laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sven Jürgenson

Sven Jürgenson (sündinud 2. aprillil 1962 Tartus) on Eesti diplomaat. Sven Jürgenson sündis Tartus, kuid asus 1969. aastal Tallinna. 1987. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi infotöötluse erialal. 1992. aastal lõpetas ta Avaliku Halduse Rahvusvahelise Instituudi Pariisis. 1991. aastast töötab Jürgenson välisministeeriumis, mil ta asus tööle Eesti saatkonnas Helsingis. Aastatel 1993–1995 oli ta Eesti saatkonnas Viinis. 1996. aastani oli ta välisministeeriumi rahvusvaheliste organisatsioonide ja julgeoleku büroo juhataja ning poliitikaosakonna juhataja asetäitja, siis kuni 1998. aastani poliitikaosakonna peadirektor. Samal ajal oli ta ka Tallinnas resideeriv Eesti suursaadik Türgis. Aastatel 1998–2000 oli ta Eesti suursaadik ÜRO juures ning 2000–2003 Eesti suursaadik Ameerika Ühendriikides. Pärast seda oli ta kuni 2006. aastani välisministeeriumi poliitikaküsimuste asekantsler. Aastatel 2006–2010 oli Sven Jürgenson Vabariigi Presidendi Kantselei välisnõunik. Aastatel 2010–2015 oli ta Eesti suursaadik Prantsusmaal, 2011. aastast ka suursaadik Monacos ja 2014. aastast suursaadik Tuneesias. Aastatel 2015–2022 oli Jürgenson Eesti suursaadik Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures. Oma volikirja andis ta ÜRO peasekretärile Ban Ki-moonile üle 13. augustil 2015, kus töötas kuni 2022. aasta augustini. Ta räägib inglise, saksa, prantsuse, soome ja vene keelt. Ta on abielus diplomaadi Kairi Künkaga ja kolme lapse isa. 2001 Riigivapi V klassi teenetemärk 2004 Valgetähe III klassi teenetemärk 2008 Suursaadiku auaste 2009 Kolme Tähe III klassi orden "Eesti suursaadik ÜRO juures andis Ban Ki-moonile üle volikirja". ERR Uudised. 14.08.2015. Vaadatud 17.08.2015. Olesk, Olev (10.12.1998). "EV esindajate vahetused New Yorgis". Vaba Eesti Sõna. Lk 5. Einmann, Andres (24.10.2023). "Konsulaate sulgev Eesti maksab ÜRO diplomaadi elukoha eest 30 000 dollarit kuus". Postimees. "Vabariigi President andis neljale diplomaadile suursaadiku auastme". Vabariigi Presidendi Kantselei. 29.10.2008.
Ifá

Ifá süsteem on traditsionaalsesse Joruba kultuuri kuuluv ennustamissüsteem ja sellele lisatud Odú Ifa nimeline värsside kogu. Ifa ennustamisega on seotud Orunmila jumalus, kes olevat toonud Ifa maailma. Mõnel juhul kasutatakse Orunmila nime vaheldumisi sõnaga Ifa. Ifá süsteem sisaldab 16 × 16 märki (44), mida esitatakse kahe kõrvuti asetseva neljatasandilise märgi läbi. Aye Akamara - Society for the Study of Ifá [1]
Molonglo jõgi

Molonglo on jõgi Austraalias. Algab Suurest Veelehkmeahelikust, voolab ülemjooksul põhja, seejärel pöördub loodesse ja läände, suubub paremalt Murrumbidgeesse.
Spanairi lend 5022

