laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Paevälja

Paevälja on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Maarjamäe, Loopealse, Laagna, Kurepõllu ja Kadrioru asumiga. Paevälja asumi pindala on 1,19 km². Nõukogude ajal oli praeguse Paevälja asumi nimi Lasnamäe X mikrorajoon. Pärast Eesti taasiseseisvumist sai Paevälja asum nime selle järgi, et tegemist oli tollal suhteliselt lageda ja paese piirkonnaga. Asumi põhja- ja loodeosa on suuremas osas hoonestamata või hõredalt hoonestatud. Paevälja pangapealselt avaneb hea vaade Tallinna lahele. Paevälja rahvaarv on aastatel 2011–2017 enam kui kahekordistunud. Asumi elanikkonna vanuseline koosseis on võrdlemisi noor: 2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 23–31%, üle 68-aastasi oli 3–9%. Eestlasi oli asumi elanike seas 18–49%. Asumi Vana-Kuuli tänav on saanud nime lähedal asunud sõjaväe lasketiiru järgi. Selle tänava näol on tegemist ajaloolise Kuuli tänava algusosaga. Asumis asuvad veel Liikuri tänav, Mäe tänav, Narva maantee, Neemiku tänav, Paekalda tänav, Paevälja puiestee, Panga tänav, Rahu tee, Rünga tänav ja Juhan Smuuli tee. Paevälja asumis asuv Mäe tänav oli Tallinna tänavate nimekirja kantud juba 1900. aastal. Selle tänava ääres asusid asumi kõige vanemad hooned ning veel praegugi annavad mõned säilinud vanemad majad ettekujutuse omaaegsest Lasnamäe miljööst. Narva maantee ja Vana-Kuuli tänava nurgal asus kunagi lennuväebaas ja vana Lasnamäe lennuväli, mille osaks olid ka Aviotehas ja lennukite remonditöökoda. 1927. aastal koondati lennuväebaasi Eesti õhuväe koosseisu kuulunud väeosa. Baasis tegeleti lisaks lennukite remontimisele ka lennukite ehitamisega; tehas suleti 1940. aastal. Paevälja asumi rajamist alustati 2006. aastal. Uued elamud ehitati Vana-Kuuli tänavale. Asumi hoonestus jäi lõpetamata. Algatatud on detailplaneering Tallinna Haigla rajamiseks. Tallinn arvudes 2017, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2017 Tallinna Linnaplaneerimise Amet, Robert Nerman, Leho Lõhmus (2013). Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Tallinn arvudes 2011, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2011 Tallinn arvudes 2012, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2012 Tallinn arvudes 2016, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2016
Seli (Tallinn)

Seli on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Priisle, Mustakivi ja Väo asumiga. Seli asumi pindala on 0,95 km2. Seli asum on nime saanud Priisle külas asunud Seli talu järgi, mille nimi pärines arvatavasti sõnast selg (seljandik). Nõukogude ajal tunti asumit Lasnamäe V mikrorajoonina. Asumi idapoolne osa piirneb haljasalaga, kus asusid kunagise Väo küla muinaskalmed. Kalmed hävinesid ehitustööde käigus. 5. Lasnamäe mikrorajoon (ehitati aastatel 1983–1985) ja Va mikrorajoon (aastatel 1988–1989). 2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68aastased moodustasid 10–19%. Seli asum on hoonestatud valdavalt 5- ja 9-korruseliste paneelelamutega, asumi idaosas leidub ka 17-korruselisi tornelamuid. Asumi territooriumil asub Seli mets, samuti osa Tondiloo pargist. Mitmed asumi tänavanimed on seotud lahingukohtade või vabadusvõitlusega, näiteks Ümera tänav, Sinimäe tänav, Tasuja puiestee. Veel on asumis Kristjan Kärberi tänav, Laagna tee, Raadiku tänav, Rahu tee, Ussimäe tee ja Seli puiestee. Seli asumi territooriumile jääb Lasnamäe Põhikool. Tallinn arvudes 2017, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2017 Tallinna Linnaplaneerimise Amet, Robert Nero, Leho Lõhmus (2013). Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Tallinn arvudes 2011, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2011 Tallinn arvudes 2012, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2012 Tallinn arvudes 2016, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2016
Sõjamäe

