laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kazimieras Vasiliauskas

Kazimieras Vasiliauskas (9. aprill 1922 Kateliškiai – 14. oktoober 2001 Vilnius) oli Leedu katoliku preester. Ta sündis aastal 1922 Kateliškiais (asub praeguse haldusjaotuse järgi Biržai rajoonis). Ta õppis Čypėnais algkoolis ja Biržais gümnaasiumis, mille lõpetas aastal 1941. Aastatel 1941–1946 õppis ta Kaunase ja Vilniuse vaimulikus seminaris. Aastal 1946 pühitses Vilniuse peapiiskop Mečislovas Reinys ta Vilniuse katedraalis preestriks. Aastal 1949 ta arreteeriti, aastal 1950 saadeti ta Siberisse. Kuni 1958. aastani töötas ta Inta ja Vorkuta (Komi ANSV) söekaevandustes. Kinnipidamise lõppedes ei lubatud tal Leetu tagasi pöörduda, mistõttu töötas ta Lätis Daugavpilsi rajoonis kolhoosi raamatupidajana ja veduritehase elektrikuna ligi 10 aastat. Aastal 1969 lubati tal naasta Leetu. Tema esimene töökoht preestrina oli Varėna koguduses (asub praeguse haldusjaotuse järgi Varėna rajoonis), kus ta oli preester kuni 1975. aastani. Aastatel 1975–1989 oli ta abipreestriks Vilniuse Peaingel Rafaeli koguduses. Aastast 1989 oli ta Vilniuse katedraali esipreester. Aastatel 1993–1989 oli ta Vilniuse vaimuliku seminari rektor. Kazimieras Vasiliauskas suri 14. oktoobril 2001 Vilniuses ja ta on maetud Antakalnise kalmistule Kunstnike mäele.
Frank Vatrano

Frank Vatrano (sündinud 14. märtsil 1994 Springfieldis Massachusettsis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Anaheim Ducks ründajana paremäärel. Vatrano kuulus karjääri alguses USA noorte jäähokimängijate programmi ja noortevõistkonda Boston Junior Bruins. Aastatel 2013–2015 mängis ta Massachusetts Amhersti Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2015. aasta märtsis sõlmis ta kolmeaastase lepingu NHL-i klubiga Boston Bruins. Hooaja 2014/15 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Boston Bruinsi tütarklubis Providence Bruins. NHL-is debüteeris ta 7. novembril 2015 mängus Montreal Canadiensi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Esimese kübaratriki tegi ta NHL-is sama aasta 18. detsembril mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Hooajal 2015/16 lõi ta NHL-is 39 mänguga kaheksa väravat ja andis kolm väravasöötu. NHL-i kõrvalt mängis ta lisaks AHL-is, kus ta lõi 36 mänguga 36 väravat ja andis 19 väravasöötu. Koos San Antonio Rampage'i mängija Mikko Rantaneniga jäi ta jagama AHL-i hooaja parimale uustulnukale antavat Dudley Garrett Memorial Awardi. Väravate arvestuses oli Vatrano liigas esikohal ja pälvis sellega Willie Marshall Award'i. Hooajal 2016/17 lõi Vatrano NHL-is 44 mänguga kümme väravat ja andis kaheksa väravasöötu. 2018. aasta veebruaris kaubeldi Vatrano Bruinsist Florida Panthersi. 2018/19 tegi ta NHL-is oma seni kõige resultatiivsema hooaja (24+15) ning pikendas hooaja lõpus klubiga lepingut kolme aasta võrra. 2022. aasta märtsis kaubeldi Vatrano Panthersist New York Rangersisse. Selle hooaja väljalangemismängudes kogus ta 20 mänguga 13 punkti (5+8) ja jõudis Rangersiga Idakonverentsi finaali, kuid temaga uut lepingut ei sõlmitud. 2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Anaheim Ducksiga. 2012. aastal tuli Vatrano USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2016. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel. "Florida Panthers Acquire Forward Frank Vatrano from Boston Bruins". NHL.com. 22.2.2018. Vaadatud 10.5.2022 "Rangers Acquire Frank Vatrano". nhl.com. 16.3.2022. Vaadatud 10.5.2022 "Ducks agree to terms with Vatrano on three-year contract". Anaheim Ducks. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022. Frank Vatrano NHL.com lehel Frank Vatrano hockeydb.com lehel
Neuchâtel

Neuchâtel (prantsuse hääldus: [nøʃatɛl]) on linn ja vald Šveitsis, Neuchâteli kantoni keskus. Asub Neuchâteli järve põhjakaldal. Linn on tuntud kellameistrite ja fondüü poolest. Neuchâteli Ülikool Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie Geschlecht und Gemeinde; Provisorische Jahresergebnisse; 2018, vaadatud 11.04.2019.
Roostevöö

Roostevöö (inglise keeles Rust Belt) on piirkond Ameerika Ühendriikide Kesk-Lääne- ja kirdeosariikide tööstuspiirkondades (Upstate New York, Pennsylvania), kus alates 1970.–1980. aastatest on tööstussektor alla käinud. USA majanduses oli tööstussektori osakaal suurim aastal 1953, peale seda on see ainult alla käinud, mõned piirkonnad ei ole sellest suutnud taastuda. Roostevööle on omane deindustrialiseerumine, majanduslangus, elanike arvu langus ja linnade allakäik, tihti ka suur eeslinnastumine. Tihti on toimunud nn white flight ehk valgete äralend, kui valged on kolinud eeslinnadesse ja maha on jäänud peamiselt vaesunud afroameeriklased (näiteks Detroiti elanikest olid 1950. aasta rahvaloenduse järgi 83,6% valged ja 16,2% mustanahalised, 1970. aastal 55,5% valged ja 43,7% mustanahalised ning 2010. aastal juba 10,6% valged ja 82,7% mustanahalised). Ka näiteks St. Louise eeslinna East St. Louise elanikest olid 2010. aastal 97,67% afroameeriklased. 1950., 1960. ja 1970. aasta USA rahvaloendustel olid mitmed Roostevöö suurlinnad elanike arvult USA suurimad, kuid järgnevatel kümnenditel on kaotanud palju oma endisest elanike arvust, tihti rohkem kui poole: Samas on alla käinud ka paljud väiksemad ja keskmised linnad ja äärelinnad:
Redlining

Redlining oli üks rassilisi diskrimineerimise vorme USAs alates 1930. aastatest, millega linnades linnaosadesse, mida peeti "ohtlikeks", tihti ei investeeritud. Tavaliselt elasid nendes linnaosades rassilised ja rahvusvähemused ning madalama sissetulekuga elanikud. Nendele linnaosadele ei antud tihti laene ja kindlustusi. Nimetus tuleb Majaomanike Laenude Korporatsiooni (Home Owners' Loan Corporation) 1930. aastate linnade kaartidelt "residential security maps", millel erinevad linnaosad olid värvitud. Uuemad linnaosad, mida peeti väga ihaldusväärseks majalaenude andmiseks ("Highly Desirable") olid värvitud roheliseks, need olid tavalised jõukad äärelinnad. Teiseks tulid siniseks värvitud "Still Desirable" linnaosad, siis kollaseks värvitud "Declining" ja viimasena punaseks värvitud linnaosad, millele laenude andmist peeti riskantseks. Need olid tavaliselt vanemad linnaosad linnakeskuste lähedal, kuigi on arvatud, et 85% nende linnaosade elanikest olid valged, paiknesid nendes linnaosades enamus afroameeriklaste majapidamisi. Samas roheliseks ja siniseks värvitud alades olid tihti lepingud (covenant), millega ei lubatud sinna afroameeriklasi, kui mitte ka teisi vähemusi. Ajavahemikus 1945–1959 anti afroameeriklastele alla 2 protsendi kõigist riiklikult kindlustatud majalaenudest.
Kosk (perekonnanimi)

