laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alexanderplatz

Alexanderplatz on väljak ja liiklussõlm Berliini kesklinnas Mitte linnarajoonis, Berliini teletorni lähistel. Berliinlased nimetavad seda sageli lihtsalt Alex'iks, viidates sellega kogu piirkonnale, mis jääb Mollstraße ning Spandauer Straße ja Punase raekoja vahele. Algselt oli tegemist linna kindlustustest väljapoole jääva kariloomade turuga. Oma nime sai Alexanderplatz Vene keisri Aleksander I järgi, kui tema külaskäigu auks 25. oktoobril 1805 käskis Preisi kuningas Friedrich Wilhelm III turuplatsi ümber nimetada. Oluliseks muutus väljak 19. sajandi lõpul, kui sinna rajati Alexanderplatzi raudteejaam, ning tähtsaks ärikeskuseks arenes paik pärast seda, kui 1904. aastal avati lähedal asuvas turuhallis Hermann Tietzi kaubamaja. Metroojaam praegusel U2 liinil avati Alexanderplatzil 1. juulil 1913. Alexanderplatzi kõrgaeg oli 1920. aastatel, kui see oli koos Potsdamer Platziga Berliini ööelu südameks. Sellest inspireerituna ilmus 1929. aastal Alfred Döblini romaan „Berliin, Alexanderplatz”, mille põhjal on valminud kaks filmi – Piel Jutzi linateos 1931. aastal ja Rainer Werner Fassbinderi 15 ja poole tunni pikkune film 1980. aastal. 1920. aasta ümber algas ka väljaku ümberkujundamine vastavalt kasvanud liiklusele. Samuti ehitati raudteeviadukti äärde kaks uut hoonet, 1932. aastal valmisid vastavalt Peter Behrensi plaanidele Alexanderhaus ja Berolinahaus. 1960. aastatel läbis Alexanderplatz suure ümberkujunduse – seda laiendati osana Ida-Berliini linnasüdame uuenduskavast ning väljak muudeti jalakäijate alaks. Väljaku äärde rajati sel perioodil ka teletorn (Fernsehturm), samuti kujundavad üldilmet 125 meetri kõrgune Park Inn Berlini hotell, maailmakell (keerlev installatsioon, mis näitab kellaaega kogu maailmas) ja Hermann Henselmanni loodud Haus des Lehrers (Õpetajate maja). 1989. aasta 4. novembril Alexanderplatzil toimunud meeleavaldus oli Ida-Saksamaa ajaloo suurim demonstratsioon. Saksamaa taasühinemise järel on paljusid Alexanderplatzi ümbruse hooneid renoveeritud. Hoolimata trammiliinide sõlmpunkti taastamisest on väljaku üldilme jäänud sotsialismi perioodi meenutavaks. Muuhulgas on alles populaarse kohtumiskohana praegu grafitiga kaetud Rahvaste Sõpruse purskkaev (Brunnen der Völkerfreundschaft). 1993. aastal valmis ka arenduskava, mis sisaldas mitme pilvelõhkuja ehitamist, kuid seni pole nende ehitamine plaanis, sest puudub nõudlus vastavate pindade järele. Mõned hooned ehitati ümber siiski seoses Kaufhofi kaubamaja rekonstrueerimisega 2004. aastal ja Berliini suurima maa-aluse raudteejaama rajamisega. Läheduses avati 2007. aastal umbes 180 poega Alexi kaubanduskeskus ning 2008. aastast asub Alexanderplatzil Saturni elektroonikapood. Paljud ajaloolised hooned asuvad Alexanderplatzi läheduses, sealhulgas linnavalitsuse asukohaks olev Punane raekoda (Rotes Rathaus). Samuti lähikonnas asunud kunagine Ida-Saksamaa parlamendihoone Palast der Republik on praeguseks lammutatud ja sellel kohal kavatsetakse taastada barokne linnaloss (Stadtschloss). Maailmakell Alexanderhaus Berolinahaus Haus des Lehrers Rahvaste Sõpruse purskkaev
Uurali-Altai keeled

