laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tiit Tammaru

Tiit Tammaru (sündinud 4. veebruaril 1972) on eesti geograaf, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2018). 1994. aastal lõpetas ta Tartu ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafia erialal ja kaitses 1996. aastal samas teadusmagistri kraadi. Pärast doktorantuuri lõpetamist Tartu ülikooli juures kaitses ta 2001. aastal doktoriväitekirja “Linnastumine ja linnade kasv Eestis nõukogude aastatel”. Alates 1997. aastast on Tiit Tammaru töötanud Tartu ülikooli geograafia instituudis teadurina, alates 2002. aastast vanemteadurina. Alates 2012. aastast on ta Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduse instituudi linna- ja rahvastikugeograafia professor, alates 2018. aastast inimgeograafia ja regionaalplaneerimise õppetooli juhataja. Ta on töötanud külalisteadurina Utah' ülikoolis (USA) ja Umeå ülikoolis (Rootsi) ja külalisprofessorina Delfti tehnoloogiaülikoolis (Holland). 2003. aastal valiti ta Tartu ülikooli Välis-Eesti uuringute keskuse (VEUK), mis 2012. aastal muudeti Taru ülikooli rände- ja linnauuringute keskuseks (CMUS) ning mida ta juhtis kuni 2016. aastani. Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti ta 2018. aastal inimgeograafia alal. Ta kuulub akadeemia bioloogia, geoloogia ja keemia osakonda. 2021. aastal valis Eesti teaduste akadeemia Tiit Tammaru uurija-professoriks. Tiit Tammaru teadustöö põhisuundadeks on ränne ja segregatsioon. Tema viimaste aastate teadustööde põhiline sisu on selgitada, millised muutused toimuvad Euroopa linnades segregatsioonis ning mis on selle põhjused ja tagajärjed. Ta on osalenud nii mahukates rahvusvahelistes kui ka Eesti-sisestes teadusprojektides. Ta on rahvastiku teadusliku uurimise rahvusvahelise ühingu (IUSSP), Euroopa rahvastiku-uuringute ühenduse (EAPS) ja linnauuringutega tegeleva teadlaste võrgustiku (CAT) liige. Tartu ülikoolis vastutab Tiit Tammaru inimgeograafia ainekava eest nii bakalaureuse-, magistri- kui doktoriõppes. Tema juhendamisel on kaitstud bakalaureuse- ja magistritöid ning kaheksa doktoritööd. Tiit Tammaru on üks kõige enam publikatsioone avaldanud ja tsiteeritud sotsiaalteadlasi Eestis (v.a. psühholoogia). Ta on avaldanud üle 70 kõrgetasemelist teaduspublikatsiooni (WoS) kõige olulisemates geograafia, demograafia ja linnauuringute ajakirjades. Ta on riigi teaduspreemiate komisjoni liige. Venelased Eestis: ränne ja kohanemine / Tiit Tammaru. Tallinn, 1999, 92 lk. ISBN 9985670574 Valglinnastuv Tallinn: neli arengustsenaariumit / Külliki Tafel, Tiit Tammaru, Erik Terk. Tallinn, 2007, 55 lk. Eesti rändeajastul / Eesti Koostöö Kogu ; peatoimetaja Tiit Tammaru. Tallinn, 2017, 261 lk. 2011 Eesti Vabariigi teaduspreemia sotsiaalteaduste alal uurimuste tsükli “Rahvastikurühmade linnastumine, eeslinnastumine ja vastulinnastumine Eestis” eest 2021 Balti teaduste akadeemiate medal 2022 Tartu Ülikooli aumärk Tiit Tammaru CV Akadeemik Tiit Tammaru 50 "Selgusid kolme Balti riigi teaduste akadeemiate medalisaajad". teadus.postimees.ee. 29. juuni 2021. Vaadatud 30.03.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Tiit Tammaru Eesti Teaduste Akadeemia kodulehel Tiit Tammaru Eesti Teadusinfosüsteemis
Peeter Tenjes

Peeter Tenjes (sündinud 14. juulil 1955 Türil) on eesti astrofüüsik. Ta lõpetas aastal 1978 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna. Ta sai doktorikraadi 1993. aastal Tartu Ülikoolis tööga "Models of Regular Galaxies" (juhendaja Jaan Einasto). Ta on töötanud Tartu Ülikoolis assistendi, teaduri, vanemteaduri ja dotsendina. Alates 2012. aastast on ta Tartu Ülikooli astrofüüsikaprofessor. Tema teadustöö põhiteemad on galaktikate fotomeetria, tähesüsteemide fotomeetrilised ja kinemaatilised mudelid, galaktikate allsüsteemide struktuur, kaugete galaktikate struktuur ja formeerumine, galaktikate struktuur erinevas keskkonnas, tähesüsteemide dünaamika. 2020 Tartu Ülikooli aumärk "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Peeter Tenjes Eesti Teadusinfosüsteemis
Tanel Tenson

Tanel Tenson (sündinud 5. augustil 1970 Tallinnas) on eesti biokeemik, molekulaarbioloog ja mikrobioloog, Tartu Ülikooli antimikroobsete ainete tehnoloogia professor. Ta lõpetas 1988. aastal Tallinna 3. Keskkooli ning 1992. aastal Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna cum laude biokeemikuna. Magistrikraadi sai ta Tartu Ülikoolis 1994. aastal tööga "Mõnda Escherichia coli ribosoomide biosünteesist" ning doktorikraadi 1997. aastal tööga "Ribosomes, peptides and antibiotic resistance". Aastail 1994–1996 oli ta külalisteadur Illinoisi Ülikoolis Chicagos, 1997–1998 vanemteadur Eesti Biokeskuses, 1998–2007 vanemteadur Tartu Ülikoolis, 2001. aastal külalisteadur Uppsala Ülikoolis. 2007. aastast on ta Tartu Ülikooli professor. Tema teadustöö põhiteemaks on valkude biosünteesi mehhanismid, antibiootikumid ja antibiootikumiresistentsus. Ema on portselanikunstnik Krista Virkus, isa merebioloog ja fotograaf Jüri Tenson, abikaasa Viia Kõiv, lapsed Kaur Tenson, Kaaren Tenson ja Tuule Tenson. 2016 Tartu Ülikooli aumärk 2018 Eesti riigi teaduspreemia 2021 Tartu Ülikooli medal "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Aire Koik (8. veebruar 2018). "Teaduse elutööpreemia saavad Mall Hiiemäe ja Agu Laisk". Haridus- ja Teadusministeerium. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2018. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. Tanel Tenson Eesti Teadusinfosüsteemis
Soomusrongide Brigaad

Soomusrongide Brigaad oli Eesti soomusrongide väeüksus (brigaad). Brigaad moodustati 1. veebruaril 1921 pärast Soomusrongide Diviisi reorganiseerimist[viide?]. Reorganiseerimise käigus olid tulevaselt brigaadilt ära võetud jalaväeosad. 1923. aasta 1. augustist reorganiseeriti Soomusrongide Brigaad kaheks rügemendiks: 1. Soomusrongirügement, mis asus Tapal, ja 2. Soomusrongirügement, mis asus Valgas. 1934. aasta 30. novembrist moodustati kahest soomusrongirügemendist üks Soomusrongirügement, mis asus Tapal. 1923. aasta augustis Soomusrongide brigaadi koosseisu kuulunud tankide- ja soomusautokompaniist, mis jagati kaheks rügemendiks ja Sõjaväe Varustusvalitsuse koosseisu kuulunud autokompaniist formeeriti ka auto-tankidivisjon. Mati Õun, 2001. Eesti sõjavägi 1920–1940. Tallinn: Tammiskilp. Lk 10
Improvisatsioon

Improvisatsioon ehk improviseerimine ehk improviseering (itaalia improvvisazione) on hetkelooming. Improvisatsiooniga tegelejat nimetatakse improviseerijaks või improvisaatoriks. Improvisatsioonilise teose esitus toimub samal ajal selle loomisega. Improteater ImproTest IMPROVIZZ Jacques Coursil. Hidden principles of improvisation. – Sign Systems Studies, 43(2/3), 2015, lk 226–234. Veebis.
Rodrigo Duterte

Rodrigo "Rody" Roa Duterte (sündinud 28. märtsil 1945 Maasinis) on Filipiinide poliitik, president 2016–2022. Ta sündis aastal 1945 Maasinis Habagatang Leyte provintsis Ida-Visayase regioonis. Duterte esimene välispoliitiline avaldus oli väljakutseks Malaisiale, sest ta nõudis tagasi Sabahi osariiki. Rodrigo Duterte hinnangul kuulub Sabah tegelikult Sulu sultanaadile ning seda valitsenud Kirami dünastiale. Oktoobris 2021 teatas Rodrigo Duterte, et ei kandideeri 2022. aastal asepresidendiks ja lahkub poliitilisest elust. 2017 – OCCRP aasta inimene organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vallas http://www.notey.com/@politics_unofficial/external/9557497/from-friends-to-enemies-duterte%E2%80%99s-plan-to-reclaim-sabah-irks-malaysia.html https://www.rfi.fr/fr/asie-pacifique/20211002-philippines-le-pr%C3%A9sident-rodrigo-duterte-annonce-son-retrait-prochain-de-la-vie-politique
Vallo Tillmann

Vallo Tillmann (sündinud 28. augustil 1963) on eesti arst (pediaater) ja arstiteadlane. Ta lõpetas 1988. aastal cum laude Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ning sai 1989. aastal internatuuridiplomi pediaatrias. 2000. aastal kaitses ta Manchesteri Ülikoolis väitekirja "Methodological, biochemical and clinical aspects of short-term growth in children" ning sai meditsiinidoktori kraadi. Ta on alates 2003. aastast Tartu Ülikooli pediaatriaprofessor ja Tartu Ülikooli Kliinikumi lastekliiniku juhataja. 2013 Tartu Ülikooli medal 2015 Eesti Vabariigi teaduspreemia "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Vallo Tillmann Eesti Teadusinfosüsteemis
Jaak Truu

Jaak Truu (sündinud 3. juunil 1967) on eesti mikrobioloog. Ta lõpetas Tartu Ülikooli 1991. aastal mikrobioloogia erialal ning sai magistrikraadi 1994. aastal hüdrobioloogia erialal. 2004. aastal sai ta Tartu Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi mikrobioloogia alal tööga "Oil shale industry wastewater: impact on river microbial community and possibilities for bioremediation". Ta on Tartu Ülikooli keskkonnatehnoloogia professor. 2017 Tartu Ülikooli aumärk "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Jaak Truu Eesti Teadusinfosüsteemis
Kulno Türk

Kulno Türk (sündinud 25. septembril 1954) on eesti majandusteadlane ja Tartu Ülikooli personalijuhtimise professor. Kulno Türk lõpetas 1973. aastal Tartu 1. Keskkooli ning 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. Aastatel 1979–1983 oli ta Tartu Ülikooli majandusteaduskonna aspirant ning kaitses 1986. aastal majandusteaduste kandidaadi kraadi Leningradi Finants-Majandusinstituudis teemal "Püsiva kaubanduskaadri kujundamise sotsiaal majanduslikud alused" (Разработка социально-экономических основ формирования устойчивых кадров в торговле: на материалах Эстонской ССР) töö-ökonoomika valdkonnas. Kulno Türk oli aastatel 1977–2011 Tartu Ülikooli (TÜ) juhtimise ja turunduse ning ettevõttemajanduse instituutide dotsent. Alates 2011. aastast TÜ majandusteaduskonna personalijuhtimise professor. Aastatel 2006–2017 oli ta ärijuhtimise magistriõppe programmijuht ning 2017. aastast on Türk turunduse ja finantsjuhtimise magistriõppe programmijuht. Kulno Türk peamised uurimisteemad on personali valik, töötajate hindamine, arendamine ja töötasustamine, töösoorituse ja tulemuslikkuse juhtimine, juhtimisstiilid ja eestvedamine, grupi-coaching jt. 1995–2005 avaldas Kulno Türk kümme kõrgkooli originaalõpikut personali juhtimise, eestvedamise ja inimressursi juhtimise teemadel ning juhtimise aluste õpiku koostöös Aino Siimoniga. 2005. aastal avaldas Türk kõrgkooli originaalõpiku "Inimressursi juhtimine“. Ta on välja töötanud ettevõtete ja asutuste personali valiku, hindamise, töötasustamise, arendamise, eestvedamise ja grupi-coachingu uurimise metoodikad ning avaldanud üle saja teaduspublikatsiooni. Türk on juhendanud kaitsmiseni üle 80 magistritöö ja juhendanud(b) viit doktoritööd. Kulno Türk on osalenud ligi kümnes teadusprojektis põhitäitjana ning juhtinud ja olnud põhitäitja neljas rakenduslikus projektis: Üldharidus- ja kutsekoolide tulemuslikkus ja seda mõjutavad tegurid (2011); Eesti finantssektori inimvara seisund, tulevikuvajadused ja arendamine (2014); Naiste roll ja selle suurendamise võimalused Eesti IKT sektoris (2015); Töö efektiivsuse hindamise digitaalse küsimustiku välja töötamine (2020). 2009 Tartu Ülikooli aumärk 2014 Tartu Ülikooli medal 2022 Pärnu kolledži kuldmärk 2023 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis" Tema isa oli Vambola Türk (1928–2016), ema Koidula Türk (1932–2008). Ta oli abielus Maarika Türgiga (s 1952), neil on tütar Helen McLennan (s 1978) ja poeg Tambet Türk (s 1983). "Eesti Teadusinfosüsteem. Kulno Türk". "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 28. oktoobril 2023. Kulno Türk ResearchGate'is Loeng teemal "Tagasisidestamine ja coaching"
Kadri Ukrainski

Kadri Ukrainski (sündinud 10. oktoobril 1974) on eesti majandusteadlane, Tartu Ülikooli teadus- ja innovatsioonipoliitika professor. Tema peamised uurimisteemad on teadus- ja innovatsioonipoliitika. Ta on toetanud oma uuringutega teaduspoliitika kujundamist nii Eestis kui ka rahvusvahelistes organisatsioonides. Ukrainski on avaldanud üle 80 teaduspublikatsiooni ja uuringuraporti. Kadri Ukrainski lõpetas 1996. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna, 1998. aastal kaitses sealsamas magistrikraadi tööga "Varjatud tööpuudus Eestis" ning 2008. aastal kaitses Tartu Ülikoolis doktorikraadi teemal "Sources of Knowledge Used in Innovation: An Example of Estonian Wood Industries" ("Innovatsiooniteadmuse allikad Eesti puidusektori näitel"), juhendajad prof George Nicholas von Tunzelmann ja prof Janno Reiljan. Doktorantuuri ajal, alates 2001. aastast, on Kadri Ukrainski töötanud Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas erinevatel ametikohtadel. 2008. aastal, peale doktorikraadi kaitsmist, töötas ta vanemteadurina, 2015. aastal valiti Ukrainski teadus- ja innovatsioonipoliitika professoriks. Alates 2013. aastast on Kadri Ukrainski majandusteaduskonna riigimajanduse ja majanduspoliitika õppetooli juhataja. Aastatel 2014-2016 on ta töötanud majandusteadukskonna teadusprodekaanina ja asejuhatajana teaduse alal ning alates 2019. aastast on ta majandusteaduskonna juhataja. Ta on majandusteaduskonna (aastast 2013) ja Johan Skytte instituudi (aastast 2018) nõukogu liige. Ukrainski on 2003. aastast Eesti Majandusteaduse Seltsi liige ning 2014. aastast Horizon 2020 programmikomitee ekspert. Aastatel 2015-2019 oli ta Eesti teaduspoliitika komisjoni liige ning 2020. aastal valitsuse majandusarengu komisjoni juurde loodud ekspertkogu ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ning Haridus- ja Teadusministeeriumi poolt kokkukutsutud nutika spetsialiseerumise ekspertkogu liige. 2021 Tartu Ülikooli aumärk "Eesti Teadusinfosüsteem. Kadri Ukrainski". "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Kadri Ukrainski, Google Scholar Kadri Ukrainski, ResearchGate
Raipekotkas

Raipekotkas (Neophron percnopterus) on linnuliik haugaslaste sugukonnast raipekotka perekonnast. Eestis on raipekotkas eksikülaline. Raipekotkas on esindatud ka Tallinna Loomaaias. Elts, Jaanus; Leito, Aivar; Leivits, Meelis; Luigujõe, Leho; Nellis, Renno; Ots, Margus; Tammekänd, Indrek; Väli, Ülo (2019). "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2013–2017" (PDF). Hirundo 2019 32 (1) 1-39.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "Raipekotkas". tallinnzoo.ee. Vaadatud 11.04.2022. Raipekotkas andmebaasis eElurikkus
Eero Vainikko

Eero Vainikko (sündinud 28. juulil 1963) on eesti matemaatik ja informaatik. Ta on lõpetanud 1981. aastal Tartu 2. Keskkooli ning 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli rakendusmatemaatikuna. Aastail 1987–1990 oli ta aspirantuuris Moskva Juhtimisprobleemide Instituudis, 1990. aastal kaitses ta seal füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja "Вынужденные периодические колебания в управляемых системах с обратными связями, зависящими от производных". 1997. aastal kaitses ta Norras Bergeni Ülikoolis doktoriväitekirja "Robust Additive Schwarz Methods – Parallel Implementations and Applications". Ta on töötanud Tartu Ülikoolis lektori, teaduri, vanemteaduri ja erakorralise professorina. Alates 2008. aastast on ta Tartu Ülikooli hajussüsteemide professor. 2009 Tartu Ülikooli aumärk Tema isa on akadeemik, Tartu Ülikooli arvutusmatemaatika professor Gennadi Vainikko, ema oli matemaatik ja mehaanikateadlane Ivi Vainikko. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Eero Vainikko Eesti Teadusinfosüsteemis
Zdeněk Mlynář

Zdeněk Mlynář (kuni 1945. aastani Zdeněk Müller; 22. juuni 1930 Vysoké Mýto – 15. aprill 1997 Viin) oli Tšehhoslovakkia ja Tšehhi poliitik. Mlynář oli Praha kevade üks liidreid, inimnäolise sotsialismi üks ideolooge. Aastatel 1968–1970 oli ta Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei sekretär. Jaanuaris 1977 kirjutas ta koos mõttekaaslastega, nende hulgas ka hilisem Tšehhi president Václav Havel, alla manifestile Harta 77. Seejärel emigreerus ta Austriasse, kus tegeles politoloogiauuringutega. Pärast Sametrevolutsiooni 1989. aasta detsembris pöördus tagasi Tšehhoslovakkiasse, kus liitus vasakjõududega, kuid oli mõistmatuse tõttu inimnäolise sotsialismi ideedesse sunnitud taas Austriasse emigreeruma. Ta sündis aastal 1930 Vysoké Mýtos (praeguse haldusjaotuse järgi Ústí nad Orlicí ringkonnas Pardubice maakonnas Tšehhis) ohvitseri perekonnas. Ta astus 16-aastaselt Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei liikmeks. Aastal 1955 lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Üliõpilasaastail tutvus ta Mihhail Gorbatšoviga, nad olid ühiselamus naabrid. Nad olid head sõbrad ka siis, kui Mihhail Gorbatšov oli NLKP KK peasekretär ja NSV Liidu president. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Tšehhoslovakkia Teaduste Akadeemias Riigi ja Õiguse Instituudis. 1960. aastate keskpaigas algas Tšehhoslovakkia ühiskonnas piiratud liberaliseerimine. Mlynář kui teadustöötaja lülitati Kommunistliku Partei juhtkonna referentide gruppi. Aastatel 1964–1968 juhtis ta Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee juures olevat õiguskomisjoni.
Inversioon (muusika)

Inversioon ehk peegel ehk peegelkuju on muusika kompositsioonitehnika, mille puhul toimub helikõrguse peegeldus suhtes horisontaalteljega. Dodekafoonias nimetatakse inversiooniks kaksteisthelirea kuju, mis on saadud originaali horisontaalsel peegeldamisel seeria esimese heliklassi suhtes.
Inversioon

Sõnal "inversioon" (ladina sõnast inversio 'ümberpööramine') üldtähendus on 'ümberpööramine' või 'ümberpöördumine', kuid sellel on ka spetsiifilisi tähendusi. Inversioon on geneetikas kromosoomi või kromatiidi segmendi järjestuse ümberpöördumine. Inversioon on keemias d-fruktoosi ja d-glükoosi lahuse moodustumine l-sahharoosi hüdrolüüsi käigus. Inversioon on muusikas intervalli ümberpööre. Seriaalse meetodi puhul nimetatakse inversiooniks üht reakujudest. Inversioon on matemaatikas elementide konkreetne järjestus permutatsioonis. Inversioon on geomeetrias peegeldus ringjoone suhtes. Inversioon on kunstitaotluslik ebatavalise sõnajärje kasutamine kirjandusteoses. Inversioon on õhutemperatuuri tõus kõrguse kasvamisel. Inversioon on jalalaba sissepööramine.
Ilja Abdurahmanov

Ilja Abramovitš Abdurahmanov (vene keeles Илья Абрамович Абдурахманов), tadžikipäraselt Ilja Abdurahmonov, ka Ilja Ben Avraam Abdurahmanov (10. november 1923 Dušanbe – 2003 Iisrael) oli juudi päritolu Tadžikistani maalikunstnik (akvarellist, monumentalist). Abdurahmanov õppis Leningradi kõrgemas kunsttööstuskoolis, kus diplomitööna valmis tal Tadžikistani Riikliku Ooperi- ja Balletiteatri laemaalingu projekt. Aastatel 1950–1952 töötas ta õppejõuna Dušanbe kunstikoolis. Abdurahmanov oli NSV Liidu Kunstnike Liidu liige ja valitud Tadžikistani Kunstnike Liidu juhatuse liikmeks. Alates 1992. aastast kuni oma surmani elas ta Iisraelis. Tadžiki NSV teeneline kunstitegelane (1983) Tema vend on maalikunstnik Mihhail Abdurahmanov. Илья Абрамович Абдурахманов. alexstamps.wordpress.com Илья Абрамович Абдурахманов. artchive.ru Илья Абрамович Абдурахманов artru.info (Vaadatud 04.06.2016) Абдурахманов Илья Абрамович. artru.info Ilja Abdurahmanovi maalid
Copa América Centenario

Copa América Centenario oli 3.–26. juunini 2016 Ameerika Ühendriikides korraldatud jalgpallivõistlused, mis toimusid seoses 100 aasta möödumisega Lõuna-Ameerika jalgpalliliidu CONMEBOL-i asutamisest ja Lõuna-Ameerika jalgpallimeistrivõistluste (praegune Copa América) pidamisest. See oli järjekorras 45. Copa América ja esimene, mis toimus väljaspool Lõuna-Ameerikat. Erinevalt tavapärasest Copa Américast toimus Copa América Centenario nelja-aastase tsükli vahel ja sellest võttis tavapärase 12 meeskonna asemel osa 16 meeskonda. Võistlustel osalenud 16 meeskonnast olid kümme CONMEBOL-i liikmed ja kuus CONCACAF-i liikmed. Turniiri võitis Tšiili, kes alistas lisaajale järgnenud penaltiseerias Argentina. CenturyLink Field (Seattle) Soldier Field (Chicago) Gillette Stadium (Foxborough) MetLife Stadium (East Rutherford) Levi's Stadium (Santa Clara) Lincoln Financial Field (Philadelphia) Rose Bowl (Pasadena) University of Phoenix Stadium (Glendale) NRG Stadium (Houston) Camping World Stadium (Orlando) USA v Colombia Costa Rica v Paraguay USA v Costa Rica Colombia v Paraguay USA v Paraguay Colombia v Costa Rica Haiti v Peruu Brasiilia v Ecuador Brasiilia v Haiti Ecuador v Peruu Ecuador v Haiti Brasiilia v Peruu Jamaica v Venezuela Mehhiko v Uruguay Uruguay v Venezuela Mehhiko v Jamaica Mehhiko v Venezuela Uruguay v Jamaica Panama v Boliivia Argentina v Tšiili Tšiili v Boliivia Argentina v Panama Tšiili v Panama Argentina v Boliivia USA v Ecuador Peruu v Colombia Argentina v Venezuela Mehhiko v Tšiili USA v Argentina Colombia v Tšiili USA v Colombia Argentina v Tšiili 6 väravat Eduardo Vargas 5 väravat Lionel Messi 4 väravat Gonzalo Higuaín 3 väravat Philippe Coutinho Alexis Sánchez Clint Dempsey 2 väravat Érik Lamela Ezequiel Lavezzi Renato Augusto Carlos Bacca James Rodríguez Enner Valencia Blas Pérez José Pedro Fuenzalida Edson Puch Arturo Vidal Salomón Rondón 1 värav Sergio Agüero Éver Banega Víctor Cuesta Ángel Di María Nicolás Otamendi Juan Carlos Arce Jhasmani Campos Gabriel Lucas Lima Frank Fabra Marlos Moreno Cristián Zapata Celso Borges Johan Venegas Michael Arroyo Jaime Ayoví Miller Bolaños Christian Noboa Antonio Valencia James Marcelin Jesús Manuel Corona Javier Hernández Héctor Herrera Rafael Márquez Oribe Peralta Abdiel Arroyo Víctor Ayalao Miguel Camargo Christian Cueva Edison Flores Paolo Guerrero Raúl Ruidíaz Charles Aránguiz Mathías Corujo Diego Godín Abel Hernández Jermaine Jones Bobby Wood Gyasi Zardes Graham Zusi Josef Martínez José Manuel Velázquez 1 omavärav Frank Fabra (mängus Costa Rica vastu) Je-Vaughn Watson (mängus Uruguay vastu) Álvaro Pereira (mängus Mehhiko vastu) Copa América Centenario meeskonnad Koduleht Copa America ülekanded jõuavad Eesti televaatajateni. Postimees Sport. 27. mai 2016
Kalmistu tänav (Narva)

Kalmistu tänav on tänav Narvas Sutthoffi linnaosas. Tänav algab Rahu tänavalt, kulgeb põhja poole Laastu tänavast lääne pool ja lõpeb Karjamaa tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 685 meetrit. Oletatavasti on tänav saanud nime selle järgi, et seda mööda sai minna Siivertsi kalmistule.
Mohammed Esmail Kiram I

Mohammed Esmail Kiram I oli Sulu sultan, kes valitses 1950–1974. Ta oli 1936. aastal sultaniks saanud ja samal aastal mõrvatud Muwallil Wasit II poeg. Tema poeg Mohammed Mahakuttah Abdullah Kiram oli viimane Sulu sultan, keda ametlikult tunnistas Filipiinide valitsus. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuni 2016. Vaadatud 15. juunil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Eskadrill

Eskadrill (prantsuse sõnast escadrille), ka lennuväeeskadrill, on peamine lennuväe taktikaline allüksus. Eskadrill koosneb lülidest. Mõnes riigis nimetatakse eskadrilliks raketi- ja õhutõrjeallüksust. Eskadrill kuulub lennutiiva koosseisu. Eskadrilli võrdsustatakse jalaväes jalaväepataljoniga. Eskaader Valimik sõjandustermineid. 1998. Koostanud Heino Ernits. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 107 "Militerm - lennutiib". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. jaanuar 2019. Vaadatud 9. jaanuaril 2019. Valimik sõjandustermineid. 1998. Koostanud Heino Ernits. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 41
Rahu tänav (Narva)

Rahu tänav on tänav Narvas Soldina ja Pähklimäe linnaosas. Koosneb kahest lõigust. Esimene lõik pikkusega 1,17 km algab Narva–Auvere maantee ja Kerese tänava ristmikult, kulgeb põhja poole, ristub Lääne tänavaga, pöördub kirde poole, ristub Vahtra tänavaga ja lõpeb Tallinna maanteega ristudes. Teine lõik pikkusega 1,68 km algab Tallinna maanteelt, kulgeb kirde poole, ristub Pähklimäe tänava, Jalgratta tee, Kangelaste prospekti ja Rahu põiguga ning Kalmistu tänava juures jätkub Puškini tänavaga.
Varjend

Varjend on eriotstarbeline ja hermeetiliselt suletav sõjarajatis, mis kaitseb isikkoosseisu või elanikkonda mistahes relva kahjustava toime eest. Enamasti on varjendis õhu-, vee-, elektrivarustussüsteemid ja kanalisatsioon. punker varje varjerajatis Valimik sõjandustermineid. 1998. Koostanud Heino Ernits. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 251 "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 04.06.2016)