laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Oskar von Stryk

Alexander Oskar von Stryk (27. jaanuar (vkj 15. jaanuar) 1830 – 1. juuni (vkj 19. mai) 1902 Voltveti mõis) oli Liivimaa mõisnik. Alexander Oskar von Stryk sündis Voltveti, Kärsu, Vesneri, Paju, Roobe ja Tammiku mõisniku Heinrich von Stryki (1793–1862) ja Emilie Julie Charlotte von Maydelli (1804–1864) pojana. Talle kuulusid Voltveti, Kärsu ja Heinaste mõis. 1897. aastal ostis ta Bernhard Caspar Otto von Stackelbergilt Imavere mõisa ja kinkis selle oma väimehele Eugen Carl Alexander von Pistohlkorsile. Oskar von Stryk abiellus 1866. aastal Wilhelmine Friederike von Cubega (1842–1916). Abielust sündisid: Fanny (1867–1917), abiellus Abja mõisniku vabahärra Karl Adam Eduard von Stackelbergiga Marie (sünd. 1869), abiellus Eugen Carl Alexander von Pistohlkorsiga Anna (sünd. 1871), abiellus Taagepera mõisniku Hugo von Strykiga Heinrich (1873–1938), Voltveti, Kärsu ja Heinaste mõisnik, Liivimaa maamarssal "Imavere Sõnumid" veebruar 2005 Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
AJ Auxerre

AJ Auxerre on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis hooajal 2011-12 mängis riigi kõrgliigas. Koduleht
Bordeaux' Girondins

Bordeaux' Girondins (prantsuse keeles ametlikult Football Club des Girondins de Bordeaux) on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis riigi kõrgliigas. Klubi tegutseb Bordeaux's ning selle kodustaadion on Matmut Atlantique. Bordeaux' Girondins on tulnud kuuel korral Prantsusmaa meistriks, viimati hooajal 2008–2009. Lisaks on võidetud neljal korral Prantsusmaa karikas ja kolmel korral Prantsusmaa karikas. Euroopa karikasarjades on parimateks saavutusteks poolfinaali pääsemine Euroopa karikavõistlustel hooajal 1984–85, UEFA karikavõitjate karikavõistluste poolfinaali jõudmine hooajal 1986–87, UEFA karika teine koht hooajal 1995–96 (finaalis kaotati Müncheni Bayernile) ja UEFA Intertoto karika võit 1995. aastal. Seisuga 17. august 2020 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Ligue 1 Võidud (6): 1949–50, 1983–84, 1984–85, 1986–87, 1998–99, 2008–2009 Ligue 2 Võidud (1): 1991–92 Championnat National Võidud (3): 1937, 1944, 1953 Coupe de France Võidud (4): 1940–41, 1985–86, 1986–87, 2012–13 Coupe de la Ligue Võidud (3): 2001–02, 2006–07, 2008–09 Trophée des champions Võidud (3): 1986, 2008, 2009 UEFA Intertoto karikas Võidud (1): 1995 Enim mänge – Alain Giresse (592 mängu aastatel 1970–1986) Enim väravaid – Alain Giresse (182 väravat aastatel 1970–1986) "Effectif". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. detsember 2016. Ametlik koduleht
Stade Malherbe Caen

Stade Malherbe Caen (lühendatult SM Caen või ka lihtsalt Caen) on Prantsusmaa Caeni linna jalgpalliklubi, mis mängib riigi kõrgliigas. Prantsusmaa meistrivõistlustel on parima kohana saaud viies koht hooajal 1991–1992. Prantsusmaa esiliiga on võidetud kahel korral (aastatel 1996 ja 2010). Hooajal 2017–2018 jõuti Prantsusmaa karikavõistlustel poolfinaali ja 2005. aastal kaotati liigakarika finaalis Strasbourgile. Koduleht
Grenoble Foot 38

Grenoble Foot 38 on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis alates hooajast 2011-12 mängib riigi 5. tugevusest liigas. Aastal 2011 läks klubi pankrotti. Enne seda mängis ta riigi esiliigas, varem ka kõrgliigas.
Le Havre AC