Kosk on perekonnanimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kosk 245 inimesel: 127 mehel ja 118 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kosk meeste puhul 583. ja naiste puhul 730. kohal. Kosk oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 60–64, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,39. Perekonnanimi Kosk oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,50 inimest. 19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Tori kihelkonna Tori, Helme kihelkonna Hummuli, Ambla kihelkonna Käravete, Pärnu-Elisabethi kihelkonna Sauga ja Vigala kihelkonna Vana-Vigala mõisavaldades talupoegadele perenimeks Kosk. 1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis keegi perekonnanimest Kosk ei loobunud. Uueks nimeks võeti Kosk 37 juhul kui loobuti nimedest Kõrvemann kolmel korral, Krönström, Koska, Keskpaik, Koch ja Kosenkranius kahel korral, samuti nimedest Forsmann, Kassmann, Kempmann, Prodmann, Koshkin, Strööm, Valdgraf jne. Ado Kosk, eesti sportlane (1954–) Aino Kosk-Schmidt, eesti tarbekunstnik (1915–1966) Kadri Kosk, eesti maalikunstnik ja pedagoog (1980–) Mihkel Kosk, eesti purjetaja, jääpurjetaja ja sporditegelane (1984–) Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 10.05.2022) Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kosk. Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Kosk. Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kosk. Kosk statistikaameti andmebaasis
Veiko Ratas

Veiko Ratas (sündinud 22. jaanuaril 1978) on eesti võistlustantsija, neljakordne Eesti meister standardtantsudes (2003, 2006, 2008, 2009). Maailma jooksvas standardtantsude edetabelis oli ta 2008. aasta 1. jaanuari seisuga 42. kohal. Ratas alustas tantsimist 1983. aastal Tartu tantsuklubis Stiil. Ta on alates 1996. aastast rahvusvahelise S-klassi tantsija. 2002. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna rahvamajanduse erialal. Alates oktoobrist 2009 on ta elukutseline võistlustantsija. Algajaid lapsi on Veiko Ratas juhendanud alates 1995. aastast. Aastatel 1996–1999 oli ta Tartu tantsuklubis Stiil võistlustantsijate juhendaja. Alates 1999. aastast on Ratas tantsuklubi Tango peatreener, juhendades nii võistlus- kui ka harrastustantsijaid. 2002. aastal läbis ta Eesti Tantsuõpetajate Liidu kutselise tantsusporditreeneri koolituse, 2012. aastal sai võistlustantsutreeneri EKR-i 6. taseme kutsetunnistuse. 2011 – maailmameistrivõistluste 11. koht (IDSF PD) 2010 – Euroopa meistrivõistluste 13. koht (WDC) 2010 – German Open Championshipi 3. koht (Rising Star ST) 2010 – maailmameistrivõistluste 11. koht (IDSF PD) 2010 – Euroopa meistrivõistluste 7. koht (IPDSC) UK Open Rising Stari 11. koht Alates 1991. aastast jõudnud Eesti meistrivõistlustel finaali 18 korral (standardtantsudes, Ladina-Ameerika tantsudes ja 10 tantsus) Eesti meistrivõistlustel saavutanud 1. koha 2009., 2008., 2006. ja 2003. aastal standardtantsudes (partner Helena Kruusamäe), 2. koha 2007., 2005., 2004. ja 2002. aastal standardtantsudes; 1993, 1991 standardtantsudes (partner Kairi Paama (Kalvet)) Maailmameistrivõistlustel osalenud kuuel korral, parim tulemus 26. koht (2005) Euroopa meistrivõistlustel osalenud seitsmel korral, parim tulemus 20. koht (2006) Põhjamaade meistrivõistlustel osalenud viiel korral, parim tulemus 4. koht (2006 ja 2005) Euroopa Liidu meistrivõistlustel saavutanud 6. koha (2006) 2008. aastal German Open Championship Rising Stari võistlusel saavutanud standardtantsudes 3. koha Maailma jooksvas edetabelis parim koht – 42. koht (1. jaanuar 2008, edetabelis u 2800 paari) 2010., 2009., 2008., 2007., 2006. ja 2002. aastal Tartu parim tantsupaar Veiko Ratase tantsupartner ja elukaaslane on olnud võistlustantsija Helena Kruusamäe (Liiv). Ratas abiellus 2014. aasta augustis, abikaasa Liina on samuti tantsija. Veiko Ratas Tantsuklubi Tango veebilehel. Vaadatud 26.07.2020. Tantsutähed Helena Liiv ja Veiko Ratas olid paar. Kroonika/Delfi, 25.10.2008. Helena Tamm. Palju õnne! Šarmantne tantsuäss Veiko Ratas abiellus. Kroonika/Delfi, 28.08.2014.
K'Andre Miller

