laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rosneft

Rosneft (vene keeles Роснефть), täisnimega OAO Naftakompanii Rosneft on Venemaa suurim naftakontsern. 2010. aasta 1. aprilli seisuga kuulus 75,16% ettevõtte aktsiatest riigiettevõttele Rosneftegaz, 13,48% Sberbankile, 9,44% naftakompaniile Razvitije. Viimase puhul on tegemist Rosnefti poolt kaudselt sajaprotsendiliselt kontrollitava ettevõttega. Rosneft on lülitatud Venemaa strateegilise tähtsusega ettevõtete ja organisatsioonide nimekirja. Päevane naftatoodang 2006. aastal oli ettevõtte enda andmetel 1,6 miljonit barrelit. Tõestatud naftavarude suuruseks hinnati ligi 16 miljardit barrelit. Pärast Jukose varade omandamist riiklikul sundmüügil sai Rosneftist Venemaa juhtiv naftatootja ja -töötleja. Rosnefti direktorite nõukogu esimees on Igor Setšin, tegevjuht Sergei Bogdantšikov. 2011. aastal sõlmisid Rosneft ja BP 16 miljardi dollari väärtuses aktsiavahetuslepingu, mille käigus Vene riiklik naftakontsern Rosneft sai 5% BP ja BP 9,5% Rosnefti aktsiatest, lisaks BP poolt varem omandatud 1,2% aktsiatele. Ettevõtted on leppinud kokku ka kolme litsentsitud Vene arktilise mandrilava ploki uurimise ja arendamise asjus, mille piirkond on pindalalt ja perspektiividelt võrdne Suurbritannia osaga Põhjamerest. Kokkulepet kinnitati ametlikult paar tundi pärast seda, kui BP tegevjuht Bob Dudley kohtus Venemaa peaministri Vladimir Putiniga. "www.rosneft.ru". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. mai 2010. Vaadatud 11. aprillil 2010. BP Venemaal suure au sees, E24.ee, 15.01.2011 Rosnefti veebileht
Stohhid

Stohhid on jõgi Ukrainas. Jõgi algab Volõõniast, voolab läbi Polesje valdavalt põhja ja kirdesse ning suubub paremalt Prõpjatsi. Jõe pikkus on 188 km.
Lõunapassaathoovus (Vaikne ookean)

Lõunapassaathoovus on hoovus Vaikses ookeanis. Algab Vaikse ookeani idakaldalt Peruu hoovusest. Hoovab üle Vaikse ookeani läände. Korallimeres pöördub lõunasse ja muutub Ida-Austraalia hoovuseks. Lõunapassaathoovus (Atlandi ookean) Lõunapassaathoovus (India ookean)
Embrüoloogia

Embrüoloogia (embryon ladina 'loode' ja logos 'õpetus') ehk arenemisõpetus ehk lootelugu on teadus loote arenemisest, mis algab munaraku viljastamisega ja lõpeb sündimisega või väljumisega lootekestadest (roomajad ja linnud). Embrüoloogia kui bioloogia osa uurib sugurakke, viljastumist ja loote arengut. Inimese loote arengu vastu tundsid huvi ja võrdlesid seda loomade, eriti kana embrüo arenguga juba Hippokrates ja Aristoteles. William Harvey tõestas 1651, et kõik loomad arenevad munast, Regnier de Graaf avastas 1672 Graafi folliikulid, Antony van Leeuwenhoek avastas 1677 aastal spermatosoidi. 1827 aastal avastas Karl Ernst von Baer imetajate munaraku. Omaette teaduseks kujunes embrüoloogia 18. sajandi teisel ja 19. sajandi esimesel poolel seoses Kaspar Friedrich Wolffi ja Karl Ernst von Baeri uurimustega. Terminologia Embryologica
Alex Callinicos

Alexander Theodore Callinicos (sündinud 24. juulil 1950 Lõuna-Rodeesias (Zimbabwes)) on inglise marksistlik intellektuaal. Callinicose isa oli kreeka vastupanuliikumise liige Teise maailmasõja ajal, ema pärineb aga inglise aristokraatia hulgast, mistõttu Callinicos on ka kuulsa inglise ajaloolase lord Actoni järeltulija. Callinicos õppis Oxfordi ülikoolis, kust sai ka filosoofiadoktori kraadi. Ta abiellus 1977. aastal Joanna Sedoniga, kellest sai aktiivne kommunist ning kes hiljem emigreerus Nõukogude Liitu. Callinicos töötas varem Yorki ülikoolis politoloogiaprofessorina, praegu on ta King's Colledge'is Londonis Euroopa Õpingute professor. Callinicos on Inglise Sotsialistliku Töölispartei liige ning kuulub ka selle keskkomiteesse. Ta on tuntud osava sule- ja kõnemehena. Lisaks neomarksistlikele kirjutistele on Callinicos tegelenud ka filosoofiaga laiemalt, sealhulgas ajaloofilosoofiaga. Oma filosoofias on ta enim mõjutatud prantsuse marksistlikust filosoofist Louis Althusserist. Callinicost peetakse ka üheks parimaks inglise Lõuna-Aafrika eksperdiks. Althusser's Marxism. Toimetaja. London: Pluto Press, 1976. ISBN 0-90438-302-4 Southern Africa after Soweto. Koos John Rogersiga. London: Pluto Press, 1977. ISBN 0-90438-342-3 Southern Africa after Zimbabwe. London: Pluto Press, 1981. ISBN 0-86104-336-7 Making history: agency, structure, and change in social theory. Ithaca, N.Y.: Cornell University Press, 1988. ISBN 0-80142-121-7 Against Postmodernism: a Marxist Critique. Cambridge: Polity Press, 1991. ISBN 0-31204-224-8 The revenge of history: Marxism and the East European revolutions. 1991. ISBN 0-27100-767-2 Theories and narratives: reflections on the philosophy of history. Durham: Duke University Press, 1995. ISBN 0-74561-201-6 Equality (Themes for the 21st Century). Cambridge: Polity Press, 2000. ISBN 0-74562-324-7 Alex Callinicose indeks marxists.org-is
Vostoki järv

Vostoki järv on Antarktisel asuv maa-alune järv, mis on suurim umbes 140 mandrijääalusest järvest. Järv asub Venemaale kuuluva Vostoki polaarjaama all (77°S, 105°O). Vostoki järv on mageveeline ja (hüper)oligotroofne. Järve vanuseks hinnatakse mitu miljonit aastat [viide?]. Järve pindala on 15 690 km² ja maht umbes 5400 km³. Järv on piklik. Selle suurim pikkus on 250 km ja laius 50 km, nii et ta sarnaneb mõõtmete poolest Ontario järvega. Järve kattev jääkiht on 4 km paks, täpsemalt 3600 m põhjas kuni 4250 m lõunas. Samal ajal on järve põhjaosas maapind (ehk jääpind) järve kohal ainult 40 m madalam kui lõunaosas. Järve keskel paiknev ahelik jagab järve kaheks. Järve sügavus ahelikust põhja pool asuvas nõos on umbes 400 m ja lõunapoolses 800 m, aheliku kohal on sügavus umbes 200 m. Vene ja Briti teadlased avastasid järve 1996. aastal, mil järve võimaliku olemasolu kohta oli kogunenud hulgaliselt materjale. Venemaa poolt oli geoloog ja geomorfoloog Andrei Kapitsa, kes oletas järve olemasolu juba 1957. aastal. Hiljem toetas neid väiteid jääd läbiv radar. Aastal 2005 avastati järve keskel saar. Veetemperatuur on vahetult jää all –3,2 °C. Selle temperatuuriga vesi on vedelas olekus ülalt rõhuva paksu jääkihi tõttu. Sügavamal on järv märksa soojem, vähemalt +10 °C. Tõenäoliselt saab järv soojust maa-alustest geotermilistest soojusallikatest. Jääkiht tekitab järves rõhu üle 300 atm. Suure rõhu tõttu on seal vesi hapnikuga üleküllastunud. Vee hapnikusisaldus on seal 50 korda suurem kui harilikus magevees. Hapnik satub järve läbi kilomeetritepaksuse jääkihi. Jääaluses veekogus valitsevad tingimused võivad sarnaneda tingimustega Maal krüogeenis (850–630 miljonit aastat tagasi), kui Maa pind mitu korda globaalselt jäätus kuni 10 miljoniks aastaks. Oletatakse, et järve uurimine on kasulik Jupiteri kaaslastel Europal ja Callistol valitsevate tingimuste uurimiseks. Nendel kaaslastel olevates jääalustes veekogudes võib leiduda maaväline elu. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Lake Vostok seisuga 2.05.2008.
Antonio McDyess

Antonio Keithflen McDyess (sündinud 7. septembril 1974) on Ameerika Ühendriikide endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 15 hooaega. Ülikoolikorvpalli Alabama ülikoolis mänginud McDyess valiti 1995. aasta NBA draft'ist teise valikuna Los Angeles Clippersisse ja vahetati enne hooaja algust Denver Nuggetsi meeskonda. Esimese kuue aastaga viskas McDyess NBA-s keskmiselt 17,8 punkti ja võttis 8,8 lauapalli mängus. 1998/99. hooajal tõi McDyess keskmiselt 21,2 punkti, 10,7 lauapalli ja 2,3 viskeblokeeringut mängus ning hooajal 2000/01 keskmiselt 20,8 punkti, 12,1 lauapalli ja 1,5 blokeeritud viset mängus. 2001/02. hooaja alguses vigastas McDyess raskelt põlve. See vigastus lõpetas tema jaoks hooaja ja segas teda ka järgmistel aastatel, seejuures pidi McDyess 2002/03. hooaja tervenisti vahele jätma. 2002. aastal vahetati McDyess Marcus Camby vastu New York Knicksi ja seejärel Phoenix Sunsi. Pärast põlve paranemist liitus McDyess 2004. aastal Detroit Pistonsiga. Esimesel hooajal uues meeskonnas viskas McDyess vahetusmehena 9,6 punkti ja võttis 6,3 lauapalli mängus. Pärast Chris Webberi lahkumist teenis McDyess hooajaks 2007/08 koha algviisikus. 2008. aasta 3. novembril vahetati McDyess koos Chauncey Billupsiga Allen Iversoni vastu Denver Nuggetsisse, kuid Denver ostis ta lepingust välja, misjärel McDyess taasliitus Pistonsiga. 2009. aasta suvel sõlmis McDyess kolmeaastase lepingu San Antonio Spursiga, tuues hooaegadel 2009/10 ja 2010/11 keskmiselt 20 minutiga 5,6 punkti ja 5,7 lauapalli mängus. 2011. aasta detsembris teatas McDyess, et lõpetab NBA karjääri. NBA tähtede mäng (2001) NBA sümboolne kolmas viisik (1999) NBA uustulnukate sümboolne esiviisik (1996) McDyess võitis USA rahvuskoondise koosseisus 2000. aasta Sydney olümpiamängudelt kuldmedali. Antonio McDyess – NBA.com Antonio McDyess – Basketball-Reference.com
Ontogenees

Ontogenees ehk isendiareng ehk isendiarenemine ehk individuaalne areng ehk indiviidiareng on üksiku organismi areng organismi tekkimisest (viljastunud munarakust või partenogeneesi korral viljastamata munarakust) kuni küpsuseni või teise kontseptsiooni järgi loomuliku surmani. Ontogeneesi alusprotsessid on diferentseerumine ja morfogenees. Ontogeneesi uurib arengubioloogia. Lähemalt artiklis Ontogenees ja fülogenees Varem arvati, et organismi areng peegeldab täpselt liigi evolutsiooni (rekapitulatsiooniteooria). Kuigi see päris nii ei ole, on ontogeneesi ja fülogeneesi vahel palju seoseid, mida evolutsiooniteooria ka seletab. Lähemalt artiklis Inimese ontogenees Inimese ontogenees jaotub kaheks etapiks: 1) sünnieelseks ehk embrüonaalseks ehk üsasiseseks (prenataalseks) ja 2) sünnijärgseks ehk postembrüonaalseks ehk üsaväliseks (postnataalseks) arenguperioodiks. Üsasiseseks nimetatakse arenguperioodi naise suguraku viljastamist (raseduse algus) kuni lapse sündimiseni. Üsaväline periood vältab sünnist surmani. Üsasisene periood vältab ema organismis ligikaudu 40 nädalat (10 lunaarkuud): esimesed päevad munajuhas, ülejäänud aja emakas. Sel perioodil arenevad ka nn provisoorsed elundid, mis on vajalikud loote arenemiseks. Vikerforelli viljastamata munarakk. Munarakku katab kest ning Vitellini membraan. Koorumata vikerforell (kest eemaldatud). Koorunud vikerforell, mis on ühenduses rebukotiga. Eristatavad on silmad (kus võib näha reetinat ja läätse), lõpused ning suu. Arenevatest ajustruktuuridest on eristatavad peaaju, nägemissagar ja tagaaju. Noorloom. Suguküpsuse saavutanud täiskasvanud vikerforell. arengupsühholoogia fülogenees
Žabinka

Žabinka (poola keeles Żabinka) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Žabinka rajooni ja Žabinka külanõukogu halduskeskus. Linn asub Muchavieci jõe kaldal, merepinnast 170 meetri kõrgusel. Žabinkast hargnevad raudteed Bresti, Baranavičy ja Łuninieci suunas. Haridust annavad kolm keskkooli, muusikakool ja laste spordikool. Linnas on kultuurimaja ja neli raamatukogu. Linnas on toiduainetetööstus, seal valmistatakse ka ehitusmaterjale. Vaatamisväärsusteks on raudteejaam (ehitatud 1920. aastatel), õigeusu kirik (1885) ja katoliku kirik (1999). XVIII sajandi lõpus asus seal Žabinka talu. Asula sai ametlikult alguse 1871. aastal, mil selle juurde rajati samanimeline raudteejaam. Raudteejaama juurde tekkisid tööstusettevõtted ja asula. 1921. aastast oli asula Poola koosseisus. 1939. aastal liideti Žabinka Valgevene NSV-ga, asulast sai samanimelise rajooni keskus. 1970. aastast on Žabinka linn. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Žabinka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna koduleht Žabinka Ingliskeelne veebileht linna kohta Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
Goris

Goris (armeenia keeles Գորիս) on linn Armeenias Sjunikhi maakonnas 240 km kaugusel pealinnast Jerevanist. Elanike arv on 20 840. Goris sai linnaõigused 1885.
Gérard Krawczyk

Gérard Krawczyk (sündinud 17. mail 1953 Pariisis) on Prantsuse filmirežissöör. Gérard Krawczyk andmekogus IMDb (inglise)
OSCE Minski grupp

OSCE Minski grupp on Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni poolt 1992. aastal loodud organisatsioon, mille eesmärgiks on otsida rahumeelset lahendust Mägi-Karabahhi konfliktile. Seni pole erilist edu saavutatud. Minski grupi eesistujamaad on Ameerika Ühendriigid, Prantsusmaa ja Venemaa. Peale Armeenia ja Aserbaidžaani kuuluvad liikmete hulka veel Itaalia, Madalmaad, Portugal, Rootsi, Saksamaa, Soome, Türgi ja Valgevene. OSCE: Minsk Process
Ceyhan

Ceyhan on linn Türgis Adana provintsis Vahemere ja Ceyhani jõe ääres. Ceyhan on tähtis sadamalinn, Bakuu-Thbilisi-Ceyhani naftajuhtme, Kirkūk-Ceyhan naftajuhtme ning plaanitava Samsun-Ceyhani naftajuhtme lõpp-punkt. Plaanitakse ka naftajuhtmega paralleelset gaasijuhet Kirkūkist ning Blue Streami haru Samsunist. Linnas elab üle 100 000 elaniku.  Ceyhan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
1978. aasta ujumise maailmameistrivõistlused

1978. aasta ujumise maailmameistrivõistlused olid 3. maailmameistrivõistlused ujumises. Need toimusid 20.–28. augustil Saksamaal Lääne-Berliinis. Võistlused korraldas Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon (FINA). Võistluste kavas olid samad alad mis eelmistel maailmameistrivõistlustel (1973 Belgradis ja 1975 Calis). Võisteldi ujumises (meestel oli kavas 15 ala ja naistel 14), vettehüpetes (2 ala nii meestele kui ka naistele), kujundujumises (naistele 3 ala) ja veepallis (ainult mehed). Finaal: 28. august Maailmarekord: 49,44 (1976) Jonty Skinner, USA Finaal: 20. august Maailmarekord: 1.50,29 (1978) Bruce Furniss, USA Finaal: 23. august Maailmarekord: 3.51,93 (1976) Brian Goodell, USA Finaal: 24. august Maailmarekord: 15.02,40 (1976) Brian Goodell, USA Finaal: 20. august Maailmarekord: 55,49 (1976) John Naber, USA Finaal: 23. august Maailmarekord: 1.59,19 (1976) John Naber, USA Finaal: 20. august Maailmarekord: 1.02,86 (1977) Gerald Mörken, Saksamaa LV Finaal: 23. august Maailmarekord: 2.15,11 (1976) David Wilkie, Suurbritannia Finaal: 26. august Maailmarekord: 54,18 (1977) Joe Bottom, USA Finaal: 23. august Maailmarekord: 1.59,23 (1976) Mike Brunner, USA Ametlikud tulemused Finaal: 24. august Maailmarekord: 2.04,39 (1978) Steve Lundquist, USA Finaal: 22. august Maailmarekord: 4.23,39 (1978) Jesse Vassallo, USA Finaal: 22. august Maailmarekord: 3.21,11 (1977) USA Rick Demont, Joseph Bottom, James Montgomery, Jack Babashoff Finaal: 24. august Maailmarekord: 7.23,22 (1976) USA Mike Bruner, Bruce Furniss, John Naber, James Montgomery Finaal: 28. august Maailmarekord: 3.42,22 (1976) USA John Naber, John Hencken, Matt Vogel, James Montgomery Ametlikud tulemused: Finaal - Eelujumised Finaal: 28. august Maailmarekord: 55,41 (1978) Barbara Krause, Saksa DV Finaal: 22. august Maailmarekord: 1.59,04 (1978) Barbara Krause, Saksa DV Finaal: 24. august Maailmarekord: 4.07,66 (1978) Kim Linehan, USA Finaal: 26. august Maailmarekord: 8.24,62 (1978) Tracey Wickham, USA Finaal: 22. august Maailmarekord: 1.01,51 (1976) Ulrike Richter, Saksa DV Finaal: 24. august Maailmarekord: 2.12,47 (1976) Birgit Treiber, Saksa DV Finaal: 22. august Maailmarekord: 1.10,86 (1976) Hannelore Anke, Saksa DV Finaal: 24. august Maailmarekord: 2.33,11 (1978) Lina Kačiušytė, NSVL Finaal: 23. august Maailmarekord: 59,46 (1978) Andrea Pollack, Saksa DV Finaal: 26. august Maailmarekord: 2.11,20 (1978) Andrea Pollack, Saksa DV Ametlikud tulemused: Finaal - Eelujumised Finaal: 20. august Maailmarekord: 2.15,09 (1978) Tracy Caulkins, USA Finaal: 23. august Maailmarekord: 4.42,77 (1976) Ulrike Tauber, Saksa DV Finaal: 26. august Maailmarekord: 3.44,82 (1976) USA Kim Peyton, Wendy Boglioli, Jill Sterkel, Shirley Babashoff Finaal: 20. august Maailmarekord: 4.07,95 (1976) Saksa DV Ulrike Richter, Hannelore Anke, Kornelia Ender, Andrea Pollack Tulemused swimrankings.neti kodulehel Tulemused Sports123.comi kodulehel Tulemused www.gbrathletics.comi kodulehel
Presiidium

Presiidium on: kongressi vms ürituse juhatus; organisatsiooni juhtorgan (nt Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Presiidium, Lääne-Põhjamaade Nõukogu presiidium).
Pleenum

Pleenum ehk täiskogu on organisatsiooni hääleõiguslike liikmete üldkoosolek. EK(b)P Keskkomitee VIII pleenum
Prillpringel

Prillpringel (Phocoena dioptrica) on pringellaste sugukonda kuuluv veeimetaja. Prillpringel on nimetuse saanud selle järgi, et tal on silmade ümber valged ringid, seetõttu näeb prillpringel välja nii, nagu oleks tal prillid. Varem on prillpringleid käsitletud ka omaette perekonnas Australaphocaena. Prillpringlid elavad Lõuna-Ameerikas, Tasmaanias, Uus-Meremaa lähedal asuvatel saartel ja India ookeani lõunaosas. Prillpringlite seljauim on suurem kui teistel pringlastel. Emaste prillpringlite loivad ja saba on musta värvi, aga isastel on need lumivalged. Prillpringlite selg on must, aga kõht valge. Süsimusta suu juurest tulevad mustad triibud, mis ulatuvad loibadeni. Seljauim on must ja ümar. Pojad on pruunikad, sündides on nad 60–100 cm pikad[viide?]. Prillpringlid elavad tavaliselt gruppides, kuhu kuulub 3 looma: harilikult emane, isane ja poeg. Prillpringlid on 126–234 cm pikad ja kaaluvad 90–115 kg.[viide?]
Colombia vapp

Colombia vapp on Colombia vabariigi riigivapp. Vapikilbi kohal paikneb väljasirutatud tiibadega Andi kondor, mis on vabaduse sümboliks. Riigi moto "Libertad y Orden" asub lindil kondori ja kilbi vahel. Vapikilbi ümber on paigutatud Colombia lipp. Vapikilp ise jaguneb kolmeks osaks. Alumisel osal kujutatakse laevu Panama maakitsuse juures, mis oli kuni 1903. aastani Colombia osa. Laevad sümboliseerivad Colombia meresõiduajalugu ja kaubanduslikke suhteid ülejäänud maailmaga. Keskmisel väljal on hõbedasel taustal punane Früügia müts, mis sümboliseerib vabadust. Ülemisel väljal on sinisel taustal granaatõun kahe küllusesarve vahel.
Grille

Grille (ritsikas), ka Sturmpanzer 38(t) oli Saksamaal Teise maailmasõja ajal Tšehhoslovakkia tanki LT vz.38 baasil toodetud ründehaubits. Masinat toodeti aastatel 1943–1944 peamiselt kahes modifikatsioonis kokku 383 liikurit. Grille Ausf. H, täisnimetusega 15cm Schweres Infanteriegeschütz 33 (Sf) auf Panzerkampfwagen 38(t) Ausf. H (Sd.Kfz.138/1) toodeti firmas Bömish-Mährische Maschinenfabrik (BMM) veebruarist aprillini 1943 kokku 91 masinat. PzKpfw 38(t) Ausf. H šassiile oli paigaldatud pealt lahtine soomustorn, milles oli 150 mm haubits sIG 33. Grille Ausf. M, täisnimetusega 15cm Schweres Infanteriegeschütz 33/1 auf Panzerkampfwagen 38(t) Ausf. M (Sd.Kfz.138/1) toodeti samuti firmas BMM aprillist juunini 1943 ja oktoobrist 1943 kuni septembrini 1944 kokku 282 masinat. Masin oli praktiliselt identne samal perioodil tootmisse läinud SdKfz 138M-iga, erinedes vaid relvastuse ning soomustorni osade soomuslehtede paigutuse ja paksuse poolest. Mõlemat masinat ehitati tanki PzKpfw 38(t) Ausf. M baasil, millelt oli eemaldatud pöörlev torn ja selle asemele oli masina tagaosale paigutatud pealt lahtine soomuslehtedest liikumatu torn. Grille Ausf. M oli relvastatud 150 mm haubitsaga sIG 33. Jaanuarist maini 1944 ehitas firma BMM Ausf. M baasil ka 93 laskemoonaveokit, millel torni esiosa oli kinnine ja haubits puudus. Need masinad said nimeks Munitionspanzer 38(t) (Sf) Ausf. M või ka Sd.Kfz. 138/1 Mun Ausf. M. Achtung Panzer! PzKpfw 38(t) inglise keeles
Elastsusmoodul

Elastsusmoodul on suurus, mis näitab mehaanilist pinget rakendades tahke keha, vedeliku või gaasi vastupanu võimet elastsetele deformatsioonidele. Elastsusmooduli defineerib pinge-moonde kõvera tõus tema elastses piirkonnas. Mida jäigem on materjal, seda suurem on tema elastsusmoodul. Elastsusmoodul avaldub üldkujul: λ   = def   pinge moone {\displaystyle \lambda \ {\stackrel {\text{def}}{=}}\ {\frac {\text{pinge}}{\text{moone}}}} kus pinge on jõud, mis tekitab deformatsiooni jagatud pindalaga millele jõud mõjub ja moone on mõne mingi esilekutsutud suuruse muutuse suhe algsuurusesse. Pinge ühik on Paskal ja moone suhtarvuna on ühikuta suurus. Seetõttu on elastsusmooduli ühik on samuti Paskal. Elastsusmooduleid on võimalik defineerida erinevaid, igaüks vastavalt sellele, kuidas pinget ja moonet mõõdetakse. Kolm peamist on: Normaalelastsusmoodul (E) iseloomustab mingi normaalpinge muutuse korral avalduva normaali suunalisele deformatsiooni suurust. Nihkeelastsusmoodul (G) iseloomustab mingi nihkepinge muutuse korral avalduva nihkedeformatsiooni suurust. Ruumpaisumismoodul (K) iseloomustab mingi keskmistatud normaalpinge (mõjub keha kõikidele pindadele) muutuse korral avalduva ruumdeformatsiooni (suhtelise mahumuutuse) suurust. Homogeensete ja isotroopsete materjalide elastsust saab kirjeldada täielikult vaid kahe elastsusmooduliga ja ülejäänud elastsusmoodulid avalduvad nende kahe kaudu. Normaalelastsusmoodul Nihkeealastsusmoodul Poissoni tegur Beer, Ferdinand P.; Johnston, E. Russell; Dewolf, John; Mazurek, David (2009). Mechanics of Materials. McGraw Hill. Lk 56. ISBN 978-0-07-015389-9.
Mustpringel

Muspringel (Phocoena spinipinnis) on pringellaste sugukonda kuuluv veeimetaja. Mustpringlid elavad ainult Lõuna-Ameerika rannikumeredes. Nende kõht on valge, seljauim asub ebatavaliselt saba lähedal. Silmade ümbrus must, hingats asub silmadest eespool. Loivad teravatipulised ja heledamad kui kere. Mustpringlid on 190–237 cm pikad ja kaaluvad kuni 124 kg[viide?]. Mustpringlid elavad vähemalt 16 aastat[viide?]. Nad sukelduvad kuni 60 m sügavusele ja jäävad vee alla 1–3 minutiks[viide?]. Mustpringleid aetakse sageli segi la plata jõedelfiinidega, Commersoni delfiinidega ja prillpringlitega.
1982. aasta ujumise maailmameistrivõistlused

1982. aasta ujumise maailmameistrivõistlused olid 4. maailmameistrivõistlused ujumises. Need toimusid 29. juulist 8. augustini Guayaquilis Ecuadoris. Võistlused korraldas Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon (FINA). Võistluste kavas olid samad alad mis varasematel maailmameistrivõistlustel (1973, 1975 ja 1978). Võisteldi ujumises (meestel oli kavas 15 ala ja naistel 14), vettehüpetes (2 ala nii meestele kui ka naistele), kujundujumises (naistele 3 ala) ja veepallis (ainult mehed). Finaal: 3. august Maailmarekord: 49,36 (1981) Rowdy Gaines, USA Finaal: 1. august Maailmarekord: 1.48,93 (1982) Rowdy Gaines, USA Finaal: 5. august Maailmarekord: 3.49,57 (1982) Vladimir Salnikov, NSVL Finaal: 6. august Maailmarekord: 14.56,35 (1982) Vladimir Salnikov, NSVL Finaal: 6. august Maailmarekord: 55,49 (1976) John Naber, USA Finaal: 3. august Maailmarekord: 1.59,19 (1976) John Naber, USA Finaal: 1. august Maailmarekord: 1.02,62 (1982) Steve Lundquist, USA Finaal: 5. august Maailmarekord: 2.15,11 (1976) David Wilkie, Suurbritannia Finaal: 2. august Maailmarekord: 53,81 (1981) William Paulus, USA Finaal: 6. august Maailmarekord: 1.58,01 (1981) Craig Beardsley, USA Ametlikud tulemused Finaal: 7. august Maailmarekord: 2.02,78 (1981) Alex Baumann,Kanada Finaal: 2. august Maailmarekord: 4.20,05 (1978) Jesse Vassallo, USA Finaal: 5. august Maailmarekord: 3.19,74 (1978) USA Jack Babashoff, Rowdy Gaines, James Montgomery, David McCagg Finaal: 2. august Maailmarekord: 7.20,82 (1978) USA Rowdy Gaines, Bruce Furniss, Bill Forrester, Bobby Hackett Finaal: 7. august Maailmarekord: 3.42,22 (1976) USA John Naber, John Hencken, Matt Vogel, James Montgomery Finaal: 1. august Maailmarekord: 54,79 (1980) Barbara Krause, Saksa DV Finaal: 2. august Maailmarekord: 1.58,23 (1979) Cynthia Woodhead, USA Finaal: 3. august Maailmarekord: 4.06,28 (1978) Tracey Wickham, USA Finaal: 5. august Maailmarekord: 8.24,62 (1978) Tracey Wickham, USA Finaal: 3. august Maailmarekord: 1.00,86 (1980) Rica Reinisch, Saksa DV Finaal: 7. august Maailmarekord: 2.11,77 (1980) Rica Reinisch, Saksa DV Finaal: 5. august Maailmarekord: 1.08,60 (1981)Ute Geweniger, Saksa DV Finaal: 2. august Maailmarekord: 2.28,36 (1979) Lina Kačiušytė, NSVL Finaal: 5. august Maailmarekord: 57,93 (1981) Mary T. Meagher, USA Finaal: 7. august Maailmarekord: 2.05,96 (1981) Mary T. Meagher, USA Finaal: 6. august Maailmarekord: 2.11,73 (1981) Ute Geweniger, Saksa DV Finaal: 1. august Maailmarekord: 4.36,29 (1980) Petra Schneider, Saksa DV Finaal: 3. august Maailmarekord: 3.42,71 (1980) Saksa DV Barbara Krause, Caren Metschuck, Ines Diers, Sarina Hülsenbeck Finaal: 6. august Maailmarekord: 4.06,67 (1980) Saksa DV Rica Reinisch, Ute Geweniger, Andrea Pollack, Caren Metschuck Tulemused swimrankings.net kodulehel Tulemused Sports123.com kodulehel Tulemused www.gbrathletics.com kodulehel