laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tartu koolid

Tartus on 2024. aasta augusti seisuga 31 üldhariduskooli, millest 22 on munitsipaalkoolid, 6 erakoolid ja 3 riigikoolid. Tartu Kesklinna Kool Tartu Mart Reiniku Kool Tartu Veeriku Kool Tartu Raatuse Kool Tartu Karlova Kool Tartu Forseliuse Kool Tartu Kivilinna Kool Tartu Tamme Kool Tartu Hansa Kool Tartu Variku Kool Tartu Descartes'i Kool Ilmatsalu Põhikool Tartu Aleksander Puškini Kool Tartu Maarja Kool Tartu Hiie Kool (riigikool) Tartu Pärli Kool Tartu Luterlik Peetri Kooli Karolini Kool (erakool) Tartu Erakool Tartu Kristlik Põhikool Tartu Luterlik Peetri Kool Tartu Rahvusvaheline Kool Hugo Treffneri Gümnaasium Tartu Jaan Poska Gümnaasium Miina Härma Gümnaasium (põhikool ja gümnaasium ühe asutusena) Tartu Annelinna Gümnaasium (põhikool ja gümnaasium ühe asutusena) Tartu Kristjan Jaak Petersoni Gümnaasium Tartu Täiskasvanute Gümnaasium (põhikool ja gümnaasium ühe asutusena) Tartu Tamme Gümnaasium Tartu Katoliku Hariduskeskus (põhikool ja gümnaasium ühe asutusena) Tartu Waldorfgümnaasium (põhikool ja gümnaasium ühe asutusena) Tartu Emajõe Kool (riigikool; põhikool ja gümnaasium ühe asutusena) Tartu Herbert Masingu Kool (põhikool ja gümnaasium ühe asutusena) Tartu kõrgkoolid Tartu üldhariduskoolid
Leopold, Baieri prints

Leopold Maximilian Joseph Maria Arnulf, Baieri prints (9. veebruar 1846 München – 28. september 1930 München) oli Baieri sõjaväelane, kindralfeldmarssal (1905). 1905. aastast oli ta Baieri ja 1916. aastast Preisi kindralfeldmarssal, alates 29. augustist 1916 Saksa idavägede ülemjuhataja (Oberbefehlshaber Ost). Viimases ametis juhtis ta ka Saksa okupatsioonivägesid Eestis 1917–1918. Reinhold Zilch "Dokumente ja materjale Tartu saksa ülikooli kohta aastast 1918" Tuna, 1/2012, lk 83 (vaadatud 17. veebruaril 2013) Hans-Michael Körner, Ingrid Körner (Hrsg.) "Aus den Lebenserinnerungen von Leopold Prinz von Bayern (1846–1930)" Regensburg: Pustet, 1983; ISBN 3-7917-0872-4 Eugen Wolbe "Prinz Leopold von Bayern" Leipzig: Koehler Verlag, 1920, 172 lk Jürgen Hahn-Butry (Hrsg.) "Preußisch-deutsche Feldmarschälle und Großadmirale" Berlin: Safari, 1938
Anelema dolokivimaardla

Anelema dolokivimaardla on dolokivimaardla, mis asub Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas. Maardla pindala on 76 ha. Ürglooduse objektina on arvele võetud kui Anelema paekarjäär. Tootsa kihi keskmine paksus on 7,2 m ja geoloogiliselt pärineb dolokivi Siluri ladestu Jaani lademest. Maardla katendi paksus on kuni 2 m. Maardlast on Eestis ka kaevandatud. Saadud dolokivist on valmistatud killustikku, seda on kasutatud klaasitööstuses. Karjäär on Anelema kihistu stratotüübiks. EE 12. köide, 2003: 23. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 28.04.2013) Stratigraafia terminoloogia Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Hellamaa dolokivimaardla

Hellamaa dolokivimaardla on dolokivimaardla, mis asub Saare maakonnas Muhu vallas. Maardla pindala on 40 ha. Tootsa kihi paksus on 6,3 m ja geoloogiliselt pärineb dolokivi Siluri ladestu Jaagarahu lademest. Maardla katendi paksus on 1–2 m. Hellamaa dolokivi saab kasutada klaasitootmise toorainena. EE 12. köide, 2003: 147.
Kaarma dolokivimaardla

