laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aadma

Perekonnanime kohta vaata artiklit Aadma (perekonnanimi). Aadma (kohakääne Aadmale) on küla Hiiumaal Hiiumaa vallas Käina osavallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda. Külast põhja jääb Ühtri, läände jäävad Taterma ja Kuriste, lõunasse Muda ja Jausa ning itta Kleemu küla. Kohanimi lähtub üksjalakohast ja seostub isikunimega Aadam. Aadmat on esmamainitud 1565. aastal (Adama üksjalakohad). 1637. aastal kuulusid talud Putkaste mõisale ja 1781. aastast asus külas Aadma mõisa keskus. 1686. aastal on Aadmat mainitud kujul Adamma. Veel 1699 nimetati Adama küla, 1726 oli Putkaste mõisa all Adma küla. Hiljem oli Aadma karjamõis saksakeelse nimega Ahdma ja küla kadus mõisa kõrvalt. 1797 eraldati Aadma iseseisvaks mõisaks. 1920. aastatel tekkis mõisa maadele asundus, mis 1939. aastal nimetati külaks. Nõukogude ajal oli küla 1971. aastani kolhoosi "Ühendus" keskus. 1726. aasta Läänemaa adramaarevisjonis oli Aadmal 11 talu. Aadma mõisa rajamise järel küla kadus. Pärast Eesti iseseisvumist jaotati mõisa maad 1920. aastatel 24 elamukrundi vahel. Küla läbib 2019. aasta seisuga nädalas kolm maakonnabussiliini. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 12.08.2023. http://metaweb.stat.ee/get_classificator_file.htm?id=3765296&siteLanguage=et Eesti kohanimeraamat, lk. 21 Marja Kallasmaa: artikkel "Aadma" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Kuriste Haridusselts "Aadma küla 1565-2005". Haapsalu: Haapsalu Trükikoda 2005. Aadma veebiportaalis eestigiid.ee Aadma küla Kuriste külaseltsi lehel.
Tõlbtirts

Tõlbtirts (Gomphocerippus rufus) sihktiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Tundlad tipuosas paksenenud, tumeda paksenenud osaga, tipp valge. Putukat on Eestist leitud üks kord. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 40 Tõlbtirts andmebaasis eElurikkus
Kahevärviline rohutirts

Kahevärviline rohutirts (Chorthippus brunneus) sihktiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat leidub kõikjal Eestis. Kõige rohkem on teda läänesaartel. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 40 Kahevärviline rohutirts andmebaasis eElurikkus
Lühitiib-rohutirts

Lühitiib-rohutirts (Pseudochorthippus parallelus) sihktiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Pronotum võrdlemisi sirgete servadega (seepärast liiginimi parallelus). Putukat on kõikjal Eestis ja kohati väga sage. lühitiib-tirts Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 40 Lühitiib-rohutirts andmebaasis eElurikkus
Sale-rohutirts

Sale-rohutirts (Chorthippus albomarginatus) sihktiivaliste seltsi rohutirtsu perekonda kuuluv putukaliik. Pronotum sirgete servadega. Emasel on tiivaservas enamasti valge triip. Sale rohutirts kasvab 13–23 mm pikkuseks. Ta eelistab kuivi ja päikeselisi elukohti. Elab mitmesugustes elupaikades, veidi sagedamini niiskematel rohumaadel, ka kultuurrohumaadel. Ta elab Põhja- ja Kesk-Euroopas. Eestis on üsna haruldane.[viide?] Putukat on kõikjal Eestis ja kohati on ta arvukas. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 41 Sale-rohutirts andmebaasis eElurikkus
Männamaa

Männamaa on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla keskosas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda. Männamaa küla piirneb põhjas Nõmmerga, loodes Leigri, läänes Õngu, lõunas Pärnselja ja idas Kaigutsi külaga. Kohanimi lähtub varasemate kirjapanekute alusel arvatavasti isikunimest Mandes või Ment. Kohanime on esmamainitud 1609. aastal. Männamaa lääneosa hõlmab Tihu looduskaitseala. Külas asuvad Tihu järv ja Männamaa karjäär. Küla läbivad Luguse jõgi, Tulimurru jõgi, Männamaa kraav, Pärnselja kraav ja Tihu kraav. Tihu metsavahikoha lähistelt on leitud kaks Karlova tüüpi kivikirvest. Seda tüüpi kirveid kasutati nöörkeraamika kultuuri perioodil 2900–1800 eKr. Küla kuulus algul Putkaste mõisale, hiljem Aadma mõisale. 1609. aastal oli Putkaste mõisas talunik Monnema Mick Hansopoick. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel oli Männamaa külas 9 talu. 1835. aastal oli Männamaal 15 talu. Elanikud said perekonnanimedeks nimed Greis, Jõepa, Jõhvik, Kaar, Kaev, Kask, Känd, Leisti, Ligema, Maasik, Makspuu, Marjasoo, Markus, Männapso, Nisu (Nisso), Oago, Panselg, Pihl, Piirselg, Pikpõld, Pärnpuu, Raim, Ristilt, Rukki, Toompuu, Tuhl, Tönts, Vakk, Villi ja Volperg. Nõukogude ajal oli Männamaa Ühenduse kolhoosi keskus. Eesti Üliõpilaste Ehitusmalev ehitas 1969. aastal külla ait-kuivati. Männamaa külas asub 1919. aastal ehitatud Küüru tuulik, mis on ehitismälestis. Külas asub ka Hiiumaa kõrgeim ehitis, 120 meetri kõrgune Männamaa mast, mis on püstitatud 2008. aastal. 1984.–1999. aastal tegutses külas Männamaa algkool-lasteaed. Külas oli varem aktiivne kultuurimaja, kus on asunud nii söökla, baar, kino, sidejaoskond, raamatukogu kui ka erinevad poed. 1970. aastatel ehitatud hoone on toodud ära ka Kultuurimälestiste registri XX sajandi arhitektuuri loendis. Külas asuval katkukalmel kasvas mänd, mis hävis 1960. aastal. Külaselts paigaldas 26. aprillil 2018. aastal männi pärimuse püsimiseks mälestuskivi. Kalme võimalikul asemel on toimunud arheoloogilised uuringud, mille käigus küll inimluid ei leitud, kuid dokumenteeriti kivi läheduses õhuke kultuurkiht. Külas tegutseb Männamaa külaselts. Männamaa külast on pärit arheoloog Monika Reppo. Männamaa idaosa läbib Käina–Ühtri–Aadma–Kuriste tee. Küla läbib loodest kagusse Kotkasoo tee. Männamaa küla Infotahvel Suur tool Männamaa karjäär Küüru tuulik Tihu järv Ühenduse kolhoos Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Männamaa" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Käina kihelkonna perekonnanimede panemise raamat; EAA.1864.2.VIII-196; 1835 "Männamaa keskusehoone". Kultuurimälestiste register. 2023. Vaadatud 2. oktoobril 2023. Reppo, Monika (2020). "Koka, Ristete ja Männamaa kalmete mälestise tunnustele vastavuse kindlaks tegemine, muistise piiride määramine ning eksperdihinnangu koostamine Käina osavallas, Hiiumaal. Aruanne" (PDF). Kultuurimälestiste register. Vaadatud 2. oktoobril 2023.
Läyliäinen

Läyliäinen on küla Soomes Loppi vallas, mis asub omavalitsuse lõunaosas. Lähimad linnad on Karkkila (20 km), Hyvinkää (25 km) ja Riihimäki (30 km). Kaugus teistest linnadest: Hämeenlinna 60 km, Helsingi 60 km, Tampere 130 km ja Turu 150 km. 2017. aastal elas Läyliäises 872 inimest. 2020. aastatel on külas hoogustunud kinnisvaraarendus ja eramuehitus. Külas asub 1936. aastal külaelanike talgutööna valminud palvemaja. Külas on filmitud neli täispikka mängufilmi: "Sillankorvan emäntä" (1953), "Riihalan valtias" (1956), "Iron Horsemen" (1994; mõned stseenid) ja "Kovia miehiä" (1999). Läyliäisten kyläyhdistys ry
Harilik niidutirts

Harilik niidutirts (Omocestus viridulus) sihktiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on kõikjal Eestis, ent vähearvuline. punakõhtne niidutirts Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 40 Harilik niidutirts andmebaasis eElurikkus
Lühitiib-tirts

Lühitiib-tirts (Euthystira brachyptera) sihktiivaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on Eestis peamiselt edela- ja lääneosas. lühitiib-rohutirts Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 42 Lühitiib-tirts andmebaasis eElurikkus
Luguse

Luguse on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Käinast lõunas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda. Luguse küla piirneb põhjas Selja, läänes Kleemu, lõunas Utu ja idas Nasva külaga. Kohanimi tuletub Leo Tiigi arvates isikunimest Luukas. Kohanime on esmamainitud 1599 kujul Luckas. Küla paikneb Luguse jõe suudme lähedal. Küla läbivad Rebasselja ja Tulimurru peakraavid. Küla lõunaosas asus varem Aruküla, mis ajalooliselt kandis Põderlaiu nime. Luguse küla kuulus ajalooliselt Putkaste mõisa alla. 1583 on mainitud Põderlaiu küla, mille koosseisus asus 1599 Luckase talu. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni järgi elasid Põderlaiu külas talunikud Lukasse Pert, Lukasse Jack ja Lukasse Matzi Proos. 1835 oli Põderlaiu külas 14 talu. Külas asub endine karjäär. Luguse küla idaosa läbib Suuremõisa–Käina–Emmaste maantee, kus asuvad Luguse ja Kleemu t bussipeatus. Küla keskosast algab Vaemla–Kassari–Luguse tee ja lõunaosast Luguse–Aadma tee. Küla läbib ka Luguse–Kakumaa tee. Külas asub Luguse baptistikoguduse palvela. Luguselt pärines Eesti ettevõtja Aadu Luukase isa. 2013. aastast peetakse võrkpallis Luguse jaaniturniiri. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 5.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Luguse" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Orjaku

Orjaku on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kassari lõunaosas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda. Orjakust põhjas asub Käina laht ja lõunas Jausa laht. Küla piirneb loodes Nasva ja idas Kassari külaga. Orjaku on Hiiumaa üks vanemaid kohanimesid, mida on esmamainitud 1254. aastal kujul Oryocko, Oriwocko. Lauri Kettunen pakkus kohanime lähtekohaks mõistet "Orjaaugu" ja liide "-ku" võis varem märkida naissugu. Võimalik, et sõna "ori" tähendab suurt puud. Orjaku kuulub Käina lahe–Kassari maastikukaitseala koosseisu. Orjaku alale jääb Kadaklaid, Lõunarahu, Põllurahu, Ristlaid, Veskirahu ja Väike Vasikrahu. Külas asub Tõllukivi. 2000 rajati linnuvaatlustorn. Orjaku ajaloolised talud Orjaku kuulus ajalooliselt Orjaku mõisa alla ja oli keskajal omaette saar. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel oli külas 20 talu. 1835. aastal oli külas 26 talu, maad mõisastati ja elanikud asustati Utu külla. 1920. aastatel rajati mõisa maadele Orjaku küla ja Mereküla, mis 1977. aastal liideti Orjakuga. Nõukogude ajal kuulusid küla alad Mere kolhoosile ja hiljem Kassari kolhoosile. Orjakul asub jahisadam. Küla läbib Vaemla–Kassari–Luguse tee. Külas asuvad pärandkultuuri objektideks arvatud Orjaku sadama laohoone ja Orjaku ülemine tulepaak. Külas asub ka Orjaku sadama ülemine tulepaak. Orjaku sadamas toimub Tuulekala festival. Orjaku sadam on suviti populaarne kontserdipaik. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 10.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Orjaku" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Elli Nurk: "Orjaku." Orjaku Külaseltsi koduleht. Orjaku külaseltsi koduleht
Kassari küla

Kassari on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kassari keskosas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda. Küla piirneb põhjas Esiküla, läänes Orjaku ja idas Tagukülaga. Küla nimi on tuletatud praeguseks poolsaarestunud Kassari saare nimest. Kassari küla jääb tervikuna Käina lahe – Kassari maastikukaitseala koosseisu. Külal on rannajoon nii Käina lahe kui ka Väinamerega. Külas asub Sääretirp. Kassari mõisapargis kasvavad harilikud saared, harilikud pärnad, kanada paplid, lõhnavad paplid jt puuliigid. Külas on kastaniallee. Nimele vaatamata pole Kassari küla ajalooline, vaid moodustatud asundusena 1920. aastatel Kassari mõisa maadele. 1939. aastal muudeti asundus külaks, sellest eraldati Uusküla, mis 1977. aastal liideti taas Kassari külaga. Külas tegutses 1965. aastani Kassari algkool. Külas asus ka Kassari kruusakarjäär. Kassari keskosa läbib idast läände Vaemla–Kassari–Luguse tee. Põhjast lõunasse kulgeb Esiküla–Kassari tee ja küla lõunaosas asub Sääre tee. Külas asub Kassari sadam. Külas asuvad Hiiumaa muuseumi Kassari näitusemaja ja Kassari mõisa tuuleveski. 1997. aastal püstitati külla skulptor Kalju Reiteli loodud Hiiumaa vägilase Leigeri kuju. Külla jäävad Kassari kiigeplats ja Kassari rand. Kassari külas asub mitu puhkeasutust, söögikoht Ilus Villem ja Lemmena Mesindustalu. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 31.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kassari" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Ülevaade Kassari külast Reet Kokovkin. "KASSARI | Poolsaare moodi saar Hiiumaa kõrval." Hiiu Leht, 23. veebruar 2024
Analüütiline tomism

Analüütiline tomism on suund filosoofias, mis kombineerib tomismi (Aquino Thomase nimest) ja analüütilise filosoofia ideid. Mõiste võttis kasutusele John Haldane 1992. aastal. Haldane märkis 1997. aastal The Monistis analüütilise tomismi kohta, et see "üritab rakendada 20. sajandi filosoofia meetodeid ja ideid [...] seoses Aquino Thomase poolt kasutusele toodud ideede laia raamistikuga". Oluliste 20. sajandi analüütiliste tomistidena on mainitud Elizabeth Anscombe'i, Peter Geachi ja Anthony Kennyt. Richard Cross (2007) Analytical Thomism: Traditions in Dialogue, Ars Disputandi, 7:1, 38-42, DOI: 10.1080/15665399.2007.10819945
Esiküla

Esiküla on küla Hiiu maakonnas Kassari põhjaosas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda. Külas asuvad Ristete tuulik ja Kassari kabel. Kuna Kassaris asub ka Taguküla, on tegemist vastandnimedega. Esikülast lõunasse jäävad Kassari küla ja Taguküla. Põhjas asub Vaemla küla. Küla paikneb tervikuna Käina lahe-Kassari maastikukaitsealal. Küla kirde- ja loodeosas kasvab mets ning põhjaosas on soine rannikumadalik. Põhjaosast ulatub välja Laisna poolsaar, mis lahutab Käina ja Vaemla lahtesid. Küla kirdeosas asuvat territooriumi nimetatakse Vesimaaks. Asustus on koondunud küla keskossa. Küla kuulus ajalooliselt Pühalepa kihelkonda ja alates 18. sajandist Kassari mõisa koosseisu. Küla on esmamainitud 1688 (Kassarske Förbyn ell. Eszeküll). 1977. aastal liideti Esikülaga Kiisi. Vaemla külaga Hiiumaal ühendab asulat üle Laisna silla kulgev Vaemla–Kassari–Luguse tee. Samast teest saab alguse ka Esiküla–Kassari tee ning sinna lõppeb Kassari surnuaia tee. Esikülas asub Kassari rahvamaja. Esiküla Stackelbergide hauaplats Kassari kabeliaias Ruserahu Bussipeatus Kassari kabel Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 20.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: "Hiiumaa kohanimed". Eesti Keele Sihtasutus. Tallinn 2010. Marja Kallasmaa: artikkel "Esiküla" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Abbotspoort