Uurali-Altai keeled on hüpoteetiline keelte hõimkond ehk keeleselts, mis hõlmab nii Uurali keelkonda kui ka Altai keelkonda. Uurali-Altai keeli on nimetatud ka turaani keelteks. Turaani madalik Turanism
Algkeel

Algkeeleks nimetatakse võrdlev-ajaloolises keeleteaduses vähemalt kahe reaalselt teada oleva omavahel suguluses oleva keele rekonstrueeritud hüpoteetilist esivanemat. Algkeeli rekonstrueeritakse praeguste keelekujude ühis- ja erijoonte põhjal, näiteks rekonstrueeritud läänemeresoome algkeel põhineb läänemeresoome keelte ja murrete jäädvustustel. Rekonstrueeritud algkeele ja kunagise tegeliku varasema keelekuju olemusliku erinevuse tõttu on vene keeleteaduses eristatud rekonstrueeritud algkeelest (vene keeles prajazõk) eraldi mõistena aluskeelt (vene keeles jazõk-osnova), mis tähistab praeguste keelte mingil kindlal ajal või kindlas kohas räägitud reaalset eellaskeelt. Esimene rekonstrueeritud algkeel oli indoeuroopa algkeel, seejärel Altai ja Uurali. Hästi rekonstrueeritud algkeel on variatsioonivaba, ilma murdeerinevusteta, samas kui elav keel on tohutult varieeruv, liigendudes murreteks ja idiolektideks. Algkeele kui keeleteadusliku rekonstruktsiooni määratluse ja omaduste tõttu on Tiit-Rein Viitso hinnangul üldjuhul ebakorrektne püüda algkeelt dateerida. Kui mitme keele ühise eellaskeele olemasolu kohta on kirjalikke viiteid, on rekonstrueeritud algkeele samastamine reaalsete keelte tegeliku eelkäijaga Viitso hinnangul küsitav. Võrdlev-ajaloolise keeleteaduse vahenditega rekonstrueeritud algkeele vastavus varasemale keelekujule võib mõnes osas olla väga suur, kuid mida erinevamad on algkeele rekonstrueerimiseks kasutatud keeled või murded, seda ebaühtlasemad on rekonstrueeritud algkeele eri osad ajaliselt. Algkeeli rekonstrueeritakse võrdlev-ajaloolise meetodi abil. Selleks võrdleb teadlane eri keelte samatähenduslikke sõnu ja püüab nende põhjal rekonstrueerida algkeele sõnu nii, et oleks võimalik seletada, kuidas ühest või teistest algkeele vormist on keelemuutuste tagajärjel kujunenud tänapäeva keelte vastavad sõnad. Näiteks idaeuroopa algkeele rekonstrueerimisel võrreldi vanakreeka, ladina, saksa ja inglise keelt muistste sanskritikeelsete tekstidega. Kreeka ja ladina keeles lõpeb sõna s-ga ka inglise sanskriti keeles d(t)-häälikuga, siis leiti, et algkeeles olid sõna lõpus mõlemad häälikud, kuid ühes harus kadus d ja teises s. Sõna keskel oli algkeeles ilmselt pikk o, sest sellest häälikust on kõige kergem ette kujutada arenguid tänapäeva keeltesse. Niisugusel viisil ajas tahapoole liikudes jõutigi algkeele sõnakujuni. Keelkond Keelepuu Indoeuroopa algkeel Tütarkeel Germaani algkeel Võrdlev-ajalooline meetod Genealoogiline liigitus Tiit-Rein Viitso. Keelesugulus ja soome-ugri keelepuu. Raamatus: Tiit-Rein Viitso. Liivi keel ja läänemeresoome keelemaastikud. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, lk 29. Tiit-Rein Viitso. Keelesugulus ja soome-ugri keelepuu. Raamatus: Tiit-Rein Viitso. Liivi keel ja läänemeresoome keelemaastikud. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, lk 33. 3. Õpik “Keel ja ühiskond” M. Ehala, K. Habicht, P. Kehayov, A. Zabrodskaja
Atlex

