laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ţarţūsi ringkond

Ţarţūsi ringkond (araabia keeles منطقة طرطوس – 'Minţaqat Ţarţūs') on Ţarţūsi provintsi ringkond Loode-Süürias . Halduskeskus on Ţarţūsi linn. 2014. aasta rahvaloenduse andmetel elas ringkonnas 283 571 elanikku. Ţarţūsi ringkond jaguneb seitsmeks alamringkonnaks ehk nāḩiyah  '​ks (rahvaarv 2004. aasta seisuga): Ţarţūsi alamringkond (ناحية طرطوس): elanikkond 162 980. Arwādi alamringkond (ناحية أرواد): elanikkond 4403. Al-Ḩamīdīyah' alamringkond (ناحية الحميدية): elanikke 20 309. Khirbat al-Ma‘azzah' alamringkond (ناحية خربة المعزة): elanikke 22 897. Sawdā Khawābī alamringkond (ناحية سودا خوابي): elanikke 32 295. Karīmah' alamringkond (ناحية كريمة): elanikkond 17 271. Şafşāfah' alamringkond (ناحية صفصافة): elanikkond 23 416. "Tartus nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2012. Vaadatud 1. juulil 2012. "Arwad nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. detsember 2012. Vaadatud 1. juulil 2012. "Al-Hamidiyah nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2013. Vaadatud 1. juulil 2012. "Khirbet al-Ma'zah nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2019. Vaadatud 1. juulil 2012. "Al-Sauda nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. detsember 2019. Vaadatud 1. juulil 2012. "Al-Karimah nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2019. Vaadatud 1. juulil 2012. "Safsafeh nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. detsember 2019. Vaadatud 1. juulil 2012.
Dar‘ā ringkond

Dar‘ā ringkond (araabia keeles منطقة درعا) on ringkond (minţaqah) Süürias Dar‘ā provintsis. 2004. aasta rahvaloenduse ajal elas seal 428 681 inimest. Selle halduskeskus on Dar‘ā linn. Dar‘ā ringkond on jagatud kaheksaks alamringkonnaks ehk nāḩiyah  '​ks (rahvaarv 2004. aasta seisuga): Dar‘ā alamringkond (ناحية درعا): elanikkond 146 481. Buşrá ash-Shāmi alamringkond (ناحية بصرى الشام): elanikkond 33 839. Khirbat Ghazālah' alamringkond (ناحية خربة غزالة): elanikke 44 266. Ash-Shajarah' alamringkond (ناحية الشجرة): elanikkond 34 206. Dā‘ili alamringkond (ناحية داعل): elanikkond 43 691. Muzayrībi alamringkond (ناحية مزيريب): elanikkond 72 625. Al-Jīzah' alamringkond (ناحية الجيزة): elanikke 21 100. Al-Musayfirah' alamringkond (ناحية المسيفرة): elanikke 32 473. "Daraa nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. detsember 2019. Vaadatud 5. juunil 2012. "Bosra nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2013. Vaadatud 5. juunil 2012. "Kherbet Ghazaleh nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2013. Vaadatud 5. juunil 2012. "Al-Shajarah nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2013. Vaadatud 5. juunil 2012. "Da'el nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2013. Vaadatud 5. juunil 2012. "Mzerib nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. detsember 2012. Vaadatud 5. juunil 2012. "Al-Jizah nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2013. Vaadatud 5. juunil 2012. "Al-Musefra nahiyah population". Cbssyr.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. jaanuar 2013. Vaadatud 5. juunil 2012.
Mathias Giezing

Mathias Giezing (1664–1710) oli Rootsi sõjaväelane, kes osales Põhjasõjas ning juhatas Saaremaa maatragunieskadroni. Mathias Giezing (mõnes allikas ka Giging) sündis 1664. aastal Liivimaal. 1679. aastal oli ta musketär Campenhauseni jalaväerügemendis. 1681. aastal oli ta kapral von der Pahleni ratsarügemendis. 1685. aastal sai ta Riia kubernerirügemendis lipnikuks ning 1695. aastal leitnandiks. 1700. aastal sai Giezing kapteniks Saaremaa maatragunieskadronis (ka tema sugulane oli seal kapten), mille ülemaks oli sel ajal Jakob von Kaulbars. 1702. aastal sai ta majoriks. Von Kaulbars hukkus 1705. aastal Gemauerthofi lahingus ning peale teda sai Giezing eskadroniijuhiks. Selles ametis oli ta kuni 1710. aastani, mil üksus Riia piiramisel hävis. Mathias Giezing suri piiramise ajal 20. mail 1710 katku. Mathias Giezing abiellus Eva von Schwengelmiga. "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 16.03.2023. "Svenska arméns regementen 1700-1718". Vaadatud 16.03.2023.
Daukšiai (Skuodase vald)