Le Havre Athletic Club Football Association on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Le Havre'is. See mängib riigi kõrgliigas Ligue 1. Le Havre asutati 1884. aastal spordiklubina. Jalgpalliklubina tegutseb see alates 1894. aastast. Aastatel 1899, 1900 ja 1919 tuli Le Havre Prantsusmaa amatööride meistriks. Pärast profiliiga loomist on Le Havre parimaks tulemuseks jäänud teine kolmas hooajal 1950/51. 1959. aastal tuli Le Havre Prantsusmaa karikavõitjaks, kui karikafinaalis alistati Sochaux kahe mängu kokkuvõttes 5:2. Samal aastal võitis Le Havre ka Prantsusmaa superkarikafinaali, kui alistati Nice tulemusega 2:0. Alates 2012. aastast on klubi kodustaadion olnud Stade Océane, mis mahutab 25 178 pealtvaatajat. Le Havre'i suurimad rivaalid on Caen ja Lens. Le Havre'is on klubikarjääri alguses mänginud mitmed tuntud jalgpallurid, teiste seas Benjamin Mendy, Ibrahim Ba, Jean-Alain Boumsong, Lassana Diarra, Steve Mandanda, Vikash Dhorasoo ja Paul Pogba. Le Havre'i naiskond mängib Prantsusmaa naiste kõrgliigas Division 1 Féminine. Seisuga 12. november 2023 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Ligue 2 Võitja (6): 1938, 1959, 1985, 1991, 2008, 2023 Coupe de France Võitja (1): 1959 Teine koht (1): 1920 Prantsusmaa amatööride meistrivõistlused Võitja (3): 1899, 1900, 1919 Prantsusmaa superkarikas Võitja (1): 1959 Koduleht
Le Mans FC

Le Mans Football Club on Prantsusmaa jalgpalliklubi Le Mans'i linnas. Klubi asutati 1985. aastal nimega Le Mans Union Club 72 ehk Le Mans UC72. 2003/2004 hooajal pääses klubi kõrgliigasse. Pärast 2009/2010 hooaega langes klubi kõrgliigast teise liigasse. 2010. aastal sai klubi nimeks Le Mans FC. Finantsraskuste tõttu kaotas klubi 2013. aastal oma professionaalse klubi staatuse.
Lille OSC

Lille Olympique Sporting Club on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis mängib riigi kõrgliigas Ligue 1. Klubi kodustaadion on Lille'i linnastus asuv Stade Pierre-Mauroy. Klubi loodi 1944. aastal, mil liitusid Olympique Lillois ja SC Fives. Mõlemad klubid olid olnud Prantsusmaa kõrgliiga asutajaliikmed ja Lillois riigi esimene meister. Lille OSC on tulnud Prantsusmaa meistriks neli korda (hooaegadel 1945–46, 1953–54, 2010–11 ja 2020–21). Prantsusmaa karikas on võidetud kuus korda, viimati 2011. aastal. Lille'i kõige edukam periood oli aastatel 1946–1954, mil klubi peatreener oli André Cheuva. Lille'i suurim rivaal on RC Lens ning nende klubide vaheline derbi on tuntud nime all Derby du Nord. Seisuga 15. august 2024 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Ligue 1 Võidud (4): 1945–46, 1953–54, 2010–11, 2020–21 Ligue 2 Võidud (4): 1963–64, 1973–74, 1977–78, 1999–00 Coupe de France Võidud (6): 1945–46, 1946–47, 1947–48, 1952–53, 1954–55, 2010–11 Coupe de la Ligue Teine koht (1): 2015–16 Trophée des Champions Võidud (1): 2021 Teised kohad (2): 1955, 2011 UEFA Intertoto karikas Võidud (1): 2004 "Effectif". LOSC.fr (prantsuse). Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2023. Vaadatud 11. oktoobril 2022. Ametlik koduleht
FC Lorient

FC Lorient Bretagne Sud on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis mängib riigi kõrgliigas Ligue 1. Klubi kodulinn on Lorient. Klubi on asutatud 1926. aastal. Esimest korda osales Lorient Prantsusmaa kõrgliigas hooajal 1998–99. Enne seda oli Lorient olnud pikka aega tegutsenud amatöörklubina. 2002. aastal võitis klubi Prantsusmaa karika. Järgmisel hooajal osales klubi esimest ja seni ainsat korda Euroopa klubide võistlusel, kui UEFA karika esimeses ringis kaotati Türgi klubile Denizlispor. Hooajal 2019–20 tuli Lorient Prantsusmaa esiliiga võitjaks ja naasis pärast kolme hooaega Prantsusmaa kõrgliigasse. Lorient olnud hüppelauaks mitmetele rahvuskoondisse kuulunud mängijad, kelle hulka kuuluvad teiste seas Laurent Koscielny, André-Pierre Gignac, Michaël Ciani, Kevin Gameiro, Karim Ziani, Bakari Koné, Matteo Guendouzi ja Seydou Keita. Seisuga 27. august 2020 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Ligue 2 Võitja: 2019–20 Championnat National Võitja: 1994–95 Coupe de France Võitja: 2001–02 Coupe de la Ligue Teine koht: 2001–02 Trophée des Champions Teine koht: 2002 "L'équipe professionnelle 2020-21". FC Lorient. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuli 2020. Koduleht
Alveool

Alveool (ladina keeles alveolus 'süvendike; somp') ehk somp on organismi kehas olev anatoomiline moodustis, mis on seest õõnes. On olemas kopsualveoolid, hambaalveoolid, näärmealveoolid.
Lyoni Olympique

Lyoni Olympique (prantsuse keeles Olympique lyonnais; täielik nimi Olympique de Lyon et du Rhône) on Prantsusmaa jalgpalliklubi. Lyon on domineerinud riigi meistrivõistlustel suurema osa 2000. aastatest, võites need oma ajaloos esimest korda küll alles 2002. aastal, kuid püstitades seejärel seitsmel aastal järjest meistriks tulles uue rekordi. UEFA Meistrite Liigas on Lyon kahel korral jõudnud poolfinaali (hooaegadel 2009–10 ja 2019–20) ning kolmel korral veerandfinaali (hooaegadel 2003–04, 2004–05 ja 2005–06). 1997. aasta tuldi UEFA Intertoto Cup'i võitjaks. Lyoni Olympique on Paris Saint-Germaini ja Marseille Olympique'i kõrval ühe suurima toetajaskonnaga Prantsusmaa jalgpalliklubisid. Lyoni Olympique'i naiskond mängib Prantsusmaa naiste meistriliigas Division 1 Féminine ning on 17-kordse Prantsusmaa meistrina riigi edukaim klubi. Seisuga 23. august 2024 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Ligue 1 Võidud (7): 2001–02, 2002–03, 2003–04, 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2007–08 Ligue 2 Võidud (3): 1950–51, 1953–54, 1988–89 Coupe de France Võidud (5): 1963–64, 1966–67, 1972–73, 2007–08, 2011–12 Coupe de la Ligue Võidud (1): 2000–01 Trophée des Champions Võidud (8): 1973, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2012 UEFA Intertoto karikas Võidud (1): 1997 "Players and staff | Men". Olympique Lyonnais. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. veebruar 2023. Vaadatud 9. märtsil 2023. Koduleht
AS Monaco FC

Association Sportive de Monaco Football Club on Monacos Fontvieille's tegutsev Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis mängib Prantsusmaa kõrgliigas Ligue 1. Kuigi klubi tegutseb Monacos, loetakse seda Prantsusmaa klubiks, kuna klubi mängib Prantsusmaa liigasüsteemis ja Monaco ei ole UEFA liige. AS Monaco on üks Prantsusmaa aegade edukamaid klubisid, olles tulnud kaheksa korda riigi meistriks ja võitnud viiel korral Prantsusmaa karika. Klubi on jõudnud Euroopa karikavõitjate karikasarja ja UEFA Meistrite Liiga finaali vastavalt aastatel 1992 ja 2004. Seisuga 30. august 2024 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Ligue 1 (8): 1960–61, 1962–63, 1977–78, 1981–82, 1987–88, 1996–97, 1999–00, 2016–17 Ligue 2 (1): 2012–13 Championnat de France Amateur (3): 1960–61, 1963–64, 2007–08 Coupe de France (5): 1959–60, 1962–63, 1979–80, 1984–85, 1990–91 Coupe de la Ligue (1): 2002–03 Trophée des Champions (4): 1961, 1985, 1997, 2000 "Players". AS Monaco FC. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. november 2023. Vaadatud 26. aprillil 2023. Koduleht
Vikerkest

