laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mägra tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Mägra tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Mägra tänav sai nime 27. juunil 2001. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 283
Lõikuse tänav

See artikkel räägib Tallinna tänavast. Narva tänava kohta vaata artiklit Lõikuse tänav (Narva). Viljandi tänava kohta vaata artiklit Lõikuse tänav (Viljandi). ‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Lõikuse tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Tallinna tänavanimed. KNAB.
Liipri tänav

Liipri tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Liipri tänav sai nime 19. augustil 2008. Tänav on saanud nime tänava ääres olnud suurte liiprihunnikute järgi. Varem oli Liipri tänav Raudtee tänava osa. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 279
Lemmiku põik

Lemmiku põik on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Lemmiku põik sai nime 1927. aastal. Tänav on saanud nime Lemmiku tänava järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinn asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 278
Laaniku tänav

Laaniku tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Laaniku tänav sai nimi 20. detsembril 1996. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 277
Külvi tänav

Külvi tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Tallinna tänavanimed. KNAB.
Kärbi tänav

Kärbi tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Tallinna tänavanimed. KNAB.
Käolina tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Käolina tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Käolina tänav sai nime 20. detsembril 1996. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 276
Karusambla tänav

Karusambla tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Tallinna tänavanimed. KNAB.
Hirve tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Hirve tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Hirve tänav sai praeguse nime 13. novembril 1925. Tänava endine nimi oli Trammi tänav (vene keeles Трамвайная улица) ehk Tramvai tänav. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 37 Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 268
Hirve põik

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Hirve põik on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Hirve põik sai nime 7. oktoobril 1952. Tänav on saanud nime Hirve tänava järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 268
Adra tänav (Tallinn)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Adra tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Adra tänav sai nime 12. veebruaril 1952. Tänav on saanud nime lähedal asuva Põllu tänava nimest ajendatult. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 264
Vladimir Suure mälestusmärk

Vladimir Suure mälestusmärk (ukraina keeles Пам'ятник Володимиру Великому) on aastal 1853 püstitatud Kiievi vanim skulpturaalne monument. Monument asub Dnepri kaldal Vladimiri mäel. Mälestusmärgi autorid on arhitekt Aleksandr Thon (kujundas mälestusmärgi pjedestaali), skulptor Vassili Demut-Malinovski (tema tegi bareljeefid) ja skulptor Peter Jakob Clodt von Jürgensburg (kes modelleeris Vladimir Suure skulptuuri).
Sandovo rajoon

Sandovo rajoon (vene keeles Сандовский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tveri oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Sandovo alev. Rajoon piirneb põhjas Vologda oblastiga, idas Vesjegonski rajooniga, lõunas Molokovo rajooniga, edelas Maksatihha rajooniga, läänes Lesnoje rajooniga ja loodes Novgorodi oblastiga. Rajooni pindala on 1603 km². Rajoonis on 216 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse ja viie külaasunduse koosseisu. Q126684906
Eiguliai kalmistu

Eiguliai kalmistu (leedu keeles Eigulių kapinės) on kalmistu Kaunases Eiguliais. Kalmistu asub Nerise kaldal aadressil Jonavos g. 269. Surnuaed rajati 1880. aastal. Algselt oli see külakalmistu. Kaunase kalmistuks kujunes see piirkonna linnaga liitmisel aastal 1959 ja tänapäeval võtab kalmistu enda alla 12 hektarit maad. Kalmistu on kujunenud Leedu tsirkuseartistide matmispaigaks. Kultuurimälestistena on kaitse all kümme kalmistul asuvat hauda. Tsirkuseartistid Francas Černiauskas, Pranas Gudauskas, Maksimilianas Truci (Massimiliano Truzzi), Konstantinas Feroni, Mykolas Vilenčikas, Antanas Pilkauskas, Jonas Ramanauskas, Vladislava Variakojienė (Stankutė), Jadvyga Ramanauskienė (Stankutė) jt. Juozas Vaičkus, Leedu teatrirežissöör Juozas Bagdonas, Leedu kunstnik Stepas Butautas, leedu korvpallitreener Saulius Gricius, leedu poliitik ja keskkonnakaitsja Dalia Grinkevičiūtė, leedu kunstnik ja kirjanik Erikas Laiconas, Leedu vaimulik Petras Tarasenka, Leedu arheoloog Klemensas Čerbulėnas, Leedu vabaõhumuuseumi rajaja Elena Laumenskienė, Leedu helilooja Konradas Aleksa, Leedu veterinaar ja arheoloog Jonas Jurgis Bulota, Leedu sõjaväelane Anatolijus Okulič-Kazarinas, Leedu sõjaväelane Jonas Petruitis, Leedu sõjaväelane Rapolas Okulič-Kazarinas, Leedu sõjaväelane Bronė Kurmytė-Monkevičienė, Leedu näitleja Ona Kurmytė-Mazurkevičienė, Leedu näitleja Valerija Čiurlionytė-Karužienė, Leedu kunstipedagoog ja muuseumiloolane „Tuoj pat kairėje – Eigulių kapinės…“ // Dviračiu po vidurio ir Šiaurės Lietuvą / Kazys Marcinauskas. – K., 1998. 113-115 lk. "Kultūros vertybių registras". Vaadatud 30. mail 2017. http://www.cirkas.lt/langlt/Istorija/
Maksatihha rajoon

Maksatihha rajoon (vene keeles Максатихинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tveri oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Maksatihha alev. Rajoon piirneb põhjas Lesnoje rajooniga, kirdes Sandovo ja Molokovo rajooniga, idas Bežetski rajooniga, kagus Rameški rajooniga, lõunas Lihhoslavli rajooniga, edelas Spirovo rajooniga ning läänes Udomlja linnaringkonaga. Rajooni pindala on 2766,16 km². Rajoonis on 293 asulat, mis jagunevad ühe linnaasunduse ja kolme külaasunduse vahel. Q126684906
Lesnoje rajoon

Lesnoje rajoon (vene keeles Лесной район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tveri oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Lesnoje küla. Rajoon piirneb põhjas Novgorodi oblastiga, idas Sandovo rajooniga, lõunas Maksatihha rajooniga ja läänes Udomlja linnaringkonnaga. Rajooni pindala on 1633 km². Rajoonis on 144 asulat, mis kuuluvad nelja külaasunduse koosseisu. Q126684906
Spirovo rajoon

Spirovo rajoon (vene keeles Спировский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tveri oblasti keskosas. Rajooni keskus on Spirovo alev. Rajoon piirneb kirdes Maksatihha rajooniga, idas Lihhoslavli rajooniga, lõunas Toržoki rajooniga ja läänes Võšni Volotšoki rajooniga. Rajooni pindala on 1497 km². Rajoonis on 141 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse ja nelja külaasunduse koosseisu. Q126684906
Erika Siilivask

