laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Järjekord (andmestruktuur)

Informaatikas on järjekord (ka rivi, riviloend) andmestruktuur, kus elemente hoitakse järjekorras. Järjekorral on kaks operatsiooni, lõppu lisamine(ingl. k enqueue), ja algusest eemaldamine (ingl k. dequeue). Seega on järjekord First-In-First-Out (FIFO) andmestruktuur: esimesena järjekorda lisatud element on esimene eemaldatav. See on samaväärne nõudega, et kui uus element lisatakse, siis kõik elemendid, mis olid lisatud enne seda elementi, tuleb eemaldada enne uue elemendi eemaldamist. Sageli on lisatud ka "piilu" operatsioon (inglise k peek), mis tagastab eesmise elemendi ilma seda eemaldamata. Järjekord on lineaarne andmestruktuur. Järjekorrad on levinud arvutiprogrammides, kus nad on sageli implementeeritud ringpuhvri või ahelana. Register Vahemälu
Robert Mann

Robert Nathaniel Mann (19. juuli 1920 Portland – 1. jaanuar 2018 New York) oli USA viiuldaja, helilooja ja dirigent. Õppis Juilliard Schoolis. Tema õppejõud olid Édouard Dethier, Bernard Wagenaar ja Stefan Wolpe.
Išlaužas

Išlaužas on küla Leedus Prienai rajoonis, Išlaužase valla keskus. Küla on kalakasvatusmajandi „Išlaužo žuvis“ keskuseks. Išlaužases asuvad nii raamatukogu kui ka postkontor. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1933 valminud katoliku kirik. Küla tekkis endise Tyszkiewiczite mõisa juurde (mõisa peahoone ehitas Józef Godlewski). Aastal 1906 leidis aset mõisatööliste streik, ka aastal 1935 streikis seal ligi 300 kohalikku elanikku. Nõukogude ajal oli Išlaužas kalakasvatusmajandi keskasula. Išlaužase kirik Koolimaja Kalakasvatustiigid [1] Küla koduleht Küla portaalis vietoves.Lt
Tenna (Trento)

Tenna (saksa: Atzenach või Tann) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 13 km Trentost kagus. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 918 inimest ja valla pindala on 3,1 km². Tenna külgneb järgmiste valdadega: Pergine Valsugana, Levico Terme ja Caldonazzo. Linna koduleht Pilte ja infot Tenna kohta
Valencia lennujaam

Valencia lennujaam (IATA: VLC, ICAO: LEVC) on lennujaam Hispaanias.
Tenno (Trento)

Tenno (kohalikus murdes: Tem, saksa: Tinnebach või Thenn) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 30 km Trentost edelas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1823 inimest ja valla pindala on 28,3 km². Tenno vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Gavazzo, Cologna, Ville del Monte ja Pranzo. Tenno külgneb järgmiste valdadega: Comano Terme, Fiavè, Arco, Ledro ja Riva del Garda. Tenno vallas on kosk Cascate del Varone. Tenno võõrustab iga-aastast suvefestivali Quarta d'Agosto (Augusti neljas), millega Colognas tähistatakse augusti neljandat pühapäeva. Lomano Concei Linna koduleht Tenno turismiinfo
Terragnolo

Terragnolo (tsimbri: Leimtal) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Trentost lõunas. Terragnolo külgneb järgmiste valdadega: Folgaria, Rovereto, Trambileno, Laghi ja Posina. Ametlik veebileht
Terzolas

Terzolas (saksa: Knappendorf, Terzels või Tertzeleis, ladiini: Tergiolàs) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Trentost loodes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 578 inimest ja valla pindala on 5,4 km². Terzolas külgneb järgmiste valdadega: Malé, Caldes ja Cles.
Kiirsortimine

