laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
PFA Aasta Meeskond

Professional Footballers' Association Team of the Year (Elukutseliste Jalgpallurite Assotsiatsiooni Aasta Meeskond) (sageli nimetatakse PFA Team of the Year, või lihtsalt Team of the Year (Aasta Meeskond on iga-aastane auhind, mis antakse 44 jalgpallurile esimese nelja kihi inglise jalgpalli; Premier League, Championship, League One ja League Two, kes on näinud, et on väärt, saama "Team of the Year". Peter Shilton praegu on kõige esinemised PFA Team of the Year top division 10 esinemised. Steven Gerrard praegu on kõige esinemised PFA Team of the Year Premier League'i ajastu 8 esinemised. Auhind on esitatud alates 1973-74 hooaeg ja eelvalik on koostatud liikmete mängijate ametiühingust, Elukutseliste Jalgpallurite Assotsiatsioon (PFA), jaanuaris iga aasta, siis võitjad hääletatakse teiste mängijate poolt, nende mängijate vastavas liigas. auhind autasustakse, mida mängijad valivad Jalgpalli Liigas, mis on kõrgeim autasu kättesaadavaks neile, kuna see valitakse nende kaasmängijate poolt. Oxford Unitedi Damian Batt, keda nimetati Team of the Year teises liigas 2011. aastal, ütles, et ta oli "väga hea meel, et ta sellise maineka auhinna sai''. See on midagi, mille üle olen ma väga uhke." The Official P.F.A. Footballers Heroes. "LUFC No Leeds players in PFA Team of the Year". "Do you agree with PFA awards?". "Batt named in PFA League Two team of the year". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. märts 2012. "New titles for women at PFA awards dinner in 2014". Elukutseliste Jalgpallurite Assotsiatsiooni koduleht
Hermann Lenzi auhind

Hermann Lenzi auhind (Hermann-Lenz-Preis) oli Saksamaa kirjandusauhind aastail 1999–2009. Saksa kirjaniku Hermann Lenzi järgi nimetatud iga-aastast auhinda anti ühele saksa keeles kirjutavale autorile. Auhinna suurus oli 15 000 eurot. Hermann Lenzi auhind asutati varem välja antud Petrarca auhinna (Petrarca-Preis) asemele, sponsoriks Hubert Burda. Auhinnasaaja valis välja saksa ja austria kirjanikest koosnev neljaliikmeline žürii. Aastail 1997–2013 anti Saksamaal koos selle auhinnaga välja ka Hermann Lenzi stipendiumi ühele saksa keeles kirjutavale noorkirjanikule. Hermann Lenzi auhinna ideest Hermann Lenzi Fondi veebilehel (vaadatud 23.05.2018) Hermann Lenzi auhinna kohta Petrarca auhinna veebilehel (saksa keeles) Hermann Lenzi Fondi veebileht (saksa keeles)
Bishōnen

Bishōnen (jaapani keeles 美少年 'ilus nooruk, poiss') on jaapani termin, mis kirjeldab esteetikat, mida võib leida Ida-Aasia eri piirkondades: noormees, kelle ilu ja seksuaalne atraktiivsus ületavad soo ja seksuaalse sättumuse piire. Kõige mõjukam on termin olnud Jaapani popkultuuris, kogudes populaarsust androgüünsete glam rock'i bändide tõttu 1970. aastatel, kuid termini alged on jaapani vanas kirjanduses, keskaja Hiina keiserliku õukonna ja haritlaste homosotsiaalsetes ja homoerootilistes ideaalides ning India esteetilistes kontseptsioonides, mis on kandunud üle hinduismist ja imporditud budismiga Hiinasse. Tänapäeval on bishōnen'id väga populaarsed Jaapani tüdrukute ja naiste seas. Orbaugh, Sharalyn (2002). Sandra Buckley (toim). Encyclopedia of Contemporary Japanese Culture. Taylor & Francis. Lk 45–56. ISBN 0-415-14344-6. Buckley (2002). Encyclopedia of Contemporary Japanese Culture. Taylor & Francis. Lk 188, 522, 553. ISBN 0-415-14344-6. Tan, Caroline S.L. (2008). "Of Senses and Men's Cosmetics: Sensory Branding in Men's Cosmetics in Japan" (PDF). European Journal of Social Sciences. 6 (1): 7–25. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 9.12.2008.
Side (Türgi)

