laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Napoli lennujaam

Napoli Capodichino lennujaam (varem Campo di Marte sõjaväelennuväli, Aeroporto Militare del Campo di Marte) on lennujaam Itaalias Campania maakonnas Napolis. Lennujaam kannab Ugo Niutta nime. Capodichino on Catania Fontanarossa järel Lõuna-Itaalia suuruselt teine lennujaam. 2013. aastal oli Capodichino reisijate arvult Itaalias 8. kohal.  Napoli lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Napoli Capodichino lennujaama koduleht Foto Aerea - Wikimapia Condizioni meteo attuali - NOAA/NWS Scheda su WAD Informazioni sull'aeroporto e sui voli per Napoli
Villa ohvriallikas

Villa ohvriallikas on ohvriallikas Võrumaal Rõuge kihelkonna Villa külas. Villa ohvriallikas Hiite Maja SA andmekogus. Villa ohvriallikas kultuurimälestiste riiklikus registris
Pisarakanalike

Pisarakanalike (ladina keeles canaliculus lacrimalis) on paljude loomade peas silmade juures paiknev paariline kanal. Pisarakanalikeste kaudu liigub pisaravedelik pisarakotti ja edasi ninaõõnde. Pisarakanalikeste areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Enamikul roomajatel on pisarakanalikesed. Madudel esineb pisarakanalikeste anatoomias varieeruvusi, nii suubuvad Harderi näärmed harilikul nastikul otse pisarakanalikestesse, kuid osadel madudel suubuvad harunenud väiksemad pisarakanalikesed silmakilbisetagusesse ruumi ja seejärel suubuvad ühte pisarakanalikesse. Pisarakanalikese sulgumise korral koguneb vesivedelik silmakilbise ja sarvkesta vahele. Vedelik võib tihti sisaldada baktereid jm, mis võivad põhjustada silmade ja suu haiguslikke seisundeid, seega tuleks vedelik eemaldada. Inimestel on kanalikesed pisaraelundkonna osa. Inimestel on pisarakanalikesed üsna lühikesed, umbes 1 cm pikkused kanalikesed, mis paiknevad kummagi silmalau ääres. Pisarakanalikesed saavad alguse kummastki pisaratäpist ja suubuvad pisarakotti. "Meditsiinisõnastik" 587:2004. Douglas R. Mader,Reptile Medicine and Surgery, Saunders Elsevier, 2006, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 27.01.2014) (inglise keeles) Leanne C Alworth, Sonia M Hernandez, ja Stephen J Divers, Laboratory Reptile Surgery: Principles and Techniques, J Am Assoc Lab Anim Sci. 2011 January; 50(1): 11–26, Published online 2011, January, PMCID: PMC3035398, Veebiversioon (Vaadatud 27.01.2014), (inglise keeles)
Catherine Samba-Panza

Catherine Samba-Panza (sündinud 26. juunil 1954 Fort Lamys) on Kesk-Aafrika Vabariigi poliitik. Ta oli 20. jaanuarist 2014 kuni 30. märtsini 2016 Kesk-Aafrika Vabariigi presidendi kohusetäitja. Ta on sündinud aastal 1954 Fort Lamys (praegu N'Djamena, Tšaadi pealinn). Tema ema on Kesk-Aafrika Vabariigist, isa Kamerunist. Ta on õppinud õigusteadust Pariisis (Pariisi 2. Ülikoolis ehk Université Paris 2 Panthéon-Assas'is). Ta on töötanud juristina ja olnud tegev ärimaailmas. Aastal 2013 valiti ta Bangui linnapeaks ja 20. jaanuaril 2014 Kesk-Aafrika Vabariigi presidendi kohusetäitjaks. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. jaanuar 2014. Vaadatud 27. jaanuaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Rooma Ciampino lennujaam

Rooma Ciampino lennujaam on lennujaam Itaalias Lazio maakonnas, 15 km Rooma keskusest kagus. Lennujaam kannab I maailmasõja-aegse lenduri Giovan Battista Pastine nime. 1916. aastal avatud lennujaam on maailma üks vanimaid tegutsevaid lennujaamu. Lennujaam oli Rooma peamiseks lennujaamaks kuni 1960. aastani seniks kui avati Leonardo da Vinci lennujaam. Lennujaam teenindab nii tsiviil- kui kommertslende, aga seda kasutab ka sõjavägi. Ciampino lennujaam oli 2013. aastal reisijate arvult Itaalias 9. kohal.  Rooma Ciampino lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Il sito dell'aeroporto di Roma-Ciampino Il sito del Comune di Ciampino Informazioni sui voli e l'aeroporto di Roma Ciampino
ENIC

ENIC (European Network of Information Centres) on koostöövõrgustik, mis loodi UNESCO ja Euroopa Nõukogu ühisel algatusel eesmärgiga rakendada Lissaboni tunnustamise konventsiooni ning arendada kvalifikatsioonide tunnustamise praktikat ja poliitikat. ENIC-koostöövõrgu moodustavad Euroopa kultuurikonventsiooniga (European Cultural Convention) liitunud riikide vastavad riiklikud infokeskused. Infokeskused tegelevad välisriigi kvalifikatsioonide (diplomid, tunnistused, kraadid jt) hindamise, tunnustamisalase nõustamise ja kõrgharidusalase informatsiooni andmisega. ENIC-koostöövõrk teeb tihedat koostööd Euroopa Liidu koostöövõrguga NARIC. Eesti ENIC/NARIC Keskus (Akadeemilise Tunnustamise Infokeskus) kuulub Euroopa Nõukogu, UNESCO ja Euroopa Komisjoni koostöövõrkudesse ENIC ja NARIC ja oli kuni 2020. aasta lõpuni Sihtasutus Archimedese struktuuriüksus. Seoses Sihtasutus Archimedese tegevuse lõpetamisega läksid Eesti ENIC/NARIC Keskuse tegevused ja teenused üle Haridus- ja Noorteametisse. Study in Estonia, Eesti kõrghariduse rahvusvaheline turundus Euroopa keeleõppe tunnuskiri Haridus- ja Teadusministeerium Eesti teaduse tippkeskused ENIC/NARIC-võrgustiku koduleht
Villa Tõnisekivi

Villa Tõnisekivi oli ohvrikivi Võrumaal Rõuge kihelkonna Villa külas. Villa Tõnisekivi Hiite Maja SA andmekogus.
Tohkri Ilmamäe allikas

Tohkri Ilmamäe allikas on ohvriallikas Võrumaal Vastseliina kihelkonna Tohkri külas. Tohkri Ilmamäe allikas Hiite Maja SA andmekogus. Tohkri Ilmamäe allikas kultuurimälestiste riiklikus registris
Rimmi püha mänd

Rimmi püha mänd on pühapuu Võrumaal Urvaste kihelkonna Rimmi külas. Rimmi püha mänd Hiite Maja SA andmekogus.
Tohkri Tammetsõõr

Tohkri Tammetsõõr (ka Tammelump) on püha puudesalu Võrumaal Vastseliina kihelkonna Tohkri külas. Tohkri Tammetsõõr Hiite Maja SA andmekogus. Tohkri Tammetsõõr kultuurimälestiste riiklikus registris
Pisarakott

Pisarakott (ladina keeles saccus lacrimalis) on inimeste ja paljude loomade peas, silmakoopa alumises nurgas pisarakotiaugus paiknev laiend. Pisarakott ühendab pisarakanalikesi nina-pisarajuhaga. Pisarakottide areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Inimese pisarakott on pisaraaparaadi osa ja paikneb silmakoopa alumises nurgas. See ühendab pisarakanalikesi nina-pisarajuhaga. Inimestel seostatakse pisarakottidega mitmeid haiguslikke seisundeid, näiteks pisarakotipõletikke ja uudismoodustisi. Pisarakoti hea- ja pahaloomulised kasvajad on siiski haruldased, kirjeldatud on ligi 400 (2001) nimetatud haigusjuhtu. "Meditsiinisõnastik" 587:2004. Devron H. Char,Tumors of the Eye and Ocular Adnexa, Volume 1, lk 386, 2001, American Cancer Society, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 27.01.2014) (inglise keeles)
Pelsi Annekivi

Pelsi Annekivi on ohvrikivi Setumaal Pelsi külas. Pelsi Annekivi Hiite Maja SA andmekogus. Pelsi Annekivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Horsa ohvriallikas

