laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aleksandr Puštov

Aleksandr Puštov (sündinud 9. märtsil 1964 Kaliningrad) on endine Eesti jalgpallur. Ta on 2011. aastast FC Infoneti treener. Eesti jalgpallikoondises mängis ta kümme kohtumist ja lõi ühe värava Sloveenia vastu. See oli Eesti koondise esimene värav pärast taasiseseisvumist. Alates juulist 2010 kuni 2011. aasta juulini oli ta Tallinna FC Levadia esindusmeeskonna peatreener. Varem on ta juhendanud ka Lasnamäe Ajaxit. Aleksandr Puštov on Eesti jalgpallikoondises mänginud 10 mängu ja löönud ühe värava. Koondisedebüüdi tegi Puštov 3. juunil 1992 sõpruskohtumises Sloveenia vastu. Ta viibis platsil kõik 90 minutit. See oli koondise esimene kohtumine pärast taasiseseisvumist. Samas mängus tegid koondisedebüüdi veel Meelis Lindmaa, Urmas Kaljend, Urmas Hepner, Igor Prins, Toomas Kallaste, Martin Reim, Indro Olumets, Sergei Ratnikov, Tarmo Linnumäe, Risto Kallaste, Viktor Alonen, Mart Poom, Urmas Kirs, Marko Kristal. Mäng lõppes viigiga 1:1. Puštov oli mängu päeval 28-aastane. Samas mängus lõi ka tema Eesti ainukese värava. Sellega oli ta esimene mängija pärast Eesti iseseisvuse taastamist, kes oma debüütmängus värava lõi. Hiljem on seda saavutust korranud Jaanus Sirel ja Urmas Rooba. Uuendatud seisuga 3. detsember 2016 Tallinna FC TVMK Eesti NSV meister: 1990 Tallinna FC Norma Evald Tipneri karikas: 1994 JK Tallinna Sadam Evald Tipneri karikas: 1996 Tallinna FC Infonet Meistriliiga: 2016 Evald Tipneri karikas: 2017 Eesti Superkarikas: 2017 Esiliiga: 2012 Eesti NSV kõrgliiga parim väravakütt 1988 Eesti jalgpallikoondislaste loend Biograafia ESBL-is
Hermann Theodor Mähle

Hermann Theodor Mähle (31. oktoober 1881 Kärdla – 1. aprill 1950 Greifenhain) oli Eesti vaimulik. Hermann Theodor Mähle lõpetas 1901. aastal Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1902–1908 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Tallinna Toompea Kaarli koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse 26. aprillil 1909. Oli aastatel 1909–1911 Tallinna Jaani koguduse adjunktõpetaja, 1911–1928 Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja ja 1928–1941 Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja, ühtlasi oli ta aastatel 1926–1941[viide?] Saaremaa praostkonna praost. 1941. aastal põgenes Saksamaale. Suri 1950. aastal Brandenburgi liidumaal Greifenhainis. Tema äi Ludwig Michael Amandus Masing oli Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja, tema naisevend Benedict Hugo Detlef Ludwig Masing oli Karksi Peetri koguduse õpetaja. Poeg Gunnar Mähle oli arst. Piiskop tagandas „mässulised praostid", Rahvaleht (1923-1940), 13 september 1939 Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
Thai Airways International

Thai Airways International (tai keeles การบินไทย) on Tai rahvuslik lennufirma ja maailma suurima lennufirmade ühenduse Star Alliance üks asutajaliikmetest. Thai Airwaysi lennukite vanus oli 2009. aasta oktoobri seisuga 12,1 aastat. https://web.archive.org/web/20120428133805/http://www.thaiair.com/thai-services/in-the-air/en/our-aircraft.htm välja otsitud 8.06.10 (inglise keeles)
Shanghai Airlines

Shanghai Airlines (hiina keeles 上海航空公司; Shànghǎi Hángkōng Gōngsī) on Hiina Rahvavabariigi lennufirma, mille peakorter asub Jing'ani rajoonis Shanghais. See opereerib nii riigisisestel kui ka rahvusvahelistel liinidel. Shanghai Airlinesi kodulennujaamad on Shanghai Pudongi rahvusvaheline lennujaam ja Shanghai Hongqiao rahvusvaheline lennujaam. Shanghai Airlines oli Star Alliance'i, maailma suurima lennufirmade ühenduse liige aastail 2007–2010. Pärast liitumist China Eastern Airlinesiga sai firmast SkyTeami partnerliige. Shanghai Airlinesi lennukipargis on järgmised lennukid (2009. aasta mai seisuga): Shanghai Airlinesi koduleht, vaadatud 8.06.10 (inglise keeles) http://www.shanghai-air.com/publicinfo/saboutus.aspx?page=aboutus/salp.asp[alaline kõdulink], vaadatud 8.06.10 (inglise keeles)
Boccaccio

Giovanni Boccaccio (suri 1375), Itaalia poeet Boccaccio Boccaccino (ka Boccaccio vanem; 15.–16. sajand), itaalia kunstnik "Boccaccio", Franz von Suppé operett "Boccaccio", 1920. aasta Itaalia-Austria film, mille režissöör on Michael Curtiz (Michael Kertesz) "Boccaccio", 1936. aasta Saksa muusikafilm, lavastaja Herbert Maisch "Boccaccio '70", 1962. aasta Itaalia episoodfilm, mille režissöörid on Vittorio De Sica, Federico Fellini, Mario Monicelli ja Luchino Visconti "Boccaccio", 1972. aasta Itaalia-Prantsuse film; lavastaja Bruno Corbucci
Blue1

Blue1 oli Soome lennuettevõte. Blue1 kodulennujaam on Helsingi Vantaa lennujaam. Ettevõte korraldab lende Kopenhaagenist, Oslost ja Stockholmist viide Soome linna, samuti Helsingist mitmesse kodu- ja välismaisesse linna. Blue1 asutati 1987 ja ta hakkas tegutsema 1988 Air Botnia nime all. Tema esimene sihtkoht oli Oulu, järgnesid Rovaniemi, Kuopio ja Vaasa. 1998. aasta jaanuaris ostis SAS firma ära. Lühikese ajaga laiendas Blue1 tegevust nii Soomes kui ka välismaal ning sai Soome suuruselt teiseks lennuettevõtteks Finnairi järel. 2004. aasta jaanuaris, kui Soome esimene odavlennufirma Flying Finn läks pankrotti, muutis Air Botnia ärinime ja tegutseb sellest ajast Blue1 nime all. Ühtlasi võttis ta üle Flying Finni kasumlikumad lennuliinid. Blue1 oli esimene lennuettevõte, mis ühines 3. novembril 2004 Star Alliance'iga piirkondliku liikmena. 2006 avas ta liinid 11 Euroopa sihtkohta. Blue1 lendab 2010. aasta septembri seisuga järgmistesse sihtkohtadesse: Belgia Brüssel – Brüsseli lennujaam Eesti Tallinn – Tallinna lennujaam (lõpeb) Hispaania Barcelona – Barcelona lennujaam (lõpeb) Horvaatia Dubrovnik – Dubrovniki lennujaam Pula – Pula lennujaam (hooajaline, jätkub 28. mail 2011) Split – Spliti lennujaam Holland Amsterdam – Amsterdami Schipoli lennujaam (lõpeb) Itaalia Milano – Malpensa lennujaam (lõpeb) Rooma – Leonardo da Vinci lennujaam(lõpeb) Kreeka Ateena – Ateena rahvusvaheline lennujaam Norra Oslo – Oslo Gardermoeni lennujaam Rootsi Göteborg – Göteborgi Landvetteri lennujaam (lõpeb) Kalmar – Kalmari lennujaam Stockholm – Stockholmi Arlanda lennujaam Prantsusmaa Nice – Cote d'Azuri lennujaam Marseille – Marseille Provence'i lennujaam (hooajaline, jätkub 31. mail 2011) Pariis – Pariisi Charles de Gaulle'i lennujaam (lõpeb) Biarritz – Biarritz – Anglet – Bayonne'i lennujaam (lõpeb) Saksamaa Berliin – Berliini Tegeli lennujaam (lõpeb) München – Müncheni lennujaam (lõpeb) Soome Helsingi – Helsingi Vantaa lennujaam Ivalo – Ivalo lennujaam Kittilä – Kittilä lennujaam Kuopio – Kuopio lennujaam Kuusamo – Kuusamo lennujaam Oulu – Oulu lennujaam Rovaniemi – Rovaniemi lennujaam (lõpeb) Tampere – Tampere-Pirkkala lennujaam Turu – Turu lennujaam Vaasa – Vaasa lennujaam Suurbritannia Edinburgh – Edinburghi lennujaam (hooajaline, alustab 29. aprillil 2011) London – Londoni Heathrow' lennujaam (lõpeb) Šveits Zürich – Zürichi lennujaam (lõpeb) Taani Kopenhaagen – Kopenhaageni lennujaam Blue1-l oli 2010. aasta septembri seisuga 14 lennukit: 7 Avro RJ85 (neist 5 on 84 ja 2 95 kohaga), 5 McDonnell Douglas MD-90 (166 kohaga) ja 2 Boeing 717 (120 kohaga).
Pärnu Sõudeklubi

Pärnu Sõudeklubi (2011. aastani Sõudeklubi Pärnu) on sõudeklubi Pärnus. Klubi tegutseb mittetulundusühinguna ning on asutatud 1999. aastal. Pärnu Sõudeklubi Eesti Spordiregister (vaadatud 26. novembril 2016) Koduleht
Gewehr 41

Gewehr 41 ehk G.41 (M) oli II maailmasõja ajal Saksamaal toodetud poolautomaatne vintpüss. Kaliiber: 7,92x57 mm Tüüp: poolautomaatne püssirohugaasidel töötav, pöörleva poltlukuga Pikkus: 1172 mm Raua pikkus: 550 mm Kaal: 5,02 kg Salv: 10 padrunit Pärast Versailles' lepingu sõlmimist loobuti Saksamaal iselaadivate individuaaltulirelvade väljatöötamisest, jalaväe peamiseks relvaks sai kergekuulipilduja, mida toetasid vintpüssidega (Kar. 98) laskurid. Alles II maailmasõja algul sai selgeks, et Saksa armee vajab ka poolautomaatvintpüssi. Selle tulemusena esitas Saksa armee tehnilised tingimused uue iselaadiva vintpüssi tootmiseks, sealhulgas ka nõude relva käsitsi ümberlaadimiseks. Konkursile esitati kaks relva: Mauser G.41 (M) ja Walter G.41 (W). Tootmise ja katsetamise käigus selgusid Mauseri relval olulised puudused - relv ei olnud töökindel, lisaks oli relva tootmine ja hooldamine palju keerulisem kui konkureerival Walter relval. Peale testimist 1942. aastal lükati Mauser G.41 (M) tagasi ja armeele valiti Walter G.41 (W) mudel. Üldse valmistati Mauser G.41 (M) 15 000 tk. Mauser G.41 (M) on poolautomaatne vintpüss, mis kasutab relva ümberlaadimiseks püssirohugaaside energiat. Suudmeraua otsas on gaasikolb, mida gaasikambrisse paiskuvad püssirohugaasid suruvad lasu ajal tagasi. Kuna gaasikolb asub relva suudmel, siis on see suhteliselt lühikese käiguga. Gaasikolb on lukuga ühenduses küllalt pika survevarda (need on olulised puudused) abil, millega lasu järel tõugatakse lukk tagasi, taandurvedru abil haarab lukk etteliikudes salvest uue padruni ja jääb lukustatult eesmisse asendisse kuni uue lasu sooritamiseni. Salve täitmiseks peab poltluku käepideme pöörama ülemisse asendisse, kus see taha väljatõmmates haarab kaasa luku ja vabastab salve täitmise ava. Laadimise lõpetab poltluku ettesurumine ja lukustamine käepideme allapööramisega. Salve saab täita kas tavalise Mauseri padrunipidemega (2x5 padrunit) või spetsiaalse 10 padruni kassetiga.
Naatriumatsetaat

Naatriumetanaat ehk naatriumatsetaat on keemiline ühend valemiga C2H3NaO2. Tema lihtsustatud struktuurivalem on CH3COONa) ja ta on etaanhappe naatriumisool. Naatriumetanaat on valge vees lahustuv lõhnatu pulber. Tema tihedus on 1528 kg/m³, sulamistemperatuur on 324 °C ja keemistemperatuur 881,4 °C. Tema molaarmass on 82,03 g/mol. Vees lahustub teda 0 °C juures 362 g/l, 20 °C juures 464 g/l, 60 °C juures 1390 g/l ja 100 °C juures 1701,5 g/l. Tema leekpunkt on 250 °C ja isesüttimistemperatuur 607 °C. Normaaltingimustes on ta stabiilne, peab vastu isegi tuleleegile, ja veega ta ka ei reageeri. Tema sattumine nahale põhjustab kerget ärritust, aga suuremat kahju ei sünni sellestki. Naatriumetanaattrihüdraadi C2H3NaO2*3H2O tihedus on 1450 kg/m³, sulamistemperatuur on 58 °C, keemistemperatuur on 122 °C ja lahustuvus etanoolis 53 g/l. Naatriumetanaati kasutatakse paljudel aladel, näiteks tekstiilitööstuses väävelhappe neutraliseerimiseks, toiduainetööstuses vürtsina ja biokeemias püsiva pH hoidmiseks. Seda kasutatakse ka soojenduspatjades, kus naatriumetanoaadi kristalliseerumisel eraldub soojus. Naatriumetanaat on odav. Loomulikult saab seda valmistada laboris, kuid harilikult ostetakse seda keemiliste ainete tarnijatelt. Seda valmistatakse etaanhappe reaktsioonil naatriumkarbonaadi, naatriumvesinikkarbonaadi või naatriumhüdroksiidiga. Reaktsiooni käigus tekivad naatriumetanaat ja vesi ning kahel esimesel juhul ka süsihappegaas, mis eraldub muulidena, välja arvatud juhul, kui reaktsioon toimub hermeetilises anumas. Äädika ja küpsetussooda vahel toimub järgmine keemiline reaktsioon: CH3COOH + NaHCO3 -> CH3COONa + H2O + CO2. 84 g keedusoola reaktsioonil 750 ml 8% äädikaga tekib vette 82 g naatriumetanaati. Kui suurem osa veest ära keeta, võib saada kas naatriumetanaadi kontsentreeritud lahuse või naatriumetanaadi kristallid. Naatriumetanaati saab kasutada estrite saamiseks alküülhaliididega. Näiteks reaktsioon bromoetaaniga: CH3COONa + CH3CH2Br -> CH3COOCH2CH3 + NaBr. Sellises reaktsioonis kasutatakse tavaliselt karboksüülrühma keemilise aktiivsuse suurendamiseks katalüsaatorina tseesiumi. Väävelhappega reageerides moodustab naatriumetanaat naatriumsulfaadi ja etaanhappe: 2CH3COONa + H2SO4 -> 2CH3COOH + Na2SO4.
Barry Wellman

Barry Wellman (30. september 1942 – 9. juuli 2024) oli Kanada sotsioloog. Ta oli Toronto Ülikooli sotsioloogiateaduskonna professor, kelle peamiseks uurimissuunaks olid võrgustikud. 1960. aastate lõpust alates uuris Barry Wellman ühiskondi kui sotsiaalseid võrgustikke. 1990. aastast oli ta enamikus oma töödes uurinud sotsiaalsete võrgustikena arvutivõrke. Sotsiaalsete võrgustike analüüs Barry Wellmani koduleht
Air India

