laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Prääma mõis

Prääma mõis (saksa keeles Bremerfeld) oli rüütlimõis Paide kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Paide linna Järva maakonnas. Mõisa keskus asus Paides. Prääma mõis eraldati 17. sajandi lõpul Eivere mõisast. Esimesed omanikud olid Bremenid, kelle järgi on mõis ka nime saanud. Enne 1919. aastal mõisa võõrandamist kuulus mõis Rentelnite suguvõsale., viimana omanik 1916. aastal mõisa ostnud Georg Woldemar Ewert von Renteln. Mõisa ühekorruseline historitsistlik härrastemaja ehitati 1866. aastal. Pärast võõrandamist asus hoones lastekodu. 1982. aastal hoone põles, pärast seda taastati vaid väliskuju. 1990. aastatel läks mõisahoone eravaldusse, kuid seisab siiani tühjana. Säilinud on ka mõned kõrvalhooned, mis on samuti eravalduses. Prääma mõis (Paide khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis "Prääma mõis". mois.ee. Prääma mõisa inventariseerimine 1976 (pdf) Prääma lastekodu lood Järva Teataja, 2012
Paide kihelkond

Paide kihelkond (lühend Pai; saksa keeles Kirchspiel Weißenstein in Jerwen) oli kihelkond Järvamaal ja Eestimaa kubermangu Järva kreisis. Paide kihelkond rajati 1636. aastal mõnedest Peetri ja Türi kihelkonna aladest. Alates 1738. aastast oli Paide ja Anna kirikus ühine pastor ning Paide ja Anna kihelkondade piirkonda nimetati Paide ja Anna kihelkonnaks, Paide-Anna kihelkonnaks. Kihelkonnas paiknes ka maakonnakeskus Paide. Lasputre mõis (Flaschenfutter) – Mäo mõisa karjamõis Luua mõis (Bärenshof) – Mäo mõisa karjamõis Mäo mõis (Mexhof) – rüütlimõis ja Luua karjamõis, Lasputre karjamõis Mündi mõis (Müntenhof) – rüütlimõis – kuulus hiljem Türi kihelkonda, Tülba eramõisaga Paide kirikumõis (Weissenstein) – kirikumõis Prääma mõis (Bremerfeld) – rüütlimõis ja Reopalu kõrvalmõis (mis kuulus hiljem Türi kihelkonda), Viraksaare karjamõis Tülba mõis (Tülp) – rüütlimõis – Mündi mõisa kõrvalmõis Viraksaare mõis (Wiraksare) – Prääma mõisa karjamõis Paide kihelkonnas 19. sajandi algul moodustatud mõisavallad: Mäo mõisavald (Gemeinde Mexhof) – vallas said 125 peret perenime Mündi mõisavald (Gemeinde Müntenhof) – vallas said 41 peret perenime Paide kirikuvald (Gemeinde Weissenstein) – vallas said 11 peret perenime Paide kihelkonna vallad alates 1866. aastast: Mäo, Prääma ja Paide vald, Paide kirikuvald (Mexhof mit Bremerfeldt und Pastorat Weissenstein) – muudeti 1892: eraldati Prääma mõis ja liideti Türi kihelkonna Väätsa vallaga, samal ajal eraldati Paide kirikumõis ja liideti Türi kihelkonna Kirna vallaga 1892 moodustatud Mäo vald – 1892 liideti Türi kihelkonna Mündi vald, 1906 liideti vallaga Peetri kihelkonna Sargvere vald Tänapäevase haldusjaotuse järgi asusid kihelkonna maad Paide linna territooriumil. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk lk. 93. Paide kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 517–519. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk lk. 93. Hilda Kõrge. Ajalooline traditsioon Paide ja Anna kihelkondadest 1930. a. Eesti Kirjandusmuuseum. 2008. Paide kihelkonnast Eesti mõisaportaalis
Marty McFly

Martin Seamus "Marty" McFly on filmisarja "Tagasi tulevikku" ("Back To The Future") peategelane, keda kehastas Michael J. Fox. Marty sündis 1968. aastal USA California osariigis Hill Valleys. Ta on George ja Lorraine McFly kolmest lapsest noorim. Tal on vend Dave, õde Linda ja tüdruksõber Jennifer Parker. Ta parim sõber on teadlane Emmett Brown, keda Marty (ja Jennifer) kutsuvad "Doc". Marty veedab suurema osa ajast väljas Doci, Jenniferi või oma bändi The Pinheads poistega. Marty on enamiku ajast muretu alaealine. Ta ei ole just kõige parem õpilane, aga ta hinded on head, kuigi tal on kalduvus kooli hilineda. Ta mängib kitarri oma bändis The Pinheads, kuulab Huey Lewis and the Newsi, ZZ Topi ja Eddie Van Haleni muusikat. Samuti on ta andekas rulataja. Ohtlikus olukorras on Marty alati vapper, väga leidik ja kaval. Tema ainuke puudus on kangekaelsus, soov näidata teistele, et ta pole argpüks. Filmi "Back To The Future III" lõpus saab Marty aru, et ta ei pea oma vaprust tõestama.
Türi kihelkond

Türi kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Turgel, lühend Tür) oli ajalooline kihelkond Järvamaal ja Eestimaa kubermangu Järva kreisis. Kihelkond on tekkinud tõenäoliselt 13. sajandil Alempoisi muinaskihelkonna kohale. Türi kihelkonnas 19. sajandi algul loodud mõisavallad: Kirna mõisavald (Gemeinde Kirna) Kolu mõisavald (Gemeinde Kollo) Kärevere mõisavald (Kerrefer) Laupa mõisavald (Gemeinde Laupa) Lokuta mõisavald (Gemeinde Tecknal) Mäeküla mõisavald (Gemeinde Mehheküll) Oisu mõisavald (Gemeinde Oiso) Piiumetsa mõisavald (Gemeinde Piometz) Röa mõisavald (Gemeinde Röal) Särevere mõisavald (Gemeinde Serrefer) Tori mõisavald (Gemeinde Torri) Türi mõisavald (Gemeinde Pastorat) Türi–Alliku mõisavald (Gemeinde Allenküll) Vahastu mõisavald (Gemeinde Wahhast) Varmassaare mõisavald (Gemeinde Waremsar) Türi kihelkonna vallad alates 1866. aastast: Kirna vald (Kirna) – kaotati 1939 Kolu vald (Kollo) – kaotati 1893 Laupa vald (Laupa) – kaotati 1892 Lokuta vald (Tecknal) – kaotati 1892 Mäeküla-Varmassaare vald (Mehheküll) – kaotati 1892 Oisu vald – (Oiso) – kaotati 1892 Piiumetsa vald (Piometz) – kaotati 1892 Röa vald (Röal) – kaotati 1892 Särevere vald (1866) (Serrefer) Tori-Kärevere vald (Torri und Kerrefer) – kaotati 1880 Türi-Alliku ja Türi kirikuvald (Allenküll mit Pastorat Turgel) – muudeti 1869 Türi-Alliku ja Türi kirikuvallaks Vahastu vald (Wahhast) – kaotati 1939 Väätsa vald (Waetz) – kaotati 1913 1880. aastast Tori vald (Torri) – kaotati 1892 1913. aastast Romanovi vald (Väätsa) – kaotati 1917 1917. aastast Väätsa vald Kirna mõisa kalmistu Lokuta mõisa kalmistu Türi Kesklinna kalmistu Türi kirikuaed Türi Kõrgessaare kalmistu Türi Saunametsa kalmistu Türi Vana kalmistu Vahastu kalmistu Nüüdisajal jäävad kihelkonna maad valdavalt Järva maakonda, vaid loodenurk jääb Rapla maakonda. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk lk 94-95. Märt Uustalu, Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal, Tartu Ülikool Türi kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv http://www.ra.ee/apps/andmed/index.php/vald/view?id=222 Eesti ala valdade register 1866-1917, Allenküll mit Pastorat Turgel Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 521–525. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk lk 94-95. Linda Tamman. Ajaloolist traditsiooni Türi kihelkonnast 1929. a. Eesti Kirjandusmuuseum. 2008. Türi kihelkonnast Eesti mõisaportaalis
Ussid

