laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Anatoli Šmigun

Anatoli Šmigun (sündinud 5. detsembril 1952 Zlatoustis) on endine Eesti suusataja, suusatreener, Kristina Šmiguni isa ja treener. Anatoli Šmigun lõpetas 1969. aastal Ufaa Kehakultuuritehnikumi, 1977. aastal Moskva Kehakultuuri Keskinstituudi ning 1988. aastal Moskva Treenerite Kõrgkooli. Anatoli Šmigun on seitsmekordne Eesti meister suusatamises. Alates 1982. aastast töötab ta murdmaasuusatamise treenerina. 1998 – aasta treener 2000 – Eesti Vabariigi spordipreemia (tulemusliku töö eest Kristina ja Katrin Šmiguni ettevalmistamisel suusaspordi suurvõistlusteks) 2001 – Eesti Punase Risti medaliklassi teenetemärk 2006 – Valgetähe III klassi teenetemärk 2006 – aasta treener 2007 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk Anatoli Šmiguni tütred on Kristina Šmigun-Vähi ja Katrin Šmigun. Ka tema abikaasa Rutt Šmigun on endine suusataja. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Biograafia ESBL-is
Luuüdi

Luuüdi ehk üdi (ladina keeles medúlla óssium) on enamiku selgroogsete toruluude diafüüside õõsi ja käsnolluse põrgakestevahelisi ruume täitev sidekoeline aine, kus leidub mitmete vererakkude tüvivorme. Luuüdi on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse "Terminologia Histologica" ja rahvusvahelisse inimese anatoomia standardisse "Terminologia Anatomica". Luuüdis toimub peamine hematopoees: erütropoees, leukotsütopoees ja osaliselt ka lümfotsütopoees (hiljem küpsevad lümfotsüüdid lümfoidorganites). Kasvamise ajal on ülekaalus aktiivne ehk punane luuüdi (ladina keeles medúlla óssium rúbra), millest 4.–5. eluaastaks on osa muutunud rasvastunud ehk kollaseks luuüdiks (ladina keeles medúlla óssium fláva). Täiskasvanul toimub hematopoees peamiselt lameluude punases luuüdis, näiteks koljuluudes, lülisamba lülides, puusaluudes, abaluudes, rinnakuluus, roietes. Toruluude epifüüsides asendub see aja jooksul mitteaktiivse ehk kollase luuüdiga. Luuüdi strooma ehk toes koosneb suures osas kollasest luuüdist. Punases luuüdis komplekteeritakse erütrotsüüte, granulotsüüte ja trombotsüüte, mis tuuakse verre arteriaalsete kapillaaride venoosurgete kaudu. Punases luuüdis asuvad osteogeensed rakud komplekteerivad uut luukudet. Luuüdi rakkude hulka kuuluvad hematopoeetilised tüvirakud. Luuüdi strooma koosneb retikulaarsest sidekoest. Stroomas leidub lisaks retikulaarrakkudele ka muud tüüpi rakke: fibroblaste, makrofaage, adipotsüüte, osteoblaste, osteoklaste, müotsüüte, dendriitrakke ja endoteelirakke. "Meditsiinisõnastik" 440:2004. Roosalu, 2010 Nienstedt jt., 2011 Nienstedt et al 2011 Lepp, 2013 Normaalne veri ja luuüdi Marina Aunapuu (2016). Veterinaarhistoloogia. Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus. Lk 278–279. Sissekanne Terminologia Histologicas H2.00.04.4.00002: Medulla ossium. Luuüdi Sissekanne Terminologia Anatomicas A13.1.01.001. Medulla ossium. Luuüdi "Meditsiinisõnastik", tõlkijad Katrin Rehemaa, Sirje Ootsing, Laine Trapido. 2004, Kirjastus Medicina, lk 440, 627, ISBN 9985-829-55-7. SA TÜ Kliinikum. Hematoloogia-onkoloogia Kliinik. Normaalne veri ja luuüdi. Veebiversioon (vaadatud 19.05.2013) (PDF) Meeli Roosalu, "Inimese anatoomia", lk 26, Kirjastus Koolibri. 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6 trükk, lk 166-167, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, ISBN 9985-829-36-0. Arne Lepp. "Inimese anatoomia. I osa. Liikumisaparaat, siseelundid", Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 45, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8.
Delirium Ridibundus

"Delirium Ridibundus" on ansambli The Belka esimene album. See ilmus aastal 1995. "Lies" – 3:03 "Suicide" – 3:13 "That all is game" – 5:07 "April" – 4:23 "Coming to reason" – 2:13 "Seventeen" – 3:33 "I feel me crazy" – 4:06 "Don't be mean" – 4:03 "Minu kodu on mu kindlus" – 2:15 "Naine kasvatab tiritamme" – 4:09 "Ärge tapke mu ema" – 4:50 "Swanflight" – 3:18
Ussilill

Ussilill (Lysimachia thyrsiflora) on mitmeaastane õistaim nurmenukuliste sugukonnast metsvitsa perekonnast. Taime vars on 20...60 cm pikk ja suhteliselt paks, mistõttu seest õõnes. Taime pisikesed õied moodustavad õisiku. Ussilill õitseb juunist augustini. Ussilill andmebaasis eElurikkus
Delta

Delta ehk suudmemaa on jõesetete kuhjumise tagajärjel tekkinud mitmeharuline jõesuu. Delta tekib purdosakeste (peamiselt liiva, aleuriidi ja saviosakeste) settimisel aeglasema vooluga jõelõigul. Tavaliselt on selleks jõesuue. Setete kuhjumisel muutuvad nad takistuseks jõevoolu teel ning jõgi peab otsima uue tee. Setteist moodustuvad saared ja poolsaared. Delta kuju mõjutavad lained ja looded. Lained takistavad deltade arengut, uhtudes setteid jõesuuetest laiali ja moodustades rannavalle, mis täidavad suuetevahelist ala ja ummistavad ka jõesuudmeid. Tugeva lainetuse korral võivad rannavallid ummistada kõik suudmed peale ühe. Delta võib esineda ka siis, kui jõgi hargneb suudme lähedal ja harud ühinevad taas enne rannavallist läbimurdmist, näiteks Guadalquiviri jõe delta. Ka looded takistavad delta moodustumist: mõõnaga jõest välja voolav merevesi uuristab lehtrikujuliselt laieneva suudme ja uhub setted avamerele, tõusuga ujutab meri jõekaldad üle ning kannab setteid jõesängist välja. Suure hulga setete puhul võib delta siiski moodustuda, sest jõgi moodustab mitu lehtersuuet, mille vahele jääb saari. Nii on näiteks Jangtse ja Meghna jõega. Delta võib moodustuda ka sisemaal. Näiteks Okavango ja Bartangi jõgi moodustavad delta, aga harujõed ei suubu kuhugi, vaid kaovad hoopis kõrbeliiva. Nigeri jõel on keskjooksul sisedelta, aga allavoolu harud ühinevad taas. Sisemaa deltasid ei nimetata siiski alati deltaks. Termin "delta" on pärit Herodotoselt, kes märkas Niiluse delta sarnasust kreeka tähe Δ-ga. Delta kuju ei pea aga tingimata kolmnurka meenutama, näiteks Mississippi delta on niinimetatud linnujala-tüüpi. See on tüüpiline väga seteterikkale jõele: jõesetted moodustavad pikki poolsaari, mille vahele jäävad lahed. Deltaaladel või nende vahetus läheduses elab tihti palju inimesi. Põhjuseks on enamasti viljakas muld, mis soodustab põllupidamist. Paljud suured linnad, näiteks Aleksandria, Kolkata, Rotterdam, Shanghai, Marseille ja New Orleans, on tekkinud suurte deltat moodustavate jõgede suudmealale. Paljud linnad, mis on ehitatud mere kaldale jõesuudme vahetusse lähedusse, ei pruugi enam olla mere kaldal, sest jõesetteist tekib pidevalt juurde uut maad. Näiteks Mississippi jõe delta tungib edasi kiirusega umbes 60, Niiluse delta aga "kõigest" 3 m aastas. Maailma suurim delta on tekkinud Brahmaputra ja Gangese suudmealale. Enamiku sellest alast katab Bangladeshi Rahvavabariik. Eesti jõgede suurimad deltad on Kasari jõel ja Emajõel. Kuju järgi eristatakse nokk-, kaar- ja labadelta tüüpe. Deltarannik Deltasetted Estuaar Leena jõe delta
Mesotroofid

Mesotroofid on mikroobid, kes vajavad elutegevuseks vähemalt ühte eelnevalt redutseeritud anorgaanilist ühendit. Mikroobide hulka kuuluvad nii organismis kui ka vees leiduvad mikroobid, näiteks enterobakterid ja pseudomonaadid.
Hüpotroofid

Hüpotroofid on intratsellulaarsed (rakusisesed) parasiidid, kes vajavad oma elutegevuseks peremeesraku mitmeid ainevahetuslikke komponente. Sellised on näiteks sugu- ja hingamisteede infektsioone põhjustavad klamüüdiad.
Lell

Lell on isa vend. Lellepoeg Sugulussuhted
Klamüüdia

Klamüüdia (Chlamydia) on väikeste obligatoorselt intratsellulaarsete mikroobide perekond, mis ühendab kolme inimpatogeenset liiki: Chlamydia trachomatis, Chlamydia pneumoniae ja Chlamydia psittaci. Esmakordselt kirjeldati klamüüdiaid 1907. aastal trahhoomihaige pisaratega nakatatud orangutani sidekesta rakkudes. Kirjelduses märgiti nende mantlitaolist paksendit ümber rakutuuma ja sellest sai ka alguse tekitaja nimetus (kreeka keeles chlamys 'mantel'). Esmakordselt isoleeriti klamüüdiad 1957. aastal kanaembrüotes Tang Feifani poolt. Chlamydia trachomatis on nägemiskaotust põhjustava trahhoomi tekitaja, samuti sugulisel teel ülekantavate haiguste tekitaja, mille kaugtagajärjeks võivad olla ektoopiline rasedus ja sigimatus. Chlamydia pneumoniae on olmekopsupõletiku tekitaja ning tema esinemist seostatakse ka ägeda ja kroonilise südame isheemiatõvega. Chlamydia psitacci on mitteühtlane klamüüdiate grupp, mis tekitab zoonoose ja põhjustab hingamisteede infektsioone inimestel. Tegelikult põhjustavadki kõik kolm klamüüdialiiki hingamisteede infektsioone ja kõiki neid seostatakse ka südamehaigustega. Klamüüdiad on liikumatud, ilma fimbriateta moodustised. Klamüüdiad esinevad kahe vormina, mis üksteisest morfoloogiliselt erinevad: väike (250–300 nm) ja rigiidne kondenseeritud moodustis ehk elementaarkehake (elementary body; EB), mis umbes 6–8 tunni jooksul organiseerub ümber suureks (800–1200 nm) retikulaarkehakeseks (reticulate body; RB), millel puudub elektrontihe nukleoid. Klamüüdia elementaarkehake on metaboolselt inaktiivne ega pooldu kunagi. Ta sisaldab rohkesti lipiide, rakuseinas ka penitsilliini siduvaid proteiine, kuid viimased ei suuda rakuseina läbida ja samuti ei jõua ka intratsellulaarselt asuvasse parasiiti. Klamüüdia retikulaarkehake on metaboolselt aktiivne. Rakuseinas on välismembraani proteiinid, mis võimaldavad ainete transporti, tsütoplasmas on prokarüootsed ribosoomid. Retikulaarkehakesed omavad ensüüme, nad sünteesivad endale oma DNA ja RNA, ja omavad ka proteiine ja lipiide. Neil puudub aga võime sünteesida energiarikkaid adenosiintrifosfaate (ATP-d). Seetõttu nimetatakse neid "energiaparasiitideks" ja sellepärast elutsevad nad raku sees. Bakteritega sarnaselt pärsivad mitmed antibakteriaalsed preparaadid nende kasvu. Land, J.A, Van Bergen, J.E.A.M., Morré, S.A., Postma, M.J. (2010). Epidemiology of Chlamydia trachomatis infection in women and the cost-effectiveness of screening. Human Reproduction Update, Volume 16, Issue 2(1), lk 189–204. academic.oup.com
Mükoplasma

Mükoplasmad (Mycoplasma) on mikroorganismid, kuuluvad Mollicutes klassi. Nad on väikseimad looduses vabalt elavad bakterid. Neid leidub nii taime- kui ka loomariigis, kokku on neid rohkem kui 150 liiki. Inimestel põhjustavad haigestumist 16 liiki. Mükoplasmad on 0,2–0,3μm suurused pleomorfsed mikroobid, mis esinevad nii kerajate kui ka hargnenud niitjate vormidena. See on tingitud rigiidse rakuseina puudumisest. Nende mikroobide omapäraks on see, et nad suudavad läbida bakterite filtreid. Mükoplasmadel puudub rakusein, kuid samal ajal esineb neil välismembraan ning tsütoplasma on ümbritsetud tsütoplasmaatilise membraaniga. Rakuseina puudumise tõttu ei toimi neile antibiootikumid, mis toimivad rakuseinale, nad ei värvu Grami meetodi järgi. Mükoplasmad paljunevad pooldumise teel, nad on fakultatiivsed anaeroobid või aeroobid ja sisaldavad steroole, erinedes sellega teistest mikroorganismidest. Mükoplasmad on väliskeskkonna mõjudele, eriti temperatuurile, väga tundlikud. Neid on võimalik surmata praktiliselt kõigi desinfitseerivate vahenditega ja nad ei talu kuivamist ning hävivad juba 45-55 °C juures 15 minuti jooksul.
Emil Erlenmeyer

Richard August Carl Emil Erlenmeyer (28. juuni 1825 Taunusstein – 22. jaanuar 1909 Aschaffenburg) oli saksa keemik. Ta on tuntud eelkõige Erlenmeyeri kolvi leiutajana.
Marek Kolk (pokkerimängija)

Marek Kolk (sündinud 8. märtsil 1971) on Eesti pokkerimängija. Ta võitis esimese eestlasena pokkeri suurturniiri UK Poker Open finaali 2006. aastal. Marek Kolk on PokerNews Eesti kaastoimetaja ning sai 2008. aastal esimese Eesti pokkerimängijana profilepingu pokkeritoaga. Leping lõppes juba poole aasta pärast, kuna sponsor (T6) sattus rahalistesse raskustesse. Marek Kolk juhib alates 2012. aasta jaanuarist Eestis Tonybeti spordiennustust. €500 NL Hold'em World Speed Poker Championships – 1. koht (2004, Tallinn) $1500 PL Hold'em 37th World Series of Poker (WSOP) – 81. koht (2006, Las Vegas) $1000 NL Hold'em 37th World Series of Poker (WSOP) – 41. koht (2006, Las Vegas) $1500 NL Hold'em Shootout 37th World Series of Poker (WSOP) – 27. koht (2006, Las Vegas) 888.com UK Poker Open Final – 1. koht (2006, Maidstone) $300 NL Hold'em Betfair Asian Poker Tour – 1. koht (2006, Singapur) A$10000 Main Event Aussie Millions – 61. koht (2007, Melbourne) NL Hold'em Partypoker.net: East VS West Cup – 5. koht (2007, Viin) €1000 NL Hold'em Vienna Spring Poker Festival – 3. koht (2007, Viin) $1500 Limit Hold'em Shootout 38th World Series of Poker (WSOP) – 41. koht (2007, Las Vegas) €1050 NL Hold'em Main Event Anniversary Tour 2007 – 4. koht (2007, Tallinn) A$1000 NL Hold'em Aussie Millions – 17. koht (2009, Melbourne) €500 NL Hold'em Main Event Anniversary Tour 2009 – 2. koht (2009, Tallinn) PokerNews Eesti
Code One

Code One oli eesti popmuusikaansambel, mis tegutses 1995. aasta kevadest kuni 2007. aastani. Ansambel moodustati esialgu üheks suveks, kuid tegutses pausidega kuni 2007. aastani. Algul oli Code One trio, kuna Koit Toome ja Sirli Hiiusega oli laval süntesaatorimängija Paul Lilje. Aeg-ajalt esineti ka koos tantsutüdrukutega. Duett osales arvukatel suveturneedel, millest esimene ja üks menukamaid oli "Kolm säravat silma" (1995, koos Jami ja Hovery Coveryga Eesti vabaõhulavadel). Edaspidi tuuritati koos Maarja-Liis Ilusaga, ansamblitega Zone, E-Miljon, Kuldsed Lindid jm. Code One'i üheks suuremaks hitiks võib lugeda 1995. aasta jõulude eel ilmunud singlit "On küll hilja", mis püsis Eesti Televisiooni edetabelisaates "7 vaprat" järjepanu neli kuud, ja alati esikohal, enne kui lugu edetabelist välja langes. Koit Toome (vokaal, klahvpillid) Sarah ehk Sirli Hiius (vokaal) Reigo Ahven (trummid) Mihkel Mälgand (basskitarr) Priit Jääger (kitarr) 1995 "Code One" Valindo, CD MC 1996 "Code One 2" U-Boot Stuudio, CD MC 1998 "Best of Code One" Baltic Records, CD MC 2005 "Best of Code One" Global Music Group, CD (teine väljalase) "Kuum" "On küll hilja" "Sellest saab meie suvi" "Vikerkaar" "Vältida ei suutnud" Facebook Code One'i koduleht
Club Illusion

Club Illusion on Tartus asuv ööklubi, mis tegutseb alates 23. veebruarist 2006. Club Illusion on ehitatud endise kino Illusioon ja underground-pidude toimumiskoha ruumidesse Raatuse tänaval Tartus. Täpne aadress on Raatuse tänav 97. Varem asus samas majas kino Komsomol. Klubis Illusion on kaks saali: ovaalse baariga peasaal ja suur baariga rõdu. Klubi programm on mitmekesine. Selle sisustavad mitmesuguse muusikalise suunitlusega (popp, rokk, urban, house, drum & bass) üritused, kus võib näha ja kuulda nii välismaa kui ka Eesti DJ-sid ja bände. Kolmapäeviti mängitakse popmuusikaklassikat üritusel "Retro". Reedeti ja laupäeviti kuuleb tavaliselt edetabelihitte, toimuvad pop-, rokk- ja urban- (hiphop) muusika kontserdid ning kord kuus drum & bass'i sari "Sin City". Sin City Retro Illusioon (kino) Club Illusioni koduleht
Anahoreedid

Anahoreedid on erakud, kelle elukorraldus sai alguse varakristluse ajal. Erinevalt täielikus üksinduses elanud esimestest kristlikest erakutest, eremiitidest, koondusid anahoreedid väikestesse kogukondadesse, mida juhtisid tavaliselt autoriteetsed isikud ehk Isad. Tuntuimaks anahoreetide juhiks võiks pidada Antonios Suurt. Nende elukorraldus on siiski küllaltki eraklik, ühiselt korraldati elu vaid seoses välismaailmaga, millest nad eremiitidest erinevalt polnud täiesti ära lõigatud. Anahoreedid tegutsesid esialgu Põhja-Aafrikas. Nende liikumist peetakse kloostrikorralduse eelkäijaks. Hiljem levis anahoreetlus ka mujale ning segunes osaliselt üldise kloostrikorraldusega (näiteks kartuuslaste puhul). Anahoreetlik eluviis on säilinud tänini õigeusus ja katoliikluses. Viimases on see korraldatud katoliku kiriku 1983. aastal vastu võetud kanoonilise seaduse järgi.
Giuliano de' Medici

Giuliano de' Medici oli mitme Medicite dünastiasse kuuluva isiku poeg: Giuliano di Piero de' Medici oli Piero di Cosimo de' Medici poeg ja Lorenzo Toreda noorem vend Giuliano di Lorenzo de' Medici oli Lorenzo Toreda kolmas poeg Giuliano di Cosimo de' Medici
Giulio de' Medici

Giulio de' Medici nime kandsid mitu Medicite dünastia esindajat: Giulio di Giuliano de' Medici oli Lorenzo Toreda venna Giuliano di Piero de' Medici poeg ja paavst Clemens VII Giulio di Alessandro de' Medici oli Alessandro de' Medici ebaseaduslik poeg
Kehamassiindeks

Kehamassiindeks (lühend KMI; inglise keeles body mass index, lühend BMI) on suurus, mis väljendab inimese kehakaalu ja pikkuse suhet. Kehamassiindeksi leidmiseks jagatakse kehakaal kilogrammides pikkuse ruuduga meetrites. Näiteks 170 cm pika ja 65 kilo kaaluva inimese kehamassiindeks on 65 : (1,7 × 1,7) = 22,5 (kg/m2). Inimese kehakaalu/kehamassi loetakse tema pikkuse kohta normaalseks, kui kehamassiindeks on vahemikus 19–25. Kehamassiindeks alla 17,5 võib viidata anoreksiale. Kehamassiindeks üle 25 tähistab ülekaalu, üle 40 aga tervisele ohtlikku ülekaalu. KMI üle 25 ehk ülekaal võib viidata rasvumusele või suurele lihasmassile; kummaga tegu, seda aitab selgitada organismi rasvaprotsent. Kehamassiindeksi arvutamine ei sobi laste, rasedate ega tegevsportlaste seisundi hindamiseks, kuna rasvaprotsendi norm on nende puhul suhteline või ei ole teada. Kuna indeksi arvutamisel arvestatakse vaid pikkust ja kaalu, aga mitte isiku muid eripärasid, näiteks lihasmassi, siis näitab see vaid osaliselt inimese üle- või alakaalu. Ligi kolmandik sel moel arvutatavaid indekseid on valed. Täpsema tulemuse annab kehamassi mõõtmine, kus lisaks pikkusele ja kaalule tehakse vereteste ning arvestatakse selle tulemuste ja isiku geneetilise soodumusega. Lisaks on tuvastatud, et kehamassiindeksi abil määratud mõõdukas ülekaal ei tähenda automaatselt terviseprobleemi, pigem on sellistel inimestel väiksem suremusoht kui indeksi kohaselt tervislikus kaalukategoorias olevatel inimestel, mis tähendab, et üldlevinud KMI määratluse kohaselt on tervisliku kaalu lävend liiga madalal. Kehamassiindeks. Põhjalik ülevaade koos kalkulaatori ja tabeliga Kehamassiindeks – mida see näitab ja mida see ei näita? Tabel, kalkulaator Kehamassiindeksi kalkulaator Androidi KMI kalkulaator WHO KMI klassifikatsioon Watanabe, Kengo; Wilmanski, Tomasz; Diener, Christian; Earls, John C.; Zimmer, Anat; Lincoln, Briana; Hadlock, Jennifer J.; Lovejoy, Jennifer C.; Gibbons, Sean M.; Magis, Andrew T.; Hood, Leroy; Price, Nathan D.; Rappaport, Noa (20. märts 2023). "Multiomic signatures of body mass index identify heterogeneous health phenotypes and responses to a lifestyle intervention". Nature Medicine: 1–13. DOI:10.1038/s41591-023-02248-0. ISSN 1546-170X. Vaadatud 21. märtsil 2023. Wilson, Clare (5. juuli 2023). "Having an 'overweight' BMI may not lead to an earlier death". New Scientist. Vaadatud 17. juulil 2023.
Club Privé

Club Privé on Tallinna vanalinnas asuv ööklubi. Club Privé sai alguse 1999. aasta detsembris Liiva Keskuses toimunud Vibe üritusel Wipeout, kui väljakujunenud seltskond vajas privaatsemat kohta. Nii sündis kontseptsioon Pidu Peo Sees ehk Party Inside the Party ja avati Club Privé nimeline VIP-ruum. Nagu nimigi ütleb, siis see osa peost oli privaatne ja valitud seltskonnale. Club Privés olid omal kohal muusika, kostüümid, performansid ja vabameelne õhkkond. Iga Club Privé üritust usaldati eest vedama mõni tuntud kunstnik-moelooja, kelle idee alusel loodi vastav sisekujundus, muusika valik ja programm. Väljavalituteks on aastate jooksul osutunud näiteks Raoul Kurvitz, Ene-Liis Semper, Gerly Tinn jpt. Esimesena Eestis kehtestati üritustel kindel rõivastusstiil, mis on nüüd kasutusel ka muudel üritustel ja ööklubides. Pärast aastatepikkust tegutsemist vanas tehasehoones koliti klubi kesklinna ja Club Privé avas uksed ööklubina Harju tänaval. Meet the Mixer Choice Jus'Fine Fried Funk Classics Soul Heaven Defected in the House Hed Kandi Kiddology Garage City Fashion Avenue Kriim (Cream) Club Privé ametlik koduleht
Ööklubi

Ööklubi (või lihtsalt klubi) on tantsimise ja teiste meelelahutuslike tegevuste paik, mis avatakse hilistel õhtutundidel. Ööklubi erineb baaridest, pubidest ja kõrtsidest peamiselt selle poolest, et seal on tantsuplats ja DJ-pult, millest mängitakse tantsu- ja popmuusikat. Enamik ööklubisid on spetsialiseerunud mingile kindlale muusikastiilile. Ööklubisse sissepääs on tavaliselt reguleeritud vanusepiiranguga, sageli 18. eluaastast alates.
Zombi

Zombi on afrokariibi mütoloogias ja voodoos nõiduse abil taaselustatud surnukeha. Sõna pärineb arvatavasti Lääne-Aafrika keeltest (kikongo keeles zumbi 'iidol', kimbundu keeles nzambi 'jumal' jt). Popkultuuris (õudusfilmid jms) kujutatakse zombisid elavate laipadena, kes on piiratud intelligentsiga ning tunnevad nälga elavate inimeste liha järele. Neuroteadustes nimetatakse zombiks (zombiseisundis olevaks) inimest, kes reageerib sensoorsetele sisenditele kiirelt ja stereotüüpselt neid teadvustamata (mõtlemata). Selline seisund võib esineda nii lihtsate (näiteks liinitööl) kui ka suhteliselt keerukate (näiteks liikluses liiklemine) käitumiste korral. kodukäija Zombie walk
Gruusia sõjatee

Gruusia sõjatee (gruusia keeles საქართველოს სამხედრო გზა Sakharthvelos samhedro gza; vene keeles Военно-Грузинская дорога Vojenno-Gruzinskaja doroga) on peamine ajalooline tee Gruusiast läbi Kaukasuse Venemaale. Teised kaks on Osseetia sõjatee ja Transkam. Gruusia sõjateed on teadaolevalt esimest korda kirjalikult mainitud Straboni "Geograafias". Tänapäevasel kujul hakkas 208 kilomeetri pikkust Gruusia sõjateed ehitama Vene armee 1799. aastal, Aleksei Jermolov, kes juhatas Vene vägesid Kaukaasia sõjas, teatas ehituse valmimisest 1817. aastal. Sõjatee ühendab Venemaal asuvat Vladikavkazi Thbilisiga. Tereki orgu Aragvi oruga ühendav tee on väga maaliline, tõuseb kuni 2379 meetri kõrgusele ning ületab oma teel mitmeid mäekurusid ja kuristikke. Gruusia sõjatee
Gojko Mitić

Gojko Mitić (Гojкo Митић; sündinud 13. juunil 1940) on Jugoslaavia (praegune Serbia) päritolu filminäitleja, kes on tuntuks saanud peamiselt Saksa DV indiaanifilmides indiaanlasi kehastades. Filmid, kus ta on peaosa mänginud: "Suure Karu pojad", "Chingachgook", "Black Hillsi kuld", "Valged hundid", "Shave Head", "Tecumseh", "Apatšid", "Winnetou Apatšide pealik", "Kotka jälg", "Saatuslik eksitus" jt.
Melanie South

Melanie Jayne South (sündinud 3. mail 1986 Kingstoni linnaosas Surreys) on Briti endine tennisist ja praegune tennisetreener. Elukutselisena mängis ta tennist aastatel 2004–2013. Üksikmängus jäi tema kõrgeimaks kohaks WTA edetabelis 99. (2. veebruarist 2009) ja paarismängus 120. koht (9. märtsist 2009). 2006 – Chengdu, Hiina (25 000 $) 2006 – Hull (10 000 $) 2005 – Bath (10 000 $) 2004 – Mumbai, India (10 000 $) 2007 – La Coruna (25 000 $) koos uusmeremaalanna Marina Erakoviciga 2007 – Felixstowe (25 000 $) koos Karen Patersoniga 2007 – Surbiton (25 000 $) koos Karen Patersoniga 2006 – Nantes (25 000 $) koos Rebecca Llewellyniga 2006 – Nottingham (25 000 $) koos Karen Patersoniga 2005 – Edinburgh (10 000 $) koos Rebecca Llewellyniga 2005 – Bournemouth (10 000 $) koos Claire Peterzaniga 2005 – Bath (10 000 $) koos Surina de Beeriga 2004 – Tipton (10 000 $) koos Rebecca Llewellyniga 2006. aastal pääses Melanie South tänu nn vabapääsmele (wild card) Wimbledoni turniirile. Esimeses ringis alistas ta 11. asetusega itaallanna Francesca Schiavone, teises ringis jäi alla ameeriklanna Shenay Perryle. Võit Francesca Schiavone üle oli tennisepiiga esimene võit WTA esikahekümnes asuva mängija üle. Melanie Southi isa John South oli jalgpallur, kes mängis Fulhami ja Brentfordi klubis aastatel 1964–1967. Melanie õppis Nonsuch High Schoolis. Ametlik koduleht