laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mõmmi ja aabits

"Mõmmi ja aabits" on eesti lasteteleseriaal, kus väike karupoeg õpib aabitsast tähti. Lastelavastus on loodud Heljo Männi jutustuse "Karu aabits" (1971) põhjal. Saade oli eetris Eesti Televisioonis aastatel 1973–1976. Sarja lavastaja oli Kaarel Kilvet, režissöör Tiiu Vahi, kunstnik Gunta Randla ja muusika autor Tõnis Kõrvits. Esimene saade läks otse-eetrisse 1973. aasta 18. märtsil ja oli must-valge. 1976. aastaks jõuti teha 17 saadet. Need saated pole lindil säilinud. Aastatel 1977–1978 salvestati värviliselt teine versioon, mis on ka kõige rohkem tuntud. 1970. aastate lõpus tehti veel üks seitsmeosaline sari, kus Mõmmi käib juba koolis, kuid ka neid osi pole säilinud. Aastatel 1998–1999 lavastasid Karin Nurm ja Maarika Lauri Eesti Televisioonis Karulaane rahva uued lood "Mõmmi aabits. 20 aastat hiljem". Lavastuse kunstnik oli Gunta Randla, muusika autor Tõnis Kõrvits ja laulusõnade autor Heljo Mänd. Karuloo lavastaja Kaarel Kilvet on rõhutanud ka saate sotsiaalset tähtsust, sest karude perekond on lastele heaks eeskujuks, kellelt saab õppida üksteisest hoolimist.[viide?] Mõmmi – Ivo Eensalu Karu-Kati – Ene Janson Karu-Mati – Vello Janson Mõmmi ema – Katrin Karisma Mõmmi isa – Tõnis Rätsep Jänku-Juta – Maria Klenskaja Rebase-Rein – Lembit Ulfsak hundikutsikas Uudu – Tõnu Saar hundikutsikas Uugu – Kalev Tammin Orava-Olga – Marje Metsur "Mõmmi ja aabits". Osad 1–8; 1977 aasta salvestis. Eesti Televisioon, 2005. "Mõmmi ja aabits". Osad 9–16; 1977 aasta salvestis. Eesti Televisioon, 2005. Mõmmi aabits. 20 aastat hiljem. 1998 aasta salvestis. Eesti Rahvusringhääling, 2008. Õpitakse selgeks A, I, L, E, P, B, V, U, J, T ja D tähed. Mõmmi aabits. 20 aastat hiljem. 1999 aasta salvestis. Eesti Rahvusringhääling, 2008. Õpitakse selgeks M, N, O, G, K, H, Ü, Ä, S, R, Õ ja Ö tähed. Krista Kumberg. "Viiskümmend aastat kasvanud kirjanik" Postimees, 10. veebruar 2006 "Täna 40 aastat tagasi läks ETV eetrisse esimene "Mõmmi ja aabits"" ERR Uudised, 18. märts 2013 "Kultusseriaal Mõmmi ja aabits taas eetris" Postimees, 7. september 1998 Mõmmi ja aabits. Osad 1–8. ESTER. Mõmmi ja aabits. Osad 9–16. ESTER. Mõmmi aabits. 20 aastat hiljem. ESTER. Mõmmi aabits. 20 aastat hiljem. ESTER. Mõmmi ja aabits andmekogus IMDb (inglise) Ilona Martson. Armsad karud kakskümmend aastat hiljem. Eesti Päevaleht, 12. juuni 1998.
Tori Põhikool

Tori Põhikool on põhikool Pärnu maakonnas Tori vallas Tori alevikus. Kooli direktor on Pille Usin. Toris on kooliharidust antud aastast 1728, kui seal tegutses köstrikool. Tori Põhikooli eelkäija on Tori kihelkonnakool. 1936 sai kooli nimeks Virula kool. 1962 sai kooli nimeks Virula 8-klassiline kool. 1980-1991 kandis kool nime Tori 8-klassiline kool. Aastast 1991 on kooli nimi Tori Põhikool. http://toripk.ee/kontakt/ (vaadatud 08.08.2017) https://web.archive.org/web/20170808130630/http://toripk.ee/koolist/ (vaadatud 08.08.2017) Kooli koduleht
Haeska ohvrikivi

