laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Boriss Kolker

Boriss Kolker (vene keeles Борис Григорьевич Колкер; sündinud 15. juulil 1939 Moldaavia ANSV-s Tiraspolis) on juudi päritolu keeleõpetaja ja tõlkija, kolme esperanto keele õpiku autor. 1944–1965 elas ta Moldaavia NSV-s Chişinăus, siis 1993. aastani Venemaal Baškortostanis, 1993 emigreerus ta USA-sse. Ta elab Ohios Clevelandis. Ta on töötanud Chişinăus Krupskaja-nimelise vabariikliku raamatukogu bibliograafina, Birski ja Baškiiria pedagoogilise instituudi välismaa keelte teaduskonna vanemõpetajana, Ufaa lennundusinstituudi tõlgina, Ufa mootoriehitustehase tõlgina suhtlemiseks ettevõtte Renault' spetsialistidega ning naftatööstuse geofüüsika teadusliku uurimise instituudi vanema teadusliku kaastöötaja ja büroojuhatajana. Clevelandis töötas ta ettevõtte Magic Micro Computers büroojuhataja ja mittekoosseisulise tõlgina. Ta hakkas 1957 esperanto keelt õppima. Ta on filoloogiadoktor ja 1985 kaitsnud doktoriväitekirja "Vene keele panus esperanto keele moodustumisse ja arengusse". Ta on avaldanud 3 esperanto keele õpikut ning artikleid ja retsensioone interlingvistikast. Oma raamatu "Vojaĝo en Esperanto-lando", mis on ühtaegu esperanto keele õpik ja esperanto kultuuri käsiraamat, suure populaarsuse tõttu on ta paljudele tuntud giidina esperantomaal. Kolker on olnud üks esperantistide organisatsioonide asutajaid ja juhte Nõukogude Liidus. Ta on Esperanto Akadeemia liige, Ülemaailmse Esperanto Assotsiatsiooni UEA auliige ja ajakirja Monato toimetuse liige. Kahe aastakümne jooksul juhendas ta Venemaal kirja teel toimuvat esperanto keele kursust, mille lõpudiplomi sai ligi 900 inimest, mõned neist Eestist. Ta õpetas esperanto keelt San Franciscos ja Hartfordis. Praegu on ta internetis toimuva rahvusvahelise esperanto keele kõrgema kirjaliku kursuse ("Internacia Perfektiga Koresponda Kurso") juhendaja. Kolker on osalenud paljudes Baltimaade esperantolaagrites, mis aastast 1960 toimusid Käärikul. Tema esperanto keele õpik on ilmunud eesti keeles Jaan Ojalo tõlgituna ja toimetatuna. Vene keele panus esperanto keele moodustumisse ja arengusse (Вклад русского языка в формирование и развитие эсперанто). Moskva: Akademija Nauk SSSR, Institut Jazykoznanija, 1985. 23 lk. Referaat väitekirja kaitsmise kohta keeleteaduse doktori kraadi saamiseks, venekeelne. "Esperanto keele kursus iseõppijaile ja lisamaterjal 8.–11. klassi fakultatiivkursusele". B. Kolker, J. Ojalo; Eesti NSV Haridusministeerium. Tallinn: Eesti NSV Haridusministeerium, 1981 Учебник языка эсперанто. Основной курс (Esperanto keele õpik. Baaskursus). Эсперанто за 16 дней. Экспресс-курс (Esperanto 16 päevaga. Kiirkursus). Международный язык эсперанто. Полный учебник (Rahvusvaheline keel esperanto. Täielik õpperaamat). Vojaĝo en Esperanto-lando. (Esperanto kõrgem kursus ja esperanto kultuuri käsiraamat).
Alfa Romeo F1

