laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kevadised hallad

"Kevadised hallad" on 1955. aastal valminud Läti mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Rūdolfs Blaumanise novellidel "Kevadised hallad", "Raudupi perenaine" ja "Sületäis õnne". Filmi tegevus toimub 19. sajandi lõpul. Taluteenija Madara jätab maha oma peigmehe sulase Andrsi ja abiellub rikka vana taluperemehe Miglaga. Kuid jõukama elu lootuses sõlmitud abielu osutub õnnetuks, samuti ei ole suure talu perenaise elu kuigi kerge. Madara ei suuda aga Andrsi unustada. Oma mehe Migla surma järel püüab Madara Andrsit tagasi saada, kuid tagajärjetult. Madara järelevalveta jäetud poeg Matīsiņš külmetab ja sureb. Andrs läheb oma naisega linna elama. Ahastuses Madara viskub kõrgelt kaldapealselt Daugavasse. Zigrīda Stungure – Madara Oļģerts Krastiņš – Andrs Žanis Kopštāls – Migla Lilita Bērziņa – Eda Karps Klētnieks – Jēkabs Gundars Leimanis – Matīsiņš Rudīte Kaldovska – Maija Lidija Freimane – Ilze Roberts Mustaps – Jānis Mudīte Šneidere – Liena Arnolds Milbrets – Putrāns Olga Lejaskalne – Putrāniete Alfreds Jaunušans – Koklaps Nõukogude Liidu kinodes vaatas linastusaastal filmi 23,6 miljonit inimest. http://www.kino-teatr.ru/kino/movie/sov/14828/annot/
Keisuke Honda

Keisuke Honda (jaapani keeles 本田 圭佑 Honda Keisuke; sündinud 13. juunil 1986 Settsus) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib Leedu kõrgliiga klubis Sūduva. 2010. aastal valiti ta Jaapani aasta jalgpalluriks. Debüüdi Jaapani rahvuskoondises tegi Honda 22. juunil 2008 mängus Bahreini vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 27. mail 2009 mängus Tšiili vastu. 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 14. juunil lõi ta värava mängus Kameruniga ning viimases alagrupimängus 24. juunil värava mängus Taaniga. 2011. aasta Aasia meistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta penaltist värava mängus Süüriaga. Jaapan jõudis turniiril finaali, kus alistati Austraalia tulemusega 1:0 ning tuldi Aasia meistriks. Honda valiti lisaks turniiri parimaks mängijaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu. 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistluste teises alagrupimängus 19. juunil lõi ta värava mängus Itaaliaga. 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 14. juunil lõi ta värava Elevandiluuranniku vastu mängides. 2015. aasta Aasia meistrivõistluste esimeses alagrupimängus 12. jaanuaril lõi ta penaltist värava mängus Palestiinaga, teises alagrupimängus 16. jaanuaril penaltist värava Iraagi ja viimases alagrupimängus 20. jaanuaril värava Jordaania vastu. 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste alagrupimängus 24. juunil lõi ta värava Senegali vastu. Honda sai sellega esimeseks jaapanlaseks, kes on löönud värava kolmedel maailmameistrivõistlustel. Pärast maailmameistrivõistlusi teatas ta koondisekarjääri lõpetamisest. 2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Jaapani olümpiakoondisse. VVV-Venlo Eerste Divisie: 2008–09 CSKA Moscow Premjer Liga: 2012–13 Venemaa karikas: 2010–11, 2012–13 Venemaa superkarikas: 2013 Milan Supercoppa Italiana: 2016 "Ivory Coast stage World Cup fight back to see off Japan". Guardian. 15.6.2014. Vaadatud 11.7.2017 "Jaapan tuli Senegali vastu kahel korral kaotusseisust välja". sport.err.ee. 24.6.2018. Vaadatud 24.6.2018 "Japan's Honda & Hasebe announce retirement". goal.com. 4.7.2018 Vaadatud 20.10.2018  Keisuke Honda – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Terni provints

Terni provints on provints Itaalias Umbria maakonnas. Provintsi keskus on Terni linn. Terni provints jaguneb 33 omavalitsusüksuseks (comune). Acquasparta Allerona Alviano Amelia Arrone Attigliano Avigliano Umbro Baschi Calvi dell'Umbria Castel Giorgio Castel Viscardo Fabro Ferentillo Ficulle Giove Guardea Lugnano in Teverina Montecastrilli Montecchio Montefranco Montegabbione Monteleone d'Orvieto Narni Orvieto Otricoli Parrano Penna in Teverina Polino Porano San Gemini San Venanzo Stroncone Terni Terni provintsi suurima elanike arvuga omavalitsusüksused on järgmised. Orvieto Narni Narni San Gemini. Marmore Terni provintsi koduleht (itaalia keeles)
Mõõk ja roos

"Mõõk ja roos" on 1959. aastal valminud Läti mängufilm. Endine rikas majaomanik Grēve on oma endises Riia vanalinna majas kojamees. Ta ootab vanade heade aegade tagasitulekut, et kindlustada oma tütrele Daigale jõukas elu. Ent tütar on niigi õnnelik, ta armastab ehitajat Jurģist ja hoolimata hirmust isa ees abiellub temaga. Raevunud vanamees püüab maja õhku lasta, et oma tütart ja väimeest tappa. Kui see aga ebaõnnestub, siis sooritab ta enesetapu. Velga Vīlipa – Daiga Grēve Haralds Ritenbergs – Jurģis Dābols Luijs Šmits – Miķelis Grēve Alfrēds Videnieks – profesors Niklāvs
Kool piiril

"Kool piiril" (ungari keeles "Iskola a határon") on Géza Ottliku 1959. aastal ilmunud romaan. Romaan „Kool piiril“ on Géza Ottliku tuntuim romaan. Esmalt ilmus see 1959. aastal, kolm aastat pärast Ungari nõukogudevastast revolutsiooni. Kuna romaanis on eelkõige kirjeldatud sõjakooli karmi võimustruktuuri ja selle mahasuruvat mõju, võib seda seostada ka tolleaegse poliitilise olukorraga. Sellisena sai "Kool piiril" juba oma ilmumisajal tuntuks, kuid just autori poliitika- ja ühiskonnakriitilise hoiaku tõttu jäi see pikaks ajaks tema ainsaks edukaks romaaniks. Oma romaanis "Kool piiril" kirjeldab Géza Ottlik, kuidas 1923. aastal saabuvad Austria piiri lähedal olevasse Köszegi sõjaväekooli seitse 11-aastast poissi. Enamasti rikkamatest peredest pärit poisid peavad kohanema maailmas, millel ei ole nende varasema eluga midagi ühist. Kaitstud ja turvalisest kodust lahkudes saabuvad nad kohta, kus ei ole enam tähtis, kes nad varem olid. Kuid mitte ainult indiviid, vaid ka sõprus, õiglus ja usaldus kaotavad sõjakoolis oma tähtsuse. "Kool piiril" on lugu kahest vaatenurgast: ühelt poolt koosneb see Gábor Medve mälestustest, kes sooritab mitu kümmend aastat pärast sõjakooli lõpetamist enesetapu ja teiselt poolt tema endise koolikaaslase Benedek Bóthi poolt lisatud märkmetest, kes pärib manuskripti pärast Medve surma. Algselt manuskripti ainult oma kommentaare lisades unustab Bóth Medve maha kirjutatud mälestused peatselt ära ja kirjeldab selle asemel ainult oma versiooni koos sõjakoolis viibitud ajast. Nii Bóthi kui ka Medve mälestustest selgub koolielus kehtiv range kord. Ilma vastupanuta peavad poisid täitma ohvitseride käske, muul juhul ootavad neid karistused kuni mitmepäevase kartseris viibimiseni. Peale ohvitsere teevad aga uustulnukate elu raskeks ka vanemad poisid, kelle igapäevasesse ellu kuulub teiste mõnitamine ja kiusamine ning kes lasevad neil algusest peale tunda, et nad asuvad sõjakooli sisemise hierarhia kõige alumisel astmel. Et aga sellises maailmas täis õelust ja jõhkrust toime tulla, peab igaüks leidma oma tee. Ühelt poolt on seal Medve, kes vaatamata kõigele püüab endale truuks jääda, kuid kes just selle tõttu satub tihti hätta ja kannatab teiste all. Bóth teiselt poolt üritab võimalikult hästi kohaneda ja võtab osa ka vanemate poiste vägivaldsusest, eksikombel lootes sellel viisilvõita teiste tunnustamist ja sõprust.
Rimini provints

Rimini provints on provints Itaalias Emilia Romagna maakonnas. Provintsi keskus on Rimini linn. Rimini provints jaguneb 27 omavalitsusüksuseks (comune). Bellaria-Igea Marina Casteldelci Cattolica Coriano Gemmano Maiolo Misano Adriatico Mondaino Monte Colombo Montefiore Conca Montegridolfo Montescudo Morciano di Romagna Novafeltria Pennabilli Poggio Berni Riccione Rimini Saludecio San Clemente San Giovanni in Marignano San Leo Sant'Agata Feltria Santarcangelo di Romagna Talamello Torriana Verucchio  Rimini provints – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rimini provintsi koduleht (itaalia keeles)
Kirsiõieturundus

"Kirsiõieturundus: Visioon alternatiivsest turundusest" on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2004. aastal ilmunud essee, mis käsitleb turundust. See on ilmunud eraldi raamatuna. Raamatu üks keskseid postulaate on, et tavateadvuses jagatakse kõik inimeste tegevused A- ja B-tegevusteks, millest esimesed on kultuuriliselt väärtuslikud ja teised väärtusetud. Näiteks võidakse öelda, et keegi on sündinud muusikuks, kuid üldjuhul ei arvata, et inimene võiks olla sündinud bensiinijaama operaator. Kuna kultuurilist väärtust hindavad enamasti intellektuaalid, põhineb sellel eristusel ka majanduse ja kultuuri vastandus, milles kultuur on hea ja õilis, majandustegevus aga madal ja isegi kahjulik. Niisuguse vastanduse võiks siiski ületada. Üks viise selleks ongi segada turunduses madal ja kõrge, andes toodetele emotsionaalse lisaväärtuse ja kaasates klientide intellektuaalset kapitali, kuni "kaupmehest saab luuletaja". „Mõtlemine ei muuda asju maailmas. Asjad muudavad mõtlemist. Seepärast tuleks alustada õigest otsast. Ja seepärast ma mõtisklengi turundusest kui müstilisest võimalusest, mis võiks olla suuteline muutma elu pisiasju. Kui saabub aeg, mil asjad inimese ümber esitavad kutse dialoogile, taastab see osaluse maailmaga. Elu fookus nihkub õige veidi tarbimiselt intellekti poole. /---/ Avaramas mõttes ei kuulu turundus üldse kapitalismi ja turumajanduse töörriistade juurde. /---/ Ei saa öelda, et turunduse eesmärgiks oleks ülepea majanduskasv. Turundus võib edukalt levitada ka selle piiramise ideed, näiteks siis, kui me lähtume ökoloogilise mõtte teadvustamise vajadusest. /---/ Laiemalt võttes on turundus mistahes ideede levitamise metoodika kaasaegses maailmas. Kui turundusest niikuinii ei pääse, tuleks sealgi valida asju, mis on lähemal südametunnistusele." (lk 67–68)“ Mikita viitab ka mõnedele teistele autoritele nagu Rolf Jensen ("Unelmate ühiskond"), Seth Godin ("Nõusolekuturundus") ja Mark Earls ("Loova ajastu koidik") 68-leheküljelise raamatukese avaldas OÜ Fontese Kirjastus Tartus, kaane kujundas Karel Korp. "Kirsiõieturundus" ilmus sarjas "Juhtimiskonverentsi raamatukogu" Pärnu Turunduskonverentsiks 13.-14. mail 2004.
Madalmurusus

Madalmurusus on väärtuslike rannaniitude tunnus, kus suuremal osal niidust on taimede kõrgus 3-10 cm. Mistra 15 aastat rannaniitude looduskaitselist hooldust Eestis
Teófilo Gutiérrez

Teófilo Antonio Gutiérrez Roncancio (sündinud 17. mail 1985 Barranquillas) on Colombia jalgpallur. Ta on Colombia jalgpallikoondise ründaja ja mängib Colombia kõrgliiga klubis Atlético Junior. 2014. aastal valiti ta Lõuna-Ameerika aasta jalgpalluriks. Koondisedebüüdi tegi ta 12. augustil 2009 sõprusmängus El Salvadori vastu, samas mängus lõi ta ka esimese koondisevärava. 2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava Kreeka vastu, keda võideti 3:0. Trabzonspor Türgi karikas: 2009–10 Türgi superkarikas: 2010 Cruz Azul Copa MX: Clausura 2013 River Plate Argentina Primera División: Torneo Final 2014 Copa Sudamericana: 2014 Recopa Sudamericana: 2015 Copa Libertadores: 2015 Sporting Supertaça Cândido de Oliveira: 2015 Junior Copa Colombia: 2017 Categoría Primera A : 2018–II, 2019–I Superliga Colombiana : 2019
Rännak impampluule riiki

"Rännak impampluule riiki" on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2001. aastal ilmunud keelemänguline essee- või luuleraamat. Impampluule on Mikita käsituses "semiootiline masin, mis valmistab keelt juhuslikust materjalist". Raamat asub luule, esseistika, semiootika ja teoreetilise kirjandusteaduse piiril, uurides keele ja mõtlemise vahekorda ning luule piire. Kriitik Sven Vabar on võrrelnud Mikitat eksperimentaalluule klassikute ja dadaistide, eesti luuletajatest Ilmar Laabani, Paul-Eerik Rummo ja Aleksander Suumaniga. Sven Vabar, "Valdur Mikita tontlikud kataloogid. Intervjuu Valdur Mikitaga" Looming, nr 5, 2002 Valdur Mikita tutvustus konverentsi TEDxTallinn kodulehel Sven Vabar, "Valdur Mikita tontlikud kataloogid. Intervjuu Valdur Mikitaga" Looming, nr 5, 2002
Äparduse rõõm

"Äparduse rõõm. Keele ja kultuurimänge" on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2000. aastal ilmunud keelemänguline essee- või luuleraamat. Ehkki 2000. aastal ilmus Tartu Ülikooli kirjastuses ka Mikita doktoritöö "Kreatiivsuskäsitluste võrdlus semiootikas ja psühholoogias", millega "Äparduse rõõm" tugevalt seostub, on seda nimetatud siiski ta esikteoseks. Mikita enda sõnul on "Äparduse rõõm" "mõnes mõttes selle materjali ülejääk, mida ei passinud teadustöösse sisse kirjutada". Selles uurib Mikita semiootika, keele- ja luulemängude abil keele ja kirja piire, märgisüsteeme ja kommunikatsiooniäpardusi: "Mind paelub semiootika mängulisus, see on element, mis minu meelest kuulub olemuslikuIt semiootika juurde. Semiootiliste mänguvõimaluste reserv mis tahes keele piirides on ammendamatu." Aare Pilve sõnutsi oli teos "algselt mõeldud doktoritöö käigus tekkinud keele- ja kultuurimängude praktilise käsiraamatuna" Sven Vabar, "Valdur Mikita tontlikud kataloogid. Intervjuu Valdur Mikitaga" Looming, nr 5, 2002 Aare Pilv "Väike teatmik (Tartu) paranoiakriitilise risoomi kohta" Methis. Studia humaniora Estonica 2013, nr 11, lk 22-47 Sven Vabar, "Valdur Mikita tontlikud kataloogid. Intervjuu Valdur Mikitaga" Looming, nr 5, 2002
Grenader (kirjastus)

Grenader on Tallinnas 2003. aastast tegutsev Eesti kirjastus, mille omanik on Grenader Grupp OÜ. Grenader toodab kolme liiki trükiseid: militaarotstarbelisi (märklehed, laskepäevikud, militaarraamatud), Eesti-teemalisi postkaarte, plakateid ja muid turismitrükised (kaubamärgi PhotoTour all) ning raamatud Eesti ajaloost, suures osas just sõjaajaloost. Kirjastuse juhataja on Aimur Kruuse. Muuhulgas on Grenader kirjastanud ekspeaminister Mart Laari ajalooraamatuid ja kokaraamatu ning poliitik Henn Põlluaasa raamatu „Sotsid. Interrinde teine tulemine“. 2008. aastal pälvis rahvusvahelist tähelepanu ja kriitikat Grenaderi kirjastatud kalender Teise maailmasõja aegsete SS-i värbamisplakatitega, kus mõnelt pildilt eemaldati SS-i sümbolid. 2005. aastast on firmal Lätis tütarettevõte Astlandia SIA, mis kirjastab peamiselt kaubamärgi PhotoTour all Lätit tutvustavaid turismi- ja ajalootrükiseid. Marek Kiviselg. "Grenader alustas ajaloosarjaga". mulje.ee, 18. juuni 2005 Sulev Vedler (10. aprill 2019). "Uus õukonnameedia. EKREt toetab oma meediatööstuskompleks, mis ei aja „mingit roosat löga"". Eesti Ekspress. Ekspress Meedia. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. aprill 2019. Tuuli Aug. "Briti ajaleht tundis huvi Eesti SS-i kalendri vastu"[alaline kõdulink]. Delfi/EPL, 29. detsember 2008
Tuderna oja

Tuderna oja on Piusa jõe üks lisaojadest. Veekogu kuulub lõhe, jõeforelli, meriforelli ja harjuse kudemis- ja elupaikade nimistusse. Kuni 1944. aastani kulges üle oja Tuderna raudteesild. Tuderna oja keskkonnaportaalis
Reggio Emilia provints

Reggio Emilia provints on provints Itaalias Emilia Romagna maakonnas. Provintsi keskus on Reggio nell'Emilia. Reggio Emilia provints jaguneb 45 omavalitsusüksuseks (comune). Albinea Bagnolo in Piano Baiso Bibbiano Boretto Brescello Busana Cadelbosco di Sopra Campagnola Emilia Campegine Canossa Carpineti Casalgrande Casina Castellarano Castelnovo di Sotto Castelnovo ne' Monti Cavriago Collagna Correggio Fabbrico Gattatico Gualtieri Guastalla Ligonchio Luzzara Montecchio Emilia Novellara Poviglio Quattro Castella Ramiseto Reggio nell'Emilia Reggiolo Rio Saliceto Rolo Rubiera San Martino in Rio San Polo d'Enza Sant'Ilario d'Enza Scandiano Toano Vetto Vezzano sul Crostolo Viano Villa Minozzo Üle 15 000 elaniku elab järgmistes omavalitsusüksustes. Reggio Emilia provintsi koduleht (itaalia keeles)
Andri Deštšõtsja

Andri Deštšõtsja (ukraina keeles Андрій Богданович Дещиця; sündinud 22. septembril 1965 Pervjatõtšis) on Ukraina diplomaat, erakorraline ja täievoliline suursaadik, riigitegelane ja poliitik. Andri Deštšõtsja oli 2014. aasta 27. veebruarist kuni 19. juunini Ukraina välisministri kohusetäitja. 13. oktoobril 2014 määras president Petro Porošenko Deštšõtsja Ukraina saadikuks Poolas. 7. novembril kinnitati Deštšõtsja ametlikult Ukraina saadikuks Poolas. Deštšõtsja sündis Lvivi oblastis Pervjatõtši külas 1965. aasta 22. septembril. 1989. aastal lõpetas ta Ivan Franko Lvivi riikliku ülikooli ja 1995. aastal Alberta Ülikooli Kanadas. Ta valdab inglise, vene ja poola keelt. 1996–1999 – Ukraina saatkonna pressisekretär ja esimene sekretär Poolas 1999–2001 – Poola-Ameerika-Ukraina koostööalgatuse vanemkoordinaator 2001–2004 – Ukraina saatkonna nõunik Soomes 2004–2006 – Ukraina saatkonna nõunik ja saadik-nõunik Poolas 2006–2008 – Ukraina välisministeeriumi pressiesindaja 2007–2012 – Ukraina erakorraline ja täievoliline suursaadik Soomes ja Islandil (resideerimisega Soomes) 2012–2014. aasta veebruar – Ukraina täievoliline esindaja. 2013. aasta jaanuar–detsember – OSCE eriesindaja 2014. aasta 27. märtsil esitas ta ÜRO Peaassambleele resolutsiooni Ukraina territoriaalse terviklikkuse kohta, mis kiideti heaks 100 poolthäälega, 11 oli vastu. 2014. aasta 23. mail oli tal Ukraina kriisi reguleerimise küsimustes kohtumine Eesti välisministri Urmas Paetiga. Tema poolt 2014. aasta 14. juunil kaamerate ees Kiievis Venemaa suursaatkonna ees meeleavaldajate rahustamiseks öeldu ("... jah, Putin on huilo, jah"), vallandas rahvusvahelise diplomaatilise skandaali. Venemaa pool avaldas protesti, Ameerika Ühendriikide suursaadik Ukrainas Geoffrey R. Pyatt kirjutas Twitteris, et "minister püüdis kahjutustada ohtlikku olukorda", lisades, et "Deštšõtsja on kogenud ja vilunud diplomaat ning auks Ukrainale" ("a skilled diplomat and credit to Ukraine"). Призначено Прем'єр-міністра України і склад Уряду "Дещица назначен послом Украины в Польше". Liga Novosti. 13. oktoober 2014. Vaadatud 13. oktoober 2014. "Дещица официально приступил к работе посла Украины в Польше". Ukrajinska Pravda. 7. november 2014. Vaadatud 7. november 2014. "Ambassador Deshchytsia: Ukraine optimistic about prospects of Transnistrian settlement". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2014. Vaadatud 1. märts 2014. "Міністр Дещиця: "Путін х...ло! Ла-ла-ла"". YouTube. YouTube. 14. juuli 2014. Vaadatud 17. juuni 2014. Shaun Walker (15. juuni 2014). "Ukraine minister's abusive remarks about Putin spark diplomatic row". The Guardian. Moskva: theguardian.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuni 2014. Vaadatud 15. juuni 2014. Vene ametnikke ärritas Ukraina ministri sõim Putini aadressil, Postimees, 15. juuni 2014, vaadatud 2014-06-15. Указ Президента України №12/2009 Ministry of Foreign Affairs of Ukraine Engagement and resolve required to achieve concrete results, Co-Chairs of Geneva International Discussions tell OSCE Permanent Council OSCE Chairperson's Special Representative for conflicts Andrii Deshchytsia arrives in Azerbaijan
Dmitri Prants

Dmitri Prants (26. august 1922 Valga – 4. jaanuar 2018) oli eesti fotograaf ja kergejõustiklane. Lõpetas Tallinnas vene gümnaasiumi. Teises maailmasõjas mobiliseeriti Saksa sõjaväkke. 1950. aastal tuli ta Eesti NSV meistriks kettaheites ja kuulitõukes. Ta on töötanud fotograafina ajalehes Spordileht ning 1980.–1990. aastatel ajalehtede Molodjož Estonii, Morjak Estonii ja Meremees toimetuses. Ta on teinud kaastööd kodu- ja välismaistele raamatukirjastustele ja ajakirjadele. Ta oli Ajakirjanike Liidu liige ja kuulus selle fotosektsiooni. 1990. aastate lõpul läks Dmitri Prants elama Saksamaale. Lembit Peegel. AjaPeegel: Fotograaf, kes jäi Stalingradi lahingus ellu. Delfi, 16. november 2009[alaline kõdulink] Foto Dmitri Prantsust pildistamas Dmitri Prantsu sporditulemused Известный фотограф сотрудничал с КГБ
Faivi Kljutšik

Faivi Kljutšik (sünninimi Faivisc Klutschik; 7. oktoober 1933 Tallinn – 29. aprill 2008 Tallinn) oli Eesti fotograaf. Ta esimene foto ilmus 1950. aastal ajalehes Molodjož Estonii. 1990. aastal töötas Faivi Kljutšik ajalehes Estonija. Ta oli Ajakirjanike Liidu liige ja kuulus selle fotosektsiooni. Faivi Kljutšik suri 29. aprillil 2008 Tallinnas ja ta maeti 1. mail 2008 Tallinna uuele juudi kalmistule. 1989 Eesti NSV teeneline ajakirjanik 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk Suri fotograaf Faivi Kljutšik. ERR uudised. 28. aprill 2008 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. märts 2016. Vaadatud 16. juunil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2014. Vaadatud 17. juunil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) ERR hakkab Faivi Kljutšiku fotoarhiivi digiteerima. ERR uudised. 22. oktoober 2009
Saadus

Saadused ehk lõppsaadused on keemilised ained, mis tekivad keemilise reaktsiooni tulemusena. (Reaktsiooni käigus võivad tekkivad ka vahesaadused, mis reaktsiooni käigus edasi reageerivad.) Saaduste aatomid langevad kokku lähteainete aatomitega. See, millised saadused antud lähteainetest tekivad, sõltub temperatuurist ja teistest keskkonnateguritest. Kui reaktsiooni käigus energia vabaneb keskkonda näiteks valgusena või soojusena, siis on saadus(t)el väiksem energia kui lähteaine(te)l. Kui reaktsiooni käigus energia keskkonnast neeldub, siis on saadus(t)el suurem energia kui lähteaine(te)l.
Lähteaine

Lähteained on keemilised ained, millest keemilise reaktsiooni käigus tekivad teised ained (saadused). Katalüsaator Inhibiitor Reagent Saadus
Kaaliumkarbonaat

Kaaliumkarbonaat (K2CO3) on valge värvusega sool, mis lahustub vees. Soola vesilahus on tugevalt aluseline. Kaaliumkarbonaati kasutatakse seebi ja klaasi tootmisel. Inimesele mõjub ärritavalt. Kaaliumkarbonaadi avastas 1742. aastal Antonio Campanella. Tänapäeval toodetakse üldjuhul kaaliumkarbonaati kaaliumkloriidi (vesilahuse) elektrolüüsil. Tekkinud kaaliumhüdroksiid karboniseeritakse süsihappegaasi abil kaaliumkarbonaadiks. 2KOH + CO2 → K2CO3 + H2O Kaaliumkarbonaadi molaarmass on 138,205 g/mol. Tihedus on 2,43 g/cm3. Sulamistemperatuur on 891 °C. Keemistemperatuur puudub (laguneb). Toatemperatuuril lahustub vees ~112 g/100 mL. Vee keemistemperatuuril (100 °C) 156 g/100 mL. Ei lahustu alkoholis ega atsetoonis.
2001. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

Suusaalade 2001. aasta maailmameistrivõistlusedolid 43. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 15. – 25. veebruarini Soomes Lahtis. Esimest korda olid MM-i programmis sprindidistantsid ning uutmoodi tagaajamisvõistlus suusavahetusega, kus mõlemad distantsid (esimene pool oli klassikalises stiilis ja teine osa vabastiilis ehk uisustiil) olid kavas samal päeval. Võistlused läksid omamoodi ajalukku sellega, et korraldajamaa Soome suusakoondise mitmed suusatajad jäi vahele dopingu ja eriti verevedeldusravimi Hemohesi kasutamisega. Naiste 30 km distants jäeti ära kõva külma tõttu. Kuupäev: 21. veebruar Osavõtjaid: Ametlikud tulemused Kuupäev: 15. veebruar Osavõtjaid: Ametlikud tulemused Kuupäev: 17. veebruar Osavõtjaid: Ametlikud tulemused Soomlane Jari Isometsä sai algselt teise koha, kuid tema tulemus tühistati dopingu kasutamise pärast. Kuupäev: 19. veebruar Osavõtjaid: Ametlikud tulemused Kuupäev: 25. veebruar Osavõtjaid: Ametlikud tulemused Kuupäev: 22. veebruar Osavõtjaid: Ametlikud tulemused Algselt esimesena lõpetanud Soome koondise tulemus tühistati, kuna Janne Immoneni dopingu proov oli positiivne.. Kuupäev: 20. veebruar Osavõtjaid: Ametlikud tulemused Kuupäev: 18. veebruar Osavõtjaid: Ametlikud tulemused Katrin Šmigun sõitis ainult 5 km klassikat ja sai 50. koha. Kuupäev: 15. veebruar Osavõtjaid: Ametlikud tulemused Kuupäev: 23. veebruar Osavõtjaid: Ametlikud tulemused Algselt teiseks tulnud Soome võistkonna tulemus tühistati Virpi Kuituneni ja Milla Jauho positiivse dopinguproovi tulemuse pärast. Kuupäev: 24. veebruar Osavõtjaid: 58 Ametlikud tulemused Kuupäev: 15. veebruar Osavõtjaid: 58 Ametlikud tulemused Kuupäev: 20. veebruar Osavõtjaid: 11 meeskonda Ametlikud tulemused