laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Osvald Eglit

Osvald Johannes Eglit (10. november 1899 Tartu – 11. oktoober 1956 Veriora, Räpina rajoon) oli eesti advokaat. Ta lõpetas 1919 aastal Tartu Linna Saksa Ühishumanitaargümnaasiumi. Seejärel õppis ta aastatel 1920–1924 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas; aastatel 1925–1927 õppis ta veel samas veel kaubandust. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Fraternitas Estica liige. Ta oli aastatel 1921–1924 Vara algkooli juhataja ja aastatel 1926–1934 vandeadvokaat Karl Pika abi. Ta aastatel 1930–1934 Jõgeva alevivolikogu liige ning aastatel 1934–1940 vandeadvokaat Jõgeval. Ta oli ka Kaitseliidu Tartumaa maleva Jõgeva malevkonna juhatuse liige. Koolijuhatajad - direktorid Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk 45 "KL Tartumaa maleva Jõgeva malevkonna juhatus 1938. aastal. Vasakult: malevkonna pealiku abi Mart Uus, Paul Avi, pealik Karl Roomet, Osvald Eglit, Johannes Moor". Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Arnold Õunapuu

Arnold Õunapuu (8. oktoober 1902 Metsla, Võhmuta vald, Järvamaa – 4. august 1942 Sosva, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1938) ja advokaat . Ta lõpetas 1927. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane, Järvamaa Üliõpilaskogu esimene vilistlane. Ta oli 1928–1934 vandeadvokaat Jüri Kalmu ja Rudolf Paabo abi Tallinnas ja 1934–1940 vandeadvokaat samas. Vangistati NKVD poolt 14. juunil 1941, mõisteti 27. juunil 1942 tribunalil surma, hukati. Ohvitseride andmekogu https://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=EAA.2100.19.186:2
René Beermann

Johannes René Beermann (31. august 1903 Strelna, Peterburi kubermang – 13. jaanuar 1997 Inglismaa) oli eesti advokaat. Ta lõpetas aastal 1922 Tallinna Linna Saksa Poeglaste Gümnaasiumi, 1926. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Korporatsioon Estonia vilistlane. Ta oli aastail 1928–1930 vandeadvokaat Walter Kraffti abi, aastatel 1930–1935 vandeadvokaat Eduard von Nottbecki abi, 1935–1940 vandeadvokaat Paides. 1941. aastal asus ta järelümberasujana Saksamaale, oli seal kohtunik, hiljem teenis Saksa sõjaväes. 1947. aastal asus ta Inglismaale, 1950. aastail oli Glasgow' ülikooli lektor. Tema isa oli Gustav Johannes Beermann oli luterlik vaimulik Tbilisis, Tsarskoje Selos ning Kadrina Katariina koguduse ja Ilumäe koguduse õpetaja (ja Viru praostkonna praost); onu Christoph Wilhelm Beermann oli luterlik vaimulik Tbilisis, Strelnas, Oranienbaumis ning Järva Peetri koguduse õpetaja (ja Järva praostkonna praost). Vanaisa Gustav Beermann oli Põltsamaa kihelkonna kooliõpetaja ja kirikute ehitusmeister, teine vanaisa Gustav Hüsemann oli Tbilisi linnakoguduse ja Taga-Kaukaasia sõjaväe ringkonnaõpetaja. https://www.geni.com/people/Johannes-Rene-Beermann/6000000015822828884 geni.com Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 237 https://eelk.ee/elulood/beermann_gust.html
Egon Federmann

Egon Louis Federmann (23. juuni 1900 Aaspere vald, Virumaa – 3. detsember 1937) oli Eesti advokaat. Ta lõpetas 1927. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Korporatsioon Fraternitas Normannia vilistlane. Ta osales vabatahtlikuna Vabadussõjas, oli Aaspere valla põllumajandusettevõtete asjaajaja, 1927–1935 vandeadvokaadi abi Rakveres, seejärel kuni surmani vandeadvokaat samas.
Eduard Vilde tee

Eduard Vilde tee (lühendatult E. Vilde tee või Ed. Vilde tee) on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Mustamäe asumis. Eduard Vilde tee on nimetatud Eduard Vilde auks. Eduard Vilde tee algab Juhan Sütiste tee ja Sõpruse puiestee ristmikult. See ristub Mustamäe teega (risti), Ehitajate teega (risti) ja lõpeb Akadeemia tee ristmikul. Tänav on 2 km pikk. Alguses kulgeb ta loodesse, pärast Mustamäe teed läände ja lõpuks edelasse. Kõige suurem majanumber tänaval on 144. Kuid Vilde tee on ainulaadne selles osas, et tänaval puuduvad 50-st väiksemad majanumbrid, vähim majanumber on 52, ja väiksema numbriga majade jaoks pole ka ruumi, sest tänav on kogu ulatuses mõlemalt poolt hoonestatud. Tänava nimi võeti kasutusele 1963. aastal. Mööda Vilde teed saavad sõita trollid. Trolliliin number 2 kulges Vilde teel kogu selle ulatuses algusest lõpuni, trolliliinid number 1 ja 5 Mustamäe teest kuni lõpuni. Mööda Vilde teed kulgevad ka bussiliinid, näiteks liin number 36 kulgeb Vilde teel Ehitajate teest kuni selle lõpuni. Eduard Vilde tee 54, Mustamäe Laste Loomingu Maja. Eduard Vilde tee 62, Tallinna Arte Gümnaasium (endine Tallinna 49. Keskkool). Eduard Vilde tee 64, Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasium (endine Tallinna 51. Keskkool). Eduard Vilde tee 69, Tallinna 37. Keskkool. Eduard Vilde tee 72, Kännukuke raamatukogu ja Eurogümnaasium. Eduard Vilde tee 75, Maxima Eesti kauplus Maxima X (algselt Tallinna I Toidukaubastu kauplus ABC-5). Arhitekt Peep Jänes, valmis 1970. aastal. Eduard Vilde tee 75a, B & D OÜ Vilde tee tasuline autoparkla. Eduard Vilde tee 91a, Szolnoki turg. Eduard Vilde tee 101, Szolnoki Comarket, (endine restoran Szolnok; kohvik Szolnok). Eduard Vilde tee 103, Tallinna Männi Lasteaed. Eduard Vilde tee 118, Mustamäe Kultuurikeskus Kaja (endine kino Kaja). Eduard Vilde tee 120, Haabersti Eramuusikakool. Eduard Vilde tee 124, Maxima Eesti kauplus Maxima X (algselt Tallinna I Toidukaubastu kauplus Tuluke). Eduard Vilde tee 128, Peetri Pizza (algselt Tallinna Puu- ja Köögivilja Kaubastu kauplus nr 2 filiaal Sügis). Lehola bussipeatus Elektriauto laadja Vilde-Mustamäe tee ristmik Talvel Eduard Vilde tänav Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 303. Ekspresskataloog 2005, lk. 38-39. Tallinna kaart mõõtkavas 1:23 000 Päring kohanimeandmebaasist Epp Lankots, EESTI 20. SAJANDI ARHITEKTUURI KAITSE PROGRAMM. TALLINNA NÕUKOGUDEAEGNE EHITUSPÄRAND, Tallinn 2009, lk 53 Erastatavate toidukaupluste nimekiri, Eesti Vabariigi Valitsuse korraldus 26.septembrist 1991.a. nr.342-k., Riigi Teataja Erastatavate toidukaupluste nimekiri, Eesti Vabariigi Valitsuse korraldus 26.septembrist 1991.a. nr.342-k, Riigi Teataja
Felix Frank

Felix Karl Frank (17. juuli 1891 Beirut – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti advokaat. Ta astus 1913. aastal Tartu ülikooli. Aastail 1932–1939 oli ta vandeadvokaat Narvas.
Ernst Grau

Ernst Grau (31. oktoober 1886 Türi – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti advokaat. Ta lõpetas 1911. aastal Tartu ülikooli, kus oli õppinud õigusteaduskonnas ja oli üliõpilaskorporatsioon Sakala liige. Ta osales Esimeses maailmasõjas, oli aastail 1926–1931 vandeadvokaat Karl Grau abi ja 1931–1940 vandeadvokaat Narvas. Ta oli Narva tuletõrjeühingu juhatuse esimees. Adv. E. Grau Narva tulet.-ühingu esimeheks tagasi. Rahvaleht, 2. aprill 1940, nr. 77, lk. 5.
Juhan Sütiste tee

