laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eugen Kartenbeck

Eugen Leopold Eduard Kartenbeck (21. juuni (vkj) 1864 Lizums − 30. jaanuar 1940 Köslin) oli baltisaksa põllumees ja viimane Vorbuse mõisnik. Ta sündis Lizumsi Siltaisi veski möldri Paul Adolf Kartenbecki (1830−1865) ja tema abikaasa Emma Dorothea Grünthali pojana. Päris isalt vesiveski, mille ta müüs koos muu kinnisvaraga I maailmasõja ajal. Sõja eest põgenedes siirdus elama Tartusse. Ta sai Vorbuse mõisniku Harry von Pistohlkorsiga kaubale ja ostis temalt 1916. aastal Bonni ja Mosna talud. Varsti läks ostu läbi tema valdusse ka mõis. Pärast selle võõrandamist protsessis ta 1920. aastatel tagajärjetult kaotatud inventari ja talude pärast. Elas koos perekonnaga mõnda aega Riias. Asus Umsiedlungi käigus elama Saksamaale ja suri peagi Pommeris. Vorbuse mõisa ostis ta 1916. aasta sügisel. Kuna see oli võlgadega koormatud, sai ta selle odavalt kätte. Samuti oli see Pistohlkorsi ajal vene sõjaväelaste läbi tugevasti kannatada saanud. Kummatigi ta mõisa pidada kaua ei saanud, sest 1919. aastal see võõrandati. Ajalehes Kaja kirjeldati seda järgnevalt: „Maaseadusega wõõrandati ka Worbuse mõis. Esimeste mõisade ülewõtmine sündis õige täpselt − Kartenbeckilt wõeti kõik inwentar ja isegi mõisa kassa üle. Tema oma seletuse järele lahkunud ta mõisast 7 marka taskus. Kuna hobust pole antud, marssinud ta jala Tartu.“ Ta püüdis inventari ja ostetud kaht talu tagasi saada, kuid need püüdlused jäid 1920. aastatel tagajärjetuks. Kartenbeck Vorbuse mõis LVVA, f. 235, n. 4, s. 2469, L 42p. Kaja. Nr 31. 7. veebruar 1928, lk 7. Valla Elu. Tähtvere Valla Kuukiri. August 2009. Nr. 7 (109), lk 2. Borbély, Karin von. Deutsch-baltisches Gedenkbuch. Unsere Toten der Jahre 1939−1947. Leverkusen: Druck und Verlag Koopmann, 1991, lk 198. Kinnistute register. Nr 39. Vorbuse mõis [1]. Baron Scott gen. Pistohlkors, Heinrich Nikolai. Nachrichten über die Adelsgeschlechter Scott of Craighall, Pistolekors, von Pistohlkors, Baron Pistolkors, Baron Scott genannt Pistolekors und von Pistohlkors. Teil II. Zusammengestellt in den Jahren 1914−1924. Rummelsburg: Gedruckt bei Otto Hasert, 1926, lk 554. Worbuse talud kaalul. − Päevaleht. Nr 48. 18. veebruar 1928. Lk 7. Wõitlus maa pärast. Pikad protsessid Worbuse mõisa talude tagasisaamiseks. − Kaja. Nr 31. 7. veebruar 1928. Lk 7.
Kartenbeck

Kartenbeck (ka Kartenbek) on Volmarist pärit käsitöölise päritolu baltisaksa suguvõsa. Suguvõsa kohta on teateid XIX sajandi algusest, mil Georg Peter Kartenbeck oli Volmari kingseppmeister. Tema poeg Peter Adolf Kartenbeck (1830−1865) oli Lizumsi mõisa mölder. Viimase pojast Eugen Leopold Eduard Kartenbeckist (1864−1940) sai viimane Vorbuse mõisnik. Eugen Leopold Eduard Kartenbeck (1864−1940), Vorbuse mõisnik Bernhard Kartenbeck (1891−1945), kaupmees Fred Kartenbeck (1896−?), insener Leo Kartenbeck (1904−1945), põllumees Vorbuse mõis LVVA, f. 2728, n. 1, s. 540, L 1377. LVVA, f. 235, n. 4, s. 2467, L 41.
Auguliena mõis

