laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Zbigniew Wąsiel

Zbigniew Wąsiel [zbi'gniev v'onsiel] (sündinud 29. jaanuaril 1966 Chrzanówis) on Poola multimeediakunstnik ja skulptor. Zbigniew Wąsiel õppis aastatel 1987–1993 Gdański kunstiakadeemias skulptuuri erialal. Elab ja töötab Oslos. "Arhetüüp", installatsioon, Gdańsk 1993. [1] Wąsiel Zbigniew (Biograafia, WikiArt)] (poola keeles) [2] Wikiart – informatsioon: "Archetypy" (instalacja Zbigniewa Wąsiela Gdańsk 1993) (poola keeles) Wąsiel Zbigniew (Biograafia, sztuka.net) (poola keeles) Zbigniew Wąsiel – poola skulptor (Artikkel, dumnizpolski.pl) (poola keeles)
Tsükkel

Tsükkel (kreeka keeles κύκλος kýklos; ladina keeles cyclus 'ring'; sanskriti keeles mandala, ka chakra 'ratas') on tervikut moodustav korduvate sündmuste rida. Tsükli all mõistetakse tavaliselt samade sündmuste teatud järjestuses kordumist ajas. Kestust, mille jooksul toimub sündmuse kordumine, nimetatakse perioodiks. Tsükkel võib koosneda osadest, mida nimetatakse faasideks. Tsükkel on kujutlusega seotult üks suurim teisi põhikujundeid (arhetüüpe) hõlmav ja kokkuvõttev kujund, mille võrdkujuliseks vasteks peetakse tavaliselt aastat oma 365 päevaga (360-kraadine ring). Kuid see on ka abivahend mõtlemaks ajast, kasutades seda mudelina aja ja selle osade käsitlemisel. Sellest tulenevad mõisted "ajaring" (ajaratas) ja "eluring". Küsimus, kas ajaloo kulg on tsükliline või lineaarne, on olnud inimajaloos fundamentaalne. Tsükkel on ratta tähenduses mõnes keeles kasutusel ka tehniliste vahendite korral: näiteks bitsükkel jalgratta tähenduses ja mootortsükkel (mototsikl, tsikkel) mootorratta tähenduses. Eesti keeles on sõnast "ratas" veel muidki sarnaseid tuletisi. Tsükkel on seotud ka sõnaga "entsüklopeedia", mis tuleb kreeka väljendist enkyklios paideia (sõna-sõnalt 'ringis harjutamine', tõlkevastena on kasutatud sõna "haridusring"). Tänapäeval levinud tähendus "tähestiku järjekorras teabeallikas" pärineb aastast 1644, tihti viidatakse prantsuskeelsele entsüklopeediale "Encylopédie ou Dictionnaire raisonné des Sciences, des Artes, et des Métiers" (1751–1765). Bethe tsükkel füüsikas Calvini tsükkel botaanikas Carnot' tsükkel termodünaamikas katalüütiline tsükkel keemias sonaaditsükkel muusikas tarkvara arendustsükkel tsitraaditsükkel biokeemias vaesuse tsükkel majanduses Wilsoni tsükkel geotektoonikas rekursioon
Valērijs Agešins

Valērijs Agešins (vene keeles Валерий Агешин (Valeri Agešin); sündinud 23. juunil 1972) on Läti poliitik ja pedagoog. 1994. aastal lõpetas ta Kaliningradi ülikooli ajaloolasena. 1998 sai ta Läti Ülikoolis magistrikraadi pedagoogika erialal. 2002 lõpetas ta Balti Vene Instituudi juristina. 1995–1999 töötas ta õigusteaduse ja politoloogia lektorina Sotsiaaltehnika Instituudis ja 1998–2002 Liepāja 2. keskkoolis ajalooõpetajana. 2002 sai ta oma kodulinna Liepāja ühiskondliku kokkuleppe komisjoni asepresidendiks. Ta kuulub alates 2010. aastast parteisse Koosmeel (varem Rahva Üksmeele Parteisse). Ta on olnud valitud seimi liikmeks 2002., 2006., 2010., 2011., 2014. ja 2018. aastal. Ta on juhtinud parlamendi õiguskomisjoni ja Euroopa asjade komisjoni. Ta on olnud Koosmeele Keskuse fraktsiooni aseesimees. Valērijs Agešins Läti Seimi kodulehel CV Koosmeele Keskuse kodulehel
2010.–2011. aasta maailma karikasari murdmaasuusatamises

2010.–2011. aasta murdmaasuusatamise maailma karikasari oli 30. ametlik maailma karikasarja hooaeg. Esimene maailma karikasarja etapp toimus 20. novembril 2010 Rootsis Gällivares ja viimane peeti 20. märtsil 2011 Rootsis Falunis. Ametlik punktitabel
Tiitelleht

Tiitelleht on raamatu, muu trükise või dokumendi alguses olev lehekülg, millel on autori nimi (autorite nimed), teose pealkiri ja ilmumisandmed (väljaandja nimi või logo, ilmumise koht ja aasta). Raamatu tiitellehel võib lisaks olla muid andmeid: tiitellehe ülaosas selle asutuse nimi, kelle nimel või tellimusel teos kirjastatakse; sari- ja jätkväljaannetel sarja pealkiri ja väljaande number sarjas; alapealkirjana teose pealkirja täpsustus, žanri- ja lugejamäärang; kordustrükil selle järjenumber ja ümbertöötamise laad (nt Teine, ümbertöötatud trükk); tõlkeraamatul tõlkija nimi ja algupärandi keel. Mahukates ja erikujundusega raamatutes võib põhitiitellehele eelneda lisatiitel ehk eestiitel, millel on harilikult üksnes teose pealkiri. Mitmeköitelistes ja sariväljaannetes kasutatakse peegeltiitlit ehk vastaktiitlit (põhitiitlit kandva lehekülje vastakleheküljel); peegeltiitlil on siis andmed kogu teose või sarja kohta ja põhitiitlil köite enda tiitelandmed. Peegeltiitlina võib esitada tõlketeostel algupärandi andmed ja kakskeelsetel raamatutel tiitelandmed teises keeles. Kui tiitellehe vastakküljendil on illustratsioon, näiteks autori portree, nimetatakse seda frontispissiks. Eestiitel Eeslõiketiitel "Tiitelleht (Raamatukogusõnatik)". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2016. Vaadatud 17. detsembril 2016. Lembit Abo. Autori teatmik. Tallinn, 2001.
Venemaa haldusjaotus

Venemaa jaotub halduslikult 83 (85) föderatsiooni subjektiks (1. järgu haldusüksuseks): 21 (22) vabariigiks 9 kraiks 46 oblastiks 2 (3) keskalluvusega linnaks 1 autonoomseks oblastiks 4 autonoomseks ringkonnaks. Peale selle on Venemaa jaotatud 8 föderaalringkonnaks, mis aga ei ole Venemaa Föderatsiooni subjektid. 2014. aasta Krimmi kriisi käigus annekteeris Venemaa Ukrainale kuuluva Krimmi Autonoomse Vabariigi Krimmi Vabariigina ja Sevastopoli linna keskalluvusega linnana. Rahvusvaheline üldsus seda ei tunnista. Lisaks Moskvale, Peterburile ja annekteeritud Sevastopolile on keskalluvusega linn ka Kasahstanis asuv Bajkongõr (vene keeles Baikonur), mille Kasahstan on Venemaale rendile andnud. Bajkongõri näol on tegu küll keskalluvusega linnaga, aga mitte Venemaa territooriumiga. Ainult kahel Venemaa 1. astme haldusüksusel on piir kolme välisriigiga. Need on Pihkva oblast, millel on piir Eesti, Läti ja Valgevenega, ning Altai Vabariik, millel on piir Kasahstani, Hiina ja Mongooliaga. Tabeli veerg "Nr" viitab kaardil olevale numbrile. Numbrid jooksevad ülevalt vasakust nurgast üles-alla liikudes paremale (1-83) Föderaalringkond (Venemaa)
Kataloogikaart

Kataloogikaart on kaartkataloogi osaks olev sedel, millele on kantud andmehulgas või kogus orienteerumiseks vajalik teave. Raamatukogudes, arhiivides, muuseumides jm kasutatavad kataloogikaardid sisaldavad trükise, dokumendi või muu säiliku või selle osa (nt artikli) kirje. Rahvusvahelise standardi järgi kasutatakse raamatukogudes, arhiivides jm kataloogikaarte, mille mõõtmed on 12,5×7,5 cm.
Mairi Tikerpalu

