laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Leonid Lentsman

Leonid Lentsman (vene keeles Ленцман Леонид Николаевич) (10. detsember 1912 Simferopol, Tauria kubermang – 9. detsember[viide?] 1996 Peterburi Venemaa) oli Nõukogude partei- ja riigitegelane, Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee sekretär ideoloogilise kasvatustöö alal. Leonid Lentsman oli pärit Venemaa eestlaste seast, ta lõpetas 1933. aastal Neveli põllumajandustehnikumi 2 kursust ja õppis aastatel 1933–1938 Leningradi Riiklikus Ülikoolis filoloogiateaduskonnas. 1938. aastast kuni oktoobrini 1940. aastal töötas Leonid Lentsman kooliõpetajana Murmanski oblastis; oktoobrist 1940. aastal kuni jaanuarini 1941 teenis aega Tööliste ja Talupoegade Punaarmees; jaanuarist kuni juulikuuni 1941. aastal Murmanski oblastis kooli õppejõud, kooli õppeosakonna juhataja; septembrist 1941. aastal mobiliseeriti Punaarmeesse ning tegutses Teise maailmasõja ajal poliittöötajana Tööliste ja Talupoegade Punaarmees ja Eesti Laskurkorpuses; Pärast Teise maailmasõja lõppu töötas Lentsman; aastatel 1947 kuni 1948 EK(b)P KK koolide osakonna juhatajana; aastatel 1948 kuni 1950 EK(b)P KK propaganda ja agitatsiooniosakonna juhatajana; aastatel 1950 kuni 1951 Eesti NSV haridusministrina; 14. aprillist 1951. kuni 20. augustini 1953. aastal EKP KK sekretäri ja EKP KK Ideoloogiaosakonna juhatajana[küsitav][viide?]; 20. augustist 1953 kuni 1964. aasta 7. jaanuarini EKP KK II sekretäri ja EKP KK Ideoloogiaosakonna juhatajana[küsitav][viide?]; 8. jaanuarist 1964 kuni 11. veebruarini 1971. aastal EKP KK sekretärina. 1948. aasta 25. detsembrist kuni 1989. aastani oli Leonid Lentsman EKP Keskkomitee liige; 1951. aasta 14. aprillist kuni 1986. aastani oli Leonid Lentsman EKP KK Büroo liige; aastatel 1971 – 1982 Eesti Vabariikliku Ametiühingute Nõukogu esimees; aastatel 1982 – 1986 EKP KK Parteikontrollikomisjoni esimees; 1986. aastast pensionil; 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige. 20. märtsist 1987 Eesti Vabariikliku Sõja- ja Tööveteranide Organisatsioonide Nõukogu esimees; Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза 1898 – 1991. Ленцман Леонид Николаевич (Lentsman Leonid)
Paldiski Nikolai kogudus

EELK Paldiski Nikolai kogudus on luterlik kogudus Paldiskis. Kogudus kuulub Lääne-Harju praostkonda. Koguduse õpetaja on alates 1. augustist 2024 Jaan Tammsalu, organist Olga Gams. Juhatuse esimees on Evi Prass. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Paldiski Nikolai kirikus. Vt. Paldiski Nikolai koguduse vaimulikud Algselt kasutas Paldiski Nikolai kogudus esimese kirikuna kirikuks kohandatud kroonumaja. Luterlikke jumalateenistusi peeti Paldiskis 1770. aasta kevadest, algul renditud kahekorruselises puumajas, mille kogudus ostis 1775. aasta sügisel. 1840. aasta juunis pandi nurgakivi Johann Schellbachi projekteeritud klassitsistlikule Paldiski Nikolai kiriku kirikuhoonele, mis sai Nikolai nime Myra piiskopi Nikolause ja Venemaa keisri Nikolai I auks. Paldiski Nikolai kiriku ühelöövine kirikuhoone valmis 1841. aastal. Paldiski Nikolai kogudus kultuurimälestiste riiklikus registris Merle Prass-Siim, Piiskopi ja keisri kaitse all. Paldiski Nikolai kogudus 1769-2012. Kirjastus: EELK Paldiski Nikolai kogudus, 2012, ISBN: 9789949305940, 232 lk
Trepimäe järv

