laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
One More Time

One More Time on Rootsi ansambel, mis on peamiselt tuntud tänu hitile "Highland" ja osalemisele Eurovisiooni lauluvõistlusel. Ansambli aktiivsem tegutsemisaeg jäi aastatesse 1991–1997. Ansambel saavutas edu aastal 1992, kui debüütalbumi nimilugu "Highland" paljudes Euroopa maades edetabelite etteotsa tõusis (ning raadiohitiks on jäänud siiani). Järgnenud singlid enam sellist edu ei toonud, kuid aastal 1996 valiti trio esindama Rootsit Eurovisioonil, kus tuldi 3. kohale Enya-stiilis looga "Den vilda" ("Meeletu"). See oli ka samal aastal ilmunud rootsikeelse plaadi nimilaul ja hittsingel. One More Time oli esialgu kvartett, mille moodustasid muusikutest abielupaar Peter Grönvall ja Nanne Grönvall ning nende sõbrad Maria Radsten ja Therese Löf. Peatselt Löf lahkus bändist ja ansamblist sai trio. Peter Grönvall on ABBA liikme Benny Anderssoni poeg, kes hiljem, pärast One More Time'is tegutsemise lõpetamist, on oma abikaasale palju laule kirjutanud ning talle plaate produtseerinud. Sageli on Nanne Grönvalli taustalauljana üles astunud endine bändikaaslane Maria Radsten. Nanne on korduvalt hiljem üritanud pääseda Eurovisioonile, kuid seni tulutult. Aastal 2005 jäi ta Rootsi kohalikus eelvoorus ülinapilt teisele kohale, kui pidi alla vanduma Martin Stenmarckile. Therese Löf aga on teinud võrdlemisi eduka soolokarjääri ning olnud paljudel puhkudel taustalaulja, sh Tallinnas toimunud Eurovisiooni lauluvõistlusel 2002, kui ta astus lavale Rootsit esindanud trio Afro-Dite selja taga.
A meta-analytic examination of assumed properties of child sexual abuse using college samples

"A meta-analytic examination of assumed properties of child sexual abuse using college samples" ('Laste seksuaalse kuritarvitamise eeldatavate omaduste metaanalüütiline uuring kolledživalimite abil') on Bruce Rindi, Philip Tromovitchi ja Robert Bausermani artikkel, mis äratas suurt avalikkuse tähelepanu. Artikkel ilmus juulis 1998 ajakirja Psychological Bulletin 124. köite 1. numbris lk 22–53. Jüri Allik. Kes kardab Virginia Woolfi? – Akadeemia, 2002, nr 10, lk 2408–2422. Artikli resümee
Oskar Silde

Oskar Silde (25. august 1900 Käina vald, Läänemaa – 12. jaanuar 1996 Tallinn) oli Eesti poliitik, Rahvuskogu liige.
Viktor Päts

