laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
VHV

VHV (saksa keeles Vereinigte Hannoversche Versicherung) on Hannoveris asuv rahvusvaheline kindlustusfirma. VHV on üks kahekümnest suurimast kindlustusseltsist Saksamaal ja üks viiest suurimast autokindlustusseltsist. VHV-l on ligikaudu 3100 töötajat. Juhatuse esimees on alates 2003. aastast Uwe H. Reuter. Alates 1973. aastast on tütarettevõtja VAV tegutsenud Austrias.VHV omandas 2006. aastal Wave Management AG. 2009. aastal pani VHV uuesti tööle kontserni peakontori Hannoveris. 2011. aastal viidi Wave Management AG peakontor Hamburgist Hannoverisse. Alates 2012. aastast on VHV teinud koostööd Itaalia kindlustusseltsiga ITAS. VHV asutas detsembris 2014 sihtasutuse haridus-, integratsiooni-, kultuuri- ja teadusprojektide edendamiseks. Alates 2015. aastast on VHV tegutsenud edasikindlustajatena Türgis. 2017. aastal ühendati Hannoversche Direktversicherung VHV Allgemeinega ning algatati ettevõtte ajaloo suurim digiteerimisprojekt. VHV-l on järgmised tütarettevõtted: Hannoversche Lebensversicherung AG VAV Versicherung AG, Viin VHV Reasürans AŞ; Istanbul VHV Allgemeine Versicherung AG, Hannover Wave Management AG, Hannover VHV solutions GmbH, Hannover https://de.statista.com/statistik/daten/studie/249842/umfrage/marktanteile-der-deutschen-kfz-versicherer-nach-bruttopraemien/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. oktoober 2017. Vaadatud 30. oktoobril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.vav.at/index.php?id=17 https://www.wave-ag.de/private-anleger/unser-unternehmen/historie "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. märts 2017. Vaadatud 30. oktoobril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.assinews.it/02/2012/itas-sigla-l%C2%92accordo-quadro-con-il-gruppo-tedesco-vhv/550007494/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2017. Vaadatud 12. novembril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.sabah.com.tr/ekonomi/2017/10/24/vhv-reasurans-iki-yasinda https://www.versicherungsbote.de/id/4861978/VHV-Gruppe-stampft-Direktversicherer-ein/ https://nw-ihk.de/2017/12/vhv-investiert-in-digitalisierung/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. august 2017. Vaadatud 30. oktoobril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) vhv.de
Sëlva

Sëlva (itaalia: Selva di Val Gardena; saksa: Wolkenstein in Gröden) on vald (comune) Val Gardenas Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 30 km Bolzanost idas. Ladiinikeelne kohanimi tuleb ladinakeelsest sõnast silva ("mets"). 2010. aasta 30. detsembri seisuga elas seal 2637 inimest ja valla pindala on 53,2 km². Sëlva külgneb järgmiste valdadega: Badia, Campitello di Fassa, Canazei, Corvara, San Martin de Tor ja Santa Cristina Gherdëina. See on hästi tuntud kui üks Sella Ronda suusatuuri alguspunkte. 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 89,74% rahvastikust esimese keelena ladiini keelt, 5,11% itaalia keelt ja 5,15% saksa keelt. Piciulëi in Sëlva Gherdëina talumaja. Lõunakülg Valla koduleht (itaalia ja saksa keeles)
Tiers

Tiers (itaalia: Tires) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes Tierser Talis umbes 15 km Bolzanost idas. 2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 979 inimest. Valla pindala on 42,1 km². Tiers külgneb järgmiste valdadega: Kastelruth, Karneid, Völs am Schlern, Welschnofen, Campitello di Fassa, Mazzin ja Pozza di Fassa. 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 98,15% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,20% itaalia keelt ja 0,65% ladiini keelt. Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles) Tiers am Rosengarten (inglise keeles)
Saku Huvikeskus

Saku Huvikeskus on huvikeskus Harju maakonnas Saku alevikus aadressil Teaduse tänav 1 (Saku vallamaja). Huvikeskus kasutab majas 2. ja 3. korruse ruume. Keskuse juhataja on Liina Hendrikson. https://web.archive.org/web/20171030202354/http://www.sakuhuvikeskus.ee/MEIST- (vaadatud 30.10.2017) https://web.archive.org/web/20171030202603/http://www.sakuhuvikeskus.ee/MEESKOND (vaadatud 30.10.2017) Huvikeskuse koduleht
Rakvere Kultuurikeskus

Rakvere Kultuurikeskus on kultuurikeskus Rakveres aadressil Kreutzwaldi tänav 2. Kultuurikeskus haldab Rakvere Rahvamaja, Rakvere Avatud Noortekeskust ja Vallimäe laululava. http://rakverekultuurikeskus.ee/kultuurikeskusest/ (vaadatud 30.10.2017) Kultuurikeskuse koduleht
Iokaste

See artikkel räägib vanakreeka mütoloogia tegelasest; planeedi Jupiter kaaslase kohta vaata artiklit Iokaste (kuu) Iokaste (vanakreeka keeles Ἰοκάστη, ladinapäraselt Iocasta või Jocasta) oli vanakreeka mütoloogias Teeba kuninganna, Oidipuse ema ja naine. Iokaste oli Teeba üliku Menoikeus vanema tütar ja Kreoni õde. Pärast eelmiste Teeba valitsejate Zethose ja Amphioni õnnetut surma valiti uueks kuningaks Laios, kes oli aastase poisina juba korra kuningas olnud, ent siis kukutatud. Laios valis endale abikaasaks Iokaste. Vanuselt olid nad väga erinevad. Tõenäoliselt oli Laios üle 50 ja Iokaste alla 20 aasta vana. Oraakel oli hoiatanud Laiost laste saamise eest. Laios muutus sellepärast väga murelikuks, kui Iokaste rasestus, ja läks Teiresiaselt nõu küsima. Ennustaja vastas, et sünnib poeg, kellele on määratud tappa oma isa ja abielluda emaga. Kui laps sündis, sidus Laios tal jalad kokku ja viis mägedesse, lootes, et laps nii peatselt sureb. Poisi leidsid karjased, kes viisid ta Korintosesse. Sealne kuningas Polybos ja tema naine Periboia kasvatasid poisi üles ja andsid talle nimeks Oidipus. Kui poiss oli täiskasvanuks saanud, ennustati tallegi, et ta tapab oma isa ja abiellub emaga. Oidipus, kes uskus, et tema tõelised vanemad on Polybos ja Periboia, lahkus seepeale Korintosest ja suundus Teebasse. Teel kohtus ta kaarikus sõitva Laiosega, kes nõudis, et Oidipus annaks talle teed. Nad läksid tülli ja Oidipus tappis Laiose. Kumbki ei teadnud siis, et nad on sugulased. Oidipus kohtus enne Teebasse jõudmist ka Sfinksiga, kes linna lähedal teekäijaid jahtis ja tappis, ning surmas ta. Oidipus valiti tänutäheks uueks kuningaks, sest Laiosel sugulasi ei olnud. Ta abiellus vana kuninga lese Iokastega. Nad said neli last: pojad Polyneikese ja Eteoklese ning tütred Antigone ja Ismene. Hiljem, kui tuli välja, et Oidipus on tapnud oma isa ja abiellunud oma emaga poos Iokaste ennast üles ning Oidipus torkas end sõlenõelaga pimedaks. Euripidese "Foiniiklannades" on Iokaste elus seni, kuni näeb oma poegi sõjas teineteist tapmas, ja viskub siis mõõga otsa. Oidipus jäi kuningaks, kuid pimedana ei saanud ega tahtnudki ta valitseda. Regendiks sai Iokaste vend Kreon. Iokaste järgi on nimetatud planeedi Jupiter kaaslane Iokaste. Olukorda, kus poeg armastab oma ema, nimetatakse Oidipuse kompleksiks.
Selma Kasik

