laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Carl Gustav Löschern von Hertzfelt

Carl Gustav Löschern von Hertzfelt (surnud 1704) oli Rootsi sõjaväelane ja mereväekapten, kes osales Põhjasõjas ja juhatas Rootsi Peipsi flotilli. Carl Gustav Löschern von Hetzfelt oli 1687. aastal arklimeister (arklimästar) Rootsi mereväes. Tema isa, kes, mitte nagu Carl Gustav, oli teeninud armees, oli Anders Löschern ja ema Margareta von Nummers. 1690. aastal asus ta Hollandi teenistusse ning teenis seal kuni 1695. aastani. 1694. aastal sai ta nooremleitnandiks ning 1697. aastal vanemleitnandiks. Põhjasõja algusega oli ta saanud kapteniks ning määratud juhatama Rootsi flotilli Peipsi järvel Eestis. Selles positsioonis käskis Eestimaa välivägede juhataja Wolmar Anton von Schlippenbach Hertzfeltil Peipsi-äärsetes piirkondades luuret teha ning võimalikele rünnakutele vastu astuda. Selles osas tekkis neil vastuolusid, kuna laevastik poleks selle jaoks piisavalt tugev olnud, lisaks tegutses vaenlane peamiselt maavägedega, mida Hertzfelt takistada poleks saanud. See aga muutus 1704. aastal, kui venelased hakkasid oma mõjuvõimu Peipsi järvel suurendama. Selle aasta kevadel lahkus Hertzfelt oma laevastikuga Tartust ning liikus mõõda Emajõge Peipsi järve poole. Teel sinna, Kastre juures 3. mail Kastre jõelahingus, piirati nad Vene vägede poolt ümber ning flotill hävitati. Carl Gustav von Hertzfelt oli lahingu käigus sunnitud end koos oma lipulaeva "Carolusega" õhku laskma. Ülejäänud osa laevastikust vallutati venelaste poolt. Hertzfelti otsust end laevaga õhku lasta kritiseeris ka Karl XII, kes ütles, et ta oli käitunud kui lihtne madrus. Carl Gustav Löschern von Hertzfelt abiellus 1697. aastal Margaretha Lilliengreniga. Neil oli kolm last: Margaretha Catharine, Anders Johan ja Inga Charlotta Löschern von Hertzfelt. "Löscher von Hertzfelt No. 802". Vaadatud 19.03.2023. "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 19.03.2023. "Tartu sõjalaewastik Põhjasõja ajal". Vaadatud 19.03.2023. Lars Otto Berg, PEIPSI LAEVASTIK 1701-1704, Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis aastaraamat = Annales Societatis Litterarum Estonicae in Svecia, nr. 11, jaanuar 1992, lk 38
Mihhail Lavrovski

Mihhail Leonidovitš Lavrovski (vene keeles Михаил Леонидович Лавровский; sündinud 29. oktoobril 1941 Thbilisis Gruusia NSV-s) on vene ballettmeister, koreograaf, balletipedagoog ja endine balletitantsija. Ta on ballettmeistrist rahvakunstniku Leonid Lavrovski poeg. Aastatel 1963–1987 oli Lavrovski Moskva Suure Teatri balletiartist. 1978. aastal lõpetas ta GITIS-e ballettmeistriteaduskonna. Aastatel 1983–1985 oli Lavrovski Thbilisis Zakharia Phaliašvili Thbilisi Ooperi- ja Balletiteatri kunstiline juht. 1990. aastatel töötas ta peamiselt välismaal (Novi Sadis, Roomas, Tōkyōs, Berliinis ja Houstonis). Aastatel 2005–2008 juhtis Lavrovski Moskvas Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko Moskva Muusikateatri balletitruppi. Alates 2010. aastast on ta Moskva Koreograafia Akadeemia kunstiline juht. 1976 – NSV Liidu rahvakunstnik  Mihhail Lavrovski – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Thbilisi Ooperi- ja Balletiteater

