laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alexander Martin Luther

Alexander Martin Luther (8 vkj/20. jaanuar 1810 Tallinn – 22. september/4. oktoober 1876 Tallinn) oli baltisaksa päritolu eesti tööstur. Lõpetas Tallinna Kubermangugümnaasiumi. Töötas perefirmas (mille asutas tema Breslaust saabunud vanaisa Georg Christian Luther aastal 1742), mis algul tegeles lina ja soola vahendamisega, hiljem ka puiduga kauplemisega. Ettevõttel läks hästi, muretseti kinnisvara (soodsad laopinnad Tallinna sadama lähedal). 1870. aasta paiku asutas ta koos kaupmees Markel Makaroviga ettevõtte, mis tegeles puitmaterjalist ehitustarvete ostu ja müügiga (puuhoov). Selle ettevõtmise edukaimaks müügiartikliks olid Soomest toodud katusesindlid, mis oli Eestis toona veel üsna uudne materjal. Õige varsti taibati, et sindleid on kasulikum kohapeal lõigata. Saeveski ehitamise jaoks saadi luba 1877. aastal, pärast Alexander Martin Lutheri surma.[viide?] Tema järgi nimetati 1880. aastal mööblit tootnud Lutheri vabrik.[viide?] Alexander Martin Lutheri isa oli kaupmees ja Tallinna raehärra Christian Wilhelm Luther (1774–1841), vanaisa Georg Christian Luther (1717–1800).[viide?] Alexander Martin Luther oli kolm korda abielus.[viide?] Esimene abikaasa oli Louise Luther, neiuna Gebauer (1812–1844). Sellest abielust sündis kaks poega ja tütar. Teine poeg Ferdinand Justius Luther oli Emmaste Immanueli koguduse esimene õpetaja, Käina Martini koguduse õpetaja ja Tallinna Niguliste koguduse ülemõpetaja.[viide?] Teine abikaasa oli Therese Luther, neiuna Berg (1805–1852). Sellest abielust sündis kolm tütart ja üks poeg.[viide?] Kolmas abikaasa oli Henriette Caroline Luther, neiuna Steding. Sellest abielust sündis kolm poega: töösturid Christian Wilhelm Luther (tema poeg Martin Christian Luther oli tööstur, turundus- ja poliitikategelane) ja Carl Wilhelm Luther ning Johannes Heinrich Luther, kes oli Kadrina ja Narva Johannese koguduse õpetaja, hiljem luterlik vaimulik Karkelnis (praegu Mõssovka Kaliningradi oblastis) (tema poeg Ralf Johannes Ferdinand Luther oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse ja Tartu Ülikooli koguduse (saksa pihtkonna) õpetaja). Tema õde Karoline, oli abielus Alexander Leopold Paulseniga, 1834–1877 Ambla Maarja koguduse õpetajaga. Genealogia Lutherorum rediviva, oder, Nachrichten über die Familie Luther in Estland und Russland/ gesam. von Robert Luther; ergänzt und mit Anmerkungen versehen von Carl Russwurm. Reval 1883. http://www.ap3.ee/?PublicationId=31503ED6-39D4-4163-9D98-74AA1E3959CE&code=3160/new_eri_artiklid_316016 ID puudub veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Antoonovka

Antoonovka on hilisvalmiv külmakindel õunasort. Eesti keeles on sõna "antoonovka" kahetähenduslik. Selle sõnaga märgitakse nii sellesse sorti kuuluvaid õunapuid kui nendel kasvanud õunu. Antoonovkat kasvatatakse peamiselt Venemaal, Baltikumis ja Poolas ehk endise Venemaa impeeriumi alal. Tema populaarsuse põhjuseks on külmakindlus: antoonovka talub hästi Ida-Euroopa kohati karme talvesid. Ühtlasi säilivad õunad hästi. Eriti palju kasvatatakse antoonovkaid suvilates ja Venemaal nimetatakse antoonovkat vahel rahvaõunaks (народное яблоко). Mujal maailmas kasutatakse antoonovkaid peamiselt pookealusena, sest nad suurendavad poogitud taimede külmakindlust. Antoonovkas on suhteliselt vähe suhkrut. Sellepärast sobivad antoonovkad eriti hästi õunakoogi ja õunaveini valmistamiseks. Ivan Bunini üks esimesi avaldatud lühijutte "Antoonovkad" ("Антоновские яблоки", 1900) on justkui kiidulaul sellele õunasordile.
Russki Newsweek

Russki Newsweek (ametlik nimekuju Русский Newsweek) oli aastatel 2004–2010 Moskvas ilmunud venekeelne uudisteajakiri. Russki Newsweek hakkas ilmuma juunis 2004 Saksamaa kirjastuskontserni Axel Springer AG Venemaa tütarettevõtte Axel Springer Russia väljaandena sagedusega üks kord nädalas. Ajakirja anti välja Ameerika Ühendriikide uudisteajakirjaga Newsweek sõlmitud litsentsilepingu alusel. Lisaks nimele võimaldas see leping kasutada ka ingliskeelses Newsweekis avaldatud artiklite tõlkeid, kuigi enamus Russki Newsweeki sisust pärines Venemaa ajakirjanike sulest. Ajakirja tiraaž oli 45 000 eksemplari. See levis ka väljaspool Venemaad, näiteks oli seda võimalik nii osta kui ka tellida Eestis ja teistes Balti riikides. Russki Newsweeki toimetas aastatel 2004–2007 Leonid Parfjonov, aastast 2007 kuni ajakirja sulgemiseni Mihhail Fišman. 18. oktoobril 2010 ilmus ajakirja viimane number, sest kirjastus Axel Springer Russia otsustas litsentsilepingut Newsweekiga mitte pikendada. Otsust põhjendati suutmatusega ajakirja kasumlikult välja anda. Newsweek Axel Springer Russia: "License agreement for Newsweek in Russia will not be prolonged"
Kožõm

Kožõm on alev Venemaal Komi Vabariigis Inta linnaringkonnas. See asub Kožõmi jõe ääres 54 km Intast edelas. Kožõm tekkis 1940. aastatel raudteejaama juurde. 1950. aastatel hakati seal kivisütt kaevandama. 1954. aastal sai asula aleviks. 1989. aastal elas alevis üle 700 inimese. 1990. aastatel kaevandus suleti. 2007. aastal elas Kožõmis 13 inimest, 2010. aasta rahvaloenduse andmetel vaid 4. http://kogim.ru/
Eesti lastekirjandus

Eesti lastekirjandus on Eestis või eestlaste kirjutatud lastele suunatud kirjandus. Karl Ader Ansomardi Ott Arder Ernst Enno Erika Esop Karl August Hindrey Juhan Jaik August Jakobson Harri Jõgisalu Juta Kaidla Asta Kass Kristiina Kass Tiina Kilkson Andrus Kivirähk Feliks Kotta Elar Kuus Henno Käo Siiri Laidla Jaan Lattik Uno Leies Ira Lember Oskar Luts Iko Maran Voldemar Miller Heljo Mänd Ellen Niit Andrus Norak Dagmar Normet J. Oro Jüri Parijõgi Ralf Parve Elsa Pelmas Aino Pervik Aivar Pohlak Holger Pukk Marge Pärnits Silvia Rannamaa Jaan Rannap Eno Raud Piret Raud Astrid Reinla Richard Roht Marta Sillaots Karl Eduard Sööt Aino Tigane Ilmar Tomusk Tatjana Treufeldt Silvia Truu Leelo Tungal Robert Vaidlo Jaanus Vaiksoo Edgar Valter Heiki Vilep Heino Väli Lastekirjandus Aabits Eesti Lastekirjanduse Keskus
Emiline ja etiline

Emiline ja etiline (ehk eemne ja eetne) on kaks kirjeldusviisi – vastavalt sisemine ja väline. Need on keeleteadlase Kenneth Pike'i poolt 1954. aastal kasutusele võetud mõisted, millega eristatakse sisevaatleja ja välisvaatleja positsiooni, neist positsioonidest tehtud kirjelduste erinevust. Neid kasutatakse eelkõige antropoloogias ja sotsiaalteadustes. See mõistepaar üldistab keeleteaduses kasutatavat eristust foneemika (ehk fonoloogia) ja foneetika vahel, mis seisneb kõne elementide kirjeldamises vastavalt kas foneemide või häälikutena. Pike, Kenneth Lee 1967. Language in Relation to a Unified Theory of Structure of Human Behavior. 2nd ed. The Hague: Mouton. Kenneth Lee Pike, Language in relation to a unified theory of the structure of human behavior, Mouton, 1967 – Language Arts & Disciplines – 762 pages, books.google.com
Kenneth Pike

Kenneth Lee Pike (9. juuni 1912, Woodstock, Connecticut – 31. detsember 2000) oli USA keeleteadlane ja antropoloog. Ta õppis Michigani Ülikoolis ja tegi doktoritöö Edward Sapiri juhendamisel. Ta võttis kasutusele mõistepaari eemne ja eetne. Kenneth Pike'i juhendatavaks oli teiste seas Ilse Lehiste (samuti Daniel Everett). Kenneth Pike, books.google.com
Eetilisus

Sõna 'eetiline' tähendab tavaliselt eetikaga seotust. Ent ta võib vahel olla kasutusel tähenduses etiline.
Kresttsõ

Kresttsõ on alev Venemaal Novgorodi oblastis, Kresttsõ rajooni keskus. Asub Veliki Novgorodist 77 km kagus Holova jõe kaldal. Alevit läbib Moskva ja Peterburi vaheline kiirtee M10. Kirjalikes allikates on asulat esmamainitud 1393. aastal. Aastatel 1776–1926 oli Kresttsõ maakonnalinn. krestcy.h1.ru (vene keeles)
Rom Harré

Horace Romano Harré (ta kasutas enamasti oma nimena Rom Harré, 18. detsember 1927 Manawatu, Uus-Meremaa – 18. oktoober 2019) oli Briti teadusfilosoof ja psühholoog. Ta lõpetas Punjabi Ülikooli Pakistanis, ning õpetas seal ka mõnda aega. Doktoritöö tegi ta John Langshaw Austini juhendamisel Oxfordi Ülikoolis. Hiljem töötas ta Georgetowni Ülikoolis Ameerika Ühendriikides ning Londoni Majanduskoolis. Ta on näiteks põhjendanud kvalitatiivsete meetodite fundamentaalsemat rolli kvantitatiivsete meetodite suhtes teadusuuringutes. Ta on mitmel korral esinenud Eestis. Harré, Rom 2004. Staking our claim for qualitative psychology as science. – Qualitative Research in Psychology, 1(1): 3–14. Martin W. Bauer, Rom Harré, Carl Jensen (toim), 2013. Beyond Rationality: Resistance and the Practice of Rationality, Cambridge Scholars Publishing.
John Langshaw Austin

John Langshaw Austin (26. märts 1911 – 8. veebruar 1960) oli inglise filosoof. Ta rajas kõneaktiteooria. Sense and Sensibilia, Oxford University Press 1962 "Kaitsekõne vabandustele". Tõlge: Indrek Männiste. Akadeemia nr. 11, 2005. "Performatiivsed lausungid". Tõlge: Eik Hermann. Akadeemia nr. 11, 2010. "Kuidas teha sõnadega asju". Tõlge: Triin Kallas, järelsõna Mihhail Lotman. Tallinna Ülikooli Kirjastus, sari Bibliotheca Philosophica, 2018 . Eesti keeles ilmus J. L. Austini keelefilosoofia tippteos. ERR, 28. november 2018
Krassi saar

Krassi saar (ka Krassgrund) on asustamata väike saar Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Soome lahes Krässgrundi klindiplatool, 5 km Suur-Pakri rannikust läänes. Saare pindala on 0,65 ha ja rannajoone pikkus 386 meetrit. Saare väikseim kaugus mandrist on 6,57 km, teekond Kurkse sadamast 15,5 km. Saare pinnakatteks on paekiviklibu, püsivat taimkatet pole. Krassi saar on peaasjalikult merelindude pesitsusala ning ka hallhüljeste lesila. Saarel asub Krassi tulepaak. Krassi saare hallhülge püsielupaik Eesti Looduse Infosüsteemis. Krassi saar Eesti looduse infosüsteemis
5. kategooria kaabel

Cat 5 kaabel (inglise keeles Category 5 cable) on 1991. aastal standardiseeritud keerdpaarjuhe, mis on maailmas laialt levinud ning mida kasutatakse arvutivõrkudes, telefonsides ning videosignaali edastamisel. Kaabel on tavaliselt varjestamata, mis on ka põhjuseks, miks paarid keerdus on. Keerdudel on omadus vähendada müra mõju kaablis levivale signaalile. Cat 5 kaabel on asendumas Cat 5e, Cat 6 kaablitega. Ühendamiseks kasutatakse RJ-45 pistikuid. Nimetatakse ka võrgukaabliks või UTP (Unshielded Twisted Pair) kaabliks. Tavaliselt kasutatakse Cat 5 kaablis 0.205 mm2 vaskjuhet ning Cat 6 kaablis veidi jämedamat. Cat 5 kaabel on defineeritud EIA-568-A standardiga. Kaabli sagedus on kuni 100 MHz. Cat 5 kaablis on 4 keerdpaari. Laialt kasutuses 100 Mbit/s võrkudes nagu 100BASE-TX Ethernet. Iga paar omab kindlat keerdude arvu meetri kohta. Keskmiselt on kaablis 6 keerdu 5 sentimeetri kohta. Traadid kaablis on tehtud vasest. Cat 5 kaabli maksimum pikkus võib olla kuni 100 meetrit. Pikemate ühenduste jaoks läheb vaja kommutaatoreid või repiitereid. Cat 5 kaablit on 3 tüüpi: otsene, pööratud ja tagurpidi kaabel. Erinevus on vaid traatide järjekord pistikutes. Otsene kaabel on kõige levinum. Seda kasutatakse erinevate seadmete ühendamiseks: Arvuti ühendamiseks kommutaatori/kontsentraatori tavalisse porti. Arvuti ühendamiseks DSL modemi/Ruuteri LAN porti. Ruuteri WAN pordi ühendamiseks DSL modemi LAN porti. Ruuteri LAN pordi ühendamiseks switchi/hubi uplink porti. Pööratud kaablit kasutatakse enamasti kahe samat tüüpi seadme ühendamiseks. Seda kaablit saab kasutada: Kahe arvuti otseseks ühendamiseks. Ühendamaks ruuteri LAN port switchi/hubi tavalise pordiga. Ühendamaks 2 kommutaatori/kontsentraatori tavaliste portide kaudu. Tagurpidi kaablit kasutatakse aga terminalide ühendamiseks keerulisemate ruuterite konsooli porti. Kaablite tüübid on tänapäeval oma rolli kaotamas, kuna uuemad seadmed suudavad eristada traatide järjekorda ning signaalid saata õigesse punkti. Sisuliselt pole vahet, mis kaablit kasutada. Cat 5e (extended) on 2001. aastal kasutusele tulnud Cat 5 edasiarendus. Maksimum pikkus on sama, mis Cat 5’l, kuid andmeside kiirus on kuni 1000 Mbit/s ning paaride vahelist müra on märgatavalt vähendatud. Kasutuses Gigabit võrkudes. Cat 5e kaablit kutsutakse tänapäeval Cat 5 kaabliks, kuna ta töötab probleemideta vanemates 10/100Mbit Ethernet võrkudes ning eelkäijat Cat 5 kaablit enam ei toodeta. "SuperCat OUTDOOR CAT 5e U/UTP" (PDF). Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 16.03.2012. Vaadatud 31.05.2014. "Transmission Line Zo". "Wire Gauge and Current Limits Including Skin Depth and Strength". PowerStream. Vaadatud 12.05.2013. IEEE 802.3at-2009 Table 33-11 "Copper Data Cables" (PDF). Lk 6. Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 25.06.2006. Vaadatud 31.05.2014. Cat 5 kaabli valmistamine Cat5, Cat5e ja Cat6 erinevused
Christian Wilhelm Luther

Christian Wilhelm Luther noorem (7. veebruar 1857 Tallinn – 22. jaanuar 1914 Heidelberg) oli baltisaksa päritolu Eestimaa tööstur. Lõpetas Tallinna Kubermangugümnaasiumi. Õppis Moskvas ja Londonis. Juhtis Tallinnas ehitusmaterjali- ja puiduäri. Asutas aastal 1883 Tallinna esimese mehhaniseeritud puidutöötlemise ettevõtte (Lutheri ja Makarovi töökoda). Aastal 1887 viidi see vabrik Pärnu maanteele ning see tegutses edaspidi A. M. Lutheri vabrikuna (nimi isa A. M. Lutheri auks). Christian Wilhelm Luther oli seal ärijuhiks ja vend Karl Luther tehniliseks juhiks. Aastal 1898 moodustati aktsiaühing "A. M. Luther" ja ta jätkas direktorina kuni surmani. Ta oli ka aktsiaühingu "Volta" asutaja ja direktor. Tema isa Aleksander Martin Luther (1810–1876) oli kaupmees ja Tallinna raehärra, onu Johann Christian Luther oli Tallinna Niguliste koguduse abiõpetaja. Poolvend Ferdinand Justius Luther oli Emmaste Immanueli koguduse esimene õpetaja, Käina Martini koguduse õpetaja ja Tallinna Niguliste koguduse ülemõpetaja. Vennapoeg Ralf Johannes Ferdinand Luther oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse ja Tartu Ülikooli koguduse (saksa pihtkonna) õpetaja. Vend Johannes Heinrich Luther oli Kadrina- ja Narva Johannese koguduse õpetaja, hiljem luterlik vaimulik Karkelnis (praegu Mõssovka Kaliningradi oblastis), vennapoeg Ralf Johannes Ferdinand Luther oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse ja Tartu Ülikooli koguduse (saksa pihtkonna) õpetaja. Vend Karl Luther oli tööstur, A. M. Lutheri vabriku osanik ja tehniline juhataja. Poeg Martin Christian Luther (1883–1963) oli tööstur, tulundus- ja poliitikategelane. Schüler-Verzeichnis des Revalschen Gouvernements-Gymnasiums 1805-1890. bearbeitet von Heinrich Hradetzky. Reval, 1931 Kluge&Ström EE 14. köide lk. 262 ID puudub veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Hüüf

Hüüf ehk seeneniit on seene tallust moodustav rakk või niitjas rakkude rida. Hüüfid moodustavad mütseeli. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]
Kresttsõ rajoon

Kresttsõ rajoon on haldus- ja omavalitsusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Novgorodi oblasti keskosas. Rajoonis on 5 esmatasandi omavalitsust: 4 külaasundust (сельское поселение) ja Kresttsõ linnaasundus. http://www.krestcy.h1.ru/index.html
Vähemusrahvus

Vähemusrahvus ehk rahvusvähemus on rahvusgrupp, kes erineb riigi põhirahvusest etnilise kuuluvuse, keele, usu või kultuurilise omapära poolest. Paljudes riikides on vähemusrahvuste kaitseks eraldi tingimused. Euroopa Nõukogu liikmesriigid, sealhulgas Eesti, on võtnud vastu Vähemusrahvuste kaitse raamkonventsiooni. Tavaliselt on riigis vähemusrahvuste määramiseks ja nimetamiseks konkreetne seadus, mis määrab ära selle riigi vähemusrahvused. Vähemusrahvust saab laias laastus ülemaailmselt defineerida järgmiste punktide alusel: Riigis rahvaarvult vähemuses olev rahvus. Poliitiliselt mitte võimul olev rahvus. Rahvus, mille kultuur, keel, rass, religioon vms. erineb enamikust. Rahvus, mille esindajad soovivad säilitada oma kultuurieripärasid (antud riigis). Rahvus, mille esindajad on selle riigi, mille rahvusvähemuseks neid loetakse, kodanikud. Rahvus, mille esindajad on antud riigis elanud pikka aega. Lisaks pikka aega riigis elanud vähemusrahvustele võib teatud tingimustel vähemusrahvuseks lugeda ka lühiajalisi immigrante, rändrahvaid või põliselanike hõime.  Pikemalt artiklis Eesti vähemusrahvused Eesti ajaloolised vähemusrahvused on olnud sakslased (baltisakslased), venelased (eestivenelased, sh peipsivenelased), rannarootslased, veidi hilisemast ajast ka juudid (Eesti juudid), mustlased (sh Laiuse mustlased) ja tatarlased (Eesti tatarlased). Eestis elab 2011. aasta rahvaloenduse seisuga 93 vähemusrahvust. Nende seas on arvukamad kogukonnad venelased (321 198), ukrainlased (22 302), valgevenelased (12 419) ja soomlased (7423). Vanausulised Vähemusrahvuste kaitse raamkonventsioon В.П. Сергеев, ЧИСЛЕННОСТЬ И ЭКОНОМИЧЕСКОЕ ПОЛОЖЕНИЕ РУССКИХ В ЭСТОНСКОЙ РЕСПУБЛИКЕ в 1920 – начале 30-х гг., Новый исторический вестник [1],Rahvaloendus 2011, Eesti Statistikaamet, vähemusrahvuste arv Eestis.
Elva linnapea

Elva linnapea oli Elva linnavalitsuse juht. Elvat on ajaloos peale linnapeade juhtinud ka alevivanemad ja täitevkomitee esimehed. Elva alevivanemad ja linnapead[alaline kõdulink]. Elva linna koduleht. Suuri muudatusi omavalitsuse ametikohtadel, Lääne Elu : Läänemaa häälekandja, 31 juuli 1940 "Elva linnavanem tagandatud". Postimees (1886-1944), nr. 78, 3 aprill 1943. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend) "Ajutiseks linnavanema kohusetäitjaks on määratud senine abilinnavanem K. Tombak". Postimees (1886-1944), nr. 78, 3 aprill 1943. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend) "Fotod: Senine võim Elvas langes, uueks linnapeaks valiti Aivar Õun"
Boris Šestakov

Boris Šestakov (sündinud 7. aprillil 1963 Tallinnas) on eesti karikaturist ja kunstnik. Joonistab ka karikatuure, mida on avaldatud pilke- ja naljaajakirjas Pilkaja. 1978–1982 Tartu Kunstikool – nahkehistöö 1983–1989 ERKI – nahkehistöö 1983–1985 Nõukogude armee 1989–1991 Tartu kunstikombinaat ARS, nahkehistöö, autoritiraaž; Tartu Kunstikool – kompositsiooniõpetaja 1991–1993 Tartu Kunstikool – nahkehistöö osakonna õpetaja, meister 1994 Kuressaare Kunstikool, direktor 1994–2005 Saaremaa Kunstnike Liidu juhatuse esimees 2007 Tartu Kunstnike Liidu liige 1981 – isikunäitus Tartu Kunstikoolis 1981 – isikunäitus Tartu Kooperaatoris 1992 – ühisnäitus Karlskronas (Rootsi) 1994 – isikunäitus teatris Vanemuine 1995 – Saaremaa kunstnike ühisnäitus Vammalas (Soome) 1996 – ühisnäitus Leelo Leesiga „Vormid” Pärnus 1997 – karikatuurinäitus Erki Evestusega Kuressaares 1997 – Šestakovide pere ühisnäitus „Kunsti näitus” Tartu Kunstimajas 1997 – osalemine Mark Soosaare projektis „Laiuskraad”: Kuressaare, Pärnu, Novgorod 1998 – Šestakovide pere ühisnäitus „Kunsti näitus” Kuressaare Raegaleriis 1998 – isikunäitus Kuressaares Hansa Kunstigaleriis 1999 – Kuressaare Kunstikooli õpetajate ühisnäitus Kuressaare Raegaleriis 2000 – Saaremaa Kunstnike Liidu ühisnäitus Tammisaaris (Soome) 2001 – Saaremaa Kunstnike Liidu ühisnäitus Kuressaares 2001 – isikunäitus „Kingitused” Pärnus 2001 – ühisnäitus E. Evestusega “Piirist piirini” Valgas 2002 – Saaremaa Kunstnike Liidu ühisnäitus Hyvinkääl (Soome) 2003 – fotonäitus „Väljavaade” Kuressaare Linnuses 2006 – isikunäitus „Täheaine” Kuressaare Raegaleriis ja Rakvere Galeriis 2007 – fotonäitus „Nagu öö ja päev” Kuressaare linnuse suurtükitornis
Koltur

Koltur on Atlandi ookeani põhjaosas asuvate Fääri saarte hulka kuuluv saar. Saare kõrgus on kuni 478 m. Kolturi pindala on 2,5 km². 1989 jäi saar inimtühjaks, kuid 1994 asus sinna elama 2 inimest, kes olid 2010. aasta seisuga saare ainukesed elanikud. Saarel elab ka umbes 170 lammast. Kuulub Tórshavni valda. Kuninganna Margrethe II külastas saart 1995 ja 2010. http://www.koltur.com/
Alexander Leopold Paulsen

Alexander Leopold Paulsen (20. september/2. oktoober 1804 Tallinn – 14/26. aprill 1877 Ambla) oli Eestimaa vaimulik. Kaupmees Peter Friedrich Paulseni poeg. Õppis aastatel 1817–1822 Tallinna kreiskoolis ja gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1824–1827 (lõpetas, grad. stud.). Korporatsioon Estonia liige. Oli seejärel koduõpetajaks Konoveres. Ordineeriti õpetajaks 13. mail 1834. Oli aastatel 1834–1877 (kutsuti 11. veebruaril 1834) Ambla Maarja koguduse õpetaja. Paulsen oli 5. oktoobrist 1841 Õpetatud Eesti Seltsi liige, 9. septembrist 1842 Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige. Oli aastast 1843 Ambla abipiibliseltsi juhataja. Oli genealoogiahuviline, kogus baltisaksa suguvõsade andmeid, tema käsikirjad on säilinud Eesti Ajalooarhiivis. Tema abikaasa oli Tallinna raehärra Christian Wilhelm Lutheri (1774–1841) tütar Karoline. 40 Laulo nore rahwa kassuks ja römuks, ühhe ehk kahhe heälega laulda [Noot]/ Mis kirja pannud Aleksander Leopold Paulsen. Tallinn: F. Wassermann, 1853 (Leipzig: Breitkopf ja Härtel) Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Douglass North

Douglass Cecil North (5. november 1920 Cambridge, Massachusettsi osariik – 23. november 2015) oli USA majandusteadlane. Ta on lõpetanud California Ülikooli Berkeleys kolme diplomiga[viide?] (politoloogia, filosoofia ja majandusteadus). North sai 1993. aastal Nobeli majandusauhinna. Ta oli poliitilise ökonoomia professor Washingtoni Ülikoolis Saint Louises 1983. Tema majandusteaduslikud tööd on omandiõiguse, tehingukulude ja majandusliku ettevõtluse ajaloo ning ka majandusliku arengu vallast arenevates riikides. Douglass North defineeris oma 1990. aastal ilmunud teoses "Institutsioonid, institutsionaalne muutus ja majandusedu" institutsioone kui mängureegleid, mis juhivad ja piiravad inimeste ja organisatsioonide tegevust ühiskonnas. North eristas formaalseid mängureegleid mitteformaalsetest. Formaalsed mängureeglid on seotud kirjutatud reeglitega: seadused, direktiivid, normid, koodeksid jne. Mitteformaalsed mängureeglid on seotud kirjutamata reeglitega: traditsioonid, tõekspidamised, harjumused, tavad, kombed jne. North rõhutas institutsioonide olulisust, väites, et need mõjutavad majanduse käekäiku ja arengut. Näiteks toob North esile tehingukulud, mis on tema arvates mõjutatud järgmiste tingimuste poolt: Mõõtmiskulud – tehingu osapooled on sunnitud tegema kulutusi kauba või teenuse väärtuse kindlaksmääramiseks: on need ikka soovitud värvi, suurusega, kaaluga, õige arv ning kas müüja on ikka nende omanik. Turu suurus – otsustab, kas toimub ebaisikuline või personaalne vahetus. Näiteks kui tehing toimub väikses alevikus, kus osapooled üksteist tunnevad, on teisele tünga tegemine seotud riskidega sattuda üldise kriitika, pilkamise ja halvakspaneku subjektiks ning võib tähendada, et patustanuga ei soovita enam äri ajada. Vastupidises olukorras, kus tehingu osapooled üksteist ei tunne ja "risk" kogemata üksteisega kohtuda on väike, olukord, mis peaks kirjeldama olukorda suurtel turgudel, kus sotsiaalne kontroll puudub, on loodud tingimused oportunistlikuks käitumiseks. Seaduste jõustamine (law enforcement) on enamikus ühiskondades aeganõudev ja kulukas. Ideoloogia – suhteliselt kompakne ja vastuoludeta väärtuste kogu, mis annab tema järgijatele vastused järgmistele küsimusele: mis on hea ja mis on halb? kes ma olen? miks asjad juhtuvad nii, nagu nad juhtuvad? mida peaks ette võtma, et olukorda paremuse poole pöörata?
Fun with Dick and Jane

"Fun with Dick and Jane" on USA-s laste lugemaõpetamiseks kasutatud raamatute seeria "Dick ja Jane" esimese taseme raamat. Seda pealkirja "Fun with Dick and Jane" kannavad ka kaks filmi: "Segadused Dicki ja Jane'iga" (originaalpealkiri "Fun with Dick and Jane"), 1977. aasta krimikomöödia, nimiosades George Segal ja Jane Fonda. "Dicki ja Jane'i trikid" (originaalpealkiri "Fun with Dick and Jane"), 2005. aastal linastunud eelmise filmi remake; nimiosades Jim Carrey ja Téa Leoni.
Monumentaalmaal

Monumentaalmaal on koondnimetus arhitektuuriobjektide juurde kuuluvatele dekoratiivsetele seina- ja laemaalidele. Nimetust kasutatakse ka sama funktsiooni täitvate mosaiikide puhul. Kunstileksikon, Eesti Klassikakirjastus, Tallinn, 2001
Storumani vald

Storumani vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis. Piirneb läänes Norraga. Lisaks vallakeskusele Storumanile on suuremad asulad Stensele ja Tärnaby. Vallast on pärit suusatajad Ingemar Stenmark ja Anja Pärson. Q129406980 Valla koduleht