laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Harilik nõgilillik

Harilik nõgilillik (Limosella aquatica) on taimeliik nõgililliku perekonnast ja Sealõuarohuliste sugukonnast. Väikene poolveelise eluviisiga ühe- või mitmeaastane taim, paljuneb seemnetega ja võsunditega. Kõik lehed juurmised, enamasti 3–5 cm kõrgused, mõlajad või äraspidimunajad, tihti punakad või punased. Õied viietised, umbes 3–5 mm läbimõõdus, roosad. Õitseb juunist oktoobrini (külmadeni). Üldlevilalt tsirkumpolaarne, osadel andmetel looduslikult vaid Euroopas, Gröönimaal ja Siberis. Eestis levinud hajusalt mandriosas. Kasvab märjal mudal või pinnasel, veekogude kaldavees rannikul, karjääride põhjas, pinnasteede servadel jne. Leiukohti on jäänud vähemaks, seetõttu on liikide ohustatuse hindamisel (2018) pälvinud staatuse "ohualdis". Kindlasti võiks nõgilillikut Eestis sagedamini kohata, kui taimehuvilised oskaksid talle rohkem tähelepanu pöörata. "Limosella aquatica — harilik nõgilillik". Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon. 2019. Kukk, Toomas (2019). Eesti vähetuntud taimed. Tallinn: Varrak. Lk 198. Harilik nõgilillik andmebaasis eElurikkus
Vladislav Galkin

Vladislav Borissovitš Galkin (vene keeles Владислав Борисович Галкин (Сухачев-Галкин)) (25. detsember 1971, Moskva või Leningrad – 25. veebruar 2010, Moskva ) oli Venemaa näitleja, Venemaa teeneline kunstnik. Tema esimene roll kinos oli Huckleberry Finn filmis "Tom Sawyeri ja Huckleberry Finni seiklused" (1981). Ta leiti oma korterist surnuna 27. veebruaril 2010. Galkin suri 38-aastaselt. Ta on maetud Moskva Trojekurovo kalmistule. 2009 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik ГАЛКИН (Сухачев-Галкин) Владислав Борисович "Владислав Галкин. Биография". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. detsember 2010. Vaadatud 27. veebruaril 2010. Названа точная дата смерти Влада Галкина Venemaa presidendi ametlik koduleht
Mehed mustas

"Mehed mustas" on 1997. aastal ulme-/põnevuskomöödia žanris mängufilm, mille lavastas Barry Sonnenfeld. Film põhineb samanimelisel koomiksil, mille autor on Lowell Cunningham ja väljaandja Aircel Comics. Peaosi mängivad Tommy Lee Jones, Will Smith, Linda Fiorentino, Vincent D'Onofrio ja Rip Torn. 2002. aastal valmis filmile järg "Mehed mustas 2".
Paulina Rubio

Paulina Rubio Dosamantes (sündinud 17. juunil 1971 Méxicos) on Mehhiko laulja, tantsija, laulukirjutaja, produtsent ja näitleja. Üle 23-aastase[viide?] karjääri jooksul on ta maailma üks edukamaid muusikuid[viide?]. Ta alustas oma lauljakarjääri bändis Timbiriche. Paulina kui sooloartisti albumeid on ostetud üle 20 miljoni. Ta on olnud nomineeritud Latin Grammy ja Latin Billboardi auhindadele.[viide?] La chica dorada (1992) 24 kilates (1993) El tiempo es oro (1995) Planeta Paulina (1996) Paulina (2000) Border Girl (2002) Pau-Latina (2004) Ananda (2006) Gran City Pop (2009) Brava! (2011) "Mio" (1992) "Abriendo las puertas al amor" (1992) "Amor de mujer" (1992) "Sabor a miel" (1992) "Nieva, nieva" (1993) "Vuelve junto a mi" (1993) "El ultimo adios" (2000) "Lo hare por ti" (2000) "Sexi dance" (2000) "Fire (Sexi Dance)" (2000) "Tal vez, quiza" (2000) "Y yo sigo aquí" (2001) "Yo no soy esa mujer" (2001) "Don't Say Goodbye" (2002) "Si tu te vas" (2002) "Todo mi amor" (2002) "The One You Love" (2002) "Baila Casanova" (2002) "Te quise tanto" (2004) "Algo tienes" (2004) "Dame otro tequila" (2004) "Alma en libertad" (2004) "Mia" (2005) "Ni una sola palabra" (2006) "Nada puede cambiarme" (2006) "Ayudame" (2007) "Causa y Efecto" (2009) "Ni rosas ni juguetes" (2009) "Ni rosas ni juguetes" Feat Pitbull (2010) "Algo de ti" (2010) "Me Gustas Tanto" (2011) "Paulina has sold over 20 million albums" "Official video of Me Gustas Tanto Ametlik koduleht Pau Power: ametlik fänniklubi Twitter Facebook
Osoon (saade)

