laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alfred Sharpe

Alfred Sharpe (19. mai 1853 Lancaster – 10. detsember 1935 London) oli Suurbritannia koloniaalametnik Aafrikas. Alfred Sharpe sündis Inglismaal Lancashire'is Lancasteris. Tema isa oli raudteeinsener ja pidi töö tõttu tihti elukohta vahetama. Alfredi lapsepõlves kolis perekond algul Walesi, hiljem Šveitsi ja sealt Prantsusmaale. Ta õppis Hertfordi lähedal Haileybury and Imperial Service College'is ja hiljem advokaadibüroos ning sai 23-aastaselt advokaadi kutse. Aastal 1883 sõitis ta koos oma nõoga Fidži Viti Levu saarele suhkruistandust pidama. Et neil puudusid maaharimiskogemused ja ka suhkruhind oli parajasti madal, sai juba esimese aastaga selgeks, et nende ettevõtmine on ebaõnnestunud. Aastatel 1885–1886 töötas Alfred Sharpe Fidžil kohtunikuna. Seejärel ütles ta ära tööpakkumisest riigiametnikuna ja suundus hoopis Kesk-Aafrikasse. Aastal 1887 jõudis ta Njassa järve piirkonda ja plaanis järvest lõunas asuval Shire'i platool elevante jahtida ja elevandiluuga kauplema hakata. Ta sattus aga peaaegu kohe sõjatandrile. Peamiselt järve põhjakaldal Karongas käis sõda African Lakes Company ja araabia orjakaupmeeste vahel. R. B. Boeder, (1979) Sir Alfred Sharpe and The Imposition of Colonial Rule On The Northern Ngoni, The Society of Malawi Journal, Vol. 32, No. 1 pp. 23−24. Britannica.com
Silmaümbrised kilbised

Silmaümbristeks kilbisteks nimetatakse paljudel soomuselistel silma ümber paiknevaid kilbiseid. Silmade ümber paiknevad soomused on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel. Madudel ääristavad silmakilbist ja loetakse silmaümbritsteks kilbisteks järgmised soomused: silmaeesne kilbis silmatagune kilbis silmaüline kilbis silmaalune kilbis. Silma ümber paiknevate kilbiste morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Ocular scales seisuga 17.04.2014.
Korrelatsioon

"Korrelatsioon" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Korrelatsioon (täpsustus). Korrelatsiooniks (keskladina keeles correlatio, vastastikune seos) nimetatakse statistikas juhuslike suuruste X ja Y vahel esinev statistiline seos. Teise definitsiooni alusel on korrelatsioon vastastikune seos ehk suhteseos, mis tähistab kahe või enama objekti, sündmuse, olukorra või funktsiooni seost. Kui korrelatiivne seos on tugev, vihjab see küll põhjusliku seose võimalusele, ent ei tõesta veel selle olemasolu. Lineaarne korrelatsioonikordaja Astakkorrelatsioon Spearmani korrelatsioonikordaja Korrelatsioon (muusika) Kovariatsioon Relatsioon Anscombe'i kvartett Ako Sauga (2020). Statistika õpik majanduseriala üliõpilastele. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli kirjastus. Lk 422. ISBN 978-9949-83-519-5.
Pałata

Palata on jõgi Venemaal ning Valgevenes, Daugava parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Палата, vene keeles Полота. Jõe pikkus on 93 km, sellest Valgevene territooriumil 86 kilomeetrit. Valgla on 651 km², sellest Valgevenes 470 km². Jõe lang on 0,5 m/km. Palata voolab välja Neklotši järvest Pihkva oblastis. Ta voolab algul 7 kilomeetrit Pihkva oblastis, seejärel läbib Połacki rajooni Viciebski oblastis, laskudes Połacki madalikule. Ülemjooksul asub veel Izmaki järv. Połacki rajoonis suubuvad temasse paremalt ka Lutaja ja Stradań. Suurim asula selle jõe kaldal (Połack) asub Valgevenes, paigas, kus Palata Daugavasse suubub.
Marksa hiiemägi

Marksa hiiemägi on hiiemägi Tõstamaa kihelkonna ja Pärnu linna Marksa külas. Hiiemäe ümber paiknevad hooned on muinsuskaitseametile teadaolevalt ehitatud enne hiiemäe mälestiseks tunnistamist. Hiiemägi on muinsuskaitseameti hinnangul heas korras ja seda on hooldanud ümbruskonna elanikud. Hiiemäel on ohvrikivi. Ilme Mäesalu. Loodav arengukava kaitseb looduslikke pühapaiku. Pärnu Postimees, 1.04.2011. Marksa hiiemägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Muraka hiiesaar

Muraka hiiesaar (ka nimega Tori hiiesaar[viide?]) on hiiesaar Tori kihelkonna ja valla Muraka külas Pärnu jões. Muraka hiiesaar kultuurimälestiste riiklikus registris Ilme Mäesalu. Loodav arengukava kaitseb looduslikke pühapaiku. Pärnu Postimees, 1.04.2011.
Ehitusfüüsika

Ehitusfüüsika on teadusharu, kuhu on kombineeritud füüsika, matemaatika ja inseneriteaduse erialad, mõistmaks nende kolme valdkonna omavahelisi seoseid. Fundamentaalfüüsikas kombineeritakse erinevate probleemide lahendamist ja tehnilisi oskuseid, seega leidub antud valdkonnal laialdaselt rakendusi. Karjääri ehitusfüüsikas on tavaliselt (enamasti) võimalik teha ehitusvaldkonnas õppides tehnika-, rakenduskõrgkoolides, teadus-või rakenduslikfüüsikas teadustööd tehes. Interdistsiplinaarsed teadmised on mõeldud pideva innovatsiooniga, mis tehnoloogias esinevad. "Major: Engineering sciences". The Princeton Review. 2011. p. 01. Retrieved June 26, 2011. "Introduction" (online). Princeton University. Retrieved June 26, 2011. Khare, P. ,; A. Swarup (January 2009 and 2010). Engineering Physics: Fundamentals & Modern Applications (13th ed.). Jones & Bartlett Learning. pp. xiii – Preface. ISBN 978-0-7637-7374-8. Engineering Physics (online). Google books. Retrieved June 26, 2011.
Kaupo Deemant

Kaupo Deemant (12. veebruar 1936 Kõrgepalu, Võrumaa – 14. juuni 2010 Tallinn) oli eesti ajaloolane. Ta lõpetas 1962. aastal Tartu Ülikooli ajaloo erialal. Magistritöö "Proosa kivikalmistu" kaitses ta Tartu Ülikoolis 1993. aastal. Ta töötas aastatel 1962–2002 Tallinna Linnamuuseumis. 1970–1984 juhatas Kaupo Deemant arheoloogilisi kaevamisi Proosa kalmeväljal ning 1985–1997 Proosa asulakohal. Ta uuris ja kogus materjale Eesti Vabariigi riigitegelaste ja ohvitseride represseerimisest, 1941. aasta juuni- ja 1949. aasta märtsiküüditamisest, metsavendlusest; mälestusi ja suulist pärimust, teiste hulgas Marie Laidoneri ja Hengo Tulnola mälestused. 1988. aastal Eesti Akadeemilise Sõjaajaloo Seltsi asutajaliige. Päring Eesti artiklite andmebaasist ISE "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2014. Vaadatud 17. aprillil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2014. Vaadatud 17. aprillil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) [1] [2]
Brooklyni sild