Mairi Tikerpalu (kuni 2016. aastani Mairi Jõgi; sündinud 5. mail 1986 Tartus) on eesti näitleja. Ta on lõpetanud 2005. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 2009. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti VII lennu näitleja erialal ja 2016. aastal Tallinna Tehnikaülikooli infotehnoloogiateaduskonna informaatika bakalaureuseõppes. Ta töötab ka tarkvara- ja disainiettevõttes Proekspert tarkvaraarendajana. Alates 2009. aastast töötab vabakutselise näitlejana. Aastatel 2009–2014 kuulus ta Eesti Improteatri koosseisu. Alates 2014. aastast kuulub improteatri Impeerium koosseisu. Ta mängib telesarjas "Õnne 13" Annelit. Ta on 2016. aastast abielus Mihkel Tikerpaluga. [file:///C:/Users/Kasutaja/AppData/Local/Temp/8b1a4baa9d7e4c41b0b605925c30a540-1.pdf TTÜ lõpetajad 2016] http://improimpeerium.ee/?portfolio=mairi Tutvustus Viljandi Kultuuriakadeemia lehel Liis Auväärt. "Üürikodu romanss". Eesti Naine, 22. detsember 2016 Sigrid Rajalo. "Mairi Tikerpalu jagab end teatri ja tarkvaraarenduse vahel". miks.ee, 23. detsember 2020
Gilbert Houngbo

Gilbert Fossoun Houngbo (sündinud 4. veebruaril 1961) on Togo poliitik, 8. septembrist 2008 kuni 11. juulini 2012 Togo peaminister. Ta õppis Lomé ülikoolis ärijuhtimist ning Kanadas rahandust. Enne peaministriks saamist oli Gilbert Houngbo ÜRO abipeasekretär. Peaministriametist astus ta ootamatult tagasi 11. juulil 2012 seda sammu avalikult põhjendamata. Tema ametijärglaseks nimetati 19. juulil senine kaubandusminister Kwesi Ahoomey-Zunu. 2022. aasta jaanuaris on loodusvarade haldamise instituudi (NRGI) juhatuse uus esimees Gilbert Houngbo.
Helsingi messikeskus

Helsingi messikeskus on Soome suurim messi- ja konverentsikeskus. Keskus asub Helsingi Pasilas, Pasila raudteejaama lähedal. Selle geograafilised koordinaadid on 60° 12′ 11″ N, 24° 56′ 9″ E. Messikeskus avati 1975. aastal ning seda on hiljem laiendatud. Selle kogupindala on umbes 100 000 m². Keskuses on kuus näitusehalli ja 40 konverentsisaali. Helsingi messikeskuses peetakse aastas umbes 60 messi ja näitust ning umbes 1400 konverentsi. Messikeskust külastab üle miljoni inimese aastas. Keskuse koduleht
Kirje

Kirje on reeglipäraselt esitatud bibliograafiaandmete kogum, mis võimaldab kirjeldatavat dokumenti täielikult identifitseerida. Kirje on terviküksusena käsitletav andmeelementide kogum või andmetüüp, näiteks bibliograafias või programmeerimises; kirje võib olla andmebaasis andmeobjektiks. bibliograafiakirje kanne AKIT, kirje Esterm kirje kirje pikkus Raamatukogusõnastik, otsing kirje
Cotia

Cotia on linn Brasiilias São Paulo osariigis. https://www.ibge.gov.br/estatisticas/sociais/populacao/22827-censo-demografico-2022.html?edicao=37225, vaadatud 24.10.2023.
Aarne Miikmaa

Aarne Miikmaa (kuni 1939 Harald Oskar Miikman; 8. oktoober 1908 Kärdla – 2. jaanuar 1942 Tartu) oli eesti maalikunstnik. Kunsti hakkas Aarne Miikmaa õppima juba 14-aastaselt Ants Laikmaa ateljeekoolis aastatel 1922–1930. Aastatel 1931–1934 õppis ta Tartu Ülikoolis filosoofiat ja kunstiajalugu ning alates 1933. aastast Kõrgemas Kunstikoolis Pallas. Tänu Laikmaa juures omandatud oskustele võeti ta Pallases ilma ettevalmistus-, üld- ja maaliklassi läbimata kohe ateljeesse, kooli lõpetas ta 1938. aastal Ado Vabbe õpilasena maali erialal. Ants Laikmaa ateljeekoolis omandas kunstnik pastellmaali tehnika ning tema meelisžanriks kujunes portreemaal. Tema maalid on enamasti tumeda koloriidiga, peenelt läbi maalitud, mida aeg-ajalt ilmestavad üksikud kontrastsemad värviaktsendid. Miikmaa portreede viimistletus ja psühholoogiline ilmekus meenutab vanameistrite loomingut. Õlimaalide kõrval on väga huvitavad ka suuremõõtmelised aktijoonistused, mis näitavad teda kui suurepärast joonistustehnikate valdajat. 1941. aasta kevadsuvel maalis kunstnik oma viimased teosed, edasi sundis tuberkuloos ta haiglasse. Kunstniku lühikeseks jäänud elutee tõttu on tema teosed üsna haruldased.
Richard Uutmaa

