laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aberratsioon (optika)

Aberratsioon (ladina keele sõnast aberratio kõrvalekaldumine) on optikasüsteemides (läätsed, prismad) tekkiva optilise kujutise moonutus. Eristatakse kromaatilist aberratsiooni ja geomeetrilisi ehk monokromaatilisi aberratsioone.  Pikemalt artiklis Kromaatiline aberratsioon Läätsesüsteemides oleneb klaasi murdumisnäitaja valguse lainepikkusest. (dispersioon). Valge valgus koosneb teatavasti eri lainepikkusega (värvusega) komponentidest. Seetõttu olenevad kiirte lõikumiskaugused ja vastavad suurendused värvusest. Selle tagajärjel on kujutistel terava ülemineku asemel värviline või ebaterav äär. Niisuguse äärise laius kasvab pildi äärte poole. Kromaatilise aberratsiooni ärahoidmiseks süsteemi korrigeeritakse. Kromaatilise aberratsiooni puudumist korrigeeritud süsteemis nimetatakse akromatismiks. Vastav akromaatiline lääts – akromaat – koosneb lihtsamal juhul kahest kokkuliimitud lihtläätsest. Akromaadi edasiarendus on apokromaat, milles kromaatiline aberratsioon puudub kolme värvuse (nt rohelise, punase, sinise) puhul täiesti ja on teiste värvuste korral väga väike. Peeglisüsteemides kromaatilist aberratsiooni ei esine. Geomeetrilised aberratsioonid iseloomustavad optikasüsteemi ebatäiuslikkusi, mis avalduvad monokromaatilises (ühevärvilises, ühe lainepikkusega) valguses. Need moonutused tekivad nii läätse- kui ka peeglisüsteemides. Ideaalses, moonutusvabas süsteemis koonduvad kõik eseme punktist lähtuvad kiired pärast süsteemi läbimist kujutise tasandis ühte punkti ning kujutis on esemega geomeetriliselt sarnane. Reaalsetes süsteemides esineb mitut liiki geomeetrilisi ehk monokromaatilisi aberratsioone: Sfääriline aberratsioon tekib sellest, et optilise teljega paralleelselt langevad kiired ei lõiku süsteemi läbimise järel samal kaugusel. Seetõttu nad ei koondu ühte punkti, vaid moodustavad väikese ringikujulise laigu. Astigmatism seisab selles, et terav fookustamine toimub kahes omavahel ristuvas tasandis eri kaugustel. Seetõttu on punkti kujutis ellips. Kooma puhul on kujutis väike ebasümmeetriline laik, mille suurus on võrdeline punkti kaugusega süsteemi optilisest teljest. Pildivälja kõverus avaldub selles, et eseme kujutis ei ole tasapinnaline, vaid veidi painutatud. Kiirte lõikepunkti asend optilisel teljel sõltub sel juhul pildi kõrgusest; seega mida kaugemal on pildipunkt optilisest teljest, seda enam on pildipunkt telje sihiss nihutatud (objektiivis enamasti sissepoole). Distorsiooni korral on kujutis küll terav (teiste aberratsioonide puudumisel), kuid ei ole esemega päris sarnane (ristkülik nt padja- või tünnikujuline). ENE 1. köide, 1985
Hugo-Herbert Artma

