laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tobajuss Mängla

Tobajuss Mängla (ingl Samwise Gamgee) on J. R. R. Tolkieni kolmikteose "Sõrmuste Isand" kääbikust tegelane. Ta on üks neljast Sõrmuse Vennaskonda kuuluvast kääbikust. Juss on Hamfast Mängla ja Bell Goodchildi noorim poeg. Jussil on veel kolm õde, Daisy, May ja Marigold, ning kaks vanemat venda, Hamson ja Halfred. Perekond Mängla on aastakümneid olnud Bilbo Paunaste üleaaedsed. Vana Ham Mängla ehk Vanatoi on olnud oma 40 aastat Bilbo aednik. Kui Ham vanemaks jäi, usaldas ta aednikutöö Bilbo juures oma noorimale pojale Jussile. Juss on oma peremehele ustav - seda nii vana peremehe Bilbo suhtes, kui ka noore peremehe Frodo Paunaste suhtes. Ta on valmis oma noore peremehega minema või maailma otsa, ilma et ta kaebleks. Samuti on ta vapper. Tema kiindumus ja truudus Frodole viib nad mõlemad läbi raskuste ja ohtude kuni ülesande lõpuni. Samuti aitab tugevasti kaasa Jussi positiivne meel ja tahtmatus anda alla ka siis, kui olukord tundub lootusetu. See omadus mitte üksnes ei aita neil täita oma ülesannet, vaid see omadus aitab neil jääda ellu. Juss on ka õpihimuline, oma vanemalt vennalt Hamsonilt õppis Juss ära üht-teist köiepunumisest, vana Bilbo aga õpetas Jussi lugema ja kirjutama. Jussile meeldivad vana Bilbo jutustused tema seiklustest ja tema suurimaks unistuseks on ise ühel päeval kohata haldjaid. Samas on Juss kahtlustav kõige uue suhtes, olgu selleks siis ebatavalised kombed nagu paadisõit või siis võõrad inimesed. Tema usaldust on väga raske võita. Jussil on ka terav kuulmine ja nägemine. Ta on väga tähelepanelik, märgates nii mõndagi, mis teistel kahe silma vahele jäänud. Samuti ei lase ta hetkekski oma peremeest silmist ning hoolitseb tema eest igati.
Massimo D'Alema

Massimo D'Alema (sündinud 20. aprillil 1949) on Itaalia poliitik. Ta on ka ajakirjanik ja endine Itaalia Vasakpoolse Demokraatliku Partei (Partito Democratico di Sinistra) esimees. Itaalia peaminister alates 1998 kuni 2000. Hiljem olnud välisministri ja asepeaministri ametis aastatel 2006–2008.
Oleg Davidovitš

Oleg Davidovitš on Valgevene päritolu Eesti kitarrist ja helirežissöör. 2006. aastast mängib ta rock'n'roll'i-ansamblis Boogie Company.
Harry Buddel

Harry Buddel (12. detsember 1930 Koeru, Järvamaa – 4. märts 2008 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener. Ta hakkas poksimisega tegelema 1948. aastal. Ta pidas kokku 136 kohtumist ja võitis neist 103. Ta oli poolraskekaalus (kuni 79,4 kg) Eesti NSV noorte meister (1949). Ta oli kokku kolmekordne Eesti NSV meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 1956–1958. Ta osales 18 kohtumisel Eesti NSV koondises. Ta sai Tööjõureservide üleliidulistelt meistrivõistlustelt poolraskekaalus (kuni 79,4 kg; alates 1951. aastast kuni 81 kg) juunioride hulgas I koha (1949) ja täiskasvanute hulgas II koha (1950 ja 1955). Ta sai üleliidulistelt meistrivõistlustelt poolraskekaalus (kuni 81 kg) IV koha (1951). Ta töötas hiljem kehalise kasvatuse õpetajana ja poksitreenerina Tööjõureservides kuni poksi kui spordiala kaotamiseni selles spordiseltsis 1967. aastal. 1957 Nõukogude Liidu meistersportlane Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 366 Biograafia ESBL-is Harry Buddeli sporditulemused
Metallüülkloriid

