laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Abies ziyuanensis

Abies ziyuanensis on igihaljas okaspuu nulu perekonnast. Puu kasvab kuni 30 m kõrguseks. Tüve läbimõõt on tavaliselt 40–90 cm. Tüve koor on noortel puudel sile ja hall, vanematel puudel tuhkhall, rõmeline ja lõhenenud. Pungad on munaja kuni koonilise kujuga, kaetud valge vaiguga, soomused on kolmnurksed, kollakaspruunid. Noored võrsed on püstised, helekollased või pruunikaskollased, 3–4 aasta pärast võivad tõmbuda tumehalliks, siledad või veidi karvased. Okkad on 1–3,5 (4,2) cm pikkused, allküljel kaks heledat õhulõheriba, asetsevad spiraalselt, kahe vaigukäiguga, tipuosas sisselõikega. Isasõisikud on kollased, umbes 2 cm pikkused. Käbid on 7–12 cm pikkused ja läbimõõduga 3,5–4,5 cm, püstised, noorelt rohelised või kollakasrohelised, valminult tumepruunid. Seemnete kest on ligi 10 mm pikkune, purpurjashallid, tiivake 20–25 mm pikkune. Liigi hajutatud ja väiksed populatsioonid asuvad Hiina Guangxi Tšuangi autonoomse piirkonna kirdeosas ja Hunani provintsi edelaosas, kus ta kasvab mägedes 1400–1800 m kõrgusel üle merepinna. Piirkonna kliima on suvel jahe ja talvel pehme. Talvel talub külmakraade kuni –18...–23 °C. Sademeid esineb rohkesti. Ilm on tihti pilves ja udune, päikesepaistelisi päevi esineb harva. Kasvupinnasteks on enamasti kollakaspruunid happelised mullad, mille pH on vahemikus 4,5–5,0. Abies ziyuanensis kasvab peamiselt segametsade koosseisus, võrad kõrgumas heitlehiste puude kohal. Noored seemikud on küllalt varjutaluvad, kuid vanemad puud vajavad rohkem valgust. Populatsioonide tihedus on väike ja looduslik taastootmine kesine, mis on tingitud harva esinevatest seemneaastatest ja konkureerimisest teiste piirkonna puuliikidega. "Conifer database: "Abies ziyuanensis"". Catalogue of Life: 2010 Annual Checklist (inglise). Vaadatud 26.07.2010. Farjon, A., Li, J.-y., Li, N., Li, Y., Carter, G., Katsuki, T., Liao, W., Luscombe, D, Qin, H.-n., Rao, L.-b., Rushforth, K., Yang, Y., Yu, S., Xiang, Q. & Zhang, D (2010). Abies ziyuanensis. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2017. "Abies ziyuanensis". www.conifers.org (inglise). Vaadatud 23.07.2010. Francine J. Bigras ja Stephen J. Colombo. "Conifer Cold Hardiness", Holland: Kluwer Academic Pulishers, 2001. ISBN 0-7923-6636-0. "Ziyuan Fir". www1.chinaculture.org (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 4.12.2008. Vaadatud 27.07.2010. "Conifer Specialist Group 1998. "Abies ziyuanensis"". IUCN Red List of Threatened Species. <www.iucnredlist.org>. (inglise). Vaadatud 27.07.2010. Foto
Christoph Blum

