laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Good Hope (lahinguristleja)

Good Hope (ehitatud 1902–1903) oli ristleja, mis kuulus Inglismaa merelaevastikku ning hukkus Saksamaa Ida-Aasia eskaadri hävitamisel Esimeses maailmasõjas 1. novembril 1914. aastal Coroneli lahingus. Pikkus: 161,4 m Laius: 21,6 m Süvis: 7,9 m Veeväljasurve: 14100 t Kiirus: 23 sõlme 2 suurtükki kaliibriga 234 mm 12 suurtükki kaliibriga 152 mm 12 suurtükki kaliibriga 76 mm 3 suurtükki kaliibriga 47 mm veeliinil 152 mm suurtükitornidel 152 mm
Invincible (laev 1907)

Invincible (ehitatud 1907) oli lahinguristleja, mis kuulus Inglismaa merelaevastikku ning hukkus 31. mail 1916 Skagerraki ehk Jüütimaa merelahingus Esimeses maailmasõjas. Pikkus: 172,8 m Laius: 23,9 m Süvis: 7,8 m Veeväljasurve: 17 420 t Võimsus: 41 000 hj Kiirus: 25 sõlme Meeskond: 784 inimest 8 suurtükki kaliibriga 305 mm 16 suurtükki kaliibriga 102 mm 1 suurtükki kaliibriga 76 mm veeliinil 178 mm tekil 83 mm suurtükitornidel 178 mm komandosillal 254 mm
Inflexible

Inflexible (ehitatud 1908) oli lahinguristleja, mis kuulus Suurbritannia merelaevastikku ning lammutati 1923. aastal. Osales olulisemates merelahingutes Esimeses maailmasõjas. Pikkus: 172,8 m Laius: 23,9 m Süvis: 7,8 m Veeväljasurve: 17 290 t Võimsus: 41 000 hj Kiirus: 25 sõlme Meeskond: 784 inimest 8 suurtükki kaliibriga 305 mm 16 suurtükki kaliibriga 102 mm 1 suurtükki kaliibriga 76 mm veeliinil 178 mm tekil 83 mm suurtükitornidel 178 mm komandosillal 254 mm
Monmouth (ristleja)

Monmouth (ehitatud 1903–1904) oli ristleja, mis kuulus Inglismaa merelaevastikku ning hukkus Saksamaa Ida-Aasia eskaadri hävitamisel Esimeses maailmasõjas 1. novembril 1914. aastal Coroneli lahingus. Pikkus: 141,2 m Laius: 20.1 m Süvis: 7,5 m Veeväljasurve: 9800 t Kiirus: 23 sõlme 14 suurtükki kaliibriga 152 mm 8 suurtükki kaliibriga 76 mm 3 suurtükki kaliibriga 47 mm veeliinil 102 mm suurtükitornidel 127 mm
Frida

Frida on naisenimi. Frida on Anni-Frid Lyngstad esinejanimi. Frida on Frida album. Frida on Rootsi ajaleht. Frida on 2002. aasta film, milles Salma Hayek mängib Frida Kahlot. Frida on õunasort. Frida on Friderika Bayeri esinejanimi. Frida on Tallinna Loomaaias sündinud jääkaru. FRIDA "Frida: A Biography of Frida Kahlo" "Frida – med hjertet i hånden", Berit Nesheimi film (1991) Frieda
Tropism

Tropism (kreeka tropos 'pöörama') ehk suundus on taime kasvuliikumine mingi välise ärritaja toimel. Fototropism – reageerimine valgusele. Heliotropism – reageerimine päikesele. Geotropism – reageerimine gravitatsioonile. Tigmotropism – reageerimine puudutusele. Hüdrotropism – reageerimine niiskusele või veele. Kemotropism – reageerimine kemikaalidele. Positiivne tropism – kasv toimub ärritaja poole (näiteks kasvamine valguse poole). Negatiivne tropism – kasv toimub ärritajast eemale. auksiinid nastia taksis Lugeja küsib: miks taimed ülespoole kasvavad?
Santo Domingo

Santo Domingo on Dominikaani Vabariigi pealinn ja suurim linn. Asub Kariibi mere kaldal. Santo Domingo on vanim eurooplaste asutatud linn Ameerikas. Selle asutas 1496. aastal Bartolomeo Kolumbus Ozama jõe suudmesse. 1538. aastal avati linnas Ameerika esimene ülikool. 1936 kuni 1961 kandis linn diktaator Rafael Trujillo järgi nime Ciudad Trujillo. Santo Domingo sadam La Haina on riigi tähtsaim sadam. Linna toomkirik Santa Maria de la Encarnación on Ameerika vanim katedraal, mille nurgakivi pandi 1521. aastal ning see pühitseti sisse 1540. 1795. aastani asus seal Christoph Kolumbuse põrm. 1930. aastal hävis suurem osa linnast tornaado läbi. http://www.adn.gov.do/
Anton de Bary

Heinrich Anton de Bary (26. jaanuar 1831 Frankfurt – 19. jaanuar 1888 Strasbourg) oli saksa kirurg, botaanik, mikrobioloog ja mükoloogia rajaja. De Bary sündis arst August Theodor de Bary (1802–1873) ja tema naise Emilie (sündinud Meyer) kümnelapselises peres. Isa julgustas teda liituma loodushuviliste rühmaga, kes ümbruskonna looduse põhjal herbaariume koostas. Hiljem õhutas de Bary huvi looduse vastu Senckenbergi loodusemuuseumi kuraator Georg Fresenius, kes ühtlasi õpetas botaanikat Senckenbergi instituudis. De Bary aitas Freseniust vetikate ja seente mikroskoopilise uurimise osas. 1848. aastal lõpetas de Bary Frankfurdi gümnaasiumi ja hakkas Heidelbergi ülikoolis meditsiini õppima. Õpinguid jätkas ta Marburgi ülikoolis ja 1850 Berliini Humboldti ülikoolis. Ülikoolis keskendus ta mitte loomsele, vaid taimsele elule. Ta lõpetas ülikooli 1853, kaitstes väitekirja "De plantarum generatione sexuali" ("Taimede sugulisest paljunemisest"). Samal aastal avaldas ta raamatu seentest, mis põhjustavad taimedel rooste- ja nõgihaigust. Pärast lõpetamist töötas de Bary Frankfurdis arstina, aga mitte kaua. Ta läks Tübingeni, sai eradotsendiks ja töötas sealse ülikooli õppejõu Hugo von Mohli assistendina. 1855 sai ta Freiburgi ülikooli botaanikaõppejõuks, kui tema eelkäija sellel ametikohal Carl Wilhelm von Nägeli sai Müncheni ülikooli botaanikaprofessoriks. De Bary rajas Freiburgis kõige moodsama botaanikalabori. 1867 sai de Bary Halle ülikooli botaanikaprofessoriks. Sellel ametikohal varem töötanud Diederich Franz Leonhard von Schlechtendal oli eelmisel aastal surnud. Schlechtendal oli koos von Mohliga asutanud esimese botaanikaajakirja Botanische Zeitung. De Bary sai selle kaastoimetajaks ja hiljem (von Mohl suri 1872) ainsaks toimetajaks. Pärast Prantsuse-Preisi sõda määrati de Bary 1872. aastal Strasbourgi ülikooli botaanikaprofessoriks ja ühtlasi valiti ta ülikooli esimeseks rektoriks Saksamaale kuulumise ajal. Rektorina rajas ta ülikooli botaanikaaia. Anton de Bary abiellus 1861. aastal Antonie Einertiga. Nad said neli last. Ta avastas seente heterotroofse toitumise ja sugulise paljunemise ning lõi esimese seente fülogeneetilise süsteemi. Ta avastas, et samblikud koosnevad seentest ja vetikatest. Selle tähistamiseks võttis ta kasutusele sõna "sümbioos" (oma 1879 Strasbourgis ilmunud monograafias "Die Erscheinung der Symbios"). Anton de Bary oli Peterburi Teaduste Akadeemia välisliige. Mitme ülikooli õppejõuna mitmekümne aasta jooksul oli de Baryl palju üliõpilasi. Kõige tuntumad nendest on Venemaa mullateadlane Sergei Vinogradski, krüptogaamsete taimede uurijast ameerika teadlane William Gilson Farlow ja prantsuse seeneteadlane Pierre-Marie-Alexis Millardet. Albert Frank
Georgi Bõstrov

