laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Värner Lootsmann

Värner Lootsmann (sündinud 18. augustil 1945 Kasispea külas Kõnnu vallas Harjumaal) on Eesti poliitik. Aastatel 1990–1991 kuulus ta Eesti Liberaaldemokraatlikusse Parteisse. Alates 1992. aastast kuulub ta Eesti Keskerakonda. 1996 kuni 1999 oli Tallinna Linnavalitsuse liige ja Nõmme linnaosa vanem, 1999–2003 Nõmme Linnaosa Halduskogu ja IX Riigikogu liige. 2003- 2006 X Riigikogu liige ja 2003–2005 Loksa Linnavolikogu liige ning 2005 Loksa Linnavolikogu esimees. 2006–2009 Harju maavanem. Alates 2010. aastast Loksa linnapea. Loksa 1. Keskkool 1963 Tallinna Kalatööstuslik Merekool 1963–1964 Tallinna Polütehniline Instituut, masinaehitustööstuse insener-ökonomist 1978 Tartu Riiklik Ülikool, psühholoogia ja õigusteadus 1978–1981 1990–1992 Eesti Teaduste Akadeemia Presiidium, ehitus- ja haldusnõunik 1992–1994 Vabariigi Presidendi Kantselei, haldusdirektor 1996 Riigiprokuratuur, majandusnõunik Värner Lootsmann artiklid. nlib.ee Miks ma otsustasin piirata suveks alkoholimüüki? Eesti Päevaleht, 1. juuni 2007 Värner Lootsmann võib tõusta Harju maavanemaks. ERR Uudised, 8. detsember 2005 Kerttu Kaldoja. Lootsmanni lahkumine läks riigile maksma 241 920 krooni. Eesti Päevaleht, 19. november 2009 Urmas Tooming. Värner Lootsmann sai oma naise asemel Loksa linnapeaks. Tallinna Postimees, 5. märts 2010 Harju maavanem Värner Lootsmann elulugu. Maavanem.ee Lootsmann, Värner (1945). Eesti majanduslugu
Kodõma jõgi

Kodõma (ukraina keeles Кодима) on jõgi Ukrainas. Algab Podoolia kõrgustikult Kodõma rajoonist. Voolab valdavalt itta Odessa oblastis ja Mõkolajivi oblastis. Suubub paremalt Lõuna-Bugi umbes 199 km kaugusel tolle suudmest. Jõe pikkus on 149 km.
Pantar

Pantar on Indoneesiale kuuluv saar Väikestes Sunda saartes. Pantarist itta jääb Alor ja läände üle Alori väina Lomblen. Saarest põhja jääb Florese meri ja lõunasse Sawu meri. Kaugemale lõunasse jääb Timor, millest Pantarit eraldab Ombai väin. Pantar ja Alor moodustavad koos nende juurde kuuluvate pisisaartega Alori saared. Pantari pindala on 728 km². Saare pikkus on põhjast lõunasse 50 km ja idast läände 11–29 km. Saar jaguneb kaheks eri tüüpi loodusega alaks. Saare idaosas on mäed, millest kõige kõrgem, tegevvulkaan Sirung, küündib 900 m kõrgusele. Alates 2004 on see vulkaan enam-vähem pidevalt suitsu välja ajanud. Lääneosa on palju madalam ja kuivem. Saare idaosa on märksa tihedamalt asustatud kui lääneosa. Pantari keskmine kõrgus on väiksem kui naabersaarel Aloril ja sellepärast on Pantaril ka vähem sademeid. Kuivahooaeg on pikk. Vihmahooajal on vihmad seevastu väga rängad, eriti jaanuaris ja veebruaris. Halduslikult kuulub Pantar Ida-Nusa-Tenggara provintsi Alori regentkonda. Pantari pärismaalased räägivad vähemalt 11 keelt. Neist keeltest 8 kuuluvad paapua keelte hulka. Räägitakse austroneesia keelte hulka kuuluvat alori keelt, on ka väike sama-bajawi keelte kõnelejate kogukond. Rahvastevahelises suhtluses kasutatakse malai keele kohalikke murdeid ja indoneesia keelt. Pantari majandus ei ole arenenud. Domineerivad põllumajandus ja kalapüük. Kõige tavalisemad põlluviljad on riis, mais ja maniokk. Saaki koristatakse üldiselt aprillis. Hiljaaegu on saare põhjarannikul hakatud adrust karrageene tootma. Turism peaaegu puudub, kuigi saare potentsiaal on suur, eriti veealuse maailmaga seonduv. Pantarile pääseb ainult meritsi, sest saarel pole lennuvälja. Alori ja Pantari vahel sõidavad iga päev sõudepaadid. Riik on kehtestanud iganädalase parvlaevaliikluse Pantari suurima asula Baranusa ning Aloril asuva Kalabahi ja Floresel asuva Larantuka vahel. Suur maailma atlas, lk. 93
Maurice Greene (helilooja)