Zakharia Phaliašvili Thbilisi Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater (gruusia keeles თბილისის ზაქარია ფალიაშვილის სახელობის ოპერისა და ბალეტის პროფესიული სახელმწიფო თეატრი) on Gruusia ooperi- ja balletiteater Thbilisis, suurim ja vanim muusikateater Gruusias. Teater asutati 1851. aastal. Uue teatrihoone ehitamist alustati 1880. aastal. Ehitusprojekti autor arhitekt Viktor Schröter valis uusmauri ahitektuuristiili. Teatrihoone avati 1896. aastal. Alates 1937. aastast kannab ooperi- ja balletiteater helilooja Zakharia Phaliašvili auks praegust nime. Mihhail Lavrovski Nino Ananiašvili Muusikaline tund. Tbilisi ooperi- ja balletiteater. arhiiv.err.ee, 20. oktoober 1976
MeieFm

MeieFm on Internetiraadio, mis on suunatud välismaal elavatele eestlastele. Raadio slogan on "Muusika kõikjal". Koduleht
Peterburi Suur Teater

Suur Teater, ka Kamennõi teatr (vene keeles Большой театр) oli aastatel 1784–1886 Peterburis tegutsenud teater, toona Keiserliku Venemaa suurim teatrihoone. Teatrihoone ehitamist alustati 1775. aastal. Valmis see 1783. aastal. Avati 1784. aastal. Etendati ooperi- ja balletilavastusi. 1847. aastal alustas teatris tantsimist Marius Petipa, kes ühtlasi sai balletitrupi keiserlikuks peaballettmeistriks. 1886. aastal toimus teatris viimane etendus (Bizet' ooper "Carmen"); kõik järgmised kavandatud etendused viidi üle Maria Teatrisse. Suure Teatri hoone anti üle Vene Muusikaseltsile, mis lasi hoone osaliselt lammutada ja seejärel ehitati see ümber konservatooriumi hooneks.
Mo‘ynoq

Mo‘ynoq (vene keeles Муйнак Muinak, karakalpaki keeles Moynaq) on linn Usbekistanis Karakalpakkias, Mo‘ynoqi rajooni keskus. Mo‘ynoq asus varem Araali mere ääres, kuid nüüd on ligikaudu 40 km kaugusel veepiirist. Mo‘ynoq sai linnaõigused 1963. aastal. Kuni 1980. aastate keskpaigani oli Mo‘ynoq kalapüügikeskus ja kalasadam. Город Муйнак – рассказ о поездке к Аральскому морю zakharkiv-travel.ru Город Муйнак признан одним из самых страшных мест в мире Ratel.kz, 8. jaanuar 2020
Georg Leopold von Glasenapp

Georg Leopold von Glasenapp (1650?–1702) oli Rootsi sõjaväelane ja aadlik, kes osales Põhjasõjas. Georg Leopold von Glasenapp sündis 1650.–1660. aastate paiku. Tema vanemad oli Reinhold von Glasenapp ja Hedwig Elisabeth von Glasenapp. 1691. aastal sai ta majoriks. 1697. aastal saabus Liivimaale Venemaa delegatsioon, kuhu kuulus ka Peeter I. Liivimaa kindralkuberner tahtis kokku panna delegatsiooni, kes neile vastu läheks. Paljud Liivimaa aadlikud ei osanud aga vene keelt ning lõpuks valiti välja von Glasenapp (tol ajal Uue-Saaluse mõisnik), kes ka tegelikult vene keelt ei osanud. Hiljem kaebas Vene saatkond, et neile ei saadetud vastu piisavalt väärikat esindajat. 1700. aastal sai ta Liivimaa aadlilipkonnas ooberstleitnandiks. Georg Leopold von Glasenapp sai surma 1702. aasta 19. juulil Hummuli lahingus. Georg Leopold von Glasenapp abiellus Regina Jacobina von Mengdeniga. "Georg Leopold von Glasenapp, a. Kaima". Vaadatud 19.03.2023. "Col. Reinhold von Glasenapp". Vaadatud 19.03.2023. "PEETER I REIS LÄBI SUURE NÄLJA AEGSE LIIVIMAA". Vaadatud 19.03.2023. "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 19.03.2023.
Liderõ Rossii

