laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Helle Perens

Helle Perens (aastani 1967 Helle Kihno, sündinud 31. märtsil 1941 Tallinnas) on eesti geoloog. Helle Perens on riigiametniku tütar, Rein Perensi abikaasa. Lõpetas 1959 Tallinna 21. Keskkooli, 1964 Tartu Ülikooli geoloogia osakonna. Oli 1965–73 Eesti Geoloogiakeskuse geoloog, 1974–2009 vanemgeoloog. Uurinud Eesti karbonaatsete kivimite stratigraafiat ja litoloogiat, Eesti paekivi omadusi ja kasutamist. Koos kolleegidega korraldanud üle 20 paekivinäituse Tallinna Loodusmuuseumis, TÜ-s, Saaremaa Muuseumis, Eesti Arhitektuurimuuseumis, Taanis Kopenhaageni Arheoloogiamuuseumis, Kaali Külastuskeskuses, Porkuni Paemuuseumis, Harjumaa muuseumis jm. Osalenud koos Leedu ja Läti kolleegidega Baltimaade siluri ajastu litofatsiaalsete kaartide koostamises. Avaldanud aastail 1997–98 Eesti Looduses 9 artiklist koosneva sarja Saaremaa valdade paekivi kohta ja aastail 1999–2005 ajakirjas Keskkonnatehnika rea Eesti maakondade paekivi käsitlevaid artikleid. Paeliidu juhatuse liige (2000). Õpetanud paekivi tundmist ja omadusi Eesti Kunstiakadeemias. Üle 30 teadustrükise, sh 2 monograafia autor ja 3 monograafia kaasautor. 2009 – Keila kultuuripreemia – elutöö eest paekivi uurimisel ja taasväärtustamisel 2011 – Eesti Geoloogia Seltsi auliige Kalana marmor (kaasautor R. Einasto). // Eesti Loodus (1985) 7 Raikküla lademest ja tema liigestamisest avamusalal. // RE Eesti Geoloogiakeskuse Toimetised 1 (1992) Jaani ja Jaagarahu lademe piirikihtidest Saaremaal. // Eesti Geoloogiakeskuse Toimetised 1 (1995) Jalase küla aja ja looduse lood (kaasautor). Tallinn, 1997 Comparison of geological settings of possible deep harbour site, north-western Saaremaa Island (kaasautor). // Eesti TA Toimetised. Tehnikateadused (2001) 2 Correlatsion of the Telychian (Silurian) metabentonites in Estonia (kaasautor). // Fourth Baltic Stratigraphical Conf. Riga 1999 Kaarma dolomiit (kaasautor T. Sepp). // Ehitaja (2002) 4 Koguteos "Saaremaa". Loodus. Aeg. Inimene (kaasautor). Tallinn, 2002 Paekivi Eesti ehitistes I–IV. Tallinn, 2003–2010. Paekivi Eesti ehitistes I–II. Tallinn, 2003, 2004 Sedimentation of the Himmiste-Kuigu fish bed (Ludlow of Estonia) and taphonomy of the Phlebolepis elegants Pander (Theodolonty) shoal (kaasautorid T. Märss, T. Klaos). // Eesti TA Toimetised. Geoloogia 4 (2003) Paekivi – Eesti rahvuskivi (kaasautor E. Kala). Tallinn, 2007 Koguteos "Tallinna geoloogia. Geology of Tallinn (kaasautor) Tallinn, 2010 Looduskivi Eesti ehitistes. Tallinn, 2012 Paekivi puudutus. Tallinn, 2013 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti geoloogia biograafiline teatmik. Tallinn. 2016. Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 87 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aleksander Perk

Aleksander Perk (27. juunil 1921 Petrogradi kubermang– 1996) oli Eesti taimefüsioloog. Õppis Leningradi Riiklikus Ülikoolis, lõpetas 1947. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. Aastatel 1941–1945 võitles Nõukogude armee koosseisus II maailmasõjas. Aastatel 1948–1950 Leningradi Riikliku Ülikooli aspirant, bioloogiakandidaat (1953, LRÜ), väitekiri "Роль воды в периоде покоя у растений". Oli 1951 Tartu Riikliku Ülikoolu taimefüsioloogia kateedri vanemõpetaja, 1952–1965 taimefüsioloogia ja (1963.aastast ümber nimetatud) taimefüsioloogia ja -biokeemia kateedri juhataja, 1962 dotsent, 1965–1968 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi (EBI) vanemteaduri kohusetäitja, aastast 1969 NSVL TA Siberi Osakonna Bioloogia Instituudi Jakuutia filiaali taimebiokeemia labori juhataja. Luges Tartu Riiklikus Ülikoolis taimefüsioloogiat, erikursusi taimede mineraalsest toitumisest, fotosünteesist, külmakindlusest ning kasvust ja arengust. Uurimusi mitmeaastaste puittaimede puhkeperioodist ja veerežiimist seoses külmakindlusega. Tegeles Tartu Ülikoolis ka taimefüsioloogia ajalooga. Võttis Eesti delegaadina (ja ainsa eestlasena) osa 1917. aasta juulis Birskis toimunud maride esimesest ülevenemaalisest kongressist. Üle 40 teaduspublikatsiooni, aimeartikleid. Исследования по физиологии растений, проводимые на кафедре физиологии растений ТГУ. // Уч. зап. ТГУ 82 (1960) О причинах вступления почек древесных пород в состояние покоя. // Уч. зап. ТГУ 82 (1960) Veevahetuse intensiivsus viljapuu võrsetel. // SP (1961) 2 Viljapuude bioloogiast seoses nende viljakuse ja külmakindlusega. // SP (1962) 6 История развития физиологии растений в Тартуском университете. (К 100-летию основания кафедры физиологии растений в ТГУ) (kaasautor H. Moorits). // Уч. зап. ТГУ 151 (1964). https://www.geni.com/people/Aleksandr-Perk/6000000036681986962 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 185 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 274. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Anti Perkson

Anti Perkson (sündinud 11. jaanuaril 1963 Tartus) on eesti keemik. Anti Perkson on töölise poeg. Lõpetas 1981 Nõo Keskkooli, 1989 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, 1993 magistrantuuri Toronto Ülikoolis, 2002 Tartu Ülikoolis doktorantuuri; M.A.Sc. keemiatehnoloogia ja rakenduskeemias (1993, Toronto Ülikool), väitekiri "Coal desulphurisation using suppercritical methanol, a semi-continous reactor study", PhD (teoreetiline ja arvutikeemia, 2002, TÜ), väitekiri "Synthesis and characterization of nanostructured carbon". Täiendas end 1996 Bad Windsheimis Saksamaal, 1998 Joensuu Ülikoolis Soomes. Oli 1989–1992 Toronto Ülikooli uurimisassistent ja assistent, 1993–1994 kaasuurija, 1994–1996 AS Eesti Kütus projektijuht, 1998–2003 Tartu Tehnoloogiad OÜ tehnoloog, 2003–2010 AS Silmet tootearendusosakonna juhataja. Perkson oli aastail 2007–2010 Silmeti peadirektor ning hiljem on juhtinud ettevõtte Skeleton Technologies üksust Tartus. Uurimisvaldkonnad: nanostruktuurse süsiniku süntees ja modifikatsioon superkondensaatorite jaoks (1998–2003); haruldaste metallide saamise tehnoloogiad, nende täiustamine. 20 teadustrükist, 6 patenti (kaasautor). Synthesis of 4,4' dibromobenzilic acid (kaasautor). // Mendeleev Communications 4 (1994) Coal Beneficiation and Organic Sulfur Removal (kaasautorid S. Meffe, A. Trass). // Fuel 75 (1996) Electron impact mass spectrometric studies of 2-methyl, 2-phenyl, 2-(1-piperidyl), 2-(2/3/4-pyridyl), piperidino and pyrido[4,3­D]pyrimidin-4-ones (kaasautor). // Rapid Communic. in Mass Spectrom. 12 (1998) QSPR prediction of densities of organic liquids (kaasautor M. Karelson). // Computers & Chemistry 23 (1999) Carbon nanostructures produced by chlorinating aluminium carbide (kaasautor). // Carbon 39 (2001) Catalytic effects of metals of the iron sub-group on chlorinating of titanium carbide to form nanostructural carbon (kaasautor). // Carbon 40 (2002) The barrel-like carbon nanoparticles from carbides by catalyst assisted chlorination (kaasautor). // Carbon 41 (2003);.The influence of the electrolyte to characteristics of a double layer capacitor (kaasautor). // J. Power Sources 133 (2004) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Harald Perli

