laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Roskilde toomkirik

Roskilde toomkirik on kirik Roskildes Taanis. Tõenäoliselt just praeguse toomikiriku asukohas asus juba rohkem kui 1000 aastat tagasi puust kirik, mille lasi ehitada Harald Sinihammas. Ühtki jälge sellest kirikust pole leitud. Umbes 1000. aasta paiku asendati puust kirik kivist ehitatud kirikuga. Selle ehitas patu lunastamiseks kuningas Knud Suure õde Estrid (Knud Suur oli tapnud Estridi abikaasa, Ulf Jarli). 1080. aasta paiku õnnistati sisse uus kirik, mille ehitas piiskop Svend Normand. Pole täpselt teada, kas selle kiriku püstitamine algas piiskop Vilhelmi juhtimisel ja lõpetati Svend Normandi poolt või olid need kaks eraldi kirikut: üks, mille ehitas Estrid ja teine, mille ehitas Svend Normand. Umbes 1100. aasta paiku ehitati ümber katedraali nn Arnoldi (piiskop Arnoldi järgi) müür. Praeguse, tellistest kiriku ehitamist alustati piiskop Absaloni juhtimisel 1170ndatel. See oli aeg, mil telliste valmistamise kunst jõudis Taani. Roskilde toomkiriku ehitamise alguse dateering põhineb võrdlemisel teiste sarnaste ehitistega, peamiselt Sorø kloostrikirikuga, mille kohta on teada, et selle ehitamist alustati pärast 12. sajandi keskpaika. Pikkade arutelude tulemusel 1800ndatel jõuti järeldusele, et katedraal on ehitatud sarnaselt Prantsuse katedraalidega, üleminekuajal romaani stiililt gooti stiilile, ent Roskilde katedraal on siiski kodumaise karakteriga – seda eeskätt tänu materjalide valikule – ning on sügavalt mõjutatud kohalikest traditsioonidest üksikute ehitusdetailide disainis. Katedraali ehitus kestis rohkem kui 100 aastat. Märkimisväärseid muudatusi tehti juba ehituse ajal, esimese 30 aasta jooksul pärast ehitamise algust. Suurimad muudatused võrreldes plaanidega enne ehituse algust tehti 1200ndate alguses. Sel ajal domineeris gooti stiil. Kiriku põhiosa valmis 1280. aastal. Alates sellest ajast on kirikut laiendatud mitmete kabelite ja kodadega. Alates 1995. aastast on Roskilde toomkirik UNESCO maailmapärandi nimistus. Rosendal, A., Høyer, D. Roskilde Domkirke / Roskilde Cathedral. Guide. 2017
Tarkuseraamat

Tarkuseraamat on müütiline raamat eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg". Seda on mainitud eepose üheksateistkümnendas loos (Sarvik-taadi aheldus, Õnneaeg, Pidu ja Kalevi tarkusraamat, Sõjateated). Kalevipoeg aheldas põrgus Sarviku, võttis kaasa tema varakambrist neli kotitäit kulda ja hõbedat ning naasis maa peale kuristiku koopasuu kaudu, kus teda Alevipoeg oli kolm nädalat oodanud. Seejärel istuti sõpradega Lindanisas lustima, hõiskama ja mõdu jooma. Lapu tark Varrak oli teejuhiks tulnud Lennuki tagasisõidul maailma otsast. Varrak oli selle tasuks peale kulla ja hõbeda küsinud: Pane palgaks peale hinna, Mis sul kodu kütke′essa Seina küljes seisenekse!" Kalevipoeg oli nõus ning Varrak käis nüüd tema kojas ringi ning leidiski midagi, mis oli seina küljes: "Leidsin kirjalehekesi, Raudakaanel raamatuda Kindla ahelate kütkes. Anna luba aruasja, Vana kirja kaasa võtta!" Lustiline Kalevipoeg ei teadnud aga, kuhu vana Kalev oma pika elu pärandusest tululikke tarkusi oli lasknud üles panna. Vastavalt varem antud lubadusele võis Varrak aheldatud kirjatöö kaasa võtta. Keegi ei teadnud, kus vastavad võtmed raamatu avamiseks on. Varrak teadis küll, kus võtmed, aga tark ei andnud seda teada. Vaatamata Sulevipoja ja Olevipoja manitsustele väärt raamatut mitte loovutada, jäi Kalevipoeg endale kindlaks. Aga raamatus oli sees: Kallim veel kui kuld ja hõbe Seisis kütkendatud kirjas Vanaaegne vaba põli, Meie meestepoege priius...... Kalevipoeg. Üheksateistkümnes lugu
Päikeseloojang (maal)

„Päikeseloojang“, tuntud ka kui „Vennad“ („Brüder“), „Õhtumaastik kahe mehega“ („Abendlandschaft mit zwei Männern“), on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teos. Seepiad „Mondaufgang“, paber, seepia, Ermitaaž (u 1835–1837) „Zwei Jünglinge bei Mondaufgang am Meer“, paber, seepia, Puškini muuseum "Friedrich, Caspar David. 1774-1840 | Sunset (Brothers)". hermitagemuseum.org (inglise ja vene). Ermitaaž. Vaadatud 5.08.2018.{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Kloostrihoone tammikus

„Kloostrihoone tammikus“ on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teos. Detail Detail Helmut Börsch-Supan, Karl Wilhelm Jähnig: Caspar David Friedrich. Gemälde, Druckgraphik und bildmäßige Zeichnungen, Prestel Verlag, München 1973, ISBN 3-7913-0053-9. (Werkverzeichnis) Werner Busch: Caspar David Friedrich. Ästhetik und Religion. Verlag C. H. Beck, München 2003. Carl Gustav Carus: Lebenserinnerungen und Denkwürdigkeiten. Gustav Kiepenheuer Verlag, 2 Bände, Weimar 1965/1966. Hilmar Frank: Aussichten ins Unermessliche. Perspektivität und Sinnoffenheit bei Caspar David Friedrich. Akademie Verlag, Berlin 2004. Christina Grummt: Caspar David Friedrich. Die Zeichnungen. Das gesamte Werk. 2 Bde., München 2011. Nina Hinrichs: Caspar David Friedrich – ein deutscher Künstler des Nordens. Analyse der Friedrich-Rezeption im 19. Jahrhundert und im Nationalsozialismus. Verlag Ludwig, Kiel 2011. Sigrid Hinz (Hrsg.): Caspar David Friedrich in Briefen und Bekenntnissen. Henschelverlag Kunst und Gesellschaft, Berlin 1974. Werner Hofmann: Caspar David Friedrich. Naturwirklichkeit und Kunstwahrheit. C. H. Beck Verlag, München 2000, ISBN 3-406-46475-0. Jens Christian Jensen: Caspar David Friedrich. Leben und Werk. DuMont Verlag, Köln 1999. Detlef Stapf: Caspar David Friedrichs verborgene Landschaften. Die Neubrandenburger Kontexte. Greifswald 2014, netzbasiert P-Book Birgit Verwiebe: Caspar David Friedrich – Der Watzmann. SMB DuMont, Köln 2004. Herrmann Zschoche: Caspar David Friedrich. Die Briefe. ConferencePoint Verlag, Hamburg 2006.
Kaks meest kuud vaatlemas

"Kaks meest kuud vaatlemas" on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teoste sari. Dresdeni Albertinumis asuv versioon (1819–1820) arvatakse olevat sarja esimene teos. Versioonid „Mees ja naine kuud vaatlemas“, Alte Nationalgalerie, u 1824, 34 cm × 44 cm „Kaks meest kuud vaatlemas“, Metropolitani Kunstimuuseum, u 1825–1830, 34,9 cm × 43,8 cm Werner Busch, Caspar David Friedrich. Ästhetik und Religion Munich: Beck, 2003, p. 179. Helmut Börsch-Supan, Karl Wilhelm Jähnig: Caspar David Friedrich. Gemälde, Druckgraphik und bildmäßige Zeichnungen, Prestel Verlag, München 1973, ISBN 3-7913-0053-9 (Werkverzeichnis) Werner Busch: Caspar David Friedrich. Ästhetik und Religion. Verlag C. H. Beck, München 2003 Hilmar Frank: Aussichten ins Unermessliche. Perspektivität und Sinnoffenheit bei Caspar David Friedrich. Akademie Verlag, Berlin 2004, S. 212 Christina Grummt: Caspar David Friedrich. Die Zeichnungen. Das gesamte Werk. 2 Bde., München 2011 Jens Christian Jensen: Caspar David Friedrich. Leben und Werk. DuMont Verlag, Köln 1999 Kasper Monrad: Friedrich and Two Danish Moonwatchers. In: Kat. Ausst. Caspar David Friedrich Moonwatchers. The Metropolitan Museum of Art, New York 2001, S. 23–29. Detlef Stapf: Caspar David Friedrichs verborgene Landschaften. Die Neubrandenburger Kontexte. Greifswald 2014, netzbasiert P-Book Werner Sumowski: Caspar David Friedrich Studien. Franz Steiner Verlag, Wiesbaden 1970
Charles Percy Snow

Charles Percy Snow (15. oktoober 1905 – 1. juuli 1980) oli inglise kirjanik, teadlane (füüsikalise keemia alal) ja poliitik. 1961 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia välisliikmeks Snow, C. P. 1968. Võimu telgitagused. (Tõlkinud Urve Lehtsalu.) Tallinn: Eesti Raamat. Snow, C. P. 1990. Surm purjede all. (Tõlkinud Linda Ariva.) (Põnevik.) Tallinn: Eesti Raamat. Snow, C. P. 2017. Kaks kultuuri ja teadusrevolutsioon. (Tõlkinud Mart Trummal.) [Koos teosega Jerome Kagan, Kolm kultuuri.] (Avatud Eesti raamat.) Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.
Eesti NSV Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kool

Eesti NSV Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kool (ka Tallinna Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kool) oli 1946–1988 Tallinnas tegutsenud spordikool. Kool oli ENSV Spordiühingute ja -organisatsioonide Liidu Tallinna Linna Nõukogu alluvuses. Kooli eesmärk oli koolitada tippsportlasi Nõukogude Liidu, sh Eesti NSV koondvõistkondadele. Kool avati 1946 nime all Tallinna Noorsoo Spordikool. 1967 korraldati kool ümber Tallinna Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kooliks. 1988 korraldati kool ümber koondiseks Eesti Sport. Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Eesti NSV Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kool (vaadatud 05.08.2018) Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Eesti NSV Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kool
Kanava

Kanava on Soome ajakiri, mida annab välja Otavamedia. Ajakiri ilmub 8 korda aastas. Ajakiri hakkas ilmuma 1933 ja aastani 1968 kandis see nime Suomalainen Suomi. 1969 ühendati see ajakiri ajakirjaga Valvoja ja uueks nimeks sai Suomalainen Suomi-Valvoja. 1970 sai ajakirja nimeks Aika. Aika ilmus aastani 1973. 1973 hakkas Aika asemel ilmuma ajakiri Kanava. ... 1997–2008 Seppo Zetterberg 2009– Ville Pernaa
Aika

Aika (soome keeles 'aeg') võib tähendada järgmist: Aika on ajakirja Kanava varasem nimi ...
Romanov

Romanov võib tähendada järgmist: Romanov on venepärane perekonnanimi Romanovid oli Venemaa tsaaririigi ja Venemaa keisririigi valitsejatedünastia Romanov-Borissoglebsk on Venemaa Tutajevi linna varasem nimi Romanova
Modern

Modern oli kino Tallinnas aadressil Tartu maantee 4. Hoone projekteeris Edgar Kuusik. Kino juht oli Brahmann. Kino hävis 1944. aasta märtsipommitamise käigus.[viide?] Tallinna kinode loend Mihkel Salk, Ülevaade Eesti kinomööbli arengust 20. sajandil, kino Sõpruse kinotoolide restaureerimine, Tartu Kõrgem Kunstikool. Mööbliosakond, Tartu 2014. (vaadatud 06.08.2018) http://www.efis.ee/et/varamu/bibliograafia/eesti-kino--ja-filmialaste-artiklite-bibliograafia-1918-1940 (vaadatud 06.08.2018) Pilk filmilinale. Ekraanid löövad heledama. Kinohooaeg algab „täiskäiguga“, Uus Eesti nr.230, 23. august 1938, lk 6
Kõrgemägi

Kõrgemägi on mitme Eesti kõrgendiku nimi: Kõrgemägi (Otepää vald) Kõrgemägi (ka Märdi linnamägi) (Otepää vallas) Kõrgemägi (ka Kooraste Kõrgemäe hiis) (Võru maakonnas) Tõrma Kõrgemägi (Lääne-Viru maakonnas) ... Kõrgemäe tänav Viljandis
EFL League One

English Football League One (lühendatult League One, sponspori järgi Sky Bet League One) on Inglismaa jalgpalli tugevuselt kolmas liiga ja The Football League'i tugevuselt teine liiga. League One'i esimene hooaeg toimus 2004–2005. Enne seda oli alates 1992. aastast Inglismaa jalgpalli tugevuselt kolmas liiga Football League Second Division ja alates 1920. aastast Football League Third Division. Liigas mängib 24 klubi, kes igaüks kohtub vastasega kaks korda, korra kodus ja korra võõrsil. Nii mängib iga meeskond liigas ühel hooajal 46 mängu. Hooaja lõpus liigas kaks enim punkte kogunud võistkonda tõusevad Inglismaa esiliigasse ja kohtadele 3.–6. jäänud meeskonnad selgitavad veel omavahel ühe edasi jõudva meeskonna. Neli viimast meeskonda langevad neljandasse liigasse EFL League Two. Hooajal 2023–2024 mängivad liigas järgmised klubid: Koduleht
Venemaa Teaduste Akadeemia (1917–1925)

Venemaa Teaduste Akadeemia (vene keeles Российская академия наук) oli Venemaa Vabariigi, Venemaa Nõukogude Vabariigi ja Nõukogude Liidu teadusakadeemia aastatel 1917–1925. Varsti pärast Veebruarirevolutsiooni, 1917. aasta mais, toimunud Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia üldkogul võeti vastu otsus akadeemia ümbernimetamiseks Venemaa Teaduste Akadeemiaks. Esimest korda Venemaa akadeemiate ajaloos valis akadeemia ise endale presidendi. Selleks sai geoloog Aleksandr Karpinski, kes jäi akadeemia juhiks kuni surmani (1936). 1925. aasta juulis NSV Liidu Kesktäitevkomitee ja NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu ühismäärusega nimetati akadeemia ümber NSV Liidu Teaduste Akadeemiaks. Aleksandr Fersman, mineraloog, geokeemia alusepanijaid Abram Joffe, füüsik, kutsutud "nõukogude füüsika isaks" Vladimir Komarov, botaanik ja geograaf Aleksei Krõlov, matemaatik, mehaanikateadlane ja laevaehitaja Aleksandr Ljapunov, matemaatik ja mehaanikateadlane Franz Loewinson-Lessing, petrograaf, lõpetanud Tartu ülikooli Nikolai Marr, orientalist, kaukasoloog ja filoloog Sergei Oldenburg, orientalist (indoloog) Aleksei Pavlov, geoloog ja paleontoloog Wilhelm Radloff, orientalist (turkoloog) ja etnograaf Aleksei Severtsov, bioloog, loomade evolutsioonilise morfoloogia alusepanijaid Vladimir Steklov, matemaatik ja mehaanikateadlane Pjotr Struve (Pierre Struve), majandusteadlane ja sotsioloog Fjodor Uspenski, bütsantsoloog Jakov Uspenski (James Victor Uspensky), matemaatik Fjodor Štšerbatskoi, orientalist (budoloog, indoloog ja tibetoloog) Vladimir Vernadski, biogeokeemia alusepanija Pavel Vinogradov (Paul Vinogradoff), medievist ja õigusteadlane Venemaa Teaduste Akadeemia Большой Энциклопедический словарь. dic.academic.ru
Rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel

Rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (inglise keeles International Convention for the Safety of Life at Sea, lühendatult SOLAS) on rahvusvaheline merendusleping (konventsioon), kus on kirja pandud ohutuks meresõiduks vajalikud miinimumnõuded laevade ehitamisele, seadistamisele ja käitamisele. Konventsiooni praegu kehtiv versioon on aastast 1974 (tuntud ka kui SOLAS 1974) ja see jõustus 25. mail 1980. Eesti ühines konventsiooniga 11. veebruaril 1992. "International Convention for the Safety of Life at Sea (SOLAS), 1974". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. veebruar 2017. Vaadatud 6. augustil 2018. eRT SOLAS 78/95, täiendatud 1988 – 1974. aasta rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel 1988. aasta protokoll Rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel Merevikis (vaadatud 06.08.2018) Rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel Merevikis
Eevi Paasmäe

Eevi Paasmäe (sündinud 11. mail 1952 Narvas) on eesti poliitik, XIII Riigikogu liige. Ta on Eesti Keskerakonna liige alates 1994. aastast. Paasmäe on lõpetanud Narva 2. Keskkooli 1970. aastal, Tartu Ülikooli 1976. aastal eesti filoloogina ning Tallinna Ülikooli kolledži (endise Tallinna Pedagoogilise Seminari) 2001. aastal eelkooliõpetajana. Ta on töötanud Sillamäe linna lasteaia juhatajana 1993–1998, Sillamäe Linnavalitsuse alushariduse peaspetsialistina 1998–1999, Sillamäe Linnavalitsuse peaspetsialistina 1999–2001 ning Sillamäe Linnavalitsuse haridus- ja kultuuriosakonna juhataja kohusetäitjana. 2001–2002 oli ta rahvastikuministri nõunik ning 2003–2009 Sillamäe Linnavalitsuse peaspetsialist. 2009–2016 ja 2017–2018 oli ta Sillamäe aselinnapea. Paasmäe oli Riigikogu liige 23. novembrist 9. detsembrini 2016 maaeluministri Martin Repinski asendusliikmena ja taas alates 28. juunist 2018 seoses Martin Repinski Riigikogu liikme volituste lõppemisega. Ta on kandideerinud ja valitud Sillamäe Linnavolikogusse 2009. ja 2011. aastal. Paasmäe on Virumaa pärimuskultuuri programmi nõukogu liige, Sillamäe Eesti Seltsi liige, Ida-Viru Naiste Ühenduse asutajaliige, Ida-Viru Naiste Ümarlaua asutajaliige. Eevi Paasmäe on abielus, tal on tütar ja poeg. Elulugu Riigikogu kodulehel https://www.riigikogu.ee/pressiteated/muu-pressiteade-et/eevi-paasmae-asub-riigikogu-liikmeks/
Viktor Meister

Viktor Meister (18. oktoober 1925 Pirgu küla, Juuru vald – 4. august 2018 Põltsamaa) oli eesti agronoom ja majandijuht. Õppis Juuru ja Härgla algkoolis. Õppis aastatel 1940–1941 Jäneda Põllunduskeskkoolis. Oli 1944. aastal mobiliseeritud Saksa sõjaväkke. Lõpetas 1946. aastal Vana-Vigala Põllutöö Kooli ja 1947. aastal Vana-Võidu Tehniliste Kultuuride Tehnikumi, Õppis aastatel 1962–1966 kaugõppes Eesti Põllumajanduse Akadeemias, mille lõpetas agronoomina. Töötas 1948–1951 Habaja sovhoosi agronoomina. Oli aastatel 1951–1961 Põdra sovhoosi, 1961–1980 Adavere Näidissovhoosi ja 1980–1986 V. I. Lenini nimelise Adavere Näidissovhoosi direktor ning 1986–1990 viimase majandusjuhataja. Aastatel 1962–1966 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu liige. EKP Keskkomitee ja Eesti NSV Ülemnõukogu eelarvekomisjoni liige. Rahvarinde eestvedajaid Jõgevamaal laulva revolutsiooni ajal. 1966 Lenini orden 1972 Eesti NSV teeneline agronoom 1975 Oktoobrirevolutsiooni orden 2002 Valgetähe IV klassi teenetemärk Lii Sammler. "Eesti keskpaik on Viktor Meistri nägu". Maaleht, 25. oktoober 2015 Jaan Lukas (23. august 2014). "Jõgevamaalaste osalemise organiseerimine Balti ketis oli Viktor Meistri meistritöö". Vooremaa nr 95. "Eesti Vabariigi teenetemärgid". Dokumentaalfilm "Kevadine naeratus" (1972) "IN MEMORIAM. Viktor Meister 18. oktoober 1925 – 4. august 2018". Vooremaa nr 90, 9. august 2018. Lk 7 Jaan Lukas. "Jõgevamaalaste osalemise organiseerimine Balti ketis oli Viktor Meistri meistritöö". Vooremaa nr 95, 23. august 2014. Lk 5 Lii Sammler. "Eesti keskpaik on Viktor Meistri nägu". Maaleht, 25. oktoober 2015 Teenetemärkide üleandmine 2002: Arnold Rüütel ja Viktor Meister. Foto Haud Põltsamaa uuel kalmistul
EFL League Two

English Football League Two (lühendatult League Two, sponspori järgi Sky Bet League Two) on Inglismaa jalgpalli tugevuselt neljas liiga ja The Football League'i madalaim aste. League Two esimene hooaeg toimus 2004–2005. Enne seda oli alates 1992. aastast Inglismaa jalgpalli tugevuselt neljas liiga Football League Third Division ja alates 1958. aastast Football League Fourth Division. Liigas mängib 24 klubi, kellest igaüks kohtub vastasega kaks korda, korra kodus ja korra võõrsil. Nii mängib iga meeskond liigas ühel hooajal vähemalt 46 mängu. Hooaja lõpus liigas kolm enim punkte kogunud võistkonda tõusevad kolmandasse liigasse ja kohtadele 4.–7. jäänud meeskonnad selgitavad veel omavahel ühe edasi jõudva meeskonna. Kaks viimast meeskonda langevad viiendasse liigasse National League. Hooajal 2023–2024 mängivad liigas järgmised klubid: Koduleht
Liam Fox

Liam Fox (sündinud 22. septembril 1961 East Kilbride'is) on Suurbritannia poliitik, ta kuulub Konservatiivse Partei ridadesse. Ta oli aastatel 2010–2011 Suurbritannia kaitseminister. Aastast 2016 on ta Suurbritannia väliskaubandusminister. Ta sündis aastal 1961 East Kilbride'is South Lanarkshire'is Šotimaal. Ta on lõpetanud Glasgow' Ülikoolis meditsiinikolledži. Ta oli 12. maist 2010 kuni 14. oktoobrini 2011 Suurbritannia kaitseminister. 13. juulist 2016 on ta Suurbritannia väliskaubandusminister.
Eesti-Afganistani sõprusleping

Eesti-Afganistani sõprusleping oli 1930 sõlmitud sõprusleping Eesti vabariigi ja Afganistani kuningriigi vahel. Leping sõlmiti 6. detsembril 1930 Tallinnas. Lepingule kirjutasid alla välisminister Jaan Lattik ja saadik Mohammed Aziz. Leping jõustus aprillis 1931. Leping oli lühike ja seal oli muu hulgas kirjas, et tahetakse luua diplomaatilised, konsulaar- ja kaubandussuhted. Eesti-Afganistani suhted https://vm.ee/et/riigid/afganistan?display=relations (vaadatud 06.08.2018)
Kaaren (mütoloogia)

Kaaren on müütiline rääkiv lind, keda on mainitud eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg". Rahvuseepose kuuesteistkümnendas loos (Lennuki ehitus ja merereisi algus, Teekond maailma otsa, Lapumaa ja Varrak, lapu tark ) võttis Kalevipoeg nõuks ehitada laev. Selleks soovis ta nende õue alla isa poolt istutatud suure tamme maha võtta. Töö tegi ta ülesandeks Olevipojale. Kuna Olevipoeg ei teadnud sellist tugevat meest, andis kaaren kuuse otsast nõu mehi kaugemalt otsida. Mehed toodigi Turjamaalt. Reisil jõudis Kalevipoeg oma laeva Lennukiga Lapu randa, kus ta kohtus Varrakuga. Kuna plaan oli jõuda maailma otsa, kutsus ta Lapu tarka endale teejuhiks. Ta andis teada, et kodune kaaren oli teda reisiks nii juhendanud: Kui sa silmad sinivetta, Laialisi laineida, Kae, kas kaldal kõrkjaida, Võhumõõku vete ääres, Parem jalg seal põrutagu Kanget kanda vastu kallast: Siis saab maa sull′ salasuuda, Varjul hoitud väravada Laialt lahti tegemaie, Kust saab ilma otsa kätte." Varrak laitis maha selle juhenduse: Kodukaarna kuulutused Tähendavad põrguteeda, Vanapoisi väravada....... Hiljem jõudis Kalevipoeg reisi käigus Penilaste maale, kus kohalik tark oli samal arvamusel: Kaarnalind on kuulutelles Pettust sulle pajatanud... Varjul hoitud väravada, Mis sind põrgu pettenekse, Surmasuhu sundinekse." Kaaren annab Kalevipojale nõu ka rahvuseepose kaheksateistkümnendas loos (Teine teekond allmaailma, Lahing põrgulistega, Kahevõitlus Sarvikuga.). Kui mees oli jõudnud põrgu väravale, ei lasknud tihe suits teda edasi. Siis anti talle nõu kasutada kuldkellukest, et suits kaoks. Kaaren laulis kuuseladvast, Tarka lindu tähendeli: "Kõlistele kellukesta, Kuulutele kuldakeelta!" Kalevipoeg. Kuueteistkümnes lugu Kalevipoeg. Kaheksateiskümnes lugu
Merepäev

Merepäev (ka merenduspäev) on merega (merendusega) seotud tähtpäev või üritus. Merepäevi: Maailma merepäev (inglise World Maritime Day) Euroopa merepäev Tallinna merepäevad Tallinna merenduspäev, toimus 1937 meremeeste päev 20. mail tähistatakse Euroopa merepäeva, mereblog.com, 20. mai 2013
Waldorf Astoria Hotels & Resorts

Waldorf Astoria Hotels & Resorts, varem Waldorf-Astoria Collection, on Hilton Worldwide´i luksushotellide ja kuurortide bränd. Bränd asutati 2006. aasta jaanuaris. Bränd sai nime The Waldorf Astoria järgi, Hiltoni hotell New Yorgis.
Kaarlimõisa (Põltsamaa)

Kaarlimõisa (ka Aleksandrikooli) on paikkond Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Väike-Kamari külas. Kaarlimõisas asus Eesti Aleksandrikool.
Jaan Männik (sõjaväelane)

Jaan Männik (2. detsember (vkj 20. november) 1895 Sipa vald, Läänemaa – 14. november 1919 Skorjatina Gora, Narva jõgi) oli Eesti sõjaväelane (alamkapten). Koolihariduse sai Jaan Männik Tallinnas Keiserlikus Nikolai I Gümnaasiumis. 1. mail 1915 astus Männik vabatahtlikult sõjaväkke. Esimese ohvitseri aukraadi sai 15. novembril. Kaks päeva hiljem määrati 217. tagavara polku. 3. jaanuaril 1916 määrati tegevväkke, 84. jalaväe Schirwansky polku. 21. juunil sai põrutada, kuid jäi tegevväkke edasi. 19. augustil sai vahvuse eest vaenlase vastu 3. järgu Püha Stanislavi ordeni. 25. septembril ülendati leitnandiks, 10. jaanuaril 1917 aga ülemleitnandiks. 14. juulil anti vapruse eest vaenlase vastu võideldes 3. järgu Püha Anna orden. 1. septembril anti vapruse eest 4. järgu Püha Anna orden pealkirjaga "vahvuse eest". 27. oktoobril ülendati staabikapteniks. 21. veebruaril 1918 määrati ajutiselt 2. pataljoni komandöriks. 8. veebruaril 1919 astus Eesti rahvaväkke ning ta määrati Viljandi kaitsepataljoni 4. roodu ülemaks. 4. märtsil 1919 kuni 25. aprillini võttis osa lahingutest, misjärel määrati 2. jalaväe diviisi tagavara pataljoni. 13. mail määrati 2. iseäralise roodu ülemaks. 28. juunil 1919 pataljoniülema käsu mittetäitmise eest ja Männiku kätte antud rahvaväelastele väljaandmiseks kroonuraha, mis kulunuks palga, suhkru ja tubaka jaoks, raiskamise eest ülema kohustustest tagandatud ning kuni juurdluse ja eeluurimise lõpuni määratud vahi alla Tartu linna garnisoni ohvitseride peavahi juurde. 29. juunil sealsamas ka arreteeritud. 3. juulil vabastas Sõjaväe Ringkonnakohtu uurija Männiku aresti alt ning määrati 2. tagavara pataljoni 4. roodu nooremaks ohvitseriks. 5. augustil esitati talle 1745 marga ja 50 penni raiskamise kuriteos süüdistus. 16. augustil komandeeriti marsirooduga sõjaliinile, kust 28. augustil jõudis tagasi. 29. augustil 1919 tunnistas Tallinna Sõjaringkonnakohus Männiku süüdi ja määras karistuseks 3 kuud aresti, mille täitmine aga lükati edasi kuni Vabadussõja lõppemiseni. 16. septembril 1919 määrati 1. jalaväepolgu 2. diviisi tagavarapataljoni 7. roodu ülema kohusetäitjaks. 14. novembril 1919 viskasid Hermann Faltis ja August Pilv Skorjatina Gora külas Jaan Männiku Narva jõkke eesmärgiga ta uputada. Kui Männik tõusis veepinnale ja hakkas ujuma, siis lõid Faltis ja Pilv talle aialatiga kaks korda pähe, misjärel Männik suri. Jaan Männiku isa mattis ta Tallinna sõjaväe kalmistule. Püha Stanislavi orden, 3. järk, mõõgaga ja lindiga (19.08.1916) Püha Anna orden, 3. järk, mõõgaga ja lindiga (14.07.1917) Püha Anna orden, 4. järk, pealkirjaga "Vahvuse eest" (01.09.1917) Rahvusarhiiv. Arhivaal ERA.495.7.3471. "Männik, Jaan Hansu p". Eesti Sõjamuuseum - kindral Laidoneri muuseum. Andmebaas Eesti ohvitserid 1918–1940. Sissekanne nr 22320 (Männik, Jaan Hansu p, s. 1895).