laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Doubs

Doubs [duu] on jõgi Prantsusmaal ja Šveitsis, Saône'i vasakpoolne lisajõgi. Doubs' pikkus on 453 km, valgla pindala 7710 km². Jõe allikas asub 937 ja suue 170 m kõrgusel merepinnast, nii et jõe langus on 767 m ja lang 1,68 m/km. Doubs voolab Prantsusmaa kaguosas ja Šveitsi lääneosas ning moodustab umbes 40 km ulatuses nende piiri. Jõe lähe on Juura mägedes Franche-Comté piirkonnas. Algul voolab ta põhja, Pontarlieri linnas pöördub kirdesse, läbib Monteau, kulgeb siis Šveitsi Neuchâteli ja Jura kantoni piiril, pöördub seejärel läände, aga Pont-de-Roide'is taas põhja, kuid Montbéliardis edelasse, läbib Baume-les-Dames'i ja departemangu keskuse Besançoni, Dole'i ja Tavaux', ületab siis Burgundia piiri ja suubub vasakult Saône'i. Tavaux's suubub temasse vasakult ainus suur lisajõgi Loue. Saône'i kaudu jõuavad Doubs' veed lõpuks Vahemerre. Saône on laevatatav Dole'i ja Montbéliardi vahel, kus ta moodustab põhiosa Saône–Reini veeteest. Suurvesi on talvel detsembrist märtsini, madalvesi juulist septembrini. Keskmine vooluhulk on 176 m³/s, suurim registreeritud vooluhulk (1990) 1400 m³/s, vähim registreeritud vooluhulk 21 m³/s. 1910. aastal toimus suurim teadaolev Doubs' üleujutus, ainult selle vooluhulka ei mõõdetud. Üleujutuse põhjustasid nähtavasti rängad vihmasajud Juura mägedes, millele lisandus temperatuuri tõus, mis põhjustas lume sulamise mägedes. Jõe veetase tõusis Besançonis 18. veebruaril peaaegu 7 meetrit tavalisest tasemest kõrgemale, 20. jaanuaril juba 8,68 m ja 21. jaanuaril rekordilise 9,57 m tavatasemest kõrgemale. Katkes elanikkonna elektri ja majapidamisgaasiga varustamine ning kõik sillad suleti. Põhiosa linnast ujutati üle ja tänavatel sõideti paadiga. Besançonis ei olnud ühtegi inimohvrit, aga väljaspool linna oli vähemalt üks surmajuhtum. Suur maailma atlas, lk. 56, 58, 59
Kanepbanaan

Kanepbanaan ehk kiubanaan (ka manillakanep; ladinakeelne teaduslik nimetus Musa textilis) on taimeliik banaani perekonnast. Ta meenutab pärisbanaani, kuid lehed on kitsamad ja sirgemad ning vili ei ole söödav. Lehelabad on piklikud, tipu suunas kitsenevad, 1,5–2 m pikkused, 40–50 cm laiused, otsast kitsad ja tömbid, aluse juures ümarad. Lehe pooled on aluse juures ebavõrdsed. Keskrood on roheline nagu lehelaba. Leherootsud on 40–50 cm pikkused, tugevapoolsed ja kõvad. Õisikuraag on paljas või kergelt udemetes. Kandelehed on rohelised, kuni 50 cm pikkused, väga teravad. Alumised õied on emasõied, ülemised isasõied. Emasõisi on kandelehe kohta umbes 10 kahes reas. Sigimik on 5 cm pikkune, roheline, paljas. Nagu teistelgi banaanidel, moodustavad üksteise sisse keerdunud lehetuped toruja ebavarre. Ebavarred on 2,5–4 m kõrgused. Nende läbimõõt on aluse juures 15–20 cm. Nad on rohelised või lillakad, alt võivad olla isegi mustad. Lehetuppedel ja leherootsudel puudub vaha. Kanepbanaan on pärit Filipiinidelt ja Kalimantanilt, kultuurtaimena kasvatatakse ka mujal troopikas, sealhulgas Malaisias, Austraalias, Aafrikas, Costa Ricas jm. Kanepbanaani on kultuurtaimena hakatud kasvatama Filipiinidel 16. sajandil. Praegu on tal mõnel pool suur tähtsus, sest temast saadakse tugevat ja vastupidavat tekstiilikiudu manillat. Seda kiudu, mille pikkus ulatub 2 meetrini, saadakse alates taime kolmandast eluaastast ebavarrest ja leherootsude servadest. Kiud eemaldatakse mehaaniliselt lehtede välispinnalt. Foto: kanepbanaan kasvuhoones Õisiku foto
Cheri departemang

