laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Toksokariaas

Toksokariaas (ka toksokarioos, ladina keeles toxocariasis) on harva esinev krooniline nakkushaigus, mida põhjustavad ümarussid kutsikasolge (Toxocara canis) ja kassisolge (Toxocara cati). Nakatuda saab kõikjal, kus esineb nende ussidega nakatunud kasside või koerte väljaheiteid – neid on tihti parkide ja mänguväljakute mullas ning eluruumides, kus koeri ja kasse peetakse lemmikloomadena. Väliskeskkonnas säilivad Toxocara munad aastaid. Kui muna satub soolestikku, koorub sellest vastne, mis tungib läbi sooleseina teie kehasse. Toksokariaasi esineb kõikjal maailmas. Rohkem on see levinud lastel, sest just lapsed nakatuvad kergemini, mängides saastunud maapinnal ja liivakastides ning toppides sõrmi suhu. Üle 1000 inimese kaotab aastas püsivalt selle tagajärjel nägemise. Nakkusel on kolm peamist vormi. Esimene neist põhjustab kerget palavikku, köha, kõhuvalu, peavalu ja käitumisprobleeme. Teine, vistseraalne rändvastne (visceral larva migrans), tekib tugeva või korduva nakkuse tagajärjel, põhjustades vastse liikumisel läbi keha elundite turset, palavikku, köha, astmat ja kopsupõletikku. See tekitab hulga vaevusi, eriti ägedatel juhtudel võib kaasneda südamelihasepõletik või hingamispuudulikkus. Kolmas, okulaarne rändvastne (ocular larva migrans), tekib vastse tungimisel silmapõhja, põhjustades vaegnägemist ja nägemise kaotust. Kui kahjustub aju, tekivad ohvril krambid. Ravi toimub parasiidi- ja põletikuvastaste ravimitega. Oluline on hoolikas hügieeninõuetest kinnipidamine, käte pesemine pärast aias töötamist, liivakastis mängimist või kokkupuudet kasside ja koertega. Samuti peab lemmikloomadele regulaarselt ussivastaseid ravimeid andma. Professional Guide to Diseases, 9th Edition, lk 1378, 2008, Lippincott Williams&Wilkins, ISBN 0 7817-7899-9 Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 23.10.2013) (inglise keeles) "Meditsiinisõnastik", tõlkijad Katrin Rehemaa, Sirje Ootsing, Laine Trapido, lk 773, 2004, ISBN 9985-829-55-7 M. P. Powell, Dr. O. Fischer, 101 haigust, mida te saada ei taha, tõlge eesti keelde: Sinisukk 2006
Georg Linno