Viktor Päts (18. aprill 1906 Pärnu – 4. märts 1952 Butõrka vangla, Moskva) oli Eesti poliitik ja jurist. Viktor Päts õppis Tallinnas Gustav Adolfi Gümnaasiumi, mille lõpetas 1924. aastal, seejärel lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ja tegutses advokaadina. Viktor Päts oli 1931. aastal pärast Dvigateli pankrotti moodustatud AS Eesti Dvigatel nõukogu esimees, AS Järvakandi Tehased, AS Tartu Pärmivabriku, Kindlustus-aktsiaselts Eesti-Lloyd ja 1939. aastal asutatud Kirjastus-OÜ Kultuurkoondis juhatuse liige. Viktor Päts oli Rahvuskogu Esimese Koja liige 1937. aastast ja 36. valimisringkonnast valitud I Riigivolikogu liige 1938. aastast. Viktor Päts küüditati 1940. aasta 30. juulil koos isa Konstantin Pätsi ja perekonnaga ning saadeti Baškiiri ANSV-sse Ufaasse, arreteeriti 1941. aastal ja viibis seejärel mitmes vanglas ja suri 1952. aastal Moskvas Butõrka vanglas. Viktor Päts oli Konstantin Pätsi ja Helma Wilhelmine Pätsi (sünd. Peedi) (1879–1910) poeg ja Leo Pätsi (1902–1988) vend. Viktor Päts abiellus 20. juulil 1932 vaimuliku ja kirjaniku Jaan Lattiku tütre Helgi Alice Pätsiga (sünd. Lattik) (1911–1988), nende ühised pojad on Matti Päts (1933–) ja Henn Päts (1936–1944). Kohus kuulutas Konstantin Pätsi poja Viktori surnuks, Eesti Päevaleht, 13. märts 2001 "Gustav Adolfi Gümnaasiumi ajaloomuuseum". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2013. Vaadatud 10. oktoobril 2011. Kalle Mälberg, tuumaseadmeteni. Dvigateli pööramine Eesti ärimaailma edeneb vaevaliselt, Luup, 1996, nr 16 "RAHVUSKOGU, 18.02.-17.08.1937". Originaali arhiivikoopia seisuga 15.04.2018. Vaadatud 10.10.2011. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Ohvitseride andmekogu
Valter Krimm

Valter Krimm (21. detsember 1902 Undla vald, Virumaa – august 1944) oli Eesti notar ja poliitik (Rahvuskogu liige). Ta õppis 1922–1926 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. 1927–1937 oli ta notar Lihulas, alates 1937 Rakveres. Kaitseliidu Lääne Maleva liige. Jäi kadunuks Saksa sõjaväes võideldes Sinimägedes.
Vahur Valgmaa

Vahur Valgmaa (ka Peter Ross, esinejanimega Wh1teland; sündinud 8. juunil 1981) on eesti helilooja ja muusikaprodutsent. Valgmaa õppis Kose Muusikakoolis akordioni erialal, ent ei lõpetanud kooli. Ta mängis ka rahvamuusikaansamblis. Konkursil Eurolaul 2000 sai tema lugu "Sunshine", mida esitasid Sirli Hiius ja Lea Liitmaa, 10. koha. Hiljem on ta veelgi Eurolaulul osalenud. Vahur Valgmaa on asutanud trio Nexus, mille esitatud lood "Nii kuum" ja "Hingetuna" valiti kahel aastal esikohale Raadio 2 küsitlusel "Aastahitt". Vahur Valgmaa loodud oli ka bänd Quattro. Valgmaa on produtseerinud Koit Toome 2011. aasta plaadi "Kaugele siit" ja kirjutanud Rolf Roosalule laulu "Liiga noor" (mida Roosalu esitas koos Anne Veskiga). Tema kirjutatud laul "Superlove" tuli Eesti Laulul 2015 Elisa Kolgi esituses kolmandale kohale. Koostöös Elisa Kolgiga on valminud veel mitu singlit. "Kuula: Koit Toome ja Wh1teland avaldasid koos tantsuloo «Legend»". Elu24. Postimees. 4. september 2015. Vaadatud 4. septembril 2015. "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2020. Vaadatud 1. märtsil 2017.
August Peet

August Peet VR III/1 (25. aprill 1881 Pati vald, Pärnumaa – ?) oli Eesti advokaat ja poliitik. 1918–1919 oli ta Ajutise Valitsuse III koosseisu siseminister, 1920–1921 Moskva saatkonna nõunik ja alates 1922. aastast vandeadvokaat Tallinnas. Tegev ettevõtetes ja organisatsioonides, sealhulgas Harju Panga juhatuse esimees. Juulis 1927 müüdi tema mööbel, portselan, pildid, vaibad, kujud, kirjutusmasinad jne oksjonil maha. August Peet oli Eesti jahtklubide liidu esimees. Ta arreteeriti NKVD poolt 19. juulil 1940 Tallinnas ja 8. märtsil 1941 määrati talle 8-aastane vangistus. Edasine saatus teadmata. Oksjonite järg advokaat Peeti käes. Rahvaleht, 26. juuli 1927, nr. 86, lk. 3. Jahid väljas. Rahvaleht, 4. mai 1939, nr. 104, lk. 3. "memento.ee" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. aprill 2014. Vaadatud 10. septembril 2014. Kui Peet ennustas ilmalõppu. Rahvaleht, 20. juuli 1933, nr. 84, lk. 4. August Peet'i foto
Jaan Kokk

