laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
PSYOPS

PSYOPS (inglise Psychological Operations ehk Psy Ops < psühholoogilised operatsioonid) on infosõja alammõiste ja lühend, tähendades psühholoogilise sõja (PSYWAR) teostamist. USA-s on pärast 2010. aastat selle tähistamiseks kasutuses lühend PSYOP. Ajalooliselt on seda seotud propaganda mõistega, aga 21. sajandil ei samastu see enam meediaoperatsioonidega (MEDIAOPS), kuigi neid juhitakse koos. Tegu on irregulaarse sõjapidamisega, mida ei reguleeri sõjaõiguse põhimõtted. PSYOPS-i teostavad psühholoogiliste operatsioonide üksused. PSYOPS-i oluline osa on tajujuhtimine eesmärgiga: Mõjutada vastase hoiakuid ja käitumisi (soovitud suunas, nt alla andma) Tagada kohalike koostöö, võimendada toetust piirkonnas Nõrgestada vastaste võitlusvaimu President Ronald Reagan taaselustas 1980ndatel pärast Vietnami alla käinud PSYOPS-i tegevuse. Bosnias ja Kosovos oli PSYOPS-i operatsioonidel väike mõju (polnud edukad). Kosovo sõja järel sündis nähtus mida praegu nimetatakse asümmeetriliseks sõjaks. Mõjuvamalt kasutati Lahesõjas.
Liseen

Liseen (saksa keeles Lisene, prantsuse keeles lisiere – serv, ääris) on välisseina pinnast vertikaalne eenduv ehisriba, millel on konstruktiivne või dekoratiivne liigendaja funktsioon. Liseen sarnaneb pilastriga, kuid sellel puuduvad pilastrile omased baas ja kapiteel. Seina liigendamiseks on liseene kasutatud juba Vana-Rooma arhitektuuris, hiljem Bütsantsi ja Kiievi-Russi arhitektuuris, Lääne-Euroopas peamiselt Lombardia ja Reinimaa romaanikas, hiljem hilisbarokis ja varaklassitsismis dekoratiivelementidena. Kunstileksikon. Eestikeelne väljaanne. Kirjastus "Kunst", Tallinn, 2000
Koormus

Koormus on töösse rakendatuse määr. Seda mõistet kasutatakse nii seadmete, elundite, üksikute inimeste, inimrühmade kui ka tervete organisatsioonide puhul. Inimese puhul võib koormus jaguneda kehaliseks (füüsiliseks) ja vaimseks. Töötajate tööaja arvestamisel kasutatakse mõisteid täiskoormus (täistööaeg, täiskoht) ja osaline koormus (osaline tööaeg, nt poole koormusega, poole kohaga). Täistööaeg on määratud seadusega. Kehtestatud standarditest ehk lubatust suurem ja/või koormatavale liigne ja kahjulikult mõjuv koormus on ülekoormus. Normist või normaalsest väiksem koormus on alakoormus. Ka alakoormus võib olla kahjulik.
Ülekoormus

Ülekoormus on normist ehk lubatust või normaalsest suurem koormus. Alakoormus
Zolote

Zolote on linn Ukrainas Luhanski oblastis Popasna rajoonis, umbes 30 km kaugusel Luhanskist lääneloodes. Kuni 7. oktoobrini 2014 oli asula Pervomaiski haldusalas. Komõšuvahha kallastel asuv Zolote asutati 1903. aastal, linna õigused alates 1938. aastast. 2011. aasta 1. jaanuaril elas linnas 14 974 inimest, asustustihedus 601 inimest ruutkilomeetri kohta. Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 6. oktoobri pärastlõunal kell 13:10 hukkus kodumaja kõrval mitmelasulise raketiheitja Grad tabamusest 53-aastane naine. 27. detsembril 2014 sai miinipilduja miini plahvatusest pea killuhaava 89-aastane pensionärist naisterahvas. 2015. aasta 26. augustil toimunud pressikonverentsil märkis Ukraina presidendi administratsiooni pressiesindaja ATO küsimustes polkovnik Andri Lõssenko muuhulgas ka seda, et linn on osaliselt valitsusvastaste relvajõudude kontrolli all. Постановление Верховной Рады № 1693-VII «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Перевальського і Попаснянського районів Луганської області» "В Луганской области погибли 3 мирных жителей и ранены 11 военных". Liga Novosti. 7. oktoober 2014. Vaadatud 7. oktoober 2014. "На Луганщине в результате обстрела боевиками ранена женщина". Liga Novosti. 28. detsember 2014. Vaadatud 28. detsember 2014. "Сводные данные по ситуации в зоне АТО – 26 августа" (vene). URJKN. 26. august 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. august 2015. Vaadatud 26. augustil 2015. 6. oktoober 2014. Liga Novosti. Террористы обстреляли Золотое Луганской области, погибла женщина (vene keeles) 29. oktoober 2014. Liga Novosti. Боевики обстреляли артиллерией два города на Луганщине (vene keeles) 17. november 2014. Liga Novosti. На Луганщине боевики атаковали блокпост сил АТО, есть жертвы (vene keeles) 1. veebruar 2015. Liga Novosti. За сутки на Луганщине погибли трое мирных жителя и двое военных (vene keeles) 27. märts 2015. Infovastupanu. Боевики обстреляли Золотое на Луганщине, поврежден газопровод (vene keeles)
EAM