Haeska ohvrikivi (ka Arstimiskivi) on ohvrikivi Lääne maakonnas Haapsalu linnas Haeska külas. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena. Kivi on põhiplaanilt rombjas ja selle pealmine osa on peaaegu lame. Kivi suurim läbimõõt (maapinna lähedalt) on 6,5 m ja suurim kõrgus (maapinna lähedalt) vaid 0,38 m. Kivi tuntakse ka Arstimiskivi, Nõiakivi, Maa-aluste kivi ja Kalevipoja kivi nime all. https://web.archive.org/web/20170809000403/http://laanemaa.arheoloogia.info/muistised/haeska-ohvrikivi (vaadatud 08.08.2017) Kohanimeregister. (Vaadatud 15.2.2023.) Ohvrikivist portaalis Läänemaa Arheoloogia Haeska ohvrikivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Jalukse ohvripuud

Jalukse ohvripuud on viis ohvripuud (liigiliselt tammed) Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Jalukse külas. Puud on arvele võetud kultuurimälestisena. Tammed on 25-30 m kõrgused. Tammede ümber asub kivivare, mille kõrgus on 2,5 m. Ohvripuude moodustatavat hiit dateeritakse 18.-19. sajandisse. https://web.archive.org/web/20170808151843/http://laanemaa.arheoloogia.info/muistised/jalukse-ohvripuud (vaadatud 08.08.2017) Ohvripuudest portaalis Läänemaa Arheoloogia Jalukse ohvripuud kultuurimälestiste riiklikus registris
Harilik türnpuu

Harilik türnpuu (Rhamnus cathartica) on türnpuuliste sugukonda türnpuu perekonda kuuluv puu. Teaduslikult kirjeldas türnpuud esimesena Linné, kes pani talle nimeks R. catharticus, aga hiljem selle õigekirja muudeti, sest Rhamnus on ladina keeles naissoost sõna. Türnpuu kasvab Euraasias Briti saartelt kuni Kirgiisiani, samuti Loode-Aafrikas. Türnpuu on Eesti looduses tavaline, kuid mitte nii sage kui harilik paakspuu. 19. sajandi alguses, aga võib-olla varemgi viidi türnpuu Põhja-Ameerikasse, kus ta muutus invasiivseks liigiks. Talle annab konkurentsieelise see, et ta lehtib kohalikest liikidest varem ja varjab sellega nende eest ära päikesevalguse, mistõttu viimased känguvad. Põhja-Ameerika Kesk-Läänes seostatakse türnpuud ka invasiivsete Euroopast pärit vihmaussidega: kui mingilt alalt kõik türnpuud hävitati, siis vähenes Euroopast pärit vihmausside biomass poole võrra. Türnpuu kasvab harilikult kõrge põõsana, harva madala puuna. Ta on tavaliselt kuni 8, harva kuni 10 m kõrge. Tüvi võib vahel olla üpris jäme, hallikaspruuni puukoorega. Oksad lõpevad enamasti astlaga. Türnpuu kasvab hajusalt metsades, võsades ja loodudel, enamasti väheviljakatel ja kuivadel muldadel. Lehed paiknevad vastastikku paarikaupa ja on nahkjad, servadel väikeste sakkidega. Lehed on elliptilised või ovaalsed, 25–90 mm pikad ja 12–35 mm laiad. Lehed on rohelised, aga sügisel muutuvad kollaseks. Õitseb mais-juunis. Õied on väikesed ja kollakasrohelised, 4 kroonlehega ja kahekojalised. Õisi tolmeldavad putukad. Türnpuul on luuvili. See on must, marjataoline, läbimõõduga 6–10 mm, 2–4 seemnega, kibeda ja tülgastava maitsega, suurtes kogustes süües kergelt mürgine, tekitades kõhus krampe ja mõjudes lahtistina. Kuid linnud söövad türnpuu vilju meeleldi. Seemned ei seedu ja oma väljaheidetega linnud levitavad türnpuid. Türnpuu puit on kõva, aga seda kasutatakse vähe. Selle tihedus on 720 kg/m³. Türnpuud on lihtne kasvatada. Ta on vastupidav, talub varju ja võib kasvada ka linnas. Pinnas, millel kasvab palju türnpuid, sisaldab keskmisest rohkem lämmastikku ja vett ning on kõrgema pH-ga kui sarnased alad, kus türnpuid ei kasva. See võib olla seotud asjaoluga, et türnpuu lehed on lämmastikurikkad ja kõdunevad kergesti. Minevikus kasutati türnpuud lahtistina, aga ohtlike kõrvaltoimete tõttu seda tänapäeval ei tehta. Türnpuu marjadest ja koorest saadud kollast värvainet on kasutatud tekstiilide värvimiseks ning sellest tehtud värvi kasutatud keskajal käsikirjade illumineerimiseks, hiljem ka tahvelmaalis (stil de grain). "A ja O". Tallinn, "Valgus" 1987, lk. 150 "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. aprill 2021. Vaadatud 7. detsember 2019.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Eve Järvoja. Välismaised värvained. - Renovatum anno 1991" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2018. Vaadatud 7. detsembril 2019. "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. detsember 2019. Vaadatud 7. detsember 2019.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Harilik türnpuu andmebaasis eElurikkus
800 mm rööpmelaius

