laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
James Lascelles

James Lascelles (s. 5. oktoobril 1953) on Suurbritannia muusik ning George Lascellesi ja tema esimese abikaasa Marion Steini teine poeg. 2011. aastal oli ta Briti troonipärilusjärjestuses 50. kohal. 1973 abiellus ta Fredericka Ann Durrhseniga ning neil sündis kaks last: Sophie Lascelles (s. 1973) Rowan Lascelles (s. 1977) Teisest abielust Lori Leega on tal samuti kaks last: Tanit Lascelles (s. 1981) Tewa Lascelles (s. 1985) Tema kolmas abikaasa on Joy Elias-Rilwan Nigeeriast.
Eritrea 2018. aasta taliolümpiamängudel

ERI Eritrea osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis. See oli esimene kord, kui Eritrea taliolümpiamängudel osales. Eritread esindas üks sportlane, kelleks oli Kanadas sündinud mäesuusataja Shannon-Ogbani Abeda. Eritrea's first Winter Olympian is from Alberta, CBC
Semiotsiid

Semiotsiid on märgiliste suhete või märgilise keskkonna pahatahtlik hävitamine, mille tulemusena kaotab kannatanu osa oma identiteedist. Mõiste võttis kasutusele geoloog ja filosoof Ivar Puura. Semiotisiid võib olla füüsiliste keskkondade hävitamise või rüüstamise kaasnähe; olukord, kus semiootilised ja kommunikatsioonilised protsessid ise on peamisteks sihtmärkideks. Füüsilisteks keskkondadeks ja objektideks võivad olla näiteks kujud, religioossed hooned, looduslikud monumendid, hauad, matmispaigad. Semiotsiidiks võib nimetada ähvardamist ära lõhkuda või hävitada kellegi jaoks märgilise tähendusega objekte. Semiotsiid on ka terve rahva või inimrühma vastu suunatud ideoloogilise surve, pühadusteotus, millel on seos okupatsiooni ja füüsilise vägivallaga. Samuti saab semiotsiidiks nimetada küüditamist või mingi rühma või grupeeringu kodukeskkonnast väljatõrjumist. Juhtumite puhul, mil hävitatavaks on semiootiline või kommunikatiivne protsess, toimub saatjate ja vastuvõtjate hävitamine, kommunikatsioonikanali lukustumine ning kommunikatsioonikoodide kahjustumine. Üheks semiotsiidi vormiks on linguatsiid ehk rahvuskeele allasurumine. Semiotsiidi tekkimise põhjused saab jagada tahtlikuks ja mittetahtlikuks. Tahtlik semiotsiid vajab planeerimist ja eelnevat teadmist hävitatavast objektist ning selle kultuurilisest väärtusest. Säärane käitumine on eelkõige iseloomulik inimkultuurile. Mittetahtlik semiotsiid tuleneb hävitaja teadmatusest ja ettenägematusest. Enim esineb mittetahtlikku semiotsiidi inimese ja temaga samas keskkonnas elavate teiste liikide vahel. Mittetahtliku semiotsiidi vältimiseks peab hävitaja tõstma oma teadlikkust teiste liikide kohta. keskkonnavastane süütegu ökotsiid (kuritegu) Timo Maran. "Enchantment of the past and semiocide. Remembering Ivar Puura". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. jaanuar 2018. Ivar Puura. "Loodus meie mälus". Maran, Timo. Enchantment of the past and semiocide. Remembering Ivar Puura. Sign Systems Studies. 2013, 41(1), 146–149. Puura, Ivar. Loodus meie mälus. Eesti Loodus 2002, nr 11, lk 24–25.
VII noorte laulu- ja tantsupidu

