laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Leegiheitja

Leegiheitja on survestatud põlevseguga (bensiin, petrooleum, diiselkütus jne) laetud seadeldis vastase elavjõu hävitamiseks või tehnilise varustuse süütamiseks juhitava põleva vedelikujoaga. Leegiheitjate toimeulatus on kuni 200 meetrit. Leegiheitja võib olla järelveetav, kantav (ranits) ning tankile või mingile muule liikurile/soomukile paigaldatud. Esimest korda kasutasid leegiheitjat Saksa väed Esimeses maailmasõjas 1915. aastal. Jalaväelasele on lahingus kasutatava leegiheitja laastav tulejõud suure psühholoogilise hirmutava mõjuga. Teises maailmasõjas oli see kõige ebainimlikum ja samas efektiivseim lähivõitlusrelv. Sõduri seljas kantavasse ranitsasse või mingile liikurile paigaldatud mahutist kõrge surve all juht-torust väljuv põlev-vedelik süttib kohe valvesüüteleegist ning surve all suure kaarega väljapaiskuv tulelont süütab ja põletab kõik ettesattuva.
Etnotsentrism

Etnotsentrism on teiste kultuuride üle otsustamine oma kultuuri vaatepunktist, lähtudes oma kultuuris levinud väärtustest. See tähendab tavaliselt tendentsi pidada enda ja samast kultuurist inimeste keelt, käitumist, kombeid-tavasid, religiooni jms paremaks või õigemaks teiste etniliste rühmade omast. Kuigi etnotsentrism on inimese loomulik psühholoogiline soodumus, on see mõiste tänapäeval omandanud negatiivse konnotatsiooni. Antropoloogias nähakse etnotsentrismi vastandina kultuurirelativismi. Etnotsentrismi tugevust mõjutab etniliste rühmade vaheliste suhete iseloom ning nendevahelise suhtlemise intensiivsus. Sõna "etnotsentrism" võttis kasutusele Ludwig Gumplowicz teoses "Der Rassenkampf" (1883). William Graham Sumner rääkis teoses "Folkways" (1906) inimese kalduvusest tajuda nähtusi ja otsustada nende üle oma etnilise rühma stereotüüpide järgi. Sumneri järgi valitsevad etnilise rühma sees seltsimehelikkus ja solidaarsus, etniliste rühmade vahel aga umbusk ja vaenulikkus. Etnotsentrism peegeldab ja loob etnilise rühma ühtsust. Sigmund Freud ja Erich Fromm seostasid etnotsentrismi nartsissismiga. Sotsiaalpsühholoogias seostatakse etnotsentrismi kategoriseerimisega. M. J. Herskovits. Man and his Works, 1949. H. C. J. Duijker, N. H. Frijda. National Character and National Stereotypes, 1960. W. E. Lambert, O. Klineberg. Children's Views of Foreign Peoples: A Cross National Study, 1967. T. Shibutani, K. M. Кwan К. М. Ethnic Stratification: A Comparative Approach, 1968. R. Le Vine, D. Campbell. Ethnocentrism: Theories of Conflict, Ethnic Attitudes and Group Behavior, 1971. H. Tajfel (toim). Differentiation between Social Groups: Studies in the Social Psychology of Intergroup Relations, 1978.
Huroni järv

Huroni järv on järv Põhja-Ameerikas. Kuulub Suurde järvistusse. Saarteahelik, sealhulgas Manitoulini saar, jagab järve kahte ossa. Mackinaci väina kaudu ühendatud Michigani järvega. Järvest voolab välja Saint Clairi jõgi. Suurim sissevoolav jõgi on Saint Mary jõgi.  Huroni järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Teoloogia summa Ia q. 36

Teoloogia summa esimese osa küsimus 36 on Aquino Thomase teose Teoloogia summa esimese osa (Prima pars) küsimus 36 (Ia q. 36). Küsimus 36 Püha Vaimu isikust nelja artiklisse jaotatuna Seejärel tuleb vaadelda seda, mis kuulub Püha Vaimu isiku juurde. Teda ei kutsuta küll ainult Pühaks Vaimuks, vaid ka Jumala Armastuseks ja Anniks. Püha Vaimu nime kohta küsitakse niisiis nelja asja. Esiteks: kas see nimi "Püha Vaim" on omane mingile jumalikule isikule. Teiseks: kas see isik, keda nimetatakse Pühaks Vaimuks, lähtub Isast ja Pojast. Kolmandaks: kas ta lähtub Isast Poja läbi. Neljandaks: kas Isa ja Poeg on Püha Vaimu üks allikas? Kas see nimi "Püha Vaim" on omane mingile jumalikule isikule. Esimese juurde minnakse nii. Paistab, et see nimi "Püha Vaim" ei ole omane mingile jumalikule isikule. 1. Ükski nimi, mis on ühine kolmele isikule, ei ole ju ühele isikule kohane nimi. Aga see nimi "Püha Vaim" on ühine kolmele isikule. Sest Hilarius (De trinitate VIII) näitab, et "Jumala Vaim" tähistab mõnikord Isa, nagu siis, kui öeldakse: "Issanda Jumala Vaim on minu peal" [(Jesaja 61:1)]; mõnikord tähistab ta Poega, nagu siis, kui Poeg ütleb: "mina Jumala Vaimu abil ajan kurje vaime välja" [([[Matteuse evangeelium|Mt] 12:28)], "näidates, et ta ajab kurje vaime välja oma loomuse väel"; mõnikord Püha Vaimu, nagu "ma valan oma Vaimu kõige liha peale" [(Joeli 3:1)]. Järelikult ei ole see nimi "Püha Vaim" omane mingile jumalikule isikule. 2. Peale selle, jumalike isikute nimesid öeldakse millegi suhtes, nagu ütleb Boëthius raamatus "De trinitate". Aha seda nime "Püha Vaim" ei öelda millegi suhtes. Järelikult see nimi ei ole omane jumalikule isikule. 3. Peale selle, kuna "Poeg" on mingi jumaliku isiku nimi, ei saa öelda "selle Poeg" või "tolle Poeg". Aga vaimu kohta öeldakse "selle või tolle inimese vaim".
749

749. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad - 740. aastad - 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad Aastad: 744 745 746 747 748 - 749 - 750 751 752 753 754 ... ... ...
748

748. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad - 740. aastad - 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad Aastad: 743 744 745 746 747 - 748 - 749 750 751 752 753 ... ... ...
747

747. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad - 740. aastad - 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad Aastad: 742 743 744 745 746 - 747 - 748 749 750 751 752 ... ... ...
746

746. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad - 740. aastad - 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad Aastad: 741 742 743 744 745 - 746 - 747 748 749 750 751 Bütsantsi väed purustasid Kreeta lähedal moslemite laevatiku ... ... David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid.Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
745

745. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad - 740. aastad - 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad Aastad: 740 741 742 743 744 - 745 - 746 747 748 749 750 ... ... ...
744

744. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad - 740. aastad - 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad Aastad: 739 740 741 742 743 - 744 - 745 746 747 748 749 ... ... ...
743

743. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad - 740. aastad - 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad Aastad: 738 739 740 741 742 - 743 - 744 745 746 747 748 Bütsantsi keiser Konstantinos V võitis usurpaator Artabasdost ... ... David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid.Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
Langeland

Langeland on saar Läänemeres Fyni saarest kagus. Kuulub Taanile. Saar on sildade kaudu ühendatud Tåsinge ja Fyni saartega. Saare pindala on 284 km². Seejuures on Langeland 53 km pikk ja vaid kuni 10 km lai. Saarel on 13 300 elanikku (2010) ja suurim asula on Rudkøbing (4600 el.). Selles linnas on sündinud kuulus füüsik ja keemik Hans Christian Ørsted.
742

742. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad - 740. aastad - 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad Aastad: 737 738 739 740 741 - 742 - 743 744 745 746 747 Bütsantsis kuulutas end Kosntantinos V vastu keisriks Artabasdos 2. aprill – Karl Suur, Frangi kuningas ja Rooma keiser ... David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid.Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
741

741. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad - 740. aastad - 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad Aastad: 736 737 738 739 740 - 741 - 742 743 744 745 746 18. juunil sai Bütsantsi keisriks Leo III järel Konstantinos V ... 18. juuni – Leo III, Bütsantsi keiser 22. oktoober – Karl Martell, Frangi riigi majordoomus David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
740

740. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad - 740. aastad - 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad Aastad: 735 736 737 738 739 - 740 - 741 742 743 744 745 26. oktoober: tugev maavärin tabas Konstantinoopolit. ... ...
Dag Hammarskjöld

Dag Hjalmar Agne Carl Hammarskjöld (29. juuli 1905 Jönköping – 18. september 1961 Ndola lähedal, Sambia) oli Rootsi diplomaat ja 1953–1961 teine ÜRO peasekretär. Aastast 1954 oli ta Rootsi Akadeemia liige. 1961. aastal hukkus Dag Hammarskjöld lennuõnnetuses. Samal aastal sai ta postuumselt Nobeli rahuauhinna. Tema isa oli Rootsi peaminister Hjalmar Hammarskjöld. Dag Hammarskjöldi on kujutatud 2015. aastal käibele lastud Rootsi 1000-kroonisel pangatähel. Tema auks on nimetatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peakvartali lähedal asuv haljasala Dag Hammarskjöld Plaza, mille kõrval asub kõrghoone One Dag Hammarskjöld Plaza. Viktor Lesiovski, "Hammarskjöldi hukkumise saladus". Vene keelest tõlkinud V. Telling. Olion, Tallinn 1990, 288 lk; ISBN 5450004958
Salazar Slytherin

Salazar Slytherin on tegelane Harry Potteri romaanisarjas. Ta oli üks Sigatüüka neljast asutajast. Tal oli võime rääkida madudega ja seetõttu on ka Slytherini maja sümbol madu. Ta oli ka Voldemordi esivanem. Salasar Slytherin elas üle tuhande aasta tagasi. Aastate pärast, kui ta oli koos Godric Gryffindori, Helga Hufflepuffi ja Rovena Ravenclawga asutanud Sigatüüka kooli, otsisid nad noorukeid, kes ilmutasid märke võluvõimetest. Kuid siis hakkas Slytherin arvama, et võlukunsti õppimine tuleks hoida võluriperedele ehk puhtaverelistele. Ta lahkus koolist ja ehitas salakambri, mida tuntakse "Saladuste kambrina". Selle sissepääs on tüdrukute pesuruumis. Legendi järgi sulges Slytherin kambri nii, et seda ei saa avada keegi, kuni tuleb kooli ta tõeline pärija. Ainult pärija suudaks kambri avada ja selles peituva õuduse välja päästa. Saladuste kambri sees elab Basilisk.
Podkamennaja Tunguska

Podkamennaja Tunguska on jõgi Siberis Kesk-Siberi kiltmaal, Jenissei parempoolne lisajõgi. Podkamennaja Tunguska pikkus on 1865 km, valgla pindala on 240 000 km². Jõgi algab Irkutski oblastist Angara mäestikult Katanga jõena. Ta voolab ülemjooksul põhja, möödub lääne poolt 912 m kõrgusest Irinja mäest, seejärel suubub temasse paremalt Tšula jõgi ja Katanga ületab Krasnojarski krai Evengimaa piiri. Edasi pöördub Katanga loodesse, voolab Kesk-Tunguusi platool läbi Tšemdalski ja temasse suubub paremalt Tetere. Sellest alates nimetatakse jõge Podkamennaja Tunguskaks. Suudme lähedal asub Vanavara asula, kus jõgi pöördub läände. Järgmised asulad jõe kaldal on Mirjuga ja Ošarovo. Seal pöördub jõgi loodesse ja voolab sügavas orus Tunguusi platool. Vasakult suubub sinna Kamo jõgi, misjärel Podkamennaja Tunguska voolab läbi Kujumba. Paremalt suubub temasse Tšunja ja selle suudmes asub Baikit. Baikitis pöördub jõgi läände ja voolab läbi Poligussi. Vasakult suubub temasse Velmo jõgi. Viimane suurem asula enne suubumist Jenisseisse on Sulomai, mis asub vahetult enne Evengimaa piiri. Podkamennaja Tunguska suudmes teisel pool Jenisseid asub Bor. Peamiselt (60% osas) toitub Podkamennaja Tunguska lumesulamisveest. Pinnaveest tuleb 24% ja vihmaveest 16%. Niisuguse olukorra tõttu on suurvesi jões mais ja juunis. Kuzmovka kontroll-mõõtejaamas oli neil kuudel jõe vooluhulk vastavalt 6546 m³/s ja 5922 m³/s. Kõigil teistel kuudel jäi see alla 1500 m³/s. Kõige madalam oli see märtsis (222 m³/s) ja veebruaris (244 m³/s). Suudmes on vooluhulk keskmiselt 1500 m³/s, aga lume sulamise ajal 35 000 m³/s. Seetõttu on veetase jões lume sulamise ajal talvisest 30 m kõrgem, aga suvel ja sügisel kuni 5 m kõrgem. Jõgi on laevatatav 1146 km ulatuses. Suurvee ajal saavad suured laevad sõita kuni Baikitini 571 km kaugusel suudmest, sellest ülesvoolu korraldatakse reise kaatritega. Tavalise veetaseme korral on jõgi laevatatav üksnes 275 km ulatuses, Velmo jõe suudmeni. Jõekaldal asuva Vanavara asula lähedal toimus 1908 plahvatus (niinimetatud Tunguusi meteoriit). See toimus natuke ülesvoolu Velmo jõe suudmest. Suur maailma atlas, lk. 84
Graan

Graan (sümbol gr) on vana inglise massiühik. Ühiku nimetus ja väärtus põhinevad viljateral (inglise keeles grain 'viljatera'). Pronksiajast renessansini olid nisu- ja odraterade keskmised massid osa ametlikust massiühikute süsteemist, kuid pole teateid, et teri endid reaalselt kaalumiseks kasutati. Inglise massiühikute süsteemis võeti graani aluseks ühe odratera mass, mis vastas 1 1/3 nisutera massile. 1959. aastal määrati, et 1 graan = 64,79891 milligrammi.
Sõdur (ajakiri)

Sõdur on Eesti sõjandusajakiri, mida annab välja Eesti Kaitseväe küberväejuhatuse strateegilise kommunikatsiooni keskus. Sõduri peatoimetaja on Heiki Suurkask, toimetaja Raiko Jäärats, kujundaja Ivo Sokka, keeletoimetaja Diina Kazakova. Esimene number ilmus 26. märtsil 1919. aastal. 1940. aastal ajakiri suleti okupatsioonivõimude korraldusel. Ilmuma hakkas uuesti aastal 1992. Vastutav toimetaja kindralstaabi alampolkovnik Jaan Rink (1919 – 1920 nr. 40) Juhan Tõrvand (1920 nr. 41 – 1921 nr. 5) Nikolai Reek (1921 nr. 6 – 1923 nr. 21) Ernst Limberg (1923 nr. 22-1928 nr. 26) August Kasekamp (1928 nr. 27 – 1930 nr. 46) August Traksmann (1930 nr. 47 – 1932 nr. 47) Vassili Külaots (1932 nr. 48 – 1934 nr. 19) Johannes Remmel (1934 nr. 20 – 1936 nr. 21) Johannes Raud (1936 nr. 22-39) Alfred Luts (1936 nr. 40 – 1939 nr. 19) Johannes Reinola (1939 nr. 20 – 1940). Tegevtoimetaja Artur Laats (1932 nr.21 – 1934 nr. 26) major Jüri Kõrge (1934 nr. 27 – 1936 nr. 4) Juhan Madisson (Madise) (1936 nr. 5 – 1937 nr. 32) Evald-Voldemar Saidra (1937 nr. 33 – 1938 nr. 30) Martin Nurk (1938 nr. 31 – 1940) Toimetajad Tiit Noormets 1992–1995 (toimetaja) Ivar Jõesaar 1997–2004 (toimetaja/peatoimetaja), 2012–2016 (tegevtoimetaja/toimetaja) Toomas Väli 1998–1999 (toimetaja) Peeter Tali 2005–2006 (peatoimetaja), 2009–2010 (vastutav toimetaja) Andres Sang 2005–2006 (tegevtoimetaja) Liivi Parrest 2006–2008 (tegevtoimetaja) Sverre Lasn 2015–2017 (toimetaja/tegevtoimetaja) Ken Rohelaan 2017 (toimetaja) Heiki Suurkask 2017– (peatoimetaja) Raiko Jäärats 2018– (toimetaja) https://www.ester.ee/record=b1072951*est Toimetuse andmetel seisuga 20.12.2019 Toimetuse sissekanne, 20.12. 2019 "Eesti Kaitsevägi – Ajakiri Sõdur saab täna 95 aastaseks". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 31. jaanuaril 2015. https://www.ester.ee/record=b1146422*est Digiteeritud ajakirjanumbrid 1919–1940 DIGAR Ajakirjanumbrid alates 2010. aastast Eesti Kaitsevägi "Ajakiri Sõdur saab täna 95 aastaseks" Eesti Kaitsevägi, 26. märts 2014
Reinhold von Ramm

Reinhold von Ramm (14./24. august 1665 Tallinn – 7./18. aprill 1755 Vihterpalu mõis) oli Eestimaa mõisnik. Reinhold von Ramm sündis Padise ja Vihterpalu mõisniku Claus von Rammi ja Sophie Elisabeth von Lieveni pojana. 19. märtsil 1688 teenis kornetina Johann Andreas von der Pahleni Liivimaa ratsaväerügemendis, 12. detsembril 1689 teenis samas juba leitnandina. 28. märtsil 1701 teenis Harju maamiilitsarügemendis leitnandina ning 1702. aastal samas väeosas kaptenina. Pärast isa ja venna surma päris Padise ja Vihterpalu mõisa. Rammide perekonnapärimuse järgi nuhtles vene keiser Peeter I Reinhold von Rammi oma kepiga, kuna viimane ei tahtnud Paldiski sadama tööliste jaoks riigile vilja müüa. Ramm keerutas end raskest olukorrast välja, väites et plaanis vilja hoopis ilma rahata annetada ja nad leppisid Peetriga ära. Peeter I jättis oma kepi Rammile, ning see oli perekonna valduses kuni Teise maailmasõjani. Reinhold von Ramm abiellus 1705. aastal Gertrude Elisabeth von Aderkasiga (1683–1744), kes oli rittmeister Otto Reinhold von Aderkasi (1642–1707) ja vabapreili Anna Margaretha von Lieveni tütar. Abielust sündisid: Sophia Helene (1706–1768), oli abielus Magnus Gabriel von Knorringiga Thomas (1708–1787), Padise ja Vihterpalu mõisnik Maria (1716–1758), oli abielus riiginõunik Berend Otto von Mohrenschildtiga Gertrude Renate (1717–1787), oli abielus kindralmajor Gottfried von Tritthofiga Ramm Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930. Lk. 164 Adam Lewenhaupt "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar, lk. 530 Heino Gustavson, "Igal kohal oma lugu" Eesti Raamat, Tallinn 1981 Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft, 1935. Lk. 118
Eesti õigeusu kiriku juhtide loend

Eesti õigeusu kiriku juhtide loend loetleb Eesti territooriumil tegutsenud õigeusu kirikute eestseisjad nii kodumaal kui ka eksiilis alates Tallinna ja Eesti piiskopkonna moodustamisest 1917. aastal. Enne seda allusid õigeusu kogudused Eestis Riia piiskoppidele, kelle nimekirja leiab artiklist Läti õigeusu kiriku juhtide loend. Esimene õigeusu piiskopkond moodustati Eesti territooriumil Riia peapiiskopkonna vikariaadina Vene Õigeusu Kiriku koosseisus ja selle keskus asus Tartus. Pärast piiskopkonna esimese eestseisja Platoni mõrvamist 14. jaanuaril 1919 jäi see ametikoht kuni 5. detsembrini 1920 vakantseks. Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik moodustati Eesti koguduste täiskogul märtsis 1919. Moskva ja kogu Venemaa patriarh Tihhon ning Vene Õigeusu Kiriku Püha Sinod tunnistasid Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku autonoomiat 10. mail 1920. 1920. aastal valiti Tallinna ja kogu Eesti peapiiskopiks ja Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku eestseisjaks Aleksander Paulus. Ta pühitseti ametisse 5. detsembril 1920. 7. juulil 1923 läks Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik üle Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi jurisdiktsiooni alla. Alates septembrist 1944 viibisid Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku juhid Nõukogude okupatsiooni tõttu paguluses. 13. aprillil 1978 kuulutas Konstantinoopoli patriarhaat kiriku autonoomse staatuse ajutiselt peatatuks. Eesti inkorporeerimise järel NSV Liitu algas ka Eesti õigeusu kiriku taasühendamine Moskva patriarhaadiga. Selleks määrati veebruaris 1941 ametisse eksarh Sergi, kellele allutati nii Eesti kui ka Läti õigeusu kirikud. Tema tegevus jätkus ka Saksa okupatsiooni ajal. Ametlikult taastati Tallinna ja Eesti piiskopkond Moskva patriarhaadi koosseisus 9. märtsil 1945. 11. augustil 1992 taastas Vene Õigeusu Kiriku Püha Sinod patriarh Tihhoni otsuse aastast 1920, millega Eesti Õigeusu Kirik oli tunnistatud autonoomseks. Ametlikult registreeriti Moskva patriarhaadile alluv Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirik Eestis iseseisva juriidilise isikuna alles 2002. aastal. Tabelis on lisaks MPEÕK eestseisjatele esitatud ka nende asetäitjad (vikaarpiiskopid). Seoses Eesti iseseisvumisega ja valdava osa õigeusu koguduste sooviga Eestis taastada autonoomse Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku tegevus taasjõustas Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh 20. veebruaril 1996 Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku autonoomia aluseks oleva tomose. Tabelis on lisaks EAÕK eestseisjatele esitatud ka nende asetäitjad (vikaarpiiskopid). Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirik Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Õigeusu kirik Eestis
Frank Billings Kellogg

Frank Billings Kellogg (22. detsember 1856 Potsdam, New Yorgi osariik – 21. detsember 1937 Saint Paul, Minnesota) oli Ameerika Ühendriikide jurist ja riigitegelane. Aastatel 1917–1923 oli Kellogg senati liige, 1924–1925 USA suursaadik Suurbritannias ja 1925–1929 Ameerika Ühendriikide riigisekretär. Ta oli üks Kelloggi-Briandi pakti autoreid, mille eest sai ta 1929. aastal Nobeli rahuauhinna.
Eisaku Satō

Eisaku Satō (jaapani keeles 佐藤榮作 Satō Eisaku; 27. märts 1901 Tabuse – 3. juuni 1975 Tokyo) oli Jaapani poliitik. Eisaku Satō oli Jaapani peaminister aastail 1964–1972, mis teeb temast pikima ametiajaga Jaapani peaministri. 1974 sai Satō Nobeli rahuauhinna.
Prantsuse muusika

Prantsuse muusika ajalugu ulatub kaugesse keskaega, kui ilmalikke muusikatraditsioone kandsid rändlaulikud. Prantsusmaal oli 11. sajandil kaks peamist piirkonda, kus kujunesid keskaja rahvamuusikatraditsioonid: Põhja-Prantsusmaalt Bretagne'ist sai alguse trubaduuride muusikakultuur ja Lõuna-Prantsusmaalt Provence'ist truvääride muusikakultuur. Mõlemad olid rüütlilaulikud, erinevused olid peamiselt keelelised. Rüütlilaulikud eelistasid tundelist armastuslüürikat. Armastuslaulude kõrval esitasid trubaduurid ja truväärid ka mitmesuguseid jutustava sisuga ballaade. Trubaduuride ja truvääride muusika lähtus laulu aluseks oleva luule värsimõõdust ning seetõttu jäigi mitmeteks sajanditeks laulu rütmi määrajaks. Prantsusmaa oli Euroopa varase mitmehäälse muusika vormide väljakujundaja – esimesed meile tuntud mitmehäälse muusika autorid olid Pariisis Notre-Dame'i koolkonna heliloojad. Keskajal olid Euroopas, sealhulgas ka Prantsusmaal kõige levinumad muusikainstrumendid fiidel, šalmei ning sister. Fiidel oli tänapäevase viiuli 2–6 keelega eelkäija. Kahekordse roohuulikuga puhkpillist šalmeist arenesid hiljem välja oboe ja klarnet, sister oli kitarrilaadne keelpill. Tuntud olid keskajal ka Araabiast Hispaania kaudu Euroopasse jõudnud harf ning orel, mille erikujud (lüüra, vesiorel) olid tuttavad juba roomlastele ja egiptlastele. Prantsusmaaga seonduvad kaks žanrimõistet – nendeks on šansoon ja ballett. Trubaduuride esitatud šansoon oli ühehäälne, renessansiajastul (15.–16. sajandil) muutus see juba mitmehäälseks. 19. sajandil kujunes šansoon valdavalt kergesisuliseks soololauluks. 20. sajandi tuntumad šansoonilauljad olid Yves Montand, Charles Aznavour, Édith Piaf, Mireille Mathieu, Juliette Gréco jt.Prantsusmaa on kodumaaks ka klassikalisele balletile, mille eelkäijaiks said sealsed õukonnatantsud. Neist kaks kõige tuntumat olid menuett ja gavott. Menueti hiilgeaeg oligi 17.–18.sajand. See tants on ¾ taktimõõdus, mõõduka tempoga ja kolmeosalises ABA-vormis. Eriti hästi väljendas menuett rokokooajastu graatsilist ja nõtket tantsukultuuri. Samal ajal menuetiga kujunes õukonnatantsuks gavott, mis oli algselt rahvatants. Gavott on 4/4 või 2/2 taktimõõdus, tantsule on iseloomulik kahe veerandnoodiga eeltakt. Koos klassikalise balletiga kujunes Prantsusmaal 17. sajandil välja ka klassikaline ooper. Mõlema žanri tekkimisel sai määravaks itaalia päritolu helilooja Jean-Baptiste Lully (1632–1687) tegevus. 18. sajandil sai Prantsusmaal populaarseks klavessiinimuusika, eeskätt François Couperini (1668–1733) ja Jean-Philippe Rameau (1683–1764) loomingu kaudu. Prantsusmaa on opereti sünnimaa. 19. sajandi keskel alustas oma tegevust Jacques Offenbach (1819–1880), kes jõudis luua umbes 100 operetti. Sama sajandi lõpul kujunes maalikunstis ja muusikas välja uus suund – impressionism, mille kõige väljapaistvamad esindajad muusikas on Claude Debussy (1862–1918) ning Maurice Ravel (1875–1937). Muusikas tähendab impressionism eelkõige kõlavärvidele tuginevat heliloomingu suunda.
Lanzarote

Lanzarote on saar Kanaari saarestikus. Saare pindala on 795 km². Saar on vulkaaniline, kuid madal – kõrgus kuni 670 meetrit. Valitseb kuiv troopiline kliima. Lanzarote on kõige vanem ja kõige idapoolsem Kanaari saartest. Arrecife Jardín de Cactus Cueva de los Verdes El Golfo Timanfaya National Park Timanfaya rahvuspark Timanfaya rahvuspark Timanfaya rahvuspark Salinas del Janubio La Geria La Graciosa / Mirador Del Rio Playa Blanca