Jaan Kokk (20. detsember 1903 Mõniste vald, Võrumaa – 10. aprill 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti advokaat ja poliitik. Mõisteti surma.
Igor Starõgin

Igor Vladimirovitš Starõgin (vene Игорь Владимирович Старыгин; 13. juuni 1946 Moskva – 8. november 2009 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa teatri- ja filminäitleja, eelkõige tuntud Aramise rolli järgi Mosfilmi "Kolmes musketäris" ja muudes musketärifilmides. Igor Starõgin sündis Moskas. Tema isa oli lendur ja vanaisa NKVD töötaja. Noorena tahtis ta saada luurajaks, kuid pärast kooli lõpetamist läks koos klassikaaslastega Teatriinstituuti katsetele, ning ka endale üllatuseks sai sinna sisse. Igor Starõgin lõpetas Riikliku Teatriinstituudi (GITIS) 1968. aastal. Pärast seda töötas ta 1983. aastani Moskvas Noore Vaataja Teatris (vene keeles ТЮЗ), samal ajal ka Mossoveti-nimelises teatris, aastail 1983–1996 Mark Rozovski teatris "Nikitski väravate juures" ja Gorki-nimelises Moskva Akadeemilises Kunstiteatris 1996–2000. 20. septembril 2009 sai ta insuldi. Starõgin suri haiglas 8. novembril 2009, olles 63-aastane. Ta maeti 12. novembril Moskva Trojekurovo kalmistule. "Vaatame, mida toob esmaspäev" – Kostja Batištšev (1968) "Tema kõrgeaususe adjutant" – Mikki (1969) "Punane ja must" – Norbert De la Mole (1976) "D’Artagnan ja kolm musketäri" – Aramis (1979) "Riigipiir" – Vladimir Danovitš (1980) "Musketärid 20 aastat hiljem" – Aramis (1992) "Kuninganna Anna saladus ehk Musketärid 30 aastat hiljem" – Aramis (1993) "Musketäride tagasitulek" – Aramis (2009) 1992 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik Igor Starõgin oli neli korda abielus. GITIS-es õppides abiellus ta oma kursuseõega. Abielu lahutati aasta pärast. Seejärel oli ta 12 aastat abielus näitleja Mika Ardovaga. Sellest abielust sündis tütar Anastasija. Hiljem abiellus ta veel kahel korral, kuid need abielud jäid lühikeseks. Biograafia rusactors.ru kodulehelt vene keeles
Lumememm

Lumememm ehk lumemees on suurtest lumepallidest kokku pandud inimest meenutav skulptuur. See on üks vanemaid rahvakunsti vorme. Lund on skulptuurideks kasutanud mitmed kunstnikud, muuhulgas ka Michelangelo. Eestis ehitatakse lumememm enamasti kahest või kolmest suuremast lumepallist (keha ja pea) ning lisatakse kaks väiksemat palli käteks. Silmad ja suu tehakse söetükkidest, ninaks pannakse porgand. Vahel pannakse ühte kätte ka luud või kaseoks. Mujal pannakse lumememmele kaela ka sall ja pähe kaabu või muu peakate. Eesti suurim lumememm on 2024. aasta algul Nõos valminud 11 meetri kõrgune lumememm. Lumememmede päritolu uurinud Bob Eckstein leidis neist esimesi märke keskajast, ühest 1380. aastal ilmunud kristlikust teosest – teose ühe lehe servale oli joonistatud lihtsakoeline kujutis lumememmest. Brüsselis korraldati 1511. aastal lumefestival De sneeuwpoppen van 1511, mille käigus valmistasid linlased ligikaudu 110 satiirilist ja pornograafilist lumememme. Esimene teadaolev foto lumememmest on tehtud uelslasest fotograafi Mary Dillwyni poolt 1853. aastal. Illustratsioon Hans Christian Anderseni loost "Lumememm" (1871. a) Hatifnattidest lumememmed lastega Soomes Lumememmega tutvumine Illustratsioon lumememmega 1867. aastal ilmunud teosest "Die Welt im Kleinen : zwölf Bilder aus dem Kinderleben" 37 meetrit kõrge lumememm Lumememm Bellerive'i muuseumi ees Šveitsis Lumememme kere jaoks palli veeretamine Lumememm 1859. aastal Jaapanis skulptuur lumi Brüsseli 1511. aasta lumefestival Eckstein, Bob (1. juuni 2017). "The Snowman as Modern Art". The New Yorker (Ameerika inglise). ISSN 0028-792X. Vaadatud 17. jaanuaril 2024. "Nõos sai valmis Eesti kõrgeim lumememm" ERR, 14. jaanuar 2024 "Eesti suurim lumememm vajab vihma tõttu kapitaalremonti" Tartu Postimees, 21. detsember 2023 Bob Eckstein. "My search for the first snowman". Fictionaut. Vaadatud 10.12.2021. "De sneeuwpoppen van 1511: literatuur en stadscultuur tussen middeleeuwen en moderne tijd". Goodreads. Vaadatud 10.12.2021. "The earliest known photograph of a snowman". Laputa. Vaadatud 10.12.2021.
Eric Holder

Eric Himpton Holder (sündinud 21. jaanuaril 1951 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide jurist ja poliitik. Ta oli 3. veebruarist 2009 kuni 27. aprillini 2015 Barack Obama valitsuse justiitsminister. Tema vanemad on pärit Barbadoselt. Holder on lõpetanud Columbia Ülikooli. Ta on töötanud Ameerika Ühendriikide Justiitsministeeriumis ja Columbia ringkonna peaprokurörina. 1997–2001 oli ta Bill Clintoni valitsuses asejustiitsminister.
Priit Kaljapulk

Priit Kaljapulk (sündinud 1. juulil 1954) on eesti arhitekt. Ta lõpetas 1972. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ja 1977. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi. Ta tegutseb arhitektuuribüroos "Humana". 1984 valmis Elva palvela 1987 valminud Mustla Gümnaasiumi hoone 1993 valmis Kuressaare Siioni kirik 1997 pandi nurgakivi Viljandi baptistikoguduse kirikule 2006 valmis Ridala Põhikooli juurdeehitis "Eesti Kunstiakadeemia lõpetajad ja üliõpilased CRJ NIM. GÜMNAASIUMI kunstiringist". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. mai 2010. Vaadatud 14. novembril 2009. Aadu Hiietamm: "Riigipanga priisk" Õhtuleht, 1. mai 1999 "Ehitati Jumala auks" Kuulutaja, august 2009 Võrtsjärve äärsed loodus- ja kultuurimälestised Malle Toomiste: "Kristlased kogunevad Viljandisse konverentsile" Postimees, 11. juuli 1997 Heli Reichardt: "Ridala kooli juurdeehitis on valmis" Lääne Elu, 31. oktoober 2006
Jaipur

