laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Preiļi loss

Preiļi loss (Preiļu pilsmuiža) on loss Lätis Preiļi piirkonnas Preiļi linnas. Saksa keeles Prely. Esimesed teated Preiļi mõisast pärinevad 1382. aastast. Varaseimad asukad olid von der Borchid. Neile kuulus valdus aastani 1864. Edasised omanikud olid Johann Heinrich Fredrick, Johann Ungern-Sternberg, Konstantin Gulkevitš, Hippius. Pärast võõrandamist asus mõisa peahoones ehk Preiļi lossis Preiļi põllumajanduskool, aastast 1945 Preiļi keskkool ja aastail 1963–1978 Preiļi laste spordikool. Vana loss hävis Liivi sõja ajal. Uus loss pärineb 1836. aastast ja on uusgooti stiilis. Hiljem on seda mitu korda muudetud, lisatud kirdetorn ja hiljem ka puidust kolmas korrus. 1978. aastal hävis hoone interjöör tulekahjus. Pargi suurus on 42 hektarit. Pargis on 13 hektarit tiike ja kanaleid. Pargi territooriumil asub Preiļi ajaloo- ja kunstimuuseum, mõisakompleksi juurde kuuluvad veel tallid, väravad, väravavahi maja. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Thomas Hettche

Thomas Hettche (sündinud 30. novembril 1964 Gießeni ringkonnas) on saksa kirjanik. Ta sündis Treisis Lumda ääres (praegu Staufenbergi linnaosa) Gießeni kreisis Gießeni ringkonnas Hesseni liidumaal. Tema ema oli pärit Sudeedimaalt. 1984. aastal lõpetas ta Giessenis gümnaasiumi (Liebigschule Gießen). Aastatel 1984–1991 õppis ta germanistikat ja filosoofiat Johann Wolfgang Goethe nimelises Maini-äärse Frankfurdi ülikoolis. "Isade armastus" (originaalis "Die Liebe der Väter", 2010), saksa keelest tõlkinud Piret Pääsuke, ilmunud sarjas "Nüüdisromaan". Tallinn, Eesti Raamat 2013. "Paabulindude saar" ("Pfaueninsel", 2014), saksa keelest tõlkinud Piret Pääsuke. Tallinn, Eesti Raamat 2016.
Ruapehu

Ruapehu on 2797 meetri kõrgune tegevvulkaan Uus-Meremaa Põhjasaarel. Seal asub Põhjasaare kõrgeim punkt. Teadaolevalt on vulkaan pursanud aastatel 1861, 1895, 1903, 1945, 1969, 1971, 1975, 1988, 1995, 1996 ja 1997. Viimati purskas vulkaan 25. septembril 2007. Vulkaani idanõlvalt saab alguse Uus-Meremaa pikim jõgi Waikato. Vulkaani ümbritseb Tongariro rahvuspark. Vaade mäele Rangatauast "Sõrmuste isandast" tuntud vulkaan purskas[alaline kõdulink]. Postimees, 26. september 2007.  Ruapehu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ruapehu andmebaasis Global Volcanism Program
Tisiphone