Christoph Blum (ka Christoph Blume, Christopher Blumer; 5. august 1625 Leipzig – 18. veebruar 1669 Hageri) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1638–1644 Leipzigis, Thomasschules, aastatel 1644–1645 õppis Berllini gümnaasiumis, aastal 1645 Tallinna gümnaasiumis (rektor Heinrich Vulpius vanema õpetuse all). Mõnda aega oli ta Eestimaal koduõpetaja, siis immatrikuleerus 13. oktoobril 1648 Wittenbergi Ülikooli, kus oli kohal veel aastal 1649, õppides usu- ja flosoofiateaduskondades. Immatrikuleerus Leipzigi Ülikooli 1649, õppis seal aastani 1651 (esimest korda oli immatrikuleerunud Leipzigi Ülikooli alaealisena, aastal 1641). Aastal 1652 oli Hamburgi muusikakapelli koosseisus. Kutsuti 10. oktoober 1652 Hageri Lambertuse koguduse õpetajaks. Hageri koguduse õpetajaks ordineeriti ta teisel advendil 1652. Hageri kogudust teenis ta 1652–1669. Tänu temale oli Sutlemas Hageri kirikumõis. Blum oli kirjamees ja tõlkija, säilinud on tema eestikeelsed jutlused. Talt ilmusid esimesed küllaltki heas eesti keeles koostatud vaimulikud raamatud, teiste seas aastal 1662 Tallinnas Mattheus Judexi Kleines Corpus Doctrinae (populaarne usuõpik, milles eestikeelne pühendusluuletus oli pastor Johann Kohsenilt). Hiljem ilmusid saksa- ja eestikeelsete paralleeltekstidega raamatud Leipzigis (raamatute sisuks olid palved, katekismuse seletused jm. tekstid kirikuaastaks). Ta oli üks Piibli eesti keelde tõlkijaist, tema piiblitõlke käsikirjad olid Eberhard Gutsleff seeniori valduses, kes loovutas need seejärel konsistooriumile. Tema matusetrükis (koostanud pastor Gabriel Elvering) on säilinud Tartu Ülikooli raamatukogus. Geistliche Wochen-Arbeit, 1666 Geistliche Hohe Fäst-Tahgs Freude, 1667 Geistliche Seelen-Ergötzung, 1667 Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007 http://isik2.tlulib.ee/index.php?id=221
Taavi Selder

Taavi Selder (sündinud 28. juulil 1984) on eesti jalgrattasportlane. 2007 7. Rakke rattamaratoni võitja Elion Estonian Cup üldarvestuses 3. koht 2008 1 Kalevipoja rattamaratoni võitja
Rathlin

Rathlin (iiri Reachlainn) on saar Iirimaa saarest põhjas Põhja-Iirimaa Antrimi krahvkonnas. Saar on L-tähe kujuline ja asub Iirimaa saare rannikust 4 km eemal. Kaugus Šotimaa Kintyre'i poolsaare lõunatipust on 25 km. Rathlini ulatus idast läände on 6 km ja põhjast lõunasse 4 km. Rathlinil on regulaarne praamiühendus 10 km kaugusel Ballycastle'i sadamaga. Saarel on veidi üle 100 püsielaniku. Elanikud tegelevad kalapüügi ja käsitöö müügiga. 1845 lahkus saarelt umbes 500 inimest ja rändas Ameerika Ühendriikidesse. 1985 suri saarel viimane iiri keele Ida-Ulsteri murde emakeelne kõneleja Põhja-Iirimaal. Saar on vulkaanilise päritoluga ja koosneb peamiselt lubjakivist ja basaldist. Rannakaljud on kuni 70 m kõrgused. Rathlin on tuntud merelindude pesitsus- ja peatumiskohana. Saar on osaliselt looduskaitse all. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2016. Vaadatud 28. juulil 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Saare koduleht Praamifirma Rathlin Island Ferry Ltd. koduleht
Ulsteri provints

Ulster (iiri Ulaidh) on ajalooline provints ja piirkond Iirimaa saare põhjaosas. Ulster jagunes üheksaks krahvkonnaks, millest Antrim, Armagh, Down, Fermanagh, Londonderry ja Tyrone moodustavad Põhja-Iirimaa ning Cavan, Donegal ja Monaghan kuuluvad Iirimaale.
Privaatpangandus

Privaatpangandus (ingl private banking) on panga pakutav finantsteenus, mis on suunatud varakatele eraisikutele ja mida iseloomustab eelkõige privaatsus, kõrge teeninduskvaliteet, lai teenustepakett ja konfidentsiaalsus. Privaatpanganduses teenindab klienti isiklik kliendihaldur, kes aitab leida parima lahenduse kõikidele kliendi finantsalastele küsimustele. Ajalooliselt on privaatpangandust vaadatud kui väga eksklusiivset teenust, mida pakutakse põhjalikku ja vastutustundlikku nõustamist hindavatele jõukatele klientidele. Pakutavate teenuste võimalus sõltub tavaliselt konkreetsetest pankadest, kuid levinumad on varade juhtimine (ingl investment management), finantsplaneerimine (ingl financial planning) ning igapäevapangandus. Teenuste hinnad privaatpanganduses võivad sõltuda tehingute arvust, portfelli tootlusest või kokkulepitud haldustasust, mis tavaliselt arvutatakse aastasest investeeritud summast. Privaatpangandust peetakse pangandusalastest institutsioonidest kõige laiemat teenuste spektrit pakkuvaks koondteenuseks, mis on suunatud jõukale kliendisegmentidele. Panganduse jõukas kliendisegment on omakorda jaotatud kolmeks osaks, mille moodustavad varakad, jõukad ning väga jõukad eraisikud ning nende perekonnad. Privaatpangandus on nimetatutest suunatud kahele viimasele. Kõige eksklusiivsema osa privaatpangandusest moodustab aga varade halduse teenus (ingl wealth management), mis sisaldab lisaks tavapärastele privaatpanganduse teenustele ka elustiili, pärandi ning maksude planeerimise võimalusi ja teisi väärtust loovaid teenuseid.
Mangostan

Mangostan (ka mangustan) on mangostanipuu vili. Küps vili on kaetud paksu tugeva koorega, mille värvus varieerub punakaspruunist kuni tumevioletjani. Vilja läbimõõt on 6-8 cm. Koore sees on vähemalt neljaks ebaühtlase suurusega segmendiks jaotunud söödav valge, pehme ja magus viljaliha. Viljalihas on piklikud kollakad seemned. Süüa kõlbab vili, mille koor on pehme.
Helmet Tamkõrv

Helmet Tamkõrv (sündinud 14. mail 1978) on eesti jalgrattasportlane. Jalgrattaspordiga hakkas Tamkõrv tegelema aastal 1990. 2001 – Saaremaa velotuuri võitja 2005 – 5. Rakke rattamaratoni võitja 2005 – karikasarja Elion Estonian Cup üldvõitja 2008 – Kõrvemaa rattamaratoni võitja 2014 – Kõrvemaa rattamaratoni võitja "Helmet Tamkõrva profiil Extreme Sporti kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. mai 2008. Vaadatud 16. augustil 2010. Helmet Tamkõrv – sporditulemused. Spordiinfo.ee
Achim

Achim on vald ja suurim linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Verdeni kreisis. Linna pindala on 68,01 km². 31. detsembril 2017 elas seal 31 834 inimest. Linn asub Weseri paremkaldal, umbes 17 km Verdenist loodes ja 16 km Bremenist kagus. Achim asub Weseri nõos Urstromtalis. Achimit ümbritsev ala on peamiselt looduslik nõmm. Achimit on esmamainitud 1091. aastal nime Arahem all. Bremenist lõunas asuvate Lindeni mägede peamine kõrgustik, mille nõlval vana Arahem asus, oli kultus- ja kohtupidamispaik. Achim oli vanasaksi kohtute kogunemispaik. Kohus kogunes kolm korda aastas. Kristlikud misjonärid püstitasid Achimisse ristimiskiriku 12. sajandil; see oli Achimi tänapäevase, ürikutes esimest korda 1257. aastal mainitud St. Laurentiuse kiriku eelkäija. Siis kuulus see vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. Lüneburgi pärilussõja (1370–1388) käigus pandi Achim 1381. aastal Saksi-Wittenbergi hertsogi Albrechti ja Bremeni vürstliku peapiiskopi Albert II vahel toimunud võitluste tõttu põlema. 1626. aastast oli Achim vaheldumisi taanlaste ja rootslaste kontrolli all. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi krooniga – selle katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. Seitsmeaastase sõja ajal oli see Prantsusmaa kontrolli all. 1807. aastal annekteeris Bremeni hertsogkonna, sealhulgas Achimi, üürike Vestfaali kuningriik. 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. Achimist sai samanimelise kantoni keskus Bouches-du-Weseri departemangus. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale. 1814. aastal ülendati kuurvürstkond Viini kongressil Hannoveri kuningriigiks. 1823. aastal liidendas Hannover hertsogkonna reaaluniooni ning hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Achimist, sai Stade regiooni osa. Rongijaam on Achimis 1847. aastast. Achim asub Bremeni ja Hannoveri vahel. Achimis asub mitu rahvusvahelist ettevõtet, sealhulgas Vitakraft ja Daybridge International. Cēsis, Läti. Friedrich Wilhelm Kleukens (1878–1956), saksa graafik ja tüpograaf Christian Heinrich Kleukens (1880–1954), kalligraaf ja luuletaja Carl Huneke (1898–1972), Saksa-Ameerika vitraažikunstnik ja käsitööline Karl Ravens (1927–2017), Saksa poliitik (SPD), endine Saksamaa Liitvabariigi minister Fritz-Heiner Hepke (1947–), poliitik (SPD), 1998–2003 Alam-Saksi liidumaa parlamendi liige Martin Schmidt (1969–), käsipallur Matthias Weidenhöfer (1985–), saksa näitleja Felix Wiedwald (1990–), jalgpallur https://www1.nls.niedersachsen.de/statistik/html/ Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Achimi koduleht
Must-lepalind

Must-lepalind (Phoenicurus ochruros) on lind rästaslaste sugukonnast lepalinnu perekonnast. Ta on algupäraselt tulnud Lõuna-Euroopa mägistelt aladelt, kuid on üllatavalt hästi kohanenud linnaeluga. Linnu laul kõlab melanhoolselt ning seda võib kuulda kõrgelt puude okstelt linna- või tööstusaladel. Maastikul on teda raske märgata, ent samas on lindu lihtne ära tunda veidi punaka saba järgi, mida must-lepalind väristab liikudes või putukate järgi sööstes. Isase linnu omapära on valge laik tiibadel, emast eristab valge kurguosa ja pruunikaskollane kõht. Must-lepalind talvitub Aafrikas Sahara lõunaosas. Eestis hinnatakse must-lepalinnu pesitsusaegset arvukust 5000–8000 paarile. "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2003–2008" (PDF). Hirundo. Eesti Ornitoloogiaühing. 2009. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2011. Vaadatud 27. oktoobril 2011. Must-lepalind andmebaasis eElurikkus
Conrad Eduard Hesse

Conrad Eduard Hesse (4. november 1796 Tartu – 18. september 1882 Kuressaare) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1809–1812 Tartus Kreiskoolis ja 1812–1815 gümnaasiumis Tartus. Aastatel 1820–1822 oli koduõpetaja Liphartide juures Tartus. Ordineeriti 16. augustil 1823 õpetajaks. Oli aastatel 1823–1834 (introdutseeriti 11. septembril) Pärnu Nikolai koguduse abiõpetaja, olles samal ajal linna konsistooriumi assessor ja õpetaja kreiskoolis. Aastatel 1834–1880 oli ta (introdutseeriti 24. aprillil 1834) Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja ja 1873–1882 Saaremaa superintendent. 1872 – kullatud rinnarist 1873 – Püha Vladimiri orden 4. klass Ta oli abielus Auguste Sophie von Ungern-Sternbergiga (1801–1883). Neil oli neli last –Karl August Hermann Hesse (1824–1857), Caroline Elisabeth Hesse, abielludes Körber (1827–1921), Robert Emanuel Hesse (1835–1887) ja Theodor Heinrich Renatus Hesse (1837–1927). Tema poeg Theodor Heinrich Renatus Hesse oli algul Mustjala Anna koguduse, hiljem Sangaste ja Laatre koguduse õpetaja. Pojapoeg Eduard Alexander Hesse oli luterlik vaimulik Jekaterinoslavis; pojapoeg Albert Freimund Daniel Hesse oli Sangaste ja Laatre koguduse õpetaja ning hiljem pastor Ida-Preisimaal Kandienis (praegu Kanigowo) ja Lötzenis (praegu Giżycko Warmia-Masuuria vojevoodkonnas) ning poeg Carl Immanuel Philipp Hesse, kes mõrvati 18. detsembril 1918 enamlaste poolt, oli Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja. Väimees Martin Körber oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja. Tema vend Carl Hermann Hesse oli Paides ja Järvamaal maakonnaarst. Hesse, Carl Hermann (2022). Tema peab kasvama, mina kahanema. Paide tohtri mälestusi. Loomingu Raamatukogu. ISBN 978-9916-713-11-2.
Ludwig August Immanuel Körber

