laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Deutschkreutz

Deutschkreutz on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberpullendorfi ringkonnas. Deutschkreutz asub Kesk-Burgenlandis. See jaguneb Deutschkreutzi ja Girmi ringkonnaks. Linn (nagu ka selle naabrid Unterpetersdorf, Horitschon ja Neckenmarkt) asub Blaufränkischlandis. Deutschkreutz on olnud turulinn alates 1340. aastast (1370–1429 dokumenteerimata). Linn kuulus Soproni maakonna osana kuni 1920. aastani Ungarile. Pärast Esimese maailmasõja lõppu anti territoorium Saint-Germaini ja Trianoni rahulepingutega Austriale. Alates 1921. aastast kuulub linn Burgenlandi liidumaa koosseisu. Juutide ajaloos oli Deutschkreutz üks Burgenlandi seitsmest kogukonnast. Erzsébet Báthori Lajos Dóczi Die Beispiellose Verteidigung der Festung Deutschkreutz Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Viktar Łukašenka

Viktar Alaksandravič Łukašenka (valgevene keeles Віктар Аляксандравіч Лукашэнка; vene keeles Виктор Александрович Лукашенко Viktor Aleksandrovitš Lukašenko; sündinud 28. novembril 1975 Mahiloŭs Valgevene NSV-s) on Valgevene riigiametnik. Alaksandr Łukašenka poeg. Viktar Łukašenka lõpetas 1998. aastal Valgevene Riikliku Ülikooli rahvusvaheliste suhete teaduskonna. Pärast ülikooli teenis ta aega Valgevene piirivalvevägedes (1998–2001). Aastatel 2005–2021 oli Łukašenka Valgevene presidendi abi riikliku julgeoleku alal. Alates 2007. aastast on ta Valgevene Vabariigi Julgeolekunõukogu liige (2021. aastast reservkindralmajor). 2021. aastal valiti Łukašenka Valgevene Rahvusliku Olümpiakomitee presidendiks.
Veronika Domjan

Veronika Domjan (sündinud 3. septembril 1996) on Sloveenia kettaheitja. Tema nimel on Sloveenia rahvusrekord kettaheites 60.11, mis on heidetud 2016. aastal Amsterdamis. "Veronika Domjan". worldathletics.org. Vaadatud 13. mail 2023. Veronika Domjan Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Cigánd

Cigánd on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis, Cigándi kreisi halduskeskus. Cigánd asub Tisza jõe paremal kaldal, Slovakkia piirist 9 km kaugusel. Küla on esmamainitud 1289. aastal. Linnaõigused sai Cigánd 1. juulil 2004. Aluniș, Rumeenia Biel, Slovakkia Sobrance, Slovakkia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Köszöntő Cigánd. Vaadatud 13. mail 2023
Catherine Tate

Catherine Jane Ford (sündinud 5. detsembril 1969 Londonis), näitlejanimega Catherine Tate, on inglise näitleja (sh koomik). Ta on võitnud auhindu BBC-is edastatud omanimelise telekomöödiasarjaga "The Catherine Tate Show" (2004–2007). Telekomöödiasarjas "Catherine Tate's Nan" (2009–2015) kehastas ta vanemat sõgedat naist Joanie Taylorit. Hiljem järgnes kinokomöödiafilm "The Nan Movie" (2022). Ta mängis Netflixi komöödiasarjas "Hard Cell" kuut tegelast, oli sarja kaasstsenarist ja kaaslavastaja. Ta on näidelnud filmides "Love and Other Disasters" (2006), "Mrs Ratcliffe's Revolution" (2007), "Gulliver's Travels" (2010), "Monte Carlo" (2011) ja "SuperBob" (2015). 2011. aastast kehastas ta Ameerika Ühendriikide telesarjas "Kontor" Nellie Bertramit. https://about.netflix.com/en/news/netflix-announces-new-catherine-tate-comedy-series-hard-cell  Catherine Tate – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Catherine Tate andmekogus IMDb (inglise)
Draßmarkt

Draßmarkt on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberpullendorfi ringkonnas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Frankenau-Unterpullendorf

Frankenau-Unterpullendorf on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberpullendorfi ringkonnas. Iidsetel aegadel kuulus see piirkond keltide Noricumi kuningriiki ja asus Schwarzenbacheri linnusemäel asuva keldi kindluslinnuse ümbruses. Hiljem Rooma ajal olid tänapäevased paigad Frankenau ja Unterpullendorf Pannoonia provintsis. Varem iseseisvad paigad olid sarnaselt ülejäänud Burgenlandiga kuni 1920/1921. aastani Ungari koosseisus (Saksa-Lääne-Ungari). Alates 1898. aastast tuli Budapesti valitsuse madjariseerimispoliitika tõttu kasutada ungari kohanimesid, ehk Répcesarud-Alsópulya. Pärast Esimese maailmasõja lõppu anti Saksa-Lääne-Ungari Saint-Germaini ja Trianoni rahulepingutega 1919. aastal Austriale. Paik kuulub 1921. aastast Burgenlandi liidumaa koosseisu. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Großwarasdorf

Großwarasdorf (1894. aastani Baromlak) on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberpullendorfi ringkonnas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Pendilia

Pendilia (ainsus pendilium, ladinakeelsest sõnast pendulus 'rippuv') on krooni, votiivkrooni, hilisantiikse kamelaukioni või risti (crux gemmata) küljes rippuvad ehisripatsid või ketikese otsas rippuvad kaunistused, eelkõige iseloomulikud varakeskaegsetele kullassepataiestele. Pendilia on väärismetallist, vahel vääriskividest, see võib olla kujundatud kirjatähtede kujulistena, näiteks risti puhul võivad ripatsid olla alfa ja oomega kujulised, votiivkroonide puhul anda kokku annetaja nime. Säilinud kroonid, millel on pendilia, on mitu Guarrazari aardest pärit votiivkrooni, Aragoni Constance'i kroon ja Ungari Püha kroon. Pendilia päritolu on hämar. Ainus teadaolev näide antiikmaailmast on Priamose aardest leitud diadeem. Sageli näeb seda kaunistust valitsejate kujutistel Bütsantsi ja Bütsantsist mõjutatud riikide müntidel, neil on pendilia kujutatud kriipsude või nupukeste ridadena, mis langevad krooni külgedelt. Pendilia ilmub kujutistele alates keiser Marcianusest ja ehkki kroonide stiil ajas muutub, jäävad kaunistused samaks. Justinianus I mosaiigil Ravenna San Vitale basiilikas Keisrinna Theodora mosaiigil San Vitales Johannes II Komnenos Ateena Irene solidus Mikael VII Doukas Kiievis münditud Vladimiri zlatnik, 10.–11. sajandi vahetus Tmutarakani vürsti Mstislav Vapra pitsat Kolm läänegootide votiivkrooni, 7. sajand Ungari Püha kroon Astuuria Võidurist Peñalba crux gemmata Pendiliatega rist Gelasiuse sakramentaari frontispissil Oimurõngas
Mahetoit

Mahetoit on selline toit, mille põllumajanduslikest koostisosadest on vähemalt 95% pärit mahepõllumajandusest. Ülejäänud 5% saavad olla põllumajanduslikud koostisosad, mida ei ole võimalik hankida mahepõllumajanduslikult toodetuna. Mahetoote puhul kasutatakse mõisteid „mahepõllumajanduslik” ja „ökoloogiline” ning nende tuletisi või deminutiive kas eraldi või kombineerituna (nt "mahepõllumajanduslik", "ökoloogiline"). Mahepõllumajanduse seadus sätestab mahepõllumajanduse valdkonnas tegutsemise nõuded osas, mis ei ole kehtestatud Euroopa Liidu määrustega, samuti mahepõllumajanduse valdkonnas tegeleva isiku üle riikliku järelevalve teostamise alused ja ulatuse ning vastutuse nimetatud õigusaktidega kehtestatud nõuete rikkumise eest. Mahetoitu märgistatakse Euroopa Liidu mahelogoga, mis on kõigil mahetoodetel kohustuslik. Lisaks sellele võib kasutada Eesti riiklikku ökomärki, kuid see ei ole kohustuslik. [1]. Põllumajandus-ja Toiduamet. Vaadatud 13. mail 2023. [2]. Mahepõllumajanduse seadus. Vaadatud 13. mail 2023.
Rekkeswinth

Rekkeswinth (suri 1. septembril 672) oli läänegootide kuningas aastail 649–672. Alguses oli ta neli aastat oma isa Chindaswinthi kaasvalitseja ja pärast isa surma 653. aastal kuningas. SPAIN: VANDALS, SUEVI & VISIGOTHS
Māris Sprindžuks

Māris Sprindžuks (sündinud 4. augustil 1971 Ādažis) on Läti agronoom ja poliitik. Ta oli Läti keskkonnakaitse ja regionaalarengu minister Arturs Krišjānis Kariņši teises valitsuses, esindab Läti Regioonide Ühendust ja ühendust "Apvienatais listis". Ta oli 7. ja 14. Seimi liige, samuti Ādaži piirkonna piirkonnavanem. Ta sündis aastal 1971 Ādažis, kolhoosi agronoomi Daiņas Sprindžuksi ja tema abikaasa, kultuurimaja kunstilise juhi Marijana Sprindžuksi peres. Ta lõpetas Ādaži keskkooli ja aastal 1994 Läti Põllumajandusülikooli agronoomina. Seejärel töötas ta Alberts Kaulsi juhitavas Põllumajandusministeeriumis integratsiooni ja välissuhete osakonna direktorina. 1998. aastal omandas ta USA-s Kansase ülikoolis avaliku halduse magistrikraadi. Pärast USA-st õpingutelt naasmist töötas ta avalikus halduses ja poliitikas. Ta oli Põllumajandusministeeriumi integratsiooni- ja välissuhete osakonna direktor. 1998. aastal sai temast Euroopa integratsioonibüroo asedirektor, samuti kandideeris ta 1998. aasta Läti parlamendivalimistel Rahvapartei nimekirjas seimi, kuid ei osutunud valituks. Aastal 1999 asus ta juhtima Andris Šķēle bürood, kuid aastal 2000 sai ta seimis Edgars Zalānsi asendusliikmeks. 2002. aasta Läti parlamendivalimistel teda seimi ei valitud. Aastal 2005 sai ta Regionaalarengu- ja Omavalitsusministeeriumi riikliku arengukava koordinaatoriks, samuti valiti ta esmakordselt Rahvapartei nimekirjas Ādaži piirkonna volikokku. 2013. aasta kohalike omavalitsuste valimistel valiti ta Roheliste ja Talurahva Liidu nimekirjas Ādaži piirkonna volikokku, kus saadikud valisid ta volikogu esimeheks. Pärast võimukaotust 2014. aastal astus ta erakonna Läti Regioonide Ühenduse liikmeks ning sai jälle Ādaži piirkonna esimeheks. Ta valiti omavalitsusse ka 2017. ja 2021. aasta kohalike omavalitsuste valimistel, säilitades sellega Ādaži piirkonna esimehe koha. 2021. aastal valiti ta Läti Regioonide Ühenduse nõukogu esimeheks. 2022. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta ühisnimekirjas "Apvienatais listis" (kuhu kuulusid Läti Roheline Partei, Läti Regioonide Ühendus ja Liepaja partei) seimi liikmeks. Detsembris 2022 kinnitati ta Läti keskkonnakaitse ja regionaalarengu ministriks.
Scorpius X-1

Scorpius X-1 on röntgenikiirgusallikas, mis asub umbes 9000 valgusaasta kaugusel Skorpioni tähtkujus. Scorpius X-1 oli esimene avastatud Päikesesüsteemi-väline röntgenikiirgusallikas ning see on taevas Päikese järel kõige tugevam nähtav röntgenikiirguse allikas. Scorpius X-1-lt lähtuva röntgenikiirguse tugevus on igapäevaselt varieeruv ja on seotud optiliselt nähtava tähega V818 Scorpii, mille näiv suurus kõigub vahemikus 12–13. Scorpius X-1 avastas 1962. aastal Riccardo Giacconi juhitud uurimisrühm. "Scorpius X-1". Oxford Reference. Vaadatud 14. mail 2023.
Spišské Vlachy

Spišské Vlachy (ungari keeles Szepesolaszi, saksa keeles Wlachi, Wlachy, Wallendorf) on linn Slovakkias Košice maakonnas Spišská Nová Vesi ringkonnas. Spišské Vlachy asub ajaloolises Spiši piirkonnas Hornádi nõos, Spišská Nová Vesist umbes 17 km idas ja Košicest ligikaudu 42 km loodes. Spišské Vlachyt on esmamainitud 1243. aastal. 8. novembril 1412 andis Sigismund Poola kuningale Władysław II Jagiełłole 16 linna Spišist, sealhulgas Spišské Vlachy, tagatiseks laenu eest, mida ta vajas sõjaks Veneetsiaga. 1772. aastal läks linn Esimese Poola jagamise tulemusel Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Spišské Vlachy elanikest slovakke 92,74%, mustlasi 1,12% ja tšehhe 0,21%. Rahvus oli teadmata 5,61%-l elanikest. Chotěboř, Tšehhi Szikszó, Ungari Gizalky, Poola Tymbark, Poola Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku Spišské Vlachy Slovenský raj. Vaadatud 14. mail 2023 Spišské Vlachy slovensko.sk. Vaadatud 14. mail 2023 História a rozvoj mesta Mesto Podolínec. Vaadatud 14. mail 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Spišské Vlachy at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 14. mail 2023
Laurits (perekonnanimi)

Laurits on perekonnanimi. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laurits 271 inimesel: 125 mehel ja 146 naisel. Perekonnanimede levikult oli Laurits meeste puhul 596. kohal ja naiste puhul 545. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Laurits vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 3,90. Nimi oli kõige sagedasem Rapla maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 6,47 inimest. 19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Tartumaal Nõo ja Kambja kihelkonnas, Saaremaal Pöide kihelkonnas, Pärnumaal Tõstmaa kihelkonnas, Viljandimaal Paistu kihelkonnas, Võrumaal Karula kihelkonnas, Virumaal Jõhvi kihelkonnas ja Läänemaal Martna kihelkonnas üheteistkümnel korral nimeks Lauritz, Lauriz ja Laurits. Nimede eestistamisel võeti Laurits 1937. aastal uueks perekonnanimeks isiku poolt, kelle perekonnanimi oli varem Roplik. Karl-Johann Laurits, eesti sõjaväelane (1892—1941) Peeter Laurits, eesti fotograaf (1962–) Taavi Laurits, eesti jalgpallur (1990–) Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 14.05.2023) Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Laurits. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Laurits. Laurits statistikaameti andmebaasis
Läänemaa Haigla

Läänemaa Haigla on haigla Lääne maakonnas Haapsalus aadressil Vaba tänav 6. Läänemaa Haigla koosseisu kuuluvad ka Läänemaa Haigla Polikliinik ja Läänemaa Haigla Hooldekodu, mis asuvad aadressil Vaba tänav 4, endises De la Gardie lossis. Regionaalhaigla ja Haapsalu linn asutasid sihtasutuse Läänemaa Haigla, med24.ee, 13. Veebruar 2015 Läänemaa haigla uueks juhiks valiti Katrin Luts, Lääne Elu, 4. mai 2023 Läänemaa haigla ostis maha müüdud maja kallimalt tagasi[alaline kõdulink], www.kinnisvarauudised.ee, 6. jaanuar 2010 Koostanud Svea Talving. Läänemaa haigla lood: 100 aastat Läänemaa haiglat. SA Läänemaa Haigla, 2021, ISBN 9789916408216
Trenčianske Teplice

Trenčianske Teplice (saksa keeles Trentschin-Teplitz, ungari keeles Trencsénteplic) on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas Trenčíni ringkonnas. Trenčianske Teplice on kuurortlinn, seal asuvad kuumaveeallikad. Trenčianske Teplice asub riigi lääneosas Strážovi mäestiku jalamil, Trenčínist ligikaudu 9 km idas. Küla on esmamainitud 1355. aastal ja kuumaveeallikaid 1379. aastal. 1835. aastal ostis spaa Viini pankur Jozef Sina, kes alustas selle arendamist ja populariseerimist. Linnaõigused sai Trenčianske Teplice 24. novembril 1990. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Trenčianske Teplice elanikest slovakke 91,78%, tšehhe 0,78%, ungarlasi 0,18% ja poolakaid 0,13%. Rahvus oli teadmata 6,06%-l elanikest. Alates 1993. aastast korraldati Trenčianske Teplices filmifestivali Art Film Fest, mis hiljem laienes ka Trenčínisse. 2016. aastal viidi filmifestival üle Košicesse. Aschersleben, Saksamaa Bad Deutsch-Altenburg, Austria Nałęczów, Poola Spitz, Austria Uherský Ostroh, Tšehhi Vsetín, Tšehhi Wilamowice, Poola Żarki, Poola Trenčianske Teplice Krížom-krážom Slovenskom. Vaadatud 14. mail 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Trenčianske Teplice at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 14. mail 2023 Art Film Fest Profile[alaline kõdulink] Art Film Fest - International Film Festival. Vaadatud 14. mail 2023
Magnetiline konstant

Magnetiline konstant ehk vaakumi magnetiline läbitavus (ingl vacuum magnetic permeability) on füüsikakonstant, mis seob mõõtühikute süsteemi elektrilised ja magnetilised ühikud selle süsteemi mehaaniliste ühikutega. SI-süsteemi ühikutes avaldub elektriline konstant μ 0 {\displaystyle \mu _{0}} järgmiselt: μ 0 = 1 , 256 637 062 12 ( 19 ) × 10 − 6 N A 2 ≈ 4 π ⋅ 10 − 7 N A 2 , {\displaystyle \mu _{\text{0}}=1,256\,637\,062\,12(19)\times 10^{-6}{\frac {\mathrm {N} }{\mathrm {A} ^{2}}}\;\approx \;4\,\pi \cdot 10^{-7}{\frac {\mathrm {N} }{\mathrm {A} ^{2}}},} kus N {\displaystyle {\rm {N}}} on jõuühik njuuton ja A {\displaystyle {\rm {A}}} on elektrivoolu tugevuse ühik amper. Maxwelli võrranditest tuleneb lihtne seos magnetilise konstandi, elektrilise konstandi ε 0 {\displaystyle \varepsilon _{0}} ja valguse kiiruse c {\displaystyle c} vahel: μ 0 ε 0 c 2 = 1 {\displaystyle \mu _{0}\varepsilon _{0}c^{2}=1\;} ehk μ 0 = 1 ε 0 c 2 , {\displaystyle \;\mu _{0}={\frac {1}{\varepsilon _{0}\,c^{2}}},} kus c = 299 792 458 m s . {\displaystyle c=299\,792\,458\;{\frac {\mathrm {m} }{\mathrm {s} }}.} Magnetilist konstanti saab väljendada mitmesuguste SI ühikute kaudu: μ 0 = N A 2 = H m = V s A m = T m A = T 2 m 3 J = k g m C 2 = k g m A 2 s 2 , {\displaystyle \mu _{0}={\frac {\mathrm {N} }{\mathrm {A} ^{2}}}={\frac {\mathrm {H} }{\mathrm {m} }}={\frac {\mathrm {V\,s} }{\mathrm {A\,m} }}={\frac {\mathrm {T\,m} }{\mathrm {A} }}={\frac {\mathrm {T^{2}\,m^{3}} }{\mathrm {J} }}={\frac {\mathrm {kg\,m} }{\mathrm {C^{2}} }}={\frac {\mathrm {kg\,m} }{\mathrm {A^{2}\,s^{2}} }},} kus H on henri, m – meeter, V – volt, s – sekund, A – amper, T – tesla , J – džaul, N – njuuton, kg – kilogramm, C – kulon. Magnetiline läbitavus CODATA value: vacuum magnetic permeability
Laimjala jahiselts

Asub Saare maakonnas Saaremaa vallas Laimjalas, mille territoorium enne haldusreformi kandis nime Laimjala vald. Aadressiks on Saare maakond, Saaremaa vald, Aaviku küla, Jahimaja, 94417. Tänase juriidlise keha alguseks saab lugeda 06.11.1998, mis on esimene kanne Pärnu Maakohtu registriosakonnas. Selts ise loeb oma alguseks aastat 1967, mil seltsi tegemisi koordineeris Eduard Varvas. Seltsil on ka piirkonnas tuntud maja, mis kannab nime JAHIMAJA, tegemist on Saaremaa viimase meierei hoonega Aaviku külas, mis on seltsi hoole all aastast 2002. Tegemist on kahekümnest ühe seltsiga, mis on Saarte Jahimeeste seltsi (SJS) liige. Sinna seltsi kuulub omakorda kakskümmend piirkonna jahiseltsi, kus keskmine liikmete arv on 52,4 liiget ja mediaan on 47,5 liiget, Laimajala selts 47 liikmega on väiksema poole üks suurimaid seltse, mille esimees on Teet Peedu. Enne Teetu kandis seda rolli Rain Kallas ning aastatel 2001-2014 oli seltsi esimees Maidu Vallik, kes oli aseesimees aastast 1981. Lisaks riikliku küttimistellimuse täitmisele osaletakse võistlustel ning ollakse aktiine ka ühiskondlikult tutvustades seda hobi ja elustiili laiemale ringile. Nii võideti näiteks XVIII Saarte Jahimeeste kokkutuleku seltsidevaheline võistlus 2018 kui ka XXIII 2013 aasta kokkutulek. Selts on ka ise maakondlikku kokkutulekut korraldanud. Lisaks kokkutulekute on korraldanud veel jäärajasõitu, kalapüügivõistlusi ja kaardimäng SASKU meistrivõistluse, viimasest on saanud iga-aastabe maakondlik võistlus. "Väljavõtte äriregistrist". Äriregister. Vaadatud 13. mai 2023. "SELTSIST". Laimjala jahiselts. Vaadatud 14. mai 2023. "JAHIMAJA". Laimjala Jahiselts. Vaadatud 14. mai 2023. SJS. "Liikmed". Saarte Jahimeeste Selts. Vaadatud 14. mai 2023. Lember, Ain. "Kokkutuleku parimaks osutus Laimjala jahiselts". Saate Hääl. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. mai 2023. Vaadatud 14. mai 2023.
Saue Raamatukogud

Saue Raamatukogud on Saue vallavalitsuse haldusalas olev asutus, mis koondab Saue valla territooriumil asuvaid haruraamatukogusid ja teeninduspunkte. Valla raamatukogud liideti ühise juhtimise alla 1. aprillist 2022.  Laagri raamatukogu, asukohaga Veskitammi 4, Laagri alevik, Saue vald, 76401, Harju maakond  Haiba raamatukogu, asukohaga Riisipere tee 6, Haiba küla, Saue vald, 76301, Harju maakond  Riisipere raamatukogu, asukohaga Nissi tee 53C, Riisipere alevik, Saue vald, 76202, Harju maakond  Ruila raamatukogu, asukohaga Ruila küla, Saue vald, 76315, Harju maakond  Saue linnaraamatukogu, asukohaga Tule põik 1, Saue linn, Saue vald, 76505, Harju maakond  Turba raamatukogu, asukohaga Tööstuse 29, Turba alevik, Saue vald, 76201, Harju maakond  Ääsmäe raamatukogu, asukohaga Kasesalu 16, Ääsmäe küla, Saue vald, 76402, Harju maakond Hüüru teeninduspunkt, asukohaga Jõe tee 2, Hüüru küla, Saue vald, 76902, Harju maakond Laitse teeninduspunkt, asukohaga Laitse seltsimaja, Kaasiku küla, Saue vald, 76317, Harju maakond Saue Raamatukogud põhimäärus. RT IV, 09.03.2022, 10
Sládkovičovo

Sládkovičovo (kuni 1948. aastani Diosek, ungari keeles Diószeg, saksa keeles Diosek) on linn Slovakkias Trnava maakonnas Galanta ringkonnas. Sládkovičovo asub Kesk-Doonau madalikul, Trnavast 19 km lõunas. Küla on esmamainitud 1252. aastal. 1530. aastal rüüstasid seda türklased. Linnaõigused sai asula 1582. aastal. 1850. aastal ehitati linna läbiv raudteeliin, mis ühendas Bratislavat ja Budapesti. 1867. aastal ehitati linna suhkruvabrik. 1870. aastal taastati Diószegi linna staatus. 1946. aastal saadeti linna saksa rahvusest elanikkond riigist välja. Vahepeal kaotatud linnaõigused sai Sládkovičovo tagasi 1. jaanuaril 1983. 1948. aastal sai linn slovaki luuletaja Andrej Sládkoviči (1820–1872) auks nime Sládkovičovo. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikest slovakke 70,88%, ungarlasi 25,41%, tšehhe 0,48%, mustlasi 0,35%, rumeenlasi 0,15% ja vietnamlasi 0,15%. Aschersleben, Ungari Diosigi vald, Rumeenia Ivančice, Tšehhi Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku História mesta Mesto Sládkovičovo. Vaadatud 14. mail 2023 Városunk történelme Városi hivatal Diószeg. Vaadatud 14. mail 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Sládkovičovo at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 14. mail 2023
Kaliningradi aukodanike loend

Kaliningradi aukodanike loend on mittetäielik loend inimestest, kes on valitud Kaliningradi aukodanikeks. 1965 Aleksei Leonov 2005 Thomas Patten Stafford 2005 Vance DeVoe Brand 2006 Kirill 2007 Ljudmila Putina 2013 Oleg Gazmanov gorsovetklgd.ru: Почетные граждане
Angheluș Dinicu

Angheluș Dinicu (1838 Bukarest, Valahhia vürstiriik – 7. november 1905 Bukarest, Rumeenia kuningriik) oli mustlasjuurtega rumeenia muusik, flötist (mängis paaniflööti). Dinicu sündis õukonnamuusiku perekonnas. 1889. aastal esines ta koos ansambliga Rumeenia muusika esindajatena Pariisi maailmanäitusel. Dinicu on tuntud muusikapala "Ciocârlia" ('lõoke') autor (see kõlas ka 1889. aastal Pariisi maailmanäitusel). Angheluș Dinicu poeg Gheorghe Dinicu oli helilooja, dirigent ja viiuldaja, kes aastatel 1900–1916 oli Bukaresti konservatooriumi professor. Angheluș Dinicu pojapoeg Grigoraș Dinicu oli viiulivirtuoos.
Vieranika Cepkała

Vieranika Valerjeŭna Cepkała (valgevene keeles Вераніка Валер’еўна Цэпкала; vene keeles Вероника Валерьевна Цепкало Veronika Valerjevna Tsepkalo; sündinud 7. septembril 1972 Mahiloŭs Valgevene NSV-s) on Valgevene opositsiooniline poliitaktivist. Valeryj Cepkała abikaasa. Vieranika Cepkała lõpetas 1998. aastal Valgevene Riikliku Ülikooli rahvusvaheliste suhete teaduskonna. Ta on töötanud Microsoftis. 2020. aasta Valgevene presidendivalimistel oli algul abiks Valeryj Cepkała valimiskampaanias. Pärast Sviatłana Cichanoŭskaja ühendstaabi moodustamist osales selle töös. 2020 – Sahharovi auhind Valgevene demokraatlikule opositsioonile 2022 – Karl Suure auhind (koos Sviatłana Cichanoŭskaja ja Maryja Kalesnikavaga)
Gianmaria Bruni

Gianmaria Bruni (hüüdnimi Gimmi; sündinud 30. mail 1981 Roomas) on Itaalia võidusõitja. 2004. aasta hooajal osales ta Vormel 1 meistrivõistlustel Minardi meeskonnas. Aastatel 2005–2006 võistles Bruni GP2 sarjas. Alates 2008 on ta osalenud Le Mansi 24 tunni võidusõidul. Gianmaria Bruni Formula1 History and Statistics andmebaasis (www.4mula1.ro) (inglise keeles) Gianmaria Bruni Formula One DataBase andmebaasis (www.f1db.com) (inglise, hollandi ja portugali keeles)