"Venemaa liidrid" (vene keeles «Лидеры России») on ülevenemaaline juhtide konkurss, mida korraldab sõltumatu mittetulundusühing "Venemaa – võimaluste maa". Võistluse peamiseks väljakuulutatud eesmärgiks on "otsida lootustandvamaid ja andekamaid juhte kogu riigist". Projekti elluviimise eest vastutab presidendi avaliku teenistuse ja juhtivtöötajate reservi komisjon, mida juhib presidendi administratsiooni juht Anton Vaino. Finalistidele anti igaühele 1 miljon rubla haridustoetust. Konkursi tingimuste kohaselt kanti raha RANEPA kontrolli alla, kuid seda võis kulutada mis tahes Venemaa-sisesele haridusele. Konkursi tulemusena määrati 80 võitjat valitsusasutuste ja riigikorporatsioonide juhtivatele ametikohtadele. Niisiis pakuti Anton Serikovile presidendi kantselei sisepoliitika organisatsioonilise toe osakonna juhataja kohta ja Aleksei Lõsovile sama osakonna peanõuniku kohta. Pavel Sorokin nimetati energeetikaministri asetäitjaks Aleksander Novak. Oleg Salagaist sai terviseministri asetäitja Veronika Skvortsova. Uueks majandusarengu aseministriks Maksim Oreškin sai Ilja Torosov ja abiministriks Tatjana Djakonova. Davõdov Eduard Malikovitš sai Bashkir Soda Company tegevjuhiks, tootmisarenduse strateegia loojaks aastani 2030. "Конкурс управленцев «Лидеры России»". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2018. Vaadatud 6. novembril 2018. Кириенко рассказал о 199 тыс. заявок на конкурс молодых управленцев / РБК, 10. november 2017 "Давыдов Эдуард Маликович — карьера главы БСК (лидер в химпроме РФ)". www.kremlinrus.ru. Vaadatud 7. augustil 2023.
Calonne-Ricouart

Calonne-Ricouart on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Calonne-Ricouart on endine söekaevanduslinn u. 9,7 km Béthune'ist edelas ja 53 km Lille'ist edelas, teede D70 ja D341 ristumiskoha ümbruses, Clarence'i jõe kallastel. Küla ja vana linnus põletati 1537. aastal François I vägede poolt maha. St. Pierre'i kirik ehitati aastatel 1763-1781 uuesti üles. 1786. aastal ehitati praegusesse kalmistu asukohta uus loss. Umbes samal ajal ehitati Bernard Calonne'i algatusel Clarence'i jõe põhjakaldale vesiveski. See müüdi Prantsuse revolutsiooni ajal maha ja lakkas 1945. aastal töötava veskina tegutsemast. Tänapäeval on algsest hoonest alles ainult väike osa. Kivisöekaevandamise aastatel tekkinud aherainemäed on nüüdseks kadumas, kuna sisaldavad materjali, mida saab kasutada teedeehituses. Linnast ida pool, kus kunagi asusid šahtipead, asub Calonnixi park, mis hõlmab 35 ha maad, sealhulgas 15 ha metsa ja 5 ha tiike. Saadaval on erinevad sportimis- ja vabaajaveetmisevõimalused (tennis, squash, ratsutamine, ronimissein, vesijalgrattad, forellipüük, täispuhutav mänguväljak ja loomapark). Kohapeal, endises söekaevanduse lõhkeainete laos, asub ka nahkhiirte kaitseala. St. Pierre'i kirik, pärineb 18. sajandist. Tänapäevane St. Pauli kirik. Vana talu ja vesiveski. Robert Budzynski (* 1940), jalgpallur Maryan Synakowski (1936–2022), jalgpallur Maryan Wisniewski (* 1937), jalgpallur Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Calonne-sur-la-Lys