VII noorte laulu ja tantsupidu toimus Tallinnas 18.–20. juunil 1993. Hariliku pidude toimumisrütmi kohaselt pidanuks iseseisvuse taastanud Eesti esimene noortepidu leidma aset juba 1992. aastal, kuid seda pärssisid nii ettevalmistusaja nappus kui rahapuudus. Teisalt sai pidu osaks Eesti vabariigi 75. aastapäeva tähistamisest. Rahapuudus kimbutas laiemalt kogu peoprotsessi ja ka peo läbiviimist. Näiteks piduliste toitlustamise raha saadi kokku vaid mõni nädal enne suursündmust. Leedus aga jäi noortepidu samadel põhjustel hoopis vahele. Laulupeo kunstiline juht oli helilooja René Eespere. Kava koosnes varasemate laulupidude meeldejäävamatest lugudest ning noorema põlvkonna heliloojate loomingust Esimest korda jõudsid laulupeole näiteks Raimo Kangro ja Rein Rannapi teosed. Ühendkoor laulis peo lõpus Tõnis Mäe, Alo Mattiiseni ja René Eespere teosed. Ka dirigentide hulgas oli palju debütante, näiteks Olari Elts, Riho Leppoja, Aarne Saluveer, Hirvo Surva ja Raul Talmar. Kui piduliste rongkäik peeti suvesoojuses ja päikesepaistes, siis laulupeo alguseks hakkas sadama võrdlemisi tihedat vihma, mis ei vaibunud peaaegu kogu kontserdi vältel. Teisalt ei rikkunud see peo energiat, sest peo lõpus läksid Tõnis Mäe "Palve" ja "Koit" korduvale taasesitusele ning noored lauljad ei soovinud kuidagi laulukaare alt lahkuda. Sellel peol oli esimest korda üle-eestilise laulupeo kavas Peep Sarapiku/Juhan Liivi "Ta lendab mesipuu poole". Tantsupeo pealavastaja oli Ilma Adamson. Pidu kandis pealkirja „Kodu põhjamaa päikese all“. Kokku anti neli etendust. Pidu algas päikese kujutamisega tantsumurul ning kogu järgnev sümboliseeris lapse sirgumist kodumaal, oma perekonna ja sõprade keskel. Peol osalesid ka külalisrühmad Soomest ja Lätist.
Aruküla vald (Koeru kihelkond)

Aruküla vald (saksa keeles Arroküll) oli vald Järvamaal Koeru kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Väinjärve vallaga. Aruküla vald (Koeru kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Aruküla vald (Koeru kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Transantarktika mäestik

Transantarktika mäestik on settekivimitest koosnev mäestik Antarktisel. Mäestik jagab Antarktise mandri kitsamas osas kaheks: väiksemaks Lääne- ja suuremaks Ida-Antarktiseks. Transantarktika mäestik moodustus Devoni ja Juura ajastul liivakivide, lubjakivide, kivisüsi ja kiltade ladestumisel. Mäestiku kõrgeim tipp on 4528 m kõrgune Kirkpatrick. Mäestik ulatub üle kogu Antarktise Rossi merest kuni Weddelli mereni ja selle kogupikkus on ligi 3500 km, millega kuulub meie planeedi pikimate mäestike hulka. Mandri ida- ja lääneosa eraldav mäestik on 100–300 km laiune. Transantarktika mäestiku tipud ja kuivad orud on ühed vähestest mandri paikadest, mida ei kata jää. Selle nähtuse põhjuseks on väike sademete hulk ja ablatsioon. Antarctica's Transantarctic Mountains sciencenetlinks.com
Haeska vald (Valjala kihelkond)

Haeska vald (saksa keeles Hasik) oli vald Saaremaal Valjala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kogula vallaga. Haeska vald (Valjala kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Haeska vald (Valjala kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Tuula Haatainen

Tuula Irmeli Haatainen (sündinud 11. veebruaril 1960 Tuusniemis) on Soome poliitik, ta oli alates 10. detsembrist 2019 kuni 20. juunini 2023 tööminister Sanna Marini valitsuses. Ta kuulub Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei ridadesse. Ta sai keskhariduse aastal 1978 Kuopios. Kuopios sai ta aastal 1981 ka õendusalase hariduse. Aastatel 1982–1987 õppis ta Helsingi Ülikoolis, aastal 1994 sai ta politoloogia magistriks. Ta on töötanud meditsiinitöötajana. Ta oli 17. aprillist 2003 kuni 23. septembrini 2005 Soome haridusminister (Anneli Jäätteenmäki ja Matti Vanhaneni esimeses valitsuses). 24. septembrist 2005 kuni 18. aprillini 2007 oli ta Soome sotsiaal- ja tervishoiuminister (Matti Vanhaneni esimeses valitsuses). Ta on aastast 1983 abielus ja on kahe lapse ema.
Halliku vald (Kodavere kihelkond)

Halliku vald (saksa keeles Hallick) oli vald Tartumaal Kodavere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Pala vallaga. Halliku vald (Kodavere kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Halliku vald (Kodavere kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
The Dark Side of the Moon

