laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Irwin Goodman

Irwin Goodman (õieti Antti Yrjö Hammarberg; 14. september 1943 Hämeenlinna – 14. jaanuar 1991 Vehkalahti) oli soome laulja ja laulukirjutaja. Ta tegi üle 200 laulu, mille sõnad kirjutas enamasti Vexi Salmi. Koos teiste kirjutatud lauludega salvestas ta üle 300 laulu. Suur osa tema lauludest on protestilaulud, enamik neist humoristlikud. Paljud laulud rääkisid alkoholist, millega tal endal ka ajuti probleeme oli. Ta laulis ka rahast ja riigivõimust, eriti pärast seda, kui ta 1960. aastatel otsustas edaspidi makse mitte maksta. Tema laulud pilkasid sageli igasugust võimu ja said soomlaste seas väga tuntuks, nii et mõned kõrtsid korraldavad meelelahutuseks lauluvõistlusi "Laula nagu Irwin". Irwin Goodmani tuntud laulude hulgas on "Rentun ruusu" (1988), "Työmiehen lauantai" (1965), "Ei tippa tapa" (1966), "St. Pauli ja Reeperbahn" (1970), "Poing poing poing" (1971), "Vain elämää" (1973). Tema valitsusvastaste laulude hulka kuuluvad "Juhlavalssi" (1968) ja "Haistakaa paska koko valtiovalta" (1976). Rahast räägivad tema laulud "Raha ratkaisee" (1966), "Kun ei rahat riitä" (1968), "Meni rahahommat pieleen" (1970) ja "Manu vippaa muutama markka" (1977). Ta võitis kaks korda Soome populaarseima lauluvõistluse "Syksyn sävel". Üks tema lauludest "Mutakuono ja lakupelle" on otsesõnu rassistlik. Selles ütleb ta, et kõik "pruunid ja mustad" peaksid Soomest ära minema. Laulukirjutaja Vexi Salmi on siiski öelnud, et ta ei pidanud seda rassistlikuks ja inimesed on sellest valesti aru saanud. Aastal 2001 tehti temast film "Rentun ruusu". youtu.be/9UBgofOvrz0
Hašiš

Hašiš ehk kanepivaik ehk charas ehk churrus on india kanepi emastaimede õisikutelt (õite tupplehtedelt) korjatav vaigusegu. Hašiš on kanepitaime narkootilise toimega saadus, mida klassifitseeritakse selles sisalduvate psühhotroopsete kannabinoidide (näit THC) tõttu narkootiliseks aineks. Narkootilist joovet püütakse saavutada hašišit kas suu kaudu manustades (süües) või suitsetades. Kanepivaiku tuntakse Araabias hašišina, Ameerikas ja Euroopas marihuaanana ja Põhja-Aafrikas kief'ina. Hašiši hüüdnimed Eestis on plastiliin, tükk, hash ja maroko. Hašiši suitsetamise kombe tõid Euroopasse tõenäoliselt Napoleoni sõdurid ja Indias töötanud briti arstid. Viljastamata emastaimedelt korjatakse nõret eritavad osad, need pressitakse koogitaoliseks massiks ning kuivatatakse. Nii saadakse kanepivaik, mille värv varieerub mustast hallikaspruunini. Tavaliselt on hašiš pressitud kookideks, nende kuju võib tootmispiirkonniti olla erinev, kusjuures mõnikord on need ka kaubamärgiga tähistatud. Pulbriline hašiš on vähelevinud. Hašišipulbrit kas neelatakse otse, segatakse joogi sisse või ka suitsetatakse. India kanepi kasvatamine (välja arvatud eriloal) ja selle saaduste (seaduse sõnastuses: narkootiline ja psühhotroopne aine) müümine, edastamine ja tarvitamine (välja arvatud eriloal) on Eestis mistahes kogustes ebaseaduslik ja karistatav kui rahvatervisevastane süütegu. Kanepivaigu ülemaailmne toodang oli 2004. aastal 7500 tonni ja 2006. aastal hinnanguliselt 6000 tonni. Kanepivaiku toodetakse Afganistanis, Pakistanis, Indias, Nepalis ja Kesk-Aasias ning mitmes SRÜ riigis, kuid suurimaks tootjaks peetakse Marokot. 2006. aastal konfiskeeriti (valdavalt Lääne- ja Kesk-Euroopas) 1025 tonni kanepivaiku. Hašišiõli Le club des Hashishins "Meditsiinisõnastik" 250:2004. Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 160, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010 Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 160, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010 Sinikka Piippo, Ulla Salo, "Meelte ja tunnete taimed", tõlkija Mari Vihuri, lk , 2007, kirjastus Varrak, ISBN 978 9985 3 1442 5 Riigikogu seadus,Karistusseadustik, veebiversioon (vaadatud 19.01.2014) [file:///C:/Documents%20and%20Settings/kasutaja/My%20Documents/EMCDDA_AR08_et.pdf UIMASTIPROBLEEMIDE OLUKORD EUROOPAS], lk 37, Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus, 2008, veebiversioon (vaadatud 30.03.2014) Fitz Hugh Ludlow, The hasheesh eater : being passages from the life of a Pythagorean, 1857, Medical Heritage Library, veebiversioon (vaadatud 16.01.2014) (inglise keeles) Guide To The Different Types Of Hash From Around The World, veebiversioon (vaadatud 19.01.2014) (inglise keeles)
McKeeva Bush

