laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Arno Arrak (teadlane)

Arno Arrak (25. märts 1927 Tallinn – 5. detsember 2021) oli Eesti päritolu USA spektrokeemik. Arrak õppis Tallinnas Inglise kolledžis. Teise maailmasõja ajal andis ta end Saksamaal ameeriklastele sõjavangi. Inglismaal telliskivivabrikus töötades sai Arrak stipendiumi õpinguteks USA-s Dartmouthi kolledžis, kus õppis keemiat ja zooloogiat. Seejärel õppis ta Columbia ülikoolis New Yorgis füüsikat ja Pratti inseneriteaduse ülikoolis tuumainseneriteadust. Arrak on töötanud spektrokeemilise analüüsi alal, sealhulgas üheksa aastat ettevõttes Grumman Aerospace, mis ehitas Apollo kuumoodulit. Grummani-aegse teadustöö teemal on ta esinenud konverentsidel Ameerikas ja Euroopas. Tema sulest on ilmunud ka artikleid Reinholdi spektroskoopiaentsüklopeedias "Encyclopedia of Spectroscopy". 1990. aastal läks Arrak pensionile. Arrak oli kliimaskeptik ning 2011. aastal avaldas ta nõudetrükikirjastuses Createspace selleteemalise raamatu "What Warming?: Satellite View of Global Temperature Change". Arno Arrak oli kunstnike Henno ja Jüri Arraku vanem vend, kunstnik Arno Arraku onu. "A New Density Function Based on the Poisson Distribution for the Characteristic Curve and Linear ar Very Low Densities" Applied Spectroscopy, Volume 11, 1957, pp. 38-43 "Turbidity Effect in Spectrum Line Photometry" Applied Spectroscopy, Vol. 16, Issue 4, pp. 124-127 (1962) "Calculating board incorporating a linear density transform" Spectrochimica Acta, vol. 21, issue 10, p. 1859 (1965) "Religious divisions" Nature, Volume 365, Issue 6446, pp. 484 (1993) "Nuclear Ukraine" Nature, Volume 367, Issue 6459, pp. 110 (1994) "War: no time for dissent" Nature 414, 687 (13 December 2001) Priit Pullerits [http://www.ilmajaam.ee/?id=184880 "Eesti teadlane: inimeste süül kliima küll ei soojene!" Postimees, 07.11.2009 https://www.rahvastikuregister.ee/ Olavi Kärner, Anto Raukas "Teaduse ja ebateaduse piirimaadelt teadusse" Horisont, 3/2010 http://mickrooney.blogspot.com/2009/02/createspace-reviewed.html "What Warming?: Satellite View of Global Temperature Change", Google Books "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2012. Vaadatud 29. mail 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Turbidity Effect in Spectrum Line Photometry" OpticsInfoBase [1] [2] [3] [http://www.nature.com/nature/journal/v414/n6865/full/414687c.html Olavi Kärner, Anto Raukas "Teaduse ja ebateaduse piirimaadelt teadusse" Horisont 3/2010 (raamatuarvustus) Priit Pullerits [http://www.ilmajaam.ee/?id=184880 "Eesti teadlane: inimeste süül kliima küll ei soojene!" Postimees, 7. november 2009 "What Warming?: Satellite View of Global Temperature Change", Google Books
ENTA

ENTA on lühend, mis võib tähendada: Eesti Noorte Teaduste Akadeemia Eesti Noorte Teadlaste Akadeemia
Carinus

Carinus (Imperator Caesar Divi Cari Marcus Aurelius Carinus Augustus; sünninimi Marcus Aurelius Carinus; 250 – september 285) oli Vana-Rooma keiser kevad 283 kuni surmani. Lisanimed: Germanicus maximus (283), Persicus maximus (283), Britannicus maximus (284). Tapeti.
Angerjalised