Auguliena mõis (saksa keeles Roseneck) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Alamõisa kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Gulbene piirkonnas Beļava vallas Auguliena külas. Auguliena mõisakompleks on arhitektuurimälestistena kohaliku kaitse all (ait, häärberi varemed). Mõis eraldati Jaungulbene mõisast aastal 1838, mil Carl Otto von Transehe selle 40 000 rubla eest oma pojale pail Wilhelm Georg von Transehele müüs. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5 ja 1/4 adramaad, sellele allus 234 mees- ja 282 naishinge. Aastal 1758 oli mõisa suurus 5 ja 1/4 adramaad. Aastal 1823 oli selle suurus 9 ja 7/8 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal 9 ja 1/3 adramaad maad, aastal 1881 oli adramaid aga 2 ja 51/80, lisaks allus mõisale 10 ja 54/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. 1920. läbi viidud agraarreformi eel kuulus mõisale 1654,30 hektarit maad. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. september 2021. Vaadatud 13. augustil 2022. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 396. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 281. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 247. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 393.
Dūre mõis

Dūre mõis (saksa keeles Duhrenhof, varem Cappendorf) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Alamõisa kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Gulbene piirkonnas Lejasciemsi vallas Dūre külas. Mõis kuulus ordu ajal Dührenite perele ja selle järgi on see ka nime saanud. Poola võimu ajal oli selle omanikuks Christoph Bad, seejärel läänistati mõis Andreas Wirsowskyle ja tema naisele Elisabethile. Need müüsid mõisa 1596. aastal 2500 Poola kuldna eest Thomas Bockile (Bukas). Aastal 1631 kuulus see vendadele Johann ja Jürgen Bockile, aastal 1682 aga George Dietrich Bockile. Aastal 1724 ostis mõisa 2200 rubla ja 80 kopika eest Otto Wilhelm von Bock. Aastal 1742 kuulus mõis Klodtidele. Aastal 1780 oli omanikuks Carl Gustav von Brömsen. Berend Ludwig von Klodt asus tema vastu kohtusse, väites, et temal on mõisale enam õigust, ja kui ta mõisa kätte sai, andis ta selle Elisabeth Lousie von Klodtile. Tolle surma järel päris mõisa tema onu Carl von Meyer (Dūre). 1858. aastal Carl von Meyer suri ja jättis testamendis mõisa teisele samanimelisele isikule, kes sai mõisa kätte 1871. aastal. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 3/8 adramaad, sellele allus 67 mees- ja 86 naishinge. Aastal 1627 oli mõisa suurus 18 adramaad, haritavat maad oli kaks adramaad. Aastal 1641 oli adramaid kaks, nii ka aastal 1688 ja 1734. Aastal 1758 oli mõisa suurus 2 ja 3/8 adramaad. Aastal 1823 oli selle suurus 3 ja 7/10 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal 3 ja 1/10 adramaad maad, aastal 1881 oli neid aga 3 ja 47/80, lisaks allus mõisale 3 ja 5/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. 1816. aastal kuulus mõisale üks karjamõis: Pudsel. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 251-252. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 399-400. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 282. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 247. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 393.
Alamõisa mõis (Alamõisa kihelkond)

Alamõisa mõis ehk Lejasciemsi mõis (saksa keeles Aahof) oli riigimõis Liivimaal Valga kreisis Alamõisa kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Gulbene piirkonnas Lejasciemsi vallas. Leivude keeles kandis mõis Alamõiža mõisa nime. Seal elas aastal 1846 kokku 1050 leivut. Mõis oli algselt osa Kulna piiskopilinnuse linnuseläänist. Kui see Vana-Gulbene ja Jaungulbene mõisaks jagati, moodustus Alamõisa mõis valduse riiigile jäänud osast. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 10 ja 3/4 adramaad, sellele allus 807 mees- ja 900 naishinge. Aastal 1758 oli mõisa suurus 10 ja 3/4 adramaad. Aastal 1823 oli selle suurus 21 ja 3/5 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal 21 ja 13/14 adramaad maad, aastal 1881 aga adramaad puudusid, lisaks allus mõisale 18 ja 21/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Aastal 1920 toimunud agraarreformi eel kuulus mõisale 530 hektarit maad. Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa: Grabbasch ja Pirtsmuiža karjamõis (Neuhof). Sjögren, Andreas Johan 1850. Zur Ethnographie Livlands. Bulletin de la classe des sciences historiques, philologiques et politiques de l’Académie Impériale des Sciences de Saint-Pétersburg 1850, lk. 49–70. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 400. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 281. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 247. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 393.
Marina (Rocco Granata laul)

"Marina" on itaalia päritolu automehaaniku Rocco Granata 1959. aastal komponeeritud ja esitatud lööklaul. Lööklaulust "Marina" on ringlemas vähemalt 75 erinevat töötlust, laulu on esitanud Will Brandes, Tony Martinm Gipsy Kings, Toots Thielemans, Marino Marini, Claudio Villa, Peppino Di Capri, Caterina Valente, Willy Alberti, Siro Marcellini, Renato Carosone, Gianni Morandi, Dalida jpt. Granata - Marina (1959) Billboard-Magazin, 26. oktoober 1959, lk 29 Phil & John, "Marina" (1973) saksa keeles YouTube: Francesco Napoli - "Marina, Marina" Gipsy Kings: "Marina" Kukerpillid: "Marina" "Marina" Selles artiklis on saksakeelset artiklit de:Marina (Lied) seisuga 27.10.2017.
Juhan Liivi 4

Juhan Liivi 4 on endise Eesti Ajalooarhiivi hoone Tartus aadressil Juhan Liivi tänav 4. Hoone on arvele võetud kultuurimälestisena. Hoone ehitati 1901–1904 Reinhold Guleke projekti järgi ja seda hakati kasutama Tartu ülikooli ühiselamuna. 1920. aastatest hakati hoonet kasutama arhiivina. Juhan Liivi 4 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 27.10.2017) Juhan Liivi 4 kultuurimälestiste riiklikus registris
Tšussovaja

Tšussovaja (vene Чусовая), ülemjooksul ka Poludennaja Tšussovaja (Полуденная Чусовая) on jõgi Aasias ja Euroopas, Venemaa Tšeljabinski ja Sverdlovski oblastis ning Permi krais. Algab Aasiast Uuralite idanõlvult. Mägedest laskunud, voolab Uuralite idajalamil laias orus põhja. Seejärel pöördub loodesse ja murrab kitsas orus kärestikke moodustades läbi Uuralite Euroopasse. Alamjooksul pöördub läände ja suubub vasakult Kamasse. Pikkus 592 km, valgla 23 000 km². Suuremad lisajõed on Sõlva ja Koiva.
In Case You Didn't Know (Brett Young'i laul)

"In Case You Didn't Know" on Ameerika kantrilaulja ja laulukirjutaja Brett Youngi esitatud ja salvestatud kantrilaul. Laulu autorid on Young, Trent Tomlinson, Tyler Reeve ja Kyle Schlienger. Laulu ametlik esitlus toimus 9. jaanuaril 2017. "In Case You Didn't Know" on tema debüüt-EP "Brett Young" teine singel. "Add Dates" (PDF). Country Aircheck (531): 5. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. märts 2017. Vaadatud 27. oktoobril 2017. "Brett Young Slows Things Down in Video for 'In Case You Didn't Know'". Sounds Like Nashville (Ameerika inglise). 13. jaanuar 2017. Vaadatud 15.02.2017. YouTube: "In Case You Didn't Know" muusikavideo Laulu "In Case You Didn't Know" sõnad Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:In Case You Didn't Know (Brett Young song) seisuga 27.10.2017.
Tallinki büroohoone

Tallinki büroohoone on ehitis Tallinnas aadressil Sadama tänav 5/7. Hoone projekteeris AS Meelis Pressi Arhitektuuribüroo eesotsas Meelis Pressiga. Hoone kuulub Tallinkile. 2009 valiti ehitis aasta betoonehitiseks. http://maaleht.delfi.ee/news/maaleht/uudised/aasta-betoonehitiseks-valiti-tallinki-buroohoone?id=29844265 (vaadatud 27.10.2017)
Reinhold von Liphart

