laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Fjokla Bezzubova

Fjokla Bezzubova (vene keeles Фёкла Игнатьевна Беззубова; 27. september 1880 – 12. mai 1966) oli ersa rahvalaulik ja muinasjutuvestja. Fjokla Ignatjevna Bezzubova sündis 1880. aasta septembris Novõje Turdaki külas Kotškurovo rajoonis. Pärast abiellumist asus elama Semileika külla samas rajoonis, alates 1940. aastast elas Saranskis. Tema loomingust on kokku ilmunud kümme raamatut nii vene kui ersa keeles. Loomingu esimene kogumik "Народной морот" (tõlkes "Rahvalikud laulud") ilmus trükis 1939. aastal. "Laul Stalinist" (ersa keeles „Моро Сталинде“) ilmus ersa keeles eraldi raamatuna 1950. aastal. Fjokla Bezzubova oli 1938. aastast NSV Liidu Kirjanike Liidu liige. Tööpunalipu orden (31.01.1939) Mordva ANSV rahvalaulik (1940) Austuse märk (1950) "Писатели Кочкуровского района". Originaali arhiivikoopia seisuga 10.01.2021. Vaadatud 29.03.2021. "Nõukogude kantaadid". Vikerkaar.ee. Juuli 2017. Vaadatud 29.03.2021.
Bashkim Fino

Bashkim Fino (12. oktoober 1962 Gjirokastër – 29. märts 2021 Tirana) oli Albaania poliitik, endine Albaania peaminister. Fino lõpetas 1986. aastal Tirana Ülikooli majandusteaduskonna. Ta täiendas end Itaalias, Kreekas ja Soomes. Seejärel töötas ökonomistina Gjirokastris. Aastatel 1992–1997 oli ta Gjirokastri linnapea. Ta oli Albaania Sotsialistliku Partei liige. 11. märtsil 1997 määras Albaania president Fino Albaania peaministriks, ta oli selles ametis 24. juulini 1997 (kuni valimisteni). 2014. aastast oli ta Albaania Parlamendi liige Korçë ringkonnast. Bashkim Fino suri 29. märtsil 2021 koroona tagajärjel. Ta oli abielus ja tal on kaks last.
Missus

Missus ehk kviditeet (uusladina keeles quidditas, sõnast quid?, mis?) oli skolastikutel väljendit "quid est res" ("mis on asi") kokku võttev uudissõna asja vormi (Form), substantsi (Substanz) või põhiolemuse (Wesenheit) tähistamiseks. Averroes (Ep. met. 2, p. 47), Albertus Magnus (Met. 7,1, 4) ja Aquino Thomas (De ente 1c. Sum. th. I, 3, 4 ob. 2) eristasid absoluutset, taanduvat, keerukat, lihtsat, liigile, indiviidile või ainele olemuslikku missust (quidditas absoluta, recepta, composita, simplex, generis, individui, subsistens). Wilhelm von Occam selgitab: "Ühest küljest on missus kõik lubatav, mis asjal olemuslikult on, mis moodustab sisulise üksuse ning sellisel moel on missus mateeria ja vormi ühend. ... Teisalt on missus fomaalselt see lõplik, mille poolest üks asi, mis ei ole sama mis see, erineb teisest." ("Quidditas uno modo accipitur pro omnibus, quae sunt de essentia rei, quae faciunt unum per se, et isto modo quidditas est unum compositum ex materia et forma... Alio modo accipitur quidditas pro forma ultima, qua aliquid differt ab alio, quod non est idem cum illo", bei Prantl, G. d. L. III, 360). Nicolaus Cusanus märgib: "Asja missus ..., on tõetagaja: oma puhtas tõendamatuses." (»Quidditas rerum..., quae est entium veritas: in sua puritate inattingibilis«, De doct. ignor. I, 3). Gocleni jaoks on missus asja ilma igasuguse arvestuseta aktsepteeritav olemus (»quidditas« »ipsa rei essentia unde accepta sine omni respectu«, Lex. philos. p. 942). Micraelius selgitab: "Missus on definitsiooni kohaselt kõige olemuslikum, mida kreeka keeles väljendatakseto ti ên einai, see, mis on asja olemus." "Missus on seega viimane reaalsus, mille tõttu asi moodustab oma õigeid liike." "Skolastiline missus on olemuslik kõige lõpmatmatele liikidele: koosnemise seisukohast on nendeks mateeria ja vorm, eristumise seisukohast on selleks liigierisus, järelduslikult on selleks olemuslikud omadused." ("Quidditas est ipsa essentia in respectu ad definitionem, qua exprimitur graece to ti ên einai, quod quid erat esse rei." "Quidditas igitur est ultima realitas, secundum quam aliquid constituitur in propria specie." " Quidditativum scholastici aliud faciunt essentiale, ut est species infima: aliud constitutivum, ut est materia et forma: aliud specificativum, ut est differentia specifica: aliud consecutivum, ut proprietates essentiales", Lex. philos. p. 946). seesus Eisler, Rudolf 1904. Quiddität. – Wörterbuch der philosophischen Begriffe
Vitebski maakond

Vitebski maakond (valgevene keeles Віцебскі павет; vene keeles Витебский уезд) oli Venemaa Keisririigi ja Valgevene NSV Vitebski kubermangu haldusüksus. Sealsed maad läksid Venemaa koosseisu esimese Poola jagamise järel. Maakond rajatigi aastal 1772. aastal endise Polotski vojevoodkonna aladele. Algselt oli see Pihkva kubermangu, aastast 1776 aga Polotski asehaldurkonna koosseisus. Aastail 1796–1802 kuulus see Valgevene kubermangu koosseisu, seejärel aga Vitebski kubermangu koosseisu. Aastal 1866 liideti sellega osa seni Suraži maakonda kuulunud alasid. Märtsis 1924 likvideeriti Vitebski kubermang ja maakond hakkas kuuluma Valgevene NSV koosseisu. Maakond likvideeriti sama aasta juunis. 1897. aasta rahvaloenduse järgi elas maakonnas 177 400 inimest. Valgevenelasi oli 51,1, venelasi 20,1%, juute oli 22,3%, poolakaid 3,2 % ja lätlasi 2,2%. Maakonnalinnas Vitebskis oli toona 65 871 elanikku. Teine linn oli Suraž, kus oli 2731 elanikku. Venemaa keisririigi koosseisus jagunes maakond valdadeks (vene keeles Волость). Maakonna keskuseks oli maakonnalinn Vitebsk, Teine linn oli Suraži maakonna liitmise järel Suraž. Lisaks oli maakonnas aastal 1913 veel 15 valda. Maakonnas asus ka Janavičy alev. Vallad maakonna koosseisus olid aastal 1913: Беларуская энцыклапедыя: У 18 т. Kd.15: Следавікі — Трыо / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў і інш. — Мн.: БелЭн, 2002. — Lk. 278. ISBN 985-11-0251-2 http://demoscope.ru/weekly/ssp/rus_gub_97.php?reg=5 Волостныя, станичныя, сельскія, гминныя правленія и управленія, а также полицейскіе станы всей Россіи съ обозначеніем мѣста ихъ нахожденія. — Кіевъ: Изд-во Т-ва Л. М. Фишъ, 1913. Старосельская волость
Jaroslavli Lokomotiv

