laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Õuna tänav

Õuna tänav on tänav mitmes Eesti asulas: Õuna tänav Aseris Õuna tänav Audrus Õuna tänav Elvas Õuna tänav Kohtla-Järvel Õuna tänav Kohtla-Nõmmel Õuna tänav Kosel Õuna tänav Lehtses Õuna tänav Lähtel Õuna tänav Mustveel Õuna tänav Narvas Õuna tänav Nõmmel Õuna tänav Otepääl Õuna tänav Põltsamaal Õuna tänav Pärnus Õuna tänav Sakus Õuna tänav Sürgaveres Õuna tänav Tallinnas Õuna tänav Tapal Õuna tänav Tartus Õuna tänav Toilas Õuna tänav Viljandis Õuna tänav Võhmas Õuna tee
Vase tänav

Vase tänav on tänav mitmes Eesti asulas: Vase tänav Jõhvis Vase tänav Paralepas Vase tänav Pärnus Vase tänav Rakveres Vase tänav Tallinnas Vase tänav Tartus Vase tänav Viljandis
Keesha Sharp

Keesha Ulricka Sharp (sünninimi Fletch; sündinud 9. juunil 1973 New Yorgis Brooklynis) on Ameerika Ühendriikide filmi- ja seriaalinäitleja. Keesha Sharp andmekogus IMDb (inglise)
Premier League'i hooaeg 2012–2013

Premier League'i hooaeg 2012–2013 oli Inglismaa Premier League'i 21. hooaeg. Hooaeg algas 18. augustil 2012 ja lõppes 19. mail 2013. Manchester City oli tiitlit kaitsev meister. Liiga meistriks tuli Manchester United FC. Liiga hooajal osales 20 meeskonda: 17 klubi eelmisest hooajast ja kolm klubi Inglismaa jalgpalli esiliigast, mis kindlustasid endale edasipääsu kõrgliigasse. Meeskondade Bolton Wanderers, Blackburn Rovers ja Wolverhampton Wanderers asemel uuel Premier League'i hooajal mängisid Reading, Southampton ja West Ham United. Järgmised 20 klubi mängisid Premier League'is 2012–2013 hooajal:
Toshirō Mifune

Toshirō Mifune (jaapani keeles 三船 敏郎 Mifune Toshirō; 1. aprill 1920 – 24. detsember 1997) oli jaapani filminäitleja ja -lavastaja. Toshiro Mifune Official Page Toshiro Mifune IMDb
Meta-

Meta- (kreeka keeles μετά 'pärast') on tavaliselt nimisõna eesliide, mida kasutatakse millegi sellise kohta, mis tuleb pärast selle nimisõnaga tähistatavat ja seda tähistatavat ületades, andes nimisõnaga tähistatavale uue, kõrgema, üldisema vaatepunkti. Filosoofiasse jõudis eesliide 'meta-' probleemi kaudu tähistada Aristotelese tekstide publitseerimise järjekorda. Raamatud, milles käsitleti näiteks jumalikkust, substantsi, kategooriaid, algelemente, järgnesid füüsikat käsitlevatele raamatutele (ta meta ta physika, 'mis käivad füüsika kohta'). Sellest tähendusest on hiljem kujunenud ka metafüüsika mõiste. Lisaks filosoofiale kasutatakse eesliidet 'meta-' ka muudes valdkondades. Näiteks geoloogias kasutatakse eesliidet 'meta-' koos moondunud sette- või tardkivimi põhinimetusega, et tähistada uut kivimit ehk metakivimit, mis on äratuntavalt säilitanud lähtekivimi väljanägemise. infotehnoloogias on metaandmed andmebaasi sissekannete kohta käivaid andmed ehk andmed andmete kohta ning metaprogrammeerimine on programmeerimine, mille tulemusel saadud arvutiprogramm muudab teisi programme loogikas, matemaatikas ja keeleteaduses nimetatakse metakeeleks keelt, milles kirjeldatakse teist keelt (objektkeelt) süsteemiteoorias on metasüsteem süsteem, mille abil analüüsida, kirjeldada, üldistada ja modelleerida teisi süsteeme. Metasüsteemi kirjeldavat mudelit nimetatakse metamudeliks metaandmed metaeetika metafüüsika metakeel metamudel metaprogrammeerimine metasüsteem metateooria Meta – Online-Wörterbuch Philosophie: Das Philosophielexikon im Internet
Peeter-Roland Nuiamäe

Peeter-Roland Nuiamäe (6. november 1926 Albu vald, Järvamaa – 18. juuni 1990 Tartu) oli eesti arstiteadlane, traumatoloog. Peeter-Roland Nuiamäe oli talupidaja poeg. 1947. aastal lõpetas Nuiamäe Tallinna 9. Täiskasvanute Keskkooli, 1953 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1968. aastal kaitses ta Riia Traumatoloogia ja Ortopeedia TUI-s meditsiinikandidaadi kraadi väitekirjaga "Сравнительная оценка методов лечения сложных повреждений в области голено-стопного сустава". Nuiamäe oli 1953–1963 Kiviõli Haigla kirurg, 1963–1975 Kohtla-Järve I Linnahaigla traumatoloogia osakonna juhataja, 1975–1984 Tartu Riikliku Ülikooli hospitaalkirurgia kateedri dotsent, 1984–1990 traumatoloogia, ortopeedia ja välikirurgia kateedri dotsent. Peeter-Roland Nuiamäe uurimisvaldkond oli jalaluude murrud. Üle 50 teadustrükise. Ülemise hüppeliigese tüsilike luumurdude konservatiivsest ravist. // TÜ Toimetised 249 (1969) Sääreluu distaalse osa tagumise metaepifüsaarosa murrud. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1978) 5 Отдаленные результаты при сложных повреждениях в области голенотопного сустава // Ортоп. травматол. протезиров. (1979) 7 Sääreluu distaalotsa eesmise ja tagumise serva luufragmendi reponaastor. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1980) 4 Kalnbersi aparaadi kasutamise võimalustest puusanapamurdude puhul (kaasautor A. Lenzner). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1984) 5 30 aastat tagasi kujunenud küünarvarreluu ebaliigese eduka ravi juht (kaasautor A. Lenzner). // Eesti Arst (1989) 2 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu, 1987, 105; II, 115 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Tartu, 2007, 402, 404, 408 Kaas, L. Uusi teaduste kandidaate. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1969) 2, 133–134 Peeter-Roland Nuiamäe 60-aastane. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1986) 6, 458 Peeter-Roland Nuiamäe. // Eesti Arst (1990) 5, 414 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 871. Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Orkut

Orkut oli Google'i hallatav suhtlusvõrgustik, mille eesmärk oli olla virtuaalne koht, kus maailma eri paigus asuvad kasutajad saaksid sõpradega kohtuda ja suhelda. Lisaks said kasutajad selles keskkonnas luua valitud sõpradest koosnevaid kinniseid suhtlusrühmi (ingl community). Orkut kui veebiteenus suleti teisipäeval, 30. septembril 2014. Kuni 2016. aasta septembrini said kasutajad oma seal salvestatud failid eksportida muudesse keskkondadesse. Suhtlusvõrgustik alustas veebiportaalina tööd 22. jaanuaril 2004. Tarkvara kirjutas Google'i töötaja Orkut Büyükkökten oma vabast ajast, mis oli Google'i töötajatele lubatud. Algselt nähti keskkonna kasutajaid privilegeeritud usaldusseltskonnana, sest liituda sai vaid kutsega ja esimesed kasutajad said kutse Orkutilt endalt. Kuid 2004. aasta juuli lõpus ületas kasutajate arv juba miljoni ning septembri lõpus kahe miljoni piiri. Kuni 2006. aasta oktoobrini sai Orkutiga liituda ainult siis, kui olemasolev kasutaja kutsus. Hiljem polnud liitumiseks kutset vaja. 2005. aasta juuli seisuga oli 73% Orkuti kasutajatest Brasiiliast, järgmine riik oli ainult 6 protsendiga Ameerika Ühendriigid. 2006. aasta aprillis oli 72% kasutajaid Brasiiliast, järgnes USA 11%-ga. Eesti oli 10. kohal. 2006. aasta juulis Eestis asunud kasutajate arv enam esikümnesse ei kuulunud – 10. koha võttis endale Itaalia. 2010. aasta 29. juuli seisuga oli 50,6% kasutajatest Brasiiliast, 20,4% Indiast ja 17,8% Ameerika Ühendriikidest. Orkut oli 2010. aasta seisuga külastatavuselt maailmas 68. veebisait, Eestis oli see kaheksas. Sotsiaalmeedia Veebifoorum Time to say goodbye to Orkut Download your Orkut information Google: Andmete tööriistad, Andmete koopia allalaadimine, Andmearhiivide seadistamine. Loo arhiiv: Teie fotod esitatakse algses üleslaadimisvormingus. Teie Orkuti profiil esitatakse HTML-failide koguna. Orkut välja otsitud 29.07.10 Alexa.com välja otsitud 29.07.10 Orkuti koduleht Jaan Olmaru: Vabatahtlike rahvastikuregister – www.orkut.com, Eesti Ekspress 3. mai 2004 Mari Kodres: Häkkerid lõid Orkuti uppi, Eesti Päevaleht, 22. juuli 2008
Urmas Kõljalg

Urmas Kõljalg (sündinud 24. veebruaril 1961) on eesti bioloog, Tartu Ülikooli professor ja Tartu Ülikooli Loodusmuuseumi direktor. Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2011). Lõpetanud 1979. aastal Paide 3. Keskkooli, 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli botaanika eriala. 1996. aastal sai doktorikraadi botaanika alal Helsingi Ülikooli juures, väitekirja teema oli "Tomentella (Basidiomycota) ja lähedased seente perekonnad parasvöötme Euraasias". 1988–2004 Zooloogia ja Botaanika Instituudi vanemlaborant, teadur, vanemteadur ja mükoloogia osakonna juhataja 1999–2001 Tartu Ülikooli dotsent ja mükoloogia õppetooli hoidja 2001–… Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudi mükoloogiaprofessor 2003–2004 Carl ja Tecla Lambergi nimeline külalisprofessuur Rootsis Göteborgi Ülikoolis 2005–… Tartu Ülikooli loodusmuuseumi direktor Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valitud 2011. aastal biosüstemaatika ja ökoloogia alal, kuulub akadeemias bioloogia, geoloogia ja keemia osakonda. On Eesti TA keskkonnakomisjoni esimees. Ta on Eesti Looduseuurijate Seltsi president (alates 2017). Peamised uurimisvaldkonnad on seente süstemaatika, molekulaare fülogeneetika ning seente ja taimede vaheline kooselu – mükoriisa. Ta kuulub Tartu Ülikooli 50 enim viidatud teadlase hulka ja oma valdkonnas maailmas enim viidatud teadlaste hulka. 1997 Eesti Vabariigi teaduspreemia geo- ja bioteaduste alal 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk 2009 Tartu Ülikooli aumärk 2011 Tartu Ülikooli väike medal 2020 Eesti Vabariigi teaduspreemia geo- ja bioteaduste alal 2020 Eesti Eluteaduse Hoidja "Field rankings for scientists of the University of Tartu". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. mai 2017. Vaadatud 3. veebruaril 2015. "Maailma mõjukaimate kolleegide sekka jõudis üheksa Eesti teadlast" ERR Novaator, 19. november 2019 "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Urmas Kõljalg Teaduste Akadeemia kodulehel Urmas Kõljalg Eesti Teadusinfosüsteemis Tartu Ülikooli loodusmuuseumi ja botaanikaaia direktorina jätkab professor Urmas Kõljalg tartu.ee
Printsessa Dnipra

