laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Arnold Jannus

Arnold Jannus (27. mai 1919 Petrograd – 26. märts 2015) oli eesti arstiteadlane, Tartu Ülikooli professor. Ta õppis Rakvere Õpetajate Seminari algkoolis ja Tartu Õpetajate Seminari algkoolis ning lõpetas aastal 1938 Tartu Poeglaste Gümnaasiumi. Samal aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli arstiteaduskonda. Aastal 1941 evakueerus tema perekond Nõukogude tagalasse. Aastal 1942 astus ta Punaarmeesse, kus tegutses Eesti Laskurkorpuses sõjaväevelskrina nooremleitnandi auastmes sanitaarrühma komandörina. Aastal 1945 astus ta uuesti Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1949 arstina. Aastal 1952 kaitses ta väitekirjaga "Immuunsuse uurimine kõhutüüfuse vastu vaktsineerituil" meditsiinikandidaadi kraadi. Aastal 1967 kaitses ta väitekirjaga "Poliomüeliidi ja poliomüeliiditaoliste haiguste epidemioloogiliste ja laboratoorsete uurimiste alaseid materjale Eesti NSV-s" meditsiinidoktori kraadi. Aastal 1968 sai ta professori kutse. Ta töötas aastal 1946 (õppimise ajal) Tartu Linna I Polikliinikus pediaatri kohusetäitjana ja määrati samal aastal Tartu riikliku sanitaarinspektori kohale. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta lühemat aega Tartu Riikliku Ülikooli nakkushaiguste ja mikrobioloogia kateedris vanemõpetajana ning Tartu Linna Onkoloogia Dispanseris röntgenoloogina. Aastatel 1954–1977 töötas ta Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituudi direktorina. Aastatel 1977–1988 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli hügieeni ja tervishoiuorganisatsiooni kateedri juhataja ja professorina, 1988–1992 samas kateedris professori-konsultandina. Tema isa Eduard Jannus oli enne sõda sekretär, sõja ajal Punaarmee sõjaväeprokurör, prokurör oli ta ka pärast sõda Eesti NSV-s. Tema õde Lii Jannus-Pruljan (1929–2020) oli kopsuarst. Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk 652.
Dušan Kožíšek

Dušan Kožíšek (sündinud 25. aprillil 1983 Jilemnices) on endine Tšehhi murdmaasuusataja, kes sõitis põhiliselt sprindidistantse. Ta võitis maailmameistrivõistlustel paarissprindis kaks pronksmedalit. 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis võitis ta esimest korda kavas olnud sprinditeates koos Martin Koukaliga pronksmedali. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Sapporos võitis ta samal alal koos Milan Šperliga samuti pronksmedali. Tema parim individuaalvõistluse saavutus oli 2007. aasta Sapporo maailmameistrivõistlustel klassikasprindis saadud 16. koht. Esimest korda osales Kožíšek maailma karikasarja etapil 2003. aasta jaanuaris Oberhofis, kus sai vabasprindis 63. koha. Esimest korda jõudis ta punktikohale 2004. aasta novembris Kuusamos, olles 15 km vabatehnika distantsil 30. Esimest korda jõudis ta kümne parema sekka 2005. aasta detsembris, kui oli Nové Městos sprindis kaheksas. Ainsal korral jõudis ta esikolmikusse 2011. aasta jaanuaris Liberecis, kus oli vabatehnikasprindis kolmas. Kožíšek kuulus klubisse Dukla Liberec. 2005 Oberstdorfis pronksmedal paarissprindis 2007 Sapporos pronksmedal paarissprindis Dušan Kožíšek on osales individuaalselt 128 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse ühel korral. Dušan Kožíšek FIS-i kodulehel
Hessen-Marburgi maakrahvkond

Hessen-Marburgi maakrahvkond oli Saksa maakrahvkond ja sõltumatu vürstkond Saksa-Rooma riigis, mis eksisteeris aastatel 1485 kuni 1500 ning aastatel 1567 kuni 1604/1650. See koosnes Marburgi linnast ja ümberkaudsetest Gießeni, Nidda ja Eppsteini linnadest, ligikaudu tänapäeva Ülem-Hessen (Oberhessen). Ala oli olnud poolsõltumatu krahvkond Giso või Gisoneni krahvide all 11. sajandist, mis läks nende hääbumisel 1130. aastatel Tüüringi maakrahvidele. Kui Püha Elisabethi tütar Sophie von Brabant suutis aastal 1265 säilitada Tüüringi lääneosi oma pojale Heinrich Lapsele, asutades seeläbi Hesseni maakrahvkonna, sai Marburgi ala selle tuumikterritooriumiks. Siiski viitab Hessen-Marburgi nimi vaid alajaotusele Marburgi ümber. Põhimõtteliselt vana krahvkond. Sellest sai sõltumatu vürstkond pärimise tõttu, s.o. maakrahv jagas oma valdused kahe või enama poja vahel. Esimest korda aastal 1485, kuid kui maakrahv suri pärijateta, pöördus maakrahvkond tagasi suurema Hesseni rüppe. Teist korda aastal 1567, Philipp I või Philipp Suuremeelne jagas oma suure maakrahvkonna neljaks, Hessen-Marburg oli üks neist. Kui Ludwig IV aastal 1604 ilma meessoost pärijateta suri, pärandas ta oma territooriumi võrdsetes osades Hessen-Kasseli (Marburg) ja Hessen-Darmstadti (Gießen, Nidda) maakrahvkondadele, siiski tingimusel, et mõlemad territooriumid peavad jääma luterlikuks. Hessen-Kassel oli sel ajal kalvinistlik. Kui kaks liini vaidlesid jagamise detailide üle, annekteeris Moritz kogu territooriumi ja viis sisse kalvinismi. Pärast pikka vaidlust ja relvastatud konflikti taganes Moritz - kellel oli vaenlasi ka kodus - aastal 1627 ja jättis oma osa territooriumist Hessen-Darmstadti maakrahvkonnale. Siiski Hesseni sõjas aastatel 1645-1648, mis oli Kolmekümneaastase sõja alamkonflikt, võitlesid kaks liini, mis olid erinevatel pooltel, taas territooriumi üle. See sõda põhjustas 2/3 tsiviilelanike hukkumise, üks kõrgemaid surmade arve mistahes Saksa piirkonnas ajaloos. Lõpuks jagati territoorium Ludwig IV tahte kohaselt. Hessen-Kassel võttis põhja- ja Hessen-Darmstadt lõunaosa. Kõik Hessen-Marburgi alad asuvad täna Saksamaa Hesseni liidumaal.
Eesti Suursõit

Eesti Suursõit (nimetatud ka TT, T.T. (Tourist Trophy), Eesti Grand Prix) oli 1933–1936 Tallinnas Pirita-Kose-Kloostrimetsa ringrajal toimunud motospordivõistlus. 1934 Tom Ferrier (Suurbritannia), Singer 1934 Hans Tael (Eesti), Chevrolet 1935 Karl Ebb (Soome), Mercedes-Benz SSK 1936 Aleksi Patama (Soome), Ford Special
Okean Elzõ

Okean Elzy (ukraina keeles Океан Ельзи) on Ukraina ansambel, mis asutatud 1994. aastal Lvivis. Ansambli liider ja solist on Svjatoslav Vakartšuk. "Там, де нас нема" (1998) "Янанебібув" (2000) "Модель" (2001) "Суперсиметрія" (2003) "Gloria" (2005) "Міра" (2007) "Dolce Vita" (2010) "Земля" (2013) 2022. aasta aprillis pühendas ansambel "Okean Elzy" laulu Mariupoli – kasakate linna Maarja – kangelaslikele kaitsjatele. Lugu sai ukrainlaste seas väga populaarseks. Okean Elzy koduleht "Гурт "Океан Ельзи" присвятив пісню захисникам Маріуполя "Місто Марії" (audio)". myukraine.in.ua (ukraina). Vaadatud 7. mail 2023.
Estonia (võidusõiduauto)

Estonia (ka vormel Estonia) on Eestis ehitatud võidusõiduautode seeria. Esimene, 1958. aastal välja lastud mudel oli Estonia 1. Lääne-Euroopasse müüdi Estonia võidusõiduautosid kaubamärgi all TARK (Tallinna Autode Remondi Katsetehas). Pärast erastamist kandis autotehas nime Kavor Motosport. Estonia autode ja tehase ajaloost Kavor Motorspordi kodulehel Estonia autode ajaloost (inglise keeles)
Samara jõgi (Ukraina)

Samara (ukraina keeles Самара) on jõgi Euroopas. Algab Donetsi kõrgustiku läänenõlvult. Voolab valdavalt läände. Suubub vasakult Dneprisse. Pikkus 311 km, valgla 22 660 km². Jõe vett kasutatakse niisutuseks; alamjooksul on laevatatav.
Jurga Ivanauskaitė

Jurga Ivanauskaitė (14. november 1961 Vilnius – 17. veebruar 2007 Vilnius) oli leedu kirjanik ja kunstnik. Ivanauskaitė õppis graafikat Vilniuse Kunstiakadeemias (lõpetas 1985). Aastal 1985 ilmus tal novellikogumik "Pakalnučių metai". Laiema tuntuse saavutas erootiliste sugemetega romaaniga "Nõid ja vihm" ("Ragana ir lietus"). Eesti keeles ilmus teos 1997. aastal kirjastuselt Olion Mihkel Looduse tõlkes. Aastail 1993–1995 reisis Indias, Tiibetis ja Nepalis. Võitles Tiibeti vabaduse eest. Jurga Ivanauskaitė suri 45-aastaselt vähki. Ta on maetud Vilniuse Antakalnise kalmistule. 2003 – Suurvürst Gediminase orden 2005 – Leedu riiklik kultuuripreemia [1] "Kolm pihtivat naist", Epl.ee, 2. juuli 1997
Alfa (sõudmine)

Alfa (ka ALFA) on Eestis toimuv rahvusvaheline sisesõudevõistlus; ühtlasi suurim sisesõudevõistlus Baltimaades. Võistlusel tuleb sõudetrenažööril Concept2 läbida 1 km. Esimesed Eestis aset leidnud võistlused sõudeergomeetritel Concept2 toimusid 1993. aasta lõpus. Osalejaid oli 54. Aastatega on Alfa võistlusel osalejate arv kasvanud poole tuhandeni. Lisaks sõudjatele võtavad võistlustest osa ka harrastajad, teiste spordialade esindajad, poliitikategelased, firmad, kooliõpilased, kaitseväe ja päästeteenistuse esindajad. Märkused: Paksu kirjaga on välja toodud võistluse rekordid. 2021. aastal toimus võistlus virtuaalselt. Võistluse koduleht Alfa 2018 tulemused Alfa 2017 tulemused Alfa 2016 tulemused Alfa 2015 tulemused
Linnavolikogu

Linnavolikogu on linna kohaliku omavalitsuse esinduskogu. Harilikult moodustub linnavolikogu valimiste tulemusel. Eestis reguleerib linnavolikogusid kohaliku omavalitsuse aluste seadus. Linnavolikogud eksisteerisid Eestis 1786–1797 ja 1878–1941, erandiks Balti kubermangudest välja jäänud Narva, kus linnavolikogu oli aastail 1873–1941. Linnavolikogud Venemaa linnaduuma eeskujul. Linnaduumad eksisteerisid 1785–1918. Linnavolikogud moodustati 18. sajandil seisuste esinduse põhimõttel, seejärel varandusliku tsensuse põhimõttel ja alates 1917 üldise valimisõiguse põhimõttel. 18. sajandil jagunes linnavolikogu üldvolikoguks ja 6-liikmeliseks volikoguks. Volikogu oli täitevorgan ja vastas tänapäeva linnavalitsusele. Linnareform asendaski volikogud linnavalitsustega. Venemaa keisri Aleksander II ukaasiga kehtestati Läänemere kubermangude linnades 1870. aasta Vene üldine linnaseadus. Uue Linnaseaduse kohaselt said linna omavalitsusorganiks neljaks aastaks kinnisvaraomanikkude poolt valitav linnavolikogu (gorodskaja duuma, vene keeles Городская Дума), kes omakorda valis neljast linnanõunikust koosneva linna(valitsus)ameti – gorodskaja uprava (vene keeles Городская Управа), eesotsas linnapeaga – gorodskaja golovaga, vene keeles городская голова). Vt. Tallinna linnavolikogu, Tartu linnavolikogu. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 297.
Riia õigus

