laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vihula vald

Vihula vald oli vald Lääne-Virumaal. Vald liideti 2017. aastal Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus Haljala vallaga. Vihula vallavanem oli Annes Naan. Vallas oli Võsu alevik ja 52 küla, neist suuremad Käsmu, Palmse, Võsupere, Vergi, Vihula ja Annikvere. Teised külad: Aasumetsa, Adaka, Altja, Andi, Eisma, Eru, Haili, Ilumäe, Joandu, Kakuvälja, Karepa, Karula, Kiva, Koljaku, Koolimäe, Korjuse, Kosta, Lahe, Lauli, Lobi, Metsanurga, Metsiku, Muike, Mustoja, Natturi, Noonu, Oandu, Paasi, Pajuveski, Pedassaare, Pihlaspea, Rutja, Sagadi, Sakussaare, Salatse, Tepelvälja, Tidriku, Tiigi, Toolse, Tõugu, Uusküla, Vainupea, Vatku, Vila, Villandi ja Võhma. 2144 (1. jaanuar 2006) Vihula vallas asus Eesti põhjapoolseim saar Vaindloo saar koos Vaindloo tuletorniga. See on kivine ja madal saar Soome lahes. Suurem osa valla territooriumist jäi Lahemaa rahvuspargi aladele. Lisaks oli vallas veel ka Selja maastikukaitseala Selja jõe oru ning Toolse maastikukaitseala Mandri-Eesti ainsa soostunud tammiku kaitseks. Vihula vald moodustati 1991. aasta 12. detsembril. Palmse mõis Sagadi mõis Vihula mõis Altja kaluriküla Altja ürgorg Kalame talumuuseum Käsmu kivikülv Käsmu meremuuseum Käsmu kalmistu Ilumäe kirik Vainupea kabel Vihula linnamägi Toolse Ussimägi Toolse linnamägi Maakatastri statistika, vaadatud 12.12.2018. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014 Lääne-Viru maakonna Vihula, Viru-Nigula ja Väike-Maarja valla ning Kunda linna, Pärnu maakonna Pärnu-Jaagupi alevi ning Koonga ja Surju valla, Põlva maakonna Mooste valla ja Võru maakonna Vastseliina valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 12.12.1991)
Ökoloogiline nišš

Ökoloogiline nišš ehk ökonišš ehk nišš on ökoloogia mõiste, mis iseloomustab liigi või populatsiooni suhtumuslikku positsiooni eripära ökosüsteemis. Nišši kirjeldatakse kui liigiomast piirkonda graafikul, mille telgedeks on erinevate biootiliste ja abiootiliste keskkonnategurite muutuvad väärtused. Vastavalt konkurentsi välistamise reeglile (ehk Gause reeglile) ei saa kaks liiki hõivata täpselt sama nišši samas keskkonnas pikka aega. Mõistet "ökoloogiline nišš" kasutas esimesena loodusteadlane Joseph Grinnell oma 1917. aasta teadustöös "The niche relationships of the California Thrasher". Niši mõistet populariseeris eriti tuliselt 1958. aastast G. Evelyn Hutchinson. Eristatakse fundamentaalset ja realiseerunud nišši. Esimesel puhul on tegu kogu keskkonnatingimuste kompleksiga (bioloogilised ja füüsilised), milles organism on võimeline eksisteerima. Realiseerunud nišš tähendab aga eelmisest kitsamaid keskkonnatingimusi, kus organism on tugevalt kohastunud. Eri liikidel võivad eri kohtades olla sarnased nišid ning samad liigid võivad eri kohtades hõivata erinevaid nišše. Mõnikord, kui taimi ja loomi introdutseeritakse uutesse niššidesse, võivad nad hõivata uusi nišše või ka pärismaiste liikide nišše, tõrjudes viimaseid välja, ja saada (kahjulikeks) võõrliikideks. nišš (täpsustus) ökoloogiline sobitumine Pocheville, Arnaud (2015). "The Ecological Niche: History and Recent Controversies". Heams, Thomas; Huneman, Philippe; Lecointre, Guillaume; et al. (toim-d). Handbook of Evolutionary Thinking in the Sciences. Dordrecht: Springer. Lk 547–586. ISBN 978-94-017-9014-7.
Orv