K'Andre Miller (sündinud 21. jaanuaril 2000 Saint Paulis Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Rangers. Aastatel 2018–2020 mängis ta Wisconsini Ülikooli jäähokimeeskonnas. Enne seda kuulus ta USA jäähoki noorteprogrammi. 2018. aastal valis New York Rangers ta NHL-i draft '​is 22. valikuna. Rangersi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2020/21. Miller asus teises kaitsepaaris mängima koos Jacob Troubaga. Miller sai kiiresti Rangersi põhikoosseisu liikmeks, kogudes üle 20 minuti mänguaega ühe mängu kohta. Esimese värava lõi Miller NHL-is 26. jaanuaril 2021 mängus Buffalo Sabresi vastu. Debüüthooajal kogus Miller NHL-is viis väravat, seitse väravasöötu ja keskmiselt üle 21 minuti mänguaega ning valiti uustulnukate sümboolsesse koosseisu (All-Rookie Team). Miller võitis hõbemedali 2016. aastal USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel ja 2018. aastal USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel. "K'Andre Miller's confidence builds as he does 'heavy lifting' for New York Rangers". The Journal News. 26.3.2021. Vaadatud 10.5.2022 K'Andre Miller NHL.com lehel K'Andre Miller hockeydb.com lehel
Dario Antonio Úsuga

Dario Antonio Úsuga David (hüüdnimi Otoniel; snd 15. septembril 1971) on colombia narkokaubitseja. Ta juhib narkokartelli Clan del Golfo (hispaania keelest lahe klann). Úsugat süüdistatakse muuhulgas kümnete kokaiinilaadungite saatmises Ameerika Ühendriikidesse, politseinike tapmises, alaealiste värbamises ja laste seksuaalses kuritarvitamises. Ta oli üle kümne aasta Colombias tagaotsitav, võimud tabasid ta oktoobris 2021 ning andsid mais 2022 Ameerika Ühendriikidele välja. Tema kinnipidamise hetkeks oli tema kohta väljastatud 132 vahistamismäärust. Comolli, Virginia; et al. (25. mai 2020). Armed Conflict Survey 2020 (inglise). Routledge for The International Institute for Strategic Studies. ISBN 978-1-000-19224-7. "Colombia seizes 11 tonnes of cocaine, its biggest haul ever". Canadian Broadcasting Corporation. 8. november 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. november 2017. "Miembro de la banda 'Los Úsuga' amenazó a la Policía cuando era capturado" (hispaania). notimérica. Europa Press. 8. september 2014. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2021. Griffin, Oliver; Bocanegra, Nelson; Acosta, Luis Jaime (23. oktoober 2021). "Colombia nabs Otoniel, drug kingpin and gang leader -government" (inglise). Reuters. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2021.
Särav täht

"Särav täht" ("Bright Star") on 2009. aasta film inglise luuletajast John Keatsist. Filmi pealkiri viitab Keatsi sonetile "Bright star, would I were stedfast as thou art". Filmi stsenarist ja režissöör oli Uus-Meremaa filmitegija Jane Campion. Stsenaariumiks sai ta inspiratsiooni Andrew Motioni 1997. aastal avaldatud Keatsi biograafiast. Filmi tegevus põhineb Keatsi (keda mängib Ben Whishaw) elu kolmel viimasel aastal ja keskendub tema armusuhtele Fanny Brawne'iga (keda mängib Abbie Cornish). Särav täht andmekogus IMDb (inglise)
Petteri Taalas

Jukka Petteri Taalas (sündinud 3. juulil 1961 Helsingis Soomes) on soome meteoroloog, Genfis asuva Maailma Meteoroloogiaorganisatsiooni peasekretär. Ta valiti Maailma Meteoroloogiaorganisatsiooni peasekretäriks 1. jaanuaril 2016 ning teiseks ametiajaks 13. juunil 2019. Aastatel 2002–2005 ja 2007–2015 oli ta Soome Meteoroloogiainstituudi peadirektor. Petteri Taalas. World Meteorological Organization. Retrieved 27 October 2016. "CV Petteri Taalas - Finnish Meteorological Institute". En.ilmatieteenlaitos.fi. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2016. Vaadatud 28. oktoober 2016. "WMO Campaign - Finnish Meteorological Institute". En.ilmatieteenlaitos.fi. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2016. Vaadatud 28. oktoober 2016.
Must nahkhiirelill

Must nahkhiirelill (Tacca chantrieri) on õistaimeliik dioskooriliste sugukonnast. Must nahkhiirelill on levinud Kagu-Aasia troopilistes piirkondades, sealhulgas Tais, Malaisias ja Lõuna-Hiinas, aga ka Kambodžas, Indias, Laoses, Myanmaris, Sri Lankal ja Vietnamis. Must nahkhiirelill on mustade nahkhiirekujuliste õitega, mis võivad olla kuni 30 cm läbimõõduga, ja taimel on "vurrud", mis võivad olla kuni 70 cm pikkused. Taim võib kasvada kuni 90 cm kõrguseks. Väiksed üksikud, kuue kroonlehega, kellukakujulised õied on koondunud palja õitseva varre tippu. Tegemist on orhideetüüpi taimega. Nahkhiirelille perekonda kuulub kümme liiki, millel on erinev värvus ja suuruse. Must nahkhiirelill on osaliselt isetolmlev. Nahkhiirelilledel on sapromüiofiilne sündroom: õite värvus ja lõhn jäljendavad mädanevat orgaanilist ainet ning risttolmlemist vahendavad sellisel juhul kärbsed. Tumedat värvi õied ja suured kandelehed on tõenäoliselt seotud kärbse tolmeldamisega. Must nahkhiirelill eelistab varju ja kõrget õhuniiskust. Enne külvi on seemneid soovitatav leotada üks ööpäev. Idanemine võib võtta kuid ja kogu idanemisperioodi jooksul peaks muld olema püsivalt niiske ja soe. Külvisügavus peaks olema 0,3–0,5 cm. Pinnase mulla reaktsioon võiks olla nõrgalt happeline. Taim õitseb hilissuvest sügiseni. Võimalik on kasvatada toas ja ka soojemas kliimas väljas. Nahkhiirelilli saab idandada seemnest, kuid lihtsam on risoome jagada ja igal aastal ümber istutada. http://www.worldfloraonline.org/taxon/wfo-0000567593 https://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:827891-1 https://gardenseedsmarket.com/must-nahkhiirelill-tacca-chantrieri-roheline-saar.html https://web.archive.org/web/20080425094155/http://flrec.ifas.ufl.edu/hort/new_plants/tacca.htm https://bsapubs.onlinelibrary.wiley.com/doi/epdf/10.3732/ajb.92.3.517[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuli 2021. Vaadatud 10. mail 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://lilleseadja.ee/blogi/must-nahkhiirelill-tacca-chantrieri/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2022. Vaadatud 10. mail 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Must nahkhiirelill – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Igor Roosaar

