laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ušnīša-vidžaja

Uṣṇīṣavijayā ehk "Ušnišaga Võidukas" (tiibeti keeles གཙུག་གཏོར་རྣམ་རྒྱལ་མ།, gtsug tor rnam rgyal ma, Tsuktor Namgyelma; mongoolia keeles Бизьяа, Намжилмаа, Жүгдэрнамжилмаа; hiina keeles 佛頂尊勝佛母) on tuntud ja austatud naisjumalus Nepalis, Tiibetis ja Mongoolias; üks pikaealisuse budadest, Vairotšana emanatsioon. Tal on kolm nägu, kümme silma ja kaheksa kätt. Tema parempoolsetes kätes on lasso, nool ja vaas, milles on igavese elu eliksiir. Tema neljanda käe peopesas on silm ja külluse mudra. Tema vasaku poole kätes on väike buddha kujutis, Višva-Vadžra ja vibu. Viimane käsi on tal süles. Uṣṇīṣavijayāt kujutatakse sageli koos Amitābha (Amitajus) ja Valge Tārāga, sest nad kõik kuuluvad pikka eluiga andvate jumaluste hulka. Uṣṇīṣavijayā mantra: "Om drum soha, om amrita ahyur daday soha om ah hung tam hri / ang ah rakya rakya mam sarwa satam tsa soha!"
Tagasitulek

"Tagasitulek" ("Volver") on Pedro Almodóvari film 2006. aastast. Film pälvis Cannes'i filmifestivalil parima näitleja (jagatuna filmi kuue peategelase vahel) ja parima stsenaariumi auhinna. Pedro Almodóvar pälvis filmi eest 2006. aasta Euroopa filmiauhindadel Euroopa parimaa režissööri auhinna. Ametlik koduleht Tagasitulek andmekogus IMDb (inglise)
Volver

"Volver" on mitme filmi originaalpealkiri: "Volver" (1969), Germán Beckeri ja Juan Pablo Donoso (Tšiili) film "Volver" (1982), David Lipszyci (Argentina) film "Volver" (1992), (Belgia) lühifilm "Tagasitulek" (2006), Pedro Almodóvari film
Kiidjärv

Kiidjärv on järv Põlvamaal, Põlvast 10 km põhjaloodes, Ahja jõe paremal kaldal. Kiidjärv on põhjaloode-lõunakagu suunas piklik 13,8 ha suurune järv, mille suurim sügavus ulatub 8,5 m. Praktiliselt umbjärv, kus kalastikus leidub kõige rohkem särge, ahvenat, haugi, roosärge, mudamaimu ja kokre
Luteetsium

Luteetsium (sümbol Lu) on keemiline element järjekorranumbriga 71. Esineb looduses kahe isotoobina: isotoop massiarvuga 175 on stabiilne, isotoop massiarvuga 176 on radioaktiivne, selle poolestusaeg on 38 miljardit aastat. Omadustelt on luteetsium lantanoid ja sellisena haruldane muldmetall. Selle tihedus normaaltingimustel on 9,84 g/cm³ ja sulamistemperatuur 1552 Celsiuse kraadi.
Poltava

Poltava (mööndav ka Poltaava) on linn Ukrainas, Poltava oblasti ja Poltava rajooni keskus. Asub Vorskla jõe ääres. Kirjalikes allikates on Poltavat mainitud 1173. aastal. 14. sajandist 1569. aastani kuulus linn Leedule, seejärel Poolale. 1667. aastal liideti Venemaaga. 1709 toimus linna lähedal Poltava lahing Rootsi ja Vene vägede vahel. https://rada-poltava.gov.ua/
Kalli järv

Kalli järv (ka Pühajärv, Kaali järv) on järv Tartumaal, Praagalt 6 km lõuna pool. Kalli järvest umbes 2 km kagu pool asub Leegu järv. Kalli järv on umbes 176 ha suurune järv, mille suurim sügavus ei ületa 1,4 meetrit. Järv on tugeva läbivooluga: sisse voolavad Peravalla jõgi, kevaditi Säärepa oja, samuti valgub järve vett soost. Väljavool toimub Kalli jõe kaudu Emajõkke. Järve vesi on orgaaniliste ainete rohkuse ja suure rauaühendite sisalduse tõttu kollakaspruun ja väga vähe läbipaistev. Taimestik on liigivaene, peamiselt kasvavad seal makrofüüdid. Järve kallastel kasvab rohkelt järvkaislat, vähem pilliroogu ja kõõluslehte. Järve kalastik sõltub Peipsi järvest sisse tulevate ja sinna rändavate kalade hulgast.
Arbi järv

Arbi järv (ka Elva Väikejärv, Väike Elva järv) on järv Tartumaal Elva linnas. Arbi järv on väikejärv, mis asub merepinnast 42,5 m kõrgusel ja mille pindala on 6,8 ha. Järv on väga allikarikas, väljavool toimub Arbi oja kaudu Elva jõkke. Vooluhulk järvest oli 26. juulil 1999. aastal 15,6 liitrit sekundis. Arbi kuulub kalgiveeliste rohketoiteliste järvede hulka. Nime on järv saanud kunagise Ala-Arbi talu järgi. Järve kaldaid ääristab suures osas õõtsik. Kaugemal kaldad kõrgenevad, eriti põhjaküljes, kus mäenõlval kõrgub männik. K. Veberi andmeil esineb järves 6,5 m paksuselt jämedetriitne limuste kodadega lubjarikas järvemuda. Arbi järv on taimestikurikas, eriti palju on veesiseseid taimi, sealhulgas vesikuppe ja vesiroose. Idakaldal kasvab iiriseid, samuti leidub järve soistel kallastel orhideid: soo-neiuvaip, suur-käopõll, kahkjaspunane sõrmkäpp ja balti sõrmkäpp. Kaladest leidub Arbi järves ohtralt linaskit, ka ahvenat, roosärge, haugi, latikat, särge, nurgu, kokre, luukaritsat ja karpkala. Sisse on lastud hõbekokre. Järve põhja- ja läänekaldal pesitsevad naerukajakad, kunagine sinikael-partide koloonia ei ole pärast aastatetagust katlamaja reostust täielikult taastunud. Kohatud on ka vesipappi, jäälindu, tuttpütti, taita jt. Lääne- ja lõunakaldal asuvad väikesed paadisillad. Aare Mäemetsa 1977. aastal ilmunud raamatu "Eesti NSV järved ja nende kaitse" väitel on parim supluskoht "idakaldal spordikooli läheduses" ning see on endistviisi nõnda, ehkki spordikooli hoonetki pole enam ammu. Talvel kasutatakse järvejääd idakalda ääres liuväljana. Järve ümbritsevad valgustatud rajad. Lõunakülge jääb Elva kesklinn, Elva Noortekeskus, kultuurimaja Sinilind ning mänguväljak. Läänekülje nõlvale koolihoone, mis on nähtav üle järve. Kaugele paistab ka järve loodenurga lähedal asuv Elva lauluväljak. Idakaldale jäävad Nõukogude aja lõpus pooleli jäänud mitmekorruselise kultuurimaja varemed (lammutatud). 1890. aastatel ehitas Meeri mõisnik Oscar Aleksander Carl Maria von Seidlitz Arbi järve põhjakaldale 11 suvilat, mõni neist majadest on säilinud Kalda tänaval tänapäevani. Arbi järv, taamal Elva lauluväljak (juuni 2009) Vaade Arbi järve kagunurgale, taamal paistab linnavalitsuse hoone päramine külg Arbi järv vaatega loodesse Järv vaatega ida suunas Elva orundi järved: Arbi, Vaikne ja Illi järved ning allikalubja lasund Eesti looduse infosüsteemis Liina Remm. Männilinna orhideed. Eesti Loodus, 7/2006. "Vaatamisväärsused". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 23. juulil 2012. Arbi järv keskkonnaportaalis
Tantaal

