laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rakke raamatukogu

Rakke raamatukogu (2018 aastani Rakke Valla raamatukogu) on Lääne-Viru maakonna Väike-Maarja Valla Raamatukogu haruraamatukogu Rakke alevikus. Rakke raamatukogu asutati 1912 Rakke Rahvahariduse Seltsi poolt ja asus endises seltsimaja hoones. Raamatukogu asub endise hobupostijaama hoones, mis 1996 täielikult raamatukogu tarvis kohandati. Hoone seinal on mälestustahvlid seal sündinud lastekirjanikule, kriitikule ja tõlkijale Marta Sillaotsale ja tema vennale, zooloogiaprofessor Heinrich Riikojale. 1923. aastast kuni 1929. aastani töötas Rakke Rahvahariduse Seltsi Raamatukogu juhatajana Helmi Veinmann-Kõrran. Järgmine raamatukogu juhataja oli Gerda Paalberg, kes töötas kuni 1941. aastani. Raaamatukogu asus algselt Hariduse Seltsi maja erinevates ruumides. Mõne aasta pärast viidi raamatukogu Rakke koolimajja. Nõukogude valitsuse algaastail paigutati raamatute kapp endistesse Karl Kadaku ruumidesse. 1941. aastal kolis raamatukogu Nurme majja (praegu Metsa tn 2), kus juhatajaks oli Johannes Kaljussaar. 1952. aastast kuni 1975 aastani töötas Rakke raamatukogus Laine Kiigemägi. 1962. a. saadi avaramad ruumid Pauluse majja (praegu Faehlmanni tee 23). 1968. a. koliti Rosalie Laaneveerile kuuluvasse majja (Faehlmanni tee 16). 1971. aastal moodustati Rakke ja Liigvalla raamatukogu ühendamise teel Rakke põhiraamatukogu ja Liigvalla haruraamatukogu. Põhiraamatukogu juhatajaks jäi Laine Kiigemägi ja haruraamatukogu juhatajaks jäi Liigvalla raamatukogus alates 1966. a. töötanud Aime Kinnep. 1972. a. kolis raamatukogu Rakke k/n endistesse ruumidesse - Faehlmanni tee 26 - kus ta asub ka praegu. 1975 aastast oli Rakke raamatukogu juhatajaks Aime Kinnep. Aime Kinnepi poolt toimetatud kroonikaraamatud 1. http://entsyklopeedia.ee/artikkel/rakke_valla_raamatukogud1 Väike-Maarja Valla Raamatukogu koduleht http://raamatukogu.v-maarja.ee/ https://www.facebook.com/rakkeraamatukogu/
Salla raamatukogu

Salla raamatukogu (ametlikult Rakke raamatukogu Salla laenutuspunkt) on raamatukogu Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Salla külas. Raamatukogu on Rakke valla raamatukogu struktuuriüksus. Raamatukogu asutas 1920 Salla Haridusselts. Salla raamatukogu Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 05.12.2017)
Ebamari

Ebamari on okaspuude marjataoline vili või kaheiduleheliste lihakas paljuseemneline vili, mis moodustub alumise sigimikuga õiest (nt sõstar, karusmari, mustikas, jõhvikas, paprikad). Kaun Köder Koguvili Vili
Bella Ferraro

Isabella Ferraro (sündinud 20. augustil 1994), esinejanimega Bella Ferraro, on Austraalia laulja. Ta on tuntud selle poolest, et osales telesaate "The X Factor Australia" neljanda hooaja saadetes ja tuli 4. kohale. Ferraro sündis ja kasvas üles Sydneys. Ta hakkas lauludega esinema juba lapsepõlves. Viieaastaselt sai ta tüdrukutekoori The Australian Girls Choir liikmeks, mis on esinenud iga-aastasel kontserditurneel "Carols in the Domain" ja ka Oprah Winfrey Austraalia-turneel. Ferraro lahkus kooli 12. klassist, et viia täide oma unistus elada elu muusikuna. Ferraro nimetab oma muusikaliste inspireerijatena artiste nagu Bon Iver, Lykke Li, Crystal Castles, Foals ja Two Door Cinema Club. SINGLID TEISED EDETABELISSE JÕUDNUD LAULUD
Brieži mõis (Rubene kihelkond)

Brieži mõis (saksa keeles Palmhof, läti keeles Briežu muiža) oli riigimõis Liivimaal Volmari kreisis Rubene kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Valmiera piirkonnas Vaidava vallas. Mõis loodi Kokmuiža mõisast eraldatud maadest. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 3/8 adramaad, sellele allus 167 mees- ja 200 naishinge. Aastal 1688 oli mõisa suurus seitse adramaad, aastal 1734 oli adramaid 6 ja 1/2, aastal 1757 aga 7 ja 3/8. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 6 ja 1/30, aastal 1881 allus mõisale 5 ja 76/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 163. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 252. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Heinrich von Hagemeister; lk. 100
Podzēni mõis

Podzēni mõis (saksa keeles Podsem, läti keeles Podzēnu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Rubene kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Valmiera piirkonnas Vaidava vallas Podzēnis. Selle mõisa ostis Jürgen Üxküllilt Gerdt Krüdener ja müüs aastal 1467 Ewold Patkullile 1300 Riia marga eest edasi. Patkullidele kuulusid veel Pāpēni, Vaidava ja Ķieģeļi mõis. Podzēni jäi Ķieģeļi kõrvalmõisaks aastani 1750, mil see pärandi jaotamisel koos Vaidava mõisaga Margaretha Johanna von Albedylli valdusse läks. Aastal 1778 ostis mõisad 50 200 taalri eest Magnus Johann von Bock. Aastal 1785 ostis mõisa 31 000 taalri eest Hermann Georg Wichmann, aastal 1792 pantis aga Christian von Ruhendorff Podzēni 30 000 taalri eest Gotthard von Falckile. Aastal 1798 ostis pandiõigused 38 500 taalri eest Christian von Hübbenett. Aastal 1803 omandasid Jacob Christian von Sievers ja tema abikaasa 42 000 rubla eest pandiõigused. Aastaks 1819 olid neist saanud mõisa omanikud ja nad pantisid selle 45 000 rubla eest Jacob Anton von Hübbenettile. Jacob Anton von Hübbenett loovutas pandiõigused vahepeal oma vennale, ent ostis need siiski tagasi ja sai aastal 1837 mõisa omanikuks. Aastal 1864 ostis mõisa 64 000 rubla eest Theodor von Ganel. Aastal 1876 ostis mõisa Rudolph Heerwagen. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal kaheksa adramaad, sellele allus 165 mees- ja 176 naishinge. Aastal 1757 oli mõisa suurus kaheksa adramaad, aastal 1823 aga 6 ja 1/17 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 6 ja 1/10, aastal 1881 aga 8 ja 11/80, lisaks allus mõisale 3 ja 51/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses. Mõisale kuulus aastal 1816 üks karjamõis: Ozoliņš (Ohsoling). Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836., lk 101-102. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 165-166. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 252. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 100. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 163. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836. Lk 101-102 [1].
Vaidava mõis

