laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lenderi maja

Lenderi maja on 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses Tallinnas ehitatud puidust üürimajatüüp. Majatüüp sai nime inseneri ja ehitusettevõtja, esimese eestlasest Tallinna linnapea Voldemar Lenderi järgi. Seda tüüpi üürimaju ehitati laialdaselt seoses eestlaste massilise Tallinna elama asumisega ja eestlastest linlaste põlvkonna tekkimisega nimetatud ajaperioodil.  Nn Lenderi maja on harilikult kahekorruseline rõhtpalkkonstruktsiooniga, horisontaalse laudvooderdusega, paekivist sokliosaga, tõrvapapist viilkatusega, mida sageli ilmestasid vertikaallaudisega vahevööd, sepistatud varikatus ja dekoreeritud välisuks. Hoone fassaadikäsitlus ja plaanilahendus on sümmeetriline, mahutades enamasti neli kööktuba ühele korrusele. Kõige enam Lenderi tüüpi maju leidub Tallinnas: Pelgulinnas, Kalamajas, Kelmikülas, Kassisabas, Uues Maailmas, Kitsekülas, vähemal määral Kadriorus, Veerenni, Tatari, Raua, Torupilli ja Sikupilli asumites. Need asumid on kuulutatud miljööväärtuslikeks hoonestusaladeks. Näited: Männiku tee 7, Amandus Adamsoni tänav 2, 5, 17, 19, 20, 21/1, 27 ja Luise tänav 17, 19 ja Katusepapi tänav 38a Tallinnas. Raua tänav Allika tänav 6 Tehnika tänav Lubja tänav 3 Paekivi tänav 2 Paekivi 3 Paekivi 9 Ravi tänav 10 Allika tänav 6 Allika tänav 8 Katusepapi tänav 38 ja 38a, taamal Tallinna maja Anni Martin. Lenderi maja. Hoonetüübi areng ja säästev uuendamine. Tallinn: Tallinna Kultuuriväärtuste Amet, 2011. ISBN 9789949921904
Vana-Vändra vald

"Vana-Vändra" suunab siia. Mõisa kohta vaata artiklit Vana-Vändra mõis. Vana-Vändra vald (saksa keeles Alt-Fennern) oli vald Pärnumaal Vändra kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1939. Vallamaja asus Vändras. Valla pindala oli 184 km² ja elanikke oli 3595 (1934. aasta seisuga). Valla nime aluseks oli Vana-Vändra mõis (saksa keeles Alt-Fennern). Vallas oli 688 talundit ja elamut ning nende kasutuses oli 14 775 ha maad (1929. aasta seisuga). 1892 liideti Vana-Vändra vallaga Vändra kirikuvald. 1939. aasta vallareformiga moodustati Uue-Vändra ja Vana-Vändra vallast – Vändra vald. Uue-Vändra vald Vana-Vändra vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.02.2016) Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 210. Maa-ameti kaardirakendused Eesti Entsüklopeedia. 8. köide: Tanulane–Yvon. Tartu: Loodus, 1937, lk 751. Vana-Vändra vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Uue-Vändra vald

"Uue-Vändra" suunab siia. Mõisa kohta vaata artiklit Uue-Vändra mõis. Uue-Vändra vald oli Eesti vald aastani 1939. Vallamaja asus Rõusa külas. Vald hõlmas Vändra kihelkonna idaosa. Valla nime alus oli Uue-Vändra mõis (saksa keeles Neu-Fennern). 1939. aasta vallareformiga moodustati Uue-Vändra ja Vana-Vändra vallast – Vändra vald. Vana-Vändra vald Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 98. Maa-ameti kaardirakendused
Rhodose piirkonnaüksus

Rhodose piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Ρόδου) on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna kaguosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Rhodos. Rhodose piirkonnaüksus jaguneb 5 vallaks. Need on: Chálki vald (2) Megísti vald (3) Ródose vald (1) Sými vald (4) Tílose vald (5) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Sýrose piirkonnaüksus

Sýrose piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Σύρου) on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna lõunaosas. Selle koosseisu kuuluvad Sýrose ja Gyárose saared. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Ermoúpoli. Sýrose piirkonnaüksuses on ainus Sýros-Ermoúpoli vald. https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Thíra piirkonnaüksus

