laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tallinna Linnavaraamet

Tallinna Linnavaraamet on Tallinna linna amet, mis tegeleb linnavara, munitsipaaleluruumide ning elamuehituse, maa maksustamise ja maakorraldusega seotud toimingute ning omandireformi lõpuleviimisega seotud küsimuste korraldamisega Tallinnas. Tallinna Linnavaraamet asub aadressil Vabaduse väljak 10. Tutvustus Tallinna kodulehel
Anisotsütoos

Anisotsütoosiks nimetatakse eri suurusega punaliblede esinemist veres. Harilikult põhjustab anisotsütoosi eri punaliblede põlvkondade esinemine vereringes, näiteks regeneratiivse aneemia korral, kui lisaks küpsetele punalibledele esinevad veel suurema läbimõõduga retikulotsüüdid. Anisotsütoos võib esineda ka rauavaegusaneemia korral, tingitud normaalsest väiksemate punaliblede esinemist vereringes. Anisotsütoosi kajastab vererakkude automaatloenduris indeks RDW (red blood cell distribution width). Harvey, J. W. (2001). Erytrocytes. Atlas of veterinary hematology: blood and bone marrow of domestic animals, W.B. Saunders Company: ptk 2, lk 21-44
Sotsiaalajalugu

Sotsiaalajalugu on ajalooteaduse haru, mis uurib inimühiskonda ja selles toimunud suuri protsesse, keskendudes eriti aset leidnud muutustele ja murrangutele. Sotsiaalajalugu keskendub üldiselt lihtrahvale, ühiskonna enamusele ja selle igapäevaelule, vastandudes nõnda peamiselt eliiti uurivale poliitilisele ehk sündmusteajaloole. Sotsiaalajalugu kujunes 20. sajandi esimesel poolel tänu mitme huvigrupi olemasolule. Esimestena hakkasid tavainimese ja massi tähtsust ajaloos rõhutama marksistid, kes nõudsid ajaloo uurimist "altpoolt", Karl Marx nimetas rahvamasse tõelisteks ajaloo tegijateks kuningate ja poliitikute asemel. 1920. aastatel asus rahvamasse ja ühiskonda tervikuna uurima ka Prantsusmaa Annaalide koolkond (Marc Bloch, Lucien Febvre, Fernand Braudel jt), mis seadis enda eesmärgiks uurida kõigi inimeste, mitte ainult eliidi ajalugu. 1940. aastatel muutus sotsiaalajalugu populaarseks ka Suurbritannias, kus sellega hakkas tegelema George Macauly Trevelyan. Hiljem sai mõjukaimaks inglise sotsiaalajaloolaseks marksist E. P. Thompson. Saksamaal saavutas sotsiaalajalugu populaarsuse 1960. aastatel, mil sellega asusid tegelema Hans-Ulrich Wehler ja Jürgen Kocka. Sel ajal muutus sotsiaalajalooga tegelemine populaarseks ka Ameerika Ühendriikides. Tänu tihedale seotusele marksismiga, uuris sotsiaalajalugu esialgu palju töölisi ja töölisliikumist, keskendudes nõnda peamiselt 19. ja 20. sajandile. Alates 1960. aastatest hakkas selle huvisfäär aga kiiresti laienema, hõlmates talupojad, linnaühiskonna, marginaalsed grupid (kerjused, kurjategijad, prostituudid, hulkurid jne), perekonna, soo, vanusegrupid ja mitmeid teisi valdkondi. Klassikalise sotsiaalajaloo kõrgpunkt oligi 1960. ja 1970. aastatel, mil see oli tihedalt seotud majandusajaloo ja sotsiaalteadustega. Esile kerkisid mitmed autoriteedid, nagu Michel Foucault. Sotsiaalajaloo huvisfäär laienes ka ajaliselt: tõsiselt asuti uurima kesk- ja uusaega. Samuti hakati üha enam uurima muutusi võimalikult ulatuslikus regioonis: kui algselt tegeleti üksikute riikide või veelgi kitsamate piirkondadega, siis alates Fernand Braudelist (1950. aastad) tulid mängu tunduvalt suuremad alad, tavaliseks muutus näiteks üleeuroopaline kontekst. 1980. ja 1990. aastatel tabas sotsiaalajalugu aga mõõn. Töölisliikumise uurimine marginaliseerus, samuti hakati kahtlema senise, tihedalt majanduse ja statistikaga seotud uurimismetoodika otstarbekuses. Loobuti ka suurtest sotsiaalteaduslikest teooriatest, mis ajaloolises kontekstis osutusid enamasti mittekonstruktiivseteks. Uus tõus saabus tänu 1980. aastatel tekkinud uuele kultuuriajaloole, mis rõhutas tavainimeste vaimsuse uurimist ja otsis kultuuriilminguid kogu inimtegevusest. Sellega läbipõimunult tekkis ka uus sotsiaalajalugu, mis kultuuriajaloost erineb selle poolest, et käsitleb enam majanduslikku ja statistilist poolt ning uurib siiski eelkõige muutusi ja protsesside arenguid ühiskonnas, samas kui uus kultuuriajalugu uurib pigem ühiskonna teatud seisundeid, olles staatilisem.
Ċensu Tabone