McKeeva Bush (sündinud 20. jaanuaril 1955) on Kaimanisaarte poliitik. 6. novembril 2009 sai temast Kaimanisaarte esimene peaminister. Ta on alates 1984. aastast kuulunud Kaimanisaarte parlamenti ning olnud mitmes ministriametis. 18. detsembril 2012 avaldas parlament häältega 11:3 McKeeva Bushi valitsusele umbusaldust.
Riitta Uosukainen

Riitta Maria Uosukainen (sünninimi Riitta Maria Vainikka; sündinud 18. juunil 1942) on Soome poliitik. Riitta Uosukainen sündis Karjalas Jääski vallas Ensos (praeguses Svetogorskis). Tema eriala on soome keel, aastast 1970 on ta filosoofialitsentsiaat; 1997. aastal andis USAs Michigani osariigis tegutsev Suomi College (nüüdne Finlandia Ülikool) Uosukaisele filosoofia audoktori kraadi, 1999. aastal promoveeris Lappeenranta tehnikakõrgkool ta majanduse audoktoriks. Enne poliitikasse minemist töötas ta muu hulgas kirjastuses ja soome keele õpetajana. Ta kuulub Rahvuslikku Koonderakonda. Aastatel 1983–2003 oli ta Eduskunna liige, sealhulgas 1994–2003 Eduskunna esimees. Aastatel 1991−1994 oli ta Esko Aho valitsuse haridusminister. 2000. aasta presidendivalimistel oli Riitta Uosukainen Koonderakonna presidendikandidaat, kuid jäi esimeses voorus 12,8 protsendiga häältest Tarja Halose ja Esko Aho järel kolmandaks ega pääsenud teise vooru. Aastal 2004 sai ta riiginõuniku (valtioneuvos) aunimetuse. Seni riiginõuniku nimetuse saanute hulgas on Riitta Uosukainen ainuke naine. 1995 Valgetähe I klassi teenetemärk 2001 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk Tutvustus Eduskunna lehel
Igor Prins

