1990. aasta Saksamaa parlamendivalimised

2. detsembril 1990 toimusid Saksamaal parlamendivalimised, et valida Liidupäeva 12. koosseis. Kaks kuud varem, 3. oktoobril 1990 oli jõustunud Saksamaa taasühinemine. Esialgu koopteeriti 144 endise Saksa DV Rahvakoja liiget Liidupäeva (63 CDUst, 33 SPDst, 24 PDSist, 9 FDPst, 8 DSUst, 7 B90/G-st). Liidupäeva lisati ligi 150 külaliskohta Lääne-Saksamaa kohtade arvu vähendamata. Tegemist oli esimeste ülesaksamaaliste vabade valimistega peale 1932. aastat. Valimiste eel oli võimul Helmut Kohli (CDU) juhitud CDU-CSU-FDP koalitsioon. SPD kantslerikandidaadiks oli Saarimaa peaminister Oskar Lafontaine, kes oli olnud taasühinemise suhtes skeptiline. Suuremat edu talle ei ennustatud, kuna Kohli populaarsus oli taasühinemise tõttu vägagi suur. Valimistel rakendus 5% valimiskünnis endisel Lääne-Saksamaal (koos Lääne-Berliiniga) ja Ida-Saksamaal (koos Ida-Berliiniga), kohti sai ainult selles osas, kus valimiskünnis ületati. Ka Berliin sai esimest korda valimistel osaleda - enne taasühinemist ei saanud Lääne-Berliin valimistel osaleda, vaid pidi piirduma 22 hääleõiguseta delegaadiga, kelle nimetas ametisse Lääne-Berliini esindajatekoda. Valimisõiguslikke kodanikke Saksamaal oli kokku 60 436 560. Valimas käis 46 995 915 inimest ehk 77,76% valijaskonnast. Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt: Taasühinemisejärgne eufooria tuli ametis olevale kantsler Helmut Kohli juhitud CDU-CSU ja FDP koalitsioonile vägagi kasuks nii Lääne- kui ka Ida-Saksamaal. CDU-CSU-l jäi absoluutenamusest puudu vaid 13 kohta (319/332), kuid CDU-CSU-FDP koalitsiooni enamus suurenes märkimisväärselt, nad võitsid kokku 60% Liidupäeva kohtadest. FDP võitis esimest (ja viimast) korda peale 1957. aasta valimisi üksikmandaadilise koha, seda Halles. CDU esines erakordselt hästi Ida-Saksamaal, mis Saksa keisririigi ja Weimari vabariigi ajal oli SPD kants. Uue parteina oli tekkinud parempopulistlik immigratsioonivastane Vabariiklased (Republikaner), kelle valijate jaoks ei olnud CDU-CSU piisavalt konservatiivsed. 1983. aastal asutatud partei ei olnud 1987. aasta Liidupäeva valimistel kandideerinud, kuid 1989. aastal pääses nii Lääne-Berliini esindajatekotta kui ka Euroopa Parlamenti, ka 11 päeva peale taasühinemist, 14. oktoobril toimunud Baieri maapäeva valimistel jäid nad napilt alla 5% valimiskünnise (4.85%). Partei liikmete arv oli aasta jooksul kasvanud 8 500lt 25 000 le, arvati isegi, et partei saab Saksamaa poliitmaastikul CDU-CSU, SPD, FDP ja roheliste kõrval viiendaks parteiks. Partei aga ei ületanud valimiskünnist. Valimiskünnise rakendumise tõttu Lääne- ja Ida-Saksamaal eraldi pääses Ida-Saksamaa roheline partei (B90/G) Liidupäeva, kuid Lääne-Saksamaa rohelised jäid alla valimiskünnise. Kuigi koos oleks rohelised ületanud 5% valimiskünnise riiklikult, ei olnud nad veel ühinenud ühtseks parteiks, see sai teoks alles 14. mail 1993. "Bundestag election 1990 - The Federal Returning Officer". www.bundeswahlleiter.de. Vaadatud 14. märtsil 2023. "Deutscher Bundestag seit 1949 - Wahl zum 12. Bundestag am 2.12.1990". www.wahlen-in-deutschland.de. Vaadatud 14. märtsil 2023. "Bundestagswahl 1990 - Zweitstimmen und Sitze in den Bundesländern". www.election.de. Vaadatud 2. märtsil 2023.