Georgi Bõstrov (10. oktoober 1944 Petserimaa – 15. oktoober 2015) oli Eesti poliitik. Ta on lõpetanud 1984 Tallinna Polütehnilise Instituudi insener-ökonomistina, Peterburi Riigiteenistuse Instituudi (riikliku ja munitsipaaljuhtimise eriala, 1993) ja Moskva Sotsiaalteaduste Ülikooli (õigusteadus, 2001). 1991. aasta augustiputši ajal Nõukogude Liidus tervitas ta riigipöördekatset ja heiskas Maardus selle märgiks punalipu.[viide?] Kuulus Eestimaa Ühendatud Vasakparteisse. Varem kuulunud NLKP-sse. Ta oli 1996–2013 ja 27. jaanuarist 2015 kuni oma surmani Maardu linnapea. 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kogus ta 6183 häält. Valituks osutudes lubas ta taotleda vene keelele Euroopa Liidus ametliku keele staatust. Ta kuulus Konstitutsioonierakonda, oli selle vanematekogu esimees. 2007. aasta Riigikogu valimistel sai ta Konstitutsioonierakonna esinumbrina 848 häält ja ei pääsenud riigikokku. 2010. aastal valiti ta Balti riikide esindajaks ülemaailmsesse Vene kaasmaalaste nõukogusse. 2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Rahvaliidu nimekirjas 2. valimisringkonna (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosa) esinumbrina. Ta sai 204 häält ja ei osutunud valituks. Aastatel 2013–2015 oli ta Maardu linnavolikogu esimees. 2017. aasta juulis avati Maardus Georgi Bõstrovi pronksbüst, mille Maardu linnavalitsuse tellimusel lõi skulptor Aleksander Litvinov. Georgi Bõstrovi hobid olid mäesuusatamine, alpinism ja kalapüük. "Suri Maardu linnapea Georgi Bõstrov". Delfi. Ekspress Grupp. 15. oktoober 2015. Vaadatud 15. oktoobril 2015. Vene kaasmaalased valisid Balti riikide esindajaks Bõstrovi, Delfi, 22. oktoober 2010 Fotod: Maardus avati Georgi Bõstrovi büst ERR, 18. juuli 2017 (vaadatud 18.07.2017) 2004 Ivo Parbus. "Georgi Bõstrov – vene poliitik Eestis". Revelexi Kirjastus Väike Lužkov, Viktoria Ladõnskaja artikkel Eesti Ekspressis Fotod Maardu linnapea püüdis keeleeksamit sooritada võõra abiga Postimees 04.03.2004 Politsei alustas Maardu linnapea suhtes kriminaalasja Postimees 16.03.2004 В Европарламенте могут заговорить по-русски BBC venekeelne uudis Venelaste ühiskandidaadiks võib saada Maardu linnapea, 12.02.2009 Ühendatud Vasakpartei liikmed kandideerivad Rahvaliidu nimekirjas, 17.01.2011 Maardu linnapea Bõstrov ei ilmunud keeleinspektsiooni vestlusele, 19. veebruar 2015 Georgi Bõstrov - mees, kes tervitas augustiputši punalipuga ja hoidis Keskerakonna Maardust eemal Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Suur salm

Suur salm (ka Suursalm) on väin Põhja-Eestis Aegna ja Kräsuli saare vahel. Väina laius on umbes 600 m. Suurim mõõdetud sügavus 2006, aastal oli 1,5 ja 2 meetri vahel. Tormid kannavad salme liiva. Väike salm
Frédéric Joliot-Curie

Jean Frédéric Joliot-Curie (19. märts 1900 Pariis – 14. august 1958) oli prantsuse füüsik. Aastatel 1908–1917 õppis ta Lacanale'i lütseumis, kust siirdus ajutisesse teenistusse armeesse. 1918. aastal jätkas Frédéric Joliot õpinguid kõigepealt Lavoisier' lütseumis, sealt edasi Pariisi Keemia ja Füüsika Koolis. 1925. aastal, saades Curie fondist stipendiumi, asus Frédéric Joliot preparaatorina Pariisi Raadiumiinstituuti. Samal ajal kaitses Irène Curie doktoriväitekirja teemal "Polooniumi alfakiirgusest". 4. oktoobril 1926 registreeriti Pariisi 4. ringkonna linnavalitsuses Irène Curie ja Frédéric Joliot' abielu. Aastal 1927 sündis tütar Hélène (hiljem Hélène Langevin-Joliot). Frédéric sai litsentsiaadikraadi Pariisis Sorbonne'i ülikoolis. 1930. aastal kaitses ta doktoriväitekirja polooniumi elektrokeemia kohta. 1932. aastal määrati Frédéric Joliot-Curie Rahvusliku Teaduste Fondi seaduslikuks töötajaks, st sai Raadiumiinstituudis palgalise assistendi koha. Irène Joliot-Curie nimetati Raadiumiinstituudi Curie laboratooriumi tööde juhatajaks. Samal aastal sündis ka nende teine laps Pierre. 1934. aasta 15. jaanuaril teatasid Frédéric ja Irene Joliot-Curie avastatud kunstlikust radioaktiivsusest, mille eest neile anti ka 1935. aastal Nobeli keemiaauhind. Alates 1936. aastast nägi Frederic palju vaeva ülemaailmse rahu tagamiseks. Sõja-aastatel organiseeris ta oma ammuse õpetaja Paul Langevini põgenemise. Sellest ajast illegaliseerus Frederic täiesti. Kommunistina nimetati ta paljude rahuorganisatsioonide juhiks (näiteks Prantsusmaa vabastamise ja sõltumatuse eest võitleva Rahvusrinde president). 1956. aasta 17. märtsil suri Irene Joliot-Curie. Samal aastal uuris Frederic Joliot Pierre Curie päevikuid, mida nad Marie Sklodowska-Curiega täitsid, kui püüdsid leida ja eraldada polooniumi ja raadiumi. Päevikud olid pärast Pierre'i ja Marie surma veel aastakümneid tugevalt radioaktiivsed. Jean Frederic Joliot-Curie suri Saint Antoine'i haiglas 14. augustil 1958. 18. augustil peeti tema riiklik matus Pariisis.
Santiago de los Caballeros

Santiago de los Caballeros on linn Dominikaani Vabariigis, Santiago de los Caballerose provintsi keskus, elanike arvult riigi teine linn. Asub sisemaal riigi põhjaosas, Cibao orus. Linna asutas Christoph Kolumbus 1495. aastal Yaque del Norte jõe kaldale. Santiago de los Caballeros on korduvalt olnud lühikest aega Dominikaani Vabariigi pealinn.
Békéscsaba

Békéscsaba on komitaadi õigustega linn Ungaris, Békési komitaadi halduskeskus. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Békéscsaba koduleht (ungari, inglise, saksa ja slovaki keeles)
Dunaújváros

Dunaújváros (ungari 'Doonau-uus-linn') on komitaadi õigustega linn Ungaris Fejéri komitaadis, Dunaújvárosi kreisi halduskeskus. Asub Doonau paremal kaldal. 1949 otsustati linna rajada suur metallurgiatehas. Tehas valmis 1954. aastal. 1951–1961 oli linna nimi Sztálinváros. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Dunaújvárosi koduleht
Eger

Eger on komitaadi õigustega linn Ungaris, Hevesi komitaadi halduskeskus. Linn on tuntud veinipiirkonna keskus. Tuntuim veinisort on Egri bikavér ('Egeri härjaveri'). Türgi sõdade ajal oli linn pidevate rünnakute objektiks. 1552. aastal suutis väike ungari väeüksus linna kaitsta suure türklaste väe vastu. Seda kirjeldab Géza Gárdonyi romaan "Egeri tähed". Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Egeri koduleht
Rokkmuusikastiilide loend

