laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sergi (Telihh)

Sergi (vene keeles Сергий; kodanikunimega Oleg Telihh, Олег Андреевич Телих; sündinud 24. novembril 1966 Donetskis) on õigeusu kiriku vaimulik; ta on Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna piiskopkonna vikaarpiiskop, tiitliga Maardu piiskop. Ta sündis aastal 1966 Donetskis. Ta lõpetas aastal 1983 Makijivkas keskkooli. Aastatel 1983–1988 õppis ta Leningradi Kõrgemas Inseneri-Ehituslikus Sõjakoolis. Aastatel 1988–1990 teenis ta sõjaväelasena Ostrovis, aastast 1990 Paldiskis. Aastal 1994 asus ta elama Tallinna. Aastal 1991 ristiti ta Aleksander Nevski katedraalis. Aastatel 2009–2015 õppis ta kaugõppe teel Moskva Vaimulikus Akadeemias, aastal 2016 kaitses ta diplomitöö kirikuajaloo kateedri juures. 8. märtsil 2009 pühitses metropoliit Kornelius ta diakoniks, 19. detsembril 2010 preestriks. Ta asus teenima Tallinna Nikolai kirikus. 5. oktoobril 2011 pühitses Petseri kloostri ülem arhimandriit Tihhoni ta mungaks. Munganime Sergi võttis ta Rakvere märterpreestri Sergi auks; ta asus teenima Aleksander Nevski katedraalis. Pühima Sinodi otsusega 27. detsembrist 2016 valiti ta Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna piiskopkonna vikaarpiiskopiks, tiitliga Maardu piiskop. 5. veebruaril 2017 (tölneri ja variseri pühapäeval) pühitses Vene Õigeusu Kiriku Moskva ja kogu Venemaa patriarh Kirill ta Moskvas Päästja Kristuse katedraalis piiskopiks. PATRIARH KIRILLUS JUHATAS KRISTUS PÄÄSTJA KIRIKUS ARHIMANDRIIT SERGIUSE (TELIH`I) PÜHITSEMIST MAARDU PIISKOPIKS Maardu piiskop Sergi (Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kodulehel, vene keeles)
Juža rajoon

Juža rajoon (vene keeles Южский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis, asudes oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Juža linn. Rajoon piirneb põhjas Palehhi rajooniga, kirdes Verhni Landehhi rajooniga, idas Pestjaki rajooniga, lõunas Vladimiri oblastiga, läänes Savino rajooniga ja loodes Šuja rajooniga. Rajooni pindala on 1342,93 km². Juža rajoonis on 158 asustatud punkti ja nad kuuluvad ühe linna (Juža) ja kuue külaasunduse koosseisu. Q126709394
Tallink Spa & Conference Hotel

Tallink Spa & Conference Hotel on Tallinnas Sadama 11a asuv spaahotell. Hotelli kõrval asub teine Tallinki hotell Tallink Express Hotel. Hotelli koduleht
Hansu tänav

Hansu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Hansu tänav sai nime 31. märtsil 2004. Tänav on saanud nime Hansu talu järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 269
Jaagu tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Jaagu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Jaagu tänav sai nime 8. detsembril 1995. Tänav on saanud nime Jaagu talu järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 269
Kaisla tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kaisla tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Kaisla tänav sai nime 23. veebruaril 2000. Tänava nimi on Vaagi tänava paarisnimi (kaisel on vee- ja sootaim). Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 270
Kotlepi tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kotlepi tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Kotlepi tänav sai nime 8. detsembril 1995. Tänav on saanud nime Kotlepi talu järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 274
Kristeni tänav

Kristeni tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Kristeni tänav sai nime 8. detsembril 1995. Tänav on saanud nime Kristeni (Kristjani) talu järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 274
Künkamaa tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Künkamaa tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Künkamaa tänav sai nime 8. detsembril 1995. Tänav on saanud nime Künka talu järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 277
Postitalu tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Postitalu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Postitalu tänav sai nime 8. detsembril 1995. Tänav on saanud nime Posti talu järgi. Postitalu Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 288
Rannaniidu tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Rannaniidu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Rannaniidu tänav sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime selle järgi, et on rajatud rannaniidule. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 290
Roolahe tänav

Roolahe tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Roolahe tänav sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime Kakumäe lahe roogu kasvanud lõunaosa mõjul. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 291
Trumani doktriin