Tisiphone (Τισιφόνη) ehk Teisiphone (Τεισιφόνη) 'tapmise eest kättemaksja' on vanakreeka mütoloogias jumalanna, üks erinnüstest. Nagu teisedki erinnüsed, näeb ta välja vana naine, kellel juuste asemel on maod, keha on süsimust, tal on tiivad nagu nahkhiirel, suust tilgub verd ja ripub pikk keel, silmad on verd täis valgunud. Talle on omistatud ka tavalise naise kuju. Hesiodose järgi sündis ta keskmise õena koos oma õdede Megaira ja Allektoga Uranose kastreerimisel kukkunud veretilkadest; tema ema oli Gaia. Teise versiooni järgi on erinnüste vanemad Erebos ja Nyx. Vergiliuse kirjelduse järgi istub ta Hadeses raudtorni otsas, valvates raevukalt ja julmalt Tartarose väravaid. Ta kannab "verest märgi riideid." Tartaroses piitsutas ta isatapjaid, ematapjaid, vennatapjaid ja mõrvareid. Ühe pärimuse järgi armus ta kuningas Kithaironisse. Kui too tema armastuse tagasi lükkas, tappis Tisiphone ta ühega madudest oma peast, lastes tal Kithaironi hammustada. Teise versiooni järgi lämmatas ta Kithaironi oma madudega. Pärast seda nimetati Asterioni mägi ümber Kithaironiks (praegu Kithairónas). Statiuse poeemis "Thebais" (1.56jj) kutsub Oidipus teda poegi karistama. Mõne versiooni järgi sööb ta tapetute laipu ja peseb end nende verega. Dante "Jumalikus komöödias" valvab Tisiphone koos õdedega põrgulinna Dite väravaid. Nende peal looklevad rohelised hüdrad. Tisiphone on Jean-Philippe Rameau ooperi "Hippolyte et Aricie" (1733) tegelane. Tisiphone järgi on nimetatud 1901 avastatud asteroid 466 Tisiphone. Tema järgi on nimetatud ka maoperekond, mille liigid praegu paigutatakse perekondadesse Agkistrodon ja Calloselasma, ning liblikaperekond Tisiphone. Tisiphone nime kandis Briti sõjalaev HMS Tisiphone (1779–1816), mis oli algul tulelaev, hiljem luup. Мифы народов мира. М., 1991–1992. В 2 т., kd 2, lk 514; Nonnos. Dionysose teod, X 40. Pseudo-Apollodoros. Mütoloogiline raamatukogu I 1, 4 Vergilius. Aeneis VI 555; Ovidius. Metamorfoosid IV 473 Erinnüsed saidil theoi.com
Ed Lauter

Ed Lauter (30. oktoober 1940 – 16. oktoober 2013) oli Ameerika Ühendriikide näitleja. Ed Lauter andmekogus IMDb (inglise)
Libeeria lipp

Libeeria lipp on Libeeria riigilipp. Lipp võeti kasutusele 24. augustil 1847 pärast seda, kui riik oli sama aasta 26. juulil iseseisvunud. Lipu kujundamisel oli eeskujuks Ameerika Ühendriikide lipp. Üksteist punast ja valget horisontaaltriipu tähistavad Libeeria iseseisvusdeklaratsioonile allakirjutanute arvu. Sinine värv sümboliseerib ustavust, punane vaprust ja valge puhtust. Valge täht on Libeeria kui Aafrika esimese sõltumatu riigi sümbol. Enne iseseisvumist, alates 1827. aastast oli Libeeria koloonia lipp üsna sarnane, kuid rõhttriipe polnud 11, vaid 13 ja tähe asemel oli vasakus ülanurgas valge rist, mis proportsioonidelt meenutas hilisemat Punase Risti lippu. 1860 andis Libeeria valitsus välja esimese Libeeria margi ja sellel kujutati Libeeria lippu. 24. oktoobril 1915 kirjutas Libeeria president Daniel Howard alla seadusele, millega 24. august määrati riiklikuks pühaks lipupäevana. Libeeria lippu kasutavad mugavuslipuna paljude riikide laevad. Libeeria lipp on maailma arvukuselt teine mugavuslipp pärast Panama lippu. Hinnanguliselt sõidab Libeeria lipu all 1700 völismaalaste omanduses olevat laeva. Libeeria vapp
Ventspilsi ordulinnus