Hugo-Herbert Artma (21. august[viide?] 1931 Pärnu – 14. aprill 2004 Pärnu) oli eesti sõudja, sõudetreener ja sporditegelane. Ta lõpetas 1950. aastal Pärnu 1. Keskkooli ning õppis Taškendi Kehakultuuriinstituudis ja Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Sõudetreeninguid alustas 1945. aastal Pärnu Spartakis Arnold Ebroki juhendamisel. 1954. aastal tuli Eesti (roolijaga neljapaadil) ja aastatel 1963–1964 Usbekistani meistriks. Aastatel 1961–1973 töötas ta sõudetreenerina: 1961–1962 Pärnu Kalevis, 1962–1968 Usbekistanis ja 1968–1973 Tallinna Kõrgema Spordimeisterlikkuse Koolis. Ta oli ka sõudespordikohtunik (tal oli aastast 1963 üleliiduline kategooria), ta osales kohtunikuna aastal 1973 sõudmise Euroopa meistrivõistlustel. Ta oli aastatel 1953–1956 ja 1959–1962 Sõudespordiföderatsiooni esimees ja 1989–2003 Sõudeliidu kohtunikekogu esimees. Aastatel 1963–1968 tegutses Usbekistani ja 1970–1976 Eesti sõudekoondise peatreenerina. Ta oli aastatel 1962–1968 NSV Liidu, 1965–1969 Usbekistani ja 1962–1978 Eesti Sõudespordiföderatsiooni liige; aastatel 1953–1962 ja 1979–1989 oli ta Sõudespordiföderatsiooni presiidiumi aseesimees. Aastatel 1989–1992 oli ta Sõudeliidu juhatuse liige. 1955. aastal oli ta ka spordiühingu Spartak Eesti Vabariikliku Nõukogu esimees, 1955–1958 Spartaki juhatuse liige ning 1951–1958 Pärnu Spartaki juhatuse liige. Tema artikleid on ilmunud ajakirjas Kehakultuur, ajalehtedes Spordileht ja Pärnu Postimees. Aastatel 1993–2003 oli ta ajakirja Eesti Sõudja peatoimetaja. Ta oli sõudja ja sõudetreeneri Aita Artma abikaasa. Nende tütar Piret Artma on olnud sõudekohtunik ja poeg Toomas Artma on võitnud aastatel 1986–1989 aerutamise Eesti meistrivõistlustel medaleid. 2000 "Pärnu Ülejõe Algkool 1850–1958" (koostaja) 2001 "Pärnu Ülejõe Algkool 1850–1958. Teine osa" (koostaja) 2001 "Eesti sõudespordi ajalugu" (koostaja) 2004 "Pärnu – Eesti sõudespordi kants" 2005 "Minu kool. Esimene osa. Mäss gümnaasiumis" 2000 Johann Voldemar Jannseni nimeline auhind Biograafia ESBL-is
Kromaatiline aberratsioon

Kromaatiline aberratsioon ehk värviaberratsioon on aberratsioon, mida põhjustab optikasüsteemis dispersioon: valguse murdumisnäitaja sõltuvus lainepikkusest, kusjuures väiksema lainepikkusega (näiteks sinine) valguskiir murdub rohkem kui suurema lainepikkusega (punane) valgus. Kromaatiline aberratsioon avaldub läätse optilise telje suunaliselt ja ka selle telje risttasandis – fokaaltasandis. Teljesuunalist ehk aksiaalset aberratsiooni põhjustab see, et valge valguse eri värvusega kiired lõikuvad optilise teljega eri punktides. Seetõttu paikneb sinise kiire fookus läätsele lähemal kui punasel kiirel. Aksiaalne aberratsioon avaldub tugevamalt pikafookuselistel läätsedel. Põiksuunaline ehk lateraalne aberratsioon tekib sellest, et eseme kujutise suurus sõltub fookuskaugusest. Seetõttu annavad sinised (suurema nurga all murduvad) kiired kujutise, mis asetseb fokaaltasandil läätsele pisut lähemal ja on seega veidi väiksem kui punane kujutis. See moonutus puudub kujutise keskel ja suureneb optilisest teljest eemaldumisel. Lateraalne aberratsioon avaldub tugevamalt lühifookuselistel läätsedel. Mõlemat tüüpi aberratsioon vähendavad kujutise teravust ja tekitavad kujutisele värvilisi kontuure ja laike, mida esemel pole. Optilises süsteemis kasutatakse erineva murdumisnäitajatega läätsede kombinatsiooni, mis murravad eri värvustega kiiri nii, et need lõikuvad süsteemi optilise telje ühes punktis. Liitläätse, mis viib kokku kahe (näiteks sinise ja kollase) kiire fookused, nimetatakse akromaadiks. Läätsesüsteem, mille optilisel teljel lõikuvad ühes punktis kolme värvusega kiired, on apokromaat. Niisugune objektiiv koosneb mitmest erineva murdumisnäitajaga läätsest ja see korrigeerib peale pikisuunalise aberratsiooni oluliselt ka põiksuunalist aberratsiooni. Superakromaat on objektiiv, mis ühitab nelja värvuse fookused. Selles puudub mõlemat tüüpi kromaatiline aberratsioon peaaegu täiest. Teljesuunaline aberratsioon väheneb objektiivi ava vähendamisel, põiksuunalist aberratsiooni mõjutab apertuur vähem. Digitaalfotograafias saab objektiivi põhjustatud põiksuunalist aberratsiooni korrigeerida kaamera pildiprotsessoris värvikanalite sobiva skalerimisega. Ülemine foto on tehtud kvaliteetse objektiiviga. Alumine pilt on tehtud lainurkobjektiiviga; sellel on ilmne kromaatiline aberratsioon Kromaatiline aberratsioon ilmneb kontrastsete äärte laialivalgumisena eriti foto servade juures (väljalõige foto serva juurest) Kromaatilise aberratsiooni näide Aberratsioon (optika) Lääts
Tartu Hansapäevad 2012