Orv ehk nišš on arhitektuuris ühest küljest avatud müürisüvend, poolümara, täisnurkse või hulknurkse kujuga. Nišše kasutatakse seina kujunduselementidena ning neid tuntakse alates antiikarhitektuurist. Alkoov Kunstileksikon. Eestikeelne väljaanne. Kirjastus "Kunst", Tallinn, 2000
Kokoda

"Kokoda" on 2006. aastal valminud Austraalia film. Film räägib Teise maailmasõja ajal Uus-Guineas Kokoda rajal võidelnud Austraalia 39. pataljoni ühe jao meeste lahingutest jaapanlaste vastu 1942. aastal.
Ajalooline laev

Ajalooline laev on laevaehituse ja laevanduse ajaloo näidisena säilitatav laev (muu veesõiduk) või selle samal eesmärgil originaalkujul valmistatud koopia. Ajaloolisi laevu on sageli hoitud hoolimata vanusest sõidukõlblikena ja neile on tehtud, võrrelduna moodsate laevadega, mõningaid meresõiduohutuse nõuete erandeid. Ajaloolisi laevu kasutatakse sageli veeturismiks või väljaõppeks. Euroopas koondab ajaloolisi laevu European Maritime Heritage. Eestis loetakse õiguslikult ajalooliseks laevaks laev, mille vanus ületab reisilaeval 35 aastat ja muul laeval 40 aastat ning millel ei ole tehtud olulisi ümberehitusi ja valdavalt on säilitatud ehitusaegsed materjalid, või sellise laeva koopia, mille ehitamisel on kasutatud algupäraseid või algsetega sarnaseid ehitusmaterjale. Ajaloolise laevana ei käsitata kauba- ja kalalaeva, mis tegeleb oma põhitegevusega väljaspool kohaliku rannasõidu piirkonda. Eestis koondab ajaloolisi laevu Ajalooliste Laevade Selts. Ateena harta – Veneetsia harta – Firenze harta – Barcelona harta Merekultuur Muuseumlaev Ajalooliste Laevade Selts "www.european-maritime-heritage.org". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. detsember 2009. Vaadatud 21. märtsil 2011. "www.e-m-h.eu". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. oktoober 2010. Vaadatud 21. märtsil 2011. Meresõiduohutuse seadus, § 2. Mõisted, 25) ajalooline laev – www.eals.ee Haapsalu sai taas ühe puulaeva võrra rikkamaks, 1925–26 Spithamnis ehitatud kaljas Hoppet jõudis koju. 20. september 2011 Barcelona Charter - Wikipedia Eesmärk 11 – Merekultuuripärandi ja -traditsioonide säilimine on tagatud. Riiklik arengukava „Eesti merenduspoliitika 2012-2020”, valitsus.ee
Maskiga mehe eksitus

Maskiga mehe eksitus (inglise keeles masked man fallacy) on arutlusviga, mille puhul identse osutusega tähistajate asendamine tõeses väites võib viia väära väiteni. Nimi tuleb näitest "Ma ei tea, kes maskiga mees on". See võib olla tõene ka juhul, kui maskiga mees on Heldur ja ma tean, kes Heldur on. Maskiga mehe eksituse ühe kuju võib kokku võtta järgmiselt: Eeldus 1: Ma tean, kes X on. Eeldus 2: Ma ei tea, kes Y on. Järeldus: Järelikult X ei ole Y. Probleem tuleb sellest, et eeldused 1 ja 2 võivad olla korraga tõesed isegi juhul, kui "X" ja "Y" osutavad samale isikule. Võtame arutluse: "Ma tean, kes mu isa on. Ma ei tea, kes on varas. Järelikult minu isa ei ole varas." Kui isa on varas ja kõneleja seda oma isa kohta ei tea, siis on eeldused tõesed ja järeldus väär. Seega on tegemist arutlusveaga. Kui keegi ütleb: "Ma ei ta, kes maskiga mees on," siis ta peab muu hulgas silmas: "Kui ma tean, kes maskiga mees on, siis ma ei tea, et ta on maskiga mees." Maskiga mehe eksitus ei arvesta seda. Osutuslikult läbipaistmatu kontekst Identsuse transitiivsus Artikli kirjutamisel on kasutatud inglise vikipeedia artiklit seisuga 2. märts 2008
Nitrosomonas

Nitrosomonas on perekond ellipsikujulisi kemoautotroofseid mullas, aga ka nahal elavaid baktereid. Nitrosomonas on tähtis lämmastikuringes, kuna ta muundab ammoniaagi nitrititeks (nitrosatsioon). Selle kemosünteetilise protsessi läbi saavad nad ka eluks vajaliku energia. Nitrifikatsioon Nitrosatsioon Nitrobacter
Nitrobacter

