laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Elektriliin

Elektriliin on elektrijuhtidest ja paigaldustarinditest koosnev liin (edastusrada) elektrienergia ülekandmiseks. Elektrijuhtideks võivad olla kaablid või juhtmed, viimased kas isoleerkattega (isoleerjuhtmed) või paljasjuhtmed. Kaablitel ja isoleerjuhtmetel võib olla üks juhtiv soon või mitu üksteisest isoleeritud soont. Juhtmed ja kaablisooned ühendatakse liini sõlmpunktides vastavalt juhistikusüsteemile. Liini juhtmed ja kaablid asetsevad paigaldustarinditel, nt õhuliini mastidel, või erirajatistes (tunnelites, estakaadidel), kaablid ka pinnases või vees (veekogu põhjas). Liine liigitatakse voolu liigi järgi vahelduvvoolu- ja alalisvooluliinideks ning pinge järgi madalpinge- ja kõrgepingeliinideks. Liini loetakse madalpingeliseks, kui tema nimipinge ei ole vahelduvvoolu korral üle 1000 V ega alalisvoolu korral üle 1500 V. Neid väärtusi ületava nimipingega liinid on kõrgepingeliinid. Levinumad madalpinged vahelduvvooluvõrgus on 230 V ja 400 V. Kõrgepinged on nt 6 kV, 10 kV, 20 kV, 35 kV, 110 kV ja 330 kV. Alalisvooluühendus
Tiiu Aru

Tiiu Aru (14. oktoober 1938 Ahja – 4. detsember 2003 Tallinn) oli eesti metallikunstnik. Tiiu Aru sündis kooliõpetaja perekonnas. Tema isa Eduard Püttsepp oli Ahja algkooli asutaja ja juhataja, ema Luise aga samas koolis õpetaja. Ta õppis Ahja algkoolis ja hiljem Tartus, lõpetas 1959. aastal Tartu Kunstikooli ning 1965. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi. Aastatel 1966–1993 töötas ta metallikunstnike töötoas Hobusepea tänaval. Aastast 1971 oli ta Eesti Kunstnike Liidu liige. Tiiu Aru loomingu hulgas olid kohrutatud figuraalsed vaskkarikad ja kandikud ning hõbeehted. Tema teoseid on eksponeeritud paljudel näitustel, ka väljaspool Eestit. Tiiu Aru on maetud Tallinna Metsakalmistule. http://www.art.tartu.ee/uldinfo/vilistlased-2/1959-2/[alaline kõdulink]
Madeleine'i kirik

Madeleine'i kirik (prantsuskeelsed nimetused l'église de la Madeleine, l'église Sainte-Marie-Madeleine, la Madeleine) on Napoleon I korraldusel aastail 1806–1842 ehitatud kirik Pariisis. Kiriku projekteeris arhitekt Pierre Vignon, jäljendades Kreeka antiiktemplit. Kirikul on 52 korintose sammast. Ehitisel puuduvad aknad, valgus tuleb sisse laes olevate kupliavade kaudu. Kirikus on Aristide Cavaillé-Colli kuulus orel. Kirikus on tegutsenud paljud tuntud organistid ja heliloojad: 1842–1846 Charles-Alexandre Fessy 1847–1858 Louis James Alfred Lefébure-Wély 1858–1877 Camille Saint-Saëns 1877–1896 Théodore Dubois 1896–1905 Gabriel Fauré 1905–1934 Henri Dallier 1935–1962 Edouard Mignan 1962–1968 Jeanne Demessieux 1969–1979 Odile Pierre 1979. aastast François-Henri Houbart  Madeleine'i kirik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tšehhi lennukompaniide loend

Siin on loetletud Tšehhi lennufirmasid. ABS Jets Central Connect Airlines Czech Airlines Grossmann Jet Service Smart Wings Travel Service
Belgia lennukompaniide loend