Tantaal (sümbol Ta) on keemiline element järjekorranumbriga 73. Tantaal on haruldane kõva korrosioonikindel sinakashall siirdemetall, mida kasutatakse laialdaselt sulamites väikestes kontsentratsioonides. Tantaal on nimetuse saanud Kreeka mütoloogia pahalase Tantaluse nime järgi. Tänu keemilisele inertsusele on see väärtuslik aine laboriseadmetes ja plaatina asendajana. Tantaali peetakse tehnoloogiakriitiliseks elemendiks selle põhilisel kasutusalal – tantaalkondensaatorites, mida kasutatakse mobiiltelefonide, arvutite jmt elektroonikaseadmete komponendina. Tantaal esineb looduses alati koos keemiliselt sarnase nioobiumiga tantaliidi, kolumbiidi ja koltani mineraaligruppides. Tantaal esineb looduses kahe isotoobina: stabiilne isotoop massiarvuga 181 ja radioaktiivne isotoop poolestusajaga 1200 miljardit aastat massiarvuga 180. Tantaali avastas 1802. aastal Anders Ekeberg Soomest ja Rootsist pärit mineraaliproovidest. Aasta varem oli Charles Hatchett avastanud nioobiumi (varasema nimetusega kolumbium) ning 1809. aastal võrdles selle oksiidi, kolumbiiti tihedusega 5,918 g/cm³, tantaaliga tihedusega 7,935 g/cm³. Ta mõistis, et need kaks oksiidi, vaatamata erinevale tihedusele, on identsed, ning nimetas neid ühiselt tantaaliks. Tantaali tihedus normaaltingimustel on 16,65 g/cm³, sulamistemperatuur on 3290 K (3017 °C) ja aurustumistemperatuur 5731 K. "Mindat.org - Mines, Minerals and More". www.mindat.org. Ekeberg, Anders (1802). "Of the Properties of the Earth Yttria, compared with those of Glucine; of Fossils, in which the first of these Earths in contained; and of the Discovery of a metallic Nature (Tantalium)". Journal of Natural Philosophy, Chemistry, and the Arts. 3: 251–255. Ekeberg, Anders (1802). "Uplysning om Ytterjorden egenskaper, i synnerhet i aemforelse med Berylljorden:om de Fossilier, havari förstnemnde jord innehales, samt om en ny uptäckt kropp af metallik natur". Kungliga Svenska Vetenskapsakademiens Handlingar. 23: 68–83. Griffith, William P.; Morris, Peter J. T. (2003). "Charles Hatchett FRS (1765–1847), Chemist and Discoverer of Niobium". Notes and Records of the Royal Society of London. 57 (3): 299–316. DOI:10.1098/rsnr.2003.0216. ISSN 0035-9149. JSTOR 3557720.
Kartmatud vampiiritapjad ehk Vabandust, aga teie hambad on minu kaelas

"Kartmatud vampiiritapjad ehk Vabandust, aga teie hambad on minu kaelas" on poola-juudi päritolu režissööri Roman Polański 1967. aastal valminud film. Filmi stsenaarium ja filmi saksakeelne pealkiri ("Tanz der Vampire") on aluseks ka muusikalile "Vampiiride tants", mille esmalavastaja oli samuti Polański. Kartmatud vampiiritapjad andmekogus IMDb (inglise)
Krõvõi Rih

Krõvõi Rih (ukraina Кривий Ріг ja vene Кривой Рог 'kõver sarv') on linn Ukrainas Dnipropetrovski oblastis, Krõvõi Rihi rajooni keskus. Krõvõi Rih on Ukraina suurim linn, mis ei ole oblastikeskus. Suuruselt on see Ukraina kaheksas linn. Krõvõi Rihi on esmamainitud postijaamana 1775. aastal. 1919. aastal sai linnaõigused. Peamised tööstusharud on masinaehitus, metallurgia ja keemiatööstus. http://www.kryvyirih.dp.ua/ 12. november 2014. Ukrajinska Pravda. В Кривом Роге снесли все памятники Ленину (vene keeles)
Gloria Macapagal-Arroyo

Maria Gloria Macaraeg Macapagal-Arroyo (sündinud 5. aprill 1947) on Filipiinide poliitik. 20. jaanuarist 2001 kuni 30. juunini 2010 oli ta Filipiinide president. GloriaArroyo.net (inglise keeles)
Saparmyrat Nyýazow

Saparmyrat Nyýazow [saparmõrat nõjazov] ehk Türkmenbaşy [türkmenbašõ] (venepäraselt Saparmurat Nijazov; 19. veebruar 1940 Gypjaki küla Aşgabati lähedal – 21. detsember 2006 Aşgabat) oli Türkmenistani eluaegne president. Õppis Leningradi Polütehnilises Instituudis. 1962. aastal astus kommunistlikku parteisse. Juhtis 1984. aastani Aşgabati parteiorganisatsiooni, seejärel siirdus tööle NLKP peakorterisse Moskvas. 1985. aastal sai Turkmeeni NSV peaministriks ja parteijuhiks. 1990. aasta algul valiti ta Turkmeenia Ülemnõukogu esimeheks ja aasta lõpus presidendiks. Vastaskandidaate ei olnud. Nõukogude Liidu lagunedes nimetas senise kommunistliku partei ümber Türkmenistani Demokraatlikuks Parteiks, opositsiooniparteide registreerimist ei võimaldanud. 1992. aastal jõustunud konstitutsioon tegi Nyýazowist ka riigi valitsusjuhi ja vägede ülemjuhataja. Sama aasta suvel sai vastaskandidaatide puudumise tõttu taas presidendiks. 1994. aasta jaanuaris toimunud referendum pikendas tema ametiaega 2002. aastani, poolthäälte protsendiks kuulutati 99,9. 1999. aastal kuulutas parlament Nyýazowi eluaegseks presidendiks. Abikaasa Muza oli Vene juut. Neil oli üks poeg ja üks tütar. Nyýazow suri 2006. aastal südameinfarkti. Nyýazowi valitsusaega saatis süvenev isikukultus, tema ja tema lähedaste järgi nimetati linnu, ajalehti ja isegi kalendrikuid, talle anti kindrali auaste, tema sünnipäevast tehti riigipüha. Nyýazow lasi end kutsuda Türkmenbaşyks – 'kõigi türkmeenide isaks'. Türkmenistani elanikele tehti kohustuslikuks Nyýazowi kirjutatud raamatu "Ruhnama" lugemine, raamatu tõlkimine võõrkeeltesse oli võtmeks riigi nafta- ja gaasivarudega kaubelda soovijatele. Nyýazow keelustas "ebatürkmeenipärased" kultuurinähtused nagu ooperi- ja balletietendused, aga ka autoraadio kuulamise ja salvestatud muusika esitamise. Tema algatusel muudeti kümneklassiline koolisüsteem üheksaklassiliseks. Rahvusvahelised organisatsioonid heitsid Nyýazowile ette ränki inimõigusrikkumisi Türkmenistanis ja nimetasid tema valitsust üheks kõige repressiivsemaks maailmas. Ta harrastas Venemaa-vastast retoorikat ja suhtus pikka aega võõristusega välisinvesteeringutesse. Nyýazow suunas miljardite dollarite väärtuses riigitulusid oma isiklikele või enda käsutatavatele pangakontodele. Teravat kriitikat on sellise teguviisi võimaldamise eest pidanud kuulma Deutsche Bank. Elektrit ja kütet pakuti Nyýazowi juhitud Türkmenistanis elanikele tasuta. Nyýazowi järgi on nimetatud Türkmenbaşy linn (endine Krasnovodsk), laht ja rajoon. Türkmenistan vabaneb igavese juhi isikukultusest Postimees, 26. jaanuar 2009
Kordeballett

Kordeballett (prantsuse keeles corps de ballet) on balletis rühmatantsu tantsivate tantsijate rühm.
Salme

Salme võib olla Salme (tegelaskuju), tegelaskuju "Kalevipojas" ja eesti rahvamütoloogias Salme alevik, asula Saaremaal Salme küla, asula Gruusias Abhaasias Salme (laev), Tallinna Tehnikaülikooli uurimislaev Salme (eesnimi) Salme jõgi Salme vald Salme tänav
Aia tänav

Aia on tänava nimi järgmistes Eesti linnades: Aia tänav Abja-Paluojal Aia tänav Elvas Aia tänav Haapsalus Aia tänav Jõgeval Aia tänav Jõhvis Aia tänav Kallastel Aia tänav Karksi-Nuias Aia tänav Kehras Aia tänav Keilas Aia tänav Kiviõlis Aia tänav Kohtla-Järvel Järve linnaosas Aia tänav Kundas Aia tänav Kuressaares Aia tänav Kärdlas Aia tänav Lihulas Aia tänav Mõisakülas Aia tänav Otepääl Aia tänav Põltsamaal Aia tänav Pärnus Aia tänav Püssis Aia tänav Rakveres Aia tänav Raplas Aia tänav Räpinas Aia tänav Sindis Aia tänav Suure-Jaanis Aia tänav Tallinnas, Kesklinna linnaosas Vanalinna asumis; aastatel 1958-1987 Ujula tänav Aia tänav Tapal Aia tänav Tõrvas Aia tänav Türil Aia tänav Valgas Aia tänav Viljandis Aia tänav Võhmas Aia tänav on Tartu Vanemuise tänava endine nimi. Aia tänav on Tallinna Kiige tänava endine nimi. Aia tänav on mitmes alevis: Järvakandi, Kohila, Märjamaa, Pärnu-Jaagupi, Tootsi, Vändra. Aia tänav on järgmistes alevikes: Adavere, Aruküla, Audru, Erra, Harku, Helme, Iisaku, Jüri, Kadrina, Kambja, Kehtna, Kiiu, Koeru, Kolga-Jaani, Kolkja, Kose-Uuemõisa, Kostivere, Käru, Lehtse, Leisi, Lohusuu, Luige, Lähte, Mehikoorma, Mustla, Olustvere, Orissaare, Palivere, Prillimäe, Puhja, Rakke, Rannu, Rummu, Rõngu, Salme, Sõmerpalu, Sõmeru, Särevere, Tabivere, Tudu, Turba, Tõrvandi, Ulila, Uuemõisa, Veriora, Vinni, Võõpsu, Väike-Maarja, Väätsa. Aia tänav on järgmistes külades: Ebavere, Esna, Kükita, Lauri, Parasmetsa, Salutaguse, Soinaste, Suislepa, Suurejõe, Sürgavere, Uusna, Ülde. Väike-Aia tänav Karksi-Nuias Väike-Aia tänav Kärdlas Suur-Aia tänav Paides Väike-Aia tänav Paides Väike-Aia tänav Tõrvas
Belgia grand prix

Belgia grand prix on Vormel-1 MM-sarja üks etappidest, mis toimub Belgias. 1950 Juan Manuel Fangio Alfa Romeo 2:47:26 1951 Nino Farina Alfa Romeo 2:45:66.2 1952 Alberto Ascari Ferrari 3:03:46.3 1953 Alberto Ascari Ferrari 2:48:30.3 1954 Juan Manuel Fangio Maserati 2:44:42.4 1955 Juan Manuel Fangio Mercedes 2:39:29.0 1956 Peter Collins Ferrari 2:40:00.3 1958 Tony Brooks Vanwall 1:37:06.3 1960 Jack Brabham Cooper 2:21:37.3 1961 Phil Hill Ferrari 2:03:03.8 1962 Jim Clark Lotus 2:07:32.3 1963 Jim Clark Lotus 2:27:47.6 1964 Jim Clark Lotus 2:06:40.5 1965 Jim Clark Lotus 2:23:34.8 1966 John Surtees Ferrari 2:09:11.3 1967 Dan Gurney Eagle 1:40:49.4 1968 Bruce McLaren McLaren 1:40:02.1 1970 Pedro Rodriguez BRM 1:38:09.9 1972 Emerson Fittipaldi Lotus 1:44:06.7 1973 Jackie Stewart Tyrrell 1:42:13.43 1974 Emerson Fittipaldi McLaren 1:44:20.57 1975 Niki Lauda Ferrari 1:43:53.98 1976 Niki Lauda Ferrari 1:42:53.23 1977 Gunnar Nilsson Lotus 1:55:05.71 1978 Mario Andretti Lotus 1:39:52.02 1979 Jody Scheckter Ferrari 1:39:59.53 1980 Didier Pironi Ligier 1:38:46.51 1981 Carlos Reutemann Williams 1:16:31.61 1982 John Watson McLaren 1:35:41.995 1983 Alain Prost Renault 1:27:11.502 1984 Michele Alboreto Ferrari 1:36:32.048 1985 Ayrton Senna Lotus 1:34:19.893 1986 Nigel Mansell Williams 1:27:57.925 1987 Alain Prost McLaren 1:27:03.217 1988 Ayrton Senna McLaren 1:28:00.549 1989 Ayrton Senna McLaren 1:40:54.196 1990 Ayrton Senna McLaren 1:26:31.997 1991 Ayrton Senna McLaren 1:27:17.669 1992 Michael Schumacher Benetton 1:36:10.721 1993 Damon Hill Williams 1:24:32.124 1994 Michael Schumacher (Damon Hill) Benetton 1:28:33.508 1995 Michael Schumacher Benetton 1:36:47.875 1996 Michael Schumacher Ferrari 1:28:15.125 1997 Michael Schumacher Ferrari 1:33:46.717 1998 Damon Hill Jordan 1:43:47.407 1999 David Coulthard McLaren 1:25:43.057 2000 Mika Hakkinen McLaren 1:28:14.494 2001 Michael Schumacher Ferrari 1:08:05.002 2002 Michael Schumacher Ferrari 1:21:20.634 2004 Kimi Räikkönen McLaren 1:32:35.274 2005 Kimi Räikkönen McLaren 1:30:01.295 2006 ei toimunud 2007 Kimi Räikkönen, Ferrari 2008 Felipe Massa, Ferrari 2009 Kimi Räikkönen, Ferrari 2020 Lewis Hamilton, Mercedes 2021 Max Verstappen, Red Bull Racing 2022 Max Verstappen, Red Bull Racing 2023 Max Verstappen, Red Bull Racing
Visaginas

Visaginas on linn Leedu idaosas Visaginase omavalitsuses, olles selle halduskeskuseks. Asub Drūkšiai järve lähedal Visaginase järve kaldal. Visaginas on Leedu kõige idapoolsem linn. Visaginase lähedal asub 2009. aasta 31. detsembril suletud Ignalina tuumaelektrijaam, mis oli linna suurim tööandja. Visaginase lähistele kavandatakse uut tuumaelektrijaama. Asula rajati 1975. aastal Ignalina tuumaelektrijaama töötajate elukohana, algne nimi oli Sniečkus (Leedu Kommunistliku Partei endise esimese sekretäri Antanas Sniečkuse auks). Linnaõigused sai 1994. aastal. Elanikest oli 1996. aastal 55,68% venelased, 15,88% leedulased, 10,29% valgevenelased ja 9,13% poolakad. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Visaginase elanikest venelasi 52,16%, leedulasi 18,27%, valgevenelasi 9,89%, poolakaid 9,32%, ukrainlasi 5,16% ja tatarlasi 0,76%. Visaginas on Leedu ainus vene enamusega linn, teistes linnades ei ületa venelaste suhtarv 20%. 6212 (1979) 32 438 (1989) 28 300 (2006) 28 200 (2009) 22 361 (2011) Obninsk, Venemaa Zambrów, Poola Slavutõtš, Ukraina Smarhoń, Valgevene Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2015. Vaadatud 21. aprillil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Linna koduleht (leedu, vene ja inglise keeles) Linn portaalis vietoves.Lt
Rabinaat

Rabinaat on juudi õpetlaste kollektiivne haldusorgan hajalas. Täitis kohtu- ja valitsemisülesandeid. Rabi
Kujawy-Pomorze vojevoodkond

Kujawy-Pomorze vojevoodkond on vojevoodkond Poola põhjaosas. Vojevoodkonnas on neli maakonna (powiat) õigustega linna (miasto na prawach powiatu): Bydgoszcz Grudziądz Toruń Włocławek ja 19 maakonda: Aleksandrów Kujawski maakond Brodnica maakond Bydgoszczi maakond Chełmno maakond Golub-Dobrzyńi maakond Grudziądzi maakond Inowrocławi maakond Lipno maakond Mogilno maakond Nakło maakond Radziejówi maakond Rypini maakond Sępólno maakond Świecie maakond Żnini maakond Toruńi maakond Tuchola maakond Wąbrzeźno maakond Włocławeki maakond http://stat.gov.pl/obszary-tematyczne/ludnosc/ludnosc/ludnosc-stan-i-struktura-ludnosci-oraz-ruch-naturalny-w-przekroju-terytorialnym-w-2014-r-stanu-w-dniu-30-vi-2014-r,6,12.html http://www.kujawsko-pomorskie.pl
Grodna

Grodna (valgevene keeles Гродна; taraškievica Горадня; Horadnia; vene Гродно) on linn Valgevenes lääneosas, Grodna oblasti ja Grodna rajooni halduskeskus. Ta asub Nemunase jõel Poola ja Leedu piiri lähedal (vastavalt umbes 20 ja 30 km kaugusel). Linna läbib Peterburist Vilniuse kaudu Varssavisse kulgev raudteeliin. Linnas elab 327 500 elanikku (2009), kellest 62,57% on valgevenelasi, 19,74% poolakaid, 12,2% venelasi, 1,82% ukrainlasi ja 3,67% teistest rahvustest inimesi. Enne Teist maailmasõda oli Grodna poola-juudi enamusega linn (61% poolakad ja 36% juudid). Grodna on jagatud halduslikult kaheks rajooniks. Nemunase vasakkaldal asub Kastrõtšnitski rajoon, paremkaldal aga Leninski rajoon. Linnas asuv Püha Francis Xavieri katedraal on Basilica minoris. Jõe paremkaldal asub 12. sajandil ehitatud, osaliselt varisenud Kałoža kirik, mis on ainus säilinud mälestis Must-Vene piirkonna eripärasest ehituskunstist. Linnas asub Grodna loomaaed, mis on Valgevene vanim ja kus 2011. aasta seisuga oli 317 liigist loomi. Põhjasõjas piirasid Rootsi väed aastal 1706 linnas asunud Vene vägesid, aga aastal 1708 toimus linnas väike kokkupõrge Vene vägede ning rootslaste eelväesalga vahel. Grodna piirkond koos Valgevenega kuulus kuni 1795. aastal toimunud III Poola jagamiseni Rzeczpospolita riigi koosseisu, pärast aga III Poola jagamist loobus Rzeczpospolita kuningas Stanisław August Poniatowski Grodnas Rzeczpospolita kuningatroonist ning asus elama Grodna kuningalossi, kus ta elas kuni 1797. aastani, kui ta lahkus uue Vene keisri Paul I kutsel Peterburi, kus ta ka 1798. aastal suri. Pärast III Poola jagamist 1795. aastal kuulus Grodno ametlikult Vene impeeriumi koosseisu. Alates 1920. aasta oktoobrist oli Grodna Poola võimu all. 1931. aastal olid Grodna elanikest 61% poolakad, 36% juudid, 2% valgevenelased, kuid oli ka teisi tillukesi vähemusi. Punaarmee hõivas Grodna 20.–22. septembril 1939. 23. juunist 1941 kuni 16. juulini 1944 oli linn Saksa vägede poolt okupeeritud. Grodna jäähokiklubi HK Njoman Grodna on 4-kordne Valgevene meister (1998, 1999, 2001, 2013). Linnas tegutseb ka jalgpalliklubi FK Njoman Grodna. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Obrona Grodna (20–22 września 1939) twojahistoria.pl Grodnast portaalis Radzima.org (valgevene, inglise, poola ja vene keeles) Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
Eesti Kaevandusmuuseum

Eesti Kaevandusmuuseum (varem Kohtla Kaevanduspark-muuseum) on maa-alune ja maapealne kaevandus-muuseumikompleks ning suusaspordikeskus Ida-Viru maakonnas Kohtla-Nõmmel Jaama tänav 100. Alates 2018. aastast on Kaevandusmuuseumi direktoriks Etti Kagarov. Retk maasturitega endises Aidu põlevkivikarjääris, mis on nüüdseks pooleldi kattunud metsaga ning pooleldi paekiviväljadega. Retk viib läbi kraavide, metsasihtide ja raske tehismaastiku. Teel ei puudu ka tipud, tehisjärved ning karjäärikanjonid. Matka jooksul näeb ja kuuleb huvitavaid fakte energia ja kaevanduste kohta ning arutletakse keskkonna teemadel. "Kaevandusmuuseumi juhiks sai Etti Kagarov" ERR, 9. märts 2018 Eesti Kaevandusmuuseum
Hõbe (perekonnanimi)

Hõbe on eesti perekonnanimi. Nime leidus 1850. aasta paiku Kooraste, Kongi ja Piila kandis. Praegu esineb Põlva, Valga, Keila, Jõhvi, Pahapilli ja Toronto lähistel. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 51 inimest perekonnanimega Hõbe. https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink]
Simo Runnel

Simo Runnel (sündinud 1. mail 1977 Tartus) on eesti literaat ja ajaloolane. Ta õppis aastatel 1995–2005 Tartu Ülikoolis ajalugu, lõpetades selle teadusmagistrina. On avaldanud luulekogud "Maailmakord" (2002), "Uneriik" (2003), "Pomisen palveid siin pilvede all" (2010) ja "Esimene poolsajand" (2024); proosaraamatud "Ajalugu unenägudes" (2007) ja "Viimsed päevad" (2009) ning muid kirjutisi. Koostanud Paul Kerese, Ilmar Talve, Peeter Oleski, Jaan Tõnissoni, Ado Grenzsteini ja Hendrik Sepa artiklikogusid. Tõlkinud Thomas Carlyle'i, Ado Grenzsteini ja Pitirim Sorokini raamatuid. Tema isa on Hando Runnel ja ema Katre Ligi. Simo Runnel FIDE andmebaasis Koduleht Blogi