laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Advokatuuri nõukogu

Advokatuuri nõukogu oli aastatel 1938–1941 Eesti Advokatuuri kui omavalitsusliku kutseorganisatsiooni juhtorgan. Vene kohtute asutamise seaduse advokatuuri puudutavad sätted asendas 1938. aastal jõustunud advokatuuri seadus (AdvS). Uue seaduse rakendamisel moodustati Vannutatud Advokaatide Nõukogu asemele Advokatuuri nõukogu. Nõukogu koosnes advokatuuri üldkoosoleku poolt salajasel hääletamisel valitud 15 liikmest (AdvS § 41 p 1, § 43 ja § 45). Nõukogu liikmeks võidi valida vähemalt 5 aastat vandeadvokaadina tegutsenud isikuid (AdvS § 42). Nõukogu valis oma liikmete hulgast nõukogu esimehe, abiesimehe, laekahoidja ja sekretäri (AdvS § 47), kes moodustasid nõukogu juhatuse (AdvS § 54 lg 1). Nõukogu juhatus korraldas advokatuuri igapäevast tegevust, pidas advokatuuri liikmete nimekirja ja määras õigusabi korras advokaate esindajateks ja asjaajajateks (AdvS § 54 lg 2). Nõukogu otsustas advokatuuri liikmete vastuvõtmise ja advokatuurist väljaarvamise (AdvS § 14 ja § 48), määras kutse-eetika lähemad alused ja valvas kutsereeglitest ja -eetikast kinnipidamise üle (AdvS § 48 p 2), korraldas vandeadvokaadi abide kutseharidust ja nende juhendamist (AdvS § 48 p 3), lahendas juhatuse otsuste peale esitatud kaebusi (AdvS § 56) ja vabastas vandeadvokaate õigusabi korras määramisest (AdvS § 48 p 5 ja § 22). Nõukogu valis oma liikmete hulgast viis liiget advokatuuri distsiplinaarkohtusse (AdvS § 60) ja kaks liiget eksamikomisjoni (AdvS § 96 p 1). Nõukogu otsuste peale võis edasi kaevata Kohtukoja presiidiumile (AdvS § 53). Nõukogu asjaajamist kontrollis üldkoosoleku poolt valitud 3-liikmeline revisjonikomisjon (AdvS § 59). Nõukogu asus Tallinnas Kohtukoja juures (praeguse Pärnu mnt 7 majas) (AdvS § 3). 11. juunil 1938 valis üldkoosolek nõukogu esimese koosseisu liikmeteks Elmar Andersoni, Kaarel Baarsi, Erich Eegi, Rein Eliaseri, Karl Grau, Viktor Johansoni, Tõnis Kalbuse, Nikolai Kruuse, Alfred Maureri, August Peedi, Mihkel Punga, Theodor Rõugu, Arnold Susi, Jaan Teemanti ja Otto Tiefi. Sama koosseis jätkas 1939. üldkoosoleku järel. 14. juunil 1938 valis advokatuuri nõukogu esimeheks Alfred Maureri, abiesimeheks August Peedi, laekahoidjaks Rein Eliaseri ja sekretäriks Erich Eegi. Sama koosseis jätkas 1939. aastal. Riigikohtunikuks nimetatud Rein Eliaseri asemel valiti mais 1939 laekahoidjaks Viktor Johanson. Advokatuuri nõukogu tegutses advokatuuri likvideerimiseni 1941. aasta veebruaris. Advokatuuri seadus (1938). Advokatuuri nõukogu 1938. aasta aruanne, lk 7. Advokatuuri nõukogu 1939. aasta aruanne, lk 9. Advokatuuri nõukogu 1938. aasta aruanne, lk 8.
Kingissepa rajoon