Angerjalised (varem: angerjalaadilised; Anguilliformes) on keelikloomade (kalade) selts kiiruimsete klassist. Selts angerjalised (Anguilliformes) Alamselts pärisangerjalised (Anguilloidei) Sugukond angerlased (angerjalased; Anguillidae) Sugukond Heterenchelyidae Sugukond vagelangerlased (Moringuidae) Sugukond Xenocongridae Sugukond mureenlased (Muraenidae) Sugukond Myrocongridae Alamselts hiidangerjalised (Nemichthyoidei) Sugukond hiidangerlased (Nemichthyidae) Sugukond Serrivomeridae Sugukond Cyemidae Alamselts meriangerjalised (Congroidei) Sugukond meriangerlased (Congridae) Sugukond Muraenesocidae Sugukond Nettastomatidae Sugukond Nessorhamphidae Sugukond Derichthyidae Sugukond teravsabaangerlased (Ophichthidae) Sugukond süvaveeangerjalised (Macrocephenchelyidae) Alamselts Synaphobranchoidei Sugukond süvaveeangerlased (Synaphobranchidae) Sugukond ahvangerlased (Simenchelyidae) Sugukond Dysommidae Tuntumad liigid on: angerjas ehk jõeangerjas ehk harilik angerjas (Anguilla anguilla) ameerika angerjas (Anguilla rostrata) atlandi meriangerjas (Conger conger) vahemere mureen (Muraena helena) ahvangerjas (Simenchelys parasiticus, Simenchelys parasitica) Jaapani köögis on tavalised angerlased (unagi) ja mereangerjalised (anago). Angerjalisi kasutatakse ka Kantoni ja Shanghai köögis. Angerjat (jõeangerjat) ja teisi angerlasi süüakse Euroopas, sealhulgas Eestis, samuti USA-s ja mujal maailmas. Traditsiooniline Londoni toit on angerjatarretis (jellied eels).
J.E.P.P.S

J.E.P.P.S. oli Kuressaare Gümnaasiumi noormeestest koosnev ansambel, mis tegutses aastatel 2005–2008. Erko Niit, tenor, 2005–2006 Preedik Lemba, bass, 2005–2006 Preedik Heinmaa, bariton, 2005–2008 Jako Niit, tenor, kontratenor, 2005–2008 Sander Maripuu, tenor, kontratenor, 2005–2008 Kusti Lemba, bariton, 2006–2008 Reimo Rand, bass, 2007–2008 Alo Mattiiseni muusikapäevad 2006 – meesansamblite arvestuses 1. koht 9,17 punkti 10-st. Alo Mattiiseni muusikapäevad 2007 – meesansamblite arvestuses 1. koht 7,93 punkti 10-st. Alo Mattiiseni muusikapäevad 2008 – Grand Prix, 10 punkti 10-st. Arvukatel esinemistel esineti ministritele, Estonia Kontserdisaalis ja mujalgi. No lõpuks ometi! Saarte Hääl, 14. märts 2008.
Ago Rooseste

Ago Rooseste (kuni 1934. aastani Alfred Rosenberg; 6. jaanuar 1900 Aseri – 24. november 1987 Tallinn) oli Eesti spordipedagoog. Biograafia ESBL-is
Sigur

Sigur (Cichorium) on taimeperekond korvõieliste sugukonnas. Siguri perekonda kuuluvad kaks kultuurliiki: harilik sigur (Cichorium intybus) ja endiiviasigur (Cichorium endivia) ning erinevate määratluste järgi neli kuni kuus vabas looduses kasvavat liiki. Sigur andmebaasis eElurikkus
Margiplokk

Margiplokk (filatelistide keeles lihtsalt plokk) on äärisega ümbritsetud postmark või markide sari, mis on välja antud näiteks mingi tähtpäeva puhul või mingi isiku mälestuseks. Plokiks nimetatakse ka mitme ühesuguse margi lahtirebimata kogumit, näiteks neliplokki.
Tervikasi

Tervikasi on kirjaümbrik või postkaart, millele on trükitud maksetähis, näiteks postmargi kujutis. Tervikasja soetamisel tuleb tasuda korraga nii ümbriku või postkaardi hind kui ka postimaks ning see tähendab, et saadetise postikulu on juba tasutud ja eraldi pealekleebitavat maksetähist vaja ei ole.  Pikemalt artiklis Eesti Posti tervikasjad Eesti Posti tervikasjadel on maksetähisel nominaal (hind) või märge “Postimaks tasutud kõikidesse maadesse saatmisel” või “Postimaks makstud Eestis saatmisel”. Esimene tervikasi Eestis ilmus aastal 1923 ning neid tehti kuni Teise maailmasõjani aastal 1940. Uuesti hakati tervikasju välja andma aastal 1999. Filateelia mõisted Omniva koduleht (vaadatud 27. novembril 2016) Eesti Posti tervikasjad
Tenochtitláni dünastia

