laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Raider

Raider (inglise keeles rider) on dokument, kus esineja avaldab oma vajadused ja nõudmised, mis on tema esinemise kriteeriumiks. Termin on kasutusel nii teatris kui ka kontsertmaastikul. Raideri eesmärk on võimaldada kontserdi või lavastuse parimat teostust ja anda ülevaade tehnilistest vajadustest, mis tähendab, et korraldajatel on piisav informatsioon võimalike ettevalmistuste tegemiseks ja esinejate töö hõlbustamiseks. Raiderite tüübid on tehniline raider ja olmeraider. Tehniline raider on dokument, milles täpsustakse tehnika (tootja, mudel, kogus) kasutust ning tehnilise meeskonna vajadusi inimressursi poolest. Raiderile lisatakse ka tavaliselt plaan, mis näitab visuaalselt tehnika paiknemist lava või ruumi suhtes. Raideri koostamisel pole õiget või valet viisi, seda tehakse erinevalt. Peamine on lihtsus ja konkreetsus, kuid samas piisav detailsus, et kõik oleks üheselt mõistetav. Teatris on ideaalis kasutusel raider, kui minnakse lavastustega väljasõitu. Tehnilised soovid saadab väljasõitev teater asutusele, kuhu minnakse etendust andma. See annab võimaluse paremaks ettevalmistuseks, et teada, mis tehnika on kohapeal olemas ja mida tuleb kaasa võtta. Lisaks tagab väiksema ajakulu, kui vastuvõttev asutus saab teha ettevalmistusi enne teatri tulekut. Valgustehnika, tüüpilised seadmed - Fresnel - PC (Plano Convex) - profiil - PAR Valgusfiltrid - Lee (tootja) - Rosco (tootja) Voolu kogus ja kaabeldus - voolupikendused, signaalkaablid - kolmefaasiline süsteem (tööstusvool) Riputusvõimalused Helitehnika - helivõimendussüsteem - mikrofonid Kontsertidel on raider peaaegu alati vajalik. Sissejuhatus Bändi/artisti nimi Kuupäev Kontakt Lühikokkuvõte ürituse tehnilisest poolest (ülevaatlik) - mis võetakse ise kaasa ning mida oodatakse korraldajalt Heli Helisüsteem – täpsustatud sageduste ja võimsustega Helipult – täpsustatud minimaalse kanalite arvuga Sisendite nimekiri – kasutusel olevad instrumendid, eelistatud mikrofonid Monitoride nõuded – kaasa arvatud monitormixi pult ning kui on vaja selle jaoks kohalikku tehnikut Vooluarvutused Valgus Olenevalt ürituse suurusest võib olla kirjas üldiselt: eestvalgus ja kontra(tagant)valgus, või spetsiifiliselt eraldi seadmed: nende tootjad, tüübid, kogused (lisatud ka valgusplaan) Jälgimiskahurite arv ja asetus (kui on kasutusel) Valguspult Valgustehnikute arv Vooluarvutused Fermidele mineva tehnika raskus (kui tehnika tuleb esineja poolt) Muu Poodiumid toolid lavatöölised – inimesed, kes valmistavad ette lava Valgusplaani näide (ingliskeelne) https://thistourlife.com/wp-content/uploads/2015/03/Lighting-Plot-Example-V1.pdf Olmeraider on list, kus on esitatud artistide isiklikud soovid/nõudmised, mis aitaks neil end mugavamalt tunda. Levinud kategooriad ja mõned näited: kindlad toidud ja joogid sealhulgas ka jää transport ja ööbimine jooksupoiss – inimene, kes oleks valmis aitama, kellel iganes abi vaja turvameeskond ja/või lukustatavad ruumid näiteks privaatne vannituba (ka puhtad rätikud) teatud kogus tasuta pileteid või kohad ürituse listis (perekonnale, sõpradele) Mckiernan E, Creating a light rider Mckiernan E. Creating a light rider
Mauro Icardi