Kaarma dolokivimaardla on dolokivimaardla, mis asub Saare maakonnas Kaarma vallas. Maardla pindala on 107 ha. Tootsa kihi paksus on üle 3 m ja geoloogiliselt pärineb dolokivi siluri ladestu Paadla lademest. Maardla katendi paksus on 3,5 m. Kaarma dolokivi saab kasutada ehitus- ja viimistluskivina. EE 12. köide, 2003: 185.
Kurevere dolokivimaardla

Kurevere dolokivimaardla on dolokivimaardla, mis asub Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. Maardla pindala on 154 ha. Tootsa kihi keskmine paksus on kuni 9,8 m ja geoloogiliselt pärineb dolokivi siluri ladestu Jaagarahu lademest. Maardla katendi paksus on keskmiselt 1,2 m. Tootus kiht sisaldab nii tehnoloogilist kui ka ehitusdolokivi. Kureverest saadavat ehitusdolokivi saab kasutada killustiku valmistamiseks, tehnoloogilist dolokivi aga näiteks tulekindlate materjalide valmistamiseks. Eestis on maardlast kaevandanud AS Nordkalk (nt aastal 2002). EE 12. köide, 2003: 259.
Heinrich, Preisi prints

Albert Wilhelm Heinrich, Preisi prints (14. august 1862, Potsdam – 20. aprill 1929, Hemmelmark, Schleswig-Holstein) oli keiserliku Saksamaa sõjaväelane, Saksa mereväe suuradmiral ja keiser Wilhelm II vend. Esimese maailmasõja alguses määrati ta Balti laevastiku juhiks. Ehkki talle eraldatud ressursid jäid Venemaa Balti laevastiku omadele alla, suutis ta Vene laevastikku kuni 1917. aasta revolutsioonini kaitsepositsioonidel hoida, vältides rünnakuid Saksamaa rannikule. Pärast sõja ja Saksa keisririigi lõppu lahkus Heinrich mereväest. Keisri vennana oli ta üks (vähem populaarseist) Balti hertsogiriigi troonipretendentidest. 14.08.1872 mereväe alamleitnant 18.10.1881 mereväeleitnant 18.10.1884 kaptenleitnant 18.10.1887 korvetikapten 27.01.1889 mereväeleitnant 15.09.1895 kontradmiral 19.09.1895 kontradmiral (Austria-Ungari) 05.12.1899 viitseadmiral 12.12.1899 viitseadmiral (Austria-Ungari) 05.02.1901 viitseadmiral (Suurbritannia) 13.09.1901 admiral 13.09.1901 admiral (Suurbritannia) 21.04.1902 admiral (Austria-Ungari) 04.09.1909 suuradmiral 04.09.1909 kindralooberst 04.09.1909 kindralooberst (Saksimaa) 27.01.1910 laevastikuadmiral (Suurbritannia) 09.10.1916 suuradmiral (Austria-Ungari) Reinhold Zilch "Dokumente ja materjale Tartu saksa ülikooli kohta aastast 1918" Tuna, 1/20120, lk 83 (vaadatud 17. veebruaril 2013) Harald Eschenburg: Prinz Heinrich von Preußen – Der Großadmiral im Schatten des Kaisers. Westholsteinische Verlagsanstalt Boyens, Heide 1989, ISBN 3-8042-0456-2. Karin Feuerstein-Prasser: Die deutschen Kaiserinnen. Piper, München / Zürich 2006, ISBN 978-3-492-25296-6 Peter Pantzer, Sven Saaler: Japanische Impressionen eines Kaiserlichen Gesandten. Karl von Eisendecher im Japan der Meiji-Zeit. / 明治初期の日本　－　ドイツ外交官アイゼンデッヒャー公使の写真帖より Iudicium, München / OAG, Tokyo 2007, ISBN 978-3-89129-930-2 Rolf-Harald Wippich: Prinz Heinrichs Japan-Aufenthalt 1879/80 und der Jagdzwischenfall von Suita. In: Thomas Beck et al. (Hrsg.): Überseegeschichte. Beiträge der jüngeren Forschung. Steiner, Stuttgart 1999, S. 267–275. ISBN 3-515-07490-2 (= Beiträge zur Kolonial- und Überseegeschichte, Band 75) Heinrich von Preußen Heinrich von Preußen Kiliabrunnen und Biographie
Orgita-Haimre dolokivimaardla