Tartu Hansapäevad 2012 oli festival, mis toimus 20.–22. juulil 2012 Tartus. Need olid 17. Tartu hansapäevad. 2012. aasta hansapäevade tegevus jagunes kaheksa "linna" vahel: Jaanilinn – Jaani kiriku, Antoniuse õue ja Mänguasjamuuseumi läheduses toimusid kontserdid, etendused ja töötoad; Jõelinn – Emajõe vasakkaldal kunagisel Holmi saarel tutvustasid muuseumid jt mäluasutused sõjaeelset Eesti Vabariiki; Maalinn – Raekoda taga Pirogovi platsil tutvustati maarahva töid ja koduloomi, müüdi ja õpetati käsitööd ning etendati Jan Rahmani näidendit "Varetepalu"; osales ka Tartu koduta loomade varjupaik; Lastelinn – Lutsu tänaval said lapsed mängida, kuulata muinasjutte, müüa käsitööd jms; osalesid Tartu Ülikooli Kliinikumi Lastefond, Maanteeamet, Lõuna päästekeskuse Tartu päästekomando, MTÜ Sünni Vägi jt; Teaduslinn – Toomemäel Tartu Tähetorni ja toomkiriku juures tutvustati eri teadusharusid ja Eesti teadlaste leiutisi, õpetati ilma mõõtma, meisterdama kvadranti ja päikesekella; toimusid ekskursioonid tähetornis, ülikooli ajaloomuuseumis ja toomkiriku tornides ning teaduskeskuse Ahhaa planetaariumietendus; 20. juulil leidis ajaloomuuseumis aset ka ülikoolide karjääripäev, kus osalesid Tartu Ülikool, Oxfordi Ülikool, Singapuri Riiklik Ülikool, Massachusettsi Tehnoloogiainstituut ja Tallinna Tehnikaülikool; Raualinn – Emajõe ääres Tasku keskusest Dorpati hotellini näidati 21. juulil vanu jalgrattaid (MTÜ Eesti Jalgrattamuuseum), rauast kange jm spordivahendeid Eesti Spordimuuseumi kogudest, vanu ja tänapäevaseid tuunitud sõidukeid; samas toimusid jõukatsumised, näidati metallist kujude valmistamist ning esines Tamme Gümnaasiumi vilistlasorkester; Kunstilinn – Emajõe paremkaldal Kaarsillast Võidu sillani tutvustasid oma tööd kunstnikud, toimuvad õpitoad, näidati restaureerimist ja tätoveerimist; Kinolinn – Tartu Loomemajanduskeskuse õuel tehti multifilme Kinobussi animatöötoas, õhtuti linastus Eesti filmiklassika. Esmakordselt olid hansapäevade kavas Kinolinn ja Kunstilinn, teist aastat Raualinn. Samuti toimus Raekoja platsil ja selle ümbruses hansalaat. Hansapulmas pandi 21. juulil 2012 paari Ave ja Janno Kütt. Hansapäevadega samal ajal toimusid ka Eesti suurim linnatriatloni võistlus Tartu Mill Triathlon 2012 ja klassikalise muusika festival Klaaspärlimäng. Tartu 2012. aasta hansapäevade korraldustoimkonda juhtis muusik Ants Johanson. Loomakolpade tutvustamine Tartu tähetorni juures Toomemäel Tartu hansapäevade Teaduslinnas, juuli 2012 Sõiduharjutused Segwayl Tartu tähetorni juures Toomemäel Tartu hansapäevade Teaduslinnas, juuli 2012 Teadusbussi katseseadeldised Tartu tähetorni juures Toomemäel Tartu hansapäevade Teaduslinnas, juuli 2012 Aime Jõgi "Emajõe äär täitub kunstiga" Postimees, 19.07.2012 Katre Tatrik, Triin Kand "Hansapulm on külalistele paras katsumus" Postimees, 21.07.2012 Marii Kangur "Hansapäevadega tuleb Tartu südalinna ka triatlon" 20.07.2012 Tartu Hansapäevade koduleht
MTÜ Eesti Jalgrattamuuseum

