laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Bert Sakmann

Bert Sakmann (sündinud 12. juunil 1942 Stuttgardis) on saksa arstiteadlane, bioloog ja biofüüsik, Nobeli auhinna laureaat. 1991. aastal sai ta koos Erwin Neheriga rakkude ioonikanalite ja nende molekulaarse ehituse avastamise ning potentsiaali lokaalse fikseerimise meetodi leiutamise eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. Sakmann lõpetas gümnaasiumi Stuttgardis ning õppis alates 1967. aastast arstiteadust Tübingenis, Freiburgis, Berliinis, Pariisis ja Münchenis. 1968. aastal sai temast assistent Müncheni Ülikooli arstiteaduskonnas. Samal ajal tegi ta teadustööd Max Plancki Psühhiaatria Instituudi neurofüsioloogiaosakonnas. 1971 suundus ta Londonisse, kus töötas University College Londonis Bernard Katzi alluvuses. Katz oli eelmisel aastal pälvinud Nobeli auhinna. 1974 kaitses Sakmann Göttingeni Ülikoolis doktoriväitekirja "Närvide valgusega kohastumise elektrofüsioloogia kassi võrkkestas" ja sai doktorikraadi. Samal aastal suundus ta tööle Göttingeni Max Plancki Biofüüsikalise Keemia Instituuti. 1979 ühines ta seal rakumembraanide bioloogia uurimise töörühmaga. 1989 oli ta professor Heidelbergi Ülikoolis. 1986 pälvis ta koos Erwin Neheriga Louisa Gross Horwitzi auhinna, mida Columbia ülikool annab välja bioloogia ja biokeemia valdkonnas. 1987 pälvis Sakmann Gottfried Wilhelm Leibnizi auhinna, mis on kõrgeim Saksamaa teadlasele antav autasu. 1991 pälvis ta Iisraelis välja antava Harvey auhinna, mida antakse alates 1972. aastast keskmiselt kahele inimesele aastas ja 2013. aasta seisuga oli ta ainus Saksamaalt pärit laureaat. 1986 – Louisa Gross Horwitzi auhind 1987 – Gottfried Wilhelm Leibnizi auhind 1991 – Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind 1991 – Harvey auhind 1992 – valiti Göttingeni Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1992 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1993 – valiti Heidelbergi Teaduste Akadeemia liikmeks 1993 – valiti Leopoldina liikmeks 1993 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks (raku- ja molekulaarse neuroteaduse sektsioon) 1994 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks  Bert Sakmann – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Bert Sakmanni autobiograafia Nobeli auhinna lehel
Geomagnetiline torm

Geomagnetiline torm ehk magnettorm on mõnest minutist paari ööpäevani kestev Maa magnetvälja tugev korrapäratu muutumine. Geomagnetiliste tormide põhjuseks on Päikese tugevatest loidetest alguse saavad päikesetuule puhangud ehk päikesetormid. Täpsemalt väljendades tekitab Päike elektromagnetilist kiirgust ja laetud osakesi ning kui Päikesel toimuvad koronaalpursked, siis pääsevad laetud osakesed ilmaruumi, haarates samal ajal kaasa ka Päikese magnetvälja osakesi. Me tunneme neid purskeid päikesetuule nime all. Sellised pursked toimuvad Päikesel igas suunas, aga kui planeet Maa jääb nende suunale, siis jõuab laetud osakeste voog meie planeedini, põhjustades Maa magnetvälja häiritust. Geomagnetilise tormiga kaasnevad virmalised ja raadioside häired ning elavneb atmosfääri tsüklonaalne tegevus. Tuntuim geomagnetiline torm on 1859. aastal aset leidnud nn Carringtoni sündmus. Samas viitavad viimase aja uurimused sellele, et viimase 1300 aasta jooksul on Maad tabanud ka kaks Carringtoni sündmusest tugevamat magnettormi. Seega on nende esinemise sagedus varem eeldatust oluliselt suurem, mis sunnib ümber hindama magnettormidega seotud riske. H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 200 lk. "Mis juhtub, kui maad tabab päikesetorm?". Tallinna Ülikool. 23. jaanuar 2018. Vaadatud 24. detsembril 2023. "Ülivõimsaid magnettorme tuleb ette arvatust sagedamini" ERR Novaator, 28. oktoober 2015
Heliosfäär

Heliosfäär on vähemalt kaugeimate planeetideni ulatuv Päikese plasma leviala, Päikese magnetvälja ja päikesetuule mõjuala. Heliosfääri Päikese ja Maa vahelist osa nimetatakse sisemiseks heliosfääriks. H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 200 lk.
Tallinna FC Flora U19

Tallinna FC Flora III on Eesti jalgpalliklubi Tallinna FC Flora teine duubelmeeskond. Tallinna FC Flora U19 jalgpall.ee
Peeter Paris noorem

Peeter Paris noorem (sündinud 11. jaanuaril 1953 Tartus) on eesti füüsik. Ta lõpetas aastal 1971 Tartu 1. keskkooli, 1976 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna, Ph.D. (füüsika, 1994, TÜ), väitekiri "Initiation of corona pulses". 1976–1988 oli Paris TRÜ üldfüüsika kateedri insener, 1988−1989 TRÜ eksperimentaaltootmisbaasi juhataja, 1988–1993 kaugõppe aspirant, 1989–1993 TÜ rakendusoptika labori juhataja, 1993–2001 TÜ eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi teadur, 2002−2021 sama instituudi optika ja spektroskoopia õppetooli teadur ning aastast 2021 professor. Uurimisvaldkonnad: gaaslahenduse füüsika, laserkiirguse mõju gaaslahendusele, plasmaspektroskoopia, laserkiirguse ja aine vahelised mõjud, kiudoptilised seadmed, laserpuhastamine, nanoosakeste genereerimine laserablatsioonil. Üle 40 teadustrükise, õppevahendid. On the formation of the negative corona (kaasautorid H. Korge, M. Laan). // J. Phys. D: Appl. Phys. (1993) 26 The multiavalanche nature of streamer formation in inhomogeneous field (kaasautor M. Laan). // J. Phys. D: Appl. Phys. (1994) 27 Study of Corona Discharge Aerosol with an Electrical Aerosol Spectrometer (kaasautorid A. Mirme, M. Laan). // J. Aerosol Sci. (1998) 29 Negative Coronas: Low Current Mode – Pulse Mode Transition (kaasautor). // Czech. J. Phys. (1999) 49 Measurement of intensity ratio of nitrogen bands as a function of field strength (kaasautorid M. Aints, M. Laan, F. Valk). // J. Phys. D: Appl. Phys. (2004) 37 Laser-Induced current in air gap at atmospheric pressure (kaasautorid M. Aints, M. Laan, T. Plank). // J. Phys. D: Appl. Phys. (2005) 38 Intensity ratio of spectral bands of nitrogen as a measure of electric field strength in plasma (kaasautor). // J. Phys. D: Appl. Phys. (2005) 38 Eesti Füüsika Selts 2013 Tartu Ülikooli aumärk 2018 Tartu Ülikooli medal 2021 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis" Tema isa oli spordipedagoog Peeter Paris, ema Hilja-Liivia Paris ja vend alpinist Andres Paris. Tema poeg on Krister Paris. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 125−126 Peeter Paris (noorem) Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 439−440 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
GAZ-13

GAZ-13 "Tšaika" on Gorki autotehases aastatel 1959–1978 toodetud suur sõiduauto. Auto disain on suuresti inspireeritud 1950. aastate ameerika autode, eriti 1955.-1956. aasta Packardite disainist. Auto kasutas 5.5-liitrist mootorit M-13, mis arendas 195 hj. Jõud kanti ratastele läbi kolmekäigulise nupplülitusega automaatkäigukasti, mis oli inspireeritud Chrysleri PowerFlite'ist. Kui auto eelkäija GAZ-12 "ZiM" oli teoreetiliselt ostetav, kuid kõrge hinnaga (40 000 rubla, rohkem kui kaks korda Pobeda hinnast), siis Tšaikat müüki ei lastud, sellega sõitsid valitsusjuhid ja NLKP regionaalkomiteede sekretärid. Samas sai näiteks Inturisti kaudu rentida Tšaikat pulmasõiduks. Lisaks sõitsid Tšaikadega ka vennalike sotsialismimaade juhid, näiteks Fidel Castro. Ka NSVL suursaadikud sõitsid Tšaikadega. Kajaka kõrge lend 3. Märts 2010, Margus Hans Kuuse, Autoleht, Vene autode sari: GAZ-13 Tšaika
Prototäht

Prototähed on tähtedevahelises aines leiduvad kerajad tihendid (nn gloobulid), mis on tähtedeks alles kujunemas. Pruun kääbustäht Täheareng H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 200 lk.
Akretsioon (astronoomia)

Akretsioon on tähe või galaktika või selle tuuma massi suurenemine tähtedevahelisest keskkonnast või naabertähtedelt langeva aine sadestumisel tema pinnale. H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 200 lk.
Hiidtäht

Hiidtäht ehk hiid on suur (läbimõõt kuni 1000 Päikese läbimõõtu) ja suure absoluutse heledusega (kuni miljon Päikese absoluutset heledust) täht. Hertzsprungi-Russelli diagrammil paiknevad hiidtähed põhijadast ülevalpool. Eristatakse ülihiidtähti ja allhiidtähti. Hiidtähti on Universumis suhteliselt vähe. Hiidtähed on näiteks Aldebaran, Arcturus, Betelgeuse, Kapella, Polluks. Kääbustäht H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 200 lk.
Karl Peterson (matemaatik)

Karl Peterson (ka Carl või Kārlis, samuti Pētersons; 25. mai 1828 Riia – 1. mai 1881 Moskva) oli Eesti matemaatik. Karl Peterson oli lätlane, käsitöölise poeg. Ta õppis 1847–52 TÜ-s, kaitses 1853 samas väitekirja "Über Biegung der Fläschen", milles esitas kaks pinnateooria põhivõrrandit (Petersoni-Codazzi võrrandid) ja põhiteoreemi. Siirdus Moskvasse, kus oli Peeter-Pauli kooli matemaatikaõpetaja. Pinna painutamise teooriat käsitlevate töödega pani Peterson aluse Moskva diferentsiaalgeomeetria koolkonnale. Töö eest osatuletistega diferentsiaalvõrrandite integreerimisest andis Novorossiiski Ülikool talle 1879 puhta matemaatika doktori kraadi. Ta osales Moskva Matemaatika Seltsi asutamises (1865). Об изгибании поврхностей. // Ист.-мат. исслед. V (1952; 1853. a väitekirja tõlge vene keelde) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EE 7, 276 Россинский С. Д. Карл Михайлович Петерсон. // Успехи мат. наук IV. 133 (1949) 5 Фиников С. П. К. М. Петерсон и московская школа. // Курс дифференциальной геометрии. М, 1952, 310–312 Депман И. Я. Карл Михайлович Петерсон и его диссертация. // Ист.-мат. исслед. V (1952) Lumiste, Ü. Lehekülgi matemaatika ajaloost Eestis. // Matemaatika ja Kaasaeg II (1964) Юшкевич А. П. История математики в России. М, 1968 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Henrique Capriles Radonski

Henrique Capriles Radonski (sündinud 11. juulil 1972 Caracases) on Venezuela poliitik ja jurist. Ta oli Caracase Baruta linnaosa pea aastatel 2004–2008. Henrique Capriles Radonski valiti Miranda osariigi kuberneriks 2008. aastal. 2012. aastal kandideeris ta Venezuela presidendivalimistel, kuid jäi alla senisele presidendile Hugo Chávezele. Tema põhisõnum on hariduse valdkonnas. Miranda osariik on ainuke Venezuela piirkond, mis osaleb PISA programmis. Henrique Capriles Radonski kandideeris pärast Hugo Cháveze surma presidendivalimistel ja sai 48,98 protsenti häältest. Valimised võitis Nicolás Maduro 50,75 protsendiga häältest. "Henrique Capriles Radonski, Venezuela presidential candidate, challenges Hugo Chavez". Huffington Post. 3. veebruar 2012. Vaadatud 21. veebruar 2012. "Factbox: Venezuelan opposition leader Capriles". Reuters. 1. aprill 2012. Vaadatud 10. mai 2012. Henrique Capriles Radonski blog Henrique Capriles Radonski web site
Ratsutamine 2012. aasta suveolümpiamängudel

Ratsutamine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist kuni 9. augustini Greenwich Parkis. Ratsutamisvõistlustel osales 200 sportlast ja välja jagati 6 komplekti medaleid. Individuaalne koolisõit Võistkondlik koolisõit Individuaalne takistussõit Võistkondlik takistussõit Individuaalne kolmevõistlus Võistkondlik kolmevõistlus Koolisõidus läks võistlema 50 sportlast ja 50 hobust. Takistussõidus ja kolmevõistluses osales vastavalt 75 sportlast ja samapalju hobuseid. Koolisõidus ja takistussõidus lubati kasutada ka varuhobuseid, kusjuures koolisõidus oli selleks 10 hobust ja takistussõidus 15, ehk 1 hobune võistkonna peale. Kolmevõistluse ametlik lehekülg Londoni OM-il Takistussõidu ametlik lehekülg Londoni OM-il Koolisõidu ametlik lehekülg Londoni OM-il FEI koduleht
Samael

Samael (ka Sammael, Semiel) on judaistlikus Talmudi traditsioonis ja ka kristlikus mütoloogias esinev ingel, kes võib olla nii positiivne kui ka negatiivne, enamasti pigem viimane. Tihti käsitletakse Samaeli ka ühe peainglina, samuti aga surmainglina. Mitmes kirjutistes on Samaeli peetud ka Saatana käsilaseks ning nimetatud ka deemoniks.
Samael (täpsustus)

Samael on judaistlikus ja kristlikus mütoloogias esinev üleloomulik tegelane, kelle järgi on nime saanud ka: Samael, Šveitsi black metali ja industrial metali ansambel Samael, põrgukoer filmist "Hellboy" ... Samael Aun Weor, Colombia esoteeriline kirjanik
Loppenowe

Loppenowe oli Liivimaa ja Eestimaa literaadisuguvõsa. Perekonnatraditsiooni järgi oli suguvõsa pärit Šotimaalt. Sealt asusid nad elama Rootsi, kuid XVII sajandil rändasid Saksamaale. XVIII sajandi alguses siirdusid nad elama Riiga. Suguvõsaliin algab Riia tolliametniku Georg Bernhard Loppenowega. Tema järeltulijate hulgast võrsus mitu vaimulikku. Johann Justinus von Loppenowe (1741−1818), Volmari diakon, Lēdurga pastor Emil Woldemar Justinus Gustav Loppenowe (1820−1897), Suntaži pastor, Maa-Riia praost Paul Loppenowe (1826−1901), Narva Mihkli ja Jõelähtme pastor Wilhelm Loppenowe (1851−?), Lemsalu raesekretär Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 2. Teil. Nichtimmatrikulierter Adel. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980), lk 114. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1977. Nr 1091. Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 2. Teil. Nichtimmatrikulierter Adel. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 114. Loppenowe suguvõsa genealoogia
Kujundujumine 2012. aasta suveolümpiamängudel

Kujundujumine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 5.–10. augustini Londoni Veekeskuses, kus osales 104 naissportlast 24 riigist ja välja jagati 2 komplekti medaleid. Duetid Rühmaharjutus Paare osales kokku 16. Rühmaharjutuses osales 8 naiskonda, kuhu kuulus 9 sportlast. Rühmaharjutuses lubati võistlema 8 sportlast. Finaal: 7. august Osavõtjaid: Olümpiavõitja 2008: Anastassia Davõdova, Anastassia Jermakova,  Venemaa Ametlikud tulemused: Kujundujumise ametlik veebileht Londoni OM-il FINA koduleht
Brita (amuuri tiiger)

Brita (28. juuni 2001 Tallinna Loomaaed – 5. juuli 2012 Tallinna Loomaaed) oli Tallinna Loomaaia emane amuuri tiiger. Brita sündis 28. juunil 2001 Speiga ja Bronto esimeses pesakonnas.
Tähesüsteem

Tähesüsteem on tähtede kooslus, mille puhul koosluse liikmete paigutuse määrab vahetult tähtede vastastikune gravitatsioon. Tähesüsteemid moodustavad hierarhiaid: väikseimad on kaksik- ja mitmiktähed, neist suuremad tähesüsteemid on täheparved ja täheassotsiatsioonid, neist omakorda on suuremad nn täheagregaadid ja -kompleksid. Kõige suuremad tähesüsteemid on galaktikad. Galaktikate kooslusi käsitletakse galaktikasüsteemidena. H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 200 lk.
Yun Chi-ho

Yun Chi-ho (Hangul: 윤치호; Hanja: 尹致昊; 26. detsember 1864 Chungcheongnam-do Ahsan – 9. detsember 1945 Gyunggi-do Gaesung) oli Korea poliitik ja riigiametnik. Ta oli neljanda Lõuna-Korea presidendi Yun Bo-seoni onu. Tema kirjanikunimi oli Jwaong (좌옹;佐翁). Kui Jaapan Korea 1910. aastal okupeeris, sai temast iseseisvuslane ja imperialismi vastane aktivist. Teda süüdistati 1913. aastal vandenõus jaapanlasest kindralkuberneri vastu ja mõisteti vangi. Aastal 1915 pööras ta aga iseseisvusliikumisele selja ja võttis Jaapani okupatsiooni toetava hoiaku. Sellise suunamuutuse põhjused ei ole päris selged. 윤치호 (korea) Emory University, Yun Ch'i-ho papers, 1883-1943 (English) The collected letters of Yun Tchi Ho (English)
Planeedisüsteem

Planeedisüsteem ehk päikesesüsteem on tähe või tähesüsteemi[viide?] ümber tiirlev planeetide kogum. Tuntuim planeedisüsteem on meie Päikesesüsteem. Arvatakse, et planeedisüsteemi leidub eeskätt aeglaselt pöörlevate üksiktähtede ümber. H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 200 lk.
Täheparv

Täheparv (ka täheklaster) on tähesüsteemide hierarhias mitmiktähtedele järgnevad (suuremad), tähtede omavahelisel gravitatsioonil põhinevad kooslused. Eristatakse kerasparvi (inglise globular clusters), milles on sadu kuni tuhandeid vanu tähti ja hajusparvi (inglise open clusters), milles on tavaliselt mõnisada tähte ning mis on sageli väga noored. Maalt on palja silmaga vaadeldavad näiteks Plejaadid ja Hüaadid. H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 200 lk.
Antoni Kolczyński

Antoni Kolczyński (25. august 1917 Zdunowo, Załuski vald, Płoński maakond, Masoovia vojevoodkond – 19. juuni 1964 Varssavi) oli Poola poksija. Kolczyński oli kokku neljakordne Poola meister – keskkaalus (kuni 73 kg) aastatel 1946–1947 ja II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1950–1951. Ta sai Poola meistrivõistlustel kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1937. aastal 2. koha. Kolczyński osales ühel Eesti ja Poola maavõistlusel poksis ja võitis oma kohtumise Leopold Neeme vastu 1938. aasta sügisel. Ta osales Euroopa eest ühe korra kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega ja võitis oma kohtumise Chicagos 1938. aastal. Kolczyński osales keskkaalus (kuni 73 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Kolczyński võitis kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta osales keskkaalus (kuni 73 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947), kuid tema tulemus pole teada ning II keskkaalus (kuni 75 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Günther Sladkyle (Lääne-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 1938. aasta Euroopa – USA Kuldkinda-võistlus. Tulemused inglise keeles 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles 6. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1939. Tulemused inglise keeles 7. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1947. Tulemused inglise keeles 9. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1951. Tulemused inglise keeles Antoni Kolczyński veebisaidil Olympedia (inglise)
Martinus Veltman

Martinus Justinus Godefriedus Veltman (27. juuni 1931 Waalwijk – 4. jaanuar 2021) oli hollandi füüsik. 1999. aastal sai ta koos oma endise õpilase Gerardus 't Hooftiga Nobeli füüsikaauhinna. Martinus Veltman alustas 1948. aastal matemaatika- ja füüsikaõpinguid Utrechti Ülikoolis. Ta sai 1963. aastal doktorikraadi teoreetilises füüsikas. 1966. aastast töötas ta Utrechti Ülikooli professorina. 1981. aastal suundus ta tööle Michigani Ülikooli Ann Arboris. Praegu on ta Michigani Ülikooli emeriitprofessor. Tema auks on nimetatud asteroid 9492 Veltman. 1999 – Nobeli füüsikaauhind 2016 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks. Martinus Veltman Nobeli auhinna lehel
Eesti imetajad

Eesti imetajad ehk Eesti imetajate fauna ehk Eesti teriofauna on Eesti territooriumil elavad imetajad. Eesti imetajaid liigitatakse järgmiselt: pärismaised liigid, naturaliseerunud liigid, koduloomad, loomaaialoomad. 20. ja 21. sajandi jooksul on Eestis kohatud 74 liiki pärismaiseid ja vabalt elavaid introdutseeritud (naturaliseerunud) imetajaid (sh. pärisinimene). Nende hulka on arvestatud liigid, keda on kohatud eksikülalistena, nt. vaalalised, ahm, tähnik- ja kabehirv. Kui ka need, kelle esinemise kohta viimastel aastakümnetel andmed puuduvad, nt. unilased, kääbus-karihiir, soo-uruhiir. Liike, kes Eestis teadaolevalt 21. sajandi kolmandal kümnedil elutsevad ja sigivad, on 63. Jääajajärgsel ajal on Eestis elanud veel mitmeid praeguseks siin väljasurnud liike: tarvas, põhjapõder, euroopa piison, metshobune jt. Eesti imetajate süstemaatiline nimestik Eesti imetajate punane nimestik Eesti elustik Eesti imetajate levikuatlas (koostamisel) Moks, Epp; Remm, Jaanus; Kalda, Oliver; Valdmann, Harri (2015). Eesti imetajad. Tallinn: Varrak.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Timm, Uudo (2020). "Väike-vesimutt ja metslemming Eestis" (PDF). Eesti Loodus (3): 58–60. Koorits, Vahur (02.06.2020). "Kopli lahes nähti siinmail haruldast külalist silmikdelfiini". Delfi.ee. Vaadatud 31.12.2022.
Kadri Kasak

Kadri Kasak on eesti laulja. Ta on osalenud telesaadetes "Kaks takti ette" ja "Eesti otsib superstaari".
Käsipall 2012. aasta suveolümpiamängudel

Käsipallivõistlused 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimusid 28. juulist kuni 12. augustini 2012. Käsipallis jagati välja 2 komplekti medaleid, üks meeste ja üks naiste arvestuses. Olümpiamängudel osales 12 võistkonda kummaski arvestuses. Võistlused peeti enamasti Handball Arenal, välja arvatud poolfinaali-, veerandfinaali- ja finaalikohtumised, mis toimusid Basketball Arenal. Eelmiste, 2008. aasta Pekingi olümpiamängude kolm paremat meeskonda: Olümpiavõitja: Prantsusmaa Hõbemedal: Island Pronksmedal: Hispaania 1.  Prantsusmaa 2.  Rootsi 3.  Horvaatia 4. koht  Ungari 5. koht  Island 6. koht  Taani 7. koht  Hispaania 8. koht  Tuneesia 9. koht  Serbia 10. koht  Argentina 11. koht  Lõuna-Korea 12. koht  Suurbritannia Eelmiste, 2008. aasta Pekingi olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid: Olümpiavõitja: Norra Hõbemedal: Venemaa Pronksmedal: Lõuna-Korea Käsipall olümpiamängudel Käsipalli ametlik lehekülg Londoni OM-il IHF-i koduleht
Opossum

Opossumiteks võidakse nimetada: sugukonda opossumlased ehk kukkurrotlased (Didelphidae) perekonda opossum (Didelphis) liiki kukkuropossum (Didelphis marsupialis)
Imanta (miinitraaler)

Imanta (Nõukogude: T-299) oli Läti mereväe miinitraaler. Laev ehitati 1926. aastal Le Havre'is Prantsusmaal. Laev arendas kiirust kuni 14 sõlme ja meeskonda kuulus 39 meremeest. Nõukogude võimu kehtestamisega läks laev Punalipulise Balti Laevastiku koosseisu. Laev uppus 1. juulil 1941 Soela väinas miiniplahvatuse tagajärjel (tõenäoliselt miinitõke Coburg, veesatud 22. juuni hommikul sakslaste 2. torpeedokaatrite flotilli poolt). Vraki leidis 2012. aastal Eesti Meremuuseumi uurimislaev kapten Vello Mässi juhtimisel. PM:Arheoloogid leidsid Soela väinast Imanta vraki
Okassiga

Okassiga (Hystrix) on näriliste perekond okassigalaste sugukonnast. Okassiga elab Põhja-Ameerikas, Lõuna-Ameerikas, Lõuna-Euroopas, Aasias ja Aafrikas. Kõige pikemad okkad asetaevad seljal ja on 25 cm pikad ning 0,5 cm läbimõõduga. Vaatamata oma välimusele on see näriline täiesti ohutu. End ohustatuna tundes pöörab end ringi ja liigub tagurpidi. Urust tuleb ta välja öösel, otsides toiduks vilju, taimi, juurikaid ja puukoort, mida kraabib oma tugevate küüntega. Maapinnal liigub okassiga vaevaliselt, kuid ta on suurepärane ujuja. Okasseal on tugevad küünised, mille abil urgu kaevata. Okassiga veedab terve päeva sügavas koopas. Välja tuleb alles õhtul, et jahile minna. Isane okassiga proovib emasele muljet avaldada, liikudes tema poole ja plaksutades rütmiliselt okkaid. Okassiga võib ühe päeva või ühe öö jooksul mitu korda paarituda. Pärast kuni 4-kuulist tiinust sünnib emasloomal 2–4 poega, kes võivad elada ligikaudu 20 aastat. hari-okassiga (Hystrix cristata) valgesaba-okassiga (Hystrix indica)
Hystrix

Hystrix on kahe perekonna ladinakeelne teaduslik nimetus: okassiga lambiharjahein
Laskmine 2012. aasta suveolümpiamängudel

Laskmine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist kuni 6. augustini Royal Artillery Barracksis. Osales 390 laskurit ja välja jagati 15 komplekti medaleid, neist 9 alal meestele ja 6 alal naistele. Väikepüss lamades, 50 m Väikepüssi standard 3x40, 50 m Õhupüss, 10 m Vabapüstol, 50 m Olümpiakiirlaskmine, 25 m Õhupüstol, 10 m Kaevikrada Kaevikraja paarismärgid Kaarrada Väikepüssi standard 3x20, 50 m Õhupüss, 10 m Väikepüstol, 25 m Õhupüstol, 10 m Kaevikrada Kaarrada Laskmise ametlik veebileht Londoni OM-il ISSF-i koduleht