Daukšiai (žemaidi Daukšē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas Erla jõe kaldal. Külla ulatuvad osaliselt Salantai regionaalpark ja Erla geomorfoloogiline kaitseala. Küla on esmamainitud 1568. aastal. XVII–XIX sajandini kuulus see Salantai mõisale. Aastal 1926 avati külas algkool, mis aastast 1990 tegutseb põhikoolina. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks. Aastal 1953 avati selle kontorihoones raamatukogu. Aastast 2006 tegutseb külaselts. Külas on kaks kalmistut. Muinsuskaitse all on osaliselt Šakaliai külla jääv linnamägi Erla jõe kaldal. Selle vall on ajast moonutatud ja seda piirab 0,2 meetri sügavune ja 3-5 meetri laiune vallikraav. Aastal 1978 viidi seal läbi arheoloogilisi uuringuid. Tegemist on aastal 1253 mainitud Seculmzeme või Zekulmzeme linnusega. Ka on kaitse all külas asuv majapidamine aadressil Skuodo g. 13. Üksikobjektina on kaitse all selle maakividest vundamendiga laut, mille metallist uksehinged on säilinud algsel sepistatud kujul, sealne ühekorruseline pööninguga ait, ja elumaja. See on tellistest vundamendiga ühekorruseline pööninguga hoone, millel on veranda ja mis esindab tüüpilist Žemaitija lääneosa rahvaarhitektuuri. Kompleksi kuulub ka votiivkabel puidust kurvastava neitsi Maarja kujutisega. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. https://www.geoportal.lt/map/ Lietuvos valstybės istorijos archyvas, – F. 1292, ap. 1, b. 170 Paulius Vaniuchinas. Salantų dvaras inventorių duomenimis. – Nuo Skilandžių iki Salantų… 2012 Skuodo rajono savivaldybė Daukšių, Šakalių piliakalnis [https://kvr.kpd.lt/#/static-heritage-detail/6A41CA46-8DE1-42EF-B0B8-4811224AA4F8/true Daukšių k. etnoarchitektūrinė sodyba Daukšių k. etnoarchitektūrinės sodybos tvartas Daukšių k. etnoarchitektūrinės sodybos svirnas Daukšių k. etnoarchitektūrinės sodybos namas Daukšių k. etnoarchitektūrinės sodybos koplytėlė Küla portaalis vietoves.Lt
Žalgiriai

Žalgiriai (žemaidi Žalgėrē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas. Külas on Žalgiriai kalmistu. Küla tekkis kas XVI sajandi lõpus või XVII sajandi alguses. Asulat on esmamainitud 1646. aastal. XVII–XIX sajandini kuulus see Salantai mõisale. Teise maailmasõja järel tegutsesid külas Leedu metsavennad. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. Skuodo rajono savivaldybė Paulius Vaniuchinas. Salantų dvaras inventorių duomenimis. – Nuo Skilandžių iki Salantų… 2012 Küla portaalis vietoves.Lt
Muskushirvlased

Muskushirvlased (Moschidae) on sugukond imetajaid sõraliste seltsist. Sugukonna ainus nüüdisaegne perekond on muskushirv, kuhu kuulub seitse liiki. Muskushirved meenutavad kehakujult väikeseid sarvedeta hirvi. Kuni 21. sajandi alguseni peetigi hirvlasi muskushirvede lähimateks sugulasteks. Hiljutisema fülogeneetilise uuringu järgi on selleks hoopis veislased. Hassanin, A.; Douzery, E. J. P. (2003). "Molecular and morphological phylogenies of Ruminantia and the alternative position of the Moschidae". Systematic Biology. 52 (2): 206–28. DOI:10.1080/10635150390192726. PMID 12746147.
Ledžiai

Ledžiai (žemaidi Ledē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas Šventoji jõe kaldal. Küla tekkis XVII sajandil langetatud metsa aladele. XVII–XIX sajandini kuulus see Salantai mõisale. Külas on Ledžiai kalmistu. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013. Paulius Vaniuchinas. Salantų dvaras inventorių duomenimis. – Nuo Skilandžių iki Salantų… 2012 Skuodo rajono savivaldybė
Magnus Friedrich von Wolffelt