Orgita-Haimre dolokivimaardla on dolokivimaardla, mis asub Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Maardla pindala on 604 ha. Tootsa kihi paksus on kuni 10,6 m ja geoloogiliselt pärineb dolokivi Siluri ladestu Raikküla lademest. Maardla katendi paksus on 1,4-4,5 m. Maardlast saadavat dolokivi saab kasutada nt ehituskivina ja killustiku valmistamiseks. Maardlast on Eestis ka kaevandatud (nt 2002) EE 12. köide, 2003: 381.
Aleksander Vardi

Aleksander Vardi (kuni 8. augustini 1940 Aleksander Bergman; 4. september 1901 – 18. juuni 1983) oli eesti impressionistlik maalikunstnik. Aastatel 1919–1925 õppis Vardi Tartus Kunstiühingu Pallas kunstikoolis Konrad Mäe ning Ado Vabbe juures, 1925–1929 täiendas ta end Pariisis. Töötas mõned aastad Tartus vabakunstnikuna ning valiti 1932. aastal teater Endla dekoraatoriks. 1934. aastal valiti ta Kõrgema Kunstikooli Pallas õppejõuks. 1947. aastal anti Vardile professorikutse. Aastatel 1951–1956 oli Vardi kustutatud Eesti NSV Kunstnike Liidu liikmete hulgast. Teda on peetud Eesti väljapaistvaimaks ja stiilipuhtaimaks impressionistiks. 1977 – Eesti NSV teeneline kunstnik "Kunstnik A. Bergmann Pärnu "Endla" teatri dekoraatoriks". Kunst ja Kirjandus. 12.09.1932. Vaadatud 4.11.2019. "Aleksander Vardi portree professor Peeter Arumaast TÜ kunstimuuseumis"[alaline kõdulink] UT, 8. juuni 2009. "Kirjutamata memuaare. Aleksander Vardi" Eesti Raadio, 1977 "Aleksander Vardi 100" Eesti Ekspress, 6. september 2001 "Aleksander Vardi portree professor Peeter Arumaast TÜ kunstimuuseumis" UT, 8. juuni 2009
Aseri fosforiidimaardla

Aseri fosforiidimaardla on fosforiidimaardla, mis asub Ida-Viru maakonnas Toila, Viru-Nigula ja Lüganuse vallas. Maardla pindala on 12 206 ha. Tootsa kihi paksus on keskmiselt 1,3 m ja geoloogiliselt pärineb see kiht Ordoviitsiumi ladestu Pakerordi lademest. Fosforiidiks on maardlas nn oobolusliivakivi. Maardla katendi paksus on 1–34 m, olles väiksem maardla põhjaosas ja paksem lõunaosas. Maardla alale jääb mitu kaitseala, nt Ontika maastikukaitseala. Maardlast pole Eestis kaevandatud EE 12. köide, 2003: 26.
Rakvere fosforiidimaardla

Rakvere fosforiidimaardla on fosforiidimaardla, mis asub Lääne-Viru maakonnas Rakvere ja Vinni vallas. Peale fosforiidi on maardlas ka muid maavarasid (kompleksne maardla). Maardla pindala on 14 235 ha. Tootsa kihi paksus on 3,1–7,6 m ja geoloogiliselt pärineb see kiht Ordoviitsiumi ladestu Pakerordi lademest. Fosforiidiks on maardlas nn oobolusliivakivi. Maardla katendi paksus on 42–210 m, olles väiksem maardla põhjaosas ja paksem lõunaosas. EE 12. köide, 2003: 466.
Toolse fosforiidimaardla

Toolse fosforiidimaardla on fosforiidimaardla, mis asub Lääne-Viru maakonnas Rakvere, Haljala ja Viru-Nigula vallas.. Peale fosforiidi on maardlas ka teisi maavarasid (kompleksne maardla). Maardla pindala on 10 110 ha. Tootsa kihi paksus on keskmiselt 2,8 m ja geoloogiliselt pärineb see kiht Ordoviitsiumi ladestu Pakerordi lademest. Fosforiidiks on maardlas nn oobolusliivakivi. Maardla katendi paksus on 5 – 55 m, olles väiksem maardla põhjaosas ja paksenedes lõuna suunas. EE 12. köide, 2003: 600.
Rachel de Queiroz