Mauro Emanuel Icardi (sündinud 19. veebruaril 1993 Rosarios) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray. Icardi oli Barcelona noortesüsteemi kasvandik. 2011. aastal liitus ta Itaalia klubiga Sampdoria, kus alustas profikarjääri. Klubi põhimeeskonnas tegi ta Itaalia esiliigas debüüdi 12. mail 2012 mängus Juve Stabia vastu, lüües selles mängus ka oma esimese värava. Sampdoria jõudis järgmiseks hooajaks Itaalia kõrgliigasse. Debüüdi Serie A-s tegi ta 12. mail mängus Roma vastu. Esimese värava lõi ta liigas 12. novembril mängus Genoa vastu. Kokku lõi ta hooajal 2012–13 Itaalia kõrgliigas 10 väravat. Eduka hooaja toel liitus ta 2013. aasta juulis Milano Interiga. Debüüdi Interi meeskonnas tegi ta liigas 25. augustil 2013 mängus Genoa vastu. Esimese värava lõi ta 14. septembril mängus Juventuse vastu. Interi meeskonnas on Icardi löönud kokku 124 väravat, millega on ta klubi ajaloo paremuselt kaheksas väravakütt. Kõige edukamad on olnud hooajad 2014–15 (22 väravat liigas, parima väravaküti tiitel koos Luca Toniga), 2016–17 (24 väravat) ja 2017–18 (29 väravat, parima väravaküti tiitel koos Ciro Immobilega). Hooaegadel 2014–15 ja 2017–18 on ta valitud Itaalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. 2018. aastal valiti ta Serie A aasta parimaks mängijaks. 2019. aasta septembris suundus ta Milano Interist laenule Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Paris Saint-Germain, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu. Hooaegadel 2019/20 ja 2021/22 tuli ta Paris Saint-Germain Prantsusmaa meistriks. 2022. aasta septembris läks ta Paris Saint-Germainist laenule Galatasaraysse. Icardil oli võimalus esindada koondises ka Itaaliat, kuid ta otsustas Argentina kasuks. Debüüdi Argentina koondises tegi ta 15. oktoobril 2013 MM-i valikmängus Uruguay vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 20. novembril sõprusmängus Mehhiko vastu. Paris Saint-Germain Ligue 1: 2019–20, 2021–22 Coupe de France: 2019–20, 2020–21 Coupe de la Ligue: 2019–20 Trophée des Champions: 2020, 2022 UEFA Meistrite Liiga: Teine koht 2019–20 "Uruguay 3–2 Argentina: Enthralling win not enough for Oscar Tabarez's team"[alaline kõdulink]. Goal.com. 15.10.2013. Vaadatud 12.12.2018 "Lionel Messi void filled by Mauro Icardi and Paulo Dybala as Argentina enjoy friendly win over Mexico". The Independent. 21.11.2018. Vaadatud 12.12.2018  Mauro Icardi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Milano Interi kodulehel
Kiindrus

Kiindrus, ka kiindrustahm, männitahm või lambitahm (saksa keeles Kienruß, vene keeles сосновая сажа 'männinõgi'), on must väga peeneteraline (osakeste läbimõõt 0,01–1 μm) pigment, mis koosneb peaaegu puhtast süsinikust. Võib sisaldada ka tõrvaosakesi ja vähesel määral mineraalseid anorgaanilisi aineid (tuhk). Rahvusvahelises värvainete indeksis on kiindrustahma tähised C.I. PBk6 (Pigment Black 6), ka PBk7, ja CI 77266 (anorgaaniline pigment). Praktiliselt sama koostise ja omaduste tõttu käsitletakse kirjanduses sageli koos viinamarjamustaga (inglise keeles Vine Black) ja söega (inglise keeles Carbon Black). Kiindrust kasutatakse loodusliku värviandjana igasugustes värvides. Sobib kokku kõikide pigmentidega, on püsiv kõigis sideainetes ning vastupidav valgusele ja kemikaalidele. Peente osakeste tõttu kasutatakse seda tuššides, akvarellides ja trükitehnikas. Toiduainetetööstuses kasutatakse kiindrustahma värvainena (taimse söe nimetuse all) E 153 nime all toidule musta värvi andmiseks (tuntuim näide on lagrits). Kiindrustahma tunti juba 2000 aastat e.m.a Hiinas ning seda saadi taimeõlide mittetäielikul põletamisel. Euroopas hakati tahmavärvi laialdaselt kasutama 18. sajandil. Kiindrust toodeti tööstuslikult ning seda müüdi nii linna- kui ka külapoodides. Muuhulgas kasutati seda ühe komponendina püssirohu koostises. Eesti Vabariigi Post kasutas enne Teist maailmasõda postitemplite värvina orgaanilise õli ja kiindruse segu, mida lahjendati tärpentini abil, see andis tuhmi ja laialivalguva jäljendi. Seda templivärvi ei ole hilisemal ajal kasutatud ja nii on võimalik eristada musta trükivärviga tehtud võltsinguid originaaltemplitest. Ka rahvapärimus annab teateid kiindrusvärvi kodus ise tegemisest 19. sajandil tattnina tahmast ja värnitsast. Tahm http://eki.ee/dict/ves/index.cgi?Q=tahm&F=V PBk7. - The Color of Art Pigment Database: Pigment Black, PBk https://majatohter.ee/tooted/puisteained/pigmendid/kiindrustahm/ http://toidutare.ee/t%C3%B6%C3%B6riistad/s%C3%B5nastik/e-ained/14217/ Kiwilõhkumiseks. Sakala, 19. september 1926, lk 5 http://www.filateelia.ee/naitused/hr2004/mottevahetus.html http://alutaga.blogspot.com/2014/10/ka.html Kiindrus Majatohtri veebipoes Lambitahma kohta Natural Pigments veebilehel (inglise keeles) Tahma ja söe kasutuse kohta kunstis veebinäitusel "Pigments through the Ages"
Fred Puss

Fred Puss (sündinud 19. veebruaril 1976) on eesti ajaloolane, genealoog ja nimeteadlane. Fred Puss õppis Tallinnas Mustamäe gümnaasiumis. Aastatel 1994–2001 õppis Tartu Ülikoolis ajalugu. Fred Puss on Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna ajaloo ja arheoloogia instituudi doktorant. Fred Puss on Eesti Isikuloo Keskuse juhataja ja Eesti Keele Instituudi leksikograaf. Fred Puss uurib eesti perekonna- ja kohalugu, isiku- ja kohanimesid ja andmekaitse probleemistikku. Ta on esinenud eesti perekonnalugu, kohalugu ja isikunimesid tutvustavate loengutega koolides, seltsides, konverentsidel jm üle Eesti ning USAs, Soomes, Rootsis, Norras, Suurbritannias, Saksamaal ja Rumeenias. Fred Puss on propageerinud perekonnaloo uurimist Eestis, uurinud eestlaste perekonnalugu nii Eestis kui ka väliskogukondades. Fred Puss on Eesti Genealoogia Seltsi liige alates 1991. aastast, juhatuses alates 1995, auliige alates 2014. Ta on Eesti Looduseuurijate Seltsi raamatukogu komisjoni, Õpetatud Eesti Seltsi, Emakeele Seltsi, arhiivinõukogu, rahvusvahelise nimeuurijate nõukogu ICOS jt organisatsioonide liige. Aastail 1988–1998 uuris Eesti põlispuid ning avaldas nende kohta artikleid ajakirjas Eesti Loodus. Ta on ETV sarja "Sinu uus sugulane" meeskonnas ajaloolane-konsultant. 2017 – Keeleteo auhind Eesti kohanimeraamatu koostamise eest (autorite kollektiivi koosseisus). 2021 – Teaduste Akadeemia konkursi "Teadus kolme minutiga" finalist. 2022 – saatesarja "Sinu uus sugulane" meeskonna liikmena Eesti filmi- ja teleauhind EFTA 2022 kategoorias "Aasta uus tulija". "ETIS". Vaadatud 1.10.2023. "Vikerraadio ajaloosaade "Eesti lugu"". "Artikkel Fred Pussist". "Marko Reikopi uus sugulane on Taavi Rõivas". Vaadatud 20.06.2022. "EFTA: "Sinu uus sugulane" on aasta uus tulija". Vaadatud 20.09.2022. Eesti Isikuloo Keskus Fred Puss Vikerraadio ajaloosaates "Eesti lugu" Vikerraadio "Keelesaade"
Frey (Eestimaa suguvõsa)

