laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Veide kihelkond

Veide kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Wolmar-Weidenhof, läti keeles Veides draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Volmari kreisis. Veide kihelkond asutati 1883. aastal, mil senine Volmari kihelkonna Veide tänaval asunud diakonaat eraldati iseseisvaks kihelkonnaks. Diakonaadi asutas aastal 1674 Karl Gustav Oxenstierna. Patronaadiõigus kuulus kihelkonna rüütlimõisatele ja konsistooriumile kui Volmari linnamagistraadi õigusjärglasele. Nõukogude ajal sealne kogudus suleti. Hiljem tagastati nende kirik Volmari Siimoni kogudusele, aastal 2011 ostsid selle ära aga Valmiera baptistid, kogudus säilitas seal siiski oma kantseleiruumid. Annasmuiža (Annenhof) poolmõis Dūķeri (Duckershof) rüütlimõis Jānūparksi (Johannishof) Volmari linnamõis Kokmuiža (Kokenhof) rüütlimõis, fideikomiss Mujāni (Schloß Mojahn) rüütlimõis Savariņi (Beatenthal) poolmõis Veide (Pastorat Wolmar-Weidenhof) kirikumõis Veide (Weidenhof) väikemõis, liideti Volmari kiriku valdustega Volmari kihelkond Materialen zur Kirchengechichte, E. H. von Busch lk. 517 Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990, lk 715. "Valmieras Baptistu draudzes vēsture". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 6. septembril 2018. Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 715. Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Bd I. Livland. Riga, 1909. Veerg 391-396.
Dūķeri mõis

Dūķeri mõis (saksa keeles Duckershof, läti keeles Dūķeru muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Veide kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Valmiera piirkonnas Kocēni vallas Dūķeri külas. Mõis on kujunenud Mujani vasallilinnuse valdustest. 1727. või 1728. aastal annetas Venemaa keiser Peeter II suurema osa sealsest valdusest krahv Gustav Reinhold von Löwenwoldele. Riigi valdusse jäänud linnuselääni aladest kujuneski Dūķeri mõis. Keiser Paul I kinkis sealse mõisa kindral Germannile. See pantis mõisa aastal 1810 20 000 taalri eest George Mengdenile. Tolle lesk loovutas valduse aastal 1815 25 000 rubla eest Ernst Reinfeldile. Aastal 1820 sai mõisa omanikuks Ernsti kasupoeg Gustav Loudon, kes aastal 1829 ka mõisa täievoliliseks omanikuks sai. Aastal 1838 pantis ta mõisa 25 000 rubla eest oma sugulasele Friedrich Schultzile. Aastal 1843 ostis Mathilda von Schultz mõisa 32 500 rubla eest endale ja müüs siis aastal 1853 40 000 rubla eest August von Oettingenile. Aastal 1871 omandas mõisa 32 180 rubla eest Volmari kodanik Wilhelm Schwartz. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal kuus adramaad, sellele allus 117 mees- ning 141 naishinge. Aastal 1641 oli Dūķeri ja Mujāni mõisa suurus 29 ja 1/2 adramaad. Aastal 1688 oli mõisa suurus 20 ja 1/4 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 4 ja 1/4, aastal 1757 aga 6 ja 1/4. Aastal 1823 oli mõisa suurus 4 ja 11/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 4 ja 11/21, aastal 1881 aga 1 ja 70/80, lisaks 4 ja 75/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Mõisale kuulus aastal 1816 üks karjamõisa: Slaweschen. Hupel, August Wilhelm. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Erster Band. Riga: 1781, lk 117 [1]. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 121 Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 236-237. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 240. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 120 Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 233.
Savariņi mõis

Savariņi mõis (saksa keeles Beatenthal, läti keeles Savariņa muiža) oli poolmõis Liivimaal Volmari kreisis Veide kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Lätis Valmieras Savariņa iela ümbruskonns.
Annasmuiža mõis (Veide kihelkond)

Savariņi mõis (saksa keeles Annenhof, läti keeles Annasmuiža) oli poolmõis Liivimaal Volmari kreisis Veide kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Valmiera piirkonnas Valmiera vallas Annasmuiža külas.
Jānūparksi mõis

Jānūparksi mõis (saksa keeles Johannishof, läti keeles Jānūparku muiža) oli Volmari linnamõis Liivimaal Volmari kreisis Veide kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Lätis Valmieras.
Kokmuiža mõis

