laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tartu Linnamuuseum

Tartu linnamuuseum on muuseum, mille eesmärgiks on koguda, säilitada, uurida ja tutvustada Tartu linna ajalugu. Muuseum asub tänapäeval aadressil Narva mnt 23. Tartu linnamuuseum on osa Tartu Linnaajaloo Muuseumidest. 2001. aastal valminud näitus "Dorpat. Jurjev. Tartu" on Tartu ajaloo museoloogiline interpretatsioon. 2020. aastal möödus 100 aastat Tartu rahulepingu sõlmimisest. Juubeliaasta puhul avati Tartu linnamuuseumis uuendatud Vabadussõja ja Tartu rahu ekspositsioon. Kuni 2000. aastani asus Tartu linnamuuseum aadressil Oru 2. Alates 30. augustist 2001 asub muuseum endises kultuurimajas, linnafolklooris ka "Katariina majana" tuntud helesinises mõisahoones Narva mnt 23. 1790. aastal valminud maja kuulus leitnant Woldemar Conrad von Pistohlkorsile. Aadliseisuse esindajana soovis ta endale luksuslikku ja moodsat, kuid samas klassikalist linnapaleed, nagu need olid levinud Madalmaades, Põhjamaades ja Saksamaal. Maja arhitekt oli tolleaegse Tartu tuntuim ehitusmeister, Rostocki päritolu Johann Heinrich Bartholomäus Walther, kes projekteeris ka Tartu raekoja ja töötas Tartus kokku üle 40 aasta. Kahekorruselise kivikatusega elumaja esimesel korrusel oli 8 tuba, eeskoda ja suur köök, teisel korrusel asus suur saal kõrval olevate salongidega. Trepid olid puust; männipuust põrandad värvitud; laed ja seinad krohvitud. Valgeks värvitud tiibuksi oli 12 ja ühe poolega uksi 21, hollandi ahjusid oli 16 ja portselanahjusid 3. Värvilistel kunstmarmorist seinatahvlitel, akende vahele paigutatud peeglite ümber, supraportidel (ukse kohal olevad raamistatud kaunistused) ja laes on rikkalik stukkdekoor Louis XVI stiilis. Louis XVI stiil esindab prantsuse varaklassitsismi, mis valitses aastatel 1760–1790 kuningas Louis XVI aegses ruumikujunduses. Esindusruumi tähtsust rõhutab rõõmus ja pidulik kujundus. Saali pruunikaspunase süüga heledast kunstmarmorist seinu kaunistavad ovaalraamis figuraalkompositsioonid ja trofeekimbud, peeglid on raamitud girlandidega (pärg, vanik). Supraportidel on portreemedaljonide raamiks lopsakate lehvidega seotud tamme- ja loorberivanikud. Roosikeste, nartsisside jt lilleõite põimingud vahelduvad nõtkete girlandidega. Peegliraamides on kesksel kohal varaklassitsismi lemmikmotiiv kraatervaas (kreeka krater, 'veinisegamisnõu'). Arheovisioon "Tartu rahu 100 linnamuuseumis". Muuseumi koduleht. Jaanuar 2020. Vaadatud 06.01.2021. Tartu linnamuuseumi koduleht
Tartu linnakodaniku muuseum

