laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Idatalvike

Idatalvike (Emberiza citrinella erythrogenys) on talvikese alamliik. Ta on levinud Venemaa lääneoblastitest ja Balkani poolsaare idaosast kuni Kaukasuse, Altai, Baikali ja Mongooliani. Ta erineb meil tavalisest talvikese nominaatvormist sulestiku heledama värvuse järgi. Idatalvike on Eestis talikülaline novembrist märtsini. Siin täheldati seda alamliiki esmakordselt Saaremaal 20. sajandi teisel kümnendil. Kumari, E. Eesti NSV linnud, Eesti Riiklik Kirjastus, 1954 Leibak, E., Lilleleht, V., Veromann, H. (eds). Birds of Estonia. Status, Distribution and Numbers. Estonian Academy Publishers, Tallinn 1994
1667

◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | ► ◄ | 1630. aastad | 1640. aastad | 1650. aastad | 1660. aastad | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1663 | 1664 | 1665 | 1666 | 1667 | 1668 | 1669 | 1670 | 1671 | ► | ►► 1667. aasta (MDCLXVII) oli 17. sajandi 67. aasta. 9. veebruar – Andrussovo rahulepingu sõlmimisega lõppes 13-aastane sõda Venemaa ja Poola vahel. 24. mai – Prantsusmaa hõivas kuningas Louis XIV juhtimisel Hispaania Madalmaad, alustades devolutsioonisõda. 31. juuli – Breda leping lõpetas Teise Inglise-Hollandi sõja. 5. veebruar – Gottfried Reiche, saksa trompetimängija ja helilooja aprill – John Arbuthnot, šoti arst, matemaatik ja satiirik 6. august – Johann Bernoulli, šveitsi matemaatik 30. november – Jonathan Swift, inglise-iiri kirjanik 7. juuli – Nicolas Sanson, prantsuse kartograaf 28. juuli – Abraham Cowley, inglise luuletaja ja esseist 28. november – Jean de Thévenot, prantsuse rändur
Hangelind

Hangelind (Plectrophenax nivalis), vana nimetusega lumetsiitsitaja, on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast. Teda tuntakse ka lumelõokese nime all. Ta on ainus laululind, keda on korduvalt kohatud põhjapoolusel. Hangelind on levinud Euraasia ja Põhja-Ameerika põhjaosas. Eestis on ta harilik läbirändaja ja väikesearvuline talvituja. Sügisene läbiränne kestab septembri lõpust novembri lõpuni, kevadine läbiränne märtsi teisest poolest aprilli lõpuni. Hangelind rändab talveks mererannikule ja põldudele. Hangelind tegutseb rändel salkades, milles harva võib olla sadasid linde. Meil talvituvate hangelindude arvukust hinnatakse 200–1000 isendile. Üldpikkus 15,5–18 cm. Hundsulestikus hangelinnu isaslind on eksimatult määratav. Hangelind tegutseb peamiselt maapinnal. Suured valged tiivalaigud on lennul hästi näha. Kutsehüüde on mitmeid. Laul on tasane sädin, sarnaneb põldlõokese ja kivitäksi lauluga. Hangelind pesitseb tundravööndis. Tema iseloomulikeks elupaikadeks on kivitundra klibused alad, jõgede ja mereranniku kaldajärsakud ja kaljud. Arktikas pesitseb tihti ka asulates. Hangelind saabub pesapaikadele varakult, olenevalt piirkonnast alates märtsi lõpust kuni maikuu esimese pooleni. Emaslinnud saabuvad isaslindudest palju hiljem, enamasti maikuus. Paarid moodustuvad alles mai lõpul-juuni algul. Hangelind rajab pesa kivide alla, kaljulõhedesse, harvem nõlvakule mätta või majade jm ehitiste varjulistesse kohtadesse. Tavaliselt 5–6 munaga kurna leidub juunis ja juuli esimesel poolel. Pojad lahkuvad pesast kahe nädala vanuselt. Suve teisel poolel kujunevad parved. Hangelinnud lahkuvad enamikust pesitsuspiirkondadest septembris. Talvel söövad hangelinnud peamiselt rohttaimede seemneid, suvel putukaid. Lumelind Rootsmäe, L., Veroman, H. Eesti laululinnud. Valgus 1974 "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2003–2008" (PDF). Hirundo. Eesti Ornitoloogiaühing. 2009. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2011. Vaadatud 27. oktoobril 2011. Loomade elu 6. kd. Hangelind andmebaasis eElurikkus
Uhta linnaringkond

