Jacques Sapir

Jacques Sapir (sündinud 24. märtsil 1954 Puteaux's) on prantsuse majandusteadlane ning École des hautes études en sciences socialesi ja Industrialiseerimise teadusuuringute keskuse direktor. Jacques Sapiri ema on Marie-Thérèse Roubaud ja isa psühhiaater Michel Sapir (1915–2002). 1976. aastal Jacques Sapir sai Poliitilise Uuringute Instituudi diplomi. 1980. aastal ta jätkas doktorikraadi omandamist sotsiaalteaduste kõrgkoolis Charles Bettelheimi käe all. Doktorikraadi sai ta 1986. aastal Université Paris X – Nanterre'ist, kus tema juhendaja oli Michel Aglietta, doktoritöö teema oli "Majanduslik kogunemine ja reguleerimise kord NSV Liidu majanduses: sissejuhatav investeeringutsüklite ja töökorralduse tõlgendus aastast 1941 tänapäevani". Jacques Sapir alustas oma tööd majandusprofessorina Ernest Couteaux de Saint-Amand-les-Eaux' kõrgkoolis, kus ta töötas 1978–1982. Aastast 1982 hakkas ta töötama Université Paris X – Nanterre'is. 1990. aastal ta astus Sotsiaalteaduste kõrgkooli, kus 1996 aastal sai uuringutööde direktoriks – sel ajal uuringuid industrialisatsiooni kohta olid väga vajalikud Sotsiaalteaduste kõrgkoolile. Aastatel 1993–2000 ta õpetas Majanduse kõrgkoolis Moskvas. Tänapäeval ta õpetab Moskva majanduskoolis ja sotsiaalteaduste kõrgkoolis Pariisis. Pikka aega olnud huvitatud strateegiliste küsimuste lahendamisest, aastatel 1986–1992 ta oli riigikaitse teadusfondi uurija. Jacques Sapir oli üleminekuperioodi probleemide ekspert endise NSV Liidu riikides. Ta oli üleminekuaja probleeme käsitleva seminari korraldaja Venemaal 1991. aastal. Aastatel 1989–1992 osales üleminekuperioodi uurimise pakkumistel tehnilise nõustajana. Jacques Sapir on post-autistlike hinnangute autor paljudes majandusega seotud ajakirjades. Tema raamatuid ja artikleid on tõlgitud paljudesse keeltesse, kuid Jacques Sapir avaldab oma raamatuid Venemaal. 2005 – oli Euroopa põhiseaduse lepingu vastu. 2008 – pooldas prantsuse vasakpoolseid erakondi. 2008 – keskendus radikaalsete vasakpoolsete isikute eemaldamisele Euroopa Parlamendist 2013 – kritiseeris Jean Luc Mélenchoni euroga seotud küsimustes Välispoliitikas ta usub, et prantsuse rahvuslaste eduks on klassikaline reaalpoliitika – tema sõnadel, rahvuslased taastavad tasakaalu oma välispoliitikas, kuid aga teised tegelevad demagoogiaga. Uuringute suurem hulk on pööratud NSV Liidu ja Venemaa majandusele ja majandusprobleemidele, ning on huvitatud probleemidega majandusteoorial ja teadusala metoodikaga. Ta on töötanud eelkõige finantsteenuste valdkonnas makroökonoomikaga, institutsionaalsete muudutustedega, ning viimase kümne aasta jooksul ta tegi teadustööd majanduse mõjudel ja eksperimentaalse psühholoogiaga. Tema teadustööd on aidanud kaasa homo economicus'e teooria kehtetuks tajuda ratsionaalsuse puudumise tõttu. Sillutades teed teise teoreetilise lähenemisviisile, kus ratsionaalsus ilmub ühiskondliku positsioonist ja piiratud teadmiste piiriga, see väljendab peavoolu tekkimist mikromajanduse teoorias – viimane võib seejärel rangelt tugineda institutsionaalsele lähenemisviisile majanduses ning levida illusioone agentide poolest. 2016 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks Le Carnet de Jacques Sapir sur la Russie et l'Europe