laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
7 (Tallinna trolliliin)

7. trolliliin oli Tallinna trolliliin, mis teenindas reisijaid marsruudil Väike-Õismäe – Balti jaam. Viimane troll väljus liinile Balti jaamast 1. jaanuaril 2016 00:00. Järgnevast hommikust alustasid liini teenindamist hübriidbussid liininumber 43 all. Alates 01.08.2023 ühendati liinid 43 ja 8 üheks liiniks numbriga 8. Väike-Õismäe PR, Väike-Õismäe, Kullerkupu, Nurmenuku, Karikakra, Sinilille, Haabersti, Zoo, Looga, Mustjõe, Humala, Pirni, Lille, Ristiku, Tehnika, Toompark, Balti jaam. Balti jaam, Kelmiküla, Ristiku, Lille, Hipodroom, Pirni, Humala, Mustjõe, Looga, Zoo, Haabersti, Sinilille, Karikakra, Nurmenuku, Kullerkupu, Väike-Õismäe, Väike-Õismäe PR. Trolliliiklus Tallinnas Tallinna ühistranspordiliinid 43 (Tallinna bussiliin) "TLT:Tollid". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2017. Vaadatud 7. aprillil 2016.
Bojan Radev

Bojan Aleksandrov Radev (sündinud 25. veebruaril 1942) on endine Bulgaaria maadleja. Ta on kunstikoguja ja filantroop – ta on annetanud Bulgaaria Rahvuslikule Ajaloomuuseumile 170 eksponaati, nende seas ikoone, kirikunõusid, skulptuure. Muuseumis on tema auks nimetatud Bojan Radevi saal. Teda on kolm korda olnud Bulgaaria Aasta sportlane - 1964, 1967, 1968. aastal. 2009. aastast kuulub FILA Hall of Fame'i. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2010. Vaadatud 22. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Bojan Radev veebisaidil Olympedia (inglise)
5 (Tallinna trolliliin)

5. trolliliin on Tallinna trolliliin, mis teenindab reisijaid marsruudil Akadeemia tee – Balti jaam. Väljumised 8-18 minuti tagant. Liin kulgeb marsruudil Akadeemia tee, Eduard Vilde tee, Mustamäe tee, Paldiski maantee, Toompuiestee. 1.novembrist asendab buss nr.86 Akadeemia tee, Kaja, Szolnok, A. H. Tammsaare tee, Sääse, Aiandi, Löwenruh, Marja, Välja, Lille, Ristiku, Tehnika, Toompark, Balti jaam. Balti jaam, Kelmiküla, Ristiku, Lille, Hipodroom, Välja, Marja, Löwenruh, Aiandi, Sääse, A. H. Tammsaare tee, Szolnok, Kaja, Akadeemia tee, Mustamäe. Trolliliiklus Tallinnas Tallinna ühistranspordiliinid "TLT:Tollid". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2017. Vaadatud 7. aprillil 2016.
Amfiid

Amfiid (< kreeka amphi) on ümarusside eesmises otsas suu lähedal paiknev kemoretseptor. Amfiidid on ümarusside peamised haistmisorganid.
Pasquale Pasarelli

Pasquale Pasarelli (sündinud 14. märtsil 1957) on endine Lääne-Saksamaa ja Saksamaa maadleja. Ta on saanud Saksamaa kõrgeima spordiauhinna (Silbernes Lorbeerblatt ehk Hõbedane Loorberileht) kaks korda. 1981. aastal tuli ta maailmameistriks ja Euroopa meistriks. Aastal 1984 juhtis ta ühes maadlusajaloo dramaatilisemas olümpiamängude finaalis matši valitseva maailmameistri jaapanlase Masaki Eto vastu ja 1.39 enne matši lõppu jaapanlane heitis teda ning sakslane pidi seisma maadlussillas kuni matši lõpuni, kokku 90 sekundit. Ta võitis punktidega 8-5. Samal aastal autasustati teda ka Saksamaa televisiooni auhinnaga Goldene Kamera (Kuldne Kaamera) 2004. aastal Saksamaa riikliku telekanali ZDF korraldatud Saksamaa sajandi sportlase hääletusel sai ta 92. koha. Ta on võitnud Saksamaa meistrivõistlustel kuus kuldmedalit. 1986. aastal mõistis Saksamaa kohus talle raha vedanud postiauto ründamise eest 20-kuulise vanglakaristuse. Alates 2000. aastast töötab ta treenerina maadlusklubis KSV 1952 Berghausen. Tema vennad Thomas Pasarelli ja Claudio Pasarelli on samuti maadlejad. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2009. Vaadatud 22. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2012. Vaadatud 23. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Pasquale Pasarelli veebisaidil Olympedia (inglise)
Hispaania teetigu

Hispaania teetigu (Arion vulgaris) on teeteo perekonda kuuluv suur (7 kuni 15 cm) nälkjas. Teo värvus võib suuresti varieeruda alates tumepruunist punaka, oranži, kollaka ja beeži toonini. Heledama tooniga isendeid on kergem ära tunda. Eristamise aluseks on looma keha kattev kollane lima (meie teiste suurte nälkjate lima on värvitu). Hispaania teeteo algne levikuala ei ole täpselt teada. Arvatavalt Põhja-Hispaaniast ja läänepoolselt Prantsusmaalt pärit tigu on levinud invasiivse võõrliigina Kesk- ja Põhja-Euroopasse, 21. sajandi teisel kümnendil ka Eestisse. Uutesse paikadesse levib liik peamiselt munadena koos mulla ja taimedega. Suureks kasvades (juulis-augustis) sööb teetigu aplalt ilutaimi ja köögivilju, vahel ka oma liigikaaslasi. Suuruse, aktiivsuse ja arvukuse tõttu võib ta kohalikud liigid välja tõrjuda. Algselt peeti hispaania ja lusitaania teetigu samaks liigiks ja nimetusi kasutati sünonüümidena, kuid täpsemad uuringud tuvastasid need eri liikideks. Lusitaania ehk portugali teeteo (Arion lusitanicus) levikupiirkond piirdub Lääne-Lissaboni metsadega, sealhulgas Sintra-Cascais'e või Arrábida rahvuspargiga. Suhteliselt muutliku välimusega lusitaania teetigu kasvab kuni 8 sentimeetri pikkuseks. Teadusharu, mis uurib limuseid, nimetatakse malakoloogiaks. Hispaania teetigu andmebaasis eElurikkus "Lugeja küsib: kas pakane päästab Eesti lusitaania teetigudest?" ERR Novaator, 9. veebruar 2021 Võõrnälkjad Keskkonnaamet "Hispaania teetigu laiendab vargsi, ent jõudsalt leviala" ERR Novaator, 4. juuli 2024
Vítězslav Mácha

Vítězslav Mácha (6. aprill 1948 – 29. mai 2023) oli Tšehhoslovakkia maadleja. Pärast sportlaskarjääri oli ta Tšehhoslovakkia maadluskoondise treener. Tšehhi ajakirjanduse korraldatud küsitluse põhjal loetakse ta 20. sajandi kümne parima Tšehhi sportlase hulka, nende seas ka näiteks kergejõustikulegend Emil Zátopek. Vítězslav Mácha veebisaidil Olympedia (inglise)
Canaan

Canaan võib tähendada: USA-s Canaan, linn Connecticuti osariigis Canaan, linn Indiana osariigis Canaan, linn Maine'i osariigis Canaan, linn New Hampshire'i osariigis Canaan, linn New Yorgi osariigis Canaan, linn Vermonti osariigis Mujal Canaan Trinidadis Canaan Tobagos Canaan Banana
Samuum

Samuum on kuiv kuum tuul Saharas ja Araabia poolsaarel. Tuule temperatuur võib ulatuda üle 50 °C ja niiskus olla alla 10%. Tuul kannab endaga kaasa tolmu ja liiva ning on seetõttu ohtlik inimestele ja loomadele, kes võivad lämbuda. Samuti võib kõrge temperatuuriga tuul põhjustada kuumarabandust.
Teetigu

Teetigu (Arion) on perekond nälkjaid, mis kuulub teetigulaste (Arionidae) sugukonda. Arion circumscriptus hall teetigu Arion fasciatus vööt-teetigu Arion hortensis võsa-teetigu Arion silvaticus mets-teetigu Arion subfuscus kollane teetigu Arion vulgaris hispaania teetigu, Eestis võõrliik (vahel ekslikult loetud sünonüümiks A. lusitanicus) seatigu
Arutlus (täpsustus)

Arutlus võib olla mõttekäigu esitus; propositsioonide komplekt, mis on jaotatud eeldusteks ja järelduseks (arutlus). "Arutlus meetodist"
Bruno Giacometti

Bruno Giacometti (24. august 1907 Stampa – 21. märts 2012 Zollikon) oli Šveitsi arhitekt. Ta õppis Zürichi tehnikainstituudis Otto Salvisbergi ja Karl Moseri käe all ning töötas seejärel Zürichis arhitektina. Giacometti tööde seas on Zürichi spordihall Hallenstadion, Zürichi ülikooli hügieeni- ja farmakoloogiainstituudi hooned, Šveitsi paviljon Veneetsia biennaalil, Usteri raekoda ja Churi loodusloomuuseum. Tema isa Giovanni Giacometti oli maalikunstnik ning vennad Alberto Giacometti ja Diego Giacometti skulptorid. Giacometti abiellus 1935. aastal Odette Duperretega, kellega elas koos kuni viimase surmani 2007. aastal. Giacometti suri ise 104-aastaselt Zürichi lähedal Zollikonis. "Architect Giacometti celebrates his centenary" swissinfo.ch, 12. september 2007 "Bruno Giacometti" The Telegraph, 30. märts 2012
Tartu Ülikooli Türi Kolledž

Tartu Ülikooli Türi Kolledž oli aastatel 1996–2011 Tartu Ülikooli koosseisu kuulunud kõrgkool, mis asus Türil. Kolledž asutati 1996. aastal. Algul töötas see Türi majandusgümnaasiumiga samas majas. 2001. aastast asus kolledž Türi linnale kuuluvas hoones. Õpperuumide juurde kuulus ka 60-kohaline ühiselamu. 2010. aastal sai Türi Kolledžis õppida õppekaval "Keskkonnakorraldus ja planeerimine". Üliõpilasi oli 129 ja oma õppejõude kolm. Kolledži sulgemisel läks õppekava Tartu ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonda, senised üliõpilased said võimaluse jätkata erialal õppimist järgmisest õppeaastast Tartus. Avatud ülikooli õpe jätkus aga Türil. "Tartu Ülikool sulgeb Türi kolledži" ERR, 30. september 2010 "Vallajuhid ei lepi Türi kolledži sulgemisega" ERR, 10. jaanuar 2011 "Türil lõpetasid viimased Tartu Ülikooli tudengid" ERR, 18. juuni 2011
Adam Grünbaum

Adam Barthold Gustav Grünbaum (14. november 1904 Thbilisi Venemaa keisririik – 10. mai 1979 München Saksamaa LV) oli Eesti advokaat. Adam Grünbaum sündis 1904. aastal Thbilisis, õppis aastail 1923–1927 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastail 1927–1932 oli Adam Grünbaum vandeadvokaat Mihkel Punga, 1932–1936 Malka Schlifsteini abi, 1935–1940 ASi Laferme tubakavabriku direktor Tallinnas. Aastatel 1940–1941 oli ta Saksa saatkonna ametnik Tallinnas, 1941. aastal läks ta Saksamaale, oli majandusnõunik Posenis, hiljem Saksa Riigi Okupeeritud Idaalade Ministeeriumi referent Tallinnas, Riias ja Berliinis. 1943–1945 Saksa armees. 1947–1950 majandusabi juhataja Augsburgi abikomitees, alates 1951. aastast ametnik USA okupatsioonivägede juures. Adam Grünbaum oli Saksamaa Balti Seltsi (saksa keeles Baltische Gesellschaft in Deutschland) kauaaegne peasekretär, ajakirja Mitteilungen aus dem baltischen Leben toimetaja. TÜ üliõpilased
Jokela

Jokela on Soomes Uusimaa maakonnas Tuusula valla põhjapoolseim asula. Elanike arv on umbes 8000. Jokelas asub kolm algkooli, põhikool ning gümnaasium. Jokelas asub ka 1862. aastal avatud raudteejaam, kus lähirongid peatuvad. Jokela koolitulistamine Nukari https://pxdata.stat.fi/PxWeb/pxweb/fi/StatFin/StatFin__vaerak/statfin_vaerak_pxt_13vu.px/table/tableViewLayout1/ https://pxdata.stat.fi/PxWeb/pxweb/fi/StatFin/StatFin__vaerak/statfin_vaerak_pxt_13vu.px/table/tableViewLayout1/
Ferdinand Saukas

Ferdinand Saukas (29. jaanuar 1908 Riia – 29. detsember 1976 São Paulo) oli Eesti diplomaat ja konsul. Ta õppis aastail 1925–1932 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Fraternitas Estica liige. Ferdinand Saukas oli 1932. aastal Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1932–1933 Kohtuministeeriumi assistent, 1934. aastal Tartu vangla abidirektor, 1934–1936 Valga vangla direktor. 1936–1940 oli ta Moskva saatkonna atašee, alates jaanuarist 1940 konsul São Paulos. Tema õde oli konsulaarametnik ja väliseesti tegelane Alide Viire-Slet. Tema abikaasa oli Lili Saukas (sündinud Muna; 17. juuni 1904 – 10. november 1976), poeg Olev Valentin Saukas (30. august 1944 – 11. september 2011). TÜ üliõpilased
Adonis-Prosper Neemre

Adonis-Prosper Neemre (aastani 1936 Adonis-Prosper Neumann; 4. detsember 1910 Nõmme – ?) oli eesti vaimulik. Ta lõpetas aastal 1930 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Aastatel 1931–1936 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Keila Miikaeli koguduses. Ordineeriti 20. oktoobril 1937 õpetajaks. Ta oli aastatel 1937–1938 Paldiski Nikolai koguduse õpetaja. Aastatel 1938–1939 oli ta asetäitja õpetajaks[küsitav] ning aastatel 1939–1941 õpetajaks Kärdla Johannese koguduses. Lisaks hooldas ta 11. novembrist 1939 Reigi Jeesuse kogudust. Neemre arreteeriti 22. juulil 1941; ta küüditati Venemaale ning talle mõisteti 27. oktoobril 1941 Irkutski oblasti kohtus § 58–13 järgi 6 aastat vanglat ja 5 aastat asumist. Tema edasise saatuse kohta puuduvad andmed. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2013. Vaadatud 23. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 68 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. aprill 2012. Vaadatud 23. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Alexander Andreas Ernst von Baer

Alexander Andreas Ernst von Baer (10/22. aprill 1826 Königsberg – 25. veebruar/10. märts 1914 Repniku) oli Eestimaa maanõunik, Kihlevere ja Piibe mõisnik. Ta oli Karl Ernst von Baeri poeg. Alexander von Baer abiellus 9/21. veebruaril 1854 Cäcilie von Stackelbergiga (18/30. oktoober 1833 Haapsalu – 9/21. juuli 1881 Tartu).
Fallen (Burzumi album)

"Fallen" on Norra black metal'i muusiku Burzumi kaheksas stuudioalbum. Plaadi kaanel on kasutatud prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau teoats "Eleegia (Élégie)" (1899). "Fallen" salvestati ja miksiti kokku kahe nädala jooksul. Varg Vikernesi sõnul on album "Beluse" ja millegi uue ristand, olles rohkem inspireeritud debüütalbumist ja "Det som engang varist" kui "Hvis lyset tar ossist" või "Filosofemist". Album on dünaamilisem ja igas mõttes eksperimenteerivam kui "Belus" – "Lähenesime sellele, justkui oleks tegu klassikalise muusikaga." Sõnade poolest sarnaneb see debüütalbumiga. Rõhk on eksistentsialismi teemadel, kuid "Beluselt" tuttav mütoloogiahõng on samuti alles. "Fra verdenstreet" – 1:03 "Jeg faller" – 7:50 "Valen" – 9:21 "Vanvidd" – 7:05 "Enhver til sitt" – 6:16 "Budstikken" – 10:09 "Til Hel og tilbake igjen" – 5:57 Varg Vikernes – vokaal ja kõik pillid Pytten - produktsioon "Burzum "Fallen" 2011" (inglise keeles). 2011. Vaadatud 23. märts 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Mehmet Akif Pirim

Mehmet Akif Pirim (sündinud 17. septembril 1968) on Türgi treener ja endine maadleja. Pärast maadluskarjääri lõppu oli ta Türgi maadluskoondise treener ning lisaks koolitas FILA tellimusel Aafrika ja Aasia maadlustreenereid. Mehmet Akif Pirim veebisaidil Olympedia (inglise)
Péter Farkas

Péter Farkas (sündinud 14. augustil 1968) on endine Ungari maadleja. 2004. aastal ta arreteeriti süüdistatuna suures koguses marihuaana kasvatamises. 2008. aastal tunnistati ta kohtus süüdi ja talle määrati 7-aastane vanglakaristus, aga vahetult enne kohtuotsuse ettelugemist õnnestus tal koos kahe kaassüüdlasega põgeneda. 2009. aastal peale aastast varjamist arreteeriti Farkas Andorras uuesti. [1] [2] [3] Péter Farkas veebisaidil Olympedia (inglise)
Atanas Komšev

Atanas Slavčev Komšev (23. oktoober 1959 – 12. november 1994) oli Bulgaaria maadleja. Ta võitis Bulgaaria meistrivõistlustel kümme kuldmedalit. 1992. aastal olümpiamängudel sai ta 11. koha. 1994. aastal suri ta autoõnnetuses saadud vigastustesse. Atanas Komšev veebisaidil Olympedia (inglise)
Mirko Englich

Mirko Englich (sündinud 28. augustil 1978) on Saksamaa maadleja. Eestlastest on temaga maadelnud Heiki Nabi, kes kaotas 2008. aastal EM-il punktidega 1–2, ja Richard Karelson, kes kaotas 2003. aastal EM-il punktidega 0–3. Ta on abielus Yvonne Englichiga, kes on naistemaadluses võitnud 2011. aastal Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali. Nad elavad ja treenivad abikaasaga Frankfurdis Oderi ääres. Mirko Englich veebisaidil Olympedia (inglise)
J. Marchlewski nimeline Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikool

J. Marchlewski nimeline Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikool oli 1922. aastal moodustatud ja 1936. aastani tegutsenud rahvuslike kommunistlike liikumiste aktivistide ettevalmistamise asutus NSV Liidus. Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikool moodustati 1921. aasta 28. novembril Vladimir Lenini allakirjutatud Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu dekreedi alusel Vene SFNV Hariduse Rahvakomissariaadi juures Moskvas Lääne-Euroopa ja NSV Liidu vähemusrahvuste – leedu-juudi-läti, saksa, poola, rumeenia – kõrgemate parteikoolide baasil rahvussektorid tulevaste revolutsionääride ja poliittöötajate ettevalmistamiseks. Hiljem moodustati täiendavalt valgevene, bulgaaria, itaalia, moldaavia ja jugoslaavia sektorid. 1922. aasta 18. septembril moodustati Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli filiaal Petrogradis Eesti ja Soome parteikoolide liitmisega; 1924. aastal liideti läti sektor põhilise (Moskva) sektoriga. Kooli esimene lend (352 inimest) lõpetas 1922. aastal, 1922/23 õppeaastast kehtestati kolmeaastane õppeaeg ja moodustati jaoskonnad: parteitöö ja poliitharidus, ametiühinguliikumine, ökonoomika, haldusõigus. Lisaks põhikursustele toimusid ka üheaastased kursused. Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlikku ülikooli võeti vastu õppima kommunistliku partei ja komsomoliorganisatsioonide soovitusel ja suunamiskirjaga. Ülikool suleti III Kommunistliku Internatsionaali Täitevkomitee otsusega 1936. aastal ning suur osa lõpetajatest hävitati stalinlike "puhastuste" käigus. Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikooli eesti sektori õppejõududena töötasid eesti kommunistid Hans Pöögelmann (Eestimaa Kommunistliku Partei ja Eesti töölisliikumise ajalugu), Rudolf Vakmann (poliitökonoomia), Sofie Allermann (eesti keel ja kirjandus), Johannes Reesen (majandusteadus), Hilda Moosberg (NSV Liidu rahvaste ajalugu), Richard Majak (ÜK(b)P ajalugu). Vaata kategooriat: J. Marchlewski nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli vilistlased Nikolai Karotamm Osvald Kivisson Johannes Limberg Algus Raadik Friedrich Ross Heinrich Ross Ida Tööliste Kommunistlik Ülikool (Коммунистический университет трудящихся Востока им. И. В. Сталина) [Е. Ю. Зубкова. Прибалтика и Кремль. 1940–1953. / История сталинизма. Российская политическая энциклопедия (РОССПЭН), Фонд Первого Президента России Б. Н. Ельцина. Moskva, 2008, 351 lk.] Heinrich Ross. "Süüta süüdlased. Mälestusi aastatest 1930–1950." Tallinn "Olion" 1990,lk 9 Eesti Riigiarhiivi Filiaali (Parteiarhiivi) fotokogu. J. Marchlewski nim. Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli Leningradi osakond 1924/1925. õppeaastal. Ülikooli puhkpilliorkester: Rida 1 (vasakult): 1. Gustav Pähkel, 2. Johannes Reinvart. Rida 2 (vasakult): 1. Aio, 2. Adasson, 3. Rosenblum, 4. Georg Orgussaar, 5. Dimitri Taevere. Rida 3 (vasakult): 1. Meiel, 2. Algus Raadik, 3. Bernhard Sipelgas, 4. Robert Kask.
Petǎr Kirov

Petǎr Kirov (sündinud 17. septembril 1942) on endine Bulgaaria maadleja. Ta alustas maadlustreeninguid 21-aastaselt, edu tuli kiirelt – pärast aastast treeningut sai ta Bulgaaria meistrivõistlustel esikoha. Ta võitis kaks korda olümpiamängudel kuldmedali. Oma kolmandatel olümpiamängudel 1976 sai ta raske õlavigastuse ja pidi katkestama, kuigi oli oma kaalus selge favoriit, olles võitnud samal aastal Euroopa meistrivõistlused. Kogu oma maadlejakarjääri võistles ta kehakaalus 52 kg. Ta võitis üksteist korda tugeva rahvusvahelise Nikola Petrovi turniiri Bulgaarias. Ta on kaks korda olnud Bulgaaria aasta sportlane – 1970. ja 1971. aastal. 2007. aastast kuulub Fila Hall of Fame'i. Pärast sportlaskarjääri töötas maadlustreenerina. Petǎr Kirov veebisaidil Olympedia (inglise)
Gospel

Gospel on üks spirituaali alaliik, mis on sündinud 20. sajandi esimesel veerandil. Gospelkoor laulab oma muredest ja pettumustest, aga ka lootusest ja usust Loojasse. Kogudus vastab koorile, hõigates "Halleluuja!" ja "Aamen!". Gospel on hoogne, rütmi rõhutakse käteplaksutuste ja tantsuliigutustega. Off-beat – rütminihe ettepoole – viitab ühelt poolt Aafrika tagapõhjale ning loob etteulatuvalt seoseid džässiga. Eestis on suurt tähelepanu pälvinud WAF koori muusikaline lava-show – jõulukontsert "Valge gospel", mis on toimunud 2006., 2007., 2009., 2013., 2015. ja 2022. aastal. Kontserdi "Valge gospel" koduleht. Vaadatud 01.09.2023. Fotod. „Valge Gospel“ hullutas Vanemuise kontserdimajas tartlasi. Kroonika/Delfi, 06.12.2022. "Valge gospel 2015", "Happy" Video YouTube'is
Ignazio Fabra

Ignazio Fabra (25. aprill 1930 – 13. aprill 2008) oli Itaalia kurttumm maadleja. Ta võistles kokku neljadel olümpiamängudel ja sai kokku kaks hõbemedalit ning neljanda ja viienda koha. Ignazio Fabra veebisaidil Olympedia (inglise)
Spirituaal

Spirituaal on vaimulik koorilaul, mis kujunes välja Aafrika rituaalsete laulude ja euroopaliku muusika segunemisel. See protsess kandis osalt ka vägivaldset iseloomu, kuna orjadel ei lubatud oma suguharu religioosset kombestikku järgida, vaid sunniti neid liituma kristliku kirikuga. Spirituaali euroopalik pale avaldub harmoonias, meloodikas ning lihtsamate vormielementide (fraas, periood) kasutamises. Ühine nii Euroopa kui ka Aafrika kultuurile on spirituaalides esinev pentatooniline helilaad (anglokeldi muusika) ning koori ja eeslaulja vaheldumisel põhinev esituslaad. Aafrika tagapõhi kajastub sügavalt hingestatud väljenduslaadis, rikkalike kaunistustega meloodikas ning elavas punkteeritud rütmikas. Spirituaalides pöörduti palvega Looja poole ning neisse oli metafooridena peidetud ka lootus orjapõlvest vabanemiseks (põgenemiseks). Bluus Gospel
1958. aasta Portugali presidendivalimised

Portugali 1958. aasta presidendivalimised toimusid 8. juunil 1958. Sel ajal oli Portugalis autoritaarne Uus Riik, mida juhtis Portugali peaminister António de Oliveira Salazar. President oli küll nimeliselt riigipea, kuid tegelikku võimu tal õieti polnud. Eelmine Portugali president Francisco Craveiro Lopes polnud siiski nõnda kuulekas kui Salazar oleks soovinud ja kui tema 7 aasta pikkune ametiaeg läbi sai, ei tahtnud Salazar, et ta tagasi kandideeriks. Opositsioon palus, et Lopes kandideeriks sõltumatu kandidaadina, aga Lopes teadis, et tal ei olnud mingeid šansse niimoodi valitud saada, sest ta polnud ka piisavalt radikaalne; niisiis ta keeldus. Rahvusliit, Portugali ainus erakond, esitas presidendikandidaadiks mereministri admirali Américo Tomási, kes oli oma ametis hästi hakkama saanud. Ta oli hankinud mereväele palju uusi laevu ja rajanud Portugali moodsa laevatööstuse. Demokraatlik opositsioon esitas Tomási vastaskandidaadiks Humberto Delgado, kes oli Portugali kõigi aegade noorim kindral. 1952 oli ta määratud Portugali sõjaväeatašeeks Washingtoni, kus ta tutvus lähedalt demokraatliku valitsemiskorraga ja hakkas ka ise seda pooldama. 10. mail 1958 andis Delgado kuulsa intervjuu, kus ta küsimusele, mida ta Salazariga peale kavatseb hakata, vastas: "Ilmselt ma lasen ta lahti!" Tema avameelsus andis talle hüüdnime "Kindral ilma hirmuta". Portugali salapolitsei PIDE hirmutas Delgado toetajaid ja oli palju teateid valimispettustest. Ametlikel andmetel anti Tomási kasuks 765 081 häält ehk 76,42% ja Delgado kasuks 236 057 häält ehk 23,58%. Mitteametlikel andmetel Delgado võitis need valimised. Ametlikest andmetest hoolimata hirmutasid need valimised Uut Riiki sedavõrd, et Portugali põhiseadusesse tehti muudatus ja edaspidi ei valinud presidenti enam rahvas, vaid valimiskogu. Kahtedel järgmistel valimistel sai Tomás kõik 120 valimiskogu häält ning ta oli Portugali president kuni Nelgirevolutsioonini 1974, mille käigus Uus Riik kukutati ja Portugalis kehtestati mitmeparteiline demokraatlik valimissüsteem. Delgado heideti Portugali sõjaväest välja. Ta põgenes Brasiilia saatkonda. Seejärel elas ta aastaid algul Brasiilias ja siis Alžeerias Ben Bella külalisena. 1964 asutas ta Roomas Portugali Rahvusliku Vabastamise Rinde, kuulutades, et ainus võimalus kukutada Uut Riiki on sõjaväeline riigipööre. Järgmise aasta algul tuli ta salaja Portugali. Võib-olla tahtis ta osaleda uutel presidendivalimistel, sest Tomási esimene ametiaeg hakkas täis saama. Ta võeti koos oma sekretäriga Portugali piirilinna Olivenza lähedal kinni ja hukati 13. veebruaril 1965. Ametliku versiooni järgi tapeti nad enesekaitseks, aga nad ei olnud relvastatud ja sekretär oli kägistatud. Nende surnukehad leiti kaks kuud hiljem Hispaaniast piiri lähedalt. Hiljem selgus, et mõlemad oli tapnud PIDE agent Casimiro Monteiro.
Imre Polyák

Imre Polyák (16. aprill 1932 – 15. november 2010) oli Ungari maadleja. Ta tunnistati kaks korda Ungari aasta sportlaseks – 1958. aastal (olles üldse esimene selle auhinna saaja) ja 1962. aastal. Ungari maadlejatest on selle saanud veel Tamás Gáspár, György Gurics, István Kozma, Csaba Hegedűs, István Majoros. 2003. aastast kuulub Fila Hall of Fame'i (valiti sinna FILA poolt esimese kümne maadleja seas). Imre Polyák veebisaidil Olympedia (inglise)