laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ambleteuse

Ambleteuse (lääneflaami: Ambeltuwe) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Ambleteuse sai alguse mõnest hütist koosneva asundusena luidete vahel, millest omal ajal andsid naabrid Audresselles'ist selle elanikele pilkava nimetuse "carcahuttes" (vanadest paadikeredest valmistatud hütid). Selle olemasolu põhjus on seotud erinevate sissetungijate ajutiste vajadustega vallutada inimesi mõlemal pool La Manche'i. Ambleteuse on üks kandidaatidest sadamale, kust Julius Caesar 54. aastal eKr sissetungiks Suurbritanniasse teele asus, kuigi Boulogne-sur-Mer on tavaliselt aktsepteeritud koht. Ambleteuse'i nime päritolu on endiselt ebakindel. Mõned teadlased väidavad, et sellel on keldi päritolu (Ambleat), kuid see ei välista etümoloogiat "Hamel Thuys", mille said saksid 6. sajandil, kuna ka nemad kasutasid sadamat Suurbritannia saarele rändamisel. Inglismaa kuningas Henry VIII lasi sinna 1546. aastal kaks kindlust ehitada, et säilitada võimudemonstratsioon Prantsuse kuningate suhtes. Ambleteuse valiti alternatiivseks sadamaks ja seda kutsuti 'Newhaven'. Teist kindlust Gris-Nezi neemel kutsuti 'Blackness'. Prantsuse Henri II väed vallutasid need lõpuks 1549. aastal. Henri, olles tapnud kõik inglise vangid, leidis seejärel kindlusest kivisöevaru. See oli esimene kord, kui selle kasutamist kontinendil märgati. 17. sajandi lõpus ehitas Vauban Slacki jõe suudmesse Fort Mahoni. See on ainus tollest ajastust pärit rannikukindlus, mis on Prantsusmaal säilinud tänu taastamisele, mida propageerisid dr. Méraut ja geoloog Monsieur Destombe, kes lõid 1960. aastal koos "Ambleteuse'i Fordi sõprade ühingu". Napoleon muutis Slacki estuaari, et luua sadam, kust ta kavatses 1805. aastal Inglismaale tungida. Sadama vundamendid on näha tänaseni. 19. sajandi lõpus sai Ambleteuse'ist Lille'i ja Pariisi elanike jaoks populaarne puhkusepaik. Keskklass oli hakanud huvi tundma meres suplemise ja jahipidamise, laskmise ja kalapüügi vastu. Kodanliku elu õhkkonna täiendamiseks ehitati lahte austripeenrad. Teise maailmasõja ajal langes piirkond Saksa sõjaväe okupatsiooni alla. Ümbruskonda oli ehitatud koonduslaager. Aastatel 1941-1943 paigaldasid Organisation Todt Saksa insenerid Atlandi valli kallal töötades kindlusesse suurtükiväe jaoks punkrid. Jõe lahte ehitasid nad ka oru üleujutamiseks lüüsid, et vältida liitlaste dessanti. Slacki jõe laht oma haruldaste taimedega Kindlus, mille Vauban ehitas 17. sajandil Saint-Pierre'i kabel Teise maailmasõja muuseum Inglise kindluse jäänused Belle époque'i villad Avalikud aiad Julius Caesar võis ehitada sinna oma sadama, et valmistuda sissetungiks Suurbritanniasse Ambleteuse'i Püha Peetrus (7. sajand) Henri II, Ambleteuse'i vabastaja Inglise võimu alt Napoleon Bonaparte, kes ehitas sinna teise sadama, et valmistuda sissetungiks Suurbritanniasse Jean Paul Destombe, geoloog, kes määras kanalitunneli teekonna mere all Maurice Boitel, kunstnik Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Slacki jõgi

Slack ([slak], pikardi: [s̟laːk]) on 22 km pikk rannikujõgi Pas-de-Calais' departemangus, Põhja-Prantsusmaal. See algab Hermelinghenis Binôt' mäelt, voolab läbi Rinxenti, Marquise'i, Beuvrequeni, Slacki (küla Ambleteuse'i lähedal) ja suubub Ambleteuse'is Fort Mahoni juures La Manche'i.
Erki Berends