Brooklyni sild (inglise keeles Brooklyn Bridge) on sild New Yorgis. See on üks vanemaid rippsildu Ameerika Ühendriikides. Sild avati 24. mail 1883. Sild ühendab Manhattani ja Brooklyni linnaosa. See oli esimene terastraadist ehitatud rippsild. Silla projekteeris Preisi päritolu Ameerika ehitusinsener John Augustus Roebling (Johann August Röbling). Ehitise pikkus on 1825 meetrit, laius 26 meetrit, kõrgus merepinnast 84,3 meetrit ja kõige pikem kaarelaius 486,3 meetrit. Silla püloonid on ehitatud graniidist, lubjakivist ja Rosendale'i tsemendist. Graniidiplokid on pärit Vinalhaveni saarelt Maine'i osariigist. 1966. aastal kanti sild Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places). 29. jaanuarist 1964 on see New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjoni poolt kuulutatud kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). Brooklyni sild avati kasutamiseks 24. mail 1883. Avatseremoonial osales mitu tuhat inimest ja paljud laevad viibisid East Bays. President Chester A. Arthur ja linnapea Franklin Edson ületasid silla piduliku kahuritule saatel ja neid tervitas Brooklyni linnapea Seth Low. Pidustused jätkusid kontserdiga, lasti kahurituld laevadelt ja ilutulestikurakette. Esimesel päeval ületas silla 1800 sõidukit ja 150 300 inimest. Esimene silla ületaja oli Roeblingi minia Emily Warren Roebling. Sild rajati esialgu hobuste ja raudteeliikluse jaoks ning sellel olid eraldatud kõnni- ja jalgrattateed. 1950. aastast on tehtud kuus sõidurada autode liiklemiseks. Sõiduteele on kehtestatud piirangud, mis keelavad silda kasutada üle 11 jala (3,4 m) kõrgustel ja üle 6000 naela (2700 kg) kaaluvatel sõidukitel. Manhattani sild Feuerstein, Gary (May 29, 1998). "Brooklyn Bridge Facts, History and Information". Endex.com. Archived from the original on February 8, 2010. "NYCDOT Bridges Information". New York City Department of Transportation. Retrieved August 23, 2008. "Brooklyn Bridge". Nycroads.com. Retrieved June 4, 2013. Reeves, Thomas C. (1975). Gentleman Boss. New York: Alfred A. Knopf. pp. 359–360. ISBN 0-394-46095-2.
Ušača

Ušača ehk Ušatša on jõgi Valgevenes, Daugava vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Ушача, vene keeles Ушача. Jõe pikkus on 118 km, valgla on 1150 km². Jõe lang on 0.5 meetrit kilomeetri kohta, keskmine vooluhulk jõe suudmes on 8 m³/s Ušača algab Dokšycy rajoonist Viciebski oblastis. Ta voolab põhja suunas läbi Ušačy rajooni, läbides sealjuures ka Ušačy alevit. Ušačy rajoonis laskub jõgi Połacki madalikule, läbides teel mitut järve. Alamjooksul läbib jõgi veel Połacki rajooni, suubudes seejärel Navapołacki juures Daugavasse.
Josephus Nicolaus Laurenti

Josephus Nicolaus Laurenti (ka Joseph Nicolaus Laurenti) (4. detsember 1735 Viin – 17. veebruar 1805 Viin) oli Austria arst, loodusuurija, herpetoloog ja zooloog. Laurentit peetakse roomajate klassi esmakirjeldajaks 1768.aastal teoses "Specimen medicum, exhibens synopsin Reptilium emendatam cum experimentis circa venena et antidota Reptilium austriacorum". Roomajate klassile lisaks kirjeldas ta mitmeid kümneid kahepaiksete ja roomajate perekondi nagu Bufo, Hyla, Salamandra, Gekko, Chamaeleo, krokodill (Crocodylus), Iguana, rästik (Vipera), kobra (Naja), Constrictor, nastik (Natrix) jt. Tema kirjeldatud taksonid ja liigid on tähistatud nimega Laurenti. Käesoleval ajal kehtivad roomajate andmebaasis järgmised Laurenti poolt kirjeldatud roomajate liigid: Amphisbaena varia, 1768 Aspidelaps lubricus, 1768 Calliophis intestinalis, 1768 Chamaeleo africanus, 1768 Chamaeleo zeylanicus, 1768 Cnemidophorus murinus, 1768 Coronella austriaca, 1768 Crocodylus niloticus, 1768 Crotaphopeltis hotamboeia, 1768 Cylindrophis ruffus, 1768 Dipsas indica, 1768 Gonocephalus chamaeleontinus, 1768 Hierophis gemonensis, 1768 Hypnale nepa, 1768 Iguana delicatissima, 1768 Lacerta viridis, 1768 Naja siamensis, 1768 Natrix tessellata, 1768 Podarcis muralis, 1768 Siphlophis cervinus, 1768 Varanus salvator, 1768 Zamenis longissimus, 1768. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Bitis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 17.04.2014) (inglise keeles) Laurenti, Josephus Nicolaus, Reptilium emendatam cum experimentis circa venena et antidota Reptilium austriacorum, 1768, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 17.04.2014) (ladina keeles) Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit en:Josephus Nicolaus Laurenti seisuga 17.04.2014.
Causinae

