laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tallinna Vaba Waldorfkool

Tallinna Vaba Waldorfkool on 12-klassiline Waldorfi kool Tallinnas. Kool asutati 2001. aastal. Alates 2010. aastast tegutseb kool (koos Ilmapuu Waldorflasteaiaga ja Vabade Kunstide Kooliga) aadressil Tuulemaa 12 Pelgurannas. Kooli haldab MTÜ Haridus- ja Kultuuriselts Tuulemaa Kooli õppekava toetub Waldorfi pedagoogikale. Kool juhindub oma tegevuses Steineri-Waldorfi hariduse Euroopa Nõukogu (European Council for Steiner Waldorf Education) kinnitatud põhimõtetest ja püüdlustest. Tallinna Vaba Waldorfkooli visioon on vaba inimene. Vaba inimene võtab vastutuse oma elu eest – hoolitseb enda tasakaalustatud arengu eest, hoolib oma kogukonnast ja loodusest, on avatud uutele ideedele ja inimestele ning teeb koostööd. Tallinna Vaba Waldorfkooli missioon on vaba inimese kasvamise ja kujunemise toetamine, selleks sobiliku sotsiaalse ja füüsilise keskkonna loomine. Waldorfi pedagoogika alused Antroposoofiline inimeseõpetus moodustab Waldorfi pedagoogika üldise aluse. Inimeseõpetus kirjeldab inimese füüsilist, hingelist ja vaimset olemust ning nende olemusosade arengut ja omavahelisi seoseid. Inimõpetusest lähtuv inimese kolmeliikmelisus Pedagoogika jaoks on oluline inimese tunnetamise aluseks olev kolmetine vaatlusviis: – kehaline, mis tegeleb meeleliselt kogetavaga ja vaatleb inimese keha arengus ja muutumises; – hingeline, mis tegeleb tundemaailma elamustega, kujutlus- ning mõtlemisprotsessidega ja ka tahtega, nagu ka vastava füsioloogilise alusega, samuti ka geneetiliste ja isiksuslike jõudude arengu ja omavahelise suhtega lapsepõlves, noorukieas jne, kasutades läbivalt psühholoogiat; – vaimne vaatlusviis, kus uuritakse teadvusseisundeid nagu ärkvelolek, unelev teadvus ja magamine, nende mõju inimesele ja pedagoogikale; silmas peetakse kognitiivseid võimeid erinevatel tasanditel ja esitatakse küsimus inimese olemuse, tema identiteedi (Mina), samuti ka maailmanähtustes toimiva vaimse tunnetamise kohta. Sealjuures esitatakse küsimus inimvaimu kohta. Eelneva alusel on võimalik koostada inimarengust lähtuv õppekava, mis toetab lapse arengut nii ainesisude kui ka metoodiliste printsiipidega. Käsiraamat waldorfkooli lapsevanemale Tallinna Vaba Waldorfkooli koduleht Eesti Vabade Waldorfkoolide ja -lasteaedade Ühenduse soovitatud waldorfpedagoogiline kirjandus
Diplomaatiline korpus

Diplomaatiline korpus (ka corps diplomatique) on riiki akrediteeritud diplomaatide kogum. Diplomaatilise korpuse moodustavad välisesinduste juhid ja välisesinduste töötajad. Diplomaatilise korpuse hierarhias võib riigiti leida põhimõttelisi erinevusi. Näiteks on mõnes riigis diplomaatiliste ametikohtadena esindatud jurist ja/või pressiesindaja, kes tegelikult on seotud teiste eluvaldkondadega. Mõningates riikides antakse pikima staažiga suursaadikule või nuntsiusele tiitel diplomaatilise korpuse vanem. Võib juhtuda, et diplomaatiline korpus teeb omavahel koostööd, sealjuures suhete osas asukohariigiga. Mõningates riikides, eriti Aafrikas, loetakse rahvusvaheliste organisatsioonide esinduste liikmed või juhid diplomaatilise korpuse liikmeteks. Tomasberg, Kai (2010). "Diplomaatilised ametikohad tänapäeval" (PDF). Tartu Ülikooli Pärnu kolledž. Vaadatud 23.10.2013.[alaline kõdulink]
Plenäär

