laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Roy Sullivan

Roy Cleveland Sullivan (7. veebruar 1912 – 28. september 1983) oli USA metsavaht. Aastatel 1942 –1977 sai ta seitse korda välguga pihta ja elas kõik tabamused üle. Seetõttu hüüti teda inimpiksevardaks. Ta kanti Guinnessi rekordite raamatusse kui kõige rohkem välgutabamusi üle elanud inimene. Sullivan sündis 1912. aastal Greene'i maakonnas Virginia osariigis. Pargivahiks hakkas ta 1936. aastal. Hiljem hakkasid inimesed teda vältima, sest kartsid saada välgutabamust. Ta tegi 28. septembril 1983 enesetapu, tulistades endale kuuli pähe pärast vastamata jäänud armastust. Esimene dokumenteeritud välgutabamus leidis aset 1942. aasta aprillis. Mees oli äikesetormi eest varjus tulevaatlustornis. Tornil puudus piksevarras ja see sai 7-8 tabamust. Sullivan jooksis välja ja sai tornist mõne meetri kaugusel välgutabamuse. Teise tabamuse sai mees 1969. aasta juulis. Ebatavalisel kombel sai ta välguga pihta autot juhtides (tavaliselt kaitseb selliste olukordade eest auto metallkere). Välk lõi kõigepealt puusse, kust peegeldus läbi autoakna autosse. Välgutabamus lõi Sullivani teadvusetuks ja juhita jäänud auto jäi pidama kaljuserval. 1970. aastal sai ta kolmandat korda välguga pihta, kui oli aias. Välk lõi trafosse, kust lendas mehe õlga. Neljas tabamus leidis aset 1972. See pani ta juuksed põlema, kuid mees suutis need märja rätikuga kustutada. Pärast seda hakkas ta uskuma, et miski püüab teda tappa ja ta tundis surmahirmu. Kuude viisi jäi ta tormiga autoga tee äärde ja peitis end esiistme all, kuni torm möödus. Ta hakkas ka vett endaga kaasas kandma ja uskus, et tõmbab välku ligi, ka rahva seas olles. 7. augustil 1973 patrullis Sullivan metsas, nägi äikesepilve lähenemas ja sõitis kiiresti minema. Hiljem väitis ta, et pilv jälitas teda. Kui ta arvas, et pilv on möödunud ja on ohutu autost väljuda, saigi ta varsti viiendat korda pihta. 5. juunil 1976 sai ta kuuendat korda pihta, mis vigastas tema pahkluud. Ta väidetavalt nägi pilve, arvas, et see jälitab teda ja üritas minema joosta. Ta sai ikka pihta. 25. juunil 1977 sai ta viimast korda pihta, kui oli kalastamas. Pärast tabamust tuli tal veel ka karuga võidelda, kui see üritas tema püütud forelli varastada. Foto Roy Sullivanist
Nürnbergi lahing

Nürnbergi lahing on 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel kaheksandikfinaalis Nürnbergis Franken-Stadionil toimunud Hollandi – Portugali mängule antud hüüdnimi. Kohtunik Valetin Ivanov jagas 4 punast ja 16 kollast kaarti, püstitades jalgpalli maailmameistrivõistluste rekordi. Lahingus jäi 1:0 peale Portugal.
Raúl Landini

Raúl Athos Landini (15. mai 1909 Buenos Aires – 29. september 1988) oli Argentina poksija. Landini sai kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Edward Morganile (Uus-Meremaa). Landini poksis novembrist 1929 kuni juulini 1940 elukutselisena. Ta pidas kokku 54 kohtumist, millest võitis 43 (neist 11 nokaudiga) ja kaotas 7 kohtumist ning 4 kohtumist lõppes viigiga. 9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles Raúl Landini veebisaidil Olympedia (inglise) Raúl Landini veebisaidil BoxRec (inglise)
Víctor Avendaño

Víctor Ángel Pedro Avendaño (5. juuni 1907 Buenos Aires – 1. juuli 1984) oli Argentina poksija. Avendaño võitis poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Avendaño poksis jaanuarist 1930 kuni veebruarini 1931 elukutselisena. Ta pidas kokku 6 kohtumist, millest võitis 3 (neist 2 nokaudiga) ja kaotas 2 (need mõlemad nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumise tulemuse kohta puudub teave. 9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles Víctor Avendaño veebisaidil Olympedia (inglise) Víctor Avendaño lehel BoxRec. Inglise keeles
Arturo Rodríguez

