laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Merike Martinson

Merike Martinson (neiuna Merike Kõuhkna; sündinud 9. oktoobril 1940 Viljandis) on eesti arst ja poliitik, Eesti Keskerakonna liige. Aastatel 2005–2017 oli ta Tallinna abilinnapea. Ta on lõpetanud 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ning töötanud mitmes haiglas lastearsti ja anestesioloogina. 1979. aastal kutsuti ta äsja valminud Tallinna linna kliinilisse lastehaiglasse looma anestesioloogia-reanimatsiooniosakonda. 1983. aastal kaitses ta Moskva II Meditsiiniinstituudis meditsiiniteaduste kandidaadi väitekirja laste intensiivravi alal. Merike Martinson on olnud Tallinna Lastehaigla peaarst (1991–2001) ja enne abilinnapeaks hakkamist oli ka Tallinna Lastehaigla juhatuse esimees (2001–2005). Merike Martinson on 1998. aastast Eesti Keskerakonna liige. Ta on AS Lääne-Tallinna Keskhaigla, SA Tallinna Lastehaigla, SA Tallinna Lastehaigla Toetusfondi ja Mustamäe Kiriku Sihtasutuse nõukogu liige. 2000 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk 2002 aasta naine 2006 Tallinna teenetemärk (tunnustatud lastearst ja Tallinna Lastehaigla kauaaegne juht) 2007 Ühenduse Alkoholivaba Eesti aasta aateinimene (alkoholipoliitika, karskusidee edendamise ja Tallinna esimese alkoholivaba noortekohviku avamisele kaasaaitamise eest) 2015 Tallinna vapimärk Tema vend on Tiit Kõuhkna. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Tallinna linna autasud. Tallinna linna veebisait. Merike Martinson valiti aasta aateinimeseks. SL Õhtuleht, 1. veebruar 2008. 15 aastat Tiit Kõuhkna preemiat. Tallinna Lastehaigla koduleht. Vaadatud 21.10.2020. Foto ja andmed volikogus tegutsemise kohta Merike Martinson saates "Kukul külas", 19. detsember 2004, 1. osa, WMA fail, 2. osa, WMA fail
Imeni Morozova

Imeni Morozova on alev Venemaal Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis. Asub Neeva paremal kaldal, 59 km Peterburist idas. Imeni Morozova tekkis töölisasulana püssirohutehase juurde. 1922. aastal sai asula nime revolutsionääri ja õpetlase Nikolai Morozovi järgi, kes oli aastatel 1884–1905 vangistuses lähedalasuvas Schlüsselburgi kindluses. 10 400 (2006) 10 200 (2009) 10 700 (2010) Tuntud inimesi: Grigori Zobatš (Григорий Григорьевич Зобач) Imeni Morozova mitteametlik koduleht http://web.archive.org/20021006081224/morozovka.by.ru/
Jüri Ennet

Jüri Ennet (sündinud 25. augustil 1943 Väike-Kõpu vald Matsimaa talu) on eesti arst ja poliitik, erakonna Eesti Keskerakond liige. Nimepilt "Jüri O.-M. Ennet" kajastab tema vanemate nimesid: Oskar ja Reet Maris.[viide?] Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna nii psühhiaatri kui ka spordiarstina ning mõlemal alal ka praktiseerinud. Ta on riiklikult tunnustatud kohtupsühhiaatriaekspert. Ta on olnud ka Eesti Eriolümpia arst ja õppejõud, õpetades psühhiaatriat, kliinilist psühholoogiat ja kohtupsühhiaatriat. Jüri Ennet on töötanud üle 20 aasta Tallinna Psühhiaatriahaigla psühhiaatri ja osakonnajuhatajana. 2009. aasta seisuga on Ennet Ida-Tallinna Keskhaigla Hooldusravikliiniku juhataja ning kuulub ka sama haigla nõukogusse. Selle kõrvalt töötab ta õppejõuna Sisekaitseakadeemias, kohtupsühhiaatriaeksperdina ja ka oma erapraksises (FIE Jüri Ennet – Gratia). Jüri Ennet on Tallinna Arstide Liidu liige, aastatel 1999–2005 kuulus ta ka selle juhatusse. Ennet on abielus ja tal on kolm tütart. Tema isa vennad olid Artur Ekbaum ja Juhan Ekbaum. Jüri Ennet on mänginud psühhiaatrit minisarjas "Täna õhtul Leo Põld". Ida-Tallinna Keskhaigla koduleht Ida-Tallinna Keskhaigla koduleht Jüri Ennet Tallinna Arstide Liit ""Kõige suurem sõber" Leo Põld jõuab lõpuks ekraanile". Eesti Ekspress. 23.10.2011. Vaadatud 22.08.2021. Erlend Ferdinand Vennola. Nõnda kisendas Vaikus, 2017. Jüri Ennet "Hallo, Kosmos!", Raadio 2, 9. detsember 2012 Geni Jüri O.-M. Ennet
Vahur Keldrima