800 mm rööpmelaiusega rööbastee on kitsarööpmeline raudtee, mille relsside sisekülgede vahekaugus on 800 mm. Rööpmelaius on kasutusel mitmel ratasajamiga mägiraudteel, millest kuus asuvad Šveitsis. Šveitsi trasside seas on maailma suurima kaldega (suurim kalle 48%, keskmine kalle 35%) ratasajamiga raudtee (Pilatuse raudtee) ja maailma pikim ratasajamiga raudtee (19,11 km pikkune Wengernalpbahn Alpides). Sama rööpmelaius on ka Valais' kantonis asuval Euroopa kõrgeimal (kõrgeim punkt 2222 m), 675,31 m pikkusel trammiliinil (Riffelalptram). Pilatusbahn Wengernalpbahn Riffelalptram Thompson, Andrew (detsember 2014). "Summer services on Europe's highest tramway". Today's Railways Europe. Nr 228. Platform 5 Publishing, Ltd. Lk 16. ISSN 1354-2753.
Kirbla kivikalmed

Kirbla kivikalmed on kivikalmed Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kirbla külas Kirbla pangal. Kalmed on arvele võetud kultuurimälestisena. Kivikalmed on kahes grupis Ergu talu varemete lähedal. Kalmeid kasutati 11.-12. sajandil. Kirbla kalmistu Kirbla vana kalmistu https://web.archive.org/web/20170808160620/http://laanemaa.arheoloogia.info/muistised/kirbla-kivikalmed (vaadatud 08.08.2017) Kivikalmetest portaalis Läänemaa Arheoloogia Kirbla kivikalmed kultuurimälestiste riiklikus registris
Đerdap

Đerdap (serbia Ђердап , Đerdap) on Doonau oru osa Rumeenia ja Serbia piiril Drobeta-Turnu-Severinist ülesvoolu. Đerdap lahutab Karpaate Lõuna-Serbia mägedest ja Stara planinast. Doonau on siin kiirevooluline ja läbib mitmeid kuristikke. Pikkus umbes 120 km. Laius 1,5...0,6 km, Kazanis ainult 150 meetrit. Raudvärav
Matrena Nogovitsõna

