laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Friedrich II (Pfalz)

Reini pfaltskrahv Friedrich II (9. detsember 1482 – 26. veebruar 1556), ka Friedrich Tark, Wittelsbachide dünastia liige, oli Pfalzi kuurvürst aastatel 1544 kuni 1556. Friedrich sündis Neustadt an der Weinstraße lähedal Winzingeni lossis kuurvürst Philippi ja tema naise Margarete neljanda pojana. Aastal 1535 abiellus ta Heidelbergis Taani Dorotheaga. Nad ei saanud lapsi. (20 aastat varem, tema 30. eluaastate alguses oli ta kuulutanud armastust Habsburgide printsessi Eleonore vastu, kuid selle avastas viimase vend Karl, Burgundia hertsog, Hispaania kuningas ja tulevane Saksa-Rooma keiser, ning krahv Friedrich aeti õukonnast minema.) Ta oli Pfalz-Neuburgi noorte hertsogite Ottheinrichi ja Philippi eestkostja ning teenis siis keiser Ferdinand I kindralina. Friedrich oli mõnda aega seotud riigipöördeplaanidega Taani-Norras. Tema naine Dorothea oli endise Taani ja Norra kuninga Christian II, kes oli pärast Taani aadli mässu aastal 1523 kukutatud, tütar. Maapaos Christian II oli aastal 1529 sidemetes Olav Engelbrektssoniga, Norra katoliikliku peapiiskopiga ja Riiginõukogu peaga. Christian II oli protestant, kuid ka keiser Karl V õemees ja lubas seetõttu Norra katoliiklasi aidata. Varsti pärast Friedrichi abielu Dorotheaga saatis Friedrich kirja Olav Engelbrektssonile (Brüsseli emissaride kaudu), kus ta lubas sõjalist abi endalt ja Karl V-lt. 1536. aasta talvel saatis Olav Engelbrektsson toetajate salgad Ida-Norra küladesse; muuhulgas lugesid salgad kirja rahvale ette, andes märku, et uus valitseja võib teel olla. Kuid vähe talupoegi ühines isehakanud mässuga ja varsti see nurjus, kui tegelikku toetust Friedrichilt või Karlilt ei tulnud. 1537. aasta talvel saatis Friedrich Habsburgide Madalmaadelt välja 2 laeva. Kuid see oli asjata, kuna Taani kuningas pani umbes samal ajal Norra kaitseks välja laevastiku. Olav Engelbrektsson põgenes riigist, piiskopid Hoskuld Hoskuldsson ja Mogens Lauritssøn arreteeriti, teisi toetajaid karistati ning katoliku kirik Norras ja Riiginõukogu kaotati. Märtsis 1544 sai Friedrich oma venna Ludwig V järglaseks Pfalzi kuurvürstina. Ta viis läbi reformatsiooni ja langes seetõttu keiser Karl V põlu alla, kuni Friedrich alistus. Tema järglaseks sai tema endine hoolealune Ottheinrich. Ta suri veebruaris 1556 Alzeys.
Ottheinrich

Ottheinrich (10. aprill 1502 – 12. veebruar 1559) oli Wittelsbachide dünastia liige, Pfalzi kuurvürst ning Neuburgi pfaltskrahv aastatel 1505–1559 ja Pfalzi kuurvürst aastatel 1556–1559. Ta oli Pfalzi kuurvürsti Philippi kolmanda poja, pfaltskrahv Ruprechti ja Baieri-Landshuti hertsogi Georgi tütre Elisabethi poeg. Baieri Georgi pojapojana sai noor Ottheinrich uue Pfalz-Neuburgi hertsogkonna regendiks pärast Pfalzi kaotust Landshuti pärilussõjas hertsog Albrecht IV-le. Ottheinrich käskis rekonstrueerida Neuburgi lossi, toetas kunste ja oli haaratud mitmesse konflikti oma kuluka õukonna tõttu, mille suur võlakoorem põhjustas tema pankroti, kuni ta päris aastal 1556 Pfalzi kuurvürstkonna. 1550. aastatel rajas Ottheinrich Bibliotheca Palatina. Septembris 1546 okupeeriti Neuburg Karl V vägede poolt, kuna Ottheinrich toetas Schmalkaldeni liitu. Aastal 1552 sai Ottheinrich tänu Passau rahule Neuburgi tagasi. Kuurvürstina aastast 1556 viis ta taas läbi reformatsiooni. Ottheinrich abiellus 16. oktoobril 1529 Neuburg an der Donaus hertsog Albrecht IV tütre Susannaga. Ta oli naisele teine abikaasa pärast Kasimiri. Nad ei saanud lapsi, kuid Susanna pani viis oma üheteistkümnest lapsest abiellu. Ta jättis mehe leseks 14 aastat hiljem, aastal 1543. Ottheinrich suri Heidelbergis. Ta maeti Heiliggeistkirchesse Heidelbergis.
Ellis Island

Ellis Island (ka Ellise saar; inglise keeles Ellis Island; kuni 1770. aastani Little Oyster Island) on saar Hudsoni jõe suudme lähedal New Yorgi ülemlahes USA-s. Aastatel 1892–1954 asus seal USA suurim sisserändekeskus, kuhu saabus üle Atlandi ookeani (põhiliselt ookeaniaurikutega) rohkem kui 12 miljonit emigranti ja pagulast. Saart ühendab mandril asuva Liberty State Parkiga sild, mida kasutatakse vaid saare varustamise eesmärgil. Saar on saanud nime Samuel Ellise järgi, kes oli selle viimane eraomanik. Ellise saar paikneb lähestikku Liberty Islandiga, kus asub Ameerika vabadussammas (Statue of Liberty), ja on New Yorgi linnaosa Manhattani eksklaav, mida ümbritsevad New Jersey osariigi linna Jersey City veed. Ellise saarele oleksid viimaks tervisekontrolli saabunud näiteks RMS Titanicu kolmanda klassi reisijad. Esimese ja teise klassi reisijad väljusid üle Atlandi tulnud laevadelt Manhattani saarel. Üldiselt saadeti tervisekontrolli mitteläbinud ning ka ebasoovitavad isikud (nagu polügaamsed, madala moraaliga, anarhistlike vaadetega või kriminaalse taustaga inimesed) laevakompaniide kulul tagasi Euroopasse. Neid oli Põhja-Ameerikasse saabujate seas ligikaudu 2%. Väikesaar teenindas sisserändajaid 62 aastat (1892–1954). Tavapäraseks saanud sisserändele Kanadast, Suurbritanniast, Iirimaalt, Skandinaaviast ja Saksamaalt lisandus sisserändetulv Itaaliast, Ungarist, Poolast, Venemaalt ja Kreekast. Lõuna-, Kesk- ja Ida-Euroopast tulijad olid suures osas katoliiklased, juudid või õigeusklikud ning kinnitasid enamasti kanda suuremates linnades. Nende seas oli paljude praeguste USA tuntud tegelaste esivanemaid, töölisi kui ka sõjapõgenikke, sealhulgas Nõukogude Liidu okupatsiooni eest Ühendriikidesse ja Kanadasse põgenevaid eestlasi. Aastatel 1892–1934 toimusid Ellisel, niinimetatud lootuse ja pisarate saarel, laiendus- ja maaparandustööd, millega suurendati oluliselt saare pindala. Enne seda oli saarel olnud piraatide ja kurjategijate hukkamiskoht (viimane hukkamine toimus 1839. aastal), Fort Gibsoni garnison ja hiljem mereväe padrunisalv. 1954. aastal saar suleti ja see jäi aastakümneteks unarusse. Ellise saar taasavati 1990. aastal, kui seal valmis immigratsioonimuuseum. Aastas külastab muuseumi umbes kolm miljonit inimest. 1965. aastast alates on Ellis Island ja Liberty Island kuulunud vabadussamba rahvusmonumendi (Statue of Liberty National Monument) hulka. Aastal 1966 kanti Ellise saar Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places) ning aastal 1993 kuulutas New Yorgi kultuurimälestiste kaitse komisjon saarel asuva kompleksi kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). Atlandi ookeani ületus Hoffman Island Swinburne Island Kurlansky, Mark (2007). The Big Oyster: A Molluscular History of New York. Vintage Publishing. lk 35. ISBN 0099477599. Ametlik koduleht, kust saab otsida enda põgenikest sugulaste ja lähedaste toimikuid (üle 51 miljoni reisija andmed) saare läbimise kohta
Sulaiman Abdul Aziz Al Rajhi

Šeik Sulaiman bin Abdulaziz Al Rajhi (araabia keeles: سليمان بن عبد العزيز الراجحي; sündinud 1929) on Saudi Araabia pankur ja ärimees. Forbes hindas 2011. aastal Al Rajhi varade koguväärtuseks 7,7 miljardit USA dollarit, see tegi temast vara suuruselt 120. inimese maailmas. 2012. aastal sai ta Kuningas Faisali Rahvusvahelise preemia selle eest, et ta kulutas suure osa oma varast, et toetada heategevust ja rajada islamipank.
Lille tänav (Pärnu)

Lille tänav on tänav Pärnus Rääma ja Ülejõe linnaosas. Tänav saab alguse Rõugu ja Voorimehe tänava nurgal ja suundub üldjoones itta. Tänav ristub Lubja ja Vastla tänavaga, Tallinna maanteega, Piiri, Telliskivi, Rohelise, Kaevu, Madara, Kirsi, Hariduse, Raba tänavaga (pärast seda kulgeb Ehitajate tee kõrval sellega paralleelselt), Männi, Lina tänavaga ja lõppeb, kui teeb 90-kraadise pöörde ja läheb üle Pirni tänavaks. Tänava pikkus on ligikaudu 2,7 km. Tänava ajalooline saksakeelne nimi oli Blumenstraße. Lille tänava algus Lille 4, Aide ärikeskus Lille 6 Lille 6
Linnuse tänav (Keila)

Linnuse tänav on tänav Keilas. Tänav sai selle nime 1991. aastal, enne seda kandis A. Puškini nime. Selle tänava lõpus asub Harjumaa muuseum.
Loode tänav (Pärnu)

Loode tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas. Tänav suundub Jannseni tänavalt loodesse ja lõppeb Lubja tänaval. Tänava pikkus on umbes 200 meetrit. Tänav sai nime 18. juunil 1936, varasem nimi oli Soldi tänav (Soltgasse).
Lossi tänav (Põltsamaa)

Lossi tänav on tänav Põltsamaal. Tänav algab Põltsamaa lossi juurest (Lossi 1) ja kulgeb paralleelselt Põltsamaa jõega kagusse, pöörab siis edelasse ja jätkub selles suunas kuni linnapiirini. Tänava pikkus on umbes 2,2 km. Lossi tänav algab Viljandi maantee ristmikult ja ristub Suure sillaga Silla tänavalt, Pargi tänavaga, Jaama tänavaga, Tamme tänavaga, Kooli tänavaga, Paala tänavaga, Nurme tänavaga, Luha tänavaga, Gaasi tänavaga, Pika tänavaga, Oja teega ning jätkub Kaarlimõisa teena. Tänav sai nime 1936. Lossi tänaval asuvad: Põltsamaa ordulinnus, Lossi tänav 1 Eesti Kristliku Nelipühi Kiriku EKNK Põltsamaa Jordani Koguduse maja, Lossi tänav 2a Elamu-ärihoone, Lossi tänav 6//Silla tänav 2. Kultuurimälestis nr 24004 Põltsamaa endine tuletõrjemaja, Lossi tänav 5 Friedrich Leihbergile kuulunud kaubamajahoone, mis alustas tegevust 1865. aastal, Lossi tänav 7. Kultuurimälestis nr 24005 Põltsamaa vallavalitsuse hoone, Lossi tänav 9 Lossi tänava ääres asub Vana-Põltsamaa mõisa park. Kultuurimälestis nr 24008 Põltsamaa Pühavaimu kirik, Lossi tänav 21 Põltsamaa haigla, Lossi tänav 49 Põltsmaa ordulinnus ja loss (aprill 2023), Lossi tänav 1 EKNK Põltsamaa Jordani Koguduse maja, Lossi tänav 2a Vaade Suurelt sillalt Põltsamaal, Silla ja Lossi tänavale Lossi tänav 5 Põltsamaa endine tuletõrjemaja, Lossi tänav 5 Lossi tänav 5 Lossi tänav 7 Lossi tänav 7 Lossi tänav 7 ja Lossi tänav 6 Lossi tänav 8 Lossi tänav 9 Põltsamaa õigeusu Pühavaimu kirik, Lossi 21 Põltsamaa haiglahoone vanem osa, Lossi tänav 49 Elamu-ärihoone Põltsamaal 20. saj I pool, Lossi t 6 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.10.2020) Elamu-ärihoone Põltsamaal 20. saj I pool, Lossi t 7 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.10.2020) Vana-Põltsamaa mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.10.2020)
Lossi tänav (Viljandi)

Lossi tänav on tänav Viljandi kesklinnas. Tänav saab alguse Viljandi lossimägede servast, Varese silla juurest, ristub Pika tänavaga, Munga tänavaga, Johan Laidoneri platsiga, Kauba tänavaga, Väike-Turu tänav, Oru tänavaga, Tartu tänavaga, Posti tänavaga ning Carl Robert Jakobsoni tänavaga ja lõppeb Uuel tänaval, kus läheb üle August Maramaa puiesteeks. Tänav on Johan Laidoneri platsilt kuni Carl Robert Jakobsoni tänavani ühesuunaline. Tänava pikkus on 756 m. Elamu Viljandis Lossi tänav 11 (ehitismälestis nr 14706) ja ait Viljandis Lossi tänav 11 Tartu Panga Viljandi osakonna pangahoone-elamu Lossi tänav 35 ja Posti tänav 18 nurgahoone Lossi 21 asus kino Rubiin hoone, kino lõpetas tegevuse 2011. aastal. Enne seda asus kinnistul Viljandi linavabrik. Lossi tänav 22 ja Tartu tänava nurgal asus Sakala Pank ja Viljandi Majaomanike Ühispank. Eduard Pohli maja, Lossi tänav 26 (Tartu ja Lossi tänava ristmikul), hoones on tegutsenud ka Sakala Pank ja ajalehe Sakala toimetus Viljandi hotellihoone Lossi tänav 29. Hoone arhitekt Eugen Sacharias, ehitati ärihooneks-hotelliks "EVE" 1939. aastal. Lossi 31 asub Viljandi Nukuteater Hoone Lossi tänav 3 / Pikk tänav 17 Lossi tänava algus Elamu Lossi tänav 5 Lossi ja Munga tänava rist Elamu ja ehitismälestis Lossi tänav 11 Viljandi hotellihoone Lossi tänav 29 Lossi tänav pildistatuna Kauba tänava ristmikult, 1911 Lossi tänav (sks. Schlossgasse, Schloss-strasse) oli keskaegse linna peatänav ja viis Viljandi ordulinnusest üle turuväljaku (Kindral Laidoneri plats) linnamüüri Tartu väravani (ligikaudu praegune Lossi tänav 22) ja omandas tähenduse pärast linnusega ühendavate sildade valmimist. Pärast 1789. aastat pikendati tänavat põhja suunas. Tänava alal tehtud arheoloogilised uuringud on olnud napid ega anna ühest vastust tänava tekkimise aja kohta. Tänava alalt ja ümberkaudsetelt aladelt leitud sillutised annavad põhjuse eeldada, et tänav oli sillutatud juba 14. sajandil. Veel 20. sajandi esimesel poolel oli linna peatänav, mille ääres asusid nii ärid kui ettevõtted. Tänav sai nime 1915. aastal[viide?]. Nõukogude okupatsiooni ajal kandis tänav koos August Maramaa puiesteega Viktor Kingissepa tänava nime. Lossi 4 tegutses Viljandi Linavabrik. "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 5. märts 2018. Lisa Viljandi Linnavolikogu 22.02.2018 määrusele nr 12. Vaadatud 21.08.2018. Elamu Viljandis Lossi 11, 19. saj kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 09.01.2022) Ait Viljandis Lossi 11, 19.saj. I pool kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 09.01.2022) Pangahoone-elamu Viljandis Lossi 35/Posti18, 1913-1915.a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 09.01.2022) Viljandi hotellihoone kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 09.01.2022) "Viljandi vanalinna tänavatevõrgu ajalooline kujunemine" (PDF). Riigi Teataja. Vaadatud 29.03.2017. Laarmann, E. (1996). "Viljandi vanalinna hoonestuse väärtushinnanguline analüüs" (PDF). Muinsuskaitseamet. Lk 6. Vaadatud 05.09.2018. Arvi Haak. "Keskaegse Viljandi tänavate võrk". Viljandi Muuseumi aastaraamat 2002. Viljandi Muuseum. Vaadatud 11.09.2017.
Lubja tänav (Pärnu)

Lubja tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas. Tänav saab alguse Vana-Sauga tänavalt, suundub kirdesse ja lõppeb Niine tänavaga ristudes. Lubja tänav ristub veel Loode, Kitse, Vahe, Uus-Sauga, Sarve, Turu, Voorimehe ja Lille tänavaga. Tänava pikkus on 1,4 km. Tänava ajalooline saksakeelne nimi on Kalkstraße.
Lydia Koidula tänav (Kuressaare)

See artikkel räägib Kuressaare tänavast. Samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Koidula tänav. Lydia Koidula tänav on tänav Kuressaares Põllu alevi linnaosas. Tänav paikneb loode-kagusuunalisena Pärna ja Transvaali tänava vahel. Tänav on 120 meetrit pikk. Tänav sai nime 1934. aastal Lydia Koidula auks.
Mere puiestee (täpsustus)

Mere puiestee on mitme Eesti tänava nimi: Mere puiestee on tänav Pärnus Mere puiestee on tänav Pühajõe külas Toila vallas Mere puiestee on tänav Sillamäel Mere puiestee on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas ja Põhja-Tallinna linnaosas Mere puiestee on tänav Toila alevikus Mere puiestee on tänav Virtsu alevikus Mere tänav Mere põik
22. juuli

22. juuli on Gregoriuse kalendri 203. (liigaastal 204.) päev. Juliuse kalendri järgi 9. juuli (1900–2099). 1224 – Riia piiskop Albert nimetas oma venna Hermanni Lihula piiskopiks. 1581 – rootslased Carl Hinrichseni juhtimisel vallutasid Koluvere linnuse. 1934 – õnnistati Mõisaküla Maarja-Magdaleena kirik. 1941 – anti välja Otepää postmargid. 1990 – toimus täielik päikesevarjutus, mis oli ka Eestis nähtav. 1795 – sõlmiti Baseli rahu, millega Hispaania loovutas poole Haiti saarest (praeguse Dominikaani Vabariigi) Prantsusmaale (praegune Haiti oli juba Prantsusmaa valduses). 1933 – USA lendur Wiley Post lõpetas esimese üksinda sooritatud ümbermaailmareisi. 1962 – Alžeeria kuulutas end Prantsusmaast sõltumatuks. 1983 – Poolas tühistati sõjaseisukord. 1985 – Palestiina terroristid õhkisid Kopenhaagenis kaks pommi, mis tapsid ühe ja haavasid 25 inimest. 2005 – Londonis metroojaamas tapsid politseinikud brasiilia päritolu elektriku Jean Charles de Menezesi, kelle puhul nad kahtlustasid, et too võib olla terrorist. Hiljem küll selgus, et mees oli süütu. 2011 – Norras Oslos ja Utøya saarel toimunud terrorirünnakutes tappis Anders Behring Breivik kokku 77 inimest.  Pikemalt artiklis Sündinud 22. juulil 1839 – Jakob Hurt, eesti rahvaluule- ja keeleteadlane ning ühiskonnategelane 1859 – Emma Lazarus, ameerika luuletaja 1887 – Gustav Ludwig Hertz, saksa füüsik, Nobeli auhinna laureaat 1975 1890 – Rose Fitzgerald Kennedy, Kennedy perekonna matriarh 1905 – Marcel Deslauriers, kanada kabetaja 1929 – Leonid Stolovitš, Tartu Ülikooli professor esteetika alal 1946 – Danny Glover, ameerika näitleja 1946 – Mireille Mathieu, prantsuse laulja 1946 – Johnson Toribiong, belau poliitik 1947 – Don Henley, ameerika muusik (Eagles) 1949 – Lasse Virén, soome jooksja ja poliitik 1955 – Willem Dafoe, USA filminäitleja 1960 – Edward von Lõngus, eesti tänavakunstnik 1966 – Sulev Lepik, eesti kergejõustiklane 1974 – Franka Potente, saksa näitleja 1976 – Janek Tombak, eesti jalgrattur 1978 – Dennis Rommedahl, taani jalgpallur 1980 – Dirk Kuyt, hollandi jalgpallur 1980 – Kate Ryan, Belgia laulja 1992 – Selena Gomez, ameerika laulja  Pikemalt artiklis Surnud 22. juulil 1832 – Napoleon II, Prantsusmaa imperaator 1853 – Christoffer Wilhelm Eckersberg, taani maalikunstnik 1958 – Mihhail Zoštšenko, vene kirjanik 1998 – Vladimir Dudintsev, vene kirjanik 2011 – Valdur Roots, eesti pianist ja muusikapedagoog 2012 – Bogdan Stupka, ukraina teatri- ja filminäitleja Madlipäev Eestis – Leen, Leena, Leeni, Made, Madli, Magda, Magdaleena, Mall, Malle ... http://www.loodusajakiri.ee/eesti_loodus/EL/vanaweb/9907/varjutus.html Martial Law in Poland, 20 Years Since researchteacher.com Breiviks Massenmord in Norwegen – das war der 22. Juli 2011 Focus Online
Mere puiestee (Pärnu)

Mere puiestee on tänav Pärnus Kesklinna ja Rannarajooni linnaosas. Tänav saab alguse Ringi tänavalt (teisele poole suundub Lõuna tänav). Tänav kulgeb alguses edela suunas, pöördub siis lõunasse, läbides Pärnu rannapargi, ja lõpuks Pärnu Kuursaali ees kagusse. Tänav lõppeb Pärnu mudaravila ees ringristmikul, kust edasi kulgeb samas suunas Ranna puiestee ja kesklinna poole suundub Supeluse tänav. Tänav ristub veel Esplanaadi, Remmelga (paremalt) ja Suvituse (vasakult) tänavaga. Tänava pikkus on ligikaudu 880 meetrit. Kuursaalist kuni mudaravilani on tänav ühesuunaline. Sellel lõigul saab sõita vaid mudaravila suunas. Tänav sai nime 1936. Varem kandis tänav nime Puškini bulvar. Mere puiestee 7 – Ammende villa Mere puiestee 22 – Pärnu Kuursaal Ammende villa (Mere puiestee 7) Villa Katariina (Mere puiestee 14) Hoone Mere ja Suvituse tänava nurgal Pärnu Kuursaal Mere puiestee 2 Mere puiestee 2 "Mere puiestee". Kohanimeandmebaas. Vaadatud 16.12.2020. Olaf Esna (7. veebruar 2007). "Kuidas Pärnus Puškinit austati". Pärnu Postimees. Vaadatud 16.12.2020. MM F 1622/92, ajapaik.ee AM N 5639:5, ajapaik.ee EFA.375.0.147960, ajapaik.ee ERM Fk 2762:4, ajapaik.ee RM Fn 1040:877, ajapaik.ee
Mere tänav

Mere tänav on tänav järgmistes Eesti asulates: Mere tänav, tänav Aseri alevikus Mere tänav, tänav Häädemeeste alevikus Mere tänav, tänav Kundas Mere tänav, tänav Kuressaares Mere tänav, tänav Käina alevikus Mere tänav, tänav Kärdlas Mere tänav, tänav Leisi alevikus Mere tänav, tänav Loksal Mere tänav, tänav Narva-Jõesuus Mere tänav, tänav Nasva alevikus Mere tänav, tänav Orissaare alevikus Mere tänav, tänav Paldiskis Mere tänav, tänav Pärnus Mere tänav, tänav Salme alevikus Mere tänav, tänav Sinimäe alevikus Mere tänav, tänav Tõstamaa alevikus Mere tänav, tänav Võsu alevikus Suur-Mere tänav, tänav Haapsalus Väike-Mere tänav, tänav Haapsalus Mere puiestee (täpsustus)
Mere tänav (Kuressaare)

Mere tänav on tänav Kuressaares Tori linnaosas. Tänav algab Suur-Sadama tänavalt ja suundub edelasse. Umbes 250 meetri pärast pöörab tänav kagusse ja lõppeb seejärel 70 meetri pärast Lootsi tänavaga ristudes, millest teisel pool jätkub samas sihis Kaluri tee. Tänav on majanumbrite suurenemisele vastupidises suunas ühesuunaline. Tänav sai nime 1924. aastal.
Mežõriv

Mežõriv (ukraina keeles Межирів) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Žmerõnka rajoonis. Elanike arv on 376. Pindala on 1,002 km².
Berezivka (Tšernivtsi rajoon)

Berezivka (ukraina keeles Березівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšernivtsi rajoonis. Elanike arv on 2142. Pindala on 6,77 km².
Rudnja-Sõdorivska

Rudnja-Sõdorivska (ukraina keeles Рудня-Сидорівська) on küla Ukrainas Kiievi oblastis Ivankivi rajoonis. Elanike arv on 31. Pindala on 0,7 km².
Nathanael Greene

Nathanael Greene (7. august (vkj 27. juuli) 1742 – 19. juuni 1786) oli Ameerika sõjaväelane, Ameerika iseseisvussõjas võidelnud Kontinentaalarmee kindralmajor. Ta on tuntud oma eduka väejuhtimise poolest iseseisvussõja lõunarindel, sundides Briti kindralleitnandi Charles Cornwallise Põhja- ja Lõuna-Carolinast taganema. Sõja algul oli Greene maakaitseväes reamees, kuid kerkis sõja käigus esile George Washingtoni andekama ohvitserina. Sõjajärgstel aastatel sattus Greene finantsprobleemidesse ja ta suri 1786. aastal. Eduka väejuhtimise eest Eutaw Springsi lahingus andis Kontinentaalkongress Greene'ile Kongressi kuldmedali. Tema järgi on nimetatud mitmed paigad Ameerika Ühendriikides. "https://www.britannica.com/biography/Nathanael-Greene". Encyclopædia Britannica (inglise keeles). Nathanael Greene. Vaadatud 1. september 2017. {{netiviide}}: |Pealkiri= ja |title= dubleerivad üksteist (juhend); välislink kohas |title= (juhend)CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Nathanael Greene (1742-1786)". New Georgia Encyclopedia. Vaadatud 31. august 2017. "General Nathanael Greene". USHistory.org. Vaadatud 31. august 2017. "Nathaneal Greene: For Whom This County Is Named Was A Leader In Revolutionary War". The Greeneville Sun. Vaadatud 31. august 2017. Golway, Terry. Washington's General: Nathanael Greene and the Triumph of the American Revolution. New York: Holt, 2005. lk 285. ISBN 0-8050-7066-4. Nathanael Greene. Encyclopædia Britannica Nathanael Greene'i biograafia. Historic Valley Forge
Lancaster (täpsustus)

Lancaster võib tähendada järgmist: Lancaster, linn Inglismaal Lancaster, linn USA-s California osariigis Lancaster, linn USA-s Ohio osariigis Lancaster, linn USA-s Pennsylvania osariigis Avro Lancaster, teise maailmasõja aegne raskepommitaja ...
USC

Lõuna-California Ülikool (inglise University of Southern California) Lõuna-Carolina Ülikool (inglise University of South Carolina) Ameerika Ühendriikide Kongress (inglise United States Congress)
Kindral Sherman

General Sherman on USA-s California osariigis Sekvoia rahvuspargis kasvav mammutipuu (Sequoiadendron giganteum). See on maailma suurima tüvemahuga puu – 1486,9 m3. Puu kõrgus on 83,8 meetrit[a], tüve ümbermõõt on 31,3 meetrit, tüve suurim läbimõõt on 11,1 meetrit, tüve läbimõõt 1,4 meetri kõrgusel on 7,7 meetrit, suurima oksa läbimõõt on 2,1 meetrit, esimene suurem oks asub maapinnast 39,6 meetri kõrgusel, võra keskmine laius on 32,5 meetrit, puu hinnanguline mass on 2000 tonni. Puu vanuseks on arvatud umbes 1900–2500 aastat. Puu on saanud nime Ameerika Ühendriikide kodusõja kindrali William Tecumseh Shermani järgi. Ajaloost on teada, et California linna Trinidadi lähedal kasvanud ühe ranniksekvoia (Sequoia sempervirens) tüvemaht võis olla General Shermanist 15–25% suurem. See ranniksekvoia langes aga 1905. aastal tormi käes. ^a Maailma kõrgeim puu on ranniksekvoia Hyperion – 115,6 meetrit "Rännates Ameerika metsades". Eesti Mets, 3/2010. Vaadatud 22.1.2017 "The General Sherman Tree". U.S. National Park Service. Vaadatud 22.1.2017 "Crannell Creek Giant". mdvaden.com. Vaadatud 22.1.2017
Sztutowo

Sztutowo (kuni 1945. aastani Stutthof) on küla Poolas Pomorze vojevoodkonnas Nowy Dwór Gdański maakonnas. Sztutowo asub vojevoodkonna pealinnast Gdańskist umbes 36 km idas ja maakonna pealinnast Nowy Dwór Gdańskist umbes 13 km põhjas. Küla on Sztutowo valla halduskeskus. Külas on Gdańskist algava kitsarööpmelise raudtee ühe haruraudtee lõppjaam ja veel üks raudteepeatus koonduslaagri muuseumi lähedal, külast umbes 3 km põhja pool on Läänemere liivarannik, mis on küllaltki elav puhkeala. Küla lääneserval asub Stutthofi koonduslaagri muuseum. Esimest korda on Stutthofi mainitud 1432. aastal. Esimesel Poola jagamisel jäi ala Preisi kuningriigile ning sellega alates 1871. aastast Saksa keisririigile. Aastatel 1918–1920 kuulus ala Preisimaa vabariigile ja 1920–1939 Danzigi vabalinnale. 1. septembril 1939 okupeeris ala Saksamaa ja annekteeris selle 2. septembril 1939. Alates 1945. aastast kuulub ala Poolale. 2. septembril 1939 kuni 9. maini 1945 tegutses küla lääneserval Stutthofi koonduslaager. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/042214010052-0158965?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022. Żuławska Kolej Dojazdowa. Poola keeles