Jaipur on linn Indias, Rajasthani osariigi pealinn ja Jaipuri ringkonna keskus. Linna asutas 1727 Amberi valitseja maharadža Jai Singh II. Jaipur on esimene planeeritud linn Indias. Linn jaguneb kuueks sektoriks, mida eraldavad 34 m laiused alleed. Ka teised tänavad on korrapärase asetusega ja laiad. Peamised vaatamisväärsused on 1799 valminud punasest liivakivist ehitatud Hawa Mahal (Tuulte Palee), Nahargarhi kindlus ja Jantar Mantari observatoorium. 1956. aastal sai Jaipur Rajasthani pealinnaks. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas linnas 2 324 319 inimest. 2011. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanike arv juba 3 710 570. Jaipur on metalli-, keemia- ja tekstiilitööstuse keskus ning suur transpordisõlm. Linnas tegitseb Rajasthani Ülikool ja Malaviya Riiklik Tehnoloogiainstituut. 13. mail 2008 toimunud terrorirünnakutes hukkus umbes 60 inimest. Jaipuri ringkonna koduleht
2009. aasta Saksamaa grand prix

2009. aasta Saksamaa Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja üheksas etapp, mis peeti Saksamaal Nürburgringil 12. juulil 2009. Sõideti 60 ringi, võistluse kogupikkus oli 308,863 km. Ilm oli poolpilvine. Mark Webber sai nii kvalifikatsioonisõidus kui ka võistlusel oma karjääri esimese võidu. Võistluse teine oli Sebastian Vettel ja kolmas Felipe Massa. Võistluse kiireima ringi sõitis Fernando Alonso (1.33,365).
2009. aasta Ungari grand prix

2009. aasta Ungari Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja kümnes etapp, mis peeti Ungaris Budapesti lähedal Hungaroringil 26. juulil 2009. Sõideti 70 ringi, võistluse kogupikkus oli 306,663 km. Ilm oli päikeseline. Kvalifikatsioonisõidu võitis Fernando Alonso. Võistlusel sai hooaja esimese võidu Lewis Hamilton. Võistluse teine oli Kimi Räikkönen ja kolmas Mark Webber. Felipe Massa sai kvalifikatsioonisõidu ajal toimunud avariis raskelt vigastada ning viidi haiglasse. Võistluse kiireima ringi sõitis Mark Webber (1.21,931).
Fort Lauderdale

Fort Lauderdale on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis, Browardi maakonna halduskeskus. Linn asub Atlandi ookeani rannikul Florida poolsaare idaranniku lõunaosas. Fort Lauderdale sai linnaõigused 1911. aastal ning 1915. aastal sai linn vastloodud Browardi maakonna keskuseks. Teise maailmasõja ajal oli linnas USA vägede väljaõppekeskus. Ulatusliku kanalivõrgu tõttu kutsutakse Fort Lauderdale'i ka Ameerika Veneetsiaks. Linna tähtsaim majandusharu on turism. Muu hulgas asub Fort Lauderdale'is maailma suurim drive-in kino. Linn on tuntud ka populaarse geide puhkuse sihtkohana. Linna koduleht
Totti Kasekamp

Totti Kasekamp (22. september 1925 Kõdeküla, Vajangu vald, Järvamaa – 21. märts 2000 Lehtse, Järva maakond) oli eesti naiskergejõustiklane, õpetaja ja Lehtse spordielu eestvedaja. Totti Kasekamp on maetud Järva-Jaani I kalmistule. Vajangu Algkool Paide Majandustehnikum (1946) Tallinna Kehakultuuritehnikum (1949) 1949-1953 - Jõgeva Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja 1953-1982 - Lehtse 8-klassilise Kooli kehalise kasvatuse õpetaja 1982-1993 - Lehtse kolhoosi spordimetoodik 1947–1956 Eesti Meistrivõistlustel: kuldmedal 4×100 m teatejooksus (Tallinna "Kalevi" naiskonnas), 2 hõbemedalit 3 pronksmedalit kuulitõukes, 1 pronksmedal naiste viievõistluses, 1950–1955 Nõukogude Liidu maaspordimängudel: kuulitõukes ja kolmevõistluses 7-kordne meister, 1955 viievõistluses Eesti rekord 3869 punktiga, 1991 kuulitõukes ja odaviskes 65–69-aastaste kergejõustikuveteranide maailmameister, 1992 kuulitõukes ja odaviskes 65–69-aastaste kergejõustikuveteranide Euroopa meister. Totti Kasekampi isiklik rekord kuulitõukes oli 13.35. 1971 - Spordiseltsi "Jõud" auliige 2000 - Järvamaa spordipreemia elutööpreemia Lehtse Kool korraldab igal aastal septembris Totti Kasekampi mälestusvõistlust kuulitõukes. Spordiseltsi "Jõud" liige Lääne-Virumaa Spordiveteranide Koondise liige Järvamaa Spordiveteranide Koondise liige. Kunstnik August Roosileht oli Totti Kasekampi emapoolse vanaonu poeg, sõjaväelane August Kasekamp oli isapoolse vanaonu poeg ja sportlane Ulvar Pavlov on õepoeg. Eesti perekonnanimi Kasekamp "Totti Kasekamp". Haudi. Vaadatud 23.02.2018. "Totti Kasekamp". Eesti Spordi Biograafiline Leksikon. 2011. Vaadatud 23.02.2018. "Parimad sportlased". Järvamaa Spordiliit. Vaadatud 23.02.2018. "Lehtses tõugati kuuli Totti Kasekampi mälestuseks". Virumaa Teataja. 28.09.2006. Vaadatud 23.02.2018. Biograafia ESBL-is Totti Kasekamp Tapa Muuseumi kodulehel
Piret Pihel

Piret Pihel (sündinud 14. detsembril 1961 Tapal) on eesti laskesportlane. Ta lõpetas 1981. aastal TSIK-i ja 1985 maastikukujundusagronoomina Jäneda sovhoostehnikumi. Töötas 1987–1993 TSIK-is treener-õpetajana, aastast 1993 on Järvamaal talupidaja, aastast 1999–2005 oli ta Lehtse vallavanem. Lasketreeninguid alustas 1974. aastal Tapa 1. Keskkoolis Heino Reisbergi juhendamisel, TSIK-is oli tema treener Ranno Krusta. NSV Liidu noortemeistrivõistlustel sai Pihel 1975. aastal Eesti naiskonnas spordipüstoliharjutuses hõbeda ja õhupüstoliharjutuses pronksi ning NSV Liidu juunioride meistrivõistlustel 1981. aastal spordipüstoliharjutuses naiskondliku pronksi. NSV Liidu meistrivõistlustel 1983. aastal võitis ta õhupüstoliharjutuses individuaalse hõbeda ning 1984. aastal standardpüstoliharjutuses individuaalse hõbeda ja Dünamo naiskonnas 2 pronksi. Eesti meistrivõistlustel on Pihel saanud aastatel 1979–1999 individuaalarvestuses 19 kulda, 5 hõbedat ja 5 pronksi ning naiskonnas 7 kulda, 3 hõbedat ja 1 pronksi. Ta parandas aastatel 1983–1989 4 korral individuaalarvestuse Eesti rekordeid. Isiklikke rekordeid: spordipüstol 30+30 lasku 587 (1989, Eesti rekord), vanasse märki 591 (1981); standardpüstol 575 (1983, Eesti rekord), vabapüstol 30 lasku 277 (1989), õhupüstol 40 lasku 388 (1984, Eesti rekord). Suurmeister (1982). Kuulunud Dünamosse ja Järvamaa Laskespordiklubisse. Võistles 1978–1992 Eesti koondises. Biograafia ESBL-is Biograafia ESBL-is
Tõlgendamine

Tõlgendamine ehk interpreteerimine võib omada mitmesugust tähendust: Tõlgendamine (õigusteadus) - õigusteaduse mõiste interpreet interpretatsioon
Trojekurovo kalmistu

Trojekurovo kalmistu (vene keeles Троекуровское кладбище) on üks tuntumaid ja prestiižsemaid Moskva kalmistuid. Kalmistu asub Moskva lääneosas, endise Trojekurovo küla territooriumil. Kalmistu pindala on 29,33 ha. Sergei Ahromejev Ernst Birnbaum Aleksandr Dedjuško Semjon Farada Jekaterina Gradova Natalija Gundareva Marlen Hutsijev Aleksandr Jakovlev Gennadi Janajev Georgi Jungvald-Hilkevitš Nikolai Karatšentsov Karl Kortelainen Sergei Kozlov Vladimir Krjutškov Igor Kvaša Jegor Ligatšov Anatoli Lukjanov Julija Natšalova Boriss Nemtsov Nikolai Nossov Anna Politkovskaja Anatoli Pristavkin Boriss Pugo Nikolai Rõbnikov Boriss Sokolov Vassili Stalin Igor Starõgin Juri Šatunov Mihhail Zimjanin Valentina Tolkunova Arne Treholt Eduard Uspenski Jevgeni Vesnik Augusts Voss Vitali Vulf Kuntsevo kalmistu Novodevitšje kalmistu Peredelkino kalmistu Vagankovo kalmistu Vostrjakovo kalmistu
Eelkambrium

Eelkambrium on geoloogilise ajaarvamise ajavahemik, mis hõlmab Arhaikumi ja Proterosoikumi eooni. Eelkambrium moodustab umbes 88% Maa ajaloost. Nimetus tuleneb sellest, et see ajavahemik eelneb Kambriumi ajastule. Eelkambrium algas Maa tekkega umbes 4,55 miljardit aastat tagasi ja lõppes Fanerosoikumi algusega umbes 542 miljonit aastat tagasi. Kambriumi ajastul tekkisid toesega organismid. Seetõttu on eelkambriumist teada suhteliselt vähe kivistisi, sest pehme kehaga organismide fossiliseerumisvõimalused on väga väiksed. Termin "eelkambrium" on kasutusel siiski mitte ainult paleontoloogias, vaid ka teistes geoloogia harudes. Eelkambriumi jooksul tekkinud kivimid on enamasti moondunud ja neis on säilinud väga vähe kivistisi. Eelkambriumi kivimid paljanduvad näiteks Põhja-Kanadas ja Skandinaavias ehk Balti kilbil. Eelkambrium ei ole geokronoloogilise skaala ametlik ühik. Evolving Planet - Tour through time
Korgitamm

Korgitamm (Quercus suber) on pöögiliste sugukonda tamme perekonda kuuluv igihaljas puu. Korgitamm on keskmise suurusega puu. Süstemaatiliselt paigutatakse ta tamme perekonna sektsiooni Cerris. Korgitamme looduslik levila on Edela-Euroopa ja Loode-Aafrika. Korgitamme koorest saadakse korki. Korgi äralõikamine ei kahjusta puud, see kasvab tagasi ja on järelikult taastuv loodusvara. Kork on arenenud arvatavasti kaitseks metsatulekahjude vastu. Korgitamm elab 150–250 aastat. Esimest korda kogutakse korki 25 aasta vanustelt puudelt. Iga järgmise 9–12 aasta järel saab puult uuesti korki ja puu eluajal 12 korda. Korgi kogumine ei ole automatiseeritud ja see toimub täielikult käsitsi. Maailmas on korgitammeistanduste all 25 tuhat km². Euroopa korgitööstus toodab aastas 340 tuhat tonni korki väärtusega 5 miljardit eurot ja pakub tööd 30 tuhandele inimesele. Veinipudelitele pandavad korgid hõlmavad korgi kogukasutusest 15%, kuid kasumist annavad 66%. Poole maailma korgitoodangust annab Portugal. Portugalis on keelatud korgitamme maha raiuda, välja arvatud vanad varisemisohtlikud puud, millelt enam korki ei saa. Korgitamm andmebaasis eElurikkus Korgitammest ja tema korgist
Erich Rosenberg

Erich-Eugen Rosenberg (5. juuni 1879 Lihula vald, Läänemaa – 4. mai 1942 Sosva, Sverdlovski oblast) oli Venemaa keisririigi ja Eesti sõjaväelane (kolonel). Ta lõpetas 1901. aastal Peterburi jalaväe junkrukooli. Osales Esimeses maailmasõjas, ülendati 8. septembril 1916 polkovnikuks ja oli 10. jaanuarist 1917 116. jalaväepolgu komandör ning 10. oktoobrist 1917 29. jalaväediviisi (29-я пехотная дивизия) ülem. Vene kodusõjas valgete armees. Teenis 1922–1932 Eesti sõjaväes kolonelina, oli Pärnus III diviisi staabi käsundusohvitser, 6. rügemendi ülem, Pärnu garnisoni ülem, 6. üksikpataljoni ülem. 1933. aastast Belgia aukonsul Pärnus. Arreteeriti 14. juunil 1941 Pärnus. Valgekaardi ohvitserina mõisteti ta surma ja otsus viidi täide 1942. Tema abikaasa Helene Tölp (1903–1942) ning pojad Georg (sünd. 1926) ja Anatoli (sünd. 1932) saadeti 1942 asumisele Novonikolajevkasse Tomski oblasti Krivošeino rajoonis. Русская армия в Первой мировой войне: Розенберг Эрих-Евгений Эдуардович (vene keeles) Eesti Riigiarhiiv, fond nr. 495, nimistu nr.7, säilik nr.4908 Pärnumaa kõverpeegel 1933. Pärnumaa tegelaste biograafiline leksikon sõnas ja pildis / biograafiad: Maurus-Jauram ; sharssid ja karikatuurid: Gori, Owe, Ero ; kaas: Edmund Martin., Pärnu: Vaba Maa, 1933 Andmed ESTERis Konsulaatide ajalugu Pärnus algab 1762. aastast, Pärnu Postimees, 8. detsember 2009
Veririisikas

Veririisikas (Lactarius sanguifluus) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik. Veririisikas oranžookerja või purpurpunaka seenelihaga riisikas, väga hea söögiseen, mida võib süüa värskelt, ilma kupatamata. Veririisikal on kahvatuoranž ringvöödiline kübar. Kübara maksimaalne läbimõõt on 15 cm. Riisikas eritab veinpunast piimmahla, mis värvust ei muuda. Eoslehekesed on veinpunakad. Seenejalal on punakad koobaslaigud. Veririisikas kasvab ainult Euroopas mändide all. Veririisikat leidub palju Kataloonias, kus ta on leidnud kasutamist kataloonlaste rahvusköögis. Eestis esineb ta harva, Põhja- ja Lääne-Eestis ning saartel. Veririisikas eelistab lubjarikast mulda ning levib loomännikutes, puis- ja kadakaniitudel. Oma vähese esinemise tõttu teda Eestis laiemalt ei tunta. Veririisikaga sarnanevad porgandriisikas, mis kasvab liivastes männikutes, ja kuuseriisikas, mis kasvab kuusikutes ja kuuse-segametsades. Veririisika ja porgandriisika sarnasus on põhjustanud segadusi Lääne-Euroopas, kus veririisikat korjatakse porgandriisika pähe. See segadus kajastab seente nimetustes ja nende viitamisel teistes maades. Selle segaduse põhjustas enesele teadmata rootsi loodusteadlane Carl von Linné, kes andis 1753. aastal ekslikult nimetuse Agaricus deliciosus (deliciosus tähendab ladina keeles "maitsev") porgandriisikale, mis osutus tegelikult veririisikaks. See avastati alles 20. sajandi lõpus ning tänapäeval peavad Lääne-Euroopa mükoloogid veririisikat paremaks söögiseeneks kui porgandriisikas selle krõbeduse tõttu. Veririisikas andmebaasis eElurikkus