Erki Berends (sündinud 21. märtsil 1955) on eesti ajakirjanik. Ta on lõpetanud 1973. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal. Berends alustas ajakirjanikukarjääri Eesti Raadio uudistetoimetuses 17. juulil 1978[viide?], ta töötas "Vikerkaja" ja "Päevakaja" saatejuhi ja reporterina.1979.a oli ta ETVs saate "Muusade kutse" üks autoreid ja saatejuhte koos Aarne Rannamäe, Aune Undi ja Katrin Saksaga. Ta on Kuku Raadio (1992) üks asutajaid ja oli selle esimene peatoimetaja (1992–1997). 1997–1998 oli ta aktsiaseltsi Trio LSL programmide peatoimetaja ja 1998. aastast raadio Kuku toimetaja. Berendsi juhitud ja toimetatud saateid: "Kukul külas", "Midagi erilist", "Ärataja", "Tipptund", "RaadioExpress" jpt. Aastatel 2004–2018 töötas Berends Kanal 2 uudistetoimetuses päevatoimetajana. 2019. aasta jaanuarist alates on ta olnud Tallinna TV uudistejuht. Rallifanaatikuna tuntud Berends on koos kolleegide Indrek Ilometsa ja Olaf Suuderiga koostanud ja toimetanud neli rallisõiduteemalist raamatut. "Ralliaasta 2003" – autospordi illustreeritud ülevaade. ISBN 9949-10-265-0 "Ralliaasta 2004" ISBN 9949-10-824-1, ISSN 17362210 "Ralliaasta 2005" on ilmunud eesti, inglise ja vene keeles. See on rikkalikult fotodega illustreeritud kokkuvõte rallispordiaastast 2005. ISBN 9949-13-346-7 "Ralliaasta 2006" jätkas eelnenud aastate ülevaatlikku temaatikat. Raamat on illustreeritud fotode ja analüütiliste lugudega möödunud aasta olulisematest rallisündmustest. Ta on olnud seotud paljude suure kõlapinnaga muusikaürituste, näiteks Tartu levimuusikapäevade ja festivali Rock Summer korraldamisega; Berends oli ka 2013. aastal toimunud "Rock Summer 25" korraldajate seas. 2005 – Kuldmikrofon juturaadioformaadi edendamise eest, sh Kuku Raadio jätkusuutliku programmi loomise eest. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2012. Vaadatud 20. märtsil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti entsüklopeedia, 14. köide, 2000; muudetud 2011. Erki Berends Rock Summerist: mõtteid on alati rohkem, kui teoks jõuad teha. ERR Menu. 17.06.2013. "Kukul külas" Jaanus Kulli. Kuldmikrofon Erki Berends: "Ma ei oska kirjutada". Õhtuleht, 20. detsember 2005 Jüri Aarma. Erki Berends: "Mõnel raadiojaamal võiks "piip" kogu aeg peal olla". Maaleht, 2. detsember 2005 Marko Lillemägi. "Putšiaegsed raadiohääled täidavad viisteist aastat hiljem taas eetri". Postimees, 17. august 2006 ""Ärataja" äratas kuulamise isu" Maaleht, 15. aprill 2004
Kontserdikoht

Kontserdikoht ehk kontserdipaik (inglise keeles concert venue) on mistahes sise- või väliruum, mida kasutatakse kontserdi või muusikaetenduse läbiviimiseks. Kontserdikoht võib olla erineva suuruse ja asukohaga, alates mõnd kuulajat mahutavast muusikakohvikust või -salongist kuni hiiglasliku muusikateatri, kontserdisaali või isegi staadionini. Tavaliselt on eri tüüpi kontserdikohtades spetsialiseerutud eri muusikažanritele. Näiteks ooperiteatrites ja kontserdisaalides korraldatakse tavaliselt klassikalise muusika kontserte ja etendusi, samas kui lokaalid, ööklubid ja diskoteegid pakuvad muusikat rokist kantri ja popini. Kontserdikohad võivad olla statsionaarsed või ajutised. Näiteks suurte vabaõhufestivalide jaoks ehitatakse tihti ajutine lava ja publikutribüünid. Muusikale lisaks võivad suurte festivalide aladel toimuda ka muid tegevusi, nagu vaatamisväärsuste külastamine ja toitlustamine. Kontserdikohad võivad olla nii era-, avalikus kui ka segaomandis ning nendesse sissepääs võib olla tasuline või tasuta. Kontserdikohas ei pruugi tingimata toimuda muusika elav esitamine. Näiteks diskoteegis ja ööklubis mängitakse salvestatud muusikat helivõimendussüsteemi kaudu fonogrammilt. Kontserdikoha tüübist sõltuvalt võib sellel olla erinev lahtioleku aeg, muusikaesituste pikkus, samuti muusika esitamiseks vajalik tehniline varustus. Kontserdikohas põhitegevuseks võivad olla hoopis jumalateenistused, teatri- või tsirkusetendused, kinoseansid, kooli õppetöö, harrastustegevus, sportimine või seltskondlikud ettevõtmised nagu näiteks perekondliku tähtpäevade tähistamine või peod. Kontserdimaja Kontserdisaal
Alexia Hilbertidou

Alexia Hilbertidou (sündinud 10. veebruaril 1999 Küprosel) on Uus-Meremaa naisõiguslane ja ühiskondlik aktivist. Ta on asutanud ettevõtte GirlBoss New Zealand, mille eesmärgiks on aidata Uus-Meremaa noortel naistel tööturule jõuda. Alexia Hilbertidou sündis Küprosel, tema vanemad kolisid Uus-Meremaale, kui Alexia oli alles beebieas. Ta on kreeka ja samoa päritolu. Ta õppis Aucklandis (Albany Senior High School), kus ta oli IT- ja füüsikatundides sageli klassi ainuke tüdruk. Alexia Hilbertidou asutas GirlBoss New Zealand'i, kui ta oli 16. Tema eesmärgiks oli julgustada teismelisi tüdrukuid minema õppima teaduse, tehnnoloogia, inseneritehnika ja matemaatikaga seotud erialasid, et olla hiljem konkurentsivõimelised üha enam tehnika ja teaduse poole liikuval tööturul. 2016. aastal võitis Hilbertidou Noore Juhi auhinna ("Young Leader Award", mida jagatakse Uus-Meremaal kõige mõjukamatele alla 25-aastastele naistele). Ta esindab Uus-Meremaad rahvusvahelises Teismeliste Juhtide Kogus (Global Teen Leader Summit). 2018. aastal sai Hilbertidou Buckhinghami palees toimunud tseremoonial Kuninganna Noore Juhi Auhinna (Queen's Young Leader Award). 2017. aasta juulis sai Alexia Hilbertidou NASA'lt kutse veeta üks öö maailma suurima lendava observatooriumi SOFIA pardal. Tema osalusega lend toimus 14.–15. juulil (lennuk väljus 14. juuli õhtul Christchurch'i lennujaamast) ja kestis 10 tundi. Toona 18-aastane Alexia Hilbertidou oli noorim inimene, kes NASA-saksa koostööprojekti Stratospheric Observatory for Infrared Astronomy 12-aastase käigusoleku jooksul SOFIA'ga lendas. "GirlBoss NZ | Home". GirlBoss NZ (inglise). Vaadatud 26. juulil 2023. "The 18yo businesswoman on Nasa's next mission". NZ Herald (New Zealand English). 27. juuli 2023. Vaadatud 26. juulil 2023. http://idealog.co.nz/venture/2017/07/girlboss-co-founder-why-she-wants-get-more-new-zealand-women-stem "Alexia Hilbertidou - Festival for the Future". web.archive.org. 13. september 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. september 2017. Vaadatud 26. juulil 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) "The Kiwi teen who made the Queen laugh". NZ Herald (New Zealand English). 27. juuli 2023. Vaadatud 26. juulil 2023. Strang, Elly (9. juuli 2017). "GirlBoss' founder is the youngest person ever chosen to go on a NASA SOFIA mission". Idealog (New Zealand English). Vaadatud 26. juulil 2023. "To infinity and beyond! GirlBoss & NASA!". GirlBoss NZ (inglise). 15. september 2018. Vaadatud 26. juulil 2023. Alexia Hilbertidou elu ja saavutusi tutvustav video (Youtube'is) Alexia Hilbertidou Linkedin'is
Cho Gue-sung