Causinae on roomajate klassi maoliste alamseltsi rästiklaste sugukonda kuuluv madude alamsugukond. Alamsugukonna Causinae süstemaatika pole päris selge. Integrated Taxonomic Information System'is liigitatakse sellesse alamsugukonda üksainus maoperekond : kärnrästik (Causus). 2 hilisemat molekulaar-fülogeneetilist uuringut paigutasid kärnrästikud pärisrästiklaste (Viperinae) sekka. Seega peetakse alamsugukonda Causinae mittesobilikuks taksoniks. McDiarmid RW, Campbell JA, Touré T. 1999. Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, Volume 1. Herpetologists' League. 511 pp. ISBN 1-893777-00-6 (seeria). ISBN 1-893777-01-4 (köide). Viperidae Oppel, 1811, Veebiversioon (vaadatud 17.04.2014) (inglise keeles) Wolfgang Wüster, Lindsay Peppin, Catharine E. Pook, Daniel E. Walker, A nesting of vipers: Phylogeny and historical biogeography of the Viperidae (Squamata: Serpentes), Molecular Phylogenetics and Evolution, 2008, 49, 2, 445-459, Veebiversioon (vaadatud 17.04.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Causinae seisuga 17.04.2014.
Obali jõgi

Obal on jõgi Valgevenes, Daugava parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Обаль, vene keeles aga Оболь (Obol). Jõe pikkus on 148 km ja valgla on 2690 km². Jõe langus on 56 meetrit ja lang 0,4 meetrit. Keskmine vooluhulk jõe suudmes on 19,4 kuupmeetrit sekundis. Obal voolab välja Jeziaryšča järvest Haradoki rajoonis. Ta voolab algul Haradoki kõrgustikul läbi Haradoki rajooni, läbides Jeziaryšča alevi. Lähtest 32 kilomeetri kaugusel asub endine Klučahorskaja hüdroelektrijaam. Šumilina rajoonis pöörab jõgi lõunasse, seal suubub Obalisse ka veerohkeim lisajõgi Śvina. Seejärel suubuvad Obalisse paremalt Vydryca, Usysa ja Budavieść. Šumilina rajoonis läbib jõgi ka Obali alevi. Seejärel pöörab jõgi läände, voolates Połacki madalikul veel läbi Połacki rajooni, suubudes Daugavasse.
Elapomorphus

Elapomorphus on maoperekond. Perekonda Elapomorphus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Elapomorphus lepidus Reinhardt, 1861 Elapomorphus quinquelineatus (Raddi, 1820) Elapomorphus spegazzinii Boulenger, 1913 Elapomorphus wuchereri Günther, 1861. Need maod elavad Lõuna-Ameerikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Elapomorphus Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 17.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne Animal Diversity Webis Sissekanne Catalogue of Life'is Sissekanne NCBI-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Elapomorphus seisuga 17.04.2014.
Emmochliophis

Emmochliophis on maoperekond. Perekonda Emmochliophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Emmochliophis fugleri Fritts & Smith, 1969 Emmochliophis miops (Boulenger, 1898). Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Emmochliophis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 17.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne Animal Diversity Web-is Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Emmochliophis seisuga 17.04.2014.
Tehniline füüsika