Maurice Greene (12. august 1696 London – 1. detsember 1755) oli inglise organist, klavessinist ja helilooja. Maurice Greene sündis vaimuliku peres. Lapsena laulis ta Püha Pauluse katedraalis Jeremiah Clarke'i (1674–1707) ja Charles Kingi (1687–1748) ajal. Orelit õppis ta Richard Brindi juures ja pärast Brindi surma 1718 sai ta Püha Pauluse katedraali organistiks. 1727 sai ta organisti koha Kuninglikus Kapellis pärast eelmise organisti William Crofti surma. 1730 sai ta muusikaprofessoriks Cambridge'i Ülikoolis. 1735 määras George II ta kuninga muusikameistriks. Selleks jäi Greene kuni oma surmani nagu kõik teised kuninga muusikameistrid kuni tänapäevani. Ta töötas kogumiku "Cathedral Music" kallal, mida hiljem jätkas tema õpilane ja järglane kuninga muusikameistri kohal William Boyce. Seda kasutatakse anglikaani kirikus tänapäevani. Tema vaimulikud teosed on kirjutatud tekstile, mis on täis paatost. Muusikateostes on kasutatud polüfooniat, aga inimhäälte taustal on pidevalt kuulda keelpillide bassikäike. Maurice Greene kirjutas nii vaimulikku kui ka ilmalikku vokaalmuusikat. Tema teoste hulka kuuluvad hümn "Hearken Unto Me, Ye Holy Children" (1728), oratoorium "The Song of Deborah and Barak" (1732), ooper "Florimel" (1734), oratoorium "Jefta" (1737), muusika Edmund Spenseri sonettidele "Amoretti" (1739), hümnide kogumik (1743), millest tuntuim on "Lord, let me know mine end", ooper "Phoebe" (1747). Greene kirjutas ka keelpillimuusikat, sealhulgas "Choice Lessons" klavessiinile ja spinetile (1733), "6 Overtures ... in Seven Parts" klavessiinile ja spinetile (1745), "A Collection of Lessons" klavessiinile (1750), 12 voluntaryt orelile või klavessiinile (1779). / Werner Music Archive (WIMA)
Gavin Bryars

Richard Gavin Bryars (sündinud 16. jaanuaril 1943) on Suurbritannia helilooja ja kontrabassimängija. "Jesus' Blood Never Failed Me Yet" (1971)
Admiralty laht

Admiralty laht on laht Baffini saare põhjakaldal Lancasteri väina ääres, lõigates lõuna suunas sügavale Baffini saarde. Pikkus umbes 300 km, laius kuni 40 km, sügavus kuni 700 m. Laht on saarerikas ja seal elutseb suur narvalite asurkond.
Robert Carlyle

Robert Carlyle (sündinud 14. aprill 1961) on šoti filmi- ja seriaalinäitleja. Castlevania: Lords of Shadow (2010) (Gabriel) The Cutting Room, Louise Welsh (2008) (jutustaja) Suurepärane videointervjuu Robert Carlylega BAFTA-s 28 Weeks Later – videointervjuu
Oudova