Cho Gue-sung (korea keeles 조규성; Jo Gyu-seon; sündinud 25. jaanuaril 1998 Ansanis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib Taani kõrgliigaklubis FC Midtjylland ja Lõuna-Korea jalgpallikoondises. 2019. aastal debüteeris ta Lõuna-Korea esiliigaklubis FC Anyang ning lõi kohe esimesel hooajal 14 väravat, millega oli paremuselt kolmas väravalööja liigas. 2020. aastal liitus ta Lõuna-Korea kõrgliigaklubiga Jeonbuk Hyundai Motors. Ta lõi sel aastal Lõuna-Korea kõrgliigas neli väravat ja tuli klubiga riigi meistriks. Aastatel 2021–2022 läbis ta Lõuna-Korea kohustusliku sõjaväeteenistuse ning mängi seal ajal klubis Gimcheon Sangmu. 2022. aasta septembris naasis Cho Jeonbuk Hyundai Motorsi meeskonda. 2022. aastal oli Cho Jeju Unitedi mängija Joo Min-kyu kõrval Lõuna-Korea kõrgliiga suurim väravakütt (14 väravat Gimcheon Sangmus, 3 väravat Jeonbuk Hyundai Motorsis). 2022. aasta oktoobris alistas Jeonbuk Hyundai Motors Lõuna-Korea karikavõistluste finaalis FC Seouli kahe mängu kokkuvõttes 5:3 ning Cho lõi Jeonbuki viiest väravast kolm. 2023. aasta juulis sõlmis Cho kolmeaastase lepingu Midtjyllandiga. Taani kõrgliigas debüteeris ta hooaja avamängus 22. juulil 2023, mil Midtjylland võitis Cho väravast Hvidovret 1:0. 2020. aastal tuli Cho Lõuna-Korea kuni 23-aastaste koondisega Aasia omavanuste meistriks. Lõuna-Korea jalgpallikoondises debüteeris ta 7. septembril 2021 MM-i valikmängus Liibanoni vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. jaanuaril 2022 sõprusmängus Islandi vastu. 2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta kaks väravat Ghana vastu. Jeonbuk Hyundai Motors K League 1: 2020 Korean FA Cup: 2020, 2022 Gimcheon Sangmu K League 2: 2021 Lõuna-Korea U23 Aasia U-23 meistrivõistlused: 2020 https://us.soccerway.com/players/kyu-sung-cho/598350/ (vaadatud 27.7.2023) "Officielt: FC Midtjylland henter sydkoreansk angriber". bold.dk (taani). 11. juuli 2023. Vaadatud 11. juulil 2023. "FCM kommer godt fra land med åbningssejr mod Hvidovre". nordjyske.dk. 21.7.2023. Vaadatud 27.7.2023  Cho Gue-sung – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Reinaldo

Reinaldo Manoel da Silva (tuntud ka lihtsalt kui Reinaldo; sündinud 28. septembril 1989 Porto Calvos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Grêmio. Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal São Paulo osariigi meistrivõistluste tugevuselt kolmanda liiga klubis Penapolense. 2011. aastal läks ta sealt laenule São Paulo osariigi meistrivõistluste kõrgeima divisjoni klubisse Paulista. 2012. aastal debüteeris ta Brasiilia kõrgliigaklubis Sport Club do Recife. 2013. aastal läks Reinaldo Penapolensest laenule Brasiilia kõrgliigaklubisse São Paulo. 25. augustil 2013 lõi ta mängus Fluminense vastu oma esimese värava Brasiilia kõrgliigas. 2013. aastal sõlmis ta São Pauloga püsiva lepingu. 2016. aastal oli ta São Paulost laenul Brasiilia kõrgliigaklubis Ponte Preta ja 2017. aastal samasse liigasse kuuluvas Chapecoenses. 2021. aastal tuli Reinaldo São Pauloga osariigi meistriks. 2022. aastal jõudis ta São Pauloga Lõuna-Ameerika klubide tugevuselt teises sarjas Copa Sudamericana finaali, kus kaotati Ecuadori klubile Independiente del Valle 0:2. 2022. aasta detsembris sõlmis ta kaheaastase lepingu Grêmioga. São Paulo Campeonato Paulista: 2021 Chapecoense Campeonato Catarinense: 2017 Grêmio Campeonato Gaúcho: 2023 Recopa Gaúcha: 2023 https://int.soccerway.com/players/reinaldo-manoel-da-silva/174478/ (vaadatud 27.7.2023) "São Paulo compra os direitos de Reinaldo, que assina até o fim de 2017" (portugali). Diário Lance!. 30. november 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2013. Vaadatud 18. märtsil 2014.
Eestiluoto