Georg Linno (23. august 1884 Tartu – 1927) oli Nõukogude Liidu lendur, esimene eestlasest sõjaväelendur ja lendurvaatleja üldse. Sündis Tartus mõisarentniku peres, lõpetas Tartus gümnaasiumi ning alates 1902. aastast oli sõjaväeteenistuses. 1906. aastal lõpetas Moskvas Aleksei sõjakooli, teenis seejärel sapööriüksustes ning õhusõidu õppepargi ohvitseride klassis. Alates 1909. aastast teenis 1. Ida-Siberi õhusõidu välipataljonis, 1910. aastast 7. õhusõiduroodus Kiievis. Alustas õppimist Sevastopoli lennukoolis novembris 1910. Sai 10./23. mail 1911 Sevastoopoli Ohvitseride Õhusõidu kooli lenduri diplomi nr. 16, samal aastal sai ka Gattšina lennukoolist lendurvaatleja diplomi. Määrati Sevastoopoli lennukooli lendurinstruktoriks. 1913. aasta juunis määrati ta Kiievis asunud 3. lennuroodu lennusalga ülemaks. I Maailmasõja ajal oli ta Sõjaõhulaevastiku Valitsuses, olles lennukite vastuvõtjaks Moskva lennukitehases „Dux” ja Moskva pealennuvälja ülema abiks. Veebruaris 1918 oli Moskvas asuva lennuväelao ülem, märtsis määrati Punaarmee õhulaevastiku juhatuse tehnikainspektoriks ning seejärel Tööliste-Talupoegade Punase Õhulaevastiku Peavalitsuse ülema abiks teaduse ja tehnika alal. 1919. aasta juunis määrati õhujõudude peainspektoriks tehnika alal. Juulis 1923 lõpetas kõrgemale juhtkonnale mõeldud sõjalis-akadeemilised kursused, oktoobris 1923 määrati Punase õhulaevastiku varustusala ülemaks. 1925. aasta juunist kuni demobiliseerimiseni aprillis 1926 oli ta Õhulaevastiku peavalitsuse tehnilise komitee ülem. NKVD arreteeris Georg Linno 6. märtsil 1927. Teda süüdistati Sõjaõhujõudude juhatuse kontsessiooniosakonna ülema ametikohal olles korduvas altkäemaksu võtmises ning selle eest kõlbmatute ning ülehinnatud toodete ostmises. Ka olevat ta kodus vastu võtnud Junkersi firma esindajaid ning jaganud neile salajast infot Nõukogude Liidu lennuväe kohta. 9. mail 1927 mõistis OGPU Kolleegium G. Linno surma, otsuse täideviimise aeg ei ole teada. Nooremleitnant - 1904 Leitnant - 1909 Staabikapten - 1911 Alampolkovnik - 1917 Mart Enneveer. Eesti lennundushariduse ajaloost. Aastad 1909–1919. Postimees, 7. august 1996 Toivo Kitvel, Toomas Türk, Arvo Vercamer. "Põhjakotkad". Külim. Tallinn 2011 G. Linno süüasi (vene keeles)
1958. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1958. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 15. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 2.–9. veebruarini Bad Gasteinis Austrias. Võistlustel jagati välja 8 komplekti medaleid (neli ala nii meestele kui naistele). Finaal: 2. veebruar Osavõtjaid: 77 Maailmameister 1956: Toni Sailer , Austria Ametlikud tulemused Finaal: 5. veebruar Osavõtjaid: 77 Maailmameister 1956: Toni Sailer , Austria Ametlikud tulemused Finaal: 9. veebruar Osavõtjaid: 65 Maailmameister 1956: Toni Sailer , Austria Ametlikud tulemused Finaal: ? Osavõtjaid: 77 Maailmameister 1956: Toni Sailer , Austria Ametlikud tulemused Finaal: 3. veebruar Osavõtjaid: 41 Maailmameister 1956: Renée Colliard , Šveits Ametlikud tulemused Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 42 Maailmameister 1956: Ossi Reichert , Saksamaa Ametlikud tulemused Finaal: 6. veebruar Osavõtjaid: 40 Maailmameister 1956: Madeleine Berthod , Šveits Ametlikud tulemused Finaal: ? Osavõtjaid: 42 Maailmameister 1956: Madeleine Berthod , Šveits Ametlikud tulemused MM-i tulemused FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Trahhoom

Trahhoom (ladina keeles trachoma) on bakteri Chlamydia trachomatis põhjustatud silma sidekesta krooniline põletik. Seda haigust kirjeldati esmakordselt 16. sajandist eKr pärinevatel papüürusrullidel. Põletik põhjustab sarvkesta armistumist ning silmalau ja silmamuna vahelise limaskesta paksenemist. Silmalaug moondub ja ripsmed kaarduvad tihti sissepoole, ärritades sarvkesta, mis lõpuks muutub läbipaistmatuks. See haigus on maailmas esikohal välditava nägemiskaotuse tekitajana. Alla 10-aastastel lastel on oht nakatuda korduvalt. Mõnedes Aafrika maades on nakatunud kuni 40% lastest. Seda leidub kõikjal maailmas, eriti arengumaades. Seda põeb üle 400 miljoni inimese (peamiselt Aafrikas, Lähis-Idas ja Aasias). Arenenud maades kohtab seda harva. Nakatuda võib kokkupuutel haigestunud silma-, nina- või kurgueritistega. Need eritised võivad sattuda ka elututele esemetele nagu riided ja voodipesu. Haigust kannavad edasi ka kärbsed. Trahhoom kahjustab ülemise silmalau sisemust ja silma võrkkesta, tekitades seal põletikku; silmadel on väga ebamugav, nad on punased, hellad ja vesised. Võib tekkida ka valgustundlikkus ja silmalaud tursuvad valusalt. Haiguse arenenud staadiumi korral pöördub ülemine silmalaug sissepoole, võrkkest muutub läbipaistmatuks ning armistub. Tuleb võtta antibiootikume, nagu tetracyline'i sisaldavad ravimid või sulfonamide'i, erythromycin'i ja nende derivaate, või doxycyline'i. Mõnel juhul võib olla vajalik silmalauoperatsioon. M. P. Powell, Dr. O. Fischer, 101 haigust, mida te saada ei taha, tõlge eesti keelde: Sinisukk 2006
1962. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1962. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 17. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 10.–18. veebruarini Prantsusmaal Chamonix's. Võistlustel jagati välja 8 komplekti medaleid (neli ala nii meestele kui ka naistele). Finaal: 12. veebruar Osavõtjaid: 64 Olümpiavõitja 1960: Ernst Hinterseer, Austria Ametlikud tulemused Finaal: 15. veebruar Osavõtjaid: Olümpiavõitja 1960: Roger Staub, Šveits Ametlikud tulemused Finaal: 18. veebruar Osavõtjaid: 51 Olümpiavõitja 1960: Jean Vuarnet, Prantsusmaa Ametlikud tulemusud Finaal: ? Osavõtjaid: 40 Olümpiavõitja 1960: Guy Périllat, Prantsusmaa Ametlikud tulemused Finaal: 14. veebruar Osavõtjaid: 30 Olümpiavõitja 1960: Anne Heggtveit, Kanada Ametlikud tulemused Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: 50 Olümpiavõitja 1960: Yvonne Rüegg, Šveits Ametlikud tulemused Finaal: 17. veebruar Osavõtjaid: 44 Olümpiavõitja 1960: Heidi Biebl, Saksamaa Ametlikud tlemused Finaal: ? Osavõtjaid: 50 Olümpiavõitja 1960: Anne Heggtveit, Kanada Ametlikud tulemused MM-i tulemused FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
1561

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | 1570. aastad | 1580. aastad | 1590. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1557 | 1558 | 1559 | 1560 | 1561 | 1562 | 1563 | 1564 | 1565 | ► | ►► 1561. aasta (MDLXI) oli 16. sajandi 61. aasta. 19. august – Mary Stuart naasis Šotimaale. Liivi sõda (1558–1583), Vene-Liivi sõda 4. juuni – Harjumaa, Virumaa ja Järvamaa rüütelkond andsid ustavusvande Rootsi kuningale Erik XIV-le. 6. juuni – Tallinna raad andis ustavusvande Rootsi kuningale. 28. november – Liivi ordu kapituleerumine Poola kuningas Zygmunt II Augustile tähistas Vana-Liivimaa keskaegse poliitilise korralduse lõppu. 22. jaanuar – Francis Bacon, inglise filosoof ...
Vincenti angiin

Vincenti kurgupõletik (ladina keeles angina Vincenti) või Vincenti angiin on igemete krooniline bakteriaalne infektsioon koos haavandite tekkimisega. See on igemepõletiku harvaesinev ja tõsine vorm ning seda tuntakse ka ägeda nekrootilise haavandilise igemepõletiku või Vincent'i stomatiidi nime all. Suus esineb nii "häid" ja "halbu" baktereid. Suu haavandid tekivad, kui rikkuda nende bakterite tasakaalu, tekitades põletikku ja haavandeid. Seda põhjustavad: ebapiisav suuhügieen vilets toit stress suitsetamine Kõige enam on ohustatud nõrgestatud immuunsüsteemiga inimesed, nagu HIV/AIDS-i haiged. Kõige sagedamini on ohvrid alla 35-aastased täiskasvanud. Haigusnähud võivad tekkida ootamatult. Igemed on valulikud, veritsevad kergesti ja ohtralt, on punased ja paistes. Hammaste vahel on haavandid. Hingeõhk lehkab ja suus on vastik maitse. Kohtades, kus koed on surnud ja mädanenud, võivad igemed olla hallid. Vahel võivad tursuda pea- ja kaelapiirkonna lümfisõlmed. Ilma ravita võib nakkus levida põskedele, huultele ja lõuale ning hambad võivad välja kukkuda. Mõnikord levib nakkus ka vereringesse ja võib-olla eluohtlik. Korralik suuhügieen ja toitumine on väga olulised. Hambaid tuleb harjata pärast ja enne sööki ja enne magamaminekut korrapäraselt ning loputage suud. Igemetele mõjub hästi soolveega loputamine ja surnud igemekudede eemaldamiseks võib kasutada vesinikperoksiidi. M. P. Powell, Dr. O. Fischer, 101 haigust, mida te saada ei taha, tõlge eesti keelde: Sinisukk 2006
Malle Seppik

Malle Seppik (sündinud 13. jaanuaril 1953) on eesti jurist, ta oli Eesti riigikohtunik 1. septembrist 2014 1. septembrini 2019. Enne seda oli ta pikka aega Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik. Eesti NSV ajal osales uurijana nn Desintegraatori protsessis (Johannes Hindi süüdimõistmine). Ta lahkus ametist 1. septembril 2019. Ernits, Peeter; Seppik, Malle 2004. Raha pärast armastust. Tallinn: Käsiraamatute Kirjastus. 1997 Riigivapi V klassi teenetemärk Tema abikaasa on endine siseminister Ain Seppik. Tal on pojad Siim ja Sulev Seppik. "Eesti Majanduslugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2010. Vaadatud 25. veebruaril 2012. https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/c23b3d0f-a089-43ec-b67b-31e738fa2b0c/Riigikogu%20otsus%20_Riigikohtu%20liikme%20Malle%20Seppiku%20kohtunikuametist%20vabastamine_ Äripäev 10.03.2003. Riigikohtu uus liige varjab sünget saladust, Eesti Ekspress, 24. september 2014 “Mulle oli suur üllatus, et Malle Seppik sai riigi­kohtunikuks”, Eesti Ekspress, 24. september 2014
1562

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | 1570. aastad | 1580. aastad | 1590. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1558 | 1559 | 1560 | 1561 | 1562 | 1563 | 1564 | 1565 | 1566 | ► | ►► 1562. aasta (MDLXII) oli 16. sajandi 62. aasta. 17. jaanuar – Prantsusmaa regent Caterina de' Medici kuulutas välja Saint-Germaini edikti, millega kõik varasemad hugenottide vastu suunatud korraldused tühistati. 1. märts – Prantsusmaal Wassys üritasid Prantsuse sõjaväelased François Guise'i juhtimisel laiali ajada hugenottide jumalateenistust, kuid see läks üle veresaunaks, kus hukkus 50 inimest. Selle tulemusena puhkesid hugenottide ja katoliiklaste vahel hugenotisõjad. 28. mai – 26. oktoober – toimus Roueni piiramine. 19. detsember – hugenotisõjad: katoliiklased võitsid Dreux' lahingus hugenotte. 5. märts – Liivi Ordu valdused väljaspool Kuramaad, sh Eestis ühendati Poolaga. 29. oktoober – George Abbot, inglise vaimulik 25. november – Lope de Vega, hispaania kirjanik Bento de Góis, Portugali jesuiidi misjonär Isabella Andreini, itaalia näitleja ja kirjanik 12. november – Peter Martyr Vermigli, itaalia teoloog 6. detsember – Jan van Scorel, hollandi kunstnik
Johan Müllerson

Johan Müllerson VR I/2 (ka Juhan Müllerson; 24. juuni 1870 Restu – 10. november 1942 Valga) oli eesti arst, omavalitsus- ja ühistegelane. Johan Müllerson sündis Valgamaal Sangaste vallas Restu külas Jakobi talus. Ta õppis Restu vallakoolis, Urvaste kihelkonnakoolis ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis. 1892. aastast õppis ta Tartu ülikooli arstiteaduskonnas ning lõpetas ülikooli 1897. aastal. Hiljem täiendas ta end Berliinis. Johan Müllerson töötas aastatel 1898–1903 eraarstina Karulas; seejärel Valgas kooliarstina ja hiljem linnaarstina kuni 1941. aastani. Ta osales arstina Esimeses maailmasõjas. Vabadussõja ajal oli ta algul Tallinna, hiljem II Tartu sõjaväehaigla ülemarst ning soomusrongide diviisi arst. Aastatel 1921–1922 oli Johan Müllerson Valga linnapea ja korp! Fraternitas Estica vilistlane. Ta oli muu hulgas Kaitseliidu Valgamaa brigaadi pealik, kauaaegne Valga Vabatahtliku Tuletõrjeühingu esimees ning Valga Säde Seltsi esimees. Johan Müllerson oli populaarne rahvamees ning tema matustele kogunes peaaegu kogu linnarahvas. Ta maeti Valga kalmistule; kui kalmistut aga 1965. aastal likvideerima hakati, maeti tema põrm ümber sünnikanti Urvaste kalmistule. Tema vend Hans Müllerson oli krahv Bergi kutsar (peakutsar). Hans Müllersoni tütrepoeg on rahvusvahelise õiguse spetsialist Rein Müllerson.[viide?] Vabadusristi I liigi 2. järk (1920) "Eesti avalikud tegelased 1932" Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK Marje Laugen. Müllersonist jäid maja ja mälestused Valgamaalane, 27. oktoober 2005
Vladimir Jadov

Vladimir Aleksandrovitš Jadov (vene keeles Владимир Александрович Ядов; 25. aprill 1929 Leningrad – 2. juuli 2015 Moskva) oli vene sotsioloog, filosoofiateaduste õppejõud. Jadov oli spetsialist töösotsioloogia ja majandussotsioloogia valdkonnas, Venemaa esimese sotsioloogiliste uuringute metodoloogia õpiku autor ("Sotsioloogiliste uuringute strateegia"). See õpik on tänini Venemaa kõrgkoolide sotsioloogiafakulteetide jaoks põhjapaneva tähtsusega. Jadov oli Ülo Vooglaiu juhendaja. Osa ajast elas oma talus Eestis Simunas. 1990. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli audoktoriks. Стратегия социологического исследования Вооглайд Юло 2009. Ядов - Учитель In: Vivat, Ядов! К 80-летнему юбилею: сборник/ предисл. М.К. Горшкова. М.: Новый хронограф, 456ff. "Tartu Ülikooli audoktorid". Tartu Ülikool. Vaadatud 13. detsembril 2022. Vladimir Jadovi videoloeng
Makroevolutsioon

Makroevolutsioon ehk suurevolutsioon ehk evolutsioon pikas ajaskaalas on liigist kõrgemate taksonite, nt sugukondade, klasside, hõimkondade jne teke ja areng. Termini võttis kasutusele (paaris terminiga mikroevolutsioon) vene bioloog Juri Filiptšenko aastal 1927. mikroevolutsioon liigiteke Philiptschenko, Juri 1927. Variabilität und Variation. Berlin: Gebrüder Bornträger.
Mikroevolutsioon

Mikroevolutsioon on evolutsioon, mis haarab liigisiseseid, populatsiooni tasandil toimuvaid evolutsioonilisi muutusi, populatsiooni genofondi muutumist. Mõiste võttis kasutusele Robert Leavitt aastal 1909, kasutades seda ontogeneesis toimuvate muutuste kohta. "The production of form from formlessness in the egg-derived individual, the multiplication of parts and the orderly creation of diversity among them, is an actual evolution, of which anyone may ascertain the facts, but of which no one has dissipated the mystery in any significant measure. This microevolution forms an integral part of the grand evolution problem and lies at the base of it, so that we shall have to understand the minor process before we can thoroughly comprehend the more general one. Morphogenetics, therefore, is a field in which the evolutionists must work." (Leavitt 1909: 30, esiletõst lisatud siin.) Paaris mõistega "makroevolutsioon" kasutas seda mõistet esimesena Juri Filiptšenko 1927. aastal. makroevolutsioon liigiteke Leavitt, Robert Greenleaf 1909. A vegetative mutant, and the principle of homoeosis in plants. Botanical Gazette 47(1): 30–68.vt Philiptschenko, Juri 1927. Variabilität und Variation. Berlin: Gebrüder Bornträger.
1563

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | 1570. aastad | 1580. aastad | 1590. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1559 | 1560 | 1561 | 1562 | 1563 | 1564 | 1565 | 1566 | 1567 | ► | ►► 1563. aasta (MDLXIII) oli 16. sajandi 63. aasta. ... 8. mai – Piltene linnuses võttis hertsog Magnus vastu Saaremaalt saabunud delegatsiooni ning nende palvele vastu tulles andis Kuressaarele linnaõigused. ... ...
Jonoon

Jonoon või jonoonid on koondnimetus koosesinevatele isomeersetele tsüklohekseeni derivaatidele (C13H20O), mille külgahelas on oksorühm. Jonoonid on tuntud looduslike (terpenoidsete) lõhnaainetena, mida leidub mitmetes eeterlikes õlides, sealhulgas roosiõli. Jonoone kasutatakse parfümeerias ja beetajonoon on lähteaine retinooli sünteesis. Lõhnaainetena on kasutatavad ka jonoonide metüülanaloogid, sealhulgas iroon. Mõnel juhul on ka jonoonide metüülanaloogid arvatud koondnimetuse jonoonid alla. Jonoone saab sünteesida tsitraalist (4) kondensatsioonireaktsioonis atsetooniga (1), mis annab pseudojonooni (7), mis edasi tsükliseeritakse jonoonideks (10 ja 11). TA Keemia Instituudis aastatel 1960–1990 töötati välja ja juurutati pooltööstuslikul katseseadmel jonooni ja metüüljonoonide süntees lähtudes isopreenist ning varieerides teist lähteainet. Sünteesiprotsessis moodustusid analoogühendid kõigis viies põhietapis: isopreeni telomerisatsioonil (SnCl4 juuresolekul) kolme allüülset tüüpi kloriidiga nagu 1-kloro-3-metüül-2-buteeni või 1-kloro-2,3-dimetüül-2-buteeni või ja 2-kloro-4-metüül-3-penteeniga saadakse komplitseeritud kloroproduktide segud, millest Sommelet' reaktsiooni abil eraldatakse primaarsete allüülsete kloriidide kompleks urotropiiniga, mille hüdrolüüs annab vastava aldehüüdi (tsitraali või selle metüülanaloogid), mille kondensatsioon atsetooniga (CaO toimel) annab pseudojonooni või selle metüülanaloogid, mille tsüklisatsioonil happelise katalüsaatoriga (H+ või BF3) saadakse jonoon või 5-metüüljonoon (ehk iroon) või 4-metüüljonoon. СН2=С(СН3)–СН=СН2 + CH3–С(СН3)=СR1–СHR2–Cl → → → → СН3–С(СН3)=СR1–СHR2–CH2–С(СН3)=СН–CH=CHCO(СН3) → isomeersed jonoonid (R1, R2 = H) või isomeersed 5-metüüljonoonid (ehk iroon: R2 = H ja R1 = Me) või isomeersed 4-metüüljonoonid (R1 = H ja R2 = Me). Toodud valemis on vahesaadusena näidatud pseudojonoonid. Selles sünteesiprotsessis võrreldes tsitraaliga, olid metüülanaloogide saagised märgatavalt paremad.
Virve Aben

Virve Aben (kuni 1953. aastani Virve Känd; sündinud 2. jaanuaril 1930 Tallinnas) on eesti tekstiilikunstnik. Virve Aben lõpetas 1948. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1954. aastal ERKI tekstiili erialal. Ta töötas aastatel 1954–1965 tekstiilivabrikus Punane Koit ja 1965–1980 Tallinna Moemajas. Ta on üks esimesi trükikangaste kavandajaid Eestis. 1981–1985 töötas ta Eesti Informatsiooni Instituudis tööstusdisaini sektori insenerina ning aastatel 1988–1997 juhendas ta Keilas kangakudumise ringi. Alates 1985. aastast on ta tegutsenud vabakutselise kunstnikuna. 2005 "Lapitekid ja põimevaibad", Nõmme Sotsiaalkeskus Virve Aben kuulub Eesti Kunstnike Liitu ja Eesti Tekstiilikunstnike Liitu. Virve Abeni abikaasa on tehnikateadlane Hillar Aben. Peres on kaks poega. Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751 TTÜ Kõberneetika Instituudi Kroonika vaadatud 13.04.2017 EKL
Satsunani saared

Satsunani saared (薩南諸島, Satsunan-shotō) on Jaapani saarestik, mis asub Nansei saarestiku põhjaosas. Kuulub Kagoshima prefektuuri. Saared on tekkelt vulkaanilised. Pindala ligikaudu 2356 km2. Saarestikku kuuluvad : Ōsumi saared (Ōsumi-shotō), põhjapoolsemad saared. Pindala 1030 km2. Tokara saared (Tokara-shotō), pindala 95 km2. Amami saared (Amami-shotō), lõunapoolsemad saared. Pindala 1231 km2.
1566

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | 1570. aastad | 1580. aastad | 1590. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1562 | 1563 | 1564 | 1565 | 1566 | 1567 | 1568 | 1569 | 1570 | ► | ►► 1566. aasta (MDLXVI) oli 16. sajandi 66. aasta. ... ... 20. juuni – Zygmunt III, Rootsi ja Poola kuningas ...
Ida Emilie Adamson

Ida Emilie Adamson (sündinud Estam; 18. märts 1898 Pärnu, Eesti – 10. mai 1989 Cupertino, California, USA) oli eesti graafik. Ida Emilie Adamson õppis Tartu Kõrgemas Muusikakoolis klaverit (lõpetas 1927) ja Kõrgemas Kunstikoolis Pallas (lõpetas 1932). Aastatel 1931–1932 õppis ta Ado Vabbe meistriateljees. Lahkus Eestist 1944, aastast 1949 elas USA-s. Viljeles peamiselt vabagraafikat. Graafik Pauline Elfriede Leps-Estam oli tema õde. Eestlasi võõrsil, Meie Kodu, 9.09.1949 TLÜAR väliseesti isikud Ida Emilie Adamsoni tehtud portree Tartu Ülikooli Raamatukogus
Jaak Adamson

Jaak Adamson (25. aprill 1938 Tallinn – 27. veebruar 2022 Tekovska Breznica, Žarnovica, Banská Bystrica maakond, Slovakkia) oli eesti maalikunstnik, graafik ja kunstipedagoog. Lõpetas 1957. aastal Tallinna 16. keskkooli. Adamson omandas kunstihariduse Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas 1964. aastal maali erialal. Hakkas esinema Kunstisalongi näitustel alates 1966. aastast. Esines 1960.–1970.aastatel grupinäitustel ning lõi lavakujundusi A. H. Tammsaare nimelisele Rahvateatrile ja J. Tombi nimelise Kultuuripalee Rahvateatrile ning näiteringidele. Töötanud Kärdlas kultuuriülikooli juures esteetikaosakonna ühiskondliku juhataja ja lektorina Ta oli Eesti ja Slovakkia Kunstnike Liidu liige. Elas ja töötas 1980. aastast Slovakkias. 1979 – maali aastapreemia teose "Raskelt läbitav maastik J. Smuuliga peaosas" eest "Suri kunstnik Jaak Adamson". 01.03.2022. Vaadatud 01.01.2023. Omakäeline elulugu. Kunstnike kirjad, vastused ankeedile. Maal A-P. EKMA.136.13.5.2 Jaak Adamsoni muuseumikogudes leiduv looming
Henrik Horn

Henrik Horni nime kannab mitu rootsi riigitegelast: Henrik Klasson Horn (1512–1595), väejuht Henrik Karlsson Horn (1578–1618), diplomaat Henrik Henriksson Horn (1618–1693), Aluliina (Marienborg) vabahärra, sõjaväelane ja riigitegelane
1567

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | 1570. aastad | 1580. aastad | 1590. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1563 | 1564 | 1565 | 1566 | 1567 | 1568 | 1569 | 1570 | 1571 | ► | ►► 1567. aasta (MDLXVII) oli 16. sajandi 67. aasta. 8. august – Fernando Álvarez de Toledo, kolmas Alba hertsog, jõudis koos 10 000 Hispaania sõduriga Hollandisse. 6. oktoober – Alba hertsog sai Madalmaade asehalduriks. 13. veebruar – Liivi sõda: toimus Ruunavere lahing. Harjumaal Ruunavere veski lähedal toimunud Poola ja Rootsi teenistuses olnud kohalike mõisameeste lahingus jäid võitjaks Poola poolel võidelnud, kes võidu järel rüüstasid nii Lääne- kui ka Harjumaad kuni Tallinna lähisteni. 15. mai – Claudio Monteverdi, itaalia helilooja 10. veebruar – Henry Stuart