Igor Roosaar (6. november 1915 Tallinn – 17. oktoober 1999) oli eesti graafik. Ta lõpetas Tallinna Linna Saksa Poeglaste Reaalgümnaasiumi algkooli ja 1937. aastal Riigi Kunsttööstuskooli, mille graafikaosakonnas oli õppinud tsinkograafiat. Pärast seda oli lühikest aega vabakutseline tarbegraafik. 1939. aastast töötas ta Päevalehes tsinkograafina. 1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kus oli tööpataljonis Kotlases ja seejärel Eesti Laskurkorpuses. Aastatel 1946–1988 töötas ta Üleliidulise Kaubanduspalati Eesti NSV Osakonna kaubanduspropaganda büroos kunstnikuna. Ta kujundas etikette, pakendeid, plakateid, kaubamärke, reklaambuklette, brošüüre, auaadresse ja kalendreid. 1950. aastatel tegi ka näitusekujundusi. 1960–1980 kujundas ta suure osa Kirovi kalurikolhoosi, Hiiu kaluri, Lääne Kaluri, Tallinna Kalakombinaadi, Toila Kalakombinaadi, Pärnu kalakombinaadi, Eesti Kalatööstuse Tootmiskoondise "Ookean" kalakonservide pakenditest - nt Tallinna kilud. Ta kujundas ka õlle- ja limonaadipudelietikette Põltsamaa veinitehasele ja Livikole (nt Kännu-Kuke etikett, suveniirpakend Vana Tallinnale, Tartu Porter, Selters jne). Katrin Leisi koostatud Igor Roosaare loomingu ülevaade. Eesti Kunstimuuseumi arhiivkogu EKMA.136.13.9/105-106
Intermodaalne vedu

Intermodaalne vedu on logistikas veoviis, mis hõlmab rohkem kui ühte veoliiki veo teekonna jooksul, kuid veetav kaup on kogu veoprotsessi kestel ühes kindlas veoühikus (näiteks konteineris, treileris, veoauto furgoonis) ja ümberlaadimist ei toimu. Alaliigid on: Intermodaalne reisijate vedu Intermodaalne kaubavedu Multimodaalne vedu
Tootmislogistika

Tootmisettevõttes teostatavad logistikatoimingud vahetult enne tootmist, tootmise käigus ja vahetult pärast tootmist kuni toodete paigutamiseni toodangu lattu. Tüüpilisteks tootmislogistika osadeks on materjalijuhtimine, tootmise planeerimine, tootmisega seotud info liikumise korraldamine, materjali ja komponentide optimaalsete varude suuruse ja paiknemise tuvastamine tootmisprotsessis, samuti materjali- ja pooltoodete pakendamine ning tootmisallüksuste vahelise sisetranspordi korraldamine. "Tootmislogistika". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. mai 2021. Vaadatud 10. mail 2022.
Ulla-Britta Sampu

Ulla-Britta Sampu (sündinud Luberg; 17. detsember 1933 Tallinn – 17. september 2006) oli eesti kujundusgraafik. Lõpetanud 1952. aastal Tallinna 7. Keskkooli, asus ta õppima Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti, mille lõpetas 1958. aastal graafikuna. Pärast lõpetamist töötas ta kuni 1973. aastani tolleaegses Üleliidulise Kaubanduspalati Eesti NSV osakonnas, kujundades pakendeid, etikette, kaubamärke, plakateid, reklaamtrükiseid paljudele tolleaegsetele ettevõtetele. Kuni 1989. aastani töötas ta Tallinna Kaubamajas kunstnikuna. Oma lemmikeriala kujundusgraafika (tolleaegse nimetusega tarbegraafika) kõrvalt jõudis ta teha raamatukujundusi ja lasteraamatute illustratsioone, postkaarte ja mänguasjade kujundusi. Ta osales kunstielus, esinedes alates 1966. aastast näitustel ja erialastel konkurssidel. Ta oli abielus kunstnik Heino Sampuga. "Ulla-Britta Sampu 17. XII 1933 – 17. IX 2006". Sirp. 29.09.2006.
Viive Semper

Viive Semper (sündinud 13. detsembril 1935 Tallinnas) on eesti tarbegraafik ning keraamik. Ta sündis Tallinnas, lõpetas Tallinna 4. Keskkooli ning 1959. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi keraamika erialal. Ta on kujundanud etikette, näiteks limonaadidele Kelluke ja Soodeks. Osalemine näitustel kunstnikuna https://www.ekabl.ee/id/semperviive Soo, Tõnu (08.03.1974). "Tarbegraafika - meie keskkonna sisustaja või risustaja?". Sirp ja Vasar.
Adam Fox

Adam Fox (sündinud 17. veebruaril 1998 Jerichos, New Yorgi osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Rangers. Aastatel 2016–2019 mängis ta Harvardi Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2016. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i draft '​is 66. valikuna. 2018. aasta juunis müüs Flames tema mängijaõigused Carolina Hurricanesile, kes omakorda müüs need 2019. aasta aprillis New York Rangersile. Rangersiga sõlmis Fox lepingu 2019. aasta mais. Kohe esimesel hooajal 2019/20 kindlustas ta koha Rangersi põhikoosseisus. Debüüthooajal sai ta NHL-is kirja kaheksa väravat ja 34 väravasöötu. Väravasöötude arvult oli ta sel hooajal liigas paremuselt teine uustulnukast kaitsemängija. Hooajal 2020/21 lõi Fox NHL-is viis väravat ja andis 42 väravasöötu ning pälvis NHL-i hooaja parimale kaitsemängijale antava James Norris Memorial Trophy. Fox sai sellega teiseks mängijaks, kes on selle võitnud enne oma kolmandat hooaega NHL-is. Lisaks valiti Fox liiga sümboolsesse koosseisu (NHL First All-Star Team). 2021. aasta novembris pikendas ta Rangersiga lepingut seitsme aasta võrra. 2022. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule, kuid vigastuse tõttu ta seal ei osalenud. Hooajal 2021/22 kogus Fox NHL-is 78 mänguga 11 väravat ja 63 väravasöötu. 2017. aastal tuli ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus osales ta 2019. aasta maailmameistrivõistlustel. "Rangers Agree to Terms with Adam Fox". NHL.com. 1.11.2021. Vaadatud 10.5.2022 Adam Fox NHL.com lehel Adam Fox hockeydb.com lehel
Filip Chytil

Filip Chytil (sündinud 5. septembril 1999 Kroměřížis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis New York Rangers. Ta alustas klubikarjääri kodumaal, debüteerides 2016/17. hooajal Tšehhi kõrgliigas PSG Zlíni meeskonnas. 2017. aastal valis New York Rangers ta NHL-i draft '​is 21. valikuna. Sama aasta juulis sõlmis ta Rangersiga kolmeaastase lepingu. Rangersi meeskonnas debüteeris ta hooaja 2017/18 põhiturniiri alguses, kuid pärast kahte mängu suunati ta American Hockey League'i (AHL) Rangersi tütarklubisse Hartford Wolf Pack. Uuesti pääses Chytil Rangersi meeskonda 2018. aasta märtsis ning lõi 30. märtsil mängus Tampa Bay Lightningi vastu oma esimese värava NHL-is. Hooajal 2018/19 kuulus Chytil Rangersi põhikoosseisu ning kogus 75 mänguga 11 väravat ja 12 väravasöötu. 2021. aasta juulis sõlmis ta Rangersiga uue kaheaastase lepingu. Tšehhi jäähokikoondise koosseisus on Chytil osalenud 2018., 2019. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel. "Rangers Agree to Terms with Filip Chytil". NHL.com. 29.7.2021. Vaadatud 10.5.2022 Filip Chytil NHL.com lehel Filip Chytil hockeydb.com lehel
Manado

Manado on linn Sulawesi saarel Indoneesias. See on Põhja-Sulawesi provintsi halduskeskus. Linnas elas 2020. aastal 452 tuhat inimest. Linnastus elas 2018. aasta seisuga 1,2 miljonit inimest.
Võidusõiduauto

Võidusõiduauto on spetsiaalselt kiirusvõistlusteks ehitatud või kohandatud auto. Ühed tuntuimad võidusõiduautod on üheistmelised vormelautod, mille tehnilisi parameetreid piiritlevaid reeglistikke nimetatakse vormeliteks. Ralliautod on kaheistmelised võidusõiduautod, milleks on enamasti reaalselt tootmises olevate sõiduautode modifitseeritud mudelid. Võidusõiduautosid liigitatakse tehniliste parameetrite, konkreetse võistluse või võistlussarja nõuete, võistlejate vanuse jpm alusel. Vormel 1 Autoralli