Matrena Stepanovna Nogovitsõna, ka Rena Nogovitsõna, (vene keeles Матрёна Степановна Ноговицына; sündinud 6. novembril 1991 Mugudais Tšuraptša ulussis Jakuudi-Sahha NSV-s) on jakuudi kabetaja, maailmameister, rahvusvaheline suurmeister. Ta on võitnud maailmameistrivõistlustelt rahvusvahelises kabes kaks medalit: 2010. aastal Ufas pronksmedali ja 2011. aastal Rivnes hõbemedali. Euroopa meistrivõistlustelt rahvusvahelises kabes tõi ta kolmel korral pronksmedali (2004, 2008, 2016). Lühema ajakontrolliga kabevõistlustel on ta olnud veelgi edukam. Ta on tulnud kahel korral maailmameistriks naiste välkkabes (2013, 2017), kahel korral naiste kiirkabes (2015, 2016), Euroopa meistriks naiste välkkabes (2016) ja 2016. aastal İzmiris peetud esimestel Euroopa naiste karikavõistlustel supervälkkabes sai ta esikoha. Tema treenerid on Nikolai Kõtškin noorem ja Aleksandr Georgijev. Ta lõpetas Korkini-nimelise Tšuraptša Vabariikliku Spordiinternaatkooli kuldmedaliga. Seal arendas ta kabetajameisterlikkust Nikolai Kõtškin vanema, Marija Bõrdõnnõrova ja Nikolai Kõtskin noorema käe all. 2008. aastal asus Nogovitsõna õppima Peterburi Riiklikku Majandusülikooli. Championship Women 1973–2011[alaline kõdulink]. daminator.eu 2016. aasta EM tulemused. europedraughts.org 2008. aasta EM tulemused. europedraughts.org 2004. aasta EM tulemused. europedraughts.org Якутянка Матрена Ноговицына – четырехкратная чемпионка мира!. 10. mai 2017. sportsakha.com
Nagu teile meeldib

"Nagu teile meeldib" (originaalpealkirjaga "As You Like It") on William Shakespeare'i komöödia, mille ta kirjutas aastal 1599 või 1600. Komöödia ilmus trükis esimest korda alles 1623. aastal ilmunud kogumikus "First Folio". "Nagu teile meeldib" põhineb Thomas Lodge'i pastoraalromaani "Rosalinda" ainetel. Komöödia sisaldab Shakespeare'i ühte tuntuimat ja tsiteerituimat fraasi "Kogu maailm on lava ning meie vaid näitlejad seal sees ..." Komöödia ilmus esimest korda eesti keeles 1960. aastal, kui Eesti Riiklik Kirjastus andis välja Georg Meri tõlgitud kogumiku "Komöödiad. 2."
Kazan

Kazan (serbia Казан, Kazan) on kuristik Doonaul Serbia ja Rumeenia piiril, mis eraldab Karpaate (Transilvaania Alpe) ja Stara planinat. Pikkus 35 km, kitsaim koht 150 m lai. Tema osaks on Raudvärav.
Vikipeedia blokeerimine Türgis

Vikipeedia blokeerimine Türgis toimus 29. aprillil 2017, kui Türgi valitsus tõkestas ligipääsu Vikipeediale kõikides keeltes ning kestis kuni 15. jaanuarini 2020. Türgi valitsus blokeeris ligipääsu Vikipeediale pärast seda, kui Vikipeedia keeldus kustutamast ning muutmast artikleid, mis seostasid Türgi valitsust terroriorganisatsioonide toetamisega. 26. detsembril 2019 otsustas Türgi konstitutsioonikohus, et Vikipeedia blokeerimine rikub inimõigusi ning käskis blokeeringu eemaldada. Tsensuur internetis 2016. aasta riigipöördekatse Türgis Vikipeedia tsenseerimine Matti Aivar Lind (29. aprill 2017). "Türgi võimud blokeerisid Wikipedia". Delfi.ee (eesti keeles). Vaadatud 9. august 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Why Turkey Blocked Access to Wikipedia". The Atlantic (inglise keeles). 29. aprill 2017. Vaadatud 9. august 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Turkey's Wikipedia block violates human rights, high court rules" The Guardian, 26. detsember 2019 Wikipedia blocked in Turkey. Turkey Blocks, 29 aprill 2017. Kasutatud 9 august 2017. Inglise keeles. Monitors: Turkey Blocks Access to Wikipedia. VOA News, 29 aprill 2017. Kasutatud 9 august 2017. Inglise keeles.
Kuluse hiiemägi

