laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Felix Juhandi

Felix Juhandi (aastani 1934 Felix Johansson; 12. juuni 1906 Tallinn – 12. november 1975 Tallinn) oli eesti ooperi- ja operetilaulja (tenor). Ta lõpetas aastal 1922 Tallinna poeglaste kaubanduskooli. Ta õppis laulmist Tallinna Konservatooriumis Emmeline Hellmanni, Ludmilla Hellat-Lemba ja Aleksander Arderi juures ENSV Riikliku Filharmoonia solist-laulja (1944–1949), Estonia solist ja kooriartist (1949–1965)
Jüri Lass

Jüri Lass (25. detsember 1942 Tallinn – 5. veebruar 2002) oli eesti balletitantsija. Ta lõpetas aastal 1962 Tallinna Koreograafiakooli (Kalju Saarekese klassis) ning täiendas ennast aastatel 1968–1969 Moskvas N. Pestovi ja A. Jermolajevi juures. Ta oli aastatel 1962–1981 teatris Estonia balletisolist, töötas aastatel 1981–1982 Filharmoonias. Ta on esinenud ka operetis ja varieteekavades, Helsingi ja Jerevani teatreis ning Soome televisioonis ballettides ("Toonela luik", "Lemminkäinen ja Saarepiiga"). 1962 Pjotr Tšaikovski "Uinuv kaunitar" (Désiré ja Sinilind) 1963 Igor Morozov "Doktor Ai-ai-ai" (Karu) 1963 Eino Tamberg "Ballettsümfoonia" (Noormees) 1963 Heino Jürisalu "Tänav" (Noormees) 1963 Eino Tamberg "Poiss ja liblikas" (Poiss) 1965 Sergei Prokofjev "Tuhkatriinu" (Prints) 1965 Shakespeare/Sergei Prokofjev "Romeo ja Julia" (Romeo) 1965 Pjotr Tšaikovski "Pähklipureja" (prints Martsipan) 1966 Maurice Ravel "Daphnis ja Chloé" (Daphnis) 1966 Eduard Tubin "Kratt" (Sulane) 1967 Léo Delibes "Coppèlia" (Franz) 1967 Pjotr Tšaikovski "Luikede järv" (Siegfried) 1967 Rodion Štšedrin "Küürselg-Sälg" (Ivan) 1968 Franz Joseph Haydni muusika "Barokkvariatsioonid" (solist) 1971 Igor Stravinski "Haldja suudlus" (Noormees) 1975 Adolphe Charles Adam "Giselle" (Hertsog) 1976 Beethoveni muusika "Prometheus" (Zeus) 1977 Shakespeare/Sergei Prokofjev "Romeo ja Julia" (Capuletti) 1970 Eesti NSV teeneline kunstnik Tema õde oli raamatukogundustegelane Anne Skrõpnik. Ta oli aastast 1964 abielus Juta Lehistega. Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000 Haud Tallinna Metsakalmistul
Ildikó Schwarczenberger

Ildikó Schwarczenberger (9. september 1951 – 13. juuli 2015) oli Ungari naisvehkleja. Aastatel 1973 ja 1976 nimetati ta Ungari aasta sportlaseks.
Suursaatkond

