laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alalõualuu

Alalõualuu ehk alalõug (ladina keeles mandibula) on paljudel selgroogsetel peas paiknev näokolju luu.Alalõualuu liigestub oimuluu alalõuaauguga alalõualiigese abil. Luule kinnituvad alahambad. Alalõualuu areng, anatoomia, asend, kuju, sellele kinnituvad lihased ning morfoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Alalõualuu on abiks enamiku loomade normaalsel toitumisel. Erinevatel madude sugukondadel on looduses ka erinevad toitumismehhanismid, nii näiteks liiguvad üsna väikeste ja kergete (olenevalt liigist - 1 gr) ahassuumadulaste alalõua hammastega osad toidu (peamiselt sipelgad ja nende vastsed) neelamisel suhu ja suust välja justkui tõmmates saaklooma oma söögitorusse. Paljudel madudel kinnitub alalõualuu näokolju eesosa külge venivate sidemetega, mistõttu on nad suutelised alla neelama endast tunduvalt jämedamat saaki. Madude ohutuks käsitlemiseks on oluline teada alalõualuu asukohta. Et madudele mitte olulist valu põhjustada, tuleks nende kättevõtmisel asetada sõrmed sobivalt nii altpoolt alalõualuu auku kui ka pealt ilmselt peakolju vastu, et madu ei pääseks enesekaitseks hammustama. Ettevaatust aga osade mürkmadudega, nende ülalõualuul paiknevad hambad võivad osutuda piisavalt pikaks ja liikuvaks (väljudes hammustamise ajal suu külgedelt). Inimesel on alalõualuu hobuserauakujuline. Luu koosneb alalõuakehast, mille ülemisel serval paiknevad hambasombud, ja kahest alalõuaharust. Arne Lepp. Inimese anatoomia, I osa. Liikumisaparaat, siseelundid, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 114, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8. "Meditsiinisõnastik" 26 – 27:2004. Donald W. Linzey, Vertebrate Biology, 2. trükk, lk 234, 2012, The Johns Hopkins University Press, ISBN 978 1 4214 0040 2, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 30.12.2013) (inglise keeles) Bernard Grant Campbell, Human Evolution: An Introduction to Mans Adaptations, 4.trükk, lk 279, 2009, Bernard Campbell, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 30.12.2013) (inglise keeles) Meeli Roosalu. Inimese anatoomia, Kirjastus Koolibri, lk 59 – 60, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Terminologia Anatomica, A02.1.15: Mandibula. Alalõualuu.
Kuzma Abramov

Kuzma Abramov (ersa keeles Абрамовонь, Кузьма Григорьевичесь; 30. oktoober / 12. november 1914 Mordva – 4. august 2008 Saransk) oli ersa-mordva kirjanik. Ta sündis Starõi Naimani külas (tollase haldusjaotuse järgi Ardatovi maakonnas Simbirski kubermangus, praeguse haldusjaotuse järgi Bolšije Berjozniki rajoonis Mordvas). Pärast keskkooli lõpetamist astus 1933. aastal Mordva pedagoogilisse instituuti, kus õppis aasta aega. Ta osales II maailmasõjas, langes Gluhhivis (asub Sumõ oblastis) sakslaste kätte vangi ja viibis kolm aastat Nürnbergi vangilaagris. 1954. aastal lõpetas ta Mordva pedagoogilise instituudi. Ta tuli kirjandusse 1940. aastal luulekoguga. Hiljem ilmusid näidendid ja jutustused, kogumik "Ruuged juuksed" (1961), romaanitriloogia "Naiman" ("Mets pole lakanud kohisemast" 1957, "Inimesed said lähedaseks" 1961 ja "Suits maa kohal" 1964), romaanid "Oma kandam ei rõhu" (1967), "Külatüdruk" (1980), "Stepan Erzja" (romaan ersa kunstnikust Stepan Erzjast, 1980) ning ajaloolised romaanid "Purgaz" (1988; eesti keeles 2014) ja "Vabaduse eest" (1989), mis käsitlevad ersade muistset iseseisvusvõitlust. Ta on tegutsenud ka publitsisti ja ersa keele uurijana. Ta andis 2002. aastal välja ersa keele seletava sõnaraamatu "Валонь ёвтнема валкс". Tema poeg on mordva ajaloolane Vladimir Abramov. 1977 NSV Liidu riiklik preemia 1985 Mordva rahvakirjanik 2000 Mordva Vabariigi aukodanik
Oghi

Oghi (armeenia: օղի, òġi) on puuviljadest või marjadest valmistatud Armeenia alkohoolne jook. Oghi on kodustes tingimustes destilleeritud ning koduaias kasvatatud puu- ja aedviljadest aga ka metsamarjadest tehtud Armeenia puskar, mida pakutakse külalistele tervitusnapsuks või juuakse näiteks toidu kõrvale. Nimetatakse vahel ka "aragh", mis on Armeenias üldine nimetus viinalaadsetele jookidele. Aniisiga maitsestatud alkohoolset jooki, mida nimetatakse Armeenias oghiks, kutsutakse Kreekas ja Küprosel ouzoks, Prantsusmaal pastis ja pernod, Türgis arak ja raki. Müügiks ja ekspordiks toodab mooruspuu viljadest tehtud oghit ("Artsakh") Artsakh-Alco bränditehas. Vastavalt oghi valmistamiseks kasutatavatele viljadele eristatakse erinevaid oghisid: Tuti oghi ("Artsakh") – mooruspuu viljadest (marjadest) tehtud oghi Honi oghi – kirss-kontpuu (Cornus mas) viljadest Dzirani oghi – aprikoosidest Tandzi oghi – pirnidest Khaghoghi oghi – viinamarjadest Salori oghi – ploomidest Moshi oghi – põldmarjadest või aedmurakatest Tzi oghi – viigimarjadest Khundzori oghi – õuntest. http://kes-kus.ee/tehakse-koigest-tanapaevani-on-laialt-levinud-kodusel-teel-kas-siis-oma-tarbeks-voi-ka-salakaubanduseks-moeldud-illegaalne-viinade-tootmine/ http://jarva.ee/index.php?page=669&article_id=15702&action=article Artsakh mulberry vodka Drinks in Armenia See artikkel on täielikult või osaliselt tõlgitud artikli(te)st Oghi (beverage).
Tšeboksarõ

Tšeboksarõ on linn Venemaal, Tšuvaši Vabariigi pealinn. Linn asub Volga jõe ääres. Tšeboksarõt on esmamainitud 1469. aastal. 1555. aastast asus seal Moskva suurvürstiriigi kindlus. 1781. aastal sai linnaõigused. 1925. aastast Tšuvaši ANSV pealinn. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tšeboksarõ elanikest tšuvašše natuke üle 60% ja venelasi ligikaudu 1/3. Tšeboksarõ on maanteede sõlmpunkt ja jõesadam. Raudteeühendus Saranskiga. Linnas on 20 autobussi linnaliini ja 18 trollibussiliini. Linna lähedal on rahvusvaheline lennuväli. http://www.gks.ru/free_doc/doc_2017/bul_dr/mun_obr2017.rar http://geo.1september.ru/2004/06/3.htm[alaline kõdulink] Tšeboksarõ linnavalitsuse koduleht
Ersa kirjandus

Ersa kirjandus on ersa keeles kirjutatud kirjandus. 1994. aastal avaldati ersa keeles nii ersa kui ka mokša eepika põhjal eepos "Mastorava". Kuzma Abramov Fjokla Bezzubova Aleksandr Doronin Vassili Gorbunov Mariz Kemal Pjotr Kirillov Tatjana Mokšanova Aleksandr Šaronov Tatjana Treufeldt Fjodor Tšesnokov "Venemaa soome-ugri rahvaste kirjandusest" Kultuur ja Elu "Kirjandusõhtu populaarse ersa luuletaja Tatjana Mokšanovaga" Sirp, 11.12.2015 Ersa ja mokša kirjandus eesti keeles FennoUgria
Näokolju

Näokolju (ladina keeles cranium faciale) on paljudel selgroogsetel kolju eesmis-alumine osa, mis koosneb erinevatest paarilistest ja paaritutest luudest. Näokolju luud moodustavad suuõõne, ninaõõne ja silmakoopa skeleti. Näokolju areng, anatoomia, kuju, luud ja sellele kinnituvad lihased ning morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Madudel moodustavad näokolju luud (paiknevad ajukolju suhtes rostraalselt) naaberluude ning elastsete sidemete ja lihastega osaliselt liikuvad ühendused. Nii kinnituvad ka alalõualuud näokolju eesosa külge. Sellised kohastumused kaitsevad nende koljut ja peaaju ning võimaldavad paljudel madudel endast tunduvalt jämedamaid saakloomi alla neelata ja ka ennast kaitsta. Näokolju eesosas paiknevad luulised süvendid silmakoopad. Hammustamisel ja neelamisel osalevad järgmised luud: squamosal, quadrate, articular, dentary, alalõualuu, ülalõualuu, suulaeluu, pterygoid ja ectypterygoid. Mitte kõikide madude näokolju luud pole osaliselt liikuvad, paljude infraseltsi Scolecophidia kuuluvate madude luud on jäigalt ühendatud ja nemad püüavad sobiva suurusega saakloomi. Inimese näokolju koosneb harilikult nii paarilistest kui ka paaritutest luudest. Paarilised luud on ülalõua-, sarna-, nina-, pisara- ja suulaeluu ning alumine ninakarbik. Paaritud luud on sahkluu ja alalõualuu ning keeleluu. Meeli Roosalu. Inimese anatoomia, Kirjastus Koolibri, lk 55,2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Bernard Grant Campbell,Human Evolution: An Introduction to Mans Adaptations, 4th ed, lk 279, 2009, Bernard Campbell, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 30.12.2013) (inglise keeles) Donald W. Linzey,Vertebrate Biology, 2nd ed, lk 234, 2012, The Johns Hopkins University Press, ISBN 978 1 4214 0040 2, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 30.12.2013) (inglise keeles) P. Gopalakrishnakone,Sea Snake Toxinology, lk 37, 1994, Singapore University Press, ISBN 9971 69 1930, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 30.12.2013) (inglise keeles)
Mihhail Petrov

Mihhail Petrov (vene keeles Михаил Петрович Петров; 21. november 1905 – 29. november 1955) oli udmurdi kirjanik. Ta sündis Monaševo külas (tollase haldusjaotuse järgi Jelabuga kreisis Vjatka kubermangus, praeguse haldusjaotuse järgi Mendelejevski rajoonis Tatarstanis) kehviku perekonnas. Ta astus aastal 1923 Simbirski sõjakooli. Tema peateos on 1954. aastal ilmunud ajalooline romaan "Vana Multan", mis räägib Multani kohtuasjast aastatel 1894–1895, kui Venemaa võimud algatasid nõiajahi Multani küla meeste vastu, et luua näidisprotsess väikerahvastele, kes ei soovinud täielikult vastu võtta vene õigeusku. Arvo Valton eestindas udmurdi kirjanduse tähtteose, ERR, 25. august 2017
Iidol (Jaapan)

Iidol (アイドル aidoru) on tänapäeva Jaapani kultuuris teismeline või kahekümnendates eluaastates meediastaar, keda arvukad fännid peavad võluvaks või nunnuks ja kes esineb kuude või aastate kaupa regulaarselt massimeedias. Näiteks võivad iidolite hulka kuuluda lauljad, näitlejad, telestaarid (nn "talendid"), modellid jne. Enamasti (kuid mitte alati) on iidolid naissoost. Iidoliks ei peeta siiski iga noort staari ning mässaja kuvandiga staarid, näiteks rokkmuusikud, protestivad tihti ise "iidoli" nimetuse vastu. Iidolite fenomen sai alguse 1970. aastate algul, peegeldades 1963. aasta Prantsuse filmis "Cherchez l'idole" osalenud muusiku Sylvie Vartani populaarsuslainet Jaapanis, kus film linastus 1964. aasta novembris pealkirjaga アイドルを探せ ("Aidoru wo sagase"). Iidoliks hakati kutsuma nunnu välimusega näitlejaid ja lauljaid. Staarideks hakkasid saama teismelised tüdrukud vanuses 14-16 ja poisid vanuses 15-18. Üks neist, Momoe Yamaguchi, oli suur staar, kuni ta 1980. aastal abiellus ja avalikest esinemistest loobus. Iidolid domineerisid Jaapani popmuusikas 1980. aastatel, mida nimetatakse "Jaapani iidolite kuldajaks". "ももクロ、初のAKB超え　タレントパワーランキング" (Japanese). Nihon Keizai Shimbun. 24. juuni 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. august 2013. Vaadatud 26. juuli 2013.{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Diapsiidid

Diapsiidid (Diapsida) on roomajate alamklass. Diapsiidide klassi liigitatakse tetrapoodid, kellel kummalgi pool silmakoobaste taga on koljus kaks ava (oimuauk). Diapsiidide alamklassi liigitatakse järgmised seltsid, ülemseltsid ja infraklassid: Araeoscelidia Avicephala Hupehsuchia Thalattosauria Younginiformes Ülemselts Ichthyopterygia Infraklass Lepidosauromorpha Eolacertilia Ülemselts soomussisalikud (Lepidosauria) Ülemselts Sauropterygia Infraklass Archosauromorpha Aetosauria Choristodera Phytosauria Prolacertiformes Pterosauria Rauisuchia Rhynchosauria Trilophosauria Ülemselts Crocodylomorpha Ülemselts Dinosaure. Evans, Dr. Susan E.,Diapsida, Veebiversioon (vaadatud 30.12.2013) (inglise keeles) Osborn, Henry Fairfield, (1857-1935), The reptilian subclasses Diapsida and Synapsida and the early history of the Diaptosauria. Memoirs of the AMNH, v. 1, pt. 8, American Museum of Natural History, Veebiversioon (vaadatud 30.12.2013) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Diapsida seisuga 30.12.2013.
Frans Halsi maalide loend

Frans Hals (1580 või 1581 Antwerpen – 26. august 1666 Haarlem) oli XVII sajandi algusaastate väljapaistvaim Hollandi maalikunstnik, barokiajastu suurimaid portretiste. Järgnevas tabelis on esitatud Frans Halsi maalide mittetäielik loend. http://legionofhonor.famsf.org/blog/when-hals-hals Frans Hals, by Seymour Slive, a catalog raisonné of Hals works by Seymour Slive: Volume Three, the catalogue, National gallery of Art: Kress Foundation, Studies in the History of European Art, London - Phaidon Press, 1974 Frans Hals, by Seymour Slive (editor), with contributions by Pieter Biesboer, Martin Bijl, Karin Groen and Ella Hendriks, Michael Hoyle, Frances S. Jowell, Koos Levy-van Halm and Liesbeth Abraham, Bianca M. Du Mortier, Irene van Thiel-Stroman, Prestel-Verlag, Munich & Mercatorfonds, Antwerp, 1989, ISBN 3791310321 Frans Hals : het gehele oeuvre, by Claus Grimm, Amsterdam, Meulenhoff/Landshoff, 1990 Exhibition on the Occasion of the Centenary of the Municipal Museum at Haarlem, 1862-1962, catalog of the Frans Hals Museum, 1962 Exhibition on the Occasion of the 75th birthday of the Municipal Museum at Haarlem in 1937, catalog of the Frans Hals Museum, 1937 Frans Hals in the RKD
Kyrie Irving

Kyrie Andrew Irving (sündinud 23. märtsil 1992 Melbourne'is, Austraalias) on USA elukutseline korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Brooklyn Nets. 2011. aasta NBA draft'ist esimese valikuna Cleveland Cavaliersi värvatud Irving tõi debüüthooajal keskmiselt 18,5 punkti ja 5,4 resultatiivset söötu mängus ning valiti 2012. aasta NBA parimaks uustulnukaks. Cavaliersis kokku kuus aastat mänginud Irving tuli 2016. aastal NBA meistriks, kui finaalseerias alistati 4 : 3 Golden State Warriors. 2017. aasta suvel vahetati Irving Isaiah Thomase ja Jae Crowderi vastu Boston Celticsisse, kelle eest tõi ta kahe hooajaga keskmiselt 24,1 punkti, 4,4 lauapalli ja 6,1 tulemuslikku söötu mängus. 2019. aasta suvel siirdus Irving vabaagendina Brooklyn Netsi. 2019/20. hooajal õlavigastuse tõttu vaid 20 kohtumist kaasa teinud Irvingu arvele jäi keskmiselt 27,4 punkti, 5,2 lauapalli ja 6,4 resultatiivset söötu mängus. NBA meister (2016) Kuus korda valitud NBA tähtede mängule (2013–2015, 2017–2019) NBA tähtede mängu kõige väärtuslikum mängija (2014) NBA sümboolne teine viisik (2019) NBA sümboolne kolmas viisik (2015) NBA aasta parim uustulnuk (2011) NBA uustulnukate esiviisik (2011) NBA kolmepunktivisete võistluse võitja (2013) Kyrie Irving tuli USA korvpallikoondisega 2014. aastal maailmameistriks ja 2016. aastal olümpiavõitjaks. Irving on intervjuus väitnud, et tema arvates on Maa lame. Hiljem on ta väitnud, et tegi nalja. Muuhulgas usub Irving vandenõuteooriaid, mille kohaselt korraldas John F. Kennedy mõrva USA Föderaalreserv ning Luure Keskagentuur üritas mõrvata Bob Marleyt. Kyrie Irving on vaktsineerimisvastane. Brooklyn Nets eemaldas ta oktoobris 2021 oma nimekirjast kuni ta end koroonaviiruse vastu vaktsineerida laseb. NBA drafti esimeste valikute loend http://www.nba.com/cavaliers/features/road-trip-170217 http://bleacherreport.com/articles/2693635-kyrie-irving-actually-believes-earth-is-flat http://www.csnne.com/boston-celtics/kyrie-irving-boston-celtics-says-he-does-not-believe-earth-is-flat-was-just-trolling https://www.bostonglobe.com/lifestyle/names/2017/08/23/this-what-kyrie-irving-said-about-earth-being-flat/v7sNKtYS3SS1QX7s4S4ZaM/story.html Kyrie Irving – NBA.com Kyrie Irving – Basketball-Reference.com
Eero Mäntyranta

Eero Antero Mäntyranta (20. november 1937 – 29. detsember 2013) oli soome murdmaasuusataja, mitmekordne olümpiavõitja ja maailmameister. Aastatel 1964 ja 1966 valiti ta Soome aasta sportlaseks. 1960 Squaw Valleys olümpiavõitja 4×10 km teatesõidus 1964 Innsbruckis olümpiavõitja 15 km suusatamises olümpiavõitja 30 km suusatamises hõbemedal 4×10 km teatesõidus 1968 Grenoble'is hõbemedal 15 km suusatamises pronksmedal 30 km suusatamises pronksmedal 4×10 km teatesõidus 1962 Zakopanes maailmameister 30 km suusatamises hõbemedal 4×10 km teatesõidus 1966 Oslos maailmameister 30 km suusatamises hõbemedal 4×10 km teatesõidus pronksmedal 50 km suusatamises Tulemused FISi lehel
Ahhemeniidid

Ahhemeniidid olid Ahhemeniidide riigi rajanud valitsejate suguvõsa, mis legendi järgi sai alguse Achaimenesest ning lõppes 330 eKr, kui Aleksander Suur vallutas Pärsia. Suguvõsa esiisa Achaimenese arvati olevat juhtinud pärslased Urmia järve ümbruse asualalt hiljem nende järgi nime saanud Pārsā piirkonda (tänapäeval Fārs). Achaimenes on nime Haxāmaniš kreekakeelne kuju. umbes 705 – umbes 675 eKr Achaemenes umbes 675 – 640 eKr Teispes 640–600 eKr Kyros I 600–559 eKr Kambyses I 559–529 eKr Kyros II Suur 529–522 eKr Kambyses II 521–486 eKr Dareios I Suur 486–465 eKr Xerxes I 465–424 eKr Artaxerxes I 424 eKr Xerxes II 424–423 eKr Sogdianus 423–404 eKr Dareios II 404–358 eKr Artaxerxes II 358–338 eKr Artaxerxes III 338–336 eKr Artaxerxes IV 336–330 eKr Dareios III
Catherine Zeta-Jones

Catherine Zeta-Jones (sündinud 25. septembril 1969 Swanseas Walesis) on Walesist pärit Suurbritannia ja USA näitleja, kes on pälvinud Oscari (2002). Eesti televaatajale on ta tuntud filmidest "Zorro mask" (1998) ja "Zorro legend" (2005), "Ookeani 12" (2004) ning seriaalidest "Maikuu pungad" (1991–1993; ETV-s alates 2021) ja "Wednesday" (2022). Osatäitmise eest filmis "Chicago" (2002) pälvis Zeta-Jones 2003. aastal Oscari, Ekraaninäitlejate Gildi auhinna ja BAFTA auhinna parimale kõrvalosatäitjale. Ta on abielus Michael Douglasega, paar abiellus 2000. aastal New Yorgis. Sestpeale elab ja töötab ta Ameerika Ühendriikides. Tal on korduvalt ravitud bipolaarset II tüüpi häiret.[viide?] Catherine Zeta-Jones andmekogus IMDb (inglise)
Astel (ajalugu)

Astel on endisaegne pikk teravikuga kepp või nahkrihmast piits, millega näiteks sunniti tööhärja tööle. Esivanemate varandus. [Rahvateaduslik teatmik]. 1993. Toimetanud A. Vaserik. Tartu. Lk 11 "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 30.12.2013)
San Migueli vulkaan

San Miguel (ka Chaparrastique) on kihtvulkaan El Salvadoris San Migueli departemangus. Vulkaan asub riigi idaosas, umbes 15 km San Migueli linnast edelas. Vulkaani geograafilised koordinaadid on 13° 25′ 54″ N, 88° 16′ 17″ W. San Migueli kõrgus on 2130 meetrit. Ta on El Salvadori kõrguselt kolmas vulkaan. San Miguelist lääne pool asub mitu vulkaani, mis pole ajaloolisel ajal teadaolevalt pursanud. Nende seas on Usulután, El Tigre ja Chinameca. Vulkaan on suhteliselt järsunõlvaline ja moodustab veidi ebasümmeetrilise koonuse. Selle tipus on umbes 800-meetrise läbimõõduga kraater. San Miguel on üks El Salvadori kuuest aktiivsemast vulkaanist. Viimase umbes 300 aasta jooksul on talletatud andmed vähemalt 26 purske kohta, tähelepanuväärseim neist leidis aset 1762. aastal. 29. detsembril 2013 hakkas San Migueli vulkaan pärast 37-aastast pausi taas purskama. El Volcán de San Miguel San Miguel volcano (El Salvador): new eruption El Volcán de San Miguel San Miguel Volcano, El Salvador 2013. aasta purske pildid
Kaasan

Kaasan on linn Venemaal, Tatarstani Vabariigi pealinn. Linn asub Volga jõe ääres, selle Kazanka lisajõe suudmes. Arvatakse, et juba 11. sajandil asus Kaasani kohal volga bulgaaride linn. 2005. aastal tähistati suurejooneliselt linna 1000. aastapäeva, kuigi sel daatumil ei ole ajaloolist kinnitust. 13.–14. sajandil oli Kuldhordi koosseisus oleva Kaasani khaaniriigi pealinn. 1552. aastal vallutasid Ivan Julma väed Kaasani ja liitsid Venemaaga. 1774. aastal vallutasid linna Jemeljan Pugatšovi väed ja põletasid maha, kuid Katariina II ajal ehitati linn uuesti üles. Kaasan jaguneb 7 rajooniks: Kaasanis valitseb parasvöötme mandriline kliima kuuma suve ja külma talvega. Kõige soojem kuu on juuli, selle keskmine õhutemperatuur on +20,2 °C. Kõige külmem kuu on jaanuar keskmise õhutemperatuuriga −10,4 °C. Õhutemperatuuri absoluutne maksimum oli 2010. aasta augustis +39,0 °C, absoluutne miinimum oli 1942. aasta jaanuaris −46,8 °C. Sademetehulk on keskmiselt 558 mm (264–804 mm) aastas. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Kaasani elanikest tatarlased 47,5% ja venelased 48,8%. 2010. aasta rahvaloenduse tulemuste järgi moodustasid linna elanikest tatarlased 47,6% ja venelased 48,6%. 1804. aastal asutatud Kaasani ülikool on üks Venemaa vanimaid ülikoole. Linnas on kokku 44 kõrgharidusasutust, kus kokku õpib üle 140 000 üliõpilase. Linnas on käigus 118 bussiliini, 23 trammiliini ja 17 trollibussiliini. 27. augustil 2005 avati linna 1000. aasta juubeliks metroo. Praegu on valmis üks 15,8-kilomeetrine kümne jaamaga metrooliin. 15 km kaugusel linnast asub Kaasani rahvusvaheline lennujaam. 2011. aastal teenindas lennujaam 1 223 000 reisijat. Jalgpalliklubi Kaasani Rubin mängib Venemaa kõrgliigas. Jäähokiklubi Kaasani Ak Bars on mitmekordne Venemaa meister. Korvpalliklubi Kaasani UNICS mängib Venemaa kõrgliigas. Qol Şärifi mošee Musa Cəlili Tatari Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater "Всероссийской переписи населения 2010". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. märts 2013. Vaadatud 13. juulil 2015. Kaasani ilm ja kliima "Национальный состав населения Республики Татарстан" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2013. Vaadatud 13. juulil 2015. Kaasani koduleht (vene, tatari ja inglise keeles) Kaasani infoportaal (vene keeles) Kaasani fotod ja vaatamisväärsused (vene keeles)
San Miguel

San Miguel on mitme asja nimi. San Miguel on vulkaan El Salvadoris. San Miguel on saar Vaikses ookeanis. San Miguel on linn El Salvadoris. ... San Migueli departemang San Migueli maakond
San Miguel (El Salvador)

San Miguel on linn El Salvadoris, San Migueli departemangu keskus. Linn asub Rio Grande de San Migueli jõe ääres 138 km pealinnast San Salvadorist ida pool. San Migueli geograafilised koordinaadid on 13° 28′ 53″ N, 88° 10′ 39″ W. 2012. aastal elas linnas 183 733 inimest. San Miguel on El Salvadori suuruselt kolmas linn pealinna ja Santa Ana järel ning suurim linn riigi idaosas. Linna lähedal asub San Migueli vulkaan.
Bessik Kuduhhov