Kuluse hiiemägi (ka Hiiemumuga mägi) on hiiemägi Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Kuluse külas endisaegse Jaagu talu maal. Hiiemägi kasutati arvatavasti kesk- ja uusajal. Mati Mandel. Martna ümbruse vanemast asustusloost. Kuluse – Martna kirikumõisa küla. Kodulooline uurimus. Juuru 2008, 348-355 https://web.archive.org/web/20170809105552/http://laanemaa.arheoloogia.info/muistised/kuluse-hiiemagi (vaadatud 08.08.2017) Hiiemäest portaalis Läänemaa Arheoloogia
Dmitri Kudrjavski

Dmitri Nikolajevitš Kudrjavski (25. oktoober 1867 – 9. november 1920) oli vene keeleteadlane ja indoloog. Ta töötas aastail 1898–1918 Tartu ülikoolis, seejärel Voroneži Ülikoolis. Tema õpilaste seas olid Dmitri Zelenin, Jānis Endzelīns, Villem Ernits jpt. 1904. Исследования в области древнеиндийских домашних обрядов. Юрьев. 1912. Введение в языкознание. Юрьев. (Väga laialt kasutusel olnud õpik, korduvalt hiljem välja antud, veel aastal 2009 Moskvas.) 1917. Начальный курс санксритского языка. Грамматика. Хрестоматия. Словарь. Юрьев (Дерпт). Savvati Smirnovi väitekiri on Kudrjavskist. Tartus Veski tn 55 maja seinale on paigaldatud Kudrjavskile mälestustahvel. М. Лотман; Г. Суперфин 1984. Виллем Эрнитс (1891-1982). Russian Linguistics 8(2): 211–214. (Lk. 211.)
Astroosakestefüüsika

Astroosakestefüüsika on füüsika haru, mis uurib füüsikaliste osakeste omadusi ja nende mõju astrofüüsikalistes ja kosmoloogilistes protsessides ning kosmiliste kiirtega seotud nähtustes. Astro-osakestefüüsika on küllaltki noor füüsikaharu, mis tegutseb osakestefüüsika, astrofüüsika ja kosmoloogia piirimail sageli kombineerides mõõtmis- ja vaatlustulemusi ning meetodeid kõigist neist valdkondadest. Astro-osakestefüüsika esiletõus 2000. aastate alguses oli seotud uute neutriino- ja tumeainega seotud eksperimentidega ning paljude uute kosmoseeksperimentidega. Valdkonna kiiret arengut soodustab asjaolu, et osakestefüüsikas tavapäraste kiirendieksperimentide maksumus on oluliselt suurenenud ja nende ehitamise aeg on pikenenud aastakümneteni. Seega on paljud osakestefüüsikud asunud otsima uusi füüsikanähtusi astrofüüsikalistest ja kosmoloogilistest protsessidest. Astroosakestefüüsika muudab keeruliseks asjaolu, et antud valdkonnas tuleb sageli käsitleda koos väga erinevaid ja keerulisi matemaatilisi ning eksperimentaalseid uurimismeetodeid. Teooria poolelt hõlmab see nii kvantväljateooria, statistilise füüsika kui üldrelatiivsusteooria. Eksperimendid varieeruvad maa-alustest eksperimentidest (IceCube, Xenon1T jt) ja suurtest komposiitteleskoopidest maapinnal (CTA, SKA jt) kuni kosmoseeksperimentideni (Fermi, Planck, AMS02 jt). Astrofüüsika Kosmoloogia Andi Hektor, Kristjan Kannike. Füüsika : Higgsi bosoni lugu, MTÜ Loodusajakiri, 2013. ISBN 9789949942015 Astroparticle Physics European Consortium (inglise keeles) Kõrge energia ja arvutusfüüsika labor, Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituut, Tallinn (inglise keeles)
Kristjan Kannike