Vaidava mõis (saksa keeles Waidau, läti keeles Vaidavas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Rubene kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Lätis Valmiera piirkonnas Vaidava vallas Vaidavas muiža külas. Aastal 1468 müüsid Hans ja Dietrich von Rosen selle mõisa Andreas Patkullile. Mõis oli algselt ühendatud Podzēni mõisaga. Aastal 1783 ostis selle 20 000 taalri eest Eberhard Wevell (a-st 1788 Wevell von Krüger) (1742−1806). Aastal 1789 müüs too mõisa 30 000 taalri eest Friedrich Ludwig von Albedyllile, kes selle omakorda aastal 1803 oma pojale Franz Magnusele 38 000 taalri eest edasi müüs. See pantis aastal 1815 mõisa 35 300 rubla eest Carl Schumannile. Carl Schumann müüs aastal 1830 pandiõiguse 20 800 rubla eest Matthias Wilhelm von Hübbenetile (1799 − pärast 1862), see aga loovutas õigused aastal 1836 Karl Magnus Adolph Ernst von Siversile (1798−1869). Too sai selsamal aastal ka ametlikult mõisa omanikuks. Seitse päeva hiljem pantis ta mõisa omakorda 24 000 rubla eest Carl Helmsingile (1804−1876). See loovutas järgmisel aastal õigused sama hinna eest Johann Reinhold Schmidtile (1811−1890). Carl ostis temalt mõisa välja aastal 1842 ja aastal 1851 pantis selle taas meditsiinidoktor Leo Theodor von Rohlandile (1811−1877). Aastal 1853 ostis ta mõisa järjekordselt välja, olles selle ennemalt aga 30 000 rubla eest Carnikava pastorile Adolph von Albanusele (1798−1856) müünud. Aastal 1863 ostis mõisa 48 000 rubla eest Gregor Georg Paul von Helmersen (1809−1889), kes müüs selle 1875. aastal Wilhelm Treyle. Viimane omanik oli aastatel 1890−1920 Robert von Vegesack. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 1/2 adramaad, sellele allus 107 mees- ja 104 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus koos Veļķi mõisaga 24 ja 1/2 adramaad, aastal 1688 oli adramaid 35 ja 5/8. Aastal 1737 oli mõisa suurus 14 ja 7/8 adramaad, 1757 aga 4 ja 1/2 adramaad. Aastal 1823 oli mõisa suurus 3 ja 1/3 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 3 ja 1/5, aastal 1881 aga 2 ja 30/80, lisaks allus mõisale 2 ja 21/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses. Mõisale kuulus aastal 1816 üks karjamõis: Jaunāmuiža (Neuhof). Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836., lk 102. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 166-167. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 253. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 100. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 163. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836. Lk 102 [1]. Sakk, Ivar. Läti mõisad. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 61.
Pāpēni mõis

Pāpēni mõis (saksa keeles Rosenblatt, varem Papendorf, läti keeles Pāpēnu muiža) oli rüütlimõis, hiljem Ķieģeļi kõrvalmõis Liivimaal Volmari kreisis Rubene kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Valmiera piirkonna Kocēni vallas. Mõisa varasem saksakeelne nimekuju on andnud Rubene kihelkonnale selle saksakeelse nime. Aastal 1468 müüsid Hans ja Dietrich von Rosen Andreas Patkullile kaks küla, kes omandasid ka Hans ja Arend Papendorfile kuulunud mõisa. Hiljem hakkas see koos Podzēni ja Vaidava mõisaga kuuluma Patkullide valduses olevasse Ķieģeļi mõisade rühma. Aastal 1682 loovutas Johann Reinhold von Patkul (1660−1707) pandimõisa 1833 taalri eest oma õele Christine Elisabeth von Kursellile. See loovutas mõisa pandiõigused omakorda sama summa eest aastal 1709 Wilhelm Schleyerile (1668−1744). Seejärel sai mõisa omanikuks Helene von Klüver (sündinud Rehbinder), kelle tütar Margaretha Elisabeth (1713−?) mõisa abielu teel Krüdeneride suguvõsa valdusse viis. Aastal 1738 loovutas Ķieģeļi mõisa omanik Karl Gustav von Patkul (1686−1750) mõisa ametlikult Krüdeneridele. Aastal 1796 ostis mõisa vabahärra Otto Christoph von Budberg, misjärel Pāpēnist sai Ķieģeļi kõrvalmõis. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 3/8 adramaad, sellele allus 43 mees- ja 49 naishinge. Aastal 1734 oli mõisa suurus 1 ja 1/8 adramaad, aastal 1757 aga 2 ja 3/8 adramaad. Aastal 1823 oli mõisa suurus 2 ja 1/3 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 2 ja 1/5, aastal 1881 aga 2 ja 42/80, lisaks allus mõisale 1 ja 37/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses. Mõisale kuulus aastal 1816 üks karjamõis: Sprestul. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 103. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 167-168. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 252. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 100. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 163. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836. Lk 103 [1].
Prva Liga

Prva Liga tähendab Esimene Liiga bosnia, horvaadi, makedoonia, montenegro, serbia ja sloveeni keeles. See võib olla: Prva hrvatska nogometna liga, Horvaatia jalgpalli kõrgliiga. Prva makedonska fudbalska liga, Makedoonia jalgpalli kõrgliiga. Prva crnogorska fudbalska liga, Montenegro jalgpalli kõrgliiga. Prva slovenska nogometna liga, Sloveenia jalgpalli kõrgliiga. Prva Liga (Bosnia ja Hertsegoviina), Bosnia ja Hersegoviina jalgpalli esiliiga. Prva Liga (Serbia), Serbia jalgpalli esiliiga.
Parva Liga

Parva Liga (bulgaaria keeles Първа професионална футболна лига, lühendatult A PFG) on Bulgaaria jalgpalli kõrgeim liiga. Alates hooajast 2022–23 mängib liigas 16 klubi. Enne seda mängis liigas 14 klubi. Bulgaaria liigas on domineerinud Sofia klubid. Neljast edukamast klubist kolm on pärit Sofiast. Kõige edukam on 31 tiitliga Sofia CSKA, järgnevad 26 võiduga Sofia Levski, 13 võiduga Razgradi Ludogorets ja seitsme võiduga Sofia Slavia. UEFA koefitsiendi järgi oli Bulgaaria liiga perioodil 2018–2023 Euroopa jalgpalli kõrgliigade seas tugevuselt 27. kohal. Hooajal 2024–25 mängivad liigas järgmised klubid: Joel Lindpere (Sofia CSKA, 2005) Eduard Ratnikov (Beroe, 2005–2007) Daniil Ratnikov (Varna Cherno More, 2010–2011) Artjom Artjunin (Etar, 2018–2019) Bogdan Vaštšuk (Sofia Levski, 2018–2019) Nikita Baranov (Beroe, 2019) Edgar Tur (Vratsa Botev, 2019) Karol Mets (Sofia CSKA, 2021) Erik Sorga (Plovdivi Lokomotiv, 2023) Joonas Tamm (Plovdivi Botev, 2023–) Matvei Igonen (Pazardžiki Hebar, 2023–2024; Plovdivi Botev 2024–) Country coefficients. uefa.com. Vaadatud 12.7.2023 Ametlik koduleht
Gibraltar Premier Division

Gibraltar Premier Division on Gibraltari jalgpalli kõrgeim liiga.
Betrideildin

Betrideildin on Fääri saarte jalgpalli kõrgeim liiga. Liiga asutati 1942. aastal nimega Meistaradeildin. Praeguse nime sai liiga 2018. aastal. Aastatel 2012–2017 kandis liiga nime Effodeildin. Liigas mängib kümme klubi. Hooaja lõpus langeb viimane klubi esiliigasse 1. deild ja esiliiga parim klubi tõuseb kõrgliigasse, lisaks peavad üleminekumängu kõrgliiga eelviimane klubi ja esiliiga teise koha klubi. Kõrgliiga kõik klubid on poolprofessionaalsed. Ajaloo jooksul on Fääri saarte meistriks tulnud kolmteist klubi. Kõige edukamad on olnud Havnar Bóltfelag (24 tiitlit), Klaksvíkar Ítróttarfelag (20 tiitlit) ja B36 Tórshavn (11 tiitlit). 2023. aasta hooajal mängivad liigas järgmised klubid:
Serbia ja Montenegro lagunemine

Serbia ja Montenegro lagunemise kronoloogia. 2006 21. mail toimus Montenegro iseseisvusreferendum. 55,4% osalenutest hääletas iseseisvumise poolt. 3. juunil kuulutas Montenegro end iseseisvaks. Algas 45-päevane üleminekuperiood, kus pidi toimuma üleminek iseseisvusele. 5. juunil kuulutas Serbia end Serbia ja Montenegro õigusjärglaseks. 9. juunil langetati New Yorgis ÜRO peahoone ees Serbia ja Montenegro lipp ning heisati Serbia lipp. Samal päeval algasid Saksamaal jalgpalli maailmameistrivõistlused, kus Serbia ja Montenegro osalesid ühise meeskonnana. 15. juunil tunnustas Serbia Montenegro iseseisvust. 22. juunil sõlmisid Serbia ja Montenegro diplomaatilised suhted. 28. juunil liitus Montenegro ÜRO-ga. 7. juulil avati esimene saatkond Podgoricas (Hiina RV). 18. juulil lõppes üleminekuperiood. 6. augustil alanud EM-il kergejõustikus osales ka Montenegro. See on esimene meistrivõistlus, kus Montenegro üle pika aja osales. 10. septembril toimusid Montenegros üldvalimised. Osavõtt oli 70,3%. 81-liikmelises Skupštinas võitis 42 kohta Milo Đukanovići juhitav Euroopaliku Montenegro Koalitsioon. Teisele kohale jäi Serblaste Nimekiri 12 kohaga. Kolmas oli SPP/NS/DSS koalitsioon, kellel on uues parlamendis 11 kohta. Neljas oli Liikumine Muutustele. Nende saagiks jäi 10 kohta. Liberaalide ja Bošnakkide Liit sai 3 kohta ning Montenegro Demokraatliku Liiga Koalitsioon, Uus Demokraatlik Jõud-FORCA ja Albaanlaste Demokraatlik Jõud said kõik 1 koha. Need olid esimesed vabad valimised vabanenud Montenegros. 30. augustil rajati Montenegro Armee. 28. oktoobril algas Serbia konstitutsioonireferendum. 29. oktoobril lõppes Serbia konstitutsioonireferendum. Uus põhiseadus kiideti heaks 51,46% häältega. Osavõtt oli 53,66%. Sellega asendati Slobodan Miloševići ajal (ehk 1990) vastu võetud põhiseadus ja Kosovo kuulutati Serbia lahutamatuks osaks. 10. novembril sai Montenegro peaministriks Željko Šturanović. 2007 21. jaanuaril toimusid Serbias parlamendivalimised. Osavõtt oli 60,4%. 250-liikmelises parlamendis sai võidu Vojislav Šešelj Serbia Radikaalne Partei, kelle häälesaak andis 81 kohta. Järgnes Serbia presidendi Demokraatlik Partei, kellel on 65 esindajat. Serbia Demokraatlik Partei sai 47 kohta, G17 pluss 19 kohta, Serbia Sotsialistlik Partei 16 kohta, Ühisblokk 15 kohta, Vojvodina Ungarlaste Blokk 3 kohta ning Mustlaste Partei ja Mustlaste Ühendus Serbias, kes sai 1 koha. Need olid esimesed valimised vabanenud Serbias. 19. oktoober võttis Montenegro Assamblee vastu uue põhiseaduse, millega vahetati välja 1992. aasta põhiseadus. Montenegro tunnustamine
League of Ireland Premier Division

League of Ireland Premier Division (iiri keeles Príomhroinn Sraith na hÉireann, sponsori järgi tuntud kui SSE Airtricity League Premier Division) on Iirimaa jalgpalli kõrgeim liiga. Liiga loodi 1985. aastal pärast Iirimaa jalgpalli liigasüsteemi ümberkorraldust. Alates 2003. aastast peetakse ühe liigahooaja mängud ühe aasta sees. Enim kordi on liiga võitnud Shamrock Rovers (üheksa korda) ja Dundalk FC (kaheksa korda). Kokku on liiga võitnud üheksa klubi. 2024. aasta hooajal mängivad liigas järgmised kümme klubi: Sander Puri – Sligo Rovers (2015; 27 liigamängu, 4 väravat), Waterford (2018; 28 liigamängu, viis väravat) Frank Liivak – Sligo Rovers (2022–2023; 48 liigamängu, 4 väravat) Vladislav Kreida – St Patrick's Athletic (2023; 11 liigamängu) Markus Poom – Shamrock Rovers (2023–) Bogdan Vaštšuk – Sligo Rovers (2023; 8 liigamängu) Martin Miller – Bohemians (2024–) Sten Reinkort – Bohemians (2024) Michael Lilander – Bohemians (2024) Ametlik koduleht
Eugen Meindl

Eugen Albert Max Meindl (16. juuli 1892 Donaueschingen – 24. jaanuar 1951 München) oli Saksamaa sõjaväelane, Esimese ja Teise maailmasõja veteran, Õhudessantvägede kindral, Raudristi Rüütliristi tammelehtede ja mõõkadega kavaler. Ta sündis aastal 1892 Donaueschingenis Schwarzwald-Baari kreisis Freiburgi ringkonnas Baden-Württembergi liidumaal. Ta alustas sõjaväeteenistust aastal 1912 ohvitseri kandidaadina suurtükiväerügemendis. 17. veebruaril 1914 ülendati ta leitnandiks.
Bresimo

Bresimo (ladiini: Brésem, saksa: Brissen) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Trentost loodes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 277 inimest ja valla pindala on 41,1 km². Bresimo külgneb järgmiste valdadega: Ulten, Rumo, Rabbi, Livo, Cis, Malé ja Caldes.
Brez

Brez (saksa: Bretz või Britsch) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Trentost põhjas. 2006. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 801 inimest ja valla pindala on 18,9 km². Brez külgneb järgmiste valdadega: Castelfondo, Cloz, Dambel, Fondo, Sarnonico ja Laurein. Linna koduleht
Mõniste rahvamaja

Mõniste rahvamaja on rahvamaja Võru maakonnas Rõuge vallas Kuutsi külas. Rahvamaja juhataja on Marilin Kiisk. Rahvamaja asutati 1940. https://web.archive.org/web/20171205185809/http://www.moniste.ee/index.php?moduleid=10&tplid=20 (vaadatud 05.12.2017) Rahvamajast Mõniste valla kodulehel Rahvamajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Villarrobledo

Villarrobledo on linn Hispaanias Castilla–La Mancha autonoomses piirkonnas Albacete provintsi loodeosas. Municipal Register of Spain of 2023 Villarrobledo Turismiamet (hispaania keeles) Villarrobledo karneval (hispaania keeles) Villarrobledo püha nädal (hispaania keeles)
Misso rahvamaja

Misso rahvamaja on rahvamaja Võru maakonnas Rõuge vallas Misso alevikus. Rahvamaja juhataja on Edda-Karin Luht. Rahvamaja asutati 1936. https://web.archive.org/web/20171205190147/http://www.misso.ee/kultuuri-ja-spordikeskus-hallatavad-asutused-113 (vaadatud 05.12.2017) Rahvamajast Misso valla kodulehel Rahvamajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Samuel Schmid

Samuel Schmid (sündinud 8. jaanuaril 1947 Berni kantonis Rüti bei Bürenis) on Šveitsi poliitik, 2005. aastal Šveitsi Konföderatsiooni liidupresident. 2001–2008 oli ta Šveitsi kaitse-, tsiviilkaitse- ja spordiminister. 2008. aastal astus ta Šveitsi Konservatiivsesse Demokraatlikku Parteisse.
Kullamaa kultuurimaja

Kullamaa kultuurimaja on kultuurimaja maakonnas Lääne-Nigula vallas Kullamaa külas. Kultuurimaja direktor on Loit Lepalaan. Kultuurimaja asutati 1930. http://www.kullamaa.ee/?go=kultuurimaja (vaadatud 05.12.2017) Kultuurimajast Kullamaa valla kodulehel
Pürksi kultuurimaja

Pürksi kultuurimaja on kultuurimaja Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Pürksi külas. Kultuurimaja asutati 1967. https://web.archive.org/web/20171205191043/http://www.rahvakultuur.ee/Purksi_Kultuurimaja_147?f=222&t=212&o=1132 (vaadatud 05.12.2017) Pürksi kultuurimaja Lääne-Nigula valla kodulehel Pürksi kultuurimaja Noarootsi valla kodulehel (koopia Internet Archive'is) Pürksi kultuurimaja Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis (koopia Internet Archive'is)
Aadu Mutsu

Aadu Mutsu (kodanikunimega Mutso 18. september 1913 Tartu – 8. september 1993 Tallinn) oli eesti džässmuusik ja helilooja. Ta õppis Kaarli gümnaasiumis, Ella Hirschi eramuusikakoolis aastatel 1927–1930 ja Tallinna Konservatooriumis Mohrfeldt-Witoli klaveriklassis 1928–1929. Alates 1930. aastatest osales Tallinna džässielus sellistes ansamblites nagu Side Bonzo Band, Strong Hard Rodgers, Kuldne 7, Merry Pipers jt. Septembrist 1943 kuni novembrini 1945 teenis ta Punaarmee Sanitaarehituse polgus nr 381 muusikuna. Pärast Teist maailmasõda mängis Tallinna kohvikute ja restoranide ansamblites. Aadu Mutsu. Happy days are here again. Tallinna tantsuorkestrid aastatel 1919-1940. Kultuur ja Elu 5-10/1991. 94 lk. Aadu Mutsu sündis Marie ja Taavet Mutsu teise lapsena, tema tütar on graafik Marju Mutsu ja poeg Aadu Mutso. Aadu Mutsu looming Soundcloudis https://kultuur.postimees.ee/3449397/see-algas-the-murphy-bandist?utm_source http://epl.delfi.ee/news/melu/kuidas-tuli-dzass-eestisse?id=51190640 https://www.folklore.ee/tagused/nr41/lauk.pdf https://www.etis.ee/Portal/Publications/Display/f4a6add2-2052-4e68-bbcb-1518f7ae519f http://kultuur.elu.ee/ke498_kohvikud.htm
Allika tänav (Rakvere)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Allika tänav on tänav Rakveres Õpetaja Heinamaa linnaosas . Põhja-lõunasuunaline Allika tänav on 127 m pikkune. See paikneb Vee ja Karja tänava vahel. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist on linnulennult 0,9–1,0 km. Tänava lääneküljel paikneb kaks ühepereelamut – Allika tn 3 ja 5, mis on ehitatud 20. sajandi keskel. Tänava idaküljel asub Allika park koos tiigiga. Tiiki suunduvate allikate järgi ongi tänav nime saanud. Linnaosad (vaadatud 5. detsembril 2017) Rakvere linna tänavate teenumbrid ja teepikkused Elektrooniline Riigi Teataja (vaadatud 5. detsembril 2017) "Geoportaal".
Ehituse tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Ehituse tänav on tänav Rakvere linna kaguosas, Paemurru linnaosas . Edela-kirdesuunaline Ehituse tänav on 337 m pikkune. See saab alguse Rägavere teelt, ristub Killustiku ja Tellise tänavaga ning lõpeb Rakvere linna ja Rakvere valla vahelisel piiril. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist – on linnulennul 1,5 km. Tänava on äärde rajatud ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles. Linnaosad(vaadatud 05. detsembril 2017) Rakvere linna tänavate teenumbrid ja teepikkused Elektrooniline Riigi Teataja (vaadatud 05. detsembril 2017) "Geoportaal".