Suursaatkond (mitteametlikult ka saatkond) on riigi kõrgeimat tüüpi alaline diplomaatiline esindus teises riigis. Vatikan nimetab suursaatkonna ülesandeid täitvaid asutusi apostellikeks nuntsiatuurideks. Lähetajariigi esindus asukohariigis ehk suursaatkond avatakse töökorralduse lihtsustamise huvides üldjuhul asukohariigi pealinnas. Suursaatkonna juht on erakorraline ja täievoliline suursaadik. Suursaatkonnale alluvad konsulaadid. Oma kohustusi täites peab suursaatkond arvestama asukohariigi eripäraga. Mõnes riigis on esikohal kaubandushuvid, teises riigis koostöö kultuurivaldkonnas, poliitiline tegevus või lähetajariigi kodanike huvide kaitse. Suursaadik teeb võimalikult vähe administratiivset tööd. Olulisem on osaleda üritustel ja tõmmata tähelepanu oma riigile, ettevõtetele ja organisatsioonidele. Iga suursaatkonna kohus on tutvustada oma riiki, tekitada huvi eri valdkondade (näiteks majandus, kultuur, haridus, teadus, eluolu) vastu ning muuta oma riik atraktiivseks investeerimis- ja turismimaaks. Suursaatkonna üks vastutusrikkamaid ülesandeid on tegutsemine kriisiolukorras (sõda, loodusõnnetus, epideemia jms). Suursaatkonna avamise eesmärgist ja tööülesannete iseloomust tulenevalt on töötajate arv ja hierarhia riigiti erinev. Suursaatkonna eesotsas asuva suursaadiku abiline on enamjaolt erasekretär, kes tagab suursaatkonna efektiivsuse ja toimimise. Enamik suursaatkonda lähetatuist on rahvusvaheliselt tunnustatud au- ja ametiastmetega diplomaadid. Neile järgnevad haldus- või tehniline personal ning mitmesugused atašeed ehk eri valdkondade spetsialistid, kes osalevad vastavalt vajadusele suursaatkonna igapäevatöös. Alaline esindus Välisesindus Örn, Torsten 2004: "Milleks diplomaatia? Kultuuriajalooline käsitlus". Olion, Tallinn. Lk 49 Örn, Torsten 2004: "Milleks diplomaatia? Kultuuriajalooline käsitlus". Olion, Tallinn. Lk 52 Örn, Torsten 2004: "Milleks diplomaatia? Kultuuriajalooline käsitlus". Olion, Tallinn. Lk 50, 56 Örn, Torsten 2004: "Milleks diplomaatia? Kultuuriajalooline käsitlus". Olion, Tallinn. Lk 51 Örn, Torsten 2004: "Milleks diplomaatia? Kultuuriajalooline käsitlus". Olion, Tallinn. Lk 53–54
Haisev vaiguputk

Haisev vaiguputk ehk haisev feerula (Ferula assa-foetida) on taimeliik sarikaliste sugukonnas vaiguputke perekonnas. Haisev vaiguputk on 1–3 meetri kõrguseks kasvav mitmeaastane rohttaim. Vars kujuneb taimel alles 6.–9. eluaastal. Haisva vaiguputke lehed on suured, õied liitsarikõisikuna. Taime juurikas on üsna jäme. Ferula asafoetida var. Irani Ferula asafoetida var. Pathani jmt. Haisvat vaiguputke kasvab looduslikult Ees-ja Kesk-Aasia mägisteppides.  Pikemalt artiklis Juudavaik Humaanmeditsiinis peetakse vaiguputke kummivaiku oluliseks saaduseks, mida saaks droogina kasutada: haisva vaiguputke juurika sisselõigetest kogutud ja töödeldud vaiku – haisva vaiguputke kummivaiku ja sellest valmistatud eeterlikku õli. Hiina meditsiinis on juba 7. sajandil kasutatud vaiku närvinõrkuse korral. Afganistanis on kasutatud kuivatatud vaigu kuumaveeleotist suukaudselt hüsteeria, köha ja haavandite korral. Egiptuses on kuivatatud juure kuuvaveeleotist kasutatud suukaudselt spasmide korral, diureetilise, nugilistevastase ja valu vaigistava vahendina. Saudi Araabias on kuivatatud vaiku kasutatud läkaköha, astma ja bronhiidi korral. Brasiilias on mehed kasutanud haisva vaiguputke kuivatatud lehtede vesiekstrakti afrodisiaakumina. Taime saadusi peetakse efektiivseks vahendiks mitmete seedekulgla häirete ja haiguslike seisundite, nagu seedehäirete, kroonilise gastriidi, puhituse (imikutele ei soovitata) korral. Vaigu segud evivad mitmesuguseid toimeid ka naise organismis, 12 sentigrammi praetuna selitatud võis (ghee) segatuna 120 grammi värske kitsepiima ja 1 supilusikatäis meega ja sissevõetuna 3 korda päevas 1 kuu vältel soodustab hormooni progesteroon eritumist. Taimesaaduste kasvajavastase toime kohta (toime vähirakkudele) pole selge, rakukultuurides ilmutas kuivatatud taime etanooliekstrakt (90%) aktiivsust inimese lümfotsüütidele. Mitmes uuringus on saadused avaldanud teatavat toimet mitmele vähirakuliinile. Teaduslikult on tõestatud asaföötida reflektoorne mõju seedekulglale. Ferula assa-foetida vesiekstraktid evivad bakteri-, põletiku- ja diabeedivastaseid toimeid. Diabeeti põdevatel Wistari rottidel kiirendas vaigu vesiekstrakt diabeetiliste haavandite paranemist. Ferula assa-foetida L.. Vaadatud 17.07.2015 Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 356-357, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010 Poonam Mahendra ja Shradha Bisht, Ferula asafoetida: Traditional uses and pharmacological activity, Pharmacogn Rev. juuli-detsember 2012 ; 6(12): 141–146. doi: 10.4103/0973-7847.99948, PMCID: PMC3459456. Vaadatud 17.07.2015 Sadoughi S.D. MSc, Effect of Aqueous Extract of Ferula assa-foetida’s Resin on Wound Healing of Streptozotocin Induced Diabetic Rats, ISSN: 1735-0344 Quarterly of the Horizon of Medical Sciences 2013; 19(3): 129-135. Vaadatud 17.07.2015 K. Divya, K. Ramalakshmi, Pushpa S. Murthy, L. Jagan Mohan Rao, Volatile oils from Ferula asafoetida varieties and their antimicrobial activity, LWT - Food Science and Technology, 18. juuli 2014
Aino Tammeorg

Aino Tammeorg (20. veebruar 1927 Tapa – 10. detsember 2017 Tallinn) oli eesti õpetaja ja parteitöötaja. Aino Tammeorg sündis 1927 Tapal, isa suri 1941. aastal tiisikusse ja ema jäi üksi nelja lapsega ja ta kasvas üles Tallinnas. Tammeorg lõpetas Tallinna Õpetajate Seminari, kust sai ajalooõpetaja elukutse. Pärast õpetajate seminari lõpetamist töötas ta ühe aasta Harjumaal õpetajana Ardu Mittetäielikus Keskkoolis, seejärel määrati ta Pärnu V Mittetäielikku Keskkooli õppealajuhatajaks. Aastal 1950 edutati ta kooli direktoriks ja sealt kahe aasta pärast Pärnu linna haridusosakonna juhatajaks, kellena töötas üheksa aastat. 1962–1967 oli Tammeorg EKP Pärnu Linnakomitee ideoloogiasekretär ja 1967–1982 EKP Pärnu Linnakomitee I sekretär. Aastatel 1971–1985 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VIII, IX ja X koosseisu saadik. Pärast parteikomiteest pensionile minekut töötas ta veel viis aastat Lydia Koidula nimelises Pärnu 2. Keskkoolis ühiskonnaõpetuse õpetajana. 2015. aastal andis ta välja oma esimese romaani "Mu kallis tüdruk", mille peategelane Liisbet on õpetaja nagu autorgi, kuid autori kinnitusel pole see tema enda lugu. Ta on maetud Pärnu Metsakalmistule. Tema poeg on muusik Agu Tammeorg. Tema tütar on kliiniline psühholoog ja pereteraapia alusepanija Eestis Katrin Küünarpuu. Jüri Aarma, Omaaegne Pärnu linna tippjuht: KGB-l polnud võimalik meid pealt kuulata, Maaleht, 18.10.2015 Aino Toomase t. Tammeorg, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 172 Kalmistute register HAUDI Aino Tammeorg: eestlasele oli jõuluaeg püha nõukogude korra ajalgi, Pärnu Postimees, 23. detsember 2003 40 aastat varjatud saladus: Pärnu rahutustes lasti käiku relvad ja kuri gaas, Maaleht, 26. september 2013 Legendaarne Aino Tammeorg üllitas esikromaani 88aastaselt, Pärnu Postimees, 26. juuni 2015
Piimatoode

Piimatoode ehk piimasaadus on tavaliselt lehma, lamba, kitse või kaameli toorpiimast valmistatud toode ehk saadus. Piimasaadused on näiteks piim, koor, juust, jäätis, jogurt, või. piimatoodete loend
Käina valla lipp

Käina valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Käina valla lipp. Lipp kinnitati 10. mail 1995. Valla lipp, koosneb kahest osast, 6 ühiku pikkune vardapoolne osa on roheline, sellel on lipu alumisest servast tõusev kollane viljapea, mille kohal kõrvuti kaks valget õllekappa. Lipu täisnurksest osast lähtuvad kolm valget kiilu. Vardaehiseks on kuldne viljapea. Valla kandelipu suurus on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11. Liputunnused iseloomustavad Käina valda kui Hiiumaa peamist viljakasvatusala ja seostuvad selle kandi elanike etnograafilise nimetusega. Lippu kasutatakse Käina valla ajaloolistel pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel. Lippu kasutatakse kõrvuti Eesti riigilipuga. Lipu heiskamise otsustab vallavalitsus. Käina valla vapp Hiiu maakond Käina valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Peeter Kass

Peeter Kass VR II/3 (6. mai 1896 Raadi vald, Tartumaa – 26. mai 1989 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (ohvitseri asetäitja). Vabadusristi II liigi 3. järk Läti Karutapja ordeni III klass Ohvitseride andmekogu http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2940
Saragossast leitud käsikiri

"Saragossast leitud käsikiri" on 1965. aastal valminud kaheosaline Poola mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Jan Potocki romaanil "Zaragozast leitud käsikiri". Napoleoni sõdurid leiavad Saragossa piiramise ajal käsikirja, mis jutustab kapten Alfons van Wordeni seiklustest 18. sajandi Hispaanias. Tegevus hargeb raamjutustusena. Alfons van Worden kohtub paljude inimestega, kes räägivad talle oma elust uskumatuid lugusid. Zbigniew Cybulski – Alfons van Worden Iga Cembrzyńska – vürstitar Emina Joanna Jędryka – vürstitar Zibelda Elżbieta Czyżewska – Donna Frasquetta Salero Gustaw Holoubek – Don Pedro Velasquez Wojciech Skibiński – van Wordeni teener Jerzy Kaczmarek – Mosquito Kazimierz Opaliński – šeik Franciszek Pieczka – Paszeko Sławomir Lindner – van Wordeni isa Aleksander Fogiel – van Wordeni isaga võitlev aadlik Ryszard Kotys – van Wordeni isa teener Wacław Kowalski – van Wordeni isa teener Mirosława Lombardo – Doña Uracca, van Wordeni ema Stefan Bartik – kõrtsiomanik Ludwik Benoit – Paszeko isa Barbara Krafftówna – Camilla de Tormez, Paszeko võõrasema Pola Raksa – Inezilia, Camilla õde Jan Kociniak – Paszeko teener Artur Młodnicki – inkvisiitor Bogusław Sochnacki – senjoor Zoto Tomasz Zaliwski – Mona, Zoto vend Andrzej Polkowski – Chico, Zoto vend Adam Pawlikowski – Don Pedro Uzeda, kabalist Gustaw Holoubek – Don Pedro Velasquez, matemaatik Beata Tyszkiewicz – Donna Rebecca Uzeda, kabalisti õde Leon Niemczyk – Don Avadoro, mustlaste hertsog Bogusz Bilewski – mustlane Michał Gazda – Aquillar, Malta Ordu rüütel Bogumił Kobiela – senjoor Toledo Julian Jabczyński – Towald Jan Machulski – krahv Pena Flor Igor Przegrodzki – käsikirja lugev sõdur Gustaw Lutkiewicz – käsikirja lugev kapten Krzysztof Litwin – Don Lopez Soarez Stanisław Igar – Don Gaspar Soarez, Don Lopeze isa Józef Pieracki – Soareze perekonna advokaat Zdzisław Maklakiewicz – Don Roque Busqueros Elżbieta Czyżewska – Frasquetta Salero Janusz Kłosiński – Don Diego Salero, Frasquetta mees Jadwiga Krawczyk – Donna Inez Moro, pankuri tütar Jerzy Przybylski – pankur Moro, Donna Ineze isa
Messerschmitt Bf 165

Messerschmitt Bf 165 oli Saksamaa kaugpommitaja projekt. Üks makett ehitati 1937. aastal Reichsführerile näitamiseks. Peters, Klaus; Ebert, Hans J.; Kaiser, Johann B. (1992). Willy Messerschmitt, Pionier der Luftfahrt und des Leichtbaues : eine Biographie. Bonn: Bernard & Graefe. ISBN 9783763761036.
Entsüklopeedia ehk teaduste, kunstide ja käsitööde seletav sõnaraamat

"Entsüklopeedia ehk teaduste, kunstide ja käsitööde seletav sõnaraamat" (prantsuse Encyclopédie, ou dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des métiers) oli prantsuse esimene entsüklopeedia, mis ilmus kokku 28 köites aastail 1751–1772. "Entsüklopeedia" väljaandjaiks ja kaastöölisteks, keda hakati kutsuma entsüklopedistideks, olid Denis Diderot, Jean le Rond d'Alembert (juhid ja toimetajad), Jean-Baptiste de La Chapelle, Etienne Bonnot de Condillac, Louis-Jean-Marie Daubenton, Marc-Antoine Eidous, Jean Henri Samuel Formey, Paul Henri Thiry d'Holbach, Jean-Jacques Rousseau, Anne Robert Jacques Turgot, Voltaire, jt. "Entsüklopeedia" alusepanija ja väljaandja filosoof Denis Diderot toimetamisel ilmus 1751. aastal esimene köide. Uue väljaande vastu astusid katoliku kirik ja ametivõimud, selle esimesed kaks köidet määrati hävitamisele. "Entsüklopeedia" keelati ning selle trükkimise ja müümise eest ähvardas vanglakaristus. Diderot jätkas tööd illegaalselt ja viis selle koos kaastöötajate abiga 1772. aastal lõpule. 28 põhiköitele lisandus veel aastani 1780 viis lisaköidet. "Entsüklopeedia" uudsus seisnes eelkõige selles, et see käsitles alfabeetilises süsteemis teaduse ja ühiskonna probleeme oma aja eesrindlike ideede seisukohalt, andes samas hävitavaid hinnanguid feodaal-absolutistliku korra poliitilistele, usulistele ja õiguslikele institutsioonidele ning ideedele. Ühtlasi on oluline, et entsüklopeedia koondas väga erinevate poliitiliste ja filosoofiliste vaadetega haritlasi, keda aga ühendas hariduse, mõistuse, usulise sallivuse ja teaduse kaitsmine. Entsüklopeedial oli ka oluline roll valgustusideede levitamisel ning Prantsuse revolutsiooni ideoloogilisel ettevalmistamisel.
Panagiótis Lafazánis

Panagiótis Lafazánis (kreeka keeles Παναγιώτης Λαφαζάνης sündinud 19. novembril 1951 Elefsínas) on Kreeka poliitik, vasakradikaalse erakonna SYRIZA liige, ta oli 27. jaanuarist 2015 kuni 17. juulini 2015 Kreeka energiaminister. Ta on sündinud 1951. aastal Elefsinas (asub Atika piirkonnas Lääne-Atika piirkonnaüksuses). Ta on õppinud Ateena ülikoolis matemaatikat. Ta osales vastupanus kolonelide diktatuurile ja teda peeti eestvedajaks okupatsioonivastases võitluses Ateena ülikoolis aastal 1973, mis tõi talle kuuekuulise vangistuse. Ta oli aastani 1992 Kreeka Kommunistliku Partei liige. Seejärel oli ta (aastatel 1992–2013) vasakjõudude ja roheliste liidu Synaspismose poliitbüroo liige. Ta oli aastast 2000 Kreeka Parlamendi liige (algul Synaspismose, hiljem SYRIZA poolt). Ta oli 27. jaanuarist 2015 Aléxis Tsíprase valitsuses energiaminister. 11. juulil 2015 Kreeka parlamendis toimunud hääletusel kokkuhoiumeetmete üle hääletas Lafazánis meetmete vastu. Seejärel 17. juulil 2015 Aléxis Tsípras tagandas ta valitsusest, asendades ta Pános Skourlétisega. Panagiotis Lafazanis on abielus ja tal on kolm tütart. Kreeka peaminister vahetas välja kümme ministrit
Ana Maria Popescu

Ana Maria Popescu (neiupõlvenimi Ana Maria Brânză; sündinud 26. novembril 1984 Bukarestis) on Rumeenia epeevehkleja. Brânză võitis epees individuaalarvestuses hõbemedali 2008. aasta Pekingi olümpiamängudel ja kaks kulda naiskondlikus võistluses 2010. ja 2011. aasta maailmameistrivõistlustel. 2016. aasta suveolümpiamängudel võitis ta naiskondlikus epees kuldmedali.
Justas Paleckis

Justas Paleckis (22. jaanuar 1899 Telšiai – 26. jaanuar 1980 Vilnius) oli leedu ajakirjanik ja Leedu NSV riigitegelane. Justas Paleckis sündis sepa perekonnas. Lõpetas Riias eksternina gümnaasiumi. Gümnaasiumi lõpetamise järel õpetajana ja ajakirjanikuna. 1926–1927 oli ta Leedu uudisteagentuuri ELTA direktor. 1926–1928 õppis Kaunases Vytautas Suure Ülikoolis. Seejärel töötas ajakirjanikuna. 1933. aastal külastas Nõukogude Liitu ja avaldas raamatu "SSSR mūsų akimis" ("NSVL meie silmade läbi"). Pärast Leedu okupeerimist Nõukogude Liidu poolt oli Justas Paleckis 17. juunist 1940 kuni 3. augustini Leedu presidendi kohusetäitja ja 17. juunist 1940 kuni 24. juunini 1940 Leedu peaminister. 25. augustist 1940 kuni 14. aprillini 1967 oli Justas Paleckis Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees. 1966–1970 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu esimees. Tema poeg Justas Vincas Paleckis (sünd. 1942) on poliitik. Pojapoeg Algirdas Paleckis (sünd. 1971) on poliitikategelane ja diplomaat. http://nekropole.info/lt/Justas-Paleckis http://www.veidas.lt/justas-paleckis-apgailetinas-gyvenimas http://www.rulers.org/rull.html
Arianna Errigo

Arianna Errigo (sündinud 6. juunil 1988 Monzas) on itaalia vehkleja.
Yūki Ōta

Yūki Ōta (jaapani 太田 雄貴 Ōta Yūki; sündinud 25. novembril 1985) on Jaapani vehkleja.
Kanalisatsioonikaevu kaas

Kanalisatsioonikaevu kaas ehk kanalisatsioonikaevu luuk on eemaldatav kaas, mis katab kanalisatsioonikaevusid. Kanalisatsioonikaevu kaas aitab vältida inimeste ja asjade sissekukkumist kaevu ning takistada kõrvaliste isikute ligipääsu. Kanalisatsioonikaevu kaasi kasutati juba Antiik-Roomas, kus neid valmistati kivist. Tänapäeval tehakse neid peamiselt metallist, kuid ka muust materjalist, näiteks betoonist või plastist. Valdavalt on kaaned ümmargused, kuid kasutatakse ka ruudukujulisi ja kolmnurkseid kaasi. Metallist kanalisatsioonikaevukaaned pakuvad huvi ka metallivarastele. Majandussurutis hoogustab Ida-Virumaal taas metallivargaid, 8.09.2008, veebiversioon (vaadatud 18.07.2015)  Kanalisatsioonikaevu kaas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Neusiedli järv

Neusiedli järv (saksa keeles Neusiedler See, ungari keeles Fertő) on järv Kesk-Euroopas Austria ja Ungari piiril. Järve pindala on 315 km², millest 240 km² kuulub Austriale ja 75 km² Ungarile. Suurim sügavus on 1,8 meetrit ja keskmine sügavus 1 meeter. See on Austria suurim järv. Sõltuvalt ilmastikust on veetase väga kõikuv. Järv on ka korduvalt täiesti ära kuivanud, viimati 20. sajandi alguses. Järv on ümbritsetud peaaegu kogu ulatuses tiheda roostikuga. Järve ääres paikneb Austria kõige madalam punkt kõrgusega 114 meetrit Aadria merepinnast. Neusiedli järve hõlmavad osaliselt Neusiedli järve-Seewinkeli rahvuspark ja Fertő-Hansági rahvuspark, mis kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimistusse. Järve voolab Wulka jõgi.
Rebel Rouser

"Rebel Rouser" on USA kitarristi ja helilooja Duane Eddy instrumentaalpala. Lugu anti singlina välja 1958. aastal. See on esimene tema pala, mis jõudis edetabelis Billboard Hot 100 kümne parema hulka, täpsemalt kuuendale kohale. Lugu on ka tema samal aastal ilmunud debüütalbumil "Have 'Twangy' Guitar Will Travel".
Petras Griškevičius

Petras Griškevičius (19. juuli 1924 Kriaunos – 14. november 1987 Vilnius) oli Leedu NSV partei- ja riigitegelane. 1941. aasta juunis evakueerus Petras Griškevičius Nõukogude tagalasse. 1942–1943 võttis Punaarmee koosseisus osa Teisest maailmasõjast. 1943–1944 võttis osa partisanivõitlusest Leedus. Astus 1945. aastal Nõukogude Liidu Kommunistlikku Parteisse. 1948–1950 oli Petras Griškevičius Leedumaa Kommunistliku Partei Keskkomitee instruktor ja sektorijuhataja. 1950–1955 oli ta ajakirjandustööl. 1956–1964 oli ta algul Leedumaa KP Vilniuse Linnakomitee sekretär ja seejärel teine sekretär. 1958. aastal lõpetas ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee juures asuva Kõrgema Parteikooli. 1964–1971 töötas Petras Griškevičius Leedumaa Kommunistliku Partei Keskkomitee osakonnajuhatajana. 1971–1974 oli ta partei Vilniuse Linnakomitee esimene sekretär. 18. veebruaril 1974 sai Petras Griškevičius Leedumaa Kommunistliku Partei Keskkomitee esimeseks sekretäriks ja jäi sellele ametikohale kuni oma surmani. Alates 1976. aastast oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee liige. http://www.maskoliunasfamilyproject.com/rulers-of-lithuania-1918-to-present/
Kâmpôti provints

Kâmpôti provints on 1. järgu haldusüksus Kambodža lõunaosas. Piirneb kagus Vietnamiga ja lõunas Tai lahega. Provints on valdavalt põllumajanduslik. Kasvatatakse riisi, aedvilju ja puuvilju. Oluline on kalapüük ja kodulinnukasvatus. Toodetakse meresoola. Provints jaguneb kaheksaks ringkonnaks: Ângkôr Chey ringkond Bântéay Méasi ringkond Chhuki ringkond Chŭm Kiri ringkond Dâng Tóngi ringkond Kâmpóng Trachi ringkond Kâmpôti ringkond Toek Chou ringkond Ringkondades on kokku 92 valda 477 külaga.
Tbong Khmŭmi provints

Tbong Khmŭmi provints on 1. järgu haldusüksus Kambodžas. Piirneb idas Vietnamiga. Provints loodi 31. detsembril 2013 Kâmpóng Chami provintsi idaosa kuuest ringkonnast. Provints jaguneb kuueks ringkonnaks ja üheks linnaks: Dâmbê ringkond Kroch Chhmari ringkond Mémóti ringkond Or Reăng Âu ringkond Pônhéa Krêk ringkond Tbong Khmŭmi ringkond Suongi linn
Emma Wertsén

Emma Katinka Renée Wertsén (sünninimi Samuelsson; sündinud 17. oktoobril 1988 Åsas Kungsbacka vallas Hallandi läänis) on Rootsi epeevehkleja.
Rossella Fiamingo

Rossella Fiamingo (sündinud 14. juulil 1991 Catanias) on itaalia epeevehkleja.
Ringaudas Songaila

Ringaudas Bronislovas Songaila (20. aprill 1929 Klaipėda – 25. juuni 2019 Trakai) oli Leedu NSV partei- ja riigitegelane. Aastatel 1947–1950 õppis ta Gruzdžiai veterinaartehnikumis. 1953. aastal astus Nõukogude Liidu Kommunistlikku Parteisse. 1955. aastal lõpetas ta Leedu Veterinaaria Akadeemia ja 1955–1956 töötas samas assistendina. 1956–1957 oli ta Leedumaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Kaunase inspektsioonigrupi vastutav organisaator, 1957–1960 Leedu NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse põllumajandusosakonna juhataja. 1960–1961 oli Songaila Leedu NSV põllumajandusministri asetäitja ja 1961–1962 Leedu NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja. 1962. aasta detsembrist kuni 1981. aasta jaanuarini oli ta Leedumaa Kommunistliku Partei Keskkomitee (põllumajandus)sekretär. 1981–1985 oli Songaila Leedu NSV Ministrite Nõukogu esimees ja 1985–1987 Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees. 1962–1988 oli ta Leedumaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Büroo (kuni 1966. aastani Presiidiumi) liige. 1. detsembrist 1987 kuni 20. oktoobrini 1988 oli Songaila Leedumaa Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär. http://rulers.org/sovrep.html
Gimme Hope Jo'anna

"Gimme Hope Jo'anna" on Guyana päritolu muusiku Eddy Granti reggae-stiilis apartheidivastane laul. Laul avaldati singlina 1988. aastal ning see jõudis Suurbritannia singlimüügiedetabelis 7. kohale. Laulu esitamine keelati Lõuna-Aafrika Vabariigis, kuid sellest hoolimata oli lugu populaarne ka seal. Lisaks sellele, et "Jo'anna" on naisenimi, viitab see rohkem hoopiski Lõuna-Aafrika suurimale linnale Johannesburgile ning ka Lõuna-Aafrika Vabariigi tollasele valitsusele ehk täpsemalt peaminister Johan Vorsterile. Laulu tekstis on ka teisi kohanimesid: Durban, Transvaal ja Soweto. On mainitud ka Sun Cityt (laulu tekstis city sun), mis on LAV-i luksuskuurort. Laulus mainitud peapiiskop (The Archbishop) on Lõuna-Aafrika Vabariigi anglikaani kiriku esimene mustanahaline peapiiskop, Nobeli rahuauhinna laureaat Desmond Tutu. Eesti keeles on laule esitanud Kuldne Trio pealkirjaga "Hopp, Johanna". 2010. aastal tegi Saksa ansambel Basta loost oma versiooni "Gimme hope Joachim". See räägib hoopiski samal aastal Lõuna-Aafrika Vabariigis peetud jalgpalli maailmameistrivõistlustest ning Joachim on Saksa jalgpallikoondise treener Joachim Löw. Eddy Grant esitamas laulu Nelson Mandela austuskontserdil (2011)