Kokmuiža mõis (saksa keeles Kokenhof, läti keeles Kokmuiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Veide kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Valmiera piirkonnas Kocēni vallas Kocēnis. Kokmuiža oli varem koos Brieži mõisale kuulunud aladega Volmari lossiala osa või vakus. 1744. aastal annetas Jelizaveta Petrovna mõisa kindral Lubrasele. Tolle pärijaks oli tema vennatütar, mistõttu mõis läks tema surma järel tolle abikaasa Anhorn von Hartwissi valdusse. Aastal 1763 ostis mõisa 40 000 rubla eest tema sugulane Sebastian Ahorn von Hartwiss. Aastal 1846 omandas mõisa 154 000 rubla eest Hollandi konsul Johann Friedrich von Schroeder. Tema poeg lasi rajada mõisa peahoone ja Inglise pargi. Aastal 1854 rajati mõisa juurde õllevabrik ja viinaköök. Aastal 1898 toodeti seal 3 323 190 liitrit õlut. Aastal 1913 rajati Kocēni raudteejaamast mõisa juurde 2 kilomeetri pikkune harutee, mis teenindas sealset õllevabrikut. Aastal 1937 avati mõisa häärberis põhikool, kus töötas dirigent Roberts Zuika. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 36 ja 5/8 adramaad, sellele allus 649 mees- ja 726 naishinge. Aastal 1641 oli Kokmuiža, Mūri, Kauguri ja Volmari mõisa suurus kokku 103 adramaad. Aastal 1688 oli mõisa suurus 31 ja 1/4 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 29 ja 7/8, aastal 1757 aga 36 ja 5/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 29 ja 1/2 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal adramaid sama palju, aastal 1881 kuulus mõisale aga 9 ja 22/80 adramaad, lisaks 28 ja 53/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Mõisale kuulus aastal 1816 viis karjamõisa: Stukusch, Karlshof, Tornishof, Jehren ja Tilzen. Fideikomiss Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 121 Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 234. T. Altbergs, K. Augustāne, I. Pētersone. Dzelzceļi Latvijā. R: Jumava, 2009, 118. lk Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 240. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 120 Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 232.
Aasta parim rannajalgpallur

Aasta parim rannajalgpallur on iga-aastane auhind, mis antakse Eesti aasta parimale rannajalgpallurile. Eesti 2018.aasta PARIM RANNAJALGPALLUR – RANDO RAND! rannajalgpall.ee, 11. detsember 2018 EESTI PARIM RANNAJALGPALLUR AASTAL 2019 ON – SANDER LEPIK! rannajalgapall.ee, 16. detsember 2021 Eesti rannajalgpall aastal 2020 – EREDEMAD TEGIJAD JA SÄRAVAMAD TEGEVUSED! rannajalgpall.ee, 28. detsember 2020 Aasta 2021 oli Eesti rannajalgpallile märgiline! rannajalgpall.ee, 29. detsember 2021
Farīd ud-Dīn ‘Aţţār

Abū Ḥamīd bin Abū Bakr Ibrāhīm (u 1145 – u 1221) ابو حامد بن ابوبکر ابراهیم), pseudonüümidega Farīd ud-Dīn (فرید الدین) ja ‘Aţţār (عطار, "apteeker") ehk Neyshābūri Aṭṭār, oli iraani luuletaja ja sufistlik filosoof, kelle looming avaldas suurt mõju pärsia luulele ja sufismile. Tema tuntuim teos on "Lindude keel", mis allegooriliselt kirjeldab inimhingede püüdlemist Jumala poole lindude rännakuna oma isanda Simorgi juurde, mille lõpus linnud taipavad, et nemad ise ongi kokku Simorg. “Lindude keel”. Ilmamaa, 2012 (tlk Kalle Kasemaa) Annus, Amar (21.06.2012). "Askeetide lood Simorgi tiiva all". Sirp. Vaadatud 15.12.2017.
Aluliina kirikumõis