Kristjan Kannike (sündinud 27. oktoobril 1978) on eesti füüsik. Tema teadustöö põhisuunad on osakestefüüsika, kosmoloogia ja varajase Universumi füüsika. Ta on rohkem kui 120 teadusartikli ja paljude populaarteaduslike kirjutiste kaasautor. Ta kaitses 2008. aastal Tartu Ülikooli juures doktoritöö teemal "Implications of Neutrino Masses" ("Järeldused neutriinode massidest"; juhendaja Martti Raidal). Aastatel 2010–2013 oli järeldoktor Scuola Normale Superiore di Pisa juures Itaalias. Praegu töötab vanemteadurina Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis (KBFI). Kristjan Kannike on aktiivne osakestefüüsika populariseerija. Koos Andi Hektoriga on ta avaldanud raamatu "Higgsi bosoni lugu", mille eest pälvisid autorid 2013. aastal teaduse populariseerimise auhinna II preemia kategoorias "Teaduse populariseerimine trükisõna abil". Kristjan Kannike Eesti Teadusinfosüsteemis Autasustati parimaid teaduse populariseerijaid, elutööpreemia Helle ja Jaak Jaanistele Eesti Teadusagentuur, 15.11.2013 Kõrge energia ja arvutusfüüsika labor, Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituut, Tallinn (inglise keeles)
Bruno Le Roux

Bruno Le Roux (sündinud 2. mail 1965 Gennevilliersis) on Prantsusmaa poliitik, ta on Sotsialistliku Partei liige. Ta oli 6. detsembrist 2016 kuni 21. märtsini 2017 Prantsusmaa siseminister. Ta on lõpetanud magistrina Pariisi 10. Ülikooli. Lisaks on ta õppinud HEC Parisi äriülikoolis ja ESSEC Business Schoolis. Ta oli 6. detsembrist 2016 kuni 21. märtsini 2017 Prantsusmaa siseminister.
Janne Rydberg

Janne Rydberg [rü:dbär] (inglispäraselt Johannes Robert Rydberg; 8. november 1854 Halmstad – 28. detsember 1919 Lund) oli rootsi füüsik (aatomifüüsik). Ta oli 1901. aastast Lundi Ülikooli professor. Tema peamine uurimisvaldkond oli aatomispekrite süstemaatika. Tema järgi on nimetatud aatomifüüsikas konstant aatomite energiatasemete ja spektrijoonte seeriate valemites (Rydbergi konstant), energiaühik rüdberg ning Rydbergi valem. Teda on kahel korral (1917, 1920) esitatud Nobeli füüsikaauhinna saamiseks, kuid 1917. aastal auhinda välja ei antud ja 1920. poleks ta auhinda saanud, sest postuumselt seda auhinda ei anta. Ta lõpetas 1875. aastal Lundi Ülikooli bakalaureusekraadiga. 1879. aastal sai ta Lundi ülikoolist litsentsiaadikraadi matemaatika-alase väitekirjaga "Konstruktioner af kägelsnitt i 3- och 4-punktskontakt". Ta sai Lundi ülikoolis 1880. aastal matemaatikadotsendiks ning 1882. aastal füüsikadotsendiks. 1897. aastal esitas ta taotluse täisprofessori ametikoha saamiseks, kuid taotlust ei rahuldatud. Sellegipoolest, professoriks ta sai – 1901. aastal erakorraliseks ja 1909. aastal täisprofessoriks. 1919 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks Johannes Robert Rydberg. groups.dcs.st-and.ac.uk
Lembit