Sõjamäe on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Ülemiste, Laagna, Tondiraba ja Väo asumi ning Rae vallaga. Sõjamäe asumi pindala on 7,47 km² ja sellega on see suuruselt teine asum Tallinnas Ülemistejärve asumi järel. Sõjamäe asum on saanud nime Sõjamäe (Weimarshofi) suvemõisa järgi, mis ehitati 1817. aastal ning mille endine asukoht jääb praeguse Tallinna Lennujaama territooriumile. Suvemõisa rajajaks oli Tallinna linnalihunik Johann Weimar. Asumit läbib Ruunaoja. 19. sajandi lõpus kuulus Sõjamäe suvemõisale valdav osa Lasnamäe linnapiiridesse jäänud alast. Samal perioodil jagati mõisale kuuluv maa rendikruntideks. 1928. aastal muudeti rendikruntide piire ning selle muudatusega tekkis mõisamaale 362 renditalu, millest enamikul oli vaid 1–3 hektarit maad. Pärast popsiseaduse vastuvõtmist 1926. aastal said kõik rentnikud omandada linnale kuulunud maid ning 1931. aastaks oli mõisa territoorium vähenenud 35 hektarini. Sõjamäe kõrgendikust idas ja edelas asus Sõjamäe raba, mis on tänapäevaks peaaegu kadunud. Sellest rabast said alguse Ruunaoja ja Hundikuristiku oja. Sõjamäe raba aladele rajati esimesed tööstushooned 1960. aastatel. Üks suuremaid asumis tegutsenud tööstusettevõtteid oli Eesti Tubakas. 1974. aastal alustas asumis tööd Spetsiaalne Konstrueerimis- ja Tehnoloogiabüroo Desintegraator (hiljem teadustootmiskoondis Desintegraator). 1984. aastal rajati asumisse tootmiskoondise Polümeer tsehh. Tänapäeval asub piirkonnas palju hulgiladusid ja teenindusettevõtteid. 2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68-aastased aga 10–19%. Sõjamäel asub Lasnamäe turg ja osa Tallinna Lennujaamast. Asumis on mitmeid ehitusega seotud tänavanimesid, näiteks Armatuuri tänav, Betooni põik, Betooni tänav, Kriidi tänav jm. Asumis on lisaks veel Gaasi tänav, Asfaldi tänav, Kanali tee, Kesk-Sõjamäe tänav, Kuuli tänav, Nuia tänav, Paneeli tänav, Peterburi tee, Plasti tänav, Punane tänav, Rakise tänav, Ruunaoja tänav, Sarruse tänav, Silde tänav, Silluse tänav, Suur-Sõjamäe põik, Suur-Sõjamäe tänav, Sõstramäe tänav, Tala tänav, Tapri tänav, Vedru tänav, Vesse tänav, Vesse põik, Visase tänav ja Väike-Sõjamäe tänav. Sõjamäe kõrgendik Sõjamäe raba Sõjamäe hiis Sõjamäe lahing Jüriöö park Tallinn arvudes 2017, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2017 Tallinna Linnaplaneerimise Amet, Robert Nero, Leho Lõhmus (2013). Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Tallinn arvudes 2011, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2011 Tallinn arvudes 2012, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2012 Tallinn arvudes 2016, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2016
Uuslinn

Uuslinn on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Kadrioru, Kurepõllu ja Sikupilli asumiga. Uuslinna asumi pindala on 0,22 km2. Uuslinna asum on saanud nime Uuslinna mereväelinnaku järgi. Uuslinna asum piirneb Valge tänava, Uuslinna tänava ja Laagna teega. 1796. aastal hakati Kadrioru kohale Kadrimäele (Lasnamäe osa) rajama mereväelinnakut, mille järgi on ka asum nime saanud. 1806. aastal ehitati mereväelinnaku lähedusse tuletorn, mille kehand oli esialgu valget ja katus rohelist värvi. 1842. aastal rajati mereväelinnakusse Tallinna suurkaupmees B. N. Mayeri malmivalutehas, mis hiljem kolis ümber Lastekodu tänava ümbrusse. 1973. aastal rajati praegusse Uuslinna asumisse Linnakutsekool nr 21 uus kompleks. 2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 12–17% ja üle 68aastased 10–19%. Uuslinna tänav nimetati kunagise mereväelinnaku järgi. Valge tänav on saanud nime Valge tuletorni järgi, kuid praegune tänav ei asu enam ajaloolisel trassil ja on osa 2002. aastal ümbernimetatud Lasnamäe tänavast. Muldvalge tänav Raudsüdame tänav Asumit läbib Laagna tee. Asumisse suubuvad Pallasti ja August Weizenbergi tänav. Asumis on ka Pallasti sild. Tallinn arvudes 2017, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2017 Tallinna Linnaplaneerimise Amet, Robert Nero, Leho Lõhmus (2013). Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Tallinn arvudes 2011, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2011 Tallinn arvudes 2012, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2012 "TALLINN ARVUDES 2018". TALLINNA LINNAVALITSUS. 1.08.2018. Vaadatud 18.10.2023. Tallinn arvudes 2016, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2016
Väo

Väo on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Priisle, Seli, Mustakivi, Tondiraba ja Sõjamäe asumiga ning Jõelähtme ja Rae vallaga. Väo asumi pindala on 4,08 km2. Väo asum on saanud nime iidse Väo küla järgi, mille maadel asus mitu muistset kalmet. Väol asub Tooma järv, asumi idaosas kulgevad Pirita jõgi ja Väo oja. Väo piirkond oli asustatud juba väga ammu. Nooremal pronksiajal (10.–7. sajand eKr), mil Pirita alamjooksul oli neli asustusala, oli Väo-Kangru piirkond üheks keskuseks. Väo-Pärna ja Väo-Jaani kivikirstkalmed pärinevad samast ajast. 1984. aastal avastati Väo muinasasula koht, mis tekkis arvatavasti ajavahemikul 6. sajand eKr – 1. sajand pKr. Selle asumi pindala oli 5000 m2. Vanimad kirjalikud andmed Väo küla kohta pärinevad 1241. aastast, mil küla on mainitud Taani hindamisraamatus. Selles raamatus on küla nimi kujul Uvœ tho. Keskajal elasid mõned külaelanikud võrdlemisi jõukalt, sest näiteks sepp Maykenile kuulus 41 looma, palju ehteid jm. Põhjasõda mõjus majandustegevusele laastavalt ning talud hakkasid uuesti järjele jõudma alles 19. sajandi lõpul. 1920. aastatel hakkas asumi aladel elavnema ehitustegevus. 1941. aastal toimusid selles piirkonnas lahingud Saksa ja Nõukogude armee vahel, mille käigus said kannatada mitmed Väo küla talud. Väo külas asusid Väo karjäär ja Tooma karjäär. Küla liideti Tallinnaga 1975. aastal. 2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68-aastasi oli 3–9%. Asumis asub Väo elektrijaam. Väol asuvad Betooni tänav, Jõesaare tänav, Jõemäe tänav, Lagedi tee, Paneeli tänav, Pendi tänav, Peterburi tee, Plaasi tänav, Priimurru tänav, Tooma tänav, Väo tee ja Väomurru tänav. Tallinn arvudes 2017, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2017 Tallinna Linnaplaneerimise Amet, Robert Nero, Leho Lõhmus (2013). Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Tallinn arvudes 2011, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2011 Tallinn arvudes 2012, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2012 Tallinn arvudes 2016, Tallinna Linnavalitsus, Tallinn 2016
Leaving You for Me

"Leaving You for Me" on Jana Kase singel, mis ilmus 30. oktoobril 2008 Eesti Ekspressi teise singlina. Loo autorid on rootslased Tony Malm, Per Eklund, Fredrik Björk ja Martin Kesici, produtsendid Alar Kotkas, Ilmar Laisaar ja Pearu Paulus. Eesti Ekspressi teine singel: Jana Kask "Leaving You For Me". Eesti Ekspress, 28. oktoober 2008 Mari-Leen Albers. Jana Kase uus singel juba varem ilmunud. / Õhtuleht, 30. oktoober 2008 Mari-Leen Albers. Jana Kase uus singel juba varem ilmunud. / Õhtuleht, 1. november 2008 Laulusõnad: Jana Kask > Leaving you for me. Sasslantis
Nike

Nike (Νίκη) oli vanakreeka mütoloogias võidujumalanna. Victoria
Travis Pastrana

Travis Alan Pastrana (sündinud 8. oktoobril 1983) on USA motosportlane. Tema oli esimene, kes tegi X Gamesi võistlustel kahekordse tagurpidisalto.
Aerofoto dešifreerimine

Aerofoto dešifreerimine on territooriumi uurimismeetod selle aerofotode järgi. Selle meetodi eesmärk on tuvastada ja tunda ära geograafilisi objekte aerofotol, määrata nende kvalitatiivseid ja kvantitatiivseid iseloomustusi ning tähistada neid leppemärkide abil kaardile. Aerofotomõõdistamine
Agraarsektor

Agraarsektor ehk põllumajanduslik sektor on mingi riigi majanduse primaarse sektori osa, kuhu kuuluvad põllumajandusega tegelevad ettevõtted. Agraarsektori suur osatähtsus majanduses on riigi mahajäämuse tunnus, nt Aafrika vaesemates riikides on rahvastiku suurim osa hõivatud agraarsektoris. Kõrgelt arenenud riikides on agraarsektori osa väike ja selles sektoris hõivatud inimeste arv ei ületa 5%, aga intensiivse iseloomu tõttu on selle tootlikkus päris suur.
Haabersti

Haabersti all võidakse mõista: Haabersti linnaosa Tallinnas Haabersti asumit Tallinnast Haabersti küla, milles oli ka Haabersti algkool
Robert Johnson

Robert Leroy Johnson (8. mai 1911 – 16. august 1938) oli USA muusik, keda peetakse delta bluusi isaks. Ta on mõjutanud paljusid kitarriste, teiste seas Muddy Watersit, Bob Dylanit, Jimi Hendrixit, Eric Claptonit ja Jeff Becki. Ta salvestas aastatel 1936 ja 1937 kokku 29 lugu. Legendi järgi müüs Johnson oma hinge saatanale kiirtee ääres, saades vastutasuks oskuse mängida seda, mida soovib. Johnson suri 27-aastaselt. Rock'n'rolli Kuulsuste Hall valis 500 mõjukaima loo sekka neli Johnsoni pala, milleks olid "Sweet Home Chicago", "Cross Road Blues", "Hellhound on My Trail" ja "Love in Vain". Ajakiri Rolling Stone paigutas Johnsoni viiendale kohale oma 100 läbi aegade parima kitarristi nimekirjas. Milkcow's Calf Blues (1936) Milkcow's Calf Blues (1936) Ramblin' on my Mind (1936) Ramblin' on my Mind (1936) Sweet Home Chicago (1936) Sweet Home Chicago (1936) Terraplane Blues (1936) Terraplane Blues (1936) Robert Johnson Rolling Stone 500 Songs (veebiarhiivis) 100 Greatest Guitarists: David Fricke’s Picks Rolling Stone, detsember 2010
Karl Rove

Karl Christian Rove (sündinud 25. detsembril 1950) oli USA vabariiklaste partei- ja riigitegelane, president George W. Bushi ametiajal Valge Maja vanemnõunik. Karl sündis pere viiest lapsest teisena. Isa jättis pere maha, kui lapsed olid alles väikesed. Ema Reba Louise (sündinud Wood) oli poejuhataja, isa Louis Claude Rove oli geoloog. Karl Rove sündis Colorado osariigis Denveris, kasvas Nevada osariigis Sparksis ja 1965 kolis pere Utah' osariiki Salt Lake Citysse. 11. septembril 1981 lõpetas ema Nevada osariigis Renos oma elu enesetapuga. Rove astus nooruses Vabariikliku Partei noorteorganisatsiooni Teismelised Vabariiklased ja juhatas Utah' Teismeliste Vabariiklaste Föderatsiooni. 1970. aasta sügisel toimusid Illinoisi osariigi varahoidja valimised. Rove läks valenime all Demokraatliku Partei kandidaadi Alan Dixoni valimisbüroosse, varastas 1000 tühja valimiskampaania blanketti Dixoni kampaania päisega, printis nendele libakampaania, milles lubas tasuta õlut, toitu ja tüdrukuid, ning jagas neid kodutute varjupaikades ja rokk-kontsertidel, et Dixoni kampaania nurjata. Dixon võitis valimised. Hiljem Dixon andestas Rove'ile ja kui president George Bush vanem soovis nimetada Rove'i rahvusvahelise ringhäälingu nõukokku, ei blokeerinud vahepeal senaatoriks saanud Dixon tema kandidatuuri. 1971. aasta juunis lahkus Rove ülikoolist seda lõpetamata ja pühendus vabariiklaste valimiskampaaniate korraldamisele. 1973 tutvus ta isa ja poja George Bushiga ning sai nende lähedaseks toetajaks. 1977 kolis ta Texase osariiki ja korraldas seal palju valimiskampaaniaid, sealhulgas Bushide omi. 1996 juhtis ta Harold See valimiskampaaniat Alabama ülemkohtusse. Selle käigus jagas ta oma klienti Seed laimavaid anonüümseid lendlehti. Konkurendi selgitust, et temal pole asjaga midagi pistmist, ei usutud ja See valiti ülemkohtusse. 2001. aasta algul astus ametisse George Bush noorem, kes nimetas Rove'i oma vanemnõunikuks. Sellel kohal töötas Rove kuni 2007. aastani, mil selgus, et Valge Maja töötajad kasutasid ametlike kirjade saatmiseks sageli mitte ametlikke kanaleid, vaid erakonna servereid ja isiklikke nutitelefone. See rikkus nõuet, et igast saadetud e-kirjast peab jääma koopia. Kadunud e-kirjade arvu ei õnnestunud kindlaks teha, see jääb 5 ja 22 miljoni vahele. Karl Rove saatis umbes 500 e-kirja eksikombel pilasaidile www.georgewbush.org (soovis kasutada erakonna saiti georgewbush.com) ja pilasait tegi need avalikuks. Hinnanguliselt liikus 95% Rove'i kirjadest mitteametlikke kanaleid pidi. 31. augustil 2007 astus Rove tagasi. Pärast seda tegi ta kaastööd Fox News Channelile, Newsweekile ja The Wall Street Journalile.
Nominalism

