laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Progressiivtarind

Progressiivtarind on tarind, mis väljendab oleviku- või minevikuhetkel parasjagu käimas olevat tegevust, kuid hetkelist tegevust märkivate verbide puhul aitab progressiivtarind väljendada tulevikku. Progressiivtarind koosneb olema finiitsest ehk pöördelisest oleviku- või lihtminevikuvormist ja teatud verbivormi mas-vormist ning esineb olemasolulauses. nt Lilled on/olid peenral kasvamas. Progressiivtarindi kasutamine on eriti levinud reportaažistiilis, nt spordireporterite kõnes. Minevikuhetkel parajasti toimuvat tegevust väljendatakse enamasti oleviku või lihtmineviku vormiga, nt Mari sööb/sõi parajasti putru. Seda sama tegevust on võimalik edastada progressiivtarindi abil, nt Mari on/oli putru söömas. Hetkel toimuvat saab progressiivtarindiga väljendada ainult verbide abil, milles aktiivse kestusega tegevus puudub, nagu toimuma, lamama, kasvama, surisema, helisema, lendama, vulisema jms. Mingil hetkel toimuv märgib progressiivtarindi mitteaktiivsuse kõrval ainult hetke, ajapunkti, mitte ajavahemikku. Nt Kiili spordihallis oli kell kümme / eile õhtul / esimest päeva toimumas sulgpalliturniir. Verbide puhul, mis märgivad hetkelist tegevust, nt algama, lõppema, plahvatama, kukkuma jms, osutab progressiivtarind mitte tegevuses olekule, vaid peatselt algava tegevuse eelfaasis olekule, Sulgpalliturniir on lõppemas, Pomm oli plahvatamas. Sellel juhul mõtestub tegevus tulevikulisena ning progressiivtarindit võib ühtlasi käsitleda kui ka ühte tuleviku väljendamise vahendit. Öeldise leksikaalsed kategooriad
Korjusepäev

Korjusepäev on Maavalla kalendris 14. jaanuar. Selle tähtpäeva kohta pole teada ega säilinud peaaegu mitte mingit pärimust, kuigi päeva nimetus on põline. Soomes ja Karjalas on korjusepäev talve poolitaja. Soome teadlase K. Vilkuna arvates on korjusepäev muistne rahva kokkutulekupäev. Korjusepäev jagab huvitaval kombel koos künnipäeva (14. aprill), karusepäeva (13. juuli) ja kolletamispäevaga (14. oktoober) ajastaja neljaks. Seejuures pole ka künnipäev ja kolletamispäev mingil kombel seostunud kirikukalendriga ning on kaotanud suurema osa tähendusest ja kombestikust lähedalolevaile pühile. 14. jaanuar on esimene tähtpäev, mille kohta on kõneldud, et siis murtakse pooleks talve selgroog. Järgmised sellised on taliharjapäev (17. jaanuar) ja pudrupäev (2. veebruar). Sestap on päeva nimetatud ka taliharjaks. Saardes on kõneldud: Vanad inimesed Saardes teavad kõnelda, et korjusepäevast hakkavat korr (suur must rähn) metsas puu oksa pihta nokaga põrri laskma. See olla esimeseks kevade tuleku kuulutuseks. Korjusepäeval võivad juba lapsed kambris paljajalu soosta. Korjusepäeva peeti ka veidi pühaks, sellel päeval keetnud perenaine perele söögiks ube-kapsaid. (Eesti Rahvaluule Arhiiv) Korjusepäev, Maavald, vaadatud 14.01.2014 Korjusepäevast Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaasis Berta
Töörahvapüha

"Esimene mai" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Esimene Mai. Töörahvapüha on igal aastal tähistatav rahvusvaheline tähtpäev. Suurem osa maailmast tähistab seda 1. mail. Töörahvapüha tähistamise traditsioon on alguse saanud 19. sajandil Ameerikast. Alates 1880. aastast tähistatakse Ameerika Ühendriikides ja Kanadas töörahvapüha septembri esimesel esmaspäeval. Austraalias on töörahvapüha oktoobri esimesel esmaspäeval. Uus-Meremaal on töörahvapüha oktoobri neljandal esmaspäeval. Suurem osa maailmast tähistab töörahvapüha 1. mail. Saksamaal on 1. mai alates 1933. aastast riiklik püha.
Paul Kondas

Paul Kondas (31. märts 1900 Uue-Põltsamaa vald, Pauastvere – 7. august 1985 Viljandi) oli eesti maalikunstnik, naivist. Ta lõpetas Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Osales Vabadussõjas. 1921–1923 õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust ja kaubandust. 1924. aastal omandas Valgas õpetajate kursustel pedagoogikutse ning alates 1925. aastast töötas Suure-Jaani 6-klassilisse algkooli õpetajana, hiljem juhatajana kuni 1941. aastani, mil asus elama Viljandisse, kus töötas kooliõpetajana. Suurem osa tema maalidest sündisid pensionieas. Kondase eluajal ei toimunud ühtegi tema tööde näitust. Viljandis asub Kondase Keskus, kus on 36 Kondase õlimaali. Mark Soosaare 1979. aastal valminud dokumentaalfilmi "Pühapäevamaalijad" üks lõik on pühendatud Paul Kondasele. Paul Kondas elas Viljandis Hiire ja Oru tänava nurga peal asuvas suures kivimajas teisel korrusel. See maja hävis 1943. või 1944. aastal. Ta töötas Viljandis Valuoja koolis. Oskas mängida viiulit. Andis eratunde oma kodus, kus käisid peale tunde õpilased õppimas lisaks koolikursusele veel lisateadmisi joonistamisest ja viiulist. Olevat olnud lahke, pakkus teed ja võileiba. Peale 50. aastat asus elama Tartu tänavale, Koidu tänava nurgast vasakut kätt teise majja, kus ta elas surmani. Armastas fotografeerida. Välimuselt oli keskmise kasvuga, tumedapäine, hiljem hallipäine. Elas üksi.[viide?] Kondase järgi kutsutakse Kondase majaks Suure-Jaani kooli kunagist hoonet, kus ta oli koolijuhataja. Tänapäeval asub hoones Suure-Jaani kultuurimaja. Tiiu Männiste. "Paul Kondas ja tema värviline maailm. The Colorful World of Paul Kondas". Kunst, 2001. Paul Kondas ja tema värviline maailm Viljandi Muuseumi veebisaidil Portree Maasikasööjad (1965) Kalamehed (1963) Drezden Paunvere poisid (1961)
Lembit Rajala

Lembit Rajala (sündinud 1. detsembril 1970) on endine eesti jalgpallur. Eesti jalgpallikoondises mängis Rajala aastatel 1992–1996. Ta osales 26 mängus ja lõi kaks väravat. Tallinna Lõvid 1986–1989 FC Flora Tallinn 1987–1989 FC Norma 1989–1990 FC Flora Tallinn 1991–1996 JK Viljandi Tulevik 1997 IFK Mariehamn 1997–2001 KTP (laenul) 1999 Meistriliiga Parim väravakütt 1995/96 Peale karjääri lõppu on elanud ja töötanud Soomes Ahvenamaal. Eesti jalgpallikoondislaste loend Biograafia ESBL-is
Manner (geoloogia)

