laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mari Peegel

Mari Peegel (sündinud 20. juulil 1979) on eesti ajakirjanik. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli semiootika ja kulturoloogia erialal 2002. aastal. Ta on olnud Eesti Päevalehe ajakirjanik. Mari Peegli artikleid on avaldanud kultuuriväljaanded Looming ja Sirp. Ta on teinud kaastööd ajalehele Berliner Zeitung ja kultuuriraadiole Deutschlandfunk Kultur. Töötab ERRi toimetuses. 2016. aastal pälvis ta ajakirja Looming kriitikapreemia. 2017. aastal osales ta Goethe Instituudi ajakirjanikele suunatud programmis Nahaufname. Ta on üks Feministeeriumi püsiautoreid.[viide?] Brittidele on olulisemaks raamatuks "Uhkus ja eelarvamus", Eesti Päevaleht, 11. märts 2007 "Portree rahutute noorte lemmikust abikaasa ja isana" [mälestusteraamatu "Veel kord" arvustus], Eesti Päevaleht, 30. jaanuar 2009 "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuli 2019. Vaadatud 5. juulil 2019. "Tartu Ülikool. Lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. mai 2021. Vaadatud 5. juulil 2019. "Das estnische Ensemble NO99 mischt sich in die Politik ein". Berliner Zeitung. 28. aprill 2010. Vaadatud 17. aprillil 2023. ERR-i portaalide toimetus (vaadatud 17. aprillil 2023) "Looming jagas preemiaid". "Nahaufnahme".
Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž

Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž oli inglise keele ja kultuuri süvaõppega kool Tallinnas aastatel 1932–1940. Kool asus Tallinnas Narva maanteel, samas hoones (Narva maantee 28) asub tänapäeval Tallinna Muusikakool. Kooli asutas 1932. aastal Anna Tõrvand-Tellmann, kes oli kooli juhatajaks kuni 1940. aastani. Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž oli Eesti esimene inglise keele süvaõppega kool. Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž oli erakool, kus inglise keele süvaõpe algas esimesest klassist. Koolil olid nii algkooli- kui ka gümnaasiumiklassid. Koolil oli eripärane koolivorm, sealhulgas rukkilillesinised koolimütsid. Tallinnas oli 1930. aastatel kaks inglise kolledži nime kandvat õppeasutust: üks oli 1932. aastal asutatud Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž ja 1936. aastal asutatud Riiklik Inglise Kolledž (RIK). Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž kui erakool suleti 1. augustist 1940. 1940. aasta sügisel suunati kooli endised õpetajad ja õpilased Tallinna 9. Keskkooli. Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledžis õppisid muu hulgas kirjanikud Dagmar Normet ja Erika Esop, tõlkija Vahur Linnuste, koorijuht Uno Järvela, filmirežissöör Valdur Himbek, arhitektid Hugo Rennik ja Rein Zobel, kunstiajaloolane Tiina Nurk, muusikateadlane Helga Tõnson, muusika- ja teatrikriitik Vidrik Kivilo, arst Ly Lehtmets, arstiteadlane Argo Kõvamees, keemik Helvi Hödrajärv, näitleja Eduard Ralja, ajakirjanik Ülo Koit, ajaloolane Heldur Palli, tehnikateadlane Uno Liiv ja ujuja Guido Muttikas. 1932–1933 Anna Tõrvand-Tellmanni Eraühisalgkool 1933–1937 Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž 1937–1940 Anna Tõrvand-Tellmanni Erakolledž Eesti Entsüklopeedia. Tõrvand-Tellmann, Anna Eesti Rahvusraamatukogu. Anna Tõrvand-Tellmann Hellar Grabbi. Anna Tõrvand-Tellmann ja tema inglise kolledž. Sirp, 19.01.2007 Eraalgkoolid suletakse, Postimees (1886-1944), nr. 202, 29 juuli 1940 Robert Nerman. Inglise kolledžist lootis juba esimene vabariik eliidi kasvulava. Eesti Päevaleht, 9. oktoober 2003 Arvo Jaama (koostaja). Rukkilillesinised koolimütsid Tallinna tänavail. Raamat Anna Tõrvand-Tellmannist, tema koolist ja tema õpilastest. Tallinn: Varrak, 2006 Arvo Jaama (koostaja). Rukkilillesinised koolimütsid aegade keeristes. Raamat Anna Tõrvand-Tellmanni Erakolledži endiste õpilaste elusaatustest. Tallinn: Grenader, 2013 ETV saatesari "Ajavaod". Anna Tõrvand-Tellmann asutas Inglise Erakolledži, mis oli esimene inglise keele süvaõppega kool Eestis
Timo Vendt

