laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mereefekt

Mereefekt, ka järveefekt, ookeaniefekt ja laheefekt, on ohtraid sademeid põhjustav protsess ranniku lähedal. See võib tekkida suure veekogu, kas järve või mere kallastel, kus kõrvuti on suure temperatuurierinevusega õhumassid. Kõige rohkem lund ja tuisku tekib 0-kraadise külma juures, sest mida soojem õhk, seda rohkem niiskust see absoluutses mõttes saab sisaldada. Seetõttu ei teki tavaliselt suuri sademeid käreda pakase puhul. Kuid kui veekogu on jäävaba ja selle kohale liigub arktiline või polaarne õhumass, nii et umbes 1,5 km kõrgusel on õhutemperatuur –10 °C, ja samal ajal on tuul merelt maale, siis tekib teatud mõttes sademekonverter: niiske õhk veepinna kohal aurub, satub külma õhu kätte, kondenseerub ja tuul kannab selle maismaale. Tulemuseks on tihe lumesadu veekogu rannikualal. Sellised anomaaliad on hästi vaadeldavad sademetekaartidel, kus eriti suured kogused lund on tulnud maha rannikul. Põhilised mereefekti esinemise tingimused: jäävaba veekogu peab olema suur, mitukümmend kilomeetrit (Eestis vähemalt 80 km) temperatuurikontrast õhu ja vee vahel üle 10 kraadi Klassikaline mereefekti esinemiskoht on Põhja-Ameerikas Suure järvistu ääres, kus seda nimetatakse järveefektiks (ingl. k lake-effect). Sealsete järvede vesi püsib kaua soe, kuid kui põhjast saabuvad külmad õhumassid ning ja õhu ja vee temperatuuri erinevus on vähemalt 13 °C, alles siis hakkab sademekonverter tööle, põhjustades suuri lumesadusid. Alles järvede jäätumisel lumesajud lakkavad. Eestis esineb mereefekt tavaliselt Soome lahe kaldal, kui puhub põhja- või kirdetuul ja meri on jäävaba. Nähtus võib esineda nii pakasega kui ka sügisel, kui merevesi on veel väga soe (+10 °C ja rohkem). Sademed võivad tulla mandril mitte ainult lume, vaid ka vihmana. Oma kohaliku paikse eripära tõttu võiks seda nähtust kutsuda eesti keeles ka laheefektiks. Jüri Kamenik (08.02.2018). "Ilmatark: Mereefekt on aktuaalne". Maaelu. Vaadatud 24.03.2018. EMHI (06.02.2012). "Järve-efekti lumi". ilm.ee. Vaadatud 24.03.2018. "Põhjarannikul teeb vihma mereefekt". ilm.ee. 08.10.2015. Vaadatud 24.03.2018.
Stuudio B

Stuudio B on Eesti filmiettevõte. Ettevõtte asutas aastal 1989 Rein Raamat. Ettevõte on tootnud animafilme. 1992 "Ohtlikud lennud" 1993 "Pisihiir Piiksu seiklused" ... Stuudio B Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Stuudio B Eesti filmi andmebaasis
Stuudio Navona

OÜ Stuudio Navona on Eesti filmitootja. OÜ on tootnud dokumentaalfilme. 2011 "Kaks päeva augustis" 2012 "Jeesus, homod ja kiisud" 2012 "Terra Mariana. Maarjamaa lugu" 2017 "Damaskus" 2019 "Taagepera" 2019 "Lagle rännakud" 2020 "Betti Alver. Ilmauks on irvakil" Stuudio Navona Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Stuudio Navona Eesti filmi andmebaasis
Vilma Matsov

Vilma Matsov (10. detsember 1945 – 31. jaanuar 2009) oli eesti tõlkija. Valdavalt on Matsov tõlkinud vene keelest ja kirjutanud mõnele tõlkele ka saatesõna. Tema tõlkes on ilmunud mitmes žanris kirjandusteoseid ja isegi ajaloolisi dokumente, alates Sergei Dovlatovi jutustustest ja Olga Ivinskaja mälestustest kuni Boriss Akunini kriminaalromaanide, hakassi muinasjuttude ning Nõukogude vastuluure tegevusaruandeni. Boriss Rjahhovski "Kuidas Sauškin käis tuletikke toomas". Tallinn: Eesti Raamat, 1985. Ivan Danilov "Laul Jakuutiast". Tallinn: Eesti Raamat, 1987. "Hakassi muinasjutte" (illustreerinud Henno Käo). Tallinn: Eesti Raamat, 1989. Juli Daniel "Lunastus" (värsid tõlkinud Lembe Hiedel, kujundanud Jüri Kaarma). Tallinn: Perioodika, 1990. Aleksandr Zinovjev "Ela!" (värsid tõlkinud Lembi Hiedel, kujundanud Jüri Kaarma). Tallinn: Perioodika, 1991. Zinovi Zinik "Rousseau-foob ja punapuravikud" (järelsõna Arvo Pesti, palendanud Peep Pedmanson, kujundanud Sander Ermand). Tallinn: Umara, 1994. Sergei Dovlatov "Kompromiss. Meie omad" (värsid tõlkinud Lembe Hiedel, järelsõna Jelena Skulskaja, kaas Tarmo Puudist). Tallinn: Kupar, 1995. Juri Buida "Lõbus Gertrud". Looming, 3/1996, lk 320-324 "Aruanne ENSV Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee 2. vastuluureosakonna tööst ajavahemikul 1.IV 1954 - 1.IV 1955". Tallinn: Umara, 1997. Sergei Dovlatov "Riiklik kaitseala" (tõlkinud ja järelsõna Vilma Matsov). Tallinn: Perioodika, 1998. Zinovi Zinik "Mea culpa". Looming 8/1998, lk 1189-1199. Boriss Akunin "Eriülesanded: kaks jutustust Erast Fandorini seiklustest" (kujundanud Piret Niinepuu-Kiik). Tallinn: Tänapäev, 2004. Juri Buida "Preisi pruut". Tallinn: Perioodika, 2004. Boriss Akunin "Riiginõunik". Tallinn: Tänapäev, 2005. Boriss Akunin "Surma armuke" (värsid tõlkinud Mihkel Mõisnik). Tallinn: Tänapäev, 2005. Galina Višnevskaja "Aeg ja elu". Tallinn: Vagabund, 2006. Olga Ivinskaja "Aastad Boriss Pasternakiga ehk Aja vangis". Tallinn: Varrak, 2006. Boriss Akunin "Pelagia ja valge buldog" kujundus: Piret Niinepuu-Kiik). Tallinn: Tänapäev, 2006. Boriss Akunin "Pelagia ja must munk" (kujundanud Piret Niinepuu-Kiik). Tallinn: Tänapäev, 2007. Boriss Akunin "Pelagia ja punane kukk" kujundus: Piret Niinepuu-Kiik). Tallinn: Tänapäev, 2007. Ljudmila Ulitskaja "Medeia ja tema lapsed (tõlkinud Vilma Matsov ja Veronika Einberg). Tallinn: Tänapäev, 2009. Vilma Matsovi mees oli ajakirjanik ja stsenarist Mark Matsov, tema äi oli dirigent Roman Matsov. https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=126841 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. märts 2018. Vaadatud 24. märtsil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Molaarne kontsentratsioon

Molaarne kontsentratsioon ehk molaarsus iseloomustab lahuse kontsentratsiooni ning näitab, mitu mooli ainet on lahustatud 1 liitris lahuses. Kui ainet on lahustatud 1 kg lahustis, siis räägitakse molaalsest kontsentratsioonist. Molaarse kontsentratsiooni mõõtühik on: 1 M = 1 mol/l --> ühe molaarne lahus ehk üks mool ainet/ühes liitris lahuses Molaarse kontsentratsiooni leidmine: c = n V {\displaystyle c={\frac {n}{V}}} , kus c = lahuse molaarne kontsentratsioon [M -molaarne] n = aine moolide arv [mol] V = lahuse ruumala [l – liiter] 250 cm3 lahuses sisaldub 8g naatriumhüdroksiidi. Leiame naatriumhüdroksiidi moolide arvu 250 cm3 = 0,25 dm3 lahuses. Naatriumhüdroksiidi molaarmass: M(NaOH) = 40,0g/mol; n ( m o l ) = m ( g ) M ( g / m o l ) {\displaystyle n(mol)={\frac {m(g)}{M(g/mol)}}} n ( N a O H ) = 8 g 40 g / m o l = 0 , 2 m o l {\displaystyle n(NaOH)={\frac {8g}{40g/mol}}=0,2mol} Seega 0,2 mol NaOH sisaldub 0,25 dm3 lahuses. Leiame lahuse molaarse kontsentratsiooni ehk NaOH moolide arvu 1 dm3 lahuses: c ( m o l / d m 3 ) = n ( m o l ) V ( d m 3 ) {\displaystyle c(mol/dm^{3})={\frac {n(mol)}{V(dm^{3})}}} c ( N a O H ) = 0 , 2 m o l 0 , 25 d m 3 = 0 , 8 m o l / d m 3 {\displaystyle c(NaOH)={\frac {0,2mol}{0,25dm^{3}}}=0,8mol/dm^{3}} c = 0,8 M ehk lahus on 0,8-molaarne. Molaalne kontsentratsioon (molaalsus) Osmolaarsus Molekulmass Molaarmass
Tristan (filmistuudio)

OÜ Stuudio Tristan on Eesti filmistuudio. Ettevõte asutati 2003. aastal. Filmistuudio on tootnud dokumentaalfilme. 2004 "Unistaja", tudengifilm, režissöör Baiba Jakubaite 2004 "Igavene elu mändide all", dokumentaalfilm, režissöör Jaan Kolberg 2004 "Prohvet", dokumentaalfilm, režissöör Kadriann Kibus 2004 "Teejuht", dokumentaalfilm, režissöör Jaan Kolberg 2004 "Tõnu Aav otsib tööd", dokumentaalfilm, režissöör Veiko Taluste 2005 "Värvivalgus", dokumentaalfilm, režissöör Erle Veber 2007 "Armuigatsus", dokumentaalfilm, režissöör Jaan Kolberg Tristan Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Tristan Eesti filmi andmebaasis
Suhkur Film

OÜ Suhkur Film on Eesti filmistuudio. Ettevõtte asutas 2000. aastal Veiko Õunpuu. 2001 "Magusad unelmad", tudengifilm, režissöör Arbo Tammiksaar 2002 "Agent Sinikael", mängufilm, režissöör Marko Raat ... Suhkur Film Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Suhkur Film Eesti filmi andmebaasis
Taara-film

Taara-film oli Eesti filmistuudio. Selle omanik ja tegelik juht oli Jaan Otter. 1925 "Esimese öö õigus" 1930 "Pühapäevakütid" ... Taara-film Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Taara-film Eesti filmi andmebaasis
Taiga Film

OÜ Taiga Film on Eesti filmitootja. OÜ asutati 2013. OÜ on tootnud dokumentaalfilme. 2014 "Järjekord " 2015 "Lõuendilinn " ... Taiga Film Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Taiga Film Eesti filmi andmebaasis
Testfilm

Testfilm on Eesti filmitootja. Filmistuudio asutati 1997, et toota filme ja telesaateid. 2009 "Riigireetur", dokumentaalfilm 2010 "Inimese mõõt", dokumentaalfilm ... Testfilm Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Testfilm Eesti filmi andmebaasis
Traumfabrik

OÜ Traumfabrik on Eesti filmistuudio, mis asutati 2004. aastal. Ettevõte on tootnud dokumentaal- ja mängufilme. 2010 "September" 2015 "Need, kes julgevad" ... OÜ Traumfabrik Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) OÜ Traumfabrik Eesti filmi andmebaasis
Tugev Tuul Films

Tugev Tuul Films OÜ (äriregistris Tugev Tuul Film OÜ) oli Eesti filmistuudio. Ettevõte tegutses osaühinguna aastatel 2012–2021. 2007 "Sügisball", mängufilm 2013 "Kohtumõistja", mängufilm ... Tugev Tuul Films Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Tugev Tuul Films Eesti filmi andmebaasis
Tuisk Film Production

OÜ Tuisk Film Production on Eesti filmitootja. OÜ asutati 1998. OÜ on tootnud mängufilme. 2003 "Perebisnes" 2004 "Ring" ... Tuisk Film Production Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Tuisk Film Production Eesti filmi andmebaasis
Ugri Film

OÜ Ugri Film on Eesti filmistuudio. Ettevõte asutati 2014. aastal. Filmistuudio on tootnud dokumentaalfilme. 2015 "Unditund", dokumentaalfilm, režissöör Maria Avdjuško 2018 "Koma", dokumentaalfilm, režissöörid Maria Avdjuško ja Peeter Simm ... Ugri Film Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Ugri Film Eesti filmi andmebaasis
Püha Siena Katariina kloostri kabel

Püha Siena Katariina kloostri kabel on Katoliku Kiriku Dominikaani Vendade Ordule kuuluv kabel, mis asub Tallinnas (Müürivahe tänav 33). Kabelis viiakse läbi eesti-, poola- ja ladinakeelseid jumalateenistusi.
Urania-Film

Urania-Film (ka AS Urania) oli Eesti filmitootja. Ettevõte registreeriti 24. jaanuaril 1930. Ettevõtte asutasid Richard Ley, Sigrid Ley ja Roman Birkenberg; nad kõik elasid Eestis ja olid Eesti kodanikud. Ettevõte tootis ühe filmi: "Kire lained". Urania-Film Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Urania-Film Eesti filmi andmebaasis
Videomeedia

OÜ Videomeedia on Eesti filmitootja. OÜ asutati 2000. OÜ on tootnud dokumentaalfilme. 2002 "Tiidu suits" 2013 "Verised majad" 2016 "Jaan Poska" ... Videomeedia Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 24.03.2018) Videomeedia Eesti filmi andmebaasis
David Horovitch

David Horovitch (sündinud 11. augustil 1945 Londonis) on Suurbritannia näitleja. David Horovitch andmekogus IMDb (inglise)
Unemeditsiin

Unemeditsiin hõlmab mitmeid erialasid ning tegeleb une-ärkveloleku häirete ja unehäirete ennetamise, diagnostika ja raviga. Häirete alla kuuluvad uneaegsed hingamishäired, insomnia, hüpersomnia, une tsirkadiaanrütmi häired, parasomniad ja rahutute jalgade sündroom. Obstruktiivne uneapnoe võib olla soodustavaks teguriks mitmete kardiovaskulaarhaiguste tekkes, näiteks kõrgvererõhktõbi, müokardi infarkt, ajuinsult, suhkurdiabeet, rasvtõbi, mistõttu on õigeaegne diagnostika ja ravi väga olulised. Päevane unisus ja uinumisvalmidus vähendab töövõimet ja sotsiaalsust, soodustab liiklus- ja tööõnnetuste teket. Regionaalhaigla.ee. Unemeditsiin ehk uneuuringud ja -ravi. (vaadatud 25.03.2018) Eesti Unemeditsiini Selts
Sovhoz imeni Lenina

Külaasundus "Sovhoz imeni Lenina" (vene keeles Сельское поселение Совхоз имени Ленина) oli külaasundus Venemaal Moskva oblastis Lenini rajoonis. Külaasunduse keskuseks oli Posjolok sovhoza imeni Lenina. Munitsipaalmoodustis (külaasundus) Sovhoz imeni Lenina moodustati 1. jaanuaril 2006. See kuulus Lenini munitsipaalrajooni koosseisu. 5. augustil 2019 see likvideeriti ja selle ala liideti Leninski linnaringkonnaga. Külaasunduse pindala on 1307 ha. Külaasunduses oli 3 asulat: Posjolok sovhoza imeni Lenina küla Bližnije Prudištši küla Maloje Vidnoje Külaasunduse kohaliku omavalitsuse esindusorganiks oli 10-liikmeline saadikute nõukogu (Совет депутатов). Saadikud valisid endi seast nõukogu esimehe. Külaasunduse kõrgemaks ametiisikuks oli külaasunduse pea (Глава поселения), kes valiti üldistel munitsipaalvalimistel. Tema juhtis külaasunduse administratsiooni. Q127270936 История поселения. pos-sovhozlenina.ru Устав муниципального образования сельское поселение Совхоз им. Ленина. pos-sovhozlenina.ru Устав поселения. pos-sovhozlenina.ru Külaasunduse koduleht. pos-sovhozlenina.ru
Posjolok sovhoza imeni Lenina

Posjolok sovhoza imeni Lenina (vene keeles Посёлок совхоза имени Ленина) on asula Venemaal Moskva oblastis Lenini rajoonis. 2019. aastani oli see külaasunduse Sovhoz imeni Lenina keskus. Asula jääb Moskvast kagu suunas vahetult Moskva ringtee taha. Tal on ühine piir Moskva linnaga ja Razvilka asulaga. Asula kõrvalt möödub Moskva ringteega ristuv Kaširski maantee. 2010. aasta seisuga elas asulas 3694 inimest. Asula tekkis sovhoosi (asutatud 1918. aastal, 1928–1995 Lenini-nimeline sovhoos, 1995. aastast aktsiaselts Sovhoz imeni Lenina) keskusena. 1933. aastal ehitati esimene kahekorruseline kilpmaja 16 korterile. 1941. aastal rajati algkool, 1987. aastal keskkool. 2005. aastal munitsipaalreformi käigus sai Posjolok sovhoza imeni Lenina külaasunduse keskuseks. Asulasse on rajatud paljukorruselised kortermajad. Infrastruktuur on hästi varustatud; sotsiaalse infrastruktuuri rajatistest on asulas kool, lasteaed, lastesõim, ambulatoorium, kultuurimaja, raamatukogu, spordikompleks ning kaubandus- ja teenindusettevõtted. Asula suurima ettevõtte Sovhoz imeni Lenina rahaga (ilma riigi toetuseta) ehitati aastatel 2015–2017 asulas uus koolihoone maksumusega 1,5–2,0 miljardit rubla. See on seni ainus kool Venemaal, mis on varustatud Soome tehnoloogiaga. Veel varem ehitati majandi rahaga lasteaed Zamok Detstva (maksumus 260 miljonit rubla). Pavel Grudinin, Sovhoz imeni Lenina direktor (võttis osa 2018. aastal Venemaa presidendivalimistest kommunistide kandidaadina), nimetab oma ettevõtet ja asulat "sotsialismi saarekeseks" ("островок социализма"). Valimiskampaania ajal korduvalt ülesastunud Venemaa kommunistliku partei liider Gennadi Zjuganov agiteerides nende kandidaadi poolt hääletama nimetas ettevõtet ja asulat "Grudinini sotslinnakeseks". Park asulas Purskkaev asulas Väikevorm asulas История поселения. pos-sovhozlenina.ru Чудо-школа в посёлке совхоза им. Ленина. xn--e1abcgakjmf3afc5c8g.xn, 8. september 2017 Детский сад, совхоз им. Ленина, Подмосковье. pikabu.ru Поселок совхоза им. Ленина 2016. youtube.com, 17. jaanuar 2017 Asula suurima ettevõtte Sovhoz imeni Lenina koduleht. sovhozlenina.ru
Gulf Air

Gulf Air (araabia: طيران الخليج Τayarān al-Khalīj) on Bahreini peamine lennufirma. Peakorter asub Bahreini rahvusvahelises lennujaamas ja pakub lennuliini regulaarselt 41 sihtpunkti 23 riiki Aafrikas, Aasias ja Euroopas. Lennufirma peamine baas on Bahreini rahvusvaheline lennujaam.
Halogeenid

Halogeenid on VII A rühma elemendid. Sellesse rühma kuuluvad lihtainetena gaasilised fluor ja kloor, vedel broom ning tahked jood ja astaat. Halogeenid on tugevad oksüdeerijad, sest nende aatomite välisel elektronkihil on vaid üks elektron puudu stabiilsest oktetist. See tähendab, et nende välisel elektronkihil on 7 elektroni ehk puudu on 1 elektron 4 paariga elektronkihist, mis esineb inertgaaside väliskihil. Seda ühte elektroni on halogeenidel hädasti vaja ja seda pakuvad näiteks metallid, moodustades soolasid. Seda omadust on pandud ilmekalt kajastama nimetus "halogeenid", mis on tuletatud kreeka keele põhjal ja tähendab soola moodustajat. Kõik halogeenid on inimesele mürgised. Enamik halogeeniühendeid on vedelikud või tahked ained, vähesed halogeeniühendid on toatemperatuuril gaasilised. Kuna halogeeniühenditel peaaegu puudub vastastikmõju veega, sest nad ei saa moodustada vesiniksidemeid, on nad hüdrofoobsed ehk nad ei lahustu vees. Halogeeniühendite tihedus on suurem kui 1 gramm kuupsentimeetri kohta, s.t nad on veest raskemad. Haliidid
Ethiopian Airlines

Ethiopian Airlines (amhari: የኢትዮጵያ አየር መንገድ (Yäitəyop̣əya äyärə mänəgädə); የኢትዮጵያ (Yäitəyop̣əya) lühikeselt), endine Ethiopian Air Lines (EAL) ja sageli nimetatakse lihtsalt Ethiopian, on Etioopia lennufirma ja kuulub täielikult riigi valitsusele. Selle kodulennujaam ja peakorter asub Addis Abebas Bole rahvusvahelises lennujaamas, kus lennufirma teenindab 123 reisijate sihtkohta, millest 20 on regionaalsed ja 44 kargo sihtkohta.
Vladimir Kolev

Vladimir Kolev (bulgaaria keeles Владимир Колев; sündinud 18. aprillil 1953 Sofias) on Bulgaaria näitleja ja endine poksija. Ta oli vähemalt kahekordne Bulgaaria meister I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1975 ja 1976. Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades hilisemale hõbemedalivõitjale Andrés Aldamale (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Ayub Kalulele (Uganda). Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 20. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1973) pronksmedali, kaotades hilisemale hõbemedalivõitjale Manfred Weidnerile (Ida-Saksamaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975), kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Ulrich Beyerile (Ida-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Kolev on alates 1984. aastast olnud filmi- ja seriaalinäitleja, ta on kasutanud ka nimesid Victor Kohl ja Vlado Kolev. Bulgaaria 30. meistrivõistlused poksis. 1975. Tulemused inglise keeles Bulgaaria 31. meistrivõistlused poksis. Varna, 1976. Tulemused inglise keeles 21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles 20. suveolümpiamängude poksivõistlus. München 1976. Tulemused inglise keeles 1. maailmameistrivõistlused poksis. Havanna 1974. Tulemused inglise keeles 20. Euroopa meistrivõistlused poksis. Belgrad 1973. Tulemused inglise keeles 21. Euroopa meistrivõistlused poksis. Katowice 1973. Tulemused inglise keeles Vladimir Kolev (Victor Kohl, Vlado Kolev) lehel IMDb. Inglise keeles Vladimir Kolev veebisaidil Olympedia (inglise) Vladimir Kolev (Victor Kohl, Vlado Kolev) lehel IMDb. Inglise keeles
Herbert Kickl

Herbert Kickl (sündinud 19. oktoobril 1968 Villachis) on Austria poliitik (Austria Vabaduspartei). Ta on õppinud Viini Ülikoolis filosoofiat, ajalugu, publitsistikat ja poliitikateadusi. 2005. aastast kuni 2018. aasta jaanuarini oli Herbert Kickl Austria Vabaduspartei peasekretär. 30. oktoobrist 2006 kuni 17. detsembrini 2017 oli ta Austria parlamendi liige. Alates 18. detsembrist 2017 kuni 22. maini 2019 oli ta Austria siseminister. Alates 7. juunist 2021 on ta Austria Vabaduspartei esimees. Herbert Kickl Republik Österreich. Parlament Zu Kurz gesprungen Der Freitag Bundesminister für Inneres. Herbert Kickl Republik Österreich. Bundesministerium für Inneres Austria. Ministries, political parties, etc. rulers.org Francois Murphy:Austrian far-right party picks hard-liner Kickl as next leader Reuters, 7. juuni 2021
Anna Mahler

Anna Justine Mahler (15. juuni 1904 Viin – 3. juuni 1988 Hampstead) oli Austria skulptor. Anna Mahler sündis helilooja Gustav Mahleri ja tema abikaasa Alma Mahleri teise lapsena. Tema vanem õde Maria suri lapseeas 1907. aastal, Anna oli siis kaheaastane. Tema isa suri 1911. aastal, kui Anna oli kuueaastane. Aastal 1915 abiellus tema ema arhitekti ja Bauhausi kunstikooli asutaja Walter Gropiusega, kellega tal oli suhe juba abikaasa eluajal. Abielu ei kestnud kuigi kaua ja lõppes 1920. aastal. Arvatakse, et abielule sai saatuslikuks Alma tormiline suhe Austria maalikunstniku ja kirjaniku Oskar Kokoschkaga. Abielust sündis tütar Manon Gropius. Hiljem abiellus ta Franz Werfeliga. Sama tormiliseks kujunes ka Anna isiklik elu. Aastal 1920, olles vaid 16-aastane, abiellus ta Rupert Kolleriga, kes oli maalikunstnik Broncia Koller-Pinelli poeg. Abielu kestis mõne kuu ja pärast seda siirdus ta Berliini õppima kunsti. Berliinis olles tutvus ta noore helilooja Ernst Krenekiga, armus ja 15. jaanuaril 1924 nad abiellusid. See abielu ei õnnestunud ning nad lahutasid juba sama aasta novembris. Anna Mahleri kolmas abikaasa oli Paul Zsolnay. Nad olid abielus neli aastat (1929–1934) ja neil sündis tütar Alma (5. november 1930 – 15. november 2010). Aastal 1939 asus Anna Mahler elama Londonisse Hampsteadi. 3. märtsil 1943 sõlmis ta oma neljanda abielu, seekord dirigent Anatole Fistoulariga. Abielust sündis tütar Marina (sündinud 1. augustil 1943). Pärast sõja lõppu reisis Ameerika Ühendriikidesse Californiasse, kus ta mõned aastad elas. Aastal 1956 lahutas ta oma abielu Fistoulariga. Anna Mahleri viimane, viies abikaasa oli sakslasest Hollywoodi näitekirjanik ja stsenarist Albrecht Joseph. Pärast ema surma 1964. aastal naasis Anna Londonisse ja 1969. aastal siirdus elama Itaaliasse Spoletosse. Anna Mahler suri 1988. aastal Hampsteadis, kui ta külastas oma tütart Marinat. Ta on maetud Põhja-Londonis Highgate'i kalmistule. Anna Mahleri huvi kujutava kunsti vastu tärkas külastades Oskar Kokoschka stuudiot ja sõprusest maalikunstniku Broncia Koller-Pinelliga, kellele Anna oli modelliks. Pärast esimest lahutust õppis ta maalikunsti Berliinis, Roomas ja Pariisis. 26-aastaselt leidis ta, et skulptuurikunst on see, mis teada tõeliselt paelub ning kus ta oma loovust kasutada ja arendada saab. 1930. aastatel õppis ta Viinis skulptor Fritz Wotruba käe all. Tema loomingusse kuuluvad selliste muusikamaailma suurkujude pronksist pead, nagu seda on Arnold Schönberg, Alban Berg, Artur Schnabel, Otto Klemperer, Bruno Walter, Rudolf Serkin ja Eileen Joyce. "Anna Justine Mahler (Gucki) (1904-1988)". Gustav Mahler.eu. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2017. Vaadatud 25. märts 2018.
Cássio Ramos

Cássio Ramos (enam tuntud lihtsalt nime all Cássio; sündinud 6. juunil 1987 Veranópolises) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib väravavahina Brasiilia kõrgliiga Brasileirão klubis Corinthians. Ta alustas klubikarjääri kodumaal Grêmios. 2007. aastal suundus ta Hollandisse, mängides esmalt PSV Eindhoveni ja seejärel Rotterdami Sparta ridades. 2008. aastal tuli ta Eindhoveniga Hollandi meistriks ja võitis 2018. aastal superkarikavõistlused. 2012. aastal suundus ta tagasi kodumaale, liitudes Corinthiansega. Alates sellest ajast on ta olnud Corinthianse põhiväravavaht. 2012. aastal tuli ta klubiga Lõuna-Ameerika meistrivõistluste Copa Libertadores võitjaks. Sellega pääses Corinthians Lõuna-Ameerika esindajana klubide maailmameistrivõistlustele, mis samuti võideti. Cássio valiti lisaks turniiri parimaks mängijaks. 2013. aastal võideti Lõuna-Ameerika superikavõistlustel Recopa Sudamericana teist Brasiilia klubi, São Paulot. 2015. aastal tuli ta Corinthiansega Brasiilia meistriks. Samuti valiti ta 2015. aasta kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Teist korda tuli ta Corinthiansega Brasiilia meistriks 2017. aastal. Cássio esindas 2007. aastal Brasiiliat alla 20-aastaste koondises juunioride maailmameistrivõistlustel Kanadas. Brasiilia rahvuskoondises tegi ta debüüdi 10. novembril sõprusmängus Jaapani vastu, sekkudes mängu teiseks poolajaks. Ta oli Brasiilia koondise varuväravavaht 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Copa Américal. PSV Eredivisie: 2007-08 Johan Cruijff Schaal: 2008 Corinthians Campeonato Brasileiro Série A: 2015, 2017 Campeonato Paulista: 2013, 2017, 2018, 2019 Copa Libertadores: 2012 Recopa Sudamericana: 2013 Klubide maailmameistrivõistlused: 2012 "Brasil derrota o Japão por 3 a 1 em amistoso em Lille". O Globo. 10.11.2017. Vaadatud 25.3.2018