Ludwig August Immanuel Körber (15. november 1808 Võnnu alevik – 16. november 1892 Tartu) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1821–1826 Tartus gümnaasiumis, 1827–1830 õppis Tartu Ülikoolis filoloogiat ja usuteadust. Oli koduõpetajaks Liivimaal, reisis vennaga Carl Eduard Körberiga jalgsi Saksamaale ja Itaaliasse. Ordineeriti õpetajaks 14. juunil 1836. Oli 1836–1846 Võnnu Jakobi koguduse adjunktõpetaja, 1846–1853 oli Rannu Püha Martini koguduse (introdutseeriti 3. märtsil 1846) õpetaja. 1853–1880 oli Rõngu Mihkli koguduse (introdutseeriti 29. märtsil 1853) õpetaja. Oli alates 1850 Võru praostkonna koolirevident. Emerituuri jäi 4. mail 1880. Emerituuris olles elas Tartus. Tema vanavanaisa Johann Friedrich Körber oli Tarvastu, Otepää ja Helme Maarja koguduse õpetaja, vanaisa Paul Johann Körber oli Tori ja Võnnu Jakobi koguduse õpetaja, teine vanaisa Christoph Friedrich Mickwitz noorem oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. Isa Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. Vend Carl Eduard Anton Körber oli Vändra Martini koguduse õpetaja, teine vend Martin Georg Emil Körber oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja. Äi Bernhard Gottlieb Hehn oli Otepää Maarja koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Ineta Radēviča

Ineta Radēviča (sündinud 13. juulil 1981 Krāslavas) on Läti endine kergejõustiklane (kaugushüppaja ja kolmikhüppaja), Euroopa meister. Ta osales 2004. aasta suveolümpiamängudel (kolmikhüppes 14.12), kuid ei pääsenud lõppvõistlusele. 2008. aasta suveolümpiamängude ajal oli ta lapseootel ja ei saanud seetõttu osaleda. 2012. aasta suveolümpiamängudel sai ta 4. koha tulemusega 6,88. Pronksmedalist jäi puudu 1 cm. 6.80 (Tallinn, 19. juuni 2005) 6.92 kuldmedal Euroopa meistrivõistlustel 2010 (Barcelona) 6.76 pronksmedal maailmameistrivõistlustel 2011 (Daegu) Ineta Radēviča on 178 cm pikk ja kaalub 56 kg. Ta on abielus Venemaa jäähokimängija Pjotr Štšastlivõiga.
Egüptoloogide loend

Siin on loetletud egüptolooge. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Barbara Adams Cyril Aldred Hartwig Altenmüller Dorothea Arnold Jan Assmann Ludwig Borchardt James H. Breasted Heinrich Brugsch Günter Burkard Howard Carter Jean-François Champollion Rosalie David Johannes Dümichen Georg Ebers Arne Eggebrecht Adolf Erman Aḥmad Faḫrī Alan Gardiner Hermann Grapow Rainer Hannig Zāhī Ḥawāss Gustave Jéquier Peter Kaplony Dieter Kessler Hilda Kink Mihhail Korostovtsev Karl Richard Lepsius Jens Lieblein Antonio Loprieno Ulrich Luft Eduard Meyer Kazimierz Michałowski Margaret Alice Murray Édouard Naville Eberhard Otto Flinders Petrie Georges Posener Hermann Ranke George Andrew Reisner Helmut Satzinger Thomas Schneider Rainer Stadelmann Sergei Stadnikov Vassili Struve Christiane Ziegler Boriss Turajev Miroslav Verner John Gardner Wilkinson Herbert Eustis Winlock Thomas Young
Juno (täpsustus)

Juno on vanarooma jumalanna. Seda nime kannavad veel: Juno, 1804. aastal Karl L. Hardingi avastatud asteroid (kolmas avastatud asteroid, esimesed kaks olid Ceres ja Pallas) Juno, NASA kosmosesond, mis startis 2011. aasta augustis ja jõudis 2016. aastal Jupiteri orbiidile Juno, Rootsi reisilaev Juno, Kanada muusikaauhind Juno, Seattle'ist pärit indie-rock bänd "Juno", Broadway muusikal "Juno", parima originaalstsenaariumi eest Oscari võitnud koomiline draamafilm aastast 2007 Juno I, USA kanderakett, mida kasutati aastal 1958 Juno II, USA kanderakett, mida kasutati aastail 1958–1961 Juno projekt, Suurbritannia erakosmoseprogramm Juno rand, Prantsusmaal Juneau (täpsustus)
2012. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus

2012. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus olid järjekorras XXI ja toimusid 27. juunist 1. juulini 2012 Soome pealinnas Helsingis. Need toimusid erinevalt varasematest Euroopa meistrivõistlustest 2 aastat pärast eelmisi Euroopa meistrivõistlusi Barcelonas. Neil võistlustel ei toimunud maratoni- ja käimisvõistlusi. Eestit esindasid EM-il Grit Šadeiko, Märt Israel, Gerd Kanter, Kaur Kivistik, Maris Mägi, Rasmus Mägi, Lembi Vaher, Tarmo Riitmuru, Risto Mätas, Marek Niit, Tiidrek Nurme, Rain Kask, Igor Sjunin ja Kätlin Tõllasson. Gerd Kanter võitis kettaheites hõbemedali ja Rasmus Mägi püstitas 400 m tõkkejooksus uue Eesti rekordi. ██ Korraldajariik (Soome) Ametlik koduleht (soome keeles)
Bernhard Eduard Otto Körber

Bernhard Eduard Otto Körber (1. juuni 1837 Võnnu – 31. mai 1915 Tartu) oli hügieenik, kohtuarst ja statistik, meditsiinidoktor. Õppis aastatel 1856–1861 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, omandas aastal 1861 dr. med. astme, oli 1864–1879 mereväearstina Vene mereministeeriumi teenistuses (peamiselt Kroonlinnas). Mereväes olles huvitus statistikast ja ta tegeles meditsiiniolude ning hügieeniga mereväes. Valiti aastal 1879 Tartu Ülikooli hügieeni ja kohtuarstiteaduse professoriks. Rajas aastal 1888 kohtumeditsiini- ja aastal 1889 hügieeniinstituudi. Tahtis venestamisajal (1890) erru minna, kuid tingimusel, et ta õpetab vene keeles, lubati tal veel viieks aastaks ülikooli juurde tööle jääda. Käsitles peamiselt mereväehügieeni, demograafia, statistika ja inimese kehalise arengu küsimusi. Tema vanaisa Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja, isa Carl Eduard Körber oli Vändra ja Käru koguduse õpetaja ja ajakirjanik. Tema poeg oli Venemaa Põhja-Jäämere Laevastiku ülem, viitseadmiral Ludwig Körber, pojapoeg lennukikonstruktor Leonid Körber. EE 14. köide lk. 211 Eesti Biograafiline Leksikon K./Ü. Loodus, Tartus, 1926–1929
Gustav Hasselblatt

Gustav Hasselblatt (14. veebruar 1787 Hageri – 25. juuli 1863 Viru-Nigula) oli Eesti vaimulik. Õppis Tallinna Toomkoolis. Õppis alates detsembrist 1805 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Katkestas 1807. aastal õpingud ja astus vabatahtlikult sõjaväkke. Osales 1812. aastal Vene-Prantsuse sõjas. Ordineeriti õpetajaks 27. juunil 1815. Oli Viru-Nigula koguduse õpetaja aastatel 1815–1863, olles aastatel 1847–1863 Alutaguse praostkonna praost. Hasselblatti kohta kirjutas Otto Wilhelm Masing (Hasselblatti eelkäija Viru-Nigulas), et ta vaimulik haridus on puudulik ning ta ei saavat aru teaduslikust maailmakäsitlusest. Asutas 1843. aastal köstrileskede ja vaeslaste kassa. Hasselblatt koostas aastatel 1849–1853 Gresseli Ma-Rahwa Kalendri lisa, ta kirjutas ka ise eestikeelseid jutte ja kirjutisi. Avaldas 1841. aastal Martin Lutheri eestikeelse eluloo ja 1837. aastal ajakirjas Das Inland ühe 1640. aastal toimunud nõiaprotsessi kirjelduse. Tema isa Peter Anton Hasselblatt oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja, poeg Carl Jacob Eduard Hasselblatt oli Kambja koguduse õpetaja, poeg Friedrich Hasselblatt oli Karuse Margareeta koguduse õpetaja, vend Otto Johann Hasselblatt oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Juneau (täpsustus)

Juneau Kohad: Juneau, Alaska osariigi pealinn Juneau, linn Wisconsini osariigis Juneau maakond Wisconsini osariigis Juneau jääväli, jääväli Alaskal Juneau mägi, massiiv Alaskal Inimesed: Joé Juneau (sündinud 1968), Kanada endine hokimängija Joe Juneau (õieti Joseph Juneau; 1836–1899), Kanada kaevur ja maavarade otsija, Juneau linna asutaja Pierre Juneau (sündinud 1922), Kanada ringhäälingu juht Solomon Laurent Juneau (1793–1856), Kanada karusnahakaupmees ja maaspekulant, Milwaukee asutaja Juno (täpsustus)
Museaal

Museaal on muuseumis arvele võetud kultuuriväärtusega ese. Museaalide kogumit nimetatakse muuseumikoguks. Iga museaali kohta koostatakse vastuvõtuakt ning museaal registreeritakse tulmeraamatus (kogude juurdekasvu päevikus). Sinna märgitakse näiteks museaali järjekorranumber, kirjeldus, andmed päritolu kohta. Museaalide arvelevõtmise teine etapp on teaduslik inventeerimine. Museaalid signeeritakse järjekorranumbritega. Museaalide üle rahalist arvestust ei peeta. eksponaat tulme "Muuseumiseaduse rakendamine". Riigi Teataja. 27.07.1998. Muuseumiseaduse rakendamine. Museaalide arvelevõtmise ja säilitamise kord. Riigi Teataja
Hubert Humphrey

Hubert Horatio Humphrey (27. mai 1911 Wallace – 13. jaanuar 1978 Waverly) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, USA asepresident 1965–1969 president Lyndon B. Johnsoni ametiajal. 1945–1948 oli ta Minneapolise linnapea. 1949–1964 ja 1971–1978 oli ta Ameerika Ühendriikide senaator, esindades Minnesotat. 1968. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel oli ta Demokraatliku Partei kandidaat, kuid kaotas Richard Nixonile. Ta oli üks partei Minnesota Democratic–Farmer–Labor Party ja liikumise Americans for Democratic Action asutajatest.
Axmed Maxamed Maxamuud

Axmed Maxamed Maxamuud (hüüdnimi Siilaanyo; sündinud 1936) on Somaalimaa poliitik. Ta oli alates 27. juulist 2010 13. detsembrini 2017 Somaalimaa president. Ta on õppinud majandusteadust Manchesteri ülikoolis. Ajavahemikus 1969–1982 oli ta muu hulgas mitmes Somaalia ministriametis. Aastatel 1993–1997 oli ta Somaalimaa parlamendi liige, aastatel 1997–1999 rahandusminister ja 1999–2000 planeerimis- ja koordinatsiooniminister. Ta on olnud erakonna Kulmiye esimees. 26. juunil 2010 toimunud presidendivalimistel valiti ta 49,59 protsendiga häältest presidendiks.
Rosetta kivi

Rosetta kivi on aastast 196 eKr (Ptolemaios V ajast) pärinevate raidkirjadega basaltplaat, mille leidsid 1799 Egiptusest Rashīdi (Rosetta) linna lähedalt Prantsuse ohvitserid. Aastal 1801 anti see sõjasaagina üle Suurbritanniale. Praegu hoitakse seda Briti Muuseumis. Kivil on üks ja seesama dekreet kirjutatud egiptuse keeles egiptuse hieroglüüfilises kirjas ning egiptuse demootilises kirjas ja vanakreeka keeles. Inglise arst Thomas Young dešifreeris 1819 ligikaudu õigesti hieroglüüfilises kirjas nime "Ptolemaios". Aastal 1822 dešifreeris prantslane Jean-François Champollion kreeka keelt kasutades kogu hieroglüüfilises kirjas teksti. Sellest sai alguse hieroglüüfilise kirja dešifreerimine. The Rosetta Stone in The British Museum The translated text in English. The British Museum Kalev Kask. Egiptus tahab brittidelt hieroglüüfide dešifreerimise kivi tagasi. Eesti Päevaleht, 14. detsember 2009
Piirsalu Küla Selts

Piirsalu Küla Selts on mittetulundusühing Lääne maakonnas, mis loodi 2003. aasta sügisel. MTÜ tegeleb Piirsalu külaelu edendamisega. Piirsalu Külaselts. MTÜ Kodukant Läänemaa.