Reinhold Wilhelm von Liphart (16. (ukj 27. detsember) 1750 Raadi − 9. (ukj 21. jaanuar) 1829 Raadi) oli baltisaksa päritolu rüütelkonnategelane, suurmaaomanik ja kunstikoguja. Ta sündis Raadi mõisniku rittmeister Carl von Lipharti (1719−1792) ja tema abikaasa Margaretha von Vietinghoffi (1719−1772) vanema pojana. Õppis Braunschweigis Collegium Carolinumis. Aastal 1764 astus Strassburgi ülikooli. Asehalduskorra ajal oli ta aastatel 1783−1792 Viljandi kreisi aadlimarssal. 1790. aastal sai õuenõuniku teenistusastme. 1805. aasta 11. märtsil (vkj) valiti ta maapäeval Liivimaa maanõunikuks, kellena oli ametis surmani. Samal ajal oli ta ühtlasi Pärnu kreisi ülemkirikueestseisja. Ta oli aastast 1792 Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliige, olles üks asutajaliikmetest. Aastal 1809 valiti ta presidendiks, kellena oli ametis 1828. aastani. Tema ajal 1813. aastal viidi selts Riiast üle Tartusse. Oma isalt, kes pani aluse suguvõsa suurmaaomandile, päris ta laialdased maavaldused: talle kuulus 1776. aastal moodustatud majoraat, mis koosnes Raadi mõisast, tervet kihelkonda hõlmavast Vastseliina mõisast ja 1786. aastal omandatud Maramaa mõisast. Samuti pärandas isa talle Tartumaal Kõnnu, Roela ja Tarakvere mõisad ning Viljandimaal Kabala mõisa. Reinhold laiendas suguvõsa valdusi veelgi. 1792. aastal ostis ta Viljandimaal Ollepa, Tartumaal 1799. aastal Vana-Kuuste, 1821. aastal Kuremaa ja 1824. aastal Võikvere (liitis selle Kuremaaga) ning viimaks 1828. aastal Võrumaal Saarjärve mõisa. Ta pani aluse hiljem tuntust kogunud Raadi mõisa kunstigaleriile. Maramaa mõis Raadi mõis Liivimaa Üldkasulik ja Ökonoomiline Sotsieteet Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Livland. Bd II. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929, lk 680. Tering, Arvo. Lexikon der Studenten aus Estland, Livland und Kurland an Europäischen Universitäten 1561-1800. Köln-Weimar-Wien: Böhlau Verlag, 2018. Nr 2958. Reinhold von Liphart veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital" Wolff, Nicolas. Livland's Landräte und Landmarschälle. Tartu: K. Matthiesens Buchdruckerei Ant. Ges., 1932, lk 47. EAA, f. 1185, n. 1, s. 1204, L 49. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 396. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 23. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 3-4. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 84. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877, lk 254. Reinhold von Liphart veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Lääne-Beskiidid

Lääne-Beskiidid (poola Beskidy Zachodnie, tšehhi Západní Beskydy, slovaki Západné Beskidy) on mäestik Euroopas, osa Karpaatidest. Kulgeb Karpaatide põhjaosas ida-lääne suunas. Iseloomulikud on lamedad mäeharjad. Kõrgus kuni 1725 meetrit.
Konrad von Brasch

Konrad Siegmund von Brasch (5. (ukj 16. märts) 1779 Tartu − 20. juuli (ukj 1. august) 1835 Ahja) oli baltisaksa põllumees ja mõisaomanik. Ta sündis Rasina mõisniku Gottlob Siegmund von Braschi (1752−1803) ja tema abikaasa Charlotte Amalie Stockenbergi (suri 1802) vanema pojana. 1813. aastal oli ta Liivimaa õuekohtu assessor. Seejärel oli maakohtunik. 1827. aastal valiti ta Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliikmeks ja aastatel 1829−1835 oli selle president. 1807. aastal abiellus ta krahvinna Alexandrine Dückeriga (1786–1846), kellega tal oli neli poega ja kolm tütart. Tema ema vend Gustav Emmanuel Stockenberg oli eesti vaimulik. Isalt päris ta Tartu lähedased Ropka ja Räni mõisad. 1819. aastal omandas ta Ahja pandimõisa, mis talle 1821. aastal päriseks kirjutati. Sellest moodustati 1878. aastal fideikomiss, mis jäi tema järeltulijate valdusse kuni võõrandamiseni. 1821. aastal pantis Ripuka, mille ta juba samal aastal päriseks sai; pantis mõisa 1826. aastal ära. 1813−1819 kuulus talle pandivaldusena Kärde ja 1823. aastal mõned päevad ka Varbuse. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Livland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929, lk 157. Lenz 1970, lk 97. EAA, f. 1185, n. 1, s. 1204, L 12. Stryk 1877, lk 171. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 451. Stryk 1877, lk 94. Stryk 1877, lk 91. Stryk 1877, lk 248. Konrad von Brasch veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital" Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877 Konrad von Braschi genealoogia
Pärnu Linnagalerii

Pärnu Linnagalerii on kunstigalerii Pärnu raekojas aadressil Uus tänav 4. Galerii on Pärnu linnavalitsuse allasutus. Galerii korraldab kunstinäitusi ja edendab Pärnu kunstielu. Galerii asutati 1995. aastal. Aastatel 1995–2002 asus galerii aadressil Rüütli tänav 30, seejärel 2002–2010 Pärnu Kontserdimajas ja 2010. aastast Pärnu raekojas. Galerii juurde kuulub ka Pärnu Kunstnike Maja[viide?] (Nikolai tänav 27), kus on muu hulgas kunstigalerii[viide?]. https://web.archive.org/web/20171027195420/http://linnagalerii.parnu.ee/wordpress/parnu-linnagalerii/ (vaadatud 27.10.2017) Linnagalerii koduleht
Põlva Kultuuri- ja Huvikeskus

Põlva Kultuuri- ja Huvikeskus on kultuuri- ja huvikeskus Põlvas aadressil Kesk tänav 15 Põlvas. Keskus juhib Põlva kultuurielu: korraldab näiteks kontserte, etendusi, noortepidusid. Keskuses asub muuhulgas 394-kohaline teatri- ja kontserdisaal, samuti kinosaal. Seal tegutseb 12 taidlus- ja huvialaringi ning klubi. Põlva kultuurimaja projekteeris arhitekt Hans Kõll 1990. aastal, kasutades Paide kultuurimaja projekti. Kultuurimaja avati 28. juunil 1991. https://www.kultuurikeskus.ee/uldinfo/ (vaadatud 27.10.2017) Keskuse koduleht
Võsamaa

Võsamaa (sks. Buschland) on ajutiseks põllumajanduslikuks kasutamiseks mõeldud maa, millel tehti perioodiliselt alet. Võsamaal lasti 20 kuni 30 aastat kasvada metsal, misjärel puud maha võeti ja võsamaal alet tehti. Ajalooliselt oli võsamaa eriti Liivimaal laialt levinud. Võsamaad, mis olid kuni 50 protsendi ulatuses põõsaste või puude võradega kaetud ja mida kasutati karjatamiseks või heina tegemiseks, kuuluks tänapäevase kõlvikulise jaotuse järgi looduslike rohumaade kategooriasse.[viide?] Ale Alepõld Kütis liitus "Kui suur on olnud Eesti metsasus?" Maaleht 26. oktoober 2017.
Rapla Kultuurikeskus

Rapla Kultuurikeskus on kultuurikeskus Raplas aadressil Tallinna maantee 17a. Kultuurikeskus tegutseb 1933. aastal valminud hoones, mis ehitati Rapla Haridusseltsi eestvõttel. Keskuses on Rütmani galerii, Rapla Huvikooli stuudiod, Rapla õmblusstuudio, Rapla laulustuudio, Valgre tuba, kinoruum. http://www.raplakultuur.ee/ (vaadatud 27.10.2017) Keskuse koduleht
Filicudi

Filicudi on saar Türreeni meres, üks Lipari saartest. Pindala 950 ha. Saar on mägine, kõrgeim tipp on Fossa Felci (774 m). Kuulub Itaaliale.
Konrad von Brasch (1820–1884)

Konrad August von Brasch (22. veebruar/5. märts 1820 Tartu – 3/15. aprill 1884 Tartu) oli Liivimaa maanõunik ja Ahja mõisnik. Tema vanemad olid Ropka, Räni ja Ahja mõisnik Konrad von Brasch (1779–1835) ja krahvinna Alexandrine Dücker (1786–1846). Õppis aastail 1838–1841 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Livonia liige. Tegutses põllumehena, päris 1845. aastal pärimislepingu alusel Ahja mõisa, mille ta muutis 1878 fideikomissiks, oli 1842 Tartu sillakohtu adjunkt, 1845–1846 kihelkonnakohtunik, kirikueestseisja, 1860–1867 Tartu-Võru kreisisaadik ja 1867–1870 Liivimaa maanõunik. 30. augustil/11. septembril 1842 abiellus ta Sophie von Krüdeneriga (1822–1891), abielu oli lastetu. ID puudub veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital" [1]
Helios (laev)

Helios on Eesti vedurlaev. Laev ehitati 1976 Hollandis laevatehases H.H Bodewes B.V. ja Scheepswerven V/H. https://laevakinnistusraamat.rik.ee/Detail?RegistriosaId=63 (vaadatud 27.10.2017) Laevast e-laevakinnistusraamatus
Kalk (laev)

Kalk on Eesti töölaev ja reisilaev. Laeva omanik on eraisik. Laev on ehitatud 1961.-1962. aastal Soomes Turu laevatehases Oy Laivateollisuus Ab ettevõttele Paraisten Kalkki Oy. Ettevõtte juht Erk Sarlin soovis endale esinduslaeva, kuid ei tahtnud väga makse maksta. Nii otsustati laevaehitajatega koostöös ehitada omapärane sadamapuksiiri omadustega lõbusõidulaev. Laeva pikkus sai natuke alla 15 m, et samuti vähem makse maksta. 2. mail 1962 lasti laev vette. Hiljem on laev järjest olnud sama ettevõtte järeltulijate käes (Partek Oy, Partec Cargotec Oy, Cargotec Oy). Pärast Partek Oy lõppu sattus laev merepäästeühingusse Sydväst. Sydväst müüs laeva 2015 maha, kuid isik, kes selle ostis, ei saanud laevaga hakkama ja laev seisis 2 aastat kasutuseta. Alates aprillist 2017 on Kalk Eesti firma Naissaare Kohvik OÜ laev, mille kodusadam on Naissaar. Laevaga on võimalik teha päevaseid huviväljasõite ja teha töövedusid. Samuti on laeval puksiirivõime (puksiirkonks tekiehitise taga). Tallinnas seisab laev Lennusadamas. https://laevakinnistusraamat.rik.ee/Detail?RegistriosaId=783 (vaadatud 27.10.2017) Laevast e-laevakinnistusraamatus
Mars (laev)

Mars on Eesti vedurlaev. Laev ehitati 2000 Ukrainas Mõkolajivis laevatehases Nikolajev Shipyard. Laeva omanik on AS Alfons Håkans. Vt. ka aurik "Mars" , mille ostis 1922 Soomest ETK (Eesti Tarvitajate Keskühisus), kuulus peale natsionaliseerimist Eesti NSV Merelaevandusele. https://laevakinnistusraamat.rik.ee/Detail?RegistriosaId=757 (vaadatud 27.10.2017) "Aurulaev "Mars" Pärnus". Eesti muuseumide veebivärav. Eesti Meremuuseum SA. 1920–1925. Vaadatud 06.09.2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: kuupäeva vorming (link) "Kaubaaurik "Mars"". Eesti muuseumide veebivärav. Eesti Meremuuseum SA. 1930-ndad. Vaadatud 06.09.2022. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) Elmar Luht (1992). 90 aastat Eesti ühiskaubandust. 75 aastat tema keskühistut. (Ajalooline tagasivaade) I. Kd I. Tallinn: Tallinna ajakirjandustrükikoda (TATR). Lk 137. Hille Tänavsuu. (17. aprill 2006). "Enne võõrandamist uppunud auriku eest saab ka hüvitust". Postimees. Laevast e-laevakinnistusraamatus
Tarvilik tingimus

„X on Y tarvilik tingimus“ tähendab: Y ainult juhul, kui X. Näiteks „vihma sadamine on selle tarvilik tingimus, et ta läheb vara koju“ tähendab, et ta läheb vara koju ainult juhul, kui sajab. X võib olla Y tarvilik, kuid mitte piisav tingimus. X võib olla Y piisav ja tarvilik tingimus. Sel juhul X ja Y on ekvivalentsed. Kui X on Y piisav ja tarvilik tingimus, siis Y on X tarvilik ja piisav tingimus. Kui X on Y tarvilik tingimus, siis Y on X piisav tingimus. X võib olla Y tarvilik tingimus kas paratamatult või faktiliselt.
Leeuwarden

Leeuwarden (friisi keeles Ljouwert) on linn Hollandi põhjaosas, Friisimaa provintsi halduskeskus. Leeuwarden sai linnaõigused aastal 1435. Leeuwardenis asub friisi keele ja friisi kultuuri uurimise keskus – Friisi Akadeemia. Leeuwarden oli 2018. aasta Euroopa kultuuripealinn. https://www.cbs.nl/nl-nl/maatwerk/2023/50/kerncijfers-wijken-en-buurten-2021 Leeuwardeni koduleht
Arctic Monkeys

Arctic Monkeys on 2002. aastal loodud Britti indie-rock-bänd. Alex Turner - vokaal, kitarr Jamie Cook - kitarr, taustavokaal Nick O'Malley - basskitarr, taustavokaal Matt Helders - trummid, löökpillid, taustavokaal Andy Nicholson - basskitarr, taustavokaal "Whatever People Say I Am, That's What I'm Not" (2006) "Favourite Worst Nightmare" (2007) "Humbug" (2009) "Suck It and See" (2011) "AM (Arctic Monkeys'e album)" (2013) "Do I Wanna Know?" Arctic Monkeyse laulude loend Marianne Ubaleht, Plaadiarvustus: Arctic Monkeys – "AM", 3. juuni 2014, veebiversioon (vaadatud 28. oktoobril 2017)