Arturo J. Rodríguez Jurado (26. mai 1907 Buenos Aires – 22. november 1982) oli Argentina poksija. Rodríguez võitis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Thyge Petersenile (Taani) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles 8. suveolümpiamängude poksivõistlus. Pariis 1924. Tulemused inglise keeles Arturo Rodríguez veebisaidil Olympedia (inglise)
Betty Lou Oliver

Betty Lou Oliver (16. juuli 1925 – 24. november 1999) oli Empire State Buildingu liftisaatja, kes elas samal päeval üle kaks suurt õnnetust. Ta on kantud Guinnessi rekordite raamatusse kui kõige kõrgemalt koos liftiga kukkumise üle elanud inimene. 28. juulil 1945 töötas Oliver Empire State Buildingu 80. korrusel, kui hoonet rammis pommitaja B-25 Mitchell. Ta sai vigastada, samal ajal 14 inimest hukkusid. Kui päästetöötajad temani jõudsid, otsustati ta evakueerida liftiga. Päästjad ei olnud teadlikud, et liftikaablid on katkemiseni kahjustada saanud. Kui Oliver oli liftis ja uksed sulgusid, kaablid katkesid ja Oliver kukkus 75 korrust allapoole keldrisse. Ta jäi ellu, kuid päästetöötajad pidid ta teist korda päästma. Ta viidi tõsiste vigastustega haiglasse ja ta paranes.
Leopold I (Austria hertsog)

Leopold I (1290–1326) oli Habsburgide soost Austria kaasvalitseja (hertsog) 1308–1326. Ta oli Albrecht I poeg. Kuna Leopold I vend Friedrich Ilus tegeles rohkem keisritrooni nõudlemisega, siis jäi Austria valitsemine tema hooleks. Ta püüdis alistada Šveitsi kantoneid, kuid sai 1315 Morgarteni lahingus lüüa. See lahing tagas Šveitsile ka iseseisvuse. Habsburgide alad Šveitsis jäid siiski veel dünastia kätte. Leopold püüdis toetada ka oma venna saamist keisriks ning hiljem tema vabastamist. Aastal 1326 suri Leopold ootamatult.
Zita (Austria-Ungari)

Zita (täisnimega Zita Maria delle Grazie Adelgonda Micaela Raffaela Gabriella Giuseppina Antonia Luisa Agnese de Bourbon; 9. mai 1892– 14. märts 1989) oli Parma printsess, viimase Austria-Ungari valitseja Karl I abikaasa (Austria keisrinna ja Ungari kuninganna) ning pikaaegse Habsburgide suguvõsa pea Otto von Habsburgi ema. 1922–1930 oli ta Habsburgide tegelik perepea. Zita oli Parma hertsogi Roberto I ja tema teise abikaasa Maria Antonia tütar. Zita oli Karliga abielus alates 1911. aastast ning pärast tolle surma 1922. aastal lesk kokku 67 aastat. Aastal 1982 lubati tal taas Austriasse tulla pärast 60-aastast eksiili. Ta suri 96-aastaselt ning maeti keiserlikku hauakabelisse Viinis.
Pahad poisid

"Pahad poisid" (inglise keeles "Bad Boys") on 1995. aastal esilinastunud USA märulikomöödia. Filmi režissöör on Michael Bay ning produtsendid Don Simpson ja Jerry Bruckheimer. Peaosatäitjad Martin Lawrence ja Will Smith Miami mängivad narkopolitseinikke Marcus Burnette'i ja Mike Lowreyt. 2003. aastal linastus filmi teine osa, "Pahad poisid 2".
Kolmårdeni loomaaed

Kolmårdeni loomaaed on loomaaed Rootsis Norrköpingi vallas Norrköpingi linna lähedal. Loomaaed asutati 27. mail 1965. Seal on umbes 100 eri liiki loomi, sealhulgas india elevandid, amuuri tiiger, lõvi, lumeleopard, hundid, võsakoerad ja gorillad. Loomaaia pindala on 1,72 km². Seal on Rootsi ainuke delfinaarium ning safaripark, kus loomad liiguvad vabalt ringi ja külastajad saavad neid jälgida 2638 m pikkuse köisraudtee pealt. http://www.kolmarden.com/
Howard Webb