Tehniline füüsika on teadusharu, milles on ühendatud füüsika, matemaatika ja inseneriteaduse erialad, mõistmaks nende kolme valdkonna omavahelisi seoseid. Fundamentaalfüüsikas kombineeritakse erinevate probleemide lahendamist ja tehnilisi oskusi, seega leidub sel valdkonnal laialdaselt rakendusi. Tehnilise füüsika valdkonnas on tavaliselt (enamasti) võimalik karjääri teha ehitusvaldkonnas, õppides tehnika-, rakenduskõrgkoolides, teadus- või rakenduslikfüüsikas teadustööd tehes. Interdistsiplinaarsed teadmised on mõeldud pideva innovatsiooniga, mis tehnoloogias esinevad. Erinevalt tavapärastest insenerierialadest ei pruugi inseneriteadus/füüsika piirduda konkreetse teadusharu või füüsikaga. Selle asemel on inseneriteadus/füüsika eesmärgiks pakkuda põhjalikumat rakendust füüsikas valitud valdkondadele nagu optika, kvantfüüsika, materjaliteadus, rakendusmehaanika, nanotehnoloogia, mikrotehnoloogia, masinaehitus, elektrotehnika, biofüüsika, kontrolliteooria, aerodünaamika, energia, tahkisefüüsika jne. Selle teadusala eesmärgiks on luua ja optimeerida tehnilisi lahendusi süvendatud mõistmiseks ja integreeritud kohaldamiseks matemaatikas, loodusteadustes, statistikas ja inseneritöö põhimõtetes. Teadusala on mõeldud mitmekülgsele funktsionaalsusele ja aitab omavahel ühendada teoreetilist ja praktilist teadust rõhutades teadus- ja arendustegevust, projekteerimist ja analüüsimist. Tehnilise füüsika või inseneriteaduse kraadist peetakse lugu paljudes riikides. Tähelepanuväärseks võib pidada, et paljudes keeltes termin "insenerifüüsika" oleks inglise keelest otse tõlgituna "tehniline füüsika". Mõnes riigis kasutatavad terminid "insenerifüüsika" ja "tehniline füüsika" tähendavad teadusala vastavat kraadi, millest esimene tähendab spetsialiseerumist tuumaenergia uurimisele ja viimane tehnilisele füüsikale. Mõnes institutsioonis on tehniline (rakenduslik) kõrgharidus füüsikas peamine teadusharu või spetsialiseerumiseriala inseneriteaduses või rakendusteaduses. "Major: Engineering sciences". The Princeton Review. 2011. p. 01. Retrieved June 26, 2011. "Introduction" (online). Princeton University. Retrieved June 26, 2011. Khare, P. ,; A. Swarup (January 2009 and 2010). Engineering Physics: Fundamentals & Modern Applications (13th ed.). Jones & Bartlett Learning. pp. xiii – Preface. ISBN 978-0-7637-7374-8. Engineering Physics (online). Google books. Retrieved June 26, 2011. "2002 Applications for graduate study open in Shanghai Research Institute of Technical Physics (上海技术物理研究所2002年招生)". Chinese Academy of Sciences (中国科学院). 2001-10-07. Archived from the original on 2008-06-07. Retrieved 2008-09-16 Division of Engineering and Applied Science, California Institute of Technology Engineering Physics, Division of Engineering Science, University of Toronto Engineering Science and Mechanics program at Virginia Tech
Uła jõgi

Uła ehk Ula on jõgi Valgevenes, Daugava vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Ула, vene keeles aga Улла (Ulla). Jõe pikkus on 123 km, valgla on 4090 km². Jõe langus on 30,2 meetrit, keskmine vooluhulk suudmes on 25,4 m³/s. Jõe laius on 30 meetrit, kohati ka kuni 50 meetrit. Uła voolab välja Lepieli järvest Lepieli rajoonis, läbides Lepieli linna. Algul voolab jõgi kagusse, pöörates seejärel Čašniki linna juures põhja poole. Čašniki all voolab Ułasse ka jõe suurim lisajõgi Łukomka, seejärel aga Usviejka. Jõgi läbib Čašniki rajooni ja Biešankovičy rajooni laskudes seal Połacki madalikule. Biešankovičy rajoonis suubub Ułasse veel ka Sviačanka. Viimane suurem asula selle jõe kaldal (Uła) asub paigas, kus Uła Daugavasse suubub.
Randrüütel

Randrüütel (Lääne-Eestis saartel ka: tonger) oli Vene keisririigi ajal Baltimaade randades tegutsenud ratsapiirivalvur. Randrüütli peaülesanne oli ohjeldada salakaubandust. 17.04.2014 Eesti entsüklopeedia veebiversioonis
Rzeczpospolita haldusjaotus

Rzeczpospolita haldusjaotus oli Poola-Leedu ühisriigi Rzeczpospolita eksisteerimise jooksul 16.–18. sajandini kujunenud ja korduvalt muudetud Poola kuninga ning Poola Krooni maade jaotuse loetelu. Rzeczpospolita territooriumi moodustasid Poola ja Leedu ajaloolised piirkonnad: Pomorze Gdańskie (Kaszuby), Warmia, Preisimaa (Prusy), (Klaipėda (Kraj Kłajpedzki)), Suur-Poola (Wielkopolska), Masoovia (Mazowsze), Väike-Poola (Małopolska), (Podhale), Kujawy, Podlaasia (Podlasie), Aukštaitija (Auksztota), Dzūkija (Dzukija), Suwałkimaa (Suwalszczyzna), Žemaitija (Żmudź), Volõõnia (Wołyń), Galiitsia (Ruś Halicka), Volodõmõr (Ruś Włodzimierska). Rzeczpospolita territoorium oli haldusjaotuses jagatud vojevoodkondadeks ja maakondadeks (powiat). Płocki vojevoodkond (W. płockie) Rawa vojevoodkond W. rawskie) Masoovia vojevoodkond (W. mazowieckie) Krakówi vojevoodkond (W. krakowskie) Sandomierzi vojevoodkond (W. sandomierskie) Lublini vojevoodkond (W. lubelskie)
Ungru kool

Ungru kool oli Läänemaal tegutsenud kool. Ungru kooli eelkäija oli 1762. aastal rajatud õppeasutus. See oli ühtlasi Ridala kihelkonna esimene kool. Ungru kool pandi kinni 1952. aastal põhjendusega, et seal asunud sõjaväelennuväljale oli maad vaja. Sulgemise ajal õppis koolis viis last. "Asuküla pidas külade päeva" Lääne Elu, 6. juuni 2006 (vaadatud 18.04.2014)
Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Riiklik Kehakultuuri- ja Spordikomitee

Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Riiklik Kehakultuuri- ja Spordikomitee (lühemalt ka: Eesti NSV Spordikomitee) oli Eesti NSV ajal kehakultuuri ja sporti riiklikul tasemel juhtinud asutus. Komitee allus üheaegselt kolmele asutusele: EKP Keskkomiteele, Eesti NSV Ministrite Nõukogule ja Üleliidulisele Kehakultuuri- ja Spordikomiteele. Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu juurde asutati Kehakultuuri- ja Spordikomitee 1940. aastal, Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu määrusega 24. detsembril 1940. aastal. Kehakultuuri- ja Spordikomitee ülesanded olid: 1. olla Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu juures, kehakultuuri ja spordi alal tööd kontrollivaks ja juhtivaks organiks Eesti Nõukogude Sotsialistlikus Vabariigis. 2. teostada Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi territooriumil: a) kõigi kehakultuuri-organisatsioonide tegevuse juhtimist; b) kogu töö juhtimist spordi alal; d) laste, õpilaste ja eelsõjaväe-ealise noorsoo kehalise kasvatuse üldist juhtimist; e) osavõttu töö juhtimisest spordi sõjastatud erialadel (laske-, lennu-, purilennu-, langevarju- j. t.), mida teostavad massilised kaitseorganisatsioonid; f) kesk- ja kursusteharidusega kehakultuuri- ja spordikaadrite ettevalmistamise, täiendamise ja paigutamise juhtimist; g) kehakultuuri-õppeasutiste tegevuse üldist juhtimist; h) kehakultuuri ja spordi õppelise programmilis-metoodilise materjali läbitöötamise ja kirjastamise organiseerimist riiklikkude programmide ja õppevahendite alusel, mida kinnitanud Üleliiduline Kehakultuuri- ja Spordikomitee NSVL Rahvakomissaride Nõukogu juures; i) kehakultuuri-ehituste ja seadete ehitamise ja spordiinventari tootmise plaanimist ja juhtimist; j) kogu kehakultuuri- ja sporditöö plaanimist ja aruannete saamist. Aastatel 1959–1968 täitis komitee ülesandeid Eesti NSV Spordiühingute ja Organisatsioonide Liit. 1949–1953 Aleksei Šiskin, ENSV Kehakultuuri- ja Spordikomitee esimees 1953–1955 Juhan Mandre, Eesti NSV tervishoiuministri asetäitja ja ENSV Spordikomitee esimees 1955–1961 Boris Tolbast, Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Kehakultuuri ja Spordikomitee esimees 1974–1984 Juhan Unger, ENSV Kehakultuuri- ja Spordikomitee esimees 1984–1996 Mati Mark, Eesti NSV Kehakultuuri- ja Spordikomitee esimees https://web.archive.org/web/20131004231815/http://www.okupatsioon.ee/et/eesti-1940-1991/15-sport (vaadatud 18.04.2014) 991. Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu määrus Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu juurde Kehakultuuri- ja Spordikomitee asutamise kohta. Art. 991 ENSV TEATAJA, 30. detsembril NR. 72 1940
Amatöör (film)

"Amatöör" on 1979. aastal valminud Poola mängufilm. Ühes Poola väikelinnas elav Filip ostab endale amatöörfilmi kaamera, et jäädvustada filmilindile oma hiljuti sündinud tütart. Tema huvi filmimise vastu äratab aga ka ta ülemuste tähelepanu ning Filipil palutakse teha film nende ettevõtte juubeli puhul. Harrastusfilmide festivalil võidab Filipi tehtud film auhinna. Filip asub tegelema oma uue huvialaga, kuid varsti ta märkab, et sellel on ootamatud tagajärjed. Tal tekivad pinged ja tülid oma naisega, ülemus aga püüab tema filmiharrastust kontrolli all hoida ja tsensuurile allutada. Jerzy Stuhr – Filip Mosz Małgorzata Ząbkowska – Irka, tema naine Stefan Czyżewski – direktor Ewa Pokas – Anna Włodarczyk Jerzy Nowak – Stanisław Osuch Tadeusz Bradecki – Witek Jachowicz, Filipi sõber Marek Litewka – Piotrek Krawczyk, Filipi naaber Bogusław Sobczuk – Kędzierski, TV toimetaja Krzysztof Zanussi – Krzysztof Zanussi Andrzej Jurga – Andrzej Jurga
Vićba

Vićba ehk Vitsba on jõgi Valgevenes, Daugava vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Віцьба, vene keeles Витьба (Vitba). Jõe pikkus on 33 km, valgla on 651 km², sellest Valgevenes 275 km². Jõe lang on 2,9 m/km, keskmine vooluhulk suudmes 1,8 m³/s. Vićba algab Viciebski rajoonis Viciebski kõrgustikult. Jõel asub Tułava veehoidla. Viimased viis kilomeetrit voolab Vićba Viciebski linnas, linna vahel on jões kolm saart, jõe kallastel asub puhkeala, ka asub jõe kaldal Viciebski botaanikaaed. Viciebski linn on nime saanud jõe järgi. Sild üle Vićba jõe Vićba Viciebski vanalinnas