laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Siplase looduskaitseala

Siplase looduskaitseala on looduskaitseala Saare maakonnas Saaremaa vallas. Kaitseala hõlmab 206,7 ha. Siplase looduskaitseala keskkonnaregistri kood on KLO1000588. Siplase looduskaitseala eesmärk on kaitsta: elupaigatüüpe: lubjarikkal mullal kuivad niidud, sinihelmikakooslused, allikad ja allikasood, lääne-mõõkrohuga lubjarikkad madalsood, liigirikkad madalsood, vanad loodusmetsad, soostuvad ja soo-lehtmetsad ning siirdesoo- ja rabametsad; liike, millest üks on pisitigu (Vertigo sp). Siplase looduskaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 22. novembril 2014)
Estonian Journal of Ecology

Estonian Journal of Ecology oli ökoloogiaalane teadusajakiri, mida andis välja Eesti Teaduste Akadeemia Kirjastus. Ajakiri ilmus iseseisva väljaandena aastail 2008–2014. Enne seda ilmus ajakiri nimega Proceedings of the Estonian Academy of Sciences: Biology, Ecology. Varem ilmus sisu Eesti Teaduste Akadeemia Toimetistes ja nõnda loeb väljaanne enda ajaloo alguseks 1952. aastat. Ajakirja koduleht
Eesti Teaduste Akadeemia Kirjastus

Eesti Teaduste Akadeemia Kirjastus (inglise keeles Estonian Academy Publishers) on Eesti Teaduste Akadeemia kui avalik-õigusliku juriidilise isiku asutus. Kirjastus tegutseb alates 1. jaanuarist 1994. a, mil hakkas välja andma Eesti Teaduste Akadeemia teadusajakirju, erinevatel aegadel ka raamatuid, monograafiaid, kogumikke ja aastaraamatuid. Täna on kirjastuse põhitegevuseks Eesti Teaduste Akadeemia täielikult avatud juurdepääsuga (Open Access) ja rahvusvaheliselt eelretsenseeritavate teadusajakirjade väljaandmine. Acta Historica Tallinnensia Estonian Journal of Archaeology Estonian Journal of Earth Sciences Linguistica Uralica Oil Shale Proceedings of the Estonian Academy of Sciences Trames Kirjastuse koduleht
Viieristi looduskaitseala

Viieristi looduskaitseala on looduskaitseala Saare maakonnas Saaremaa vallas Viieristil. Kaitseala hõlmab 378 ha. Kaitseala geograafilised koordinaadid on 58° 0′ N, 22° 10′ E. Viieristi looduskaitseala keskkonnaregistri kood on KLO1000437. Viieristi looduskaitseala moodustati aastal 1965. Kaitseala eesmärk on ökosüsteemi seisundi ja looduslike protsesside ning haruldaste liikide kaitse. Kaitseala on loodud Koltsi järve, unikaalse allikasoo (Viieristi allikasoo) ja sealsete haruldaste taimekoosluste, Litoriinamere rannaastangu, Viieristi luidete ning kaitsealuste liikide kaitseks. Kaitseala paikneb Litoriinamere ranna-astangul ning selle jalamil. Astangu kõrgus on 24-27 m ja selle jalamil levib 10-50 m laiuse vööndina lubjarikas allikasoo. Alalt on leitud 22 kaitsealust taimeliiki (püramiid-akakapsas, jugapuu, luuderohi, tömbiõieline luga jt). Koltsi järv on ajutine veekogu, mis täitub veega ainult kevaditi ja kestvate sadude korral. Järve nõo piirkonnas esineb allikaid. Pesitsevad linnuliigid: Bubo bubo, Caprimulgus europaeus, Coracias garrulus, Crex crex, Grus grus, Haliaeetus albicilla, Picus canus, Podiceps auritus, Sterna paradisaea, Tetrao tetrix Kahepaiksed: Rana arvalis Kaitsealused taimeliigid: puittaimed: Taxus baccata, Malus sylvestris, Hedera helix, Daphne mezereum, Myrica gale, Sorbus rupicola orhideed: Dactylorhiza russowii, Ophrys insectifera, Listera cordata, Dactylorhiza incarnata, Dactylorhiza fuchsii, Dactylorhiza maculata, Epipactis atrorubens, Epipactis helleborine, Epipactis palustris, Gymnadenia conopsea, Listera ovata, Neottia nidus-avis, Orchis militaris, Platanthera bifolia, Platanthera chlorantha teised soontaimed: Ajuga pyramidalis, Ajuga reptans, Cladium mariscus, Cardamine hirsuta, Draba muralis, Gymnocarpium robertianum, Ranunculus nemorosus, Vicia cassubica, Scabiosa columbaria, Juncus subnodulosus, Pulsatilla pratensis, Huperzia selago samblad: Leucobryum glaucum
Valter Klein

Valter Klein (pseudonüüm Karl Roobas; 9. märts 1892 Tartu – 3. märts 1925 Tallinn (Nõukogude Liidu saatkond)[viide?]) oli Eesti kommunist. Valter Klein sündis 1892. aastal Tartus töölisperekonnas, aastatel 1910–1913 õppis Tartus maalrite koolis, misjärel töötas maalrina Soomes ja Petrogradi miinitehases. Esimese maailmasõja ajal liitus poliitilise tegevusega, 1917. aastal astus ta VSDT(b)P-sse ning sõdis Vene kodusõjas Punaarmees 1919. aastani. Pärast Vene kodusõda töötas Vene-Eesti-Läti piiri komissarina ja seejärel Petrogradi eestlaste-kommunistide tööartelli juhatuse esimehena. V. Klein tegi kaastööd Petrogradis ilmunud ajalehele Edasi ja oli ajakirja Oras üks asutajaid.[viide?] 1923. aastal suunati V. Klein Eestisse illegaalsele poliitilisele agitatsioonitööle, 1. detsembrist 1924 sai temast Eestimaa sõjakomitee esimees ning võttis osa 1924. aastal toimunud riigipöördekatsest. Ta kuulus riigipöörde peastaapi, olles määratud sõja-revolutsioonikomitee esimeheks mässu edu korral, sai 1. detsembri riigipöördekatse ajal sai haavata. Detsembrimässust osavõtnu, kommunist Johannes Mänd (1890 Oudova – 1961) riigiarhiivis hoitavate mälestuste järgi jõudis ta ülestõusu läbikukkumise järel pärast seiklusi ja öiseid rännakuid lõpuks Tartumaalt pealinna, ning suundus Pikale tänavale saatkonna ukse juurde ning sisenes. Johannes Mänd on meenutanud, et Vene saatkonda põgenenud kommunistid said endile seal varjupaigaks kütteruumi keldri.[viide?] Dokumendi järgi suri Klein seal keldris kopsupõletikku ning tema surnukeha valmistas teistele põgenikele peavalu – mida sellega ette võtta? Lõpuks maeti lahkunu samasse keldri põranda alla. Argo Ideon, Kommunistid põgenesid Vene saatkonda Tallinnas, Postimees, 1. september 2012 Valter Klein Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Estonian Journal of Earth Sciences

Estonian Journal of Earth Sciences on Eesti Teaduste Akadeemia Kirjastuse väljaantav teaduslik geoloogia-, geograafia- ja okeanograafiaajakiri. Ajakirja koduleht
Estonian Journal of Archaeology

