laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kaisa Kuslapuu

Kaisa Kuslapuu (sündinud 11. jaanuaril 1995) on eesti muusik ja luuletaja. Kuslapuu omandas põhihariduse Võru Kesklinna Gümnaasiumis ja kutsekeskhariduse Heino Elleri nimelises Muusikakoolis oreli erialal. Ta on Tartu Jaani kiriku organist ning ansambli Lonitseera solist, pianist, laulukirjutaja ja eestvedaja. Ta on töötanud ka Helivõlu Muusikakoolis ansambli-, karmoška- ja klaveriõpetajana ning olnud pikka aega õpetaja Võrumaa Rahvapillilaagris. Ta oli aastatel 2017–2021 ka Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori koormeister. Kuslapuu osaleb ansamblites Lonitseera; Kaisa Kuslapuu ja Karl Laanekask; Wana Wõromaa Wunkorkester; Pillilaagri Punt; Mahtra Süda; 6hunesseq. Tema karmoškapalu on ilmunud Matis Leima koostatud "Karmoškaaabitsas". 2021. aastal ilmus Kaisa Kuslapuu soolokarmoškaalbum "Nupud". Tema luuletusi on avaldatud Värskes Rõhus ning ta on Eesti Luuleprõmmu meister 2019. Aastatel 2019–2020 korraldas ta Võrus luuleõhtute sarja "Stedingu stroofid". 2020. aastal osales Kuslapuu nüüdismuusikat ja -luulet ühendavates lavastustes "no. 1" ja "no. 1.1". 2010 II üleriigilise võistumängimise võitja torupilli kategoorias 2015 IV Johann Valentin Mederi kvintettide konkursi Grand Prix 2019 Tudengilaul 1. koht (ansambliga Lonitseera) 2019 Tartu Kultuurikandja auhind (noor kultuurikandja) 2019 Eesti Luuleprõmmu meister 2022 Tartu Kultuurikandja auhind (aasta looja) 2020 Värske Rõhu aastapreemia nominent (vabakategoorias) Ling, Kaisa (26. august 2019). "Suvila. Kaisa Kuslapuu". Klassikaraadio. Vaadatud 10.02.2020. Pihlap, Helin (23. juuni 2020). "Jaaniõhtu. Helin Pihlap". Klassikaraadio. Vaadatud 10.02.2020. "Koosseisud & projektid". "Karmoškaaabits [Noot]". Eesti Rahvusbibliograafia. Vaadatud 10.02.2020.[alaline kõdulink] ""Nupud"". "VÄRSKE RÕHK NR 55, sügis 2018". Värske Rõhk. Vaadatud 10.02.2020. "VÄRSKE RÕHK NR 36, talv 2013". Värske Rõhk. Vaadatud 10.02.2020. Larm, Pille-Riin (20.09.2019). "Luuleprõmmu Eesti meister on Kaisa Kuslapuu". Sirp. Pettai, Birgit (8. veebruar 2020). "Stedingu kohvik täitus luulega". Võrumaa Teataja. Vaadatud 10.02.2020. "no.1 = nüüdisluule/muusika kontsert". EWR Online (10. november 2011). "Võrumaalt Eesti Maja kohvikusse". Estonian World Review. Vaadatud 24.03.2020. "Kuidas noored muusikud mängisid Mederi konkursil". Klassikaraadio. 5. mai 2020. Vaadatud 10.02.2020. Rosin, Jakob (3. mai 2020). "Reede hommik. Tudengilaulu võitja "Lonitseera"". Raadio 2. Vaadatud 10.02.2020. Hanson, Raimu (29. veebruar 2020). "Kultuuritegelased võtsid tänu vastu maali- ja diivanirohkes lavastuses". Tartu Postimees. Vaadatud 02.03.2020. "Tartu linn kuulutas välja 2022. aasta Kultuurikandjad". tartu.ee. 14. veebruar 2023. Vaadatud 5. märtsil 2023. "Selgusid Värske Rõhu aastapreemiate nominendid". 18. märts 2021. Muusiku koduleht
Syn

Syn oli muinaspõhja mütoloogias hoolikuse ja tõe jumalanna Friggi abiline, keda kohtualused appi kutsusid. Nooremas Eddas kirjeldatakse teda esmalt 16 aasi seas ja hiljem sisaldub ta nimekirjas 27 aasist.
Puidukorgik

Puidukorgik, ka puidu-kiudpoorik (Fibroporia vaillantii) on torikulaadsete seltsi kuuluv liik kandseeni. Tema viljakeha on valge, poorne, karikakujuliste pooridega. Puidukorgik on puitu lagundav seen. Teda esineb Eestis, muuhulgas puitkonstruktsioonidel. Pilt, Kalle 2007. Seened meie kodus 2: Majaseened. Eesti Loodus 7.
Kindt

Kindt on perekonnanimi. See on saksa päritolu nimi ja tähendab last. See võib viidata: Adèle Kindt (1804–1884), Belgia maalikunstnik Christian Sommer Kindt (1815–1903), Norra arst ja botaanikakoguja; Olaf Berg Kindti isa David Kindt (umbes 1580–1652), Saksa maalikunstnik Don Kindt (Sr.) (1925–2000), Ameerika jalgpallur Don Kindt (Jr.) (sündinud 1961), Ameerika jalgpallur Edvard Kindt-Larsen (1901–1982), Taani arhitekt ja mööblidisainer Harri Kindt (1923–1983), Soome pangajuht ja asekohtunik Hilda Sofie Kindt (1881–1966), Norra riigiteenistuja ja poliitik Jean-Michel Kindt, Prantsuse näitleja John Warren Kindt, Ameerika Ühendriikide professor, autor ja hasartmängude kriitik Knut Kindt (1886–1967), Soome maamõõtmise insener ja poliitik Lawrence Kindt (1901–1973), Kanada majandusteadlane ja poliitik Matt Kindt (sündinud 1973), Ameerika koomiksikirjutaja, kunstnik ja graafiline disainer Olaf Berg Kindt (1850–1935), Norra arst; Christian Sommer Kindti poeg Olaf Trampe Kindt (1913–1995), Norra vandeadvokaat Otto Kindt (1909-2006), Saksa arhitekt
Jafnharr

Jafnharr on muinaspõhja mütoloogias "saladusliku kolmiku" liige, kes valvab Valhallat. Ta on üks kolmest Gylfaginningi kuningast, kes istub oma troonil Asgardis. Ta vastas kuningas Gylfi küsimustele. Teised kaks olid Harr ja Thridi. Igaüks neist, nagu välja tuli, oli Odini kehastus.
Suur-toonesepp

Suur-toonesepp (Hadrobregmus pertinax, varem Anobium pertinax) on tooneseplaste alamsugukonda kuuluv mardikaline sugukonnast teesklased. Vastsed elavad kuivas puidus.
Jón Árnason

See artikkel räägib maletajast. kirjaniku kohta vaata artiklit Jón Árnason (kirjanik). Jón Loftur Árnason (sündinud 13. novembril 1960 Reykjavíkis) on islandi maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1986). Árnason tuli 1977. aastal Cagnes-sur-Meris edestades tulevast maailmameistrit Garri Kasparovit kuni 17-aastaste kadettide maailmameistriks. 1979. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 1986. aastal. Árnason on kolmekordne Islandi malemeister (1977, 1982, 1988) ja kahekordne Reykjavík Openi võitja (1988, 1990). Árnason on mänginud Islandi võistkonna koosseisus üheksal maleolümpial (1978–1994). Ta kuulus 1986. aastal Dubai maleolümpial viiendaks ja 1992. aastal Manila maleolümpial kuuendaks tulnud Islandi võistkonda. Árnason sai 2014. aastal FIDE-lt FIDE treeneri nimetuse. Pärast 1994. aastat mängis Árnason maleturniiridel harvemini, tegutsedes rohkem ettevõtluses ja rahanduses. Jón Árnason FIDE andmebaasis
Sigurd

Sigurd (vanapõhja keeles Sigurðr) oli legendaarne kangelane muinaspõhja mütoloogias ja Völsunga saaga keskne tegelane. Nimega Siegfried on ta kangelane "Nibelungide laulus" ning Richard Wagneri ooperis "Siegfried". Nimega Sivard Snarensven(d) oli ta mitme Skandinaavia keskaegse ballaadi kangelane. Lohetapja
Helgi Ólafsson

Helgi Ólafsson (sündinud 15. augustil 1956 Heimaeyl) on islandi maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1985), FIDE vanemtreener (2009). Ólafsson sai 1978. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 29-aastaselt 1985. aastal. Ólafsson on kuuekordne Islandi malemeister (1978, 1981, 1991–1993, 1996) ja kahekordne Reykjavík Openi kaasvõitja (1984, 1990). Ólafsson on mänginud Islandi võistkonna koosseisus 16 maleolümpial (1976–1996, 2000–2006, 2014). Ta kuulus 1986. aastal Dubai maleolümpial viiendaks, 1992. aastal Manila maleolümpial kuuendaks ja 1993. aastal Luzernis võistkondlikel maailmameistrivõistlustel viiendaks tulnud Islandi võistkonda. "Bobby Fischer Comes Home: The Final Years in Iceland, a Saga of Friendship and Lost Illusions" (2014), New In Chess, ISBN 9789056914363  Helgi Ólafsson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Helgi Ólafsson FIDE andmebaasis
Hallgerður Helga Þorsteinsdóttir

Hallgerður Helga Þorsteinsdóttir (sündinud 1992) on islandi maletaja, naiste FIDE meister. Ta on 2008. aasta Islandi naiste malemeister. Islandi naiskonna koosseisus on ta mänginud viiel naiste maleolümpial (2008–2016). Hallgerður Helga Þorsteinsdóttir FIDE andmebaasis
Guðmundur Kjartansson

Guðmundur Kjartansson (sündinud 1988) on islandi maletaja, rahvusvaheline meister (2009). Kjartansson on kahekordne Islandi malemeister (2014, 2017). Islandi võistkonna koosseisus on ta mänginud kolmel maleolümpial (2014–2018). Guðmundur Kjartansson FIDE andmebaasis
Margeir Pétursson

Margeir Pétursson (sündinud 15. veebruaril 1960 Reykjavíkis) on islandi maletaja, maletreener ja pankur, rahvusvaheline suurmeister (1986), FIDE vanemtreener (2018). Pétursson sai 1978. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 1986. aastal. Juulis 1985 pääses mängima Bielis peetud tsoonidevahelisele turniirile, kus jäi 14. kohale. Aastavahetusel 1985/1986 võitis Hastingsi jõuluturniiri. Pétursson on kahekordne Islandi malemeister (1986, 1987). 1987. aastal tuli ta Tórshavnis Põhjamaade meistriks. 1990. aastal mängis Manilas tsoonidevahelisel turniiril (64 osavõtjat, Šveitsi süsteem), kus jäi jagama 40.–47. kohta. Detsembris 1997 võttis osa Groningenis asetleidnud FIDE maailmameistrivõistluste turniirist (100 osavõtjat, nokautsüsteem), kus kaotas avaringis Lembit Ollile. Pétursson on mänginud Islandi võistkonna koosseisus 11 maleolümpial (1976–1996). Ta kuulus 1986. aastal Dubai maleolümpial viiendaks, 1992. aastal Manila maleolümpial kuuendaks ja 1993. aastal Luzernis võistkondlikel maailmameistrivõistlustel viiendaks tulnud Islandi võistkonda. Pétursson on 1990. aastate lõpust tegev väärtpaberi- ja pangaäris. 2003. aastal asutas investeerimispanga. 2006. aastal ostis panga Lvivis. 2011. aastast elab alaliselt Lvivis. Õppis selgeks ukraina keele. 2015. aasta seisuga oli Pétursson Islandi rikkamaid inimesi. Margeir Pétursson FIDE andmebaasis
Jahiluba

Jahiluba on ulukiküttimise õigust tõendav dokument, mis peab jahil kaasas olema. Jahiluba antakse isikule, kellel on jahitunnistus. Jahilubade müügi ja väljastamisega tegeleb Eestis Riigimetsa Majandamise Keskus. 2011. aastal müüdi enampakkumisel 635 suuruluki jahiluba, millega teeniti 201 500 eurot. Jahiloale kantakse jahiloa number; loa andja nimi ja asukoht; loa saaja ees- ja perekonnanimi; loa andmise aeg ja loa kehtivusaeg; ala, kus jahipidamine on lubatud; küttida lubatud uluki liik, suuruluki jahiloale vajaduse korral uluki vanus ja sugu; loa andnud isiku allkiri. Jahiloale tohib kanda kuni kolm loa kasutajat ja selle kehtivusaega ei pikendata. Jahiload jagunevad suurulukite ja väikeulukite jahilubadeks, suuruluki luba antakse eraldi iga isendi küttimiseks. Jahiloa annab ja selle hinna kehtestab ning jahilubade andmise ja tagastamise arvestust peab jahipiirkonna kasutaja (nt jahiselts) või tema volitatud esindaja. Jahiluba annab jahipidamise õiguse ainult loale kantud isikule, välja arvatud ühisjahi puhul. Ebaseaduslik jahipidamine või ulukile otstarbetute vigastuste tekitamise eest võib saada rahalise trahvi või vanglakaristuse. eRT Jahiseadus https://www.rmk.ee/organisatsioon/pressiruum/uudiste-arhiiv/uudiste-arhiiv-2003/rmk-muus-enampakkumise-teel-635-suuruluki-jahiluba http://www.ejs.ee/tag/jahiluba/ https://www.gov.uk/hunting
Daina Opolskaitė

Daina Opolskaitė-Kovalčikienė (sündinud 18. juulil 1979 Vilkaviškises) on Leedu kirjanik. Ta on lõpetanud Vilniuse Pedagoogilise Ülikooli leedu filoloogia erialal. Ta töötab Vilkaviškises keskkooliõpetajana. Tema kirjanduslik debüüt oli 2000. aastal ilmunud novellikogu "Drožlės". Lisaks sellele on tal ilmunud mitu noorteromaani. 2018. aastal võitis ta oma lühijuttude eest Antanas Vaičiulaitise ja Jurgis Kunčinase kirjandusauhinna. Tema 2019. aastal ilmunud novellikogu "Dienų piramidės" võitis samal aastal Euroopa Liidu kirjandusauhinna. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2021. Vaadatud 11. veebruaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2020. Vaadatud 11. veebruaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Aleksander Lepik (Kuressaare linnapea)

Aleksander Lepik (7. november 1888 Mustjala – 11. juuni 1942) oli Eesti ettevõtja, ajakirjanik ja poliitik. Ta oli Kuressaare linnapea 1934. aastal.
Odr

Odr (vanapõhja keeles Óðr) on Freyja mees muinaspõhja mütoloogias. Kuigi tema täpne mütoloogiline tähendus ei ole kindel, tähendab tema nimi "nutikus, hing" ja seda kasutatakse tähenduses "metsik jõud, energia". Viktor Rydbergi teooria kohaselt oli Óðr Orvandili poeg ja samastus teiste skandinaavia mütoloogia tegelastega.
Samuel Colt

Samuel Colt (19. juuli 1814 Hartford, Connecticut – 10. jaanuar 1862 Hartford) oli Ameerika Ühendriikide leiutaja ja relvatööstur. Ta leiutas esimese toimiva pöörleva trumliga käsitulirelva ehk revolvri.
Sejong Suur

Sejong Suur (korea 세종; 15. mai 1397 – 8. aprill 1450, Hanseong) oli Korea kuningas 1418–1450, Tšosoni dünastia neljas kuningas. Teda peetakse Korea kirja loojaks.
Andri Jermak

Andri Jermak (ukraina keeles Андрій Борисович Єрмак; sündinud 21. novembril 1971 Kiievis) on Ukraina riigiametnik ja jurist. Ukraina Presidendi Kantselei ülem alates 11. veebruarist 2020. УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №48/2020 Про призначення А.Єрмака Керівником Офісу Президента України, 11.02.2020 УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №311/2019 Про призначення А.Єрмака помічником Президента України, 21.05.2019 УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №48/2020 Про призначення А.Єрмака Керівником Офісу Президента України, 11.02.2020 Andri Jermak rakenduses Telegram
Wandignies-Hamage

Wandignies-Hamage on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Warlaing

Warlaing on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis. Jumalaema kirik, ehitatud 1852. aasta paiku Lille'i arhitekti Charles Leroy poolt, kes projekteeris palju religioosseid hooneid Põhja-Prantsusmaale, sealhulgas Notre-Dame de la Treille katedraali. Château de Warlaing, praegu varemeis, purustati Louis XIV vägede poolt. Scarpe, selle lüüs ja sild. Warlaingi maantee Jumalaema kirik Lourdesi grott Scarpe'i lüüs Scarpe'i klappsild Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Waziers

Waziers on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Sin-le-Noble'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Avelin

Avelin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. Küla nimi on germaani päritolu. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Evangelista Torricelli

Evangelista Torricelli (15. oktoober 1608 Faenza - 25. oktoober 1647 Firenze) oli itaalia füüsik ja matemaatik. Ta leiutas elavhõbedabaromeetri.
4. SS-Politseidiviis

4. SS-Politseidiviis, ka 4. SS-Politsei motoriseeritud grenaderidiviis (alates 1943. aastast) oli Saksa Relva-SS diviis Teise maailmasõja ajal. SS-Politseidiviis moodustati üheaegselt esimeste relva SS-diviisidega 1939. aasta oktoobris. Diviis formeeriti politseiteenistuses olevatest reservistidest ja oli mõeldud okupeeritud alade kontrollimiseks. Üksus võitles 1940. aasta talvel Läänerindel ning 1941. aastast idarindel jalaväediviisina. 1941. aasta suvel sõdis SS-Politseidiviis Idarinde põhjasektoris Leningradi oblastis. 1941/42. aastate talvekampaania käigus paistis diviis silma kaitselahingutes Volhovi all Volhovi rinde vägede vastu, misjärel diviis viidi üle 24. veebruaril Relva-SS-i – Saksa välipolitseivorm vahetati relva SS-i oma vastu ning diviis motoriseeriti. 1942. aasta lõpuni asus diviis Leningradi rindel. Kuni suveni 1943 viibis SS-Politseidiviis okupatsiooniväeosana Tšehhis ja Poolas. 1943. aastast tegutses diviis motoriseeritud grenaderidiviisina. Suvest 1943 kuni kevadeni 1944 sõdis diviis III Germaani Soomuskorpusega Jugoslaavias Tito partisanidega. Alates kevadest 1944 sõdis diviis Kreekas partisanidega, seejärel uuesti Jugoslaavias Tito partisanidega ning sügisel 1944 Slovakkias ülestõusnutega. Talvel 1944/45 oli 4. SS-Politsei motoriseeritud grenaderidiviis Idarindel ning kaitses Stettinit ja Danzigit. Sõja lõpus võitles diviis põhja pool Berliini, kust diviisi põhiosa murdis läbi demarkatsioonijoonele ja kapituleerus Briti vägedele Parchimi juures. Diviisi koosseisu kuulusid: 7. SS-Politsei soomusgrenaderirügement (SS-Polizei Panzergrenadier Regiment 7) 8. SS-Politsei soomusgrenaderirügement (SS-Polizei Panzergrenadier Regiment 8) 4. SS-Suurtükirügement (SS-Artillerie Regiment 4) Veel kuulusid diviisi järgmised üksikpataljonid: tanki-, soomusluure, õhutõrje-, tankitõrje-, pioneeri- ja sidepataljon ning diviisi tagalateenistused. Diviisialluvusega üksused kandsid järjekorranumbrit 4. Husemann, Friedrich (1971), "Die guten Glaubens waren. Geschichte der SS-Polizei-Division, 4. SS-Polizei-Grenadier-Division. Band 1 - 1939-1942". Osnabrück: Munin Vlg. Husemann, Friedrich (1973), "Die guten Glaubens waren. Geschichte der SS-Polizei-Division, 4. SS-Polizei-Grenadier-Division. Band 2 - 1943-1945". Osnabrück: Munin Vlg. Husemann, Friedrich (1977), "Die guten Glaubens waren. Geschichte der SS-Polizei-Division, 4. SS-Polizei-Grenadier-Division. Band 3 - Bildband 1939-1945". Osnabrück: Munin Vlg.
Bukaresti rahu

Bukarestis on sõlmitud mitu rahulepingut: Bukaresti rahu (1812) Venemaa Keisririigi ja Osmanite riigi vahel Bukaresti rahu (1886) Serbia ja Bulgaaria vahel Bukaresti rahu (1913) Teise Balkanisõja lõpetamiseks Bukaresti rahu (1918) Rumeenia ja teljeriikide vahel
Saadi

Saadi (täisnimega Abu Moḥammad Mošarref ad-Din Moṣleḥ bin ʿAbd-Allāh bin Mošarref Širāzi; umbes 1210 – 1292) oli pärsia luuletaja ja müstik.
Mare Väljataga

Mare Väljataga (sündinud 16. augustil 1956 Tallinnas) on eesti laulja, laulupedagoog ja koorijuht. Ta õppis aastatel 1963–1970 Tallinna Lastemuusikakoolis klaverit ning aastatel 1971–1975 Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadistuudios laulmist (õpetaja Heli Lääts). 1979. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika erialal (Heino Kaljuste klassis). Avalikke esinemisi alustas ta 1971. aastal, on laulnud Viru Varietees. Väljataga on Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli pop-jazzlaulu ja vokaalansambli õppejõud alates aastast 1982. Ta on olnud ka Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud. Samuti on ta Ida-Tallinna Keskhaigla segakoori dirigent. Tema tütar Marii Väljataga (snd 1985) on samuti laulja. 2017 – Tallinna teenetemärk "Minu kallim" (M. Yain, A. Willemetz: "My man", 1938 / eestikeelsed sõnad Lauri Leesi) "Las kõlab muusika" "Oo, naaber" "Pariisi tango" (Georges Buschor: "Paris un tango", "Der Pariser Tango", 1971 / eestik. sõnad Lauri Leesi) "Ilus plika" (Léo Ferré: "Jolie môme", 1960~ / eestik. sõnad Lauri Leesi) "Akordion" (Serge Gainsbourg: "L'accordéon", 1964 / eestik. sõnad Lauri Leesi) Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide: N–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 572–573.
Rehealune

Rehealune (ka rehala, Hiiumaal rehekoda, Võru murdes põhtja) oli rehielamu ühes otsas paiknev kõige suurem ja laiem ruumiosa. Rehealuses peksti reht ja kuivatati vilja. Varasemal ajal oli tava hoida talviti rehealuses suuremaid kariloomi, eelkõige hobuseid, aga ka veiseid, sigu ja lambaid. Lääne-Eestis, Saaremaal ja Muhus peeti veised rehealuses veel 19. sajandi teisel poolel ning hiljemgi. Kevadel puhastati ruum sõnnikust. Kui talus puudus riistakuur, siis pandi rehealusesse vankrid, hobuseriistad, põllutööriistad jms. Suvel kasutati seda ajutiselt magamis- ja söögiruumiks, samuti oli see tantsuruum pidude ja pulmade puhul. Rehealune oli umbes 10 meetri pikkune kõvaks tambitud savipõrandaga ruum, mille pindala oli 70–80 m², väikemajapidamistes aga ainult umbes 30 m². Põhja-Eestis ja saartel olid rehealustel sageli kiviseinad, laed, mille peal hoiti õlgi (nimetatud ka laudi), ehitati peentest palkidest või lattidest, ka tarjadest. Esi- ja tagaseinas asusid vastamisi laiad kahe poolega väravad, mis tuulamise ajal tuuletõmbuseks avati. Esiväravate kõrval oli mõnikord väike uks. Paiguti oli rehealuse tagumisse külge ehitatud väljaulatuv osa kahe vastastikuse ukseavaga, mida kutsuti tuulirehealune. Rehetoa ja rehealuse vahelise ukse juures oli laes auk (nn laudiauk), mille kaudu anti õlekubusid üles ja alla. Kagu-Eestis hoiti õlgi eraldi hoones (kõlgus) ja lagi kattis ainult poolt rehealust (otsaseina juures). Redelit, mille abil pääses lakka, nimetati Saaremaal kartsas. rehepeks rehielamu rehetuba rehi Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 248 Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 176 Rehealune, Eesti Rahva Muuseum
Mari-Liis Lille

Mari-Liis Lille (sündinud 15. septembril 1980) on eesti mänguasja disainer, kaubamärgi lilleliis looja ja käsitööraamatute autor. Õppinud klaveri erialal Tallinna Muusikakeskkoolis (õpetaja Maigi Pakri) ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (Valdur Rootsi ja Ivari Ilja juhendamisel). Alates 2008 tegutseb vabakutselise mänguasjadisaineri ja amigurumi edendajana Eestis. Koostöös kirjastusega Varrak on ilmunud kolm eestikeelset mänguasjade heegeldamise raamatut: "Võluväega mänguasjad" (2014), "Kaisuloomakirg" (2016) ja "Imeline nukumaailm" (2019). Koostöös väliskirjastustega on raamatud ilmunud ka inglise, hollandi, hispaania ja korea keeles. Oma veebilehel www.lilleliis.com avaldab regulaarselt nii tasuta kui tasulisi amigurumi mustreid ja heegeldamisvõtete õpetusi.
Mikita Majoraŭ

Mikita Majoraŭ (valgevene keeles Мікіта Маёраў; vene keeles Никита Майоров Nikita Majorov; sündinud 19. aprillil 1985 Viciebskis) on Valgevene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). Majoraŭ sai suurmeistriks 22-aastaselt 2007. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on mänginud Viljandis Ilmar Raua mälestusturniiril: 2014. aasta turniiril jagas 2.–6. kohta ja 2016. aasta turniiril jäi jagama 10.–17. kohta. Mikita Majoraŭ FIDE andmebaasis
Ragnarök

Ragnarök ('jumalate saatus') on muinaspõhja mütoloogias maailmalõpule eelnev lahing. Seal võitlevad omavahel jumalad (aasid, keda juhtis Odin) ja nende vaenlased (tulehiiglased, jotuunid ja erisugused koletised, keda juhtis Loki). Apokalüptilises lahingus ei hävi mitte ainult jumalad, hiiglased ja koletised, vaid ka kõik ülejäänu universumis olev. Viikingite ühiskonnas oli surm lahingus imetlusväärne. See kandub panteoni kummardamiseks, kus jumalad ühel päeval Ragnarökis kukutatakse. Mis juhtub, kes võitleb kellega ja osalejate saatused selles lahingus on Skandinaavia rahvastele hästi teada nende saagadest ja skaaldilisest luulest. Ragnarök on pika-ajalise vastuolu ja konfliktide tulemus aaside ja hiiglastega liitunute vahel, mitte moraalne võitlus hea ja halva vahel nagu kristlikus viimsepäeva lahingus. Peale Ragnaröki surevad mõlemad pooled ja nad sünnivad tsüklina uuesti. Vanapõhja keeles koosneb sõna Ragnarök osadest ragna (jumalad, juhtivad võimud) ja rök (saatus). Fimbulvetr Jörmungandr Fenrir 15 päeva järjekordse maailmalõpuni: viikingite Ragnarök saabub 22. veebruaril, Delfi Reisijuht, 7. veebruar 2014
Manujel Petrosjan

Manujel Petrosjan (armeenia keeles Մանուել Պետրոսյան; sündinud 6. mail 1998 Stephanakertis Mägi-Karabahhis) on armeenia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2017). Petrosjan tuli 2016. aastal U18-vanuseklassis Prahas Euroopa noortemeistriks ja kaks kuud hiljem Hantõ-Mansiiskis noorte maailmameistriks. 2017. aastal jagas ta Tarvisios juunioride maailmameistrivõistlustel esikohta. Järelmatšiga võitis hõbemedali. 2018. aastal tuli ta Armeenia meistriks kiirmales. 2014. aastal andis FIDE Petrosjanile rahvusvahelise meistri nimetuse. Esimese suurmeistrinormi täitis ta 2016. aastal Euroopa meistrivõistlustel (sai 47. koha), teist korda 2016. aastal noorte MM-il (esikoht) ja kolmandat korda täitis Petrosjan suurmeistrinormi 19-aastaselt juulis 2017 turniiril Lake Sevan 2017. Petrosjan tuli teiseks 2018. aastal Riia Tehnikaülikooli turniiri A-turniiril. Manujel Petrosjan FIDE andmebaasis Riga Technical University Open 2018 - Tournament A. chess-results.com