Siin on loetletud Belgia lennufirmasid. Abelag Aviation Air Belgium Brussels Airlines Cargo B Airlines European Air Transport Jetairfly Thomas Cook Airlines TNT Airways VLM Airlines
Universitas Tartuensis

Universitas Tartuensis on Tartu Ülikooli ajakiri, mis kuni jaanuarini 2009 ilmus ajalehena. Kuni 1989. aastani kandis ajaleht nime Tartu Riiklik Ülikool. Ajalehe esimene number ilmus 22. novembril 1948. Ajaleht ilmus B3-formaadis, tavaliselt neljaleheküljelisena. Esimesed toimetajad olid Enno Mikkelsaar ja Johannes Feldbach. Hiljem on toimetajad olnud Olaf Utt, Eduard Ertis, Raimond Auling, Ene Puusemp, Juhan Peegel, Hillar Palamets, Rein Veidemann, Varje Sootak. Esimene ajalehenumber, mis kandis nime Universitas Tartuensis, ilmus 1. septembril 1989 numbriga 23 (1570), jätkates ajalehe "Tartu Riiklik Ülikool" numeratsiooni. Universitas Tartuensise viimane ajaleheformaadis number ilmus 23. jaanuaril 2009. Järgmine number ilmus 6. veebruaril juba ajakirjana. Alates 2003. aastast ilmus kord aastas ajalehe Narva kolledži erinumber (levitati ka ajalehtede Põhjarannik, Severnoje Poberežje ja Narvskaja Gazeta vahel). Aastatel 1977–2008 oli ajalehe peatoimetaja Varje Sootak. Aastatel 2008–2013 oli peatoimetaja Sigrid Sõerunurk, kelle juhtimisel sai 2009. aastal ajalehest ajakiri. 2013. aastast on ajakirja peatoimetaja Merilyn Merisalu (2016.–2017. aastal oli peatoimetaja Merilyn Säde, 2017.–2018. aastal Virgo Siil ja 2020.–2021. aastal Maarit Stepanov). Ajakirja 2020. aasta veebruari numbris pidi ilmuma toimetaja Mari Eesmaa artikkel ülikooli ja Hiina kontserni Huawei vahel eelmise aasta sügisel sõlmitud koostöökokkuleppest, kuid ülikooli arendusprorektor Erik Puura tõstatas küsimuse, kas säärane artikkel peaks ülikooli ajakirjas ilmuma ning see jäeti avaldamata. Järgnesid arutelud ülikooli sõltumatuse, ülikooli ajakirja olemuse, selle ajakirjandusliku vabaduse ja vajaduse üle. Hiljem artikkel siiski avaldati. Edasiste vastuolude ja huvikonfliktide vältimiseks uuendati 2021. aastal põhjalikult ajakirja põhimõtteid ning septembrist 2021 annab ajakirja Universitas Tartuensis välja Tartu Ülikooli kirjastus. Maaülikool (ajaleht) Illari Lään 2004. Universitas Tartuensis Tartu Ülikooli sisekommunikatsiooni vahendina. Magistritöö. LK. 52. Varje Sootak. Ülikooli oma hääl 65. Universitas Tartuensis, november 2013 "UNIVERSITAS TARTUENSIS - TARTU ÜLIKOOLI AJALEHT 23. jaanuar 2009 Nr 2 (2368)". Digar - UNIVERSITAS TARTUENSIS. 23. jaanuar 2009. Universitas Tartuensis: Toimetus (Vaadatud 30.08.2016) "Tartu Ülikool keelas Huawei-teemalise artikli" ERR, 26. veebruar 2020 "Orientalistide pöördumine: Hiina diktatuuri mõjutustegevustele ei tohi alluda!" Postimees, 27. veebruar 2020 "Tartu Ülikool keelas ajakirjanikul Huawei-teemalise artikli avaldamise" Eesti Ekspress, 26. veebruar 2020 "Erik Puura: sõltumatu ajakiri ei tohiks olla kommunikatsioonijuhi alluvuses" 4dimensioon.org "Avaldamata Huawei-teemaline artikkel" https://www.ajakiri.ut.ee/artikkel/4090 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. november 2021. Vaadatud 15. novembril 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ajakirja koduleht Varje Sootak. Ülikooli oma hääl 65 Universitas Tartuensis, november 2013, nr 10, lk 38.
Taavi Tulev