Nominalism on keskajal tekkinud filosoofiasuund, mis pidas üldmõisteid vaid üksikesemete nimedeks. Üldmõisted, mis meie mõtlemine asjadest loob, ei eksisteeri nominalismi järgi asjadest sõltumatult. Mõisted isegi ei peegelda asjade omadusi ja kvaliteete. Asjad on mõistete alused. Keskaegse nominalismi vastand oli realism. Tänapäeval nimetatakse nominalismiks vaadet, mille kohaselt abstraktseid objekte pole olemas. Skolastika
Nikolai Valge

Nikolai Valge VR II/3 (2. jaanuar 1899 Tartu – 31. mai 1985 Toronto) oli Eesti mereväeohvitser (major). Tema auaste oli kaptenmajor. Ta on Vabadussõjas välja teeninud II klassi 3. järgu Vabadusristi . Võitleja (Toronto : 1952- ) nr.6 | november 1978 | lk 7, vasakul
Berndt von Staden

Berndt Alexander Robert Michael von Staden (24. juuni 1919 Rostock – 17. oktoober 2014 Ludwigsburg) oli baltisaksa päritolu Saksamaa diplomaat. Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk (1997) Mälestusi kadunud maailmast. Huma, 2004. Lõpp ja algus: Mälestused 1939-1963. Olion, 2005. President Meri andis Berndt von Stadenile Maarjamaa Risti - Vabariigi Presidendi Kantselei ametlikud teated, 16.07.1997. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Berndt von Staden veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Joosep Pruun

Joosep Pruun VR I/3 (29. oktoober 1893 Käsmu, Haljala kihelkond – 1. oktoober 1979 Borås Rootsi) oli Vabadussõja veteran, Eesti mereväe veteran (kaptenleitnant, 1938), traaler Lehtma komander ja minitraalerite divisjoni ülem. Ta oli Boråsi Eesti Skaudisõprade Seltsi esimees, alates 1971. aastast auesimees. Riigikogu poolt 15. weebruaril 1923 a. wastu wõetud Wabadussõjast osawõtnud kaitsewäelaste autasu seaduse § 5 p. c põhjal, ühekordne toetusraha neljakümne tuhande mk. (40.000 mk.) suuruses., Riigi Teataja, nr. 69-70, 28 aprill 1925 Võitleja (Toronto : 1952- ) nr.5 | september 1979 | lk 7, vasakul EESTI SÕJAMUUSEUM - KINDRAL LAIDONERI MUUSEUM. EESTI OHVITSERID 1918-1940
Johannes Ostrat

Johannes Ostrat VR II/3 (6. detsember 1901 Tallinn – 18. detsember 1979 San Francisco) oli Vabadussõja veteran. Ta oli Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides (ERKÜ) liige. Tema pojapoeg Kenneth Ostrat on USA Õhujõudude ohvitser ja lendur. Võitleja (Toronto : 1952- ) nr.1 | jaanuar 1980 | lk 9, paremal (surmateated) Eesti noormees USA õhujõudude ohvitseriks., Võitleja, nr.1 jaanuar 1995, lk 7 http://genforum.genealogy.com/estonia/messages/1379.html[alaline kõdulink]
Voldemar Kuldvere