EAM on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Ajaloomuuseum Eesti Arhitektuurimuuseum ...
Mini Clubman

Mini Clubman on Mini Cooperi universaalversioon. Seda on toodetud 3 põlvkonda. 3. põlvkonda hakati tootma 2014. aastal. Sellel on erinevalt eelmisest põlvkonnast tavalised uksed, kuid pakiruumi uksed on ikkagi kahepoolsed.
Pirita sõjavangide kalmistu

Pirita sõjavangide kalmistu on kalmistu Pirita linnaosas Tallinnas, aadressiga Metsavahi tee 51a. Kalmistu pindala on 0,3 ha. Kalmistu rajati Saksa sõjavangidele juba 1944. aastal, kuid pole teada, milliste laagrite vange sinna maeti. Esimesed maetud on 1944. aastast, viimane teadaolev matus on 1950. aastast. 1957. aastal kalmistu ja kõik hauatähised likvideeriti. Praegu on teada ainult ühe algse haua koht. Kalmistu on 1995. aastast riiklik kultuurimälestis. Kultuurimälestis nr 1194 "Pirita sõjavangide kalmistu" Robert Nerman. Pirita. Jalutaja teejuht. Solnessi Arhitektuurikirjastus. Tallinn 2008. Lk 119 Pirita sõjavangide kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Volvo Concept Estate

Volvo Concept Estate on Volvo kolmeukseline universaalauto ehk kombi, mida esitleti 2014. aasta Genfi autonäitusel. See ideeauto loodi näitamaks, et milline hakkab välja nägema uute Volvode välisdisain ning ka kuidas Volvo tulevaste mudelite salong välja näeb ja toimib. Concept Estate tutvustas ka Volvo uut infolustisüsteemi.
Volkswagen T-Roc

Volkswagen T-Roc on Volkswageni viieukseline väike linnamaastur. See on Volkswageni vastus Nissan Juke'ile. T-Roc on umbes Volkswagen Polo suurune, olleks väiksem kui Tiguan ning veidi suurem kui T-Cross.
Tapa valla lipp (2005)

