laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vesper

Vesper ehk õhtujumalateenistus ehk õhtuteenistus on kirikutes õhtul peetav jumalateenistus. Õhtujumalateenistust peetakse muu hulgas katoliku kirikus, õigeusu kirikus, anglikaani kirikus, luteri kirikus ja kopti kirikus. Vesprit on peetud iga päev päikeseloojangu ajal, mis oli antiikajal ööpäeva vahetumise aeg. Suurte pühade puhul peetakse kaks vesprit: eelõhtul (vigiilia) ja samal päeval. Vesper sisaldab peamiselt psalme antifoonidega, lühikest pühakirjalugemist responsooriumiga ja Maarja kiituslaulu antifooniga. Õigeusu kirikus nimetatakse vesprit õhtuteenistuseks. See võib kuuluda koguööteenistuse koosseisu.
Arafati mägi

Arafati mägi (70 m) asub Saudi Araabias Meka lähedal. Muslimi pärimus kirjeldab, et prohvet Aadam ja Eeva (Hawa - naine) taaskohtusid siin peale pagendust ning said Allahi poolt andestatud. Väidetavalt pidas prohvet Muhamed Arafati mäel 632. aastal enne oma surma viimase jutluse. Arafati mägi on tähtsal koha muslimite palverännakul Mekasse – hadžil. Palverändurid veedavad siin hadži ühe osana terve päeva keskpäevast kuni ööni. Palvetatakse ja mõtiskletakse, kandes vaid lihtsat valget ihrami ning sandaale. Ööseks liigutakse edasi Muzdalifa väljakule, kus oodatakse päikesetõusu. Sel ööl palverändurid ei maga. Mitte ajada segamini Ararati mäega. Yasser Arafat on saanud nime just selle koha järgi.
Ehapuna

Ehapuna on läänetaeva, pilvede ja Päikese nähtav punane värvus päikeseloojangu ajal ja järel. See esineb peamiselt kerge pilvituse korral. Ehapuna põhjustab asjaolu, et violetsed ja sinised valguskiired hajuvad Rayleigh' hajumise käigus (väikeste veepiiskade jt osakeste tõttu) atmosfääris rohkem kui punased ja kollased, sest esimesed on väiksema lainepikkusega. Kui Päike on madalamal, peavad valguskiired atmosfääris läbima pikema teekonna ning jõuavad rohkem hajuda, nii et suurema lainepikkusega kiired hakkavad domineerima. Hämarik Koidupuna
Revokatsioon (kaubandus)

Revokatsioon (ladina keeles revocatio, ärakutsumine) on kaubanduses ostja õigus tehing teatud tingimustel tühistada. Inglise keeles kasutatakse revokatsiooniõiguse ehk tühistusõiguse tähistamiseks fraasi "right of revocation" ning saksa keeles sõna "Widerrufsrecht".
Teise maailmasõja sõjaväeliste auastmete võrdlev tabel

Järgnev tabel näitab võrdlevalt ohvitseride auastmeid peamistes Teises maailmasõjas osalenud riikides. VÕTI: Merevägi Maavägi Õhuvägi Relva-SS/Allgemeine SS Üldised auastmed, mis ei ole seoses ühegi väeliigiga Õhuväe auastmeid, mis langevad kokku maaväe auastmetega, ei ole näidatud. Loetud on ainult Teise maailmasõja aegsed auastmed. Nimi "Briti Rahvaste Ühendus" võeti kasutusele 1926. aastal "Briti Impeeriumi" asemel. Näidatud on auastmed perioodist 1943-1946; partisanid kasutasid kuni 1943. aastani väheste muudatustega "positsioonilisi auastmeid" (sarnaselt Punaarmeega Venemaa kodusõja ajal). 27. juunil 1945 sai Stalin Ülemnõukogult selle auastme. Kõrgeim võimalik Jaapani auaste, mille sai ainult keiser Soome marssal, aunimetus, mis anti Carl Gustaf Emil Mannerheimile tema 75. sünnipäeval 1942. aastal. Tegemist ei olnud auastmega. See auaste oli ainult Titol. Näiteks oli kuningas George VI 1939-45 Austraaila õhujõudude marssal. Auaste oli ainult kuningas Geórgios II-l Gensui oli tegelikult aunimetus, mida andis keiser, ja mitte auaste kui selline. Täiskindralitel oli tavaliselt nende väeliigi auaste, näiteks "General der Infanterie või General der Artillerie. Täiskindraleid lennuväes kutsuti General der Flieger. Ühelegi ohvitserile ei antud sõja ajal seda auastet Ratsaväe kapteni auaste oli Rittmeister.
INRI

INRI, ka I.N.R.I., lühend ladinakeelse väljendi IESVS·NAZARENVS·REX·IVDÆORVM (Jesus Nazarenus, Rex Judaeorum) esitähtedest, tõlkes "Jeesus Naatsaretist, juutide kuningas". Jeesuse-aegse kombe kohaselt kinnitati ristilöödu pea kohale tahvel, kus oli kirjas tema süü, aga et hukkamõistjad ei leidnud Jeesusel muud süüd, kirjutati tema pea kohale see lühend. Kreeka keeles vastab samale lühendile INBI (Ἰησοῦς ὁ Ναζωραῖος ὁ Bασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων), vene ja kirikuslaavi keeles kasutatakse ka lühendit И.Н.Ц.И. (Иисус Назарянин, Царь Иудейский).
Alicia Keys

Alicia Keys (sünninimi Alicia Augello-Cook; sündinud 25. jaanuaril 1981 New Yorgis Manhattanil) on ameerika R&B-laulja ja klaverimängija. Ta sündis valgenahalise ema Terri Augello ja afroameeriklasest isa Craig Cooki peres ning kasvas üles New Yorgis. Alicia hakkas klaverit mängima seitsmeaastaselt. Ta õppis klassikalist klaverit, mängis Beethovenit, Mozartit ja Chopini, kes oli ka tema lemmikhelilooja. Oma esimese laulu "Butterflyz" kirjutas ta 14-aastaselt; selle loo võib leida ka tema debüütplaadilt. Keysi debüütalbumit "Songs in A Minor" saatis müügiedu ja ta võitis sellega 2002. aastal viis Grammy auhinda. 2003. aastal ilmus tema teine kauamängiv heliplaat "The Diary of Alicia Keys", 2007. aastal kolmas stuudioalbum "As I Am". "Songs in A Minor" (2001) "The Diary of Alicia Keys" (2003) "Unplugged" (2005) "As I Am" (2007) Ametlik koduleht
Pangakonto

Pangakonto on konto, mida pank peab kliendi huvides. Pangakontol toimuvate tehingute üle peab arvestust nii klient kui ka pank oma raamatupidamises. Pangakontod on näiteks jooksevkonto ehk jooksev arve ehk arvelduskonto, millel toimuvad jooksvad laekumised ja väljaminekud hoiukonto ehk hoiuarve krediidikonto ehk laenukonto valuutakonto krediitkaardikonto väärtpaberikonto Konto Läbipaistev pangakonto Rahvusvaheline pangakonto number
Aftenposten A/S

Aftenposten A/S on Schibstedi tütarettevõte, mis annab välja ja trükib ajalehe Aftenposten hommiku- ja õhtuväljaannet, samuti mitut ajakirja ja veebisaiti. Ta tegeleb ka väljaannete levitamisega. Ettevõttes oli 2007. aastal üle 800 töötaja ning selle aastakäive oli 2,5 miljardit Norra krooni. Store Norske
Kasari hüdromeetriajaam

Kasari hüdromeetriajaam on hüdromeetriajaam Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kasari külas. Jaam töötab alates aastast 1924. Jaamas mõõdetakse õhu temperatuuri, sademete hulka, Kasari jõe veetaset ning vooluhulka. Kasari hüdromeetriajaama keskkonnaregistri kood on HJQ0000049. Kasari hüdromeetriajaam Riigi Ilmateenistuse kodulehel Kasari hüdromeetriajaam keskkonnaportaalis
Teenuse hüdromeetriajaam

