laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Austria holokausti mälestusteenistus

Austria holokausti mälestusteenistus (Österreichischer Gedenkdienst) on Austria kohustusliku ajateenistuse riiklik asendusteenistus, mille osalised teenivad ühe aasta aega holokausti mälestuseks loodud institutsioonides. "Mälestusteenistus on töö natsionaalsotsialismi ja holokaustiga tegelevates mälestuspaikades, uurimiskeskustes ja õppeasutustes või natsionaalsotsialistliku tagakiusamispoliitika ohvrite hooldusasutustes." Teenistuse asutas Austria politoloog Andreas Maislinger 1991. aastal. Meislinger laenas algidee Saksa Aktion Sühnezeichenilt, mille ridades ta Auschwitz-Birkenau muuseumis vabatahtlikuna osales. Innsbrucki politoloog ja Braunau am Inni (Adolf Hitleri sünnilinn) lähiajaloopäevade teadusdirektor Andreas Maislinger tegi alates 1970. aastate lõpust kampaaniat seda tüüpi alternatiivteenistuse loomiseks, mille eesmärk oli harida inimesi holokausti teemal. 10. oktoobril 1980 esitles ta Austria riigitelevisiooni ORF saates "Kreuzverhor" oma visiooni "kogukonnateenistustest Auschwitzis". Tollane Austria president Rudolf Kirchschläger lükkas tema ettepaneku tagasi põhjendusega, et "austerlasel pole Auschwitzis midagi lunastada". 1991. aasta mais teavitas Austria siseminister Franz Löschnak lõpuks kirjas Maislingerit, et Austria valitsus kiidab mälestusteenistuse heaks ja et vajalikud summad annab Austria siseministeerium. 1. septembril 1992 alustas esimene mälestusteenistuja teenistust Auschwitz-Birkenau muuseumis. Sealtpeale on välismaale saadetud sadu Austria ajateenistuskohuslasi, kelle väljavalimise ja harimise eest enne välismaale saatmist vastutab Mälestusteenistuse ühing – Ajaloopoliitilise haridustöö ja rahvusvahelise dialoogi ühing (Verein Gedenkdienst - Verein für historisch-politische Bildungsarbeit und internationalen Dialog). Wolfgang Benz, Der Holocaust, München 2001. Wolfgang Benz, Barbara Distel, Hgg n., Der Ort des Terrors (Band 1–9), München 2005–2009. Werner Bergmann, Die Geschichte des Antisemitismus, München 2010. Raul Hilberg, Die Vernichtung der europäischen Juden (Band 1–3), Frankfurt am Main 1999. Till Hilmar, Ort, Subjekt, Verbrechen. Koordinaten historisch-politischer Bildungsarbeit zum Nationalsozialismus, Wien 2010. Martin Horváth, Anton Legerer, Judith Pfeifer, Stephan Roth, Hg., Jenseits des Schlussstrichs. Gedenkdienst im Diskurs über Österreichs nationalsozialistischer Vergangenheit, Wien 2002. Ruth Klüger, Weiter leben – eine Jugend, Stuttgart 2004. Primo Levi, Ist das ein Mensch? Die Atempause, München 2011. https://gedenkdienst.at/verein/selbstverstaendnis/ https://gedenkdienst.at/gedenkdienst-leisten/ehemalige/ https://gedenkdienst.at/gedenkdienst-leisten/vorbereitung/
Susanne Bartsch