Side (kreeka keeles Σίδη, ′granaatõun′) on kuurort Türgis Vahemere rannikul Antalya provintsis. See paikneb Manavgati linna külje all. Side on Türgi tuntumaid antiikaja kreeka linnu. Linnast on pärit Seleukiidide soost kuningas Antiochos VII Sidetes (suri 129 eKr; valitses 138−129). Antiochos VII Sidetes  Side (Türgi) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Petrarca auhind

Petrarca auhind (Petrarca-Preis) on kirjandusauhind, mis on asutatud Saksamaal ja saanud nime Francesco Petrarca järgi. Auhinda sponsoreerib Hubert Burda fond, auhinda anti välja aastail 1975–1999 eelkõige tunnustusena luuleteoste eest (1987–1995 eraldi ka tõlke auhind). Aastast 1999 asendas selle Hermann Lenzi auhind, aga alates 2010 antakse Petrarca auhinda taas välja, juba rahvusvahelise kirjandusauhinnana. Auhinnasaajad valib neljast kirjanikust koosnev žürii. Auhind antakse üle alati mõnes Francesco Petrarca elu või loominguga seotud kohas. 1975 Rolf Dieter Brinkmann 1976 Sarah Kirsch, Ernst Meister 1977 Herbert Achternbusch (kunstnik ei võtnud preemiat vastu) 1978 Alfred Kolleritsch 1979 Zbigniew Herbert 1980 Ludwig Hohl 1981 Tomas Tranströmer 1982 Ilse Aichinger 1983 Gerhard Meier 1984 Gustav Januš 1987 Hermann Lenz 1988 Philippe Jaccottet 1989 Jan Skácel 1990 Paul Wühr 1991 John Berger 1992 Michael Hamburger 1993 Gennadij Ajgi 1994 Helmut Färber 1995 Les Murray 2010 Pierre Michon, Erri De Luca 2011 John Burnside, Florjan Lipuš 2012 Kito Lorenc, Miodrag Pavlović 2013 Adonis, Robin Robertson 2014 Franz Mon, Tomas Venclova http://www.petrarca-preis.de/?page_id=268 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. mai 2018. Vaadatud 22. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.petrarca-preis.de/ http://www.petrarca-preis.de/?news=id1 Auhinna koduleht
Jüri Vilmsi Mälestamise Komitee

Jüri Vilmsi Mälestamise Komitee oli Tartus tegutsenud komitee, mille eesmärk oli avaldada Jüri Vilmsi kohta elulooraamat ja jäädvustada tema hukkumispaik. Komitee asutati 10. detsembril 1938 Tartus Aleksander Looringu eestvõttel ja komitee lõpetas tegevuse 1940. aasta juunipöörde paiku.[viide?] https://www.geni.com/people/J%C3%BCri-Vilms/6000000008160285491 (vaadatud 21.05.2018) Komitee materjalid Rahvusarhiivi andmebaasis
Herbert Huncke

Herbert Edwin Huncke (9. jaanuar 1915 Greenfield Massachusetts – 8. august 1996 Manhattan New York) oli Ameerika Ühendriikide proosakirjanik ja luuletaja.
Exotikdot

Exotikdot (kodanikunimega Maria Paz; sündinud 1981. aastal Bogotás Colombias) on colombia kunstnik, helilooja ja disainer. Exoticdot on nii tema pseudonüüm kunstnikuna kui ka tema elektroonikabändi nimi. Elas Bogotás 19. eluaastani, siis kolis kunstihariduse otsinguil Euroopasse. Ta on õppinud Pariisis burleskiteatrikunsti, Brüsselis La Cambre'is skulptuuri (École nationale supérieure des Arts visuels), kus omandas bakalaureuse- ja magistrikraadi, Taani Kuningliku Kunstiakadeemia (Det Kongelige Danske Kunstakademi) Meediakunstikoolis meediakunsti ning Konstfackis (Stockholmi Kunsti-, Käsitöö- ja Disainikolledž) kogemusdisaini (MFA magistrikraad). Rändav elustiil ja interdistsiplinaarne lähenemine on ta kunstnikutööd tugevalt mõjutanud. Ta on osalenud paljudel isiku- ja ühisnäitustel ning festivalidel Belgias, Prantsusmaal, Taanis, Rootsis, ka Jaapanis ja Brasiilias. 2014. aasta mais esines ta ;paranoia Cabaret Derrida nimelisel muusika- ja kirjandusüritusel Tallinnas ja Tartus. Kirjastus ;paranoia on üllitanud tema kunstnikuraamatu "The Pituitary Galaxy" (eesti keeles "Hüpofüüsi galaktika") 100 nummerdatud eksemplaris. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 23. mai 2018. Vaadatud 22. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2018. Vaadatud 22. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Koduleht Muusika Kontsert 8. augustil 2012 *matik-matik*, Bogotá, Colombia – Youtube
Noorteseire

Noorteseire süsteemi eesmärgiks on pakkuda ühiskonnale järjepidevalt värsket informatsiooni noortega seotud valdkondade kohta. Noorte parem tundmine on noortepoliitika ja noorsootöö üks alustaladest, see pakub asja- ja ajakohast informatsiooni noorte eluoluga seotud valdkondade kohta. Noorteseire aitab hinnata noorte ja noorsootöö olukorda, arvestada noori puudutavaid aspekte eri poliitikate ja noortele suunatud teenuste väljatöötamisel ja parendamisel ning hinnata poliitikamuudatuste võimalikke mõjusid. Noorteseire tegevusi viib ellu Haridus- ja Teadusministeeriumi ja Haridus- ja Noorteameti ekspertidest koosnev noorteseire tiim koostöös Statistikaameti, Tallinna Ülikooli ja Tartu Ülikool ning Eesti Noorsootöötajate Koguga. Noorteseire tegevus sai alguse 2008. aastal, mil ilmus esimene aastaraamat. Laialdasem seiresüsteemi väljatöötamine ja rakendamine sai alguse 2010 (kuni 2014), kui varem Eesti Noorsoo Instituudi poolt alustatud töö võttis Eesti Noorsootöö Keskuse tellimusel üle Poliitikauuringute Keskus Praxis. Edasist tööd on korraldanud Haridus- ja Noorteamet (kuni 2020. aastani Eesti Noorsootöö Keskus) koos erinevate koostööpartneritega. Noorteseire tegevusi on toetatud riigieelarvest ja Euroopa Sotsiaalfondi vahenditest. Noortevaldkonna seire- ja analüüsisüsteemi (noorteseire süsteemi) osad on: valdkonna andmehaldus, s.o andmete loomine, kogumine, kättesaadavaks tegemine ja analüüs noorte ja noortele pakutavate teenuste kohta;   noortevaldkonna teenuste ja tegevuste elluviimise seire, kvaliteedi, tulemuste ning mõju analüüs;   noortevaldkonna teadus- ja arendustegevus noortele suunatud teenuste ja poliitikate arendamiseks. Noorteseire juhtimislaud on loodud Statistikaameti, Haridus- ja Noorteameti ning noortevaldkonna organisatsioonide ja kohalike omavalitsuse esindajate koostöös eesmärgiga muuta noorte ja noortevaldkonna andmed kiiresti ja mugavalt kättesaadavaks. Juhtimislaual on pea nelikümmend näitajat, mis on grupeeritud kuude teemasse — noored, ränne, haridus, tööturg, noorsootöö, ühiskondlik aktiivsus ja üle-eestilised näitajad. Andmeid on võimalik võrrelda nt omavalitsuste, maakondade ja aastate, aga ka vanusegruppide ja sugude järgi.    Uuringute andmebaas koondab lähiaastatel ilmunud Eesti noorte ja noortevaldkonna olukorda käsitlevaid publikatsioone: uuringuraporteid, bakalaureuse-, magistri- ja doktoritöid, teadusartikleid, kogumikke jm. Andmebaasi eesmärk on hõlbustada noorteuuringute jt noori ja noortevaldkonda puudutavate teaduslike publikatsioonide kättesaadavust ning seeläbi suurendada nende kasutatavust ja levikut noorteuurijate, üliõpilaste, spetsialistide, ametnike ning kõigi teiste huviliste seas. "Mis on noorteseire?". haridusportaal.edu.ee. Vaadatud 24. mail 2023. Noorteseire koduleht Noorteuuringute andmebaas Noorteseire juhtimislaud Euroopa noortepoliitikate koduleht YouthWiki Soome Noortebaromeeter
Voroneži oblasti vapp

Voroneži oblasti vapp on Venemaa haldusüksuse Voroneži oblasti vapp. Vapp on kinnitatud 5. juulil 2005. Voroneži oblasti vapp. Voroneži oblasti vapp aastatel 1997–2005. Voroneži oblasti lipp Voroneži oblasti vapp lehel Geraldika.ru (vene keeles)
Sam Shepard

Sam Shepard (kodanikunimega Samuel Shepard Rogers III; 5. november 1943 Fort Sheridan Illinois – 27. juuli 2017 Midway Kentucky) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, näitekirjanik, stsenarist ja režissöör.
Süntesaator (täpsustus)

Süntesaator võib tähendada: Süntesaator kui helisignaali sünteesil põhinev muusikainstrument või seade Kõnesüntesaator Sageduse süntesaator (näiteks PLL-süntesaator) Heterodüüni sageduse süntesaator superheterodüünvastuvõtjas raadiotehnikas
Noor

Nooruse definitsiooni suhtes puudub ühtne rahvusvaheliselt aktsepteeritud seisukoht. Lääneriikides on seda väga erinevalt defineeritud. 10–14-aastaseid on nimetatud noorukiteks, 15–19-aastaseid teismelisteks, 20–24-aastaseid noorteks täiskasvanuteks. Angloameerika maades loetakse teismelisteks 13–19-aastaseid. Noorust on kirjeldatud ka sotsiaalselt konstrueeritud üleminekuperioodina täiskasvanuikka. Noor on Eestis 7–26-aastane füüsiline isik. 01.01.2018 seisuga oli Eestis 7–26-aastaseid noori 278 867. Nende osakaal elanikkonnast oli 21%. Noorte arv on vähenemas. Noormehi oli kokku 143 428 ja naisi 135 439. Noortevaldkonna eest vastutab Haridus- ja Teadusministeerium, mis kavandab noortepoliitikat, korraldab noorsootööd ja juhib oma hallatava asutuse Eesti Noorsootöö Keskuse tööd. Noorte paremaks tundmiseks on kasutusel noorteseire süsteem, mille eesmärgiks on pakkuda ühiskonnale järjepidevalt värsket informatsiooni noortega seotud valdkondade kohta. Lapsepõlv Tyyskä, V. (2005). Conceptualizing and Theorizing Youth: Global Perspectives. Helve, H., Holm, G. Contemporary Youth Research, 3–13. Aldershot: Asgate. Mørch, S. (2003). Youth and education. Young, 11(1):49–73. Noorsootöö seadus, 2010 Noorteseire, 2018 Haridus- ja Teadusministeeriumi koduleht, 2018 Noorsootöö seadus Eesti Noorsootöö Keskuse koduleht Haridus- ja Teadusministeeriumi koduleht Noorteseire koduleht: ülevaade noorte peamistest näitajatest
Arzami Otšei

Arzami Otšei (ka Aleksei Arzamazov, sündinud 1985 Gorkis) on udmurdi kirjanik ja luuletaja. Ta on ka keeleteadlane, ajaloolane ja soome-ugri liikumise entusiast. On lõpetanud 2007 Udmurdi Riikliku Ülikooli ungari filoloogina. Ta on kümnete raamatute, õpikute ja üle 40 teaduspublikatsiooni autor, Udmurdi Riikliku ülikooli teadlane ja õppejõud. Lisaks udmurdi ja vene keelele oskab ta inglise, prantsuse, itaalia, ungari, tatari, mari ja ersa keelt. Arzami Otšei luuletused on ilmunud eesti keeles 2007. aastal neljakeelses kogus "Эн"/"Ära"/"Don't"/"Не".. Tema viimane luulekogu "Быдэс" ("Tervik") pälvis 2013. aastal hõimurahvaste programmi kirjandusauhinna luule kategoorias. Arzami Otšei on loonud tehiskeele budinos (nn "soome-ugri esperanto"), milleks ta kasutas soome, eesti, ungari, udmurdi, komi, mari, ersa, mansi, neenetsi ja saami keele sõnu ning paljuski ühiseid foneetilisi, morfoloogilisi ja süntaktilisi süsteeme. Keel põhineb ladina tähestikul, mis teeb mugavaks suhtlemise internetikeskkonnas ning selle võib ära õppida umbes kuu ajaga. Arzami Otšei budinosekeelsele luulele on kirjutanud helilooja Mart Siimer orkestriteose "Ojman livtib" ("Mu hing lendab"), mille esiettekanne oli 2009 Tartu Jaani kirikus Eesti Noorte Heliloojate Festivalil. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2018. Vaadatud 22. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.raamatukoi.ee/cgi-bin/raamat?163052 http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c5-muusika/eesti-muusika-esiettekanded-2009/ http://epl.delfi.ee/news/kultuur/etnofuturistlik-pillerkaar-parnus?id=51175067 A. Arzamazov Udmurdi instituudi kodulehel Intervjuu Arzami Otšeist finnougoria.ru lehel (vene keeles)
Brendan Behan

Brendan Francis Aidan Behan (ristitud kui Francis Behan, iiripäraselt Breandán Ó Beacháin; 9. veebruar 1923, Dublin Iirimaa – 20. märts 1964, Dublin Iirimaa) oli iiri vabariiklane, luuletaja, proosakirjanik ja näitekirjanik, kes kirjutas nii inglise kui ka iiri keeles. Teda on peetud üheks suursugusemaks iiri kirjanikuks ja ajakirjanikuks.[viide?]
Keith Jenkins

Keith Jenkins (sündinud 1943) on briti ajaloolane, Chichesteri ülikooli ajaloo teooria professor. Tema enim tähelepanu pälvinud raamat on Re-thinking History (1991), milles ta kritiseerib ajalooteaduse vähest enesekriitilisust. Jenkinsi arvates on ajalugu paratamatult kirjanduslikku laadi konstruktsioon ning ajalooteadusel ei ole võimalik saavutada objektiivset tõe kajastamist. Re-thinking History (esmatrükk 1991; kordustrükk Routledge Classics sarjas 2003, ISBN 0-415-30443-1) Biograafia
Thomas Wolfe

Thomas Clayton Wolfe (3. oktoober 1900, Asheville Põhja-Carolina – 15. september 1938, Baltimore Maryland) oli 20. sajandi alguse USA kirjanik. 1937 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks
Edie Sedgwick

Edith Minturn Sedgwick (20. aprill 1943 Santa Barbara, California – 16. november 1971 Santa Barbara, California) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja modell. Ta oli tuntud kui üks Warholi superstaare. Sedgwick sai 1965. aastal tuntuks kui “The Girl of the Year”, kes mängis mitmes 1960. aastate Andy Warholi lühifilmis. Teda nimetati “Selleks Tüdrukuks”, samal ajal kui ajakiri Vogue nimetas ka teda youthquaker'ks.
Kaukaasia Mägirahvaste Konföderatsioon

