Juhan Simm

Juhan Simm (12. august 1885 Kivilõppe, Vana-Suislepa vald – 20. detsember 1959 Tartu) oli eesti helilooja, koorijuht ja dirigent. Juhan Simmi haridustee algas Suislepa vallakoolis ja jätkus Tarvastu kihelkonnakoolis, kus ta David Birkenthali käe all alustas viiuli- ja harmooniumimänguga. 1898. aastal asus Simm õppima Tartu Reaalkooli, mille orkestris hakkas mängima algul viiulit, siis vioolat ja tšellot. Tšellot mängis ta alates 1900. aastast ka Aleksander Lätte sümfooniaorkestris. Koos viiuldaja Heino Elleriga osales ta tšellomängijana Rudolf Tobiase asutatud Eesti esimese keelpillikvarteti tegemistes. Reaalkoolis asutas Simm meeskvarteti, milles laulis I tenorit. Aastatel 1904–1907 oli ta Tartu Eesti Evangeeliumi Noortemeeste Seltsi koorijuhi ametis. Aastatel 1906–1910 õppis Simm Tartu ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas, jätkates samal ajal oma muusikaharrastusi Eesti Üliõpilaste Seltsis Ühendus, Vene Muusikaarmastajate Ringis ja muusikateatri alal "rattasõitjate seltsis" Taara. 1908. aastal asutas Simm omanimelise meeskoori, millest 1912. aastal kasvas välja Eesti Üliõpilaste Ühendatud Meestekoor, praegune Tartu Akadeemiline Meeskoor. Pärast Tartu Reaalkooli lõpetamist tihenesid Simmi sidemed teatriga Vanemuine. 1905. aastal proovis ta August Wiera käe all näitemängus osalemist ja aastatel 1906–1910 mängis ta orkestris tšellot. 1912. aastal asus Simm Rudolf Tobiase õhutusel Berliini Sterni konservatooriumis õppima dirigeerimist Alexander von Fielitzi ning kompositsiooni Wilhelm Klatte juhendamisel. 1924. aastal täiendas Simm ennast dirigeerimise alal Pariisi Grand Opera juures. 1914. aastal jätkus tegevus Vanemuises, mille muusikaetendusi jäi ta juhatama 1940. aastani. Aastatel 1916–1925 juhatas Simm ka Vanemuise muusikaosakonna segakoori. 1923. aastal kasvas tema juhatatud vanemuislaste ansamblist Sinine Vares välja Tartu Meestelaulu Selts. Simm oli ka aktiivne Tartu, Pärnu ja Haapsalu suvemuusika korraldaja ja dirigent ning arvukate kohalike ja meestelaulupäevade korraldaja. Simm oli VIII (1923), X (1933), XI (1938), XII (1947) ja XIII (1950) üldlaulupeo üldjuht. Pedagoogilise tööga tegi Simm algust 1914/15. õppeaastal Treffneri gümnaasiumis, jätkates seda 1926–1927 ja 1944–1951 Tartu muusikakooli muusikateoreetiliste ainete ja dirigeerimisõpetajana. Juhan Simm suri Tartus. Ta on maetud Tartu Maarja kalmistule. Juhan Simmi välimuse iseloomulik tunnus oli suur juukselakk, mille tõttu on teda nimetatud ka Eesti Beethoveniks. Ta kõneles mulgi murdes. Tõelise mulgina oli ta uhke ja suurejooneline, kuid mitte upsakas ega eemaletõrjuv. Tema rõhutatud iseteadlikkus oli seotud abivalmiduse ja suuremeelsusega. Asjaolu, et tema kui populaarse muusikamehe ees olid avatud rikkaimate ärimeeste uksed, kasutas ta nii mõnigi kord selleks, et endaga kaasavõetud puudustkannatavale näitlejale kasvõi õhtusöök muretseda. Kui talt aga küsiti, palju ta laulupeo juhatamise eest nõuab, vastas kurjalt: "Egas ma siia teenima es tule!"[viide?] Aga tööd tuli Simmil palju teha. 1914. aastal abiellunud Juhan ja Alide Simmil (neiupõlvenimega Ungerson) oli kolm last koolitada. Nii tuli otsida kõrvalteenistust suvemuusika ja muu näol. „Küllap Simm teab, mis talle jutustavad pikkade aastate rähklemised taktikepiga käes. Ning ta laseb oma poega õppida ehitusinseneriks.“ – Muusikaleht, 1937 30. detsembril 1938 kinkis Tartu linnavolikogu Juhan Simmile 1800-ruutmeetrise ehituskrundi Riia mnt 29, Oskar Lutsu krundi naabrusse. 1940. aastal valmis maja, mille õnnistas 8. juunil 1940 Tartu Peetri koguduse õpetaja Jaan Treumann 5. juulil 1970 kogunes enamik Viljandimaa koore ja Juhan Simmi nimeline meeskoor Tartust (asutatud 1962; dirigent kuni 1999. aastani Peeter Lokk) Simmi sünnikohta Suisleppa teeneka muusikamehe mälestuslaulupeole. Juhatati Simmi isikliku taktikepiga. Eriti soojalt võeti vastu meistri enda laulud.[viide?] Juhan Simm on meie muusikaloos tuntud eelkõige kui dirigent. Tema dirigenditegevus hõlmas lavamuusikat kogu selle mitmekesisuses: ooper, operett ja näidendite saatemuusika, peale selle koorid, sümfooniliste ja vokaalsümfooniliste suurvormide ettekanded. Eriti hinnatud oli ta laulupidude üldjuhina, teenides ära hüüdnime "laulupidude kuningas". Tema dirigendiisiksus on olnud eeskujuks nii mõnelegi hilisemale dirigendile. „Suured uhked mustad juuksed, ilmekas nukeline nägu, välkuvad silmad. Ja kui nägin teda esmakordselt dirigeerimas, oli see mulle nagu ilmutus. [...] Simmil oli lihtne, uhke, suurejooneline ja osav löök, mis vaimustas.“ – Tuudur Vettik Oma dirigenditöös ei armastanud Simm tungida detailidesse, kuid oma tahtmise viis ta läbi, pannes suurt rõhku lauluvaimustuse tekitamisele. Eriti sobisid talle temperamentsed, jõulised teosed. Monotoonset muusikat ta ei sallinud, püüdes esitada seda kiiremas tempos ja teha crescendot ka seal, kus seda polnud ette nähtud. Simmi dirigendivõimed hiilgasid eriti 20. sajandi esimesel veerandil. Tol ajal oli ta Konstantin Türnpu ja Karl Leinuse kõrval esimesi kutselisi koorijuhte, kes oli seda ala spetsiaalselt õppinud. Simmi loodud on umbes 30 sümfoonilist teost, muusika ligi 40 näidendile või operetile, 13 suuremat vokaalsümfoonilist helitööd, 18 instrumentaalkammerteost, 12 soolo- ja üle 150 koorilaulu. Tema esimene helitöö on ilmselt Tartu Reaalkoolis õppimise päevil 1902. aastal valminud meeskoorilaul "Täheke", mille ta enda juhatatud kooli kvarteti ja Tartu Eesti Evangeeliumi Noortemeeste Seltsi kooriga ka ette kandis. Töö Vanemuises ja suvemuusika juhina viis ta sümfoonilise muusika loomise juurde. Oma heliloomingu levitamises oli ta tagasihoidlik, võttes seda harva ka oma kontserdikavadesse. Tema tuntuimaks koorilauluks on saanud "Oma saar", mis on õieti soololaul koori saatel. Palju on esitatud ka tema laulumängu "Kosjasõit". Ta polnud õigupoolest esimene, kes sellele Kitzbergi lavatükile muusikat püüdis luua. Postimees teatab 11. märtsil 1901 Pärnus lavale tulnud naljamängust "Kirjanikud kosjateel", mida aastate eest Viljandis menuga etendatud. "Muusikaarmastaja" A. Raudsepp olla selles mõnele laulukohale muusika kirjutanud, "nii et tükk nüüd veidi laulumängu moodi oli".[viide?] Simm on kirjutanud ka muusikaalaseid artikleid. Teda sundisid sulge haarama muusikaelu probleemid, soov vaielda, meenutada möödunut, kuid eriti – arvustada Tartus aset leidnud kontserte. Ta arvustas kooride kõlavust, häälematerjali, kava koostamist, dirigeerimistehnikat, näitlejatööd. Ütles teravalt, kuid ei materdanud. Ise temperamentne, oli ta oma artiklites liialdatud temperamendiavalduste vastu. Ka publiku liialdatud poolehoiuavalduste vastu, mida ta põlglikult möirgamiseks ja bis-lõugamiseks tavatses nimetada. Hinnalised on tema meenutused Tartu muusikaelust, Aleksander Lättest, Miina Härmast, Karl August Hermannist, Evald Aavast jt. Eesti Näitlejate Liidu auliige (1935) Vanemuise teeneline dirigent (1936) Eesti Näitlejate Liidu teenete kuldrinnamärk (1936) Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk (1938) Eesti NSV rahvakunstnik (1947) 1914 Pidulik avamäng 1929 Avamäng "Libahunt" 1932 Avamäng "Koidula" 1945 Avamäng 1949 Avamäng eesti viisidele 1950 Süit eesti viisidest 1952 Avamäng 1954 Eesti tantsud nr 1, 2, 3 1956 Sümfooniline pilt "Karjane" 1959 Parafraas-poeem "Mälestus" 1959 Rapsoodiline avamäng tšellole ja orkestrile 1913 "Kooparüütel". Karl August Hindrey 1915 "Kosjasõit". August Kitzberg 1919 "Kalevipoeg ja Sarvik". Hiljem ümber tehtud. Ferdinand Karlson 1919 "Siniallik". Oskar Luts 1922 "Udumäe kuningas". Franz von Pocci järgi August Kitzberg 1926 "Messina pruut". Friedrich Schiller 1927 "Sinimandria". Hugo Raudsepp 1929 "Libahunt". August Kitzberg 1932 "Koidula". Hella Vuolijoki 1910 "Laul orjadele" bassile, segakoorile ja sümfooniaorkestrile. Tekst – Gustav Suits 1911 "Hommik" meeskoorile ja sümfooniaorkestrile. Tekst – eeposest "Kalevipoeg" 1912 "Kalevipoeg isa haual" meeskoorile ja orkestrile. Tekst – eeposest "Kalevipoeg" 1915 "Riia sõit" meeskoorile ja puhkpilliorkestrile. Tekst – Juhan Simm 1917 "Eelkevad" mees- ja segakoorile ning sümfooniaorkestrile. Uus red. 1958. Tekst – Karl Eduard Sööt 1930 "Aastavahetusel" tenorile, segakoorile ja sümfooniaorkestrile. Tekst – Ferdinand Karlson 1952 Süit puupillidele 1953 Skertso capriccioso klaverile 1954 Rahvaviise keepillikvartetile 1956 Pastoraal puhkpilliseptetile 1957 Keelpillikvartett (nr 2) 1959 Trio tšellole, klarnetile ja klaverile 1914 Kaugel. Tekst – Karl Eduard Sööt 1914 Kerjus. Tekst – J. Lõoke 1937 Kiigelaul. Tekst rahvaluulest 1958 Laulik. Tekst – Gustav Suits Meeskoorile 1904 "Oma saar". Tekst – Gustav Suits 1905 "Lauljate teretus". Tekst – Mihkel Veske 1924 "Setokõsõ noorõ mu velle". Tekst rahvaluulest 1928 "Aimdus". Tekst – Karl Eduard Sööt 1931 "Talu laulud": "Adralaul", "Vilja laul", "Vikati laul". Pühendatud poeg Juhanile. Tekst – Ferdinand Karlson 1933 "Mulgimaale". Tekst – Hendrik Adamson 1936 "Pääliku hüüd". Tekst – Karl Eduard Sööt 1943 "Munamäel". Pühendatud "Võru Lauluvendadele". Tekst – Juhan Kunder 1954 Mardi- ja kadrilaulud. Tekst rahvaluulest 1956 "Must kuub". Tekst – Ado Reinvald 1958 "Küll on laine hiilgus ilus". Gustav Ernesaksa 50. sünnipäevaks. Tekst – Juhan Liiv 1959 "Sööt". Tekst – Juhan Liiv Segakoorile 1911 "Kuku sa, kägu, kuldalindu". Tekst rahvaluulest 1919 "Elagu". Hans Kanni 70.sünnipäevaks. 1922 "Ta lendab mesipuu poole ". Tekst – Juhan Liiv 1925 "Kodu viis". Tekst – J. Kenn 1927 "Ei tule und". Tekst – Anna Haava 1938 "Kase kuld". Tekst – Karl Eduard Sööt 1948 "Siis aga ilmub ta ise". Tekst – Anna Haava 1952 "Hella õekene". Tekst rahvaluulest 1955 "Sõda". Humoresk. Tekst – Anna Haava 1959 "Mõte". Tekst – Hendrik Adamson Naiskoorile 1956 "Lapsel paljad jalad". Tekst – Karl Eduard Sööt Cherubini "Requiem". Sakala 16. juuni 1911 Vanemuise orkestri aiakontserdid. Postimees 13. mai 1913 Eesti helitööde kontsert Estonia avamisel. Postimees 28. august 1913 "Estonia" pidustused. J. Haydni oratoorium "Aastaajad". Postimees 29. august 1913 "Estonia" pidustused. Engelbert Humperdincki ooper "Hänsel ja Gretel". Postimees 30. august 1913 R. Tobiase kontsert Berliinis. Postimees 14. jaanuar 1914 "Kalevipoja ja Sarviku" muusika kohta muusika autor. Postimees 10. märts 1919 Koolilaulmine. Sireen 1922 nr 1, lk 7 Põhjusmõtteliselt kirikumuusikast. Sireen 1922 nr 1, lk 17 Operett. Sireen 1922 nr 2, lk 51 Rütm. Hellikund 1923 nr 3, lk 39 Paar mälestust Aleksander Lättest. Postimees 12. jaanuar 1940 Miina Härma elu ja töö. Postimees 26. november 1941 Mälestuskilde Tartu muusikaelust. Sirp ja Vasar 11. juuli 1958 Karl August Hermanni meenutades. Edasi 11. jaanuar 1959 Evald Aav. Edasi 22. märts 1959 G. Bizet "Carmen" C. Gounod "Faust" E. Mehul "Joosep" G. Puccini "Madame Butterfly" G. Puccini "Tosca" G. Verdi "Rigoletto" G. Verdi "Traviata" G. Verdi "Trubaduur" A. Lortzing "Tsaar ja puusepp" L. v. Beethoven – sümfooniad 1–9 M. Bruch – sümfoonia Es-duur A. Dvorak – sümfoonia nr 9 N. Gade – sümfoonia nr 5 J. Haydn – valik sümfooniaid G. F. Händel – "Concerto grosso nr 1" V. Kalinnikov – sümfoonia nr 1 F. Liszt – "Fausti sümfoonia" F. Liszt – sümfoonilised poeemid "Hunnide lahing", "Prelüüdid", "Prometheus", "Tasso" F. Mendelssohn – "Itaalia sümfoonia" ja "Šoti sümfoonia" W. A. Mozart – sümfooniad Es-duur, C-duur, g-moll F. Schubert – sümfoonia h-moll R. Schumann – sümfoonia nr 4 C. Sinding – sümfoonia d-moll J. Svendsen – sümfoonia D-duur P. Tšaikovski – sümfooniad nr 4, 5, 6 "4342 Juhan Simmi (1885-1959) haud • Mälestiste otsing • Mälestised". register.muinas.ee. Vaadatud 28. detsembril 2023. "Esmaspäev: piltidega nädalleht 31 detsember 1938 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 29. detsembril 2023. "Uus Eesti 9 juuni 1940 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 29. detsembril 2023. https://www.president.ee/et/vabariik/teenetemargid/kavaler/14622/juhan-simm "Juhan Simm 25 aastat Vanemuise muusikategelane". Muusikaleht 1932 nr 10, lk 198 Eduard Kõomägi. "Juhan Simm 50-aastane". Muusikaleht 1935 nr 7/8, lk 154 "Juhan Simm käis Tallinnas". Muusikaleht 1937 nr 2, lk 46 "Juhan Simmi juubelilt". Muusikaleht 1938 nr 12, lk 274 Juhan Simm asub oma katuse alla. Rahvaleht, 11. jaanuar 1940, nr 9, lk 4 Juhan Simm. "Mõttemõlgutused". Dateerimata käsikiri Teatri- ja Muusikamuuseumis Juhan Simm. "Koorijuhatamise tehnika". Dateerimata käsikiri Teatri- ja Muusikamuuseumis Mati Märtin. "Juhan Simm laulupidude üldjuhina." Edasi 29. juuni 1969 A. Pärna. "Juhan Simmi lauludega". Tee Kommunismile 9. juuli 1970 Mati Märtin. "Juhan Simm". Eesti Raamat, Tallinn 1972, 144 lk "Juhan Simm sõnas ja pildis". Koostanud August Luur. Eesti Raamat, Tallinn 1975 112 lk Mare Põldmäe. "Simm kriitikas ja kriitikuna: Juhan Simm – 100". Teater. Muusika. Kino 1985 nr 8, lk 76–83 Mati Märtin. "Juhan Simm ja Haapsalu". Töörahva Lipp 13. juuli 1985 Mati Märtin. "Juhan Simm – 100". Sirp ja Vasar 9. august 1985 Mati Märtin. "Üksainus Juhan Simm". Tee Kommunismile 13. august 1985 Laine Jänes, "Üitsainus Mulgimaa" – Maaleht 11. august 2005, lk 17 Alo Põldmäe, "Beethovenlik eesti mees Juhan Simm" – Postimees 12. august 2005, lk 16 Juhan Simm Eesti biograafilises andmebaasis ISIK