Kiirsortimine (ka kiirmeetod, Hoare'i meetod) on tõhus jaga-ja-valitse põhimõttel sortimisalgoritm. Selle töötas välja Tony Hoare 1959. aastal  ja avaldas 1961. a. Algoritm on ka tänapäeval laialdaselt kasutuses. Hästi teostatuna on see umbes kaks kuni kolm korda kiirem oma peamistest alternatiividest, mestimissortimisest ja kuhjasortimisest. Kiirsortimine on võrdlussortimise algoritm, millega on võimalik sortida mis tahes elemente, millel on defineeritud "vähem kui" seos (formaalselt täielik järjestus). Efektiivses teostuses ei ole tegu stabiilse sortimisalgoritmiga, mis tähendab, et võrdsete elementide omavaheline järjestus võib muutuda. Kiirsortimine saab toimuda kohapeal (ilma massiivi kopeerimata) ja selle mäluvajadus on väike. "Sir Antony Hoare". Computer History Museum. Originaali arhiivikoopia seisuga 3.04.2015. Vaadatud 22.04.2015. Hoare, C. A. R. (1961). "Algorithm 64: Quicksort". Comm. ACM. 4 (7): 321. DOI:10.1145/366622.366644. Skiena, Steven S. (2008). The Algorithm Design Manual. Springer. Lk 129. ISBN 978-1-84800-069-8.
Toivo Peäske

Toivo Peäske (sündinud 1. detsembril 1945) on eesti pianist ja muusikapedagoog. 1965. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakeskkooli klaveri erialal Anna Klasi õpilasena. 1970. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi klaveri erialal Ada Kuuseoksa klassis. Aastatel 1973–1975 täiendas end Leningradi konservatooriumis kammeransambli assistentuur-stažuuris professor Tamara Fiedleri klassis. Aastatel 1966–1971 oli Tallinna Riikliku Konservatooriumi kontsertmeister, 1969. aastast ühtlasi Tallinna Muusikakeskkooli klaveriõpetaja. 1972. aastast töötas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis üldklaveri õpetajana, 1975. aastast kammeransambli õppejõuna, 1989. aastast oli dotsent. 1974. aastast on mänginud koos Nata-Ly Sakkosega Tallinna Klaveriduos. 2002. aastast on ta Rakvere Muusikakooli direktor. 1990 Eesti muusika aastapreemia (Tallinna Klaveriduo koosseisus) 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk 2015 Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia (Tallinna Klaveriduo koosseisus) 2016 Rakvere Kroonimärk Tema isa oli flötist Elmar Peäske. Tema vend on flötist Raivo Peäske. Tema abikaasa on viiuldaja Tiiu Peäske. Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lõpetajad Eesti Muusika Infokeskus. Tallinna Klaveriduo Rakvere Muusikakool. Ajalugu Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Helve Võsamäe

Helve Võsamäe (16. jaanuar 1938 – 27. detsember 2017) oli eesti raadioajakirjanik. Võsamäe lapsepõlvekodu oli Tallinnas. 1961. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina. Samal aastal asus ta tööle Eesti Raadiosse, kus töötas 44 aastat. Aastatel 1975–1985 tegi ta saatesarja "Muusikaline tund. Õige valik" koos Edgar Selbergiga, 1996–2005 oli ta Eesti Raadio arhiivitoimetaja. 1999. aastal pälvis ta Eesti Raadio elutööpreemia. https://kultuur.postimees.ee/4360537/lahkunud-on-eesti-raadio-kauaaegne-muusikatoimetaja-helve-vosamae Lahkunud on Eesti Raadio kauaaegne muusikatoimetaja Helve Võsamäe], Postimees, 31.12.2017 (vaadatud 09.05.2019) ERR-i Digihoidla, "Õige valik" Lahkunud on Eesti Raadio kauaaegne muusikatoimetaja Helve Võsamäe, Postimees, 31. detsember 2017 Lahkus Muusikalise Tunni toimetaja Helve Võsamäe, ERR uudised, 31. detsember 2017 Suri raadioajakirjanik Helve Võsamäe, Delfi, 31. detsember 2017
Kalevi kolhoos

Kalevi kolhoose oli Eestis mitu: Kalevi kolhoos Saarde vallas Kalevi kolhoos Põlva rajoonis Kalevi kolhoos oli Laekvere piirkonnas (Muuga-Raja piirkond) "Kalevi kolhoosis" on 1953. aastal Eestis NSV valminud dokumentaalfilm
Lapsendamine

Lapsendamine ehk adopteerimine on protsess, mille käigus isik võtab endale vanemlikud õigused ja kohustused teise isiku (tavaliselt lapse) üle. Üldiselt kantakse selle käigus bioloogilistelt vanematelt või eestkostjalt uu(t)ele vanema(te)le jäädavalt ja pöördumatult kõik juriidilised õigused ja kohustused lapsendatava suhtes. Lapsendamine on õiguslik toiming, mis loob lapsendaja ja lapsendatu vahel vanema ja lapse vahelised õigused ja kohustused. Lapsendamine on tähtajatu ega saa olla seotud tingimustega. Lapsendamist reguleerib perekonnaseadus. Lapsendamisega tekivad lapsendaja ja lapsendatu vahel samad õigused ning kohustused, mis bioloogilise lapse sünnil. Lapsendada võib ainult lapse huve silmas pidades ja siis, kui on alust arvata, et lapsendaja ja lapse vahel tekib vanema ja lapse suhe. Vähemalt 10-aastast last saab lapsendada vaid lapse enda nõusolekul. Kui lapsendatakse nooremat kui 10-aastast last, siis selgitatakse välja ka tema arvamus. Lapsendamise ja hooldusvanemaks olemise vahe. Lapsendada saab ainult neid lapsi, kelle bioloogilistelt vanematelt on vanemlikud õigused (hooldusõigus) täielikult ära võetud. Hooldusperre lähevad lapsed tihti siis, kui kohus on vanemate hooldusõigust ajutiselt piiranud või selle peatanud. Hooldusperes oleva lapse seaduslik eestkostja on elukohajärgne kohalik omavalitsus (konkreetsemalt lastekaitsetöötaja), kellega tuleb perel kooskõlastada kõik lapse elus toimuvad suuremad otsused (kooli valik, välismaale reisimine, haiglaravi jne). Kui bioloogilised vanemad likvideerivad probleemid, mille tõttu neilt laste hooldusõigus ära võeti, siis läheb laps hooldusperest koju tagasi. Hoolduspere peab olema valmis selleks, et laps võib nende juures elada ajutiselt või jääda alatiseks. Lapsendamine seevastu on lõplik ja pöördumatu. Lapsendamise hetkest on lapsel juriidiliselt kõik sidemed bioloogilise perega lõpetatud. Lapsendada saab orbu; last, kelle vanem on andnud nõusoleku lapsendamiseks; last, kelle vanematelt on vanema õigused ära võetud; last, kelle vanemad on tunnistatud teadmata kadunuks. Lapsendajale esitatavad nõuded: lapsendaja peab olema vähemalt 25-aastane isik, kelle teovõimet ei ole piiratud; abielus olevad isikud lapsendavad ühiselt, erandina võib lapsendada üksi, kui teise abikaasa teovõime on piiratud; lapsendajaks võib olla ka üksikisik. http://www.eatl.ee/kasulikku/moisted/lapsendamine/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. jaanuar 2018. Vaadatud 5. jaanuaril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. jaanuar 2018. Vaadatud 5. jaanuaril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. jaanuar 2018. Vaadatud 5. jaanuaril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Abakan

