laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Thurgood Marshall United States Courthouse

Thurgood Marshall United States Courthouse, kõnekeeles tuntud ka kui U.S. Courthouse, on New Yorgi linnas Lower Manhattani ärikeskuses aadressil 40 Centre Street paiknev historitsistlikult uusklassitsistlikus-stiilis kõrgehitis. Seda kasutatakse kohtuhoonena. Selle projekteeris arhitektuuribüroo "Cass Gilbert & Cass Gilbert, Jr". 37-korruselise ja 179,83-meetri kõrgune hoone valmis aastatel 1933–1936. See on USA föderaalarhitektuuri üks võimsamaid ja omapärasemaid näiteid. 2. septembril 1987 kanti see Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places). Thurgood Marshall United States Courthouse hoone kirjeldus ja pildid veebileheküljel www.nyc-architecture.com
Nelson Tower

Nelson Tower on äripindadega kõrghoone New Yorgi linnas Midtown Manhattani ärikeskuses aadressil 450 7th Avenue. Hoonel on 46 korrust ja see on 170,7 meetrit kõrge. Hoone on ehitatud art déco stiilis ning see valmis aastal 1931. Nelson Tower hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Continental Bank Building

Continental Bank Building on äripindadega kõrghoone New Yorgi linnas Lower Manhattani ärikeskuses aadressil 30 Broad Street. Hoonel on 48 korrust ja see on 171 meetrit kõrge. See on ehitatud art déco stiilis ning valmis aastal 1932.  Continental Bank Building – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tura

Tura on alev Venemaal Krasnojarski krais, Evengi rajooni keskus. 1. jaanuarini 2007 oli Evengi autonoomse ringkonna keskus. http://www.gks.ru/dbscripts/munst/munst04/DBInet.cgi?pl=8006001
Aseri maastikukaitseala

Aseri maastikukaitseala on maastikukaitseala Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Kaitseala kogupindala on 611,1 ha. Kaitseala loodi eesmärgiga kaitsta looduslikke panga- ja palumetsi, soo- ja poollooduslikke kooslusi, kaitsealuste liikide elupaiku ning piirkonna keskkonnaseisundit. Aseri maastikukaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Aseri maastikukaitseala keskkonnaportaalis
Manhattan Municipal Building

David N. Dinkins Municipal Building või Manhattan Municipal Building on New Yorgis Lower Manhattani ärikeskuses aadressil 1 Centre Street paiknev maamärgilise tähendusega historitsistliku kunstisuuna uusrenessanss-stiilis kõrgehitis. Lisaks mõjutavad eklektilist ilmet selle uusklassitsistlikud elemendid ja beaux-arts'i stiilis skulptuurid. Tegu oli näitega ühest varajasemast täiskõrguses pilvelõhkujast. Kõrghoones asuvad New Yorgi linnavalitsuse osakondade tööruumid, selle kõrval New Yorgi raekojas asuvad linnapea ja linnavolikogu ametiruumid. Hoone projekteeris tollane maailma suurim arhitektuuribüroo McKim, Mead & White. 41-korruseline ja 182,9 meetri kõrgune U-kujulise põhiplaaniga linna esimunitsipaalhoone valmis aastatel 1909–1914, kuna linnavalitsus vajas rohkem ruume. See tähistab sümboliseerivalt viie tulevase linnajao – East Bronxi piirkonna, Queensi maakonna, Brooklyni linna ning Staten Islandi saare – koondumist ühiseks suurlinnaks New Yorgiks, mis teostus 1. jaanuaril 1898. Valmides oli hoone kõrguselt neljas maailmas. Tornitipul paiknev Adolf A. Weinmani loodud kullatud skulptuur "Linnakodanluse au" on suuruselt linna teine skulptuur Vabadussamba järel. Väidetavalt olevat kõrghoone inspireerinud Jossif Stalinit sedavõrd, et Moskva Riikliku Ülikooli peahoone (1949–1953) ja paljud teised stalinistliku arhitektuuri näited Nõukogude Liidus ja tolle satelliitriikides ehitati seda klassitsistlikku välisilmet eeskujuks võttes. Aastast 1966 on tegu New Yorgi Mälestusmärkide Säilitamise Komisjoni poolt kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark) kuulutatud ehitisega. 1972 kanti see Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse (National Register of Historic Places). Selle maailma ühe suurima, 2000 töökohaga valitsushoone välisküljed restaureeriti 1999. aastal. Kõrghoone ehitus umbes aastal 1912 Vaade Manhattani sillalt Colin Campbell Cooperi õlimaal Manhattan Municipal Building talvel Tornitipu skulptuur "Linnakodanluse au" New Yorgi raekoda http://www.nyc-architecture.com/SCC/SCC030.htm Manhattan Municipal Building hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Mäetaguse maastikukaitseala

Mäetaguse maastikukaitseala on maastikukaitseala Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Mäetaguse alevikus. Kaitseala kogupindala on 53,2 ha. Kaitseala loodi eesmärgiga kaitsta mitmesuguseid elupaigatüüpe (nt puisniite, sürjametsi), samuti karvase maarjalepa kaitse. Mäetaguse maastikukaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Mäetaguse maastikukaitseala keskkonnaportaalis
Nõva-Osmussaare linnuala

Nõva-Osmussaare linnuala on linnuala Harju ja Lääne maakonnas. Linnuala kogupindala on 24 745 ha. Linnualal kaitstakse teiste seas järgmiste lindude elupaikasid: nõmmekiur, kassikakk, must-toonekurg, merikotkas. Nõva-Osmussaare linnuala keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Nõva-Osmussaare linnuala keskkonnaportaalis
Parmu looduskaitseala

Parmu looduskaitseala on looduskaitseala Võru maakonnas Rõuge vallas. Kaitseala kogupindala on 1026,7 ha. Kaitseala loodi eesmärgiga kaitsta mitmesuguseid elupaigatüüpe (nt lamminiite, rabametsi), samuti mitmeid I või II kategooria kaitsealuseid liike. Parmu looduskaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Parmu looduskaitseala keskkonnaportaalis
Peetri jõe maastikukaitseala

Peetri jõe maastikukaitseala on maastikukaitseala Võru maakonnas Rõuge vallas. Kaitseala kogupindala on 499,6 ha. Hoiuala loodi eesmärgiga kaitsta Peetri jõe devoni liivapaljandeid ja sälkorgu, sealse ala liike ja mitmesuguseid elupaigatüüpe. Peetri jõe maastikukaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Peetri jõe maastikukaitseala keskkonnaportaalis
Pühametsa looduskaitseala

Pühametsa looduskaitseala on looduskaitseala Saare maakonnas Saaremaa vallas. Kaitseala kogupindala on 57 ha. Kaitseala loodi eesmärgiga kaitsta mitmesuguseid elupaigatüüpe (nt puiskarjamaasid, alvareid), samuti mitmete kaitsealuste liikide elupaikasid (nt käokeel, kuradi-sõrmkäpp, harilik porss). Pühametsa looduskaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Pühametsa looduskaitseala keskkonnaportaalis
Ropka-Ihaste looduskaitseala

Ropka-Ihaste looduskaitseala on looduskaitseala Tartu maakonnas. Kaitseala kogupindala on 790,6 ha. Kaitseala moodustati 2014. aastal varasema Aardla järve kaitseala baasil eesmärgiga kaitsta Ropka-Ihaste luhta, mitmesuguseid elupaigatüüpe (nt lamminiite, huumustoitelisi järvi), samuti mitme kaitsealuse liigi (nt tõugjas, tiigilendlane, suur-kuldtiib) elupaiku. Ropka-Ihaste looduskaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) RT I, 21.10.2014, 10 Ropka-Ihaste looduskaitseala keskkonnaportaalis
Hanya Yanagihara

Hanya Yanagihara (sündinud 20. septembril 1974 Los Angeleses) on Hawaii ja korea päritolu Ameerika Ühendriikide (nais)kirjanik. Ta sündis 1974. aastal Los Angeleses, tema isa oli Hawaii päritolu hematoloog-onkoloog Ronald Yanagihara; ema oli sündinud Seoulis. Ta lõpetas Honolulus keskkooli (Punahou High School). Ta on elanud Hawaiil, New Yorgis, Baltimore'is, California ja Texase osariigis. Ta lõpetas 1995. aastal naistele mõeldud Smith College'i. Seejärel töötas ta New Yorgis publitsistina: 2007. aastast ajakirjas Condé Nast Traveler ja 2015. aastast ajakirjas T: The New York Times Style Magazine. Tema esimene romaan "The People in the Trees", mis ilmus 2013. aastal, põhineb Daniel Carleton Gajduseki juhtumil. Teos ilmus 2016. aastal ka eesti keeles pealkirjaga "Inimesed puude võras", tõlkinud Krista Eek; raamat ilmus sarjas "Punane raamat".
Soontaga looduskaitseala

Soontaga looduskaitseala on looduskaitseala Tõrva, Elva ja Otepää vallas. Kaitseala kogupindala on 1225,3 ha. Kaitseala loodi eesmärgiga kaitsta mitmesuguseid elupaigatüüpe (nt lamminiite, rabametsi), samuti mitmete kaitsealuste liikide elupaikasid (nt palu-karukell). 2017. aasta 29. septembrist kuni 1. oktoobrini toimub Soontaga looduskaitsealal Eesti ornitoloogiaühingu korraldatavad linnukaitsetalgud, mille tingis kassikaku kriitiline seis. Soontaga looduskaitseala keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Katre Palo (13. september 2017). "Uudistaja 13.09.2017". Loodusajakiri. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2017. Soontaga looduskaitseala keskkonnaportaalis
Suursoo-Leidissoo linnuala

Suursoo-Leidissoo linnuala on linnuala Harju ja Lääne maakonnas. Linnuala kogupindala on 22 629 ha. Linnualal kaitstakse teiste seas järgmiste lindude elupaikasid: kaljukotkas, must-toonekurg, soo-loorkull. Suursoo-Leidissoo linnuala keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Suursoo-Leidissoo linnuala keskkonnaportaalis
Luguse jõgi

Luguse jõgi on jõgi Hiiu maakonnas. Jõgi on 19,8 km pikk, valgla pindala on 97,1 km². Jõgi suubub merre. Luguse jõgi keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Luguse jõgi keskkonnaportaalis
Pahtpää jõgi

Pahtpää jõgi on jõgi Põlva maakonnas. Jõgi on 15 km pikk, valgla pindala on 37,5 km². Jõgi suubub paremalt poolt Võhandu jõkke. Pahtpää jõgi keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Pahtpää jõgi keskkonnaportaalis
Pähni oja

Pähni oja (ka Pähni jõgi) on oja Haanja kõrgustiku edelaosas Võrumaal Rõuge vallas. Oja on 17,8 km pikk, valgla pindala 69,2 km². Oja algab Kogrõ külast ja suubub paremalt Peeli jõkke. Tähtsaim lisaoja on vasakult suubuv Kolga oja. Pähni oja keskkonnaportaalis (vaadatud 2.01.2017) Pähni oja keskkonnaportaalis
Vahejõgi

Vahejõgi (ka Vana-Võhandu jõgi) on jõgi Võru maakonnas Võru linnas ja Roosisaare külas. Jõe pikkus on 1,4 km. Jõgi suubub paremalt Võhandu jõkke. Vahejõgi keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Vahejõgi keskkonnaportaalis
Rasivere oja

Rasivere oja (ka Rasivere kraav) on kraav Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Kraavi pikkus on 6,7 km ja valgla pindala 13,8 km². Kraav suubub vasakult poolt Anguse jõkke. Rasivere oja keskkonnaportaalis (vaadatud 2.11.2018) Rasivere oja keskkonnaportaalis
Haiba oja

Haiba oja (ka Haiba peakraav) on peakraav Harju maakonnas Saue vallas. Kraav on 5,7 km pikk, valgla pindala on 12,1 km². Kraav suubub vasakult poolt Vasalemma jõkke. Haiba oja keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Haiba oja keskkonnaportaalis
Igavere peakraav

Igavere peakraav on peakraav Harju maakonnas. Kraav on 5 km pikk, valgla pindala on 14,5 km². Kraav suubub paremalt poolt Leivajõkke. Igavere peakraav keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Igavere peakraav keskkonnaportaalis
Triigi peakraav

Triigi peakraav on peakraav Harju maakonnas Kose vallas. Kraav on 1,4 km pikk, valgla pindala on 7,6 km². Kraav suubub paremalt poolt Kuivajõkke. Triigi peakraav keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Triigi peakraav keskkonnaportaalis
Oriküla jõgi

Oriküla jõgi (ka Karida peakraav) on jõgi Saaremaa lääneosas. Jõgi on 9,2 km pikk, valgla pindala 38 km². Jõgi suubub vasakult Kärla jõkke. Oriküla jõgi keskkonnaportaalis (vaadatud 2.01.2017) Oriküla jõgi keskkonnaportaalis
Paunaste kraav

Paunaste kraav (ka Kõue peakraav) on kraav Kõrvemaa lõunaosas Harjumaal Kose vallas. Kraav on 2,4 km pikk, valgla pindala 6,3 km². Kraav algab Lagisoo põhjaservalt ja suubub paremalt Kuivajõkke. Paunaste kraav keskkonnaportaalis (vaadatud 2.01.2017) Paunaste kraav keskkonnaportaalis
Ohtu peakraav

Ohtu peakraav on peakraav Harju maakonnas. Kraav on 4,4 km pikk, valgla pindala on 6,8 km². Kraav suubub paremalt poolt Vasalemma jõkke. Ohtu peakraav keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017) Ohtu peakraav keskkonnaportaalis
Nirkjõgi

Nirkjõgi (ka Padu peakraav) on peakraav Lääne-Virumaal Vinni ja Väike-Maarja vallas. Jõgi on 10,1 km pikk, valgla pindala on 69,3 km², suubub vasakult Pedja jõkke. Kohanimenõukogu 11.06.2014 koosoleku otsus nr 53 Nirkjõgi keskkonnaportaalis (vaadatud 02.01.2017)
Andreas Künzli

Andreas Künzli (sündinud 5. veebruaril 1962 Luzernis) on Šveitsi slavist ja esperantist. Künzli hakkas esperanto ja teiste tehiskeeltega tegelema 1979. aastal, kui osales Luzernis toimunud 64. esperanto-kongressil. 1986–1992 juhtis ta esperanto-saateid Schweizer Radio Internationalis. Ta on põhjalikult uurinud Venemaa keisririigis 19. sajandi teisel poolel ja 20. sajandi alguses eksisteerinud tehiskeelte liikumisi. Sellega seoses on ta tegelenud Eestis elanud baltisaksa harrastuskeeleteadlase Edgar von Wahli elu ja tegevuse uurimisega. 2009. aastal esines Künzli Tartus konverentsil "Rahvusvahelised keeled eurolingvistika ja interlingvistika kontekstis", kus pidas Wahlist ettekande. Universalaj Lingvoj en Svislando. La Chaux-de-Fonds: Svisa Esperanto-Societo 2006. L. L. Zamenhof (1859-1917). Esperanto, Hillelismus (Homaranismus) und die "jüdische Frage" in Ost- und Westeuropa. Wiesbaden: Verlag Harrassowitz 2010. Eine neue Sprache für Russland und die ganze Welt: Der zähe Kampf der Esperantisten gegen Unterdrückung, Verbote, Zensur und politische Reaktion in einer dem Untergang geweihten Zivilisation Unabhängige Schweizer Interlinguistische Studien, Nr 3, 2015. Gaby Ochsenbein. 120 Jahre Esperanto und noch immer kein Durchbruch swissinfo.ch, 17. august 2007. Lühikroonika Keel ja Kirjandus, nr 11, 2009, lk 886. Andreas Künzli koduleht
Sisseütlev kääne

Sisseütlev kääne ehk illatiiv on üks sisekohakäänete hulka kuuluv sihikääne, mis esineb näiteks eesti, soome, leedu ja ungari keeles. Olenevalt sõna tähendusest võib illatiiv eesti keeles väljendada: sihtkohta (koju tulema; tuppa astuma) sihtaega (päevast päeva) sihtseisundit (mõttesse vajuma) isikut, eset või nähtust, kellele või millele mingi tegevus on suunatud (Meelisesse kiinduma; ettepanekusse suhtuma) põhjust (vähki surema) Eesti keeles on sisseütleva käände tunnuseks käändelõpp -sse, mis lisatakse sõna omastava käände vormile. Teatud sõnatüüpide puhul on võimalik moodustada ka lühikest sisseütlevat käänet. Lühike sisseütlev kääne on tekkinud ajaloolise käände tunnuse kokkusulamisel tüvega. Lühikese sisseütleva käände tunnused: Ø (küla: külla) -de (keel: keelde) -tte (vesi: vette) Mitmete eestikeelsete sõnade puhul on pikk ja lühike sisseütleva käände vorm alati paralleelselt kasutatavad, samas leidub sõnu, mille puhul kasutatakse lühikest vormi, et väljendada kohatähendust ning pikka vormi sõltuvusmääruse väljendamiseks: Ma kukkusin jõkke (mitte jõesse). Ma kiindusin jõesse (mitte jõkke). Suunduv kääne (aditiiv) Mati Erelt, Tiiu Erelt, Kristiina Ross. "Eesti keele käsiraamat". Eesti Keele Instituut.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "Eesti keele grammatika tabelid" (PDF). Eesti Keele Instituut.
Justyna Steczkowska

Justyna Maria Steczkowska (sündinud 2. augustil 1972 Rzeszówis) on poola pop- ja džässlaulja. Ta esindas Poolat 1995. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Sama" ja saavutas 18. koha. "Dziewczyna Szamana" (1996) "Naga" (1997) "Na koniec świata" (1999) "Dzień i noc" (2000) "Mów do mnie jeszcze" (2001) "Alkimja" (2002) "Złota kolekcja: Moja intymność" (2003) "Femme Fatale" (2004) "Daj mi chwilę" (2007) "Puchowe kołysanki" (2008) "To mój czas" (2009) "Mezalianse" (2011) "XV" (2012) "Puchowe kołysanki 2" (2013) "Anima" (2014) "I na co mi to było?" (2015) "Moja intymność" (1995) "Sama" (1995) "Dziewczyna szamana" (1996) "Grawitacja" (1996) "Oko za oko" (1996) "Niekochani" (1996) "Tatuuj mnie" (1997) "Niebezpieczne związki" (1997) "Za dużo wiesz" (1997) "Za karę" (1998) "Kici, kici maj" (1998) "Kryminalna miłość" (1998) "Na koniec świata" (1999) "Kosmiczna rewolucja" (2000) "Świat jest niewierny" (2000) "Podróżując" (2000) "To koniec!" (2001) "Mów do mnie jeszcze" (2001) "Co to jest miłość" (2001) "Mówisz do mnie moja" (2002) "Śpiewaj "Yidl mitn fidl" (2002) "Świt! Świt!" (2002) "Wszyscy braćmi być powinni" (2003) "Zadzwoń do mnie" (2004) "Sex Appeal" (2005) "Samotni" (2005) "Tłum" (2006) "To tylko złudzenie (To nie miłość)" (2007) "Tu i tu" (2007) "Daj mi chwilę" (2007) "Choć wieje, pada, grzmi" (2007) "Wracam do domu" (2007) "Tajemnice uczuć" (2008) "To mój czas" (2009) "Tango" (2009) "Proszę cię, skłam" (2009) "Tylko ty znasz te zaklęcia" (2010) "Kim tu jestem" (2010) "Sanktuarium" (2012) "Terra" (2014) "Kochankowie syreny" (2014) "Leć" (2015) "High heels" (2015) "Kto wciska mi kit" (2015) "Płoną maki, kapie wino" (2016) Ametlik koduleht
Sangrūda

Sangrūda on küla Leedus Kalvarija omavalitsuses, Sangrūda valla halduskeskus. Küla asub Gazda jõe kaldal. Sangrūdas on postkontor, keskkool ja raamatukogu. Aastal 1738 mainiti esimest korda sealset riigimõisa. Küla ennast mainiti esimest korda aastal 1744. Hiljem sai sealsest mõisast Mockava mõisa karjamõis. Aastal 1824 anti sealne mõis Aleksandr Suvorovile. Pärast seda, kui Leedu ja Poola vaheline piir välja kujunes, moodustati sinna aastal 1924 kihelkond ja ehitati kirik, kuna ümbruskonna kihelkonnakirik jäi Poola poolele Puńskisse. Kirik põles aastal 1971 maha, aastal 1973 ehitati sealne pastoraat aga kirikuks ümber. Aastal 1999 ehitati selle kõrvale uus modernistlik kirikuhoone. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 02.01.2017. Küla portaalis vietoves.Lt
Osastav kääne

Osastav kääne ehk partitiiv on abstraktne ehk grammatiline kääne, mis on kasutusel peamiselt soome-ugri keeltes. Eesti keeles väljendatakse partitiiviga piiritlematust või osalisust. Osastavat käänet kasutades vormistatakse eesti keelesː osasihitist (pilti vaatama) osasihitiselaadset aja- või kvantumimäärust (ei möödu päevagi) osaalust (laual oli raamatuid) osaöeldistäidet (ta oli meie parimaid töötajaid) hulgasõna laiendit (siin on kaks kooki) mitmuslikku lisandit (Karl, meie vanimaid töötajaid, lahkus) Partitiivil on eesti keeles neli ainsuse vormides esinevat tunnustː -t (kallasː kallast) Ø (majaː maja) -d (suuː suud) -tt (vesiː vett) Mitmuses esinevaid tunnuseid on kaks, mille valik sõltub sõna vokaalmitmuse tüübistː Ø (koerː koeri) -d (hapeː happeid) Lisaks neile on vokaalmitmuse puudumisel võimalik moodustada mitmuse osastavat käänet käändelõpuga -sid (koiː koisid). Sid-vorm võib sealhulgas esineda ka vokaalmitmust lubavate sõnade paralleelvormina (koerː koeri, koerasid), kuid selline kasutus võib mõjuda arhailiselt. Mati Erelt, Tiiu Erelt, Kristiina Ross. "Eesti keele käsiraamat" (PDF). Eesti Keele Instituut.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "Eesti keele grammatika tabelid" (PDF). Eesti Keele Instituut.
Kalev Kruup

Kalev Kruup (19. veebruar 1920 Järvamaa Põikva küla Krupi talu – 13. jaanuar 2016 Austraalia) oli eesti arstiteadlane ja psühholoog. Kalev Kruup õppis Põikva külakoolis ja Laupa algkoolis, mille lõpetas 1933. Järgnesid õpingud Järva Maakonna Paide Avalikus Ühisgümnaasiumis, mille lõpetas 1938 cum laude. Edasi õppis ta Tartu Ülikoolis arstiteaduskonnas 1940–1944. Põgenes 1944. aastal Saksamaale, kus õppis 1944–1945 Gießeni Justus Liebigi Ülikoolis arstiteaduskonnas. 1949 omandas Kalev Kruup Saksamaal Freiburgis meditsiinidoktori kraadi . 1949. aastal emigreerus ta Austraaliasse, kus jätkas õpinguid Tasmaania Ülikooli filosoofiateaduskonnas 1953–1956. Ta pidi omandama seal kehtivad arstiõigused. 1956 sai ta Tasmaanias BA teaduskraadi ja 1957 järgneva teaduskraadi. 1957 lõpetas Tasmaania Ülikooli psühholoogiateaduskonna. Kruup töötas Lõuna-Austraalias Flindersi Ülikoolis. Oli Tasmaania Ülikooli psühholoogia dotsent 1959–1985. Kalev Kruup oli aktiivne ka ühiskondlikus tegevuses: Ta oli Austraalia Psühholoogia Assotsiatsiooni liige; Austraalia Hobarti Eesti Seltsi asutajaliige ja esimees; Austraalia Migratsiooni Keskuse abiesimees, esimees ja laekur; Tasmaania Eesti Seltsi asutajaliige, esimees kuni 2009. aastani. Kalev Kruup on avaldanud psühholoogia teemalisi kirjutisi ning ülevaateid Austraalia eestlastest. Austraalia Föderatsiooni medal Austraalia orden teenete eest Eesti rahvusgrupi ja paljukulturismi heaks 1991 Eesti Punase Risti teenetemärk, IV kl 2001 http://www.folklore.ee/rl/fo/austraalia/rmt/EAI/kruup.htm http://isik.tlulib.ee/index.php?id=1777
Oiva Toikka

Oiva Kalervo Toikka (29. mai 1931 Viiburi – 22. aprill 2019 Helsingi) oli soome klaasikunstnik. Ta on peamiselt tuntud tänu Soome firmale Iittala kujundatud klaasnõudele. Nooruses keraamikat õppinud Toikka liikus hiljem edasi klaasikunsti juurde. Klaasnõude kõrval on Toikka peamiselt tuntud tänu 1971. aastast alates valmistatud Iittala klaaslindudele. Toikka kujundatud esemeid valmistatakse Nuutajärvi klaasitehases. Toikka töötas edukalt ka muudes valdkondades. Ta oli lavakujundaja ja kostüümikunstnik, tehes eelkõige koostööd soome lavastaja Lisbeth Landefortiga; viimastel aastatel oli ta seotud ka mitme Soome rahvusooperi lavastustega. Ühtlasi on ta aastate jooksul loonud mitmeid kangadisaine Marimekko kollektsioonidele. Toikka loomingut uurinud Jack Dawson näeb seda pigem mõjutatuna üldisematest klaasikunstis valitsevatest suundumustest, mitte niivõrd Põhjamaade kunstist. Toikka ise on kaasaegse kunsti asemel seostanud oma loomingut varasemate ajastute esteetikaga, öeldes selle määratlemiseks: ""Barokne" on minu loomingu kirjeldamiseks väga täpne sõna – on ju üks selle algseid tähendusi "korrapäratu kujuga pärl"." Alfons Hannes (mit Beiträgen von Wolfgang Kermer und Erwin Eisch): Die Sammlung Wolfgang Kermer, Glasmuseum Frauenau: Glas des 20. Jahrhunderts; 50er bis 70er Jahre. Schnell & Steiner, München, Zürich, 1989 (= Bayerische Museen; 9) ISBN 3-7954-0753-2, p. 56-58. Birds by Toikka 2008. Publication of the Iittala Group, Helsinki, 2008. Oiva Toikka Glass and Design. Jack Dawson. Werner Söderström, 2007. Glass on wings – Oiva Toikka. thisisFINLAND.fi. Oiva Toikka – Design Museo
Asendus (keeleteadus)

Asendus on süntaktiline protsess, mille puhul kasutatakse tekstis üldise tähendusega asendussõnalist väljendit (asendusvormi), mis on mingi samas tekstis antud konkreetsema tähendusega moodustaja (lähtevormi) suhtes samamõisteline. Nt Kui poiss oli uut jopet (lähtevorm) natuke aega kandnud, tuli see (asendusvorm) siiski poodi tagasi viia. Asendussõnad ehk asendavad pronoomenid, proadverbid ning osaliselt ka proverbidena toimivad verbid saavad iga kord konkreetse sisu seosest lähtevormiga. Asendusvorm võib tähistada: lähtevormiga sama objekti või nähtust (Nt Mari ehtis ennast peole. Jüri juba ootas teda.) samaliigilist, ühenimelist objekti (Nt Viisin sõbrale kingiks lambi, aga tal on see juba olemas.) samalaadset tunnust, tegevust, seisundit, protsessi (Nt Päev oli vihmane. Ka järgmine tõotab tulla samasugune.) Asendus võib olla lausesisene või lausetevaheline. Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare. Eesti keele grammatika. II osa: süntaks. Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut. Tallinn. 1993. Mati Erelt, Tiiu Erelt, Kristiina Ross 1997. Eesti keele käsiraamat. Tallinn: Eesti keele Sihtasutus