Vahur Keldrima (sündinud 27. augustil 1961 Raplas) on eesti arst ja tervishoiuametnik, erakonna Eesti Keskerakond liige. Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ja töötanud mitmes Tallinna haiglas juhtivatel kohtadel, sealhulgas Tallinna Hooldushaigla peaarstina. Samuti on Vahur Keldrima töötanud Sotsiaalministeeriumi kantslerina. Aastatel 1996–2020 oli ta Tallinna Sotsiaal- ja Tervishoiuameti juhataja. Vahur Keldrima on Tallinna Lastehaigla, Ida-Tallinna Keskhaigla ja Lääne-Tallinna Keskhaigla nõukogu liige. Foto ja andmed volikogus tegutsemise kohta.
Ralf Allikvee

Ralf Allikvee (sündinud 29. mail 1952 Harjumaal) on eesti arst ja haiglajuht. Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ja töötanud onkoloogiakirurgina mitmes Eesti haiglas. Ralf Allikvee on olnud Tallinna Mustamäe haigla peaarst ja 2001. aastast Ida-Tallinna Keskhaigla juhatuse liige, nüüdne juhatuse esimees. Ralf Allikvee on olnud erakonna Res Publica liige. 2009 – Tallinna teenetemärk 2012 – aasta isa
Boris Kirt

Boris Kirt (sündinud 8. aprillil 1942) on eesti insener ja tippjuht. Ta lõpetas mehaanikainsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi. Õppis aspirantuuris Süsteemsete Uuringute Instituudis Moskvas, majandusteaduste doktor, Ta on töötanud tehastes Norma ja Salvo peakonstruktori ja peainsenerina. Ta on juhtinud Eesti Vabariigi Rahvamajanduskomiteed, Eesti Innovatsioonifondi, Eesti Börsinõukogu ja EBS-i teadusnõukogu; on olnud Eesti Vabariigi Valitsuse majandusnõunik. Ta on stažeerinud USA-s, Austrias ja Itaalias. Aastatel 2006–2011 oli ta Lääne-Tallinna Keskhaigla juhatuse esimees. Ta kuulus aastatel 2006–2012 Eesti Keskerakonda. 1989 Eesti NSV teeneline insener
Sirje Endre

Sirje Endre (sündinud 22. veebruaril 1945 Juuru vallas) on Eesti ajakirjanik, poliitik ja ettevõtja. Sirje Endre on lõpetanud Juuru Keskkooli (1963) ja Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal (1968). Ta on töötanud ajalehe Tartu Riiklik Ülikool toimetajana (1966), ajalehe Noorte Hääl korrespondendina (1970–1971), Rahufondi tehnilise sekretärina (1973–1977), ajalehe Kodumaa korrespondendina (1977–1979), ajakirja Kultuur ja Elu osakonnajuhataja ja peatoimetajana (1979–1981 ja 1984–1993), ajakirja Teater. Muusika. Kino osakonnajuhatajana (1982–1984). Ta on üks kirjastuse SE&JS asutajatest (1992) ja üks omanikke (42% osakapitalist). Endre on olnud Eesti Vabariigi peaministri nõunik (1995–1997) ja kaitseministri nõunik (1997–1999). Sirje Endre oli Eesti Kongressi, Põhiseaduse Assamblee ja IX Riigikogu liige. Ta on Isamaa ja Res Publica Liidu liige. Aastatel 1968–1990 kuulus ta NLKP-sse ja on olnud ELKNÜ TRÜ Komitee esimene sekretär (komsomoliopositsiooni ajal). 2005 Riigivapi V klassi teenetemärk "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2006. Vaadatud 27. aprillil 2008.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Kes on Kes? Eesti 2000". Ekspresskataloogide AS 2000. ISBN 9985-60-789-9 "Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992", ISBN 5899000236
Transkriptsioon