Atlex on Eesti kirjastus, äriühinguna Atlex AS. Atlex tegutseb alates 1992. aastast, mil hakkas välja andma spordiajakirja Atleet. Ajakirjadele lisandus peagi kõrgkoolide õppevahendite kirjastamine ja trükkimine. Aastast 2002 kirjastab kirjastus ka üldharidus- ja kutsekoolide õpikuid. Kirjastuse Atlex koduleht
Peeter Esimese ahelik

Peeter Esimese ahelik (tadžiki қаторкӯҳи Пётри Якум (katorkuhi Pjotri Jakum)) on mäestik Aasias, osa Pamiirist. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 6785 meetrit.
Oskari Jauhiainen

Heikki Oskari Jauhiainen (31. oktoober 1913 Kiiminki – 20. jaanuar 1990 Helsingi) oli soome skulptor. Ta valmistas eelkõige monumentaalskulptuure, kuid kujundas ka medaleid ja vappe. Oskari Jauhiainen oli pärit vaesest perest, kus käsitööoskused olid au sees. Lapsena karjas käies armastas ta voolida puukujukesi, mida õnnestus isegi müüa. Avalikult esil oli tema kätetöö esimest korda 1928. aastal Oulu põllumajandusnäitusel, kus tema valmistatud karukuju äratas laiemat tähelepanu. 1936. aastal valmistas Jauhiainen kivist Vesaise mälestusmärgi Ylikiiminkis ja 1937 monumendi "Liekki" Yppäris. Aastatel 1938–1941 õppis ta kunstiakadeemia eelkäijaks olnud kunstnike ühenduse joonistuskoolis näiteks Felix Nylundi käe all. Ta osales Talvesõjas ja Jätkusõjas. Aastast 1947 kuulus ta Soome ekspressionistide moodustatud Oktoobri rühma. Pärast sõda valmistas ta kümme sõjamälestusmärki. Aastal 1952 valmis Jauhiaise esimene suurem töö, Mikael Agricola monument Turus. See tegi ta laiemalt tuntuks. Samal aastal püstitati ka langenute mälestusmärk Oulus. Aastatel 1956–1965 õpetas ta kunstiakadeemias skulptuuri. Aastal 1954 võitis Jauhiainen koos Aimo Tukiaisega Mannerheimi ratsamonumendi võistluse, kuid koostöö katkes 1956. aastal, kui Jauhiainen erimeelsuste tõttu osalusest loobus. Tal oli ateljee Helsingis Jollases, kuid suved veetis ta Kiiminkis. Aastal 1956 sai ta Pro Finlandia medali. President Urho Kekkonen andis Jauhiaisele 1968. aastal professori nimetuse. Aastal 1977 määrati talle kunstnikupension ning 1982 anti akadeemiku aunimetus. Kiiminkis avati 1997. aastal Oskari Jauhiaise muuseum. Oskari Jauhiaise tööde seas on "Nahkurit" (Hämeenlinna, 1958), "Kalasääski ja lohi" (Oulu, 1960), Werner Söderströmi monument (Porvoo, 1960), "Ruuhkanpurkajat" (Joensuu, 1962), "Ahtaajat" (Kotka, 1964), "Paperintekijät" (Tervakoski, 1966), Meremeeste mälestusmärk (Helsingi, 1968), Teuvo Pakkala monument (Oulu, 1973), "Niittäjät" (Liminka, 1977), "Vanhat vaeltajat" (Muhos, 1984) ja "Haravatyttö" (Kiiminki). "Arto Kouri, Kuvanveistäjä-akateemikko Oskari Jauhiaisen elämästä ja työstä". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2011. Vaadatud 18. aprillil 2012. Pekka Rönkkö: Oskari Jauhiainen (1913–1990) ARS Nordica 5, Pohjoinen, 1994. ISBN 951-749-207-3, lk 119–126 Oskari Jauhiaise muuseum
Lorenzo Lotto

