laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kuivvili

Kuivvili on juba valmimisel kuivanud vili, mis täisküpsena sisaldab vaid 10–15% vett. Kuivviljad jagunevad avaviljadeks (moonikuprad, hernekaunad), sulgviljadeks (pähklid, tõrud) ja laguviljadeks (aedkoriandri viljad). lihakvili
Lihakvili

Lihakvili on vili, mille veesisaldus valmimisel kasvab ning tulemuseks on mahlase (veesisaldus 75–85%) viljalihaga vili. Lihakviljad jagunevad luuviljadeks, õunviljadeks, pomerantsviljadeks ja marjadeks. kuivvili luuvili õunvili
Tiibvili

Tiibvili on kileja tiiva või tiibadega või tiibjate lisemetega üheseemneline kuivvili. Esineb mitmetel kodumaistel puuliikidel: kaskedel, saartel, jalakatel, künnapuudel jne. Hariliku saare tiibviljad Künnapuu tiibviljad
Autosoom

Autosoom (inglise keeles autosome) on kromosoom (mittesugukromosoom), mis esineb võrdarvuliselt (nt paariliselt) liigi kõikidel isenditel, olenemata nende soost. Inimesel on 22 autosoomi, mida tähistatakse numbritega 1–22. Kui panna autosoomid tinglikult pikkuse järjekorda, siis on kromosoom (autosoom) number 1 kõige pikem ja kromosoom number 22 kõige lühem. Autosoomne dominantne geen avaldub alati, autosoomne retsessiivne geen aga vaid dominantse geeni puudumisel. Termini "autosoom" võttis kasutusele 1906. aastal Thomas J. Montgomery Jr. Gonosoom Viikmaa, M. Klassikalise geneetika leksikon. Vaadatud 30.07.2011.
Filtreerimine (toitumisviis)

Filtreerimine ehk filtrimine on teatud veeorganismide toitumisviis, kus veest kurnatakse välja hõljuvad osakesed (seston). Tuntuimad filtreerijad on biofiltraatorid. Biofiltraatorid
Biofiltraatorid

(Bio)filtraatorid ehk (bio)filtrijad ehk (bio)filtreerijad on veeorganismid, kes eriliste filterelundite abil kurnavad veest välja hõljuvaid organisme ja väikeseid orgaanilise aine osakesi. Sellist toitumisviisi nimetatakse filtreerimiseks. Biofiltraatorid on teiste seas käsnad, paljud karbid, mitmed vähid, protistid, osa putukavastseid ja mõned kalad. Mitmed biofiltraatorid, eriti karbid ja planktilised pisivähid on olulised veekogu isepuhastuses. Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Vigursuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel

Vigursuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris 15. ja 16. veebruar 21. ja 24. veebruar
Kõrgleht

Kõrgleht on taime ülemises osas, õie või õisiku läheduses asetsev leht, mis on harilikult varrelehtedest väiksem, lihtsama kujuga ning eredalt värvunud. Maasikas Jõulutäht Kandeleht Kandeleheke
Jõeelustik

Jõeelustik ehk potamobios on vooluveekogude taimestik ja loomastik. Jõe osad (ülem-, alam-, keskjooks) on tavaliselt voolukiiruse ja muude elutingimuste poolest erinevad, sellepärast on vastavalt teistsugune ka jõeelustik. Jõe ülemjooksul (mägijõgedel ja -ojadel nimetatakse seda ka ritraaliks) on vool sageli kiire ja vesi külm ning planktoniorganisme on seal väga vähe, fütobentost esindavad peamiselt kividele kinnitunud (litofiilsed) vetikad ja samblad, zoobentoses on ülekaalus krenobiondid ja kaladest võib seal kohata eriti jõeforelli ja harjust. Kesk- ja alamjooksul (potamaalis) on vool aeglasem ja vesi soojem ning nii planktonikooslused kui ka füto- ja zoobentos on rikkalikum, kaladest on seal enim karplasi. järveelustik magevee-elustik Viktor Masing. Ökoloogialeksikon. Tallinn, Eesti Entsüklopeediakirjastus 1992
Järveelustik