Susanne Bartsch (sündinud 1951. aastal Bäretswilis) on Šveitsi päritolu Ameerika Ühendriikide seltskonnategelane ja kultuurikorraldaja. Ta elab Manhattanil Chelsea Hotelis, kust kavandab ja korraldab ekstravagantseid üritusi. Ta on tuntud haute couture'i stiilis moerõivaste kandja ja reklaamijana ning seltskonna ilmestajana mitme suurlinna ööelus, eeskätt New Yorgis. 1979. aastal lahkus ta lapsepõlvekodust Appenzelli Alpide nõlvadel ning kolis Londonisse. Seal oli tal lähedasi suhteid nii Jimmy Page'i kui ka Malcolm McLareniga. 1981. aastal kolis ta New Yorki, kus avas rõivabutiigi. SoHos tutvustas ta uusi briti disainereid ja kaubamärke, sealhulgas Vivienne Westwoodi, Leigh Boweryt, BodyMapi, John Gallianot ja Stephen Jonesi. Ta toetas mitmete noorte Ameerika disainerite käekäiku ning eelkäijana mõjutas Club Kidse. RuPaul on maininud: “Susanne Bartsch jätkas sealt, kus Warholil pooleli jäi.” Ta aitas välja elukunstnikke nagu Kenny Kenny jt. 1980. aastate lõpuks oli majandus üldiselt aeglustumas ning ägedaid rõivaid oli raskem müüa. Bartsch hakkas korraldama iganädalasi pidusid silmapaistvates New Yorgi ööklubides, nagu Savage ja Bentley's ning viimaks ka Copacabanas. 1989. aasta voguing ball kontseptsiooni eeskujul lõi Bartsch kohaliku Love Balli, millega hakati koguma rahalist toetust AIDS-iga võitlemiseks. Üritusest kujunes välja Life Ball, mida hakati korraldama Austria pealinna Viini raekojaplatsil. 1995. aastal abiellus ta kulturist David Bartoniga, neil on poeg Bailey Bartsch Barton. Paar lahutas abielu 2010. aasta lõpuks. Nad peavad maakodu Milfordi lähistel Allegheny lavamaa metsas Pocono mägedes. 2015. aastal korraldas Fashion Institute of Technology juures asuv muuseum näituse, kus eksponeeriti Bartschi kostüüme läbi aastakümnete. “Susanne Bartsch: On Top” (2017) Internet Movie Database "Athena Film Festival". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. august 2023. Vaadatud 19. augustil 2023. A Brief History of Voguing Koduleht
FK Partizan

Fudbalski klub Partizan (serbia kirillitsas Фудбалски клуб Партизан) on Serbia jalgpalliklubi, mis tegutseb riigi pealinnas Belgradis. See on spordiklubi JSD Partizan üks osakond. Klubi mängib Serbia kõrgliigas Superliga. See on mänginud Jugoslaavia või Serbia kõrgliigas kogu oma ajaloo vältel ning võitnud 47 karikat. Klubi asutati 4. oktoobril 1945. Klubi on saanud nime Teises maailmasõjas okupeeritud Jugoslaavias vastupanuliikumist juhtinud Jugoslaavia partisanide järgi. Partiziani suurim rivaal on Belgradi Crvena Zvezda ning kahe klubi vaheline rivaliteet on tuntud igavese derbina ("Večiti derbi"). Jugoslaavia kõrgliiga: Võitja (11): 1946–47, 1948–49, 1960–61, 1961–62, 1962–63, 1964–65, 1975–76, 1977–78, 1982–83, 1985–86, 1986–87 Serbia ja Montenegro kõrgliiga: Võitja (8): 1992–93, 1993–94, 1995–96, 1996–97, 1998–99, 2001–02, 2002–03, 2004–05 Serbia Superliga: Võitja (8): 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2014–15, 2016–17 Jugoslaavia karikas: Võitja (6): 1946–47, 1951–52, 1953–54, 1956–57, 1988–89, 1991–92 Serbia ja Montenegro karikas: Võitja (3): 1993–94, 1997–98, 2000–01 Serbia karikas: Võitja (7): 2007–08, 2008–09, 2010–11, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19 Jugoslaavia superkarikas: Võitja (1): 1989 Mitropa karikas: Võitja (1): 1978 Euroopa karikas Teine koht (1): 1965–1966 Ametlik koduleht
Maastikuvaldkond

Maastikuvaldkond on maastikuallprovintsi osa sarnase määravate looduslike tingimuste (pinnamood, geoloogiline ehitus ja protsessid, kliima, taimestik jne) ja kindlaksmääratud geograafilise asendiga. Eestis eristatakse Põhja-Eesti, Lääne-Eesti, Vahe-Eesti, Ida-Eesti ja Lõuna-Eesti maastikuvaldkonnad. Maastik Eesti maastikuline liigestus Maastikuüksus
Bäretswil

Bäretswil on Hinwili ringkonna vald Zürichi kantonis Šveitsis.  Bäretswil – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Neljas Brasiilia Vabariik

