laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jüri Riives

Jüri Riives (23. aprill 1951 Tallinn) on eesti tehnikateadlane. Lõpetanud 1969. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1974. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanika erialal. Täiendanud end Saksamaal Karlsruhe Ülikoolis. Tehnikakandidaat 1982 (Moskva Tööpingiehituse Instituut, "Исследование вопросов и разработка методики оптимального технологического выбора станков с числовым программным управлением"). TTÜ: masinaehitustehnoloogia kateedri assistent, vanemõpetaja, dotsent 1974–1987, dotsent 1987, masinaehituse instituudi dotsent 1990–1992, mehaanika ja tööstustehnika instituudi, tootmistehnika õppetooli dotsent 2005–2010, vanemteadur 2010–2011, mehaanika ja tööstustehnika instituudi professor 2011–… Eesti Talleksi arendusdirektor 1992–1997, nõukogu esimees, liige 1997–…, Tehnoloogia Arenduskeskus IMECC juht 2009–… . Keeruliste süsteemide (tootmissüsteemid) analüüsi- ja sünteesi teooria, integreeritud ja raalintegreeritud (paindtootmissüsteemid) süsteemide olemus, kasutusvaldkonnad, projekteerimise põhimõtted ning vastavate metodoloogiliste aluste väljatöötamine, tootmistehnika. Juhendanud 2 doktoritööd ja 5 magistritööd; Avaldanud üle 40 teaduspublikatsiooni ja õppematerjali. , . 2010−2013 Interreg IVA projekt "Innoreg - Development of Innovative Business Models for Ensuring Competitiveness", juhtekspert 2012-... SA Tallinna Teaduspark Tehnopol, mehhatroonika prototüüpimise ja mõõtetehnika keskuse ekspert 2003−2004 Leonardo projekti "INNOMET - Development of the innovative database model for adding innovation capacity of labour force and entrepreneurs of the metal engineering, machinery and apparatus sector" koordinaator 2004−2006 Phare CBC SPF projekt Innoclus II, klastriarendus 2005−2007 Leonardo projekti "INNOMET II - Integrated human resources development and monitoring system for adding innovation capacity of labour force and entrepreneurs of the metal engineering, machinery and apparatus sector" koordinaator Eesti Masinatööstuse Liidu, Masina-, Metalli- ja Aparaaditööstuse Kutsenõukogu, Eesti Kvaliteediühingu, Eesti Teadus- ja Arendusnõukogu, Eesti Tööandjate Keskliidu ja Mehhatroonika Assotsiatsiooni liige. Tallinna teenetemärk 2009 Eesti Masinatööstuse Liidu auraha 2019 Eesti teaduse biograafiline leksikon. Köide 3. Tallinn, 2013, lk. 1192 ETIS: Jüri Riives Tallinna teenetemärgid[alaline kõdulink] tööstusuudised[alaline kõdulink] "Eesti Teadusportaal (ETIS)" "Ettevõtlusraadio: Tööstuse digitaliseerimine ja automatiseerimine"
Sinaiida Riives

Sinaiida Riives (kuni 1938 Leinfeld, 1938–1941 Linalaid; 11. november 1919 Narva – 25. mai 1987 Tartu) oli Eesti matemaatik. Sinaiida Riives oli Vladimir Riivese abikaasa ja Kaarin Riives-Kaagjärve ema. Lõpetas 1937 Narva 1. Gümnaasiumi, õppis 1938–1942 Tartu Ülikoolis, lõpetas 1945 matemaatika eriala; pedagoogikakandidaat (1967, Moskva, NSV Liidu Pedagoogikaakadeemia Üld- ja Polütehnilise Hariduse Teadusliku Uurimise Instituut), väitekiri "Исследование изображений многогранников и их применение в учебном процессе". Oli 1945–1951 Tartu Riikliku Ülikooli geomeetria kateedri assistent, 1951–1957 Eesti Põllumajandusakadeemia kujutava geomeetria kateedri vanemõpetaja, 1957–1960 Moskva Avioinstituudi aspirant, 1960–1966 Eesti Põllumajandusakadeemia kõrgema matemaatika kateedri vanemõpetaja, 1966–1973 matemaatika kateedri vanemõpetaja, 1973–1987 dotsent. Alates 1964. aastast kuni surmani EPA Ühiskondlike Elukutsete Teaduskonna dekaan. Uurimisvaldkond: kujutav geomeetria ja matemaatika õpetamise metoodika. Ligi 50 teadustrükist. 