MTÜ Eesti Jalgrattamuuseum on Eestis tegutsev 2011. aastal loodud mittetulundusühing, mille eesmärk on pidada jalgrattamuuseumi, et hoida ja tutvustada Eestis leiduvaid ajaloolisi jalgrattaid ja nendega seotud esemeid. MTÜ loodud jalgrattamuuseum asub Järva maakonnas Väätsal aadressil Pikk 9 (1893. aastal ehitatud Väätsa ajaloolises vallamajas). Muuseum on suveperioodil avatud reedeti, laupäeviti ja pühapäeviti kell 11–18, muudel aegadel kokkuleppel. Muuseumi loomist juhivad MTÜ juhatuse liikmed Priit Kasikov ja Valdo Praust. Prausti kogus on hinnanguliselt üle 500 jalgratta, teda on nimetatud ka Eesti tuntuimaks vanade jalgrataste ennistajaks.[viide?] Ühing on korraldanud rattanäitusi, näiteks Tartu Hansapäevadel 2012. aastal. 2014. aasta juuli seisuga on väike jalgrattanäitus väljas Väätsa mõisahoone mansardkorrusel. Aastaid oli suurem rattanäitus väljas ka Palmse mõisa tõllakuuris, kuid see lõppes 2014. aasta juunis.[viide?] 2013. aasta sügisel sõlmis MTÜ lepingu Väätsa vallaga, mille kohaselt sai muuseum oma käsutusse Väätsa ajaloolise vallamaja. 2013. aasta sügisel ja 2014. aasta esimesel poolel sai see remonditud-kohandatud muuseumi tarbeks, mille esimene versioon avas kahes toas uksed 2014. aasta juulis. 17. maiks 2015 said valmis muuseumi kõik kuus ekspositsioonisaali ning toimus muuseumi ametlik avamine täismahus. 2013. aasta mais valmis Eesti Jalgrattamuuseumil veebis asuva virtuaalmuuseumi esialgne versioon. Jalgrattad, rattaosad ja numbrimärgid Valdo Prausti kogust vanarattanäitusel Palmse mõisas, 2007 Laiarööpmeline raudteejalgratas, valmistatud 1930. aastatel tõenäoliselt Eesti väiketootja poolt Mägiste jaama teemeistri sõitude tarbeks (Valdo Prausti kogu) Valdo Prausti kogu vanarattanäitusel Palmse mõisas, 2007 "http://www.velomuseum.ee/", Eesti Jalgrattamuuseumi virtuaalmuuseum "Mõned fotod restaureeritud jalgratastest ja näitustest", galerii Facebookis "Väätsa mõisas avati Eesti Jalgrattamuuseumi vanajalgrattanäitus" Järvamaa infoportaal, 10. august 2011 "Paide welopark avatakse vanaaegsete jalgrataste paraadiga" Järva Teataja, 6. juuli 2011 Anu Bollverk "Huvilised loovad korraga kaht jalgrattamuuseumi" Järva Teataja, 22. jaanuar 2011 Maarius Suviste "Eesti jalgrattatööstus: jupid välismaalt ja kokkupanek siin ehk "Made in French"" Õhtuleht, 12. juuni 2010 Alo Lõhmus "Jalgrattad "Made in Estonia" – nii ilusad, et võtab hinge kinni" Maaleht, 20. mai 2010
Korvpallirõngas

Korvpallirõngas (ka korvirõngas või lihtsalt korv) on korvpallis kasutatav abivahend, millest palli ülalt allapoole läbisaamine on korvpallimängijate eesmärk. Rõngas paigaldatakse maast reeglitega ettenähtud kõrgusele lauale, mis on fikseeritud maasse kinnitatud posti külge. Tavaliselt on rõnga küljes hõredast võrgust "korv".
Mänguväljak