Igor Prins (sündinud 21. oktoobril 1966 Pärnus) on endine eesti jalgpallur ja praegune jalgpallitreener. Ta pidas Eesti meistrivõistlustel mängijana 236 mängu ja lõi 3 väravat. Koondisedebüüdi tegi Prins 3. juunil 1992 sõpruskohtumises Sloveenia vastu. Ta viibis platsil kõik 90 minutit. See oli koondise esimene kohtumine pärast Eesti iseseisvuse taastamist. Oma debüüdi samas mängus tegid veel Mart Poom, Meelis Lindmaa, Urmas Kaljend, Urmas Hepner, Toomas Kallaste, Martin Reim, Indro Olumets, Sergei Ratnikov, Tarmo Linnumäe, Risto Kallaste, Viktor Alonen, Aleksandr Puštov, Urmas Kirs, Marko Kristal. Mäng lõppes viigiga 1:1. Prins oli mängu päeval 25-aastane. 7. mail 1994 kohtumises USA vastu sai Prinsist esimene Eesti koondislane, kes pärast taasiseseisvumist teenis punase kaardi. Igor Prins mängis aastatel 1992–1994 Eesti koondises kaitsjana 20 mängu. Prins alustas treeneritööd FC Levadia abitreenerina (2003–2008) ja jätkas peatreenerina (2008–2010). 31. augustil 2010 sai Igor Prins JK Nõmme Kalju peatreeneriks, sõlmides kolmeaastase lepingu. 2016. aastal sai ta Levadia peatreeneriks ja oli sellel kohal 2017. aastani. 2017. aastast kuni 2022. aastani töötas ta Pärnu JK esindusmeeskonna peatreenerina ning seejärel jätkas Pärnu JK Vaprus peatreenerina (a-st 2022). Juulis 2019 sai Prins Eesti noormeeste U21 ja U23 koondise peatreeneriks ning oli ametis 2020. aasta lõpuni. Prins on tulnud pärast taasiseseisvumist esimesena jalgpallis Eesti meistriks nii mängijana kui ka peatreenerina. Eesti NSV meister 1985, 1986 Meistriliiga Eesti meister 1996, 1999 ja 2000 Eesti meister saalijalgpallis 2008. Meistriliiga Eesti meister abitreenerina 2006, 2007 ning treenerina 2008, 2009, 2012 Prins on lõpetanud 1985. aastal Pärnu 1. Keskkooli. Igor Prinsi isa oli vene rahvusest. Ta suri 1971. aastal. Prinsi ema töötas sanatooriumis.. Eesti jalgpallikoondislaste loend Eesti - USA 0:4 Igor Prinsist sai Nõmme Kalju peatreener 31. august 2010 "Ratnikov lahkus Levadiast, uueks peatreeneriks sai Prins". ERR Sport. 11. juuli 2016. Vaadatud 20.07.2016 Rasmus Voolaid. Pärnu JK presidendiks sai Piiroja, peatreeneriks Prins. soccernet.ee, 26.11.2017 U21 peatreeneriks sai Prins, Voolaidi treenerite meeskonnas palju erinevat kogemust jalgpall.ee, 15. juuli 2019 "Kukul Külas: Igor Prins". Kukul Külas. Raadio Kuku. 25. veebruar 2024. Vaadatud 25. veebruaril 2024. Biograafia ESBL-is Levadia tuttuus vana peatreener Igor Prins: ma pole ära unustanud, mida treener tegema peab. Õhtuleht, 13. juuli 2016. Igor Prins: mul on tunne, et meie noortega jääb midagi tegemata. sport.delfi.ee, 11. august 2023. Igor Prins: Vapruse imeline hooaeg tuli puhtalt riietusruumi pealt. parnu.postimees.ee, 23. november 2023.
Mati Pari

Mati Pari (sündinud 4. septembril 1974) on endine eesti jalgpallur ja praegune jalgpallitreener. Eesti jalgpallikoondislaste loend Biograafia ESBL-is
Ronald Golias

José Ronald Golias (4. mai 1929 São Carlos, São Paulo osariik – 27. september 2005 São Paulo) oli Brasiilia näitleja ja koomik. Algul töötas ta rätsepa assistendina ja kindlustusagendina. 1950. aastatel hakkas ta koomikuna esinema raadios ja televisioonis. Hiljem mängis ta kümnes filmis ja televisiooni komöödiasaadetes.
Kaido Haagen

Kaido Haagen (sündinud 29. märtsil 1966 Raplas) on eesti fotograaf. Tema arhitektuuri- ja interjöörifotosid on lisaks Eesti ajakirjadele avaldatud ka mitmes Euroopa riigi vastavasisulises väljaandes. Looduse Aasta Foto 2009. aasta konkursil pälvis ta esimese auhinna täiskasvanute üksikkategoorias "Maailma loodus". 1981–1984 Fotograafia Rahvaülikool 1987–1988 Tallinna 2. Tehnikakool 2003–2004 Tampere Visuaali Viestinnän Instituuti 1988–1993 fotograaf ENSV Toiduainetetööstuse KTB Reklaamiosakonnas 1993. aastast vabakutseline fotograaf 2003 OÜ Haagenstuudio asutaja 2001 ARHITEKTUURIFOTO: Kaido Haagen / Tallinn, Pariis, Stockholm 2006 SILMAD VEES: Wet Eyes/ Tallinn 2006 KAKS KARPI: Arhitekt Raine Karp / Tallinn 2006 ABOVE & UNDER: Eesti tuletornid ja kalad / Muhu, Tallinn, Helsingi, Abruka, Vilsandi, Saaremaa 2007 MEHED LÄKSID MERELE: Gone to the Sea / Tallinn KUMU, Tallinn Arigato, Muhu 2008 WALLS 0808 / Tallinn 2009 MILLINE VAADE : Estonian Look / Tallinn, Lihula Arhitektuurifoto kursus Tartu Kõrgemas Kunstikoolis Tootefotode pildistamise kursus Eesti Kunstiakadeemias Allveefotograafia kursus sukeldumisklubides Topdiving, Maremark, Decostop Fotograafiakursus ATP Koolituses Ene Läkk: ELUKESKKOND. Ehituskunsti portreteerija, Eesti Ekspress 25. jaanuar 2001 Looduse Aasta Foto 2009 / Jarek Jõepera on pildistanud aasta foto, Eesti Loodus 5/2009 Kaido Haageni veebileht Kaido Haagen - mees perfektsete sisustusfotode taga, Äripäev - Sisustaja, 19.02.2008 lk 34–40
Jakob Korts

Jakob Korts (7. aprill 1899 – 14. mai 1964) oli põllumees ja Soosaare vallavanem aastail 1930–1939 (kuni valla kaotamiseni valdade reformiga). Ta kuulus Viljandi põllumeeste konventi ja Soosaare vallavanemana omavalitsuste esinduskogude poolt valitud esindajate kogusse. 1938. aastal sai ta Kotkaristi raudristi. Ta kuulus Kaitseliidu Sakala maleva Kolga-Jaani malevkonda. Pärast valdade reformi määrati ta Kõo vallavanema abiks. "Kotka- ja Valgeriste seltskonnategelastele" Sakala, nr. 29, 8. märts 1938 "Viljandimaa uued vallavalitsused" Sakala, nr. 26, 3. märts 1939 "Seltskondlik töö Soosaares" Sakala, nr. 57, 22. mai 1936
Nicola Abbagnano

Nicola Abbagnano [nik'oola abbanj'aano] (15. juuli 1901 Salerno – 9. september 1990 Milano) oli itaalia eksistentsialistlik filosoof. Ta oli Antonio Alotta õpilane. Alates 1936. aastast oli ta Torino Ülikooli professor. Abbagnani arendas välja eksistentsialismi algupärase versiooni. Abbagnano järgi on eksistents olemise otsing. Eksistentsiaalsed otsused on katse leida olevikus mineviku ja tuleviku ühtsust. Abbagnano järgi on kõik senised eksistentsialismi vormid "negatiivse eksistentsialismi" variandid: võimalikkuse asemel on neis võimatus või siis potentsiaalsus, mis on determineeritavus. Selle asemele pakub ta transtsendentaalsel võimalikkusel põhineva "positiivse eksistentsialismi". Eksistents ei vaja mingit piiritlevat "horisonti", sest eksistents on iseenda horisont, iseenda olemisvõimalikkus. Eksistents avaldub kohustuses (impegno), otsuses (decisione), valikus (scelta) ja ustavuses (fedeltà), mis on eksistentsiaalsed, mittesubjektiivsed moodused. Eksistents on nende mooduste ühtsus. Eksistents on "transtsendentne". Eksistents on Abbagnano järgi püsiv suhe olemisega, nii et eksistentsiaalsed aktid transtsendeerivad olemisse. Seetõttu on eksistents "reaalne", mitte abstraktne. Abbagnano on uurinud keskaja, renessansi ja uusaja filosoofiat ning andnud välja filosoofia sõnastiku. "Le sorgenti irrazionali del pensiero" (1923) "Il problema dell'arte" ("Kunsti probleem", 1925) "Il nuovo idealismo inglese e americano" ("Inglise ja ameerika uus idealism", 1927) "Guglielmo di Ockam" ("William Ockham", 1931) "La nozione del tempo in Aristotele" ("Aja mõiste Aristotelesel", 1933) "La fisica nuova. Fondamenti di una teoria della scienza" (1934) "Il principio della metafisica" (1936) "Lineamenti di pedagogia" (1936) "La struttura dell'esistenza" ("Eksistentsi struktuur"; 1939) "B. Telesio" (1941) "Introduzione all'esistenzialismo" ("Sissejuhatus eksistentsialismi"; 1942; 2. trükk 1997) "Filosofia, Religione, Scienza" ("Filosoofia, religioon, teadus", 1947) "Esistenzialismo positivo" ("Positiivne eksistentsialism", 1948) "Storia della filosofia" ("Filosoofia ajalugu", kolm köidet 1949–1953) "Storia del pensiero scientifico" ("Teadusliku mõtte ajalugu", 1951) "Possibilità e libertà" ("Võimalikkus ja vabadus", 1956) Nicola Abbagnano, Aldo Visalberghi. "Linee di storia della pedagogia" (3 köidet 1957–1959) "Problemi di sociologia" ("Sotsioloogia probleemid", 1959) "Dizionario di filosofia" ("Filosoofia sõnastik", 1961) "Per o contro l'uomo" ("Inimese poolt ja vastu", 1968) "Critical Existentialism" ("Kriitiline eksistentsialism", 1969) "Fra il tutto e il nulla" (1973) "Filosofi antichi e nuovi" (1975) Nicola Abbagnano, Giovanni Fornero. "Filosofi e filosofie nella storia" ("Filosoofid ja filosoofiad ajaloos", 1986) "La saggezza della vita. I problemi della nostra vita" (1987) "Questa pazza filosofia" (1988) "Scritti esistenziali" (1988)
Ferhat Abbas

