laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Brjanski oblasti lipp

Brjanski oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Brjanski oblasti lipp. Lipp on ametlikult kinnitatud 20. novembril 1998. Brjanski oblasti lipuks on ristkülikukujuline punane kangas, mille keskel on Brjanski oblasti vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:1,5. Punane on traditsiooniline Brjanski värv ning pärineb Brjanski ajalooliselt vapilt, veel viitab see Brjanski oblast moodustamise perjoodile ning inimestele, kes võitlesid koos punaarmee ja partisanidega Suures Isamaasõjas (vt. Teine maailmasõda) võõra ikke vastu. Brjanski oblasti vapp Brjanski oblasti sümboolikaseadus Brjanski oblasti ametlikul kodulehel (vene keeles) Riiklik sümboolika: Brjanski oblast - Brjansk (vene keeles)
Periadriaatiline murrang

Periadriaatiline murrang (või rike) on selgelt eristuv murrang Lõuna-Euroopas, kulgedes S-kujuliselt umbes 1000 km Türreeni merest läbi kogu Lõuna-Alpide kuni Ungarini. See moodustab liigenduse Apulia laama ja Euraasia laama vahele. Mõistet Linea insubrica kasutatakse mõnikord viitamiseks tervele Periadriaatilisele murrangule, kuid sagedamini kasutatakse seda vaid lääneosa tähenduses. Ida-Alpides tähistab joon Kesk-Ida-Alpide ja Lõuna-Lubjakivi Alpide vahelist piiri. Lääne-Alpides moodustab see liigenduse Lõuna-Apulia mandrilava ja Alpide keskse kristallilise tsooni vahel. Mandrite kokkupõrge on veel käimas, Apulia ja Euroopa laamad lähenevad endiselt. Ka Alpide kesksed tsoonid tõusevad, põhjustades murrangu vertikaalset libisemist. Tulemuseks on peamiste murrangutsoonide kogum, mille nimi on ühiselt Periadriaatiline murrang. Viini ja Friuli vahelise maavärinatsooni põhjuseks on liikumine piki Periadriaatilist murrangut. Viimane purustav maavärin toimus Friulis 20. sajandi lõpus. Tõus põhjustas noore orogeeni vägivaldse erosiooni, mis viis Kõrg-Tauerni tektoonilise lõhe moodustumiseni. Mitmes piirkonnas toimus Kesk-Alpide tugev tõus mõne kilomeetri võrra ja ka rohkem kui 50 km pikkune nihe. Idast läände on Periadriaatilise murrangu kulg ja sellele piirkondlikult antud nimed järgmised: Drva joon: Kesk-Doonau madalik – Pohorje – Karawankid – Drava org (Jauntal, Rosental) – Rosegg Gailtali joon: Villach – Gaili org – Kartitsch Pustertali joon: Sillian – Pusteri org – Bruneck Giudicarie joon: Merano – Val di Sole Tonale või Linea insubrica: Tonale kuru – Val Camonica – Valtellina – Biella.
Lipsti

Lipsti on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Abava valla kaguosas. Küla asub Sabile linna piiril. Lipsti asub valla endisest keskusest Valgalest 9,5, piirkonna keskusest Talsist 25 ja Riiast 109 kilomeetri kaugusel. Küla asub Abava ürgoru maastikukaitsealal. Lipstis asuvad Strautiņi muinaskalmed on kohaliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Vietvārdu datubāze, vaadatud 15.04 2020 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS "Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. märts 2020. Vaadatud 16. aprillil 2020.
Rinkule

Rinkule on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Abava valla idaosas. Küla asub valla endisest keskusest Valgalest 12, piirkonna keskusest Talsist 26 ja Riiast 107 kilomeetri kaugusel. Rinkule on tekkinud endise Rinkule mõisa (Rinkuln) keskuse juurde. Mõisas on sündinud saksa geograaf Arved von Schultz. Aastal 2017 oli külas 51 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 49. Vietvārdu datubāze, vaadatud 16.04 2020
Mazvirbi