Abakan on linn Venemaal Lõuna-Siberis, Hakassia pealinn. See asub Jenissei jõe läänekaldal Abakani jõe suudmes. Abakan asub Hakassi-Minussinski nõo keskosas 250 m kõrgusel merepinnast, Moskvast 4218 km kaugusel idas ja Krasnojarskist 406 km lõunas. Elanike arv on 163 000 (2008). Abakani kliima on kontinentaalne. Talvel võib temperatuur langeda kuni –40 °C-ni, suvel tõusta kuni +40 °C-ni. Abakan on Minussinski kivisöebasseini tähtis tööstuskeskus, kus on muu hulgas metalli-, toiduainete- ja jalatsitööstuse ettevõtted. Toodetakse kivisütt ja malmi. Abakani läbib raudteeliin Novokuznetsk–Taišet. Abakanis on sellel suur raudteesild üle Jenissei. Raudtee viib muu hulgas Barnauli ja Magnitogorski. Abakanis on Jenisseil suur jõesadam. Lõuna poole saab sõita Sajanogorskisse, põhja poole Krasnojarskisse. Abakani läbib Krasnojarskist Tõvasse viiv maantee M54, mis samuti ületab Abakanis Jenissei. Abakanis on Kalinino lennujaam. Abakanis tegutseb 4 mobiilsideoperaatorit. Abakani jõe suudme lähedal on inimesed elanud juba pronksiajal. 1. sajandil eKr rajati praeguse Abakani kohale niinimetatud Li Lini loss. 1675 asutati linna praegusele asukohale Abakanski kindlus. 1780. aastatel tekkis selle juurde asula, mis 1925. aastani kandis nime Ust-Abakanskoje. 19. sajandil sai Abakanskist hakasside omavalitsusorgani Katšinski stepiduuma asukoht. 1925–1931 oli linna nimi Hakassk. 1931 sai Abakansk linnaõigused ja praeguse nime. 1930 sai Abakan Hakassia keskuseks. Hakassiat nimetati algul Hakassi autonoomseks oblastiks, alates 1990 Hakassia ANSV-ks, alates 1991 Hakassi NSV-ks ja alates 1992 Hakassia Vabariigiks. Abakanis asuvad Nikolai Katanovi nimeline Hakassia riiklik ülikool, Siberi föderaalse ülikooli filiaal Hakassia tehniline instituut, Hakassia äriinstituut, Kaasaegse Humanitaarakadeemia filiaal, Hakassia Teadusliku Uurimise Instituut, Hakassia polütehniline kolledž, põllumajandustehnikum, Atšinski kaubandus-majandustehnikumi filiaal, meditsiiniline, pedagoogiline ja muusikaõppeasutus. Abakanis asuvad koduloomuuseum, näitusesaal ja riiklik kirjastus Aira. Linnas on neli teatrit: M. Lermontovi nimeline Venemaa vabariiklik draamateater, A. Topanovi nimeline Hakassia rahvuslik draamateater, Hakassia rahvuslik nukuteater Skazka ja Hakassia riiklik väikevormiteater Tšitigei. Abakanis töötab telekeskus Hakassia. Abakanis ilmub kaks vabariiklikku (see tähendab üle-Hakassialist) ajalehte: venekeelne Hakassia ja hakassikeelne Habar. Lisaks ilmub kohalik ajaleht Abakan ja hulk muid perioodilisi väljaandeid (Pjatnitsa, Šans jne). Abakani ahelik Projekt Abakan http://www.gks.ru/free_doc/doc_2017/bul_dr/mun_obr2017.rar Abakani linnavalitsuse koduleht Tutvustus ja fotod (inglise keeles) Beyaz Arif Akbas, "Khakassia: The Lost Land", Portland State Center for Turkish Studies, 2007
Satoshi Nakamoto

Satoshi Nakamoto on varjunimi, mida kasutab krüptovaluuta bitcoin ja selle etalonteostuse loonud anonüümne isik või isikute rühm. Nakamoto ise on väitnud ennast olevat 5. aprillil 1975 sündinud ja Jaapanis elava mehe, kuid spekulatsioonid tema tegeliku isiku ümber on üldiselt siiski keskendunud Ameerika Ühendriikides ja Euroopas elavatele krüptograafidele ja arvutiteadlastele; ühena neist on mainitud ka eesti arvutiteadlast Helger Lipmaad. "Who is Satoshi Nakamoto?". The Economist. 2.11.2015. Villu Päärt, Mari Mets (04.01.2018). "Jaht maailma otsituimale mehele jõudis Eestisse". Postimees.
Kustavi vald

Kustavi on vald Soomes Päris-Soome maakonnas. Area of Finland's municipalities 2023-01-01 Population growth biggest in nearly 70 years  Kustavi vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kustavi koduleht
Mynämäki vald

Mynämäki on vald Soomes Päris-Soome maakonnas. Area of Finland's municipalities 2023-01-01 Population growth biggest in nearly 70 years  Mynämäki vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Mynämäki koduleht
Pyhäranta vald

Pyhäranta on vald Soomes Päris-Soome maakonnas. Area of Finland's municipalities 2023-01-01 Kaupunkien ja kuntien lukumäärät ja väestötiedot, vaadatud 15.02.2019.  Pyhäranta vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Pyhäranta koduleht
Greinert