Kingissepa rajoon (1950–1952 Kuressaare rajoon) oli rajoon Eesti NSV-s aastatel 1950–1989. 1959. aastal liideti Kingissepa rajooniga Orissaare rajoon, kui Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 24. jaanuari 1959 seadlusega likvideeriti 1. veebruarist 1959 Orissaare rajoon. 1989. aastal kuulusid Kingissepa rajooni järgmised haldusüksused: Kuressaare linn (1952–1988 Kingissepa) Kihelkonna külanõukogu Kuressaare külanõukogu Kärla külanõukogu Laimjala külanõukogu Leisi külanõukogu Lümanda külanõukogu Muhu külanõukogu Mustjala külanõukogu Pihtla külanõukogu Pöide külanõukogu Ruhnu külanõukogu Salme külanõukogu Valjala külanõukogu 1. jaanuarist 1990 sai Kingissepa rajoonist Kingissepa maakond ja 20. jaanuarist 1990 Saare maakond. 1945, Boris Bersin, Vladimiri p. — EK(b)P Saaremaa Komitee I sekretär, 1949, detsember – 1950, oktoober Otto Merimaa EK(b)P Saaremaa Komitee I sekretär; organisatsioonilise osakonna juhataja Hermann Kuning 1952–1955, Aleksander Rattik, EKP Kingissepa Rajoonikomitee I sekretär (1952 kuni 1988) kandis Kuressaare linn, Kingissepa nime) 1955–1965, Eduard Kruusmägi (1914–1989), EKP Kingissepa Rajoonikomitee I sekretär 1965–1974, Enno Raud, EKP Kingissepa Rajoonikomitee I sekretär 1974–1982, Jüri Suurhans, EKP Kingissepa Rajoonikomitee I sekretär 1982–1989, Jüri Räim, EKP Kingissepa Rajoonikomitee I sekretär 1988, Veli Varik, EKP Kingissepa Rajoonikomitee teine sekretär 1989–1990, Prits Liblik, EKP Kingissepa Rajoonikomitee I sekretär 1959–1974, Jüri Suurhans, Kuressaare/Kingissepa rajooni RSN Täitevkomitee esimees 1974–1982, Jüri Räim, Kingissepa Rajooni TSN Täitevkomitee esimees 1982–1991, Ants Tammleht, Kingissepa rajooni RSN Iäitevkomitee esimees EKP Kingissepa Rajoonikomitee Kingissepa Rajooni RSN ja Kingissepa Rajooni RSN Täitevkomitee Pärnu oblast Saaremaa (maakond) Saare maakond Omavalitsusliku haldussüsteemi loomisest, ENSV Teataja 1989, nr. 40, art. 614 EKP Saaremaa Komitee (1940 - 1951), The National Archives of Estonia EKP Kingissepa Rajoonikomitee (1950 - 1991), The National Archives of Estonia EDUARD KRUUSMÄGI, Saarte Hääl: Saare maakonna ajaleht, nr. 20, 18 veebruar 1989 EESTI NSV ÜLEMNÕUKOGU PRESIIDIUMI SEADLUS nr 760 NSV Liidu rahvasaadikute valimiste ringkonnakomisjonide moodustamise kohta territoriaalsetes valimisringkondades Eesti NSV-s, EESTI NÕUKOGUDE SОTSIALISTLIКU VABARIIGI ÜLEMNÕUKOGU JA VALITSUSE TEATAJA 30. detsember 1988 Nr. 53 (878), lk 1272 "Saare maavalitsus 1917 – 2011". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. jaanuar 2013. Vaadatud 5. detsembril 2012.
Daniel Risch

Daniel Risch (sündinud 5. märtsil 1978 Grabsis Šveitsis) on Liechtensteini poliitik (Isamaaline Liit). Daniel Risch lõpetas Vaduzis gümnaasiumi 1998. Aastatel 1999–2003 õppis ta ärijuhtimist St. Galleni Ülikoolis, Zürichi Ülikoolis ja Müncheni ülikoolis. Ta lõpetas Zürichi Ülikooli litsentsiaadikraadiga majandusteaduse erialal. Seejärel omandas ta Freiburgi Ülikoolis doktorikraadi äriinformaatika erialal, töötades selle kõrvalt aastatel 2004–2007 Baselis asuvas Loode-Šveitsi Rakenduskõrgkoolis E-äri kompetentsikeskuses teaduri assistendi ja õppejõuna. Aastatel 2006–2007 oli ta külalislektor Austraalias Melbourne'i Ülikoolis. 2007. aastast töötas Risch juhtivatel ametikohtadel e-äri konsultatsioonifirmas Unic AG. Muuhulgas oli ta Unic Groupi müügijuht ja turundusjuht. 2015. aasta jaanuaris pöördus Daniel Risch Liechtensteini tagasi. 2015. aastast kuni valitsusse minekuni 2017. aastal töötas ta aktsiaseltsis Liechtensteinische Post turundusjuhina ning vastutas turunduse, müügi, infotehnoloogia ja e-äri eest. 30. märtsist 2017 kuni 25. märtsini 2021 oli ta Liechtensteini valitsusjuhi asetäitja (asepeaminister). Alates 25. märtsist 2021 on ta Liechtensteini valitsusjuht. Dr. Daniel Risch Vaterländische Union Countries L. Liechtenstein rulers.org
Grenči

Grenči on küla (vidējciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Zemīte vallas. Küla asub valla kaguosas merepinnast 85 meetri kõrgusel Roja jõe kaldal. Grenči jääb valla keskusest Zemītest 7 ja Riiast 82 kilomeetri kaugusele. Küla on kujunenud endise Grenči mõisa (Grenzhof või Grendsen) keskuse juurde. Aastail 1999–2021 kuulus küla Kandava piirkonda. Looduskaitse all on külas kasvav suurelehine pärn ümbermõõduga 3,84 ja kõrgusega 19 meetrit. Aastal 2018 oli külas 66 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 65. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. 454 lk. ISBN 9984-00-412-0. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Jaunāmuiža (Zemīte vald)

Jaunāmuiža on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Tukumsi piirkonnas Zemīte vallas. Küla asub valla keskosas ja jääb Riiast 90 kilomeetri kaugusele. Aastal 1999 oli külas 13 elanikku. Aastail 1999–2021 kuulus küla Kandava piirkonda. Vietvārdu datubāze
Klāvciems

Klāvciems on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Zemīte vallas. Küla asub valla kirdeosas ja jääb Riiast 91 kilomeetri kaugusele. Aastal 1999 oli külas 19 elanikku. Aastail 1999–2021 kuulus küla Kandava piirkonda. Vietvārdu datubāze
Mežmuiža (Kandava vald)

Mežmuiža on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Kandava vallas. Küla asub valla idaosas ja jääb Riiast 92 kilomeetri kaugusele. Asula lähistele jääb Mežmuiža tiik. Aastal 2006 oli külas 18 elanikku. Aastail 1999–2021 kuulus küla Kandava piirkonda. Vietvārdu datubāze
Arnis Līcītis

Arnis Līcītis (8. jaanuar 1946 Riia – 21. jaanuar 2022 Riia) oli läti näitleja. Arnis Arnis Līcītis lõpetas Läti Riikliku Konservatooriumi teatriteaduskonna 1970. aastal. Ta töötas aastatel 1970–1980 Läti Riiklikus Adadeemilises Draamateatris, 1980–1981 Valmiera Draamateatris, 1981–1990 Läti Riiklikus Noorsooteatris ja 1996–2005 Riia Mihhail Tšehhovi nimelises Vene Teatris. Alates 1965. aastast mängis Arnis Līcītis ligikaudu 150-s filmis ja teleseriaalis. Arnis Līcītis oli üks väheseid läti näitlejaid, kes valdas vene keelt täiesti vabalt ja sai Vene filmides mängida ilma dublaažita. Mūžībā aizgājis aktieris Arnis Līcītis LETA, 22. jaanuar 2022 Арнис Лицитис kino-teatr.ru Mūžībā aizgājis aktieris Arnis Līcītis liepajniekiem.lv, 22. jaanuar 2022 Умер Арнис Лицитис, звезда сериалов "Ранетки" и "Узник замка Иф" segodnya.ua, 22. jaanuar 2022 Arnis Līcītis andmekogus IMDb (inglise)
Kalnmuiža

Kalnmuiža mitme Läti küla nimi. Kalnmuiža (Īve vald) Kalnmuiža (Irlava vald) Kalnmuiža (Rumba vald) Kalnmuiža (Kandava vald) Kalnmuiža, Rudbārži valla Sieksāte küla paralleelne nimekuju Kalnmuiža, Limbaži valla Muižkalni küla paralleelne nimekuju
Kalnmuiža (Kandava vald)

Kalnmuiža (ka Kalnamuiza) on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Kandava vallas. Küla asub valla edelaosas merepinnast 75 meetri kõrgusel Amula jõe kaldal ja jääb valla keskusest Kandavast 11 ning Riiast 104 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Kalna mõisa (Hohenberg) keskuse juurde. Aastail 1999–2021 kuulus küla Kandava piirkonda. Küla jääb Abava ürgoru looduspargi territooriumile. Sinna jääb looduskaitsealune 14 meetri kõrgune paljand Kalnamuiža kaldapealne. Looduskaitse all on Kalnmuiža elupuu ümbermõõduga 1,97 ja kõrgusega 14 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,5 ja kõrgusega 22 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,9 ja kõrgusega 20 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,58 ja kõrgusega 18 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,54 ja kõrgusega 22 meetrit, raagremmelgas ümbermõõduga 2,07 ja kõrgusega 14 meetrit, raagremmelga ümbermõõduga 2 ja kõrgusega 16 meetrit, saar ümbermõõduga 3,5 ja kõrgusega 22,5 meetrit, saar ümbermõõduga 4,25 ja kõrgusega 24 meetrit, saar ümbermõõduga 4,39 ja kõrgusega 26 meetrit, saar ümbermõõduga 4,27 ja kõrgusega 19 meetrit, saar ümbermõõduga 4,06 ja kõrgusega 17 meetrit, saar ümbermõõduga 3,7 ja kõrgusega 16 meetrit, saar ümbermõõduga 3,5 ja kõrgusega 24,5 meetrit, saar ümbermõõduga 4,45 ja kõrgusega 34 meetrit ning läänepärn ümbermõõduga 2,9 ja kõrgusega 23 meetrit. Aastal 2006 oli külas 19 elanikku. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 454. lk. ISBN 9984-00-412-0. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Aizdzire

Aizdzire on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Kandava vallas. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 72 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Kandavast 9,5 ning Riiast 101 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Aizdzire mõisa (Adsim, Adsem) keskuse juurde. Aastail 1999–2021 kuulus küla Kandava piirkonda. Küla jääb Abava ürgoru looduspargi territooriumile.Looduskaitse all on mänd ümbermõõduga 2,68 meetrit, tamm ümbermõõduga 5,68 meetrit, tamm ümbermõõduga 5,18 meetrit, tamm ümbermõõduga 5,4 meetrit, haab ümbermõõduga 3,98 meetrit ja haab ümbermõõduga 5,33 meetrit. Aastal 2006 oli külas 57 elanikku. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 454. lk. ISBN 9984-00-412-0. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Brian Idowu

Brian Oladapo Idowu (sündinud 18. mail 1992 Peterburis) on Venemaal sündinud Nigeeria jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis FK Himki ja Nigeeria jalgpallikoondises. Ta on kogu klubikarjääri jooksul mänginud Venemaa klubides. Venemaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2011–12 Permi Amkari meeskonnas. 2018. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Moskva Lokomotiviga. 2020. aasta augustis läks ta laenule Himkisse, sõlmides aasta hiljem klubiga püsiva lepingu. Nigeeria jalgpallikoondises debüteeris Idowu 14. novembril 2017 sõprusmängus Argentina vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta kuulus Nigeeria koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Tema isa on nigeerlane ning ema Nigeeria ja vene päritolu. Idowu sündis ja kasvas üles Peterburis, kuid 3–6-aastaselt elas ta Nigeerias Owerris. Moskva Lokomotiv Venemaa karikas: 2018–19 Venemaa superkarikas: 2019
Irfaan Ali

Mohamed Irfaan Ali (sündinud 25. aprillil 1980) on Guyana poliitik, alates 2. augustist 2020 riigi president. Irfaan Ali omandas bakalaureusekraadi ärijuhtimise alal Sunderlandi Ülikoolis, magistrikraadi tööjõu planeerimise alal Anglia Ruskini Ülikoolis ning doktorikraadi linna- ja regionaalplaneerimise alal Lääne-India Ülikoolis. Irafaan Ali oli Progressiivse Rahvapartei kandidaat 2020. aasta Guyana valimistel. Vastaskandidaadiks oli ametis olev president David Granger, kes oli Kodanike Rahvuskongressi kandidaat. Esialgsetel tulemustel kogus Kodanike Rahvuskongress 49,82% häältest ja Progressiivne Rahvapartei 48,26%. David Granger kuulutas ennast valimiste võitjaks. Opositsioon ja vaatlejad väitsid, et häälte lugemisel oli esinenud rikkumisi. Guyana Ülemkohtu otsusel loeti hääled uuesti üle. Ülelugemise tulemusel selgus, et Progressiivne Rahvapartei sai 50,69% häältest ja Kodanike Rahvuskongress 47,34%. Granger keeldus neid tulemusi tunnistamast ja süüdistas vastaspoolt pettuses. Guyana Valimiskomisjon kuulutas Irfaan Ali valimiste võitjaks 2. augustil 2020. Irfaan Ali asus Guyana presidendi ametisse 2. augustil 2020. Biography of His Excellency Dr Mohamed Irfaan Ali – President of the Co-operative Republic of Guyana and Commander-in-Chief of the Armed Forces Office of the President. Cooperative Republic of Guyana Guyana Faces Crucial National Elections on March 2 Center for Strategic and International Studies, 27. veebruar 2020 Guyana enters election crisis endgame The Economist Intelligence Unit Limited, 22. juuli 2020 Elections 2020 Guyana News and Information Guyana swears in Irfaan Ali as president after long stand-off BBC, 3. august 2020 Guyana: Irfaan Ali declared the winner of March 2 presidential vote on August 2 /update 5 Crisis24, 2. august 2020
Mustene

Mustene (vanasti ka Lejasmuiža või Muižnieki) on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Kandava vallas. Küla asub valla lõunaosas merepinnast 55 meetri kõrgusel Abava jõe kaldal ja jääb valla keskusest Kandavast 7 ning Riiast 99 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Mustene karjamõisa (Musten) keskuse juurde. Karjamõisast on säilinud elumaja ja ait. Nõukogude perioodil rajati külla kaks veiselauta. Aastail 1999–2021 kuulus küla Kandava piirkonda. Küla jääb Abava ürgoru looduspargi territooriumile. Aastal 2006 oli külas 48 elanikku. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 454. lk. ISBN 9984-00-412-0. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Lejasmuiža

Lejasmuiža on mitme Läti küla paralleelnimi: Lejasmuiža, küla Kandava vallas Lejasmuiža, küla Lejasciemsi vallas
Pablo Maffeo

Pablo Carmine Maffeo Becerra (sündinud 12. juulil 1997 Sant Joan Despí) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis RCD Mallorca. Aastatel 2003–2013 kuulus ta RCD Espanyoli noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Manchester Cityga. Manchester City põhimeeskonnas debüteeris ta 24. augustil 2016 UEFA Meistrite Liiga play-off-mängus Bukaresti Steaua vastu. Kaks kuud hiljem mängis ta liigakarika kohtumises Manchester Unitedi vastu. Manchester Cityst oli ta kahel korral laenul Hispaania esiliiga klubis Girona. 2018. aasta mais sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga VfB Stuttgart. Hooajal 2018–19 pääses ta Stuttgardi meeskonnas Saksamaa kõrgliigas väljakule kokku kaheksas mängus. Hooajal 2019–20 oli ta ka Stuttgartist laenul Gironas. Hooajal 2020–21 oli ta laenul Hispaania kõrgliiga klubis SD Huesca. 2021. aasta juulis läks ta laenule Mallorcasse. Aastatel 2013–2018 mängis Maffeo Hispaania noortekoondistes.
Jean-Michel Sama Lukonde

Jean-Michel Sama Lukonde Kyenge (sündinud 4. augustil 1977) on Kongo Demokraatliku Vabariigi poliitik (Kongo Tulevik), aastatel 2021–2024 peaminister. Jean-Michel Sama Lukonde lõpetas 1996. aastal Mutoshi Tehnikainstituudi insenerina tööstuskeemia erialal. 2000. aastal omandas ta Lõuna-Aafrika Vabariigis diplomi arvutiteaduse ja infotehnoloogia erialal ja 2006. aastal Lubumbashi Ülikoolis diplomi keemia erialal. Aastatel 2014–2015 oli ta Kongo Demokraatliku Vabariigi Noorte, spordi ja vaba aja minister. Alates 26. aprillist 2021 oli Jean-Michel Sama Lukonde Kongo Demokraatliku Vabariigi peaminister. Sama Lukonde Kyenge appointed Prime Minister of the DRC New-Afrika, 16. veebruar 2021 Qui est Jean-Michel Sama Lukonde Kyenge, nouveau Premier Ministre de la RDC? Media Congo, 16. veebruar 2021 DRC: a new narrative emerges, Euronews, 9. august 2021
Leonardo Meigas

Leonardo Meigas (sündinud 14. veebruaril 1952) on eesti disainer. Meigas lõpetas 1970. aastal Tallinna 46. Keskkooli ja 1975. aastal disainerina Eesti Riikliku Kunstiinstituudi. Meigas on oma loomingus keskendunud aja mõistele ja tähendusele inimeksistentsis. Aastatuhandevahetusel presenteeris Meigas Tallinnas Vabaduse väljakul oma suurprojekti AEG, mida kandsid üle eri riikide meediakanalid. 2010. aastal valmis Tallinna Linnamuuseumi tellimusel teoks saanud suurtükitorni Kiek in de Kök ja bastionikäikude kujundusprojekt "Ajarännak". Publiku suure tähelepanu pälvis bastionikäigus liikuv Ajarong. 2011. aastal püstitas Meigas Tallinnas Vabaduse väljakule Maa kiirgusvälja visualiseeriva valgusinstallatsiooni, nn Hartmanni võre, mis on nime saanud maakera energiavälju uurinud Saksa arsti Ernst Hartmanni (1915–1992) järgi. „Hartmanni võre“ osales ka valgusfestivalidel Poolas, Inglismaal ja Lätis. Meigase tool Katarina võitis 2020. aastal USAs konkursi „Sit Furniture Design Award 2020“ tugitoolide kategoorias. 2021. aastal kujundas Meigas Tallinna Tehnikakõrgkooli tellimusel püsinäituse „Eesti ehituspaekivi“ ja lõi Eesti tuntuimale paekiviuurijale, geoloogiaprofessor Rein Einastole pühendatud mälestuspingi. Meigas kujundas Eesti ringdisaini näituse „Second Chance“ 2021. aasta Veneetsia disainibiennaalil ja selle uuendatud väljapaneku Tallinna Disainiööl. 2021. aasta mais oli Meigas üks peaesinejaid Rooma La Sapienza ülikooli korraldatud seminaril ettekandega "Connections of Time, Space and Light in the Designer's Toolbox", mis võttis kokku tema loometööd graafikast, keraamikasarjade ja tootedisaini, ruumikujunduse, mööbli, linnaruumi valgusinstallatsioonide ja tarbeesemeteni. Meigas on korraldanud isikunäitusi, näiteks "Ajavahe" 2019. aastal Rakvere Teatrikohvikus. Leonardo Meigas on Eesti Disainerite Liidu ja Eesti Kunstnike Liidu liige. Leonardo Meigase isa oli eesti arhitekt, ehitusjuht ja Eesti NSV riigitegelane Voldemar Meigas. "Vabaduse väljakul avatakse valgusinstallatsioon AEG". Eesti Päevaleht. Vaadatud 3. mail 2023. Within the VDB - Second Chance: Estonian Association of Designers. Eesti näituse kataloog 2021. aasta Veneetsia disainibiennaalil. "Embassy of Estonia in Rome - Esmaspäeval, 10. mail kell 10:00 Itaalia aja järgi toimub esimene eestiteemaline loeng Rooma La Sapienza ülikool seminaris "Small Baltic Conversations. Baltic Landscapes: Architectures, Cities and Heritage of Lithuania, Latvia, Estonia"". ko-kr.facebook.com. Vaadatud 3. mail 2023.
Europe röövimine

„Europe röövimine“ on hispaania kunstniku Francisco de Goya 1772. aastal valminud teos, millel on kujutatud pulli kuju võtnud Zeusi röövimas Europet. Roger Adolf d'. Hulst (oktoober 1974). Jordaens drawings. Phaidon Press. Catálogo de las exposiciones de arte en ... Universidad Nacional Autónoma de México, Instituto de Investigaciones Estéticas. 1964.
Rodrigo De Paul

Rodrigo Javier De Paul (sündinud 24. mail 1994 Sarandís) on Argentina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético ja Argentina jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Racing Club, debüteerides Argentina kõrgliigas hooajal 2012–13. 2014. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Valencia. Hooaja 2015–16 teises pooles oli ta taas laenul Racing Clubis. 2016. aasta juulis siirdus ta Itaalia kõrgliiga klubisse Udinese, kus mängis kokku viis hooaega ja lõi 33 väravat. Hooajal 2018–2019 oli De Paul üheksa värava Udinese suurim väravakütt, lisaks andis ta samal hooajal Itaalia kõrgliigas üheksa väravasöötu. 2020. aasta detsembris sai ta klubi kapteniks. 2021. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Madridi Atléticoga. Argentina jalgpallikoondises debüteeris De Paul 11. oktoobril 2018 sõprusmängus Iraagi vastu. 2021. aastal võitis ta Argentina koondisega Copa América. 2021. aasta Copa América veerandfinaalis 3. juulil lõi ta Ecuadori vastu koondisekarjääri esimese värava. Lisaks valiti De Paul 2021. aasta Copa Américal turniiri sümboolsesse koosseisu. "Club Atlético de Madrid - Welcome, Rodrigo de Paul!". Club Atlético de Madrid. Vaadatud 22.1.2022
Matheus Cunha

See artikkel räägib 1999. aastal sündinud jalgpallurist. 2001. aastal sündinud jalgpalluri kohta vaata artiklit Matheus Cunha (sündinud 2001). Matheus Santos Carneiro Cunha (sündinud 27. mail 1999 João Pessoas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliigaklubis Wolverhampton Wanderers ja Brasiilia jalgpallikoondises. 2017. aastal liitus ta Šveitsi kõrgliigaklubiga FC Sion ning lõi hooajal 2017–18 Šveitsi kõrgliigas kümme väravat. 2018. aasta juunis siirdus ta Saksamaa kõrgliigaklubisse RB Leipzig. Hooajal 2018–19 jäi tema arvele Saksamaa kõrgliigas kaks väravat, kuid UEFA Euroopa Liigas lõi ta samal hooajal kuus väravat. 2020. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Hertha BSC. 2021. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Madridi Atlético. 2023. aasta jaanuaris läks ta sealt laenule Wolverhampton Wanderersi, kellega sõlmis 2023. aasta suvel püsiva lepingu. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli Cuhha Brasiilia võistkonnaga olümpiavõitjaks. Olümpiaturniiril lõi kolm väravat, sh finaalis Hispaania vastu. "He Has Signed a Five-Year Contract: Welcome, Cunha!". atleticodemadrid.com. 25.8.2021. Vaadatud 23.1.2022 Profiil Wolverhampton Wanderers F.C. kodulehel
Mihkel Schiffer

Mihkel Schiffer, hiljem Mihkel Sihver (24. august 1873 Anija, Harju-Jaani kihelkond – 1. september 1933 Tallinn) oli eesti trükitööstur. Mihkel Schiffer asutas trükikoja kõigepealt koos Märt Antjega 1900. aastal. 1905. aastal avas Mihkel Schiffer Tallinnas trükikoja, kus sagedasti trükiti tsaarivalitsuse vastaseid trükiseid. Ühel ööl, kui trükikojas trükiti Peterburi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu üleskutset, piirati trükikoda sandarmivõimude poolt ümber ja revolvri ähvardusega taheti maha lasta masinameister Amberg. Sellepeale astus Mihkel Schiffer ohvitseri juurde ja teatas, et tema on trükikoja omanik ja vastutab trükikoja eest. See päästis küll masinameistri elu, kuid Schiffer pidi terve öö ja järgmise päeva redus olema. Kuid proklamatsioonide trükkimise eest võeti Mihkel Schiffer siiski kohtulikule vastutusele. Kohtus aga kaitsesid teda Peterburi kuulsamad advokaadid ja Schiffer mõisteti õigeks. Tolleaegne kuberner oli kohtusse ilmunud ja kogu protsessi ise pealt kuulanud. 1910. aasta alguses, kui päevakorras oli uue ajalehe Tallinna Teataja asutamine, siis uue lehe ajakirjanike kooskäimise kohaks kujunes tema trükikoja kontoriruum Tallinnas, Rüütli 13. Mihkel Schiffer andis trükkimise ja ruumide näol ka lisaks muud ainelist abi. Näiteks andis toimetusele kasutada oma maja korteri. Viimasel aastakümnel tõmbus avalikust elust eemale ja elas vaikselt oma perekonna keskel. Mihkel Schiffer on maetud Tallinna Siselinna kalmistu Vana-Kaarli kalmistule. "Mihkel Schiffer +". Päewaleht, nr. 241. 5. september 1933. Linda Järve (7. jaanuar 2015). ""Tallinna Teataja" algusaastad ehk Käbi ei kuku kännust kaugele". Linda Järve blogi.
Griepciems

Griepciems on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Kandava vallas. Küla asub valla loodeosas. Aastal 2006 oli külas 22 elanikku. Aastail 1999–2021 kuulus küla Kandava piirkonda. Vietvārdu datubāze