Nitrobacter on mullas elavate bakterite perekond. Nitrobacter mängib olulist rolli lämmastikuringes, oksüdeerides mullas nitritid nitraatideks. Nende poolt läbiviidavat protsessi kirjeldab keemiline võrrand: NO2- + 1/2O2 -> NO3- Nitrosomonas Nitrifikatsioon
.pl

.pl on Poola Interneti tippdomeen. See loodi 1990. aastal. Domeeni registreerimist haldab NASK (Naukowa i Akademicka Sieć Komputerowa). 2008. aastal ületas domeeni alla registreeritud veebisaitide arv miljoni piiri, 2013. aastal oli saite üle 2,4 miljoni.
Mügarbakterid

Mügarbakterid (Rhizobium) on perekond gramnegatiivseid mullabakterid, kes seovad õhust lämmastikku. Mügarbakterid elavad sümbioosis liblikõieliste taimedega, kelle juuremügarates (noodulites) nad seovad ensüümi nitrogenaasi abil õhust molekulaarse lämmastiku ning varustavad (seda enne ammooniumiks muutes) sellega taime. Iseseisvalt, ilma sümbioosis olemata mügarbakterid õhust lämmastikku omastada ei suuda. Üks levinuim mügarbakterite klassifikatsioon on järgmine: Rhizobium leguminosarum – moodustab mügarad herne, läätse, viki ja seaherne perekonna liikidel Rhizobium trifolii – ristikul ja lutserni liikidel Rhizobium phaseoli – Ameerikast pärit aedoaliikidel Rhizobium meliloti – mesika ja lutserni liikidel Rhizobium japonicum – sojaoa liikidel Rhizobium lupini – lupiini ja seradelli liikidel Lämmastikusidumine Heinsoo J., Jaama E., Jõudu J., Reimets E., Viileberg K. Taimekasvatus, Tallinn, 1986
Majandusgeograafiline asend

Majandusgeograafiline asend on mingi territooriumi (regiooni, piirkonna, riigi, asula jms) asend oluliste selle territooriumi majanduslikut arengut mõjutavate tegurite suhtes. Need tegurid on maavarade leiukohad, teedevõrk, tööjõud, kapital, suured majanduskeskused jne. Kooligeograafias saab kasutada majandusgeograafilise asendi kirjeldamisel järgmist plaani: Asend naaberriikide suhtes. Asend peamiste maanteede, raudteede ja mereteede suhtes. Asend peamiste kütise- ja toorainebaaside, tööstus- ja põllumajanduspiirkondade suhtes. Asend peamiste toodangu turustamispiirkondade suhtes. Majandusgeograafilise asendi ajaline muutus. Üldjäreldus majandusgeograafilise asendi riigi majanduse arengust ja paiknemist mõjust.
Nõmme Muusikakool