Thíra piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Θήρας) on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna lõunaosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Firá. Thíra piirkonnaüksus jaguneb 5 vallaks. Need on: Anáfi vald (2) Folégandrose vald (3) Íose vald (4) Síkinose vald (5) Thíra vald (1) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Tínose piirkonnaüksus

Tínose piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Τήνου) on Kreeka piirkonnaüksus Lõuna-Egeuse piirkonna lääneosas Tínose saarel. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Tínos. Tínose piirkonnaüksuses on ainus Tínose vald. https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Aitoolia-Akarnaania piirkonnaüksus

Aitoolia-Akarnaania piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Αιτωλοακαρνανίας) on Kreeka piirkonnaüksus Lääne-Kreeka piirkonna põhjaosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Mesolóngi. Aitoolia-Akarnaania piirkonnaüksus jaguneb 7 vallaks. Need on: Agrínio vald (2) Áktio-Vónitsa vald (3) Amfilochía vald (4) Mesolóngi vald (1) Nafpaktía vald (6) Thérmo vald (5) Xirómero vald (7) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Dispilió tahvel

Dispilió tahvel on kiviajast pärinev sümbolitega kaetud puidust tahvel. Tahvli kaevas välja Kreeka arheoloog Giórgos Hourmouziádis Kreekas Dispiliós läbi viidud kaevamistel ning see on radiosüsiniku meetodil dateeritud ligikaudu aastasse 5260 eKr. Tahvel avastati 1993. aastal järve kaldal asunud noorema kiviaja asulast tänapäevase Dispilió küla lähedal (Kastoriá järve ääres Kastoriá piirkonnaüksuses). Järve asulakoht ise avastati 1932. aasta kuival talvel, mil järve veetase langes ja asulakoht paljastus. Esialgse ülevaatuse viis 1935. aastal läbi Kreeka arheoloog Antónios Keramópoulos. Väljakaevamised algasid aga alles 1992. aastal Thessaloníki Aristotelese Ülikooli esiaja arheoloogia professori Giórgos Hourmouziádise eestvedamisel. Asulakoht oli asustatud pikka aega, alates ligikaudu aastast 5600–5000 eKr kuni ligikaudu ajani 3000 eKr. Asulakohast on leitud mitmesuguseid asju: keraamikat, puust ehitiste osi ja jalgteede jäänuseid, seemneid, luid, kujukesi, ehteasju, flööte ja ühena kõige olulisematest leidudest sümbolitega kaetud tahvel. Tahvli leidmisest anti avalikkusele teada 1994. aasta veebruaris Thessaloníki Aristotelese Ülikoolis toimunud sümpoosionil. Andmed asula paleokeskkonna, botaanika, kalapüügitehnikate, tööriistade ja keraamika kohta avaldati mitteametlikult Kreeka arheoloogiaajakirja Eptakyklos 2000. aasta juuninumbris ning seejärel 2002. aastal arheoloogi enda poolt. Tahvel sai osaliselt kahjustada ajal, mil ta ei olnud enam muda ja veega kaetud, vaid viibis pikka aega hapnikurikkas keskkonnas, ja on seetõttu konserveerimisel. Tahvlist rääkiv täielik akadeemiline publikatsioon ootab konserveerimise lõpetamist. Vinča kultuur Vinča sümbolid Tărtăria tahvlid Whitley, James. "Archaeology in Greece 2003–2004". Archaeological Reports, No. 50 (2003, pp. 1–92), p. 43. G. H. Hourmouziádis, toim.. "Dispilio, 7500 Years After". Thessaloniki, 2002. G. H. Hourmouziádis. "Ανασκαφής Εγκόλπιον". Athens, 2006. Dispilió lineaarsed kirjamärgid; Kreeka Kultuuriministeerium Väljakaevamist läbi viinud meeskonna akadeemiline ajakiri "Anáskamma"
Mehhiko riigipeade loend

Mehhiko riigipeade loend loetleb Mehhiko riigipead alates Mehhiko Ühendriikide moodustamisest 1824. aastal. Mehhiko valitsejad 1813–1824
Loodna valla lipp