"Osoon" on alates 1993. aastast Eesti Televisioonis näidatav loodus- ja keskkonnasaade. Saatesarja algataja ning esimesi toimetajaid ja saatejuhte oli Tiina Kangro. "Osooni" staažikaim toimetaja on Õie Arusoo, mitu aastat juhtis saadet Vladislav Koržets. loodusajakirjandus Martin Altraja. ETV loodus- ja keskkonnasaade „Osoon“ 1993-2011:muutuv formaat, teisenev käsitluslaad. Bakalaureusetöö. Tartu Ülikool, 2012 "Osooni" saade ETV veebilehel Martin Altraja. ETV loodus- ja keskkonnasaade „Osoon“ 1993-2011: muutuv formaat, teisenev käsitluslaad. Bakalaureusetöö. Tartu Ülikool, 2012
Giurgiu Astra

Giurgiu Astra (ametlikult Fotbal Club Astra Giurgiu) on 1934. aastal asutatud ja 2005. aastal taasasutatud Rumeenia jalgpalliklubi, mille kodulinn on Giurgiu ja koduväljak Stadionul Marin Anastasovici. Jõudis 1998. aastal esimest korda Rumeenia kõrgliigasse. Pole tulnud ei meistriks ega võitnud karikat. Klubivärvid on must ja valge. Vitali Gussev (2010–2011) Klubi ametlik veebileht
Los Angelese räpased saladused

"Los Angelese räpased saladused" on 1997. aastal valminud mängufilm, kriminaaldraama, mille lavastas Curtis Hanson. Film põhineb 1990. aastal ilmunud James Ellroy samanimelisel romaanil. Filmi sündmused leiavad aset 1950. aastate Ameerikas.
Terry Foxi auhind

Terry Foxi auhind on Kanada sportlase Terry Foxi mälestuseks 2010. aasta taliolümpiamängudel algatatud olümpiaauhind. Auhind antakse sportlastele, kes on suutnud olümpiamängude ajal näidata suurimat vaprust ja sihikindlust. 2010. aastal paistsid erakordse vaprusega silma kaks sportlast ja auhind läks jagamisele. Selle pälvisid Kanada iluuisutaja Joannie Rochette ja Sloveenia murdmaasuusataja Petra Majdič. Rochette võitis pronksmedali mõned päevad pärast ema surma ja Majdič pälvis sama värvi medali mitme murtud roidega. Rochette’ile ja Majdicile anti erakordse vapruse eest auhind, Postimees Online, 28. veebruar 2010
Gižiga laht

Gižiga laht (vene keeles Гижигинская губа) on laht Euraasia kirdeosas, Šelihhovi lahe lääneosas. Taigonossi poolsaar eraldab seda Penžina lahest. Lahe lõunapiiriks loetakse 60° 30' põhjalaiuskraadi. Lahe pikkus on 148 km, laius suudmeosas umbes 260 km, suurim sügavus 88 m. Lahe kaldad on järsud ja mägised. Lahe läänekaldal asub Kolõma mägismaa, mis küündib peaaegu 2 kilomeetri kõrgusele merepinnast. Taigonossi poolsaarel ulatuvad kõrgused peaaegu 1,5 kilomeetrini. Lahte suubub Gižiga jõgi. Gižiga laht on peaaegu kogu aasta läbi kaetud jääga. Loodete kõrgus lahes on kuni 9,5 m. Suuri asulaid lahe kaldail ei ole. Põhjakaldal asub Evensk, kirdekaldal Tšaibuhha ja idakaldal Topolovka. Kõigis neis tegelevad elanikud peamiselt kalapüügiga. Kõige levinum kala Gižiga lahes on vaikse ookeani heeringas. Halduslikult kuuluvad Gižiga lahe kaldad Magadani oblastisse. Juba 1752 asutati Gižiga jõe alamjooksule, 25 km kaugusele suudmest jõe vasakule kaldale Gižiga asula. 1866. aastal oli seal 50–60 palkmaja, Venemaa kuberner ja neli-viis kaupmeest. Igal aastal külastasid Gižigat riiklik varustuslaev ja USA kaubalaevad.
Soome jäähokimeeskond 2010. aasta taliolümpiamängudel

Soome jäähokimeeskond 2010. aasta taliolümpiamängudel Jäähoki 2010. aasta taliolümpiamängudel
Valka piirkond

Valka piirkond (läti keeles Valkas novads) on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis. Piirneb põhjas Eestiga. Piirkond moodustati 2009. aastal Valka linna ja viie valla (Härgmäe, Kārķi, Valka, Vijciemsi ja Zvārtava) liitmise teel. Härgmäe valla suuremad asulad: Härgmäe, Hoomuli, Turna; Kārķi valla suuremad asulad: Kārķi, Veckārķi, Vēveri; Valka valla suuremad asulad: Luke, Sēļi, Pedele, Zīle, Saule, Ķeizarpurvs, Žuldiņas, Kalnstaldoti, Tomēni, Alieši, Bērzezers; Vijciemsi valla suuremad asulad: Vijciems; Zvārtava valla suuremad asulad: Stepi, Putras, Zaķi, Jaunāmuiža, Mierkalns, Vērsīši, Cirgaļi, Kaģuciems. Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Valka piirkonna elanikest lätlasi 75,54%, venelasi 15,83%, valgevenelasi 2,42%, ukrainlasi 2,27%, eestlasi 1,15% ja teistest rahvustest inimesi 2,80%. 2021. aasta haldusreformi järel säilis piirkond endistes piirides. Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Valka piirkonna koduleht (läti, vene, inglise)
Hopa piirkond

Hopa piirkond (läti keeles Apes novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes põhjas Eestiga. Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Hopa piirkonna elanikest lätlasi 87,58%, venelasi 7,44%, ukrainlasi 1,13%, eestlasi 1,06% ja teistest rahvustest inimesi 2,8%. Piirkond moodustati 2009. aastal Hopa linnast ning Hopa, Koivaliina, Trapene ja Vireši vallast. 2021. aastal liideti Hopa piirkond Smiltene piirkonnaga. Läti statistika keskamet, vaadatud 15.06.2021. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuli 2015. Vaadatud 16. juulil 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Terry Fox

Terrance Stanley Fox (hüüdnimi Terry; 28. juuli 1958 – 28. juuni 1981) oli Kanada sportlane ja rahvuskangelane. 18-aastaselt amputeeriti tema parem jalg alates põlvest osteosarkoomi tõttu. Pärast operatsioonijärgset kemoteraapiat ja taastusravi otsustas ta koguda raha vähiuuringuteks ning alustas jooksu läbi kogu Kanada. Ta ei jõudnud aga eesmärgile, sest pärast 143. jooksupäeva ja 5373 läbitud kilomeetrit diagnoositi tal kopsuvähk. Tema nimi on antud Terry Foxi jooksule, mida joosti esmakordselt 1981. aastal. Sellest on saanud maailma suurim ühepäevane üritus, millega kogutakse raha vähiuuringute tarvis. Terry Foxile on püstitatud ausambaid ja tema järgi on nimetatud tänavaid mitmes Kanada linnas. Terry Foxi auhinda antakse olümpiamängudel välja alates 2010. aasta taliolümpiamängudest.
Jussi Jääskeläinen

Jussi Albert Jääskeläinen (sündinud 19. aprillil 1975 Mikkelis) on endine Soome jalgpallur (väravavaht). Ta alustas klubikarjääri Soome klubides MP ja VPS, kuid mängis suurema osa karjäärist Inglismaal: 1997–2012 Bolton Wanderersis, 2012–2015 West Ham Unitedi ja 2015–2017 Wigan Athleticus. Bolton Wanderersi põhiväravavaht oli ta koguni 13 hooaegea järjest. 2007. aastal valiti ta Bolton Wanderersi kui ka Soome aasta mängijaks. 2009. aasta oktoobris teatas ta, et lõpetab Soome koondises mängimise. Jääskeläinen mängis seal 55 mängu. 6. oktoobril 2010 mängis ta aga veel korra Soome koondises põhiväravavahi Otto Fredriksoni vigastuse tõttu. Jääskeläinen on abielus ja tal on 3 poega. Ta on 193 cm pikk.  Jussi Jääskeläinen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hiiumaa malevkond

Hiiumaa malevkond on Kaitseliidu Saaremaa maleva malevkond, mis tegutseb Hiiumaal. Kuni 31. maini 2023 oli Hiiumaa malevkond Lääne maleva osa. Hiiumaa malevkond taastati mais 1992. 2008. aastal sai Hiiumaa malevkond kaks Hollandist ostetud veokit DAF. Hiiumaa malevkonna pealik on leitnant Urmas Selirand.Alates 2012. aastast on malevkonnapealik leitnant Mart Reino. Eesti Vabadussõja alguses oli Saare-, Hiiumaa malevkonna ja Muhumaa Kaitseliidu ülem Johannes Poopuu. 18. aprillil 1925 nimetati Lääne maleva V malevkond ümber Hiiumaa malevkonnaks. 1926. aastal oli Hiiumaa malevkonna pealik leitnant Ernst Johanson, tema abiks oli lipnik R. Takking. Hiiumaa malevkond suutis endale 1926. aastal spordiplatsi soetada, aasta lõpuks jõudsid kohale ka spordiriistad. 1941. aastani oli Hiiumaa malevkonna pealikuks Lääne prefektuuri politseikomissar Villem Rõõmus (1888–1942). Ivar Soopan. Kaitseliit sai juurde seitse lahingumasinat Lääne Elu, 8. november 2008. Kadi Laid. Kaitseliit tunnustas tublisid. Hiiu Leht Villem Rõõmus (Rõmus), www.geni.com Urmas Lauri. Kaitseliit sai sünnipäevakingiks maja. Hiiu Leht. Kadi Laid. Kaitseliit 88!. Hiiu Leht, 10.11.2006. Ivar Soopan. Kaitseliit sai juurde seitse lahingumasinat Lääne Elu, 8. november 2008. Kaire Reiljan, Kaitseliidu Hiiumaa malevkond võib Läänemaa alt minna Saaremaa alla, online.le.ee, 2. oktoober 2018 Kaitseliidu Hiiumaa malevkond liitus Saaremaa malevaga Arto Reinmaa, KL Saaremaa maleva pealik, 01.06.2023
Rävala malevkond

Rävala malevkond (varem Linnaümbruse malevkond) on Kaitseliidu Harju maleva malevkond, mis tegutseb Harjumaa idaosas. Rävala malevkonda juhib major Avo Aljas Jõelähtme kompanii, mis koosneb Viimsi ning Jõelähtme valla ja Maardu linna kaitseliitlastest Kuusalu kompanii, mis koosneb Kuusalu valla ja Loksa linna kaitseliitlastest Harju-Jaani kompanii, mis koosneb Anija, Raasiku ja Aegviidu valla kaitseliitlastest Rävala malevkonna lipp Rävala malevkonna lipu teine külg Lipu ots Rein Randveer Rävala malevkond, tolleaegse nimega Linnaümbruse jaoskond, hiljem malevkond tegutses organisatsioonina augustikuust 1918. aastal, kuid avaliku organisatsioonina 11. novembrist 1918. aastal. Alates 2. veebruarist 1919. aastal määrati Kaitseliidu Harju maleva Tallinna linnaümbruse kaitseliidu ülemaks senine Nõmme komandant ning ühtlasi kohaliku kaitseliidu ülem, nooremleitnant Eduard Putmaker. Linnaümbruse malevkonna staap asus Nõmmel. Rävala malevkonna pealikuks, aastatel 1925–1934 oli Harjumaa KL looja major Eduard Saulep VR I/3 ja alates 1934. aastast leitnant Enn Heinaru VR II/3. 1925. aastal kehtestatud uue Kaitseliidu põhikirjaga fikseeriti täpsed Kaitseliidu allüksuse nimetused. Kaitseliidu ringkond nimetati malevaks ja senised jaoskonnad malevkondadeks. 5. aprill 1925 kuulus Rävala malevkonda 14 iseseisvat malevkonna üksust: staabikompanii, Harku kompanii, Saue kompanii, Saku kompanii, Nabala kompanii, Rae kompanii, Nehatu kompanii, Viimsi kompanii, Saku üksikrühm, Pääsküla - ja Tänassilma üksikrühm, Kurna üksikrühm, Mõigu üksikrühm, Vaida üksikrühm ja Prangli meri üksikrühm. Oli veel olemas Kuusalu kompanii Muugamäe juhtimisel, millesse kuulusid 8 eraldiseisvat üksust: Jõelähtme kompanii, Anija kompanii, Kodasoo kompanii, Kiiu kompanii, Kolga kompanii, Kõnnu kompanii, Raasiku kompanii ja Loksa üksik mererühm. https://web.archive.org/web/20170227062157/http://harju.kaitseliit.ee/et/ajalugu-12894 (vaadatud 26.02.2017) Suri Harju Maleva auliige Rein Randveer[alaline kõdulink] Rävala malevkonna koduleht
Eesti Laul 2010

Eesti Laul 2010 oli teine Eesti Laulu võistlus ja 17. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor, mis toimus 12. märtsil 2010 Nokia Kontserdimajas. Lauluvõistluse võitja sõitis Eestit esindama Norras toimunud 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele. Võistlus oli kahevooruline ning koosnes eelvoorust ja finaalist. Eelvooru laulude esitamise tähtaeg oli 7. jaanuar 2010 kell 15:00. Laule võisid esitada kõik heliloojad ning vähemalt 16-aastased artistid, kes on Eesti Vabariigi kodanikud või elavad alaliselt Eestis. 10. jaanuaril 2010 valiti laekunud 155 laulust välja 10. Finalistid avalikustati sama päeva õhtul ETV-s eetris olnud saates "Ringvaade". Lauluvõistluse finaal toimus 12. märtsil 2010 avaliku kontserdina Nokia Kontserdimajas. Finaalis astusid üles kõik 10 finalisti ning külalisesinejatena Urban Symphony, Metsatöll ja Eesti Rahvusmeeskoor. Õhtujuhid olid Ott Sepp ja Märt Avandi. Ka finaal oli kahevooruline. Esimeses voorus tegid otsuse 11-liikmeline žürii ning televaatajad. Rahva hääled ning žürii punktid tasandati punktideks 1–10, mille liitmisel selgunud järjestikus esimese kahena pääsesid finaali Lenna Kuurmaa ning Malcolm Lincoln & Manpower 4. Teises voorus toimunud telefonihääletuse tulemusena võitis saate 54% Malcolm Lincoln & Manpower 4 10. jaanuaril avalikustati ühe kümne finalistina Nikita Bogdanovi ehk Alysheni lugu "Made me Cry". Tähelepanelikud inimesed leidsid Youtube'ist selle loo videona, mis oli laaditud sinna augustis 2009. Sellega rikkus see laul reegleid, mis nägi ette, et osalevat lugu ei tohi avalikustada enne 2009. aasta 1. oktoobrit. Laul diskvalifikatseeriti ning tagavarana pääses võistlustulle Malcolm Lincolni lugu "Siren". 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
Standard Oil Building

26 Broadway, tuntud kui Standard Oil Building, hoone New Yorgis Aon Center (endine Standard Oil Building), hoone Chicagos Standard Oil Building (Baltimore), hoone Baltimore'is Standard Oil Building (Whittier), hoone Whittieris 200 Public Square (tuntud ka kui Standard Oil Building), hoone Clevelandis
Amoco Building

Seda nime kannavad mitu hoonet: Amoco Building (Denver) Amoco Building (New Orleans) Aon Center (endise nimega Amoco Building) on hoone Chicagos.
Aon Center

Aon Centeri nime kannavad mitu kindlustusfirma Aon järgi nime saanud hoonet: Aon Center (Chicago) Aon Center (Los Angeles) Vaata ka Aon Tower (Sydney) Aon Insurance Tower (Hongkong) Aon China Building (Hongkong) Aon Centre (Melbourne) Aon Centre (Adelaide)
Argentina korvpallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel

Argentina korvpallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Mizengo Pinda

Mizengo Kayanza Peter Pinda (sündinud 12. augustil 1948) on Tansaania poliitik, kes oli 9. veebruarist 2008 20. novembrini 2015 Tansaania peaminister. Mizengo Pinda on pärit Rukwa piirkonnast. Ta lõpetas 1974. aastal Dar es Salaami ülikooli juristina. Ta on töötanud presidendi kantseleis 1982–1992 ja valitsuse kantseleis 1996–2000. 2000 valiti ta parlamenti ning ta sai kohalike omavalitsuste ja regionaalministeeriumi aseminister. 4. jaanuaril 2006 sai temast kohalike omavalitsuste ja regionaalminister. Aastal 2000 valiti ta parlamenti. Ta kuulub valitsevasse Revolutsiooniparteisse (Chama Cha Mapinduzi). 8. veebruaril 2008 nimetas Tansaania president Jakaya Kikwete Pinda peaministrikandidaadiks pärast seda, kui eelmine peaminister Edward Lowassa oli korruptsioonisüüdistuste tõttu tagasi astunud. Samal päeval kinnitas parlament ta peaaegu ühehäälselt peaministriks: ta sai 279 poolt-, 2 vastu- ja 1 kehtetu hääle. Ta vannutati peaministriks Dodomas järgmisel päeval, 9. veebruaril. 12. veebruaril nimetas Pinda ametisse uue valitsuse, mis oli eelmisest väiksem: selles oli 29 ministri asemel 26 ministrit ja 31 aseministri asemel 21 aseministrit. Rahvusvaheliselt on muret tuntud Tansaanias valitseva suure korruptsiooni pärast. Seetõttu avaldas Pinda 14. jaanuaril 2010 oma majandushuvide aruande. Selle järgi omab ta 3 väikest maja ja mitte ühtki osakut mitte üheski ettevõttes. Tema pangakontol olevat vähem kui 20 000 dollarit ning tema ainus auto olevat see, mis anti kasutada talle kui parlamendiliikmele.  Mizengo Pinda – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Pisihiir

Pisihiir (Micromys minutus) on hiirlaste sugukonda pisihiire perekonda kuuluv näriline. Pisihiir elab Euraasia parasvöötmes. Tema tavaliseks elupaigaks on teraviljapõllud, samuti muud kõrgema rohttaimestikuga alad. Kaug-Idas võib ta kohati kahjustada külve. Eestis leidub teda sagedamini Lõuna- ja Kagu-Eestis. Mägedes elab kuni 2200 m kõrgusel. Ta kuulub soodsas seisundis liikide hulka. Pisihiir on oma sugukonna kõige väiksem liik ja maailmas üks väikseimaid imetajaid. Täiskasvanud looma keha pikkus on 6–7 cm, saba pikkus 5–7 cm, mass 5–6 g. Pisihiirel on punakas- või kollakaspruun karvastik ja heledam kõhualune, lapik nina ning suhteliselt suured silmad ja kõrvad. Tal on arenenud haardsaba kõrtel ja põõsastel ronimiseks. Tagajalgade ja saba abil leiab ta kindla asendi, mis võimaldab tal samal ajal esikäppadega toitu haarata. Pisihiir on aktiivne ööpäev ringi. Vahelduvad puhke- ja toitumisperioodid. Pisihiir on tundlik ülekuumenemise suhtes ja väldib otsest päikesekiirgust. Pisihiir toitub peamiselt seemnetest. Putukaid sööb ta ka meelsasti. Talveks kogub ta seemnevarusid. Sööb ka nektarit ja puuvilju. Pesa valmistab ta kõrtest. See on kerajas, 6–13 cm läbimõõduga ja punutud kõrgele rohttaimede vahele või põõsasse, tavaliselt meetri kõrgusele. Pesa on kahekihiline: välimine kiht koosneb sellesama taime lehtedest, millele ta on ehitatud, sisemine on pehmem. Pesakonnas on 5–9, harva kuni 12 poega. Tiinus kestab 21 päeva. Pojad sünnivad paljaste ja pimedatena. Sigimise vaheaegadel elab pisihiir maapealsetes varjepaikades: tuulemurrus, viljarõukude ja heinakuhjade all. Pisihiir ei ole sotsiaalne loom. Isendid kohtuvad väljaspool paljunemisaega üksnes talvitumiskohtades, kus võivad moodustuda suured, kuni 5000 isendist koosnevad karjad. Erinevalt teistest hiirlastest nad talvitudes ei paljune, seda teevad nad üksnes suvel. Taliuinakusse nad ei lange. Kevade saabudes muutuvad isendid üksteise suhtes agressiivseteks. Inglismaal on ta haruldane. Seal püütakse looma eest hoolitseda. Näiteks Wimbledoni turniiril kasutatud tennisepallidest valmistatakse pisihiirele sobivaid pesi. Arvatakse, et nendest ei tule vaenlased nii kergesti poegi sööma. Pisihiir on väga julge. Ta talub vangistust hästi ja sööb peaaegu kõike seda, mida inimenegi. Isasloomi ei tohi koos pidada, sest nad lähevad omavahel vihaselt kaklema. Kryštufek, B., Lunde, D.P., Meinig, H., Aplin, K., Batsaikhan, N. & Henttonen, H. (2019). Micromys minutus. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2019. "Loomade elu", 7. kd., lk. 161-162 Pisihiir andmebaasis eElurikkus
TV3 (Sloveenia)