Cher on departemang Prantsusmaal Centre-Val de Loire'i piirkonnas. See on saanud nime Cheri jõe järgi. Departemang jaguneb halduslikult: Cheri departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021 Departemangu koduleht (prantsuse keeles)
Eduard Friedrich Heinrich Steinwand

Eduard Friedrich Heinrich Steinwand (9. juuli 1890 Odessa – 17. veebruar 1960 Erlangen) oli baltisaksa päritolu Eesti ja saksa teoloog ning vaimulik. Õppis aastatel 1908–1912 Tartus Zeddelmanni gümnaasiumis, seejärel 1908–1912 Tartu Ülikoolis arstiteadust ja 1913–1917 usuteadust. Korporatsioon Teutonia liige. Oli prooviaastal Hochheimis (asus Tauria kubermangus Krimmis, Perekopi kreisis), konsistooriumieksamid sooritas Molotschnas (asus Tauria kubermangus, Aasovi mere ääres, praeguse administratiivjaotuse järgi Zaporižžja oblastis). Ordineeriti õpetajaks 3. novembril 1918 Molotschnas. Oli aastatel 1918–1919 pastor ja koolidirektor Eugenfeldis (Tauria kubermangus Melitopoli kreisis) ning 1919–1925 koolidirektor Neusatzis (Krimmis). Aastatel 1925–1938 oli õpetaja Tartus Walteri Eragümnaasiumis. Aastatel 1931–1939 oli ta Tartu Lutheri erainstituudi dotsent, aastatel 1927–1939 tegutses organisatsioonis Baltische Russlandarbeit (koos Oskar Albert Schabertiga). Eestis elades oli ta ka Saksa praostkonna vikaarõpetaja. 1939. aastal emigreerus Saksamaale. Oli aastatel 1940–1950 Hannoveri Markuse koguduse õpetaja, sealhulgas 1941–1950 Hannoveri Maakiriku Katehheesise Ameti pealik. Aastatel 1950–1958 töötas Erlangeni Ülikoolis praktilise usuteaduse ja kristliku idateoloogia professorina. Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998 Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
Corse-du-Sudi departemang

Corse-du-Sud [kors' dü süd] (ka Lõuna-Korsika; korsika keeles Corsica suttana, Pumonte) on departemang Prantsusmaal Korsika piirkonnas. See on Korsika saare lõunapoolne osa. Departemang jaguneb halduslikult: Corse du Sudi departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021
Ernst Miil

Ernst Miil (8. oktoober 1900 Kehtna vald – 12. oktoober 1942 Norillagi vangilaager, Krasnojarski krai) oli Eesti sõjaväelane (major, 1935). Ta arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 ja saadeti Venemaale vangilaagrisse. Ohvitseride andmekogu
Andras

Eesti Täiskasvanute Koolitajate Assotsiatsioon Andras (lühend ETKA Andras) on mittetulundusühing, mis tegeleb Eesti elanike elukestva õppe edendamisega. Andras on koolitusega tegelevate organisatsioonide katusorganisatsioon. Organisatsioon asutati 1991. aastal. Andras esindab Eestit täiskasvanuharidusega tegelevates rahvusvahelistes projektides ning konverentsidel. Koduleht
Araabia Lawrence

"Araabia Lawrence" (originaalpealkiri Lawrence of Arabia) on 1962. aasta seiklusfilm, mis põhineb T. E. Lawrence'i elulool. Lavastaja oli David Lean ning produtsendiks austerlane Sam Spiegel. Ajakiri Time valis selle üheks parimaks filmiks läbi aegade. Edetabelis AFI's 100 Years...100 Movies sai film viienda koha. Noor Briti armee leitnant T. E. Lawrence (Peter O'Toole) on Esimese maailmasõja ajal suurtes kohanemisraskustes. Selle tõttu pakutakse talle uue ametina vaatleja töökohta Araabias. Ta peab hindama sealse ülestõusu tõsidust. Lawrence jääb aga sinna ning otsustab aidata araablasi võitluses türklastega. "Araabia Lawrence" võitis seitse Oscarit: Parim film Lavastaja Heli Filmimuusika Operaatoritöö (värvifilm) Lavakujundus (värvifilm) Montaaž filmiveeb.ee välja otsitud 10.08.10 Filmi põhjalik kokkuvõte (inglise keeles)
EGK

EGK või Egk võib tähendada järgmist: Eesti Geoloogiakeskus Eesti Geofüüsika Komitee ...
Kairo purpurne roos

"Kairo purpurne roos" (originaalpealkiri "The Purple Rose of Cairo") on 1985. aasta Ameerika Ühendriikide film. Selle lavastaja ja stsenarist oli Woody Allen ning produtsent Robert Greenhut. Ajakiri Time valis selle läbi aegade 100 parima filmi hulka. Mia Farrow – Cecilia Jeff Daniels – Tom Baxter/Gil Shepherd Danny Aiello – Monk Edward Herrmann – Henry John Wood – Jason Deborah Rush – Rita Zoe Caldwell – The Countess Van Johnson – Larry Wilde Karen Akers – Kitty Haynes Milo O'Shea – Father Donnelly Dianne Wiest – Emma
Johann Christian Hemmelmann

Johann Christian Samuel Eberhard Hemmelmann (10. november 1767 Göttingen – 27. veebruar 1842 Kroonlinn) oli Eesti vaimulik. Lõpetas Göttingenis gümnaasiumi. Immatrikuleerus 7. aprillil 1785 Göttingeni Ülikooli. Alates aastast 1789 Tallinnas. Töötas aastatel 1795–1799 õpetajana linnakoolis. Ordineeriti 27. veebruaril 1799 õpetajaks. Oli aastatel 1799–1841 Vändra Martini koguduse õpetaja. Jäi aastal 1841 emerituuri. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Kisklaud

Kisklaud on kirve ja kiilu abil palgist (tüve poolt, kus on vähem oksi) lõhestatud laud. Kisklaua saamiseks lõhestati sobiva puu tüvi pooleks. Edasi hakati ühte poolikut südamiku poolt alates laudadeks lõhkuma. Selleks tehti kirvega täke ette ja kiilu abil lõhestati pikkamööda poolkumeraid laudu tüve küljest lahti.
Robert Landesen

Robert Carl Landesen (3. juuni 1863 Torma – 4. mai 1904 Türi) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1875–1882 Tartus gümnaasiumis ja 1884–1889 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Rõuge Maarja koguduses Rudolf Kallase juures. Ordineeriti õpetajaks 29. jaanuaril 1889. Oli 1889. aastal Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja ja aastatel 1890–1891 Viljandi Jaani koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1891–1904 oli ta Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Tema isa Carl Selmar von Landesen oli Torma Maarja koguduse õpetaja Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien
Carl Landesen

Carl Selmar Landesen (22. mai 1826 Haapsalu – 23. märts 1898 Tartu) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1841–1845 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1845–1849. Oli prooviaastal Luke koguduses Emil Georg Hermann Sokolovsky juures. Ordineeriti 12. augustil 1851 Valgas õpetajaks. Oli aastatel 1851–1853 Torma Maarja koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1853–1895 sama koguduse õpetaja. Oli aastal 1893 seitsmeks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele). Tema poeg Robert Carl Landesen oli Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Heihe lennujaam

Heihe lennujaam (黑河機場) on lennujaam Hiinas Heilongjiangi provintsis Heihe Shi's Aihui linnarajoonis. Geograafilised koordinaadid on 50°10′20″ N, 127°18′31″ E. Lennujaama IATA kood on HEK, ICAO kood ZYHE. Lennujaama teenindavad Spring Airlines (Harbin, Sanya), Shandong Airlines (Harbin, Jinan) ja China Southern Airlines (Peking, Harbin). Sissekanne Hudongi entsüklopeedias (hiina keeles) Sissekanne Baidu entsüklopeedias (hiina keeles)
Tšehhoslovakkia Eesti Selts

Tšehhoslovakkia Eesti Selts (tšehhi keeles Československá estonská společnost) oli Eesti-huviliste selts Tšehhoslovakkias enne Teist maailmasõda.
Läänemere Liit

Läänemere Liit (Baltský svaz) oli estofiilide selts, mis rajati 1974 põrandaaluse organisatsioonina sotsialistlikus Tšehhoslovakkias. Zájedová, Iivi. "Harta 77 ja Läänemere Liit – kaks ilmekat näidet "vastupanust Tšehhi moodi"". Riigikogu Kantselei. Vaadatud 11.05.2013.
Soome Eesti-seltside Liit

Soome Eesti-seltside Liit (soome keeles Suomen Viro-yhdistysten Liitto ry) on organisatsioon, mille tegevusest võtavad põhiliselt osa estofiile koondavad seltsid Soomes. Koos käiakse huvist eesti kultuuri, ajaloo ning keele vastu. SEL liikmeskonda kuuluvad enamuses väliseestlastest liikmetega seltsid. Soome Eestlaste Liit "Suomen Viro-yhdistysten liitto ry".
Manillakanep

Manillakanep on kas kanepbanaan, Filipiinidelt pärit taim, millelt saadakse tugevat kiudu, või manilla, kanepbanaanilt saadav kiud.
Kuie rahaallikas

Kuie rahaallikas (ka Pühaallikas) on allikas Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kuijõe külas. Allikas on Kuijõe-Mõisa silla lähedal ja jääb Piirsalu jõest sadakond meetri läände ja Keila–Haapsalu maanteest sadakond meetrit põhja. Allika piiranguvöönd on 50 m (0,8 ha). Kuie rahaallika keskkonnaregistri kood on VEE4505600. Kuie rahaallikas Keskkonnaregistri lehel Kuie rahaallikas kultuurimälestiste riiklikus registris
Cà Mau lennujaam

Cà Mau lennujaam (Sân bay Cà Mau, Cảng hàng không Cà Mau) on lennujaam Vietnamis Cà Mau provintsi keskuses Cà Maus. Cà Mau lennujaama IATA kood on CAH, ICAO kood VVCM. Rajad on betoonkattega (pikkused 1500 m). Lennujaama kasutab lennukompanii Vietnam Airlines.
Côn Đảo lennujaam

Con Dao lennujaam (Sân bay Côn Đảo, Cảng hàng không Côn Đảo) on lennujaam Vietnamis Bà Rịa–Vũng Tàu provintsi keskuses Con Daos. Côn Đảoi lennujaama IATA kood on VCS, ICAO kood VVCS puudub. Rajad on betoonkattega (pikkused 1287 m). Lennujaama kasutab lennukompanii Vietnam Airlines.
Kuld Lõvi

Kuld Lõvi (ka Kuld-Lõvi) oli võõrastemaja ja restoran Tallinnas aadressil Harju tänav 40. Esimese maailmasõja puhkedes kuulusid Tallinna hotellid ja restoranid baltisakslastele. Pärast sõda sai nende omanikeks aga aina rohkem eestlasi ja nii saigi Kuld Lõvi peremeheks Johannes Janson, kes oli enne olnud kokk ja omanikuks Richard Devid, kes töötas seal enne kelnerina. Kuld Lõvi hotellis oli 71 numbrituba, lisaks palju privaatseid kabinette ja söögisaal kõrvalruumidega ning toimis Tallinna kõige vanem, suurem ja kuulsam hotellirestoran. Enne kapitaalremonti oli Kuld Lõvi hämar, seal oli vaid kaks vannituba ja igal korrusel üks ühine tualett ja koridorid oli pimedad ja käänulised. Seal ööbisid ka välisriikide kõrgemad sõjaväelased ja ärimehed. Kuld Lõvi oli tuntud kui ärimeeste peatuskoht.. 1930. aastatel hotellimajandus elavnes seoses üldise majandusliku olukorra paranemisega ja alustati Kuld Lõvi renoveerimist. 1934. aastal algas Kuld Lõvis remont ja hotelli ehitati moodne hall koos kamina ja taimedega kaunistatud istumisnurgaga. Kokku jäi hotelli 64 eritellimusel valmistatud mööbliga numbrituba. 40 toas oli vannituba ja WC, kõigis tubades telefon, kraanist tuli sooja ja külma vett ning toidulift tõi vajadusel söögi otse tuppa. Kuld Lõvi peakokk oli Peterburi keiserlikus õukonnas koolitatud Aleksander Paalberg. Pakuti jäätist, Helsingist ja Stockholmist toodi lõunamaiseid puuvilju, Prantsusmaalt konjakit ja veini, pakuti metslinnupraade suurepäraste kastmetega. Tallinna võõrastemajad natsionaliseeriti 1940. aastal. Kuld Lõvi hoone hävis 9. märtsil 1944. aastal Teise maailmasõja ajal toimunud Tallinna pommitamisel. Sajandivahetus tõi senise provintsilinna ellu muutusi "Kui restoran tähendas tantsu ja kohvik kultuurset seltskonda" Pealinn, 12. aprill 2010 "Võõrastemaja või avalik maja?"[alaline kõdulink] Postimees, 1999 Meenutused 9. märtsi Tallinna pommitamisest
Mustjärve raba hoiuala

Mustjärve raba hoiuala on hoiuala Läänemaal Lääne-Nigula vallas Piirsalu külas, piirnedes Harjumaa Saue valla Lepaste külaga. Hoiuala pindala on 302,1 ha, geograafilised koordinaadid on 59° 4′ 36″ N, 24° 5′ 57″ E. Hoiuala kattub ka Natura-alaga Mustjärve raba loodusala. Mustjärve raba hoiuala kaitse-eesmärk on huumustoiteliste järvede ja järvikute, rabade, oosidel ja moreenikuhjatistel kasvavate okasmetsade (sürjametsade), soostuvate ja soo-lehtmetsade, siirdesoo- ja rabametsade kaitse. Mustjärve raba hoiuala keskkonnaregistri kood on KLO2000152. Mustjärve raba hoiuala Keskkonnaregistri lehel Riigi Teataja: Hoiualade kaitse alla võtmine Lääne maakonnas
Kurt Gielov

Kurt Gielov (30. oktoober 1895 Pagari mõis – 5. jaanuar 1957 Sydney) oli eesti vaimulik Austraalias. Kurt Gielov sündis Virumaal Pagari mõisavalitseja Karl Gielovi pojana, isa oli rootslane, ema sakslanna. Koolihariduse sai ta Narva gümnaasiumis. Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vene kodusõjas. Ta saabus abikaasaga Austraaliasse 1927. aastal. Aastal 1929 lõpetas ta Adelaide'i Luterliku Vaimuliku Seminari, ordineeriti õpetajaks 9. jaanuaril 1930 Melbourne'is. Tööle suunati ta Sydneysse. Pühapäeval, 17. juunil 1934 peetud jumalateenistusele järgnes umbes 120 osalejaga koosolek, kus otsustati asutada eesti luteriusu kogudus. Kurt Gielov valiti vaimulikuks. Esimeseks E.E.L.K. Sydney Jaani koguduse vaimulikuks. Ta oli vaimulikuks aastani 1939, mil puhkenud ilmasõja olukorras ta kui "sakslane" ootamatult interneeriti. Viis aastat hiljem vabanenuna, ei jätkanud ta enam õpetajana. Kurt Gielov suri aastal 1957 61 aastaselt. Eesti Kirik nr. 1, 1995 http://www.eesti.ca/?op=article&articleid=25273 http://www.ektv.ee/est.uudised.php?uudis_id=1153
Vaeste-Patuste alev

"Vaeste-Patuste alev" on 1927. aastal ilmunud August Jakobsoni naturalistlik debüütromaan. Jakobson sai teosega 1927. aastal Looduse kirjastuse romaanivõistlusel esikoha. Romaan võeti kohe hästi vastu ning 1920. ja 1930. aastate vahetusel oli see A. H. Tammsaare "Tõe ja õiguse" (1926–1933) kõrval loetavaim eesti romaan. Eesti eelmise sajandi TOP 200 raamatu valimisel jõudis romaan 82 häälega 47. kohale. Jakobson käsitleb romaanis töölisaguli Vaeste-Patuste alevi (aluseks Pärnu Rääma linnaosa) inimeste vaesust ja viletsust 1910.–1920. aastatel. Keskseks tegelaste ringiks on Kolgata külas elav Lüünede perekond: isa Andres, ema Kati (Katariina), ema vallaslaps Alleksander Lüüne (Ridle) ning Andrese ja Kati ühised lapsed Arnu, Lilli, Maret ja Volli. Jakobson sai kirjutades inspiratsiooni Émile Zola naturalistlikust romaanist "Söekaevurid" (1885). Romaani kommunistide ja töölisaktivistide teema sissetoomisel oli oma roll ka värskelt, 1924. aasta 1. detsembril toimunud mässule järgnenud karistusoperatsioonidel (nt töölisliikumise aktivistide mahalaskmine Pärnus). 1927 "Vaeste-Patuste alev" (Tartu: Loodus). Kaane kujundanud Jaan Vahtra. 1937 "Vaeste-Patuste alev" (Tartu: Noor-Eesti). Kaane kujundanud Jaan Vahtra. Ilmus kaheköitelisena. 1979 "Vaeste-Patuste alev" August Jakobsoni "Valitud teoste" sarjas 14. ja 15. köide (Tallinn: Eesti Raamat). Järelsõna Endel Sõgel, Jaan Toomla; illustreerinud Avo Keerend, kaas ja tiitel Paul Luhtein. Ilmus kaheköitelisena. 1979–1980 "Vaeste-Patuste alev" (Tallinn: Eesti Raamat). Järelsõna Endel Sõgel, Jaan Toomla; illustreerinud Avo Keerend, kaas ja tiitel Paul Luhtein. Ilmus kaheköitelisena. 2009 "Vaeste-patuste alev" "Eesti loo" sarjas 23. köide (Tallinn: Eesti Päevaleht ja Akadeemia). Järelsõna Rein Veidemann, sarja kujundanud Jüri Jegorov, kaanefoto Jarek Jõepera. Esimese dramatiseeringu tegi Andres Särev 1929. aastal Pärnu Töölisteatris, kus ta kehastas ka Ridlet. 1981. aastal lavastas teose Pärnu Endlas Ingo Normet (romaani dramatiseeris Vaino Vahing). Aleksander Ridle osas astus üles Peeter Kard. 2006. aastal esietendus Tartu raudteejaama hoones Vilde teatri suvelavastus "Vaesed ja patused" (dramatiseeris ja lavastas Raivo Adlas). "Romaanivõistlus 1927"[alaline kõdulink]. Tartu Linnaraamatukogu kirjandusveeb "Eesti eelmise sajandi TOP 200 raamatut ja TOP 100 lasteraamatut ja Rootsi 100 parimat raamatut + 1 boonus raamatutabel" – Danzumehe blogi, 5. september 2009 "Andres Särevist". Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum "Kronoloogia. 1967–1988". Endla teater "Vaeste-Patuste alev". Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum "August Jakobson. "Vaesed ja patused"". Vilde teater Marta Sillaots. Eesti Kirjandus, 1927, nr 11, lk 668–671 Rein Veidemann "Järelsõna. August Jakobson ja "Vaeste-patuste alev". "Vaeste-patuste alev" (Eesti Päevaleht ja Akadeemia 2009), lk 421–432 Albert Kivikas "Kaks uut romaani". Looming, 1927, nr 9, lk 869–873 K. Lumiste "Meie kirjanduslikust elust 1927. aastal". Eesti Kirjandusest, nr 1/1928 (sõjaeelse Eesti esseistika ja kirjanduskriitika blogi) Linda Kaljundi "Eesti lugu: August Jakobson "Vaeste-patuste alev"". Eesti Päevaleht, 19. veebruar 2009
Lepaste oja

Lepaste oja on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Piirsalu külas. Lähtest umbes 250 m põhja poole jääb Mustjärve raba hoiuala. Oja suubub paremalt Piirsalu jõkke (15,7 km suudmest). Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Lepaste oja keskkonnaregistri kood on VEE1102200. Lepaste oja keskkonnaportaalis
Kõrtsioja (Läänemaa)

Kõrtsioja (ka Kõrtsujõgi, Kõrtsijõe peakraav) on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kuijõe ja Seljaküla külas. 4,1 km suudmest suubub paremalt ojja Vanaõue kraav. Oja suubub vasakult Piirsalu jõkke (3,1 km suudmest). Oja on tumedaveeline ja humiinaineterikas avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Kõrtsioja keskkonnaregistri kood on VEE1102300. Kõrtsioja keskkonnaportaalis
Christoph Sauser

Christoph Sauser (sündinud 13. aprillil 1976) on Šveitsi jalgrattasportlane. 2010 3. Kalevipoja rattamaratoni võitja
Abaka

Abaka on manilla, kanepbanaanist (Musa textilis) saadav kiud. Abaka on mitme asula nimi maailmas. Abaka on asula Sudaanis Dārfūris. Abaka on asula Afganistanis Kondūzi provintsis. Abaka (Abāka) on küla Filipiinidel. Abaka on asula Ghanas. Abaka on ka perekonnanimi, mille tuntumate kandjate seas on: Charlotte Abaka Edmund Abaka
Vanaõue kraav

Vanaõue kraav (ka Vanaõue oja) on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kuijõe külas. Kraavi pikkus on 3,3 km ning see suubub paremalt Kõrtsiojja (4,1 km suudmest). Kraavi valgla on 4,6 km². Kraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Vanaõue kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1102400. Vanaõue kraav keskkonnaportaalis
Kaldamäe oja

Kaldamäe oja (ka Kaldamaa jõgi) on oja Harjumaal Lääne-Harju vallas Hatu ja Metslõugu külas ning Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kuijõe ja Piirsalu külas. 8,1 km suudmest suubub paremalt ojja Turvaste oja. Lähtest itta jääb Valgejärve maastikukaitseala (Turvaste Valgejärv ja Valgejärve raba). Oja suubub paremalt Piirsalu jõkke (1,3 km suudmest). Suudme vastas, Piirsalu jõe vasakkaldal on Läänemaa Suursoo maastikukaitseala. Oja on tumedaveeline ja humiinaineterikas avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Kaldamäe oja keskkonnaregistri kood on VEE1102500. Kaldamäe oja keskkonnaportaalis
Turvaste oja

Turvaste oja on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kuijõe ja Piirsalu külas. Lähtest itta jääb Valgejärve maastikukaitseala (Valgejärv ja Valgejärve raba). Oja suubub Keila–Haapsalu maantee Kuijõe-Piiri silla lähedal paremalt Kaldamäe ojja (8,1 km suudmest). Oja on tumedaveeline ja humiinaineterikas mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Turvaste oja keskkonnaregistri kood on VEE1102600. Turvaste oja keskkonnaportaalis
Loopre mõis

Loopre mõis (saksa keeles Loper) oli rüütlimõis Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Selle süda asus praeguse haldusjaotuse järgi Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Loopre külas. 1782. aastal oli Loopre rentnik Eberhart Gustav von Smitten. Jakob Zwiebelbergi pärijad müüsid 1879. aastal mõisa 60 000 rubla eest titulaarnõunik Arved Seelandtile, kes 1909. aastal pärandas selle oma tütrele. 1912. aastal omandas mõisa 40 000 rubla eest meditsiinidoktor Johannes Bolz. Loopre mõisa pani 2007. aastal müüki üks noor pere, kes oli soovinud seal alustada turismiäri, kuid nende plaanid ei teostunud. Kompleks koos maaga maksis 4,5 miljonit Eesti krooni. EAA, f. 1865, n. 3, s. 217/7. Loopre mõis 1782. aasta hingerevisjonis. L 1 Kinnistute register. Nr 49. Loopre "Kõo vallas pakutakse mõisat pealinna korteri hinnaga". Sakala, 17. oktoober 2007
Ius sanguinis

Ius sanguinis (ehk jus sanguinis, ladina keeles vereõigus) on kodakondsuspoliitika põhimõte, mille kohaselt riigi kodakondsust ei pälvita mitte sünnikoha, vaid vanema(te) või esivanema(te) kodakondsuse alusel. Vereõiguse põhimõttest lähtub muuhulgas Eesti Vabariigi põhiseadus. Paljudes riikides kasutatakse vereõiguse ja kohaõiguse põhimõtet korraga. Paljud riigid võimaldavad kodakondsuse omandamist ka naturalisatsiooni kaudu. Ius soli ehk kohaõigus