Timo Vendt (sündinud 5. septembril 1976) on eesti muusik (saksofonist), muusikaprodutsent ja helilooja. Aastal 2005 asutas ta koos Tatjana Mihhailovaga ansambli JZ Belle. Koos Mihkel Mattiseniga produtseeris ta Eesti 2013. aasta eurolaulu „Et uus saaks alguse“ ning Eesti 2018. aasta eurolaulu „La forza“. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Timo Vendt Facebookis Ere Uibo: Muusik Timo Vendt: Aruküla on minu kodupaik Sõnumitooja, 25. märts 2014
Ahto Raudoja

Ahto Raudoja (sündinud 8. septembril 1974) on eesti ühiskonnategelane, setu kultuuri edendaja. 2010. aastal valiti Ahto Raudoja (Raudoja Ahto) üheks aastaks setu ülemsootskaks. 1998 Rahvaluule kogumispreemia 2012 Pärandihoidja (Seto kultuuri edendaja, raamatu "Setomaa tsässonad" koostaja) 2013 Anne Vabarna nimeline omakultuuripreemia 2020 Valgetähe V klassi teenetemärk Tapio Mäkeläinen, Ahto Raudoja. Podmotsa. – Setomaa tsässonad. 2011 Ahto Raudoja, Setomaa. Traditsioonilise arhitektuuri põhijooni, 2014 Vares, A., Tullus, A., Raudoja, A. Hübriidhaab: ökoloogia ja majandamine. Tartu 2003 Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Rahvaluule kogumispreemia president.ee Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Ahto Raudoja Facebookis
STS-7

STS-7 oli NASA Space Shuttle'i programmi seitsmes missioon ja kosmosesüstik Challengeri teine missioon. Challenger viis orbiidile mitu satelliiti ja selle meeskonda kuulus NASA esimene naisastronaut Sally Ride. Lisaks oli see stardi ajal suurima meeskonnaga kosmoselaev läbi aegade ja esimene missioon, kus osales NASA 8. astronautide grupi liige (Ride). 8. astronautide grupp oli esimene rühm, mis moodustati Space Shuttle'i programmi jaoks. STS-7 startis 18. juunil 1983 ja maandus 24. juunil. Komandör – Robert L. Crippen Piloot – Frederick H. Hauck Missiooni spetsialist 1 – John M. Fabian Missiooni spetsialist 2 – Sally Ride Missiooni spetsialist 3 – Norman E. Thagard STS-7 startis 18. juunil 1983 kell 7:33 kohaliku aja järgi. Meeskonda juhtis Robert L. Crippen, kes oli oma teisel missioonil. Ülejäänud meeskonnale oli see esimene missioon. Challenger paigaldas missiooni ajal orbiidile Kanada ja Indoneesia sidesatelliidid ning katsetas satelliiti SPAS-1, mis viidi hiljem Maale tagasi. Meeskond tegi süstiku pardal ka mitmeid teaduslikke katseid ja esimest korda õnnestus kosmosesüstikul pidada Maaga raadiosidet TDRS-satelliitside süsteemi kaudu. STS-7 pidi algselt sooritama esimese maandumise Kennedy Kosmosekeskusesse, kuid halva ilma tõttu suunati maandumine ümber Edwardsi õhujõudude baasi. Missioon kestis 6 päeva 2 tundi ja 23 minutit. Challenger tegi 97 tiiru ümber Maa ja see viidi Kennedy kosmosekeskusesse tagasi 29. juunil. Missiooni ajal tabas Challengeri akent kosmoseprügi, kuid kosmosesüstik ei saanud tõsiselt kannatada ja missiooni vahejuhtum ei ohustanud. Challengeri teine start Palapa B1 paigaldus Anik C2 paigaldus Kosmoseprügi kahjustus ühel aknal SPAS-1 Canadarmi küljes "STS-7". Spacefacts. Vaadatud 26. veebruar 2014.
Kiviteri protsess

Kiviteri protsess (lühemalt Kiviter; inglise Kiviter process) on põlevkivi maapealne termilise lagundamine ehk utmine. Seda tehnoloogiat kasutavad Viru Keemia Grupp ja Alexela gruppi kuuluv Kiviõli Keemiatööstus. Kiviteri protsess põhineb Pintschi retordil. Galoteri protsess Petroteri protsess "Eesti Energia toodab põlevkiviõli rekordkogustes" ERR, 19. juuli 2023 Väli E., Valgma I, Reinsalu E. Uranium production from the local Dictyonema shale in North-East Estonia, ajakirjast Oil Shale, aastast 2000. Aastakäik 17 , Nr. 4. Lk 387–394 Kiviteri protsessi tutvustus VKG kodulehel
Adán Cárdenas

Adán Cárdenas del Castillo (22. veebruar 1836 – 12. juuli 1916) oli Nicaragua poliitik ja arst, Nicaragua president. Adán Cárdenas sündis 22. veebruaril 1836 Granadas. Aastal 1852 kolis ta Euroopasse elama, kus lõpetas Pisa ülikooli meditsiiniteaduskonna ja sai doktorikraadi. Nicaraguasse tagasi suundus ta aastal 1862. Seal abiellus ta Tomás Martíneze tütre Gertrudis Martínez Solórzanoga. Poliitilistelt vaadetelt oli ta konservatiiv ja nii liitus ta Partido Conservador de Nicaraguaga. Aastal 1883 sai temast riigi president. Aastal 1887 vahetas Cárdenase välja Evaristo Carazo. Cárdenase võimuloleku ajal loodi Masaya departemang. Samuti lõppes raudteeliini Ferrocarril del Pacífico ehitamine, 6. oktoobril 1885 jõudis esimene rong Managuast Granadasse. Euroopalike kogemustega mehena pani ta erilist rõhku riigi haridussüsteemile, asutades koole üle kogu maa. Ka asutas ta kunstigalerii Escuela de Artes y Oficios. Tema välja antud dekreet, mille tõttu kirikule kuuluvad harimata maad läksid müüki, tõi kaasa kohvikasvatuse järsu tõusu. Tema võimuloleku ajal asutati riigi esimene pank. Adán Cárdenas suri 12. juulil 1916 Managuas. [1] La ilustracion Espanola y Americana. http://www.biografiasyvidas.com/biografia/c/cardenas_adan.htm
Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus

Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus on olnud mitme Eesti isikutunnistuse nimetus: Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus oli isikutunnistus Teise maailmasõja eelses Eesti Vabariigis Eesti Vabariigi kodaniku isikutunnistus ehk nn Rumesseni pass oli 1991–1992 Eesti Komitee Kodakondsuse Ameti poolt välja antud isikutunnistus
Adõge-Habli rajoon

Adõge-Habli rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Adõge-Habl. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas rajoonis 16 186 inimest: Q126683348 Adõge-Habli rajooni koduleht
Tõnis Teemaa

Tõnis Teemaa (28. september 1937 Tartu – 13. aprill 2020) oli eesti insener, tõlkija, illustraator, karikaturist ja raamatukujundaja. 1961. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi laeva jõuseadmete erialal. Esimene karikatuur ilmus 1959. aastal Õhtulehes. 1964. aastal läks kaheks aastaks karikatuuride joonistamist õppima Tallinna Kultuuriülikooli Heinz Valgu kursustele. Tema karikatuure on avaldatud ajakirjas Pikker ja mitmes kogumikus. Ta on vene keelest tõlkinud mitu tehnikaraamatut. 2007 – Teatrimuuseumis karikatuurinäitus – mis olid esitatud 1969., 1970., 1973. ja 1974. aastal Õhtulehe karikatuurivõistlustele seoses teatrikuudega. Karikaturistidest olid esindatud Kuulo Vahter, Aarne Vasar, Janno Põldma, Peeter Ernits, Tõnis Teemaa, Olimar Kallas, Ants Kasesalu, Elle Tikerpäe, Eduard Tüür, Feliks Kark, Teet Kallas, Elmar Rõugas, Mati Kütt, Ants Kasesalu, Tõnu Puustusmaa, Kuulo Vahter ja Jüri Aljak. "6 tilka enne sööki", (EKP Keskkomitee Kirjastus, 48 lk, 1971), karikatuure eesti autoritelt – Kaljo Itra, Toomas Kall, Avo Paistik, Kalle Sepp, Tõnis Teemaa ja Elle Tikerpäe. "Masinapargi ekspluatatsioon", V. Fortuna, (Valgus, 376 lk, 1985), kujundaja: Kersti Tormis, vene keelest tõlkinud: Tõnis Teemaa Aleksandr Akimov, Boriss Gelman ja Aleksandr Gurevitš – "Teise liigi traktoristi õpik", vene keelest tõlkinud: Tõnis Teemaa, (Valgus, 360 lk, 1989), kaanekujundus: Kersti Tormis "Keevitaja käsiraamat" – Vene keelest tõlkinud Tõnis Teemaa, (Valgus, 502 lk, 1991), kaanekujundus: Tõnu Aru, ISBN 5440001492 Tõnis Teemaa – "Olümpialainel. On the olympic mood", karikatuuriraamat, (Mats, 34lk, 1992) Otto Lahi – "Vene-eesti tehnikasõnaraamat", (Euroülikool, 392 lk, 2001), toimetanud Tõnis Teemaa, ISBN 9985920988 Jevgeni Kalinin ja Tõnis Teemaa – "Eesti-vene tehnikasõnaraamat - Эстонско-русский технический словарь", (Euroülikool, 704 lk, 2002), ISBN 9985933648 Tõnis Teemaa – "Põnnipilte sõjaaja Siimustist", (Tõnis Teemaa, 127 lk, 2013)
Joonas Sildre

