laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Riietus

Riietus ehk rõivastus on inimeste mitmesugused kehakatted. Rõivaste kandmine on omane üksnes inimestele ning levinud peaaegu kõigis tänapäeva inimühiskondades. Rõivaste hulk ja laad sõltub niihästi selle otstarbekusest (vajadus soojuse ning kaitse järele ilmastiku eest) kui ka sotsiaalsetest kaalutlustest. Mõnes olukorras võib ühiskonnas piisata minimaalsest rõivastusest (näiteks suguelundite katmisest), teisal aga eeldatakse märksa ulatuslikumat riietust. Riietus kaitseb inimesi ilmastiku eest. Samuti võivad rõivad parandada ohutust ohtlike tegevuste ajal nagu matkamine ja toiduvalmistamine, luues tõkke naha ja keskkonna vahele. Rõivad võivad olla tähtsad ka hügieeni seisukohast, hoides kehast eemal toksiinid ja piirates pisikute levikut. Rõivastusel on hulk sotsiaalseid ja kultuurilisi funktsioone: see eristab indiviide, elukutseid ja sugusid ning näitab sotsiaalset staatust. Nii annab vorm märku ühiskonnas olulisest positsioonist, näiteks politseinike ja sõjaväelaste puhul, näitab kuuluvust meeskonda, rühma või poliitilisi sidemeid. Paljudes ühiskondades peegeldavad riietusnormid sündsuse, religiooni, soo ja sotsiaalse staatusega seotud standardeid. Rõivad võivad olla ka kehakaunistus ning väljendada isiklikku maitset või stiili. Rõivaid on aegade jooksul valmistatud väga mitmekesistest materjalidest. Rõivaid on tehtud eri materjalidest: lihtsatest nahkadest ja kudumitest keerukate ja eksootiliste looduslike ning sünteetiliste kangasteni. Mitte kõiki kehakatteid ei peeta riietuseks. Tavaliselt ei nimetata rõivasteks asju, mida pigem kantakse kaasas kui seljas (näiteks rahakott), mida kantakse ühel kehaosal ja mis on kergesti eemaldatavad (sall), kantakse pelgalt ilu pärast (ehted) või millel on muud funktsioonid kui kaitse (prillid). Kas jalanõusid ja mütse rõivaste hulka lugeda või mitte, sõltub tavast ja kontekstist. Rõivaste loend Rõivatööstus
Trükikunst

Trükikunst ehk tüpograafia on viis valmistada kujutisi tekstidest ja piltidest, tavaliselt tindiga paberil trükipressi abil. Sageli toimub see mastaapse tööstusliku protsessina. Trükkimine on oluline osa kirjastamisest. Trükikunsti esimesteks eelkäijateks võib pidada Mesopotaamias umbes 3500 eKr kasutusele võetud silinderpitsateid, mis rullituna jätsid savitahvlitele jäljendi, ning teisi pitsateid. Varaseim trükikunsti vorm oli puulõige, millest Hiinas on säilinud näiteid ajast enne 220. aastat pKr ja Egiptuses 4. sajandist. Hiljem leiutati trükinduses vahetatavad tähed – esimest korda Bi Sheng Hiinas – ning trükipress, tõhusam trükiseadeldis, mille töötas välja Johannes Gutenberg 15. sajandil. Trükindus Tüpograafia Eesti Trükimuuseum
Kruvi

Kruvi on keermestatud silindriline või harvem kooniline kinnitusvahend. Kruvi keere moodustab sageli kruvipinna. Sageli on kruvi väliskeere mõeldud ühtima sellele vastava sisekeermega mutris või muus objektis, kuid see võib ka lõigata keermega ava pehmesse materjali. Eelkõige tarvitatakse kruvisid asjade ühendamiseks ja paigutamiseks. Tavaliselt on kruvidel pea: lame või kumer ots, mis jääb kruvi paigaldamisel pinnale või selle kohale ning milles võivad olla sisselõiked, mille abil kruvi keeratakse. Kruvisid kasutatakse kruviliidetes. Need on lahtivõetavad liited, erinevalt näiteks neetliitest ja keevisliitest, mis ei ole lahtivõetavad. Eristatakse keermestatud avaga kokku puutuvaid ja vahetult töökeskkonnaga kokku puutuvaid kruvisid. Keermestatud avaga puutuvad kokku näiteks kruvi- ja ülekandemehhanismide käigu- ja jõukruvid, mõõteriistade kruvivarvad, seadekruvid ja lahtivõetavate liidete kinnituskruvid. Töökeskkonnaga puutuvad kokku veojõudu tekitavad kruvid, näiteks sõukruvid, samuti pumpade, konveierite ja segurite kruvid, millega teisaldatakse või segatakse viskoosseid, tükk- ja puistematerjale. Keermestatud kinnitusvahendeid on kahte tüüpi: terava otsaga kinniti ja lameda otsaga kinniti. Terava otsaga kinnitid on disainitud materjali läbistamiseks ja kinnitamiseks ilma eelnevalt auku puurimata, lameda otsaga kinnitid üldiselt kinnitatakse mutriga või keeratakse ette puuritud auku. Archimedese kruvi Tehnikaleksikon, lk. 238 18. nov 2019, Robertson, Phillips, and the History of the Screwdriver
Göta kanal

Göta kanal on kanal Rootsis, mis ühendab Rootsi suurimaid järvi Vänernit ja Vätternit Läänemerega. Kanal on ligikaudu 190 km pikkune, see ehitati aastatel 1810–1832 Baltzar von Plateni (1766–1829) juhtimisel. Kanal on praegugi laevatatav, veeteel on 58 lüüsi, autoteedel on ülestõstetavad sillad. Kanalit tutvustav veebileht (rootsi, saksa, inglise ja taani keeles)
Kruvi (täpsustus)

Kruvi võib tähendada: keermestatud silindrilist või koonilist varba asjade ühendamiseks (kruvi); laeva sõukruvi, mis laeva edasi liigutab; spordis ka keha spiraalset liikumist ümber pikitelje, näiteks vettehüpetes (kruvi (sport)).
Oklahoma City pommiplahvatus

Oklahoma City pommiplahvatus oli 1995. aasta 19. aprillil Ameerika Ühendriikides Oklahoma City kesklinnas toime pandud terrorirünnak, milles hukkus 168 inimest. Plahvatus põhjustas purustusi 324 ümberkaudsele hoonele. Plahvatuse korraldajatena tuvastati Timothy McVeigh ja Terry Nichols, kaasosalistena Michael ja Lori Fortier. Terroristide motiiviks oli viha föderaalvalitsuse vastu, iseäranis võimude tegevus 1993. aastal aset leidnud "Waco piiramise" (David Koreshi juhitud sekti rantšo piiramine, mis lõppes 76 hukkunut kaasa toonud tulekahjuga) ning "Ruby Ridge intsidendi" käigus. Rünnaku toimumine oli ajastatud Waco tulekahju teisele aastapäevale. Plahvatuse korraldajad mõisteti süüdi 1997. aastal. McVeighile mõisteti surmanuhtlus, mis viidi täide 2001. aastal. Nicholsit karistati eluaegse vanglakaristusega. Michael ja Lori Fortier tunnistasid McVeighi ja Nicholsi vastu, esimest neist karistati 12-aastase vanglakaristusega ja teine sai antud tunnistuste eest immuniteedi. Seoses Oklahoma terroriteoga karmistati Ameerika Ühendriikides föderaalhoonete turvamisega seotud õigusakte.
Aberdeen (Lõuna-Dakota)

Aberdeen on linn USA-s Lõuna-Dakota kirdeosas Browni maakonnas umbes 200 km Pierre'ist kirdes. 94,61% elanikest on valgenahalised, 3,17% indiaanlased, 0,54% Aasia päritolu ja 0,37% afroameeriklased. 1890: 3182 1900: 4087, sealhulgas 889 välismaal sündinut 1905: 5841 1910: 10 753 2000: 24 658 14. detsembril 1963 sündis Mary Ann Fischeril neli tütart ja üks poeg, kes olid USA esimesed ellujäänud viisikud. Aberdeen on hulgikaubanduskeskus, Lõuna-Dakota põhjaosa rahandus- ja kaubanduskeskus. Seal on toiduainete töötlemise ja masinaehitusettevõtteid. Aastal 1908 oli Aberdeenis viis panka ja hulk hulgiladusid. Aberdeen on raudteesõlm. Aastal 1911 teenindasid Aberdeeni Chicago, Milwaukee ja Saint Pauli raudtee, Suur Põhjaraudtee, Minneapolise ja St. Louise raudtee ning Chicago ja looderaudtee. Linnas on osariiklik ülikool Northern State University (asutatud 1901). Seal on ka Carnegie raamatukogu. Tähtsamad hooned on kohtuhoone ja valitsushooned. Aberdeen tekkis koos raudteede tulekuga. Ta asutati 1880 ning sai linnaks 1883. Aberdeeni asus elama raamatu "Võlur Oz" autor L. Frank Baum. Ta rajas kohaliku lehe The Aberdeen Saturday Pioneer, kuid oli sunnitud selle hiljem sulgema. Gazetteer Files – 2020, vaadatud 19.11.2021. Explore Census Data – Aberdeen city, South Dakota, vaadatud 19.11.2021. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Aberdeeni koduleht Linna skeem Ingliskeelne turismileht
Fjodorovski

Fjodorovski on alev Venemaal Handi-Mansi autonoomses ringkonnas Surguti rajoonis. Fjodorovski asub Surgutist 45 km põhjas Mohhovaja ja Meudekjauni jõe ühinemiskohas. Alevit ümbritsevad taiga, sood, järved ja väikesed metsajõed. Fjodorovski alev tekkis 1984. aastal nafta ja maagaasi leiukoha kõrvale. "Venemaa Statistikaamet". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. august 2015. Vaadatud 7. jaanuaril 2015. Fjodorovski koduleht
Reuma

Reuma (ladina keeles rheuma) on põletikuline haigus, mis kahjustab peamiselt südant, liigeseid, kesknärvisüsteemi. Põletiku põhjustajaks on A-grupi beetahemolüütiline streptokokk[kõdulink]. Inimese luud, liigesed, lihased, kõõlused ja liigesesidemed moodustavad toese. Neid elundeid nimetatakse ka tugi- ja liikumiselunditeks. Tingimisi võib selle hulka lugeda ka elundeid toestava sidekoe. Toesehaigusi nimetatakse ka reumaatilisteks haigusteks. Need on luu-, liigese-, lihase- ja sidekoehaigused ning veresoonepõletikud ehk vaskuliidid. Rahvasuus tähistatakse muutlikku, aeg-ajalt siin-seal esinevat toesevalu (ja vahel ka liigeseturseid) vanade sõnadega “jooksva, lendva, reuma”. Reuma tekib tihti neil, kes on korduvalt põdenud kurgumandlipõletikku. Reumat on haiguspildi järgi kolme liiki: reumaatiline kardiit ehk südamepõletik, äge polüartriit ehk rändav suurte liigeste põletik ja väike tantstõbi (ajukahjustusest tekivad kiired ebarütmilised ja tahtmatud jäsemete ja näo sundliigutused). Reumasse haigestuvad peamiselt 5–15 aasta vanused lapsed. Viimastel aastatel on reumasse haigestumine märgatavalt vähenenud. Tegelikult aga ei ole sellist haigust nagu reuma või jooksva, need sõnad tähistavad lihtsalt toesevalu – valu luudes, liigestes, lihastes. Tänapäeval eristatakse üle 100 toesehaiguse, mille selgitab välja arst. Seda nimetatakse haiguse diagnoosimiseks. Igakord oma haigusest rääkides tuleb kasutada selle täpset nimetust, mitte ebamäärast “reumat“, mis võib tekitada ülearu segadust. Arstieriala, mis tegeleb toesehaiguste diagnostika ja mittekirurgilise raviga, nimetatakse reumatoloogiaks. On nii ägedaid kui ka kroonilisi, nii peamiselt nooremate kui ka peamiselt vanemate inimeste toesehaigusi. Mõned haigused põhjustavad siin-seal aeg-ajalt mõõdukaid vaevusi ja enamasti ei tekita tõsiseid tervisehäireid (nagu näiteks osteoartroos ehk liigesekulumus), mõned toesehaigused aga on kogu organismi haaravad ja kahjustavad, vahel koguni eluohtlikud põletikulised haigused (näiteks luupus ja raskekujuline reumatoidartriit). Toesehaigusi ravivad reumatoloogid ja kui on vajalik kirurgiline ravi, siis luu- ja liigesehaigustele spetsialiseerunud kirurgid: traumatoloogid-ortopeedid. Kõik toesehaiged vajavad taastusravi, milleks on samuti vajalik eri asjatundjate koostöö. Kõige parem on ravitulemus siis, kui toesehaige ravimisega tegeleb meeskond, kus kõik olulised erialad on esindatud. Reuma
Aleksandriin

Aleksandriin on 12- või 13-silbiline paarisriimiline värss tsesuuriga kuuenda silbi järel. Aleksandriin sai tuntuks keskaja prantsuse Aleksandri-romaanis. Eesti keeles on kasutatud jambilist aleksandriini, aga ka prantsuspärast süllaabilist aleksandriini. ENE (1968), 1. köide, lk 96 [1][alaline kõdulink] Ain Kaalep, "Aleksandriin" – Sirp ja Vasar 22. august 1975; sama Ain Kaalepi raamatus "Maavallast ja maailmakirjandusest", Eesti Raamat, Tallinn 1984, lk 21–25
Roela mõis (Palamuse)

Roela mõis, varem Suurmõisa mõis (saksa keeles Rojel, varem Brackelshof) oli mõis ajaloolisel Tartumaal Palamuse kihelkonnas, nüüdisajal jääb kunagine mõis Mustvee valla territooriumile (Voore küla) Jõgeva maakonnas. Roela mõisat on esmamainitud 16. sajandil, mil see kuulus Brackelite suguvõsale. XVI sajandi lõpus läks mõis Wrangellide perekonna kätte. 1725. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni kuulus mõis Liphartide suguvõsale, viimseks omanikuks oli Otto von Liphart. Mõisa peahoone põles maha 31. juulil 1941 toimunud Roela lahingu käigus ning hävitati see lõplikult 1970. aastatel, mil Teises maailmasõjas säilinud varemed enamjaolt lammutati. Praegu on mõisa peahoonest säilinud vaid torniosa ja hulk võsastunud vundamendiosi. Eesti mõisate loend Arvi Liiva, Roela lahing kestis vaid tunni, kuid hävitas kauni häärberi, Vooremaa.ee, 19.09.2009 Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 6-7 [1]. Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 350 [2]. Roela mõisast Eesti mõisaportaalis
Liigesejäikuslik lülipõletik

Liigesejäikuslik lülipõletik ehk anküloseeriv spondüliit ehk Behterevi tõbi (ladina keeles spondylarthritis ancylopoetica) on krooniline, tervet organismi haarav põletikuline, peamiselt kogu lülisammast kahjustav liigesehaigus . Anküloseeriv spondüliit
Suursild (Pärnu)

Suursild oli ajalooline sild üle Pärnu jõe praeguse Kesklinna silla kohal. Sild valmis 1938. aastal Eesti Vabariigi 20. aastapäevaks, kuid 1944. aastal hävitas selle taganev Saksa sõjavägi. Suursilla pikkus kaldasammaste vahel oli 210 meetrit ja kogupikkus koos pealesõitudega 255 meetrit. Silla põhiline kandekonstruktsioon koosnes neljast raudbetoonist kaarkandjast. Sõidutee laius oli kuus ja väljaspool kaari asetseva jalgtee laius kaks meetrit. Silla keskmine ava käis lahti ja tema kandekonstruktsioon oli terasest. Elektrimootoritega avati silla klapid 1–1,5 minutiga, käsitsi kulus umbes veerand tundi. 1903. aasta kevadel, kui jää oli ära viinud senise Nahksilla ning ühendus Pärnu jõe kahe kalda vahel katkes kaheks nädalaks, võttis Pärnu linnavalitsus plaani püsisilla ehitamise. 1906. aasta suveks koostas Saksa insener Jakob Simon avatava terassilla projekti. Loodi silla ehitusfond ja hakati raha koguma. Mitmesugused uurimis- ja eeltööd kestsid Esimese maailmasõjani. 1925. aastal tuldi sillaidee juurde tagasi. Tänu Pärnu linnapea Oskar Kase pingutustele õnnestus Pärnu Suursilla ehitus lülitada teedeministeeriumi maanteede talituse suurte sildade ehituskavasse. 1934. aastal võeti ehituskava vastu. Selles oli planeeritud 12 maanteesilla ja Pärnu linna silla ehitus. Samal aastal toimunud konkursi sõelale jäi kaks sillaehitusfirmat: Oy Cyklop Soomest ja Höjgaard & Schultz Taanist. Nii Siimu kui ka Suursilla ehituse konkursi võitsid taanlased. Höjgaard & Schultz pakkus Pärnu silla ehitamiseks välja kaks varianti: terastaladel ja raudbetoonist. 1935. aastal otsustati raudbetooni kasuks, sest see oli kohalik ehitusmaterjal. 1936. aastal algasid Suursilla ehitustööd. 6. novembril 1938 avati Suursild kui Eesti Vabariigi kingitus iseseisva Eesti sünnilinnale Pärnule sõltumatuse 20. aastapäeva puhul (Siimu sild oli avatud juba 1937. aastal). Pärnu sillad Pärnu Suursilla avamine Kalev Vilgats. Kesklinna silla laiendus maksaks uue silla raha. Pärnu Postimees 19.09.2013 18. november 2013, Pekka Erelt, Pärnu Suursild – pikk sild, lühike iga, Eesti Ekspress, http://ekspress.delfi.ee 14.aprill 2017, kell 16:55, Jaak Juske, Jaak Juskega kadunud Eestit avastamas: Pärnu Suursilla sünni, hävingu ja taastuleku lugu, forte.delfi.ee
Palamuse kirik

Palamuse Püha Bartholomeuse kirik ehk Palamuse kirik on luteri kirik Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Palamuse alevikus. Ajalooliselt asus see Tartumaal Palamuse kihelkonna keskuses. Tänapäeval tegutseb kirikus Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Palamuse Püha Bartholomeuse kogudus. Kirik ehitati esialgsel kujul 13. sajandil. 15. sajandil ehitati see gooti stiilis ümber. Kiriku altar Hauaplaat Kroonlühter Kroonlühter Kroonlühter Ratasrist kirikuaias Kirik Palamuse kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Sild (asend)

Sild on inimkeha asend, kus ülakeha on painutatud tahapoole ning toetutakse jalataldadele ja käelabadele.
1968. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis

1968. aasta Eesti NSV – Soome sõpruskohtumine poksis toimus 19. jaanuaril Helsingis, sellase nimetusega Messuhallis (praeguse nimetusega Töölön kisahalli ja aadressiga Paavo Nurmen kuja 1 D). Eesti NSV võitis 5:5, sest viigilise tulemuse juures oli otsustav raskekaalu võit. Kärbeskaal (kuni 51 kg): Vjatšeslav Antonov (Eesti NSV) - Aarno Laukkanen (Soome) 3 - 0 Kukk-kaal (kuni 54 kg): Jouko Lindberg (Soome) - Heino Kuisma (Eesti NSV) 3 - 0 Sulgkaal (kuni 57 kg): Arseni Sajankin (Eesti NSV) - Börje Karvonen (Soome) TKO 3 Kergekaal (kuni 60 kg): Kari Meronen (Soome) - Gleb Ugrjumov (Eesti NSV) RSC 2 I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Pertti Taivainen (Soome) - Konstantin Primakov (Eesti NSV) RSC 1 II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Pertti Purhonen (Soome) - Priidik Kippar (Eesti NSV) 2 - 1 I keskkaal (kuni 71 kg): Ilmo Lindqvist (Soome) - Vladimir Baibakov (Eesti NSV) 2 - 1 II keskkaal (kuni 75 kg): Vladimir Mihhailov (Eesti NSV) - Jorma Väisänen (Soome) RSC 3 Poolraskekaal (kuni 81 kg): Pavel Dubovik (Eesti NSV) - Kalevi Kanto (Soome) AB 3 Raskekaal (üle 81 kg): Juri Kudrjašov (Eesti NSV) - Eero Ruokomäki (Soome) RSC 3 Eesti-Soome maavõistlused poksis
Jaan Kivistik

Jaan Kivistik on mitme tuntud inimese nimi: Jaan Kivistik (1933–) on eesti põllumajandusteadlane. Jaan Kivistik (1946–) on eesti botaanik ja aiandusõpetaja. Jaan Kivistik (1957–) on eesti filosoof.
Jaan Klõšeiko

Jaan Klõšeiko (10. september 1939 Tallinn – 21. detsember 2016 Tallinn) oli eesti graafik ja fotograaf. Ta lõpetas 1958. aastal Tallinna 22. Keskkooli. Ta jätkas õpinguid Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis ja lõpetas selle 1964. aastal raamatugraafika erialal. Ta töötas kirjastustes Valgus ja Eesti Raamat, ajakirjas Noorus ja ajalehes Televisioon. Ta on olnud tegev ka ajakirjade Looming ning Sina ja Mina kujundamisel. Ta oli aastast 1975 kirjastuse Kunst peakunstnik. Klõšeiko kirjutas 1980. aastal alla 40 kirjale. Ta on kujundanud ka heliplaadiümbriseid, tegutsenud fotograafina (jäädvustanud kultuuriloolisi sündmusi ja kultuuriinimesi) jms. Ta osales aastast 1965 kunsti- ja fotonäitustel. 1974 Tallinna Kunstihoone väike saal 1979 Eesti Kunstnike Liit 1997 Kristjan Raua preemia 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2005 Eesti Kunstnike Liidu auliige 2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk Rein Loodus. "Klõšeiko, Jaan, graafik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 192 Andri Ksenofontov. "Jaan Klõšeiko – 45 aastat kultuurikroonikat". Sirp, 3. september 2010 Suri graafik ja fotograaf Jaan Klõšeiko. err.ee, 22. detsember 2016 Kristin Aasma. Suri graafik ja fotograaf Jaan Klõšeiko. Õhtuleht, 22. detsember 2016 "Jaan Klõšeiko". Veebiandmekogu "EKABL" Haud Tallinna Metsakalmistul
Suleiman Kerimov

Suleiman Kerimov (lesgi keeles Керимрин Абусаидан хва Сулейман, sündinud 12. märtsil 1966 Derbendis) on lesgi rahvusest Venemaa ettevõtja. Kerimov on ettevõtte Nafta-Moskva enamusosanik. Talle kuulub jalgpalliklubi Anži. Alates 2008. aastast on Kerimov Föderatsiooninõukogu liige. Ta oli Riigiduuma kolmanda (Liberaaldemokraatliku Partei fraktsioon) ja neljanda (Ühtse Venemaa fraktsioon) koosseisu liige (1999–2007).
Yohan Blake

Yohan Blake (sündinud 26. detsembril 1989 Saint Jamesis) on Jamaica kergejõustiklane, sprinter. 2005. aastal noorte maailmameistrivõistlustel Marrakechis sai Blake 100 meetri jooksus seitsmenda koha ajaga 10,65. Juunioride maailmameistrivõistlustel 2006. aastal Pekingis tuli ta juunioride maailmameistriks 4×100 m teatejooksus ja sai 100 m jooksus pronksmedali. 2007. aasta juunioride MM-il sai ta 4x100 m teatejooksus hõbemedali. Esimest korda jooksis Blake 10 sekundist kiiremini 2009. aasta juulis Roomas Kuldliiga etapil, kus ta oli ajaks 9,96 kolmas. 2009. aasta kevadel andis ta Jamaica meistrivõistlustel positiivse dopinguproovi, mille eest talle anti kolmekuune võistluskeeld. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Taegus tuli Blake 100 m jooksus maailmameistriks ajaga 9,92 ja jooksis kolmandat vahetust 4×100 m teatejooksus, kus Jamaica koondis tuli uue maailmarekordiga 37,04 maailmameistriks. Blake jooksis 2011. aasta sügisel Zürichis Teemantliiga etapil 100 m jooksu uueks isiklikuks rekordiks 9,82. 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis võitis ta hõbemedali 100 ja 200 meetri jooksus ning püstitas teatejooksus Jamaica meeskonnaga (koos Nesta Carteri, Michael Frateri ja Usain Boltiga) maailmarekordi 36,84. 23. augustil 2012 jooksis ta Teemantliiga etapil Lausanne'is isiklikuks rekordiks 9,69, millega ta jagab kõigi aegade edetabelis ameeriklase Tyson Gayga teist kohta. Vigastuste tõttu ei saanud ta mitmel järgmisel hooajal võistelda. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta 100 meetri jooksus 9,93-ga neljanda koha. 100 meetri jooksus jäi ta neljandaks ka 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis. Blake'i treener on Glen Mills. Blake treenis pikka aega koos Usain Boltiga. 2012 Londonis olümpiavõitja 4×100 m teatejooksus 36,84 MR hõbemedal 100 m jooksus 9,75 hõbemedal 200 m jooksus 19,44 2016 Rio de Janeiros olümpiavõitja 4×100 m teatejooksus 37,27 2011 Daegus maailmameister 100 m jooksus 9,92 maailmameister 4×100 m teatejooksus 37,04 MR 2014 Nassaus kuldmedal 4×100 m teatejooksus 37,77 kuldmedal 4×200 m teatejooksus 1.18,63 MR 2006 Pekingis maailmameister 4x100 m teatejooksus 39,05 pronksmedal 100 m jooksus 10,42 2008 Bydgoszczis hõbemedal 4×100 m teatejooksus 39,25 2018 Gold Coast pronksmedal 100 m jooksus 10,19 pronksmedal 4×100 m teatejooksus 39,35 Sees Väljas Allikas: IAAF Ametlik koduleht Yohan Blake Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Ljubov Sliska

Ljubov Sliska (vene Любовь Константиновна Слиска, neiupõlvenimi Timošina; sündinud 15. oktoobril 1953 Saratovis) on Venemaa poliitik, Riigiduuma asespiiker aastatel 2007–2011. Ta on olnud Ühtse Venemaa kõrgema nõukogu liige. 2012. aastal lahkus ta Ühtsest Venemaast. Aastatel 2000–2007 oli ta Riigiduuma esimene asespiiker. 2011. aasta Riigiduuma valimistel ta ei kandideerinud, ajakirjanduse andmetel olid põhjuseks Sliska vastuolud asepeaministri ja valitsusaparaadi juhi Vjatšeslav Volodiniga. Teist korda abielus, lapsi pole. Слиска, Любовь Lentapedias
Mihhail Margelov

Mihhail Margelov (sündinud 22. detsembril 1964 Moskvas) on Venemaa poliitikategelane, Pihkva oblasti kuberneri esindav Föderatsiooninõukogu liige 2000. aastast, 2011. aastast presidendi eriesindaja koostöö küsimustes Aafrika riikidega. Margelov on Ühtse Venemaa liige. Aastatel 2003–2005 oli ta Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee (PACE) aseesimees ja kaotas 2008. aastal PACE presidendi valimistel Lluis Maria de Puigile. Mihhail Margelovi vanaisa on armeekindral Vassili Margelov (Markelov), isa Vitali Margelov Nõukogude Liidu Välisluureteenistuse direktori asetäitja. Маргелов, Михаил Lentapedias