laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Talviki kirik

Talviki kirik on kirik Norras Troms og Finnmargi maakonnas Alta vallas Talviki külas. Talviki kiriku ajalugu algab kiriku rajamisega Årøya saarele 1694. aastal. Kirik rajati Årøya saarele seal oleva vana kaitserajatise asemele. Kuid juba mõne aja pärast hakati kirikut üle viima Talvikisse ja 1705. aastal alustas see seal tegevust. Hooldusprobleemide tõttu kirik lagunes, mistõttu alustati uue kiriku ehitamist, mis valmis 1734. aastal. Kirik valmistati puidust ja seal oli 220 istekohta ja 80 seisukohta. Kirik teenis inimesesi peaaegu poolteist sajandit. 1882. aasta 16. jaanuari ööl purustas tugev torm kiriku, nii et alles jäi ainult kirikukell ja üht-teist sisustusest. Üsna pea ehitati uus kirik, mis pühitseti sisse 17. oktoobril 1883. See kirik tegutseb tänapäevani. Kirikus on 410 istekohta. Kiriku juures asub mälestuskivi kohalikule mehele Helge Helgesenile, kes varjas end ja relvi Teise maailmasõja ajal sakslaste eest. Kuid 7. novembril 1944 Saksa patrull siiski avastas Helge ja ta sõbrad ning põgenemise käigus sai Helge surmavalt haavata. Mälestuskivi Helge Helgesenile Helge Helgesen
Årøya (Alta)

Årøya (saami keeles Ladnesuolu) saar asub Alta vallas Finnmargi maakonnas Norras. Saare geograafilised koordinaadid on 70° 8′ N, 23° 12′ E. Saar asub Altafjordeni fjordi idaosas. Saare pindala on 5 km2 ja kõrgeim punkt üle merepinna 133m asub Ørnsaksa's (paikkond saare kirdeosas). 1694. aastal rajati saarele kirk, mida võib lugeda Talviki kiriku eelkäijaks. Kirik viidi üle Talvikisse 1705. aastal. Kuningas Christian IV ehitas saarele kaitseks Rootsi riigi vastu aastatel 1610 - 1611 väikese kaitserajatise, mille asemel ehitatigi sama sajandi lõpus kirik.
Narita rahvusvaheline lennujaam

Narita rahvusvaheline lennujaam (jaapani 成田国際空港 Narita Kokusai Kūkō; kuni 2004. aastani New Tokyo International Airport) on lennujaam Jaapanis Narita linnas, Chiba prefektuuris. Lennujaam paikneb Suur-Tōkyō idaosas, 60 km Tōkyō kesklinnast.
Vello Veski

Vello Veski (5. veebruar 1912 Mäetaguse – 4. august 1977 Tallinn) oli eesti botaanik ja aiandusteadlane. Ta lõpetas Tartu Ülikooli 1946. aastal ning töötas seejärel TA Bioloogia Instituudis (1947–1949), TRÜ botaanikaaias (1949–1957), TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis dekoratiivaianduse sektori juhatajana (1957–1961) ning Tallinna botaanikaaias maastikuarhitektuuri ja haljastamise sektori juhatajana (1961–1977). Ta tegeles rooside ja nende kasvatamise uurimisega. Ta on olnud Eesti peamisi roosiaretajaid. Tema aretatud on roosisordid 'Tibiroos', 'Tiiu', 'Koit'. 1956 – Veski, Vello. Toapalmid. Tallinn: Eesti Aianduse ja Mesinduse Selts 1961 – Veski, Vello; Niine, Aleksander. Ilupuud ja -põõsad. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus 1972 – Veski, Vello. Roosid. Tallinn: Valgus 1974 – Iluaianduslikke uurimusi. Vello Veski (koostaja). Tallinn: Valgus Tema abikaasa oli Esta Veski ja tütar on Tiiu Kull. EE 14: 600.
Koit (roos)

'Koit' on roosisort. See on floribundroos. Ta on tumeroosade õitega ja Eesti oludes külmakindel roos. Selle aretas Vello Veski. Sordiks tunnustatud 1978.
Manuel Roxas

Manuel Acuña Roxas (1. jaanuar 1892 – 15. aprill 1948) oli Filipiinide poliitik, aastatel 1946–1948 Filipiinide president. Aastatel 1941–1945 osales ta jaapanlaste vastu peetud vabadusvõitluses, kuigi pärast vangilangemist 1942. aastal oli sunnitud nendega formaalselt koostööd tegema. 1945 valiti ta Filipiinide Senati esimeheks – see ametikoht oli kaotatud pärast Manuel Quezóni valimist presidendiks 1935. aastal ja nii sai Roxasest teine parlamendi esimees riigi ajaloos. 23. aprillil 1946 võitis ta 54 protsendi häältega presidendivalimised ja vannutati sama aasta 28. mail ametisse. Tema ametiajal kuulutati 4. juulil 1946 välja täielikult iseseisev Filipiini Vabariik, millega lõppes Ameerika Ühendriikidest sõltuvuses olnud Filipiini Ühenduse eksistents. Roxas jätkas siiski tihedat koostööd Ameerika Ühendriikidega, sõlmides 1947 viimasega sõprus- ja koostöölepingu. Analoogne leping sõlmiti samal aastal ka Hiina Vabariigiga. 15. aprillil 1948 Clarki õhujõudude baasis peetud kõne ajal sai ta südamerabanduse ja suri. Uueks presidendiks sai senine asepresident Elpidio Quirino. Manuel Roxase järgi on nimetatud hulgaliselt linnu ja omavalitsusi Filipiinidel, millest tuntuim on ilmselt Roxas City Capizi provintsis. Tema poeg Gerardo Roxas ja pojapoeg Mar Roxas on samuti osalenud Filipiinide poliitikas.
Tallinna mälestusmärkide ja skulptuuride loend

Siin loetletakse Tallinna mälestusmärke ja skulptuure, mis asuvad või on kunagi asunud avalikus linnaruumis. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y 1905. aasta revolutsiooni mälestusmärk 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse käigus hukkunud kadettide monument A. H. Tammsaare mälestusmärk "Akt", E. Kirs, 1966 (graniit) Amandus Adamsoni monument Belvedere Apollo Ernst Peterson-Särgava monument, M. Varik, arh. A. Murdmaa, 1985 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument Heino Elleri monument, A. Mölder, arh. A. Murdmaa "Hämarik" Johan Pitka monument "Kalevipoeg" "Karu", E. Roos, 1939 (graniit) "Katkenud liin" "Kodumaa" Kristjan Raua monument "Krokodill" "Linda" Maarjamäe memoriaal "Merineid", E. Viies, 1981 "Metskits", Jaan Koort, 1929 (pronks) Michael Parki mälestusmärk Männiku plahvatuse ohvrite mälestusmärk, 1937 "Naine vaagnaga" Pronkssõdur "Russalka" "Tütarlaps kausiga" Vabadussõja võidusammas "Vastsündinu", O. Ehelaid, 1977
Ela Kogerman-Lepp

Ela Kogerman-Lepp (sündinud Ela Isis Kogerman, 26. juuli 1924 Tartu – 12. november 2014) oli eesti arstiteadlane, anatoom. Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna 1952. Ta oli Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane. Ta on olnud TRÜ anatoomia kateedri juhataja (1964–1969) ning seejärel anatoomia osakonna juhataja (1969–1989). Ta on hoidnud ja arendanud August Rauberi tööd ja traditsiooni. 1996–1997 Tartu Ülikooli medal Ela Kogerman-Lepp on raamatu "Inimese anatoomia" (ilmunud kirjastuses Valgus 1974. aastal) üks kaasautoreid. Ela Lepa abikaasa Arne Lepp oli samuti arstiteadlane ja anatoom. Tema isa oli keemik Paul Kogerman. August Rauberi medal Ela Kogermann-Lepp 85. Universitas Tartuensis 6: 66 (2009). "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Ela Lepp 90
Kvantgravitatsioon

Kvantgravitatsioon (ka gravitatsiooni kvantteooria) on teoreetilise füüsika valdkond, mis püüab ühendada nelja fundamentaalset jõudu ehk vastastikmõju: tugev vastastikmõju (hoiab koos aatomituumi); elektromagnetiline vastastikmõju (mõjub elektrilaenguga osakeste vahel, hoiab koos aatomituumi ja elektrone); nõrk vastastikmõju (mõjub leptonite ja kvarkide vahel); gravitatsiooniline vastastikmõju. Neist kolme esimest käsitleb kvantväljateooria, gravitatsiooni aga üldrelatiivsusteooria. Elektromagnetiline ja nõrk vastastikmõju ühendati elektronõrgaks vastastikmõjuks. See omakorda ühendati osakestefüüsika standardmudelis tugeva vastastikmõjuga. Gravitatsiooni puhul näib olevat probleemiks standardmudeli, mis on kvantteooria, ja üldrelatiivsusteooria, mis on klassikaline teooria, põhimõtteline ühildamatus. Albert Einstein pühendas selle küsimuse lahendamisele suure osa oma elust, kuid tulemusteta. Vaatamata rohkem kui viiskümend aastat kestnud paljude teadlaste püüetele asetada kvantväljateooria ja üldrelatiivsusteooria ühtsele alusele pole siiani loodud ühtegi üldaktsepteeritavat teooriat, mis sellega hakkama saaks. Kvantgravitatsiooni ja osakeste standardmudeli liitmisel loodetakse luua nn kõige teooria. Nüüdseks on esitatud mitmeid teooriaid ja mudeleid, mis pretendeerivad kvantmehaanika ja gravitatsiooni ühendamisele - näiteks stringiteooria, millel on juba mitmeid harusid ja arengusuundi, ja supergravitatsioon. Sokali afäär
Varessaare

Varessaare on talu ja matkaonn Muraka raba põhjaservas. Taluna rajatud arvatavasti 1849. Peale tühjaksjäämist 1965. aastal on talu peahoone olnud kasutusel matkaonnina. Varessaare on saanud tuntuks Edgar Kase kirjutiste kaudu, kellele see paik oli pikka aega peatuskohaks. Varessaare
Elpidio Quirino

Elpidio Quirino (16. november 1890 – 29. veebruar 1956) oli Filipiinide poliitik, aastatel 1946–1948 Filipiinide asepresident ja välisminister ning 1948–1953 president. Ta vannutati presidendiks 17. aprillil 1948 (teistel andmetel 18. aprillil), kaks päeva pärast president Manuel Roxase ootamatut surma. 1949 valiti ta Liberaalse Partei kandidaadina nelja-aastaseks ametiajaks uuesti presidendiks. Jätkas oma eelkäija Manuel Roxase poliitikat, tehes tihedat koostööd Ameerika Ühendriikidega. Filipiinid said tema ametiajal oma majanduse ülesehitamiseks ulatuslikku majandusabi Ameerika Ühendriikidelt ja toetasid vastutasuks Ameerika Ühendriikide välispoliitilisi eesmärke. Muuhulgas saatis Quirino 1950. aastal 7450 Filipiinide sõdurit võitlema Korea sõtta.
Single Ladies (Put a Ring on It)

"Single Ladies (Put a Ring on It)" on Ameerika R&B laulja Beyoncé Knowles'i teine singel albumilt I Am... Sasha Fierce. Loo on kirjutanud Knowles, Christopher Stewart, Terius Nash ja Kuk Harrell. (en) http://eil.com/shop/moreinfo.asp?catalogid=459975 http://eil.com/shop/moreinfo.asp?catalogid=459975  Suurbritannia CD Single https://web.archive.org/web/20080509153921/http://www.hot100brasil.com/chtsinglesb.html Hot 100 Singles https://web.archive.org/web/20080902235223/http://www.irma.ie/aucharts.asp Top 50 Singles http://euro200.net/Polish-Top50.htm Polish National Top 50 https://web.archive.org/web/20081221115643/http://www.fdr.com.ua/chart/top_40/ ФДР ТОП 40 (Hit Top 40) http://www.mediatraffic.de/previous.htm United World Chart http://italiancharts.com/showitem.asp?interpret=Beyonc%E9&titel=Single+Ladies+%28Put+A+Ring+On+It%29&cat=s Italian Charts
Hämarik (skulptuur)

"Hämarik" on Tallinnas Viru väljakul asuv Mare Mikoffi loodud naise skulptuur. Skulptuur paigaldati 2004. aastal. Arhitektid Vilen Künnapu ja Ain Padrik, kes on tegelenud Viru väljaku planeerimisega, otsustasid paigutada sinna palja naise skulptuuri, et tasakaalustada kaubakeskuse "maskuliinset arhitektuuri". Skulptuuri eest tasus Tallinna linnavalitsus 155 000 krooni. Arhitektuuri­muuseumi direktor Karin Hallas-Murula ütles "Hämariku" kohta: "Kui August Weizenbergi üks kõige tundlikum marmorskulptuur suurendatakse 5-meetriseks saamatu arhitektuuriga ärikeskuse kaunistuseks, siis on see kunsti labastamine. Kui see poodidemaja ehib end seejärel sildiga "kultuurikeskus", siis küsin: millise kultuuri keskus? Mehed otsustasid ja naised tegid – nagu Eesti elus enamasti. Feministlikud tõlgendused on seejuures sama pädevad kui mis tahes teised tõlgendused." Tallinna Linnavalitsuse korraldus nr 1859. Raha eraldamine (linnakantseleile skulptuuri "Hämarik" püstitamiseks). 22.09.2004 "Monument feminismi puudumisele". Eesti Ekspress, 02.12.2005. "Eesti kõrgeim skulptuur valmib sügiseks" Eesti Päevaleht, 15. aprill 2004
Emilio Aguinaldo

Emilio Aguinaldo (22. märts 1869 – 6. veebruar 1964) oli Filipiinide vabadusvõitleja, sõjaväelane ja poliitik, aastatel 1899–1901 tunnustamata Filipiini Vabariigi esimene president. Aastast 1897 juhtis ta Hispaania koloniaalvõimude vastast ülestõusu, toetudes seejuures Ameerika Ühendriikide abile, kes pidasid samal ajal Hispaania–Ameerika sõda. 12. juunil 1898 kuulutati Filipiinid iseseisvaks ja Aguinaldost sai diktaatori volitustega riigipea. Aguinaldo kavandas Filipiinide lipu, mida kasutab riigilipuna ka tänapäevane Filipiini Vabariik. Kui 21. jaanuaril 1899 loodi esimene Filipiini Vabariik, sai Aguinaldost riigi president. Juba sama aasta 4. veebruaril puhkes aga Filipiini–Ameerika sõda, kus ameeriklastel oli selge ülekaal. Pärast kaks aastat kestnud võitlust tabati Aguinaldo ameeriklaste poolt 23. märtsil 1901. 1. aprillil oli ta sunnitud vanduma truudust Ameerika Ühendriikidele ja tunnustama nende ülemvõimu saartel. Filipiinidest sai USA asumaa. Aguinaldo jäi poliitikast ja ühiskonnaelust kõrvale kuni Jaapani okupatsiooni alguseni 1941. aastal. Sõja ajal tegi ta koostööd jaapanlastega ja kuulus aastatel 1942–1944 okupatsioonivõimude poolt kontrollitava Filipiinide Riiginõukogu koosseisu. Pärast sõda tõmbus ta taas poliitikast tagasi, kuid nägi ära iseseisva (teise ja rahvusvaheliselt tunnustatud) Filipiini Vabariigi väljakuulutamise 4. juulil 1946. Kui 1962 kuulutati Filipiinide ametlikuks iseseisvuspäevaks 12. juuni, siis osales 93-aastane Aguinaldo uue iseseisvuspäeva esimesel paraadil Manilas ja kandis Filipiinide lippu.
Richard Eckersley

Richard Jon Eckersley (sündinud 12. märtsil 1989 Salfordis) on endine Inglismaa jalgpallur (kaitsja). Ta alustas klubikarjääri Manchester Unitedis. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 24. jaanuaril 2009 Inglismaa karikamängus Tottenham Hotspuri vastu. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi kolm päeva hiljem mängus West Bromwich Albioni vastu. 2009. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Burnley. Burnley meeskonnas sai ta mänguaega ainult Inglismaa karikavõistlustel ja liigakarikavõistlustel. Hooaja 2009–10 lõpus mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Plymouth Argyle. Hooajal 2010–11 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Bradford City ja tugevuselt kolmanda liiga klubis Bury. Aastatel 2011–2013 mängis ta Major League Socceri klubis Toronto FC. 2014. aastal mängis ta New York Red Bullsis. Tema klubikarjääri viimaseks klubiks jäi 2015. aastal Inglismaa tugevuselt kolmandasse liigasse kuulunud Oldham Athletic. Tema vanem vend Adam Eckersley oli samuti jalgpallur.
Louis Gerhard De Geer

Vabahärra Louis Gerhard De Geer (18. juuli 1818 – 24. september 1896) oli Rootsi poliitik ja kirjanik, aastatel 1876–1880 esimene Rootsi peaminister. Aastatel 1858–1870 ja 1875–1879 oli ta Rootsi kohtuminister. De Geeri algatusel muudeti Riksdag 1866. aastal ühekojalisest seisuste esindusest kahekojaliseks parlamendiks (Riksdag). Aastatel 1881–1888 oli De Geer Lundi Ülikooli ja Uppsala Ülikooli kantsler.
Jujuub

Jujuub on hariliku kreektürni (jujuubipuu) (Ziziphus jujuba) söödav vili. See on ovaalne luuvili, mis toorelt on roheline, sileda pinnaga ning õunasarnase konsistentsi ja maitsega, küpsenult pruun kuni lillakasmust ning datlisarnaselt kortsus pinnaga. Vilju kasutatakse toiduks ja rahvameditsiinis. Värskeid või kuivatatud vilju süüakse suupistena või koos kohviga. Kultiveeritud esmalt Indias, kasvatatakse ka Koreas, Hiinas, Taiwanil.
Harilik kreektürn

Harilik kreektürn ehk jujuubipuu (Ziziphus jujuba) on madalakasvuliste puude liik kreektürni perekonnast türnpuuliste sugukonnast. Levinud Lõuna-Aasias. Lõuna-Euroopas kasvab võõrliigina. Hariliku kreektürni vili on jujuub.
Engelbrekt Engelbrektsson

Engelbrekt Engelbrektsson (millalgi 1390. aastatel – 4. mai 1436) oli saksa päritolu Rootsi aadlik, 1434–1436 toimunud talurahvamässu ehk Engelbrekti ülestõusu juht. Taani, Norra ja Rootsi kuninga Eriku haldus- ja maksupoliitika vallandas suvel 1434 kaevurite ja talunike rahutused, mille etteotsa tõusis Dalarnast pärit aadlik ja kaevanduseomanik Engelbrekt. 1435. aastal valiti ta Arboga linnas kogunenud esinduskogu poolt Rootsi vägede ülemjuhatajaks ehk riigi peameheks (rikshövitsman). Legendi järgi seostub see sündmus Rootsi seisuste esinduse Riksdagi asutamisega. Engelbrekt pidi siiski pidevalt konkureerima teiste Rootsi aristokraatidega, kes tahtsid ülestõusu oma huvides ära kasutada. Ta suruti peatselt tagaplaanile ja mõrvati 4. mail 1436 Hjälmareni järve ääres kohaliku aadlimehe Måns Bengtssoni poolt. Pikemas perspektiivis viis Engelbrekti ülestõus 1439. aastal kuningas Eriku kukutamiseni. Hilisemas Rootsi ajaloos on Engelbrektile omistatud rahvuskangelase staatus ja seostatud tema juhitud ülestõusu rootslaste "rahvusliku ärkamisega", mis tipnes 16. sajandil Gustav I Vasa saavutustega. Ajaloolased on siiski rõhutanud, et Engelbrektil endal taolisi arusaamu ja ambitsioone ei olnud.
Hans Axel von Fersen

Krahv Hans Axel von Fersen (4. september 1755 – 20. juuni 1810) oli Rootsi aadlik, sõjaväelane ja diplomaat, tuntud ka kui Prantsuse kuninganna Marie Antoinette'i väidetav armuke. Ta põlvnes Eestiga seotud Fersenite aadlisuguvõsast. Hans Axel von Fersen sündis Rootsi feldmarssali, riigimarssali ja riiginõuniku Fredrik Axel von Ferseni (1719–1794) ja Hedvig Catharina De la Gardie (1732–1800) pojana. Astus 1779 Prantsusmaa teenistusse ja osales Ameerika Ühendriikide iseseisvussõjas, kus paistis 1781. aastal silma Yorktowni piiramise ajal. Aastal 1785 ülendati koloneliks. 1771. aastast oli tuttav Prantsusmaa tulevase kuninganna Marie Antoinette'iga, olles väidetavalt hiljem, 1780. aastatel viimase armuke. 1784–1788 viibis Rootsis kuningas Gustav III teenistuses, osales 1788 Vene-Rootsi sõjas. Saadeti Gustav III usaldusmehena sama aasta lõpus uuesti Pariisi. 1791. aastal valmistas ta ette Prantsuse kuningaperekonna põgenemise Pariisist Montmédysse. 21. juunil toimunud põgenemiskatse ebaõnnestus ja kuninglik perekond tabati 24 tundi hiljem Varennes'is. Hiljem osales diplomaatilistel missioonidel Austrias ja Belgias, Rootsisse pöördus tagasi alles 1794. aastal. 1796 Gustav IV troonile tõustes naasis õukonda, nimetati 1799. aastal Uppsala Ülikooli kantsleriks ja ülendati 1801. aastal riigimarssaliks. 1810 hukkus ta Stockholmis puhkenud rahvarahutustes – raevunud inimesed tapsid ta populaarse troonipärija Carl Augusti matuseprotsessiooni ajal, süüdistades teda (ilmselt täiesti alusetult) printsi mõrvamises. Viited: "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland" Starke. Görlitz. 1930 Lk. 85–86 http://historiska-personer.nu/min-s/default.html
Axel von Fersen

Axel von Ferseni nime all võidakse silmas pidada kahte ajaloolist isikut: Krahv Fredrik Axel von Fersen, Rootsi feldmarssal, riigimarssal ja riiginõunik (1719–1794) Krahv Hans Axel von Fersen, Rootsi diplomaat ja sõjaväelane, eelmise poeg (1755–1810)
Kõzõlkum

Kõzõlkum (usbeki Qizilqum, kasahhi Қызылқұм 'punane liiv') on kõrb Aasias. Piirneb põhjas, loodes ja idas Sõrdarjaga, lõunas Hissaari-Alai mäestiku ja Zarafšoniga, edelas ja läänes Amudarjaga ja loodes Araali järvega. Keskosas on madalad mäed ja kivikõrb. Ülejäänud osa Kõzõlkumist on liivakõrb.
Biohermeneutika

Biohermeneutika on teadusharu, mis käsitleb elussüsteeme kui tõlgendavaid (interpreteerivaid) süsteeme. See on hermeneutika laiendus bioloogiasse. Biohermeneutikat vaadeldakse tänapäeval enamasti kui biosemiootika osa. Tuntumad biohermeneutikaga tegelevad teadlased on Anton Markoš, Sergei Tšebanov, jt. Ka Jakob von Uexkülli peetakse biohermeneutikuks (Chang 2004; Clément jt. 1997). Chang, Han-liang 2004. Semiotician or hermeneutician? Jakob von Uexküll revisited. Sign Systems Studies 32(1/2): 115–138. Chebanov, Sergei V. 1993. Biology and humanitarian culture: The problem of interpretation in bio-hermeneutics and in the hermeneutics of biology. In: Kull, Kalevi; Tiivel, Toomas (eds.), Lectures in Theoretical Biology: The Second Stage. Tallinn: Estonian Academy of Sciences, 219–248. Clément, Pierre; Scheps, Ruth; Stewart, John 1997. Umwelt et interprétation. In: Salanskis, Jean-Michel; Rastier, Francois; Sheps, Ruth (eds.), Herméneutique: textes, sciences. Paris: PUF, 209–232. Stewart, John; Scheps, Ruth; Clément, Pierre; 1997. La phylogenese de l'interprétation. In: Salanskis, Jean-Michel; Rastier, Francois; Sheps, Ruth (eds.), Herméneutique: textes, sciences. Paris: PUF, 233–252. Alice Klikova, Limits of biohermeneutics. Peterburi biohermeneutika seminari ajalugu
Sergei Tšebanov

Sergei Tšebanov (Сергей Викторович Чебанов, ka Sergey Chebanov) (sündinud 20. märtsil 1953 Leningradis) on vene bioloog ja semiootik. Ta on lõpetanud Leningradi Ülikooli bioloogina. Töötanud Balti Tehnikaülikooli professorina Peterburis. Alates 2012. aastast töötab ta professorina Peterburi Ülikoolis. Ta tegeleb klassifitseerimise teooria, biohermeneutika ja biosemiootikaga. S. Tšebanovi biograafia
Tuba jõgi

Tuba (vene Туба) on jõgi Aasias Siberis. Algab Minussinski nõos Kazõri ja Amõli jõe ühinedes. Voolab tasandikul, hargneb laias orus. Suubub paremalt Jenisseisse, täpsemalt sellel asuva Krasnojarski veehoidla Tuba lahte. Pikkus 119 km, valgla 36 900 km². Toitub peamiselt lumesulamisveest. Keskmine vooluhulk 771 m³/s. Jääkate oktoobri lõpust - detsembri algusest aprillini - mai alguseni. Laevatatav 99 km ulatuses.
Haldussüsteem

Haldussüsteem on mitmetahuline juhtimissüsteem ühiskonnas toimivate protsesside suunamiseks elanikkonna ühishuvide realiseerimisel ning mille kõige üldisemaks ülesandeks on ühiskonna sujuv ja stabiilne funktsioneerimine. Kohalik omavalitsus esindab haldussüsteemi madalaimat valitsustasandit. Haldussüsteemi komponendid jagunevad kolme rühma: tegijad – organisatsioonid funktsioonide ja eesmärkide ellu viimiseks; tegutsemisviis – institutsionaalne raamistik, seadusandlik regulatsioon; vahendid – raha ja vara eesmärkide elluviimise tagamiseks. Institutsioon Karin Jaanson Kohalik omavalitsus ja haldussüsteemi diferentseeritud detsentraliseerimine, Tartu Ülikool, Dissertatsioon majandusteaduste magistri teadusliku kraadi taotlemiseks, 1999
Alexander von Uexküll

Parun Alexander Rudolf Karl von Uexküll (enamasti lihtsalt Alexander von Uexküll; 1829–1891) oli baltisaksa poliitik ja Tallinna linnapea, 1878–1883. Ta oli 1878–1883 Tallinna linnapea. Talle kuulus Haimre mõis. Ta on maetud Vana-Vigala mõisa parki. Tema poeg oli Jakob von Uexküll. Tiit Rosenberg, 1877. aasta linnaomavalitsuse reform ja Tallinna baltisaksa linnapead 1878–1918, lk 58–61
Euroopa Nõukogu Ministrite Komitee

Euroopa Nõukogu Ministrite Komitee on Euroopa Nõukogu otsuseid langetav organ, mis koosneb kõigi liikmesriikide välisministritest või nende riikide alalistest diplomaatilistest esindajatest Strasbourgis. Ministrite Komitee teeb otsuseid Euroopa Nõukogu tegevuse kohta. Ta määrab, milliseid samme astuda Parlamentaarse Assamblee ning Kohalike- ja Regionaalsete Omavalitsuste Kongressi soovituste, samuti mitmesuguste valitsustevahelise komiteede ja eri valdkondade ministrite konverentside ettepanekute alusel. Ministrite Komitee kiidab heaks Euroopa Nõukogu tegevuskava ja eelarve. Liikmesriikide välisministrid kohtuvad kord aastas, et arutada Euroopas aktuaalseid poliitilisi küsimusi ning anda vajalik poliitiline tõuge organisatsiooni tegevusele. Ministrite alalised esindajad (suursaadikud) kohtuvad kord nädalas ning nende nõupidamisi täiendavad raportööride ja töörühmade koosolekud, kus arutatakse põhjalikult läbi konkreetsed küsimused enne, kui neis võetakse vastu otsus. Iga minister juhib komiteed kuus kuud. Komitee esimees vahetub iga aasta mais ja novembris.