Lennukikandja

Lennukikandja ehk lennukiemalaev on suur sõjalaev, mis on ehitatud lennukite ja kopterite lendudeks ja alaliseks paiknemiseks pardal. Praktiliselt on tegemist ujuva lennuväljaga. Tavaliselt on lennukikandjad mereväe suurimad laevad. Üldjuhul liiguvad nad koos väiksema või suurema saatelaevastikuga, olles ise lipulaevaks. Lennukikandja ülatekk on ühtlasi lennutekk, millel on üks või mitu lennurada ning õhusõidukite parkimiskohad. Õhusõidukitele on üldjuhul ette nähtud lennuteki all ka angaaritekk, kuhu on võimalik ümber paikneda vastava lifti abil. Praegu tegutseb maailmas 22 lennukikandjat. Lennukikandjad kuuluvad Ameerika Ühendriikide, India, Prantsusmaa, Venemaa, Hispaania, Brasiilia, Itaalia, Tai ja Suurbritannia relvastusse. Lisaks kuulub Hiina Rahvavabastusarmeele endine Nõukogude lennukikandja Varjag. Uusi lennukikandjaid arendavad Hiina RV, Prantsusmaa, India, Venemaa, Jaapan, Suurbritannia ja Ameerika Ühendriigid. Lisaks on Austraalia, Brasiilia, Prantsusmaa, India, Itaalia, Jaapani, Hollandi, Lõuna-Korea, Hispaania, Suurbritannia ning Hiina Rahvavabariigi mereväes laevu, mis suudavad kanda mitut kopterit. Neid nimetatakse ka kopterikandjateks. Esimesed katselised õhkutõusmised laevalt ja maandumised laevale tehti Ameerika Ühendriikide mereväes 1910. ja 1911. aastal. Transpordialusest ümber ehitatud Jaapani lennukikandjalt Wakamiya toimusid 1914. aasta 5. septembril esimesed merelt lähtunud õhurünnakud Saksa sihtmärkidele Tsingtao piiramisel Hiinas. Esimene lennukikandjaks ehitatud laev oli HMS Ark Royal, mis valmis 1914. aastal. Seda kasutati esimese maailmasõja ajal. Teise maailmasõja ajal oli ameeriklastel juba 7 lennukikandjat. Jaapanil oli teise maailmasõja alguses 10 lennukikandjat. Lennukikandjaid on kasutatud Vabadussõjas, Falklandi sõjas, Lahesõjas ja liitlasvägede Iraagi invasioonis 2003. aastal. Brasiilia (1) NAM Atlântico (A 140): 21 500-tonnine endine Briti lennukikandja HMS Ocean (vette lastud 1995), ostetud 2018. Prantsusmaa (1) Charles de Gaulle (R 91): 42 000-tonnine tuumareaktoriga lennukikandja, teenistusse arvatud 2001. India (1) INS "Vikramaditya" INS Viraat: 28 700-tonnine endine Briti lennukikandja HMS Hermes (vette lastud 1953), ostetud 1986 ja teenistusse arvatud 1987, maha kantud 2017. Itaalia (2) Giuseppe Garibaldi (551): 14 000-tonnine Itaalia STOVL-tüüpi lennukikandja, teenistusse arvatud 1985. Cavour (550): 27 000-tonnine Itaalia STOVL-tüüpi lennukikandja, teenistusse arvatud 2008. Venemaa (1) Admiral Flota Sovetskovo Soyuza Kuznetsov: 67 500-tonnine Kuznetsov-klassi STOBAR-tüüpi lennukikandja. Vette lastud 1985 nime all Tbilisi, ümber nimetatud ja tegev 1995. aastast. Hispaania (2) Principe de Asturias (R11): 17 200-tonnine STOVL-tüüpi lennukikandja, teenistusse arvatud 1988. Juan Carlos I (L61): 27 000-tonnine, vette lastud 2008, teenistusse arvatud 30. septembril 2010. Tai (1) HTMS Chakri Naruebet: 11 400-tonnine lennukikandja, mis põhineb Hispaania Principe De Asturias disainil. Teenistusse arvatud 1997. See on praegu teenistuses olevaist lennukikandjaist väikseim.[viide?] Suurbritannia (1) HMS Illustrious: 22 000-tonnine STOVL-tüüpi lennukikandja, teenistusse arvatud 1982. Algselt oli samas klassis kolm laeva, kuid kaks on nüüdseks tegevteenistusest lahkunud. Ameerika Ühendriigid (11) USS Enterprise (CVN-65): 93 500-tonnine tuumareaktoriga superlennukikandja teenistusse arvatud 1961. Esimene tuumareaktoriga lennukikandja. Mahakandmise tähtaeg on 2013, ehkki see võib lükkuda aastasse 2014–2015. Nimitz klass: kümme 101 000-tonnist tuumareaktoriga superlennukikandjat, millest esimene arvati teenistusse 1975. Nimitz-klassi lennukikandjat liigutavad kaks tuumareaktorit ja neli auruturbiini ning see on 333 meetrit (1092 jalga) pikk. USA mereväel on maailma suurim lennukikandjate laevastik: üksteist superlennukikandjat teenistuses, üks ehitusel ja kaks plaanis. Admiral Kuznetsov (Venemaa) Chakri Naruebet (Tai) Charles de Gaulle (Prantsusmaa) Cavour (550) (Itaalia) Giuseppe Garibaldi (C 551) (Itaalia) Illustrious (Suurbritannia) NAM Atlântico (Brasiilia) USS Harry S. Truman (USA) USS George Washington (USA) Naval Air: Where There Were None, Now There Is One "House and Senate Armed Services Committees agree FY 2010 Navy shipbuilding authorization". defpro.com, 10 October 2009. IISS 2010, p. 33 IISS 2010, p. 35 O'Rourke, Ronald (10. juuni 2010). "Navy Ford (CVN-78) Class Aircraft Carrier" (pdf). Congressional Research Service. Vaadatud 8. septembril 2010. IISS 2010, p. 142 IISS 2010, p. 169 IISS 2010, p. 206 IISS 2010, p. 361 IISS 2010, p. 374 IISS 2010, p. 225 IISS 2010, p. 130 IISS 2010, p. 70 IISS 2010, p. 162 IISS 2010, p. 430 http://www.postimees.ee/984256/hiina-esimene-lennukikandja-alustas-teenistust 'Lennunduslaevad' Kaitseliidu ajakiri 'Kaitse Kodu' nr 3 2023. a.