Ċensu Tabone (kodanikunimega Vincent Tabone; 30. märts 1913 Victoria, Għawdex – 14. märts 2012) oli Malta poliitik ja arstiteadlane, Malta president aastatel 1989–1994. Tabone sündis itaalia päritolu perekonnas. Isapoolne vanaema oli asunud Maltale Sitsiiliast. Isa Niccolò oli üks esimesi maltalasi, kes saanud Suurbritannias patoloogia ja kirurgia õppejõuks (Malta kuulus tollal Suurbritanniale). Pere elas Gozol (tänapäeval Għawdex) suhteliselt rahulikku ja pastoraalset elu, kuni isa 1922. aastal 59-aastaselt suri. Vincent omandas isa eeskujul arsti elukutse ja osales Teises maailmasõjas sõjaväearstina. 1948. aastal juhtis ta trahhoomi likvideerimist Għawdexi saarel ning aitas hiljem korraldada samasuguseid kampaaniaid ka Taiwanil, Indoneesias ja Iraagis. Tabone oli ka Malta ülikooli meditsiiniõppejõud ning Malta Meditsiiniassotsiatsiooni asutajaid. Samuti praktiseeris ta aastakümneid arstina Sliemas. Poliitikasse läks Tabone 1960. aastatel. Ta oli aastatel 1962–1972 Rahvusliku Partei peasekretär ja 1972–1977 partei esimehe asetäitja. Malta parlamenti valiti Tabone esimest korda 1966. aastal. Aastatel 1966–1971 oli ta töö- ja hoolekandeminister ning 1987–1989 välisminister. 1989. aastal valiti Tabone Malta presidendiks, kellena ta oli ametis viis aastat. Tabone oli abielus Maria Tabonega, paar jõudis tähistada 70. pulma-aastapäeva. Neil oli 8 last. Tabone surma ajal oli neil 19 lapselast ja 24 lapselapselast.
Spinett

Spinett on väike klavessiin, millel on üks manuaal. Spineti ehitus ja tööpõhimõte sarnanevad klavessiini omadega, kuid on ka mõned väikesed erinevused. Kui klavessiinil paiknevad keeled klaviatuuriga risti, siis spinetil on keelte ja klaviatuuri vaheline nurk umbes 30°. Keeled asetsevad paarikaupa, väiksem vahe on umbes 4 mm ja suurem umbes 10 mm. Keeli näppivad lipitsad paiknevad paarikaupa laiemates vahedes (ülemisel pildil on need varjatud klaviatuuriga paralleelse helesinise laua alla). Virginaal
Majandusklaster

