laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
EPUB

EPUB (lühend inglise sõnadest electronic publication, ka kujul ePub, ePUB, EPub) on standardikogum e-raamatute ning muude peamiselt tekstil põhinevate publikatsioonide avaldamiseks. Faililaiend on .epub. EPUB-i töötas välja International Digital Publishing Forum (IDPF). EPUB-failivorming ei määra kindlaks teksti küljendust (teksti paigutust, reapikkust), vaid küljendus toimub lugemisseadme programmi järgi sõltuvalt seadme ekraani suurusest, eraldusvõimest ja kasutaja seatud tekstisuurendusest. EPUB-vormingus on suur osa e-raamatuid (sealhulgas eestikeelsed) ja seda failivormingut tunneb ka enamik e-lugereid. Populaarsetest lugeritest ainult Kindle vajab vormingu teisendamist. EPUB sisaldub ka tahvelarvutite ja nutitelefonide formaatide hulgas. Arvutiga EPUB-i lugemiseks võib alla laadida tasuta programmi Adobe Digital Edition.
Vahi tänav

Vahi tänav on tänav Tartus Raadi-Kruusamäe linnaosas linna piiril. Tänav algab Narva maanteelt ja kulgeb loodesse. Vahi tänavaga ristuvad Killustiku tänav, Vahi põik, Liivamäe tänav, Kruusakuru tänav, Mõisa-allee, Künni ja Nurme tänav. Vahi tänav lõppeb Aruküla teel. Tänava pikkus on umbes 1,86 km.
Iseorganiseeruvus

Iseorganiseeruvus on keerukate süsteemide omadusi. Termini võttis arvatavasti esimesena kasutusele William Ross Ashby 1947. aastal. Mõistet kasutas lähedasel kujul Hans Driesch. iseregulatsioon
Reinuvader Rebane

Friedrich Reinhold Kreutzwaldi "Reinowadder Rebbane" esindab saksa rahvaraamatutes ja teiste Euroopa rahvaste traditsioonis levinud jututüüpi. Kõiki teisi metsaelanikke petva ja ärakasutava rebase lugusid võis lugeda lihtsalt kui toredaid pajatusi, aga neis võis näha ka allegooriat, st inimühiskonna peegeldusi. Kreutzwald võttis eestikeelsete Rebase-lugude eeskujuks saksa kirjanike Johann Wolfgang von Goethe ja A.H.Hoffmanni vastavad teosed, kuid kohandas need eesti oludele ning lisas mõne eesti muinasjuttude motiivi ja rahvajuttude kangelase, teiste seas Kalevipoja.
Valgevene keel

Valgevene keel on idaslaavi keelte hulka kuuluv keel. Vanavalgevene keel oli Leedu suurvürstiriigis kasutusel asjaajamiskeelena, milles pandi kirja ka seadusi (Leedu statuudid). 20. sajandi I poolel toimus Valgevenes kaks keelereformi. Neist esimene lähendas kirjakeelt valgevene kõnekeelele – sellist (klassikalist) kirjakeelt (тарашкевіца (taraškievica)) kasutati ametlikult kuni 1933. aastani. Tänapäeval on klassikalise kirjakeele kasutamine levinud rahvuslikult meelestatud valgevenelaste seas. Teine, 1933 toimunud reform lähendas valgevene kirjakeelt tugevasti vene keelele (наркамаўка, vabas tõlkes 'rahvakomissarikeel'). Suur osa tänapäeva Valgevene elanikest kasutab vene-valgevene segakeelt, mille sõnavara pärineb vene keelest, aga grammatika valgevene keelest. Seda keelt nimetatakse trasjankaks (трасянка). Traditsiooniliselt kasutatakse valgevene keeles kirjutamisel kirillitsat (Kirylica). Vähetuntud on fakt, et valgevene keeles kirjutamisel kasutatakse ka ladina kirjal põhinevat tähestikku (Łacinka). Vitaŭt Suure ajal Leedu suurvürstiriiki asunud tatarlaste järeltulijad läksid üle valgevene keelele, kuid kasutasid selle kirjutamiseks 20. sajandi alguseni araabia kirja. Kirylica (esimeses ja teises reas on suur- ja väiketähed, kolmandas transkriptsioon eesti keelde) Lacinka Valgevene-eesti transkriptsioon Valgevene nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus EKI: valgevene-eesti tähetabel Калита И. В. Современная Беларусь: языки и национальная идентичность. Ústí nad Labem, ISBN 978-80-7414-324-3, 2010, 300 s. s. 112–190.
Võimas Rühm

Võimas Rühm (vene keeles "Могучая кучка") oli Vene heliloojate rühmitus, mis kujunes 1860. aastatel Peterburi noorte muusikute ringina, kuhu kuulusid heliloojad Modest Mussorgski, Aleksandr Borodin, Nikolai Rimski-Korsakov, César Cui ja Mili Balakirev. Võimas Rühm otsis võimalusi vene rahvusliku muusika arendamiseks ning vastandas ennast tol ajal konservatooriumides valdavalt levinud akadeemilisele suunale. Nii näiteks pidas rühm samal ajal Moskva Konservatooriumiga seotud Pjotr Tšaikovski loomingut liiga "läänepäraseks". Võimsa Rühma liikmete arvates pidi tõeliselt venepärase muusika loomiseks hoiduma üldse akadeemilisest muusikaharidusest. Mitmed rühma liikmed olidki muusikaliselt iseõppijad ehk diletandid. Aleksandr Borodin näiteks oli elukutselt keemik, kirjutades oma ainsat ooperit "Vürst Igor" aastakümneid teadustöö kõrvalt. Modest Mussorgski klaveripartiid on näiteks sageli kirjutatud ebapianistlikult ning nende esitamisega saavad hakkavad ainult väga kõrge tasemega interpreedid. Rühma põhimõtete kohaselt oli tähtsam muusika sisu, mitte selle esitamise võimalused. Seesugused nooruslikult radikaalsed põhimõtted siiski ei takistanud hiljem näiteks N. Rimski-Korsakovil saada Peterburi Konservatooriumi professoriks. Rühm põlastas niinimetatud puhast muusikat ning pööras erilist tähelepanu rahvamuusikale, vokaalmuusikale (ooper, soololaul) ning programmilisele muusikale. Suureks eeskujuks neile oli Mihhail Glinka looming, eriti tema ooper "Ruslan ja Ludmilla". Võimas Rühm andis lühikese ajaga hindamatu ja teedrajava panuse vene rahvusliku muusika arengusse.
Betterplace.org

Betterplace.org on Saksamaal täieliku läbipaistvuse põhimõttel toimiv kasumit mittetaotlev internetipõhine annetuskeskkond, mille eesmärgiks on maailmaparandamine. Annetuskeskkonna loomise idee sündis 2006. aastal Berliinis, kui kaks teineteisest sõltumatut töörühma hakkasid sarnaste probleemidega tegelema. Betterplace.org-i põhimõtteid: annetuskeskkond toimib täieliku läbipaistvuse alusel; annetuskeskkonnas võib annetada nii üksikisik, isikute rühm kui ka juriidiline isik; toetust võivad saada mitte ainult suured ja tuntud abiorganisatsioonid, vaid ka kõige väiksemad projektid; abiprojektid võivad asuda nii "ümber nurga" kui ka kustahes maailmas; ei tehta vahet suurtel ja väikestel projektidel: projekt võib olla näiteks "20 eurot käsikäru osmiseks" või "koolihoone ehitamine Keenias"; annetused võivad olla ka mitterahalised (esemed, vabatahtlik töö, oskusteave vms); annetada võib nii oma nime all kui ka anonüümselt; kõik annetuskeskkonna kasutajad võivad projekte kommenteerida ja anda positiivseid või negatiivseid hinnanguid; kõik võivad esitada projekti juhile jooksvalt täpsustavaid küsimusi. Küsimused ja vastused on avalikud; projekti juht võib projekti jooksvalt täiendada ja täpsustada: lisada fotosid, Internetilinke, kommentaare, täpsustavaid arvestusi, infot projekti kulgemise kohta; igaüks võib käivitada oma annetusaktsiooni: näiteks loobuda sünnipäevakingitustest ja teha sugulastele-tuttavatele ettepanek annetada pigem oma lemmikprojektile; projekti registreerimine annetuskeskkonnas on tasuta; projekt peab teenima sotsiaalseid eesmärke ja ei tohi annetuskeskkonda kuritarvitada; projekti registreerimisel tekib projektileht, mis toimib nagu digitaalne annetuskast, milles on reaalajas avalikult näha, milline on projekti läbiviimiseks vajalik summa, kui palju on annetatud ja kui palju veel puudub; projekti juhilt eeldatakse, et ta informeerib jooksvalt üldsust projekti läbiviimisest; annetused jõuavad 100% annetuse saajani. Erandiks on ainult välismaale suunatud annetused, mille puhul ollakse sunnitud summast maha arvama välispankade teenustasud; annetamine on võimalik nii pangaülekande, krediitkaardi kui ka PayPali abil; annetada võib nii ühe korra kui ka regulaarselt; projekti juht vastutab ise projektist ja annetusvõimalusest teavitamise eest nii elektroonilises ja trükimeedias kui ka suhtlusvõrgustikes; projekti juht saab annetusest teada automaatselt ja juhul, kui annetaja on seda soovinud, on tal võimalus annetajaga kontakteeruda; annetuskeskkond hoolitseb kogu annetusega seotud dokumentatsiooni eest, väljastades annetajale elektroonilise kviitungi; projekti juht saab ka vajadusel annetuskeskkonna meeskonnalt nii telefoni kui ka meili projects@betterplace.org teel nõu vahendite hankimise kampaaniate läbiviimiseks; ei tasu eeldada, et projektile annetavad võhivõõrad inimesed. Eelkõige tuleb teha teavitustööd oma lähikonnas (sõbrad, naabrid, kolleegid jne), et tõmmata oma betterplace.org-i annetuskeskkonnas asuvale projektilehele tähelepanu. Mõningaid annetuskeskkonnas asuvaid projekte võib esile tõsta ka annetuskeskkond ise, informeerides nii oma koostööpartnereid kui ka meediat. http://www.betterplace.org
.cat

.cat on katalaani keele ja kultuuri jaoks loodud tippdomeen. See oli esimene keelekeskne, 2005. aastal loodud ja 2006. aastal kasutusele võetud tippdomeen ning selle rahastajaks ja toimetajaks on Fundacio puntCAT. Enne .cat domeeni kasutusele võtmist kasutasid katalaanid vastavalt asukohamaale erinevaid tippdomeene, nt .es, .ad, .fr, .it. Mais 2012 oli tippdomeeni .cat all registreeritud üle 53 000 domeeni. IANA — .cat Domain Delegation Data Comença la teva aventura digital! | Fundació punt CAT
Vesinikkloriid

Vesinikkloriid (ehk kloorvesinik) on vesiniku ja kloori ühend keemilise valemiga HCl. Vesinikkloriid on terava (lämmatava) lõhnaga värvitu gaas, mis õhuniiskusega annab soolhappe valge suitsutaolise auru näol. Vesinikkloriidi keemistemperatuur on –85,05 °C. Valemit HCl kasutatakse tihti tähistamaks nii gaasilist vesinikkloriidi kui ka soolhapet, mis tegelikult on vesinikkloriidi vesilahus. Vesinikkloriid ja soolhape omavad olulist tähtsust keemiatööstuses ja laborites. Kaheaatomilises molekulis aatomite H ja Cl vaheline kovalentne side on kloori aatomi suurema elektronegatiivsuse tõttu polariseeritud, nii et kloori aatomil on negatiivne osalaeng: Hδ+–Clδ-. Vesinikkloriid lahustub hästi vees (ka teistes polaarsetes solventides), andes pöörduva reaktsiooni tulemusena hüdrooniumkatiooni H3O+ ja kloriidaniooni Cl-: HCl + H2O → H3O+ + Cl- 20°C juures lahustub ühes liitris vees 720 g vesinikkloriidi. Seda vesilahust tuntakse soolhappena, mis omadustelt on tugev hape. Ka veevabas keskkonnas ilmutab HCl happe omadusi. Näiteks lahustub HCl mitmetes solventides (metanool jt), protoneerib molekule ja ioone ning käitub happelise katalüsaatorina veevabas reaktsioonis. Laboratooriumis võib väiksemas mahus gaasilist HCl saada soolhappe dehüdraatimisel veevaba kaltsiumkloriidiga või väävelhappega. Teine võimalus on naatriumkloriidi reaktsioon kontsentreeritud väävelhappega. NaCl(tahke) + H2SO4(konts.) → NaHSO4 + HCl↑ Mitmete kloriidide hüdrolüüsil eraldub HCl, näiteks: PCl5 + H2O → POCl3 + 2HCl↑ R-COCl + H-OH → R-COOH + HCl↑ H2O + O=SCl2 → SO2 + 2HCl↑ Keemiatööstuses saadakse vesinikkloriid sünteesil gaasilisest kloorist ja vesinikust: H2 (gaas)+ Cl2(gaas) → 2HCl↑ Vesinikkloriidhape Hüdrokloorimine
Pekka Marjamäki

Pekka Tapani Marjamäki (18. detsember 1947 Tampere – 10. mai 2012 Tampere) oli soome jäähokimängija ja treener. Ta mängis aastatel 1964–1979 ja 1981–1984 Tampere Tapparas ning tuli viis korda Soome meistriks (1975, 1977, 1979, 1982, 1984). Pekka Marjamäki mängis Soome koondises 251 mängu, sealhulgas kümnel MM-i ja kahel olümpiaturniiril ning lõi 40 väravat ja andis 25 väravasöötu. Aastal 1975 valiti ta jäähoki MM-i parimaks kaitsemängijaks ning Soome aasta jäähokimängijaks. Aastal 1998 valiti Marjamäki Rahvusvahelise Jäähokiliidu kuulsuste halli, aastal 1999 valis Soome jäähokimuuseum ta 68. jäähokilõviks. Pekka Marjamäki Soome jäähokimuuseumi lehel Kiekkolegenda Pekka Marjamäki on kuollut
Teckberg

Teckberg (rahvapäraselt ka Teck) on 775 m kõrgune mägi Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Švaabi Juuras. Geograafilised koordinaadid on 48° 35′ 17″ N, 9° 28′ 14″ E. Mäe tipus on Tecki linnus. Teckberg tõuseb Albtraufist esile umbes 3 km põhja poolt ning ületab Albvorlandi 350 m võrra ja Lauteri jõe oru 400 m võrra. Teckbergist põhjas asub umbes 602 m kõrgune eelmägi Hörnle ja loodes Hohenbol. Mõlemad eelmäed paiknevad Švaabi vulkaani lõõrides. Põhjas Hörnle all on Tecki purilennuala. Teckbergi nõlva ülaservas on Gelber Fels ('kollane kalju'), Juura mere käsnarihv heledast lubjast. Gelber Felsi all on 31 m pikkune ja 45 m kõrgune koobas Veronikahöhle, mis on lõhede kaudu ühenduses teise koopa, Verena-Beutlins-Lochiga. Gelber Felsist idas on kolm Hallstatti ajastu (800–400 eKr) hauaküngast, mis annab tunnistust Teckbergi varajasest asustusest. Tecki linnuse all on 35 m pikkune ja 9 m kõrgune koobas Sibyllenloch, millega on seotud muistendid. Selle vastas paikneb 22 m pikkune koobas Sibyllen-Gegenhöhle, mis avastati alles 1937 tee-ehituse käigus ning uuriti läbi 1977. Väljakaevamistel Sibyllenlochis leiti aastatel 1898 ja 1899 üle 2000 koopakaru, koopalõvi, koopahüääni ja metsiku hobuse luustiku. Sellest tehti palju järeldusi jääaja loomastiku kohta. Stuttgardi ringkonna presiidiumi määrusega 9. novembrist 1999 kuulutati kogu Teckberg pindalaga 386,0 looduskaitsealaks nr 1.237. Kaitse alla võeti erakordselt mitmekülgne kultuurmaastik suurte nõmmede, niiskete ja kuivade aasade, parkmetsade, hekkide, metsaservade, alleede, salude, üksikpuude, kaljude, koobaste, allikate ning haruldaste, peaaegu looduslike metsakooslustega. Need biotoobid on väärtuslikeks elupaikadeks paljudele ohustatud taime- ja loomaliikidele. Alalt on leitud 464 liiki taimi. Wolfgang Roser, Jürgen Mauch: Der Schwäbische Vulkan. GO Druck-Media-Verlag, Kirchheim unter Teck 2003, ISBN 3-925589-29-5. Konrad Theiss: Der Kreis Esslingen. Theiss, Stuttgart 1978, ISBN 3-8062-0171-4. Naturschutzgebiet Teck, hrsg. von der Landesanstalt für Umweltschutz Baden-Württemberg (LfU). Verlag Regionalkultur, Ubstadt-Weiher 2000. ISBN 978-3-89735-142-4. Reinhard Wolf, Ulrike Kreh (Hrsg.): Die Naturschutzgebiete im Regierungsbezirk Stuttgart. Thorbecke, Ostfildern 2007, ISBN 978-3-7995-5176-2, S. 492–495 Looduskaitseala Themenpark Umwelt
Don Rickles

Donald Jay Rickles (8. mai 1926 Queens, New York – 6. aprill 2017 Beverly Hills, California), esinejanimega Don Rickles, oli Ameerika Ühendriikide koomik, filmi- ja seriaalinäitleja. Tal on Hollywoodi kuulsuste alleel omanimeline täht. "Don Rickles - Hollywood Star Walk". Los Angeles Time. Vaadatud 7.4.2017 Koduleht Don Rickles andmekogus IMDb (inglise)
Ivan Franko (laevaklass)

Ivan Franko-klassi laevad on kaheksatekilised reisilaevad, mis ehitati aastail 1964–1972 VEB Mathias-Thesen-Werft Wismari laevatehases Wismaris Saksa Demokraatliku Vabariigis NSV Liidu tellimusel Musta Mere Merelaevanduse (vene keeles Черноморское морское пароходство) ja Balti Merelaevanduse (vene keeles Балтийское морское пароходство) jaoks. Ivan Franko-klassi alused on tuntud ka nime all projekt 301/Seefa750 (saksa keeles merereisilaev 750 reisija jaoks). Viit laeva kasutati ookeaniliinidel ja kruiisideks. Laevade loetelus on esialgne nimi originaal- ja eesti keeles. Hilisemad ümbernimetamised on sulgudes kronoloogilises järjekorras: Регистровая книга морских судов СССР 1964-1965 - Register Book of Sea-going Ships of the USSR PDF (vene keeles) Ivan Franko (1964) Nõukogude laevastik (vene keeles) Теплоход «Шота Руставели» («Assedo») и судьбы лайнеров серии «Иван Франко» на Корабельном портале (vene keeles)
Stuttgardi ringkond

Stuttgardi ringkond on ringkond (2. järgu haldusüksus) Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal. Asub liidumaa kirdeosas ning piirneb põhjas ja idas Baieriga. Ringkonnas on kolm piirkonda, kus on kaks kreisivaba linna ja 11 kreisi: Stuttgardi piirkond Stuttgart Böblingeni kreis Eslingeni kreis Göppingeni kreis Ludwigsburgi kreis Rems-Murri kreis Heilbronn-Frankeni piirkond Heilbronn Heilbronni kreis Hohenlohe kreis Main-Tauberi kreis Schwäbisch Halli kreis Ostwürttembergi piirkond Heidenheimi kreis Ostalbkreis Kreisides on 343 valda ja linna. http://www.rp.baden-wuerttemberg.de/
Leksikograafia

Leksikograafia (kreeka keelest: lexikon sõnaraamat + graphō kirjutan) on sõnastike (sh sõnaraamatute) koostamise teooria ja praktika — sõnaraamatute koostamise õpetust kui ka sõnastike tegemist. Leksikograafia on sõnastiku kirjutamise, redigeerimise ja/või koostamise toimingud. Sõnastiku autorit või toimetajat nimetatakse leksikograafiks. Digitaalsete sõnastike koostamise ja rakendamise protsessid on tuntud kui e-leksikograafia . Inglise keeles 1680 loodud sõna "leksikograafia" tuleneb sõnast Kreeka keel λεξικογράφος lexikographos, "leksikograaf", alates λεξικόν leksikon, neut. kohta λεξικός leksikos, "sõnade jaoks või sõnade jaoks", alates λέξις leksika, "kõne", "sõna", (omakorda λέγω-st lego, "öelda", "rääkida") ja γράφω graafik, "kriimustada, kirjutada". Leksikograafiat võib jagada teoreetiliseks leksikograafiaks – semantilised, süntagmaatilised ja paradigmaatilised suhted loomuliku keele leksikonis, nende põhjal sõnastike koostamise teooria väljaarendamine ja uurimine praktiliseks leksikograafiaks – sõnastike praktiline koostamine Teoreetilise leksikograafia puhul mõnikord vaieldakse leksikoloogia ja leksikograafia eralduspiiri üle. Leksikoloogia Leksikon Sõnastik Sõnavara
Lothar I (Frangi keiser)

Lothar I (umbes 795 – 29. september 855) oli Frangi keiser 840–855 ja Kesk-Frangi kuningas 843–855. Lothar oli Frangi keiser (814–840) Ludwig Vaga vanim poeg ning seega õigustatud pärima Frangi impeeriumi. 817. aastal oli ta saanud kaaskeisriks ning 823 koguni lasknud end paavst Paschalis I-l keisriks kroonida, ent pidi siiski oma isale keisriõigused peagi loovutama. Põhjuseks oli see, et ta hakkas koos oma vendadega isa vastu mässama. Esimene mäss toimus 830 ja Ludwig kukutati, kuid sai 831 taas troonile tagasi. Teine mäss toimus 833 Milano peapiiskopi Angilbert II õhutusel ning Ludwig kukutati uuesti ja uuesti tõusis ta järgmisel aastal troonile. Ludwig pagendas Lothari Itaaliasse, mille asevalitseja (822–855) ta oli kuni oma isa surmani. Ludwig Vaga surma järel 840 otsustas ta kogu võimu aga enda kätte võtta. Kuid tema ambitsioonikad vennad Ludwig ja Charles (germaanipäraselt Karl) ei tahtnud sellega leppida ning et nende isa autoriteet oli olnud liiga nõrk, et ühtki neist riigi ainupärijaks teha, siis algas sisesõda, mis Frangi riigis Merovingide ajal sagedane oli olnud. Ükski vend ei suutnud ülekaalu saavutada ning nii jagasid nad riigi 843. aastal Verduni leppega omavahel. Lothar säilitas Frangi keisritiitli ja sai endale valitsemiseks Itaalia ning maariba Reini ja Rhône'i jõe vahel kuni Põhjamereni ehk Kesk-Frangi riigi. Seega läks ka Karl Suure pealinn Aachen tema valdusse ning seal asuski ta resideerima. Itaalia andis ta valitseda oma vanimale pojale Ludwigile. 855. aastal, enne oma surma jagas ta riigi kolmeks: põhjapoolse osa (Lotharingia koos Aacheniga) sai ta keskmine poeg Lothar, keskmise ehk Burgundia noorim poeg Charles ja vanimale pojale, Ludwig II-le jäi Ida-Frangi riik ning lisaks sai too ka keisritiitli. Lothar abiellus 821. aasta oktoobris Toursi Ermenegardega. Abielust sündis 8 last, 3 poega ja 5 tütart, kes kõik täiskasvanuks said. Pärast Ermenegarde surma 20. märtsil 851 sündis Lotharil ka üks abieluväline poeg.
EKM

EKM võib olla: Eesti Kirjandusmuuseum Eesti Kunstimuuseum
Karlsruhe ringkond

Karlsruhe ringkond on ringkond (2. järgu haldusüksus) Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal. Asub liidumaa loodeosas ning piirneb läänes Prantsusmaaga. Ringkonnas on 3 piirkonda, kus on 5 kreisivaba linna ja 7 kreisi: Kesk-Ülemreini piirkond Baden-Baden Karlsruhe Karlsruhe kreis Rastatti kreis Põhja-Schwarzwaldi piirkond Pforzheim Calwi kreis Enzkreis Freudenstadti kreis Reini-Neckari piirkond Mannheim Heidelberg Neckar-Odenwaldi kreis Reini-Neckari kreis Kreisides on 211 valda ja linna. Bretten Bruchsal Bühl Calw Ettlingen Forst (Baden) Freudenstadt Gaggenau Hockenheim Horb am Neckar Leimen Mosbach Mühlacker Nagold Rastatt Rheinstetten Schwetzingen Sinsheim Stutensee Weinheim Wiesloch http://www.rp-karlsruhe.de/
Inimese mõõt

"Inimese mõõt" ("The Measure of Man") on Eestis tehtud dokumentaalfilm. FIlm valmis aastal 2010. Filmi režissöör on Marianne Kõrver, stsenaristid Kaie Kotov ja Marianne Kõrver, tootja Testfilm. Filmi treiler Kaarel Tarand 2011. Ühte laulu tahaks laulda. Sirp 1.4. Uus dokumentaalfilm “Inimese mõõt” esilinastus Mehhikos ja võitis publikuauhinna Intervjuu Kaie Kotoviga filmi teemal
Püünis

Püünis on jahiulukite, röövloomade ja kahjurite püüdmiseks kasutatav riist või rajatav tõke. Püünise liike on palju. Kasutatavamaid püünise liike on lõks, millel on palju alaliike (kastlõks, langlõks, karulõks jne). Peale lõksude kasutatakse ka aedpüüniseid (nt metssigade püügil), silmuseid (lindude, jäneseliste ja kiskjaliste püügil), püünisraudu röövloomade tabamiseks. Auk Hundiõng Kalapüünis Lõkspüünis Püünisleht Püünispuu Püünisvöö EE 7. köide, 1994. EE 7. köide, 1994.
K. A. Savitski nimeline Penza kunstikool

Penza kunstikool (ka Pensa kunstikool) on 1898. aastal asutatud kunstikool Penza linnas. Aastast 1955 kannab kunstikool Konstantin Savitski nime. Penza kuberner Nikolai Selivjorstov (1830–1890) pärandas Penza linnale 1000 rubla ning kogu oma raamatu- ja pildikogu – "joonistuskooli asutamiseks". Selivjorstovi testamendi täideviijaks ja kooli rajamise organisaatoriks oli Pjotr Semjonov-Tjan-Šanski. Peterburi Kunstide Akadeemia valis kooli esimeseks direktoriks Konstantin Savitski. Koolimaja ehitati aastatel 1891–1898. Selles joonistusõpetaja kutse andnud koolis on õppinud eesti kunstnikud Felix Randel, Eduard Ole, Jaan Siirak, Friedrich Hist ja Juhan Raudsepp. Seda kooli eelistasid sageli just vaesematest perekondadest õpilased, kuna jõukal järjel erakunstikool toetas oma õpilasi aineliselt. Õppetoetust maksti ka õppetöös keskmisel tasemel edukatele õpilastele. Kool jagas tasuta söögikaarte ning omandas raha eest õppetöö käigus valminud töid kooli muuseumi tarbeks. Märkimisväärne osa õpilastest oli õppemaksust vabastatud ning hulgaliselt maksti toetusi ja stipendiume enesetäienduseks pärast kooli lõpetamist. Viilmann, V. käsikirjaline materjal EKMa 7.3.-1.80 Paris, Rudolf, "Konrad Mägi", Tartu, 1932
Ludwig II (Frangi keiser)

Ludwig II (umbes 825 – 12. august 875) oli Frangi keiser 855–875 ja Itaalia kuningas 844–875. Ta oli keiser Lothar I poeg ning too andis talle pärast 843 sõlmitud Verduni lepet valitseda Itaalia. Oma isa surma järel sai ta ka Frangi keisriks. Tema surma järel läksid nii keisritiitel kui ka Itaalia tema onule Charles Paljaspeale.
Siberi Riiklik Lennundus- ja Kosmonautikaülikool

Akadeemik M. F. Rešetnjovi nimeline Siberi Riiklik Lennundus- ja Kosmonautikaülikool (Сибирский государственный аэрокосмический университет имени академика М. Ф. Решетнёва) on ülikool Venemaal Krasnojarskis. Ülikool asutati 1960 Krasnojarski Polütehnilise Instituudi filiaalina. Ülikooli valmistab ette spetsialiste muu hulgas tsiviillennunduse, kosmonautika ja masinaehituse alal. Siberi Riiklik Lennundus- ja Kosmonautikaülikool
Putukapiste

Putukapiste on verd imevate putukate (kirbu, lutika, täi, parmu, sääse) torge, mesilaste ja herilaste nõelamine või sipelgahammustus, mille tagajärjel võib tekkida enamasti ajutine vaevus (valu, naha punetus, paistetus). Mõned putukad võivad levitada ka laibamürke ja nakkushaiguste tekitajaid, näiteks hallasääsk malaariaplasmoodiumi, kirp katkupisikut ja täi tüüfusepisikut. Inimesi ründavad lülijalgsed Loomarünnak Nõelamine EE 7. köide, 1994. EE 7. köide, 1994.
Ptomaiinid

Ptomaiinid ehk roisumürgid on surnud looma (sh inimese) laiba roiskumisel roisubakterite elutegevuses tekkinud laguained. Mitmed neist laguainetest, eriti alkaloidid, on elusolenditele väga mürgised. Mädanemine Roiskumine EE 7. köide, 1994.
Primatoloogia

Primatoloogia on bioloogia haru, mis uurib primaate ehk esikloomalisi (s.o poolahvilisi ja ahvilisi, sh inimest). Primatoloogia oluline teemavaldkond on inimese evolutsioon. EE 3. köide, 1988.
Hilden

Hilden on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Düsseldorfi ringkonnas Mettmanni kreisis. Asub Düsseldorfist 15 km kagus. 1850 oli linnas 3600 elanikku. Hilden sai linnaõigused 1861. 1894 avati raudteeliin Düsseldorf-Hilden-Solingen. 12,2 % linnaelanikest on immigrandid. Hildeni koduleht