Tapa valla lipp oli Eesti haldusüksuse Tapa valla lipp aastail 2005-2017. 7. oktoobril 2005 kinnitasid lipu ühinenud (Saksi vald, Lehtse vald ja Tapa linn) omavalitsuste ühiskomisjon. 29. detsembril 2005 toimus Lääne-Viru Maavalitsuse lipuväljakul ühinenud kohalike omavalitsusüksuste lippude langetamise ning uue Tapa valla lipu heiskamise tseremoonia. Tapa valla lipu kujundajaks oli Tapa linnakunstnik Liina Kald. Tapa valla lipul on ühendatud ühinenud valdade ja Tapa linna sümbolid. Kangas on jaotatud diagonaalselt kolme ossa. Vardapoolne ülemine osa on punane, lehvipoolne alumine osa on must ja nende vahel on diagonaalne laineline valge joon. Punase ala sees on kujutatud triskelet ehk kolmjalga. Alumise musta ala peal on kolm valget tähte. Vardapoolne ülemine punane osa viitab Tapa linna vapile ning sümboliseerib arvatavaid kunagisi lahinguid Tapa aladel. Lehvipoolne alumine must osa sümboliseerib Lehtse turbaalasid ja viitab Lehtse valla endisele vapile. Diagonaalne laineline valge joon tähistab Valgejõge ning viitab Saksi valla endisele vapile. Kolmjalga on tuntud kui hea õnne sümbol, tähistades katkematu ringina uuenemist, liikumist ja elu järjepidevust. Sümboli liikumine kolme eri suunda näitab teede hargnemist Tapalt. Kolm valget tähte tähistavad kolme ühinenud omavalitsust. Valge on valguse ja puhtuse värv, punane nooruslikkuse ja elujõu värv, must sümboliseerib maalähedust. Tapa valla lippu võib heisata Tapa valla ajaloolistel pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel, selle heiskamise otsustab vallavalitsus. Heisatav ja väljapandav lipp peab olema puhas ja terve. Lipu ja vapi näidised asuvad vallakantseleis. 2005.a juunis väljakuulutatud Tapa valla sümboolikakonkursi lõppes 25. septembril 2005. Konkursile laekus 24 kavandit. Hindamiskomisjoni esimesel koosolekul valiti välja viis tööd. Kuna komisjoni koosseisus oli ka Riigikantselei sümboolikaosakonna nõunik Ivo Manfred Rebane (hiljem asendas teda osakonnajuhataja Kalev Uustalu), siis pidas komisjon ühe istungi Toompeal Stenbocki majas. Pärast analüüsi võeti ühendust kahe sarnase kavandi autoriga, kelleks osutus Tapa linnakunstnik Liina Kald, et ta muudaks oma töid vastavalt komisjoni ettepanekutele. Pärast kavandite täiendamist otsustas komisjon üksmeelselt Tapa valla sümboolikakonkursi võitjaks tunnistada Liina Kaldi esitatud vapi ja lipu kavandid. Lõpliku valiku tegemisel kuulusid komisjoni koosseisus peale K.Uustalu ka Heiki Vuntus (Tapa Arenduskoda), Andres Mandre, Marju Bugri (mõlemad Saksi vald), Vjatšeslav Suvorov (Tapa linn), Leelo Jürimaa (Lehtse vald) ja Janne Maal (disainer). Tapa valla vapp Tapa lipp Saksi valla lipp Lehtse valla lipp Lääne-Viru maakond
EBÜ

EBÜ on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Biokütuste Ühing Eesti Bioloogiaõpetajate Ühing ...
EEL

EEL on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Ehitusettevõtjate Liit (lühend ka EEEL) Eesti Ehitusinseneride Liit Eesti Elektriinseneride Liit Eesti Esitajate Liit Eesti Esperanto Liit Eesti Epilepsialiit Eesti Epilepsiavastane Liiga Eesti Eripedagoogide Liit Eesti Esmaabikoolitajate Liit Eesti Euroopa Liikumine ...
Raudvärav

Raudvärav (rumeenia keeles Porțile de Fier, serbia keeles Гвоздена врата) on kuristik, mis asub Doonau jõel Orșovast allavoolu Rumeenia ja Serbia piiril. Raudväravate-nimelisi kuristikke leidub maailmas ka mujal. Raudvärav on osa Kazanist ja Đerdapist. Ta eraldab Karpaate (Transilvaania Alpe) ja Stara Planinat. Raudvärava pikkus on 14,5 km ja laius kõige kitsamas kohas 220 m. Laiemas mõttes on Raudväravate pikkus kogu see ala, mil Doonau mõlemal kaldal on mäed, nii et 134 km alates Rumeenia linna Moldova Nova kandist, kitsamas mõttes ainult selle viimane, alamjooksupoolseim osa alates Rumeenia linnast Orșovast. Kuni 19. sajandi lõpuni oli Raudväravate läbimine laevaga peaaegu võimatu, sest jõgi oli kärestikuline. 1890 lõhati jõepõhja dünamiidiga ning jõkke tekitati 2 km pikk, 80 m lai ja 3 m sügav kanal. 17. septembril 1896 avasid Austria-Ungari keiser Franz Joseph I, Rumeenia kuningas Carol I ja Serbia kuningas Aleksandar Obrenović isiklikult kanali. Orșova (ungari keeles Orsova) oli tollal Austria-Ungari kõige lõunapoolsem linn. Siiski valmistasid tulemused pettumust: vool kanalis oli nii tugev, et kuni 1973 tuli laevu vastuvoolu vedada lokomotiivi abil. Sedasi jäi Raudvärav endiselt laevatransporti takistama. 1964 asusid Jugoslaavia ja Rumeenia ühiselt jõele tammi rajama. Raudvärava tamm, mille koosseisu kuulus Raudväravate HEJ, avati 1972. Selle tulemusena tõusis Doonau veetase tammi juures 35 meetrit ja moodustus veehoidla. Siiski oli veehoidla pindala üsna väike ja ümber tuli asustada kõigest 17 tuhat inimest. Veehoidlasse uppusid 5 küla ja Ada Kalehi saar. Kuristiku põhjaosas, Rumeenia kaldal asub Raudväravate rahvuspark (rajatud 2001, 1157 km²). Kuristiku lõunaosas, Serbias asub Đerdapi rahvuspark (rajatud 1974, 636 km²). Doonau  Raudvärav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
EES

EES on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Elektroenergeetika Selts Eesti Emakeeleõpetajate Selts (lühend ka EEÕS) Eesti Endrokrinoloogia Selts eluruumide erastamise seadus ...
EEÜ

EEÜ on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Elektroonikaühing Eesti Eraarstide Ühing Erakond Eestimaa Ühtsus ...
EFF

EFF on lühend, mis võib tähendada järgmist: Estonian Film Foundation (Eesti Filmi Sihtasutus) Electronic Frontier Foundation (Elektronhõlve Fond) ... Eff, Felix Jaehni ja Mark Forsteri muusikaprojekt
EFK

EFK on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Filharmoonia Kammerkoor Eesti Fotoklubi (kandnud ka nime Tallinna Fotoklubi) ...
EFL

EFL on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Filatelistide Liit Eesti Filmiamatööride Liit Eesti Filminaiste Liit Eesti Filmiprodutsentide Liit English Football League
EGL

EGL on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Gaasiliit Eesti Gaidide Liit Eesti Gayliit Eesti Giidide Liit ...
EGÜ

EGÜ on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Gaidide Ühendus (hilisem Eesti Gaidide Liit) Eesti Geodeetide Ühing Eesti Gregoriaani Ühing ...
EHK

EHK on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Haigekassa Eesti Haridustöötajate Koolituskeskus ...
EGR

EGR on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Geograafide Rahvuskomitee Eesti Geoloogia Rahvuskomitee Eesti Geomorfoloogia Rahvuskomitee ...
Pikardid

Pikardid (Pikarti) olid adamiitlik usulahk Flandrias ja hiljem usupõgenikena Böömimaal. Öeldavasti said nad nime oma juhi järgi. Kuid "pikarde" peetakse ka begardide moonutatud nimekujuks. Sageli ei eristatud neid valdeslastest; katoliku kirik pidas mõlemaid hereetikuteks. Näiteks inkvisiitor Heinrich Kramerile anti 1500 voli jälitada valdeslasi ja pikarde. Enne 1420. aastat asusid nad oma juhi Richardus Picardi eestvedamisel elama kõigepealt Tábori linna Böömimaal. Picardi järglaseks sai Veselíst pärit sepp Adam Rohan, kelle järgi neid nimetatakse ka adamiitideks. Hussiidid ajasid nad Táborist ära ning nad asusid elama Příběnice lähedale ja hõivasid Nežárka jõe saare Ostrovi Hamris. Pikardid olid radikaalsed hussiidid. Oma missadel ei kasutanud nad karikat ega ornaati, nad kasutasid tavalist leiba. Pikardid uskusid, et täiuslik hing ei vaja voorust. Nende ideed mõjutasid Martin Húskat, kes aga distantseeris end nendest. Vanaaja adamiitide sarnaselt olevat nad harrastanud radikaalset nudismi ning pidanud armastuse pidustusi. Nad elasid kommuunina oma uskumuste järgi, mille hulgas olid abielu eitamine, naiste ühisus ning sotsiaalsete ja varanduslike erinevuste kaotamine. Hoolimata katsetest seda usulahku maha suruda kasvas selle liikmete arv hiljem ühe teate järgi 80 tuhandeni. On väidetud, et jutt pikardide alasti jumalateenistustest ja promiskuiteedist on väär või liialdatud. Jan Žižka saatis 1421 400-mehelise väesalga pikarde hävitama. 50 põletati, veel 25 anti vihase rahva kätte. Ka böömi vendi (1457) kutsuti pikardideks. Võib-olla oli nende hulgas algseid pikarde. Josef Dobrovský. Geschichte der böhmischen Pikarden und Adamiten [Abhandlungen der Böhmischen Gesellschaft der Wissenschaften] 1788. Joachim Bahlcke. Glaubensflüchtlinge. Ursachen, Formen und Auswirkungen frühneuzeitlicher Konfessionsemigration in Europa, Berlin, LitVerlag 2008.
Starohnativka

Starohnativka on küla Ukrainas Donetski oblastis Volnovahha rajoonis, 65,9 km kaugusel Donetskist lõunas. Starohnativka kõrgus merepinnast on 99 meetrit. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 2100 inimest. Starohnativka asutasid 1782. aastal grusiinidest ja valahhidest ümberasujad Kaffast, Bahtšisaraist, Qarasuvbazarist ja mujalt Krimmist. Asula varasem nimi oli Gnativka (Гнатівка). 1920. aastal võttis asula oma kontrolli alla Punaarmee. Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 6. oktoobril hukkus Starohnativka lähistel valitsusvägede ja valitsusvastaste relvajõudude kokkupõrkes üks Ukraina sõjaväelane, seitse sai haavata. Старогнатівка - Символіка Придніпров'я - «Патентбюро» Старогнатівка - Донецька область у складі УРСР | Інформаційно-пізнавальний портал "Вблизи Старогнатовки погиб один военный, 7 ранены". Ukrajinska Pravda. 7. oktoober 2014. Vaadatud 7. oktoober 2014.  Starognativka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis В районе Старогнатовки в бою погиб боец АТО, семеро ранены, Liga Novosti, 7. oktoober 2014 (vene keeles) Ukraine reports heaviest shelling by eastern rebels since February, Reuters, 10. august 2015 Nash Jenkins, Ukraine Suffers ‘Worst Shelling in Six Months’ as Violence Escalates, TIME, 11. august 2015 Jack Losh, Ukraine's Mystery Battle: Hunting for Truths Across an Elastic Border, Vice News, 17. august 2015
Maidla lastekodu

Maidla lastekodu on Rapla maakonnas Rapla vallas Maidla külas asuv Eesti lastekodu (asenduskodu). Lastekodu juhib MTÜ Maidla Lastekodu Toetajate Ühendus. Lastekodu koduleht
Ridala muinaskihelkond

Ridala muinaskihelkond oli muinaskihelkond Läänemaal. Ajalooallikates esineb kaks Ridala muinaskihelkonnaga seostatud nime: Rotalia ja Rotelewic. Enn Tarvel on neid pidanud Ridala paralleelnimedeks, esimest ladina-, teist skandinaaviapäraseks (wic on "laht, merekäär") nimekujuks, tuues samas välja, et nendega on tähistatud ka suuremaid geograafilisi üksusi. Henriku Liivimaa kroonikas on Rotalia tema hinnangul kohati märkinud ka laiemalt Läänemaa põhjaosa ja isegi kogu Läänemaad. Paul Alvre juhib aga tähelepanu Henriku Liivimaa kroonika lausele, mis näib neid kaht nimevarianti mitte samastavat, vaid eristavat: "persequuti sunt eos ad omnes provincias circa latus maris sitas, que Rotelewic et Rotalia vocantur" ("jälitasid nad neid kõigi mere ääres asuvate kihelkondadeni, mida kutsutakse Rotelewic ja Rotalia"), ja leiab, et kuigi need ilmselt siiski polnud eri kihelkonnad, võis Rotelewic tähistada Ridala mereäärset osa. 1224. aasta maadejagamisürik Rotalia nime ei kasuta, vaid mainib kihelkonda Rotelewic. Taani hindamisraamatu väike Eestimaa nimistu tarvitab samuti nimekuju Rotelewich, aga selgelt kogu maakonna tähenduses. Nimekujudest Rotalia ja Rotelewic näib pärinevat kohalikus kõnepruugis kasutatud variant Rõdali (võrdluseks: saksa keeles Röthel). Ridala muinaskihelkond asus Läänemaa põhjaosas, hõlmates hilisemate Ridala, Lääne-Nigula ja Martna kirikukihelkonna ala. Ulatusliku territooriumiga Ridala koosnes arvatavasti mitmest suhteliselt iseseisvast osast. Tihedamini oli rahvastatud muinaskihelkonna lõunaosa, seevastu Revala maakonnaga külgnev piirkond, samuti Noarootsi, Vormsi ja teised saared olid suuresti asustamata. Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XIV, kommentaar 50, lk 117, XVIII, kommentaar 7, lk 153 Enn Tarvel. Läänemaa seitse kihelkonda. Keel ja Kirjandus 1971, nr 5, lk 292–293 Henriku Liivimaa kroonika, XVIII 5, lk 152–153 Paul Alvre. Eesti ja liivi keeleaines Henriku Liivimaa kroonikas, III : Kohanimed. Keel ja Kirjandus, 1985, nr 2, lk 102 Lembit Jaanits, Silvia Laul, Vello Lõugas, Evald Tõnisson. "Eesti esiajalugu". Eesti Raamat, 1982. Lk 408
Baraawe

