laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kalju Paalman

Kalju Paalman (sündinud 27. augustil 1948 Räpina vallas Võrumaal) on Eesti põllumajandusteadlane. Kalju Paalman on talupidaja poeg. Lõpetas 1967 Räpina Keskkooli, 1972 Eesti Põllumajandusakadeemia agronoomina, põllumajanduskandidaat (1988, EPA), väitekiri "Влияние элементов агротехники покровной культуры на урожайность люцерны и клевера в условиях интенсивного земледелия в Эстонской ССР". Oli 1972–77 Põlva kolhoosi agronoom, 1978–84 EMMI teadur, 1984–88 ELVI rohumaaviljeluse sektori vanemteadur, aastast 1988 Jõgeva Sordiaretuse Instituudi Mooste katsejaama juhataja. Uurimisvaldkonnad: rohumaaviljelus, lina, tööstuskanepi ja põldtuderi agrotehnika, seemnekasvatus, tootearendus. Üle 10 teadustrükise. Väetised ja nende kasutamine (kaasautor). Tallinn, 1992 Linakasvatuse majanduslikkus Eesti Vabariigis (kaasautor). Tallinn, Berliin, 1993 Kiulina sortide "Viking" ja "Viola" fenoloogilised vaatlused ning saagikus külvitiheduse ja väetuskatses (kaasautor). // Magistrantide ja doktorantide tead tööde kogumik. Tartu, 1997 Linast ja linakasvatusest. // Põllumajandus (1998) 2 Lina agrotehnika. // Põllumajandus (1998) 3 Linakülvide hooldamine ja taimekaitse. // Põllumajandus (1998) 4 Linakasvatusest ja esmasest töötlemisest Eestis (kaasautor). // Põllumajandus (1999) 7/8 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 42–43, 121 Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku, 2006, 47 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Malle Paalmann

Malle Paalmann (aastani 1960 Malle Juusu, sündinud 14. septembril 1934 Lüganuse vallas Virumaal) on eesti tehnikateadlane. Malle Paalmann on kooliõpetaja tütar. Lõpetas 1953 Pärnu 2. Keskkooli, 1958 TPI ehitusteaduskonna, 1962–64 aspirant, tehnikakandidaat (1967, TPI), väitekiri käsitles kooliruumide soojusolukorra olenevust välispiiretest. Oli 1965–67 TPI ehitusteaduskonna graafika kateedri assistent, 1967–68 ehitusökonoomika kateedri assistent ja 1968–70 vanemõpetaja, 1970–75 majandusteaduskonna töökaitse kateedri vanemõpetaja, 1974–92 dotsent, 1992–1997 tööteaduse õppetooli dotsent. Uurimisvaldkond: töökaitse ja ehitusökonoomika. Üle 40 teadustrükise, arvukalt õppemetoodilist kirjandust. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tööstusvalgustus. Tallinn, 1971 Tootmise meteoroloogilised tingimused. Tallinn, 1971, 2. trükk 1984 О причинах тяжелого травматизма в Эстонской ССР в 1980 году. // TPI Toimetised 603 (1985) Safety equipment of constructional cranes and dangerous working conditions. // The Ergonomics of Manual Work. Proc. Int. Ergonomics Assoc. World Conf. Warsaw, June 14–17, 1993, London, Washington, 1993 Changing Economic situation in Estonia and Macroergonomics. // NES '94. Nordiska Ergonomisällskapets Årskonferens, Stenungsund, 14-16 Sept. 1994. Proc. Lindholmen Utveckling, Göteborg, Sverige, 1994 Macroergonomics and processes of change in Estonia. // TTÜ Toimetised 743 (1994) Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 353, 498 Ehitusinsenerid TPI-st. Tallinn, 1986, 219 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Guido Paalme

Guido Paalme (10. aprill 1927 Tallinn – 24. november 2004 Tallinn) oli eesti mäeinsener. Guido Paalme oli käsitööliste poeg. Ta oli Lia Paalme abikaasa ning Tiina ja Toomas Paalme isa. Lõpetas 1946. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1951. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (mäeosakonnas). Oli aastatel 1951–1952 Põlevkivi ja Keemiatööstuse Peavalitsuse vaneminsener, 1952–1957 Eesti Põlevkivi insener, vaneminsener, peainseneri abi, 1957–1966 töötas Eesti NSV RNK Põlevkivi- ja Keemiatööstuse Peavalitsuses, 1966–1977 Eesti Põlevkivi tehnikaosakonna juhataja, tehnikadirektor, 1977–1979 Metsamajanduse ja Looduskaitse Teadusliku Uurimise Instituudis uue tehnoloogia osakonna juhataja asetäitja, 1979 looduskasutuse labori juhataja asetäitja, 1980–1987 juhataja, 1987 vanemteadur, 1988–1990 juhataja kohusetäitja, metsamonitooringu töögrupi juhataja, 1990–1995 Keskkonnaministeeriumi maapõueosakonna peaspetsialist ja maapõue talituse juhataja kohusetäitja, 1995–1998 maapõueosakonna juhataja, 1998–2000 Keskkonnaministeeriumi nõunik, seejärel 2004. aastani Riigikogu keskkonnakomisjoni konsultant. Uurimisvaldkonnad: mäendus, maavarad, kaevandamine, looduskeskkond, looduskaitse. "Vene-eesti mäenduse sõnastiku" (1969) kaasautor ja toimetaja, "Vene-eesti tehnika sõnaraamatu" (1975) kaasautor. Osales Eesti geotoopide väljaselgitamisel ja nende kaitse korraldamisel. Eesti õigusaktide (maapõueseadus, keskkonnaregistri seadus jt) koostajaid. Maavarade komisjoni liige (1990–1995 esimees; 1998. aastast teadussekretär), Eesti TA Looduskaitse Komisjoni ja Eesti Geoloogia Seltsi liige. 1966 Eesti NSV teeneline insener 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk Tehnika progress põlevkivi kaevandamisel (kaasautor E. Vaher). Tallinn, 1978 Geoloogiliste tingimuste muutused ja maastikuhoolduse iseärasused Eesti kaevanduspiirkondades (kaasautorid V. Puura, V. Karise). // Geograafia rakenduslikke aspekte põllumajanduses. Tallinn, 1982 Maavarade kaevandamine ja looduskeskkond. // EL (1986) 3–4 Kurtna järvestiku looduslik seisund – uurimise eesmärk, strateegia ja võimalused (kaasautor). // Kurtna järve looduslik seisund ja selle areng. Tallinn, 1987 Turba energeetilise kasutamise võimalused Eestis (kaasautor). Tallinn, 1992 Estonian Mineral Resources (kaasautor). Tallinn, 1994 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Lia Paalme

Lia Paalme (aastani 1950 Lia Paas; 29. august 1927 Tartu – 4. november 2016) oli eesti keemik. Lia Paalme oli sõjaväelase tütar. Lõpetas 1946 Tallinna 4. Keskkooli, 1952 TPI kütuste tehnoloogia alal, keemiakandidaat (1958, KI), väitekiri "Исследование процессов движения и распределения потоков газа и насыпного материала при термической перерботке сланца." Oli 1952–61 KI teadur, 1961–96 vanemteadur. Uurinud 3,4-bensopüreeni lagunemise mehhanismi ja kineetikat valgusega initsieeritud protsessis olenevalt lahustitest ja temperatuurist ning polütsükliliste ühendite mõju kantserogeensete ühendite lagunemisele. Nõukogude Eesti preemia 1967 (kollektiivis). Термическая переработка сланца-кукерсита (kaasautor). Tallinn, 1966 Kinetics and mechanism of conjugated reactions taking place under the effect of electric discharge on oil shale products (kaasautorid M. Gubergritz, B. Brodskaja). // United Nations Symp. on the Development and Utilization of Oil Shale Resources. Tallinn, 1968 Превращение канцерогенных и токсических веществ в гидросфере (kaasautor). М, 1975 Levels of benzo(a)pyrene in oil shale industry wastes, some bodies of water in the Estonian S.S.R. and in water organisms (kaasautorid I. Veldre, A. Itra). // Environ Health Perspect. 30 (1979) Inhibition in combined liquid-phase photochemical oxidation of benz(a)pyrene and some polycyclic arenes (kaasautorid M. Gubergritz, P. Jacquignone). // Petroleum Chem. U.S.S.R. 23 (1983) Model studies of photochemical oxidation of carcinogenic polyaromatic hydrocarbons (kaasautor). // Mar. Chem. 30 (1990) Distribution of the persistent organic pollutants, Polycyclic aromatic hydrocarbons, between water, sediments and biota (kaasautor). // Aq. Ecosys. Health and Manag. 4 (2001) Levels and origin of PAHs in some big lakes (kaasautor). // Polycyc. Arom. Comp. 22 (2002) Tema abikaasa oli Guido Paalme ning lapsed on Tiina ja Toomas Paalme. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Keemia Instituudi teaduskaader 1947–1972. Tallinn 1972. Lk 18 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tiina Paalme