TV3 on Sloveenia telekanal, mille omanik on Modern Times Group (MTG). Alates 1. novembrist 2004 kuni 1. oktoobrini 2006 oli kanali nimi Prva TV. See kanal on hästi tuntud USA saadete näitamise poolest. Sellised saated on näiteks "24", "Tähtede sõda: Galaktika", "Heroes", "Smallville", "Kontor", "Ameerika supermodellid", "Lapsehoidja 911", "Outback Jack" ja Nickelodeoni multifilmid "Avatar: The Last Airbender", "Käsna-Kalle Kantpüks", "Jimmy Neutron" ja teised. TV3 omab ka õigusi edastada UEFA Champion League'i, UEFA Euro 2008 ja EHF Champions League'i matše. 3. juunil 2008 hakati kanalit edastama Sloveenia DVB-T võrgus, kuid see katkestati 1. septembril 2008. Aprillis 2009 hakkas TV3 näitama Sloveenia versiooni sarjast "The Moment of Truth" ja 21. oktoobril 2009 kohalikku versiooni sarjast "Survivor". Telekanal alustas TV3 nime all 24. detsembril 1995. Algselt kuulus kanal roomakatoliku kirikule ja suur osa esialgsest programmist sisaldas usklikke saateid. Kanali vaadatavus ja rahaline tulu olid väiksed. 13. veebruaril 2003 ostis Horvaatia ärimees Ivan Caleta TV3-s 75% osaluse ja hakkas pakkuma palju populaarsemat programmi. Vaatajaskond kasvas 2004. aastaks 1,7% võrra, kuid jäi Sloveenia telekanalite seas viiendale kohale ning kaugele teistest avalikest ja eratelekanalitest. 1. novembril 2004 muudeti kanali nimi Prva TV-ks. 1. juulil 2006 ostis selle ära Rootsi meediakontserni Times Modern Group. 1. oktoobril 2006 muudeti kanali nimi tagasi TV3-ks. Koduleht Sloveenia Bulletini blogiteade Euroopa Ajakirjanduse Keskuse artikkel Sloveenia meedias Sloveenia Ärinädala artikkel TV3 väljastamisel Avatud Ühiskonna Instituudi aruanne Sloveenia televisioonis
Marlies Schild

Marlies Schild (sündinud 31. mail 1981 Admontis) on Austria mäesuusataja, maailmameister ja mitme tiitlivõistluste medali võitja. Marlies Schild on kihlatud mäesuusataja Benjamin Raichiga. 2006 Torinos Hõbemedal Alpi kahevõistluses pronksmedal slaalomis 2010 Vancouveris hõbemedal slaalomis 2014 Sotšis hõbemedal slaalomis 2003 Sankt Moritzis hõbemedal slaalomis 2005 Bormios pronksmedal Alpi kahevõistluses 2007 Åres maailmameister meeskonnavõistluses hõbemedal slaalomis pronksmedal Alpi kahevõistluses 2011 Garmisch-Partenkirchenis maailmameister slaalomis hõbemedal võistkonnavõistluses Üldkarikas 2. koht: 2007 Slaalomi karikas 1. koht: 2007, 2008, 2011 2. koht: 2004, 2006 3. koht: 2005, 2010 Alpi kahevõistluse karikas 1. koht: 2007 Marlies Schild on osalenud (seisuga 29. detsember 2011) 186 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 59 korda, millest 33 korral kõige kõrgemale astmele. Marlies Schildi koduleht Marlies Schild FIS-i kodulehel (inglise)
Seanina (täpsustus)

Seanina on neem Muhu saarel. Seanina nasu (nasv) on väike saar Saaremaa lõunarannikul Kõiguste lahes. Seanina on teatav ratsaväe, varem ka raudrüüs jalaväe rünnakrivistus. Seanina on vannasadra sünonüüm.
Manivald Kasepõld

Manivald Kasepõld (sündinud 15. veebruaril 1952) on Eesti sõjaväelane, aastast 1992 kindralmajor. Ta oli Kaitseliidu Harju maleva pealik 9. augustist 1990 kuni 19. augustini 1991 ja Kaitseliidu ülem 10. novembrist 1990 kuni 16. novembrini 1992. Teenis Vahipataljoni ülemana aastail 1994–1995. Aastast 2023 on ta Eesti Eruohvitseride Kogu juhatuse esimees. Manivald Kasepõld Manivald Kasepõld sai kätte kindralmajori auastme Tutvustus. Põhja Kaitseringkonna Vahipataljoni koduleht. Vaadatud 24. märtsil 2011.
Artūrs Irbe

Artūrs Irbe (sündinud 2. veebruaril 1967 Riias) on läti jäähokitreener ja endine jäähokimängija, väravavaht. 1991. aastal emigreerus ta Põhja-Ameerikasse, kus mängis NHL-is. 2004. aastal naasis ta Euroopasse ja mängis kuni 2007. aastani. 2006. aasta Torino olümpiamängudel oli ta Läti lipukandja.