Siin on loetletud rokkmuusika (kaasa arvatud punk rock'i ja heavy metal'i) stiile. Bluus Kantrimuusika Rhythm and blues Rockabilly Rock'n'roll Aboriginal rock Acid rock Afrorock Akustiline rokk Alternatiivrokk Anatolian rock Arena rock Art rock Baroque pop Biitmuusika Bluusrokk Briti roki invasioon Briti rokk Boogaloo Cello rock Chicano rock Chimp rock Desert rock Folkrokk Frat rock Funk rock Garage-rock Glämmrokk Hard rock Heartland rock Instrumentaalrokk J-rock Jam rock Jangle pop Kantrirokk Kaizerrock Kozmigroov Klassikaline rokk Krautrock Kristlik rokk Math rock Modernne rokk New flamenco New wave of new wave Piano rock Poprokk Power pop Progressiivne rokk Psühhedeelne popp Psühhedeelne rokk Punta rock Raga rock Rapcore Reggae rock Rockoson Rocksteady Samba rock Southern rock Space rock Speedrock Stoner rock Sunshine pop Surf rock Swamp rock Sümfooniline rokk Zeuhl Wagnerian rock Wizard rock Avant-progressive rock Britpop C86 College rock Dark cavaret Deathrock cabaret Dream pop Dunedin sound Eksperimentaalne rokk Geek rock Gothabilly Gothic rock Grebo Grunge Indie pop Indie rock Industriaalrokk Lion pop Lo-fi Madchester No Wave Noise pop Noise rock Nu-gaze Paisley Underground Post-grunge Post-rock Post-punk revival Riot Grrl Shoegazing Sadcore Twee pop Alternatiiv-metal Avant-grade metal Black metal Blackened death metal Blackened thrash metal Death metal Deathrash Doom metal Extreme metal Folk-metal Glam metal Gothic metal Groove metal Industriaal-metal Klassikaline metal Melodic black metal Neo-Classical metal Nu metal NSBM Post-metal Power metal Progressiivne metal Sludge metal Speed metal Sümfooniline metal Symphonic black metal Thrash metal Viking metal Cybergrind Deathcore Deathgrind Goregrind Hatecore Mathcore Moshcore Nitendocore Noisegrind Pornogrind Powerviolence Üleminek thrash'ile 2 tone Anarhco-punk Anti-folk Art punk Garage punk Celtic punk Chicano punk Glam punk Cowpunk Crust punk Deathcountry Deathrock Folkpunk Gaelic punk Horror punk J-ska Kristlik punk Mod revival Nazi punk New wave No wave Noise rock Oi! Proto-punk Pop punk Post-punk Psychobilly Punkabilly Punk blues Rock Against Communism Riot Grrrl Scum punk Ska punk Skate punk Streetpunk Thrashcore Artcore D-beat Emo Folkcore Funkcore Hatecore Kristlik hardcore Meloodiline hardcore Post hardcore Screamo Taqwacore Youth crew
Érd

Érd on komitaadi õigustega linn Ungaris Pesti komitaadis. Budapesti eeslinn, asub Budapestist edelas. Érd on linn 1979. aastast, kuid tänapäeva linnaosa Óvárost mainitakse juba 1243. aastal. Linnas on 17. sajandist pärinev minarett. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Érdi koduleht
Hódmezővásárhely

Hódmezővásárhely on komitaadi õigustega linn Ungaris Csongrád-Csanádi komitaadis. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Hódmezővásárhely koduleht
Nimed marmortahvlil (film)

"Nimed marmortahvlil" on Eesti sõjafilm Albert Kivika romaani "Nimed marmortahvlil" ainetel. Film keskendub Eesti Vabadussõjas sõdinud koolipoiste saatusele. Filmi võtted algasid 8. veebruaril 2002 ning kestsid kaks kuud. Film esilinastus Eesti kinodes sama aasta 1. novembril. See kogus kinodes ligi 168 000 vaatajat, mis oli kuni 2016. aastani Eesti kinokülastuse rekord. Filmi näidati paarikümnel filmifestivalil Taanis, Portugalis, Itaalias, Kanadas, Saksamaal, Rootsis, Suurbritannias, Lõuna-Koreas, Hispaanias, Hiinas, Jaapanis, Tšehhi Vabariigis, Iirimaal, Slovakkias jm. Režissöör Elmo Nüganen pälvis selle filmiga 2002. aastal Eesti Kultuurkapitali Audiovisuaalse kunsti sihtkapitali debüüdipreemia. Priit Võigemast – Henn Ahas Indrek Sammul – Ants Ahas Hele Kõre – Marta Alo Kõrve – Käsper Ott Aardam – Kohlapuu Karol Kuntsel – Martinson Anti Reinthal – Tääker Ott Sepp – Mugur Mart Toome – Miljan Argo Aadli – Konsap Bert Raudsep – Käämer Jaan Tätte – kapten (Oskar Eller) Hannes Kaljujärv – salgajuht Peter Franzén – Sulo A. Kallio Guido Kangur – Karakull Martin Veinmann – pataljoniülem (Karl Einbund) Film "Nimed marmortahvlil" arvatikogumiku "100 most impressive films of the world" ("100 kõige muljetavaldavamat filmi maailmas") valikusse. Saksa kirjastuses välja antav raamat pidi 2007. aastal ilmuma 25 keeles. "See on väga sümpaatne, et film sellise raamatu kaudu laia maailma jõuab," tõdes filmi produtsent Kristjan Taska. Skandinaavia suurim filmitootja Nordisk Film müüs filmi "Nimed marmortahvlil" Jaapani turule. Film linastus ka Jaapani rahvustelevisioonis. "Nimed marmortahvlil" Kaas, K. (2002). Nimed marmortahvlil. Eesti kõigi aegade kalleim film sai eile stardipaugu. Postimees, 9. veebr. http://www.efis.ee/et/filmiliigid/film/id/4368/huvitavat-lugemist http://www.efis.ee/et/filmiliigid/film/id/18057/huvitavat-lugemist Filmi "Nimed marmortahvlil" festivalid ja auhinnad Eesti Filmi Andmebaas. Vaadatud 15.02.2024. [1] Foto[alaline kõdulink] Nimed marmortahvlil andmekogus IMDb (inglise) Film "Nimed marmortahvlil" Taska Filmi kodulehel
Portugali jalgpallikoondis

Portugali jalgpallikoondis on Portugali jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Portugali rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Koondis on tulnud ühe korra Euroopa meistriks (2016). Parim tulemus MM-ilt on kolmas koht 1966. aasta võistlusel. Esimene teadaolev jalgpallikohtumine Portugalis peeti 1888. Jalgpalliliit asutati 1914. Esimese maavõistluse pidasid portugallased 1921 Hispaaniaga ja kaotasid 1:3. FIFA liikmeks saadi 1923 ning 1928. aasta olümpiaturniiril Amsterdamis jõuti veerandfinaali. 1950. aastal pakkus FIFA pärast Türgi loobumist MM-finaalturniirist kohta Portugalile, kuid Portugal loobus. Portugali koondis pääses esimest korda maailmameistrivõistlustele 1966. aastal Inglismaal. See oli Mosambiigist pärit Eusébio tähetund: aafriklane oli üheksa väravaga finaalturniiri edukaim väravakütt ning aitas meeskonnal võita pronksmedali. 1984. aastal jõudis Portugal esimest korda EM-võistluste finaalturniirile ning mängis end poolfinaali, kus tuli alla jääda Prantsusmaale 2:3. Meeskonna tähed olid Nené, Fernando Chalana ja Rui Jordão. 1986 mängiti end välja MM-i finaalturniirile Mehhikosse. MM-i alustati hästi 1:0 võiduga Inglismaa üle, kuid siis murdis väravavaht Manuel Bento treeningul jalaluu ning kaks järgmist alagrupimängu portugallased kaotasid: Poolale 0:1 ja Marokole 1:3. 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses algas Portugali jalgpalli uus tõus eesotsas Luís Figo, Rui Costa ja Fernando Coutoga. Noorte tiitliturniiridel olid portugallased korduvalt võitjate ja medalisaajate seltskonnas. Euroopa 1996. aasta meistrivõistluste finaalturniiril jõuti teise ringi, kuid 1998. aasta MM-ile ei pääsetud. Euroopa 2000. aasta meistrivõistluste finaalturniiril mängiti end poolfinaali, kus kaotati 1:2 Prantsusmaale. 2002. aasta MM oli taas pettumus: alagrupist edasi ei saadud, sest kaotati nii USA-le kui ka Lõuna-Koreale. 2004. aasta kodus toimunud EM-l jõudis Portugali koondis finaali, kus jäi alla turniiri suurüllataja Kreekale. 2006. aasta MM-il saadi 4. koht kaotades kolmanda koha mängus Saksamaa koondise vastu ja kaks aastat hiljem EM-il kaotati veerandfinaalis taas Saksamaale. 2010. aasta MM-il langeti välja kaheksandikfinaalis, kui kaotati Hispaania koondise vastu 1:0. Hispaania võitis Portugali koondist ka 2012. aasta EM-i poolfinaalis, kui mäng läks penaltite peale. 2014. aasta MM-il ei saadud alagrupist edasi. Prantsusmaal peetud 2016. aasta EM-il võitis Portugal finaalis 1:0 Prantsusmaad ja tuli esimest korda Euroopa meistriks. Portugali koondis 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel. *Kaasaarvatud väljalangemismängude viigid, kus võitja otsustatakse penaltiseerias. **Roheline piirjoon – kodus peetud turniir. Portugali jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Portugali jalgpallikoondis 2004. aasta Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel Portugali jalgpallikoondis 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Portugali jalgpallikoondis 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Portugali Jalgpalliföderatsiooni koduleht
Tosno rajoon

Tosno rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblastis. Rajoonis on 7 linnalist asulat (sealhulgas 3 linna: Tosno, Nikolskoje, Ljuban) ja 6 valda. Q126709394
Volossovo rajoon

Volossovo rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblastis. Rajoonis on 1 linnaline asula (Volossovo linnaasundus) ja 16 külaasundust. Need külaasundused on järgmised: Begunitsõ külaasundus (Бегуницкое сельское поселение) Besseda külaasundus (Беседское сельское поселение) Bolšaja Vruda külaasundus (Большеврудское сельское поселение) Gubanitsõ külaasundus (Губаницкое сельское поселение) Zimititsõ külaasundus (Зимитицкое сельское поселение) Izvara külaasundus (Изварское сельское поселение) Kalitino külaasundus (Калитинское сельское поселение) Kaložitsõ külaasundus (Каложицкое сельское поселение) Kikerino külaasundus (Кикеринское сельское поселение) Klopitsõ külaasundus (Клопицкое сельское поселение) Kurski külaasundus (Курское сельское поселение) Rabititsõ külaasundus (Рабитицкое сельское поселение) Sabski külaasundus (Сабское сельское поселение) Seltso külaasundus (Сельцовское сельское поселение) Terpilitsõ külaasundus (Терпилицкое сельское поселение) Külasid: Begunitsõ, Lopets, Simititsa. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Volossovo rajooni elanikest venelasi 89,90%, ukrainlasi 2,38%, valgevenelasi 1,72% ja soomlasi 0,90%.
Podporožje rajoon

Podporožje rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblasti idaosas. Rajoon on pindalalt oblasti suurim, kuid elanike arvult väikseim. Üle poole elanikest asub rajooni keskuses Podporožjes. Rajoonis on 4 linnalist asulat. Suuremad asulad on veel Nikolski, Važinõ ja Voznessenje. Halduslikult jaguneb rajoon 4 linna- ja 1 küla-asunduseks. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Podporožje rajooni elanikest venelasi 91,21%, vepslasi 3,49%, ukrainlasi 1,28%, valgevenelasi 1,18%, karjalasi 0,65% ja teistest rahvustest inimesi 2,19%. 1926. aastal moodustasid vepslased 18,20% Podporožje rajooni elanikkonnast, 1939. aastal 12,72% ja 1959. aastal 9,94%.
Jericho (seriaal)

"Jericho" on USA-s toodetud draamaseriaal, mille esmaesitlus eetris oli 29. novembril 2006. Seriaali tootjad plaanisid seriaali lõpetamist, kuid fännide protesti järel otsustasid seda jätkata. Alates 9. maist 2007 näitab seriaali Eestis TV3. Tegevus toimub Kansase osariigis väljamõeldud linnakeses Jerichos pärast mitmeid tuumarünnakuid USA linnadele. Jericho elanikud on ülejäänud maailmast ära lõigatud ega tea, kas nad on ainsad ellujäänud. Osatäitjate seas on Skeet Ulrich, Ashley Scott, Lennie James, Pamela Reed, Gerald McRaney, Michael Gaston, Kenneth Mitchell ja Sprague Grayden.
Priozerski rajoon

Priozerski rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblastis. Rajooni nime hääldus on vaidlusalune. Rajoonis halduskeskus on Priozerski linn. Rajoonis on Kuznetšnoje alev ja 12 valda. Q126709411
Jeeriko

Jeeriko on linn Jordani Läänekaldal. Jeerikot peetakse vanimaks järjepideva asustusega linnaks. Seal on olnud järjepidev asustus alates 8. aastatuhandest eKr. Arvatavasti elas seal aastal 8000 eKr 2000–3000 inimest. Vaenlaste eest kaitses neid võimas kivimüür, mida tugevdas kaitsetorn. Nende eluasemeks olid üheruumilised savikatustega majad.