Juhan Sütiste tee (lühendatult J. Sütiste tee või Sütiste tee) on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Mustamäe asumis. Tänava nimi võeti kasutusele 1968. aastal. Juhan Sütiste tee on nimetatud Juhan Sütiste auks. J. Sütiste tee 7, Tallinna Allika Lasteaed, J. Sütiste tee 19, Põhja-Eesti Regionaalhaigla Mustamäe korpus, J. Sütiste tee 20, Tallinna Saksa Gümnaasium J. Sütiste tee 28, Maxima X - Sütiste (algselt Tallinna I Toidukaubastu kauplus ABC-8) J. Sütiste tee 42, Tallinna 53. Keskkool. Sütiste tee ääres asub Sütiste parkmets. Sütiste-Sõpruse-Keskuse ristmik Juhan Sütiste tee haigla poole Juhan Sütiste tee Keskuse tänava poole 17. bussiliini lõpp-peatus Tallinna 53. Keskkool Päring kohanimeandmebaasist Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 296. Erastatavate toidukaupluste nimekiri, Eesti Vabariigi Valitsuse korraldus 26.septembrist 1991.a. nr.342-k, Riigi Teataja
Eduard Hasselblatt (advokaat)

Paul Eduard Camillo Hasselblatt (13. oktoober (vkj)/ 25. oktoober 1885 Juuru kirikumõis, Harjumaa – 13. september 1956 Stockholm) oli Eesti advokaat. Ta lõpetas Peterburis 1907. aastal Püha Peetri Kooli (Sankt-Petri-Schule) ja 1913. aastal Tartu ülikooli õigusteaduskonna. Aastail 1927–1940 oli ta vandeadvokaat Rakveres. 1934. aastal valiti ka Rakvere linnavolinikuks. Tema isa Carl Paul Martin Hasselblatt oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, vanaisa Carl Jacob Eduard Hasselblatt oli Kambja koguduse õpetaja. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag. Köln, Wien Tartu Ülikooli üliõpilaskonna teatmik. Album Academicum Universitatis Tartuensis. 1889–1918. II köide. Tartu 1987. Lk 219 Eesti ohvitserid 1918-1940
Valdur Hiievald

Valdur Hiievald (kuni 1936. aastani Vladimir Friedrich Heisvald; 18. jaanuar 1903 Väinjärve vald, Järvamaa – 29. juuli 1941 Rahkla mõis, Virumaa) oli eesti advokaat. Ta lõpetas 1926. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Aastail 1928–1935 oli ta vandeadvokaat August Lepsi abi, 1935–1940 vandeadvokaat Rakveres. 1939. aastal valiti ta ka Rakvere linnavolinikuks. Ta mõrvati hävituspataljonlaste poolt.
Richard Koolmann

Richard Koolmann (ka Richard Koolman; 21. veebruar 1899 Vainupea, Vihula vald, Virumaa – 23. detsember 1966 Göteborg) oli eesti advokaat. Ta lõpetas aastal 1918 Rakvere Poeglaste Gümnaasiumi. Õppis aastal 1918 Tartu Ülikoolis arstiteadust; aastatel 1921–1927 õigusteaduskonnas, mille lõpetas. Ta oli Korporatsioon Fraternitas Estica vilistlane. Ta osales Vabadussõjas, oli aastatel 1928–1929 vandeadvokaat Kristjan Haho abi, aastatel 1929–1932 vandeadvokaat Martin Kutti abi, aastatel 1932–1940 vandeadvokaat Rakveres. 1944. aastal oli ta Lääne maavanem, põgenes Rootsi. Töötas seal Chalmersi tehnikaülikooli laboris Göteborgis. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 131
Plaani Püha Nikolai kirik