Rachel de Queiroz (17. november 1910 Fortaleza, Ceará – 4. november 2003 Leblon, Rio de Janeiro) oli Brasiilia kirjanik ja ajakirjanik. 1977. aastal sai ta esimese naiskirjanikuna Academia Brasileira de Letras liikmeks. "O quinze" (1930) "João Miguel" (1932) "Caminho de pedras" (1937) "As Três Marias" (1939) "O galo de ouro" (1950) "Dôra, Doralina" (1975) "Memorial de Maria Moura" (1992) "Lampião" (1953) "A beata Maria do Egito" (1958) "Teatro" (1995) "O menino mágico" (1969; eesti keeles "Võlurpoiss", portugali keelest tõlkinud Aita Kurfeldt, illustreerinud Enno Ootsing, Tallinn: Eesti Raamat, 1978) "Cafute e Pena-de-Prata" (1986) "A donzela e a moura torta" (1948) "Cem crônicas escolhidas" (1958) "O brasileiro perplexo" (1964) "O caçador de tatu" (1967) "As menininhas e outras crônicas" (1976) "Nosso Ceará" (1997, koos oma õe Maria Luiza de Queiroz Salekiga) "Tantos Anos" (1998, koos oma õe Maria Luiza de Queiroz Salekiga) "Não me deixes: suas histórias e sua cozinha" (2000, koos oma õe Maria Luiza de Queiroz Salekiga) 1958 Machado de Assisi auhind 1993 Camõesi auhind
Tsitre fosforiidimaardla

Tsitre fosforiidimaardla on fosforiidimaardla, mis asub Harju Viru maakonnas Kuusalu vallas. Maardla pindala on 1106 ha. Tootsa kihi paksus on keskmiselt 1,7 m ja geoloogiliselt pärineb see kiht Ordoviitsiumi ladestu Pakerordi lademest. Fosforiidiks on maardlas nn oobolusliivakivi. Maardla katendi paksus on 7 – 32 m. Eestis maardlast pole kaevandatud, ehkki hüdrogeoloogilised tingimused on kaevandamiseks soodsad. EE 12. köide, 2003: 600.
Metauro

Metauro (ladinakeelsed nimed Metaurus ja Mataurus) on jõgi Itaalias Marche maakonnas. Oma kogupikkuse (121 km, sh jõe Meta nime kandev haru, ilma milleta oleks kogupikkus 110 km), keskmise vooluhulga (umbes 21 m³/s) ja valgala pindala (1325 km²) poolest on Metauro Marche maakonna tähtsaim jõgi. Metauro saab alguse mitmetest Alpe della Luna, Monte Nerone (1526 m) ja Monte Catria (1702 m) vahel umbes 50 km ulatuses paiknevatest allikatest ja veekogudest. Peamisteks allikateks on Meta ja Auro mägiojad, mille nimedest on tuletatud jõe nimi Metauro. Metauro suubub Aadria merre Fano linnast kagus. Lisajõgedest on tähtsaim Candigliano, millest voolab Metaurosse aastas keskmiselt 13,6 m³/s, mis on enam kui 2/3 jõe kogu vooluhulgast. Antiikajal peeti Metauro kallastel kaks lahingut: aastal 207 eKr – Metauruse lahingus said Kartaago väejuhi Hasdrubali (Hannibali noorem vend) väed lüüa konsulite Claudius Nero ja Marcus Livius Salinatori juhitud vägedelt (umbes 30 000 langenut); aastal 271 – Fano lahingus keiser Aurelianuse ja juthungide vahel võtsid roomlased revanši samal aastal Placentia lahingus saadud kaotuse eest. Iga aasta septembris peetakse "Metauro jõe festivali". Tronto jõe pikkus on 115 km. [1], [2]
Marco Reus

Marco Reus (sündinud 31. mail 1989 Dortmundis) on Saksamaa jalgpallur. Ta mängib Saksamaa klubis Dortmundi Borussia ründava poolkaitsjana. Saksamaa jalgpallikoondisse kuulub Reus 2011. aastast. Aastatel 2009–2012 mängis Marco Reus Mönchengladbachi Borussias. Bundesliga hooajal 2011–2012 lõi ta 18 väravat ja andis 8 resultatiivset söötu, aidates klubil jõuda UEFA Meistrite Liiga eelringini. Suvel 2012 asus Reus Dortmundi Borussiasse, mille jalgpalliakadeemias ta mängis aastatel 1996–2006. Aastatel 2012 ja 2019 on ta valitud Saksamaa aasta jalgpalluriks. Debüüdi Saksamaa rahvuskoondises tegi Reus 7. oktoobril 2011 mängus Türgi vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 27. mail 2012 sõprusmängus Šveitsi vastu. Ta kuulus Saksamaa koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel Ukrainas ja Poolas. 22. juunil toimunud veerandfinaalimängus lõi ta värava Kreekale. Poolfinaalis kaotati Itaaliale ning jäädi jagama 3.–4. kohta. 2014. aasta maailmameistrivõistlustest ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustest jäi ta vigastuste tõttu eemale. 2018. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Rootsi vastu. Dortmundi Borussia DFB-Pokal: 2016–17 DFL-Supercup: 2013, 2014, 2019 "Hat-trick by Eren Derdiyok sets up shock Switzerland win over Germany". The Guardian. 27.5.2012. Vaadatud 29.5.2017 "Germany 4–2 Greece". BBC Sport. 22.5.2012. Vaadatud 29.5.2017 "Saksamaa murdis dramaatilisel moel viienda lisaminuti väravast Rootsi". sport.err.ee. 24.6.2018. Vaadatud 24.6.2018 Ametlik koduleht
Maardu graniidimaardla

Maardu graniidimaardla on kristalliinse ehituskivi maardla, mis asub Harju Viru maakonnas Jõelähtme vallas. Maardla pindala on 1916 ha. Tootsa kihi paksus on 155 m ja geoloogiliselt pärineb see graniidikiht Aguaegkonnast. Maardla katendi paksus kuni 160 m. Maardla graniiti saab kasutada nt ehituskiviks ja killustiku valmistamiseks. Eestis maardlast pole kaevandatud. EE 12. köide, 2003: 320.
Enel

Enel S.p.A. (akronüüm sõnadest Ente Nazionale per l'Energia Elettrica) on Itaalia energeetikaettevõte. Enel toodab, jaotab ja müüb elektrienergiat ning gaasi Euroopas, Põhja-Ameerikas ja Ladina-Ameerikas. Annual Report 2011. Enel. Vaadatud 18.02.2013.  Enel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia ja inglise keeles)
Tallinna-Saku liivamaardla

Tallinna-Saku liivamaardla on liivamaardla, mis asub Harju maakonnas Saku vallas. Maardla pindala on 1039 ha. Tootsa kihi paksus on 2,6 – 19,8 m ja geoloogiliselt on see Kvaternaari ajastu liiv. Maardla katendi paksus on kuni 0,8 m. Maardla liiva saab kasutada ehitusmaterjalina. Maardlast on Eestis liiva ka kaevandatud (nt 2002) EE 12. köide, 2003: 562.
Kaku liivamaardla

Kaku liivamaardla on liivamaardla, mis asub Võru maakonnas Võru vallas. Maardla pindala on 17 ha. Tootsa kihi paksus on kuni 15,6 m ja geoloogiliselt on see Devoni ladestu Amata lademe pude liivakivi. Maardla katendi paksus on kuni 0,5 m. Maardla liiva saab kasutada nt värvilise klaasi valmistamiseks. Maardlast on Eestis ka kaevandatud (nt 2002) EE 12. köide, 2003: 191.
Pannjärve liivamaardla

Pannijärve liivamaardla on liivamaardla, mis asub Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Maardla pindala on 209 ha. Tootsa kihi paksus on 25 m ja geoloogiliselt on see kvaternaari ajastu suure kvartsisisaldusega liiv. Maardla katendi paksus on kuni 0,5 m. Maardla liiva saab kasutada ehitusmaterjalina. EE 12. köide, 2003: 402.
Karinu lubjakivimaardla

Karinu lubjakivimaardla on lubjakivimaardla, mis asub Järva maakonnas Järva vallas. Maardla pindala on 130 ha. Tootsa kihi paksus on keskmiselt 3 – 4,4 m ja geoloogiliselt on see Siluri ladestu Juuru lademe lubjakivi. Maardla katendi paksus on kuni 6 m. Maardla lubjakivi saab kasutada nt lubja ja killustiku valmistamiseks. Maardlast on Eestis ka kaevandatud (nt 2002) Karinu lubjakivipaljand EE 12. köide, 2003: 199.
Tomáš Dvořák

See artikkel räägib kergejõustiklasest. Jäähokimängija kohta vaata artiklit Tomáš Dvořák (jäähokimängija). Tomáš Dvorák (sündinud 11. mail 1972 Zlínis (endine Gottwaldov)) on Tšehhi endine kergejõustiklane (kümnevõistleja). Kolmekordne maailmameister (1997, 1999, 2001). 1996 Atlanta pronksmedal 8664 1997 Ateena maailmameister 8837 1999 Sevilla maailmameister 8744 2001 Edmonton maailmameister 8902 1995 Barcelona hõbemedal seitsmevõistlus 6169 1996 Stockholm hõbemedal seitsmevõistlus 6114 2000 Gent Euroopa sisemeister seitsmevõistlus 6424 2002 Viin hõbemedal seitsmevõistlus 6165 Tomáš Dvořák Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Enel (eesnimi)

Enel on eesti naisenimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Enel 120 naisel. Enel oli levikult 698. naisenimi. Enel Eha, miss Enel Melberg, kirjanik ja tõlkija Enel Ormus, tõlkija Enel Sander, botaanik-lihhenoloog Enel-Katrin Vahter, arhitekt https://www.stat.ee/nimed/Enel
Kunda lubjakivimaardla

Kunda lubjakivimaardla on lubjakivimaardla, mis asub Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Maardla pindala on 2382 ha. Tootsa kihi paksus on keskmiselt 9,5 m, millest 3,0 m on ehitus- ja 6,5 m tsemendilubjakivi. Geoloogiliselt on see tootus kiht Ordoviitsiumi ladestu Kunda, Aseri, Lasnamäe ja Uhaku lademe lubjakivi. Maardla katendi paksus on kuni 5 m. Maardlast on Eestis kaevandatud (nt 2002. aastal) nii tsemendi- kui ka ehituslubjakivi EE 12. köide, 2003: 254.
Metsla lubjakivimaardla

Metsla lubjakivimaardla on lubjakivimaardla, mis asub Järva maakonnas Järva vallas. Maardla pindala on 46 ha. Tootsa kihi paksus on 2,2–5,9 m ja geoloogiliselt on see Siluri ladestu Juuru lademe lubjakivi. Maardla katendi paksus on keskmiselt 3 m. Maardla lubjakivi saab kasutada nt ehituslubja tootmiseks. Raskete mäetehniliste olude tõttu maardlast ei kaevandata. EE 12. köide, 2003: 335.
Ungru-Sepaküla lubjakivimaardla

Ungru-Sepaküla lubjakivimaardla on endine üleriigilise tähtsusega lubjakivimaardla, mis asub Lääne maakonnas Haapsalu linnas. Maardla pindala on 32 ha. Tootsa kihi paksus on keskmiselt 4,9 m ja geoloogiliselt on see Siluri ladestu Raikküla lademe lubjakivi. Maardla katendi paksus on kuni 2,5 m. Maardla lubjakivi saab kasutada ehituskivina ja -killustikuna. Maardlast on Eestis ka kaevandatud (nt 2002) https://www.riigiteataja.ee/redaktsioonide_vordlus.html?grupiId=160351&vasakAktId=23559&paremAktId=23559 (vaadatud 17.02.2013) EE 12. köide, 2003: 624.
Vasalemma lubjakivimaardla

Vasalemma lubjakivimaardla on lubjakivimaardla, mis asub Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. Maardla pindala on 660 ha. Maardlal eristatakse kahte osa, mida nimetatakse vastavalt Padise Paemurrud nr 1 ja Padise Paemurrud nr 2. Paemurdudes nr 1 on tehnoloogiline lubjakivi (tootsa kihi paksus keskmiselt 9,1 m) ja Paemurdudes nr 2 ehituslubjakivi (tootsa kihi paksus 9,3 m). Geoloogiliselt on need tootsad kihid Ordoviitsiumi ladestu Oandu ja Keila lademe lubjakivid. Maardla katendi paksus on kuni 8 m. Padise Paemurdudest nr 2 on Eestis ka kaevandatud (nt 2002) EE 12. köide, 2003: 652.
Tartu kõrgkoolid

Tartu linnas asuvad mitmed ülikoolid või nende filiaalid. Tartu Ülikool Eesti Maaülikool Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Tartu filiaal Eesti Lennuakadeemia Tartu Kõrgem Kunstikool EKBL Kõrgem Usuteaduslik Seminar Tartu Teoloogia Akadeemia Tartu Tervishoiu Kõrgkool Kaitseväe Akadeemia Balti Kaitsekolledž Tallinna Tehnikaülikooli Tartu kolledž Eesti Ettevõtluskõrgkooli Mainor Tartu õppekeskus
John Banville

William John Banville (sündinud 8. detsembril 1945 Wexfordis Iirimaal) on iiri kirjanik ja stsenarist. Ta kasutab ka pseudonüümi Benjamin Black. Banville on võitnud mitu mainekat kirjandusauhinda ning teda on mitmel korral peetud Nobeli kirjandusauhinna pretendendiks. 1976 – James Tait Blacki mälestusauhind 2005 – Bookeri auhind 2011 – Franz Kafka auhind 2013 – Iiri PEN-klubi auhind, Austria riiklik Euroopa kirjanduse auhind 2014 – Astuuria printsi auhind Romaanid "Nightspawn" (1971) "Birchwood" (1973) "The Revolutions Trilogy": "Doctor Copernicus: A Novel" (1976) "Kepler: A Novel" (1981) "The Newton Letter: An Interlude" (1982; eesti keeles "Newtoni kiri: vahepala", tõlkinud Krista Kaer, Loomingu Raamatukogu 40, 1990) "Mefisto" (1986) "The Book of Evidence" (1989) "Ghosts" (1993) "Athena: A Novel" (1995) "The Ark" (1996) "The Untouchable" (1997; eesti keeles "Puutumatu", tõlkinud Krista Kaer, Tallinn: Varrak, 2005) "Eclipse" (2000) "Shroud" (2002; eesti keeles "Surilina", tõlkinud Krista Kaer, Tallinn: Varrak, 2015) "Prague Pictures: Portrait Of A City" (2003) "The Sea" (2005, Bookeri auhind; eesti keeles "Meri", tõlkinud Karin Suursalu, Tallinn: Pegasus, 2006) "The Infinities" (2009) "Ancient Light" (2012) "The Blue Guitar" (2015) Näidendid "The Broken Jug: After Heinrich von Kleist" (1994) "Seachange" (lavastati 1994 Dublinis, avaldamata) "Dublin 1742" (lavastati 2002 Dublinis, avaldamata) "God's Gift: A Version of Amphitryon by Heinrich von Kleist" (2000) "Love In The Wars" (Heinrich von Kleisti "Penthesilea" adapteering, 2005) Pseudonüümiga "Benjamin Black" "Christine Falls" (2006) "The Silver Swan" (2007) "The Lemur" (2008) "Elegy for April" (2010) "A Death In Summer" (2011) "Vengeance" (2012) "Holy Orders" (2013) John Spain, "Well-fancied Banville plays down talk of Nobel Prize", Irish Independent, 29. september 2011 "There is no better man than Banville for Nobel Prize", Irish Independent, 8. oktoober 2011 Derek Hand, John Banville: Exploring Fictions. Dublin: Liffey Press, 2002. ISBN 1-904148-04-2 Rüdiger Imhoff, John Banville: A Critical Introduction. Dublin: Wolfhound Press, 1997. ISBN 0-86327-582-6 John Kenny, John Banville. Dublin: Irish Academic Press, 2009. ISBN 978-0-7165-2901-9 Joseph McMinn, John Banville: a critical study. Dublin: Gill and MacMillan, 1991. ISBN 0-7171-1803-7 Joseph McMinn, The Supreme Fictions of John Banville. Manchester: Manchester University Press, 1999. ISBN 0-7190-5397-8 John Banville Aosdána lehel Benjamin Blacki koduleht
Aavere lubjakivimaardla

Aavere lubjakivimaardla on lubjakivimaardla, mis asub Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Maardla pindala on 87 ha. Tootsa kihi paksus on kuni 5 m ja geoloogiliselt on see Siluri ladestu Juuru lademe lubjakivi. Maardla katendi paksus on kuni 2,4 m. Maardla lubjakivi saab kasutada nt lubja valmistamiseks. Eestis maardlast ei kaevandata EE 12. köide, 2003: 7.