laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sõrmkübarseen

Sõrmkübarseen (Verpa digitaliformis) on sõrmkübarseene perekonda hulka kuuluv seeneliik. Sõrmkübarseen andmebaasis eElurikkus.
Mürkelliudik (perekond)

Mürkelliudik (Disciotis) on mürkliliste hulka kuuluv seente perekond. Sellesse kuulub liik mürkelliudik Disciotis venosa. Mürkelliudik andmebaasis eElurikkus.
Nison Katzenelson

Nison Katzenelson (läti keeles Nisons Kacenelsons; 1864 Bobruisk, Minski kubermang – 9. november 1923 Liepāja) oli juudi rahvusest poliitik ja pankur. Ta oli I Riigiduuma liige Kuramaa kubermangust. Ta sündis aastal 1864 Bobruiskis Minski kubermangus juudi rahvusest kaupmehe perekonnas. Ta lõpetas Berliini Ülikooli. Aastal 1899 III ülemaailmsel sionistide kongressil määrati Juudi kolonisatsioonipanga direktoriks. Ta oli sionismi alusepanija Theodor Herzli lähedane mõttekaaslane, võitles juutide õiguste eest, oli aastal 1905 Venemaa juutidele võrdsete õiguste taotlemise seltsi asutajaid Vilniuses. Aastal 1906 valiti I Riigiduuma liikmeks läti-juudi bloki kandidaadina Kuramaa kubermangust. Duumas olles kuulus kadettide fraktsiooni ja juutide rühma, valiti finantskomisjoni. 1917 aasta oktoobrist elas Lätis.
Michael Bunting

Michael Bunting (sündinud 17. septembril 1995 Ontario provintsis Scarborough's) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Toronto Maple Leafs ründajana vasakäärel. Aastatel 2013–2015 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Sault Ste. Marie Greyhounds. 2014. aastal valis Arizona Coyotes ta NHL-i draft '​is 117. valikuna. Hooajal 2015–16 mängis ta American Hockey League'i klubis Springfield Falcons. Seejärel asus ta mängima Arizona Coyotesi tütarklubis Tucson Roadrunners. NHL-is debüteeris Bunting 11. detsembril 2018 mängus Boston Bruinsi vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. Sel hooajal pääses ta NHL-is väljakule veel neljas mängus. Uuesti pääses ta Coyotesi meeskonda hooajal 2020–21, kui lõi 21 mänguga kümme väravat. 2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Maple Leafsiga. 2021. aastal tuli Bunting Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. "Maple Leafs sign Michael Bunting for two-years"- Sportsnet.ca. 28.7.2021. Vaadatud 15.2.2022 Michael Bunting NHL.com lehel Michael Bunting hockeydb.com lehel
Alexander Kerfoot

Alexander Douglas Kerfoot (sündinud 11. augustil 1994 Vancouveris) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Toronto Maple Leafs. Aastatel 2011–2013 mängis ta British Columbia Hockey League'i klubis Coquitlam Expres ja 2013–2017 Harvardi Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2012. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i draft '​is 150. valikuna. Devilsiga ta lepingut ei sõlminud. 2017. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Colorado Avalanche. Kerfoot paistis silma hooaja 2017–18 eel toimunud treeninglaagris ning kindlustas kohe koha Avalanche'i põhikoosseisus. Esimese värava lõi ta liigas 11. oktoobril 2017 mängus Boston Bruinsi vastu. Debüüthooajal sai NHL-is kirja 19 väravat ja 24 väravasöötu. 2019. aasta juulis kaubeldi Kerfoot Maple Leafsi. "Maple Leafs trade Kadri, Rosen to Avalanche for Barrie, Kerfoot". Sportsnet. 1.7.2019. Vaadatud 15.2.2022 Alexander Kerfoot NHL.com lehel Alexander Kerfoot hockeydb.com lehel
Golden (Harry Stylesi laul)

"Golden" on briti laulja Harry Stylesi singel tema teiselt sooloalbumilt "Fine Line" (2019). Laulu kirjutas Styles koos Mitch Rowlandi, Tyler Johnsoni ja Kird Harpooniga. Johnson ja Harpoon tegelesid vastavalt produtseerimise ja kaasproduktsiooniga. Lugu teenindati kaasaegne hittraadio formaatides Ühendkuningriigis 23. oktoobril 2020 albumi viienda singlina. USA-s teenindati lugu vastavalt 26. ja 27. oktoobril 2020 adult contemporary ja contemporary hit radio formaadis. See laul saavutas Ühendkuningriigi singlite edetabelis 26. ja USA Billboard Hot 100 57. koha.
Muru-pungsammal

Muru-pungsammal (Bryum caespiticium) on pungsamblalaadsete seltsi (Bryales)  pungsamblaliste sugukonda (Bryaceae) pungsambla perekonda (Bryum) kuuluv sammaltaim. Muru-pungsammal kasvab nii kuivades kui ka niisketes valgusrikastes kasvukohtades, paljanditel, loodudel, teepervedel, raudteetammidel. Võib kasvada väga sagedalt. Eestis leidub seda kõikjal. Muru-pungsammal ei ole looduskaitse all olev sammal. Muru-pungsammalt on võimalik hästi ära tunda selle järgi, et tal on väga pikad lehetipud, suudme alt tugevasti ahenenud eoskupar, urni suudmel väga hõredalt asetsevad välishambad ja väikesed eosed. Muru-pungsammal võib värvuselt olla valkjaskollane või hallikasroheline aga ka pruunikas. Ta kasvab 0,5-2 cm kõrguseks. Muru-pungsammal on tavaliselt väga tiheda muruna kasvav sammal. Muru-pungsambla vars on tihedalt harunenud, varre alus risoidviltjas, paljude lühikeste või harvem ka pikemate flagellitaoliste harudega. Sambla lehed on lai-munajad kuni lantsetjad. Lehe tipp on pikalt teritunud. Sambla leheservad on kitsamatest rakkudest moodustunud kas ebaselge, harvem enamvähem selge palistusega või palistus puudub. Lehed on alusest kuni peaaegu tipuni allapoole käändunud. Lehe tipp on sile või nõrgalt hambuline. Tema leherood on ülaosas kollakasroheline ja see väljub lehe tipust väga pikalt. Lehelaba keskosas on rakud 12-15 µm laiad ja 30-70 µm pikad. Rosetti moodustavatel lehtedel on rakud lehe alaservas lühemad ja laiemad, need võivad olla ruudu- ja püstküliku kujulised ning kergelt puhetunud. Vegetatiivselt paljuneb ellipsoidsete või kerajate, pruunide või oranžide sigikehadega, mis on umbes 100-200 µm läbimõõduga. Sigikehad arenevad risoididel, mis on iseloomulik lubjarikastes kasvukohtades kasvavatele taimedele. Muru-pungsammal on kahekojaline sammaltaim. Tema harjas on 1,5-4,5 cm kõrgune, värvuselt punane või pruun. Muru-pungsambla eoskupar on rippuv või longus, äraspidimunajas või ellipsoidne kuni silinderjas. Kaelaosa on järsult või pikkamööda ahenev lühike või kuni urni pikkusega. Eoskupra värvus võib olla helekollane kuni tumepruun. See on 2-4,5 mm pikk ja 0,5-1 mm lai. Eoskupar on kuivalt suudme alt tugevasti ahenenud. Eoskupra välishambad asuvad kupra suudmel hõredalt ja on värvuselt pruunikad või kahvatukollased. Neil esineb arvukalt liistakuid. Kupra sisehambad on värvuselt kollakad ja laiad ning laiade avadega. Kupra ripsmed on väga pikkade jätketega. Sõõr on 2-3 rakurea laiune ja see eraldub rulludes. Kupra kaas on suur, koonusjas, terava või tömbi tipuga. Muru-pungsambla eosed on 9-15 µm läbimõõduga, siledad, harva hõredalt peenenäsalised. Eosed valmivad suvel. Sammal on vormirikas. Ingerpuu, Nele & Vellak, Kai. Eesti sammalde määraja, lk. 154, 158. Kirjastus: Eesti Loodusfoto. Tartu, 1998 Ingerpuu, Nele & Vellak, Kai. Eesti sammalde määraja, lk. 166. Kirjastus: Eesti Loodusfoto. Tartu, 1998
Kahevõistlus 2022. aasta taliolümpiamängudel

Kahevõistlus 2022. aasta taliolümpiamängudel peeti Snow Ruyi riiklikus suusahüppekeskuses ja põhja suusaalade ja laskesuusatamise keskuses. Võistlused toimusid 9.–17. veebruarini ja välja jagati kolm medalikomplekti: kaks individuaalvõistlusel ja üks meeskonnavõistluses. Kokku jagati spordialale 55 kvoodikohta (kõik mehed), sama palju kui neli aastat varem 2018. aasta taliolümpiamängudel. Finaal: 9. veebruar Osavõtjaid: 45 Riike: 17 Olümpiavõitja 2018: Eric Frenzel,  Saksamaa Maailmameister 2021: Jarl Magnus Riiber,  Norra Ametlikud tulemused Finaal: 15. veebruar Osavõtjaid: 48 Riike: 18 Olümpiavõitja 2018: Johannes Rydzek,  Saksamaa Maailmameister 2021: Johannes Lamparter,  Austria Ametlikud tulemused Kuupäev: 17. veebruar Osavõtjaid: 10 võistkonda Olümpiavõitja 2018:  Saksamaa Vinzenz Geiger Fabian Riessle Eric Frenzel Johannes Rydzek Maailmameister 2021:  Austria Lukas Klapfer Johannes Lamparter Mario Seidl Lukas Greiderer Ametlikud tulemused
Jake Muzzin

Jacob Muzzin (hüüdnime järgi tuntud Jake Muzzin; sündinud 21. veebruaril 1989 Woodstockis, Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Toronto Maple Leafs. Aastatel 2006–2010 mängis Muzzin Ontario Hockey League'i klubis Sault Ste. Marie Greyhounds. 2010. aastal pälvis ta liiga hooaja parimale kaitsemängijale antava Max Kaminsky Trophy. 2007. aastal valis Pittsburgh Penguins ta NHL-i draft '​is 141. valikuna. 2010. aasta jaanuaris sõlmis ta kolmeaastase lepingu NHL-i klubiga Los Angeles Kings. Aastatel 2010–2013 mängis Muzzin põhiliselt American Hockey League'is Kingsi tütarklubis Manchester Monarchs. NHL-is debüteeris ta Kingsi meeskonnas hooajal 2010–11, kuid klubi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2012–13. Esimese värava lõi ta NHL-is 26. jaanuaril 2013 mängus Phoenix Coyotesi vastu. 2013. aasta juulis pikendas ta Kingsiga lepingut kahe aasta võrra. Hooajal 2013–14 asus ta mängima ühes kaitsepaaris koos Drew Doughtyga. 2014. aastal võitis ta Kingsiga Stanley karika. Hooaja 2013–14 väljalangemismängudes lõi Muzzin kaitsemängijatest enim väravaid (6). 2014. aasta oktoobris sõlmis Muzzin Kingsiga uue viieaastase lepingu. 2019. aasta jaanuaris kaubeldi Muzzin Maple Leafsi. 2015. aastal tuli Muzzin Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. "Maple Leafs acquire blueliner Muzzin from Kings". The Sports Network. 28.1.2019. Vaadatud 15.2.2022 Jake Muzzin NHL.com lehel Jake Muzzin hockeydb.com lehel
Hahn

Hahn on mitme suguvõsa nimi: Hahn (Laekvere), Rostockist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa Hahn (Lahetaguse), Mecklenburgist pärit Saaremaa aadlisuguvõsa Hahn (Miitavi), Miitavist pärit käsitöölise ja literaadisuguvõsa Hahn (põlisaadlisuguvõsa), Mecklenburgist pärit aadlisuguvõsa Hahn (Repniku), Eestimaalt pärit aadlisuguvõsa
Boriss Majorov

Boriss Aleksandrovitš Majorov (vene keeles Борис Александрович Майоров; sündinud 11. veebruaril 1938 Moskvas) on endine Nõukogude Liidu jäähokikoondise ründaja (vasak ääreründaja). Ta on kahekordne olümpiavõitja (1964 ja 1968) ning viiekordne maailmameister (1963, 1965, 1966, 1967, 1969). Kogu klubikarjääri jooksul mängis ta Moskva Spartakis (1955–1969). Nõukogude Liidu meistriks tuli ta klubiga aastatel 1962, 1967 ja 1969. Ta võeti 1999. aastal Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni Kuulsuste Halli (International Ice Hockey Federation Hall of Fame) liikmeks. Pärast sportlaskarjääri lõppu töötas ta jäähokitreeneri ja -ametnikuna ning spordikommentaatorina. Ta oli Soome klubide Jokerit (1974–1976 ja 1990–1993) ja Tappara (1993–1995) ning Moskva Spartaki peatreener (1970–1971 ja 1985–1989). Ta on Jevgeni Majorovi kaksikvend, kes oli ka jäähokimängija.
Hahn (Laekvere)

Hahn (saksa keeles Hahn a. d. H. Ladigfer, ‘Hahn Laekvere kojast’), varem ka Hane, Haen ja Han oli Rostockist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa. Hahnede kohta on teateid XV sajandist, mil Rostocki ülikoolis õppis Petrus Hane (suri pärast 1473). Suguvõsa liin algab XVI sajandi lõpul Rostockis elanud Joachim Hanega (suri pärast 1597), kes kuulus linna raadi. Tema noorem poeg oli Joachim Hane (u 1580−enne 1637), kes sai 1630. aastal Rootsi kuningalt Gustav II Adolfilt Rootsi Ingerimaal Ostrovo mõisa, kuid pöördus tagasi kodumaale Mecklenburgi. Viimase poeg Ernst Haen (Hahn) (1621–1701) rändas XVII sajandi keskpaiku Rostockist Eestimaale Tallinnasse, sai 1649. aastal Tallinna kodanikuks. ja valiti Tallinna raadi, raehärraks ning bürgermeistriks; temast sai suguvõsa Tallinna liini rajaja. Johann Hahn (suri 1710) oli Tallinna raehärra, Michael Hahn (maetud 1722) Suurgildi vanem. Ernst Haeni pojapoeg Michael Hahn (1697–1750) omandas immissiooni Laekvere mõisale ja rajas Hahnide Laekvere liini. Tema poeg insener-kapten Ernst Hahn (1737–1809) tõusis 1786. aastal teenistuse kaudu Venemaa aadliseisusse ja sai perekonnanimeks von Hahn. Ernst Hahni poeg Wilhelm August von Hahn (1802–1868) immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna matriklisse 1864. aasta 9. märtsil (vkj). Hahnide järeltulijad pidasid Laekvere mõisa 1876. aastani. Suguvõsa suri ilmselt meesliinis välja 1917. aastal. Joachim Hane (suri pärast 1597), Rostocki raehärra Ernst Haen (Hahn) (1621–1701), kaupmees, Tallinna raehärra ja bürgermeister, mõisaomanik Johann Haen (Hahn) (suri 1710), kaupmees, Tallinna raehärra Eestimaa: Laekvere (Ladigfer) (1740ndad−1876), Põlli (Poll) (1732–1735) Ingerimaa: Ostrovo (doneeriti 1630) Mecklenburg: Detershagen (XVII sajandil), Hanshagen (XVII sajandil) Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930, lk 334, allmärkus. Adelheim, Georg. Das Revaler Bürgebuch 1624 – 1690 nebst Fortsetzung bis 1710. Tallinn: 1933. Nr 338 [1]. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930, lk 334–335. Adelheim, Georg. Das Revaler Bürgebuch 1624 – 1690 nebst Fortsetzung bis 1710. Tallinn: 1933. Nr 1270 [2]. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd IV. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1978, lk 388. Adelheim, Georg. Das Revaler Bürgebuch 1624 – 1690 nebst Fortsetzung bis 1710. Tallinn: 1933. Nr 1154 [3] Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 310–311. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 334–335 [4]. Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd IV. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1978. Lk 388. Hahni suguvõsa aadlivapp saidil Aadlivapid Ajalooarhiivis
Vorstipuder

Vorstipuder (murdes ka vorstiraba) on kodusel vorstitegemisel vorstitäidiseks kasutatav (tangu)puder. Vorstipuder keedeti varasemal ajal kodustes tingimustes tangupudrust märksa paksem, sellele lisati maitseained. Vorstipuder valmistati käsikivil või veskil jahvatatud odratangudest. Pudru hulka valiti jämedamad tangud, mida enne keetmist ka leotati. Mõnikord kasutati tangude asemel odrajahu. Sealiha(pekk) lõigati väikesteks tükkideks, hakiti sibul ja pandi patta parajasse veehulka keema. Pekitükid keedeti poolpehmeks, pärast seda lisati tangud. Kui puder valmis sai, lisati soola, vorstirohtu ehk harilikku punet ja köömneid. Vorstipudruga täideti läbi lehtri loomasooled, need seoti otstest kinni ning keedeti pajalt küpseks vorstiks. Saadud tanguvorste nimetatakse saartel, Põhja-Eestis ja Setumaal ka valgeks vorstiks. Kui vorstipudrule lisatakse seaverd, saadakse üle maa tuntud verivorstid. Enne söömist küpsetati vorstid varem ahjus või kerisel. Nii valmistatud vorstid on traditsiooniline jõulutoit. Tänapäevane vorstipuder ammusest palju ei erine, see koosneb suitsulihast, keedetud odrakruupidest, pannil hautatud sibulast ja punest. Kasutada võib ka hakkliha. Maitseks lisatakse soola ja musta pipart. Mõnel juhul kasutatakse maitselisaks tüümiani ja majoraani. Ainete vahekord vorstipudru koostamisel oli iga perenaise enda otsustada. Teistele öeldi vaid, et küll „ta juba teab, mis hea on”, ühtki retsepti ei antud. Vorsti tegemise põhilised tõekspidamised olid: Kui vorsti tehes tangud inimese käsi põletasid, siis võisid lambad surra. Kui tuline tukk puutus vastu pulma vorstipudru pada, siis pulmarahvas läks kaklema. Kui keegi läks külla kohta, kus parajasti vorsti tehti, tuli tulijal öelda: „Vorsti tehakse, mauku valatakse, üht lükatakse, mind vaest jäetakse vahele!” Seejärel ei olnud karta, et külaline vorstid ära nõiuks. Vorste ei tohtinud tegemise ajal kiita. Vorstide tegemise ajal ei tohtinud süüa. Vorste ei tohtinud teha sula ilmaga. Vorstide tegemise ajal ei tohtinud rääkida. Vorste ei tohtinud teha võõra nähes. Hirsipuder Jahupuder Kaerapuder Mulgipuder Puder Rukkipuder Tangupuder Tatrapuder [1]. Väike murdesõnastik. (vaadatud 16. veebruar 2022) Vorstipuder. Eesti keele seletav sõnaraamat, (vaadatud 16. veebruar 2022) Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 210 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 359 Bianca Mikovitš. "Ei ole saarlasel õigeid jõule valge vorstita!" Maaleht, 20. detsember 2012 Retsept portaalis kokaraamat.ee (vaadatud 16. veebruar 2022) Helje Valter. "Tanguvorst - Eesti rahvuslik toit" Estonian World Review, 18. detsember 2002 (vaadatud 16. veebruar 2022) Bianca Mikovitš, "Ei ole saarlasel õigeid jõule valge vorstita!" Maaleht, 20. detsember 2012, lk 22-23. Helmi Kurrik, "Vorstid", Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat VIII, 1932. Aliise Moora, "Eesti talurahva vanem toit" (1. osa), Valgus, 1980. Helje Valter "Tanguvorst - Eesti rahvuslik toit" Estonian World Review, 18. detsember 2002 Vorstid jõulutraditsioonis. Vaba Eestlane, 20. detsember 1967. Vorstilehter. Harjumaa Muuseum.
Pentatonix

Pentatonix (lühendatult PTX) on Texase osariigist Arlingtonist pärinev a cappella ansambel, kuhu praegu kuuluvad vokalistid Scott Hoying, Mitch Grassi, Kirstin Maldonado, Kevin Olusola ja Matt Sallee. Neid iseloomustavad pop-stiilis seaded koos vokaalsete harmooniate, riffide, löökpillide, skättimiste ja beatboxinguga ning nad avaldavad originaalmaterjalide kõrval kaverversioone kaasaegsetest popteostest või jõululauludest, mõnikord ka popurriidena. Pentatonix asutati 2011. aastal ja võitis seejärel NBC saate The Sing-Off kolmanda hooaja, saades auhinnaks 200 000 dollarit ja salvestuslepingu Sony Musicuga. Superfruit
Pezizomycotina

Pezizomycotina on kottseente alamhõimkond. Arthoniomycetes Dothideomycetes Eurotiomycetes Geoglossomycetes Laboulbeniomycetes Lecanoromycetes Leotiomycetes – hüüvikseened Lichinomycetes Orbiliomycetes Pezizomycetes – liudseened Sordariomycetes Pezizomycotina andmebaasis eElurikkus
Alexandria (Virginia)

Alexandria on maakonnaväline (maakondade koosseisu mittekuuluv) linn Ameerika Ühendriikides Virginia osariigis. See asub Potomaci jõe läänekaldal Washingtoni kesklinnast umbes 11 km lõunas. 2016 U.S. Gazetteer Files  Alexandria (Virginia) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna koduleht
Saccharomycotina

Saccharomycotina on kottseente alamhõimkond. Saccharomycetes – pärmkottseened
Taphrinomycotina

Taphrinomycotina on kottseente alamhõimkond. Neolectomycetes Pneumocystidomycetes Schizosaccharomycetes – kääriseened Taphrinomycetes – luudikseened
Downtown (Washington)

Downtown, harvem Center City, on Ameerika Ühendriikide pealinna Washingtoni kesklinn, kus asuvad paljud valitsusasutused, Valge Maja ja Kapitoolium.  Downtown (Washington) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Liudikulised

Liudikulised (Pezizaceae) on liudikulaadsete sugukond. Daleomyces – käsnliudik Paragalactinia Peziza – liudik Sarcosphaera – kroonliudik
Liudik

Liudik (Peziza) on kottseente perekond liudikulaadsete seltsist liudikuliste sugukonnast. Peziza ammophila – luiteliudik Peziza badia – pruun liudik Peziza cerea – kahvatu liudik Peziza echinospora – tuhaliudik Peziza fimeti – sõnnikuliudik Peziza saniosa – lillapiim-liudik Peziza varia – muutlik liudik Peziza vesiculosa – mõhkliudik Peziza violacea – lilla liudik Paragalactinia succosa – kollapiim-liudik Liudik andmebaasis eElurikkus
Veli Lošinj

Veli Lošinj (itaalia keeles Lussingrande) on küla, mis asub Lošinji nimelisel saarel Horvaatia maakonnas Primorje-Goras. Mali Lošinj  Veli Lošinj – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mali Lošinj

Mali Lošinj on väikelinn, mis asub Lošinji nimelisel saarel Horvaatia maakonnas Primorje-Goras. Register of spatial units of the State Geodetic Administration of the Republic of Croatia 2021 Croatian census: population data by age, sex, settlement Veli Lošinj  Mali Lošinj – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
ELVO

ELVO (kreeka keeles ΕΛΒΟ, lühend nimest Ελληνική Βιομηχανία Οχημάτων) on busside ja sõjaväesõidukite tootja Thessaloníkis. Lisaks ehitatakse eriautosid tuletõrje ja muude asutuste jaoks. ELVO asutati 1972. aastal Austria Steyr Daimler Puchi filiaalina. Siin valmistati Steyr 91 ja Steyr 680M seeria sõidukeid, Steyr tanke Kürassier, Leonidas ja traktoreid. Seoses emaettevõtte kriisiga müüdi Steyr Hellase tehas 1986. aastal riigile ja on sellest ajast alates tegutsenud ELVO nime all. Traktoritootmine lõpetati ja 1988. aastast laiendati militaardivisjoni endise emaettevõtte Steyr-Puch abiga. Mercedes-Benzi G-klassi (nagu W462 seeria) ja Leopard 2 (Leopard 2A6 HEL) toodetakse litsentsi alusel. 1993. aastal esitleti edukat ELVO C93800 Europe bussiseeriat, mis eksporditi Singapuri. Alates 2000. aastast erastati tehas uuesti järk-järgult ja seda haldab nüüd Mytilineos Holdings. 2001. aastal esitles ettevõte IAA-l (arendus koos TWT ja Pininfarinaga) kabrioletti Aletis, mis aga seeriatootmisse ei läinud. ELVO Bus (Niederflur- und Reisebusse) Neoplan Trolleybusse Mercedes-Benz G-Klasse W462 Hummer HMMWV M1114GR (4×4) Panzer ELVO Kentaurus Panzer Leopard 2A6 HEL Ettevõtte koduleht
Karikseenelised

Karikseenelised (Sarcoscyphaceae) on liudikulaadsete sugukond. Microstoma – lehterkarikseen Pithya Sarcoscypha – karikseen
Lehterkarikseen (perekond)

Lehterkarikseen (Microstoma) on karikseeneliste sugukonda kuuluv perekond seeni. Microstoma protractum – lehterkarikseen, ka punakupp Lehterkarikseen andmebaasis eElurikkus.
Karikseen

Karikseen (Sarcoscypha) on karikseeneliste sugukonda kuuluv perekond seeni. Sarcoscypha austriaca – harilik karikseen Sarcoscypha coccinea – verev karikseen Karikseen andmebaasis eElurikkus.
Limatünnikulised

Limatünnikulised (Sarcosomataceae) on liudikulaadsete sugukond. Plectania Pseudoplectania – pigiliudik Sarcosoma Urnula – urnseen Limatünnikulised andmebaasis eElurikkus.
Macrosilly

"Macrosilly" on eesti ansambli Honey Power debüütalbum. Selle andis 1. septembril 2006 CD-na välja SekSound. "Bonnie Meets Clyde" "Travelling Nonstop" "Fake Blue Sky" "Corsica" "Plug Me In" "Relax Relax (your stereo is fine)" "Bearhill" "Dreams" "Lights From Pillow" "Friends and Enemies" "Jaques de Secretkeeper" "Casino Stoner" "Learning to Walk" Plaati salvestati jaanuarist augustini. "Corsica", "Travelling Nonstop" ja "Fake Blue Sky" anti 2006 välja singlitena. "Travelling Nonstop" valiti mais 2006 Raadio 2 "nädala demoks". Albumi esitluskontserdid toimusid 31. augustil Von Krahlis ja 1. septembril klubis Rock & Roll. Kaanepilt ja muusikakatked Tõnis Erilaid, [https://www.ohtuleht.ee/204918 SL Õhtuleht, 2. september 2006 (arvustus) Mart Juur, Emajõe Röövelööbik, Postimees, 23. september 2006 (arvustus) Mart Niineste, Rokkivalt lõpetamata pop, Eesti Ekspress, 31. august 2006
Sarcosoma

Sarcosoma on limatünnikuliste perekond. Sarcosoma globosum – limatünnik
Wilhelm (Baden-Baden)

Wilhelm (30. juuli 1593 – 22. mai 1677) oli Baden-Badeni valitseja aastatel 1621-1677. Baden-Badenis sündinuna oli ta Badeni markkrahvi Eduard Fortunati ja Maria van Eickeni vanim poeg. Ta oli Geheimrat, Generalfeldmarschall ja Speyeri keiserlik Kammerrichter, mis andis telle hüüdnime: Wilhelm der Kammerrichter. Wilhelm oli ka Kuldvillaku ordu rüütel. Ta kasvatas pojapoega ja järglast Ludwig Wilhelm. Wilhelm sai Badeni valitsejaks alles pärast Johann T'Serclaes von Tilly võitu Wimpfeni lahingus Georg Friedrichi üle, kelle vend Ernst Friedrich oli 1594. aastal Baden-Badeni okupeerinud. Wilhelmi valitsemisajal kannatas Baden kohutava nõiajahi käes. Aastatel 1626-1631 esitati Baden-Badeni nõiaprotsessidel süüdistus umbes 244 inimesele, peamiselt naistele, ning 231 mõisteti süüdi ja põletati. 1631. aastal kaotas Wilhelm Badeni Rootsi kindralile Gustaf Hornile ja taastas kontrolli alles pärast Praha rahu (1635) ja Vestfaali rahu 24. oktoobril 1648. Selle lahingu ajal võeti Wilhelm vangi, kuid teda ei tuntud ära ja ta vabastati kui tavaline sõdur. Esimene abielu: Wilhelm abiellus 13. oktoobril 1624 Hohenzollern-Hechingeni krahvi Johann Georgi tütre Katharina Ursulaga (suri 2. juunil 1640). Ferdinand Maximilian (1625–1669) Leopold Wilhelm (1626–1671) Philipp Siegmund (1627–1647) Wilhelm Christoph (1628–1652) Hermann (1628–1691) Bernhard (1629–1648) Isabella Eugenie Klara (1630–1632) Katharina Franziska Henriette (1631–1691) Claudia (1633–1633) Henriette (1634–1634) Anna (1634–1708) Maria (1636–1636) Franz (1637–1637) Maria Juliane (1638–1638) Teine abielu: Wilhelm abiellus 1650. aastal Öttingen zu Balderni krahv Ernsti tütre Maria Magdalenaga (1619 – 31. august 1688). Philipp Franz Wilhelm (1652–1655) Maria Anna Wilhelmine (1655–1701) Karl Bernhard (1657–1678) Eva Maria