Ghana naiste õigused

Naiste sotsiaalsed rollid Ghanas on ajaloo vältel muutnud. Üleüldiselt on naiste mõjuvõim Ghana ühiskonnas on olnud tähelepanuväärne.[viide?] Naiste sotsiaalne ja majanduslik heaolu emade, kauplejate, põlluharijate ning kontoritöötajatena on sajandite jooksul arenenud ning jätkab muutumist tänapäeval. Ghana naise elu sõltub generatsioonist, elupaigast ja kultuurist. Kuigi abielud, mis on sõlmitud abielumääruse all, peavad seadusekohaselt olema monogaamsed, on polügaamia lubatud nii kombekohases seaduses ja muhameedlaste abielutalituses. Peaaegu kõik abielud Ghanas on kombekohased. 1998. aasta lasteseadus annab emale ja isale võrdsed hooldusõigused, kuid siiski kuuluvad kombekohase seaduse kohaselt isa laiendatud perekonna eestkoste alla ning abielulahutuse puhul antakse samuti laste hooldusõigused isale. Võrreldes meestega, saavad naised moslemiseaduste kohaselt väiksema osa pärandusest ja perevarast. Modernsesse maailma üleminek on olnud naiste jaoks äärmiselt aeglane. Ghana naiste kõrge viljakus 1980. aastail näitas, et naiste esmane roll on siiski sünnitusmasinaks olemine. Hiljuti läbi viidud uuring näitas, et vaatamata 1960. aastate haridusmuutatustele, mis kohustab alghariduse saamist, keeldusid vanemad siiski oma tütreid kooli saatmast, kuna neil oli vaja kodus tööd teha. Osapooled, kes on vastu tüdrukute hariduse omandamisele, idanes ideest, et sellised olukorras peaks mees oma naise eest hoolitsema – see oleks ebanormaalne. Mõningates ringkondades kardetakse isegi seda, et hariduse omandamisel on tüdrukul raske abikaasa leida. Hoolimata 1998. aasta lasteseadusest, mis seab abiellumisea alampiiriks 18 aastat, seatakse endiselt kommetekohaselt noorukitele varajasi abielusid. Hinnanguliselt on 16% 15–19aastastest naistest abielus, lahutatud või lesestunud. Arvatakse, et umbes 22% Ghana naistest on polügaamsetes suhetes. Vaatamata 2007. aastal vastu võetud koduvägivalla seadusele, on füüsiline terror Ghanas endiselt väga levinud. Umbes 33% Ghana naistest kogevad koduvägivalda peresiseselt. 2008. aasta DOVVSU statistika näitas, et tol aastal registreeriti 12 245 koduvägivalla juhtumit. Murekohad on väheteadlikkus seadustest ning puudulik või ligipääsmatu abi ohvritele. Kuigi koduvägivalla seadus keelab arstidel aruannete eest raha küsimise, siis reaalsuses teevad paljud neist seda siiski ning seetõttu jätavad paljud ohvrid kaebuste esitamise üldse ära.[viide?] Vägistamine on kriminaalkoodeksi järgi keelatud, kuid kurjategijad jäävad tihti karistamata. Ghana oli esimene Aafrika riik, mis naiste suguelundite ümberlõikamise seaduslikult keelustas. Seadustest hoolimata tehakse seda mitmetes piirkondades endiselt. Ümberlõikamise praktiseerimine sõltub etnilisest grupist ja regioonist – levikut on raske hinnata, kuna kõikide inimgruppide kohta pole võimalik infot koguda. Näiteks Bawkus lõigatakse ümber umbes 85% tüdrukutest. Ghana "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. märts 2017. Vaadatud 3. november 2017.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. november 2017. Vaadatud 3. novembril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.police.gov.gh/domestic-violence---victims-support-unit---dovvsu.html https://www.womankind.org.uk/where-we-work/ghana