Ventspilsi ordulinnus (ka Vindavi ordulinnus; läti Ventspils ordeņa pils; saksa Schloß Windau) on endine Liivimaa ordu Vindavi komtuuride linnus Lätis Ventspilsi piirkonnas Ventspilsis. Esimest korda on seda linnust mainitud 1290. aastal. Liivimaa ordu linnus Venta jõe suudmes hoidis enda kontrolli all toona tähtsat kaubateed. 14. sajandiks kujunes lossi ümber ka linn, mille nimi Ventspils tähendabki kindlust Vental. Liivi sõja järel sai Ventspilsi ordulinnuse endale Kuramaa hertsogiriik. 18. sajandil sai sellest Venemaa keisririigi riiklik omand. Tänapäeval asub Ventspilsi ordulinnuses Ventspilsi muuseum. Linnuse vanemad osad pärinevad 13. sajandist. 14. sajandil ehitati ordulinnus ümber kastelliks. Algselt gooti stiilis hoone ehitati aastal 1827 ümber ampiirstiilis hooneks. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Nogale mõis

Nogale mõis (saksa keeles Nogallen, läti keeles Nogales muiža) on mõis Lätis Talsi piirkonnas Ārlava vallas Nogales. Esimesed teated mõisast pärinevad XVII sajandist. Algul oli see mõis Brunnowite valdus, seejärel Firckside omand. 1898. aastal omandasid mõisa Transehe-Roseneckid, kes müüsid mõisa aastal 1910 paruness Nolckenile. Temalt võõrandati mõis 1920. aastal. Peahoone pärineb 1880. aastast. Kõrvalhoonetest on säilinud tallid, aedniku maja, kõrts ja õllekoda. Praegu on mõis eraomandis. Mõisakompleks, õllekoda, ja park on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised, kõrts, tallid ja aednikumaja on kohaliku kaitse all. Neli mõisa pargis kasvavat tamme on looduskaitse all. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Schroeders, Percy von. Beiträge zur Gütergeschichte Kurlands. Teil II. Kurland. Hrsg. von der Kurländischen Ritteschaft. 1983. Lk 75. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Kurtna Mustjärv

Kurtna Mustjärv asub Ida-Virumaal Alutaguse vallas Konsu külas. Järv kuulub Kurtna järvestikku. Järve põhja katab mudakiht. Järve lähedal asuvad Niinsaare järv ja Nõmmejärv. Kuni 20. sajandi esimese pooleni laius Mustjärve ja Niinsaare järve vahel lageraba. Kuivenduskraavide rajamise tõttu on rabataimestik järk-järgult asendumas metsa- ja niidutaimedega. Kurtna Mustjärv keskkonnaregistris
Laidi mõis

Laidi mõis (saksa k. Laiden, läti k.Laidu muiža) on mõis Lätis Kuldīga piirkonnas Laidi vallas Laidis. Esimesed teated mõisast pärinevad aastast 1562. Mõis on kuulunud Manteuffelitele, Brinkenitele, Mirbachidele, Taubedele. Aastast 1750 oli mõis fideikomiss. Mõis võõrandati Johann von Lambsdorffilt. Praegu asub mõisas Laidi põhikool. Klassitsistlik peahoone pärineb aastaist 1800–1810. Kõrvalhoonetest on säilinud mõisavalitseja maja ja spordisaaliks ümber ehitatud ait-tõllakuur. Pargi rajas krahv Lambsdorff 19. sajandi teisel poolel. Keskosas regulaarse planeeringuga park läheb üle vabakujundusega pargiosaks, kus asuvad tiigid. Pargis kasvavad võõrliikidest kaukaasia nulg, siberi nulg, torkav kuusk, rumeelia mänd, valge mänd. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Kristiina tänav

Kristiina tänav (varem ka Kristiine tänav) on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis. Kristiina tänav algab Virmalise tänavalt, ristub Luha ja Videviku tänavaga ning lõpeb Koidu tänaval. Kristiina tänav on põhiosas enam-vähem kirde-edelasuunaline ja ligikaudu 420 meetri pikkune. Tänav rajati 1878. aastal. Esialgu oli tänava nimi Kristinentali tänav (saksa keeles Christinenthaler-Strasse, vene keeles Христинентальская улица). Praeguse nime sai tänav 17. jaanuaril 1923. Tänav on nime saanud Kristiine heinamaa järgi, mis omakorda oli nimetatud Rootsi kuninganna Kristiina auks. Päring kohanimeandmebaasis KNAB http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 55–56.
Puise