Kaukaasia Mägirahvaste Konföderatsioon (vene: Конфедерация горских народов Кавказа) oli militariseeritud poliitiline organisatsioon Kaukaasias, mis tegutses aktiivselt pärast Nõukogude Liidu kokkuvarisemisest aastatel 1991–1994. See mängis otsustavat rolli 1992.–1993. aasta Abhaasia ja Gruusia sõjas, mil ühendas sõjaväelasi Põhja-Kaukaasia islamiusulistest vabariikidest, kes võitlesid Abhaasia eest Gruusia vägede vastu. Gruusia on seda süüdistanud sõjakuritegudes, sealhulgas grusiinide etnilises puhastuses. Konföderatsioon on olnud passiivne pärast selle viimase liidri Yusup Soslambekovi mõrvamist 2000. aastal. Mägilaste Vabariik
Jelena Glazova

Jelena Glazova (sündinud 1979 Riias) on Läti heli- ja visuaalkunstnik ning luuletaja, kes elab ja töötab Riias. Kunstnikuna tegeleb nüüdiskunsti interdistsiplinaarsete võimalustega, kombineerides oma loomingus visuaalset materjali, poeetilist teksti, eksperimentaalhelisid ja installatsioone. Luuletajana on Jelena võtnud osa mitmesugustest festivalidest, tema loomingut on tõlgitud inglise, soome, läti ja poola keelde. Tema drone- ja noise-heliteoste algmaterjaliks on tihti tema enda hääl, mida on töödeldud – nõnda võib neid häälitsusi pidada teatud mõttes inimkõne väljenduseks nagu ta kirjalikke tekstegi. Visuaalkunstnikuna on tal olnud mitmeid isikunäitusi, sealhulgas Läti Fotograafiamuuseumis (2010) ning Läti Kaasaegse Kunsti Keskuses (LMC) (2011). Ta on osa võtnud ka eksperimentaalmuusika ja helikunsti festivalidest, nagu näiteks Sound around Kaliningrad, Vilnius Noise Week, Skaņu Mežs (Riia), Waterpieces (Riia), Art’s Birthday electronic music festival 2013 Stockholmis, Noise and Fury 2013 Moskvas. Ta olnud külalisheliloojaks niisugustel sündmustel nagu EMS (Stockholm), WORM (Rotterdam) jt. Jelena Glazova on olnud helikunstnikuna residentuuris Mooste Külalisstuudios (MoKS) talvel 2012–2013. 2014. aasta mais esines ta heliprogrammiga ja raamatuesitlusega Tallinnas ja Tartus. 2013. aastal ilmus Riias Glazova kakskeelne luulekogu "Ülekanded" ("Трансферы/Transfēri"), mis sai Läti kirjanduspreemia LALIGABA nominendiks debüütraamatu kategoorias. Eesti keeles on kirjastus ;paranoia andnud 2014. aastal välja tema luulekogu "Plasma" (tõlkija Aare Pilv). Raamat ilmus paralleelselt eesti ja inglise keeles, mõlemat 100 käsitsi nummerdatud eksemplari. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2018. Vaadatud 22. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.muurileht.ee/eksperimentaalkirjandust-avaldav-eesti-kirjastus-paranoia-esitleb-nelja-uut-raamatut/ Koduleht Muusika Soundcloudis Tekste kogust "Plasma"
Zosēni vald

Zosēni vald (läti keeles Zosēnu pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Jaunpiebalga, Vecpiebalga, Taurene ja Dzērbene vallaga ning Smiltene piirkonna Drusti vallaga. Valla pindala on 67 km². 2016. aasta seisuga elas seal 403 inimest. Valla keskus on Melnbārži küla. Vallamaja asub aadressil Annas iela 4, vallavanem on Zinaida Šoldre. Vald on kujunenud 1945. aastal Jaunpiebalga vallas moodustatud Zosēni külanõukogust. Aastal 1951 liideti sellega Pērļupe külanõukogu Mitšurini-nimelise kolhoosi maad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Jaunpiebalga piirkonda. Vald asub suuremalt jaolt Vidzeme kõrgustikul. Tähtsamad jõed on Koiva jõgi ning selle lisajõed Dzestrene ja Tulija. Suurim kõrgus on 219,8 meetrit (Silakalns). Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Kāpurkalnsi muinaskalmed ehk Ieva küngas. Regionaalse kaitse all on Kāpurkalnsi muinaskalmed ehk Kuradireis, Vieķi linnamägi, Zeikari keskaegne kalmistu, Migļi keskaegne kalmistu (Skanele või Skanule mägi) ja sealne kirikuase, Stepeļi keskaegne kalmistu, Ormaņi keskaegne kalmistu, Muciņase keskaegne kalmistu ja hiiepaik Kāpurkalnsi Māra kivi. Looduskaitse all on Bērni mänd ja kaks nimetut põlistamme. 2011. aastal elas vallas 386 lätlast, 27 venelast, 3 valgevenelast, 14 ukrainlast, 1 poolakas ja 2 leedulast. Vallas on järgmised külad. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Latvijas iedzīvotāju skaits pašvaldībās. Pilsonības un migrācijas lietu pārvalde. "Jaunpiebalgas novads". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. mai 2018. Vaadatud 22. mail 2018. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Jaunpiebalgas novads Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 24.08 2023 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Zosēni vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Melnbārži

Melnbārži (varem Melbārži, nõukogude perioodil Gaujaslīči) on küla (vidējciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Zosēni valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 185 meetri kõrgusel Koiva jõe kaldal, endisest piirkonna keskusest Jaunpiebalgast 17 ja Riiast 128 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale on Melnbāržis veel raamatukogu, Pērļupe postkontor ja Gaujaslīči kultuurimaja. Asulasse jäävad bussipeatused Melnbārži ja Zosēnu pagasta padome. Küla tekkis nõukogude perioodil kui külanõukogu keskus ja Gaujaslīči kolhoosi keskasula.Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda. Aastal 2018 oli külas 170 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 156. https://cesis.pilseta24.lv/katalogs/info/zosenu-pagasta-biblioteka Autotransporta direcija Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Melbārži

Melbārži on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonnas Liepupe vallas. Küla asub valla keskusest Mustkalnist 13,7, endisest piirkonnakeskusest Salatsist 32,3 ja Riiast 79,5 kilomeetri kaugusel. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda. Vietvārdu datubāze
Tjumeni oblasti lipp

Tjumeni oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Tjumeni oblasti lipp. Ametlikult võeti lipp kasutusele 15. aprillil 1996 ning muudeti 25. oktoobril 2008 vastu võetud uue "Tjumeni oblastis lipu ja vapi seadusega". Tjumeni oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud kolmeks horisontaalseks laiuks, ülalt alla valge, sinine ja roheline. Kanga vardapoolses osas on aga punane võrdhaarne kolmnurk. Sinisel laiul on kõrvuti kolm kuldset krooni. Aastatel 1996–2008 kasutusel olnud lipul oli vardapoolne kuldse kontuuriga valge kroon, mis pärines Tjumeni oblasti vapilt. Kroonide kujundamisel on kasutatud oblasti põhjaosas elavate rahvaste ornamentikat. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3. Lipul olevad värvid on kombineeritud Venemaa ja Siberi värvidest. Punane sümboliseerib elu, jõudu, ilu, vendlust ja ühtsust. Valge aga viitab rahule, puhtusele, tõele ja täiuslikkusele. Sinine on taeva ja ideaalide, roheline uuenduste, lootuste ja nooruse ning kuldne rikkuse ja tarkuse värv. Värvidel on ka teine tähendus, nimelt valge tähistab lund, sinine jõgesid ja järvi ning roheline metsa. Tjumeni oblasti vapp Tjumeni oblasti sümboolika Tjumeni oblasti ametlikul kodulehel (vene keeles) Riiklik sümboolika: Tjumeni oblast - Tjumen (vene keeles)
Gaujaslīči

Gaujaslīči on kahe Läti küla varasem nimi: Melnbārži Rēveļi