Rannakaitsepatarei nr 314

Rannakaitsepatarei nr 314 oli Osmussaarel suurtükitornides paiknenud kahe 180 mm paarissuurtükiga Punalipulise Balti laevastiku Tallinna mereväebaasi Läänemere rannikukaitsesüsteemi rannakaitsepatarei. 24. septembril 1939 esitas NSV Liidu valitsus Eestile nõudmise sõjaväebaaside rajamiseks Eesti territooriumil. 28. septembril 1939 sõlmiti NSV Liidu ja Eesti vahel vastastikuse abistamise pakt, mille alusel loodi Eestis Nõukogude sõjaväebaasid 25 000 Nõukogude sõjaväelasele. 1940. aasta veebruaris esitas NSV Liit maavägede paigutamiseks vajaminevate kapitaalsete püsiehitiste programmi projekti ja veebruaris-märtsis nõuti täiendavaid baasialasid Osmussaarele, Saare- ja Hiiumaale. 1940. aasta veebruaris-märtsis nõustus Eesti Valitsus 10 000 ehitustöölise toomisega baasidesse, kellele lisaks palgati Eestist veel 10 000 töölist. NSV Liit soovis Eestisse tuua "8–9 pataljoni inseneriväeosi või niinimetatud sõjaväestatud töölisi – 1200 meest igas pataljonis, 5000 meretehniliste tööde spetsialisti ja 1200 meest insener-tehnilist personali". 1940. aasta 15. mail sõlmiti Moskvas täiendav leping, mille alusel anti NSV Liidu vägedele üle Paldiski linn, 3 saart (Osmussaar jt) ning 100 muud objekti. Patarei ehitust alustati pärast kohalike eestirootslastest elanike evakueerimist saarelt 12. juunil 1940 46. ehituspataljoni poolt. Raskesuurtükkide tornidetailid toimetati laevadelt maale Osmussaare majakast kagu pool asuvalt rannalt, kus meri läheb järsult sügavaks. Lisaks keskmise suurusega patareidele otsustati Osmussaarele paigutada kaks raskepatareid kaliibriga 180 mm, Rannakaitsepatarei nr 314 ja 406 mm, mille tuleulatuseks arvestati u 36–40 km. Koos Soome lahe põhjapoolsete, 65 km kaugusel asuvate Hanko mereväebaasi rannapatareidega oleks see kindlustanud lahe sissepääsu katmise kahuritulega. Pärast teise maailmasõja lahingute algust Idarindel otsustas Nõukogude väejuhatus asendada 406 mm patarei ühe 180 mm ja ühe 130 mm suurtükipatareiga. Suurtükipatareide juhtimiseks ehitati saarele 16 m kõrgune tulejuhtimistorn. Suurtükitornid ja komandokeskus asuvad enam-vähem põhjalõuna sihis, kaugus 2. tornist – 1. torn 400 m, komandokeskus 300 m, kasarmud 2 km kagu suunas, tuletorn 1,2 km loodes. 130 mm suurtükipatarei juurde hakati isikkoosseisu jaoks ehitatama blindaaže, sööklat, kööki ja moonahoidlat. Suurtükipositsioonide ja ehitustööde jaoks ehitati betoonitehas, mehaanikatöökojad, killustikukarjäärid, transpordikeskus, katlamaja. Kasarmute ja betoonist kaitserajatiste ehitusmaterjaliks lõhuti ära kõik saare kiviaiad ja suurem osa lubjakiviehitistest. Suurtükipatareid valmisid 1941. aasta juulis. 23. augustil viidi üks ehituspataljon saarelt minema.  Pikemalt artiklites Nõukogude okupatsioon Eestis (1940–1941) ja Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse Sarnaseid rannakaitsepatareisid МБ-2-180 on veel ehitatud Saaremaale, Sõrve säärele (rannakaitsepatarei nr 315, Hiiumaale, Kukerabasse (rannakaitsepatarei nr 316). Saaremaal Ninasel (rannakaitsepatarei nr 317) olid samuti 180 mm suurtükid, aga paigutatud olid nad üksikult kilpide taha (MO-1-180). 205. suurtükidivisjoni rannakaitsepatarei nr 314 asus Soome lahe lõunaosas, põhjaosas aga Hanko juures Russarö saarel (59° 46′ 17″ N, 22° 56′ 30″ E) asus NSV Liidu- Soome Talvesõja lõpetanud Moskva rahulepingu tulemusel saadud Hanko mereväebaasi (ВМБ Ханко) juures 130 mm rannapatarei nr 179. Punalipulise Balti laevastiku Tallinna mereväebaasi Läänemere rannikukaitsesüsteemi 205. suurtükidivisjoni rannakaitsepatarei nr 314 (314-ая отдельная береговая артиллерийская батарея БОБР КБФ) koosnes: komandopunkt, Bieni küla juures, tulejuhtimiskeskusest, (59° 17′ 48″ N, 23° 22′ 39″ E) lõunapoolse suurtükitorni juures ja kahest kahesuurtükilisest suurtükikompleksist MB-2-180 saare põhjaosas: lõunapoolne suurtükitorn, (59° 17′ 48″ N, 23° 22′ 39″ E) põhjapoolne suurtükitorn, (59° 18′ 1″ N, 23° 22′ 37″ E) vaatetornid saare põhjaosas, (59° 17′ 33″ N, 23° 23′ 42″ E) majandushooned saarel, (59° 17′ 10″ N, 23° 24′ 26″ E). Sümbolite (2хII-180/57) tähendus kahuripatarei nimes: 2хII – kahurite arv patareis. Kokku oli rannakaitsepatareis nr 314 4 suurtükki, kahes suurtükitornis ../180 – kahurite kaliiber tollides/millimeetrites 57 – suurtükitoru pikkus kaliibrites Osmussaarel olid ka 130 mm suurtükipatarei nr 90 III-130 positsioonid ning 76 mm õhutõrjepatarei nr 509. Suurtükitornid õhiti Nõukogude vägede taganemisel Saksa vägede eest 1941. aasta detsembris. Ehituse ajal satuti maa-alusele allikale ning lõunapoolne on pärast pumpade väljalülitamist üle ujutatud. Pärast Nõukogude vägede lahkumist Osmussaarelt 1993. aastal on asutud saart demineerima. Seniseks on rannakaitsepatareist maapinnale tõstetud ning kahjutuks tehtud ligi 250 mürsku. Muinsuskaitseamet uurib rannapatarei tulejuhtimistornide ja soomustornide kaitse alla võtmise võimalusi. I rannakaitsepatarei meeskonna eluruumid I rannakaitsepatarei laskemoonariiulid I rannakaitsepatarei elektrisüsteemi jäänused Peeter Suure merekindlus Отечественная Береговая Артиллерия, Двухорудийные 180-Мм Береговые Башенные Установки МБ-2-180. Перечень батарей с МБ-2-180, Техника И Вооружение 1997 03 А. А. Аллилуев; Н. И. Слесаревский, 164 боевых дня, Глава 9 ОСТРОВ ОСМУССААР Е. К. Вержбицкий, Флаг над Осмуссааром Отечественная Береговая Артиллерия, 12" / 52 Двухорудийные Башенные Установки, Техника И Вооружение 1997 03 "Militaarpärandi nimekiri täieneb" Muinsuskaitseamet, 4. jaanuar 2019 Ф. С. Митрофанов, ФЛАГ НАД ОСМУССААРОМ, ТАЛЛИН. ИЗДАТЕЛЬСТВО «ЭЭСТИ РААМАТ», 1980 ГЕРОИЧЕСКИЕ БЫЛИ ОСТРОВА О., Молодёжь Эстонии, 24 июля 1976 г. № 145 Батарея №314(1941 год) Osumussaare militaarobjektide kaart Osmussaare 180 mm patarei Lääne-Nigula vallas Lääne maakonnas, Projekt „Eesti 20. sajandi (1870–1991) sõjalise ehituspärandi kaardistamine ja analüüs”. Koostajad: Ain Tähiste, Mart Mõniste. Kärdla 2017