laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Stanislav Lobotka

Stanislav Lobotka (sündinud 25. novembril 1994 Trenčínis) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis SSC Napoli ja Slovakkia jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis AS Trenčín, debüteerides klubi põhimeeskonnas hooajal 2010–11. Hooajal 2014–15 tuli ta klubiga Slovakkia meistriks. Hooajal 2013–2014 oli ta laenul Hollandi esiliigas Jong Ajaxi võistkonnas. Aastatel 2015–2017 mängis ta Taani kõrgliiga klubis FC Nordsjælland ja 2017–2020 Hispaania kõrgliiga klubis Celta de Vigo. 2020. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Napoliga. Slovakia jalgpallikoondises tegi Lobotka debüüdi 15. novembril 2016 sõprusmängus Austria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 4. septembril 2017 MM-i valikmängus Inglismaa vastu. Ta kuulus Slovakkia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. AS Trenčín Fortuna Liga: 2014–15 Slovakkia karikas: 2014–15 Napoli Coppa Italia: 2019–20
Eritrea vabadussõda

Mitte segi ajada Eritrea-Etioopia sõjaga. Etioopia kodusõda oli aastatel 1961–1991 toimunud relvakonflikt Etioopia valitsuse ja Eritrea vabadusvõitlejate vahel. Eritrea oli 1880. aastatest olnud Itaalia koloonia. Pärast Itaalia lüüasaamist teises maailmasõjas oli Eritrea kuni 1951. aastani Suurbritannia protektoraat. ÜRO Peaassamblee hääletas otsustas, et Eritreast peab saama Etioopia osa, ning 1952. aastal moodustatigi Etioopia ja Eritrea Föderatsioon. Föderatsioon pidi kestma kümme aastat ning Eritreale lubati piiratud iseseisvust (neil oli enda parlament ja vähesel määral autonoomiat). Peaassamblee määras föderatsiooni protsessi eest vastutama Anzio Mattienzo. Algse plaani järgi pidi pärast kümmet föderatsiooniaastat Etioopiast eraldi riik saama, kuid kuna aastate jooksul Eritrea autonoomia vähenes ning rahulolematus Etioopia võimuga kasvas, algas juba 1961. aastal Eritrea Vabastusrinde (EVR) juhtimisel iseseisvusliikumine. Ametlikult algas vabadussõda 1. septembril 1961 Edela-Eritreas Adali mäel Agordati linna lähedal. Vabadussõda asus juhtima Hamid Idris Awate. 1962. aastal annekteeris Etioopia Eritrea. 1974. aastal toimus Etioopia revolutsioon ning Etioopia Keisririik asendati marksist-leninistliku kommunistliku režiimiga. Uut võimu hakkasid Eritrea vastu toetama ka teised kommunistlikud riigid eesotsas Nõukogude Liiduga. Eritrea vabadusvõitlejaid toetasid samuti mitmed riigid nii diplomaatiliselt kui sõjaväeliselt. Eriti suurt abi saadi Hiina Rahvavabariigilt, kuid kui Etioopia 1972. aastal Pekingi valitsust ametlikult tunnustas, lõppes hiinlaste abi eritrealastele. 1977. aastal aeti EVR Eritreast välja ning vabadusvõitlust hakkas juhtima Eritrea Rahvavabastusrinne (ERVR), mis kasutas Etioopia kurnamiseks ära Ogadeni sõda. 1980. aastate teisel poolel lõppes Nõukogude Liidu abi Etioopiat juhtinud Etioopia Töölisparteile ning tänu Etioopia-sisestele pingetele õnnestus ERVR-il mais 1991 Etioopia väed Eritreas alistada. Kuu aega hiljem kukutati Addis Abebas võimule tulnud Etioopia Rahvademokraatliku Vabariigi valitsus. Riigipöörde korraldas ERVR-i abil Etioopia Rahva Revolutsiooniline Demokraatlik Rinne (ERRDR). Aprillis 1993 toimus Eritrea iseseisvusreferendum, kus suur enamus eritrealastest omariikluse poolt hääletasid. Samal aastal iseseisvuski Eritrea Riik. Eritrea kodusõjad Eritrea vabadussõja ajal toimunud veresaunade loend Kaufman, Michael T. "Ethiopian Official Is Believed to Have Been Executed". The New York Times. "Eritrea: Report of the United Nations Commission for Eritrea; Report of the Interim Committee of the General Assembly on the Report of the United Nations Commission for Eritrea". undocs.org (inglise). United Nations. 2. detsember 1950. A/RES/390(V). Vaadatud 17. märts 2017. "Ethiopia-Eritrea: A Troubled Relationship". The Washington Post. Krauss, Clifford (28. mai 1991). "Ethiopian Rebels Storm the Capital and Seize Control". The New York Times. Country profile: Eritrea BBC 4 November 2005 Ethiopia Eritrea Independence War 1961–1993 Eritrean War for Independence
Clichy plats

Clichy plats (prantsuse keeles Place de Clichy) on Clichy järgi nimetatud väljak Prantsusmaa pealinna Pariisi põhjaosas. Teede Boulevard de Clichy, Avenue de Clichy, Rue Clichy ning Boulevard des Batignollesi ja Rue d'Amsterdami ristumiskohas puutuvad kokku VIII, IX, XVII ja XVIII linnaringkonna piirid. Väljaku keskel asub sõjaväelasele Bon-Adrien Jeannot de Monceyle (1754–1842) pühendatud monument. Moncey aitas juhtida Pariisi kaitsmist Kuuenda koalitsiooni sõja ajal 1814. aastal liitlasvägede vastu. Monumendi autor on Amédée Doublemard (1844–1900). See on üks väheseid kohti Pariisis, kus kohtuvad nelja linnaringkonna piirid. Samas asuvat Clichy platsi metroojaama läbivad liinid 2 ja 13. Place de Clichy metroojaam  Clichy plats – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kurgani oblast

Kurgani oblast on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Uurali föderaalringkonnas. Piirneb lõunas Kasahstaniga. Suurimad oblastis voolavad jõed on Tobol, Isset, Miass ja Ui. Kurgani oblast moodustati 6. veebruaril 1943. Oblasti territooriumil on 9 linna, 6 alevit ja 1261 muud asulat. Suuremad linnad on Kurgan ja Šadrinsk. Oblasti rahvaarv oli 1989. aastal 1 104 872, 2002. aastal 1 019 532 ja 2011. aastal 908 800. Oblast jaguneb 24 rajooniks ja 2 linnarongkonnaks: Almenevo rajoon Belozerskoje rajoon Dalmatovo rajoon Jurgamõši rajoon Kargapolje rajoon Kataiski rajoon Ketovo rajoon Kurgan Kurtamõši rajoon Lebjažje rajoon Makušino rajoon Miškino rajoon Mokroussovo rajoon Petuhhovo rajoon Polovinnoje rajoon Pritobolnõi rajoon Safakulevo rajoon Šadrinsk Šadrinski rajoon Šatrovo rajoon Štšutšje rajoon Šumihha rajoon Zverinogolovskoje rajoon Tselinnoje rajoon Tšastoozerje rajoon Vargaši rajoon
Käbiküla

Käbiküla on kahe Eesti küla nimi: Käbiküla on küla Rapla maakonnas Kehtna vallas. Käbiküla on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Käbiküla on Tagametsa küla nimevariant
Meigo Märk

Meigo Märk (sündinud 1990. aastal Haapsalus) on eesti päritolu muusik ja vagabund, kes kõndis 2014. aasta maist nelja aasta ja kolme kuu jooksul Eestist väheste mööndustega Indoneesiasse. Ta on õppinud Lihula Gümnaasiumis ning Tallinna Muusikakeskkoolis. Praegu elab ta Vietnamis ja kasvatab kohaliku abikaasaga tütart. https://kultuur.err.ee/1100221/maailmarandur-meigo-mark-kodu-on-justkui-puhapaik https://lihulateataja.ee/varia/lihulast-parit-maailmarandur-meigo-mark-2-aastat-ja-10-000-kilomeetrit/ https://travelwithcooky.com/meigo-mark/ Ümber maailma kõndimine Instagram
Tabulatuur

Tabulatuur (ladina keeles tabulatura) on muusikainstrumendikeskne noodikiri, mille puhul noteeritakse tavaliselt mänguvõtteid või sõrmestust. Tabulatuuri kasutamine on tavaline krihvide ehk astmetraatidega instrumentide, näiteks lauto, vihuela või kitarri, aga ka paljude vabade aerofonide, näiteks suupilli mängimisel. Tabulatuur oli levinud 14.–18. sajandil (renessanss- ja barokkajastul) võrdväärse noodikirjana helikõrgusliku noodikirja kõrval. Tänapäeval kasutatakse seda enamasti rokk-, pop-, rahvamuusika, ragtime'i ja bluusi noodistamisel. Tabulatuuri on peamiselt kasutatud soolorepertuaari jaoks. Lautotabulatuuris on noodijoonte asemel kujutatud lauto keeled, millele märgitakse numbrite või tähtedega sõrmestus. Orelitabulatuuris kasutatakse oreli klahve tähistavaid tähti. Euroopas kasutati saksa, hispaania ja itaalia tüüpi orelitabulatuure. On mitut tüüpi okariinitabulatuure. Hispaanias ja Walesis kasutati tabulatuuri harfi mängimiseks. Kitarri tabulatuur koosneb horisontaalsete joonte süsteemist, mis sarnaneb standardnoodikirja noodijoonestikuga, kuid kus iga joon tähistab ühte kitarrikeelt. Seega on tavalise kitarri tabulatuuril kuus joont, basskitarri tabulatuuril neli. Tabulatuuri kõige ülemine joon tähistab kõige kõrgema häälestusega keelt. Jooned võivad olla märgistatud vastavaid keeli tähistavate tähtede või numbritega (kõrgeim E-keel tähega E või numbriga 1, järgmine B-keel tähega B või numbriga 2 jne). Joontele kirjutatud numbrid tähistavad krihve, mida kasutatakse soovitud helikõrguse saavutamiseks. Näiteks kõige ülemisele joonele kirjutatud number 3 tähendab, et mängija peab vajutama E-keelt kolmanda krihvi kohal. Number 0 tähistab sadulat – see tähendab, et mängida tuleb lahtist keelt. Akordide puhul märgib täht tabulatuuri all või kohal akordi alusnooti. Akordid E, F ja G: E|--0--1--3-- B|--0--1--3-- G|--1--2--0-- D|--2--3--0-- A|--2--3--2-- E|--0--1--3-- E F G ocarina tabulature
WASP

WASP ehk Women Airforce Service Pilots oli teise maailmasõja ajal tegutsenud USA naispilootide organisatsioon. WASP (wasp tähendab inglise keeles herilast) loodi 1943. aastal ja lõpetas tegevuse 1944. aastal. Kuigi organisatsiooni loomise ja juhtimisega olid seotud sõjaväelased, olid selle liikmed tsiviilisikud, kelle ülesanne oli lennuvahendeid katsetada, neid transportida ja teisi piloote koolitada. Organisatsiooni eesmärk oli vähendada meespilootide koormust, et need saaksid keskenduda sõjategevusele. WASP-ile eelnevalt olid loodud teised naispiloote koondavad organisatsioonid nagu WFTD ja WAFS, mille liitmisel loodigi WASP. WASP-i liikmeteks kandideeris üle 25 000 naise, lenduriks sai 1074 kandidaati, nad lendasid oma tegutsemisperioodil üle 90 miljoni kilomeetri, hukkus 38 liiget. 1977. aastal anti waspidele sõjaveteranide staatus, 2009. aastal tunnustati neid kongressi kuldmedalitega. lendur Teine maailmasõda "Women Airforce Service Pilots (WASP)". Army.mil. Vaadatud 15.11.2021. Dorothy Cochrane (20.5.2020). "Flying on the Homefront: Women Airforce Service Pilots (WASP)". Smithsonian. Vaadatud 15.11.2021. "WOMEN AIRFORCE SERVICE PILOTS CONGRESSIONAL GOLD MEDAL". Vaadatud 15.11.2021.
Vessel

Vessel on New Yorgis asuva Hudson Yardsi ümberehitusprojekti osa, mida kasutati külastajate atraktsioonina. Briti disaineri Thomas Heatherwicki projekti järgi ehitatud keerukas kärgstruktuuri meenutav rajatis ulatub 16 korruse kõrgusele ning koosneb 154 trepist, 2500 astmest ja 80 trepimademest, kuhu külastajad said ronida. Vesseli kontseptsiooni tutvustati avalikkusele 14. septembril 2016. Ehitus algas 2017. aasta aprillis, konstruktsioonid valmistati Itaalias ja tarniti Ameerika Ühendriikidesse. See avati külastajatele 15. märtsil 2019. 2021. aastal suleti see pärast enesetappude lainet määramata ajaks. Rajatise lõplikuks maksumuseks kujunes hinnanguliselt 200 miljonit USA dollarit. Hudson Yards  Vessel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Thomas Heatherwick

Thomas Alexander Heatherwick (sündinud 17. veebruaril 1970) on inglise disainer ja Londonis asuva Heatherwick Studio asutaja. Vessel
JEDEC

JEDEC, täisnimega JEDEC Solid State Technology Association (varem Joint Electron Device Engineering Council) on USA organisatsioon, mis tegeleb pooljuhtelektroonika tööstusstandarditega. JEDECi liikmeteks on enam kui 300 pooljuhtelektroonika ettevõtet. JEDEC loodi 1958. aastal kahe ekspertgrupina, tegelemaks elektronlampide ja pooljuhtseadistega. 1970 ühines pooljuhtide grupp (JEDEC Semiconductor Council) äsja loodud mikroelektroonika osakonnaga ja neist moodustati Solid State Products Division. 1998 sai sellest Elektroonikatööstuse Liidu (Electronic Industries Alliance ehk EIA) osakond praeguseni kehtiva nimega JEDEC Solid State Technology Association. JEDECi tähtsamad tegevusalad: elektroonikalülituste ja -seadmete loogiliste ja füüsiliste liideste standardimine elektroonikakomponentide korpusekujude standardimine arvutite muutmälu (RAM) komponentide SDRAM ja DDR SDRAM standardimine pooljuhtketaste standardimine pliivaba tootmise uute tehnoloogiate standardimine
Ching Shih

Ching Shih (1775–1844) oli naispiraat, Hiina piraatide juht, kes tegutses aastatel 1801–1810. Neiupõlvenimega Shi Yang (石陽) sunniti 13-aastaselt prostitutsiooniga tegelema, millega seoses kohtus mereröövliga Zheng Yi, kellega abiellus 1801. aastal 26-aastaselt ning sai seetõttu hiljem tuntuks nime Zheng Yi Sao (Zheng Yi naine) all, kuna pärast mehe surma tormis 1807. aastal võttis ta üle piraatide juhtimise. Teda aitas lapsendatud poeg Cheung Po, kellega ta asus hiljem paarisuhtesse ning abiellus. Ching Shih juhitud Guangdongi mereröövlite laevastik koosnes 1805. aastal 400 džonkist ja 40 000 – 60 000 piraadist (võrdluseks – kuulsa Musthabeme käsutuses oli 300 laeva ja paar tuhat piraati). Ta pidas lahinguid mitmete tolleaegsete suurjõududega, nende seas Ida-India kompanii, Portugali impeerium ja Qingi dünastia – viimasega sõlmis ta 1810. aastal kapituleerumislepingu, mille kohaselt pääses karistusest ning osa laevastikust jäi endiselt tema ja Zhang Bao kontrolli alla. Piraatlusega lõpetamise järel elas ta võrdlemisi muretut elu kuni oma surmani 68-aastaselt. Ching Shih'd on peetud ajaloo edukaimaks naispiraadiks ja ka üldse üheks edukamaks piraadiks. Qingi dünastia piraadid Anne Bonny Mary Read "Ching Shih: A Prostitute Who Became History's Deadliest Pirate". Molly McIsaac. "Ching Shih: The Former Prostitute Turned Ruthless Pirate Who Put Blackbeard To Shame". HistoryDaily. Originaali arhiivikoopia seisuga 15.11.2021. Vaadatud 15.11.2021. Inna-Katrin Hein (14.4.2009). "Kümme kuulsaimat piraati minevikust". Postimees. Vaadatud 15.11.2021.
Kuninglik Sõjateaduste Akadeemia

Kuninglik Sõjateaduste Akadeemia (rootsi keeles Kungliga Krigsvetenskapsakademien) on Rootsi valitsusväline organisatsioon, üks Rootsi kuninglikest akadeemiatest, üks kahest sõjateaduste akadeemiast Rootsis. Kuninglik Sõjateaduste Akadeemia loeb oma asutamisaastaks 1796. aastat, kui asutati Sõjateaduste Selts. Gustav IV Adolf valitsemise ajal kujundati seltsist kuninglik akadeemia (1805. aastast kannab akadeemia praegust nime). Kuningas Carl XVI Gustaf on akadeemia patroon. Akadeemia liikmeid 2021. aasta seisuga oli 392, sealhulgas välisliikmeid 36. Akadeemiasse valitakse üldjuhul Rootsi kodakondsusega tegelasi. Statuudi kohaselt on kuni 70-aastaste valitud liikmete arv piiratud 160-ga. Kui valitud liige saab 70-aastaseks, avaneb liikmekoht uuele kandidaadile. Valimised toimuvad kord aastas maikuus. Välisriikide kodanikke ei valita üldkogus hääletusega, neid nimetatakse liikmeks. 1985 – Göran Rystad 1989 – Carl Bildt 1995 – Margus Laidre, suursaadik Rootsi kuningriigis 1995 – Atis Lejiņš 1996 – Audrius Butkevičius 2003 – Pauli Järvenpää, Soome esindaja NATO-s, hiljem Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse teadureid 2012 – Dmitri Trenin Akadeemia liikmete nimistu. kkrva.se  Kuninglik Sõjateaduste Akadeemia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kuningliku Sõjateaduste Akadeemia koduleht
Seakeeritsuss

Seakeeritsuss (Trichinella spiralis) on keeritsussi perekonda, ümarusside hõimkonda kuuluv loom. Ta elab imetajate peensooles ja põhjustab trihhinelloosi.
Keeritsuss

Keeritsuss (Trichinella) on loomade perekond ümarusside hõimkonnas. Keeritsussid elavad imetajate peensooles. Perekonda kuulub 8 liiki. Trichinella spiralis – seakeeritsuss trihhinelloos
Tribute in Light

Tribute in Light on igal aastal New Yorki paigaldatav valgusinstallatsioon, mis mälestab 11. septembri terrorirünnakuid. Installatsioon koosneb kahest helgiheitjate ringist, mõlemas on 44 prožektorit, millega valgustatakse püstloodis taevavõlvi. Niinimetatud valguskiired on Lower Manhattanist märgatavad üle 100 km kaugusele. Maailma Kaubanduskeskus.  Tribute in Light – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
VF relvajõudude kindralstaabi sõjaväeakadeemia sõjaajaloo instituut

Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia Punatähe ordeniga autasustatud Sõjaajaloo Teadusuurimisinstituut (vene keeles Научно-исследовательский ордена Красной Звезды институт (военной истории) Военной академии Генерального штаба Вооружённых Сил Российской Федерации) on sõjaajaloo teadusuurimisinstituut Moskvas. Sõjaajaloo instituut asutati 1966. aastal (NSV Liidu Kaitseministeeriumi Sõjaajaloo Instituut). Instituudi ülem aastatel 1966–1987 oli kindralleitnant Pavel Žilin. 1977. aastal nimetati instituut ümber NSV Liidu Kaitseministeeriumi Sõjateooria ja Sõjaajaloo Instituudiks. Instituudi eestvedamisel ilmusid 12-köiteline "История Второй мировой войны. 1939–1945 гг." (ilmus 1973–1982) ja 8-köiteline "Военная энциклопедия" (1976–1980). 1992. aastal nimetati instituut ümber Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumi Sõjaajaloo Instituudiks. 2010. aastast on instituut Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia struktuuriüksus. Научно-исследовательский институт военной истории. vagsh.mil.ru
Petikarkaad

Petikarkaad ehk petikkaaristu on arhitektuuris esinev dekoorielement, mille moodustab petikutest kaarterida; võib olla kujundatud sammastele või poolsammastele toetuvana. Petikkaaristu motiivi esineb väga palju romaani kunstis, kuid seda leiab ka mauri arhitektuuris, osal Kiievi-Venemaa ehitistel ja gootikas. Sel pole ehitises kandvat funktsiooni, vaid tegemist on lagedat seinapinda liigendava puhtalt kaunistusliku elemendiga. Petikarkaadina võib olla kujundatud kiriku pseudotrifoorium, mida esineb nii romaanikas kui gootikas. Pisa Camposanto Monumentale Córdoba Suure mošee sissekäik Norwichi katedraal Norfolkis Santa María a Real do Sari kiriku apsiid, Santiago de Compostela Canterbury katedraal Vladimiri Püha Dimitri katedraal Torre del Oro Sevillas Santi Pietro e Paolo d'Agrò kirik, Casalvecchio Siculo Sitsiilias Linköpingi toomkirik Kairouani Suur mošee Tuneesias 12. sajandi Ardmore'i katedraal Püha Declani kloostris Iirimaal Gooti petikarkaad Zvíkovi lossi kabelis San Miniato al Monte, Firenze Armeenia kirik Lvivis Cantoni viadukt Cantonis Massachusettsis Arkaad Kääbusgalerii Kaarfriis [1] Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001 What is a Blind Arcade in Architecture? - study.com
Tomasz Kędziora

Tomasz Karol Kędziora (sündinud 11. juunil 1994 Sulechówis) on Poola jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Ukraina kõrgliiga klubis Kiievi Dinamo ja Poola jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Poznańi Lechis, mille meeskonnas debüteeris Poola kõrgliigas hooajal 2012–13. Hooajal 2014–15 tuli ta klubiga Poola meistriks. 2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu Kiievi Dinamoga. Hooajal 2020–21 tuli ta klubiga Ukraina meistriks. Poola jalgpallikoondisse kutsuti Kędziora 2015. aastal, kuid koondisedebüüdi tegi ta 13. novembril 2017 sõprusmängus Mehhiko vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. oktoobril 2021 MM-i valikmängus San Marino vastu. Ta kuulus Poola koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud. Lech Poznań Ekstraklasa: 2014–15 Poola superkarikas: 2015, 2016 Kiievi Dinamo Premjer-Liga: 2020–21 Ukraina karikas: 2019–20, 2020–21 Ukraina superkarikas: 2018, 2019, 2020 https://www.transfermarkt.com/tomasz-kedziora/nationalmannschaft/spieler/181118 (vaadatud 15.11.2021)
Pavel Žilin

Pavel Andrejevitš Žilin (vene keeles Павел Андреевич Жилин; 18. märts (vkj 5. märts) 1913 Vorobjovka, Voroneži kubermang – 6. veebruar 1987 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaajaloolane ja sõjaväelane (kindralleitnant), NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1967). Pavel Žilin osales Suures Isamaasõjas. 1946. aastal lõpetas ta Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia (diplomitöö käsitles Mihhail Kutuzovi vastupealetungi 1812. aasta sõjas). 1949. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja samal teemal. Aasta hiljem ilmus tema raamat "Контрнаступление Кутузова в 1812 г.", mille eest sai ta 1952. aastal Stalini preemia. 1956. aastal sai Žilin ajaloodoktori kraadi ja 1961. aastal professori kutse. Aastatel 1958–1964 oli ta teadusajakirja Vojenno-istoritšeski Žurnal peatoimetaja asetäitja, ühtlasi oli 1961–1966 NLKP Keskkomitee juures asuva Ühiskonnateaduste Akadeemia prorektor ja Nõukogude ühiskonna ajaloo kateedri juhataja. Aastatel 1966–1987 oli Žilin NSV Liidu Kaitseministeeriumi Sõjaajaloo Instituudi ülem. 1968. aastal anti talle kindralleitnandi auaste. 1982 – Lenini preemia (mitteavalikustava (salastatud) valitsuse määruse alusel) Контрнаступление Кутузова в 1812 г.. (1950) Гибель наполеоновской армии в России. (1968) Фельдмаршал М. И. Кутузов: жизнь и полководческая деятельность. (1978) Бородино. 1812. (1987) Первые научные работы П.А. Жилина (1947—1949 гг.). web.archive.org Памяти члена - корр. РАН Павла Андреевича Жилина. portalus.ru  Pavel Žilin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Талантливый ученый и организатор. encyclopedia.mil.ru
Karol Linetty

Karol Linetty (sündinud 2. veebruaril 1995 Żninis) on Poola jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Torino ja Poola jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Poola klubis Poznańi Lech, debüteerides Poola kõrgliigas hooajal 2012–13. Hooajal 2013–14 valiti ta Poola kõrgliiga hooaja parimaks uustulijaks. Hooajal 2014–15 tuli ta klubiga Poola meistriks. Aastatel 2016–2020 mängis ta Itaalia kõrgliigas Sampdoria ridades. 2020. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Torinoga. Poola jalgpallikoondises tegi Linetty debüüdi 18. jaanuaril 2014 sõprusmängus Norra vastu ja lõi selles mängus ka värava. 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste esimeses alagrupimängus 14. juunil lõi ta värava Slovakkia vastu. Ta kuulus Poola koondisse ka 2016. aasta uroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Poznańi Lech Ekstraklasa: 2014–15 Poola superkarikas: 2015 https://www.transfermarkt.com/karol-linetty/profil/spieler/225873 (vaadatud 15.11.2021)
Venemaa keisririigi justiitsministrite loend

Venemaa keisririigi justiitsministrite loend on loetelu Venemaa Keisririigi Justiitsministeeriumi juhtidest alates ministeeriumi loomisest 1802. aastal kuni 1917. aasta Veebruarirevolutsioonini. Minister oli ühtlasi senati peaprokurör. Venemaa Keisririigi Justiitsministeerium
Louis XVI stiil

Louis XVI stiil, ka Louis Seize, on varaklassitsistlik sisekujundus- ja tarbekunstistiil, mis valitses aastail 1774–1792, Louis XVI valitsusajal. Stiili iseloomustab vormide sümmeetria, antiikunsti mõjutused, klassitsistlik ornament ja külmad värvid. Eestis on Louis XVI stiilis olnud kujundatud Põltsamaa lossi medaljonituba, tänini on säilinud Tartus Katariina maja teise korruse saal, Roosna-Alliku mõisa saal, Saue mõisa teise korruse ruumid. Viimase kahe kujundust on peetud ka zopfstiiliks. Département des Objets d'Art, Louvre Kolme inimese sohva ja käetugedega toolid Petit Trianoni salongis Salle Marie-Antoinette, Département des Objets d'Art, Louvre Jean-François Leleu kujundatud kummut Bergère-tugitool (Jean Avisse, 1780–1785), Art Institute of Chicago Rullkattega sekretärkapp (1777) ja tugitoolid "à la reine" (1768) Hôtel de Chevreuse'ist, Louvre Interjöör marketriimööbliga, Département des Objets d'Art, Louvre Marie Antoinette'i buduaar (1786) Pompei stiilis, Fontainebleau loss Trepp Mannheimis Medaljonituba, Louis XVI stiilis kujundatud salong Põltsamaa lossis. 1930. aastad Adamstiil Zopfstiil Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001 http://entsyklopeedia.ee/artikkel/roosna-alliku_m%C3%B5is "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. november 2021. Vaadatud 15. novembril 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Hiietse

Hiietse on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 6.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Venemaa keisririigi kaubandus- ja tööstusministrite loend

Venemaa keisririigi kaubandus- ja tööstusministrite loend on loetelu Venemaa Keisririigi Kaubandus- ja Tööstusministeeriumi juhtidest alates ministeeriumi asutamisest aastal 1905 kuni 1917. aasta Veebruarirevolutsioonini. Venemaa Keisririigi Kaubandus- ja Tööstusministeerium
Adamstiil

Adamstiil (inglise keeles Adamesque, Adam Style) on varaklassitsistlik 18. sajandi teise poole sisekujundusstiil Inglismaal ja kohati Mandri-Euroopas, mis sai nime arhitektide ja mööblikunstnike vendade Robert Adami, John Adami ja James Adami järgi. Samaaegne Louis XVI stiiliga Prantsusmaal. Stiilile on iseloomulik vaoshoitud värvikasutus ja lame tagasihoidlik stukkornament, dekoor laenab vorme ja elemente keisririigi-aegsest Vana-Roomast. Robert Adami sisekujundus Syon House'is Londonis Home House'i interjöör, Robert Adam, 1777 Osterley Parki interjöör, Robert Adam, 1761 Home House'i trepikoda, Robert Adam, 1777 Angelika Kauffmanni maal, tüüpiline vendade Adamite interjöörides Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001