Air India (hindi keeles एअर इंडिया) on India rahvuslik lennufirma. See on India vanim ja suurim lennufirma ja suuruselt kuueteistkümnes Aasias. Air Indial on kaks suurt riigisisest kodulennujaama Mumbais ja Delhis ja üks rahvusvaheline kodulennujaam Frankfurdis. Star Alliance teatas 13. detsembril 2007, et Air Indiale esitati kutse liituda alliansiga. Air Inda sai alliansi täisliikmeks 2014. aasta juulis.. Air Indial on järgmised lennukid (1. veebruari 2010 seisuga): Air Indial on koodijagamine järgmiste lennufirmadega: ^Star Alliance'i liige http://www.staralliance.com/en/member-airline-details?airlineCode=AI 15.12.2016 (inglise keeles) NACIL'i lennukid 1. veebruari 2010 seisuga 8.06.10 (inglise keeles)
Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium

Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium on stipendium Eestis tegutsevale ajakirjanikule. Stipendiumi asutasid Eesti Ajakirjanike Liit, Eesti Kirjanike Liit, Eesti Rahva Muuseum ja Eesti Kultuurkapital. Eesmärk on toetada ajakirjanike loomingulisi projekte. Stipendium antakse üheks aastaks kogenud ajakirjanikule konkreetse projekti teostamiseks ja seda võivad taotleda kõik, kes peavad ennast ajakirjanikuks. Stipendiumi žürii kutsub kokku Eesti Ajakirjanike Liidu juhatus. Stipendiumi suurus kuni 2010. aastani oli 100 000 krooni. Stipendium on antud välja kahel korral, 2009. ja 2010. aastal. Pärast seda pole stipendiumi välja antud rahastusprobleemide tõttu. 2009. aastal sai stipendiumi majandusajakirjanik Peeter Raidla Eesti majandusajaloo kirjutamiseks. 2010. aastal sai stipendiumi Tarmo Vahter Eesti taasiseseisvumisest dokumentaaljutustuse kirjutamiseks. "Juhan Peegli stipendium jääb tänavu välja andmata" Postimees, 2. mai 2012 "Peeter Raidla sai stipendiumiks 100 000 krooni" Äripäev, 21. mai 2009 "Tarmo Vahter sai Juhan Peegli nimelise ajakirjandusstipendiumi" Eesti Ekspress, 18. mai 2010 Juhan Peegli stipendiumi statuut Eesti Ajakirjanike Liit
Hannes Starkopf

Hannes Starkopf (7. jaanuar 1965 – 19. august 2021) oli eesti skulptor. Ta lõpetas 1983. aastal Tallinna 43. Keskkooli ja 1991. aastal Tallinna Kunstiülikooli skulptorina. Ta töötas 1993. aastast Eesti Kunstiakadeemias õppejõuna, seejuures 1995. aastast üldskulptuuri õppetooli juhatajana. Tema vanaisa oli skulptor Anton Starkopf. Tema vend on arstiteadlane Joel Starkopf.[viide?] https://www.artun.ee/skulptuur-ja-installatsioon-2/ Hannes Starkopfi koduleht Ants Juske. Starkopfi nimi kohustab. Ärileht, 6. jaanuar 2000 "Suri skulptor Hannes Starkopf". err.ee, 20. august 2021
Johannes Tammets

Johannes Tammets (27. veebruar 1900 Kuusalu vald – 23. märts 1978 Uuri) oli eesti vaimulik. Kui Johannes Tammets oli 12–13-aastane poisike, nägi ta karjas olles taeva vaadates seal kuldse ristiga raamatut. Selle tähe valgusel püüdiski ta käia. Pärast gümnaasiumi lõpetamist püüdis ta Eesti Misjoni Seltsi kaudu õppima asuda Helsingi misjonikooli. Ta osutuski valituks tänu teatavale ettevalmistusele, mis andis lootust kool ennetähtaegselt (enne kuut aastat) ära lõpetada. Ent ta sai misjonikoolis õppida vaid 1921–1923. Ühelt poolt jäid õpingud lühikeseks misjoniseltsi alarahastuse tõttu, samuti jäi ebaselgeks, kuhu pärast kooli lõpetamist tööle saab ning teiselt poolt vajas kodutalu töökäsi. Ent ta püüdis ikka soome keelt õppida, samuti oli ta tegev jutlustajana ning vajaduse korral ristis ja mattis. Ta oli ka Kuusalu Laurentsiuse koguduse nõukogu liige ja 1950. aastatel ka juhatuse esimees. Ka õppis ta Usuteaduse Instituudis ja 26. detsembril 1958 ordineeriti ta pastoriks. Johannes Tammetsist sai Leesi Katariina koguduse pastor. Selles ametis oli ta aastatel 1958–1972. Teda mäletatakse Uuri külast Aia talust jalgrattaga Leesi sõitmas. Johannes Tammets suri vaikselt ja märkamatult, kui ta 23. märtsil 1978 (Suurel neljapäeval) istus ühe naise reele, et sõita kirikusse jumalateenistust kuulama. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Rita Puidet. Olnud ustavad töötegijad, Eesti Kirik, 30. märts 2010
Peeter Raidla

Peeter Raidla (sündinud 6. juunil 1955) on eesti majandusajakirjanik ja kirjanik. Ta on lõpetanud 1973. aastal Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli. Seejärel õppis ta aastatel 1973–1977 ja 1979–1981 Tallinna Pedagoogilises Instituudis üldtehniliste distsipliinide erialal. Ta on töötanud Rahva Hääle päevauudiste toimetuse juhatajana, Hommikulehes, Sõnumilehes, Äripäevas, Eesti Päevalehes. Pärast Äripäevast lahkumist hakkas Peeter Raidla välja andma ajakirja Eesti Majanduslugu, millest 2009. aastal ilmus neli numbrit, seejärel piirdus väljaandja veebiversiooniga. 1. juunist 2010 31. augustini 2015 oli ta Pärnu Postimehe peatoimetaja. Alates 1. jaanuarist 2014 on ta Pressinõukogu uus liige, ta vahetas välja Eve Rohtla. 2005 Bonnieri preemia 2009 Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium "Hans H. Luik – päikesepoisist miljonäriks". Kirjastus Äripäev 2002. ISBN 9799985787341 "Ain Hanschmidti esimesed 700 miljonit". Kirjastus Äripäev 2005. ISBN 9789985966327 "Rein Kilk – miljonisadu saksofonihelide saatel". Kirjastus Äripäev 2005. ISBN 9799985957638 "Oliver Kruuda. Eesti majanduse paha poiss". Kirjastus Äripäev 2006. ISBN 9789985976265 "Eesti kapitali ausammas : Hansapanga asutajate lugu". Kirjastus Äripäev 2007. ISBN 9789949434145 "Koidula kooli lugu I. 1733–1980". Kirjastus Pärnu Koidula Gümnaasium 2009. ISBN 9789949187140 "Enelin, tema glamuursed legendid ja skandaalid". Kirjastus Tänapäev 2014. ISBN 9789949276226 "Tagasi Vanasse Maailma : kindlustustegevusest Eestis aastail 1990-2001" Kirjastus Äripäev 2016. ISBN 9789949560516 "Jäämurdjad : Eesti kapitalismi lugu". Kirjastus Äripäev 2017. ISBN 9789949560950 "Ajakirjanduse kuldaja saurus : lehekülgi kirjutamata päevaraamatust". Kirjastus Hea Lugu 2022. ISBN 9789916646991 https://www.facebook.com/parnupostimees/posts/10153029779372477 Peeter Raidla viis hetke Äripäevaga. Äripäev, 8. oktoober 2004 Eesti Majanduslugu
José Ángel Gurría

José Ángel Gurría Treviño (sündinud 8. mail 1950 Tampicos) on Mehhiko poliitik ja diplomaat. Aastatel 1994–1999 oli ta Mehhiko välisminister ja 1999–2000 rahandusminister. 1. juunist 2006 31. maini 2021 oli ta Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni peasekretär. 1995 Valgetähe I klassi teenetemärk
Swiss International Air Lines

Swiss International Air Lines on Šveitsi suurim lennufirma, mis opereerib lende Euroopasse, Põhja-Ameerikase, Lõuna-Ameerikase, Aafrikase ja Aasiasse. Lennufirma kodulennujaam on Zürichi lennujaam. Swiss on Lufthansa tütarlennufirma. Kokku töötas 31. detsembril 2009 Swissis 7342 inimest, nendest oli piloote 1131, reisisaatjaid 3276 ja maapealseid töötajaid 2935. Swiss International Air Lines loodi 2002. aastal, pärast Swissairi pankrotistumist, mis oli tollal Šveitsi rahvuslik lennukompanii. Swiss International Air Linesil on järgmised lennukid (2010 suvi): Swissil on koodijagamise lepingud järgmiste lennufirmadega: https://web.archive.org/web/20140301211059/http://www.swiss.com/web/EN/about_swiss/company/Pages/facts_figures.aspx välja otsitud 8.06.10 (inglise keeles)
Dmitri Kozak

Dmitri Kozak (vene keeles Дмитрий Николаевич Козак; sündinud 7. novembril 1958 Ukrainas Kirovogradi oblastis Bandurovos) on Venemaa asepeaminister, kelle ülesandeks oli 2014. aasta Sotši taliolümpiamängude ettevalmistamine. Kozak õppis Vinnitsa Polütehnilises Instituudis ja lõpetas 1985 kiitusega Leningradi Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 1985–1989 töötas ta Leningradi prokuratuuris prokuröri ja vanemprokurörina. 1989 oli ta kontserni Monolit-Kirovostroi juriidilise osakonna ülem ja merekaubandussadamate assotsiatsiooni õigusnõunik. 1990–1991 oli ta Leningradi linna täitevkomitee juriidilise osakonna ülema asetäitja ja seejärel ülem. 1994. aasta septembris sai ta Peterburi linnavalitsuse õiguskomitee eesistujaks ja linnavalitsuse liikmeks. 1996 säilitas ta pärast Anatoli Sobtšaki kaotust linnapea valimistel oma ametikoha ja sai 1998 asekuberneriks, aga sama aasta detsembris vallandati asekuberneri kohalt erimeelsuste tõttu kuberneri Vladimir Jakovleviga. 1999. aasta jaanuarist augustini töötas ta õigusbüroos Gruppa JuST. 1999. aasta augustis sai temast Venemaa valitsuse büroo juhataja esimene asetäitja, juhataja kohusetäitja ja veel samal aastal büroo juhataja. Büroo juhataja arvati Venemaa ministrite hulka. 2000. aasta juunis sai ta Venemaa presidendi büroo juhataja asetäitjaks, 2003. aasta oktoobris esimeseks asetäitjaks ja 9. märtsil 2004 büroo juhatajaks. 13. septembrist 2004 kuni 24. septembrini 2007 oli Kozak Venemaa presidendi täievoliline esindaja Lõuna föderaalringkonnas, föderaalse erikomisjoni juht Põhja-Kaukaasias. Alates 24. septembrist 2007 on Kozak Venemaa regionaalarengu minister. Vahepeal, 7.–12. mail 2008 oli ta ministri kohusetäitja. Alates 14. oktoobrist 2008 on ta Venemaa peaministri asetäitja, kes vastutab 2014. aasta taliolümpiamängude korraldamise eest Sotšis. 2002 pälvis Kozak Venemaa presidendi tänu "aktiivse osavõtu eest Venemaa presidendi läkituse ettevalmistamisest Venemaa Föderaalkogule". 2007 autasustati teda Adõgee Vabariigi medaliga "Adõgee kuulsus". Samal aastal autasustati teda Tšetšeeni Vabariigi Ahmat Kadõrovi ordeniga isikliku panuse eest majanduse ja sotsiaalsfääri taastamisse, väljapaistvate teenete eest riikluse arengusse ning rahu, seaduslikkuse, sõpruse ja koostöö tugevdamisse Põhja-Kaukaasia rahvaste vahel. 2008 autasustati teda Kabardi-Balkaaria aumärgiga "Teenete eest Kabardi-Balkaaria ees" suure isikliku panuse eest Kabardi-Balkaaria sotsiaalmajanduslikku arengusse. 6. novembril 2008 pälvis Kozak ordeni "Teenete eest Isamaa ees" II järgu paljuaastase viljaka riikliku tegevuse eest. Kozakile on annetatud Andreas Esmakutsutu Fondi väljaantav Püha Kõigikiidetud Apostli Andreas Esmakutsutu rahvusvaheline preemia "Usu ja ustavuse eest" suure isikliku panuse eest Venemaa riikluse tugevdamisse. Козак, Дмитрий Lentapedias
Stig Blomqvist

Stig Blomqvist (sündinud 29. juulil 1946 Örebros) on endine rootsi rallisõitja, 1984. aasta autoralli maailmameister.
Tommi Evilä

Jaakko Tommi Kristian Evilä (sündinud 6. aprillil 1980 Tamperes) on soome kaugushüppaja. 2005. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Helsingis võitis ta pronksmedali. Selle võitis ta mängude viimasel päeval ja see jäi Soome ainsaks medaliks. Pärast kaht katset lõppvõistlusel tal veel tulemust polnud, aga kolmandal katsel saadud 8.16 andis talle neljanda positsiooni ja veel kolm katset. Eelviimasel katsel hüpatud 8.25 ei olnud liiga suure taganttuule tõttu küll edetabelikõlbulik, aga andis medali. Temast ettepoole jäid ameeriklane Dwight Phillips, kellel reeglitepärane oli üksnes avakatse (8.60), ja Ghana rekordi 8.34 hüpanud Ignisious Gaisah. 1998. aasta juunioride MM-il Prantsusmaal Annecys saavutas Evilä 10. koha tulemusega 7.39. 2005. aasta sise-EM-il Madridis tuli ta 4. kohale tulemusega 7.97. 2007 hüppas ta Rootsi-Soome maavõistlusel liiga tugeva taganttuulega 8.41, aga 2008. aasta juunis hüppas Göteborgis Soome rekordiks 8.22. 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis ei saanud Evilä kahe esimese kvalifikatsioonikatsega tulemust kirja. Kolmandal katsel hüpatud 7.88 andis kõigest 17. koha jagamise. Lõppvõistlusele viis 7.94. 2009. aasta sise-EM-il Itaalias Torinos tuli ta 7. kohale tulemusega 7.86 . Samal aastal hüppas ta MM-il Berliinis kvalifikatsioonis 8.01, aga see ei viinud lõppvõistlusele . Ta jagas seal 12.–14. kohta ja lõppvõistlusele pääseja otsustas paremuselt teine katse, mis oli Eviläl 7.84, aga konkurentidel 7.98 ja 7.92. 2010. aastal hüppas ta maailma sisemeistrivõistlustel Kataris Dohas kvalifikatsioonis 7.77, mis ei viinud finaali . Samal aastal kordas ta Bad Langensalzas Soome rekordit 8.22 . Sel suvel hüppas ta Euroopa meistrivõistlustel Hispaanias Barcelonas 7.91, mis andis 10. koha . Kvalifikatsioonis hüppas ta 8.01. Sisetingimustes on tema parimad tulemused 8.00 kaugushüppes (2005) ja 15.55 kolmikhüppes (2003). Need mõlemad tulemused on hüpatud Tallinnas. Tommi Evilä IAAFi saidil (inglise keeles) Koduleht