laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Konstantin Kossatšov

Konstantin Kossatšov (Константин Иосифович Косачев; sündinud 17. septembril 1962 Moskva oblastis) on Venemaa poliitik, alates 17. märtsist 2021 Föderatsiooninõukogu aseesimees. 2004–2011 ja 2014–2021 oli ta Föderatsiooninõukogu väliskomisjoni esimees. Kossatšov on lõpetanud Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riiklik Rahvusvaheliste Suhete Instituudi ning töötanud seejärel Rootsis Venemaa saatkonnas. 1998. aastal asus ta tööle Venemaa peaministri nõunikuna ja hiljem abina välissuhete alal. 1999–2003 oli ta Riigiduuma 3. koosseisu saadik, Isamaa – Kogu Venemaa fraktsiooni aseesimees. 2003. aastal kaitses ta kandidaadikraadi Venemaa Välisministeeriumi Diplomaatia Akadeemias. 2003–2007 oli ta Riigiduuma 4. koosseisu saadik Ühtse Venemaa fraktsioonis ning Riigiduuma väliskomitee esimees. 2007 valiti ta Riigiduuma 5. koosseisu saadikuks ja 2011 Riigiduuma 6. koosseisu saadikuks. 2012 määras Putin ta Rossotrudnitšestvo juhiks. 18. detsembril 2014 nimetati ta Tšuvaši Vabariigi valitsuse esindajaks Föderatsiooninõukogus. 21. septembril 2015 nimetati ta Mari-Eli Vabariigi valitsuse esindajaks Föderatsiooninõukogus. Septembris 2017 volitas Mari-Eli Vabariigi ajutine pea Aleksandr Jevstifejev ta samasse ametisse uueks ametiajaks. Septembris 2022 volitas Mari-Eli uus juht Juri Zaitsev ta veel üheks ametiajaks esindajaks Föderatsiooninõukogus. 2004–2012 oli ta Venemaa delegatsiooni juht Euroopa Nõukogu Parlamentaarses Assamblees. Kossatšov on Eestis tuntud oma Eesti-vaenulike sõnavõttude poolest. 2008. aastal esines ta Soome-ugri rahvaste maailmakongressil Eestit laimava kõnega, mistõttu saalis viibinud president Toomas Hendrik Ilves keset kõnet saalist lahkus. Ta on abielus Ljudmilaga (sünd. Muranova), neil on kolm last. 2003 – Sõpruse orden 2004 – Põhjatähe orden (Rootsi) 2006 – ordeni "Teenete eest Isamaa ees" 4. järk 2012 – Austuse orden 2018 – Aleksander Nevski orden 2018 – Stolõpini medal http://kidsher.ru/ru/archives/12253 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2016. Vaadatud 9. märtsil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ilves lahkus protesti märgiks soomeugri kongressilt, EPL, 29. juuni 2008 Konstantin Kossatšov Föderatsiooninõukogu kodulehel
Cẩm Vân

Cẩm Vân (sündinud 31. mail 1959) on Vietnami laulja. Ta osales saates "Vietnam Idol" selle esimesel hooajal. Dale Alan Olsen Popular Music of Vietnam: The Politics of Remembering Routledge 2008 "Cẩm Vân", lk 48, 139-140, 192, 212, 227 Cẩm Vân - Khắc Triệu: 20 năm ấy, biết bao vui buồn
Thanh Lam

Đoàn Thanh Lam (sündinud 19. juunil 1969 Hanois) on Vietnami laulja. Ta sündis helilooja ja rahvamuusiku esimese lapsena, tal on ka noorem vend. 1985. aastal hakkas ta laulmist õppima. Ta võitis mitu lauluvõistlust, sealhulgas riikliku professionaalsete lauljate konkursi 1991. aastal oma isa kirjutatud lauluga.
Külitse Vabadussõja mälestussammas

Külitse Vabadussõja mälestussammas oli Tartumaal Külitse külas asunud Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 1933. aastal. 1940. aastate lõpus peitsid kohalikud elanikud samba Nõukogude okupatsioonivõimude eest ära. Hiljem pole sammast leitud. Sammas on praegu ennistamata. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 205–206 https://tartu.postimees.ee/1872813/neli-meest-paastsid-kulitse-ausamba
Kodijärve Vabadussõja mälestussammas

Kodijärve Vabadussõja mälestussammas on mälestusmärk Tartu maakonnas Kambja vallas Pangodi külas. Sammas on püstitatud Vabadussõjas langenute mälestuseks. Mälestussammas avati 23. juunil 1934. Nõukogude okupatsiooni ajal aastatel 1949–1950 see lõhuti. Mälestussammas taasavati 23. juunil 1990. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002, lk 207–208. Kodijärve Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Valkla lahingu mälestussammas

Valkla lahingu mälestussammas on Harju maakonnas Kuusalu vallas Valkla külas asuv Vabadussõja Valkla lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 23. juunil 1934. Nõukogude okupatsiooni ajal juunis 1941 see õhiti. 10. augustil 1989 avati selles kohas uus mälestussammas, millel on sama tekst mis oli algupärasel sambal. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 209–210 Valkla lahingu mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Müüsleri lahingu mälestussammas

Müüsleri lahingu mälestussammas on Järva maakonnas Järva vallas Müüsleri külas asuv Vabadussõja Müüsleri lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 15. juulil 1934. Samba autor on August Roosileht. Nõukogude okupatsiooni ajal 1949. aastal tõmmati see maha. Mälestussammas taasavati 27. augustil 1988. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 210–212 Müüsleri lahingu mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
NCT

NCT (korea keeles 엔시티) on Lõuna-Korea K-popi ansambel, mille lõi SM Entertainment. NCT on lühend SM Entertainmenti looja Lee Soo-mani projekti Neo Culture Technology nimest. Bändi iseloomustab põhimõte, et sellel võib olla piiramatu hulk liikmeid, kes tegutsevad eri linnades paiknevate üksustena. Üksusi on 2023. aasta seisuga viis: NCT U, NCT 127, NCT Dream, WayV ja NCT DoJaeJung. Esimene üksus, NCT U, tegi oma debüüdi 9. aprillil 2016, avaldades digitaalselt kaks singlit "The 7th Sense" ja "Without You". Teine üksus, Seouli-põhine NCT 127, tegid oma debüüdi 7. juulil 2016, avaldades minialbumi "NCT #127" nimilooga "Fire Truck". Algselt oli NCT 127 liikmeid 7 - Taeil, Taeyong, Yuta, Jaehyun, Winwin, Mark ja Haechan. 6. jaanuaril 2017 lisandusid liikmed Johnny ja Doyoung, 17. septembril 2018 liitus liige Jungwoo. Kolmas üksus, NCT Dream, tegid oma debüüdi 24. augustil 2016 digitaalse singliga "Chewing Gum". Neljas üksus, hiinapõhine WayV, tegid oma debüüdi 17. jaanuaril 2019, üksikalbumiga "The Vision". Viies üksus, kolmest liikmest koosnev NCT DoJaeJung, tegid oma debüüdi 17. aprillil 2023, minialbumiga "Perfume". 2023. aasta septembri seisuga on NCT-l 20 liiget: Taeyong, Taeil, Johnny, Yuta, Kun, Doyoung, Ten, Jaehyun, WinWin, Jungwoo, Mark, Xiaojun, Hendery, Renjun, Jeno, Haechan, Jaemin, YangYang, Chenle ja Jisung. Kõige noorem NCT liige on Jisung (2023. aasta 15. juuli seisuga 21) ja kõige vanem on Taeil (2023. aasta 15. juuli seisuga 29). NCT 127-l on 2023. aasta seisuga 9 liiget - Taeyong, Taeil, Yuta, Doyoung, Johnny, Jungwoo, Mark, Jaehyun ja Haechan. Liige Winwin pole NCT 127 tegevustes osalenud aastast 2018. NCT Dreamis on 2023. aasta seisuga 7 liiget - Mark, Haechan, Jeno, Jaemin, Jisung, Chenle ja Renjun. Mark lahkus NCT Dreamist aastal 2018 ja naasis aastal 2021. WayV-l on 2023. aasta seisuga 6 liiget - Kun, Ten, Xiaojun, Winwin, Yangyang ja Hendery. Liige Lucas lahkus aastal 2023. NCT DoJaeJungil on 2023. aasta seisuga 3 liiget - Jaehyun, Jungwoo ja Doyoung. NCT U-l ei ole kindlaksmääratud liikmeid. 2023. aasta 10. mail lahkus ansamblist liige Lucas. 2023. aasta 24. mail lahkusid ansamblist liikmed Shotaro ja Sungchan. "NCT Dream members tear up at Mark's last performance with the group". allkpop (inglise). Vaadatud 15. juulil 2023. Ziwei, Puah (23. märts 2021). "NCT Dream reportedly to return with all seven original members in April". NME (Briti inglise). Vaadatud 15. juulil 2023. Khan, Afreen (10. mai 2023). ""I neither love him nor hate him": Lucas announces departure from NCT and WayV in personal letter, fans have mixed reactions". www.sportskeeda.com (Ameerika inglise). Vaadatud 15. juulil 2023. Sai, Aishwarya (24. mai 2023). "SM Entertainment releases statement regarding NCT's Sungchan and Shotaro's departure from the group". www.sportskeeda.com (Ameerika inglise). Vaadatud 15. juulil 2023.
Juurika järv