Neljas Brasiilia Vabariik (ka 46. aasta vabariik või Populistlik Vabariik, ametlikult Brasiilia Ühendriigid) oli Brasiilia riigikord aastatel 1946–1964. Perioodi iseloomustas sõjaväe märkimisväärne surve poliitikutele, mis päädis 1964. aasta riigipöörde ja sellega alanud sõjaväediktatuuriga. Neljanda vabariigi ajal olid järjestikku üsna lühikest aega presidendid Eurico Gaspar Dutra, Getúlio Vargas, Café Filho, Juscelino Kubitschek, Jânio Quadros ja João Goulart. Ajastu sai alguse, kui president Getúlio Vargas 1945. aastal veretu sõjaväelise riigipöördega kukutati. Vargas jäi riigipöördest hoolimata riigis neljanda vabariigi lõpuni mõjukaks. Poliitmaastikku domineeris kolm parteid: vasakpoolne Brasiilia Tööpartei (PTB), mõõdukas Sotsiaaldemokraatlik Partei (PSD) ning Vargase-vastane parempoolne Rahvuslik Demokraatlik Liit. "Religion in Latin America, Widespread Change in a Historically Catholic Region". Pew Research Center. Vaadatud 4. märts 2015.
Geograafiline asend

Geograafiline asend on mingi koha asukoht maakeral tinglike joonte (ekvaatori ja algmeridiaani) suhtes. Geograafilist asendit kirjeldatakse tavaliselt geograafiliste koordinaatide, ilmakaarte ja naabrussuhete kaudu. Loodusgeograafiline asend Majandusgeograafiline asend Poliitgeograafiline asend Rahvusvaheline geodeetiliste koordinaatide süsteem
Majandusarheoloogia

Majandusarheoloogia juurutamisega tegeles 1930. aastatel Grahame Clark, kes oli vaimustunud sellest, kuidas Skandinaavia arheoloogid uurisid esiajaloolisi kultuure koos nende keskkonnaga (koostöös geoloogide, geograafide ja palünoloogidega) ning püüdis sama lähenemisviisi Briti arheoloogiasse juurutada. Lisaks oli Grahame Clark huvitatud sotsiaalantropoloogiast, üritades selle tulemusi rakendada arheoloogias. 1955. aastal võttis ta tõsiselt eesti-soome päritolu arheoloogi Aarne Michaël Tallgreni esitatud üleskutset, et arheoloogid peaksid muinasesemete asemel hakkama uurima inimesi ja ühiskondi. 1939. aastal ilmus Grahame Clarki teos "Archaelogy and Society", milles ta tõdes, et arheoloogia peab uurima seda, kuidas muistsed inimesed elasid ning selleks on vaja analüüsida järgmisi aspekte: materiaalse kultuuri funktsionaalsust, majanduse, sotsiaalset ja poliitilist korraldust, väärtuste ja uskumuste süsteeme, uurida nende aspektide seoseid ja kuidas nad ühtses süsteemis funktsioneerisid. Lang, Valter. "Teooria areng arheoloogias" (PDF).
Ene Voore

Ene Voore (sündinud 25. novembril 1946) on eesti nahakunstnik. Ta õppis aastatel 1967–1972 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis nahkehistöö erialal. Aastatel 1972–1989 töötas spordiklubi Sport ja tootmiskoondis Vihuri kunstnikuna. Alates 1985. aastast on Ene Voore Eesti Kunstnike Liidu liige ja on Eesti Nahakunstnike Liidu liige. 1973. aastast on osalenud näitustel nii Eestis kui välismaal.[1] Ene Voore loomingut iseloomustab värviküllus ja rahvuslike geomeetriliste vormide kasutus. Voore on tuntust kogunud külalisraamatute ja auaadresside autorina, samuti kuuluvad tema loomingulisse pagasisse raamatuköited, karbid ja galanteriitooted. Ene Vooret on tunnustatud 1978. aastal pronksmedaliga Rahvamajandussaavutuste näitusel Moskvas ja 1989. aastal noore kunstniku preemiaga nahakunsti näitusel. EKL nädalakiri 26.11.21.
Miljardikosa

Miljardikosa (tähis ppb, ingliskeelsest fraasist parts per billion) on ühik, mis väljendab arvulist suhet üks miljardik tervikust: 1 ppb = 1 1 000 000 000 = 0,000 000 001 = 10 − 9 . {\displaystyle 1\,{\text{ppb}}={\frac {1}{1{\,}000\,000\,000}}=0{,}000\,000\,001=10^{-9}.} Selle ühikuga esitatakse suhtelist suurust miljardikosade arvuna (nii nagu protsentidega esitatakse sajandikosade arvu). 1 ppb = 0,001 ppm = 0,000001‰ = 0,0000001%. Enamasti väljendatakse miljardikosades kontsentratsiooni vedeliku- või gaasisegudes. Näiteks õhus võib olla naerugaasi 330 ppb. Kasutusel on ka suhtühikud: miljondikosa, tähis ppm (parts per million), 1 ppm = 10−60 triljondikosa, tähis ppt (parts per trillion), 1 ppt = 10−120 protsent promill
Lehola mõisa valitsejamaja

Lehola mõisa valitsejamaja asub Lehola külas. See paikneb näoga samas suunas kui von Gernetite 18. sajandi teises pooles ehitatud uus härrastemaja. Kuid just tänase valitsejamaja taga asub mõisa park, mis on traditsiooniliselt paiknenud mõisa härrastemaja taga. Olukorda, kus mõisa park ei paikne härrastemaja taga nagu igalpool mujal mõisates, vaid ainult külgneb, peetakse Eesti mõisaportaali (www.mois.ee) andmetel erandlikuks. Lehola mõisa parki ümbritsev kiviaed, mille jäänused on tänini säilinud, paikneb kontsentrilise ringina ümber valitsejamaja. Ka kohalik veekogu – Lehola oja – voolab läbi täna valitsemajaks hüütu külje alt. Jällegi – tavaliselt on veekogu läheduses just mõisate härrastemajad. Täna valitsejamajaks (ehitusaluse pinnaga u 250 m²) kutsutu on ehituslikust seisukohast Lehola mõisakompleksi kõige töömahukam ehitis eluruumi ruutmeetri kohta arvestatuna. Selle paekivist seinad on krohvimata olekus reeglina üle 0,75 m paksud, mis tagavad piisava soojustuse ka karmimatel talvepäevadel, aga mida on märgatavalt rohkem kui isegi uuel härrastemajal endal ja uue härrastemajaga umbes samal ajal ehitatud (tänaseks lagunenud) teenijatemajal. Sama paksud on ka kõik sisemised vaheseinad. 0,75-meetriste seinte puhul on tegu originaalse paksuse ja ajalooliselt vanema ehitusmeetodiga, kus seinte sisse on laotud seina pinnaga risti puidust prusside tükke, mida omavahel ühendades on saadud kõrguse kasvatamiseks kaldteed. Prusside jäänused on seinte sees kohati tänini olemas. Nende kõrgus välistab kasutamise laetalade või katusekonstruktsiooni osadena. Tänase valitsejamaja ehituseks oli kasutatud uue härrastemaja juures kasutatud paekiviga võrdset kvaliteeti, mis oli oluliselt parem näiteks teenijatemaja puhul kasutatust. Samuti oli teenijatemaja seinte sideaineks odavam savi kallima lubja asemel, mida on kasutatud nii uue härrastemaja kui ka praeguse valitsejamaja puhul. Niisamuti on majal teisigi omaaegseid kalleid lisasid nagu näiteks tänini säilinud mantelkorsten, mida tööliste ja teenijate majadel ei ole. Korsten on eraldi muinsuskaitse all. Arvata, et nii kapitaalset ehitist ehitati algselt kas mõisa eestöölisele või mingite majanduslike ülesannete tarvis, ei tundu olevat kuidagi põhjendatav. Vähemasti pole analoogseid kurioosumeid kirjanduses ette tulnud. Silmas pidades nii ehituslikke aspekte kui ka mõisa enda planeeringut, võib arvata, et valitsejamaja näol võib tegu olla mõisa rajamisaegse (Krämer 1626-1627) härrastemajaga, mis oli kasutusel enne von Gernetite poolt (18. sajandi teine pool) ehitatud ja tänaseks praktiliselt hävimas uut härrastemaja. Lehola mõisa valitsejamaja Kultuurimälestiste registris
James Mason (natsionaalsotsialist)

James Nolan Mason (sündinud 25. juulil 1952 Chillicothe's, Ohio osariigis) on Ameerika Ühendriikide natsionaalsotsialist. James Masoni artiklitest koostatud raamat "Siege" on kogunud kuulsust natsionaalsotsialistlikes ringkondades ja "Siege" järgijaid peetakse natsionaalsotsialismi kõige radikaalsemaks osaks. Teoses kirjeldab Mason oma kogemusi Ameerika Natsiparteis (American Nazi Party) ja Natsionaalsotsialistlikus Vabastusrindes (National Socialist Liberation Front). Seejärel arutleb Mason erinevate strateegiate üle, kuidas natsionaalsotsialism saaks võimule tõusta. Mason võtab seisukoha, et tänapäeva ühiskond on liiga mäda, et seda päästa, aga saab kiirendada selle kokkuvarisemist. Mason õhutab oma teoses vägivaldset relvastatud revolutsiooni ja kirjeldab erinevaid viise ühiskonna destabiliseerimiseks nagu näiteks vasakäärmuslike ja mustanahaliste rahutuste toetamine segaduse tekitamiseks, vee- ja elektrivõrgu halvamine, kaose tekitamine suurlinnades jne. Mason peab läbikukkunuks natsionalistlikke massiliikumisi, mis tegelevad meeleavalduste korraldamise ja lendlehtede levitamisega. Selle asemel toetab Mason detsentraliseeritud paramilitaarseid rühmitusi. 2015. aastal asutasid Masoni toetajad paramilitaarse rühmituse Atomwaffen Division. 14. märtsil 2020, pärast seda kui FBI oli arreteerinud Atomwaffeni juhtivliikmed seoses ajakirjanike ähvardamisega, teatas Mason Atomwaffen Divisioni laialisaatmisest. 2020. aasta augustis teatasid endised Atomwaffeni liikmed, et moodustavad uue rühmituse nimega Natsionaalsotsialistlik Ordu. 2021. aasta novembris teatasid osad endised Atomwaffen Divisioni liikmed, et pole rahul Natsionaalsotsialistliku Ordu ja Masoni juhtimisega ja reaktiveerivad Atomwaffen Divisioni. Mason mõistis Atomwaffeni taastamise hukka. Atomwaffen Division ja Natsionaalsotsialistlik Ordu on kuulutatud terrorirühmitusteks Kanadas ja Suurbritannias. Mason on Kanadas terroristide nimekirjas ja tal on Kanadasse sisenemine keelatud.
École normale supérieure de Lyon

École normale supérieure de Lyon (ENS Lyon) on Prantsuse grande école, mis asub Lyoni linnas. See on üks neljast prestiižsest école normale supérieure'ist Prantsusmaal. Kool koosneb kahest akadeemilisest üksusest – kunstist ja teadusest – ülikoolilinnakutega Lyonis, Rhône’i ja Saône’i jõe ühinemiskoha lähedal. Tavaliselt on ENSLi üliõpilastel pärast paljusid konkursse riigiteenistujate eristaatus eeldusel, et nad jätkavad oma riigiteenistuse karjääri. Juhan Aru, Eesti matemaatik ja luuletaja Katrina Kalda, eesti päritolu prantsuse kirjanik u cœur de l'ENS Lyon : l'école des cadors L' ENS de Lyon dans le top 10 des universités françaises Õppeasutuse koduleht
Korjaki autonoomne ringkond

Korjaki autonoomne ringkond (Korjakkia) oli haldusüksus Venemaa Kaug-Ida föderaalringkonnas. 1. juulil 2007 liideti Korjaki autonoomne ringkond ja Kamtšatka oblast Kamtšatka kraiks, kus selle territoorium moodustab Korjaki ringkonna. 20. aprillil 2006 toimunud 7,6-magnituudise maavärina epitsenter asus Tilitšiki küla lähedal. Karagini rajoon (Карагинский) Oljutori rajoon (Олюторский) Penžina rajoon (Пенжинский) Tigili rajoon (Тигильский) Suuremad rahvusrühmad on (2002) venelased (50,6%), korjakid (26,7%), tšuktšid (5,6%), itelmeenid (4,7%), ukrainlased (4,1%) ja eveenid (3,0%). Ringkonna koduleht
Rokycany

Rokycany (saksa keeles Rokitzan) on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas, Rokycany ringkonna halduskeskus. Rokycany asub Plzeňist ligikaudu 16 km idas. Rokycany asub merepinnast 362 meetri kõrgusel. Rokycanyt on esmamainitud 1110. aastal. Linnaõigused sai Rokycany 1406. aastal ja kuningalinna staatuse 1584. aastal. Kolmekümneaastase sõja ajal sai linn rängalt kannatada, kuid ehitati uuesti üles. 1757. aastal ja 1784. aastal laastasid linna suured tulekahjud. 19. sajandi teisel poolel algas Rokycanys tööstuse kiire areng. Raudteeühenduse sai Rokycany 1862. aastal. Rokycany vanalinn on alates 1992. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Rokycany Místopisný průvodce po České Republice Rokycany district travel.cz History of the town Město Rokycany Brief history of Rokycany Encyklopedia Rokycan Rokycany : právní ochrana Národní památkový ústav
Apulanta

Apulanta on soome rokkansambel, mis asutati Heinolas 1991. aastal. Apulanta albumeid on müüdud üle 500 000. Toni Wirtanen, laul, kitarr Sipe Santapukki, trummid, laul Ville Mäkinen, basskitarr, kontrabass Attack of the A.L. People (1995) Ehjä (1996) Kolme (1997) Aivan kuin kaikki muutkin (1998) Plastik (2000) Heinola 10 (2001) Hiekka (2002) Kiila (2005) Eikä vielä ole edes ilta (2007) Kuutio (kuinka aurinko voitettiin) (2008) Kaikki kolmesta pahasta (2012) Kunnes siitä tuli totta (2015) Sielun kaltainen tuote (2022) http://www.apulanta.fi/
Králův Dvůr

Králův Dvůr (saksa keeles Königshof) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Berouni ringkonnas. Králův Dvůr asub Berounist kagus, Praha kesklinnast ligi 32 km lääneedelas. Králův Dvůri on esmamainitud 1394. aastal. Tõenäoliselt rajas kuningas Václav I sinna 13. sajandi keskel mõisa. 1585. aastal ehitati mõis ümber renessansslossiks. Králův Dvůr sai aleviks 1930. aastal. Aastatel 1980–1990 oli Králův Dvůr Berouni osa. Linnaõigused sai Králův Dvůr 2004. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Základní údaje Město Králův Dvůr
Linda reisiterminal

Linda reisiterminal ehk Ülemiste ühisterminal on Tallinna lennujaama lähistele Ülemiste raudteejaama asemele rajatav transpordikeskus, kus lõppevad Rail Baltica reisiliinid. Zaha Hadid Architectsi ja ESPLANi projekteeritud terminali ja seda ümbritseva ala ehitushange algatati 2022. aasta märtsis. Kogu terminal koos lähialaga valmib Ülemistel hiljemalt 2027. aastal. https://www.err.ee/1608437015/rail-balticu-reisiterminaliga-ulemistel-kujundatakse-umber-ka-selle-lahiala ERR uudised https://www.err.ee/1608383339/ulemiste-uhisterminali-planeering-valmib-aasta-lopus ERR uudised Rail Baltic Ametlik koduleht
Česká Třebová

Česká Třebová (saksa keeles Böhmisch Trübau) on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Ústí nad Orlicí ringkonnas. Česká Třebová asub Ústí nad Orlicíst ligi 9 km lõunakagus ja Pardubicest umbes 50 km läänekagus. Linn asub merepinnast 394 meetri kõrgusel. Česká Třebovát on esmamainitud 1278. aastal. Česká Třebová vanalinn on alates 1995. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala. Česká Třebovás asub tehas CZ Loko, milles toodetakse raudteevedureid. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Česká Třebová Místopisný průvodce po České Republice The mirror of history Town Česká Třebová Česká Třebová : právní ochrana Národní památkový ústav Kontakty CZ Loko
Maria Ressa

Maria Angelita Ressa (sündinud 2. oktoobril 1963 Manilas) on Filipiinide ajakirjanik, esimene filipiinlasest Nobeli rahuauhinna laureaat. Ta on õppinud Princetoni Ülikoolis bioloogiat ja inglise keelt. Ta on veebiuudiste portaali Rappler kaasasutaja, tegevjuht ja peatoimetaja ning CNN Internationali Kagu-Aasia uuriv reporter. 2018. aastal oli ta ühena niinimetatud Valvuritest ajakirja Time aasta inimene. 2021. aastal pälvis ta koos Venemaa sõltumatu ajakirjaniku Dmitri Muratoviga Nobeli rahuauhinna. Komisjon põhjendas Ressale selle auhinna andmist sellega, et Ressa kasutab väljendusvabadust, et paljastada võimu kuritarvitamist, vägivalda ja kasvavat autoritaarsust Filipiinidel. https://www.nobelprize.org/prizes/peace/2021/press-release/ https://mariaressa.com/
Svitavy

Svitavy (saksa keeles Zwittau) on linn Tšehhis Pardubice maakonnas, Svitavy ringkonna halduskeskus. Svitavy asub Pardubicest ligikaudu 60 km kagus. Linn on nime saanud Svitava jõe järgi. Svitavy asub merepinnast 435 meetri kõrgusel. Svitavyt on esmamainitud 1256. aastal. Linn kuulus Olomouci piiskopile. 16. sajand oli linna õitseaeg, kaubandus ja käsitöö arenesid. Kolmekümneaastane sõda pidurdas mõneks ajaks linna arengut. 1781. aastal hävis tulekahjus suur osa linnast. 19. sajandil hakkas Svitavys arenema tekstiilitööstus. Teise maailmasõja järel saadeti linna saksa rahvusest elanikkond, kes moodustas 90% rahvastikust, riigist välja. Svitavy vanalinn on alates 1990. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala. Svitavy on saksa töösturi Oskar Schindleri (1908–1974) sünnilinn. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Svitavy Místopisný průvodce po České Republice Town Svitavy Městské muzeum a galerie ve Svitavách Svitavy – the birthplace of Oskar Schindler Radio Prague International, 19. oktoober 2011 Svitavy Národní památkový ústav Oskar Schindler Holocaust Encyclopedia
Lõuna

Lõuna (S) on põhi-ilmakaar, mille asimuut on 180 kraadi. Lõunas asub Päike keskpäeval. Tähis S on pärit saksa keelest Süden ja inglise keelest south.
Lenin (reisilaev 1909)

Lenin oli 1909. aastal Gdańskis ehitatud reisi- ja kaubalaev. Laeva algne nimi oli "Simbirsk". Kuni 1920. aastani töötas laev Kaug-Idas, kodusadamaks Vladivostok. 1923. aastal vahetati laeva nime ja uueks nimeks sai Vladimir Lenini auks "Lenin". 1924. aastal viidi laev Mustale merele. 24. juunil 1941 lahkus konvoi, milles oli kolm transpordilaeva ja saatjaks üks kaater, Sevastopolist. 27. juunil sõitis konvoi Krimmi poolsaare lõunatipu lähedal nõukogude miiniväljale ja "Lenin" kas sõitis miinile või torpedeeriti Rumeenia sõjalaevalt ja uppus vähem kui kümne minutiga. Umbes 500 reisijakohaga laeval oli umbes 5500 inimest. Hukkunute täpne arv pole teada, aga hinnanguliselt hukkus 2500 laeval olnut. Konvoid juhtinud lootsi mõistis sõjatribunal 1941. aasta augustis surma. Laeva kapten hukkus sama aasta novembris. Loots rehabiliteeriti 1992. aastal. Репин, Л. «Титаник» для Сталина. Комсомольская правда (01.12.2011). Суда Министерства Морского флота, погибшие в период Великой Отечественной войны 1941-1945 гг. Черноморско-азовский морской бассейн. Jossif Stalin
Põhja-Araal

Põhja-Araal on järv Kasahstanis. Järve voolab Sõrdarja jõgi ning järve väljavoolu kunagise Araali mere lõunaosasse piiratakse Kokarali tammiga.
Valentine Ligny

Valentine Madeleine Ligny (22. oktoober 1906 Avinion – 4. jaanuar 2022 Amiens) oli Prantsusmaa ülipikaealine. Alates 2021. aasta 17. detsembrist oli ta maailma ajaloo 50 vanima inimese hulgas. Surma ajal (4. I 2022) oli ta Prantsusmaal vanuselt teine ja maailmas vanuselt kuues elav inimene. Acte de naissance de Valentine Bonel, archives départementales du Pas-de-Calais, registre 3E 065/18, lk 113/327. Coline Bergeon (25. oktoober 2017). "Dame de fer". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. märts 2023. Vaadatud 27. novembril 2021. {{cite web}}: eiran tundmatut parameetrit |site= (juhend) Valentine Ligny