"The Dark Side of the Moon" on ansambli Pink Floyd 1973. aastal ilmunud kaheksas stuudioalbum. Albumi andis välja 1. märtsil 1973 Harvest Records. See salvestati juunist 1972 jaanuarini 1973 Londonis EMI Abbey Roadi stuudios. Albumilt anti välja kaks singlit: "Money" (B-poolel "Any Colour You Like") ja "Us and Them" (B-poolel "Time"). "The Dark Side of the Moon" pälvis nii kriitikute kui ka publiku suurepärase vastuvõtu. See tõusis üheks nädalaks edetabeli Billboard Top LPs & Tapes tippu, kuid jäi edetabelisse 741 nädalaks 1988. aastani. 45 miljoni eksemplariga on see kõigi aegade müüduimate albumite edetabelis kolmandal kohal. USA-s on seda müüdud üle 15 miljoni. Albumit on sageli mainitud kõigi aegade parimate seas. 2003. aastal avaldatud Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema albumi loendis on The Dark Side of the Moon 43. kohal. "Speak to Me" (Mason) - 1:10 "Breathe" (Gilmour/Waters/Wright) - 2:49 "On the Run" (Gilmour/Waters) - 3:33 "Time"/"Breathe" (Reprise) (Gilmour/Waters/Wright/Mason) - 7:05 "The Great Gig in the Sky" (Wright) - 4:44 "Money" (Waters) - 6:31 "Us and Them" (Waters/Wright) - 7:41 "Any Colour You Like" (Gilmour/Wright/Mason) - 3:27 "Brain Damage" (Waters) - 3:51 "Eclipse" (Waters) - 2:02 Guesdon, Jean-Michel (2017). Pink Floyd All The Songs. Running Press. ISBN 9780316439237. Richard, Smirke. "Pink Floyd, 'The Dark Side of the Moon' At 40: Classic Track-By-Track Review". Billboard. Vaadatud 25. veebruaril 2022. https://www.riaa.com/gold-platinum/?tab_active=top_tallies&ttt=T1A#search_section
Jeremy Lascelles

Jeremy Lascelles (sündinud 14. veebruaril 1955) on George Lascellesi ja tema esimese abikaasa Marion Steini kolmas poeg. 2011. aastal oli ta Briti troonipärilusjärjestuses 54. kohal ning Harewoodi krahvkonna järjestuses 7. kohal. 1981 abiellus ta Julie Baylisega ning neil on kolm last: Thomas Lascelles (sündinud 1982) Ellen Lascelles (sündinud 1984) Amy Lascelles (sündinud 1989)
Samnauni Alpid

Samnauni Alpid on mäestik Kesk-Ida-Alpides, mis on nime saanud Šveitsi Samnauni valla järgi. See paikneb Austria Tirooli liidumaa ja Šveitsi Graubündeni kantoni piiril. Mäestikus on järgmised tipud (kõrgus meetrites): Muttler (3293) Stammerspitze (3258) Piz Mundin (3146) Vesilspitze (3115) Piz Rots (3097) Vesulspitze (3092) Hexenkopf (3038) Piz Malmurainza (3038) Bürkelkopf (3033) Gemspleiskopf (3017) Furgler (3004) Rothbleiskopf (2938) Flimspitz (2929) Grübelekopf (2894) Muttler põhjast Fimbatali piiriületus Šveitsi ja Austria vahel Piz Rots suusaalal Silvretta Arena Piz Mundin ja Muttler idast (Nauders) Šveitsi Alpid Šveitsi mägede loend
Verwall

Verwall on mäestik Kesk-Ida-Alpides Austria Tirooli ja Vorarlbergi liidumaade piiril. Mäestikus on järgmised tipud (kõrgus meetrites): Hoher Riffler (3168) Kuchenspitze (3148) Küchlspitze (3147) Patteriol (3059) Saumspitze (3039) Scheibler (2978) Gaisspitze (2779)
Inju vald

Inju vald (saksa keeles Innis) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Küti vallaga. Inju vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Inju vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Lechtali Alpid

Lechtali Alpid (saksa: Lechtaler Alpen) on mäestik Lääne-Austrias ja osa suuremast Põhja-Lubjakivialpidest. Saanud nime Lechi jõelt, mis kuivatab neid põhjasuunas Saksamaale, hõlmavad Lechtali Alpid Austria Tirooli ja Vorarlbergi liidumaad ning on tuntud oma mitmekesise kivimistruktuuri poolest. Kõrgemad tipud on (kõrgus meetrites): Parseierspitze (3040) Dawinkopf (2970) Südlicher Schwarzer Kopf (2949) Gatschkopf (2947) Bocksgartenspitze (2939) Holzgauer Wetterspitze (2898) Oberer Bocksgartenkopf (2888) Vorderseespitze (2888) Freispitze (2887) Eisenspitze (2859) Kõrgeim tipp Lechtali Alpide idaosas on silmapaistev Große Schlenkerspitze (2827 m).
Meriküla vald