Estonian Journal of Archaeology ('Eesti arheoloogiaajakiri') on Eesti Teaduste Akadeemia ajakiri, mis ilmub koostöös Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudi ning Tallinna Ülikooli arheoloogia teaduskoguga. Ajakiri ilmub aastast 1997. Estonian Journal of Archaeology on avatud juurdepääsuga (Open Access) eelretsenseeritav teadusajakiri, mis avaldab inglise ja saksakeelseid arheoloogiateemalisi teadusartikleid Põhja-Euroopa ja eriti Baltimaade piirkonna arheoloogiliste leidude ja uurimuste kohta. Kõik artiklid on tasuta juurdepääsuga ajakirja kodulehel. Ajakirja peatoimetaja on alates selle asutamisest Valter Lang. Ajakirja kirjastab Eesti Teaduste Akadeemia Kirjastus. Ajakirja koduleht Estonian Journal of Archaeology, Google Books
Polaris (kiiljaht)

Polaris on veerandtonnise võistlusväärtusega (IOR) purjejaht, mis loodi 1984. aastal. Neid kiiljahte toodeti aastatel 1985–1995 Tallinna Spordilaevade tehases (kõnekeeles ka VERF). Polarise standardmõõdud: Pikkus: 7,62 m Kaal: 1500 kg Kiil: 630 kg Süvis: 1,6 m Masti pikkus: 11 m Groot: 21,1 m² Foka: 8,5 m² Genua: 15,2 m² I=8,21 m J=2,5 m P=9,4 m E=3,75 m SL=8,20 m SMW=4,70 m Polaris Yachts, Tehnilised andmed Eesti Polariste veeb Racing boat used for Quarter Ton Cup between 1967 et 1996, with IOR rating Quarter Ton Class
Pjotr Verjovkin

Pjotr Verjovkin (vene keeles Пётр Владимирович Верёвкин, Pjotr Vladimirovitš Verjovkin; 5. jaanuar 1862 Vilno – 18. veebruar 1946 Itaalia) oli Venemaa riigitegelane. Ta oli keiser Nikolai II aegne jäägermeister, tõeline riiginõunik, Hrodna kubermangu rüütelkonna peamees, Kaunase ja Vilniuse kubermangu kuberner ja viimane Eestimaa tsiviilkuberner 6. detsembrist 1915 kuni 19. märtsini 1917. Alates 1919. aastast elas ta Leedus. Pjotr Verjovkini abikaasa oli Sofia Ellis (vene keeles Софья Александровна Эллис). Tal oli kaks tütart: Marija Verjovkina, abielus Kluge (Мария Петровна (Клугэ) Веревкина) Anastassija Verjovkina, abielus Istomina (Анастасия Петровна (Истомина) Веревкина) geni.com Окружение Николая II End. Eestimaa kuberneri Verjovkini juubel. Vaba Maa, 26. august 1932, nr. 200, lk. 2. Toompea lossist – kabaree lavale. Esmaspäev, 13. veebruar 1928, nr. 7, lk. 5.
2004. aasta India ookeani maavärin

2004. aasta India ookeani maavärin ehk Suur Sumatra-Andamani maavärin‎ oli maavärin, mis leidis aset 26. detsembril 2004 kell 00:58:53 maailmaaja järgi (kell 7:58:53 kohaliku aja järgi). Maavärina epitsenter oli India ookeanis Sumatra põhjaosast lääne pool. Maavärina põhjustas subduktsioon. Maavärina magnituud oli 9,1. See oli võimsaim maavärin pärast 9,2-se magnituudiga suure reede maavärinat 1964, mille kese oli Alaska lähedal, ning võimsuselt neljas alates 1900. aastast. Maavärin tekitas tsunami, mida nimetatakse sageli Aasia tsunamiks. Tsunami laastas Indoneesia, Sri Lanka, India, Tai ja teiste maade randu. Lained jõudsid ka Somaaliasse, mis asub maavärina epitsentrist 4500 km kaugusel. Randu üleujutavate lainete kõrgus oli kuni 30 meetrit. Tsunami tagajärjel hukkus üle 230 000 inimese. Soome president Sauli Niinistö elas koos oma pojaga tsunami üle Tais lambiposti külge klammerdudes. Osborne, Hannah (24.03.2017). "Boxing Day tsunami: The facts about the 2004 Indian Ocean disaster" (inglise). International Business Times. Vaadatud 14.09.2017. "Rootsi ajakirjandus tervitas Soome uut presidenti kui kangelast", ERR uudised, 7. veebruar 2012 Fotod ja videod
Black Sonic