Uhta linnaringkond on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Ringkonda kuulub Uhta linn, 4 alevit ja 3 külanõukogu. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Uhta linnaringkonna elanikest venelasi 75%, komisid 9%, ukrainlasi 6%, valgevenelasi 2% ja tatarlasi 1%. Q126687602 http://mo.ukhta.ru/ http://www.sovetuhta.com/
Vorkuta linnaringkond

Vorkuta linnaringkond on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Ringkonda kuulub Vorkuta linn, 9 alevit ja 2 külanõukogu. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vorkuta linnaringkonna elanikest venelasi 71,6%, ukrainlasi 10,8%, tatarlasi 3,6% ja valgevenelasi 2,1%. Всесоюзная перепись населения 1959 г. http://mayor.vorkuta.ru/
Inta linnaringkond

Inta linnaringkond on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Ringkonda kuulub Inta linn, 2 alevit (Kožõm ja Verhnjaja Inta) ja 4 külanõukogu. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Inta linnaringkonna elanikest venelasi 68,2%, komisid 10,6%, ukrainlasi 10,0%, tatarlasi 2,4% ja valgevenelasi 2,1%. Linnaringkonna alale jääb osa Jugõd Va rahvuspargist. Q126687602 Linnaringkonna koduleht
Pähklike

Pähklike on õistaimede kuivvili, mille viljasein on nahkjas või puitunud, kusjuures viljasein pole seemnega kokku kasvanud. Pähklike erineb tõelisest pähklist selle poolest, et pähklike on arenenud ühest, pähkel mitmest viljalehest moodustunud sigimikust. Pähklike esineb näiteks pärnal ja kibuvitsal.
Marmara saar

Marmara on saar Marmara meres. Kuulub Balıkesiri provintsi Marmara ringkonda. Pindala 117,8 km². See on Marmara mere suurim saar ning Türgi saartest suuruselt teine. Saarele pääseb İstanbulist parvlaevaga.
Vale-Dmitri

Vale-Dmitri nime all tuntakse inimesi, kes nimetasid end Ivan Julma pojaks Dmitri Ivanovitšiks (1582–1591): Vale-Dmitri I, Moskva tsaaririigi troonipretendent alates 1604. aastast ja tsaar 1605–1606 Vale-Dmitri II, Moskva tsaaririigi troonipretendent 1607–1608
Jon Sivewright

Jon Sivewright (sündinud 22. mail 1965 Fremantle'is) on Austraalia näitleja. Tema kehastatud tegelaskuju on Tony Holden seriaalist "Kodus ja võõrsil", kus Sivewright on mänginud 2005. aastast. Enne näitlejaks saamist töötas Sivewright kaevandustöölisena ning oli 12 aastat tuletõrjuja. 2003. aastal kolis ta Sydneysse ning astus Surry Hillsis asuvasse näitlejate keskusse (Actors' Centre), kus ta läbis kahe ja poole aastase juunioride kursuse. Sivewrighti esimene näitlejatöö seriaalis oli Austraalia telesarjas "Fireflies" 2004. aastal. Seejärel oli tal kõrvalosi mitmes muus seriaalis. 2005. aasta augustis sai Sivewright oma esimese püsirolli teleseriaalis – hakkas mängima Tony Holdenit Austraalia seriaalis "Kodus ja võõrsil". Ta on seal Lucas ja Jack Holdeni isa. Tonyl oli suhe Beth Hunteriga (Clarissa House), kes hukkus liiklusõnnetuses[viide?]. Nüüd on tema elukaaslane doktor Rachel Armstrong[viide?], keda kehastab Amy Mathews.
Ussinski linnaringkond

Ussinski linnaringkond on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Piirneb põhjas Neenetsi autonoomse ringkonnaga. Ringkonda kuulub Ussinski linn, Parma alev ja 6 külanõukogu. Elanike arv oli 51 400 (2007). 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ussinski linnaringkonna elanikest venelasi 54,8%, komisid 14,8%, ukrainlasi 10,2%, tatarlasi 7,3% ja valgevenelasi 1,8%. Q126687602 http://www.usinsk.ru/ Anastasiia Malenko. Media: Oil reservoir fire kills 1, injures 2 in Russia. [Meedia: Venemaal hukkus naftamahuti tulekahjus 1 inimene, 2 sai vigastada.] kyivindependent.com, 30. oktoober 2023
Amy Mathews