Spanairi lend 5022 oli lend Madridi Barajase lennujaamast Gran Canaria lennujaama. Kohe pärast õhkutõusu hoovõturajalt, 20. augustil 2008 kell 12.25 (UTC), kukkus lennuk alla. See oli Spanairi esimene lennuõnnetus firma 20-aastase ajaloo jooksul. Tegu oli kõige ohvriterohkeima lennuõnnetusega 2008. aastal ja Hispaanias viimase 25 aasta jooksul. 154 inimest suri õnnetuses kohapeal, kuus inimest suri teel haiglasse, üks suri ööpäeva jooksul ja üks kolm päeva hiljem. 18 inimest jäi ellu. Õnnetus juhtus kell 14.25 kohaliku aja järgi mõned sekundid pärast õhkutõusu. Hoiatussüsteemi rikke tõttu ei jõudnud pilootideni teave, et tiivaklapid, mis aitavad lennukil õhku tõusta, ei tööta määrustepäraselt. Lennuk tõusis 12 meetri kõrgusele, kaldus seejärel paremale ja kukkus alla. Lennuki pardal oli 172 inimest. 146 inimest (kaasa arvatud kogu meeskond) hukkus kohe pärast lennuki allakukkumist või sellest puhkenud tulekahjus. 26 isikut pääses õnnetuspaigast eluga, kuid neist kuus suri enne haiglasse jõudmist ja kaks suri haiglas. Kokku hukkus lennuõnnetuses 154 inimest. 154 inimese surmaga lõppenud lennuõnnetuse põhjustas tehniline rike Vaadatud 05.12.10 More Than 150 Die in Madrid Plane Crash Vaadatud 05.12.10 Death toll climbs in Spanair plane crash Vaadatud 05.12.10
Aerofloti lend 821

Aerofloti lend 821 oli lend Moskva Šeremetjevo lennujaamast Permi lennujaama. Aerofloti tütarettevõtte Aeroflot-Nord Boeing 737-505 kukkus maandumisel alla 11 kilomeetri kaugusel Permi lennujaamast. Õnnetus juhtus 14. septembril 2008 kell 5.09 (kohaliku aja järgi UTC+6). Kõik pardal olnud 88 inimest said surma. Osa Siberi raudteest sai samuti kahjustada. Uurimisaruande järgi põhjustas õnnetuse piloodi eksimus. Pilootidel ei olnud kogemust lääne-tüüpi lennukite aviohorisondiga, mis erinevad vene lennukite omadest. Samuti ei olnud piloodid väljapuhanud ja üks piloot oli tarbinud alkoholi. Lisaks olid Permis halvad ilmastikuolud: sadas vihma ja oli udune. Riikidevaheline Lennunduskomitee При падении Boeing 737 повреждена Транссибирская магистраль välja otsitud 5.12.10 (vene keeles)
Tsitadell (Tallinna merekindlustis)

Tsitadell on 1726. aastal Venemaa keisririigi võimude poolt Tallinna reidile merre rajama hakatud ettenihutatud fort, mille eesmärk oli eelkõige Tallinna sõjasadama kaitsmine lähikonda maabuda võivate dessantide eest. Sarnast ehitist olid plaaninud juba Rootsi võimud 17. sajandi I kolmandikul, kuid suure maksumuse tõttu neid plaane ei teostatud ja Rootsi aja lõpu kindlustustööde aegu keskenduti peamiselt Tallinna linna ümbritseva Tallinna muldkindlusvööndi väljaehitamisele. Tsitadelli fordi rajamise põhjustas Venemaa keiser Peeter I surmale 8. veebruaril 1725 järgnenud ootus, et Venemaa keisririigi sõjaline võimsus Läänemerel ei suurene enam oluliselt. Seepärast tõid Suurbritannia ja Taani 1726. aasta suvel Soome lahele oma laevastikuüksuse. Venemaa keisririik vastas sellele jõunäitamisele Tallinna ümbrusesse vanade ettenihutatud rannikukindlustiste (Läänepatarei fort, Idapatarei fort) korrastamise ja suurendamisega ning uute ehitamisega (Väike-Paljassaare tähtfort ja Miiduranna tähtfort ning Naissaare bastionaalfort). Tänapäeval paiknevad fordi jäänused ligikaudu 3500 m² suurusel alal vee all, Tallinna lahes. Mere pool liitub fordiga kolm palkidest kärgkasti, mis on paekividega täidetud. Tsitadelli fort on alates 23. märtsist 1999 Eesti Vabariigi kultuurimälestis nr 22268. Tsitadell (Tallinna merekindlustis) kultuurimälestiste riiklikus registris Heino Gustavson. "Tallinna rannakaitse kuni 1864. aastani". // ENSV TA Toimetised, Ühiskonnateadused 37/ 2. Tallinn 1988. Lk 152–160 Heino Gustavson. "Tallinna vanemad merekindlused". Olion. Tallinn 1994. 104 lk Vello Mäss. "Merekindlus Tallinna lahe põhjas". Horisont, 3/1999. Lk 16–19 Isabella Glušauskaite. "Merre ehitatud suurtükipatareidel allveerobotiga". Meremees, 3–4/2021. Lk 24–25 Tsitadell (Tallinna merekindlustis) kultuurimälestiste riiklikus registris
2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused

2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused olid 22. maailmameistrivõistlused jalgpallis, mis toimusid 20. novembrist kuni 18. detsembrini 2022 Kataris. Algselt pidid maailmameistrivõistlused Kataris toimuma suvel, kuid need otsustati tõsta aasta lõppu suvel Kataris valitseva kuumuse tõttu. Niisuguse otsuse tegi Rahvusvaheline Jalgpalliliit FIFA 19. märtsil 2015 Zürichis. Maailmameistriks tuli Argentina jalgpallikoondis. Katar v Ecuador Senegal v Holland Katar v Senegal Holland v Ecuador Ecuador v Senegal Holland v Katar Inglismaa v Iraan Ameerika Ühendriigid v Wales Wales v Iraan Inglismaa v Ameerika Ühendriigid Wales v Inglismaa Iraan v Ameerika Ühendriigid Argentina v Saudi Araabia Mehhiko v Poola Poola v Saudi Araabia Argentina v Mehhiko Poola v Argentina Saudi Araabia v Mehhiko Taani v Tuneesia Prantsusmaa v Austraalia Tuneesia v Austraalia Prantsusmaa v Taani Austraalia v Taani Tuneesia v Prantsusmaa Saksamaa v Jaapan Hispaania v Costa Rica Jaapan v Costa Rica Hispaania v Saksamaa Jaapan v Hispaania Costa Rica v Saksamaa Maroko v Horvaatia Belgia v Kanada Belgia v Maroko Horvaatia v Kanada Horvaatia v Belgia Kanada v Maroko Šveits v Kamerun Brasiilia v Serbia Kamerun v Serbia Brasiilia v Šveits Serbia v Šveits Kamerun v Brasiilia Uruguay v Lõuna-Korea Portugal v Ghana Lõuna-Korea v Ghana Portugal v Uruguay Ghana v Uruguay Lõuna-Korea v Portugal Holland v Ameerika Ühendriigid Argentina v Austraalia Prantsusmaa v Poola Inglismaa v Senegal Jaapan v Horvaatia Brasiilia v Lõuna-Korea Maroko v Hispaania Portugal v Šveits Horvaatia v Brasiilia Holland v Argentina Maroko v Portugal Inglismaa v Prantsusmaa Argentina v Horvaatia Prantsusmaa v Maroko Horvaatia v Maroko Argentina v Prantsusmaa Mängupalli üleandmine Karikatuur Mängupall Al Rihla Argentina vs Mehhiko Lionel Messi FIFA 2022. aasta MM-i koduleht Ametlik koduleht Venemaa eemaldati rahvusvahelisest jalgpallist Ukrainasse sissetungi tõttu
Klementiin

Klementiin on hariliku mandariinipuu sordi 'Clementine' vili. Neid hakati klementiinideks kutsuma 1902. aastal. Vilja koor on oranž ning peamiselt sile ja läikiv. Klementiinid jagunevad väga lihtsalt 7–14 segmendiks, neid on hõlbus koorida ja nad on peaaegu seemnevabad. Klementiine on nimetatud ka seemneteta tangeriinideks. Viljaliha on tavaliselt mahlakas ja magus, sisaldades vähem happeid kui apelsin. Klementiin ei ole teistest mandariinilaadsetest viljadest alati eristatav. Näiteks võib neid kergesti segi ajada satsumadega ehk Jaapani mikanitega (蜜柑 – mesimagusad apelsinid). Sageli on klementiini nimetatud ka Alžeeria tangeriiniks. Klementiini tekkelooks räägitakse, et isa Clément Rodier avastas juhusliku hübriidi lastekodu aias Misserghinis Alžeerias. Teised allikad väidavad, et klementiinid avastati juba Hiinas. James Saunt on kommenteerinud: "Mõned inimesed arvavad, et klementiinid on peaaegu identsed Kantoni mandariinidega, mida kasvatatakse Guanxi ja Guangdongi provintsis Hiinas." Klementiinid on partenokarpsed, seega on nende viljad ilma seemneteta. See suurepärane omadus aga kaob, kui õisi tolmeldada. Et seda vältida, ähvardasid 2006. aastal California klementiinikasvatajad kaevata kohtusse kohalikud mesinikud, kui need ei hoia oma mesilasi nende viljataimedest eemal. Mahl sisaldab peamiselt, nagu teistel tsitruselistelgi, limoniini, samas ka mürkiini, linalooli, α-piniini ja paljusid keerukaid aroomaineid. Koor ja seemned moodustavad klementiini massist ligi 23%. Edible: An Illustrated Guide to the World's Food Plants. National Geographic. 2008. Lk 73. ISBN 978-1426203725. Harper, Douglas (november 2001). "clementine". Online Etymology Dictionary. Vaadatud 14. veebruar 2009. Saunt, James (1. jaanuar 2000). Citrus Varieties of the World (Second edition). Sinclair International Business Resources. ISBN 978-1872960012. "Calif. beekeepers fear no-fly zones". KATU.com. The Associated Press. 2. detsember 2006. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. november 2009. Vaadatud 5. detsembril 2010. Ziegler, Herta (2007). Flavourings: production, composition, applications, regulations. Wiley, John & Sons, Incorporated. Lk 203. ISBN 9783527314065.[alaline kõdulink] ""USDA National Nutrient Database"". ndb.nal.usda.gov (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 13.01.2015. Vaadatud 01.01.2011. Me armastame MANDARIINE, delfi.ee, 23. detsember 2017
Peakate

Peakate on peas kantav rõivastusese, kaitsevahend või ehe. kaitse (löögi, külma, kuuma, vihma ja muude sademete, pimestava valguse, päikesekiirguse, tolmu, reostuse, nakkuse jne eest) juuste paigal või puhtana hoidmiseks kaunistamiseks, moe väljendamiseks usulised põhjused meditsiinilised põhjused sotsiaalse tava või kombe järgimine kiilanemise varjamine eristamine; ametipositsiooni väljendamine Peakatete loend
Laulasmaa deklaratsioon