Nõmme Muusikakool on munitsipaalhuvikool Tallinnas Nõmme linnaosas. Koolihoone asub aadressil Pärnu maantee 320. Muusikakool on professionaalse muusikahariduse esimeseks astmeks. Kooli direktor on Indrek Vijard. Kool alustas tööd 1952. aastal endises Nõmme algkoolile kuulunud hoone 2. korruse ruumides. Aastal 1959 lahkus sealt algkool ja õppehoone kuulub kuni tänaseni täielikult Nõmme Muusikakoolile. Aastal 1963 valmis juurdeehitisena kooli kontserdisaal, mis mahutas umbes 200 inimest ja 1973. aastal kolmekorruseline klassiruumidega majaosa. Algselt kuulus see hoone Nikolai von Glehni asutatud vorstivabrikule. Aastatel 1936–1940 tegutses hoones Nõmme Muuseum. Esimesel õppeaastal õppis koolis 64 õpilast, keda juhendas 11 õpetajat. 1961. aastal oli koolis 245 õpilast ja 22 õpetajat. 1972/73. õppeaastaks oli õpilasi 345, õpetajaid 45. Õppeaastal 2005/2006 õppis muusikakoolis 420 õpilast ja õpetas 63 õpetajat. Nõmme Muusikakoolis on võimalik õppida järgmistel erialadel: klaver, viiul, vioola, tšello, klassikaline kitarr, flööt, klarnet, oboe, saksofon, trompet, metsasarv, tromboon, bariton, tuuba, akordion, löökpillid. Nõmme Muusikakooli Puhkpilliorkester, asutatud 1992. aastal, dirigendid Ülo-Mattias Sõro, Indrek Vijard Nõmme Muusikakooli Kammerkoor, asutatud 2000. aastal, dirigent Indrek Vijard Nõmme Muusikakooli Kammerorkester, asutatud 2003. aastal, dirigent Jüri-Ruut Kangur Nõmme Muusikakooli Brass Tärkamine, dirigent Aigar Kostabi Keelpilliorkester Flöödiansambel Akordioniansambel. "Tallinna Haridusameti / Tallinna Haridusasutused / Nõmme Muusikakool". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. aprill 2009. Vaadatud 19. augustil 2009. Tallinna huvihariduse võrgu arengukava 2007-2017 Tallinna Linnavolikogu 18. oktoobri 2007, otsuse nr 252. Lisa. Lk. 4 Ülo Tikk. Rahumäe Põhikool 90. / Õpetajate Leht, 08. detsember 2000 Jukko Nooni. Nõmme muuseum viie aastane. / Nõmme Sõnumid, 2. märts 2007. Lk. 1 Erialad. Koolist. Nõmme muusikakool. Nõmme Muusikakool. Rahvakultuuri Keskus Nõmme Muusikakooli koduleht Nõmme Muusikakooli põhimäärus. Tallinna Linnavalitsuse määrus nr 77. 15. oktoober 2008 Sirje Tohver. Esinemisrõõmust suuremat rõõmu ei ole. / Õpetajate Leht, 8. mai 2009
Quitzdorf am See

Quitzdorf am See on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi. Horscha (Hóršow), Kollm (Chołm), Petershain (Hóznica), Sproitz (Sprjojcy) ja Steinölsa (Kamjentna Wólšinka). Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Valla koduleht (saksa keeles)
Rietschen

Rietschen on vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. Altliebel (Stary Lubolń), Daubitz (Dubc), Feldhäuser, Hammerstadt (Hamoršć), Heidehäuser, Neu-Daubitz, Neuhammer, Neuliebel (Nowy Lubolń), Nieder Prauske, Rietschen (Rěčicy), Teicha (Hatk) ja Walddorf. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Valla koduleht (saksa keeles)
Kaelakeeafäär

Kaelakeeafäär oli intsident, mis leidis aset 1780. aastatel Louis XVI õukonnas ja kuhu oli segatud tema abikaasa, kuninganna Marie Antoinette. Afäär põrmustas Marie Antoinette'i niigi halva maine ja jättis mulje, et ta on seotud katsega riigilt raha välja petta. Kahjustada sai kogu monarhia maine ja see on üks sündmustest, mis viis Prantsuse revolutsioonini. Jeanne de Valois-Saint-Rémy pärines Valois'de dünastia Prantsuse kuninga Henri II sohilapsest ja seega osaliselt kuninglikku verd naisterahvas, kes Bourbonide valitsusajal oli jäänud ilma kõikidest oma varadest. Eesmärgiga saada tagasi oma valdused ning tiitel pöördus ta õukonda ning esitas arvukalt palvekirju kõrgelseisvaile isikuile, sealhulgas kuninganna Marie-Antoinette'ile, ent need jäeti loomulikult rahuldamata. Kättemaksuhimulisena mõtles ta välja keerukad mahhinatsioonid: ta leidis tänavakõrtsist ühe näitlejatari, kes oli täpipealt kuninganna nägu. Tolle abiga veenis ta kuninganna põlu alla sattunud kardinal Louis-René de Rohani, et kuninganna on valmis kardinalile andestama, kui too talle imekauni teemantkee kingib. Tegelikult olid juveliirid seda keed juba varem Marie-Antoinette'ile müüa pakkunud ning too oli sellest keeldunud, sest riigikassa oli üpris tühi, isiklikku raha tal nii palju ei olnud – ning lisaks ei olnud ta sugugi nii ükskõikne rahakulutaja, kui temast hiljem üritati muljet jätta. Kee oli liigagi uhke, koosnedes 657 teemandist, nii et juveliirid olid selle alla kinni pannud kõik oma vahendid, mistõttu üritasid nad seda paaniliselt ja tulutult Euroopa kroonitud peadele maha müüa. Kui ka Marie-Antoinette ehtest keeldus, oli neil silme ees terendamas pankrot. Ent Jeanne de Valois tõi kohale kuninganna nägu näitlejahakatise, korraldas tolle kohtumise kardinaliga ning saatis kardinalile kuninganna nimel mitmeid kirju ning mees läkski intriigide õnge. Hiljem mõnitas Marie-Antoinette teda kohtus, et kas kardinal tõesti arvas, et kuninganna, kes talle juba 15 aastat pole sõnagi öelnud, ühe kee pärast temale andestaks. Afääri lõpptulemus oli see, et Jeanne de Valois põgenes keega Inglismaale, rahvas aga pidas kogu afääri eest vastutavaks õnnetut Marie-Antoinette'i, kes asjas täiesti süütu oli. Kardinal de Rohan anti kohtu alla ning saadeti Bastille' vanglasse, seal istudes hakkas ta järk-järgult oma varasid müüma, et kee eest siiski maksta. Maksukohustuse pärandas ta ka oma järeltulijaile, kes vahelduva eduga makseid jätkasid. See oli üks põhjuseid, miks prantsuse rahvas teda veel rohkem põlgama hakkas, ning kuna sündmus juhtus vahetult enne Prantsuse revolutsiooni puhkemist, nähakse selles ka ühte revolutsioonile kaasaaitavat tegurit. Mis sai keest, on tekitanud kõvasti poleemikat. Ühtede väitel müüs Jeanne kee kivi kivi haaval maha, teiste väitel müüs ta selle maha tervelt ning hiljem on mitmed kirjanikud (teiste seas näiteks Carole Nelson Douglas) oma romaanides kee saatuse üle mõtisklenud. Kogu kaelakeeafäärist kirjutas pika, mahuka ja põhjaliku raamatu Alexandre Dumas; selle järgi on tehtud ka film.
Přerov