Plaani Püha Nikolai kirik (ka Haanja-Plaani Püha Nikolai kirik) on õigeusu kirik Võru maakonnas Rõuge vallas Plaani külas. Pühakoda kuulub EAÕK-le. 1846. aastal ehitatud ja 1872. aastal maha põlenud puidust kiriku asemele ehitatud historitsistlik kivikirik valmis 1873. aastal ja pühitseti 1874. aastal. Projekti tegi Riia arhitekt Jānis Frīdrihs Baumanis. Tellis- ja maakivist hoone on Kreeka risti kujuline, sellel on kellatorn ning üks suur ja neli väiksemat sibulkupliga torni. Haanja-Plaani Püha Nikolai kogudus Plaani Püha Nikolai kirik Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku veebisaidil (vaadatud 10.02.2017) Plaani Püha Nikolai kirik kultuurimälestiste riiklikus registris Algab Plaani kiriku restaureerimine, Õhtuleht, 26. juuli 2003
Rõuge kirik

Rõuge Püha Neitsi Maarja kirik on kirik Võru maakonnas Rõuge vallas Rõuges. Eelmise, 16. sajandil rajatud, kuid hävinud kiriku asemele valmis kirik uude kohta 1730. aastal. Siis rajatud kirik oli praegusest madalam, võlvideta, ilma koori ja käärkambrita. Põhjalik ümberehitus tehti kirikus 1860. aastal. Ühelööviline kirikuhoone on ehitatud klassitsistlikus stiilis. Kiriku lõunaseina välisküljele on ehitatud käärkamber. Interjöör on heledates toonides. Külgrõdud puuduvad. Kantsel asub altari poole vaadates erandlikult paremal pool. Altarimaali "Jeesus ristil" on 1880. aastatel maalinud baltisaksa kunstnik Rudolf von zur Mühlen (1845–1913). Kirikuorel on kuulsate orelimeistrite Juhan, Jakob ja Tannil Kriisa töö. 29 registriga orel õnnistati sisse 27. juunil 1930. Kirikut kasutab Rõuge Maarja kogudus. Rõuge kirik osaleb projektis "Teeliste kirikud". Vaade kirikule 2023. aastal Kiriku sisevaade Vaade altarile Helikoor Rõuge kirikus 2021. aastal Kriisade orel Rõuge Maarja kirikus Kirik droonivaates Kirik ümbritseva maastikuga Rõuge kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
1509. aasta Konstantinoopoli maavärin

1509. aasta Konstantinoopoli maavärin toimus Türgis Konstantinoopoli (tänapäeval İstanbuli) lähedal 10. septembril 1509. Selle tugevus oli 7,2±0,3 Ms. Maavärina epitsenter oli Marmara meres. Maavärin tekitas tsunami. Hinnanguliselt hukkus 10 000 inimest. Hävis üle 1000 maja ja 109 mošeed. Järeltõuked kestsid 45 päeva.
1982. aasta Põhja-Jeemeni maavärin

1982. aasta Põhja-Jeemeni maavärin magnituudiga 6,0, mis toimus Dhamāris Jeemeni Araabia Vabariigis 13. detsembril 1982. 2800 inimest hukkus . https://web.archive.org/web/20160322070633/http://earthquake.usgs.gov/earthquakes/eqarchives/significant/sig_1982.php U.S. Geological Survey, 1982.
Jerzy Kulej

Jerzy Zdzisław Kulej (19. oktoober 1940 Częstochowa – 13. juuli 2012 Varssavi) oli Poola poliitik ja endine poksija. Kulej oli I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) kokku kaheksakordne Poola meister aastatel 1961–1965, 1967 ning 1969–1970. Ta sai Poola meistrivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1960. aastal III koha. Ta võistles maavõistlustel Poola eest 31 korda ning võitis neist 23 ja kaotas 8 kohtumist. Kulej oli kahekordne olümpiavõitja. Ta võitis I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel ja 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ning tuli olümpiavõitjaks. Kulej võitis I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 15. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 1963) ja 16. Euroopa meistrivõistlustel (Ida-Berliin, 1965) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks. Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) hõbemedali 17. Euroopa meistrivõistlustel (Rooma, 1967), kaotades finaalis Jevgeni Frolovile (Nõukogude Liit). Kulej tegutses hiljem filminäitleja ja televisiooni poksikommentaatorina ning oli aastatel 2001–2005 Poola Seimi liige. Poola 1961. aasta meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles Poola 1962. aasta meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles Poola 1963. aasta meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles Poola 1964. aasta meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles Poola 1965. aasta meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles Poola 1967. aasta meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles Poola 1969. aasta meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles Poola 1970. aasta meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles Poola 1960. aasta meistrivõistlused poksis. Tulemused inglise keeles 18. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tulemused inglise keeles 19. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tulemused inglise keeles 15. Euroopa meistrivõistlused poksis. Moskva 1963. Tulemused inglise keeles 16. Euroopa meistrivõistlused poksis. Ida-Berliin 1965. Tulemused inglise keeles 17. Euroopa meistrivõistlused poksis. Rooma 1967. Tulemused inglise keeles Jerzy Kulej veebisaidil Olympedia (inglise)
Ümarmaterjal (metallurgia)

Ümarmaterjal on ümara ristlõikega täisprofiiliga metalltooted, nagu kangid, vardad ja rullid. Ümara ristlõikega õõnesprofiiliga metalltooted (torud) loetakse enamasti eraldi kategooriaks.
Henri de Saussure

Henri Louis Frédéric de Saussure (27. november 1829 Genf – 20. veebruar 1905 Genf) oli Šveitsi entomoloog ja mineraloog. Ta õppis mitu aastat Pariisis ja lõpetas sealsed õpingud litsentsiaadikraadiga. Seejärel omandas ta Gießeni ülikoolist doktorikraadi. Peamiselt uuris de Saussure kiletiivalisi ja sihktiivalisi. Tema esimene teadustöö avaldati 1852 ja see käsitles erakherilasi. 1854 reisis ta Lääne-Indiasse ning sealt Mehhikosse ja USA-sse. Seal kohtus ta oma kaasmaalase, paleontoloogi ja geoloogi Louis Agassiz'ga. 1856 naasis de Saussure Šveitsi, kaasas suur kogu ameerika putukatest, hulkjalgsetest, vähilaadsetest, lindudest ja imetajatest. De Saussure oli huvitatud ka geograafiast, geoloogiast ja etnoloogiast. Seetõttu oli ta 1858 Genfi geograafiaühingu asutajate hulgas. Ta oli ka Genfi loodusajaloomuuseumi juhtimiskomitee liige. Seetõttu oli tal võimalik muuta oma kile- ja sihktiivaliste kogu üheks maailma parimatest. Tema peamised teened teaduse ees väljenduvad esiteks selles, et ta suutis näha sugulussidemeid maailma eri otstes elavate loomarühmade vahel, ja teiseks selles, et ta uute loomaliikide kirjeldamisel ei piirdunud üksnes nende välimuse mainimisega, vaid kirjeldas nende peeni morfoloogilisi iseärasusi. 1872 sai ta Londoni entomoloogiaühingu auliikmeks. Tema pojad olid keeleteadlane Ferdinand de Saussure (1857–1913), sinoloog ja astronoom Léopold de Saussure (1866–1925) ning esperantist René de Saussure (1868–1943). Kokku oli tal 9 last, kellest Ferdinand oli vanim.
Risto E. J. Penttilä

Risto Erkki Juhani Penttilä (sündinud 17. märtsil 1959 Poris) on Soome politoloog ja endine poliitik. Risto Penttiläl on filosoofiadoktori kraad Oxfordi ülikoolist (1989). Ta on uurinud eelkõige rahvusvahelisi suhteid, välis- ja julgeolekupoliitikat. Ta on olnud Soome NATO liikmeks saamise eestkõneleja. Aastatel 1988–1989 oli Penttilä McKinsey konsultant Helsingis ja Stockholmis, 1989–1990 osales uuringutes Rootsi ja Austria välispoliitika instituutides, töötas aastatel 1990–1991 Soome Välispoliitika Instituudis, 1991–1995 kaitseministeeriumis, 1999–2000 oli Genfis Maailma majandusfoorumi direktor, 2002–2010 juhtis Soome poliitika- ja majandusfoorumit EVA. Ta on kirjutanud artikleid Helsingin Sanomatele, Suomen Kuvalehtile, Financial Timesile ja International Herald Tribune'ile. 1994. aastal oli ta üks liberaalse Noorsoomlaste partei asutajatest ja kuni partei tegevuse lõpuni selle esimees. 1995. aastal valiti ta Eduskunna liikmeks, kuid järgmistel valimistel 1999 Noorsoomlased enam parlamenti ei pääsenud ning peagi pärast seda partei likvideeriti. Penttilä kandideeris 2009. aastal Rahvusliku Koonderakonna nimekirjas Euroopa Parlamenti ja oli 50 881 häälega kandidaatide seas kümnes, kuid ei osutunud valituks. Alates 2010. aastast on ta Soome Keskkaubanduskoja tegevdirektor. Ta on European Business Leader's Conventioni peasekretär. 2005 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk Risto Penttilä mängis noorpõlves jalgpalli ja jäähokit. Ta võitis meeskonnas Lahden Reipas Soome jalgpallikarika, kuulus Ivy League'i jalgpallimeeskonda ning oli Oxfordi ülikooli jäähokimeeskonna kapten. Elevant ja hiir EPL.ee, 11. mai 2007 Poliitika teiste meetoditega Diplomaatia, oktoober 2011 Tutvustus Eduskunna lehel CV kodulehel Risto E. J. Penttilä Keskuskauppakamarin johtoon Suomen Cup -mestarit Koduleht Tutvustus Eduskunna lehel
ERepublik

"eRepublik" on Interneti-põhine arvutimäng (MMOG), mis loodi novembris 2007. Mängu tegevus toimub virtuaalmaailmas, mis on tuntud ka kui the New World (Uus Maailm). Mängijad, keda kutsutakse kodanikeks, saavad osa võtta kohalikust ja üleriigilisest poliitikast, mille abil nad saavad aidata luua kohalikku majandus- ja sotsiaalpoliitikat. Mängu lõid Alexis Bonte ja George Lemnaru. "eRepublik" on programmeeritud PHP-s, kasutades Symfony platvormi ja töötab pea kõigis tänapäevastes veebibrauserites. "eRepublik" on ülemaailmne väga paljude mängijatega online-rollimäng, kus mängijad saavad osa võtta paljudest erinevatest tegevustest. Uue Maailma kodanik võib olla palgatööline või ettevõtja; rajada partei; hääletada valimistel, tõusta erakonna esimeheks, saada valitud Riigikogu liikmeks või presidendiks . Võimalik on ka kirjutada ajaleheartikleid ja isegi sõdida kodanikega teistest virtuaalsetest riikidest. Pärast liitumist valib mängija virtuaalse riigi, millega ta soovib liituda. Kõik riigid on nimetatud päriselt eksisteerivate riikide järgi ja on üldiselt samas geograafilises asukohas, kus pärismaailmaski (sõjategevus võib riigipiiride asukohta muuta). Kodanik otsib tööd oma sünniriigis ja treenib, et saada oma kodumaale oluliseks sõduriks. Töötada ja treenida saab iga päev. Idee kohaselt ei tohiks mängimine võtta kauem aega kui "14 minutit päevas" . Eesti lisati mängu 8. aprillil 2009 . Riigi esimeseks presidendiks valiti kasutaja nimega SgtMaj. Praegu on seal ametis 32. valitsus . Oma ajaloo vältel on eEesti sõdinud nii eSoome, eVenemaa, eLäti, eRootsi kui ka eNorraga. eEestil on üks maavara, õli (nafta) ja kaks loodusvara – kala ja puuviljad. "eRepublik Anniversary – 4 years since launch". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2021. Vaadatud 19. novembril 2011. Netimängus saab Eesti presidendiks 500 häälega eEesti presidendiks valiti Tulnukas Doug Aamoth. "Erepublik Combines MMOG And Social Networking". CrunchBase (inglise). "Eesti uus võimalus – Erepublik – osa I" eEesti ajalugu – Proloog https://web.archive.org/web/20111012032252/http://foorum.e-eesti.eu/viewtopic.php?f=1&p=36881#p36881 XXXIII valitsuse koosseis Askur Alas: Soome ründab öösel virtuaalmaailmas Eestit "Propagandaartikkel eEesti sõja kohta eVenemaaga". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. september 2011. Vaadatud 24. oktoobril 2011. eRepubliku ametlik Viki (ingliskeelne)
Kliburannik

Kliburannik on osa rannikust, mis on kaetud klibuga. Kliburannik esineb tavaliselt pankrannikute või paerannikute läheduses. Klibu, ka lubjakiviveeris, on seal lapik ja suhteliselt vähe kulunud. Sellised Eesti kliburannikud on Pakri neem, Püssina rannik Muhus, Ninase pank Saaremaal, Saka pangast Toila rannani, Pühajõe pangast Türsamäe pangani jne. Seal, kus kliburannikute materjal on pärit pinnakattekihtidest, näiteks liustikujõgede kruusast ja moreenist, on ka rannavallide koostismaterjaliks kruus ja veeristik. Osa kruusaranniku materjali võivad lained tuua ka rannikunõlvalt. Kliburanniku püsivad rannavallid ulatuvad Eestis keskmisest veepiirist kuni 1,5 m kõrguseni. Kliburannikul on sisemaa suunas täheldatav kuhjatava kivimmaterjali jämedamateralisemaks muutumine. See on tingitud asjaoludest, et rannajoonest kõige kaugemale ja kõrgemale kuhjatakse materjali suuremate tormide jõul. Üldiselt ei ole kliburannikud Eestis ulatuslikult levinud.
Zooantroponoosid

Zooantroponoosid ehk antropozoonoosid on loomade nakkushaigused, millesse võib haigestuda ka inimene. Zooantroponoosid on zoonooside alaliik. Zooantroponoosid on nt katk, marutõbi, puukentsefaliit. Zooantroponooside alla kuuluvad ka helmintoosid ehk usstõved. Zoonoosid Helmintoosid Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Ehitajate tee (täpsustus)

Ehitajate tee on tänav mitmes Eesti linnas: Ehitajate tee Keilas Ehitajate tee Mustvees Ehitajate tee Pärnus Ehitajate tee Tallinnas Nõmme, Mustamäe ja Haabersti linnaosas Ehitajate tee on tänav järgmistes Eesti alevikes: Tõstamaa, Uuemõisa, Väike-Maarja. Ehitajate tänav
Atlantica Online

Atlantica Online on NDOORS Corporationi loodud tasuta paljude mängijatega mängitav online-rollimäng (MMORPG). Mängu tegevuspaik sarnaneb Maa põhjapoolkeraga, kuid ajalooline olustik ja sündmustik on fiktiivsed. Mängija saab valida üheksa klassi vahel. Klasse eristavad nende käsutuses olevad relvad: mõõk, oda, kirves, mootorsaag, vibu, püss, kahur, kitarr, võlukepp. Lisaks on võimalik palgata erinevaid palgasõdureid, keda mängija kontrollib sarnaselt peategelasega. Korraga on mängija käsutuses kuni kaheksa palgasõdurit ja peategelane. Lisaks võitlusstiilile on võimalik omandada uusi meisterdamisoskusi (Crafting). Mängus on oluline roll gildidel, mis valitsevad linnu, loovad riike ja sõdivad teiste riikidega. Mängu teeb omapäraseks käikudel põhinev võitlussüsteem. Rünnates vaenlast, viiakse mängija ja vaenlase seltskond üheksast ruudust koosnevale võitlusväljale, kus kordamööda oma tegelasi ruutudel liigutatakse. Teine võitlussüsteem on taktikaline – mängijatel on võimalik oma tegelasi paigutada võitlusväljal mis tahes punkti. Koduleht
Omavärav

Omavärav on olukord spordimängus, kui meeskond lööb värava, mille loetakse tema vastu lööduks. Jalgpallis loetakse väravat omaväravaks, kui pärast kaitsva poole jalgpalluri pallipuudet pall, mis muidu ei oleks väravasse läinud, muudab oma liikumistrajektoori ja läheb tema võistkonna enda väravasse. Omaväravat ei loeta väravaesisest lahtilöögist palli minekul enda väravasse.
Šida Kharthli piirkond

Šida Kharthli piirkond (ka Sise-Kharthli) on Gruusia 1. järgu haldusüksus (piirkond). Piirkonna ISO 3166 kood on GE-SK. Tema põhjaossa jääb suurem osa end iseseisvaks kuulutanud Lõuna-Osseetia territooriumist. Piirkonna pindala on 6200 km², millest Gruusia kontrolli all on 4807,7 km². Piirkond jaguneb üheks rajooni õigustes linnaks (Gori) ja viieks rajooniks: Gori rajoon Hašuri rajoon Kaspi rajoon Khareli rajoon Džava rajoon (asub Lõuna-Osseetia alal) Kharthli