Magnus Friedrich von Wolffelt (1656-1710?) oli Rootsi sõjaväelane, kes osales Põhjasõjas ning juhatas Pärnu maakaitseväepataljoni. Magnus Friedrich von Wolffelt sündis 1656. aastal Keblaste mõisas (Keblas). Tema vanemad olid Johan Wolffelt ja Catharina von Maydell. Wolffelt asus musketärina teenima ihukaitseväes ning sai hiljem Philip Sasse rügemendis lipnikuks. 1679. aastal sai ta Eesti tragunirügemendis ( hiljem Eestimaa aadlilipkonnas) kapteniks. Põhjasõja algul oli ta kapten Läänemaa jalaväerügemendis, kuid juba järgmisel aastal tõusis ta ooberstleitnandiks ning asus juhatama Pärnu maakaitseväepataljoni. Selle pataljoniga kuulus ta Schwengelmi Liivimaa jalaväerügementi, ning viibis Pärnus kuni 1710. aastani, mil linn venelaste poolt ära võeti. 11. augustil 1710 võttis ta osa von Schwengelmi korraldatud sõjanõukogust, kus arutati linna kaitsmise võimalust. Tema koos teise rügemendi ooberstleitnandi, Niklaes von Vetterniga, arvas, et ,,Kuna ei ole näha mingit abi ega pääsemist ning mingi kaitsetegevus ei ole enam mõeldav, siis ei näe nad, kuidas võiks mõistlikult kauemini vastu pidada." Pärnu langemisel sattus ilmselt ka Wolffelt vangi. Magnus Friedrich von Wolffelt abiellus 1682. aastal Ebba Maria von Wangersheimiga. Neil oli üheksa last: Magnus Johann, Adam Johann, Magnus Friedrich, Carl Reinhold, Margareta Dorothea, Christina, Magnus Gustav ja Johanna von Wolffelt. Adam Johann, Magnus Friedrich ja Carl Renhold teenisid samuti Schwengelmi rügemendis. "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 16.03.2023. "Wolffelt No.1741". Vaadatud 16.03.2023. Fainštein, Viktor. Eesti rahva ajaloost Põhjasõja aastail 1700-1721. Lk 193–194.
Hirviklased

Hirviklased (Tragulidae) on sugukond imetajaid sõraliste seltsist. Nad meenutavad väikeseid tervakoonulisi sarvedeta hirvi või väiksemaid antiloope. Hirvikud on kõige väiksemad nüüdisaegsed sõralised: neist väikseima, kääbuskantšili õlakõrgus on keskmiselt 30 cm ning pikkus 45 cm. Hirvikuid leidub Lõuna- ja Kagu-Aasia metsades. Vaid üks liik, vesihirvik, elutseb Kesk- ja Lääne-Aafrika vihmametsades.
Tõmbepuit

Tõmbepuiduks (tension wood) nimetatakse lehtpuu puidus seda osa, kus puidumass on koondunud koormatud osa välispoolsesse külge. Sellise puidu kiud on pikemad, sisaldavad rohkem tselluloosi ja tunduvalt vähem ligniini kui normaalse puidu kiud ning seepärast on heledama värvusega.
Heinrich von Hastfer

Heinrich von Hastfer (1651–1724) oli Rootsi sõjaväelane ja kindralmajor, kes osales Põhjasõjas ning juhatas Tartu maakaitseväepataljoni. Heinrich von Hastfer sündis 1651. aastal Liivimaal. Tema vanemad olid Odert von Hastfer ja Elisabeth Dorothea von Hastfer. Sõjaväelist teenistust alustas ta Karjala ratsarügemendis, kus sai 1671. aastal kornetiks. 1675. aastal oli ta juba leitnant ning aasta hiljem kaptenleitnant. 1677. aastal osales ta Lundi lahingus, kust saadud haava tõttu ta ühest käest halvatuks jäi. Selle tõttu pidi ta sõjaväest erru minema. Siiski asus ta Põhjasõja ajal taas teenistusse. 1701. aastal määrati ta Tartu maakaitseväepataljoni ülemaks, selleks ajaks oli ta ülendatud ka ooberstleitnandi auastmesse. Üksuse juhi koha kaotas ta 1704. aastal Tartu langemisega, kuid see tema sõjaväekarjääri veel ei lõpetanud. 1706. aastal oli ta Vellingki Ingerimaa jalaväerügemendis ooberst. 1710. aastal langes ta Viborgis venelaste kätte vangi. Naasis koju 1722. aasta aprillis ning läks samal aastal kindralmajorina lõplikult erru. Heinrich Hastfer suri 22. septembril 1724 Ravlundas. Heinrich von Hastfehr abiellus Margaretha von Oerteni ning Margaretha Elisabeth Armfeldtiga. Tal oli viis last: Elisabeth Dorothea, Augusta Eufrosyne, Fabian Heinrich, Odert Johann ja Mauritz von Hastfer. "Heinrich von Hastfer, zu Somel". Vaadatud 17.03.2023. "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 17.03.2023. "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 17.03.2023.
Maud Wagner

Maud Stevens Wagner (varem Stevens; 12. veebruar 1877 – 30. jaanuar 1961) oli USA tsirkuseartist ja tätoveerija. Ta oli teadaolevalt esimene naissoost tätoveerija Ameerika Ühendriikides. Wagner sündis 1877. aastal Kansase osariigis Emporias David Van Bran Stevensi ja Sarah Jane McGee peres. Wagner oli akrobaat ja kondiväänaja, kes töötas paljudes rändtsirkustes. Ta kohtus 1904. aastal St. Louisi maailmanäitusel tätoveerija Gus Wagneriga. Wagner vahetas mehega kohtingu tätoveerimise õppetunni vastu ja mitu aastat hiljem nad abiellusid. Neil sündis tütar Lotteva, kes alustas tätoveerimisega üheksa-aastaselt ja kellest kujunes hiljem samuti tätoveerija. Oma abikaasalt õppis Wagner, kuidas teha traditsioonilisi käsitsi tätoveeringuid, kuigi selleks ajaks oli juba tätoveerimismasin leiutatud (leiutaja Samuel O'Reilly, 8. detsembril 1891) ja hakkas ise tätoveerijaks. Wagnerid olid viimased tätoveerijad, kes töötasid käsitsi, ilma kaasaegse tätoveerimismasinata. Maud Wagner oli teadaolevalt esimene Ameerika Ühendriikide naistätoveerija. Pärast tsirkusest lahkumist reisisid Maud ja Gus Wagner mööda USA-d, töötades nii tätoveerijate kui ka "tätoveeritud atraktsioonidena" vodevillimajades, maamessidel ja mängusaalides. Neid tunnustatakse tätoveerimiskunsti toomise eest riigi sisemaale, kaugemale rannikuäärsetest linnadest ja asulatest, kus see komme oli alguse saanud. Maud Wagner suri vähki kakskümmend aastat pärast abikaasa surma, 30. jaanuaril 1961 tütre kodus Lawtonis, Oklahoma osariigis. Ta on maetud Homesteadi kalmistule Homestead Townshipis, Chase'i maakonnas, Kansase osariigis. "Gus Wagner". oldschooltattooexpo.com. 22. mai 2006. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuni 2015. Vaadatud 17. märtsil 2023. Farabee, Valerie (28. märts 2013). "Foremothers of the Tattoo Trade: Legendary Female Tattooers". Tattoo Artist Magazine. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2014. Vaadatud 28. juunil 2014. Nast, Condé (15. jaanuar 2013). "A Secret History of Women and Tattoo". The New Yorker. Vaadatud 17. märtsil 2023. Hudson, Karen L. (2007). Chick Ink: 40 Stories of Tattoos—And the Women Who Wear Them. Polka Dot Press. Lk 19. ISBN 9781440517075. Sloan, Mark; Manley, Roger; Van Parys, Michelle (1990). Hoaxes, humbugs and spectacles. Villard Books. ISBN 9780394585116. Wertkin, Gerard C. (2004). Encyclopedia of American Folk Art. Routledge. Lk 510. ISBN 9780203644485.
Puodkaliai

Puodkaliai (žemaidi Poudkalē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas Bartuva jõe kaldal. Külla ulatub ka Kernai paisjärv. Aastal 2006 avati külas hüdroelektrijaam võimsusega 0,11 MW. Muinsuskaitse all on Erla ja Bartuva ühinemispaigas asuv linnamägi koos asulapaigaga. Linnuse pindala on 80x90 meetrit. Seda piirab osaliselt 5 meetri kõrgune ja 140 meetri pikkune vall, millel laiust 17 meetrit. Linnuse nõlvadel asuvad terrassid märgivad linnusesse viinud teede asukohta. Rajati see esimesel aastatuhandel, kasutusel oli see XIII sajandini. Linnamäel on ka eeslinnus, mida läänest piirab kahe meetri sügavune vallikraav. Ka eeslinnuses on kultuurikiht. Aastail 1948 ja 1966 teostati linnuses väljakaevamisi. Eeslinnusest läände jääb omakorda algselt märkamata jäänud asulakoht, milles aastail 1987, 2005 ja 2014 teostatud proovikaevamistega kultuurikiht. Linnuse lähistel on muinaskalmed, mis asuvad endises Erla jõe käärus. Tegemist on põletusmatustega, millest osasid uuriti seoses Erla jõele Kernai paisjärve rajamisega (kalmed jäid osaliselt vee alla). Kasutusel olid need X–XIII sajandini. Ka on kaitse all külas asuv votiivkabel Armulise neitsi Maarja kujutisega. Asula nimi tuleneb tõenäoliselt ohvrikividena kasutatud lohukividest. Neid oli seal teadaolevalt mitu ja nendel läbi viidud ohverdamisriitusi kutsuti kohalikus murdes kalus. Üks neist asub linnamäest pool kilomeetrit läänes, teine karjalautade lähistel. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. https://www.geoportal.lt/map/ Puodkalių piliakalnis su priešpiliu ir gyvenviete Puodkalių piliakalnio su gyvenviete piliakalnis Puodkalių piliakalnio su priešpiliu ir gyvenviete priešpilis Puodkalių piliakalnio su priešpiliu ir gyvenviete gyvenvietė Puodkalių kapinynas Koplytėlė su Marijos Maloningosios skulptūra Vaitkevičius V. Lietuvos šventvietės. Žemaitija, Vilnius 1998, 138-139 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Būdvietė

Būdvietė (žemaidi Būdvėite) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas. Külas on kaks kalmistut. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. Skuodo rajono savivaldybė
Guido Crosetto

Guido Crosetto (sündinud 19. septembril 1963) on Itaalia poliitik, alates 22. oktoobrist 2022 Itaalia kaitseminister. 2012. aastast kuulub erakonda Itaalia Vennad. Itaalia päevaleht "Il Foglio" kirjutas 16. märtsil 2023 luureraportile tuginedes, et endine Venemaa riigipea Dmitri Medvedev tellis Wagneri palgasõduritelt Guido Crosetto mõrva. https://www.ilfoglio.it/politica/2023/03/16/news/crosetto-e-le-minacce-ricostruzione-e-prove--5069275/ Itaalia luure: Wagner sepitseb Itaalia kaitseministri mõrva ja grupil on rakuke ka Eestis, Postimees http://www.guidocrosetto.it/
Užluobė

Užluobė (žemaidi Ožloube) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas. Külla jääb osaliselt Bartuva ihtüoloogiline kaitseala. Sinna ulatub ka Natura 2000 ala Luoba jõgi. Küla läbivad Raudonupis ja Šata jõgi, küla põhjaservas voolab Luoba. Viimase järgi on ka küla nime saanud. Külas asub Šarkė mõisa poolt rajatud Lourdes'i grott. Seal on ka kolm kalmistut. Teise maailmasõja järel tegutsesid külas Leedu metsavennad. Muinsuskaitse all on Sata jõe ääre asuv linnamägi koos asulapaigaga. Kompleks oli kasutusel esimesel aastatuhandel ja teise aastatuhande alguses. Tegemist on väikese vallikraaviga eraldatud kõrge Šata jõe kaldapealsega. Kuni XIX sajandini asus seal küla kalmistu. Linnust kutsutakse rahvasuus Pilimi. Linnuse pindala on 50x40 meetrit. Selle jõepoolne nõlv kannatab erosiooni all. piirab osaliselt 5 meetri kõrgune ja 140 meetri pikkune vall, millel laiust 17 meetrit. Vallide pikkus on 70 meetrit, kõrgus 0,5 meetrit. Vallikraavi laius on 14 meetrit, sügavus 0,3 meetrit, kohati ka kuni meeter. Vallikraavi taga on asunud veel teine vall, mille eel oli ka teine, ligi 10 meetri laiune vallikraav. Asulakoht on linnusega samaaegne. Selle kultuurikihi pealmist osa on maaparandustöödega rikutud, ka on sinna paigaldatud neli elektriposti. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022. https://www.geoportal.lt/map/ Aleksandras Vanagas. „Lietuvos miestų vardai“ (antrasis leidimas). – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. lk. 237 Skuodo rajono savivaldybė Užluobės piliakalnis su gyvenviete Užluobės piliakalnio su gyvenviete piliakalnis, vad. Pilimi Užluobės piliakalnio su gyvenviete gyvenvietė
Kubiliškė

Kubiliškė (žemaidi Kobėlėške) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas. Külla jäävad Kubiliškė I ja II paisjärv. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
Pjotr Gussev

Pjotr Andrejevitš Gussev (vene keeles Пётр Андреевич Гусев; 29. detsember (vkj 16. detsember) 1904 Peterburi – 30. märts 1987 Leningrad) oli vene balletitantsija, koreograaf ja ballettmeister. Pjotr Gussev lõpetas 1922. aastal Petrogradi koreograafiakooli. Aastatel 1922–1935 tantsis ta Leningradi Ooperi- ja Balletiteatris. 1935. aastal sai ta Moskva Suure Teatri juhtivaks balletisolistiks. Tema lavapartnerid seal olid näiteks Galina Ulanova, Olga Lepešinskaja ja Maia Plissetskaja. Aastatel 1945–1950 oli Gussev Kirovi-nimelise Riikliku Akadeemilise Ooperi- ja Balletiteatri kunstiline juht ja 1950–1956 töötas ta Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko Moskva Muusikateatris balletipedagoogina. Ühtlasi töötas ta külalislavastajana mitmes teatris (näiteks Leningradi Väikeses Riiklikus Akadeemilises Ooperi- ja Balletiteatris ja Aserbaidžaani NSV Riiklikus Akadeemilises Ooperi- ja Balletiteatris). Aastatel 1958–1960 töötas Gussev balletipedagoogi ja ballettmeistrina Hiinas. Pekingis aitas ta organiseerida esimest balletiteatrit (Hiina Rahvusballett). Aastatel 1960–1962 oli Gussev Leningradi Väikese Riikliku Akadeemilise Ooperi- ja Balletiteatri ja 1963–1966 Novosibirski Riikliku Akadeemilise Ooperi- ja Balletiteatri balletitrupi kunstiline juht. 1966. aastal asutas Gussev balletitrupi Kammerballett, millest hiljem kujunes Leonid Jakobsoni Peterburi Riiklik Akadeemiline Balletiteater. Aastatel 1966–1983 oli Gussev Rimski-Korsakovi Peterburi Riikliku Konservatooriumi ballettmeistrikateedri juhataja, alates 1973. aastast ühtlasi selle professor. 1983. aastal linastunud Emil Loteanu filmis "Anna Pavlova" mängis Gussev Marius Petipa rollis. 1947 – Vene NFSV teeneline kunstnik 1966 – Vene NFSV teeneline kunstitegelane 1984 – Vene NFSV rahvakunstnik Пётр Андреевич Гусев. belcanto.ru
Daniel Bruhl

Daniel Bruhl (ka Daniel Pruul ja Danel Pruhl; 1840–1912) oli eesti seltsiliikumise tegelane ja talupidaja. Bruhl sündis õllepruulija peres ning pidas sama ametit kümme aastat ka ise, 1866. aastal sai talupidajaks. Tema enda kirjutatud mälestuste järgi oli ta koolis käinud vaid neli nädalat. Ta toetas Aleksandrikooli liikumist ja kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi. Ta kogus rahvaluulet ja oli Matthias Johann Eiseni korrespondent. Ta algatas 1872. aastal eesti esimese maaraamatukogu loomise Metsiku valla seltsi (Metsiku Õppija Selts) juurde. Propageeris rahvuslikke aateid. Tal olid pojad Gustav ja Hans. Sirje Lusmägi, "Metsiku „pibliotek” 140 aastat hiljem", Sirp, 12.09.2013
Mažoji Paluknė

Mažoji Paluknė on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013.
Didžioji Paluknė

Didžioji Paluknė (žemaidi Dėdliuojė Paloknė) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas. Küla asub Läti piiri ääres. Seal asub Didžioji Paluknė kalmistu. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013. Skuodo rajono savivaldybė