Aluliina kirikumõis ehk Alūksne kirikumõis (saksa keeles Marienburg Pastorat, läti keeles Alūksnes mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Alūksnes aadressil Pils iela 11. Pastoraadi rajamise aeg ei ole teada. Esimesi teateid selle kohta on aastast 1637, mil sellele kuulus kolm adramaad. 1681. aastal oli selle koosseisus kolm talu. 1683. aastal sai Ernst Glückist Aluliina pastor. Ta elas ka praeguse kirikumõisa ruumides, puutudes seal otseselt kokku lätlastega. Nii otsustas ta piibli läti keelde tõlkida. 1688. aastaks oli Uue Testamendi tõlge valmis, 1694. aastaks oli aga kogu piibel tõlgitud ja ka trükivalgust näinud. See oli väga oluliseks sammuks ühtse läti kirjakeele kujunemisel. Lisaks piibli tõlkimisele tegeles Glück ka talurahvaharidusega: ta rajas nii Aluliina kui ka Volmari ümbrusse mitu talurahvakooli. 1687. aastal sai Glückist Koknese praost ehk Liivimaa üks mõjukamaid kirikutegelasi, kuigi ta jäi ka edasi Aluliina kihelkonda. Tema tegevus Lätis lõppes 1702. aastal, kui Vene väed Aluliina vallutasid ja Glücki sõjavangi viisid. Koos Glückiga viidi sõjavangi ka tema teenijanna ja kasutütar Marta Skawronska, kellest hiljem sai Venemaa keisrinna Katariina I nime all. Glücki mälestuseks on kirikumõisa parki istutatud kaks tamme (Glücki tammed), mis seal siiamaani kasvavad. Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990, lk 376. Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 376.
Aasta parim treener (jalgpall)

Aasta parim treener on iga-aastane auhind, mis antakse Eesti parimale jalgpallitreenerile. Auhind kannab Albert Vollrati nime. Aasta treener Eesti parim treener saab Vollrati auhinna Soccernet.ee, 7. november 2013 Albert Vollrati auhinnaga pärjati Pärnu JK juhendaja Jüri Saar Jalgpall.ee, 23. november 2014 Vollrati auhinna teenis Aleksandr Puštov Jalgpall.ee, 27 november 2017 Vollrati auhinna teenis Arno Pijpers Jalgpall.ee, 10. detsember 2017 "Vollrati auhinna teenis Sergei Frantcev". Jalgpall.ee. 9. detsember 2018. "Vollrati auhinna teenis Jürgen Henn". Jalgpall.ee. 15. detsember 2019. "Jürgen Henn valiti aasta treeneriks". Jalgpall.ee. 20. detsember 2020. "Jürgen Henn valiti aasta treeneriks". Jalgpall.ee. 12. detsember 2021. "Aasta treeneriks valiti Jürgen Henn". Jalgpall.ee. 20. detsember 2022. "Vollrati auhinnaga pärjati Aivar Anniste ja Daniel Meijel". Jalgpall.ee. 10. detsember 2023.
Apekalnsi kirikumõis

Apekalnsi kirikumõis (saksa keeles Oppekaln Pastorat, läti keeles Apekalna mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Apekalnsi kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Veclaicene vallas Peņķi külas. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 3/5 adramaad, sellele allus 87 mees- ja 78 naishinge. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 279.
Aasta parim treener

aasta treener aasta parim treener (jalgpall)
Ēvele kirikumõis

Ēvele kirikumõis (saksa keeles Pastorat Wohlfahrt, läti keeles Ēveles mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Ēvele kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub Lätis Valmiera piirkonnas Ēvele vallas Ēvele asulas. Mõisa aastal 1609 valminud peahoone on valla vanim ehitis; tänapäeval asub seal kohalik rahvamaja. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus aastal 1816 3/4 adramaad, sellele allus 31 mees- ja 36 naishinge. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 273.
Gulbene kirikumõis

Gulbene kirikumõis (saksa keeles Schwanenburg Pastorat, läti keeles Gulbenes mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Gulbene kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Gulbene piirkonnas Stradi vallas Mācītājmāja külas. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal koos Nagliena mõisaga 1 ja 3/8 adramaad, sellele allus 152 mees- ja 171 naishinge. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 282.
Oliver Neuville

