laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rein Teesalu

Rein Teesalu (sündinud 19. juunil 1939 Mustla külas Laimjala vallas) on eesti kardioloog. Teesalu on lõpetanud 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Ta on Tartu Ülikooli emeriitprofessor. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina, sai 271 häält ega pääsenud Riigikokku. Ta on Eesti Kardioloogide Seltsi liige ja südamepuudulikkuse töögrupi juht, Euroopa Kardioloogide Seltsi liige ja südamepuudulikkuse töögrupi liige, FESC (Fellow of the European Society of Cardiology), FACA (Fellow of the American College of Angiology), Eesti Hüpertensiooni Ühingu juhatuse liige ning Eesti Müokardiinfarkti Registri Nõukogu esimees. 1985 Nõukogude Eesti preemia 1998 Eesti teaduspreemia 2004 Tartu Ülikooli suur medal 2006 Tartu Ülikooli Kliinikumi preemia laureaat Rein Teesalu Eesti Teadusinfosüsteemis VVK, Riigikogu valimised 2011: Rein Teesalu Rein Teesalu: üksikkandidaat riigikokku. Miks?, Postimees, 26. jaanuar 2011 "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 4.12.2022.
Valeri Blinov

Valeri Blinov (sündinud 12. augustil 1947) on eesti filmioperaator. "31. osakonna hukk" (1980) (telemängufilm) "Pihlakaväravad" (1981) "Teaduse ohver" (1981) "Kaks paari ja üksindus" (1985) (telemängufilm) "Õnnelind flamingo" (1986) (telemängufilm) "Näkimadalad" (1988) (lühisari) "Pahupidi" (1989) (lühimängufilm) "Regina" (1990) "Sügis" (1990) "Suflöör" (1993) IMDb: Valeri Blinov
Peep Peterson

Peep Peterson (sündinud 29. märtsil 1975 Tartus) on poliitik ja endine Eesti Ametiühingute Keskliidu juht. 18. juulist 2022 kuni 17. aprillini 2023 oli ta tervise- ja tööminister. Peterson on lõpetanud Tartu 10. Keskkooli ja Tallinna Majanduskooli õigusteaduse erialal ning õppinud Tartu Ülikoolis õigusteadust ja ajakirjandust. Peterson kuulus Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda (SDE) kuni 2013. aastani ning naasis 2019. aastal. Ta oli aastatel 1994–1998 Noorte Sotsiaaldemokraatide president. Ta oli 2009–2013 Tartu linnavolikogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni liige. Peep Peterson oli Eesti Ametiühingute Keskliidu juhatuse esimees ja Rahvusvahelise Transporditöötajate Föderatsiooni juhatuse liige. 21. veebruaril 2013 valis Eesti Ametiühingute Keskliidu volikogu Peep Petersoni liidu uueks juhiks. Ta astus ametisse 4. märtsil 2013. 11. oktoobril 2019 valiti Peterson ametisse järgmiseks ametiajaks, kus ta jätkas kuni 2022. aastani. Ta on korporatsioon Fraternitas Estica liige. 21.02.2023 Hea vaimse tervise märk on võime säilitada tegutsemistahe igas olukorras, mitte igikestev õnn või piiramatul hulgal teraapiat 15.02.2023 Peep Peterson ja Gerda Kordemets: Riik peaks valdadele enne pankrotti appi minema 13.02.2023 Peep Peterson Irja Lutsarile: meie vastsündinute elud päästab see, et ravikindlustus antakse kõigile rasedatele 07.02.2023 Peep Peterson: dr Vassili Novak on EMO ülekoormuse probleemiga juba alla andnud, aga olukorraga ei saa lihtsalt leppida!
Eugen Veges

Eugen Veges (sündinud 24. juunil 1955 Tallinnas) on Eesti ettevõtja. 2009. aastast kuulub ta Kohila vallavolikogu koosseisu, on revisjonikomisjoni esimees. Eugen Veges lõpetas 1979. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia veterinaarmeditsiini erialal ning 2005. aastal EBSi kõrgema majandusarvestuse ja rahanduse erialal. Ta on majandusarvestuse ja rahanduse magister. Aastatel 2006–2011 kuulus Eugen Veges erakonna Eestimaa Rohelised ridadesse, oli EER volikoguliige ja Raplamaa piirkonnajuht. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina. Ta oli üks "Ühinenud üksikkandidaatidest" ning sai 97 häält. Eugen Vegese blogi Ühinenud üksikkandidaadid: Eugen Veges VVK, Riigikogu valimised 2011: Eugen Veges
Mihhail Dorovatovski

Mihhail Dorovatovski (27. september 1925 Leningrad – 3. november 1995 Tallinn) oli eesti filmioperaator. "Õhtust hommikuni" (1962) (lühimängufilm) "Ühe katuse all" (1963) "Jäljed" (1963) "Mäeküla piimamees" (1965) "Mis juhtus Andres Lapeteusega?" (1966) "Kirjad Sõgedate külast" (1966) "Inimesed sõdurisinelis" (1968) "Gladiaator" (1969) "Tuulevaikus" (1970) "Don Juan Tallinnas" (1971) "Verekivi" (1972) "Tavatu lugu" (1973) "Punane viiul" (1974) "Indrek" (1975) "Minu naine sai vanaemaks" (1976) (telemängufilm) "Reigi õpetaja" (1977) IMDb: Mihhail Dorovatovski Haud Tallinna Liiva kalmistul
Üllar Õun

Üllar Õun (sündinud 4. detsembril 1965 Kuressaares) on Eesti kodanik, kes kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina. Ta sai 153 häält. Ta on lõpetanud Õisu Toiduainetetööstuse Tehnikumi 1985. Õun oli Reformierakonna liige 1994–2010. VVK, Riigikogu valimised 2011: Üllar Õun Mehis Tulk, Haldur nõudis valimiskomisjonilt Õuna kandidaadikautsjonit, Meie Maa, 10. veebruar 2011
Nigel de Jong

Nigel de Jong (sündinud 30. novembril 1984 Amsterdamis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Katari kõrgliiga klubis Al-Shahania. De Jong alustas oma jalgpallikarjääri Ajaxis. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud muuhulgas veel Hamburgis, Manchester Citys, AC Milanis, LA Galaxys, Galatasarays ja Mainzis. Debüüdi Hollandi rahvuskoondises tegi ta 2004. aastal. 2010. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Hollandi jalgpallikoondises hõbemedali ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. De Jong on tuntud oma agressiivse stiili poolest: Manchester City 2010. aasta kohtumises Newcastle Unitediga Hatem Ben Arfal oli tal pärast kokkupõrget hollandlasega jalaluumurd. Teda kritiseeriti palju ka pärast 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalmängu, kus ta lõi jalaga Xabi Alonsot rindu. Ajax Eredivisie: 2003–04 Johan Cruyff Shield: 2005 Manchester City Premier League: 2011–12 FA Cup: 2010–11 FA Community Shield: 2012 http://arhiiv.sport.err.ee/index.php?06114917[alaline kõdulink]
Sporditäht

Sporditäht oli Eesti spordiajakiri, mis ilmus 1992–2009. 1992. aastal oli ajakirja tiraaž 4000, 2002. aastal 10 000. Ajakiri ilmus kord kuus. Kuni 2006. aastani oli ajakirja omanik Donatas Narmont ja peatoimetaja Indrek Schwede. Siis müüdi ajakiri Oliver Kruuda AS-le Kalev Meedia. Kruuda suurendas ajakirja mahtu ning see hakkas ilmuma kord nädalas. Spordiajakirja uueks peatoimetajaks sai Risto Berendson. 2009. aasta jaanuaris lõpetas Kalev Meedia majanduslike raskuste tõttu teiste ajakirjade hulgas ka Sporditähe väljaandmise. "Palju õnne, Sporditäht!" SL Õhtuleht, 20. juuni 2002 "Narmont: Sporditäht on nagu mu oma laps" ERR uudised, 28. jaanuar 2009 "Sporditäht vahetas peatoimetajat" SL Õhtuleht, 5. detsember 2006 "Kalevi ajakirjade sulgemine jätab sadakond tööta" ERR uudised, 14. jaanuar 2009 "Sporditähe sisu muutumine aastatel 1992-2004" Märt Roosna bakalaureusetöö, Tartu Ülikool 2005
Ferenc Kónya