Lembit on mitme isiku ja asja nimi. Lembit on Eesti allveelaev. Lembit oli Eesti suurtükipaat ("kergeristleja"). Lembit oli Eesti soomusplatvorm. Lembit oli Eesti soomusauto. Lembit või Lembitu oli Sakala ülik 13. sajandil. Lembit'u nime kannab Suure-Jaanis asuv Vabadussõja mälestussammas. Lembit on eesnimi. Lembit on ka perekonnanimi Aivar Lembit, eesti jurist Enn Lembit, eesti muusik Martin Lembit, eesti kirjanik Viktor Lembit, eesti jurist Lembitu (eesnimi)
Kivivõllaste mets

Kivivõl(l)aste mets (ka Lihula ohverdamiskoht) on metsane ala Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Lihulas, kus keskajal asus võllaga hukkamiskoht. Koht on arvele võetud kultuurimälestisena. 1780 on mainitud, et endisest võllast on veel alles vundamendiosa ja üks sammas. Hiljem on kohta rahvasuus nimetatud ka hiiekohaks. Koha kasutamisest ohverdamiskohana pole andmeid teada. Harri Moora. Läänemaa muinasaeg. Tartu, 1942. Lk 20. Mati Mandel. Lihula muinas- ja keskaeg. Tallinn, 2000. Lk 74 https://web.archive.org/web/20200805040019/https://laanemaa.arheoloogia.info/muistised/lihula-ohverdamiskoht (vaadatud 08.08.2017) Ohverdamiskohast portaalis Läänemaa Arheoloogia Kivivõllaste mets kultuurimälestiste riiklikus registris
Geri Halliwell

Geraldine Estelle Horner (sündinud Halliwell; tuntud kui Geri Halliwell; sündinud 6. augustil 1972 Watfordis) on inglise poplaulja, rõivadisainer ja näitleja. Ta sai tuntuks tüdrukutebändi Spice Girls liikmena; teda nimetati ka Ginger Spice'iks. Bändist lahkus ta 1998, alustas soolokarjääri 1999. Ta abiellus 2015. aastal Christian Horneriga ja tal on kaks last.
Linnamäe ohvrikivi

Mitte segi ajada Viljandimaal asuva Linnamäe rändrahnuga Linnamäe ohvrikivi on ohvrikivi Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Oru külas (mitte Linnamäe külas). Ohvrikivi on arvele võetud kultuurimälestisena. Kivi on ristkülikukujulise põhiplaaniga ja selle pealmine osa on peaaegu lame. Kivi pikkus on 5,3 m, laius 2,6 m, kõrgus 1,7 m ja suurim ümbermõõt 14 m. Kivi asukoha tegi arheoloogidele teatavaks 1977 koduloolane Ilmar Allikmaa. https://web.archive.org/web/20170809154714/http://laanemaa.arheoloogia.info/muistised/linnamae-ohvrikivi (vaadatud 08.08.2017) Ohvrikivist portaalis Läänemaa Arheoloogia Linnamäe ohvrikivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Indoloogia

Indoloogia on humanitaarteadus, mis tegeleb Hindustani poolsaare kultuuride, ajaloo ja keelte uurimisega. Indoloogia on orientalistika haru. Leopold von Schroeder Dmitri Kudrjavski
Peanse ohvrikivi

Mitte segi ajada kõrvalkülas asuva Poanse kultusekiviga Peanse ohvrikivi on ohvrikivi Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Peanse külas Aadu-Mihkli talu maal. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena. Ohvrikivi on väike: pikkus 50 cm, laius 30 cm ja kõrgus 20 cm. On oletatud, et seda kivi kasutati ohverdamiskohana vaid lokaalselt (vaid ühe majapidamise poolt). https://web.archive.org/web/20170809160237/http://laanemaa.arheoloogia.info/muistised/peanse-ohvrikivi (vaadatud 08.08.2017) Ohvrikivist portaalis Läänemaa Arheoloogia Peanse ohvrikivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Poanse kultusekivi

Mitte segi ajada kõrvalkülas asuva Peanse ohvrikiviga Poanse kultusekivi on kultusekivi Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Poanse külas Jaagu talu lähedal. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena. Kivi ümbermõõt (maapinna lähedalt arvestades) on 9 m. Kivil on 42 korrapärast kunstlikku lohukest. https://web.archive.org/web/20140328115949/http://laanemaa.arheoloogia.info/muistised/poanse-kultusekivi (vaadatud 08.08.2017) Kultusekivist portaalis Läänemaa Arheoloogia Poanse kultusekivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Nikolai Kõtškin (vanem)

Nikolai Nikolajevitš Kõtškin (vene keeles Николай Николаевич Кычкин; 26. märts 1940 Megino-Kangalassõ rajoon, Jakuudi ANSV – 2009) oli jakuudi kabetreener ja kabetaja. Ta on Kõtškinite treenerite dünastia pea. Koos abikaasa Marija Bõrdõnnõrovaga töötas ta Õtõk-Küölis, Tšuraptšas ja Jakutskis, kus nad koos kasvatasid üles arvukalt vabariigi juhtivaid sportlasi. Kõtškin oli korduvalt valitud Sahha aasta parimaks treeneriks. Kabetajana on ta neljal korral tulnud Jakuudi ANSV meistriks rahvusvahelises kabes (1965, 1971, 1972, 1982). Koos abikaasa Marija Bõrdõnnõrovaga ja poeg Nikolai Kõtškiniga töötas ta 1992. aastal taasavatud Korkini-nimelise Tšuraptša Vabariikliku Spordiinternaatkooli kabeosakonnas. Iga aastaga läksid seal sportlikud tulemused järjest paremaks. Nende kasvandike hulgast on sirgunud üks rahvusvaheline suurmeister (viiekordne maailmameister Gavril Kolesov), kolm rahvusvahelist meistrit, viis FMJD meistrit, kolm Venemaa meistersportlast ja 200 meistrikandidaati, kes kõik kokku on toonud 56 medalit maailma-, 45 Euroopa ja 310 Venemaa tasandi kabevõistlustelt. Kõtškin on töötanud Ammossovi-nimelises Jakutski Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri ja spordi kateedris dotsendina. 2010. aastast peetakse Jakutskis Nikolai Kõtškin vanema mälestuseks iga-aastast turniiri rahvusvahelises kabes. 2011. aastal oli see rahvusvaheline kabeturniir. Tuntumad osalejad olid siis näiteks Peterburi kabetaja, viiekordne maailmameister Aleksandr Georgijev ja valgevene kabetaja, kadettide maailmameister Andrei Toltšikov. 1990 – Jakuudi ANSV teeneline treener 1997 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline treener 2000 – Venemaa Föderatsiooni teeneline treener 2004 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Korkini-nimeline riiklik preemia Tuntud kabetreenerid on abikaasa Marija Bõrdõnnõrova ja poeg Nikolai Kõtškin noorem. Treener on ka minia Aija Kõtškina. Noorem poeg Vassili Kõtškin, minia Matrena Kõtškina ja vanema poja tütar Aijanika Kõtškina on kabetajad. Народная энциклопедия якутского спорта: Буква К. bmsi.ru Юбилей 50-летие Легендарной школы ДЮСШ Чурапчи. yakutia.com Лучшие шашисты Якутска сразились на турнире памяти Николая Кычкина. sportsakha.com В памяти выдающегося тренера Николая Кычкина. sakhapress.ru Республиканский конкурс. belinka-lib.ru