAPILT. Ole tervitatud, imperaator! 16. Rooma keisrid 3. sajandil". ERR Arhiiv. Vaadatud 2´06.02.2021. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= (juhend)CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Hugo Murre

Hugo Murre (kuni 1940 perekonnanimi Mollart; 23. mai 1924 Märjamaa – 25. mai 2011 Märjamaa) oli Eesti Draamateatri direktor. Ta juhtis teatrit 20 aastat.[viide?] Pensionipõlve veetis ta Märjamaal. "Karistuseks 20 aastat Draamateatri direktorina", Kentaur 2006, ISBN 9985974131 "Romantilise mehe jutud", Kentaur 2007, ISBN 9789985978931 "Mälestuste raamat", Kentaur 2008, ISBN 9789985990834 Hugo Murrele, tema unistuste lavatorni. In memoriam
Ebonyi osariik

Ebonyi osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeeria kaguosas. Ebonyi jaguneb 13 omavalitsusalaks: Abakaliki, Põhja-Afikpo, Lõuna-Afikpo, Ebonyi, Põhja-Ezza, Lõuna-Ezza, Ikwo, Ishielu, Ivo, Izzi, Ohaozara, Ohaukwu ja Onicha. Osariik eraldati 1996. aastal Abia ja Enugu osariigist. Osariigi peamine majandusharu on põllumajandus. Osariigis on suured soolalademed. Ebonyi Online
Kuusalu–Leesi tee

Kuusalu–Leesi tee (registrinumbriga 11270) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 22,0 km. Tee saab alguse Jõelähtme–Kemba tee kahekümne viiendal kilomeetril Kuusalu ja Kupu küla piiril ning lõpeb Leesi–Hara tee alguses Leesi külas. Tee kulgeb läbi Kuusalu, Kupu Sõitme, Soorinna, Muuksi, Tsitre, Uuri, Pudisoo, Pedaspea, Hara, Kolga-Aabla, Kiiu-Aabla ja Leesi küla. Tee ületab kaks silda (Loo sild üle Loo jõe tee viiendal kilomeetril, Pudisoo sild üle Pudisoo jõe tee üheteistkümnendal kilomeetril) ja 27 truupi. Bussipeatusi jääb teele kümme: Raja, Kalda, Loo, Muuksi, Tsitre, Pudisoo, Pedaspea, Kolga-Aabla, Mereranna, Kiiu-Aabla. Teega ristub viiendal kilomeetril Kahala–Andineeme tee, üheteistkümnendal kilomeetril Kolga–Pudisoo tee, kolmeteistkümnendal kilomeetril Hara tee. Kuni Kolga–Pudisoo teeni on tee põlevkivituhkbetoonkattega, edasi andmed puuduvad. Kuni Kolga–Pudisoo teeni on tee klass V, edasi andmed puuduvad. Kuni Kolga–Pudisoo teeni pole liiklussagedus teada, edasi on liiklussagedus 1000–3000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Loo silla piirkonnas (70 ja 50 km/h), Muuksi küla tiheasustusega alal (70 ja 50 km/h), Kolga–Pudisoo teeristi piirkonnas (70 ja 50 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Hara tee

Hara tee (registrinumbriga 11271) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 5,9 km. Tee saab alguse Kuusalu–Leesi tee kolmeteistkümnendal kilomeetril Pudisoo külas ning lõpeb Leesi–Hara tee üheksandal kilomeetril Hara ja Virve küla piiril. Tee kulgeb läbi Pudisoo, Pedaspea, Hara ja Virve küla. Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 2 truupi. Bussipeatusi teele ei jää. Tee on pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Andromeda