Amy Mathews (sündinud 29. märtsil 1980) on Austraalia näitleja. Amy kasvas üles Sydneys. Ta õppis Philadelphia koolis The University of the Arts ning läbis kaheaastase näitlemiskursuse Surrey Hillsis Sydneys. Mathews on mänginud sellistes Seven Networki seriaalides nagu "Always Greener", "All Saints" ja "Blue Heelers". 2006. aastast mängis ta Austraalia seebiseriaalis "Kodus ja võõrsil" doktor Rachel Armstrongi. 2007. aastal võitis Amy Logie auhinna kõige populaarsema uue naisuustulnukana. 2007. aastal mängis ta filmis "Gabriel" meditsiiniõde.
1668

◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | ► ◄ | 1630. aastad | 1640. aastad | 1650. aastad | 1660. aastad | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1664 | 1665 | 1666 | 1667 | 1668 | 1669 | 1670 | 1671 | 1672 | ► | ►► 1668. aasta (MDCLXVIII) oli 17. sajandi 68. aasta. 23. jaanuar – Inglismaa ja Holland allkirjastasid Haagi liidulepingu. 13. veebruar – Hispaania tunnustas Lissaboni lepinguga Portugali iseseisvust. 2. mai – sõlmiti Esimene Aacheni rahu. 17. august – Anatoolia põhjaosa tabas maavärin, hukkus üle 8000 inimese. 26. jaanuar – Johann Andreas Helwig, Eestimaa vaimulik 4. mai – Adam Carl De la Gardie, Rootsi väejuht ja riigitegelane 23. juuni – Giambattista Vico, itaalia filosoof 24. oktoober – Petr Brandl, tšehhi maalikunstnik 10. november – François Couperin, prantsuse klavessinist, organist ja helilooja 20. märts – Nicolas Mignard, prantsuse maalikunstnik 23. detsember – Henry Power, inglise arst ja füüsik 27. detsember – Johann Below, Saksamaal ja Eestis tegutsenud arst ja Tartu Ülikooli rektor
Vesinikbromiid

Vesinikbromiid (keemiline valem HBr) on värvusetu terava lõhnaga gaas. Vees lahustudes moodustab vesinikbromiid vesinikbromiidhappe. Ta on õhus suitsev gaas  (moodustab õhuniiskusega udutaolise happeaerosooli). HBr saadakse peamiselt: • Br₂ aurude ja H₂ reaktsioonil 500–550 °C juures (katalüsaator- platineeritud asbest) • kõrvalproduktina orgaaniliste broomiühendite sünteesil
Ernest Gellner