Alfa Romeo osales Vormel 1 sarjas aastatel 1950–1951 ja 1979–1985. Meeskond debüteeris 1950. aasta Suurbritannia GP-l. Aastal 1950 tuli Alfa Romeoga maailmameistriks Giuseppe Farina ja 1951. aastal Juan Manuel Fangio. Aastatel 1979–1985 sõitsid Alfa Romeo meeskonnas teiste hulgas Andrea de Cesaris, Mario Andretti ja Riccardo Patrese, kes said vaid üksikuid poodiumikohti. Kokku osales Alfa Romeo 110 etapil, võitis neist 10, sai 12 esimest stardikohta ning kogus 214 punkti. Meeskonna viimane võistlus oli 1985. aasta Austraalia GP. Alfa Romeo Vormel 1-s
Vöölased

Vöölased (Dasypodidae) on Kesk- ja Lõuna-Ameerikas elav imetajate sugukond. 20 liiki vöölasi elab Ladina-Ameerikas. Kõige tuntum neist on tõenäoliselt üheksavöölane, elab ka Põhja-Ameerikas. Kõige lähedasemad liigid vöölastele on sipelgaõgijad ja laiskloomad, neil on üldiselt väga terav labidakujuline kärss ja väikesed silmad. Vöölaste suurus ja värv on väga erinevad, alates 15 cm lõheroosa värvusega isendist, kuni hiiglaslike 150 cm pikkade tumepruunide isenditeni. Vöölased on ainsad imetajad, kellel on kukalt, pead, selga, saba ja jalgu kaitsvad kilbid. Vöölased on head ujujad, kuid oma raske kilbi tõttu, peavad nad sisse hingama palju õhku, et paisutada kõhtu vee peal püsimiseks. Enamus vöölasi suudab ohtu märgates hüpata 90-120 cm kõrgusele õhku. Üks liik saab tõmmata ennast kerra nagu siil. Vöölastel on väga tugevad küünised, millega ta saab hõlpsasti lõhkuda termiidipesi. Keskmine eluiga: 12-15 aastat, kaal: 85 g kuni 54 kg. Vöölased võivad elada üle 20 aasta. Halva nägemise ja haistmise korvamiseks on vöölastel suurepärane kuulmine, nad kuulevad kuni 20 cm sügavusele maa alla. Vöölased elavad soojas kliimas: vihmametsades, rohumaadel ja poolkõrbetes. Nende kehal on väga vähe rasva ja seega on külm nende suur vaenlane. Külmad elutingimused võivad hävitada terve populatsiooni. Paljud liigid kaevavad tunneleid ja magavad ööpäevas kuni 16 tundi. Kuna vöölased magavad enamuse ajast ei ole nad eriti sotsiaalsed loomad. Tavaliselt hommikuti ja õhtuti saadakse kokku, et paarituda. Külmematel aegadel võivad isendid koguneda ühte urgu, et jagada üksteise kehasoojust. Toiduks püüavad nad mardikaid, vastseid, usse, termiite, rohutirtse, sipelgaid, tõuke ja tigusid. Tiinuse perdioodi pikkus on 2-5 kuud, sünnitus toimub nn sünnitusurus, võib sündida kuni 15 järglast. Uru sügavus võib olla kuni 4,5 m. Üheksavöölastel sünnib igas pesakonnas neli identset samast soost järglast. Seitsmevöölatel on korraga 8-15 indentset järglast. Noored saavad suguküpseks 9-12 kuuselt. Sugukond Dasypodidae (vöölased) Alamsugukond Dasypodinae Perekond Dasypus (rüüvöölane) Dasypus novemcinctus (üheksavöölane) Dasypus septemcinctus (seitsevöölane) Dasypus hybridus Dasypus sabanicola Dasypus kappleri (kappleri vöölane) Dasypus pilosus (karusvöölane) Dasypus yepesi Alamsugukond Euphractinae Perekond Calyptophractus Calyptophractus retusus (kilpvöölane) Perekond Chaetophractus (harjasvöölane) Chaetophractus vellerosus (valge-harjasvöölane) Chaetophractus villosus (pruun-harjasvöölane) Chaetophractus nationi Perekond Chlamyphorus Chlamyphorus truncatus (väikevöölane) Perekond Euphractus Euphractus sexcinctus (kuusvöölane) Perekond Zaedyus Zaedyus pichiy (kääbus-kuusvöölane) Alamsugukond Tolypeutinae Perekond Cabassous (paljassaba) Cabassous centralis Cabassous chacoensis Cabassous unicinctus (suur-paljassaba) Cabassous tatouay Perekond Priodontes Priodontes maximus (hiidvöölane) Perekond Tolypeutes (keravöölane) Tolypeutes matacus (tava-keravöölane) Tolypeutes tricinctus (kolmik-keravöölane) National Geographic,12.2010 Bradford, 06.2015 http://www.havahart.com/armadillo-facts
2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised

2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimised Eestis toimusid 18. oktoobril 2009. Elektrooniline hääletamine toimus 8.–14. oktoobril, kokku hääletas elektrooniliselt 104 413 isikut. Esimest korda Eesti ajaloos kasutas e-hääletuse võimalust rohkem kui sada tuhat inimest. Eelhääletamine toimus 12.–14. oktoobril. Kokku osales 2009. aasta valimistel 658 264 inimest ehk 60,15% hääleõiguslikust elanikkonnast. Eesti Keskerakond kogus valimistel 207 569 häält ehk 31,5% häältest. Eesti Reformierakond kogus valimistel 110 275 häält ehk 16,7% häältest. Erakond Isamaa ja Res Publica Liit kogus valimistel 92 071 häält ehk 13,9% häältest. Sotsiaaldemokraatlik Erakond kogus valimistel 49 551 häält ehk 7,5% häältest. Eestimaa Rahvaliit kogus 12 683 häält ehk 1,9% häältest. Erakond Eestimaa Rohelised kogus 7786 häält ehk 1,1% häältest. Erakond Eesti Kristlikud Demokraadid kogus 1033 ehk 0,1% häältest. Vabariigi Valimiskomision KOV 2009 e-valimise veeb 1. ERR: err.ee/valimised/ 2. ERR: valimised.err.ee Peibutuspardid Postimees.ee Poliitikud ennustavad maakoolide tulevikku Maaleht, 17. september 2009 Argo Ideon. Valimised tsementeerisid üle-eestilist poliitseisu, Postimees, 20. oktoober 2009 Interaktiivne valimistulemuste kaart omavalitsuste kaupa
Kaev

Kaev (lõunaeesti murretes läte) on rajatis maapinnast põhjavee ammutamiseks. Kaevud võivad suuresti erineda sügavuselt, veemahult ja vee kvaliteedilt. Kaevuvesi sisaldab tavaliselt rohkem mineraale kui pinnavesi ning võib seega vajada töötlemist vee pehmendamiseks. Kaeve hakati rajama, kui seoses põlluharimise laienemisega liikusid inimesed looduslikest veekogudest kaugemale ja kõrgematele kohtadele. Eesti vanimad teadaolevad kaevud on pärit 12. sajandist (linnusekaevud). Väga vanad on ka saarte ja Põhja-Eesti sumbkülade keskel asuvad külakaevud. Esimesed andmed linnakaevudest pärinevad Tallinnast 30. aprillist 1375 – tänapäeva Rataskaevu tänaval asunud Tallinna rataskaevust, mida sellel ajal nimetati Sternsodi kaevuks. Nimi Sternsodi tulenes alamsaksakeelsest mõistest "stern" 'kalk', kuna kaevu vesi oli lubjarikas ja väga kalk. 19. sajandiks oli kaev juba peaaegu iga talu õuel. pumpkaev puurkaev salvkaev vinnkaev võllkaev Kuni viimaste sajanditeni, olid kõik tehislikud kaevud ilma pumpadeta käsitsi kaevatud kaevud, mis erinesid mingil määral formaalsuse poolest, ja nad on endiselt väga tähtsad joogivee allikad mõningates maakohtades asuvates arenevates alades, kus neid kaevatakse ja kasutatakse tänapäevalgi. Nende asendamatus on andnud aluse paljudele kirjandusviidetele nende kohta, nii kirjalikele kui piltlikele, kaasaarvatud kristlikule piibliloole Kristusest, kes kohtab naist Jakobi kaevu juures (John 4:6) ning "Ding Dong Bell" salmike kassist kaevus. Käsitsikaevatud kaevud on süvendid, mis on piisavalt suure läbimõõduga, et mahutada üht või mitut inimest koos labidaga kaevamas põhjaveetasemest sügavamale. Nad võivad olla kindlustatud laotud kividest või tellistest, nii et kindlustis ulatub maapinnast kõrgemale, luues seeläbi maapealse kaevuseina, mis täidab eesmärki vähendada saastumist ning elusolendite kaevu kukkumist. Moodsama meetodi puhul, mida nimetatakse kessoonmeetodiks, kasutatakse armeeritud betooni või eelnevalt valmistatud betoonist kaevurõngaid, mis langetatakse kaevatud süvendisse. Kaevu rajamismeeskond kaevab maasse lõikuva betoonrõnga alt pinnast ära ning kaevusammas vajub aeglaselt põhjaveekihini, ning kaitseb samal ajal kaevajaid kaevu ümbritseva pinnase sissevajumise eest. Kaevu peaks puhastama iga 5-6 aasta tagant. Selle aja jooksul tekib kaevu põhja setet mis surub kinni veesooned ning kaevu külgedele orgaanikat, mis rikub vee kvaliteeti. kaevukook kaevutark kaevuvinn kooguga kaev puurkaev Eesti rahvakultuuri leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus 2007, lk 57 Gustav Jakobson, Aleksander Kivi, Heldur Lond, Ain Soik. "Tallinna vesi ja sajandid". Kirjastus "Eesti Raamat", Tallinn 1967, lk 7 Allikameister (2020). "Kaevu puhastamine". Allikameister. Vaadatud 2020. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= (juhend)
Poljarnõi

Poljarnõi on kinnine linn Venemaal Murmanski oblastis. Linn asub polaarjoone taga Koola poolsaare põhjakaldal, Koola lahe kaldal 33 km kaugusel Murmanskist. Linn asutati 1896. aastal Aleksandrovski kaubasadamana, 1899 sai linnaõigused (Aleksandrovsk Murmani ääres). 1926 muudeti maa-asulaks Aleksandrovskoje. 1930 nimetati ümber Poljarnojeks, 1939 linnaõigused taastati. Linnas paikneb Venemaa Põhjalaevastiku sõjamerebaas. Seal hoiustatakse kasutusest kõrvaldatud tuumalaevade tuumareaktoreid. 5. mail 2008 sai linn aunime lahingukuulsuse linn. Linna haldusala pindala on 358 km². See hõlmab ka Gorjatšie Rutši, Retinskoje ja Belokamenka asulad. Обзор Архангельской губернии за 1900 год. — Архангельск, 1901.. Poljarnõi koduleht
Gennadi Tolmatšov

Gennadi Tolmatšov (sündinud 16. detsembril 1952 Narvas) on Eesti ja Nõukogude Liidu poksija ja poksitreener. Tolmatšov poksis aastatel 1966–1979 Tallinna ja Narva Dünamos. Tema treenerid olid Anatoli Kozlovski ja Vladimir Mazjakin. Kokku pidas ta 233 kohtumist ja võitis neist 218. Ta tuli II keskkaalus (kuni 75 kg) kahekordseks Eesti NSV meistriks (1973 ja 1974) ja II poolraskekaalus (kuni 81 kg) kolmekordseks Eesti NSV meistriks (1975, 1976 ja 1978). NSV Liidu meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) võitis ta II koha (1976) ning III koha (1974). Samuti võitis ta NSV Liidu juunioride meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) esikoha aastatel 1971 ja 1972. Dünamo üleliidulistel meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) tuli Gennadi Tolmatšov seitsmel korral järjest esikohale (1973–1979). Neljal korral võistles ta NSV Liidu koondises USA vastu ja võitis kaks oma kohtumist. Aastast 1979 töötas ta poksitreenerina ning alates 1982. aastast oli ta Eesti NSV koondise vanemtreener. Ta on Eesti poksikoondise peatreener. 1972 NSV Liidu meistersportlane 1975 NSV Liidu rahvusvahelise klassi meistersportlane Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009 Biograafia ESBL-is Gennadi Tolmatšovi sporditulemused
Alfa Romeo

Alfa Romeo Automobiles S.p.A. on Itaalia autotootmisettevõte, mis asutati 24. juunil 1910 Milanos ning mis on Stellantise tütarettevõte. Ettevõtte nimi oli alguses A.L.F.A., mis tähendas Anonima Lombarda Fabbrica Automobili. "Anonima" tähendab anonüümset, mis oli tol ajal ettevõtte juriidiline vorm, mille asutasid anonüümsed investorid. Ettevõtte toodab Alfa Romeo marki autosid. Alfa Romeo on tuntud mootorispordile suunatud sõidukite poolest ja on olnud võidusõiduga seotud alates 1911. aastast. Alfa Romeo on osalenud ka Vormel 1 sarjas, vt artiklit Alfa Romeo F1. Alfa Romeo Giulia Alfa Romeo Stelvio Alfa Romeo Tonale Alfa Romeo 33 Stradale Alfa Romeo Giulia (2023) Alfa Romeo Stelvio QV (2023) Alfa Romeo Tonale Edizione Speciale (2023) Alfa Romeo 4C Alfa Romeo Giulietta Alfa Romeo MiTo Automarkide loend
Vaarao

Vaarao (egiptuse keeles per-aa 'suur maja'; sellega ei mõeldud kuningalossi, vaid kogu kuningavõimu, mille alla vaarao pidi kõik egiptlased koondama) on nimetus, millega egiptlased hakkasid oma kuningaid nimetama alates 18. dünastiast. Esimene kuningas, keda on teadaolevalt nõnda nimetatud, oli Thutmosis III. Tänapäeval nimetatakse sageli vaaraodeks kõiki Vana-Egiptuse kuningaid. Tava kohaselt pidi vaarao surma järel troonile tõusma tema vanim poeg. Kui vaaraol poega polnud, sai tema järglaseks tema vend. Kui aga vaarao poeg oli liiga noor, täitis tema ema asevalitseja kohuseid seni, kuni poeg valitsema asus. Juhul kui kuningal polnud ei poega ega venda, otsustas tarkade nõukogu, kellest saab uus valitseja. Uue vaarao kroonimispüha peeti Memphises, kus tseremooniat juhtivad preestrid andsid uuele jumalikule valitsejale, Ra pojale üle tema võimumärgid. Ta sai diadeemi, piitsa, saua, käepidemega risti ja mitu krooni. Seejärel andsid preestrid talle viis nime ja viisid ta püha puu juurde, mille lehtedele iibis-jumal Thot pidavat kirjutama uue vaarao nime. Siis ilmus vastne valitseja teda tervitava rahvahulga ette. Ta kandis voltidega niudevööd, mida hoidis üleval lai rihm, mille küljes rippus metsiku härja saba kui vägevuse sümbol. Vaarao pead kattis sageli sinistest ja kuldsetest paeltest valmistatud kangast müts. Vaarao ajas habet nagu kõik egiptlased. Ent jumalana pidi ta habet kandma. Niisiis võeti appi valehabe, mida kandsid ka naisvaaraod, näiteks kuninganna Hatšepsut. Alates 11. dünastiast oli "vaarao" üks kuninga viiest tiitlist. Horose-nimi Nebti-nimi ehk Mõlemad Emandad Kuldhorose-nimi Valitseja-nimi ehk esimene nimi Sünninimi (tiitlifunktsioonis) ehk sugukonnanimi Esimese nimedest sai vaarao sündimisel, teised sai ta troonile asumisel. 4. dünastiani oli vaarao tuntud oma Horose-nime järgi. Kuigi viis nime olid vaaraole kohustuslikud, tarvitati neid kõiki harva koos. Viiest nimest kasutati kõige sagedamini esimest, Horose-nime ja viiendat, sünninime.
Mihhail Rumjantsev (sõjaväelane)

Mihhail Rumjantsev (vene Михаил Васильевич Румянцев; 14. august 1957 Sillamäe – 14. veebruar 1983 Hodžadkoh) oli Nõukogude sõjaväelane. Nõukogude armeesse kutsuti ta 12. juulil 1974. Ta lõpetas Rjazani Sõjaväelise õhudessantkooli. Alates veebruarist 1982 teenis ta Afganistanis. Vanemleitnant, motolaskuripataljoni staabi asejuht. Mihhail Rumjantsev osales võitluses Hodžadkohi kišlakis, kus hukkus 14. veebruaril 1983. Teda autasustati postuumselt Punalipu ordeniga. On maetud Sinimäele. Mihhail Rumjantsevi auks sai nime Rumjantsevi tänav Sillamäel. Румянцев Николай Васильевич (mingipärast Nikolai, kuigi ta oli Mihhail)[alaline kõdulink] К.Арьякас. Уроженцы Эстонии, погибшие в Афганской войне Е.Капов. Ветераны и одноклассники почтили память Михаила Румянцева[alaline kõdulink]
Nerpitšja laht

Nerpitšja laht (vene Нерпичья бухта või Нерпичья губа) on laht Uus-Siberi saarestiku koosseisu kuuluva Kotelnõi saare loodeosas. Nerpitšja lahes talvitas Eduard von Tolli ekspeditsioon aastal 1902.
Vaikeväärtus

Vaikeväärtus (inglise keeles default) on infotehnoloogias arvutiprogrammis esinev parameetri väärtus (default value) või säte (default setting), mida arvuti kasutaja määratleb etteantuks. vaikeseade vaikevalik
Tiksi laht

Tiksi laht (vene бухта Тикси) on laht Laptevite mere lõunaosas Leena suudmest kagu pool. Bõkovski poolsaar eraldab teda Nejelovi lahest. Lahe osad on Sogo laht ja Buluikani laht. Lahe pikkus on 21 km, laius kuni 17 km, sügavus kuni 11 m. Oktoobrist juulini on laht kaetud jääga. Loodete kõrgus on 30 cm. Lahte suubub mitu jõge, neist suurim on Sogo jõgi. Reid Põhja-mereteel. Lahe lääneosas asub Tiksi. Tiksi lahes asub Brusenevi saar. Tiksi lahes lõppes Eduard von Tolli juhitav polaarekspeditsioon ning kuunar Zarja kinnitas otsad Brusnevi saare tuulealusel küljel ega lahkunud enam sellelt kohalt. Piirkonna põhikaart
Geograafiline objekt

Geograafiline objekt on kindla asukohaga looduslik (nt manner, ookean, mäestik, jõgi jne) või inimtegevusega loodud ehk inimtekkeline (nt linn, maantee, sild jne) objekt. Geograafiliste objektide ruumilise paiknemise kirjeldamine ja analüüs ning seaduspärasuste otsimine on üks geograafia ülesandeid.
ZBI määrajate sari

"ZBI määrajate sari" on Zooloogia ja Botaanika Instituudi poolt aastail 1962–1971 välja antud ühtse kujundusega raamatusari. Selles eestikeelses määrajate-käsiraamatute sarjas ilmusid professionaalsed monograafilised ülevaated kahe mardikaliste seltsi taksoni (alamsugukond hüpikpoilased ja sugukond jooksiklased), sihktiivaliste seltsi, tirdiliste alamseltsi ja kolme ämblike sugukonna (krabiämbliklased, jooksikämbliklased ja hüpikämbliklased) kohta. Haberman, Harald 1962. Eesti hüpikpoilased (Chrysomelidae, Halticinae). Tartu: Zooloogia ja Botaanika Instituut. Albrecht, Zinaida 1963. Eesti sihktiivalised. Tartu: Zooloogia ja Botaanika Instituut. Haberman, Harald 1968. Eesti jooksiklased (Coleoptera, Carabidae). Tallinn: Valgus, Zooloogia ja Botaanika Instituut. Vilbaste, Asta 1969. Eesti ämblikud I. Krabiämbliklased (Xysticidae), jooksikämbliklased (Philodromidae) ja hüpikämbliklased (Salticidae). Tallinn: Valgus, Zooloogia ja Botaanika Instituut. Vilbaste, Juhan 1971. Eesti tirdid (Homoptera: Cicadinea) I. Tallinn: Valgus, Zooloogia ja Botaanika Instituut. A. Vilbaste 1969: 3.
Aftonbladet

Aftonbladet on Rootsis Stockholmis väljaantav üleriiklik ajaleht, Rootsi suurima trükiarvuga päevaleht, mis nimetab end sõltumatuks sotsiaaldemokraatlikuks ajaleheks. Aftonbladet ilmub praegu tabloidformaadis ning on Expresseni kõrval üks kahest juhtivast Rootsi õhtulehest. Ajalehes avaldatakse kõmulist materjali ning see väljendab oma teravate kommentaaridega sotsiaaldemokraatide vasakpoolse tiiva vaateid ning pühendab vabameelses vaimus palju ruumi kultuurile. Peatoimetaja ja vastutav väljaandja on 2008. aastast Jan Helin. Trükiarv oli 2007. aastal 399 400. Lehe asutas Lars Johan Hierta, kes andis seda välja aastatel 1830–1851. Sellest sai Rootsi esimene modernne päevaleht, mis oli liberaalse opositsiooni häälekandjana väga mõjukas. Teravate kommentaaride tõttu suleti leht mitu korda, kuid ta ilmus edasi teiste nimede all. 19. sajandi lõpuks sai sellest konservatiivne leht. Sõdadevahelisel ajal võttis ajaleht sisepoliitikas taas liberaalse suunitluse. Torsten Kreugeri omanduses sai sellest 1930. aastate alguses modernne tabloidleht seninägematus mahus spordi- ja meelelahutuskülgedega. 1940. aastaks oli trükiarv jõudnud 125 000 eksemplarini. Hiljem kannatas ta uute tabloidlehtede Aftontidningen ja Expressen konkurentsi tõttu. Nii Esimese kui ka Teise maailmasõja ajal oli leht Saksamaa-sõbralik. 1956. aastal ostis ajalehe Landsorganisationen i Sverige ning andis talle praeguse näo. 1966. aastast on see Stockholmi ainus sotsiaaldemokraatlik ajaleht. 1996. aastal müüs Landsorganisationen i Sverige 49,9% ajalehe aktsiatest Schibstedile. 1940: 125 000 1970: 500 000 2001: 401 800 2002: 443 000 2004: 452 000 2007: 399 400 Aftonbladeti veebiväljaanne
Laekumine

Laekumine on mitmetähenduslik mõiste: laekumine (inglise keeles receipt) on rahanduses sularaha sissetulek kassasse või ülekanderaha sissetulek pangakontole laekumine on halduses dokumendi sissetulek asutusse
Simisalu matkakodu

Simisalu matkakodu on Kõrvemaa maastikukaitsealal Järvamaal endises Albu vallas Vetepere külas asuv huvirändurite peatuspaik, mis rajati aastal 1977. Selle hooldaja oli rajamisest saati kuni surmani 2018. aastal tunnustatud loodusemees Rein Arjukese. Simisalu matkakodu nüüdne omanik on RMK. Keskus on põhjalikult uuendatud, mahutades õppima ja majutuma poolsada külastajat. Simisalu on oma võimaluste, hinna, loo ja ümbruse tõttu väga hinnatud peatuskoht koolidele, ettevõtetele ja ühendustele erinevate koolituste läbiviimisel. Kõrvemaa soode ja rabade vahel asuv Simisalu on autoga sõidetavate teede lõpus, kust edasi pääseb vaid jala läbi metsiku looduse looklevatel matkaradadel. Simisalu soosaar ehk väljamägi on Tammsaare väljamäe naabriks. A. H. Tammsaare "Tõde ja õigus" kajastab Simisalut ning seal elanud inimesi Hundipalu kohanime kaudu. Sealt teame, et Hundipalu Tiit oli edumeelne ja teadmishimuline mees. "Simisalu – Ööbiku – Arasti – Jõevälja – Laeksaare suvetee". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuni 2010. Vaadatud 15. augustil 2009. Tiit Kändler, 1997. Simisalu matkakodust paistab kaugele. Eesti Päevaleht 27. juuni RMK. "Simisalu koduleht". Google.com. "Simisalu matkakodu asukoht". {{netiviide}}: parameetris |Autor= on üldnimi (juhend)
Revokatsioon

"Revokatsioon" (ladina keeles revocatio 'tühistus') on mitmetähenduslik sõna: revokatsioon on halduses korralduse tühistamine revokatsioon on diplomaatias saadiku ärakutsumine revokatsioon on rahanduses tšeki väljaandja ettepanek tšekk tühistada revokatsioon on kaubanduses ostja ettepanek tellimus tühistada
Carl Raab

Carl Axelsson Raab (ka Carl Rabe; 14. oktoober 1667 Stockholm – 1711 Stockholm) oli saksa päritoluga vaimulik, Tallinna Toomkiriku rootsi koguduse pastor. Põhjasõja 1710. aasta Harku kapitulatsiooniakti ja ülemvõimu vahetumise tõttu Eestimaal põgenes ta Rootsi. Ta oli abielus Tallinna Toomkiriku pastor Wasseni tütre Dorothea Elisabeth Wasseniaga. Abielust sündis: Adam Johan Raab (1703–1776), 24. juunil 1703 Tallinnas sündinud ja 1752. aastal Rootsi rüütelkonda naturalisatsiooni korras immatrikuleeritud (Nr.1586) admiraliteedi kammernõunik ja Kronobergi lääni kuberner 1769–1776. Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ..., Volume 2, 1755, lk.1197
Phosphorus

Phosphorus on keemilise elemendi fosfori ladinakeelne nimetus Veenuse kui Koidutähe nime ladinakeelne kuju
Ibrahim

Ibrahim (5. november 1615 – 18. august 1648) oli Türgi sultan, kes valitses 1640–1648. Ta oli Ahmet I ja Kösem Sultaana poeg. Ibrahim oli vaimuhaige ja tal käisid sageli märatsushood peal. Ta on tuntud selle poolest, et lasi kõik oma haaremi naised kottidesse toppida ja Bosporuse väina uputada. Ta kukutati ja mõisteti elu lõpuni vanglasse. Vanglas kaotas ta viimasegi mõistuse ja kümme päeva pärast vangistamist kägistati.
Ebba Hultkvist

Ebba Johanna Birgitta Hultkvist (sündinud 26. septembril 1983 Sollentunas) on Rootsi näitleja. Tuntuks sai ta Wilma rolliga telesarjas "Saarerahvaarst" ("Skärgårdsdoktorn") ning nimiosaga filmis "Festival", kus ta mängis Linat. Samuti on Hultkvist osa võtnud Rootsi TV4 kuulsuste tantsusaatest 2007 "Let's Dance"', kus tema tantsupartner oli Jonathan Näslund. Tantsupaar hääletati välja 9. saates. Ebba Hultkvist on andnud nõusoleku mängida "Saarerahvaarsti" sarja põhjal valmivas filmis 2011. aastal. Ebba Hultkvisti profiil IMDB-s