Taavi Tulev (sündinud 10. aprillil 1984) on eesti multitalent, kes tegeleb nii muusika, helikujunduse kui ka kunstiga. Ta on helilooja Toivo Tulevi poeg. "Taavi Tulev — helide mees", Eesti Päevaleht, 2. september 2006 Kaur Garšnek, "Raadiokunsti festivalil esindab Eestit noor helilooja Taavi Tulev", Ärileht, 24. oktoober 2007 Tiiu Laks, Video: Taavi Tulev "Seisundi seiskumine", Melu.ee, 31. juuli 2009 Kiwa, Helimegapolist vahemaandumiseta pildikülla, Sirp, 15. mai 2020
Hedenströmi laht

Hedenströmi laht (jakuudi keeles Геденштром хомото, vene keeles залив Геденштрома) on laht Kotelnõi saarel Bunge maa ja Faddejevi saare vahel, Uus-Siberi saartel Ida-Siberi meres. Laht ulatub 110 km pikkuselt Kotelnõi saarde. Saare üht osa nimetatakse ajaloolistel põhjustel Bunge maaks ja teist Faddejevi saareks, Hedenströmi laht avaneb lõunasse nende vahel. Suudme laius on umbes 12 km, sügavus kuni 14 m; lahe suudmes asuvad Neizvestnõje saared. Nagu kogu ülejäänud Kotelnõi saar, on ka Hedenströmi lahe kaldad püsiasustuseta. Aastal 1809 saatis Matthias von Hedenström (venekeelne nimi – Matvei Gedenštrom) kaupmees Jakov Sannikovi ja maamõõtja I. Kožini uurima väina Kotelnõi ja Faddejevi saare vahel. Sannikov ületas lahe mitmes kohas, mõõtes selle laiuseks 7–30 km. 1811. aasta kordusekspeditsioonil avastas Sannikov, et tegemist on siiski mitte väina, vaid lahega. Veel 20. sajandi keskpaigani märgiti see kaartidele väinana. Hedenströmi lahte kirjeldati aastatel 1821–1822 Pjotr Anjou Ust-Jana ekspeditsiooni käigus. Laht sai nime Uus-Siberi saarte uurija Matthias Hedenströmi auks. Venemaa Föderatsiooni administratiivjaotuses kuulub laht Sahha Vabariigi (Jakuutia) Buluni ulussi. Фаддеевский – Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: В 86 томах (82 т. и 4 доп.) — СПб., 1890—1907
Kartulipüss

Endisaegse mänguasja kohta vaata kartulipüss (etnograafia) Kartulipüss (inglise keeles spud gun, potato gun) on seade, millega on võimalik tulistada kartuleid või muid heitekehi. Seriaali "Põgenemine" 4. hooaja 14. osas kasutab Michael Scofield 40 mm suitsugranaatide tulistamiseks kartulipüssi. Joonisseriaali "Simpsonid" tegelane Maude Flanders hukkus õhukahurist T-särkide tulistamise tagajärjel ("Alone Again, Natura-Diddily"). http://www.youtube.com/watch?v=1_VDswGmeNM The Potato Gatling Gun
Maude Flanders

Maude Flanders on tegelane joonisseriaalis "Simpsonid". Ta oli abielus Ned Flandersiga ning neil on pojad Tod ja Rod Flanders. Ta hukkus 11. hooaja osas "Alone Again, Natura-Diddily".
Ravi tänav

