laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ruut FM

Ruut FM (ka Raadio Ruut) on Valga kohalik raadiojaam, mis levib Valgas, Valgamaal ja mujal Lõuna-Eestis. Praegune Ruut FM saatja töötab Valgamaal masti asukohaga Sangastes sagedusel 96,6 MHz (FM). Varem töötas 96,6 MHz saatja Valgas ja alates aastast 2000 toimis ka lisasaatja Otepääl, mis töötas sagedusel 102,8 MHz. Aastatel 1997-2019 kuulus Ruut FM Tõnu Sirolile. Raadiomaja asub Valga linnaäärse ärimaja teisel korrusel. Alates 2019. aasta märtsist on raadiojaama Ruut FM omanikuks Siim Pohlak. Eesti raadiojaamade loend "EKRE fraktsiooni aseesimees ostis järjekordse raadiojaama" ERR, 10. aprill 2019
Sõssola rajoon

Sõssola rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Asub Sõssola alamjooksul. Piirneb loodes Arhangelski oblastiga. Rajoonis on 11 kohalikku omavalitsust kokku 49 asulaga. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikest 69,4% komid, 24% venelased ja 2,5% ukrainlased. Q126709394 http://sysola.narod.ru/
Raadio Tallinn

Raadio Tallinn on Eesti Rahvusringhäälingu raadioprogramm, mis edastab muusikat ja täistundidel Eesti Rahvusringhäälingu uudiseid, kannab üle ka BBC ja RFI saateid. Raadiojaama saatja töötab Tallinnas sagedusmodulatsiooniga sagedusel 103,5 MHz. Eesti raadiojaamade loend Koduleht
Sõktõvdini rajoon

Sõktõvdini rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Ümbritseb Sõktõvkari linna. Rajoonis on 13 kohalikku omavalitsust kokku 49 asulaga. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikest 51,8% komid, 39,5% venelased ja 3,1% ukrainlased. Õb Q126687602 Rajooni koduleht vene ja komi keeles.
Marko Tibar

Marko Tibar (14. juuli 1933 Viljandi – 30. oktoober 2014) oli Eesti NSV miilitsatöötaja (siseteenistuse kindralleitnant). Ta soovis õppida sõjaväelenduriks, kuid suunati 1952 Vilniuse sõjaväeluure, hilisemasse KGB kooli. Marko Tibar naasis Eestisse 1955 KGB uurijaks, asus tegelema stalinismi ohvrite rehabiliteerimisega. Ta oli 1957. aastast NLKP liige. Teenis Miilitsavalitsuse SORVO osakonna ülema asetäitjana oli alates 1973. aastast Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee Siseasjade Valitsuse ülem. Aastatel 1979–1990 oli ta Eesti NSV siseminister, 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige. Iseseisvuse taastanud Eesti Vabariigi ajal töötas ta Eesti Panga turvaülemana, hiljem pensionär. 2003. aastal juhtis endiste miilitsatöötajate algatusrühma, mis pidas põhiseadusevastaseks endiste miilitsatöötajate eripensioni tühistamist. TURISTIDE TÜLITAJAD 5. SAADE, , 8. oktoober 1966 Ekssiseminister Tibar taunib ebaprofessionaalsust. Õhtuleht, 28. september 1998 "Vanad miilitsad näevad nälga". Eesti Ekspress, 22. jaanuar 2003 Tarmo Vahter. "ENSV siseminister Tibar Laulva revolutsiooni saladustest". Eesti Ekspress nr 47, 19. november 2014. Lk 10–12 Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1985. Lk 257 (kaader 259) Foto: Marko Tibar 1987. aastal Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Oslo-Filharmonien