Meriküla vald (saksa keeles Merreküll-Koerafer) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1883–1893 ja siis liideti see vald Küti vallaga. Meriküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Meriküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Oonurme vald

Oonurme vald (saksa keeles Onorm) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Tudulinna vallaga. Oonurme vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Oonurme vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Tudu vald

Tudu vald (saksa keeles Tuddo) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Roela vallaga. Tudu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Tudu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vaeküla vald

Vaeküla vald (saksa keeles Wayküll) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Rägavere vallaga. Vaeküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Vaeküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vinni vald (Viru-Jaagupi kihelkond)

Vinni vald (saksa keeles Finn) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Küti vallaga. Vinni vald (Viru-Jaagupi kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Vinni vald (Viru-Jaagupi kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Mustvee vald (Laiuse kihelkond)

Mustvee vald (saksa keeles Tschorna) oli vald Tartumaal Laiuse kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1921 ja siis moodustati selle valla baasil Mustvee alev (hilisem Mustvee linn)[viide?]. Mustvee vald (Laiuse kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Mustvee vald (Laiuse kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Tai ridgeback

Tai ridgeback on Taist pärinev koeratõug. Sarnaselt rodeesia ridgebackiga kasvavad ka tai ridgebacki karvad seljal vastupidises suunas, millest ka tõunimetuses sõna ridgeback. Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta kirjas: "Karastunud ja elav, suurepärase hüppevõimega. Ustav perekoer". Selg "THAI RIDGEBACK DOG" (pdf) (inglise). FCI. Vaadatud 25. jaanuaril 2018. "Tai ridgeback" (pdf). EKL. Vaadatud 25. jaanuaril 2018. Inglise keeles: ridgeback = ridge (hari) + back (selg). "Definition of ridgeback in English by Oxford Dictionaries" (inglise). Oxford Living Dictionaries. Originaali arhiivikoopia seisuga 26.01.2018. Vaadatud 25.01.2018. Desmond Morris. Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, ISBN 978-1-57076-410-3 Tai ridgeback saidil koer.ee
Võlla vald (Muhu kihelkond)

Võlla vald (saksa keeles Magnusdahl) oli vald Saaremaal Muhu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Hellamaa vallaga. Võlla vald (Muhu kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Võlla vald (Muhu kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Jõgisoo vald (Keila kihelkond)

Jõgisoo vald (saksa keeles Jöggis) oli vald Harjumaal Keila kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Saue vallaga. Jõgisoo vald (Keila kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Jõgisoo vald (Keila kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Triigi vald (Karja kihelkond)

Triigi vald (saksa keeles Feckerort) oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Leisi vallaga. Triigi vald (Karja kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Triigi vald (Karja kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Triigi vald (Väike-Maarja kihelkond)

Triigi vald (saksa keeles Ottenküll) oli vald Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Vao vallaga. Triigi vald (Väike-Maarja kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Triigi vald (Väike-Maarja kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Tuula vald

Tuula vald (saksa keeles Thula) oli vald Harjumaal Keila kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Saue vallaga. Tuula vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Tuula vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Tõikvere vald

Tõikvere vald (saksa keeles Toikfer) oli vald Tartumaal Torma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1899 ja siis liideti see vald Võtikvere vallaga. Tõikvere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Tõikvere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vaiatu vald

Vaiatu vald (saksa keeles Somel) oli vald Tartumaal Torma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Võtikvere vallaga. Vaiatu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Vaiatu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Otepää vald (Otepää kihelkond)

Otepää vald (saksa keeles Odenpäh) oli vald Tartumaal Otepää kihelkonnas. Vald moodustati 1892 nime all Kastolatsi vald. 1903 nimetati vald ümber Otepää vallaks. Otepää vald (Otepää kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Otepää vald (Otepää kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vana-Otepää vald

Vana-Otepää vald (saksa keeles (Alt-)Odenpäh) oli vald Tartumaal Otepää kihelkonnas. Vald eksisteeris aastatel 1866–1892, kuni liideti Kastolatsi vallaga. Vana-Otepää vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Vana-Otepää vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Varangu vald (Koeru kihelkond)

Varangu vald (saksa keeles Warrang) oli vald Järvamaal Koeru kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Kapu vallaga. Varangu vald (Koeru kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Varangu vald (Koeru kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Visusti vald

Visusti vald (saksa keeles Wissust) oli vald Tartumaal Äksi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kaarepere vallaga. Visusti vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Visusti vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Tabivere vald (Äksi kihelkond)

Tabivere vald (ka Voldi vald; saksa keeles Tabbifer) oli vald Tartumaal Äksi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Saadjärve vallaga. Tabivere vald (Äksi kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Tabivere vald (Äksi kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Diiak

Diiak (inglise keeles DIAC, lühend sõnadest diode for alternating current switch) on viiekihilise struktuuriga pooljuhtdiood, mis hakkab juhtima voolu, kui pinge tema elektroodide vahel ületub avanemiseks vajaliku väärtuse, nn läbilöögipinge. Siis diiaki takistus väheneb järsult ja ta hakkab voolu juhtima mõlemas suunas (erinevalt dinistorist, mis juhib ainult ühes suunas). Seega saab diakki kasutada lülitina ka vahelduvvooluahelates. Pooljuhtstruktuurilt sarnaneb diiak triiakiga, kuid selle vahega, et puudub tüürelektrood. Et diiak on pinge polaarsuse suhtes sümmeetrilise ehitusega, siis on tema mõlemad elektroodid anoodid (A1 ja A2). Niipea kui pinge ükskõik kummal anoodil ulatub läbilöögiväärtuseni. muutub diiak juhtivaks – lülitub sisse. Välja lülitub diiak alles siis, kui teda läbiv vool muutub väiksemaks väärtusest, mida nimetatakse hoidevooluks. Diiaki tunnussuuruste orienteerivaid väärtusi: läbilöögipinge UBO (joonisel VBO, BO ingl breakover): 20…200 V; hoidevool: 5…50 mA (joonisel 10 mA); takistus väljalülitatud olekus: mitu megaoomi; takistus sisselülitatud olekus: mõni oom. Diiak on kasutatusel peamiselt türistoride ja sümistoride tüürlülituses, et anda nende tüürelektroodile sujuvalt tõusvat sisselülitamispinget. Praktikas leiavad laiemat kasutamist järgmised diiakitüübid: BR100-03, DB3, DB3A, DB3B, DB3TG, DB4, D30, ER900NTE6407, NTE6408, NTE6411, NTE6412 (kõik korpuses DO-35); SMDB3 (korpuses SOT-23); TMMDB3, TMMDB3TG (Minimelf-korpuses). Dinistor Türistor Sümistor
Selle suve nägu

"Selle suve nägu" on ansambli Sõpruse Puiestee kuues kauamängiv, mis ilmus aastal 2017. Plaadikujundusel on kasutatud Alo Aarsalu maali. Heli ja master Lauri Urb. "Rocknroll ja disko" Allan Vainola / Mait Vaik 2:42 "Fotosüntees" Allan Vainola / Mait Vaik 3:46 "Kullja kiri" Allan Vainola / Mait Vaik 3:38 "1989" Prohhor Aleksejev 3:45 "Eckeröline" Allan Vainola / Mait Vaik 3:56 "Valgete lainete vahus" Allan Vainola / Mait Vaik 3:32 "Suur Vanker" Allan Vainola / Mait Vaik 3:48 "Üksinda maanteel" Allan Vainola / Mait Vaik 2:57 "Selle suve nägu" Allan Vainola / Marie Myrk 3:08
Ghana 2018. aasta taliolümpiamängudel

GHA Ghana osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis. See oli teine kord, kui Ghana taliolümpiamängudel osales. Esimest korda saatis Ghana oma sportlase taliolümpiamängudele 2010. aastal. Ghanat esindas meeste skeletonis Akwasi Frimpong, kes jäi 30 võistlema pääsenud mehe seas viimasele kohale. "Winter Olympics 2018: African athletes to make history in Pyeongchang". BBC. 15. jaanuar 2018. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2018. Vaadatud 20. veebruaril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Tammiku vald

Tammiku vald oli mitme Eesti valla nimi: Tammiku vald (Jõhvi kihelkond) Tammiku vald (Kose kihelkond) Tammiku vald (Simuna kihelkond)
Patricia Tuckwell

Patricia Lascelles, Harewoodi krahvinna (Patricia Tuckwell) (24. november 1926 – 4. mai 2018 Leedsi lähistel) oli Austraalia viiuldaja ja endine modell. Ta sündis Melbourne'is Charles Tuckwelli ja tema naise Elizabethi esimese lapsena. Tal on ka noorem vend, tuntud muusik Barry Tuckwell. Ta oli Sydney sümfooniaorkestri viiuldaja ning räägitakse, inimesed olevat kontserti kuulama tulnud selleks, et teda saaks vaadata; ta oli väga ilus. Patricia oli ka modell ning fotograaf Athol Smithi muusa. 7. juulil 1948 abiellus ta Atholiga ning neil on poeg Michael (sündinud 1949). Abielu ajal töötas Patricia nime Bambi Shmith all. Paar lahutas 1957. 31. juulil 1967 abiellus ta George Lascelles'iga ning temast sai Harewoodi krahvinna. Paaril on poeg Mark Lascelles.
Assistent (abiõppejõud)

Assistent on kõrgkooli abiõppejõud, kelle peaülesanne on seminaride, praktikumide ja harjutustundide läbiviimine. õppejõud
Mika Kaurismäki

Mika Juhani Kaurismäki (sündinud 21. septembril 1955 Orimattilas) on Soome filmirežissöör. Ta on filmilavastaja Aki Kaurismäki vanem vend ja Maria Kaurismäki isa. Mika Kaurismäki on elanud umbes 1992. aastast Brasiilias ning tal on valminud mitu Brasiilia-ainelist filmi, sh "Amazon", "Tigrero", "Sambólico", "Rytmi" ja "Moro no Brasil". Kaurismäki käe all on valminud filme mitmes keeles, peamiselt inglise, soome ja portugali keeles. "Valetaja", 1981 "Jackpot 2", 1982 „Arvottomat“, 1982 „Klaani – tarina Sammakoitten suvusta“, 1984 „Rosso“, 1985 „Helsinki-Napoli – All Night Long“, 1987 „Yötyö“ (telefilm), 1988 „Paperitähti“, 1989 „Cha Cha Cha“, 1989 „Amazon“, 1990 „Zombie ja Kummitusjuna“, 1991 „The Last Border – Viimeisellä rajalla“, 1993 „Condition Red – Jatkuva hälytystila“, 1995 „LA Without a Map“, 1998 „Highway Society“, 1999 „Honey Baby“, 2004 „Kolm tarka“, 2008 „Haarautuvan rakkauden talo“, 2009 „Veljekset“, 2011 „Tee põhja“, 2012 „Elämältä kaiken sain“, 2015 „Sõbrannad“ 2015 2019 „Meisterkokk Cheng” (Mestari Cheng) "Saimaa-ilmiö", 1981 "Tigrero – elokuva joka ei valmistunut", 1994 "Moro No Brazil", 2002 "Brasileirinho", 2005 "Sonic Mirror", 2006 "Vesku", 2010 "Mama Africa", 2011 IMDb: Maria Kaurismäki Sideline movie Master Cheng – Chinese Superstars, Finnish Auteur & Arctic Fells  Mika Kaurismäki – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Mika Kaurismäki koduleht
Adavere metskond

Adavere metskond moodustati 1922. aastal Põltsamaa metskonna (Pardi, Paduvere, Kanavere vahtkonnad), Kabala metskonna (Pilli, Kuusiku, Eistvere, Käsukonna, Kiima, Lepametsa vahtkonnad) ja Kaavere metskonna (Pendrasaare, Karu, Kaisa, Luige, Udriku, Tuule, Adavere vahtkonnad) põhjal. Metskonna kantselei asus algselt Adavere mõisas. Jaan Paulmeister 1922–1925 Richard Kukkur 1925 Eduard Piik 1925–1926 metsaülema kohusetäitja, Räpina metskonna abimetsaülem. Johannes Laasme 1926–1928 Nikolai Kivi 1928–1931 Leopold Sepp 1931–1934 Heinrich Rikk 1934–1937 Rudolf Lehtpere 1937–1939 Boris von Harten 1939–1940 Rudolf Lunden 1940–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 10. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Aegviidu metskond

Aegviidu metskond tekkis 1927. aastal, kui Jäneda metskond nimetati Aegviidu metskonnaks. Gustav Winterfeld 1927 Albert Vaharu 1928–1929 Leonhard Puusta 1929–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 10. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144