Ussid on selgrootute koondrühm, keda iseloomustab piklik (usjas) kehakuju, nahklihasmõigu olemasolu ja (päris)jäsemete puudumine. Kõik ussid on ehitustüübilt bilateraalsümmeetrilised. Usse saab jaotada alamateks (kasutatakse ka nimetust skoletsiidid) ja kõrgemateks. Alamate usside hulka kuuluvad teiste seas mitmed loomade hõimkonnad: lameussid (Platyhelminthes), kärssussid (Nemertea), ümarussid (Nematoda) jt. Kõrgemate usside alla arvatakse aga rõngussid (Annelida), kelle hulka kuulub näiteks harilik vihmauss. Alamatel ja kõrgematel ussidel on mitmeid ehituslikke erinevusi: kõrgematel ussidel esineb metameeria, vereringe ja teisene kehaõõs ehk tsöloom; alamatel ussidel need puuduvad. Maailmas on vähemalt 1 000 000 liiki usse. Neid leidub peaaegu kõikjal maailmas, nii mere-, magevees kui ka maismaal. Mitmed ussid aitavad kobestada maapinda, näiteks vihmaussid, mõned jälle parasiteerivad teistes organismides, kaasa arvatud inimeses. Ökoloogiliselt on ussid tähtis toiduvõrgustikulüli enamikus ökosüsteemides. Kõige levinumaks ussiks peetakse harilikku vihmaussi, kes eksisteeris Maal juba 120 miljonit aastat tagasi. Enamik neist on hõimkonnad: Kidakärssussid (Acanthocephala) Rõngussid (Annelida) Paelussid (Cestoda) Harjaslõugsed (Chaetognatha) Sammalloomad (Ectoprocta) Lõugsuud (Gnathostomulid) Poolkeelikloomad (Hemichordata) Siilussid (Kinorhyncha) Ümarussid (Nematoda) Jõhvussid (Nematomorpha) Kärssussid (Nemertea) Küüsikloomad (Onychophora) Pärgussid (Phoronida) Lameussid (Platyhelminthes) Keraskärssussid (Priapulida) Konuvaglad (Sipuncula) Aastal 1735 ilmunud teoses "Systema Naturae" jaotas Linné selgrootud kahte rühma (hõimkonda): putukad ja kõik teised ülejäänud selgrootud. Hiljem nimetas ta seda "kõik ülejäänud" gruppi nimetusega Vermes (kreeka keeles 'ussid'). 19. sajandi alguspoolel tõstatasid mitmed bioloogid, sealhulgas Lamarck ja Cuvier, üles Vermes'i hõimkonna õigsuse ning hiljem loobusid selle kasutamisest. Sõna ise jäi aga kasutusse, tähistamaks kõiki ussitaolisi ja vähem ussitaolisi organisme. Esimesed usside (Vermes) rühma lahkulöömised leidsid aset 19. sajandil, näiteks 1851. aastal eraldas Vogt lameussid ja kärssussid ning ühendas need ühtse taksoni alla.
Hani jõgi (Hiina)

Han (traditsioonilises hiina kirjas 漢江, lihtsustatud hiina kirjas 汉江; Hàn Jiāng) on jõgi Aasias. Han algab Qinlingi mägedest, ülemjooksul läbib ta Shanxi lõunaosas laiema nõo ja voolab edasi Hubei provintsi, kus voolab laial tasandikul. Suubub Wuhanis vasakult Jangtsesse. Jõe pikkus on 1532 km.
Mastaba

Mastaba on Vana-Egiptuse aegne tähtsate egiptlaste lubjakivist laotud längseinte ja lameda katusega hauaehitis, mille maapealne osa on piklik kamber. Maapealse kambri all asub hauakamber sarkofaagiga.
Kidakärssussid

Kidakärssussid ehk kidakärssed ehk akantotsefaalid (Acanthocephala; kreeka acanthus 'okas', 'oga' + kephale 'pea') on parasiitsete loomade hõimkond. Kidakärssussidele, nagu nimigi ütleb, on iseloomulik kärsa olemasolu. Kärss aitab neil siseneda peremeesorganismi ja seal kinnituda. Kidakärssusse on kirjeldatud umbes 1150 liiki. Paljudel kidakärssussidel on keeruline elutsükkel, mille vältel elatakse erinevates peremeesorganismides.
Kohupiim