Laulasmaa deklaratsioon on 2005. aastal justiitsminister Rein Langi ja siseminister Kalle Laaneti poolt alla kirjutatud deklaratsioon kuritegevusevastase võitluse eelistustest, mille kohaselt ministrid peavad vajalikuks käsitleda prokuratuuri ja politsei ühiste eelistustena võitlust alaealiste poolt ja alaealiste suhtes toime pandud kuritegevusega ja organiseeritud kuritegevusega. Laulasmaa deklaratsioon kuritegevusevastase võitluse eelistustest 23. august 2005 Lähtudes vajadusest määratleda kuritegevuse vastases võitluses ühised eesmärgid selgelt ja arusaadavalt, eesmärgiga vähendada organiseeritud kuritegevuse mõju, suunata alaealisi õigusrikkujaid hoiduma uute õigusvastaste tegude toimepanemisest ning vältida eeskätt laste sattumist kuriteoohvriteks, võttes arvesse, et ühiskonna kui terviku ja iga üksikisiku turvalisust ei loo mitte karmid karistused, vaid meetmed, mis on suunatud õigusrikkumiste ärahoidmisele ja toimepandud kuritegude tulemuslikule avastamisele, rõhutades, et kuritegude ennetamine ja turvatunde loomine on kõigi elanike, nende ühenduste ja kohalike omavalitsuste ning riigivõimu ühisasi ja et edu saab saavutada ainult koostöös, peavad justiitsminister ja siseminister vajalikuks käsitleda prokuratuuri ning politsei ühiste eelistustena võitlust: 1. alaealiste poolt ning alaealiste suhtes toimepandud kuritegevusega, esmajärjekorras lapsohvritega vägivalla- ja seksuaalkuritegudega; 2. organiseeritud kuritegevusega, esmajärjekorras: 2.1 narkootiliste ning psühhotroopsete ainetega seotud kuritegevusega; 2.2 inimkaubandusega seotud kuritegevusega; 2.3 kriminaaltulu (sh korruptiivse tulu) ja rahapesuga seotud kuritegevusega. Justiitsminister ja siseminister väljendavad täiendavalt soovi täpsustada vajadusel iga järgneva aasta kuritegevusevastase võitluse eelistused kriminaalmenetluses eelneva aasta detsembri­kuus. Laulasmaa deklaratsioon Justiitsministeeriumi kodulehel
Lysi jõgi

Lysi jõgi on jõgi Itaalias, 40 km pikkune Dora Baltea lisajõgi Valle d'Aostas.
Aulis-Leif Erikson

Aulis-Leif Erikson (1968 – 2017) on eesti tõlkija. Aron Andersson "Birgitta – pühak ja prohvet" (Umara Kirjastus, 1995) Carl Maria von Weber "Der Freischütz. Nõidkütt" (Scripta Musicalia, 1996) John Jakes "Mina, Barbar" (Odamees, 1997) Rebecca Flanders "Maalitud päikeseloojangud" (Odamees, 1998) L. Ron Hubbard "Lõplik pimestus" (Odamees, 1999) Jonathan Kellermann "Võrk" (Odamees, 1999) Alison Lurie "Viimne puhkepaik" (Odamees, 2000) Sidney Sheldon "Jutusta mulle oma unelmaist" (Odamees, 2000) Paul Edwards, Sarah Edwards ja Linda Rohrbough "Kuidas internetis raha teha" (Odamees, 2000) Jason Roberts "Kuidas seda teha?" (Odamees, 2001) Lewis Hill ja Nancy Hill "Muru- ja aiahooldaja käsiraamat" (Odameess, 2001) Rebecca Rupp "Kõik, mida te lindudest veel ei tea" (Odamees, 2002) Henry James "Eurooplased" (Odamees, 2002) Jack London "John Barleycorn" (Odamees, 2003) Thomas De Quincey "Inglise oopiumisööja pihtimused" (Odamees, 2004) Edward Alexander "Madu ja mesilased" (Odamees, 2004) David Herbert Lawrence "Mees, kes armastas saari" (Odamees, 2004) Charles Dickens "Parimad tondijutud" (Odamees, 2005) Robert Louis Stevenson "Prints Otto" (Odamees, 2005) Frederic Manning "Fortuuna niuetes" (Odamees, 2006) Benedictus XVI "Entsüklika Deus caritas est – ristiusu armastusest" (2. tõlkija Toomas Help), (Roomakatoliku Kiriku Eesti Apostellik Administratuur, 2006) J. Larry Durstine "Kuidas tulla toime kolesterooliga?" (Odamees, 2009) May Agnes Fleming "Tundmatu peig ehk nädal aega abielus" (Odamees, 2010) Leo Maasburg "Ema Teresa Kolkatast. Isiklik portree" (Gallus, 2017)
Andrus Joonas

Andrus Joonas (12. mai 1970 – 29. detsember 2021) oli eesti kunstnik. Andrus Joonas oli performance-, installatsiooni- ja maalikunstnik. Ta alustas oma kunstnikuteed 1995. aastal suuremõõduliste maalide vabaõhunäitustega, mis tõstis ta esile kui art bruti[en] harrastava kunstniku. Ta on tuntud Aledoia lillemaalide seeriate, Kollase Huntmehe maalide ja performantsite järgi. "Suri kunstnik Andrus Joonas". kultuur.err.ee. 30. detsember 2021, 08:58. Vaadatud 30.12.2021. {{cite web}}: |work= ja |website= dubleerivad üksteist (juhend) "Andrus Joonase retrospektiivnäitus „Meelesurfar"". eaa.ee. 10.02.2021. Vaadatud 30.12.2021. Väljapanek on pühendatud kunstniku esivanematele, kes rändasid 19. sajandil Tsaari-Venemaa avarustesse otsima Tõotatud Maad ja Valget Laeva. Mõned jõudsid Siberisse, mõned Musta mere äärde. {{cite web}}: |work= ja |website= dubleerivad üksteist (juhend) Andrus Joonase koduleht
Hautes-Alpesi departemang

Hautes-Alpes [otz'alp] (Ülem-Alpid) on departemang Prantsusmaa kagunurgas Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas. Piirneb põhjas Isère'i departemanguga, idas Itaaliaga, lõunas Alpes-de-Haute-Provence'i departemanguga, läänes Drôme'i departemanguga ja osa põhjanurgast puutub kokku Savoia departemanguga. Seal asub Alpide lõunapoolseim üle 4000 m kõrgune tipp, Barre des Écrins. Läbi departemangu voolavad Durance, Guisane, Buëch, Drac ja Clarée. Departemang jaguneb halduslikult: Suuremad linnad on Gap, Briançon ja Embrun. Hautes-Alpesi haldusüksuste loend Populations légales 2021 Departemangu koduleht
Si xiang

Neli sümbolit (neli kujundit; bigrammid; Si xiang; 四种爻象) on neli kahejoonelist guad ehk kaksjoont. Need kujutavad Yin'i ja Yang'i (vari ja valgus) vastastikuse toimega seotud nelja omadust. Tekkivad Yin ja Yang kahest algest ja tekitavad omakorda Kaheksa kolmjoont (Pa-gua). Kuna neid kujutatakse kahe joone kombinatsioonina nimetatakse neid Lääne tõlgetes di- ja bigrammideks. Igal märgil on oma nimi: Vana Yin老陰, Noor Yang 少陽, Noor Yin 少陰 ja Vana Yang 老陽. Peale nende on olemas ka kolme joone kombinatsioonist tekkivad kolmkaksjooned. Kui kuusjoonte märkimiseks kasutatakse kolmjoonte arve (1-8), siis võib tekkivaid kahearvulisi arvukombinatsioone (vanas hiina kirjas asuvad kohakuti) nimetada ka kaheksakaksjoonteks. Selline kõrvalmärgistus levis Songi dünastia ajal Shao Yong'i (Shao Kangjie) poolt kasutusele võetud ennustamise läbi. Muutuste raamat
All My Sons (kinofilm)

"All My Sons" on 1948. aastal Irving Reisi lavastatud USA film Arthur Milleri näidendi "All My Sons" põhjal. Stsenarist ja produtsent oli Chester Erskine, operaator Russell Metty, heliloojad Leith Stevens ja Dave Torbett, monteerija Ralph Dawson. Peaosades olid Edward G. Robinson (Joe Keller) Burt Lancaster (Chris Keller) Mady Christians (Kate Keller) Louisa Horton (Ann Deever) Howard Duff (George Deever) Frank Conroy (Herbert Deever) Kõrvalosades mängisid Lloyd Gough (Jim Bayliss), Arlene Francis (Sue Bayliss), Harry Morgan (Henry Morgani nime all; Frank Lubey) ja Elisabeth Fraser (Lydia Lubey). Veel mängisid filmis Walter Bonn, Helen Brown, Pat Flaherty, Jack Gargan, Harry Harvey, Jerry Hausner, Herbert Heywood, William Johnstone, Joe Kerr, Frank Kreig, Richard LaMarr, Therese Lyon, Charles Meredith, Al Murphy, William Ruhl, George Slocum, Walter Soderling, George Sorel, Herb Vigran ja Victor Zimmerman. Film kestab 95 minutit. Filmi kirjeldus andmebaasis IMDb Tegijate täielik loetelu andmebaasis IMDb
All My Sons (telefilm)

"All My Sons" on 1986. aastal Jack O'Brieni poolt Arthur Milleri näidendi "All My Sons" põhjal lavastatud USA telefilm. Produtsendid olid John Blanchard ja Michael Brandman, helilooja Conrad Susa, monteerija Bill Goddard. Peaosades olid: James Whitmore (Joe Keller) Aidan Quinn (Chris Keller) Michael Learned (Kate Keller) Joan Allen (Ann Deever) Željko Ivanek (George Deever) Teisi osi mängisid: Layne Coleman (Frank Lubey) Mary Long (Lydia) Joanna Miles (Sue Bayliss) Alan Scarfe (dr John Bayliss) Marlow Vella (Burt) Kirjeldus andmebaasis IMDb Tegijate loend andmebaasis IMDb Treiler
Kate McGarrigle

Kate McGarrigle (6. veebruar 1946 Montréal – 18. jaanuar 2010 Montréal) oli Kanada folklaulja. Kate McGarrigle esines koos oma õe Anna McGarrigle'iga. Ta on lauljate Rufus Wainwrighti ja Martha Wainwrighti ema. "Kate and Anna McGarrigle" (1975) "Dancer with Bruised Knees" (1977) "Pronto Monto" (1978) "Entre Lajeunesse et la sagesse" (1980) "Love Over and Over" (1982) "Heartbeats Accelerating" (1990) "Matapédia" (1996) "The McGarrigle Hour" (1998) "La vache qui pleure" (2003) "The McGarrigle Christmas Hour" (2005)
Fibromüalgia

Fibromüalgia on pehmete kudede (lihased, sidekude) krooniline valulik haiguslik seisund. RHK-10 järgi klassifitseeritakse fibromüalgiat koodiga M79.7 Mitmed fibromüalgia sümptomid kattuvad mitmete psüühikahäirete diagnooside sümptomitega, näiteks depressioon ja depressioonile sarnased diagnoosid, samuti ärevuse somatisatsiooniga. Seetõttu on fibromüalgia esimene tunnus üleüldine krooniline pikaajaline püsiv valu keha paljudes eri piirkondades korraga, kuid tuleks välistada psühhiaatri juures psüühikahäire diagnoos, sealhulgas ärevuse somatisatsiooon, ning samuti tuleks enne fibromüalgia diagnoosimist välistada neuroloogi juures neuroloogilised erinevad valu põhjused, samuti välistada teised organite haigused, millega kaasneb valude ulatuslik kiirgumine eri piirkondadesse. Kindlasti tuleb diagnoosimist alustada reumatoloogiliste süsteemsete ja liigeshaiguste välistamisest.
Iran Aseman Airlinesi lend 6895

Iran Aseman Airlinesi lend 6895 oli lend Manase rahvusvahelisest lennujaamast Teherani rahvusvahelisse lennujaama. 24. augustil 2008 kell 20.42 (umbes, kohaliku aja järgi) kukkus Itek Airile kuulunud lennuk hädamaandumisel alla. Pardal olnud 90 inimesest 65 said surma. Lennuk tõusis õhku kell 20.30 kohaliku aja järgi. 10 minuti jooksul pärast õhkutõusu tekkisid pardal tehnilised probleemid. Meeskond teatas järsust rõhu langusest kabiinis. Lennuk pöördus tagasi, et teha hädamaandumine. 2 km maandumisrajast eemal kukkus lennuk alla ja süttis põlema. Pardal olid Kanada, Iraani, Kasahstani, Hiina, Kõrgõzstani ja Türgi kodanikud. Accident description välja arvatud 5.12.10
Pedro Lascuráin

Pedro Lascuráin Paredes (8. mai 1856 México – 21. juuli 1952 México) oli Mehhiko presidendiks eri andmetel 25 kuni 55 minuti (!) vältel 19. veebruaril 1913 riigipöörde toimumise ajal.
Amputatsioon

Amputatsioon (ladina keeles amputatio) on kirurgiline protseduur, mille käigus eemaldatakse kas haiguslikust protsessist kahjustatud jäse, selle osa või muu kehaosa. Amputatsioon võib toimuda ka õnnetusjuhtumi tagajärjel (traumaatiline amputatsioon). Põhjamaade Meditsiinistatistika Komitee kirurgiliste protseduuride klassifikatsioonis tähistab iga kehaosa eemaldamist kindel kood. Näiteks küünarvarre amputatsiooni kood on NCQ19, pöidla osalise amputatsiooni kood aga NDQ14. Callanderi amputatsioon Choparti amputatsioon emakakaela tupeosa amputatsioon emakakeha amputatsioon Grifti-Stokesi amputatsioon hambasäsi amputatsioon Krukenbergi amputatsioon Lisfranci amputatsioon Pirogovi apmutatsioon kirurgia "Meditsiinisõnastik" 37:2004. Põhjamaade Meditsiinistatistika Komitee (NOMESCO) 2001, NOMESCO kirurgiliste protseduuride klassifikatsioon (NCSP), versioon 1.6, Sotsiaalministeerium, Tallinn 2012
Daisuke Gōri

Daisuke Gōri (jaapani keeles 郷里 大輔 Gōri Daisuke; õieti Yoshio Nagahori 長堀 芳夫 Nagahori Yoshio); 8. veebruar 1952 Tōkyō – 17. jaanuar 2010 Tōkyō) oli jaapani näitleja, kes dubleeris animafilme, (seiyū). Tal oli omapärane sügav hääl. Suhkurtõve tõttu oli tema nägemine nii palju halvenenud, et see takistas tema tööd. Ta sooritas enesetapu.
Lena Zavaroni

Lena Hilda Zavaroni (4. november 1963 Šotimaa, Bute'i saar, Rothesay – 15. oktoober 1999) oli šoti poplaulja. Tema vanemad olid itaalia immigrandi poeg Victor, kes mängis kitarri, ja Hilda, kes laulis. Lena hakkas varakult laulma ning võitis alati kohalikel lapslauljate võistlustel, nii et tal ei lubatud enam osaleda. Rothesays puhkusel viibiv impressaario Tommy Scott kuulis teda perekonnaansambliga laulmas. 1973. aasta lõpus esines ta televisioonis Hughie Greeni noorte talentide saates "Opportunity Knocks". Jaanuaris 1974 tegi ta esimese plaadisalvestuse "Ma, He's Making Eyes At Me". Laul jõudis Briti edetabelis 8. kohale. Plaati müüdi 250 000 eksemplari. Lenal oli väga varjundirikas täiskasvanulik hääl ja teda peeti imelapseks. Peale Inglismaal esinemise laulis ta koos Frank Sinatra ja Lucille Balliga ühel Hollywoodi heategevuskontserdil. Ta esines ka USA-s telesaates "Carrol Burnett Show", kus ta jagas garderoobi Liza Minnelliga. Aastal 1975 laulis ta üle maailma, sealhulgas Valges Majas, ning esines Suurbritannias korduvalt televisioonis. Aastal 1979 tekkis tal ajakirjanduse pideva tähelepanu tõttu anoreksia, mis hiljem kippus korduma. Ta püüdis elada tavalisemat elu ning abiellus 30. septembril 1989 Peter Wiltshire'iga. See abielu kestis vaid 18 kuud. Pärast seda sooritas tema ema enesetapu. Lena Zavaroni suri kopsupõletikku kuus kuud pärast leukotoomiat, mis tehti talle depressiooni ja anoreksia raviks. Ingliskeelne fännileht Ingliskeelne fännileht