Teet Kallas

Teet Kallas (sündinud 6. aprillil 1943 Tallinnas) on eesti kirjanik. Ta on kasutanud pseudonüümi Peep Perv. Teet Kallas õppis aastatel 1954–1962 Tallinna 21. Keskkoolis, kuid kool jäi lõpetamata. Seejärel oli ta aastatel 1962–1965 ajateenistuses. Aastatel 1965–1966 töötas Kallas Eesti Televisiooni kirjandussaadete toimetajana, aastail 1968–1970 Loomingu proosa ja luule osakonna juhatajana ning neli kuud peatoimetaja asetäitja kohusetäitjana sama ajakirja toimetuses aastal 1981. Hiljem on Kallas töötanud Sõnumilehes ja Postimehes ning olnud pikemalt vabakutseline. Eesti Kirjanike Liidu liige on Kallas aastast 1972. Ta on kuulunud 1980. aastail Eesti Kirjanike Liidu juhatusse, juhatuse presiidiumi, NSV Liidu Kirjanike Liidu juhatuse revisjonikomisjoni ja NSV Liidu Kirjandusfondi presiidiumisse. Teet Kallas kuulus aastail 1979–1990 NLKP-sse. Seejärel oli ta Eesti Liberaaldemokraatliku Partei liige aastail 1990–1993, Keskerakonna toetajaliige 1994–1996, Arengupartei liige 1996–1998, järgnevalt parteitu. Kallas oli Rahvarinde ajalehe Vaba Maa peatoimetaja ning ka Rahvarinde saadikugrupi kaasesimees aastal 1990[viide?] ja Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige aastatel 1990–1992. (Loomeliitude saadikugrupp, Liberaal-demokraatlik saadikurühm, Liberaal-demokraatlik fraktsioon, Isamaa ühendus) Teet Kallase abikaasa oli Alla Kallas ning vend graafik Olimar Kallas. Kallas on 20. Augusti Klubi liige. Teet Kallas on kirjutanud lühijutte ja romaane, kirjandusarvustusi ja kolumne. Ta oli aastatel 1996–2011 Eesti Televisiooni telesarja "Õnne 13" stsenarist. Ta on kirjutanud ka Tallinnfilmi filmide"Šlaager" ja "Reekviem" stsenaariumid. Kallas on tõlkinud vene autorite proosat. Samuti on ta joonistanud nii šarže kui karikatuure. 1964 "Nii palju päikest" 1968 "Puiesteede kummaline valgus" 1971 "Verine padi" 1972 "Varjud vikerkaarel: kolm jutustust noortele" 1972 "Heliseb-kõliseb...: romaan-revüü, ehk, Lihtne ja tõepärane kirjeldus bioloogiakandidaat Kaaro Neeme viibimisest noorte suvepäevadel mõnes Eesti NSV rajoonis 196... aasta juunikuus" 1975 "Viimane mõrv" 1977 "Õhtuvalgus" 1977 "Insener Paberiti juhtum" 1979 "Corrida" 1979 "Eiseni tänav" 1980 "Väikesed hobused särava vikerkaare all" 1980 "Hei, teie seal!" 1982 "Muljeid kirjandusmaastikult: [arvustusi, publitsistikat, imitatsioone ja paroodiaid aastaist 1963–1981]" 1982 "Arvi kamin" (Loomingu Raamatukogu) 1983 "Janu" 1985 "Öö neljandas mikrorajoonis: novellid ja jutustused, 1979–1983" 1988 "Kes tõttab öisele rongile" 1990 "Niguliste. romaan / 1. raamat" 1990 "Niguliste. romaan / 2. raamat" 1990 "Naine lõvi seljas: valik luuletusi, 1961–1989" 1995 "Jää hüvasti, mr. Shakespeare" 1997 "Käsi: väike õudusromaan" 2010 "Kaks meest lauas: kümme novelli ja üks kuuldemäng" 1978 – Friedebert Tuglase novelliauhind ("Tagasi suurte kivide juurde") 2002 – Riigivapi V klassi teenetemärk 2006 – Riigivapi III klassi teenetemärk Rainer Kerge "Vabandage, proua, kas see maja on Õnne tänav 13?". Õhtuleht, 27. september 2008 Jaanus Kulli ""Õnne 13" saab Teet Kallase asemel autoriks Urmas Lennuki". Õhtuleht, 9. aprill 2011 Bianca Mikovitš (20.08.2015). "Teet Kallas - mees, kes tegi šarži Gorbatšovist". Maaleht. Vaadatud 13.08.2018. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Rainer Kerge "Teet Kallas: 48 000 tiraažiga romaan osteti kahe päevaga!". Õhtuleht, 18. august 2007 Valner Valme "Teet Kallas: kirjanikul võiks olla asi ajada". Postimees, 19. juuli 2008 Kaarel Kressa "Teet Kallas ei taha olla vana toriseja". Ärileht, 19. juuli 2008 Jüri Aarma "Teet Kallas: Ma pole veel välja kujunenud!". Maaleht, 15. oktoober 2009 Vaapo Vaher "Teet Kallase hullupalatid". Looming 2011, nr 3, lk 433–436 Rein Veidemann "Kirjanik ja tema aeg". Postimees, kultuurilisa AK, 16. jaanuar 2012 "Teet Kallas: "vasakpoolne" oli kakskümmend aastat sõimusõna". ERR-i uudised, 3. veebruar 2012