Ferenc Kónya (9. detsember 1892 – 11. märts 1977) oli ungari jalgpallur ja jalgpallitreener. Ta mängis Budapesti Kispesti AC meeskonnas, treeneritööd alustas 1920. aastate alguses Saksamaal. Ta oli Eesti jalgpallikoondise esimene välismaalasest peatreener 1923–1924. Osales Eesti koondisega 1924. aasta Pariisi olümpiamängudel. Pärast Eestist lahkumist töötas Itaalias, Šveitsis ja Prantsusmaal. Jäi II maailmasõja keerises kadunuks. http://eu-football.info/_manager.php?id=806 ESBL
Bernhard Rein

Bernhard Rein (ka Bernard Rein; 19. november 1897 Tallinn – 9. november 1976 Eskilstuna) oli eesti jalgpallur ja Eesti jalgpallikoondise peatreener 1937–1938. Ta mängis aastatel 1922–1931 rahvuskoondise 27 mängus, sealhulgas ka 1924. aasta suveolümpiamängudel. Ta mängis klubis Tallinna VS Sport ja 1927–1931 Tallinna Jalgpalliklubis. Eesti jalgpallikoondislaste loend http://jalgpall.postimees.ee/?id=113785 http://www.eu-football.info/_player.php?id=17550 Biograafia ESBL-is
Hakassia

Hakassia Vabariik on Venemaa 1. järgu haldusüksus (vabariik) Siberi föderaalringkonnas. Vabariigi koosseisus on järgmised rajoonid ja vabariikliku alluvusega linnad: Rajoonid: Altai rajoon (Altai rajoon) (vene Алтайский район, hakassi Алтай аймағы) Askizi rajoon (Ashõsi rajoon) (Аскизский район, Асхыс) Beja rajoon (Бейский район, Бея) Bogradi rajoon (Боградский район, Боград) Ordžonikidzevski rajoon (Орджоникидзевский район, Орджоникидзевск) Šira rajoon (Ширинский район, Шира) Taštõpi rajoon (Таштыпский район, Таштып) Ust-Abakani rajoon (Agban-Piltiri rajoon) (Усть-Абаканский район, Ағбан-Пилтірі) Linnad: Abakan (Agban) (Абакан, Ағбан) Abaza (?) (Абаза, ?) Sajanogorsk (?) (Саяногорск, ?) Sorsk (?) (Сорск, ?) Tšernogorsk (Haratas) (Черногорск, Харатас) 2010. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Hakassia elanikest venelased 81,7%, hakassid 12,1%, sakslased 1,1% ja ukrainlased 1,0%. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. detsember 2018. Vaadatud 27. juulil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Hakassia Vabariigi valitsuse koduleht Sajanogorsk (ru)
Termostaat

Termostaat ehk ultratermostaat on soojuslikult isoleeritud anum (ruum) püsiva temperatuuri hoidmiseks. Püsiva temperatuuri tagab termoregulaator (temperatuuriregulaator) või teataval kindlal temperatuuril toimiv faasisiire (jää sulamine, vee keemine vms) Termoregulaatori abil reguleeritakse termostaadi temperatuuri etteantud kõikumise piires kindlate näitude juures. Etteantud temperatuuri hoiab termoregulaator sel teel, et vastavalt vajadusele lülitab sisse kütte- või jahutusseadme või vastavalt vajadusele reguleerib soojuskandja (enamasti sooja või külma vee) läbivoolu. Olenevalt otstarbest konstrueeritakse väga erineva ehitusega termoregulaatoreid, milles kasutatakse mitmesuguseid temperatuuri muutusele reageerivaid sensoreid. Vajadusel kasutatakse programmeeritavaid ajas erinevaid temperatuurirežiime hoidvaid seadmeid. Termostaat tähendab ka temperatuuri stabiliseerivat termoregulaatorit ehk temperatuuriregulaatorit (ingl thermostat)[1]. Termostaat. Tehnikaleksikon. Tallinn: Kirjastus Valgus 1981 lk 513
Elmar Kaljot