Bessik Kuduhhov (15. august 1986 – 29. detsember 2013) oli Osseetiast pärit Venemaa maadleja. Ta sai vabamaadluses Pekingi olümpiamängudel 55 kg kategoorias pronksmedali ja Londoni olümpiamängudel 60 kg kategoorias hõbemedali. Ta tuli maailmameistriks aastatel 2007, 2009, 2010 ja 2011 ning Euroopa meistriks aastal 2007. Ta hukkus autoõnnetuses. London Olympic Wrestling Finalist Kudukhov, 27, Dies in Car Crash
Molara saar

Molara on saar Itaalias Sardiinia maakonnas Olbia-Tempio provintsis Olbias. Molara kuulub Sardiinia Molara ja Tavolara saarestikku (Isole di Tavolara e Molara). Molara, koos Tavolara ja Molarotto saarte, Punta Coda poolsaare ja mitmete väiksemate kaljudega moodustab kaitsealuse merepargi. Kõrgeim tipp, Punta la Guardia on merepinnast 158 meetri kõrgusel. 235. aastal saadeti saarele pagendusse paavst Pontianus koos Hippolytusega. 15. sajandil oli saarel nunnaklooster. Tavolara.it Olbia koduleht
Religioon Armeenias

Kuni 97% armeenlastest on kristlased, kellest enamik on Armeenia Apostliku Kiriku järgijad. Armeenia Apostlik Kirik asutati 1. sajandil pKr ja see sai ka esimeseks kristluse haru esindajaks, millest sai ametlik riigi usund. Armeenia on etniliselt homogeenne ning teised mittekristlikud usundid, nagu näiteks Islam ja jezidism on kristluse kõrval vähe esindatud. 2005. aasta põhiseaduse muudatus sätestab Armeenias usuvabaduse ja õiguse valida või muuta oma usku. Armeenia pindala on ligikaudu 30 000 km2, kus elab ligilähedaselt 3 miljonit inimest, kellest umbes 98% on etnilised armeenlased. Nõukogude poliitika tulemusel on Armeenias aktiivseid religiooniaktiviste vähe. Kuigi erinevad hinnangud teiste religioonide esindajate arvukuse kohta Armeenias varieeruvad palju, on Armeenias lisaks Armeenia Apostliku Kiriku järgijatele veel ka teisi väiksemaid gruppe erinevate religioonide esindajaid: katoliiklasi (180 000), jeziide (40 000), määratlemata "karismaatilisi" kristlasi (22 700), Jehoova tunnistajaid (11 500), Armeenia Evangeelsesse kogukonda kuulujaid (5000), baptiste (2000); mormoone (2000); õigeusulisi (1200); Seitsmenda Päeva Adventistide kogudusse kuulujaid (950); nelipühilisi (700); judaiste (500 kuni 1,000) ja Baha'i usundi järgijaid (rohkem kui 200). Lisaks tegutseb Armeenias ka uuspaganlik liikumine, kelle järgijad kutsuvad ennast hetanistideks. Pole teada palju on Armeenias ateiste. Jeziidid on kontsentreerunud peamiselt põllumajandus piirkondadesse ümber Aragatsi mäe, Jerevani linnast edela poole. Armeenia katoliiklased elavad põhiliselt Armeenia põhjapoolsetel aladel, enamik judaistidest, mormoonidest, Baha'i usulistest ja ortodokssetest kristlastest elavad riigi pealinnas Jerevanis. Jerevanis asub samuti ka väike moslemite kogukond. Riigis on ka aktiivseid välismissionäre.
Molarotto

Molarotto on väike kaljusaar Itaalias Sardiinia maakonnas Olbia-Tempio provintsis Olbias. Molarotto kuulub Travolara saarestikku. Molarotto, Tavolara ja Molara saar, Punta Coda poolsaar ning mitu väiksemat kaljut moodustavad kaitsealuse merepargi. Molarotto kõrgeim punkt on merepinnast 51 meetri kõrgusel. Tavolara.it Olbia koduleht