laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Batõrhan Šökenov

Fail:Batyrhanfamily (cropped).jpg Batõrhan Kamalulõ Šökenov, lauljanimi Batõr, (kasahhi keeles Батырхан Камалұлы Шөкенов; vene keeles Батырхан Камалович Шукенов; 18. mai 1962 Kõzõlorda, Kasahhi NSV – 28. aprill 2015 Moskva) oli kasahhi ja Venemaa muusik, UNICEF-i hea tahte saadik. Ta oli estraadilaulja, saksofonist, helilooja ja luuletaja. Ta oli Kasahstani-Venemaa popmuusikaansambli A'Studio loojaid ja solist aastatel 1987–2000. Pärast ansamblist lahkumist 2000. aastal pühendus ta soolokarjäärile. Viljeles maailmamuusikat. Tema esimene sooloalbum "Otan ana" ("Отан ана", 'Kodumaa') ilmus 2002. aastal kasahhi keeles, viimane album 2013. aastal "Duša" ("Душа", 'Hing') oli venekeelne. Šökenov oli 2007. aastast Kasahstani presidendi Nursultan Nazarbajevi kultuurinõunik. Šökenov õppis aastatel 1979–1981 Krupskaja-nimelises Leningradi Riiklikus Kultuuriinstituudis saksofoni eriala. 1981. aastal jätkas ta õpinguid Almatõ riiklikus konservatooriumis, kus õppis sama eriala. Konservatooriumi lõpetas ta 1985. aastal. Šökenov on osa võtnud mitmest Venemaa meelelahutus- ja muusikatelesarjast, sealhulgas 2013. aastal telekanal Rossija-1 saatest "Živoi zvuk" ("Живой звук") (võitis saate) ja 2015. aastal saates "Odin v odin!" ("Один в один!"), mis põhines Hispaania produktsioonifirma saateformaadil (Eestis tuntud versioon "Su nägu kõlab tuttavalt"). Saatesarja finaalsaade toimus mai algul, kuid Šökenovi osaluseta, sest ta oli 28. aprillil ootamatult surnud infarkti tagajärjel. Ta maeti Almatõs. Saatesarja finaalis tunnistati ta postuumselt saate kaasvõitjaks. 2009 – UNICEF-i hea tahte saadik 2010 – Kasahstani teeneline kunstitegelane Tema poeg Maksut (sündinud 2002. aastal) huvitub tänapäeva muusikast, mängib klaverit ja elab ema Jekaterina Šeljakovaga USA-s. Батырхан Шукенов. nur.kz Батырхан Шукенов. rusradio.ru Batõrhan Šökenovi fondi koduleht. fund.batyr.live A'Studio ajalugu. astudio.ru Lauluga "Besame Mucho" Cesária Évorat kehastamas Venemaa meelelahutustelesarjas "Odin v odin!". youtube.com, 8. märts 2015 Tõnis Mäge kehastamas Venemaa meelelahutustelesarjas "Odin v odin!". youtube.com, 26. aprill 2015
Vohilaid (laev)

Vohilaid oli kolmandasse Teise maailmasõja järgsesse seeriasse kuuluv jäälõhkuja tüüpi parvlaev. Laev ehitati 1983. aastal Riias. See sai nime Väinameres Hiiumaa naabruses asuva suuruselt 15. saare järgi Vohilaid. Vohilaid oli Väinamerel esimene laid-tüüpi parvlaev. Laev valmis Riia laevatehases ning lipp heisati 31. detsembril 1983. Aastail 1984–1998 sõitis Vohilaid Rohuküla-Heltermaa liinil. Enne 1990. aastate lõppu lammutati laev pärast suuremate, mugavamate ja ökonoomsemate, kuigi vanemate laevade soetamist. Vohilaiu sõsarlaevad on lammutatud. Kuigi need parvlaevad olid üldiselt tsiviilkasutuses, nähti seda tüüpi laevade puhul ette võimalus sõjamasinate veoks. Nii näiteks on ka Hiiumaa Muuseumis oleval mudelil kiri, mis märgib mahutavuseks 18 militaarveoautot Gaz 66. Militaarse sünnipära tõttu oli ka laeva reisijateruum askeetlik. Laevale lubati 120 reisijat, mis on hiljem liinil sõitnud St.Ola ja Regulaga võrreldes ligi neli korda vähem. Vohilaiu makett on suure tõenäosusega kingitud toonasele Hiiumaa Rajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomiteele, kust see Hiiumaa Muuseumi kogusse saadi. Eesti Laevaregister. Tallinn, 1995
Meelis Luht

Meelis Luht (sündinud 20. juunil 1970 Viljandis) on Eesti tippjuht ja executive coach (ICF). Ta on lõpetanud Ülenurme gümnaasiumi, õppinud Tartu ülikoolis füüsikat ning lõpetanud 1995. aastal Tartu ülikooli turunduse ja kaubanduse erialal (MBA), majandusõpingute ajal oli ta ka vahetusüliõpilane Hamburgi Ülikoolis Saksamaal.[viide?] Luht on töötanud ajalehes Postimees majandusajakirjanikuna, aastatel 1995–1997 oli Bigbanki grupi juhtkonna liige. Alates 1997. aastast töötas Eesti Meedia (täna Postimees Grupp ja Baltic Classifieds Group) grupis ning olnud alates 2000. aastast selle meediagrupi juhatuse liige täites finants- ja multimeedia direktori ülesandeid. Lisaks on ta kuulunud paljude meediaorganisatsioonide nõukokku Eestis, Lätis ja Leedus. Ta osales Eesti Meedia väljaostuprotsessis (MBO) ning tema juhtimisel pandi suuresti kokku Baltic Classifieds Group, mis on täna noteeritud Londoni börsil.[viide?] Alates 21. augustist 2017 kuni 3. märtsini 2019 oli Luht Tartu Ülikooli kantsler. Oma ametiajal tegeles ta muuhulgas ülikooli raamatukogu remondi lõpetamise, Ujula tänava õppe- ja spordihoone ehituse ning Delta keskuse rajamise alustamisega. Luht asus 2022. aasta oktoobris tööle Tartu Linnavalitsuse rahandusosakonna juhatajana. Tartu ülikooli uueks kantsleriks saab Meelis Luht "Meelis Luht lahkub Tartu ülikooli kantsleri ametist" Tartu Postimees, 6. veebruar 2019 Lilian Lukka (28. september 2022). "Linnavalitsuses alustab tööd kaks uut osakonnajuhatajat". Tartu Linnavalitsuse koduleht. Vaadatud 26. oktoober 2022.
Korkini-nimeline Tšuraptša Vabariiklik Spordiinternaatkool

Korkini-nimeline Tšuraptša Vabariiklik Spordiinternaatkool (vene keeles Чурапчинская республиканская спортивная средняя школа-интернат им. Коркина) on üldhariduslik õppeasutus Sahha Vabariigi Tšuraptša ulussi halduskeskuses Tšuraptšas. Kool seab oma eesmärgiks Sahha spordikoondiste järelkasvu ettevalmistamise. Kool loeb oma asutusaastaks 1957. Kooli direktor on Nikolai Guljajev. 1957. aastal loodi Jakuudi ANSV Ministrite Nõukogu otsusega Tšuraptša kooli baasil internaatkool. Pärast seda kui vene keele õpetaja ja ühiskondlikus korras vabamaadluse treener Dmitri Korkin oli 5 aastat seal tulemusrikkalt juhtinud vabamaadluse sektsiooni, tekkis kooli juhtkonnal idee luua laste-noortespordikool. Luba saadi ja 1966. aastast tegutseski Tšuraptšas selline kool. Algselt avati seal kaks sektsiooni: vabamaadlus (vanemtreener Dmitri Korkin) ja lauatennis. 1968. aastast hakati treenima ka teistel spordialadel. 1991. aastal sai kool vabariikliku spordiinternaatkooli staatuse ja kool nimetati Dmitri Korkini auks Korkini-nimeliseks Tšuraptša Vabariiklikuks Spordiinternaatkooliks. Kooli kasvandike seas on olnud tulevasi olümpiavõitjaid, maailmameistrivõistluste medalivõitjaid, Euroopa, NSV Liidu ja Venemaa meistreid. Roman Dmitrijev Matrena Nogovitsõna‎ Чурапчинская республиканская спортивная средняя школа – интернат[alaline kõdulink]. minsport.sakha.gov.ru
Bosnia rööpmelaius

Bosnia rööpmelaius, kaugus rööbaste sisekülgede vahel, on 760 mm. Endises Austria-Ungari riigis oli see kitsarööpmelise raudtee rööpmelaiuse norm. Nimetust kasutatakse ka sama rööpmelaiusega liinide kohta väljaspool Bosniat, näiteks Austrias. Bosnia Idaraudtee "Railroad Gauge Width" (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2012. Vaadatud 5. juunil 2011. David Turnock (2006). The economy of East Central Europe 1815-1989: stages of transformation in a peripheral region (inglise). Routledge. Lk 98. "Über das Unternehmen SLB Pinzgauer Lokalbahn" (saksa). SLB Pinzgauer Lokalbahn. Originaali arhiivikoopia seisuga 03.07.2012. Roselli, Giulio (1981). La ferrovia Trieste-Parenzo e le sue locomotive, in iTreni oggi 6. Desenzano: Edizioni ETR. Braté, Tadej (1971). Die Dampflokomotiven Jugoslawiens (saksa). Viin: Slezak. ISBN 3-900134-01-4. Rihosek, Johann (2005). Die Lokomotiven der Bosnisch-Herzegowinischen Landesbahnen (saksa). Horn, Alfred (1964). Die Bahnen in Bosnien und der Herzegowina (saksa). Viin: Ployer. Chester, Keith (2010). Bosnia-Hercegovina: Narrow Gauge Album (inglise). Stenvall. ISBN 91-7266-176-3. Chester, Keith (2006). The Narrow Gauge Railways of Bosnia-Hercegovina (inglise). Stenvall. ISBN 91-7266-166-6. Bosnia raudtee ajalugu Vaadatud 4. augustil 2017 (inglise keeles)
Eigla

Eigla oli küla Läänemaal Ridala kihelkonnas. Tänapäeval jääb küla territoorium Rohuküla alale. Küla lähedal asus Eigla paemurd. Läänemaa väärtuslikud maastikud. Haapsalu: Läänemaa Maavalitsus, 2006. Lk 10
Roman Dmitrijev

Roman Mihhailovitš Dmitrijev (jakuudi keeles Роман Михайлович Дмитриев; 7. märts 1949 Žiganski rajoon, Jakuudi ANSV – 11. veebruar 2010 Moskva) oli jakuudi maadleja ja treener, olümpiavõitja, Põhjatähe ordeni kavaler. Ta võitis vabamaadluses helveskaalus 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis kuldmedali ja 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis hõbemedali. Ta on maailmameister (1973), Euroopa meister (1969) ja kuuekordne NSV Liidu meister. Aastatel 2008–2013 oli Dmitrijev Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tümene) liige. Roman Dmitrijev oli Tšuraptša Spordiinternaatkooli kasvandik, tema treener oli Dmitri Korkin. Ta lõpetas 1978. aastal Moskva riikliku kehakultuuri keskinstituudi. Ta on töötanud Jakuudi ANSV maadluskoondise ja Venemaa Föderatsiooni noorte maadluskoondise vanemtreenerina. Pärast treenerikarjääri töötas ta spordiametnikuna, sealhulgas 2002. aastal Sahha (Jakuutia) Vabariigi spordiministri esimese asetäitjana. Ta on maetud Jakutskis. 1972 – NSV Liidu teeneline meistersportlane 1984 – Jakuudi ANSV teeneline treener 1985 – NSV Liidu teeneline treener 2003 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Korkini-nimeline riiklik preemia kehakultuuri ja spordi valdkonnas 2006 – Põhjatähe orden Славные имена якутской вольной борьбы: Коркин Дмитрий Петрович. wrestsakha.ru Дмитриев Роман Михайлович. ysia.ru Дмитриев Роман. infosport.ru Foto. ru.wikipedia.org Foto. sah.wikipedia.org В Ил Тумэне проходит круглый стол о роли Романа Дмитриева в спорте и политике. m.iltumen.ru
Trammitee rööpmelaius

Trammitee rööpmelaius on trammitee rööpapeade sisekülgede vaheline kaugus. 21. sajandi teisel aastakümnel kasutusel olevaist trammiliinidest oli väikseim rööpmelaius, 800 mm, Šveitsis reisijateveoks kasutataval Euroopa kõrgeimal (2210 m üle merepinna) Riffelalpi trammiliinil; Ameerikas sõidavad New Orleansi trammid 1588 mm rööpmelaiusega teedel. 21. sajandi teisel aastakümnel oli maailma suurima, 250 km kogupikkusega Melbourne'i trammitee rööpmelaius 1435 mm. Tallinna trammiteede rööpmelaius on 1067 mm. Helsingi trammiliikluses on kasutusel 1000 mm rööpmelaius. Thompson, Andrew (detsember 2014). "Summer services on Europe's highest tramway". Today's Railways Europe (inglise). Nr 228. Platform 5 Publishing, Ltd. Lk 16. ISSN 1354-2753. "Facts & Figures" [Faktid ja arvud]. Yarra Trams. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. mai 2014. Vaadatud 6. augustil 2017.
Akaba

Houessou Akaba (suri 1708) oli neljas Dahomee kuningas. Ta valitses 1685–1708.
BALTECH

BALTECH (lühend fraasist Baltic Sea region university consortium for Science and Technology) on Läänemere maade ülikoolide koostöökoondis (konsortsium). Koondis võimaldab näiteks ülikoolidevahelist üliõpilaste liikumist, kaugõpet, samuti tugevdab ülikoolide koostööd tööstusettevõtetega (inglise keeles industrial liaison). BALTECHi asutasid 1997 seitsme ülikooli rektorid. Need ülikoolid olid: Tallinna Tehnikaülikool Riia Tehnikaülikool Kaunase Tehnikaülikool Vilniuse Tehnikaülikool Linköpingi Ülikool Lundi Ülikool Kuninglik Tehnikainstituut (Rootsi). https://web.archive.org/web/20170805063030/http://www.baltech.info/en/consortium/ (vaadatud 05.08.2017) BALTECHi koduleht
Ahli

Ahli on/oli mitme Eesti asula nimi või nime osa: Ahli oli küla Läänemaal Ridala vallas Suure-Ahli on küla Läänemaal Ridala vallas Väike-Ahli on küla Läänemaal Ridala vallas Ahli oli küla Võrumaal Hargla vallas Ahli jõgi Ahli kivikalme Ahli külanõukogu Ahli soo
Sõprus (täpsustus)

Sõprus on inimeste vaheline isiklik suhe. Sõprus võib tähendada ka järgmist: Sõprus (kino); Tantsuansambel Sõprus Sõprus (torujuhe) Sõprus (laev) Sõprus (Haapsalu rajooni kolhoos) Sõprus (Hiiumaa rajooni kolhoos) Sõprus (Põlva rajooni kolhoos) Sõprus (Võru rajooni kolhoos) Sõprus (sovhoos), Pärnu rajoonis
Sõprus (Haapsalu rajooni kolhoos)

"Sõprus" (Sõpruse kolhoos) oli näidiskolhoos Haapsalu rajoonis. Kolhoosi keskus asus Taebla külanõukogus Nigula külas. Sõpruse kolhoos oli esimene Eesti NSV kolhoos, kus võeti kasutusele suured lüpsikarjalaudad. Kolhoosil oli maad 10 600 ha, millest haritavat maad oli 3600 ha. Kolhoosi esimees oli Eesti NSV teeneline insener Kaljo Kalamees. Karl Õismaa. Haapsalu rajoon. Siin ja sealpool maanteed. Tallinn: Eesti Raamat, 1981. Lk 42
Palivere Ehitusmaterjalide Tehas

Palivere Ehitusmaterjalide Tehas oli tehas Paliveres. Tehase rajas Eesti Kolhoosiehitus. Tehas tootis muu hulgas silikaltsiidist ehituspaneele (aastane toodang 45 000 m³), magistraalkraavide kaldakindlustuse plaate, põllumajanduses kasutatavat lupja. Samuti toodeti laiatarbe-elektroonikaseadmeid[viide?]. Karl Õismaa. Haapsalu rajoon. Siin ja sealpool maanteed. Tallinn: Kirjastus Eesti Raamat, 1981. Lk 44
India rööpmelaius

India rööpmelaius on 1676 mm suurune rööpmelaius. Nüüdisajal (2010. aastad) on see rööpmelaius kasutusel Indias, Pakistanis, Bangladeshis, Sri Lankas, Argentinas, Tšiilis ja San Fransisco lahe piirkonna BART süsteemis Põhja-Ameerikas. Lõuna-Aasias on see tuntud kui "laiarööpmeline raudtee", Põhja-Ameerikas kutsutakse seda provintsi, portlandi või texase rööpmelaiuseks, mujal tuntakse seda india rööpmelaiusena. Tegemist on igapäevases kasutuses oleva suurima rööbete vahekaugusega laiarööpmelise raudteega. Pürenee rööpmelaius, 1668 mm, on vaid 8 mm võrra kitsam, mistõttu näiteks Tšiilis ja Argentinas on võimalik kasutada Hispaania/Portugali veeremeid. "World rolling stock market January 2011" (inglise). Railway Gazette. 7. jaanuar 2011. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2017. Vaadatud 5. augustil 2017. "Railways in Chile" [Raudteed Tšiilis]. www.sinfin.net (inglise). Vaadatud 04.08.2017.
Shin'ichirō Tomonaga

Shin'ichirō Tomonaga (朝永 振一郎 Tomonaga Shin'ichirō, 31. märts 1906 Tokyo – 8. juuli 1979) oli jaapani füüsik. Ta oli kvantelektrodünaamika üks alusepanijaid, mille eest pälvis 1965. aastal Nobeli füüsikaauhinna koos Richard Feynmani ja Julian Schwingeriga.
Robert Hardy

Timothy Sydney Robert Hardy (29. oktoober 1925 Cheltenham, Gloucestershire – 3. august 2017 Northwood, London) oli inglise näitleja, kes tegi pika karjääri teatris, filmides ja seriaalides. Ta mängis näiteks professor Krempet Mary Shelley Frankensteinis ja Cornelius Fudge'i Harry Potteri filmides. Eesti televaataja võib teda näinud olla näiteks teleseriaalides "Midsomeri mõrvad", "Inspektor Morse", "Lewis" või "Spioonid". Robert Hardy andmekogus IMDb (inglise)
Endel Karell

Endel Karell (hüüdnimed "Kurul", "Luftmarssal"; 1922 – 27. veebruar 1949 Kodesma punker, Ertsma raba, Halinga vald, Pärnumaa) oli Eesti vabadusvõitleja, metsavendade organisatsiooni Relvastatud Võitluse Liit staabiülem. Endel Karell lõpetas 1941. aastal Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi, Endel Redlichi klassivend. Põgenes 1944. aasta sügisel koos Redlichiga Nõukogude mobilisatsiooni eest metsa. Legaliseerus 1945. aasta lõpul koos Redlichiga lubadusega teha Nõukogude julgeolekuasutustega koostööd, kuid põgenes koos Redlichiga uuesti metsa. Rajas koos Redlichi ja teiste Velise valla metsavendadega Relvastud Võitluse Liidu (RVL) – relvastatud vastupanuorganisatsiooni Nõukogude võimule, kuuludes selle juhtkonda. Nimetati RVLi "staabiülemaks". 27. veebruaril 1949 korraldasid 15 Nõukogude julgeolekutöötajat koos 350 sisevägede sõduriga rünnaku RVLi staabipunkrile Ertsma rabas. Puhkenud lahingus langes Endel Karell koos kaheksa teise RVLi staabi liikmega. Tema matmiskoht on teadmata. "Pärnu Poeglaste Gümnaasium läbi aegade" toimetanud Leo Koobas (Toronto, 1985), lk. 243 Aino Lepp "Vabaduse hinnaks on elu" (Tartu: Hotpress Kirjastus, 2008), lk. 360–362 Mart Laar "Metsavennad. Relvastatud vastupanu Eestis Teise maailmasõja järel" (Tallinn: Read, 2013), lk. 263–264; Aino Lepp "Vabaduse hinnaks on elu" lk. 415–416
Eduard Hermann (käija)

Eduard Hermann (28. juuni/10. juuli (ukj) 1887 Sootaga vald, Äksi kihelkond, Tartumaa – 8. veebruar 1960 Chatswood, Uus-Lõuna-Wales, Austraalia) oli Venemaa ja Eesti kergejõustiklane (käija) ning poksija. Ta alustas sportimist Tartus (hilisemas spordiseltsis Aberg). Ta sõdis Venemaa eest Esimeses maailmasõjas, kuid sattus novembris 1914 Saksamaale sõjavangi. Ta osales Venemaa eest 1912. aastal Stockholmi olümpiamängude kergejõustikuvõistlusel 10 km käimises, kus ta katkestas võistluse. Ta osales Eesti eest 1920. aastal Antwerpeni olümpiamängude kergejõustikuvõistlusel 3000 meetri ja 10 km käimises, kuid diskvalifitseeriti mõlemal distantsil ebapuhta käigu tõttu. Ta alustas poksimist 1920. aastal Tallinna "Spordis", kus tema treener oli Arkadi Harlampijev. Ta on esimene Eestis, kes põhjalikumalt kirjutas poksi ajaloost ning tehnikast ning ta on seega poksi teadusliku käsitluse üks teerajajaid Eestis. Ta kuulus Spordi meeskonda selle esimesel avalikul võistlusel, kohtumisel 1. oktoobril 1921 Helsingi Poksiklubiga (see oli ka helsinglaste esimene avalik võistlus üldse). Ta kaotas keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) oma kohtumise Helsingi Poksiklubi esindajale Tallqvistile. Aastal 1926 siirdus elama Austraaliasse. Töötas algul Eesti sisserändajatest moodustatud maa- ja metsatööbrigaadi juhina, hiljem oli farmer. Ed. Herman. "Rusikavõitlus". Eesti Spordileht nr 6, 31. juuli 1920. Lk 5–7 Ed. Hermann. "Lühikesed näpunäited algajatele Bokseritele". Eesti Spordileht nr 7, 19. september 1920. Lk 5–6 "Tartu Kalevi juubelivõistlused. Tartul veerandsada aastat sportlist minevikku. Elav konkurents ja head saavutused pidupäeval". Eesti Spordileht nr 32, 3. september 1926. Lk 5 "Spordimees Eduard Hermann". Postimees nr 171, 12. august (vkj 30. juuli) 1915. Lk 3 Eduard Hermanni sporditulemused "Eesti poksimeister cowboyks Austraalias". Eesti Spordileht nr 5, 4. veebruar 1927. Lk 1 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 173 Eduard Tinn. "Lurichi jälgedes. Eesti sport tsaariajast tänapäevani". Tallinn 2017. Lk 166 Biograafia ESBL-is Eduard Hermanni sporditulemused [1] Tallinna "Spordi" esimeste poksikursuste lõpetajad ja avavõistlustest osavõtjad. Keskel on võistluste kohtunikekogu – Edgar Klumberg, Arkadi Harlampijev ja Eduard Hermann, kohtunikest vasakul istub noorim kursuslane Peeter Matsov, Harlampijevi selja taga seisab Nikolai Matsov. Tallinn, 27. august 1921. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi fotokogu, EFA.259.0-68989 Eduard Hermann (käija) veebisaidil Olympedia (inglise)
Vello Ambus

Vello Ambus (27. detsember 1930 Tapa – 27. juuli 2017) oli eesti motospordiaktivist, Kalevi Suursõitude korraldaja. Ambus lõpetas 1959 Tallinna 1. tööstuskooli. Ta kuulus 1978–1983 Mootorispordiföderatsiooni presiidiumi. Aastast 1967 kuulus ta Kalevi suursõidu korraldustoimkonda, 1982–1991 oli ta võistluse direktor, hiljem asedirektor. Ambus oli Tallinnas korraldatud Nõukogude Liidu ringrajasõidu meistrivõistluste komandant. Kalevi auliige alates 1987. Vello Ambuse ärasaatmine toimus 3. augustil 2017 Pärnamäe krematooriumis. Biograafia ESBL-is Suri motospordiaktivist Vello Ambus, ERR, 29. juuli 2017
Aivar Teppo

Aivar Teppo (6. august 1958 Elva – 25. juuli 2017 Vedu) oli eesti lõõtspillimängija. Aivar Teppo mängis ka kannelt, akordionit ja karmoškat, kuid kontsertidel ja pidudel astus ta üles enamasti pillimeister August Teppo lõõtsade eeskujul valmistatud lõunaeesti ehk Teppo lõõtsadel. Esimesed pillilood õppis ta isalt ja vanaisalt, hiljem omandas ta palju ühelt Eesti tuntumalt lõõtspillimehelt Karl Kikaselt, kelle mantlipärijaks Aivarit võibki pidada. Lõõtsakuninga tiitli pälvis ta August Teppo nimelisel lõõtsamängijate võistlusel Võrus. Salvestisi Aivar Teppo pillimänguga leidub paarikümnel CD-l, neist peaaegu pooled on tema sooloplaadid. Sooloplaatidena on tal ilmunud näiteks "Mälestuseks vanameistritele ja pillimeestele", "Kodulood", "Rõõmuvalss", "Tuuleveski polka" ja "Teppo lõõtsad". 2002. aastal ilmunud CD-l "Lõõtsakuningad" on tema kaaslaseks Juhan Uppin. Aivar Teppo lõõtsamängu on salvestatud ka ERR arhiivi. Ta maeti 30. juulil 2017 Tartu Rahumäe kalmistule. 8. augustil 2020 avati Arbi järve spordihoonepoolsel küljel Aivar Teppo mälestuspink. August Teppo oli Aivar Teppo hõimlane. Ka Aivar Teppo isa Martin Teppo oli rahvamuusik. 1995 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia lõõtspillimängu traditsioonide edendamise eest Hanson, Raimu (2017). "Suri lõõtsakuningas Aivar Teppo". Tartu Postimees. Vaadatud 9.01.2023. "Lahkus lõõtsakuningas Aivar Teppo". Muusika. 30.08.2017. Vaadatud 9.01.2023. "Lõõtspilliitund. Mängib ja räägib Aivar Teppo". ERR arhiiv. 1987. Vaadatud 9.01.2023. "Aivar Teppo mälestuspink". 2020. Vaadatud 9.01.2023.[alaline kõdulink] Raimu Hanson, Suri lõõtsakuningas Aivar Teppo, Tartu Postimees, 26. juuli 2017
Ain Joala

Ain Joala (13. august 1935 Pärnu – 23. juuli 2017) oli eesti veemootorisportlane, treener ja veemootorispordikohtunik. Joala lõpetas 1955 tislerina Võru Tööstustehnikumi. Hakkas veemootorisporti harrastama 1961. Perioodil 1962–1966 võitis ta Eesti veemootorispordi meistrivõistlustel 2 kulda, 6 hõbedat ja 2 pronksi. Ta oli 1961–2000 Pärnus veemootorisporditreener. Õpilasi: Ülo Koodi, Vello Tamme, Ago-Tarvo Kungla, Ilmar Laagus ja Peeter Pilt. Veemootorispordikohtunikuna tegutsenud aastast 1966. Ta kuulus aastatel 1968–1976 Eesti Veemotospordiföderatsiooni presiidiumi. Töötanud Pärnu Sädemes, AS-is Viisnurk ja masinatehases tislerina ja mudelsepana. Paadiehitaja ja sõukruvimeister. Ta oli Johannes Joala poeg. Pojad Vahur ja Atso olid samuti tema õpilased veemootorispordis. Kommentaar: Järjepidevus pole veel katkenud 27. november 2003 Pärnu veemotospordi isa tiitlit kandva Ain Joala pojapojad Ott ja Mikk Joala teenisid meistrivõistlustel S550 klassis vastavalt hõbe- ja pronksmedali. 22. september 2009
Feruza Jumaniyozova

Feruza Jumaniyozova (usbeki keeles: Feruza Jumaniyozova, vene keeles: Феруза Жуманиёзова, Феруза Джуманиязова; sündinud 1984 Horezmi vilajetis) on usbeki poplaulja, kes laulab enamasti usbeki keeles, aga mõnikord ka muudes turgi keeltes (aserbaidžaani keel) ning tadžiki ja araabia keeles. Mõned tema tuntumad laulud on "Vaexo", "Yalla Habibi", "Yurak Duk Duk" ja "Kel Azizim". Ta on kuulus turgi ja pärsia päritolu Afganistani inimeste seas ning ka pärsia ja aseri päritolu Iraani inimeste seas. Ta abiellus oktoobris 2010. Kumushning Ko'zi Manda (2003) Kel Azizim (2004) Men Qo'shiq (2005) Zang-Zangi (2006) Sizniki San'atim, Sizniki Qalbim (2007) Ikkimizga G'animatdur Ishq (2008) Voy-Voy Lazgi (2015)
Iiri rööpmelaius

Iiri rööpmelaius on 1600 mm suurune rööpmelaius. 2010. aastate seisuga on selle rööpmelaiusega raudteevõrgustik kasutusel Austraalias (4017 km), Brasiilias (4057 km ehk 15% kogu raudteevõrgust), Iirimaal (2400 km) ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Põhja-Iiri osas (330 km). "Infrastructure". Irish Rail. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.05.2013. Vaadatud 05.08.2017.
Grand prix

See artikkel räägib üldmõistest. Filmi kohta vaata artiklit Grand Prix (film). Grand prix, ka Grand Prix, [gran prii] (prantsuse keeles 'suur auhind') on näitustel, muusika-, filmi- ja muudel kultuuri- ning spordivõistlustel, eriti võidusõitudel väljaantav kõrgeim auhind.
Eesti haldusüksuste vappide loend

Siin loetletakse Eesti haldusüksuste vappe. Eesti haldusüksuste lippude loend Haldusüksuste vapid Endiste haldusüksuste vapid Rahvusarhiiv: Maakondade lipud ja vapid
Piret Torm-Kriis

Piret Torm-Kriis (sündinud 27. märtsil 1964) on tantsija ja tantsutreener. Torm-Kriis on tantsutrupi Modus asutaja ning kunstiline juht ja peatreener alates 1984. aastast, tantsutunnid toimuvad Värskas ja Tallinnas. Samuti on ta Eesti Swingtantsu Liidu juhatuse liige. Ta on pärit Petserimaalt, aga elab Tallinnas. 5. augustil 2017 toimunud Setu kuningriigi päevadel valiti ta ülemsootskaks. Torm-Kriis on kuulunud ka seto leelokoori Leiko. 2018 Anne Vabarna nimeline omakultuuripreemia http://kaguelu.blogspot.com.ee/2013/07/talendid-kodus-piret-torm-kriis.html http://tartu.postimees.ee/4201351/setode-ulemsootskaks-valisid-kuningriigipaevalised-piret-torm-kriisi http://www.err.ee/611356/setode-uus-ulembsootska-on-piret-torm-kriis