laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Boriss Pokrovski

Boriss Aleksandrovitš Pokrovski (vene keeles Борис Александрович Покровский; 23. jaanuar 1912 Moskva – 5. juuni 2009 Moskva) oli vene ooperilavastaja. Aastal 1938 lõpetas ta Moskva Lunatšarski-nimelise Riikliku Teatriinstituudi (GITIS), hiljem oli samas muusikakateedri õppejõud (alates 1954 professor). Boriss Pokrovski oli Moskva Suure Teatri pearežissöör aastail 1952–1963 ja 1970–1982. Aastast 1972 Moskva Riikliku Akadeemilise Kammermuusikateatri direktor, mille asutajaks ta ise oli. On lavastanud üle 180 lavastuse, neist üle 40 Suures Teatris. Töötas palju ka välismaal, nii Euroopas kui ka Jaapanis. Boriss Pokrovski maeti 8. juunil 2009 Moskva Novodevitšje kalmistule. Vene NFSV teeneline kunstitegelane, 1955 NSV Liidu rahvakunstnik, 1961 Neljakordne Stalini preemia laureaat, 1947, 1948, 1949 ja 1950 Lenini orden 1967 ja 1976 Lenini preemia 1980 Vene Föderatsiooni riiklik preemia 1995 ja 2004 Orden "Teenete eest Isamaa ees" 3. järk 1997, 2. järk 2002 ja 1. järk 2007 Aleksander Nevski orden 2008 Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk kui Eesti-Vene kultuurisuhete edendajale, 2004 Elektrooniline Riigi Teataja
Kaunispe rand

Kaunispe rand on veemajanduslik mereala Sõrve poolsaare läänerannikul alates Jämajast 2 km põhja pool asuvast nimetust maaninast kuni Ooslalaiuni, mis jääb Karjalaiust kirdesse. Mere sügavus ei ole seal üldiselt üle 10 meetri. Veepeegli pindala on umbes 20,6 km². Rannikul on mitmed nimetud laiud. Ranna lõunaosas on Kaunispe sadam. Ooslalaiust 1 km põhja poole jääb Võrkrahu. Rannikul on veel Pärtli nina, Pärtli lõpe, Nurmeniidi nina, Koplinina. Ranna keskkonnaregistri kood on VEE3269000.
Türju lõpp

Türju lõpp on laht Sõrve poolsaare läänerannikul Pitsernina ja Ohessaare panga vahel. Mere sügavus seal ei ole üldiselt üle 5 m. Veepeegli pindala on umbes 1,5 km². Ranna keskkonnaregistri kood on VEE3271000. Türju lõpp Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 22. novembril 2014)
Kaavi nina

Kaavi nina on neem Sõrve poolsaare idarannikul. Kaavi nina geograafilised koordinaadid on 57° 59′ N, 22° 12′ E. Lõuna poole jäävad Kaavi sadam, Kaavi tuletorn ja Kaavi madal. Kaavi nina kohal on Sõrve poolsaar kõige laiem.
Ohessaare maastikukaitseala

Ohessaare maastikukaitseala asub Saare maakonnas Saaremaa vallas Ohessaare külas. Kaitseala hõlmab 5,6 ha. Kaitseala geograafilised koordinaadid on 58° 0′ N, 22° 1′ E. Kaitseala on loodud aastal 1959. Kaitse alla on võetud Ohessaare pank ja tüüpiline kliburand. Panga pikkus on 400 m ja kõrgus 3,5 m. Maastikukaitseala keskkonnaregistri kood on KLO1000552. Ohessaare loodusala (Natura loodusala)
Vallavanem