Vikerkest ehk iiris (ladina keeles iris) on osade loomade (sh inimeste) silmamuna eesosas olev soonkesta õhuke ringikujuline moodustis. Vikerkesta keskel asub silmaava. Vikerkesta areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Iiris sisaldab rohkesti veresooni ja ka pigmenteerunud rakke. Pigmenteerunud rakud aga sisaldavad pigmenti melaniin, mille hulk ja paiknemine on peamine silmavärvi tegur. Vikerkesta värvi loetaksegi tavakeeles silmavärviks. Mida rohkem on vikerkestas pigmenti, seda tumedam on silm. Madude nägemine erineb paljude teiste loomade omast ja paljudele liikumatutele objektidele nad oma pilku ei fokuseeri. Vikerkesta keskel asuv pupill aga on neil väga erineva kujuga. Maod muudavad pupilli kuju ja reguleerivad vikerkesta lihaseid liigutades silma saabuva valguse hulka. Madude vikerkest on erinevatel maoliikidel erineva värvusega, mis oleneb ka nende eluviisist. Esineb helepruuni, punase, kollase, tumepruuni, rohelise iirisega madusid. Madude kestumise ajal muutub läbipaistev silmakilbis piimjaks ja läbipaistmatuks ning mao iirise värv ei ole palja silmaga vaadates tuvastatav. Hariliku rästiku silmade värvuses esineb sooline erinevus: emaste rästikute vikerkest on helepruun ja isaste oma punane. Vikerkest asetseb paljudel loomadel sarvkesta ja silmaläätse vahel. Vikerkesta keskel asuv silmaava muudab oma kuju mitmete tegurite ja toimingute ajal (näiteks valgus, vaatlemine, magamine jt). Vikerkesta liikumine baseerub silmaavasulguri ja silmaavalaiendaja funktsioonil. Inimese vikerkesta põhikude ehk strooma koosneb sidekoest ja sisaldab pigmenti. Vikerkesta lihased on: silmaavalaiendajalihas silmaavaahendajalihas. Vikerkest jagab silmaläätse ees oleva ruumi kaheks. Iirise ja sarvkesta vahel olev õõnsus moodustab silma eeskambri (camera bulbi anterior). Ja iirise taga paiknev õõnsus moodustab tagakambri (camera bulbi exterior), mida täidab klaaskeha. Silmaiirisepõhine tuvastamine "Meditsiinisõnastik" 844:2004. G.Lynn Walls,The Vertebrate eye and its adaptive radiation, Hafner Publishing Company, lk 622-639, 1963, Veebiversioon (vaadatud 08.10.2013) (inglise keeles) Enn Ernits, Esta Nahkur, Koduloomade anatoomia, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 393, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Meeli Roosalu. Inimese anatoomia, Kirjastus Koolibri, lk 231, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. W.Nienstedt, O.Hänninen, A.Arstila, S.-E.Björkqvist, "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Medicina, lk 516, 2011, ISBN 9985-829-36-0 Sissekanne Eesti Entsüklopeedias Terminologia Anatomica A15.2.03.020: Iris. Vikerkest
Pisaranääre

Pisaranääre (ladina keeles glandula lacrimalis) on paljude imetajate ja roomajate peas paiknev paariline nääre. Pisaranäärmete funktsiooniks on pisaravedeliku eritamine. See aitab ära hoida silma kuivuse ja kaitseb silma bakterite (jt võõrkehade) eest. Pisaranäärmete areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia, ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Pisaranäärmete esinemine madudel on lõpuni vaidlemata. Enamiku uurijate arvates on madudel pisaranäärme asemel Harderi nääre ja üksikute uurijate arvates on madudel, nagu paljudel teistelgi roomajatel nii Harderi näärmed kui ka pisaranäärmed. Inimestel asub pisaranääre silmakoopa ülemis-külgmises nurgas ja on pisaraaparaadi osa. Pisaranäärmetega seostatakse inimestel selliseid haiguslikke seisundeid nagu pisaranäärmeatroofia, pisaranäärmepõletik, dakrüops, kuiva silma sündroom, pisaranäärmetsüst jt. Harderi nääre "Meditsiinisõnastik" 587:2004. Douglas R. Mader,Reptile Medicine and Surgery, Saunders Elsevier, 2006, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 27.01.2014) (inglise keeles)
Vanaeanägevus

Vanaeanägevus ehk presbüoopia on üks kaugnägelikkuse ehk hüperoopia alavorm. See tuleneb inimese vananemisest tingitud läätse elastsuse languse tõttu, kui väheneb selle kumerus, tulemuseks on raskendatud lähedalt nägemine.
Kõõlus

Kõõlus (ladina keeles tendo) on tugev sidekoe riba, mille abil kinnitub lihas luudele. Kõõlused on vastupidavad tõmbele ja venitusele, koosnedes peamiselt kollageeni kiududest.
Lihastoonus

Lihastoonus on skeletilihase seisundit iseloomustav suurus. Mõõdetakse nii passiivse skeletilihase rahuoleku toonust (tahtelise kontraktsiooni puudumisel lihases esinev tõmbepinge, mida ei saa tahteliselt vähendada) kui asenditoonust (mehaaniline pingus lihases, mille abil kindlustatakse keha tasakaal, kehaosade asetsemine üksteise suhtes ning aktiivseks lihastööks vajalik eelpinge foon). halvatus lihasjõudlus turgor
Pjotr Aleksejevitš Romanov

Pjotr Aleksejevitš Romanov on olnud kahe Romanovite dünastiasse kuulunud Venemaa valitseja täisnimi: Esimene neist oli troonil aastatel 1682–1721 ja on tuntud Peeter I nime all. Teine oli tema pojapoeg, kes valitses aastatel 1727–1730 Peeter II nime all.
Närviimpulss

Närviimpulss on närvirakkudes toimuva lühiajalise ja väga nõrga elektrilise muutuse edasikandumine mööda närvikiude ning ühest närvirakust (seejuures vahel ka ühest kehaosast) teise. Elektriline muutus tähendab täpsemalt seda, et toimub muutus närviraku membraanipotentsiaalis. Närviimpulssideks vajalik energia tuleb põhiliselt närvirakkude mitokondrites muundatud ja kogutud energiast (vt ka ATP ehk adenosiintrifosfaat). Närviimpulss kandub ühest rakust teise sünapsi kaudu. Elektrilise sünapsiga ühenduse puhul kandub närviimpulss otse ühest rakust teise, sest kaks rakku puutuvad omavahel kokku. Kokkupuutepunktis antakse membraanipotentsiaali muutus edasi ühest rakust teise. Selline ühendus on kiirem. Teistsugused sünapsid on ajus. Nende nimetus on keemiline sünaps. Keemilise sünapsi puhul on kahe neuroni vahel õhuke vahe. See on sünaptiline pilu. Kui elektriimpulss jõuab mööda aksonjätket sünapsini, vallandab see impulssi saatva raku otsas keemiliste ainete, virgatsainete (neurotransmitterite) molekulid, mis vabanevad sünaptilisse pilusse. Molekulid liiguvad läbi pilu teise neuronini ja seonduvad seal membraanil olevate retseptoritega, mis avavad tee ioonidele vastuvõtva raku sisse. Selle tõttu muutub raku elektrilaeng (membraanipotentsiaal). Neuronitel võib olla väga palju (tuhandeid) ühendusi teiste neuronitega. Lisaks sellele on osade keemiliste sünapsite funktsiooniks mitte ergastav vaid hoopis inhibideeriv, vaigistav roll. Kui siis nende kõigi sünapsite kaudu saabuvate närviimpulsside koosmõju ületab teatava piiri, lävendi, saadab närvirakk elektriimpulsi mööda aksonit väljapoole, teistele neuronitele. Ajus on ühendused paljude närvirakkude vahel, nende abil moodustuvad keerulised närvirakkude võrgustikud, nende omavahelised seosed. Toetudes närviimpulsside abil edastatud seostele, loob meie aju meeleelundite abil saadud signaalidest pildi välise maailma kohta. Üldistavalt võib öelda, et närviimpulss on elektrilaengute muutumise keel, millesse tõlgitakse kogu ümbritseva maailma paljusus: valguse, helide, lõhnade, maitsete ja puudutuste kaskaad. Ilma neuronite närviimpulssideta poleks ei teadvust ega mälu. Neuroteaduse eksperimendid on veenvalt näidanud, et kogu meie vaimne aktiivsus kõrgemast filosoofiast madalatasemeliste refleksideni kulgeb neuronvõrkude aktiivsuse vahendusel. Aktsioonipotentsiaal Sünaps Andres Laan. Tehisintellekt. loomadest ja masinatest (2017)
Liigesekihn

Liigesekihn ehk liigesekapsel on luuotsi tihedalt kattev sidekoeline ümbris, mis ühendab liigestuvaid luid ja hoiab liigesevedeliku liigeseõõnes.
Lihaskiud

Lihaskiudude kimbud moodustavad lihase, mis kõõluste abil kinnitub luudele.
Verelible

Verelibled ehk vererakud (ladina keeles haemocytys) on paljude selgrootute hemolümfis ja selgroogsete veres ringlevate rakkude koondnimetus. Vereliblede areng, eristumine, paljunemine, liikumine, morfoloogia , apoptoos ning patoloogia ( sh ebanormaalne eristumine) võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti. Paljude selgroogsete vererakud jaotatakse valge- ja punalibledeks ning vereliistakuteks. Vereliblede arv on normaalsetes tingimustes üsna püsiv väärtus, sest hävinenud rakud asenduvad uutega. Vererakkude eellasrakud eristuvad juba blastotsüstistaadiumis. Punalibled ehk erütrotsüüdid on vajalikud hapniku vastuvõtuks kopsudes ja äraandmiseks kudedes. Vereliistakud ehk trombotsüüdid sisaldavad aineid, mis on olulised vere hüübimisel ja veresoonte ahendamisel. Valgeliblede ehk leukotsüütide ülesandeks on kahjutustada organismile võõraid, peamiselt valgulisi ühendeid. Vererakud on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica-sse. imetajate rakutüüpide loetelu "Meditsiinisõnastik", 839:2004. Jonas G King, ja Julián F Hillyer, Spatial and temporal in vivo analysis of circulating and sessile immune cells in mosquitoes: hemocyte mitosis following infection, BMC Biology 2013, 11:55 doi:10.1186/1741-7007-11-55, veebiversioon (vaadatud 30.07.2014) (inglise keeles) Sissekanne Terminologia Histologicas H2.00.04.1.00001: Haemocyti. Vererakud Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Blutkörperchen seisuga 30.07.2014.
Retseptor

Retseptorite all võidakse silmas pidada: retseptorrakke, mis on organismi seest või väliskeskkonnast tulevaid ärritusi vastu võtvad närvirakud. Niisuguste retseptorite talitlus põhineb nõrkade elektriliste signaalide (aktsioonipotentsiaali) tekitamisel neuronis ja selle ioonkanalite vahendatud propagatsioonis (erutuse levis). Et kindlale retseptorrakule on omane kindla ärrituse vastuvõtt (modaalsus), siis vastavalt sellele jagatakse retseptorrakke mehhano-, kemo-, osmo-, termo- ja fotoretseptoriteks; retseptoreid, mis on raku sees või pinnal olevad valgud või valgumolekulide kooslused, mis seovad ligande ja talitlevad signaaliülekandjatena. Neid nimetatakse ka retseptorvalkudeks. Need võivad olla: rakupinna retseptorid: nende hulka kuuluvad ioonkanal-retseptorid, katalüütilised retseptorid ja G-valguga seotud retseptorid; tuumaretseptorid; immunoretseptorid. eksterotseptsioon interotseptioon propriotseptsioon retseptsioon
Karvapüstitaja

Karvapüstitajad (arrectores pilorum, ainsuses arrector pili) on lihased, mis tõstavad külma või erutuse tundmisel karvad püsti, moodustub kananahk. Igal karval on oma karvapüstitaja.
Lülikeha

Lülikeha (corpus vertebrae; ka selgroolüli keha) on rinnalüli osa. Lülikehad paiknevad selgroo rindmises (rinnalülide) osas, kus nad asuvad üksteise peal ja on eraldatud lülidevaheketastega. Nende kanda jääb keha raskus. Rinnalülid
Vesiehitis

Vesiehitis ehk hüdrotehniline ehitis on rajatis, mis võimaldab kasutada mingi pinnaveekogu (järve, jõe, mere jne) ja põhjavett, samuti liigituvad siia ehitised, mis kaitsevad mingit ala või muud vee negatiivse mõju (näiteks purustava toime) eest. Vesiehitised võivad olla tehtud väga erinevatest materjalidest, näiteks suurtest kividest, betoonist või ka vähem vastupidavatest materjalidest, nagu puutüved. Tüüpilised vesiehitised on tammid, paisud, lüüsid, poldrid jne. Liigveelase
Holland Eurovisiooni lauluvõistlusel

Holland oli üks Eurovisiooni lauluvõistluse algkoosseisu riikidest, osaledes Eurovisiooni lauluvõistlusel juba 1956. aastast. Holland on seni vahele jätnud vaid neli võistlust. Viie võiduga on Holland kümne kõige edukama Eurovisiooni riikide hulgas. Märkimisväärselt kõrged saavutused 1980. ja 1990. aastatel olid Bernadettel, Marchal, Gerard Jolingul, Humphrey Campbellil, Ruth Jacottil ja Edsilia Rombleyl, kes kõik lõpetasid esikümnes ning olid enne võistlust favoriidid. Holland on korraldanud lauluvõistlust neljal korral: 1958, 1970, 1976 ja 1980. Kolmel esimesel korral korraldati võistlust tänu eelmise aasta võidule. 1980. aastal saadi korraldusõigus, kuna Iisrael ei olnud võimeline teist aastat järjest võistlust korraldama. Samal põhjusel otsustas Holland 1960. aastal korraldusõigusest loobuda. Holland korraldab lauluvõistluse 2021. aastal, peale Duncan Laurence'i võitu Tel Avivis 2019. aastal. Holland on oma Eurovisiooni ajaloo jooksul puudunud vaid neljalt võistluselt. Esimene neist oli 1985. aasta Eurovisioon, mis toimus Rootsis Göteborgis. Võistlus toimus 4. mail, mis on Hollandi hukkunute mälestuspüha, mistõttu ei osaletud võistlusel. 1991. aastal toimus võistlus taas 4. mail ning Holland ei osalenud samadel põhjustel kui 1985. aastal. 1995. ja 2002. aastal ei osaletud samuti Eurovisiooni lauluvõistlusel. Tookord oli põhjus eelnevate aastate kesistes tulemustes: 1994. aastal 23. koht ja 2001. aastal 18. koht. Holland on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele: Holland on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt: Conny Vandenbos Napolis (1965) Edsilia Rombley Helsingis (2007) Hind Belgradis (2008) Sieneke Oslos (2010) The Common Linnets Kopenhaagenis (2014) Trijntje Oosterhuis Viinis (2015) Douwe Bob Stockholmis (2016) OG3NE Kiievis (2017) Waylon Lissanbonias (2018) Duncan Laurence Tel Avivis (2019) Laul sisaldab fraase inglise, saksa, itaalia ja prantsuse keeles. Eurovisiooni lauluvõistluse ametlik koduleht (inglise keeles) Eurovisioon.ee – Holland (eesti keeles)