laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Liis Sagadi

Liis Sagadi (sündinud 3. augustil 1981 Tallinnas) on eesti arhitekt. Ta on lõpetanud 1999. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi (hõbemedaliga). Aastatel 1999–2003 õppis ta Tallinna Tehnikakõrgkoolis arhitektuuri. Tema lõputöö teema oli "Patarei vangla ümberehitus Eesti Kunstiakadeemiaks". Patarei projekt Eesti Kunstiakadeemia
Triangulatsioon (täpsustus)

Triangulatsioon on mitmetähenduslik sõna. Triangulatsioon on geodeesias geodeetilise alusvõrgu punktide koordinaatide määramise meetod. Triangulatsioon on kauguste mõõtmine nurkade mõõtmise teel kolmnurgas. Triangulatsioon on sotsiaalteadustes meetod, mis nõuab üldiselt vähemalt kolme eri andmeallika kasutamist, et anda millestki usaldusväärne hinnang. Triangulatsioon ehk triangulatuur on arhitektuuris ehitiste proportsioonide ja sõlmpunktide määramise moodus, mis lähtub mingist geomeetrilisest kujundist. ...
Triangulatsioon (sotsiaalteadused)

Triangulatsioon ehk kolmikallika meetod on sotsiaalteadustes kasutatav kogemuslik meetod, mis nõuab põhimõtteliselt alati vähemalt kolme eri andmeallika kasutamist, et saada situatsiooni ja tulevikuväljavaadete hindamiseks enam-vähem usaldusväärseid hinnanguid. U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).
Kompensatoorne fiskaalpoliitika

Kompensatoorne fiskaalpoliitika (inglise compensatory fiscal policy) on poliitika, millel on kriisivastane ja täielikku tööhõivet tagav toime, hoolimata sellest, missugused on selle rakendamise muud tagajärjed. U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).
Konsumptsioon

Konsumptsioon (inglise consumption) võib tähendada: tarbimist ehk konsumeerimist või tarbimismahtu, s.t tarbitud kaupade ja teenuste hulka mingeis ühikuis.
Franz I (Saksa-Rooma keiser)

Franz I Stephan (François Stephane Lotringi dünastiast, 8. detsember 1708 Nancy – 18. august 1765 Innsbruck) oli Saksa-Rooma keiser 1745–1765, Lotringi (Lorraine'i) hertsog (François III Stephane) 1729–1737, Toscana suurhertsog 1737–1765, Austria ertshertsogkonna kaasvalitseja 1740–1765. Franz I Stephan oli Maria Theresia abikaasa ning üks Habsburg-Lotringi dünastiale alusepanijaist. Ta taastas Austria valitseja monopoli Saksa-Rooma troonile, kuigi ise ta selle valitsemisest osa ei võtnudki. Franz I Stephani järglased: suurvürstinna Austria Marie Elisabeth (1737–1740) suurvürstinna Austria Marie Anna (1738–1789) suurvürstinna Austria Marie Karoline (1740–1741) Joseph II (1741–1790) Püha Rooma riigi keiser 1765–1790 suurvürstinna Austria Marie Christine (1742–1798) suurvürstinna Austria Marie Elisabeth (1743–1808) suurvürst Austria Karl Joseph (1745–1761) suurvürstinna Austria Maria Amalie (1746–1804) Leopold II (1747–1792) Püha Rooma riigi keiser 1790–1792, Toscana suurhertsog suurvürstinna Austria Karoline (1748) suurvürstinna Austria Johanna (1750–1762) suurvürstinna Austria Josepha (1751–1767) suurvürstinna Austria Maria Karoline (1752–1814) suurvürstinna Austria Ferdinand (1754–1806) suurvürstinna Austria Marie Antoinette (1755-16. oktoober 1793 Pariis (giljotineeriti, peale Prantsuse revolutsiooni), oli abielus Prantsuse kuninga Louis XVIga (1774–1793). suurvürst Austria Maximilian (1756–1801)
Kongo Vabariik

Kongo Vabariik (ka Kongo-Brazzaville, Brazzaville'i Kongo) on riik Aafrikas. Piirneb edelas Atlandi ookeaniga, lõunas ja idas Kongo Demokraatliku Vabariigiga, põhjas Kesk-Aafrika Vabariigiga, loodes Kameruniga ja läänes Gaboniga. Kongo Vabariik jaguneb 12 departemanguks (Bouenza, Brazzaville, Cuvette, Kouilou, Lékoumou, Likouala, Lääne-Cuvette, Niari, Plateaux, Pointe Noire, Pool, Sangha). Kongo Vabariigi riigipeade loend https://www.citypopulation.de/en/congo/ Maailmapanga andmebaas, vaadatud 22.10.2018. Maailmapanga andmebaas, vaadatud 27.05.2019.
Seepia

Seepia ehk tindikala (Sepia) on peajalgsete klassi kuuluv limuste perekond seepialaste sugukonnast. Tindikalaks nimetatakse seepiat sellepärast, et ta kaitseb ennast vaenlaste eest tindinäärme nõrega, mille ta paiskab hädaohu korral välja. Tint omandab seepiale sarnase kuju ja peibutab vaenlast, ja selle hajumine muudab vee sogaseks. Tuntuim seepia on harilik seepia (Sepia officinalis). Seepia on ööloom, kes toitub kaladest ja väikestest vähilaadsetest. Seepia on osav jahimees ja põgeneb oskuslikult oma vaenlaste eest. Päeval varjab ta end pragudes ning muudab pidevalt oma keha värvust, et keskkonnaga ühte sulada. WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus perekonda umbes 60 liiki. Loomade elu. 2. köide, 1982. Lk 120 Loomade elu. 2. köide, 1982. Lk 119 Sepia Linnaeus, 1758. marinespecies.org Seepia (värvaine) Seepiaefekt Seepiapruun
Batsillid

Batsillid (< ld sõnast bacillus, bacillum 'kepike') on Bacillaceae sugukonna perekondadesse batsill (Bacillus) ja klostriid (Clostridium) kuuluvad bakterid. Kirjanduses on neid nimetatud ka keppbakteriteks või pulkbakteriteks. Bacillus'e perekonnas on arvatavasti 33 ja klostriidide perekonnas u 80 liiki. TEA entsüklopeedia 3. köide, 2009. TEA entsüklopeedia 3. köide, 2009.
Saluut

Saluut on pidustuste puhul korraldatav tulevärgiga või suurtükipaukudega tervitus.
Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituut

Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituut oli Eesti NSV-s tegutsenud meditsiiniline teadusasutus. Instituut rajati 1952. aastal Eesti NSV Tervishoiuministeeriumi alluvuses. 1988. aastal nimetati see ümber Profülaktilise Meditsiini Instituudiks (PMI) ning 1997. aastal ühendati Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudiga (EKMI). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
Saluut (täpsustus)

"Saluut" on mitmetähenduslik sõna: Saluut on tervitustulevärk. Saluut on endine kino Tartus. Saluut on endine kino Keilas. Saluut on endine kino Valgas. Saluut on endine kino Järva-Jaanis. Saluut on ühekojaline kanep.
Joseph II

Joseph II (13. märts 1741 Schönbrunni loss, Viin – 20. veebruar 1790, Viin) oli esimene Habsburgi-Lotringi soost Saksa-Rooma keiser ja Austria ertshertsog. Tema vanemad olid Franz I Stephan ja Maria Theresia. Ise sai ta tuntuks kui üks edukamaid valgustatud monarhe. Pärast oma isa surma sai Josephist järgmine Saksa-Rooma keiser. See tiitel tolleks ajaks küll erilist tähtsust enam ei omanud, kuid samal aastal (1765) sai temast ka Austria asevalitseja koos tema ema Maria Theresiaga. Ta polnud kuigi rahul oma ema tema arvates liialt ettevaatlike ning piiratud reformidega ning nii asus ta Austria tegelikuks valitsejaks saades 1780 teostama ilmselt radikaalseimaid reforme, mida kunagi üks monarhi läbi viinud. Joseph kaotas pärisorjuse, allutas kiriku riigile, deklareeris usuvabadusi ning andis rahvale niivõrd palju kodanikuvabadusi, et see võimaldas tal Prantsuse revolutsiooni algul välja antud Isiku- ja Kodanikuvabaduste Deklaratsiooni nimetada tema seaduste plagiaadiks. Joseph valitses ilmselt tõelise valgustatud monarhi ideaali vääriliselt, kuid enamik toonasest eliidist tema vaimustust valgustusideede osas ei jaganud ning ka lihtrahvas ei mõistnud neid. Tugevalt pahandatud oli ka katoliku kirik. Kuigi juba ta ema ajal oli ametlikuks asjaajamiskeeleks saksa keel, tõid Josephi reformid kaasa tugeva tsentraliseerituse ja saksapärastamise. Joseph deklareeris, et tahab Austriast teha täielikult saksa riigi ("Ma olen Saksa keiser, kes peab valitsema Saksa riiki!"), mille peale algasid mitmel pool vastuhakud. Lõuna- ehk Austria Madalamaad (hilisem Belgia) kuulutasid end 1790. aasta jaanuaris koguni iseseisvaks. Joseph jõudis veel deklareerida, et Madalmaad on ta tapnud, enne kui ta veebruaris tõepoolest suri. Joseph austas väga Preisimaa valgustatud monarhi Friedrich Suurt, kuid poliitiline tegelikkus viis nad tihti rivaalidena üksteise vastu. Joseph soovis saada samasuguseks väejuhiks kui Friedrich, kuid tema Türgi-vastane sõjakäik kukkus läbi ning keiser pääses sealt vaevu eluga. Kuid reformide ulatuse osas Josephile valgustatud monarhide seas vastast ei olnud. Votruba, Martin. "Emperor Joseph II, The Law on the German Language in Administration. 18 May 1784" (PDF). Slovak Studies Program. University of Pittsburgh. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 5. juuni 2010. Vaadatud 9. mail 2012.
Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituut

Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituut oli Eesti NSV-s tegutsenud meditsiiniline teadusasutus. Aastatel 1947–1963 tegutses instituut Eesti NSV Teaduste Akadeemia, 1963–1991 Eesti NSV Tervishoiuministeeriumi ning 1992–1997 Eesti Vabariigi Sotsiaalministeeriumi alluvuses. 1993. aastal eraldus sellest Kurortoloogia Instituut. 1997–2003 oli see iseseisev riiklik uurimisasutus Sotsiaalministeeriumi haldusalas, 2003. aastal liideti koos Eesti Tervisekasvatuse Keskuse ning Rahvatervise ja Sotsiaalkoolituse Keskusega Tervise Arengu Instituudiks. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teaduskaader 1947–1987" Tallinn, 1987.
Kuldvasikas

Kuldvasikas on kullast vasikakuju, mida iisraellased olevat kunagi kultuseobjektina kummardanud. Tänapäeval kasutatakse seda näiteks väljendites "kuldvasika kummardamine" ja "tants kuldvasika ümber", kus see sümboliseerib mammonat, haiglast rahahimu ja raha võimu kui sotsiaalselt õigustamatut negatiivset nähtust. U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).
Kultuuriimperialism

Kultuuriimperialism on mitmeti mõistetud termin, millega enamasti iseloomustatakse tänapäeval üha rohkematesse riikidesse laienevat ühepoolset infokorraldust, mis pärineb Lääne-Euroopa riikidest. Neomarksist Herbert Schiller on seda väljendanud kui ühesuunalist infovoogu arenenud riikidest arengumaadesse, kindlustades seal lääneriikide kultuurilist ja majanduslikku domineerimist. Sellega kaasnevat neis maades lokaalse, kohalikele oludele optimaalselt kohanenud majandamiskultuuri laostumine ja rahvusliku identiteedi kadumine. U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M). U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).
Kaamelkaelalised

Kaamelkaelalised (Rhaphidioptera) on selts putukaid. Maailmast on teada veidi üle 200 liigi kaamelkaelalisi, Eestis elab neist 4. Valmikud on enamasti umbes 1 cm pikkused. Suisteks on haukamissuised. Pea on tagumises osas kitsam ja kinnitub pikale eesrindmikule, mille järgi on kaamelkaelalised ka nime saanud. Nad on röövtoidulised, söövad aeglasemaid putukaid ja nende vastseid. Vastsed söövad ka taimi, sealhulgas õietolmu. Vahel paigutatakse kaamelkaelalised ka võrktiivaliste (Neuroptera) seltsi. Inocellia crassicornis Phaeostigma notata Raphidia ophiopsis Xanthostigma xanthostigma Kaamelkaelalistest.
Karl Happich

Karl Happich (18. aprill 1863 Pootsiku küla, Iisaku vald – 9. juuli 1923) oli Eesti baltisaksa bakterioloog. Happich sündis Pootsiku mõisa koduõpetaja peres. Ta õppis Tartu Veterinaariainstituudis (lõpetas aastal 1888), veterinaariamagister aastast 1892; oli aastast 1892 samas õppejõud, sealhulgas aastatel 1905–1918 professor (1914–1918 ka direktor). 1919–1923 oli ta Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna professor ja dekaan. Happich on tuntud ka piima kääritamiseks tarviliku piimhappebakteri Lactobacillus acidophilus avastajana. Ta suri Schömbergis Württembergis, kuid maeti Tartusse. 1979. aastal paigaldati Pootsiku külas säilinud mõisaparki Happichi mälestuskivi. Tehver, J. (07.07.1979). "Väljapaistva õpetlase mälestuseks". Leninlik Lipp : EKP Kohtla-Järve Linnakomitee ja Rajoonikomitee, Kohtla-Järve Linna RSN ja Rajooni RSN häälekandja. Vaadatud 17. juunil 2024.
Konrad IV (Saksa kuningas)

Konrad IV (25. aprill 1227 – 21. mai 1254) oli Saksa ja Sitsiilia kuningas 1250–1254, Friedrich II poeg. Püüdis jätkata oma isa poliitikat, kuid paavstivõim suutis ta tunduvalt edukamalt üle mängida. 1254. aastal ta ilmselt mürgitati ning Saksa-Rooma riik sattus kaosesse, üheselt tunnustatud valitseja puudus kuni 1273. aastani. Konradi poeg Konradin oli viimane Hohenstaufen, peale tema hukkamist oli Saksamaa kunagise võimsaima dünastiaga lõpp.
Eduard Värav

Eduard Värav (1. jaanuar 1906 Pärnu – 17. juuli 1962 Tartu) oli eesti ajakirjanik. Ta sündis töölisperes, õppis Pärnus algkoolis, Abja kultuurtehnilises ühisgümnaasiumis ja Narva kolledžis[küsitav]. 1930. aastatel töötas ta Sindis raamatupidajana. 1933–1934 osales ta Kaarel Irdi juures toimunud kirjandushuviliste noorte kogunemistel. Samasse aega jäävad tema esimesed kaastööd Pärnu ajalehtedele. 1940. aasta 6. juulil hakkas ilmuma Pärnu Rahva Hääl, mille vastutav toimetaja oli 35. lehenumbrini Eduard Värav. 1. augustil 1940 sai Väravast EK(b)P liige ja ta suunati Tallinna Talurahva Hääle toimetajaks. Kuna samades ruumides tehti ka ajalehte Töötav Läänlane, oli ta sellegi vastutav toimetaja. Aastatel 1945–1948 toimetas ta Tartus Postimeest. Pärast seda oli ta Edasi esimene vastutav toimetaja. Eduard Värav suri tuberkuloosi ja on maetud Tartu Pauluse kalmistule. "Okupatsiooni ajal Pärnus ilmunud lehed" Pärnu Postimees, 5. märts 2009
Juuli Vispel

Juuli Vispel on tegelane Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarjas. Juuli kolib koos oma õe Maaliga lugude sündmuskohta Paunverre jutustuses "Argipäev". Juuli on kasvult väga pikk ja kondine. Lutsu kirjelduse kohaselt on Juulil laiad õlad ja pisike pea, mida ehib alatihti punane kübar. Juuli füüsiline kuju ja riietumisstiil toob talle Paunveres hüüdnime Jaamaülema Abi. Iseloomu poolest on Juuli heasüdamlik, aga sageli kurvameelne. Juuli on õmbleja. Paunverelased kiidavad tema tööd ning Kiired näevad Juulis ohtlikku konkurenti. Juuli õde Maali on kampsunikudujana samuti Kiirte konkurent. Õed satuvad Jorh Aadniel Kiirega vestlusse ja meelitavad rätsepa endale külla. Õed ja Jorh sõbrunevad ning Kiir kosib hiljem vaatamata oma vanemate vastuseisule Juuli naiseks. Hiljem murrab ta abikaasale truudust tolle õe Maaliga. Abielunaisena romaanisarjas "Sügis" on Juuli allaheitlik ning püüab kõike seada nii, nagu Jorh soovib, kuid abikaasa on tujukas ja Juuli püüdlused ei kanna vilja. Juuli peab seepärast taluma Kiire mõnitusi ja valab pisaraid. Samas säilib temas sõbralik meel ja inimlik lahkus. Raamatusarjas "Talve" mainitakse põgusalt, et Juuli on jäänud vanaks ja vajunud küüru ning vahel on teda koos Kiirega Paunvere vahel liikumas näha. Mängufilmis "Sügis" (1990, režissöör Arvo Kruusement) kehastas Juulit Liina Tennosaar, "Tootsi pulma" ja "Argipäeva" ainetel valminud Eesti Televisiooni telelavastuses "Pildikesi Paunverest" (1986, Gunnar Kilgas) aga Viire Valdma.
Heete Sahkai