Mazvirbi on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Abava valla põhjaosas. Küla asub valla endisest keskusest Valgalest 9,5, piirkonna keskusest Talsist 22 ja Riiast 111 kilomeetri kaugusel. Mazvirbi on tekkinud endise Mazvirbi mõisa (Klein-Wirben, Klein-Wirbeln) keskuse juurde. Aastal 2015 oli külas 37 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 28. Vietvārdu datubāze, vaadatud 16.04 2020
Lielvirbi

Lielvirbi on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Abava valla põhjaosas. Küla asub Virbupe jõe ääres. Lielvirbi jääb valla endisest keskusest Valgalest 11, piirkonna keskusest Talsist 20 ja Riiast 113 kilomeetri kaugusel. Küla on tekkinud endise Lielvirbi mõisa (Groß-Wirben) keskuse juurde. Aastal 2017 oli külas 45 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 38. Vietvārdu datubāze, vaadatud 16.04 2020
Lambavalge

Lambavalge on hele neutraalne värvitoon, kergelt kollaka varjundiga valge, mis vastab looduslikult valge lambavilla värvusele. Lambavalgena kirjeldatakse sellise värvusega villast eset. Kasutatakse ainult tekstiilide puhul. Lambavalged sokid Lusekofte allserv värvimata valgest lõngast Lambavalged nõelumistehnikas kindad Setumaa rahvariiete pikk-kuub on lambavalge Ekrüüvalge Beež Linavalge Kanepikarva R.Piiri. Eesti kihelkondade värvid. Tallinn, 2018, lk 117 R.Piiri. Eesti kihelkondade värvid. Tallinn, 2018, lk 111 https://www.eki.ee/dict/ekss/index.cgi?Q=lambavalge&F=M https://sonaveeb.ee/search/unif/dlall/dsall/lambavalge/1[alaline kõdulink]
Madunõel (perekond)

Madunõel (Nerophis) on kalade perekond merinõellaste sugukonnast. Perekonda kuulub kolm liiki, kes kõik elavad Atlandi ookeani idaosa meredes. Eestis elab üks selle perekonna liik – madunõel (Nerophis ophidion). merinõel
Merinõel (perekond)

Merinõel (Syngnathus) on kalade perekond merinõellaste sugukonnast. Perekonda kuulub 36 liiki. Eestis elab üks selle perekonna liik – merinõel (Syngnathus typhle). madunõel
Ihor Vorontšenko

Ihor Vorontšenko (ukraina keeles І́гор Олекса́ндрович Воро́нченко, sündinud 22. augustil 1964) on Ukraina sõjaväelane. 2016. aastast 2020. aastani oli ta Ukraina mereväe ülem. 2018 – admiral Адмірал Ігор Воронченко: «Головна інспекція має не карати, а допомагати» - Armija Inform, 05.08.2021 (vaadatud: 20.02.2022) УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №242/2018 Про присвоєння військових звань, 23.08.2018
Novo mesto

Novo mesto on linn Sloveenias Alam-Krainis (Dolenjskas) Novo mesto vallas. Asub Krka jõe ääres. Linna asutas Austria hertsog Rudolf IV 7. aprillil 1365 andes linnale nimeks Rudolfswert. Linn kuulus Kraini hertsogkonda. Praeguse nime sai Novo mesto ametlikult pärast Esimest maailmasõda. Novo mesto on roomakatoliku Novo mesto piiskopkonna keskus. Novo mesto koduleht
Rahvusvahelise Olümpiakomitee liige

Rahvusvahelise Olümpiakomitee liige on inimene, kes on kas juhtkonna või liikmete grupi soovitusel valitud isikutest, kellel ROK-i arvates on teeneid olümpialiikumise arendamisel ja kes elab riigis, kus on moodustatud rahvuslik olümpiakomitee. ROK-i liikmed ei esinda komitees oma riiki, vaid on ROK-i esindajad kodumaal. Kuni 1966. aastani valitud ROK-i liikmed kuulusid organisatsiooni koosseisu eluaegselt. Hiljem on liikmeks olekut piiratud 72. eluaastani. ROK-i liikmeks valitu annab pidulikul tseremoonial vande, milles ta lubab tegutseda olümpialiikumise arendamise huvides. Vande tekst on kirjas olümpiahartas. Olümpiaharta redaktsiooni järgi saab ROK-i liige kümneaastase staaži järel errumineku korral automaatselt auliikme staatuse.
Žužemberk

Žužemberk on asula Sloveenias, Žužemberki valla keskus. Asub Krka jõe ääres. Asula tekkis Žužemberki lossi juurde, millest on esimesed kirjalikud teated 1295. aastast.
Susanne Raab

Susanne Raab (neiupõlvenimi Susanne Knasmüller; sündinud 20. oktoobril 1984 Vöcklabruckis Ülem-Austrias) on Austria jurist ja poliitik, ta on Austria Rahvapartei liige. Ta on 7. jaanuarist 2020 Austria integratsiooni- ja naisküsimuste minister liidukantseleis (portfellita minister). Aastatel 2003–2009 lõpetas ta Innsbrucki Ülikoolis psühholoogia ja õiguse diplomiõpingud. Oma kooli- ja üliõpilasaastate jooksul viibis ta mitmel korral välismaal ning osales erinevates juhatuse tegevustes vabatahtlikes organisatsioonides, näiteks Ülem-Austria Üliõpilaste Liidus, Kooliliidus ja Euroopa Õiguse Üliõpilaste Ühingus. 2010. aasta novembris lõpetas ta õigusteaduse doktoriõppe Innsbrucki Ülikoolis väitekirjaga Austria monopolidevastase seaduse kahjunõuete kohta.
The Wisdom of Insecurity: A Message for an Age of Anxiety

"The Wisdom of Insecurity: A Message for an Age of Anxiety" ('Ebaturvalisuse tarkus: sõnum ängi ajastule') on Alan Wattsi raamat 1951. aastast. Autor lähtub ümberpööratud pingutuse seadusest: kui püüad pinnale jääda, siis vajud, kui püüad vajuda, siis ujud. Kes tahab oma hinge päästa, see kaotab selle. Watts rakendab seda seadust psühholoogilisele turvatundele ning intellektuaalsele kindlustundele, mida püütakse leida religioonist ja filosoofiast. Tänapäeva inimese turvatunde puudumine tuleb sellest, et ta seda otsib, ning tema pääste ja tervemeelsus saaksid tulla tunnistamisest, et inimene ei saa end päästa. Watts püüab pealtnäha vasturääkival moel öelda sedasama mis raamatutes "Behold the Spirit" ja "The Supreme Identity". Ta püüab Laozi vaimus (need, kes end õigustavad, ei veena; tõe tunnetamiseks tuleb teadmisest lahti saada; pole midagi võimsamat ja loovamad kui tühjus) näidata, et religiooni ja metafüüsika tõdesid õigustab see, et nendeta saab läbi, ning ilmutab see, et need lõhutakse. Elu tundub olevat valgusesähvatus kahe igavese pimeduse vahel, hoolimata naudingust täis kannatust. Oleme harjunud uskuma, et elame tulevase elu nimel. Siinsel elul ei ole ju mõtet, kui pole igavest elu. Püüd leida mõtet näilisest kaosest on nagu soov saata ümbrikus vett. Eluvett ei saa korralikult ja kindlalt sisse pakkida. Kõik pakid on katki läinud. Elu probleemid on aina ilmsemalt keerulised ja pakid lähevad aina kiiremini katki. Meie ajal on traditsioonid lõhutud ja ebaturvalisus suur. Üha vähem on asju, mida pidada täiesti õigeks ja tõeseks alati. Mõnede jaoks on see vabanemine dogmade piirangutest, teiste jaoks ohtlik ja hirmutav lahtiütlemine mõistusest ja tervemeelsusest, mis võib elu lootusetusse kaosesse paisata. Enamiku jaoks on põgusa elevuse järel tulnud sügav äng, sest pole tulevikku ega lootust. Kui õnn sõltub alati sellest, mida tulevikult oodatakse, siis me jahime virvatulukest. Tegelikult ei ole meie aeg ebaturvalisem kui varasemad ajad, lihtsalt puudub nüüd usk. Teaduse autoriteet on usu kõikuma löönud. Usk on alla käinud ausa kahtluse tõttu. Soovmõtlemiseta maailmapilt tundub võtvat üksikinimeselt lootuse. Teadus on küll toonud imed sellesse ellu, kuid röövinud usu tulevasse elusse. Mõistus on rahul, süda on näljas. See on üldine arvamus teaduse kohta, kuigi kirjandus- ja usuringkondades tihti arvatakse, et teaduse ja usu vastuolu on ületatud.
Võžnõtsja

Võžnõtsja (ukraina Вижниця, rumeenia Vijnița) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis, Võžnõtsja rajooni halduskeskus. Võžnõtsjat on esmamainitud 1158. aastal, linnaõigused sai 1904. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Võžnõtsja elanikest ukrainlasi 94,61%, venelasi 4,13%, moldaavlasi 0,35% ja rumeenlasi 0,24. Вижница Точка-на-Карте Національний склад міст Datatowel.in.ua
ESC Clermont Business School

ESC Clermont Business School on Clermont-Ferrandis asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. Ülikool asutati 1919. aastal. Financial Timesi edetabelis platseerus ESC Clermont 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 95. kohale. Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EPAS ja AACSB. Õppeasutuse vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid, näiteks Jean-Pierre Caillard (Groupe Centre-France La Montagnei tegevjuht) ja Claude Wolff (Chamalièrese linnapea). European Business School Rankings 2019 Triple accredited business schools (AACSB, AMBA, EQUIS) Koduleht
Lancia

Lancia on Itaalia autotootmisettevõte, mille asutas Vincenzo Lancia 1906. aastal ja mis kandis algselt nime Lancia & C. Fabbrica Automobili. 1969. aastal sai Lanciast Fiati osa. Tänapäeval on tegu FCA Italy tütarettevõttega, mis kuulub omakorda rahvusvahelisele korporatsioonile Fiat Chrysler Automobiles, millest on pärast PSA grupiga liitmist saanud suurkorporatsioon Stellantis. Lancia on ka väga tuntud nimi motospordis: osaletud on Vormel 1 sarjas, ringirajavõistlustel ning ralliajaloost on kuulsaimad mudelid Lancia 037 ja Lancia Delta. Lancia Beta Lancia Aprilia Lancia Flavia Lancia Scorpion Lancia Thema 16V Lancia Thesis Lancia Delta Lancia Delta HF Integrale Lancia 037 Pärast seda, kui emaettevõte Fiat omandas 2009. aastal osaluse Chrysleris, muudeti ka väheneva müügiga Lancia tooteportfelli ning Euroopa turgudel müügil olevad Chrysleri mudeleid hakati turustama Lancia kaubamärgi all. Kuna ka see tegevus ei aidanud kaasa müügi paranemisele, siis 2015. aastal lõpetati Lancia märgiga Chryslerite müük ning ainsaks Lancia mudeliks jäi väikeauto Lancia Ypsilon. Lancia Voyager Lancia Thema Lancia Ypsilon Lancia Delta Lancia Beta Lancia Thema Lancia 037 Lancia ametlik koduleht (itaalia, inglise ja saksa keeles) Viva Lancia muuseumi koduleht (itaalia ja inglise keeles)
Smbat Lputjan

