laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Armastus ja surm (ooper)

"Armastus ja surm" on Artur Lemba ooper kolmes vaatuses ja viies pildis Julius Oengo libreto tema poeemi "Aegna" (1929) ainetel. Ilma avamänguta ooper meloodilise muusikaga ooper. Naiivsevõitu libreto tõttu pole pärast välja­tule­kut esitatud. Esmaettekanne toimus 31. oktoobril 1931 Tallinna teatris Estonia. Peaosi esitasid Olga Torokoff-Tiedeberg või Olga Mikk-Krull (Heid), Karl Ots või Arnold Wisman/Viisimaa (Cordelius), Benno Hansen (Ander Laas), Valentine Kask või Niina Romanova (Ann), Helmi Einer või Ida Aav-Loo (Kard). Dirigent Raimund Kull. Lavastaja Hanno Kompus. Peamised osad: loots Ander Laas (bass), tema tütar Heid (sopran), lootsi naine Ann (sopran), Cordelius Ancy­ras (tenor), noor kalur Maar (bass-bariton), lesknaine Kard (metsosopran), lesknaise tütar Reet (sopran). Tegevus toimub Aegna saarel 16. sajandi alguses. Rahvas elab seal oma vanematelt saadud karmide kommete ja vooruste tingimustes. Mehed käivad merel ja on vaprad ning õiglased, naised toimetavad kodus, on töökad ja alistunud meeste käskudele ja korraldustele. Nad armastavad oma mehi, sest vanemad on käskinud oma kaasasid armastada. Oma tahtmised ja puhkenud armastuse ihad tuleb alla suruda. Ooperis sünnib karm tragöödia. Saare kauneima tüdruku, romantilise loomuga Heidi armutunded sattuvad vastuollu saare raudsete kommetega. Merel on tugev torm ja laevad hukkuvad. Rahvas rannal on oma meeste pärast ärevil. Tor­miselt merelt saabub loots Ander Laas, kelle tütar Heid on olnud mures isa pärast. Heid on romantilise loomuga. Saare tublim kalur, noor Maar paneb oma elu kaalule ja läheb merehädalisi päästma. Reet tahaks Maari omale meheks. Ka noormehele meeldib Heid. Maar päästab võõra merehädalise Cordelius Ancy­rase. Heidi isa Andres Laas võtab merehädalise oma majja. Cordelius seletab, et lai avar maailm on ta kodu. Ta elu on saatnud juhtumuste rodu. Cordeliusele meeldib Heid. Ta on hea meelitaja, kena seltsiline ja mõistab armumängu. Ka Heid armub võõramaalase. Looduse vastu ei saa, ehkki saare karmid kombed seda armumist ei luba. Maar tuleb kosima Heidi. Laas on annab Maarile nõusoleku, et tütar temaga abiellub. Heid ja Maar kihluvad. Heid aga jätkab salajasi kohtumisi Cordeliusega. Kihlatud pruut aga seda teha ei tohi ja peab kommete kohaselt tulesurma surema. Cordelius tüdineb peagi saarest ja neiust. Tema seikleja­loomus õhutab teda lahkuma. Heidi ja Cordeliuse kohtumisele satub peale Maar. Maar üritab tappa Cordeliust, kuid läheb vastupidi. Cordelius tapab Maari ja pääseb põgenema. Heid pannakse karistuseks majja luku taha ja põletatakse koos majaga rahva poolt. Heidi ja Maari traagilisse loosse on põimitud teise saaretüdruku Reeda armukadedus, kes samuti soovib Maari endale, saareelanike pummeldamised kõrtsis, pidutsemine rannas ja kihluspidu oma laulude ja tantsudega. Laasi aaria "Ah, jäta kõned rumalad" Maari aaria "Mis tegu üldse minuga on sul?" Reeda aaria "Sul meeles ainult väike lootsineid!" koor "Las paistab tuli kaugele" Cordeliuse aaria "Nagu minu saatus ikka – olen jälle üksinda" Kardi aaria "Nüüd lõksus linnuke!" Maari barkarool "Oh sa mu Neapol ja Korsika saar" Heidi aaria "Mul meeles, meeles õnnevärav"
Sergei Sazonov (Venemaa välisminister)

Sergei Sazonov (29. juuli/10. august 1860 Rjazani kubermang – 24. detsember 1927 Nice) oli Venemaa Keisririigi riigitegelane. Ta oli aastatel 1910–1916 Venemaa välisminister. Ta sündis aastal 1860 Rjazani kubermangus oma vanemate mõisas. Ta on lõpetanud Peterburis Aleksandri lütseumi. Ta oli 8. novembrist 1910 kuni 7. augustini 1916 Venemaa keisririigi välisminister. 1917. aastal Venemaa Ajutise Valitsuse esindaja Londonis. Aastal 1919 oli ta Venemaa välisminister Aleksandr Koltšaki ja Anton Denikini valitsuses. Sergei Sazonov suri aastal 1927 Nice'is ja ta maeti Nice'i õigeusu kalmistule. Tema kälimees oli Pjotr Stolõpin.
Bach (perekonnanimi)

Bach on perekonnanimi. Johann Sebastian Bach, helilooja ja organist Aino Bach, eesti kunstnik Alexander Bach, austria riigitegelane Aleksei Bach, vene biokeemik ja ühiskonnategelane Richard Bach, USA kirjanik Sebastian Bach, ansambli Sebastian Bach and Friends ning ansambli Skid Row endine laulja Bachide suguvõsa
September 1991

Kuupäevad:   1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 September 1991, sündmuste kroonika Liechtenstein sai EFTA täisliikmeks. Usbekistan kuulutas välja iseseisvuse. Ameerika Ühendriigid taastunnustasid Eesti, Läti ja Leedu iseseisvust. Saksamaa suursaadik Lätis Hagen Lambsdorff esitas volikirjad. Mägi-Karabahh kuulutas pärast referendumit välja iseseisvuse. Nõukogude Liit tunnustas Leedu, Eesti ja Läti iseseisvust. Makedoonia iseseisvus. Eestis Tallinna lauluväljakul toimus suurüritus "Vabaduse laul". Eesti sai Euroopa Julgeoleku- ja Koostöökonverentsi liikmeks. Saksamaa välisminister Hans-Dietrich Genscher käis ametlikul visiidil Eestis. Eestis alustas tööd Põhiseaduse Assamblee. Selle juhatajaks valiti Tõnu Anton. Põhja-Korea, Lõuna-Korea, Läti, Leedu, Mikroneesia ja Marshalli Saared said ÜRO liikmeteks. Eesti sai ÜRO liikmeks. Armeenia kuulutas välja iseseisvuse. Haitil kukutati sõjaväelise riigipöördega president Jean-Bertrand Aristide. Eestis Tartus alustas tööd Raadio Tartu.
Viia

See artikkel räägib külast. Eesnime kohta vaata artiklit Viia (eesnimi). Viia oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Ihamaru küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Ihamaru külaga. Sissekanne Eesti kohanimeraamatu veebiversioonis (vaadatud 08.03.2019)
Vilo

Vilo (ka Zabolotje; vene keeles Заболотье) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Ajalooliselt jäi küla Petserimaale, siis asus see Vilo vallas. Küla kuulub Seeritsä nulka, tegemist on ajaloolise Setumaa külaga. 2000. aastal elas külas 12 inimest. Vilo vald
Jugo

Jugo (ka Ussova Gora; vene keeles Усова Гора) on küla Setumaal. Praegu asub küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Ajalooliselt jäi küla Petserimaale. Küla kuulub Seeritsä nulka. Külas elas 2000. aastal 14 inimest ja 2010. aastal 4 inimest.
Dionüüsia

