laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Maria Branyas Morera

Maria Branyas Morera (4. märts 1907 San Francisco – 19. august 2024 Olot) oli katalaani ülipikaealine, kes oli alates Lucile Randoni surmast 17. jaanuaril 2023 vanim elus inimene maailmas, kelle vanus on dokumentaalselt tõestatud. Ta sündis katalaani väljarändajate peres, kes olid 1906. aastal Ameerikasse rännanud. 1915. aastal kolis perekond tagasi Hispaaniasse. Branyas abiellus 1931. aastal traumatoloogi Joan Moretiga ja sai kolm last. Ta töötas meditsiiniõena ja oma abikaasa abilisena. 2000. aastast elas ta vanadekodus Olotis. Meet Catalonia’s oldest person, a 112-year-old, Catalan News, 18. august 2019 https://www.residenciatura.org/ca/noticia/sra-maria-branyas-compleix-115-anys
Sverre Aav

Sverre Aav (sündinud 3. jaanuaril 2002) on eesti korvpallur. Ta mängib Pärnu Sadama meeskonnas. Aav on viskav tagamängija, mängib positsioonil 2. Tema pikkus on 193 cm. Tartu noortesüsteemist (Salva/Rock) välja kasvanud Aav tegi oma debüüdi Tartu Ülikooli korvpallimeeskonna koosseisus hooajal 2018/2019. Osalemine Eesti-Läti Korvpalliliigas ja Korvpalli Meistriliigas: Hooaeg 2018/2019, Tartu Ülikool Hooaeg 2019/2020, Tartu Ülikool Hooaeg 2020/2021, Tartu Ülikool Maks & Moorits Hooaeg 2021/2022, Pärnu Sadam Hooaeg 2022/2023, Pärnu Sadam Sverre Aav mängis hooajal 2022/2023 Pärnu Sadama koosseisus FIBA Europe Cup sarjas (keskmiselt 19 min., 3,3 punkti, 1,8 söötu). Aav on mänginud Eesti noortekoondistes U14, U16, U18. Ta osales 2022. aastal Eesti U20 koondises Euroopa meistrivõistluste B divisjoni mängudes (keskmiselt 17,4 minutit; 6,3 punkti; 1,9 lauapalli; 1,6 söötu). Korvpalli Meistriliiga 1. koht hooajal 2021/2022 Pärnu Sadama koosseisus. Korvpalli Meistriliiga 3. koht hooajal 2022/2023 Pärnu Sadama koosseisus. Sverre Aav. basket.ee, vaadatud 16. juuni 2023. Sverre Aav. www.fiba.basketball/europe/u20b Tartu noor tagamängija Sverre Aav siirdub uueks hooajaks Pärnu Sadamasse. basket.ee, 29. juuni 2021. U20 viskekahur Sverre Aav: võit ja medalid on palju magusamad kui enda punktid. korvpall24.ee, 10. august 2022.
Olot

Olot on linn Hispaanias Kataloonias Girona provintsis. Seda ümbritseb neli vulkaani. Linn on tuntud loodusvaadete, rikka kultuuripärandi ja kunstirühmituste poolest nagu Oloti koolkond. Olotist on pärit helilooja Antonio Soler. 2022. aasta seisuga oli linnas 36 716 elanikku. Municipal Register of Spain of 2023 Oloti linnavalitsuse koduleht
Dmitri Merežkovski

Dmitri Merežkovski (vene keeles Дмитрий Сергеевич Мережковский; 2.august/14. august 1865 Peterburi – 7. detsember 1941 Pariis) oli Vene kirjanik, luuletaja, kirjanduskriitik, tõlkija, ajaloolane, religioonifilosoof, ühiskonnategelane. Poetess Zinaida Hippiuse abikaasa. Ta sündis aastal 1865 Peterburis aadliperekonnas. Ta lõpetas aastal 1888 Peterburi Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna.
Ilon Wikland