Greinert (varem ka Grünert) on Volmarist pärit käsitöölise ja literaadisuguvõsa. Greinertite suguvõsaliin algab XIX sajandi algul Volmaris elanud Günther Greinertiga, kes oli ametilt sadulsepp. Tema poeg mölder Nikolaus Greinert (1825−1906) siirdus elama Tarvastusse. Suguvõsast võrsus mitu vaimulikku. Friedrich Adolf Greinert (1857−1922), Anseküla pastor Leberecht Georg Traugott Greinert (1860−1929), Äksi pastor, Tartu praost Gerhard Richard Paul Greinert (1898−1971), advokaat Ernst Adolf Greinert (1898−1982), Anseküla pastor Edgar Arthur Greinert (1902−1980), arst
Kahvelkuunar

Kahvelkuunar on kahveltaglasega kuunar s.t vähemalt kahemastiline purjelaev. Lääne- ja Põhjamere kohalikku rannasõidukuunarit tuntakse ka nime all kaljas soome Hoilo
Kuivdokk

Kuivdokk on ehitis (dokk), mille põhiosa on varjaga (dokivari) suletav veetihe bassein ehk dokikamber. Dokkimiseks tuuakse laev kambrisse, dokivari suletakse ja vesi pumbatakse kambrist välja. Laev jääb kuivale, toetudes dokikambri põhjale paigaldatud alustugedele ehk kiilplokkidele. 1980. aastail oli suurim 970 m pikk ja 100 m lai sügavusega 14,5 m Jaapanis 1972. aastal valminud kuivdokk, mis oli kavandatud, et ehitada laevu dedveidiga kuni miljon tonni. Leidub ka selliseid kuivdokke, millesse pärast dokivarja sulgemist pumbatakse vett juurde ning veepinna tõustes tõmmatakse laev sissesõidukanali kõrvale veekogu tavalisest tasemest kõrgemal asuva astangu kohale, kus on alustoed, millele laev vee dokist väljalaskmisel laskub. Niisugust dokki nimetatakse täidetavaks kuivdokiks. Eestile lähimad kuivdokid on Helsingi lähedal Suomenlinnas ja Liepājas Tosmare laevatehases. Mereleksikon. Tallinn, 1996. Lk 55. Tehnikaleksikon, lk. 72.
Ašminta

Ašminta on küla Leedus Prienai rajoonis, Ašminta valla keskus. Ašminta asub rajoonikeskusest Prienaist 6 kilomeetrit põhja pool. Ašmintas on postkontor ja algkool, seal asub ka noorte vaba aja veetmiseks mõeldud saal. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1933 valminud katoliku kirik. Küla nimi tuleneb seal voolava Ošvenčia oja nimest. Esimest korda mainiti seda kirjalikes allikates aastal 1609, mil Prienai ja Balbieriškise omanik G. Horvath andis sealse mõisa ja veidi maad kirikule. Algselt kasutati asula kohta nimekujusid Paašvinta või Paašminta. Sealsel mõisal on olnud palju erinevaid omanikke, praegune peahoone (tänapäeval asub seal koolimaja), vesiveski ja park rajati siis, kui selle omanikuks olid Müllerid. Teise maailmasõja ajal tegutsesid külas ja selle ümbruskonnas Leedu metsavennad. [1] Ašminta. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 708 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Joseph-Louis Lagrange