Transkriptsioon on ümberkirjutus või ümberkirjutamine (transkribeerimine). Sõna on terminina kasutusel mitmes tähenduses: foneetiline transkriptsioon on kõne häälduslikult võimalikult täpse ülesmärkimise süsteem: fonoloogiline transkriptsioon on kõne fonoloogiliselt täpse ülesmärkimise süsteem; praktiline transkriptsioon on ühe keele teksti kirjapanek teise keele hääldamisreeglite kohaselt; transkriptsioon on muusikas muusika ümberkirjutus ühest noodikirja liigist teise heliteose seade erinevasse instrumentatsiooni fonogrammil kõlava muusika üleskirjutamine noodikirja abil muusikažanr transkriptsioon on RNA süntees DNA alusel; transkriptsioon on raadio- või televisioonisaate salvestis. Transliteratsioon
Margus Ulst

Margus Ulst (sündinud 24. veebruaril 1961 Tartus) on eesti arst, arstiteadlane ja majandustegelane. Ta oli 2003 – 2017 Tartu Ülikooli Kliinikumi juhatuse liige, kelle haldusalasse kuulusid ravi-, õppe- ja teadustöö. Ta kuulub Eesti Reformierakonda. Ta lõpetas 1986 Tartu ülikooli arstiteaduskonna ja 1987 internatuuri röntgenoloogia alal. Ta spetsialiseerus neuropatoloogiale. Ta on käinud radiodiagnostika väljaõppekursustel Soomes, Austrias, USA-s ja mujal. Aastal 1994 osales ta Inglismaal Yorki ülikoolis tervishoiuökonoomika kursustel. Aastal 1999 sai ta tervishoiuökonoomika alal majandusmagistriks. Ta on end täiendanud tervishoiu juhtimise kursustel. Aastatel 1986–1993 töötas ta Tartu Kliinilises Haiglas röntgenoloogina, 1993 samas röntgendiagnostika osakonna juhatajana, 1993–1999 Maarjamõisa haigla peaarsti asetäitjana ja 1999–2003 Tartu Ülikooli Kliinikumi radioloogiateenistuse direktorina. Alates 22. detsembrist 2003 kuni novembrini 2017 oli ta Tartu Ülikooli Kliinikumi ülemarst ja juhatuse liige. Alates novembrist 2018 kuni jaanuarini 2021 oli Ulst Valga haigla juhataja. Margus Ulstil on publikatsioone röntgenoloogia, neuroloogia ja telemeditsiini alal. Ta on Eesti Radioloogia Ühingu ning selle ekspertnõukogu liige ja Euroopa Radioloogiaassotsiatsiooni liige. Ta on abielus ja tal on kolm last. Tutvustus TÜ Kliinikumi lehel Valga haigla juht pakkus väljaspool järjekorda oma prominentsetele Rotary klubivendadele koroonavaktsiini, Delfi, 19. jaanuar 2021
Mart Einasto

Mart Einasto (sündinud 27. juulil 1969) on eesti sotsioloog ja tervishoiujuht. 1991. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli tööstuse planeerimise erialal. 1993. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö sotsioloogias. 1989–1994 töötas Einasto analüütikuna TNS Emoris, seejärel oli asedirektor turu-uuringute alal ning juhatuse liige. 1994. aastal asus ta tööle Sotsiaalministeeriumi sotsiaalpoliitika osakonna juhatajana. 1995. aasta sügisel asus ta Eesti Ametiühingute Keskliidu sotsiaalsekretäri ametikohale. 1997–1998 oli ta Reformierakonna nõunik sotsiaalasjus. Ta on olnud õppejõud Tartu Ülikoolis, Tallinna Tehnikaülikoolis ja Eesti Kunstiakadeemias. 1998. aastast on ta Tartu Ülikooli Kliinikumi juhatuse liige. 2000. aastast Isamaa ja Res Publica Liidu liige. Aastatel 2008–2012 oli ta Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse nõukogu esimees. 2012. aastal lõpetas ta Kopenhaageni maratoni parima eestlasena (üldarvestuses 149. koht). Einasto on lahutatud, tal on kaks last. Tartu Ülikooli Kliinikum "EASi uueks nõukogu esimeheks sai Mart Einasto" Eesti Päevaleht, 30. oktoober 2008 "Äriregister. Erakond Isamaa ja Res Publica Liit liikmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. jaanuar 2018. Vaadatud 12. jaanuaril 2018. Äripäev, 29.veebruar 2012 "Kopenhageni maratoni võit taanlasele, parim eestlane Mart Einasto"[alaline kõdulink] Jooksuportaal, 20. mai 2012 "Mart Einasto muretseb vaesuse ja tervishoiu pärast"[alaline kõdulink] Postimees, 27. juuli 2005
Jarno Laur