Frey oli Eestimaalt pärit suguvõsa. Hans Ludwig Frey (1782−1830), kaupmees, Pärnu raehärra Carl Magnus Frey (1799−1870), kaupmees, Pärnu raehärra, mõisaomanik Carl Nicolai Frey (1826−1866), kaupmees, Pärnu raehärra Hellmuth Karl Frey (1901−1982), teoloogiamagister, Tartu Jaani koguduse diakonõpetaja, professor Justinus Frey (surn 1856), Tori mõisa pandivaldaja, vallakohtunik Justinus Frey (1812–1895), ametnik (titularnõunik) ja notar Peterburis, Järvamaa Tori mõisa majandaja, Kärevere mõisa omanik. August Justinus Frey (1853–?), Tori mõisa omanik Eestimaa: Edise (Schloß Etz) (1815−1817, pandivaldus), Kärevere (Kerrefer) (1846−1874), Ohtla (Ochtel) (1865−1879), Suru (Surro) (1809−1815, pandivaldus),Tori (Torgel) (1819−1821 pandi-, 1821−1919 pärusvaldus, 1919−1939 jäänukmõis), Voore (Forby) (1825−1883, naisliinis kuni 1912), Ämari (Habbinem) (1883−1896) Liivimaa eesti distrikt: Aidu (Aidenhof) (oli 1855, rendivaldus), Jõõpre (Jaepern) (1814−1820 ja u 1829−pärast 1861, rendivaldus), Vee (Weehof) (XVIII sajandi lõpp ja XIX sajandi algus, rendivaldus), Võlla (Wölla) (u 1830−pärast 1839, rendivaldus) Kinnistute register. Nr 264. EAA, f. 1273 (EELK Pärnu Nikolai kogudus) EAA, f. 1274 (EELK Audru kogudus) Laakmann, Heinrich. Das Bürgerbuch von Pernau. II. 1787-1889. – Sitzungsberichte der Altertumsforschenden Gesellschaft. Zwölfter Band. Tartu: J. G. Krüger, 1939. Frey suguvõsa genealoogia
Klapmuts

Klapmuts on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas Stellenboschi vallas. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Klapmutsi elanikest värvilisi 64,20%, mustanahalisi aafriklasi 33,52%, valgeid 0,97%, India või Aasia päritolu inimesi 0,29% ja teisi 1,01%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 72,25%, koosa keelt 21,59%, sotho keelt 2,39% ja inglise keelt 1,87%. https://census2011.adrianfrith.com/place/167001
Raudmees (täpsustus)

Raudmees võib tähendada igasugu asju. Raudmees on superkangelane Ameerika popkultuuris. "Raudmees" on 1981. aastal valminud Poola mängufilm (režissöör Andrzej Wajda). "Raudmees" on 2017. aastal valminud Eesti dokumentaalfilm krossisõitjast Andres Krestinovist (režissöörid Steiv Silm ja Tarvo Mölder). "Raudmees" on Eesti muusiku ja helilooja Gunnar Grapsi vokaal-instrumentaalne muusikapala. Raudmees on 1992. aastast Pärnus tegutsev spordiklubi. "Raudmees" ("Iron Man") on 2008. aastal valminud USA mängufilm superkangelasest nimega Raudmees. "Raudmees 2" ("Iron Man 2") on 2010. aastal valminud USA mängufilm, eelmise järg. "Raudmees 3" ("Iron Man 3") on 2013. aastal valminud USA mängufilm, eelmise järg. Ironman World Championship, triatloni maailmameistrivõistluste sari Iron Man (täpsustuslehekülg)
Raudmees

Raudmees (inglise keeles Iron Man) on superkangelane Ameerika popkultuuris, kujutatud Marvel Comicsi avaldatud koomiksiraamatutes. Raudmehe alter ego on miljardär suurtööstur ja leiutaja Tony Stark (täisnimega Anthony Edward Stark), kes erinevalt enamikust superkangelastest tänapäeva popkultuuri mütoloogias ei püüa oma identiteeti peita. Teise silmapaistva eripärana põhineb tema staatus superkangelasena mitte pärilikel või välismõjude tõttu omandatud ülivõimetel, vaid tema enda leiutistel, eelkõigel lennuvõimelisel ja ülitugeval eksoskeletil. Raudmees sai alguse koomiksikangelasena, kelle lõi koomiksiautor Stan Lee, arendas Larry Lieber ning kujundasid kunstnikud Don Heck ja Jack Kirby. Tegelane ilmus esmakordselt koomiksis "Tales of Suspense" nr 39 (kaanedaatumiga märts 1963) ning ilmus omaette koomiksis "Iron Man" esmakordselt mais 1968. Tegelane kuulub USA ettevõttele Marvel Comics. Raudmehe teemal on loodud ohtralt koomikseid, filme, arvutimänge ja raamatuid, mitmed neist eponüümsed. Paljudes teostes esineb Raudmees ka kõrvaltegelasena. Enamik teoseid, milles Raudmees figureerib, kuulub samasse fiktiivsesse mütoloogilisse universumisse, mida kutsutakse intellektuaalomandi omanikfirma järgi Marveli universumiks. Aegade jooksul on filmides kehastanud Raudmeest mitu näitlejat, kuid praegusajal seostatakse tegelaskujuga USA näitlejat Robert Downey juuniori, kes mängis Raudmeest 2008–2013 linastunud filmitriloogias ja veel mitmes sellega seotud filmis. Raudmehe järgi on saanud hüüdnime ka paljud reaalselt eksisteerivad inimesed, valdavalt sportlased.
Malahhiitroheline

See artikkel räägib keemilisest ühendist. Värvuse kohta vaata artiklit Malahhiitroheline (värvus). Malahhiitroheline, ka viktooria roheline B on säravrohelist värvi orgaaniline värvaine. Kuulub triarüülmetaanühendite hulka, ta valem on C23H25N2. Esineb kristallilisel kujul kloriidina (C23H25ClN2) või oksalaadina, metalse läikega rohelised kristallid lahustuvad kergesti vees ja etanoolis. Aine on mürgine ja limaskesti ärritava toimega ning sellel arvatakse pikaajalisel kokkupuutel olevat vähki tekitav mõju. Malahhiitrohelise tähised värvainete indeksis on C.I. BG4 (Basic Green 4) ja C.I. 42000. Nimetus on ühendile antud rohelise värvuse järgi ja ainel pole midagi ühist anorgaanilise pigmendina kasutatava mineraali malahhiidiga. Värvaine sünteesis esimesena 1877. aastal keemik Otto Fischer ja 1878. aastal avastas selle sünteesi eelmisest sõltumatult Oskar Doebner. Patenti seostatakse mõlema keemiku nimega. 1990. aastate algul avastati ühendi võimalik kantserogeensus. Malahhiitrohelist kasutatakse naha, siidi, džuudi ja paberi värvimiseks, samuti meditsiinis ja histoloogias preparaatide värvimiseks. Värvi on kasutatud ka tätoveeringute tegemiseks. Akvaariumides ja kalakasvandustes on malahhiitrohelise oksalaadi lahust kasutatud fungitsiidina kalade seeninfektsioonide tõrjumiseks. Ühendi võimaliku kantserogeensuse pärast on 21. sajandil selle kasutamine Euroopas keelatud. 2004. aastal lükkas Euroopa Liit korduvalt tagasi Tšiilist pärit külmutatud lõhe saadetised, milles leiti malahhiitrohelise jälgi. Malahhiitrohelist kasutatakse laborites pH-indikaatorina. https://www.carlroth.com/downloads/sdb/et/5/SDB_5895_EE_ET.pdf http://www.coloria.net/varit/viktoriavihrea.htm https://vet.agri.ee/?op=news&id=487 http://arileht.delfi.ee/news/uudised/saastatud-kala-eestisse-ei-lubatud-taiend?id=8705418
Ásgeir

