laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti lugu

„Eesti lugu” on Vikerraadio saatesari, mis jutustab sellest, kuidas eestlased on kõigi raskuste kiuste püsima jäänud. Saatejuht ja saate toimetaja on Piret Kriivan. Saatesari algas 2004. aasta sügisel muinasaja käsitlemisega. Seejärel on räägitud keskajast Eestis, Vabadussõjast ja Eesti Vabariigi sünni juures olnud ajaloolistest isikutest, reformatsioonist, Liivimaa sõdade ajajärgust, Välis-Eesti kogukondade ajaloost, erisaadetes on räägitud Soome ajaloost, president Konstantin Pätsi rollist Eesti ajaloos ja kolmest pöördelisest päevast 1918. aasta veebruaris, kui Eesti ennast iseseisvaks kuulutas. 2018. aasta veebruaris algas minisari 1918. aasta Saksa okupatsioonist. „Eesti loo” saateid peetakse väärtuslikuks õppematerjaliks näiteks ajaloos, kirjanduses, muusikas. Saade on järelkuulatav Vikerraadio kodulehel saadete arhiivis. Saatesarjas on esinenud Eesti juhtivad ajaloolased, etnoloogid, kultuuriloolased, rahvaluuleteadlased, estofiilid ja kodu-uurijad, näiteks Ain Mäesalu, Mati Laur, Marten Seppel, Enn Tarvel, Raimo Pullat, Ants Viires, Ago Pajur, Marju Kõivupuu, Reigo Rosenthal, Tiina-Ann Kirss, Jüri Kivimäe, Aadu Must, Seppo Zetterberg, Pekka Linnainen jpt. 2009 – Kaitseliidu eriklassi teenetemedal 2012 – Eesti teaduse populariseerimise auhind 2018 – Rahvakultuuri sihtkapitali tunnustuspreemia "Vikerraadio saade "Eesti lugu"". Originaali arhiivikoopia seisuga 10.03.2018. Vaadatud 10.03.2018. Madli Leikop (01.12.2017). "Saatesari „Eesti lugu" on väärtuslik õppematerjal mitmesse ainetundi". Haridusportaal Koolielu. Vaadatud 11.03.2018. "Vikerraadio saate "Eesti lugu" arhiiv". Originaali arhiivikoopia seisuga 10.03.2018. Vaadatud 10.03.2018. http://www.kaitseliit.ee/files/kaitseliit/img/files/KK2009-2.pdf http://www.etag.ee/tegevused/konkursid/eesti-teaduse-populariseerimise-auhind/varasemad-konkursid/ https://kulka.ee/uudised/rahvakultuuri-sihtkapital-tunnustas-eelmisel-aastal-silma-paistnud-kultuuritegelasi „Eesti loost” haridusportaalis Koolielu.ee "Eesti Lugu" Facebookis
Dmõtraškivka

Dmõtraškivka (ukraina Дмитрашківка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pištšanka rajoonis. Elanike arv on 1826. Pindala on 2,56 km². Dmõtraškivkas on sündinud Ukraina dirigent Pavlo Muravskij. Dmõtraškivka kabel Pavlo Muravskij muuseum  Dmõtraškivka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Broomiarv

Broomiarv (inglise bromine number) broomi mass (grammides), mis absorbeerub 100 grammis uuritavas aines (materjalis, segus, valmistises). Broomiarv iseloomustab uuritava aine küllastumatuse astet (enamasti C=C kaksiksidemete sisaldust). Bensiini jt vedelkütuste korral on broomiarv oluline karakteristik, mis näitab sisuliselt olefiinide sisaldust. Broomiarv määratakse tavaliselt elektrokeemilise tiitrimisega, kusjuures broom tekitatakse in situ kaaliumbromiidi ja -bromaadi redoksreaktsioonil happelises lahuses kasutades katalüsaatorit, et kindlustada kõigi olefiinide kaksiksidemete bromeerimine. Mõnel juhul kasutatakse analoogse karakterisikuna joodiarvu määramist. Broomimine TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: http://www.ents.ee:81/Default.aspx?aid=7335[alaline kõdulink] (vaadatud 29.11.2012))
Prantsuse revolutsioon (täpsustus)