Tiina Paalme (sündinud 23. märtsil 1960 Tallinnas) on eesti bioloog. Tiina Paalme on Guido ja Lia Paalme tütar, Toomas Paalme õde. Lõpetas 1978 Tallinna 42. Keskkooli, 1984 TÜ bioloogiaosakonna, bioloogiamagister (1998, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Makrovetikate primaarproduktsioon Eesti rannikumeres", 1999–2003 TPÜ doktorant, Ph.D. (ökoloogia, 2005, TLÜ), väitekiri "Nuisance brown macroalga Pilayella littoralis: primary production, decomposition and formation of drifting algal mats" (Tallinn, 2005). Täiendas end 1995–97 Helsingi ja Turu ülikoolis, 2000 Greifswaldi ülikooli ökoloogia instituudis. Oli 1984–90 Läänemere Kalamajanduse TUI Tallinna osakonna nooremteadur, 1990–93 ÖMI teadur, 1993– TÜ Eesti Mereinstituudi teadur. Uurimisvaldkond: Eesti rannikumere makrovetikate ökofüsioloogia ja primaarproduktsioon. Üle 10 teadustrükise. Major changes in macroalgae community composition affect the food and habitat preference of Idotea baltica (kaasautor). // Int. Rev. Hydrobiol. 85 (2000) "In vitro" and "in situ" decomposition of nuisance macroalgae Cladophora glomerata and Pilayella littoralis (kaasautor). // Hydrobiologia, 475/476 (2002) Growth and production rates of loose-lying and attached forms the red algae Furcellaria lumbricalis and Coccotylos truncatus in Kassari Bay, the West Estonian Archipelago Sea (kaasautorid G. Martin, K. Torn). // Hydrobiol. 554 (2006) Seasonal changes in biomass, elongation growth and primary production rate of Chara tomentosa in the NE Baltic Sea (kaasautorid G. Martin, K. Torn). // Ann. Bot. Fenn., 43 (2006) Seasonality pattern of biomass accumulation in a drifting Furcellaria lumbricalis community in the waters of the West Estonian Archipelago, Baltic Sea (kaasautorid G. Martin, K. Torn). // J. Appl. Phyc. 18 (2006) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide http://www.sea.ee/Sektorid/merebioloogia/eesti/CV/cv_Tiina.htm Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Tiina Paalme Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Venno Paalmäe

Venno Paalmäe (31. august 1936 Tartu – 4. aprill 2001 Tartu) oli eesti maaparandusteadlane. Venno Paalmäe oli teenistuja poeg. Lõpetas 1954 Tartu 1. Keskkooli, 1959 Eesti Põllumajanduse Akadeemia maakorralduse ja hüdromelioratsiooni teaduskonna, põllumajanduskandidaat (1976, EPA), väitekiri käsitles väljaparanduse planeerimisaluseid. Oli 1951–1961 insener Rakvere rajooni maaparanduse ja remonditehnika ettevõtetes, 1961–1968 Tihemetsa Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikumi õpetaja, 1968–1983 EPA maaparanduse kateedri vanemõpetaja, 1983–1987 dotsendi kohusetäitja ja 1987–1994 dotsent, ühtlasi 1986–1989 metsanduse ja maaparanduse teaduskonna prodekaan, 1994–2001 Eesti Põllumajandusülikooli veemajanduse instituudi dotsent, ühtlasi 1994–2000 metsandus- ja maainseneriteaduskonna prodekaan. 1980–1983 oli Alžeeria RDV-s Hüdrotehnika ja Maaparanduse Instituudi õppejõud. Lugenud maaparanduse organiseerimise, maaparanduse, veemajanduse ökonoomika, hüdraulika, kuivenduse jt kursusi. Uurinud dreenniisutust, väljaparandust, maaparandustööde ökonoomiat ja planeerimist. Üle 30 teadustrükise, sealhulgas 2 õpikut. Dreenniisutuse projekteerimise juhend. Tallinn, 1973 Maaparandus (kaasautor). Tallinn, 1982 Kuivendus. Tartu, 1992 Maaparandusobjektide andmebaasid ja nende rakendusprogramm (kaasautor M. Paalmäe). // Magistrantide ja doktorantide tead tööde kogumik. Tartu, 1997 Maaparandusobjektide struktuuri dünaamika (kaasautor M. Paalmäe). // Veemajandus III. Tartu, 1999 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 101–102 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 104 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 126 Sotsialistlik Põllumajandus (1976) 17 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jaan Paalna

Jaan Paalna (aastani 1936 Jaan Rabison, 12. mai 1878 Halliste – 1945 Eesti) oli eesti loomaarstiteadlane. Õppis 1899–1903 TVI-s, veterinaarmeditsiini doktor. (1923, Leipzigi Ülikool), väitekiri "Beitrag zur Kenntniss der Hypospadie". Oli 1904–16 Tallinna linna veterinaararst, aastast 1917 kuni Teise maailmasõjani Tallinna tapamaja direktor. Pidanud Kaitseväe Ühendatud Õppeasutistes loenguid sõjamajandusest. Maetud 5. juulil 1945 Tallinna Metsakalmistule. Uurinud kusiti anomaaliaid. Oli 1924–26 EKR-i vastutav toimetaja. Loomatervishoiu käsiraamat (kaasautor). Tallinn, 1929 Liha tehnoloogia. Tallinn, 1935 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide http://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=87760 Juubilare. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1928) 6, 176–180 Ojasalu, A. Dr. med. vet. Jaan Paalna 60. sünnipäeva puhul. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1938) 4, 165–167 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Lilli Paama

Lilli Paama (1965. aastani Lilli Lipp; sündinud 7. jaanuaril 1941 Tartus) on eesti keemik-analüütik. Lilli Paama on sidetöötaja tütar ja Mart Paama abikaasa. Lõpetas 1959 Tartu 1. Keskkooli, 1964 TÜ keemiaosakonna, keemiakandidaat (1968, Läti TA Anorgaanilise Keemia Instituut), väitekiri "Исследование условий и определение микроколичеств хлор- и броморганических соединений в воздухе и сточных водах". Oli 1965–1966 TPI ehitusmaterjalide labori ja EPA maaviljeluse labori nooremteadur, 1966–1979 TÜ analüütilise keemia kateedri nooremteadur, 1979–1989 vanemteadur, 1989–1991 assistent, 1992– keemilise füüsika instituudi lektor. 1990-st töötanud teaduri ja õppejõuna korduvalt Soomes Oulu Ülikoolis, Helsingi Tehnikaülikoolis, Jyväskylä Ülikoolis ja Helsingi Ülikoolis, 1999–2005 täiendas end nimetatud ülikoolides. Uurimisvaldkond: ülipuhaste ainete süntees ja analüüs, kloor- ja broomorgaaniliste ühendite keskkonnakeemia ja analüütika, induktiivse plasma aatomispektromeetria, termoanalüüs ja FTIR spektromeetria. Osalenud rahvusvahelises projektis "The Lapland Forest Damage Project". 95 teadustrükist, 2 patenti. 2006 Tartu Ülikooli medal 2011 Tartu Ülikooli aumärk 2020 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis" Analysis Strategy for Organic Bromine Flame-Retardant Compounds as Environmental Contaminants (kaasautorid L. Mäeorg, H. Kokk). // Textile and Composits. '92 Techn. Res. Center of Finland. Espoo, 1992 Elemental Analysis of Glazes and Brick Materials by Inductively Coupled Plasma Atomic Emission Spectrometry University of Oulu (kaasautorid P. Perämäki, L. Lajunen). // Reports Series in Chemistry, Finland 1993 Spectrochemical Analysis of Archaeologycal Terra-cotta Samples and Clay Minerals by ICP-AES (kaasautor). // Atomic Spectroscopy 16 (1995) 6 Thermal and infrared spectroscopic characterization of historical mortars (kaasautor). // Thermochimica Acta 320 (1998) Trace element analysis of superconductor oxides by ICP-AES (kaasautorid E. Pärnoja, P. Perämäki). // J. Anal. Atomic Spectrometry 15 (2000) 5 Determination of manganese in thermoluminescent materials by inductively coupled plasma atomic emission spectrometry and spectrophotometry (kaasautor). // Eesti TA Toim. Keemia 51 (2002) 2 Determination of lead in contaminated soils by graphite furnace atomic absorption spectrometry for environmental risk assessment (kaasautor). // Proc. Acad. Sci. Est. Chem. 53 (2004) 4 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121–122 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Lilli Paama Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kotajkhi maakond

Kotajkhi maakond on 1. järgu haldusüksus Armeenias. Maakonda jääb 10.–13. sajandi mälestis Neghutshi klooster. http://www.armstat.am/file/doc/99471368.pdf
Ülo Paap

Ülo Paap (17. oktoober 1932 Tõravere, Tartumaa – 21. veebruar 1999 Ervistu, Pärnumaa) oli eesti geoloog. Ülo Paap oli talupidaja poeg. Lõpetas 1960 Alatskivi Keskkooli, 1965 TÜ geoloogiaosakonna, 1972 aspirantuuri GI-s, geoloogia-mineraloogiakandidaat (1974, TA), väitekiri "О методах обработки и интерпретации данных гранулометрии (на примере четвертичных отложений Северо-Восточной Эстонии)". Töötas 1965–67 ENSV Geoloogia Valitsuses (EGV) Kohtla-Järve töökonnas geoloogilisel kaardistamisel, oli 1967–90 (vaheajaga) GI teadur, seejärel töötas teadusliku konsultandina Pärnu Kaluris ja AS-is Sapropeel. Uurimisvaldkond: kvaternaarsete setete granulomeetria ja mineraloogia ning orgaanilised järvesetted; põlevkivi genees. Juurutas GI-s elektronmikroskoopilise uurimismeetodi. 26 teadustrükist. Опыт классификации терригенных рыхлых отложений по их гранулометрическому составу на ЭВМ. // Применение математических методов в геологии. Алма-Ата, 1958 Размерные гранулометрические шкалы и их теория. // TA Toim 23 (1973) 1 О постседиментационных изменениях зерн граната (kaasautor A. Kleesment). // Литология и полезные ископаемые (1978) 5 Углеродные отложения докамбрия и нижнего палеозоя и их рудоносность. Фрунзе, 1978 Об оптимальной методике изучения озер и озерных отложений в свете рационального природопользования (kaasautor). // Озерные карбонаты нечерноземной зоны СССР. Пермь, 1985 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 83 Istorija geologitšeskih nauk v Estonii. Tallinn, 1986, 324 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ants Paapstel

Ants Paapstel (sündinud 11. augustil 1956 Elvas) on eesti arstiteadlane ja südamekirurg. Ants Paapstel on teenistuja poeg. Lõpetas 1974 Nõo Keskkooli, 1980 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, 1983–1986 ÜMPI aspirant, meditsiinikandidaat (1986, TRÜ), väitekiri "Хирургическое лечение больных стенокардией и с сужением левой венечной артерии". Oli 1980–83 Tallinna Kiirabihaigla kardiovaskulaarkirurgia osakonna arst, 1986–89 ÜMPI koronaarkirurgia labori juhataja ja teadur Tallinnas, 1989–1992 TÜ Kardiovaskulaarkirurgia Tallinna Teaduskeskuse koronaarkirurgia labori juhataja ja teadur, 1992–2001 Kiirabihaigla Südamekeskuse osakonnajuhataja, aastast 2001 Põhja-Eesti Regionaalhaigla (PERH) kardiokirurgia osakonna vanemarst. 2012. aastast on ta Põhja-Eesti Regionaalhaigla südamekirurgia osakonna juhataja. Uurinud isheemiatõve ägedaid vorme ja nende kirurgilist ravi. Üle 20 teadustrükise. Vasaku südamevatsakese aneurüsmi kirurgiline ravi (kaasautor). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1982) 2 Aortokoronaarne šunteerimine tüsistumata müokardi infarkti juhtudel vasaku koronaararteri peatüve kahjustuse korral (kaasautor). // Eesti Arst (1990) 4 Extended coronary endarterectomy and path grafting (kaasautor). // Cardiac Interventions. Myocardical Ischemia. Tallinn, 1999 Early postoperative function of the heart after coronary artery bybass grafting is not predicted by myocardial necrosis and glutathione-associated oxidative stress (kaasautor). // Clinica Chimica Acta 359 (2005) 1–2 2018 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 122 Eesti Arst (1987) 3, 204–205 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Margus Paas

Margus Paas (sündinud 28. novembril 1968 Valgas) on eesti sotsioloog. Margus Paas on talupidaja poeg. Lõpetas 1987 Valga 1. Keskkooli, 1995 TÜ sotsiaalteaduskonna sotsioloogia erialal. Oli 1995–1996 EPMÜ filosoofia ja maasotsioloogia instituudi spetsialist, 1996–1997 peaspetsialist, 1997–2005 TV3 uuringute juht, 2005– Kanal 2 uuringujuht. Uurimisvaldkonnad: maasotsioloogia, elukvaliteet, meedia ja metodoloogia. Aastatel 1992–1997 osales Paas 14 sotsioloogilises uurimisprojektis. Alates 1997 on peamisteks uurimisteemadeks televisiooni auditooriumiuuringute metodoloogia, meediatarbimine, vaatajakäitumine ja telerivaatajate tüpoloogia. Elektroonilise ajakirja Estonian Social Science Online (ESSO) toimetaja (1996–1998). Eesti Sotsioloogide Liidu liige. Maaettevõtjate teabevajadusest ja nõuandekasutusest (kaasautor). // Maamajandus Eesti ühiskonnas ja majanduses. Tartu, 1994 Sotsioloogilisi uurimisandmeid muutustest Eesti maaelus. // EPMÜ teaduslike tööde kogumik 180 (1995) Eesti maaühiskond ja ühistegevus: sotsioloogiline vaade. // Ühistegevus Eesti Vabariigis (1996) 1 Maainimeste ettevõtlikkus ja maaettevõtluse väljavaated. // EPMÜ teaduslike tööde kogumik 190 (1997) Estnisches Landleben in der Transformation. // Berliner Beiträge zum Genossenschaftswesen 36 (Berlin 1997) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 99 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Veste Paas

Veste Paas (12. august 1931 Narva – 8. detsember 2002 Tallinn) oli eesti filmiajaloolane. Veste Paas oli sõjaväelase tütar. Lõpetas 1949 Türi Keskkooli ja 1956 Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu M. Gorki nimelise Kirjandusinstituudi, 1962–1965 Ajaloo Instituudi ja NSV Liidu Kunstide Ajaloo Instituudi aspirant, mag 2002, (Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Eesti dokumentaalfilmi kujunemine 1912–1940 ja hävinguaasta 1941". Töötas 1960.–1970. aastail peamiselt ajakirjanduses, oli Tallinna Kinostuudios ja Eesti Televisioonis toimetaja, 1977–1983 Eesti NSV Kino-, Foto- ja Fonodokumentide Riikliku Keskarhiivi vanemarhivaar, aastast 1992 TPÜ kultuuriteaduskonna filmi- ja videokateedri lektor. Uurinud eesti, vene ja maailma filmikunsti ajalugu, eriti selle varasemat perioodi 1895–1940. Avaldanud filmikriitilisi ja uurimuslikke artikleid ajakirjanduses, teinud kaastööd "Eesti entsüklopeediale", pidanud loenguid eesti, vene ja maailmakinost koolides, rahvaülikoolides jm. Loenguid filmiteooriast. Tallinn 1972 Teerajajad. Tallinn 1972 Kui tummfilm naeris... Tallinn 1973 Olnud ajad. Tallinn 1980 Ajahetked. Eesti dokumentaalfilm 1920–40. Tallinn 1985 The Development of Estonian Documentary Films from 1912–1940. Tallinn 1996 Oli kunagi Tallinna Kinostuudio. // Teater. Muusika. Kino (2002) 6 Möödunud sajandil, suure sõja ajal. (Filmielust Eestis 1941–1944). // Teater. Muusika. Kino (2002) 12 1995 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia (filmiajalooalane uurimistöö) Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide Eesti entsüklopeedia, 14 kd. Lk 649 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.