19. sajandi linnakodaniku muuseum (lühemalt Tartu linnakodaniku muuseum või linnakodaniku muuseum) on muuseum, mis asub 1740. aastatel valminud puust elumajas aadressil Jaani tänav 16. Hoone on Tartus säilinuist üks vanemaid. Muuseum on osa Tartu Linnaajaloo Muuseumidest. Muuseumi ekspositsioon on kujundatud 1830. aasta keskklassi kodaniku kodu järgi. Biidermeieri stiili interjöör ja mööbel annavad edasi saksa perekonna eluolu. Majas on elutuba ehk saal, söögituba, magamistuba ja köök. Muuseumi nätiuseruumides puudub ajastule omaselt elektrivalgus. Hoone muuseumiks restaureerimise projekti koostasid 1989. aastal arhitektid Kai Siim ja Udo Tiirmaa (ARC-Projekt). Säilinud ehitusdetailide baasil taastati hoone 19. sajandi II poole välisilme. Ajastule omase biidermeieri stiilis ajaloolise interjööri kujundas sisearhitekt Leila Pärtelpoeg. Ajaloolise interjööri rekonstruktsioon toetub dokumentaalsetele allikatele. Pärast Tartu täielikku hävitamist Põhjasõjas 18. sajandil alguses seisis suur krunt Jaani tänaval mõned aastakümned tühjalt. 1734 sai selle omanikuks abiõpetaja Gabriel Pflug, kes 1744. aastaks ehitas tänava äärde väikese puust elamu. Majas oli tuba, kolm kambrit ja ärkel. Abiõpetaja Pflugi ehitatud väikesel puumajal õnnestus üle elada kõik 18. sajandi II poole Tartu suured tulekahjud (1755, 1763, 1775). Maja säilis vaatamata 1775. aasta tuleõnnetuse-järgsele käsule lammutada kõik südalinna piirkonnas asuvad puumajad. 1782. aastal ostis krundi Rostockist Tartusse rännanud müürsepp Voss. 18. sajandi lõpukümnendil ehitas Voss õuele uue kivist elumaja (säilinud Jaani 18 vasakpoolne tiib) ning vajalikud kõrvalhooned. Aastatel 1808–1843 oli krundi omanikuks Imukvere mõisa (Palamuse kihelkond Tartumaal) rentnik Carl Schulz. Vana puust elamu sai 1828. aastaks õuepoolse laienduse. Põhiliselt sellisel kujul on hoone säilinud tänapäevani ning linnakodaniku muuseumis on näha tolleaegne ruumide planeering. 1843 ostis kahe elumaja ja suure õunapuuaiaga krundi Tallinnast tulnud tislermeister Steinberg. Tisleritöökoja tarvis ehitas Steinberg uuele elumajale parempoolse tiiva. Tema järeltulijate omandusse jäid hooned kuni 1938. aastani. 1920–1938 tegutses õuepealses elumajas Jaani 18 tisler Steinbergi tütrepojale Hugo Gottfried Masingule (1873–1939) kuulunud teadusaparatuuri konstrueerimise töökoda. Siin koostöös Tartu Ülikooli professori Johann Vilipiga valminud uut tüüpi seismograafid töötasid omal ajal 23 seismoloogiajaamas üle kogu maailma. 1940. aastal natsionaliseeriti mõlemad krundil olevad elumajad. 1989. aastal anti auväärne maja Tartu linna omandisse ja pärast põhjalikku restaureerimist avati seal 1993. aastal 19. sajandi linnakodaniku muuseum. Heivi Pullerits (2007). Linnamuuseum ja tema aeg. Tartu: Tartu Linnamuuseum. "Muuseumi lugu". Muuseumi koduleht. 2021. Vaadatud 07.01.2021. 19. sajandi linnakodaniku muuseumi koduleht
Mordvalased

Mordvalased on mordva keeli kõnelevad soome-ugri rahvad – ersad ja mokšad. Nad elavad Volga keskjooksul, mokšad lääne ja ersad ida pool. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 744 237 mordvalast, neist Mordva Vabariigis 333 112 (40,0% elanikkonnast). 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 484 450 mordvalast. Viimaste aastakümnete jooksul on mordvalaste arv kiiresti vähenenud. Veel 1979. aasta rahvaloenduse andmetel elas Nõukogude Liidus 1 191 765 mordvalast, neist Vene NFSV-s 1 111 075. Ersad ja mokšad räägivad vastavalt ersa keelt ja mokša keelt ning "erinevad mõneti ka antropoloogiliselt tüübilt ja kultuurilt." Sellegipoolest on neid nimetatud üheks rahvaks. Rahvanimetus mordvalased on teistesse keeltesse levinud vene keele vahendusel. Mordvalased ise nimetavad end ersadeks või mokšadeks ja ütlevad: "Oleme ühe pea, kuid kahe suuga rahvas." Rahva laialipaisatus, asumine väga laialdastel aladel on olulisemaid põhjusi, miks mordvalaste rahvuslik kultuur on jäänud suhteliselt vähem väljaarenenumaks kui mõne arvult väiksema, kuid kompaktselt koos elava rahva kultuur. 2003. aasta seisuga elas Eestis 562 mordvalast. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 368 mordvalast (161 meest ja 207 naist). Neist 268 emakeel oli vene keel, 10 eesti keel ja 89 muu keel (sealhulgas ersa ja mokša keel). 129 olid Eesti kodanikud. Eestis tegutseb Eesti-Mordva Selts ja Eesti-Ersa Kultuuriühing "Sjatko" (tõlkes: Säde). Terjuhhaanid Merema "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuni 2016. Vaadatud 29. juunil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Jaak Prozes:Uurali rahvad ja Venemaa 2020. aasta rahvaloendus Sirp, 10. veebruar 2023. Vaadatud 11. augustil 2023 Численность и состав населения СССР : по данным Всесоюзной переписи населения 1979 года. Москва, 1985, lk 71, 74 ENE 1. väljaanne, 5. kd, lk 223. Mordvalased. Fenno-Ugria. Kasutatud 2.01.2010 Saaremaast Sajaanideni ja kaugemalegi : kogumik. Tallinn, 1970, lk 150 EE 12. köide, 2003: 76. Statistika andmebaas.RL21442: RAHVASTIK, 31. DETSEMBER 2021 | Aasta, Elukoht, Sugu, Vanuserühm, Rahvus, Kodakondsus ning Emakeel
Jaan Kruusi bareljeef

Jaan Kruusi bareljeef on kindralmajor Jaan Kruusi bareljeef Tartus Barclay hotelli fuajees. See avati 23. veebruaril 2004. Pronksist bareljeefi autor on Airike Taniloo. Jaan Kruusi bareljeef
Ahvenalised

Ahvenalised (Perciformes) on kõige suurem kalade ja selgroogsete selts. Nad kuuluvad kiiruimsete klassi. Ahvenaliste hulka kuulub 40% kõigist kaladest, kokku üle 7000 liigi. Eesti kaladest kuulub ahvenaliste hulka 15 liiki. Ahvenaliste uimedes esineb tavaliselt ogakiiri. Kõhuuimed, kui nad on olemas, asetsevad tavaliselt rinnauimede aluste all või nendest eespool - kõril ning ei sisalda enamasti üle kuue kiire. Rinnauimede alused asetsevad kala pikitelje suhtes kaldu või perpendikulaarselt. Rasvauim puudub. Ujupõis ei ole ühendatud sooltoruga või puudub hoopis. Ammodytidae tobiaslased Gobiidae mudillased Percidae ahvenlased Pholididae võikalalased Scombridae makrellased Stichaeidae ridakalalased Xiphiidae mõõkkalalased Zoarcidae emakalalased Cichlidae kirevahvenlased Sparidae merikogerlased Loomade elu. Valgus 1979 Ahvenaliste seltsi lühikirjeldus FishBase.org-is Ahvenaliste süstemaatika
Miina Härma monument

Miina Härma monument asub Tartus Miina Härma Gümnaasiumi ees. Monument on püstitatud Miina Härma mälestuseks. See avati helilooja 120. sünniaastal detsembris 1984, avamise puhuks kirjutas luuletuse Lehte Hainsalu. Monumendi autor on Juta Eskel. Miina Härma hauamonument Helle Vider. "Avati Miina Härma mälestusmärk". Edasi, 12. detsember 1984. M. Härma monument
Miina Härma hauamonument

