laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kathleen Rubins

Kathleen Hallisey Rubins (sündinud 14. oktoobril 1978) on Ameerika Ühendriikide mikrobioloog ja NASA astronaut. 1999. aastal sai Rubins California Ülikoolist bakalaureusekraadi mikrobioloogias ning 2005. aastal samal erialal doktorikraadi Stanfordi Ülikoolist. 2009. aastal valiti ta NASA astronaudiks. Rubins valiti 48./49. ekspeditsiooni meeskonda ning temast sai 60. kosmoses käinud naine. 48. ekspeditsiooni ajal väljus ta kaks korda avakosmosesse ning sai esimeseks inimeseks, kes on kosmoses määranud DNA järjestuse. Ta oli ka 63./64. ekspeditsiooni liige. "Kathleen "Kate" Rubins (PH.D.) NASA Astronaut". NASA. Vaadatud 8. jaanuar 2020. "First DNA Sequencing in Space a Game Changer". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2019. Vaadatud 8. jaanuar 2020.
KPD

KPD on Eesti kirjastus. Kirjastus on asutatud aastal 1998. Ta annab välja peamiselt eesti autorite raamatuid vene keeles. Kirjastust juhatab Valentina Kašina. Aleksandra (kirjastus) Kirjastuse koduleht.
CybExer Technologies

CybExer Technologies OÜ on Eesti küberturbe-ettevõte. Ettevõtte CybExer Technologies asutasid 2016. aastal kaks infotehnoloogiaettevõtet ByteLife Solutions OÜ ja BHC Laboratory OÜ. CybExeri tegevusvaldkonnaks on küberturvatoodete väljatöötamine ja küberõppuste korraldamine. 2018. aastal võitis CybExer NATO innovatsioonikonkursil auhinna küberõppuste visualiseerimislahenduste eest. CybExer on välja töötanud küberlahinguvälja simuleerimise platvormi. Juunis 2019 avas CybExer esinduse Haagis. 2020. aastal sõlmisid NATO Support and Procurement Agency (NSPA) ja CybExer Technologies kolmeaastase Luksemburgi kaitsedirektoraadi jaoks küberturvalisuse väljaku arendamise lepingu. Märtsis 2022 sõlmisid CybExer Technologies ja Tartu Ülikool lepingu, et CybExer osaleb ESTCube-2 projektis. CybExer loob ESTCube-2 juhtsüsteemi digitaalse kaksiku, millel testitakse ja arendatakse kuupsatelliidi turvameetmeid, ja aitab treenida satelliidi operaatoreid. CybExer Technologies pakub oma küberturvalisuse tehnoloogiat Ukraina relvajõududele. See on osa Euroopa Liidu toetusest Ukrainale seoses Venemaa agressiooniga. "NSPA ENHANCES LUXEMBOURG'S CYBER DEFENCE CAPABILITIES". NATO Support and Procurement Agency. Vaadatud 27.11.2020. CybExer News Archive Koduleht
Võru keskväljak