Ilon Wikland (sünninimi Maire-Ilon Pääbo; sündinud 5. veebruaril 1930 Tartus) on eesti päritolu Rootsi kunstnik ja illustraator, kes on tuntud kui Astrid Lindgreni raamatute illustreerija. Lapsepõlve veetis ta Haapsalus. Õpinguid alustas Tallinnas, kuid aastatel 1939–1944 õppis ta Haapsalu 1. algkoolis. 1944. aastal põgenes ta Nõukogude okupatsiooni eest koos klassiõe perega Rootsi. 1953. aastal soovis ta saada tööd illustraatorina kirjastuses Rabén & Sjögren. Tänu sellele kohtus ta 23-aastaselt Astrid Lindgreniga, kellele tema joonistused meeldisid – sellest sai alguse nende pikk koostöö. Astrid oli just lõpetanud raamatu "Mio, mu Mio" kirjutamise ning sai kohe aru, et Wikland suudab joonistada "muinaslugusid". Wikland tegi "Mio, mu Mio" raamatu jaoks test-joonistused ning see oligi algus nende kahe naise omavahelisele pikale koostööle. Esimene raamat, mida Wikland ametlikult illustreeris, oli 1954 ilmunud "Mio, mu Mio". Lisaks sellele on Ilon Wikland illustreerinud veel hulga Astrid Lindgreni raamatuid, kaasaarvatud: Bullerby Lapsed Vennad Lõvisüdamed Karlsson Katuselt Röövlitütar Ronja Pöialpoiss Nils Karlsson Madlike Lisaks juturaamatutele on Wikland illustreerinud ka mitmeid Astrid Lindgreni pildiraamatuid. 1. juulil 2009 avati Haapsalus Läänemaa Muuseumis Ilon Wiklandile pühendatud teemakeskus Iloni Imedemaa. 1989 – Haapsalu rajooni aukodanik 2001 – Valgetähe III klassi teenetemärk 2003 – Haapsalu vapimärk 2010 – Haapsalu aukodanik Tema isa oli tsiviilinsener Max Pääbo ning ema Pallase lõpetanud maali- ja tekstiilikunstnik Vida Pääbo-Juse. Aastal 1951 abiellus ta mereväelasega. Paaril on neli tütart. Wikland elab praegu Stockholmis. Enno Tammer. "Ilon Wiklandi maailm". Tammerraamat. 2007 Enno Tammer. "Ilon Wikland. Elu pildid". Tammerraamat. 2017 Ilon Wiklandi imeliste maalide online pood Iloni Imedemaa Ilon Wikland enda joonistuste näitusest: Mõnda joonistust ma üldse ei tea. Läänlane.ee Sündinud joonistama. Õpetajate Leht, 4. veebruar 2005 Birgit Püve. Elu ühes päevas: Ilon Wikland. Eesti Ekspress, 6. detsember 2005 Uno Schultz. Miks me politseid ei kutsunud. Eesti Päevaleht Online, 25. august 2006 Kristel Kiigemägi. Eestis armastatakse Ilon Wiklandi jätkuvalt. Eesti Päevaleht Online, 30. november 2007 Üllatav Ilon Wikland. Eesti Päevaleht Online, 8. detsember 2007 Aivo Paljasmaa, Väikesed haapsallased mängivad filmis Ilon Wiklandi lapsepõlve. Lääne Elu, 28. juuni 2008 Jüri Aarma. Ilon Eestist, Imedemaalt. Maaleht, 8. jaanuar 2009 Külli-Riin Tigasson. Ilon Wikland: tänapäeval on väga raske laps olla. EPL.ee, 4. juuli 2009 Doris Kareva. Ilon Wikland, lapsepõlve looja. DELFI Naistekas, 10. juuli 2009
Schneebergi raudtee (hammasratasraudtee)