Järveelustik ehk limnobios on järve või veehoidla elustik. Järvede plankton (limnoplankton) on enamasti kohapeal tekkinud (autohtoone) ning sageli liigi- ja isendirohke. Fütoplanktoni peaosa moodustavad sageli sini-, räni- ja rohevetikad, zooplanktonis domineerivad keriloomad, vesikirbulised ja aerjalalised. Litoraali fütobentoses on palju õistaimi ning mänd- ja rohevetikaid. Zoobentose organisme leidub tavaliselt kõigis sügavustes ja vöötmetes (litoraalis, sublitoraalis ja profundaalis), neist tavalisimad on limused, vähid, väheharjasussid ja mitmed putukavastsed (eriti surusääsklaste vastsed). Nekton koosneb enamasti üksnes kaladest. Eri järvetüüpides võib ka elustik palju erineda. Järveelustiku mõjutavatest teguritest on tähtsad eriti veeõitsengud ja ummuksisolekud. jõeelustik magevee-elustik Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Yilin

Yi Lin (易林), "Muutuste Mets", on Jiao Shi (Jiao Yanshou) või Xu Jun’i poolt umbes 25 eKr kirjutatud raamat. Tekst käsitleb 4096 (642) guad ja on esitatud salmidena. Tavaliselt neli korda neli hierooglüüfi iga gualaadse märgi kohta. Raamat ammendab iga Muutuste raamatu kuusjoone (heksagramm) muutumise teiseks kuusjooneks. Yilin [1] Jiaoshi Yilin[2] Kogu hiinakeelne tekst ja selle üksikhieroglüüfide tõlked.
Lingqijing

Ling Qi Jing (灵 棋 经, "Maagiliste malendite raamat"), on taoistlikku kaanonisse kuuluv ennustamisraamat. Hiina malendid on kabenditelaadsed märkidega kettad. Kokku on raamatus 125 (53) gua-laadset märki. Teos juhendab, kuidas hiina malendite (Xiangqi (象棋)) abil ennustada. Ennustamisel kasutatakse 12 malendit. Igal neist on ühel küljel teatud märk. Nelja neist on iseloomustatud kui ülemist (上), nelja kui alumist (下) ja nelja kui keskmist (中). Need esindavad Kolme Riiki (Valda): Taeva (Tian 天), Maa (Di 地) ja Inimese (Ren 人) oma. Malendeid heidetakse ja heitest tulenevat kombinatsiooni tõlgendatakse raamatu teksti abil. Raamatus on kommenteeritud kõik võimalikud kombinatsioonid. Shuo Tung-Fang (Author), Ivan Kashiwa (Author) Spirit Tokens of the Ling Qi Jing Weatherhill 1997 ISBN 978-0834804005 Lingqijing [1] Lingqijing [2]
Kukkur (botaanika)

Kukkur (varasem nimetus kukkurvili) on ühepesaline paljuseemneline vili, mis on tekkinud ühest servast kokkukasvanud viljalehest. Valmides avaneb üht õmblust mööda. Kukkur moodustab tavaliselt koguvilja, mis koosneb mitmest osakukrust. Kukkur esineb näiteks käokingal ja kurekellal, enelal ja magnoolial. Käokinga kukkur Botaanilise terminoloogia komisjon on kinnitanud mõiste kukkur endise kukkurvilja asemel. Artiklis "Kasutagem termineid õigesti". Maaleht 21.07.2008.
Shenshu

Shen Shu (神數), "Vaimu Numbrid", on Zhuge Liang’ile omistatav ennustamisraamat. Hiinas nimetatakse raamatut ka "Kongming Shenshu". Kong Ming on Zhuge Liang’i rahvapärane nimi. Legendi järgi olevat ta kirjutanud "Muutuste raamatu" iga kuusjoone joone kohta värsi. Kuna jooni on 384, siis on ka värsse sama palju (43x 6 = 384). Kogu raamat koosnebki 384st nummerdatud värsist mida vastavalt esitatud küsimusele ja olukorrale tõlgendatakse. Hiinas kirjutatakse oma küsimusele raamatust ütluse vastuseks saamiseks kolm suvalist hieroglüüfi. Seejärel loetakse kokku eraldi iga hieroglüüfi jooned. Saadud arvudes kasutatakse vaid üheliste kohal olevaid numbreid. Esimese hieroglüüfi oma saab sajaliste, teise kümneliste ja viimase oma üheliste koha. Kui saadud arv on suurem kui 384 lahutatakse sellest 384, kuni lõpptulemuseks saadav arv on sellega võrdne või sellest väiksem. Saadud arv ongi raamatus oleva ütluse numbriks. Läände on jõudnud teine ja seal kohasem kasutamisviis. Selleks heidetakse kolm korda 10 münti. Siis loetakse kokku kulli pooled ja saadakse üks number nullist üheksani. Muus osas kattub ennustamine juba eelnevaga. Selline ennustamine on oma lihtsuse ja rahvalike ütluste tõttu köitnud aastatuhandeid lihtsate hiinlaste südameid ja teinud sellest siiani väga populaarse oraakli. Samalaadne läbi juhuste ühe ende saamine ühest 384st võimalikust on toodud ära ka Shao Yong'i (ka Shao Kangjie, 1011-1077) raamatus "Mei-hua sin yi". Erinevalt Zhuge Liang'ile omistatavast meetodist on selles meetodis märgi saamise aluseks olevate juhuste liigid piiritud ja ei piirdu vaid enda tegevusega. Neid tõlgendatakse vastavalt kolmjoontele ja saadakse vastuseks üks muutuva joonega kuusjoon. Seda, selle koostist ja muutumist analüüsitakse hoolikalt ja seda koos vastavate aja ja ruumi näitajatega. Meetodi näiline keerukus on ka põhjuseks miks see pole "Shen Shun'i" kõrval Hiinas eriti levinud. 24. Mis tähendab südamekurbus usinusele, mis hoiab ohutult ära selle juurdepääsu. 51. Tühine, tühine on edu, kuldne ja küps virsik just enne koitu ei karda tuult. 81. Kuu kaob, peegel kaob. Pole ühendust ega midagi mis väärt öelda. 85. Vala ohvritass Taevale ja Maale. Arvata on et Ta Hao ilmutab oma murelikku meelt. 149. Ühel on mõttes kaks asja, üks asi on meeles kahel. Uued õied puhkevad kuivanud puul. Oota pööripäevani. Shenshu [1] Liang Zhuge (autor), Stefan Kappstein (tõlkija) Shen Shu. Das Orakel der Heiligen Zahlen Ryvellus. 1994 Verlag ISBN 978-3894530655
Barretina

Barretina on põhiosas punane, tavaliselt villane, laia musta äärega punane müts, mida kunagi kandsid mehed Vahemere maade kristlikus kultuuris. Tänapäeval kantakse barretina't Kataloonias rahvakultuurile iseloomuliku traditsioonilise peakattena.
Nikolai Bäuerle

Nikolai Bäuerle (8. oktoober/20. oktoober 1892 Tallinn – 22. detsember 1946 Leipzig) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1902–1903 Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis, aastatel 1908–1910 Kuldiga maagümnaasiumis ning aastatel 1903–1908 ja 1910–1911 Tartu Aleksandri gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1911–1915. Oli aastatel 1915–1917 prooviaastal Põlva Püha Neitsi Maarja koguduses Johann Christoph Schwartzi juures. Ordineeriti 27. veebruaril 1918 õpetajaks. Oli aastatel 1917–1918 Võru praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1918–1920 oli ta Valga Peetri koguduse adjunktõpetaja, olles samaaegselt Valga koolides usuõpetajaks. Aastatel 1920–1927 oli ta Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja. Aastal 1927 astus ta EELK-st välja ja asutas luterliku vabakiriku, mille õpetajana tegutses aastatel 1927–1939. 1929 hakkas ta välja andma ajakirja Luterlane, mis ilmus kuus aastat. Ajakirja eeskujudeks nimetas Bäuerle Ameerikas ilmunud ajakirju Der Lutheraner ja Lutheran Witness ning Soome Luterilainenit. Lahkus aastal 1939 Saksamaale, jätkates vabakiriklikku tegevust Gotenhafenis (Gdynias, Pomorze vojevoodkonnas), Graudenzis (praegu Grudziądz, Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas), aastast 1945 oli luterliku vabakiriku teenistuses Leipzigis. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
Taixuanjing

Tai Xuan Jing ("Suure Saladuse Lõime (Raamat)" hiina: 太玄經/太玄经) on konfutsianistliku õpetlase Yang Xiong’i (hiina: 扬雄 / 扬雄; pinyin: Yang Xiong; Wade-Giles: Yang Hsiung 53. a eKr – 18. a pKr) kirjutatud raamat. Raamatust on kaks varianti: lühem ja pikem. Esimene variant pärinevat aastast 2. a eKr. See tekst on tuntud Läänes ka pealkirjaga "Alternatiivne I Ching", Gua’dena on "Tai Xuan Jing'i" neljatasandilised nelijoone jätkuks "Yi Jing’i" kuuetasandilistele kuusjoontele. Nelijoonte (tetragramm) igal positsioonil on üks kolmest joonetüübist: Katkematu joon ( ⚊): taeva (hiina: 天; pinyin: tiān). Katkega joon ( ⚋): maa (hiina: 地; pinyin: dì). Kahe katkega joont ( 𝌀): inimese (hiina: 人; pinyin: rén). Raamatus on kokku 81 (34) tetragrammi, millest igale on kirjutatud 9 tekstiühikut. Üheksa on kolme tüüpi joontega kaksjoonte (bigramm) arv. Raamatu tekstiühikute arv 729 (36) on kolme eri tüüpi joontega kuusjoonte arv. Nende tekstiühikuid ja kuusjooni kasutati ajaarvamises. Aastale leiti lahend kuuetasandiliste ja kolme eri tasanditüübiga gua’de jadaga. 36 = 729 (729/2 = 364,5) Aastaga kattuvuseks kahekordistati jada keskset paariliseta ühelaadsetest tasanditest koosnevat gua’d. Tekkinud jadas märkis iga kuusjoon poolt ööpäeva ja iga üksik joon kahetunnist (Hiina ajaarvelduses nende tunni pikkus) vahemikku. Bigram Trigramm Tetragramm Heksagramm Derek Walters; T'ai Hsuan Ching : The Hidden Classic. 1984 Sterling Pub Co Inc ISBN 978-0850303117 Michael Nylan; The Canon of Supreme Mystery. 1993 State University of New York http://std.dkuug.dk/JTC1/SC2/WG2/docs/n2416.pdf http://www.unicode.org/charts/PDF/U1D300.pdf
Magevee-elustik

Magevee-elustik on mageveekogude elustik. Sõltuvalt mageveekogust saab rääkida järve- (ja veehoidla-), jõe- (ja oja-), allika- , sooveekogu-, tiigi- ja lombi- ning maa-aluse vee elustikust. Võrreldes mereelustikuga on magevee-elustik vaesem. Magevee-elustik on esindatud järgmiselt: veetaimede 33 klassist 13 ja veeloomade 63 klassist 19. Magevee-elustikus on üsna suur osatähtsus teisveelistel organismidel (nt õistaimed, kopsteod). mageveekalad mereelustik järveelustik jõeelustik põhjavee-elustik Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Greenhalgh, M. & Ovenden, D. (2008). Euroopa magevee-elustik. Toim. Timm, H. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 256 lk.
Isepuhastus

Isepuhastus ehk isepuhastumine on loodusprotsess, mille tulemusena keskkond vabaneb saastast. Mõistele on lähedane "assimilatsioonivõime", mis on laiem ja viitab mingi looduskeskkonna osa (nt loodusliku veekogu) üldisemat võimet lagundada ja/või hajutada keemilisi ühendeid. Looduskeskkonna võimet vabaneda saastast nimetatakse assimilatsioonivõimeks ehk keskkonna isepuhastusvõimeks. Sageli räägitakse veekogude isepuhastumisest, mille tagajärjel vette sattunud reoained biokeemiliselt lagunevad. Veekogude isepuhastus Keskkonna isepuhastusvõime Veepuhastus Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 27.01.2012)
Inimekvivalent