Oslo-Filharmonien (ametlikult Oslo Filharmoniske Orkester, 1979. aastani Filharmonisk Selskaps Orkester) on sümfooniaorkester, mis asub Norras Oslos. Orkester asutati 1919 ning aastast 1977 on selle kodu Oslo Konserthusis. Orkestris on kokku 107 muusikut: 69 keelpillimängijat, 16 puupuhkpillimängijat, 15 vaskpuhkpillimängijat, 5 löökpillimängijat, 1 harfimängija ja 1 pianist. 1919–1920 Johan Halvorsen 1919–1921 Ignaz Neumark 1919–1921 Georg Schnéevoigt 1921–1927 José Eibenschütz 1927–1931 Issay Dobrowen 1931–1933 Odd Grüner-Hegge 1931–1945 Olav Kielland 1945–1962 Odd Grüner-Hegge 1962–1968 Herbert Blomstedt 1962–1969 Øivin Fjeldstad 1969–1975 Miltiades Caridis 1975–1979 Okko Kamu 1979–2002 Mariss Jansons 2002–2006 André Previn 2006–2013 Jukka-Pekka Saraste 2013–2020 Vassili Petrenko 2020– Klaus Mäkelä http://www.oslophil.com/ Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Oslo Philharmonic seisuga 26.04.2009.
Tallinn Raadio

Tallinn Raadio on Eestis töötav mereside raadiojaam. Tallinn Raadio kutsung on Tallinnraadio. Tallinn Raadio on ööpäev läbi kuulatav ultralühilaine (ULL) kanaleil 16 (156,800 MHz) ja 70 (156,525 MHz) ning kesklaine sagedustel 2187,5 kHz ja 2182 kHz. Tallinn Raadio edastab ULL-töökanalil 69 (156,475 MHz) ilmaprognoose, navigatsioonihoiatusi ja suveperioodil 1. juunist 30. septembrini väikesadamate informatsiooni. Eesti väikesadamad: mereside
Soolad

Soolad on keemilised ained, mis koosnevad metalli katioonidest (näiteks Ca2+) ja happeanioonidest ehk happejäägist (näiteks SO42-). On kahte sorti soola: Lihtsoolad – need on soolad, kus ei ole vesinikiooni (H+) n. Na2CO3 e pesusooda. Vesiniksoolad – need on soolad, kus on vesinikioon n. NaHCO3 e söögisooda. Mõned soolad, näiteks kaaliumtsüaniid, on inimesele väga mürgised. Kõik soolad on inimesele kahjulikud suures koguses, sest nad vähendavad kehas vett. Lahustunud soolad ja vedelad soolad on elektrolüüdid ja nad juhivad elektrit. Vesi juhib elektrit ainult seetõttu, et temas on lahustunud soolad. Destilleeritud ehk sooladeta vesi elektrit ei juhi. Mitmed soolad on kõrge sulamistemperatuuriga tahked kristallid. Esineb ka toatemperatuuril vedelat soola. Paljud soolad, kaasa arvatud levinuim sool naatriumkloriid, on läbipaistvad, kuid esineb ka palju teisi värvusi nagu kollane (naatriumkromaat), oranž (kaaliumdikromaat), punane (elavhõbesulfiid), sinine (vasksulfaat), roheline (niklioksiid) ja must (mangaan(IV)oksiid). Soolad on paljude värvide koostises. Soolal on viis maitset, kuigi enamus neist, kaasa arvatud keedusool, on soolased. Kuid on olemas ka näiteks magus sool. Soolad võivad tekkida mitmes eri reaktsioonis. Kindlalt tekivad nad järgmistes reaktsioonides: hape + alus → sool + vesi happeline oksiid + alus → sool + vesi hape + aluseline oksiid → sool + vesi happeline oksiid + aluseline oksiid → sool sool + hape → sool + nõrgem hape Reaktsioon toimub ainult juhul, kui tekib reageerivast happest nõrgem, kergemini lenduvam või lagunevam hape. sool + alus → sool + nõrgem alus Reaktsioon toimub ainult juhul, kui tekib reageerivast alusest nõrgem, kergemini lenduvam või lagunevam alus. metall + hape → sool + vesinik Reaktsioon toimub ainult juhul, kui metall on vesinikust madalama elektronegatiivsusega. Ülejäänud metallid võivad küll mõne happega reageerida, kuid siis ei eraldu vesinikku. metall + sool → sool + metall Toimub ainult juhul, kui lähteainetes olev metall on elektropositiivsem soolas olevast metallist. metall + mittemetall → sool Saab kasutada vaid selliste soolade moodustamiseks, mille anioon on lihtaine. sool + sool → sool + sool Üks saadud sooladest peab sadenema, et reaktsioon saaks toimida. NaCl – keedusool, kasutatakse toiduainete soolamisel, kõige laialdasemalt levinud ja tuntuim sool.
Jukka-Pekka Saraste

Jukka-Pekka Saraste (sündinud 22. aprillil 1956 Heinolas) on soome dirigent ja viiuldaja. Saraste oli YLE Raadio sümfooniaorkestri peadirigent 1987–2001. Sel perioodil salvestas ta Soome klassikute suurteoseid. Ta on olnud ka Toronto sümfooniaorkestri muusikaline juht 1994–2001. Aastatel 2006–2013 oli ta Oslo Filharmooniaorkestri peadirigent. 2008. aastast on ta Lahti sümfooniaorkestri kunstiline nõuandja. 2010–2013 oli ta WDR Sinfonieorchester Kölni peadirigent. Jean Sibeliuse sümfooniad ja "Kullervo" (YLE Raadio sümfooniaorkestriga) Carl Nielseni sümfooniad (YLE Raadio sümfooniaorkestriga) Aarre Merikanto "Juha" (Ondine) Sergei Prokofjev "Romeo ja Julia" Leevi Madetoja "Pohjalaisia" 1992 Pro Finlandia 2000 Riiklik muusikapreemia Sibeliuse medal
1616

◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | ► ◄ | 1580. aastad | 1590. aastad | 1600. aastad | 1610. aastad | 1620. aastad | 1630. aastad | 1640. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1612 | 1613 | 1614 | 1615 | 1616 | 1617 | 1618 | 1619 | 1620 | ► | ►► 1616. aasta (MDCXVI) oli 17. sajandi 16. aasta. 25. oktoober – hollandi meresõitja Dirk Hartog randus Austraalia läänerannikul. Sõda Veneetsia ja Austria vahel. Rooma katoliku kirik lisas Koperniku teose "De revolutionibus orbium coelestium" oma keelatud raamatute nimekirja (Index Librorum Prohibitorum). ... ... 23. aprill – Miguel Cervantes, hispaania kirjanik 3. mai (23. aprill Juliuse kalendri järgi) – William Shakespeare, inglise näitekirjanik ja näitleja 7. august – Vincenzo Scamozzi, itaalia arhitekt
Õb

Õb (komi, vene Ыб) on küla Venemaal Komis Sõktõvdini rajoonis. Asub Sõssola jõe vasakkaldal. Õbi on esmamainitud 1586. aastal. Külal on maanteeühendus Võlgorti ja Sõktõvkariga. 2002. aastal oli külas 518 elanikku. 2010. aastal oli külas 886 elanikku. 2011. aastal avati Õbis soome-ugri etnokultuuri park. http://www.ethnopark-rk.ru/ Karu murdis Komimaal maha rahvuspargi põdralehmad
Priluzski rajoon

Priluzski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Asub Sõssola alamjooksul. Piirneb läänes Arhangelski oblastiga ja lõunas Kirovi oblastiga. Rajoonis on 16 kohalikku omavalitsust kokku 91 asulaga. Elanike arv on 22 000 (2010; 2008. aastal oli 22 800). 2002. aasta rahvaloenduse andmeil olid elanikest 59,9% komid, 35,1% venelased ja 2,2% ukrainlased. Q126687602 http://www.obyachevo.parma.ru/
Esa-Pekka Salonen

Esa-Pekka Salonen (sündinud 30. juunil 1958 Helsingis) on soome dirigent ja helilooja. Salonen õppis 1973–1980 Sibeliuse Akadeemias metsasarve, kompositsiooni ja orkestrijuhtimist. 1984–1995 oli ta Rootsi Raadio sümfooniaorkestri peadirigent. 1992–2008 oli ta Los Angelese sümfooniaorkestri peadirigent ja kunstiline juht. 2008. aastast on ta Londoni Filharmooniaorkestri peadirigent. Ta on kirjutanud orkestri- ja kammermuusikat. 1992. aastal pälvis ta Pro Finlandia teenetemärgi. Esa-Pekka Saloneni koduleht
Gudbrandsdalslågen

Gudbrandsdalslågen ehk Lågen on jõgi Norras Opplandi maakonnas. See saab alguse Lesja vallas asuvast Lesjaskogsvatneti järvest ning voolab läbi Gudbrandsdaleni oru. Gudbrandsdalslågeni läänepoolsed lisajõed on Gausa jõgi, Otta jõgi, Vinstra jõgi ja Sjoa jõgi. Idapoolsed lisajõed on Jora jõgi, Ula jõgi, Frya jõgi, Tromsa jõgi ja Mesna jõgi. Ringebu ja Øyeri valla vahel muutub jõgi laiemaks ning moodustab Losna järve. Gudbrandsdalslågen suubub Mjøsa järve Lillehammeri vallas. Gudbrandsdalslågen on suurim sellesse järve suubuv jõgi. Mjøsa järvest voolab välja Vorma jõgi, mis suubub Glåma jõkke Årnesi juures. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Gudbrandsdalslågen seisuga 26.04.2009.
Lågen

Lågen on kolme Norra jõe rööpnimi: Gudbrandsdalslågen Numedalslågen Suldalslågen Sõna lågen tähendab norra keeles "jõge", nimedes kasutatakse seda järelliitena. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Gudbrandsdalslågen seisuga 26.04.2009.
Igavene homne

"Igavene homne" (originaali pealkiri "Mañana es para siempre") on Mehhiko seebiooper, millel on 169 osa ja mida hakati Mehhikos näitama 2008. aasta oktoobris. Eestis on seriaali näidatud TV3-s. "Igavene homne" on lugu Elizalde perekonnast. Pere noorim laps Fernanda armub majateenija Soledad Cruzi poega Eduardosse. Pereisa Gonzalo on rikas ettevõtja, kuid kunagi saabub kõigele ilusale lõpp. Gonzalot vihkab Artemio Bravo, kes palkab Rebecca Sancheze perekonda hävitama. Naine valetab ennast Barbara Grecoks ja valmistub kättemaksuks. Ta lahutab Eduardo Fernandast ja saadab ta internaatkooli ning tapab Gonzalo naise Montserrati, ajades süü tütre Liliana kaela, kes pannakse hullumajja. Barbara ise abiellub Gonzaloga. 15 aasta möödudes täidab Barbara ikka salapärase Artemio käske. Eduardo ema Soledad on ainus, kes teab, kes Barbara tegelikult on, kuid ta peab saladust kandma kuni surmani, muidu tapaks Barbara Eduardo. Fernanda peab abielluma Damian Gallardoga, kuid ei teagi, et too on Barbara armuke. Fernanda Elizalde (Silvia Navarro) on Elizalde pere noorim laps, kes armastab Eduardot. Neiu ema tapetakse ja ta asub õppima hiljem ülikooli ja temast saab edukas naine, kes peab abielluma Damianiga, kes on Barbara armuke. Samal ajal ilmub aga Fernanda ellu tagasi Eduardo. Eduardo Gruz (Fernando Colunga) on Soledadi poeg, kes saadetakse Barbara tõttu internaatkooli. Hiljem õpib ta Harvardi ülikoolis. Pärast Mehhikosse naasmist kuuleb ta ema surivoodil kõigist Barbara tegudest ja vannub kättemaksu. Barbara Greco/Rebecca Sanchez (Lucero Hogaza) on seriaali õelaim intrigant, kes tapab Montserrati, saadab Eduardo internaatkooli ja Liliana hullumajja, abiellub Gonzaloga ja täidab endiselt Artemio Bravo käske. Artemio Bravo (Rogelio Guerra) on õel ja salapärane mees, kes kasutab Barbara Grecot ära Elizalde perekonna hävitamiseks.
Iskatelei

Iskatelei on alev Venemaal Neenetsi autonoomses ringkonnas. Asub Petšora jõe ääres Narjan-Marist 4 km allavoolu. 2005. aastani oli osa Narjan-Mari linnast. Alevis on nafta- ja gaasitööstuse ettevõtted.
Porfüüria

Porfüüria on pärilik haigus. Seda põdevatel inimestel on häiritud punase verepigmendi moodustumine ning haiged on valguse suhtes väga tundlikud. Haigetel võib äärmuslikul juhul hakata katmata kehaosadele karvu kasvama. Porfüüriat põdevatel inimestel võib esineda meeltesegadus ja hullus. Arvatakse, et müüt libahuntidest võis saada alguse nähes selle haiguse käes kannatavat inimest.
Arvo Mägi

Arvo Mägi (pseudonüüm ka Juhan Timmukuru; 13. juuni 1913 Koosa küla, Kavastu vald, Tartumaa – 27. november 2004 Nacka vald, Stockholmi lään) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik. Ta lõpetas 1931. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1932–1939 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas (lõpetas 1939 cum laude ja kaitses magistriväitekirja). Ta õppis veel 1939. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas ja Helsingi Ülikoolis. Akadeemiliselt kuulus alates 1933 Fraternitas Liviensisesse, alates 1992 auvilistlane. Aastatel 1939–1941 töötas Eesti Rahva Muuseumis, 1941–1943 oli Postimehe ajakirjanik. Läks 1943. aastal Soome, oli ajalehe Malevlane ja Soome Yleisradio eestikeelsete saadete toimetaja. Põgenes 1944. aastal Rootsi, oli aastatel 1944–1952 joonestaja, modelleerija ja fotolaborant, aastast 1952 vabakutseline kirjanik. 1945–1947 oli ajakirja Vabariiklane, 1973–1980 aga Rootsi Eesti Päevalehe toimetuse liige. Hõbedane noorus (1949) Ringid vees (1952) Juhan Timmukuru Esimesed read (1953) Juhan Timmukuru Peep Koordipoja põlistalu (1953) Uputus (1954) Ei lasta elada (1956) Kiusaja (1958) Paradiisi väravad (1960) Karneval (1962) Regivärsid (1963) Tants hämarusse (1964) Neli emandat (1966) Tuuleveski (1967) Taalrimäng (1968) Risti riik. Karvikute kroonikat 1 (1970) Uued isandad. Karvikute kroonikat 2 (1971) Õigus hõlma all. Karvikute kroonikat 3 (1972) Lippude vahetus. Karvikute kroonikat 4 (1973) Epiloog (1977) Kolm koda (1980) Liivimaa jutud (1983) Euroopa rahvaste ajaraamat (1984) Hingede helin (1985) Aeg kirju ei kuluta (1986) Nigulapäev (1988) Suvitusromaan (1991) Teine tera (1998) "Pärast pidu". Ilmamaa. Tartu 2000 Mis meelde on jäänud (2001) Katk ja koolera (2003) Eesti Kirjanike Kooperatiivi juhatuse liige Välismaise Eesti Kirjanike Liidu sekretär PEN-klubi liige 1966–1972 Eesti Komitee Asemike Kogu liige: valitud 1966. aastal, 1968. aastal ja 1970. aastal 1979–1982 Rootsi Eestlaste Esinduse VII esinduskogu liige 1998 – Riigivapi IV klassi teenetemärk Helmi Eller, "Arvo Mägi" (lühimonograafia). Sari Meie kirjanikke, nr 4, Lund, EKK 1963, 64 lk Oskar Kruus, "Arvo Mägi novellistina" – Looming 1993, nr 6, lk 835–840 ja O. Kruusi raamatus "Eestiga südames võõrsil. Kirjutisi eesti pagulaskirjandusest", Kuldvillak, Tallinn 1996, lk 172–179 Valev Uibopuu, "Kuidas raamatud on tehtud ehk Arvo Mägi õppinud kirjanikuna" – Keel ja Kirjandus 1993, nr 11, lk 679–681 Arvo Mägi, "Ühte ja teist lugejale". Intervjuu Janika Kronbergile – Looming 1995, nr 6, lk 828–839 Janika Kronberg, "Kiri Arvo Mägile" – Looming 2003, nr 6, lk 913–916 Nekroloog – Looming 2004, nr 12, lk 1917–18 Nekroloog: Janika Kronberg, "Arvo Mägi (13. VI 1913 – 27. XI 2004)" – Keel ja Kirjandus 2005, nr 3, lk 246–248 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Arvo Mägi Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Ülo Tonts, "Neljakümne loominguaasta valitud novelle" (valikkogu "Teine tera" arvustus. Postimees, 16. juuni 1998 Janika Kronberg, "Arvo Mägi ja tema aeg". Postimees, 13. juuni 2003 Linda Kaljundi. Eesti lugu: Arvo Mägi „Risti riik”. EPL, 7. november 2008
Vaigatš

Vaigatš (neenetsi Хэбиди’’ я, vene остров Вайгач) on saar Põhja-Jäämeres, mis eraldab Barentsi ja Kara merd. Kara Värav eraldab Vaigatši Novaja Zemljast ja Jugorski Šar mandrist. Vaigatš kuulub Venemaale Neenetsi autonoomse ringkonna koosseisus. Saare pindala on 3700 km². Saar on umbes 100 km pikk ja 45 km lai, ümara kujuga. Saare kõrgus on kuni 170 m. Saar on moodustunud peamiselt savikiltadest, liivakivist ja lubjakivist. Saarel on palju soid, järvi ja 20–40 km pikkusi jõgesid. Kõrgendikud jooksevad saarel pikkupidi, loode-kagu suunas. Saare keskmine temperatuur on kõige külmemal kuul, veebruaris, –20 °C, kõige soojemal kuul, juunis, +5 °C. Saart katab tundra. Taimedest kasvavad seal rohi, samblikud ja arktilised õistaimed. Puid üldiselt ei ole, aeg-ajalt kohtab kääbuskaski. Vaigatšil elavad polaarrebane, jääkaru, morsk, lemming ja hülged. Loomad pole kuigi arvukad, küll aga linnud: pardid ja kurvitsad. Kogu Vaigatš kuulub Venemaa Arktika looduskaitseala koosseisu. Püsiasustust saarel ei ole, kuid suviti käivad seal kalurid ja jahimehed. 1950. aastal avati saarel polaarjaam. Saare nimi tähendab neenetsi keeles savikallast. 19. sajandil oli Vaigatš neenetsite tähtis pühamu. Saarel olid mitmepäised ebajumalakujud, mida määriti pühade loomade, eriti põhjapõdra verega. Saare külastajad on tähele pannud ohvriposte, mis koosnevad ajupuidust, põdrasarvedest ning karude ja põtrade pealuudest. Hoolimata pöördumisest kristlusesse suhtuvad neenetsid nendesse ohvrikohtadesse endiselt ebausklikult.
Jelena Kostjukovitš

Jelena Kostjukovitš (Елена Александровна Костюкович; sündinud 1958 Kiievis) on esseist ja ilukirjanduse tõlkija. Ta on tõlkinud vene keelde Umberto Eco teoseid. Ta on olnud Tartu kirjandusfestivali Prima Vista aukülaline. Ta elab Itaalias Milanos. Eesti Päevaleht 9. mai 2008.
Amderma

Amderma on alevik Venemaal Neenetsi autonoomses ringkonnas. Asub Jugori poolsaarel Kara mere kaldal. 4 km kaugusel asub Amderma lennuväli ja sõjaväebaas. Asula rajati 1933. aastal seoses fluoriidikaevanduse algusega. 1940–2009 oli alev. 20. maist 30. juulini kestab polaarpäev, 27. novembrist 16. jaanuarini polaaröö. Elanike arvu dünaamika: 2900 (1968) 5100 (1989) 650 (2002) 556 (2011) 577 (2017) Amderma-2, baas Novaja Zemlja Lõunasaarel
Sälk-kollanutt

Sälk-kollanutt (Hypholoma fasciculare) on seen, mis kasvab kõdunevatel kändudel suurte kogumikena. Sälk-kollanutt on mürkseen. Teda võib segi ajada suits-kollanutiga, mis on hea söögiseen, ja teiste söödavate "kännuseentega". Sälk-kollanutt andmebaasis eElurikkus
Suldalslågen

Suldalslågen ehk Lågen on jõgi Norra edelaosas Rogalandi maakonnas. Selle jõe valgalast pindalaga 1463 km² paikneb 75% üle metsapiirist kõrgelt mägedes ja sellega on see Norra lääneosa suurim jõgi. Suldalslågeni vool on reguleeritud mitme tammide poolt, ta annab umbes 6% Norra hüdroelektrijaamades toodavast elektroenergiast. Üks veehoidlatest on Suldalsvatni järv (endine looduslik järv, tema tase on praegu reguleeritud), mis asub suudmest 22 km kaugusel Suldali valla keskuse Sandi küla lähedal.
Norra Muusikaakadeemia

Norra Muusikaakadeemia (norra Norges musikkhøgskole) on konservatoorium Norras Oslos. See on Norra suurim muusikaakadeemia, kus saab omandada (nii esimese kui ka kõrgemate astmete) muusikalist kõrgharidust. Läbi aastate on seal õppinud Norra kõige tunnustatumad muusikud. Norra Muusikaakadeemias on võimalik õppida tegevartistiks, heliloojaks ja pedagoogiks. Muusikuid haritakse rahva-, kiriku- ja klassikalise muusika erialadel, viimastel aastatel on edukad olnud artistid džässivaldkonnast. Akadeemia on Oslo suurim kontserdikorraldaja, andes ligikaudu 300 kontserti aastas. Nagu kõikidel koolidel Norra haridussüsteemis, on ka akadeemias tasuta õpe. Üliõpilasi võetakse vastu ainult prooviesinemise ja/või varasemat muusikaharidust tõendavate dokumentide põhjal. Norra Muusikaakadeemia asutati 1973. aastal. Aastal 1996 liideti Østlandets musikkonservatorium Norra Muusikaakadeemiaga. Aage Kvalbein Arve Tellefsen Olav Anton Thommessen Truls Mørk Leif Ove Andsnes Norra Muusikaakadeemia koduleht Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Norwegian Academy of Music seisuga 26.04.2009.
Hasviki vald

Hasviki vald (saami Ákŋoluovtta gielda, kveeni Hasviikan komuuni) on vald Norras Finnmargi maakonnas. Ta hõlmab Sørøya lääneosa ja osa Stjernøya saarest. Valla suuremad asulad on Hasvik (umbes 400 elanikku), Breivikbotn (umbes 300 elanikku) ja Sørvær (umbes 200 elanikku). Arealstatistikk for Norge 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023 Hasviki vald
1564

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | 1570. aastad | 1580. aastad | 1590. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1560 | 1561 | 1562 | 1563 | 1564 | 1565 | 1566 | 1567 | 1568 | ► | ►► 1564. aasta (MDLXIV) oli 16. sajandi 64. aasta. Prantsusmaal kasutati esimest korda käsigranaati. Esimese käsigranaadi joonised leiti 1405. aasta käsikirjas. Rootslased Hinrich Clausseni (Horn) juhtimisel vallutasid Koluvere linnuse. Detsembris saabus Stockholmist Tallinna Baden-Rodemacherni markkrahv Christoph II koos abikaasa Ceciliaga, kes oli Rootsi kuninga Erik XIV õde. 15. veebruar – Galileo Galilei, itaalia astronoom, filosoof ja füüsik 23. aprill – William Shakespeare, inglise näitleja, luuletaja ja näitekirjanik 18. veebruar – Michelangelo Buonarroti, Itaalia maalikunstnik, skulptor, luuletaja ja arhitekt 27. mai – Johann Calvin (Jean Cauvin), usu-uuendaja 15. oktoober – Andreas Vesalius, Madalmaade anatoom ja arst
Raadio Marta

Raadio Marta on[küsitav] Põlva ja Põlvamaa kohalik raadiojaam, mis tegutseb Põlvas sagedusel 100,7 MHz. Marta Raadiot kuuleb Põlva-, Võru-, Valga- ja Tartumaal, internetis aga üle maailma. Tekkis 2003. aasta kevadel pankrotistunud Kagu Raadio asemele, täismahus saatekavani jõuti 27. augustil 2003. Marta Raadio edastab oma aktiivset programmi tööpäeviti kell 7.00–17.00 ning puhkepäeviti 8.00–12.00. Ülejäänud programm on automatiseeritud. Raadio Marta programmis on peale muusika tähtsal kohal ka sõnasaated. Teemad on üldiselt kohalikud. Eesti raadiojaamade loend Marta FM internetiraadio (avaneb meediapleieris)
Kaguraadio

Kaguraadio oli raadiojaam, mida sai kuulata Lõuna-Eestis. Kagu Raadio sageduseks Põlvas 100,7 MHz 1993. aasta märtsis sündis Georg Pelisaare eestvedamisel Põlvas Kaguraadio, kui erastati munitsipaalasutus Põlva Raadio (viimane oli eetris pikka aega nõukogudeaegses krapivõrgus üle Põlvamaa (rajooni)). Kasutusele võeti sagedus 100,7 MHz. Leviala kattis suure osa Lõuna-Eestist. Palju oli eetris otseselt setudele mõeldud saateid. Hiljem lisandus Valga saatja sagedusega 99,9 MHz. 2001. aasta novembris kuulutas Põlva maakohus OÜ Kaguraadio pankroti. 2003. aasta kevadel tekkis Põlvasse pankrotistunud Kaguraadio asemele Raadio Marta. Eesti raadiojaamade loend Raadio kroonika Eesti Ringhäälingumuuseum
Nordkapi vald

Nordkapi vald (saami Davvinjárgga gielda) on vald Norras Finnmargi maakonnas. Valla Magerøya saarel asuvad Knivskjellodden ja Nordkapp. Arealstatistikk for Norge 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023 Nordkapi vald
Kiviõli poolkoksimäed

Kiviõli poolkoksimäed ehk Kiviõli tuhamäed on põlevkivi poolkoksi kuhjamisel tekkinud mäed Kiviõli loodeosas. Mägesid nimetatakse sageli ekslikult tuhamägedeks. Vana poolkoksimäe absoluutne kõrgus on 138 meetrit ja uue mäe kõrgus on 135 meetrit. Mäed on tekkinud Kiviõli ja Kohtla-Järve keemiatehase poolt põlevkiviõli tootmisel tekkinud poolkoksi ladustamisel. Maa-ameti reljeefikaart, vaadatud 23. mai 2016 Kiviõli tuhamäe 360° aeropanoraam / aerofoto