Petrogradi Rahvusasjade Komissariaat

Petrogradi Rahvusasjade Komissariaat oli 1918. aastal moodustatud Nõukogude Venemaal viibivate vähemusrahvuste kultuur- ja haridustegevuse koordineerimisasutus. Petrogradi Rahvusasjade komissariaat moodustati Petrogradis 1918. aasta veebruaris ning põhikiri kinnitati Põhja Oblasti Kommuunide Liidu Petrogradi Töökommuuni juhtkonna istungil 27. aprillil. Asutus kandis aja jooksul erinevaid nimetusi: Petrogradi Rahvusasjade Komissariaat (Петроградский Комиссариат по делам национальностей Союза Коммун Северной области (Комнац)) (1918) Petrogradi rahvusasjade kubermanguosakond (Петроградский губернский отдел по делам национальностей (Петрогуботнац)) (2.1919–) Rahvusasjade kubermanguosakond (Губернский отдел по делам национальностей (Губотнац)) 1918. aasta veebruar, komissariaadi esimees Jaan Anvelt, Rahvusasjade komissariaadi komissar kuulus Põhja Oblasti Kommuunide Liidu Rahvakomissaride Nõukogusse ja oli komissariaadi kolleegiumi, (mis koosnes komissariaadi rahvusosakondade juhatajatest) esimees. Rahvusasjade komissariaat koosnes algselt 7 Põhjapiirkonna vähemusrahvuste (poolakad, leedulased, lätlased, eestlased, valgevenelased, soomlased ja juudid) rahvusasjade komissariaatidest. Aastatel 1919–1922 moodustati ka täiendavalt armeenia (16.10.), moslemi, ukraina (17.8.), karjala (10.12.–15.11.1921), mordva ja galiitsia komissariaadid (osakonnad). Rahvusvähemust komissariaadid tegid tihedat koostööd VK(b)P Petrogradi kubermangukomiteega rahvussektsioonidega ning sageli ka neid organeid juhtinud isikud kattusid st. töötasid kohakaasluse alusel mõlemal ametikohal. Petrogradi Rahvusasjade komissariaadi ja VK(b)P kubermangukomitee eestvõtmisel asutati kultuuri-haridustöö läbiviimiseks töölis- ja kommunistlikud klubid. Rahvusasjade komissariaat teostas ka kontrolli teiste piirkonnas asuvate vähemusrahvuskogukondade seltsingute üle ning omas õigust nende tegevust keelata kui tegevus tundus nõukogude võimule sobimati. 1918. aasta aprillis võeti aga komissariaadis vastu põhimõtteline otsus kõigi teiste rahvusseltsingute tegevuse keelustamisest ning nende vara komissariaadi kasuks rekvireerimiseks, milleks kasutat RKN poolt vastu võetud dekreeti, mille alusel kuulusid kõik piirkonna seltsingud registreerimisele kohalikus TSN Täitevkomitees. Komissariaadil olid ka piirkondlikud osakonnad põhjapiirkonna ja Petrogradi kubermangu maakondades: Pihkva maakond, Novgorodi maakond, Schlüsselburgi maakond, Peterhofi maakond, Jamburgi maakond, Detskoje Selo maakond ja Luga maakond. Maapiirkondade komissariaadi osakondade ülesandeks oli: „«Nõukogude võimu poliitika ja rahvuste rahvakomissari määruste teostamine, antud territooriumi rahvuste klassilise eneseteadvuse ja kultuuritaseme tõstmine, võitlus kontrrevolutsiooni ja natsionalismiilmingutega“ Eesti sektsiooni juhatajad: D. Plau, Artur Vallner, Mihkel Koolmeister, 1918. aasta suvi. Rahvusasjade komissariaadi Eesti sektsiooni poolt organiseeriti Petrogradis, seal elanud eestlastele, pärast Saksa okupatsiooni ja Eesti Vabadussõda Venemaale evakueerunud ja emigreerunud eestlastele rida kultuuri ja haridusasutusi: Vassili saare rajooni Töölismaja (эстонский коммунистический клуб Василеостровского района); Московско-Заставский эстонский коммунистический клуб; Центральный эстонский коммунистический клуб; Петроградско-Выборгский (коммунистический) эстонский коммунистический клуб; V. Kingissepa nimeline (alates 1922. aastast) Eesti Tööliste Haridusmaja Eesti Pedagoogiline Tehnikum (Vassili saar, I liin nr 52); Eesti Töölisfakulteet; Eesti Tööliste Haridusmaja; Kirjastus Külvaja; Töölisspordiklubi Spartak; Vene SFNV Rahvusasjade Rahvakomissariaat, rahvakomissar Jossif Stalin. Jaan Sihveri nimeline Eesti Kommunistlik Klubi, Moskvas (–1937). J. Marchlewski nimeline Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikool VK(b)P Eesti Osakondade Keskkomitee Н.М. Романова, В.В. Михайленко, НАЦИОНАЛЬНЫЕ ОБЩЕСТВА САНКТ-ПЕТЕРБУРГА ХVIII-ХХI вв., ЗАО «Издательский Дом СПН», 2004. - 210 с