Calonne-sur-la-Lys on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandusküla asub u. 11 km Béthune'ist põhja pool ja 35 km Lille'ist läänes, teede D180, D186 ja D69 ristumiskoha ümbruses, Lysi jõe kallastel, Nordi departemangu piiri ääres. St. Omeri kirik, pärineb 20. sajandist. Sõjakalmistu. Robert Gaguin, humanist, sündis seal 1433. aastal. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Camblain-Châtelain

Camblain-Châtelain on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandus- ja kergetööstusküla asub u. 11 km Béthune'ist edelas ja 53 km Lille'ist edelas, teede D341 ja D70 ristumiskoha ümbruses, Clarence'i jõe kallastel. St. Vaasti kirik, pärineb 15. sajandist. 11. sajandi linnuse varemed. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Žirnikai

Žirnikai (žemaidi Žėrnikā) on küla Leedus Skuodase rajoonis Lenkimai vallas. Külas asus Kretinga ja Priekule vahelisel raudteel Paluknė raudteepeatus. Külas on Žirnikai kalmistu. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. Skuodo rajono savivaldybė
Tatari Ooperi- ja Balletiteater

Musa Cəlili Tatari Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater (tatari keeles Муса Җәлил исемендәге Татар Дәүләт Опера һәм Балет театры) on Venemaa ooperi- ja balletiteater Tatarstanis Kaasanis. Teater (algselt tegutses ainult ooperiteatrina) on asutatud 1939. aastal. Ooperi- ja balletiteater alates 1941. aastast. Uue teatrihoone ehitamist alustati 1936. aastal. Valmis see saksa sõjavangide tööga 1950. aastate keskel. Avati 1956. aastal. 1988. aastal sai akadeemiliseks. 1956. aastast kannab ooperi- ja balletiteater Nõukogude Liidu kangelase Musa Cəlili auks praegust nime. Musa Cəlil (1906–1944) oli luuletaja ja Tatari ooperiteatri kirjandusala juhataja. Suures Isamaasõjas Punaarmeesse mobiliseerituna langes ta 1942. aastal sakslaste kätte vangi ja lasi seejärel end värvata Relva SS Tatari leegioni, kus ta aga ühines põrandaaluse antifašistliku grupiga. Augustis 1943 Gestapo poolt arreteeritud ja augustis 1944 Berliinis giljotineeritud. 1956. aastal anti talle postuumselt Nõukogude Liidu kangelase aunimetus. Teatris peetakse kahte rahvusvahelist festivali: ooperifestivali Kaasanis sündinud ooperilaulja Fjodor Šaljapini (korraldatakse alates 1982. aastast) ja balletifestivali tatari päritolu balletitantsija Rudolf Nurejevi (1993. aastast) auks. Oleg Ivenko Baškiiri ooperi- ja balletiteater Koduleht
Litvinai

Litvinai (žemaidi Lėtvėnā) on küla Leedus Skuodase rajoonis Lenkimai vallas. Külas asus Kretinga ja Priekule vahelisel raudteel Litvinai raudteepeatus. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
Venemaa Föderatsiooni presidendi administratsiooni personaliülem

Venemaa Föderatsiooni presidendi administratsiooni personaliülem on föderaalne riigiametnik, kes juhib otseselt Venemaa Föderatsiooni Venemaa presidendi administratsiooni tööd, mille üldist juhtimist teostab Venemaa Föderatsiooni president. "Ivanov, Sergei". kremlin.ru. Vaadatud 10. oktoobril 2015.
Večiai

Večiai (žemaidi Vetē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Lenkimai vallas Šventoji jõe kaldal. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Večiai mets. Külas on Večiai kalmistu. Aastal 1771 sündis külas Leedu botaanik Jurgis Pabrėža. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. https://www.geoportal.lt/map/ Skuodo rajono savivaldybė
Bjala Slatina

Bjala Slatina on linn Bulgaarias Vraca piirkonnas, Bjala Slatina valla keskus. Asub 50 km Vracast kirdes, 125 m kõrgusel merepinnast. Linnaõigused sai 1914. aastal. https://www.grao.bg/tna/t41nm-15-03-2024_2.txt  Bjala Slatina – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Bjala Slatina koduleht
Medininkai

Medininkai (žemaidi Medėninkā) on küla Leedus Skuodase rajoonis Lenkimai vallas. Külas on Medininkai kalmistu. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. Skuodo rajono savivaldybė
Plaušiniai (Lenkimai vald)

Plaušiniai on küla Leedus Skuodase rajoonis Lenkimai vallas. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013.
Cambrin

Cambrin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandus- ja kergetööstusküla asub u. 8 km Béthune'ist idas ja 29 km Lille'ist edelas, teede D166 ja N41 ristumiskoha ümbruses, väikese Surgeoni jõe kallastel. Cambrini padurad on tiikide ja soode ala, mis külgneb Cuinchy ja Annequini valdadega. Need hõlmavad 22 ha ja on avalikkusele avatud. Seda loodusruumi haldavad Nord'i ja Pas-de-Calais' looduskaitsealad. Soomaana täidab see linna ja selle ümbruskonna vee jaoks olulist ökoloogilist funktsiooni ning aitab vähendada pinnavee reostust. Padurad, mida varem kasutati jahutusvee pumpamiseks Violaines'i elektrijaama, koosnevad suurest metsaga kaetud märgalast. Koht on nii atraktiivne, et külastajatele on loodud avastusrada looduspärandi nautimiseks. Sellel rajal võib jälgida paljusid linnuliike. Notre-Dame'i kirik, pärast Esimest maailmasõda koos ülejäänud külaga uuesti üles ehitatud. Sõjakalmistud. Sõjamälestusmärk, üks seitsmest Bartholdi Vabadussamba koopiast (Prantsusmaal). Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Kalviai

Kalviai (žemaidi Kalvē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Lenkimai vallas Šventoji jõe kaldal. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Večiai mets. Aastal 1771 sündis külas Leedu kirjanik Simonas Daukantas. Daukantase sünnikodu ait on ka muinsusmälestisena kaitse all. Küla lähistele jääb Kalviai linnamägi, mida kutsutakse ka Pilaleks. Linnus oli kasutusel esimesel aastatuhandel ja teise aastatuhande alguses. Linnuseõue pindala on 58x50 meetrit. Seda ümbritseb 108 meetri pikkune, ühe meetri kõrgune ja 5-8 meetri laiune vall. Linnamäe nõlvad on ligi viie meetri kõrgused. Lõuna, lääne ja loodeküljel piirab linnust kolm meetrit lai ja poolteist meetrit sügav vallikraav. Vallikraavi taga, lõunaküljel aga esimese valli ees, asub teine vall, mil laiust neli ja kõrgust 0,4 meetrit. Seal, kus vallikraavi taga teine vall on, on selle ees teine vallikraav, mil laiust neli ja sügavust pool meetrit; vallikraavid on omavahel ühendatud. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013. https://www.geoportal.lt/map/ Simono Daukanto gimtosios sodybos klėtelė Kalvių piliakalnis, vad. Pilale
Veitai

Veitai (žemaidi Veitā) on küla Leedus Skuodase rajoonis Lenkimai vallas. Teise maailmasõja järel tegutsesid külas Leedu metsavennad. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013.
Pakalniškiai (Lenkimai vald)

Pakalniškiai on küla Leedus Skuodase rajoonis Lenkimai vallas. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
1904. aasta suveolümpiamängud

