laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pedersöre vald

Pedersöre on vald Soomes Pohjanmaa maakonnas. Pedersöres elab 10 940 inimest (31. juulil 2011) . Ta on kakskeelne vald, mille elanikest 89,8% räägib rootsi keelt emakeelena ja 9% soome keelt. Pedersöre piirneb Evijärvi, Kauhava, Kronoby, Larsmo, Jakobstad ja Nykarlebyga. Valla keskus on Bennäs (soome Pännäinen). Nederpurmo, Ytteresse, Edsevö, Forsby, Sandsund, Karby, Katternö, Kyrkoby, Kållby, Lepplax, Lövö, Bäckby, Bennäs (keskus), Lappfors, Sundby, Västersund, Överpurmo, Överesse, Östenso. Pedersöre kogudus on Soome vanim kogudus. Esimene kirik ehitati 13. sajandil. Valla praegune kirik ehitati tõenäoliselt aastatel 1515–1520. Population growth biggest in nearly 70 years "Pedersöre vald, VÄESTÖTIETOJÄRJESTELMÄ, 7/2011". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. november 2011. Vaadatud 24. oktoobril 2011. Pedersöre valla koduleht
Kuslapuulised

Kuslapuulised (Caprifoliaceae) on taimesugukond uniohakalaadsete seltsist. Kuslapuuliste sugukonda kuulub umbes 800 liiki õistaimi, millest enamik on põõsad ja liaanid. Esinevad ka mõned rohttaimed. Sugukond on levinud üle maailma. Suurima tihedusega on kuslapuuliste sugukonda kuuluvaid liike Põhja-Ameerika ja Aasia idaosas. Kuslapuulisi ei leia vaid troopikast ja Lõuna-Aafrikast. Lehed on vastakud ja ilma abilehtedeta. Lehed võivad olla nii suvihaljad kui ka igihaljad. Õied on lehterjad või kellukjad ning reeglina lõhnavad. Viljaks on enamasti mari või luuvili. Perekondade takispuu (Diervilla) ja veigela (Weigela) viljadeks on kupar. Eestis esindatud perekonnad: lumimari, harakkuljus, kuslapuu. Varem siia sugukonda kuulunud perekonnad leeder ja lodjapuu arvatakse nüüd kuuluvaks muskuslilleliste (Adoxaceae) sugukonda. Abelia – abeelia Aretiastrum Astrephia Bassecoia Belonanthus Centranthus – kannuslill Cephalaria – kugarpea Diervilla – diervilla ehk takispuu Dipelta Dipsacus – uniohakas Ebulum Fedia – feedia Heptacodium Knautia – äiatar Kolkwitzia – kolkviitsia Leycesteria – leisteeria Linnaea – harakkuljus Lomelosia Lonicera – kuslapuu Macrodiervilla Metalonicera Morina – moriina Nardostachys – nard Oreinotinus Patrinia – kuldpalderjan Phyllactis Plectritis Pseudobetckea Pseudoscabiosa Pterocephalidium Pterocephalodes Pterocephalus – tiibpea Pycnocomon Scabiosa – tähtpea Siphonella Sixalix Stangea Succisa – peetrileht Succisella – jaaguleht Symphoria Symphoricarpos – lumimari Tinus Triosteum – kolmseemnik Triplostegia Weigela – veigela Weigelastrum Xylosteon
Turbahorisont