Voldemar Kuldvere (Kuldver) (9. november 1889 Rakvere vald, Virumaa – 3. märts 1980 New York) oli Eesti Vabariigi Kõrgema Sõjakooli raamatukogu juhataja, auastmelt major. Võitleja (Toronto : 1952- ) nr.2 | märts 1980 | lk 7, vasakul üleval ja all Eesti Sõjamuuseum kindral Laidoneri Muuseum, ohvitseride andmekogu
Johannes Taras

Johannes Taras VR II/3 (9. aprill 1895 – 30. oktoober 1989 Lakewood, New Jersey) oli Vabadussõja veteran. Vabadusristi II liik 3. järk, seeria 949 - otsus 07.09.1920 Võitleja (Toronto : 1952- ) nr.3 | mai 1980 | lk 6
Jaagup Leeman

Jaagup Leeman VR II/3 (4. aprill 1893 – 9. aprill 1986 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (major), Vabadussõja veteran., korp Vironia liige Boris Jakob Leemann võitles alates 20. detsembrist 1918 kuni Vabadussõja lõpuni 1. ratsapolgu koosseisus selle 1. eskadroni ülemana. Sai 10. veebruaril 1919 Narva rindel Polja küla juures haavata. Hiljem võttis osa 1. ratsapolgu Võru—Marienburg—Jakobstadti operatsioonist. Vabadusristi II liik 3. järk - otsus 15.09.1920 Ohvitseride andmekogu Vironia Vabadussõjas, Võitleja = The Combatant: ülemaailmne Eesti sõjameeste ja vabadusvõitlejate häälekandja, 1 november 1955 Major BORIS J. LEEMAN, VR II/3 IN MEMORIAM, Võitleja = The Combatant : ülemaailmne Eesti sõjameeste ja vabadusvõitlejate häälekandja, 1 mai 1986
Oskar Puusepp

Oskar Puusepp (29. august 1898 Vana-Antsla Võrumaa – 22. juuli 1980 Portland, Oregon, USA) ka 29. august oli Eesti sõjaväelane (kapten), Vabadussõja veteran ja eesti vaimulik. Oskar Puusepp võttis kooliõpilasena osa Vabadussõjast. Lõpetas 1921. aastal sõjakooli. Oli 1922. aastast Narvas 1. Jalaväe rügemendis kompaniiülem. Aastatel 1941–1945 oli ta Teise maailmasõja idarindel Pataljon Narva IV kompanii- ja pataljoniülem. Pärast sõda oli Belgias sõjavangilaagris. Sõjavangilaagris küpses tal otsus õppida usuteadust. 1952. aastal lõpetas ta Hamburgi Ülikooli usuteaduskonna. Üliõpilasena oli ta Balti Kristlike Üliõpilaste Liidu esimees. Prooviaastal oli ta 1949–1952 Hamburgi ja Oldenburgi piirkonnas. Piiskop Johan Kõpp ordineeris Oskar Puusega 3. augustil 1952 Hamburgi Risti kirikus õpetajaametisse. Aastatel 1952–1959 oli Puusepp Niedersachseni ja Põhja-Saksamaa eestlaste õpetaja. 1959. aastast elas Puusepp Ameerika Ühendriikidesse, kui oli algul Chicago praostkonna vikaarõpetaja, aastail 1960–1976 Portlandi koguduse õpetaja ja 1960–1974 ka Seattle'i koguduse pastor. Emerituuri jäi ta 1. jaanuaril 1977. Ohvitseride andmekogu[alaline kõdulink] Võitleja (Toronto : 1952- ) nr.4 | juuli 1980 | lk 7, paremal Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Eesti Kirik nr.4. 1978
August Tiru

August Tiru (20. juuni 1899 Võru – 9. august 1980 Chicago, Illinois) oli Eesti sõjaväelane (kapten), Vabadussõja veteran. Ohvitseride andmekogu[alaline kõdulink] Võitleja (Toronto : 1952- ) nr.5 | september 1980 | lk 6, paremal keskel
Theodor Luts

Theodor Luts (14. august 1896 Palamuse, Palamuse kihelkond – 24. september 1980 São Paulo, Brasiilia) oli Eesti Vabadussõja veteran, Eesti filmioperaator ja filmirežissöör. Theodor Luts õppis Simuna kihelkonnakoolis ja Tartu kaubanduskoolis. 1914.–1918. aastani õppis ta Pihkvas ja Peterburis kommertsgümnaasiumis, mille ka lõpetas. Seejärel õppis ta Tartu Ülikoolis keemiat ja majandust ja käis Tallinna sõjakoolis. Filmikunsti kohta omandas ta teadmisi Pariisis ja Berliinis. Eesti Vabadussõjas osales Theodor Luts Kuperjanovi partisanina. 1927. aastal rajas Luts Tartus ettevõtte Tartu Filmiühing (hiljem Siirius-Film ja Th. Lutsu Filmiproduktsioon). Samal aastal lavastasid Theodor Luts ja tema abikaasa Aksella Luts esimese Eesti täispika mängufilmi "Noored kotkad", mille stsenaariumi autor oli Aksella Luts. Järgmisena valmis “Vahva sõdur Joosep Toots”. 1931. aastal valmis neil kümneosaline vaatefilm "Kas tunned maad?" ja kultuuriantropoloogiline dokumentaalfilm "Ruhnu". Samal aastal valmisid "Noorsõduri esimesed päevad", milles ta jäädvustas kaitsevägede elu, ja õppefilm "Gaas! Gaas! Gaas!". Koostöös soomlastega lõid Lutsud 1931. aastal Eesti esimene heli- ja tantsufilmi "Päikese lapsed". Pärast filmi edukat läbilööki töötas Luts Eesti Kultuurifilmis ja tegi 1933. aastast alates tosina aasta jooksul edukat karjääri Soomes Helsingis, kus ta oli 1936. aastast “Suomi Filmi” peaoperaator. Seal valmisid filmid "Salainen ase" (1943) ja "Varjoja Kannaksella" (1943). Teise maailmasõja lõpu eel, aastal 1944 otsustasid Lutsud poliitiliselt ebakindlast Soomest lahkuda ning siirdusid 1946 Rootsi kaudu Brasiiliasse, kus Theodor Luts tegeles peamiselt filmiaparaatide ekspordiga, kuid jätkas ka tööd mängufilmi operaatorina. 1950. aastal valmis tal seal film "Caraça, Porta do Céu". Koos Aksellaga tegi ta ka dokumentaal- ja reklaamfilme. Theodor Luts oli kirjanik Oskar Lutsu noorem vend ning abielus Aksella Hildegard Lutsuga (10. oktoober 1905 – 8. jaanuar 2005). Theodor Lutsu filmipäevad Võitleja (Toronto : 1952- ) nr.6 | november 1980 | lk 9 Ohvitseride andmekogu "Aksella Luts (s. Kapsta)". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. mai 2012. Vaadatud 20. novembril 2010. Ivi Tomingas "Theodor Luts 105". Rahvusarhiiv, Eesti Filmiarhiivi fotonurk, 2001, lk 79–81 Jaak Lõhmus "Theodor Luts – omaaegne meediageenius". Eesti Ekspress, 9. märts 2007 Theodor Lutsu Soomes tehtud filmide loetelu Theodor Luts Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Theodor Luts rahvusvahelises filmide andmebaasis IMDb
Paul Lanno

Paul-Siegfrid Lanno (kuni 1936. aastani Paul Siegfrid Grüner; 27. mai 1896 – 2. jaanuar 1981 Perth, Austraalia) oli Eesti sõjaväelane (major). Lanno oli Esimese maailmasõja, Vabadussõja ja Teise maailmasõja veteran. Alates 1934. aastast oli ta Sõjavägede Staabi adjutant ja fotograaf. 1940. aastal oli ta Eesti postitsensuuri ülem. Kotkaristi V klassi teenetemärk - otsus 20.02.1939, kätte antud 22.02.1939 Ohvitseride andmekogu[alaline kõdulink] Võitleja (Toronto : 1952- ) nr.1 | jaanuar 1981 | lk 5 Teenetemärkide kavalerid Soomusronglane. 2. soomusrongide rügemendi Ohvitseride Kogu, Valk, 1926. artiklid ajakirjas Sõdur. Elmar Ojaste. Paul Lanno. Eesti Filatelist, nr. 27, 1981, lk. 5.