Kohupiim (Lõuna-Eesti murretes vaarapiim) on piimatoode, mida valmistatakse hapendatud piimast madalal temperatuuril (50–60 °C) kuumutamise teel, nii et piimavalk (kaseiin) kalgendub terakesteks ja eraldub peaaegu värvitu vadak. Kohupiimaga sarnane piimatoode on kodujuust (vananenud nimetus "teraline kohupiim"), mida valmistatakse lõssist, lisades sellele hapendavat piimhappebakterite kogumit ehk juuretist ja kalgendavat laapi ning lastes vadakul kalgendunud juustuterast välja nõrguda. Kohupiim on suure kaltsiumi- ja fosforisisalduse ning suhteliselt väikese energeetilise väärtuse tõttu hinnatud dieettoiduaine. Kohupiima süüakse nii soola kui ka suhkruga maitsestatult ja kasutatakse mitmesuguste roogade valmistamisel. Kohupiim on tuntud ja levinud peamiselt Kesk- ja Ida-Euroopas, mõnel pool valmistatakse seda kuumutamise asemel nõrutamise teel ning mõnel pool lisatakse kalgendamiseks laapi. pasha
Severus Alexander

Severus Alexander (Imperator Caesar Divi Antonini Magni Divi Septimii Severii Pii Marcus Aurelius Severus Alexander Augustus); sünninimi Marcus Bassianus Alexianus; 1. oktoober 209 – veebruar 235 oli Vana-Rooma keiser 14. märtsist 222 kuni surmani, seega valitses ta 13 aastat ning suri 26-aastaselt. Väidetavalt juhtus Severus Alexandri sünnil üks intsident, mille järgi arvati, et tegemist on tulevase keisriga. Tema sündimise ajal olevat seinalt ala kukkunud keiser Traianuse pilt, mis oli paljudele tähendusrikas märk. Ta oli oma eelkäija, keiser Elagabaluse sugulane ning sai troonile Elagabaluse ema ja vanaema poliitmängude tõttu, kes ei soovinud võimust loobuda ja asendasid seega ühe keisri teisega. Severus Aleksander üritas oma valitsemisajal senatiga hästi läbi saada ja valitseda marcus-aureliuslikus vaimus. Üldiselt on ta ajalukku läinud hea, malbe ja tagasihoidliku keisrina. Keisril tuli pidada palju kaitse sõdu barbarite vastu, kes ründasid riiki erinevatest külgedest. Väidetavalt müüs keiser maha kõik riigi ja oma isiklikud vääriskivid, sest pidas enda ehtimisest olulisemaks riigikassa täitmist. Tema peamiseks hobiks oli tuvide kasvatus, millele tal kulus palju aega ja pühendumist. Severus Alexandril olevat olnud umbes 20 000 tuvi. Teatud osa ajaloolasi arvab, et Severus Alexandri ajal kirjutati väga paljudele Rooma hoonetele järgmine lause: "Ära tee teisele seda, mida sa ei taha, et teine sulle teeks!" Tema populaarsus vähenes aja jooksul ning 235. aastal tapeti ta sõdurite poolt. Keisri ihukaitse pretoriaanid valisid järgmiseks keisriks Maximinus Thraxi. Vseviov, David ja Soots, Terje (21.08.1996). "Maailmapilt: MAAILMAPILT. Ole tervitatud, imperaator! 16. Rooma keisrid 3. sajandil". ERR Arhiiv. Vaadatud 06.02.2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Sõir

Sõir on Eestis, peamiselt Võrumaal, Setomaal ja Lõuna-Tartumaal ning ka Lätis valmistatav traditsiooniline laagerdumata kohupiimajuust. Lisaks on sõir tuntud laial alal mujal Ida-Euroopas. Taludes oli sõir peamiselt kevad-suvine söök. Sõira tehti ja tehakse praegugi suurte pühade või pidude puhul ning kindlasti jaanipäeval. Lätis on sõira vasteks jaanijuust (Jāņusiers), mis on traditsiooniline jaanipäeva söök. Ehtsat juustu tehti varasemal ajal ainult mõisates ja ka rannarootslaste aladel, sõira valmistati taludes. Rõõsas piimas või lõssis kohupiim kuumutatakse segades, segu maitsestatakse munade, koore, söögisoola ja köömnetega. Saadud mass kurnatakse vedelikust kuivaks ja pannakse riide sees vajutuse alla ööpäevaks tihenema. Pikemaks säilitamiseks kuivatatakse sõira ahjus või päikesepaistel. Sõira süüakse kas kuumalt, kui ta on veel vedel, või külmalt. Sõiraviilule võib lisandina peale määrida kas mett või võid, ta sobib ka võileiva katteks. Läbikuivatatud sõir võib püsida isegi jõuludeni. Varemal ajal oli kuivanud sõir ka hea kaasa võtta voorides käijatel teemoonaks. Brõnsa Feta ehk fetajuust Juust Juustunuga Eesti juust Kostroma juust Parma juust Sulatatud juust Šveitsi juust Vene juust Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 290 Liivimaa maitsed. Vaadatud 2. veebruar 2022. Gustav Ränk, Müüt ja ajalugu. Tartu, Ilmamaa, 2000, 294–298. "Setu sõir taas ausse. Proovi ka teha" Õhtuleht, 7. november 2002. Liivimaa maitsed. Liivimaa toidupärand. Sõira valmistamine. Juhend.
EEVA

