laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Texase maakond (Missouri)

Texase maakond (Texas County) on maakond USA-s Missouri osariigis. Maakonna halduskeskus on Houston ja suurim linn Cabool. Maakonna pindala on 3054 km². Veepindala on 2 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 26 008. Aastal 2000 oli elanike arv 23 003. Pulaski maakond (põhjas) Phelpsi maakond (põhjas) Denti maakond (kirdes) Shannoni maakond (idas) Howelli maakond (lõunas) Douglase maakond (edelas) Wrighti maakond (läänes) Laclede'i maakond (loodes) Texase maakond moodustati 1845. aastal. Maakond on saanud nime Texase vabariigi järgi. Mark Twaini metsakaitseala 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Texase maakonna koduleht (inglise keeles)
Suru Suursoo

Suru Suursoo ehk Suru soo ehk Kõnnu Suursoo asub soo Harju maakonnas Kuusalu vallas Põhja-Kõrvemaa looduskaitsealal. Soo on arvele võetud ürglooduse objektina. Soo pindala on 2557 ha. Sellest 1558 ha jääb madal- ja siirdesoolasundi alla ning 999 ha katab raba-sega- ja rabalasund. Rabas, eriti selle edelaosas vastu Paukjärve, on arvukalt väikseid ja väga sopilisi suuremaid laukaid (nt Tallekesejärv). Raba kirdeservas on Eesti suurim säilinud laugasjas märejärv – Pikklaugas. Nii sooala lääneosas kui ka soost läänes Mähuste järve piirkonnas asusid Nõukogude Liidu armee pommituspolügoonid. Neil ja nendega piirnevatel aladel esineb arvukalt pommituslehtreid ning on suurenenud raskmetallide sisaldus. Suru Suursoo Päikesetõus rabas Soo talvel Varahommik soos Rabataimestik Rabavaade Päikesetõus Kõnnu Suursoos Suru Suursoo Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013)
Suur-Pakri saare järvikud

Suur-Pakri saare järvikud on Suur-Pakri saare põhjaosas Pakri maastikukaitsealal asuvad väikesed järved ehk järvikud. Järvikud on loodusliku või inimtekkelise päritoluga. Järvikuid on u 12. Järvikud on arvele võetud ürglooduse objektina. Suur-Pakri saare järvikud Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013) Suur-Pakri saare järvikud Eesti looduse infosüsteemis
Livingstoni maakond (New York)

Livingstoni maakond (Livingston County) on maakond USA-s New Yorgi osariigis. Maakonna halduskeskus on Geneseo. Maakonna pindala on 1658 km². Veepindala on 21 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 65 393. Aastal 2000 oli elanike arv 64 328. Monroe maakond (põhjas ja kirdes) Ontario maakond (idas) Steubeni maakond (kagus) Allegany maakond (lõunas ja edelas) Wyomingi maakond (läänes) Genesee maakond (loodes) Livingstoni maakond moodustati 23. veebruaril 1821 Genesee ja Ontario maakonna osadest. Maakond on saanud nime USA poliitiku Robert R. Livingstoni järgi. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Livingstoni maakonna koduleht (inglise keeles)
Wichita maakond

Wichita maakond (Wichita County) on maakond USA-s Texase osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Wichita Falls. Maakonna pindala on 1639 km². Veepindala on 13 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 131 500. Aastal 2000 oli elanike arv 131 664. Tillmani maakond (põhjas) Cottoni maakond (kirdes) Clay maakond (idas) Archeri maakond (lõunas) Wilbargeri maakond (läänes) Wichita maakond moodustati 1858. aastal Cooke'i maakonna osast. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Wichita maakonna koduleht (inglise keeles)
Tagalahe ravimuda leiuala

Tagalahe ravimuda leiuala on ravimuda leiuala Tagalahes Haapsalu linna lähedal. Leiuala on arvele võetud ürglooduse objektina. Haapsalu Tagalahe sügavuseks on 0,5-2 meetrit. Madala veega lahe tekkimisel on olnud suur mõju neotektoonilisel tõusul, umbes 2–3 mm aastas. Tulemuseks lahe madaldumine ning veevahetuse vähenemine avamerega . Maardla muda on sinakas-hallikas-must, mis õhu käes muutub pruunikaks. Omadustelt keskmiselt kleepuv, raskesti mahapestav, vedel ning pehme. Muda konsistentsilt homogeenne väävelvesiniku lõhnaga, mille sees on peenikest liiva. Maa-ameti Maardlate kaart Voosi kurgu ravimuda leiuala Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013) TÜ Eesti Mereinstituut (2007). Matsalu ja Haapsalu lahe seisundi täpsustamine ning seisundi vastavuse hindamine aastaks 2015 kehtestatud keskkonnaeesmärkidele. Ramst, R. (1983) Haapsalu lahe ravimuda otsingulis-hinnanguline uuring. ENSV Geoloogia Valitsus, Keila Geoloogiaekspeditsioo, Turbatöökond. ( Ravimuda publikatsioonide andmebaas, vaadatud 09.07.2020) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Voosi kurgu ravimuda leiuala

Voosi kurgu ravimuda leiuala on ravimuda leiuala Väike Voosi kurgus, mis jääb Vormsi saare ja Noarootsi poolsaare vahele. Leiuala on arvele võetud ürglooduse objektina. Tagalahe ravimuda leiuala Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Tilgu koopad

Tilgu koopad on koopad Tilgu rannaastangul Rannamõisa kiriku lähedal; halduslikult Harju maakonnas Harku vallas. Koopad on arvele võetud ürglooduse objektina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Toolse jõe org

Toolse jõe org on org, milles voolab Lääne-Virumaa Toolse jõgi. Jõe orust on teatud lõik võetud arvele ürglooduse objektina. Orus on Toolse paljand. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Röstimine

Röstimine on toiduaine või toidu kuumtöötlemine, mille puhul see kuumeneb ja pruunistub. Selleks kasutatakse näiteks panni, hõõguvate süte kohale asetatud metallresti, rösterit vmt. Röstitakse näiteks saia ja leiba. Praadimine Grillimine Passeerimine
Rasivere soo

Rasivere soo on soo Lääne-Viru maakonnas; see on osa Tudu soostikust.
Tõrga soo

Tõrga soo on soo Pärnu maakonnas Saarde vallas. Soo on arvele võetud ürglooduse objektina. Sood kaitstakse Sookuninga looduskaitseala koosseisus. Soo pindala on 1291 ha. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Uljaste oos

Uljaste oos on oos Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas. Selle kõrgeim koht 95,2 m (varasematel andmetel 89,7 m) üle merepinna on ka ühtlasi Ida-Virumaa kõrgeim looduslik tipp. Oos on arvele võetud ürglooduse objektina. Oosi ja selle lähedal olevaid järvi (sh Uljaste järve) kaitstakse Uljaste maastikukaitseala koosseisus. Vaade Uljaste oosilt soojärvele Männid Uljaste oosil Uljaste oosi põhjapoolne algus Päikeseloojang Uljaste oosil Sarapuud Uljaste oosil Uljaste oos koos Uljaste järvega (KLO1000059) Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Varangu järv

Varangu järv (ka: Varangu allikas) on allikatoiteline järv Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Järv on arvele võetud ürglooduse objektina. Varangu Siniallikad (Varangu allikad) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Mustjala kirik

Mustjala Anna kirik on kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas. Kirikut kasutab EELK Mustjala Anna kogudus. Kirik valmis 1863 ja pühitseti 8. novembril samal aastal. Uus kirik asendas 1605. aastal ehitatud kabelit. Mustjala kirik on historitsistlik-eklektilise arhitektuuristiili näide. Selle kõrge torn oli meresõitjatele oluliseks maamärgiks. Kirik on ühelööviline pikihoone ja kujunduses esinevad kõrvuti gooti ja romaani stiili motiivid. Altar ja kantsel on pseudogooti stiilis. Kiriku altarimaal "Kristus ristil" on aastast 1938 (kunstnik Rudolf Sepp). Mustjala kiriku oreli ehitas Gustav Terkmann 1903. aastal. Tuntust on kirik kogunud ka traditsioonilise ürituse Mustjala muusikapäevade toimumiskohana. Mustjala kirik ei kanna Anna nime mõne katoliku pühaku järgi, vaid Saaremaa kuberneri Claus Maltesen Sehestedi abikaasa Anna Sehestedi (sünd Lykke) järgi, kes lasi 1605. aastal ehitada sellele kohale kabeli. Mustjala kiriku orel valmis 1903 meister Gustav Terkmanni käe all. Mehaanilise traktuuriga orelil on 8 registrit. Mustjala kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Simona Hariton

Simona Hariton (sündinud 26. juunil 1988) on Eesti modell. Ta on budistliku maailmavaatega ja propageerinud taimetoitlust. Ta on modelli ja omanimelise modelliagentuuri omaniku Beatrice'i tütar esimesest abielust. Ta on olnud suhtes muusik Tom Valsbergiga, kellega tal on poeg. Koos Toomas Valsbergiga pidas ta ka rõivaäri Baraka. Praegu on tal suhe Jaan Tätte juunioriga. Tättega on neil tütred Bibbi Zemfira ja Vivian. https://www.riigiteataja.ee/akt/83330.txt‎ http://publik.delfi.ee/news/inimesed/beatrice-tutar-simona-laks-lapse-isast-lahku.d?id=64210479[alaline kõdulink] http://ajakirinaised.ee/persoon/4F5C/[alaline kõdulink] https://web.archive.org/web/20130506113629/http://kroonika.ee/eesti/1815C#Jaan%20T%C3%A4tte%20poeg%20v%C3%B5rgutas%20Beatrice%20t%C3%BCtre! Jaan Tätte juuniori tütreke sai üllatavalt lihtsa nime!, Kroonika, 11. november 2016
2013. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

2013. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused olid 77. jäähoki maailmameistrivõistlused. Võistlused peeti Rootsis ja Soomes 3.–19. mail 2013. Võistluspaigad olid Stockholmi Globen ja Helsingi Hartwall-areena. Maailmameistriks tuli Rootsi. Hõbemedali sai Šveits ja pronksmedali USA. Märkus: Lisaajal saadud skoorid on kursiivis.
Aage Bohr

Aage Niels Bohr (19. juuni 1922 Kopenhaagen – 9. september 2009 Kopenhaagen) oli taani füüsik. Aage Bohr oli Niels Bohri poeg. Ta puutus juba lapsena kokku kuulsate füüsikutega, kes töötasid koos tema isaga Kopenhaageni ülikooli teoreetilise füüsika instituudis (hilisemas Niels Bohri instituudis), teiste seas Wolfgang Pauli ja Werner Heisenbergiga. Aage Bohr alustas 1940. aastal füüsikaõpinguid Kopenhaageni ülikoolis, kuid oli sunnitud 1943. aastal koos isaga Saksa okupatsioonivõimude eest põgenema, esialgu Rootsi, sealt Londonisse ning seejärel USA-sse, kus Niels Bohr osales Manhattani projekti juures. Aage Bohr oli isale assistendiks ja sekretäriks. Aastal 1945 pöördus pere Kopenhaagenisse tagasi. Aage Bohr jätkas õpinguid ja sai aasta hiljem magistrikraadi ning asus seejärel tööle ülikooli teoreetilise füüsika instituudis. Aastal 1948 töötas ta USAs Princetoni asutuses Institute for Advanced Study, 1949–1950 Columbia ülikoolis. Ameerikas abiellus ta Marietta Sofferiga. Neil sündis kaks poega ja tütar. 1950. aastate keskel kaitses ta Kopenhaageni ülikoolis doktoritöö ja sai 1956. aastal ülikooli professoriks, pärast oma isa surma 1962. aastal aga tema järglaseks teoreetilise füüsika instituudi direktori kohal. Selles ametis oli ta kuni 1970. aastani. Aage Bohr tegeles eelkõige aatomituuma struktuuri uurimisega. Senised tuuma mudelid ei suutnud seletada muu hulgas peamiselt raskete tuumade laengu mittesfäärilist jaotumist. Aage Bohr viibis parajasti Columbia ülikoolis, kui James Rainwater pakkus välja tuuma sisemuses ja selle pinnal paiknevate nukleonide vastasmõjul põhineva tuumamudeli, mis seletaks tuumade ebasümmeetriat. Bohr oli samal ajal ka ise umbes samasuguse idee saanud. Ta arendas oma ideed edasi ja avaldas 1951. aastal töö, milles kirjeldas seost tuuma pinnavõnkumiste ja nukleonide liikumise vahel. Koostöös Ben Roy Mottelsoniga püüdis ta saada oma teooriale katselist kinnitust. Aastatel 1952–1953 tõestasid Bohr ja Mottelson katseliselt, et teatud tuumade energiatasemeid saab kirjeldada rotatsioonispektri abil. Nad avastasid tuumaaine juures ka ülijuhtivuse ja ülivoolavuse ilminguid. Aage Niels Bohr valiti 1965. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks. Aastal 1975 pälvis Aage Bohr koos Mottelsoni ja Rainwateriga Nobeli füüsikaauhinna oma töö eest aatomituuma struktuuri kindlakstegemisel, sealhulgas tuuma liikumise ja selles sisalduvate osakeste liikumise vahelise seose leidmise eest. "Community of Scholars Profile". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. mai 2013. Vaadatud 4. mail 2013. Autobiograafia Nobelprize.org Nobeli loeng 11. septembril 1975 The Telegraphi järelehüüe
Vesiku jõgi

Vesiku jõgi (ka Vesiku oja) on jõgi Saare maakonnas Saaremaa vallas. Vesiku jõe orus suudme lähedal on tähelepanuväärne paljand. Paljand on Rootsiküla lademe Vesiku kihtide stratotüüp ja lademe enda neostratotüüp. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Seal paljanduvad erinevates lõikudes mitme meetri ulatuses Vesiku kihtide lubjakivid. Jõe järgi on nime saanud Rootsiküla lademe Rootsiküla kihistu Vesiku kihid. "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. september 2020. Vaadatud 16. septembril 2020. "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. september 2020. Vaadatud 16. septembril 2020. Vesiku oja paljand Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013) Eesti stratotüüpsed paljandid Stratigraafia terminoloogia Vesiku jõgi keskkonnaportaalis
Maipo

Maipo on kihtvulkaan Lõuna-Ameerikas Andides. Tipp kõrgusega 5264 meetrit jääb Tšiili ja Argentina piirile 100 km Santiagost kagus. Vulkaan purskas viimati 1908. aastal. Tipust idas asub maaliline, aga raskesti ligipääsetav Laguna del Diamante järv - veepind 3289 m üle merepinna. Vulkaaniga sama nime kannab ka Maipo provints Santiago linnaregiooni lõunaosas.
Väike-Pakri soo

Väike-Pakri soo on soo Väike-Pakri saare põhjaosas. Soo on arvele võetud ürglooduse objektina. Soo on Pakri saarte ainus soo, kus on arvestatav turbakihi paksus (üle 50 cm); soo pindala on alla 10 ha. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 02.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Ülgase paljand

Ülgase paljand on paljand endise Ülgase fosforiidikaevanduse rikastusvabriku varemete juures; halduslikult Harju maakonnas Jõelähtme vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina. Paljand on alamordoviitsiumi Kallavere kihistu ja selle Maardu kihistiku stratotüüp ning ülemkambriumi Ülgase kihistu stratotüüp. Paljandi ülemise osa moodustab Türisalu kihistu argilliit. Selle all on 1,3 meetrit Suurjõe kihistiku liivakivi, veel allpool on aga Maardu kihistiku liivakivi, mis sisaldab ülemises osas lamellidena graptoliitargilliiti. Selle all on 25 cm paksune konglomeraati ehk fosforiiti. Selle all on taas Maardu kihistiku liivakivi, mis sisaldab alumises osas lamellidena graptoliitargilliiti, veel allpool on 1,1 meetrit brahhiopoodide jäänuseid sisaldavat liivakivi. Veel allpool on Ülgase kihistu liivakivi, mis sisaldab ülemises ja alumises osas vahekihtidena savi. Ülgase pank Ülgase koopad Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Eesti stratotüüpsed paljandid[alaline kõdulink] Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Ülgase koopad

Ülgase koopad on tehiskoopad Ülgase küla lähedal Ülgase paekaldal; halduslikult Harju maakonnas Jõelähtme vallas. Koopad on arvele võetud ürglooduse objektina. Koopad on 1920. ja 1930. aastatel töötanud Ülgase fosforiidikaevanduse avaused ja käigud. Eri käikudest moodustuva koobastiku kogupikkus on 250 m ja kogulaius 750 m. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Ülgase koopad Eesti looduse infosüsteemis
Bougainville

See artikkel räägib saarest. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Bougainville (täpsustus). Bougainville (inglise; tok-pisini Bik Buka) on saar Melaneesias, geograafiliselt üks Saalomoni saartest, poliitiliselt kuulub Paapua Uus-Guineale, moodustades põhiosa Bougainville'i autonoomsest piirkonnast. Bougainville'i pindala on 9318 km². Saar on mägine, kõrgeim tipp on 2715 meetri kõrgune Balbi vulkaan . Bougainville'il elas 2008. aasta seisuga 175 160 inimest. Rahvastiku tihedus oli 18,80 inimest ruutkilomeetri kohta. Bougainville on olnud asustatud vähemalt 33 000 aastat. Põhja- ja Lõuna-Bougainville'is räägitakse idapaapua keeli, mille päritolu ja sugulussuhted on teadmata. Nähtavasti on nende keelte kõnelejad saarte põlisasukad. Saare keskosas kõneldakse austroneesia keeli, mille tõid saarele Lapita kultuuri kandjad lääne poolt umbes 3000 aastat tagasi. Eurooplaste jaoks avastas Bougainville'i 1767 Louis Antoine de Bougainville ja nimetas selle enese järgi, kuid Saalomoni saarte pärismaalaste vaenulikkuse tõttu ei maabunud saarel ega kuulutanud seda Prantsusmaa osaks. Saksa Uus-Guinea kehtestas oma kontrolli Bougainville'i ja selle lähedal paiknevate saarte Buka, Choiseuli saare, Shortlandi ja Treasury saarte üle 1885, kuid ei laiendanud oma võimu kagu poole ülejäänud Saalomoni saartele. Suurbritannia kuulutas ülejäänud Saalomoni saared 1893 oma protektoraadiks. 1899 hõivas Suurbritannia Saksa Uus-Guinea idapoolseimad saared ja 1900 loobus Saksamaa õigusest kõigile Saalomoni saartele peale Bougainville'i, saades vastutasuks Lääne-Samoa, mis tänapäeval moodustab Samoa riigi. Esimese maailmasõja ajal okupeeris Austraalia kogu Saksa Uus-Guinea ja Rahvasteliit andis 1920 kogu selle territooriumi Austraalia halduse alla. 1942 vallutas Bougainville'i Jaapan, kes kasutas saart Teise maailmasõja ajal baasina rünnakute korraldamiseks Guadalcanalile, kus asub tänapäeva Saalomoni Saarte pealinn Honiara, ja teistele liitlaste territooriumidele. 1943. aasta novembrist 1944. aasta aprillini püüdsid liitlased Bougainville'i vallutada, aga jaapanlased taganesid mägedesse ja säilitasid sõja lõpuni oma väed saarel. Alles Jaapani keiser Hirohito käskis neil 2. septembril 1945 alla anda, misjärel Jaapani sõdurid saadeti Jaapanisse. Paapua Uus-Guinea iseseisvus 1975. aastal. Sellest ajast moodustab Bougainville koos oma looderannikul asuva Buka saare ning mõne põhjas ja kirdes asuva atolliga Paapua Uus-Guinea Põhja-Saalomoni saarte provintsi. 1988–1998 toimunud kodusõjas hukkus üle 15 000 inimese. 2001. aastal sõlmitud rahulepingus lubati korraldada iseseisvusreferendum. Sügisel 2019 oli kavas korraldada iseseisvusreferendum. Referendum toimus 23. novembrist kuni 7. detsembrini ja tulemused kuulutati välja 11. detsembril 2019. 98% hääletanutest eelistas täielikku iseseisvust. Hääletus ei ole Paapua Uus-Guinea valitsusele siduv. Suur maailma atlas, lk. 150 Vote on Bougainville’s independence from Papua New Guinea delayed until October 2019 Bougainville Referendum Commission (vaadatud 13. detsembril 2019)
Reet Shein

Reet Shein (aastani 1969 Reet Randmu, ka Reet Šein; sündinud 23. oktoobril 1946 Pärnus) on eesti päritolu Iisraeli arhitekt. Ta lõpetas aastal 1965 Pärnu 1. Keskkooli ja aastal 1971 ERKI arhitektina. Ta töötas aastatel 1970–1979 arhitektina EKE Projektis. Ta on osalenud Pärnu kesklinna detailplaneerimise võistluses (aastal 1978 koos Harry Sheiniga). Aastast 1979 elab ta Iisraelis. Ta on töötanud Haifas ja Jeruusalemmas, aastatel 1980–1985 büroos Harry Shein Architects, aastast 1985 Iisraeli Postivalitsuses (seejuures aastast 1990 projekteerimis- ja disainiosakonna juhatajana). Ta on töötanud välja Iisraeli postiasutuste kujundamise põhimõtteid ning kavandanud postiasutustele tüüpmööblit ja sisseseadet, sai selle eest aastal 1994 komitee Kaunis Iisrael aastaauhinna. Tema abikaasa oli Harry Shein (1947–2013). Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996
Isabelle

Isabelle on naisenimi. Isabelle A, flaami laulja Isabelle Adjani, prantsuse näitleja Isabelle Caro, prantsuse modell Isabelle Cavoit, prantsuse tantsija ja koreograaf Isabelle Huppert, prantsuse näitleja Isabelle Genevieve Marie Anne Gall, prantsuse laulja Isabelle Nicoloso, prantsuse trekirattur Isabella
Balkaarid

Balkaarid (endanimetused аланла, таулула) on turgi rahvas Põhja-Kaukaasias Kabardi-Balkaarias ja naaberaladel. Kõnelevad turgi keelte kõptšaki rühma kuuluvat balkaari keelt ehk karatšai-balkaari keelt. Balkaarid on lähisuguluses karatšaidega ja kasutavad sama kirjakeelt. Balkaaride hulgas on levinud sunniitlik islam, mille nad võtsid vastu alles 17. sajandil. Balkaaride üldarv on hinnanguliselt 120 000. Venemaa Föderatsioonis elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 112 924 balkaari. Sealhulgas Kabardi–Balkaaria Vabariigis elas 108 577 balkaari (12,6% elanikkonnast). Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 7 balkaari. Balkaari rahvas on kujunenud algasukate segunemisel alaanide ning mitmes laines saabunud turgikeelsete hõimudega. 1944. aasta märtsis deporteeriti balkaarid Kesk-Aasiasse ja Kasahstani. 9. jaanuaril 1957 taastas NSVL Ülemnõukogu Presiidium balkaaride autonoomia ning neil lubati kodukohta tagasi pöörduda. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. aprill 2020. Vaadatud 4. mail 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://pub.stat.ee/px-web.2001/Dialog/varval.asp?ma=RL0428&lang=2
Uljaste Mädajärv

Uljaste Mädajärv (ka: Mädajärv, Väike Uljaste järv, Uljaste Soojärv) on järv Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas. Järv on arvele võetud[küsitav] ürglooduse objektina. Järve pindala on 2,6 ha, sügavus 4 m. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Uljaste Laukajärv

Uljaste Laukajärv[viide?] on järv Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas. Järv on arvele võetud[küsitav] ürglooduse objektina. Järve pindala on u 1 ha. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Uljaste Saarjärv

Uljaste Saarjärv (ka: Saarjärv) on järv Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas. Järv on arvele võetud[küsitav] ürglooduse objektina. Järve pindala on alla 1 ha, sügavus 1,5 m. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Saarõpää järv

Saarõpää järv (ka: Saareküla järv) on järv Võru maakonnas Setomaa vallas. Järve pindala on 3,2 ha. Saarõpää järv keskkonnaportaalis
Saareküla järv

See artikkel räägib Räpina valla järvest. Setomaa valla järve kohta vaata artiklit Saarõpää järv. Saareküla järv (ka Meelva Saareküla järv) on looduslik järv Põlva maakonnas Räpina vallas Saarekülas. Järve pindala on 6,2 ha. Saareküla järv Eesti looduse infosüsteemis
Hilibiniidü järv

Hilibiniidü järv (ka Kurtjärv, Pikalombi järv) on järv Võru maakonnas Setomaa vallas; üks neljast Värska järvedest. Järv on arvele võetud ürglooduse objektina. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Kostkova Umbjärv

Kostkova Umbjärv (ka: Kastkova Umbjärv, Umbjärv) on järv Võru maakonnas Setomaa vallas; üks neljast Värska järvedest. Järv on arvele võetud ürglooduse objektina. Järve pindala on 3,8 ha. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Major Antônio Couto Pereira staadion

Major Antônio Couto Pereira staadion (portugali keeles Estádio Major Antônio Couto Pereira) on jalgpallistaadion Brasiilias Curitibas. See on Coritiba Foot Ball Clubi kodustaadion. Staadionil on 37 182 pealtvaatajakohta. Coritiba
Vingissaare voor

Vingissaare voor on üks Suure-Jaani voorestiku voortest; halduslikult Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Ängi külas. Voor on arvele võetud ürglooduse objektina. Vingissaare voor Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.03.2017) Vingissaare voor Eesti looduse infosüsteemis
Viitna mõhnastik

Viitna mõhnastik on mõhnade ja ooside kompleks; halduslikult Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas. Pinnavormid on arvele võetud ürglooduse objektina. Pinnavorme kaitstakse Viitna maastikukaitseala koosseisus. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.05.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Ameerika Ühendriikide lipp

Ameerika Ühendriikide lipp on Ameerika Ühendriikide ametlik lipp. Kui riigi- ja rahvuslipp 1777. aastal kasutusele võeti, oli sellele ainult 13 viisnurkset tähte. Pärast seda on lippu muudetud 26 korda, viimati 4. juulil 1960, kui lisati viiekümnes täht, mis esindab Hawaii osariiki. Punased ja valged horisontaalsed triibud, mida on 13, tähistavad 13 esialgset osariiki. Viisnurksed tähed vardapoolsel ülemisel sinisel väljal aga sümboliseerivad praeguseid 50 osariiki. Sinine (PMS 281C) sümboliseerib õiglust. Punane (PMS 193C) tähistab vaprust. Valge on aga puhtuse värv.[viide?] Hüüdnimesid: "Stars and Stripes" ('tähed ja triibud'), "Old Glory" ('vana hiilgus'). 1959–1960 1912–1959 1908–1912 1896–1908 1891–1896 1890–1891 1877–1890 1867–1877 1865–1867 1863–1865 1861–1863 1859–1861 1858–1859 1851–1858 1848–1851 1847–1848 1846–1847 1845–1846 1837–1845 1836–1837 1822–1836 1820–1822 1819–1820 1818–1819 1795–1818 1777–1795 1775–1777 Ameerika ajaloolisi lippe Ameerika Ühendriikide lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)