Ravi tänav on tänav Tallinna kesklinnas Veerenni asumis. Ravi tänav on paralleelne Liivalaia tänavaga. Ravi tänaval (18) asub Ida-Tallinna Keskhaigla, mille eelkäija järgi on tänav nime saanud. Samas algab ka tänav, kulgeb edela suunas ja jätkub Veerenni tänavaga. Olulisteks hooneteks peetakse samuti maju Ravi 12 // Magasini tänav 1 ja Ravi 4. Ravi 2 asub 1937. aastal Boris Tšernovi projekti alusel ehitatud algne Julius Ruuse elumaja. 1960. aastal avati Ravi tn 2 II Lastehaigla (algselt Tallinna Linna Keskrajooni Lastehaigla), kust see 1979. aastal koliti uude Tallinna Lastehaiglasse Tervise tänav 28. Ravi 15 asub 1924. aastal Artur Perna projekti alusel ehitatud algne Aleksander Rist´i üürimaja. Ravi 17 asus 1936. aastal Eugen Sachariase projekti alusel ehitatud algne Johannes Topsi üürimaja Ravi tänav 18 hooned, algne Priihospidali surnukuur, Priihospidali haigetebarakk ja Priihospidali vaimuhaigete osakonna lõunapoolne hoone Ravi 18a Ida-Tallinna Keskhaigla peakorpus. Arhitekt Herbert Johanson. Ravi 18b Ida-Tallinna Keskhaigla Sünnitusosakonna hoone. Arhitekt Herbert Johanson. Ravi 18c Ida-Tallinna Keskhaigla Silmakliiniku hoone. Arhitektid Kalju Luts, Hansi Aru. Ravi tn 18 krundil asub ka Ida-Tallinna Keskhaigla 2-korruseline kivist köögikorpus, millest läände jääb ühekorruseline majandustalituse hoone. Ida-Tallinna Keskhaigla hoonetekompleks asub 7,26-hektari suurusel maa-alal Ravi, Magasini, Herne ja Juhkentali tänava vahelisel alal. Keskhaigla A-korpuse hoone on 6-korruseline ning ühenduses B- ja C-korpuse hoonetega. Suurema osa keskhaigla A-korpusest moodustab palatiosakond (sisehaigused). B-korpus on 6-korruseline hoone, kus asub naistekliinik. C-korpus on 7-korruseline hoone, kus esimesel korrusel asub erakorralise meditsiini osakond, teistel korrustel sise-, kirurgia- ja silmakliiniku ambulatoorsed vastuvõtud. Ravi 27, 1985. aastal ehitatud Tallinna Kesklinna Lastepolikliinik Tänava varasem nimi oli alates 1885. aastast Väike-Liiva tänav (saksa keeles Kleine Sandstrasse, vene keeles Малая Песочная улица). 20. sajandi alguses tegutses Väike-Liiva tänav 24 hoones, Vanglate hoolekandekomitee Tallinna Daamide laste varjupaik. 17. jaanuaril 1923 sai tänava nimeks Liiva tänav. Praegust nime kannab Ravi tänav 25. septembrist 1959. Tallinna tänavanimed. KNAB. LASTETERVISHOIUASUTUSTE ARENG TALLINNAS. Ajalugu, www.lastehaigla.ee, (vaadatud 11.12.2022) Leele Välja, OÜ Arhitektuuriväljad. Tallinna kesklinna väärtuslikud hooned. Tallinn 2020, lk 34 Priihospidali surnukuur, 1903. a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.11.2022) Priihospidali haigetebarakk, 18. saj. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.11.2022) Priihospidali vaimuhaigete osakonna lõunapoolne hoone, 1897. a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.11.2022) Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 107 Ravi tänav. Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed
Häältejuhtimine

Häältejuhtimine on muusikas vähemalt kahe meloodia liikumine samas või erinevas suunas. Samasuunalise häältejuhtimise erikujuks on paralleelne liikumine kvintides või oktavites, mis on klassikalises häältejuhtimises keelatud.
Siiam

Siiam (tai สยาม (Sayam)) on Tai vana nimi, mida maa kandis 24. juunini 1939 ja 1945. aastast 11. maini 1949. Siiami järgi on saanud nimetused Siiami laht, siiami kass, Siiami kaksikud, siiami tapluskala.
Uus-Siberi saar