Heete Sahkai (sündinud 17. mail 1972) on eesti keeleteadlane ja tõlkija. Ta on lõpetanud 1998. aastal Eesti Humanitaarinstituudi romanistika erialal, kaitses 2002. aastal magistritöö prantsuse keele alal Tartu Ülikoolis ning 2011. aastal doktoritöö lingvistika alal Tallinna Ülikoolis. Tema doktoritöö teema oli "Teine grammatika. Eesti keele teonimede süntaks konstruktsioonipõhises perspektiivis". Heete Sahkai töötas 1998–2002 lepingulise lektorina Eesti Humanitaarinstituudis. Alates 2003. aastast oli ta Eesti Keele Instituudi teadur, alates 2018. aastast on vanemteadur. Heete Sahkai on tõlkinud ilu- ja aimekirjandust prantsuse ja itaalia keelest eesti keelde. Ta on üks elektroonilise "Suure eesti-prantsuse sõnaraamatu" koostajaist. Béatrice Saubin, "Katsumus: 20-aastaselt Malaisias surma mõistetud". Tallinn: Kunst, 1997 Philippe Erlanger, "Diane de Poitiers (1499–1566)". Tallinn: Kunst, 1998 Rosario Villari (koostaja), "Barokiajastu inimene". (Koos Heigo Soomani ja Piret Peikeriga.) Tallinn: Avita, 2000 Marie Darrieussecq, "Sigadus". Tallinn: Tänapäev, 2001 Jacques Le Goff (koostaja), "Keskaja inimene". (Koos Janika Silla ja Heigo Soomaniga.) Tallinn: Avita, 2002 Roland Barthes, "Autori surm: valik kirjandusteoreetilisi esseid". (Koos Eva Koffi, Indrek Koffi, Lembe Loki ja Marek Tammega.) Tallinn: Varrak, 2002 Lucien Febvre, "Martin Luther: üks inimsaatus". Tallinn: Varrak, 2003 François Furet (koostaja), "Romantismiaja inimene". (Koos Margus Oti ja Jana Lahega.) Tallinn: Avita, 2003 Henri Bergson, "Loov evolutsioon". (Koos Margus Otiga.) Tartu: Ilmamaa, 2005 Arlette Farge, Jacques Revel, "Mässu loogika: lasteröövide afäär Pariisis 1750". Tallinn: Varrak, 2005 Julia Kristeva, "Jälestuse jõud: essee abjektsioonist". Tallinn: Tänapäev, 2006 Paul Bourget, "Esseid kaasaja psühholoogiast". Loomingu Raamatukogu 21–23, 2011 Giuliano Procacci "Itaallaste ajalugu. Esimene ja teine osa". Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2016 Nuccio Ordino "Kasutu kasulikkusest". Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2019 Heete Sahkai Eesti Teadusinfosüsteemis [estfra.ee/ GDEF. Suur eesti-prantsuse sõnaraamat] Heete Sahkai Eesti Teadusinfosüsteemis
Žižkov

Žižkov on Praha asum Praha 3 linnaosas, mis asub kesklinnast idas. Linnaosa on nime saanud hussiitide juhi Jan Žižka järgi. See tekkis 19. sajandil peamiselt üürimajade rajoonina. 1881 sai linnaõigused, kuid 1922 liideti Prahaga. 20. sajandi alguses sai Žižkov tuntuks boheemlaste linnaosana. Seal on elanud kirjanikud Jaroslav Hašek ja Jaroslav Seifert. Žižkovis asub Žižkovi teletorn ja Uus juudi kalmistu, kuhu on maetud ka Franz Kafka. Asumi pindala on 5,44 km². 2006. aasta seisuga elas seal 57 200 inimest. Žižkovis tegutseb jalgpalliklubi FK Viktoria Žižkov.
San Quentini vangla

San Quentini vangla (inglise keeles San Quentin State Prison) on osariigi alluvusega vangla Ameerika Ühendriikides Californias Marini maakonnas San Quentinis. Vangla asub San Francisco lahe kaldal. Selle geograafilised koordinaadid on 37° 56′ 15″ N, 122° 29′ 21″ W. Vangla avati 1852. aastal ja see on California vanim vangla. San Quentin on ainus meestevangla Californias, kus viiakse täide surmanuhtlusi. Hukkamine teostatakse mürgisüstiga. Vanglale kuulub 111 ha maad. Vangla kohtade arv on 3302, kuid 2012. aasta märtsi seisuga oli seal 3934 kinnipeetut. Eelarveaastal 2006/2007 oli vanglal 1718 töötajat ja asutuse eelarve oli 210 miljonit dollarit. San Quentini vangla kinnipeetute seas on olnud kantrilaulja Merle Haggard, organisatsiooni Nation of Islam rajaja Wallace Fard Muhammad, saksofonimängija Art Pepper, näitleja Danny Trejo, kirjanik ja näitleja Edward Bunker, mõrvar Charles Manson. San Quentinist on tehtud filme ja laule; seal on kontsertidega esinenud teiste seas Johnny Cash ja B. B. King. Koduleht Vangla kinnipeetute ajaleht San Quentin News Päikeseline surmavabrik San Quentin. EE, 28. veebruar 2008
San Quentin

San Quentin (hispaania keeles San Quintín) on asula Ameerika Ühendriikides California osariigis Marini maakonnas. San Quentinis tegutseb San Quentini vangla. Algselt elasid asulas vangla töötajad koos peredega. Praegu elab seal umbes 100 inimest.
Marini maakond

Marini maakond on maakond Ameerika Ühendriikides California osariigis. Maakond asub Vaikse ookeani ääres San Franciscost põhjas. Idas piirneb Marini maakond San Francisco lahega. San Franciscoga on ühendus Kuldvärava silla kaudu. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 262 231. 2010. aastal elas maakonnas 252 409 inimest. Suurim linn on halduskeskus San Rafael. Maakond moodustati 18. veebruaril 1850. Maakond on saanud nime indiaanipealiku Marin järgi. Marini maakonnas asub näiteks Mount Tamalpais, San Quentini vangla ja George Lucase valdus Skywalker Ranch. Sonoma maakond (põhjas) San Francisco maakond (lõunas) Golden Gate National Recreation Area (osa) Marin Islands National Wildlife Refuge Muir Woodsi rahvusmonument Point Reyes National Seashore San Pablo Bay National Wildlife Refuge (osa) Gulf of the Farallones National Marine Sanctuary (osa) Interstate 580 U.S. Route 101 (Redwood Highway) State Route 1 State Route 37 State Route 131 (Tiburon Boulevard) Belvedere (2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 2126) Corte Madera (10 222 elanikku) Fairfax (7605 elanikku) Larkspur (13 064 elanikku) Mill Valley (14 231 elanikku) Novato (53 225 elanikku) Ross (2338 elanikku) San Anselmo (12 830 elanikku) San Rafael (61 271 elanikku; halduskeskus) Sausalito (7269 elanikku) Tiburon (9146 elanikku) 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Ametlik koduleht
Soome jäähokikoondis

Soome jäähokikoondis on Soome esinduskoondis jäähokis. Koondise koduhall on Helsingi Hartwall-areena. Oma esimese maavõistluse pidas Soome koondis 29. jaanuaril 1928 Rootsiga. Mäng kaotati 1:8. Suurima võidu sai koondis 25. veebruaril 1960, kui võideti Norrat 20:1; suurim kaotus 0:24 saadi 3. märtsil 1958 Kanada vastu. Soome on tulnud neli korda jäähoki maailmameistriks, aastatel 1995, 2011, 2019 ja 2022. Esimesel kahel korral oli finaalivastane Rootsi, kolmandal ja neljandal korral Kanada. MM-ilt on lisaks võidetud kaheksa hõbe- ja kolm pronksmedalit. Olümpiamängudelt on Soome võitnud kuldmedali aastal 2022 ja lisaks kaks hõbe- ja neli pronksmedalit. Kõige rohkem mänge (331) on Soome koondises mänginud Raimo Helminen. Talle kuulub ka punktirekord (207). Raimo Helmise ja Jari Kurri auks ei anta nende mängijanumbreid 14 ja 17 enam kellelegi teisele. Soome jäähokimeeskond 2006. aasta taliolümpiamängudel Soome jäähokimeeskond 2010. aasta taliolümpiamängudel Soome jäähokiliidu koduleht
Andres Panksepp

Andres Panksepp (sündinud 7. veebruaril 1972 Tartus) on eesti pedagoog ja raadioajakirjanik. Õppis aastail 1979–1990 Tartu 7. Keskkoolis, 1991–1992 Tartu õpetajate seminaris muusikaõpetaja eriala ning 1992–1997 Tallinna Pedagoogikaülikoolis koolieelset pedagoogikat ja psühholoogiat.[viide?] Aastail 1982–1993 laulis Tartu poistekooris, keskkoolipäevil kergemuusikakooris Daalia ning pärast seda lühikest aega Tartu noortekooris. Aastail 1990–1991 ja 1992–1996 töötas Tartu Laste ja Noorte Maja metoodikuna. Aastail 1993–1997 tegi kaastööd Tartu Q Raadiole ja Tartu Kukule. 1997. aastal oli Tartu Kuku hommikuprogrammi toimetaja-produtsent.[viide?] Aastail 1998–2000 oli raadio Elmar tegevtoimetaja, alates 2000. aasta 1. jaanuarist peatoimetaja.[viide?] 2001. aasta veebruarist 2002. aasta juunini oli Eesti Televisiooni hommikuprogrammi "Terevisioon" Tartu stuudio saatejuht.[viide?] Aastatel 2004–2016 oli Raadio Uuno peatoimetaja, 2018–2020 Äripäeva raadio muusikajuht, toimetaja.[viide?] 2021. aastast on ta Raadio Elmar peatoimetaja.[viide?]
Pascual Pérez

Pascual Nicolás Pérez (4. mai 1926 Rodeo del Medio vald, Maipú ringkond, Mendoza provints, Argentina – 22. jaanuar 1977 Buenos Aires) oli Argentina poksija. Pérez võitis kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Pérez poksis detsembrist 1952 kuni märtsini 1964 elukutselisena. Ta pidas kokku 92 kohtumist, millest võitis 84 (neist 57 nokaudiga) ja kaotas 7 (neist 3 nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki. Ta on olnud elukutseliste nii Argentina kui ka maailmameister. 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles Pascual Pérez veebisaidil Olympedia (inglise) Pascual Pérez veebisaidil BoxRec (inglise)
Rafael Iglesias

Argentino Rafael Iglesias (25. mai 1924 Avellaneda, Suur-Buenos Aires, Buenos Airese provints – 1. jaanuar 1999 San Juan, San Juani provints, Argentina) oli Argentina poksija. Iglesias võitis raskekaalus (üle 80 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Iglesias poksis 24. jaanuaril 1952 elukutselisena ning kaotas selle kohtumise nokaudiga. 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles Rafael Iglesias veebisaidil Olympedia (inglise) Rafael Iglesias veebisaidil BoxRec (inglise)
Ressursside allokatsioon

Allokatsioon (ingl.k. allocation) materjali(de) ja muude ressursside reserveerimine/hoidmine kindla kliendi (edasimüüja/tarbija või tootmise) tarbeks. Kasutatakse peamiselt materjalide defitsiidi olukorras. Allokatsiooni all mõeldakse ka piiratud ressursside jaotamist/suunamist niisugustesse kohtadesse, kus neid saab kasutada kõige tõhusamalt ja tulusamalt. Korruptsioon Logistikasõnastik. Seilecs. 2021. ISBN 9789916960066. U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).