Vallavanem (vanasti kogukonnatalitaja ja vallatalitaja) on valla kõrgeim ametiisik Eestis. Vallavanema valib vallavolikogu. Vallavanem moodustab vallavalitsuse, juhib selle tööd ja vastutab vallavolikogu ees. Vallavanem, linnapea ja valitsuse liige peab vastama teatud nõuetele. Isik peab olema: täielikult teovõimeline; Eesti Vabariigi kodanik; valdama eesti keelt C1 tasemel; ei tohi olla karistatud tahtlikult toime pandud kuriteo eest. Tegevuspiirangutega piiratakse suuremas või vähemas ulatuses vallavanema õigust teostada järelevalvet teatud valdkonnas, osaleda ettevõtluses (mõnel pool ka passiivse osaniku või aktsionärina) ja tegutseda teisel töökohal. Tegevuspiirangud ei pruugi piirduda nende isikute ametis oleku perioodiga, vaid võivad jääda kehtima ka määratud ajaks pärast isiku ametist lahkumist. KOKS näeb vallavanemale, linnapeale ja teistele valitsuse liikmetele ette mitmeid tegevuspiirangud. Näiteks kui sellises ametis olev isik tegeleb või soovib tegeleda väljaspool ametikohustusi töölepingu või teenuste osutamise lepingu alusel mõnel muul töö- või ametikohal, siis peab ta sellest viivitamatult kirjalikult ka volikogule teada andma. Lisaks ei tohi vallavanem võtta osa valitsuse sellise üksikakti arutamisest ja otsustamisest, mille suhtes talle laieneb toimingupiirang korruptsioonivastase seaduse kohaselt. Eraldiseisvate piirangutena vallavanemale on KOKS-is toodud välja, et sellisel positsioonil töötav isik ei tohi töötada väljaspool ametikohustusi ühelgi muul valitaval või nimetataval riigi või sama kohaliku omavalitsuse ametikohal ega tohi kuuluda samal ajal vallavolikogusse ega olla volikogu esimees. Ta on omavalitsusüksuse ja valla- või linnavalitsuse esindaja ning seda vastavalt seadusega, valla või linna põhimäärusega või volikogu poolt antud pädevusele ning täidab seda kohustust kuni neli aastat. Vallavanemal on valitsuse moodustamise pädevus, kuid seda tehes ei tohi ta kalduda kõrvale valla või linna põhimääruses sätestatud üksikasjadest. Volikogu liige, kes on valitud samas vallas või linnas vallavanemaks või linnapeaks või on kinnitatud valla- või linnavalitsuse liikmeks või nimetatud ametisse valitsuse palgaliseks liikmeks, ei tohi alates valituks osutumise, liikmeks kinnitamise või ametisse nimetamise hetkest osaleda sellise volikogu üksikakti arutamisel ega otsustamisel, millega määratakse talle töötasu või hüvitis. Eesti vallavanemate loend (1940) Ametniku, töötaja ning füüsilisest isikust ettevõtja eesti keele oskuse ja kasutamise nõuded § 9 p 1. Vastu võetud 20.06.2011, RT I, 14.02.2018, 10. KOKS § 482 lg 1, 2 Korruptsioonivastase seaduse eelnõu seletuskiri. Lk 2. Võrgus: https://www.riigikogu.ee/tegevus/eelnoud/eelnou/369e4999-cf7d-488b-8155-f688cd9d23ee KOKS § 50 lg 2; § 501 lg 1 KOKS § 49 lg 12 KOKS § 50 lg 2 KOKS § 49 lg 2, 3 KOKS § 50 lg 1 p 2 KOKS § 27 KOKS § 28 lg 1, 2 KOKS § 17 lg 62
Alliots

Alliots (ka Loodenina) on neem Sõrve poolsaare läänerannikul, poolsaare läänepoolseim tipp. Kagu poole jääb Loode tuletorn, ida poole jääb Loodevahe laht (järv).
Eesti Arhiiv Austraalias

Eesti Arhiiv Austraalias (EAA) on Sydneys asuv Eesti arhiivraamatukogu. See asutati 1952. aastal. Arhiivi peamine looja oli Hugo Salasoo, kes juhatas seda 1953–1990. Aastail 1991–1994 juhatas arhiivi tema poeg Inno Salasoo. Arhiiv kujunes üheks suuremaks Eestile spetsialiseerunud raamatukoguks väljaspool Eestit. Arhiiv asus pikka aega Hugo Salasoo kodus selleks eraldi ehitatud hoones. Nüüd asub see EAA Sydney Eesti Majas. EAA koduleht Estonica, kultuurivarad
Ohessaare pank

Ohessaare pank on pank Sõrve poolsaare läänerannikul. Panga pikkus on 400 m ja kõrgus 3,5 m. Pank võeti aastal 1959 kaitse alla. Praegu jääb pank Ohessaare maastikukaitseala koosseisu. Pank on Ohesaare kihistu ja Ohessaare lademe stratotüübiks. Üleval on 20 cm valkjat lubjakivi, selle all on helehall savikas lubjakivi, veel allpool lubjakivi mugulatega mergel. Selle all on detriiti sisaldav mergli vahekihtidega lubjakivi, selle all 50 cm lubimerglit, seejärel on taas detriiti sisaldav lubjakivi. Panga alumise osa moodustavad purdne suureteraline lubjakivi ja kõige all - hall lubjakivi õhukeste savika mergli vahekihtidega. Ohessaare maastikukaitseala Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 09.04.2013) "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. august 2021. Vaadatud 17. septembril 2020. Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid  Ohessaare pank – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Lombimaa

Lombimaa on laid Eestis Saare maakonnas, Sõrve säärest lõunas. Vesitükimaa laiud
Siiasaar

Siiasaar on laid Eestis Saare maakonnas, Sõrve säärest lõunas. Vesitükimaa laiud
Sise-Hebriidid

Sise-Hebriidid (inglise Inner Hebrides; gaeli Na h-Eileanan a-staigh) on saared Šotimaa läänerannikul Skyest Kintyre poolsaareni. Suuremad saared on: Skye Raasay Scalpay Rona Canna Eigg Muck Rum Coll Colonsay Iona Islay Jura Mull Oronsay Staffa Tiree Ulva Välis-Hebriidid
Pitkasääremaa

Pitkasääremaa on laid Eestis Saare maakonnas, Sõrve säärest lõunas. Vesitükimaa laiud
Murray

Murray on jõgi Austraalia kaguosas, riigi suurim jõgi. Selle pikkus on 2570 km, koos Darlingiga 3490 km, valgla 1,06 miljonit km², keskmine vooluhulk 330 m³/s. Murray algab Austraalia Alpide läänenõlvult Lumemägedest (Snowy Mountains), kesk- ja alamjooksul voolab tasandikul. Suubub Encounteri lahest liivakünnistega eraldatud Alexandrina järve. Peamiselt voolab ta Uus-Lõuna-Walesi osariigis, merre suubub Lõuna-Austraalias. Suurimad lisajõed on Murrumbidgee ja Darling (mõlemad paremalt). Murray toitub lume- ja vihmaveest. Vooluhulk on väga ebaühtlane, talvel enamik lisajõgesid kuivab. Murray jõe org on Austraalia tähtsaim niisutusala; palju on paise, veehoidlaid ja hüdrosõlmi.
Sääre laht

Sääre laht on väike laht Sõrve säärest läänes. Läänest piirab lahte laiduderühm (Suurrahu), lõunast Lombimaa.
Suurrahu (Sääre)

Suurrahu on 0,15 hektari suurune saar laid Sääre lahest läänes Saaremaa valla Lõmala küla alal. Saare rannajoone pikkus on 305 meetrit. Läheduses on veel mitu nimetut laidu. Saar asub Lõmala rannast eenduvast neemest 1 km edelas ja on kruusase pinnamoega. Saar kuulub Riksu ranniku hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all. Suurrahu Eesti looduse infosüsteemis
Suurrahu (Kaavi)

Suurrahu on 0,43 hektari suurune saar (laid) Kaavi ninast lõuna-edelas Saare maakonnas Saaremaa vallas Koovi küla alal. Saare rannajoone pikkus on 328 meetrit. Laiust kirde poole jääb veel üks nimetu laid. Suurrahust kagusse jääb 2 km ulatuses Kaavi madal. Saar asub 200 meetrit Pussa peakraavi suudmest ja 100 meetrit Saaremaa rannikust lõunas. Saar kuulub Karala-Pilguse hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all. Suurrahu Eesti looduse infosüsteemis
Berezini madal

Berezini madal on madalik Olavi madalast 4–5 km lääne-loodes. Vähim sügavus on 4,5 m.
Murrumbidgee

Murrumbidgee (kohalikus keeles 'suur jõgi') on jõgi Austraalias Uus-Lõuna-Walesis ja Austraalia pealinna alal. Ta on Murray jõe parempoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 2172 km, valgla pindala umbes 165 000 km² (Murrumbidgee valglasse kuulub suurem osa Uus-Lõuna-Walesist), keskmine vooluhulk 77 m³/s. Murrumbidgee saab alguse Uus-Lõuna-Walesi kaguosast Suure Veelahkmeaheliku läänenõlvalt Austraalia Alpide põhjaosast Kościuszko mäe lähedalt 32 km Kiandrast põhja poolt. Ta voolab algul kagu suunas, kuid käändub siis põhja poole, läbides Austraalia pealinna ala. Yassi linna juures pöördub ta läände. Victoria osariigi piiril suubub ta lääne poolt Murray jõkke. Ülemjooksul on Burrinjucki hüdroelektrijaam ja veehoidla. Murrumbidgee orus asub Austraalia pealinn Canberra. Jõe vett kasutatakse niisutuseks. Niisutatav ala (Murrumbidgee Irrigation Area) on suur viljakas piirkond. Riverina põllumajanduspiirkond saab suurema osa oma niisutusveest Murrumbidgee veest. Murrumbidgee org moodustab Murray jõgikonna kõige tootlikuma taimekasvatuspiirkonna. Seal kasvatatakse puuvilja, riisi ja köögivilja. Talvel jõgi mõnikord kuivab. Juuni ja novembri vahel on jõgi väikealustele 807 km ulatuses laevatatav (kuni Wagga Wagga linnani). Murrumbidgee lisajõgede seas on: Molonglo jõgi, mis voolab läbi Austraalia pealinna Canberra Lachlani jõgi Abercrombie jõgi Tähtsamad asulad lätte poolt suudme poole: Yass Gundagai Wagga Wagga Narrandera Hay Balranald Murrumbidgee ülemjooksu avastas 1823 asunike seltskond eesotsas Mark Curriega. Jõe kogu ulatus selgus 1829, kui Charles Sturt oma seltskonnaga sõudis allavoolu läbi kogu jõe kuni Murray jõrni ning edasi allavoolu mööda Murray jõge kuni mereni. Nad sõudsid ka ülesvoolu tagasi. Murrumbidgee valgla avati asustamiseks 1930. Varsti sai sellest tähtis põllumajanduspiirkond. Murrumbidgee maakond Murrumbidgee kook Vanad kaardid Murrumbidgee veega niisutatava ala kaart Foto
Rabotniku madal

Rabotniku madal on madal Irbe väinas, Olavi madalast 2 km loodes. Vähim sügavus on 5,4 m.
Kääramadal

Kääramadal on madal Sõrve säärest 10,5 km lõunas. Vähim sügavus on 2,3 m.
Sääre-Laimadal

Sääre-Laimadal on madal Sõrve madalast lõunas. Vähim sügavus on 4,6 m.
Kaavi madal

Kaavi madal (ka Kaavi madalik) on madal Kaavi ninast 3 km lõunas. Vähim sügavus on 0,7 m.
Jaandi hoiuala

Jaandi hoiuala (keskkonnaregistri kood KLO2000305) on hoiuala Saare maakonnas Saaremaa vallas Türju ja Ohessaare külas. Hoiuala geograafilised koordinaadid on 57° 59′ N, 22° 1′ E. Hoiuala suurus on 14,4 ha. Jaandi hoiuala kaitse-eesmärk on elupaigatüüpide (lubjarikkal mullal kuivade niitude, lubjavaesel mullal liigirikaste niitude, loodude, aas-rebasesaba ja ürt-punanupuga niitude, lääne-mõõkrohuga lubjarikaste madalsoode, liigirikaste madalsoode ja puiskarjamaade) kaitse ning linnuliikide (laululuige, hallpõsk-püti, roo-loorkulli, taida ja sookure) elupaikade kaitse.
Kaunispe hoiuala

Kaunispe hoiuala (keskkonnaregistri kood KLO2000314) on loodushoiu ala Saare maakonnas Saaremaa vallas Jämaja, Kargi ja Kaunispe külas. Hoiuala geograafilised koordinaadid on 58° 2′ N, 22° 3′ E. Hoiuala hõlmab 125,8 ha. Kaunispe hoiuala kaitse-eesmärk on järgmiste elupaigatüüpide: rannikulõugaste, rannaniitude, kadastike, lubjarikastel muldadel kuivade niitude, loodude, sinihelmikakoosluste, puisniitude ja lääne-mõõkrohuga lubjarikaste madalsoode kaitse.
Kura kurgu hoiuala

Kura kurgu hoiuala (keskkonnaregistri kood KLO2000316) on loodushoiu ala Saare maakonnas Saaremaa vallas. Hoiuala geograafilised koordinaadid on 57° 58′ N, 22° 16′ E. Hoiuala hõlmab 331,1 ha maismaad ja 188483,4 ha veeosa, kokku 188814,5 ha. Kura kurgu hoiuala kaitse-eesmärk on elupaigatüüpide - karide, üheaastase taimestuga esmaste rannavallide, rannaniitude, väikesaarte ja laidude, püsitaimestuga liivarandade, hallide luidete ehk kinnistunud rannikuluidete, sinihelmikakoosluste (6410) ning hallhülge (Halichoerus grypus) ja mitmete linnuliikide elupaikade kaitse. Linnuliigid, kelle elupaiku kaitstakse, on: punakurk-kaur (Gavia stellata), järvekaur (Gavia arctica), kormoran (Phalacrocorax carbo), kühmnokk-luik (Cygnus olor), väikeluik (Cygnus columbianus bewickii), hallhani (Anser anser), valgepõsk-lagle (Branta leucopsis), mustlagle (Branta bernicla), viupart (Anas penelope), piilpart (Anas crecca), sinikael-part (Anas platyrhynchos), soopart (Anas acuta), luitsnokk-part (Anas clypeata), rääkspart (Anas strepera), merivart (Aythya marila), hahk (Somateria mollissima), aul (Clangula hyemalis), tõmmuvaeras (Melanitta fusca), sõtkas (Bucephala clangula), väikekoskel (Mergus albellus), rohukoskel (Mergus serrator), jääkoskel (Mergus merganser), naaskelnokk (Recurvirostra avosetta), liivatüll (Charadrius hiaticula), plüü (Pluvialis squatarola), suurrüdi (Calidris canutus), väikerüdi (Calidris minuta), soorüdi (Calidris alpina), vöötsaba-vigle (Limosa lapponica), tumetilder (Tringa erythropus), kivirullija (Arenaria interpres), alk (Alca torda) ja krüüsel (Cepphus grylle).
Tavaline jõekäsn

Tavaline jõekäsn (Ephydatia fluviatilis) on järvekäsnlaste sugukonda kuuluv mageveekäsn. Tavaline jõekäsn on üks levinumaid mageveekäsnasid, teda leidub ka Eestis. Loom võib elada ka madala soolsusega riimvetes. Läänemeres on teda leitud Poola ja Saksamaa ranniku estuaarides, Kura säärlõukas, aga ka Bornholmi lähedal ja Põhjalahes. Teda võib leida kividele, puunottidele jne kinnitunult, sageli kasvuvormilt koorikjas, mõnikord sõrmjas. [https://www.entomoljournal.com/archives/2020/vol8issue5/PartA/8-4-298-789.pdf T. Tayung, P. Gogoi, M. Ramteke, A. Sinha, A. Roy, A. Mitra, B. Kumar Das. Occurrence of freshwater sponge Ephydatia fluviatilis Linnaeus, 1759 (Porifera: Spongillidae) in the canal of Sundarbans eco-region, India. - Journal of Entomology and Zoology Studies 2020; 8(5): 36-39] HELCOM Checklist 2.0 of Baltic Sea Macrospecies. - Baltic Marine Environment Protection Commission Tavaline jõekäsn andmebaasis eElurikkus
Sydney Eesti Maja

Sydney Eesti Maja on Sydneys asuv Eesti Maja. See avati 17. augustil 1940, ning laiendatud kujul 6. aprillil 1958. Maja aadress on 141 Campbell St, Surry Hills, NSW 2010. Sydney Eesti Majas asub Eesti Arhiiv Austraalias. Majas on ka 225-kohane teatrisaal. Pilte ja intervjuusid Eestlased Austraalias
Lindmetsa hoiuala

Lindmetsa hoiuala (keskkonnaregistri kood KLO2000321) on loodushoiu ala Saare maakonna Saaremaa vallas. Hoiuala geograafilised koordinaadid on 58° 3′ N, 22° 5′ E. Hoiuala hõlmab 33,6 ha. Lindmetsa hoiuala kaitse-eesmärk on elupaigatüüpide - rannaniitude, metsastunud luidete, kadastike, puisniitude, liigirikaste madalsoode, vanade loodusmetsade ja rohunditerikaste kuusikute kaitse.
Vesitükimaa hoiuala

Vesitükimaa hoiuala (keskkonnaregistri kood KLO2000343) on loodushoiu ala Saare maakonnas Saaremaa vallas Sääre ja Karuste külas. Hoiuala geograafilised koordinaadid on 57° 55′ N, 22° 2′ E. Hoiuala hõlmab 215,3 ha. Vesitükimaa hoiuala kaitse-eesmärk on järgmiste elupaigatüüpide: rannaniitude (1630*), sinihelmikakoosluste (6410), soostuvate ja soo-lehtmetsade (9080*) kaitse ning mitmete linnuliikide elupaikade kaitse. Linnuliigid, kelle elupaiku kaitstakse, on: hahk (Somateria mollissima), niidurüdi (Calidris alpina schinzii), tõmmukajakas (Larus fuscus), randtiir (Sterna paradisaea), väiketiir (Sterna albifrons) ja vööt-põõsalind (Sylvia nisoria).
Lindmetsa maastikukaitseala

Lindmetsa maastikukaitseala (keskkonnaregistri kood KLO1000571) on looduskaitseala Saare maakonnas Saaremaa vallas Lindmetsa ja Kaunispe külas. Kaitseala geograafilised koordinaadid on 58° 3′ N, 22° 4′ E. Hoiuala hõlmab 50,9 ha. Lindmetsa maastikukaitseala on loodud eesmärgiga kaitsta: Saaremaa ühte vähestest metsastunud luitealadest; elupaigatüüpe: rannaniidud, metsastunud luited, liigirikkad madalsood, kadastikud, vanad loodusmetsad ja puiskarjamaad; kaitsealuseid taimeliike, laialehist neiuvaipa (Epipactis helleborine), soo-neiuvaipa (Epipactis palustris) ja harilikku käoraamatut (Gymnadenia conopsea) ning harilikku valvikut (Leucobryum glaucum) ning nende elupaiku.
Studia Philosophica Estonica

Studia Philosophica Estonica (SPE) on Tartu Ülikooli filosoofiaosakonna kirjastatav ning Tartu Ülikooli kirjastuse trükitav eelretsenseeritav filosoofiaajakiri, milles avaldatakse inglise-, saksa- ja eestikeelseid artikleid ning raamatuarvustusi. Studia Philosophica Estonica on veebipõhine ajakiri, kuid 2011. aastal ilmusid kaks erinumbrit (1.1 & 1.2, 2.2) ka paberil. Ajakiri jaguneb "köideteks", nii et igas köites on ühe aasta jooksul avaldatud artiklid. Alates 2009. aastast hõlmab iga köite 1. number kõik tavapärased artiklid, numbrid 2 kuni n on erinumbrid. Ajakirjanumbrite numeratsioon koosneb niisiis kahest osast: köitest ja numbrist. 2008. aasta põhinumber on 1.1, 2009. aasta põhinumber 2.1, sama aasta esimene erinumber 2.2 jne. SPE juhindub avatud ligipääsu poliitikast, tagades kõigile vaba ja tasuta ligipääsu oma sisule. Ajakirja ajalugu nähakse lähtuvana 1893. aastast, mil hakkasid ilmuma Tartu Ülikooli toimetised nime Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis all. Nõukogude ajal ilmusid filosoofiakogumikud ülikooli toimetiste alamseeriana ning 1993. aastast nime Studia Philosophica. Praegusel kujul ilmub ajakiri aastast 2008. Ajakirja peatoimetaja on Toomas Lott. Teoreetilise filosoofia toimetaja on Bruno Mölder, filosoofia ajaloo toimetaja Karin Kustassoo, praktilise filosoofia toimetaja Kadri Simm, Teadusfilosoofia toimetaja on Edit Talpsepp ning tegevtoimetaja Mats Volberg. Studia Philosophica Estonica kolleegiumi kuuluvad (3. september 2019 seisuga): Jüri Allik (TÜ), Ruth Chadwick (Cardiffi Ülikool), Daniel Cohnitz (Utrechti ülikool) Günter Figal (Freiburgi Ülikool), Matti Häyry (Aalto ülikool), Piret Kuusk (TÜ), Eero Loone (TÜ), Endla Lõhkivi (TÜ), Ülo Matjus (TÜ), Arne Merilai (TÜ), Jürgen Mittelstrass (Konstanzi Ülikool), Peeter Müürsepp juunior (TTÜ), Ilkka Niiniluoto (Helsingi Ülikool), Herlinde Pauer-Studer (Viini Ülikool), John Perry (Stanfordi Ülikool), Ahti-Veikko Pietarinen (Nazarbajevi ülikool), Dag Prawitz (Stockholmi Ülikool), John Sallis (Boston College), Andres Soosaar (TÜ), Margit Sutrop (TÜ), Jan Szaif (UC Davis), Peter Trawny (Wuppertali Ülikool), Tõnu Viik (TLÜ) ja Jonathan Wolff (Oxfordi ülikool). Editorial Policies (vaadatud 26. septembril 2010) [1] (vaadatud 28. märtsil 2023) Ajakirja koduleht
Mõntu park

Mõntu park (keskkonnaregistri kood KLO1200156) on kaitsealune park Saare maakonnas Saaremaa vallas Mõntu külas. Hoiuala hõlmab 8,6 ha. Mõntu pargi läänepiir kulgeb piki Kuressaare–Sääre maanteed ja idapiir piki mereranda (Mõntu rand), lõunapiirile jäävad Mõntu ülemine tulepaak ja Mõntu alumine tulepaak ning nendevaheline siht. Põhjapiirile jääb nimetu kraav. 1873. aastal ostis Oskar von Ekesparre Mõntu vana mõisa koos Koltse mõisaga. Mõisa uus süda muudeti ligikaudu kümne aasta jooksul mõjuvaks vaatamisväärsuseks, kus oli esinduslik valge peahoone ja järsakulisel, ligi viie meetri kõrgusel pankrannikul asuv park. Hiljem hakkas Oskari poeg Harry (1880–1916) juba gümnaasiumiõpilasena tegema pargis liigirikka looduse fenoloogilisi vaatlusi. Tulemused äratasid ka Riia Loodusuurijate Seltsi liikmete tähelepanu. 1905. aastal kerkis seltsis isegi Mõntu mõisa maale bioloogiajaama asutamise mõte. Kunagisest mõisaaiast on säilinud üksikud õunapuud. Osaliselt on säilinud ka maanteelt parki viiv allee. Pargi mereäärselt pangalt (viis meetrit üle merepinna) avaneb kaunis vaade Liivi lahele ja Mõntu sadamale. Mõisapargis on säilinud hulk haruldasi puuliike. Park on Saaremaa maaparkidest kõige liigirikkam park, jäädes looduskaitsealuste parkide seas alla vaid Kuressaare lossipargile. See on Saaremaa vanim ja suurim euroopa nulu (Abies alba) kasvupaik. Seal on esindatud ka pensilvaania saar (Fraxinus pensylvanica) ja hariliku tamme kultivar püramiidtamm (Quercus robur 'Fastigiata'). Enne sõda kasvas seal suur kreeka pähklipuu (Juglans regia). Haruldaste puude kõrval on park kasvukohaks suurtele pärnadele (Tilia), tammedele (Quercus), sangleppadele (Alnus glutinosa) ja pooppuudele (Sorbus intermedia). Pargis oleva Mõntu mõisa uue peahoone varemetel paikneb mälestuskivi aastatel 1923–1941 seal tegutsenud Mõntu koolile. Pargis on ka neli raudbetoonist kaheksanurkset kahuriõue läbimõõduga kuni 10 m ja sügavusega 2 m. Reinart, Heili (23.07.2018). "Kodumaine reisikiri aastast 1913: Kuressaare peened suvitajad on tõeliselt hädas... linnas jalutavate lehmadega!". Postimees online. Vaadatud 15.12.2019. Bao, Bruno (2004). Sõrve sääre otsa lood. Kuressaare: Saaremaa Merekultuuri Seltsi Toimetised. Lk 28. Bao, Bruno (august 2004). ""Viimane kolmandik teekonnal Kuivastust Sõrve sääre otsa"". Eesti Loodus. Vaadatud 15.12.2019.
Otto Wilhelm von Essen

Otto Wilhelm von Essen (vene: Отто Васильевич фон Эссен; 19. aprill (vkj. 8. aprill) 1761 Udenküll – 9. juuni (vkj. 28. mai) 1834 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa poliitik ja mereväelane (2. järgu kapten). Otto Wilhelm von Essen sündis Tallinna ülemkomandandi ja kindralleitnandi Reinhold Wilhelm von Essen (1722–1788) ja Kiideva mõisa pärijanna Anna Eleonora von Sassi (1734–1765) pojana. Ta oli tõeline riiginõunik ja Eestimaa tsiviilkuberner 20. septembrist 1832 kuni 27. oktoobrini 1833. Talle kuulusid Liivi, Ubasalu, Patsu, Sooniste, Kohatu ja Malla mõis. Ta on maetud Kullamaa kalmistule. 26. novembril 1790 autasustati kaptenleitnant Essenit Püha Georgi 4. klassi ordeniga. Püha Anna 1. klassi orden Püha Vladimiri 3. klassi orden 1791 abiellus ta Tallinnas Gertrude Margarethe Stael von Holsteiniga (1764–1826), kes oli Anija mõisniku Fabian Ernst Stael von Holsteini ja Barbara Helene von Baranoffi tütar ning lesestunud 1790 abielust Georg Christian von Benckendorffiga. Abielust sündisid: Wilhelmine Ulrike Agnes von Essen (1795–1862), abiellus 1815 Raasiku mõisniku, mereväelase (kaptenleitnant) ja maadeuurija Hermann Ludwig von Löwensterniga Heinrich Magnus Wilhelm von Essen (1796–1869), Eestimaa rüütelkonna peamees, Liivimaa tsiviilkuberner, salanõunik ning kammerhärra Otto Reinhold von Essen (1798–1863), ratsaväekindral, Liivi, Ubasalu ja Patsu mõisnik Eestimaal ning Kastre, Mäksa ja Poka mõisnik Liivimaal. Alexander Georg Matthias von Essen (1800–1874), alampolkovnik, Sooniste ja Kehra (1855–1874) mõisnik Lehte Ilves: Kalmuaias puhkab Kullamaa kuldne minevik, Lääne Elu, 24. juuli 2004 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,1.2: Estland, Görlitz, 1930 lk.78 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 1.1: Livland, Bd.:1, Görlitz, 1929 lk.589
Sydney Packet

Sydney Packet on olnud vähemalt kahe laeva nimi: Sydney Packet, Londoni firmale Alexander Birnie & Co. kuulunud laev, mis vedas kaupa Uus-Lõuna-Walesi vahet Sydney Packet, Austraalias 1826 ehitatud kahemastiline kuunar