Trepimäe järv (ka Porijärv) on järv Valgamaal Pilkuse külas, Otepäält 2 km ida pool. Trepimäe järve pindala on 1,1 ha. Trepimäe järv Keskkonnaregistris
SCI

SCI võib tähendada: Rahvusvaheline Slaavi Kanal Sport Club Internacional
Raudemetsa mänd

Raud(e)metsa mänd (ka Raademetsa mänd) on looduskaitsealune põlispuu Järvamaal Türi vallas Kirna külas. Põlismänd asub Türi–Väätsa tee ääres. Männi ümbermõõt on umbes 3,3 m, kõrgus 12 m, vanus üle 380 aasta. Raudemetsa mänd Keskkonnaregistris
Merle Jalakas

Merle Jalakas (aastani 1990 Merle Kuklas; sündinud 5. augustil 1968 Tartus) on eesti laulja (sopran). Merle Jalakas lõpetas 1996 Eesti Muusikaakadeemia dotsent Ludmilla Issakova lauluklassis, ta on täiendanud end A. Kapustjanski, L. Puglisi ja T. Valjakka juures ning osalenud professor E. Märtson-Wilsoni, M. Pelo, professor I. Kremlingi ja professor Jenny Anvelti meistrikursustel. Alates 1995. aastast on Merle Jalakas teatris Vanemuine ooperi- ja operetisolist, alates aastast 2010 ka muusikalavastuste lavastaja assistent. Ta on laulnud soolopartiisid mitmetes suurvormides: Mozarti „Grosse Messe c-moll” ja „Spatzenmesse C-duur”, Britteni „Lucretia teotamine”, Vivaldi „Gloria”, Mozarti „Ave verum corpus”, Bachi „Kohvikantaat”, Pergolesi „Stabat Mater”. Richard Wagneri Ühingu stipendiumi (1998) Vanemuise teatri kolleegi preemia (2011) EMT muusikateatri aastapreemia (2011) Tutvustus Vanemuise lehel "VANEMUISE HÄÄLED. Merle Jalakas." Eesti Raadio, 1998
Lineaalne leht

Lineaalne leht on kitsa ja pika labaga leht, mille servad on ligikaudu rööpsed ja mille laba pikkus ületab selle laiuse rohkem kui 4 korda (teistel andmetel rohkem kui 7 korda). Lineaalsed lehed on näiteks kõrrelistel ja tarnadel.
Süstjas leht

Süstjas leht on leht, mille laba aheneb tipu ja aluse suunas, kusjuures lehelaba kõige laiem koht on selle keskosas ja lehelaba laius moodustab kuni kolmandiku selle pikkusest. Elliptiline leht
Elliptiline leht

Elliptiline leht on leht, mille laba aheneb tipu ja aluse suunas, kusjuures lehelaba kõige laiem koht on selle keskosas ja lehelaba laius moodustab üle kolmandiku (teistel andmetel üle poole) selle pikkusest. Elliptiline leheke on analoogsete omadustega leheke. Kitsaselliptiline leht Laielliptiline leht Väga lai elliptiline leht Süstjas leht
Johannes Brasche

Johannes Brasche (21. jaanuar 1877 Paide – 8. mai 1960 Potsdam) oli Eesti vaimulik. Õppis Paides erakoolis ja aastatel 1890–1894 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1897–1904. Oli prooviaastal Karusel, Tallinnas ja Paides. Ordineeriti õpetajaks 11. juunil 1906 Tallinnas. Oli aastal 1906 Tallinna Toompea Kaarli koguduse vikaarõpetaja, aastal 1907 oli Eestimaa vikaarõpetaja. Aastatel 1908–1927 oli ta Harju-Madise koguduse õpetaja. Jäi 1. mail 1928 emerituuri. Emerituuris olles elas Kloogal. Põgenes 1939. aastal Saksamaale. Suri 1960. aastal Potsdamis. Tema onu Johann Heinrich Brasche oli Saarde ja Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetaja, onupoeg Christfried Brasche oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, onupoeg Arvid Leopold Brasche oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja. Äi Immanuel Rinne oli Reigi ja Karuse koguduse õpetaja. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
Marcellus

