laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kalju Aarop

Kalju Aarop (sündinud 30. juulil 1929) on eesti vabadusvõitleja ja metsavendluse uurija. Aastatel 1944–1945 oli ta Võru koolinoorte vastupanuorganisatsiooni Noored Partisanid liige ja suhtles Haukka luuregrupi liikmetega. Varjas end metsas 1945–1946. Seejärel legaliseerus Pärnumaal, aastatel 1947–1950 õppis Tihemetsa Metsatehnilises Tehnikumis metsamajanduse erialal. Nõukogude perioodil töötas mõnda aega maamõõtjana Siberis. Pärast Eesti taasiseseisvumist on olnud metsavendade ajaloo uurija, avaldanud artikleid metsavendadest ja nende saatusest, punkritest ja lahingutest. Ta on Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liidu liige. Kalju Aaropi artiklid metsavendadest Eesti artiklite andmebaasis Index Scriptorum Estoniae Kalju Aarop. Võru koolinoored vabadusvõitluses. Võrumaa Teataja, nr 4(154)–20(170), 11.01.1996–17.02.1996 1999 – Kotkaristi kuldrist 2000 – Relvastatud Vastupanu Teeneterist Eesti Sõjamuuseum. Relvastatud Vastupanu Teeneteristi Nõukogu ettepanekul Kaitseväe juhataja poolt autasustatud isikud[alaline kõdulink] Kalju Aarop. Metsatehnikumis 1947–1950[alaline kõdulink] "Tihemetsa tehnikum. Vilistlaste nimekirjad" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 2. jaanuaril 2015. Riiklike autasude andmine (RT I 1999, 16, 266) Eesti Sõjamuuseum. Relvastatud Vastupanu Teeneterist[alaline kõdulink]
Viljandi Saksa sõjaväekalmistu

Viljandi Saksa sõjaväekalmistu on kalmistu Viljandi kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Reinu tee ja Kalmu tänava nurgal Viljandi linnas Viljandi maakonnas. Langenud Saksa sõjaväelastele eraldati kõige kagupoolsem osa vana kalmistust juulis 1941. Kalmistule maeti 1941. aastal ka kolm Viljandi punase terrori ohvrit, kes omakorda maeti 30. juunil 1942 ümber Viljandi Garnisoni kalmistule. Eraldi osad (mäekülje alumised astmed) võeti kasutusele 1942. ja 1943. aastal langenute matmiseks. 1944. aastal langenuid on sellele kalmistule maetud juba juhuslikult. Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal hävitati kalmistu. Kalmistu korrastati 1993. aastal ja avati pidulikult sama aasta 5. septembril. Sinna on teadaolevalt maetud umbes 700 inimest. Sinna maetakse edaspidigi Viljandi maakonnast leitavad Saksa sõjaväelaste surnukehad, sest eriti 1944. aasta lahingutes langenud on maetud seni juhuslikult üle maakonna. Aliide Sahk tundmatu mees tundmatu mees Nemad maeti 30. juunil 1942 ümber Viljandi Garnisoni kalmistule. 1944. aasta 3. september – reamees Aksel Mateus 1944. aasta 3. september – reamees Assor Tiina Sarv. "Iga inimese mälestus on püha". Sakala, 24. august 1993 "Leinajumalateenistus langenud Saksa sõdurite auks". Sakala, 11. august 1941 "Viljandi kangelaskalmistule maeti kaks eestlast". Sakala, 6. september 1944 Toomas Mattson. "Sõdurite nimetud hauad". Sakala, 13. detsember 1990 Maire Sala. "Viljandimaa kalmistute lugu". Viljandi 2007. Lk 77 ja 112 Viljandi Saksa sõjaväekalmistu. Viljandimaa kalmistute bibliograafia
Armo Hiie