Joonas Sildre (sündinud 24. jaanuaril 1980 Tallinnas) on illustraator, tarbegraafik, karikaturist ja koomiksikunstnik. Õppinud aastatel 1999–2004 Eesti Kunstiakadeemias graafilist disaini. On Eesti Koomiksiseltsi kaasasutaja. On avaldanud Eesti ajalehtedes ribakoomikseid ning kogumikes "Warburger" (Sloveenia, 2001) ja "Christian Comics 2005" (USA), "Strapazine" (Saksamaa, 2013) kunstkoomikseid. Antoloogia "Narratiivsus piltides. Eesti ’00 aastate autorikoomiks" kaaskoostaja (2006 ja 2008). Joonas Sildre, "Maailma naba" (Lugu-Loo, 36 lk, 2009), ISBN 9789985977439 Joonas Sildre, "Värviraamat" (Koolibri, 16 lk, 2010), illustratsioonid: Joonas Sildre, ISBN 9789985026014 Rahvusvahelise autorikoomiksi antoloogia "Call It a Day" (Soome Instituut, 2011) koostaja. Joonas Sildre ja Elina Sildre, "Kuukassi koerused kosmoses" (Tallinna Keskraamatukogu, 2015). Joonas Sildre, "Kahe heli vahel" (Arvo Pärdi Keskus, 2018) saksakeelne tõlge: "Zwischen zwei Tönen. Aus dem Leben des Arvo Pärt. Eine Graphic Novel." Aus dem Estnischen von Maximilian Murmann. Berlin & Dresden: Voland & Quist 2021, 222 lk. Konrad Mägi eluloost graafiline romaan "Värviline mägi" (2023) 2006 – A. H. Tammsaare muuseumi korraldatud klassiku teoste teemaline koomiksivõistlus "Teistmoodi Tammsaare" – esikoht näidendi «Kuningal on külm» koomiksi eest 2019 – Põlvepikuraamatu konkurss, ideepreemia ("Neljajalgne abiline", koos Elina Sildrega) 2020 – BolognaRagazzi auhinna eripreemia ("Kahe heli vahel") Joonas Sildre abikaasa on kunstnik Elina Sildre, nad elavad Tallinnas Kalamajas. "Joonas Sildre". Eesti Lastekirjanduse Keskus. Vaadatud 13.02.2023. ERR (23. oktoober 2023). "Joonas Sildre: "Värvilises Mägis" on minu nägemus, milline loodus võis läbi Konrad Mägi silmade olla". ERR. Vaadatud 24. jaanuaril 2024. Treier, Elem, Tammsaare ja piltlugu. Eesti Ekspress, 20. detsember 2006. "Joonas Sildre pälvis BolognaRagazzi auhinna eripreemia". Eesti Lastekirjanduse Keskus. Vaadatud 13.02.2023. "Kunstnik: koomiksini jõuavad need, kellele sõnast ja pildist üksi on vähe". Eesti Päevaleht. Vaadatud 24. jaanuaril 2024. http://joonassildre.tumblr.com/ http://sildre.blogspot.com.ee/
Gunnar-Sigurd Pedraudse

Gunnar-Sigurd Pedraudse (3. veebruar 1926 – 20. jaanuar 2010) oli eesti helilooja. Gunnar Pedraudse oli Heliloojate Liidu liige 1960. aastast. Ta on maetud Tallinna Liiva kalmistule.. Sissekanne kalmistute registris[alaline kõdulink]
Sitsiilia teema

Sitsiilia teema (kreeka keeles θέμα Σικελίας Théma Sikelías) oli Bütsantsi sõjalis-tsiviilprovints (thema, teema) 7. sajandi lõpust kuni 10. sajandini, hõlmates Sitsiilia saare ja Calabria piirkonna Itaalia mandriosas. Pärast moslemite Sitsiilia-vallutust aastal 902 piirdus teema Calabriaga, kuid säilitas oma algse nime 10. sajandi keskpaigani. Alates idagootidelt tagasivallutamisest Belisariose poolt aastatel 535–536 moodustas Sitsiilia eraldi provintsi preetori võimu all, samas kui armeed juhtis dux. Strategos (sõjaline kuberner) on saarel tõendatud araabia allikates aastatel 687–695, ja arvatavasti sel ajal tehti saarest teema. Teema põhines Siracusal, Sitsiilia traditsioonilisel pealinnal. See ei koosnenud vaid saarest, mis oli jagatud ringkondadeks (tourma), vaid ka mandri Calabria hertsogkonnast (kreeka: δουκᾶτον Καλαυρίας, doukaton Kalavrias), mis ulatus laias laastus kuni Crati jõeni. Lisaks rakendas Sitsiilia strategos teatavat võimu – varieerus vastavalt valitsevale kohalikule poliitilisele fraktsioonile – autonoomsete hertsogkondade Napoli, Gaeta ja Amalfi üle. Moslemite saarevallutus algas aastal 826. Pärast Siracusa langemist aastal 878 ja Taormina vallutamist aastal 902 kolis strategos Calabria pealinna Rhegioni. 10. sajandi esimesel poolel käivitasid bütsantslased arvukalt nurjunud sõjaretki saare tagasivallutamiseks ja säilitasid mõned isoleeritud kindlused Messina lähistel aastani 965, kui langes viimane Bütsantsi eelpost Rametta. "Sitsiilia strategose" amet jäi seega ametlikuks tiitliks kuni 10. sajandi keskpaigani, kui ürikutesse ilmus "Calabria strategos". Ravenna eksarhaat Islami ajalugu Lõuna-Itaalias
STS-41-B

STS-41-B oli NASA Space Shuttle'i programmi kümnes missioon ja kosmosesüstik Challengeri neljas missioon. Missioon startis 3. veebruaril 1984 ja maandus 11. veebruaril. Challenger viis orbiidile kaks sidesatelliiti ja selle missiooni ajal sooritas Bruce McCandless II esimese köieta kosmosekõnni. Pärast missiooni STS-9 muudeti missioonide tähistusüsteemi ja esialgne STS-11 muutus STS-41-Bks. STS-41-B (ehk STS-11) järgnes STS-9-le, sest STS-10 tühistati laadungiprobleemide tõttu. Komandör – Vance D. Brand Piloot – Robert L. Gibson Missiooni spetsialist 1 – Bruce McCandless II Missiooni spetsialist 2 – Robert L. Stewart Missiooni spetsialist 3 – Ronald McNair Challenger startis Kennedy kosmosekeskusest 3. veebruaril 1986 kell 8 kohaliku aja järgi. Kaheksa tundi pärast starti paigutas meeskond plaanipäraselt orbiidile USA ja Indoneesia sidesatelliidid, kuid mõlemat tabas tehniline rike ja nende orbiidid jäid plaanitust madalamaks. Mõlemad satelliidid toodi hiljem missiooni STS-51-A raames kosmosesüstik Discovery-ga Maale tagasi. Missiooni neljandal päeval sooritasid McCandless ja Stewart esimese köieta väljumise avakosmosesse. Tavaliselt oli astronaut köiega kosmoselaeva külge kinnitatud, et ta kaotsi ei läheks, kuid seekord katsetati uut MMU-d. McCandless liikus Challengerist kuni 98 meetri kaugusele ja Stewart katsetas Canadarmil jalaklambrit. Seitsmendal päeval katsetati missiooni STS-41-C jaoks satelliidi kinnipüüdmise ja paranduse protseduure. Missioonil sooritati teaduslikke katseid ja prooviti teist korda kasutada Lääne-Saksamaa rahastatud SPAS-1 satelliiti, mida oli esmakordselt kasutatud missioonil STS-7. Missioon kestis 7 päeva ja 23 tundi ning maandus 11. veebruaril esmakordselt Kennedy Kosmosekeskusse McCandless MMU-ga Challengeri lastiruumis McCandless Challengerist u. 98 meetri kaugusel Palapa B-2 pärast orbiidile paigaldamist Äikesetormid Brasiilia kohal nähtuna kosmosesüstikust "STS-41B". Spacefacts. Vaadatud 26. veebruar 2014.
Hobusepass

Hobusepass on hobuse omanikule väljastatav dokument hobuse päritolu, jõudluse ja identifitseerimise kohta. Hobusepassi väljastab riiklikult tunnustatud aretusühing. Hobusepassi on ka ajalooliselt kasutatud hobuste omandiõiguse kinnitamiseks ning identifitseerimiseks. Hobusepassi kaas, 1938 Hobuse pass, 1929 Hobuse pass, 1929 Eesti Hobusekasvatajate Selts: Tõuraamatud Hobusepasside seadus., Riigi Teataja, nr. 89, 25 november 1932 Veterinaar- ja Toiduamet: Hobuse identifitseerimine ja hobuslase pass
Seksism

Seksism on kõige üldisemas mõttes diskrimineerimine ja/või eelarvamused seoses inimese soolise kuuluvusega. Seksismiks võidakse nimetada mitmesuguseid arvamusi, hoiakuid või käitumisi: ühe soo pidamine kõrgemaks või paremaks; misandria (meestevihkamine) või misogüünia (naistevihkamine); meeste ja naiste kohtlemine eri viisil. Meestevastane Naistevastane Mõlemasoolistevastane Transseksuaalidevastane Igal seksismi liigil on oma ajalugu ja omad põhjused. Seksistliku maailmavaate näide on Friedrich von Schilleri "Kellalaul" (Jaan Bergmanni tõlkes): Nii minema mees peab hirmuta ilma, peab sooja ja külma, peab külvama, nõudma ning püüdma ja jõudma ning vaatama ette, et õnne saaks kätte. Siis voolamas kokku tall' õnnistus ustest; täis saavad tal aidad kõik varandustest ning kasvab hoone ja ruumid seal sees, ja majas ikka tal talitab naine, aus laste ema, näeb vara, hilja tööst, tulust vilja. Ta õpetab tütreid ning talitseb poegi; ei iial käsi tööd tehes ta väsi.. Tänapäeval on arenenud riikides seksism asendatud sooneutraalsusega. Sooline diskrimineerimine Spetsiesism Friedrich Schiller. Luuletusi. Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn, 1959, lk. 103.
STS-51-J

STS-51-J oli NASA Space Shuttle'i programmi 21. missioon ja kosmosesüstik Atlantise esmalend. Missioon startis 3. oktoobril 1985 ja maandus 7. oktoobril. Missioon viis USA Kaitseministeeriumi tellimusel orbiidile kaks satelliiti. Komandör - Karol Bobko Piloot - Ronald Grabe Missiooni spetsialist 1 - David Hilmers Missiooni spetsialist 2 - Robert Stewart Laadungi spetsialist 1 - William Pailes STS-51-J startis oma esmalennule 3. oktoobril 1985. See oli teine salastatud ja Kaitseministeeriumi tellimusel toimunud missioon, kuid tänaseks on teada, et orbiidile viidi kaks sõjaväeside satelliiti. Missioon oli edukas ja kestis 4 päeva. Atlantis maandus 7. oktoobril Edwardsi õhujõudude baasi ja selle missiooniga sai komandör Karol J. Bobko-st esimene astronaut, kes oli lennanud kolme kosmosesüstikuga ja ainus astronaut, kes osales kahe kosmosesüstiku esmalennul.
Helmut Valtman

Helmut Valtman (pseudonüümiga HAVE, nime erikuju Helmut Valdmann; 19. juuni 1909 Rakvere – 6. jaanuar 1943 Velikije Luki) oli eesti karikaturist ja raamatugraafik. Helmut Valtman sündis Rakveres pagari perekonnas, tema isa oli Johan Valtmann (1870), ema Pauline Kukk (1870). Vennad oli Edmund Valtman (s 1914) ja Felix Valdvere (1900–1954). Helmut Valtmani debüüt karikaturistina toimus 1925. aastal pilkelehtede Kratt ja Sädemed veergudel. Lõpetas 1928 Tallinnas Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Karikatuure avaldati paljudes ajalehtedes ja ajakirjades. Tartu-perioodil aastail 1927–1929 töötas Sakalas karikaturistina ja korrespondenina. 1929–1930 õppis Tartus Pallases. 1936–1937 tegi kaastööd ajakirjale Nädal Pildis. Alates 1937. aastast sai temast ajalehe Tänapäev ja hiljem Tallinna Post karikaturist, kellena töötas 1940. aasta sügiseni, samal ajal oli ta ka kirjastuse Loodus üks viljakaim kaastööline. Kujundas paljusid raamatuid. Helmut olevat keeldunud Nigol Andreseni ettepanekust hakata koostööle punaste võimuga. Sõja puhkedes kunstnik mobiliseeriti ja suunati Nõukogude tagalasse, kus oli rindekunstnikuks, langes Velikije Luki all 6. jaanuaril 1943. Sakala 1929 Sädemed 1928–1931 Vaba Maa, Võitlus 1932–1934 Nädal Pildis 1936–1937 Tänapäev 1937 Tallinna Post 1937–1940 mob 1941 PA, e korpuse rindekunstnik. Metslaps – "Iti" – (16 lk) Tallinnas, Pääsuke, 1925, illustratsioonid: Helmut Valtman Metslaps – "Mäeoja Halla" (16 lk) Tallinnas, Pääsuke, 1925, illustratsioonid: Helmut Valtman Rudolf Busse – "Ka õpetund!" Lastenäidend ühes waatuses, (T. Mutsu teatrikirjastus, 36 lk, 1928), Saksa keelest tõlkinud: H. Tüvi, kujundanud: Helmut Valtman Metslaps – "Helbeke ja muldwana memmeke", (16 lk), Pääsuke 1928, kujundanud: Helmut Valtman "Kalevipoja künd" – (Loodus, 15 lk, 1940) 7. raamat sarjast "Rõõmus raamat", kaanekujundus: Richard Kivit, Helmut Valtman – "Tütarlaps otsib kohta", (Karikatuure. Humoreske), (EKP Keskkomitee Kirjastus, 64 lk, 1969) Helmut Valtman – "Heinaritsikas Sipsi", (Sinisukk, 15 lk, 2003), ISBN 9985736532 Eesti Päevaleht (16. juuli 2005) "Edmund Valtman: sõjapõgenik tõi Eestile esimese Pulitzeri"
WMF

WMF on lühend, mis võib tähistada: Windows Metafile, vektorgraafika failivorming Wikimedia Foundation ehk Wikimedia Sihtasutus World Monuments Fund
Hobuseliha

Hobuseliha on liha, mis on saadud hobuse surmamisel. Paleoliitikumis oli hobuseliha inimeste oluline toiduaine. Hobuseliha söödi germaani paganlike usutalituste käigus. Mõnedes kultuurides on hobuseliha söömine tabu, näiteks mustlased ja juudid ei tohi hobuseliha süüa. Islami seaduse järgi on hobuseliha mittesoovitatav (makrūh), kuid ei ole keelatud (ḩarām). Hobuseliha on olulisel kohal Tatari, Jakuudi, Kasahhi ja Kirgiisi köögis. Tongal on hobuseliha delikatess, mida süüakse pidulikel puhkudel. Hobuseliha kasutatakse söögiks ka Islandi, Itaalia ja Saksa köögis. Ungaris ja Ukrainas kasutatakse hobuseliha peamiselt mitmesuguste vorstide valmistamisel. Mongoolias süüakse hobuseliha peamiselt talvel. Hobuselihast tehakse ka hakkliha. Seda kasutatakse eelkõige Kesk-Aasias. Riikidest on suurimad hobuseliha tootjad Hiina, Mehhiko, Kasahstan, Mongoolia ja Argentina. Mehhiko ja Argentina toodavad hobuseliha vaid ekspordiks ja kohalikud seda ei tarvita.
Ust-Džeguta rajoon

Ust-Džeguta rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Ust-Džeguta. Q126683464  Ust-Džeguta rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nogai rajoon

Nogai rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Erken-Šahar. Q126952645  Nogai rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Nogai rajooni koduleht