Varssavi kindralkubermang

Varssavi kindralkubermang (ka Visla-äärne piirkond; poola keeles Kraj Przywiślański, vene keeles Привислинский край) oli aastatel 1867–1918 Venemaa keisririigi koosseisus olnud Poola kümne kubermangu mitteametlik nimetus. Venemaa Keisririigi koosseisus olnud Poola Kuningriigis (Kongressi-Poolas) toimunud 1863.–1864. aasta Jaanuariülestõusu tulemusena võttis Venemaa keiser Poola nominaalse iseseisvuse vähendamiseks ja venestamiseks ning poolakate iseteadvuse vähendamiseks ka Poolas suurt mõjuvõimu omanud katoliku kiriku tegevuse piiramiseks. Pärast 1863. aasta ülestõusu tühistas keiser Aleksander II seni Poolas kehtinud konstitutsiooni ning osalise iseseisvuse ning määras Poola sõjavägede ülemjuhatajaks esmalt krahv Friedrich Wilhelm Rembert von Bergi ning pärast ülestõusu mahasurumist ning rahuolukorra taastamist määras von Bergi ka Poola Haldusnõukogu liikmeks, pärast ülestõusueelse nominaalse valitseja suurvürst Konstantin Nikolajevitši lahkumist Peterburisse ka Poola asehalduriks (наместникoм); kindralkubermangu politseiülemaks määrati kindral Fjoror Trepov. 1864. aasta alguses moodustati Peterburis Poola asjade komisjon, mis koosnes viiest liikmest ning mille juhatajaks oli keiser Aleksander. 1864. aasta novembris allutati Poola Katoliku kirik Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi komisjonile, mille juhiks määrati vürst Tšerkasski, samal aastal konfiskeeriti kõik Poolas asuvad katoliku kiriku varad ning enamus kloostreid suleti. 1865. aastal kehtestati katoliku kiriku uus põhikiri, mille kohaselt Poola jagati seitsmeks – Płocki, Lublini, Sandomierzi, Kielce, Augustówi, Kujawy ja Podlaasia piiskopkonnaks, katoliku kiriku vaimulikkond hakkas saama ülalpidamist riigikassast ja 1871. aastal allutati Poola katoliku kirik Keisririigi Siseministeeriumi välisusundite departemangu alluvusse. 1875. aastal aga likvideeriti Venemaa Keisririigi ja Poola Kuningriigi vahel seni veel formaalselt kehtinud personaalunioon ning asutati ka Vene Õigeusu Kiriku Holmi piiskopkond. 1866. aastal kehtestati Poolas Venemaa Keisririigi kubermangu- ja maakonnakorraldus ning Poola territoorium jaotati senise 5 kubermangu asemel 10 kubermanguks ning 84 maakonnaks. 1867. aastal likvideeriti Poola Riiginõukogu ja 1868. aastal Poola haldusnõukogu ja Poola territooriumil tegutsenud valitsuskomisjonid (usuasjade ja hariduskomisjon, finantskomisjon ning siseasjade komisjon), selle ajani komisjonide pädevuses Poola territooriumil olnud küsimuste otsustamine viidi üle Keisririigi pealinnas Peterburis asuvate asutuste pädevusse. 1867. aastal taastati ka keisririigis kehtivad haridus ja õppeasutuste süsteem, taastati Varssavi õpperingkond ja elementaarkoolid, õpetajate seminaride ning erakoolide süsteem. 1869. aastal reorganiseeriti Varssavi kõrgem kool Varssavi ülikooliks. 1876. aastal kehtestati ka Poola õigussüsteemis Keisririigis kehtivad nõuded ning moodustati Venemaa Keisririigi õigussüsteemile omane kohtukorraldus (erandiks oli ainult vandemeeste süsteemi puudumine). Kehtima jäid Poola tsiviil-, äri- ja võlaõigusseadused. Friedrich Wilhelm Rembert von Berg, 1863–1874; Paul Demetrius Kotzebue, 1874–1880; Pjotr Albedinski, 1880–1883; Jossif Gurko, 1883–1894; Pavel Šuvalov, 1894–1896; Aleksandr Imeretinski, 1896–1900; Mihhail Tšertkov, 1900–1905.