Baraawe on linn Somaalia lõunaosas Shabeellaha Hoose piirkonnas. Asub India ookeani rannikul, 200 km Muqdishost lõuna pool. 2009. aastast oli linn mässulise rühmituse Al-Shabaab kontrolli all. Oktoobris 2014 vallutasid Somaalia valitsusväed Aafrika Liidu vägede toetusel linna.
Mõisasüda

Mõisasüda ehk mõisakeskus oli mõisa kui majandusüksuse hoonetekompleks, mis enamasti oli koondatud ühte kokku. Mõisasüdame moodustasid enamasti mõisa peahoone, aidad, tallid, laudad, sepikojad, viljakuivatid jm ehitised . https://web.archive.org/web/20141007080955/http://www.mois.ee/tahendus.shtml (vaadatud 01.10.2014)
Pirita vana kalmistu

Pirita vana kalmistu on kalmistu Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi aadressiga Kloostri tee 9 Pirita linnaosas Tallinnas. Praeguse välise kalmistuosa pindala on umbes 0,35 ha. Kalmistu rajati arvatavasti pärast Pirita kloostri valmimist ja pühitsemist 1436. aastal, kuid on arvatud, et ka juba kloostri asutamisel 1407. aastal. Maeti nii kloostri kirikusse kui ka kirikuesisele alale. Esimesed kohalike elanike matused kloostri kalmistule on teada 16. sajandist. Pärast kloostri hävitamist 1577. aastal toimis kalmistu edasi kohaliku külakalmistuna. Ka kloostri kirikusse maeti edasi, viimane teadaolev matus on 18. sajandist. Pirita kloostri kalmistule maeti ka katoliiklasi kuni uue katoliku kalmistu rajamiseni 18. ja 19. sajandi vahetusel. Vanim teadaolev matus kalmistu välisosal on 1612. aastast. 1848. aastal ehitati kalmistu ümber müür ning värava- ja kellatorn. Ametlikult suleti kalmistu matmiseks 1928. aastal, kuid teadaolevalt viimane matus on pärit 1943. aastast. Pirita vana kalmistu on tuntud oma paekivist ristide poolest. 1971. aastal inventeeriti kalmistul kokku 221 paekiviristi, siis oli ka alles 13 Eestis ainulaadset ketasristi. Tänaseks on neid alles märgatavalt vähem. 1649 – Mähe Madis Iru külast 1846 – Marie Rikker (1846–1846) 1855 – Hans Hallika (1795–1855) 1887 – Peeter Pärnamägi (1836–1887) 1943 – Lulu Vahakorm (1887–1943) Pirita klooster Karl Laane. Tallinna kalmistud. Tallinn 2002. Lk 49 Robert Nerman. Pirita. Jalutaja teejuht. Solnessi Arhitektuurikirjastus. Tallinn 2008. Lk 96 Jaan Tamm. Pirita klooster. Ehitus- ja uurimislugu. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2005. Lk 26 Karl Laane. Tallinna kalmistud. Tallinn 2002. Lk 53 Karl Laane. Tallinna kalmistud. Tallinn 2002. Lk 49–55 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002 Jaan Tamm. Pirita klooster. Ehitus- ja uurimislugu. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2005. Lk 26 Robert Nerman. Pirita. Jalutaja teejuht. Solnessi Arhitektuurikirjastus. Tallinn 2008. Lk 96 Kultuurimälestis nr 1192 "Pirita kloostri varemed kalmistuga, 1417-1577.a., 19.-20.saj." Pirita klooster ja vana kalmistu Veljo Ranniku kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu
Tööstushoone

Tööstushoone on hoone, mis on seotud tööstusliku tootmisega. Tööstushooned on nt tehased, vabrikud, laod.
Rüütelkonnamõis

Rüütelkonnamõis, harvemini rüütlikogu mõis (saksa keeles Ritterschaftsgut), ka landraadimõis (Landratsgut) oli rüütelkonnale kuulunud mõis. Rüütelkonnamõisad olid kohalikele rüütelkondadele ja mitmesugustele aadli sihtasutustele kuulunud mõisad. Õiguslikult seisundilt olid need väga lähedased rüütlimõisatele. Tavaliselt olid need endised riigimõisad, mis olid doneeritud vastavate asutuste ülalpidamiseks. Päriseks annetatud valduste kõrval olid rüütelkondade käes rendil mitmed kroonumõisad. Lisaks sellele olid rüütelkondade hoole all kolm aadlipreilide kasvatusasutust, mille ülalpidamiseks oli annetatud nn stiftimõis. Rüütelkonnamõisad olid võrreldes rüütlimõisatega enamasti tagasihoidlikumalt hoonestatud. Kaiu mõis (Kay), annetati 1651, suurus 8266 tiinu Kodila mõis (Koddil), rüütelkonna valduses 1859−1872 Kuuda mõis (Kuda), poolmõis Lagedi mõis (Laakt), rüütelkonna valduses 1859−1873 Nabala mõis (Nappel), annetati 1651, 6751 tiinu Kuimetsa mõis (Kuimetz), annetati 1651, 7272 tiinu Metstaguse mõis (Metztacken), rüütelkonna valduses 1859−1868 Prümli mõis (Heidemetz), rüütelkonna valduses 1859−1871, a-st 1869 poolmõis Saulepi mõis (Saulep), rüütelkonna valduses 1859−1864 Vinni mõis (Finn), Johann Friedrichsteini aadlipreilide kasvatusasutus 1783−1918 Dutka mõis (Dutkenshof), rüütelkonna valduses 1725−1786 Lipšukalnsi mõis (Lipskaln), rüütelkonna valduses 1725−1786 ja 1797−1920 Lubi mõis (Lubbenhof), rüütelkonna valduses 1725−1786 ja 1797−1920 Plāņi mõis (Planhof), rüütelkonna valduses 1725−1786 ja 1797−1920 Trikāta mõis (Schloß Trikaten), rüütelkonna valduses 1725−1786 ja 1797−1920 Vecbrenguļi mõis (Alt-Wrangelshof), rüütelkonna valduses 1725−1786 ja 1797−1920 Vījciemsi mõis (Wiezemhof), rüütelkonna valduses 1810−1920 Avinurme mõis (Awwinorm), rüütelkonna käes rendil 1829−1905 Tori mõis (Torgel), a-st 1855 rüütelkonna käsutuses Koonga mõis (Kokenkau), doneeriti 1797 Viljandi aadlisoost neidude varjupaiga (kodu) ülalpidamiseks Kuressaare mõis (Kurresaar), doneeriti 1797 Viljandi aadlisoost neidude varjupaiga (kodu) ülalpidamiseks Suure-Kaarma mõis (Karmel-Großenhof), 6111 tiinu Elme mõis (Magnushof), 7455 tiinu Laadjala mõis (Ladjall), 1452 tiinu Saare mõis (Holmhof), 2527 tiinu Uue-Lõve mõis (Neu-Löwel), 3826 tiinu Oriküla mõis, annetati 1871 Saaremaa aadlipreilide kasvatusasutuse ülalpidamiseks Lauamõis https://web.archive.org/web/20141007094811/http://www.mois.ee/liigid.shtml (vaadatud 06.10.2014) Rosenberg, Tiit. Eesti mõisate ajalooline ülevaade. − Eesti mõisad. Tallinn: "Olion", 1944, lk 19, 20. Palju on rüütlikogu mõisatel maad. − Waba Maa. Nr. 42. 20. veebruar 1919, lk 3 [1]. "Viljandi aadlipreilide varjupaik - EAA.1814". Ajalooarhiivide fondiloend. "Koonga mõis". Soontagana Turism. Rosenberg, Tiit. Eesti mõisate ajalooline ülevaade. − Eesti mõisad. Tallinn: "Olion", 1944. Lk 7-55. Siin: lk 19-20.
Kloostrimõis

Kloostrimõis oli mõis, mis kuulus kloostrile. Eesti ajaloos on kloostrimõis olnud nt Purila mõis, mis mõnda aega kuulus Pirita kloostrile. Kloostri mõis Kirikumõis "15346 Purila mõisa peahoone". Kultuurimälestiste register.