Inimekvivalent (lühendatult ie) on ühe inimese põhjustatud keskmine ööpäevane tinglik veereostuskoormus, millega mõõdetakse ka muude reoveeallikate põhjustatud koormusi (tavaliselt BHT-, aga ka fosfori- ja lämmastikukoormust). Inimekvivalenti kasutatakse peamiselt reostuskoormuste võrdlemisel. Tavaliselt on inimekvivalendi hindamisaluseks biokeemiline hapnikutarve (BHT). Üks inimekvivalent võrdub 54 g BHT5-ga päevas. Inimekvivalendi suuruse määramiseks on ka teisi viise. Näiteks on kindlaks tehtud, et üks inimene annab ööpäevas reovette keskmiselt 0,7 g fosforit ja 12 g lämmastikku. Loomühik Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Nicole (Tšiili laulja)

Nicole (sünninimega Denisse Lillian Laval Soza; sündinud 19. jaanuaril 1977 Santiagos) on Tšiili laulja ja näitleja. Aastal 1989 avaldas ta oma esimese albumi "Tal vez me estoy enamorando", mille nimilugu sai väga populaarseks. 1989 Tal vez me estoy enamorando 1994 Esperando nada 1997 Sueños en trànsito 2002 Viaje infinito 2006 APT Nicole koduleht
Homoloogilised kromosoomid

Homoloogilised kromosoomid on liigi kromosoomikomplekti mingi kromosoomi eksemplarid kas sama või eri indiviidide kromosoomistikus. Homoloogilised kromosoomid on kujult ja suuruselt sarnased ning sisaldavad enamasti samu geneetilisi lookusi samas järjestuses. Viikmaa, M. Klassikalise geneetika leksikon. Vaadatud 30.07.2011.
Erwin von Dehn

Erwin Karl Reinhold von Dehn (23. aprill 1862 Tartu – 17. veebruar 1949 Jena) oli Eesti vaimulik. Sai algõpet eraõpetaja käest, õppis Tartu Kollmanni eragümnaasiumis ja aastatel 1879–1881 Tartu Kubermangugümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1882–1888. Oli prooviaastal Halliste Püha Anna koguduses Ernst Magnus Schneideri juures. Ordineeriti 29. oktoobril 1889 õpetajaks. Oli Halliste Püha Anna koguduse õpetaja aastatel 1889–1934. Oli aastal 1891 kaheks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele). Jäi aastal 1934 emerituuri, elas seejärel Pornusel ja Tallinnas. Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Tema isa August von Dehn oli maakohtunik, vanaisa Thomas Adolph von Dehn oli Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja, teine vanaisa Johann Wilhelm Schneider oli Halliste ja Karksi Peetri koguduse õpetaja. Tema äi Oskar Woldemar Speer oli Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja, naisevend Viktor Woldemar Speer oli Türi ja Tallinna Oleviste koguduse õpetaja. Tema poeg Herbert von Dehn (1894–1950) võttis osa Vabadussõjast Balti pataljoni koosseisus, sai haavata 6. aprillil 1919 Stepanovski küla juures pataljoni üldpealetungil üle Peipsi, poeg Friedrich Arthur von Dehn (1902–1968) oli arst. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Armand Trei. Unustatud rügement. Balti pataljon (rügement) Eesti Vabadussõjas Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 55 Erwin von Dehn Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Noorkala

Noorkala on kala, kes pole suguküps. Kala arengus saab eristada mitmeid etappe (noorjärke), mis järgnevad marjatera viljastamisele: rebukotiga eelvastne, vastne, maim, samasuvine, aastane, kahesuvine, kaheaastane jne kuni suguküpse kalani. Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Pomerantsvili

Pomerantsvili ehk tsitrusvili ehk hesperiid on näärmelise, eeterlikke õlisid sisaldava väliskesta, säsika vahekesta ja lõigustunud mahlase sisekestaga vili. Sisekest on jaotunud lõigukesteks, milles paiknevad seemned. Ehituselt on pomerantsvili mari. Pomerantsvili esineb kõikidel tsitruse perekonna esindajatel: apelsinipuul, sidrunipuul, laimipuul, greibipuul, mandariinipuul jt, sh ka pomerantsipuul (Citrus aurantium'i variandid), mille vilju nimetatakse pomerantsideks ehk mõruapelsinideks. õunvili luuvili
Röövel Ööbik

Röövel Ööbik on eesti ansambel, mis kogunes 1980. aastate keskel. Seriaali "Ühikarotid" tunnusmeloodiaks on Röövel Ööbiku lugu "Kids Stuff Rock". Tõnu Pedaru – vokaal Allan Hmelnitski – kitarr, efektid Raul Saaremets – trummid, efektid Sten Sheripov – kitarr, klahvpillid "Ilu" (Kuldnokk, 1989. MC) "Popsubterranea" (TWINCD 10, Soome, 1992, CD / Umblu Records, 2007. CD) "Psychikosmos" (KC Rec KC 01, 1996. MC,CD) "Supersymmetry" (Umblu Records, 2005. CD) "Ringrada" (Umblu Records, 2009. CD) "Ühikarotid" Üritusel "Eesti Muusikaauhinnad 2010" anti albumile "Ringrada" aasta albumi ja ansamblile rock-artisti auhind. Hardi Volmerilt auhinna vastu võtnud Raul Saaremets saatis tänukõnes kõik v***u. "Röövel Ööbik 1988 Tallinn". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2011. Vaadatud 3. detsembril 2010. Muusikaauhinnad 2010. Eesti Fonogrammitootjate Ühing Popidiot tegi Eesti Muusikaauhindadel puhta töö! Kes veel võidutsesid? Publik, 25. veebruar 2010. Valner Valme. Röövel Ööbik: muusika ei ole liikluseeskiri ega südameoperatsioon. Postimees, 7. november 2009 Röövel Ööbik. Myspace Röövel Ööbik andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles) Röövel Ööbik. Facebook Röövel Ööbik. Ruja.ee
Mäng

Mäng on süsteem, mille eripäraks on tingliku ja reaalse samaaegsus ning mängus osalejate teadlikkus sellest.[viide?] Mäng on teatud reegleid järgiv tegevus, mille käigus taotletakse naudingut, kuid mitte tulu.[viide?] Mäng võib matkida tegelikkust, panna proovile mängijate kehalisi ja vaimseid võimeid. Mäng piirneb rituaali, kaunite kunstide ja spordiga. Mängud sisaldavad sageli ka arendavaid, kasvatuslikke, sotsiaalseid, harivaid või muid aspekte, tihti ka võistluslikku momenti. Mängu reeglid ja/või piirid eristavad mängu tegelikkusest. Mäng on ühtlasi nii kooperatiivse kui ka konkureeriva loomuga ettevõtmine.[viide?] Mäng on tegevus, millele on omane eesmärgi puudumine, improviseeritus, reeglite kokku leppimine mängu käigus, vabatahtlikkus ning lapsiku rõõmu tundmine.[viide?] Mänguks kitsamas tähenduses nimetatakse üht konkreetset mängulise tegevuse üksust oma kindlate tegevuste ja reeglitega.[viide?] Metafoorselt nimetatakse mänguks ka mistahes tühist tegevust.[viide?] Arvutimäng Hasartmäng Kaardimäng Lauamäng Mälumäng Pallimängud Pillimäng Rahvamäng Rollimäng Seksimäng Spordimängud Strateegiamäng Sõjamäng Sõnamäng Mänguteraapia Rituaal Eric Berne. Suhtlemismängud: mängud ja manipulatsioonid inimsuhetes, Puhja: Väike Vanker 2001, tõlkinud Liis Riikoja. ISBN 9985-9191-9-X Johan Huizinga. Mängiv inimene: Kultuuri mänguelemendi määratlemise katse. Tõlkinud Mati Sirkel. – Akadeemia, nr 3–9 1992, lk. 643–670, 864–894, 1120–1150, 1342–1373, 1536–1566, 1764–1790, 1984–2014. Karl Ludens. (Kalle Kurg).“Mängiv inimene on laps.” (Hipidelt alguse saanud võistlusmomendita “uutest mängudest”). – Ajakiri Sina ja Mina, 1992, 2, lk. 45. Oliver Laas. Digitaalsete mängude ideoloogilised elemendid. Magistritöö, juhendaja Raivo Kelomees, kaasjuhendaja Marek Tamm. Tallinna Ülikool 2011.
Partenokarpia

Partenokarpia on taime omadus moodustada vilju ilma viljastumata. Sel juhul arenevad seemneteta viljad. Partenokarpseid vilju on näiteks pirnisordil 'Pepi' ja mõnel õunasordil. Partenogenees Kivistik, J. Taim ja aednik, Tallinn, Ilo, 2007
Kohamuistend

Kohamuistend on muistend, mis jutustab mõnest konkreetsest loodusobjektist (järvest, mäest, jõest, puust, kivist) või suuremast ehitisest, nagu näiteks kirikust või kloostrist. Valgamaa kohamuistendeid Saaremaa kohamuistendeid
Emerendiana Silling

Emerendiana Silling (11. veebruar 1928 – 22. november 2010) oli eesti õpetaja ja metoodik. Ta pani 1962. aastal aluse saksa keele süvaõppele Tallinna 42. Keskkoolis (praegu Kadrioru Saksa Gümnaasium). Ta osales saksa keele õpikute koostamisel ning tõlkis Helmut von Kügelgeni raamatu "Waldorf-lasteaed". Linnar Priimägi. Kolme sügaviku serval: naised minu elus. – Stiil, 1996, lk 15. Emerendiana Silling: 11.02.1928–22.11.2010. – Õpetajate Leht, 3. detsember 2010, lk 14. Foto
Doping

Doping on spordis reeglitevastane vahend, mida kasutatakse võistlustel paremate tulemuste saamiseks. Dopingu kasutamine on vastuolus ausa mängu põhimõttega, kuna seab võistleja konkurentidega võrreldes eelisolukorda. Doping võib olla keemiline aine (sagedamini anaboolne steroid vms), mis on vastavate spordiorganisatsioonide reeglites keelatud ainete nimekirja kantud ning mille kontsentratsioon sportlase organismis ei tohi ületada teatud piiri. Dopingainete nimekirja võivad kuuluda ka tegelikku dopingut maskeerivad ained. Veredoping on sportlase vere hemoglobiinisisalduse suurendamine vereülekande teel, kui seda ei tehta ravieesmärgil. Geenidoping on geenmanipulatsioon, mille tõttu on sportlasel paremini arenenud lihased või muud elundid. Geenidoping võib olla ka kaasasündinud genoommutatsioon. Sõna "doping" ilmus esimest korda tõenäoliselt 1889. aastal ühes inglise sõnastikus. Terminiga nimetati oopiumi ja teiste uimastite segu, mida kasutati hobuste ergutamiseks. Paljud arvavad, et sõna on inglise päritolu; tegelikult see päris nii pole. Sõna "doping" tuleneb sõnast "dop", mis kuulub ühte Kagu-Aafrika dialekti. Nii nimetasid selle suguharu liikmed uimastavat jooki, mida tarvitati stimulaatorina kombetalituste ja tantsude ajal. Tunduvalt hiljem hakati nii nimetama iga stimulaatorit, mida kasutati hobuste ja koerte ergutamiseks. Tänapäeva spordis kasutatakse dopingut laialdaselt ja see pole juhuslik. Sageli pole see tingitud mitte sportlase soovist iga hinna eest võita, vaid võidu majanduslikust hädavajalikkusest, millest sõltub riigi maine ja/või sportlase olevik ja tulevik. erütropoetiin Maailma Dopinguvastane Agentuur Ametlik dopingainete ja -meetodite nimekiri 2005. a. Märt Roosna, Deivil Tserp. Doping viib enneaegselt hauda?, Õhtuleht, 18. detsember 2008 Olev Remsu, Doping mürgitab. Ehk ka puhastab? Kogumikus Aja Kirju, Petroneprint, 2016
Õlikatk

Õlikatk on veelindude hulgihukkumine, mida põhjustab (mere)vette sattunud nafta ja õlid. Õli või naftaga kokku puutudes lagunevad lindude sulgede märgumist tõkestavad rasvad ja sellele järgneb linnu kehatemperatuuri ohtlik langemine. Et lind püüab oma sulestikku õlist puhastada, siis satuvad need ühendid ka tema seedeelundeisse. Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus