laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jäneskastik

Jäneskastik (Calamagrostis epigeios) on kõrreliste sugukonda kastiku perekonda kuuluv rohttaim. Jäneskastik kasvab mitmel pool Euraasias, vähem Aafrikas. Alpides kohtab teda kuni 1140 m kõrguseni. Jäneskastik on mitmeaastane taim. Talvel maapealne osa närbub ja hävib vähemalt osaliselt, taim talvitub maa all. Risoom on pikk ja jäme ning asub kuni 2 m sügavusel. Jäneskastik on pioneerliik. Ta võib kasvada raiesmikul ja enne seda, kui puud ta välja tõrjuvad, anda mitu põlvkonda seemneid. Jäneskastik kasvab 8–15 dm kõrgeks. Lisaks on tal pikad maa-alused võsundid, mille abil ta levida saab. Sinakas- kuni hallikasrohelised lineaalsed lehed on kuni 7 dm pikad ja 2 cm laiad. Taim õitseb juulis ja augustis. Õisikuks on kuni 25–35 cm pikkune pruunikas pööris. Üheõieline osaõisik pähik on 5–7 mm pikk. Taim on tuultolmleja. Vili on teris. Viljad valmivad augustis kuni oktoobris. Jäneskastik on Eestis tavaline. Ta moodustab vahel hübriide teiste kastikutega, harva ka rand-luidekaeraga. Kull, K. 1972. Jäneskastiku (Calamagrostis epigeios (L.) Roth) varieeruvusest ja värdadest Eestis. Eesti Looduseuurijate Seltsi aastaraamat 61: 97–106. Jäneskastik andmebaasis eElurikkus
Verev kastik

Verev kastik (Calamagrostis purpurea) on kõrreliste sugukonda kastiku perekonda kuuluv taimeliik. Taimeliigi tuntuim alamliik on roogkastik (Calamagrostis purpurea subsp. phragmitoides). Kirjanduses, näiteks 2007. aasta "Eesti taimede määrajas", loetakse roogkastik sünonüümseks vereva kastikuga. Verev kastik andmebaasis eElurikkus
Püstkastik

Püstkastik (Calamagrostis stricta) on kõrreliste sugukonda kastiku perekonda kuuluv taimeliik.
Orashein

Perekonnanime kohta vaata artiklit Orashein (perekonnanimi). Orashein (Elymus) on kõrreliste sugukonda kuuluv taimede perekond. Eestis levinud liigid: Rand-orashein – Elymus farctus Harilik orashein – Elymus repens Koera-orashein – Elymus caninus
Põhjamaade Soouuringute Instituut

Põhjamaade Soouuringute Instituut (lühend NIKK; norra keeles Nordisk institutt for kunnskap om kjønn; taani keeles Nordisk institut for kundskab om køn, varem Nordisk institut for kvinde- og kønsforskning; soome keeles Pohjoismainen tasa-arvotiedon keskus; islandi keeles Norræna kvenna- og kynjarannsóknastofnunin) on Põhjamaade soouuringute ja võrdõiguslikkuse uurimis- ja teabekeskus. See töötab Oslo Ülikooli juures Põhjamaade Ministrite Nõukogu finantseerimisel. NIKK-i eesmärk on luua viia kokku Põhjamaade soouuringud ja võrdõiguslikkuspoliitika. NIKK teeb tihedat koostööd Põhjamaade võrdõiguslikkusministrite ja Põhjamaade võrdõiguslikkuse täitevkomiteega. NIKK aitas ellu viia Põhjamaade võrdõiguslikkuse koostööprogrammi "Rõhuasetusega soole on eesmärgiks võrdõiguslik ühiskond" (2006–2010). NIKK algatab, koordineerib ja viib ellu projekte, mille eesmärgiks on valgustada olulisi võrdõiguslikkus- ja soopoliitilisi probleeme. Nende seas on uurimisprojektid, analüüsid, ülevaated ja aruanded. NIKK-is töötas 2010. aasta seisuga 6 inimest 4 riigist. Nende seas olid uurimiskoordinaatorid, teadurid, teabenõustajad ja haldustöötajad. Sugu ja võim Põhjalas (2008–2009) Prostitution i Norden (2007–2008) Sooline Kodanikualgatus multikultuurses Euroopas: tänapäeva naisliikumiste (FEMCIT) mõju (2007–2011) Perekonnapoliitiliste kordade mõju sugudevahelisele võrdõiguslikkusele (2007) Mitmemõõtmeline diskrimineerimispoliitika Põhjalas (2007) Võrdõiguslikkus ja elu kvaliteet. Norra vaatepunkt. Ülevaade (2007) Noored, sugu ja pornograafia Põhjalas (2004–2006) Uurimust prostitutsioonist esitleti Põhjamaade võrdõiguslikkusministritele oktoobris 2008. Uurimust soost ja võimust esitleti novembris 2009. Kolm korda aastas ilmub NIKK-i tasuta ajaleht NIKK magasin, mis valgustab uusi küsimusi ja probleemiasetusi Põhjamaade soouuringutes ja võrdõiguslikkuspoliitikas. Kaks numbrit ilmuvad skandinaavia keeltes, üks inglise keeles. Miriam Stackpole Dahl. "Sexkjøpforbud kan bli sovepute" Ny Tid, 17. oktoober 2008 Lisa Bjurwald. "Bland liljor och rhododendronbuskar" Dagens Nyheter, 17. oktoober 2008 Evalis Björk. "Få kvinnor i styrelser" GP, 19. november 2009 "NIKK magasin". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuli 2011. Vaadatud 3. aprillil 2011. Koduleht Kasutatud on inglis- ja taanikeelse Vikipeedia artiklit seisuga 3.4.2011.
Rand-orashein

Rand-orashein (Elymus farctus) on kõrreliste sugukonda orasheina perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Rand-orashein andmebaasis eElurikkus
Koera-orashein

Koera-orashein ehk koera-sardhein ehk harilik koeraorashein (Elymus caninus) on kõrreliste sugukonda orasheina perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Koera-orashein andmebaasis eElurikkus
Üksinda kodus 3

"Üksinda kodus 3" (inglise keeles "Home Alone 3") on 1997. aastal valminud USA komöödiafilm. See on filmisarja "Üksinda kodus" kolmas osa. Eelmine film, "Üksinda kodus 2", valmis 1992. aastal. Võrreldes eelmiste filmidega on kolmandas filmis täiesti uued tegelased. Filmi idee käidi välja samaaegselt sarja eelmise filmiga, algselt plaaniti film teha üheaegselt koos teise filmiga, kuid need plaanid ei saanud teoks. Kolmanda filmi idee tuli taas kaalumisele 1990. aastate keskel, varaseimates käsikirjades pidid filmis algselt taas mängima kahe eelmise filmi tähed Macaulay Culkin, Joe Pesci ja Daniel Stern. Culkin oli aga 1994. aastal näitlemisest loobunud, mispeale töötati film ümber ja loodi uued tegelased. Film räägib 8-aastasest Alex Pruittist, kes jääb haigena üksinda koju. Üsna pea ilmuvad vargad, kes jahivad Alexi puldiga juhitavat autot, mille viimane naabrinaiselt sai. Nimelt on autosse peidetud salajane kiip, mille abil saab rakette jälitada. Nutikas Alex asub oma kodu kaitsma. Alex D. Linz – Alex Pruitt Aleksander Krupa – Peter Beaupre Rya Kihlstedt – Alice Rivens Lenny Von Dohlen – Burton Jernigan David Thornton – Earl Unger Haviland Morris – Karen Pruitt Kevin Kilner – Jack Pruitt Marian Seldes – Proua Hess Seth Smith – Stan Pruitt Scarlett Johansson – Molly Pruitt Neil Flynn – Politseinik
Juuli 2005

Juuli 2005, kroonika 2012. aasta suveolümpiamängude korraldajalinnaks valiti London. Londoni plahvatused (2005): Londonis hukkus hommikusel tipptunnil rohkem kui 50 ning vigastada sai umbes 700 inimest, kui metroos plahvatas kolm ning kahekorruselises bussis üks pomm. Plahvatuste korraldajateks osutusid enesetaputerroristid. Londoni plahvatused: Londoni metroos toimus neli väiksemat plahvatust, samuti toimus üks plahvatus ühes bussis. Seekord plahvatasid ainult pommide detonaatorid ning ohvreid ei olnud. Londoni plahvatused: politseinikud lasid Londoni metroos terroristi pähe maha Brasiilia elektriku Jean Charles de Menezese.
Egon Kaur

Egon Kaur (sündinud 20. augustil 1987) on Eesti autorallisõitja. 2011. aastal sõitis ta autoralli maailmameistrivõistlustel WRC Akadeemia klassis. Oma võiduga Portugali rallil võitis ta esimese WRC Akadeemia etapi. Egon Kaur võitis ka teise ja kolmanda ralli Sardiinias ja Soomes, kus ta mõlemas võitis 5 kiiruskatset. Hooaeg lõpetati siiski teisel kohal, kuigi võitja Craig Breeniga saadi võrdne arv punkte. Otsustavaks said kiiruskatsete võidud, mis olid iirlase kasuks. 2016. aastal tuli Egon Kaur koos toonase kaardilugeja Silver Simmiga absoluutarvestuses ja klassis N4 Eesti meistriks. Kauri kaardilugejaks on olnud ka Mait Laidvee. Egon Kaur on Kaur Motorspordi tiimi juht. 2017. aastal tegeles Kaur Motorsport uute Ford Fiesta Proto autode arendamise ja testimisega. Nendega osaleti ka Lõuna-Eesti Rallil ja Saaremaa rallil. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. märts 2012. Vaadatud 11. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Saarmann, Tanel (28. detsember 2022) [28.12.2022]. "Kes on vähetuntud Eesti ettevõtja, kes soovib vallutada Läti meediaturgu?". Delfi. Delfi Meedia. Originaali arhiivikoopia seisuga 28.12.2022. Vaadatud 28. detsembril 2022. kaurmotorsport.com Statistika ewrc-results.com-i lehel
Kännuvõsu

Kännuvõsu ehk tüüvõsu on puu kännust kasvanud võrse, mis võib areneda iseseisvaks taimeks. Põõsastel nimetatakse seda asendusvõrseks.
Külgpung

Külgpung on üheaastase oksa küljel paiknev pung. Vanematel okstel pungi ei ole (v.a. uinupungad).
Basaalpung

Basaalpung ehk juurmine pung ehk aluspung on puu või põõsa juurekaelal või põõsa risoomil paiknev pung.
Saami kirjandus

Saami kirjandus on saami keeltes kirjutatud kirjandus. Avaramas tähenduses hõlmab saami kirjandus ka saamide kirjutatud kirjandust teistes keeltes. Esimene saamikeelne raamat ilmus 1619. aastal, kui Nicolaus Andreæ andis välja saamikeelse aabitsa "ABC Book för Lapesko Tungomål". Algupärase saami proosakirjanduse rajajaks peetakse Johan Turit, kelle traditsiooniliselt suulistel jutužanritel põhinev raamat "Muitalus sámiid birra" ("Jutustus saamide kohta") ilmus aastal 1910. 1986. aastal ilmunud Kirsti Paltto romaani "Guhtoset dearvan min bohccot" soomekeelne tõlge "Voijaa minun poroni" (tõlkija Eino Kuokkanen) valiti Finlandia kirjandusauhinna nominendiks. (Romaan ilmus põhjasaami keeles aastal 1987.) Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna on võitnud saami luuletaja Nils-Aslak Valkeapää aastal 1991 luuleraamatuga "Beaivi, áhčážan" ("Päev, minu isa"), mida on kutsutud ka saami rahvuseeposeks. Kathleen Osgood Dana "Sámi Literature" Texase Ülikooli kodulehel (algselt avaldatud ajakirjas World Literature Today, Winter 1997) Siin on loetletud saami kirjanikke. Samuel Balto Ella Holm Bull Stig Gælok Hans Aslak Guttorm Pedar Jalvi Petter Morottaja Rauna Paadar-Leivo Kirsti Paltto Isak Saba Marry A. Somby Johan Turi Paulus Utsi Nils-Aslak Valkeapää Ellen Marie Vars Kerttu Vuolab
Gottlieb Wilhelm Frantzen

Gottlieb Wilhelm Frantzen (12. veebruar/24. veebruar 1826 Pärnu – 1903) oli Eesti vaimulik ja kooliõpetaja. Ta õppis Pärnu progümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta aastatel 1844–1849 majandust ja usuteadust. Prooviaastal oli ta aastatel 1851–1852 Pärnu Eliisabeti koguduses Ernst Wilhelm Woldemar Schultzi juures. Ordineeriti 4. märtsil/16. märtsil 1852 Riias õpetajaks. Oli aastatel 1852–1855 Tartu, Pärnu ja Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1856–1857 (introdutseeriti 23. märtsil/4. aprillil 1856) oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1857–1870 (introdutseeriti 1. septembril/13. septembril 1857) oli Karula koguduse õpetaja. Aastatel 1870–1886 oli ta õpetajaks Tartu kreiskoolis, hilisemas Tartu reaalkoolis. Tartus olles pidas ta ka Tartu Maarja koguduses vikaarõpetaja ametit. Tema väimees oli Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja, mitme Tartu kooli usuõpetaja ja Peterburi Jaani koguduse abiõpetaja Adalbert Klasep. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Petlemast Kolgata mäele. Kõne, mis keskmisel Jõulupühal 1902. a. Evangelilise Noortemeeste Seltsi Eesti osakonnas pidanud õpetaja W. Frantzen. Jurjev: 1904
Johan Turi

Johan Turi (sündinud Johannes Olsen Thuri, ka Johan Tuuri, Johan Thuri, Johan Thuuri; 12. märts 1854 Norras Guovdageaidnus – 30. november 1936 Rootsis Jukkasjärvil) oli saami kirjanik, üks tänapäeva saami kirjanduse rajajaid ja esimene ilmalik autor, kes avaldas oma teoseid saami keeles. Johan Turi tuntuim teos "Muitalus sámiid birra" ("Jutustus saamide kohta") räägib Jukkasjärvi piirkonna põhjapõdrakasvatajate elust. See on eklektiline ja nüansirikas tekst, mis kirjeldab saamide rahvakultuuri, sealhulgas laste kasvatamise, küttimise, ravitsemise, joigumise ja rahvaluule osas. See tekst on kirjutatud selleks, et tõmmata saamidele nende inimeste tähelepanu, kes ise väljaspool saamide kultuuri seisavad. Teos on tõlgitud kümmekonda keelde, sealhulgas rootsi, taani, norra, soome, saksa, prantsuse, inglise, itaalia ja jaapani keelde. See teos valmis koostöös taani kunstitudengi Emilie Demant-Hattiga, keda Turi kohta aastal 1904 rongis. Esialgu suhtlesid nad tõlgi vahendusel. Turi rääkis, et tahaks kirjutada raamatu saamidest, ja Demant-Hatt rääkis, et tahaks elada nomaadina. 1907, kui Demant-Hatt oli saami keele selgeks õppinud, tuli ta tagasi ja elas Turide peres. 1908 elasid nad koos mägionnis ja said kahekesi raamatu käsikirja valmis. 1910 "Muitalus sámiid birra" ("Jutustus saamide kohta", põhjasaami ja taani keeles) 1913 "Das Buch des Lappen" 1920 "Sámi deavsttat – samiska texter" 1931 "Duoddaris – från fjället" ("Tundrust")
Triin Niitoja

Triin Niitoja (sündinud 9. juulil 1988) on eesti laulja. Ta oli "Eesti otsib superstaari" neljanda hooaja finalist, saavutades 4. koha. 23-aastane Triin jõudis superstaari lõppvõistlusele läbi Jõhvis toimunud eelvooru. Finaali saadeti tütarlaps kohtunike poolt 27. märtsil 2011 "tütarlaste nädala" 1. stuudiovoorus, kus ta esitas Adam Lamberti laulu "Whataya Want from Me". Triin Niitoja on lõpetanud Tallinna Muusikakooli klaveri erialal. Ta õppis Estonian Business Schoolis võõrkeeli ja ärikorraldust. Ta laulab Jaanus Saago bändis John4. "Nii on ja jääb" (2011) "Hõbedased tiivad" (2012) "Põhjatuul" (2012) "Detsember" (2013) "Jää" (2014) "Kustuta tuled" (2014) "This Is Our Choice" (2015) "Lubadused" (2015) "Kaitseingel" (2017) "History" (2020) http://www.elu24.ee/460224/online-intervjuu-lugejate-kusimustele-vastas-triin-niitoja/ Triin Niitoja. Delfi, 13. aprill 2011 Katharina Toomemets. Jaanus Saago näitas oma tüdrukut. Õhtuleht, 1. märts 2011 Sel pühapäeval selgub kolm esimest finalisti. Elu24, 26. märts 2011 Staarisaate finaali pääsesid Triin, Rosanna ja Teele. Elu24, 27. märts 2011 Superstaariks pürgiv Triin Niitoja: "Olen šokis!" (video). Õhtuleht
Carl August Reinhold Töpffer

Carl August Reinhold Töpffer (ka Carl August Reinhold Toepffer; 10. juuni/22. juuni 1831 Tartu – 23. juuli/4. august 1887 Tartu) oli Eesti vaimulik. Ta õppis Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1851–1854. Prooviaastal oli ta Tarvastu Peetri koguduses Paul Carlblomi juures. Ordineeriti 8. juunil/20. juunil 1858 Riias õpetajaks. Oli aastatel 1858–1859 Tartu, Pärnu ja Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1860–1887 oli ta Kursi Maarja-Eliisabeti koguduse õpetaja, olles aastatel 1884–1887 veel Tartu praostkonna praost. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Stockmann

Stockmann Oyj Abp on Soome ettevõte, mille aktsiad on noteeritud Helsingi börsil. Stockmann asutati 1862. aastal. Stockmannil on kaubamajad Soomes, Eestis, Lätis ja Venemaal. Lisaks tegutseb ta Rootsis, Norras, Poolas, Tšehhis, Slovakkias, Bosnias ja Hertsegoviinas, Ukrainas ning Lähis-Idas. Stockmanni kontserni kuulub ka rõivakauplus Lindex. Lisaks kuuluvad Stockmannile ka Stockmann beauty, Zara, Stockmann Outlet ja Akateeminen Kirjakauppa. Saksamaa kaupmees Georg Franz Heinrich Stockmann asutas ettevõtte aastal 1862. Samal aastal avati Stockmanni esimene kauplus Helsingis Senati väljakul. Stockmanni kaubamaja, mis asub Helsingi kesklinnas Kluuvi linnaosas, avati aastal 1930. Stockmanni teised kaubamajad avati Tamperes 1957, Espoo Tapiolas 1981, Turu Hansakorttelis 1982, Helsingi Itäkeskuses 1992, Oulus 2001 ja Vantaa Jumbos 2005. Venemaa esimene Stockmanni kaubamaja avati 1998 Moskvas. Lätis avati aastal 2003. Esimene Stockmanni kauplus avati Eestis aastal 1993. Tallinna keskuse kaubamaja avati aastal 1996. Kaubamaja aadress on Liivalaia 53. Tallinna Stockmann talvel Tallinna Stockmanni tagahoov Hullud päevad Tallinna Stockmannis Stockmanni Parkimismaja Endise ajaloolise paberivabriku korsten Hullud Päevad Keskkonnamõju hindamise teated Eesti Stockmanni koduleht
Segapung

Segapung on ühiste pungasoomustega kaetud pung, milles on nii õie- kui võsualgmed. Õiepung Kasvupung
Vesivõsu

Vesivõsu ehk epikormiline võsu on puittaime oksal, tüvel või juurekaelal uinuvast või lisapungast arenenud pikkade sõlmevahede ja suurte lehtedega püstine võrse. Võsu Juurevõsu Kännuvõsu
Tüvepikendus

Tüvepikendus on tüve jätk võra sees, mis ulatub võra juhtoksani ehk ladvani. Sellele kinnituvad puu oksad.
Kodustaadion

Kodustaadion on staadion, kus spordivõistkond peab oma kodumänge.
Juhtoks

Juhtoks ehk latv on tüvepikenduse või tüve kasvusuunda jätkav kõige tugevam oks. Viljapuu võra joonis
Lars Levi Laestadius

Lars Levi Laestadius (ka Læstadius, 1. oktoober 1800 Norrbottenis Arjeplogi lähedal – 21. veebruar 1861) oli saami päritolu Rootsi luterlik pastor ja jutlustaja, botaanik ja usundiuurija. Laestadius sündis Rootsi kõige põhjapoolsema maakonna Norrbotteni lääneosas mägipiirkonnas. Tema isa elatas oma peret jahi, kalapüügi ja tõrvaajamisega. Pere oli vaene. Laestadiuse emakeel oli rootsi keel, aga ta oskas ka Pite saami keelt. Oma poolvenna abil, kes oli Kvikkjokkis pastor, pääses Laestadius 1820 Uppsala Ülikooli õppima teoloogiat. Seal oli ta suurepärane tudeng. Kuid ühtlasi ilmnes tema huvi botaanika vastu, mistõttu ta sai tööd botaanikaosakonnas assistendina. 1825 ordineeriti ta luteri vaimulikuks. Tema esimene kogudus oli tema kodukohas Arjeplogis, kus ta misjonärina rändas ringi kõikjal Pite jõe ruumis. 1826 sai Laestadius Rootsi kõige põhjapoolsema koguduse Karesuando pastoriks. Sel kohal töötas ta kuni 1849, mil asus Pajalasse ja oli sealne pastor kuni oma surmani. Enne Karesuandos tööleasumist abiellus ta kohaliku saami naise Brita Cajsa Alstadiusega. Nad said 12 last. Aastaga õppis Laestadius Karesuandos ära soome ja põhjasaami keele. Jumalateenistusi pidas ta tavaliselt soome keeles, mis oli selles piirkonnas kõige levinum keel, kuid vahel ka põhjasaami ja rootsi keeles. Laestadius on kirjutanud saami mütoloogiat käsitleva teose "Fragmenter i lappska mythologien" ("Lapi mütoloogia fragmendid"). Ta koostas selle Prantsusmaa saami-ekspeditsiooni ajal, mis toimus 1838–1840. Laestadius osales sellel ekspeditsioonil botaaniku, giidi ja tõlgina. Kuid seda teost ei avaldatud ekspeditsiooni ametlikus aruandes ja palju aastaid arvati, et see on kaduma läinud. Käsikirja mitu osa avastati aastail 1933–1946. Laestadius pälvis 1841 oma osaluse eest selles ekspeditsioonis esimese skandinaavlasena Prantsusmaa Auleegioni medali. Pärast 1844 toimunud usulist ärkamist rajas ta lestaadiusluse nime all tuntud luterliku äratusliikumise ja tegutses jutlustajana ka väljaspool oma kogudust. Pajalas, kuhu ta 1849 elama asus, oli vastuseis tema jutlustatavale radikaalsele kristlikule eetikale ja moraalile suurem kui Karesuandos ja kohalikele ei meeldinud ka viis, kuidas Laestadius neid nende pattude pärast kohtles. Sellepärast otsustas kohalik piiskop 1853. aastal, et jumalateenistusi tuleb hakata pidama lestaadiuslastele ja ülejäänud inimestele eraldi. Seda peetaksegi organiseeritud lestaadiusluse alguseks. Kuid laestadiuslus jäi kogu aeg Rootsi riigikiriku piiresse ega eraldunud sellest kunagi. Kui Laestadius suri, jätkas lestaadiusluse juhina Johan Raattamaa. Lars Levi Laestadiust ja tema rajatud äratusliikumist on seoses Guovdageaidnu mässuga käsitlenud saami kirjanik Johan Turi oma 1910. aastal ilmunud raamatus "Muitalus sámiid birra" ("Jutustus saamide kohta").
Vilhelmine Klementi

Vilhelmine Rosalie Klementi (18. märts (vkj)/ 31. märts 1904 Tallinn – 16. veebruar 1929 Keskvangla, Tallinn) oli Eesti Kommunistliku Noorsooühingu aktivist ja EKNÜ Keskkomitee liige. Tema kirjanduslik pseudonüüm oli Villu. Ta sündis Tallinnas vabrikutöölise peres. Ta õppis Lenderi Tütarlaste Gümnaasiumis ja Tallinna õhtugümnaasiumis (koos Johannes Lauristini, Oskar Sepre, Anton Vahtmanni, Mihkel Tulbi ja Albert Lipstaliga), mille lõpetas 1922. aastal. Töötas töölisena Tallinnas ning osales poliitilises tegevuses Noorproletaarlaste ühingus alates 1920. aastast. 1921. aastal astus ta illegaalsesse Eestimaa Kommunistlikku Parteisse, oli Eesti Kommunistliku Noorsooühingu Keskkomitee liige aastail 1921–1922. Vangistati illegaalse poliitilise tegevuse eest ning mõisteti 1922. aastal vangi (6 aastat 8 kuud sunnitööd), põgenes 8. mail 1923 Vene tänava Eeluurimisvanglast ja vangistati uuesti. Vilhelmine Klementi suri tuberkuloosi. Vilhelmine Klementi nimeline 32. Kutsekeskkool Viru väljak 2 Vilhelmine Klementi nimeline Õmblustootmiskoondis Kullamaa Keskkoolis oli Vilhelmine Klementi nimeline pioneerimalev "Surmast tugevam. Vilhelmine Klementi elulugu". Koostanud Alma Vaarman. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1960 "Surmast tugevam. Vilhelmine Klementi elulugu". Koostanud Alma Vaarman, redigeerinud Anton Vaarandi; eessõna Hendrik Allik. 2., muudetud trükk. Tallinn: Eesti Raamat, 1976. 380 lk Toomas Hiio. Kust nad pappi said? Tegelikkuse KesKus, 10/2008 Aare Kartau. "Läbi müüri vabadusse! Kuus naiskommunisti põgenesid kavala plaani abil Tallinna vangimajast". Õhtuleht, 5. mai 2021 Villu (1970). Sisukokkuvõte Eesti filmi andmebaas. Vaadatud 19. jaanuaril 2024 Eesti biograafiline andmebaas ISIK Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Anu Pallas

Anu Pallas (sündinud 12. septembril 1960 Pallasmaa külas Muhumaal) on eesti ajakirjanik. Ta lõpetas 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna žurnalistikaosakonna ja sai 2000. aastal Tartu Ülikoolis magistrikraadi väitekirjaga "Harrastusest elukutseks. Ajakirjaniku ameti kujunemine Eestis 1878-1940" (juhendaja Epp Lauk). Pallas oli 1987–1989 ajalehe Nõukogude Hiiumaa ja 1989–1993 ajalehe Hiiumaa korrespondent, 1993–1995 ajalehe Hiiumaa peatoimetaja, 1995–1997 ajalehe Pühalepa Teataja toimetaja, 1997–2001 ajalehe Hiiu Lehe toimetaja. Alates 2005. aastast on Pallas ajalehe Muhulane toimetaja, kui Vassili Auväärt toimetamisest loobus. Ta on alates 2001. aastast olnud Tartu Ülikoolis erineva koormusega teadur. "Muhu. Saaremaa. Hiiumaa" (koos Kadri Tüüri ja Bruno Paoga). 2005 Aimi Pitk (06.02.2007). "Nõmmküla külaselts Põhjarannik on avatud". Meie Maa. Originaali arhiivikoopia seisuga 19.03.2016. Vaadatud 28.03.2011. Anu Pallas Eesti Teadusinfosüsteemis Ajaleht Muhulane Muhu valla kodulehel Monika Puutsa (07.01.2005). "Muhulast toimetab Anu Pallas". Meie Maa. Originaali arhiivikoopia seisuga 13.06.2023. Vaadatud 28.03.2011.
Vene tänava eeluurimisvangla

Vene tänava eeluurimisvangla oli kinnipidamisasutus, mis asus aastatel 1821–1928, Tallinnas Vene tänav 25 hoones. Tallinna vanalinnas asuvale kinnistule paigutati vangla 1821. aastal, enne seda kasutati kinnipidamiskohana Tallinna parandusvanglat Rataskaevu tänaval. 1846. aastal tehti siseruumides esimesed suuremad kohandused, et see sobiks vanglaks; projekti autor oli arhitekt Christoph August Gabler. Aastatel 1875–1879 ehitati tagahoovi spetsiaalne neljakorruseline kongidekorpus (arhitekt Rudolf Otto von Knüpffer). Eeluurimisvangla rüüstati 1917. aasta märtsirevolutsiooni ajal. See jätkas tegevust ka Eesti vabariigi ajal, vangla likvideerimise järel 1928. aastal hakati hoonet taas elamuna kasutama. August Ustalu Elamu Vene t. 25 VANGLASUTUSED. Eeluurimise vangimaja. Vene t. 25, tel. 80., Tallinn Address Calendar 1928