Valdavalt on levinud termini "manner" geograafiline tähendus. Kuid selle kõrval on olemas ka geoloogiline tähendus, mis on mõnevõrra teistsugune. Kui geograafias peetakse mandrite piiriks rannajoont, siis geoloogias on mandri piiriks mandrilava ehk šelfi üleminek mandrinõlvaks. Seega on osa mandrist maailmamere poolt üle ujutatud. Sõltuvalt sellest, kas tegemist on mandri või ookeanibasseiniga, jagatakse geoloogias ka maakoor mandriliseks ning ookeaniliseks. Mandrid on üldjoontes kõik üksteisele sarnase ehitusega. Alumiseks struktuurseks korruseks on aluskord ehk vundament, mis koosneb eelkambriumi vanusega kristalsetest kivimitest, mis paljanduvad kõigil mandreil teatud kohtades, mida nimetatakse kilpideks. Suur osa aluskorrast on kaetud võrdlemisi vähe deformeerunud settekivimite kihtidega. Selliseid alasid nimetatakse platvormideks. Kõigil mandreil on olemas ka mäestikud ehk piklikud deformeeritud, moondunud ning murranguist läbitud struktuurid, mis markeerivad kunagisi või ka praegusi laamade põrkepiire. Geoloogilisest kontseptsioonist lähtudes on paljud saared (näiteks Suurbritannia, Tasmaania, Gröönimaa, Jaava, Jaapan jt) külgneva mandri osad. Mõned saared moodustavad aga omaette mikrokontinente (näiteks Madagaskar, Uus-Meremaa). Mandrid erinevad oluliselt ookeanilisest maakoorest nii ehituselt, vanuselt kui ka koostiselt. Erinevalt suhteliselt noortest ookeanilist maakoort moodustavatest kivimitest (vanus maksimaalselt 200 Ma) on kõigil mandreil mitme miljardi aasta vanused tuumad, mis võrrelduna Maa 4,5 Ga vanusega tähendab seda, et kord tekkinud mandrid on ajas väga püsivad. Geoloogilises ajas ongi mandrilist maakoort pidevalt juurde tekkinud ning mandrite pindala suurenenud. Mandrid on püsivad seetõttu, et nad on ookeanilist maakoort moodustavatest kivimitest väiksema tihedusega, mis teeb nad vahevöö ning külgnevate ookeanibasseinide suhtes ujuvaks (Vaata: Isostaasia). Mandrite asukoht ei ole ajas püsiv. Toimub nn mandrite triiv, mille käigus mandrid mitte ainult ei muuda oma asendit, vaid võivad jaguneda ka osadeks (näiteks Aasia ja Aafrika Punase mere tekkimisel) või põrkuda kokku teiste mandritega, et moodustada suuremaid mandreid (näiteks Euroopa ja Aasia, mille piirile on tekkinud Uuralid). Mandriline maakoor "Kontinendid tekkisid Maa kokkupõrkest meteoriitidega" ERR Novaator, 12. august 2022
Õnne Pollisinski

Õnne Pollisinski (kuni 1971. aastani Õnne Simson; sündinud 5. märtsil 1951 Tallinnas) on eesti ujumis- ja allveesporditreener. Ta lõpetas aastal 1969 Tallinna 21. Keskkooli ja 1973 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehalise kasvatuse õpetajana. Ta tegeles 1960. ja 1970. aastatel ujumise ja allveespordiga. Alates 1973. aastast on ta töötanud allveesporditreenerina. Alates 1990. aastatest treenib ta puudega noori. Tema õpilaste seas on teiste hulgas Tiina Krutob, Aini Leik, Viljar Praks, Reet Koljak, Piret Päeva, Chris-Helin Kokk, Astrid Bernard, Lauri Ilison, Janne Mugame, Kardo Ploomipuu. 1985 Eesti NSV teeneline treener 1993 Kalevi auliige 1998 Aasta tehnikasporditreener[küsitav] 1999 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (Eesti allveesportlaste juhendamine ja tulemuslik töö puuetega inimeste spordiõpetajana) 2009 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (Eesti invaujujate maailmaklassi viimise eest) 2011 Eesti Vabariigi spordipreemia (tulemusliku töö eest treenerina Kardo Ploomipuu ettevalmistamisel 2010. a invaujumise maailmameistrivõistlusteks) 2012 Valgetähe V klassi teenetemärk 2015 aasta paraolümpiatreener 2015 Tallinna teenetemärk 2016 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk Õnne Pollisinski abikaasa oli Kaupo Pollisinski. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Kes on kes? Eesti 2000", ISBN 9985607899 Biograafia ESBL-is Kodus kardab koeri, reisidel mängib lõvidega Terviseleht, 2002 ESBL 2002, fail Pa–Pü Treener Õnne Pollisinski kolm suurt õnnehetke EPL, 29. jaanuar 2007
Tšetšeeni keel

Tšetšeeni keel on nahhi-dagestani keelkonda kuuluv Kaukaasia keel. Lähemad sugulaskeeled on inguši ja batsi keel. Kirjakeel aastast 1873: 1873–1925 araabia tähestik 1925–1938 ladina tähestik 1934–1991 vene tähestik 1991– ladina tähestik 1994–1996 vene tähestik (Tereki Tšetšeenia Vabariik (vene marionettriik)) 1999–2003 vene tähestik (venemaa tšetšeenia) 2003–2005 gruusia tähestik (venemaa tšetšeenia) 2005– vene tähestik (venemaa tšetšeenia) 2003–2005 araabia tähestik (Šamil Bassajevi territoorium) Tšetšeeni keeles on umbes 3000 omatüve. Palju on laensõnu vene, araabia, pärsia, osseedi ja gruusia keelest ning turgi keeltest. Tšetšeeni nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
NSV Liidu Riiklik Kaitsekomitee

NSV Liidu Riiklik Kaitsekomitee (vene keeles (Государственный комитет обороны, ГКО) oli NSV Liidu erakorraline riigijuhtimisorgan, mis loodi 8 päeva pärast Suure Isamaasõja algust, s.o 30. juunil 1941 ja likvideeriti NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi ukaasiga 4. septembril 1945. NSV Liidu Riiklikku Kaitsekomiteesse kuulusid: Jossif Stalin, Riikliku Kaitsekomitee esimees; Vjatšeslav Molotov, Kaitsekomitee esimehe asetäitja; 1944. aastast Lavrenti Beria Lavrenti Beria, Kaitsekomitee liige; kelle vastutusalaks oli kontroll lennukite ja mootorite tootmiskavade täitmise üle, õhujõudude formeerimise eest; hiljem ka relvastuse, miinipildujate, laskemoona ja tankide tootmiskavade täitmise kontroll ning naftatööstuse, söetööstuse ja teede rahvakomissariaatide tegevuse kontroll. Kliment Vorošilov, Kaitsekomitee liige; Georgi Malenkov, Kaitsekomitee liige; 1942. aasta veebruaris täiendati Kaitsekomiteed Lazar Kaganovitši, Kaitsekomitee liige; Anastass Mikojani, Kaitsekomitee liige ning hiljem ka Nikolai Voznessenskiga.
Marienkirche

Marienkirche ehk St. Marienkirche on mitme kiriku nimi Saksamaal: Berliini Maria kirik Lübecki Maria kirik Reutlingeni Maarja kirik Rostocki Maarja kirik Stralsundi Maarja kirik Maarja kirik Maria kirik
Andrei Lugovoi

Andrei Lugovoi (vene keeles Андрей Константинович Луговой; sündinud 19. septembril 1966 Bakuus) on Venemaa Riigiduuma liige ja ettevõtja, endine NSV Liidu julgeolekutöötaja. Lugovoi on Venemaa Liberaaldemokraatliku Partei liige ja turvafirma Üheksas Laine (Девятый вал) eksjuht. 1. novembril 2006 kohtusid Lugovoi ja teine endise KGB agent Dmitri Kovtun Londonis Aleksandr Litvinenkoga. Samal päeval haigestus Litvinenko raskelt ja suri 23. novembril haiglas, põhjuseks radioaktiivse aine poloonium-210 mürgistus. Surivoodil süüdistas Litvinenko enda tapmise organiseerimises Venemaa valitsust. On selge, et Litvinenko tapmise taga olid väga mõjuvõimsad ringkonnad, sest inimese tapmiseks vajalik polooniumikogus maksab 10 miljonit USA dollarit ja Litvinenko kehas oli seda kümnekordne surmav kogus. Suurbritannia tunnistas Lugovoi Litvinenko tapmises kahtlustatavaks ja nõudis 2007. aasta kevadel Venemaalt tema väljaandmist . Venemaa keeldub Lugovoid välja andmast, väites, et põhiseadus ei luba seda. Pärast Venemaa keeldumist saatis Suurbritannia maalt välja neli Venemaa diplomaati, süüdistades neid spionaažis. Venemaa vastas samamoodi ja saatis maalt välja neli Suurbritannia diplomaati. 2007. aasta augustis süüdistas Luguvoi Anna Politkovskaja mõrva organiseerimises Boriss Berezovskit. Lugovoi kandideeris 2007. aasta septembris Venemaa riigiduumasse Vladimir Žirinovski juhitava Venemaa Liberaaldemokraatliku Partei nimekirjas kolmanda numbrina . Ta osutus valituks. "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 235-236 "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 231 Луговой, Андрей Lentapedias.
Nõmme turuhoone

Nõmme turuhoone on müügimaja Nõmme turul. Esialgne turuhoone oli puidust. Selle projekteeris arhitekt Robert Natus ning see valmis 1930. aastal. Hoone restaureeriti 2009. aastal. Originaaljooniste järgi taastatud hoone sai uue katuse, aknad, uksed ning voodri. Ehitaja oli Raketis Grupp OÜ. Taastamine maksis umbes 3,5 miljonit krooni. Uuenduskuuri läbinud turuhoone avati 10. oktoobril 2009. Nõmme turuhoone tunnistati 2009. aasta parimaks restaureeritud puitehitiseks Tallinnas. Turuhoones tegutses 2010. aasta alguses üle 30 ettevõtja, kes müüsid eelkõige lihatooteid ja köögivilju. Teisel korrusel oli väike kohvik. Turuhoone keskel oli väike kivist purskkaev. 29. aprilli hilisõhtul 2010 hoone süttis ning põles umbes tunni ajaga peaaegu maani maha. Nõmme Heakorra Selts algatas hoone taastamise rahastamiseks korjanduse. Turuhoone oli kindlustatud firmas ERGO Kindlustus viiele miljonile kroonile. Hoone taastamisel säilitati selle välisilme, kuid konstruktsioon muudeti tulekindlamaks. Taastatud turuhoone avati 27. novembril 2010. Turuhoone enne restaureerimist http://www.ap3.ee/?PublicationId=436ac62d-23b1-4372-985e-e46689672d5b[alaline kõdulink] http://www.tallinnapostimees.ee/?id=170699 http://www.tallinnapostimees.ee/?id=257063 http://www.epl.ee/artikkel/575952 Nõmme turuhoone taastatakse juba sel aastal Tuli hävitas Nõmme turuhoone, Tallinna Postimees, 29. aprill 2010 Nõmme turuhoone taastatakse juba sel aastal, err.ee, 3. mai 2010 Nõmme turuhoone kultuurimälestiste riiklikus registris
Suur-Kuriilid

Suur-Kuriilid (varem Suured Kuriilid; vene Большая Курильская гряда) on saarestik Kuriilide kaguosas, Kamtšatka poolsaare ja Hokkaidō saare vahel. Krusensterni väin ja Bussoli väin jagavad need põhja-, kesk- ja lõunarühmaks. Põhjarühm Atlassovi saar Šumšu Paramušir Antsiferovi saar Makanruši Onekotan Harimkotan Tširinkotan Ekarma Šiaškotan Keskrühm Raikoke Matua Rasšua Ušiširi saared Rõponkitša Jankitša Ketoi Simušir Broutona Tšornõje Bratja saared Tširpoi Brat-Tširpojev Lõunarühm Urup Iturup Kunašir Lõuna-Kuriili väin eraldab Suur-Kurille Väike-Kuriilidest.
Nikolai kvartal

Nikolai kvartal (saksa Nikolaiviertel) on Berliini vanim asum. See asub Mitte rajoonis, viieminutise jalutuskäigu kaugusel Alexanderplatzist. Kvartali olulisemad vaatamisväärsused on Berliini vanim kirik Nikolai kirik (Nikolaikirche) ja Ephraimi palee (Ephraim-Palais).
Umar Israilov

Umar Israilov (1982 – 13. jaanuar 2009) oli tšetšeenist pagulane ja endine Tšetšeenia presidendi Ramzan Kadõrovi ihukaitsja, kes andis Euroopa Inimõiguste Kohtus tunnistusi Kadõrovi režiimi vastu ja tapeti Viinis. Israilov võitles Teises Tšetšeenia sõjas Venemaa vägede vastu ja langes 2003. aastal vangi. Hiljem teenis Kadõrovi ihukaitsjana ja oli enese kinnitusel tunnistajaks mõrvadele, piinamistele ja muudele kuritegule, mille kordasaatjateks kadõrovlased, teiste hulgas Ramzan Kadõrov ja tema lähedane abiline, hilisem Riigiduuma liige Adam Delimhanov. Viini politsei terrorismivastane üksus on Israilovi palgamõrva organiseerijana nimetanud Austrias elavat tšetšeeni poliitilist pagulast Otto Kaltenbrunnerit ja peasüüdlastena Ramzan Kadõrovit ning tema abi Šaa Turlajevit. Prokuratuuri väitel ei ole otsustavaid tõendeid sellest, et Kadõrov mõrva tellis. Kaltenbrunner koos kahe kaasosaluses kahtlustatavaga on Austrias vahi all. Austria Finds Strong Links to Kadyrov in Israilov's Murder, The Moscow Times, 30.04.2010.
Ernst Joll

Ernst-Aleksander Joll (pseudonüüm Jaan Kägu ; 26. august (vkj)/ 8. september 1902 Tallinn – 3. aprill 1935 Tallinn) oli Eesti jalgpallur, ajakirjanik ja följetonist. Eesti jalgpallikoondises mängis ta 23 mängu ja lõi 4 väravat. Ta võttis osa 1924. aasta olümpiamängude jalgpalliturniirist. Ta lõi värava Eesti esimeses võiduga lõppenud jalgpallimaavõistluses Soome vastu 30. septembril 1923. Joll lõi värava ka Rootsi vastu 7. juulil 1929, kuigi Eesti kaotas mängu 1:4. Ta tuli Eesti meistriks Kalevi (1923) ning 1926 ja 1928 Tallinna Jalgpalliklubi meeskonnas. Ta töötas aastast 1921 Päevalehes spordireporterina ja aastast 1925 Rahvalehes sporditoimetajana. Uudislehes alustas ta humoorikate, enamasti spordisündmusi ja -probleeme käsitlevate lugude sarja. Joll andis 1930. aastal välja kolm numbrit nädalalehte Sport ja Auto. Aastatel 1932–1935 oli Joll Tallinna Spordipressi Klubi tegevliige. "Mo elu lugu algusest piale kuni siia maani" (1931) "Kägu seiklusi laias maailmas" (1935) Joll oli 173 cm pikk ja kaalus 67 kg. Tema varjunimest Jaan Kägu on tekkinud väljend "käojaani ajama". Ta suri 3. aprillil 1935 kõhutüüfusse ja maeti 7. aprillil Tallinna Rahumäe kalmistule. Eesti jalgpallikoondislaste loend "Tuna & täna. Jaani eri". Maaleht nr 25, 18. juuni 2009. Lk 31 Tallinna Jaani koguduse personaalraamat 1874-1917. Tallinna Linnaarhiiv, TLA.1358.2.14. Lk 395 "ERNST JOLL †. Populaarne westekirjanik ja jalgpalli internatsionaal suri tüüfusesse". Päevaleht nr 93, 3. aprill 1935. Lk 3 http://paber.ekspress.ee/viewdoc/F485F248F967D608C225735D0046F8AA http://www.jalgpallihaigla.ee/?id=381&keel=ee Eesti spordi biograafiline leksikon. Vaadatud 8. mai 2023 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. detsember 2010. Vaadatud 1. mail 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ernst Joll Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Biograafia ESBL-is Ernst Joll veebisaidil Olympedia (inglise) Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Jaan Kägu

Jaan Kägu (24. november 1902 – 13. november 1988) oli eesti pianist ja muusikapedagoog. Tema õpilaste hulka kuulub Anne Velli. Marju Kuut. Anne Velli lugu[alaline kõdulink], oktoober 2007
Ümera tänav

Ümera tänav on kahesuunalise liiklusega tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Seli asumis. Tänav on Raadiku tänava pikendus suunaga itta Seli asumi lõppu. Enne lõppu jaguneb tee kaheks haruks (millest üks on kahesuunalise ja teine ühesuunalise liiklusega), sest ette jääb Seli männipark. Pärast parki saavad teeharud Seli busside lõpp-peatuse juures uuesti kokku ja tänav ristub varsti Sinimäe tänavaga, kus teeb täisnurkse vasakpöörde ja suubub lõpuks Laagna teele. Ümera tänaval asuvad Ümera kaubanduskeskus, Ümera Lasteaed ja Lasnamäe Põhikool. Ümera tänav sai nime 26. novembril 1982. Ümera tänav 7, paneelelamu tüüpprojekt 1-515/9Ш Ümera tänav 11, paneelelamu tüüpprojekt 1-515/9Ш Ümera tänav 11 ja 40, paneelelamud tüüpprojekt 1-515/9Ш Ümera tänav 13A Ümera tänav 23, paneelelamu tüüpprojekt 1-515/9Ш Ümera tänav 38 Paneelelamu, Ümera tänav 60 Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 305
Autohtoonne kivim

Autohtoonne kivim (ka autigeenne kivim) on kivim, mis koosneb samas paigas kujunenud osistest. Allohtoonne kivim Autohtoonsus Tea entsüklopeedia.
Allohtoonne kivim

Allohtoonne kivim (ka allotigeenne kivim) on kivim, mis koosneb teisal kujunenud osistest. Settekivimid on tavaliselt allohtoonsed, kuivõrd nende osised on sette moodustumise alale tulnud eemalt. Autohtoonne kivim Allohtoonsus Tea entsüklopeedia.
Allohtoonsus

Allohtoonsus (kr sõnadest allo 'muu' + chthōn 'maa') ehk allotigeensus (kr sõnadest allothi 'mujal + genos 'sugu, teke') on millegi sissekantus. Näiteks antud paigas oleva mineraali või liigi puhul on tegu allohtoonse mineraali või liigiga, kui see ei ole moodustunud selles paigas, vaid on sinna kusagilt mujalt tulnud või toodud. Allohtoonne kivim Autohtoonsus
Autohtoonsus

Autohtoonsus ehk autogeensus on millegi moodustatus samas paigas, kus ta esineb. Näiteks antud paigas oleva mineraali või liigi puhul on tegu autohtoonse mineraali või liigiga, kui see on moodustunud sellessamas paigas. autohtoonne kivim autohtoonne liik allohtoonsus pärismaine elustik
Sit

Sit (vene Сить) on jõgi Venemaal Tveri ja Jaroslavli oblastis. Saab alguse Bežetski Verhi kõrgustikult. Suubub Rõbinski veehoidlasse. Enne selle loomist suubus Mologasse. Siti pikkus on 159 km, valgala 1900 km². Jõe suudmes asub Breitovo küla. 1238. aastal toimus jõe ääres Siti lahing tatari-mongoli vägede ja Vladimiri suurvürsti Juri Vsevolodovitši väe vahel.
Mologa

Mologa [mol'ooga] (vene keeles Молога) on jõgi Venemaal Tveri, Novgorodi ja Vologda oblastis, Volga vasakpoolne lisajõgi. Saab alguse Bežetski Verhi kõrgustikult Maksatihha lähedasest Kljutševoi külast. Suubub Rõbinski veehoidlasse. Jõe pikkus on 456 km, valgala 29 700 km². Jõe ääres asuvad Bežetski, Pestovo ja Ustjužna linn ning Maksatihha alev. Mologa jõe suudmes asunud Mologa linn jäi pärast Rõbinski veehoidla loomist vee alla. Mologa on laevatatav Imeni Željabova külani.
Autohtoonne liik

Autohtoonne liik (varasemas kirjanduses ka aborigeenne liik) on liik, mis on kujunenud samas piirkonnas, kus ta kaasajal levib. allohtoonne liik autohtoonsus aborigeenne tõug pärismaine elustik Aul, J. 1978. Zooloogia võõrsõnade leksikon. Tallinn, Valgus. 192 lk.
Nelidovo

Nelidovo [nel'iidovo] on linn Venemaal Tveri oblastis, Nelidovo rajooni keskus. Asub Tverist 230 km edelas Meža jõe ääres. Nelidovo tekkis raudteejaama juurde 20. sajandi alguses. Linnaõigused sai 1949. aastal. Nelidovo ümbruses kaevandati 1990. aastateni pruunsütt. Ausammas kaevuritele Raudteejaam http://www.nelidovo-adm.ru/
Nomogenees

Nomogenees on reeglipäraselt toimuv evolutsioon. Mõiste võttis kasutusele Lev Berg, kes avaldas 1922. aastal monograafia "Nomogenees". Tema käsitlus nomogeneesist ehk evolutsioonist kui reeglipäradega protsessist on mittedarwinlikest evolutsiooniõpetustest üks tuntumaid.
Kašin

Kašin on linn Venemaal Tveri oblastis, Kašini rajooni keskus. Asub Volga lisajõe Kašinka ääres. Kašini on esmamainitud 1287. aastal. Linnaõigused sai 1775. aastal. Kašinis on säilinud mitu 17.–19. sajandil ehitatud kirikut. Linnas on elektriseadmete tehas, alkoholitehas ja lihakombinaat. http://www.kashin.info/
Geneetiline assimilatsioon

Geneetiline assimilatsioon on nähtus, kus keskkonnatingimuste muutusest tingitud organismide ehituse muutus saab geneetiliselt päranduvaks. Mõiste võttis kasutusele Conrad Waddington 1953. aastal.
Homöorees

Homöorees on mingi protsessi trajektoori iseregulatiivne hoidumine kindlais piirides. Teisisõnu, kui homöostaasi korral isereguleerub süsteemi seisund (parameeter), siis homöoreesi korral protsess (trajektoor). Mõiste võttis kasutusele Conrad Waddington 1940. aasta paiku, ja seda on eriti kasutatud arengubioloogias. homöostaas