Nime Marcellus on kandnud mitmed isikud: Marcellus I, 30. paavst (308–309) Marcellus II (1501–1555), 222. paavst Marcellus Ankarast (? – u 374 pKr), piiskop Marcus Claudius Marcellus (u 268–208 eKr), Vana-Rooma konsul Gaius Claudius Marcellus Minor (88–40 eKr), Vana-Rooma konsul ja senaator Ulpius Marcellus, Rooma kuberner Britannias Marcellus geograafilise nimena: Marcellus on vald Prantsusmaal Lot-et-Garonne'i departemangus. Marcellinus, 29. paavst
Leopold Bernhard Wilhelm Rinne

Leopold Bernhard Wilhelm Rinne (21. veebruar/5. märts 1827 Reigi – 7/19. detsember 1887 Hanila) oli Eestimaa vaimulik Õppis aastatel 1838–1841 Haapsalu kreikoolis, 1842–1847 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1848–1852, lõpetas ülikooli septembris 1852 konsistoriaaleksamiga. Oli 1852–1854 Eistveres (Pilistvere kihelkonnas) koduõpetaja ja samal ajal sooritas ta ka Pilistvere Andrease koguduses Eugen Mickwitz (vanem)a juures prooviaasta. Ordineeriti 23. mail 1854 õpetajaks. Oli 1854–1887 Hanila ja Varbla koguduse õpetaja. Ranna-Lääne praostkonna praostiks valiti 23. mail 1870 ja introdutseeriti 24. septembril 1871. Aastal 1879 oli Läänemaa ülemkirikueestseisja-ameti liige; aastatel 1872–1877 Läänemaa maakonna koolikomisjoni liige. Asutas aastal 1854 abipiibliseltsi ja oli selle juhataja. Kirjutas Tallinna ajalehele Revalsche Zeitung artikleid, näiteks Eestimaa rahvakoolioludest (1861), teedeparandusest, Varbla kooli pidupäevast (1873), Varbla kihelkonnakoolist ja 1881. aasta rahvaloendusest. Mõned artiklid ilmusid ka Ristirahva Pühapäewa Lehes. Tema isa Wilhelm Friedrich Rinne oli Reigi Jeesuse koguduse õpetaja, vanaisa Johann Friedrich Rinne oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja, vend Gustav Felix Rinne oli Reigi, Peterburi Katharina ja Järva-Peetri koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Diplomaadi kroonika

"Diplomaadi kroonika" alapealkirjaga "Ülestähendusi ja dokumente aastatest 1938–44" on Aleksander Warma mälestusteraamat. Raamatus käsitleb autor aega, mil ta oli Eesti saadik Kaunases (1938–1939), saadik välisministeeriumi käsutuses (1939; kirjeldatud on ka baaside lepingu läbirääkimisi) ja saadik Helsingis. Diplomaadi kroonika ilmus peale autori surma 1971 Lundis Eesti Kirjanike Kooperatiivi väljaandel, kordustrükid 1993 ja 2010 Tallinnas. 1973. aastal ilmus raamatu soomekeelne tõlge Helsingis (pealkirjaga "Lähettiläänä Suomessa") Martti Rauhala tõlkes.
Rokilaager 2