Dionüüsia oli veinijumal Dionysose auks peetud pidustus, mis leidis aset Atikas kevade saabudes. Selle käigus lavastati kolme päeva jooksul näidendeid kogu linnarahvale. Etendused toimusid võistlustena, kusjuures võistlema lubati vaid uusi näidendeid. Omavahel võistlesid 3 autorit, igaüks kolme tragöödiaga ja ühe koomilise saatürdraamaga. Pidustused kestsid kolm päeva.
Sofronius (Dmõtruk)

Sofronius (ukraina keeles Софроній; kodanikunimega Дмитро Савич Дмитрук Dmõtro Savõtš Dmõtruk; 15. veebruar 1940 Mnõšõn, Goštša rajoon, Rivne oblast, Ukraina NSV – 22. mai 2020 Tšerkassõ) oli Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kiriku Tšerkassõ ja Kanivi metropoliit. Ta ei osalenud 15. detsembril 2018 toimunud Ukraina õigeusu kirikute ühendkogul, kuigi oli MPUÕK-s üks autokefaalia pooldajatest. Hiljem ütles ta väljaandele Glavcom, et õigeusu kirikute ühendkogul mitteosalemine oli põhjustatud sellest, et tema arvates ei viidanud uue kiriku põhikiri autokefaaliale. Отсутствовавший на Соборе митрополит УПЦ МП Софроний записал видеообращение - Lb.ua, 17.12.2018 (vaadatud 14.04.2019) vt. nt. Митрополит УПЦ (МП) Софроний рассказал, что нужно сделать для достижения автокефалии- Релігія в Україні, 14.09.2011 (vaadatud 14.04.2019) Emma Cabzonne. BBC INTERVIEW WITH PRO-UKRAINIAN AUTOCEPHALY METROPOLITAN SOPHRONIY OF CHERKASY AND KANIV- RISU, 30.11.2018 (vaadatud 14.04.2019) Михайло Глуховський. Митрополит Софроній: Я ні туди і ні сюди. Але у Московському патріархаті не залишаюся - Glavcom, 27.12.2018 (vaadatud 14.04.2019)
Õlgkollane

Õlgkollane, ka õlekollane on üks kollastest värvitoonidest, kahvatu, pisut hallikas kollane toon, mis vastab õlekõrte värvusele. Riisiõled Õlest kaunistustega lihavõttemuna Määrimaalt Põhupallid Õlgkollane on värviproovil 17. Tahvel VI raamatust "A nomenclature of colors for naturalists", 1886 E. F. Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." kirjeldab õlgkollast (Strohgelb) kui kahvatut kollast natukese rohelise ja valkjashalliga. Näitemineraalid on karfoliit ja pititsiit (gelber Erdkobalt) . Pantone värvus 13-0922 Straw on kuivanud pilliroogu meenutav kahvatu, kergelt pruunika varjundiga kollakas värvitoon. Pantone 13-0917 Italian Straw on selle heledam variant. ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi järgi on õlgkollase (Straw, Straw Yellow) kõige sagedasemaks määratluseks kahvatukollane, aga võib olla ka helekollane, keskmine kollane või hallikaskollane Õlgkollane on tavaline värvus kõrreliste ja tarnade puhul. Õlgkollane emajuur (Gentiana straminea) on emajuureliik väga heledat kahvatukollast värvi õitega. Õlgkollane on metsise, händkaku, urvalinnu, roohabeka jt teiste lindude nokk. Terve inimese uriini värvus on õlgkollane. Ka vereplasma on õlgkollase värvusega. Värvinime kasutatakse sageli juuste ja habeme värvuse kirjeldamisel, ka parukate puhul. Valge veini üks värvuse variante on õlgkollane. Inimese uriiniproov Külmutatud doonor-vereplasma Nõeljad karfoliidikristallid Veini Pinot Grigio õlekollane värvus Tütarlaps õlevärvi juustega http://eki.ee/dict/ekss/index.cgi?Q=%C3%B5lgkollane A nomenclature of colors for naturalists : and compendium of useful knowledge for ornithologists. Boston, 1886 Grundriss der Mineralogie. ... Nebst einem Anhange; ein Verzeichniss der bis jetzt in Schlesien aufgefundenen Fossilien enthaltend, 1821, lk 127 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2020. Vaadatud 8. märtsil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.pantone.com/color-finder/13-0917-TCX[alaline kõdulink] Color : universal language and dictionary of names, lk 52-54 http://bio.edu.ee/taimed/oistaim/metskastik2.htm http://eseis.ut.ee/efloora/Eesti-vte/species/Juncus_stygius.html http://bio.edu.ee/taimed/oistaim/poistarn.htm "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. aprill 2016. Vaadatud 8. märtsil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.eoy.ee/metsis/aasta-lind/metsis https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=eestisona19430605.2.20&st=1&l=et "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. mai 2021. Vaadatud 8. märtsil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.aripaev.ee/uudised/2001/09/06/hispaania-vorratud-veinid
Tehumardi mälestussammas

Tehumardi mälestussammas on mõõgakujuline betoonist ja dolomiidist mälestussammas Tehumardi külas Saaremaal Tehumardi öölahingu mälestuseks. Tegemist on kunstimälestisega "Tehumardi memoriaal" (tuntud ka kui Tehumardi mõõk), mis on kantud Kultuurimälestiste registrisse. Monument kujutab endast 21 m kõrgust betoonmõõka, mille vertikaali katkestab mõne meetri kõrgusel maapinnast paiknev dolomiidist rajatud horisontaalne samba osa, mis kujutab mõõga käekaitset. Selle otstesse on tahutud sõjameeste näod, kellest üks grupp on pööratud maa, teine mere poole. Tehumardi mälestussammas avati 1967. aasta septembris rajatuna arhitektide/skulptorite Riho Kulla, Matti Variku ja Allan Murdmaa kavandi järgi. Monumendile oli eesti ja vene keeles kirjutatud järgmine tekst: "1941 Nõukogude sõjameestele — Saaremaa kaitsjaile ja vabastajaile. Советским воинам — защитникам и освободителям острова Сааремаа 1945". Mälestussamba läheduses paiknes ka II maailmasõjas hukkunute vennaskalmistu, mis avati 1975. aastal. 2024. aastal rahuldas sõjahaudade komisjon Saaremaa valla esitatud taotluse Tehumardi memoriaalkompleksi kuuluvate sõjahaudade avamiseks ning oletatavate säilmete ümbermatmiseks. Saaremaa vallavalitsuse seisukoht oli: likvideerida vennaskalmistu 90 viisnurkadega hauakivi, samas mõõgakujuline mälestussammas Tehumardile alles jätta, kattes kinni osa seal olevast tekstist. Tehumardi vennaskalmistu Tehumardi memoriaal. "Monumendi uued raamid – Tehumardi" arutelu. Eesti Kunstiakadeemia. 30. aprill 2024. Algas Punaarmee sõdurite hauatähiste eemaldamine. err.ee, 01.07.2024. Tehumardi mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris "Tehumardi mõõk läbib uuenduskuuri" Saarte Hääl, 3. november 2010 "Saaremaal jätkuvad arutelud Tehumardi monumendi tuleviku osas" ERR, 8. oktoober 2024
Bienenbüttel

Bienenbüttel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Uelzeni kreisis. Valla pindala on 99 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6731 inimest. Vald asub Ilmenau jõe ääres, umbes 20 km Uelzenist põhjas ja 13 km Lüneburgist kagus. Bienenbüttel on osa Hamburgi metropolipiirkonnast ja Lüneburgi nõmmest (Lüneburger Heide). Vallas on peale Bienenbütteli veel järgmised külad: Bargdorf, Beverbeck ja Grünewald, Bornsen, Edendorf, Eitzen I ja Bardenhagen, Grünhagen, Hohenbostel, Hohnstorf, Niendorf, Rieste ja Neu-Rieste, Steddorf ja Neu-Steddorf, Varendorf, Wichmannsburg ja Wulfstorf. Bienenbüttel paikneb Elbe kõrvalkanali ääres, mis on 115 km pikk veetee, ja siin on jaam ülikiirel Hannoveri–Hamburgi raudteel (Hamburg-Uelzen-Hannover). Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Riigieksamid

Riigieksamid on alates 1997. aastast gümnaasiumi lõpus kõikides Eesti üldhariduskoolides samal ajal toimuvad eksamid, mida peab sooritama iga abiturient. Alates 2014. aastast on kolm kohustuslikku riigieksamit: eesti keel või eesti keel võõrkeelena, võõrkeel ja matemaatika. Riigieksameid saavad teha ka kutseharidusasutuses õppijad ning need, kes on keskhariduse varem omandanud, kuid pole sooritanud riigieksameid. 4. mail 2020 otsustas Eesti Vabariigi valitsus, et koroonapandeemia tõttu on 2019/2020. õppeaastal riigieksamid vabatahtlikud ja neist ei olene gümnaasiumi lõpetamine. Alates riigieksamid kasutusele võtmisest 1997. aastal ei ole ühelgi aastal keskkooli lõpetamine olnud lahus riigieksamitest lahus. Sihtasutus Innove. Eksamid ja testid. Eksamite valimine. Vaadatud 09.03.2019 Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus § 31 "Riigieksamid". Innove.ee. Vaadatud 08.03.2019. Vasli, Karoliina (4. mai 2020). "Valitsus pani paika, kuidas ikkagi tänavu ja järgmine aasta koolide lõpetamine korraldatud on". defi.ee. Vaadatud 04.05.2020.
Ariste (Saaremaa)

Ariste on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Orissaare valda. Ajalooliselt asus küla Pöide kihelkonnas. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 26.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Mopani keel

Mopani keel on maaja keelkonna jukateegi rühma kuuluv keel, mida räägivad mopanid Belize'is ja Guatemalas. Mopani keele põhisõnajärg on VOS, kuid sageli esineb ka sõnajärg SVO.
Väljak (perekonnanimi)

Väljak on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Väljak uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Blumenfeld, Kabrei, Kelt, Mikkelsen, Ostnik, Rebmann, Sempelson, Valdok, Värävätaga, Veermann, Veiss, Veldt, Vellmann, Velmann, Velsmann, Veltson, Verroff, Veskus, Vest, Vildmaus, Vilman ja Võikmanson. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Väljak Eestis 62 mehel ja 49 naisel.
Huugimägi

Huugimägi on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Huugimägi uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Huberg (1938. aastal Vaikna vallas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Oscar (eesnimi)

Oscar (ka Óscar) on mehenimi. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli see Eestis populaarsuselt 585. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Oscar 115 mehel. prints Oscar, Skåne hertsog, Rootsi prints Oscar Niemeyer, Brasiilia arhitekt Oscar dos Santos Emboaba Junior, Brasiilia jalgpallur Oscar Peterson, Kanada džässipianist ja helilooja Oscar Pistorius, LAV-i kergejõustiklane Oscar Robertson, USA korvpallur Oscar Arias Sánchez, Costa Rica poliitik Oscar Schmidt, Brasiilia korvpallur Oscar Wilde, iiri kirjanik Oscar Verpoest, Belgia kabetaja https://www.stat.ee/public/apps/nimed/OSCAR[alaline kõdulink] (vaadatud 05.03.2019) Oscar statistikaameti andmebaasis
Ämarik

Ämarik on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Ämarik (Ämmarik) on pandud Pühatu mõisavallas Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Ämarik uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Seebek (1937. aastal Viljandis). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Ämarik Eestis 17 mehel ja 20 naisel.
Kalju Komissarovi nimeline stipendium

Kalju Komissarovi nimeline stipendium on stipendium Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia teatrikunsti, tantsukunsti ja etenduskunstide visuaaltehnoloogia erialade üliõpilastele erialaseks enesetäienduseks välismaal. Kalju Komissarovi nimelist stipendiumi antakse välja alates 2018. aastast. Stipendium algatati Garmen Tabori, Tartu Ülikooli ja Eesti Teatriliidu ettepanekul ning Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapitali toel. Stipendiumi suurus kokku on 2000 eurot (rahastab Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapital ja toetab puidust käekelli tootev ettevõte Wooch OÜ), mis jaguneb kahe stipendiaadi vahel, ja seda saavad üliõpilased taotleda alates teisest õppeaastast. Stipendium tuleb ära kasutada ühe aasta jooksul alates kättesaamisest ning stipendiaat peab kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonnale esitama stipendiumi kasutamise aruande. 2018 – näitleja eriala üliõpilane Karolin Jürise ja valguskujundaja eriala üliõpilane Jari Matsi 2019 – multimeedia üliõpilane Johanna Mägin ja tantsukunsti üliõpilane Katrin Kubber 2020 – tantsukunsti üliõpilased Liisbeth Horn ja Helina Karvak 2021 – näitleja eriala üliõpilane Maria Paiste ja valguskujundaja eriala üliõpilane Fredi Karu 2022 – tantsukunsti eriala üliõpilane Maryn-Liis Rüütelmaa ja näitleja eriala üliõpilane Liisbeth Kala 2023 – tantsukunsti üliõpilane Elle Maria Viies ja visuaaltehnoloogi eriala üliõpilane Berta Kelder Maarits, Merit (8.03.2019). "Kalju Komissarovi nimelised stipendiumid pälvisid Johanna Mägin ja Katrin Kubber". ERR. Vaadatud 9.03.2019. Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia. "Prof. Kalju Komissarovi nimeline stipendium". Originaali arhiivikoopia seisuga 5.05.2019. Vaadatud 9.03.2019.
Arju

Arju ehk Harju küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Orissaare valda. Ajalooliselt asus küla Jaani kihelkonnas. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 27.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Hugues II

Hugues II (1007–17. september 1025 Compiègne) oli Prantsusmaa kaaskuningas (koos oma isa Robert II-ga) 19. juunist 1017 kuni surmani. Tema vanemad oli Robert II (972–1031) ja Arles'i Constance (surnud 1032). Robert II laskis ta 10-aastaselt kuningaks kroonida, kuid ta mässas isa vastu ja suri 18-aastaselt, võib-olla hobuse seljast kukkumise tagajärjel.
Mark Lynas

Mark Lynas (sündinud 1973 Fidžis) Briti keskkonnaaktivist, ajakirjanik ja teaduskirjanik, kes kirjutab peamiselt kliimamuutuse teemal. Ta sündis Fidžis, kasvas üles Peruus ja Suurbritannias ning praegu elab Oxfordis Inglismaal. Ta lõpetas Edinburghi Ülikooli ajaloo ja politoloogia erialal. Ta on teinud kaastööd ajakirjadele New Statesman, The Ecologist, Granta ja Geographical ning päevalehtedele The Guardian ja The Observer. 2007. aastal ilmunud Lynase raamatu "Six Degrees" põhjal tegi 2008. aastal telekanal National Geographic Channel dokumentaalfilmi "Six Degrees Could Change the World". 2009. aastal tegi Lynas cameo-rollis kaasa Briti dokumentalisti Franny Armstrongi antiutoopilises dokumentaalfilmis The Age of Stupid. Lynas peab sageli loenguid; 2008. aasta oktoobris esines loenguga Tallinnas. 2008 – Londoni Kuningliku Seltsi teadusraamatu auhind ("Six Degrees") 2004 – High Tide: The Truth About Our Climate Crisis, Picador (384 lk) ISBN 978-0312303655 2007 – Six Degrees: Our Future on a Hotter Planet (358 lk) ISBN 978-0-00-720905-7 2010 – Carbon Counter, Collins (192 lk) ISBN 978-0007248124 2011 – The God Species: Saving the Planet in the Age of Humans, National Geographic (288 lk) ISBN 978-1426208911 2013 – Nuclear 2.0: Why a Green Future Needs Nuclear Power (112 lk) ISBN 978-1906860233 2018 – Seeds of Science: How we got it wrong on GMOs (304 lk) ISBN 9781472946959 Arhiiv / 2008: Mark Lynas "Kliimamuutused. Globaalne soojenemine". vonkrahl.ee Mark Lynase koduleht Mark Lynas. thriftbooks.com Mark Lynas on his conversion to supporting GMOs - Oxford Lecture on Farming. Youtube, 22. jaanuar 2013
Elga

"Elga" on Artur Lemba ooper kolmes vaatuses, viies pildis proloogi ja epiloogiga Julius Oengo (Õngo) vabatõlkelisele tekstile, mis lähtus vene näitleja ja ooperiprodutsendi Dmitri Arbenini libretost Gerhart Hauptmanni samanimelisest unenäolisest draamast (1896). Helilooja viimane, kõige rohkem kritiseeritud ja tagasihoidlikuma publikumenuga ooper. Faabula poolest võõrapärane ja sünge, kuid sisaldab meloodilist ja sügavat muusikat. Ooperi komponeerimine lõppes 1932. aastal, kuid teater nõudis viimistlemist ja muusikalugude kohendamist vastavalt solistide soovidele. Pärast väljatulekut pole taaslavastamist leidnud. Esiettekanne toimus 15. märtsil 1934 Tallinnas Estonia teatris. Peamistes osades olid Olga Torokoff-Tiedeberg (Elga), Karl Viitol (Starzenski ja Munk), Antonina Romanova (eestistatult Niina Loona) (Mariina), Aleksander Tamm (Rüütel), Arnold Wisman (eestistatult Aarne Viisimaa) (Oginski). Dirigent Artur Lemba ja Raimund Kull. Lavastas Hanno Kompus. Peamised osad: Starzenski naine Elga (sopran), Starzenski ja Munk (bass-bariton), Oginski (tenor), Rüütel (bariton), Teener (tenor), Starzenski ema Mariina (metsosopran), majavalitseja Timoszka (bass), Elga vend Dimitri (bariton), Elga vend Griszka (tenor). Tegevus toimub 17. sajandi teisel poolel Poolas San­domiri maakonnas. Saksa rüütlid leiavad öömaja kloostris. Üks rüütel näeb seal und, milles talle ilmuvad krahv Starzenski ja tema naine Elga. Rüütlile avaneb Elga ja krahvi suhete lugu. Poola aadlik krahv Starzenski on abiellunud ilusa noore neiu Elgaga. See abielu pole aga õnnelik, sest Elga ei armasta oma meest, kes on temast palju vanem. Elgat armastab noort aadlik Oginski ja Elga vastab noormehe tunnetele. Armastus areneb niikaugele, et Elga petab oma meest Oginskiga. Krahv aimab, et Elga petab teda. Põhjuse selleks annab ta poja suur sarnasus Oginskiga. Krahv meelitab Oginski oma lossi ning kuuleb temalt, et Elga on tõesti temaga rikkunud abielu. Meeleheitel vana krahv laseb oma majavalitseja Timoszkal Oginski une pealt ära kägistada. Kui Elga oma armsama laipa näeb, kaotab ta mõistuse. Krahv kahetseb oma kuritegu, muudab oma lossi kloostriks ja hakkab ise mungaks. Unenägu katkeb ja rüütel ärkab. Ta saab vanalt mungalt teada, et tema ongi krahv Starzenski.
Haapsu

Haapsu küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Orissaare valda. Ajalooliselt asus küla Jaani kihelkonnas. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 2.08.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.