Elmar Gustav Kaljot (15. november 1901 Tallinn – 8. jaanuar 1969 New York) oli eesti jalgpallur. Ta mängis Eesti jalgpallikoondises Pariisi olümpiamängudel. Ta tegutses ka treeneri ja kohtunikuna. Põgenes 1944. aastal Saksamaale, 1948. aastast elas USA-s. Eesti jalgpallikoondislaste loend Biograafia ESBL-is
Andrei Borissov

Andrei Borissov (sündinud 1. augustil 1969 Tallinnas) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Ta on 2012. aastast Nõmme JK Kalju noortetreener. Eesti jalgpallikoondislaste loend Biograafia ESBL-is
Sergei Bragin

Sergei Bragin (sündinud 19. märtsil 1967 Tallinnas) on endine Eesti jalgpallur. Eesti jalgpallikoondislaste loend Biograafia ESBL-is
Olev Reim

Olev Reim (30. juuni 1935 – 17. juuni 2021) oli eesti jalgpallitreener. Tema poeg on jalgpallur ja treener Martin Reim. [https://sport.err.ee/1608251061/suri-eesti-jalgpalli-arengusse-suure-panuse-andnud-olev-reim Suri Esimene noortejalgpalli edendaja auhind läheb Olev Reimile
Milwaukee Bucks

Milwaukee Bucks on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub idakonverentsi keskdivisjoni ja peab oma kodumänge Fiserv Forumis. 1968. aastal Milwaukees asutatud Bucksi ainus NBA meistritiitel pärineb 1971. aastast, kui finaalseerias alistati 4 : 0 Baltimore Bullets. Bucks jõudis NBA finaali ka 1974. aastal, kuid siis kaotati seeria 3 : 4 Boston Celticsile. Hooaegadel 2018/19 ja 2019/20 võideti NBA kahekordse kõige väärtuslikuma mängija (MVP) Giannis Antetokounmpo juhtimisel põhihooaja parima meeskonnana vastavalt 60 ja 56 kohtumist, kuid väljalangemismängudel piirdus Bucks idakonverentsi finaali ja poolfinaaliga. Giannis Antetokounmpo Thanasis Antetokounmpo D. J. Augustin Pat Connaughton Torrey Craig Donte DiVincenzo Bryn Forbes Jrue Holiday Brook Lopez Sam Merrill Khris Middleton Jordan Nwora Bobby Portis D. J. Wilson Oscar Robertson Kareem Abdul-Jabbar Sidney Moncrief Ray Allen Toni Kukoč Glenn Robinson Milwaukee Bucks
Tony Levin

Anthony Frederick "Tony" Levin (sündinud 6. juunil 1946 Bostonis) on USA muusik, basskitarrist. Toni Levin mängib ansamblites King Crimson ja Liquid Tension Experiment. Ta on teinud koostööd Peter Gabrieli, Yesi, Pink Floydi, Dire Straitsi ja paljude teistega. "World Diary" (1996) "Waters of Eden" (2000) "Pieces of the Sun" (2002) "Double Espresso" (2002) "Resonator" (2006) "Stick Man" (2007) Koduleht
Tony Levin (trummar)

Tony Levin (30. jaanuar 1940 Much Wenlock – 3. veebruar 2011) oli inglise džässmuusik, trummar. Tony Levin on mänginud selliste muusikutega nagu Al Cohn, Zoot Zims, Steve Lacey, Hank Mobley, Toots Thiedemanns, Dave Holland, Harry Edison, Eddie Lockjaw Davis, Kenny Wheeler, Lee Konitz, Art Farmer, Red Rodney, Johnny Griffin, Annie Ross, John Hendricks, Gary Burton, Joe Henderson, Andy Sheppard, Evan Parker ja Paul Dunmall. Aastail 1965–1969 tegi ta tihedalt koostööd saksofonisti Tubby Hayesiga. jazzbox.com[alaline kõdulink] Koduleht
Kirbla kihelkond

Kirbla kihelkond (lühend Kir; saksa keeles Kirchspiel Kirrefer) oli kihelkond Läänemaal ja Eestimaa kubermangu Haapsalu kreisis. Kirbla kihelkond eraldati Lihula kihelkonna idapoolsetest aladest arvatavasti 14.–15. sajandil. 1728. aastal liideti Kirbla kihelkond taas Lihula kihelkonnaga, kuigi säilis kaks kirikumõisa ja kihelkonnakeskust kirikutega. Enamik allikaid vaatleb kihelkondi siiski eraldiseisvatena. Kihelkonnakirikuks oli Kirbla kirik. Kihelkonnas paiknes 8 mõisat – 1 kirikumõis, 5 rüütlimõisast peamõisat koos 1 kõrvalmõisaga ning 1 poolmõis. Eelnevale lisaks oli seal üks karjamõis. Kirbla kirikumõis (Pastorat Kirrefer) Kasari mõis/Väike-Keskküla (Kasargen) rüütlimõis Suur-Keskküla mõis (Kesküll) rüütlimõis Kloostri mõis (Klosterhof) rüütlimõis Lautna mõis (Lautel) rüütlimõis Rumba mõis (Rumba) poolmõis Seira mõis (Seyer), Vanamõisa kõrvalmõis Vanamõisa mõis (Wannamois) rüütlimõis Kasari vald (1866–1917) Keskküla vald (1866–1891) Kirbla vald (1917–1939) Kloostri vald (1866–1917) Lautna vald (1866–1892) Seira vald (1866–1891) Vanamõisa vald (1866–1917) Pindalalt väga väike Kirbla kihelkond jääb tänapäeval Lääne maakonna ja Pärnu maakonna aladele. Enamik kihelkonna aladest kuulub Lääneranna valda, väike põhjapoolne ala kuulub Lääne-Nigula valda. Kirbla kihelkond Eesti mõisaportaal (vaadatud 29. veebruar 2012) Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk lk 99–100. Kirbla kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Vigala ja Kirbla rahvarõivad (joonis) Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 537–538. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk lk 99–100.
Kullamaa kihelkond

Kullamaa kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Goldenbeck, lühend Kul) oli kihelkond Läänemaal ja Eestimaa kubermangu Haapsalu kreisis. Kullamaa kihelkonnas paiknes 27 mõisat: 1 kirikumõis, 14 rüütlimõisast peamõisat koos 7 kõrvalmõisaga, 2 poolmõisat ning 3 mõisa staatuse minetanud mõisat ja 5 karjamõisat. Kullamaa kirikumõis (Pastorat Goldenbeck) Idova mõis (Idowa) Jõgisoo kõrvalmõis Jõgisoo mõis (Joeggis, Jöggis) varasem rüütlimõis, 1913. aastast poolmõis Kasenurme mõis (Kassenorm) Käända kõrvalmõis Kalju mõis (Kaljo, Groß-Kaljo) rüütlimõis Kohatu mõis (Kohhat) rüütlimõis Koluvere mõis (Schloß Lode) rüütlimõis Kuijõe mõis (Kuijöggi) varasem rüütlimõis, hiljem oli minetas mõisa staatuse Käända mõis/Soosalu mõis (Kaenda, Sosal) rüütlimõis Kääsla mõis (Käsal) Loodna kõrvalmõis Kütke mõis (Kütke) Kohatu kõrvalmõis Leevre mõis (Lewer) Sooniste kõrvalmõis Leila mõis (Leilis) varasem Kalju kõrvalmõis, hiljem oli minetas mõisa staatuse Liivi mõis (Parmel) rüütlimõis Loodna mõis (Pall) rüütlimõis Luiste mõis (Luist) Loodna kõrvalmõis Maidla mõis (Tockumbeck) rüütlimõis Ohtla mõis (Ochtel) rüütlimõis Piirsalu mõis (Piersal) rüütlimõis Paju mõis Maidla mõisa kõrvalmõis Päri mõis (Kattentack) rüütlimõis Räsallo mõis (Räsal) Sipa mõis (Sipp) rüütlimõis Sooniste mõis (Soinitz) rüütlimõis Suur-Kullamaa mõis (Groß-Goldenbeck) endine rüütlimõis, alates 1912 poolmõis Teenuse mõis (Stenhusen) rüütlimõis Tolli mõis (Pargenthal, Parjenthal) rüütlimõis Turpla mõis (Turpel) Päri mõisa karjamõis Ubasalu mõis (Neu-Parmel) poolmõis, 1913. aastani rüütlimõis Vaikna mõis (Waikna) Koluvere kõrvalmõis Väike-Kullamaa mõis (Klein-Goldenbeck) Koluvere kõrvalmõis Kento poolmõis (Kento), eraldati Koluvere mõisast Silla poolmõis (Silla-Möldre) Törja poolmõis (Törja), eraldati Vaikna mõisast Jõgisoo vald (1866–1917) Kalju vald (1866–1917) Kohatu vald (1866–1890) Koluvere vald (1866–1917) Kuijõe vald (1866–1890) Kullamaa vald (1866–1890) Käända vald (1868–1897) Käända-Soosalu vald (1866–1868) Leevre vald (1866–1890) Liivi vald (1866–1890) Loodna vald (1866–1890) Luiste vald (1866–1917) Maidla vald (1866–1890) Mõraste vald (1866–1893) Patsu vald (1866–1893) Piirsalu vald (1866–1917) Päri vald (1866–1890) Reopä vald (1866–1890) Sipa vald (1866–1917) Sooniste vald (1866–1917) Soosalu vald (1868–1891) Teenuse vald (1866–1890) Vaikna vald (1866–1917) Tolli vald (1866–1891) Läänemaa mõisate loend Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 97–98. Märt Uustalu, Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal, Tallinna Ülikool Kullamaa kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Kullamaa kihelkonnast Eesti mõisaportaalis Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 531–534. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 97–98.
Käina kihelkond

Käina kihelkond (lühend Käi; saksa keeles Kirchspiel Keinis, varem ka Keina kihelkond) oli kihelkond Läänemaa koosseisu kuulunud Hiiumaal ja Eestimaa kubermangu Haapsalu kreisis, Kassaril ning väiksematel saartel. Kihelkond moodustati arvatavasti 13. sajandil Saare-Lääne piiskopkonnale kuulunud Hiiumaa kaguosa baasil. Põhjapoolsetest aladest moodustati 1627 Reigi ja lõunapoolsetest aladest Emmaste kihelkond 1866. Kihelkonnas paiknes kuus mõisat: üks kirikumõis, kaks rüütlimõisast peamõisat koos kahe kõrvalmõisaga ja üks karjamõis: Käina kirikumõis (Pastorat Keinis) Aadma (Ahdma), Vaemla kõrvalmõis Orjaku (Orjak), Emmaste kõrvalmõis Putkaste (Putkas) rüütlimõis Vaemla (Waimel) rüütlimõis Orjaku-Kuriste poolmõis (Orjack-Kurrist), eraldati Orjaku mõisast. Aadma vald (1866–1893) Kassari vald (1866–1893) Käina vald (1866–1950) Putkaste vald (1866–1893) Vaemla vald (1866–1893) Käina kirik Käina Martini kogudus Kuriste kirik Eesti Rahva Muuseumi esimene kogumismatk Käina kihelkonda toimus 1912. aastal. 2009. aasta seisuga on muuseumi kogudes Käina kihelkonnast esemeid 433, fotosid üle 470, välitöödel kogutud teatmematerjali 22, jooniseid 97. Kihelkonna ala kattub umbkaudu endise Käina valla alaga. Käina kihelkond Eesti mõisaportaal (vaadatud 17. mai 2012) Emmaste Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 116–117. Märt Uustalu, Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal, Tallinna Ülikool Käina kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Käina kihelkond Eesti Rahva Muuseum Käina kihelkonnast Eesti mõisaportaalis Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 574–576. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 116–117.
Lihula kihelkond

Lihula kihelkond (lühend Lih; saksa keeles Kirchspiel Leal) oli kihelkond Läänemaal ja Eestimaa kubermangu Haapsalu kreisis. Kihelkonnas paiknes 5 mõisat – 1 kirikumõis ning 2 rüütlimõisast peamõisat koos 2 kõrvalmõisaga. Lisaks veel 1 karjamõis. Lihula kirikumõis (Pastorat Leal) Lihula (Schloß Leal) rüütlimõis Sipa (Sippa), Lihula kõrvalmõis Sause (Sauß), Lihula kõrvalmõis Penijõe (Pennijöggi) rüütlimõis Lihula vald (Schloss-Leal) (1866–1939) Lihula kirikuvald (Pastorat Leal) (1866–1891) Penijõe vald (Pennijöggi) (1866–1891) Sipa vald (Sippa) (1866–1893) Nii pindalalt kui ka mõisate arvult väike kihelkond jäi enne Lääneranna valla moodustamist tervikuna Lääne maakonna aladele, kuid on nüüd Pärnumaal. Kihelkonna maad moodustavad endise Lihula valla tuumikosa. Alates 1728. aastast loeti Lihula kihelkond Kirbla kihelkonnaga üheks, kuigi säilis kaks kirikumõisa ja kihelkonnakeskust kirikutena; enamik allikaid vaatleb neid siiski eraldiseisvatena. Lihula kihelkond Eesti mõisaportaal (vaadatud 19. märts 2012) Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 106. Lihula kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 546. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 106. Lihula kihelkonnast Eesti mõisaportaalis
Lääne-Nigula kihelkond

Lääne-Nigula kihelkond (lühend LNg; saksa keeles Kirchspiel Poenal) oli kihelkond Läänemaal ja Eestimaa kubermangu Haapsalu kreisis. Kihelkonnas paiknes 19 mõisat – 1 kirikumõis, 12 rüütlimõisast peamõisat koos 3 kõrvalmõisaga ning 3 poolmõisat. Lisaks veel 1 karjamõis. Lääne-Nigula kirikumõis (Pastorat Poenal) Auaste (Auast, Wiesenau) rüütlimõis Hardu (Hardo) poolmõis, kuni 1864. aastani rüütlimõis Keedika (Kedik) rüütlimõis Kirimäe (Kirrimäggi) rüütlimõis Konuvere mõis (Konofer) Kärbla (Kerwel), Räägu kõrvalmõis Leediküla (Lediküll) poolmõis, kuni 1864. aastani rüütlimõis Niibi (Niby) rüütlimõis Reko mõis (Reko, Hohenheim) Roosna (Rosenhof), Kirimäe kõrvalmõis Räägu (Hohenheim) rüütlimõis (Orks) Palivere mõisa kõrvalmõis Oru (Orrenhof) rüütlimõis Palivere (Pallifer) rüütlimõis (Pentküll) Palivere mõisa kõrvalmõis Salajõe (Sallajöggi) rüütlimõis Saunja (Saunja) poolmõis, eraldati Salajõe mõisast 1832. aastal Seljaküla (Sellenküll) rüütlimõis Taebla (Taibel) rüütlimõis (Tallinna komandandi lauamõis) Tagavere (Tackfer) rüütlimõis Uugla (Udenküll) rüütlimõis Vidruka (Widdruck), Tagavere kõrvalmõis Auaste vald (Wiesenau) (1866–1890) Keedrika vald (Kedrik) (1866–1890) Kirimäe-Konvere vald (Kirrimeggi-Konfer) (1866–1890) Lääne-Nigula kirikuvald (Pastorat Poenal) (1876–1890) Oru vald (Orrenhof) (1866–) Palivere vald (Pallifer) (1866–) Roosna vald (Rosenhof) (1866–1890) Räägu-Kärbla vald (Hohenheim-Kerwel) (1866–1876) Salajõe-Saunja vald (Sallajöggi-Saunja) (1866–1890) Seljaküla vald (Sellenküll) (1866–1890) Taebla vald (Taibel) (1866–) Tagavere vald (Tackfer) (1867–1890) Uugla vald (Udenküll) (1866–1890) Räägu-Kärbla vald (Hochenheim-Kerwel) (1876–1890) Vidruka vald (Widdruck) (1866–) Märt Uustalu, Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal, Tallinna Ülikool Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 109–110. Lääne-Nigula kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 538–543. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 109–110. Lääne-Nigula kihelkonnast Eesti mõisaportaalis