Black Sonic on Liechtensteini ansambel. Mäthi – vokaal Marco Gassner – kitarr Raimund Tschol – basskitarr, vokaal Roland Testi – trummid 2003 – Rockstar EP 2005 – The Broken EP 2006 – Out of the Light - Into the Night 2009 – 7 Deadly Sins 2005 – The Official Bootleg 2006 – "Leave Me Alone" Koduleht MySpace
Lancasteri väin

Lancasteri väin on väin Kanadas Nunavutis. Väinast põhja pool on Devoni ning lõuna pool Baffini ja Somerseti saar. Väinast ida pool asub Baffini laht, lääne pool Barrow' väin ja edela pool Prince Regenti väin. Lancasteri väin moodustab Loodeväila idaosa. Väin on üheksa kuud aastas jääga kaetud. Lancasteri väinas elab palju loomi: vaalad (narval, valgevaal, grööni vaal), loivalised (viiger, habehüljes, grööni viiger, morsk), jääkaru ja merelinnud (põhjatirk, kalakajakas, jää-tormilind, krüüsel, randtiir, vandelkajakas, lumehani). Loomarohkust seletab asjaolu, et väinas elavate harilike jääturskade hulka hinnatakse 30 tuhandele tonnile ja enamik loomi püüab neid. Lancasteri väinale andis nime maadeavastaja William Baffin 1616 oma ekspeditsiooni ühe rahastaja James Lancasteri auks. Ka teiste rahastajate Smithi ja Jonesi järgi nimetas ta väina. 1818. aastal loobus John Ross oma ekspeditsiooniga väina läbimast, kui talle tundus, et ta näeb väina blokeerivaid kaljusid. Arvatavasti olid need jäämäed. Kanada riik uuris Lancasteri väina põhjalikult 1930. aastatest 1950. aastateni. Juhtumisi tarvitati selleks Teises maailmasõjas kasutatud raskepommituslennukeid Avro Lancaster, mis olid kohandatud kaardistamiseks.
Estonian Journal of Engineering

Estonian Journal of Engineering oli Eesti Teaduste Akadeemia Kirjastuse väljaantav teaduslik inseneriteaduste alane ajakiri. Ajakirja temaatika haaras ka materjaliteadust, ehitusmehaanikat, elektroonikat, informaatikat. 2014. aastast ilmub sisu Eesti Teaduste Akadeemia Toimetistes. Seda anti välja koostöös Tallinna Tehnikaülikooli, Tartu Ülikooli, Tallinna Ülikooli ja Eesti Maaülikooliga. Ajakirja koduleht
Anatoli Tšaikovski

Anatoli Iljitš Tšaikovski (vene Анатолий Ильич Чайковский; vkj 1. mai / 13. mai 1850 Alapajevsk – vkj 20. jaanuar / 2. veebruar 1915 Peterburi) oli Venemaa riigitegelane, jurist, helilooja Pjotr Tšaikovski noorem vend. Anatoli Tšaikovski oli keiser Aleksander III ja Nikolai II aegne tõeline riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 4. aprillist 1891 kuni 6. juunini 1892 ja Nižni Novgorodi kubermangu asekuberner 6. juunist 1892 kuni 21. aprillini 1895. Heliloojast vend Pjotr Tšaikovski pühendas talle 1878. aastal oma "Kuus romanssi" ("Шесть романсов"). "www.tchaikovsky-research.net: Anatolii Tchaikovsky". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. juuli 2009. Vaadatud 14. juunil 2009. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 28. oktoober 2014. Vaadatud 14. juunil 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "www.tchaikovsky-research.net: Six Romances". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. detsember 2009. Vaadatud 14. juunil 2009.
Nõmme-Kindluse

Nõmme-Kindluse on ajalooline raudteejaam Tallinnas Nõmme linnaosas, Peeter Suure merekindluse objekt. Jaama ligidal on vedurite ringdepoo (1919). Hoone on kultuurimälestis. Nõmme-Kindluse raudteejaam oli Peeter Suure merekindluse kitsarööpmelise raudtee peajaam. Peajaam valmis 1913–1914 ja oli kasutusel aastani 1920, mil Liiva-Vääna liin anti tsiviilkasutusse ja hoone läks üle erakättesse (tegutses saunana). Tänapäeval on seal elamu. Kultuurimälestiseks (number 8847) tunnistas hoone kultuuriminister 18. augustil 1997. Jaamahoone asub tänapäeval aadressil Vääna tänav 17. Hoone on ehitatud paekivist, väike, T-kujulise põhiplaaniga, ühekorruseline ja viilkatusega. Paekvaadritest puhtalt laotud fassaadi ilmestavad tellistest laiad nurgapilastrid, segmentkaaravade piirded ja kitsad rõhtvööd. Vaksalis olid teenistujate ameti- ja eluruumid. Lisaks veetornile püstitati jaama ka puidust abihooneid. Liiva – Nõmme-Väikse raudtee Tallinna–Vääna raudteeliin Nõmme-Väike Eesti raudteejaamad: vanu fotosid Aivo Aia ja Mehis Helme kogust. Tänapäev, 2003. Lk. 131 Mälestis nr. 8847. Kultuurimälestiste riiklik register. Jaam: Nõmme-Väike. Eesti kitsarööpmelised raudteed. Eesti raudteearhitektuur. Estonica Käesoleva otsuse eelnõu eesmärgiks on teha Tallinna Linnavalitsusele ülesandeks esitada 1. septembriks 2008 endise Esimese Juurdeveoraudtee ja Peeter Suure merekindluse raudtee trassile rajatava kergeliiklustee planeering koos projekti eelarvega. Tallinna Linnavolikogu, November 2007. Raudteearhitektuuri ajaloost ja säilitamisest. Koostajad: Martin Jänes, Mari Loit. Muinsuskaitseamet. Tallinn, 2006 Nõmme-Kindluse kultuurimälestiste riiklikus registris
Alfred Strickholm

Alfred Strickholm (3. juulil 1928 New York – 2. september 2021) oli Eesti päritolu Ameerika Ühendriikide biofüüsik ja füsioloog. Ta õppis Chicago Ülikoolis. Ta tegeles elektrofüsioloogiaga ning arendas mikroelektroodide meetodit raku ainevahetuse ja membraaniprotsesside uurimisel. Alates 1966. aastast oli ta Indiana Ülikooli professor füsioloogia alal ja õpetas seal meditsiiniüliõpilasi 34 aastat, kuni jäi 2000. aastal pensionile. Ta oli tegev keskkonnaorganisatsioonis Sierra Club. Tema vanemad olid eestlased Daniel ja Rosalie Strickholm, kes kandsid hoolt selle eest, et poeg saaks väga hea hariduse. Alfred Strickholm elas suure osa elust USA Indiana osariigis Bloomingtonis. Ta oli peaaegu 70 aastat abielus Lee (Plocher) Strickholmiga. Nende pojad on Steve Strickholm ja Peter Strickholm ning tütar Julie Strickholm Presnell. Juhani Püttsepp 1998. Professor Strickholm tuli koju 100 aastat. Postimees.[alaline kõdulink] Dr. Alfred Strickholmi elulugu veebilehel Allencares.com. Vaadatud 23.03.2022.
Vahhi keel

Vahhi keel on pamiiri keelerühma vahhi rahva keel, mida kõneleb umbes 9100 inimest Pakistanis, 9566 Afganistanis (2000. a), 6000 Hiinas ja 7000 Tadžikistanis . vahhi keeles - x̌ik zik [hikk zikk] vene keeles - Ваханский язык inglise keeles - Wakhi, Wakhani, Wakhigi, Vakhan, Wakhani, Tadžikistanis, Afganistanis ja Gojalis Hunza oru ülaosas - Guhjali Vahhi keel on muistses Wakhani maakonnas tänapäeval levinud Pakistanis kirde Chitralis Baroghili kuru ja liustiku piirkonnas, Gojalis Hunza oru ülaosas Gulmitist Hiina ja Afganistani piirini, Shimshali, Ishkomani ja Chupursani orus ning Chitralis Yarkhuni orus Hiinas Xinjiangis ehk Ida-Turkestanis Pishanist lõunasse jäävais mägedes ja Taxkorgani Tadžiki Autonoomses Ringkonnass - eelkõige Daftaris, Tadžikistanis Pamiiri mägedes Mägi-Badahšanis, Afganistanis: 64 külas Pamiiri mägedes Ishkashimist Panji jõe vasakkaldal Wakhani kurus Sarhadi külani (73E kandis) keskusega Khandudis, kust enamik on pagenud laiali Pakistani ja võib olla, et ka mujale Afganistani. Gojali, Ishkomani, Yasini, Yarkhuni ning Tadžikistanis ja Hiinas räägitavad ida-, lääne- ja keskmurre on vastastikku arusaadavad ka eri riikidest pärit kõnelejate vahel. Ühissõnavara: Ishkoman - Gojal 84%, Yasin - Gojal 89%, Ishkoman - Yasin 91%. Pakistanis õpetatakse vahhi keelt algkoolis ladina tähestikul põhinevas kirjakeeles. On vahhikeelne raadiosaade. Mehed ja noored oskavad küllaldaselt urdu keelt. Seevastu ääremaadel räägib urdu keelt naistest alla poole ja veel vähem vanureid. Vanem põlv ja Gojali piirkonna segakülade elanikud oskavad burušaski keelt. Afganistanis oli emakeelne kirjaoskus alla 1%. Praeguseks võivad viimasedki kõnelejad olla riigist põgenenud. Hiinas hõlmatakse neid tadžiki rahvuse koosseisu. Räägivad ka Hiina riigikeelt. Tadžikistanis on neist emakeele kõnelejaid veel 70%, laste seas 60%. Kirillitsal põhinevat kirjakeelt eriti ei tarvitata. Emakeelest peavad lugu, kuid kirjakeeleks on tadžiki keel. (Jazgulami, šugni ja vahhi keele andmed on kahtlaselt sarnased ega pruugi olla tõesed.) Vahhi keele omapäraks on tserebraalsed konsonandid ja täishääliku pikkuse sõltuvus tema asendist sõnas. Vahhi keeles säilinud ergatiivse konstruktsiooni jäänused on keele praeguses arengujärgus kaotamas sidet öeldise transitiivsusega. Nimisõnad on käänduvad ainult mitmuses, kus neil on kaks käändevormi. Omadussõnad ei käändu. Ainsuse 1. isiku asesõnal on neli käänet, ainsuse 2. isiku asesõnal kolm käänet. Teistel asesõnadel on kaks käänet või nad ei käändu üldse. Tavaliselt selgub sõna roll lauseliikmena tema asendist lauses. Tegusõnade vormide aluseks on olevikutüvi ja minevikutüvi. http://www.ethnologue.com/show_language.asp?code=wbl Ethnologue Lorimer D.L.R. The Wakhi Language. L., 1958; Пахалина Т. Н. Ваханский язык. М., 1975; Грюнберг А. Л., Стеблин-Каменский И. М. Языки восточного Гиндукуша. Ваханский язык. М., 1976; Пахалина Т. Н., Лашкарбеков Б. Б. Ваханский язык. // Языки мира. Иранские языки. Т. 3. М., 2000; Стеблин-Каменский И. М. Этимологический словарь ваханского языка. СПб., 1999. Vahhi keele kasutusala iseloomustus (inglise keeles)
Varnæs

Varnæs (saksa keeles Warnitz) on küla Taanis Lõuna-Taani piirkonnas Åbenrå vallas Åbenrå lahest lõunas Sundevedi poolsaarel Gråstenist 10 km põhjas, Varnæsi kihelkonna keskus. Elanike arv on 467 (2014), 2007. aastal elas seal 474 inimest. Külas on Varnæsi kirik. Nime on esmamainitud kujul Warnæs (1231) kuningas Valdemar II maaraamatus eraldi kuningamõisana Sundevedi poolsaarel. Nimi pärineb vanataani sõnast wara ('põhiliselt suviseks karjatamiseks mõeldud maa väljaspool küla piire') ja sõnast næs ('nina'). Blåkrogvej Bækvej Damgade Gamle Skole, Gammel Skolevej Gammel Kirkevej Hipholm Kausager Kirkevej Linde Allé Nørregade Nørskov Smedegade Søndergade Varnæs Lærkevej Varnæsvej Varnæsvigvej Vestergade Vibevej GeoNames Den Store Danske
Cartagena

Cartagena on mitme linna nimi: Cartagena Hispaanias Murcia autonoomses piirkonnas. Selle järgi on nimetatud: Cartagena, Colombias Bolívari departemangu keskus Cartagena del Chairá Colombias Caquetá departemangus. Linna koordinaadid: N 1° 21' W 74° 50'. Cartagena Tšiilis Valparaiso piirkonnas San Antonio provintsis Poblado de Cartagena Kuubal. Linna koordinaadid: N 22° 26' W 80° 26' Cartagena Mehhikos. Linna koordinaadid: N 17° 54' W 95° 25' Cartagena Mehhikos. Linna koordinaadid: N 17° 27' W 93° 25' Cartagena Filipiinidel. Linna koordinaadid: N 9° 49' E 122° 23' Cartagena Filipiinidel. Linna koordinaadid: N 8° 34' E 123° 44' Cartagena protokoll, bioloogilise ohutuse kokkulepe
Eestis kaitstavate sammalde loend

Eestis on kitse alla võetud mitmed sammaltaimede liigid. Ångströmi turbasammal – kõrv-turbasammal – laiuv mütshellikuke – lubi-juuslehik – mugul-pungsammal – randi tupssammal – ripstanukas – saagjas kübesammal – väike ebaulmik – väike ehmik juus-kiilsirbik – kurruline tuhmik – meri-lõhistanukas – püstlehine jõhvsammal – tume kulbik allika-vesitiivik – dalarna vesisammal – harilik valvik – kurdsammal – lainjas põikkupar – longus rippsammal – mustpeasammal – pintsel-vesisirbik – põhja-roodik – roheline kaksikhammas – süstjas skapaania – ulmik-vesisammal – vesi-kiilsirbik – ümaralehine tömptipp looduskaitse all olevad liigid Eestis
Marcel Chevalier

Marcel Chevalier (28. veebruar 1921 Montrouge – 8. oktoober 2008 Vendôme) oli viimane Pariisi timukas aastail 1976–1981 kuni surmanuhtluse kaotamiseni. Sel ametikohal sooritas ta 1977. aastal kaks viimast hukkamist Prantsusmaal, viimasena giljotineeris ta 10. septembril 1977 Marseilles Hamida Djandoubi.
Varnæsi kirik

Varnæsi kirik (Skt. Petri kirik) on Varnæsi kihelkonna kirik Taanis Åbenrå vallas Varnæsi külas. Kiriku aadress on Kirkevej 20. Kirik on algselt ehitatud romaani stiilis . Altarimaal pärineb umbes 1475. aastast . Kiriku kõrval on keskaegne puidust kellatorn . Lauritz Albert Winstrupi projekti järgi ehitati kirik 1888 tugevasti ümber . Den Store Danske "Kiriku veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. detsember 2008. Vaadatud 17. juunil 2009. Åbenrå valla vaatamisväärsused[alaline kõdulink] Den Store Danske Koguduse koduleht fotodega Kiriku ajalugu ja interjöör fotodega Åbenrå valla vaatamisväärsused (esimene foto)
Polaris

Polaris võib tähendada mitut asja. Polaris (kiiljaht) Polaris (kino) Stella Polaris – Põhjanael Polaris, arktilisel ekspeditsioonil hukkunud laev. Polaris (ekspeditsiooni-kruiisilaev) - end. Öresund, Lindblad Polaris, Polaris, National Geographic Polaris Polaris (tiibur) Polesje tüüpi tiiburlaev Tartus Polaris oli Eestis 1920. aastatel tegutsenud kindlustusselts.
Sarikoli keel

Sarikoli keel on pamiiri keelte šugni-jazgulami alarühma keel, mida kõneleb umbes 16 000 inimest Hiinas Ida-Turkestani edelaosa Sarikoli orust lõunasse jäävais mägedes, Taxkorgani linnas ja selle ümbruses. Afganistanis ja Tadžikistanis räägitavad šugni murded pole neile arusaadavad. SOV = alus + sihitis + öeldis. Sarikoli keelt räägib enamus Hiina tadžikke, kellest ülejäänud räägivad vahhi keelt. Iraanis, Afganistanis ja Tadžikistanis nimetatakse tadžikkideks hoopis kaugemaid sugulasrahvaid. Keeleoskus on hea igas vanuserühmas. Seda õpetatakse algkoolis. On olemas grammatika ja sõnaraamat. Kirjaoskus hiina ja uiguuri keeles võib olla 15–52%. Mingil määral osatakse ka kirgiisi ja farsi keelt. Pärineb ilmselt muistselt Pamiiri mägede Sarikoli (色勒库尔) kuningriigilt. Sarikolid Sarikoli keel Ethnologue.com (inglise)
Albert Gustaf Dahlman

Albert Gustaf Dahlman (sündinud Anders Gustaf Dalman, 17. veebruar 1848 Norberg – 30. juuli 1920 Stockholm) oli viimane Stockholmi timukas 1885. aastast kuni surmani. Alates 1887. aastast oli ta ainus Rootsis tegutsev timukas. Ta sooritas kuus hukkamist, sealhulgas viis kirvega ja ühe giljotiiniga, viimase 23. novembril 1910. Pärast tema surma kaotati Rootsis surmanuhtlus.
Hiina tadžikid

Tadžikid on üks ametlikult tunnustatud Hiina vähemusrahvusi. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas Hiinas 41 028 tadžikki. Enamik Hiina tadžikke räägib sarikoli keelt. Ülejäänud räägivad vahhi keelt. Iraanis, Afganistanis ja Tadžikistanis nimetatakse tadžikkideks hoopis kaugemaid sugulasrahvaid. http://www.china.org.cn/english/features/EthnicGroups/136950.htm
Tadžikid

Tadžikid (tadžiki keeles тоҷикон todžikon) on iraani rahvas, Tadžikistani põhirahvus (6 373 800, 80% elanikest). Tadžikkide koguarv on hinnanguliselt 15-20 miljonit. Räägivad tadžiki keelt, Afganistanis dari keelt. Tadžikkide hulgas on levinud sunniitlik islam. Tadžikke elab ka Iraanis, Afganistanis ja Hiinas. Seal nimetatakse tadžikkideks ka mitmeid teisi iraani keeli kõnelevaid rahvaid. Venemaa Föderatsioonis elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 200 303 tadžikki. Hiina tadžikid räägivad sarikoli ja vahhi keelt. "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 7. septembril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)