Lorenzo Lotto (umbes 1480 Veneetsia – 1556 Loreto) oli Põhja-Itaalia maalikunstnik, joonistaja ja illustraator, keda peetakse traditsiooniliselt Veneetsia koolkonna esindajaks. Ta maalis palju altarimaale, töid religiooni ainetel ja portreid. Tema loomingu põhiosa jääb küll kõrgrenessansi ajalistesse raamidesse, kuid tema teostes avalduvaid närvilisi ja ekstsentrilisi seadmisi ja moonutusi võib vaadelda ka kui üleminekuetappi 16. sajandi esimeste Firenze ja Rooma maneristide loominguni. Veneetsias sündinud kunstnik töötas Trevisos (1503–1506), Marches (1506–1508), Roomas (1508–1510), Bergamos (1513–1525), Veneetsias (1525–1549), Anconas (1549) ja viimaks, frantsiskaani ilmikvennana, Loretos (1549–1556). "Vooruse ja pahe allegooria" õli paneelil, 1525 "Püha Antoniuse armuand" õli puul, 1542 "Muutmine" õli paneelil, 1510–1512 "Noormehe portree" õli lõuendil, umbes 1526 "Pietà" 1538–1535 "Jeesus ja abielurikkujast naine" õli lõuendil, 1527–1528 "Madonna ja neli pühakut" õli lõuendil, 1546 "Lucina Brembati portree" õli paneelil, umbes 1518 Lorenzo Lotto maalide loend Veebigaleriis, kokku 137 teost; paljud on varustatud kirjeldusega loomisloo kohta (inglise keeles)
Qinling

Qinling (hiina 秦岭) on mäestik Aasias. Kulgeb ida-lääne suunas, on Kunluni idapoolseks jätkuks. Kõrgus kuni 3767 meetrit.
Felix Nylund

Felix Arthur Nylund (15. mai 1878 Korppoo – 23. detsember 1940) oli Soome skulptor. Tema tuntuim teos on 1932. aastal püstitatud Kolme sepa monument Helsingis Mannerheimintie ja Aleksanterinkatu nurgal.
Pitser

Pitser on pitsati positiivne reljeefne jäljend plastilises aines või värvis. Pitsereid on läbi ajaloo kasutatud nii sulgemiseks kui tõendamiseks. Pitseriga sulgemine garanteerib sisu säilimise muutmata kujul, pitseriga annab sulgeda nii kirja kui merekonteinerit. Pitseriga tõendamine on ajaloo jooksul olnud kõige enam kasutatud dokumendi turvaelement, autentsuse tagaja. Kõige levinumad pitseerimismaterjalid on metall ja vaha, uusajal ka pitserilakk. Metallpitsereid, mida kasutati eriti palju Bütsantsis ja üldse Vahemere maades, nimetatakse bulladeks. Kuna Rooma paavst kasutas pitseerimiseks läbivalt tina, on bulla nimetus laienenud paavsti välja antava üriku üldnimetuseks. Keskajal oli pitseerimiseks kasutusel vaha, millesse segati selle omaduste parandamiseks sisse teisi aineid, näiteks vaiku, õli, kipsi, kriiti või rasva. Eri kantseleides kujunes välja ka traditsioon, mis värvi vahaga pitseeriti. Teistest paremaks peeti punase vahaga pitseerimist. Kuna vahapitser on õrn hakati selle kaitseks 15. sajandil vahakujutist ümbritsema metallist (või ka puust) kapsliga. 16. sajandil tuleb kasutusele pitserilakk, mis on vahast vastupidavam. Tahmapitserid kasutati 18.–20. sajandil. Metallist või kivist pitsat tahmatati leegi kohal ning suruti siis vastu dokumenti. Vocabulaire International de la Sigillographie, Rooma 1990 Siegel und Münzen der weltlichen und geistlichen Gebietiger über Liv-, Est- und Curland bis zum Jahre 1561 nebst Siegeln einheimischer Geschlechter. Aus dem Nachlasse von Baron Robert v. Toll mit Hinzufügung eines Textes für die Siegel, hrsg. v. Johannes Sachssendahl, Reval 1887. (Est- und Livländische Brieflade, Bd. 4.) Pitsereid Tallinna Linnaarhiivist. Siegel aus dem Tallinner Stadtarchiv. Seals from Tallinn City Archives, Tallinn 2013
Oskari Jauhiaise muuseum