Turbahorisont ehk T-horisont ehk At-horisont on orgaaniline mullahorisont, mis on tekkinud maapinnal alaliselt liigniisketes tingimustes turvast moodustavate taimede jäänustest. Vesi ja happeline keskkond pidurdavad selle lagunemist. T-horisont on tüsedusega üle 10 cm ja sisaldab üle 50% orgaanilist ainet. Sõltuvalt lagunemisastmest jaguneb: T1 – halvasti lagunenud turbaga horisont; T2 – keskmiselt lagunenud turbaga horisont; T3 – hästi lagunenud turbaga horisont. At-horisont on toorhuumuslik horisont, milles liigniiskites tingimustes tekkinud orgaaniline aine ei ole mineraalosaga liitunud. Tavaliselt sisaldab 7…35% orgaanilist ainet. Turbahorisondiga muldade profiili alumine osa on tavaliselt tugevasti gleistunud. Turbahorisont on iseloomulik turvasmuldadele, turvastunud muldadele, soomuldadele ja soostunud muldadele. "Indrek Tamm. Mullateadus. Kolmas loeng" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 30. detsembril 2015.
Nõukogude rubla

Nõukogude rubla oli Nõukogude Liidu valuuta aastatel 1922–1991 ning seejärel juulini 1993 Venemaal. Eestis oli Nõukogude rubla seaduslik maksevahend 20. juunini 1992, mil käibele tuli Eesti kroon. Enamikus Nõukogude Liidu lagunemise tagajärjel tekkinud riikides võeti seni käibinud Nõukogude rubla asemel 1992. või 1993. aastal kasutusele rahvuslik valuuta. 1947. ja 1961. aasta sarja rahatähtedele on nende nominaalväärtus kirjutatud ka eesti keeles. 1991. aasta väljalaskel on eestikeelne tekst ainult 50- ja 100-rublasel rahatähel.
Ülo Ignats

Ülo Ignats (22. aprill 1951 Stockholm – 11. august 2011 Stockholm) oli eesti ajakirjanik. Ülo Ignats sündis eesti põgenike peres ja käis Stockholmi Eesti Koolis, hiljem õppis majandust ja ajakirjandust. Ajakirjanikutööd alustas Ülo Ignats Expressenis, hiljem toimetas muu töö kõrval Ida-Euroopa Solidaarsuskomitee ajakirja Tidskriften Östeuropa. Tööd Stockholmi Eesti Päevalehes alustas ta 1976. aastal esialgu üks päev nädalas, kuid aja jooksul kasvas see täisajatööks. Eesti Päevalehe peatoimetajaks sai Ülo Ignats suvel 1994.. Ülo Ignats on kirjutanud 1980.–1990. aastail mitu raamatut Eesti olukorra selgitamiseks, ent artiklikogumik, mille Ülo Ignatsi kolleegid koostasid ta juubeliteoseks, ilmus sügisel 2011 tema mälestuseks. Ülo Ignats oli Rootsi Eestlaste Liidu (RELi) esinduskogu liige. Valgetähe III klassi teenetemärk (1999) "Vaba mehe vaba sõna". Tallinn 2011. ISBN 9789985794517 "Lühielulugu bibliograafia juures Immigrant-institutet'i kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 12. juunil 2015. Vaba mehe vaba sõna. Tallinn, 2011 Kalle Muuli. Mehe sõna. Postimees, 22. oktoober 2011 Suri Stockholmi Eesti Päevalehe peatoimetaja Ülo Ignats. Eesti Päevaleht, 13. august 2011 KÖP. PERSONA. Ülo Ignats. Saate külaline on Rootsis ilmuva Eesti Päevalehe peatoimetaja Ülo Ignats. Autor ja toimetaja Marje Lenk. ERR, 19. august 2004 Bibliograafia Immigrant-institutet'i kodulehel
Mihkel Mattisen

Mitte segi ajada Mihkel Mathieseniga. Mihkel Mattisen (sündinud 13. augustil 1976) on eesti muusik. Ta tegutseb klassikalise pianisti, poplaulude autori, laulja, muusikaprodutsendi ja kontserdikorraldajana. Mihkel Mattisen laulis ja mängis löökpille alates 1994. aastast ansamblis Push Up ja seejärel ansamblis Jam, mille ta asutas koos Juss Tammega. Ansambel lõpetas tegevuse 2005. aastal, pärast seda on ta esinenud peamiselt üksi. Tema laule on ilmunud 2010. aastal Violina ansambli albumis "Maagiline". Alates 2020. aasta septembrist töötas ta lühikest aega Kadrina Keskkoolis, kus andis 10.–12. klassidele muusikatunde. Mihkel Mattiseni kirjutatud laul "Et uus saaks alguse" esindas Eestit 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös. Ta on ka laulu "La forza" üks kaasautoreid, mis esindas Eestit 2018. aastal Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis. Mihkel Mattisen oli abielus Polina Mattiseniga, neil on 2013. aastal sündinud tütar Emilia. Paar lahutas abielu 2022. aastal. Tema isa oli Eesti NSV Riikliku Filharmoonia viimane direktor (1987–1991) ja Eesti Kontserdi kunstiline juht (1993–1999) Enno Mattisen (1951–2022). Mihkel Mattisen portaalis "Enjoi.ee" "Kadrina Keskkool - Õpetajad". kadrina Keskkool. "Mihkel Mattisen hakkas õpetajaks". err.ee. Nataly Koppel (10. november 2022). "Mihkel Mattisen oma isarollist: olen veendunud, et tütar räägib mulle kõigest, mis tal hingel". Kroonika. Vaadatud 10.11.2022. Palju õnne! Mihkel Mattisen sai isaks, Õhtuleht, 23.06.2013. Armas klõps | Polina Mattisen poseerib uue kaaslasega rõõmsalt fotodel Kroonika/Delfi, 07.03.2023. Mihkel Mattiseni perekonda tabas valus kaotus Buduaar, 31.03.2022. In Memoriam Enno Mattisen (25.03.1951–10.04.2022) Postimees Kultuur, 11.04.2022.
Priit Valkna

Priit Valkna (sündinud 18. juulil 1971) on eesti režissöör ja kultuurikorraldaja. Ta on lõpetanud 1989. aastal Tallinna 21. keskkooli. 1993. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli näitejuhtimise ja režii erialal ning 2009. aastal EMTA lavakunstikooli teatrimagistrina. Ta on töötanud Vene Teatri arendusdirektorina (2001–2004). Aastatel 1994–1998 oli ta Pärnu Päikeseraadio ja 2001–2006 Pärnu Raadio tegevjuht ja peatoimetaja. Ta on aastaid korraldanud veefestivali Watergate. Ta on juhtinud Kanal 2 telesaadet "Väljalend" ja lavastanud lavateose "Kalevipoeg kuningaks!?". Ansamblis Kala ta laulab ja mängib plokkflööti. Ta on mänginud 1992. aastal Styne'i näidendis "Džässis ainult tüdrukud ehk Džässis ainult tudengid", mis oli Pedagoogikaülikooli diplomilavastus Noorsooteatris, Joed. 2009. aastal mängis ta Demjanovi ja Kõomäe "Viimases mäes" Oru Vellot (IN Teatri lavastus). Ta sai režissöörina oma 2004. aasta filmiga "Kaetajad" 2005. aasta Hantõ-Mansiiski filmifestivalil ühe peapreemia. Režissöörina on ta teinud ka Eesti Rahvusringhäälingus telesarja "Klass – elu pärast" neli osa (2010). Stsenaristi ja režissöörina on ta teinud filmi "Vastutuulesaal" (Ruut, 2007). 2017. aastal valmis tal dokumentaalfilm "Naine pildil". Eesti Televisioonis on näidatud tema uurimuslikke reisidokumentaale (nt kolmeosaline sari "Mikson Islandil", 2019; "Eestlaste retk Nepali", 2016). Tal on poeg Karl Erik. Tema vend Andres Valkna on biokeemik ja molekulaarbioloog, õde Helen Valkna on telerežissöör ja -produtsent. https://www.inforegister.ee/en/ATXBNWA-PRIIT-VALKNA[alaline kõdulink] Arsenals "Lavakas.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2011. Vaadatud 13. augustil 2011. Olev Remsu, Priit Valkna edu Hantõ-Mansiiskis[alaline kõdulink], Sirp, 8. juuli 2005. Ille Grün-Ots, Segasumma suvila Dirhamis, Elukiri, 8/2008. Priit Valkna andmekogus IMDb (inglise) Oliver Jakobson, Priit Valkna vahetas naglid reketi vastu, Just, 31. oktoober 2007
Ivri Gitlis

Ivri Gitlis (heebrea keeles עברי גיטליס; sündinud 22. augustil 1922 Haifa – 24. detsember 2020 Pariis) oli Iisraeli viiuldaja ja UNESCO hea tahte saadik. 2. augustil 2011 esines ta Pärnus Järvi Suvefestivalil.
Herne tänav

Herne tänav on tänav mitmes Eesti linnas: Herne tänav Elva linnas Herne tänav Rakvere linnas Herne tänav Tallinnas Herne tänav Tartu linnas Herne tänav Tõrva linnas Herne tänav Valga linnas Herne tänav Võru linnas
Herne tänav (Tallinn)

Herne tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni ja Juhkentali asumis. Herne tänav saab alguse Vana-Lõuna tänavalt. Suundudes ida poole, ristub Herne tänav Veerenni ja Magasini tänavaga, seejärel võtab Herne tänav suuna kirdesse. Kui liikuda Vana-Lõuna tänavast mööda Herne tänavat Veerenni tänava poole, jääb paremat kätt endine Baltika tehase ala, kus tänapäeval on Moetänav. Veerenni ja Magasini tänava ristmike vahel algab Herne tänavalt Õpetajate tänav, mis suundub lõuna poole. Tiigiveski pargi juures võtab Herne tänav taas suuna ida poole ning pärast Kalevi spordihalli ja Kalevi kergejõustikuhalli vahelt kulgemist lõpeb Staadioni tänaval. Herne tänava pikkus on umbes 890 meetrit. Peale Tiigiveski pargi on Herne tänava lähedal veel Siselinna kalmistu ja Poolamägi. Tänava nimi Erne võeti kasutusele 1908. aastal. Saksa keeles nimetati tänavat Erbsenstraße, vene keeles Гороховая ул. Herne on tänavanimena kasutusel 1938. aastast.. Herne 24 asub elamugrupp (Herne 24a, 24b, 24c,24d hooned), mille projekteeris Herbert Johanson 1924. aastal Tiigi tänavale Tallinna linna keskhaigla ametnike jaoks. Herne tänava kõrgemal künkal paiknev elamugrupp koosneb kolmest ümber õue ehitatud kahekorruselisest elamust ja nende taha asümmeetriliselt paigutatud ühekorruselisest majast. Kõrge kelpkatusega majadel on esimene korrus kivist, teine aga puust, mis lisab vaheldusrikkust. Korteris on kaks tuba, köök ja klosett. Suurema eraldatuse ja parema kodutunde loomiseks on esimese korruse korteritel kummalgi omaette sissepääs õue poolt ja teise korruse korteritest väljub ühine trepp hoone vastasküljele. Hooned ehitati Tallinna linna tellimusel koostatud esimeste tüüpsektsioonide alusel. Vaade hoonele Herne 5 Herne ja Veerenni tänava ristmikul Herne 24 Tallinna tänavanimed. KNAB, vaadatud 1.03.2021. Rida Tallinna tänavaid ümberristimisele, Päewaleht, nr. 110, 23 aprill 1939 Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed Tallinna linna keskhaigla 150-aastane., Uus Eesti, nr. 50, 6 november 1935. Mart Kalm, Barbarid klassika kallal, Sirp ja Vasar, nr. 7, 17 veebruar 1989, lk 9.  Herne tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tare tänav

Tare tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis. Tänav on umbes 290 meetrit pikk. Tare tänav algab Magasini tänavalt, ristub Kodu tänavaga ja lõpeb Veerenni tänaval. Tare ja Vaikse tänava vahele jääb Kodu park. Tänava endine nimi oli alates 14. jaanuarist 1925 Õnne tänav. Praeguse nime sai Tare tänav 25. septembril 1959. Tänava nimevalikut on mõjutanud lähedalasuv Kodu tänav. Tallinna tänavanimed. KNAB. "Kodu park | Tallinn". www.tallinn.ee. Vaadatud 7. jaanuaril 2024. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 120 Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 297
Vaikne tänav

Vaikne tänav on tänav mitmes Eesti asulas: Vaikne tänav Aravete alevikus Vaikne tänav Elva linnas Vaikne tänav Haapsalu linnas Vaikne tänav Keila linnas Vaikne tänav Kuressaare linnas Vaikne tänav Narva-Jõesuu linnas Vaikne tänav Tallinnas Vaikne tänav Tartu linnas Vaikne tänav Valga linnas Vaikne tänav Vasalemma alevikus
Vaikne tänav (Tallinn)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Vaikne tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis. Tänav on enam-vähem ida-läänesuunaline ja umbes 150 meetrit pikk. Vaikne tänav algab Magasini tänavalt ja lõpeb Kodu tänaval. Vaikse ja Tare tänava vahele jääb Kodu park. Tänav sai nime 27. veebruaril 1924. Tänav on nime saanud läheduses asuva Puhke tänava mõjul. Vaikne 1 Vaikne 3 Vaikne 5 Vaikne 7-9 Vaikne 11 Vaikne 13 http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm "Kodu park | Tallinn". www.tallinn.ee. Vaadatud 7. jaanuaril 2024. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 131 Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 301
Kodu park

[viide?] Kodu park on park Tallinnas Kesklinna linnaosas Magasini, Vaikse, Kodu ja Tare tänava vahelisel alal Veerenni asumis. Selle suurus on ligikaudu 1 hektar. Kodu park, mis on kandnud ka Vaikse pargi nime, rajati 1930. aastate algul endisele heinamaale arvatavasti linnaaednik Hans Lepa algatusel. Kodu parki hakati endisele heinamaale rajama arvatavasti 1932. aastal linnaaedniku Hans Lepa algatusel. Regulaarse planeeringuga park asub 1920.−1930. aastatel väike­elamutega hoonestatud linnaosas, mis on üks kaunimaid ja terviklikumaid aedlinnu Tallinnas. Pargi põhiplaan on ristkülikukujuline ning seda läbivad diagonaalsed jalutusteed. Teede ristumiskohas pargi keskel asub hekiga ümbritsetud väljak koos puhkepinkidega. Peamised puuliigid on jalakas, pärn ja vaher. Leidub ka hariliku pöögi punaseleheline kultivar Purpurea. Pargis ei ole kunagi olnud suuri rajatisi, küll aga on pargis laste mänguväljak ning Ernst Kirsi pargiskulptuur "Ema lapsega" (1965). "Kodu park | Tallinn". www.tallinn.ee. Vaadatud 6. jaanuaril 2024. "Ema lapsega | Tallinna linnaruumikunsti kaart". kunstikaart.tallinn.ee. Vaadatud 6. jaanuaril 2024.
Oldřich Machač

Oldřich Machač (11. aprill 1946 – 10. august 2011) oli Tšehhoslovakkia jäähokimängija. Oldřich Machač kuulus Tšehhoslovakkia jäähokikoondisse, kui see 1972., 1976. ja 1977. aastal maailmameistriks tuli.
Ariel

Ariel (heebrea keeles אריאל 'Jumala tulekolle' või 'Jumala lõvi') on mitme funktsiooniga ingel, keda sageli käsitatakse maa- või õhuvaimuna.
Miranda (kuu)

Miranda on Uraani looduslik kaaslane. Miranda läbimõõt on 472 km, millega ta on Uraani kaaslaste seas suuruselt viiendal kohal. Tema orbiit asub Uraanist 129 850 km kaugusel. Miranda mass on 1,27×1021 kg ja tihedus 1,20 g/m3. Miranda avastas Gerard Kuiper (1905–1973) 16. veebruaril 1948. aastal. Kaaslane on nime saanud William Shakespeare'i näidendi "Torm" peategelase (Prospero) tütre järgi. Miranda on kosmosesondi Voyager 2 abil uuritud 1986. aasta jaanuaris, kui sond jõudis ligikaudu 36 000 km kaugusele kaaslasest, lähemale kui ühelegi teisele Uraani kuule. Miranda albeedo on 0,32. Kaaslane koosneb umbes 50% ulatuses jääst ning 50% ulatuses kivimitest. Miranda pinnal on näha kokkupõrke kraatrid, kuni 20 km sügavused murrangud, kihilised astangud ja kaootiline variatsioon erineva vanuse ja tunnustega pinnaste kohta. Miranda varasemat (kui kaaslase orbiit oli praegusest ekstrentrilisem) geoloogilist aktiivsust põhjustas arvatavasti loodejõudude poolt tekitatud energia. Miranda pinnases esinevad ka suured munakujulised moodustised, mis on arvatavalt seotud diapiiride tekkimisega. ""Miranda"". nineplanets.org (inglise). Vaadatud 13.08.2011. Jacobson, R. A.; Campbell, J.K.; Taylor, A.H. and Synnott, S.P. (1992). "The masses of Uranus and its major satellites from Voyager tracking data and Earth based Uranian satellite data". The Astronomical Journal. 103 (6): 2068–78.{{cite journal}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) ""NASA missions: Voyager"". www.nasa.gov (inglise). Vaadatud 13.08.2011. ""Planetary Satellite Physical Parameters"". ssd.jpl.nasa.gov (inglise). Vaadatud 13.08.2011. Smith, B.A.; Soderblom, L.A.; Beebe, A.; et al. (1986). "Voyager 2 in the Uranian System: Imaging Science Results". Science. 233: 97–102. {{cite journal}}: et al.-i üleliigne kasutus kohas: |last2= (juhend)CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Tittemore, W. C.; Wisdom, J. (1990). "Tidal evolution of the Uranian satellites III. Evolution through the Miranda-Umbriel 3:1, Miranda-Ariel 5:3, and Ariel-Umbriel 2:1 mean-motion commensurabilities". Icarus. Elsevier Science. 85 (2): 394–443. Pappalardo, R. T.; Reynolds, S. J., Greeley, R. (25. juuni 1997). "Extensional tilt blocks on Miranda: Evidence for an upwelling origin of Arden Corona". Journal of Geophysical Research. Elsevier Science. 102 (E6): 13, 369–13, 380. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2012. Vaadatud 13. augustil 2011.{{cite journal}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Mustmuld

Mustmullad on rohtlatele iseloomulikud huumuserikkad mustjapruunid mullad. Nende tekkimist soodustavad kaltsiumiühendite poolest rikkad savikad ja lubjarikkad setted (löss), võrdse aastase sademete hulga ja aurumisega ning lühikese niiske ja pika kuiva perioodiga soe kliima, tasakaalustatud veerežiim, tasane pinnamood ja rikkalik rohttaimestik. Hääbunud taimede jäänused ladestuvad maapinnale, nende juurte jäänused jäävad mulda. Niiskel aastaajal toimub kiire taimejäänuste lagundamine mikroorganismide ja seente mõjul, nendest tekib huumus. Kuiva perioodi jooksul lagundamine aeglustub ja toimub orgaaniliste ainete kuhjumine ehk kamardumine (Vassili Dokutšajevi andmetel oli Venemaal 20. sajandi alguses mustmuldi huumushorisondi paksusega kuni 2 m). Lubjarikkus soodustab püsivate huumusainete moodustamist, see muudab mustmulla huumuserikkaks (huumusesisaldus on kuni 20%). Huumushorisondi all paikneb saviosakestega rikastanud tumepruun sisseuhtehorisont. Kuna huumushorisont on poorine ja mahutab palju vett, siis vesi ei jõua sisseuhtehorisondisse ja ei uhtu kaltsiumi ühendeid välja. Nendest moodustatakse valgetest niitidest võrgustikku ja plekke. Harilik mustmuld Tüüpiline mustmuld Leostunud mustmuld Karbonaatne mustmuld Lõuna mustmuld Mustmullad on levinud Euraasias (Ungaris, Bulgaarias, Austrias, Tšehhis, Slovakkias, Balkani poolsaarel, Moldovas, Ukrainas, Mongoolias, Hiinas, Venemaa lõunaosas). Põhja-Ameerikas on mustmullad USA ja Kanada piiril. Lõuna-Ameerikas on need Argentina lõunaosas ja Tšiili lõunaosas eelmäestikes. Mustmuldadele on iseloomulikud suur poorsus, suur toitelementide sisaldus ja hea sõmeraline struktuur, mille tõttu on nad väga viljakad ning kasutatakse teravilju (nisu, mais), päevalille ja mitmesuguseid söödakultuure kasvatamiseks.
Aluskivim

Aluskivim ehk D-horisont on tard-, moonde- ja settekivimid, mille peale kujuneb muld ja mida ei muuda mulda kujundavad protsessid. Aluskivim erineb lähtekivimist selle poolest, et viimane võtab otseselt osa mulla moodustumisest. Eestis on mullad tekkinud aluskivimile (Ordoviitsiumi ja Siluri lubjakivid) vaid Põhja-Eestis. Lähtekivim
Rafael

Rafael on mehenimi. Rafael on Brasiilia jalgpallur. Rafael on endine Transilvaania valitseja. Raffael Raafael Raphael
Belinda Carlisle

Belinda Jo Carlisle (sündinud 17. augustil 1958 Hollywoodis) on USA laulja, ansambli The Go-Go's asutaja ja liige. Belinda Carlisle on välja andnud seitse stuudiosooloalbumit: "Belinda" (1986), "Heaven on Earth" (1987), "Runaway Horses" (1989), "Live Your Life Be Free" (1991), "Real" (1993), "A Woman and a Man" (1996) ja "Voila" (2007). Tema tuntumad laulud on "Heaven Is a Place on Earth", "I Get Weak", "La Luna", "Mad About You" ja "Circle in the Sand". Koduleht
The Paris Sisters

The Paris Sisters oli 1960. aastatel San Franciscos muusikaprodutsent Phil Spectori loodud tüdrukute ansambel. Ansambli liikmed olid õed Priscilla Paris, Albeth Paris ja Sherrell Paris. The Paris Sisters laulis kuulsaks laulu "I Love How You Love Me". Sellest laulust on tehtud eestikeelne laul "Su silmade sära", mille 1960. aastate lõpus esitas ansambel Toonika (solist Koit Kaaristu). Sing From the Glass House, Unifilms Records (1966) Golden Hits of The Paris Sisters, Sidewalk Records (1967) Sing Everything Under The Sun, Reprise Records (1967) The Best of The Paris Sisters, Curb Records (2004) The Complete Phil Spector Sessions, Varese Sarabande Records (2006) Always Heavenly, Ace Records (2016) Koduleht
Chuncheon

Chuncheon on linn Lõuna-Korea kirdeosas, Gangwoni provintsi halduskeskus. Elanike arv (2001): 252 019. Chuncheoni linna koduleht (inglise keeles)
Juudinõges

Juudinõges (Parietaria) on taimeperekond nõgeseliste sugukonnast. Juudinõgese perekonda kuulub 20–30 peamiselt parasvöötmes ja troopikas kasvavat liiki. Enamasti on tegu 20–80 cm kõrguste üheaastaste või mitmeaastaste rohttaimedega, millel on roheline või roosa vars. Lihtlehed asetsevad vahelduvalt Eestis juudinõgeseid ei kasva. Parietaria alsinifolia Parietaria australis Parietaria cardiostegia Parietaria cretica Parietaria debilis Parietaria diffusa Parietaria filamentosa – tenerife juudinõges Parietaria floridana Parietaria hespera Parietaria judaica – punane juudinõges Parietaria laxiflora Parietaria lusitanica Parietaria mauritanica Parietaria micrantha Parietaria officinalis – harilik juudinõges Parietaria pensylvanica Parietaria praetermissa Parietaria ruwenzoriensis
The Hollies

The Hollies on Suurbritannia rokkmuusikaansambel, mis loodi 1962. aastal Manchesteris. The Holliesil on üle 30 Suurbritannia singlite edetabelisse UK Singles Chart jõudnud singli ja 22 USA singlite edetabelisse Billboard Hot 100 jõudnud singlit. 2010. aastal võeti ansambel Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. "Stay With The Hollies" (1964) "In The Hollies Style" (1964) "The Hollies" (1965) "Would You Believe?" (1966) "For Certain Because" (1966) "Evolution" (1967) "Butterfly" (1967) "Hollies Sing Dylan" (1969) "Hollies Sing Hollies" (1969) "Confessions Of The Mind" (1970) "Distant Light" (1971) "Romany" (1972) "Hollies" (1974) "Another Night" (1975) "Write On" (1976) "Russian Roulette" (1976) "Hollies Live Hits" (1977) "A Crazy Steal" (1978) "5317704" (1979) "Hollies Sing Buddy Holly" (1980) "What Goes Around" (1983) "Reunion" (1983) "Staying Power" (2005) The Hollies. Rock & Roll Hall of Fame. Vaadatud 11.4.2017 Koduleht
Oleksandr Moroz

Oleksandr Moroz (Олександр Мороз; sündinud 29. veebruaril 1944) on Ukraina poliitik, Ukraina Sotsialistliku Partei esimees. Aastatel 1994–1998 ja 2006–2007 oli ta Ülemraada esimees, Ülemraada saadik 1990–2007. Aastatel 1990–2010 oli Moroz Sotsialistliku partei esimees ja taandus siis auesimeheks. 2011. aasta augustis valiti ta uuesti partei esimeheks.
Karl Woldemar Puls

Karl Woldemar Puls (27. aprill 1845 Pärnu – 23. veebruar 1891 Viljandi) oli Viljandi kaupmees ja raehärra. Puls oli pärit Mecklenburgist Güstrowist Pärnusse rännanud kaupmehesuguvõsast. Hiljem asus ta elama Viljandisse, kus oli kaupmees. 1871. aastal abiellus ta Viljandi bürgermeistri Julius Ludwig Werncke tütre Emmeline Mariega. 1882. aastal naitus ta Louise Emilie Kremseriga. Kahest abielust oli tal kokku seitse last. 31. augustil 1888 sai temast Viljandi linnakodanik. Samal aastal valiti ta raehärraks. 1889. aastal aga raad kaotati, seega oli Puls üks kolmest viimasest Viljandi raehärrast. Viljandi raad EAA, f. 3419, n. 1, s. 103, L 166. EELK Viljandi Jaani koguduse personaalraamat. Georg von Freymann. Das Felliner Bürgerbuch (1728–1889). – Jahresbericht der Felliner litterarischen Gesellschaft für die Jahre 1900 und 1901. Fellin: Druck von F. Feldt, 1902, lk 34. Georg von Freymann. Das Felliner Bürgerbuch (1728–1889). – Jahresbericht der Felliner litterarischen Gesellschaft für die Jahre 1900 und 1901. Fellin: Druck von F. Feldt, 1902, lk 93. Karl Woldemar Pulsi genealoogia