Puise on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Küla asub Matsalu rahvuspargis ja hõlmab Puise poolsaare lääneosa ning mõned seda ümbritsevad saared. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Küla territooriumile jäävad järgmised Väinamere laiud ja rahud: Kumari laid, Sipelgarahu, Tondirahu, Kakrarahu, Esirahu, Hoorahu, Paljarahu, Mustarahu, Siimurahu, Hanemaa ja muud väiksemad. Tauksi ei kuulu Puise külale. Puise piirneb kirdes Põgari-Sassi ja idas Kiideva külaga. Külas on kaks sadamat. Puise ninal asub kalasadam, kuhu saavad sõita kuni 0,7-meetrise süvisega alused. Teine sadam (Jugassaare sadam) paikneb küla põhjaosas Siimurahu lähedal väikesel nukil, mida Jugassaareks kutsutakse. Seal asus Tallinna Kalaspordi Klubi baas. Puisesse saab mootorsõidukiga ainult mööda Tuuru–Puise teed. Haapsalust sõidab liinibuss, millel on külas kaks peatust: Kalaspordibaas ja Puise I (Puise rannamägi). Lisaks oli varem bussipeatus Puise ninal (Puise II). Puiset on alati peetud kalurikülaks. Küla kaudu käidi Muhust ja Saaremaalt sageli Haapsalus ja Tallinnas 20. sajandi alguseni, eriti talvel üle jää. Puise nina asub Muhust 15 kilomeetrit kirdes ja teekonnale jäänud laiud (Kumari, Papilaid) muutsid vahemaa läbimise ohutumaks. Nii Kumaril kui ka Papilaiul on olnud kõrts. 1944. aasta sügisel põgeneti sõjategevuse eest Puise kaudu Rootsi. 1974. aastal hukkus tormiga Puise lähedal merel ornitoloog Sven Onno, kelle auks on hukkumiskoha lähedusse rajatud mälestuskivi. Alates 2000. aasta lõpust tegutseb Puises külaselts. 19. septembril 2020 avati Puise rannas mälestusmärk 1944. aasta paadipõgenikele (autor Seaküla Simson). Elanike arv oli 1979. aastal 65, 1989. aastal 31 ja 2000. aastal 40. Külas leidub rannaniite, idaosas on kunagised puisniidud asendunud salumetsaga. Puisest viib Kiidevasse matkarada, mille ääres kasvab looduskaitsealune Lõpre tamm. Külas asub kaks linnuvaatlustorni: Jugassaares 12 meetri kõrgune tasuline torn ning Puise ninal endisest kalatööstuse pumbamajast kujundatud torn. Lõpre tamm Statistikaamet, vaadatud 25.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Saard, Urmas (20.09.2020). "PUISE RANNAL AVATI SKULPTUUR PAADIPÕGENIKE MÄLESTUSEKS". kylauudis.ee. Vaadatud 13.04.2021. 2007 Puise. Õuest õue. Puise päev 2007. Puise kaart ja piirikivi Tee Puise ninale Rannakarjamaa Puise lõunaosas Lõpre tamm Sven Onno mälestuskivi Breti kivi Puise bussipeatus Jugassaare linnuvaatlustorn Puise poolsaar – Kiideva, Puise ja Põgari küla Pilt sadamast Puise aerofotod Puise aeropanoraam (aerofoto) Puise "Rootsiküla" aeropanoraam (aerofoto) Puise Nina, sadama renoveerimistööd. Aeropanoraam.
3+ Estonija

TV3+ Estonia (ka: TV3+ Estonija; vene: 3+ Эстония) on Eesti venekeelne telekanal. See on TV3 tütarkanal[viide?]. Telekanali koduleht (vaadatud 19.10.2013)
Braastad

Braastad on aastal 1985 asutatud Prantsusmaa konjakitootmisettevõte. Braastad V.S. Braastad V.S.O.P. Braastad X.O. Fine Champagne Braastad X.O Supérieur Braastad Château de Triac Réserve de la Famille Braastad 100 Ans de Liberté Koduleht
Pelči mõis

Pelči mõis (Pelču muiža) on mõis Lätis Kuldīga piirkonnas Pelči vallas Pelčis. Saksa keeles Pelzen. Pelči mõis pärineb 1441. aastast, mil ordumeister Heidenreich Vincke von Overberg andis Pelči maad Heinrich Knorrile. Hilisemate omanike seas on olnud von der Brinkenid, Torckid, Fitinghoffid, Zakenid, Funkid, Heikingid, Korffid, Lievenid. Praeguse mõisa peahoone rajas 20. sajandi algul Anatoly Lieven arhitekt Wilhelm Neumanni projekti järgi. Mõis on üks esimesi juugendstiilis mõisaid Lätis. 1922. aastast asub peahoones kool. Peahoonet ümbritseb 9,21 hektari suurune, põhiliselt vabakujundusega park. Park on osalt regulaarse planeeringuga, osalt vabakujundusega. Eksootilisematest puuliikidest kasvavad seal euroopa nulg ja siberi nulg, valgemänd ja hall mänd, hobukastan, pöök, pensilvaania saar, hall pähklipuu, tähkvaher, läänepärn, hõbehaab ja palsamipappel, robiinia, inglise jalakas. Pargis kasvab ohtralt punast tamme, ilutaimedest kasvavad seal veel forsüütiad. Kõrvalhoonetest on säilinud tallid, veski, ait. Kuramaa lahingute ajal asus Pelči mõisas väegrupi Nord staap. Sõja lõppedes kirjutati seal alla Kuramaal paiknenud Saksamaa vägede kapitulatsiooniaktile. Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Karin Karm

Karin Karm (sündinud 31. juulil 1943 Paides) on eesti endine näitleja. Ta lõpetas aastal 1961 Paide Keskkooli ja aastal 1965 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (2. lend). Ta töötas aastatel 1965–1975 Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris. Aastatel 1985–1987 õppis ta Tallinna Meditsiinikoolis ja töötas pärast seda meditsiiniõena. Aastatel 1993–1998 töötas reisilaeval kajutiperenaisena ja 1998–2015 Häirekeskuses kiirabilogistikuna. 1964 Leonard Bernstein "West Side'i lugu" (Anita) 1966 Jerzy Broszkiewicz "Ma jutustan teile oma loo" (Sikorka) 1967 Astrid Lindgren / Mikk Mikiver / Arne Oit "Väikevend ja Karlsson katuselt" (Bettan) 1968 Nikolai Ostrovski / Mikk Mikiver "Kuidas karastus teras" (Tonja) 1969 Eno Raud "Lendavad taldrikud" (Kärt) 1970 Robert Sherman "Mary Poppins" (missis Banks) 1971 John Osborne "Vaata raevus tagasi" (Helena) 1971 Anton Tšehhov "Kirsiaed" (Varja) 1973 Kaarel Kilvet "Oh armastus, sina kallis magus mesi" (Marie) Ta on olnud abielus Enn Kraamiga. Eesti teatri biograafiline leksikon, Tallinn 2000
Silenastik (perekond)

Silenastik on maoliste alamseltsi kuuluv maoperekond. Silenastiku perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Coronella austriaca Laurenti, 1768 − harilik silenastik Coronella brachyura Günther, 1866 Coronella girondica Daudin, 1803 − lõuna-silenastik. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Coronella, Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 19.10.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne Fossilworksis Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Coronella seisuga 18.11.2013.
Ēdole mõis

Ēdole mõis (läti keeles Ēdoles pilsmuiža, saksa keeles Edwahlen) on mõis Lätis Kuldīga piirkonnas Ēdole vallas Ēdoles. Ēdole mõis oli aastatel 1561–1920 von Behride pere valduses. Pärast võõrandamist on lossis olnud invaliidide hooldekodu. Tänapäeval on loss eravalduses. Nii loss, seda ümbritsevad kindlustised kui ka mõisa park on kultuurimälestistena riikliku kaitse all. Praeguse lossi rajamist alustati 13. sajandil, kus see oli osa Ēdole piiskopilinnusest. Aastail 1835–1841 ehitati loss ümber uusgooti stiilis hooneks. Aastal 1905 sai loss tules kannatada, nii et aastail 1906 ja 1907 seda taastati. Vaatamata muudatustele fassaadis säilitati siiski endine arhitektuuristiil. Uued rekonstruktsioonitööd algasid lossis aastal 2014. Peahoone ümber asub 7,5 hektari suurune vabakujundusega park. Eksootilisematest puuliikidest kasvavad seal euroopa nulg ja siberi nulg, valgemänd, mägivaher, hobukastan, pensilvaania saar, läänepärn, suurelehine pärn, hõbepärn, ungari sirel, magus kirsipuu, verev viirpuu, harilik pöök, must leeder, hõbehaab. Parki liigendab tiikide süsteem. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts Juris Lipsnis. «Ēdoles pilī silti un omulīgi». Kurzemnieks, 2014. gada 21. oktobris Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)
Aruküla filmifestival

Aruküla filmifestival on 2011. aastast Arukülas toimuv iga-aastane filmifestival. Festivalil näidatakse eri žanrites filme (muusikavideoid, mängufilme, dokumentaalfilme jne). Festivali korraldavad Timmitimmi Entertainment, noorteliikumine Minu Eesti Noored ja MTÜ Aruküla Kultuuriselts. Aruküla Filmifestival Facebookis
Renda mõis

Renda mõis ehk Lielrenda mõis (Rendas muiža) on mõis Lätis Kuldīga piirkonnas Renda vallas Rendas. Saksa keeles Groß Rönnen. Renda mõis on kuulunud Pahlenitele ja Platovitele. Praegu asub peahoones põhikool. Mõisasüda asub Abava ürgoru kaldal. Kunagi oli seal Kuramaa hertsogite jahiloss. Mõisa peahoone rajati 19. sajandi lõpul uusgooti stiilis. Park rajati 1895. aastal. Park on regulaarse planeeringuga, peahoone juurest algavad pärnaalleed. Eksootilistest liikidest kasvavad seal hobukastan, euroopa nulg, hiigel-elupuu, täpiline viirpuu, harilik pirnipuu. Mõisakompleksi juurde kuuluvad ka tallid, aidad, dekoratiivsed väravad. Mõisa peahoone koordinaadid on 57° 4′ 29″ N, 22° 17′ 10″ E. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Vasknarva vald (Vaivara kihelkond)

Vasknarva vald (ka Sõrenetsi vald; saksa keeles Gemeinde Syrenetz) oli vald Vaivara kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas. Vallamaja asus Jaama külas. Vald moodustati 1866 nime all Jaama vald (ka Vihtse vald). 1892. aastal nimetati vald ümber Vasknarva ehk Sõrenetsi vallaks. Teistel andmetel moodustati vald 1892. aastal.[viide?] 1939. aasta vallareformi käigus läks valla maa-ala uue Vasknarva valla koosseisu, välja arvatud Tuusna küla, mis läks Illuka valda. Maa-ameti kaardirakendused Vasknarva vald (Vaivara kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 25.01.2018) Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsus nr. 88., Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938 Vasknarva vald (Vaivara kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vene keel Eestis

Vene keel on Eestis ametliku staatuseta, kuid laialdaselt kasutusel olev keel. 2019. aasta arvestuslikel andmetel oli see ligi 381 600 inimese emakeeleks. 2011. aasta rahvaloenduse esialgsete andmete järgi on vene keel 29,6% Eesti Vabariigi elanike emakeel. Enamik vene keele emakeelena kõnelejaid elab Ida-Virumaal ja Tallinnas (2017. aasta andmetel rääkis vene keelt emakeelena 45,4% tallinlastest). Peipsi-äärsetel aladel elavad ka vene vanausuliste kogukonnad (Mustvee, Kallaste, Piirissaar). Vene keele oskus on hea või väga hea ka eestlaste vanemate põlvkondade seas, noorte eestlaste vene keele oskus on aga vähenemas. Eurobaromeetri 2006. aasta andmetel oskas 66% mitte-vene emakeelega Eesti elanikest vene keelt vähemalt suhtlustasandil. Eurobaromeetri 2012. aasta uuringu kohaselt valdas vene keelt vähemalt suhtlustasandil 56% mitte-vene emakeelega Eesti elanikest. Vaatamata ametliku staatuse puudumisele kasutatakse vene keelt väga laialdaselt kaubandus- ja teenindussfääris, reklaamis, meedias, alg-, põhi- ja osaliselt ka gümnaasiumihariduse andmisel. Ka paljude riigiasutuste kodulehtedel on olemas venekeelsed versioonid. Samas puuduvad näiteks seaduste ametlikud venekeelsed tõlked. 1920. aastal vastu võetud Eesti Vabariigi esimene põhiseadus andis vene rahvusest Eesti kodanikele õiguse "pöörata riiklikkudesse keskasutustesse kirjalikult oma keeli". Venekeelne elanikkond Eestis Eesti venelased Venestamine Keelekümblus Eesti venekeelne meedia https://blog.stat.ee/2019/10/16/regrel-eesti-registrites-on-info-rahvuse-ja-emakeele-kohta-olemas/ LOENDATUD PÜSIELANIKUD EMAKEELE JA SOO JÄRGI, 31. DETSEMBER 2011 "Tallinn arvudes 2017" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 5. september 2017. Vaadatud 5. septembril 2017. Молодые эстонцы плохо владеют русским Europeans and their Languages Europeans and their languages European Commission. Eurobarometer Tingimusel, et eestikeelne tekst esitatakse esikohal ja see ei ole suuruselt väiksem kui võõrkeelne tõlge (keeleseaduse § 16 lg 2 ja § 18) Eesti Vabariigi 1920. aasta Põhiseadus
Kassmadu (perekond)

Kassmadu (Telescopus) on maoperekond. 1985. klassifitseeriti kassmadude perekond ebanastiklaste (Boiginae) alamsugukonda; Kassmadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Telescopus beetzi (Barbour, 1922), Telescopus dhara (Forskal, 1775), Telescopus fallax (Fleischmann, 1831) – kassmadu, Telescopus finkeldeyi (Haacke, 2013), Telescopus gezirae (Broadley, 1994), Telescopus hoogstraali (Schmidt & Marx), 1956, Telescopus nigriceps (Ahl, 1924), Telescopus obtusus (Reuss, 1834), Telescopus pulcher (Scortecci, 1935), Telescopus rhinopoma (Blanford, 1874), Telescopus semiannulatus (Smith, 1849), Telescopus tessellatus (Wall, 1908), Telescopus tripolitanus (Werner, 1909), Telescopus variegatus (Reinhardt, 1843). Need maod on levinud Euroopa kaguosas, Euraasias ja Põhja-Aafrikas. Loomade elu 5:286. Peter Uetz & Jakob Hallermann,Telescopus Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 26.01.2014) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne Fauna Europaeas Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Telescopus seisuga 26.01.2014.
Stockton

Stockton võib tähendada järgmist: Stockton (California), linn USA California osariigis Stockton (Kansas), linn USA Kansase osariigis Stockton-on-Tees, linn Suurbritannias Stockton (perekonnanimi), perekonnanimi Stockton Springs, linn Maine'is