Printsessa Dnipra (ukraina keeles Принцеса Днiпра) on nelja tekiga Vladimir Iljitš-tüüpi (projekt 301 esimene seeria) Ukraina jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1976. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 125M, Binnenfahrgastschiff 125 meetrit. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 328 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Kiievis asuvale Dnepri Laevakompaniile (DRPile) üle 1976. aastal nimega Jevgeni Vutšetitš. Dnepri Laevakompanii ja hiljem selle tütarettevõte Tšervona Ruta (ukraina keeles Червона рута) on kasutanud Jevgeni Vutšetitšit ehk Printsessa Dniprat Dnepril ja Mustal merel reisideks Kiievist Sevastopoli ja Odessani ning Kiievisse tagasi, Laeva kapten (2012. aastal) on Vladimir Aleksašin. Jõereisilaevade loend "Tehnilised andmed, Projekt 301". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. märts 2007. Vaadatud 1. märtsil 2007. "Shipping Register of Ukraine, PDF" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22. märts 2016. Vaadatud 5. novembril 2015. Laev Tšervona Ruta kodulehel Принцеса Днiпра (до 2003 Евгений Вучетич) (vene keeles) "Projekt 301". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2007. Vaadatud 24. veebruaril 2007. "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruaril 2007. Sõiduplaan 2012 (vene keeles) Kapten ja laeva tehnilised andmed (vene keeles) Laev Tšervona Ruta kodulehel (vene keeles)
Tehnikafilosoofia

Tehnikafilosoofia on inimese ja tehnika, tehnika ja kultuuri ning tehnika ja moraali seoste filosoofiline uurimine. Tehnikafilosoofia kujunes välja 19. sajandil Saksamaal, kus oli tekkinud kaks tehnilis-filosoofilist maailmavaadet: tehniline optimism ehk tehnitsism ja tehniline pessimism ehk antitehnitsism. Tehniline optimism pidas inimühiskonna arenguks tehnikat väga oluliseks, seevastu tehniline pessimism nägi tehnikas ohtu kogu inimühiskonna kestmajäämisele. Tehniline esteetika Tehnoloogia sotsiaalne konstrueerimine Meos, I., 2002. Filosoofia sõnaraamat. Tallinn, kirjastus Koolibri. 288 lk Meos, I., 2002. Filosoofia sõnaraamat. Tallinn, kirjastus Koolibri. 288 lk.
Georg Bertram Adolf von Numers

Georg Bertram Adolf von Numers (12. aprill 1873 Viljandi – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti baltisaksa entomoloog. 1892. aastal lõpetas Numers Liivimaa Maagümnaasiumi, õppis 1892–93 Tartu ülikoolis zooloogiat ja agronoomiat, jätkas õpinguid Müncheni ja Bonni ülikoolis, lõpetas viimase 1896. Oli seejärel aastani 1917 Peterburis riigiametnik. 1920 opteerus Eestisse, asus Tartusse. Tegeles juba üliõpilasena liblikate kogumise ja kasvatamisega. Tegi uurimisreise Lapimaale, Väike-Aasiasse, Krimmi, Itaaliasse ning mitmele poole Kesk-Euroopasse. Oli sidemeis paljude Euroopa silmapaistvate entomoloogidega. Omas suurt palearktiliste liblikate kogu. Jätkas entomoloogiauuringuid ka Tartus, hakkas harrastusteadurina kontrollima ja korrastama Tartu Ülikooli Zooloogiamuuseumi ning Loodusuurijate Seltsi (LUS) liblikate kogusid. Tänu rikkalikele etoloogia- ja süstemaatikateadmistele abistas edukalt Eesti lepidopterolooge. Tal õnnestus esmakordselt kasvatada Malacodea regelaria, samuti saada hübriid liikidest Odontosia sieversi ja Odontosia carmelita ning Tartu ümbrusest Eestist esmaleiuna kogutud Larentia infuscata röövikutest valmikute kasvatamine. Peterburis töötades oli valitud Vene Entomoloogia Seltsi liikmeks, Eestis osales LUS-is (aastast 1938 korrespondentliige), mille väljaannetes avaldas ka oma kirjutisi. 1939 loobus Eesti kodakondsusest ning siirdus koos perega Saksamaale. Haruldasi liblikate leide Lõuna-Eestist. // Eesti Loodus (1935) 4 Über einen interessanten Fund von Pygaera curtuloides Ersch. in einheimischen Sammlungen. // ELUS-i aruanded 32 (1936) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis I. 1889–1918. Tartu, 1986, 32 Dr. H. Schlesch ja B. Numers LUS-i kirjavahetajaiks liikmeiks. // Eesti Loodus (1938) 3, 151–152 Eestist Saksamaale ümberasunute nimestik. Tallinn, 1939, 137 Eesti Vabariigi kodakondsusest lahkunud isikute nimestik. Tallinn, 1940, 188 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ants Nummert

Ants Nummert (9. oktoober 1934 Vana-Antsla vald, Võrumaa – 20. mai 2017) oli eesti loomaarstiteadlane. Ants Nummert oli talupidaja poeg. 1954. aastal lõpetas Nummert Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1959 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna, 1967 samas aspirantuuri, veterinaariakandidaat (1967, EPA), väitekiri “Veiste udara ja nisade kirurgiliste haiguste esinemine ENSV-s, nende tekkepõhjused, profülaktika ja ravi”, veterinaarmeditsiini doktor (füsiol, 1998, EPMÜ), väitekiri “Toitumise adaptatsioon koduloomadel ning selle mõjutamine ensüümpreparaatidega”. Nummert stažeeris 1993 Taani Kuninglikus Veterinaariaülikoolis, 1994 Soomes, 1995 Rootsis. Oli 1968–1972 Valga sovhoosi peaveterinaararst, 1972–1977 Balti Tsonaalse Teadusliku Uurimise Veterinaarialabori vanemteadur, 1977–1984 EPA sisehaiguste kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1984–1994 dotsent, 1994–1997 EPMÜ teraapiainstituudi dotsent ja sisehaiguste õppetooli juhataja, 1998–2000 professor, aastast 2000 emeriitprofessor. Õpetanud kliinilist diagnostikat, sisehaigusi ja lindude haigusi. Ants Nummerti uurimisvaldkonnad on udara- ja nisakirurgia, koduloomade seedefüsioloogia, adaptatsioon biotehnoloogias ja ensüümpreparaatide kasutamine farmakoteraapias. Eesti NSV riiklik preemia (1987; kollektiivi juht). 70 teadustrükist, 35 aimeartiklit. Рекомендации по скармливанию ферментных препаратов амилосубтилина ГЗх и протосубтилина ГЗх птице и молодняку сельскохозяйственных животных в Эстонской ССР. // Рекомендации Госагропрома СССР по внедрению достижений науки и практики в производсто. М., 1988 About using of enzymatic preparations in veterinary medicine. // Int. Sci. Conf. "Enzyme preparates, probiothics, biological means in ensiling". Kaunas, 1991 A survey of the loss of calves, their treatment and prophylaxis with enzyme preparations in Estonia. // Middle-European Buiatrics Congr. 1–3 May, 1998, Siófoc Instrumentaaluuringute võimalik rakendamine veterinaarias. // Agraarteadus (1998) 4 Libediku paigaltnihkumine veistel. // Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi Toimetised 10 (1999) Koduloomade hingamisteede obstruktsioonid. // Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi Toimetised 12 (2000) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Tartu 1981. Lk 202–203 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Tartu 1991. Lk 204–205 Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1994) 2 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Tartu 1996. Lk 162 Eesti entsüklopeedia 14. Lk 329 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
Vilve Nummert

Vilve Nummert (aastani 1971 Vilve Maremäe; 30. jaanuar 1938 Uue-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 27. juuli 2019) oli eesti sportlane ja keemik. Vilve Nummert on talupidaja tütar. 1956. aastal lõpetas ta Tartu 2. Keskkooli, 1961 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, 1961–1964 TRÜ aspirant, keemiakandidaat (1966, TRÜ). Nummert oli 1964–1993 TRÜ/TÜ keemilise kineetika ja katalüüsi labori noorem- ja vanemteadur, 1993–1999 Tartu Ülikooli keemilise füüsika instituudi vanemteadur, 1999–2006 teadur, 2006. aastast erakorraline teadur. Tema teadustöös oli kesksel kohal orgaaniliste keemiliste ühendite reaktsioonivõime ning struktuuri ja reaktsioonitingimuste omavahelise sõltuvuse kvantitatiivne uurimine. Juhendanud magistri- ja doktoriväitekirjade koostamist. Vilve Maremäe oli Fred Kudu õpilane. Oli edukas sportlane, tuli kergejõustikus nii sise- kui ka välisaladel 29 korda Eesti NSV meistriks. Mitmel korral tulnud ka NSV Liidu üliõpilas- ja noortemeistriks, saanud NSV Liidu meistrivõistlustel pronksmedali (1959) ning III ülemaailmsetel noorsoomängudel (1957) kuld- ja hõbemedali. Üle 70 teaduspublikatsiooni. Study of solvent dependence of poeg. 3. Influence of solvent parameters. // Org. Reactivity 18 (1981) Kinetic study of alkaline hydrolysis of substituted phenyl tosylates, XX: Influence of temperature on ortho effect. Isokinetic dependence in the case of additional ortho inductive effect (kaasautor). // Org. Reactivity 28 (1993) Kinetic study of hydrolysis of benzoates. XIX: Influence of temperature on ortho effect for water solution. Isokinetic dependence in the case of additional ortho induction effect (kaasautor M. Piirsalu). // Org. Reactivity 30 (1996) Kinetic study of hydrolysis of benzoates. XXI: Influence of temperature on ortho effect for 80% aqueous dimethyl sulfoxide solution. // Org. Reactivity 31 (1997) Kinetic study of benzoates. XXIII: Influence of the substituents and the temperature on kinetics of the alkaline hydrolysis of the alkyl benzoates in aqueous 2.25 M Bu4NBr and 80% DMSO (kaasautor M. Piirsalu). // Phys. Org. Chem. 15 (2000) Separation of ortho inductive, resonance and steric terms in alkaline hydrolysis of substituted phenyl benzoates and phenyl tosylates (kaasautor M. Piirsalu). // Coll. Czech. Chem. Comm. 67 (2002) 12 Influence of substituents on the infrared stretching frequencies of carbonye group in esters of benzoic acid (kaasautor). // J. Phys. Org. Chem 19 (2006) 10 1957 NSV Liidu meistersportlane 2003 Tartu Ülikooli medal 2008 Tartu Ülikooli aumärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24 "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 298; II, 116 Eesti spordi biograafiline leksikon, lk 365 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 122–123 Biograafia ESBL-is Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Võrgupidu

Võrgupidu (inglise keeles LAN party, mõnikord ka lanparty) on kogunemine, kus mitu arvutit ühendatakse selle toimumise kestel suureks kohtvõrguks (inglise keeles Local Area Network). Tavaliselt tehakse seda omavahel mitmikmängude mängimiseks.
Liberty Stadium

Liberty Stadium on Walesis Swanseas asuv staadion. See on jalgpalliklubi Swansea City FC ja ragbi meeskonna Ospreys kodustaadion. Liberty Stadium mahutab 20 750 inimest ja on suuruselt kolmas staadion Walesis. Liberty Stadium on esimene Walesi staadion, kus peeti Inglismaa Premier League'i mäng.
Opteerumine

Opteerumine on kodakondsuse valimine (eriti territooriumi üleminekul ühelt riigilt teisele) ja uueks kodumaaks peetavale maale asumine. Eesti ajaloos nimetatakse opteerumiseks peamiselt Venemaal elanud eestlaste Eesti Vabariigi kodakondsuse valimist ja asumist Nõukogude Liidust Eestisse pärast Tartu rahulepingu sõlmimist. Tartu rahulepingu ja kodakondsuse valikut puudutava kokkuleppe alusel said Eesti kodakondsuse valimise õiguse varem Venemaale rännanud või Esimese maailmasõja ja Vene kodusõja ajal Venemaale sattunud Eestist pärit elanikud. Tartu rahulepingu alusel valis Venemaal Eesti kodakondsuse ca 80 000, kuid aastatel 1920–1923 tuli Eestisse ainult 37 578 inimest (1920. aastal 14 909, 1921. aastal 15 866, 1922. aastal 5380 ja 1923. aastal 1423 inimest.) Kontrolli-opteerimiskomisjoni osakond töötas Petrogradis 1922. aasta sügiseni, kuid üksikute isikute saabumine Eestisse kestis mõnevõrra kauem: 13. augustil 1939 saabus Eestisse optandina Liisa Teki (sündinud Kübar), 68 aastat vana, Lisjeni alevikust Baikali järve ääres. Opteerunute ehk optantide seas oli ka tuntud kultuuritegelasi, näiteks 1920. aastal Petrogradis sündinud Georg Ots ja Omskis sündinud Voldemar Panso; sõjaväejurist Gustav Kunnos. Opteerunute suhtes valitses Eestis kohati tõrjuv suhtumine. Nii kirjutati Päevalehes 16. märtsil 1934, pärast Konstantin Pätsi esinemist kaitseseisukorra teemal: "Endistest optantidest, kes tühja koti ja kepiga siia põgenesid Venemaalt, et oma nahka päästa ja kes kogu iseseisvuse aja on ühe silmaga itta vaadanud ja oodanud võimalusi, millal seal jälle spekuleerimise võimalused avanevad, tunneme ja teame me ka, et neil pole kunagi õiget isamaalisuse ja rahvusluse tunnet olnudki. Nad kõik on oma olemist siin ja Eesti iseseisvust ikka mõelnud kui mingisugust ülemineku ajajärku, et siis jälle ära aurata ja muulaseks saada." Ilukirjanduses on opteerumist kujutanud Ira Lember romaanis "Päevalilled" (2012), aga humoristlikus võtmes näiteks Peet Vallak oma novellis "Optant" (1938; 2. tr 1959). ERA.28. Petrogradi Kontroll-Opteerimise Komisjon ERA.33. Siberi Kontroll-Opteerimise Komisjon ERA.34. Pihkva Kontroll-Opteerimise Komisjon ERA.36. Moskva Kontroll-Opteerimise Komisjon "В. А. Маамяги. "Эстонские поселенцы в СССР (1917-1940 гг.)" / В. А. Маамяги. - Таллин 1977. - С. 211" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. oktoober 2006. Vaadatud 16. mail 2012. "Üks kodanik" "W. Maas" pealkirja all "Üks järelehüüe", Päevaleht, 16. märts 1934, lk 2 Abi nõukogude eestlastele. Rahvaleht nr 26, 2. märts 1933. Lk 5–6 Opteerimine, Eesti lugu, Vikerraadio, 10. aprill 2010 Helen Rohtmets "Talendid Koju 1920–1923: tagasi tuli tuhandeid" Horisont 3/2012 Eesti optantide saatus ja staatus Postimees, 14. detsember 2017
Hugo von Hofmannsthal

Hugo Laurenz August Hofmann von Hofmannsthal (1. veebruar 1874 Viin – 15. juuli 1929 Rodaun Viini lähedal) oli Austria kirjanik ja libretist. "Der Tor und der Tod" (1893) "Der Tod des Tizian" (1892) "Elektra" (1904; eesti keeles "Elektra", Marie Underi tõlkes, Tallinn: Teatrikirjastus Tavet Mutsu, 1924) "Ödipus und die Sphinx" (1906; "Kuningas Ödipus", Anna Haava tõlge; Tallinn: s.n., 1924) "Die Frau im Fenster" (1909) "Jedermann" (1911) "Der Schwierige" (1921) "Das Salzburger grosse Welttheater" (1922) "Der Turm" (1925) Eesti keeles on ilmunud ka Hugo von Hofmannsthali jutustuste kogumik "Teed ja kohtumised" (tõlkinud Ain Kaalep, Loomingu Raamatukogu 6–7, 1974), esseede ja kõnede kogumik "Väikesi vaatlusi" (tõlkinud Katrin Kaugver, Loomingu Raamatukogu 3–4, 2010), ning "Andreas, ehk Ühekssaanud: romaanifragmendid" (tõlge ja järelsõna Mati Sirkel; Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016). Lisaks leidub Hofmannsthali tekste Marie Underi koostatud ja tõlgitud luulevalimikus "Valik saksa uuemast lüürikast" (Tallinn: Auringo, 1920). Korduvalt on eesti keelde tõlgitud Hofmannsthali libretosid teostele nagu "Roosikavaler", kuid eraldi väljaannetena need ilmunud ei ole. Austria Rahvusraamatukogu