1904. aasta suveolümpiamängud olid III olümpiaadi nüüdisaegsed olümpiamängud. Need toimusid 1. juulist 29. novembrini 1904 Saint Louises. Rahvusvahelise Olümpiakomitee asutaval kongressil (1894) otsustati anda 1904. aasta olümpiamängude korraldamine USA-le, ROK-i 4. istungjärgul Pariisis (1901) kinnitati olümpialinnaks Chicago. Et aga teise linnana oli kandideerinud Saint Louis, lubati ameeriklastel ise otsustada, kumb neist saab olümpialinnaks. Lõpliku otsuste langetas USA president Theodore Roosevelt, kes sidus olümpiavõistlused Saint Louises toimuva maailmanäitusega. ROK soostus raske südamega: eelmiste olümpiamängude ebaõnnestumine oli veel värskelt meeles. Tähtsamate spordialade ajaline jaotus: augustis-septembris kergejõustik, vehklemine, ujumine, sportvõimlemine, tõstmine. Golf Jalgpall Jalgrattasport Kergejõustik Köievedu Lakross Maadlus Poks Roque Sportvõimlemine Sõudmine Tennis Tõstmine Ujumine Veepall Vehklemine Vettehüpped Vibulaskmine
Eugen Friedrich Reinhold Jannsen

Eugen Friedrich Reinhold Jannsen (10. oktoober 1853 Pärnu – 14. september 1930 Tartu) oli eesti rahvusliku liikumise tegelane ja arst, Johann Voldemar Jannseni poeg. Jannsen õppis Tartus algkoolis ja gümnaasiumis aastatel 1866–1873. Seejärel õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1874–1881 arstiteadust. Selle lõpetamise järel töötas aasta Kroonlinnas. Jannsen tegutses aastatel 1884–1892 Tartus silmaarsti ja tsensorina. Ta kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi, oli tegev ka "Vanemuise" seltsis ning Eesti Kirjameeste Seltsis. Aastatel 1892–1904 töötas ta Tartus sõjaväearstina, osales Vene-Jaapani sõjas, teenis mitmel pool Venemaal, kuni läks aastal 1913 pensionile. Vabadussõja oli Tallinna Sõjaväe Keskhaigemaja silmajaoskonna juhataja, sisustas selle oma riistadega, sanitaarteenistuse kolonel 1921. Lahkus teenistusest aastal 1921, elas seejärel Tartus. Heinrich Rosenthal. Eesti rahva kultuuripüüdlused ühe inimpõlve välte. Mälestusi aastatest 1869-1900 Eesti Päevaleht 2010, lk.200 Eugen Friedrich Reinhold Jannsen Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Katrina Merily Reimand

Katrina Merily Reimand (sündinud 4. mail 2001. aastal Viljandis) on eesti laulja, laulukirjutaja ja rütmimuusika- ja elektriviiuldaja. Ta on lõpetanud Viljandi Kesklinna Kooli, Viljandi Gümnaasiumi ja Viljandi Muusikakooli. Ta on õppinud rütmimuusika viiuldajaks Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. 2019. aastal esines ta ansambli liikmena Ammende Villas üritusel “Kummardus Valgrele”, saates solistidena Liisi Koiksonit, Märt Avandit, Juss Haasmad, Lenna Kuurmaad jpt. Sel suvel osales ta külalisesinejana 15 kontserdiga instrumentaalansambli C-Jami suurel suvetuuril. 2020. aastal tegi ta viiuldajana kaasa Andrei Zevakini, Artjom Savitskiga ja Anne Veski muusikavideos “Позади Крутой Поворот”. 2020. aastal tegi neiu enda nimelise duo "KATI DUO", kus teda saadab kitarrist ning mis tegutseb siiani. 2021. aastast on ta õpetaja Viljandi Muusikakoolis. 2022. aastal lõpetas ta pärast kuut aastat kontsertmeistrina mängimise Viljandi Noorte Sümfooniaorkestris. Sel aastal mängis ta viiulit ka telereklaamis Swedbankile. 2023. aastast lööb ta kaasa trios, mida juhib Uku Suviste. 2024. aastast esineb ta uues projektis “Katrina Merily elektriviiuli show!”. Eleryn Tiidu albumil “Vastassunnas” mängis ta viiulit loole “Unedes”. Ta musitseeris ka Aropi singlile “A.I.A”. Ingmar Erik Kiviloo toetuskontserdil esines ta saatvas sekstetis teistehulgas Jassi Zahharovi, Rein Rannapi, Jarek Kasari ja Tõnis Mäega. 2024. aasta kevadel avaldas neiu muusikavideoga loo “Elu Parim Elu”. “Hetkeks vaid” (2020) “Unes” (2020) “Vaba hing” (2021) “Sidrun” (2021) “Kallis” (2022) “Mesine” (2023) “Elu Parim Elu” (2024) “Laulukarussell” (lauljana poolfinaalis, Eesti Televisioon, 2015); “Tähtede lava” (saateansamblis viiuldaja, Eesti Televisioon, 2019); “Eesti laul 2022” (Uku Suviste saateansamblis viiuldajana, Eesti Televisioon, 2022). Katrina Merily (8. mai 2024), Katrina Merily, Typeline - Elu Parim Elu
Jules-Henri Vernoy de Saint-Georges