Richard Uutmaa (kuni 1938 Richard Uutman ka Uudman; 12. oktoober 1905 Altja küla, Vihula vald, Virumaa – 18. mai 1977 Tallinn) oli eesti maalikunstnik ja kunstipedagoog. Richard Uutmaa sündis Altja kalurikülas. Ta lõpetas 1935. aastal kõrgema kunstikooli Pallas, kus oli õppinud Nikolai Triigi meistriateljees. Sai 1938. aastal Tartu Ülikooli juures õppinult joonistus- ja joonestusõpetaja kutse. Pälvis 1939. aastal KKSKV maalistipendiumi. Aastatel 1944–1950 töötas ta Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi õppejõuna, pärast seda tegutses vabakunstnikuna. Ta oli 1944. aastast Kunstnike Liidu liige. Eesti NSV teeneline kunstitegelane (1957) ja Eesti NSV rahvakunstnik (1975). 2019. aastal paigaldati Altja paadikuuride juurde tema mälestuseks nimeline pink. Ta osales näitustel Tallinnas, Tartus, Pärnus, Rakveres, Riias, Helsingis, Kaunases, Varssavis, Moskvas, Prahas, Bukarestis, Rostockis, Pariisis ja Hiinas. Maalijana olid tema lemmikteemad meri ja maastikud. 1960. aastail pühendus ta akvarellile. Kunstiteadlase Mai Levin sõnul (eessõnas 2008. aastal ilmunud Richard Uutmaa monograafiale "Armastades Eestimaad") köidab Richard Uutmaa looming alates Pallase lõpetamisest 1935. aastal kuni meistri elu lõpuni värvisära, maalilaadi virtuoosliku hoogsuse ja eriti suure emotsionaalsusega. 2020. aasta sügisel korraldati Richard Uutmaa 115. sünniaastapäeva puhul Allee galeriis näitus erakogudes olevatest teostest, kuraator Mai Levin.
Bibliograafiakirje

Bibliograafiakirje ehk bibliokirje on reeglipäraselt esitatud bibliograafiaandmete kogum, mis võimaldab kirjeldatavat dokumenti täielikult identifitseerida. Bibliograafiakirje on bibliograafilise sisu ja otstarbega kirje, mis võib esineda üksi või bibliograafianimestikus. Bibliograafiakirje on vajalik ja piisav trükise lühiiseloomustamiseks ning otsimiseks/leidmiseks. Trükist iseloomustavad andmed: autor pealkiri ilmumisaasta kirjastus ilmumiskoht lehekülgede arv jne Need andmed tuleb kirjes esitada kindlas järjekorras. Andmete eraldamiseks kasutatakse teatud märke: punkt, koma, koolon, ümarsulud, kaldjoon(ed). Eesti Rahvusraamatukogu raamatukogusõnastik
Arnold Alas

Arnold Alas (kuni 1939 Arnold Hoffart; 1. juuli 1911 Tapa – 20. aprill 1990 Tallinn) oli eesti maastikuarhitekt ja kunstnik. Alas sündis 1911. aastal aednike peres. Õppis Silla 6-kl algoolis, mille lõpetas 1927. Ta lõpetas 1933. aastal dekoratiivmaali alal Riigi Kunsttööstuskooli, õppis aastatel 1936–1938 riigi stipendiaadina Berliinis Institut für Gartengesfaltung maastikuarhitektuuri. 1937 oli õppereisil Itaalias ja 1938 Pariisis. 1938. aastal määrati Tallinna Kõrgema Kunstikooli juures avatud maastikuarhitektuuri õhtukursuse juhatajaks ja lektoriks, ühtlasi oli ta joonistamise õppejõud figuuriklassis. 1940. aastal töötas lühemat aega kujundusala ja botaanika õppejõuna Türi Aianduskeskkoolis. Sama aasta lõpus kutsuti Jaan Koorti nim Kõrgema Tarbekunstikooli maastikuarhitektuuri eriala juhatajaks, kus töötas sõja puhkemiseni. Kujundas Oru kodunduskeskkooli pargi ja osalt Oru lossipargi. 1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kuulus 20. jaanuarist 1943 Jaroslavli kunstnike kollektiivi. Pärast Teist maailmasõda osales mälestussammaste loomisel (sealhulgas Tallinna vabastajate monumendi paekivist püloon, 1947). Töötas 1944. aastast ERKI aia- ja pargikujunduse kateedri juhatajana. 1956–1958 insener-tehniliste distsipliinide kateedri õppejõud. 1958 valiti joonistamiskateedri juhataja kt kohale. 1978. aastast töötas samas professori-konsultandina. Arnold Alase loomingus domineerivad suve- ja sügismaastikud, millelel sekundeerivad lillemaal, linnavaated ning tööstusmaastikud. Kuna kunstniku suvekodu asus Karepal, on just sealsed motiivid sagedased tema loomingus. Esimene suurem näitusel esinemine oli 1962 detsember 1963 jaanuar Tallinna Kunstihoones toimunud Kuue kunstniku grupinäitus koos Ott Kangilaski, Lepo Mikko, Aleksander Mildebergi, Martin Saksa ja Hendrik Vitsuriga. 1967. aastal toimus kino Kosmos fuajees Arnold Alase esimene isikunäitus. 1977. aastal toimus teine isikunäitus, mis hõlmas teoseid ajavahemikust 1956–1976. Omakäeline elulugu. Maal A-P. EKMA.136.13.7/23 Kuslap, Illa (24. märts 1977). "Uut muuseumis". Randlane : aktsiaseltsi Esmar ajaleht. Vaadatud 17. augustil 2023. Professor Arnold Alase maalid. Tallinn. 1977.
Kõmrid

Kõmrid (kõmri keeles Cymry, varem eesti keeles uelslased) on rahvas Suurbritannias Walesi poolsaarel. Kõmri rahvas on ajalooliselt kujunenud kõmri ja briti hõimude ning normannide ja anglosakside segunemisel[viide?]. LINGUAE
Gillian Rose

Gillian Rosemary Rose (20. september 1947 London – 9. detsember 1995 Coventry) oli juudi päritolu Briti naisfilosoof. Tema vanemad olid mitteusklikud juudid. Kirjandusteadlane Jacqueline Rose on tema õde. Gilliani lapsepõlves vanemad lahutasid ning ema abiellus uuesti. Gillianil kujunes lähedane suhe kasuisaga. 17-aastaselt luges Gillian Blaise Pascali "Mõtteid" ja Platoni "Riiki", mis tekitasid tal huvi filosoofia vastu ja tahtmise sellega tegelda. Ta õppis Oxfordi ülikoolis (St. Hilda's College) filosoofiat, politoloogiat ja majandusteadust. Tema õpetaja oli John Langshaw Austini lesk Jean Austin, kes ütles: "Pidage meeles, tüdrukud, kõik filosoofid, keda te lugema hakkate, on palju intelligentsemad kui teie." Gillian õppis ka Columbia Ülikoolis ja Berliini Vabas Ülikoolis. Doktoritöö kirjutas ta Leszek Kołakowski juhendamisel Theodor Adornost. Gillian Rose töötas Sussexi Ülikoolis Euroopa Õpingute Kooli lektorina (Reader) ning 1989. aastast kuni surmani Warwicki Ülikooli ühiskondliku ja poliitilise mõtte professor. Aastal 1990 osales ta Poola Oświęcimi Tuleviku Komisjoni töös. Ta suri munasarjavähki, mille käes ta kannatas üle kahe aasta. Surivoodil võttis ta vastu kristluse anglikaani kiriku Coventry piiskopilt Simon Barrington-Wardilt, kes oli ta lähedane sõber. Ta pärandas osa oma isiklikust raamatukogust Warwicki Ülikoolile. Gillian Rose'i õpilaste seas on Ross Abbinnett, Sara Beardsworth, Nicholas Gane, Kyriaki Goudeli, Nigel Tubbs ja Zoe Waxman. The Melancholy Science: An Introduction to the Thought of Theodor W. Adorno, 1978 Hegel Contra Sociology, 1981 Dialectic of Nihilism: Post-Structuralism and Law, 1984 Architecture to Philosophy - The Postmodern Complicity. – Theory, Culture & Society, kd 5(2-3), 1988 The Broken Middle: Out of Our Ancient Society, 1992 Judaism and Modernity, 1993 Love's Work: A Reckoning With Life, 1995 Mourning Becomes the Law: Philosophy and Representation, 1996 Beginnings of the Day: Fascism and Representation. – Modernism, Culture and 'the Jew' , 1998 Paradiso, 1999 Arnold Jacob Wolf. The Tragedy of Gillian Rose - Jewish social critic. – Judaism: A Quarterly Journal of Jewish Life and Thought, kd 46, nr 184, 1997.
Ellinor Aiki