Jarno Laur (sündinud 13. septembril 1975 Tartus) on Eesti poliitik. Ta on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige ja Tartu vallavanem. Aastatel 2004–2007 oli ta Riigikogu liige Tõnu Kõivu asendusliikmena. Riigikogus kuulus ta põhiseaduskomisjoni ja Estonia huku uurimiskomisjoni. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 554 häält ning ei osutunud valituks. Laur lõpetas 1993. aastal Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumi ja 2008. aastal Tartu Ülikooli Narva Kolledži kohaliku omavalitsuse korralduse alal. 2008. aasta septembris astus Tallinna Tehnikaülikooli magistriõppesse. 1993–1995 Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei referent 1996–1999 Johannes Mihkelsoni Fondi direktor 1999–2002 rahvastikuminister Katrin Saksa nõunik 2002–2003 Rahvaerakonna Mõõdukad valimiskampaania koordinaator 2003–2004 Väätsa vallavanem 2004–2007 X Riigikogu 2007–2009 siseminister Jüri Pihli nõunik 2009–2013 Väätsa vallavanem 2013–2017 Tartu abilinnapea 2017– Tartu vallavanem Laur oli Tartu Linnavolikogu liige aastatel 2003–2005 ja 2007–2013. Mees ilma pikenduseta eesnaare.ee, 26. september 2010 Õhulahing Tartu pärast Linnaleht, 1. oktoober 2010 Pronksmehejant Moskva huvides sotsdem.blogspot.com, 14. veebruar 2007 Kaitseliidu teenetemedali eriklass, 2011 Jarno Laur on abielus, tal on neli last. http://www.riigikogu.ee/?id=32392&op2=print Sissemurdjate küüsi langenud Jarno Lauri: «Nägin vaid varaste välkuvaid jalgu Väätsa vallavanema toolile istub Jarno Laur Tartu abilinnapead on Raimond Tamm, Tiia Teppan, Vladimir Šokman, Jarno Laur ja Kajar Lember Tartu valda asub juhtima endine abilinnapea Jarno Laur Jarno Laur Tartu linnavalitsuse veebilehel Info Tartu Ülikooli Kliinikumi lehel Järvamaa sotsiaaldemokraate juhib Jarno Laur SDE koduleht, 30. jaanuar 2012 Väätsa vallavanema toolile istub Jarno Laur Järva Teataja, 26. oktoober 2009 Evar Post. Kui vanem töötab kaugel Pere ja Kodu, 17. jaanuar 2010 Rasmus Rekand. Linna juhivad ärimehed ja õpetajad Tartu Ekspress, 14. november 2013
Jüri Kõre

Jüri Kõre (sündinud 31. jaanuaril 1953 Väike-Maarjas) on eesti sotsiaalteadlane ja poliitik. Ta on lõpetanud 1968. aastal Kaarepere 8-klassilise kooli ja 1971. aastal Tartu 5. Keskkooli. 1976. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna majandusgeograafia erialal. 1986. aastal kaitses Leningradi Ülikoolis väitekirja "Eesti NSV tööjõuressursside kujunemine ja juhtimine" ja sai geograafiakandidaadi kraadi. Aastatel 1976–1981 töötas ta Eesti NSV Riikliku Plaanikomitee Majanduse ja Planeerimise Teadusliku Uurimise Instituudis, algul nooremteadurina, hiljem vanemteadurina. Aastatel 1981–1994 oli Tartu Ülikooli vanemteadur ja laborijuhataja. Alates 1990. aastatest on ta töötanud vaheldumisi Tartu Ülikoolis akadeemilistel ametikohtadel ja Tartu linnavalitsuses. Tartu Ülikooli dotsent aastatel 1994–1996, 1997–1999, 2001–2010. Aastatel 1997–1999 ka Siseministeeriumi konsultant (osalise koormusega). Tartu abilinnapea aastatel 1996–1997, 1999–2001 ja 2011–2013. Aastatel 2010–2011 Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna sotsioloogia ja sotsiaalpoliitika instituudi juhataja, 2013–2018 Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste osakonna lektor ja teadur. Aastatel 2018–2022 oli ta Valga vallavalitsuse sotsiaaltööteenistuse juhataja. 2022. aastast on ta Põlva valla sotsiaalosakonna juhataja. Jüri Kõre on Isamaa Erakonna (varem Isamaa ja Res Publica Liidu) liige. Ta oli Tartu linnavolikogu liige alates 1989. aastast, teda on Tartu linnavolikokku valitud üheksa korda (1989, 1993, 1996, 1999, 2002, 2005, 2009, 2013, 2017). Aastatel 2013–2017 oli ta Tartu linnavolikogu IRL fraktsiooni esimees ning rahandus- ja sotsiaalkomisjoni liige, aastatel 2020–2021 Isamaa Erakonna fraktsiooni esimees. Ta on olnud mitme nõukogu ja juhtorgani liige, sealhulgas Tartu linna esindaja Tartumaa Omavalitsuste Liidus ja Eesti linnade päeval, Eesti Linnade Liidu volikogu liige, Tartu Kivilinna Gümnaasiumi, Descartes'i Lütseumi ja Tartu Kunstigümnaasiumi hoolekogu liige, Tartumaa Ravikindlustusnõukogu liige, Eesti Migratsioonifondi nõukogu liige, Tartu Eluasemefondi nõukogu liige ja esimees, Tartu Ülikooli Kliinikumi nõukogu liige ja Tartu Ülikooli Pärnu Kolledži nõukogu liige. Olnud ka Eesti ekspert rahvusvahelistes organisatsioonides FEANTSA (the European Federation of National Organisations Working with the Homeless) ja ESN (European Social Network). 2013 Tartu Ülikooli aumärk IRL. Jüri Kõre Eesti Entsüklopeedia. Kõre, Jüri Valga sotsiaaltöö juhina alustas tööd Jüri Kõre. Lõunaeestlane.ee 3. august 2018 Tiit Loim. Valga vald tõmbab palgatõusu nimel töökohti koomale. Lõuna-Eesti Postimees, 31. märts 2022 [Põlva vald. Kontaktid] Tartu linna volikogu koosseisud "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Jüri Kõre teaduspublikatsioonid Eesti Teadusportaalis Jüri Kõre artiklid Eesti artiklite andmebaasis Index Scriptorum Estoniae
Peep Pree

Peep Pree (sündinud 5. detsembril 1958) on eesti ilukirurg. Ta on spetsialiseerunud rinnaoperatsioonidele. 1977. aastal lõpetas ta Miina Härma nimelise Tartu II Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Aastatel 1983–1993 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna operatiivkirurgia õppejõuna ja Tartu Ülikooli Haigla üldkirurgina. Alates 1992. aastast on ta erakliiniku Clinica juhataja ning plastikakirurg esteetilis-plastilise kirurgia alal. Peep Pree on ennast täiendanud USA-s, Brasiilias, Belgias, Rootsis, Saksamaal, Prantsusmaal, Itaalias, Põhjamaades, Kesk-Euroopas, Venemaal, Soomes ja paljudes teistes riikides. Ta on Reformierakonna liige. Kuulub Tartu Linnavolikogusse ja Tartu Ülikooli Kliinikumi nõukogusse. Tutvustus ja foto "Tähelaev: Peep Pree" ETV 2013
Andres Ellamaa

Andres Ellamaa (24. september 1944 Suhhobezvodnoje, Semjonovi rajoon, Gorki oblast, Vene NFSV – 5. mai 2023) oli eesti arst (neurokirurg) ja poliitik, Eesti Keskerakonna liige. Ta sündis 1944. aastal Suhhobezvodnoje vanglas Gorki oblastis (tema ema arreteeriti 24. juunil 1941 Tallinnas ja oli saadetud Vene NFSV-sse); 1946. aastal pääses ta koos emaga Eestisse. Ta lõpetas 1962. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1968. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1974. aastast meditsiinikandidaat. Töötanud neurokirurgina Tallinna Vabariiklikus Haiglas ja Mustamäe haiglas II neurokirurgia osakonna juhatajana. Aastatel 2005–2008 oli ta Põhja-Eesti Regionaalhaigla juhatuse liige ja ülemarst. Lisaks töötas ta arst-konsultandina erakliinikus Clinic. Ta on olnud ajakirja Nõukogude Eesti Tervishoid toimetaja. Andres Ellamaa oli Eesti Arstide Liidu asutajaliige ja asepresident 1989–1990 ning Tallinna Arstide Liidu juhatuse esimees 1993–1998. Ta oli aastatel 1990–1992 Eesti Vabariigi tervishoiuminister. Kuni 2009. aastani oli ta Tallinna Linnavolikogu liige ja on olnud Kesklinna Halduskogu liige. Andres Ellamaa: Kahjulik kolesterool võib olla sajandi suurim pettus. Delfi/Elutark, 30. detsember 2015 Andres Ellamaa. "Arstile jääb valu. Mälestusi ja mõtisklusi". Tammerraamat. 2016 2002 – Riigivapi IV klassi teenetemärk 2006 – Riigivapi III klassi teenetemärk Lisaks on ta pälvinud Tallinna teenetemärgi, Eesti Arstide Liidu kuldmärgi, Ludvig Puusepa nimelise neuroloogide ja neurokirurgide teadusliku seltsi medali, Tartu Ülikooli Kliinikumi preemia, Tartu Ülikooli arstiteaduskonna tunnustusdiplomi ning PERH-i grand old man-i aunimetuse. "Clinic kodulehelt dr. Andres Ellamaa". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2008. Vaadatud 23. märtsil 2008. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2009. Vaadatud 6. märtsil 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Tallinna Linnavalitsuse kodulehelt andmebaas". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuli 2007. Vaadatud 30. juulil 2007. EESTI TÄNAB 1995-2008[alaline kõdulink] Foto ja andmed Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Justin Gatlin

Justin Gatlin (sündinud 10. veebruaril 1982 New Yorgis) on USA kergejõustiklane (100 m ja 200 m jooksja). 2004. aasta suveolümpiamängudel võitis ta 100 meetri jooksus kuldmedali. 12. mail 2006 Katari pealinnas Dohas toimunud kergejõustiku IAAF Grand Prix' võistlusel läbis Gatlin 100 meetrit 9,766 sekundiga. Algul arvati, et tegu on uue maailmarekordiga 9,76, kuid 16. mail 2006 otsustas IAAF, et tegu on maailmarekordi 9,77 kordamisega. 2006. aastal sai ta dopingu tarvitamise tõttu nelja-aastase võistluskeelu. 2010. aastal tuli ta esimest korda pärast võistluspausi starti Rakvere Bigbank Kuldliiga finaaletapil. Ta võitis 100 meetri jooksu staadionirekordiga 10,24 sekundit. 15. mail 2015 jooksis ta Teemantliiga etapil Dohas 100 meetri distantsil isiklikuks rekordiks 9,74, mis on kõigi aegade neljas aeg. 2004 Ateenas olümpiavõitja 100 m jooksus 9,85 hõbemedal ja 4×100 m teatejooksus 38,08 pronksmedal 200 m jooksus 20,03 2012 Londonis pronksmedal 100 m jooksus 9,79 2016 Rio de Janeiros hõbemedal 100 m jooksus 9,89 2005 Helsingis maailmameister 100 meetri jooksus 9,88 maailmameister 200 meetri jooksus 20,04 2013 Moskvas hõbemedal 100 meetri jooksus 9,85 hõbemedal 4×100 m teatejooksus 37,66 2015 Pekingis hõbemedal 100 meetri jooksus 9,80 hõbemedal 200 meetri jooksus 19,74 2017 Londonis maailmameister 100 meetri jooksus 9,92 hõbemedal 4×100 meetri teatejooksus 37,52 2003 Birminghamis sisemaailmameister 60 m jooksus 6,46 2012 İstanbulis sisemaailmameister 60 m jooksus 6,46 2015 Nassaus kuldmedal 4×100 m teatejooksus 2017 Nassaus kuldmedal 4×100 m teatejooksus 2003 Brüssel 100 m jooksus 1. koht 9,97 2003 Zürich 200 m jooksus 1. koht 20,04 2004 Brüssel 100 m jooksus 2. koht 10,09 2004 Bergen 200 m jooksus 2. koht 20,39 2004 Doha 100 m jooksus 2. koht 9,95 2006 Doha 100 m jooksus 1. koht 9,77 2003 Stockholm 100 m jooksus 1. koht 10,15 2004 Ostrava 200 m jooksus 1. koht 20,30 Justin Gatlin on 185 cm pikk ja kaalub 79 kg. Justin Gatlin jooksis Rakveres staadioni rekordi Rakverespordikeskus.ee "VIDEO: Justin Gatlin jooksis Teemantliigal kõigi aegade neljanda aja". Delfi Sport. Kasutatud 15. mai 2015 Justin Gatlin Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Ester Pruuden

Ester Pruuden (sündinud 24. augustil 1972) on Eesti Õdede Liidu president. Ta on lõpetanud Tallinna Meditsiinikooli. Ester Pruuden on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
Männiriisikas

Männiriisikas (Lactarius rufus; eesti keeles ka männiseen, paluseen) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv Eestis laialt levinud seen. Mükoloog Erast Parmasto esitas männiriisika Eesti rahvusseene üheks võimalikuks kandidaadiks. Seene esmakirjeldaja oli Giovanni Antonio Scopoli ja hiljem Elias Magnus Fries, moodsa seeneteaduse isa. Seene perekonnanimi Lactarius viitab piimmahlale, mida seen eritab, ja liiginimi rufus seenekübara värvile. Männiriisikas on punakaspruun, noorelt valkja kirmega. Kübar on noorena kumer, hiljem nõgus või veidi lehterjas, tavaliselt selgelt nähtava näsaga kübara keskel. Kübara läbimõõt on kuni mõni sentimeeter, kuid erandlikel juhtudel isegi 10 cm. Kübara servad on õhukesed ja allapoole pööratud. Kübar on sile, vihmaga läikiv ja libe. Seen on suhteliselt lihakas, maitselt kibe. Lõikekohas eraldub valge piimmahl, mis ei muuda õhuga kokkupuutes värvust. Kibeda maitse tõttu ussitavad männiriisikad mõnevõrra vähem kui teised seened. Sageli on täpselt seenejala keskel õõnsus, mis ei ole ussiauk. Jalg on 4–7 cm kõrge, peenike, silindriline, punakas, vahel kaetud valkjate udemetega, alusel pisut jämedam. Eosed on valged, ovaalsed, mõõtmetega 9,5×6 μm. Männiriisikas kasvab põhjapoolkera parasvöötmes kuni Lapimaani. Eestis on väga levinud, kasvab männikutes, rabades ja männi-segametsades, eelistades happelist pinnast. Ta elab sümbioosis mändide, harvem kaskedega. Esinemisaeg kestab juulist novembrini. Seened kasvavad sageli hulgakesi. Kibeda maitse eemaldamiseks tuleb männiriisikat kaua (pool tundi) kupatada, seejärel võib seent ka leotada. Männiriisikas sobib hästi hapendamiseks, soolamiseks ja marineerimiseks. Lääne allikad nimetavad sageli männiriisikat mittesöödavaks. Võimalik, et nad ei arvesta pool tundi kestvat kupatamist normaalseks seenevalmistusviisiks, kuid on ka oletatud, et Põhja-Ameerika ja Euroopa seened ongi erineva söödavusega. Radioaktiivselt saastunud piirkondades ei tohi männiriisikaid (nagu teisigi seeni) korjata, sest neisse koguneb radioaktiivne tseesium 137Cs, mille poolestusaeg on 30 aastat. Ohtlikud on ka maanteede ääres kasvavad seened, sest neisse koguneb ka raskmetalle. kamperriisikas "Mükoloog: Eestil peaks olema rahvusseen ". delfi.ee. 7.9.2010. Vaadatud 17.3.2022 Männiriisikas andmebaasis eElurikkus