laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pliešovce nõgu

Pliešovce nõgu (slovaki keeles Pliešovská kotlina) on maastikuregioon Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki keskmäestikust. Nõo pikkus on 20 kilomeetrit, selle laius on 2-5 kilomeetrit ja pindala 107 km². Läbi nõo voolab Neresnica jõgi, mille orus asub ka regiooni madalaim punkt (350 m). Regiooni kõrgeim tipp on Hrádek (540 m). Sealseteks kivimiteks on valdavalt paekivi ja tuff. Maastikuregioon on nime saanud seal asuvalt Pliešovce külalt. Teised külad selles piirkonnas on: Sása, Bzovská Lehôtka, Babiná, Dobrá Niva, Podzámčok, Breziny, Bacúrov, Dubové, Ostrá Lúka ja Budča. Pliešovce nõgu piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega: põhjast piirab seda Kremnica mäestik läänest piirab seda Štiavnica mäestik lõunast piirab seda Krupinská planina Idast piirab seda Javorie
Robert Lepikson

Robert Lepikson (14. juuni 1952 Tallinn – 1. juuli 2006 Rakvere) oli Eesti poliitika- ja äritegelane ning rallisõitja-kaardilugeja. Kaardilugejana oli ta autorallis tulnud viis korda Eesti meistriks ja võitnud ühe Balti karika. Ta kuulus ka Eesti Autospordi Liidu juhatusse. 1998. aastal oli ta Ivar Raidami kaardilugeja võidetud Saaremaa Rallil. Ta oli Markko Märtini kaardilugeja. Lepiksoni hüüti Raua-Robertiks, sest ta oli töötanud vanametalli kokku ostva ettevõtte AS EMEX peadirektorina. 1999. aastal oli Lepikson segatud Edgar Savisaare pildi tulistamise skandaali. Lepikson paistis silma otsekoheste, kriitiliste ja kohati poliitiliselt ebakorrektsete sõnavõttudega. Suurima tagasilöögina tõi see kaasa tema vallandamise siseministri ametikohalt 1998. aasta alguses. Lepikson oli nende kaheksa Riigikogu liikme seas, kes 2004. aastal astusid Keskerakonnast välja. Nad hakkasid end nimetama sotsiaalliberaalideks ja püüdsid Riigikogus registreerida oma fraktsiooni. Sotsiaalliberaalide ühendus lagunes siis, kui Riigikohus keelas neil oma fraktsiooni moodustada, sest oma erakonda ei suutnud nad samuti luua. Sotsiaalliberaale ühines nelja erakonnaga, Lepikson astus ainsana Rahvaliitu. Lepiksoni sõnul oli Rahvaliidus paras annus isamaalisust ja sotsiaalsust ning lisaks selged arusaamad majanduspoliitikast. 2005. aasta veebruaris esitas Lepikson seadusemuudatuse eelnõu, mille kohaselt võiks sõiduautot juhtida kuni 0,49‰ joobega. Suuremate veokite ja ühissõidukite juhtidel oleks eelnõu järgi lubatud 0,2‰ ja ka liiklusõnnetuse põhjustanud juhtidel langeks lubatud joobe piir 0,2‰-ni. Seevastu oleks auto juhtimine 1,5‰ joobes muudetud kriminaalkuriteoks. Valitsus ei kiitnud seda eelnõud heaks ega hakanud seda tõsiselt arutama. 1970. aastal lõpetas Lepikson Tallinna 1. Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi elektroonikainsenerina. 1980–1985 ETKVL-i Konstrueerimise ja Tehnoloogia Büroo (KTB) insenerkonstruktor 1985–1990 Tallinna Helikassetitehas 1990–1992 AS-i Avantek direktor 1992–1995 RAS-i EMEX peadirektor 1995–1996 Eesti kaitseministeeriumi kantsler 1996–1997 Tallinna linnapea 1997–1998 Eesti siseminister 1998–2000 Võru maavanem 2001–2003 Petromaks Stividori AS-i juhatuse esimees 2003–2006 X Riigikogu liige 1995–1999 Koonderakond Arengupartei 2003–2004 Keskerakond 2005–2006 Eestimaa Rahvaliit 1996, 2002 Tallinna Linnavolikogu 1999 Võru Linnavolikogu Eesti Autospordi Liidu juhatus Tema isa oli tehnikateadlane Heino Lepikson. Tema poeg Erik on autosportlane, kaardilugeja. Pressivaenlane 1997 https://rally.ee/?a=a009&b=1276 Tuuli Koch. Valedetektor kinnitas Lepiksoni väiteid Savisaare pildi laskmisest EPL, 10. veebruar 2001 Priit Ennet, Tanel Rütman. Lepikson ametist lahti[alaline kõdulink]. Postimees, 29. jaanuar 1998 "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 125 "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 117 "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 126 Robert Lepiksoni tutvustus Riigikogu kodulehel Robert Lepikson rallisõidu veebisaidil ewrc-results.com Tarmo Vahter, Krister Kivi. Kogu südamega Eesti Ekspress, 6. juuli 2006 Biograafia ESBL-is
Austurvike (Hullo laht)

Austurvike (ka Estorvike, eestirootsikeelsed nimed; rootsikeelne nimi Österviken) on Lääne maakonnas Vormsi vallas asuv laht. Lahe koordinaadid on 58° 58′ N, 23° 12′ E.
Väike haak

Väike haak on neem Tallinnas Paljassaare poolsaare rannikul. Neeme ümbritseb Paljassaare laht. Suur haak Väike haak. Kohanimeregister, vaadatud 13.11.2019.
Suur haak

Suur haak on neem Tallinnas Paljassaare poolsaare rannikul. Neeme ümbritseb Paljassaare laht. Väike haak Suur haak. Kohanimeregister, vaadatud 13.11.2019.
Saartevahe haak

Saartevahe haak on neem Tallinnas Paljassaare poolsaare rannikul. Neeme ümbritseb Saartevahe lõugas. Saartevahe haak. Kohanimeregister, vaadatud 13.11.2019.
Žiari nõgu

Žiari nõgu (slovaki keeles Žiarska kotlina) on maastikuregioon Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki keskmäestikust. Nõo pikkus on 17 kilomeetrit, maksimaalne laius 11 kilomeetrit ja pindala 120 km². Läbi nõo voolab Hroni jõgi, mille orus asub ka regiooni madalaim punkt (200 m). Nõos asub kaks linna (Žiar nad Hronom ja Žarnovica) ja 14 küla. Nõos asuv alumiiniumitootmise tehas koos muu tööstusega, mööda Hroni orgu kulgev transport ja mägede vahel paikneva piirkonna vähene õhutsirkulatsioon kujundasid sellest varem Slovakkia saastatuima piirkonna. Seal asunud Horné Opatovce külas oli saastatud ka vesi; sealne keskkond muutus elamiseks kõlbmatuks ja nii asustati sealsed elanikud aastal 1969 ümber. Pärast tehase moderniseerimist on keskkonnatingimused nõos tasahilju paranemas. Nõgu kujunes piirkonda, kus Štiavnica mäestiku kohal asunud kihtvulkaanist pärineva andesiidi lasundid lõppesid ja algasid pehmemad, kergemini erodeeritavad kivimid. Žiari nõgu piirneb põhjas Kremnica, läänes Vtáčniki ja lõunas Štiavnica mäestikuga. KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. Geomorfologické členenie Slovenska "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2018. Vaadatud 4. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Püünsi salm

Püünsi salm on väin (salm) Harju maakonnas Viimsi vallas Viimsi poolsaare rannikul Püünsi külas. Väina koordinaadid on 59° 33′ 3″ N, 24° 47′ 35″ E.
Anne Parmasto

Anne Parmasto (sündinud 13. detsembril 1952) on eesti maalikunstnik. Ta õppis aastatel 1975–1981 ERKI-s ja lõpetas selle teatridekoratsiooni erialal. Ta on töötanud villijana Tartu Õlletehases, laborandina Zooloogia ja Botaanika Instituudis, sekretärina Pimedate Ühingus, majandusosakonna juhataja asetäitjana Kalurikolhooside Liidus ja kasvatajana Balletikoolis. Pärast ERKI lõpetamist töötas ta kunstnikuna Kaubamajas, vabakunstnikuna, õppejõuna Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja aastast 1998 Tartu Ülikooli maalikunsti õppetoolis. Ta on aastast 1993 Kunstnike Liidu liige. Oma suurimaks saavutuseks peab peret. Näitused aastast 1984: Kölni kunstimessid, München, Nürnberg, Tallinna Kunstihoone galerii, Tartu Kunstimaja. Aastast 2000 kuulub Anne Parmasto ühismaalimist harrastavasse Austria kunstnikeühendusse Rabnitztaler Gruppe. Näitusi on olnud ka Tartu kunstimuuseumis (2002), Athena keskuses (2008), Tartu Kunstimajas (2010). Esinenud alates 1984. aastast 35 isikunäitusega Eestis, Saksamaal ja USAs. 2012 Tartu Ülikooli aumärk Tema isa oli mükoloog Erast Parmasto. https://www.artun.ee/stsenograafiateatridekoratsiooni-maal-2/ "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. http://www.kunstikeskus.ee/galerii/galerii_isiksus_parmasto.htm http://www.e-kunstisalong.ee/?e=teosed&a=126 https://www.ajakiri.ut.ee/artikkel/1159
Vesihein

Vesihein (Stellaria media) on nelgiliste sugukonda tähtheina perekonda kuuluv üheaastane rohttaim. Rahvakeeles on kasutatud nimesid virn, limarohi, rägahein, siavirn ja nädselm. Vesihein on lühiealine, üks taim elab keskmiselt kuu aega, kuid suve jooksul võib seemnest kasvada kaks kuni kolm põlvkonda. Õied meenutavad väikest valgest tähekest, mõnikord võivad kroonlehed puududa. Viljadeks on rippuvad kuprad, mis avanevad kohe pärast valmimist. Esineb peamiselt inimmõjuga aladel. Kasvukohana eelistab niisket ja viljakat haritavat maad, aga kasvab ka metsa- või teeservades ja veekogude kallastel. On hea toidutaim koduloomadele. Vesihein andmebaasis eElurikkus
Külasadam

Külasadam (eestirootsi keeles Byshamnen, Bishamnen, Ståorhamnen, Hamnen) on laht Harju maakonnas Naissaarel. Lahe koordinaadid on 59° 32′ 16″ N, 24° 32′ 3″ E.
Laedemäealune laht

Laedemäealune laht (ka Laedemäealune) on laht Saare maakonnas Muhu vallas. Lahe koordinaadid on 58° 36′ 41″ N, 23° 4′ 25″ E.
Miku-Kräsuli lauk

Miku-Kräsuli lauk on laht Harju maakonnas Viimsi vallas Leppneeme külas. Lahe koordinaadid on 59° 33′ 6″ N, 24° 52′ 31″ E.
Neemehark

Neemehark on laht Harju maakonnas Kuusalu vallas Juminda külas. Lahe koordinaadid on 59° 38′ 51″ N, 25° 30′ 12″ E.
Kroken

Kroken on laht Lääne maakonnas Vormsi vallas. Lahe koordinaadid on 58° 59′ N, 23° 22′ E.
Rännan

Rännan on laht Lääne maakonnas Vormsi vallas. Lahe koordinaadid on 59° 1′ 26″ N, 23° 16′ 17″ E.
Doggy

"Doggy" on Saksamaa suhtlusmeediategelase Katja Krasavice debüütsingel, mis anti välja 24. novembril 2017. ALLALAADITAV/CD-SINGEL ''Doggy'' – 2:42 ''Doggy (Instrumental)'' – 2:42 REMIKSIDE EP ''Doggy (Eric Chase Remix)'' – 2:43 ''Doggy (Eric Chase Extended Mix)'' – 4:13
ILOVEYOU