Abbotspoort on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Waterbergi ringkonnas Lephalale vallas. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Abbotspoorti elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,28%, värvilisi 0,24%, valgeid 0,16%, India või Aasia päritolu inimesi 0,04% ja teisi 0,24%. Pedi keelt pidas emakeeleks 93,65% inimesi, tsvana keelt 1.29%, afrikaani keelt 1,25% ja suulu keelt 1,00%. https://census2011.adrianfrith.com/place/978032006
Heli Kohv

Heli Kohv (sündinud 17. juulil 1963 Tartus) on eesti balletitantsija. Ta on lõpetanud 1981. aastal Tallinna Koreograafiakooli (erialaõppejõud Tatjana Kase) ning 1989. aastal Jaan Toominga ja Ülo Vilimaa draamastuudio. Töötas 1981–2001 Vanemuises, on mänginud Tartu Lasteteatris eesti rahvaluulel põhinevas lavastuses "Ristitud mets" (1991) ja Monika Fethi "Võlurites" (1999) ning Tallinnfilmi filmides "Karoliine hõbelõng" (1985) ja "Äratus" (1989). On teinud aastail 1989–1998 liikumisseadeid Tartu Lasteteatri lavastustele. Korraldas aastail 1997–1998 koos Mari Murdveega vanakreeka kultuuri suveseminare "Symposion". Ta on alates 1988. aastast Eesti Teatriliidu liige ja 1998. aastast Eesti Balletiliidu tegevliige. Swanilda sõbratar (Léo Delibes' "Coppélia", 1982) Mari (Lydia Austeri "Tiina", 1984) Noor naine (Mai Murdmaa "Kirgastumine: Hüvastijätt", Gustav Mahleri muusikale, 1985) Pinocchio (Juri Puzakovi "Koreograafilised novellid": "Kontsert kirjutusmasinale re-mažoor", Alo Mattiiseni muusikale, 1986) kloun Francoise (Vassili Medvedevi "Härg katusel", Darius Milhaud’ muusikale, 1987) Morena ja Liblikas (Lydia Austeri "Bambi", 1987) Seunala Anna, Kahvatu neitsi ja Köstri Anna (Eero Ojaneni "Seitse venda", 1988) solist (Mare Tomminga "Kevadised manuskriptid", Antonio Vivaldi, Fritz Kreisleri ja Lepo Sumera muusikale, 1989) Olly Västrik (Ilmar Külveti "Menning", 1990) solist (Mare Tomminga "Carmina burana", Carl Orffi muusikale, 1991) Lill (Peeter Volkonski ja Mare Tomminga "Väike prints", 1991) solist (Mare Tomminga "African Sanctus", David Fanshawe'i muusikale, 1992) esitaja (Ülo Vilimaa "Kolm viini tooli", 1993) Ohver (Mare Tomminga "Pildi sisse minek". Igor Stravinski "Pühitsetud kevad", 1997) Myrrine (Aristophanese ja Rachid Tika "Lysistrate", 1999) Heli Kohvi isa on viiuldaja Arnold Kohv, ema oli õpetaja. https://www.efis.ee/et/inimesed/id/4599/filmograafia http://www.lavakas.ee/tmm/?valik=lavabaas&id=10742&page=38&s_nimi=[alaline kõdulink] http://www.lavakas.ee/tmm/?valik=lavabaas&id=10707&page=1&s_nimi=1995[alaline kõdulink] http://www.lavakas.ee/tmm/?valik=lavabaas&id=10737&page=1&s_nimi=1998[alaline kõdulink] https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=sirp20010202.1.14&st=1&l=et M. Murdvee. Teatraalse elemendi otsinguil. – Sirp, 2. veebruar 2001 http://etbl.teatriliit.ee/artikkel/kohv_heli2 http://balletiliit.ee/liikmed Pilk lavalt lavale: Eesti NSV riikliku preemia kandidaate. Intervjueerinud A. Põldmäe. – Sirp ja Vasar, 1. mai 1985 (balletist Tiina: Heli Kohv - Mari teine osatäitja) Kohv, Heli. Eesti Entsüklopeedia. Eesti teatri biograafilise leksikoni kirje Eesti Teatriliidu lehel
Kunama keel

Kunama keel ehk baasa keel on Niiluse-Sahara keelkonda kuuluv keel. Seda räägitakse peamiselt Eritrea lääneosas Gash-Barka provintsis ja sellega piirnevatel aladel Etioopias. Kunama on formaalselt üks üheksast Eritrea rahvuskeelest. Põhisõnajärg on SOV.
Marcos Rocha

Marcos Luis Rocha Aquino (sündinud 11. detsembril 1988 Sete Lagoases) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Palmeiras. Ta alustas klubikarjääri Atlético Mineiros, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. 2008. aastal mängis ta laenul Brasiilia esiliiga klubis CRB. Atlético Mineiro meeskonnas tegi ta Brasiilia kõrgliigas debüüdi 16. mail 2009 mängus Grêmio vastu. Sama aasta augustis lõi ta mängus Avaí vastu oma esimese värava Brasiilia liigas. 2010. aasta kalendritalvel mängis ta laenul Ponte Preta meeskonnaga São Paulo osariigi meistrivõistlustel. Seejärel suundus ta laenule Brasiilia esiliiga klubisse América Mineiro, kellega mängis ühe hooaja veel ka Brasiilia kõrgliigas. 2012. aastal sai Marcos Rocha Atlético Mineiro põhikoosseisu liikmeks. Aastatel 2012–2015 valiti ta neljal aastal järjest Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2013. aastal võitis ta Atlético Mineiroga Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadorese, aasta hiljem Lõuna-Ameerika superkarika Recopa Sudamericana ja Brasiilia karikavõistlused. 2018. aastal suundus ta laenule Palmeirasesse, kellega tuli samal aastal Brasiilia meistriks. 2019. aasta jaanuaris sõlmis ta klubiga püsilepingu. Atlético Mineiro Campeonato Mineiro: 2012, 2013, 2015, 2017 Copa Libertadores: 2013 Recopa Sudamericana: 2014 Copa do Brasil: 2014 Palmeiras Campeonato Brasileiro Série A: 2018 "Palmeiras anuncia compra dos direitos do lateral-direito de Marcos Rocha, do Atlético-MG. globoesporte.com. 10.1.2019. Vaadatud 15.7.2019
Natali Ülikool

Natali Ülikool (inglise keeles University of Natal) oli ülikool Lõuna-Aafrika Vabariigis Natalis. Ülikool tegutses 1949–2003. Seejärel liideti see ülikool KwaZulu-Natali ülikooliga.
Taguküla

Taguküla on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kassari idaosas Väinamere ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda. Taguküla piirab põhjas Esiküla ja läänes Kassari küla. Kuna Kassaris asub ka Esiküla, on tegemist vastandnimedega. Küla on esmamainitud 1688. aastal kujul ’’Kassarske Baakbyyn ell. Taggokülla’’. Küla paikneb tervikuna Käina lahe-Kassari maastikukaitsealal. Külast idas asub Taguküla laid. Suuremad küla piires asuvad laiud on ka Ülemastelaid ja Alamastelaid. Küla edelaosas asub Mäealuse piirkond. Küla kuulus ajalooliselt Pühalepa kihelkonda ja alates 18. sajandist Kassari mõisa koosseisu. Taguküla lääneosa läbib Vaemla–Kassari–Luguse tee, kus asub bussipeatus. Küla keskosa läbib Tagalautri tee. Külas asub Aino Kallase suvemaja, kus on puhanud Aino Kallas, Oskar Kallas ja teised kultuuritegelased. Külast pärines näitleja Ivan Triesaulti ema. Aino Kallase suvemaja Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 19.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Taguküla" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Newarki laht

Newarki laht (inglise keeles Newark Bay) on Hudsoni-Raritani suudmeala laht Ameerika Ühendriikide New Jersey osariigis, kuhu suubuvad Passaici ja Hackensacki jõgi. Lahes asub sadamaala Port of New York and New Jersey suurim laevakonteinerite ladustusala (Port Newark-Elizabeth Marine Terminal). Atlandi ookeani laht on Arthur Killi väina kaudu ühenduses Raritani lahega ja Kill Van Kulli väina kaudu New Yorgi lahega. Lahe ääres asub Newarki linn. Newarki lahe raudteeõnnetus
Mäda

Mäda (pus) on mädapõletiku korral tekkiv kollakashall või kollakasroheline kehavedelik, mis koosneb mädakehakestest (neutrofiilsetest granulotsüütidest), lõhutud koest, (septilise mädapõletiku korral) mädabakteritest ja seerumist. Mäda konsistents (viskoossus) ulatub vesisest paksuni. Värvus ulatub kahvatukollasest roheliseni (pseudomoonase korral on see koguni sinakasroheline). Lõhn sõltub bakterite liigist. Näiteks Escherichia coli korral meenutab mäda lõhn rooja lõhna. Koe lagunemist põhjustavad leukotsüütide (neutrofiilsete granulotsüütide) proteolüütilised ensüümid ning septilise mädapõletiku korral ka mädabakterid. nahal mädavill-lööve mädanahk ehk püodermia furunkul karbunkul jäsemetes panariitsium liigestes püartroos kõhuõõnes mädane peritoniit kopsukelmes mädane pleuriit neeruvaagnas mädaneeruvaagen ehk püonefroos eri kehaosades flegmoon empüeem abstsess
Ingolstadti ülikool

Ingolstadti ülikool (saksa keeles Universität Ingolstadt) oli ülikool Saksamaal Ingolstadtis. Ülikool tegutses 1472–1800. Selle järglaseks loetakse LMU Müncheni. "Juni 1472, Geschichte der LMU". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuni 2019. Vaadatud 13. oktoobril 2019.
Samara Riiklik Ülikool

Samara Riiklik Ülikool (varasema nimega Kuibõševi Riiklik Ülikool; vene keeles Самарский государственный университет) oli ülikool Venemaal Samaras. Ülikool eksisteeris 1918–1927 ja 1969–2015. Aastal 2015 liideti see ülikool Samara Aerokosmose Riikliku Ülikooliga (vene keeles Самарский государственный аэрокосмический университет).
Kleemu

Kleemu on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda. Kleemu piirneb põhjas Kaigutsi, läänes Ühtri ja Aadma, lõunas Jausa ning idas Utu ja Luguse külaga. Kohanimi võib lähtuda isikunimest Klement. Küla läbib Luguse jõgi. Kleemu kujunes külaks 20. sajandi alguses. 1977–1997 kuulus küla Utu koosseisu. Küla keskosa läbib Luguse–Aadma tee. Külas asuvad Kleemo telliseahi ja Torgama talukoht. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kleemu" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Thibela

Thibela on küla Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas Maluti-a-Phofungi vallas. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Thibela elanikest mustanahalisi aafriklasi 100,00%. Sotho keelt pidas emakeeleks 89,11% inimesi, afrikaani keelt 4,36%, suulu keelt 3,49% ja inglise keelt 3,05%. https://census2011.adrianfrith.com/place/472069