Eesti vanema kirjanduse digitaalne tekstikogu ehk EEVA on 2002. aastal alustatud projekt, mille tulemusena on valminud (ning täieneb veelgi) digitaalne tekstikogu vanemast Eesti kirjandusest. Vana all mõistetakse kirjandust kuni 19. sajandini. Tekstid on esitatud skaneeritud piltidena, ning arvestades Eesti ala varasemat (poliitilist) ajalugu on tekstid lisaks eesti keelele ka saksa-, ladina-, vene-, aga ka prantsus-, kreeka- ja lätikeelsed. EEVA on Tartu Ülikooli Raamatukogu ning Tartu Ülikooli kirjanduse ja rahvaluule osakonna ühisprojekt. EEVA
Hani dünastia

Hani dünastia oli Vana-Hiina dünastia. Pärast Qini dünastia langust jagasid mässajad Qini riigi omavahel ja võimule tuli Hani dünastia. Üks pealikest sai endale valdused Hani jõe ääres ja võttis oma tiitli selle järgi. Hiljem hakkas ta teiste vastu võitlema, võitis nad, ja sai keisriks. Ta võttis Hani jõe nime oma dünastia nimeks. Üle nelja sajandi viis see dünastia läbi uuendusi, mis lõid aluse keisririigi püsimisele. Kõigepealt pandi paika keisri amet ja tema osa riigi valitsemisel. Hani dünastia võttis üle Qini riigi põhimõtte, mille kohaselt keiser on seaduse allikas, kõrgeim õigusmõistja ja riigi tähtsaim võimukandja. 32. aastal viidi läbi muudatus, mille kohaselt lõpetati talupoegade iga-aastane sõjateenistusse kutsumine ja väljaõpetamine. Muudatused Hani dünastia ajal lõid keiserlikule Hiinale alustoed, kuid ühtlasi viisid ka Hani keisririigi hävingule. Võim koondus keisri lähimate inimeste, abielu kaudu tema sugulasteks saanute ja eunuhhide kätte. See põhjustas mõjukate perekondade üha suuremat võõrandumist, need tugevdasid oma kohalikke tugipunkte ja ühiskondlikke sidemeid. Hani dünastia valitses 206 eKr – 9 pKr. Selle dünastia sugulased valitsesid ka aastatel 25–220. Ka hiljem on seda dünastianime kasutatud, aga need dünastiad ei kestnud kaua. Hani dünastia: Lääne-Han 206 eKr – 23 pKr; Wang Mangi valitsemisaeg (Xini dünastia) 9 pKr – 23 pKr; Ida-Han 25 pKr – 220 pKr
Jean-Baptiste de Lamarck

Jean-Baptiste de Lamarck (1. august 1744 – 18. detsember 1829 Pariis) oli prantsuse loodusteadlane, akadeemik ja sõjamees. Lamarcki peateos oli "Philosophie Zoologique" (1809), kus ta avaldas oma teooria liikide muutumisest ja selle põhjustest. See oli esimene terviklik evolutsiooniteooria, mida hakati nimetama lamarkismiks. Tema nimelühend on Lam. Lamarck sündis vaesunud aadlikepere 11. lapsena. Teda sunniti õppima Amiensi jesuiitide koolis, kuid pärast isa surma 1760. aastal astus ta sõjaväkke. Preisi armees sõdides võttis ta osa Seitsmeaastasest sõjast (1756–1763), kus pälvis sõjalise autasu. Monaco tööpostil olles hakkas ta huvituma loodusteadustest ning otsustas õppida arstiteadust. Kui ta 1766. aastal sai õppustel haavata, lahkus ta sõjaväest ja jätkas meditsiiniõpinguid. Lamarck oli eriti huvitatud botaanikast, mida ta õppis peaaegu kümme aastat Bernard de Jussieu juhendusel. Peale botaanika ja meditsiini tegeles ta ka keemia, füüsika, geoloogia, paleontoloogia ja muude valdkondadega. Oma teoses "Flore Française" tutvustas ta esimesena taimede dihhotoomilist määramisviisi. Lamarck võttis esimeste seas kasutusele ka termini "bioloogia". 1818. aastal jäi ta pimedaks, elu lõpu elas viletsuses. 1799 – valiti Prantsuse Teaduste Akadeemia liikmeks 1808 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks Lamarcki seisukohad evolutsiooni mehhanismide kohta on kontsentreeritult sõnastatud Lamarcki seadustes. lamarkism neolamarkism
Öine vahtkond