Jules-Henri Vernoy de Saint-Georges (7. november 1799 Pariis – 23. detsember 1875 Pariis) oli prantsuse näitekirjanik ja libretist. Vernoy de Saint-Georges on paljude ooperite ja ballettide kaasautor. Ta on kirjutanud ka üle 30 näidendi ja mõne romaani. Aastatel 1828–1830 oli ta Théâtre national de l'Opéra-Comique'i direktor. "Giselle" – kahevaatuselise romantilise balleti libreto Heinrich Heine teose "De l'Allemagne" ja Victor Hugo teose "Fantômes" põhjal (kaaslibretist Théophile Gautier). Muusika kirjutas Adolphe Charles Adam. Ballett esietendus 1841. aastal Pariisis Keiserlikus Ooperiteatris. "Korsaar" – kolmevaatuselise ballett-pantomiimi libreto lord Byroni samanimelise poeemi põhjal. Muusika kirjutas Adolphe Charles Adam. Ballett esietendus 1856. aastal Pariisis Keiserlikus Ooperiteatris.
Opéra-Comique

Théâtre national de l'Opéra-Comique (prantsuse keelest 'koomilise ooperi rahvusteater') on ooperiteater (ooperitrupp) Pariisis, mille koduteater on Salle Favart. Opéra-Comique asutati 1714. aastal. Algselt oli teater mõeldud koomiliste ooperite esitamiseks. Praegune teatrihoone Salle Favart on Opéra-Comique'i ajaloos kolmas. Koomiline ooper "Mârouf, savetier du Caire" (2013) Koomiline ooper "Le pré aux clercs" (2015) Ooper "Lakmé" (2017) Koduleht
Salle Favart

Salle Favart (prantsuse keelest 'Favarti saal') on Pariisis asuv teatrihoone, ooperiteatri Opéra-Comique koduteater. Teatrihoone ehitati aastatel 1893–1898 arhitekt Louis Bernier' projekti järgi. Salle Favart on projekteeritud beaux-arts’i stiilis. Teatrihoone on nimetatud Charles Simon Favarti (1710–1792) auks, kes kirjutas hulga koomiliste ooperite libretosid ja töötas mõnda aega Opéra-Comique'i direktorina. Teatri saalis on 1200 istekohta.
UEFA Euroopa Liiga

UEFA Euroopa Liiga (ametlikult UEFA Europa League) on UEFA Meistrite liiga järel tähtsuselt teine Euroopa jalgpalliklubide iga-aastane rahvusvaheline karikavõistlus. Klubid pääsevad võistlusele koduses liigas ja karikavõistlustel saavutatu põhjal. Võistlust korraldab UEFA, kes võttis 2009/10 hooajast kasutusele senise UEFA karika uuendatud formaadi. Turniiri eelkäija on 1971. aastani peetud Messilinnade karikas (Inter-Cities Fairs Cup). UEFA Euroopa Liiga võitja kohtub UEFA Superkarikafinaalis UEFA Meistrite Liiga valitseva meistriga. UEFA Meistrite Liiga UEFA koduleht