laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Haapsalu detektiiv

"Haapsalu detektiiv" on Juhan Paju 1990. aastal ilmunud kriminaalromaan, kus astub esimest korda üles uurija Toivo Kivistik. Käsikiri valmis Pajul 27. märtsil 1990 Haapsalus. Raamatu väljaandmist rahastas kirjanik omast taskust. Jutustuse sündmused leiavad aset nõukogudeaegses Haapsalu linnas. Pärast kooperatiivi saunas peetud pidu leitakse järgmisel päeval saunalavalt Ants Riiseni surnukeha. Kuigi arstid nentisid surma põhjuseks südamepuudulikkust, asus hukkunu sõber Rein Sipelgas asja omal käel uurima. Endine miilits jõuab üllatava avastuseni, mis maksab talle elu. Toivo Kivistik asub uurima mõrvamüsteeriumi. Toivo Kivistik – uurija Haapsalus, miilitsamajor Rein Sipelgas – endine miilitsakapten; pärast koondamist töötab allakäinud mees ehituskontori puidutöökojas Ants Riisen – naiste pesu- ja pudupoe juhataja Helga Riisen – Antsu naine Margus Põllu (hüüdnimega noor Balzac) – kohalik ajakirjanik Mart Kolle – 43-aastane puutöömeister Kutt – põhjajoonud töötu, endine meremees Varje – Lagle kõrtsi töötaja Soome keeles ("Haapsalun saunamurhat") ilmus teos Taifuuni kirjastuselt sarjas "Myrskyn merkki" 1992. aastal Samuli Juvoneni tõlkes. Kordustrükk ilmus 2004. aastal kirjastuse Like sarjas "Like-pokkari nr. 89". Juhan Paju. Haapsalu detektiiv. Raamatukoi raamatupood Juhan Paju. Surm Hundikaril. Raamatukoi raamatupood Haapsalu detektiiv. Lk 2, 113 Haapsalun saunamurhat. Kirjat. Like Kustannus Paju, Juhan: Haapsalun saunamurhat booky.fi Tarmo Vahter. Esimesed trükiproovid (J. Paju. Haapsalu detektiiv. Vormsi, 1990). Vikerkaar, nr 12/1991, lk 77 Vesa Sirén. Paju Juhan - Haapsalun saunamurhat. Helsingin Sanomat, 30. mai 2005 Merja Aho. Haapsalun saunamurhat Elo : Tuglas-seuran jäsenlehti, 2010 nr 2, lk 29 Ritva Sorvali. Juhan Paju, Haapsalun saunamurhat, 1992 ja Kuolema Susiluodolla, 1994. Kouvolan Dekkaripäivät, 15. detsember 2010
Johann Heinrich Schmidt

Johann Heinrich Schmidt (24. juuni 1713 Ryn – 4. detsember/16. detsember 1808 Valjala) oli Eesti vaimulik. Schmidt sündis Rheini linnas Ida-Preisimaal (praeguse haldusjaotuse ja nimede puhul Rynis, Giżycko maakonnas, Warmia-Masuuria vojevoodkonnas. Ta õppis Königsbergis Collegium Fridericianumis ja aastatel 1730–1734 (immatrikuleeriti 27. jaanuaril 1730) Königsbergi Ülikoolis. Pärast ülikooli lõpetamist töötas koduõpetajana advokaat Vierhuffi juures Jelgavas, parun Stackelbergi juures Tumala mõisas, von Aderkase juures Oti mõisas ja von Polli juures Uuemõisa mõisas. Ordineeriti 2. juunil/13. juunil 1743 õpetajaks. Ta oli aastatel 1743–1808 Valjala Martini koguduse õpetaja. Tema äi Heinrich Vick oli Muhu Katariina koguduse õpetaja. Abielust Vicki tütre Katharina Elisabeth Vickiga sündis neli tütart ja kaks poega. Vanemast pojast, Johann Gottlieb Schmidtist sai sõjaväelane. Tema poeg August Heinrich von Schmidt oli samuti Valjala Martini koguduse õpetaja; lisaks sellele oli ta Saaremaa superintendent. Tema üks pojapoeg Friedrich August Heinrich von Schmidt oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja, teine pojapoeg Gottlieb Alexander von Schmidt oli Saaremaa Jaani koguduse ja Muhu Katariina koguduse õpetaja ning Saaremaa superintendent. Johann Heinrich von Schmidt oli Schmidtide suguvõsa Balti haru esiisa. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Olavi Pesti. "Ühest kuulsast suguvõsast paari tähtpäeva taustal", kogumikus "Minu Saaremaa". Kuressaare 1991, lk 76 Perekond Schmidt , Familie von Schmidt, Eesti Ajalooarhiiv, EAA.1717
Siiltarn

Siiltarn (Carex muricata) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Siiltarn andmebaasis eElurikkus
Sirptarn

Sirptarn (Carex demissa) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Sirptarn andmebaasis eElurikkus
Sootarn

Sootarn (Carex acutiformis) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Sootarn andmebaasis eElurikkus
Sõrmtarn

Sõrmtarn (Carex digitata) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Sõrmtarn andmebaasis eElurikkus
Tihe tarn

Tihe tarn (Carex otrubae) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Kasvab Euroopas, Kesk-Aasias, Siberi lääneosas ja Xinjiangi piirkonnas Hiinas. Tarna lehed on värvilt kollakasrohelised. Selle põisik on sile, läikiv ja pikem kui 3 mm. Keelekese pikkus on suurem või võrdne enda laiusega. Carex otrubae Podpera Flora of China Carex otrubae Podp. - tihe tarn eFlora Tihe tarn andmebaasis eElurikkus
Tupptarn

Tupptarn (Carex vaginata) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Tupptarn andmebaasis eElurikkus
Friedrich August Heinrich von Schmidt

Friedrich August Heinrich von Schmidt (25. november/6. detsember 1785 Valjala – 13. mai/25. mai 1841 Anseküla) oli Eesti vaimulik. Algõpetuse sai koduõpetaja käest. Aastatel 1798–1803 õppis Kuressaares. Aastatel 1804–1806 õppis Tartu Ülikoolis filosoofiat ja usuteadust. Oli aastatel 1807–1808 koduõpetajaks Kehtna mõisas. Ordineeriti 9. augustil/21. augustil 1808 õpetajaks. Ta oli aastatel 1808–1841 Anseküla Maarja koguduse õpetaja. Tema isa August Heinrich von Schmidt ja vanaisa Johann Heinrich Schmidt olid Valjala Martini koguduse õpetajad, tema vend Gottlieb Alexander von Schmidt oli Saaremaa Jaani ja Muhu Katariina koguduse õpetaja ning Saaremaa superintendent, vanavanaisa Heinrich Vick oli Muhu Katariina koguduse õpetaja, onu Andreas Michael Agthe ja onupoeg Wilhelm Andreas Fürchtegott Agthe olid Pöide Maarja koguduse õpetajad. Teine vanaisa Carl Friedrich Agthe oli Tallinna Oleviste koguduse organist. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Turvastarn

Turvastarn (Carex heleonastes) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Turvastarn andmebaasis eElurikkus
Tõmmukas tarn

Tõmmukas tarn (Carex brunnescens) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Tõmmukas tarn andmebaasis eElurikkus
Tähttarn

Tähttarn (Carex echinata) on lõikheinaliste sugukonda kuuluva tarna perekonda kuuluv taimeliik. Tähttarn andmebaasis eElurikkus
Varane tarn

Varane tarn (Carex praecox) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Varane tarn andmebaasis eElurikkus
Varjutarn

Varjutarn (Carex remota) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Varjutarn andmebaasis eElurikkus
Varvastarn

Varvastarn (Carex ornithopoda) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Varvastarn andmebaasis eElurikkus
Vesihaljas tarn

Vesihaljas tarn (Carex flacca) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Vesihaljas tarn andmebaasis eElurikkus
Andreas Michael Agthe

Andreas Michael Agthe (3. veebruar/14. veebruar 1762 Tallinn – 2. juuni/14. juuni 1817 Pöide) oli Eesti vaimulik. Ta õppis aastatel 1779–1782 (immatrikuleeriti 21. septembril 1779) Jena Ülikoolis. Ta oli aastatel 1782–1817 Pöide Maarja koguduse õpetaja. Tema isa Carl Friedrich Agthe oli Tallinna Püha Vaimu koguduse ja Tallinna Oleviste koguduse organist. Ta oli kaks korda abielus. Tema esimese naise Justina Amalie isa Johann Heinrich Jürgens oli Pöide Maarja koguduse õpetaja. Abielust Justina Amaliega sündis poeg Wilhelm Andreas Fürchtegott Agthe, kes oli samuti Pöide Maarja koguduse õpetaja. Tema õemees August Heinrich von Schmidt oli Valjala Martini koguduse õpetaja ja Saaremaa superintendent, õepoeg Friedrich August Heinrich von Schmidt oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja, teine õepoeg Gottlieb Alexander von Schmidt oli Saaremaa Jaani koguduse ja Muhu Katariina koguduse õpetaja ning Saaremaa superintendent. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Vesitarn

Vesitarn (Carex aquatilis) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Vesitarn andmebaasis eElurikkus
Villtarn

Villtarn (Carex tomentosa) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Villtarn andmebaasis eElurikkus
Õievähene tarn

Õievähene tarn (Carex pauciflora) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Õievähene tarn andmebaasis eElurikkus
Õrn tarn

Õrn tarn (Carex disperma) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Õrn tarn andmebaasis eElurikkus
Ääristarn

Ääristarn (Carex hostiana) on tarna perekonda kuuluv taimeliik. Ääristarn andmebaasis eElurikkus
Ümartarn

Ümartarn (Carex diandra) on lõikheinaliste sugukonda tarna perekonda kuuluv mitmeaastane taimeliik. Kasvab soostunud niitudel, siirdesoodes. Eestis tavaline. Taime kõrgus 25–60 cm. Hallikasrohelised varred on püstised või kaardus, suhteliselt jäigad. Lehed jäigad, lamedad või renjad, 1-3 mm laiad, varrest lühemad. Õisik tihe, 2–4,5 cm pikk, ei ole harunenud. Alumise pähiku kandeleht pähikust märksa lühem, rohelise kesktriibu ja naaskelja tipuga. Põisiku katteleht põisikust pisut lühem, pruun, laia heleda servaga. Põisik läikiv tumepruun, aheneb pikkamisi nokaks. Õitseb mais, juunis. "Eesti e-floora". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 21. detsembril 2012. Ümartarn andmebaasis eElurikkus
Mask

Mask on ese, mida tavaliselt hoitakse näo ees kaitse-, varje-, moondamis-, rituaal-, esinemis- või meelelahutuseesmärgil. Maskid on ajaloo vältel kogu maailmas olnud väga tähtsad rituaalide läbiviimisel. Koos näitekunsti arenemisega rituaalidest said maskid ka oluliseks teatri osaks. Naervast (komöödia) ja nutvast (tragöödia) maskist on saanud teatri ja näitekunsti sümbol. Rituaalsed ja teatris kasutatavad maskid on näokatted, mille eesmärk on muuta kandja mittetuntavaks või teha ta teatud inimese või olendi näoliseks. Kaitsemaskide põhiline eesmärk on hingamisteid kaitsta bakterite, viiruste, tolmu, saastunud vedeliku pritsmete eest. Meditsiinilised maskid kaitsevad nii patsienti kui ka arsti bakterite eest. Respiraator (klapiga mask) on põhiliselt kasutusel tolmustes tingimustes, aga on ka respiraatoreid, mida tarvitatakse bakterite ja viiruste tõrjeks. Maske kasutatakse ka praktilistel eesmärkidel, enamasti on neil kaitsefunktsioon. gaasimask hapnikumask keevitusmask kirurgimask kirurgiline mask narkoosimask sukeldumismask tolmumask vehklemismask Agamemnoni kuldmask Maskeraad Respiraator Surimask "Meditsiinilise maski valmistamise juhised ettevõtjatele & Isetehtud maski valmistamise soovitused eraisikutele" (PDF). EAS. Vaadatud 11.03.2021.
Aleksei Nikolajevitš Leontjev

Aleksei Nikolajevitš Leontjev (vene keeles Леонтьев Алексей Николаевич; 5. veebruar 1903, Moskva – 21. jaanuar 1979, Moskva) oli Nõukogude arengupsühholoog, tegevusteooria rajaja, kes tegeles teadvuse ja tegevuse teemadega. 1924 – lõpetas M. V. Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli. 1931 – asus tööle Harkivis, Ukraina Psühhoneuroloogia Akadeemias (kuni 1932. aastani Ukraina Psühhoneuroloogia Instituut) psühholoogiaosakonna juhatajana 1933–1938 – Harkivi Pedagoogilise Instituudi kateedri juhataja 1941 – Moskva Riikliku Ülikooli professor 1951 – Moskva Riikliku Ülikooli filosoofia teaduskonna psühholoogia kateedri juhataja 1966 – asutas Moskva Riiklikus Ülikoolis psühholoogia teaduskonna ja töötas seal kuni surmani 1979 (suri südameataki tagajärjel). Oli Lev Võgotski õpilane, aastatel 1924–1930 tegi koostööd Võgotski ja Aleksandr Luriaga. Leontjevi varasem teadustöö toimus Võgotski kultuurilis-ajaloolise programmi raames ja keskendus kultuurilise vahendamise fenomeni uurimisele. Selle perioodi esinduslik uurimus oli laste ja täiskasvanute mälu kohta "The development of higher forms of memory", 1931. Leontjevi isiklik uurimisvaldkond oli tegevuse põhjalik psühholoogiline analüüs. Tegevusteooria süstemaatiline areng algas 1930. aastatel Harkivi psühholoogide grupis, mida juhtis Leontjev ja kuhu kuulusid veel Zaporozhets, Gal'perin, Zinchenko, Bozhovich, Asnin, Lukov jt. Hiljem, kui Leontjev suundus Moskva Riiklikku Ülikooli, kujunes tegevusteooria Nõukogude Liidu sõjajärgse perioodi juhtivaks psühholoogiliseks doktriiniks. Leontjevi aktiivsel osavõtul toimus mitmeid psühholoogilisi arutelusid, kus ta lõi lahku seisukohast, et psüühika kujuneb peamiselt väliste faktorite mõjul. Kriitikud märgivad fakti, et Leontjev oli Nõukogude psühholoogia ideoloogia üks kõige järjekindlamaid pooldajaid. Kõiki tema töid, nende hulgas raamatut "Tegevus, teadvus, isiksus" (1975), läbis tees "Kaasajal täidab psühholoogia ideoloogilist funktsiooni ja teenib klassi huve, sellega on võimatu mitte arvestada". „Kui poliitiline "obrok" tema tekstidest välja visata (ja ilma selleta poleks tööd ilmselt ilmavalgust näinud), on loomade ja inimese psüühika arengut suurepäraselt käsitlenud Aleksei Leontjev. Välise tegevuse põhimõttelise ehituse ülekandumine interiorisatsioonimehhanismi kaudu sisepsühholoogiliseks ning psüühika eesmärgipäraseks ja abstraktseks muutumine on selles arengus võtmeküsimused.“ – [Bachmann, T., Maruste, R. (2003). "Psühholoogia alused". Tallinn: Ilo, lk 40]
Maa (piirkond)

Maa on geograafiline piirkond. See võib olla iseseisev riik või sõltuv poliitiline üksus, mida seostatakse kindla rahvaga või kindlate omadustega. Maad võivad olla varasemad iseseisvad riigid, näiteks Inglismaa, Šotimaa ja Wales. Kindla rahvaga seotud maadeks on näiteks Lapimaa, Baskimaa ja Tatarstan.
Aznakajevo

Aznakajevo on linn Venemaal Tatarstanis, Aznakajevo rajooni keskus. Asub Sterli jõe ääres. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Aznakajevo elanikest tatarlasi 90,5% ja venelasi 7,7%. Linn on naftatööstuse keskus. Q126684906 http://aznakayevo.tatar.ru/
Kalle Männama

Kalle Männama (1. jaanuar 1953 Tallinn – 6. mai 2011) oli Eesti jalgrattur. Ta oli Eesti esimese ratturite profitiimi Kalev Chocolate Team üks asutaja. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. mai 2011. Vaadatud 11. mail 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Biograafia ESBL-is
Metskass

Metskass (Felis silvestris) on perekonda kass (Felis) kuuluv loomaliik. Euroopas esineb peamiselt üht alamliiki metskassi (Felis silvestris silvestris), kes elab mägimetsades ja on enamikus paikades kaitse all. Eestis metskassi ei esine, kuid ta on elutsenud Eestis arvatavasti atlantilisel kliimaperioodil[viide?]. Metskassil eristatakse mitut alamliiki, nende hulgas aafrika metskassi (Felis silvestris lybica). Kodukass (Felis catus)
Üheskoos

"Üheskoos" ("Tillsammans"), Rootsi-Taani-Itaalia film aastast 2000, režissöör Lukas Moodysson "Üheskoos" ("Once"), Iirimaa film aastast 2006, režissöör John Carney "Üheskoos", laul ansambli Rock Hotel repertuaarist, muusika ja sõnade autor on Heigo Mirka Üheskoos (ajaleht), Viljandi valla ajaleht
Atlantiline kliimastaadium

Atlantiline kliimastaadium ehk holotseeni klimaatiline optimum ehk atlantiline periood oli suhteliselt sooja kliima periood ajal 6000–3000 a. e.m.a. Eesti alal kasvasid sellal laialehised metsad.
Kass (perekond)

Kass (Felis) on kaslaste sugukonda kuuluv loomaperekond. Tänapäeval klassifitseeritakse perekonda kass järgmised liigid: Felis catus (Linnaeus, 1758) – kodukass Felis chaus (Schreber, 1777) – rookass Felis margarita (Loche, 1858) – luitekass Felis nigripes (Burchell, 1824) – pudikass ehk kääbuskass Felis silvestris (Schreber, 1775) – metskass Felis bieti (Milne-Edwards, 1892) Felis lunensis (Martelli, 1906) (välja surnud) Varasematel aegadel on kassi perekonda liigitatud ka: Felis attica (Wagner, 1857) (välja surnud) – alates 2012. aastast klassifitseeritud perekonda Pristifelis (Salesa et al. 2012); Felis bieti (Milne-Edwards, 1892) – tänapäeval osade autorite järgi metskassi alamliik; Felis daemon (Satunin, 1904) – 20. sajandi alguses tehtud uuringud leidsid, et liigina Felis daemon klassifitseeritud kass on tavaline kodukass (musta värvi). Driscoll, C. A., Menotti-Raymond, M., Roca, A. L. Hupe, K., Johnson, W. E., Geffen, E., Harley, E. H., Delibes, M., Pontier, D., Kitchener, A. C., Yamaguchi, N., O’Brien, S. J., Macdonald, D. W., "The Near Eastern Origin of Cat Domestication", Science 317 (5837): 519–523. doi:10.1126/science.1139518.PMID 17600185, 2007. Vaadatud 18.10.2013
Konjugeerunud sidemed

Konjugeerunud sidemed, ehk konjugeerunud süsteemid (kõige sagedamini konjugeeritud kaksiksidemed) esinevad orgaanilistes ühendites, kui (süsiniku) aatomite vaheliste kovalentsete sidemete süsteemis esineb valentselektronide delokalisatsioon ("laialimäärimine") üle kogu konjugeerunud süsteemi. Konjugeerunud süsteemis esinevad sp2 hübridisatsiooniga süsiniku aatomid. Kuigi formaalselt ühendite struktuurivalemites vahelduvad üksiksidemed kordsete (kaksik- või kolmik-) sidemetega (näiteks C=C–C=C–C), on konjugeerunud süsteem olemuslikult erinev ja sisuliselt pole õige öelda, et "üksik- ja kaksiksidemed vahelduvad", sest viimaseid tegelikult ei esine – esinevad konjugeerunud sidemed. Erijuht on aromaatsed ühendid, milles konjugeerunud sidemed moodustavad tsüklilise süsteemi (nimetatakse ka aromaatseteks sidemeteks). Keemiliste sidemete konjugatsioon suurendab molekuli stabiilsust ja alandab molekuli üldist energiat. Nende ühendite korral ilmneb rida omadusi, mis erinevad isoleeritud või kumuleerunud kaksiksidemetest. Omavahel seotud π-molekulaarorbitaalides on elektronid suhteliselt kergesti ergastatavad, neelates UV-kiirgust. Seetõttu sobib UV-spektroskoopia konjugeerunud süsteemide määramiseks. Pikad konjugeerunud ahelad ja molekuli osad, mis sisaldavad konjugeerunud tsüklilisi C=O või N=N rühmi (kromofoorid) neelavad nähtavat valgust andes ainele tugeva värvuse. Konjugeerunud süsteemide (sp2 hübridisatsiooniga kõrvutiasuvate süsiniku aatomitega) näiteid: kojugeerunud ehk 1,3-dieenid nagu 1,3-butadieen või isopreen, pikad konjugeerunud ahelad nagu beetakaroteen või retinool, aromaatsed ühendid nagu benseen, stüreen või fenool, või [18]annuleen polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud nagu naftaleen või benso(a)püreen, vaba elektronpaari omava aatomiga konjugeerunud kaksiksidemed nagu heteroaromaatsed ühendid furaan või püridiin või kinoonid, süsiniku klastrid nagu fullereenid, süsiniknanotorud, grafeen. Konjugatsioon Hüperkonjugatsioon Tautomeerid
Patrik Göransson

Johan Patrik Göransson (sündinud 27. detsembril 1967 Uddevallas) on Eestis tegutsev rootsi vaimulik. Ta on lõpetanud 1986. aastal Uddevallas Agnebergi gümnaasiumi. Õppinud aastatel 1989–1994 Göteborgi Ülikooli usuteaduskonnas ja aastatel 1995–1996 Uppsalas pastoraalseminaris. Ta ordineeriti 9. juunil 1996 õpetajaks. Ta teenis aastatel 1996–1998 abiõpetajana Jõhvi Mihkli kogudust ja 1998–2000 abiõpetajana Göteborgi Pauluse kogudust. 2000. aastast teenib Tallinna Rootsi-Mihkli kogudust. Lisaks sellele oli ta aastatel 2007–2011 Tallinna praostkonna abipraost. 2007 Aasta vaimulik 2017 Valgetähe V klassi teenetemärk 2021 EELK Kuldrist Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Rootsi-Mihkli koguduse õpetaja Patrik Göransson pälvis kuldristi, EELK infovärav, 10. juuni 2021 "Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Eestis teenivad vaimulikud: seisuga 1. juuli 2013". Koostanud Kristjan Luhamets ja Ülle Keel. EELK Konsistoorium. Tallinn 2013 Tauno Toompuu. Aasta vaimulik 2007 Patrik Göransson, Meie Kirik, 20. veebruar 2008 Tiiu Pikkur. Patrik Göransson usaldab oma elus alati Jumala juhtimist, Eesti Kirik, 12. märts 2008 Raivo Juurak. Ei eestlane, rootslane ega taanlane ole igakord see, kellena ta esineb, Õpetajate Leht, 18. detsember 2009 Rootsi vaimulik: eestlasele kui endisele nõukogude inimesele meeldib kannatada, Õhtuleht, 6. jaanuar 2010
Staritsa

Staritsa on linn Venemaal Tveri oblastis, Staritsa rajooni keskus. Asub Tverist 77 km kagus Volga ülemjooksul. Staritsa on asutatud 1297. aastal. 14. sajandi lõpuni oli linna nimi Novõi Gorodok. 1485 läks koos Tveri vürstiriigiga Moskva suurvürstiriigi koosseisu. Linnaõigused sai 1775. aastal. Q126684906 http://staritsa.ucoz.ru/
1,3-butadieen

1,3-butadieen (IUPAC-i nomenklatuuris but-1,3-dieen) ehk divinüül ehk vinüületüleen on konjugeerunud dieen keemilise valemiga CH2=CH-CH=CH2. 1,3-Butadieen on värvitu gaas, keemistemperatuur -4,4ºC, sulamistemperatuur -108,9ºC, tihedus veeldatult -6 ºC juures 0,64 g/cm3. 1,3-Butadieen on olulise tähtsusega monomeer sünteetilise kummi tootmisel. Märkus: Vahel kasutatakse 1,3-butadieeni kohta lihtsalt nimetust butadieen. See nimetus võib tähendada ka isomeerset kumuleerunud dieeni 1,2-butadieeni, mis on raskesti valmistatav ja keemias ei oma olulist tähtsust. Dieenid Konjugeerunud sidemed
Cần Thơ lennujaam

Cần Thơ lennujaam (Sân bay Quốc tế Cần Thơ, Cảng hàng không Quốc tế Cần Thơ) on lennujaam Vietnamis Cần Thơ provintsi keskuses Cần Thơs. Cần Thơ lennujaama IATA kood on VCA, ICAO kood VVCT. Rajad on betoonkattega (pikkused 3000 m). Lennujaama kasutab lennukompanii Vietnam Airlines, millel on lennuliinid Hanoisse, Hồ Chí Minhi ja Phú Quốcile.
Wilhelm Andreas Fürchtegott Agthe

Wilhelm Andreas Fürchtegott von Agthe (13. mai / 24. mai 1789 Pöide – 2. juuni / 14. juuni 1841 Pöide) oli Eesti vaimulik. Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest. Seejärel lõpetas Kuressaares provintsiaalkooli. Aastatel 1808–1810 tegutses koduõpetajana Eestimaal. Õppis aastatel 1810–1813 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 23. oktoobril / 4. novembril 1813 õpetajaks. Ta oli aastatel 1813–1817 adjunktõpetaja ning 1817–1841 õpetaja Pöide Maarja koguduses. 1839 – Püha Stanislavi orden (3. klass) Tema isa Andreas Michael Agthe oli samuti Pöide Maarja koguduse õpetaja, tema vanaisa Carl Friedrich Agthe oli Tallinna Püha Vaimu koguduse ja Tallinna Oleviste koguduse organist, tema teine vanaisa Johann Heinrich Jürgens oli Pöide Maarja koguduse õpetaja. Tema tädimees August Heinrich von Schmidt oli Valjala Martini koguduse õpetaja ja Saaremaa superintendent, tädipoeg Friedrich August Heinrich von Schmidt oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja, teine tädipoeg Gottlieb Alexander von Schmidt oli Saaremaa Jaani koguduse ja Muhu Katariina koguduse õpetaja ning Saaremaa superintendent. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Surm Hundikaril

"Surm Hundikaril" on Juhan Paju 1993. aastal ilmunud kriminaalromaan, kus astub üles uurija Toivo Kivistik. Kriminaalromaani sündmused toimuvad Haapsalus ja Hundikari laiul invaliididekodus. Peategelase Kivistiku uurida on kaks juhtumit. Kõigepealt varastatakse Piirivere kirikust neli 18. sajandi maali. Päev hiljem teatatakse saarelt, et Rein Lang on paepangalt alla kukkunud ja surma saanud. Toivo Kivistik – uurija Haapsalus, miilitsamajor Helen Riisen – invaliididekodu elanik; endine suure kombinaadi raamatupidaja, mõistetud süüdi kahe inimese külmaverelises tapmises Eduard Peek (Eedi) – invaliididekodu elanik Tädi Meeri – invaliididekodu elanik Peaarst Põks Rein Lang – valvesanitar; endine kurjategija, kaks korda vangis istunud Fiktiivne laid asub Väinameres Hobulaiu lähedal ja sõit sinna kestab mandrilt umbes 20 minutit. Väikse saare põhjarannik murdub merre järsu pangana, kus vesi läheb kohe sügavaks. Lõunapoolne haruline kallas on madal ja laudjas, täis suuri rändrahne. Seal asub ka vana kabel koos seda ümbritseva surnuaiaga. Soome keeles ("Kuolema Susiluodolla") ilmus teos Taifuuni kirjastuse sarjas "Myrskyn merkki" nr 6 1994. aastal Samuli Juvoneni tõlkes. Juhan Paju. Surm Hundikaril. Raamatukoi raamatupood "Surm Hundikaril", lk 5 "Surm Hundikaril", lk 41 "Surm Hundikaril", lk 6 Kuolema Susiluodolla : rikosromaani.[alaline kõdulink] ESTER Tallinn Keijo Kettunen. Virolaisdekkari liikkuu mielisairaalassa. Paju Juhan. Kuolema Susiluodolla. Helsingin Sanomat, 27. veebruar 1994 Juhan Paju – Surm Hundikaril (1993). Blogi loterii, 20. august 2010 Ritva Sorvali. Juhan Paju, Haapsalun saunamurhat, 1992 ja Kuolema Susiluodolla, 1994. Kouvolan Dekkaripäivät, 15. detsember 2010