Oudova (venepäraselt Gdov) on linn Venemaa Pihkva oblastis. See on Oudova rajooni (Гдовский район) ja Oudova linnaasunduse keskus. Asub Peipsi järve suubuva Gdovka jõe suudmest 2 km ülesvoolu. Oudova linnus (Augdow) on rajatud aastal 1431 varasema, 14. sajandi alguses seal paiknenud kindlustuse kohale. Ingeri sõjas vallutasid linnuse rootslased ja sealseks asehalduriks oli Wolmar von Ungern. Oudova sai linnaõigused 1780. aastal. Teises maailmasõjas linn praktiliselt hävitati. Oudova asub Pihkva–Slantsõ–Kingissepa–Peterburi maantee ääres, seal on lennuväli ja Kingissepast lähtuva raudtee lõppjaam. Oudovas on sündinud laulja Voldemar Kuslap ja hüdrogeoloog Erna Sepp. 5966 (1989) 4800 (2006; arvestuslikult) 4500 (2009) 4300 (2011) 3700 (2015) 3500 (2017) 3400 (2019) 3200 (2021) 3326 (2023) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. mai 2019. Vaadatud 13. aprillil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Jonas Hallenberg: Svea rikes historia under konung Gustaf Adolf den stores regering, v.3, 1793, lk.36
A-Ba-Ni-Bi

"A-Ba-Ni-Bi" (heebrea keeles א-ב-ני-בי) on Iisraeli laul, mis võitis 1978. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse. Laulu esitas Izhar Cohen. Laulu autor on Nurit Hirsh. Laul sai kokku 157 punkti. Laulu sõnad
Elyse Levesque

Elyse Marie Levesque (sündinud 10. septembril 1985) on Kanada filmi- ja seriaalinäitleja. Ta on tuntud eeskätt tänu Chloe Armstrongi mängimisele sarjas "Tähevärav: Universum". Elyse Levesque SGU intervjuu
David Blue

David Blue (sündinud 17. jaanuaril 1979) on USA näitleja. Ta on mänginud Cliff St. Pauli sarjas "Inetu Betty" ja Eli Wallace'it ulmesarjas "Tähevärav: Universum". Lisaks näitlemisele teeb ta vahel ka kirjaniku-, produtsendi- ja režissööritööd. 2002 – "Scrubs" – intern 2004 – "Dark Reality" – poiss-sõber 2005 – "The Suite Life of Zack & Cody" – dr Chip 2006 – "Veronica Mars" – hoolitsev elanik 2007 – "This Can't Be My Life" – piduline 2007 – "The Comebacks" – piduline 2007 – "Kõmulehe raisakotkad" – Toby 2007 – "The Game" – kelner 2007–2008 – "Moonlight" – Logan Griffen 2008. aastast – "Inetu Betty" – Cliff St. Paul 2009. aastast – "Tähevärav: Universum – Eli Wallace Koduleht David Blue fännileht Facebookis David Blue Twitteris
Släm

Släm on Eesti tantsumuusika ansambel, mis on tuntud oma skandaalsete laulude poolest. Ansambli tõi kokku Meelis Eskola. Ansambli solistid olid 2006-2007 aastal Jaanika Merelaht ja Mariliis Loos. 2007 sügisel Mariliis Loos lahkus projektist. 2008 algusest jätkas Släm projektiga Jaanika Merelaht üksi. 2023 jätkas projekti Jaanika Merelaht. Ansambel alustas tegevust 2006. aastal Madd Recordsi all looga "Mul on jumala pohhui". 2007. aastal anti välja album "Tule mängi minuga". 2007 Bändiliige Mariliis Loos lahkus projektist. 2008. SLÄM jätkas Jaanikaga ja ilmus singel "Sul on kõige kaunim kann". 2009 Uus lugu "Ei saa mind". 2023 Uus lugu ja video loole "Poogen". "Tule mängi minuga" 2007 MP (8. märts 2023). "MEELELAHUTUSPROJEKT SLÄM SAI 17-AASTASEKS - ON AEG TEHA COMEBACK! - 🎶 MuusikaPlaneet". muusikaplaneet.ee. Vaadatud 29. juulil 2023. Helen Teesalu:Intrigeeriv laul tõi slämi-tüdrukuile edu Postimees, 7. veebruar 2007 2. SLÄM ON PÄRAST 11 AASTAT TAAS TEGUTSEMAS! Silmad lahti, ERR arhiiv, 1. august 2007
Aarla

Aarla (kohakääne Aarlasse) on küla Lääne-Virumaal Vinni vallas. Aarla on põlisküla. Seda on külana mainitud 1241 kujul Ardala, 1489 kujul Ardel, 1542 kujul Arell ja 1796 kujul Arla. Küla asus Viru-Nigula kihelkonnas ja kuulus Ulvi mõisale. Hiljem oli külas Aarla karjamõis. 1922 nimetati seda küla ka Kolga külaks. 1920. aastatel rajati külla asundus, mis 1940. aastatel sai külaks. Aastal 1938 viidi Aarla küla üle Pada vallast Rägavere valda. 13. septembril 1945 läks Aarla Kabala külanõukogu koosseisu ja 24. jaanuaril 1959 Rägavere külanõukogu koosseisu. 1977 liideti küla Viru-Kabalaga. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Rägavere vallas. Küla taastati 2017. aasta juunis Viru-Kabala küla alla kuulunud aladest. On usutav, et selle vana -la-liitelise kohanime algusosaks on muistne isikunimi. Lauri Kettunen pakkus sellele oletuslikke nimekujusid Aarda, Arda ja Arta ning võrdles kohanimega Aardla. Samuti märkis ta, et soome keeles tähendab arta (ulku) nooda- või võrgutoest ja vepsa keeles tähendab ard teibaid nooda või riiete kuivatamiseks. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. http://metaweb.stat.ee/view_xml.htm?id=4388196&searchText=1025, vaadatud 4.11.2017. Eesti kohanimeraamat, lk. 22
Aarschot

Aarschot ['aarshot] on linn Belgias Flaami Brabandi provintsi kirdeosas Hagelandis Demeri jõe ääres Leuvenist 15 km kirdes, Aarschoti valla keskus. Linna kaitsepühak on püha Roch. Linna kohal kõrgub Aarschoti Jumalaema kirik. Legendi järgi laskis keiser Aurelianus maha kotka, ja sellele kohale rajati Aarschot ('kotkalask'). Kohta, kuhu linnu nokk olevat kukkunud, hüütakse Bekaf. Teise versiooni järgi oli kotka laskja Julius Caesar, kes vibu lastes toetas end oma sugulase Aurelianuse õlale; Aurelianus tõi üle jõe ujudes kotka ära. Kotkas sai noole noka pihta; Aurelianus pani kotka kukkumise kohale nimeks Bekaf. Caesar lubas teda õnnitlenud Aurelianusel ehitada kindluse nimega Aurelianustoren, hiljem Orleanstoren. Linna on teadaolevalt kirjalikult esmamainitud 1107 nimega Arescod. See pärineb germaani sõnadest arnu ('kotkas') ja skauta ('metsane kõrgendik soisel alal'). Selline nimeseletus sobib hästi Aarschoti maastikuga. Aarschotlast nimetatakse hollandi keeles Aarschottenaar või kasseistamper 'munakivitrampija'. Viimane hüüdnimi on pandud öösiti linnas ringi käinud linnavalvurite järgi, kes kaitsesid linna varaste ja kelmide eest. Külmadel öödel istusid valvurid parema meelega kõrtsis. Sellega ei olnud nende naised ega linnakodanikud rahul, mistõttu valvuritele anti korraldus puutallaga kingade ning hellebardidega trampida, et oleks kuulda, et nad tööd teevad. Selle meenutuseks rajati 1965 karnevaliselts Gilde van de Kasseistampers. Nagu paljud teisedki Flandria linnad, tõstis Aarschot 1488 Burgundia Maximiliaani vastu mässu. Aastal 1488 sundis Brugge linn Maximiliaani alla kirjutama lepingule, mis määras kindlaks Flandria õigused. Niipea aga, kui Maximiliaan flaamlaste haardeulatusest väljas oli, kandis ta hoolt selle eest, et mäss eos lämmatataks. Aastal 1489 piiras ta temaga lootunud mechelenlastega Aarschoti. Aarschotlased tulid linnast välja ning lõid mechelenlasi hävitavalt. Samal õhtul peeti Aarschotis laata ja peaaegu kõik võitlusvõimelised mehed olid joobnud. Kesköö paiku õnnestus Burgundia vägedel linn peaaegu vastupanuta vallutada. Aarschot põletati peaaegu maatasa. Alles 20. sajandil jõuti taas tollase heaolu tasemeni.  Pikemalt artiklis Saksa repressioonid Aarschotis 19. augustil 1914 sai Saksa kolonel Johannes Stenger Aarschotis surmavalt haavata. Vastuseks lasksid sakslased maha 168 aarschotlast. Sissekanne saidil fotw.net
Svenskt biografiskt handlexikon

"Svenskt biografiskt handlexikon" on biograafiline leksikon, mis sisaldab alates reformatsiooniajastust kuni leksikoni väljaandmiseni tuntuks saanud Rootsi inimeste elulugusid. Leksikoni koostas ning andis aastatel 1873–1876 välja arst ja antikvaar Herman Hofberg. Selle teine ja täiendatud trükk ilmus aastal 1906. See sisaldab 4419 artiklit ja üle 3000 portree. Leksikoni vabalt kättesaadav elektrooniline versioon
Kuukress

Kuukress (Lunaria) on ristõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond. Perekonda kuulub kolm liiki: Lunaria annua – aed-kuukress Lunaria rediviva – mets-kuukress Lunaria telekiana (haruldane, ainult Balkanil esinev liik) Lunaria. brassibase.cos.uni-heidelberg.de. Vaadatud 15.6.2023
Mets-kuukress

Mets-kuukress (Lunaria rediviva) on ristõieliste sugukonda kuukressi perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Mets-kuukress kasvab 50–120 cm kõrguseks. Taime vars on püstine ja kaetud karvadega. Südamekujulised lehed on õhukesed ja hambulise servaga. Õis on kahvatuvioletne, nelja kroonlehega; tugeva lõhnaga. Taim õitseb maist kuni juulini. Vili on lame ja õhuke, teravate otstega 3–6 cm pikkune kõder. Viljad jäävad sageli ka talveks taimede külge. Mets-kuukress on Eestis harvaesinev ning kuulub III kategooria looduskaitse all olevate liikide hulka. Teda leidub peamiselt põhjarannikul salumetsades ja metsaservadel. Toomas Kukk. "Eesti taimede kukeaabits", ISBN 9985308794 Mets-kuukress andmebaasis eElurikkus Rootsikeelne kirjeldus Levikukaart
Aarschoti vald

Aarschoti vald ehk Aarschoti linn on vald Belgias Flaami Brabandi provintsis Leuveni ringkonnas Hagelandis. Valla pindala on 62,52 km² (2005). Elanike arv on 28 100 (2008), rahvastiku tihedus 450 in/km². Valla keskus on Aarschot. Vallast voolab läbi Demeri jõgi. Bürgermeister on 1. oktoobrist 2007 André Peeters. Vald koosneb Aarschotist, Gelrodest, Langdorpist ja Rillaarist. Kuni 1976. aastani oli Aarschoti linn omaette vald. Gelrode vald, Langdorpi vald ja Rillaari vald liideti Aarschotiga 1. jaanuarist 1977. Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 30.11.2021. Valla koduleht
Joe Flanigan

Joe Flanigan (sündinud 5. jaanuaril 1967) on USA telesarjade näitleja, kes on tuntud peamiselt major/kolonelleitnant John Sheppardi kehastajana ulmesarjas "Tähevärav Atlantis". Joe Flanigan "Tähevärava" ametlikul kodulehel
Enno Allik

Enno Allik (sündinud 1936 Viljandimaal) on eesti maalikunstnik. Ta õppis kunsti aastatel 1978–1985 Tartus Silvia Jõgeveri juhendamisel. Ta on esinenud näitustel Eestis, Soomes, Rootsis ja Saksamaal. Kunstnik Enn Allik on tema poeg. Enno ja Enn Allik Mulgimaa vaimse pärandi leheküljel Karksinuialane maalis parima Pärnu pildi. – Sakala, nr. 181, 19 september 2007
Juhtkude

Juhtkude on kõrgemate taimede kude, mille kaudu toimub vee ja vees lahustunud orgaaniliste ja mineraalainete liikumine. Taimedel on eristunud niineosa ehk floeem ja puiduosa ehk ksüleem. Puiduosas esineb tõusev vool ehk vee liikumine juurtest taime kõrgematesse osadesse, ja niineosas laskuv vool, kus sünteesitud orgaanilised ained liiguvad ja jaotuvad teiste taimeorganite vahel. Niine- ja puiduosa on taimede juhtkimpude olulised ehituskomponendid. Tugikude
Gregor von Bochmann

Alexander Heinrich Gregor von Bochmann (1. juuni 1850 Nehatu mõis, Läänemaa – 2. veebruar 1930 Düsseldorf) oli baltisaksa maalikunstnik. Bochmann sündis Läänemaal Nehatu mõisas riigimaade revidendi perekonnas. Aastatel 1862–1868 õppis ta Tallinna kubermangugümnaasiumis. Kunstialase algõpetuse sai W. Jordanilt, hiljem gümnaasiumi joonistusõpetajalt Albert Sprengelilt. Aastal 1868 sai ta Eestimaa Kirjanduse Ühingu Friedrich von Schilleri stipendiumi ning jätkas kunstiõpinguid Düsseldorfi Kunstiakadeemias Oswald Achenbachi maastikumaaliklassis. Seal õppis aastani 1871, seejärel asutas oma ateljee ja töötas vabakunstnikuna. Tegi õpireise Belgiasse ja Hollandisse, viibis korduvalt Eestis. Aastast 1893 Berliini Kunstiakadeemia liige. Aastani 1895 oli Gregor von Bochmann Düsseldorfi Kunstiakadeemia professor. Bochmann oli põhiliselt olustikumaalija, kujutas eesti talupoegade ja randlaste, ka hollandlaste ja teiste rahvaste igapäevaelu. Pruunides galeriitoonides paljufiguurilised kompositsioonid on realistlikud, ilma ühiskonnakriitilise hoiakuta ja etnograafilise eksootika huvita. 20. sajandi alguses muutus tema värvikäsitlus impressionismilähedasemaks ("Hobused sepikoja ees", tempera; Eesti Kunstimuuseum). Bochmann viljeles ka akvarelli. "Laadal" , õli 1872, Eesti Kunstimuuseum M 3114 "Lastud linnud", õli, 1887 Eesti Kunstimuuseum M 4494 "Hobused sepikoja ees", tempera, 1880.–1890. aastad, Eesti Kunstimuuseum M 1331 "Eesti külakõrts" (1890. aastad, Poznańi Rahvusmuuseum) "Eesti maanteel", õli, 1910, Eesti Kunstimuuseum M 2869 "Puhkus kõrtsi juures", õli 1894, Eesti Kunstimuuseum M 3130 Gregor von Bachmanni teoseid on Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumis, Berliini Rahvusgaleriis ja vaselõikekabinetis, Münchenis Uues Pinakoteegis, Kölnis Wallraf-Richartz-Museum'is ning Aacheni, Bautzeni, Düsseldorfi, Hamburgi, Riia ja Stuttgardi muuseumides. Bochmann
Kassid

"Kassid" ("Cats") on Andrew Lloyd Webberi muusikal. Muusikal põhineb T. S. Elioti luulekogul "Old Possum's Book of Practical Cats". "Kassid" esietendus Londonis 1981. aastal.
Aasa (Lääne-Nigula)

Aasa (1930. aastatel Seljaküla) on endine küla praeguse Lääne maakonna territooriumil. Geograafilised koordinaadid on 59°03' N, 23°53' E. Ta kuulus Lääne-Nigula kihelkonda. Ta oli Linnamäe külanõukogu koosseisus. Küla kaotati 1977. aastast.
Maximilian Gritzner

Adolf Maximilian Ferdinand Gritzner (29. juuli 1843 Sorau – 10. juuli 1902 Berliin) oli saksa heraldik ja falerist.
Otto Hupp

Hermann Joseph Otto Hubert August Constantin Hupp (21. mai 1859 Düsseldorf – 31. jaanuar 1949 Oberschleißheim) oli saksa heraldik ja kunstnik.
Hugo Ströhl

Hugo Gerhard Ströhl (24. september 1851 Wels – 17. detsember 1919 Mödling) oli Austria heraldik.
88000

88000 ehk Motorola 88000 (lühend m88k) on Motorola 32-bitiste piiratud käsustikuga arvutite protsessorite seeria, seeria 68000 järglane. Seeria sai alguse 1988. aastal mudelite 88100 (integreeritud ujukomaplokiga protsessor) ja 88200 (mäluhaldusplokk ja vahemälukontroller) esitlusega. Selle lahutamise idee oli lihtsustada multiprotsessorsüsteemide konstruktsiooni (üks 88200 võis hallata mitut 88100), kuid sel oli ka see nõrkus, et juba ainult ühe protsessoriga süsteem nõudis teist kiipi ja komponentidevahelisi ühendusi, mis tõstis süsteemi hinda. Hiljem töötati 88110 näol välja mäluhaldusplokki sisaldav kiip ja selle juurde sobiv vahemälukontroller 88410. 88110MP oli mitme protsessoriga arvutitele veel sobivam. Töös oli ka superskalaarne protsessor 88120, mis aga selle seeria osaks enam ei saanud. 1980ndate lõpus tegelesid m88k-seeria arendamisega paljud firmad, eelkõige Apple ja NeXT, kes olid juba valmistanud ka m88k-protsessoritega prototüübid. Data General paigutas selle seeria oma seeriasse AViiON ja Jaapani firma OMRON mudelisse LUNA88K, muid nimetamisväärseid ostjaid aga ei olnud. 1990ndate alguses loobuti m88k-seeriast PowerPC kasuks. Motorola M8120
Gotthard Wilhelm Marcks von Würtemberg

Vabahärra Gotthard Wilhelm Marcks von Würtemberg (14. mai 1688 Riia, Liivimaa kubermang – 1778 Gotthardsbergi mõis, Lerbo, Södermanland) oli Rootsi sõjaväelane (feldmarssal). 19. märtsil 1720 sai ta koos Pärnus sündinud venna Carl Gustav Marcksiga (1693–1775) Rootsi aadlikuks (nr. 1726) ja uueks perenimeks Marcks von Würtemberg. 16. oktoobril 1759 sai ta Rootsi vabahärratiitli (nr. 263). 1763. aastast oli ta Rootsi feldmarssal. Tema vanemad olid Bremenist pärit Liivimaa maakohtunik Johan Marcks (u 1640–1710 Pärnus katku) ja Anna Margaretha von Rehausen (1659–1741), kes oli major Gotthard Rehauseni ja Hedvig von Bildsteini tütar. Ta abiellus 16. novembril 1710 Lesnaja lahingus hukkunud Koila mõisniku, ooberstleitnant Georg Gustav von Wrangelli (Georg Gustaf Wrangel, 1665–1708) lese Anna Elisabeth Hauenschildtiga (1678–1743), kes oli Rootsi aadliku, Vao mõisniku Pohjanmaa rügemendi ülema, kindralmajor Detloff Hauenschildti (suri 1703 Tallinnas) ja Väätsa (Kiltsi?) mõisast pärit Sophia Helena von Nierothi tütar, Eestimaa maanõuniku Magnus von Nierothi (surnud 1670) ja vabapreili Anna Elisabeth Taube (1633–1680) tütretütar. Septembris 1744 abiellus ta vabapreili Elisabeth Gyllenstiernaga (u 1712–1798), kes oli vabahärra Axel Eriksson Gyllenstierna ja Elisabeth Charlieri tütar. Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ...2., 1755, lk.1331-1333 roskildehistorie.dk: Marcks von Würtemberg Marcks von Würtemberg, Nordisk familjebok 1912, veerg 1010 (rootsi keeles) Wrangellid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1 , Görlitz, 1930, lk.559 Nierothid, Hauenschildtid: Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 3 , Görlitz, 1930, lk.32-33
Arne Lepp

Arne Lepp (28. november 1928 – 23. oktoober 2018) oli eesti arstiteadlane, anatoom. Ta lõpetas 1947. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna raviosakonna. Aastatel 1959–1962 läbis ta aspirantuuri Moskva I Meditsiini Instituudis, 1971 kaitses kandidaaditöö "Kopsusegmentide ja subsegmentide põhilised tunnused nende variantide põhjal inimesel ja mõningatel loomadel". Arne Lepp töötas palju aastaid anatoomia kateedris, alates 1989. aastast kateedri juhatajana, 1992. aastast professorina, 1994. aastast oli ta TÜ emeriitprofessor. Arne Lepp on raamatu "Inimese anatoomia" (ilmunud kirjastuse Valgus väljaandel 1974. aastal) üks kaasautoreid. 2013. aastal ilmus tema koostatuna Tartu Ülikooli Kirjastuses õpiku uuendatud versioon. 2013 Tartu Ülikooli suur medal 2014 Eesti Punase Risti I klassi teenetemärk Tema abikaasa Ela Kogerman-Lepp oli samuti arstiteadlane ja anatoom. "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Kroonprints Rupprechti medal

Kroonprints Rupprechti medal oli Baieri kuningliku perekonna teenetemedal, mis asutati Baieri kroonprintsi Rupprechti 56. sünnipäeval, 18. mail 1925. Medalil on kolm järku: kuld-, hõbe- ja pronksmedal. Välja on antud 15 kuldmedalit, 252 hõbemedalit ja 1381 pronksmedalit. Medali esikülg kujutab vasakule vaatavat Rupprechti pead, mille ümber on kiri "RUPPRECHT • MCMXXV". Medali läbimõõt on 32 mm. Kuld- ja hõbemedalit kantakse kaelas, pronksmedalit rinnas. Kuldmedal on valmistatud kullatud hõbedast. On olemas ka kogemata tehtud 12 puhtast kullast medalit, sest ei teatud, et kuldmedali järku medalid peavad olema valmistatud kullatud hõbedast. Pronksmedali esikülg Pronksmedali tagakülg
Aardla ürgorg

Aardla ürgorg on Kagu-Eesti lavamaad lõhestav ürgorg Tartu maakonnas. Ta suubub lõuna poolt Emajõe ürgorgu.
Telangana

Telangana (telugu తెలంగాణ) on India osariik. 2014. aastani oli see piirkond Andhra Pradeshi osariigi põhjaosas. Hõlmab umbes endise Hyderabadi vürstiriigi telugutega asustatud ala. Detsembris 2009 teatas India siseminister kavatsusest luua lähiajal Telangana osariik. 2. juunil 2014 sai Telanganast India 29. osariik. Osariigi pealinn on Hyderabad. http://telangana.gov.in/