Juurika järv, ka Võnnu järv, on endine soojärv Lääne maakonnas Haapsalu linnas Rohense ja Kadaka külas. Vanade kaartide põhjal on näha, et järv lasti kuivaks 1930. aastatel seda ümbritseva Rohense soo kuivendamisel. Endist järve põhja katab madalsoo (luhttarna soo) ja kõrgveega moodustub seal ajutine veekogu. Maa-ameti Geoportaal. Ajaloolised kaardid. Eesti 1936.a topograafiline kaart 1:50000 (1936)
Paraná jõgi

Paraná [paran'aa] on Lõuna-Ameerika suuruselt teine jõgi Amazonase järel. Ta algab Brasiilias Paranaíba ja Rio Grande jõe ühinemisel, voolab lõunasse läbi Brasiilia ja Argentina ning Paraguay piirijõena ja suubub Buenos Airese lähedal La Plata lahte. Tema nimi tähendab tupi keeles 'meretaoline'. Paraná pikkus on 2570 km, ent Paranaíba jõe lähtest lugedes 3998 km, valgla suurus 2 879 871 km², vooluhulk 17 500 m³/s. Suurimad lisajõed on Iguaçu ja Paraguay jõgi. Paraguay ja Brasiilia piiril asub jõel Itaipú hüdroelektrijaam, mis avati 1984. Varem oli selles kohas Saltos del Guaira linna lähedal Sete Quedase juga, kus jõgi langes seitsmeosalise kaskaadina. Pärast Itaipú tammi rajamist Ciudad del Este ja Foz do Iguaçu kaksiklinna lähedale jäi kaskaad veehoidla alla. Selle veehoidla keskjoont mööda kulgeb Brasiilia ja Paraguay piir. Tammist pisut allpool suubub Paranásse Iguaçu. Selles kohas asub Paraguay, Argentina ja Brasiilia kolmikpunkt. Pärast Encarnaciòni ja Posadase kaksiklinna läbimist pöördub jõgi läände ja voolab kuni Paraguay jõe suudmeni. Selles kohas asub Paraguay kõige madalam punkt. Seal pöördub jõgi lõunasse ja voolab Rosariost allpool kagusse, kuni suubub La Plata lahte, moodustades 60 km pikkuse delta. Samasse lahte suubub ka Uruguay jõgi, mida vahel nimetatakse Paraná lisajõeks. Minevikus oli Paraná kogu oma pikkuses laevatatav. Tänapäeval ei ole see ehitatud hüdroelektrijaamade ja tammide tõttu enam võimalik. Seda kompenseerib toodetav hüdroenergia: nii on Paraguay saanud maailma suurimaks hüdroenergia eksportijaks.
Roger Bannister

Sir Roger Gilbert Bannister (23. märts 1929 – 3. märts 2018 Oxford) oli Suurbritannia jooksja ja neuroloog. Roger Bannister oli esimene inimene, kes 6. mail 1954 jooksis ühe miili alla nelja minuti, täpsemalt ajaga 3.59,04. Maailmarekordit tähistava ajaga lõppenud miilijooksus aitasid tal tempot teha Christopher Chataway ja Chris Brasher. 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis sai ta 1500 meetri jooksus neljanda koha. Aastal 2011 diagnoositi tal Parkinsoni tõbi. "Suri Suurbritannia kergejõustiku absoluutne legend – esimene mees, kes jooksis miili alla nelja minuti", sport.delfi.ee, .4.03.2018 "Ajaloolise saavutuseni küündinud jooksja suri 88-aastaselt", sport.err.ee, 05.03.2018
Harálampos Passalís

Haralampos Passalis (Χαράλαμπος Πασσαλής) on kreeka folklorist ja keeleteadlane. Ta töötab uurijana Kreeka Keele Keskuses Centre for the Greek Language (Thessaloniki) (www.greek-language.gr) ja alates 1998 Thessaloniki Kultuuridevahelises koolis Evosmos Aristoteleion Panepistimion Thessalonikis, kus õpetab alates 2007 vana- ja uus-kreeka keelt. 1984–1989 BA Kreeka keel ja kirjandus, Aristoteleion Panepistimion Thessalonikis 1989–1993 MA keeleteaduses, Aristoteleion Panepistimion Thessalonikis 1996–2000 PhD folkloristikas, Aristoteleion Panepistimion Thessalonikis 1992–2000 töötas Bütsantsi-uuringute keskuses/Keskaegse Kreeka rahvakirjanduse sõnastik Kuulub alates 1998 keskaegse kreeks rahvakirjanduse (1100–1669) sõnastikku koostavasse meeskonda (Λεξικό της ελληνικής μεσαιωνικής δημώδους γραμματείας του Εμμ. Κριαρά), vols. 15 (2003), 16 (2006) and 17 (2011), 18 (2012), 19 (2014), mida avaldab Kreeka Keele Keskus Thessalonikis. Kuulub Loitsude, loitsimise ja loitsijate uurimise töörühm Rahvusvahelise Rahvajutu-Uurijate Seltsi (ISFNR) juures juhtkomiteesse ja ajakirja Incantatio toimetuskolleegiumisse, on üks toimetajatest. ΝΕΟΕΛΛΗΝΙΚΕΣ ΕΠΩΔΕΣ. Η ΔΥΝΑΜΗ ΤΟΥ ΑΡΡΗΤΟΥ ΛΟΓΟΥ ΣΤΗΝ ΕΛΛΗΝΙΚΗ ΛΑΪΚΗ ΠΑΡΑΔΟΣΗ [Modern Greek charms. The power of unspoken speech in Greek Folk Tradition]. Thessaloniki: Ekdotikos Oikos Rome, 2016. "Greek customs and manners", «Η διαχείριση του φόβου στη λαϊκή ιατρική» [=Therapeutic Treatment of Fright in Greek Folk Medicine] «Genres and Categories of Verbal Magic: Towards a Holistic Approach» «Greece», International Annotated Bibliography of Charms, «Myth and Greek Narrative Charms: Analogy and Fluidity», «ΤΠΕ και διδασκαλία των δημοτικών τραγουδιών του ‘κύκλου της ζωής’: Κείμενο και ερμηνευτικό πλαίσιο» [ICT (Information and Communication Technology) and teaching of the demotic songs of “life cycle”: text and interpretative context], «Clerics and Ambiguity: Social Control and Religious Identity Formation in Greek Traditional Culture Δημοτικά τραγούδια, υστερομεσαιωνική (πρωτο-νεοελληνική) και νεοελληνική λογοτεχνία. SPIN. [1] Λεξιλογική ανάλυση και ηλεκτρονικές πηγές» [Demotic songs, post-medieval (proto-neohellenic) and neo-hellenic literature. Lexilogical analysis and digital sources], «Συστήματα μαγικής σκέψης στις αρχές του 21ου αιώνα. Η περίπτωση της αστρολογίας»[Systems of magical thought: The case of astrology], «Αναζητώντας τη λεξιλογική διαπολιτισμική ενότητα. Η αξιοποίηση των διεθνισμών στη διδακτική πράξη» [Searching for the intercultural lexicological unity. Uses of internationalisms in teaching proccess]. – Clerics and ambiguity
Kalev Kasemägi

Kalev Kasemägi (12. juuni 1934 Tartumaa – 18. jaanuar 2016) oli eesti agronoom ja majandijuht. 1958. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina. 1957. aastast oli Kohtla-Järve rajooni V. Kingissepa nimelise kolhoosi agronoom, 1960. aastatest sama kolhoosi esimees. 1990. aastatel Savala Masinaühistu juhatuse esimees Aastatel 1996–2005 oli ta Maidla vallavolikogu liige. Ta on maetud Lüganuse kalmistule. 1972, 1979 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri 1980 Eesti NSV teeneline agronoom Vabariigi valimiskomisjon. Kohaliku omavalitsuse volikogude valimine 20. oktoober 2002, Maidla vald, kandidaat nr 117 Kalev Kasemägi Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, nr 41, 13. oktoober 1972 Põline põllumees Kalev Kasemägi lahkus igavikku. Põhjarannik, 21. jaanuar 2016 Vabariigi valimiskomisjon. 1992–2017 valimistel osalenud kandidaadi otsing Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kohtla-Järve rajooni V. Kingissepa nimelise kolhoosi esimees Kalev Kasemägi (1977) Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kohtla-Järve rajooni V. Kingissepa nim. kolhoosi esimees Kalev Kasemägi (1980)
Leedukeelne Vikipeedia

Leedukeelne Vikipeedia (leedu keeles Lietuviškoji Vikipedija) on Vikipeedia leedukeelne versioon. See sai alguse 20. veebruaril 2003. Seal on 218 200 artiklit, millega see on artiklite arvult 52. keeleversioon, ja 542 780 lehekülge. Seal on 189 820 registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on 315) ja 9 administraatorit. 18. jaanuaril 2010 täitus 100 000 artiklit. 13. juunil 2020 ületas leedukeelse Vikipeedia artiklite arv 200 000 piiri. Teist korda ületas leedukeelse Vikipeedia artiklite arv 200 000 piiri 17. oktoobril 2021. All Wikipedias ordered by number of articles Leedukeelne Vikipeedia
Jelena Petropavlovskaja

Jelena Petropavlovskaja (11. mai 1921 Petrograd – 1993 Taevaskoja) oli vene päritoluga Eesti arst. Aastatel 1949–1993 oli ta Taevaskoja Laste Tuberkuloosisanatooriumi peaarst. Petropavlovskaja sündis 12. mail 1921 ja kasvas üles Leningradis. Tema isa Boris oli tehasetööline tehases "Krasnõi Treugolnik", ema oli õppejõud Leningradi meditsiiniinstituudis. 1939. aastal lõpetas ta keskkooli ja asus õppima Leningradi farmaatsiainstituuti. Teise maailmasõja ajal jäi Petropavlovskaja Leningradi ja elas üle Leningradi blokaadi. 1941. aasta septembris katkestas farmaatsiainstituut õppetöö ja see evakueeriti, novembris hukkus blokaadi ajal Petropavlovskaja isa, kolmel korral pommitati perekonna kodu. Petropavlovskaja töötas ema ja õega hospidalis sanitarina, 1942. aasta märtsist õena lastekodus selle hävimiseni pommitamises ja siis lastepolikliinikus kuni linna vabastamiseni. 1944. aasta sügisel jätkas Petropavlovskaja õpinguid Leningradi Pediaatria Instituudis, õppides blokaadi järel lastearstiks. Õpingute lõpetamise järel suunati ta Taevaskoja sanatooriumisse, kus alustas peaarstina tööd 22. oktoobril 1949. Sanatooriumis töötades õppis Petropavlovskaja kõigepealt ära võru keele, seejärel eesti keele. Ta mängis olulist rolli sanatooriumi arendamisel ja laiendamisel ja sai oma töö eest mitu tunnustust. Petropavlovskaja suri 1993. aastal. Ta on maetud Põlva linna kalmistule. Petropavlovskaja mees oli mereväeohvitser, kes hukkus 1944. aastal Königsbergi lähedal. Kokku sai Petropavlovskaja kaks last: poeg Aleksandr, kes jäi Leningradi ja lõpetas Leningradi I meditsiiniinstituudi, ning tütar Ljubov, kes lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ja asus tööle pediaatrina. 1943 Leningradi kaitsmise eest 1976 Eesti NSV teeneline arst Tööpunalipu orden 1983 Tööveterani medal Semm, Sirje (08.03.1984). "Mu noorus jäi Neevalinna". Koit. Lk 1–2. Eesti NSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, nr 24, 18. juuni 1976, lk 388 Mahnatsova, Leiu (09.05.1981). "Helisegu alati laste naer". Koit (54): 1. Ljubov Kurusk – tohter kolmandat põlve. Koit, 31.03.2016 Kappo, J. (04.01.1973). "„Tulin kolmeks aastaks."". Koit. Lk 2–3. "Põlva Linna Kalmistu, Vana osa, 3, 111, 1-kohaline kirstuplats". Haudi. Vaadatud 04.11.2023. "AUTASUSTAMISI". Koit. 19.11.1983. Lk 1.
Kaplinna rahvusvaheline lennujaam

Kaplinna rahvusvaheline lennujaam (IATA: CPT, ICAO: FACT) on peamine lennujaam, mis teenindab Kaplinna linna ning on Lõuna-Aafrika teine kõige reisijate rohkeim lennujaam ja Aafrika kolmas kõige reisijate rohkeim lennujaam. Kaplinna rahvusvaheline lennujaam avati 1954. aastal.
Taagepera Vabadussõja mälestussammas

Taagepera Vabadussõja mälestussammas on mälestusmärk Valga maakonnas Tõrva vallas Ala külas. Sammas on püstitatud Vabadussõjas langenute mälestuseks. Mälestussammas avati 2. septembril 1934. Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aasta oktoobris see lõhuti. Mälestussammas taasavati 12. mail 1990. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002, lk 219–220. Taagepera Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Kihelkonna Vabadussõja mälestussammas

Kihelkonna Vabadussõja mälestussammas on Saare maakonnas Saaremaa vallas Kihelkonna asulas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 29. septembril 1934. Teise maailmasõja keerises see kadus. Mälestussammas taasavati 10. juunil 1989. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 220 Kihelkonna Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Pauluse kalmistu Vabadussõja mälestussammas

Pauluse kalmistu Vabadussõja mälestussammas on Tartus Pauluse kalmistul asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 11. novembril 1934. Nõukogude okupatsiooni ajal, arvatavasti 1950. aastal eemaldati sellelt pronkskujud ja aastaarvud. Mälestussammas taasavati 23. juunil 1998. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila 2002. Lk 222–223 Pauluse kalmistu Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Misso lahingu mälestussammas

Misso lahingu mälestussammas on Võru maakonnas Rõuge vallas Kaubi külas asuv Vabadussõja Misso lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 26. mail 1935. Nõukogude okupatsiooni ajal 30. septembril 1945 see purustati. Mälestussammas taasavati 27. augustil 1989. Mälestussammas asub Misso kalmistu ääres. Selle kõrvale on püstitatud ka teise maailmasõja mälestusmärk. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 226–227 Misso lahingu mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Riigiküla lahingu mälestussammas