Tenochtitláni dünastia oli kuninglik asteekide dünastia Kesk-Ameerikas. Acamapichtli Huitzilihuitl Chimalpopoca Itzecoátl Moctezuma I Axayácatl Tízoc Ahuítzotl Moctezuma II Cuitláhuac Cuauhtémoc Tlacotzin Don Díego Huanitzin
Postitempel

Postitempel on tempel postisaadetiste (näiteks kirjade ja postkaartide) ja postidokumentide kustutamiseks või selle jäljend. Postitempel on harilikult ümmargune ja sellel on peale postiasutuse nime ka südamikus muudetavad kuupäevad. Esimest korda kasutati postitemplit Inglismaal 1661. Postitemplid Eestis, www.viki.filateelia.ee Eesti postitempleid 1918–1940
Epidermofüütia

Epidermofüütia on naha seenhaigus. Haigustekitaja on seen Epidermophyton floccosum. Nakatumine toimub otsese kontakti teel haige inimese, tema riietusesemete või niiskete põrandapindade (duširuumis, pesuruumis) kaudu. Haigusnähtudeks on varvaste- ja sõrmedevahelised põletikulised lõhed, põletikuline-valulik nahk, nahavillikesed, lagunevad-kahjustatud varba- ja sõrmeküüned, tugev sügelus. Kaugelearenenud vormi korral on ravi väga raske ja võib viia töövõime tugevale langusele. Tõrjevahendiks on oma puhtad jalanõud ja jalgade-käte hügieen ning vaid oma riiete, jalanõude ja kammi-hambaharja-raseerimisvahendite kasutamine, liighigistamise vältimine.
43 eKr

Aasta 43 eKr Sajandid: 2. sajand eKr - 1. sajand eKr - 1. sajand Kümnendid: 90. aastad eKr 80. aastad eKr 70. aastad eKr 60. aastad eKr 50. aastad eKr 40. aastad eKr - 30. aastad eKr - 20. aastad eKr 10. aastad eKr 0. aastad eKr 0. aastad 48 eKr 47 eKr 46 eKr 45 eKr 44 eKr - 43 eKr - 42 eKr 41 eKr 40 eKr 39 eKr 38 eKr ... 20. märts – Publius Ovidius Naso 7. detsember – Marcus Tullius Cicero
August Tõnurist

August Tõnurist (ka August Tenorist; 22. jaanuar (vkj)/ 3. veebruar 1869 Mäetaguse vald, Jõhvi kihelkond, Virumaa – 7. märts 1943 Paide) oli eesti kooliõpetaja, kirjanik ja kodu-uurija. Ta sündis vabadiku-käsitöölise peres. Ta õppis Iisaku kihelkonnakoolis ja Narva Linnakoolis, kust sai ka kooliõpetaja kutse. 1886/1887. õppeaastal töötas ta Võrnu koolis abiõpetajana. Aastatel 1887–1890 töötas ta õpetajana Uus-Sõtke koolis. Aastatel 1890–1896 töötas ta õpetajana Vasavere koolis. Kolis seejärel Narva ning töötas õpetajana Narva Peetri kiriku koolis, inspektorina Narva kommertsgümnaasiumis, olles samal ajal ka Narva rahvaülikooli inspektor. Aastail 1921–1936 oli ta Narva 6. algkooli juhataja. Tema sulest on pärit raamatud: novellikogu "Kriipsud", "Kui loodeti" (1909), jutustas "Patuoinas" (1914), "Valgus ja varjud" (1923), "Novelle ja miniatüüre" (1933), "Rüütel Karupea" (1934), "Suvemotiive" (1934), ajalooteosed "Narva" (1912),"Lühike Narva ajalugu" (1921) ning "Narva lossid ja muinasjutud" (1925), "Sõjapõgeneja päevik" (1924), "Narva vanad mälestused" (1925), "Vana koolmeister jutustab" (1935), "Endised" (1936) ja "Narva tules" (1938). 1935 – Eesti Punase Risti teenetemärk (II järgu II aste) http://my.tele2.ee/kaidoko/synnipee/esyveb/esy03veb.htm[alaline kõdulink] "VE: Tõnurist (Tenorist), August – kodu-uurija ja jutukirjanik". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 29. mail 2011. "August Tõnurist †". Põhja Kodu nr 27, 9. märts 1943. Lk 4 August Tõnurist Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Haud Paide Reopalu kalmistul
Harilik sigur