"Rokilaager 2" (täieliku pealkirjaga "Rokilaager 2: Viimane esitus") on 2010. aasta Disney Channeli originaalfilm. Film esilinastus 3. septembril 2010 USA-s. Kanadas ja Inglismaal 17. septembril Disney Channelil. 25. septembril esilinastus see Eestis TV3-s . Mitchie Torres (Demi Lovato) ei jõua ära oodata, mil ta saaks Rokilaagrisse tagasi, et tema ja rokistaarid Shane Gray (Joe Jonas), Nate (Nick Jonas) ja Jason (Kevin Jonas) saaksid suve veeta muusikat tehes ja lõbutsedes koos nende sõpradega. Aga kui nad kohale jõuavad, avastab Mitchie, et Staarilaager, libe uus laager järve teises otsas, on peibutanud mitu laagrilist ja õpetajat Rokilaagrist ära, ähvardades Rokilaagri lõpu. Tess Tyler (Meaghan Jette Martin), Rokilaagri diiva, naaseb, aga varsti läheb Staarilaagrisse, jättes Rokilaagri maha. Vahepeal Nate ja tüdruk Staarilaagrist nimega Dana Turner (Chloe Bridges) armuvad, ja võitlevad, et olla koos hoolimata sellest, et nende laagrid on tülis. Rokilaager ja Staarilaager võitlevad, et välja selgitada, kumb laager on parem ja jääb avatuks. Demi Lovato – Mitchie Torres Joe Jonas – Shane Gray Nick Jonas – Nate Kevin Jonas – Jason Meaghan Jette Martin – Tess Tyler Alyson Stoner – Caitlyn Gellar Chloe Bridges – Dana Turner Matthew "Mdot" Finley – Luke Williams Anna Maria Perez de Tagle – Ella Pador Jordan Francis – Barron James Roshon Fegan – Sander Lawer Jasmine Richards – Margaret (Peggy) Dupree Frankie Jonas – Trevor Maria Canals-Barrera – Connie Torres Daniel Fathers – Brown Cessario  Pikemalt artiklis Camp Rock 2: The Final Jam (soundtrack) "Tee Rokilaager 2-ni" annab informatsiooni filmi kohta. "Nad on tagasi" "Muusika salvestamine" "Demi Lovato" "Joe & Demi jälle koos" "Armastus" "Nick Jonas" "Joe Jonas" "Kevin Jonas" "Uued laagrilised" "Tantsuproovid" "Rokilaagri tüdrukud" "Poisid" "Brand New Day tegemine" "Buss" "It's On tegemine" "Kana" "Mood"
Viti järv

Viti järv asub Tartumaal Nõo vallas Elva-Vitipalu maastikukaitsealal. Järve lähedal on 2,3 km pikkune matkarada ja vaatetorn. Eesti järvede loend
Camp Rock 2: The Final Jam (filmimuusika album)

"Camp Rock 2" on samanimelise filmi muusikaalbum, mis anti välja 2010. aastal.
Rakvere rattamaraton

Rakvere rattamaraton on 2000. aastal alguse saanud rattaspordiüritus. Kuni 2008. aastani kuulus maraton sarja Elion Estonian Cup. Maraton on Eesti Maratonide Sarja osavõistlus. Maratoni distants on 70 km, poolmaratonil 30 km. 2011. aastal oli maratonile registreerunud 89 osalejat.
Uuemõisa oja

Uuemõisa oja (ka Juurika jõgi) on oja Läänemaal Haapsalu linnas Herjava, Kadaka, Rohense ja Uuemõisa külas. Üle oja kulgeb Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee. Oja hajub roostikus, selget suubumiskohta ei ole. Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Uuemõisa oja keskkonnaregistri kood on VEE1105200. Uuemõisa oja keskkonnaportaalis
Joe Hachem

Joseph Hashem (araabia جوزف هاشم‎; sündinud 11. märtsil 1966) on Liibanoni päritolu elukutseline Austraalia pokkerimängija. Ta võitis 2005. aasta World Series of Pokeri. Ta on esimene austraallane, kes on selle turniiri võitnud. Võidusumma oli tollal rekordiline – 7,5 miljonit dollarit. Aasta hiljem võitis Hachem ka World Poker Touri, mille võidusumma oli 2,2 miljonit dollarit. Ta on üks viiest, kes on võitnud nii WSOP kui ka World Poker Touri. 2010. aasta augusti seisuga on ta teeninud 10 912 724 USA dollarit. Maailma enim teeninud pokkerimängijate nimekiri Ametlik koduleht
Võnnu oja

Võnnu oja (ka Silma jõgi) on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Saunja külas ja Haapsalu linnas Erja, Herjava, Jõõdre, Kabrametsa, Kadaka, Laheva, Litu ja Uneste külas. 2,2 km suudmest suubub paremalt ojja Arumetsa peakraav. Oja suudmeala jääb Silma looduskaitsealale. Üle oja kulgeb Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee. Oja on heledaveeline ja vähese orgaanilise aine sisaldusega avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Võnnu oja keskkonnaregistri kood on VEE1105000. Võnnu oja keskkonnaportaalis
Arumetsa peakraav

Arumetsa peakraav (ka Vihati jõgi) on kraav Läänemaal Kesu, Erja, Kabrametsa, Kadaka, Laheva, Litu, Uneste, Võnnu, Üsse külas. Oja läbib Võnnu tiigi. Peakraavi pikkus on 7,9 km. Peakraav suubub Kadaka külas paremalt Võnnu ojja (2,2 km suudmest). Peakraavi valgla on 25,4 km². Lähe on Kesu külas. Arumetsa peakraav on tugevasti muudetud avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Arumetsa peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1105100. Arumetsa peakraav keskkonnaportaalis
Wild Ones

Wild Ones on Eesti rockabilly-ansambel, mis loodi 2002. aastal. Ansambli nimi on võetud 1953. aasta filmi "The Wild One" järgi. 2004. aastal osales ansambel üritusel Valga Cruising ainsa Eesti bändina üheksa bändi hulgas. Pavel Ponomarjov (vokaal, kitarr) Viktor Harrik (kitarr) Roman Effanov (kontrabass) Sergei (trummid) Wild Onesi veebileht Wild Catsi kodulehel
Võnnu tiik

Võnnu tiik on paisjärv Lääne maakonnas Haapsalu linnas Uneste külas. Võnnu tiigi valgala pindala on 7,2 km², järve kaldajoone pikkus on 51 m. Võnnu tiik on mitteavalik veekogu. Võnnu tiigi keskkonnaregistri kood on VEE2051420. Eesti järvede loend Võnnu tiik Keskkonnaregistri lehel
Historism

Historismi all mõeldakse (eriti ajaloo puhul) teaduslikku lähenemist, mis vaatleb uurimisobjekti oma arengus ning suhestab seda konkreetsete ajalooliste tingimustega. Sõnale on sugenenud üsnagi erinevaid tähendusvarjundeid. Algselt tähendas historism sellist lähenemist ajaloonähtustele, mis nõuab nende olemusliku eripära tabamist. Selleks on tarvis sisse elada nende taga olnud inimeste elutingimustesse. Laiemas tähenduses nõuab historism, et mingi nähtuse loomuse mõistmiseks leitaks üles selle koht ajaloolises arengus. Niiviisi mõistetud historismi kiputakse pidama relativistlikuks. historitsism Friedrich Meinecke. Die Entstehung des Historismus, 1936. Inglise keeles: Historism: the rise of a new historical outlook, 1972. Google'i raamat Friedrich Jaeger, Jörn Rüsen. Geschichte des Historismus, C.H.Beck 1992. Google'i raamat Annette Wittkau, Annette Wittkau-Horgby. Historismus: zur Geschichte des Begriffs und des Problems, Vandenhoeck & Ruprecht 1992. Google'i raamat Otto Gerhard Oexle. Geschichtswissenschaft im Zeichen des Historismus, Vandenhoeck & Ruprecht 1996. Google'i raamat Gunter Scholz. Historismus am Ende des 20. Jahrhunderts: eine internationale Diskussion, Akademie Verlag 1997. Google'i raamat
Uljaspea

"Uljaspea" ("The Wild One") on 1953. aasta USA mängufilm mootorratturite jõugust. Film põhineb Frank Rooney lühijutul "The Cyclists' Raid". Marlon Brando (Johnny Strabler, jutustaja) Mary Murphy (Kathie Bleeker) Robert Keith (politseiülem Harry Bleeker) Lee Marvin (Chino) Jay C. Flippen (šerif Stew Singer) Peggy Maley (Mildred) Hugh Sanders (Charlie Thomas) Ray Teal (onu Frank Bleeker) Jerry Paris (Dextro; puudub tiitritest) Alvy Moore (Pigeon; puudub tiitritest) Gil Stratton (Mouse; puudub tiitritest) Richard Farnsworth (puudub tiitritest)
Piirsalu kogudus

EELK Piirsalu kogudus on luterlik kogudus Piirsalus, mis kasutab Piirsalu kirikut. Kogudus kuulub Lääne praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Kari Tynkkynen, juhatuse esimees Maie Hinno ja organist Ivi Küla. Jumalateenistused toimuvad Piirsalu kirikus iga kuu 1. ja 3. pühapäeval algusega kell 13.00.
Historitsism (filosoofia)

Historitsismiks nimetatakse Karl Popperi eeskujul vaadet, mille kohaselt on võimalik leida ajaloo käigu objektiivsed, vääramatud seaduspärasused ning nende põhjal ka ette näha ajaloo edasist kulgu. Popperi raamatud "Avatud ühiskond ja selle vaenlased" ja "Historitsismi viletsus" vastustavad seda vaadet. Ta kritiseerib eriti Georg Friedrich Wilhelm Hegelit ja Karl Marxi. Historism
Prangli kogudus

EELK Prangli Laurentsiuse kogudus on luterlik kogudus Prangli saarel. Kogudus kuulub Ida-Harju praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Tanel Ots, diakon Kalle Rebane. Juhatuse esimees on Taavi Linholm. Jumalateenistused on suvel 2010 igal pühapäeval algusega kell 11.00 Prangli Laurentsiuse kirikus. Koduleht
Antsla

Antsla on linn Võru maakonnas Antsla vallas. Linnaõigused sai Antsla aastal 1938 ja vallasisene linn sai sellest 1999. aasta haldusmuudatusega, mille käigus Antsla linn ühines Antsla vallaga. 2020. aasta alguse seisuga elas linnas 1276 inimest. Antsla nime on väikeste variatsioonidega esmamainitud 14. sajandi algul – praeguses Vana-Antslas asuv Antsla vasallilinnus kandis saksa keeles nime Anzen. 1601. aastal vallutasid rootslased terve rea linnuste hulgas ka Antsla. 1602. aasta jaanuaris asus Antsla linnuses suurhetman Jan Zamoyski juhitud poolakate väekoondise peakorter. 18. sajandil ehitati linnuse asemele Vana-Antsla mõis, mille kõrvale rajati 12 ha suurune liigirikas park (Vana-Antsla park). Tugeva tõuke piirkonna arengule andis 1889. aastal valminud Valga–Petseri raudtee. Antsla raudteejaam sai nime kahelt lähedal asuvalt rüütlimõisalt Vana-Antsla mõis (Alt-Anzen-Schloß ja Neu-Anzen) ja ühelt Antsla kirikumõisalt (Pastorat Anzen). Koht aga, kus raudteejaam asus, kandis siinse renditalu järgi nime Hauka. Linn kasvaski raudteejaama juures asunud kauplemiskoha ümber. Hauka alevikust sai 1920 Antsla alev ning 1. mail 1938 jõustunud linnaseadusega linnaks. Elanikke oli 1926. aastal 1295 ja 1939. aastal 1564. Teises maailmasõjas hävis 55% elamispinnast ning kauplused ja laod. Aastatel 1950–1959 oli linn Antsla rajooni keskus. Sellel ajal ehitati kultuurimaja, alustati haigla ehitust ning valmis administratiivhoone, mis on praeguse koolimaja vana osa. Alates 1960. aastatest ehitati vähe (nii tootmisettevõtteid kui ka elamuid). Antsla linna omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1993. 1994. aastast saadik on Antsla elanike arv pidevalt vähenenud. Antslas peetakse igal aastal Hauka Laata, mis on pika traditsiooniga Eesti suurim[viide?] kaupmeeste ja klientide kokkusaamine Eestis. Antsla linnas on sündinud EELK praost Joel Luhamets, EELK õpetaja Sulev Sova ja odaviskaja Andrus Värnik. Antsla Keskkooli on lõpetanud kindralmajor Teo Krüüner, Tartu Ülikooli majandusprofessor Vambola Raudsepp, ajakirjanik Vahur Kersna, poliitik Vilja Toomast, laulja Jaan-Willem Sibul, endine Maa-ameti peadirektor Raivo Vallner, matemaatik Leikki Loone, kirjanikud Margus Konnula ja Jan Beltrán, uroloog Ülo Zirel, e-riigi isa Uuno Vallner jt Antslat läbib Lambahanna oja, millel asub Nässmõisa paisjärv. Vabadussõja mälestussammas Antsla Gümnaasium Vallavalitsuse hoone Kultuuri- ja spordikeskus Bussijaam Spordistaadion Antsla jõgi Antsla Gümnaasium Antsla alevivolinike loend 1934 Antsla linnavolinike loend 1939 Antsla kogudus Antsla Nahksepa palvemaja Antsla Muusikakool Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 4.08.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Margus Laidre." Domus Belli".Kirjastus Argo,2015 Antsla linn[alaline kõdulink]. Võrumaa turismiportaal, vaadatud 23.04.2015. Linnaseadus., Riigi Teataja, nr. 43, 27 aprill 1938. Omavalitsusliku staatuse andmise kohta (vastu võetud 22.04.1993 nr 115)  Antsla – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Bab el Mandeb

Bab el Mandeb ehk Bab el Mandebi väin (ka Bab-el-Mandeb, araabia keeles 'pisarate värav') on väin, mis lahutab Aasiat (Jeemen) ja Aafrikat (Djibouti) ning ühendab Punast merd India ookeaniga (Adeni laht). Bab el Mandeb Bab el Mandeb
Rosatom

Aatomienergia Riiklik Korporatsioon Rosatom (vene keeles Государственная корпорация по атомной энергии «Росатом»; lühinimi Rosatom Росатом) on Venemaa riiklik korporatsioon, mis valitseb kogu Venemaa Föderatsiooni tuumasektorit – nii tsiviilotstarbelist kui ka tuumarelvastusega seonduvat. Rosatom tegeleb aatomienergia ja tuumkütuse tootmisega, tuumarelvastusega, rakendus- ja baasuuringutega, tuuma- ja kiirgusohutuse tagamisega. Rosatom toodab üle 40% Venemaa Euroopa-osas toodetavast elektrienergiast. Rosatomi kontrolli all on ka aatomijäälõhkujate laevastik. Rosatom ühendab enam kui 360 aatomitööstuse ettevõtet riigis. Riiklik korporatsioon Rosatom loodi 2007. aastal Föderaalse Aatomienergia Agentuuri Rosatom ümberkujundamise tulemusena. Agentuur Rosatom (eksisteeris 2004–2007) moodustati Venemaa Aatomienergia Ministeeriumi reorganiseerimise tulemusena. Nõukogude Liidus oli Rosatomi eelkäijaid NSV Liidu Keskmise Masinaehituse Ministeerium. Korporatsiooni peakorter asub Moskvas aadressil ulitsa Bolšaja Ordõnka 24. Korporatsiooni peadirektor on 2016. aastast Aleksei Lihhatšov (nimetati ametisse Venemaa presidendi Vladimir Putini seadlusega). Aastatel 2005–2016 juhtis Rosatomit Sergei Kirijenko. Korporatsiooni kõrgeim juhtimisorgan on järelevalve nõukogu. Selle eesotsas on 2016. aastast Kirijenko. Korporatsiooni keskaparaadis ning korporatsiooni struktuuri kuuluvates ettevõtetes ja instituutides töötas 2015. aastal üle 256 000 inimese. Rosatomi koduleht Thane Gustafson. "Russian Nuclear Power--Unsanctioned--is Prospering Worldwide" The Devil's Dance, 6. jaanuar 2023
Pöide Maarja kogudus

EELK Pöide Maarja kogudus on luterlik kogudus Pöides. Kogudus kuulub Saarte praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Veiko Vihuri. Juhatuse esimees on Elje Kula. Jumalateenistused on iga kuu esimesel ja kolmandal pühapäeval algusega kell 13.30 Pöide Maarja kirikus. Urbanus Milde (1557) Hermann Rodewaldt (1594, 1599) Jürgen von Alen (enne 1639) Hermannus Arendess (enne 1639) Luderus Bunekenius (1639, 1661) Johannes Bünkenius (1674–1689) Balthasar Joh. Rubusch (1692–1719) Joh. Georg Sorger (1720–1731) Johann Ludwig Ditmar (1732–1762) Johann Heinrich Jürgens (1763–1782) Andreas Michael Agthe (1782–1817) Wilhelm Andreas Fürchtegott Agthe (abiline 1813–1817, 1817–1841) Paul Eduard Hirsch (1842–1846) Konstantin Konrad Anders (1847–1859) Oskar Emil Carlblom (1860–1865) Karl Nikolai von Nolcken (1867–1901) Karl Sitska (1902–1912) Herbert Konstantin Johannes Lieberg (1914–1919) Adalgot Julius von Seck (1922–1927) Kurt Rudolf Schultz (1927–1939) Johannes Paesalu (1940–1941) Robert Kannukene (1942–1943) Essen, Nicolai von, Johann Ludwig Ditmar, Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft, seite 98 Arved von Schmidt. Die Pastoren in Oesels seit der Reformation. 1939.
Pühajõe kogudus

Pühajõe Maarja kogudus on luterlik kogudus Pühajõel. Kogudus kuulub EELK Viru praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Peeter Kaldur, organist Inna Badina. Juhatuse esimees on Tiiu Truupõld. Jumalateenistused toimuvad kaks korda kuus Pühajõe kirikus. Erich Michaelis Langius 1650–1652, diakon Laurentius Waldbwerg 1652–1654 Hans Jacobus 1654–1654, diakon Sueno Colander 1655–1656, diakon Matthias Henrich Koriander, diakon Paul Johann Knieper 1744–1750 Johann Christian Kich 1751–1781 Peter Koch 1782–1816 Carl Friedrich Johann Koch 1816–1847 Friedrich Ferdinand Meyer 1847–1871 Heinrich Theodor Woldemar Christoph 1871–1907 Carl Immanuel Philipp Hesse 1907–1918 Aksel Kallas 1919–1921 Jaak Varik 1922–1939 Aleksander Eller 1939–1940 Anton Ekstein 1945–1946 Otto Luberg 1947–1954 Evald Odar 1954–1963 Endel Mets 1963–1967 Ülo Vaher 1993–2008 Peeter Kaldur 2008– Sankmann – 1788 Karl Gustav Masing 1842–1848 Friedrich Lugenberg 1851–1907 Johan Kullik 1907–1934 Riho Tormis 1934–1938[küsitav] (enne eestistamist 1936 Richard Sturm) Teise maailmasõja ajal käisid kirikus jutlust pidamas Aleksander Salutamm (Voka kooli juhataja) Jaak Kärje (Toila kooli juhataja) Pühajõe kirik