Armo Hiie (sündinud 14. veebruaril 1968 Tallinnas) on eesti orienteeruja ja rogainija. Lõpetas 1986. aastal Tallinna 10. Keskkooli. Harrastab 1986. aastast orienteerumisjooksu, 2001. aastast rogaini ja 2004. aastast laskeorienteerumist. Meistersportlane orienteerumises (1990). Aastatel 1989–2003 võitis orienteerumise Eesti meistrivõistlustel 4 kulda (1990 teatevõistluses, 1993 lühirajal, 1999 pikal rajal ja 2001 tavarajal), 9 hõbedat ja 11 pronksi. Kuulunud aastatel 1990–2001 orienteerumisjooksus Eesti koondisse. 1998. aastal võitis Maailma Karika etapil Vitipalus orienteerumisjooksu teates Eesti teatemeeskonnas koos Rene Ottessoni ja Alar Viitmaaga 2. koha. Orienteerumisjooksu MMil 1997. aastal lühirajal 30. koht, 2001. aastal Eesti meeskonna koosseisus teatevõistlusel 9. koht. 2008. aastal võitis veteranide MMil orienteerumisjooksu tavarajal hõbeda. Kergejõustikus võitnud Eesti meistrivõistlustel 12 km murdmaajooksus hõbeda (1994) ja 2 pronksi (1993, 1995). 2006. aastal võitis laskeorienteerumise maailmameistrivõistlustel Eesti teatevõistkonna koosseisus pronksi (koos Rain Eensaare ja Janek Lauteriga). 2007. ja 2008. aastal laskeorienteerumise maailma karikasarja kokkuvõttes 3. koht. Aastatel 2007–2012 Eesti Laskeorienteerumise Föderatsiooni juhatuse esimees ja president. 2012. aastal tuli rogainis koos Lauri Lahtmäega meesvõistkondade arvestuses Euroopa meistriks, lisaks võitnud meesveteranide klassis rogaini MMil koos Lauri Lahtmäega 2013. aastal kulla ja 2015. aastal pronksi ning rogaini EMil 2011 koos Lauri Lahtmäega ja 2014 koos Alar Abramiga hõbeda. Armo Hiie (koostaja). Treenerite tasemekoolitus. Orienteerumine. I–III tase. 2008 Ajakirjas „Orienteeruja“ ilmunud Armo Hiie artiklid Eesti artiklite andmebaasis Index Scriptorum Estoniae Eesti spordi biograafiline leksikon. Armo Hiie "ESBL sporditulemused. Armo Hiie". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 2. jaanuaril 2015. http://www.delfi.ee/teemalehed/armo-hiie Eesti Entsüklopeedia. Hiie, Armo World of O. Athlete profile: Armo Hiie
Elva Kalevipoja säng

Kalevipoja säng ehk Kabelimägi on linnus, mis asub Elvas. Linnus on arvele võetud arheoloogiamälestisena. Elva Kalevipoja säng kultuurimälestiste riiklikus registris Elva Kalevipoja säng kultuurimälestiste riiklikus registris
Kabelimägi

Kabelimägi on mitme kõrgendiku nimi Eestis. Sageli on see koht, kus asus vanasti kalmistu ("kabel" murdesõnana ongi "surnuaed", "kalmistu"). Kabelimägi (Muuksi), kõrgendik ja kalmistu Kuusalu vallas Muuksi külas Kabelimägi (Anija vald), kalmistu Anija vallas Alavere ja Voose külas Kabelimägi (Arava küla), kivikalme Anija vallas Arava külas Kabelimägi (Pirita), paikkond Tallinnas Pirital Kõrkja tee 24 ümbruses. Kirimäe Kabelimägi, Lääne-Nigula vald Tamsa Kabelimägi, kivikalme Nõo vallas Tamsa külas Voika Kabelimägi, Nõo vallas Voika külas Kadaja Kabelimägi Muraste Kabelimägi Nava Kabelimägi Rabavere Kabelimägi Salajõe Kabelimägi, Lääne-Nigula vald Kärstna Kabelimägi, Viljandi vallas
Naissaare tähtkants

Naissaare tähtkants on Naissaarel asub Peeter I käsul rajatud kindlusrajatis. Rajatis on arvele võetud ehitismälestisena. Naissaare tähtkants on ühest kolmest Peeter I käsul rajatud kaitserajatisest Tallinna lahe sulgemiseks. Teised kaitserajatised on Väike-Paljassaare tähtfort ja Miiduranna tähtfort. Naissaare tähtkants kultuurimälestiste riiklikus registris Naissaare tähtkants kultuurimälestiste riiklikus registris
Keldrimägi

Keldrimägi on mitme kõrgendiku nimi Eestis: Eoste Keldrimägi, Põlva maakonnas Põlva vallas Eoste külas Kongla linnamägi ehk Keldrimägi, linnamägi Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Iila külas Keldrimäe, Tallinna asum Keldrimäe asulakoht
Rannakaitsepatarei nr 5

Rannakaitsepatarei nr 5 (ka Lõunapatarei) oli Peeter Suure merekindluse mererinde rannakaitsesüsteemi kuulunud rannakaitsepatarei Naissaarel Tagakülas. IV-152/45 rannakaitsepatarei rajati 1913. aasta lõpul Naissaare kagurannikule Tallinna läänefaarvaatri kaitseks koostöös Suurupi Rannakaitsepatareiga nr 3 ja Kakumäe Rannakaitsepatareiga nr 4. Neli 6-tollist (152 mm) Canet'-tüüpi kahurit asetsesid betoonalustel, mis olid kaitstud betoonvarjenditega. Patarei juhtimiskeskus asus positsiooni idaservas. Veebruaris 1918. aastal lasti 1. ja 2. kahuriplokk õhku, teised ehitised jäid terveks. 1919. aastal võeti terveksjäänud patarei kasutusele ja nimetati Eesti mereväe merekindluste koosseisus Rannapatarei nr 4. 1924–1925 ehitati kaks uut kahuripositsiooni õhkulastutest umbes 100 m edela poole. Nõukogude okupatsiooni aegu 1940–1941 patarei relvastus demonteeriti ning ehitati vanade suurtükiplokkide juurde patarei nr 184 jaoks uued plokid 100 mm kahuritele. Kaitseehitis on arvele võetud ehitismälestisena. Rannakaitsepatarei nr 5 kultuurimälestiste riiklikus registris
Rannakaitsepatarei nr 14

Rannakaitsepatarei nr 14 oli Peeter Suure merekindluse mererinde rannakaitsesüsteemi kuulunud rannakaitsepatarei, mille varemed asuvad Tallinnas Kesklinna linnaosas Aegna saarel. Kavandatud, relvastamata rannakaitsepatarei nr 14, IV-130/55 ja selle helgiheitja positsioon (1915. aastast) on arvele võetud ehitismälestistena. "Kultuurimälestiste riiklik register. Mälestis nr. 8694 Peeter Suure Merekindluse rannakaitsepatarei nr. 14". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2015. Vaadatud 11. jaanuaril 2015. "Kultuurimälestiste riiklik register. Mälestis nr. 8695 Peeter Suure Merekindluse rannakaitsepatarei nr. 14 helgiheitja positsioon". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2015. Vaadatud 11. jaanuaril 2015. Rannakaitsepatarei nr 14 kultuurimälestiste riiklikus registris Rannakaitsepatarei nr 14 helgiheitja positsioon kultuurimälestiste riiklikus registris
Peetri kindlus

Peetri kindlus on Peeter I poolt rajatud kaitseehitis, mis asub Paldiskis. Ehitis on arvele võetud ehitismälestisena. Hollandi tüüpi kindluse projekteeris legendi järgi Peeter I isiklikult. Tegu on paekivist väljaraiutud viie bastioniga, mida ümbritseb paekivist väljaraiutud kraav. Idapoolseim bastion on tasandatud ning kahe lõunapoolse bastioni vahele oli rajatud kahurilaskealus. Peetri kindlus kultuurimälestiste riiklikus registris Peetri kindlus kultuurimälestiste riiklikus registris
Jõelähtme postijaam

Jõelähtme postijaama hooned on ehitatud 19. sajandi I veerandi lõpus. Postijaama peahoone ehitati samas kohas varem asunud kõrtsihoone asemele. Oletatavasti ehitati 1820. aastate algul Tallinna–Peterburi postimaanteele Jõelähtme hobupostijaama lähedale üle Jõelähtme jõe Jõelähtme maanteesild. Alates aastast 1920 tegutseb postijaama peahoones Jõelähtme vallavalitsus ja aastal 1924 avati samas ka Jõelähtme postiagentuur. Postijaama osa hooneid (sealhulgas ka peahoone) on arvele võetud ehitismälestistena. Postijaama peahoone Postijaama aidahoone Jõelähtme. Teejuht rändajale ja koduloohuvilisele. 2010 Jõelähtme postijaam. Ehitusajalooline ülevaade. Jõelähtme postijaama peahoone kultuurimälestiste riiklikus registris Jõelähtme postijaama sepikoda kultuurimälestiste riiklikus registris Jõelähtme postijaama aidahoone kultuurimälestiste riiklikus registris Jõelähtme postijaama kelder kultuurimälestiste riiklikus registris
Valkla kivisild

Valkla kivisild on kivisild, mis asub Valkla külas Kuusalu vallas Harju maakonnas. Kivisild on arvele võetud ehitismälestisena. Sild on ehitatud 18. sajandil. Tegu on kahe võlviga umbes 53 meetrit pikkuse kohalikust paest tehtud sillaga. Valkla kivisild kultuurimälestiste riiklikus registris Valkla kivisild kultuurimälestiste riiklikus registris
Riigivanema maja

Riigivanema maja on hoone, mis asub Tallinnas Toompeal aadressil Lossi plats 7. Aastatel 1919–1929 asus hoones Eesti Vabariigi riigivanema ametielamu. 1934. aastal võttis maja üle Kohtuministeerium. Tänapäeval asub hoones Saksa suursaadiku residents. Elamu on arvele võetud ehitis- ja ajaloomälestisena. Riigivanema maja, Lossi plats 7 / Pikk jalg 11 1927. aastal Lossi plats 7 / Pikk jalg 11 1980. aastal Lossi plats 7 / Pikk jalg 11 1982. aastal Saksa suursaadiku residents, Lossi plats 7 / Pikk jalg 11 2018. aastal Riigivanema maja kultuurimälestiste riiklikus registris
Kakkoveski hüdroelektrijaam

Kakkoveski hüdroelektrijaam on hüdroelektrijaam, mis asub Võru maakonnas Rõuge vallas Aiju jõel. Võimsus 18 kW. Tootmise algus 2000. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 30. detsember 2014. Vaadatud 2. jaanuaril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Liberté pour l'histoire

Liberté pour l'histoire ('vabadus ajaloole') on 2005. aastal Prantsusmaal asutatud kutseliste ajaloolaste ühendus. Ühendus võitleb niinimetatud mäluseaduste kehtestamise vastu, millega nähakse seadusandja poolt ette õige hinnang teatud ajaloolistele sündmustele. Ühenduse president on Pierre Nora. Koduleht Marek Tamm, Ajalugu ei kordu, 25. oktoober 2008
Kuressaare linnakool

Kuressaare linnakool oli kool, mis asus Kuressaares, Suur-Põllu tänav 4. Kuressaare linnakooli on esmamainitud 1578. aastal, 1653. aastal esitas Kuressaare krahv Magnus Gabriel De la Gardie ettepaneku Kuressaare linnakooli muutmiseks gümnaasiumiks. Rootsi valtsusajal oli Baltimail ainult kaks gümnaasiumi (Tallinnas ja Riias), kuid De la Gardie sattumine kuninganna Kristiina ebasoosingusse tegi lõpu nii gümnaasiumi asutamisele. Kuressaare linnakoolis on õppinud kirjanik August Mälk, ajakirjandustegelane Karl Kider, teatritegelane Heino Anto, õigusteadlane Timotheus Grünthal, filmioperaator Konstantin Märska ja ornitoloog Artur Toom., Vilsandi looduskaitseala rajaja Artur Toom, helilooja Peeter Süda, kooli- jalastekirjanik Madis Küla-Nurmik, näitekirjanik Heino Anto ja kirjanik Karl Kider. Koolihoone on arvele võetud ajaloomälestisena. Suur-Põllu tänav 4 hoones on tegutsenud aastatel 1886–1890 Kuressaare Eesti Selts, 1890–1915 Kuressaare linnakool, 1918–1919 oli hoones Saksa kool, 1917–1918 tegutses hoones lütseum ja 1919–1945 Kuressaare merekool. Algselt tegutses hoones ka Kuressaare põllutöökool, õppeasutus viidi 1921. aastal Kõljala mõisasse, edaspidi tegutses Kõljala Põllutöökoolina. Kuressaare linnakool kultuurimälestiste riiklikus registris Kuressaare linnakool kultuurimälestiste riiklikus registris
Nõo kihelkonnakool

Nõo kihelkonnakool on Nõo kihelkonnakool, mis asus Nõo alevikus Nõo vallas Tartu kreisis. Koolihoone on arvele võetud ajaloomälestisena. Koolis töötas elas ja töötas aastatel 1883–1900 helilooja Aleksander Läte. Nõo kihelkonnakool kultuurimälestiste riiklikus registris Nõo kihelkonnakool kultuurimälestiste riiklikus registris
Bogumił Kobiela

Bogumił Kobiela (31. mai 1931 Katowice – 10. juuli 1969 Gdańsk) oli poola näitleja. Bogumił Kobiela lõpetas 1953. aastal Krakówis Ludwik Solski Draamakunstide Akadeemia. Tema kursusekaaslaste hulgas oli Poola üks kõigi aegade tuntumaid näitlejaid Zbigniew Cybulski. Aastatel 1953–1955 ja 1958–1960 oli Bogumił Kobiela näitleja Gdański teatris Teatr Wybrzeże. Aastatel 1955–1958 oli ta koos Zbigniew Cybulskiga nende endi asutatud Gdański üliõpilasteatri Bim–Bom näitleja. 1960. aastal kolis ta Varssavisse. 1960–1963 oli ta näitleja Teater Ateneumis ja 1963–1966 kabareedes Dudek ja Wagabunda. Alates 1966. aastast kuni oma surmani 1969. aastal töötas Bogumił Kobiela Varssavi Komöödiateatri näitlejana. Tihti esines ta Poola televisiooni telelavastustes, estraadi- ja satiiriprogrammides. Alates 1953. aastast mängis Bogumił Kobiela paljudes filmides. Ta sai tuntuks rollidega väljapaistvate Poola filmirežissööride (Andrzej Munk, Andrzej Wajda, Jerzy Kawalerowicz) filmides. 2. juulil 1969 sai ta autoõnnetuses raskelt vigastada ning suri kaheksa päeva hiljem Gdańskis haiglas. http://culture.pl/pl/tworca/bogumil-kobiela http://www.encyklopediateatru.pl/osoby/6173/bogumil-kobiela http://dzieje.pl/postacie/bogumil-kobiela-1931-1969 http://akademiapolskiegofilmu.pl/en/historia-polskiego-filmu/aktorzy/bogumil-kobiela/158 http://www.fakt.pl/kobieta/plotki/zezowate-szczescie-klatwa-filmu-aktorzy-zgineli-tragicznie/1jlltev Bogumił Kobiela andmekogus IMDb (inglise)
Kassimägi

Kassimägi on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõe paremkalda lookes Kiidjärve sillast umbes 200 meetrit allavoolu. Kassimägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal. Paljand on hallikat tooni. Ürglooduse objekt: Kassimägi Eesti looduse infosüsteemis
Lodja postijaam

Lodja postijaam asub Lodja külas Saarde vallas Pärnu maakonnas. Tallinna–Riia postimaantee postijaama peahoone on ehitatud 19. sajandil. Postijaama hooned on arvele võetud ehitismälestistena. Lodja postijaam kultuurimälestiste riiklikus registris Lodja postijaam peahoone kultuurimälestiste riiklikus registris Lodja postijaama tall kultuurimälestiste riiklikus registris Lodja postijaama postipoiste elamu kultuurimälestiste riiklikus registris Lodja postijaama vana tõllakuur kultuurimälestiste riiklikus registris Lodja postijaama uus tõllakuur kultuurimälestiste riiklikus registris Lodja postijaama küün kultuurimälestiste riiklikus registris Lodja postijaama kelder kultuurimälestiste riiklikus registris
Antonopil (Kalõnivka rajoon)

Antonopil (ukraina keeles Антонопіль) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kalõnivka rajoonis. Elanike arv on 345. Pindala on 0,15 km².
Vovtšõnets (Kozjatõni rajoon)

Vovtšõnets (ukraina keeles Вовчинець) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kozjatõni rajoonis. Elanike arv on 913. Pindala on 2,5 km².
Valga postijaam

Valga postijaam asus Valgas aadressil Raja 6. Peterburi–Riia postimaantee Postijaama hoone ehitati 19. sajandi lõpus. See on arvele võetud ehitismälestisena. Endine Valga hobupostijaama hoone on ühekorruseline krohvitud kivihoone, madala pikliku üldkujuga ja lameda kelpkatusega. Algselt oli see hoone ehitatud kroonu vanglaks. 1864. aastal andis Venemaa keisririigi valitsus selle Liivimaa rüütelkonnale ning rüütelkond otsustas selle sisustada postijaamaks. . Valga hobupostijaam töötas 1931. aastani, kuid seoses raudteetaristu arenguga lõpetati reisijate ja posti vedu Peterburi–Tartu–Valga–Riia teelõigul juba 1889. aastal. Valga postijaam kultuurimälestiste riiklikus registris Hobupostijaam, Aadress: Raja 6, www.valgamuuseum.ee Valga postijaam kultuurimälestiste riiklikus registris Hobupostijaam Tartus Raja 6 Valga Muuseumi kodulehel
Pikaristi postijaam

Pikaristi postijaam on postijaam, mis tegutses Pikaristi külas Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas. Postijaam on arvele võetud ehitismälestisena kui nii Poolas kui ka Lätis levinud postijaamade tüüpprojekti hästisäilinud näide. 1871. aastal leidis postijaama hoones koha Pikaristi kihelkonnakool. Pikaristi postijaam kultuurimälestiste riiklikus registris "Hariduse ajaloost Viru-Nigula mail". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. jaanuar 2015. Vaadatud 2. jaanuaril 2015. Pikaristi postijaam kultuurimälestiste riiklikus registris
Ravila mõisa park

Ravila mõisa park asub Ravila alevikus Kose vallas Harju maakonnas. Ravila mõisakompleksis paiknev park on arvele võetud ehitismälestisena, kui piirkondliku vabakujundusega pargi näide. Pargi pindala on 11,8 või 13,4 ha. Pargis on esindatud umbes 70 liiki taimi. Pargi tagumine parkmetsaga osa ulatub Pirita jõeni. Ravila mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris Ravila mõisa park keskkonnaportaalis Ravila mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris
Kõue-Triigi mõisa park

Kõue-Triigi mõisa park asub Kõue külas Kose vallas Harju maakonnas. Park on arvele võetud ehitismälestisena, kui ajastule tüüpiline mõisakompleksi ümbritsev tagasihoidlik park. Pargi pindala on 15,2 ha. Triigi mõis Kõue-Triigi mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris Kõue-Triigi mõisa park (KLO1200405) Eesti looduse infosüsteemis
Viimsi mõisa park

Viimsi mõisa park asub Viimsi alevikus Viimsi vallas Harju maakonnas. Park on arvele võetud ehitismälestisena kui silmapaistev pargiarhitektuuri näide. Mõisapark on rajatud 18. sajandil. Selle taimestik ei ole väga liigirikas – domineerivad tammed, vahtrad ja sanglepad. Erandina väärib aga väljatoomist pargi lääneosas kasvav vana jaapani tiib-pähklipuu. Viimsi mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris Viimsi mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris
Harku mõisa park

Harku mõisa park asub Harku alevikus Harku vallas Harju maakonnas. Park on arvele võetud ehitismälestisena kui hea näide suurejoonelisest vabakujunduslikust ja liigirikkast pargist, milles on ühtlasi selgelt loetavad regulaarpargi elemendid. Mõisapargi idakülje paese põhjaga nõos asub u 3 ha pindalaga ülespaisutatud tiik, milles on neli väiksemat saart. Pargi tagakülg läheb vaikselt üle parkmetsaks, millest osa moodustab looduslik tammik. Pargist võib leida 92 puu- ja põõsaliiki, mis teeb sellest väga liigirikka mõisapargi. Harku mõis Harku mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris Harku mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris
Astangu tunnellaod

Astangu tunnellaod on Venemaa keisririigi Läänemere laevastiku tunnelitena ehitatud laskemoonalaod Tallinnas Haabersti linnaosas Astangu asumis Mäeküla klindis. Üldiselt teatakse neid ladusid "Astangu tunnelitena". Tunnelladude lähiümbruses on ka 1940. aastatel rajatud Mereväe laskemoonaladu nr 685. Üldiselt ei eristata Vene keisririigi ja Nõukogude ajal rajatud ladusid ning ühiselt teatakse neid ladusid "Astangu laskemoonaladudena". Algselt plaaniti Vene mereväe Peeter Suure Sadama ja Peeter Suure merekindluse peapositsiooni Tallinna mererinde pealaskemoonaladudena ehitada välja kuni 39 U-kujulist tunnelladu. Hiljem otsustati neid teha 15, taas vähendati ehitusmahtu 1916. aasta lõpul. Peeter Suure Merekindluse Maarinde lahingumoonalaod asusid Männikul. Lõpuks hakati ehitama kuut U-kujulist tunnelladu. Neist said enam-vähem toorehitisena valmis kaks esimest. 1918. a veebruaris, Punakaardi pagemisel Tallinnast lasti tunnelid 1, 2, 3, 5 ja 6 osaliselt õhku. 1945. aastal üritati neid uuesti võtta laskemoonalaona kasutusele, kuid juba järgmisel aastal jäeti ehitus kõrge maksumuse tõttu pooleli. Pärast Teist maailmasõda ehitati tunnelite nr 1 ja 3 ette betoonist kaarjate külgkoridoridega sissepääsuehitised, betoneeriti tunnelite lagi ja põrandad. Tänapäeval on need on jäetud maha ning on osaliselt varisenud sisse, kuid on enamuses võetud arvele ehitismälestisena (mälestis nr 8721) kui oluline osa Peeter Suure merekindlusest ja tähelepanuväärne rajatis Eesti ehitusajaloos. I ladu II lao sissepääs V lao sissepääs II lao sissepääs III ladu IV ladu Mereväe laskemoonaladu nr 685 Peeter Suure merekindlus Peeter Suure merekindluse laskemoonalaod Mustamäel Peeter Suure merekindluse laskemoonalaod Männikul Peeter Suure Merekindluse laskemoonalaod kultuurimälestiste riiklikus registris Peeter Suure Merekindluse laskemoonalaod kultuurimälestiste riiklikus registris Astangu tunnellaod lehel Battal.ee. Vene keeles Andres Tõnisson: "Mäeküla klindil ja selle sees" Eesti Loodus, 2005/6 Robert Treufeldt. "Peeter Suure Sadam, uus sõjasadam Tallinnas". // Muinsuskaitse aastaraamat 2014. Tallinn 2015. Lk 102–108
51 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 70. aastad eKr | 60. aastad eKr | 50. aastad eKr | 40. aastad eKr | 30. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 54 eKr | 53 eKr | 52 eKr | 51 eKr | 50 eKr | 49 eKr | 48 eKr | ► | ►► 51. aasta eKr Vana-Rooma konsuliteks olid Marcus Claudius Marcellus ja Servius Sulpicius Rufus. Kleopatra VII ja Ptolemaios XIII tõusid Egiptuse troonile. Cicero asus prokonsuli kohale Kiliikias Han Chengdi, Hiina keiser ... Julia, Gaius Julius Caesari õde ja Augustuse vanaema Ptolemaios XII, Egiptuse kuningas ...