laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Juho Olkinuora

Juho Olkinuora (hüüdnimega Jussi; sündinud 4. novembril 1990 Helsingis) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette. Ta mängis noorena jäähokit Põhja-Ameerikas. Hooajal 2010–11 mängis ta United States Hockey League'is. Aastatel 2011–2013 mängis ta Denveri Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2013. aastal sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Winnipeg Jets. Aastatel 2013–2016 mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubides St. John's IceCaps ja Manitoba Moose ning ECHL-i klubides Ontario Reign ja Tulsa Oilers, kuid Jetsi meeskonnas tal NHL-is debüüti teha ei õnnestunud. 2016. aastal siirdus Olkinuora Soome kõrgliigasse, liitudes klubiga SaiPa. Hooaja 2016–17 teises pooles asus ta mängima JYP Jyväskyläs. Hooajal 2017–18 võitis ta JYP-ga jäähoki Meistrite Liiga. Hooajal 2018–19 mängis ta Lahti Pelicansis. Hooajal 2019–20 mängis ta KHL-is Vladivostoki Admirali ridades. 2020. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Magnitogorski Metallurgiga. KHL-ist lahkus ta 2022. aasta märtsis seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse. 2022. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Detroit Red Wings. Hooajal 2022/23 sai ta mänguaega ainult AHL-is Red Wingsi tütarklubis Grand Rapids Griffins. 2023. aasta veebruaris sõlmis ta hooaja lõpuni lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga Brynäs IF. 2023. aasta juulis naasis Olkinuora Pelicansi. 2023. aasta detsembris siirdus ta Šveitsi kõrgliigaklubisse Genève-Servette, kus liitus koondisekaaslaste Sami Vataneni, Valtteri Filppula, Teemu Hartikaineni ja Sakari Mannineniga. 2024. aasta veebruaris võitis ta Genève-Servette'i meeskonnaga jäähoki Meistrite Liiga finaali Rootsi klubi Skellefteå vastu. 2019. aasta tuli Olkinuora Soome jäähokikoondisega maailmameistriks. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel, kus võideti hõbemedali, tõusis Olkinuora Soome koondise esiväravavahiks. 2022. aastal tuli ta Soome koondisega olümpiavõitjaks ja maailmameistriks. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel valiti Olkinuora turniiri parimaks väravavahiks ja väärtuslikumaks mängijaks. ЮХО ОЛКИНУОРА В «МЕТАЛЛУРГЕ». metallurg.ru. 17.6.2020. Vaadatud 3.10.2020 "Venäläismedia: Suomalaiset KHL-pelaajat lähtevät joukolla Venäjältä". Ilta-Sanomat (soome). 4. märts 2022. Vaadatud 4. märtsil 2022. Schram, Carol. "NHL Suspends Dealings With KHL As Russia's Ukraine Invasion Impacts Hockey World". Forbes. "Snapshots: KHL Departures, AHL Signings, NHL Trade Market". Pro Hockey Rumors. "Juho Olkinoura wechselt in die NHL" (saksa). EHC Biel. 15. juuni 2022. Vaadatud 15. juunil 2022.[alaline kõdulink] "Olympic and WC gold medalist ready for Brynäs IF" (rootsi). Brynäs IF. 3. veebruar 2023. Vaadatud 3. veebruaril 2023. Juho Olkinuora KHL.ru lehel Juho Olkinuora hockeydb.com lehel
Mrzygłód

Mrzygłód on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Sanoki maakonnas Sanoki vallas. Mrzygłód sai linnaõigused 1425. aastal. Mrzygłód kaotas linnaõigused 1919. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/061813317052-0359391?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Historia parafii Parafia Rzymskokatolicka pw. Rozesłania Apostołów w Mrzygłodzie Miasta i miasteczka na przestrzeni dziejów Malopolska24.pl
Broc Little

Broc Little (sündinud 24. märtsil 1988 Phoenixis Arizonas) on Ameerika Ühendriikide jäähokimängija, kes mängib ründajana Rootsi kõrgliiga klubis Linköping HC. Aastatel 2007–2011 mängis ta Yale'i Ülikooli jäähokimeeskonnas. Hooajal 2011–2012 mängis ta Rootsi esiliiga klubis Västerås IK ja hooajal 2012–2013 Rootsi kõrgliiga klubis AIK IF. Hooajal 2011–2012 oli ta Rootsi esiliiga suurim väravakütt ja resultatiivseim mängija (35+31). Hooajal 2012–2013 lõi Little Rootsi kõrgliigas 16 väravat ja andis 30 väravasöötu. Hooaja 2013–2014 alguses naasis Little Põhja-Ameerikasse, mängides American Hockey League'i klubides Springfield Falcons ja Iowa Wild. Hooaja teises pooles mängis ta Soome kõrgliiga klubis Jokerit. Aastatel 2014–2017 mängis ta kolm hooaega Rootsi kõrgliigas Linköping HC ridades. Hooajal 2014–2015 oli Little Rootsi kõrgliiga suurim väravakütt (28 väravat). Hooajal 2016–2017 oli ta Rootsi kõrgliigas resultatiivseim võõrmängija (19+34). 0 Hooajal 2017–2018 mängis Little Šveitsi kõrgliiga klubis HC Davos, kuid naasis järgmisel hooajal Linköpingisse. Hooajal 2019–2020 oli Little teist korda oma karjääri jooksul Rootsi kõrgliiga suurim väravakütt (24 väravat), kuid ta ei jõudnud Linköpingiga sel hooajal isegi finaalmängudele. Ta kuulus Ameerika Ühendriikide jäähokikoondisse 2018. aasta taliolümpiamängudel. Broc Little hockeydb.com lehel
Éric Gélinas

Éric Gélinas (sündinud 8. mail 1991 Vanieris Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis SC Bern. Aastatel 2007–2011 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Lewiston MAINEiacs, Chicoutimi Saguenéens ja Saint John Sea Dogs. 2011. aastal võitis ta Sea Dogsiga Memorial Cup'i. 2009. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i draft '​is 54. valikuna. Hooaegadel 2011–2012 ja 2012–2013 mängis ta põhiliselt New Jersey Devilsi noorteklubis Albany Devils American Hockey League'is (AHL). NHL-is tegi Gélinas debüüdi hooaja 2012–2013 New Jersey Devilsi viimases kodumängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 24. oktoobril 2013 mängus Vancouver Canucksi vastu. 2016. aasta veebruaris liitus ta Colorado Avalanche'iga. 2017. aasta augustis sõlmis ta proovilepingu Montreal Canadiensiga ning osales klubi treeninglaagris, kuid päris lepingut tal klubiga sõlmida ei õnnestunud. Kogu hooaja 2017–2018 mängis ta AHL-i klubis Laval Rocket. 2018. aasta augustis liitus Gélinas KHL-i klubiga Bratislava Slovan. Hooaja 2018–2019 lõpus asus ta mängima Rootsi kõrgliigaklubis Rögle BK. 2021. aastal saavutas ta Röglega Rootsi meistrivõistlustel teise koha, kui finaalseerias kaotati Växjö Lakersile. 2021. aasta juunis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Carolina Hurricanes. Hooaja 2021/22 alguses asus ta mängima AHL-is Hurricanesi tütarklubis Chicago Wolves, kuid juba 2021. aasta novembris otsustas Hurricanes temaga lepingu lõpetada. 23. novembril 2021 naasis Gélinas Röglesse, kuid ei suutnud seal eelmiste hooaegadega võrreldavaid esitusi teha. Hooaja 2021/22 lõpus mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis Djurgårdens. 2022. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu SC Berniga, asudes seal mängima hooajal 2022/23. "Canes sign Eric Gelinas to one-year contract". nhl.com. 13.6.2021. Vaadatud 9.5.2022 "Eric Gélinas zum SCB". scb.ch. 15.2.2022. Vaadatud 9.5.2022 Éric Gélinas NHL.com lehel Éric Gélinas hockeydb.com lehel
Müncheni Wingolf

Müncheni Wingolf on Müncheni ülikooli ja Müncheni Tehnikaülikooli juures tegutsev akadeemiline värve kandev meeskorporatsioon. Müncheni Wingolf asutati 18. jaanuaril 1896. Tegemist on Müncheni vanima kristliku üliõpilasorganisatsiooniga. Müncheni Wingolf sai (ka Eestis tegutseva) Wingolfi liidu täisliikmeks 1897. aastal ning on olnud ka liidu eestseisuseks (Vorort), sealjuures esimest korda valiti nad seda rolli kandma 1926. aastal. Müncheni Wingolfi tegevust koordineerib selleks valitud kolmeliikmeline eestseisus, kelle ülesandeks on juhtida korporatsiooni igapäevaelu ja välissuhtlust, korraldada kinniseid üritusi liikmetele ning ühiseid üritusi teiste akadeemiliste organisatsioonidega. Matthias Zimmer (* 1961), saksa politoloog, ajakirjanik ja poliitik (CDU) Michael Doeberl, Alfred Bienengräber (Hrsg.): Das akademische Deutschland. Band 2: Die deutschen Hochschulen und ihre akademischen Bürger. C. A. Weller, Berlin 1931. S. 972. Wilhelm Störmer (Hrsg.): 100 Jahre Münchener Wingolf, Selbstverlag zum 100. Stiftungsfest, München 1996. Hans Waitz (Hrsg.): Geschichte der Wingolfsverbindungen, Verlag Joh. Waitz, Darmstadt 1913. ametlik koduleht
Viisiütlev kääne

Viisiütlev ehk instruktiiv on (tegutsemis)viisi väljendav kääne, mis on soome ja turgi keeltes. Eesti keele viisiütlev ehk instruktiiv on vorm, mis paikneb käände ja määrsõna piirimail, esinedes enamasti kinnisväljendites nagu paljakäsi, paljajalu, pikisilmi, värisevi käsi, lehvivi hõlmu, suuri silmi, avasui (vrd soome keeles: käsin, jaloin, pitkin silmin, värisevin käsin, liehuvin helmoin, suurin silmin, avosuin). Soome keeles on kolm haruldasemat käänet viisiütlev, alalütlev (adessiiv) ja kaasaütlev (komitatiiv). Viisiütlev kääne vastab küsimusele "mismoodi?" ja "kuidas?". Tavapäraselt see esineb mitmuses, v.a kuljimme jalan (e k 'liikusime jalgsi'). Käänet kasutatakse ka väljendama viisi, kuidas tegevus sooritatakse, nt kuljimme laulaen (e k 'liikusime lauldes') ja hän lähti ihmetellen (e k 'ta läks imestades'). Moodustamine toimub niimoodi, et käände lõpp -n liidetakse nõrga mitmusevormiga: Kui tegusõna tüvi lõpeb e-ga, muutub see käändes i-ks, nt lukea -> lukien; itkeä -> itkien. Soome keeles rääkides kasutatakse tihti instruktiive kui abisõnu, nt hiukan ('natuke'), harvoin ('harva'), hitaammin ('aeglasemalt'), enemmän ('enam, rohkem'), alun perin ('algusest peale'), samoin ('samuti'), tarkoin ('täpselt, hoolikalt'), takaperin ('tagurpidi'), niin ('nii'), noin ('nõnda, umbes'), näin ('niimoodi, sedaviisi'), kuin ('kui'), kuinka ('kuidas'), aivan ('täiesti, lausa, just täpselt'), tyystin ('täiesti, hoopis, põhjalikult'), varsinkin ('eriti, eelkõige'), väkisin ('jõuga, vägisi, vägivaldselt'), läpikotaisin ('läbinisti, läbi ja lõhki'), oikein ('õigesti, korralikult'), ylen ('väga, eriti'). Türgi keeles instruktiivi lõpp on -le, nt Trenle geldim 'sõitsin rongiga'. Maire Raadik, Ülle Viks. Viisiütlev kääne. EKI teatmik. Eesti õigekeelsuskäsiraamat. (Kasutatud 4.10.2024.) Kristiina Ross. "Instruktiiv läänemeresoome keeltes", Tallinn, Valgus, 1988. Kristiina Kross. Eesti instruktiivist. – Keel ja Kirjandus 1979, nr 8, lk 474–480. Harvinaiset sijamuodot (soome keeles) Viisiütlev kääne EKSS-is Tapasijat (soome keeles)
Otaņķi vald

Otaņķi vald (läti keeles Otaņķu pagasts) on vald Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Nīca, Dunika, Grobiņa ja Bārta vallaga. Valla pindala on 120,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 865 inimest. 2011. aastal elas vallas 804 lätlast, 18 venelast, 3 valgevenelast, 1 ukrainlane, 1 poolakas ja 18 leedulast. Valla keskus on Rude, vallavanem on Andris Bišofs. 1945. aastal moodustati Nīca vallas Otaņķi külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Otaņķi külanõukoguga likvideeritava Banaži külanõukogu kolhoosi Zelta zvaigzne alad, aastal 1954 aga likvideeritav Baltpurvi külanõukogu. Aastal 1968 liideti kolhoosi Nākotne maad Sikšņi külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Nīca piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Otaņķi tuulik, Dirnēnu Piķeļi talu ait ja Šķilase talu ait. Vald asub Rannikumadalikul, suurim kõrgus on 20,8 m, madalaim koht ulatub aga 0,2 meetrit üle merepinna. Suurim jõgi on Bārta. Vallas asub osaliselt Liepāja järv, mis moodustab selle läänepiiri. Vallas kasvab kolm nimetut looduskaitsealust põlispuud. Valla lääneossa jääb osaliselt Liepāja järve hoiuala. Vallas on kümme küla. Valla keskus Rude on staatusega vidējciems ja seal oli 2020. aastal 222 elanikku. Teised sama staatusega külad on Laurciems ligi 70 elanikuga aastal 2005 ja Otaņķi 76 elanikuga aastal 2020. Kaks valla küla on staatusega skrajciems – Dorupe ligi 60 elanikuga aastal 2005 ja Rumbasgals ligi 60 elanikuga aastal 2005. Teised valla külad on staatusega mazciems: Banažgals ligi 15 elanikuga aastal 2005, Laukgals ligi 40 elanikuga aastal 2005, Mežgals ligi 40 elanikuga aastal 2005, Šķuburi 39 elanikuga aastal 1998 ja Upmaļciems ligi 30 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. Ethnic composition of Latvia 2011 Nīcas novads, vaadatud 4.10 2020] Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts[alaline kõdulink] Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Otaņķi vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rude (Otaņķi vald)

Rude on küla (vidējciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas, Otaņķi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 3 meetri kõrgusel, Grobiņast 21 ja Liepājast 28 kilomeetri kaugusel. Külas on Otaņķi rahvamaja ja raamatukogu ning Rude põhikool. Küla juures asub kardirada. Aastani 2021 kuulus küla Nīca piirkonda. Läti Ruumiandmete Agentuur
Reili

Reili on naisenimi. 2020. aasta alguse seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 570. naisenimi. 1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Reili 172 naisel. Reili Argus Reili Pae Reili Rand ... https://www.stat.ee/nimed/Reili (vaadatud 4.10.2020) Reili Statistikaameti andmebaasis
Kiudoptika

Kiudoptika ehk fiiberoptika (inglise keeles fiber optics) on optika haru, mis käsitleb valguse levimist peentes kiududes ja sellega seotud füüsikalisi nähtusi ning selle rakendusi. Läbipaistvaid painduvaid kiude kasutatakse laialdaselt valgusjuhtmena optilise side otstarbeks, kus valguskiirt moduleeritakse ülekantava signaaliga. Rööbitistest kiududest koostatud kimpude abil on võimalik valguse kanaliseeritud juhtimine, näiteks väikeste pindade või esemete valgustamiseks endoskoopides ja mitmesugustes tööstusseadmetes; kujutise ülekandmiseks sadade meetrite kaugusele; ehisvalgustuses jm. Endoskoopia Klaaskiud Valguskaabel Fiber Optic
Raniżów

Raniżów on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Kolbuszowa maakonnas, Raniżówi valla halduskeskus. Raniżów asub Kolbuszowast ligikaudu 14 km idas. Raniżówi on esmamainitud 1366. aastal. Raniżów sai linnaõigused 1782. aastal, kuid kaotas need 1919. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/061813506052-0659408?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Historia Gmina Raniżów Miasta i miasteczka na przestrzeni dziejów Malopolska24.pl
Gotthard von Manteuffel (1795–1849)

Gotthard Johann von Manteuffel/Mannteuffell (26. detsember 1796 – 9. november 1849) oli baltisaksa mõisnik ja sõjaväelane. Ta sündis 26. detsembril 1796 Maarja-Magdaleena kihelkonnas Saare mõisas. Tegi juba noore mehena tsaariarmees märkimisväärset karjääri. Teenis 19-aastaselt kornetina Tatari ulaanirügemendis, seejärel Kinburgi tragunipolgus ja Jekaterinoslavi kürassiirirügemendis Barclay de Tolly raskeratsaväes ning võttis osa Napoleoni vägede vastu peetavatest lahingutest. Gotthard Johann teenis ka tsaariarmee üksikusse kaardiväekorpusesse kuuluvas kavalergardide polgus, seejärel sai temast jalaväekindral ja Peterburi kindralkuberneri Miloradovitši [[adjutant]. Pärast dekabristide ülestõusu mahasurumist ülendati krahv Manteuffel tiibadjutandiks ning temast sai sõjaminister Tatištševi eriülesandeid täitev abi. Pärast sõjaministri pensionileminekut sai Gotthard Johannist keiser Nikolai I tiibadjutant, mis sisuliselt tähendas Venemaa salateenistuse töötajat. Gotthard Johann osales Vene-Türgi sõjas ning Poola ja Leedu mässu mahasurumises. Krahvist sai kindralmajor, mis kindlustas talle tsiviilelus riigi poolt rahastatava tegeliku riiginõuniku ametikoha. Pärast isa Gotthard Andrease surma sai 37-aastasest kindralmajor Gotthard Johannist Manteuffelite vara ja majoraadi omanik. Sellest ajast muutis krahv Manteuffelite Liivimaa haru oma perekonnanime Mannteffelliks. Oma legendaarseks muutunud veidra tembutamise tõttu hakkas Saare kohalik rahvas Gotthard Johanni hulluks krahviks kutsuma. Olenevalt tujust võisid krahvi tembud olla naerma ajavad, kuid võisid olla ka julmad. Oma elu lõpuaastal olevat aga kunagine elukutseline sõjamees kaotanud iseseisva kõndimisvõime ning tema käitumine muutus väga pahuraks: piitsutas lähedalolijaid ja enda kandjaid ning tema hoobist oli Saare mõisavalitseja koguni surnud. Krahv Gotthard Johann von Mannteuffell suri vallalisena ja lastetuna 9. novembril 1849 isalt päritud maavalduses Teplitzis. Legendid temast aga elavad senini, ületades juttudes igasugused "hullu krahvi" tegelikud eluaja piirid. Marika Jürgenson. "Saare mõisa Mannteuffellid" (239 lk), Menu Meedia, 2019.
Rybotycze

Rybotycze on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Przemyśli maakonnas Fredropoli vallas. Rybotycze asub Ukraina piirist umbes 8 km kaugusel, Przemyślist umbes 17 km edelas. Rybotycze sai linnaõigused 1494. aastal, kuid kaotas need 1784. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/061813413032-0602555?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Miasta i miasteczka na przestrzeni dziejów Malopolska24.pl
Akanikeelne Vikipeedia

Akanikeelne Vikipeedia (akani keeles Wikipedia) on Vikipeedia akanikeelne versioon. Akanikeelsele Vikipeediale pandi alus 2004. aastal. Seal on 0 artiklit, millega see on artiklite arvult -1. keeleversioon. All Wikipedias ordered by number of articles Akanikeelne Vikipeedia
Ernst von Manteuffel

Ernst Gotthard von Manteuffel/Mannteuffell (14. veebruar 1801 Tartu – 20. märts 1880) oli baltisaksa mõisnik. Teenis Venemaa keiserlikus armees välja kammerjunkru, ratsakaardiväe korneti, kaardiväe staabirittmeistri ja hiljem kaardiväe leitnandi auastme. Pärast vanema venna krahv Gotthard Johanni (1795–1849) surma sai Kudina ja Saare mõisa krahvist Manteuffelite vara (s.h ka Tallinnas Toompeal Rahukohtu 1 ning Tartus Raekoja plats 3 maja) ning Puurmani, Härjanurme, Jõgeva ja Pakaste majoraatmõisa omanik. Ernst Gotthard algatas Puurmani uue härrastemaja projekteerimise ja ehitamise. Tema ajal rajati Saare mõisa uus kivist tuuleveski, mõisasüdamesse hulk kõrvalhooneid ning Tartusse Karlova uulitsasse (Kalevi tänav 17) üürikorteritega kivist elamu. Krahv Mannteuffell koos pojaga tegi kõik selleks, et loodav raudtee nende mõisamaid läbiks, ning kavandasid rongijaama Jõgeva mõisasüdamest mõne kilomeetri eemale, kuhu lasid välja ehitada rongiliiklusega seotud teenindusstruktuuri. Sai alguse Jõgeva linna kujunemine. Ernst Gotthard von Mannteuffell abiellus Kõue (Triigi) ja Kärsa mõisa omaniku Christoph Heinrich von Breverni 16-aastase tütre Mathilde Johannaga. Paar elas Saare mõisas ja Tartu majas ning neil sündis seitse last: poeg Ernst Gotthard (II) ja kuus tütart. Ernst Gotthard von Mannteuffell suri puhkuse ajal Itaalias Mentonis 20. märtsil 1880. Tema poeg Ernst Gotthard (II) von Mannteuffell tõi isa kirstu Saarele ning krahv maeti tema enda loodud Saare mõisa surnuaiale vabasurma läinud tütre Olga kõrvale. Marika Jürgenson "Saare mõisa Mannteuffellid" (239 lk), Menu Meedia, 2019.
Kupiatycze

Kupiatycze oli küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Przemyśli maakonnas Fredropoli vallas. Kupiatycze asub Ukraina piirist vähem kui 2 km kaugusel, Przemyślist umbes 9 km lõunas. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/061813413032-0602390?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022.
Galina Streltsova

Galina Jakovlevna Streltsova (vene keeles Галина Яковлевна Стрельцова; 16. august 1937 Gorki – 22. august 2024) oli vene filosoof ja filosoofiaajaloolane, kes on tuntud eelkõige Blaise Pascali spetsialistina. Streltsova lõpetas Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna 1963. aastal ja 1968. aastal sai samas filosoofiakandidaadiks. 1987. aastal kaitses ta doktoriväitekirja filosoofias. Streltsova töötas Moskva Ülikoolis filosoofia ajaloo professorina ja tegeles armastuse filosoofiaga(en). Lisaks emakeelele vene keelele oskas ta inglise keelt ja vabalt prantsuse keelt. 1996 – MRÜ Mihhail Lomonossovi preemia laureaat, 2004 – Moskva Riikliku Ülikooli teeneline professor Galina Streltsova, "Blaise Pascal". Vene keelest tõlkinud Andres Raudsepp. Sari "Suuri mõtlejaid", Eesti Raamat, Tallinn 1986, 144 lk tõlgitud raamatust: Стрельцова Г.Я. Блез Паскаль (Мыслители прошлого). М., 1979 "Лауреат премии им.М.В.Ломоносова за научную деятельность 1996: Профессор СТРЕЛЬЦОВА Галина Яковлевна" (vene). Moskva Riiklik Ülikool. Vaadatud 4. oktoobril 2020. Стрельцова Г. Я. Метафизическая двойственность любви Стрельцова Г. Я. Судьба любви сегодня : Нравственно-психологический очерк // Философия любви : В 2 ч. / Сост. А. А. Ивин ; Предисл. Д. П. Горского, А. А. Ивина. — М. : Политиздат, 1990. — Ч. I. — С. 331-379. — 508 с. — ISBN 5-250-01393-7 "Стрельцова Галина Яковлевна" (vene). Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskond. Vaadatud 4. oktoobril 2020. Galina Streltsova ametlik koduleht Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonnas
Petro Bolbotšan

Petro Bolbotšan (ukraina keeles Петро Федорович Болбочан; 5. oktoober 1883 – 28. juuni 1919) oli Vene ja Ukraina Rahvavabariigi sõjaväelane. Lõpetas Tšugujivi sõjakooli. Esimese maailmasõja ajal teenis 38. Tobolski jalaväepolgus. Juhtis Pavlo Skoropadski nõusolekul Ukraina üksusi Lõuna-Ukrainas. Nõukogude-Ukraina sõjas oli 1919. aasta alguses Vasakkalda-Ukraina rinde juhataja, kuid alustas vastuhakku tema meelest liiga vasakpoolse Direktooriumi vastu. Ta vangistati, välikohus mõistis ta surma ja ning pärast seda ta hukati. Kiievis on Petro Bolbotšani nimeline tänav. Ukraina Rahvuskaardi 3. Petro Bolbotšani nimeline operatiivotstarbeline brigaad Petro Bolbotšani mälestusmärk Kiievis Rukkas, A. Ukraina rahvusväeosade loomine Vene armees 1917. aastal. - Eesti sõjaajaloo aastaraamat, No 8 (2018). Lk. 122. Олександр Рудоманов.У Києві відкрили пам’ятник полковнику армії УНР Петру Болбочану - Lb.ua, 04.10.2020 (vaadatud: 04.10.2020) Rukkas, A. Ukraina rahvusväeosade loomine Vene armees 1917. aastal. - Eesti sõjaajaloo aastaraamat, No 8 (2018). Lk. 122. УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №436/2020 Про присвоєння почесного найменування 3 бригаді оперативного призначення Національної гвардії України. 14.10.2020. 1. Присвоїти 3 бригаді оперативного призначення Національної гвардії України почесне найменування "імені полковника Петра Болбочана" та надалі іменувати її — 3 бригада оперативного призначення імені полковника Петра Болбочана Національної гвардії України.
Petro Bolbotšani tänav (Kiiev)

Petro Bolbotšani tänav (ukraina keeles Вулиця Петра Болбочана) on Ukraina Rahvavabariigi sõjaväelase Petro Bolbotšani (1883–1919) järgi nimetatud tänav Kiievis.
Adõgeekeelne Vikipeedia

Adõgeekeelne Vikipeedia (adõgee keeles Адыгэ Википедие) on Vikipeedia adõgeekeelne versioon. Adõgeekeelsele Vikipeediale pandi alus 2016. aastal. Seal on 559 artiklit, millega see on artiklite arvult 319. keeleversioon, ja 4029 lehekülge. Seal on 7779 registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on 12) ja 1 administraator. All Wikipedias ordered by number of articles Adõgeekeelne Vikipeedia
Bambarakeelne Vikipeedia

Bambarakeelne Vikipeedia (bambara keeles Wikipedi) on Vikipeedia bambarakeelne versioon. Bambarakeelsele Vikipeediale pandi alus 2004. aastal. Seal on 830 artiklit, millega see on artiklite arvult 310. keeleversioon. All Wikipedias ordered by number of articles Bambarakeelne Vikipeedia
Teeneline teadustegelane

Teeneline teadlane on teadlastele välja antud aunimetus. Eesti NSV teeneline teadlane Vene NFSV teeneline teadlane Venemaa Föderatsiooni teeneline teadustegelane Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline teadustegelane
Świętobór

Świętobór (ladina: Suatobor) oli Pommeri hertsog 11. ja 12. sajandil. Kroonik Gallus Anonymuse Gesta principum Polonorum järgi oli ta Poola kuninga Bolesław III Krzywousty sugulane. Ühel konkreetsel juhul vangistasid konkurendid Świętobóri ja Bolesław korraldas sõjalise abi Świętobórile. Kuid enne Bolesławi sõjasalga päralejõudmist Świętobór vabastati ning kuninga väed pöörasid ringi ja läksid koju tagasi. Kuna ajaloolised allikad tema kohta midagi muud ei maini, koosneb Świętobóri ülejäänud teave spekulatsioonidest. Ajaloolased eeldavad, et ta oli osa Ees-Pommeri valitseja ja Pommeri Siemomysłi järglane ja Świętopełki sugulane. Tänapäeva ajaloolased eeldavad, et Siemomysł oli Świętopełk Mieszkowici või Mieszko Mieszkowici järglane.