Harilik sigur (Cichorium intybus) on korvõieliste sugukonda siguri perekonda kuuluv mitmeaastane ühekojaline rohttaim. Sigur õitseb juunist septembrini ja on putuktolmleja. Ravimina kasutatakse kogu taime. Sigurit tuntakse eelkõige kohvi aseainena ja seedetegevuse parandajana. Eesti rahvapärased nimetused on tsigur, seekoor, sigguri-juured ja tsikur. Harilik sigur on mitmeaastane 20–120 cm kõrgune rohttaim. Taimel on jäme sammasjuur, mis tungib küllaltki sügavale, ning sellel lühike harunenud risoom. Vars on püstine ja karedakarvaline. Lehed on pooleldi varreümbrised ja ebakorrapäraselt sulghõlmised. Helesinised (mõnikord valged või roosad) keelõied moodustavad 3–5 cm läbimõõduga korvõisikuid, mis asetsevad üksikult või mitmekaupa varre ja selle harude tipul ja ülemiste lehtede kaenlas. Vili on 3–5-tahuline seemnis. Lehtede või varre murdmisel eritub valget piimmahla. Eestis on harilik sigur levinud lääne- ja põhjaosa lubjarikastel aladel. Kasvab peamiselt umbrohuna kuivadel teeservadel, niitudel, elamute ümbruses ja prahipaikadel. Sigur on suhteliselt külmakindel, eelistab täispäikest ja viljakat mulda. Varem kasvatati aedades ka kultuurtaimena. Hariliku siguri droogiks on juur ja ürt. Juurte kogumine toimub sügisel septembris-oktoobris, puhtakspestud juured tükeldatakse ja kuivatatakse temperatuuril 50–60 °C. Lehti ja ürti varutakse õitsemise ajal. Selleks lõigatakse umbes 15 cm pikkuselt maha õite ja lehtedega ladvaosa ning kuivatatakse temperatuuril 40–50 °C. Siguri juurtes on suurel hulgal inuliini (mõningail andmeil koguni 40–60%), see lahustub kuumas vees. Lisaks on juurtes veel C-, B-, ja E-vitamiini, koliini, valke, rasvu, pektiini, parkaineid, mineraalsooli ja hulgaliselt mikroelemente. Tänapäeval kasutatakse harilikku sigurit meditsiinis isutuse ja seedehäirete korral. Siguri juured suurendavad söögiisu, ergutavad seedimist ning soodustavad sapi teket ja nõristust. Lehtede ja juurte vesitõmmis aitab podagra, liigesereuma ja hemorroidide korral. Eesti rahvameditsiinis juuakse siguri õitest tehtud teed lahtistava toime eesmärgil. Aasia meditsiinis teatakse siguri ürdil ja juurtel olevat diureetiline ja palavikku alandav toime. Välispidiselt toimib juuretõmmis põletikuvastaselt ja mitmete nahahaiguste, -löövete ja mädaste haavandite paranemist soodustavalt. Kehvveresuse korral on soovitatav juua värsket sigurimahla. Juursiguri lihavaid, suhkrut ja inuliini sisaldavaid kibedamaitselisi juuri kasutati röstitult kohvisegudes. Noored sigurilehed sobivad tarvitamiseks ka salatina. C-F. Lundevall, G. Björkman (2007). Põhjamaa õistaimed. Tallinn: Varrak. Lk 310-311. Ain Raal (2010). Maailma ravimtaimede entsüklopeedia. Tallinn: Eesti entsüklopeediakirjastus. Lk 197-198. Tatjana Gorbunova (1996). Ravimtaimeatlas. Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda. Lk 274. Toomas Kukk (2005). Eesti taimede kukeaabits. Tallinn: Varrak. Lk 278. P. McHoy, P. Westland (2008). Maitse-, lõhna- ja ravimtaimed. Tallinn: Varrak. Lk 40. ""Sigur"". Vaadatud 23.04.2018.
Bernhard Roostfeld