Erika Siilivask (1923. aastani Erika Leontine Vassar; 26. mai 1902 Jõksi – 27. august 1993 Tallinn) oli eesti pedagoog ja koolijuht. Õppis Kanepi kihelkonnakoolis ja Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumis. 1928. aastal lõpetas ta Tartu Kõrgema Kunstikooli Pallas joonistusõpetajana. 1028. aastast töötas Võrumaa koolides asendusõpetajana.1941. aastal oli ta Võru Maakonna Täitevkomitee hariduse osakonna juhataja. 1943. aasta märtsist juulini oli ta Magnitogorski lastekodu õppealajuhataja. 1943 sügisest Uvelka lastekodu direktor. Aastatel 1944–1946 oli ta Võrumaa haridusosakonna juhataja, 1945–1946 Võrumaa Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee liige. Aastatel 1946–1961 oli ta Tartu 3. Keskkooli direktor. Ta on maetud Võru kalmistule. 1945 Eesti NSV teeneline õpetaja 1948 rinnamärk "Eesrindlik haridustööline" 1954 medal "Töövapruse eest" 1957 Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu Presiidiumi aukiri ja ÜAÜKN-i rinnamärk 1960 Lenini orden Tema poeg oli ajaloolane Karl Siilivask. Kanepi kihelkonna kultuurilooline kalender 2015[alaline kõdulink] Akadeemiline Keskus: Akadeemik Karl Siilivaski tegemistest ajaloo vallas kirjutas Margus Maidla Eesti NSV ajutise Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus linna ja maakonna täitevkomiteede moodustamise kohta. Eesti NSV Teataja 21. jaanuar 1941 Aino Kits. Eesti koolid nõukogude tagalas. Nõukogude Õpetaja, 7. august 1982 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 2. märtsi 1945 seadlus Võrumaa Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee isikulise koosseisu kinnitamise kohta. Eesti NSV Teataja, 18. märtsi 1945 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 5. novembri 1946 seadlus Võrumaa Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee isikulise koosseisu kinnitamise kohta. Eesti NSV Teataja, 28. jaanuar 1947 Tartu Raatuse Kool. Koolijuhid Eesti Muuseumide Veebivärav. Võrumaa Muuseumi fotokogu. Siilivask, Erika - ENSV teeneline õpetaja (1945)
Atul Gawande

Atul Gawande (sündinud 5. novembril 1965 New Yorgis Brooklynis) on Ameerika Ühendriikide arst ja aimekirjanik, mitme meditsiiniteemalise aimeraamatu autor. Ta on pärit India päritolu immigrantide perest. Tema vanemad olid arstid. 1987. aastal lõpetas ta Stanfordi Ülikooli bakalaureusekraadiga bioloogias ja politoloogias. Rhodesi stipendiaadina sai ta 1989. aastal Oxfordi Ülikoolist magistrikraadi filosoofia, politoloogia ja majandusteaduse alal. Aastatel 1990–1992 ja 1993–1995 õppis ta Harvardi Ülikooli õppeasutuses Harvard Medical School, kust sai meditsiinidoktori (M.D.) kraadi. Magistrikraadi avaliku tervishoiu alal sai ta 1999. aastal Harvardi Ülikooli õppeasutusest Harvard School of Public Health. 2003. aastal lõpetas ta residentuuri. 2006. aastal sai ta MacArthuri fondilt MacArthuri stipendiumi. Ta töötab professorina Harvardi Ülikooli õppeasutustes Harvard School of Public Health (tervishoiupoliitika ja -halduse osakonnas) ja Harvard Medical School (Samuel O. Thier Professor of Surgery). Ta tegutseb ka praktiseeriva kirurgina üld- ja endokrinoloogilise kirurgia valdkonnas ühes Bostonis asuvas haiglas. Ühtlasi on ta Ariadne Labsi tegevdirektor. Varem on ta töötanud Bill Clintoni 1992. aasta presidendikandidaadi valimiskampaanias. 1998. aastast oli ta The New Yorkeri kaastööline). 2012. aastal esines ta TED konverentsil Long Beachis California osariigis. 2002 – USA raamatuauhinna National Book Award nominent ("Complications: A Surgeon's Notes on an Imperfect Science") 2010 – National Magazine Award kategoorias "Avalik huvi" (ajakirjas The New Yorker ilmunud "The Cost Conundrum") 2011 – National Magazine Award kategoorias "Avalik huvi" (ajakirjas The New Yorker ilmunud "Letting Go") 2011 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks 2014 – Lewis Thomase teaduskirjutiste auhind 2002 – Complications: A Surgeon's Notes on an Imperfect Science. Picador, ISBN 9780312421700 2007 – Better: A Surgeon's Notes on Performance. Picador, ISBN 9780312427658 2009 – The Checklist Manifesto: How to Get Things Right. Picador, ISBN 9780312430009 2014 – Being Mortal: Medicine and What Matters in the End. Metropolitan Books, ISBN 9780805095159 2016 – Surelikkus. Meditsiinist ja sellest, mis on tegelikult oluline. Tõlkinud Jürgen Innos. Pilgrim, ISBN 9789949571529 Leadership. ariadnelabs.org TED 2012: The Future of Medicine Is in the Paperwork. wired.com Atul Gawande: How do we heal medicine?. Esinemine TED konverentsil youtube.com, 16. aprill 2012 Ariadne Labs, a center for health systems innovation, launches new space. hsph.harvard.edu
Konnakotkad

Konnakotkad on rühm kotkaid. Pärast lahutamist perekonnast Aquila moodustab see rühm eraldi perekonna Clanga. Sellesse rühma kuuluvad väike-konnakotkas (Clanga pomarina ehk Aquila pomarina) – Eesti arvukaim kotkaliik; läänepoolse levikuga suur-konnakotkas (Clanga clanga ehk Aquila clanga) – Eestis haruldane; idapoolse levikuga lõuna-konnakotkas (Clanga hastata ehk Aquila hastata ehk Aquila pomarina hastata) – elab Indias Neist väike-konnakotkas ja suur-konnakotkas elavad ka Eestis.
Kavkaz Center

Kavkaz Center on radikaalne tšetšeeni uudisteagentuur, mis edastab uudiseid Kaukaasiast, Venemaalt ja mujalt maailmast, lähtudes islami vaadetest. Agentuuri asutas 1999. aastal Groznõis Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi infominister Movladi Udugov. Nende internetiportaal on korduvalt suletud olnud Venemaa võimude, FSB ja vene häkkerite rünnakute tõttu. Vene võimude väitel on tegemist terroristide infoportaaliga. Nende server on paiknenud Leedus, Lätis, Rootsis, Eestis, Soomes ja USAs. Internetiportaal on vene-, inglis- ja türgikeelne. http://www.kavkazcenter.com/
Malvaste kabel

Malvaste kabel on õigeusu kabel Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Tahkuna poolsaare Malvaste külas Malvaste kalmistul. Puidust õlgkatusega kabel on arvele võetud kultuurimälestisena. Kabel ehitati 20. sajandi I veerandil. Malvaste kabel kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 31.05.2017) http://www.hiiuleht.ee/2014/07/malvaste-kabeli-saamisloost/ http://www.postimees.ee/509444/hiiumaal-malvastes-puhitseti-sisse-oigeusu-kabel
Bibliotheca Baltica

Bibliotheca Baltica on organisatsioon, mille eesmärkide seas on edendada Läänemere maade raamatukogude omavahelist koostööd ja aidata kaasa nendes raamatukogudes talletatud info paremale kättesaadavusele.[viide?] Organisatsiooni loomise mõte käidi välja juunis 1992, kui ARS BALTICA raames toimus sümpoosion nimega Bibliotheca Baltica. Organisatsioon korraldab iga kahe aasta tagant rahvusvahelist sümpoosionit. Organisatsioon annab välja oma ajakirja. http://baltica.lnb.lv/about/history/ (vaadatud 31.05.2017) http://baltica.lnb.lv/about/ (vaadatud 31.05.2017) Organisatsiooni koduleht
Aasta muuseumisõber

Aasta muuseumisõber on aunimetus, mida annab 2007. aastast välja Eesti Muuseumiühing. Muuseumisõbra aunimetuse väljaandmise eesmärk on avaldada avalikku tunnustust isikule või isikutele, kes oma tööalase või ühiskondliku tegevusega on silma paistnud Eesti muuseumide toetamisel – osalenud muuseumide arendamisel, muuseumides tehtava töö kajastamisel või aidanud kaasa muul moel Eesti muuseumide maine tõstmisele. 2023. aastal valiti muuseumisõbraks esmakordselt aktiivne muuseumikülastaja, kes külastas seitsme kuuga kõiki muuseumikaardiga liitunud Eesti muuseume. 2007 Pertti Pyhtilä 2008 Kadi Alatalu 2009 Enn Kunila 2010 Mart Ummelas 2011 Riina Roose 2012 Ivi Tomingas 2013 Ott Sandrak 2014 Riin Alatalu 2015 Kadri Tiisel ja Tiina Vilu 2016 Jelena Tšekulajeva 2017 Rein Veidemann 2018 Valner Valme 2019 Karin Paulus 2021 Jakob Rosin 2022 Stockholmi keskkonnainstituudi Tallinna keskus 2023 Krista Roolaid "Muuseumisõber 2017 on Rein Veidemann". Eesti Muuseumiühingu koduleht. Vaadatud 31.05.2017. "KULTUURIS KUUM ⟩ Aasta muuseumisõber Krista Roolaid kogus tänavu ligi 200 muuseumikülastust". Kultuur. 24. november 2023. Vaadatud 18. aprillil 2024. "Muuseumisõbrad – Eesti Muuseumiühing". www.muuseum.ee. Vaadatud 18. aprillil 2024. ERR (17. november 2023). "Galerii: aasta muuseumisõbraks valiti muuseumifänn Krista Roolaid". ERR. Vaadatud 18. aprillil 2024.
Kiidjärve raamatukogu

Kiidjärve raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Põlva vallas Kiidjärve külas Kiidjärve mõisa pargis. Raamatukogu on ühes majas seltsimajaga. Raamatukogu-seltsimaja valmis 2003. Raamatukogu juhataja on Krista Pikk. https://web.archive.org/web/20170531103918/http://www.rahvakultuur.ee/_107?v=264&o=2178 (vaadatud 31.05.2017) https://web.archive.org/web/20170531103700/http://vastse-kuuste.kovtp.ee/kiidjarve-raamatukogu (vaadatud 31.05.2017) https://maaleht.delfi.ee/artikkel/64101101
Tribonianus

Tribonianus (475–545) oli Ida-Rooma jurist. Ta oli pärit Pamfüülia maakonnast, tema emakeel oli kreeka keel ning ta oli väga kõrgelt haritud. Tribonianus oli keiser Justinianuse (525– 565) tähtsaim õigusnõustaja. Tribonianus oli Justinianuse koodeksi põhiline koostaja ja tõenäoliselt ka selle koostamise algataja. Talle kuulus kõrgeim ametikoht imperaatori alluvuses: magister officiorum. Aastatel 530–532 ja 534 kuni surmani oli Tribonianus Justinianuse Püha palee kvestor (ladina keeles quaestor sacri palatii). Rahvale Tribonianus ei meeldinud, ta pidavat olema rahaahne. Sellel ametikohal süüdistati teda, ilmselt alusetult, äraostetavuses ja usulises ebaortodoksuses. Süüdistus tulenes eeldatavasti tema huvist ilmaliku filosoofia ja astronoomia vastu. Aastal 529 sai ta 16-liikmelise komisjoni liikmeks, mis koostas esimese Codex constitutionum’i. Peale seda sai temast komisjoni esimees, ning aastal 533 pKr avaldasid nad Digestid ja aastal 534 teise koodeksi. Digestidesse koguti väljavõtteid ja lausa fragmente Rooma juristide aastate 100– 250 vältel tehtud töödest. Lisaks teostas Tribonianus järelevalvet Institutiones’e kirjutamisel 533. aastal. Tribonianus oli Justinianuse õigusnõustaja ning seetõttu vastutas ta Novellae constitutiones post codicum’i eest, mis jõustusid aastatel 534–565. P. Birks, Review: Tribonian: Tribonian by Tony Honoré, The Classical Review, Osa 33, Number 2 1983, Lk 246–249 [1] Encyclopædia Britannica: Tribonian F. W. Dingledy, The Corpus Juris Civilis: A Guide to its History and Use, Legal Reference Services Quarterly, Osa 35, Number 4 2016, Lk 231–255 [2] "Tribonian". Encyclopedia Britannica.[alaline kõdulink] M. Stolleis (2001). Juristen. München.
Ikonioni sultanaat

Ikonioni sultanaat (ka Κοnуа sultanaat) oli riik Väike-Aasias 11.–14. sajandil. Tekkis seldžukkide vallutatud Bütsantsi aladel. Esialgne pealinn oli Nikaia, aastast 1097 Ikonion (praegune Konya). Sultan Ala'ud-din Kai Kubadi ajal (1219–1236) sai Ikonioni sultanaat sõjaliselt ja poliitiliselt võimsaks riigiks. Sealsed linnad olid tähtsad käsitöö- ja kultuurikolded. 1243. aastal ründasid riiki mongolid, seejärel muutus see Hulagiidide vasalliks. Aastani 1307 lagunes Ikonioni sultanaat väikevaldusteks, millest üks oli Osmani beilik mis sai hiljem Osmanite riigi tuumikalaks. Rumi Seldžukkide sultanaat Osmanite riik
Maania

Maania ehk maniakaalne episood ehk mania [man'iia] (ladina keeles mania) on meeleoluhäire, mida iseloomustab patsiendi meeleolu haiguslik kõrgenemine. Reeglina kaasub ka mõttekäigu kiirenemine ja tahteaktiivsuse tõus. Nimetatud kolme sümptomi koosesinemist nimetatakse maniakaalseks triaadiks. Meeleolu kõrgenemine võib esineda ka ilma tahteaktiivsuse tõusuta (loid maania) või võivad kaasuda tigeduse episoodid (pahur maania). Meeleolu on kõrgenenud sõltumata olukorrast ning võib varieeruda lihtsalt heast tujust eufoorilisuseni. Sageli kaasneb meeleolutõusuga kõnetulv, suurenenud tegutsemistung, vähenenud unevajadus. Väheneb kriitikameel iseenda tegemiste suhtes: enesehinnang on tõusnud, vahel suurusmõtete tasemele. Kuigi maania kirjeldus võib tunduda positiivne, on see raske haiguslik seisund. Maania puhul ei ole haige võimeline adekvaatselt olukorda hindama ja seetõttu võtab vastu vääraid otsuseid, mis tulenevad tema kõrgenenud enesehinnangust. Maania puhul võtab inimene liigseid riske: näiteks kihutab autoga ohtlikke manöövreid tehes, kulutab mõtlematult raha või muutub teistele ohtlikuks. Piltlikult öeldes on maaniaseisundis viibival inimesel "meri põlvini". Tulenevalt suurenenud energiatulvast ning kõrgenenud enesehinnangust võivad maaniaga patsiendid mõnel juhul kergesti ja valimatult armuda. Maniakaalne isik suudab suhteid kiirelt luua, kuid mitte kaua hoida. Suureneb sugutung, mida rahuldatakse tihti valimatult ning ka inimese haigusvaba perioodi eelistusi silmas pidades ebaloomulikul viisil. Mõnel juhul kaasnevad maaniaga psühhootililised sümptomid. Sellistel patsientidel võib kõne ja mõtlemise tempo muutuda nii kiireks, et kõnest ei ole võimalik aru saada. Söömise, joomise ja unevajaduse eiramine võib tekitada eluohtlikke seisundeid. Võib esineda fragmentaarset tagakiusamisluulu või näiteks religioosse sisuga suurusmõtteid. Kui maniakaalsele episoodile järgneb depressioon või teine maniakaalne episood, on tegemist bipolaarse meeleoluhäirega. Maniakaalseid patsiente tuleb äärmuslikel juhtudel sundhospitaliseerida. Üldjuhul ei saa maniakaalne patsient ise oma seisundist aru ning ka teda ümbritsevatel inimestel võib esialgu jääda mulje kui tegusast inimesest, kellega paljud läbi ei saa. Hüpomaania
Vadim Vassiljev

Vadim Valerjevitš Vassiljev (vene keeles Вадим Валерьевич Васильев; sündinud 6. veebruaril 1969 Barnaulis) on vene filosoof. Ta töötab 2003. aastast Moskva Riikliku Ülikoolis filosoofiaprofessorina. Tema peamised uurimisalad on uusaja filosoofia, analüütiline filosoofia, metafüüsika, eetika ja teadvusefilosoofia. Tal on uurimusi ka saksa klassikalise filosoofia ja kaasaja filosoofia alalt. Ta on vene keelde tõlkinud Kanti ja Chalmersit. 2009. aastal avaldas ta raamatu teadvuse raskest probleemist "Трудная проблема сознания". Ta on 2009. aastal MRÜ filosoofiateaduskonna juurde loodud Moskva teadvuse uurimise keskuse asutajaid (koos Dmitri Volkoviga). Ta lõpetas 1993. aastal M. V. Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna. 1995. aastal kaitses ta MRÜ-s teaduste kandidaadi kraadi filosoofias. Väitekiri käsitles Immanuel Kanti metafüüsikat ("Дедукция категорий в метафизике Канта"). 2002. aastal sai ta filosoofiadoktori kraadi doktoritööga "Учение о душе в западноевропейской философии XVIII века". Ta töötab 1997. aastast MRÜ filosoofiateaduskonna välismaa filosoofia ajaloo kateedris (aastatel 1997–2003 dotsendi ja 2003. aastast professorina). 2004. aastast on ta kateedrijuhataja. Ühtlasi on ta Moskva teadvuse uurimise keskuse kaasdirektor (teine kaasdirektor on Dmitri Volkov). Oma viimases raamatus "В защиту классического компатибилизма: Эссе о свободе воли" ('Klassikalise kompatibilismi kaitseks. Essee vabast tahtest'; 2017) peab ta vaba tahte probleemi lahendamist klassikalise kompatibilismi kaudu perspektiivseks, kuigi selle järjekindel rakendamine viib kompatibilismi ja libertarismi seisukohtade ühtlustumiseni. 1998 – "Подвалы кантовской метафизики: Дедукция категорий". М., ИМЛИ РАН, ISBN 5201133088 2003 – "История философской психологии. Западная Европа – XVIII век". Калининград, ISBN 5878691132 2005 – "100 этюдов о Канте". М.: Кн. дом Университет, ISBN 5982270970 (koostaja ja tõlkija) 2009 – "Трудная проблема сознания". М.: Прогресс-Традиция, ISBN 9785898263164 [1] 2010 – "Философская психология в эпоху Просвещения". М.: Канон+, 2010. — 520 с. — ISBN 9785883731760 [2] 2014 – "Сознание и вещи: Очерк феноменалистической онтологии". М.: УРСС, ISBN 9785397041829 [3] 2017 – "В защиту классического компатибилизма: Эссе о свободе воли". М.: ЛЕНАНД, ISBN 9785971039815 [4] 2013 – Дэвид Чалмерс. "Сознающий ум. В поисках фундаментальной теории". М.: УРСС, 512 lk, ISBN 9785453000456 [5] Ta valdab vene, inglise, saksa ja prantsuse keelt. Васильев Вадим Валерьевич. philos.msu.ru Интервью с В.В. Васильевым. datepalmcompote.blogspot.com.ee, 8. aprill 2013 Биологический натурализм. Теория сознания Джона Серла. В.Васильев. Loeng John Searle'i teadvuseteooriast. youtube.com, 25. veebruar 2016
Kohtla-Järve Keskraamatukogu

Kohtla-Järve Keskraamatukogu on keskraamatukogu Ida-Viru maakonnas Kohtla-Järvel aadressil Pärna tänav 27. Raamatukogu asutati 1947 Kohtla-Järve linnaraamatukoguna. Keskraamatukogu staatus on aastast 1967. Raamatukogul on kolm haruraamatukogu: Ahtme haruraamatukogu Oru haruraamatukogu Sompa haruraamatukogu http://k-jarve.lib.ee/raamatukogust/ajaloost/ (vaadatud 31.05.2017) http://k-jarve.lib.ee/ (vaadatud 31.05.2017) Raamatukogu koduleht