Uus-Siberi saar (vene Новая Сибирь, jakuudi Саҥа Сибиир арыы) on saar Põhja-Jäämere Ida-Siberi meres, Anjou saarte idapoolseim saar. Blagoveštšenski väin eraldab seda Faddejevi saarest. Saare pindala on umbes 6200 km². Pinnamood on tasane, üldkõrgus kuni 76 m. Saar on kaetud tundrataimestikuga. Uus-Siberi saare avastasid aastal 1806 vene kaupmehed Semjon ja Lev Sõrovatski. Saare nimetas Uus-Siberi saareks aastal 1809 polaarekspeditsiooni juht Matthias von Hedenström. Nimi kinnitati aastal 1810. Aastal 1886 uuris saart Eduard Gustav von Tolli ekspeditsioon. Kuulub Sahha Vabariigi koosseisu. В. Маркин Тающие острова (Новосибирский архипелаг) Uus-Siberi saare põhikaart
Loksa Kroonlinna Püha Joanni kogudus

Loksa Kroonlinna Püha Joanni kogudus on Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku koosseisu kuuluv õigeusu kogudus Loksa linnas Harju maakonnas. Kogudus asutati 30. detsembril 1999 Tallinna Nikolai koguduse abikogudusena. Äriregistrisse kanti kogudus 2004. aastal ja iseseisva kogudusena tegutseb see alates 2005. aastast. Oma kirikuhoone sai Loksa kogudus aastatel 2002–2003 kui kasutuseta jäänud Loksa lasteaia hoone ehitati ümber Loksa Kroonlinna Püha Õiglase Joanni kirikuks. Kirik pühitseti 2008. aasta suvel. Alates 2001. aastast tegutseb Loksa õigeusu koguduse juures narkosõltlaste rehabilitatsioonikeskus. Kogudust on teeninud ülempreester Oleg Vrona ja ülempreester Aleksandr Galiakberov. Alates septembrist 2015 on koguduse esipreester Vladimir Holod.
Õli

Õli on hüdrofoobne (märgumatu) ja lipofiilne (rasvlahustuv) aine, mis esineb toatemperatuuril viskoosse vedelikuna. Selle üldmõiste alla kuuluvad erineva päritolu, keemilise ehituse ja omadustega mineraalsed ja orgaanilised õlid. Algselt on kõik õlid siiski orgaanilist päritolu, kuid nt naftat loetakse mineraalseks, kuna see on tekkinud väga pikaajaliste geokeemiliste protsesside tagajärjel ning seda ammutatakse geoloogilistest leiukohtadest. Elusorganismides leiduvate ja nende poolt toodetavate orgaaniliste õlide, rasvade ja nendetaoliste ainete üldnimetus on lipiidid. Võrreldes teiste orgaaniliste ainetega on neil suur süsiniku- ja vesiniku-, kuid väike hapnikusisaldus. Paljusid taimseid ja loomseid õlisid (ja rasvu) kasutatakse toiduks. Õlisid kasutatakse ka kütuse ja määrdeainena ning keemiatööstuse toorainena. Õlilaigud tunduvad värvilised sellepärast, et õlikiht tekitab veepinnale õhukese kihi, milles toimub valguse murdumisel dispersioon. Iga eri värvi valgus murdub erineva nurga all ning olenevalt õlikihi paksusest tekib õlikihi põhjast peegeldunud ning õli pinnalt peegeldunud valguslainete vahel interferents. Mõne värvuse lainepikkustel tekib seeläbi miinimum, teistel maksimum. Nii näeme me õlikihte selles värvuses, milles tekib maksimum. Õlireostus Taimeõli Eeterlikud õlid Punsli õli (nime poolest õli, kuid tegelikult pole õli)
Loksa bussijaam

Loksa bussijaam on hoone ja samanimeline bussipeatus Harju maakonnas Loksa linnas. Nii hoone kui ka peatus rajati 1938. aastal, mil seati sisse regulaarne bussiühendus Tallinna ja Loksa vahel. Punastest tellistest ehitatud Loksa bussijaama hoones asusid algselt ootesaal, ruumid bussijaama töötajatele ja bussijuhtidele ning kaks garaaži. Nüüdisajal asuvad bussijaama hoones muud asutused – 2009. aasta augusti seisuga Swedbanki Loksa kontor, Eesti Politsei Loksa konstaablipunkt ja meelelahutusasutus Lucky baar. Kuigi bussijaama hoone on oma algse funktsiooni kaotanud, peatuvad selle ees endiselt kõik Loksa linna läbivad bussiliinid. Loksal lõppevate liinide jaoks on Loksa bussijaam lõpp-peatus. Arvatavasti projekteeris hoone arhitekt Elmar Lohk. See valmis tüüpprojekti alusel, kuid teise maailmasõja puhkemise tõttu jäi ainukeseks selle projekti järgi rajatud hooneks. 2014. aastal arvati Loksa autobussijaam ehitismälestiseks. Seisuga 1. august 2009 peatusid Loksa bussijaama peatuses järgmised bussiliinid: 151 Tallinn–Laagna–Kuusalu–Loksa 151A Tallinn–Laagna–Kuusalu–Loksa–Viinistu 151B Tallinn–Laagna–Kuusalu–Kolga–Loksa 151C Tallinn–Laagna–Kuusalu–Loksa–Viinistu 152 Tallinn–Kuusalu–Kolga–Loksa 152A Tallinn–Kuusalu–Kolga–Loksa–Viinistu 152B Tallinn–Jõelähtme–Valkla–Kuusalu–Kolga–Loksa 152C Tallinn–Kuusalu–Kolga–Loksa–Viinistu 156 Tallinn–Kahala–Kolga–Loksa–Hara–Juminda–Leesi 236 Tallinn–Loksa–Viinistu 242A Tallinn–Kolga–Loksa Loksa bussijaam kultuurimälestiste riiklikus registris 30353 Loksa autobussijaam kultuurimälestiste riiklikus registris
Glen A. Larson

Glen Albert Larson (3. jaanuar 1937 Los Angeles – 14. november 2014 Santa Monica, California) oli Ameerika Ühendriikide teleprodutsent ja stsenarist, keda tuntakse eelkõige seriaalide "Battlestar Galactica" (1970. aastatel) ja "Knight Rider" (1980. aastatel) loojana. Larson on saanud autähe Hollywoodi kuulsuste alleel (Walk of Fame) panuse eest televisioonitööstusse. Edgar 1973 Emmy 1978 Grammy 1979
Edward Mulhare

Edward Mulhare (8. aprill 1923 – 24. mai 1997) oli populaarne iiri näitleja aastatel 1956–1995. Eesti vaatajaskonnale on ta tuntud eeskätt kõrvalosatäitjana seriaalist "Knight Rider", kus ta mängis Devon Milesi.
Patricia McPherson

Patricia McPherson (sündinud 27. novembril 1954 Washingtoni osariigis Oak Harboris) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Ta on tuntud eelkõige 1980. aastate teleseriaali "Knight Rider" KITT-i mehaaniku Bonnie Barstow' kehastajana aastatel 1982–1983 ning 1984-1986.
Jakov Sannikov

Jakov Sannikov (vene keeles Яков Авраамович Санников, 1780 Ust-Jansk – pärast 1812) oli vene kütt (küttis polaarrebast) ja Uus-Siberi saarte uurija. Avastas ja kirjeldas Stolbovoi saart (1800) ja Faddejevi saart (1805). Hiljem osales ta kaupmees Sõrovatski korraldatud reisil, mille käigus nägi nad Suurt Maad, mille hiljem Hedenström nimetas Uus-Siberi saareks. Samuti peetakse teda Bunge maa avastajaks. Aastatel 1809–1811 osales Matthias von Hedenströmi korraldatud ekspeditsioonil. Aastal 1809 läbis Hedenströmi käsu järgi mitu korda Hedenströmi lahte, mõõtis selle laiust (7–30 versta) ja selgitas, et see on laht, mitte väin. Aastal 1809 ja 1810 uuris ta Uus-Siberi saart. Saarel Sannikov avastas jõgi, mis voolas Derevjannije gorõ mäestikust kirde suunas. 1810. aasta sügisel uuris ta Kotelnõi saart. 1811. aastal uuris ta poja Andreiga Faddejevi saart. Pärast uuris ta ka Kotelnõi saart. Oma reiside käigus nägi ta Uus-Siberi saartest, näiteks Kotelnõi saarest põhja pool mingit suurt maad (Sannikovi maa). Sannikovi auks on nimetatud: Sannikovi väin Väike-Ljahhovi ja Kotelnõi saarte vahel; Sannikovi tänav Moskvas. Jakuudi Vikipeedia järgi sündis ta 1749 või 1750 ning suri umbes 1825 ""100 великих путешественников". Санников Яков". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. oktoober 2008. Vaadatud 1. augustil 2009.
Ust-Jansk

Ust-Jansk (vene Усть-Янск, jakuudi Усуйаана) on küla Sahha Vabariigi põhjaosas, Ust-Janski ulussi Ust-Janski rahvusliku naslegi keskus. Asub põhjapolaarjoonest põhja pool Jana jõe kaldal 537 km kaugusel kirde suunas ulussi keskusest Deputatskist. Elanike arv on 316 inimest (2007). Asulas on jõesadam. Majandustegevuse peamised harud on põhjapõdrakasvatus ja kalapüük. Külas on klubi, põhikool, tervishoiu- ja kaubandusasutused. Ust-Janskis sündis aastal 1780 vene maadeavastaja Jakov Sannikov. Q126692580 УСТЬ-ЯНСКИЙ УЛУС. УСТЬ-ЯНСКИЙ НАЦИОНАЛЬНЫЙ НАСЛЕГ
The O'Reilly Factor

"The O'Reilly Factor" on Ameerika Ühendriikide poliitikasaade, mida näitab Fox News Channel. Saadet juhib Bill O'Reilly, kes arutab saatekülalistega aktuaalseid poliitilisi ja ühiskondlikke küsimusi. Esimene saade läks eetrisse 1996. aastal. Saate pealkiri oli algul "O'Reilly Report", kuid pärast O'Reilly sõbra John Tantillo soovitust võeti pealkirjaks "The O'Reilly Factor". Tema asemel on saadet juhtinud Juan Williams ja Laura Ingraham. O'Reilly saade on jaotatud järgmisteks rubriikideks. Talking Points Memo - O'Reilly kommentaarid päevapoliitika ja riigi olukorra kohta. Top Story - päeva tähtsamad uudislood ja intervjuud. Impact - O'Reilly keskendub kuritegevusele ja seadustele. Unresolved Problem - teema, mida meedia piisavalt ei kajasta. Personal Story O'Reilly kutsub saatesse ajakirjaniku või bestselleri autori. Factor Follow-Up O'Reilly käsitleb uuesti teemasid, mida on varem käsitletud. Back of the Book - käsitletakse mitmesuguseid teemasid. Kaks näidet on "Reality Check" ja "Great American Culture Quiz", mis on mälumängud, milles ta küsitleb oma Fox Newsi kolleege (tavaliselt Steve Doocy ja Martha MacCallum) popkultuuri kohta. Pinheads and Patriots - käsitleb isikuid, kes on riigile head või halba teinud. Factor Mail - O'Reilly loeb ette talle saadetud e-kirju. Muud saateosad The Ingraham Angle - O'Reilly ja Laura Ingraham arutlevad eri teemadel. At your Beck and Call - O'Reilly ja Glenn Beck arutlevad eri teemadel. Weekdays with Bernie - O'Reilly ja Bernard Goldberg arutlevad eri teemadel (peamiselt meedia teemadel). Mitmed isikud on keeldunud saates osalemisest, sealhulgas George Clooney, Dick Cheney, Bill Moyers ja Tony Blair. 2008. aasta presidendivalimiste ajal ei soovinud ka Sarah Palin ja Joe Biden saates osaleda. Palin osales saates 2010. aasta jaanuaris pärast Fox Newsi kommentaatoriks hakkamist. Bill O'Reilly Calls Himself 'T-Warrior' - ABC News O'Reilly: "I'm mad as hell, and I'm not acting." - Mediabistro.com, 29.09.2008 Sarah Palin's debut as Fox News commentator on 'O'Reilly Factor' goes smoothly - NYDailyNews.com, 12.01.2010 The O'Reilly Factori koduleht
South Stream

South Stream (vene keeles: Южный поток) oli kavandatav Musta mere kaudu kulgev gaasijuhe maagaasi transportimiseks Venemaalt Euroopa Liidu riikidesse. Plaani kohaselt valmib juhe 2015. aastaks. South Streamis nähakse Venemaad vältiva Nabucco gaasijuhtme konkurenti. South Streami veealuse osa pikkuseks on planeeritud 900 kilomeetrit. Gaasijuhtme kaudu toimetataks Euroopa Liitu 63 miljardit kuupmeetrit maagaasi aastas. Projekti maksumus on hinnangute kohaselt vähemalt 25 miljardit eurot. Gaasijuhtme veealuse osa ehitaja on Gazpromi ja Eni ühisettevõte South Stream AG. 2010. aasta 18. juunil sõlmitud memorandumi kohaselt liitub projektiga ka Électricité de France. Bulgaaria, Serbia, Ungari, Sloveenia territooriumile jäävate osade ehitamiseks on Gazprom asutanud ühisettevõtted kohalike ettevõtetega. Kokkulepe on saavutatud ka Kreeka, Horvaatia ja Austriaga. Üheks olulisemaks ajendiks South Streami kavasse võtmisel olid Venemaa ja Ukraina halvad suhted. Ukraina on tähtsaim transiitriik Venemaa gaasi maitsi Euroopasse toimetamisel. Gaasitülid Venemaaga tõid kaasa korduvaid katkestusi gaasi transpordis läände. Pärast Viktor Janukovõtši saamist Ukraina presidendiks on riikide läbisaamine aga oluliselt paranenud ning Venemaa ja Ukraina on teatanud kavandatavast koostööst Ukraina gaasivõrgu moderniseerimisel.[viide?] On avaldatud kahtlust, kas kuluka projekti realiseerimine on sellises olukorras otstarbekas. Blue Stream Nord Stream 1. detsember 2014 Putin: Venemaa võib peatada South Streami projekti, ERR.ee "Russia abandons South Stream but not goal of bypassing Ukraine". Reuters. 2. detsember 2014. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. detsember 2014. Vaadatud 2. detsember 2014. Thorpe, Nick (3. detsember 2014). "Was Russia's South Stream too big a 'burden' to bear?". BBC News Online. Vaadatud 4. detsember 2014. Французских энергетиков впустили в "Южный поток", lenta.ru, 18. juuni 2010.
Jon Stewart

Jonathan Stewart (sünninimi Jonathan Stuart Leibowitz; sündinud 28. novembril 1962) on Ameerika Ühendriikide kirjanik, poliitiline humorist, saatejuht, näitleja ja stand-up-koomik. Stewart alustas stand-up-koomikuna ja seejärel on töötanud televisioonis. Ta juhtis Comedy Centrali saadet "Short Attention Span Theater". MTV-s juhtis ta saateid "The Jon Stewart Show" ja "You Wrote It, You Watch It". Aastatel 1999 kuni 2005 juhtis ta Comedy Centrali saadet "The Daily Show".