laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Teddy Tamgho

Teddy Tamgho (sündinud 15. juunil 1989 Pariisis) on Prantsusmaa kolmikhüppaja ja kaugushüppaja. Tema põhiala on kolmikhüpe, milles ta on püstitanud sisemaailmarekordi 17.92 m Euroopa sisemeistrivõistlustel Pariisis 2011. aastal. Oma välirekordiga, 18.04 m, mille ta püstitas Moskva maailmameistrivõistlustel 2013, on ta kõigi aegade neljas kolmikhüppaja Jonathan Edwardsi, Kenny Harrisoni ja Pedro Pablo Pichardo järel. 2008. aastal võitis ta juunioride maailmameistrivõistlused Bydgoszczis ja aasta hiljem pääses 20-aastaselt maailmameistrivõistluste finaali, kus pälvis 11. koha. 2010. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Dohas tõusis ta esile võidu ja uue sisemaailmarekordiga 17.90. Samal aastal võitis ta Teemantliiga ja tuli pronksile Euroopa meistrivõistlustel. Londoni olümpiamängud jäid tal küll vahele, kuid Moskva maailmameistrivõistlustel võitis ta esmaklassilise tulemusega 18.04 m. Tamgho kaugushüpperekord on 7.81 m, mille ta püstitas Valence'i võistlusel 2013. http://www.iaaf.org/athletes/france/teddy-tamgho-228286# Teddy Tamgho Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Väike tänav (Tallinn)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Väike tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme ja Rahumäe asumis. Väike tänav algab Pärnu maanteelt ja lõpeb Liiva tänaval. Väike tänav on põhjaloode-lõunakagusuunaline ja ligikaudu 155 meetri pikkune. Tänava esialgne nimi oli alates 1926. aastat Lai tänav (saksa keeles Breitstrasse, vene keeles Широкая улица). Aastatel 1940–1941 oli tänava nimi Lehise tänav. Laia tänava nimi aga kordus ega sobinud sellele lühikesele ja võrdlemisi kitsale tänavale, mistõttu 25. septembril 1959 sai tänava nimeks Väike tänav. Tallinna tänavanimed. KNAB. Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 145
Valguse tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Valguse tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis Valguse tänav algab Hämariku tänavalt, ristub Nurme, Mait Metsanurga ja Kaja tänavaga ning lõpeb Kaare tänaval. Valguse tänav on paralleelne Vabaduse puiesteega. Valguse tänav on idakirde-lõunaedelasuunaline ning ligi 750 meetri pikkune. Valguse tänav sai nime 8. novembril 1927. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 132
Silla tänav

Silla tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Silla tänav algab Raudtee tänavalt Tallinna–Keila raudtee äärest, ristub Põllu tänavaga ja lõpeb seejärel umbtänavana. Silla tänav on põhjaloode-lõunakagusuunaline ning ligikaudu 190 meetri pikkune. Tänava esialgne nimi oli Kullapi tänav (saksa keeles Kullapsche Strasse, vene keeles Куллапская улица) sealse majaomaniku Hans Kullapi järgi. Praeguse nime sai Silla tänav (saksa keeles Stegstrasse, vene keeles Переездная улица) 17. märtsil 1922 Nõmme jaama juures üle raudtee viiva raja, "silla" järgi.,. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 113 Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed
Luige tänav (Tartu)

Luige tänav on tänav Tartus Tammelinnas. Tänav algab Suur kaare tänavalt ja lõpeb Räni tänaval.
Þingvallavatn

Þingvallavatn on riftiorus asuv järv Islandi edelaosas. 84 km² suuruse pindalaga järve näol on tegemist saareriigi suurima loodusliku järvega. Järve suurim sügavus on 114 meetrit. Järve põhjakaldal asuvas Þingvelliris pandi aastal 930 alus Alþingile ning sellest on ka veekogu nime saanud. Järv moodustab osa Þingvelliri rahvuspargist. Järves leiduvate saarte vulkaaniline teke on selgelt nähtav ning järve suurim saar on Sandey. Järve ümbritsevad lõhed ja murrangud tähistavad kohta, kus saavad kokku Euraasia ja Põhja-Ameerika laamad. Neist murrangutest suurim on Almannagjá kanjon. Silfra lõhestik on menukas sukeldumis- ja snorgeldamiskoht. Järvest voolab välja vaid Sogi jõgi. Järves elutsevatest kaladest üks märkimisväärseimaid on Arktika paalia. "Hvað er Þingvallavatn djúpt?" (islandi). Malmquist, H. J., Snorrason, S. S., Skulason, S., Jonsson, B., Sandlund, O. T., & Jonasson, P. M. (1992). Diet differentiation in polymorphic Arctic charr in Thingvallavatn, Iceland. Journal of Animal Ecology, 21-35.
Retroviirused

Retroviirused (Retroviridae) on viiruste sugukond, mille genoom koosneb kahest RNA molekulist ja mille genoomis kodeeritud revertaasi ehk pöördtranskriptaasi abil kopeerib viirus end DNA vormi ja suudab integraasi abil liituda peremeesorganismi pärilikkusainega. Integreerunud retroviiruse genoomi nimetatakse proviiruseks. Sugukonda Retroviridae liigitatakse järgmised viiruste alamsugukonnad: Orthoretrovirinae Spumaretrovirinae. Welcome to the collection of resources at NCBI specifically designed to support the retrovirus research community., Veebiversioon (vaadatud 30.03.2014) (inglise keeles) Sissekanne ICTVdB-s Retroviridae - 62 complete genomes
Orthoretrovirinae

Orthoretrovirinae on viiruste alamsugukond. alamsugukonda Orthoretrovirinae liigitatakse järgmised viiruste perekonnad: Alpharetrovirus Betaretrovirus Gammaretrovirus Deltaretrovirus Epsilonretrovirus Lentivirus – lentiviirus. Orthoretrovirinae – 51 complete genomes, Veebiversioon (vaadatud 30.03.2014) (inglise keeles) Andrew M.Q. King, Michael J. Adams, Elliot J. Lefkowitz, Eric B. Carstens, Virus Taxonomy: Classification and Nomenclature of Viruses : Ninth Report of the International Committee on Taxonomy of Viruses, lk 481 – 494, Academic Press, 2012, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 30.03.2014) (inglise keeles) Sissekanne ICTVdB-s Orthoretrovirinae – 51 complete genomes Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Orthoretrovirinae seisuga 30.03.2014.
PVK-001

PVK-001 on endine Eesti Piirivalve kaater. See oli iseseisvuse taastanud Eesti esimene piirivalvealus ja esimene aktiivsesse ametlikku teenistusse võetud militaarvärvides riigilaev. Kaater on 17 m pikk ja selle veeväljasurve on tühjalt u 17 tonni. 2 Volvo Penta peamasinat annavad kiiruseks üle 20 sõlme. Meeskond on kolmeliikmeline. Pardal on ka väike abikummipaat, mida saab veesata kraanaga. Kaatril on nii avatud kui ka kinnine sild. Meeskonna käsutuses on 2 kajutit 3 koiga ja mess. Kaater on tänu kere kujule ja kinnisele ehitusele hea merekindlusega. Kaater on ehitatud 1968. aastal Rootsis ja algul kandis nime KBV-257. 1992. aastal enne Rootsi kuninga Eesti-visiiti kingiti kaater Eesti piirivalvele, kus selle nimeks sai PVK-001. Hiljem saadi veel kaks sama tüüpi alust. 2010. aastal hakati seda tüüpi piirivalvekaatreid amortisatsiooni ja moraalse vananemise tõttu teenistusest eemaldama. 2012. aasta suvel anti PVK-001 üle Läänemaa vabatahtlikele merepäästjatele ja selle nimeks sai Hurmur-001. Paiknemiskohaks sai Haapsalu. 2015. aastal osales kaater saatealusena Kärdlas võidupühal peaministri poolt üle antud pärja merele viimise ja vette laskmise tseremoonial. Eesti esimene piirivalvelaev teenib Läänemaa vabatahtlikke.
Akuut

Akuut (´) on diakriitiline märk, mis näiteks koos e-tähega näeb välja nii: é. Seda kasutatakse mitmetes tänapäeva keeltes, mida kirjutatakse ladina, kürillilises või kreeka kirjas. Akuudiga võidakse märkida näiteks sõnarõhku, hääliku pikkust, täishääliku kõrgust, palatalisatsiooni, tooni jm. Akuudiga võidakse ka häälikut eristada.
Reduplikatsioon

Reduplikatsioon on sõna või silbi kahekordistumine grammatilise väljendusvahendina, mõnikord veidi muudetud kujul (eesti keeles nt läkiläki, sigin-sagin).
Georg Johan Maydell

Georg Johan Maydell (1648 – maeti 1709) oli Rootsi sõjaväelane (jalaväekindral) ning Edise mõisnik. Georg Johan Maydell tegutses Rootsi kuningriigi sõjaväelasena, oli Hämeenlinna lääni rügemendi ülem ning Põhjasõja ajal Eestis, Ingerimaa ja Liivimaa vägede kindral en chef Otto Vellingki välivägedes. 26. juunil 1693 annetas Rootsi kuningas Karl XI Georg Johan Maydellile vabahärratiitli ja ta immatrikuleeriti samal aastal Rootsi rüütelkonda (nr 102). Tema suguvõsaharu hääbus 1864. aastal kümnendas põlves Jakob Johan Maydelli surma järel. Maydell Aadlivapid Ajalooarhiivis: Georg Johann von Maydell Anders Anton von Stiernman: Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ... 1, 1754, lk. 133
Ektotermia

Ektotermsed on loomad, kelle kehatemperatuur sõltub väliskeskkonnast. Neil puudub kindel kehatemperatuur ning soojendamiseks ja jahutamiseks tuleb keskkonnast otsida vastavalt soojemaid ja jahedamaid kohti. Sellisteks loomadeks on näiteks kalad, kahepaiksed, roomajad ja selgrootud. homöotermia poikilotermia termoregulatsioon
Sigmar Gabriel

Sigmar Hartmut Gabriel (sündinud 12. septembril 1959 Goslaris) on Saksamaa poliitik, 2017–2018 Saksamaa välisminister. Ta on alates 2009. aastast Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei (SPD) esimees. 2013–2018 oli ta aseliidukantsler, 2013–2017 samal ajal ka majandusminister. SDP esimeheks valiti ta partei kongressil Dresdenis 13. novembril 2009 mil tema poolt hääletas 94,2 % kongressi saadikutest. 27. jaanuaril 2017 määrati ta äsja presidendiks valitud Frank-Walter Steinmeieri asemele välisministriks. Pärast uue koalitsioonivalitsuse moodustamist 14. märtsil 2018 astus Gabriel ametist tagasi. 29. märtsil 2014 võttis Gabriel osa ajalehe Neue Osnabrücker Zeitung korraldatud energiakonverentsist. Saksa majandusminister: Vene gaasile puudub alternatiiv, Õhtuleht.
Pávlos Kontídes

Pávlos Kontídes (kreeka keeles Παύλος Κοντίδης; sündinud 11. veebruaril 1990 Limassolis) on Küprose purjetaja. Ta võitis 2012. aastal Küprosele esimese olümpiamedali riigi ajaloos, tuues Londoni olümpiamängudelt purjetamisest meeste Laser paadiklassis Tom Slingsby järel hõbemedali. 2008. aasta suveolümpiamängudel sai ta 13. koha. Samal aastal võitis ta juunioride maailmameistrivõistlused. 2009. aastal võitis Kontídes maailma karika võistlustel hõbemedali.
Kate O'Mara

Kate O'Mara (sünninimi Francesca Meredith Carroll; 10. august 1939 Leicester – 30. märts 2014 Sussex) oli inglise näitleja. Ta on tuntud 1980. aastate Ameerika telesarjast "Dünastia", kus mängis Caress Morelli. Lisaks on ta kaasa teinud telesarjas "Doctor Who" (kehastades Ranit), töötanud koos Colin Bakeriga filmis "The Brothers" ning kehastanud Laura Wilde'i seriaalis "Howards' Way". Tema ema oli inglise näitleja Hazel Bainbridge. Sussexi tütarlastekoolis logopeedina töötanud neiu huvitus näitlemisest. Esimese filmirolli tegi ta Merrie Carrolli nime all filmis "Home and Away" (1956), kuid uusi filmirollipakkumisi sellele ei järgnenud. Siiski kutsuti teda aeg-ajalt külalisnäitlejaks mõnda telesarja ("Danger Man", "Adam Adamant Lives!", "The Saint", "Z-Cars" ja "The Avengers"). Teatridebüüdi tegi ta 1963. aastal lavastuses "Veneetsia kaupmees" ning töötas pärast seda veel aastaid teatris, kus mängiti peamiselt Shakespeare'i teoseid ja muid klassikalisi sõnalavastusteoseid. Tema kutselise filminäitlejatee alguseks võib aga pidada 1970. aastat, mil ta tegi ta kaasa sellistes õudusfilmides nagu "The Horror of Frankenstein" (1970) ja "The Vampire Lovers" (1970). Need avasid talle tee paljudesse BBC (ja ITV) filmidesse ja telesarjadesse. Esimene kandev osa oli tal ITV sarjas "The Main Chance" (1969), kus ta mängis Julia Maini. Järgnes Jane Maxwelli roll BBC draamasarjas "The Brothers" (1975–1976). 1985. aastast näitles ta ulmetelesarjas "Doctor Who" ning sellega seotud kõrvalfilmides ja -sarjades. See avas talle ka Hollywoodi stuudiote uksed ning 1986. aastal mängis ta telesarja "Dünastia" 17 jaos ühe peategelase, Alexis Colby (Joan Collins) õde Cassandra (Carress) Morelli. Ta suri Sussexi hooldekodus.  Kate O'Mara – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kate O'Mara andmekogus IMDb (inglise)
Pusa-Jaani talu kalmistu

Pusa-Jaani talu kalmistu on kalmistu Räpina kihelkonnas Võrumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Haavapää külas Räpina vallas Põlva maakonnas. Kalmistut hakati rajama 1932. aastal Pusa-Jaani nr 13 talu maadele, kuid ametlik luba saadi alles 7. jaanuaril 1935. aastal. Omanik oli taluperemees Peeter Sõukand (ka Sõukant), kes oli taarausuliste liikumise tegelane. Kalmistu oli harvaesinevalt kolmnurga kujuline, selle pindala oli 0,0945 ha. 1935, 20. oktoober - Peeter Sõukand (15. oktoober 1851 - 15. oktoober 1935), taluperemees August Sõukand, taluperemees, Peetri poeg Elisabeth Sõukand, Augusti abikaasa Lea Sõukand, Augusti tütar Evi Sõukand, Augusti tütar ERA 40-1-6487, leht 34 ERA 40-1-6490, leht 147 "Saarõ Evar. Papa Aadami kalmuaid. "Uma Leht" 26. oktoober 2004". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. aprill 2014. Vaadatud 30. märtsil 2014. Võrumaal, Veriora vallas, Palo mõisa järgi oleva talumaakoha Pusa-Jaan № 13 piirides asuva era matmiskoha plaan. ERA 40-1-6490, leht 146 "Ärkamisaegse tegelase matus taarausu kombe järele". Vaba Maa, 23. oktoober 1935. Lk 6 Taavi Pae. "Pusajaani talu perekonnakalmistu "Taarahiie"". - Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Saarõ Evar. Papa Aadami kalmuaid. Uma Leht 26. oktoober 2004 Enn Esko. Peeter Sõukand - tõe ja õiguse ning usu eest võitleja. Minevikumälestusi III: Põlvamaa kodulookogumik. Põlva 2005. Lk 45-51 Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/2018. Lk 45–46 Pärandkultuuri objekt: "Sõukandite suguvõsa surnuaed" (879:HAU:001) Eesti looduse infosüsteemis
Tallinn (paikkond)

Tallinn on tiheasustusega paikkond Harju maakonnas, mis hõlmab suurema osa Tallinna linnast ning Tabasalu ja Laagri asula. Tallinna linna halduspiiridesse kuuluv Pirita linnaosa jääb paikkonnast välja. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Tallinna paikkonnas 391 251 inimest. "REL 2011: Eestis on 369 tiheasustusega paikkonda". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. jaanuar 2017. Vaadatud 11. jaanuaril 2017.
Anne Hidalgo

Anne Hidalgo (sünninimi Ana María Hidalgo Aleu; sündinud 19. juunil 1959 San Fernandos Hispaanias) on Prantsusmaa poliitik ja esimene Pariisi naislinnapea. Ta vanemad kolisid 1961. aastal elama Prantsusmaale ning lapsepõlve veetis Anne Lyoni töölisagulis. 14-aastaselt võttis Hidalgo prantsuse kodakondsuse. Tal on ka Hispaania kodakondsus. 2014. aasta kohalikel valimistel 30. märtsil võitis ta oma peamist konkurenti, Pariisi linnapead Bertrand Delanoëd. Hidalgo oli tema asetäitja 13 aastat. Vaadetelt on Hidalgo vana kooli feminist ja sotsialist. Pariis saab esimese naislinnapea, Õhtuleht.
Villu Talsi

Villu Talsi (sündinud 28. septembril 1988) on eesti folkmuusik. Ta mängib mandoliini ansamblites Epöpoa ja Curly Strings. Alates 6. augustist 2011 on ta abielus Eeva Talsiga. 2018. aasta 28. detsembril sündis neil tütar Lilli ja 7. juunil 2023 sündis neil poeg Johannes.
Keelealune närv

Keelealunenärv ehk XII peaajunärv ehk kaheteistkümnes kraniaalnärv ehk hüpoglossnärv (ladina keeles nervus hypoglossus [XII]) on paljude kesknärvisüsteemiga loomade kraniaalnärv. XII peaajunärv algab enamikul loomadel piklikaju motoorsest tuumast (nucleus motorius). Keelealune närv väljub koljuõõnest kuklaluus asuva keelealuse närvi kanali kaudu ja suundub keele juurde, innerveerides motoorselt selle kõiki lihaseid. Keelealuse närvi areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. "Meditsiinisõnastik" 337:2004. Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 372, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Sissekanne Terminologia Anatomicas, A14.2.01.191. Nervus hypoglossus [XII]. Keelealune närv Sissekanne Encyclopaedia Britannicas Hypoglossal Nerve Disorders, Veebiversioon (vaadatud 30.03.2014) (inglise keeles)
Noarootsi vald

Noarootsi vald (rootsi keeles Nuckö kommun) oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Lääne maakonnas. 2016. aastal sõlmisid Kullamaa, Lääne-Nigula, Martna, Noarootsi ja Nõva vald ühinemislepingu. 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustus nende viie valla ning Nissi valla Rehemäe küla ühinemisel uus omavalitsusüksus – Lääne-Nigula vald. Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidium otsusega 1991. aasta 11. aprillist nimetati Lääne maakonna Pürksi külanõukogu ümber Noarootsi külanõukoguks. Hiljem sai Noarootsi külanõukogust Noarootsi vald. 1987–2009 Ülo Kalm 2009–2011 Aivar Kroon 2011–2013 Annika Kapp 2013– Triin Lepp Noarootsi vallas oli 23 küla (sulgudes küla rootsikeelne rööpnimi) – Aulepa (Dirslätt), Dirhami (Derhamn), Einbi (Enby), Elbiku (Ölbäck), Hara (Harga), Hosby, Höbringi (Höbring), Kudani (Gutanäs), Osmussaare (Odensholm), Paslepa (Pasklep), Pürksi (Birkas), Riguldi (Rickul), Rooslepa (Roslep), Saare (Lyckholm), Spithami (Spithamn), Sutlepa (Sutlep), Suur-Nõmmküla (Klottorp), Tahu (Skåtanäs), Telise (Tällnäs), Tuksi (Bergsby), Vanaküla (Gambyn), Väike-Nõmmküla (Persåker), Österby. Valla territooriumile jäävad ka mitmed endised külad – sealhulgas Haversi, Kiritse, Klaanemaa, Kulani, Luksi, Metsküla, Norrby, Pöia, Söderby, Valive, Viluvere ja Vööla. Noarootsi vallas asuvad Noarootsi kirik, Rooslepa kabel, Sutlepa kabeli ase ja Osmussaare kabeli varemed. Kalmistuid on vallas kokku viis: Noarootsi kalmistu (tegutsev) Sutlepa kalmistu (tegutsev) Rooslepa kalmistu (tegutsev) Hosby vana kalmistu (ajalooline) Osmussaare kalmistu (ajalooline) Valla territooriumil asus kaks tuuleparki – kolmes külas kokku 16 tuulikuga esindatud Aulepa tuulepark ning 3 tuulikuga Vanaküla tuulepark. Lained Põõsaspea neemel Noarootsi pastoraadi peahoone Ramsi ülemine päevamärk Dirhami rand Noarootsi kirik Aulepa tuulepark oktoobris 2013 Noarootsi Püha Katariina kogudus Noarootsi Vabadussõja mälestussammas Noarootsi kihelkond Noarootsi kirikumõis Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.05.2019. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Kullamaa valla, Lääne-Nigula valla, Martna valla, Noarootsi valla ja Nõva valla ühinemisleping www.riigiteataja.ee Lääne maakonna Pürksi külanõukogu ümbernimetamise kohta. Riigi Teataja, 1991, 14, 183. Vaadatud 22.05.2014. Saurused valdade eesotsas. Äp2, 9. jaanuar 2009. Aivar Kroon lahkub Noarootsi vallavanema kohalt. Läänlane, 15. juuni 2011. Rakvere lastekaitse­ametnik Annika Kapp valiti Noarootsi vallavanemaks. Virumaa Teataja, 17. september 2011. Noarootsi vallavanemaks sai Triin Lepp. Lääne Elu, 2. detsember 2013. Noarootsi valla elanikud 2006–2011[alaline kõdulink] Kogudus – Noarootsi Vallvalitsus. Vaadatud 11.08.2014. Kalmistud – Noarootsi Vallvalitsus. Vaadatud 11.08.2014.  Noarootsi vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Einar Soone

Einar Soone (sündinud 26. septembril 1947 Raplas) on eesti luterlik vaimulik, Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) emeriitpiiskop. 1955–1966 Tallinna 21. keskkool ja 6. töölisnoorte keskkool 1970–1980 EELK Usuteaduse Instituut Lüganuse ja Kiviõli koguduse õpetaja (1973–1985) Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetaja (1985–2012) EELK piiskop (1992–2017) EELK Usuteaduse Instituudi pastoraalseminari juhataja (2012–2020) EELK Konsistooriumi assessor (1990–1992) Tallinna praostkonna praost (1990–1993) EELK esindaja Eesti Kirikute Nõukogus (1989–2017) Eesti Kirikute Nõukogu president (1993–2013) EELK ja Eesti Vabariigi valitsuse ühiskomisjoni õiguslike küsimuste ja omandisuhete alakomisjoni kaasesimees (1995–2017) EELK delegaat Kirikute Maailmanõukogu Assambleel (1991, 1998) EELK delegaat Euroopa Kirikute Konverentsi Assambleel (1992, 1997, 2003) Ordineeriti aseõpetajaks 3. oktoobril 1973 peapiiskop Alfred Toominga poolt. Usuteaduse Instituudi lõpetas ja sai õpetajaõigused 29. mail 1980. Aastal 1973 asus teenima Lüganuse Ristija Johannese kogudust ja Kiviõli Peetri kogudust. 1985–2012 oli E. Soone Tallinna Kaarli koguduse õpetaja. 31. mail 1988 ilmus ajalehes Edasi üleskutse Eesti Kristliku Liidu loomiseks, millele kirjutasid alla Ardalion Kesküla, Rein Õunapuu ja Einar Soone. 1990 määrati ta Tallinna praostiks ja valiti Konsistooriumi assessoriks. Kirikukogu valis 1992 Einar Soone EELK piiskopiks. Piiskopiks pühitsemine leidis aset 12. detsembril 1992. Piiskopina oli ta peapiiskopi asetäitja. 70-aastaseks saamise tõttu vabastati ta Põhja piirkonna piiskopi ülesannetest ja määrati emerituuri alates 27. septembrist 2017. 1993-2013 oli ta Eesti Kirikute Nõukogu president. 1994 kandideeris ta EELK peapiiskopiks. 27. jaanuaril 1995 ja 20. märtsil 2001 valis Kirikute Nõukogu Einar Soone taas oma presidendiks. Alates 21. juunist 2007 on piiskop Soone olnud ka Ühiskondliku Leppe Sihtasutuse nõukogu liige. Einar Soone on abielus. Tal on viis last. 1996 – Jeruusalemma Püha Laatsaruse Sõjalise Hospidalivendade Ordu vaimulik rüütlirist 1996 – Forseliuse Seltsi medal "Wastne Testament 1686" 1998 – Kaitseväe teenetemärk 2001 – mälestusmedal "10 aastat taastatud kaitseväge" 2001 – Maarjamaa Altari ordeni II klass 2002 – Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk 2006 – EELK teeneteristi I järk 2007 – EELK Kuldrist Eesti Kaitseliidu Valgeristi III klass Eesti Muinsuskaitse Seltsi medal Eesti Politsei teenetemärk 2012 – Püha Piiskop Platoni ordeni III järk (Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule osutatud teenete eest) 2013 – Tallinna Toomkoguduse Maarja medal 2020 – EELK elutööpreemia Konsistooriumi oktoobrikuu istungil, Eesti Kirik, 25. okt. 2017 EELK piiskop Foto, intervjuu vaimulikuametist Foto, jõulutervitus Foto koos Wille Riekkineniga, Vaata ka Wille Riekkinen Foto Foto; artikkel ohvriabist (arhiiviversioon) Intervjuu kirikust ja televisioonist (arhiiviversioon) Artikkel: miks vaimulikke ei piisa Artikkel kohalike omavalitsuste valimistest Artikkel evangeeliumi kuulutamisest Artikkel: vastuoluline maailm Jutlus ristimisest Palve Euroopa Liidu laienemisreferendumi pärast
Saalomoni Saarte lipp

Saalomoni Saarte lipp on Saalomoni Saarte ametlik lipp. Iseseisvunud Saalomoni Saared said endale lipu kavandivõistlusega. Lipp kuulutati riigi- ja rahvuslipuks 18. novembril 1977. Lipu sinise ja rohelise välja jagab pooleks diagonaalne kollane laid, mis algab vardapoolsest alanurgast ja lõppeb lehvipoolses ülanurgas. Sinisele väljale on paigutatud viis viisnurkset tähte (ülemises ja alumises reas kummaski kaks ja keskmises üks). Lipu värvid viitavad loodusele: sinisele merele, kollasele päikesepaistele ja looduse lopsakale rohelusele. Viis algset provintsi said igaüks lipule oma tähe. Kuigi riigi haldusjaotus on muutunud, on tähtede arv samaks jäänud. Saalomoni Saartel on merelipud nii tsiviil-, riigi- kui ka sõjalaevadel. Tsiviillaevade lipp on punane plagu, mille vardapoolses ülanurgas on rahvuslipp. Riigilaevade lipp on sinine kangas, mille vardapoolses ülanurgas on rahvuslipp. Ka sõjalaevade lipu vardapoolses ülanurgas on rahvuslipp, kuid lipu väli on valge, punase Püha Jüri ristiga. Kõikide lippude proportsioonid on 1:2. Enne iseseisvumist olid Saalomoni Saared Suurbritannia asumaa ja kasutusel oli koloniaallipp. Aastatel 1906–1947 kasutatud lipp oli sinine kangas, mille vardapoolses ülanurgas oli Suurbritannia lipp, lehvil aga valge sõõr, mille sees oli Suurbritannia kuninga kroon ning ümber selle kiri "British Solomon Islands". Aastatel 1956–1966 oli kasutusel eelmise lipuga sarnane lipp, mille valge sõõri sees oli Saalomoni Saarte koloniaalvapp. Lipu proportsioonid olid nii sellel kui ka eelmisel lipul 1:2. Saalomoni Saarte vapp Saalomoni Saarte lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)