Oskari Jauhiaise muuseum on soome skulptori Oskari Jauhiaise elu ja loomingut käsitlev muuseum Kiiminki vallas. Muuseumi varad koosnevad peamiselt Jauhiaise perekonna annetatud teostest ja esemetest. Lisaks püsiekspositsioonile korraldatakse muuseumis ka vahetuvaid näitusi. Muuseum avati 1997. aastal. Koduleht
Pärna tänav

Pärna tänav (saksa keeles Lindenstraße) on tänav Tartus Ülejõel. Tänav algab Pika ja Fortuuna tänava ristmiku lähistelt ning lõpeb Puiestee tänaval, ristudes Uue tänava ja Jaama tänavaga. Pärna tänava kogupikkus on 530 meetrit. Pärna ja Pika tänava nurgal asuvad endise Tartu Pärmivabriku hooned.
Ameerika Ühendriikide riigiasutused

Ameerika Ühendriikide riigiasutused loetleb Ameerika Ühendriikide riigiasutused ning riiklikud organisatsioonid. USA-s on tavaks, et ministeeriumides kasutatakse ametlike kirjade päistes täispikkuses nimetust ehk siis kujul United States of America Department of Energy. Igapäevases kasutuses ja vappidel kasutatakse üldjuhul lühinime Department of Energy. Vahel lisatakse lühikujule ka ette tähed "US" (United States). Riiklikel organisatsioonide puhul kehtib sama reegel ning üldjuhul on riiklikud organisatsioonid tuntud oma lühendite poolest nagu FEMA, NASA, CIA, FBI ning nende täiskuju riigisiseses kõnepruugis peaaegu ei kasutata. Tavakõnepruugis kutsutakse neid asutusi veel nimega Alphabet Agencies ehk tähestikuagentuurideks. Eluasemeministeerium – Department of Housing and Urban Development Energeetikaministeerium – Department of Energy Haridusministeerium – Department of Education Justiitsministeerium – Department of Justice Kaitseministeerium – Department of Defence Kaubandusministeerium – Department of Commerce Põllumajandusministeerium – Department of Agriculture Rahandusministeerium – Department of the Treasury Siseministeerium – Department of the Interior Sisejulgeolekuministeerium – Department of Homeland Security Tervishoiu ja Teenindusministeerium – Department of Health and Human Services Transpordiministeerium – Department of Transportation Tööministeerium – Department of Labor Veteranideministeerium – Department of Veterans Affairs Riigidepartemang ehk välisministeerium – Department of State (ka State Department) Alkoholi, Tubaka, Tulirelvade ja Lõhkeainete Amet (ATF) Luure Keskagentuur (CIA) Narkootikumidevastase Võitluse Amet (DEA) Kaitseluureagentuur (DIA) Keskkonnakaitseagentuur (EPA) Föderaalne Juurdlusbüroo (FBI) Riiklik Aeronautika- ja Kosmoseadministratsioon (NASA) Riiklik Luureamet (NRO) Riiklik Julgeolekuagentuur (NSA) Ameerika Ühendriikide Rahvaloenduse Büroo (USCB) Ameerika Ühendriikide Eriolukordade Föderaalbüroo (FEMA) Ameerika Ühendriikide Salateenistus (USSS) Ameerika Ühendriikide Immigratsiooni- ja Tolliamet (ICE) Ameerika Ühendriikide Rannavalve (USCG)
Pärna tänav (täpsustus)

Pärna tänav on tänav järgmistes Eesti asulates: Pärna tänav on tänav Antslas Pärna tänav on tänav Elvas Pärna tänav on tänav Haapsalus Pärna tänav on tänav Jõgeval Pärna tänav on tänav Kehras Pärna tänav on tänav Keilas Pärna tänav on tänav Kohtla-Järvel Järve linnaosas Pärna tänav on tänav Kuressaares Pärna tänav on tänav Lihulas Pärna tänav on tänav Loksal Pärna tänav on tänav Mustvees Pärna tänav on tänav Narvas Pärna tänav on tänav Otepääl Pärna tänav on tänav Paides Pärna tänav on tänav Põltsamaal Pärna tänav on tänav Põlvas Pärna tänav on tänav Pärnus Pärna tänav on tänav Räpinas Pärna tänav on tänav Sindis Pärna tänav on tänav Tamsalus Pärna tänav on tänav Tapal Pärna tänav on tänav Tartus Ülejõe linnaosas Pärna tänav on tänav Tõrvas Pärna tänav on tänav Valgas Pärna tänav on tänav Viljandis Pärna tänav on tänav Võhmas Pärna tänav on tänav Võrus Jakob Pärna tänav Pärna põik Pärna tee Pärna allee
1966. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused

Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses 1966. aastal toimusid USA-s Toledos.
Paul Bourget

Paul Charles Joseph Bourget [pol šarl žoz'ef burž'e] (2. september 1852 Amiens – 25. detsember 1935 Pariis) oli prantsuse kirjanik ja kirjanduskriitik. "Neljakümnendal aastal" (novell), tõlkinud Albert Saaberk (= Andrus Saareste), kogumikus "Prantsuse antoloogia: valik novellisid XIX aastasaja teiselt poolelt", Tartu: Noor-Eesti, 1918 "Õpilane" ("Le disciple"), tõlkinud Johannes Aavik. Tartu: Loodus, 1930 "Armastuse kuritegu" ("Un crime d'amour"), tõlkinud Aleksander Aspel. Tartu: Loodus, 1932 (kordustrükk Tallinn: Kuldsulg, 1995) "Julm mõistatus" ("Le sens de la mort"), tõlkinud Johannes Aavik. Tartu: Noor-Eesti, 1937 "Õpilane" ("Le disciple"), tõlkinud Kattri Ezzoubi. Tallinn: Eesti Raamat, 2011 "Esseid kaasaja psühholoogiast" ("Essais de psychologie contemporaine"), tõlkinud Heete Sahkai. Tallinn: Kultuurileht, 2011 (Loomingu Raamatukogu 21–23, 2011)
Nikolai Jakovenko

Nikolai Jakovenko (vene Николай Яковенко; 5. november 1941 – 22. detsember 2006) oli Nõukogude Liidu Kreeka-Rooma maadleja ja treener. Jakovenko võitis olümpiamängudelt kaks hõbemedalit – 1968. aasta olümpiamängudel ja 1972. aasta olümpiamängudel. Tema peamised konkurendid olid bulgaaria maadleja Bojan Radev ja rumeenlane Nicolae Martinescu. Nikolai Jakovenko on maetud Vladõkino kalmistule. 1965. aasta – 3. koht; 1966. aasta – 3. koht; 1969. aasta – 1. koht; Pärast sportlaskarjääri lõppu sai temast Nõukogude Liidu maadluskoondise treener. Tema parim õpilane on Gennadi Korban. Nikolai Jakovenko veebisaidil Olympedia (inglise)
Markus Univer

Markus Univer (20. september 1878 Metstare talu, Polli mõis, Polli vald, Viljandimaa – 11. detsember 1950 Pärnu, maetud Karksi-Nuia Papi kalmistule) oli Eesti kooliõpetaja, haridustegelane, luuletaja ja leidur. Pani esimese direktorina käima õppetöö Tartu Tütarlaste Gümnaasiumis. On koostanud ka õpikuid ja tõlkinud. Ta on Tuudur Vettiku "Su Põhjamaa päikese kullast" (1934) sõnade autor. 1888–1890 Peraküla vallakool 1890–1992 Saaretsi vallakool  1892–1894 Karksi kihelkonnakool 1894–1896 Paistu kihelkonnakool 1896–1899 Tartu II Õpetajate Seminar 1917–1918 Tartu Ülikooli loodusteaduskond 1899–1900 õpetaja Paistu tütarlaste kihelkonnakoolis 1900–1902 õpetaja Vändra kihelkonnakoolis 1902–1903 õpetaja Pärnu I algkoolis 1903–1911 õpetaja Pärnu II algkoolis 1911–1917 koolijuhataja Pärnu II algkoolis 1917–1918 õpetaja Tartu Kõrgemas Algkoolis 1918–1919 looduslooõpetaja Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi (ENKS) Tütarlaste Gümnaasiumis 1919 vabatahtlik Vabadussõjas (Tartu vabatahtlike roodus) 1919–1923 koolijuhataja ning kasvatusteaduse ja bioloogia õpetaja Tartu Tütarlaste Gümnaasiumis 1923–1934 koolinõunik Läänemaa II jaoskonnas 1934–1936 koolinõunik Valgamaal 1936–1937 koolinõunik Pärnumaa I jaoskonnas 1937–1938 Pärnumaa koolide inspektor 1923–1934 Noorte kotkaste Lääne maleva vanema abi 1934–1936 Noorte kotkaste Valga maleva vanema abi 1937–1938 Tartu noorseppade vanema abi Markus Univeril oli kolm venda, kellest kaks – Volmer ja August – olid samuti õpetajad. Luulet ja laulutekste kirjutas ka Markus Univeri poja abikaasa Magda Univer. End. koolinõunik M. Univer leiduriks. Rahvaleht, 14. juuni 1940, nr 138, lk 1. Rozental, Väinu (2019). Reveranss roosinupukestele. 100 aastat Raatuse kooli asutamisest. TORE Kirjastus Univer, Toivo. Mälestustahvel Metstarelt pärit koolitegelastele. Õpetajate Leht, 24. august 2017. Markus Univer Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
My Story

My Story (endised nimed Basilea Danubia, Aurora, Papageno, Danube Pearl, Bonaventura Pearl, Austria, ehitatud kui Holland Pearl) on Hollandi laevakompanii Euro Shipping Voyages jõereisilaev, mis on ehitatud Bodewes Binnenvaarti laevatehases Millingen aan de Rijnis 1971. aastal. Ettevõte Select Voyages kasutas seda laeva 2011. aastal kruiisiliinil sõiduks Doonau jõel Passau ja Budapesti vahet, kuni Select Voyages läks 2011. aasta detsembris pankrotti. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 686 Bodewes Binnenvaarti laevatehases Millingen aan de Rijnis Hollandis 26. märtsil 1970. 12. detsembril 1970 lasti laev vette ja ristiti 23. aprillil 1971. Laev sai nimeks Holland Pearl ja see anti üle Rotterdami laevakompaniile Holland River Line. Schip Detailgegevens (hollandi keeles) MS My Story***+ Landeskategorie ***+ (saksa keeles)
Georges Perec

Georges Perec [žorž per'ek] (7. märts 1936 Pariis – 3. märts 1982 Ivry-sur-Seine) oli prantsuse kirjanik. Ta oli ka tuntud ristsõnade koostaja. 1978. aastal pälvis ta oma teose "La Vie mode d'emploi" eest Prix Médicis. "Asjad: üks kuuekümnendate aastate lugu" ("Les choses: une histoire des années soixante"), tõlkinud Leili-Maria Kask. Tallinn: Perioodika, 1968 (Loomingu Raamatukogu 8, 1968) "Mõelda/liigitada ja teisi tekste", koostanud Marek Tamm, tõlkinud Anti Saar, Marek Tamm, Marike Tammet. Tallinn: Varrak, 2008 "Ruumiliigid" ("Espèces d'espaces"), tõlkinud Anti Saar. Tallinn: Kultuurileht, 2011 (Loomingu Raamatukogu 11/12, 2011) "Ruumiliigid". (Katkend. Saar, Anti, tlk.) Schola Biotheoretica (Piiride teooria) 41: 157–158, 2015. "Elu, kasutusjuhend" ("La vie mode d’emploi"), tõlkinud Anti Saar. Tallinn: Varrak, 2012
Oleg Kutšerenko

Oleg Kutšerenko (sündinud 20. detsembril 1971) on Ukrainas sündinud maadleja, kes on võistelnud nii Nõukogude Liidu kui ka Saksamaa koondises. Ta on olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister Kreeka-Rooma maadluses. 1987. aasta – 2. koht 1988. aasta – 3. koht 1989. aasta – 1. koht 1994. aastal sai temast Saksamaa kodanik. Ta tuli aastatel 1997–2004 kaheksa korda Saksamaa meistriks. Oleg Kutšerenko veebisaidil Olympedia (inglise)
Claude Duneton

Claude Duneton [klood dünet'o(n)] (21. aprill 1935 Lagleygeolle Corrèze'i departemangus – 21. märts 2012 Lille) oli prantsuse kirjanik ja publitsist, tõlkija ja näitleja. Dunetoni kodune keel oli oksitaani keel, prantsuse keele õppis ta selgeks alles koolis. Ta tundis huvi rahvakeele ja rahvakultuuri vastu, koostades muu hulgas rahvalike keelendite antoloogia "Kirp kõrvas" ("La Puce à l'oreille", 1981), prantsuskeelsete kujundlike väljendite entsüklopeedia "Piltlike väljendite bukett" ("Le Bouquet des expressions imagées", 1990), prantsuse kõnekeele sõnastiku "Le Guide du français familier" (1998) ning kaheköitelise teose "Prantsuse laulu ajalugu" ("Histoire de la chanson française", 1998). Duneton juhtis ka keeleteemalisi raadiosaateid kanalis France Culture ning kirjutas iganädalast keelerubriiki ajalehes Le Figaro. "Punaste metsade taga" ("Loin des forêts rouges"), tõlkinud Indrek Koff. Tallinn: Kultuurileht, 2010 (Loomingu Raamatukogu 30, 2010) Claude Dunetoni biograafia, bibliograafia ja katkend intervjuust
Bío-Bío Ülikool

Bío-Bío Ülikool (hispaania keeles Universidad del Bío-Bío) on ülikool Tšiilis Concepciónis. Ülikool on asutatud aastal 1988. Ülikooli koosseisu kuulub viis teaduskonda. Ülikooli koduleht
Egidijus Kavaliauskas

Egidijus Kavaliauskas (sündinud 29. juunil 1988 Kaunases) on Leedu poksija. Kavaliauskas on kokku neljakordne Leedu meister – I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) aastatel 2008–2009 ning II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) aastatel 2010–2011. Kavaliauskas osales I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Alexis Vastine'ile (Prantsusmaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Kavaliauskas sai II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Serik Säpïyevile (Kasahstan). Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 15. maailmameistrivõistlustel (Milano, 2009), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Francisco Gómezele (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 29. suveolümpiamängude poksivõistlus. Peking 2008. Tulemused inglise keeles 16. maailmameistrivõistlused poksis. Bakuu 2011. Tulemused inglise keeles 15. maailmameistrivõistlused poksis. Milano 2009. Tulemused inglise keeles Egidijus Kavaliauskas veebisaidil Olympedia (inglise)