Schneebergi raudtee (saksa: Schneebergbahn) on üks kolmest endiselt töötavast ratasajamiga raudteest Austrias, mis kulgeb Alam-Austria väikelinnast Puchberg am Schneebergist Schneebergi tipu all asuva platooni. 2076 m kõrgune Schneeberg on Alam-Austria kõrgeim mägi. Teised kaks töötavat ratasajamiga raudteed Austrias on Schafbergbahn (avati 1893. aastal) ja Achenseebahn (avati 1889. aastal). Liini pikkus on 9,85 km ja rööpmelaius 1000 mm ning 1208 m kõrguse erinevuse ületamiseks kasutatakse Abti süsteemi. Seoses turismi esilekerkimisega 19. sajandi teisel poolel kasvas piirkonnas linnaelanike arv, kes otsisid sihtkohti Viini lähedal. Wiener Hausberge ("Viini kohalikud mäed"), Schneebergi ja Raxi piirkond kujunes peagi Viini jõukate elanike ja maaelu armastajate lemmiksuvekuurortiks. Schneebergi raudtee alustas tegevust 1897. aastal. Leo Arnoldi projekteerituna ehitati see aastatel 1895–1897 kahes osas: tavaline ühendusraudtee Wiener Neustadtist Puchbergi ja hammasraudtee Puchbergist mäeplatoole. Algselt opereeris Arnoldi ettevõte, mille enamusaktsionäriks oli Berliini pangamaja Landau, kuid 1899. aastal võttis selle majandusprobleemide tõttu üle AG der Eisenbahn Wien–Aspang (EWA) (Viini-Aspangi raudteekompanii). 1937. aastast alates haldas seda BBÖ (Bundesbahn Österreich): Austria liiduraudtee; tänase ÖBB eelkäija: Austria liiduraudteed), mis oli pärast 1923. aastat iseseisev äriettevõte. Pärast 1940. aastat natsionaliseeriti raudtee täielikult, olukord kestis 1990. aastani, mil ÖBB teatas, et ei suuda olemasolevat teenindustaset säilitada. Seetõttu asutati 1996. aastal iseseisvalt tegutsev ettevõte – Niederösterreichische Schneebergbahn GmbH (Alam-Austria Schneebergi raudteekompanii osaühing), mille osalusest 50% kuulub Alam-Austria liidumaale ja ülejäänud 50% ÖBB-le. Kuigi algselt kasutati seda auruveduritega, on alates 1999. aastast töös olnud ka kaasaegsed diiselvedurid. Need tulid Šotimaalt Kilmarnockist Hunslet-Barclayst.
Kaelussiil

Kaelussiil (Erinaceus roumanicus) on siili perekonda kuuluv loomaliik, üks kahest Eesti siililiigist lisaks harilikule siilile. Ajalooliselt loeti teda harilikule siili ning hiljem lõunasiili alamliigiks, kuid nüüdseks käsitletakse kaelussiili täieõigusliku eraldi liigina. Eestis esineb ta Läti piiri lähedal.
Kännu-soomustorik

Kännu-soomustorik (Cerioporus varius) on torikuliste sugukonda soomustoriku perekonda kuuluv kandseeneliik. Seen sai uue nime aastal 2024 komisjoni kaudu, kuhu kuulusid Eesti juhtivad mükoloogid, sh Irja Saar. Kännu-soomustorik andmebaasis eElurikkus.
Henrik Sedin

Lars Henrik Sedin (sündinud 26. september 1980 Örnsköldsvik, Rootsi) on Rootsi jäähokijuht ja endine professionaalne jäähokikeskus, kes mängis kogu oma 17-hooajalise National Hockey League (NHL) karjääri aastatel 2000–2018 Vancouver Canucksis. Lisaks töötas ta 2010. aastast kuni pensionile minekuni Canucksi kaptenina. Rootsis Örnsköldsvikis sündinud ja üles kasvanud Sedin ja tema identne kaksikvend Daniel mängisid koos kogu oma karjääri; paar oli tuntud oma tõhususe poolest tandemina. Henrik Sedin NHL.com lehel
Daniel Sedin

Erik Daniel Sedin (sündinud 26. september 1980 Örnsköldsvik, Rootsi) on Rootsi jäähoki tegevjuht ja endine professionaalne jäähoki ääremängija, kes mängis kogu oma 17-hooajalise National Hockey League (NHL) karjääri aastatel 2000–2018 Vancouver Canucksis. Sündis ja kasvas üles Rootsis Örnsköldsvikis, Sedin ja tema identne kaksikvend Henrik mänginud koos kogu oma karjääri; paar oli tuntud oma tõhususe poolest tandemina. Daniel Sedin NHL.com lehel
Alina (ooper)

