laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Herbert Tampere

Herbert Tampere (sünninimi Herbert Käkk,1. veebruar 1909 Uniküla, Rannu vald – 19. jaanuar 1975 Rannu) oli eesti folklorist ja muusikateadlane. Ta õppis 1927–1933 Tartu Ülikoolis, filoloogiakandidaadi kraadi sai 1962. aastal. Herbert Tampere oli luuletaja Jakob Tamme õepoeg. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 516. Richard Alekõrs. Jakob Tamm : ühe inimese elu ja töö lugu. Tallinn, 1978, lk. 6 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Lea Tormis

Lea Tormis (sündinud 17. detsembril 1932 Pikasilla külas Aakre vallas) on eesti teatriteadlane. 1956–1959 Kultuuriministeeriumi Kunstide Valitsuse repertuaaritoimetaja 1959–1960 Tallinna Riikliku Keskarhiivi kirjandus- ja kunstiarhiivi teadur 1957–1963 Tallinna Koreograafiakooli teatriajaloo õppejõud 1963–1992 töö Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis 1961–... Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli teatriajaloo õppejõud (aastast 1996 professor, aastast 2003 emeriitprofessor) Lea Tormis on kirjutanud teatriloolisi ja -kriitilisi artikleid, teatriprotsessi analüüse, teinud kaastööd teatmeteostele ning teatrisaateid Eesti Televisioonis ja Eesti Raadios. Alates 2018. aastast on ta osalenud teatrisaates "Teatrivaht". 1986 Priit Põldroosi nimeline auhind 1989 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind 1995 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk 2002 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind (koos Reet Neimariga) 2010 Eesti Vabariigi kultuuripreemia elutöö eest 2018 Eesti Rahvuskultuuri Fondi eristipendium 2020 Rahvusmõtte auhind Veljo Tormis oli Lea Tormise abikaasa. Lea Tormise isa oli Paul Rummo, tema vend on Paul-Eerik Rummo. Lea Tormis on Tõnu Tormise ema. Meelis Oidsalu (17.12.2022). "KULTUURIS KUUM ⟩ Lea Tormis: ambivalentsus ja peitusemäng tuleb kunstile kasuks". Postimees.ee. Vaadatud 17.12.2022. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Rahvusmõtte auhind". Tartu Ülikool. Vaadatud 9. detsembril 2022. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 545.
Ülo Torpats

Ülo Torpats (15. november 1920 Tartu – 20. jaanuar 1988 Tartu) oli eesti klassikaline filoloog ja tõlkija. Ta lõpetas aastal 1940 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 1951. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli klassikalise filoloogina ja töötas Tartus keeleõpetajana. 1951–1953 töötas ta Eesti Põllumajandusakadeemias, 1955–1956 ning alates 1960. aastast Tartu Riikliku Ülikooli Lääne-Euroopa kirjanduse ja klassikalise filoloogia kateedri, 1971–1982 võõrkeelte kateedri õppejõuna. Friedrich Schiller, "Esseesid: sari kirju", Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1961 Erasmus Rotterdamist, "Narruse kiitus", Tallinn: Eesti Raamat, 1967 Karl Ernst von Baer, "Eestlaste endeemilistest haigustest", Loomingu Raamatukogu 33, 1976 Sophokles, "Kuningas Oidipus" (koos Ain Kaalepiga), Tallinn: Eesti Raamat, 1977 Renessansi kirjanduse antoloogia. Toim A. Kurtna, H. Rajamets. Tallinn: Eesti Raamat, 1984. http://www.htg.tartu.ee/?sub=lennud&aasta=1940 Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 547.
Royal Princess

Royal Princess (1984), ristluslaev, ehitatud kui Royal Princess (1984—2005), Artemis (2005—2011), alates 2011. aastast Artania. Royal Princess (2001), ristluslaev, ehitatud kui R Eight (2001–2003), Minerva II (2003–2007), Royal Princess (2007–2011), Adonia (2011–2018), alates 2018. aastast Azamara Pursuit. Royal Princess (2012), ristluslaev, ehitatud 2012.
Kobarsüsik

Kobarsüsik (ka kobarjas tõlvsüsik; Xylaria polymorpha) on süsikuliste sugukonda kuuluv kottseen. Kobarsüsik kasvab lehtpuude kõdukändudel ja lamapuidul. Kobarsüsiku stroomad on kuni 10 cm pikkused kobratena kasvavad mustjad ja pirnjad moodustised. Seest on need helevalged ja sitke kiulise viljalihaga. Tundmatu seen koduaias, Eesti Loodus, Mai 5/2012 Kobarsüsik andmebaasis eElurikkus
Cosimo Tura

Cosimo Tura (ka Il Cosmè või Cosmè Tura; u 1430 Ferrara – 1495 Ferrara) oli itaalia vararenessansi (quattrocento) maalikunstnik, üks Ferrara koolkonna rajajatest. Ta oli Francesco Squarcione õpilane. Hiljem töötas ta Ferrara hertsogite Borso ja Ercole d'Este heaks. 1460. aastal hakkas Ferrara õukond talle regulaarset tasu maksma. Tema õpilaste seas olid Francesco del Cossa ja Francesco Bianchi. Tema maalitud on näiteks Palazzo Schifanoia freskod ja Ferrara toomkiriku altaripaneelid.
Naaskelnokk

Naaskelnokk (Recurvirostra avosetta) on linnuliik naaskelnoklaste sugukonnast naaskelnoka perekonnast. Naaskelnokk on 42–45 cm pikkune lind. Sulestik on valdavalt valge, kuid hoosuled ja pea ülapool on mustad. Jalad on punased või sinakashallid. Naaskelnokal on iseloomulik punane, pikk (7,5–8,5 cm), kitsas ja ülespoole kaarduva otsaga nokk. Naaskelnokk kaalub 290–400 grammi. Tiibade siruulatus on 78 cm. Naaskelnokk asuatab hajusalt stepi soolajärvede kaldaid Doonaust Taga-Baikalimaa kaguosani ning Musta, Aasovi, Kaspia ja Araali mere rannikualasid. Lind on levinud veel Läänemere lõunarannikul, Vahemere maades, Ees-Aasias, Mongoolias, Loode-Hiinas, kohati Aafrikas, Austraalias ja Tasmaanias. Eestis on lind püsivalt pesitsenud alates 20. sajandi teisest poolest Hiiumaal Käina lahe ääres ning mõnedel Eesti läänesaartel. Lind rändab talveks Aafrikasse ja Lõuna-Aasiasse. Naaskelnokk pesitseb mererannal. Pesa ehitab ta kivide vahele. Kurnas on mais-juunis 4 muna, mida mõlemad vanemad hauvad keskmiselt 23 päeva. Poegade eest hoolitsemine piirdub territooriumi valvamisega ja poegade soojendamisega, mis kestab 28–40 päeva. Eestis hinnatakse naaskelnoka pesitsusaegset arvukust 150–300 paarile. Naaskelnoka peamiseks toiduks on pisivähilised, veeputukate vastsed, limused ja veetaimede seemned. Vanim teada olev naaskelnokk on olnud 27 aastane, tavaline eluiga jääb 10–12 aasta juurde. http://bio.edu.ee/loomad/Linnud/RECAVO2.htm "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2003–2008" (PDF). Hirundo. Eesti Ornitoloogiaühing. 2009. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2011. Vaadatud 19. mail 2012. http://www.looduspilt.ee/loodusope/index.php?page=liigitutvustused_liik&id=111 Naaskelnokk andmebaasis eElurikkus
Deutschland (1998)

Deutschland oli viimane ristluslaev, mis sõitis Saksamaa lipu all ja kuulus ettevõttele Deutschland Beteiligungs GmbH. Laeva käitas laevafirma Deutsche Kreuzfahrt Management Services GmbH. Laev ehitati Howaldtswerke-Deutsche Werft AG laevatehases Kielis Saksamaal 1998. aastal. Septembrist 2015 kuni aprillini 2016 kandis laev nime World Odyssey. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 328 Howaldtswerke-Deutsche Werft AG laevatehases 1. detsembril 1996 ning 16. jaanuaril 1998 lasti laev vette. 11. mail 1998 ristis laeva Deutschlandiks Saksamaa president Richard von Weizsäcker. Esmareisile Norra poole asus Deutschland 16. mail 1998. 2012. aastal sõitis laev kruiisidele Travemündest: Läti–Eesti–Venemaa, Travemünde–Hafnarfjördur, Island (Norra, Island, Gröönimaa). Saksamaa olümpiakomitee kasutas Deutschlandi fännide majutamiseks 2012. aasta suveolümpiamängude ajal ning laeva pardal Champions Clubis tähistati Gerd Kanteri rivaali Robert Hartingi võitu. 15. augustil 2012 jõudis luksuslaevaga Deutschland koju 217 sportlast, keda oli Hamburgi sadamasse tervitama tulnud 10 000 inimest. 26. mail 2013 avas Deutschland Saaremaa kruiisihooaja. 11 augustil 2012 pidutses Deutschlandi pardal Londoni olümpiamängudel maahokis kuldmedali võitnud Saksamaa meeskond. Laevale pidutsemise käigus tekitatud kahju eest esitas omanik Peter Deilmann 500 000 euro suuruse arve. Deutschland lahkub Bremerhavenist (2011) Deutschland Elbel (2012) Deutschland Tallinnas (2012) Deutschland saabub Saksamaa olümpiakoondisega Hamburgi sadamasse Deutschland lahkub Tallinnast (2012) "Deutschland (1998) Fakta om fartyg". Originaali arhiivikoopia seisuga 30.07.2012. Vaadatud 3.08.2013. (rootsi keeles) Lloyd Register Vessel Status - 9141807 Kreuzfahrten mit der MS Deutschland 2012/2013 (saksa keeles) Startschuss für London 2012 (saksa keeles) Robert Harting nach Olympiasieg beklaut (saksa keeles) "Galerii: Saksamaa olümpiakoondis jõudis luksuslaevaga kodusadamasse". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. august 2012. Vaadatud 15. augustil 2012. Deutschland avas Saaremaa kruiisihooaja Postimees, 26.05.2013 21:08 "Saksa maahokikoondis tekitas luksuslaeval hiigelkahju". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2012. Vaadatud 30. augustil 2012.
Heli (eesnimi)

Heli on eesti naisenimi. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 19. mai 2012 seisuga 2373 Heli-nimelist inimest. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Heli 2325 naisel. Heli oli Eestis populaarsuselt 68. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Heli vanuserühmas 55–59, kus neid on 10 000 elaniku kohta 54,23. Heli oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 55). Nimi oli eriti levinud 1950. aastate lõpus ja 1960. aastate alguses sündinute hulgas. Seda on seostatud laulja Heli Läätse lavadebüüdiga. Heli Allik, tõlkija Heli Jürgenson, koorijuht Heli Lääts, laulja Heli Mägar, tõlkija Heli Susi, saksa keele õpetaja ja tõlkija Heli Vahing, näitleja ja laulja Heli-Mall Leissar, näitleja https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] https://www.stat.ee/public/apps/nimed/Heli Madis Aesma: "Eestlaste kirjut nimemaastikku läbivad tuhanded käänulised teed" Eesti Päevaleht, 11. mai 2016
Foidi sisaldav kivim

Foidi sisaldav kivim (inglise foid-bearing) on väheses koguses feldšpatoide sisaldav tardkivim. Vastavalt IUGS-i klassifikatsioonile nimetatakse foidi sisaldavateks tardkivimeid, mille feldšpatoidide sisaldus on kuni 10%. Protsendid ei tähenda antud juhul mitte protsenti kogu kivimi koostisest, vaid protsenti kivimi koostisest, kui eeldada, et ta koosneb vaid päevakividest (plagioklassid + leelispäevakivid) ja feldšpatoididest. Seega peab feldšpatoidide ja päevakivide suhe olema väiksem kui 0,1. Termin "foid" on lühendvorm sõnast "feldšpatoid". Lühendatud kuju kasutatakse kiviminimetuste lihtsuse ja lühiduse eesmärgil. Klassifikatsiooni järgi võivad foidi sisaldavaiks kivimeiks olla näiteks süeniit, dioriit, gabro, anortosiit, trahhüüt, latiit jne. Tardkivimeid, mille foidisisaldus on suurem kui foidi sisaldavatel kivimitel, nimetatakse foidkivimiteks, näiteks foidsüeniit. Kui foidisisaldus on üle 60% ehk feldšpatoidide ja päevakivide suhe on suurem kui 0,6, siis nimetatakse vastavat tardkivimit foidoliidiks. Juhul kui peamine feldšpatoid on teada, asendatakse "foid" tema nimetusega. Näiteks feldšpatoid nefeliini korral on kivimi nimetuseks foidi sisaldava süeniidi asemel nefeliini sisaldav süeniit jne. Foidi sisaldavad kivimid ei sisalda kvartsi, välja arvatud siis, kui kvarts on võõrkristallina kivimi koostisse sattunud. Kvartsi sisaldav kivim Klaasi sisaldav kivim
1939. aasta Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses 1939 peeti Norras Oslos.
Eesti murded

"Eesti murded" on 9-osaline raamatusari, mida andis välja Eesti Keele Instituut (varasema nimega Keele ja Kirjanduse Instituut), ja mis sisaldab eesti murdetekste. Sarja peatoimetaja oli Mari Must. Ilmunud raamatud: I. Salme Tanning "Mulgi murdetekstid". Tallinn, Eesti Riiklik Kirjastus 1961. II. Mari Must "Keskmurde tekstid". Tallinn, 1965. III. Hella Keem "Tartu murde tekstid". Tallinn, Valgus 1970. IV. Aili Univere "Idamurde tekstid". Tallinn, 1996. V. Mari Must "Kirderannikumurde tekstid". Tallinn, 1995. VI. Hella Keem, Inge Käsi "Võru murde tekstid". Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2002. VII. Varje Lonn, Ellen Niit "Saarte murde tekstid". Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2002. VIII. Evi Juhkam, Aldi Sepp "Läänemurde tekstid". Tallinn, 2000. IX. Mari Mets, Anu Haak, Triin Iva, Grethe Juhkanson, Mervi Kalmus, Miina Norvik, Karl Pajusalu, Pire Teras, Tuuli Tuisk, Lembit Vaba "Lõunaeesti keelesaarte tekstid". Tallinn 2014. (Eesti Keele Instituut koos Tartu Ülikooliga)
Pangarööv (täpsustus)

"Pangarööv" (originaalpealkiri "The Bank Job") on 2008. aasta Inglise põnevusfilm Jason Stathamiga peaosas; režissöör Roger Donaldson. "Pangarööv" on 2009. aasta Eesti põnevusfilm; režissöör Andrus Tuisk. "Pangaröövel" (originaalpealkiri "Der Räuber") on 2010. aasta komöödiafilm; režissöör Benjamin Heisenberg.
Loits (ansambel)

Loits on eesti metal-ansambel. Bänd on tegutsenud alates 1996. aastast. Ilmunud on kolm 7-tollist vinüülplaati, kaks täispikka CD-albumit ja MPG-vormingus kontsertsalvestis (video). Ansambli muusika liigitatakse black metal'iks, selle sõnum on rahvuslik ja patriootlik. 2020. aasta seisuga kuuluvad ansamblisse: Lembetu (Ahto-Lembit Lehtmets) – vokaal Simo Atso – trummid Margus Traumann – bass Gates (Veljo Värava) – kitarr Draconic (Kaido Haavandi) – kitarr Karje (Kaire Nurk) - klahvpillid Markus Karmo - kitarr M. Divine - bass Marko Atso - trummid 2001 "Ei kahetse midagi" 2002 "Legion Estland" (EP) 2003 "Reval 15.02.2003" (DVD) 2004 "Vere kutse kohustab" 2004 "Meeste muusika" (EP) 2005 "Vere kutse" (DVD) 2007 "Leegion laval 12.01.2007" (DVD) 2007 "Must album" 2007 "Mustad laulud" (EP) 2009 "Raiugem ruunideks" (EP) Ansambel MySpace'is Ansambel veebilehel estonianmetal.com Ansambel veebilehel metalstorm.ee Eestimeelset Loitsu saadab raja taga edu
Allan Nurk