Prantsuse revolutsioon (nõukogulikus keelepruugis Suur Prantsuse revolutsioon ja Prantsuse kodanlik revolutsioon), sündmused aastail 1789–1799. Juulirevolutsioon (ka Teine Prantsuse revolutsioon), 1830 Veebruarirevolutsioon (ka Kolmas Prantsuse revolutsioon), 1848. aasta revolutsioon Prantsusmaal Kolmanda vabariigi teke ehk 1870. aasta 4. septembri revolutsioon Pariisi kommuun, 1871. aasta ülestõus Pariisis
Draglainekskavaator

Draglainekskavaator (inglise dragline excavator) ehk draglain ehk heitkoppekskavaator on ühekopaline ekskavaator, mida kasutatakse tsiviilehituses ja pinnase kaevandamisel.
Vahekohus

Vahekohus ehk arbitraaž on alternatiivne vaidluste lahendamise vorm, milles õigusliku vaidluse osapooled annavad oma seisukohad sõltumatule kolmandale osapoolele otsustamiseks. Eristatakse alalisi ja kaasusepõhiseid (ad hoc) vahekohtuid. Alalisel vahekohtul on oma reglement ja alaliselt tegutsev sekretariaat (kantselei). Kaasusepõhine vahekohus moodustatakse ühe kindla vaidlusküsimuse lahendamiseks. Vahekohtunikud võivad, kuid ei pea ilmtingimata omama juriidilist kõrgharidust. Eestis reguleerib vahekohtute tegevust tsiviilkohtumenetluse seadustiku XIV osa. Alaliselt tegutsevate vahekohtute lahendid on rahvusvaheliselt tunnustatud neis riikies, kes on ratifitseerinud 10.06.1958 a. New Yorgi "Välisriigi vahekohtu otsuste tunnustamise ja täitmise konventsiooni". Kaasusepõhise vahekohtu otsus kuulub viivitamatule täitmisele peale selle kinnitamist riikliku kohtu poolt. Alaliselt tegutseva vahekohtu otsus kuulub kohe viivitamatule täitmisele. Vahekohtu otsused on lõplikud ja ei kuulu edasikaebamisele. Otsuse tühistamine on võimalik riikliku kohtu poolt üksnes seaduses sätestatud erandjuhtumeil. Asja allutamine vahekohtule toimub kirjalikult sõlmitava vahekohtu kokkuleppe alusel. Kord sõlmitud vahekohtu kokkulepet ei saa enam ühepoolselt muuta. Vahekohtu kokkulepe välistab võimaluse selle asja lahendamiseks riiklikus kohtus: kui riiklik kohus tuvastab vahekohtu kokkuleppe olemasolu, peab ta menetluse antud asjas kohe lõpetama ja andma asja üle vastavale vahekohtule. Vahekohtu eeliseks kohtu ees on suurem konfidentsiaalsus, otsuse lõplikkus, menetluse kiirus ja asjaolu, et kohtunikeks saab valida vastava ala asjatundjaid. Ka võib vahekohtu menetlus olla odavam kui menetlus riiklikus kohtus. Eesti Kaubandus-Tööstuskoja Arbitraažikohus Notarite Koja Vahekohus MTÜ Eesti Vahekohus AS Sõbralaen juures alaliselt tegutsev IsePankuri Vahekohus
Krušõnka

Krušõnka (ukraina keeles Крушинка) on küla Ukrainas Kiievi oblastis Vassõlkivi rajoonis. Elanike arv on 347. Pindala on 2,16 km².
Kostjantõnivka (Lõpovetsi rajoon)

Kostjantõnivka (ukraina keeles Костянтинівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 749. Pindala on 2,551 km². Kostjantõnivka kabel.
Joonas Ljaš

Joonas Ljaš (sündinud 3. september 1990 Rakveres) on Eesti jalgpallur. Ta mängib klubijalgpalli Esiliiga klubis Rakvere JK Tarvas äärepoolkaitsjana, kuid on mänginud ka keskel ründava poolkaitsjana. Jalgpallurikarjäär sai alguse Rakvere FC Floras. Noorteaja eredaim hetk oli U-19 Eliitliiga pronks Marko Lelovi juhendamisel aastal 2008. Mõõduvõtt meestesarjas algas juba 2007 VJK Rakvere ridades. 2010 tekkis võimalus jõudu proovida Meistriliigas FC Kuressaare eest (Rakvere FC Flora oli sel aastal saarlaste duubelmeeskond). Kogemus jäi siiski põgusaks ja Ljaš jätkas Rakveres. Hooaeg lõppes aga Rakvere jaoks kukkumisega madalamale astmele – II liiga põhja/ida tsooni, misjärel toimusid klubis põhimõtteliselt muutused, sh muutus klubi nimi: Rakvere Florast sai Tarvas. Klubi tõusis juba järgmisel hooajal tagasi Esiliigasse. Suur roll oli sellel ka Joonasel, olles nii Rakvere JK Tarva kui ka II liiga suurim väravakütt 27 väravaga. Lisandus aastalõputurniiri esikoht II liiga esimesel turniiril ja parima mängija nimetus. Järgmine hooaeg oli samuti edukas: 2012. aasta lõppes Esiliiga pronksmedali, fännide antud hooaja parima mängija aunimetuse ja Eesti Jalgpalli Liidu aastalõputurniiri esikohaga, lisaks sai ta Esiliiga turniiri parima mängija nimetus ja kuldmedali Eesti meistrivõistlustel rannajalgpallis. 2013 jaanuaris viibis Ljaš testimisel Soome jalgpalliklubi GBK Kokkola juures. 12. august 2008 debüüt Eesti U-19 koondises, sõpruskohtumine Gruusia eakaaslastega – Eesti U-19 0:0 Gruusia U-19 4. veebruar 2009 värav U-19 sõpruskohtumises Lätiga – 2008 Läti U-19 2:4 Eesti U-19 16. oktoober 2012 debüüt Eesti U-23 koondises (International Challenge Trophy 2012) – Eesti U-23 2:0 Norra U-23 Esiliiga EMV Pronks 2012 – Rakvere JK Tarvas Esikoht aastalõputurniiril 2012 – Rakvere JK Tarvas Lääne-Virumaa meistrivõistlused Esikoht 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 – Vinni SK Tammed Rannajalgpalli meistriliiga Eesti meister 2012 – Augur/Autoasi Saalijalgpalli meistriliiga Hõbe 2009/2010 – SK Augur Rakvere JK Tarvas Aasta parim mängija (fännide valik) 2012 Meeskonna suurim väravakütt 2011, 2012 EJL-i aastalõputurniir Esiliiga parim mängija 2012 II liiga esimese turniiri parim mängija 2011 Lääne-Virumaa meistrivõistlused Parim väravakütt 2009, 2012 On lõpetanud Vinni-Pajusti Gümnaasiumi. 2008 aasta U-19 Eliitliiga mängudest 2008 Eesti - Gruusia 0:0 U-19 (protokoll) 2009 Läti - Eesti 2:4 U-19 (protokoll) 2012 Eesti - Norra 2:0 U-23 (protokoll) Infonet tegi Esiliiga viimases voorus viigi Levadia duubliga 2012 Esiliiga miniturniiri võitis Rakvere JK Tarvas Rakverespordikeskus.ee LVMV jalgpallis - tulemused 2008-2012 2012 EESTI MEISTRIVÕISTLUSED Rannajalgpall 2010 EESTI MEISTRIVÕISTLUSED Saalijalgpall Kalev sai Rakverest oma tahtmise II.E/N» VÄRAVALÖÖJATE EDETABEL (2011) ESILIIGA VÄRAVALÖÖJATE EDETABEL (2012) II liiga Esimese turniiri võit Rakvere Tarvale VÄRAVALÖÖJATE EDETABEL 2009 "Väravalööjate edetabel 2012" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 8. jaanuaril 2013.
Keila Põhikool

Keila Põhikool oli vene õppekeelega üldhariduskool Keilas. Kool asus aadressil Pargi 2, Keila. Keila Põhikool lõpetas iseseisva koolina tegevuse 1. septembril 2020 ja liideti Keila Kooliga. 1967. aastal jagati Keila Keskkool kaheks keskkooliks: eesti õppekeelega Keila 1. Keskkooliks ja vene õppekeelega Keila 2. Keskkooliks. Aastatel 1995–2005 kandis vene õppekeelega kool nime Keila Vene Gümnaasium, aastatel 2005–2019 Keila Ühisgümnaasium. 2015. aastal oli põhikooliastmes kooli õppekeeleks vene keel, gümnaasiumiastmes vene ja eesti keel, sest põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse kohaselt õpetati gümnaasiumiastmes 60% õppeainetest eesti keeles. 2014/2015. õppeaastal ei toimunud enam statsionaarsesse õppesse 10. klassi vastuvõttu ja seetõttu õppis 75% gümnasistidest mittestatsionaarses õppes. 2015. aastaks lõpetati Keila Ühisgümnaasiumis statsionaarne gümnaasiumiõpe, jätkus vaid mittestatsionaarne õpe. Tavaklassidele lisaks pakuti õppimisvõimalust hariduslike erivajadustega õpilastele. 2019/2020. õppeaastal suleti koolis gümnaasiumiaste ja kool nimetati ümber Keila Põhikooliks. Kool kasutas 1960. aastatel Keila algkooli hoone kõrvale tüüpprojekti järgi ehitatud koolihoonet. Esimesed klassid tegutsesid Keila algkooli hoones ja pärast kooli liitmist Keila Kooliga õpivad algkooli hoones Keila Kooli 1.–4. klassi õpilased. Keila algkooli hoone Käsi, Eike. See õppeaasta tuleb teisiti. Keila Leht, 28. august 2020. Keila Põhikool. Eesti Hariduse Infosüsteem. Keila linna ja Keila valla koolivõrk.Riigi Teataja, 2015. Eesti arhitektuur. 3. osa. Üldtoimetaja Villem Raam. Valgus. Tallinn, 1997. Lk 22. Kooli koduleht
I Want to Break Free

"I Want to Break Free" on Briti rokkbändi Queen laul, mille kirjutas bassist John Deacon albumile "The Works" aastal 1984. Esimest korda esitati seda kontserdil 24. augustil 1984 Brüsselis järjekorras 25. loona. Laul on väga tuntud sellepärast, et ansambli liikmed riietusid videos naisteks, parodeerides Briti seebiooperit "Coronation Street". See oli trummar Roger Taylori idee.
Primaarsed ja sekundaarsed omadused

Primaarsed ja sekundaarsed omadused (inglise primary and secondary qualities) on epistemoloogias ja metafüüsikas kasutatud terminid reaalsuse olemuse kirjeldamiseks (inglise concerning the nature of reality). Primaarsed omadused arvatakse olevat objektidel, sõltumata vaatlejast, ja sekundaarsed omadused saavad tekkida vaatleja meelte kaudu.
Veneetsia karneval (laul)

"Veneetsia karneval" on rahvaviis, mida tavaliselt seostatakse sõnadega "Mu mütsil on kolm nurka" (inglise keeles "My hat, it has three corners"; saksa keeles "Mein Hut, der hat drei Ecken"). Sellest teemast on kirjutatud mitmeid variatsioone trompetile, mis võimaldavad demonstreerida virtuoossust ja kiiret tempot. "Veneetsia karnevali" on teiste seas töödelnud Jean-Baptiste Arban, Del Staigers, Herbert L. Clarke kornetile, trompetile ja eufooniumile, Francisco Tárrega ja Johann Kaspar Mertz klassikalisele kitarrile ning Ignace Gibsone klaverile. Frédéric Chopini variatsioon "Souvenir de Paganini" on pühendatud heliloojale ja viiulivirtuoosile Niccolò Paganinile. Uuem töötlus on Allen Vizzutti "The Carnival of Venus", mida peetakse üheks raskemaks trompetipalaks selle tehnilise nõudlikkuse tõttu. Viisi on arranžeeritud ka tuubale, selle on salvestanud John Fletcher CD-l "The Best of Fletch" ja Roger Bobo CD-l "Tuba Libera", samuti on seda esitanud Norra tuubamängija Øystein Baadsvik. Mandoliinile ja kitarrile on loo kohandanud Carlo Munier. Kinscella, Hazel Gertrude (2005). Music and Romance. Kessinger Publishing. Lk 256. ISBN 978-1-4179-9594-3. Nimekiri seda viisi kasutanud heliloojatest ja nende töödest veebilehel berksweb.com
Tšop

Tšop on linn Ukrainas Taga-Karpaatias. Asub Slovakkia ja Ungari piiri lähedal Latorica ja Tisza vahel. Tšopi lähedal asub Ukraina läänepoolseim punkt, kust on umbes 1500 km riigi idapoolseima punktini. Asub 102–107 m kõrgusel merepinnast. Elanike arv on 9000, neist umbes 40% on ukrainlased ja russiinid, 40% ungarlased. 1910. aastal oli ungarlasi 99% elanikest. Tšopi on teadaolevalt esmamainitud 1281. aastal kujul Chap. 1945 liideti linn Nõukogude Liiduga ja 1991. aastast kuulub linn Ukrainale. Tšop kuulus 2003. aastani Užgorodi rajooni, kuid on nüüd oblastilise alluvusega. Tšop on tähtis raudteesõlm ja piirijaam. Seda läbivad Ukrainat Slovakkia ja Ungariga ühendavad raudteed. Kuna Ukraina raudtee rööpmelaius erineb Ungari ja Slovakkia rööpmelaiusest, tuleb vahetada Tšopis vagunite alusvankrid. Linnas on ka veo- ja sõiduautode piiriületuspunkt. Slovakkia pool piiri asub Čierna nad Tisou linn, Ungari pool Záhony.  Tšop – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Tšopi koduleht
Keskseinand

Keskseinand ehk mediastiinum (keskaegses ladina keeles mediastinus, uuemas ladina ja inglise keeles mediastinum) on imetajatel rindkereõõnes paiknev kopsudevaheline ruum, mille eesmiseks piiriks on rinnak, külgmiseks mediastinaalne pleura ning tagumiseks lülisammas. Keskseinandis paiknevad süda, tüümus, hingetoru ja söögitoru ning suured veresooned ja lümfisõlmed. Keskseinand jaguneb järgmiselt: mediastinum anterius, mediastinum inferius, mediastinum medium, mediastinum posterius, mediastinum superius. Imetaja Hingetoru Lümfisõlm Keskseinandipõletik Mediastinoskoop Süda Söögitoru Tüümus Veresoon 1996. Meditsiinisõnastik. Tallinn, Medicina http://www.inimene.ee/index.php?disease=m&sisu=disease&did=387
The Savage Playground

"The Savage Playground" on Rootsi glam metal'i bändi Crashdïet neljas stuudioalbum. Album ilmus ülemaailmselt 22. jaanuaril 2013 ja 25. jaanuaril Skandinaavias. See on teine album, kus pärast eelmise laulja H. Olliver Twistedi lahkumist astub üles bändi uus laulja Simon Cruz. Album salvestati 2012. aasta suvel ja sügisel ning selle produtsent on Otto Wellton. Esimene singel albumilt on "Cocaine Cowboys". Change The World Cocaine Cowboys Anarchy California Lickin’ Dog Circus Sin City Got A Reason Drinkin’ Without You Snakes In Paradise Damaged Kid Excited Garden Of Babylon
Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda

Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda (lüh. JPIK) on Jõgeva maakonnas tegutsev mittetulundusühing, mis ühendab maakonna puuetega inimeste ühinguid. Organisatsioon on tegutsenud aastatel 1994–1997 ja alates 2000. aastast. Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koja büroo paikneb Jõgeva linnas. Esimest korda loodi JPIK 1994. aastal. See alustas tööd OÜ Jõgeva Sotsiaalkeskuse Elukaar ruumides. Tegevus lõpetati 1997. aastal mittetulundusühingute registrist kustutamisega tollase juhatuse esimehe Ülo Saviaugu algatusel. Aastatel 1994–1997 tegutsenud koja dokumendid ei ole säilinud . Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda asutati uuesti 3. oktoobril 2000. Asutamisleping ja põhikiri allkirjastati Jõgeva Maavalitsuse saalis 15 asutajaliikme poolt. Põhikirjast tulenevalt esindab ja kaitseb koda puuetega inimesi ja neid esindavaid ühiskondlikke organisatsioone. Selleks jälgib see puuetega inimestele võrdsete võimaluste loomise standardreeglite täitmist, osaleb nii riiklikul kui ka kohalikul tasandil õigusnormide loomisel ja arendab koostööd teiste riikide ja piirkondade puuetega inimeste organisatsioonidega. Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda on katusorganisatsiooniks 10 maakondlikule puuetega inimeste organisatsioonile: Jõgevamaa Kutsehaigete Ühing Jõgevamaa Vaimupuudega Inimeste Tugiühing Jõgeva Vaegkuuljate Ühing Jõgevamaa Diabeetikute Selts Jõgevamaa Puuetega Laste Vanemate Ühing Jõgevamaa Südamehaigete Ühing Jõgevamaa Tugikeskus Jõgevamaa Radikuliidi- ja Reumahaigete Ühing Jõgevamaa Fantaasiarikkad Noored Jõgevamaa Vaegnägijate Ühing Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koja koduleht. Vaadatud 30.11.2012. Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda - 10 aastat tegevust. Jõgeva 2010, lk 6 Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koja põhikiri. PDF. Vaadatud 30.11.2012 Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koja koduleht
Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents

"Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents" on 2009. aastast Tartus igal aastal toimuv üritus, mis ühendab teadust ja kunsti. Konverentsi ettekanded peavad kas: 1) olema kunsti ja teaduse piiripealsed, 2) esitlema kunsti teadusliku konverentsi formaadis, 3) töötlema teadust või teaduslikku esitust nii, et see väljuks tead(v)use piirest või 4) esitlema teadlaste erakordseid ideid, millega nad tavapärases formaadis ja kanalites välja tulla ei taha, ei julge või ei saa. 2009. aastal toimus konverents Tartu Ülikooli peahoone aulas. Esitatud ettekannete seas olid U. Visnapuu "Kuidas levitada head tava ja eetilisi väärtusi?", Erkki Luugi ja S. S. Fabrique'i "Mõningatest seaduspärasustest rahvatantsijate rindkere temperatuuris", Taavi Noveki "Sanctuary – vana-egiptlaste hauakambriplaani osa", Seimo Pargi "Vaarao(de) mõtlemisest", Rauno Thomas Mossi "The Artist Depicted: the codes of recognition of an artist", J. Kivaste "Mõningaid aspekte töö tähendusest", M. A. Hentzi "The loss of holy", Sven Vabari "Sinise koera silmad: ettekanne sellest, miks praegu on maailmas elada parem kui eales varem ja miks aina paremaks läheb" ning J. Lüsi "MEIE. Kolmsus – inimene, sõna ja keskkond". TÜ IT õppetehnika talitus andis konverentsist välja DVD. Konverentsiga avati Tartu kunstikuu. Neljas "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents" toimus 30. novembril 2012 Tartu Ülikooli raamatukogus. Ettekannete seas olid Taavi Noveki "Experimental study of sleep", Vahur Murase "Minu laulu lipp", Meelis Kaldalu "Manywelt in semiolysis: living pass the edge and behind", Rasmus Rebase "Näopoolte väljenduslik asümmeetria: inaktiivse kulmu juhtum", T. Tee, L. Luu ja R. Kreatiivi "Kuidas särada põhja-hääbu valguses?" ning Erkki Luugi "Uued meetodid teaduse efektiivsuse tõestamise meetodid". Konverentsi kanti üle Tartu Ülikooli kodulehel UTTV-s. Konverentside põhiorganisaatorid on olnud Kaisa Eiche ja Erkki Luuk. "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents 2009" Tartu Ülikooli kodulehel "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents 2012" Facebookis "IV Rahvusvaheline Konverents, Teaduslik Konverents" UTTV, 30.11.2012 "Rahvusvaheline Konverents, Teaduslik Konverents 2010 I osa" UTTV, 02.10.2010 "Rahvusvaheline Konverents, Teaduslik Konverents 2010 II osa" UTTV, 02.10.2010 "Rahvusvaheline konverents, Teaduslik konverents 2009" UTTV, 21.02.2009
Vahnivka

Vahnivka (ukraina keeles Вахнівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 1828. Pindala on 5,561 km². Vahnivka muuseum Vahnivka kabel
Berehuifalu

Berehuifalu (ukraina keeles Берегуйфалу, ungari keeles Beregújfalu) on küla Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis Beregove rajoonis. Elanike arv on 1926. Pindala on 2,85 km².
Adavere Põhikool

Adavere Põhikool oli põhikool Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Adaveres. Alates 1. septembrist 2021 ühendati kool Põltsamaa Ühisgümnaasiumiga ja on gümnaasiumi õppekoht. Kool tegutses Adavere mõisa peahoones. Kool asutati 1928. aastal Adavere algkoolina, hiljem kandis nime Adavere 7-klassiline, Adavere 8-klassiline ja alates 1. septembrist 1992 Adavere 9-klassiline Kool. Koolihoones oli ka lasteaed ning alates 2004. aastast ka õpilaskodu. Kool oli iseseisev kool kuni 30. augustini 2021, viimane direktor oli Sirje Jõemaa. Kooli koduleht Ajalugu kooli kodulehel Adavere mõis Kultuurimälestiste riiklikus registris
Jõgevamaa Kutsehaigete Ühing

Jõgevamaa Kutsehaigete Ühing on Jõgeva maakonnas tegutsev mittetulundusühing, mis koondab Jõgevamaal elavaid kutsehaigeid ja tööõnnetustes kannatanuid. Ühing asutati esmakordselt 1996. aastal. Tegevus katkes 2000. aastal. Teist korda loodi Jõgevamaa Kutsehaigete Ühing 6. juunil 2001. 2002. aastal astus ühing Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koja liikmeks. 2010. aasta alguses oli ühingul 186 liiget . Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda - 10 aastat tegevust. Jõgeva 2010, lk 52-53
Kassinurme mõis

Kassinurme mõis, varem Rehevere mõis (saksa keeles Cassinorm, varem Rehefer) oli rüütlimõis Tartumaal Palamuse kihelkonnas. Tänapäeval jääb endine mõisasüda Jõgeva valda Jõgeva maakonnas. See on 2,8 km kaugusel Kaarepere raudteejaamast. Kassinurme mõis kuulus järjest mitmele suguvõsale, teiste seas Wrangellidele, Ungern-Sternbergidele ja 1875. aastast Samson-Himmelstjernadele. Iseseisvaks rüütlimõisaks sai see 1663. aastal, mil Kassinurme eraldati Kudina mõisast. 1919. aastal mõis riigistati ning 1920. aastal jagati see asundustaludeks. Hiljem asus seal Jõgeva näidissovhoosi, Võidu kolhoosi, seejärel Kalevi kolhoosi keskus ja lõpuks Jõgeva Riigimajand. Mõisa peahoone oli ühekorruseline väiksem puitehitis, mis püstitati arvatavasti 18. sajandil ning ehitati ümber 20. sajandil. 2002. aastaks ei olnud muinsuskaitseamet mõisa veel kaitse alla võtnud, 6. augustil hävitas tulekahju mõisa peahoone aga pea täielikult. 2005. aastal lammutati ka hoone varemed. Mõisa kõrvalhoonetest on samuti säilinud vaid riismed. Piibe maanteelt suundub mõisasüdamesse 200 meetri pikkune allee. "Kassinurme minevik ja tänapäev" Palamuse muuseumi kodulehel (vaadatud 30. novembril 2012) Kassinurme mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 30. novembril 2012) "Tuli hävitas Kassinurme mõisa"[alaline kõdulink] Delfi/BNS, 6. august 2002 (vaadatud 30. novembril 2012) Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 7-8 [1]. Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 350 [2].
Eduard Ermits

Eduard Ermits (7. juuni 1886 Rannu – 1953 Eesti) oli eesti vaimulik. Ta tunnistati gümnaasiumihariduse vääriliseks aastal 1916 Peterburi õpperingkonna eksamikomisjoni poolt. Ta õppis aastatel 1923–1927 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Tartu Pauluse koguduses 1927–1928. Ordineeriti õpetajaks 4. novembril 1928. Ta oli aastatel 1927[küsitav]–1939 Vastseliina Katariina koguduse õpetaja. Ta oli tugeva sõna ja hea lauluhäälega õpetaja[viide?]. Tema ettevõttel remonditi Vastseliina kirik. Surnuaiale tehti ümber aed ja betoonist värav, mille ülemisel kaarel on sõnad: ”Tulge tagasi inimese lapsed”. Surnuaiale ehitati ka kellatorn, kuhu paigutati maheda häälega kell, mis on kasutusel tänaseni. Aitas kaasa Misso Palvemaja ehitamisele. Tagandati Vastseliina koguduse õpetaja kohalt Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku hooldaja poolt. Töötas õpetajana Elva koguduses 1940–1948 ning 1951–1952 Sangaste ja Laatre koguduses. Vastseliinas tagandati kirikuõpetaja. Rahvaleht, 14. detsember 1939, nr. 294, lk. 7. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944