Loodna valla lipp oli Eesti haldusüksuse Loodna valla lipp. Lipp oli kasutusel 3. novembrist 1995 kuni 20. oktoobrini 2002, mil Loodna vald ühines Märjamaa valla ja alevvallaga ühtseks Märjamaa vallaks. Loodna valla lipp oli ristkülikukujuline vapilipp, mille normaalmõõtmed olid 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9. Kollasel kangal kaks neljaharulist ristikulehte, hobuseraud ja pärnalehelõikeline alaosa – kõik rohelised. Neljaharulised ristikulehed on põllumajanduse võrdkuju, nad meenutavad ka kristliku maailma universaalseimat sümbolit – risti, mis siin koosneb ühinenud südametest – sõbraliku koostöö tähenduses. Hobuseraud sümboliseerib edasiliikumist nii majanduses kui ka vaimuvallas. Hobuseraud on samuti juba vanast ajast turvalisuse ja õnne talisman. Pärnalehelõige meenutab, et vallas asub loodusharuldus, Sipa pärn – omaliigiliste seas Eesti suurim. Kollane tähendab viljapõldusid ja muid inimkätega loodud rikkusi. Roheline sümboliseerib valla mitmekesist loodust: soid-rabasid, niitusid, metsi ning neist inimestesse hoovavat ürgset rahu ja hingejõudu. Loodna valla vapp Märjamaa valla lipp Märjamaa valla vapp Märjamaa alevi lipp Märjamaa alevi vapp
Evángelos Venizélos

Evángelos Venizélos (Ευάγγελος Βενιζέλος) (sündinud 1. jaanuaril 1957) on Kreeka poliitik. Ta oli 25. juunist 2013 kuni 27. jaanuarini 2015 Kreeka asepeaminister ja välisminister. Enne seda 17. juunist 2011 kuni 21. märtsini 2012 oli ta asepeaminister ja rahandusminister. 18. märtsil 2012 valiti ta sotsiaaldemokraatliku erakonna PASOK esimeheks. Ta on konstitutsiooniõiguse professor Thessaloníki Aristotelese Ülikooli õiguskoolis. Venizélos sündis Thessaloníkis. Ta ei ole Elefthérios Venizélose sugulane. Ta sai Kreekas tuntuks 1989. aastal, mil kaitses edukalt Andréas Papandréoud korruptsioonisüüdistuste asjus. Papandréoule avaldas Venizélose sõnaosavus muljet ja ta kutsus Venizélost kandideerima 1993. aasta parlamendivalimistel. Lisaks kreeka keelele räägib Venizélos prantsuse ja inglise keelt. Ta on kirjutanud raamatuid, monograafiaid ja artikleid näiteks hariduse korraldamisest, päevapoliitikast, välispoliitikast, meediast, ühiskonna arengust, politoloogiast ja kultuurist. Venizélos on teravalt kritiseerinud Samuel Huntingtoni tsivilisatsioonide põrkumise teooriat. Ta on kirjutanud, et Kreeka tsivilisatsioon on "tsivilisatsioonide tsivilisatsioon". Venizélos valiti Thessaloníki valimisringkonnast parlamenti 1993., 1996., 2000., 2004., 2007. ja 2009. aasta üldvalimistel. Ta on kuulunud põhiseaduskomisjoni, riigikaitse- ja välisasjade komisjoni, avaliku halduse komisjoni, avaliku korra ja õigluse komisjoni ja Euroopa asjade komisjoni. Venizélos on olnud: valitsuse pressiesindaja (1993–1994), ajakirjanduse ja meediaminister (1994–1995), transpordi- ja sideminister (1995–1996), justiitsminister (1996), kultuurimister (1996–1999), arenguminister (1999–2000), kultuuriminister (2000–2004), rahandusminister ja asepeaminister (2011–2012), välisminister ja asepeaminister (2013–2015). Venizélos kandideeris PASOKi juhiks pärast erakonna kaotust 2007. aasta valimistel, kuid erakonna esimehena jätkas ametis olnud Geórgios Papandréou. Venizélos sai 38,18% ja Papandréou 55,91% häältest. 2012. aastal sai Venizélos ainukandidaadina erakonna juhiks. Venizélos oli osaline Makedoonia nimevaidluses. 1994. aastal veenis ta väidetavalt peaminister Andréas Papandréoud, et naaberriik ei tohi kasutada nime Makedoonia. Kreeka embargo tõttu on Makedoonia nimi rahvusvahelistes organisatsioonides endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik (FYROM). On oletatud, et Venizélose tegevuse eesmärgiks oli püüda oma valimisringkonna rahvuslaste hääli. New Government is ushered in. Kathimerini. 24.06.2013. Greek socialists vote for finance minister as new leader. Kathimerini. 18.03.2012. Mark Dragoumis. "Pasok's lost cause: 'Always oppose - never propose'". Athens News.‎ 05.10.2007. George Papandreou wins PASOK leadership election with 55.91 pc PASOK: Papandreou Goes, Venizelos Comes. Keep Talking Greece. 17.03.2012.
Ahhaia piirkonnaüksus

Ahhaia piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Αχαΐας) on Kreeka piirkonnaüksus Lääne-Kreeka piirkonna keskosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Pátra. Ahhaia piirkonnaüksus jaguneb 5 vallaks. Need on: Aigiáleia vald (2) Dytikí vald (3) Erýmanthose vald (4) Kalávryta vald (5) Pátra vald (1) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Märjamaa alevi lipp

Märjamaa alevi lipp oli Eesti haldusüksuse Märjamaa alevvalla lipp. Lipp oli kasutusel 22. maist 1995 kuni 20. oktoobrini 2002, mil ühineti koos Loodna valla ja Märjamaa vallaga ühtseks Märjamaa vallaks. Valgel ristkülikukujulisel lipul oli kolm punast lainelist horisontaallaidu, mille laius, kaugus lipu servast ja omavahel oli 1/7 lipu laiusest. Lipu normaalsuurus oli 105x165 cm, laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ühikut. Lipp heisati: Alaliselt alevivalitsuse haldushoonel. Ettevõtete, asutuste ja organisatsioonide hoonetel ja elamutel ­ Eesti Vabariigis kehtiva seadusandlusega määratud riiklikel pühadel ning tähtpäevadel, rahvuspühadel ja teistel pidupäevadel. Eesti Vabariigi Valitsuse korraldusel. Volikogu otsusega. Valitsuse korraldusega. Hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. Koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või selle omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, alevi, valla või muu lipuga, asus alevi lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust. Alevi lippu võis heisata ka tseremooniatel ja teistel avalikel pidulikel üritustel, mida korraldavad Eesti riiklikud ja ühiskondlikud organid, ettevõtted, asutused ja organisatsioonid, samuti perekondlikel pidulikel üritustel. Alevi lipu heiskamise võis teha kohustuslikuks üksnes volikogu otsuse või valitsuse korraldusega alevile kuuluvatel hoonetel, rajatistel või maa-aladel. Teistele omanikele olid need otsused või korraldused üksnes soovitusliku iseloomuga. Alevi lipu valmistamine ja kasutamine toimus ainult valitsuse loal. Märjamaa alevi vapp Märjamaa valla lipp Loodna valla lipp
Avinurme valla lipp

Avinurme valla lipp Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Avinurme valla lipp. Lipp kinnitati Riigiminister Uno Veeringu poolt 20. mail 1992. Lipu kujunduse autor on Priit Herodes. Avinurme valla lipp on täisnurkne riidekangas, mille valgel põhjal on roheline kuuselõikeline riba, selle kohal lipu vardapoolses osas roheline kuusnurkne täht. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ja normaalsuurus 105×165 cm. Motiivide valik tuleneb valla nimest (havi nurmel), metsast ja selle töötlemisest. Kuusnurkne täht viitab Tartumaa vapile, ühtlasi märgivad kuus nurka valla esmamainimisel loetletud kuut küla. Valla lipp heisati hoonel või hoone ees, kus asusid vallavolikogu ja vallavalitsus, samuti muudes vallavalitsuse poolt määratud kohtades. Avinurme valla vapp Ida-Viru maakond Avinurme valla sümboolika valla kodulehel Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Avinurme vald.
Joona Toivanen

Joona Matias Toivanen (sündinud 4. juunil 1984) on soome päritolu eesti vaimulik. Ta on sündinud Soomes, elanud neli aastat Tansaanias ja alates 2005. aastast elab Eestis. Õppinud Tartu Ülikoolis arstiteadust ja teoloogiat. 2011. aastal ordineeriti ta EELK diakoniks. 2013. aastal lõpetas ta Tartu ülikooli (usuteaduskonna magistriõppes). 31. oktoobril 2013 ordineeriti EELK Tartu Maarja koguduse õpetajaks. 2019. aasta augustist on ta koos abikaasaga elanud ja töötanud Yangonis (Myanmar). 17. augustil 2022 andis Tampere piiskopkonnas Soome Evangeelse Luterliku Kiriku (SELK) vaimuliku ametivande. Ka Toivaneni vanaisa ja isa on vaimulikud. Joona Toivaneni abikaasa Helene on religiooniõpetuse õpetaja. Maarja kogudusel uus õpetaja, Tartu Ekspress, 14. november 2013 Kogudusele eeskujuks, Eesti Kirik, 20. november 2013 Eestis on turvaline olla kristlane, Eesti Kirik, 26. november 2014
Egeuse saared

Egeuse saared (kreeka keeles Νησιά Αιγαίου (Nisiá Aigaíou); türgi keeles Ege Adaları) on Egeuse meres asuvate saarte rühm Kreeka mandriosast idas ja Türgist lääne pool. Egeuse mere piiriks on lõunas Kreeta saar ning kagus Rhodose, Kárpathose ja Kásose saar. Vana-Kreekas kasutati Egeuse mere kohta nime Arhipélagos (ἀρχιπέλαγος). Hiljem kasutati sama nime hoopis meres olevate saarte kohta ning terminist on tänapäevaks saanud mistahes saarterühmale viitav väljend. Suurem osa saartest kuulub Kreekale, olles halduslikult jaotatud üheksa piirkonna vahel. Ainsad Türgile kuuluvad märkimisväärse suurusega saared on mere kirdepoolses osas olevad Gökçeada (kreeka keeles Ímvros/Ímbros, kuni aastani 1970 kandis ametlikku nime İmroz) ja Bozcaada (kreeka keeles Ténedos). Lisaks neile kuulub Türgile ka väiksemaid saari riigi läänerannikul. Traditsiooniliselt jaotatakse Egeuse mere saared seitsmesse rühma (põhjast lõuna poole): Kirde-Egeuse saared Sporaadid Euboia Argolída-Saroni saared Küklaadid Dodekaneesid (tuntud ka nimega Lõuna-Sporaadid) Kreeta Väljendit Itaalia Egeuse saared (itaalia keeles Isole Italiane dell'Egeo) kasutatakse nende Egeuse mere saarte kohta, mille Itaalia Itaalia-Türgi sõja käigus 1912. aastal vallutas ning Lausanne'i rahu sõlmimisega aastateks 1923–1947 annekteeris: Dodekaneesid, sealhulgas Rhodos ja Kastellórizo. Vana-Rooma Insulae provintsi piiskopkonnad, mis on Püha Tooli iga-aastases teatmikus Annuario Pontificio loetletud kui titulaarsed piiskopkonnad: Vana-Rooma Lesbose provintsi piiskopkonnad, mis on Püha Tooli iga-aastases teatmikus Annuario Pontificio loetletud kui titulaarsed piiskopkonnad: Egeuse mere saarte loend Kreeka saarte loend Türgi saarte loend Annuario Pontificio 2013 (Libreria Editrice Vaticana 2013 ISBN 978-88-209-9070-1), "Sedi titolari", pp. 819-1013. Egeuse meri, The Columbia Encyclopedia, Sixth Edition. 2001-05.
Bensoüülperoksiid

Bensoüülperoksiid on orgaaniline aine, mis kuulub nii peroksiidide kui ka aromaatsete ühendite klassi ning omab olulist tähtsust ravimina ja keemias vabade radikaalide moodustajana. Bensoüülperoksiidi keemiline valem on [C6H5C(O)]2)O2 sisaldades peroksiidrühma -O-O-, mis on seotud kahe bensoüülrühmaga C6H5C(O)- (kasutusel on ka lühend Bz2O2). Bensoüülperoksiid on tahke värvitutest kristallidest koosnev aine, mis lahustub estrites js eetrites ning mõõdukalt mõnes teises lahustis. Peroksiidide O-O side (hapnik-hapnik side) katkeb kergesti ja seetõttu bensoüülperoksiid moodustab soojendamisel vabad radikaalid: [C6H5C(O)]2)O2 → 2 C6H5C(O)O• Need vabad radikaalid omavad paardumata elektroni ja on seega väga suure keemilise aktiivsusega. Selle omaduse tõttu on bensoüülperoksiid üks kõige enam toodetav ja kasutatav peroksiid. Suures hulgas kasutatakse seda radikaalinitsiaatorina polümerisatsioonireaktsioonides, aga ka paljude teiste radikaalreaktsioonide initsieerimiseks. Veel tarvitatakse bensoüülperoksiidi tänu tema pleegitavale ja antiseptilisele toimele (näiteks akne ravis). Peroksiidid
Kalle Suuroja

Kalle-Mart Suuroja (sündinud 3. oktoobril 1945 Tudulinnas) on Eesti geoloog. Ta lõpetas aastal 1969 Tartu Riikliku Ülikooli. 1996. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli geoloogia instituudis teadusmagistri kraadi tööga "Formation and development of Kärdla impact crater" (juhendaja Väino Puura). Aastatel 1968–1991 töötas ta Eesti Geoloogiakeskuses geoloogina, 1991. aastast samas geoloogilise kaardistamise osakonna juhataja. Tegelenud peamiselt Eesti aluspõhja geoloogilise kaardistamise valdkonnaga, osalenud mitme maavara (põlevkivi, lubjakivi, graniidi, mineraalvee, polümetallide) otsingutes. Lisaks erialasele kirjandusele avaldanud ka ilukirjandust (novellikogu "Viimane marsruut", 1983). Tema poeg Martin Suuroja on matkakorraldaja ja avaldanud looduse alast kirjandust, ka isaga kahasse. Teine poeg Sten Suuroja on meregeoloog. Eesti Teadusinfosüsteem. Kalle Suuroja "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. detsember 2014. Vaadatud 27. novembril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti Entsüklopeedia Kalle Suuroja Eesti Teadusinfosüsteemis
Absterna järv

Absterna järv (valgevene keeles Возера Абстэрна, vene keeles Обстерно ehk Obsterno järv) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Miory rajoonis. Järv asub merepinnast 139,7 meetri kõrgusel. Absterna kuulub Absterna järvestikku. Absterna järve kaguosa kutsuvad kohalikud elanikud Łuša järveks. Kaldajoone pikkus on 18,8 kilomeetrit. Kaldad on madalad ja liivased, kohati soostunud, edelakadal on järve ääres õõtsik. Kalda ääres (5-6 meetri sügavuseni) on põhi liivane, sügavamal katab põhja sapropeel. Veetaimestik ulatub kaldast 100-150 meetri kaugusele, valdavad järvkaisel ja harilik pilliroog. Absterna järv on puhta veega, vee läbipaistvus on 3 meetrit. Järve voolab oja Ukla järvest, välja voolab Chrabroŭka jõgi, mis viib Absterna järve vee Nabista järve. Absterna järve valgala on 114 km². Kaladest elavad järves peipsi siig, koger, säinas, koha, latikas, linask ja luts. Sinna on korduvalt lastud ka angerjat. Aastal 1967 tõsteti Absterna järve veetaset 1 meetri võrra, mis tõi kaasa järve kallaste soostumise. Veetaseme tõstmise eesmärgiks oli parandada veevahetust Absterna järvede vahel; see eesmärk ka saavutati. Järv Valgevene kalapüügiportaalis
Avinurme valla vapp

Avinurme valla vapp on Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Avinurme valla vapp. Vapp kinnitati riigisekretäri poolt 20. mail 1992. Vapi autor on Priit Herodes. Kuuselõikeliselt põigiti poolitatud kilbi rohelisel ülaosal hõbedane havi, hõbedasel alaosal roheline kuusnurkne täht. Valla vapp väljendab ilmekalt piirkonna eripära. Motiivide valik tuleneb valla nimest (havi nurmel), nimelt suurvee ajal satuvad sageli nurmedele havid. Jõekaldaid ääristavad ja vees peegelduvad metsad on Avinurme sajanditevanuse puutöötraditsiooni alustalaks. Kuusnurkne täht vapi allääres viitab Tartumaale, mille koosseisu Avinurme kant ajalooliselt kuulus, samuti valla kuuele vanimale külale, mille esmamainimise aastaks annab Poola II revisjon 1599. Valla vapi kujutist kasutati: Valla vapipitsatil, mis oli hoiul vallasekretäri käes. Vallavolikogu ja vallavalitsuse dokumendiblankettide, trükiste ning embleemide kujunduselemendina. Valitsuse otsusel valda läbivate suuremate maanteede ääres valla piire tähistavatel märkidel. Muudel juhtudel valitsuse loal. Valla vapi kujutis peab mõõtmetest olenemata vastama etalonkujutisele. Avinurme valla lipp Ida-Viru maakond Avinurme valla sümboolika valla kodulehel Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Avinurme vald.
Bohina järv

Bohina järv või Bogina järv või Boginskaje järv (valgevene keeles Богінскае возера, ka Богіна, vene keeles Богинское ehk Boginskoje) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Brasłaŭ rajoonis. Järv asub merepinnast 129,8 meetri kõrgusel, selle valgala on 914 km². Kaldajoone pikkus on 32,2 kilomeetrit. Järves asub kaheksa saart kogupindalaga 32,5 hektarit. Kaldad on madalad ja liivased, lõuna- ja edelaosas soostunud. Kallaste ääres ja saarte ümber kasvavad järves harilik pilliroog, järvkaisel, harilik kalmus ja vesiroosid. Vee läbipaistvus on 3,1 meetrit. Bohina on eutroofne järv. Kaladest leidub järves haugi, lutsu, ahvenat, kokre, latikat, linaskit, särge ja roosärge. Järve idakaldal asub kalamajand, kus kasvatatakse karpkala, valgeamuuri ja pakslauba maime. Järvel ja selle ümbruses elutseb Valgevenes haruldane väikepütt. Järve läbivale Drysviata jõele on ehitatud hüdroelektrijaam. Järv Valgevene kalapüügiportaalis
Maimu Palm

Maimu Palm (10. jaanuar 1925 – 20. november 2014) oli eesti arhitekt. Lahkunud on arhitekt Maimu Palm
Kesago Nakajima

Kesago Nakajima (jaapani keeles 中島 今朝吾; 15. juuni 1882 Ōita prefektuur – 28. oktoober 1945) oli jaapani kindral. Ta sündis Ōita prefektuuris. Ta lõpetas aastal 1903 Keiserliku Jaapani Sõjaakadeemia ja aastal 1913 Keiserliku Jaapani Kõrgema Sõjaakadeemia. Ta võttis osa Vene-Jaapani sõjast. Juulist 1918 maini 1923 oli ta Prantsusmaal Jaapani sõjaväeatašeeks.
Ileía piirkonnaüksus

Ileia piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Ηλείας) on Kreeka piirkonnaüksus Lääne-Kreeka piirkonna lõunaosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Pýrgos. Ileia piirkonnaüksus jaguneb 7 vallaks. Need on: Andravída-Kyllíni vald (6) Andrítsaina-Kréstena vald (3) Archaía Olympía vald (4) Ilída vald (2) Pineiósi vald (7) Pýrgose vald (1) Zacháro vald (5) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Mõisaküla kogudus

EELK Mõisaküla kogudus on luterlik kogudus Mulgi vallas Mõisakülas, mis kasutab Mõisaküla Maarja-Magdaleena kirikut. Kogudus kuulub Viljandi praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Arvo Lasting. Jumalateenistused toimuvad iga kalendrikuu 2. ja 4. pühapäeval kell 11.00 Mõisaküla Maarja-Magdaleena kirikus. https://web.archive.org/web/20141127161337/http://viljandi.praostkond.eelk.ee/kogudus.php?id=76 (vaadatud 27.11.2014) Kogudusest ja kirikust EELK Viljandi praostkonna kodulehel