ILOVEYOU on Filipiinidel loodud arvutite ussviirus, mis ründas kümneid miljoneid Windowsi personaalarvuteid 21. sajandi alguses. Selle lõid Reonel Ramones ja Onel De Guzman. ILOVEYOU viirus oli üks esimesi, mille kahjud ulatusid mitmete miljardite dollariteni. ILOVEYOU ussi põhimõtteks oli inimestele "ILOVEYOU" pealkirjaga meilide saatmine, millega oli kaasa pandud manus "LOVE-LETTER-FOR-YOU". Sellised pealkirjad olid mõeldud inimeste mõjutamiseks seda kirja avama. Faililaiend .vbs oli nähtamatu ning ussi saajad nägid selle asemel .txt laiendit. Saadetud e-meili sisu oli "Kindly check the attached LOVELETTER coming from me". Selleks, et kasutaja arvuti ussiga nakatuks, pidi ta manuse alla laadima ja avama. Pärast faili avamist ja käivitamist kopeerib see iseennast failidena LOVE-LETTER-FOR-YOU.TXT.VBS ja MSKERNEL32.VBS Windowsi süsteemikausta ning failina WIN32DLL.VBS Windowsi kausta. Uss loob omale iseenda võtme lokaalse masina registrivõtmete alla. Seejärel muudab ILOVEYOU viirus Internet Exploreri avaakna üheks neljast suvaliselt valitud veebilehest nii, et see laeks alla faili WIN-BUGSFIX.EXE, mis on trooja hobune. Pärast selle jooksutamist kopeerib ta ennast süsteemikausta failina WinFAT32.EXE. See fail omandab süsteemi kasutajanimed, paroolid, masina nime ja IP-aadressi jpm ning saadab selle meilile mailme@super.net.ph. Enamasti kirjutab uss nakatunud arvutis faile üle ja avab Microsoft Outlooki ning saadab enda koopia edasi kasutaja kontaktidele. ILOVEYOU viirus põhjustas laialt leviva pahameele meilide pärast. Üle maailma nakatusid ILOVEYOUGA üle 45 miljoni arvuti ning see mõjutas aktsiaturgusid, toiduainetööstust, ajakirjandust, auto- ja tehnoloogiatööstust, valitsusi, ülikoole ja meditsiiniasutusi. Ford Motor Company sulges oma meilisüsteemi, kuna see nakatus suuremahuliselt ILOVEYOU ussi (kogu ülejäänud General Motors pääses õnnekombel viirusega nakatumisest, kuna nad ei kasutanud Microsoft Outlooki). Suurtest organisatsioonidest nakatusid viirusega veel Silicon Graphics, Ameerika Ühendriikide kaitseministeerium (sealhulgas ka Pentagon), Daimler-Chrysler, Ameerika Ühendriikide Föderaalreserv ja Cox Cable. Viirus oli süüdi ka teenusetõkestusründes, mis tehti Valgele Majale. ILOVEYOU ussi kahjud jäävad väidetavalt 8,75 ja 10 miljardi dollari vahele. Viirus mõjutas suuresti ka Eestit: paljude ettevõtete arvutid nakatusid ussviirusega ILOVEYOU. Nakatusid ka suurettevõtted, näiteks Ühispank, Helmes, Eesti Ekspress, Tallinna Soojus ja Reval Hotel Group. "Malware wiki ILOVEYOU". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. mai 2018. "Symantec". "Kokkuvõte ILOVEYOU tekitatud kahjust Eestis".
Esko Lepp

Esko Lepp (26. märts 1906 Rahumäe, Räpina vald – 31. jaanuar 1977 Tallinn) oli eesti graafik. Ta sündis sepa pojana peres, kus oli kokku kaks poega ja neli tütart. Lepp õppis aastatel 1935–1940 Tallinna Riigi Kunsttööstuskoolis graafikat ja tarbegraafikat ning täiendas end aastatel 1940–1941 Tartus Konrad Mäe nimelises Riigi Kõrgemas Kunstikoolis. 1941. aastal astus hävituspataljoni. Aastail 1948–1951 töötas ta Tallinna Riikliku Kunstiinstituudi õppejõuna. Pärast sealt lahkumist oli vabakunstnik. Lepp lõi sõja- ja tööstusteemalisi teoseid. Tuntumad neist on “Lohusalu” (1963) ja "Muhu kalureid" (1958). Ta on teinud puugravüürile sarju, millest tuntuim on “Minu kodumaa”, valminud aastatel 1945–1950. 1970. aastate keskel lõi Lepp ka akvarelle. Ta on teinud ka raamatuillustratsioone. Pekka Erelt (23. jaanuar 2018). "Kultuuritegelased hävituspataljonides ehk miks ei saa jätta Ojasoole andestamata". Eesti Ekspress. Vaadatud 22.03.2020. Esko Lepp (elulugu ja loomingu näited) Eesti graafika kogu
Zvoleni nõgu

Zvoleni nõgu (slovaki keeles Zvolenská kotlina) on maastikuregioon Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki keskmäestikust. Maastik nõos ei ole tasane; seal paikneb ka mitmeid mägesid. Neist kõrgeim on Čierny Diel (851 m). Läbi nõo voolab Hroni jõgi, mille orus asub ka regiooni madalaim punkt (270 m). Teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Neretica ja Slatina. Zvoleni nõgu liigendadakse veel omakorda üheksaks alamregiooniks. Need on: Bystrica mäestik Poniky mäestik Sliači nõgu Slatina nõgu Detva nõgu Rohy Bystrica tasandik Zvoleni kõrgustik Povrazníki alang Sealne kliima on mõõdukalt soe. Seal kasvavad valdavalt lehtmetsad, valdavad puud on pöök, valgepöök, tamm ja vaher. Kõrgemates piirkondades kasvab ka veidi okaspuid (kuused ja männid). Nõos asuvad neli linna: Banská Bystrica, Zvolen, Detva ja Sliač. Tähtsamad külad on Očová ja Ľubietová. Vaatamisväärsusteks on Banská Bystrica ja Zvoleni vanalinnad, Slovenská Ľupča, Vígľaši ja Dolná Mičiná lossivaremed, Sliači kuumaveeallikad, Čerini ja Hronseki puukirikud. Nõos asub mitmeid looduskaitsealasid: Príboj looduskaitseala, Ponická Huta looduskaitseala, Boky looduskaitseala ja Badíni ürgmetsa looduskaitseala. Kaitse all on näiteks ka juba aastal 1895 looduskaitse alla võetud Poniky tammik, Urpíni metsastepp, Kozlinec, Čačíni austria tamme mets, Prosisko, Mičini travertiinid, Zolná oja ja sealne lahaar, Borová hora arboreetum, Poľana piiril asuv Pstruša ja Slovenská Ľupča hävitanud lahaari ase Mackov Bok. Žiari nõgu piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega: põhjast piiravad seda Madal-Tatra, Suur-Fatra ja Staré Hory mäestik läänest piiravad seda Kremnica mäestik ja Štiavnica mäestik lõunast piiravad seda Lõuna-Slovaki nõgu ja Krupinská planina idast piirab seda Vepori mäestik KOČICKÝ, Dušan; IVANIČ, Boris. Geomorfologické členenie Slovenska FAJČÍKOVÁ, Kveta. Najstaršiu rezerváciu vyhlásilo Ministerstvo orby. Petit Press, 2011-05-01
Silmarank

Silmarank on Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Saulepi küla alal Liivi lahes asuv 0,15 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 214 meetrit. Saare koordinaadid on 58° 21′ N, 23° 48′ E. Saar kuulub Pärnu lahe hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all. Silmarank Eesti looduse infosüsteemis
Soondrerank

Soondrerank on Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Haapsi küla alal Liivi lahes asuv 1,34 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 690 meetrit. Saare koordinaadid on 58° 23′ N, 23° 43′ E. Saar asub 300 meetrit rannikust. Saar on pikliku kujuga ja kruusase pinnamoega, kirderannas asub maasäär. Soondrerank Eesti looduse infosüsteemis
Djubbvikin

Djubbvikin (djub+vik eestirootsikeelne nimi, rts Djuphamnen) on laht Harju maakonnas Naissaarel. Lahe koordinaadid on 59° 35′ N, 24° 30′ E.
Träskevikin

Träskevikin (eestirootsikeelne nimi) on laht Harju maakonnas Naissaarel. Lahe koordinaadid on 59° 33′ 55″ N, 24° 28′ 56″ E.
R (programmeerimiskeel)

R on kõrgtaseme objektorienteeritud interpreteeritav programmeerimiskeel. R on vaba tarkvara (GPL), mida kasutatakse laialdaselt statistikas. R töötab paljudel platvormidel, sh UNIXi-laadsetel operatsioonisüsteemides, nt Linux, Mac OS X ja Microsoft Windows. R-i töötasid 1990. aastatel välja Ross Ihaka ja Robert Gentleman Aucklandi ülikoolist. Praegu arendab keelt vabatahtlike meeskond (R core team). R on hierarhilise struktuuriga pakett: ta koosneb põhiosast ja lisapakettidest (package). Valik kõige olulisemaid pakette kuulub "soovitatavate pakettide" hulka ja installitakse tavaliselt koos põhiprogrammiga. R sisaldab oma tarbeks ka lihtsat paketihaldurit. R on S-keele variant ja väga sarnane S-PLUS-iga. R-i tugevateks külgedeks on keerukate andmestruktuuridega hakkamasaamine. Keele objekt (muutuja) võib sisaldada nii arve, loogilisi suurusi, teksti, kui ka keerukamat infot, näiteks programmilõike. Keelel on tugev vektor- ja maatriksarvutuse toetus, väga hea indekseerimine, rikkalik matemaatiliste meetodite kogu ning väga võimalusterohke graafika. R on kiiruse ja võimaluste poolest võrreldav Octave'i või MATLAB-iga. R sisaldab ka tavalisi üldotstarbeliste keelte vahendeid suhtlemiseks operatsioonisüsteemiga ja tekstide töötlemiseks ning võimaldab kasutada C-s (või C++-s) ja fortranis kirjutatud koodi. Komplekssed andmestruktuurid teevad keele suhteliselt aeglaseks ja mälunõudlikuks. Seepärast on keel muudes rakendustes vähe levinud. Hello world programm R-is: cat("Hello, world!\n") Maatriksi indekseerimise näide: # konstrueerime 3x4 maatriksi ja täidame ta normaaljaotusega # juhuslike arvudega a <- matrix(rnorm(12), 3, 4) # Muudame kõik maatriksi negatiivsed elemendid nulliks a[a < 0] <- 0 # Täidame maatriksi teise veeru kahtedega a[,2] <- 2 # Liidame igale maatriksi teise rea elemendile kaks a[2,] <- a[2,] + 2 R-i kasutatakse palju statistikas ja bioinformaatikas (sh biomeetrias). Scheme
Pulbervärvimine

Pulbervärvimine on värvimismeetod, kus värvid on pulbrilises olekus ja lahustivabad. Peamiselt pulbervärvitakse metallesemeid, aga ka muid materjale: keraamikat, puitu, plasti jne. Värv kinnitatakse pinnale kuumutusahjus 200 kraadi juures. Pinna kvaliteedi määrab pinna eeltöötlus, mis hea lõpptulemuse saavutamiseks peab olema korralik. Levinud on ustega kuumutusahjud, aga kasutatakse ka Power & Free konveiersüsteemidega ahje, kus kuumtöötlus on järkjärgulise viimistlusprotsessi osa. Võrreldes muude kaitsmis- või töötlusvõimalustega on pulbervärvimise valikus väga palju toone (erinevalt anodeerimisest või galvaneerimisest), eri läiked ja struktuurpinnad. Pulbervärvitud värvkattel on mitu ülesannet: see kaitseb metalli korrosiooni eest ning muudab toote värvi, läiget ja struktuuri. Värvkate, läige ja struktuur kestavad sageli kogu toote või isegi hoone eluea. Pulbervärvimine on keskkonnasõbralik, värvi saab taaskasutada, see sobib eri keskkondades kasutamiseks. Memory Grupp OÜ. "Pulbervärvimine". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. mai 2018.
Kaasaütlev kääne

Kaasaütlev kääne ehk komitatiiv on kääne, mis väljendab kaasasolu, vahendit, viisi või seisundit või aega. Verbide juures võib kaasaütlev kääne näidata ka asja, millele tegevus on suunatud. Kaasaütleva käände tunnus on alati ga. Kaasaütleva käändega väljendatakse: koos- või kaasasolu (sageli võib selles funktsioonis kaasaütleva käände vormile eelneda eessõna koos), nt Mari läks (koos) Jüriga kinno; vahendit (lähedaselt kaassõnaühendile nimisõna omastava käände vorm + 'abil), nt Mees kaevas labidaga maad. Lisaks sellele kasutatakse kaasaütlevat näitamaks: viisi või seisundit, nt Tüdruk vaatas neid mõtliku näoga; aega, nt Selle töö saan ma kahe päevaga valmis. Kindlate verbide rektsioonilise laiendina väljendab kaasaütlev kääne: asja, millele tegevus on suunatud, nt Maril oli raske uue olukorraga harjuda. Kaasaütlevas käändes sõnad esinevad lauses enamasti määruse või täiendina. Kaasaütleva käände tänapäevane lõpp (-ga) võib olla kujunenud sõnast kansak* 'rahvas' (kansak > kāsak > kāsa > kaas/kahs > ka(h) > -ga). Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1995. Eesti keele grammatika I. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Eesti Keele Instituut. Mati Erelt, Tiiu Erelt, Kristiina Ross 2007. Eesti keele käsiraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Huno Rätsep 1979. Eesti keele ajalooline morfoloogia II. Tartu Riiklik Ülikool, lk 77–78.
Maadevahe jõgi

Maadevahe jõgi (ka Tõnija-Maadevahe peakraav) on jõgi Ida-Saaremaal. Jõe lähe on Kuiste külas ja see suubub Kunnati lahte. Jõe valgala pindala on 30,2 km². Jõgi voolab läbi Lepna tammiku. Maadevahe läbib enamasti soiseid niite ja metsi ning 1 km enne Kõiguste lahte jõudmist kaob maa alla. Ühendus Pitkjärvega on maaparanduse tõttu katkenud. Jõe nimi tuleb keskajast, mil see tähistas ordu- ja piiskopimaade piiri. Keskajani nimetati seda Tõnni jõeks. Tõnni jõge on esmamainitud 1248. aastal, kui Saare-Lääne piiskop ja Liivimaa ordu jagasid Saaremaad. Tõnni jõe järgi on nime saanud ka Tõnija küla, mis jõe lähistel on aastasadade jooksul veidi Jõelähtme poole nihkunud. Maadevahe jõgi keskkonnaportaalis
Kaseiinivaba toitumine

Kaseiinivaba toitumine tähendab kaseiini e. piimatoodetes leiduva valgu, osalist või täielikku välja jätmist menüüst. Kaseiin (casein) on fosforit sisaldav valk, mis annab piimale iseloomuliku valkja värvuse ning seda leidub kõikide imetajate piimas ning sellest toodetud hapupiimas, petis, keefiris, jogurtis, võis, hapukoores, rõõsas koores, kohupiimas. Kõikides piima baasil valmistatud juustudes, piima- ja lõssipulbris jne. Kokkuvõtlikult- kõikides toiduainetes, kuhu on lisatud piima või mingit piimast saadud toodet. Laktoosivabad piimatooted ei sobi kaseiinivabal dieedil olles. Tänapäeval võib piimavalku leida väga üllatuslikest kohtadest, kus tegelikult seda otseselt vaja polekski. Alati tuleb lugeda hoolega toote etiketile märgitud koostisosi. Üllatuslikult leiab piimavalku: Kalakonservides Vorstides ja sinkides kasutatakse piimavalku siduja või paksendajana Merikarpe ja "mudamaitselisi" kalu leotatakse mõnikord piimas, maitse ja lõhna parandamiseks Paljudes toitlustusettevõtetes kasutatakse toidu valmistamisel võid, et täiendada roa maitset. Maksa ja neerusid leotatakse samuti piimas, et nende maitset mahedamaks muuta. Lisaks toiduainetele tuleks hoolega lugeda ka kosmeetika ning ravimite koostisosi. Via Naturale. "Kaseiini-ja laktoosivaba dieet". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. mai 2018.