Võru keskväljak (tuntud ka kui Seminari väljak) on linna ajalooline süda, mis taastati Eesti Vabariigi 100. aastapäevaks. Väljakult avanevad vaated Võru ajaloolistele hoonetele. Väljakut ümbritsevad maavalitsuse maja (1938), luterlik Katariina kirik (1793), gümnaasiumihoone (linna vanim maja, 18. sajand), tuletõrjemaja (1900), õigeusu Ekaterina kirik (1804) ning pangahoone (1938). Väljak on kujundatud tänapäevaseks urbanistlikus stiilis linnaruumiks, mille keskmesse jääb linnasüdame melu koos aktiivse ajaveetmise võimalustega. Arhitektuurses lahenduses ja linnamööbli disainis on kasutatud võru (ringi) motiive. Võru linna linnaväljaku muudab omapäraseks suurtel ratastel linnamööbel, mida saab vastavalt vajadusele liigutada. Tänapäevane keskväljak on pidevas muutumises, tal on sündmuse nägu: kord on väljakul laadaplats, siis kontserdisaal, talvisel ajal maagiline jõulumaa. Taastatud ajalooline keskväljak avati 2019. aasta juunis. Väljaku suurus koos tänavaruumiga on 18 757 ruutmeetrit. Väljaku idee autor on Villem Tomiste ja see valmis koostöös arhitektuuriprogrammiga "Hea avalik ruum". Väljak oli juba Võru linna asutamise hetkest (1784. aastal) linna keskväljakuks. Kunagine turuväljak, mille äärde ehitati väärikad hooned. Väljakul toimusid paraadid jm pidulikud sündmused. 1947. aastal kavandati senise turuplatsi asemele sümmeetrilise kompositsiooniga haljasala. 1951. aastal algasid kivisillutise lammutamisega väljaku rekonstrueerimistööd ning kogu munakivisillutis võeti üles. Suurema osa tööst tehti vabatahtlikkuse korras Võru linna komsomoli allorganisatsioonide ettevõtmisel. 1952. aastal tehti haljastustööd ja 22. juuni 1953. aasta Võru Linna RSN TK otsusega nr. 62 nimetati endine turuväljak ümber Komsomoli väljakuks. Väljakule rajati regulaarstiilis rangelt sümmeetrilised teed, muruplatsid ja tsentraalne lilleklump betoon-urnalusega, teede äärde istutati pärnad. Keskne lilleklump likvideeriti 1970. aastal ja 1980. aastal pandi selle asemele betoon-toru kuulutustulp. Võru Linna RSN TK otsusel 29. septembril 1988. aastal ennistati ja 1. veebruaril 1989. aastal nimetati Komsomoli väljak ümber Seminari väljakuks, sest läheduses olevas Võru linna esimeses hoones töötas aastatel 1921–1930 Võru Õpetajate Seminar. Väljak sai uue, huvitava ja kaasaegse ilme Eesti Vabariigi 100. juubeliks (2019, arhitekt Villem Tomiste). Keskväljakut ümbritsevad ajaloolised ehitised: maavalitsus (1938), gümnaasium (Võru vanim maja), tuletõrjemaja (1900), pangahoone (1938).
Tarmo Tüür

Tarmo Tüür (sündinud 2. novembril 1977) on eesti keskkonnakaitsja. Ta lõpetas 1995. aastal Tartu 3. Keskkooli. Alates aastast 2016 on ta Eestimaa Looduse Fondi juht. https://www.inforegister.ee/APEYBJM-TARMO-TuuR[alaline kõdulink]
Wessel (Blome)

Wessel (saksa keeles Wessel a. d. H. Kulsdorf, ′Wessel Blome kojast′, vene keeles Вессель) on Riiast pärit aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad suguvõsaliikmed Venemaal. Wesselite päritolu ei ole selge, XVIII sajandil on nende kohta teateid Riias. Suguvõsaliin algab Riia käsitöölise Christian Wesseliga. Viimase poeg Riia kaupmees Christian Wessel (1745−1816) tõsteti 1788. aasta 30. märtsil (vkj) Püha Rooma keisririigi aadliseisusse. 12. jaanuaril (vkj) 1797 võeti ta Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Tema poeg Christian Georg von Wessel (1797−1853) tegi karjääri Venemaa sõjaväeteenistuses, tõusis kindralleitnandiks ja oli Mihhaili suurtükiväeakadeemia professor. Christiani noorem poeg kolleegiuminõunik Dettloff Christian von Wessel (1798−pärast 1864) jäi elama Venemaale ja temast alguse saanud liin on seal alles tänini. Christian von Wessel (1745−1816), õuenõunik, Riia suurkaupmees, mõisavaldaja Christian Georg von Wessel (1797−1853), kindralleitnant, Mihhaili suurtükiväeakadeemia professor Nikolai Constantin Basil von Wessel (1834−1906), salanõunik, publitsist, etnograaf Christian von Wessel (suri pärast 1912), tõeline riiginõunik Georg von Wessel (suri pärast 1917), tõeline riiginõunik Liivimaa läti distrikt: Blome (Kulsdorf) (1788−1799), Ķipēni (Eck) (1801−1804, pandivaldus), Salaspils (Kirchholm) (XVIII sajandi lõpp, rendivaldus) Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 480. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Neue Folge. Bd II. Hamburg: 2012. Lk 385−393. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd XVI. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2005. Lk 122.
Alma Zadić