Přerov (saksa keeles Prerau) on statutaarlinn Tšehhis Olomouci maakonnas, Přerovi ringkonna halduskeskus. Asub Bečva jõe ääres. Přerov sai linnaõigused 1256. aastal, linna on esmamainitud 1141. aastal. Přerovi vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Přerov - památková zóna Národní památkový ústav. Vaadatud 22. juunil 2024 Přerovi koduleht
Igor Černov

Igor Černov (sündinud 18. märtsil 1943 Oktjabrski külas Gorki oblastis) on kirjandusteadlane ja semiootik. Lõpetas 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli vene filoloogina. Töötas Juri Lotmani kateedris, olles aastatel 1966, 1968–1969, 1972–1993 Tartu (Riikliku) Ülikooli vene kirjanduse kateedri õppejõud. Aastatel 1993–1997 oli ta semiootikaprofessor ja Tartu Ülikooli semiootika osakonna juhataja. (nimekuju Igor Tšernov), "Lenin kui kirjamees kaasaegsete pilguga" (ajakirjast "Lef", 1924) – Looming 1970, nr 1, lk 109–123 (nimekuju Igor Tšernov), "Bahtin ja tema romaaniuuringud" (kirjandusteadlase 75. sünnipäevaks) – Looming 1970, nr 12, lk 1913–14 "Asi ja idee kultuuris" (väärtusorientatsioonide süsteemist) – Looming 1973, nr 12, lk 2050–69 "Teoreetiline kirjandusteadus: teadmiste vormid, struktuur ja eripära" – Keel ja Kirjandus 1977, nr 4, lk 193–199 ja nr 5, lk 264–270 "Juri Lotman ja kirjandusliku mõtte areng" – Looming 1982, nr 2, lk 270–276 "Katastroofi semiootikast: sissejuhatavaid marginaale" – Kultuurileht nr. 43, lk. 11–12, 22. nov. 1996. Taastrükk Acta Semiotica Estica 10: 197–200. (2013) 2001 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk Tema isa oli Apolloni Tšernov, Narva-Jõesuu õpetaja ja Tallinna Kunstiinstituudi õppejõud. Ta oli abielus Ann Maltsiga. Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk 64, artikli autor Naftoli Bassel Salupere, Silvi 2013. Igor Černov 70. Acta Semiotica Estica 10: 193–197. (Sisaldab tema bibliograafia.) Pilv, Aare 2013. Černov. Acta Semiotica Estica 10: 200–203.
Türgi keel

Türgi keel (Türkçe) on turgi keelte oguusi rühma kuuluv keel, Türgi ametlik keel. Türgi keelt kõnelevad türklased, kes elavad põhiliselt Anatoolias, Musta mere ja Vahemere (türgi keeles "Valge mere") vahelisel poolsaarel. Türgis räägitakse ka teisi keeli, sealhulgas araabia ja kurdi keelt. Kõnelejate arv on umbes 80 miljonit. Lisaks ladina tähestiku tähtedele on kasutusel mõned modifitseeritud tähed. Türgi keele lähemad sugulaskeeled on türkmeeni ja aserbaidžaani keel. Sarnaselt teiste turgi keeltega iseloomustab türgi keelt vokaalharmoonia, aglutinatsioon ning rikkalik sufiksite kasutamine. Näiteks mitmust väljendaval sufiksil on kaks kuju -lar või -ler vastavalt sõna tüves olevatele ees- või tagavokaalidele. Türgi keel kasutab ladina kirja. Kirjaviis on fonoloogiline: ühele foneemile vastab üks grafeem. See kirjaviis võeti kasutusele tänapäevase Türgi esimese riigipea Mustafa Kemal Atatürki ajal 1928. aastal, varem kasutati araabia kirja. Araabia kiri sobis hästi osmanitürgi keele kirjutamiseks, mille sõnavara kasutas palju araabia ja pärsia laensõnu, kuid türgi sõnade jaoks mitte – erinevalt türgi keelest on araabia keeles palju konsonante, kuid vähe vokaale. Atatürk oli keeleteadlastelt küsinud, kui palju võtaks aega keele üleviimine uuele tähestikule, mispeale talle vastati, et umbes viis aastat, mispeale Atatürk ütles: "Me teeme selle ära kolme-viie kuuga." Atatürk rajas ka Türgi keele instituudi, mille ülesandeks oli keele türgipärasemaks muutmine. Keelekood on standardi ISO 639 järgi tr või tur. Türgi keeles puudub grammatiline sugu. Türkisch. Sprachenzentrum, Kasutatud 25.07.2009 (saksa) Türgi nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
Kriton

"Kriton" on Platoni filosoofiline dialoog (vestlus), mis toimub Kritoni ja Sokratese vahel. Kriton pöördub vanglas asuva Sokratese poole ettepanekuga aidata Sokrates vanglast välja, st aidata Sokratesel põgeneda. Kriton ja teised on valmis selleks raha kulutama. Kriton ütleb Sokratesele, et ta ei keelduks enda päästmisest, kuna paljud austavad ja armastavad Sokratest. Kritoni arvates reedab surres Sokrates ka oma pojad, kelle eest ta võiks hoolt kanda ja neid kasvatada. Kriton tunneb muret ka enda pärast, kuna kardab, et siis hakkab enamik inimesi teda ja tema sõpru süüdistama arguses, et nad ei suutnud Sokratest vanglast päästa. Sokratese ja Kritoni vestluse käigus puudutatakse õigluse ja ebaõigluse teemat. Sokrates ütleb "inimestele halba teha on seesama, mis ebaõiglane olla" ja "ebaõiglusele ei tohi vastata ebaõiglusega". Ka seaduse rikkumine on ebaõiglane, sest seadus on teatud kokkuleppe ja selle rikkumine vale. Sokrates on seisukohal, et ta on teinud riigiga lepingu, mille järgi ta peab alluma seadustele. Sokrates ei lase ennast Kritonil veenda ja jääb vanglasse, kuna leiab, et see on õiglane. Dialoog inglise keeles
Viljandi rippsild

Viljandi rippsild (ka Viljandi linnusepargi rippsild) on jalakäijate rippsild Viljandi lossimägedes, riiklik ehitismälestis ja üks Viljandi linna sümboleid. Sild on 50 meetri pikkune, malmist portaalidega ja neetliidetega kinnitatud profiilterasest tarindiga. Silla valmistas 1879. aastal Riia firma Felser & Co ja see asus algselt Tarvastu ordulinnuse vallikraavil, kus see kergendas Tarvastu mõisniku von Mensenkampffi pereliikmete juurdepääsu linnuse varemetes asuvale kabelile. 1930. aastal kinkis mõisahärra Karl von Mensenkampff silla metallosad ja kandetrossid Viljandi linnale. 1931. aastal paigaldas Werner Eldringi metallitööfirma silla Viljandi lossimägedesse üle 15 meetri sügavuse Suuroru. 1995. aastal rekonstrueeriti sild põhjalikult Viljandi Rotary Klubi eestvedamisel ja Viljandi Metall AS teostusel. Viljandi lossimäed Varese sild Viljandi linnusepargi rippsild, 19-20.saj. kultuurimälestiste riiklikus registris Viljandi linnusepargi rippsild, 19-20.saj. kultuurimälestiste riiklikus registris
Vladimir Kuzin

Vladimir Semjonovitš Kuzin (vene keeles Владимир Семёнович Кузин, 15. juuli 1930 – 5. oktoober 2007 Moskva) oli vene suusataja, kes esindas tollast Nõukogude Liitu 1950. aastatel. 1956. aasta taliolümpiamängudel Cortina d'Ampezzo´s sai ta kuldmedali 4×10 km teatesõidus. Kuzini parimad tulemused maailmameistrivõistlustel olid 1954. aasta MM-il Falunis, kui ta tuli maailmameistriks nii 30, kui ka 50 km distantsil ning sai veel hõbemedali 4×10 km teatesõidus. Kuzinit autasustati Lenini ordeniga 1957. aastal. 1956 Cortina d'Ampezzos olümpiavõitja 4x10 km teatesõidus 1954 Falunis maailmameister 30 km maailmameister 50 km hõbemedal 4x10 km teatesõidus Vladimir Kuzin FIS-i kodulehel (inglise)
Külmutustehnika

Külmutustehnika on tehnika haru, mis tegeleb ümbritsevast keskkonnast madalama temperatuuri tekitamise ja säilitamisega. Külmutusagens Külmuti Soojusvahetus Soojuskandja Soojuspump International Institute of Refrigeration (inglise ja prantsuse keeles)
Serž Sargsjan

Serž Sargsjan (armeenia Սերժ Սարգսյան; sündinud 30. juunil 1954 Stephanakerdis) on Armeenia poliitik, aastatel 2007–2008 Armeenia peaminister ja 9. aprillist 2008 kuni 9. aprillini 2018 Armeenia president. 17.–23. aprillini 2018 oli ta taas Armeenia peaminister, kuid pidi ulatuslike meeleavalduste tõttu ametist lahkuma. Aastatel 1971–1979 õppis Sargsjan Jerevani Riiklikus Ülikoolis filoloogiat. Vahepeal, 1972–1974 läbis ta ajateenistuse Nõukogude armees. 1975–1979 töötas ta Jerevani elektrotehnikatehases lukksepana. Pärast ülikooli lõpetamist 1979. aastal hakkas Sargsjan tegema karjääri algul komsomoli ja siis NLKP liinis. Ta töötas komsomoli Stephanakerti linnakomitee osakonnajuhataja, teise sekretäri ja esimese sekretärina, seejärel partei Stephanakerti linnakomitee propagandaosakonna juhatajana ja oli lõpuks Mägi-Karabahhi oblastikomitee esimese sekretäri abi. Mägi-Karabahhi sõja ajal oli Sargsjan mitme lahingu planeerija ja teda peetakse Armeenia ja Mägi-Karabahhi sõjavägede üheks loojaks. 1989–1993 juhatas ta Mägi-Karabahhi enesekaitsekomiteed. Ühtlasi oli ta 1990–1993 Armeenia NSV Ülemnõukogu saadik. 1993–1995 oli ta Armeenia kaitseminister ja 1995–1996 Armeenia riikliku julgeoleku valitsuse ülem, seejärel Armeenia riikliku julgeoleku minister. 1996–1999 oli ta Armeenia riikliku julgeoleku ja välisminister, 2000–2007 Armeenia kaitseminister. Lisaks oli ta 1999–2007 Armeenia presidendi juures oleva riikliku julgeoleku nõukogu sekretär ja 1999–2000 ühtlasi presidendi administratsiooni juhataja. 2006. aastal astus Sargsjan Armeenia Vabariikliku Partei liikmeks. 2007. aasta novembris valiti ta erakonna esimeheks. Alates 4. aprillist 2007 kuni 9. aprillini 2008 oli ta Armeenia peaminister. 19. veebruaril 2008 võitis ta Armeenia Vabariikliku Partei ja presidendi Robert Khotšharjani toetusel presidendivalimised ja astus ametisse 9. aprillil 2008. Sargsjan on Jerevani ülikooli nõukogu esimees ja 2004. aastast Armeenia Maleföderatsiooni president. 2000 – Artshahhi kangelane Serž Sargsjan Serž Sargsjan FIDE andmebaasis