Bernhard Aleksander Roostfeld (ka Roostfeldt ja Rostfeld; 5. jaanuar 1885 Jõhvi vald, Virumaa – 26. jaanuar 1948 Karaganda, Kasahstan) oli Eesti Vabariigi riigi-, valitsus- ja majandustegelane. Roostfeldi isa on pärit Vigala kihelkonnast, kuid oli läinud Virumaale mõisavalitsejaks. Ta õppis aastatel 1895–1903 Narva gümnaasiumis. Pärast gümnaasiumi lõpetamist õppis ta aastatel 1903–1908 Peterburi ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonnas. Pärast ülikooli lõpetamist õppis ta aastatel 1908–1910 Moskva Põllumajanduse Akadeemias. Pärast seda töötas ta aastani 1917 Peterburi maakonna semstvo agronoomina, olles ühtlasi Peterburi Põllumeeste Seltsi juhatuse liige. Aastatel 1917–1920 oli ta Peterburi Kooperatiivide Keskühisuse juhatuse liige. Ta pöördus aastal 1920 tagasi kodumaale ning oli ETK põllumajandustarvete osakonna juhataja. Roostfeld oli põllutööminister Konstantin Pätsi esimeses valitsuses (25. jaanuarist 1921 – 21. novembrini 1922), olles veel 26. jaanuarist 1921 toitlusministri ja 23. novembrist 16. detsembrini 1921 teedeministri kohusetäitja. Põllutööminister oli ta ka järgnevas, Juhan Kuke valitsuses (21. novembrist 1922 – 2. augustini 1923). Konstantin Pätsi teises valitsuses (2. augustist 1923 – 26. märtsini 1924) oli ta kaubandus- ja tööstusminister. Roostfeld oli aastatel 1924–1928 ETK ja aastatel 1928–1938 Pikalaenu Panga direktor. Aastatel 1936–1939 oli ta kirjastusosaühingu Postimees juhatuse esimees. Roostfeld oli 7. aprillist 1938 – 5. juulini 1940 oli ta Riiginõukogu liige. Tema abikaasa Alma Roostfeld oli lastearst, tütar Inna oli masinaehitusinsener ja esimene Eestis litsentsi saanud naislendur. Tema vend Roman Roostfeld oli Esimese maailmasõja kangelane, Georgi mõõgaga autasustatu. 1922 - Soome Valge Roosi Rüütiordu I klassi komandör 1938 - Valgetähe II klassi teenetemärk "Entsüklopeedia: Roostfelt (Rostfeld), Bernhard Aleksander". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 29. mail 2011. Postimees. 5. jaanuar 1935 "Eesti Vabariigi Valitsused 1918–1940,1944". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. juuli 2012. Vaadatud 28. juulil 2012. "VI RIIGIKOGU (Riigivolikogu ja Riiginõukogu), 07.04.1938-05.07.1940". Originaali arhiivikoopia seisuga 16.10.2013. Vaadatud 29.05.2011. "Soome Valge Roosi Rüütelkond". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2012. Vaadatud 31. juulil 2012.
Harilik võrm

Harilik võrm (Cuscuta europaea) on parasiittaim võrmi perekonnast, kassitapuliste sugukonnast. Harilik võrm andmebaasis eElurikkus
Linavõrm

Linavõrm (Cuscuta epilinum) on parasiittaim võrmi perekonnast, kassitapuliste sugukonnast. Linavõrm andmebaasis eElurikkus
Angerjas (täpsustus)

Angerjas võib tähendada järgmist: zooloogias angerjas ehk jõeangerjas, kalaliik angerjas (perekond), kalaperekond mis tahes kala angerjaliste seltsist muud Angerjas (perekonnanimi) Anton Angerjas (1891-1964) oli Eesti õigeusu preester ja vaimulike raamatute autor. Angerjas, Orelipoiste laul Angerja
Põldvõrm

Põldvõrm (Cuscuta campestris) on parasiittaim võrmi perekonnast, kassitapuliste sugukonnast. Põldvõrm andmebaasis eElurikkus
Liivatee-võrm

Liivatee-võrm (Cuscuta epithymum) on parasiittaim võrmi perekonnast, kassitapuliste sugukonnast. Liivatee-võrm andmebaasis eElurikkus
Maavitsalaadsed

Maavitsalaadsed (Solanales) on õistaimede selts kaheiduleheliste klassist. APG III süsteemi (2009) järgi kuulub seltsi 5 sugukonda: Convolvulaceae – kassitapulised Hydroleaceae Montiniaceae Solanaceae – maavitsalised Sphenocleaceae
Lembit Lõhmus

Lembit Lõhmus (sündinud 25. septembril 1947 Mustlas) on eesti graafik. Õppis 1969–1975 Tartu Kunstikoolis ja Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas kunstnik-ruumikujundajana cum laude. Töötas aastatel 1975–1977 Eesti Kunstimuuseumis tarbekunstiosakonna juhatajana. Oli aastatel 1977–1988 sisustusarhitekt Eesti Projektis ja Kommunaalprojektis. Aastatel 1989–2003 tegutses vabakutselise graafikuna, 2003–2010 töötas Eesti Postmargis kunstnikuna ning jäi 2010. aastal pensionile. Oli 1989–1992 Tallinna Eksliibriseklubi president. Aastast 2006 on Lembit Lõhmus Rahvusvahelise Eesti Filatelistide Seltsi Estonia auliige, 2011. aastast Tarvastu valla aukodanik.      Loonud üle 500 eksliibrise ning väikegraafikat puu-, vase- ja terasegravüüris. Postmarke (enam kui 200) teinud kuuele riigile – NSV Liit, Eesti, Rootsi, Läti, Leedu ja Kasahstan[1]. Eksliibriseid loonud 28 riigi kogujatele. Lembit Lõhmus on Eesti euromüntide reversi kujunduse autor. Mai Levin, Lembit Lõhmus. Graafika, Näitus Adamson-Ericu muuseumis, 1987 Koduleht viki.filateelia Euroveeb Meedias Lembit Lõhmus: kunstnik, kelle töid enim lakutakse Eesti Päevaleht, 8. aprill 2006 LEMBIT LÕHMUS:usun, et arvuti tähtsus kunstis on nullilähedane Sakala, 29. juuli 2006 Merilin Pärli, Intervjuu | Graafik Lembit Lõhmus: margikunst ei ole marginaalne! ERR, 22. september 2017 Tundmatu kunstnik, kelle töid teavad kõik kultuur.postimees.ee, 29. september 2017
Ferenc Mádl

Ferenc Mádl (29. jaanuar 1931 Bánd – 29. mai 2011 Budapest) oli Ungari poliitik ja õigusteadlane. Ta oli 2000–2005 Ungari president. Ta ei kuulunud ühtegi parteisse ja valiti presidendiks sõltumatu kandidaadina parlamendis kolmandas valimisvoorus. Aastatel 1973–2000 oli ta Loránd Eötvösi Ülikooli professor. 1993. aastast oli ta Ungari Teaduste Akadeemia akadeemik. 1993–1994 oli ta Ungari kultuuri- ja haridusminister. Ta külastas Eestit 2000. ja 2004. aastal. 1999 Széchenyi auhind 1999 Auleegioni orden 2000 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk 2001 Valge Kotka orden 2002 Valgetähe ketiklassi teenetemärk 2004 Tallinna Tehnikaülikooli audoktor Elulugu Ungari presidendi kodulehel (ungari keeles) Ungari president kutsub Soomet, Eestit ja Ungarit toetama hõimurahvaste identiteedivõitlust
Jääger (täpsustus)

Jääger (saksakeelsest sõnast Jäger) tähendab elukutselist kütti, kuid ka kütiväeosa liiget (Soome jäägriliikumine, Eesti kütiväed, Läänemaa Vabatahtlik Jäägrikompanii jts). Feldjääger on ajalooliselt tähendanud sõjaväe või valitsuse kullerit; tänapäeva saksa keeles on Feldjägern sõjaväepolitsei. Piltlikus tähenduses on jääger liitsõnades hoorajääger ja naistejääger, mis tähendavad naistekütti. Jääger perekonnanimi. Jaager Jaeger Jeger Jäger
Kütt

Kütt ehk jahimees on inimene, kes tegeleb jahipidamisega: jälitab, püüab, tabab või surmab jahiloomi ehk ulukeid. Jahimehe amet on eriti vana: juba ürginimesi nimetatakse elatusviisi järgi küttideks ja korilasteks. Hiljem on jaht täitnud küll tähtsat rolli paljudes ühiskondades ning täiendanud inimeste toidulauda, kuid jäänud enamiku jaoks siiski harrastuseks. Kutselisi kütte on nimetatud jäägriteks. Tänapäeval nimetatakse jahimeesteks tavaliselt seadusega ettenähtud korras (jahihooajal, lubatud relvadega, jahiloaga jne) loomi küttivaid jahihuvilisi. Seadust rikkudes jahipidajad on salakütid. Jahil kasutavad kütid relvi (tänapäeval peamiselt jahipüsse), samuti püüniseid ja jahikoeri. Ajalooliste jahirelvade hulka kuuluvad oda, vibu, amb jms. Kütt ei pea saaklooma tingimata tapma, ta võib püüda neid ka müügiks. Paljudes riikides on levinud linnukütid, kes püüavad lemmikloomahuvilistele laululinde. Üldiselt ei peeta küttideks kalamehi.
Valge hanemalts

Valge hanemalts (Chenopodium album) on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim. Taim on Eestis väga levinud umbrohuna – s.t ta kasvab peamiselt kamardumata mullal heades valgustingimustes. Valge hanemalts andmebaasis eElurikkus
Ürt-hanemalts

Ürt-hanemalts (Chenopodium ambrosioides) on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim. Ürt-hanemalts andmebaasis eElurikkus
Ariana Dumbledore

Ariana Dumbledore on tegelane romaanisarjas "Harry Potter". Ta elas aastatel 1885–1899. Ta oli Albus Dumbledore'i noorem õde. Temast on juttu raamatus "Harry Potter ja surma vägised". Ariana saab õnnetult surma Grindelwaldi, Albuse ja Aberforthi vahel puhkenud tüli käigus.
Tervelehine hanemalts

Tervelehine hanemalts (Chenopodium bonus-henricus) on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim. See on hanemaltsa perekonna Eestis leitud liikidest ainuke püsik (mitmeaastane rohttaim). Kasvatatakse harva salatitaimena. Eestis on seda varem leitud kas tulnukana või kultuurist metsistuna. Uue taimeatlase andmetel on seda meil vaid aiataimena kultuuris. "Chenopodium bonus-henricus — tervelehine hanemalts". Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon. 2019. Tervelehine hanemalts andmebaasis eElurikkus
Kobar-hanemalts

Kobar-hanemalts (Chenopodium botrys) on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim. Kobar-hanemalts andmebaasis eElurikkus
Ere hanemalts

Ere hanemalts (Chenopodium capitatum) on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim. Ere hanemalts andmebaasis eElurikkus
Friedrich I (Preisimaa)

Friedrich I (Brandenburgi kuurvürsti ja markkrahvina Friedrich III; 11. juuli 1657 Königsberg – 25. veebruar 1713 Berliin) oli Brandenburgi kuurvürst ja markkrahv 1688–1713 ning esimene Preisimaa kuningas 1701. aastast kuni surmani. Ta oli Suure Kuurvürsti Friedrich Wilhelmi poeg. Ta sai end kuningaks kuulutada seetõttu, et tema Preisimaa-valdused asusid väljaspool Saksa-Rooma riigi piire. Esialgu pidigi ta saama kasutada kuninga tiitlit vaid Preisimaa kohta, kuid vaikselt laiendas ta selle nimetuse ka Brandenburgile. Niiviisi tekkinud Preisimaa kuningriigist sai peagi üks Euroopa sõjaliselt võimsamaid riike. Friedrich soovis abielluda Saksa-Rooma keisri Leopold I õega, aga kui see plaan läbi kukkus, siis abiellus ta 1679 oma 17-aastase täditütre Hessen-Kasseli printsessi Elisabeth Henriettega. Abielu oli õnnelik, kuid kestis üksnes neli aastat, sest Elisabeth Henrietta suri 21-aastaselt 1683. Abielust sündis tütar Luise. Luise abiellus 1700. aastal oma onupoja Hessen-Kasseli printsi Friedrichiga ja kuningas Friedrich korraldas mitmenädalased kulukad pulmad, aga Luise oli eluaeg haiglane olnud ja suri 1705. aastal sünnitusel. Lapsi tal polnud. Seejärel abiellus Friedrich 1685 17-aastase Hannoveri printsessi Sophie Charlottega. Abielust sündis kaks poega, kellest vanem, Friedrich August, suri 3-kuusena, ja noorem, Friedrich Wilhelm I, päris isalt trooni. 1705 suri abikaasa kopsupõletikku. 1708. aastal abiellus Friedrich 23-aastase Mecklenburg-Schwerini printsessi Sophie Luisega. Abikaasa oli ilus ja vaga, aga ei harjunud õukonnaeluga ja langes nii sügavale depressiooni, et ei suutnud enam isegi tseremoniaalseid ülesandeid täita. Sellest abielust lapsi ei sündinud. 1713. aastal saatis Friedrich ta vanemate juurde tagasi, kuid suri ka ise juba järgmisel kuul.