Oliver Patric Neuville (sündinud 1. mail 1973 Locarnos Šveitsis) on endine Saksamaa jalgpallikoondise ründaja , kes mängis Saksamaa Bundesligas Borussia Mönchengladbachis ja Leverkuseni Bayeris. Neuville on pärit Šveitsi itaaliakeelsest osast ning ei osanud seetõttu esialgu kuigivõrd saksa keelt, ka Saksamaa rahvuskoondises mängimise otsuse langetas ta üsna hilja. Neuville karjäär algas Šveitsi Genfi Servette FC klubis 1992. aastal, kus ta tegi 91 mängus 41 väravat. Aastal 1996 siirdus ta Hispaaniasse, kus ta mängis ainult ühe hooaja CD Tenerife klubis. Seejärel siirdus ta Saksamaale, kus ta on mänginud kolmes eri klubis. Algul Hansa Rostockis aastatel 1997–1999 ja seejärel Leverkuseni Bayeris aastatel 1999–2004. Leverkusenis pääses ta mängima Meistrite liiga finaalis ja Saksamaa karika finaalis, kuid tema klubi ei võitnud kumbagi kohtumist. Aastatel 2004–2010 mängis Neuville Borussia Mönchengladbachis. Bundesligas jäid Neuville parimateks teised kohad. 2002. aasta maailmameistrivõistlustel kaotas Saksamaa finaalis Brasiiliale, nii et Neuville võib pidada "igaveseks teiseks". Teda tuntakse siiski resultatiivse väravalööjana, sest kõrgliigas mängitud 372 mängus on ta löönud 127 väravat. Rahvuskoondises debüteeris Neuville 2. septembril 1998, kui mängiti Maltaga. Kuni 2010. aastani mängis Neuville koondises 69 korda ja lõi 10 väravat. Viimase värava lõi ta 2006. aasta maailmameistrivõistluste A-alagrupi teises mängus Poolaga, mille Saksamaa võitis 1:0. 2. koht Meistrite liiga 2002 2. koht Bundesliga 2000, 2002 2. koht Maailmameistrivõistlused 2002 2. koht Saksamaa Karikas 2002 3. koht Maailmameistrivõistlused 2006 2. koht Euroopa meistrivõistlused 2008 http://soccernet.ee/oliver-neuville-pani-putsad-nurka Koduleht (saksakeelne) Leverkusen who's who
Härgmäe kirikumõis

Härgmäe kirikumõis ehk Ērģeme kirikumõis (saksa keeles Ermes Pastorat, läti keeles Ērģemes mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Härgmäe kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi paikneb Lätis Valka piirkonna Härgmäe vallas. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal üks adramaa, sellele allus 23 mees- ja 24 naishinge. Ka aastail 1688, 1734, 1758 ja 1823 oli mõisa suurus üks adramaa. Aastal 1832 oli mõisal 3/5 adramaad, aastal 1881 allus mõisale 60/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses. Agraarreformi ajal, mil mõis tükeldati, kuulus sellele 396 hektarit maad. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 272. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 288. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 352. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001. ISBN 9984-00-412-0. 279 lk.
Aasta parim staadion

Aasta parim staadion on auhind, millega tunnustatakse aasta parimat jalgpallistaadionit. Eraldi jagatakse auhind nii naturaalmuruga kui kunstmuruga staadionitele. Parimateks väljakuteks valiti Kadrioru staadion ja Tartu Annelinna kunstmurustaadion Jalgpall.ee, 27. november 2016 Jalgpalliliit tunnustas parimaid staadione Jalgpall.ee, 12. detsember 2017 Aasta jalgpallur on viiendat aastat järjest Ragnar Klavan (kõik kategooriad!) Soccernet.ee, 9. detsember 2018 "Parimate staadionite auhinnad läksid Tallinnasse ja Elvasse". Jalgpall.ee. 19. detsember 2019. "Parimate staadionite auhinnad läksid Pärnusse ja Võrru". Jalgpall.ee. 22. detsember 2020. "Parimate staadionite auhinnad läksid Vändrasse ja Kohtla-Järvele". ERR. 16. veebruar 2022.
Iván Kaviedes

Jaime Iván Kaviedes (sündinud 24. oktoobril 1977 Santo Domingos) on Ecuadori jalgpallikoondise endine ründaja. Kaviedes oli üks Ecuadori koondise paremaid mängijaid. Ta oli esimene ecuadorlasest mängija Euroopa väljakutel. Kaviedes sai tuntuks, kui tegi hooajal 43 väravat Club Sport Emelec rivistuses kodumaal. Seejärel siirdus ta Itaalia Serie A liiga Perugia Calcio meeskonda. Ta ei paistnud seal eriti silma ning mängis pärast seda paljudes Euroopa ja Lõuna-Ameerika klubides. Kaviedes mängis Ecuadori koondises koosseisus 2002. ja 2006. aasta maailmameistrivõistlustel. Rahvuskoondises debüteeris Kaviedes 14. oktoobril 1998, kui mängiti Brasiiliaga. Ta lõpetas koondisekarjääri 2012, olles löönud koondises 17 väravat. Iván Kaviedes on 182 cm pikk ja kaalub 71 kg.
Paadrema rahvamaja

Paadrema rahvamaja on rahvamaja Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Mõtsu külas. Asutuse eesotsas on Anneli Lobjakas. Asutus taasasutati 1993. 1939, 29.nov Lääne Elu: Paadremaal tähistati raamatu-nädalat. Paadremaa Haridusseltsi avalik raamatukogu ja kohalike noorteorganisatsiooni korraldusel oli laupäeval kohalikus koolimajas referaat-õhtu. --- Referaat-õhtust ühes tasuta jalakeerutusega kohalikus rahvamajas võttis osa rohkel arvul asjast huvitatud noori ja vanu. https://web.archive.org/web/20171216081251/http://www.rahvakultuur.ee/Paadrema-rahvamaja_147?v=298&o=179 (vaadatud 16.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Aleksandr Aleksandrov

Aleksandr Aleksandrovi nime on kandnud mitmed tuntud vene avaliku elu tegelased: Aleksandr Andrejevitš Aleksandrov (1783–1866), vene sõjaväelase ja kirjaniku Nadežda Durova pseudonüüm aastatel 1807–1866 Aleksandr Danilovitš Aleksandrov (1912–1999), vene matemaatik, füüsik, filosoof ja alpinist Aleksandr Ivanovitš Aleksandrov, vene keeleteadlane, Tartu Ülikooli eradotsent Aleksandr Leonardovitš Aleksandrov (1947–), vene stsenarist ja filmirežissöör Aleksandr Pavlovitš Aleksandrov (1943–), vene kosmonaut Aleksandr Mihhailovitš Aleksandrov, Nõukogude Liidu diplomaat (1907–1983) Aleksandr Vassiljevitš Aleksandrov (1883–1946), vene helilooja ja dirigent Aleksandr Petrovitš Aleksandrov (:ru) (1900-1946), vene sõjaväelane, hukkus Tallinnas
Oonurme külamaja

Oonurme külamaja on kultuurikeskus Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Oonurme külas. Külamaja haldab Oonurme Külaselts. https://web.archive.org/web/20171216082021/http://www.rahvakultuur.ee/Oonurme-Kulamaja_147?v=264&o=23977 (vaadatud 16.12.2017) Külamajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Olgina rahvamaja

Olgina rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Olgina külas. Rahvamajast Vaivara valla kodulehel Rahvamajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Oidrema külakeskus

Oidrema külakeskus on kultuurikeskus Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Oidrema külas. Külakeskust haldab Oidrema Naisselts. Külakeskus asutati 2002. https://web.archive.org/web/20171216082717/http://www.rahvakultuur.ee/Oidrema-Kulakeskus_147?o=27441 (vaadatud 16.12.2017) Külakeskusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Navi seltsimaja

Navi seltsimaja on kultuurikeskus Võru maakonnas Võru vallas Navi külas. Asutuse eesotsas on Tarmo Timmi. https://web.archive.org/web/20171216083605/http://www.voruvald.ee/kultuur/seltsid/191-navi-seltsimaja (vaadatud 16.12.2017) Asutusest Võru valla kodulehel Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Valgejõe seltsimaja

Valgejõe seltsimaja on kultuurikeskus Harju maakonnas Kuusalu vallas Valgejõe külas. Asutuse administraator on Leili Valk. https://web.archive.org/web/20171216084621/http://www.rahvakultuur.ee/MTU_Valgejoe_Seltsimaja_147?&v=264&o=27292 (vaadatud 16.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis https://sonumitooja.ee/omanik-paneb-valgejoe-seltsimaja-mueueki/
Metsküla rahvamaja

[1] Metsküla rahvamaja on rahvamaja Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Metskülas. Metsküla rahvamaja on ehitatud 1935 seltsi- ja pritsumajaks. Lääne Elu 1935 12. jaanuar ja Hiiu Teataja 1935 15. jaanuar teatavad: Saastna saab pritsumaja. Neil päevil omandas ostu teel Massu tuletõrjeühingu Saastna jaoskond oksjonilt wana Metsküla koolimaja 181 krooni eest ehituse materjaliks. Hoone lammutatakse lähemal ajal ja weetakse Saastna koolimaja lähedale seltsimaja ehituskohta. Maaala on juba ostetud seltsimaja pritsikuuri jaoks. Rahvamaja jaoks on tuletõrje jaoskonnal kapital olemas nii, et tulewal suvel kerkib Saastna rahwamaja-pritsimaja. Rahvamaja kuulub praegu MTÜ Metsküla Kultuuriühingule ja on aktiivses kasutuses rahvamaja lähedal asuva Metsküla Algkooli ja laiema Matsalu lahe lõunakalda kogukonna poolt. https://www.facebook.com/MetskulaRahvamaja/ "Kooli ajalugu". Metsküla Algkool. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2023. Vaadatud 11. augustil 2023. Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Con fuoco

con fuoco (itaalia keeles 'tulega') on karakteritähis noodikirjas, mis tähistab tulist ja särtsakat esitusviisi.
Metsküla seltsimaja

Metsküla seltsimaja on Metsküla Küla Seltsi hallatav kultuurikeskus Saare maakonnas Saaremaa vallas Metskülas. https://web.archive.org/web/20171216085837/http://www.rahvakultuur.ee/Metskula-Seltsimaja_147?o=24074 (vaadatud 16.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Manija külatuba

Manija külatuba on külakeskus Pärnu maakonnas Manilaiul. Asutuse eesotsas on Sulev Alas. https://web.archive.org/web/20171216090854/http://www.rahvakultuur.ee/Manija-kulatuba_147?o=203 (vaadatud 16.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Mäetaguse rahvamaja

Mäetaguse rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Mäetaguse asulas. Asutuse eesotsas on Mare Taar. https://web.archive.org/web/20171216092023/http://www.rahvakultuur.ee/Maetaguse-Rahvamaja_147?v=186&o=1747 (vaadatud 16.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Sakala (täpsustus)

Sakala oli Eesti muinasmaakond. Selle järgi on nime saanud: Sakala, Viljandi Maakonna ajaleht Korporatsioon Sakala, meeskorporatsioon Korp! Sakala Meeskoor, korporatsioon Sakala koor Sakala, Viljandi meeskoor Sakala, Eesti Mereväe laev Sakala tänav Sakala, Viljandi spordiselts Kaitseliidu Sakala malev on Viljandi maakonnas tegutsev Kaitseliidu malev Sakala nime kannavad ka: Sakala saar Indoneesias Sakala linn Nepalis Sakala keskus Sakala kõrgustik
Lustivere kultuurimaja

Lustivere kultuurimaja on kultuurimaja Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Lustivere külas. Kultuurimaja haldab Lustivere Külaselts. Kultuurimaja asutati 1989. http://web.zone.ee/lustiverekylaselts/ (vaadatud 16.12.2017) https://web.archive.org/web/20171216092551/http://www.rahvakultuur.ee/Lustivere_Kultuurimaja_147?f=2855&t=1012&o=714 (vaadatud 16.12.2017) Kultuurimajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Lootvina külakeskus

Lootvina külakeskus on kultuurikeskus Põlva maakonnas Põlva vallas Lootvina külas. Asutuse eesotsas on Tõnu Lumi. https://web.archive.org/web/20171216093157/http://www.rahvakultuur.ee/Lootvina_Kulakeskus_147?f=2855&t=1012&o=27439 (vaadatud 16.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Bremeni lennujaam

Bremeni lennujaam (saksa Bremen Airport Hans Koschnick; IATA: BRE, ICAO: EDDW) on lennujaam Saksamaal. Lennujaam kannab alates 29. novembrist 2017 endise Bremeni bürgermeistri (aastail 1967–1985) Hans Koschnicki nime.
Inés Arrimadas

Inés Arrimadas García (sündinud 3. juulil 1981 Jerez de la Fronteras) on Kataloonia jurist ja poliitik, ta kuulub erakonda Kodanikud. Ta sündis aastal 1981 Jerez de la Fronteras. Ta õppis Jerez de la Frontera katoliiklikus koolis Nuestra Señora del Pilar. Keskkooli aeg unistas ta arheoloogi ametist ja tundis huvi katalaani keele vastu. Aastal 1999 asus ta õppima õigusteadust Pablo de Olavide ülikoolis Sevillas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta juristina. Aastal 2008 asus ta elama Barcelonasse. Aastast 2010 kuulub ta erakonda Kodanikud. Ta on aastast 2016 abielus Xavier Cimaga.