Eestiluoto (rts Estlotan, eesti keeli ka Järvsaar) on saar Soome lahes Uusimaa maakonnas Sipoo vallas. Saar paikneb Helsingi lähistel. Püsiühendus puudub, ent saare põhja- ja idarannal asuvad paadisadamad. Saarel kasvavad haisev jooksjarohi ja mitmeõiene kuutõverohi. Esimene kaluritare rajati saarele XIX sajandi alguses. Sajandi lõpus kolis saarele Gustav Fredrik Liljeberg, kes oli abielus eestlannaga. Paljud Liljebergid võtsid naise Eestist. Gustav Fredrik rajas saarele ka vaatetorni. 1918. aastal aitasid saare elanikud valgetel Soomest Eestisse põgeneda, hiljem tegeleti piirituseveoga. 1929. aastal läks saar Soome kaitsejõudude valdusse ning elanikud ei saanud oma krunte välja osta, kuigi sõjaväega sõlmiti soodsad rendilepingud. Teise maailmasõja ajal oli saar üks Eesti pagulaste Soome toimetamise tugipunkte. Saarele rajati tulejuhtimistorn, mis on veel säilinud. Sõja järel jäid erinevalt Pirttisaarist sealsed eestlased sinna elama, kuigi hiljem hakati sealseid elamuid kasutama pigem suvilatena ja püsiasustus kadus. 1974. aastal ostis suurema osa saarest Helsingi linn. 2021. aastani asus saarel ilmavaatluspunkt, mida haldas Soome Meteoroloogiainstituut. Eero Haapanen, Põgenemine üle Soome lahe, lk. 60 Eero Haapanen, Põgenemine üle Soome lahe, lk. 60-62 Eero Haapanen, Põgenemine üle Soome lahe, lk. 136 Juhani Ahlman: Rannikkolinnakkeiden tulevaisuus 2008. Uudenmaan liitto. Puutteita ja muutoksia havaintoasemilla? Ilmatieteen laitos.
Merike Kütt

Merike Kütt (sünninimi Merike Metsa, sündinud 2. aprillil 1968 Elvas) on eesti luterliku kiriku vaimulik, EELK Narva-Jõesuu koguduse õpetaja. Merike Kütt on lõpetanud Nõo Keskkooli (1986, hõbemedal), Eesti evangeelse luterliku kiriku usuteaduse instituudi usuteaduse erialal (1999) ning saanud samast õppeasutusest religioonipedagoogika magistrikraadi (2011). Ristitud ja konfirmeeritud aastal 1990 EELK Vigala koguduses. 16. septembril 1999 ordineeriti ta diakoniks ja 31. detsembril 2000 preestriks. Teenis aastatel 1999–2013 kaitseväe kaplanina (kaitseväe staabi- ja sideüksuste väljaõppekeskuse üksik-sidepataljoni kaplan 1999–2005, logistikakeskuse lahinguteenindustoetuse väljaõppekeskuse tagalapataljoni kaplan 2005–2007, jalaväe väljaõppekeskuse Üksik-Vahipataljoni kaplan 2007–2009, Põhja kaitseringkonna kaplan 2009–2013). Alates 1. oktoobrist 2013 oli ta justiitsministeeriumi vanglate osakonna nõunik-peakaplan. Aastal 2019 määrati Kütt EELK Viru praostkonna vikaarõpetajaks ning alates 1. septembrist 2022 on ta EELK Narva-Jõesuu koguduse õpetaja. lipnik 1999, nooremleitnant 2001, leitnant 2005, kapten 2008. EELK aukiri 2016 EELK Teeneteristi III järk 2017 Eesti Sõjahaudade Hoolde Liidu teeneteristi III klass 2004 Merike Kütt otsib elus uusi huvitavaid väljakutseid, Eesti Kirik, 18. aprill 2018 Vanglate peakaplaniks saab Merike Kütt, just.ee, 25. september 2013
Eesti kontserdikohtade loend

Siin on maakonniti loetletud Eesti kontserdikohti. - Estonia kontserdisaal - Estonia teater - Estonia teater. Talveaed - Hopneri Maja - Mustpeade maja. Keldrisaal - Mustpeade maja. Olavi saal - Mustpeade maja. Valge saal - Niguliste kirik - Tallinna raekoda - - Jõhvi kontserdimaja - Narva Hermanni linnus. Kapiitlisaal - Narva raekoda. Tallinna saal - Pärnu Eliisabeti kirik - Pärnu kontserdimaja - Pärnu raekoda - Kuressaare piiskopilinnuse Kapiitlisaal - Kuressaare piiskopilinnuse õu - Tartu Jaani kirik - Vanemuise kontserdimaja - Tõrva kirik-kammersaal - Pärimusmuusika Ait - Võru kultuurimaja
Gris-Nezi neem

Gris-Nezi neem (prantsuse: Cap Gris-Nez; sõna-sõnalt "neeme hall nina"; lääneflaami: Koap Zwartenesse) on neem Côte d'Opale'il Pas-de-Calais' departemangus Põhja-Prantsusmaal. Neeme kaljud on Prantsusmaa lähim punkt Inglismaale – 34 km Inglismaa kaljudest Doveris. Gris-nez tähendab prantsuse keeles sõna-sõnalt "halli nina" ja on arhailise inglise keele 'craig ness' moonutus. See on tuletatud hollandi kõnekeelest "hall neem"; ametlikult oli hollandi nimi Swartenesse ("must neem"), et eristada seda kirdesasuvast Blankenessest "valge neem" (Blanc-Nezi neem). Element -nesse on sugulus ingliskeelse -ness, mis tähistab "peamaad", nagu näiteks Dungeness või Sheerness. Gris-Nezi neeme kaljud on tehtud liivakivist, savist ja kriidist. Need on peamiselt halli värvi, mis annab neemele ka nime. See on ka populaarne fossiilide kogumise koht, mis on pärit peamiselt juura ajast. Levinud fossiilide hulka kuuluvad kahepoolmelised, teod ja puit. Väikeste kivikestega liivakivikihtides võib kohata kalade ja roomajate hambaid. Mõnikord leidub liivakivides suuremaid ammoniite. Neem on regulaarne peatuspaik miljonitele rändlindudele. Neeme lähedus Inglismaale tõi kaasa lähedalasuva Audingheni küla sagedase hävitamise Inglismaa ja Prantsusmaa vahelistes sõdades. Kalju tipus on Inglise kindluse varemed, mille Henry VIII 16. sajandi alguses ehitas. Inglased nimetasid kindlust 'Blackness', mis on tõlge hollandikeelsest nimest Swartenisse. Napoleon I peatus neemel 1. juulil 1803, kontrollides Boulogne-sur-Meri rannikut ja oma sissetungivägesid. Seejärel nägi ta ette kanaliülese optilise telegraafi püstitamist semaforiga neemel. Selle liini esimene semafor paigaldati neemele 1805. aastal, ootamata ära Prantsusmaa kavandatud sissetungi Inglismaale. 18. juulil 1805 toimus neeme lähedal merelahing. Tugeva arvulise ülekaaluga Briti laevastik jälitas Hollandi laevu, mis liikusid piki rannikut ja üritasid Ambleteuse'i sadamasse pääseda. Seda tüüpi rünnakut oodates oli Napoleon paigutanud neemele 300 kahurist koosneva patarei ja see sundis Briti laevu taganema. Gabriel Auguste Ferdinand Ducuing ja tema mehed surid 25. mail 1940 semafori kaitstes ning hiljem asetati neemele selle ohvri mälestuseks steel. Hiljem ehitasid sakslased Tudori varemete vahele blokhausi. Selles paigas on Teise maailmasõja aegsete punkrite kobar, mis oli osa Atlandi vallist, mis oli mõeldud liitlaste eeldatava sissetungi tõrjumiseks. Seal on raskekahurvägi – Grosser Kurfürsti patarei, kus varem oli kolm 170-millimeetrist kahurit, ja Todti patarei, nelja 380-millimeetrise kahuriga. Need hõlmasid nii Calais' kui ka Boulogne'i lähenemisi ning neid kaitsesid massiivsed raudbetoonist blokhausid ja muud vähemkaitsvad alad. Ühes Todti patarei blokhausis on nüüd Atlandi valli muuseum. 3. Kanada jalaväediviisi üksused vabastasid piirkonna septembris 1944. Silindriline raudbetoonist tuletorn Gris-Nezi neemel pärineb 1958. aastast. See on 31 m kõrge ja asendab varasemat ehitist, mis purustati 1944. aastal. Tuletorn ja sellega kaasnev radarijaam annavad iga päev juhiseid üle 500 neemest mööduvale laevale. Portus Itius Pas-de-Calais' väina rannikukahurid Teises maailmasõjas
Ateena Akadeemia

Ateena Akadeemia (kreeka keeles Ακαδημία Αθηνών, Akadimía Athinón) on Kreeka rahvusülikool ja riigi kõrgeim teadusasutus. Ülikool asutati 1926. aastal. Selle eelkäijaks peetakse ajaloolist Platoni Akadeemiat. Ülikool tegutseb Kreeka haridusministeeriumi järelevalve all. Akadeemia peahoone on üks Ateena linna peamisi vaatamisväärsusi. Akadeemia peahoone projekteeris 1859. aastal Taani arhitekt Theophil Hansen. Tema vanem vend Christian Hansen oli varem projekteerinud Ateena ülikooli hoone. Ateena Akadeemia peahoone arhitektuurilise lahenduse loomisel on võetud eeskuju klassikalise ajajärgu Vana-Kreeka templitest, nagu neid võis näha 5. sajandil eKr Ateena linnas ringi liikudes. Hoone seinu kaunistavad ajastukohased reljeefid ning seda ümbritsevad linna ja ülikooli patrooni, jumalanna Athena, teiste antiikmütoloogia jumaluste ja Vana-Kreeka filosoofide marmorist skulptuurid. Sisekujunduses ehivad hoone seinu ja lagesid detailirohked maalingud ja ruume ilmestavad marmorist kunstiteosed. "Research". Academy of Athens. 1. detsember 2015. Vaadatud 1. augustil 2023. "Introduction". Academy of Athens. 23. november 2015. Vaadatud 1. augustil 2023. "The Exterior". Academy of Athens. 23. november 2015. Vaadatud 1. augustil 2023. "The Interior". Academy of Athens. 23. november 2015. Vaadatud 1. augustil 2023. Ülikooli tutvustav artikkel greekreporter.com'is Ülikooli tutvustav video YouTube'is
Volodõmõr Štšerbõtskõi

Volodõmõr Štšerbõtskõi (ukraina keeles Володимир Васильович Щербицький 17. veebruar 1918 Verhnjodniprovsk – 16. veebruar 1990 Kiiev) oli Nõukogude Liidu ja Ukraina NSV poliitik, ta oli aastatel 1971–1989 Ukraina KP Keskkomitee I sekretär, aastatel 1971–1989 oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo liige. Ta sündis aastal 1918 Verhnjodniprovskis. Tema elus mängis rolli see, et tema vanemad ja Leonid Brežnevi vanemad elasid Verhnjodniprovskis ühel tänaval.
Audembert

Audembert (lääneflaami: Hondsberg) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Väike põllumajandusvald, u. 23 km Boulogne-sur-Merist põhja pool, teede D238 ja D249 ristumiskoha ümbruses. St. Martini kirik, pärineb 19. sajandist. 18. sajandi Warcove'i loss. Kaks 17. sajandi häärberit Noirbernes'is ja Warcove'is. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Randy Meisner

Randall Herman Meisner (8. märts 1946 – 26. juuli 2023) oli Ameerika Ühendriikide muusik, laulja ja laulukirjutaja. Ta oli ansambli Eagles üks asutajaliikmetest aastal 1971.
Merit Alliku

Merit Alliku (sündinud Moro; 30. jaanuar 1991 – 17. juuli 2023) oli eesti käsipallur ja treener, Eesti naiste käsipalli eestvedaja. Ta ehitas üles klubi HC Tabasalu ja oli selle juht ning töötas abitreenerina naiste koondises. „Temaga koos oleks võinud maailma muuta.“ Varalahkunud käsipallitreener Merit Alliku kaitses omasid kui emalõvi, Delfi, 28. juuli 2023 IN MEMORIAN Merit Alliku (30.01.1991–17.07.2023), Eesti Käsipalliliit, 21.07.2023
Mihhail Tolstõhh

Mihhail Sergejevitš Tolsõhh (hüüdnimega Givi) (19. juuli 1980, Ilovaisk, Donetski oblast, Ukraina – 8. veebruar 2017, Makijivka, Ukraina) oli isehakanud Donetski Rahvavabariigi väejuht (tankikomandör), venemeelne separatist ja sõjakurjategija. Enda jutu järgi oli ta rahvuselt isa poolt grusiin ja ema poolt valgevenelane.