Ellinor Aiki (kuni 1935 Ellinor Blumenfeldt; 11. jaanuar 1893 Tõstamaa – 25. oktoober 1969 Tartu) oli eesti maalikunstnik. Lõpetas 1909. aastal eksternina Pärnu gümnaasiumi. Seejärel siirdus Ellinor Aiki Venemaale, kus töötas Peterburis lastehaiglas põetajana ja koduõpetajana. 1917 lõpetas Valgevenes Tšaussõs algklasside õpetajate kursused. Naasis Eestisse ning olles haigestunud 1918. aasta alguses luutuberkuloosi, oli 1918–1924 voodihaige. Oli ravil Tartu, Tallinna ja Saksamaa haiglates. 1927. aasta kevadel naasis Saksamaalt Eestisse. Sooritas 1928. aasta talvel ilma varasema kunstilise ettevalmistuseta sisseastumiseksamid Kõrgemasse Kunstikooli Pallas graafika erialale. 1930–1934 õppis Ado Vabbe graafikaateljees monotüüpiat. 1935–1936 õppis Hando Mugasto käe all kuivnõela ja kivitrükitehnikaid. Lõpetas kooli 1936. aastal Nikolai Triigi maaliateljees maali erialal. Eestistas 1935. aastal oma nime Ellinor Aikiks. Pärast Pallase lõpetamist Eestis töötas vabakunstnikuna, 1936–1937 Vanemuise teatris, 1940–1941 Eesti Kunstnike Kooperatiivis ja 1941–1944 Tartu kunstibüroos. Põgenes 1944. aasta sügisel kaheks aastaks Saksamaale. Töötas 1946–1955 Kunstifondi Tartu osakonnas. 1946. aastast Kunstnike Liidu liige (1947–1957 nimekirjast kustutatud). Esines esimest korda 1935. aasta kevadel Eesti Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse näitusel kolme monotüüpiaga. Summutatud koloriidiga lillemaalid, portreed ja linnavaated. Viljeles ka monotüüpiat. 1950. aastate lõpust arenes Ellinor Aiki looming tõusujoones. Tema maalide meeleolu on poeetiline ja valdavalt nukker. 1960. aastatel muutus koloriit järjest julgemaks ja jõulisemaks. Lisaks lillemaalidele ja maastikele valmis hulk figuraalkompositsioone. Tema maalid on väga faktuursed ja paksu värvikorraga. EKABL Ülle Kruus, Elujulguse asi – KesKus, 4/2010
Nick Berry

Nicholas Berry (sündinud 16. aprillil 1963 Woodfordis Londonis) on Inglismaa näitleja ja muusik. Tema tuntuimad rollid on Simon "Wicksy" Wicks teleseriaalis "EastEnders" (1985–1990) ning konstaabel Nicholas "Nick" Rowan seriaalis "Südameasi" (1992–1998). Nick Berry Internet Movie Database Nick Berry. BBC Drama Nick Berry as Nick Rowan. "Heartbeat"
Güzel Georgijeva

Güzel Georgijeva (baškiiri Гүзәл Рафиҡ ҡыҙы Георгиева; sündinud Išmuratova; 14. juulil 1976 Salavatis Baškiiria ANSV-s) on Venemaa kabetaja, rahvusvaheline meister. Ta on kolmekordne Venemaa meister (2001, 2002, 2004). Teda on treeninud Juri Tšertok ja Aleksandr Georgijev. Ta on abielus Aleksandr Georgijeviga, peres kasvab kaks last. "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. aprill 2016. Vaadatud 13. august 2021.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. august 2014. Vaadatud 17. november 2010.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Kabetaja

Kabetaja ehk kabemängija on inimene, kes mängib kabet. Maletaja
Oļesja Misāne

Oļesja Misāne (sünninimega Olesja Abdullina; vene Олеся Валиевна Абдуллина; läti Oļesja Abduļina; sündinud 1. oktoobril 1989 Išimbais) on Baškortostani päritolu Läti kabetaja, rahvusvaheline meister. Ta esimene treener oli Aleksandr Melnikov. 2004. aastal asus Abdullina elama Ufasse, kus 2007. aastal sai ta treeneriks Juri Tšertok. Ta on mitmekordne Euroopa noorte meister, neidude maailmameister juunioride vanuseklassis (2007) ja kiirkabe maailmameister vanuseklassis U-23 (2008). 2010. aastal abiellus ta Läti kabetaja, rahvusvahelise meistri Roberts Misānsiga, neil on kaks tütart.[viide?]
Kirovo-Tšepetsk

Kirovo-Tšepetsk on linn Venemaal Kirovi oblastis, Kirovo-Tšepetski rajooni keskus. Asub Tšeptsa jõe suudmes Vjatka jõe ääres 22 km Kirovist kagu pool. Linnaõigused sai aastal 1955. Linnavalitsuse koduleht
EDC karikavõistlused

EDC karikavõistlused ehk konföderatsiooni karikavõistlused (inglise Confederation Cup) on Euroopa Kabekonföderatsiooni korraldatav Euroopa kabeklubide vaheline võistlus. Algselt oli see mõeldud Euroopa klubide meistrivõistluste valikvõistlusena, kuid et kahe eraldi võistluse läbiviimiseks pole aastaid leitud sponsoreid, siis on sellest võistlusest sisuliselt kujunenudki klubide meistrivõistlused. Euroopa kabeklubide meistrivõistlused
Išimbai

Išimbai (baškiiri Ишембай) on linn Venemaal Baškortostani Vabariigis, Išimbai rajooni keskus. Linn asub Belaja jõe ääres. Išimbai on asutatud 1932. aastal, linnaõigused sai 1940. aastal. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Išimbai elanikest venelasi 51,7%, baškiire 28,4%, tatarlasi 14,9% ja muudest rahvustest inimesi 5%. http://www.gks.ru/free_doc/doc_2017/bul_dr/mun_obr2017.rar, vaadatud 31.07.2017.  Išimbai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jüri Käen

Jüri Käen (sündinud 4. augustil 1970 Tallinnas) on eesti triatlonitreener. Jüri Käen lõpetas aastal 1993 Tallinna Pedagoogikaülikooli kehakultuuriteaduskonna. Ta saavutas ujumises meistersportlase taseme ja tuli mitmel korral Eesti ja Baltimaade meistriks. Ta on Marko Alberti treener. Eesti spordi biograafiline leksikon 2002, Ka - Kü (MS Wordi dokument) Tutvustus lehel kestvussport.ee Biograafia ESBL-is
Juukselakk

Juukselakk on vedel pritsitav kosmeetikavahend, millega saab juukseid soengusse kinnitada. Juuksegeel Juuksevaha Juuksevaht Kuidas teha ise juukselakki? Tarbija 24. 27.10.2010
Fay Weldon

Fay Weldon (sünninimi Franklin Birkinshaw; 22. september 1931 – 4. jaanuar 2023) oli inglise naiskirjanik. Fay Weldon on õppinud Saint Andrewsi ülikoolis majandust ja psühholoogiat. "Meeste südamed ja elu". Tõlkjia Valda Raud. Eesti Raamat 1994 "Kuu Minneapolise kohal". Tõlkjia Faina Laksberg. Kupar 1997 "Lahutus". Tõlkija Merle Krigul. Sinisukk 1998 "Mis teeb naised õnnelikuks?". Tõlkija Krista Suits. Varrak 2007 "Spaa Dekameron". Tõlkija Tiina Aug. Varrak 2008 "Võõrasema päevik". Tõlkija Faina Laksberg. Varrak 2009 "Naissaatana elu ja armastus". Tõlkija Faina Laksberg. Varrak 2009  Fay Weldon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis