laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Täpsus ja saagis

Mustrituvastuses, otsingus ja klassifitseerimises nimetatakse täpsuseks asjakohaste esemete osakaalu leitud esemetest ning saagiseks ülesleitud asjakohaste esemete osakaalu kõigist asjakohastest esemetest. Nii täpsus kui saagis mõõdavad seega tulemuste asjakohasust. Oletame, et pildilt koerte ülesleidmiseks kirjutatud arvutiprogrammile antakse pilt 12 koerast ning programmi väljund väidab, et pildil on 8 koera, kusjuures nende 8 hulgast 5 on päriselt koerad (tõsipositiivsed) ja 3 on kassid (väärpositiivsed). Selle programmi täpsus on 5/8 ja saagis 5/12. Kui otsingumootor tagastab 30 lehte, millest 20 on asjakohased, ja ei leia üles ülejäänud 40 asjakohast lehte, on otsingumootori täpsus 20/30 = 2/3 ning saagis 20/60 = 1/3. Sel juhul näitab täpsus, kui kasulikud otsingumootori tulemused on, ja saagis näitab, kui täielikud tulemused. Lihtsustades tähendab kõrge täpsus, et algoritm leiab suuremalt jaolt asjakohaseid tulemusi, ning kõrge saagis, et algoritm leiab enamiku asjakohastest tulemustest üles. Otsingus, näiteks internetist veebilehtede otsimisel, on vaatluse all mingi hulk dokumente (veebilehti). Meie ülesanne on suvalise otsingu (näiteks "president Kaljulaid") jaoks leida üles kõik asjakohased dokumendid. Seda võib sõnastada ka klassifitseerimisena: meie ülesanne on jaotada kõik olemasolevad dokumendid kahte klassi: "asjakohased" ja "mitte asjakohased", kus "asjakohane" klass sisaldaks näiteks Vabariigi Presidendi Kantselei veebilehte ja "mitte asjakohane" klass sisaldaks näiteks Vikipeedia lehekülge Ukraina lipust. Saagis on siis defineeritud kui süsteemi leitud asjakohaste dokumentide arv jagatud kõigi olemasolevate asjakohaste dokumentide arvuga, ning täpsus on defineeritud kui süsteemi leitud asjakohaste dokumentide arv jagatud kõigi tagastatud dokumentide arvuga.
Sarısu

Sarısu ('kollane järv') on Aserbaidžaani suurim järv. Asub Aserbaidžaani lõunaosas İmişli ja Sabirabadi rajoonis. Järve pindala on 65,7 km², pikkus 22 km ja laius 3 km. Järve maht on 60 miljonit m³. Järve peamised kalad on karpkala ja vobla (Rutilus lacustris). Sarısu järv on tähtis rändlindude peatuspaik. Aastas peatub järve ääres 300–350 tuhat rändlindu.
1 (täpsustus)

1 võib tähendada järgmist: 1 on aasta 1 on arv 1 on number 1 (Tallinna trolliliin) 1 (Tallinna bussiliin) 1 (Tallinna trammiliin) 1 (Szczecini trammiliin) "1" on Vaiko Epliku album "1" on Beatlesi album ...
1743 Schmidt

1743 Schmidt on asteroid. Selle avastasid 24. septembril 1960 Palomari observatooriumis Tom Gehrels, Ingrid van Houten-Groeneveld ja Cornelis Johannes van Houten. Asteroid on nimetatud Eesti astronoomi Bernhard Schmidti järgi.
Ofort

Ofort (prantsuse keeles eau-forte) on sügavtrükitehnika, mille puhul metallplaati katvasse happekindlasse kihti kraabitakse ofordinõelaga joonistus ja söövitatakse see happe abil metalli. Seejärel kaetakse plaat värviga, trükkimisel jätab söövituskohtades olev värv paberile kujutise. Ofort on ka selles tehnikas tehtud teos. Metallplaat kaetakse asfaltlakiga, mis kujutab endast happekindlat kihti. Sellesse kihti kraabitakse ofordinõelaga joonistus. Kui söövitust teostatakse ainult ühe korra siis leiavad kasutust mitmed erineva suurusega nõelad. Kui aga söövitusi tehakse rohkem, siis piisab ka ainult ühe nõela kasutamisest, kuna saadavate joonte tugevuse määrab aeg, mis kulus söövitusprotsessis. Tihti kaetakse plaat joonistuse paremaks eristumiseks enne graveerimise algust tahmaga. Seejärel asetatakse plaat happesse. Valdavalt kasutatakse kas tsink- või vaskplaate, aga ka teras- või raudplaate (tsinkplaadid asetatakse lämmastikhappesse või soolhappesse, vask-, teras- ja raudplaadid asetatakse raudkloriidi). Pärast happekindla kihi eemaldamist kaetakse plaat trükivärviga. Värv hõõrutakse söövitusel tekkinud vagudesse ja ülejäänu pühitakse maha. Pilt kantakse plaadilt paberile trükipressi abil. Peened jooned kaetakse vahepeal kinni, et nad ei muutuks liiga sügavaks ja laiaks. Ofordiplaat on võrreldes vaselõikega (vasegravüüriga) tundlikum ja võimaldab 100–200 tõmmist. Happega metallplaadi söövitamise menetlus leiutati 16. sajandil.[viide?] Esimeseks on peetud Augsburgi relvameistrit Daniel Hopferit (u 1470–1536) ning tema katsetusi raudplaatidega, millest nii mõnigi on siiani säilinud. Šveitslane Urs Graf (u 1485–1527/28) rakendas ofordi teadaolevalt esimest korda kunstis (sellealased tööd aastast 1513). Seoses vaskplaadi kasutuselevõtuga algas ofordi võidukäik. Vaskplaadi kasutuselevõtjaks oli Saksamaa kunstnik Albrecht Altdorfer (u 1480–1538) 1519. aastal. Ofordi kõrgpunkt saabus Rembrandti (1606–1669) loomingus. Ofordiharrastusest olid haaratud paljud maalijad, näiteks Ernst von Liphart, Raadi mõisniku, tuntud kunstieksperdi ja kollektsionääri Karl Eduard von Lipharti poeg, tegi ofordis mitmed portreed, sealhulgas oma isast ja emast (1879). Düsseldorfis tegutsenud eestimaalaste Oskar Hoffmanni ja Eugen Dückeri ofordid ilmusid ühingute albumeis või tolleaegse perioodika kunstiliste kaasannetena. Nikolai Triik tegi Stieglitzi kunstikoolis õppides ofordi Giovanni Battista Tiepolo maali järgi (1905), Kristjan Raud – ofordid „Mehe pea” ja „Muhameedlane Mesopotaamiast” Müncheni Kunstiakadeemias Peter Halmi käe all (1902–1903). Raud on loonud ofordis ka kunstnik Gori Risti eksliibrise (1903). Aastal 1908 lõpetas Stieglitzi kunstikooli ofordi alal Alfred Kivi, hilisem Tallinna Kunsttööstuskooli joonistus-, graafika- ja stiliseerimisõpetaja, kelle oforti „Kiri” Gerard Terborchi järgi (1910) pidas Alfred Vaga ekslikult esimeseks Eestis. Graafika Sügavtrükk Akvatinta Mai Levin. Esimesest eesti kunstpildilõikajast originaalestambi taassünnini. Näituse "Eesti graafika ajalugu 1860-1944" saatetekst, Eesti Kunstimuuseum, 2015 Lääne-Euroopa varane graafika Tartu Ülikooli raamatukogus. Ofort
7th Wonder

"7th Wonder" on Ira Losco laul, mis esindas Maltat 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Tallinnas. Laulu on kirjutanud Philip Vella ja Gerard James Borg. Laul sai Eurovisioonil 164 punktiga 2. koha. Eurovisioonil osalenud laulu taustalauljad olid eestlannad Kaire Vilgats, Dagmar Oja, Liisi Koikson, Jelena Juzvik ja Airi Allvee.
9 to 5

9 to 5 (inglise keelest tähenduses 'üheksast viieni') võib tähendada järgmist: üheksast viieni on tööaeg, mis kestab kella 9.00-st kuni kella 17.00-ni "9 to 5", Dolly Partoni laul, 1980 "9 to 5", ka pealkirjaga "(9 to 5) Morning Train", Sheena Eastoni laul, 1980 "9 to 5", Lady Sovereigni laul, 2005. The Ordinary Boysi remiks sellest laulust kannab pealkirja "Nine2Five" "9 to 5", 1980. aasta film, milles mängivad Dolly Parton, Jane Fonda ja Lily Tomlin "9 to 5", selle filmi alusel tehtud muusikal Dolly Partoni muusikaga ...
Gaudete

Naiskoor Gaudete on 2009. aastal asutatud naiskoor. Koorile pandi alus 23. septembril 2009 KPMG naiskoori nime all. Koor on Eesti Naislaulu Seltsi liige. Gaudete peadirigent Mait Männik on lõpetanud G. Otsa nimelise muusikakooli koorijuhtimise erialal Silvia Melliku õpilasena. Ta on varem juhatanud Kuusalu naiskoori, Tallinna Tehnikaülikooli Vilistlaste Naiskoori ja naiskoori Siuru. Mait Männik laulab ka ise Eesti Rahvusmeeskoori ja Kuningliku Kvinteti ridades ning juhatab segakoori Jõelähtme ja Jõelähtme rahvamaja vokaal-segaansamblit AnnabRe. Dirigent Merike Toro on lõpetanud Tallinna Riikliku Konservatooriumi kooridirigeerimise ja muusikaõpetaja erialal Jüri Variste klassis. Ta on töötanud J. Westholmi Gümnaasiumi muusikaõpetajana, olnud K. Türnpu nimelise meeskoori ja segakoori Noorus koormeister ja abidirigent, juhatanud 15 aastat Eesti Teaduste Akadeemia Naiskoori ning enda loodud Meriko segakoori. Käesoleval ajal juhatab Merike lisaks Gaudetele segakoori Jõelähtme. Merike Toro on olnud mitme naislaulupäeva kunstiline juht ning juhatanud XXIV ja XXV laulupeol naiskoore. Merike Toro on pälvinud Eesti Kooriühingu auliikme staatuse (2021). Hääleseadja Maila Plooman on lõpetanud Eesti Muusikaakadeemia kammerlaulu erialal. Kuni hooajani 2016/17 töötas koori teise dirigendina Anne Dorbek (Rahvusooper Estonia koor, TTÜ Akadeemiline Meeskoor, TTÜ Vilistlaste Naiskoor). 2023. aastal saavutas naiskoor Gaudete ENLS-i poolt korraldatud naiskooride võistulaulmisel A-kategoorias III koha. 2022. aastal esines naiskoor Estonia Kontserdisaalis galalontserdil "Mart Saar 140". 2019. aastal osales Gaudete XXVII üldlaulupeol "Minu arm". 2019. aastal esines koor Estonia Kontserdisaalis isadepäeva kontserdil, mille kunnstiliseks juhiks oli Gaudete dirigent Mait Männik. Eesti Naislaulu Selts nimetas Naiskoor Gaudete "Aasta naiskooriks 2018". Aasta naiskooriks saab nimetada koori, kes on aasta jooksul saavutanud silmapaistvaid tulemusi või andnud panuse kohalikku kultuuriellu ja on olnud seltsi liige vähemalt ühe hooaja 2018. aasta Eesti Naislaulu Seltsi korraldatud nais- ja neidudekoori võistulaulmisel saavutas naiskoor Gaudete B-kategoorias esikoha 2018. aastal osaleti EV 100 suurprojektis "Hoia, Jumal, Eestit", mis viis 7 Eesti nais- ja meeskoori Soome, Rootsi ja Lätti. 2017. aastal jõuti esimese väliskonkursini – Interkulturi poolt korraldatud koorifestivalini Hispaanias Málagas, kust toodi kodumaale kulddiplom ja B-kategooria võit naiskooride hulgas. 2016. aastal sai teoks koori esimene välisreis – Eesti Naislaulu Seltsi korraldatud EV 98 reis Peterburi, kus osales 10 Eesti naiskoori. 2015. aastal oma esimesel Eesti Naislaulu Seltsi korraldatud nais- ja neidudekoori võistulaulmisel saavutati samuti B-kategoorias esikoht, dirigendipreemia ning preemia parima kohustusliku laulu esituse eest. 2014. aastal osaleti üldlaulupeol Gaudete koduleht "Tallinna Tehnikaülikooli Vilistlaste Naiskoor | TalTech". taltech.ee. 21. juuni 2020. Vaadatud 20. veebruaril 2024. Koduleht Facebook
Timur Safin

Timur Safin (sündinud 4. augustil 1992) on tatari päritolu Venemaa vehkleja. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros tuli Safin olümpiavõitjaks meeskondlikus floretis ja võitis individuaalvõsitluse pronksmedali. Maailmameistrivõistlustelt võitis ta 2014. aastal Kaasanis individuaalse pronksmedali. Euroopa meistrivõistlustel 2014. aastal võitis ta meeskonnavõistluses pronksmedali. Aastal 2016 võitis ta nii meeskonna kui ka individuaalvõistluses kulla ja 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel mõlemas distsipliinis hõbeda. Timur Safin
Haapsalu aukodanik

Haapsalu aukodanik on Haapsalu linna antav aunimetus. Aukodaniku nimetus antakse Haapsalule osutatud teenete eest või Haapsalu linna erilise austusavaldusena. Pärast Eesti iseseisvumist valiti Haapsalu esimeseks aukodanikuks 1937. aastal Haapsalust pärit ärimees August Kimberg. Varem on mõned Haapsalu elanikud saavutanud ka Venemaa aukodaniku seisuse (esimestena Caspar Joachim Landesen ja Fromhold Printz 1787. aastal), millel ei ole Haapsalu linnaga iseenesest midagi ühist ja mis ei andnud neile isikuile Haapsalu linna aukodaniku õigusi. 1904 Gustav Hirsch (1828–1907) 1937 August Kimberg (1883–1961) 1995 Aksel Vaigur (1910–2000) 2006 Evald Okas (1915–2011) 2007 Heino Noor (1922–2018) 2010 Ilon Wikland (sündinud 1930) 2011 Erich Jaansoo (1920–2016) 2013 Andres Lipstok (sündinud 1957) 2015 Tiit Salumäe (sündinud 1951) 2017 Kaia Kanepi (sündinud 1985) 2018 Nikolai Novosjolov (sündinud 1980) Haapsalu aukodanik August Kimberg Haapsalu aukodanikuks. Waba Maa, 21. detsember 1937
Bruno Kreisky

Bruno Kreisky (22. jaanuar 1911 Viin – 29. juuli 1990 Viin) oli Austria poliitik. Bruno Kreisky oli pärit suurkodanlikust juudi perekonnast. Juba kooliõpilasena ühines ta sotsialistliku liikumisega. Poliitilise tegevuse eest oli ta mitmel korral vahistatud. 14. märtsil 1938 lõpetas ta Viini Ülikooli õigusteaduse erialal. Järgmisel päeval ta vahistati. 1938. aasta lõpul õnnestus tal Rootsi emigreeruda, kuhu ta jäi eksiili kuni 1946. aastani. 1946–1950 töötas ta Austria saatkonnas Rootsis diplomaadina. 1951. aastal pöördus Kreisky Austriasse tagasi ja töötas kuni 1953. aastani president Theodor Körneri poliitilise nõunikuna. 1953–1959 oli ta valitsuse välisasjade riigisekretär. Alates 16. juulist 1959 kuni 19. aprillini 1966 oli ta Austria välisminister. 21. aprillist 1970 kuni 24. maini 1983 oli Bruno Kreisky Austria riigikantsler (valitsusjuht). Dr. Bruno Kreisky (Artikel aus 2009) Austria-Forum Kreisky, Bruno : 22.1.1911, Wien - 29.7.1990, Wien Das rote Wien Kreisky Bruno Zapytaj Bruno Kreisky - Zur Person Rot bewegt Austria. Ministries, political parties, etc. rulers.org Countries An-Az. Austria rulers.org
Scharnitz

Scharnitz on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 964 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 158,77 km². 1. jaanuaril 2016 elas seal 1377 inimest. Scharnitz on Hinterautali läänepoolses otsas, kus asub Isari jõe läte. Vald paikneb 16,4 km Innsbruckist põhjas ja 9 km Seefeld in Tirolist Saksamaa piiril. See on üks piirkonna suurimaid valdu ja selles on 10 osa: Au, Eisack, Gießenbach, Inrain, Jägerviertel, Oberdorf, Schanz, Schießstand, Siedlung, Unterdorf. Paikkond asutati varakeskajal ja oli kunagi tähtsal kaubateel Saksamaa ja Itaalia vahel. Peamine sissetulekuallikas on turism, nii suvel kui ka talvel. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70348.pdf www.scharnitz.tirol.gv.at
Ilmar Prikk

Ilmar Prikk (6. aprill 1928 Halliste – 18. september 1979 Põlva) oli eesti agronoom ja haldusjuht. 1947. aastal lõpetas ta Abja Keskkooli. Aastatel 1967–1979 oli ta Põlva rajooni RSN Täitevkomitee esimees. Ta on maetud Põlva kalmistule. "Abja Gümnaasiumi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. märts 2016. Vaadatud 1. aprillil 2018. Tähtpäevi aprillis. Koit, 29. märts 2018 Kalmistute register HAUDI
Schmirn

Schmirn on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1407 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 62,7 km². 1. jaanuaril 2016 elas seal 866 inimest. Schmirn paikneb 25 km Innsbruckist kagus samanimelises orus, mis hargneb Wipptalist, Sankt Jodoki külast kuni Tuxi Alpideni. Sankt Jodoki põhjaosa on Schmirni osa, kuid ülejäänud osa allub lõunapoolsele Valsi külale. Naabervallad on Finkenberg, Navis, Steinach am Brenner, Tux, Vals ja Wattenberg. Roomlased tungisid orgu Tux Jöchli kuru kaudu, siis kasutasid seda karjamaana. Schmirni on esmamainitud 1249. aastal kui Vallis Smurne ja see sai omaette vallaks aastal 1811; aastani 1926 kuulus valda ka Zillertalis asunud Hintertux. Pühale Joosepile pühitsetud kirik ehitati aastatel 1756–1757 barokkstiilis Franz de Paula Penzi ja Seelsorgeri projekti järgi; aastal 1778 ülendati kihelkonnaks ja aastatel 1958–1959 restaureeriti. 1831. aastal asutas Franz Fuchs III küla ansambli, mis tegutseb siiani. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70349.pdf www.schmirn.tirol.gv.at Wipptal
Schönberg im Stubaital

Schönberg im Stubaital on vald (Gemeinde) Innsbrucki ringkonnas Austria Tirooli liidumaal, 1013 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 7,47 km². See asub 9 km Innsbruckist lõunas Stubaitali suudmes. Küla on esmamainitud kui "Schönenberge" 1180. aastal. 1. jaanuari 2016 seisuga elas seal 1034 inimest. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70350.pdf www.schoenberg.tirol.gv.at
Vaidtiib

Vaidtiib (tuletatud sõnadest vaid ehk 'ainult' + tiib) on erilise konstruktsiooniga lennuk, millel puuduvad tavalised juhtpinnad stabilisaator ja kiil. Erinevalt tavalisest lennukist läheb vaidtiiva kere kabiiniosa üldjuhul sujuvalt üle tiivaks. Nii-öelda "puhta" vaidtiiblennuki tiivas asuvad kõik lennuks vajalikud komponendid: jõuallikas, kütus, last ja meeskond. "Puhta" vaidtiiva alarühma liigituvad ka nii-öelda "sabata" lennukid, sellistel lennukitel puudub ka saba kereosa. Sellise lennuki tiiva tagaservale kinnitub kohe kiil või mitu kiilu. Vaidtiiva alla ei liigitu stabilisaatorita deltatiiblennukid. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. detsember 2021. Vaadatud 12. detsembril 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Stradivari

Stradivari (ladinapäraselt Stradivarius) oli itaalia viiulimeistrite perekond. Nende (eriti Antonio Stradivari) valmistatud viiuleid nimetatakse stradivaariusteks. Stradivaride perekonna viiulimeistrid olid Antonio Stradivari (1644–1737), Francesco Stradivari (1671–1743), Omobono Stradivari (1679–1742). Stradivaride suguvõsa elas Cremonas juba vähemalt 12.-13. sajandist. Varaseim selle nime mainimine on teada 1188. aasta maaeraldusdokumendist. Nime päritolu kohta on mitmeid teooriaid, see võib olla mitmuse vorm sõnast Stradivare ('tollimees') või tuleneb sõnapaarist Strada averta, mis Cremona dialektis on 'lahtine tee'. Hill, W. Henry; Hill, Arthur F; Hill, Alfred E (1963). "Antonio Stradivari: His Life & Work". New York: Dover Publications. ISBN 0-486-20425-1, lk 3 Fuller-Maitland, John Alexander; Grove, George; Pratt, Waldo Selden (1922). "Stradivari, Antonio". Grove's Dictionary of Music and Musicians 4. Philadelphia: Theodore Presser Company, lk 707
Kääbusšnautser

Kääbusšnautser on Saksamaalt pärinev koeratõug, üks kolmest šnautseritõust. Tõustandardis on koera käitumise ja iseloomu kohta kirjas: „Iseloomult sarnaneb šnautserile. Temperament ja käitumine on omased väikesekasvulisele koerale. Arukus, julgus, vastupidavus ning valvsus teevad kääbusšnautserist sobiva majakoera. Sobib hästi ka valve- ja seltsikoeraks, keda on hõlbus pidada ka väikeses korteris.“ „Pildid“ "Miniature Schnauzer" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 1. aprillil 2018. "Kääbusšnautser" (PDF). EKL. Vaadatud 1. aprillil 2018. Desmond Morris. Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, ISBN 978-1-57076-410-3 Kääbusšnautser veebisaidil koer.ee
Polariton

Polariton on kvaasiosake, mis moodustub elektromagnetkiirguse (footonite) ja aine polaarsete ergastuse vastastikmõju tulemusena. See vastastikmõju viib footonite ja aine polaarsete ergastuste energianivoode tõukumisele, mille tulemusena leiab aset valguse dispersioon. Polaritonid on elektriliselt neutraalsed kvaasiosakesed (bosonid) ja neid tuleks eristada polaronidest, mis moodustuvad elektronide ja foononite vastasmõjul ja on fermionid. Polaritonide liikumiskiirus on oluliselt aeglasem valguse kiirusest (vaakumis) ja sõltub tugevalt valguse sagedusest. Polaritone käsitlesid esmakordselt teoreetiliselt Tolpõgo 1950. aastal ja Kun 1951. aastal. Termini polariton võttis kasutusele Hopfield 1958. aastal. Polaritonid sünnivad footoni vastastikmõjust aine polaarsete ergastustega. Lähtuvalt aine ergastustest on polaritonide liigid: Foonon-polaritonid, mis sünnivad infrapunase footoni vastastikmõjust optilise foononiga; Eksiton-polaritonid, mis sünnivad nähtava valguse vastastikmõjust eksitoniga; Juhtivustsooni polaritonid, mis sünnivad infrapunase või terahertssagedusega footoni vastastikmõjust juhtivustsooni vaheliste ergastustega; Pinnaplasmon-polaritonid, mis sünnivad footoni vastastikmõjust pinnaplasmonitega; Braggi polaritonid ("Braggoritonid"), mis sünnivad nn Braggi footonite vastastikmõjust eksitonidega. K.B. Tolpygo, "Physical properties of a rock salt lattice made up of deformable ions," Zh. Eks.Teor. Fiz. vol. 20, No. 6, pp. 497–509 (1950), English translation: Ukrainian Journal of Physics, vol. 53, special issue (2008); "Archived copy" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 8.12.2015. Vaadatud 15.10.2015.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Huang, Kun (1951). "Lattice vibrations and optical waves in ionic crystals". Nature. 167: 779–780. Bibcode:1951Natur.167..779H. DOI:10.1038/167779b0. Hopfield, J. J. (1958). "Theory of the Contribution of Excitons to the Complex Dielectric Constant of Crystals". Physical Review. 112 (5): 1555–1567. Bibcode:1958PhRv..112.1555H. DOI:10.1103/PhysRev.112.1555. Polaritons nature.com
David Suits

David B. Suits on Ameerika Ühendriikide filosoof. Ta on Henriettas (Monroe maakond, New Yorgi osariik) asuva Rochesteri Tehnoloogiainstituudi filosoofiaosakonna emeriitprofessor. Tema peamised uurimisalad on surmafilosoofia, vaimufilosoofia, eetika, anarhism, ulmekirjanduse filosoofia ja tehisnärvivõrkude eksperimenteerimine. Suits sai magistrikraadi (M.A.) ja seejärel 1977. aastal ka filosoofiadoktori kraadi (Ph.D.) Kanadas Waterloo Ülikoolist. Lisaks kaitses ta Rochesteri Tehnoloogiainstituudis teadusmagistri kraadi (M.S.) arvutiteaduses. "Epicurus: His Continuing Influence and Contemporary Relevance". RIT Cary Graphic Arts Press, 2003, ISBN 978-0971345966 (kaastoimetaja) "The Question of Political Action" – Option 4 (1977): 21–22, 29–30 "On Locke’s Argument for Government" – Journal of Libertarian Studies 1 (1977): 195–203 "Some Considerations about the Discovery of Principles of Justice" – Eidos 1 (July, 1978): 50–67 "On Hobbes’s Argument for Government" – Reason Papers 4 (1978): 1–16. "Out of the Chinese Room" – The Computers and Philosophy Newsletter, issue 4:1 + 4:2 (July 1989): 1–7 "Why Death Is Not Bad for the One Who Died" – American Philosophical Quarterly, 2001, 38 (1), lk 269–284 Faculty & Staff / David B. Suits. rit.edu David. B. Suits. people.rit.edu
1000

1000. aasta Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand Aastakümned: 950. aastad 960. aastad 970. aastad 980. aastad 990. aastad - 1000. aastad - 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad Aastad: 995 996 997 998 999 - 1000 - 1001 1002 1003 1004 1005 István I krooniti Ungari kuningaks. Islandil võttis Althing vastu ristiusu. ... 9. september – Olav Tryggvason, Norra kuningas
Natallja Arsenjeva

Natallja Aljaksejevna Arsenjeva (valgevene Наталля Аляксееўна Арсеньева; 20. september 1903 Bakuu – 25. juuli 1997 Rochester, New Yorgi osariik) oli valgevene näitekirjanik, luuletaja ja tõlkija. Natallja Arsenjeva sündis Bakuus 20. septembril 1903. Varsti pärast tema sündi kolis perekond elama Vilniusse. Esimese maailmasõja ajal elasid nad Jaroslavlis, kus ta kirjutas oma esimese luuletuse ja seda vene keeles. Aastal 1920 naasis perekond Vilniusse, kus Natałla lõpetas Vilniuse Valgevene gümnaasiumi. Seejärel õppis ta Vilniuse Stefan Batory nimelises ülikoolis (poola keeles Uniwersytet Stefana Batorego). Aastal 1922 abiellus ta Poola armee sõjaväelase Francišak Kušaliga. Pärast 1939. aasta septembrit elas ta Vilejkas ja töötas kohalikus ajalehes, aga kuna ta oli Poola ohvitseri abikaasa, siis 1940. aastal saadeti ta koos kahe pojaga Kasahstani. Suuresti tänu Janka Kupałale õnnestus Natałlal 1941. aastal tagasi tulla, siis juba Minskisse. Sõjast räsitud Minskis tegi ta kaastööd ajalehele Menskaja gazeta (Менская газэта), kirjutas mõned libretod ooperitele ja tõlkis. Aastal 1944 emigreerus abikaasa ja pojaga Saksamaale. Aastast 1949 elas Ameerika Ühendriikides, kus ta tegi kaastööd ajalehele Belarus ja töötas Raadio Vaba Euroopa / Vabadusraadio kaastöölisena. Natallja Arsenjeva suri 25. juulil 1997 93-aastaselt. Arsenjeva loomingu hulka kuulub 1943. aastal kirjutatud luuletus "Молитва", millele lõi viisi Mikoła Ravienski 1947. aastal. Teos kannab pealkirja "Magutnõ Boža" ("Магутны Божа") ja 1995. aastal kaaluti see võtta uueks Valgevene hümniks. Ta tõlkis valgevene keelde ooperite "Figaro pulm", "Võluflööt", "Nõidkütt" ja "Carmen" ning opereti "Mustlasparun" libreto.