laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jesuiitide kolleegium

Jesuiitide kolleegium (saksa Jesuitenkollegium) oli 16. sajandil jesuiitide ordu loodud õppeasutus. Neid õppeasutusi loodi vastukaaluks reformatsioonile ja neis õppeasutustes lähtuti jesuiitide pedagoogikast. Paavsti esindaja, Mantovast pärit jesuiit Antonio Possevino, õhutusel andis Rooma paavst 1579. aastal majandusliku toetuse jesuiitide kolleegiumi seminaride avamiseks Braniewos ja Olomoucis, 1569. aastal avati samasugune seminar ka Vilniuses - seminar kujunes hiljem Vilniuse Ülikooliks ja mõni aeg hiljem avati jesuiitide kolleegiumid veel Jaroslavlis (Galiitsias), Polotskis, 1583. aastal märtsis pandi alus seminarile Riias ja Niasvižis. 1585. aastal asutati Tartu jesuiitide seminar Tartu jesuiitide kolleegium juures. Haridussõnastik, www.eki.ee
Raseiniai rajoon

Raseiniai rajoon (leedu keeles Raseinių rajono savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus (omavalitsus) Leedus endise Kaunase maakonna aladel. Rajoonis on 12 omavalitsust, selle pindala on 1573 km2 ja elanike arv oli 2014. aastal 35 496 inimest. Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piirides on see aastast 1968. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Ariogala, Betygala, Girkalnise, Kalnujai, Nemakščiai, Pagojukai, Paliepiai, Raseiniai, Šiluva ja Viduklė vald. Omaette linnavallad moodustavad veel Raseiniai linn ja Ariogala linn. Suurim asula on halduskeskus Raseiniai (11 070 inimest). Teine linn rajoonis on Ariogala. Lisaks asuvad rajoonis Betygala, Girkalnise, Lyduvėnai, Nemakščiai, Šiluva, Žaiginyse ja Viduklė alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,64% leedulased, 0,49% venelased, 0,08% poolakad, 0,07% valgevenelased ja 0,72% oli teistest rahvustest. Rajooni suurim jõgi on Dubysa. Teised tähtsamad jõed on Mituva ja Šaltuona ning Jūra lisajõgi Šešuvis. Raseiniai rajooni territooriumile jäävad osaliselt nii Dubysa regionaalpark kui ka Tytuvėnai regionaalpark. Dubysa jõgi Norgėlai Kalnujai kirik Sujainiai Lelykase paljand Nuolatinių gyventojų skaičius metų pradžioje, vaadatud 12.02.2023. Raseiniai rajooni koduleht
Arvutuspulgad

Arvutuspulgad on arvutamist hõlbustavad vahendid, mida kasutati varem lasteaias ja algkoolis arvutama õppimisel. Tuntud on Napieri arvutuspulgad, mis on nimetatud nende leiutaja šoti matemaatiku John Napieri järgi. Tema 1617. aastal leiutatud arvutuspulgad olid hilisema arvutuslükati eelkäijad.
Valimisringkond nr 5

Valimisringkond nr 5 on Riigikogu valimiste ringkond, mis hõlmab Hiiu, Lääne ja Saare maakonna. Ringkond hõlmas Harju ja Rapla maakonna (praegu 4. ringkond). Ringkonnas oli saadaval 10 mandaati. Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati. Ringkonnas oli saadaval 6+1 mandaati. Ringkonnas oli saadaval 7 mandaati. Ringkonnas oli saadaval 7 mandaati. Ringkonnas oli saadaval 6 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 58 583, neist käis valimas 34 281 ehk 58,52%. E-hääli anti 8626. Isikumandaati ei saanud keegi. Ringkonnamandaadi said Jaanus Tamkivi (RE), Urve Tiidus (RE), Kalle Laanet (KE), Tõnis Palts (IRL) ja Neeme Suur (SDE). Ringkonnas oli saadaval 6 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 56 033, neist käis valimas 33 851 ehk 60,4%. E-hääli anti 11 030. Isikumandaati keegi ei saanud. Ringkonnamandaadi said Urve Tiidus (RE), Kalle Laanet (RE), Enn Eesmaa (KE), Hannes Hanso (SDE), Raivo Aeg (IRL) ja Andres Ammas (EVA). Kompensatsioonimandaadiga sai Riigikokku Lauri Luik (RE). Ringkonnas oli saadaval 6 mandaati. Isikumandaati ei saanud keegi. Ringkonnamandaadi said Kalle Laanet (RE) 3344 häälega, Helle-Moonika Helme (EKRE) 3202 häälega ja Enn Eesmaa (KE) 1805 häälega. Kompensatsioonimandaadi said Urve Tiidus (RE) 2617 häälega, Jaanus Karilaid (KE) 1661 häälega ja Heiki Kranich (RE) 390 häälega. Ringkonnas oli saadaval 6 mandaati.Hääleõiguslikke valijaid oli 54 833, neist käis valimas 36 017 ehk 65,7%. E-hääli anti 34 242. Valimisringkonnad ja valimisjaoskonnad http://vvk.ee/varasemad/?v=r92 http://vvk.ee/varasemad/?v=r95 http://vvk.ee/varasemad/?v=r99 http://vvk.ee/varasemad/?v=r03 http://vvk.ee/varasemad/?v=r07/ http://www.vvk.ee/varasemad/rk2011/election_result.html http://www.vvk.ee/varasemad/rk2011/election_result_di_5380.html Hääletamistulemus - Valimisringkond Nr 5, Vabariigi Valimiskomisjon, 8. märts 2011. http://www.vvk.ee/varasemad/rk2011/mandate_acquisition.html http://rk2015.vvk.ee/detailed-5.html http://rk2015.vvk.ee/voting-results-5.html http://rk2015.vvk.ee/acquired-mandates.html https://rk2019.valimised.ee/et/election-result/district-5-election-result.html https://rk2019.valimised.ee/et/election-result/acquired-mandates.html https://www.valimised.ee/et/vabariigi-valimiskomisjon-jaotas-riigikogu-valimiste-mandaadid https://rk2023.valimised.ee/et/detailed-voting-result/result-5.html https://rk2023.valimised.ee/et/election-result/result-5.html
Evald Aavik (1924–2001)

Evald Aavik (19. märts 1924 Tallinn – 12. september 2001) oli eesti näitleja. Ta lõpetas 1943. aastal Tallinna 5. Keskkooli. 1943 novembrist 1944 septembrini oli Soome armees ja võitles 200. jalaväerügemendi koosseisus Jätkusõja tõrjelahingutes. Peale Eestisse naasmist mobiliseeriti ta Punaarmeesse ja saadeti tööpataljoni, kust vabanes 1947 aprillis. 1951. aastal lõpetas ta Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi. Ta töötas aastal 1951 Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias, aastatel 1952–1958 Eesti Riiklikus Nukuteatris, 1958–1960 oli ta Rakvere Teatri näitleja, 1962–1971 Tallinna Pioneeride Palee teatri lavastaja. Evald Aavik suri 12. septembril 2001 ja ta maeti 29. septembril 2001 Metsakalmistule. 1952 Tamara Kovalevskaja "Metsamuinasjutt" (Mitja ja Rähn) 1955 Georgi Landau "Jänes ja kass" (Jänes) 1958 Maksim Gorki "Põhjas" (Parun) 1959 Mart Raud "Kirves ja kuu" (Vidrik) Peep Pillak, Heini Vilbiks. Soomepoiste elulood. Tallinn: Grenader, 2015 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. veebruar 2015. Vaadatud 19. veebruaril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti teatri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Eesti Teatriliit. Tallinn 2000
Mituva

Mituva on jõgi Leedus, Nemunase parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab Leedu lääneosas, alates Raseiniai rajoonis ja läbides Jurbarkase rajooni. Jõe pikkus on 102 km ja valgla on 773 km². Jõe lang on 0,94 meetrit kilomeetri kohta. Suudmest 29 kilomeetri kaugusel on keskmine vooluhulk 2,95 m³/s, maksimaalne aga 104 m³/s. Mituva algab Raseiniai rajoonist Didžiulise küla lähistelt, voolates algul läände, seejärel aga lõunasse ja suubudes Jurbarkase linna all Nemunase jõkke. Jõel on kolm paisjärve: Jurbarkases, Girdžiais ja Rupeikiais. Mituva ülemjooks on reguleeritud. Mituva org on 200–400 meetrit lai, oru sügavus on 5–10 meetrit. Jõe orus Stakiai ja Pauliai vahel asub Mituva hüdrograafiline kaitseala.  Mituva – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Mituva jõest
Johan Põntson

Johan Põntson (1938. aastast Juhan Purje; 7. detsember 1903 Pärnu – 17. detsember 1941 Gorelniki vangilaager, Sverdlovski oblast) oli eesti maadleja. Alates 1920. aastast treenis ta Pärnu karskusseltsis Valgus. Aastal 1941 arreteeris NKVD ta "rahvavaenuliku elemendina", sest ta oli Tallinnas trikotaažitööstuse omanik. Suri nõukogude vangilaagris. 1926 Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses kärbeskaalus 1926 Eesti meister vabamaadluses kärbeskaalus 1928 Eesti meister vabamaadluses kärbeskaalus 1929 Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses kärbeskaalus 1930 Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses sulgkaalus 1931 Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses sulgkaalus 1931 Eesti meister vabamaadluses kärbeskaalus 1932 Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses kärbeskaalus 1933 Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses kärbeskaalus 1934 Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses kärbeskaalus Lisaks oli ta üks spordiklubi Vaprus loojatest: Vapruse juured ulatuvad juba üleeelmisesse sajandisse. 22. märtsil 1909 loodi 1890. aastal loodud Pärnu Karskusseltsi Vaprus juurde võimlemisosakond. Seda kuupäeva võib lugeda Pärnu organiseeritud sporditegevuse alguseks. Pärast I maailmasõda jätkati sportimist Vapruse spordiosakonnana. 1922. aasta mais otsustasid spordimehed edasi tegutseda iseseisva spordiseltsina – nimega Vaprus. Spordiseltsi Vaprus asutajad olid Johann Tamm, Ago Pärtel, Arnold Oksa, Johan Põntson ja Arnold Luhaäär. Sissekanne Johan Põntsoni kohta EE veebiversioonis Biograafia ESBL-is
Jūra

Jūra (saksa keeles vanasti Jura) on jõgi Leedus, Nemunase parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab Leedu lääneosas Žemaitijas ja Väike-Leedus. Jõe pikkus on 172 km ja valgla on 3994 km². Jõe lang on 0,8 meetrit kilomeetri kohta. Veerikkaim parempoolne lisajõgi on Ežeruona, veerohkeim lisajõgi aga Šešuvis. Jūra algab Rietavase omavalitsuse territooriumil Jankaičiai külas. Jõgi voolab üldjoontes lõunasse, läbides Šilalė ja Tauragė rajoone ning Rietavase omavalitsust. Alamjooksul voolab Jūra läbi Pagėgiai omavalitsuse. Rietavase omavalitsuse territooriumil jääb jõe kaldale Rietavase linn. Šilalė rajoonis asuvad jõe kaldal Kvėdarna alev ja Pajūrise alev. Tauragė rajoonis jääb jõe kaldale Tauragė linn, see on ka suurima elanike arvuga asula jõe ääres. Tauragės ja Balskais on jõel veehoidlad. Jūra keskjooksul asub Pagramantise regionaalpark, kus jõe org on sügavaim ja kus selle kaldal asuvad mitmed paljandid (kõrgeim 25 meetrit). Jõe kaldal asuvad ka kümme linnamäge. Jūra ja Akmena ühinemispaik Jūra jõe keskjooks Jūra ja Šunija ühinemispaik  Jūra – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Jūra jõest
Heino Eelsalu

Heino Eelsalu (8. mai 1930 Tallinn – 26. juuli 1998 Tartu) oli eesti astronoom ja teadusloolane. Ta sündis veterinaarvelskri Taavet Eelsalu peres, lõpetas 1949. aastal Tallinna 2. Keskkooli (kuldmedaliga) ja 1954. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (matemaatikaosakonnas), oli aastatel 1954–1957 Eesti NSV Teaduste Akadeemia aspirant. Aastatel 1957–1993 töötas Tartu Observatooriumis nooremteaduri ja vanemteadurina. Heino Eelsalu suri 26. juulil 1998 Tartus. 1958. aastal kaitses Tartu Riiklikus Ülikoolis kandidaadiväitekirja "Galaktika gravitatsioonikiirenduse gradient risti Galaktika tasandile Päikese ümbruses". Uurimisalad: statistiline astronoomia, teaduse ajalugu ja metodoloogia, protokultuurilugu, eesti keel. Oli astronoomias akadeemik Grigori Kusmini järgija. Rahvusvahelise Astronoomiauniooni liige Antique Telescope Society liige 1990–1997 Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse juhatuse liige 1992–1993 Tartu Akadeemilise Baltisaksa Kultuuri Seltsi esimees 1992–1998 Eesti teaduse biograafilise leksikoni toimetuskolleegiumi astronoomia eriala toimetaja Avaldanud üle 150 teaduspublikatsiooni. Astronoomia areng Eesti kultuuriloolise probleemina. // Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist II (1976). Theoretical foundations of stellar statistics. Tallinn 1982. Johann Heinrich Mädler (1794–1874): Eine dokumentarische Biographie (kaasautor D.B. Herrmann). Berlin 1985. Ajastult ajastule. Tallinn 1985. Theory of basic galactic statistical research systems. Tallinn 1990. Rara astronomica in Estonia I-X (autoreid ja toimetaja). Tallinn 1977-1990. Astronoomialeksikon. Tallinn 1996. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 1. köide Tallinna Reaalkooli kuld- ja hõbemedaliga lõpetanud läbi aegade, Tallinna Reaalkooli koduleht, 28. jaanuar 2022. Jõeveer, M., Viik, T. Heino Eelsalu. In memoriam. Tähetorni kalender 1999. aastaks. Tartu 1998, 127–130. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 1. köide: A–Ki. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Reval Hotelligrupp

Reval Hotelligrupp ehk Reval Hotelligrupi AS ehk Reval Hotels on Baltimaade suurim hotellikett. Sellesse hotelliketti kuulus 2003. aasta seisuga seitse hotelli: Reval Express Hotel, Reval Hotel Central, Reval Hotel Olümpia, Reval Park Hotel & Casino (kõik Tallinnas), Reval Hotel Latvija, Reval Hotel Ridzene (mõlemad Riias) ja Reval Hotel Lietuva (Vilniuses, avati 2003. aasta mais). Reval Hotelligrupi ainuomanik on alates 2000 kinnisvaraarendusettevõtte Linstow tütarettevõte Linstow International AS. Eesti entsüklopeedia, 12. kd., lk. 478.
Vysoké Tatry

Vysoké Tatry on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Slovakkia keskosas Prešovi maakonnas Popradi ringkonnas. Linn on moodustatud 14 kunagisest vallast. Linna halduskeskus on Starý Smokovec. 1999. aastani oli linna nimi Starý Smokovec. Linnas asub mitu mäesuusakeskust, millest suurim asub Tatranská Lomnicas. Linnas töötab Tatra elektriraudtee. Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku Vysoké Tatry koduleht (slovaki keeles)
Val di Non

Val di Non on org Põhja-Itaalias Trento provintsis. Suurimad omavalitsused Val di Noni orus on Cles, Tuenno, Taio, Coredo, Denno, Fondo ja Revò. Val di Noni orus asub Santa Giustina järv (paisjärv), Adamello-Brenta looduspark Toveli järvega ja mitmed kanjonid, sealhulgas Rio Sassi kanjon. 1972. aastast toimub Val di Noni orus igal talvel jaanuarikuus rahvusvaheline lumeräätsadega jooks Ciaspolada. Val di Noni veebileht Val di Noni veebileht (inglise keeles) Ciaspolada võistluse veebileht (inglise keeles)
Renditalu

Renditalu on selline talu, mis on moodustatud maaomaniku maale rendilepingu alusel. Feodaalajal oli kõige levinum teorent, mille eest maksti tööga. Loonusrendi korral maksti natuuras (näiteks pooleterarent). Alates 19. sajandist oli Eestis kõige levinum raharent, ehkki kasutati ka segavorme. Eesti entsüklopeedia, 12. kd., lk. 477.
Majandusmets

Majandusmets on mets, mis pole määratud reservaadiks.
Politseikoer

Politseikoer (sageli kasutatakse tähist K-9) on teatud politseitoiminguteks välja õpetatud teenistuskoer. Politseikoerad otsivad lõhna järgi enamasti kas lõhkeaineid või narkootikume või kadunud inimesi või laipu, mõned koerad on õpetatud lisaks jälitamisele ka kurjategijaid ründama. Politseikoerad peavad reageerima koerajuhi antavatele käsklustele ja vastavalt tegutsema. Enamasti õpetatakse politseikoerteks välja Saksa lambakoeri. Mitmes riigis on politseikoera vigastamine või tapmine kriminaalkuritegu. Päästekoerad – need koerad on õpetatud otsima kadunud inimesi või asju. Sageli kasutatakse selleks ülesandeks verekoeri. Pommikoerad – need koerad on treenitud inimeste ja asjade juurest lõhkeaineid otsima. Lennujaamades kasutatakse pommikoertena beagle'eid, kes tänu sõbralikule iseloomule ja välimusele ei hirmuta reisijaid. Laibakoerad – need koerad on koolitatud lagunevaid laipu otsima. Koerte nina on nii tundlik, et nad on võimelised laiba lõhna tundma isegi jooksva vee all. Spermakoerad Rahakoerad Politseikoerte koolitust alustatakse esimesest eluaastast. Eestis koolitab teenistuskoeri nii politseile kui ka piirivalvele Sisekaitseakadeemia Politsei- ja piirivalvekolledži teenistuskoerte koolituskeskus. Politseikoera tööiga on enamasti 6–9 aastat. Politseikoerad vabastatakse teenistusest, kui nad ei parane vigastustest täielikult või on liiga vanad või haiged, et politseikoerana töötamist jätkata. Militaarkoer Narkokoer ja tollikoer Rahvusvaheline teenistuskoerte töökatse
Erebus (täpsustus)

Erebus on Erebose (vanakreeka jumala ning allmaailma või selle osa) ladinapärane nimekuju. Erebose järgi on nime saanud mitu laeva. Erebus oli Briti sõjalaev (valmis 1807). Erebus oli Briti sõjalaev, millega James Clark Ross käis Antarktika-ekspeditsioonil ning mis jäi kadunuks John Franklini ekspeditsioonil loodeväila otsinguil. Selle laeva järgi on saanud nime vulkaan Erebus Antarktikas Rossi saarel. Sama laeva järgi on nime saanud Marsi kraater Erebus. Erebus oli Briti sõjalaev (valmis 1856) Erebuse nime kandis hiljem sõjalaev Invincible (1869) (valmis 1869). Erebus (I02) ja Terror (I03) olid Esimese maailmasõja aegsed Briti sõjalaevad, mis moodustasid laevaklassi Erebus.
Las Palmas

Las Palmas on mitme koha nimi. Las Palmas de Gran Canaria ehk Las Palmas on linn Kanaari saarte hulka kuuluval Gran Canarial. Samanimelised kohad on: Las Palmase jõgi Mehhikos Las Palmase laht Antarktikas Las Palmase liustik Antarktikas Las Palmase provints Hispaanias La Palma, üks Kanaari saartest Las Palomas
Rein Kamarik

Rein Kamarik (sündinud 8. juulil 1939 Haapsalus) on eesti vehkleja, vehklemistreener ja sporditegelane. Ta on lõpetanud 1957. aastal Haapsalu 1. Keskkooli ja 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Vehklemist hakkas harrastama 1953. aastal Haapsalu Spordikoolis Endel Nelise juhendamisel. Ta kuulus aastatel 1956–1965 Eesti floretikoondisse. 1961. aastal tuli individuaalselt floretis Eesti meistriks ning aastatel 1961 ja 1963–1965 meeskondlikult Eesti meistriks. Ta töötas ligi kaks aastakümmet vehklemistreenerina Haapsalus ja Tartus. 1979. aastal sai temast spordiühingu Dünamo Tartu haru juht, 1989. aastal spordiseltsi Põhjakotkas Tartu osakonna juhataja. Ta on osalenud paljude Tartu ja üle-eestiliste spordiürituste korraldamisel eri spordialadel: jalgrattasport, ujumine, vehklemine, triatlon jms. Tartu maratoni, rattaralli ja sügisjooksu korraldaja, pikka aega ka Tartu maratoni peakorraldaja. Tema algatusel on sarja lisatud laste spordiüritused. 1980. aastatel sai Tartu maratonist tema eestvedamisel massiüritus, mis viis lõpuks Tartu maratoni arvamiseni ülemaailmsesse pikamaasuusatamise sarja Worldloppet ning selle keskuse toomiseni Tartusse. 1985 Eesti NSV teeneline sporditegelane 2015 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler Tema abikaasa on iluvõimleja ja võimlemistreener Maire Kamarik. Biograafia ESBL-is
Jüri Kulasalu

Jüri Kulasalu (sündinud 28. jaanuaril 1940 Tartus) on Eesti insener, muinsuskaitsja ja kultuuritegelane. Insenerina on Kulasalu töötanud peamiselt restaureerimise valdkonnas. 1971. aastast töötas ta Vabariiklikus Restaureerimisvalitsuses. Esimene suurem objekt oli 1973. aastal Vargamäel. Hävinud Vargamäe Põhja talu hoonete piiride tuvastamiseks tuli tegema väljakaevamisi. Praegu[viide?] juhib ta ettevõtet ARC Projekt. Tema osalusel või juhatusel on koostatud näiteks Tartu Jaani kiriku, Tartu toomkiriku restaureerimis- ja konserveerimisprojektid, aga ka Tartu Ülikooli peahoone, Tartu raekoja, Mooste mõisa, Pilistvere kiriku, Sangaste lossi, Vana-Nursi mõisa valitsejamaja, Kambja kiriku, Võrus asuva Kreutzwaldi majamuuseumi restaureerimisprojektid jne 1970. ja 1980. aastatel oli Jüri Kulasalu ka aktiivne mälumängur, mälumängude korraldaja ja kohtunik. Ta oli toonaste asutustevaheliste kilvaturniiride üks korraldajaid, küsimuste koostajaid, mängujuhte ja sagedane peakohtunik. Tema eestvedamisel kujunes Nõukogude ajal Tartu kultuurihoones ülelinnaliste mälumängude traditsioon, mis on Tartus katkematult kestnud üle 40 aasta. Ta on korraldanud asutuste ja linnade vahelisi võistlusi (nt Tartu-Tallinna mängud). Ta on olnud ka aktiivne koorielu korraldaja, koorilaulja ning mitme koori asutajaliige ja eestvedaja. Ta on olnud laulukoori Tarbatu üks asutajaid ja presidente ning segakoori Heli kroonik ja president. Alates 1963. aastast on ta olnud mitme Tartus peetud laulupeo tseremooniameister ja liikumisjuht. 2015 – Tartu Tähe kavaler 2020 – Valgetähe V klassi teenetemärk Hanson, Raimu. Riigi teenetemärgi saamise uudis tabas Jüri Kulasalu tema 80. sünnipäeval. Tartu Postimees, 28. jaanuar 2020. Jüri Kulasalu. Tartu linna veebisait. Hanson, Raimu. Tartlase juubel: Jüri Kulasalu 75. Tartu Postimees, 28. jaanuar 2015. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Merike Lillo

Merike Lillo (sündinud 25. juunil 1944) on Eesti pedagoog. 1976. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja erialal. 1980. aastast töötab ta Tartu lasteaias Helika. Ta on kirjutanud luuletusi, muinasjutte ja mõistatusi[viide?], loonud mänge ja lavastanud näidendeid. Lastes äratab ta huvi nii kunsti ja kirjanduse kui ka looduse vastu, korraldades õppekäike ja matku. Ta juhendab Tartu Ülikooli haridusteaduskonna ja MTÜ Hea Alguse Koolituskeskuse praktikante ning korraldab koolitusi mitmel pool Eestis.[viide?] 1995 aasta õpetaja 2010 aasta õpetaja 2015 Tartu Tähe kavaler Merike Lillol on neli last.
Tarmo Virki

Tarmo Virki (sündinud 29. juulil 1974) on eesti ajakirjanik. Ta on kuulus ajakirjanik, kelle elu sõltub Soome juutide peal. Samuti on tal palju aurat. Kui ta üritaks, ta võiks muutuda jalgpallis tippu ründajaks ja avreageida 100g/a. Soome lahe aasta ei lõpe, Postimees, 9. oktoober 1996 Jüri Vilms – kus ta ikkagi on? Postimees, 22. mai 1997 Eesti tuleb soome lastele lähemale, Postimees, 16. märts 1998 Soome lähiajaloo ja sisepoliitika punetavad laigud, Postimees, 30. august 1998 Soome-eestlastele topeltkodakondsus, Postimees, 28. juuni 2001 (kahasse Alo Lõhmusega) Minu startup 3.osa. Kiiremini! Kõrgemale! Kaugemale!, Director, mai 2014 Eesti ja Soome — 21. sajand, Postimees, 9. veebruar 2015
Chris Jespersen

Chris André Jespersen (sündinud 18. oktoobril 1983 Skånevikis) on Norra murdmaasuusataja. 2003 tuli ta juunioride maailmameistriks 30 km vabatehnikasõidus. Parim koht tiitlivõistlustel täiskasvanute klassis on 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis 15 km klassikas saavutatud kuues koht. Jespersen osales esimest korda maailma karikasarja etapil 6. detsembril 2003 Toblachis, kui saavutas 30 km vabatehnikasõidus 72. koha. Esimesest korda jõudis ta punktikohale 22. novembril 2008 Gällivares, kui oli 15 km vabatehnikasõidus 13. Esimest korda jõudis ta poodiumile 15. detsembril 2013 Davosis, kui saavutas 30 km vabatehnikasõidus teise koha. 2013.–2014. aasta Tour de Skil saavutas ta üldjärjestuses teise koha. Tour de Ski viimasel etapil saavutas ta oma esimese etapivõidu pärast Johannes Dürri diskvalifitseerimist. 2003 Sollefteås juunioride maailmameister 30 km vabatehnikasõidus hõbemedal teatesõidus Chris Jespersen on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 20. veebruar 2015) 61 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse kuuel korral, neist ühe etappi on ta võitnud. Chris Jespersen FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Kuuendikumaa

Kuuendikumaa on maa, mis võeti taludelt ära ja anti mõisade käsutusse Eestimaa kubermangus 1856. ja Saaremaal 1865. aasta talurahvaseaduse alusel. Kuuendikumaa hõlmas umbes kuuendiku senisest talumaast. Mõisad asundasid kuuendikumaale sageli mõisatöölisi. Liivimaa kubermangus vastas kuuendikumaale kvoodimaa, mis aga hõlmas talumaast rohkem, umbes viiendiku.. Eesti entsüklopeedia, 12. kd., lk. 261- Eesti entsüklopeedia, 12. kd., lk. 263.
Kvoodimaa

Kvoodimaa on maa, mis võeti taludelt ära ja anti mõisade käsutusse Liivimaa kubermangus 1849. aasta talurahvaseaduse kohaselt. Ühe adramaa kohta tuli mõisale anda kõige rohkem 36 vakamaad põlispõldu lisaks heinamaale ja karjamaale. Kokku võeti taludelt mõisade kasuks ära pool miljonit vakamaad ehk 1860 km². Mõisad asundasid kvoodimaale sageli mõisatöölisi. Eestimaa kubermangus ja Saaremaal vastas kvoodimaale kuuendikumaa, mida oli pisut vähem, kuuendik talumaast. Võõrsõnade leksikon. Tallinn, "Valgus" 1979, lk. 370 Eesti entsüklopeedia, 12. kd., lk. 263.
Talurendimaa

Talurendimaaks ehk vallarendimaaks nimetati talumaad Eestimaa kubermangus pärast 1856. ja Saaremaal pärast 1865. aasta talurahvaseadust. Liivimaa kubermangus vastas talurendimaale vakumaa. Mõis ei tohtinud talurendimaad majandada. Eesti entsüklopeedia, 12. kd., lk. 569. Eesti entsüklopeedia, 12. kd., lk. 633.