Öine vahtkond või Öövahtkond võib viidata mitmele asjale: Öine vahtkond (maal), Rembrandti tuntuim maal. Öine vahtkond (rühmitus), pronkssõduri kaitseks moodustatud rühmitus. Öine vahtkond (ulmeromaan), Sergei Lukjanenko ulmeromaan Öine vahtkond (film), Sergei Lukjanenko romaani järgi tehtud film. Öine vahtkond (1995. aasta film), David Jacksoni lavastatud põnevusfilm. Öine Vahtkond on vandeselts George R. R. Martini romaanis "Jää ja tule laul". Öövahtkond on Terry Pratcheti raamat.
Kutse tantsule nr 1

"Kutse tantsule nr 1" on CD ja helikassett sarjast "Kutse tantsule". Muusikat esitavad Raivo Tafenau ja Tiit Kalluste. Intro - Kuku Le Petit Valse Amorada Tea for Two Aqua De Beber Fashignation Polka Till There Was You Stompin`at the Savoy Love Smiles I Do I Do I Do Jazz`n Samba True Love For Ever and Ever Recado In a Little Spanish Town
Tour de Ski

Tour de Ski on aastavahetuse paiku korraldatav murdmaasuusatamise rahvusvaheline võistlussari, mis kuulub maailma karikasarja arvestusse. Tuuril jagatakse auhinnaraha miljoni Šveitsi frangi ulatuses. Auhinnaraha saavad nii iga distantsi paremad kui ka tuuri üldarvestuse parimad. Esimene Tour de Ski peeti 2006–2007 hooajal. Võistlus koosnes kuuest etapist, kuna Tšehhis Nové Město toimuma pidanud etapid jäid lumepuuduse tõttu ära. Muud etapid toimusid Saksamaal Münchenis ja Oberstdorfis ning Itaalias Asiagos ja Val di Fiemmes. Võistlussarja võitsid naistest Virpi Kuitunen ja meestest Tobias Angerer. Seisuga 7. jaanuar 2018 Seisuga 7. jaanuar 2018 Tour de Ski ametlik koduleht Tour de Ski reeglid FIS-i kodulehel
Kutse tantsule

Üllar Jörbergi laulu kohta vaata artiklit Kutse tantsule (laul) Kutse tantsule on eesti tantsumuusika helisalvestiste sari, mida andsid välja plaadifirmad Aidem Pot (1-15) ja TopTen (16-24).
Kutse tantsule nr 2

Mati Nuude “Kutse tantsule nr 2” on teine plaat Kutse tantsule sarjast. Ilmumisaasta 1996. Väljaandja Aidem Pot. Kawe kelder Quando Unelmate maa California Jambalaya See väike neiu Mu kõige kallim Esperansa Peagi saabun tagasi su juurde Valge tuvi (Johannes Bouwens) Buenos dias Argentina Sisemine ilu Seitse inglit (Troy Seals/Eddie Setser/Jüri Kõrgemaa) Korraks vaid Adios amigo Karulaul Une-Mati
Kutse tantsule nr 3

"Kutse tantsule nr 3: Mis värvi on armastus" on tantsumuusika kogumikalbum, mille andis välja plaadifirma Aidem Pot 1996. aastal. Intro – Kuku Heidy Tamme – Pühapäev Kalmer Tennosaar – Jamaika hällilaul Vello Orumets – Hüvasti Maria Ivo Linna – Kikilips Els Himma – Millest sa elad ja hingad Mait Maltis – Must kohv Mati Nuude – Suveöö Anne Veski – Tähelend Tarmo Pihlap – Mustlase elu Uno Loop – Mis värvi on armastus Heli Lääts – Mööda teed Boris Lehtlaan – Maria Silvi Vrait – Vana pildiraam Voldemar Kuslap – Kui ootab sadam Andres Ots – Puuriida Artur Rinne – Valsside popurii Discogs MusicBrainz
Kutse tantsule nr 4