Howard Melton Webb (sündinud 14. juulil 1971 Rotherhamis) on endine Inglismaa jalgpallikohtunik, kes peamiselt vilistas Inglismaa Premier League'i mänge. 2005. aastast on ta FIFA rahvusvahelise kategooria kohtunik. 2014. aastal lõpetas ta kohtunikukarjääri. Webb on Briti impeeriumi ordu liige (MBE). Howard Webb on esimene kohtunik, kes sama aasta jooksul vilistas nii UEFA Meistrite Liiga kui ka jalgpalli maailmameistrivõistluste finaali.
Joseph Edmund Eduard von Hahn

Joseph Edmund Eduard von Hahn (24. märts/5. aprill 1860 Uue-Lõve mõis Valjala kihelkond Saaremaa – 7. mai 1942 Königsbruch Austria) oli Kuressaare linnapea aastatel 1915–1916. Joseph Edmund Eduard von Hahn sündis 1860. aastal Saaremaa Valjala kihelkonna Uue-Lõve mõisas, mõisa rentniku kolleegiumiassessor Karl von Hahni ja Elmire (sünd. von Nolcken) pojana. J. E. E. von Hahn oli Võhksa, Lööne ja Randvere mõisa rentnik ning Esimese maailmasõja ajal 28. septembrist 1915 kuni 1916. aasta maini Kuressaare linnapea. Joseph Edmund Eduard von Hahn suri 7. mail 1942 Austrias Königsbruchis. Kuressaare linnapeade loend Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Marcus Verrius Flaccus

Marcus Verrius Flaccus (60...55 eKr – 20 pKr) oli vanarooma grammatik ja õpetaja. Ta oli vabakslastud ori. Ta oli Marcus Vipsanius Agrippa poegade Gaius Caesari ja Lucius Caesari õpetaja.
Berenike IV

Berenike IV Epiphaneia (kreeka keeles Βερενίκη; 77 eKr Aleksandria – 55 eKr Aleksandria) oli Ptolemaioste dünastiast pärinev Egiptuse valitsev kuninganna 58 eKr – 55 eKr. Ta oli Ptolemaios XII ja Kleopatra VI tütar, Kleopatra VII, Ptolemaios XIII ja Ptolemaios XIV õde. 58. aastal eKr sai ta tänu oma isa eemalolekule 20-aastaselt Egiptuse ainuvalitsejaks. Oodati, et ta abielluks ja riik saaks meessoost kaasvalitseja, kuid seda ei juhtunud. 55. aastal eKr naasis Berenike isa Ptolemaios XII troonile ning lasi Berenike hukata.
Titus Livius

Titus Livius Patavinus, üldtuntud kui Titus Livius, (59 eKr Patavium – 17 pKr) oli vanarooma ajaloolane. Ta kirjutas mahuka käsitluse Rooma ja roomlaste ajaloost, "Ab Urbe Condita Libri" ("Raamatud linna asutamisest alates"). Linna ajalugu käsitlenud 142 raamatust kolm neljandikku ei ole tänapäevani säilinud. Raamatutest esimene, mis käsitleb linna asutamist, on välja antud ka eesti keeles ("Linna asutamisest alates. Esimene raamat", ladina keelest tõlkinud ja kommenteerinud Kristi Viiding, Mart Noorkõiv ja Tuuli Triin Truusalu. Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2016). 2018. aastal avaldas Tallinna Ülikooli Kirjastus Maria-Kristiina Lotmani ja Kai Tafenau tõlgitud ning Märt Tänava järelsõna ja kommentaaridega varustatud Liviuse ajalookäsitluse 21. raamatu, mis käsitleb Hannibali tegevust Hispaanias ning tema retke üle Alpide Itaaliasse, mis pani aluse Teisele Puunia sõjale. "Eestis keeles ilmus Titus Liviuse "Linna asutamisest alates"" ERR kultuur, 22. märts 2016 Ab urbe condita libri (ladina keeles) The Project Gutenberg eBook, The History of Rome; Books Nine to Twenty-Six (inglise keeles)
Crixus

Crixus (suri 72 eKr) oli üks 73–71 eKr orjade ülestõusu juhtidest Vana-Roomas. Ta oli pärit Galliast ning tema nimi tähendas gallia keeles "lokkisjuukseline". Ta oli enne mässu olnud mitu aastat ori ning treenitud gladiaatoriks. Ta eraldus oma meestega Spartacuse juhitud põhiväest ning jätkas lahingutegevust Lõuna-Itaalias. 72. aasta kevadel sattus ta Apuulias vastamisi roomlastega. Ta kavatses vastast nõrgestada oma germaanlastest sõdalastega ning siis saata lahingusse keldi gladiaatorite koorekihi, kuid plaan ebaõnnestus. 30 000-meheline vägi kaotas ning Crixus ise hukkus lahingus. Spartacus austas Crixuse mälestust mängudega, kus 300 roomlasest sõjavangi sunniti võitlema gladiaatorite kombel elu ja surma peale.
Herodes

Herodes I Suur (73 e.m.a Ashqelon – 4 e.m.a Jeeriko) oli Juudamaa kuningas alates 37. aastast e.m.a kuni surmani. Herodes oli Juudamaa prokuraatori Antipateri teine poeg. Herodese karjäär algas aastal 47 e.m.a, kui tema isa nimetas ta Galilea asevalitsejaks. Juudamaa oli sel ajal juba osa Rooma impeeriumist. Herodese isa oli rahaliselt toetanud Julius Caesari atentaati ning ta mürgitati seetõttu 43. aastal e.m.a. Herodes maksis oma isa eest kätte ning veenis Marcus Antoniust ja Octavianust, et tema isa oli Caesari mõrvajaid toetama sunnitud. Heroodes I valitsejate suguvõsa: Filippus (vürst) 4 e.m.a - 34 m.a.j. Antipas (vürst) 4 e.m.a - 37 m.a.j. Agrippa I (kuningas) 41–44 m.a.j. Agrippa II (vürst) 47–53 m.a.j.
Herodes (täpsustus)

Herodes, Juudamaa kuningas 37 eKr – 4 eKr Herodes Archelaos, Juudamaa etnarh Herodes Atticus, filatroop Herodes Antipas Herodes on perekonnanimi
Herodes (perekonnanimi)

Herodes on perekonnanimi. Nimede eestistamisel anti perekonnanime Herodes kandjaile uueks perekonnanimeks Harge või Reigo. Arthur Herodes, eesti arst ja sõjaväelane Jaak Herodes, eesti omavalitsustegelane Kristina Herodes, stilist, moekunstnik, stiilikoolitaja Kristiina Herodes, kommunikatsiooniekspert, suhtekorraldaja Ott Herodes, kunstnik, graafik Priit Herodes, eesti heraldik Regina Herodes, koreograaf, kunstnik
Askold (täpsustus)

Askold oli Kiievi vürst 9. sajandil. Askold on ka selle vürsti nimest tulenev eesnimi. Askold oli Vene ristleja.
Carmelo Robledo

Carmelo Ambrosio Robledo (13. juuli 1912 Buenos Aires – 1981) oli Argentina poksija. Robledo võitis sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1932. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale 4. koha saajale Frank Traynorile (Iirimaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 10. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1932. Tulemused inglise keeles 9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles Carmelo Robledo veebisaidil Olympedia (inglise)
Córdoba departemang

Córdoba departemang on 1. järgu haldusüksus (departemang) Colombias. See asub riigi loodeosas ning piirneb põhjas Kariibi merega. Departemang jaguneb 30 vallaks. Córdoba departemangu halduskeskus on Montería. Osa departemangu territooriumist on valitsusvastaste relvarühmituste kontrolli all. Elanikest on 76% europiidid või mestiitsid, 13% neegrid (afrocolombialased) ja 10% indiaanlased. Departemangu valitsuse koduleht (hispaania keeles)
Alberto Lovell

Santiago Alberto Lovell sen (23. aprill 1912 Dock-Sud, Avellaneda, Suur-Buenos Aires, Buenos Airese provints – 17. märts 1966) oli Argentina poksija. Lovell võitis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1932. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Lovell poksis jaanuarist 1934 kuni juulini 1951 elukutselisena. Ta pidas kokku 88 kohtumist, millest võitis 76 (neist 55 nokaudiga) ja kaotas 8 (neist 2 nokaudiga) kohtumist ning 3 kohtumist jäi viiki. Ta on olnud elukutseliste Argentina ja Lõuna-Ameerika meister. Alberto Lovelli noorem vend Guillermo ja poeg Santiago olid samuti tuntud Argentina poksijad. 10. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1932. Tulemused inglise keeles Alberto Lovell veebisaidil Olympedia (inglise) Alberto Lovell veebisaidil BoxRec (inglise)
Santiago Lovell

Alberto Santiago Lovell, Jr (19. jaanuar 1942 Avellaneda, Suur-Buenos Aires, Buenos Airese provints – 8. märts 2002) oli Argentina poksija. Lovell osales raskekaalus (üle 81 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Vadim Jemeljanovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Lovell poksis juulist 1965 kuni aprillini 1978 elukutselisena. Ta pidas kokku 50 kohtumist, millest võitis 33 (neist 24 nokaudiga), kaotas 15 (neist 14 nokaudiga) ning viigistas 2 kohtumist. Santiago Lovelli isa Alberto ja selle vend Guillermo olid samuti tuntud Argentina poksijad. 18. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tōkyō 1964. Tulemused inglise keeles Santiago Lovell veebisaidil Olympedia (inglise) Santiago Lovell veebisaidil BoxRec (inglise)
Bosnia keel

Bosnia keel (bosnia keeles bosanski jezik, босански језик, بۉسآنسقاى يهزاىق) on üks lõunaslaavi keeltest. Keel ei erine väga serbia ja horvaadi keelest, mistõttu nende keelte kõnelejad saavad üksteisest hästi aru. Bosnia keelt räägib emakeelena umbes 2,2 miljonit inimest Bosnias ja Hertsegoviinas, kus see on üks kolmest riigikeelest. Lisaks räägitakse bosnia keelt ka teistes Balkani riikides, peamiselt Horvaatias, Montenegros ja Serbias. Peamine erinevus serbia ja horvaadi keelest seisneb selles, et bosnia keeles on rohkesti türgi, araabia ja pärsia keele laensõnu, mis juurdusid seal Osmanite ülemvõimu ajal. Kirjakeeles kasutatakse ladina tähestikku, üha harvemini kirillitsat. Varem on tarvitatud ka bosnia kirillitsat bosančicat (босанчица) (11.–15. sajandil) ja bosnia keele jaoks kohandatud araabia tähestikku arebicat (15.–19. sajand; taasjuurutamise katsed enne Teist maailmasõda). Serbia-horvaadi keel https://www.ethnologue.com/show_language.asp?code=bos
Triinu Tamm

Tema nimekaimude kohta vaata artiklit Triinu Tamm (täpsustus). Triinu Tamm (sündinud 14. septembril 1973) on eesti tõlkija ja toimetaja, aastast 2013 Loomingu Raamatukogu peatoimetaja. 2008. aastast kuulub ta Eesti Kirjanike Liitu. Pärast Kunstide ja Kirjanduse rüütlijärgu ordeni pälvimist 2016. aastal ülendas Prantsusmaa Triinu Tamme 2024. aastal ohvitseri auastmesse. Milan Kundera, "Romaanikunst", Loomingu Raamatukogu 11/12, 1998 Albert Camus, "Esimene inimene", Varrak, 2000 Agota Kristof, "Eile", Loomingu Raamatukogu 8, 2001 Benoїt Duteurtre, "Reis Prantsusmaale", Varrak, 2004 Albert Camus, "Pahupool ja päripool", kogumikus "Pagendus ja kuningriik", Varrak, 2004 Pascal Quignard, "Kõik maailma hommikud", Varrak, 2004 Michel Houellebecq, "Võitlusvälja laienemine", Varrak, 2005 Marguerite Duras, "Tamm Vaikse ookeani vastu", Varrak, 2006 Anna Gavalda, "Ma armastasin teda", Pegasus, 2006 Raymond Queneau, "Stiiliharjutused" (koos Jaana Porila ja Ain Kaalepiga), Varrak, 2007 Philippe Delerm, "Terve pühapäeva oli sadanud", Varrak, 2007 Andrei Makine, "Ühe elu muusika", Varrak, 2008 Andrei Makine, "Tundmatu mehe elu", Varrak, 2010 Anna Sam, "Kassapidaja katsumused", Varrak, 2011 Nancy Huston, "Murrangujooned", Loomingu Raamatukogu 24–27, 2012 J. M. G. Le Clézio, "Karantiin", Varrak, 2013 Kim Thúy, "Ru", Loomingu Raamatukogu 28–29, 2014 Michel Houellebecq, "Saare võimalikkus", Varrak, 2015 Marcel Proust, "Valik esseid", Loomingu Raamatukogu 28-30, 2015 Milan Kundera, "Tühisuse pidu", Varrak, 2016 Michel Houellebecq, "Alistumine", Varrak, 2016 Jean-Philippe Toussaint, "Tung ja kannatlikkus", Loomingu Raamatukogu 5, 2017 Gaétan Soucy, "Väike tüdruk, kes armastas liialt tuletikke", Draakon ja Kuu, 2017 Nancy Huston, "Ingli märk", 2020 "Quartier Latin. Prantsuse keele õpik ja töövihik". Kaasautor Leena Tomasberg, 2010 "Prantsuse tänapäeva kirjanduselust", Vikerkaar 7-8/2008 "Värske nobelist Le Clézio tuli mässates", Postimees, 10. oktoober 2008 "Nobeli kirjandusauhind taas kord prantslasele", Looming 2008, nr 11, lk 1753–54 "Prantsuse kirjanduse nullindad", Vikerkaar 7-8/2010 "Kuidas elab ilukirjanduse tõlkija Prantsusmaal?", Looming 2011, nr 11 "Paule Constant ja prantsuse romaan", Sirp, 14. juuni 2012 "Valgustuse postihobused. Tõlkijad ja toimetajad enne ja nüüd", Keel ja Kirjandus 2013, nr 1 "Modiano tegelastel on alati minevikuga arved klaarida", ERR, 10.10.2014 Eesti Kirjanike Liit äriregistris (vaadatud 07.10.2022) Triinu Tamm pälvis Prantsuse riikliku Kunstide ja Kirjanduse ohvitserijärgu ordeni, ERR, 27. veebruar 2024
Seisab üksi mäe peal

"Seisab üksi mäe peal" on Eesti kirjaniku Maimu Bergi romaan, mis kirjeldab stseene esimese eesti kirjaniku Kristjan Jaak Petersoni elust. Ajaloolise aine varal käsitleb Berg eesti rahvusliku identiteedi probleeme. Teos ilmus 1988. aastal samade kaante vahel teise ajaloolise romaaniga "Kirjutajad" (raamatus on avaldamisaastaks kirjutatud 1987), 2. trükk ilmus 1998. Sündmustikku kirjeldab autor Petersoni sisemonoloogi kaudu, mistõttu lugeja näeb kogu tema ajastut peategelase vaatenurgast. Kriitik Rein Veidemann on nimetanud sellist lähenemist autopsühhograafiliseks. Berg täiendab teadaolevaid ajaloolisi fakte fantaasiaga ning õigustab seda eessõnaski; faktitruuduse seisukohalt kritiseeris romaani ka Malle Salupere. Veidemanni hinnangul võimaldab säherdust kriitikat asjaolu, et tekst pole Petersoni-tõlgenduse fiktiivsuse rõhutamisele vaatamata liialt fiktsionaalne, et faktide paikapidavuse vaidlustamine mõttetuks muutuks. Sirje Olesk; "Eesti kirjanike leksikon" Tallinn: Eesti Raamat, 2000 (koost. Oskar Kruus ja Heino Puhvel, toim. Heino Puhvel), lk 57-58 Rein Veidemann "Kirjanik kui fiktsioon. Kristian Jaak Petersoni näitel" - Rmt: "Eksistentsiaalne Eesti" Tallinn: Tänapäev, 2010, lk 131; Malle Salupere "Tõed ja tõdemused. Sakste ja matside jalajäljed nelja sajandi arhiivitolmus" Tartu: M. Salupere, 1998, lk 153-163
Kirjutajad

"Kirjutajad" on Eesti kirjaniku Maimu Bergi romaan, mis kirjeldab Barbara von Tisenhuseni elu. Ajaloolise aine varal käsitleb Berg eesti rahvusliku identiteedi probleeme. Teos ilmus 1988. aastal samade kaante vahel teise ajaloolise romaaniga "Seisab üksi mäe peal" (raamatus on avaldamisaastaks kirjutatud 1987), 2. trükk ilmus 1998. I. Grönholmi tõlgituna ilmus see 1993. aastal saksa keeles pealkirjaga "Barbara von Tisenhusen". Sirje Olesk; "Eesti kirjanike leksikon" Tallinn: Eesti Raamat, 2000 (koost. Oskar Kruus ja Heino Puhvel, toim. Heino Puhvel), lk 57-58
Ma armastasin venelast

"Ma armastasin venelast" on Eesti kirjaniku Maimu Bergi lühiromaan, mis kirjeldab rahvusliku kuuluvuse ja tärkava seksuaalsuse probleeme. Cornelius Hasselblatt on nimetanud romaani teemadena ka keeleküsimust ja pedofiiliat, rõhutades, et selline teos ei saanuks mingil juhul ilmuda Nõukogude Liidus. Tõepoolest pälvis raamat ilmudes suurt tähelepanu ning on Bergi enim tõlgitud romaan. Hasselblatt tõstab esile ka teksti keelelist avatust ja radikaalsust. Nii teema kui keele poolest on "Ma armastasin venelast" iseloomulik taasiseseisvunud Eesti esimese kümnendi kirjandusele, mis suures osas käsitles seniseid tabuteemasid ning katsetas seni keelatud väljendusvahendeid. Teos ilmus 1994. aastal samade kaante vahel teise lühiromaaniga "Nemad" (raamatus on avaldamisaastaks kirjutatud 1987). "Kirjutatud" on tõlgitud vene (1994), rootsi (1997), soome (1998) ja saksa keelde (1998, "Ich liebte einen Russen"). Raamatu pealkiri viitab Anton Hansen Tammsaare romaanile "Ma armastasin sakslast". "TEA entsüklopeedia", 4. kd, Tallinn: TEA Kirjastus, 2009, lk 79 Cornelius Hasselblatt "Geschichte der estnischen Literatur" Berlin, New York: Walter de Gruyter, 2006, lk 734–735 Sirje Olesk; "Eesti kirjanike leksikon" Tallinn: Eesti Raamat, 2000 (koost. Oskar Kruus ja Heino Puhvel, toim. Heino Puhvel), lk 57-58
Vigri (täpsustus)

Vigri on XXII olümpiamängude purjeregati ametliku maskoti nimi. Nimi on võetud viigri järgi. KSK Vigri oli jalgpalliklubi Tallinnas. Vigri on kohvik Tallinnas. Vigri on lasteaed Hiiumaal Kõrgessaares. Vigri on Eesti heitmekogurlaev.
Vigri

See artikkel räägib maskotist. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Vigri (täpsustus). Vigri on XXII olümpiamängude purjeregati maskott. Hülgepoeg Vigri autorid on keraamik Saima Sõmer ja Polümeeri töötaja ­Elsie Johanson. Nimi on tuletatud sõnast viiger. Karupoeg Miška (Мишка), 1980. aasta suveolümpiamängude ametlik maskott Maris Sander Kultusloom vigri retsept.[alaline kõdulink] Eesti Ekspress, 1. mai 2009
Soola tänav

Soola tänav on tänav Tartus Kesklinna linnaosas. Tänav ühendab Kalevi tänavat Tartu turuga ja on 0,5 km pikkune. Soola tänav ristub Aleksandri tänava, Turu tänava, Kaluri tänava ja Väike-Turu tänavaga. Soola tänava ääres asuvad Tartu bussijaam, Emajõe Ärikeskus ja kaubanduskeskus Kvartal.
Olev Maimets (insener)

Olev Steven Maimets (sündinud 21. detsembril 1951 Torontos) on väliseesti insener. Ta lõpetas Kanadas De La Salle College'i ja 1977. aastal Waterloo Ülikooli. Ta on tegev E.E.L.K. Toronto Peetri Koguduses ning on Korporatsioon Rotalia liige. Tartu Ülikooli Sihtasutus annab igal aastal välja Olev ja Talvi Maimetsa stipendiumi, mille eesmärgiks on toetada infektsioonhaiguste ja rakubioloogia alast õppe- ja teadustööd Tartu Ülikoolis, ning perekond Maimetsa stipendiumi Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia üliõpilasele. Tema abikaasa on Talvi Maimets. Neil on kaks tütart ja poeg. Vanem tütar Mari Maimets on advokaat Torontos ja noorem tütar Kaili Maimets on flötist Orchestra Londonis. Poeg Riho Esko Maimets on helilooja. Tartu Ülikooli anatoomiaõppejõud Olev Maimets oli Olev Maimetsa isa vend. Olev ja Talvi Maimetsa stipendium Perekond Maimetsa stipendium
Khān Yūnis

Khān Yūnis on linn Palestiinas, Gaza tsoonis. Asub 4 km kaugusel Vahemerest ja 8 km kaugusel Egiptuse piirist. Linna juures asub 1948. aastal asutatud suur põgenikelaager. http://www.khanyounis.mun.ps/