Majandusklastri moodustavad kindlal alal tegutsevad ja üksteisega seotud ettevõtted ja asutused, kui neid käsitletakse ühtse üksusena. Mõiste võttis kasutusele Michael Porter 1998. aastal.
Morta

Morta on vanarooma saatusejumalanna, üks parkadest. Morta oli Leedu kuninganna
Tahat

Tahat (araabia keeles جبل تاهات) on mägi Sahara kõrbes, Ahaggari mägismaa ja Alžeeria kõrgeim punkt (3003 m). Tahati geograafilised koordinaadid on 23° 17′ N, 5° 21′ E. Lähim linn Tamanrasset asub 56 km lõuna pool. Tahati lõunajalamilt algab vadi, mis kulgeb lääne suunas ja lõpeb Ténérés. Ahaggari mägismaalt algavad vadid igas suunas. Tahat on kustunud vulkaan. Tahati ümbrusest on leitud kaljumaalinguid, mis on dateeritud 10 000 ja 4000 aasta vanuseks. Suur maailma atlas, lk. 113-114
Närilised

Närilised (Rodentia) on imetajate klassi kuuluv selts. Närilised on suhteliselt väikesed ja lühikeste jalgadega. Nende kehapikkus varieerub 5 cm-st (Aafrika pisihiir) 130 cm-ni (kapibaara). Näriliste seltsi kuulub 33 sugukonda umbes 480 perekonda umbes 2280 liigiga. Seega moodustavad närilised umbes 42% kõigist imetajate liikidest. Aguutilased Hamsterlased‎ Hiirlased Hüpiklased Kobraslased Merisigalased Nutrialased Okaslased‎ Oravlased‎ Unilased‎ Villakhiirlased Üle poole liikidest kuulub hamsterlaste või hiirlaste sugukonda.
Oravlased

Oravlased (Sciuridae) on imetajate sugukond, mis kuulub näriliste seltsi. Oravlaste hulka kuulub 51 retsentset perekonda, kokku ligikaudu 300 liigiga. Eestis elab oravlasi pärismaisena kaks liiki: Sciurus vulgaris – harilik orav ja Pteromys volans – lendorav. Teise liigituse järgi kuulub lendorav lendoravlaste sugukonda.
Lendoravlased

Lendoravlased (Pteromyidae) on sugukond näriliste seltsis, mis mõnes süsteemis on eraldatud oravlaste sugukonnast. Sagedamini moodustatakse sama rühm oravlaste sugukonna alamsugukonnana Pteromyinae või triibusena Pteromyini.
André Myhrer