1982 – Eesti NSV teeneline haridustöötaja Kujutava geomeetria kodused harjutusülesanded (kaasautor A. Ruubel). Tartu, 1963, 2. trükk 1964 Hulktahukate jooniste rakendamisest ruumikujutluse arendamisel. Tartu, 1964 Kujutava geomeetria harjutusülesandeid kontrollküsimustega. Tartu, 1969, 41983 Aksonomeetria: näidisülesannete lahendamisega (kaasautor A. Ruubel). Tartu, 1971. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide https://dea.digar.ee/article/pollumajandakad/1964/01/06/7 https://dea.digar.ee/article/pollumajandakad/1987/06/25/9 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 322 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 387 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 150 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 70. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Vladimir Riives

Vladimir Riives (28. oktoober 1916 Tartu – 23. mai 1978 Tartu) oli Eesti astronoom. Vladimir Riives oli raudteelase poeg, Sinaiida Riivese abikaasa ja Kaarin Riives-Kaagjärve isa. Lõpetas 1935 Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1940 TÜ matemaatikaosakonna; matemaatikamagister (1942, TÜ), väitekiri "Fotomeetrilisi uurimusi komeedipea ehitusest", füüsika-matemaatikakandidaat (1950, TÜ), väitekiri "Gaaside eritumine komeetides", füüsika-matemaatika-doktor (1968, TÜ), väitekiri "Фотометрические исследования комет", Tartu, 1968. Oli 1938–40 ja 1941–44 Tartu Tähetorni abiassistent, 1948–50 juhataja, 1940–41 ja 1944–47 TÜ astronoomia kateedri assistent, 1947–56 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi teadur, 1956–60 astronoomiasektori juhataja, 1960–65 TÜ astronoomia ja geofüüsika kateedri juhataja (aastast 1962 dotsent), 1965–70 teoreetilise füüsika kateedri dotsent, 1970–75 professor, 1975–78 üldfüüsika kateedri professor. Uurimisvaldkond: komeetide ja väikeplaneetide fotomeetria, astronoomia ja astronoomia õpetamise metoodika. Lõi 1946 komeetide matemaatilise mudeli. Jõudis sõltumatult Fred Lawrence Whipple'ist järeldusele, et komeedi tuuma peamine koostisosa on jää. Üle 40 teadustrükise. Some remarks on the photometry of comets (kaasautor). // TÜ Toim 4. Tartu, 1946 Фотографическая фотометрия комет. // Сборник: Проблемы кометной фотометрии. Kiiev, 1966 Fotomeetrilisi uurimusi komeetidest. // Tähetorni kalender 1967. aastaks. Tartu, 1966 Фотографические наблюдения блеска комет 1966–1969 гг. // Кометный циркиляр. Kiiev, (1970) 110 Uusimaid andmeid komeetide füüsikast. // Tartu Tähetorni kalender 1977. aastaks. Tartu, 1976. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EE 8, 146 EE 14, 428 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 230 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 281 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 137, 198, 193, 227 Tartu Astronoomia Observatooriumi publikatsioonid. 46 (1979), 3–16 Raudsepp, M. Astronoomiaprofessor Vladimir Riivese tegevuse põhijooni. // Tartu Ülikooli ajaloo küsimusi XXIII, 142–146. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kaarin Riives-Kaagjärv

Kaarin Riives-Kaagjärv (aastani 2000 Kaarin Riives, sündinud 28. augustil 1942 Tartus) on eesti matemaatik. Ta on lõpetanud aastal 1960 Tartu 5. Keskkooli, 1965 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika osakonna ja 1969 TRÜ aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1973, TRÜ), väitekiri "Связные подгруппы Ли движений и их орбиты в евклидовых пространствах R4 и R5". Oli 1966–1969 TRÜ algebra ja geomeetria kateedri aspirant, 1968 Eesti Põllumajanduse Akadeemia matemaatika kateedri assistent, 1969–1971 NSV Liidu Teaduste Akadeemia Majandusmatemaatika Keskinstituudi Eesti Filiaali nooremteadur, 1971–1974 vaneminsener, 1974–1980 vanemteadur, 1980–1983 Eesti NSV Plaanikomitee juures asuva Majanduse Planeerimise Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur. 1983–1986 EPA vanemõpetaja, 1986–1993 EPMÜ dotsent, 1993–1998 Tartu Ülikooli puhta matemaatika instituudi dotsent, 1998–1999 erakorraline vanemteadur; 1999–2004 EPMÜ matemaatika instituudi dotsent, 2005–2009 EPMÜ tehnikainstituudi dotsent. Uurimisvaldkonnad: eukleidiliste ruumide alammuutkondade geomeetria, matemaatikahariduse ja matemaatika õpetamise didaktilised ja psühholoogilised aspektid. Eesti Matemaatika Seltsi liige. Üle 50 teadustrükise. Tema abikaasa on Leo Kaagjärv. Tema ema oli matemaatik Sinaiida Riives, isa astronoom Vladimir Riives. Second order envelope of congruent Veronese surfaces in E. // ACUT 930 (1991) On a class of four-dimensional semiparallel submanifolds in Euclidean spaces. // Acad of Athens. Aristotle Univ. of Thessaloniki. Proc. of the 4th International Congr. of Geometry. Thessaloniki, 1996 Teaching of Geometry with Reference to the Elements of Learning Psychology. // Proc. of the 22nd Conf. of the International Group for the Psychology of Mathematics Education. Univ. of Stellenbosch, South Africa, 1998, 4/299 On a function of reducibility of a class of four-dimensional semiparallel submani-folds. // Proc. Est. Acad. Sci. Phys. Math., 49 (2000) 1. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 310 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 141 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996,128 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 150 Biobibliography of Ülo Lumiste. Development of differential geometry in Estonia.// Est. Math. Soc., Tartu, 1999, 65 Eesti Matemaatika Seltsi aastaraamat 2000. Tartu, 2004, 157. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Viktor Rikken

Viktor Rikken (17. august 1911 (vkj) Narva – 4. juuni 1982 Tallinn) oli eesti keemik. Viktor Rikken oli kooliõpetajate Aleksander Rikkeni ja Eleonore Rikkeni poeg. Lõpetas 1931 Tartus Poeglaste Reaalgümnaasiumi. õppis 1933–36 TÜ-s keemiat ja lõpetas 1947. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi keemikuna. Oli korporatsioon Vironia liige. Võttis II maailmasõjast osa aastatel 1941–1945 Nõukogude armee koosseisus Eesti Laskurkorpuses, osales ka Velikije Luki lahingus. Keemiakandidaat (1955, Leningradi Tehnoloogia Instituut), väitekiri "Извлечение фенолов из средней фракции сланцевого дегтя и их использование для синтеза маслорастворимых фенолформальдегидных смол". Oli 1946–50 Eesti Teaduste Akadeemia Tööstusprobleemide Instituudi nooremteadur, 1950–1953 aspirant. 1953–1959 Eesti NSV TA Keemia Instituudi vanemteaduri kohusetäitja ja vanemteadur, 1959–1960 teadusdirektori kohusetäitja ja sektorijuhataja, 1960–1974 teadusdirektor. Ta suri 1982. aastal ja on maetud Tallinnas Rahumäe kalmistule. Uurimisvaldkond: põlevkivikeemia ja -tehnoloogia, gaasistumisega seotud probleemid (sh diktüoneemakilda gaasistamine), sünteetiliste pesemisvahendite tootmine põlevkiviõlist, sekundaarsete alküülsulfantide tootmise tehnoloogia. 11 teadustrükist, sh 2 autoritunnistust. Извлечение фенолов из средней фракции сланцевого дегтя и их использование для синтеза маслорастворимых фенолформальдегидных смол. Горючие сланцы. Химия и технология. // АН ЭССР. Ин-т химии.(1956) 2 О сульфатировании олефиновых углеводоролов сланцевой щмолы (kaasautor). // Изв. Ан ЭССР. Сер. техн. и физ.-матем. наук, 7 (1958) 2 Способ получения поверхностно-активнъх веществ вторичных алкилсульфатов. NSV Liidu autoritunnistus. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 159. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Rikken, Aleksander Jüri". ERA.28.2.14292. Vaadatud 14. aprillil 2024. "Korporatsiooni 82 . aastapäeval mälestame kodumaal surma läbi lahkunud vilistlasi". Vaba Eesti Sõna. 18. november 1982. Lk 11. "Eesti Korpuse lahingupaikades". EFIS. Vaadatud 14. aprillil 2024. "Tallinn Rahumäe kalmistu, V, LN KII, 7-4, 4-kohaline kirstuplats". Haudi. Vaadatud 14. aprillil 2024. Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Erle Rikmann

Erle Rikmann (sündinud 31. juulil 1974 Tallinnas) on eesti sotsioloog. Lõpetas 1992 Tallinna 37. Keskkooli, 1997 Eesti Humanitaarinstituudi (EHI) ja 2001 Tallinna Pedagoogikaülikooli magistriõppe; sotsioloogiamagister (2001, TPÜ), väitekiri "Kodanikuosalus Eestis: ressursid ja takistused". Oli 1993–1995 Friedrich Naumanni Fondi tõlk-toimetaja, 1996–1998 Eesti TA Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituudi uurimisassistent, 1997–1998 EHI lektor, 1999– teadur, 2000–2001 ühiskonnateooria õppetooli juhataja kohusetäitja, 2002 Helsingi Ülikooli külalisteadur, 2003–2004 Helsingi Ülikooli CERENi instituudi külalisteadur, 2000– TPÜ (aastast 2005 TLÜ) lektor. 2005–2006 Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudi teadur, 2006 TLÜ Eesti Humanitaarinstituudi ühiskonnateooria õppetooli juhataja kohusetäitja ning kodanikuühiskonna uurimise ja arenduskeskuse arendusjuht. Uurimisvaldkonnad: kodanikuühiskond, sotsioloogiline poliitikaanalüüs, kultuurisotsioloogia, sotsiaalsed probleemid. Eesti Sotsioloogide Liidu liige, Rahvusvahelise Kolmanda Sektori Uurijate Liidu (ISTR), The Westermarck Society liige. Üle 30 teaduspublikatsiooni. Kansalaisosallistumisen Kulttuuri Virossa. // Finnish Review of East European Studies, 1 (2003) Sotsiaalsete probleemide identifitseerimisest Eestis Pärnu metanoolitragöödia näitel (kaasautor O. Roots). // Eesti inimarengu aruanne 2003. Tallinn: TPÜ, RASI Non-Profit Sector and the Consolidation of Democracy (kaasautor). // Studies on the Development of Civil Society in Estonia. Tallinn, 2004 Learning Democracy through Administration: The Attitudes, Roles and Everyday Practices of Estonian Public Servants (kaasautor M. Lagerspitz). // Post-Communist Public Administration: Restoring Professionalism and Accountability. Bratislava, 2007 Kodanikualgatuse organiseerumine Eestis 1998–2005 (kaasautor). // Algatus, osalus ja organisatsioonid: uurimusi Eesti kodanikuühiskonnast. Tallinn, 2007 Estonia (kaasautor M. Lagerspetz). // Anheier, Helmut K. Daly, Siobhan (toim). The politics of foundations: a comparative analysis. London, New York, 2007. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Erle Rikmann Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Evald Rink

Evald Rink (23. juuli 1916 Undla vald Virumaa – 14. august 2015 Kensington, Maryland, USA) oli eesti ajaloolane ja bibliograaf. Evald Rink oli talupidaja poeg. Ta lõpetas 1935. aastal Rakvere Ühisgümnaasiumi ja 1944. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (ajaloo osakonnas); aastatel 1940–1944 oli ta Riigi Keskarhiivi arhivaar ja osakonnajuhataja[küsitav]. Tartus astus Evald Rink Eesti Yliõpilaste Seltsi Veljesto liikmeks. Seal tutvus ta Hildegard Rometiga (sünd. 25. oktoobril 1915 Narvas), kellega 2011. aastal pühitseti 70. pulma-aastapäeva. Asunud 1944. aastal Saksamaale, oli ta 1945. aastal Leipzigi Ülikooli raamatukogus bibliograaf, õppis aastatel 1945–1946 Frankfurdi Ülikoolis, oli aastatel 1945–1947 ajalooõpetaja eesti gümnaasiumis Wiesbadenis ja Kasselis, 1945–1949 USA tsooni eestlaste keskesinduse büroo juhataja. 1949. aastast elas ta USA-s, kus oli aastatel 1956–1981 Hagley Muuseumi Ameerika tehnoloogia, tööstuse ja majanduse arengule keskendunud raamatukogus kataloogija, 1961. aastast trükiste osakonna juhataja. Raamatukogundusmagister (1956, Rutgersi Ülikool, New Jersey). Evald Rink on olnud üks Seabrooki Eesti Seltsi ning E.E.L.K. Seabrooki koguduse asutajaid ja juhatuse liige. Aastatel 1963–2001 oli ta EELK Philadelphia koguduse esimees. Uurimisvaldkond: Ameerika varasemate, eriti tehnikaalaste trükiste ajalugu. Toimetanud ülevaateteose "DP-kroonika: eesti pagulased Saksamaal 1944–1951" (Lakewood, New Jersey, 1999). Artikleid trükiasjanduse ajaloost ja tehnikakirjanduse bibliograafiaid. Printing in Delaware 1761–1800. Wilmington, 1969 Jacob Leupold and his Teatrum Machinarum. // The Libary Chronicle 38 (1972) 2 Technical Americana: a checklist of technical publications printed before 1831. Millwood, New York, 1981, 1982. 2007 Valgetähe V klassi teenetemärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 236. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=769 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Urve Rink

Urve Rink (1963–1994 Noormaa; sündinud 11. septembril 1939 Rakveres) on eesti arstiteadlane ja neuroloog. Urve Rink on talupidaja tütar. Lõpetas 1958 Rakvere 1. Keskkooli ja 1964 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1973, TÜ), väitekiri "Vee-elektrolüütide ainevahetuse dünaamika ajukoljutrauma haigetel". Oli 1964–1966 Kohtla-Järve Haigla neuroloog, 1966–1976 Tartu Kliinilise Haigla neuroloog ja neuroreanimatoloog, 1976–1993 Tartu Riikliku Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi (ÜMPI) ajuvereringehaiguste labori vanemteadur, 1993–1995 TÜ närvikliiniku vanemteadur. 1995–1998 Eesti Haigekassa usaldusarst, 1998–2000 ÜMPI patofüsioloogia õppetooli teadur, 2000–2005 Tartu Ülikooli Kliinikumi taastusravi arst-õppejõud. Täiendanud end Moskvas (1988), Helsingis (1980), Bremenis (1996) ja Berliinis (2000). Eesti Neuroloogide ja Neurokirurgide Seltsi ja Eesti-Ungari-Soome Arstide Assotsiatsiooni liige. Uurimisvaldkond: peaaju kahjustustega haigete metaboolsed häired, peaaju lokaalne intravaskulaarne koagulatsioon, neurointensiivravi. Üle 150 teadustrükise. Системная и мозговая рассеянная внутрисосудистая коагуляция при острой черепномозговой травме (kaasautor A. Tikk). // Анестезиол. реаниматол. (1978) 5 Cerebral intravascular coagulation and increased platelet aggregation as mechanisms of cerebral ischemia in patients with acute cerebrovascular diseases and brain injury (kaasautor A. Tikk). // Acta. Neurol. Scand. Suppl 72 (1979) Studies of cerebrospinal fluid haemostatic properties. // Лабораторное дело (1989) 5 Jugular venous blood haemostasis and cerebrospinal fluid haemostatic pathways in stroke (kaasautorid H. Vadi, A. Tikk). // Hemostasis and Stroke. CRC Press. Boca Raton, (1994) Computerized tomography and prognosis in pediatric head injury (kaasautor). // Acta Neurochir. 138 (1996) 5. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide TÜ BL, 105 Nõukogude Eesti Tervishoid (1974) 2, 153 Tartu Ülikooli Kliinikum 200. Trt, 2004, 242, 244 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 164. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ago Rinken

Ago Rinken (sündinud 13. juunil 1960 Võrus) on eesti keemik, meditsiinilise ja bioorgaanilise keemia eriteadlane. Ta on lõpetanud 1978. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1983 Tartu Riikliku Ülikooli bioorgaanilise keemia erialal ja 1986 samas aspirantuuri; keemiakandidaat (1987, Eesti NSV TA Keemia Instituut), väitekiri "Мускариновый рецептор: солюбилизация и ее влияние на химическую модификацию и кинетику связывания лиганда", meditsiinidoktor (1996, Uppsala Ülikool), väitekiri "Studies on the solubilization and characterization of muscarinic receptor subtypes.". Täiendanud end Tōkyō ja Uppsala Ülikoolis. Ta on töötanud aastatel 1986–1989 Tartu Riikliku Ülikooli bioorgaanilise keemia labori teadurina, 1989–2000 Tartu Ülikooli keemilise füüsika instituudi vanemteadurina, 2000–2003 Tartu Ülikooli orgaanilise ja bioorgaanilise keemia instituudi dotsendi ja bioorgaanilise keemia õppetooli hoidjana. 2003. aastast on ta professor ja instituudi juhataja. Uurimisvaldkond: G-valguga seotud retseptorite (muskariini-, dopaminergiliste, serotonergiliste, melanokortiini-, adenosiiniretseptorite) ja nendega seotud regulaatorite uurimine. Rinken on avaldanud üle 110 teadusartikli. Subtype-specific changes in ligand binding properties following solubilization of muscarinic receptors from baculovirus infected Sf9 insect cell membranes. // J. Pharmacol. Exp. Ther. 272 (1995) 1 Formation of the functional complexes of m2 muscarinic acetylcholine receptors with GTP-binding regulatory proteins in solution. // J. Biochem. 120 (1996) 1 Pharmacological characterization of dopamine-stimulated [35S]GTPgS binding in rat striatal membranes (kaasautorid U.-B. Finnman, K. Fuxe). // Biochem. Pharmacol. 57 (1999) 2 D2 dopamine receptor-G protein coupling. Cross-regulation of agonist and guanosine nucleotide binding site (kaasautor). // Neurosci. Lett. 302 (2001) 1 Reversible and irreversible components of [3H]-N-propylnorapomorphine interactions with rat brain striatal membranes (kaasautor). // Neurosci. Lett. 325 (2002) 2 Characterization of M2 muscarinic receptors in activation of different G protein subtypes (kaasautor). // Neurochem. International 46 (2004) 2 Kinetic and functional properties of [3H]ZM241385, a high affinity antagonist for adenosine A2A receptors (kaasautor).// Life Sci.76 (2005) 13 1996 Rootsi Kuningliku Teadusühingu Berzeliuse auhind 2010 Tartu Ülikooli aumärk 2020 Tartu Ülikooli medal Ago Rinkeni abikaasa on Toonika Rinken. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Ago Rinken Eesti Teadusinfosüsteemis "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. EE 14. Lk 429 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri). Leht 150 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1180–1181 Ago Rinken Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Toonika Rinken

Toonika Rinken (aastani 1988 Toonika Lihu, sündinud 13. novembril 1962 Viljandis) on eesti keemik. Lõpetas 1980 Tartu 2. Keskkooli ja 1985 TRÜ keemiateaduskonna; keemiamagister (1995, TÜ), väitekiri "Glükoositundliku biosensori konstrueerimine ja uurimine", Ph.D. (kolloid- ja keskkonnakeemia, 2000, TÜ), väitekiri "The Modelling of amperometric biosensors based on oxidoreductases". Oli 1985–1998 TÜ anorgaanilise keemia kateedri nooremteadur, 1998–2004 füüsikalise keemia instituudi teadur, 2005– vanemteadur. Uurimisvaldkond: biosensorite uurimine, konstrueerimine ja väljundsignaalide modelleerimine ning sensorite kalibreerimine erisuguste ainete määramiseks; biosensorites kasutatavate ensüümide eraldamine, puhastamine ja immobiliseerimine, immobiliseeritud ensüümide iseloomustamine ning kasutamine biosensorsüsteemide selektiivse elemendina. 2012 Tartu Ülikooli aumärk Üle 40 teadustrükise, 1 patent (kaasautorlus). A model of oximeter-based enzyme electrode (kaasautor). // Anal. Lett. 29 (1996) 6 Calibration of glucose biosensors by pre-steady state kinetics (kaasautor). // Biosens. Bioelectr. 13 (1998) 7–8 Dynamic model of amperometric biosensors. Characterisation of glucose biosensor output (kaasautor T. Tenno). // Biosens. Bioelectr. 16 (2001) 1–2 Determination of kinetic constants and enzyme activity from biosensor transient signal. // Anal. Lett. 36 (2003) 8 Biosensor and method of its construction (kaasautor). // Est. Patent nr. EE 04250 B1, avaldatud 16.02.2004 Transient phase calibration of tyrosinase-based carbaryl biosensor (kaasautor E. kuusk). // Enzyme and Microbiol. Technol. 34 (20049 7 Determoiation of antibiotic residues and their interaction in milk with lactate biosensor (kaasautor H. Riik). // Biochem. And Biophys. Methods 66 (2006) 1–3 Toonika Rinkeni abikaasa on Ago Rinken. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri). Leht 150 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1181-1182 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.