Metallüülkloriid ehk 2-metüül-3-kloro-1-propeen on allüülsete ühendite klassi kuuluv orgaaniline ühend, mille keemiline valem on CH2=C(CH3)CH2Cl. Metallüülkloriid on terava lõhnaga värvitu vedelik, keemistemperatuur 72,17 ºC, sulamistemperatuur -80 ºC, d420 0,9257, nD20 1,4276. Metallüülkloriidi molekulis on kaks reaktsioonivõimelist tsentrit: C–Cl side ja C=C kaksikside. See ühend saadakse isobuteeni kloorimisel temperatuuril 100 ºC. Allüülsed ühendid
N,N-dimetüülaniliin

N,N-dimetüülaniliin (DMA) ehk dimetüülfenüülamiin on orgaaniline ühend C8H11N, mis on tertsiaalsete amiinide klassi kuuluv aniliini derivaat. DMA keemiline valem on C6H5N(CH3)2. DMA on värvitu või kollakas õlikas vedelik keemistemperatuuriga 194 ºC ja sulamistemperatuuriga 2 ºC. DMA võib astuda nii aromaatse asenduse kui ka amiinidele iseloomulikesse reaktsioonidesse. Tertsiaalse amiinina annab DMA kvaternaarseid ammooniumsoolasid, näiteks saab seda kasutada modifitseeritud Sommelet' reaktsioonis primaarsete kloroderivaatide konverteerimiseks hapnikderivaatideks. Amiinid
Surnud 27. märtsil

Siin loetletakse 27. märtsil surnud tuntud inimesi. 1770 – Giovanni Battista Tiepolo, Itaalia maalikunstnik 1820 – Gerhard von Kügelgen, saksa maalikunstnik 1855 – Franz Akermann, eesti kirikuõpetaja ja koolikirjanik 1905 – Heranuš Aršakjan, armeenia luuletaja 1918 – Martin Sheridan, USA kergejõustiklane 1918 – Henry Adams, Ameerika Ühendriikide ajaloolane ja ajakirjanik 1936 – Winfried Martin Hansen, Eesti vaimulik 1936 – Juhan Eitea, endine Loona vallavanem 1938 – William Lewis Stern, juudi päritolu Saksa psühholoog 1939 – Ernst Erdmann, Kohtukoja liige 1945 – Halid Ziya Uşaklıgil, türgi kirjanik 1946 – Redik Soar (Karl Kider), eesti kirjanik ja ajakirjanik 1952 – Elsa Lell-Kingissepp, töölisliikumise tegelane ja tõlkija 1954 – Felix Valdvere, eesti graafik 1968 – Juri Gagarin, kosmonaut 1968 – Eduard Tinn, eesti näitleja ja lavastaja 1970 – Ellen Niirman, eesti prosaist 1972 – Maurits Cornelis Escher, hollandi kunstnik 1973 – Timo K. Mukka, soome kirjanik 1974 – Lembit Pärn, eestlasest Nõukogude Armee kindralleitnant 1979 – Konstantin Paalse, eesti pianist, akordionist ja kitarrist 1981 – Jüri Kukk, eesti teadlane ja vabadusvõitleja 1981 – Juhan Kangilaski, eesti kunstnik 1982 – Fazlur Khan, Bengali-Ameerika Ühendriikide ehitusinsener ja arhitekt 1985 – Aleksander Joonase, eesti vioolamängija ja orkestrijuht 1991 – Andres Kingissepp, eesti kunstnik 1991 – Eduard Ojamets, eesti näitleja 1992 – Nikolai Alumäe, eesti tehnikateadlane 1992 – Paul Kannuluik, eesti näitleja 1992 – James Webb, Ameerika Ühendriikide valitsusametnik 2000 – Heikki Halla, eesti filmikunstnik 2002 – Veena Räägel, eesti geoloog 2002 – Dudley Moore, inglise näitleja, koomik ja muusik 2006 – Stanisław Lem, poola kirjanik 2007 – Paul Lauterbur, USA keemik, 2003. aasta Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna laureaat 2008 – Kaljo Lehela, eesti sõjaväelane ja ajakirjanik 2008 – Valeri Prohhorov, vene näitleja 2009 – Arnold Meri, eestlasest II maailmasõja veteran ja Eesti NSV poliitikategelane 2013 – Hjalmar Andersen, norra kiiruisutaja 2014 – Kent Cochrane, Kanada mäluhäirega patsient 2014 – Tiit Kaps, eesti keemik 2016 – Artur Hunt, eesti loomaarst 2017 – David Storey, inglise näitekirjanik, romaanikirjanik ja filmistsenarist 2017 – Kaljo Ellik, Eesti poliitik 2019 – Valeri Bõkovski, Nõukogude Liidu kosmonaut 2021 – Andres Pung, eesti muusikateadlane 2022 – Aleksandra Zabelina, vene vehkleja ja vehklemistreener 2022 – Ayaz Mütəllibov, Nõukogude Liidu ja Aserbaidžaani poliitikategelane 2022 – Enrique Pinti, Argentina näitleja ja koomik 2024 – Daniel Kahneman, Iisraeli-Ameerika Ühendriikide psühholoog
Rutger (maamarssal)

Rutger (ka Rutcherus, Rutherus, Rotcherus) oli Mõõgavendade ordu ja Liivi ordu maamarssal aastatel 1211–1239. Rutgeri päritolust, sugulastest ja kohast, ei ole midagi teada. Teade on vaid, et 1211. aastal sai ta Viljandi all hukkunud maamarssal Arnoldi mantlipärijaks. Kui Mõõgavendade ordu Liivi orduga liideti, siis sai temast tõenäoliselt selle esimene maamarssal ehk ta säilitas oma koha orduhierarhias. Kas ta säilitas selle katkestuseta, pole siiski päris selge, sest esimest korda mainitakse teda Liivi ordu maamarssalina allikates 1238. aastal, viimast korda aasta hiljem. Tema edasine saatus on teadmata. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 746 (lk 556).
Riigivolikogu 74. valimisringkond

Riigivolikogu 74. valimisringkonda kuulusid Rakvere, Kunda ja Jõhvi linn. Ringkonnast valitud I Riigivolikogu liige oli Karl Selter. Pärast Karl Selteri tagasiastumist toimusid ringkonnas 28. ja 29. jaanuaril 1940 täiendavad valimised, milleks seati kandidaatidena üles Voldemar Jaanus, Heinrich Aviksoo ja Oskar Luiga. Rakveres oli 6120 hääleõiguslikku kodanikku, kellest hääletamas käis 3789 (61,7%), maksvusetuks tunnustati 10 häält. Hääli sai Oskar Luiga 1748, Voldemar Jaanus 1201 ja Heinrich Aviksoo 829 häält. Jõhvis oli 1327 hääleõiguslikku kodanikku, neist käis hääletamas 820 (61,8%), maksvusetuks tunnistati 2 häält. Hääli said Oskar Luiga 273, Voldemar Jaanus 341 ja Heinrich Aviksoo 204. Kunda 1204 hääleõiguslikust kodanikust käis hääletamas 896 (74,4%), maksvusetuid hääli oli 3. Hääli said Voldemar Jaanus 617, Heinrich Aviksoo 160 ja Oskar Luiga 145. Kokku oli 74. valimisringkonnas 8651 hääleõiguslikku kodanikku, kellest andsid hääle 5505 (63,6%), maksvusetuks tunnistati kokku 15 häält. Voldemar Jaanus sai kokku 2159, Oskar Luiga 2136 ja Heinrich Aviksoo 1193, seega tunnistati valituks Voldemar Jaanus. Oskar Luiga volinikud Nikolai Kütt ja Jaan Teemant palusid Riigikohtul valimistulemused tühistada, kuna Jõhvi linn oli valimisringkonnaga liidetud alles hiljem (kuulus varem 73. ringkonda) ja seega olid Jõhvis asuvad kodanikud hääletanud kahe erineva valimisringkonna valimistel. Riigikohtu administratiivosakond otsustas 9. veebruaril 1940 jätta kaebuse tagajärjeta. II Riigivolikogu liige valimisringkonnast oli Voldemar Jaanus, vastaskandidaat Oskar Luiga. Viru valimiste lõppvaatus. Rahvaleht, 10. veebruar 1940, nr. 35, lk. 5. Riigivolikogusse valiti V. Jaanus. Uus Eesti, 30. jaanuar 1940, nr. 28, lk. 1. Rakvere järelvalimisi ei tühistatud. Uus Eesti, 10. veebruar 1940, nr. 39, lk. 4.
Albert Assor

Albert Vilhelm Assor (8. jaanuar 1895 Ahja vald, Tartumaa – 16. september 1943 Kraslag, Krasnojarski krai, Venemaa) oli Eesti riigiametnik, jurist, poliitik ja sõjaväelane (alamkapten). Aastatel 1914–1916 ja 1920–1922 õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust, oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. Assor osales ohvitserina Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas leitnandi auastmes. Ta teenis 2. jalaväepolgus. 17. juunil 1919 lõpetas ta ohvitseride suurtükiväekursused. 13. aprillil 1920 ülendati ta alamkapteniks. Aastail 1922–1926 oli ta Tartu linna prokuröri asetäitja, 1926–1933 Tallinnas Kohtupalati prokuröri asetäitja, 1933–1938 prokurör. 1938. aasta maist 1940. aasta juunini oli ta kohtuminister Kaarel Eenpalu ja Jüri Uluotsa valitsustes. 1940. aasta juunis Albert Assor arreteeriti NKVD poolt ning deporteeriti NSV Liitu Uuralitesse Krasnojarski krai vangilaagrisse, kus ta 1943. aastal suri. 1937 Kotkaristi III klassi teenetemärk 1938 Valgetähe II klassi teenetemärk 1940 Valgetähe I klassi teenetemärk Biograafia ESBL-is
Jaan Masing

Jaan Masing (31. jaanuar 1875 Vana-Kariste vald, Pärnumaa – 21. september 1948 Tallinn) oli Eesti poliitik, Majaomanikkude Koja esimees ja I Riiginõukogu liige, arst. Ta lõpetas 1901. aastal Moskva ülikooli arstiteaduskonna, töötas arstina Abjas, Ruhjas ja Tallinnas. Majaomanikkude Koja liige Tallinnas. Asutava Kogu, Tallinna Lnnavolikogu (1917), IV Riigikogu, Rahvuskogu II koja ja Riiginõukogu liige. 1927 töö- ja hoolekandeminister Jaan Teemanti kolmandas valitsuses. 1935 – Eesti Punase Risti I järgu II astme teenetemärk Majaomanike koja uueks esimeheks J. Masing. Uus Eesti, 27. veebruar 1937, nr. 58, lk. 7.
Nikolai Lunin

Nikolai Ivanovitš Lunin (20. jaanuar/1. veebruar 1853 Tartu – 18. juuni 1937 Leningrad) oli Tartu Ülikooli kasvandik ja arstiteadlane, vene pediaater. Lunin oli Gustav von Bunge õpilane. 1878. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli. 1880. aastal avaldas Lunin uurimuse "Anorgaaniliste soolade tähtsusest loomade toitumises" (saksa keeles: "Über die Bedeutung der anorganischen Salze für die Ernährung des Thieres"), milles näitas, et lisaks senituntud ühenditele peab toidus olema veel teatav komponent, ilma milleta organism ei omasta toitaineid ehk tundmatud ained, mis on eluks hädavajalikud (dass in der Milch ... noch andere Stoffe vorhanden sein müssen, welche für die Ernährung unentberlich sind). Ta lisas laborihiirte sünteetilisele toiduratsioonile kontsentreeritud piima ning 2 hiirt kasvasid jõudsalt ja said 2,5 kuud hiljem vabadusse lastud. Sisuliselt kirjeldati niiviisi Tartus esmakordselt teaduslikult vitamiine. 1882. aastast töötas Lunin arstina Oldenburgi printsi lastehaiglas Peterburis, mis revolutsiooni järel nimetati ümber Karl Rauchfussi nimeliseks haiglaks. 1887. aastal abiellus ta Carl Maximowiczi tütre Herta Maximowicziga (1865–1935) ja läks üle luteri usku. 1934. aastal sai personaalpensionäriks. 1881. Ueber die Bedeutung der anorganischen Salze für die Ernährung des Thieres. Zeitschrift für Physiologische Chemie 5: 31–39, 1881, Veebiversioon (vaadatud 31.07.2013) (saksa keeles) ... Tänapäeval levinuima vitamiinide teooria väljatöötajaiks peetakse valdavalt Poola teadlast Kazimierz Funki ja Frederick Gowland Hopkinsit. Viimane siiski mainis Luninit oma Nobeli-kõnes. Funk ja Hopkins erinevalt Luninist ei piirdunud konstateeringuga, et "midagi peab olema", vaid näitasid ära ka konkreetsed ühendid.[viide?] Tartus Maarjamõisa linnajaos on Nikolai Lunini tänav ja Nikolai Lunini põik. Ueber die Bedeutung der anorganischen Salze für die Ernährung des Thieres., Zeitschrift für Physiologische Chemie 5: 31–39,lk 37, 1881, Veebiversioon (vaadatud 31.07.2013)] "Выдающиеся деятели медицины конца XIX-го — начала XX-го века". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2008. Vaadatud 19. detsembril 2011. Sir Frederick Hopkins: The Earlier History of Vitamin Research (Nobel Lecture, December 11, 1929) Lunin, Nikolai. Rindportree autogrammiga, 1882.
Johannes Klesment

Johannes Klesment VR II/3 (30. mai 1896 Keila vald (Keila kihelkond), Harjumaa – 23. detsember 1967 Washington) oli Eesti poliitik. Ta lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Töötas ametnikuna Keilas, Paldiskis, Tallinnas. Ta oli Narva linnavalitsuse nõunik (1924–1926), 1927–1932 vandeadvokaat August Rei abi Tallinnas. Johannes Klesment oli III ja IV Riigikogu liige. Aastail 1934–1940 oli ta Kohtuministeeriumi nõunik, riigisekretäri asetäitja, alates 26. septembrist 1938 Vabariigi Valitsuse nõunik. Saksa okupatsiooni ajal oli ta majandus- ja rahandusdirektori nõunik. Alates 18. septembrist 1944 oli Johannes Klesment Otto Tiefi valitsuses kohtuminister. 20. septembril 1944 põgenes koos Jüri Uluotsaga Rootsi. Mihkel Kõvamees viis nad oma purjeka "Atlanticuga" Tallinnast Rootsi. Pagulasena alates 1953. aastast USA-s oli Vaba Euroopa Komitee rajatud Vaba Eesti Komitee liige (1952–1959) ning Washingtonis Kongressi Raamatukogus Eesti küsimuste juriidiline ekspert. Vabadusristi II liigi 3. järk, 1920 Valgetähe teenetemärgi II klass, 1938 Uue parlamendi sünd. Vaba Maa, 2. juuli 1937, nr 147, lk 5. Üleminekuaja kolm faasi. Uus Eesti, 26. august 1937, nr 230, lk 4. Dekreet. Uus Eesti, 17. jaanuar 1939, nr 16, lk 4. Johannes Klesment. Kuidas saabub seadus. Politseileht, 20. märts 1939, lk. 108–112; 4. aprill 1939, nr. 6, lk. 144–146; 18. aprill 1939, nr. 7, lk. 173–176; 20. juuni 1939, nr. 11/12, lk. 262–264; 19. juuli 1939, nr. 13, lk. 297–299. Personaalsed omavalitsused Eestis. Politseileht, 20. juuni 1940, nr 11/12, lk 241–246. Politseileht, 20. märts 1939 Politseileht, 4. aprill 1939, nr. 6 Politseileht, 18. aprill 1939, nr. 7 Politseileht ,20. juuni 1939, nr. 11/12 Politseileht, 19. juuli 1939, nr. 1 J. Klesment nimetati valitsuse nõunikuks. Uus Eesti, 27. september 1938, nr 265, lk 2. Johannes Klesment Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Konrad Kesselhut

Konrad Kesselhut (ka Ketelhut, Ketelhod, Kezelhuth, Ketelhoed; surnud enne 28. septembrit 1334) oli Saksa ordu liige ja Liivi ordu viitsemeister aastatel 1322–1324. Kesselhut pärines tõenäoliselt Saksimaalt või Tüüringi kandist. Tema suguvõsa oli juba 13. sajandil üle kogu Põhja-Saksamaa levinud, seetõttu on tema täpset päritolupaika raske tuvastada. 1314. aastal sai temast Elbingi metsameister (Waldmeister), 1322 oli ta komtuur Papaus (Preisimaal), samal aastal nimetati ta aga ka Liivi ordu viitsemeistriks. Selles ametis oli ta kaks aastat, misjärel jätkas oma karjääri Preisimaal. 1327. aastal sai temast Saksa ordu Treßler ehk kõrgem finantsametnik. 1331. aastal tõusis ta aga Saksa ordu suurkomtuuriks ehk ordu juhtkonna hulka, alates 1333 täitis ta ka Kulmi maakomtuuri kohuseid. 28. septembril 1334 on teda mainitud surnuna. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 488 (lk 376–377).
Heinrich von Eck

Heinrich von Eck oli Järva foogt ja Liivi ordumeistri kohusetäitja aastal 1305. Eck pärines tõenäoliselt Hoya krahvkonnast Mindeni lähedalt Nendorfi kihelkonnast Eckist. Tema suguvõsa kuulus ministeriaalide ja hiljem väikeaadlike hulka. Täielikult ei saa välistada ka võimalust, et ta pärines Geldrest, sellisel juhul võis ta olla Geldre ametimehe Bartholomäus von Ecki noorem poeg. Tema eesnimi pole samuti päris kindlalt teada, sest allikates esineb vaid selle esimene täht (H.). Tema Liivi ordusse astumise aega pole teada, tema kohta on teada vaid see, et 1305. aastal oli ta Järva foogtina ühtlasi ka Liivi ordumeistri kohusetäitja. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 201 (lk 193–194).
Morten Harket

Morten Harket (sündinud 14. septembril 1959) on Norra laulja, bändi a-ha liige. Ta on avaldanud kuus sooloalbumit. Kaks neist on norrakeelsete lauludega. 1995. aastal ilmunud "Wild Seed" sai rohkem rahvusvahelist tähelepanu ingliskeelsete laulusõnade tõttu. Tuntud on tema suur hääleulatus, mis mõne allika väitel on viis oktavit. "Poetenes Evangelium" (1993, Kirkelig Kulturverksted) "Wild Seed" (1995, Warner Bros.) "Vogts Villa" (1996, Norsk Plateproduksjon) "Letter from Egypt" (2008, Polydor) "Out of My Hands" (2012, Universal, Island, We Love Music) "Brother" (2014, Universal)
Rudolf Penno

Rudolf Penno (12. mai 1896 Undla vald, Virumaa – 25. november 1951 Stockholm) oli Eesti poliitik. Ta osales Esimeses maailmasõjas Vene sõjaväes ja Vabadussõjas kaitseliitlase ja Kalevlaste Maleva kompaniiülemana. Pärast sõda oli õpetaja. Ajakirja Uus Talu vastutav toimetaja 1925–1929, Viru Maavolikogu esimees 1930–1934. Eesti Kartulikasvatajate Ühingu esimees alates 1937. Ta oli II, III (II abiesimees 22. juunist 1926 kuni 2. juulini 1929), IV (II abiesimees 2. juulist 1929 kuni 20. juunini 1932) ja V Riigikogu (I abiesimees 1. detsembrist 1933 kuni 28. septembrini 1934, seejärel kuni 31. detsembrini 1937 esimees) liige. Alates 7. aprillist 1938 oli ta I Riigivolikogu liige (valitud 67. valimisringkonnast). Alates 17. oktoobrist 1939 kuni surmani oli ta Riigivolikogu II abiesimees. Pärast tema surma ei olnud enam Vabariigi Presidendi Asetäitja Valimiskogu kokkukutsumiseks vajalikke Riigivolikogu juhatuse liikmeid. Ta oli ka Põllutöökoja, Kadrina põllumeeste konvendi ja Ühistegevuskoja I (ühispanganduse) sektsiooni liige. Rudolf Pennole kuulus talu Undla vallas. II Riigivolikogu vastaskandidaat, vangis, nõustus hakkama agendiks, vabastati, seejärel metsavend Vihula vallas. 1941–1942 teenis Saksa sõjaväes. Põgenes 1944. aastal Soome kaudu Rootsi. 18. septembril 1944 nimetas Jüri Uluots ta Otto Tiefi valitsuse kaubandus-tööstusministriks, kuid ta ei astunud ametisse, jäädes Riigivolikogu juhatuse liikmeks. Alates 1949. aastast oli ta Vabade Eestlaste Põllumajandusliidu esimees. 1922. aastal abiellus ta Alma Elfriede Trubokiga (1900–1978). Tütar oli Mia Penno (1923–1991), poeg Ado Penno (1925–1944) oli soomepoiss ja langes Jätkusõjas ning eksiilvalitsuse liige Enno Penno oli tema teine poeg. Kahjutuli R. Penno talus. Rahvaleht, 31. jaanuar 1940, nr. 26, lk. 3. Üks kandidaat – aga erinevused jäävad. Vaba Maa, 6. jaanuar 1938, nr 4, lk 3. Riigikogu esimehe kodus. Vaba Maa 13. detsember 1937, nr 287, lk 4. Aksel Mark. R. Penno valimisstaabis. Teataja, 24. juuli 1955, nr 14, lk 6. Rudolf Penno Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Bruno (Liivi ordumeister)

Bruno (surnud 1. juunil 1298) oli Liivi ordumeister aastatel 1297–1298. Bruno kohta on teada vaid tema nimi ja ametiaeg. Enne ordumeistriks saamist oli ta 1296–1297 ka ordu viitsemeister. Ta hukkus Turaida lähedal. Bruno-nimeline oli ka tolleaegne Järva foogt, kes oli ametis aastatel 1295–1297. Et ka tolle kohta rohkem andmeid peale nime ja ametiaja teada pole, siis on võimalik, et tegu on ühe ja sama isikuga. Ka esimene Kuldīga komtuur oli Bruno-nimeline, kuid et tema ametiaeg jääb 1252. aastasse, on tõenäoliselt tegu erineva isikuga. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 124 (Kuldīga komtuur), 125 (Järva foogt) ja 126 (ordumeister) (lk 150–151).
007: Veidi lohutust

"007: Veidi lohutust" (inglise Quantum of Solace) on 22. Bondi sarja film. Eestis linastus see 7. novembril 2008. Peaosa mängib Daniel Craig, kõrvalosades Judi Dench (M), Mathieu Amalric (Dominic Greene) ja Olga Kurylenko (Camille). Filmi on lavastanud Marc Forster. Filmi pealkiri pärineb Ian Flemingi 1960. aastal ilmunud novellist "For Your Eyes Only", kuigi filmis ei viita sellele teosele miski. Daniel Craig – James Bond Olga Kurylenko – Camille Montes Mathieu Amalric – Dominic Greene Gemma Arterton – Strawberry Fields Giancarlo Giannini – René Mathis Jeffrey Wright – Felix Leiter Judi Dench – M Anatole Taubman – Elvis David Harbour – Gregg Beam Joaquín Cosío – kindral Medrano Fernando Guillen Cuervo – Carlos Jesper Christensen – hr. Valge Rory Kinnear – Bill Tanner Neil Jackson – Edmund Slate Stana Katic – Corrine Veneau Glenn Foster – Craig Mitchell Koduleht "007: Veidi lohutust" andmebaasis Box Office Mojo (inglise) Quantum of solace (007: veidi lohutust). Blogi Danzumees, 6. november 2008
007 Skyfall

"Skyfall" suunab siia. Adele'i laulu kohta vaata artiklit Skyfall (laul). "007 Skyfall" (ka lihtsalt Skyfall) on 2012. aastal esilinastunud 23. film James Bondi sarjast. Linateose lavastas Sam Mendes. MI6 salaagenti kehastab kolmandat korda Daniel Craig. Filmi kurjamit Raoul Silvat mängib Javier Bardem ja Bondi-tüdrukut Sévérinet Bérénice Marlohe. Kinolinal saab jälle näha Q-d (Ben Whishaw) ja Eve Moneypennyt (Naomie Harris). Bondi ülemusena astub viimast korda üles Judi Dench. Filmi tunnuslaulu esitab Adele. "007 Skyfall" valmis ajaks, kui möödus 50 aastat Bondi esimesest filmist "Dr. No" (1962). Daniel Craig – James Bond Javier Bardem – Raoul Silva (sünninimega Tiago Rodriguez) Bérénice Marlohe – Sévérine Judi Dench – M Ralph Fiennes – Gareth Mallory, Bondi järgmine ülemus Ben Whishaw – Q Naomie Harris – Miss Moneypenny Albert Finney – Kincade Rory Kinnear – Bill Tanner Ola Rapace – Patrice "007 Skyfalli" valmimine lükati 2010. aastal MGM-i rahaliste probleemide tõttu määramata ajaks edasi. 2011. aasta jaanuaris määrati filmi esilinastuse ajaks 2012. aasta november ning 2011. aasta novembris algasid uued filmivõtted. Next James Bond Slated for November 2012 ComingSoon.net, vaadatud 5. november 2010 Skyfall (2012). Ma Armastan Filme – Mart Raun – Filmiblogi, 3. november 2012 Skyfall (2012) - 007 Skyfall. PM filmiblogi, 3. november 2012 "007 Skyfall" andmebaasis Box Office Mojo (inglise) 007 Skyfall. Forum Cinemas Estonia Site
Ham Mängla

Ham Mängla (ingl Ham Gamgee on tegelane J. R. R. Tolkien i triloogias Sõrmuste Isand. Ham Mängla on Tobajuss Mängla isa. Ta on Bilbo Paunaste naaber ja aednik. Ta peab Bilbost väga lugu ja on talle ustav. Iial ei lase ta kellelgi Bilbo kohta paha sõna öelda. Tema ustavust oma peremehele tõendab ka fakt, et kui ta ise on juba nii vana, et ei jaksa peremehe aia eest hoolt kanda, annab ta oma poja Jussi tema teenistusse.
Sihtasutus Tallinna Lauluväljak

Sihtasutus Tallinna Lauluväljak on Tallinna lauluväljakut haldav organisatsioon. Aastal 1994 asutati Puhkeparkide Direktsiooni õigusjärglasena eraõiguslik aktsiaselts Tallinna Lauluväljaku AS, mille kõik aktsiad kuulusid Tallinna Linnavalitsusele. Aprillis 2004 reorganiseeriti see Sihtasutuseks Tallinna Lauluväljak. 2019. aasta märtsis valiti sihtasutuse juhatuse liikmeks ja Tallinna Lauluväljaku juhatajaks Urmo Saareoja, enne seda juhtis ligi 25 aastat Tallinna Lauluväljaku tegevust Riho Rõõmus. Koduleht
Randi Storaas

Randi Storaas (sündinud 1956) on norra kultuuritegelane. Koduleht CV (pdf-fail, norra keeles)
Simon Conway Morris

Simon Conway Morris (sündinud 1951) on inglise paleontoloog. Arendades edasi Stephen Jay Gouldi vaateid, rõhutab ta konvergentsi suurt tähtsust evolutsioonis, toetudes seejuures paleontoloogia materjalile. Ta on tuntud kui neodarvinismi kriitik. 1990 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks