laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mali rahvaassamblee

Mali rahvaassamblee on Mali ühekojaline 147-liikmeline parlament. Liikmed ehk saadikud valitakse üldvalimistel viieks aastaks ning neil on saadikupuutumatus. Igal valimisringkond saab ühe mandaadi, valimised toimuvad kahes voorus ning kandidaat peab valituks osutumiseks koguma üle poole häältest. Assambleel on tavaliselt aastas kaks istungjärku, alates oktoobri esimesest esmaspäevast kuni 75 päeva ning alates aprilli esimesest esmaspäevast kuni 90 päeva. Peaminister või parlamendi enamus võib assamblee kokku kutsuda ka kolmandaks istungjärguks. Kui kolmas istungjärk toimub assamblee enda kutsel, ei tohi see olla üle 15 päeva pikkune. Parlamendi praegune koosseis valiti 29. märtsil ja 19. aprillil 2020. Valimised võitis erakond Rassemblement pour le Mali (RPM), mis sai 51 kohta. Rahvaassamblee presidendiks valiti 11. mail 2020 Moussa Timbiné. Mali ajalugu Mali poliitika Parlamentide loend Mali rahvaassamblee presidentide loend Seadusandlik võim "Mali's Constitution of 1992" (PDF). constituteproject.org. "Mali". The World Factbook. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. november 2015. Vaadatud 28. mail 2020. Mali rahvaassamblee koduleht (prantsuse keeles) Rahvaassamblee Mali presidendi koduleht (prantsuse keeles)
School of Oriental and African Studies

"SOAS" suunab siia. Londoni ülikooli humanitaar- ja sotsiaalteaduskonna kohta vaata artiklit School of Advanced Study. School of Oriental and African Studies (SOAS) on Londonis Suurbritannias asuv avalik-õiguslik ülikool, Londoni ülikooli osa. SOAS asutati aastal 1916, see asub Londoni kesklinnas Bloomsburys. SOAS on maailma juhtivaid Aasia, Aafrika ja Lähis-Ida uuringute keskusi. SOASis asub ka Brunei galerii, mille rajamist rahastas Brunei sultan Hassanal Bolkiah; galerii avas 22. novembril 1995 Londoni ülikooli kantsler printsess Anne. Brunei galeriis eksponeeritakse näitusi Aasia, Aafrika ja Lähis-Ida ajaloost ja tänapäevast. SOAS-is on kolm teaduskonda: kunsti- ja humanitaarteaduskond, keelte- ja kultuuriteaduskond ning õigus- ja sotsiaalteaduskond. SOAS-i õigusteaduskonda peetakse Ühendkuningriigis üheks parimatest. SOAS annab haridust umbes 350 bakalaureuseõppe ja rohkem kui 100 magistriõppe ainekava kaudu, lisaks saab paljudes valdkondades õppida doktoriõppes. SOASis on märkimisväärselt hea õppejõudude-õpilaste vahekord (1:11). SOAS oli Ühendkuningriigi ülikoolide edetabelites 2020. aastal 38.–58. kohal. Aastal 2020 hindas väljaanne QS World University Rankings SOASi arengu-uuringute õppimiseks maailmas paremuselt kuuendaks ülikooliks. SOASi vilistlaste seas on riigipäid, ministreid, diplomaate, keskpankureid, ülemkohtunikke, Nobeli rahuauhinna laureaat ning teisi prominente. SOAS kuulub Rahvaste Ühenduse Ülikoolide Liitu. "Financial Statements for the Year to 31 July 2018" (PDF). School of Oriental and African Studies. Lk 25. Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 3. detsember 2018. Vaadatud 2. detsember 2018. "Standing Orders: Charter and Articles". SOAS. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 16. juuli 2015. "Daily Telegraph Education Guide". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. märts 2017. Vaadatud 21. märts 2017. "Development Studies". Top Universities. 9. aprill 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2018. Vaadatud 18. detsember 2017. John Game. SOASi ajalugu SOASi üliõpilaste liit SOASi vilistlaste loend
Jeremy Keenan

Jeremy Keenan (sündinud 1945) on briti sotsiaalantropoloog. Ta on keskendunud peamiselt Sahara, Põhja-Aafrika ja Saheli piirkondadele. Ta uurib eelkõige arengut, julgeolekut ja üleilmastumist. Viimastel aastatel on ta avaldanud raamatuid ja artikleid Ameerika Ühendriikide terrorismivastasest võitlusest Aafrikas. Keenan on pikka aega väitnud, et Põhja-Aafrika terroriühendusi toetab Alžeeria ning et CIA ja teised luureagentuurid on sellest teadlikud. Põhjuseks toob ta Alžeeria ja USA tahet piirkonnas oma võimu suurendada. Raamatus "The Dark Sahara" ("Tume Sahara") süüdistab ta Alžeeriat ja USA-d tõestusmaterjali võltsimises ning Al-Qā‘idah tähtsuse kohta valetamises. Ta on terrorismivastast sõda nimetanud petuskeemiks, millega põhjustatakse Sahara rahvastele, eriti tuareegidele, tohutut kahju. 22. mail 2012 süüdistas ta BBC-le antud intervjuus Alžeeria valitsust terrorirühmituse Ansar Dine toetamises. "The Tuareg: People of Ahaggar", Allen Lane, 1977 "Sahara Man: Travelling with the Tuareg", John Murray Publishers, 2001 "The Lesser Gods of the Sahara: Social Change and Contested Terrain Amongst the Tuareg of Algeria", Frank Cass Publishers, 2004 "The Dark Sahara: America's War on Terror in Africa", Pluto Press, 2009 "The Dying Sahara: US Imperialism and Terror in Africa", Pluto Press, 2012 "Report on In Amenas - Inquest Cover-up and Western Involvement in Algerian State Crimes", International State Crime Initiative (ISCI), 2016 Professor Jeremy Keenan, Department of Anthropology and Sociology Arhiiviversioon seisuga 9. märts 2012, School of Oriental and African Studies, University of London, retrieved on 14 April 2012 Chan, Stephen (2010), "Introduction to 'The origins of AFRICOM: the Obama administration, the Sahara-Sahel and US Militarization of Africa'", Concerned Africa Scholars: 85 Menas Associates; Algeria Politics & Security weekly reports; http://www.menas.co.uk/politics_and_security/algeria/home.aspx Arhiiviversioon seisuga 17. jaanuar 2013 Sammut, Dennis (20. jaanuar 2010), "Review of Jeremy Keenan's 'The Dark Sahara: America's War on Terror in Africa'", Pambazuka News, nr 466, originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2013, vaadatud 28. mail 2020 Brody, Hugh (8. oktoober 2011), "Gaddafi and the Tuareg, the "Lords of the desert"", Open Democracy, originaali arhiivikoopia seisuga 10. september 2017, vaadatud 28. mail 2020 Robin Banerji (22. mai 2012). "Life in Timbuktu under Islamist rule". BBC. Volman, D. (2010). The Dark Sahara: America's War on Terror in Africa (review). African Studies Review, 26. juuni, 3, 181–182. Keenan, Jeremy. (2016) http://statecrime.org/data/2016/11/KEENAN-IN-AMENAS-REPORT-FINAL-November-2016.pdf.
Ansongo

Ansongo on vald ja linn Gao piirkonnas Ida-Malis. Linn asub Nigeri jõe vasakul kaldal, umbes 90 km Gaost lõunas. Ansongo on Ansongo cercle'i keskus. Valla pindala on 445 ruutkilomeetrit ning 2009. aastal elas seal 32 709 inimest. Schéma Directeur de Lutte Contre L’ensablement dans le Nord Du Mali (6ème Et 7ème Régions): Monographie de la Commune de Ansongo (PDF) (French), Ministère de l’Environnement et de L’assainissement, République du Mali, 2004, originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2011{{citation}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Gao) (PDF) (French), République de Mali: Institut National de la Statistique, originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22. juuli 2011{{citation}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Novõi Buh

Novõi Buh (ukraina Новий Буг, vene Новый Буг) on linn Ukrainas Mõkolajivi oblastis, Novõi Buhi rajooni halduskeskus. Novõi Buh asub Mõkolajivist umbes 90 km põhjakirdes. Novõi Buh sai linnaõigused 1961. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Novõi Buhi elanikest ukrainlasi 93,38%, venelasi 4,38%, moldaavlasi 0,66%, valgevenelasi 0,59% ja armeenlasi 0,51%. Новий Буг Національний склад міст Datatowel.in.ua
Azawadi iseseisvusdeklaratsioon

6. aprillil 2012 kuulutas Azawadi Rahvuslik Vabastusliikumine (MNLA), et iseseisvub Mali vabariigist. Avaldus tehti 2012. aasta tuareegide ülestõusu käigus, sellele oli eelnenud veel arvukalt tuareegide ülestõuse. Nad nimetasid enda riiki Azawadi iseseisvaks riigiks. Deklaratsioon rahvusvahelisel tasandil toetust ei pälvinud. "Tuareg rebels declare the independence of Azawad, north of Mali". Alarabiya.net. 6. aprill 2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. oktoober 2012. Vaadatud 11. aprill 2012. Deklaratsiooni täispikk tekst (prantsuse keeles)
Alatõri jõgi

Alatõr (vene: Алатырь, ersa: Ратор, tšuvaši: Улатăр) on jõgi Venemaal Nižni Novgorodi oblastis, Mordva Vabariigis ja Tšuvaššias, Sura vasakpoolne lisajõgi. Jõgi saab alguse Nižni Novgorodi oblastist ja voolab peamiselt itta. See on 307 kilomeetrit pikk ja selle valgala on 11 200 km². Alatõr külmub novembris ja on jääs aprillini. Jõe ääres asuvad Ardatovi ja Alatõri linn ning Turgenevo alev. Suuremad lisajõed on Rudnja ja Inzar. Река Алатырь (vene keeles)
Azawadi sisesõda

Azawadi sisesõda on 2012. aastal Põhja-Malis alanud võitlus Azawadi Rahvusliku Vabastusliikumise (MNLA) ja islamiterroristlike grupeeringute liidu vahel. Konflikt sai alguse, kui MNLA kuulutas Põhja-Malis välja iseseisva Azawadi riigi. Enne seda olid pooled teinud koostööd võitluses Mali valitsusvägede vastu, lahkhelid tekkisid, kui islamistid soovisid kehtestada šariaati ning MNLA demokraatlikku riigikorda. Islamistid kogusid toetust mittetuareegidest elanikkonna seas ning neil õnnestus enda kontrolli alla saada Gao linn. Gao lahinguga tõrjuti MNLA välja nii Gaost kui ka Timbuktust. Järgnevate kuude jooksul kaotas MNLA kõik oma suuremad tugipunktid ning võitlejad olid sunnitud pakku minema. Aastal 2013 algas Prantsusmaa sekkumine ning piirkond läks taas Mali valitsuse kontrolli alla. MNLA toetas Prantsuse ja Tšaadi vägesid mägedes toimunud lahingutes. MNLA-l õnnestus saada paar Kidali piirkonna tähtsamat linna enda kontrolli alla, kuid nad keeldusid neid Mali valitsusvägedele üle andmast. Islamistid vastasid MNLA tegevusele terrorirünnakutega baasidele ja kontrollpunktidele. Juunis sõlmis MNLA Mali valitsusega rahulepingu ning andis valitsusvägedele loa MNLA poolt okupeeritud piirkondades liikuda. Pinged lahvatasid taas, kui tuareegide valitsuse liikme perekond mõrvatuna leiti, MNLA hakkas kättemaksuks fulbesid taga kiusama ja tapma; fulbed moodustasid enamuse islamistidest. Islamistid vastasid sellele omapoolsete rünnakutega, ühel juhul hukati korraga koguni 30 tuareegi. "Tuareg rebels declare the independence of Azawad, north of Mali". Alarabiya.net. 6. aprill 2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. oktoober 2012. Vaadatud 11. aprill 2012. https://www.bbc.com/news/world-africa-22961519
Ökosotsiaalne turumajandus

Ökosotsiaalse turumajanduse (saksa keeles Ökosoziale Marktwirtschaft) on majandusmudel, mille eesmärgiks on vabaturumajanduse, sotsiaalse õigluse ning loodusressursside kaitse ja jätkusuutliku kasutamise omavaheline sidumine ja kooskõlastatud edendamine. Mudelile pani aluse Rooma Klubi 1978. aastal ilmunud raport „Kasvu piirid“ ning sellest väljakasvanud arusaam, et inimkond elab olemuselt „lõpliku looduskapitali“, mitte sellest tekkiva „lõpmatu intressi“ arvelt. Paljud teadlased on arvamusel, et alanud klimaatilised muutused on põhjustatud majanduspraktikast, milles looduslikku keskkonda ja selle ressursse peetakse avalikuks hüveks, mille kasutamise eest ei pea midagi maksma. Kuna klimaatilised muutused on juba alanud, siis on sellega kahjustatud järeltulevate põlvkondade toimetulekut ja heaolu ning vältimatuks muutunud turumajandusliku mudeli muutmise vajadus. Inimühiskonna ja selle tsivilisatsioonide püsimajäämise eelduseks on sotsiaalse õigluse (ühiskondliku konsensuse) taastamine ja ökoloogilise vastutuse kehtestamine turumajanduslikus keskkonnas. Selle saavutamiseks on vaja majanduslikku eetikat, mis lähtub kristlikust sotsiaalõpetusest. Ökosotsiaalne turumajandus on ordoliberaalse majandusõpetuse edasiarendus, milles riiklikul institutsioonil on keskne koht. Lahendusena nähakse lõppevate ressursside maksustamist ja range keskkonnavastutuse sätestamist põhimõttel: saastaja maksab ja kannab tekitatud kahjust tulenevad kulud. Oluliseks elemendiks selles oleks tootedeklaratsiooni kohustuse kehtestamine, millest peab ilmnema selle tootmisel tekkinud saaste ja tööjõu kasutamisest tekkinud mõjud (s.h lapstööjõukasutamine) ning toiduainete puhul ka geneetiliselt muundatud materjalide ja hormoonide kasutamine. Nende põhimõtete edendamisele on Saksamaal pühendunud Ökoloogia ja Demokraatia Sihtasutus (Stiftung für Ökologie und Demokratie e. V). 2019. aastal võttis saksa Allians 90 / Roheline partei (Bündnis 90/Die Grünen) enesele kohustuse arendada ökosotsiaalset turumajandust. See strateegia näeb ette, et keskkonna kahjustamist ja ressursside kasutamist saab piirata kas kvoote müües või siis tegevust või tootmistegevusest tekkivaid ressursse maksustades (CO2 maks). Selline maksupoliitika on tulude suhtes neutraalne ja ei suurenda üldist maksukoormust. Laekunud tuludega saab toetada erasektori investeeringuid energiatõhusamate tehnoloogiate arendustesse, ressursitasude tõttu tõusnud hindade tõttu majandusraskustesse sattunud inimesi, reostunud keskkonnast tekkinud tervisekahjude ravikulusid. Detlef Wehling: Umweltpolitik in der Sozialen Marktwirtschaft, in: Günther Rüther (Hrsg.): Ökologische und Soziale Marktwirtschaft. Konrad-Adenauer-Stiftung, Bonn 1997, S. 221. Josef Riegler: Ökosoziale Marktwirtschaft – Ein Beitrag zur Generationengerechtigkeit, S. 3. (Memento vom 17. Juni 2009 im Internet Archive); Josef Riegler: Der Global Marshall Plan für eine weltweite Ökosoziale Marktwirtschaft, in: Welt in Balance, S. 53. Bündnis 90/Die Grünen: Zukunftsfähig wirtschaften für nachhaltigen Wohlstand - Rahmen setzen für die sozial-ökologische Marktwirtschaft. 2019.
Azawadi Araabia Liikumine

Azawadi Araabia Liikumine (araabia keeles الحركة العربية الأزوادية, prantsuse keeles Mouvement arabe de l’Azawad; MAA) on relvastatud liikumine, mis tegutseb Azawadis Põhja-Malis. Liikumine sai alguse 2012. aasta esimeses pooles, kui lahvatas tuareegide ülestõus, liikumise algne nimi oli Azawadi Rahvuslik Vabastusrinne (prantsuse keeles Front de libération nationale de l'Azawad; FLNA). MAA peab end sekulaarseks mitteterroristlikuks organisatsiooniks, mille peamine eesmärk on araablaste huvide kaitsmine Mali põhjaosas. Väidetavalt on nad avatud "koostööks Prantsusmaaga terrorismi, narkokaubanduse ja organiseeritud kuritegevuse tõkestamiseks". Grupeering toetab Põhja-Mali autonoomiat. Sidi Brahim Ould Sidatt mõrvati Bamako s 13. aprillil 2021. Andrew McGregor. "French Cooperation With Tuareg Rebels Risks Arab Rising In Northern Mali". The Jamestown Foundation. Vaadatud 23. aprill 2013. "Mali: un mouvement d'Arabes dit combattre des rebelles touareg dans le Nord". Mali Actualités. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. jaanuar 2018. Vaadatud 28. aprill 2013.
Ezermuiža (Engure vald)

Ezermuiža on küla (mazciems) Lätis, Tukumsi piirkonna Engure vallas. Küla on tekkinud endise Ezeri mõisa (Seehof) keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Engure piirkonda. Külas kasvab looduskaitsealune tamm ümbermõõduga 4,1 meetrit. Vietvārdu datubāze, vaadatud 28.05 2020 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Rovenkõ

Rovenkõ on linn Ukrainas Luhanski oblastis, 53 km Luhanskist lõunas. Rovenkõd on mainitud 1705. aastal, linnaõigused sai 1934. aastal. Donbassi sõja ajal, 2014. aasta kevadel võtsid keskvalitsuse vastased relvajõud asula oma kontrolli alla. 2013. aastal oli linnas 47 800 elanikku. Linna läbib raudtee. Rovenkõst on pärit kosmonaut Georgi Šonin.
Bērzciems

Bērzciems on küla (vidējciems) Lätis, Tukumsi piirkonna Engure vallas. Küla asub Liivi lahe kaldal, mere ja Engure järve vahelisel ribal. Külas on raamatukogu. Seal asuvad Tauriņi, Bērzciemsi ja Rasase bussipeatus.. Külla jääb Bērzciemsi kalmistu. Külas asuvad Lielkristi ja Skarase talud on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Aastail 2009–2021 kuulus küla Engure piirkonda. Bērzciems Bērzciemsi rannik Skarase talu elumaja Vietvārdu datubāze, vaadatud 28.05 2020 https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 28. mail 2020. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2019. Vaadatud 28. mail 2020.
Abragciems

Abragciems (vanasti ka Ābragciems) on küla (mazciems) Lätis, Tukumsi piirkonna Engure vallas. Küla asub Liivi lahe kaldal, mere ja Engure järve vahelisel ribal. Seal asub Abragciemsi bussipeatus.. Aastail 2009–2021 kuulus küla Engure piirkonda. Vietvārdu datubāze, vaadatud 28.05 2020 "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 28. mail 2020.
Zavodske

Zavodske (ukraina Заводське, vene Заводское) on linn Ukrainas Poltava oblastis Lohvõtsja rajoonis. Gadjatš asub Poltavast umbes 160 km loodes. 1962—2016 oli linna nimi Tšervonozavodske.
Seredõna-Buda

Seredõna-Buda (ukraina Середина-Буда, vene Середина-Буда) on linn Ukrainas Sumõ oblastis, Seredõna-Buda rajooni halduskeskus. Seredõna-Buda asub Venemaa piiri ääres, Sumõst umbes 155 km põhjakirdes. Asula rajasid 17. sajandi keskpaiku vanausulised, ürikutes on esmamainitud 1689. aastal. Linnaõigused sai Seredõna-Buda 1964. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Seredõna-Buda elanikest ukrainlasi 81,58%, venelasi 17,57%, valgevenelasi 0,28% ja armeenlasi 0,13%. Середина-Буда, Серединобудский район our-travels.info Національний склад міст Datatowel.in.ua
Gao lahing

Gao lahing toimus 26.–28. juunini 2012 Gaos, selles võitlesid Azawadi Rahvuslik Vabastusliikumine (MNLA) ja islamistid (Ühtsuse ja Džihaadi Liikumine Lääne-Aafrikas (MOJWA) ning Ansar Dine). Lahingu kolmandaks päevaks olid islamistid saanud enda kontrolli alla Malist lahku löönud Azawadi kolm suurimat linna, Gao, Timbuktu ja Kidali. Kaks päeva hiljem hakati rüüstama Timbuktus olevat UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluvat mälestist, tegevuse mõistsid ühehäälselt hukka UNESCO, Islami Koostöö Organisatsioon (OIC), Prantsusmaa ja Mali. Kriitikanooli tuli ka Lääne-Aafrika Riikide Majandusühenduselt (ECOWAS), mis tegi ettepaneku piirkonda abijõude saata, ning Rahvusvaheliselt Kriminaalkohtult, mis nimetas juhtunut "sõjakuritegudeks". Islamistide tegevust laitis ka MNLA. Ansar Dine avaldas, et hävitustöö põhjuseks oli šariaadiseaduste rikkumine. "Mali: au moins 35 morts dans les affrontements islamistes/Touareg à Gao" (prantsuse). Google News. Agence France-Presse. 30. juuni 2012. Vaadatud 30. juuni 2012. "Islamists seize north Mali town, at least 21 dead in clashes".
Svitlovodsk

Svitlovodsk (ukraina Світловодськ, vene Светловодск) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kirovogradi oblastis, Svitlovodski rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Svitlovodski elanikest ukrainlasi 83,82%, venelasi 14,49%, valgevenelasi 0,63%, mustlasi 0,22% ja armeenlasi 0,14%. Національний склад міст Datatowel.in.ua
Rahvusvaheline turbapäev

Rahvusvaheline turbapäev on tähtpäev, mida tähistatakse esimest korda 2. juunil 2020. Seda päeva tähistatakse Rahvusvahelise turbamaade ühingu (IPS) initsiatiivil. Päeva eesmärgid on keskenduda turbamaade majandamise ja sellega seotud keskkonna ja ühiskonna probleemidele. Rahvusvaheline rabapäev Rahvusvaheline märgalade päev
Taganka rajoon

Taganka rajoon ehk Taganski on munitsipaalringkond Moskvas Kesklinna haldusringkonnas. Asub Moskva ja Jauza jõe kaldal. Tagankas on 7 metroojaama: Taganskaja koltsevaja, Taganskaja radialnaja, Marksistskaja, Proletarskaja, Ploštšad Iljitša, Rimskaja ja Kitai-gorod. http://www.uprtag.ru/ http://tagansky.cao.granit.ru/
Frigotaim

Frigotaim on külmhoidlas -1,5…-2℃ temperatuuril säilitatud maasikataim. Frigotaime võib istutada kogu hooaja vältel ja ta annab samal aastal saaki. Frigotaime saamiseks eemaldatakse tütartaime lehed, kärbitakse juuri, töödeldakse seenhaiguste vastu ja hoitakse jahedas. "Henselman maasikataimed". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. mai 2020. Vaadatud 28. mail 2020. Maasika frigotaim annab juba istutusaastal korralikku saaki[alaline kõdulink]. Maakodu
Plieņciems

Plieņciems on küla (vidējciems) Lätis, Tukumsi piirkonnas ja Engure vallas. Küla asub Liivi lahe kaldal. Seal asuvad Plieņciemsi ja Vinkalni bussipeatus. Külla jääb Plieņciemsi kalmistu. Plieņciems on tekkinud Plieņi mõisa (Plönen) maadele. Aastast 1738 mainitakse seda kui Kuramaa mõisnike supluskohta. Aastal 1808 rajas Riia kaupmees Klein sinna 10 koha ja suure saaliga võõrastemaja. Aastal 1810 käis seal suvitamas keisrinna Jelizaveta, kes oli sunnitud kasutama seda väikest suvituskohta, kuna suuremad Euroopa kuurordid olid toona sõdade tõttu ligipääsmatud. Aastail 1988–1990 suvitas seal Viktor Tsoi, kes sinna sõites ka autoõnnetuses hukkus. Aastail 2009–2021 kuulus küla Engure piirkonda. Külas kasvav sanglepp ümbermõõduga 3,1 m ja pärn ümbermõõduga 4,12 m on looduskaitse all. Mererannal asub Plieņciemsi luidete hoiuala. Andricase talu on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Hoiuala moodustati aastal 1987, kaitsmaks sealset vana männikuga kaetud luitevalli ja liivastele aladele iseloomulikku taimestikku. 2018. aastal oli külas 225 elanikku, 2020. aastal oli elanikke 242. Plieņciems Rannaluited Plieņciems Vietvārdu datubāze, vaadatud 28.05 2020 "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 28. mail 2020. Belte P. Rīgas Jūrmalas, Slokas un Ķemeru pilsētas ar apkārtni: vēsturisks apskats. Dubulti: 1935. – 59. lk. Тайны дома Романовых. Владимир Николаевич Балязин, lk 219 https://web.archive.org/web/20131219022020/http://www.raivoonet.lv/source/Kartes/geoGPX_Descr.php?GC=GC1M571&GCGPX=Kurzeme# Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2019. Vaadatud 28. mail 2020. Plieņciema kāpa
Vilnjansk

Vilnjansk (ukraina Вільнянськ, vene Вольнянск) on linn Ukrainas Zaporižžja oblastis, Vilnjanski rajooni halduskeskus. Asula rajati 1840. aastal Sofiivka külana. 1935. aastal muudeti küla aleviks ja uueks nimeks sai Krasnoarmiiske. 1939. aastal anti alevile uueks nimeks Tšervonoarmiiske. Praeguse nime ja linnaõigused sai Vilnjansk 1966. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vilnjanski elanikest ukrainlasi 86,06%, venelasi 12,11%, valgevenelasi 0,45%, armeenlasi 0,38%, bulgaarlasi 0,19% ja sakslasi 0,13%. Національний склад міст Datatowel.in.ua
Konrad Bukowiecki

Konrad Bukowiecki (sündinud 17. märtsil 1997 Szczytnos) on Poola kergejõustiklane (kuulitõukaja). Bukowiecki on kuulitõukes tulnud Euroopa sisemeistriks, juunioride maailmameistriks, Euroopa kuni 23-aastaste meistriks ja juunioride maailmameistriks. 2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis võitis ta tulemusega 21.66 hõbemedali. Tema isiklik rekord kuulitõukes on 22.25, mis on püstitatud 14. septembril 2019 Chorzówis. Sisetingimustes on tema isiklik rekord 22.00, mis on püstitatud 15. veebruaril 2018 Toruńis ja mis on ühtlasi Poola rekord. 2015. aastal pälvis ta Euroopa kergejõustiku tõusva tähe auhinna. Konrad Bukowiecki. european-athletics.org. Vaadatud 28.5.2020 Konrad Bukowiecki Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel
Kamila Lićwinko

Kamila Lićwinko (neiupõlvenimega Stepaniuk; sündinud 22. märtsil 1986 Bielsk Podlaskis) on Poola kergejõustiklane (kõrgushüppaja). 2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Sopotis ületas ta kõrgushüppes tulemuse 2.00, mis tähistas Poola siserekordi kordamist. Ta jäi selle tulemusega koos venelanna Marija Kutšinaga kuldmedalit jagama. Kaks aastat hiljem võitis Lićwinko sisemaailmameistrivõistlustel tulemusega 1.96 pronksmedali. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros oli ta tulemusega 1.93 üheksas. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta kõrgushüppes isiklikku rekordit kordava tulemusega 1.99 pronksmedali. Kaks aastat varem oli ta Pekingi maailmameistrivõistlustel jäänud sama tulemusega neljandaks. Tema isiklik rekord sisetingimustes on 2.02, mis on püstitatud 21. veebruaril 2015 Toruńis ja mis on ühtlasi Poola rekord. 2013. aastal abiellus ta oma treeneri Michał Lićwinkoga. Lićwinko. european-athletics.org. Vaadatud 28.5.2020  Kamila Lićwinko – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kamila Lićwinko Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel