laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lille'i piiramine

Lille'i linna on eri sõdades piiratud mitu korda: Lille'i piiramine (1667), piiramine Devolutsioonisõja ajal Lille'i piiramine (1708), piiramine Hispaania pärilussõjas Lille'i piiramine (1792), piiramine revolutsioonilistes sõdades Lille'i piiramine (1940), piiramine II maailmasõja ajal
Jaunciems

Jaunciems (liivi keeles Ūžkilā) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis. Küla asub Ventspilsi piirkonnas Tārgale vallas. Kuni Läti iseseisvumiseni kuulus küla Dundaga mõisale. Vietvārdu datubāze, vaatatud 28. 02 2019
Laineperiood

Laineperiood on aeg, mis kulub kahe järjestikuse laineharja möödumiseks mingist punktist. Seega laineperiood näitab aega, mille jooksul laine levib edasi lainepikkuse võrra. Lainepikkus Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 19.03.2012) Pärtel, E., 2010. Füüsika mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus.
Voldemar Puss

Voldemar Puss (1886 Järve küla, Kohtla vald, Virumaa – 21. november 1932) oli eesti päritolu nõukogude sõjaväelane ja 1. detsembri riigipöördekatsest osavõtnu. Voldemar Puss oli Eesti Vabadussõjas Nõukogude Venemaa Punaarmee poolel Eesti iseseisvuse vastu sõdinud Eesti kütivägede 1. Eesti Kütidiviisi koosseisus 6. Eesti kommunistliku kütipolgu ja 1. Tallinna Eesti kommunistliku kütipolgu polgukomandör. V. Puss astus VK(b)P liikmeks 1918. aastal. Pärast Eesti Vabadussõda osales Punaarmee koosseisus Vene kodusõjas, oli 7. Ukraina polgu ja 7. kütipolgu komandör ja osales lahingutes Lõuna-Venemaal Aleksandr Koltšaki, Peter von Wrangelli ja Nestor Mahno vägede vastu. 1924. aastal suunati ta illegaalsele tööle Eestisse, kus osales 1. detsembri riigipöördekatse ettevalmistamisel ning oli ühe rünnakrühma (II pataljoni) komandör. (Vaata 1. detsembri riigipöördekatse), kuni 1925. aastani juhtis ta põrandaalust parteitööd Eestis, hiljem teenis sõjaväelasena Punaarmee sõjaväeluures NSV Liidus Leningradis. Foto Puss (varjunimi Haamer), Voldemar
Tehnoloogia sotsiaalne konstrueerimine

Tehnoloogia sotsiaalne konstrueerimine (TSK) on teooria teadus- ja tehnoloogiauuringute valdkonnas. Selle pooldajate (sotsiaalkonstruktivistide) arvates ei määra tehnoloogia inimeste käitumist, vaid pigem mõjutab inimeste käitumine tehnoloogia arengut. Samuti ei saa tehnoloogia kasutamisviise mõista, kui ei võeta arvesse sotsiaalset konteksti, milles tehnoloogia asetseb. Tehnoloogia sotsiaalne konstrueerimine on vastand tehnoloogilisele determinismile ning mõnikord nimetatakse seda tehnoloogiliseks konstruktivismiks. TSK alla kuuluvad aktorvõrgu teooria (teaduse ja tehnika sotsioloogia haru) ning sotsiotehniliste süsteemide ajaloo uurimine, millega on tegelenud ajaloolane Thomas P. Hughes. TSK toetajate hulka kuuluvad Wiebe Bijker ja Trevor Pinch. TSK kohaselt tuleks tehnoloogia kasutuselevõtu või hülgamise põhjuseid vaadata lähtuvalt sotsiaalsetest aspektidest. Ei ole piisav öelda, et tehnoloogia on "parim", vaid tuleks vaadata, mida "parim" tähendab ja kes seda otsustavad. Eriti tuleks vaadata, kes määravad eduks vajalikud tehnilised kriteeriumid ja miks need sellised on. TSK on nii teooria kui ka metoodika. See kirjeldab tehnoloogiate edu või ebaedu analüüsimisel tehtavaid samme ja kasutatavaid põhimõtted. Sümmeetria põhimõte tähendab TSKs, et nii edukate kui ka mitteedukate teaduslike mudelite, teooriate või eksperimentide hindamisel peaksid põhjendused olema sarnased. Uskumuste vaatlemisel tuleks olla neutraalne ning mitte anda hinnangut, kas need uskumused on tõesed või väärad. Kõiki argumente tuleb kohelda võrdselt. Sümmeetria eesmärk on vältida olukorda, kus ajaloolane üritab põhjendada tehnoloogiate edu "objektiivse tõe" või "ilmselge tehnoloogilise paremuse" kaudu, kuid selgitab tehnoloogiate läbikukkumist pigem sotsioloogiliste põhjuste (näiteks poliitilise mõju või majanduslike põhjuste) kaudu. Mõiste "tõlgendamise paindlikkus" tähendab, et igal tehnoloogial on eri gruppides erinevad tähendused ja tõlgendused. Bijker ja Pinch näitasid, kuidas õhkkumm jalgrattal tähendas ühtede inimeste jaoks mugavamat liiklemisvõimalust, kuid teised nägid, et õhkkummiga sõita on aeglasem ning et kumm ise ei näe hea välja. Erinevate tõlgenduste tõttu on võimalik näha erinevaid probleeme. Kui olulised on esteetilisus, mugavus ja kiirus ning kuidas saavutada parim tasakaal nende vahel? Põhilised kindla tehnoloogiaga seotud grupid on selle tootjad ja kasutajad. Tihti saab välja tuua erinevad alamgrupid, eristades näiteks kasutajate puhul sotsiaalseid ja majanduslikke võimalusi. Samuti võivad eraldi grupid olla näiteks ajakirjanikud ja poliitikud, kellel on tehnoloogia kohta oma tõlgendus. Tehnoloogia sotsiaalne kujundamine
Audru ringrada

Audru ringrada (Porsche Ring) on ringrada Pärnumaal Pärnu linnas Papsaare külas. Ringraja ala hõlmab 76 hektarit. Ringraja tänapäevasel kujul välja ehitamiseks andis õigusliku aluse 2009.a Audru Vallavolikogu kehtestatud detailplaneering. Detailplaneeringuga nähti ette alal varem tegutsenud ringraja pikendamine. 2008. aastal oli ringraja pikkus 2114,4 meetrit. AS Pöyry Entec poolt (koostajad: Janne Tekku ja Kaur Lass) koostöös Tarmo Sulgeriga (OÜ Stratum, ringraja kuju paika pannud liiklusinsner, kes ise on ka tegelenud ringrajasõiduga ja on mitmekordne Eesti meister) koostatud detailplaneeringus nähti ette uue raja pikkuseks 3200,4 m. Uus rada kavandati nii, et see võimaldab rada kasutada grade 4 rajana, kus saavad sõita F3 standardi võistluste jaoks sobivad autod ja kereautod. Uus rada kulgeks täies mahus vana rada mööda ja sellele kavandati lisaks juurde ehitada ca 1000 m pikkune lisalõik (läänepoolne aas, millel asub stardirada). Samuti andis detailplaneering võimaluse kavandada ringrajaga osaliselt haakuv rallikrossirada (mis asub vana ringraja põhjaosas asuva ringi keskel) ja väikesed vaheteed, mis võimaldavad ringrada kasutada väiksemate osade kaupa. Detailplaneeringu faasis oli ringraja arendaja Erki Sport Racing OÜ. Detailplaneeringu kehtestamise järel ringraja haldaja leidmiseks korraldatud hanke võitis tehnikaspordiklubi MTÜ A2 Racing. 2011 aastal korraldas A2 Racing Audru ringraja rekonstrueerimishanke, mille võitis ligi 3,5 miljoni eurose pakkumisega Lemminkäinen Eesti OÜ. Ringrada ehitati välja EAS toel. EAS otsustas toetada Audru ringraja ehitust üle 3,19 miljoni euroga (50 miljoni krooniga), kusjuures omafinantseeringu määraks fikseeriti 27,5 protsenti ehk umbes 1,4 miljonit eurot. Uus ringrada avati võistlusteks 2012 aasta sügisel. Esimene täisvõistlushooaeg leidis aset 2013 aastal. 8. märtsil 2013 sõlmiti leping auto24.ee, Audruringi ja AS Sanoma Baltics vahel ning aastani 2023 kannab ringrada nime auto24ring. 27. aprillil 2013 avati renoveeritud Audru ringrada. Audru ringrada kandis auto24ring nime 2020. aastani ja 9. augustil 2021 sõlmiti 5-aastane nimisponsori leping Porschega ning Audruringu uueks nimeks sai Porsche Ring. Audru ringraja andmed (märts 2013 seisuga): raja pikkus 3,2 km; raja laius 12/14 m; 23 garaažiboksi; pit lane laius 12 m; 32 stardikohta autodele; 5 paremkurvi, 10 vasakkurvi; Pärnu Postimees: Audru ringrada renoveeritakse Baltimaade moodsaimaks 17. detsember 2011 "Audruring, auto24 ja Toyota Baltic sõlmisid pikaajalised koostöölepingud". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. märts 2013. Vaadatud 29. augustil 2013. Koduleht Ringraja uus haldaja vaatab tulevikku optimistliku pilguga Pärnu Postimees, 17.12.2009 Audru ringrada renoveeritakse Baltimaade moodsaimaks ERR, 15. detsember 2011 Kaks projekti, kaks arengut Pärnu Postimees, 18.02.2012 Audru valla koduleht – kehtivad planeeringud Papsaare külas
Heikki Talving

Heikki Talving (16. november 1950 – 19. märts 2012) oli eesti ajakirjanik. Ta lõpetas 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo eriala. Töötas alates 1979. aastast ajakirjanikuna Eesti Raadios, Õhtulehes, Rahva Hääles, Eesti Sõnumites, Sõnumilehes ja Postimehes. 2001. aastal alustas Heikki Talving tööd uudisteagentuuris BNS ning oli seal aastail 2003–2009 sisetoimetuse juhataja.
Naruto Saksa Maja

Naruto Saksa Maja (jaapani 鳴門市ドイツ館, なるとしドイツかん) on Jaapanis Shikoku saarel Naruto linnas asuv muuseum, mis on pühendatud läheduses asunud Bandō sõjavangilaagrile ja seal hoitud saksa sõjavangidele. Naruto Saksa Maja koduleht.
Tiit Remm

Tiit Remm (sündinud 6. jaanuaril 1981) on eesti semiootik. Ta on Tartu Ülikooli semiootikaosakonna teadur. 2024. aastal valiti ta semiootika osakonna juhatajaks. 2011 Juri Lotmani stipendiumi laureaat Tema isa on Kalle Remm ja ema on Mare Remm. Tema onu on professor Maido Remm ja vanaisa professor Hans Remm. Tema õde on kunstnik Jane Remm. Tiit Remm Eesti Teadusinfosüsteemis
Remo Gramigna

Remo Gramigna (sündinud 25. veebruaril 1981) on itaalia semiootik. Ta on Tartu Ülikooli semiootika osakonna doktorant. Gramigna, Remo 2010. Augustinuse pärand zoosemiootika ajaloos. Hortus Semioticus 6. vt Gramigna, Remo 2010. Update from Tartu: the MA program in semiotics after one year. SemiotiX xn-2. vt 2012 Juri Lotmani stipendiumi laureaat Remo Gramigna UTube'is kõneleb Tartust ja semiootikast, sama UTTV-s.
Laevade tuled

Laevade tuled ehk navigatsioonituled on laevadel (jt alustel) kasutatavad rahvusvaheliselt kokkulepitud kindlate omadustega kohustuslikud valgusallikad, mis iseloomustavad aluse olekut, tegevust, käiku. Tuled ja nende kasutamine on sätestatud COLREG-is 1972, C Osa TULED JA MÄRGID, Reeglid 20 kuni 31. Laevatuledelt on eeskuju võetud ka tuledega märgistamisel lennunduses. Topituli – laeva pikitasandil paiknev valge tuli, mis valgustab katkematult 225° horisondikaart vöörist kuni 22,5° traaversist tahapoole mõlemal pool laeva. Pardatuled – roheline tuli paremas ja punane tuli vasakus pardas, mis mõlemad valgustavad katkematult 112,5° horisondikaart vöörist kuni 22,5° vastava parda traaversist tahapoole. Alla 20 meetri pikkusel laeval võib pardatuled koondada laeva pikitasandil paiknevasse ühte laternasse. Ahtrituli – laeva ahtrile võimalikult lähedal paiknev valge tuli, mis valgustab katkematult 135° horisondikaart otse ahtrist 67,5° kummagi parda poole. Puksiirtuli – kollane tuli, millel on samad omadused kui ahtritulel. Ringtuli – tuli, mis valgustab katkematult 360° horisondikaart. Plinktuli – korrapäraselt plinkiv tuli sagedusega 120 või rohkem plinki minutis. Alla 7 m pikkune jõuajamiga laev, mille suurim kiirus ei ületa 7 sõlme - vähemalt valge ringtuli. Alla 12 m jõuajamiga laev - vähemalt valge ringtuli ja pardatuled (võivad olla koondatud ühte laternasse); Alla 50 m jõuajamiga laev - topituli (vähemalt 1), pardatuled, ahtrituli. 50 m või pikem jõuajamiga laev - eesmine ja tagumine (kõrgemal) topituli, pardatuled, ahtrituli. Ankrus Rahvusvaheline signalisatsioonikood Kirjutised meremärkidest COLREGS 1972, Osa C, §20–31 Rahvusvahelise laevakokkupõrgete vältimise eeskirja konventsioon, Avaldamismärge: RT II 2005, 19, 64 Convention on the International Regulations for Preventing Collisions at Sea, 1972 (COLREGs), Adoption: 20 October 1972; Entry into force: 15 July 1977, imo.org COLREGS 1972, mitteametlik tõlge, Osa C, Tuled ja märgid, juhised 20 kuni 31, kipper.ee rahvusvahelise laevakokkupõrgete vältimise eeskirja konventsioon, legaltext.ee Navigation Lights and Shapes Nautical Know How, Lights
Psühromeeter

Psühromeeter on mõõteriist õhu suhtelise niiskuse mõõtmiseks kuiva ja märja termomeetri näitude vahe järgi; lihtsaim hügromeeter[viide?]. Hügromeeter Niiskusmõõtur Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]
Rahetera

Rahetera ehk kalasioon on launäärme ummistusest tekkinud healoomuline kühm silmalaul. Odraiva "Meditsiinisõnastik", 112:2004.
Termolüüs

Termolüüs ehk termiline lagundamine on protsess, milles aine kõrge temperatuuri toimel laguneb kaheks või enamaks aineks. See on ainete termiline destruktsioon, mille puhul suuremad või keerulisema struktuuriga molekulid lagunevad lihtsamateks väiksema molekulkaaluga ühenditeks. Termolüüsireaktsioonid toimuvad kuumutamisel, sest keemiliste sidemete katkemine nõuab tavaliselt energiat, s.t. on endotermilised. Termolüüsi kasutatakse näiteks vinüülkloriidi saamiseks 1,2-dikloroetaani kuumutamisel 500 °C rõhul 15-30 atm: ClCH2CH2Cl → CH2=CHCl + HCl Termilised lagunemisreaktsioonid omavad olulist tähtsust keemiatööstuse väga olulistes valdkondades: gaasiliste ning vedelate kütuste tootmine, metallurgia ja ehitusmaterjalide tootmine. Metallide tootmisel maakidest on enamasti põhiprotsess metallioksiidide lagundamine kõrgel temperatuuril (pürometallurgia). Ehitusmaterjalide vallas on oluline kustutamata lubja tootmine lubjakivi kuumutamisel šaht- või pöördahjudes: CaCO3 → CaO + CO2 Fossiilkütustes (vähemal määral muude tahkekütustes ja -jäätmetes) sisalduva orgaanilise aine termolüüs ehk lagundamine kõrgel temperatuuril gaasilisteks või vedelateks kütusteks viiakse läbi ilma õhuhapniku juurdepääsuta; seejuures saadakse väiksema molekulkaaluga erinevate orgaaniliste ühendite segu. Kasutatavad tehnoloogilised meetodid (termokeemiline muundamine) on: pürolüüs, see mõiste on seotud erinevate lähtematerjalide tööstusliku lagundamise protsessidega kõrgel temperatuuril, kusjuures toimub orgaaniliste molekulide süsinikskeleti lõhustumine ja funktsionaalrühmade täielik või osaline eraldumine. Võrdluseks: tahke kütuse gaasistamine kõrgel temperatuuril toimub vaba või seotud hapniku (õhk, veeaur jm) osalusel. termiline krakkimine, see mõiste seondub just kõrgemate naftakomponentide lagundamise protsessidega; toimub suurte süsivesiniku molekulide lõhustumine väiksemateks molekulideks, s.t. kergemateks fraktsioonideks. Saadavate produktide segust on võimalik eraldada väärtuslikke üksikkomponente (näiteks isopreen). Nafta termilise krakkimise alternatiiviks on katalüütiline krakkimine. destruktiivne destillatsioon on puidu, kivisöe jm orgaanilist ainet sisaldava materjali pürolüüs spetsiaalses destillatsiooni retordis, kusjuures lenduvad produktid kondenseeritakse. Näiteks esmakordselt saadi isopreeni loodusliku kummi (kautšuki) destruktiivsel destillatsioonil. Võrdluseks: kuivdestillatsioonil pürolüüsiprotsesside osatähtsus ei ole kuigi suur. Märkus. Vahel samastatakse mõiste "termolüüs" mõistega "pürolüüs". Lagunemisreaktsioon Termokeemiline muundamine
Didius Julianus

Didius Julianus (Imperator Caesar Petronii Severi Marcus Didius Severus Iulianus Augustus; sünninimi Marcus Didius Severus Julianus; 30. jaanuar 133 – 2. juuni 193) oli Vana-Rooma keiser 28. märtsist 193 kuni 1. juunini 193. Mõrvati sõdurite poolt, olles tagandatud.
Artur Keller

Artur Keller (11. juuni 1898 Helme vald, Viljandimaa – 19. september 1974 Stockholm) oli Eesti riigiametnik. Ta oli 1920. aastal Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vabakuulaja, õppis 1921–1924 (lõpetas) kaubandusosakonnas ja 1926 õigusteaduskonnas. Korporatsioon Rotalia vilistlane. Artur Keller osales Vabadussõjas, aastail 1925–1926 oli ta ajalehe Võru Teataja toimetaja Võrus, 1926–1932 Kaubandus-Tööstuskoja kaubanduse eriteadlane, hiljem Majandusministeeriumi kaubandusosakonna direktor, alates 1932. aastast rahandusosakonna direktor, majandusministri abi. Raadionõukogu liige. Riigi Teraviljamonopoli juhataja. Vabatahtliku Kodanliku Õhukaitse Liidu esimees. 1944. aastal põgenes Artur Keller Rootsi, oli ametnik Rotebro pärmivabrikus. 1927. aastal abiellus Artur Keller Elo Kanarikuga, tütar Juta-Erika. Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1935 Valgetähe II klassi teenetemärk, 1938 Vabariigi Valitsuse otsus 29. juunist 1934 nr. I TÜ üliõpilased
Leo Karupää

Leo Karupää (kuni 1935. aastani Leonid Vulff; 22. aprill 1911 Vana-Otepää vald, Tartumaa – 18. august 1995 Stockholm) oli eesti agronoom ja poliitik. Ta õppis aastail 1931–1936 ja 1940 (lõpetas) Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, Korporatsioon Rotalia vilistlane. 1944. aastal põgenes ta Rootsi, oli Rahvusliku Koostöö Keskuse ja Rootsi Eestlaste Esinduse esimees. Urn Leo Karupää põrmuga on maetud Otepää uuele kalmistule. Tema isa oli Gustav Wulff-Õis. Tütar Mari-Ann Karupää on olnud Bonnieri meediagrupi ettevõtte Ahlen&Akerlund ajakirjanik ja tegelenud Rootsis vanurite hooldusõpetusega. Pärast Eesti taasiseseisvumist kolis ta tagasi Eestisse ja asus juhtima Gustav Wulff-Õie Muuseumi. TÜ üliõpilased
Krakkimine

Krakkimine on nafta või naftafraktsioonide destruktiivne töötlemine kõrgel temperatuuril kergete fraktsioonide saagise suurendamiseks või kvaliteedi parandamiseks. Krakkimisel lõhustuvad peamiselt suured süsivesinike molekulid väiksemateks, millega võib lagunemisreaktsioonide kõrval kaasneda suuremal või vähemal määral ka teisi keemilisi protsesse. Termilise krakkimise (termolüüsi) puhul kulgeb protsess kõrge temperatuuri toimel. Katalüütilisel krakkimisel lõhustumisreaktsioone kiirendavad katalüsaatorid (alumosilikaadid, alumiiniumkloriid jt). Krakkimisel vesiniku või veeauru juuresolekul muutub produktide keemilise koostis märkimisväärselt. Termokeemiline muundamine Lagunemisreaktsioon Pürolüüs
Natura parendo vincitur

Natura parendo vincitur on ladinakeelne väljend ja põhimõte, mille võttis kasutusele Francis Bacon. See tähendab "loodus alistatakse talle alludes". Mõeldud on seejuures ühtlasi loodusprotsesside jäljendamist. Teises variandis: non, nisi parendo, vincitur. Samuti: natura non nisi parendo vincitur. Tõlgendus: loodust ei saa valitseda, austamata ta seadusi. Pärineb Baconi teosest "Cogitata et visa" (1607). Lelas, Srdan 2000. Science and Modernity: Toward an Integral Theory of Science. (Boston Studies in the Philosophy of Science 214.) Dordrecht: Kluwer, lk 201.
Vedelikusammas

Vedelikusammas on vedelikust mõtteliselt või ka reaalselt eraldatud risttahukas või silinder, mille üks põhjatasand asub vedeliku pinnal ja teine vaadeldaval sügavusel vedelikus. Vedelikusamba kõrgust mõõdetakse vertikaalsihis. Rõhku, mida vedelikusammas avaldab aluspinnale, nimetatakse vedelikusamba rõhuks. Vedelikusamba rõhk Pärtel, E., 2010. Füüsika mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus.
Vedelikusamba rõhk

Vedelikusamba rõhk on võrdeline vedelikusamba kõrgusega. Kuna vedelikus antakse rõhk edasi igas suunas ühteviisi, siis rõhub vedelik (näiteks vesi) nii anuma seintele kui ka vees olevale kehale. Mistahes kujuga anuma põhja kohale (või vedelikus asetseva keha kohale) võib paigutada mõtteliselt toru. Selles torus olevat vett võib vaadelda vedelikusambana. Vedelikusammas rõhub raskusjõu tõttu anuma põhja pinnale. Kui vedelikusamba poolt avaldatav raskusjõud F {\displaystyle F} jagada toru ristlõike pindalaga A {\displaystyle A} , siis saame vedeliku poolt avaldatava rõhu p = F A {\displaystyle p={\frac {F}{A}}} . Jõud F {\displaystyle F} on võrdne veesamba massi m {\displaystyle m} ja raskuskiirenduse g {\displaystyle g} korrutisega F = m g {\displaystyle F=mg} , kusjuures mass m {\displaystyle m} põhja pinna F {\displaystyle F} ühiku (m2) kohta on võrdne veesamba kõrguse h {\displaystyle h} ja vee tiheduse ρ {\displaystyle \rho } korrutisega m = h ρ {\displaystyle m=h\rho } . Siit järeldub, et vedeliku rõhku anuma põhja pinnaühikule väljendab valem p = h ρ g , {\displaystyle p=h\rho g,} kus p {\displaystyle p} on veesamba rõhk (paskalites, 1 Pa = 1 N/m2); h {\displaystyle h} on veesamba kõrgus (meetrites); ρ {\displaystyle \rho } on vedeliku tihedus (vee tihedus ρ {\displaystyle \rho } ≈ 1.000 kg/m3); g {\displaystyle g} on raskuskiirendus ( g {\displaystyle g} ≈ 9,81 m/s2). Ehk sõnades: vedeliku rõhk anuma põhjale võrdub vedelikusamba kõrguse h, vedeliku tiheduse ρ ja vaba langemise kiirenduse g korrutisega. Veesamba rõhule liitub õhurõhk p 0 {\displaystyle p_{0}} veesamba kohal. Hüdrostaatiline rõhk
Puidu tänav

Puidu tänav on mitmes Eesti asulas: Puidu tänav Kehra linnas Puidu tänav Narva linnas Puidu tänav Näpi alevikus Puidu tänav Põlgaste külas (Kanepi) Puidu tänav Saue linnas Puidu tänav Tartu linnas Puidu tänav Viljandi linnas Puidu tee
Wallace Chafe

Wallace Chafe (3. september 1927 Cambridge – 3. veebruar 2019) oli ameerika keeleteadlane. Wallace Chafe'i abikaasa on tuntud ameerika põliskeelte spetsialist ja tüpoloog Marianne Mithun. Chafe, Wallace 1970. Meaning and the Structure of Language. Chicago: The University of Chicago Press. (Venekeelne tõlge 2009.)
Leo Vool

Leo Vool (aastani 1937 Leo Vohl; 31. detsember 1909 Tartu – november 1976) oli eesti vaimulik. Ta lõpetas aastal 1928 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1928–1930 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, aastatel 1931–1934 põllumajandusteaduskonnas ja aastatel 1934–1939 usuteaduskonnas. Ta oli EÜS Ühendus vilistlane. Ordineeriti 6. oktoobril 1940 õpetajaks. Ta oli aastatel 1943–1946 Hanila ja Karuse Margareeta koguduse õpetaja, aastatel 1945–1946 hooldas ta ka Lihula ja Varbla Püha Urbanuse kogudust. 1948. aastal loobus ta ametist. Leo Vool suri aastal 1976 ja on maetud Tartu Vana-Peetri kalmistule. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 519 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Nikolai Kokla

Nikolai Kokla (18. detsember 1912 Tallinn – 2. juuni 1983) oli eesti õigeusu vaimulik. Ta lõpetas aastal 1933 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1933–1940 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta oli Korporatsiooni Fraternitas Tartuensise vilistlane. Ta pühitseti 12. jaanuaril 1936 diakoniks ja 26. jaanuaril 1936 preestriks. Ta oli aastatel 1929–1936 Tartu Püha Georgi (Jüri) koguduse koorijuht. Aastatel 1936–1940 oli ta Laatre Püha Vaimu koguduse preester, aastal 1942 Tallinna Aleksander Nevski koguduse preester, aastatel 1946–1983 oli ta Tallinna Issanda Muutmise koguduse preester, 1952. aastal pühitseti ülempreestriks Tallinna Issanda Muutmise katedraalkirikus Tallinna ja Eesti piiskop Romani (Tang) poolt ning teenis Tallinna Issanda Muutmise koguduse ülempreestrina 2. juunini 1983 ja ülempreestrina Lelle Püha Kolmainu koguduses aastast 1969 kuni 6. aprillini 1970. Tema isa Konstantin Kokla oli samuti õigeusu vaimulik. Nikolai Kokla tütar Kiira oli laulja Estonia teatris; tema esimene abikaasa oli helilooja Kustas Kikerpuu, aastal 1984 abiellus ta estofiil Veli Klamiga. Teine tütar Maria on laulja Estonia teatris; tema abikaasa Rostislav Gurjev on samuti laulja Estonia teatris. Tütrepoeg Paul Kikerpuu on basskitarrist. Tema tädipoeg Juhan Kokla oli ajakirjanik. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 163 KOKLA NIKOLAI KONSTANTIN/KUSTAVI p. Eesti õigeusu vaimulik: diakon, preester, ülempreester, praost, EAÕK Sinodi sekretär, samuti koorijuht, www.eoc.ee
Ants Tael

Ants Tael (sündinud 19. juulil 1936 Tallinnas) on eesti tantsija ja tantsuõpetaja. Ants Tael on Tallinna 17. Keskkooli vilistlane. Pärast seda õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis. 1956–1960 juhendas Tael rahvatantsurühmi Tallinnas. 1959. aastal võitis ta koos abikaasa Mallega esimese Baltikumi turniiri individuaalvõistluse Ziemelplasmas, treener Arseni Poolgas. Samal sügisel jätkas tantsimist elukutselisena ning hakkas koos abikaasa Mallega peotantsukursusi korraldama. 1963–1992 oli ta treener ja juhendaja tantsuklubis Hõbe-Must (J. Kreuksi nim. Noorsoo Kultuuripalee tantsuklubi Hõbe-Must). 28. novembril 1991 alustas tööd Taela tantsukool. Tael on olnud Tallinna, koolinoorte ja Eesti meistrivõistluste, Sakala, Rapla ja Tallinna tantsuturniiride initsiaator, teda hinnatakse rahvusvahelise kategooria kohtunikuna. Tael on teinud tantsusaateid ja -saatelõike Eesti Televisioonis ja Eesti Raadios. Ta oli mitu hooaega telesaate "Tantsud tähtedega" žüriis. "Peotantsud", 1960 "Standardtantsud", Eesti Raamat 1972 "Seltskonnatantsud ja tantsumängud", Valgus 1984 2012 Valgetähe IV klassi teenetemärk Mari Rebane, Ants Tael: "Tantsud tähtedega" pole päris võistlustants, Eesti Päevaleht, 26. oktoober 2006 Riina Luik, Kutsumuselt õpetaja, Postimees, 2. detsember 2006 Ants Tael: härrasmees ei tohi olla nagu isane koer, 13. detsember 2010 FOTIS: EFA.331.P.0-83197, EFA.332.P.0-82320, EFA.251.P.0-108642,
Tallinna 17. Keskkool

Tallinna 17. Keskkooli nime on kandnud kaks Tallinnas asunud üldhariduskooli: 1946–1961 kandis seda nime aadressil Ristiku tänav 69 asunud kool, Tallinna 46. Keskkooli (praeguse Pelgulinna Gümnaasiumi) eelkäija 1975–1991 kandis seda nime hilisem Tallinna Väike-Õismäe Gümnaasium