Miina Härma hauamonument asub Miina Härma haual, Tartus, Raadi kalmistul. Monumendi autor on Aleksander Eller. Monument paigaldati 1965. aastal Miina Härma hauamonument kultuurimälestiste riiklikus registris Miina Härma (1864-1941) haud
Mart Saare monument (Tartu)

Mart Saare monument on mälestusmärk, mis on loodud helilooja Mart Saare mälestuseks. 1982. aastal valminud monumendi autor on skulptor Aime Kuulbusch-Mölder. Monument asub Tartus Kooli tänaval. Mart Saare monument (Tallinn) M. Saare monument
Gilbert Keith Chesterton

Gilbert Keith Chesterton (29. mai 1874 – 14. juuni 1936) oli 20. sajandi alguse mõjukas inglise kirjanik. Tema mitmekülgne ja mahukas looming hõlmas ajakirjandust, luulet, biograafiaid, apologeetikat, ulmet ja detektiivilugusid. "Sinine rist" (The blue cross; novellid Sinine rist; Kolm tapariista; Jumala vasar). Inglise keelest tõlkinud Marta Strandberg. Sari" Looduse universaal-biblioteek", nr 30, Loodus, Tartu 1928, 64 lk "Saladuslik aed" (The secret garden; kriminaaljutud Saladuslik aed ja Kummalised sammud). Inglise keelest tõlkinud Anna Mägi. Sari "Looduse universaal-biblioteek", nr 105, Loodus, Tartu 1930, 64 lk "Isa Browni lugusid". Inglise keelest tõlkinud Edith Roks. Tallinn, Loomingu Raamatukogu 1958, nr 32, 62 lk "Saladuslik aed". Kirjastus Sünnimaa, Viljandi 1990, 16 lk "Isa Browni lugusid ja teisi jutte" (tõlgitud raamatutest: The Penguin complete Father Brown; Selected stories; Stories, essays and poems). Inglise keelest tõlkinud ja järelsõna: Kersti Unt. Eesti Raamat, Tallinn 1992, 335 lk (Kordustrükk: Tallinn : Varrak : Eesti Päevaleht, 2013) "Isa Browni saladus" (kriminaaljutud). Tõlkinud Kersti Unt. Sari "Mirabilia", Eesti Raamat, Tallinn 2000, 168 lk "Püha Franciscus Assisist" (St. Francis of Assisi). Tõlkinud Jaanus Sarapuu; järelsõna: Philippe Jourdan. Sari Klassikalised lood, Eesti Raamat, Tallinn 2007, 192 lk "Õigest usust: esseed" Tõlkinud Tiia Rinne. Tallinn: Kuldsulg, 2011, 215 lk "Mees, kes oli Neljapäev: luupainaja" Tõlkinud ja järelsõna: Peeter Veltson; toimetanud Hille Lagerspetz. Tallinn: Eesti Raamat, 2012, 174 lk Harald Peep, "Nii et suled lendavad. Kilde kirjanike poleemikakultuurist". Ilmamaa, Tartu 2001, lk 138–144 ("Kui vaidlesid Gilbert Keith Chesterton ja Theodore Dreiser") Maria Kozõreva, "Relatives or strangers? Ch. Dickens and G. K. Chesterton about America" – Interlitteraria 11, vol. 2 / ed. Jüri Talvet, Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus 2006, lk 446–457 Ants Oras, Gilbert Keith Chesterton., Akadeemia 1937, nr 1, lk 50–57; loetav ka digiteeritud ajakirjanduse portaalis Digar
169

169. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 110. aastad 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad- 160. aastad - 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad Aastad: 164 165 166 167 168 - 169 - 170 171 172 173 174 ... ... Lucius Verus ...
170

170. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad Aastad: 165 166 167 168 169 - 170 - 171 172 173 174 175 ... ... ...
171

171. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad Aastad: 166 167 168 169 170 - 171 - 172 173 174 175 176 ... ... ...
172

172. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad Aastad: 167 168 169 170 171 - 172 - 173 174 175 176 177 ... ... ...
173

173. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad Aastad: 168 169 170 171 172 - 173 - 174 175 176 177 178 ... ... ...
174

174. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad Aastad: 169 170 171 172 173 - 174 - 175 176 177 178 179 ... ... ...
175

175. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad Aastad: 170 171 172 173 174 - 175 - 176 177 178 179 180 ... ... Avidius Cassius
176

176. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad Aastad: 171 172 173 174 175 - 176 - 177 178 179 180 181 ... ... ...
177

177. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad Aastad: 172 173 174 175 176 - 177 - 178 179 180 181 182 ... ... ...
Multiversum

Multiversum on kõikide võimalike universumite hulk. Mõiste "multiversum" leiutas 1960. aasta detsembris Andy Nimmo. "Multiversum" on tuletatud sõnast "universum", mis tähendab kõike, mis on ("uni" - üks, "multi" - mitu). Seega tähistab multiversum kõiki, mis on. Seega mõistetakse tänapäeva füüsikas universumi all ühte kõiksust, enamasti meie universumit - ainsat jälgitavat universumit. universum
178

178. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad Aastad: 173 174 175 176 177 - 178 - 179 180 181 182 183 ... ... ...
Tänapäev

Tänapäev on kirjastus Tallinnas, mis alustas tegevust 1. septembril 1999. Kirjastuse põhivaldkondadeks on ilukirjandus, ajaloo- ja teatmekirjandus, elulood, laste- ja noortekirjandus, terviseraamatud ning huumor. Tänapäev on nime saanud 1930. aastatel ilmunud ajakirja järgi, kuid ei oma selle väljaandega muud seost. 2000. aastal kirjastas Tänapäev 45 raamatut, 2001. aastal oli see arv 60, 2005. aastal 92 raamatut ning 2011. aastal ilmus 125 raamatut. 2015. aastal kirjastati umbes 140 ja 2017. aastal umbes 150 teost. Peamiselt annab kirjastus välja ilukirjandust. Aimekirjanduses on rõhk kvaliteetsetel ajaloo- ja teatmeraamatutel, mis käsitlevad nii uuemat kui ka vanemat ajalugu. Viimastel aastatel on Tänapäev olnud kõige suurem eestikeelse luule kirjastaja. Tänapäev on tuntud ka vanade fotode ja postkaartide põhjal koostatud pildialbumite kirjastajana. Tänapäeva juht on Tauno Vahter. Kirjastus on välja andnud raamatusarju "Punane raamat", "Minu esimene raamat", "Tänapäeva noorsooromaan" ja "Looduse lood". Tõlgitud ilukirjandus ilmub peamiselt sarjas "Punane raamat", mis koondab selliste tunnustatud kirjanike loomingut nagu Oscar Wilde, Kurt Vonnegut, Albert Camus, Franz Kafka, Paul Auster, Günter Grass, Ian McEwan, John Irving, Mihhail Bulgakov, Anton Tšehhov jpt. Uute tõlgete kõrval ilmub ka populaarsema klassika kordustrükke. Tänapäev avaldab ka kriminaalromaanisarju, kus on ilmunud näiteks Georges Simenoni, Dashiell Hammetti, M. C. Beatoni, Boriss Akunini ja Robert van Guliku teosed. Eestikeelse lastekirjanduse sarjas "Minu esimene raamat" avaldatakse omamaiste autorite teoseid; tänu sellele on saanud oma loomingut tutvustada mitu uut lastekirjanikku ja lasteraamatute illustraatorit. Sarja "Tänapäeva noorsooromaan" teosed on mõeldud peamiselt teismelistele. Kirjastus Tänapäev on korraldanud nii romaani- kui ka jutuvõistlusi. Koostöös Eesti Lastekirjanduse Keskusega korraldatakse alates 2000. aastast algupärase noorteromaani võistlust. Esimese võistluse võitis Aidi Valliku käsikiri „Kuidas elad, Ann?". 2020. aastal toimus noorteromaanivõistlus juba üheteistkümnendat korda. 2021. aastal toimus kümnendat korda lastejutuvõistlus "Minu esimene raamat". 2008. aastast korraldab kirjastus romaanivõistlust (2008. aastal võitis sekke Angela Hofberg romaaniga "Ikkagi", 2010. aastal Avo Kull romaaniga "Haigla", 2011. aastal Janka Lee Leis romaaniga „Vihmasaatjad", 2013. aastal Esta Aksli romaaniga "Ane", 2015. aastal Kaur Riismaa romaaniga "Pimeda mehe aiad"). 2021. aastast korraldatakse ka krimiromaanivõistlust. Raun, Miikael (30. jaanuar 2024). "Gert Raudsep: kas viskame püssi põõsasse ja lõpetame elamise?". Eesti Päevaleht. Vaadatud 30. jaanuaril 2024. http://www.tnp.ee/uudised?id=51 http://www.tnp.ee/uudised?id=65 http://www.tnp.ee/uudised?id=74 Kirjastuse Tänapäev koduleht
Varrak (kirjastus)

Varrak on Tallinnas tegutsev raamatukirjastus. Varrak loodi 1991. aastal. Esimesel aastal ilmus 4 brošüüri ja järgmisel aastal 12 pehmes köites väljaannet. Aastatega on kirjastus kasvanud ja 2020. aastatel ilmub aastas umbes 200 raamatut. Lisaks tõlke- ja Eesti ilukirjandusele avaldab kirjastus ajalooraamatuid, aimeraamatuid, ja tarberaamatuid. Kirjastuse nõukogu juhatab loomisest peale Maret Maide, direktor on Priit Maide. Kirjastuse peatoimetaja on Krista Kaer ja teadustoimetaja Marek Tamm. 2017. aasta seisuga oli Varrak Eesti suurima käibega ilukirjanduse väljaandja. 1993. aastal ilmus kirjastuse esimene kõvas köites romaan – Daphne du Maurier' "Rebecca" –, mis pani aluse Varraku kõige vanemale sarjale "Varraku ajaviiteromaan". Selles sarjas on ilmunud üle saja romaani (1993–1999 ilmus 50 raamatut, pärast 1999. aastat on ilmunud 235 raamatut). 1994. aastal hakkas Varrakus ilmuma sari "Iiris" (28 raamatut), mis hiljem jagunes kaheks sarjaks: "20. sajandi klassika" (aastast 2000 on ilmunud 51 raamatut). Sarjas "20. sajandi klassika" ilmuvad tunnustatud kirjanike romaanid. "Moodne aeg" (aastast 2001 on ilmunud 116 raamatut). Sarjas "Moodne aeg" ilmuvad tunnustatud kirjanike romaanid. "20. sajandi klassika" sarjas on ilmunud Albert Camus', James Joyce'i, Franz Kafka, Iris Murdochi, Evelyn Waugh', Joyce Carol Oatesi ning paljude teiste kirjanike romaane. 1996. aastast ilmub sari "F" (144 raamatut). "F-sarjas" ilmub peamiselt ulmeklassikat, kuid ka uuemaid fantaasia- ja ulmeraamatuid. 1996. aastast ilmub sari "Aken maailma" (8 raamatut). 1997. aastast ilmub sari "Salatoimikud" (10 raamatut). 2016. aastast ilmuv sari "Aegumatud armastuslood" (40 raamatut). Sari "Aegumatud armastuslood" avaldab peamiselt romaaniklassika tõlkeid. 1996. aastast ilmuv sari "Inimene ja ajalugu" (17 raamatut). Sari "Inimene ja ajalugu" vahendab eesti keelde 17.–20. sajandil elanud suurkujude biograafiaid. 1996. aastast ilmuv sari "Ajalugu. Sotsiaalteadused" (28 raamatut). Sarjas "Ajalugu. Sotsiaalteadused" avaldati ajaloo ja kultuuriantropoloogia oluliste raamatute eestindusi. 2001. aastast ilmuvasse sarja "Roheline raamat" kuuluvad ökoloogiateemalised raamatud. 2010. aastast ilmuv sari "101 Eesti.." pakub teaberaamatuid eri elualadelt (nt Mart Laari "101 Eesti ajaloosündmust", Toomas Kukke "101 Eesti lille", Tristan Priimäe "101 Eesti filmi" jne). 2013. aastast ilmuvas sarjas "Roheline Eesti" avaldatakse teaberaamatuid Eesti looduse kohta (nt Ain Vellaku ja Andres Tõnissoni "Eesti koopad", Tarmo Pikneri "Eesti orhideed", Erkki Õunapi ja Urmas Tartese "Eesti päevaliblikad" jne). Varrakule kuulub 1998. aastal asutatud Suur Eesti Raamatuklubi, millel on ligikaudu 35 000 liiget. Agatha Christie (Agatha Christie Ldt.) teosed J. K. Rowlingu teosed (sh Harry Potteri romaanisari) Varrak (kirjastus 1919) (Eesti kirjastus 1919–1928) Varak (Eesti kirjastus 1925–1941) Merilin Pärli: "Raamatukirjastamise äri jääb aasta-aastalt õhemaks" ERR, 17. august 2018 https://varrak.ee/kontakt/kirjastusest/ Varraku koduleht
Põšma jõgi

Põšma (vene Пышма) on jõgi Venemaal, Tura parempoolne lisajõgi. Põšma saab alguse Kesk-Uuralist Uurali idanõlvadelt 290 m kõrgusest Isseti paisjärvest, mis asub Jekaterinburgist põhjas Verhnjaja Põšma linna juures. Jõgi voolab ida suunas Sverdlovski ja Tjumeni oblastis Taga-Uuralimaa madalikul ja Lääne-Siberi madaliku lääneserval. Jõe pikkus on 603 km, valgala pindala 19 700 km². Jõe ääres asuvad Verhnjaja Põšma, Zaretšnõi, Belojarski, Kamõšlovi, Suhhoi Logi, Põšma ja Talitsa linn. Jõgi toitub 60% ulatuses lumest. Kevadine suurvesi on aprillist maini. Suvel põhjustab vihm tulvavesi. Keskmine vooluhulk on 34 m³/s, maksimaalne vooluhulk umbes 1300 m³/s, minimaalne vooluhulk umbes 2 m³/s. Jõgi külmub novembri esimesel poolel, jääkate sulab aprilli teisel poolel. Alamjooksul on hulgaliselt meandreid. Seal on jõgi umbes 50 m lai ja 3 m sügav. Jõel parvetatakse metsa. Jõe vett kasutatakse tööstuslikus veevarustuses. Jõel on kolm või kaks veehoidlat. Belojarski veehoidlat kasutab Belojarski tuumaelektrijaam. Jõgi on väga saastatud. Jõgi Venemaa veeregistris
Co-edition

Co-edition ehk co-production on trükitehnika. Co-edition tehnikas väljaandeid trükitakse kahes osas: kõigepealt neljavärvitrükis pildiline osa ja siis tekstiline. Meetodi peamine pluss on rahaline kokkuhoid mitmekeelsete trükiste puhul. Pärast pildilise osa trükkimist söödetakse poognad uuesti trükimasinasse ja trükitakse peale erinevates keeltes tekstid. Suurem osa Eestis müüdavatest co-edition raamatutest valmistatakse Hiinas, Tšehhis, Slovakkias, Itaalias, Hispaanias, Saksamaal, Ungaris või Singapuris.