Jaroslavli Lokomotiv on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Jaroslavlis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Läänekonverentsis Tarassovi divisjonis. Klubi on asutatud 1959. aastal nimega Jaroslavli JaMZ. Pikka aega (1965–2000) kandis klubi nime Jaroslavli Torpedo. Pärast mitmeid aastaid madalamates liigades jõudis klubi esimest korda Nõukogude Liidu kõrgliigase 1987. aastal. Aastatel 1992–1996 mängis klubi Rahvusvahelises Jäähokiliigas ja 1996–2008 Venemaa kõrgliigas. Aastatel 1997, 2002 ja 2003 tuli klubi Venemaa meistriks. 2008. aastal liitus klubi KHL-iga. 2000. aastal sai klubi praeguse nime. 7. septembril 2011 toimunud lennuõnnetuses hukkus kogu Jaroslavli Lokomotivi meeskond. Selle tõttu klubi hooajal 2011–12 KHL-is ei osalenud. Uuesti alustati liigas mängimist järgmisel hooajal. Klubi koduväljak asub 9070 pealtvaatajat mahutavas Arena 2000-s. Alates 2020. aastast on klubi peatreener olnud Andrej Skabielka. Väravavahid: Ilja Konovalov, Eddie Pasquale, Daniil Isajev Kaitsjad: Roman Savtšenko, Aleksandr Kalinin, Anton Mališev, Deniss Barantsev, Maksim Ossipov, Ilja Ljubuškin, Atte Ohtamaa, Aleksei Martšenko, Ivan Kovalev, Nikita Tšerepanov, Rušan Rafikov, Daniil Misjul Ründajad: Teemu Pulkkinen, Georgi Ivanov, Artur Kajumov, André Petersson, Maksim Denežkin, Jegor Averin, Artem Iljenko, Kirill Slepets, Aleksandr Darin, Nikolai Kovalenko, Vladimir Tkatšov (kapten), Anton Lander, Pavel Kraskovski, Mihhail Beljajev, Maksim Berezkin, Pavel Kudrjavtsev, Daniil Tesanov, Deniss Aleksejev, Jegor Korškov Venemaa kõrgliiga: Võitja (3): 1997, 2002, 2003 Teine koht (1): 2008 Gagarini karikas Teine koht (1): 2008–09 IIHF-i Kontinentaalkarikas Teine koht (1): 2003 Ametlik koduleht
Jusuf Nurkić

Jusuf Nurkić (sündinud 23. augustil 1994 Tuzlas) on Bosnia ja Hertsegoviina korvpallur, kes mängib 2017. aastast NBA klubis Portland Trail Blazers. Enne NBA-sse siirdumist mängis Nurkić Horvaatia klubis Zagrebi Cedevita. Nurkići valis 2014. aasta NBA draft'ist 16. valikuna Chicago Bulls, kes vahetas ta kohe edasi Denver Nuggetsisse. Kaks ja pool hooaega Nuggetsis mänginud Nurkić tõi selle ajaga keskmiselt 7,5 punkti ja 5,9 lauapalli mängus. 2017. aasta veebruaris vahetati Nurkić Portland Trail Blazersisse, kus ta kogus esimesel täishooajal (2017/18) keskmiselt 14,3 punkti ja 9 lauapalli mängus. 1. jaanuaril 2019 tegi Nurkić karjääri ühe parima mängu, kui tema arvele jäi 24 punkti, 23 lauapalli, 7 resultatiivset söötu, 5 vaheltlõiget ja 5 viskeblokeeringut ning Trail Blazers alistas lisaajal 113 : 108 Sacramento Kingsi. 2018/19. hooajal keskmiselt 15,6 punkti ja 10,4 lauapalli mängus toonud Nurkići hooaja lõpetas jalaluumurd 25. märtsil 2019. Ta naasis väljakule alles 31. juulil 2020, misjärel kogus kaheksa mänguga keskmiselt 17,6 punkti, 10,3 lauapalli, 4 resultatiivset söötu, 1,4 vaheltlõiget ja 2 viskeblokeeringut. NBA uustulnukate teine viisik (2015) Horvaatia meistriliiga finaalseeria kõige väärtuslikum mängija (2014) Nurkić debüteeris Bosnia ja Hertsegoviina korvpallikoondises 2013. aasta Euroopa meistrivõistluste valikmängudes. 2017. aasta Euroopa meistrivõistluste valikturniiril kogus ta keskmiselt 19,2 punkti ja 13,5 lauapalli mängus. Nurkić Has Career Game in Dramatic New Year's Day Win in Sacramento NBA.com, 01.01.2019. Ränk vigastus NBA-s: bosnialasest tsenter murdis mängus jalaluu Delfi Sport, 26.03.2019. Jusuf Nurkić – NBA.com Jusuf Nurkić – Basketball-Reference.com
Ella Lüüs

Ella Lüüs (neiuna Ella Pehme; 15. aprill 1915 Kolpino – 17. juuni 1996 Tallinn) oli eesti graafik. Ta sündis aastal 1915 Kolpinos pagari perekonnas. Aastal 1920 tuli ta koos vanematega Eestisse. Ta lõpetas aastal 1934 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi. Aastal 1941 evakueerus ta Tšeljabinski oblastisse, oli aastal 1944 Moskvas; naasis samal aastal Tallinna. Lõpetas aastal 1950 Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi graafikuna. Ta oli aastatel 1950–1965 Üleliidulise Kaubanduspalati Eesti osakonna mittekoosseisuline kunstnik. Aastatel 1965–1968 oli ta kirjastuse "Valgus" kunstiline toimetaja, aastatel 1968–1975 oli ta ENE peatoimetuse illustratsioonide ja kartograafia teadusliku toimetuse juhataja. Ta oli aastast 1958 Eesti Kunstnike Liidu liige. Ta on viljelnud vabagraafikat, kujundanud raamatuid, auaadresse, kaubamärke, reklaame, brošüüre ja etikette. Ta oli abielus juristi ja Eesti NSV sotsiaalministri Lembit Lüüsiga, nende tütar on sisearhitekt Karin Lüüs, tütrepoeg oli kabetaja ja kabeaktivist Villem Lüüs. Tema vend oli skulptor Karl Pehme. "Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon". Tallinn 1996.
Vilayət Quliyev

Vilayət Muxtar oğlu Quliyev (sündinud 5. novembril 1952) on Aserbaidžaani poliitik ja diplomaat. Vilayət Quliyev lõpetas Bakuu Riikliku Ülikooli filoloogina 1975. aastal. Seejärel töötas ta õpetajana Beyləqani rajoonis. Aastatel 1978–1981 õppis ta aspirantuuris Aserbaidžaani NSV Teaduste Akadeemia Nizami nimelises Kirjandusinstituudis. 1981–1996 töötas ta Nizami nimelises Kirjandusinstituudis nooremteadurina, teadurina, osakonnajuhatajana ja teadusala asedirektorina. Vahepeal oli ta 1992–1993 oli ta külalislektor Atatürgi Ülikoolis Türgis. 1996. aastal valiti ta Aserbaidžaani parlamendi liikmeks. 1999–2004 oli ta Aserbaidžaani välisminister. 2004–2010 oli ta Aserbaidžaani erakorraline ja täievoliline suursaadik Poolas. Alates 2010. aastast on ta Aserbaidžaani erakorraline ja täievoliline suursaadik Ungaris. Vilayat Mukhtar oghlu Guliyev[alaline kõdulink] Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Azerbaijan Ambassador (CV) Embassy of the Republic of Azerbaijan in Hungary
Mar del Plata

Mitte segi ajada La Plata Mar del Plata on linn Buenos Airese provintsis Argentinas, asub Atlandi ookeani rannikul. Mar del Plata on Buenos Airese provintsi suuruselt teine linn. Nimi "Mar del Plata" on lühend "Mar del Rio de la Plata", tähendus on "Rio de la Plata vesikonna meri" või "(jõe) Plate'i piirkonnaga külgnev meri". Mar del Plata on üks suuremaid kalasadamaid ja Argentina suurim mereäärne kuurort. 2010. aasta rahvaloenduse [INDEC] järgi oli linnas 614 350 elanikku, see on Argentina suuruselt 7. linn. Argentinas asuva puhkuseranniku osana on turism Mar del Plata peamine majandustegevus – 2006. aastal külastas linna seitse miljonit turisti. Mar del Platas on mitmekesine turismiinfrastruktuur, kus on arvukalt hotelle, restorane, kasiinosid, teatreid ja muid turismiobjekte. Mar del Plata on ka oluline spordikeskus, kus on mitmeotstarbeline olümpiastaadioni stiilis staadion (esmakordselt kasutati seda 1978. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste võistluspaigana ja hiljem täiendati 1995. aasta Pan-Ameerika mängude jaoks), viis golfiväljakut ja palju muid rajatisi.
Edward Pasquale

Edward Robert Nito Pasquale (tuntud ka kui Eddie Pasquale; sündinud 20. novembril 1990 Torontos) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina KHL-i klubis Jaroslavli Lokomotiv. Aastatel 2006–2010 mängis ta Ontario Hockey League'i klubides Belleville Bulls ja Saginaw Spirit. 2009. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Atlanta Thrashersi poolt 117. valikuna. Aastatel 2010–2019 mängis Pasquale põhiliselt American Hockey League'is (AHL), kuuludes sellistesse klubidesse nagu Chicago Wolves, St. John's IceCaps, Grand Rapids Griffins, Bakersfield Condors ja Syracuse Crunch. Hooajal 2011–12 valiti AHL-i hooaja uustulnukate sümboolsesse koosseisu. 2017. aastal võitis ta Griffinsiga Calder Cup'i. Hooajal 2018–19 pälvis ta Crunchis mängides Harry "Hap" Holmes Memorial Award'i (auhind väravavahile, kes on hooaja jooksul lasknud endale lüüa keskmiselt kõige vähem väravaid mängu kohta). NHL-is debüteeris Pasquale 4. detsembril 2018 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Sel hooajal sai ta NHL-is kirja veel kaks mängu. 2019. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Nur-Sultani Barõs. 2020. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Lokomotiviga. Edward Pasquale KHL.ru lehel Edward Pasquale NHL.com lehel Edward Pasquale hockeydb.com lehel
Bogdan Kisselevitš

Bogdan Aleksandrovitš Kisselevitš (vene keeles Богдан Александрович Киселевич; sündinud 14. veebruaril 1990 Tšerepovetsis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Moskva CSKA. KHL-is debüteeris ta hooajal 2009–10 Tšerepovetsi Severstali meeskonnas. 2014. aasta mais liitus ta Moskva CSKA-ga, kus mängis järgmised neli hooaega. 2014. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. Hooajal 2017–18 valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2018. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Florida Panthers. NHL-is tegi ta debüüdi 13. oktoobril 2018 mängus Vancouver Canucksi vastu. Kokku sai ta sel hooajal NHL-is kirja kaheksa väravasöötu. 2019. aasta veebruaris müüdi tema mängijaõigused Winnipeg Jetsile, kuid vigastuse tõttu ta see hooaega rohkem ei mänginud. 2019. aasta juulis naasis Kisselevitš CSKA-sse, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Kisselevitš Venemaa võistkonnaga kuldmedali. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. Bogdan Kisselevitš KHL.ru lehel Bogdan Kisselevitš NHL.com lehel Bogdan Kisselevitš hockeydb.com lehel
Atlantic Yacht Club

Atlantic Yacht Club (lühend AYC) oli perekeskne jahtklubi, mis asus New Yorgi enim rahvastatud linnaosa Brooklyni lõunaosas Gravesendi lahe kaldal Coney Islandi lääneosas. Suurlinna purjetamiskogukonna uhkus andis oma panuse 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse purjetamisse. 1866. aastal asutatud prominentse jahtklubi maine on siiski säilinud tänaseni. 1933. aastal mahapõlenud seltsimaja asendati 21. sajandi alguses uue asukohaga Sea Gate'i vastaskaldal Gravesendis. Selle kontorit peetakse Brooklyn Heightsis. Jahtklubi oli tuntud regulaarsete regattide korraldamine poolest.  Atlantic Yacht Club – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Sea Gate

Sea Gate on peamiselt ühepereelamutest koosnev suletud kogukonna ala Ameerika Ühendriikides New Yorgis Brooklyni linnaosas. See asub Coney Islandi poolsaarel tänavast West 37th Street läänes. Seal asub Coney Islandi tuletorn. Atlantic Yacht Club  Sea Gate – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Soomõiste ja liigierisus

Soomõiste ja liigierisus ehk soo-liigisuhe (ladina keeles genus proximum et differentia specifica) on Aristoteleseni ulatuv mõiste määratlemise reegel, mille skolastikud sõnastasid "definitio fi(a)t per genus proximum et differentiam specificam". Soomõiste ja liigierisus on kahe mõiste suhe, milles ühe mõiste sisu sisaldab teise mõiste sisu ja vähemalt üht lisa-eristustunnust. See tähendab, et mõiste määratlemisel tuleb kõigepealt kindlaks määrata selle lähim soomõiste kui ülemmõiste ehk tervikumõiste ning seejärel liigierisuse alusel liigimõiste kui alammõiste ehk osamõiste. Soomõistel ja liigierisusel põhineb Porphyriose puu. Sugu (loogika) Liik (loogika)
Kolga jõgi

Kolga jõgi on mitme jõe nimi. Kolga jõgi (Harjumaa) (Männiku oja) Kolga jõgi (Pärnumaa) Kolga oja, oja Võrumaal
TEC-9

See artikkel räägib tulirelvast. Räppari, kelle esinejanimi on selle järgi võetud kohta vaata artiklit Tech N9ne. Intratec TEC-9, TEC-DC9, KG-99 ja AB-10 on tagasipahvaku põhimõttel töötavad poolautomaatsed püstolid. Neid arendas Rootsi relvatootja Interdynamic AB Ameerika Ühendriikide tütarettevõte Intratec. 1984. aastal turule toodud TEC-9 oli tehtud odavatest polümeerist ning stantsitud ja freesitud terasosadest. Tänu lihtsale ehitusele oli TEC-9 lihtsasti parandatav ja modifitseeritav. 1990. aastatel sai TEC-9 seoses organiseeritud kuritegevuse, tänavajõukude ja massitulistamistega halva maine. Seda kasutati näiteks tulistamises California 101. tänaval ja Columbine'i koolitulistamises. Sellest hoolimata tõi relv Intratecile majanduslikku kasu, neid müüdi üle 250 000. Intratec TEC-22 TEC-9, TEC-9 Mini, TEC-9 Stainless kasutusjuhend – Intratec 9 kasutusjuhend (PDF-fail) Nazarian's Gun Recognition Guide'is
Zäjnäb Biiševa

Zäjnäb Biiševa (baškiiri keeles Зәйнәб Абдулла ҡыҙы Биишева; vene keeles Зайнаб Абдулловна Биишева; 15. jaanuar (2. jaanuar vkj) 1908 – 24. august 1996 Ufa) oli baškiiri luuletaja, proosa- ja näitekirjanik ning tõlkija. Sündis Tujembetovo külas (tänapäevase haldusjaotuse järgi Kugartši rajoonis) õpetaja Abdulla Biiševi peres. Ta jäi varakult orvuks, ema suri 1911. aastal ja isa 1919. aastal. Kooli neljanda klassi sai ta lõpetada alles 16-aastaselt. Zäjnäb Biiševa õppis Orenburgi Baškiiri Pedagoogilises Instituudis. Pärast lõpetamist töötas õpetajana 1929–1931 Baimaki rajoonis Temjasovo külas ja täiendas end kursustel Ufas. 1931. aastast töötas ajakirja Pioneer toimetuses ja Baškiiri raamatukirjastuses. Zäjnäb Biiševa esimene jutustus ilmus ajakirjas Pioneer 1930. aasta. Esimene raamat "Партизан малай" ilmus trükis 1942. aastal. Kokku ilmus tal üle 60 raamatu ja seda mitmetes liiduvabariikide keeltes. Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole. Väga suure osa tema loomingust moodustavad näidendid, mida on väga edukalt ja suure publiku menuga lavastatud Baškiiri Riiklikus Akadeemilises Draamateatris kui ka väljaspool Baškortostani. Zäjnäb Biiševa tõlkis baškiiri keelde Nikolai Gogoli jutustuse "Tarass Bulba", Arkadi Gaidari jutustuse "Timur ja tema meeskond" ning Lev Kassili, Ivan Turgenevi, Serge Aksakovi, Anton Tšehhovi ja Maksim Gorki loomingut. Zäjnäb Biiševa oli 1946. aastast NSV Liidu Kirjanike Liidu liige, 1953. aastast elukutseline kirjanik. Zäjnäb Biiševa suri 88-aastaselt Ufas 24. augustil 1996. Ta on maetud Ufa musulmanide kalmistule. Zäjnäb Biiševa nime kannab tänav Ufas ja kirjastus Baškortostanis, kus ta ka ise aastaid töötas. Tema auks on nimetatud mitmed koolid ja antakse välja auhindu. 14. oktoobril 2016 avati Ufas tema mälestusmärk. 1968 Salavat Julajevi preemia 1960, 1968, 1976 orden Austuse märk 1990 Baškiiri ANSV rahvakirjanik "Зайнаб Биишева". Kugkultura.ru. Vaadatud 30.03.2021. "Сегодня в Уфе открыли памятник Зайнаб Биишевой". 14.10.2016. Vaadatud 30.03.2021.
Nurulla mošee

Nurulla mošee (tatari keeles Нурулла мәчете) on mošee Venemaal Tatarstani pealinnas Kaasanis. Mošee asub Vana-Tatari eeslinnas. Nurulla mošee on ehitatud aastatel 1845–1849. Hoone projekteeris arhitekt A. Loman. 1929. aastal sulgesid Nõukogude võimud mošee ja selle minarett lammutati. Järgnenud aastakümnete jooksul oli hoone kasutusel elu- ja haldushoonena. 1981. aastal arvati hoone siiski arhitektuurimälestiseks. 1992. aastal tagastati mošee hoone kogudusele. Kui hoone aastatel 1990–1995 restaureeriti, taastati ka minarett. Мечеть Нурулла (Сенная, Седьмая соборная) Kazan Guide Мечеть Нурулла Тонкости туризма
1946. aasta Prantsuse Asutava Kogu valimised

1946. aasta Prantsuse Asutava Kogu valimised (prantsuse keeles élections constituantes françaises de 1946) oli juunis 1946 toimunud sõjajärgse teise asutava kogu valimised Prantsusmaal. Mais 1946 korraldatud referendumil andis 52,8% valijatest oma hääle Asutava Kogu väljatöötatud põhiseaduse projekti vastu. Seetõttu tekkis vajadus kokku kutsuda asutava kogu uus koosseis, mille ülesandeks saanuks põhiseaduse uue projekti väljatöötamine. 2. juunil 1946 toimusidki sõjajärgse teise Asutava Kogu valimised. Nagu ka eelmistel (oktoobris 1945) Asutava Kogu valimistel sai ka nüüd kolm parteid üle 20% valijate häältest: Vabariiklik Rahvapartei (liider Georges Bidault) 28,2%, Prantsusmaa Kommunistlik Partei (liider Maurice Thorez) 26,0% ja Töölisinternatsionaali Prantsuse Sektsioon (liider Guy Mollet) 21,1%. Kokku valiti Asutavasse Kokku 586 liiget. 1945. aasta Prantsuse Asutava Kogu valimised 1945. aasta Prantsuse Asutav Kogu 1946. aasta Prantsuse Asutav Kogu
Anton Slepõšev

Anton Vladimirovitš Slepõšev (sündinud 13. mail 1994 Penzas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Moskva CSKA ründajana vasakäärel. KHL-is debüteeris ta hooajal 2011–12 Novokuznetski Metallurgi meeskonnas. Hooaja 2012–13 kesksel siirdu ta Ufa Salavat Julajevi. 2013. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Edmonton Oilersi poolt 88. valikuna. 2015. aasta mais sõlmis ta Oilersiga kolmeaastase lepingu. Põhja-Ameerikas mängis ta kolm hooaega ning tema edukaim hooaeg Oilersiga oli 2017–18, mil ta lõi liigas kuus väravat ja andis kuus väravasöötu. 2018. aasta juulis naasis ta KHL-i, sõlmides lepingu CSKA-ga. 2019. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika. Aastatel 2013 ja 2014 võitis Slepõšev Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Anton Slepõšev KHL.ru lehel Anton Slepõšev NHL.com lehel Anton Slepõšev hockeydb.com lehel
1946. aasta Prantsuse Asutav Kogu

1946. aasta Prantsuse Asutav Kogu (prantsuse keeles Assemblée constituante de 1946) oli sõjajärgne teine asutav kogu Prantsusmaal, mille ülesandeks oli välja töötada Neljanda Vabariigi põhiseadus, moodustada valitsus ja täita parlamendi funktsioone kuni uue põhiseaduse jõustumiseni. 2. juunil 1946 Prantsusmaal toimunud üleriigilistel valimistel valiti 586-liikmeline Asutav Kogu, kus enim saadikukohti said Vabariiklik Rahvapartei (liider Georges Bidault) 28,2%, Prantsusmaa Kommunistlik Partei (liider Maurice Thorez) 26,0% ja Töölisinternatsionaali Prantsuse Sektsioon (liider Guy Mollet) 21,1%. Asutav Kogu alustas oma tööd 11. juunil 1946. Asutava Kogu väljatöötatud Neljanda vabariigi põhiseaduse projekt esitati 13. oktoobril 1946 toimunud üleriigilisele referendumile. 53% referendumil hääletanutest oli selle projekti poolt. Prantsusmaa uus konstitutsioon hakkas kehtima 27. oktoobril 1946. Neljas vabariik oli sündinud. Tuginedes uuele Prantsuse põhiseadusele korraldas Georges Bidault' juhitud Prantsuse Vabariigi Ajutine Valitsus 10. novembril 1946 valimised Neljanda vabariigi esimesse rahvuskokku. Asutav Kogu lõpetas oma tegevuse 27. novembril 1946. 1946. aasta Prantsuse Asutava Kogu valimised 1945. aasta Prantsuse Asutav Kogu
Prantsuse viies vabariik

Prantsuse viies vabariik (prantsuse keeles Cinquième République) on Prantsusmaal 1958. aastal seoses uue põhiseaduse vastuvõtmisega kehtima hakanud vabariiklik valitsemisvorm. Viienda vabariigi loomise tingis 1958. aasta mais puhkenud poliitiline kriis Neljandas vabariigis (1946–1958), mis viis Neljanda vabariigi krahhini ja loobumiseni parlamentaarse vabariigi valitsemisvormist ning tõi võimule esimeste sõjajärgsete aastate ajutise valitsuse juhi Charles de Gaulle'i (presidendiametis 1959–1969). Viies vabariik on poolpresidentaalne vabariik. Riigipea (president) valitakse otsestel valimistel (aastatel 1962–2000 seitsmeks ja alates 2000. aastast viieks aastaks). Charles de Gaulle (1959–1969) Georges Pompidou (1969–1974) Valéry Giscard d'Estaing (1974–1981) François Mitterrand (1981–1995) Jacques Chirac (1995–2007) Nicolas Sarkozy (2007–2012) François Hollande (2012–2017) Emmanuel Macron (alates 2017) Prantsuse kolmas vabariik Prantsuse neljas vabariik