Plenäär (prantsuse keelest en plein air, 'vabas õhus') ehk vabaõhumaal on maalimisviis, mille puhul pilt valmib õues, motiivi vahetus naabruses. Vabaõhumaali viljelemine sai alguse 19. sajandi keskel Barbizoni koolkonnas. Väga palju harrastasid vabaõhumaali ka impressionistid. Traditsiooniliselt seostuvad tänapäeval selle žanriga eelkõige maaliõppega seotud väljasõidud vabasse loodusesse, aga ka harrastusmaalijate tegevus. Plenääriks nimetatakse ka kutseliste kunstnike ühismaalimist kindlas kohas kindla aja jooksul, mille tulemusena valmib tavaliselt ühisnäitus. Eesti või väliskunstnikke koondavaid plenääre on Eestis korraldatud Muhu saarel, Mohni saarel Lahemaal, Narvas. Ungari Instituut korraldab alates 2013. aastast balti ja soome-ugri kunstnike ühisplenääre Liivi ranna külades. maastikumaal https://vara.e-koolikott.ee/h5p/embed/2462 https://www.ai-res.org/plenair-piiririik-exhibition-15 http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c6-kunst/mida-teha-vabas-ohus/ http://www.narvalib.ee/index.php/et/654-plen-r-plen-r-plen-r-maalikunst "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. november 2018. Vaadatud 22. novembril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Jake Guentzel

Jake Guentzel (sündinud 6. oktoobril 1994 Omahas Nebraska osariigis) on USA jäähokimängija, vasakäär. Ta mängib NHL-i klubis Pittsburgh Penguins. 2013. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Penguinsi poolt 77. valikuna. Aastatel 2013–2016 mängis ta University of Nebraska Omaha meeskonnas. Seejärel mängis ta kahel hooajal Penguinsi noorteklubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins American Hockey League'is. NHL-is tegi ta debüüdi 21. novembril 2016 mängus New York Rangersi vastu ja lõi selles mängus kaks väravat, kuid Penguins kaotas lõpuks 2:5. 16. aprillil 2017 tegi ta kübaratriki, sealhulgas lisaaja võiduvärava, viies Idakonverentsi veerandfinaalis Penguinsi Columbus Blue Jacketsi vastu juhtima mängudega 3:0. Ta sai sellega Penguinsi esimeseks uustulnukaks, kes on väljalangemismängus kübaratriki teinud ja alles teine mängija NHL-i ajaloos, kes on väljalangemismängudes teinud kübartriki ja olles löönud kolmanda värava lisaajal. Stanley karika finaalis alistati kuuemängulises seerias Nashville Predators ja tuldi NHL-i meistriks. Guentzel kogus väljalangemismängudes 21 punkti. Ta on sellega koos Dino Ciccarelli ja Ville Leinoga enam punkte väljalangemismängudes kogunud uustulnukas. Guentzel skooris 13 korral, jäädes Ciccarelli tulemusele alla vaid ühe väravaga. Penguins jõudis väljalangemismängudel ka järgmisel hooajal. Idakonverentsi veerandfinaalis kohtuti Philadelphia Flyersiga ja seeria kuuendas mängus lõi Guentzel neli väravat. Ta sai sellega Penguinsi ajaloo kolmandaks mängijaks, kes on väljalangemismängude ühes mängus visanud vähemalt neli väravat. Ka tema isa Mike Guentzel on olnud jäähokimängija ja hiljem jäähokitreener. "The Inside Scoop: Guentzel's Goals". NHL.com. 16.4.2017. Vaadatud 22.11.2018 "Jake Guentzel of Penguins ties rookie record for playoff points". NHL.com. 9.6.2017. Vadatud 22.11.2018 Jake Guentzel hockeydb.com lehel
Jevgeni Malkin

Jevgeni Vladimirovitš Malkin (vene keeles Евге́ний Влади́мирович Ма́лкин; sündinud 31. juulil 1986 Magnitogorskis) on Venemaa jäähokimängija, keskmängija. Ta mängib NHL-i klubis Pittsburgh Penguins. Ta on klubi meeskonna asekapten. Ta alustas karjääri kodulinna klubis Magnitogorski Metallurg. 2004. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Penguinsi poolt teise valikuna. Üleminekuvaidluse tõttu õnnestus tal NHL-is karjääri alustada alles 2006. aastal. Esimesel hooajal pälvis ta liiga hooaja parimale uustulnukale antava auhinna Calder Memorial Trophy. Ta oli esimene mängija pärast hooaega 1917–18, kes skooris oma kõigis kuues esimeses mängus NHL-is. Teisel hooajal jõudis ta Penguinsiga Stanley karika finaali, kus kaotati Detroit Red Wingsile mängudega 2:4. Järgmisel hooajal kogus ta põhihooajal 113 punkti, olles sellega liigas parimal kohal ning see tõi talle Art Ross Trophy. Samal hooajal jõuti taas Stanley karika finaali, kus Red Wings mängudega 4:3 lõpuks alistada. Malkin pälvis väljalangemismängude väärtuslikumale mängijale antava Conn Smythe Trophy. Hooajal 2011–12 pälvis ta liiga hooaja väärtuslikumale mängijale antava Hart Memorial Trophy ning valiti ka mängijate poolt hooaja parimaks (Ted Lindsay Award). Sel hooajal kogus ta 109 punkti (50+59), edestades liiga paremuselt teist mängijat 12 punktiga – see oli suurim vahe esimese ja teise parima mängija vahel pärast hooaja 1998–99. Stanley karika on ta Penguinsiga võitnud veel ka aastatel 2016 ja 2017. Hooaegadel 2007–2008, 2008–2009 ja 2011–2012 on ta valitud NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu (NHL First All-Star Team). NHL-i tähtede mängule on ta valitud seitsmel korral. Aastatel 2012 ja 2017 on ta pälvinud Venemaa parimale jäähokimängijale antava Harlamovi auhinna. Venemaa jäähokikoondise koosseisus on ta tulnud kahel korral maailmameistriks ning võitnud maailmameistrivõistlustel veel viis medalit. Lisaks osales ta 2006., 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.  Jevgeni Malkin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Jevgeni Malkin NHL.com lehel Jevgeni Malkin hockeydb.com lehel
207 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 220. aastad eKr | 210. aastad eKr | 200. aastad eKr | 190. aastad eKr | 180. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 210 eKr | 209 eKr | 208 eKr | 207 eKr | 206 eKr | 205 eKr | 204 eKr | ► | ►► 207. aasta eKr ehk ab urbe condita DXLVII (547). Teine Puunia sõda Roomlased võitsid Kartaago vägesid Grumentumi lahingus. ... Hasdrubal Barka, Kartaago väejuht An Dương Vương, Vietnami kuningas Qin Er Shi, Hiina keiser
208 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 220. aastad eKr | 210. aastad eKr | 200. aastad eKr | 190. aastad eKr | 180. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 211 eKr | 210 eKr | 209 eKr | 208 eKr | 207 eKr | 206 eKr | 205 eKr | ► | ►► 208. aasta eKr ehk ab urbe condita DXLVI (546). Teine Puunia sõda Titus Manlius Torquatus sai Rooma diktaatoriks. Roomlased võitsid Kartaago vägesid lahingus Baecula lähedal. ... Marcus Claudius Marcellus, Rooma väejuht Li Si, Hiina poliitik ja filosoof
209 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 4. sajand eKr | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | ► ◄ | 220. aastad eKr | 210. aastad eKr | 200. aastad eKr | 190. aastad eKr | 180. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 212 eKr | 211 eKr | 210 eKr | 209 eKr | 208 eKr | 207 eKr | 206 eKr | ► | ►► 209. aasta eKr ehk ab urbe condita DXLV (545). Teine Puunia sõda Roomlased vallutasid Tarentumi, mis oli 3 aastat olnud kartaagolaste valduses. Roomlased vallutasid Cartago Nova (tänapäeva Cartagena) Publius Scipio Africanuse juhtimisel. Asculum lahing ... ...
Patric Hörnqvist

Patric Gösta Hörnqvist (sündinud 1. jaanuaril 1987 Sollentunas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Florida Panthers ründajana paremäärel. Hörnqvist alustas karjääri hooajal 2005–06 Rootsi kõrgliiga klubis Djurgårdens. 2005. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Nashville Predatorsi poolt 230. valikuna. Predatorsiga liitus ta hooajal 2008–09, kuid veetis suurema osa hooajast American Hockey League'i klubis Milwaukee Admirals. Järgmisel hooajal lõi ta NHL-is juba 30 väravat ja oli sel hooajal Predatorsi suurim väravkütt. Hooaja 2012–13 alguses toimunud NHL-i tööseisaku tõttu mängis ta mõnda aega Šveitsi klubis Red Ice HC ja taas Rootsis Djurgårdensis. 2014. aasta juunis liitus ta Pittsburgh Penguinsiga. 2016. aastal võitis ta oma esimese Stanley karika, kui finaaliseerias alistati San Jose Sharks. 2017. aasta Stanley karika kuuendas mängus lõi ta värava oma endise klubi Predatorsi vastu, kindlustades Penguinsile võidu mängudega 4:2. 2018. aasta veebruaris pikendas ta Penguinsiga lepingut viie aasta võrra. 2020. aasta septembris siirdus ta Panthersi. Rootsi jäähokikoondise koosseisus tuli ta 2018. aastal maailmameistriks. Lisaks kuulus ta Rootsi koondisse 2010. aasta taliolümpiamängudel. "Penguins Sign Patric Hornqvist to a Five-Year Contract Extension". NHL.com. 27.2.2018. Vaadatud 23.11.2018 "Panthers acquire Patric Hornqvist from Penguins". Florida Panthers. 24.9.2020. Vaadatud 18.1.2021 Patric Hörnqvist NHL.com lehel Patric Hörnqvist hockeydb.com lehel
Ressource'i Selts

Ressource'i Selts (ka Tartu Ressource'i Selts, Tartu Ressource Selts; saksa keeles Ressource Gesellschaft) oli 1851–1940 Tartus tegutsenud baltisakslaste selts. 1826. aastal ostis selts veel Musse seltsi nime all tegutsedes maja koos aiaga praeguse Narva maantee ja Puiestee tänava ristil, kuhu seltsitegevus koondus. Aias peeti Vanemuise Seltsi eestvedamisel 1869. aastal I üldlaulupidu ja 1894. aastal V üldlaulupidu. Aastatel 1909–1940 tegutses selts aadressil Kalevi tänav 24 (tänapäeval Tartu Üliõpilasmaja) Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Ressource'i Selts (vaadatud 21.11.2018) Lea Teedema. "Seltsielust Tartus 1860. aastatel" (PDF). Õpetatud Eesti Selts. Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Ressource'i Selts
Kalev (koor)

Kalev on Eesti Meestelaulu Seltsi üle-eestiline poistekoor. Koori kooskäimiskoht on Paides. Koor moodustati märtsis 1994. Seisuga 2014 on koori dirigendid Hirvo Surva, Indrek Vijard, Kuldar Schüts ja koormeister Varje Vürst. Koori president on Priit Oks ja koorivanem Kaspar Karner. https://web.archive.org/web/20181123081356/http://www.emls.ee/poistekoor-kalev/ajalugu/ (vaadatud 21.11.2018) Koorist Eesti Meestelaulu Seltsi kodulehel
III Eesti meeste tantsupidu

III Eesti meeste tantsupidu oli tantsupidu 6.-7. juunil 2015 Rakvere staadionil. Pidu kandis pealkirja "KOLM". Peo idee autor ja pealavastaja oli Maie Orav. I Eesti meeste tantsupidu II Eesti meeste tantsupidu http://meestetantsupidu.ee/page/2/ (vaadatud 23.11.2018) http://meestetantsupidu.ee/tegijad/ (vaadatud 23.11.2018) Peo koduleht
Käsitööleht (ajakiri, 1906)

Käsitööleht oli Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi välja antud ja 1906–1926 aastatel ilmunud ajakiri, mis oli esimene ja kõige vanem naiste häälekandja Eestis. Tartu Eesti Põllumeeste Selts hakkas näituste, kursuste ja trükisõna kaudu taaselustama kodukäsitööd. Algselt anti Käsitöölehte välja kord kuus Põllutöölehe kaasandena. Mõne numbri järel oli selge, et vajadus sellise ajakirja järele on olemas. Väljaandjate julge algatus oli eesti naiste keskel leidnud ülisooja vastuvõtu ning ajakiri suutis igakülgselt täita talle rajatud lootused. 1907. aastal korraldas selts esimese eesti käsitöökursuse. Käsitöölehe siht oli arendada ja levitada kodukäsitööd, tõsta ja kasvatada ilutunnet ja maitset. Käsitöölehe toimetajad olid Linda Paldrokk, siis Ebba Vimberg-Saral ja 1910. aastast alates Marie Reiman. 1911. aastast sai Käsitöölehe väljaandjaks Tartu Naisselts ja toimetajana jätkas Marie Reiman. Seda aastat loetakse aastaks, mil hakkab ilmuma Eestis esimene naiste häälekandja, nagu seda mõistetakse tänapäeval. Käsitöölehe kõrval hakkas ilmuma kirjanduslik kaasanne Naisterahva Töö ja Elu nime all. Esimesel aastal ilmub kirjanduslik osa rohkem kaasandena Käsitöölehele. See tähendab, et Käsitööleht seisis esikohal ja alles teisel kohal Naiste Töö ja Elu. Selle artiklite sisu keerles peamiselt naiskasvatuse, tervishoiu, naisõiguse ja käsitöö ümber. Käsitöölehe eesmärgiks oli kodukäsitöö arendamine eestlaste „oma stiili“ arendamine. Juba teisel aastal, mil Tartu Naisselts hakkas Käsitöölehte välja andma (1912. aastal) on häälekandja osade nimetustes ümberpaigutus. Teisel kohal seisab nüüd Käsitööleht ja esikohal Naiste Töö ja Elu. Ajakirja tegevtoimetajaks sai Marie Tamman-Reisik. "Käsitööleht". ESTER. Tartu Eesti Põllumeeste Selts 1870–1940. Tartu Näitus 24.-27. augustini 1940. Tartu Eesti Põllumeeste Selts, 1940.  Lk. 60, 61 Tartu Naisselts 1907–1937. Koostajad Holberg, S. Paldrock, S. Reiman, M. Saral, E. Sööt, K. E. Tartu, Postimees. 1937. Lk. 18 "Naiste Töö ja Elu". Naesterahwa Töö ja Elu ja Käsitööleht. 4. mai 1927. Vaadatud 23.11.2018. Tartu Naisselts 1907–1937. Koostajad Holberg, S. Paldrock, S. Reiman, M. Saral, E. Sööt, K. E. Tartu, Postimees. 1937. Lk. 6, 17, 18
Eesti naiste tantsupidu

I Eesti naiste tantsupidu II Eesti naiste tantsupidu III Eesti naiste tantsupidu Eesti meeste tantsupidu
Eesti meeste tantsupidu

I Eesti meeste tantsupidu II Eesti meeste tantsupidu III Eesti meeste tantsupidu IV Eesti meeste tantsupidu Eesti naiste tantsupidu
Kvalitatiivsed uurimismeetodid

Kvalitatiivuuring on teadusliku uurimise meetod, millega otsitakse esmajoones vastust küsimusele, kas mingi tunnus või omadus (kvaliteet) uuritaval esineb või mitte. Sellega üritatakse anda uuritava ammendav kirjeldus lähtuvalt uurimisprobleemist (vrd kvantitatiivsed uurimismeetodid, mis üritavad mõõta mingi omaduse või tunnuse esinemise hulka). Metodoloogiliselt erineb kvalitatiivne uuring kvantitatiivsest selle poolest, et esimeses toimub andmete kogumine ja tõlgendamine ühel ajal. Kvalitatiivse uurimise puhul ei ole tegemist mõõtmisega.  Pikemalt artiklis Kvalitatiivne analüüs Analüütilises keemias on kvalitatiivse uuringu eesmärk aine kindlaksmääramine selle keemiliste, bioloogiliste või füüsikaliste omaduste põhjal või aine koostisosade võimalikult täpne määramine (s.o aine kirjeldamine). Kvalitatiivne analüüs – see on uuritava aine keemilise koostise ja struktuuri määramine või kas mingi uuritav ühend esineb analüüsitavas proovis. Eesmärk võib olla aine koostisse kuuluvate elementide või funktsionaalsete rühmade kindlakstegemine või ühendi keemilise struktuuri identifitseerimine. Sotsiaalteadustes on kvalitatiivuuringute eesmärk kirjeldada ühiskonnas toimuvat ning mõtestada seda lahti mingist teoreetilisest raamistikust lähtuvalt. Olulised andmete kogumise meetodid on vaatlus, intervjuu, vestlus; andmete analüüsi võtteks kontentanalüüs. Humanitaarteadustes on kvalitatiivsed uurimismeetodid levinuimad, kuna enamik humanitaarvaldkondi ei oma mõõdetavat uurimisainest. Kvalitatiivne meetod sotsiaal- ja humanitaarteadustes on sõltuv uurija tõlgendustest – kogutud andmed on hinnangulised. Seetõttu on andmed omavahel raskesti, kuid tinglikult siiski võrreldavad. juhtumiuuring kvantitatiivsed uurimismeetodid Laherand, Meri-Liis 2008. Kvalitatiivne uurimisviis. (Jüri Orn, saateks.) Tallinn.
Ieva Liepiņa

Ieva Liepiņa (sündinud 7. septembril 1967 Riias) on läti maalikunstnik. Ta on õppinud Janis Rozentālsi nimelises kunstikoolis Riias (lõpetas 1985) ja lõpetanud Läti Kunstiakadeemia keraamika ja maalikunsti erialal (BA, 1991; MA, 2003; MA, 2014). Alates 1995. aastast on ta Läti Kunstnike Liidu liige. Pälvinud UniBanki auhinna näituse "Creative Workshop 2001" eest Riia galeriis "Bastejs". Ieva Liepiņa kunstnikukäekirja iseloomustab õhulisus, tema õlimaalid on sageli akvarellilikult heledad ja kohati laseerivalt õhukese värvikihiga. Ta harrastab ka akvarelli ning on esinenud keraamikanäitustel oma maalitud portselannõude seeriatega. Ieva Liepiņal on olnud 16 isikunäitust Riias. Alates 1991. aastast on ta osalenud rühmanäitustel Lätis, Taanis, Saksamaal, Leedus, Portugalis, Venemaal, Belgias, Valgevenes, Iisraelis ja Madalmaades. Eestis on tema teoseid eksponeeritud Liivi ranna ja liivlasteteemalisel vabaõhumaali näitusel "Randali". https://www.antonia.lv/en/artwork/liepina-ieva/ http://www.imagomundiart.com/artworks/ieva-liepina-comet-coming "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. november 2018. Vaadatud 23. novembril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kunstniku CV Õlimaal galeriis Antonija aastast 2011 Ieva Liepina maalid Capital Art Gallery veebigaleriis Ieva Liepina maalid artnet.com veebilehel Ieva Liepina keraamika galeriis Antonija
Tartu Naisseltsi Majapidamiskool

Tartu Naisseltsi Majapidamiskool oli 1921. aastal Tartu Naisseltsi asutatud kool. 1936–1940 kandis kool nime Sihtasutis Tartu Naisseltsi Kutsekool, 1941 Tartu Toitluskool, 1941–1944 Tartu Kodumajanduskool. Tartu Naisseltsi Majapidamiskool õpetas välja majapidajaid ning andis toitlustusalase ettevalmistuse. Õpilastelt nõuti 6-klassilise algkooli haridust ning nad pidid olema vähemalt 16 aastat vanad. Koolis ei õpetatud üldharidusaineid. Esimese kursuse õpetaja oli Inkeri Tarjanne, siis ühe aasta Marta Brandt ja järgmisel kahel aastal Gertrud Lenski. Kool asus Naisseltsi ruumes aadressil Suurturg 2. 1925/1926. õppeaastal oli õpetaja ja juhataja Selma Keim. Õppetöö kestis ühe aasta. Soovijad said osaleda ka kuuajalistel kokanduskursustel. Sügiseti korraldati keediste ja hoidiste keetmise kursusi. Lisaks praktilistele ainetele nagu toitude valmistamine, käsitöö, pesu pesemine, triikimine, tubade puhastamine ja korrashoid, õpetati ka teoreetilisi aineid: majapidamisõpetust, toidu- ja tarbeainete õpetust, kodaniku- ja kasvatusteadust, tervishoidu, väikelastehoidu ja kodust raamatupidamist. Kooli sööklas pakuti linlastele lõunatamise võimalust ning müüdi valmistoitu, keediseid ja küpsetisi. Tartu Kodumajanduskool. 1921-1944. ERA.3193 "Vakka-Suomen kotitalouskoulu". Uusi Suom (soome keeles). 18.4.1920. Vaadatud 12.09.2024.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Tartu Naisseltsi Majapidamiskool". Naesterahwa Töö ja Elu ja Käsitööleht,. 7. juuli 1926. Vaadatud 23.11.2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: üleliigsed kirjavahemärgid (link)
Lea Davidova-Medene

Lea Davidova-Medene (31. märts 1921 – 31. juuli 1986 Riia) oli läti skulptor. 1949. aastal lõpetas ta Läti Kunstiakadeemia skulptuuriosakonna, ta oli Teodors Zaļkalnsi õpilane. Tema loomingus on ülekaalus skulptuurportreed, näitustel hakkas osalema alates 1951. aastast. 1956. aastal sai ta Läti Kunstnike Liidu liikmeks. Tema teoste hulgas on skulptuurportreed Peteris Upītisest (graniit, 1960), Mirdza Kempest (graniit, 1961), ja Andrejs Upītsist (graniit, 1964–1967), praegu asuvad need Läti Rahvuslikus Kunstimuuseumis. Aastail 1960–1992 seisis Riias Kommunaaride pargis (praegu Esplanāde) Imants Sudmalise pronksist portreebüst ja Peterburis Vene Muuseumi kogus on Karlis Zemdega portreeskulptuur (graniit, 1962–1965). 1965. aastal pälvis kunstnik nende teoste eest Läti NSV riikliku preemia. Lea Davidova-Medene loodud sõduri portreeskulptuur oli ametlikult valitud esindama Nõukogude kunsti Pariisis toimunud Rodini muuseumi (Musée Rodin) korraldatud rahvusvahelisel skulptuurinäitusel 1966. aastal. Samal aastal sai kunstnik Läti NSV teenelise kunstitegelase aunimetuse (Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks). Kunstiteadlane Leo Gens nimetab kunstniku stiili pateetilis-esinduslikuks. Veebientsüklopeedia Oxford Art Online loeb Lea Davidova-Medene sotsialistliku realismi esindajate hulka. https://www.booksite.ru/fulltext/1/001/008/018/235.htm https://encyclopedia2.thefreedictionary.com/Davydova-Medene%2c+Lea http://oxfordindex.oup.com/view/10.1093/benz/9780199773787.article.B00047341 Leo Gens. Juubeli-kunstinäitus Moskvas. - Kunst 1974, 45, lk 10 Lea Davidova-Medene skulptuurpäid Läti Rahvusliku kunstimuuseumi fassaadi ees Lea Davidova-Medene skulptuure mujal Riias
Tom Wilson

Thomas Wilson (sündinud 29. märtsil 1994 Torontos) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Washington Capitals ründajana paremäärel. 2012. aastal valis Capitals ta endale NHL-i draft '​is 16. valikuna. Enne seda oli ta mänginud kolm hooaega Ontario Hockey League'i klubis Plymouth Whalers. NHL-is tegi ta debüüdi 10. mail 2013 Stanley karikavõistluse idakonverentsi veerandfinaali viiendas mängus New York Rangersi vastu. Enne seda kui ta jõudis 5. novembril 2013 mängus New York Islandersi vastu lüüa oma esimese värava NHL-is, jõudis ta kuu aega varem Calgary Flamesi mängija Lance Boumaga osaleda oma esimeses kakluses NHL-is. 2018. aastal aitas ta Capitalsil esimest korda klubi ajaloos võita Stanley karika. 2018. aasta juunis pikendas ta Capitalsiga lepingut kuue aasta võrra. Hooajal 2021/22 tegi Wilson NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja (24+28). 2022. aastal valiti Wilson NHL-i tähtede mängule. 30. novembril 2023 tegi ta mängus Anaheim Ducksi vastu. mis oli tema 700. mäng NHL-is, oma esimese kübaratriki NHL-is. Wilsoni mängustiil on agressiivne, mida on sageli nimetatud ka mustaks; ta on vähemalt neljal korral saanud mängukeelu teistele mängijatele pähe tehtud löökide eest. Hooaja 2018–2019 hooajaeelses mängus sai ta vastasmängija löömise eest 20 mängulise võistluskeelu, mis vähendati lõpuks 14 mänguliseks. Hooajal 2020/21 oli Wilson NHL-is enim karistusminuteid saanud mängija (96). "Capitals Re-sign Tom Wilson". NHL.com. 27.8.2018. Vaadatud 23.11.2018 "Tom Wilson Nets Hat Trick In Milestone Game, Capitals Power Play & Offense Bust Out In Close Win Over Ducks". thehockeynews.com. 1.12.2023. Vaadatud 3.12.2023 "Capitals forward Tom Wilson's 20-game suspension reduced to 14 - Sportsnet.ca". Sportsnet.ca. Associated Press. 13.11.2018. Vaadatud 23.11.2018 https://www.eliteprospects.com/player/98663/tom-wilson (vaadatud 3.12.2023) Tom Wilson NHL.com lehel Tom Wilson hockeydb.com lehel