Trumani doktriin oli USA välispoliitiline doktriin, mis lubas Kreeka ja Türgi valitsustele sõjaväelist ja majandusabi, vältimaks nende riikide langemist Nõukogude Liidu mõjusfääri. Doktriini tegi avalikuks president Harry S. Truman 12. märtsil 1947 ettekandega Kongressile. Doktriin viis USA välispoliitika détente'ilt lähemale George F. Kennani sõnastatud ohjeldamispoliitikale. Paljude ajaloolaste arvates märgib Trumani doktriini väljakuulutamine külma sõja algust. Teisele maailmasõjale järgneval ajal võistlesid USA ja Nõukogude Liit jõutasakaalu pärast. Suurbritannia teatas, et ei saa pärast 1947. aasta 31. märtsi enam lubada Kreeka ja Türgi toetamist. Pärast Trumani kõnet Kongressile eraldas viimane kiiresti abiks 400 miljonit dollarit. Ettekandes ütles Truman järgmist: Maailm pole staatiline ning status quo ei ole püha. Siiski ei saa me lubada muudatusi status quo's ÜRO harta vastaselt, kasutades selliseid meetodeid nagu ähvardus või petlikke vahendeid nagu poliitiline sisseimbumine. Aidates vabadel ja sõltumatutel rahvastel säilitada vabadust, aitab USA ÜRO harta põhimõtteid ellu viia. Sellest tulenevalt võisid edaspidi analoogsele abile loota ka teised riigid. 12. märtsi 1947 ettekande tekst (inglise k.)
Vaagi tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Vaagi tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Vaagi tänav sai nime 23. veebruaril 2000. Tänava nimi on Kaisla tänava paarisnimi (vaak – 'kamarranna taim'). Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 300
Zavolžski rajoon

Zavolžski rajoon (vene keeles Заволжский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis, asudes oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Zavolžski linn. Rajoon piirneb põhjas ja läänes Kostroma oblastiga, idas ja kagus Kinešma rajooniga (ja osaliselt Volga jõega), lõunas Vitšuga rajooniga (ja Volga jõega) ning edelas Privolžski rajooniga (ja Volga jõega). Rajooni pindala on 1148,34 km². Zavolžski rajoonis on 106 asustatud punkti ja nad kuuluvad ühe linna (Zavolžsk) ja nelja külaasunduse koosseisu. Q126687549
Niina Vieveger

Niina Vieveger (1940. aastani Niina Orav; 15. detsember 1917 – 18. jaanuar 1998) oli eesti õpetaja. Ta oli Tallinna 1. Keskkooli õpetaja ja direktori asetäitja. Ta on maetud Pärnamäe kalmistule. 1966 Eesti NSV teeneline õpetaja 1973 Eesti NSV Haridusministeeriumi ja Haridusala, Kõrgemate Koolide ja Teaduslike Asutuste Töö­tajate Ametiühingu Vabariikliku Komitee aukiri Tema isa oli eesti õigeusu vaimulik, ülemdiakon Boris Orav. Niina Vievegeri poeg oli pedagoog ja haridusjuht Leonid Fiveger. Nõukogude Õpetaja, 1. oktoober 1966 Kalmistute register HAUDI
Räsa

Räsa on põigiti varre otsas olev lühem pulk. Räsa on näiteks labidal (labidaräsa) või hasplil (haspliräsad). Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 184
Rautamine

Rautamine on veoloomade (peamiselt hobuste ja härgade) kapjade ning sõrgade tugevdamine raudadega. Rautatud kabjad-sõrad kulusid aeglasemalt, samuti vähenes looma libisemisoht. Rauad kinnitati kapjade-sõrgade külge vastavate naeltega. Hobustele pandi hobuserauad ja veistele härjarauad. Eesti külas rautas loomi külasepp, kes valmistas ka rauad-naelad. Härga rautati pooliku hobuseraua kujulise rauaga ning see löödi ühe, harvemini kahe sõra alla. Härja rautamine toimus tavaliselt enne talve, libedate teede tulekul. Teadaolevalt levis Eestis härjarautamine laiemalt alles 18. sajandil. Liikumise juures hobuse kabja väline, sarvest koosnev kaitsekiht kulub ning selle taastamiseks kasvatab hobune pidevalt uut sarve juurde. Kabja kulumine ja juurdekasv on harilikult tasakaalus ainult looduses vabalt elavatel metshobustel. Kodustatud hobused liiguvad tihti kabjale ebasoodsalt kõval pinnal ning nende sarvkabi kulub rohkem kui jõuab juurde kasvada. Sel põhjusel vajavad kodustatud hobused kabjaraudu. Rautamisega võib : kaitsta kapja liigse kulumise eest säilitada õige kabja kuju, jala asend ja käigud muuta jala ebaõiget asendit, valet kabja kuju ja käigu vigu suurendada veojõudu ning libedal kõndimise võimet. Esimesed kabjarauad saab hobune vastavalt vajadusele, kuid tavaliselt mitte enne kolmandat eluaastat. Rautamiste vahede pikkus sõltub erinevatel hobustel kabja omadustest, hobuse töökoormusest ja ka ilmastikust. Looma liigeste ja kõõluste ülekoormuse ning lonkamise vältimiseks tehakse rautamist ja värkimist piisava tihedusega - 4 kuni 8 nädala tagant. Sepp või hoburautaja: hindab kapjade seisukorda puhastab ja värgib kabja; valib sobiva raua tüübi; valmistab uue või korrigeerib olemasoleva raua; rautab kabjad kasutades kuum-, külm- või ravirautust. Vanimad andmed hobuse rautamisest Eestis pärinevad 11.-12. sajandist (hobuseraua leiud). Kodused tööhobused oli aga mõnikord veel 19. sajandilgi rautamata. Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 175 Eesti rahvakultuuri leksikon. Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 42 Eesti rahvakultuuri leksikon. Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 38 Hoburautaja Hobuse rautamime, Eesti Rahva Muuseum
Söepüss

Söepüss on endisajal karjaste valmistatud paugutamismoodus. Paugu tegemiseks otsiti sile kivi, mille peale sülitati. Sülje sisse pandi hõõguv söetükk ja söetükile kiviga pihta lüües käis kõva pauk. "Aga süsipüssi paugutaja oli Tuomas: ta sülitas maakivile vahutava süljeläraka, pani sinna tulise söe ja virutas kõigest jõust teise kiviga peale, ja ümberringi kajas sageli sama vali kõmakas kui tõeline püssipauk, ja nõgist suitsu keerles kivide vahelt õhku." Aleksis Kivi, Seitse venda, Eesti Raamat, Tallinn, 2005, lk. 10–12. Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 205
Karla kraater

Karla kraater Karla kraater (vene keeles Карлинский кратер) on meteoriitset päritolu löögikraater Buinski linna lähedal Svijaga jõe orus Tatarstanis. See Neogeeni ajastust pärit võrdlemisi noor kraater on Venemaa suurim ja selle läbimõõt on 10 (ka kuni 12) kilomeetrit. Kraatri vanuseks on hinnatud 5 ± 1 miljonit aastat. Kraater asub Buinski rajoonis Tšuvaššia piiril ja selle lähimate asulate seas on veel Uljanovsk, Kaasan ja Togliatti. Kraater on saanud nime Volga parempoolse lisajõe Svijaga vasakpoolse lisajõe Karla järgi. Mõningate andmete järgi kukkus meteoriit territooriumile, kus hiljem asusid kunagised külad Protopopovo, Embulatovo ja Mokraja Savalejevka. Nende asulate kogupindala on olnud umbes 10 km². Kraatrit on satelliidipiltidelt olnud raske leida, sest see on kaetud liiva- ja savikivimite 25 meetri paksuse settekihiga. Samuti on selle süvik täitunud peaaegu 100 meetri paksuse pliotseeniaegse lubjarikka savisettega. Impaktstruktuuride peidus püsimise üheks võimalikuks põhjuseks on veel põllumajanduslik tegevus selles piirkonnas. Huvi kraatri vastu on äratanud paljandunud lubjakivi ja dolomiidi enam kui 400 meetri paksused kihid, samuti kriidise savi 100-meetrine ning dolomiidi, lubjakivi, liivakivi ja savi 320-meetrised ladestikud permi teisest ja kolmandast ajastikust. Kraatrit uuris Moskva Riikliku Ülikooli dotsent Danila Badjukov. 2011. aastal käis ta ka Buinskis kohapeal. Maailma impaktstruktuuride kataloog. (ru: Каталог импактных структур Земли.) Vaadatud 22.05.2017. (vene keeles). Karla kraater. (ru: Карлинский кратер.) Vaadatud 22.05.2017. (vene keeles). Kõige kuulsamad meteoriidikraatrid Maa peal. Ümber maailma. (ru: Самые известные метеоритные кратеры на Земле. Вокруг света.), Spletnik. Vaadatud 22.05.2017. (vene keeles). Külalised kosmosest: Tatarstani kukkus viis meteoriiti. (ru: Гости из космоса: метеориты в Татарстане падали пять раз.), Argumendid ja faktid. 13.02.2015. Vaadatud 22.05.2017. (vene keeles). Karla kraater, astrobleem, löögikraater. (ru: Карлинский кратер, астроблема, ударный кратер.), Wikimapia. Vaadatud 22.05.2017. (vene keeles). Tatarstanis asub Venemaa suurim meteoriidikraater – Karla kraater. (ru: В Татарстане находится крупнейший метеоритный кратер России – Карлинский кратер.), Komsomolskaja Pravda. Uudised. Pavel Jušakov. Vaadatud 22.05.2017. (vene keeles). Karla kraater (Venemaa suurim meteoriidikraater). (ru: Карлинский кратер (крупнейший метеоритный кратер России.), Komanda Kotšujuštšie. (ru: Команда Кочующие.) Vaadatud 22.05.2017. (vene keeles).
Sookingad

Sookingad on endisaegsed abivahendid soos käimiseks. Inimestele tehtud sookingad olid lühikesed laiad ja suusataolised. Hobustele tehtud sookingad olid ümmargused. lumekingad rajad Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 197 Pilt Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Tahma-Toomas

Tahma-Toomas on vanadest riietest valmistatud inimkuju, mis toomapäeva või uusaasta hommikuks viidi salaja teise pere ukse taha. Et ukse juures seisev Tahma-Toomas tähendas, et pere on laisk ja lohakas, siis püüti seda oma ukse juures kiiresti teise pere ukse juurde viia. Tahma-Toomasega seotud komme säilis kõige kauem Lääne-Eestis, kus sellest on teateid veel 20. sajandi II poolel. Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 207
Aljoša

Aljoša on hüüdnimi vene eesnimest Aleksei. Ka Tallinnas varem Tõnismäel asunud, praegu Tallinna Kaitseväe kalmistul asuvat pronkssõdurit kutsutakse rahva seas selle nimega, kuigi tegemist on eestlasega Nõukogude sõjaväemundris. Selle nime all on tuntud Fjodor Dostojevski romaani "Vennad Karamazovid" tegelane Aljoša Karamazov.
Vitšuga rajoon

Vitšuga rajoon (vene keeles Вичугский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis, asudes oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Vitšuga linn (ei kuulu Vitšuga rajooni koosseisu). Rajoon piirneb põhjas Zavolžski rajooniga, idas Kinešma rajooniga, kagus Luhhi rajooniga, edelas Rodniki rajooniga ja loodes Privolžski rajooniga. Rajooni pindala on 1005,5 km². Vitšuga rajoonis on 171 asustatud punkti ja nad kuuluvad kolme linna tüüpi asunduse ning kolme külaasunduse koosseisu. Q126883481
Sari (sõel)

Sari on suur hõre sõel vilja tuulamiseks. Sari oli tuntud paljude Euroopa rahvaste juures, Eestis oli ta peamine riist vilja puhastamiseks. Saride kodutöönduslik tootmine arenes meil 19. sajandi jooksul Avinurmes, Hiiumaal, Nõval. Sarja läbimõõt oli 1–1,5 meetrit, selle kere painutati õhukesest haavalaastust, mõnikord valmistati vitspunutisega puuvõrudest (eriti Saaremaal). Põhi punuti lõhestatud toominga- või sarapuu okstest, aga ka pajuvitstest. Sari riputati tuulamiseks üles rehealuse värava kohale. Selleks kasutati Põhja-Eestis sarjale külge pandud 3–4 harulist vitstest või nöörist sanga. Lõuna-Eestis oli sarja kere küljes kaks loogakujulist kõrva. 20. sajandil valmistati ka neljakandilisi sarisid, millel oli lauast küljed ning traadist põhi. Kõlka- ja aganasegu tuulamiseks oli suurem hõre sari (ka kõlkasari, läänemurdes põppesari, Saaremaal kurn), mille põhjasilma läbimõõt oli 7–10 cm. Väiksem tihtsari (ka paks sari) oli puhtama vilja tuulamiseks. Selle põhi valmistati vahtrasugadest, silma läbimõõduga umbes 1 cm. Lina- ja ristikuseemne puhastamiseks kasutati veelgi tihedamat sarja, mille augud oli kuni 0,5 cm. tuulamismasin Eesti keele seletav sõnaraamat [1] Vaadatud 14.04.2020 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 267 Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 187 Tihtsari, Eesti Põllumajandusmuuseum
Tuulamismasin

Tuulamismasin ehk tuulimasin on enamasti käsijõul töötav masin, millega õhuvoolu abil puhastati (tuulati) teravilja soovimatutest lisanditest (näiteks tolmust, aganaist). sari (sõel) Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 221 Pilt Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Liinivahe tänav

Liinivahe tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis. Liinivahe tänav sai nime 25. märtsil 2009. Tänav on saanud nime selle järgi, et kulgeb Kopli liinide vahel. Vene-Balti laevaehitustehase asumi töölisbarakid ehitati nn liinidele (1., 2., 3., 4., 5.) ja Sepa ning Kaevuri tänavale paralleelselt reastatud kompaktsete gruppidena. Need on kitsa keskkoridoriga kahekorruselised puumajad, igal korrusel 16 kööktoa tüüpi 12 m² korterit. WC-sid oli igal korrusel 2, kõigis majades oli elekter.  Pikemalt artiklites Vene-Balti laevaehitustehas ja Vene-Balti asum Liinivahe 12, 2016. aastal Liinivahe 5 Liinivahe 5 Liinivahe 7 Liinivahe 7 Liinivahe 7 Liinivahe 17 (algselt 5. liin 11) Liinivahe 17 http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Tänavanime määramine Põhja-Tallinnas, 30.03.2009, RT IV, 07.06.2013, 17 Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 279 Liinivahe tänava skeem, RT IV, 07.06.2013, 17
Meeruse tänav

Meeruse tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis. Meeruse tänav sai nime 19. augustil 2009. Tänav on saanud nime Meeruse lõuka ja kari järgi. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 282
Pärnulõuka tänav

Pärnulõuka tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis. Pärnulõuka tänav sai nime 7. märtsil 2007. Tänav on saanud nime Paljassaare lahe Pärnulõuka järgi. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 289
Termobimetall

Termobimetall koosneb kahest tunduvalt erisuguse joonpaisumisteguriga metallikihist. Termobimetalli kihid pikenevad temperatuuri muutudes erisuguselt, mistõttu temperatuuri tõustes paindub termobimetall väiksema joonpaindumisteguriga ehk passiivse kihi poole. Termobimetalle kasutatakse temperatuuritajuritena mõõteriistades, termoregulaatorites, termoreleedes, temperatuuri mõju kompenseerivates seadmetes jm. Termobimetalle kasutatakse ka nn hingava energiasäästliku kattematerjali loomiseks. "Tartu Ülikooli muuseum:Definitsioonid". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. september 2017. Vaadatud 24. mail 2017. certifiedenergy.com.au Emerging Materials: Thermo Bimetals (vaadatud 24.05.2017) archdaily.com When Biology Inspires Architecture: An Interview with Doris Kim Sung. (vaadatud 24.05.2017) Doris Kim Sung. Metal that breathes. TED talk.
Vaalikaigas

Vaalikaigas on ümmargune puukaigas, mille ümber keerati riie, et seda seejärel vaalikurikaga siledaks rullida (vaalida). Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 228 Vaalikurikas ja vaalikaigas Eesti Muuseumide Infosüsteemis
Linnupete

Linnupete ehk käopete (mulgi murdes linnuiva, võru murdes tsirgujüvä ) on kerge varahommikune eine. Linnupetet, milleks oli suutäis leiba, võeti alates kevadest enne tööleminekut. See oli kogu Eestis kombeks põhiliselt rändlindude saabumise ajal, et mitte tühja kõhuga mõnda lindu kuulda või näha. Eriti peljati kägu, kurge, kiivitajat, koovitajat. Vastasel korral pettis (sittus, situtas) lind inimese ära, mistõttu võis eeloleval aastal karta mingi õnnetuse (surma, haiguse, vigastuse, pahanduse jms) juhtumist. Selle kombe aluseks oli laialt levinud uskumus, et rändlinnud lendavad talvituma teise ilma ning naastes toovad sealt kaasa surma kahjulikku mõju. Linnupette võtmise kommet tundsid kõik Skandinaavia ja Baltimaade rahvad, vähemal määral ka Kaukaasia rahvad ning slaavi rahvad. Eesti murrete sõnaraamat vaadatud 30.04.2020 "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 24.05.2017) Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 103 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 146 Eesti eluolu. Linnupete Kevadel tuleb võtta linnupetet, Maavalla Koda
Püünisauk

Püünisauk on loomade liikumisteele kaevatud auk, mille põhjas on teravad vaiad. Püünisaukudega püüti põtrasid ja huntisid. Huntide ligimeelitamiseks pandi püünisaugu peale sööt. auk (loomapüünis) Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 159
Hernepuder

Hernepuder on puder, mis saadakse herneste purukstampimisel või kauakestval keetmisel nii pehmeks, et herneid pole enam vaja tampida. Puder segatakse rasvaga. Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 22
Eisenhoweri doktriin

Eisenhoweri doktriin ehk tagasitõrjumisdoktriin oli USA välispoliitiline doktriin, mille kohaselt USA oli valmis kasutama sõjalist jõudu tõrjumaks kommunismi levikut. Eisenhower väljendas seda ettekandes Kongressile 5. jaanuaril 1957. President Dwight Eisenhoweri arvates oli pidurdamisdoktriin liiga passiivne, mistõttu ta deklareeris, et Ühendriikide südametunnistus ei rahunevat seni, kuni Ida-Euroopa rahvad (sealhulgas eestlased) "kes meie verd ja kel meie elulaad, ei pöördu tagasi vabade rahvaste perre". Kui pidurdamisdoktriin piirdus ohustatud maadele majandusliku ja sõjalise abi andmisega, siis lubas tagasitõrjumisdoktriin ka relvajõu kasutamist. USA riigisekretär John Foster Dullese väitel olevat USA vajadusel valmis kasutama ka tuumarelva ning andma tuumalöögi NSV Liidule endale. Selle eesmärgi saavutamise võimaldamiseks suurendati strateegilist lennuväge. 5. jaanuari ettekande tekst (inglise k.)
Vilisuu tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Vilisuu tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis. Vilisuu tänav sai praeguse nime 19. juulil 1994. Tänav nimi pärineb mütoloogiast. Vilisuu on üks külmataadi sünonüüme. Enne seda oli tänava nimi alates 7. septembrist 1979 Tehumardi tänav (Teise maailmasõja ajal toimunud Tehumardi öölahingu mälestuseks). Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 303 Päring Eesti Keele Instituudi kohanimeandmebaasis
Saarepiiga puiestee

Saarepiiga puiestee on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis. Aastatel 1979–1995 kandis tänav Kangelaste puiestee nime. Tallinna tänavanimed. KNAB.
Kahu tänav

Kahu tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis. Kahu tänav sai nime 19. juulil 1994. Tänava nimi pärineb mütoloogiast (Kahu on Pakase poeg). Varem oli tänav August Pusta tänava osa. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 270
Arbu tänav

Arbu tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna asumis. Arbu tänav 1, 1a, 2, 8, 12, 14 hooned on üheksakorruselised Tüüpprojekt 111-121-E seeria projekti järgi ehitatud paneelelamud. Arbu tänav 5, 7, 9, 11, 13 hooned on viiekorruselised Tüüpprojekt 111-121-E seeria projekti järgi ehitatud paneelelamud. Arbu tänav 15 asub tüüpprojekt 211-1-146 projekti järgi ehitatud Tallinna Arbu Lasteaed. Praeguse nime sai Arbu tänav 19. juulil 1994. Tänava nimi on seotud mütoloogiaga ('arp' – nõiatrumm). Enne seda oli tänava nimi alates 7. septembrist 1979 Vassili Võrgu tänav (NSV Liidu Punaarmee Eesti Laskurkorpuse polkovniku Vassili Võrgu auks). Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 265 Päring kohanimeandmebaasis Eesti kohanimed  Arbu tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis