laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lockerbie katastroof

Lockerbie katastroof oli 1988. aasta 21. detsembril toime pandud terroriakt Londonist New Yorki teel olnud Pan American World Airwaysi liinilennul olnud lennukil Boeing 747. Pommiplahvatuse tagajärjel purunes lennuk ja hukkusid kõik selle pardal olnud 243 reisijat ja 16 meeskonnaliiget. Lockerbie linnakesse kukkunud lennuki tükid tapsid veel 11 inimest. Pommiplahvatuse korraldamises esitati 1991. aastal süüdistus Liibüa luureohvitserile ja Liibüa Araabia Lennuliinide turvaülemale ‘Abd al-Bāsiţ al-Miqraḩīle ning Al-Amīn Khalīfah Faḩīmah'le, Liibüa Lennuliinide kaastöötajale Maltal. Šoti politseile anti süüdistatavad üle alles 1999. aastal, mil Liibüa juht Mu‘ammar al-Qadhdhāfī soovis leevendada ÜRO sanktsioone. 2001. aastal mõisteti ‘Abd al-Bāsiţ al-Miqraḩī pommiplahvatuse korraldamises süüdi, ning Faḩīmah õigeks. Al-Miqraḩī vabastati 2009. aastal Šotimaal asuvast vanglast, kus ta oli ära istunud kaheksa aastat eluaegsest karistusest, vabastamise põhjuseks oli tervislikud põhjused, ta põdes eesnäärmevähki. CNN leidis Lockerbie' pommimehe Tripolist koomas[alaline kõdulink], www.DELFI.ee, 29. august 2011
Albert Enno Aaviksaar

Albert Enno Aaviksaar (kuni 1936 Albert Enno Seimann; 9. veebruar 1914 Vana-Vändra vald – 31. jaanuar 2002 Leicester) oli eesti vaimulik. Ta lõpetas Vändras algkooli ja 1936. aastal Tartu Kommertsgümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1936–1940, kuni usuteaduskonna sulgemiseni punavõimude poolt. 1944. aastal põgenes Saksamaale Brandenburgi, sõja lõpus oli Flensburgis. Jätkas õpinguid Göttingeni Ülikooli usuteaduskonnas kuni Inglismaale asumiseni septembris 1947. Inglismaal töötas ta töökohuslasena Yorkshire'i krahvkonna Bradfordi tekstiilivabrikus töölisena ja õpingud jäid jälle pooleli. Alles kolme aasta pärast määrati talle stipendium, millega ta sai õppida Ameerika Ühendriikides Minneapolises asuvas Nortwestern Lutheran Theological Seminarys, kus ta 1952. aastaks sooritas puuduvad ülikooli lõpueksamid. Prooviaastaks määrati ta dr. Jaak Tauli käsutusse. Tema ülesandeks sai Šotimaal elavate eestlaste (u 200 hinge) teenimine. Kandidaadiaeg venis pikale, kuna ta pidi perekonna (abikaasa kolme väikese lapsega) elatamiseks 1960. aastani töötama tekstiilitöölisena. Nelipühal, 5. juunil 1960 ordineeriti ta Londonis Peetri kirikus praost Jaak Tauli (keda assisteerisid Läti ja Soome õpetajad koos Einar Kivistega) õpetajaks. 10. veebruaril 1961 valiti ta E.E.L.K. Kesk-Inglismaa koguduse õpetajaks. Alates 1978. aastast oli ta ka E.E.L.K. Põhja-Inglismaa koguduse hooldajaõpetaja. Samuti teenis ta aastatel 1978–1989 paar-kolm korda aastas Belgia ja Hollandi eestlasi. Aaviksaar valiti 16. aprillil 1983 Londonis Inglismaa praostkonna sinodil Inglismaa praostkonna praostiks. Praostiametis oli ta maini 2001. Kuldametirist 13. detsember 1970 Eesti Kirik nr 1. 2002 Sissekanne Väliseesti isikuloolises andmebaasis (VEPER)
Pavel Ponomarjov

Pavel Ponomarjov (vene Павел Пономарёв; sündinud 30. jaanuaril 1980 Leningradis) on Eestis elav vene näitleja ja muusik. Pavel Ponomarjov on näidelnud muusikalides "Hüljatud" ja "Miss Saigon" ning filmis "Lilja 4-ever". Ta on lõpetanud Georg Otsa muusikakooli pop-jazz-laulu erialal. Aastatel 2002–2006 laulis ta rockabilly-ansamblis Wild Ones. 2013. aastast on ta 1970.–1980. aastate kavereid esitava ansambli VIA Baltika solist. "Lilja 4-ever" (2002; näitleja)
Oskar Heine

Oskar Heine (29. september 1892 Kuressaare – 28. aprill 1956 Toronto) oli eesti klaverimeister, klaveri- ja mööblivabriku omanik ja tegevjuht. Oskar Heine õppis tisleriks aastatel 1907–1911 isa mööblitööstuses Kuressaares ja klaveriehitust aastatel 1911–1914 Schröderi klaverivabrikus Peterburis. Aastatel 1914–1916 oli ta Riias. Osales Esimeses maailmasõjas. 1918. aastal Eestisse naasnult ostis ta üles Johannes Moritza klaverivabriku Tartus, mis hakkas 1922. aastast tööle O. Heine Klaverivabriku nime all. 1928. aastal omandas ta Tartus veel Pressi mööblitööstuse, kuhu viis üle ka oma klaverivabriku. Klaverite tootmine laienes kiiresti, sest ehitatud pillid olid hea kõlakvaliteediga ja pälvisid Tallinna ja Tartu näitustel mitmeid kõrgema ja esimese järgu auhindu. 1939. aastal oli Oskar Heinel oma kauplus Tartus Karlova tänaval ja Tallinnas Rataskaevu tänaval. Oskar Heine klaverivabrikus valmistati peamiselt pianiinosid, vähemal määral ka tiibklavereid. Pianiinosid eksporditi isegi Soome, Lätisse ja Leetu. Heine oli Eestis esimene, kes hakkas klaverite sisemehhanisme ja klaviatuure ise valmistama, varem telliti need välismaalt. Nii mööbli kui ka klaverite valmistamise alal pälvis ta Tartu Töösturite Keskühingult ja hiljem ka Tartu Tööstusliku Kutseoskuse Ametilt meistridiplomi. O. Heine Klaverivabrik tegutses 1941. aastani, mil Heine kolis ümberasujana Saksamaale. Oskar Heine osales Vabadussõjas 2. jalaväepolgu koosseisus sõjaväeametniku ja ohvitseri asetäitjana. Ta abiellus 1918. aastal Margarethe Kuusikuga. Nende poeg Eerik Heine oli Saksa sõjaväelane, Nõukogude sõjavang ja metsavend, Arved Viirlaiu romaanide "Vaim ja ahelad", "Kustuvad tuled", "Sadu jõkke", "Kes tappis Eerik Hormi" ja "Surnud ei loe" peategelase Eerik Hormi kirjanduslik prototüüp. Oskar Heine suri 28. aprillil 1956 Torontos. Alo Põldmäe. Eesti Vabariigi klaveritest – Sirp, 21. veebruar 2013. Madis Kokla and Anatoli Stulov. Grand Piano Manufacturing In Estonia: Historical Review www.cs.ioc.ee (vaadatud 5.08.2013) Vaba Eestlane. 2. mai 1956. lk. 5 (surmakuulutused) "Eestis vajatakse 200 pianiinot ja klaverit aastas." (intervjuu Oskar Heinega) – Postimees, 8. november 1936, lk 3.
Lilja 4-ever

"Lilja 4-ever" on 2002. aasta Rootsi-Taani draamafilm. Film põhineb Danguolė Rasalaitė juhtumil, kes langes inimkaubanduse ohvriks. Film räägib 16-aastase vene tüdruku kupeldamisest Eestist Rootsi prostituudiks. Oksana Akinšina (Lilja) Artjom Bogutšarski (Volodja) Ljubov Agapova (Lilja ema) Lilia Šinkarjova (tädi Anna) Elina Benenson (Nataša) Oleg Rogatšov (Nataša isa) Pavel Ponomarjov (Andrei) Tomasz Neuman (Witek) Anastassia Bedredinova (naaber) Tõnu Kark (Sergei) Nikolai Bentsler (Nataša mees) Madis Kalmet (Lilja klient)
Prästvike oja

Prästvike oja (ka Prestviigi oja) on oja Läänemaal Vormsi vallas Hullo külas. Oja lähe jääb Vormsi maastikukaitsealale. Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Prästvike oja keskkonnaregistri kood on VEE1160400. Tegu on Vormsi ainsa keskkonnaregistrisse kantud vooluveekoguga. Prästvike oja keskkonnaportaalis
Chris Ferguson

Christopher Philip Ferguson (sündinud 11. aprillil 1963 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide elukutseline pokkerimängija. Ta on võitnud 2000. aasta World Series of Pokeri põhiturniiri ja neli kõrvalturniiri. 2008. aastal võitis Ferguson ka National Heads-Up Poker Championshipi. Ferguson on saanud hüüdnime "Jeesus" oma pikkade tumedate juuste ja habeme pärast. 2010. aasta seisuga on ta turniiridel kokku teeninud 8 056 926 dollarit. Hüüdnime päritolu välja otsitud 17.08.10 Aegade enim teeninud pokkerimängijate nimekiri välja otsitud 17.08.10
Kaliningradi Baltika

Kaliningradi Baltika (ametlikult Футбольный клуб «Балтика» Калининград) on 1954. aastal asutatud Venemaa jalgpalliklubi, mille kodulinn on Kaliningrad. Aastail 1996–1998 kuulus Venemaa kõrgliigasse, parim tulemus 1996. aasta 7. koht. Klubivärvid on sinine ja valge. Taavi Rähn (2010–) Klubi ametlik veebileht
Şamaxı FK

Şamaxı FK (aserbaidžaani keeles Şamaxı FK;) on Aserbaidžaani jalgpalliklubi, mille kodulinn on Bakuu. Klubi mängib Premyer Liqasıs (kõrgliiga). Premyer Liqası Võitja (2): 2007/08, 2009/10 SRÜ Karikas Võitja (1): 2011 UEFA kõrgliigaklubide loend Klubi ametlik veebileht
Saag II

"Saag II" (originaalpealkiri "Saw II") on 2005. aasta Ameerika-Kanada õudusfilm. Selle režissöör oli Darren Lynn Bousman. Stsenaarium oli tema enda ja Leigh Whannelli kirjutatud. Film jõudis kinodesse Põhja-Ameerikas 25. oktoobril 2005 ning Eestis 13. jaanuaril 2006. Tobin Bell, kes mängis Jigsaw'd, nomineeriti 2006. aastal MTV Movie Awardsil "parima kurikaela" auhinnale. See on teine film filmisarjast "Saag". Tobin Bell – John Kramer / Jigsaw Donnie Wahlberg – uurija Eric Matthews Shawnee Smith – Amanda Young Erik Knudsen – Daniel Matthews Franky G – Xavier Chavez Glenn Plummer – Jonas Singer Emmanuelle Vaugier – Addison Corday Beverley Mitchell – Laura Hunter Tim Burd – Obi Tate Dina Meyer – uurija Allison Kerry Lyriq Bent – seersant Daniel Rigg Noam Jenkins – Michael Marks Tony Nappo – Gus Colyard Film teenis 10 nädalaga 152 925 093 USA dollarit. http://www.the-numbers.com/movies/2005/SAW2.php välja otsitud 17.08.10
Laskesuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris Kuupäev: 23. veebruar Osavõtjaid:68 võistlejat Riike: 28 Olümpiavõitja 1992:  Saksamaa Mark Kirchner Tulemused 20. veebruar 70 võistlejat 26. veebruar 18 meeskonda 23. veebruar 69 võistlejat 18. veebruar 69 võistlejat, kellest lõpetas 68 25. veebruar 17 naiskonda
Hullo laht

Hullo laht on laht Vormsi lõunarannikul, Mõisanina (läänes) ja Rumpo poolsaare (idas) vahel. Lõunas piirab lahte hulk väikesaari: Norrsanken, Storstaingrunne, Stora Åbbargrunne. Lahe pindala on 5,85 km². Laht jääb osaliselt Vormsi maastikukaitsealale Rumpo sihtkaitsevööndisse. Laht jääb ka Väinamere hoiualale. Lahte suubub Prästvike oja. Hullo lahe keskkonnaregistri kood on VEE3313010. Keskkonnaregistri järgi arvatakse laiemas mõttes Hullo lahe (VEE3313000) koosseisu ka mereala Rumpo poolsaare ning Pasilaiu ja Tälmeni saare vahel. Selle pindala on 7,75 km². Alale jääb mitu väikesaart: Sunna Åbbargrunne, Gutagrunne, Millasanken, Sunnasanken, Salsgrunne, Nätegrunnena. Hullo laht (laheosa) Eesti looduse infosüsteemis Hullo laht (lihtlaht) Eesti looduse infosüsteemis
Immanuel Rinne

Immanuel Rinne (9. november 1854 Kose – 22. detsember 1914 Narva) oli Eesti vaimulik. Esmast õpetust sai ta kodus Tallinnas. Aastatel 1865–1866 käis Viiburis koolis, aastatel 1866–1872 õppis Riias gümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta aastatel 1874–1875 filoloogiat, 1875–1878 usuteadust. Prooviaastal oli ta Käina Martini koguduses. Ordineeriti õpetajaks 27. jaanuaril 1880. Oli Reigi Jeesuse koguduse õpetajaks aastatel (kutsuti oktoobris 1879) 1880–1885. Aastatel (kutsuti 12. novembril 1885, introdutseeriti 23. märtsil 1886) 1886–1914 teenis Karuse Margareeta kogudust. Ranna-Lääne praostkonna praostiks sai 22. veebruaril 1890, oli Eestimaa konsistooriumi vaimulik assessor aastatel 1904–1914. Tema isa vend Gustav Feliks Rinne oli aastatel 1865–1872, Reigi Jeesuse koguduse pastor. Vend Richard Rinne oli Emmaste Immanueli koguduse õpetaja, vend Gideon Rinne oli Paide ja Anna koguduse adjunktõpetaja, Kiievi koguduse õpetaja ja Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007 Liivi Aarma (2007). Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885. Põltsamaa: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 218–220.
Richard Rinne

Richard Rinne (6. oktoober 1848 Tallinn – 17. veebruar 1891 Emmaste) oli Eesti vaimulik. Õppis Tallinnas, Viiburis ja aastatel 1866–1868 Riias gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1868–1874. Aastatel 1874–1875 töötas koduõpetajana Lihulas. Prooviaastal oli ta Iisaku koguduses. Ordineeriti õpetajaks 16. mail 1876. Oli pärast ordineerimist Pühalepa Laurentsiuse koguduse adjunktõpetaja, kutsuti 16. mail 1876 Emmaste Immanueli koguduse õpetajaks. Koguduse õpetajaks introdutseeriti 4. juulil 1875. Tema vend Immanuel Rinne oli Karuse Margareeta koguduse õpetaja, vend Gideon Rinne oli Paide ja Anna koguduse adjunktõpetaja, Kiievi koguduse õpetaja ja Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007 Richard Rinne Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Kemer

Kemer on kuurortlinn Türgis Antalya provintsis Vahemere rannikul umbes 45 km Antalyast edelas.  Kemer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kemeri koduleht (türgi keeles) Kemeri linna koduleht (türgi keeles)
Wilhelm Friedrich Rinne

Wilhelm Friedrich Rinne (17. veebruar 1783 Järva-Peetri – 26. märts 1863 Reigi) oli Eesti vaimulik. Õppis Tallinna Gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1803–1806. Pärast ülikooli lõpetamist töötas koduõpetajana Riisiperes. Ordineeriti õpetajaks 2. veebruaril 1813. Oli aastatel (kutsuti 28. detsembril 1812) 1813–1863 Reigi Jeesuse koguduse õpetaja, lisaks oli ajavahemikus 1830–11. veebruar 1859 Saarte-Lääne praostkonna praost ja aastast 1840 Läänemaa ülemkirikueestseisja-ameti liige. Tema isa Johann Friedrich Rinne oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja, poeg Leopold Bernhard Wilhelm Rinne oli Hanila ja Varbla koguduse õpetaja, poeg Gustav Felix Rinne oli Reigi-, Peterburi Katharina ja Järva-Peetri koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Ilgvars Misāns

Ilgvars Misāns (sündinud 1955) on läti ajaloolane ja Läti Ülikooli õppejõud. Misāns õppis aastatel 1973–1978 Läti Riiklikus Ülikoolis ajalugu ning oli 1981–1984 samas aspirantuuris. 1988. aastal sai ta ajalooteaduste kandidaadi kraadi, alates 1992. aastast on ta aga ajaloodoktor. Pärast ülikooli lõpetamist 1978. aastal töötas Misāns aasta õpetajana, seejärel sai temast aga Läti Ülikooli ajaloolektor. 1989. aastal sai ta dotsendiks ning alates 2002. aastast on ta ajaloo ja filosoofia osakonna keskaja kateedri professor, ühtlasi ka juhataja. Lisaks on Misāns ka doktoritööde komisjoni esimees. Misāns tegeleb peamiselt Läti keskaja, eriti linnaajaloo ning Liivimaa maapäeva uurimisega. Ta on avaldanud artikleid paljudes, peamiselt saksakeelsetes kogumikes ja ka mitmete toimetajaks olnud. 2012 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk Ilgvars Misāns Läti Ülikooli lehel
Mäesuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel

Mäesuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris 27. veebruar 60 võistlejat, kellest lõpetas 22 Teiste hulgas katkestasid Kjetil Andre Aamodt (Norra), Armin Bittner (Saksamaa) ja Thomas Sykora (avasõidus 1.02,03). 23. veebruar 51 võistlejat, kellest lõpetas 34 Teiste hulgas katkestasid šveitslased Marc Girardelli, Michael von Grünigen ja Steve Locher ning itaallane Alberto Tomba (avasõidus 1.29,53). 17. veebruar 69 võistlejat, kellest lõpetas 48 Teiste hulgas katkestasid William Besse ja Daniel Mahrer (mõlemad Šveits), Edward Podivinsky (Kanada) ning Hannes Trinkl (Austria). 13. veebruar 52 võistlejat, kellest lõpetas 50 Connor Olev Martin O'Brien (Eesti) katkestas vahetult pärast starti, sest ta suusk tuli jalast ära. 14. ja 25. veebruar 48 võistlejat, kellest lõpetas 33 Teiste hulgas katkestasid Cary Mullen (1.37,33) ja Edward Podivinsky (mõlemad Kanada) (1.37,46) ning Kyle Rasmussen (USA) (1.36,96). 26. veebruar 56 võistlejat, kellest lõpetas 31 Teiste hulgas katkestasid Annelise Coberger (Uus-Meremaa), Alenka Dovžan (Sloveenia), Florence Masnada (Prantsusmaa), Miriam Vogt (Saksamaa) ja Anita Wachter (Austria). 24. veebruar 47 võistlejat, kellest lõpetas 26 Teiste hulgas katkestas Hilde Gerg (Saksamaa). 15. veebruar 55 võistlejat Teiste hulgas katkestasid Bibiana Perez (Itaalia), Katja Seizinger (Saksamaa) ja Heidi Zurbriggen (Šveits). 19. veebruar 48 võistlejat, kellest lõpetas 44 20. ja 21. veebruar 36 võistlejat, kellest lõpetas 25 Katja Seizinger (Saksamaa) võitis kiirlaskumise (1.27,28), kuid katkestas slaalomi I sõidus. Isolde Kostner (Itaalia) oli kiirlaskumises 3. (1.28,52), kuid katkestas slaalomi II sõidus.
Johann Friedrich Rinne

Johann Friedrich Rinne (26. august 1733 Hildesheim – 15. oktoober 1801 Järva-Peetri) oli Eesti vaimulik. Immatrikuleeriti 5. aprillil 1764 Helmstedti ülikooli. Õpetajaks ordineeriti 21. juunil 1766. Oli aastatel (kutsuti 3. aprillil 1766) 1766–1801 Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja, olles alates 19. juunist 1780 veel Järva praostkonna praost. Aastal 1779 ilmunud eestikeelses jutluseraamatus ilmus temalt üks jutlus. Tema poeg Wilhelm Friedrich Rinne oli Reigi Jeesuse koguduse õpetaja, pojapoeg Leopold Bernhard Wilhelm Rinne oli Hanila ja Varbla koguduse õpetaja, pojapoeg Gustav Felix Rinne oli Reigi-, Peterburi Katharina ja Järva-Peetri koguduse õpetaja. Äi Georg Christoph Fuhrmann oli Ambla Maarja koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Zbigņevs Stankevičs

Zbigņevs Stankevičs (poola keeles Zbigniew Stankiewicz; sündinud 15. veebruaril 1955 Lejasciemsis) on 2010. aastast katoliiklik Riia peapiiskop, rahvuselt poolakas. Ta lõpetas 1978. aastal Riia Polütehnilise Instituudi ja töötas merekeskuses ning pangas. 1990. aastal otsustas ta aga pühenduda teoloogiale, õppides seda esialgu Lublinis ja hiljem Roomas Paavstlikus Lateraani Ülikoolis. 2008. aastal sai ta viimasest fundamentaalteoloogia alal doktorikraadi. 1996. aastal pühitseti Stankevičs Riia peapiiskopi Jānis Pujatsi poolt preestriks. Seejärel töötas ta mitmetel vaimulikel ametikohtadel Riias ja Roomas, kuni 19. juunil 2010 ta peapiiskop Pujatsi järglaseks sai. Stankevičs ordineeriti 8. augustil kardinal Pujatsi, Luigi Bonazzo (paavstlik nuntsius Balti riikides) ja Gniezno peapiiskopi Józef Kowalczyki poolt. 21. augustil järgnes tema ametissepühitsemine. Viimasel osalesid kardinal Jānis Pujats, peapiiskop Bonazzo ja Kölni peapiiskop, kardinal Joachim Meisner. Ta on olnud Läti Poolakate Ühenduse (poola Związek Polaków na Łotwie; läti Latvijas Poļu savienība) asepresident. 2011 Aasta eurooplane Lätis
Ridala Püha Maarja Magdaleena kogudus

EELK Ridala Püha Maarja Magdaleena kogudus on luterlik kogudus Lääne maakonnas, mis kasutab Ridala kirikut. Kogudus kuulub Lääne praostkonda. Koguduse õpetaja on Kari Antero Tynkkynen, juhatuse esimees Leili Jõgisoo, organist Lia Salumäe. Jumalateenistused on kuu teisel ja neljandal pühapäeval ja kirikupühadel algusega kell 13.00 Ridala kirikus. 1647–1659, Reinhold Möller, Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse pastor 1683–1710, Georg Schultz, Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse pastor, 1706. aastast Ranna-Lääne praostkonna praost 1814–1830, Otto Johann Hasselblatt, Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse pastor 1830–1868, Aleksander Ferdinand Leopold Hörschelmann, Ridala Püha Maarja Magdaleena pastor 1868–1888, Magnus Heinrich Ferdinand Hörschelmann, Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse pastor 1900–1904, Arthur Friedrich Wilhelm Hoffmann, Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse pastor 1920–1934, Heinrich Richard Hoffmann, Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja 1945–1948, Friedrich Pohlamets, Ridala Püha Maarja Magdaleena kogudus 1956–1960, Arved Paul, Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja Vt. Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse vaimulikud Reinhold Möller, Ridala pastor 1647-1659, Pitserid, Rahvusarhiiv
Saaremaa Jaani kogudus

EELK Saaremaa Jaani kogudus on luterlik kogudus Jaanil. Kogudus kuulub Saarte praostkonda. Koguduse õpetaja on Veiko Vihuri, organist Anna Sammelsaar. Juhatuse esimees on Aarne Põlluäär. Jumalateenistused on üle pühapäeva algusega kell 14.00 Saaremaa Jaani kirikus. Aastal 1934 asutas köster-koorijuht Priidu Uusmann laulukoori. Saaremaa Jaani koguduse vaimulikud
Stieg Larsson

Stieg Larsson (ametlikult Karl Stig-Erland Larsson; 15. august 1954 Skelleftehamn – 9. november 2004) oli Rootsi ajakirjanik ja kirjanik. Tema tuntuim teostesari oli "Millenniumi-triloogia", mis kujutab endast kriminaalromaanisarja. See avaldati postuumselt. Ta kirjutas raamatuid aumõrvadest ja paremäärmuslaste tegevusest Rootsis. 2008. aastal oli Larsson maailmas raamatute läbimüügilt teine kirjanik Khaled Hosseini järel. 2010. aasta märtsiks oli tema Millenniumi-triloogiat müüdud 27 miljonit eksemplari enam kui 40 riigis. Pärast seda, kui esimene Millenniumi-romaan oli rootsi keeles ilmunud ja populaarseks muutunud, tõlgiti see teistesse skandinaavia keeltesse. Ka tõlkeraamatuid saatis müügiedu ning need said mitmesuguseid auhindu. "Lohetätoveeringuga tüdruk" (triloogia 1. osa) – "Män som hatar kvinnor", 2005; eesti keeles: Varrak 2009. Aastal 2006. võitis teos Põhjamaade kriminaalkirjanduse auhinna Klaasist Võti. "Tüdruk, kes mängis tulega" (triloogia 2. osa) – "Flickan som lekte med elden", 2006; eesti keeles: Varrak 2009. Aastal 2006. võitis teos Rootsi kriminaalkirjanduse auhinna parima romaani kategoorias. "Purustatud õhuloss" (triloogia 3. osa) – "Luftslottet som sprängdes", 2006; eesti keeles: Varrak 2010. Aastal 2008. võitis teos Põhjamaade kriminaalkirjanduse auhinna Klaasist Võti. Bestselling fiction authors in the world for 2008 AbeBooks, 15. jaanuar 2009 Inspector Norse: Why are Nordic detective novels so successful? The Economist, 11. märts 2010 Jaan Martinson "Rootsi on krimikirjanduse kuningas ja Larsson tema prohvet" Õhtuleht 6. november 2009 The official Millennium site of Nordstedt Publishing The Girl Who Played with Fire A look at the life and work of author Stieg Larsson Stieg Larsson. Scandinavian Crime Fiction Stieg Larsson Varrak
Anastassia Bedredinova

Anastassia Bedredinova (vene keeles Анастасия Касьяновна Бедрединова; 26. september 1924 Moskva – 19. jaanuar 2004) oli Tallinna Vene Draamateatri näitleja. Ta lõpetas Moskvas keskkooli ja 1950. aastal Štšukini-nimelise Teatriinstituudi (juhendaja Boriss Zahhava). 1950. aastal suunati ta Eestisse – alles kaks aastat tegutseda jõudnud Vene Draamateatrisse, kus töötas elu lõpuni. Kokku tegi ta üle 120 rolli. Ta on mänginud filmides "Briljandid proletariaadi diktatuurile" (1975, Tallinnfilm); „Kapten Fracasse” (1984) ja „Issanda vits” (1988) – mõlemad Dovženko-nimeline filmistuudio, ning „Lilja 4-ever” (2002, Rootsi-Taani). 1960 Eesti NSV teeneline kunstnik 1967, 1975, 1980 Eesti NSV Teatriühingu preemia 1978 Eesti NSV rahvakunstnik 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk Ta oli 1951. aastast abielus näitleja Nikolai Jegoroviga, nende tütar Jekaterina Jegorova on Vene Teatri näitleja. In Memoriam. Anastassia Bedredinova 1924–2004. Eesti Päevaleht, 21.01.2004. Eesti NSV Teatriühingu preemiad parimate loominguliste saavutuste eest Nekroloog Haud Tallinna Metsakalmistul Maria Otšakovskaja. Näitlejanna – Teater. Muusika. Kino 1985, 12, lk 36–43
Khaled Hosseini

Khaled Hosseini (dari keeles خالد حسینی [h'ooled hos'eini] (Khāled Ḩoseynī), daripäraselt IPA transkriptsioonis [ˈxɒled hoˈsejni]; sündinud 4. märtsil 1965) on Afganistanis sündinud kirjanik ja arst. Alates 15. eluaastast elab Hosseini USAs Põhja-Californias. Khaled Hosseini on üks maailma loetumaid ja armastatumaid kirjanikke, kelle teoseid "Lohejooksja" ja "Tuhat hiilgavat päikest" on ainuüksi Ameerika Ühendriikides müüdud üle 10 miljoni eksemplari ning enam kui 70 muus riigis üle 38 miljoni eksemplari. Ta on ÜRO pagulaste agentuuri UNHCR-i hea tahte saadik ja Afganistani inimestele humanitaarabi pakkuva mittetulundusorganisatsiooni Khaled Hosseini Fondi asutaja. Tema 2003. aastal ilmunud esikromaan "Lohejooksja" ("The Kite Runner") sai 12 miljoni eksemplariga rahvusvaheliselt suurima läbimüügiga raamatuks. Tema teine romaan "Tuhat hiilgavat päikest" ("A Thousand Splendid Suns") ilmus 22. mail 2007.. 21. mail 2013 ilmus kolmas romaan "And The Mountains Echoed" (ilmus eesti keeles juulis 2013 pealkirjaga "Ja mägedelt kajas vastu"). "Lohejooksja". Eesti Ekspressi Kirjastus. 2008. "Tuhat hiilgavat päikest". Eesti Ajalehed. 2010. "Ja mägedelt kajas vastu". Hea Lugu. 2013. Academy of Achievement - Khaled Hosseini Khaled Hosseini: Information and Much More from Answers.com http://www.khaledhosseinifoundation.org/ Khaled Hosseini ametlik koduleht
NTV

NTV (kirillitsa НТВ) on ülevenemaaline telekanal, mis alustas tegevust 1993. aastal. NTV andmetel on kanalil üle 120 miljoni vaataja. Saateid tehakse Ostankino televisioonikeskusest. Kanali esimene faktiline omanik oli Vladimir Gussinski. Saateid hakati edastama 1993. aasta 10. oktoobril. Vladimir Putini presidendiks saamise järel oli Gussinski sunnitud kanalist loobuma ja eksiili siirduma.
TV3 (täpsustus)

TV3 võib olla: TV3 on Viasat'i kaubamärk, kuhu kuuluvad Viasat'i põhikanalid Skandinaavias, Baltimaades ja Ungaris. TV3, Eesti telekanal TV3, Rootsi telekanal TV3, Taani telekanal TV3, Läti telekanal TV3, Norra telekanal TV3, Leedu telekanal TV3, Sloveenia telekanal TV3, Iirimaa telekanal TV3, Ghana telekanal TV3, Tšehhi Vabariigi telekanal TV3, Malaisia telekanal TV3, Uus-Meremaa telekanal TV3, Lõuna-Aafrika Vabariigi telekanal TV-3, Venemaa telekanal