Lühiromaan

Lühiromaan (inglise keeles novella või short novel) või jutustus on kirjandusteose liik, eepika väikevorm, mis mahult sarnaneb novelliga ning tunnusjoontelt meenutab romaani. Lühiromaani võib pidada romaani alamliigiks, kui romaane liigitada pikkuse järgi. Üks lihtsamaid viise lühiromaani eristamiseks romaanist on sõnade arv. Kuigi sõnade arvu piir ei ole kõikjal ühesugune, on see siiski üks kindlamaid eristamise viise. Näiteks ingliskeelses romaanis on tavaliselt umbes 80 000 sõna, kuigi lühemate romaanide miinimumpiir võib olla ka 50 000 sõna. Sellest piirist alla jääv sõnade arv teoses viitab juba lühiromaanile. Ingliskeelse lühiromaani sõnade arvu alampiir on umbes 20 000 sõna, sest ingliskeelse novelli puhul on see üldiselt suurim lubatud pikkus. Ingliskeelse lühiromaani pikkus on seega 20 000 – 50 000 sõna. Sisu poolest on lühiromaan laialdase sündmustikuga, tegelaste ja mitmekesise miljööga, meenutades romaani, kuid on ülesehituselt lihtsam ja lühem. Märkus: esitatud arvud ei sobi eestikeelsete lühiromaanide mõõdupuuks, kuna eesti ja inglise keeles on sõnade keskmine pikkus erinev. Nii näiteks mahub arvestuslikule leheküljele, mis on 1800 tähemärki koos tühikutega, eesti keeles keskmiselt 240 sõna, inglise keeles aga 300 sõna. Lühiromaan kui proosateksti liik sai alguse Itaalias kirjanduse renessansskultuuris 14. sajandi esimeses pooles. Lühiromaanile alusepanijaks võib pidada Itaalia kirjanikku Giovanni Boccacciot, kes on teose "Dekameron" (1353) autor. "Dekameron" koosnes lühikestest lugudest, mida saab määratleda lühiromaanidena. 19. sajandil sai lühiromaan populaarsemaks tänu Vene ja Saksa kirjanike teostele. Teose pikkus sõnade arvu poolest ei ole ainuke aspekt, mis eristab lühiromaani romaanist või novellist, võrrelda tuleks ka teoste ülesehitust ja sisu. Lühiromaani süžee tavaliselt keskendub teose sündmuste käigus peategelase isiklikule ja psühholoogilisele arengule. Novellis võidakse keskenduda ka suuremale seotud sotsiaalsele grupile. Novelliga sarnaselt on lühiromaanis aga tihe sündmustik lühikeses teoses. Romaaniga sarnaselt on lühiromaanil kõrgel tasemel tegelaskujude ülesehitus ja detailsed kirjeldused. Tänapäeva kirjanduses võib lühiromaane leida peamiselt vaid spetsiifiliste kirjandusžanrite (näiteks ulmekirjanduse ja fantaasiakirjanduse puhul) e-raamatutena. Lühiromaane leiab klassika hulgast, kuid on ka teoseid, mis on populaarseks saanud tänu nende põhjal loodud filmikunstiteostele. Kuna lühiromaan on sisult mahukas, kuid lühike teos, on lühiromaanidel põhinevaid filme luua lihtsam kui näiteks täispikkadel romaanidel põhinevaid. Tuntud lühiromaane väliskirjanduses : Eesti kirjanduses lühiromaani kui proosateksti liiki mõistena laialt ei kasutata. Kindlalt on lühiromaaniks liigitatud näiteks auhindu võitnud lühiromaanid "Ingellik olevus", "Doanizarre udulaam", "Minu päevad Liinaga" ja veel mõni Indrek Hargla lühiromaan. Ka Eesti kirjandusklassikasse kuuluv Oskar Lutsu teos "Kevade" (ning ka "Suvi" ja "Sügis") on liigitatud lühiromaanide hulka. Veel Eesti kirjanike lühiromaane: Heli Künnapas "Jõuluks koju", "Mu koju tood sa" jm, Mari Saat "Mida teha emaga", Siim Veskimees (Ants Miller) "Keskpäevapimedus" ja "Kuldhordi teine tulek". Mamet, David (8. november 2020). "Learn the Differences Between Novelettes, Novellas, and Novels". MasterClass. Vaadatud 16.03.2021. Aunin, Ellen (2013). "Ilukirjandus kui kunst". Tartu Kutsehariduskeskus. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.05.2021. Vaadatud 15.03.2021. "9. klassi kirjanduse mõisteid". Miksike. Originaali arhiivikoopia seisuga 13.04.2021. Vaadatud 16.03.2021. Author Learning Center (2018). "Short Fiction Forms: Novella, Novelette, Short Story, and Flash Fiction Defined". Vaadatud 15.03.2021. {{netiviide}}: parameetris |autor= on üldnimi (juhend) Smith, Jack (26. oktoober 2018). "The novella: Stepping stone to success or waste of time?". The Writer. Vaadatud 16.03.2021. Eesti Tõlkebüroode Liidu koduleht Vaadatud 08.03.2022. New World Encyclopedia panustavad autorid (New World Encyclopedia contributors) (13. detsember 2018). "Novella". New World Encyclopedia. Vaadatud 16.03.2021. {{netiviide}}: parameetris |autor= on üldnimi (juhend) Fetherling, George (22. jaanuar 2006). "Briefly, the case for the novella". Seven Oaks. Originaali arhiivikoopia seisuga 12.09.2012. Vaadatud 16.03.2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) Thorsson, Johann (18. juuni 2012). "The World's Best Novellas". Vaadatud 16.03.2021. "These Amazing Classic Books Are So Short You Have No Excuse Not To Read Them". Huffpost. 12. juuni 2013. Vaadatud 16.03.2021. Prescott, Orville (28. august 1952). "Books of The Times". The New York Times. Vaadatud 16.03.2021. "Stalker". Tartu Linnaraamatukogu kirjandusveeb. Viimati muudetud 21.09.2020. Vaadatud 07.04.2021. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "Indrek Hargla". Eesti Ilukirjanduse Andmebaas. Vaadatud 07.04.2021. Tarik, Elle. "Kirjastuse Tänapäev romaanivõistlus 2015". Tartu Linnaraamatukogu kirjandusveeb. Vaadatud 07.04.2021.