Mänguväljak on mängimiseks ette nähtud ala. Avalikud mänguväljakud on tavaliselt kõigile vabalt kasutatavad ning mõeldud lastele. Enamasti püstitatakse neile mitmesuguseid turnimisrajatisi, kiikesid, liumägesid ja karusselle, kuid ka võrkpallivõrke ja korvpallirõngaid. Avalikke mänguväljakuid rajavad tihti kohalikud omavalitsused, kuid ka asumi- ja külaseltsid või seltsingud, harvemini organiseerumata kohalikud elanikud kodukandi laste tarbeks. Samuti rajatakse mänguväljakuid lasteasutuste juurde nagu lastesõimed, lasteaiad ja koolid. Need võivad olla mõeldud vaid konkreetse lasteasutuse lastele. Vahel ehitatakse väiksemaid mänguväljakuid ka eraotstarbeks koduõuele või aeda. Mänguväljakuks nimetatakse ka meeskonnaspordis kasutatavat ala, mis on üldjuhul spetsiaalselt ette valmistatud, märgistatud ja piiratud. Selliseid mänguväljakuid tarvitatakse näiteks jalgpallis, korvpallis, võrkpallis ja jäähokis. Spordiväljak
Segway

Segway ehk Segway PT (inglise keeles segue+way personal transporter) on kaherattaline isetasakaalustuv (güroskoopsete anduritega) aku jõul töötav elektrisõiduk (ehk tasakaaluliikur), mille leiutas Dean Kamen. Sõidukeid tootis Segway Inc., mis tegutseb USA-s New Hampshire'i osariigis. Segway sõidukid liiguvad elektrimootori jõul ning võivad arendada kiirust kuni 20,1 km/h.
Tartu lauluväljak

Tartu lauluväljak (harvemini Tähtvere lauluväljak) asub Tartus, Tähtvere ja Supilinna servas mäenõlval. Lauluväljakul toimuvad kontserdid, laulu- ja tantsupeod, spordiüritused ja teatrietendused. Muuhulgas on seal aastaid avatud Tartu maraton. Tartu lauluväljakut haldab sihtasutus Tähtvere Puhkepark. Tartu lauluväljaku pindala on ligikaudu 1 hektar. Laululava kaare kõrgus on 28 m, laius 54 m ja sügavus 42 m. Laululava kõlakoda on hüperboolse paraboloidi kujuline akustiline ekraan, mis peegeldab heli ainult üks kord. Pealtvaatajate tribüün ja lava astmestik moodustavad ühtse ovaalse, amfiteatrit meenutava terviku. Tribüün jaguneb 4 sektoriks, milles on kokku 10 000 istekohta, mäenõlvadele mahub kuni 5000 pealtvaatajat-kuulajat. Esimene lauluväljak lavaga valmis Tähtveres 1965. aastal. 1969. aastal tähistati seal saja aasta möödumist esimesest üldlaulupeost meestelaulupeoga, kaks nädalat enne XVII üldlaulupidu 28.-29. juulil Tallinnas. 1985. aastaks oli laululava amortiseerunud, kevadel otsustati see lammutada. Uue hoone konkursi võitis arhitekt Roman Smuškin. Ehitamiseni jõuti siiski alles 1989. aastal, laululava valmis 1994. Kokku maksis ehitus umbes 20 miljonit krooni (1,3 miljonit eurot). "Sihtasutus Tähtvere Puhkepark". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. juuni 2012. Vaadatud 22. juulil 2012. Tartu laululava lugu "Riik kaotab Tartu laululava pankrotiga 20 miljonit krooni" Postimees, 17. juuni 2002
2012. aasta Aurora kinotulistamine

2012. aasta Aurora kinotulistamine toimus 20. juulil 2012, kui raskerelvastuses mees avas Auroras Colorados Century 16 kinos filmi "Pimeduse rüütli taastulek" kesköise esilinastuse ajal tule, tappes vähemalt 12 ja vigastades vähemalt 58 inimest. Tulistajal oli mitu tulirelva, ta oli riietatud musta ning kandis kuulikindlat vesti ja gaasimaski. Politsei pidas arvatavasti üksi tegutsenud tulistaja James Eagan Holmesi kinoparklas kinni. Üritati kahjutuks teha pomme kahtlusaluse mineeritud korteris. Tulistamine oli ohvrite arvult suurim USA ajaloos. Tulistamine toimus Century 16 kino 9. kinosaalis. Tulistaja ostis seansile pileti ja sisenes kinno. Seejärel lahkus ta varuväljapääsu kaudu, jättis selle lahti ja naasis raskerelvastuses. Aurora politseiülema Dan Oatesi sõnul oli tulistaja üleni mustas ja kandis kiivrit, vesti, jalakaitsmeid, kõrikaitset, kubemekaitset ja musti kindaid. Tulistaja viskas saali pisargaasi- või suitsupommi ja avas saalis viibinud inimeste pihta tule. Esialgu inimesed ohtu ei tajunud: mees kandis kostüümi, aga filmi vaadanud inimesed olid esilinastuse puhuks samuti kostümeeritud. Alles siis, kui kanistrid saali lendasid ja inimeste pihta tuli avati, mõisteti olukorra tõsidust. Mees avas inimeste pihta valimatult tule, peatudes ainult selleks, et relva laadida. Mõned kuulid lendasid kõrvalsaali, kus inimesed samuti pihta said. Teated tulistamisest sai politsei kell 00.39 ja esimesed patrullid saabusid minutitega. Mõni kuu enne tulistamist oli John Eagan Holmes ostnud 6000 padrunit. Relvad ja laskemoon olid hangitud seaduslikult. John Eagan Holmes saadi kinotaguses parklas kätte ja ta ei osutanud kinnipidamisel vastupanu. Politseinikud leidsid kinost ja tema autost mitu tulirelva. Võimud teatasid hiljem, et mees oli oma juuksed punaseks värvinud ja kutsus ülekuulamisel ennast Jokkeriks. Tulistamises sai pihta või vigastada 70 inimest, kellest kuulihaavadesse suri sündmuskohal 10 ja haiglas 2. Ohvrite vanus varieerus 3 kuust 45 eluaastani. Hukkunute nimekiri: Jonathan T. Blunk (26) Alexander J. Boik (18) Jesse E. Childress (29) Gordon Cowden (51) Jessica Ghawi (Redfield) (24) John T. Larimer (27) Matthew McQuinn (27) Micayla Medek (23) Veronica Moser-Sullivan (6) Alex M. Sullivan (27) Alexander Teves (24) Rebecca Wingo (32) James Eagan Holmes on sündinud 13. novembril 1987 ja kasvanud üles San Diegos. Holmesil polnud varasemaid tõsiseid rikkumisi: ainuke rikkumine oli trahv kiiruseületamise eest 2011. aasta oktoobris. Mees viidi pärast tabamist Arapahoe kinnipidamisasutusse ning ta paigutati üksikkongi, sest kardeti, et kaasvangid võivad proovida teda tappa.
Harald Nielsen (poksija)

Harald Laderstoff Nielsen (23. veebruar 1902 Kopenhaagen – 14. märts 1983 Kopenhaagen) oli Taani poksija. Nielsen oli kahekordne Taani meister kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) aastatel 1925–1926. Nielsen osales kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Nielsen võitis kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1. Euroopa meistrivõistlustel (Stockholm, 1925) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Taani meistrivõistlused poksis 1915–2000. Tulemused inglise keeles 8. suveolümpiamängude poksivõistlus. Pariis 1924. Tulemused inglise keeles 1. Euroopa meistrivõistlused poksis. Stockholm 1925. Tulemused inglise keeles Harald Nielsen (poksija) veebisaidil Olympedia (inglise)
Vesa Koskela

Vesa Tapani Koskela (sündinud 22. detsembril 1960 Salla vallas Soomes) on Rootsi endine poksija. Koskela oli kokku kolmekordne Rootsi meister II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1981–1982 ja 1984. Ta osales maavõistlustel Rootsit esindades 7 korral ning võitis neist 4 ja kaotas 3 kohtumist. Koskela osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Yeong-Su Anile (Lõuna-Korea) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Koskela osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 3. maailmameistrivõistlustel (München, 1982), kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Mark Brelandile (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Koskela sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 24. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 1981) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Karl-Heinz Krügerile (Ida-Saksamaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 25. Euroopa meistrivõistlustel (Varna, 1983), kuid kaotas 1. ringi kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. .Rootsi meistrivõistlused poksis. Tulemused rootsi keeles 23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles 3. maailmameistrivõistlused poksis. München 1982. Tulemused inglise keeles 24. Euroopa meistrivõistlused poksis. Tampere 1981. Tulemused inglise keeles 25. Euroopa meistrivõistlused poksis. Varna 1983. Tulemused inglise keeles Vesa Koskela lehel Ringside. Rootsi keeles Vesa Koskela veebisaidil Olympedia (inglise)
Kurt Kreuger (poksija)