"Kutse tantsule nr 4", alapealkirjaga "Kolm kaunist sõna", oli Vello Orumetsa lugusid sisaldav plaat seerias "Kutse tantsule". Plaadi andis 1997. aastal välja Aidem Pot. Taka-taka Meri ja kitarr Okkaline lill Maria-Helena Kurzeme Miniseelik Hello Merylou On õnnest puudu veel üks samm Kui kõnnib mannekeen Ütle meri mu meri Hüvasti, Maria Rannapiiga Poing-poing Naera kõikjal Vihm Võta vastu see valss
Kutse tantsule nr 5

"Kutse tantsule nr 5" on viies plaat sarjast "Kutse tantsule" alapealkirjaga "Aeg kaob rõõmud jäävad". Laule esitab Tarmo Pihlap. Ilmumisaasta 1997. Väljaandja Aidem Pot. 1 helikassett (50:33) Kujundaja: Mart Anderson Salvestatud 1997. aasta märtsis Tallinna Linnahalli stuudios. Saateansambel: Jaak Jürisson (klahvpillid), Raivo Tafenau (saksofon), Raul Vaigla (basskitarr), Ivo Varts (trummid), Ain Varts (kitarr). Taustavokaal: Tarmo Pihlap, Priit Pihlap, Kadi-Signe Selde. "Valged roosid" (originaalpealkiri "Paper Roses") / Fred Spielman, Janice Torre, sõnad Valli Ojavere "Koju läen" (originaalpealkiri "Blue Bayou") / Roy Orbison, Will Jennings, J. D. Souther, sõnad Kustas Kikerpuu "Amarillo" (originaalpealkiri "Is This the Way to Amarillo") / Neil Sedaka, sõnad Kustas Kikerpuu "Ütle mul" (originaalpealkiri "Quien Será) / Pablo Beltrán Ruíz, sõnad Heldur Karmo "Alice" (originaalpealkiri "Living Next Door To Alice") / Nicky Chinn, Mike Chapman, sõnad Vello Salumets "Miks sa vaatad täis igatsust teele" / Vene rahvalik viis, sõnad Heldur Karmo "Alpi lauluke" / Tirooli lauluke, sõnad Otto Roots "That's Amore" / Harry Warren, sõnad Jack Brooks "Kalakii kalakoo" (originaalpealkiri "Kailakee Kailakoo") / Mario Capuano, Giosy Capuano, sõnad Tiiu Varik "Vanaisa kell" (originaalpealkiri "My Grandfather's Clock") / Henry Clay Work, sõnad Vello Salumets "Mustlane" / Jara Beneš, sõnad Heldur Jõgioja "Kallim" (originaalpealkiri "Darling") / Oscar Stewart Blandamer, sõnad Vello Salumets "Järve keskel" (originaalpealkiri "In The Middle Of An Island") / Ted Warnick, sõnad Heldur Karmo "Maagiline kuu" ("Te quiero dijiste") / María Grever, sõnad Heldur Karmo "Vana kuunar" / Uno Naissoo, sõnad Heldur Karmo "Aeg kaob, rõõmud jäävad" (originaalpealkiri "Love Me Like I Love You") / George Baker, sõnad Vello Salumets [1]
Kutse tantsule nr 8

Tulipunased roosid / Kutse tantsule nr 8 on Mati Nuude album sarjast "Kutse tantsule", mis ilmus Aidem Poti väljaandel 1997. aastal. Lola Mamie blue Tulipunased roosid Vaya con dios California blue Kas ütlen ma sulle Oi aegu ammuseid Tango Naturno Taas üksi jään Aastad Tahan olla sulle hell Sinine ja valge El Bajon Rohelised niidud Jälle leitud jõulud
Hugli

Hugli (ka Hooghly või Hoogli; bengali keeles হুগলী) on umbes 260 km pikkune jõgi Lääne-Bengalis Indias. Algab Gangese parempoolse harujõena, ülemjooksul kannab Bhagirathi nime, suubub Bengali lahte. Hugli ääres on Kolkata (Kalkuta) linn.