laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Perry Como

Perry Como (tegelikult Pierino Ronald Como; 18. mai 1912 Canonsburg, Pennsylvania – 12. mai 2001 Jupiter Inlet Colony, Florida) oli USA laulja, näitleja ja telesaatejuht. Como sai tuntuks ka oma telešõuga, mis oli eetris 1948–1963. Perry Como Sings Merry Christmas Music (1946) A Sentimental Date With Perry (1949) TV Favorites (1952) Hits from Broadway Shows (1953) Around the Christmas Tree (1953) I Believe ~ Songs of All Faiths Sung by Perry Como (1953) So Smooth (1955) We Get Letters (1957) Saturday Night with Mr. C (1958) When You Come to the End of the Day (1958) Como Swings (1959) Seasons Greetings from Perry Como (1959) For The Young At Heart (1961) Sing to Me Mr. C (1961) By Request (1962) The Best of Irving Berlin's Songs from Mr. President (1962) The Songs I Love (1963) The Scene Changes (1965) Lightly Latin (1966) Perry Como In Italy (1966) The Perry Como Christmas Album (1968) Look to Your Heart (1968) Seattle (1969) It's Impossible (1970) I Think of You (1971) And I Love You So (1973) Perry (1974) Just Out of Reach (1975) The Best of British (1977) Where You're Concerned (1978) Perry Como (1980) So It Goes / Goodbye for Now (1983) Today (1987) Something To Shout About (1943) Something for the Boys (1944) Doll Face (1945) March of Time (1945) If I'm Lucky (1946) Words and Music (1948) Tobaccoland on Parade (1950) The Fifth Freedom (1951) The Perry Como Show (1948–1963) Perry Como jõulud Austrias (1976) Perry Como suvi New Orleansis (1976) Perry Como muusikat Hollywoodist (1977) Perry Como lihavõtted merel (1978) Perry Como's Early American Christmas (1978) Perry Como Bahama puhkus (1980) Perry Como jõulud Pühal Maal (1980) Perry Como suvi San Fransciscos Perry Como Prantsuse-Kanada jõulud (1981) Perry Como lihavõtted Guadalajaras Perry Como iiri jõulud (1994), http://www.perrycomo.com/
Klaus Tafelmeier

Klaus-Dieter Tafelmeier (sündinud 12. aprillil 1958 Singenis Baden-Württembergi liidumaal) on endine Saksamaa odaviskaja. Septembris 1986 viskas Tafelmeier Comos oda 85.74 meetrit ja püstitas esimese ametliku uue odatüübi maailmarekordi. Rekord püsis 1987. aasta maini, mil Jan Železný viskas 87.66 meetrit. Tafelmeieri karjääri parimaks viskeks jäi 1987. aastal Gelsenkirchenis visatud 86.64 meetrit. See annab talle uue odaga visete arvestuses Saksamaa odaviskajate seas Johannes Vetteri, Thomas Röhleri, Raymond Hechti, Boris Henry, Peter Blanki ja Peter Esenweini järel seitsmenda koha. Tafelmeier võistles olümpiamängudel kahel korral: 1984. aastal Los Angeleses (22. koht) ja 1988. aastal Seoulis (4. koht). Euroopa meistrivõistlustel 1986. aastal Stuttgardis tuli ta tulemusega 84.76 Euroopa meistriks. Klaus Tafelmeier World Athletics veebilehel Klaus Tafelmeier Olympedia.org veebilehel Klaus Tafelmeier Track and Field Statistics veebilehel Klaus Tafelmeier Munzinger.de veebilehel (saksakeelne)
Carvin

Carvin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Vald asub umbes 23 km Lensist kirdes, ümbritsetuna teedest N17 ja D919. Carvini raekoda Suured väljakaevamised on hiljuti paljastanud inimasustuse, mis ulatub tagasi neoliitikumi aegadesse. See asula on seotud praeguseks kadunud Epinoy lossi ümbritseva tohutu märja alangu olemasoluga. 12. sajandi alguses elas Épinoys, mis on praegu valla idaosa, erak Püha Druon Sebourgist. Selle Arrasi, Lille'i ja Tournai vahelise tee ääres asuva turulinna ajalugu tähistas siis söekaevandamine, mis algas 19. sajandi keskel ja lõppes 1975. aastal. Ühe väiksema kaevandusettevõtte peakorter asus Carvinis. Riigistamisel koondati kaevandused ja kaevandusrajatised Oigniesi gruppi. Esimese maailmasõja ajal, 1914. aasta oktoobrist 1918. aasta oktoobrini oli Carvin sakslaste poolt okupeeritud. Asudes rinde tagalas kui garnisonilinn nii Saksa sõjaväelastele kui ka tsiviilisikutele. Üle 6000 sõduri surnukehad sängitati ühele suurimale Saksa kalmistule Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas. Carvinile anti 28. septembril 1920 riiklik teeneterist Croix de Guerre. 1940. aasta mais, Saksamaa sissetungi ajal Prantsusmaale toimus Carvini kesklinnas suur lahing, mis võimaldas suuremal osal Briti ja Prantsuse vägedest pääseda Dunkerque'i ja vabadusse. Kui liitlased olid lahkunud, maksid Wehrmachti väed ägedalt kätte kaevandusšahti 4 linnade (Carvin, Courrières ja Oignies)elanikele. Pärast kaevurite streiki 1941. aasta mais ja juunis, mis levis üle kogu Nord-Pas-de-Calais', vahistati paljud kaevurid (peamiselt kommunistid) ja hukati Arrasis. 1947. aastal kaotas Carvin iseseisvust taotlenud Libercourti valla eraldamisega peaaegu kolmandiku senisest territooriumist. Linn kaotas 1970.–1990. aastatel suure osa oma tööstusest; kaevandamise, ehituse ja inseneritööstuse osakaal vähenes. Suur osa raudteevõrgust lammutati 1990. aastate alguses. Tänapäeval on see peamiselt piirkonna pealinna Lille'i teenindus- ja elamuvald. St. Martini kirik, pärineb 18. sajandist. Kaks 19. sajandi kirikut, St. Druoni ja St. Barbe'i. Sõjakalmistu. Jacques Secrétin, rahvusvaheline lauatennisemängija, sündinud Carvinis 1949. aastal Kłodzko, Poola Carvico, Itaalia Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Pistis

Mitte segi ajada mõistega altkäemaks Pistis on ebaseaduslik tasu ametiisikule seadusliku teo toimepanemise eest. Pistis on Eesti karistusõiguse järgi ametiisiku poolt talle vara või muu soodustuse lubamisega nõustumine või vara või muu soodustuse vastuvõtmine vastutasuna selle eest, et ametiisik paneb oma ametiseisundit kasutades toime pannud või on alust arvata, et ta edaspidi paneb toime seadusega lubatud teo, või jätab seaduslikult teo toime panemata või on alust arvata, et ta jätab selle toime panemata edaspidi, – karistatakse rahalise karistuse või kuni kolmeaastase vangistusega. Pistise võtmise eest saab karistada karistatakse rahalise karistuse või kuni kolmeaastase vangistusega. Näiteks kasutatakse seda mingite protsesside kiirendamiseks või järjekorras ette trügimiseks. (KarS § 293) Altkäemaks
Courcelles-lès-Lens

Courcelles-lès-Lens on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Vald asub umbes 16 km Lensist idas, tee D160 ääres, lähedalt mööduvad ka N43 ja Autoroute A21. Kanaliseerituid Deûle'i jõgi moodustab valla põhja- ja idapiiri. Courcelles-lès-Lensi vallamaja St. Vaasti kirik, pärast Esimest maailmasõda koos enamusega linnast uuesti üles ehitatud. La gare d'eau, ehitatud 20. sajandi alguses, võiks majutada rohkem kui 200 jõelaeva. Saint-Brayou kivi. Linna kaevandusõnnetustes hukkunud kaevurite memoriaal. Linna hiljuti renoveeritud vana tuuleveski. Adulphe Delegorgue (1814-1850) – jahimees ja loodusteadlane, kes sündis Courcelles-lès-Lensis 13. novembril 1814. Ta oli Courcelles-lès-Lensi talupidaja ja endise linnapea Adulphe Delegorgue'i poeg. Temast sai 16-aastaselt meremees. Ta alustas oma esimest ekspeditsiooni Aafrikas 23-aastaselt ning osales Pariisi ja Douai loodusmuuseumi kogude täiendamises. Ta suri oma neljanda ekspeditsiooni ajal haigustesse. Ta kirjutas 1847. aastal ilmunud "Voyage dans l'Afrique Australe" ja andis oma nime mitmele loomaliigile. Tema järgi on nime saanud Courcelles-lès-lensi keskkool. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Patrik Bodén

Lars Patrik Bodén (sündinud 30. juunil 1967 Torsby vallas) on endine Rootsi kergejõustiklane, kes võistles odaviskes. Talle kuulub Rootsi rahvusrekord 89.10 m, mille ta püstitas 24. märtsil 1990. Selle viskega hoidis ta lühidalt maailmarekordit, kuni Steve Backley püstitas hiljem samal aastal uue rekordi 89.58 m. Euroopa meistrivõistlustel, maailmameistrivõistlustel ja olümpiamängudel osales ta kokku kümme korda ning võitis 1990. aasta EM-il Splitis pronksmedali tulemusega 82.66 m. Patrik Bodén World Athletics veebilehel Patrik Bodén Olympedia.org veebilehel Patrik Bodén Rootsi Olümpiakomitee veebilehel Patrik Bodén Track and Field Statistics veebilehel
Courrières

Courrières on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Vald asub umbes 11 km Lensist kirdes, teede D46 ja D919 ristumiskoha ümbruses ning Autoroute A1 lähedal. Lensi kanal ja kanaliseeritud Deûle'i jõgi moodustavad kolm neljandikku valla piiridest. Courrières'i kirik Piirkonna ajalugu iseloomustab Courrières'i kaevandusõnnetus, mille tagajärjel hukkus 1906. aasta 10. märtsil 1906 1099 inimest. Kõik piirkonna kivisöekaevandused suleti 1970. aastaks. Seal toimus 1940. aastal veresaun. Jules Breton, maalikunstnik Catherine Plewinski, ujuja Éric Sikora, jalgpallur Spordikeskus Centre Sportif Mets Courrières'ist põhja pool St. Piati kirik, pärineb 16. sajandist Sõjakalmistu Barlinek, Poola Aylesham, Suurbritannia Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Steve Backley

Stephen James Backley (sündinud 12. veebruaril 1969) on Suurbritannia kergejõustiklane, kes võistles aastatel 1989–2004 odaviskes. Varem kuulus talle maailmarekord ja tema 91,46-meetrine vise 1992. aastast on Suurbritannia rekord. Tippsportlasena kuulus ta Suurbritannia kergejõustikukoondisse. Ta võitis Euroopa meistrivõistlustelt neli kuldmedalit, Rahvaste Ühenduse mängude kolm kuldmedalit, olümpiamängudelt kaks hõbedat ja pronksi ning maailmameistrivõistlustelt kaks hõbedat. Pärast tippsportlaskarjääri lõpetamist on ta aeg-ajalt olnud kergejõustikuvõistluste, eriti välivõistluste kommentaator. 2003. aastal sai ta Briti impeeriumi ordu ohvitseriks (OBE). Steve Backley World Athleticsi veebisaidil Steve Backley ajaskaala Steve Backley profiil MTC Talent Managementi veebisaidil Steve Backley koduleht Steve Backley Olympedia.orgi veebisaidil Steve Backley Track and Field Statisticsi veebisaidil
Diane Morgan

Diane Morgan (sündinud 5. oktoobril 1975 Boltonis Inglismaal) on inglise telesaatejuht, näitleja, koomik ja kirjanik. Teda teatakse enim Philomena Cunki rolli mängimise eest hindamissarjas “Charlie Brooker's Weekly Wipe” (2013–2020) ning pilasarjades “Cunk on Britain” (2018) ja “Cunk on Earth” (2022). Ta mängis ka Kathi rolli Netflixi komöödiasarjas “After Life” (2019–2022). BBC Two situatsioonikomöödias kehastab ta Lizi alates aastast 2016. Ta kaaskirjutab sama kanali komöödiasarja “Mandy” (2019–...), niisamuti selles osaledes. 2023. aasta juulis määrati ta televisiooni ja komöödiasse panustamise eest audoktoriks Boltoni Ülikoolis. Ta elab abikaasa Ben Caudelliga, kes on komöödiaprodutsent, Londoni asumis Bloomsburys. Ta on taimetoitlane ja loomaõiguslane.
Thích Nhất Hạnh

Thích Nhất Hạnh (11. september 1926 – 22. jaanuar 2022) oli vietnami päritolu buda munk, kirjanik ja rahuaktivist. Tema sünninimi on Nguyễn Xuân Bảo. Thích on vietnami buda munkade ja nunnade tiitel. Läänes kasutatakse tavaliselt nimekujusid Thich Nhat Hanh ja Nhat Hanh. 1960. aastatel rajas ta Saigoni organisatsiooni School of Youth for Social Services (SYSS), mis ehitas uuesti üles hävitatud külasid, rajas koole ja haiglaid ning asustas kodutuid elanikke Vietnami sõja ajal ümber. Ta külastas korduvalt USA-d, muu hulgas palus Martin Luther Kingil avalikult Vietnami sõda hukka mõista. King esitas ta 1967. aasta Nobeli rahuauhinna kandidaadiks. Nhất Hạnh juhtis budistlikku delegatsiooni Pariisi rahukõnelustel. Ta on olnud aastaid Vietnamist välja saadetud, kodumaad lubati tal külastada 2005. aastal. 2018. aasta veebruaris lubati tal Vietnami tagasi pöörduda. 1982. aastal rajas Nhất Hạnh Lõuna-Prantsusmaal vihaara Plum Village, millest sai üks suuremaid budistlikke keskusi läänemaailmas. Nhất Hạnh oli üks tuntumaid budismi õpetajaid Läänes. Tema õpetused sisaldavad joogatšaara ja zeni elemente mahajaana budismi traditsioonidest. Ta pidas vajalikuks sügava tähelepanelikkuse (paali keeles sati, sanskriti keeles smṛti, inglise keeles mindfulness) arendamist meditatsiooni abil (anapanasati, satipatthana) ning läänemaailmas võeti see mõiste (mindfulness) praktikas kasutusele just tänu temale. "Buddhist monk who brought mindfulness to West dies in Vietnam". France24. Agence France-Presse. January 22, 2022. Bryant, Miranda (January 22, 2022). "From MLK to Silicon Valley, how the world fell for 'father of mindfulness'". The Guardian. Fitzpatrick, Aidyn (January 24, 2019). "The Father of Mindfulness Awaits the End of This Life". Time. Plum Village'i koduleht
Papliheinik

Papliheinik (Tricholoma populinum) on heiniku perekonda kuuluv seeneliik. Eestis kasvab haabade all. Papliheinik andmebaasis eElurikkus
Sogyal Rinpoche

Sogyal Rinpoche (1947 – 28. august 2019) oli tiibeti dzogtšeni õpetaja, ühe tuntuma budismi ja mõtlust tutvustava teose "Tiibeti raamat elust ja surmast" autor. "Tiibeti raamat elust ja surmast" / Sogyal Rinpoche ; [inglise keelest tõlkinud Kai Vassiljeva, värsid tõlkinud Märt Läänemets; eessõna: Tema Pühadus dalai-laama]. Tallinn: Huma, c2003 (Tallinn : Ühiselu) ISBN 9949-408-07-5
Henepola Gunaratana

Henepola Gunaratana (sündinud 7. detsembril 1927) on Sri Lanka päritolu buda munk, ühe tuntuma budismi ja mõtlust tutvustava ingliskeelse teose "Mindfulness in Plain English" autor. Mindfulness in Plain English, Wisdom Publications (1992), ISBN 0-86171-321-4. Arvutivõrgus siin
Kaitseklapp

Kaitseklapp on seade, mille ülesandeks on vältida töötavas seadmes või torustikus keskkonna ülerõhku. Kui rõhk tõuseb üle lubatud piiri, avab kaitseklapi sulgur keskkonnale väljapääsu, rõhu vähenemisel aga sulgeb selle. Normaalolekus on kaitseklapi sulgur suletud.
Arto Härkönen

Arto Kalevi Härkönen (sündinud 31. jaanuaril 1959 Helsingis) on endine Soome odaviskaja. Ta tuli 1984. aasta suveolümpiamängudel Los Angeleses odaviske olümpiavõitjaks, kui viskas finaalis tulemuse 86.76 m. Härkönen võitis 1977. aastal Donetskis kuni 20-aastaste EM-il hõbeda tulemusega 82.98 m. Samuti saavutas ta teise koha 1979. aasta Mehhiko universiaadil tulemusega 87.10 m. 1982. aasta EM-il Ateenas oli ta 86.76 m viies. 1983. aastal maailmameistrivõistlustel Helsingis sai ta 14. koha Arto Härkönen ROK-i veebilehel Arto Härkönen World Athletics veebilehel Arto Härkönen Olympedia.org veebilehel Arto Härkönen Track and Field Statistics veebilehel
Nacarat

Nacarat [nakaʀa] on prantsuskeelsetes tekstides esinev vanaaegne, tänapäeval harva kasutatav värvinimetus, mis tähistab roosakaspunast kuni punakasoranži värvust. Nimetus on tähenduselt pigem hinnalisele materjalile ja selle sädelevale helgile viitav. Värvinimetust kasutati eelkõige moes, eriti 18. sajandi lõpul ja direktooriumistiili perioodil ja 19. sajandi algul; tänapäeval ka kosmeetikatoodete värvuse tähistamiseks. Nacarat '​ tooni täpne määratlus oli juba 18.–19. sajandi tekstides vaid ligikaudne. Sõna esineb ka varem, 17. sajandi allikates, näiteks 1663. aastal välja antud prantsuse-itaalia sõnastikus, kus seda kirjeldatakse oranži taolisena "spezie di colore come rancio". Sõna on seletatud hispaaniakeelse nacarado 'pärlmutter' kaudu, teistel andmetel araabiakeelse sõnaga nakarat, mis tähistab mingit punast värvitaime[viide?]. Couleurs #N. - code-couleur.com https://color.bougeret.fr/color009062.php Nacarat. – Collins English Dictionary Nacarat. – Centre National de Ressources Textuelles et Lexicales Costume du Directoire Excécutif (costume ordinaire). – Bibliotheque numerique du Limousin[alaline kõdulink] D. Waquet. Costumes et vêtements sous le Directoire. Signes politiques ou effets de mode? – Cahiers d'histoire. Revue d'histoire critique, № 129, 2015 J. Paillot de Montabert. Traité complet de la peinture. T. 7 / par M. Paillot de Montabert. Paris, 1829–1851, lk 377–378 A. Oudin. Dictionnaire italien et françois. Partie 2. A. de Sommaville (Paris), 1663 Nacarat. - Merriam-Webster Dictionary
Fatima Whitbread

Fatima Whitbread (neiuna Vedad; sündinud 3. märtsil 1961 Stoke Newingtonis Londonis) on Briti odaviskaja. Ta püstitas 1986. aasta kergejõustiku Euroopa meistrivõistluste Stuttgardis kvalifikatsioonis maailmarekordi tulemusega 77.44 m ja temast sai esimene Briti sportlane, kes püstitas heitevõistluse maailmarekordi. Ta on ka 1987. aasta maailmameister. Fatima Vedad sündis 1961. aastal Küprose türklasest ema ja Küprose kreeklasest isa peres. Ta kasvas üles paljudes lastekodudes, jäeti aeg-ajalt oma vägivaldse bioloogilise ema hoolde. 2003. aasta intervjuus ajalehele The Observer ütles ta: "See oli lapsepõlve õudusunenägu ja ainult sellepärast, et ma armastasin sporti nii väga, sain selle läbi ja kohtusin oma tõelise emaga." Vedad hakkas oda viskama 11-aastaselt. Tema jutu järgi oli ta hakanud huvi tundma kergejõustikuvõistluste vastu pärast seda, kui ta oli inspireeritud müüdist Atalantast, "kellest ei saanud ükski mees üle sõita peale petmise ja kelle oda tappis kohutava koletise"; ja Mary Peters, kes võitis 1972. aasta suveolümpiamängudel naiste viievõistluse kuldmedali. Vedad kohtus staadionil odaviskaja David Ottleyga ja küsis temalt, kas ta saaks tema oda kasutada. Nad palusid tal oodata, kuni treener saabub. Treeneriks oli kohaliku kooli kehalise kasvatuse õpetaja Margaret Whitbread, kellega Vedad oli varem kohtunud, kui Whitbread oli kohtunikuks võrkpallimängus, kus ta mängis. Pärast avastamist, et Vedad viibis lastekodus, andis Margaret Whitbread võistlustel osalenud tüdrukule edasi mõned jalanõud ja oda. Kolm aastat hiljem adopteeris Whitbreadi pere Vedadi. Ta veetis oma teismelise aastad Essexis Chadwell St Marys, kus ta õppis Torellsi koolis lähedalasuvas Graysis. Whitbread võitis 1977. aasta Inglismaa koolide kergejõustikumeistrivõistluste vahetiitli ja valiti 1978. aasta Rahvaste Ühenduse mängudele, kus ta saavutas kuuenda koha. Järgmisel aastal võitis ta kulla 1979. aasta Euroopa juunioride kergejõustikumeistrivõistlustel. 1984. aasta suveolümpiamängudel võitis ta pronks- ja 1988. aasta suveolümpiamängudel hõbemedali. Ta valiti 1987. aastal BBC aasta sporditegelaseks. Meedias on leidnud palju kajastust tema rivaalitsemine Briti odaviskaja Tessa Sandersoniga. Whitbreadi hilisemat karjääri mõjutas pikaajaline õlavigastus, mis tema arvates pärines tema maailmarekordist 1986. aastal. 1990. aasta Ühendkuningriigi kergejõustikumeistrivõistlused olid viimane võistlus, kus ta osales, saades seal täiendava õlavigastuse. 1992. aastal teatas ta ametlikult võistluskarjääri lõpetamisest. Whitbread on esinenud mitmes telesaates, sealhulgas "I'm a Celebrity...Get Me Out of Here!" aastatel 2011 ja 2023, kus ta saavutas mõlemal korral kolmanda koha. Aastatel 1986 ja 1987 valiti ta spordikirjanike liidu aasta sportlaseks. 1987. aasta sünnipäeva autasustamisel määrati ta Briti impeeriumi ordu (MBE-Most Excellent Order of the British Empire) liikmeks kergejõustikuteenete eest. Fatima Whitbread ROK-i veebilehel Fatima Whitbread World Athletics veebilehel Fatima Whitbread Briti Olümpiakomitee Fatima Whitbread Olympedia.org veebilehel Fatima Whitbread Track and Field Statistics veebilehel
Riigilaevastik

Riigilaevastik on Eesti kliimaministeeriumi haldusalasse kuuluv riigiasutus, mis haldab riigile kuuluvaid veesõidukeid (v.a. Kaitseväe ja Kaitseliidu tehnika). Samuti tegeleb asutus ujuvmärgistuse haldamise, jäämurdmistööde ja lootsimisega. Laevastikku juhib peadirektor, kelleks on endine Kihnu Veeteede juht Andres Laasma. Riigilaevastikus töötab 235 inimest. Asutuse peakontor asub Tallinnas, Lume 9. Laevastikku juhib peadirektor. Tema alluvuses töötab kvaliteedijuht. Kokku jaguneb laevastik neljaks teenistuseks: Tehnilise halduse ja planeerimise teenistus Navigatsiooni märgistuse üksus Laevastiku tehnilise halduse üksus Laevastiku planeerimise üksus Laevapered Arendusteenistus Multifunktsionaalse laeva projektmeeskond Uue parvlaeva projektmeeskond Lootsinduse teenistus Merelootsid Autojuhid Operaatorid Tugiteenistus Personaliüksus Õigus- ja hankeüksus Finants- ja haldusüksus Kommunikatsioonijuht IT juht Riigilaevastikku kuulub ligi 300 veesõidukit. 1. juulist 203 kuuluvad sellesse kõik Transpordiameti, Politsei- ja Piirivalveameti, Päästeameti, Keskkonnaameti ning Eesti Lootsi kasutuses olnud veesõidukid. Laevade hulgas on näiteks jäämurdja Tarmo, mitmeotstarbeline laev EVA-316, hüdrograafialaev Jakob Prei, samuti riikliku kuuluvusega parvlaevad ning erinevate riigiasutuste patrull-laevad, mootorpaadid, kaatrid, vesiskuutrid, hüdrokopterid, hõljuklaevad ja muud veesõidukid. Nimetatud asutuste sisulised ülesanded, näiteks riikliku järelevalve- ja korrakaitsefunktsioonid, jäid aga aluseid puudutavatest ümberkorraldustest hoolimata nende asutuste pädevusse. Riigilaevastik haldab kolme sadamat: Hundipea sadam (Tallinnas, Kopli poolsaarel): sadama territooriumil asub Riigilaevastiku peakontor, navigatsioonimärkide hooldus ja remondibaas ning sadam on võimeline vastu võtma ja teenindama kõiki Riigilaevastiku aluseid. Sadamas on üheksa statsionaarset kaid kogupikkusega 891,8m ja üks ujuvkai pikkusega 12m. Sadamasse võib silduda laev pikkusega kuni 130m, laiusega kuni 30 ja süvisega kuni 8 m. Sadam on navigatsiooniks avatud aasta läbi. Rohuneeme sadam (Viimsi vallas Viimsi poolsaare tipus): sadam teenindab Riigilaevastiku lootsilaevu ning vajadusel teisi laevastiku käsutuses olevaid aluseid. Territooriumil asub laevastiku laevade remondibaas ja kontorihoone. Sadamas on seitse kaid üldpikkusega 299 m, slipp+slipitee pikkusega 100 m/laiusega 6 m ning 1682,8 m2 staapelplats. Sadamasse võib silduda laev pikkusega kuni 24 m, laiusega kuni 6 m ja süvisega kuni 2 m. Sadam on navigatsiooniks avatud aasta läbi. Väike-Turu sadam (Tartu kesklinnas, Emajõe paremal kaldal): sadamal on üks kai kogupikkusega 100 meetrit. Sadam teenindab Riigilaevastiku käsutuses olevaid sisevete laevu. Territooriumil asub kontorihoone, sisevete laevade ja navigatsioonimärkide hooldus- ning remondibaas. Sadamasse võib siseneda laev pikkusega kuni 24 m, laiusega kuni 10 m ja süvisega kuni 1,5 m. Sadam on navigatsiooniks avatud aasta läbi. https://www.riigilaevastik.ee/ https://www.riigilaevastik.ee/asutus-uudised-kontakt/riigilaevastikust/struktuur Riigilaevastiku koduleht
Veikkola

Veikkola on küla Soomes Lõuna-Soome läänis Uusimaa maakonnas Kirkkonummi vallas, 30 km kaugusel Helsingist. Elanike arv on 5000. Kirkkonummi tilastoina 2010, vaadatud 20.12.2016.
Dourges

Dourges on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Vald asub umbes 13 km Lensist idas, Autoroute A21 ja Autoroute A1 liiklussõlme 17 juures. Kanaliseeritud Deûle'i jõgi voolab läbi valla. Dourgesi vallamaja St. Piati kirik, pärineb 20. sajandist. Vana linnuse ja iidse talu jäljed. Sõjakalmistu. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Drocourt (Pas-de-Calais)

Drocourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Vald asub u. 9,7 km Lensist kagus, teede D919, D40 ja D47 ristumiskoha ümbruses. Drocourt'i kirik St. Legeri ja St. Barbe'i kirikud, mõlemad pärit 20. sajandist. Tokarnia, Poola. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Éleu-dit-Leauwette

Éleu-dit-Leauwette on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Vald asub vaid 1,6 km Lensi kesklinnast lõunas, teede D55, D58 ja Autoroute A211 ristumiskoha ümbruses. Vallamaja St. Pierre'i kirik, pärast Esimest maailmasõda uuesti üles ehitatud. Vana linnuse müüride osad. Sõjamälestusmärk. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Mainzi peapiiskop

Mainzi peapiiskop (ka Mainzi kuurvürst) oli üks seitsmest Püha Rooma Keisririigi Kuurvürstist ning Mainzi kuurvürstkonna valitseja. Peapiiskop-kuurvürst oli kuurvürstidest koosneva valimiskolleegiumi president, keisririigi ertskantsler ning Paavsti legaat. Mainzi peapiiskopi tiitel loodi 747. aastal ning lõppes 1803. aastal, mil Prantsuse väed riigi hõivasid ja piiskopkonnaks nimetasid. Mainzi peapiiskopkonna asutajaks peetakse Püha Bonifatiust, kes oli piiskopitroonilt tõuganud Gewiliobuse. Viimaseks peapiiskopiks oli Karl Theodor von Dalberg. Mainz nimetati peapiiskopkonnaks alles Bonifatiuse järeltulija, peapiiskop Lulluse ajal. Vaata ka: Moguntiacumi piiskop ja Mainzi piiskop "MAINZ ARCHBISHOPRIC". Vaadatud 27.09.2023. "Mainz". Vaadatud 27.09.2023. "Mainz". Britannica.com. Vaadatud 27.09.2023. "Diocese of Mainz". Vaadatud 27.09.2023. Lk 119 (Jürgensmeier) "Erzbistum Mainz". Vaadatud 30.09.2023. "Aus der Geschichte des Bistums Mainz". Vaadatud 30.09.2023. Jürgensmeier, Friedhelm (1997–2002).Handbuch der Mainzer Kirchengeschichte. Würzburg: Echter Verlag.