"Alina" (originaalis Alina, regina di Golconda – 'Alina, Golconda kuninganna') on Gaetano Donizetti melodraama (melodramma) kahes vaatuses Felice Romani libretole Michel-Jean Sedaine’i teksti järgi, mis oli kirjutatud Pierre-Alexandre Monsigny heroilisele ooper-balletile "Aline, reine de Golconde" (1766). See omakorda lähtus Stanislas-Jean de Boufflers’ romaanist "La reine de Golconde" (1761). Esmaettekanne 12. mail 1828 Genova Teatro Carlo Felices. Rollide esmaesitajad olid Comelli Rubini (Alina), Antonio Crippa (Hassan), Carolina de Vincenti (Fiorina), Giuseppe Frezzolini (Belfiore), Antonio Tamburini (Volmar) ja Giovanni Battista Verger (Seide). Tugevate Rossini mõjutustega ooper oli komponeeritud Genova uue ooperimaja Teatro Carlo Felice avahooajaks. Donizettile valitud süžee eriti ei meeldinud, kuid Felice Romani veenis teda teemaga soostuma ning ulatas maestrole valmis libreto 1828. aasta veebruari lõpupäevadel. Komponeerimise ajal tundis Donizetti muret primadonna pärast, kuna algselt nimiosatäitjaks mõeldud Letizia Cortesi ei vastanud tema ootustele. Sopran vahetati välja ning osa sai kuulsa tenori Giovanni Battista Rubini abikaasa Adelaide Comelli-Rubini. 10. oktoobril 1829 esitati Rooma Teatro Valles muudetud versioon, kus Alina rollis oli Annetta Fischer. Muudatused sisaldasid ka hiljem kuulsaks saanud tenori aaria "Dunque invan" ja Alina finaali rondo "Su l'ali di sospiri". See tõsise sisuga, kuid komöödiaks nimetatud teos püsis paljude Itaalia teatrite repertuaaris mõne aasta. 1849 ja 1859. aastal esitati ka Barcelonas. Vajus siis rohkem kui sajandiks unustusse. 1987 etendati Ravennas, kus pälvis suurt tähelepanu. Seejärel on Itaalias siin-seal ette kantud. Samal teemal on Franz Berwaldi ooper "Drottningen av Golconda" (1865). Tegevus toimub Indias Golkondas 17. sajandi alguses. Golkonda kuninganna Alina viivitab andma nõusolekut abielluda Seidega, sest äsja saabunud Prantsusmaa suursaadik Volmar on äratanud temas tähelepanu. Tuleb välja, et Volmar on Alina kaua aega kadunud olnud abikaasa. Volmari teener Belfiore oli abielus Alina teenijanna Fiorinaga. Seide pingutab kõigest väest, et nurjata Alina ja Volmari taasühinemist, kuid see ei õnnestu. Kaua lahusolnud paarid heidavad taas ühte. Alina aaria "Che val ricchezza e trono" Seide ja Hassani duett "Oh rabbia! Elle é d’essa certamente" Ansambel kooriga "Fra quante il mar dell’Indie" Alina ja Fiorina duett "Recati sian nel giardin segreto" Volmari aaria "In qual luogo sono io!" Belfiore ja Volmari duett "Bel paese, ciel ridente" Alina, Fiorina, Volmar ja Belfiore kvartett "Insiem si consultano" Seide aaria kooriga "Dunque invan mi lusingai" Fiorina aaria kooriga "Più d'Alina impaziente" Koor "Andiam: cogliamo i grappoli" Volmari ja Alina duett "Sei pur tu che ancor rivedo?" Belfiore aaria kooriga "Io sognai che disperato" Seide ja Alina duett "Io t'amo Alina, io t'amo" Alina finaali aaria kooriga "Ma più presso, ma più forte" Charles Osborne. The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti and Bellini, Amadeus Press, 1994 Tiit Made. Ooperimaailm I köide, Tallinn, 2012 Nuova Era. Gaetano Donizetti Alina, regina di Golconda CD, Hamburg, 1987
Badacsonytomaj

Badacsonytomaj on linn Ungaris Veszprémi komitaadis Tapolca kreisis. Linn asub Balatoni põhjakaldal, Tapolcast umbes 10,5 km lõunakagus ja Veszprémist ligikaudu 44 km edelas. Asulat on esmamainitud 1313. aastal. Linnaõigused sai Badacsonytomaj 1. juulil 2004. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Badacsonytomaj Badacsonytomaj info. Vaadatud 17. juunil 2023
Nikolai Sviridov

Nikolai Ivanovitš Sviridov (vene keeles Николай Иванович Свиридов; 6. juuli 1938 Staraja Veduga – 14. juuni 2023 Voronež) oli Nõukogude Liidu pikamaajooksja. Nikolai Sviridov võistles 1968. aasta suveolümpiamängudel ja 1972. aasta suveolümpiamängudel 5000 meetri jooksus ja saavutas vastavalt 7. ja 8. koha. 1968. aasta suveolümpiamängudel saavutas ta 10 000 meetri jooksus 5. koha.
Daniel Ellsberg

Daniel Ellsberg (7. aprill 1931 – 16. juuni 2023) oli Ameerika Ühendriikide poliitaktivist ja sõjaväeanalüütik. RAND Corporationis töötades tekitas ta 1971. aastal poliitilise skandaali, kui ta avaldas ajalehtedele The New York Times ja Washington Post nn Pentagoni dokumendid ehk ülisalajase kaitseministeeriumi uurimuse USA valitsuse otsuste kohta seoses Vietnami sõjaga. 1973. aasta jaanuaris esitati Ellsbergile süüdistus 1917. aasta spionaažiseaduse alusel varguses ja vandenõus. Valitsuse väärkäitumise ja tõendite ebaseadusliku kogumise ning Leonard Boudini ja Harvardi õigusteaduskonna professori Charles Nessoni kaitse tõttu mõisteti Ellsberg 1973. aasta mais õigeks. Ellsberg pälvis 2006. aastal Right Livelihood Awardi. Ta oli tuntud ka selle poolest, et ta sõnastas olulise näite otsustusteoorias – Ellsbergi paradoksi; ulatuslike tuumarelvade ja tuumapoliitika alaste uuringute eest; ning WikiLeaksile, Chelsea Manningule ja Edward Snowdenile toetuse avaldamise eest. Ellsberg pälvis 2018. aasta Olof Palme auhinna tema "sügava humanismi ja erakordse moraalse julguse eest."
Mürzstegi Alpid

Mürzstegi Alpid või Mürztali Alpid (saksa: Mürztaler või Mürzsteger Alpen) on mäestik Ida-Alpides (Põhja-Lubjakivialpides), mis asub Austria Steiermargi liidumaal, väike osa mäestikust asub Alam-Austrias. Kõrgeim tipp on Hohe Veitsch (1981 m) rühma keskosas, samas suurim massiiv on Schneealpe (1903 m) loodes, Raxi lähedal. Järgmised mäestikud külgnevad Mürzstegi Alpidega: põhja pool Türnitzi Alpid, kirdes Gutensteini Alpid, idas Rax-Schneebergi rühm, kagus Eelalpid Murist ida pool (eriti Fischbachi Alpid) ja läänes Hochschwabi mäed. Mäeahelik on osa Steiermargi-Alam-Austria Lubjakivialpidest ja on eraldatud naaberrühmadest Mürzi oruga (osa tektooniliselt aktiivsest Mur-Mürzi kurrutusest), Mürzi ülemjooksuga (peamine asula: Mürzsteg) ja maanteega üle Steiermargi Seebergi kuru. Geoloogid kirjeldavad seda kui harja ja nõo faatsiest. Enamik selle kivimitest pärineb triiase perioodist ja hõlmavad wettersteini dolokivi, hallstatti lubjakivi ja mürztali kihte (tumedad, hornsteini-dominantsed lubjakivid ja merglid foraminifeeride, brahhiopoodide ja muude fossiilidega). Mäeaheliku lõunaosa kuulub grauwacke vööndisse (uue paleosoikumi ja alam-triiase kivimid). Graf-Merani maja (ÖTK, 1836 m üle mere pinna, Hohe Veitschi mägismaal) Schneealpe maja (ÖAV, 1788 m üle mere pinna, Schauerkogel/Schneealpe) Hinteralmi maja (ÖAV, 1450 m üle mere pinna, Schneealpest põhja pool) Kutatschi hütt (1700 m üle mere pinna, ÖAV-le kuuluv avatud varjualune Schneealpel) Lurgbaueri hütt (eravalduses, 1764 m üle mere pinna, Schneealpe ülemistel nõlvadel) Michlbaueri hütt (eravalduses, 1744 m üle mere pinna, Schneealpe ülemistel nõlvadel) Tonioni hütt (Loodusesõbrad, 1487 m üle mere pinna, Tonionil) Kaarli hütt (eravalduses, 1310 m üle mere pinna, Mürzzuschlagist läänes)
Eelalpid Murist ida pool

Eelalpid Murist ida pool (saksa: Randgebirge östlich der Mur) on Kesk-Ida-Alpide idapoolseim mäestik. Need hõlmavad Alpide harja idapoolseid eelmäestikke Muri jõe taga ja Kagu-Alpide esimaa. Alpiklubi Ida-Alpide klassifikatsiooni (AVE) järgi on Murist ida poole jäävate Eelalpide piirid järgmised: Piir Põhja-Lubjakivialpidega kulgeb kirdes asuvast Wienerwaldist piki Gutensteini Alpide serva, järgides joont Steinfeldi nõost Neunkircheni kaudu Ternitzisse. See jätkub piki Rax-Schneebergi rühma kaguserva, Ternitzist Gloggnitzisse, Schottwieni ja üle Semmeringi kuru Mürzzuschlagi Mürzi orus. Siit kulgeb piir piki Mürzstegi Alpide serva kuni Bruck an der Murini läänes. Läänepiir kulgeb piki Lavanttali Alpide serva, mida Muri jõgi eraldab Bruck an der Murist, Grazi kaudu Spielfeldini lõunas. Kagupiir on ebamäärane, kuid kulgeb laias laastus piki Alföldi ja Neusiedli järve Bruck an der Leitha kaudu Viini nõkku. Mäestik jaguneb üldiselt järgmisteks piirkondadeks: Fischbachi Alpid (Stuhleck, 1783 m) Wechsel (Hochwechsel, 1743 m) Grazi mägismaa (Hochlantsch, 1720 m) Lisaks kuuluvad nende hulka järgmised ida- ja kagupoolsed Alpide eelmäestikud: Leitha mäed (Sonnenberg, 484 m) Rosalia mäed (Heuberg, 748 m) Soproni või Ödenburgi mäed (Brentenriegel, 606 m) Bucklige Welt (Eselberg, 974 m) Joglland (Hochwechsel, 1743 m) Kőszegi või Günsi mäed (Geschriebenstein, 884 m)
Feistritzi sadul

Feistritzi sadul (saksa: Feistritzsattel, 1298 m) on kõrge mäekuru Austria Alpides Alam-Austria ja Steiermargi liidumaade vahel. Kuru kulgeb Wechseli (1743 m) ja Stuhlecki (1784 m) vahelt. Koos Semmeringi kuruga on see üks kõige olulisemaid Alam-Austria ja Steiermargi vahelisi ühendusteid. Paljud piirkonna matkarajad muudavad selle matkajate sihtkohaks, eriti lähedal asuvasse Sonnwendsteini. Talvel on piirkond populaarne murdmaasuusatamise koht.
Bucklige Welt (Alam-Austria)

Bucklige Welt on piirkond Alam-Austria kaguosas. See on tuntud ka kui "tuhande künka maa" (Land der 1000 Hügel). Bucklige Welt on mägine ala Alpide idaservas. Selle kõrgus on 375-900 m. Selle nimi, mis tähendab umbes nagu "künklik maailm", tuleneb väga suurest arvust küngastest ja mägedest, mida kohalikud tunnevad Bucklni nime all. Edelas piirneb Bucklige Welt Wechseli massiiviga ja läänes Semmeringi kuru piirkonnaga. Põhjas laskub see Viini nõkku, kuhu voolab Pitteni jõgi. Idas moodustavad piiri Rosalia mäed, millest lõunas on Bucklige Welt vastamisi Oberpullendorfiga Kesk-Burgenlandi lahes. Lõuna pool on Geschriebenstein.
Kőszegi mäed

Kőszegi mäed [ˈkøːsɛɡ|], ka Günsi mäed (saksa: Günser Gebirge, ungari: Kőszegi-hegység), on mäestik Alpokalja piirkonnas, Alpide idapoolseimas piirkonnas. Mäestiku ala jaguneb Austria ja Ungari vahel. Selle kõrgeim punkt on Írott-kő (sõna otseses mõttes kirjutatud kivi) 884 m. Ungari geograafia Alpokalja
Rétság

Rétság on linn Ungaris Nógrádi komitaadis, Rétsági kreisi halduskeskus. Rétság asub Börzsöny mäestiku jalamil, Slovakkia piirist umbes 15 km kaugusel, komitaadikeskusest Salgótarjánist ligikaudu 51 km lääneedelas. Asulat on esmamainitud 1393. aastal. Linnaõigused sai Rétság 1989. aastal. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Rétság Arcanum. Vaadatud 17. juunil 2023 Kronológia Várossá nyilvánítás. Vaadatud 25. augustil 2024
Guide Michelin

"Guide Michelin" on teatmikute sari, mida Prantsuse rehvitootja Michelin avaldab aastast 1900. Teatmikus antakse valitud ettevõtetele kuni kolm Michelini tärni. Tärnide saamine või neist ilma jäämine võib restorani käekäigule laialdast mõju avaldada. Aastal 2022 oli 3 tärni 142 ning 2 tärni 417 restoranil. Aastal 2023 pälvis teise tähe Tallinnas Noblessneri sadamas asuv restoran 180°. The World's 50 Best Restaurants "MICHELIN Restaurants – the MICHELIN Guide". https://www.finedininglovers.com/article/2-star-michelin-restaurants https://www.err.ee/1608988085/esimene-eesti-restoran-sai-kaks-michelini-tarni Michelin Guide to the British Isles, London: Michelin Tyre Company, 1913, OL 14022740M (+ List of excursions) Amiens before and during the war, Clermont-Ferrand: Michelin and Cie, 1919, OCLC 887914, OL 13521961M Michelin Guide to the Battlefields of the World War, Milltown, N.J.: Michelin, 1919, OL 24432211M Strasbourg (prantsuse), Clermont-Ferrand: Michelin & Cie, 1919, OL 24638163M St. Quentin-Cambrai (prantsuse), Clermont-Ferrand: Michelin & cie, 1921, OL 24786012M Trois étoiles au Michelin: Une histoire de la haute gastronomie française et européenne, by Jean-François Mesplède and Alain Ducasse, 2004. ISBN 2-7000-2468-0. Follows the 60-odd chefs who have been awarded three stars. The Perfectionist: Life and Death in Haute Cuisine, by Rudolph Chelminski, 2006. ISBN 978-0-14-102193-5. The story of Bernard Loiseau. From behind the wall: Danish Newspaper Berlingske Employee 'Awards' Vía Michelin Michelin Travel Guides Ogushi's 3 Stars Restaurants List of France (Past & Now)
Gutensteini Alpid

Gutensteini Alpid (saksa: Gutensteiner Alpen) on mäestik Kesk-Euroopas Ida-Alpides ja Põhja-Lubjakivialpide kirdepoolseim osa, mille kõrgus ulatub üle 1000 m. Gutensteini Alpe eraldavad põhjas Wienerwaldist Gölseni ja Triestingi orud. Idas laskuvad nad Viini nõkku. Nende piiri lõunasasuva Rax-Schneebergi rühmaga moodustab Sierningbachi org Ternitzi ja Puchberg am Schneebergi vahel, sadul Mamauwiese lähedal ning Voisbachi ja Schwarza orud. Läänes, alates Seebachi ojast Sankt Aegyd am Neuwalde lähedal, kulgeb piir Türnitzi Alpidega piki Unrecht Traisenit ja Traisenit. Gutensteini Alpide kõrgeimad kõrgused läänest itta on: Kloster-Hinteralpe (1311 m) ja Muckenkogel (1248 m) Reisalpe (1399 m) ja Hochstaff (1305 m) Handlesberg (1370 m) Schwarzau im Gebirge lähedal Jochart (1266 m) Unterberg (1342 m) Katharinenschlag (1222 m) ja Schober (1213 m) Dürre Wandil Plackles (1132 m) Hohe Wandil Ebenwaldi lähedal Kleinzelli vallas asub Alpide põhjapoolseim tuhandeline: Sengenebenberg (1104 m). Gutensteini Alpide idaosa poolitab Piestingi jõe org. Teised olulised jõed on Traisen mäestikust läänes, Gölsen ja Triesting põhjas ning Schwarza lõunas. Suurem osa Gutensteini Alpidest koosneb Ida-Alpide kihistu (Decke) lubjakividest, eriti gutensteini lubjakivist ning alam- ja kesk-triiase dolokivist. Need suhteliselt jämedateralised kivimid viitavad peaaegu alati olulisele kihistumisele (Bankung) ja mitmetele värvilistele kihtidele. Kagus ja loodes leidub kriidiajast pärit konglomeraatkivimit. Lubjakivikaljus leidub arvukalt koopaid. Neist Ükssarvikukoobas Dreistettenis ja Eisensteini koobas Brunn an der Schneebergbahnis on näitusekoopad, mis on avalikkusele juurdepääsetavad. Gutensteini dolokivi on oma nime saanud esinemise järgi selles piirkonnas. See võib olla peeneteraline ja jämedateraline ning sisaldada räni- või argilliitseid komponente. Hallikas kuni pruun, tavaliselt kihiline sete tekkis triiase laguunides ja on seotud bunti dolokiviga. Selle väga varieeruvad vormid on levinud läänes kuni Dachsteini mägedeni. Peale Piestingi oru (Gutensteini, Pernitzi, Markt Piestingi vallad) ja Puchbergi nõo on tihedalt asustatud ainult Gutensteini Alpide servaorud ja idaserva tasandikud. Olulised kohad põhjas on Traisen, Hainfeld ja Berndorf, idas Wöllersdorf, Neunkirchen ja Ternitz ning läänes Sankt Aegyd am Neuwalde ja Lilienfeld. Suurem osa Gutensteini Alpidest on kaetud tiheda metsaga ja seda kasutatakse metsanduses. Kõrgematel kohtadel domineerivad kuusk ja lehis. Madalamal on domineeriv liik pöök, koos männiga kuivematel aladel. Lilienfeldi ringkonnas, mis hõlmab Gutensteini Alpide loodeosa, on Austria kõigist piirkondadest suurim metsade osakaal. Gutensteini Alpid on Viini, Wiener Neustadti ja Sankt Pölteni linnapiirkondade elanike jaoks oluline puhkeala. Eelkõige on idas asuvale Hohe Wandile juurdepääs erinevaid radu ja tõuse pidi ning seal on arvukalt mägikõrtse ja -hütte. Eriti populaarsed on Myra kosk ja Steinwandklammi kuristik (Pernitzi ja Furthi vahel). Lilienfeldi lähedal Muckenkogeli piirkonnas ja Unterbergi kaguosas on suusanõlvad.
1970. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

XVI NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Tallinnas 1970. aastal. Oma viienda meistritiitli võitis Andris Andreiko.