Riigiküla lahingu mälestussammas on Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Tõrvajõe külas asuv Vabadussõja Riigiküla lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk. Riigiküla lahing toimus 1919. aasta 25. veebruaril, mil Riigiküla all kaitsel olnud Eesti rahvaväe 1. jalaväepolk lõi edukalt tagasi kolme Punaarmee polgu pealetungi.[viide?] Projekti tegi 1934. aastal ehitustehnik Morando-Edmund Moikov. Mälestussammas avati 10. juunil 1935. Nõukogude okupatsiooni ajal 1941. aasta juunis see hävitati. Mälestussammas taasavati 7. juunil 2014. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 230–231 https://www.postimees.ee/2820550/galerii-narva-joe-aares-taasavati-riigikula-lahingu-malestusmark (vaadatud 10.03.2018) Vabadussõja mälestusmärk Eesti looduse infosüsteemis
Pankjavitsa lahingu mälestussammas

Mitte segi ajada Pankjavitsa Vabadussõja mälestussambaga Pankjavitsa lahingu mälestussammas oli Petserimaal Pankjavitsa asulas asunud Vabadussõja Pankjavitsa lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 6. oktoobril 1935. Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal see lammutati. Mälestussammas on taastamata. Samba taastamist raskendab asjaolu, et tänapäeval jääb Pankjavitsa asula Venemaa piiresse. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 234–235
Kölni vapp

Kölni vapp on Saksamaa Liitvabariigi Nordrhein-Westfaleni liidumaa suurima linna Kölni vapp. Köln oli Lübecki kõrval teine Saksa linn, mis pani aluse Hansa Liidule. Seetõttu on Kölni vapp hansavärvides, punane ja valge. Kolm krooni vapil tähistavad kolme kuningat (kolme tarka). Üksteist musta täppi on vapil püha Ursula mälestuseks, kes koos 11 (hilisemates versioonides 11 000) neitsiga Kölni linna lähedal palverännakul olles hunnide väejuhi Attila käe läbi hukka said. Algselt tähistavad need märgid hermeliinisabasid, mis ehivad Ursula kodupaiga Bretagne’i vappi.
Krivasoo lahingu mälestussammas

Krivasoo lahingu mälestussammas oli Virumaal Krivasoo külas asunud Vabadussõja Krivasoo lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 24. mail 1936. Nõukogude okupatsiooni ajal 9. juulil 1940 see hävitati. Mälestussammas on taastamata. Samba taastamist raskendab asjaolu, et tänapäeval jääb Kriuša asula Venemaa piiresse. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 235–236
Karksi Vabadussõja mälestussammas

Karksi Vabadussõja mälestussammas on Viljandi maakonnas Karksi-Nuias asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 23. juunil 1936. Nõukogude okupatsiooni ajal 16. juunil 1941 see purustati. Mälestussammas taasavati 6. septembril 2008 uues asukohas Rahumäe kalmistu ees, umbes pool kilomeetrit algsest asukohast eemal. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 236–238 https://www.postimees.ee/31593/tv3-vabadussoja-monument-valmistati-vanade-fotode-jargi (vaadatud 10.03.2018)
Palden Thondup Namgyal

Palden Thondup Namgyal (23. mai 1923 – 29. jaanuar 1982) oli Sikkimi Chogyal.
Viru-Nigula Vabadussõja mälestussammas

Viru-Nigula Vabadussõja mälestussammas on Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Viru-Nigula asulas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 12. juulil 1936. Nõukogude okupatsiooni ajal septembris-oktoobris 1940 see lõhuti. Saksa okupatsiooni ajal 9. augustil 1942 sammas taasavati. Nõukogude okupatsiooni ajal 1944. aasta sügisel sammas lõhuti taas. Mälestussammas taasavati 22. juulil 1990. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila, 2002. Lk 239–241 Viru-Nigula Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Balti pataljoni mälestussammas (Mäetaguse kalmistul)

Balti pataljoni mälestussammas on Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Liivakünka külas Mäetaguse kalmistul asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 27. septembril 1936. See oli üks väheseid Vabadussõja mälestusmärke, mis elas üle Nõukogude okupatsiooni. Sammas taasõnnistati 24. oktoobril 1994. Ain Krillo, Jaak Pihlak, Mati Strauss ja René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid. 1. kd. Keila 2002. Lk 241 Vabadussõjas hukkunud Balti pataljoni võitlejate matmispaik mälestussambaga kultuurimälestiste riiklikus registris