Teenuse hüdromeetriajaam oli hüdromeetriajaam Raplamaal Märjamaa vallas Teenuse külas. Jaama haldas Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituut. Jaam töötas alates aastast 1947, suleti aastal 1996. Teenuse hüdromeetriajaama keskkonnaregistri kood on HJQ0001027. Keskkonnaregister
Seira peakraav

Seira peakraav (ka Kirbla peakraav) on kraav Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Seira külas. Peakraavi pikkus on 2,7 km ning see suubub Kasari vanast sillast veidi ülesvoolu vasakult Kasari jõkke. Peakraavi valgla on 14,7 km². Peakraav on mitteavalik veekogu, selle piiranguvöönd on 50 m. Seira peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1107001. Seira peakraav keskkonnaportaalis
Kelba peakraav

Kelba peakraav (ka Rabivere peakraav) on kraav Raplamaal Kohila vallas Rabivere külas ning Rapla vallas Kelba ja Raka külas. Peakraavi pikkus on 6,9 km ning see suubub vasakult Kasari jõkke (106,7 km suudmest). Peakraavi valgla on 16,2 km². Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Peakraavi lähtest mõni kilomeeter kirdesse jääb Rabivere soo (Hagudi soo). Peakraavi suudme juures algab Adila-Krimmi soo. Kelba peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1107100. Kelba peakraav keskkonnaportaalis
Aftenposteni kuldmedal

Aftenposteni kuldmedal (Aftenpostens Gullmedalje) on autasu, mida antakse välja aasta parima spordisaavutuse eest Norra sportlasele. Sportlane võib selle saada elus ainult korra. Esimest korda andis medali välja 1933. aastal ajaleht Idrettsbladet. 1934. aastast hakkas seda välja andma ajaleht Morgenbladet ning selle nimeks sai Morgenbladeti kuldmedal (Morgenbladets gullmedalje, 1993–1996 Stiftelsen Morgenbladets gullmedalje). Aastatel 1940–1945 auhinda välja ei antud. Praegust nime kannab auhind 1997. aastast ajalehe Aftenposten järgi. 1997 Bjørn Dæhlie 1997 Hanne Haugland 1998 Ole Einar Bjørndalen 1999 Lasse Kjus 2000 Trine Hattestad 2001 Olaf Tufte 2002 Eirik Verås Larsen 2003 Petter Solberg 2004 Gunn-Rita Dahle 2005 Marit Bjørgen 2006 Kjetil André Aamodt 2007 Aksel Lund Svindal 2008 Andreas Thorkildsen 2009 Petter Northug 2010 Thor Hushovd 2011 Alexander Dale Oen 2012 Sarah Louise Rung 2013 Magnus Carlsen
Evald Saag

Evald Saag (24. november 1912 Krabi vald, Rõuge kihelkond, Võrumaa – 20. oktoober 2004 Tallinn) oli eesti teoloog ja vaimulik. Evald Saag sündis Ede-Liguri talus Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Ta õppis Krabi algkoolis ning astus pärast Võru Haridusseltsi gümnaasiumi lõpetamist Tondi sõjakooli. Pärast selle lõpetamist jätkas ta 1935. aastal õpinguid Tartu Ülikoolis usuteaduskonnas, mille ta lõpetas 1940. aastal teoloogiamagistri kraadiga Vana Testamendi ja semi filoloogia alal. 14. detsembril 1941 ordineeris piiskop Johan Kõpp Evald Saagi Tallinna toomkirikus vikaarõpetajaks. Ta nimetati 1956. aastal Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetajana EELK Lauluraamatukomisjoni koosseisu. Evald Saag oli üks Usuteaduse Instituudi asutajaid, kus ta töötas dekaanina ning Vana Testamendi õppetooli juhatajana. 1980. aastal sai ta Usuteaduse Instituudi audoktoriks. 1996. aastal andis EELK konsistoorium talle praosti aunimetuse, 1998. aastal sai ta esimese Rapla kihelkonna auhinna – Maarja Magdaleena pronksskulptuuri. 2001. aasta veebruaris autasustas president Lennart Meri teda Valgetähe III järgu teenetemärgiga. Iisraelis kasvab temale pühendatud puu. Evald Saag on maetud Rapla kalmistule. 1943–1944 Paldiski Nikolai kogudus 1944–1962 Rapla Maarja-Magdaleena kogudus 1962–1989 Pärnu Eliisabeti kogudus Tallinna Toompea Kaarli kogudus Märjamaa Maarja kogudus Järvakandi Peetri kogudus Vändra Martini kogudus Tori Püha Jüri kogudus Häädemeeste Miikaeli kogudus Treimani kogudus Aastatel 1953–1962 oli ta Ida-Harju praosti kohusetäitja. Saag soovitas kasutada võõrsõnade asemel omasõnu või siis võimalikult algkeelelähedasi sõnu. Näiteks soovitas ta kasutada sõna "jünger" asemel sõna "õpilane" ning nimede "Egiptus" ja "Babülon" asemel nimekujusid "Kopti" ja "Paabel". Nime "Sumer" asemel soovitas ta nimekuju "Sinear" ning sõna "tsikuraat" asemel sõna "zikkur". Samuti soovitas ta eesti keeles kasutada lühivorme, näiteks sõna "šariaat" asemel sõna šaria, mis on ühtlasi ka algselähedane.[viide?] Jeesuse kohta kasutatava lunastaja (luna-tasu) asemel pidas õigemaks eelistada "päästjat". Tema isa oli Jaan Saag ja ema Anna Saag (sündinud Perakond). 4. juulil 1942 abiellus ta Uku Masingu õe Agnes Masinguga. Pärast abikaasa surma (1981. aastal) abiellus ta 1983. aastal Emilie Karjusega. Kersti Uibo tegi temast 1994. aastal filmi "Evaldimaa". Madude osa soome-ugri usundeis (magistritöö Tartu Ülikoolis, Tartu, 1938) Ööülikool: Evald Saagi loengud MP3-vormingus [1] Valter Vaasa. Mitmekülgne vend – Eesti Kirik, 23. november 2005 Marko Tiitus, Evaldipäev – Eesti Kirik, 27. oktoober 2004 "Eestiaegsed suurmehed". Jaan Tootseni kõnelus Evald Saagiga, kelle sünnist 24. novembril 2012 möödus 100 aastat. "Raadio ööülikooli" 2002. aasta saate üles kirjutanud Virve Hirtentreu – Sirp 23. november 2012, lk 6–7 Hans Treimann. Evald ja Emmi. – Nädaline, 14. aprill – 14. mai 2011 Kersti Uibo, "Evaldimaa", NFTS, UK 1994
Zorro

"Zorro" on 1990. aastatel toodetud teleseriaal. Peategelane nimega Don Diego de la Vega huvitub teadusest, loeb palju raamatuid ja elab koos teiste linnaelanikega 19. sajandi Los Angeleses. Ühel ilusal päeval, kui Diego pikalt reisilt kodulinna naaseb, on ta üllatus suur, kui ta näeb, et linnapea ehk alcalde Luis Ramon on muutnud sealsete inimeste elu põrguks. Peale ohtlikku sõnavahetust linnapeaga otsustab Diego kaht elu elama hakata – tagasihoidliku elu kõrvalt tegutseb ta Zorrona, musta keebi, musta maski, piitsa, mõõga ja kaabuga päästjana, kes kaitseb linnaelanikke türanliku alcalde ebaõigluse eest. Abiliseks võtab Diego kurttumma poisi Felipe, kelle ta on ise üles kasvatanud. Võitluses kurjaga satub Zorro põnevatesse, teinekord isegi romantilistesse ja naljakatesse seiklustesse ning olukordadesse. Ta ei saaks aga kurjusega võidelda ilma oma väga targa hobuse Toronado/Tornado abita, kes on kiireim, osavaim ja nutikaim hobune terves linnas ning reageerib alati Zorro vilistamise peale. Tihti tuleb ka ette olukordi, kus Zorro peab päästma oma armastatud naise Victoria Escalante elu. Seevastu alcalde usaldusisik ja abiline on tagasihoidlik, ehk isegi veidi argpükslik seersant Mendoza, kes oma ametikohast olenemata on tihti tegelikult alcalde tegevuste vastu. Duncan Regehr – Don Diego de la Vega/Zorro Patrice Camhi/Martinez – Victoria Escalante James Victor – seersant Jaime Mendoza Michael Tylo – alcalde Luis Ramon John Hertzler – alcalde Ignacio De Soto Efrem Zimbalist Jr. – Don Alejandro de la Vega Henry Darrow – Don Alejandro de la Vega Juan Diego Botto – Felipe Adam West Ben Miles Pete Postlethwaite Daniel Craig Hunter Tylo Andre the Giant Philip Michael Thomas Rowdy Roddy Piper Jesse Ventura Valentine Pelka Oliver Haden Doug McClure Roger Lloyd Pack Garfield Morgan Warwick Davis Bernard Kay Patsy Rowlands Soon-Tek Oh Kevin Brophy Oliver Cotton Hilton McRae, Timothy Bateson James Horan Faith Brook Zorro andmekogus IMDb (inglise)
Nikifor Begitšev

Nikifor Begitšev (vene Никифор Алексеевич Бегичев või Бигичев; 19. veebruar (7. veebruar vkj) 1874 – 18. mai 1927) oli vene meremees ja polaaruurija. Sündis Astrahani kubermangus Tsarjovi linnas (praegu Volgogradi oblasti Tsarjovi alevik) Volga-äärse kalamehe peres. Aastal 1895 võeti ta sõjaväelaevastikku, aastatel 1897–1900 oli ta õppepurjelaeva madrus ja poοtsmanmaat[küsitav] ning sooritas kolm reisi Kroonlinnast Antillidele üle Atlandi ookeani. Aastatel 1900–1902 osales ta Eduard von Tolli polaarekspeditsioonil kuunari "Zarja" pootsmanina. Ekspeditsiooni käigus päästis ta Aleksandr Koltšaki. Nikifor Begitšev osales aastal 1904 miinilaevas "Besšumnõi" Port-Arturi kaitsmisel, ta interneeriti koos laevameeskonnaga Tsindaosse, kuhu miinilaev murdis läbi jaapani blokaadi. Sai Georgi risti. Pärast sõda tuli ta tagasi Tsarjovi ja abiellus, aga 1906. aasta suvel kolis elama Jenissei alamjooksu piirkonda. Tegeles karunaha hankimisega ja uuris Taimõri poolsaart. Aastal 1908 avastas ta Hatanga ja Anabari jõe suudmealas kaks saart, mis said hiljem tema auks nimeks Suur-Begitševi ja Väike-Begitševi saar. 1915. aastal osales jäälõhkujatel Taimõr ja Vaigatš haigestunud inimeste evakueerimisel. Aastal 1922 osales ta Nikolai Urvantseviga Nõukogude-Norra otsinguekspeditsioonis, mis otsis Taimõri poolsaarel kaduma jäänud Roald Amundseni 1919. aasta ekspeditsiooni liikmeid. Ta leidis neist ühe säilmed ning hiljem paadiga Pjassina jõge mööda alla sõites leidis Diksoni saare lähedal teise Amundseni kaaslase Peter Tessemi luukere. Kevadel 1926 läks ta tundrasse, kus talvel 1927 Pjassina jõel talvitades suri skorbuuti. Ta sai kaks Venemaa Teaduste Akadeemia Suurt kuldmedalit. Aastal 1964 püstitati talle Dicksonis mälestussammas ja maeti ümber tema säilmed. Nikifor Begitševi järgi on nimetatud kaks saart Laptevite meres ja Antarktise neem, samuti tänavad Moskvas ja Norilskis. Корабел.ру. Личности. Бегичев Никифор Алексеевич П.Попов. Никифор Бегичев и Земля Санникова Гибель легенды //Pravda, 10. jaanuar 2003
Väike-Begitševi saar

Väike-Begitševi saar (vene остров Малый Бегичев) on Venemaale kuuluv saar Krasnojarski krais Laptevite meres Hatanga lahe suus. Saare pikkus 61 km, laius 57 km, pindala 15 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 201 meetrit. Saar on kaetud tundrataimestikuga. Saarel elavad polaarrebased ja põhjapõdrad, rannikul morsad. Väike-Begitševi saarest 7 km kaugusel ida pool asub Suur-Begitševi saar, mille pindala on 1800 km². Krasnojarski krai ja Sahha piir läheb nende vahelt läbi, nii et Suur-Begitševi saar kuulub Sahha vabariigi koosseisu. Mõlemad saared on nimetatud Nikifor Begitševi järgi, kes need saared aastal 1908 avastas ja neid uuris.
Mohsi astmik

Mohsi astmik ehk Mohsi skaala on etalonmineraalide kõvadusel põhinev mineraalide suhtelise kõvaduse määramise skaala. Astmiku koostas aastal 1812 Austria mineraloog Friedrich Mohs. Kõvaduse all peetakse silmas mineraali vastupanu kriimustamisele. Pehmema mineraaliga ei ole võimalik kõvemat mineraali kriimustada. Mohsi astmik on siiani kõige laiemalt kasutatav mineraalide suhtelise kõvaduse määramise skaala. Mineraali suhteline kõvadus tähendab kõvadust teiste mineraalide suhtes. Astmikul on kümme astet, millele vastavad kümne tuntud mineraali absoluutsed kõvadused. Iga astmiku mineraaliga on võimalik astmiku pehmemaid mineraale kriimustada. Kui etalonmineraalide absoluutsed kõvadused panna graafikule, oleks sirge peaaegu lineaarne kuni korundini, kuid tõuseb seejärel järsult, sest teemant on korundist umbes viis korda kõvem mineraal. Mineraali kõvaduse määramiseks tuleb valida võimalikult sile mineraali pind ja proovida seda kriimustada mõne Mohsi astmikku kuuluva mineraali terava servaga. Kui tekib kriimustus, tuleb valida pehmem mineraal ning korrata protseduuri kuni enam kriimustust ei teki. Seejärel tuleb proovida uuritava mineraaliga kriimustada etalonmineraali pinda. Kui tekib kriimustus, on uuritava mineraali kõvadus kokkuleppeliselt etalonmineraali kõvadus n + 0,5. Kui aga kriimustust ei teki, loetakse uuritava mineraali ja etalonmineraali kõvadused ligikaudu võrdseks. Ülalkirjeldatud meetodit ei saa edukalt rakendada peeneteraliste mineraalide korral, sest keemilised sidemed terade vahel on alati nõrgemad sidemetest terade sees. Seega tuleb alati hoolikalt jälgida, kas kriimustatakse tõesti mineraali pinda või kraabitakse lahti üksikuid terakesi. Etalonmineraalide asemel kasutatakse tihti ka muid käepäraseid esemeid, näiteks sõrmeküünt (kõvadus 2...2,5), vaskmünti (kõvadus 3...4), raudnaela (kõvadus 4), noatera (kõvadus 6). Mineraalide absoluutse kõvaduse määramiseks kasutatakse skleromeetreid.
Rundāle loss

Rundāle loss (saksa keeles Schloss Ruhental, ka Ruhenthal või Ruhendahl, vene keeles Рухенталь, läti keeles Rundāles pils) on barokkstiilis loss Lätis. Asub Bauska piirkonnas Rundāle vallas Pilsrundāle külas. Loss ehitati aastatel 1736 kuni 1740 Itaalia päritolu Vene arhitekti Bartolomeo Rastrelli projekti järgi Kuramaa hertsogi Ernst Johann Bironi suveresidentsiks, aga seisis tühjana 1760. aastateni kuni Rastrelli lõpetas lossi sisetööd. Lossi interjöör, eeskätt saalid on kujundatud rokokoostiilis. Lossis on 138 ruumi. Pärast Kuramaa hertsogiriigi ja selle Zemgale osa ühendamist Venemaaga 1795. aastal anti loss keisrinna Katariina II armukese Platon Zubovi kasutusse. Pärast Zubovi surma 1822. aastal päris Rundāle lossi tema noor lesk, kohaliku mõisniku tütar Thekla Walentinowicz (1801–1873), kes hiljem abiellus ülemõuemarssal krahv Andrei Šuvaloviga (1802–1873). Nii läks loss Šuvalovite suguvõsale ja oli viimaste omanduses kuni 1917. aastani. Loss sai tugevasti kannatada Esimeses maailmasõjas ning Teises maailmasõjas. Tänapäeval on Rundāle lossis muuseum ning see on koos lossi ümbritseva pargiga üks tähtsamaid Läti vaatamisväärsusi.  Rundāle loss – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rundāle lossi koduleht (läti, inglise, saksa ja vene keeles) Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)
Afrodisiaakum

Afrodisiaakum (kuju "afrodisiakum" ei ole korrektne) on aine (kas toiduaine või ka ravim), millel on või arvatakse olevat suguiha või ka seksuaalset naudingut või potentsi suurendav toime. Afrodisiaakumite hulka on arvatud näiteks ženšennijuurt, makat, roosilõhnalist kuldjuurt, alraunijuurt, tšillipipart, austreid, pullimunandeid, narvaliluud, kanepit, pastinaaki, amüülnitritit ja johimbiini ja harilikku sibulat. Afrodisiaakumiteks on peetud mehe või naise suguelundeid meenutavaid toiduaineid ning tugevate või suure potentsiga loomade saadusi. Näiteks peetakse Aafrikas ninasarvikusarvepulbrit meeste afrodisiaakumiks. Arvatakse, et selliste ainete toime põhineb psühholoogilisel efektil. Afrodisiaakumid on kultuuriti erinevad. Näiteks Jaapanis usutakse moivamarjasse, põhjapõdramunanditesse ja põhjapõdrasarvepulbrisse. Tõestatud toime on suguhormoonidel, juhul kui organism neid piisavalt ei tooda. Väikestes annustes võivad tõhusad olla (kuid võivad ka vastupidi mõjuda) ka näiteks kanep, amfetamiin ja kokaiin, kuid nende puhul on kuritarvitamise oht. Alkohol suurendab väikeses koguses tarvitatuna suguiha, suuremates kogustes vähendab seda[viide?]. Veresooni laiendavad ained, näiteks amüülnitrit, võivad orgasmi pikendada ja tugevdada. Mõni afrodisiaakum, näiteks strühniin ja Hispaania kärbes, võib parandada suguelundite verevarustust, kuid on ülimürgine. Paljud afrodisiaakumid on füsioloogiliselt kahjutud ja kasutud. Seksuoloogid peavad ainetest tõhusamaks emotsionaalset külgetõmmet, head füüsilist vormi, väljapuhkamist, turvalisust ja piisavat aega. Anafrodisiaakum Impotentsus Ramandeep Singh, Sarabjeet Singh, G. Jeyabalan, Ashraf Ali, Journal of Pharmacognosy and Phytochemistry, An Overview on Traditional Medicinal Plants as Aphrodisiac Agent, IC Journal nr 8192, 1. väljaanne, nr 4, 2012
Urmas Laansoo

Urmas Laansoo (sündinud 23. veebruaril 1962) on eesti botaanik. Urmas Laansoo on õppinud Tohisoo algkoolis ja lõpetanud Kohila Keskkooli ning õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiat. Ta on täiendanud end Rootsis Göteborgi botaanikaaias ja Suurbritannias Greenwichi ülikoolis. Alates 1985. aastast on Laansoo Tallinna Botaanikaaias botaanik. Ta töötas seal juba ka koolivaheajal; tema esimene tööpäev Botaanikaaias oli 11. juunil 1978. Ta on kirjutanud botaanikast ja taimede kasvatamisest nii erialaajakirjades kui ka ajalehtedes ning rääkinud taimedest raadio- ja telesaadetes; näiteks juba 1980. aastal esines Laansoo populaarses lastesaates "Siililegi selge". "Maailma rahvustaimed" (koos Krista Kauri ja Taimi Puusepaga), Maalehe Raamat, 2008, ISBN 9789985643655 "Urmas Laansoo taimeraamat" Varrak, 2009 ISBN 9789985318782 "Maagilised taimed ja taimemaagia" (koos Krista Kauri ja Taimi Puusepaga), Menu kirjastus, 2009, ISBN 9789985998090 "Palmid", Varrak, 2014, ISBN 9789985330036 2017 Eesti looduskaitsemärk 2019 Tallinna teenetemärk On pärit kuuelapselisest perest. Kogub flokse, pojenge ja kaktusi, varem on kogunud ka elektrijõulupirne. Tema hobideks on akvaristika, astronoomia ja maailmamuusika. "KÖP. Persona. Urmas Laansoo". Vikerraadio. 15.11.2012. Vaadatud 28.07.2018. PM (20.05.2006). "Urmas Laansoo - taimede ristiisa". Postimees. Vaadatud 28.07.2018. Riin Kübarsepp. Urmas Laansoo suvi taimedega Õhtuleht, 14. juuni 2000 Eva Toome. Urmas Laansoo – taimede ristiisa Postimees, 20. mai 2006 Ain Alvela. Urmas Laansoo usub, et taimed tapavad stressi Äripäev, 30. aprill 2009
Afroaasia keeled

Afroaasia keeled (varasemad nimetused semi-hami keeled ja semiidi-hamiidi keeled) on keelkond, mille keeli kõneldakse peamiselt Aasia edelaosas ja Aafrika põhjaosas. Afroaasia keeli on umbes 250 ja neid kõneleb üle 320 miljoni inimese. See jaguneb kuude rühma: semi keeled (umbes 20 keelt Põhja-Aafrikas, Lähis-Idas ja Euroopas 240 miljoni kõnelejaga, sealhulgas akadi keel, heebrea keel, aramea keel, süüria keel, araabia keel, malta keel, lõunaaraabia keel ning Etioopia keeled (geezi ja amhara keel) Egiptuse keeled, sealhulgas vanaegiptuse keel ja kopti keel berberi keeled (Põhja-Aafrikas umbes 20 miljonit kõnelejat) kuši keeled (umbes 40 keelt peamiselt Somaalias, Etioopias ja Keenias umbes 40 miljoni kõnelejaga, sealhulgas oromo keel) omo keeled (umbes 40 keelt Lõuna-Etioopias ja Lääne-Keenias, sealhulgas varamo keel) Tšaadi keeled (umbes 140 keelt peamiselt Tšaadis, Nigeris, Nigeerias, Kamerunis ja Kesk-Aafrika Vabariigis 30 miljoni kõnelejaga, sealhulgas hausa keel) Vanem nimetus on antud Noa poegade Seemi ja Haami järgi 19. sajandi keskel. Selle puuduseks peetakse seda, et "hamiidi" või "hami" keeled ei moodusta ühtset rühma. Kuigi nimetus "Afroaasia keeled" on laialt käibel, on osa teadlasi jäänud vana nimetuse juurde. Uue nimetuse puuduseks peetakse seda, et ta jätab mulje, nagu kuuluksid kõik Aasia ja Aafrika keeled afroaasia keelte hulka. Afroaasia keeltele on häälikulisest küljest omane farüngaalide esinemine. Sõnamuutmisele ja sõnamoodustusele on iseloomulik, et juure moodustavad kaashäälikud, mille vahele lisatakse erinevaid täishäälikuid, näiteks araabia keeles katab 'kirjutas', kitāb 'raamat', kutub 'raamatud'. See on paremini säilinud egiptuse, berberi ja semiidi keeltes. Afroaasia keeltele on ühine -t- naissoo tunnusena ja -k- teise isiku tunnusena.