Alma Zadić (sündinud 24. mail 1984 Tuzlas Jugoslaavia Föderatiivses Sotsialistlikus Vabariigis) on bosnia päritolu Austria jurist ja poliitik, ta kuulub erakonda Rohelised – Roheline Alternatiiv. Ta on 7. jaanuarist 2020 Austria justiitsminister. Ta sündis aastal 1984 Tuzlas Jugoslaavia Föderatiivses Sotsialistlikus Vabariigis. Bosnia sõja ajal põgenes ta kümneaastasena koos vanematega Austriasse. Ta lõpetas Viinis keskkooli. Seejärel asus ta õppima aastal 2003 Viini Ülikooli õigusteaduskonda. Lisaks täiendas ta ühe semestri end Piacenzas Università Cattolica del Sacro Cuores. Aastal 2007 lõpetas ta Viini Ülikoolis magistrantuuri.
Andro Truuverk

Andro Truuverk (sündinud 23. jaanuaril 1986) on eesti entomoloog. Ta on õppinud Kallavere Keskkoolis ja lõpetanud 2005. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bioloogina. Ta on eriteadlane kirivaksiklaste alal. Truuverk, Andro 2021. Kirju-tumesilmik (Lasiommata megera) - uus päevaliblikas Eesti faunas (Lepidoptera, Nymphalidae). Lepinfo 24: 18–20. CV ETISes.
Kirivaksiklased

Kirivaksiklased (Larentiinae) on liblikaliste alamsugukond vaksiklaste sugukonnas. Kirivaksiklasi on umbes 5800 liiki. Nad elavad enamasti parasvöötmes. Kirivaksiklasi on Eestis uurinud Tõnu Möls, Andro Truuverk jt. Catarhoe – pruunserv-kirivaksik (2 liiki) Cidaria – kibuvitsa-kirivaksik (1 liik) Epirrhoe – madara-kirivaksik (7 liiki)
Raudteetransport Lõuna-Koreas

Korea raudteevõrgustik katab kogu riigi, väljaarvatud kirderegioon. Tihedam on raudteevõrgustik Seouli ümbruses ja Edela-Koreas. 2004. aasta aprillis lastakse raudteid hooldava riigiettevõtte KORAIL poolt käiku ka riigi esimene kiirrong kiirusega 300–400 km/h. Rong hakkab reisijaid teenindama Seouli ja Busani vahel eriotstarbelisel, selleks spetsiaalsest lisaks ehitatud raudteel. Sellised kiirrongiühendused on kavas avada ka riigi edelaosas asuvate Mokpo ja Gwangju linnaga. Tonghae Nambu liin (동해남부선 [donghe'nambu s(e)on]; 東海南部線 ) Kunsani liin (군산선 [gunsan s(e)on]; 群山線 ) Kyŏngbu liin (경부선 [gjongbu s(e)on]; 京釜線 ) Kyŏngch'uni liin (경춘선 [gjongtšun s(e)on]; 京春線 ) Kyŏng-ini liin (경인선 [gjongin s(e)on]; 京仁線 ) Kyŏngjŏni liin (경전선 [gjongdžon s(e)on]; 慶全線 ) Kyŏngŭi liin (경의선 [gjongui s(e)on]; 京義線 ) Kyŏngwŏni liin (경원선 [gjongwon s(e)on]; 京元線 ) Ho-nami liin (호남선 [honam s(e)on]; 湖南線 ) Changhangi liin (장항선 [džanghang s(e)on]; 長項線 ) Chŏlla liin (전라선 [džolla s(e)on]; 全羅線 ) Chungangi liin (중앙선 [džungang s(e)on]; 中央線 ) Lõuna-Kyŏngi liin (경북선 [gjongbuk s(e)on]; 慶北線 ) Lõuna-Ch'ungi liin (충북선 [tšungbuk s(e)on]; 忠北線 ) T'aebaeki liin (태백선 [tebek s(e)on]; 太白線 ) Yǒngdongi liin (영동선 [jongdong s(e)on]; 嶺東線 ) Siia kuuluvad raudteelõigud, mis teeninavad turismireise ja militaar- ja kaubavedusid. Suure osa oma käibest saab KORAIL just turismireiside korraldamisest mägisel Korea maastikul.
Reumont

Reumont on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Ribécourt-la-Tour

Ribécourt-la-Tour on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis. Ribécourt-la-Tour mairie Ribécourt-la-Tour église Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Les Rues-des-Vignes

Les Rues-des-Vignes (keskajal Vinchy) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis. Vinchy oli 717. aasta kevadel toona esiletõusnud Karl Martelli kuulsa lahingu toimumispaik. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Rumilly-en-Cambrésis

Rumilly-en-Cambrésis on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis. https://www.insee.fr/fr/statistiques/2521169, vaadatud 10.10.2021. Populations légales 2021
Saint-Benin

Saint-Benin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Voolis

Voolis on gaasilise ja vedela agregaatolekuga ainete ühisnimetus. Nende ühine omadus on kindla kuju puudumisest tingitud voolavus. Füüsikaliselt on voolis aine, mis välise nihkepinge või jõu mõjul muudab pidevalt oma kuju, s.t voolab. Nihkeelastsusmoodul on võrdne nulliga, seetõttu ei avalda nad vastupanu põikjõule või väändemomendile. Voolava aine tähenduses on mõnikord kasutatud ka terminit „fluidum“ (ingl fluid), kuid sellel sõnal on ka muid tähendusi. Voolavus Agregaatolek Füüsika õpik : Gaas ja vedelik Jaan Paaver. "Mikro- ja megamaailma füüsika". Vaadatud 08.01.2020.
Võrkpall 2020. aasta suveolümpiamängudel

Võrkpall 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos oli 15. korda olümpiamängude programmis. 2020. aasta suveolümpiamängude võrkpalliturniirid mängiti ajavahemikul 24. juuli – 8. august 2021. Võrkpallis võisteldi siseareenil ja rannavõrkpallis toimus võistlus selleks valmistatud liivaväljakul. Olümpiamängudel olid oma turniirid naistele ja meestele. Võrkpalliturniiridel oli 12 võistkonda ja rannavõrkpallis 24 võistkonda. Sisepallimänge mängiti Ariake Arenal ja rannavõrkpallimänge Shiokaze pargis. Mõlemad turniirid algasid 25. juulil. Viimased rannavõrkpallimatšid mängiti 7. augustil ja lõplikud sisepallimängud 8. augustil. Algselt pidi võrkpalliturniir toimuma 2020. aastal, kuid koroonapandeemia tõttu teatasid ROK ja Tokyo 2020 korraldustoimkond 24. märtsil 2020, et 2020. aasta suveolümpiamängud on edasi lükatud 2021. aastaks. Eelmiste 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid: Olümpiavõitja: Brasiilia Hõbemedal: Itaalia Pronksmedal: USA Iga alagrupi neli parimat meeskonda pääsevad veerandfinaali. Uuendatud 12. august 2021. Allikas: Tokyo 2020, FIVB Uuendatud 12. august 2021. Allikas: Tokyo 2020, FIVB Allikas: TOKYO 2020, FIVB Allikas: Tokyo 2020 Eelmiste 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid: Olümpiavõitja: Hiina Hõbemedal: Serbia Pronksmedal: USA Uuendatud 15. august 2021. Allikas: Tokyo 2020, FIVB Uuendatud 15. august 2021. Allikas: Tokyo 2020, FIVB Allikas: TOKYO 2020, FIVB Allikas: Tokyo 2020 Eelmiste 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid: Olümpiavõitja: Brasiilia (Alison Cerutti-Bruno Oscar Schmidt) Hõbemedal: Itaalia (Daniele Lupo-Paolo Nicolai) Pronksmedal: Holland (Alexander Brouwer-Robert Meeuwsen) Kuus esikoha saanud meeskonda pääses automaatselt kaheksandikfinaali. Seejärel loositi välja õnnelikud kaotajate playoffide võitjad. Järgmisena loositi välja kaks paremat kolmandat kohta. Eelvooru sama alagrupi meeskonnad ei võinud kaheksandikfinaalis kohtuda. Eelmiste 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude kolm paremat naiskonda rannavõrkpallis olid: Olümpiavõitja: Saksamaa (Laura Ludwig-Kira Walkenhorst) Hõbemedal: Brasiilia (Ágatha Bednarczuk-Bárbara Seixas) Pronksmedal: USA (April Ross-Kerri Walsh Jennings) Võrkpall olümpiamängudel Võrkpalli ametlik koduleht Tokyo OM-il
Schelking

Schelking (vene keeles Шелькинг) oli Austriast pärit aadlisuguvõsa. Suguvõsa oli pärit Austriast, kust nad Kuramaale ümber asusid. Georg Schelking (suri pärast 1620) tõsteti 1619. aastal Poola aadliseisusse. 17. oktoobril (vkj) 1620 võeti ta Kuramaa rüütelkonna matriklisse. Emil Nikolai Georg Gottlieb von Schelking (1809−1874), kindralmajor Eugen von Schelking (1858−1927), kammerhärra, riiginõunik, diplomaat, publitsist, ajakirjanik Nikolai Nikolajevitš von Schelking (1869−1936), tõeline riiginõunik, kammerhärra Kuramaa: Udze (Udsen) (XVII sajandil) Leedu: Augstolki (1742−1803), Schwogsten (1742−1803) Schelking, Eugene de. Suicide of Monarchy. Recollections of a diplomat. Toronto: The Macmillan Company of Canada, Ltd, 1918, xiii. [1] Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980), lk 416. Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 416. Schelkingi suguvõsa
Dubravka Šuica

Dubravka Šuica (sündinud 20. mail 1957 Dubrovnikis) on Horvaatia poliitik. Ta on alates 1. detsembrist Euroopa Komisjoni demokraatia ja demograafia volinik ning asepresident von der Leyeni komisjonis. Paremtsentristliku Horvaatia Demokraatliku Liidu (HDZ) liikmena oli Šuica kaks ametiaega järjest (2001–2009) Dubrovniki linnapea, olles esimene naine selles ametis. Vahemikus 2001–2011 on ta valitud kolm korda Horvaatia parlamenti. Oktoobris 2012 valiti ta Euroopa Rahvapartei naisteühenduse asepresidendiks. Aastatel 2014–2019 oli ta Euroopa Parlamendi liige ja valiti juunis 2019 Euroopa Parlamendi Euroopa Rahvapartei fraktsiooni asepresidendiks. Alates 1. detsembrist on ta Euroopa Komisjoni demokraatia ja demograafia volinik von der Leyeni komisjonis. Tema vastutusvaldkonda kuuluvad kodanike Euroopa Liidu asjades kaasarääkimise võimaluste suurendamine, Euroopa tuleviku konverentsi korraldamine ja tagamine, et Euroopa Liidu poliitika kujundamisel võetaks arvesse demograafiliste muutuste mõju ja tagajärgi. Šuica oli esimene Eestit külastanud von der Leyeni komisjoni volinik (peale Kadri Simsoni). 15.-16. jaanuaril toimunud visiidil kohtus ta peaminister Jüri Ratase, Riigikogu Euroopa Liidu asjade komisjoni ning kodanike huvirühmade esindajatega. 16. jaanuaril esines ta Tartu Ülikooli raamatukogus tehnoloogia arengu ja rahvastikupoliitika avalikul arutelul. "Euroopa Komisjoni asepresident arutleb Tartus Euroopa tuleviku üle". Tartu Postimees. 16.01.2020. "Euroopa Liit sellel nädalal: 13.–19. jaanuar 2020". Minu Euroopa. Euroopa Komisjoni Eesti esinduse blogi päevakajalistel teemadel Euroopast. 13.01.2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 9.09.2020.
Zoeckell

Zoeckell (vene keeles Цёкелль) oli Böömimaalt pärit aadlisuguvõsa. Franz Johann von Zoeckell (1746−1811), õuenõunik, Võnnu linnafoogt Alexander Johann Wilhelm von Zoeckell (1787−1874), major, Tartu ülikooli sõjateaduse dotsent, mõisaomanik Liivimaa läti distrikt: Jaunāmuiža (Adsel-Neuhof) (1845−1884), Luturmuiža (Adsel-Luttershof) (1825−u 1826 pandi-, u 1826−pärast 1909 pärusvaldus), Mēri (Mehrhof) (1743−1902), Palsmane (Palzmar) (1733−1759), Rauza (Rausenhof) (1778−1907), Zeltiņi (Selting) (1835 pandi-, 1835−1859 pärusvaldus), Zvārtava (Adsel-Schwarzhof) (1825−u 1826 pandi-, u 1826−pärast 1909 pärusvaldus), Vizla (Friedrichshof) (1733−1759) Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980), Lk 487-488; tabel lk 486 järel. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Neue Folge. Bd III. Hamburg: 2013. Lk 463-477. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd XVI. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2005. Lk 563. Zoeckelli suguvõsa genealoogia
Mārtiņš Kazāks

Mārtiņš Kazaks (sündinud 19. septembril 1973 Liepājas) on läti ökonomist. Ta on 21. detsembrist 2019 Läti Panga president. Ta on lõpetanud Liepāja 6. Keskkooli. Aastal 1995 lõpetas ta Läti Ülikooli majanduse bakalaureuse kraadiga. Aastal 1996 lõpetas ta Cambridge'i Ülikooli ökonomistina, aastal 1997 omandas ta Londoni Ülikooli juures olevas Kuninganna Mary Londoni Ülikoolis majandusteaduse magistri kraadi ja aastal 2005 majandusteaduse doktori kraadi. Aastatel 1994–1995 oli Kazaks Läti Vabariigi rahandusministeeriumi makromajandusliku analüüsi ja prognoosimise osakonna juhtiv majandusteadlane. Novembrist 2005 kuni augustini 2018 oli ta Hansapanga (hiljem Swedbank) Läti filiaali peaökonomist. Alates 2010. aasta jaanuarist oli Kazak ka Swedbank grupi peaökonomist. Kazaks töötas aastatel 1996–2008 Riia Stockholmi Majandusülikooli õppejõuna. Aastatel 2000–2002 oli ta Londoni ülikooli kolledži teadusuuringute assistent. Aastatel 2006–2011 oli ta Läti presidendi strateegilise analüüsi komisjoni liige. 2018. aasta juunis kinnitas Seim Martinš Kazaksi Läti Panga nõukogu liikmeks alates 1. augustist. 2019. aasta lõpus, kui Läti Panga president Ilmārs Rimšēvičs ametiaja lõpetas, oli Kazak üks neljast kandidaadist, keda valitsev koalitsioon edendas ja toetas. 12. detsembril 2019 valiti ta Läti Panga presidendiks; ametisse asus ta 21. detsembrist 2019.
Peter Bossman

Peter Bossman (sündinud 2. novembril 1955 Accras) on Ghanas sündinud Sloveenia arst ja poliitik, ta on Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige. Ta on 12. novembrist 2010 Pirani linnapea (olles esimene mustanahaline linnapea Ida-Euroopas). Ta sündis aastal 1955 Accras, toonasel Kullarannikul, praeguses Ghanas. Varajase lapsepõlve veetis ta Põhja-Aafrikas, Šveitsis ja Suurbritannias, kuna tema isa oli diplomaat. Aastal 1966 oli ta perekond sunnitud Ghanast lahkuma. Perekond asus elama Jugoslaavia Föderatiivsesse Sotsialistlikku Vabariiki. Kuid loodetud Belgradi asemel saadeti perekond Ljubljanasse.
Ohukotsu küün

Ohukotsu küün on kunagine Ohukotsu mõisa rehepeksurehi ning selle kõrval asuv väiksem hoone – mõisaaegne viljakuivati. Alates 2015. aastast on hooned kasutusel peo- ja kontserdiruumidena. Ohukotsu küün
Mihhail Kornijenko

Mihhail Kornijenko (Михаил Борисович Корниенко; sündinud 15. aprillil 1960) on Venemaa insener ja endine Roskosmose kosmonaut. Kornijenko õppis aastatel 1980-1987 Moskva Lennundusinstituudi õhtuses õppes rakettmootorite inseneriks. Roskosmos valis ta kosmonaudiks 1998. aastal. Tema esimene missioon oli 2010. aastal kui ta oli 23. ja 24. ekspeditsiooni koosseisus Rahvusvahelise Kosmosejaama (ISS) meeskonnaliige. Aastatel 2015-2016 oli viibis ta koos NASA astronaudi Scott Kellyga teadusmissiooni "aasta kosmoses" raames 340 päeva ISS-is, et uurida kuidas mõjutab pikaajaline kosmoselend inimese keha. "The Other Guy Who Just Spent a Year In Space". Vice News. Vaadatud 9. jaanuar 2020. "Meet the twins unlocking the secrets of space". TIME. Vaadatud 9. jaanuar 2020.
Fjodor Jurtšihhin

Fjodor Jurtšihhin (Фёдор Николаевич Юрчихин; sündinud 3. jaanuaril 1959) on Pontose kreeklastest pärinev Venemaa insener ja Roskosmose kosmonaut. Jurtšihhin on osalenud viiel kosmoselennul. Tema esimene kosmoselend oli NASA Space Shuttle'i missioon STS-112. Ta oli 2007. aastal Rahvusvahelise Kosmosejaama 15. ekspeditsiooni liige ning 2010. aastal kuulus ta 24. ja 25. ekspeditsiooni meeskonda. 2013. aastal oli ta 36. ekspeditsiooni meeskonnaliige ja 37. ekspeditsiooni komandör. 2017. aastal oli ta 51. ekspeditsiooni meeskonnaliige ja 52. ekspeditsiooni komandör. "Cosmonaut Biography: Fyodor Yurchikhin". Space.com. Vaadatud 9. jaanuar 2020.
49. ekspeditsioon

49. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 49. alaline meeskond. Ekspeditsioon algas 7. septembril 2016. Ekspeditsioon lõppes 30. oktoobril. "International Space Station Crews". Spaceflight101. Vaadatud 9. jaanuar 2020.[alaline kõdulink]
50. ekspeditsioon

50. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 50. alaline meeskond. Ekspeditsioon algas 28. oktoobril 2016 kui Sojuz MS-01ga pardal lahkusid jaamast 49. ekspeditsiooni kolm liiget. Ülejäänud kolm liiget alustasid 50. ekspeditsiooni. Pärast Sojuz MS-03 starti, sai Peggy Whitson 56-aastaselt vanimaks naiseks, kes on käinud kosmoses. Sojuz MS-03 saabus koos Whitsoni ja ülejäänud kahe 50. ekspeditsiooni liikmega jaama 19. novembril. Ekspeditsiooni ajal külastasid Rahvusvahelist kosmosejaama kaks Ameerika Ühendriikide, üks Venemaa ja üks Jaapani mehitamata kosmoslaev, mis tõid jaama varustust. Ekspeditsiooni ajal väljusid meeskonnaliikmed neli korda avakosmosesse. Ekspeditsioon lõppes 10. aprillil 2017. "Peggy Whitson: Oldest woman in space blasts off to ISS". BBC News. Vaadatud 9. jaanuar 2020. "International Space Station Crews". Spaceflight101. Vaadatud 9. jaanuar 2020.[alaline kõdulink] "Space Station Spacewalks". NASA. Vaadatud 9. jaanuar 2020.
Põhjatirts

Põhjatirts (Melanoplus frigidus) on sihktiivaliste seltsi kuuluv liik putukaid. Põhjatirts on lennuvõimetu, lühitiivaline. Temaga sarnaneb sinisäär-tirts, kuid põhjatirtsu tagasääred on punakad ja tiivad natuke pikemad. Eestist on teada vaid üks leid. Runnel, Veljo 2017. Eesti sihktiivalised ja nende laulud. Eesti Loodus 8: 12–23 (lk 22).
Saint-Souplet

Saint-Souplet on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Séranvillers-Forenville

Séranvillers-Forenville on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Troisvilles

Troisvilles on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Villers-Guislain

Villers-Guislain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021