"Lagrange" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Lagrange (täpsustus). Joseph-Louis Lagrange (sünninimega Giuseppe Lodovico Lagrangia; 25. jaanuar 1736 Torino – 10. aprill 1813 Pariis) oli Itaalia valgustusajastu matemaatik ja astronoom. Ta on tuntud oma töödega matemaatilise analüüsi, arvuteooria, klassikalise ja taevamehaanika alal. 25. eluaastal loeti teda tänu lainete levimise ning kõverate ekstreemumi kohta käivate artiklite kirjutamise eest juba üheks olulisemaks elavaks matemaatikuks ja füüsikuks. 1780. aastatel ilmus kahes köites tema käsitlus analüütilisest mehaanikast, "Mécanique analytique", mis oli aluseks tema hilisemale tööle selles valdkonnas. Tegemist oli kõige ulatuslikuma käsitlusega klassikalise mehaanika kohta pärast Isaac Newtoni 1687. aasta teost "Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica", mida peetakse kogu klassikalise mehaanika alustekstiks. Langrange'i saavutuste hulka kuuluvad veel Lagrange'i punktide avastamine ja töö diferentsiaalarvutuse valdkonnas. 1766. aastal sai temast Leonhard Euleri ja Jean le Rond d'Alembert soovitusel Berliini Preisi Teaduste Akadeemia matemaatika teaduskonna direktor. 1787. aastal, 51-aastaselt, kolis ta Berliinist Pariisi, kuhu ta jäi elama oma elu lõpuni, ja sai Prantsuse Teaduste Akadeemia liikmeks. Tema järgi on nimetatud asteroid 1006 Lagrangea, tänav Pariisi 5. ringkonnas ja Torinos ning kuukraater Lagrange. Samuti on ta nimi koos 72 teise Prantsuse teadlase, inseneri ja matemaatikuga graveeritud Eiffeli tornile. Lagrange'i funktsioon Merriam-Webster, Inc (2000). Merriam-Webster's Collegiate Encyclopedia. Merriam-Webster. ISBN 9780877790174. lk 911. Joseph-Louis Lagrange Encyclopædia Britannicas (inglise keeles) Joseph-Louis Lagrange ja analüütiline mehaanika. Eesti Füüsika Selts
Gustav Magnuse fond

Gustav Magnuse fond (Gustav-Magnus-Stiftung) oli Berliini ülikooli filosoofiateaduskonna hallatav fond, millele pani aluse Heinrich Gustav Magnuse lese 60 000 marga (2013. aasta ostujõuekvivalent umbes 330 000 eurot) suurune annetus ülikoolile. Kapitali suurus oli hiljem 76 600 marka. Intressidest maksti igal aastal kahele suurepärasele vaesele matemaatika või loodusteaduste üliõpilasele 1200 marka. Statuudi kavandas ja viis läbi Karl Weierstraß Stipendiumi saamiseks tuli teha eksamid ja esitada soovituskiri. Stipendiumi saajate hulgas oli Ernst Zermelo (1892/93). Zentrale für private Fürsorge. Die Wohlfahrtseinrichtungen von Groß-Berlin nebst einem Wegweiser für die praktische Ausübung der Armenpflege in Berlin: Ein Auskunfts- und Handbuch, Springer-Verlag 1910, lk 155. Kurt-R. Biermann. Die Mathematik und ihre Dozenten an der Berliner Universität 1810–1933. Stationen auf dem Wege eines mathematischen Zentrums von Weltgeltung, Akademie-Verlag: Berlin 1988, lk 126. Heinz-Dieter Ebbinghaus, Volker Peckhaus. Ernst Zermelo. An approach to his life and work, Springer: Berlin 2007, ISBN 978-3-540-49551-2, lk 7.
Balbieriškis

Balbieriškis on alev (endine linn) Leedus Prienai rajoonis, Balbieriškise valla halduskeskus. Alev asub merepinnast 80–95 meetri kõrgusel, paigas kus Peršėkė jõgi Nemunasesse suubub. Alevi lähistel on Nemunase jõe kaldal 1700 meetri pikkune ja 40 meetri kõrgune paljand. Balbieriškises on keskkool, muusikakool ja raamatukogu. Alevis asub kruusakarjäär. Asula rajati XV sajandi lõpus või XVI sajandi alguses, mil piirkonda hakkasid asustama leedulased. Aastal 1502 andis Zygmunt I sealsed metsad preisi kaupmehele Hanus Sudormannile. Ühe teooria kohaselt sai asula tolle kaupmehe järgi nime Hanusiške. Hanus rajas sinna metsa ka mõisakompleksi, mille Zygmunt I aastal 1507 andis aga moskvalasele Matvei Mikitinitšile. Tol aastal on esmamainitud kirjalikult ka Balbieriškist. Alev asus paigas, kus Nemunasesse suubus Barbiera oja, Nemunasel asus aga Barbė või Barbiera kärestik. Umbkaudu aastal 1520 rajati sinna esimene kirik ja loodi katoliku kihelkond, samal aastal sai asula Magdeburgi õigused. Aastail 1612–1644 oli sealne kirik kohaliku luteri kihelkonna kihelkonnakirikuks. Aastal 1731 laiendati alevi kaubandusprivileege ja see kujunes tähtsaks hobusekauplemise keskuseks. Mõisa juures asus tollel ajal õllevabrik. Aastal 1776 kaotas Balbieriškis seetõttu, et oli olnud eraõiguslik alev, Magdeburgi õigused. Aastal 1782 laastas alevit tulekahju. Aastail 1795–1807 kuulus asula Preisimaale, kus sellel oli aastail 1797–1801 linna staatus. Saksa keeles olid asula kohta kasutusel nimekujud Bauwerischeck ja Bauwersk. Novembriülestõusu järel läks alev tsaari valdusse. See andis sealse mõisa Tadeusz Tyszkiewiczile rendile, aastal 1841 läks alev aga ka juriidiliselt Tyszkiewiczite valdusse. 31. mail 1870 kaotas Balbieriškis ka alevi staatuse ja muudeti külaks. Aastal 1913 rajati külla piiritusevabrik, aastal 1926 avati seal aga tütarlastele mõeldud põllumajanduskool. Samal ajal tegutses seal ka juutide algkool. Juute oli asulas palju – 1851. aastal oli alevi 1904 elanikust juute 1108. Vene riigis oli asula kohta kasutusel nimekuju Бальвержишки. Aastal 1944 põles suurem osa alevist Teise maailmasõja lahingute tõttu maha, järgmisel aastal avati seal aga keskkool. Aastal 1946 hakkasid alevi ümbruskonnas tegutsema leedu metsavennad. Aastal 1949 sai Balbieriškisest kohaliku kolhoosi keskasula. 15. mail 1958 sai Balbieriškis taas linnaõigused. Aastal 1992 sai Balbieriškisest taas alev, ühtlasi likvideeriti sealne kolhoos. Aastal 2013 põles maha sealne puidust kirikuhoone. Koolimaja Vaade Balbieriškise paljandilt Kutsekool Mykolas Krupavičius – Leedu poliitik Stanislovas Žvirgždas – Leedu fotograaf Vidmantas Egidijus Kurapka – Leedu jurist [1] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 5. jaanuaril 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Simas Sužiedėlis, ed. (1970–1978). "Balbieriškis". Encyclopedia Lituanica. I. Boston, Massachusetts: Juozas Kapočius. lk. 245. LCC 74-114275. Бальвержишки. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Т. 2А (4) : Ауто — Банки. С.-Петербургъ, 1891., 839 lk. [2] Alev Poola geograafilises sõnastikus Alev portaalis vietoves.Lt
Eivissa lennujaam

Ibiza lennujaam (IATA: IBZ, ICAO: LEIB) on lennujaam Hispaanias.
Tesero

Tesero (saksa: Teser im Fleimstal) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes Val di Fiemmes umbes 40 km Trentost kirdes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 2710 inimest. Valla pindala on 50,4 km². Tesero vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Lago, Stava ja Alpe di Pampeago. Tesero külgneb järgmiste valdadega: Deutschnofen, Predazzo, Varena, Panchià, Cavalese ja Pieve Tesino. 1985. aasta Val di Stava tammi purunemise tõttu hukkus Teseros 268 inimest. Lago külas võõrustab Lago di Tesero murdmaasuusatamise staadion talispordiüritusi (murdmaasuusatamine, laskesuusatamine, liuväljamängud). Staadion on olnud kolmede Põhja suusaalade maailmameistrivõistluste (1991, 2003 ja 2013), 2013. aasta taliuniversiaadi ja paljude FIS-i murdmaasuusatamise maailma karikasarja etappide paik. Igal aastal võõrustab see Miki Hiire murdmaasuusatamise karikavõistlusi (Trofeo Topolino di sci di fondo) ja Marcialonga läbib selle. Teised murdmaasuusatamise rajad on Pampeagos ja Lavazè kurus. Suusakeskus Latemar Pampeagos pakub 48 km nõlvu. Giro d'Italia on lõpetanud viis etappi Pampeago kurus aastatel 1998, 1999, 2003, 2008 ja 2012. Lago di Tesero murdmaasuusatamise staadion