Kurt Kreuger (22. detsember 1913 Stockholm – 22. veebruar 2005) oli Rootsi poksija. Kreuger oli sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) kokku kuuekordne Rootsi meister aastatel 1938–1939 ja 1941–1944. Ta sai Rootsi meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 58 kg) 1946. aastal 2. koha. Ta osales maavõistlustel Rootsi eest 10 korral ning võitis neist 7 ja kaotas 3 kohtumist. Kreuger osales Euroopa eest ühe korra sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega ja kaotas 1947. aastal oma kohtumise Chicagos. Kreuger võitis sulgkaalus (kuni 58 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Kreuger poksis septembrist 1947 kuni aprillini 1949 elukutselisena ning pidas kokku 6 kohtumist, millest võitis 5 (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumist. "Rootsi meistrivõistlused poksis. Tulemused rootsi keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2011. Vaadatud 22. juulil 2012. 1947. aasta Euroopa – USA Kuldkinda-võistlused. Tulemused inglise keeles 7. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1947. Tulemused inglise keeles Kurt Kreuger lehel Ringside. Rootsi keeles Kurt Kreuger veebisaidil BoxRec (inglise)
Kurt Kreuger

Kurt Kreuger on olnud mitme tuntud inimese nimi: Kurt Kreuger, näitleja Kurt Kreuger, poksija
Admiral (aurik)

Admiral (ehitusjärgse nimega Admiraltejets) oli NSV Liidu mereväe projekt 730 Ajan-klassi aurulaev, vedurlaev, mis on tänapäeval Tallinnas Admiraliteedi basseinis asuv restoran-laev. Admiral on ajalooline laev ja EALS-i liige. Aurupuksiir Admiraltejets ehitati Nõukogude Liidus Leningradi laevatehases Petrozavod nr 370 NSV Liidu mereväele pukseerimiseks ning teiste laevade auru ja veega varustamiseks 1956. aastal. Pardal oli laskemoonaladu ja tekile on kinnitatud kahur. 1989. aastal oli alus Bekkeri sadamas juba utiliseerimiseks valmis, kui selle 16. novembril 1989 ostis osaühing JU. Mõne kuu jooksul laev remonditi ja esimene rahvusvaheline reis Tallinnast Kotkasse läbi Helsingi toimus 1990. aasta suvel. 1990. aasta sügisel nimetati aurik ümber Admiraliks ja ta varustas mitu aastat Venemaa lahinguristlejat Pjotr Veliki auruga Peterburi Balti laevatehases. 1996. aastal ehitati laev ümber salong-aurikuks ja ta hakkas tegutsema ujuvrestoranina Tallinnas Admiraliteedi basseinis. Pardal avati ka väike muuseum-väljapanek laeva ajaloost. Laevaomanik alustas 2000. aastail Admirali merepäevade korraldamist, mis hõlmasid Admiraliteedi basseini. Neist on Tallinna linna ja Tallinna Sadama toel välja kasvanud Tallinna merepäevad, mida peetakse tänapäeval mitmes Tallinna sadamas suurima mereüritusena- ja ühe suurema avaliku üritusena Eestis. 2014. aasta suvel tegi laev seni viimase omal jõul iseseisva väljasõidu. 2016. aasta lõpus ujuvrestoran suleti. 2018. aastal valmis Igor Grojiči stsenaariumi põhjal Admirali loost dokumentaalfilm "Puksiirist Admiralini", mille režissöör on Oleg Bessedin. Pirita sadamas suvel 1990 Vöör Parem parras Ahter Vasak parras Suur Tõll Katharina (laev) Elina (laev) Admiral (до 1997 Адмирал, ранее Адмиралтеец) (vene keeles) RS vene keeles, Admiral. IMO-nr. 8941743 Адмиралтеец pildil (vene keeles) "Aurulaeva ajalugu". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuni 2012. Vaadatud 22. juulil 2012. Пароход "Адмирал" (vene keeles) Laeva kutsung, IMO-number, online-asukoht ja pildid saidil marinetraffic.com[alaline kõdulink] Юбилей особого назначения (vene keeles) Admiral (до 1997 Адмирал, ранее Адмиралтеец) (vene keeles) Адмиралтеец pildil (vene keeles)