Ferhat Abbas (24. oktoober 1899 – 23. detsember 1985) oli Alžeeria vabadusvõitleja ning poliitik. 1. novembril 1954 alustas ta Rahvusliku Vabastusrinde (Front de Libération Nationale) eesotsas geriljarevolutsiooni Prantsuse võimude vastu. 1956 põgenes ta Kairosse ja juhtis 1958–1961 Alžeeria eksiilvalitsust Tunises. 18. novembril 1962 lepiti kokku relvarahus Prantsusmaaga ja Abbasist sai Alžeeria rahvuskogu president ja ajutine riigipea. 1964 pandi ta koduaresti.
Soosaare vald

Soosaare vald (saksa keeles Gemeinde Soosaar) oli vald Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal. Vald moodustati 1866. aastal. Vallamaja asus Vissuvere külas. 1892. aastal liideti Soosaare vallaga Paenasti vald ja Kolga-Jaani kirikuvald. 1934. aastal oli valla pindala 95 km², elanikke 1402, talundeid ja elamuid 269. Viimane Soosaare vallavanem alates 1930. aastast oli Jakob Korts. 1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala Võisiku valla koosseisu, välja arvatud Metsanurga küla ja Paenaste asunduse piirkonnad, mis läksid Kõo valda, ja Otiküla piirkond, mis läks Tänassilma valda. Maa-ameti kaardirakendused
Sooniste vald

Sooniste vald (saksa keeles Gemeinde Soinitz) oli aastatel 1866–1939 vald Kullamaa kihelkonnas Läänemaal. Vallamaja asus Ellamaa külas. 1891. aastal liideti Sooniste vallaga Soosalu vald. 1934. aastal oli valla pindala 40 km², elanikke 682, talundeid ja elamuid 153. 1935. aastal oli Sooniste vallas elanikke 690, talundeid 177, pindala 5782 hektarit. Valla maa-ala oli kahes tükis, neid eraldas Kolovere-Kalju valla sopp. Põhitükk oli põhja-lõuna suunas 10 kilomeetri pikkune ja lääne-ida suunas 7 kilomeetri laiune. Valla lõuna- ja lääneosa olid soised ja metsased. Asustus oli tihedam põhja- ja kaguosas. 1939. aasta reformi käigus läks valla lõunapoolse lahusosa maa-ala ja valla põhjapoolse lahusosa Soosalu küla piirkond Kullamaa valla koosseisu. Ülejäänu liideti Piirsalu vallaga. Maa-ameti kaardirakendused Valdade territoriaalse ümberkorraldamise kava. (Vastu võetud nõupidamisel Siseministeeriumi omavalitsuse osakonnas 20. november 1935) Väljavõte. Saaga
Ne-Yo

Ne-Yo (õieti Shaffer Chimere Smith; sündinud 18. oktoobril 1979) on Ameerika Ühendriikide laulja, laulukirjutaja, näitleja, tantsija ja muusikaprodutsent. "In My Own Words" (2006) "Because of You" (2007) "Year of the Gentleman" (2008) "Libra Scale" (2010) "R.E.D." (2012) "Non-Fiction" (2015) "Good Man" (2018) "The Escape" (2022) Koduleht
Sootaga vald

Sootaga vald (saksa keeles Gemeinde Sotaga) oli kuni 1939. aastani vald Äksi kihelkonnas Tartumaal. 1934. aastal oli valla pindala 125 km², elanikke 1904, talundeid ja elamuid 408. Vallamaja asus Puhtaleiva külas. Vald kuulus Rahvuskogu 50. valimisringkonda. Vallas on sündinud kunstnik Jaan Koort, arst Ernst Koppel, keemik Madis Nõu, raamatukoguteadlane Richard Antik, teoloog ja tõlkija Salme Klaos, põllumees ja vallavanem Jaan Ein, raadiotööstur ja raadioekspert Johannes Rammul. 1939. aasta valdade reformi käigus läks osa Valgmaa küla ja Lepikuvälja talu piirkondadest ning Kaste küla, Kuke, Kure, Muda, Sirusi, Tuule ja Joora talude maa-aladest Saadjärve valla koosseisu, ülejäänud valla alad Äksi valla koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused
Usher

Usher (õieti Usher Raymond IV; sündinud 14. oktoobril 1978) on USA laulja ja näitleja.
‘Abbās I Suur

‘Abbās I Suur ehk ‘Abbās I ehk ‘Abbās Suur (pärsia شاه عباس بزرگ); aserbaidžaani I Abbas Səfəvi; 27. jaanuar 1571 – 19. jaanuar 1629) oli Pärsia valitseja (Iraani šahh) Safaviidide dünastiast. Ta valitses 2. detsembrist 1587 kuni surmani. ‘Abbās I Suure ajal saavutas suurima Safaviidide riik ulatuse ja võimsuse. ‘Abbās I Suure reformis relvajõud ning pidas sõdu Osmanite riigi ja Šeibaniidide usbeki riigiga. Safaviidide dünastia valitsetud Iraanil tekkisid tihedad sidemed nii Euroopa (nt Adam Oleariuse saatkonna reis) kui ka Ida riikidega, poliitikas hakkasid suuremat osa mängima pärslased. Tema järglaste ajal hakkas keskvõim nõrgenema.
‘Abbās I

‘Abbās I nime all on tuntud kaks valitsejat: ‘Abbās I Suur (1571–1629) oli Iraani šahh aastatel 1587–1629; ‘Abbās I ehk ‘Abbās I Ḩilmī Paša (1812–1854) oli Egiptuse kediiv aastatel 1849–1854.
Ruvuvu

Ruvuvu (keskjooksul Burundis Ruvubu, ülemjooksul Ruvironza) on jõgi Aafrikas. Algab Tanganjika järve idakalda mägedest. Voolab ülemjooksul itta, alamjooksul põhja. Ühinedes Nyabarongoga, moodustab Kagera. Jõe pikkus on 300 km.
Troopiline aasta

Troopiline aasta ehk päikeseaasta on aeg, mille jooksul Maa teeb ühe tiiru ümber Päikese. Troopilist aastat arvestatakse Maa kahe järjestikuse kevadpunktist läbimineku järgi. Maa aastaajad korduvad ühe troopilise aasta tagant. Päikeseaasta jooksul teeb Maa 365,24219 tiiru ümber oma telje (365,24219 keskmist päikeseööpäeva). Nutatsiooni tõttu troopilise aasta pikkus pisut kõigub. Keskmine troopiline aasta seda ei arvesta. Kuna Gregoriuse kalendri kalendriaasta ei ole täpselt võrdne troopilise aastaga (troopiline aasta on veidi pikem), siis arvestatakse tekkiva nihke kompenseerimiseks neljaga jaguvad aastad liigaastaks, milles on üks lisapäev.
Raudne käsi

Raudne käsi oli kaheksaliikmeline Rakvere koolinoorte vastupanuorganisatsioon, mis 16. novembril 1945 õhkis kohaliku punasamba. Toimiku andmeil oli noorte eesmärk näidata, "et nõukogude Eestis on nõukogude korra vastaseid, et on organiseeritud vastupanu". Udo Josia "Koolinoorte vastupanu 1945-1954"; f. 129, s. 11152, H. Redlich, H. Kaldma jt
Paul Abadie

Paul Abadie noorem (10. detsember 1812 Pariis – 2. august 1884) oli prantsuse arhitekt. Abadie sündis arhitekt Paul Abadie vanema (1783–1868) pojana. Ta astus 1835. aastal kunstikooli. Abadied huvitas keskaegsete ehitiste ja monumentide restaureerimine. Erilist tähelepanu pööras ta 12. sajandist pärit Angoulême'i katedraalile, mille restaureerimine kestis 31 aastat (1849–1880), ja ta projekteeris Angoulême'i linna hotelli. Pühakodade hulka, mille restaureerimisel ta töötas, kuuluvad veel Jumalaema kirik Pariisis (valmis 1845), Püha Risti kirik Bordeaux's ja Périgueux' katedraal. Tema tuntuim töö on Sacré-Cœuri kirik Pariisis, mille projekteerimise konkursi ta võitis, kuid suri 1884. aastal, 30 aastat enne kiriku valmimist. Tänapäeval teda restauraatorina ei hinnata. Ta oli fantaasiarikas, hävitas ümberehituste käigus hulgaliselt romaani stiilis detaile ning ta lisas südametunnistuse piinadeta hoonete kapiteelidele ja toenditele omaloodud pentsikuid skulptuure. Angoulême'i lähedal asuva Püha Miikaeli kiriku kapiteelile näiteks lisas ta sarvede ja kuratliku välimusega kolmepäise rohelise mehe skulptuuri.
Saladuslik Käsi

Saladuslik käsi oli Karksi-Nuias tegutsenud koolinoorte vastupanuorganisatsioon. Lendlehtede levitamise eest läks kohtu alla Karksi kooli VII klassi õpilane Ants Saul (1931). Algelised lendlehed (“Surm Stalinile...”) venitasid välja küll paragrahvi 17-58-8, kuid tosinast teadjast-aitajast organisatsiooni “Saladuslik Käsi” ei õnnestunud teha. Ainus kohtualune sai 6 aastat (f. 130, s. 14182, A. Saul).
‘Abdullāh ‘Abdullāh

‘Abdullāh ‘Abdullāh (puštu ja pärsia keeles عبدالله عبدالله; sündinud 5. septembril 1960 Kabulis) on Afganistani poliitik, kes oli 29. septembrist 2014 kuni 9. märtsini 2020 Afganistani tegevjuht (sisuliselt peaminister). ‘Abdullāh ‘Abdullāh' isa on puštu ja ema tadžikk. Tema isa oli kõrge riigiametnik algul Kandahāri provintsis ja hiljem Kabulis. Aastal 1983 lõpetas ‘Abdullāh ‘Abdullāh Kabuli Ülikooli oftalmoloogina. Pärast seda töötas ta arstina algul Kabulis ja alates 1985. aastast Pakistanis Peshāwaris Afganistani põgenike laagris. Nõukogude-Afganistani sõja ajal sai temast komandör Aḩmad Shāh Mas‘ūdi lähedane kaastöötaja ja nõuandja. Pärast Ţālebāni võimuletulekut 1996. aastal sai temast üks Afganistani Rahvusliku Päästerinde liidreid ning Põhja-Liidu välisminister ja 2001. aastal Afganistani vahevalitsuse välisminister. Ta jätkas välisministrina ka pärast 2004. aasta presidendivalimisi. Ta vabastati ametist 2006. aastal. Aastal 2009 kandideeris ‘Abdullāh ‘Abdullāh presidendivalimistel sõltumatu kandidaadina võimuloleva presidendi Ḩāmid Karzay vastu. Augustis toimunud valimiste esimese vooru võitjaks kuulutati esialgu Ḩāmid Karzay, kuid pärast võltsitud häälte kehtetuks tunnistamist otsustati pidada 7. novembril 2009 teine valimisvoor Karzay ja ‘Abdullāh ‘Abdullāh' vahel. 1. novembril teatas ‘Abdullāh ‘Abdullāh, et loobub osalemisest, sest ei usu õiglastesse valimistesse. Ta kandideeris uuesti 2014. aastal ning pääses teise vooru, kus kogus 44,7% häältest ning jäi seekord Ghanile alla. Osapooled jõudsid pärast valimisi kokkuleppele, Ghanist sai president ja Abdullah'st Afganistani esimene tegevjuht. "Afganistani presidendivalimised võitis Ghani". Postimees. 7. juuli 2014. Vaadatud 13. aprill 2017.
Taklimakan

Taklimakan (uiguuri ته‌كلىماكان) on kõrb Sise-Aasias Hiina RV lääneosas Tarimi nõos. Piirneb põhjas Tarimi jõega, loodes ja läänes Yarkandi jõega, edelas, lõunas ja kagus Kunluniga. Valdavalt liivakõrb.