Andromeda ('meeste valitsejanna') oli Aithiopia kuninga Kepheuse ja Kassiopeia tütar. Aithiopiat ei tohi segi ajada tänapäeva Etioopiaga, mida antiikajal kutsuti Aksumiks. Kassiopeia uhkustas korduvalt, et ta on ilusam kui merenümfid nereiidid. Nereiidid kaebasid merejumalale Poseidonile ja too maksis solvangu eest kätte, saates riiki laastama uputuse ning merekoletise Ketose. Täieliku hävingu ärahoidmiseks otsustati Andromeda oraakli käsul Ketosele ohverdada ja seoti kettidega kalju jalami külge kinni. (Pärimuse kohaselt asub see kalju Tel Avivi sadamas.) Õnnekombel sattus parajal ajal sinna Perseus, kes armus neiusse otsekohe. Ta jäi kaldale koletist ootama ja kui see tuli, lõi tal pea maha. Perseus viis Andromeda vanemate juurde ja palus neilt tütre kätt, mida need talle ka rõõmsalt lubasid. Sellega ei olnud aga nõus Phineus, kellele Andromeda enne naiseks lubatud oli. Perseusel tekkis tema ja ta sõpradega tüli ning Perseus näitas neile Medusa pead. Sel oli omadus kõik kiviks muuta, kes seda näevad. Perseus viis Andromeda Tirynsi Argolises, mida valitsema hakkas, ja abiellus temaga. Nad said kuus poega, keda nimetati perseiidideks: kõigi pärslaste esiisa Perses, Alkaios, Heleus, Mestor, Sthenelos ja Elektryon, ning tütre Gorgophone, kelle nimi tähendab tõlkes 'gorgohäälne'. Nende järeltulijad valitsesid Argolist, Mükeenet ja Teebat. Perseuse ja Andromeda järglaste hulka kuulus ka Herakles. Pärast surma tõsteti Andromeda, Perseus, Kassiopeia, Kepheus ja Ketos tähtkujuna taevasse (Andromeeda, Perseus, Kassiopeia, Kepheus ja Lohe). Perseuse-müüti kujutati juba antiikajal reljeefidel, vaasidel ja seinamaalidel, sealhulgas Pompejis. Andromedat on maalinud paljud kunstnikud, näiteks Piero di Cosimo, Paul Gustave Doré, Jean Auguste Dominique Ingres, Rembrandt, Peter Paul Rubens ja Tizian. Poznańis on Perseusele ja Andromedale skulptuur püstitatud. Hans Sachs kirjutas Andromedast komöödia, Sophokles ja Euripides tragöödia. Samuti on sellest näidendi kirjutanud Pedro Calderón de la Barca ja Pierre Corneille. Jean Baptiste Lully ja Claudio Monteverdi kirjutasid Perseusest ooperi.
Royan

Royan on linn Prantsusmaal Charente-Maritime'i departemangus Biskaia lahe ääres, Royani kantoni halduskeskus. Royan on populaarne kuurortlinn. Populations légales 2021  Royan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna koduleht
Eesti Skautide Ühing

Eesti Skautide Ühing (lühend ESÜ) on ainuke skautide organisatsioon Eestis. Ühing loodi 10. juunil 1995 Pärnu lähedal. 1996. aasta jaanuarist on ESÜ ainsa Eesti skautide organisatsioonina Skautide Maailmaorganisatsiooni liige. ESÜ eesmärk on luua Eestis elavatele noortele mitmekülgne ning sobiv keskkond, mis julgustab end proovile panema, aitab üles leida oma tugevused ja kasvada aktiivseteks, hästi toimetulevateks ning sallivateks kogukonna liikmeteks.  Pikemalt artiklis Eesti skaudiliikumine ESÜ noorteprogramm lähtub järgnevatest põhiprintsiipidest: skautliku meetodi kasutamine; kaasamine planeerimisprotsessi; kogemuse saamine ning personaalne areng. Programm tugineb kolmel olulisel sammul: planeeri, teosta ja hinda. Väga oluline on analüüs, mis aitab noortel näha ja kinnistada uued teadmised ning oskused, mida võtta endaga järgmisele seiklusele kaasa. Programmi läbimisel on noortele abiks ja toeks skaudijuht, kelle peamine ülesanne on olla eeskujuks. Programmi läbides on võimalik omandada kolme sorti märke: lubaduse/tõotuse märk; isikliku arengu märgid; skaudioskuste märgid. Noorteprogrammist on võimalik osa saada kõigil noortel alates 6. eluaastast kuni 26. eluaastani. Edasi on võimalik jätkata vabatahtlikuna piiramatu ajaperioodi vältel. Vanuserühmi on neli: hundud; skaudid; vanemskaudid; rändurid. Kõiki tublisid ja eeskujulikke skaute on võimalik ESÜ-s edutada. Edutamise otsustab ESÜ juhatus. Hundude edutused: Hoolas hundu; Eeskujulik hundu. Skautide edutused: Hoolas skaut; Eeskujulik skaut. Skaudijuhile antavad edutused: Nooremskautmaster; Skautmasteri väitekirja kaitsmise õigus; Skautmaster. Samuti antakse välja erinevaid teenetemärke täiskasvanutele ja juhtidele. Rajatäht; Põhjatäht; Tammetäht; Skaudisõber. Lisaks tunnustab ESÜ auliikmeid ning aasta skaudijuhti. 1995–1996 Joel Luhamets 1996–2008 Tunne Kelam 2008–2012 Andres Haamer 2012–2016 Chris Holtby 1995–1997 Tõnu Aavasalu 1997–2006 Kristjan Pomm 2006–2010 Siimon Haamer 2010–2012 Jüri Ehandi 2012–2019 Kristjan Pomm 2021–praeguseni Siim Maripuu Eesti Gaidide Liit Eesti Skautide Malev "Eesti Skautide Ühing". Skaut. Vaadatud 9. jaanuaril 2023. "Noorteprogrammi ülevaade". Skaut. Vaadatud 9. jaanuaril 2023. "Vanusegrupid". Skaut. Vaadatud 9. jaanuaril 2023. "Edutused ja teenetemärgid". Skaut. Vaadatud 9. jaanuaril 2023. Eesti Skautide Ühingu koduleht Skautide Maailma Skautide Organisatsiooni koduleht