Riia õigus on Riias keskajast kuni 19. sajandini kehtinud õigusnormide kogum. Riia õiguse vanim tekst koostati 1227. See koosnes 48 artiklist ja oli ladinakeelne. 13. sajandi lõpul koostati Riia õiguse põhimõtteliselt uus redaktsioon. Vastavalt Oelrichsi ehk Riia statuutidele liideti Riia õigus Hamburgi linnaõigusega. Riia õigus kehtis paljudes Liivimaa linnades, näiteks Tartus, Haapsalus, Paides, Uus-Pärnus ja Viljandis. 1673 koostati õigusnormide kogum "Der Stadt Riga Statuta und Rechte". Ehkki Rootsi keskvõim seda ei kinnitanud, kehtis see sellegipoolest kuni Balti eraseaduse jõustumiseni 1865. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 479.
Astrid Ivask

Astrid Ivask (lätipäraselt Astrīde Ivaska, neiuna Astrīde Hartmane; 7. august 1926 Riia – 24. märts 2015) oli läti luuletaja ja tõlkija. Ta sündis aastal 1926 Riias kindral Mārtiņš Hartmanise tütrena. Ta õppis Riia 1. gümnaasiumis ja Riia Prantsuse lütseumis. Aastal 1944 põgenes ta Lätist Saksamaale. Saksamaal lõpetas ta Hanava põgenikelaagris läti gümnaasiumi. Aastatel 1946–1949 õppis ta Marburgi Ülikoolis romaani, germaani ja slaavi keeli. Ta oli aastast 1949 abielus eesti luuletaja ja kirjandusteadlase Ivar Ivaskiga. Tema isa oli läti kindral Mārtiņš Hartmanis; vend on läti ja USA matemaatik, Turingi auhinna laureaat (aastast 1993) Juris Hartmanis. Astrid Ivask oli Wellesto liige. 2001 – Kolme Tähe orden (IV klass) 2007 – Valgetähe IV klassi teenetemärk "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 30. märtsil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Astrīde Ivaska elulugu (Archive.org) (inglise keeles) Sirje Kiin. Astrid Ivaski biograafia. Looming, 8, 2012 Astrid Ivask. Poems and Prose Poems. Lituanus. Lithuanian Quarterly Journal of Arts and Sciences. Vol 33, No 3, 1987
2017. aasta orienteerumise maailmameistrivõistlused

2017. aasta orienteerumise maailmameistrivõistlused (inglise keeles Nokian Tyres World Orienteering Championships 2017) on juulis 2017 Eestis toimunud orienteerumise maailmameistrivõistlused. Need on esimesed Eestis toimunud põhiklassi maailmameistrivõistlused orienteerumisjooksus. Eestis peetud MMil võisteldi orienteerumisjooksu sprindis, sprinditeates, lühirajal, tavarajal ja teatejooksus. Võistluskeskus asus Tartus ning võistluspaigad Tartus, Viljandis, Rõuges ja Vitipalus. Võistluste ajakava: International Orienteering Federation. "Nokian Tyres World Orienteering Championships 2017 and World Cup Round 2". Eventor. Võistluse koduleht
Fulgencio Batista

Fulgencio Batista y Zaldívar (16. jaanuar 1901 Banes, Holguíni provints, Ida-Kuuba – 6. august 1973 Marbella, Guadalmina, Hispaania) oli pärast riigipööret Kuuba sõjaväe staabiülem ja Kuuba tegelik poliitiline juht 1934–1940 ja president 1940–1944 ning pärast sõjaväelist riigipööret presidendi kohusetäitja 1952–1955 ning president 1955. aastast 1. jaanuarini 1959, millal Fidel Castro mässulised ta kukutasid. Batista oli pärit tagasihoidlikest oludest. Tema vanemad olid lihtne talupoeg Belisario Batista Palerma ja Carmela Zaldívar. Batistat loeti mulatiks; tema näojoontes oli aimata ka taino ning võib-olla ka aasia verd. Ta oli esimene mittevalge, kes sai Kuuba presidendiks. Vanemad surid enne, kui poiss sai 13-aastaseks. Ta läks koolist (ameerika kveekerite kool) ära ning hakkas rätsepa õpipoisiks. Hiljem töötas ta suhkrurooistandustes ja lõpuks oli habemeajaja õpilane. Õhtuti käis ta koolis ja luges palju. Aastal 1921 võttis ta pileti La Habanasse ja astus sõjaväkke. Pärast kaheaastast tegevteenistust hakkas ta sõjaväeametnikuks. Aastaks 1932 oli ta seersandi auastmes stenografist sõjakohtus.
I Want It That Way

"I Want It That Way" on Ameerika poistebändi Backstreet Boys esitatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona. Laulu "I Want It That Way" sõnad "I Want It That Way" YouTube'i muusikavideo Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:"I Want It That Way" seisuga 28.03.2015.
Martin Koukal

Martin Koukal (sündinud 25. septembril 1978 Nové Město na Moravěs) on Tšehhi murdmaasuusataja, maailmameister (2003). 2010 Vancouveris pronksmedal 4×10 km teatesõidus 2003 Val di Fiemmes maailmameister 50 km vabastiilis 2005 Oberstdorfis pronksmedal sprinditeates Martin Koukal on osalenud (seisuga 28. märts 2015) 171 MK-etapil ja jõudnud poodiumile kolmel korral, millest kahel korral on olnud kolmas ja ühel korral teine. Martin Koukal FIS-i kodulehel
Sabina Valbusa

Sabina Valbusa (sündinud 21. jaanuaril 1972 Bosco Chiesanuovas) on Itaalia endine murdmaasuusataja. Tema vend on Fulvio Valbusa, kes on samuti endine murdmaasuusataja. 2006 Torinos pronksmedal 4×5 km teatesõidus 1999 Ramsaus hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2001 Lahtis pronksmedal 4×5 km teatesõidus 2005 Oberstdorfis pronksmedal 4×5 km teatesõidus Sabina Valbusa osales 245 MK-etapil ja jõudis poodiumile kümnel korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele. Sabina Valbusa FIS-i kodulehel
Horst Dohlus

Horst Paul Dohlus (30. mai 1926 Plauen – 28. aprill 2007 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane. Horst Dohlus õppis aastatel 1939–1942 juuksuriks ja töötas kuni 1943. aastani juuksuriabilisena. 1943. aastal kutsuti Dohlus Riigi Tööteenistusse ja seejärel teenis Wehrmachtis. Teise maailmasõja lõpus langes ta Ameerika vägede kätte sõjavangi, kus oli kuni 1946. aastani. Sõjavangist vabanenuna astus Dohlus Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse ja tegutses parteitöötajana kaevandusettevõttes Wismut. 1950. aastal sai temast Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaat. Lisaks sellele oli ta aastatel 1950–1954 Rahvakoja (parlamendi) liige. 1955. aastal tehti talle noomitus "parteid kahjustava käitumise ja jätkuva parteimoraali rikkumise" eest. Pärast õppimist Kõrgemas Parteikoolis Moskvas aastatel 1954–1955 sai temast kuni 1958. aastani Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee parteiorganisaator gaasikombinaadis Schwarze Pumpe ja Cottbusi ringkonna partei keskkomitee teine sekretär kuni 1960. aastani. Aastatel 1960–1986 juhtis Horst Dohlus Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee parteiorganite osakonda. 1971. aastal sai ta uuesti Rahvakoja liikmeks ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee sekretariaadi liikmeks. Alates 1973. aastast oli ta Keskkomitee parteiorganite sekretär. 1976. aasta mais sai ta Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks ja 1980. aasta mais liikmeks. Lisaks sellele oli ta 1986. aastast Keskkomitee kaadrikomisjoni liige. Horst Dohlus astus 8. novembril 1989 koos kogu Poliitbürooga ametist tagasi. 20. jaanuaril 1990 heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja. 1995. aastal anti Dohlus kohtu alla seoses Saksa DV-s toimunud piiriületajate tapmistega, kuid halva tervisliku seisundi tõttu tunnistati ta vastutusvõimetuks. Horst Dohlus : deutscher Politiker; fr. SED-Politbüromitglied Munzinger SED-Führungsgremien : Übersicht über die Mitglieder und Kandidaten des Politbüros des ZK der SED (1949-1989) Bundesarchiv. SED- und FDGB-Archivgut Dohlus, Horst Paul * 30.5.1925, † 28.4.2007 :Mitglied des Politbüros u. Sekretär des ZK der SED Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur
Balti keti velotuur

Balti keti velotuur (inglise Baltic Chain Tour) on aastast 1955 (selle nime all aastast 2011) korraldatav maanteesõiduvõistlus. 2012. aastast on velotuur osa UCI Europe Tourist. ... 2011 Erki Pütsep (võistkond Alpha Baltic-Unitymarathons.com) ... Tuuri koduleht
Eenoki raamat

Eenoki raamat on ilmutuskirjanduse käsikirjade kogumik. Eenoki raamatu tekst oli algselt kirja pandud heebrea keeles, millest see oli 3. sajandi paiku e.m.a tõlgitud aramea keelde. Kindel on, et kreeka-, etioopia- ja ladinakeelsed tekstinäited olid tõlked mingist semiidi keelest. Arameakeelsed käsikirjad leiti Qumranist. Vanim tekstinäide Eenoki raamatust (4QEn = 4Q201) pärineb umbes aastast 170 e.m.a. See käsikiri annab meile aimu Eenoki raamatu jõudmisest esseenide kätte Qumranis. Eenoki raamatust on Qumrani käsikirjade nimistus 11 teksti. Eenok asub esiisade loendis 7. kohal (Gn 5 pt). Gn 5 kirjapaneku hetkel, 5. sajandil e.m.a oli Eenok Paabelis juba tuntud taevateadja. Eenoki-kirjanduse ringkonnale oli ta ilmutuse vahendaja, eestkostja jumala ees ja ka unenäoseletaja. Eenoki sõnumi keskmes asub tema pojapoeg Noa. Noa on esimene päästetu: nagu Noa oma kolme pojaga veeuputusest päästetud saab, nii saavad kunagi ka „tõelised” viimsel päeval päästetud. Eenokit on nimetatud Uues Testamendis (Lk 3:37; Hb 11:5; Jd 1:14) ja Jeesus Siiraki tarkusraamatus (44:16; 49:14).
Tour of Estonia

Tour of Estonia (ka Eestimaa velotuur) on aastast 2013 Eestis toimuv maanteesõiduvõistlus. See võistlus on osa UCI Europe Tour'ist. Võistlus koosneb kolmest võidusõidupäevast, mille jooksul toimub proloog ja kaks etappi: Tallinna-Tartu GP ja Tartu GP. http://www.tourofestonia.ee/et/tour-of-estonia (vaadatud 28.03.2015) Võistluse koduleht
Hilde Gjermundshaug Pedersen

Hilde Gjermundshaug Pedersen (sündinud 8. novembril 1964 Hamaris) on Norra endine murdmaasuusataja. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos võitis ta 10 km klassikas pronksmedali ning sai sellega vanimaks naissportlaseks, kes on taliolümpiamängudel medali võitnud. Paar nädalat enne taliolümpiamänge võitis ta ka oma esimese ja ainsa maailma karikasarja etapi Otepääl. Ta on võitnud medaleid ka suusaorienteerumise maailmameistrivõistlustelt. 2002 Salt Lake Citys hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2006 Torinos pronksmedal 10 km klassikas 2001 Lahtis hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2003 Val di Fiemmes hõbemedal 4×5 km teatesõidus pronksmedal sprindis pronksmedal 10 km jälitussõidus 2005 Oberstdorfis maailmameister sprinditeates maailmameister 4×5 km teatesõidus Hilde Gjermundshaug Pedersen osales 122 MK-etapil ja jõudis poodiumile 13 korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele. "Hilde Pedersen suusatas end ajalukku". Postimees, Kasutatud 28. märts 2015 "«Vanaema» jõudis võidu ära oodata". Postimees, Kasutatud 28. märts 2015 Hilde Gjermundshaug Pedersen FIS-i kodulehel
Georg Simon Ohm

Georg Simon Ohm (16. märts 1789 Erlangen – 6. juuli 1854 München) oli väljapaistev saksa füüsik. Ohm avastas voolutugevuse sõltuvuse pingest vooluringi osas ja voolutugevuse seaduse kogu suletud vooluringis. Seejuures tuli tal ületada suuri raskusi. Ta konstrueeris ise tundliku mõõteriista voolutugevuse mõõtmiseks. Pingeallikana kasutas Ohm termopaari. Termopaari pinge muutmiseks muutis ta jootekohtade temperatuuride vahet. Ohm leidis ka juhi takistuse sõltuvuse juhi pikkusest ja ristlõike pindalast. Tema järgi on nimetatud elektritakistuse mõõtühik oom. Ta sõnastas seaduse, mida tunneme Ohmi seadusena, 1826. aastal.
Hessen-Rheinfels

Hessen-Rheinfelsi maakrahvkond loodi Hesseni kõrvalliinina Philipp II (1541–1583) jaoks, kes oli maakrahv aastatel 1567–1583, ja Hessen-Kasseli kõrvalliinina Ernst I (Hessen-Rheinfels-Rotenburg) (1623–1693) jaoks, kes oli maakrahv aastatel 1627–1658. Philipp oli Hesseni maakrahvi Philipp Suuremeelse ja Christina Saksimaalt (1505–1549) kolmas poeg. Pärast isa surma aastal 1567 jagati Hesseni maakrahvkond esimesest abielust pärit nelja poja vahel. Philipp Noorem sai Rheinfelsi lossi ümber ja Sankt Goari linna Reini vasakkaldal asuvad maatükid. Sealt hoidis ta kontrolli all ka Schotteni, Stornfelsi, Bad Homburgi, Lißbergi, Ulrichsteini ja Itteri linna ning osakest endisest väga üllast ja märkimisväärselt rikkast Katzenelnbogeni krahvkonnast Maini jõest põhjas. Moritz Õpetatud (1572–1632) oli Hessen-Kasseli maakrahv aastatel 1592–1627. Moritz pöördus aastal 1605 protestandiks, olles hiljem kistud Kolmekümneaastasesse sõtta, ja pärast seda, kui teda sunniti oma territooriume Darmstadti liinile loovutama, loobus ta aastal 1627 oma poja Wilhelm V (1602–1637) kasuks troonist, tema nooremad pojad said apanaažid, mis tekitasid mitu dünastia kõrvalharu (Hessen-Rotenburg, Hessen-Eschwege ja Hessen-Rheinfels), millest koos ühendamistega kestis Hessen-Rheinfels-Rotenburg kuni 1834. aastani. 1627. aastal sai Moritzi noorem poeg Ernst (1623–1693) pärandiks Rheinfelsi ja Alam-Katzenelnbogeni ning mõni aasta hiljem, pärast oma vendade Friedrichi (1617–1655) ja Hermanni (1607–1658) surma, lisandusid tema valdustele Eschwege, Rotenburg, Wanfried ja muud alad. Esimene loomine Philipp II (1541–1583), maakrahv 1567–1583. Teine loomine Ernst I 1627–1658, Hessen-Rheinfels-Rotenburgi maakrahv 1658–1693.