Allan Nurk (sündinud 16. veebruaril 1961 Haapsalus) on eesti molekulaarbioloog. 1979. aastal lõpetas Nurk Haapsalu 1. Keskkooli, 1984 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna. Õppis 1986–1989 TRÜ aspirantuuris, doktorikraad molekulaarbioloogias, 1992, TÜ), väitekiri "Nucleotide sequensis of phenol degradative genes from Pseudomonas sp. strain EST1001 and their transcriptional activation in Pseudomonas putida". 1992 täiendas end Hamburgi Tehnikaülikoolis. Nurk oli 1984. aastast Tartu Riikliku Ülikooli geneetika ja tsütoloogia kateedri stažöör-uurija ja teadusosakonna plasmiidigeneetika labori teadur, 1991–2003 Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudi noorem- ja vanemteadur, 2004–... tehnoloogia instituudi vanemteadur. Allan Nurga uurimisvaldkonnad on keskkonnatehnoloogia ja reostuskontroll, taimegeneetika ning biotehnoloogia. Üle 20 teadustrükise. Eesti Vabariigi teaduspreemia (1992, kollektiivis) OCT-plasmiidi spetsiifiliste geenide rekombinatsioonist R-plasmiidiga RP1. Tartu, 1982 Transposons of the TOL plasmid pwwo are involved in transpositions and expression of catabolic operons and conjugal mobilisation of metabolic plasmids (kaasautor). // Recent Advances in Biotechnology and Applied Biology. Hong-Kong, 1988 Intramolecular autoproteolysis initates the maturation of penicillin amidase from Escherichia coli. // Biohimica et biophysica acta 1433 (1999) 1–2 Unusual signal peptida directs penicillin amidase from Escherichia coli to the that translocation maschinery. // Biochemical and Biophysical Research Communications 291 (2002) 1 Organization of the horizontally transferred pheBA operon and its adjacent genes in the genomes of eight indigeneous Pseudomonas strains (kaasautor). // Plasmid 52 (2004) 3 I(+)-Lactic acid producer Bacillus coagulans SIM-7 DSM 14043 and its comparison with Lactobacillus delbrueckii ssp. lactis DSM 20073 (kaasautor). // Enzyme Microbiology Technology 39 (2006) 4 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 115 Allan Nurk Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ants Nurk

Ants Nurk (sündinud 1. veebruaril 1953 Tallinnas) on eesti rohuteadlane. Ants Nurk on proviisori poeg. 1971. aastal lõpetas Nurk Abja Keskkooli, õppis 1971–1973 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) farmaatsiaosakonnas, lõpetas 1977 Budapestis Semmelweisi Meditsiiniülikooli farmaatsia erialal, 1979–1982 TRÜ farmakoloogiakateedri aspirantuuri, bioloogiakandidaat eksperimentaalse psühhofarmakoloogia alal (1982, TRÜ), väitekiri "Гиперчувствительность дофаминовых рецепторов после длительного введения нейролептиков и ее коррекция". Nurk oli 1977–1979 TRÜ farmaatsia kateedri vanemlaborant ja assistent, 1982–1986 ÜMPI psühhofarmakoloogia labori noorem- ja vanemteadur, 1986–1989 farmaatsia kateedri dotsent, ühtlasi stažeeris 1987–1988 Ungaris, 1989–1990 Põlva ATK Biotehnoloogia Rakenduskeskuse projektijuht, 1990–1992 AS SEFA tegevdirektor, 1992–1997 Nycomed SEFA AS (Põlva) tegevdirektor, 1997-2011 juhatuse liige. Ants Nurga uurimisvaldkonnad on psühhofarmakoloogia, farmatseutiline keemia, ravimite tehnoloogia. Üle 50 teadustrükise. Влияние хронического введения хлорида лития на развитие гиперчувствительности дофаминовых рецепторов при отмене морфина у крыс (kaasautor L. Allikmets). // Бюлл. эксперим. биол. и мед. (1981) 10; 3 Changes in catalepsy and receptor sensitivity following chronic neuroleptic treatment (kaasautor L. Allikmets). // European Journal of Pharmacology 75 (1982) 2/3 Intrastriatal injection of kainic acid prevents the development of postsynaptic dopamine receptor hypersensitivity after chronic haloperiodol treatment (kaasautor). // Neuropharmacology 21 (1982) Comparison of motor depressant effect of caerulain and N-propylnorapomorphine in mice (kaasautor). // Pharmacology Biochem. Behav. 24 (1986) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 115 Eesti Rohuteadlane (1993) 1, 41–42 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Anu Nurk

Anu Nurk (aastani 1980 Anu Tiidor; sündinud 4. veebruaril 1961 Elvas) on Eesti keeleteadlane. Anu Nurk on keemiku tütar. 1979. aastal lõpetas Nurk Tartu 5. Keskkooli, 1984 TÜ filoloogiateaduskonna, 1993–95 TÜ magistrant, M.A. (1995, TÜ), väitekiri "Ungari ja eesti verbi rektsioonide kontrastiivne analüüs". Nurk oli 1988–90 TÜ fennougristika labori nooremteadur, 1990–91 soome-ugri keelte kateedri vanemõpetaja, 1991–92 stipendiaat Turu Ülikoolis, 1992– 2018 TÜ uurali keelte õppetooli lektor. Õpetanud ungari ja soome keelt. Anu Nurga uurimisvaldkonnad on kontrastiivne keeleteadus, hungaroloogia, ungari leksikograafia. Tõlkinud ungari ja soome keelest. Rahvusvahelise Hungaroloogia Seltsi ja Eesti-Ungari Seltsi liige, Eesti Fennougristide Komitee sekretär, Rahvusvaheline fennougristika 9. kongressi (Tartu, 2000) peasekretär. Üle 20 teadustrükise. Definiitse ja indefiniitse objekti vasted ungari ja eesti keeles. // Fenno-ugristica (1990) 17 Eszt-magyar kisszótár. // Eesti-ungari sõnastik (kaasautor J. Pusztay). Szombathely, 1993 On Hungarian, Finnish and German equivalents to the Estonian afficial adverb ära. // SCLOMB und Mittel-Europa. Szombathely, 1996 Magyar-észt vonzatszótár. // Ungari-eesti rektsioonisõnastik (kaasautorid A. Kippasto, T. Seilenthal). Tartu, 1997 Ungari: maa, rahvas, kultuur (kaasautor T. Seilenthal). Tartu, 1999 Unkarin verbin eurooppalaisia ulottuvuuksia. // 1000-vuotias Unkari: tuhatvuotiaan Unkarin valtion kulttuurin juuret – seminaarin 26.–27. 4. 2000 esitelmiä. Helsinki, 2000. (Folia Hungarica, 11) Congr. Nonus Int. Fenno-Ugristarum 7.–13. 8. 2000 Tartu. Pars I–VIII (toimetaja). Tartu, 2001 Definiitse ja indefiniitse objekti vasted ungari ja eesti keeles. // Észt-magyar összevetés III. Folia Estonica VIII. Szombathely, 2003. Valmiva kaasaegse ungari-eesti sõnaraamatu sõnaartiklitest (kaasautor T. Seilenthal). // Fenno-ugristica 27 (2005) Ungari-eesti sõnaraamat (kaasautor T. Seilenthal). Tartu, 2010. Észt-magyar kisszótár. Eesti-ungari sõnastik. (kaasautorid K. Lutsar ja J. Pusztay). Szombathely, 2011. Suur käsitööraamat lastele. Tallinn, 2009. (ungari keelest) Suur voltimise raamat lastele. Tallinn, 2010. (ungari keelest) Hytönen, Elina: Suur Hiina meditsiini käsiraamat. Tallinn, 2011. (soome keelest, kaastõlkijad T. Halling, H. Heinsoo, M. Kuusk) Suur käsitööraamat lastele 2. Tallinn, 2011. (ungari keelest) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 116 Anu Nurk Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Enn Nurk

Enn Nurk (13. oktoober 1935 Kohtla vald, Virumaa – 3. veebruar 1999 Vändra) oli eesti pedagoogikateadlane. Enn Nurk oli töölise poeg. 1953. aastal lõpetas ta Kohtla-Järve 1. Keskkooli ning 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna. Oli 1959. aastast Vändra Keskkooli matemaatikaõpetaja, õpetas ka füüsikat. Enn Nurga uurimisvaldkonnad olid õpilaste individualiseeritud iseseisev töö ja rühmatöö, erinevad tunnitüübid õpilaste hinnanguis, probleemõpe, õpioskused, matemaatikateadmiste eeltaseme ja taseme mõõtmine. 25 teadustrükist. Matemaatika kontrolltööde ja eksamiülesannete kogumikud, õpikud ja muud õppevahendid, sealhulgas IV, V ja IX klassi kontrolltööde kogumikud, IV ja V klassi matemaatika töövihikud ning IV (1985–1996, kaasautor Endel Noor), V, VI ja VIII klassi matemaatikaõpikud (kaasautor Aksel Telgmaa). V ja VI klassi matemaatikaõpikud võitsid 1987. aastal NSV Liidu Haridusministeeriumi võistlusel esikoha ja neid anti välja vene, ukraina, leedu, läti, poola, rumeenia, baškiiri, jakuudi, tatari, tšuvaši, kasahhi, karakalpaki, tõva, uiguuri, ungari, valgevene ja moldaavia keeles. Enamik õpikuid ja töövihikuid ilmub kordustrükkidena tänaseni (kokku umbes 140 korral). "Iseseisvad tööd matemaatikas". Tallinn 1974 "Matemaatika kirjaliku eksami ülesanded IX klassile". Tallinn 1986; 5. tr. 1998 1972 Ühiskondlik Pedagoogika Uurimise Instituut 1972 Eesti NSV teeneline õpetaja 1987 Johannes Käisi preemia 1990 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal 1990 NSV Liidu riiklik preemia 1987 esikoht NSV Liidu Haridusministeeriumi õpikute võistlusel Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24 Eesti entsüklopeedia, 14. köide. Lk 329 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 24 Haud Jõhvi kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ernst-Voldemar Nurk

Ernst-Voldemar Nurk (3. juuni (vkj 21. mai) 1902 Püssi vald, Virumaa – 23. mai 1977 Tallinn) oli eesti põllumajandusinsener. Ernst-Voldemar Nurk oli talupidaja poeg. 1932. aastal lõpetas Nurk Tallinna Tehnikumi mehaanikaosakonna. Täiendas end 1937 Saksamaal ja Inglismaal ning 1939 Rootsis. Töötas Tallinna masinaehitustehases ja raudteel, oli aastatel 1926–1935 Masinatarvitajate Ühingute Liidu põllutöömasinate instruktor, 1935–1940 Põllutöökoja põllutöömasinate eriteadlane. Aastatel töötas 1940–1945 Maanteevalitsuses, 1945–1951 oli Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonna mehaanikakateedri juhataja ja dotsent, 1952–1957 põllutöömasinate ja elektrifitseerimise kateedri dotsent põllutöömasinate ja ohutustehnika alal, 1957–1977 EMMI vanemteadur ja konsultant. Oli tegev ka põlevkivituha- ja mineraalväetisekülviku konstrueerimisel ja ehitamisel, korraldas põllutöömasinate katsetusi. Eesti NSV teeneline leiutaja (1964). Viljapeksumasinad: nende ehitus ja käsitsemine. Tallinn, 1935, 21951 Adrad: nende ehitus ja käsitsemine. Tallinn, 1936 Traktori kütteainete võrdlusproovid. // Põllumajanduse Uurimise ja Katseasjanduse Komitee Toimetised 104 (1940) Täielikkude viljapeksumasinate töötamisviis ja käsitamine. Tallinn, 1951 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu, 1987, 407 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Tartu, 1996, I, 141 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 317 Põllumajanduse Akadeemia (1977) 9. VI Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.