André Myhrer (sündinud 11. jaanuaril 1983 Bergsjös) on Rootsi mäesuusataja, olümpiavõitja. Esimest korda osales ta maailmameistrivõistlustel siis, kui ta polnud veel ainsalgi maailma karikasarja etapil osalenud. 16. veebruaril 2003 võistles ta Šveitsis Sankt Moritzis maailmameistrivõistlustel slaalomis, aga katkestas avalaskumisel. Teist korda osales ta maailmameistrivõistlustel 12. veebruaril 2005 Itaalias Bormios slaalomis ja saavutas 5. koha oma kaasmaalase Markus Larssoni järel. See on seni tema parim maailmameistrivõistluste tulemus. Ta oli 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos slaalomis neljas. Kolmikvõit läks austerlastele Benjamin Raichile, Reinfried Herbstile ja Rainer Schönfelderile, Myhrer jagas neljandat kohta jaapanlase Kentaro Minagawaga. Kodumaal Åres toimunud 2007. aasta maailmameistrivõistlustel võistles Myhrer kahel distantsil. 14. veebruaril oli ta suurslaalomis 20. ja 17. veebruaril slaalomis 22. Prantsusmaal Val d'Isere'is toimunud 2009. aasta maailmameistrivõistlustel katkestas Myhrer nii suurslaalomi kui ka slaalomi juba esimesel laskumisel. 2010. aasta taliolümpiamängudel Kanadas Vancouveris sai Myhrer slaalomis pronksmedali. Kuldmedal läks itaallasele Giuliano Razzolile, hõbemedal horvaat Ivica Kostelićile. Vancouveris startis ta ka suurslaalomis, aga katkestas teise laskumise. Saksamaal Garmisch-Partenkirchenis toimunud 2011. aasta maailmameistrivõistlustel tuli Myhrer 20. veebruaril slaalomis 10. kohale. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võistles Myhrer ainult slaalomis, kus katkestas. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta slaalomis olümpiavõitjaks. Maailma karikasarjas osales Myhrer esimest korda 25. jaanuaril 2004 Kitzbühelis slaalomis, kus ta võistlus ebaõnnestus, sest ta sõitis rajalt välja. Kuid juba ülejärgmisel päeval saavutas ta Austrias Schladmingis slaalomis 13. ja 8. veebruaril Šveitsis Adelbodenis 11. koha. 5. detsembril 2004 oli ta USA-s Beaver Creekis slaalomis juba viies. Esimest korda jõudis ta poodiumile 25. jaanuaril 2005 Schladmingis, kus oli slaalomis kolmas. Esialgu võistles Myhrer üksnes slaalomis, aga hiljem hakkas sõitma ka suurslaalomit. Seal ei ole saavutused siiski nii head olnud, näiteks katkestas ta oma seitse esimest MK-etappi ja alles 16. detsembril 2007 sai kirja 9. koha. Myhrer võitis esimese maailma karikasarja etapi slaalomis 3. detsembril 2006 Beaver Creekis. 2010 Vancouveris pronksmedal slaalomis 2018 Pyeongchangis olümpiavõitja slaalomis 2013 Schladmingis hõbemedal võistkonnavõistluses 2015 Beaver Creekis pronksmedal võistkonnavõistluses 2017 Sankt Moritzis pronksmedal võistkonnavõistluses Slaalomi karikas 1. koht: 2012 3. koht: 2011, 2018 André Myhrer on osalenud (seisuga 25. märts 2018) 229 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 27 korda, millest kaheksa korda võitjana. Mäesuusatamine 2006. aasta taliolümpiamängudel Mäesuusatamine 2010. aasta taliolümpiamängudel Mäesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel André Myhreri koduleht André Myhrer FIS-i kodulehel (inglise) André Myhrer ski-db.com-is
2030. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 3. aastatuhat   ◄ | 20. sajand | 21. sajand     ◄ | 2000. aastad | 2010. aastad | 2020. aastad | 2030. aastad         2030 | 2031 | 2032 | 2033 | 2034 | 2035 | 2036 | 2037 | 2038 | 2039 2030. aastad on ajavahemik 2030. aasta algusest kuni 2039. aasta lõpuni. 25. aprill 2038 – 1. ülestõusmispüha on hiliseimal võimalikul kuupäeval 26. detsember 2038 – täielik päikesevarjutus, vaadeldav lõunapoolkeral. ... ...
Ferdinand Eisen

Ferdinand Eisen (17. november 1914 Nursi vald, Võrumaa – 31. oktoober 2000) oli eesti haridustegelane ja pedagoogikateadlane. Eisen õppis aastail 1923–1926 Vastse-Nursi algkoolis ja 1926–1928 Rõuge algkoolis. 1928–1930 õppis ta Võru Õpetajate Seminaris, selle sulgemise järel 1930–1932 Läänemaa Õpetajate Seminaris ning aastail 1932–1934 Tallinna Pedagoogiumis. Aastail 1948–1953 õppis Eisen Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas ja 1954–1959 Moskva Ühiskonnateaduste Akadeemias. Omandas 1960. aastal filosoofiakandidaadi kraadi. Eisen töötas aastail 1935–1938 Petserimaal Molnika algkoolis õpetajana ja 1938–1940 Läänemaal Varbla algkooli juhatajana. 1940. aastal siirdus Eisen ametiühingutööle, oli Maatööliste Ametiühingu Vabariikliku Komitee sekretär ja seejärel esimehees. Oli 1941–1944 mobiliseerituna NSV Liidu tagalas. Oli 1945–1947 Eesti NSV Ametiühingute Kesknõukogu orgosakonna juhataja ja abiesimees. NLKP liige 1944. aastast. Töötas 1947–1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi õppejõuna ja 1949–1955 EKP Keskkomitee Vabariikliku Parteikooli direktori asetäitjana õppealal. Töötas alates 1959. aastast taas Tallinna Polütehnilises Instituudis õppejõuna, alates 1969 dotsendina. Oli 1959–1960 lühikest aega Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Kõrgema ja Kesk-Erihariduse Komitee Õppe- ja Metoodilise Töö valitsuse juhataja. Aastail 1960–1980 oli Eisen Eesti NSV haridusminister. Haridusministrina toetas eesti lastele sobivate õppeprogrammi ja koolisüsteemi rakendamist. Eiseni algatusel kehtestati 11-klassiline üldhariduskool, viiepäevane koolinädal, hakati looma süvaõppega muusika- ja kunstiklasse ning -koole (diferentseeritud õpe). Eiseni eestvedamisel propageeriti eesti originaalõpikute koostamist ja kirjastamist. Paljud Eiseni algatused leidsid hiljem rakendamist mujal NSV Liidus. Aastail 1961–1981 kuulus Eisen EKP Keskkomiteesse ning oli 1963–1980 Eesti NSV Ülemnõukogu VI, VII, VIII, IX koosseisu saadik. Pärast pensioniikka jõudmist 1980. aastal töötas kuni 1990. aastani Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõuna ja Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi teadurina. Eisen oli Eesti Esperanto Liidu esimees, Eesti Looduskaitse Seltsi ja Ühiskondliku Pedagoogika Uurimise Instituudi asutajaid ning koolinoorte laulu- ja tantsupidude korraldamise mõtte algatajaid. Eisen on teinud kaastööd pedagoogikaalasele ajakirjandusele ning uurinud Eesti kooli ajalugu. 1974 – Eesti NSV teeneline õpetaja 1976 – Tööpunalipu orden 1991 – Bengt Gottfried Forseliuse medal 1994 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi elutöö tänuauhind 1996 – Riigivapi IV klassi teenetemärk Suri endine haridusminister Ferdinand Eisen. – Eesti Päevaleht, 2000, 1. november. Ferdinand Mihkli p. Eisen, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 24 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Biograafia ESBL-is
Ruut (täpsustus)

Sõnal "ruut" on mitu tähendust. Ruut on geomeetriline kujund. Ruut on algebras teine aste. Ruut on taimeperekond. "Ruut" on Ruben Östlundi film (2017). "Ruut" on slängisõna LSD kohta. Ruut Pictures, filmistuudio
Seebipuulised

Seebipuulised (Sapindaceae) on kaheiduleheliste klassi seebipuulaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond. Seebipuuliste hulka kuulub 140–150 perekonda ja 1400–2000 liiki. Nende seas on puid, põõsaid, rohttaimi ja liaane. Seebipuulistele kõige lähedasem sugukond on ruudilised. Seebipuuliste kõige ürgsem tänapäevane perekond on Hiinas kasvav Xanthoceras. Seebipuuliste lehed paiknevad reeglina vahelduvalt, harvem (näiteks vahtratel, hobukastanil ja veel mõnel perekonnal) ka vastakalt. Lehed on kõige sagedamini sulgroodsed, mõnikord ka sõrmroodsed või sõrmjalt jagunenud. Leheroots on alusel paksenenud. Abilehed puuduvad. Õied on väikesed ja ühesoolised, vahel vormiliselt kahesoolised, aga sisuliselt ühesoolised, kuigi taimed ise võivad olla nii ühekojalised kui kahekojalised. Õied on koondunud õisikutesse, kõige sagedamini pööristesse. Kõige sagedamini on õites 4-5 kroonlehte ja tupplehte (perekonnal Dodonaea kroonlehed puuduvad). Tolmukad asuvad õie keskel ja tolmukaniit on sageli karvane. Tolmukaid on 4–10, kõige sagedamini paiknevad nad kahes kontsentrilises ringis, kummaski 4 tolmukat, kokku 8. Emakas on 2-3 viljalehte, mõnikord kuni 6. Tavaliselt on õies ainult üks emakakael, millel on hõlmakujuline emakasuue. Kõige sagedamini tolmeldavad õisi linnud ja putukad, aga mõned liigid on tuultolmlejad. Viljad on mitmekesised. Seebipuuliste viljad võivad olla nii lihakad kui kuivad, nii pähklid, marjad, luuviljad, laguviljad, kuprad (Bridgesia) kui tiibviljad (vahtrad). Seemnes puudub endosperm, kuid sageli esineb seemnerüü. Paljud neist sisaldavad kergelt mürgiseid saponiine. Seebupuuliste lehtedel, seemnetel või juurtel on seebi omadused. Saponiine toodetakse seebipuu luuviljadest. Need on tõhusad pindaktiivsed ained, mida kasutatakse kosmeetikas ja detergentidena. Seebipuulaadsete seltsi kuuluvad ka sellised troopilised puuviljad nagu litši ja rambutan. Sugukonda kuulub ka liaan, mille seemnetest saadakse guaraanat. Need seemned sisaldavad kuni 5% kofeiini ning nendest tehtud pastat segatakse šokolaadi sisse ja kasutatakse kohvisarnase ergutava joogi tegemiseks. Seebipuu marjadest valmistatakse seepi. Vahtratest saadakse vahtramahla ja vahtrasiirupit. Hobukastan ja mitu vahtraliiki on väärtusliku puiduga. Mitu perekonda on ilutaimed, näiteks Koelreuteria, Cardiospermum ja Ungnadia. Indias toodetakse taimest Schleichera trijuga makassariõli. Eesti taimedest kuuluvad siia sugukonda vahtrad ja hobukastan.
Mỹ Tâm

Mỹ Tâm (sündinud 16. jaanuaril 1981 Đà Nẵngis) on Vietnami laulja. Tema tuntumad lood on "Họa mi tóc nâu", "Hát với dòng sông", "Dường như ta đã", "Ước gì", "Tóc nâu môi trầm" ja "Yêu dại khờ". Mỹ Tâmi koduleht
Ants Roos

Ants Roos (kuni 1935. aastani Hans Reinhold; 6. aprill 1885 Paide – 11. aprill 1962 New York) oli eesti pedagoogikateadlane ja koolijuht. Pooldas reformpedagoogikat ja kooliuuendust, toetas õpilaste omaalgatust ja noorsooliikumist. Pidas oluliseks õpilastes rahvustunde arendamist, eriti kunstilise kasvatusega muusika ja luule mõjul. Roos õppis Paide algkoolis, Türi kihelkonnakoolis ja Tallinna linnakoolis. Omandas 1907. aastal Tallinnas pedagoogikakursustel algkooliõpetaja kutse. 1910. aastal sooritas gümnaasiumi küpsuseksamid Pärnu Gümnaasiumis. Aastail 1910 ja 1913–1917 õppis Peterburi Ülikoolis germaani filoloogiat ja filosoofiat. 1927. aastal lõpetas Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna pedagoogika eriala magistriväitekirjaga "Rahvuslik kasvatus koolis". Täiendas ennast pärast Teist maailmasõda Bostonis Massachusettsi Ülikooli kaheaastastel pedagoogika- ja psühholoogiakursustel. Oli aastail 1907–1910 Vändra kihelkonna Juurikaru külakooli ja Saaloma külakooli õpetaja. 1917–1919 töötas Tallinna Poeglaste Kaubanduskoolis õpetajana ning 1919. aastal Harjumaa koolinõunikuna. Aastatel 1919–1920 oli ta Eesti Vabariigi esimene riigiraamatukoguhoidja, kellena pani aluse Riigiraamatukogu kujunemisele ja tööle. Aastail 1919–1925 oli Roos Tallinna Õpetajate Seminari direktor. Tagandati ideoloogilistel põhjustel seminari direktori kohalt süüdistatuna halvas poliitilises kasvatustegevuses. Töötas 1925–1928 Tartus kutsevaliku nõuandla juhatajana ning Pallase kunstikooli pedagoogikaõppejõuna. Aastast 1928 töötas Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasiumi direktorina, Tallinna III Gümnaasiumi direktori ametikohalt vabastati arvates 19. augustist 1940. aastal. Valiti 1917. aastal Eestimaa Kubermangu Ajutisse Maanõukogusse ja 1937. aastal Rahvuskogusse. Põgenes 1944. aastal Saksamaale, kus tegutses mitmes põgenikelaagris eesti gümnaasiumi (mh Geislingeni Eesti Gümnaasium) õpetaja ja direktorina. 1949. aastal asus elama New Yorki, kus lõi kaasa eestlaste hariduselus. Roos osales Eesti Õpetajate Liidu tegevuses, kuuludes korduvalt liidu juhatusse. Aastail 1919–1921 oli Eesti Õpetajate Liidu häälekandja ajakirja Kasvatus toimetaja. Võttis osa Eesti Karskusliidu tegevusest ja oli üks ühingu Radikaal asutajaid. 1103. Vabariigi Presidendi käskkiri nr. 261., Riigi Teataja, nr. 108, 23 august 1940
Alanduslehter

Alanduslehter ehk depressioonilehter on igast suunast kaevu poole alaneva põhjaveetasemega ala. Alanduskõver
Mõrvad Mesopotaamias

"Mõrvad Mesopotaamias" on Agatha Christie 1939. aastal avaldatud kriminaalromaan, milles astub üles belglasest detektiiv Hercule Poirot. Romaani sündmustik ja olustik on inspireeritud kirjaniku reisist Lähis-Itta tänapäeva Iraagi aladele, kus ta koos abikaasa Max Mallowaniga osales arheoloogiaekspeditsioonidel. Loo sündmustik antakse edasi läbi 32-aastase Amy Leatherani silmade. Meditsiiniõde osaleb Hassaniehi lähedal arheoloog dr Leidneri Iraagi-ekspeditsioonil. Salapärastel asjaoludel tapetakse Louise Leidner ja hiljem ka professori sekretär Anne Johnson. Kaevetöid külastav Hercule Poirot avastab, et kuriteo lahendus peitub naiste minevikus. Hercule Poirot Professor Eric Leidner, arheoloog ja väljakaevamiste juht Louise Leidner, tema abikaasa Bill Coleman, Eric Leidneri assistent David Emmott, Eric Leidneri assistent Richard Carey, arhitekt Anne Johnson, Eric Leidneri sekretär Isa Lavigny, misjonär Leatheran Amy, medõde Kapten Maitland, Hassaniehi linna politseiülem Joseph Mercado, Eric Leidneri assistent Marie Mercado, tema abikaasa Dr. Giles Reilly, arst Sheila Reilly, arsti tütar Carl Reiter, ekspeditsiooni fotograaf 1937 – "Neljapäewal peale lõunat", Virumaa Teataja joonealune; Rakvere, 1937. (Ester) 1998 – "Mõrvad Mesopotaamias", sarjas "Öölane"; nr 31. Kirjastus Elmatar. 256-leheküljeline taskuformaat, pehme köide. Inglise keelest tõlkinud Ralf Toming. (Raamatukoi) 2007 – Agatha Christie lugude kogumikus "Poirot Oriendis. Kolm lugu". Kirjastus Varrak. Tavaformaadis, kõvas köites. (Raamatukoi) "Murder in Mesopotamia" (sarja osa 8.2); 100 minutit. Režissöör Tom Clegg. Stsenarist Clive Exton (dramatiseering). 2001. aastal valminud Suurbritannia telesarja "Hercule Poirot" samanimelises osas kehastab nimitegelast David Suchet. Uue tegelasena toodi sisse kapten Hastings ja Amy Leatherani osatähtsust vähendati drastiliselt. Murder in Mesopotamia. Agatha Christie ametlik koduleht Murder in Mesopotamia (TV episode 2001). Agatha Christie's Poirot. IMDb Janice Harayda. Agatha Christie’s Iraq Novel, "Murder in Mesopotamia". One-Minute Book Reviews, 26. september 2007 Murder in Mesopotamia. Book reviews, 29. oktoober 2007 Murder in Mesopotamia. Agatha Christie koduleht Murder in Mesopotamia. Facebook Tekstikatkend. Agatha Christie teemaline veebisait
Olympus µ 1030 SW

Olympus µ 1030 SW (ka Stylus 1030 SW) on 10,1 megapiksline digitaalne fotoaparaat Olympuselt. Pilt: 10M 3648 × 2736 5M 2560 × 1920 4M 2304 × 1728 3M 2048 × 1536 2M 1600 × 1200 1M 1280 × 960 VGA 640 × 480 16:9 1920 × 1080 Liides: USB 2.0 *** According to Olympus test conditions µ 1030 SW, olympus.ee Olympus µ 1030 SW Kasutusjuhend
Muḩammad ‘Abd al-‘Azīz

Muḩammad ‘Abd al-‘Azīz (araabia keeles: محمد عبد العزيز‎; 17. august 1947. või 1948 – 31. mai 2016) oli Polisario rinde peasekretär ja Sahara Araabia Demokraatliku Vabariigi president aastast 1976. Ta kõneles kolme keelt: araabia, hispaania ja prantsuse keelt.
Tetrahüdrokannabinool

Tetrahüdrokannabinool (THC) ehk delta-9-tetra­hüdro­kannabi­nool (Δ9-THC) on keemiline ühend. THC on kanepitaime saaduste kanepiürdi ja mõnuaine peamine psühho­aktiivne kom­ponent. Aine lahustub hästi enamikus orgaanilistes lahustites, eriti aga lipiidides ja alkoholis. IUPAC nimetus: (−)-(6aR,10aR)-6,6,9-trimethyl- 3-pentyl-6a,7,8,10a-tetrahydro- 6H-benzo[c]chromen-1-ol Marinol Sünteetilised tetrahüdrokannabinoolid kuuluvad klassi A – Seedetrakt ja ainevahetus: ATC-kood A04AD10 ATCvet-kood QA04AD10. THC-l on kesk­mine kuni mõõdukas valu ­vaigistav toime, samuti lee­vendab THC vähk­tõve keemiaraviga seotud iiveldust (südame­pööritust) ja stimu­leerib söögiisu. Aine tekitab ka eufooriat. Võimalike kõrvaltoimete hulka kuuluvad pulsi kiire­nemine, paanikahood, hämmeldus, ärevus ja mõnikord paranoia. kanep kanepiürt marihuaana hašiš QA04AD, veebiversioon (vaadatud 18.01.2014) Kanepi mõju Zlatko Mehmedic, M.Sc.Pharm.; Suman Chandra, Ph.D.; Desmond Slade, Ph.D. jt, Potency Trends of D9-THC and Other Cannabinoids in Confiscated Cannabis Preparations from 1993 to 2008, J Forensic Sci, september 2010, 55. väljaanne, nr 5, doi: 10.1111/j.1556-4029.2010.01441.x Toime rakkudele Pross S, Klein T, Newton C, Friedman H., Differential effects of marijuana components on proliferation of spleen, lymph node and thymus cells in vitro. Lühikokkuvõte., Int J Immunopharmacol. 1987;9(3):363-70., veebiversioon (vaadatud 28.11.2014) (inglise keeles)