Imed Uues Testamendis

Imed Uues Testamendis on evangeeliumides (neli esimest Uue Testamendi raamatut) kirjeldatud Jeesusele ja tema jüngritele omistatud imeteod. Imetegu on (näilikult) seletamatu, üleloomulik tegu; imetlusväärne, vaimustust äratav vms tegu. Jeesus andis oma jüngritele väe teha imesid, ravida haigusi ja nõtrust ning viia läbi eksortsisme (Mt 10:1). Imesid on kirjeldatud ka kui “suuri tegusid”. Imeteod saab struktureerida teemade kaupa: kehaliste haiguste ravimine, kurjade vaimude väljaajamine, kontroll looduse üle ja surnute elluäratamine. Johannese evangeeliumis on öeldud, et Jeesuse imeteod on tunnustähed sellest, et ta on Messias ning Jumala riik on saabunud. Vanas Testamendis nähakse imena seda, mis põhjustas imetlust ning näis imeline. Kõik loodu koos inimesega olid imelised. Kõike toimuvad mõisteti Jumala teona ning seetõttu ei nähtud imedes iseseisvat läbimurret loodusseadusist. Sama kehtib ka Uue Testamendi kohta. Jeesus soovis, et inimesed ei järgneks talle ainuüksi tema imetegude tõttu. Tihti käskis ta vaikida nendel, keda ta ravinud oli. Jeesus keeldus tegemast imetegusid, kui uskmatud soovisid, et ta tõestaks neile oma väge. Imeteod olid kinnitused Jeesuse järgijatele, et ta on jumala poeg. Eksortsismi ja tervekstegemiste jagamine ühte kindlasse kategooriasse on kohati keeruline, kuna deemoneid nähakse haiguste põhjustajatena. Eksortsismilugude motiivid saab jagada kahte gruppi: haiguse demonoloogilised etioloogiad ja tervekstegemise tehnikad, mis kasutavad eksortsismi. Kirjatundjad ja variserid kahtlesid Jeesuse võimetes: "Ent kirjatundjad, kes olid tulnud Jeruusalemmast, ütlesid: „Temas on Peltsebul!” ja „Ta ajab kurje vaime välja kurjade vaimude ülema abil!”Ja Jeesus kutsus nad enese juurde ja rääkis neile mõistu: „Kuidas saab saatan ajada välja saatanat?" (Mk 3:22–23) Jeesus ajab kurje vaime välja: Tumm seestunu (Mt 9:32–35) Jeesus ajab välja rüveda vaimu (Mk:1:21-28) Jeesus tervendab Kapernaumas (Mk 1:23–24) Jeesus lahkub Kapernaumast (Mk 1:39) Jeesus ajab välja rüvedad vaimud (Mk 5:1–20) Jeesus kuuleb Kaanani naise palvet (Mk 7:24–30) Jeesus tervendab langetõbise poisi (Mk 9:14–29) Rahvas koguneb Jeesuse ümber (Lk 6:17–19) Jeesus ajab välja rüvedad vaimud (Lk 8:26) Jeesus tervendab langetõbise poisi (Lk 9:37–43) Jeesust süüdistatakse koostöös Peltsebuliga (Lk 11:14–28) Haigused on üks kurjuse tagajärgi, mis eksisteerib patu maailma-tulemise tõttu. Jeesuse päevil uskusid inimesed, et haiged on need, kes on teinud pattu, kuid Jeesus lükkas selle ümber. Jeesus kuulutas uut loodud, kus ei eksisteeri haigust, surma ega pattu ning need, kes temasse usuvad saavad sellest osa. Tervekstegemised on lähedalt seotud eksortsismiga, sellegipoolest on mõlemal oma spetsiifilised omadused. Haiguse demonoloogiliste etioloogiate puhul on tegemist haiget ründava kurja vaimuga ning haige terveneb eksortsismi kaudu. Tervekstegemiste tehnikate puhul kasutab Jeesus oma väge ravimaks haigeid ja nõrku inimesi. Imetegija pakutud abi on iga juhtumi korral erinev. Jeesus tervendab langetõbise poisi (Mt 17:14–21) Jeesus teeb nägijaks kaks pimedat (Mt 20:29–34) Jeesus tervendab Kapernaumas (Mk 1:29-24) Jeesus teeb puhtaks pidalitõbise (Mk 1:40–45) Jeesus tervendab halvatu (Mk 2:1–12) Jeesus parandab hingamispäeval (Mk 3:1–6) Jeesus tervendab haigeid Genneesareti ümbruskonnas (Mk 6:53–56) Jeesus tervendab kurttumma (Mk 7:31–37) Jeesus tervendab pimeda Betsaidas (Mk 8:22–26) Jeesus tervendab langetõbise poisi (Mk 9:14–29) Jeesus teeb nägijaks pimeda Bartimeuse (Mk 10:46–52) Jeesus ajab välja rüveda vaimu (Lk 4:31–37) Jeesus teeb puhtaks pidalitõbise (Lk 5:12–16) Jeesus tervendab halvatu (Lk 5:17–26) Jeesus parandab hingamispäeval (Lk 6:6–11) Jeesus parandab väeülema teenri (Lk 7:1–10) Evangeeliumides on jutustused, mis räägivad Jeesuse meelevallast looduse üle. Vee veiniks muutmine (Jh 2:1–11) Imeline kalasaak (Lk 5:1–11) Rahvahulga toitmine (Mt 14:13–21; 15:32–39; Mk 6:35–44; Lk 9:10–17; Jh 2:1–11; 6:1–14) Jeesus kõnnib vee peal (Mt 14:22–33; Mk 6:45–52; Jh 6:16–21) Jeesus vaigistab tormi (Mt 8:23–27; Mk 4:35–41; Lk 8:22–25 Hõbeseekli leidmine kala suust (Mt 17:24–27) Jeesus neab viljatu viigipuu (Mt 21:18–22; Mk 11:12–14; Lk 13:6–9) Uues Testamendis äratas Jeesus mitmeid inimesi surnuist üles Jeesus äratab surnuist Jairuse tütre ja tervendab veritõbise naise (Mk 5:21–43 ; Mt 9:18–26) Jeesus äratab surnuist Naini noormehe (Lk 7:11–17) Laatsaruse ülesäratamine (Jh 11:1–57) Uues Testamendis on tihti räägitud surmast kui unest. Piiblis seostub surm patuga, olles osaks kohtuotsusest, mille Aadam sai pattulangemise tõttu (Vana Testament). Uues Testamendis seisab, et mittekristlased on justkui keha poolest elusad, kuid oma sõnakuulmatuse ja patu tõttu on nad vaimu poolest surnud. Jeesus andis oma jüngritele väe teha imetegusid. (Mt 10:1) Jüngrid ei nõustunud tegema imetegusid, et end tõestada uskmatutele. "Aga kui Siimon nägi, et Vaim antakse apostlite käte pealepanemise kaudu, tõi ta neile rahaja ütles: „Andke minulegi see meelevald, et igaüks saaks Püha Vaimu, kelle peale ma iganes oma käed panen!” Aga Peetrus ütles talle: „Hävigu su hõbe koos sinuga, et sa arvad Jumala andi saavat raha eest! Sul ei ole osa ega pärandit selles sõnas, sest su süda ei ole siiras Jumala ees." (Ap 8:18–21) Paulus kuulutab Efesoses (Ap 19:1–40) "Ja kui Paulus pani oma käed nende peale, tuli neile Püha Vaim ja nad rääkisid võõraid keeli ja ennustasid." (Ap 19:6) "Ja ta seadis kaksteist, keda ta ka nimetas apostliteks, et need oleksid temaga ja et ta võiks nad läkitada kuulutamaja et neil oleks meelevald kurje vaime välja ajada." (Mk 3:14–15) Apostlite läkitamine (Mt 10:1–4) Jeesus annab apostlitele ülesandeid (Mk 6:7–13) Apostlid teevad imetegusid (Ap 5:12–16) Vangistamine Filippis (Ap 16:16–40) "Seda tegi ta mitu päeva. Aga Paulus ägestus, pöördus ümber ja ütles vaimule: „Ma käsin sind Jeesuse Kristuse nimel: mine temast välja!” Ja vaim läks välja samal tunnil." (Ap 16:18) Paulus Efesoses (Ap 19:8–20) Apostlid teevad imetegusid (Ap 5:12–16) Apostlid kuulutavad Ikoonionis ja Lüstras (Ap 14:1–28) "Ja Lüstras istus maas üks vigaste jalgadega mees, emaihust saadik halvatud, kes polnud veel kunagi kõndinud.Too kuulis Paulust rääkimas. Kui Paulus talle otsa vaadates märkas, et mehel on usku saada päästetud, hüüdis ta valju häälega: „Tõuse püsti! Seisa oma jalgadel!” Ja too hüppas püsti ja kõndis." (Ap 14:10) Peetrus läheb Lüddasse ja Joppesse (Ap 9:32–43) "Aga Peetrus ajas kõik välja, heitis põlvili ja palvetas ning pöördus ja ütles surnukehale: „Tabiita, tõuse püsti!” Tema avas oma silmad ja tõusis Peetrust nähes istuma." (Ap 9:40) "Aga Saulus, keda hüütakse Pauluseks, täis Püha Vaimu, vaatas teda teravaltja ütles: „Oh sa kuradi poeg, täis kõiksugu kavalust ja kõiksugu kelmust, kõige õiguse vaenlane, kas sa ei lakka Issanda sirgeid teid väänamast?Ja nüüd, vaata, Issanda käsi tuleb su peale ja sa jääd pimedaks ega näe päikest tükil ajal!” Ja otsekohe langes Elümase üle pimedus ning ringi tammudes otsis ta talutajaid. Kui maavalitseja nägi, mis juhtus, hakkas ta uskuma, olles hämmastunud Issanda õpetusest." (Ap 13:9–12) Tõlkinud Tiiu Viires, Anne Kull, Krista Mits (1996). Piiblientsüklopeedia. Tallinn: OÜ Eesti Raamat Logos Tallinn.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "Eesti keele seletav sõnaraamat". Eesti keele sihtasutus. 2009. Vaadatud 21.11.2022. Elmar Salumaa (2008). Süstemaatilise teoloogia käsiraamat. Tallinn: Logos, EELK Usuteaduse Instituut. Gerd Theissen (1983). The Miracle Stories of the Early Christian Tradition. Edinburgh, Scotland: First Fortress Press Edition. Uus testament ja psalmid. The Gideons International; Rahvusvaheline Gideonide Ühing. 2010.