laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Dotsetakseel

Siin tutvustatakse ravimit või ravimeetodit, kuid kirjutatu pole arstlik nõuanne ja see ei asenda arsti konsultatsiooni. Vikipeedia ei vastuta iseravimise tagajärgede eest. Dotsetakseel (docetaxelum) on infusioonilahuse kontsentraat (keemiline aine) ja mitmete inimese vähitüüpide kemoteraapias kasutatav vähiravimi toimeaine, mis liigitatakse kasvajavastaste ja immunomodulleerivate ainete – taksaanide hulka. Dotsetakseel on ravimi geneeriline nimetus. Ravimi tootenimed on Taxotere®, Docecad jt. Dotsetakseel on paklitakseeli poolsünteetiline derivaat, mida toodetakse harilikus jugapuus sisalduvate ainete baasil. Dotsetakseeli kasvajavastase toime täpset mehhanismi seni ei tunta. Dotsetakseelil on tõestatult üldise elumuse pikendamist – vähemalt 3 kuu võrra – soodustav toime. Rakutasandil on täheldatud dotsetakseeliresistentsust. CAS-i registreerimisnumber on 114977-28-5. Farmakoterapeutiline rühm : taimsed alkaloidid ja teised looduslikud ained, taksaanid. ATC-kood: L01CD02. Dotsetakseeli tohib Euroopa Liidus välja kirjutada. Dotsetakseel on registreeritud Eesti ravimiregistris: Eesti ravimiregister. Dotsetakseeli kasutatakse dotsetakseeli monoteraapiana või koos muude ravimitega peamiselt mitteväikerakk-kopsuvähi, rinna-, hormoon-refraktaarse eesnäärmevähi, maovähi, pea ja kaelapiirkonna vähi ja munasarja pahaloomulise kasvaja korral. Soovitatav dotsetakseeli annustamine oleneb vähivormist. Inglismaal (2009) kujunes 6 dotsetakseeli ravitsükli (18 nädala jooksul) maksumuseks doosiga 75 mg/m2 IV iga 21 päeva tagant 5262 naelsterlingit (baseerub average body surface area 1,75 m2). Dotsetakseeli vastunäidustustele tuleb lisada teiste ravimite, mida manustatakse koos nimetatud ainega, vastunäidustused. Dotsetakseeli erihoiatustele tuleks lisada koosmanustatavate ravimite erihoiatused. Dotsetakseeli kõige sagedasem kõrvaltoime on neutropeenia. Esinenud on ülitundlikkusreaktsioone, naha reaktsioonidena lokaalset nahaerüteemi jäsemetel (peopesad ja jalatallad) ja turset, ka vedelikupeetust. Raske perifeerse neurotoksilisuse tekkimisel tuleb annust vähendada. Kardiaalse toksilisuse ilminguna on osadel vähipatsientidel esinenud surmaga lõppenud südamepuudulikkust. Sõltuvalt ravimi kaubamärgist tuleks nii meestel kui ka naistel nii ravi ajal kui ka kuni 6 kuud pärast ravi kasutada rasestumisvastaseid vahendeid, et vältida potentsiaalseid teratogeenseid toimeid (väärarengute teket) lootele. Olenevalt ravimist võib manustamine raseduse ajal olla keelatud. "Taxotere 20 mg/0,5" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. juuli 2015. Vaadatud 16. juulil 2015. Daniel P Petrylak, MD, Docetaxel for the Treatment of Hormone-Refractory Prostate Cancer, Rev Urol. 2003; 5(Suppl 2): S14–S21. PMCID: PMC1502327 Rahvuslik Vähiinstituut, FDA Approval for Docetaxel Piret Pappel, Nanotehnoloogilise vähiravimi esimesed katsetused tõotavad edu, 5.04.2012 Ohtlike ravimite käitlemine Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Docetaxel seisuga 16.07.2015.
Ilmenau jõgi

Ilmenau on jõgi Saksamaal Alam-Saksimaal. See on üks Elbe vasakpoolsetest lisajõgedest. Jõgi saab alguse Lüneburgi nõmmelt Uelzenist lõunas. See suubub Elbesse Winseni juures. Ilmenau on 107 km pikk. Suured linnad Ilmenau ääres on Uelzen ja Lüneburg. Ilmenau linn Tüüringis ei ole Ilmenau jõe ääres, vaid Ilmi jõe ääres.
Terese Adele Mugasto

Terese Adele Mugasto (sünninimi Terese Adele Krigul; 9. oktoober 1910 Pihkva – 10. detsember 1960 Tartu) oli eesti laulja (metsosopran). Terese Adele Mugasto õppis laulmist Tartu Kõrgemas Muusikakoolis Angelina Mahotina lauluklassis ja lõpetas kooli 1937.aastal. Ta töötas lauljana Endla teatris aastatel 1945–1947 ning oli Vanemuise teatri ooperi- ja operetisolist aastatel 1940–1941 ja 1947–1960. Maddalena – Verdi "Rigoletto" 1940 Rose-Marie – Frimli ja Stotharti "Rose-Marie" 1945 Mariza – Kálmáni "Mariza" 1945 Silva – Kálmáni "Silva" 1946 Donna Louisa – Kõrveri "Seltsidaam" 1946 Leona – Dumas' ja Benatzky "Kolm musketäri" 1947 Ninon – Kálmáni "Montmartre'i kannike" 1947 Margot – Rombergi "Kõrbelaul" 1948 Olga – Tšaikovski "Jevgeni Onegin" 1950 Pauliina – Tšaikovski "Padaemand" 1955 Emilie – Verdi "Othello" 1956 Hilda – Kõrveri "Ainult unistus" 1956 Eideke – Kapp "Talvemuinasjutt" 1958 Aastatel 1934–1937 oli ta abielus Hando Mugastoga, sellest abielust on sündinud tütar Krista (Mugasto) Murumägi (1935). Aastatel 1938–1957 oli ta abielus Leonid Volmeriga, sellest abielust oli sündinud poeg Peeter Volmer (1940–2002). 1957. aastal abiellus ta Viktor Taimrega. "TARTU MUUSIKAKOOLI LÕPETAJAD – 1937 a. www.tmk.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2016. Vaadatud 7. märtsil 2016. Endla teatri biograafiline leksikon. Pärnu Teater Endla, Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn, 2008. Lk 80 Tallinna ja Tartu Teatrid 1917–1953 Eesti NSV Teatrid 1955–1958 Riiklik Teater"Vanemuine" Detsember 1956 Kultuur: Puugravüürimeistri sajand Virumaa Teataja 24.01.2007 Endla teatri biograafiline leksikon. Pärnu Teater Endla, Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn, 2008. Lk 129–130 Kutsekaart, Heino Mugasto-Terese Krigul-Mugasto, Tartu Virumaa Muuseumid SA
Nguyễn Huệ

Quang Trung (sünninimi Nguyễn Huệ; 1753 – 1792) oli Annami keiser (esimene Tây Sơni dünastiast) aastast 1788 kuni surmani.
Spes

Spes (spes ladina keeles tähendab 'lootus') on Narva linnakindlustuse täiendamisel 1683–1704 ehitatud Rootsi riigitegelase ja sõjaväeinseneri Erik Dahlbergi projekti järgi bastionilaadne kindlustus ehk poolbastion. See asub linnuse lõunamüüri ees. Narva bastionid Üldine informatsioon Narva bastionide kohta[alaline kõdulink] Narva bastionid
Nelspruit

Nelspruit on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis, Mpumalanga provintsi, Ehlanzeni ringkonna ja Mbombela valla halduskeskus. Asub Krokodilrivieri ehk Crocodile Riveri jõe ääres, 619 m kõrgusel. Linn asutati 1905. aastal. Nelspruitis asub Kruger Mpumalanga rahvusvaheline lennuväli, mida kasutatakse peamiselt lähedalasuvasse Krügeri rahvusparki jõudmiseks. Aprillis 2009 otsustas Lõuna-Aafrika Vabariigi valitsus anda linnale nimeks Mbombela. Nimemuutus kaevati kohtusse, kohtuotsust veel ei ole. Nimemuutust pole faktiliselt läbi viidud, teeviitadel see ei kajastu. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nelspruiti elanikest valgeid 49,30%, mustanahalisi aafriklasi 41,09%, India või Aasia päritolu inimesi 4,95%, värvilisi 4,05% ja teisi 0,61%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 40,66% elanikest, inglise keelt 22,37%, svaasi keelt 20,22%, tsonga keelt 4,68%, suulu keelt 3,11%, sotho keelt 1,89% ja pedi keelt 1,77%. https://census2011.adrianfrith.com/place/874065
Wrangeli bastion

Wrangeli bastion (ka Vana bastion) on Narvas 1670. aastatel rajatud bastion. 17. sajandi lõpus hakati fortifikatsioonide direktori Erik Dahlbergi kava järgi kaitserajatisi uuendama. Wrangeli bastion plaaniti ümber ehitada Paxi bastioniks, aga seda ei jõutud teha. Narva bastionid ÜLDINE INFORMATSIOON NARVA BASTIONIDEST[alaline kõdulink] NARVA MAA-ALUSED Narva bastionid
Kalma–Avinurme tee

Kalma–Avinurme tee (registrinumbriga 13162) on kõrvalmaantee Mustvee vallas. Tee pikkus on 15,028 km. Tee saab alguse Jõhvi–Tartu–Valga põhimaanteelt Kalmakülast ja lõppeb Avinurme asulas. Tee keskosas Jõemetsa lähedal ületab tee sillana Piilsi jõe. Maanteeamet (vaadatud 04.03.2016)
Hõbekuuse tee

Hõbekuuse tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis. Tänav algab Lodjapuu tee ja Ida tee ristumiskohast ja lõppeb Ranna tee lähedal. Tänav sai praeguse nime 25. septembril 1959. Varem kandis see nime Põhja tee. Merivälja objekt Tallinna tänavad linnaosade kaupa. KNAB, vaadatud 08.03.2016. Tallinna tänavanimed. KNAB. Kohanimeandmebaas (vaadatud 08.03.2016)
Kose tee (Tallinn)

Kose tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe ja Kose asumis. Tänav algab Pirita teelt ja lõppeb Narva maanteega ristudes. Tänav sai eestikeelse nime 1882 ja selle saksakeelne nimi oli Koschscher Weg ja venekeelne nimi Кошская дорога. Tänava nimi pandi lähedal asuva Kose suvemõisa (saksa Höfchen Kosch) järgi. Kose teel asuvad endised Kose, Carlshof (Kose põik tn 9, Kose tee 9), Tannenrode (Kose tee 27) ja Annenhofi suvemõisad (Kose tee 66) ja Kose mõisahoone (Kose tee 55, 57; Vabaõhukooli tee 1 ja 3). Tallinna tänavad linnaosade kaupa. KNAB, vaadatud 08.03.2016. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn: Valgus, 1972. Lk. 54–55  Kose tee (Tallinn) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kalju Kiis

Kalju Kiis (22. juuni 1934 Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 19. juuni 2009) oli eesti keemik ja tehnikateadlane. Ta lõpetas 1953. aastal Põltsamaa Keskkooli ning 1958. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi keemikuna. Ta oli samas kõrgkoolis aspirant (juhendaja Agu Aarna), kaitses 1971. aastal väitekirja "Исследование скоростного термического разложения горючего сланца в реакторе с внешним обогревом и состава получаемых продуктов" (Põlevkivi kiire termiline lagundamine välisküttega reaktoris ja saadavate produktide koostise uurimine) ning sai tehnikakandidaadi kraadi. Ta töötas aastatel 1959–1962 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Energeetika ja Keemia Instituudi Rikastamiseprotsesside Sektoris. Ta töötas aastatel 1958–1987 (vaheaegadega) Kiviõlis põlevkivikeemia uurimisel, sealhulgas alates 1966. aastast põlevkivikeemiatehaste kesklaboris. Ta töötas aastatel 1987–1992 Raplas liimvaikude uurimisel ning alates 1992. aastast Rapla maavalitsuses loodushoiu ja jäätmemajanduse peaspetsialistina. 1983 "Maardu leiukoha argilliidi – diktüoneemakilda – orgaanilise aine termolüüsi mõningatest iseärasustest". 1. osa // Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised. Keemia. 1/ 1983 (32). Kaasautor Rudolf Koch 1984 "Maardu leiukoha argilliidi – diktüoneemakilda – orgaanilise aine termolüüsi mõningatest iseärasustest". 2. osa // Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised. Keemia. 1/ 1984 (33). Kaasautor Rudolf Koch 1984 "Maardu leiukoha argilliidi – diktüoneemakilda – orgaanilise aine termolüüsi mõningatest iseärasustest". 3. osa // Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised. Keemia. 2/ 1984 (33). Kaasautor Rudolf Koch 1985 "Maardu leiukoha argilliidi – diktüoneemakilda – orgaanilise aine termolüüsi mõningatest iseärasustest". 4. osa // Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised. Keemia. 1/ 1985 (34). Kaasautor Rudolf Koch 1988 "Põlevkivi ümbertöötamise produkti sisaldavate bituumenkatete isolatsiooni- ja korrosioonikindluse uurimine". // Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised. Keemia. 2/ 1988 (37). Kaasautor 1994 "27 100 tülikat tonni Eesti riigis". // Nädaline, 2. juuli 1994. Lk 10 1999 "Paiksetest allikatest põhjustatud õhusaastest Raplamaal 1994–1998". // Keskkonnatehnika, 2/1999. Lk 35–36 1999 "Raplamaa katlamajades 1994–1998 kasutatud kütustest. Saastearuannete põhjal". // Keskkonnatehnika, 3/1999. Lk 22–23 2001 "Kohalik omavalitsus jäätmehoolduse korraldajana". // Keskkonnatehnika, 3/2001. Lk 44 2002 "Jäätmekäitluse olukord Raplamaal". // Keskkonnatehnika, 2/2002. Lk 39–40 2002 "Olmejäätmeveost Raplamaal". // Keskkonnatehnika, 4/2002. Lk 46–47 2005 "Autograafe minu raamatutes". // Raamat on .... IV. Eesti bibliofiilia ja raamatuloo almanahh. Tallinn 2005. Lk 40–43 Tema hobid olid genealoogia ja autograafide kogumine. Rein Palvadre. "Pilguheit Rikastamiseprotsesside Sektori ajaloole". TTÜ Keemia Instituudi koduleht "Kiis, Kalju". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A-Ki. Tallinn 2000. Lk 626–627 Haud Põltsamaa uuel kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Lootuse puiestee

Lootuse puiestee on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu, Nõmme, Männiku ja Rahumäe asumis. Tänav algab Vabaduse puiesteelt (Haava tänava lõpu lähedalt) ja lõppeb samuti Vabaduse puiesteel (Hiiu tänava lähedal). Tänav sai nime 8. novembril 1927. Tallinna tänavad linnaosade kaupa. KNAB, vaadatud 08.03.2016. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn: Valgus, 1972. Lk. 72
Opplandi maakond

Opplandi maakond oli 1. järgu haldusüksus (maakond) Norras. Ta piirnes Sør-Trøndelagi, Møre og Romsdali, Sogn og Fjordane, Buskerudi, Akershusi, Oslo ja Hedmarki maakonnaga. Opplandi ja Hedmarki maakond olid varem ainukesed Norra maakonnad, millel puudus merepiir. Maakonnas asusid Mjøsa ja Randsfjordeni järv, Dovrefjelli, Jotunheimeni ja Rondane mäeahelik ning Norra kaks kõrgeimat mäge Glittertind ja Galdhøpiggen. Maakonnas asusid Lillehammeri, Gjøviki, Otta ja Fagernesi linn. 2020. aastal moodustati Hedmarki ja Opplandi maakonnast Innlandeti maakond. Sulgudes on märgitud elanike arv 1. jaanuaril 2006. Dovre vald (2826) Etnedali vald (1389) Gausdali vald (6202) Gjøviki vald (27 819) Grani vald (13 066) Jevnakeri vald (6312) Lesja vald (2172) Lillehammeri vald (25 314) Lomi vald (2455) Lunneri vald (8518) Nord-Aurdali vald (6425) Nord-Froni vald (5843) Nordre Landi vald (6737) Østre Toteni vald (14 453) Øyeri vald (4854) Øystre Slidre vald (3137) Ringebu vald (4566) Seli vald (6083) Skjåki vald (2376) Søndre Landi vald (5977) Sør-Aurdali vald (3243) Sør-Froni vald (3231) Vågå vald (3766) Vangi vald (1624) Vestre Slidre vald (2217) Vestre Toteni vald (12 599) Population and changes during the quarter (M) 1997K4 - 2019K2, vaadatud 17.11.2019.
Tšagatai keel

Tšagatai keel on väljasurnud turgi keel, mida kõneldi laialdaselt Kesk-Aasias. Tšagatai keelel oli ka kirjakeel, mida kasutati kuni 20. sajandi alguseni. Tšagatai keelel oli mõju hindustani keele arengule.
Jumalaema Uinumise kirik

Jumalaema Uinumise kirik (vahel on kasutatud ka venekeelset vormi Uspenski kirik) on mitme Jumalaema uinumisele pühitsetud kiriku nimi või nimeosa: Kuremäe kloostri Jumalaema Uinumise peakirik Tahkuranna Jumalasünnitaja Uinumise kirik Tartu Jumalaema Uinumise katedraalkirik Pühtitsa kloostri Jumalaema Uinumise peakirik Tuhalaane Jumalaema Uinumise kirik (taastamisel) Paide Jumalaema Uinumise kirik (hävinud) Narva Jumalaema Uinumise kirik Jaanilinna Jumalaema Uinumise kirik Petseri kloostri Jumalaema Uinumise koobaskirik Kiievi koobaskloostri Jumalaema Uinumise kirik Jumalaema Uinumise Kirik (Kiiev) Rostovi Jumalaema Uinumise peakirik Vladimiri Jumalaema Uinumise peakirik Braslavi Jumalaema Uinumise kirik – Valgevenes Braslavi linnas Helsingi Jumalaema Uinumise katedraal – Soomes Helsingi linnas Kiievi Jumalaema Uinumise kirik – Ukrainas Kiievis Moskva Jumalaema Uinumise katedraal – Venemaal Moskvas Suzdali Jumalaema Uinumise kirik Zvenigorodi Jumalaema Uinumise katedraal Troitse-Sergi suurkloostri Jumalaema Uinumise peakirik Sainte-Geneviève-des-Bois' Jumalaema Uinumise kirik – Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas Sainte-Geneviève-des-Bois' linnakeses Sainte-Geneviève-des-Bois' kalmistul asuv õigeusu kirik
Rauf Denktaş

Rauf Raif Denktaş (27. jaanuar 1924 Paphos – 13. jaanuar 2012 Nikosia) oli Küprose poliitik. Ta oli aastatel 1973–1974 Küprose Vabariigi asepresident ja aastatel 1983–2005 Põhja-Küprose Türgi Vabariigi president. Ta sündis aastal 1924 Paphoses (asub Lääne-Küprosel Paphose ringkonnas) kohtuniku perekonnas. Ta on lõpetanud Londonis Lincoln's Inn'is juuridilised õpingud.
NSV Liidu rahvakunstnik

NSV Liidu rahvakunstnik oli Nõukogude Liidus aunimetus loomeinimestele nende tähelepanuväärsete saavutuste eest. Aastast 1936 anti välja aunimetust (vene keeles Народный артист СССР) teatri, muusika ja filmi valdkonnas ning aastast 1943 (vene keeles Народный художник СССР) kujutava ja tarbekunsti valdkonnas. Aunimetust anti NSV Liidu Kultuuriministeeriumi, NSV Liidu Riikliku Kinematograafia Komitee, NSV Liidu Kunstnike Liidu või NSV Liidu Kinematograafia Liidu ettepanekul. Aunimetuse saanud said vastava NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi diplomi ja tunnistuse. Rinnamärki algselt ei antud ja see asutati alles 19. augustil 1985. Ka varem aunimetuse saanud ja rinnamärgi asutamise ajal elus olnud rahvakunstnikud said rinnamärgi, kuid see oli ilma numbrita. Isikud, kes said rahvakunstnikuks pärast 19. augustit 1985, said diplomi, tunnistuse ja rinnamärgi, kuid rinnamärk oli seerianumbriga. Märki kanti paremal pool rinnal ordenitest kõrgemal. Kokku anti NSV Liidu rahvakunstniku aunimetus 1006 inimesele. Eesti NSV-s sai NSV Liidu rahvakunstniku aunimetuse 19 inimest: 05.06.1948 – Ants Lauter 04.03.1954 – Tiit Kuusik 30.12.1956 – Eugen Kapp 30.12.1956 – Kaarel Karm 30.12.1956 – Gustav Ernesaks 05.10.1960 – Georg Ots 18.12.1964 – Ants Eskola 08.01.1966 – Aino Talvi 11.09.1967 – Heino Eller 18.02.1970 – Kaarel Ird 18.12.1975 – Jüri Järvet 14.01.1977 – Tiiu Randviir 18.09.1977 – Voldemar Panso 06.03.1979 – Margarita Voites 31.01.1980 – Hendrik Krumm 23.10.1981 – Anu Kaal 05.06.1986 – Eri Klas 26.03.1987 – Veljo Tormis 12.01.1990 – Mikk Mikiver
Kalatööstus

Kalatööstus (inglise fishing industry) on toiduainetööstuse haru, mis püüab, töötleb, kasvatab, säilitab, veab, turustab ja müüb kala, aga ka muid veeorganisme ja nende saadusi. Kalatööstuse puhul saab eristada kolme põhisektorit: kommerts-, traditsionaalset ja meelelahutussektorit. Kalatööstusega on seotud mitmed teised valdkonnad: näiteks kalasport, kalapüük, töönduspüük, püüdmis-, töötlemis- ja turundussektorid. Ülemaailmselt organiseerib kalatööstust ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon. Kalatööstuse turundamine keskendub kala ja muude meresaaduste andmisele inimestele, et rahuldada nende toitumisvajadust. Arenguriikide üle 500 miljoni elaniku peamiseks elatusallikaks on otseselt või kaudselt kalandus ja põllumajandus. Fisheries and Aquaculture in our Changing Climate Policy brief of the FAO for the UNFCCC COP-15 in Copenhagen, December 2009.
Šrapnell

Šrapnell on õhus lõhatav suurtükimürsk, mille sees on teraskuulid. Mürsk sai nime Briti ohvitseri Henry Shrapneli (1761–1842) järgi, kes selle 1803 leiutas. Eesti nõukogude entsüklopeedia. 1. köide: A–CENT. Tallinn: Valgus, 1985, lk 406.
Rannamõisa tee

Rannamõisa tee on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas. Tänav algab Ehitajate tee ja Paldiski maantee ristmikult ning ulatub Tiskre ojani linnapiiril. Tänav kattub samanimelise aadressiobjektiga (liikluspind), mis erinevalt tänavast ulatub linnast välja kuni Tabasaluni. Samuti kattub tänav Tallinna–Rannamõisa–Kloogaranna teega. Tänav sai praeguse nime 19. septembril 1958. Enne seda kandis tänav nimesid Tiskre tee (saksa Tischerscher Weg) ja Fišmeistri tee (saksa Fischmeisterscher Weg). Tiskre nimi tuli tänava ääres asuva Tiskre küla järgi. Fišmeistri nimi tuli Fischmeistri suvemõisa järgi. Tallinna tänavad linnaosade kaupa. KNAB, vaadatud 08.03.2016. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn: Valgus, 1972, lk 104.  Rannamõisa tee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rännaku puiestee

Rännaku puiestee on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Tänav algab Liipri tänavalt ja lõppeb Sõbra tänava ja Lemmiku tänava ristumiskohas. Tänav sai praeguse nime 1927 ja enne seda kandis tänav nime Rõõmu puiestee. Tallinna tänavad linnaosade kaupa. KNAB, vaadatud 08.03.2016. Tallinna tänavanimed. KNAB. Kohanimeandmebaas (vaadatud 08.03.2016)
Pax bastion

Pax bastion (ladina keeles pax 'rahu') on Wrangeli bastioni uus nimi seoses sellega, et Rootsi riigitegelane ja sõjaväeinsener Erik Dahlberg kavatses selle bastioni ümber ehitada Narva linnakindlustuse täiendamisel aastatel 1683–1704. Alanud sõja tõttu jäi tema projekti see osa teostamata. Kuigi Wrangeli bastioni ei jõutud ümber ehitada, on nimi Pax juurdunud rahvasuus ja kasutatakse tänaseni algupärase Wrangeli bastioni nime asemel. Pax bastioni territooriumil paikneb Pimeaia osa, nn Väike Pimeaed. Narva bastionid "Narva linna bastionid". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2016. Vaadatud 8. märtsil 2016. "Narrva bastionid. Virtuaaltuur". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2016. Vaadatud 8. märtsil 2016. Narva pimeaed Narva bastionid
Lüchow-Dannenbergi kreis

Lüchow-Dannenberg (ka Hannoversches Wendland) on kreis Saksamaal Alam-Saksi liidumaal. Sellega piirnevad (alates läänest ja päripäeva) Uelzeni ja Lüneburgi kreisid ning liidumaad Mecklenburg-Vorpommern (Ludwigslust-Parchimi kreis), Brandenburg (Prignitzi kreis) ja Saksi-Anhalt (Stendali kreis ja Altmarkkreis Salzwedel). Keskajal hõlmasid ala Lüchowi krahvkond ja Dannenbergi krahvkond (alates 12. sajandi algusest). Need krahvkonnad olid algselt Slaavi riigid, mis kaotasid oma sõltumatuse 14. sajandi alguses Braunschweig-Lüneburgi hertsogkonnale. Ala valitses aastani 1705 Lüneburg ja seejärel sai see Hannoveri kuurvürstkonna osaks. Kui Preisimaa annekteeris Hannoveri kuningriigi (1866), loodi uues Hannoveri provintsis Lüchowi ja Dannenbergi kreisid. Aastal 1932 ühendati Lüchowi kreis ja Dannenbergi kreis praeguseks kreisiks keskusega Dannenbergis. Aastal 1951 viidi valitsus Lüchowisse. Kreis on nime saanud kahe peamise linna järgi. See on tuntud ka kui Wendland, nimetus viitab slaavi rahvale vendidele obotriitide drevani hõimust, kes elasid siin kuni 18. sajandini – viimane teadaolev polaabi keele kohaliku murde kasutaja suri aastal 1752. Maastikku iseloomustavad jõeäärsed metsad piki Elbet ja künklik maa. Lisaks on Wendland tuntud väikese Gorlebeni küla poolest (Samtgemeinde Gartowi osa), kuhu on kavandatud rajada radioaktiivsete jäätmete lõplik hoiupaik. Ette on pandud Gorlebeni soolakuppel, sügav geoloogiline hoidla. Veelgi enam, kasutatud tuumakütuse vaheladu paikneb Gorlebenis. Alal on 1980. aastatest alates toimunud kokkupõrkeid politsei ja tuumaenergeetika vastaste meeleavaldajate vahel. Samtgemeinden: Samtgemeinde Elbtalaue Damnatz Dannenberg (Elbe)1, 2 Göhrde Gusborn Hitzacker (Elbe)² Jameln Karwitz Langendorf (Elbe) Neu Darchau Zernien Samtgemeinde Gartow Gartow1 Gorleben Höhbeck Prezelle Schnackenburg² Samtgemeinde Lüchow Bergen an der Dumme Clenze Küsten Lemgow Luckau (Wendland) Lübbow Lüchow1, 2 Schnega Trebel Waddeweitz Woltersdorf (Wendland) Wustrow (Wendland)² 1Samtgemeinde keskus; ²linn Inkorporeerimata alad: Gartow Göhrde GeoNames https://www.destatis.de/DE/Themen/Laender-Regionen/Regionales/Gemeindeverzeichnis/Administrativ/04-kreise.html Kreisi koduleht
Justitia bastion

Justitia (ladina keeles iustitia – 'õiglus') oli Narva linnakindlustuse täiendamisel 1683–1704 Rootsi riigitegelase ja sõjaväeinseneri Erik Dahlbergi projekti järgi Narva linnuse kirdenurka kavandatud bastionilaadne kindlustus ehk poolbastion. Narva bastionid
Xaver Dombrowsky

Xaver Julius von Dombrowsky (10. mai / 22. mai 1852 Friedrichstadt (Jaunjelgava), Kuramaa kubermang Venemaa keisririik – 19. detsember 1921 Petrograd, Vene SFNV) oli baltisaksa arst. Aastatel 1864–1871 õppis ta Jelgava (Mitau) kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1873–1880 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, 1880. aastal kaitses ta samas arstiteaduse doktori kraadi (Dr. med) väitekirjaga "Zur orthopädischen Behandlung der fungösen Gelenkkrankheiten und Fracturen an den unteren Extremitäten". Aastatel 1880–1881 töötas ta Tartu kirurgiakliinikus assistendina. 1882. aastal täiendas end Heidelbergis, Viinis, Berliinis ja Pariisis. Aastatel 1883–1895 töötas Peterburis Peter-Pauli hospitali arstina, aastatel 1895–1905 Oldenburgi printsi lastehospitali ülemarstina. 1904. aastast Venemaa keiser Nikolai II õukonna ihukirurg, aastatel 1904–1906 keisrinna Aleksandra Fjodorovna laatsareti peaarst Tsarskoje Selos. Aastatel 1905–1920 Peterburis (Petrogradis) Aleksandri haigla ülemarst, 1920–1921 Aleksandri haigla direktor. Püha Anna ordeni 2. klass Püha Stanislavi ordeni 2. klass Püha Vladimiri ordeni 3. klass 1886. aastal abiellus ta Kundas parun John Carl Girard de Soucantoni tütre Ellinor Josephine Henriette Eleonore Girard de Soucantoniga. Tema järgi on nimetatud Karepal asuv Villa Dombrovka. Geni. Julius Xaver von Dombrowsky E-kataloog ESTER. Dombrowski, Xaver von. Zur orthopädischen Behandlung der fungösen Gelenkkrankheiten und Fracturen an den unteren Extremitäten: Inaugural-Dissertation zur Erlangung des Grades eines Doctors der Medicin verfasst und mit Bewilligung Einer Hochverordneten medicinischen Facultät der Kaiserl. Universität zu Dorpat zur öffentlichen Vertheidigung bestimmt. Dorpat: H. Laakmann, 1881 Sächsische Akademie der Wissenschaften zu Leipzig. Wissenschaftsbeziehungen im 19. Jahrhundert zwischen Deutschland und Russland auf den Gebieten Chemie, Pharmazie und Medizin. Dombrowsky, Xaver Julius (von) ID puudub veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"