Ásgeir (täisnimi Ásgeir Trausti Einarsson; sündinud 1. juulil 1992 Laugarbakkis Norðurland vestra piirkonnas Islandil) on islandi laulja ja laulukirjutaja. Kuni 2013. aastani tunti teda kui Ásgeir Trausti, kuid kui temast sai rahvusvaheline artist, siis otsustas ta esinejanime Ásgeir kasuks. Tal on bänd Ásgeir Trausti Band. 2012. aastal ilmus tema debüütalbum "Dýrð í dauðaþögn", mis osutus väga edukaks. Albumi ingliskeelne versioon, mis ilmus 27. jaanuaril 2014, kannab pealkirja "In the Silence". Ameerika laulja John Grant aitas lugusid tõlkida ja albumit välja anda. Album oli eriti populaarne Belgias ja Hollandis. 5. mail 2017 ilmus Ásgeiri teine album "Afterglow". 2019. aastal korraldas Ásgeir Euroopas, Kanadas ja Ameerika Ühendriikides turnee "Ásgeir the day after tour". Turnee algas 13. veebruaril Rootsist. Seejärel olid kontserdid Norras, Taanis, Saksamaal, Hollandis, Belgias, Prantsusmaal, Suurbritannias ja Türgis. Turnee jätkus Ameerika Ühendriikides, kus Ásgeir esines Brooklynis, Bostonis, Minneapolises, Los Angeleses ja San Franciscos. Kanadas andis ta kontserte Montrealis ja Torontos. 2017. aastal ilmus Ásgeiril uus album "Afterglow", mistõttu oli see aasta Ásgeirile väga tihe. Kõigepealt toimus Euroopa turnee "Ásgeir Spring Tour", mis algas 6. mail Taanist. Veel andis ta kontserte Saksamaal, Šveitsis, Prantsusmaal, Belgias, Hollandis ja Suurbritannias. Sellele järgnes albumi tutvustusturnee "Ásgeir Australian Tour" Austraalias, kus ta väisas kolme linna: Sydneyt, Melbourne'i ja Perthi. Sügisel toimus "Ásgeir Autumn Tour", mille käigus Ásgeir külastas Prantsusmaad, Hollandit, Suurbritanniat, Saksamaad, Taanit, Rootsit, Norrat, Belgiat, Itaaliat ja Austriat. Veel leidis aset "Ásgeir North American Tour", mille käigus ta andis Ameerika Ühendriikides ja Kanadas kokku 19 kontserti. Ka nendel turneedel esitles Ásgeir oma uut albumit "Afterglow". 2013. aasta kevadel käis Ásgeir Ameerika Ühendriikide ja Kanada turneel. Samal aastal jõudis ta kontserte anda ka Euroopas. 2012. aastal võitis ta Islandi muusikaauhindadel aasta albumi, parima uustulnuka, icelandicmusic.com-i ja rahvalemmiku auhinna. 2014. aastal võitis ta Euroopa Komisjoni European Border Breakers Awardi (EBBA) ehk Euroopa piireületava muusika auhinna. Tema viiele loole on tehtud ka muusikavideod: "King and Cross" (2013), "Torrent" (2013), "Unbound" (2017), "Stardust" (2017), "I Know You Know" (2017). Tema isa on luuletaja Einar Georg Einarsson, kes on aidanud ka loometöös.
Marquinhos

Marcos Aoás Corrêa (mängijanimega Marquinhos; sündinud 14. mail 1994 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur. Ta mängib Prantsusmaa kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain ja Brasiilia jalgpallikoondises keskkaitsjana. Ta alustas karjääri kodumaal Corinthianses, mille noorteakadeemiaga oli ta liitunud 2002. aastal. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta 2012. aasta veebruaris. Debüüdi Brasiilia kõrgliigas tegi ta sama aasta 20. mail mängus Fluminense vastu. Samal aastal tuli ta klubiga Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistluste Copa Libertadorese võitjaks. Finaalseeria kummaski mängus ta platsile aga ei pääsenud. 2012. aasta juulis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Roma. Debüüdi Itaalia kõrgliigas tegi ta 16. septembril mängus Bologna vastu. Hooajal 2012–13 pääses ta Serie A-s klubi meeskonnas platsile kokku 26 korral. 2013. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Paris Saint-Germainiga. Üleminekusumma oli 31,4 miljonit eurot. Klubi meeskonnas tegi ta debüüdi 17. septembril UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Olympiakóse vastu ning lõi selles mängus ka värava. Prantsusmaa kõrgliigas tegi ta debüüdi viis päeva hiljem mängus Monaco vastu. Esimese värava lõi ta liigas 28. septembril mängus Toulouse'i vastu. Paris Saint-Germainiga on ta Prantsusmaa meistriks tulnud kokku kuuel korral, kuuel korral on võidetud ka Prantsusmaa karikas, liigakarikas ja superkarikas. Hooaegadel 2017–18, 2018–19 ja 2020–21 on ta valitud Prantsusmaa kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. Debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta 17. novembril sõprusmängus Hondurase vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 11. septembril 2018 sõprusmängus El Salvadori vastu. Ta on kuulunud Brasiilia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta Copa Américal, 2016. aasta Copa América Centenariol ja 2019. aasta Copa Américal. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Brasiilia olümpiakoondise koosseisus kuldmedali. Corinthians Copa Libertadores: 2012 Paris Saint-Germain Ligue 1: 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2017–18, 2018–19, 2019–20 Coupe de France: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2019–20, 2020–21 Coupe de la Ligue: 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2019–20 Trophée des Champions: 2014, 2015, 2017, 2018, 2019, 2020 UEFA Meistrite Liiga: Teine koht 2019–20 "Marquinhos seals PSG switch"[alaline kõdulink]. ESPN FC. 19.7.2013. Vaadatud 13.12.2018  Marquinhos – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Anorgaaniliste värvipigmentide loend

Siin on mittetäielik tähestikuline loend anorgaanilistest värvipigmentidest, mida lisatakse peenestatuna maalikunstis kasutatavate värvide, samuti viimistlusmaterjalide koostisse neile värvuse andmiseks. Orgaaniliste pigmentide ja värvainete nägemiseks vaata Värvainete loend. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y antimonvalge asuriit aureoliin auripigment baariumkollane baariumvalge boolus caeruleum caput mortuum egiptuse sinine Ercolano punane Faluni punane grafiit Hani violett Hani sinine inglispunane kaadmiumkollane kaadmiumpunane kaoliin Kasseli kollane kiindrus kinaver kips koobaltroheline koobaltsinine koobaltviolett kriit kroomkollane kroomoranž kroompunane kroomoksiidroheline kroomhüdroksiidroheline kuldooker litopoon lubi luumust maiade sinine malahhiit mangaanmust mangaanviolett marsskollane marssmust marsspruun marsspunane marssviolett massikot Napoli kollane ooker oksiidkollane pliimennik plii-tinakollane pliivalge Pompei punane Pozzuoli punane Preisi sinine punane ooker rauamennik realgaar roheline kinaver roheline muld sangviin Scheele roheline Schweinfurti roheline sieena Sinope punane smalt spinellkollane strontsiumkollane tinavalge titaanmust titaanvalge tseruleum tsinkkollane tsinkvalge ultramariin ultramariinpunane ultramariinroheline ultramariinviolett umbra vaseroheline veneetsia roheline veneetsia punane verditer viinamarjamust viridiaan vivianiit volkonskoiit YInMn-sinine Värvainete indeks Värvipigment Värvaine Pigment Värvuste loendid
Aleksandr Rjabenko

Aleksandr Rjabenko (25. august 1915 – märts 1993) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane, KGB kindralmajor, NSV Liidu liidri Leonid Brežnevi sõber ja ihukaitse ülem. Zenkovich, Nikolai (2004). "114. ptk ЕЩЕ ТОТ ГУСАР". Покушения и инсценировки: От Ленина до Ельцина. Olma Press. ISBN 5224047277. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. märts 2014. Vaadatud 12. detsembril 2018. Кремль-9. "Мой друг Леонид Ильич...", dokumentaalfilm (50:28), YouTube Aleksandr Kolesnichenko (26 May 2010) Охрана Брежнева: он был одним из самых «рисковых» вождей. Argumentõ i Faktõ Medvedev, Vladimir (1994). Человек за спиной. Russlit. ISBN 5865080520.