Smbat Lputjan (armeenia keeles Սմբատ Լպուտյան; sündinud 14. veebruaril 1958 Jerevanis) on armeenia maletaja, maletreener ja malefunktsionäär, rahvusvaheline suurmeister (1984), FIDE vanemtreener (2004). Lputjan on alates 2008. aastast Armeenia Maleföderatsiooni esimene asepresident. Enne seda oli üks asepresidentidest (2004–2008). Ühtlasi on ta 2002. aastast Armeenia Maleakadeemia president. Tegutseb ka treenerina. Maletajana sai Lputjan 1982. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 1984. aastal. Armeenia malemeistriks on ta tulnud neljal korral (1978, 1980, 1998, 2001). Aastavahetusel 1986/1987 tuli Lputjan kaasvõtjaks Hastingsi turniiril. 1999. aastal võitis ta Hoogovensi B-turniiri (11. kategooria turniir). Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevaheliselt turniirilt (74 osavõtjat) kvalifitseerus FIDE pretendentide turniirile 10 paremat. Lputjan sai sel turniiril 12. koha. 2000. aastal pääses mängima New Delhis peetud FIDE MM-turniirile nokautsüsteemis, kus võitis teises ringis Sergei Rublevski, kuid kaotas kolmandas ringis Viswanathan Anandile. Lputjan on mänginud Armeenia võistkonna koosseisus 8 maleolümpial (1992–2006), võitnud võistkonnaga kuldmedali (2006) ja kolm pronksmedalit (1992, 2002, 2004). Võistkondlikel maailmameistrivõistlustel on ta võitnud kaks pronksmedalit (1997, 2001) ning Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kuld- (1999), hõbe- (2007) ja pronksmedali (1997). valiti Armeenia Riikliku Kehakultuuri Instituudi auprofessoriks  Smbat Lputjan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Smbat Lputjan FIDE andmebaasis
Vanik Tšhakharjan

Vanik Tšhakharjan (armeenia keeles Վանիկ Զաքարյան; vene keeles Ваник Захарян Vanik Zahharjan; 21. märts 1936 Meghri – 14. aprill 2023) oli armeenia matemaatik ja maletegelane. Tšhakharjan lõpetas 1959. aastal Jerevani Riikliku Ülikooli. Sai 1977. aastal füüsika-matemaatikadoktoriks (kaitses doktoriväitekirja "Особенности и единственность решения задач мераморфных функций на множествах"). 1979. aastal sai professori kutse. Alates 1975. aastast oli ta Jerevani Polütehnilise Instituudi (tänapäevase nimega Armeenia Rahvuslik Polütehniline Ülikool) matemaatikateaduskonna dekaan. Maletajana täitis Tšhakharjan 24-aastaselt 1960. aastal meistrinormi. Ta tuli kahel korral Armeenia NSV malemeistriks (1961, 1976). Ta tegutses ka malefunktsionäärina ja võistluste korraldajana. Aastatel 1990–1994 oli ta Armeenia Maleföderatsiooni asepresident, 1994–2004 president ja alates 2004. aastast aupresident. 1996. aastal valiti Tšhakharjan ühtlasi FIDE viitsepresidendiks (1996–2004) ja 2004. aastal FIDE auviitsepresidendiks. Tšhakharjan oli 1996. aastal Jerevanis toimunud maleolümpia ja 2001. aastal Jerevanis peetud võistkondlike maailmameistrivõistluste peakorraldajaid. FIDE-lt on ta saanud 1996. aastal rahvusvahelise organisaatori nimetuse (tunnistus nr 1). 1990 – valiti Armeenia Rahvusliku Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1996 – valiti Armeenia Rahvusliku Teaduste Akadeemia akadeemikuks 2003 – Armeenia Vabariigi teeneline kehakultuuri- ja sporditegelane Vanik Tšhakharjan FIDE andmebaasis Armenia / Armenian Chess Federation. ratings.fide.com
Ašot Vardapetjan

Ašot Vardapetjan (armeenia keeles Աշոտ Վարդապետյան; inglise keeles Ashot Vardapetyan; vene keeles Ашот Вардапетян Ašot Vardapetjan; sündinud 1955) on armeenia malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (1993). Vardapetjan on kolmeliikmelise Euroopa Maleliidu (ECU) hoolekogu liige. Ühtlasi on ta FIDE reeglikomisjoni auesimees. Ašot Vardapetjan on tunnustatud malekohtunik. Ta on olnud peakohtunik paljudel võistlustel, sealhulgas MM-tiitlimatšil Viswanathan Anandi ja Boris Gelfandi vahel (2012), MM-tiitlimatšil Viswanathan Anandi ja Magnus Carlseni vahel (2013), pretendentide matšil (2009), maailmameistrivõistlustel kiir- ja välkmales (2017), Euroopa noorte meistrivõistlustel (2018), maailma karikaturniiril (2009, 2011, 2019), Euroopa meistrivõistlustel (2014, 2019), Euroopa naiste meistrivõistlustel (2016, 2017) ning võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (2015). Peakohtuniku asetäitja rollis on ta olnud maleolümpial (2010), Aerofloti lahtisel A-turniiril ( 2016, 2017, 2018, 2019, 2020), maailma karikaturniiril (2017) ja muudel turniiridel. Maletajana on Vardapetjan täitnud meistrikandidaadi järgu nõuded. Board of Trustees. europechess.org Ašot Vardapetjan FIDE andmebaasis Rules Commission (RC). ratings.fide.com RC Meeting in Duabi. rules.fide.com Armenian sports ministry medal to IA Ashot Vardapetyan. europechess.org]. europechess.org
Tyrell Biggs

Tyrell Biggs (sündinud 22. detsembril 1960 Philadelphias Pennsylvanias) on USA endine poksija. Ta oli aastatel 1981–1982 kokku kahekordne Ameerika Ühendriikide meister üliraskekaalus (üle 91 kg). Ta võitis üliraskekaalus (üle 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta võitis üliraskekaalus (üle 91 kg) 3. maailmameistrivõistlustel (München, 1982) kuldmedali ja tuli maailmameistriks. Ta poksis novembrist 1984 kuni augustini 1998 elukutselisena ning pidas kokku 40 kohtumist, millest võitis 30 (neist 20 nokaudiga) ja kaotas 10 (neist 7 nokaudiga) kohtumist. Ameerika Ühendriikide meistrivõistlused poksis. Tulemused Inglise keeles 23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles 3. maailmameistrivõistlused poksis. München 1982. Tulemused inglise keeles Tyrell Biggs veebisaidil Olympedia (inglise) Tyrell Biggs lehel BoxRec. Inglise keeles
Wära

Alternatiivraha Wära (tuletatud sõnast Währung – 'valuuta' ja währen – 'vastupidav') võeti Saksamaal kasutusele pärast I maailmasõda – ajal, mil riigi rahanduses valitses suur segadus. Inspireerituna Silvio Geselli (1862–1930), saksa majandustegelase ja füsiokraatide mõtetest, asutasid Helmut Rödiger ja Hans Timm 1929. aastal Erfurdis Wära Ringlusagentuuri[viide?] ja hakkasid välja andma oma raha, mis emiteeriti riigimarga suhtega 1:1. Rahalt tuli tasuda igakuist hoiutasu (demurrage fee) 1% raha väärtusest, kui seda ei tasutud ja vastavat märki raha tagaküljele ei kleebitud, siis langes selle väärtus vastavalt 1% võrra selle nominaalväärtusest. Börsikrahhi ja Suurest Depressioonist põhjustatud raskes majandusolukorras ühines projektiga enam kui 1000 ettevõtjat üle kogu Saksamaa ning wära käive oli märkimisväärne 14 linnas. Seda raha tunnustasid isegi Commerzbank, Ostfriesische Bank, Vereinsbank ja tarbijate ühistud. Tuntuimaks juhtumiks sai Schwanenkircheni pankrotistunud söekaevanduse juhtum, mille taaskäivitajale laenas agentuur 50 000 riigimarka (suurem osa sellest wära’des). Söekaevandus taaskäivitati ja töötajatele maksti 2/3 töötasust wära’des ja 1/3 riigimarkades. Kuna wära'des oli võimalik osta toitu ja tarbekaupu kohalikelt tootjatelt, siis inimesed leppisid sellega ja raha läks kiiresse ringlusse. Söe ostjatele, kes tasusid kauba eest wära’des pakuti 5% soodustust. Kuna projekti saatis suur edu ja seda raha tahtsid kasutusele võtta veel paljud omavalitsused, keelas Reichi rahandusministeerium wära kasutuse 1931. aasta oktoobris. Kuna riigimarkasid polnud saadaval vastuvõetavatel tingimustel, siis lõpetas söekaevandus töö ning tööpuudus ümbruskonnas kasvas järsult.  Geschichtsverein Deggendorf: Ein vergessenes Kapitel der Wirtschaftsgeschichte. Schwanenkirchen, Wörgl und andere Freigeldexperimente (Werner Onken). Accessed on 11 July 2011. Lietaer, Bernard (2001). The Future of Money. London: Random House. Lk 131.
Tšornohora

Tšornohora (ukraina Чорногора) on mäestik Euroopas Ukrainas, osa Metsa-Karpaatidest. Kulgeb loode-kagu suunas. Kõrgus kuni 2061 m (Hoverla).
SimplBooks

SimplBooks on tarkvaraettevõte Eestis, mis tegeleb veebipõhise raamatupidamistarkvara arendamise ja turustamisega. Ettevõte tegutseb Eestis ja Soomes 10-liikmelise meeskonnana. SimplBooks OÜ on loodud 2012. aastal ja 100% Eesti kapitalil ning kuulub kahele eraisikust omanikule (Rene Meres ja Jaanus Reismaa). SimplBooks OÜ võtmeisik ja asutaja Jaanus Reismaa arendas algselt välja eAktiva nimelise arvete ja kannete programmi. eAktiva oli turule tulles Eestis esimene täielikult veebipõhine raamatupidamistarkvara ning korraliku veebipõhise raamatupidamistarkvara puudumine oli ka ajendiks eAktiva (hiljem SimplBooks) loomiseks. SimplBooksil on tegev tütarettevõte Soomes, SimplBooks OY, mis sai asutatud aastal 2017. SimplBooks põhilised kliendigrupid on mikro- ja väikeettevõtted ning raamatupidamisbürood. Kokku on SimplBooksil üle 20 000 aktiivse kasutaja ning on sellega Eestis üks populaarsemaid raamatupidamistarkvarasid. SimplBooks teeb koostööd tuntud ülikoolidega nii Eestis (TTÜ, EBS, EEK Mainor), kui Soomes ning on Eesti Kaubandus- ja Tööstuskoja Liidu liige. SimplBooks OÜ Eesti koduleht SimplBooks OY Soome koduleht https://www.itl.ee/uudised/reaalajamajanduse-jatkuprojekt-standardiseerib-aritehingute-info/ https://www.rmp.ee/tarkvara/vaike/simplbooks/simplbooks
Iļķēni mõis

Iļķēni mõis (saksa keeles Hilchensfähr, läti keeles Iļķēnes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas. Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 218. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836. Lk 54 [1]. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885. Lk 64-65 [2].
Strátos Grívas

Strátos Grívas (kreeka keeles Στράτος Γρίβας; sündinud 30. märtsil 1966 Aigios Lääne-Kreeka piirkonnas) on kreeka maletaja, malekohtunik ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1993), rahvusvaheline arbiiter (1998), FIDE vanemtreener (2005). Grívas sai 1984. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Aasta hiljem tuli ta Ash-Shāriqahis (Araabia Ühendemiraatides) juunioride maailmameistrivõistlustel neljandaks. Suurmeistriks sai Grívas 27-aastaselt 1993. aastal. Grívas on tulnud kahel korral Kreeka malemeistriks (1983, 1996) ja mänginud Kreeka võistkonna koosseisus kaheksal maleolümpial (1984–1998). Ta tegutseb ka treenerina, kohtunikuna ja võistluskorraldajana. 1998. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise organisaatori nimetuse.  Strátos Grívas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Strátos Grívas FIDE andmebaasis