Harju-Jaani kihelkond

Harju-Jaani kihelkond (lühend HJn, Rootsi valitsusajal Sayentacken, saksa keeles Kirchspiele St. Johannis in Harrien) oli ajalooline kihelkond Harjumaal Tallinnast kagu pool ja Eestimaa kubermangu Harju kreisis. Maavalla Koda nimetab kihelkonda Sahataguse kihelkonnaks. Taani hindamisraamatus polnud Saiataga nimetatud veel kui kihelkond, vaid küla, mis kuulus Revala Rebala ehk Räpälä (Repel) muinaskihelkonda. Sagentake (Saha-taguse) koosnes muinasaja lõpul ja keskajal kolmest osatiskülast - Mägise, Keskvere ja Vaase, kõik kokku 43 adramaad. Kihelkonda on ajalooallikates nimetatud kui: 1241 Saintakæ, 1254 Sagentake, 1393 Sagentaken, 1424 Sagentake, 1508 Saye mit den Gütern (mõisatega), 1519 sunte Johannes kerspel, 1765 Johanni oder Seyntacken. 1249. aastal doteeris Erik IV Adraraha Tallinna toomkirikule kokku 40 adramaad, 1254. aastal kuulus juba kogu Saintake (ehk Sagentake) piirkond Tallinna piiskopile, st kokku 43 adramaad. Kirikukihelkond (mainitud 1322), kuhu ehitati kihelkonnakirik, moodustati 14. sajandil. Hiljem hakati kiriku nimipühaku järgi seda kutsuma Jaani kihelkonnaks, millele lisati täiend Harju-, et eristada teistest samanimelistest. 19. sajandi esimesel poolel kuulusid kihelkonda mõisad: Harju-Jaani kirikumõis Anija mõis, Aruküla mõis, Haljava mõis, Prangli ja Aksiga, Kambi mõis, Kehra mõis, Kiviloo mõis Perila mõis, Peningi mõis, Raasiku mõis, Retla mõis. Kaserahu mõis (Birkenruh), poolmõis, eraldati Kose kihelkonna Pikva mõisast 1884. aastal, Kaunisaare mõis (Kaunisaar), poolmõis, eraldati Peningi mõisast 1815. aastal, Paasiku mõis (Pasik), poolmõis, eraldati Jõelähtme kihelkonna Jägala mõisast 1858. aastal, Uus-Võhmuta mõis (Neu-Wechmuth), poolmõis, eraldati Võhmuta poolmõisast, Võhmuta (Wechmuth), poolmõis, eraldati Perila mõisast 1895. aastal. Kehra-Kaunissaare vald (Kedder und Kaunissaar) (1866–1880) Haljava vald (Hallinap) (1866–1890) Paasiku vald (Pasik) (1866–1890) Aruküla vald (Arroküll) (1866–1891) Kambi-Raasiku vald (Kampen und Rasik) (1866–1891) Kiviloo vald (Fegefeuer) (1866–1891) Perila-Rätla vald (Pergel und Rettel) (1866–1891) Anija vald (Annia) (1866–1898) Peningi vald (Penningby) (1866–1898) Kehra vald (Kedder) (1866–1890) Anija vald (Annia) (1898–) Peningi vald (Penningby) (1898–) Raasiku vald (Rasik) (1898–). Tänapäeva Raasiku alevik ja Kehra linn asuvad Harju-Jaani kihelkonna maadel. Harju-Jaani Eesti Kodanike Komitee Rebala kihelkond Vello Salo, Oleg Roslavlev, Eesti kihelkonnad a. D. 1520, Tuna 4/2007 Perila Veskimäel kuuleb pajatusi ja vanu pillilugusid. Maavalla Koja koduleht, 23.08.2006. (Kasutatud 23. veebruaril 2011.) Matthias Johann Eisen, Daani hindamise raamat. III. Repel kylaekund., Daani hindamise raamat = Liber census Daniae, 1920, lk 67 Julius Põldmäe, Jõelähtme kihelkond ja vald, Tallinn 1994, lk 26 Harju-Jaani, [KNR] Dictionary of Estonian Place names, www.eki.ee Kersti Markus, Keskaegsed maavaldused - uus allikas arhitektuuriuurijale, Acta Historica Tallinnensia 10, 2006 Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 56–57. Märt Uustalu, Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal, Tallinna Ülikool Harju-Jaani kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Nigolas Loone, Harju-Jaani kihelkonna ajalugu Põhjasõjast kuni pärisorjuse kaotamiseni (1700-1816) Harju-Jaani kihelkonnast Eesti mõisaportaalis Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 423–427. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 56–57.