Harald Perli VR I/3 (6. august 1891 Kavastu vald, Tartumaa – 16. september 1953 Stockholm) oli eesti arstiteadlane ja günekoloog. Harald Perli oli kooliõpetaja poeg. Lõpetas 1910 Tartu Kroonugümnaasiumi, 1917 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (1931, Tartu Ülikool), väitekiri "Võrdlevaid vereuurimisi etioloogiliselt mitmekesiste hüpofüksiade puhul". Oli 1917–1918 Eesti rügemendi ja tagavarapataljoni arst, 1918–1920 Kalevlaste Maleva vanemarst, Kaitseväe Tervishoiuvalitsuse käsundusarst, statistikaosakonna ülem, 1921–1924 Tallinna Keskhaigla naistehaiguste osakonna arst, 1924–1939 osakonna juhataja, 1939–1940 ja 1942–1944 Tartu Ülikooli günekoloogia ja sünnitusabi erakorraline professor ning Naistekliiniku juhataja, 1942–1944 ka arstiteaduskonna dekaan. Korp! Fraternitas Estica auvilistlane. 1941 oli Saksamaal. Läks 1944 Rootsi, oli esialgu arhiivitööl, hiljem Põhja-Rootsis kirurg, 1953. aastast erapraksis Stockholmis. Uurimusi naistehaigustest. Vabadusristi I liigi 3. järk, 1920 Valgetähe III klassi teenetemärk, 1940 Eesti Vabaduse sõda XI 1918 – II 1920: tervishoidlik osa (kaasautor). Tallinn, 1921 Graviditas intramuralis. // Zentralblatt für Gynäkologie (1924) 52 Märkmeid püeliidist naistel ja selle ravist. // EA (1931) 5 Tänapäeva naine. Koguteos igale naisele (kaasautor). Narva, 1932 Diferentsiaaldiagnostilised raskused appendicitis-adnexititis acuta diagnoosimisel. // EA (1933) 3 Puerperaalsed infektsioonid Tallinna Linna Keskhaigla sünnitusosakonnas 1920.–1931.a. // EA (1934) 8. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EE 14, 366 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 146 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 91 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 446–447 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Herman Perna

Herman Perna (10. august (vkj)/ 22. august 1883 Abja vald, Halliste kihelkond, Pärnumaa – ? aprill 1969 Tallinn) oli eesti ehitusinsener ja tehnikateadlane. Herman Perna oli kõrtsmiku poeg. Lõpetas 1903 Tartu Reaalkooli ja 1913 Riia Polütehnilise Instituudi ehitusinsenerina. Oli aastani 1918 Soome sõjaväes, 1919 Eestis Teedeministeeriumi veeteede ja sadamate süvendamise ja parandamise ameti ülem, 1919–1927 tehnikaosakonna juhataja, 1927–1929 ehitus-tehnikaosakonna direktor, 1929–1934 maanteede ja ehituse osakonna direktor, 1934–1939 raudteevalitsuse abidirektor, 1939–1940 Teedeministeeriumi peainspektor ning raudteede talituse nõukogu liige. Ta oli 1920–1934 Tallinna Tehnikumi õppejõud, ehitusosakonna juhataja ja hoolekogu liige. Õpetas geodeesiat, raudteede, signalisatsiooni, maanteede ja tunnelite kursusi. Oli 1942–1943 Tallinna Õhtutehnikumi õpetaja, seejärel Eesti Tööstusprojekti insener. Herman Perna maeti Tallinna Rahumäe kalmistule 19. april 1969 nime German Perna all. Põlevkivi küttest raudteel. // Eesti Raudtee (1925) 2, 3/4 Aleksander Klein. "Ehitusõpetus. Käsiraamat majaehitajaile". Eessõna H. Perna. Tallinn 1931 Meie kruusateede praegune seisukord ja väljavaated nende väljaehitamiseks. // Tehnika Ajakiri (1933) 5 Kauba-jõuvankrite liiklemise korraldus Stuttgarti raudteedirektsioonis Saksamaal. // Tehnika Ajakiri (1936) 3/ 4 1934 korterelamu Tallinnas Kaupmehe 2 1938 Nelijärve turistidekodu Tema vend oli arhitekt ja arhitektuuriõppejõud Artur Perna. Halliste koguduse personaalraamat 1860-1939. Eesti Rahvusarhiiv, EAA.1275.1.552. Leht 544 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Ehitusinsenerid TPI-st". Tallinn 1986. Lk 19 https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=P4xrdoDXglJ6 "20 aastat ehitamist Eestis. 1918–1938". Teedeministeeriumi ehitusosakonna väljaanne. Tallinn 1939. Pilt nr 148 Tallinna Tehnikum 1918–1928. Lk 41, 43 Eesti Raudtee (1934) 5. Lk 77 Tallinna Tehnikumi ja Tallinna Tehnikaülikooli õppe- ja abijõud 1918–1944. Tallinn 1993. Lk 46–47 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 540-541 Eesti kommunismiohvrid 1940–1991 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Eva Gerda Perneder

Eva Gerda Perneder (aastani 1939 Scheibe, 8. veebruar 1908 Tallinn – 3. mai 2004) oli baltisaksa päritolu Eesti geograaf ning Krusensternide ja Kotzebue'de perekonnaloo uurija. Eva Gerda Scheibe sündis arsti ning Eestimaa kubermangu meditsiinivalitsuse ametniku Reinhold Scheibe (1857–1909) ja Alice Mathilde Charlotta Aurora (sünd. von Knüpffer) tütrena. Tema lelled Robert, Edmund ja Richard Scheibe olid kõik Tallinna apteekrid ning ettevõtjad. Eva Gerda Scheibe emapoolne vanaisa oli arhitekt Rudolf von Knüpffer (1831–1900) ning tema emapoone vanaema Julie Wilhelmine põlvnes Krusensternide suguvõsast ja oli viitseadmiral Paul Theodor von Krusensterni (1809–1881) tütar ning admiral Adam Johann von Krusensterni (1770–1846) ja näitekirjanik August von Kotzebue (1761–1819) lapselaps. Lõpetas 1926 Tallinna Saksa Tütarlastegümnaasiumi, õppis 1927–1928 Tartu Ülikoolis geograafiat, jätkas õpinguid Jena, Müncheni ja Berliini ülikoolis, lõpetas 1929 Müncheni Ülikooli ja 1934 Frankfurdi Kultuurimorfoloogia Instituudi, geograafiadoktor (1934, Müncheni Ülikool), väitekiri "Siedelungsgeographie der Inseln Ösel und Moon" (München, 1934). Oli 1933–1934 Frankfurdi Kultuurimorfoloogia Instituudi assistent, aastast 1934 assistent Müchenbergis ja Berliinis Geograafia Instituudis, osaledes Aafrika kontinendi kirjeldamise suurprojektis, mis katkes Teise maailmasõja puhkemisel. Pärast abiellumist 1939 loobus teaduslikust tööst. Pärast lahutust töötas 1948–1974 Berliinis raamatukaupluses "Baltia". Pensionieas pühendus perekonnaloole ja mälestuste kirjutamiselele. Uurinud Saaremaa ja Muhu asustusgeograafiat ning eurooplasi Aafrikas. Temalt on ilmunud kuus teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Zwischen Konvention und Passion. Das Leben der Mimi von Krusenstern nach ihren Briefen und Tagebüchern. Berlin, 1990 Geograafiaüliõpilasena Tartus. // Akad (1999) 4 Schlurgaloschen und Rennwölfe. // Jb. Balt. Deutschtums 48 (2000) Universitas Tartuensis im Umbruck von Alt-Baltisch zu Jung-Estnisch. // Jb. Balt. Deutschtums 49 (2002) Baltische Träume 1918, mit Erinnerungen an die Okkupationzeit in Reval. // Jb. Balt. Deutschtums 50 (2003). Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 497 Taube, A. Nachruf auf Eva Perneder. // Von Krusenstiern – von Krusenstern – von Krusenstjern Familienbrief, 2004, 44. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Orest Perov

Orest Perov (14. august 1908 Peterburi – 12. märts 1992 Ternopil, Ukraina) oli Venemaa, Eesti ja Ukraina arstiteadlane ja hügieenik. Orest Perov oli venelane ja veterinaari poeg. Lõpetas 1932 Leningradi Zooveterinaariainstituudi ja 1941 Leningradi II Medinstituudi, meditsiinikandidaat (1949, Leningradi Pediaatriainstituut), väitekiri "Некоторые черты самобытной русской медицины допетровской эпохи", meditsiinidoktor (1957, Leningradi Töövõime Ekspertiisi Instituut), väitekiri "Гигиена и санитарная техника в России IX–XVII вв". Oli 1933–36 Tervishoiu rahvakomissariaadi sanitaar-bakterioloogilise labori sanitaarinspektsiooni juhataja, 1941–45 Nõukogude armees arst, 1946–49 Leningradis Meditsiinikooli õpetaja, 1949–52 Leningradi Pediaatriainstituudi hügieeni kateedri assistent, 1953 TÜ hügieeni kateedri vanemõpetaja, 1954–58 kateedri juhataja, dotsent, 1958–73 Ternopoli Meditsiiniinstituudi professor, hügieeni kateedri juhataja; aastast 1973 pensionil. Uurimusi epizootoloogiast, veehügieenist, sanitaartehnika ajaloost ja lastehügieenist. Некоторые черты дневного сна у детей детского сада. // TÜ Toim 45 (1956) Лабораторно-экспериментальные методы в историко-медицинских исследованиях. // Сов. здавоoхр. (1957) 6 Фрейдизм и профилактическая медицина. // Сов. здравоохp. (1958) 9 Сезонные влияния на скорость засыпания у детей дошкольного возраста. // Педиатрия (1958) 6. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 110 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 261 TRÜ arstiteaduskond 1802–1975. Tartu, 1976, 66. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Vello Pert

Vello Pert (3. aprill 1940 Tapa – 24. märts 2003 Tartu) oli eesti bioloog ja füsioloog. Vello Pert oli raudteelase poeg. Lõpetas 1959 Tapa Töölisnoorte Keskkooli, 1968 TÜ bioloogia osakonna, bioloogiakandidaat (1990, TÜ), väitekiri "Суточные и сезонные изменения полиферативной активности в органах гипофиз-адреналовой системы в норме и при формалиновом стрессе". Oli 1968–90 TÜ füsioloogia kateedri assistent, 1990–92 vanemõpetaja, 1992–2003 füsioloogia instituudi vanemassistent. Lugenud normaalse füsioloogia kursust; koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkonnad: poliferatiivse aktiivsuse biorütmid hüpofüüsis ning neerupealise koores, hingamise ja südame-veresoonkonna füsioloogia probleemid. Üle 20 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Kopsude difusioonivõime määramine CO üksikhingepeetuse meetodil (kaasautor P.-H. Kingissepp). // EA (1998) 6 Continuous, breath-by-breatht registration of pulmonary ventilation and gas exhange (kaasautor). // Medical & biological engineering & computing 37 (1999) Kopsude difusioonivõime erinevustest selili- ja küliliasendis (kaasautor P.-H. Kingissepp). // Arstiteaduskonna aastakonverents. Tartu, 1999 Kopsude totaalkapatsiteedi ja residuaalvõime hindamisest 18- kuni 19-aastastel noortel (kaasautor). // EA (2000) 9 Kopsude jääkmaht, totaalkapatsiteet ja nende mõõtmine (kaasautor). // EA (2002) 5 Kopsude jääkmaht, totaalkapatsiteet ja nende mõõtmine. II. Mõõtmistulemuste hindamine (kaasautor). // EA (2002) 5. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 110 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 129 http://www.cs.ut.ee Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Richard Pertel

Richard Pertel (22. märtsil 1928 Tallinn – 25. jaanuar 2021 Brookline, Massachusetts, USA) oli eestlasest USA keemik. Läks 1944 Saksamaale, oli 1947–1949 Balti Ülikooli keemiaosakonna üliõpilane; siirdus 1949 USA-sse, lõpetas 1952 Washingtoni Ülikooli keemikuna, Ph.D. (füüsikaline keemia, 1957, Illinoisi Tehnoloogiainstituut). Oli 1959–1965 Houstoni Ülikooli assistant prof. ja associate professor, 1965–68 Finnmargi Ülikooli Kolledž (Finnmark University Colleage) külalisprofessor, aastast 1969 Chicago Gaasitehnoloogia instituudi vanemteadur ja konsultant. Uurimisvaldkonnad: fotokeemia, gaasireaktsioonide kineetika, põlemis- ja plahvatusprotsessid, spektroskoopia ja massispektromeetria. Ameerika Keemiaühingu ja Füüsikaühingu liige. High-stability electrodless discharge lamps (kaasautor). // Rev. Sci. Instrum. 42 (1971) 11 Molecular beam sampling of dynamic systems. // Int. J. Mass Spectrom. 16 (1975) 1 – 2: Fast flow reactor sampled by spectrometer with a molecular beam inlet system (kaasautor). // Int. J. Mass Spectrom. 16 (1975) 1 – 2. https://www.legacy.com/us/obituaries/bostonglobe/name/richard-pertel-obituary?id=7268406 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Balti Ülikool Saksamaal, 164, 210, 269, 340 American Men and Women in Science 1986, V, 960. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Valter Pertel

Valter Pertel (6. september 1924 Krimm – 9. detsember 2004) oli Eesti ajaloolane. Valter Pertel oli talupidaja poeg. Lõpetas 1951 Tallinna Juriidilise Kooli, 1957 TÜ õigusteaduskonna, 1970–71 Moskva Ülikooli aspirant, ajalookandidaat (1972, Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Partei Ajaloo Instituut (PAI)). 1951–62 töötas advokatuuris ja prokuratuuris, ühtlasi oli Tallinna Miilitsa Erikeskkooli õigusainete õpetaja, 1963–91 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) NLKP ajaloo kateedri õppejõud (aastast 1976 dotsent), 1989–91 ka Tallinna Politseikooli ajalooõpetaja. Koostanud õppe- ja metoodilisi vahendeid. Uurimisvaldkond: (NLKP) ajalugu ja selle õpetamise metoodika, NLKP XX kongressi otsuste osa NSVL sise- ja välispoliitika muutumises. Üle 30 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide NLKP XX kongressi otsuste ajalooline tähtsus. Tallinn, 1965 Rahu ja rahvusvahelise koostöö poliitika. Tallinn, 1975 Nõukogude välispoliitika allikate juures. // Eesti Kommunist 1980, 4. Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986, 209, 357. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Harald Johann Perten

Harald Johann Perten (8. aprill 1913 Tallinn – 5. mai 1992 Sankt Gallen, Šveits) oli eesti (põllu)majandusteadlane ja (teravilja)keemik. Harald Johann Perten oli töösturi poeg. Lõpetas 1930 Tallinnas J. Westholmi Gümnaasiumi, 1934 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna, õppis 1934 õigusteaduskonnas. Korporatsiooni Vironia liige. Oli aastast 1934 oma isa leivatööstuse ärijuht Tallinnas. Põgenes 1944 Saksamaale, sealt 1945 Rootsi, oli 1945–1967 Stockholmis Statens Institut för Företagsutvecklingu teraviljalaboratooriumi keemik ja juhataja , 1967–1980 FAO teraviljaeriteadlane (-ekspert) Roomas, Senegalis ja Sudaanis, aastast 1981 Šveitsis Uzwilis firma Buler Brothers Ltd. nõuandja sorgo ja hirsi jahvatamise alal. Avaldanud uurimusi teraviljakeemia ning sorgo ja hirsi töötlemisest. International Association Cereal Chemistry, American Association Cereal Chemistry liige. 20 teadustrükist. Harald Perten oli aktiivne mootorratta- ja autosportlane, tennisist, harrastusfotograaf, filmimees ja helitehnik. Oli Stockholmi eesti tennisklubi SET üks asutajaid ja kauaaegne esimees. Alles pagulusse asununa tegi pressifotograafina kaastööd kohalikele Rootsi ajalehtedele. Võttis 1936 osa tähesõidust Berliini olümpiamängudele. Application of falling number method for evaluating of alfa-amylase activity. // Cereal Chem. (1964) 41 Milling of sorghum and millet. // IIC Sympos. Vienna, 1976 Practical experience in processing of sorghum and millet in Senegal and in Sudan. // Cereal Food World (1983). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "H. Perten 60-aastane". Eesti Päevaleht = Estniska Dagbladet,. 7. aprill 1973. Vaadatud 12.02.2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: üleliigsed kirjavahemärgid (link) "Persen ekspert Aafrikas". Eesti Päevaleht = Estniska Dagbladet,. 13. detsember 1978. Vaadatud 12.02.2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: üleliigsed kirjavahemärgid (link) "Harald Perten lahkus". Teataja : poliitika, kultuuri, ühiskonna- ja noorteprobleemide häälekandja = Estnisk tidning för politik, kultur, samhällsinformation och ungdomsfrågor,. 23. mai 1992. Vaadatud 12.02.2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: üleliigsed kirjavahemärgid (link) Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 49 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984,, 92 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.