Itaalia katepanikion

Itaalia katepanikion (kreeka keeles κατεπανίκιον Ἰταλίας) oli Bütsantsi provints (965–1071) Lõuna-Itaalias, kuhu kuulus Itaalia mandriosa lõuna pool joont, mis tõmmatud Monte Garganost Salerno laheni. Amalfi ja Napoli, kuigi asusid põhja pool seda joont, olid Konstantinoopolile katepano kaudu truud. Itaalia piirkonna Capitanata nimi tuleneb sellest. Ravenna eksarhaadi vallutamise järel ja viimase Ravenna eksarhi Eutychius tapmise järel langobardide poolt aastal 751., korraldati Ravenna eksarhaat ümber Itaalia katepanikioniks peakorteriga Baris, mis kaotati aastal 847 saratseenidele ja taastati aastal 871. Aastal 873 võtsid bütsantslased Bari saratseenidelt tagasi. Juba eksisteeriva Calabria teema kõrvale moodustati Apuulia piirkonnas Bari ümbruses uus Bütsantsi teema Lagoubardia. Kui Sitsiilia 9. sajandil araablaste poolt vallutati, ülendati riismed Calabria ja Langubardia teemadeks. Istria ühendati Dalmaatsiaga. Umbes aastal 965 ülendati Bari strategos (tänapäeva mõistes "kindral") Itaalia katepanoks, tavaliselt patrikiose auastmes. Tiitel katepano tähendab kreeka keeles "kõrgeim". Mõned normanni seiklejad laenasid aastal 1017 palverännakul Monte Sant'Angelo sul Garganosse oma mõõku Apuulia langobardi linnadele bütsantslaste vastu. Aastatel 1016–1030 olid normannid puhtalt palgasõdurid, kes teenisid kas bütsantslasi või langobarde, ja siis paigutas Napoli Sergio IV aastal 1030 nende juhi Rainulf Drengot' Aversa kindlusse, andis neile esimese pied-à-terre ja nad alustasid maa organiseeritud vallutamist. Aastal 1030 saabusid Normandiast Cotentini väikeaadliku Tancrède de Hauteville'i kaks vanemat poega Hauteville Guillaume'i ja Drogoni. Need kaks ühinesid organiseeritud püüdlusega võtta Apuulia bütsantslastelt ära, kes aastaks 1040 kaotasid enamuse sellest provintsist. Bari vallutati normannide poolt aprillis 1071 ja bütsantslased aeti lõpuks Lõuna-Itaaliast välja. Nad tulid lühidalt tagasi, piirates Barit aastal 1156. Tiitel Apuulia ja Campania katepano taastati lühidalt aastal 1166 regent-kuninganna Margarita de Navarra nõo Gilberti jaoks. Aastal 1167 surus Gilbert katepano võimutäiusega Saksa väed Campaniast välja ja sundis Friedrich I Barbarossa alustama Ancona piiramist.  Pikemalt artiklis Apuulia krahvkond, Apuulia ja Calabria hertsogkond, Sitsiilia krahvkond, Sitsiilia kuningriik 970–975 Michael Abidelas enne 982 Romanos 982–985 Kalokyros Delphinas 985–988 Romanos 988–998 Johannes Ammiropulos 999–1006 Gregorios Tarchaneiotes 1006–1008 Alexios Xiphias 1008–1010 Johannes Kurkuas 1010–1016 Basileios Mesardonites mai 1017 – detsember 1017 Tornikios Kontoleon detsember 1017 – 1027 Basileios Boioannes u. 1027 – 1029 Christophoros Burgaris juuli 1029 – juuni 1032 Pothos Argyros 1032 – mai 1033 Michael Protospatharios mai 1033 – 1038 Constantine Opos 1038–1039 Michael Spondyles veebruar 1039 – jaanuar 1040 Nikephoros Dokeianos november 1040 – suvi 1041 Michael Dokeianos suvi 1041 – 1042 Exaugustus Boioannes veebruar 1042 – aprill 1042 Synodianos aprill 1042 – september 1042 Georgios Maniakes sügis 1042 Pardos veebruar 1043 – aprill 1043 Basileios Theodorokanos sügis 1045 – september 1046 Eustathios Palatinos september 1046 – detsember 1046 Johannes Raphael 1050–1058 Argyros 1060 Miriarca 1060–1061 Marules 1062 Siriano 1064 Perenos 1066–1069 Michele Maurikas 1069–1071 Avartutele 1071 Stephanos Pateranos Magna Graecia Grecìa Salentina