Ernest André Gellner (9. detsember 1925 Pariis – 5. november 1995 Praha) oli juudi filosoof, sotsioloog ja sotsiaalantropoloog. Ta oli üks tähtsamaid kaasaegse ühiskonna teoreetikuid, kelle mõju ulatus paljudesse teadusvaldkondadesse. Ta oli kriitilise ratsionalismi esindaja. Tuntud on ta modernse identiteedi ja rahvuslusteooria rajajana. Ta sündis saksakeelsete Tšehhimaalt pärit juudi emigrantide Rudolfi ja Anna lapsena. Vanemad kolisid peatselt Prahasse tagasi, kus Ernest lõpetas tšehhikeelse algkooli ja ingliskeelse põhikooli. 1939 kolis pere natside eest Inglismaale, Londonist pisut põhjas asuvasse St. Albansisse, kus ta sai keskhariduse. Praha oli Gellneri jaoks unistuste linn, kuid raudse eesriide tõttu ei saanud ta seal elada. Alles 1993 sai ta Prahasse tagasi kolida. Seal elas ta oma surmani. Ta oli 1962–1984 London School of Economics and Political Science'i filosoofiaprofessor ja 1984–1993 Cambridge'i Ülikooli sotsiaalantropoloogia professor. Ta oli 1993. aastast George Sorosi rahastatud Kesk-Euroopa Ülikooli õppejõud ja selle natsionalismi uurimiskeskuse direktor. Ta valiti 1974 Briti Akadeemia liikmeks. Ta oli Anthony D. Smithi õpetaja. Gellner suri südamerabanduse tagajärjel. "Words and Things" (1959) "Thought and Change" (1964) "The Devil in Modern Philosophy" (1974) "Nations and Nationalism" (1983) "Rahvused ja rahvuslus". Tõlkinud Anneli Andresson – Akadeemia 1994, nr 10, lk 2207–38; nr 11, lk 2429–2462; nr 12, lk 2653–86; 1995, nr 1, lk 197–222; nr 2, lk 419–446 ja nr 3, lk 643–670. Toimetaja eessõna: Jaan Isotamm, 1994/10, lk 2209–18. Järelsõna: Eero Loone, "Rahvus. Rahvuslus. Rahvas. Riik. Ühiskond. Kultuur", 1995/3, lk 665–670 "Religioon ja profaansus". Tõlkinud Märt Väljataga – Vikerkaar 2002, nr 2/3, lk 141–148 Leonidas Donskis, "Ernest Gellner: tsivilisatsioonianalüüs ajalooteooriana" (tõlgitud käsikirjast Ernest Gellner. Civilization Analysis as a Theory of History). Tõlkinud Triinu Pakk-Allmann – Akadeemia 1999, nr 5, lk 1031–50 ja nr 6, lk 1228–45; ka L. Donskise raamatus "Armastus, vihkamine ja vastuseis: uurimusi filosoofiast, poliitikast ja kirjandusest", inglise keelest tõlkinud Triinu Pakk-Allmann, Tallinn, 2010, lk 41–88; ISBN 9789985587003 Ernest Gellner, "Islam" (1. osa) ja (2. osa). Tõlkinud Jan Kaus – Sirp 19. veebruar 1999, lk 18; järg: 26. veebruar Raivo Vetik, "Rahvusluse mõtestamisest" (Ernest Gellneri ja Anthony D. Smithi rahvusluse teooriatest). Ingliskeelsest käsikirjast tõlkinud Märt Väljataga – Vikerkaar 2007, nr 3, lk 54–63
Nicolaus Bruhns

Nicolaus Bruhns (ka Nikolaus Bruhns; 1665 – 29. märts 1697) oli saksa organist, viiuldaja ja helilooja. Nicolaus Bruhns sündis 1665. aastal Schleswig-Holsteinis Schwabstedtis muusikute peres. Tema esimene muusikaõpetaja, isa Paul Bruhns (1640–1689), oli Schwabstedti organist ja viiulimängija. Hiljem õppis Nicolaus Bruhns Dietrich Buxtehude juures, kes pidas Nicolaust oma parimaks õpilaseks. 1689. aastal sai Nicolaus Bruhnsist Husumi linnakiriku organist, kus ta töötas surmani. Nicolaus Bruhns elas vaid 32 aastat. Lühikese elu jooksul sai Nicolaus Bruhnsist tuntud organist, helilooja ja viiulimängija. Ta suutis mängida samaaegselt viiulit ja tallata orelipedaale. Bruhns on tuntud oma vaimulike kantaatide poolest, lisaks on tema loomingust säilinud üks koraalifantaasia ja neli prelüüdi orelile. Viimased koosnevad küll tegelikult prelüüdist ja fuugast, kuid autor on neid nimetanud lihtsalt prelüüdideks. Need on tehniliselt rasked, kuni viiehäälsed polüfoonilised teosed, milles sisalduvad ulatuslikud akordid ja passaažid ning pikad pedaalisoolod. Nicolaus Bruhnsi komponeerimisstiil on omane Põhja-Saksa heliloojatele, sarnaselt kirjutasid ka näiteks Dietrich Buxtehude, Vincent Lübeck ja Johann Adam Reincken. Tema kammeransamblile kirjutatud teostest ei ole tänaseks säilinud ükski. Oreliteosed "Suur" prelüüd e-moll "Väike" prelüüd e-moll Prelüüd D-duur Prelüüdi D-duur fragment Prelüüd g-moll Koraalifantaasia "Nun Komm der Heiden Heiland" Kantaadid "Muss nicht der Mensch auf dieser Erden in stetem Streite sein" "Ich habe Lust abzuscheiden" "O werter heil'ger Geist" "Hemmt eure Tränenflut" "Ich liege und schlafe" "Jauhzet dem Herren, alle Welt" "Wohl dem, der den Herren fürchtet" "De profundis" "Paratum cor meum" "Die Zeit meines Abschieds ist vorhanden" "Erstanden ist der heilige Christ" "Der Herr hat seinen Stuhl im Himmel bereitet" "Mein Herz ist bereit" /Werner Icking Music Atchive (WIMA)
1985. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1985. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 28. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 31. jaanuarist 10. veebruarini Bormios ja Santa Caterinas Itaalias. Võistlustel oli mängus 8 komplekti medaleid (neli ala nii meestele, kui naistele). Finaal: 10. veebruar Osavõtjaid: 95 Maailmameister 1982: Ingemar Stenmark , Rootsi Ametlikud tulemused Finaal: 7. veebruar Osavõtjaid: 99 Maailmameister 1982: Steve Mahre , USA Ametlikud tulemused Finaal: 3. veebruar Osavõtjaid: 61 Maailmameister 1982: Harti Weirather , Austria Ametlikud tulemused Finaal: 1. ja 5. veebruar Osavõtjaid: 62 Maailmameister 1982: Michel Vion , Prantsusmaa Ametlikud tulemused Finaal: 9. veebruar Osavõtjaid: 52 Maailmameister 1982: Erika Hess , Šveits Ametlikud tulemused Finaal: 6. veebruar Osavõtjaid: 55 Maailmameister 1982: Erika Hess , Šveits Ametlikud tulemused Finaal: 3. veebruar Osavõtjaid: 36 Maailmameister 1982: Gerry Sorensen , Kanada Ametlikud tulemused Finaal: 31. jaanuar ja 4. veebruar Osavõtjaid: 41 Maailmameister 1982: Erika Hess , Šveits Ametlikud tulemused MM-i tulemused FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
1987. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1987. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 29. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 27. jaanuarist 8. veebruarini Crans-Montanas Šveitsis. Võistlustel jagati välja 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele, kui naistele). Esimest korda oli MM-võistlustel kavas ülisuurslaalom. Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 94 Maailmameister 1985: Jonas Nilsson , Rootsi Ametlikud tulemused Finaal: 6. veebruar Osavõtjaid: 96 Maailmameister 1985: Markus Wasmeier , Saksa FV Ametlikud tulemused Finaal: 2. veebruar Osavõtjaid: 75 Ametlikud tulemused Finaal: 31. jaanuar Osavõtjaid: 53 Maailmameister 1985: Pirmin Zurbriggen , Šveits Ametlikud tulemused Finaal: 31. jaanuar ja 1. veebruar Osavõtjaid: 69 Maailmameister 1985: Pirmin Zurbriggen , Šveits Ametlikud tulemused Finaal: 7. veebruar Osavõtjaid: 67 Maailmameister 1985: Perrine Pelen , Prantsusmaa Ametlikud tulemused Finaal: 5. veebruar Osavõtjaid: 66 Maailmameister 1985: Diann Roffe , USA Ametlikud tulemused Finaal: 3. veebruar Osavõtjaid: 53 Ametlikud tulemused Finaal: 1. veebruar Osavõtjaid: 39 Maailmameister 1985: Michela Figini , Šveits Ametlikud tulemused Finaal: 29. ja 31. jaanuar Osavõtjaid: Maailmameister 1985: Erika Hess , Šveits Ametlikud tulemused MM-i tulemused FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
1650. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | ► ◄ | 1620. aastad | 1630. aastad | 1640. aastad | 1650. aastad | 1660. aastad | 1670. aastad | 1680. aastad | ► 1650 | 1651 | 1652 | 1653 | 1654 | 1655 | 1656 | 1657 | 1658 | 1659 1650. aastad on ajavahemik 1650. aasta algusest kuni 1659. aasta lõpuni. ... ... ... ...
Põldtsiitsitaja

Põldtsiitsitaja (Emberiza hortulana) on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast. Põldtsiitsitaja on levinud Euraasias Hispaania põhjaosast, Prantsusmaast ja Skandinaaviast kuni Mongoolia ja Afganistanini. Ta on rändlind. Talvitub põhiosas Aafrikas. Üldpikkus 15–16,5 cm. Vanalinnud sarnased, mõlemal kollakas kurgualune ning kollakasroosa rind ja kõhualune. Emaslinnu ja noorlinnu pugualal ja pealael on tume triibustus. Kutsehüüd on vii-üt ja jük. Laul on varieeruv, mahedakõlaline ja tüüpiliselt kõlab kui trii-trii-trii trütrütrü. Lauluperiood kestab saabumisest kuni juuli alguseni. Asustab kuiva kultuurmaastikku, kus leidub üksikult või rühmadena kasvavaid puid. Eelistab mosaiikset maastikku liivastel ja savikatel pinnastel. Pesa ehitab emaslind. Pesa koosneb kõrtest ja peentest taimejuurtest, sisevooderdises on jõhve ja karvu. Kurnas 4–5 muna. Haub peamiselt emaslind. Poegi toidavad mõlemad vanalinnud peamiselt putukate, kuid ka pugus eelnevalt pehmendatud seemnetega. Pojad lahkuvad pesast lennuvõimetutena üle nädala vanustena. Põldtsiitsitaja pesitseb kaks korda suve jooksul. Pesitsusajal sööb valdavalt putukaid, muidu peamiselt umbrohtude seemneid. Põldtsiitsitaja on Eesti faunas suhteliselt uus tulija, teda on siin kohatud alates 19. sajandi lõpust. Esimene pesitsemine tehti kindlaks 1896. aastal Saaremaal. 20. sajandi esimesel kümnendil leidus teda vaid läänesaartel ja mandri läänerannikul. 1910–1920 asustas põldtsiitsitaja Harjumaa, ja tema levikupilt laienes iseäranis 1930.–1950. aastatel. Viimastel aastakümnetel on liigi arvukus tunduvalt vähenenud. 1990. aastate algul hinnati liigi pesitsusaegset arvukust 5000 – 10 000 paarile . Praegune arvukuse hinnang on 200–300 paari. Põldtsiitsitaja saabub meile aprilli lõpul – mai algul, lahkub augustis-septembris. Rändab üksikult või väikeste salkadena. Põldtsiitsitaja on Eestis II kaitsekategooria liik. Väli, Ü. 11 kaitsealust lindu - elupaigad ja nende kaitse. Hirundo Supplementum 8. Eesti Ornitoloogiaühing, Tartu 2005 Rootsmäe, L., Veroman, H. Eesti laululinnud. Tallinn Valgus 1974 Leibak, E., Lilleleht, V., Veromann, H. (eds). Birds of Estonia. Status, Distribution and Numbers. Estonian Academy Publishers, 1994 Kumari, E. Eesti NSV linnud. Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1954 Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2013–2017 Hirundo 2019 Põldtsiitsitaja andmebaasis eElurikkus
Lapi tsiitsitaja

Lapi tsiitsitaja ehk keltsalind (Calcarius lapponicus L.) on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast. On pesitsusajal levinud tsirkumpolaarselt Euraasias ja Põhja-Ameerikas. Polaarjoonest lõuna pool ulatub pesitsusaegne levila ainult mägedesse. Ta on rändlind. Talvitub avamaastikul Taanis, Inglismaal, Kesk- ja Ida-Aasias ja USA lõunaosas. Eestis harv läbirändaja aprillis ja septembri teisest poolest hilissügiseni. Teda kohatakse peamiselt läänesaarte ning mandri loode- ja lääneosa mererannikul ja lagedatel põldudel, mujal sisemaal väga harva. Üksikutel kordadel on talvitunud. Üldpikkus 14–15,5 cm. Hundsulestikus isaslind sarnaneb põhjatsiitsitaja ja rootsiitsitaja vanalindudega, kuid tal puudub valge lahuriba ning must värvus ulatub pugualale ja kehakülgedele. Puhkesulestikus on sulestik tuhmim ja mustad suled heledate ääristega. Erinevalt rootsiitsitajast ei tegutse ta kunagi roostikus. Kutsehüüd on mahedakõlaline tlüü tjüet või höid, ka kruttiv rt rt. Laulab põõsaladvas või lennul, laul on kanepilinnu omaga sarnane sädin-vidin. Lapi tsiitsitaja tegutseb peaaegu eranditult maapinnal, kus liigub edasi kiirel jooksul, keha kummargil. Lennujoon on lainjas. Pesitsusajal asustab tundrat ja mägitundrat, tavaliselt soode ja veekogude lähedal. Pesa rajab maapinnale, kurnas on 2–4 muna. Pesitsusajal on toiduks peamiselt putukad, muul ajal rohkem seemned. Kumari, E. Eesti NSV linnud. Eesti riiklik kirjastus. Tallinn 1954. Lapi tsiitsitaja andmebaasis eElurikkus
1632

◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | ► ◄ | 1600. aastad | 1610. aastad | 1620. aastad | 1630. aastad | 1640. aastad | 1650. aastad | 1660. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1628 | 1629 | 1630 | 1631 | 1632 | 1633 | 1634 | 1635 | 1636 | ► | ►► 1632. aasta (MDCXXXII) oli 17. sajandi 32. aasta. 15. aprill – Kolmekümneaastane sõda: Rootsi-Saksi armee võitis Raini lahingus Katoliikliku Liiga armeed. Lahingus sai surmavalt haavata Katoliikliku Liiga vägede juht Johann T'Serclaes von Tilly. 16. november (vkj 6. november) – Toimus Lützeni lahing Rootsi-Saksimaa ühendvägede ning Saksa-Rooma keisririigi-Katoliikliku Liiga vägede vahel. Lahingu sai Rootsi kuningas Gustav II Adolf surmavalt haavata. 20/30. aprill – immatrikuleeriti esimene Tartu ülikooli üliõpilane, Benedictus Baazius. 10. juuli (vkj 30. juuni) – Rootsi kuningas Gustav II Adolf, kes samal ajal sõdis Saksamaal Nürnbergi all, allkirjastas Tartu ülikooli asutamisüriku. 25. oktoober – piduliku aktusega avati Tartu Ülikool (Academia Gustaviana). Sel ajal Rootsis kasutatava juliuse kalendri järgi toimus see 15. oktoobril. Hakkas ilmuma Heinrich Stahli "Hand- und Hausbuch", mis oli mõeldud kirikuõpetajatele, ja sisaldas paralleelselt eesti ja saksakeelset teksti. Pandi kirja esimesed loitsud. 29. august – John Locke, inglise filosoof 24. oktoober – Antoni van Leeuwenhoek, hollandi mikrobioloog 30. oktoober – Christopher Wren, inglise arhitekt, matemaatik ja loodusteadlane 24. november – Baruch de Spinoza, hollandi filosoof 17. detsember – Anthony Wood, inglise antikvaar 30. aprill – Zygmunt III, Poola (1587–1632) ja Rootsi (1592–1599) kuningas 16. november – Gustav II Adolf, Rootsi kuningas 29. november – Friedrich V, Pfalzi kuurvürst "Tartu Ülikooli lugu". Tartu Ülikool. Vaadatud 10.7.2017 Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 78 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 148
Bensüülkloriid

Bensüülkloriid ehk klorometüülbenseen ehk α-klorotolueen (keemiline valem C6H5CH2Cl) on orgaaniline ühend. Bensüülkloriid on terava lõhnaga värvitu vedelik, mille keemistemperatuur on 179 ºC ja sulamistemperatuur −39 ºC; vees ei lahustu. Bensüülkloriidi aurud ärritavad silmi (on lakrimaator), hingamisteid ja nahka, sest hüdrolüüsil tekivad bensüülalkohol ja vesinikkloriid. Võrreldes alküülkloriididega on bensüülkloriid tunduvalt reaktsioonivõimelisem tänu fenüülrühma intermediaati stabiliseerivale osavõtule. Bensüülkloriidi saadakse kloori juhtimisel keevasse toluooli. Bensüülkloriidi kasutatakse keemiatööstuses bensüülalkoholi, bensoehappe estrite, bensüültselluloosi ja muude produktide saamiseks. Bensüülkloriidi kui lakrimaatorit on kasutatud ka sõjagaasina. Orgaanilises sünteesis saab seda kasutada alkoholide ja karboksüülhapete korral kaitsva rühma sisseviimiseks (vastavalt bensüüleetrina või bensüülestrina). Et bensüülkloriidi saab kasutada ka amfetamiini tüüpi ühendite sünteesis, siis selle turustamist jälgitakse. Bensüülrühm