Horsa ohvriallikas (ka Kiivläte) on ohvriallikas Võrumaal Rõuge kihelkonna Horsa külas. Horsa ohvriallikas Hiite Maja SA andmekogus. Horsa ohvriallikas kultuurimälestiste riiklikus registris
Little Boxes

"Little Boxes" (eesti keeles "Väiksed kastid") on Ameerika Ühendriikide laulja ja laulukirjutaja Malvina Reynoldsi laul. See pärineb 1962. aastast ning sai menukaks 1963. aastal Reynoldsi sõbra Pete Seegeri esituses. Laul on poliitiline satiir eeslinnastumise ja keskklassi mugandumise teemal. Eeslinnades ühetaoliste projektide järgi valminud maju nimetatakse laulu tekstis erivärvilisteks "väikesteks kastideks", milles elavad inimesed, kellel "kõigil nägu üks". Ingliskeelse teksti rida "all made out of ticky-tacky" viitab ka kehvale ehituskvaliteedile, mis meenutab kinnisvarabuumide ajal "põllu peale" kipsplaatidest rajatud uusrajoonide oma; eesti tõlkes ("tehtud tiki-taki") on see nüanss kaduma läinud. Vahepeal unustusehõlma vajunud lugu sai 2010. aastail taas populaarseks telekanali Showtime telesarja "Weeds" tunnusmuusikana. "Väiksed kastid" sai inspiratsiooni majadest USA California osariigis Daly Citys. Malvina Reynoldsi tütar Nancy Reynolds Schimmel selgitas laulu tausta nii: "Mu ema ja isa sõitsid San Franciscost läbi Daly City lõunasse, kui mu emale tuli laulu idee. Ta andis rooli isa kätte ja kirjutas selle üles teel üritusele La Hondas, kus ta pidi laulma Riiklike Seaduste Sõprade Komiteele (Friends Committee on National Legislation). Kui ajakiri Time (või oli see Newsweek?) tahtis fotot, kus ta just seda kohta näitab, ei leidnud ta neid maju üles, sest nende ümber oli ehitatud niivõrd palju uusi, et mäeküljed olid üleni kaetud." Laulule on eestikeelsed sõnad teinud Peeter Tooma. Lisaks temale on seda laulu eesti keeles esitanud ka Kukerpillid, Lindpriid, Tarmo ja Toomas Urb, Tajo Kadajas, Männiste perebänd jt. "Merriam-Webster definition of 'Ticky-tacky'". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2012. Vaadatud 27. jaanuaril 2014. "Malvina Reynolds", "Weeds": Artist Spotlight, 2007. Vaadatud 16.10.2007 http://www.youtube.com/watch?v=F_QT8S_MiF8 http://www.kukerpillid.ee/?op=body&id=52&art=387 Märten, Merit ja Kaupo Männiste "Väiksed kastid" saatest "Laulukarusselli kuldne kolmik", ETV2 17. jaanuar 2016. Smith, Charles H.; Schimmel, Nancy. "Little Boxes". Malvina Reynolds: Song Lyrics and Poems. (koos salvestuse loeteluga) "Music". Weeds. Showtime Networks. Täisnimekiri sarjas kasutatud muusikast "America's Most Perfect Ticky-Tacky Suburb". Telstar Logistics. 7. november 2006. Rob Keili veebileht "Little Boxes: The Architecture of a Classic Midcentury Suburb" Bity Booker "Little Boxes" (Malvina Reynoldsi kaver) Peeter Tooma "Väiksed kastid" Youtube
NARIC

NARIC (National Academic Recognition Information Centre) on Euroopa Komisjoni loodud koostöövõrk välisriigis omandatud hariduse õige ja õiglase tunnustamise lihtsustamiseks ning akadeemilise ja tööalase liikuvuse soodustamiseks Euroopa riikides. Koostöövõrgu moodustavad riiklikud NARIC keskused, kes on määratud vastava riigi haridusministeeriumi poolt. Keskuste poolt pakutav teave akadeemiliste kvalifikatsioonide võrreldavuse kohta, aitab ellu viia Bologna protsessis püstitatud eesmärke. Riigiti võivad NARIC keskuste tegevused ja ülesanded erineda. Paljudes Euroopa riikides on NARIC keskustel nõuandev roll ehk siis kõrgkoolidel ja tööandjatel on õigus ise otsustada, milliseid välisriigi kvalifikatsioone ja õpinguid nad aktsepteerivad. Sel juhul annavad NARIC keskused teavet välisriigi kvalifikatsioonide ja haridussüsteemi kohta, mis on kõrgkoolidele ja tööandjatele vajalik tunnustamise otsuse tegemisel. Eesti ENIC/NARIC Keskus (Akadeemilise Tunnustamise Infokeskus) kuulub Euroopa Nõukogu, UNESCO ja Euroopa Komisjoni koostöövõrkudesse ENIC ja NARIC ja oli kuni 2020. aasta lõpuni Sihtasutus Archimedese struktuuriüksus. Seoses Sihtasutus Archimedese tegevuse lõpetamisega läksid Eesti ENIC/NARIC Keskuse tegevused ja teenused üle Haridus- ja Noorteametisse. ENIC Kõrghariduse rahvusvaheline turundus ehk Study in Estonia Euroopa keeleõppe tunnuskiri Haridus- ja Teadusministeerium Eesti teaduse tippkeskused Sihtasutuse Archimedes koduleht ENIC/NARIC võrgustiku koduleht
Hanok

Hanok oli Vanas Testamendis Kaini poeg ja Iiradi isa. Juubelite raamatu järgi oli Hanoki ema nimi Awan. Kain nimetas tema järgi enda asutatud maailma esimese linna.
Nina-pisarajuha

Nina-pisarajuha ehk nina-pisara juha (ladina keeles ductus nasolacrimalis, canalis nasolacrimalis) on paljude loomade peas silmapiirkonnas paiknev paariline juha, mis suundub pisarakotist ninaõõnde. Nina-pisarajuha areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Madudel suubuvad nina-pisara juhad sahkluu-nina elundi juures suhu. Inimestel on nina-pisarajuhad pisaraaparaadi osad, mis järgnevad pisarakotile. "Meditsiinisõnastik" 517:2004. Enn Ernits, Esta Nahkur, Koduloomade anatoomia, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 397, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Melissa Kaplan's Herp Care Collection, Bulging, Drooping,Distended Eyes in Reptiles, Veebiversioon (vaadatud 27.01.2014) (inglise keeles)
Awan

Awan (nimi Juubelite raamatu järgi; Seder Hadoroti ja Pseudo-Methodiuse apokalüpsise järgi Kalmana, "Kuldlegendi" järgi Calmana) oli Aadama ja Eeva tütar. Ta läks mehele oma kaksikvennale Kainile, nende poeg oli Hanok. Piiblis pole tema nime nimetatud, vaid nimetatakse teda lihtsalt "Kaini naiseks" (1 Ms 4:17). Lisaks on veel mainitud, et Aadamale "sündis poegi ja tütreid" (1 Ms 5:4). Kuna Piibli järgi rohkem inimesi maailmas polnud, pidid nii Kain kui Sett abielluma oma õdedega. [1]
Pescara lennujaam

Pescara lennujaam, ärinimega Abruzzo Pasquale Liberi rahvusvaheline lennujaam (Aeroporto internazionale d'Abruzzo "Pasquale Liberi"), on lennujaam Itaalias Abruzzo maakonnas, umbes 3 km kaugusel Pescara keskusest edelas. Lennujaam kannab Pasquale Liberi nime (lennuõnnetuses hukkunud Pasquale Liberi onu oli Gabriele D'Annunzio). Alates 1996. aastast tsiviilliikluseks avatud Pescara lennujaam on Abruzzo maakonna ainus rahvusvaheline lennujaam. 2012. aastal oli Pescara lennujaam reisijate arvult Itaalias 28. kohal. Giovanni Guido, Aviazione & Abruzzo, Ed. Collana di Studi Abruzzesi, 2006.  Pescara lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis www.abruzzo-airport.it @AbruzzoAirport su Twitter Aeroclub Pescara - Raffaele Breda ENAV S.p.A. HoverFly
Ujarõntsi

Ujarõntsi (ukraina Уяринці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tõvrivi rajoonis. Elanike arv on 544.
Tōgō Heihachirō

Tōgō Heihachirō (jaapani keeles 東郷平八郎; 27. jaanuar 1848 Kagoshima – 30. mai 1934 Tōkyō) oli jaapani admiral. Ta juhtis Jaapani laevastikku Tsushima lahingus, kus Jaapani merevägi purustas täielikult Vene laevastiku. Tōgō Heihachirō väljapaistavate saavutuste poolest on teda läänes nimetatud ka idamaade Horatio Nelsoniks. Ta sündis aastal 1848 Kagoshimas, samurai perekonnas. Aastal 1871 astus ta Tōkyō merekooli. Järgmisel aasta veebruaris suunati ta koos üheteistkümne kadetiga Suurbritanniasse, kus ta viibis seitse aastat. Ta õppis individuaalselt inglise keelt, Cambridge'i Ülikoolis matemaatikat ja sai sõjalise hariduse Kuninglikus Mereväeakadeemias Portsmouthis.
Helene mõis

Helene mõis (Helēnes muižiņa) oli suvemõis Lätis Riia linnas Bišumuiža asumis; selle peahoone aadress oli Bauskas ielā 133. Helene mõis kuulus Girgensonide perele, olles nende valduses kuni 1930. aastateni. XX sajandi alguses tegutses mõisa juures vabrik, kus toodeti lakki. Suvemõis on ebatüüpilise välimusega, tagasihoidlike kaunistustega hoonet võib pidada tavaliseks eramajaks. Hoone on osaliselt renoveeritud. Mõisa juures on ka väike park ja allee. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Grīziņkalns

Grīziņkalns on asum Lätis, Riia linna Latgale eeslinna ja Keskrajooni osa pindalaga 1,517 km². Asub Centrsist idas, Brasast lõunas, Purvciemsis läänes ja Avotu ielast põhjas. 13 691 elanikku (2010). Grīziņkalnsi asumi põhjaosa kuni Aleksandra Čaka ielani kuulub Keskrajooni koosseisu, ent suurem osa asumist on Latgale eeslinna osa. Asumi reljeefi iseloomustavad Grīziņkalnsi luited, mille kõrgeim tipp ulatub 24 meetrit üle merepinna. Kõrgeima tipu juures asub Grīziņkalnsi park. Piirkond kuulus kunagi Riia kaupmeeste suguvõsale – Griesenitele. Grīzenbergi mõisa järgi on saanud nime luited, luidete järgi omakorda asum. XVII sajandil lisandus veel Falgi mõis. 1870. aastatel tekkis asumisse seoses Riia tööstuslinnaks muutumisega hulgaliselt ettevõtteid. Grīziņkalnsis toodeti viile, masinaosi, tsinkvärvi, mineraalõli, konserve. Tehaste juurde kerkisid ka tööliste elamud, mis moodustavad valdava osa asumi hoonetest. Suurem osa elanikest tuli Läti maapiirkondadest, seega oli enamik asumi elanikke lätlased. Aastal 1887 valmis luteri kirik. Uusgooti stiilis kirikut kasutati korduvalt teleseriaali "Seitseteist kevadist hetke" võttekohana. Aastal 1907 valmis õigeusu kloostri juures olev kirik. 1905. aasta revolutsiooni sündmused mõjutasid sügavalt asumis elavaid töölisi. Revolutsioonisündmustest tehti aastal 1970 lastele mõeldud seiklusfilm "Vārnu ielas republika" ("Varese tänava vabariik"). Aastail 1905–1908 tegutses asumis teater Apollo. Aastal 1958 ehitati teatri hooned ümber staadioniks. Aastal 1910 ehitati asumisse V. Ķuze kommivabrik, mille hooned kuuluvad tänapäeval aktsiaseltsile Laima. Aastal 1933 ehitati asumisse ka Punase Risti hoonetekompleks. Grīziņkalnsi asumis asub Pērnavas iela (Pärnu tänav), lisaks asub seal osaliselt ka Tallinas iela (Tallinna tänav). Luteri kirik Tallinas iela (Tallinna tänav) 29-31 Tallinas iela (Tallinna tänav) 35 Daugava staadion Pērnavas iela Grīziņkalnsi park Grīziņkalnsi koduleht (läti keeles) Asum portaalis CitaRiga
Harilik pimendipuu

Harilik pimendipuu (Pimenta dioica) on mürdiliste sugukonda pimendipuu perekonda kuuluv puuliik. Harilik pimendipuu on kahekojaline igihaljas puu. Ta võib sirguda 6–12 m kõrguseks ja elada kuni 100 aasta vanuseks. Harilik pimendipuu kasvab looduslikult Jamaical, Mehhikos, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas. Hariliku pimendipuu viljad on marjad. Droogina tarvitatakse valmimata kuivatatud vilju (Pimentae dioicae fructus). Kondiitritööstustes ja konservitööstuses ning kodumajapidamistes kasutatakse vilju ka vürtsi ja maitseainena. Vürts kannab nimetust piment ehk Jamaika pipar ehk nelkpipar ehk vürts ehk vürtspipar. Inglise botaanik John Ray nimetas vilju "kõikvürtsiks" (allspice). Meditsiinis kasutatakse ka eeterlikku õli (Pimentae dioicae aetherolum). Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 698, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010 Priya S. Rao, Sheth Navinchandra, KN Jayaveera, An important spice, Pimenta dioica (Linn.) Merill: A Review, International Current Pharmaceutical Journal, 2012 K. V. Peter, Handbook of Herbs and Spices, Woodhead Publishing, 2004, lk 117 Sissekanne GRIN-is Sissekanne ITIS-es
Kahevõistlus (täpsustus)

Kahevõistlus on mitme võistlusala nimetus spordis: kahevõistlus (suusahüpped ja murdmaasuusatamine) Alpi kahevõistlus duatlon kahevõitlus
Rahvusvaheline Suusaföderatsioon

Rahvusvaheline Suusaföderatsioon (prantsuse keeles Fédération internationale de ski, lühend FIS) on peamine suusaspordi alasid hõlmav organisatsioon maailmas. See loodi 2. veebruaril 1924 Prantsusmaal Chamonix's, kus samal ajal toimusid ka esimesed taliolümpiamängud. FIS-i peakorter asub alates 1972. aastast Bernis. 1925. aastal hakati korraldama FIS-i iga-aastase kongressi ajal niinimetatud kongressimänge, mis on hiljem tagantjärele tunnistatud maailmameistrivõistlusteks. Esimesed ametlikud maailmameistrivõistlused peeti 1937. aastal. FIS juhib rahvusvahelises ulatuses kõiki suusaspordialasid peale laskesuusatamise. Eesti on FIS-is esindatud Eesti Suusaliidu kaudu. Gian Franco Kasper (Šveits) Anatoli Akentiev (Venemaa) Yoshiro Ito (Jaapan) Bill Marolt (USA) Carl Eric Stålberg (Rootsi) Sarah Lewis Rahvusvahelise Suusaföderatsiooni koduleht
Falgi mõis

Falgi mõis (Falka muižiņa või Piekūnmuižiņa) oli suvemõis Lätis Riia linnas Grīziņkalnsi asumis. Peahoone asus K. Barona ielā 140–142 ja Brīvības ielā 198 majade piirkonnas. Saksa keeles Falkenhof, tõenäoliselt ka Husmans Hof. Mõis rajati tõenäoliselt 17. sajandil. Aastal 1700 paigutas Johann Christoph Brotze mõisa asukohta Husmans Hofi nimelise mõisa, mis on tõenäoliselt seesama mõis. Mõisa järgi sai nime kõrval asuv Klijānu iela, mille varasem nimi oli Piekūnu iela. Tänava nimi oli läti keelest tõlgituna "Pistriku tänav"; nimi tuli sellest, et mõisa saksakeelne omanikust tulenev nimi tähendas pistrikumõisa. Mõisa viimased omanikud olid Norwellid. 1899. aasta mais toimus mõisa juures politseinike ja tööliste vahel suur kokkupõrge, mis oli esimene sellelaadne sündmus Lätis. Aastast 1913 olid hooned kõik hävinud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Pimendipuu

Pimendipuu (Pimenta) on mürdiliste sugukonda kuuluv taimeperekond. Pimendipuu perekonda kuuluvad järgmised liigid: Pimenta acris Pimenta acuminata Pimenta adenoclada Pimenta anisomera Pimenta aromatica Pimenta cainitoides Pimenta dioica (L.) Merr. - harilik pimendipuu Pimenta ferruginea Pimenta filipes Pimenta guatemalensis Pimenta odiolens Pimenta oligantha Pimenta podocarpoides Pimenta racemosa (Mill.) J.W.Moore - kobar-pimendipuu Pimenta richardii. Hariliku pimendipuu lehed Hariliku pimendipuu õied Hariliku pimendipuu viljad, pimendid GRIN Taxonomy for Plants Sissekanne GRIN-is Sissekanne ITIS-is Sissekanne NCBI-s
Grīzenbergi mõis

Grīzenbergi mõis (Grīzenberga muiža, ka Fišera muižiņa või Grīziņmuiža) oli mõis Lätis Riia linnas Grīziņkalnsi ja Purvciemsi asumis. Peahoone asukoht on kas Kroņu iela 21 või Braslas iela 22 piirkonnas. Saksa keeles Hinterbergen, ka Griesenhof, Griesenbergshof ja Brauershöfgen. Grīzenbergi mõis rajati aastal 1678. Mõisa esimeseks omanikuks olid Brauerid, aga aastast 1705 läks see üle Schiffhausenite perekonnale. Toona kandis mõis Brauershöfgeni nime. Aastal 1709 mõisa vana peahoone hävis. Mõisa üks varasemaid teadaolevaid omanikke oli arst Johann Bernhard Fischer, kes pärast riigiteenistusest lahkumist aastal 1742 asus elama Hinterbergeni mõisa Riia linna lähedal. Tema rajas ka mõisa juurde aia ja pargi, mis on Grīziņkalnsi pargi eelkäija. Aastal 1794 ostsid mõisa Griesenid, kes ehitasid sinna uue puidust maja. Uute omanike järgi sai mõis oma lätikeelse nime ja Grīziņkalnsi asum sai omakorda nime mõisalt. Mõisa pargist kasvas välja Grīziņkalnsi park. Pargi pindala on 10,45 hektarit. Pargis asub Grīziņkalnsi luidete kõrgeim tipp, mis kannab samuti nime Grīziņkalns. Pargis kogunes 1905. aasta revolutsiooni ajal rahvas, hiljem püstitati parki nende sündmuste mälestuseks monument. XIX sajandi lõpus ostis mõisa Grebenščikovi vanausuliste kirik. Vanausulised rajasid sinna puuetega inimeste hooldekodu, selle juurde kerkisid aga aiad ja niidud. Mõisale kuulunud Purvciemsis asunud soo kuivendati, turbakiht lõppes otsa ja selle alt tuli välja valge liiva kiht. Raudtee äärde ehitati aga laod naftasaaduste hoidmiseks. Sissekanne Riia mõisate saidil (läti keeles)
Ficki kabel

Ficki kabel on hävinenud matmispaik Põltsamaa kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Põltsamaa linnas. Kabel asus Põltsamaa uue Niguliste kiriku edelapoolse seina ääres. Kabeli rajas Põltsamaa mõisa tollane omanik Heinrich von Fick tõenäoliselt 1740. aastate lõpul. Sinna on 1750. aastal maetud Fick ise, teiste maetud inimeste arv ei ole teada. Kiviseinte, võlvitud laega ning punastest tellistest põrandaga kabeli alumisel korrusel oli võlvlaega hauakamber, kuhu sai siseneda läbi võlvis oleva luugi. Kirikust viis uks kabelisse. Oletatavasti viidi maetute säilmed ära 1922. aastal. Ficki kabeli katus põles koos kirikuga 14. juulil 1941 ning ajapikku hävitas ilm kabeli lae, mis langes sisse. Kabel lammutati 1958. aastal, et ehitada kirikule uus maja, mille keldrikorrusel oli katla- ja kütuseruum, ülemistel korrustel elu- ja koguduse tööruumid. Pole teada, kas uue ehitise alla jäi veel maetuid. Herbert Kuurme. "Pildikesi Põltsamaa ajaloost 1". Põltsamaa 2001. Lk 15, 152, 156 Kadri Tael. "Põltsamaa kalmistute pärand". "Vali Uudised", 24. jaanuar 2014. Lk 4 Robert Treufeldt. "Põltsamaa kalmistud Eesti kalmistute pärandis, 1. osa". Vali Uudised nr 23, 21. märts 2014. Lk 6 Kultuurimälestis nr 24003 "Põltsamaa kirik"