Selma Kasik (sünninimi Selma Leidecker, 2. aprill 1923 Tarvastu – 13. juuni 2010 Viljandi) oli eesti arst ja pedagoog. 1944. aastal lõpetas ta Viljandi I Keskkooli. 1952. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Aastatel 1944–1945 töötas ta Puiatu lastekodu algkooli õpetajana, 1940. aastate teisel poolel oli Viljandi Meditsiinilise Keskkooli direktor. Aastatel 1952–1959 töötas ta arst-ftisiaatrina Kärdla tuberkuloosidispanseris. 1959. aastast töötas Viljandi tuberkuloosidispanseri jaoskonnaarstina, hiljem sai sama asutuse peaarstiks. Ta on maetud Viljandi vanale kalmistule. 1977 Eesti NSV teeneline arst Heiki Raudla. Kilde Viljandi meditsiini ajaloost. 2012 Kalmistute register HAUDI
Mõntu (laev)

Mõntu on Eesti vedurlaev. Laev ehitati 1972 Venemaal Gorohovetsis ettevõttes Gorohovetsi laevatehas. https://laevakinnistusraamat.rik.ee/Detail?RegistriosaId=451 (vaadatud 27.10.2017) Laevast e-laevakinnistusraamatus
Palsmane mõis

Palsmane mõis (saksa keeles Palzmar) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Palsmane kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Smiltene piirkonnas Palsmane vallas Palsmane külas. Mõisa esimesed teadaolevad omanikud olid Grundeisid. Aastal 1489 ostis neilt mõisa Heinrich Buxhöwden. Aastal 1536 ostis Diedrich Rosen mõisa tema pärijatelt 5400 marga eest ära. Aastal 1615 läks mõis mõisate reduktsiooni käigus riigile, kus selle valdused allutati eraldi vallana Smiltene mõisale. Aastal 1732 andis Anna Ivanovna Palsmane Ernst Johann von Bironile, kes selle siis järgmisel aastal 7500 taalri eest Johanna Margaretha von Zoeckellile müüs. Tolle surma järel jagati valdus pärijate vahel, nii eraldus Mēri mõis. Palsmane päris Franz Christoph von Zoeckell. Edasi päris mõisa tema tütrepoeg Friedrich Ludwig von Albedyll. Too pantis mõisa aastal 1798 Burchard Ernst von Bergile, kes aastal 1802 pandiõigused koos muu varaga Christian Gottfried von Pahlenile loovutas. Too sai aastal 1803 ka mõisa pärisomanikuks. Christian Gottfriedi surma järel oli mõis mõnda aega kõigi pärijate ühisomandis, kuni tema poeg Carl selle teistelt 62 000 rubla eest välja ostis. Aastal 1867 ostis selle talt 160 000 rubla eest tema poeg Woldemar von Pahlen. Kolm aastat hiljem omandas tema surma järel mõisa 240 000 rubla eest teistelt pärijatelt tema vennatütar Pauline von Pahlen. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 5/8 adramaad, sellele allus 643 mees- ja 785 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus 7 ja 1/4 adramaad. Aastal 1688 oli mõisa suurus 7 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 kuulus mõisatele 7 ja 1/3 adramaad. Aastail 1758 oli adramaid 7 ja 3/8, aastal 1823 aga 20 ja 3/20 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal sama palju adramaid, aastal 1881 oli neid aga 9 ja 1/80, lisaks allus mõisale 27 ja 11/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Mõisa koosseisus oli mitu karjamõisa: Cecil, Duckern, Lazdiņi (Falkenstein), Mālejas (Mahlei) ja Vilciņš (Wilzin). 1816. aastal kuulus mõisale ka Vizla karjamõis, mis hiljem iseseisvus. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 270-271. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 387-388. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 275. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 270. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 386. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885. Lk 386 [1].
Rauza mõis

Rauza mõis (saksa keeles Rausenhof, läti keeles Rauzas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Palsmane kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Smiltene piirkonnas Palsmane vallas Rauza külas. Rauza kuulus varem Mēri mõisa koosseisu, mille karjamõisana on seda mainitud 1778. aastal. 1781. aastal eraldati see peamõisast ja Rauzast sai iseseisev rüütlimõis. Omanikuks sai Franz Johann von Zoeckell (1746−1811), kelle järeltulijate omanduses oli mõis 1907. aastani. Franzi surma järel oli see mõnda aega kõigi pärijate ühisomandis, kuni tema poeg Alexander selle teistelt 50 000 rubla eest välja ostis. Viimaseks omanikuks oli aastatel 1907−1920 Valerian Rudolf von Baehr (1858−1937), kellelt see maareformiga võõrandati. Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 1/8 adramaad, sellele allus 158 mees- ja 203 naishinge. Aastal 1758 oli mõisa suurus 1 ja 1/8 adramaad. Aastal 1823 oli selle suurus 8 ja 3/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal 5 ja 3/4 adramaad maad, aastal 1881 oli neid aga 1 ja 77/80, lisaks allus mõisale 6 ja 2/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Mõisa koosseisus kuulus kolm karjamõisa: Ahsit, Mālejas (Mahley) ja Rauselei (nimetatud 1816. aastal). Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 388-389. Bienestamm, H. von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826, lk 275. Hagemeister, Heinrich von. Materialen zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen´s Buchhandlung, 1836, lk 270. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 386. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885. Lk 388 [1].
Vizla mõis

Vizla mõis (saksa keeles Friedrichshof, varem Wissel, läti keeles Vizlas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Palsmane kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Smiltene piirkonnas Grundzāle vallas Vizla külas. Algselt oli tegemist Mālmuiža mõisale ja Sinole mõisale kuuluva lahustükiga, mis oli Rosenite valduses. Poola võimu ajal sai sellest iseseisev mõis, mille Fromhold Patkul 1627. aastal Hans Brinckenile pantis. Mõisate reduktsiooni käigus läks see koos Palsmane mõisaga riigi valdusse. Tänapäevane mõis kujunes XIX sajandil Palsmane mõisa karjamõisast. Mõisa koosseisu kuulus mitu karjamõisa: Daugul, Neuhof, Tūlas (Thule) ja Vicburga (Würzburg). Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885, lk 387. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Zweiter Teil. Der lettische District. Dresden: Druck von Albanus´schen Buchdruckerei, 1885. Lk 387 [1].
Randal (laev)

Randal on Eesti reostustõrjelaev. Laev ehitati 1976 Venemaal Svetlõis ettevõttes Svetlõi laevaremonditehas. https://laevakinnistusraamat.rik.ee/Detail?RegistriosaId=615 (vaadatud 27.10.2017) Laevast e-laevakinnistusraamatus
Peetri tänav (Tallinn)

Peetri tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis Noblessneri sadamalinnakus. Tänav sai nime 23. oktoobril 2013. Tänaval asuvad Kai kunstikeskus ja Temnikova ja Kasela galerii (aadressil Peetri tänav 12), PROTO avastustehas ja Noblessneri Valukoda (Peetri 10) ja õlletootja Põhjala Brewing (Peetri 5), Shishi maja (Peetri 3). Peetri tänava äärde jääb ka Kalamaja kalmistupark. Kalamajas Staapli, Peetri ja Allveelaeva tänava ristumiskohas Noblessneri sadamas asub Adam Johann von Krusensterni väljak. Vaade Peetri tänava algusele, Tööstuse tänava poole ning Peetri tn 3 hoonele Peetri tänav (juuli 2016), Peetri 11 hoone vasakul ja Peetri 8 paremal Peetri tänav 10 Peetri tänav 10 PROTO avastustehase sisevaade, Peetri tänav 10 PROTO avastustehase sisevaade, Peetri tänav 10 Kai kunstikeskus, Peetri tänav 12 Noblessneri sadam ja Peetri tänava hoonestus Vaade Kalaranna tänava viaduktile ja Peetri tänava alguse hoonetele Noblessneri laevatehas Peetri sadam http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm (vaadatud 30.10.2017) KNAB Noblessneri laevatehase raudteeviadukt, 1914-1915 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 05.10.2020)
Regati puiestee

Regati puiestee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. Tänav sai nime 13. juunil 1958. Tänava ääres asub Tallinna Olümpiapurjespordikeskus. Tallinna tänavanimed. KNAB, vaadatud 30.10.2017. KNAB  Regati puiestee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Noginski rajoon

Noginski rajoon (vene keeles Ногинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Moskva oblasti keskosas. Rajooni keskus on Noginski linn. Rajoon piirneb kirdes Vladimiri oblasti Kiržatši rajooniga, idas Pavlovski Possadi rajooniga, lõunas Ramenskoje rajooniga, edelas Balašihha linnaringkonnaga ja läänes Štšolkovo rajooniga. Rajooni pindala on 895,18 km². Elanike arv oli 2012. aastal 207 028, 2009. aastal 209 034 ja 2002. aastal 232 674. Noginski rajoonis on 92 asulat, mis kuuluvad viie linnaasunduse (Noginski, Staraja Kupavna ja Elektrougli linnade ning Obuhhovo ja Vorovski nimelise alevi) ning viie külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsaim jõgi on Kljazma jõgi. Q56023898
Sinimäe tänav

Sinimäe tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Seli asumis. Tänav sai nime 20. juulil 1984. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm (vaadatud 30.10.2017) KNAB
Uuslinna tänav

Uuslinna tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Uuslinna ja Kurepõllu asumis. Tänav sai nime 10. jaanuaril 1997. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm (vaadatud 30.10.2017) KNAB
Jet Propulsion Laboratory

Jet Propulsion Laboratory (JPL) on 1936. aastal loodud NASA teadus- ja arenduskeskus, mida tänapäeval juhib NASA nimel California Tehnoloogiainstituut. Keskus vastutab peamiselt NASA planeetidevaheliste kosmosesondide ehituse ning startinud mehitamata missioonide ja Süvakosmose sidevõrgu käigushoidmise eest. "About JPL". JPL. Vaadatud 30. oktoober 2017. "Jet Propulsion Laboratory". Planetfacts.org. Vaadatud 30. oktoober 2017.
Risti tänav (Tartu)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Risti tänav on tänav Tartus. Tänavat on esimest korda mainitud 1915. KNAB
Eesti-Austria suhted

Eesti-Austria suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Austria vahel. Austria tunnustas Eestit 26. juunil 1921. Austria taastunnustas Eestit 28. augustil 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted sõlmiti 8. jaanuaril 1992. 1997 avati Austria suursaatkond Tallinnas. Austria eestlased https://web.archive.org/web/20170319112222/http://www.vm.ee/et/riigid/austria?display=relations (vaadatud 31.10.2017)
Eesti-Belgia suhted

Eesti-Belgia suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Belgia vahel. Belgia tunnustas Eestit 26. jaanuaril 1921. Belgia taastunnustas Eestit 27. augustil 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted taastati 5. septembril 1991. Belgia eestlased https://web.archive.org/web/20171026004249/http://vm.ee/et/riigid/belgia?display=relations (vaadatud 31.10.2017)
Eesti-Boliivia suhted

Eesti-Boliivia suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Boliivia vahel. Boliivia kiitis heaks, kui Eesti 1922 ühines Rahvasteliiduga. Et Boliivia oli 1933 ühinenud lepinguga Anti-War Treaty of Non-Agression and Conciliation, siis ta ei tunnustanud Balti riikide vallutamist NSV Liidu poolt. Boliivia taastunnustas Eestit 8. septembril 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted sõlmiti 10. märtsil 2004 Haagis. Boliivias La Pazis asub Eesti aukonsulaat. https://web.archive.org/web/20171107012110/http://vm.ee/et/riigid/boliivia?display=relations (vaadatud 31.10.2017)
DEFCON

DEFCON ehk Defense Readiness Condition (tõlkes kaitsevalmidusetase) on Ameerika Ühendriikide relvajõudude valmidustaset iseloomustav skaala. DEFCON-i süsteem loodi 1959. aasta novembris Ameerika Ühendriikide Staabiülemate ühendkomitee otsusega. Skaalal on viis astet alates, millest madalaim on DEFCON 5 ja kõrgeim DEFCON 1. Valmidusastmeid tõstetakse ja langetatakse seoses muudatustega Ameerika Ühendriikide sõjalis-strateegilises olukorras. 22. oktoobril 1962 tõsteti Kuuba raketikriisi tõttu USA relvajõudude (v.a Euroopas asuvad väeüksused valmidustase DEFCON 3-le. 24. oktoobril tõsteti enamikku USA strateegilisi tuumarelvi haldav Strategic Air Command (SAC) DEFCCON 2-le. SAC naasis DEFCON 3-le alles 15. novembril 1965. 1973. aasta oktoobri algul puhkenud Yom Kippuri sõja tõttu tõsteti 25. oktoobril mitmed USA väeüksused, nende hulgas Strategic Air Command, Continental Air Defense Command, Kuues laevastik ja Euroopa väejuhatus, DEFCON 3-le. 2016. aastal avalikustatud salajaste dokumentide järgi oli valmidustaset tõstetud seoses Luure Keskagentuuri (CIA) raportiga, mille järgi oli Nõukogude Liit saatnud sõjas osalenud Egiptuse poole teele tuumarelvi kandva laeva. Samuti tuvastasid USA relvajõud Vahemerel veel kaks Nõukogude Liidu laeva. Kokkuvõttes on teada, et Nõukogude Liidu laevad ei maabunud Egiptuses, kuid täiendavad detailid võivad endiselt salastatud olla. Järgnevatel päevadel taastati eelmainitud väeüksuste endised valmidustasemed. 15. jaanuaril 1995, Operatsioon Kõrbetorm tõsteti valmidustase Staabiülemate ühendkomitee otsusel DEFCON 2-le. 2001. aastal toimunud 11. septembri terrorirünnakute järgselt kõrgendati relvajõudude valmidustaset kaitseminister Donald Rumsfeldi käsul DEFCON 3-le. 14. septembril madaldati valmidustase uuesti DEFCON 4-le. DEFCON 5 DEFCON 4 DEFCON 3 DEFCON 2 DEFCON 1 DEFCON-i süsteemi on kujutatud näiteks Ameerika Ühendriikide põnevusfilmides "Sõjamängud", "Armageddon", "Kõigi hirmude summa", "Punane oht", "13 päeva", "Iseseisvuspäev" Saksa telesarjas "Deutschland 83" 2006. aastal ilmunud reaalajastrateegiamängus "DEFCON" Viimsepäeva kell NORAD Lynn-Jones, Sean M.; Miller, Steven E.; Van Evera, Stephen (1990). Nuclear Diplomacy and Crisis Management: An International Security Reader. MIT Press. lk 161. ISBN 9780262620789. Sagan, Scott D. "Nuclear Alerts and Crisis Management". International Security. 9 (4): 99–139. DOI:10.2307/2538543. Tim Naftali (26. august 2016). "CIA reveals its secret briefings to Presidents Nixon and Ford". CNN (inglise keeles). Vaadatud 17. mai 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Meyers, Harold P. (1992) "Nighthawks over Iraq, a study a study of the F117-A stealth fighter in operations Desert Shield and Desert Storm". U.S. Air Force Office of History. lk 8. matt, Derek, Paul, KJF, mtuck, paxvector. "Complete 911 Timeline Donald Rumsfeld's Actions on 9/11". History Commons (inglise keeles). Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2021. Vaadatud 17. mai 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) CS1 hooldus: tundmatu keel (link) James R. Chiles (2014). "Go To DEFCON 3". Air & Space Magazine (inglise keeles)
Frank Costello

Frank Costello (õieti Francesco Castiglia; 21. jaanuar 1891 Calabria – 18. veebruar 1973 New York) oli itaalia päritolu gängster, üks mõjuvõimsamaid maffiabosse USA ajaloos.
Karl Vipper

Karl Vipper (ka Kaarel Vipper; 21. mai 1904 Tartu – 29. märts 1982 Tallinn) oli eesti arst. 1924. aastal lõpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 1934. aastal lõpetas Tartu Ülikooli (kus oli õppinud arstiteaduskonnas). Aastatel 1934–1941 töötas Tallinna Ühise Haigekassa haigla kirurgina. 1941. aastal oli Tallinna 11. Punaarmee evakuatsioonihospidali peakirurg. Aastatel 1941–1946 oli ta Põltsamaa haigla juhataja ja kirurg. Aastatel 1946–1947 töötas ta Viljandi haigla kirurgia osakonna juhatajana, 1947–1948 oli ta Viljandi haigla peaarst. Aastatel 1951–1959 oli ta Viljandi Meditsiinilise Keskkooli direktor ja õppejõud. 1962. aastast kuni pensionile jäämiseni 1970. aastal töötas ta Tallinnas traumapunkti juhatajana. 1943. aastal nimetas Viljandi maavanem ta üheks Põltsamaa raehärraks (linnapea nõunikuks). 1948. ja 1950. aastal valiti ta Viljandi Töörahva Saadikute Nõukogu saadikuks. 1950. aastast oli ta NLKP liige. Ta on maetud Pärnamäe kalmistule. 1957 Eesti NSV teeneline arst Heiki Raudla. Kilde Viljandi meditsiini ajaloost. 2012 Kalmistute register HAUDI
Juta Tomingas

Juta-Benita Tomingas (3. aprill 1920 – 15. oktoober 2003) oli eesti pedagoog. 1939. aastal lõpetas ta Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumi juures tegutsenud Lasteaednike Seminari. 1940. aasta suvel oli ta Ambla suvise lasteaia juhataja. 1961. aastast oli ta Tallinna 79. Lasteaia juhataja. Hiljem töötas ta Tallinna 124. Lastepäevakodu juhatajana. Ta on maetud Rahumäe kalmistule. 1970 Eesti NSV teeneline õpetaja Mare Torm. 170 Years of Development in Estonian Preschool Institutions: Historical Trends in Preschool Education Amblas alustab tegevust lasteaed. Järva Teataja, 5. juuni 1940 Ludmilla Gustavson. Tallinna 79. lasteaed 30 aastane. Õpetajate Leht, 25. mai 1991 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Vabariigi haridusala töötajatele Eesti NSV aunimetuste andmise kohta. 2. oktoober 1970 Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. ENSV teeneline õpetaja, lastepäevakodu nr. 124 juhataja Juta Tomingas (1970)
Tornikell

Tornikell on tornis asuv kell, kas helitekitaja või ajanäitaja. Tornikellad kui helistamisvahendid on tihti kirikutornides või kiriku juurde kuuluvates eraldi kellatornides. Tornikellad kui ajanäitajad on kas eraldi kellatornides või torniga hoonetes (näiteks raekojad, jaamahooned).