laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Õhtu

Õhtu on päeva lõpuosa. Õhtu vastandmõiste on hommik. Õhtuleht Õhtu tänav Õhtukool
Tõdu vald

Tõdu vald (saksa keeles Tödwenshof) oli vald Võrumaal Põlva kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Valgjärve vallaga. Tõdu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Tõdu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Tõdva-Kõnnu vald

Tõdva-Kõnnu vald (saksa keeles Köndes) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Vohnja vallaga. Tõdva-Kõnnu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Tõdva-Kõnnu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Ülgase vald

Ülgase vald (saksa keeles Ilgas) oli vald Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Jõelähtme vallaga. Ülgase vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Ülgase vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Uhtna vald

Uhtna vald (saksa keeles Uchten) oli vald Virumaal Rakvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Kaarli vallaga. Uhtna vald (1866–1875) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Uhtna vald (1875–1893) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Uhtna vald (1866–1875) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 Uhtna vald (1875–1893) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Ungru vald

Ungru vald (saksa keeles Linden) oli vald Läänemaal Ridala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti see vald Asuküla vallaga. Ungru vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Ungru vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Toyota Gazoo Racing WRT

Toyota Gazoo Racing WRT on Toyota tehasemeeskond, mis baseerub Soomes ja osaleb autoralli maailmameistrivõistlustel (WRC). Meeskonda juhib Jari-Matti Latvala 2021 aastast. Tommi Mäkinen oli tiimijuht aastatel 2017-2020. Meeskond tegi WRC sarjas debüüdi 2017. aastal Toyota Yaris WRC autoga. Alates 2022. aastast on võistlusauto 1,6 l turboga hübriidmootoriga Toyota Yaris Rally1, mille hübriid lisab 134 hj ehk siis kokku võimsust üle 493 hj. Autol on 5-käiguline käigukast ja on ehitatud 2022 FIA WRC tehnilistele reeglitele vastavalt. Jari Matti Latvala – Mikka Anttila Juho Hänninen – Kaj Lindström Esapekka Lappi – Janne Ferm Jari Matti Latvala – Mikka Anttila Ott Tänak – Martin Järveoja Esapekka Lappi – Janne Ferm Ott Tänak – Martin Järveoja Jari Matti Latvala – Mikka Anttila Kris Meeke – Sebastian Marshall Sebastien Ogier – Julien Ingrassia Elfyn Evans – Scott Martin Kalle Rovanperä – Jonne Halttunen Sebastien Ogier – Julien Ingrassia Elfyn Evans – Scott Martin Kalle Rovanperä – Jonne Halttunen Takamoto Katsuta – Daniel Barritt Kalle Rovanperä – Jonne Halttunen Elfyn Evans – Scott Martin Sebastien Ogier – Benjamin Veillas Esapekka Lappi – Janne Ferm Kalle Rovanperä – Jonne Halttunen Elfyn Evans – Scott Martin Sebastien Ogier – Vincent Landais Takamoto Katsuta – Aaron Johnston Autoralli maailmameistrivõistlused#Statistika Koduleht
Vaida vald

Vaida vald (saksa keeles Wait) oli vald Harjumaal Jüri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Rae vallaga. Vaida vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Vaida vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vaimõisa vald

Vaimõisa vald (saksa keeles Waddemois) oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1896 ja siis liideti see vald Märjamaa vallaga. Vaimõisa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Vaimõisa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Valtu vald

Valtu vald (saksa keeles Waldau) oli vald Harjumaal Rapla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Rapla vallaga. Valtu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Valtu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Öötla vald

Öötla vald (saksa keeles Oethel) oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Esna vallaga. Öötla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Öötla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Eidapere metskond

Eidapere metskond (alates 1921. aastast nimetusega Kõnnu metskond) asutati 1920. aastal Eidapere, Kõnnu, Pööravere, Roodi, Kaelase, Halinga, Aru, Kaismaa, Kergu ja Libatse mõisa ning endise Enge mõisa maadel. Kantselei asus algselt Kõnnu mõisas. Alfred Grünberger Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 12. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Võsu vald

Võsu vald oli omavalitsusüksus (vald) Lääne-Virumaal. 1992. aastal sai Võsu omavalitsusliku alevi staatuse. 1993. aastal sai osa senistest alevitest, teiste seas Võsu, valla staatuse. 1997. aasta asulareformi järel oli vallas senise alevi asemel kaks asulat: Võsu alevik ja Käsmu küla. 1999. aasta valimiste järel ühines Võsu vald Vihula vallaga. Valla lippu ja vappi kasutas ühinemise järel edasi Võsu alevik. RT 1992, 37, 484 RT I 1993, 59, 831 RT I 1997, 95/96, 1577 RT I 1999, 52, 564
Vana-Nõo vald

Vana-Nõo vald (saksa keeles Alt-Nüggen) oli vald Tartumaal Nõo kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1894 ja siis liideti see vald Pangodi vallaga. Vana-Nõo vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Vana-Nõo vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vandu vald

Vandu vald (saksa keeles Wando) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893. Vandu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Vandu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Varbuse vald

Varbuse vald (saksa keeles Warbus) oli vald Võrumaal Põlva kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kiuma vallaga. Varbuse vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Varbuse vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vardi vald

Vardi vald (saksa keeles Schwarzhof) oli vald Viljandil Paistu kihelkonnas. Vald moodustati 1866 ja 1900. aastatel liideti see Heimtali vallaga. Vardi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Vardi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vastse-Nursi vald

Vastse-Nursi vald (saksa keeles Neu-Nursi) oli vald Võrumaal Rõuge kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1894. Vastse-Nursi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Vastse-Nursi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Gorodenko metskond

Gorodenko metskond (alates 1935. aastast Permisküla metskond) loodi 1924. aastal Pagari metskonna (Gorodenko, Permisküla, Griiva, Ovintse, Olešnjaki, Borovnja, Vihtse vahtkond), Vaivara metskonna (Umsnova vahtkond) ja Narva metskonna (1923. aastal võõrandatud metsad Narva jõe taga) maadele. Kantselei asus Gorodenkos (Permiskülas). Martin Murd 1924–1925 Ernst Tiismann 1925–1927 Aleksander Michelis 1927–1931 Eduard Tarikas 1931–1934 Karl Algvere 1934–1935 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 12–13. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Vasula vald

Vasula vald (saksa keeles Wassula) oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Raadi vallaga. Vasula vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Vasula vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Vedu vald

Vedu vald (saksa keeles Fechtenhof) oli vald Tartumaal Äksi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Elistvere vallaga. Vedu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Vedu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Halinga metskond

Halinga metskond (kuni 1939. aastani Hallingu metskond). Alfred von Hahn 1939 Nikolai Muromets 1939–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 13. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Hallingu metskond

Hallingu metskond (alates 1939. aastast Halinga metskond) loodi 1922. aastal Audru metskonna (Kalli, Võrungi, Parasmaa, Koonga, Jõõpre, Rüntali vahtkond) ja Kõnnu metskonna (Sõmerlaane, Annamõisa, Enge, Roodi, Sahamaa, Hallingu, Are, Kraavi, Kaelaste vahtkond) maadel. Kantselei asus Pärnu-Jaagupis. Leonhard Möhring 1922–1924 Karl Siimon 1924–1928 Alfred von Hahn 1928–1939 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918-1944. Eesti Metsaselts, lk. 13. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Teetähis (projektijuhtimine)

Teetähis (ka verstapost, inglise keeles milestone) on kindel ajahetk, millega mõõdetakse projekti protsessi liikumist kindla eesmärgi suunas. Teetähis peab tähistama, mida soovitakse saavutada just selleks teatud hetkeks. Teetähis märgitakse alati koos kuupäevaga, et saaks jälgida, kas protsess on kulgenud plaanitult. Teetähist kasutatakse, kui tahetakse märkida näiteks teatud faasi algust või lõppu või soovitakse näidata, millal võetakse vastu suuremad otsused. Projektijuhtimisel saab kasutada teetähiseid ka teiste kaasosalistega suhtlemisel seoses protsessi kulgemisega, kuna teetähis esindab miinimumkontrollpunkte terves protsessis. Teetähised peaksid olema kirjeldatud piisavalt hästi, et kui koosolekul näidata, kui kaugel projektiga ollakse ja mis tehtud on, siis peaks neid punkte lahti seletama. Kui projekt on pikk ning sellel väga palju verstaposte, siis kasutatakse koosolekutel ainult „valmis“ märgitud teetähiseid. Teetähisel peab olema kindel kirjeldus/nimi, mis protsessis tähistatud ajahetkel tehtud olema peab, et töötajad ning ka projektis mitte osalejad vajadusel mõistaksid, kaugel projektiga ollakse või mida on vaja teatud ajaks saavutada. Tihti aetakse teetähist ülesandega segamini. Teetähis ei ole ülesanne ning seda ei saa ka ülesandena märkida. (Näide: „Leping sõlmitud, alustame teise faasiga.“ Ülesanne) Teetähis märgib ajahetke, mida ta parasjagu esindab: Teise faasi lõpp Leping sõlmitud Meeskonna koosolek Kui projektis on vähe teetähiseid, siis võib neid ka märkida endale sobilike ja arusaadavate märkidena (M1, M2, M3), aga kui teetähiseid on palju, siis oleks taoline märkimine väga segadust tekitav ning protsessi jälgimine raskendatud. Teetähiste kasutamine pole projektis kohustuslik tegevus/osa, kuid seda tehakse töö lihtsustamiseks. Teetähised muudavad protsessi jälgimise lihtsamaks ja loogilisemaks. Elizabeth Harrin (13.10.2017). "Learn what a project milestone is".
Gerald Lascelles

Gerald David Lascelles (21. august 1924 – 27. veebruar 1998) oli Henry Lascellesi ja printsess Mary noorem poeg. Gerald Lascelles sündis Goldsborough Hallis Yorkshire'is ning tema ristivanemad olid Walesi prints ja Yorki hertsoginna. 15. juulil 1952 abiellus ta Angela Dowdinguga (s. 20. aprillil 1919) St Margaretis. Neil oli üks poeg, Henry Ulick Lascelles. Paar lahutas 1978. 17. novembril 1978 abiellus Gerald Lascelles Elizabeth Evelyn Collingwoodiga (23. aprill 1924 – 14. jaanuar 2006) Viinis Austrias. Nende ainus laps, poeg Martin David Lascelles sündis väljaspool abielu 1962.
Haapsalu metskond

Haapsalu metskond loodi 1920. aastal Oru, Riguldi, Nõmmküla, Paslepa, Rootsiküla, Uuemõisa, Parila, Uneste, Putkaste, Rannamõisa, Sutlepa, Salajõe, Saunja, Tahu, Pürksi, Lauguta, Leediküla, Kirbla, Ohtla, Aulepa ja Taebla mõisa; Martna, Ridali, Vormsi, Vigula-Nigula kirikumõisa ja endise Tallinna riigimetskonna (Vormsi metsad) aladel. Gustav Ariva 1920–1921 Christian Leilop 1921–1923 Ludvig Schulbach 1923 Karl Terrav 1923–1926 Anton Allik 1926–1931 Aleksander Jurkatam, revidentmetsaülem 1931–1943 Harald Derrik 1943–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 13. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Halliku metskond

Halliku metskond (1927. aastal nimetati Saare metskonnaks) loodi 1920. aastal Halliku, Roela, Jõe, Vanamõisa, Saare, Pala, Kadrina, Ranna mõisa ja endise Avinurme riigimetskonna ühe vahtkonna maadele. Kantselei asus algselt Halliku mõisas. Arthur Sarv Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk 14. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Huuksi metskond

Huuksi metskond loodi 1922. aastal Purdi metskonna (Huuksi, Koigi, Väike-Kareda, Päinurme, Silmsi, Särevere, Palu, Prandi, Müüsleri, Tammiku metsandik) ja Koeru metskonna (Aruküla-Pedaniku, Paali, Udeva-Norra, Vao metsandik) maadele. Kantselei asus Huuksi mõisas. Karl Neumann 1922–1928 Tõnis Kohv 1928–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 14. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Iisaku metskond

Iisaku metskond loodi 1920. aastal Iisaku, Pootsiku, Tärivere, Kauksi, Rannapungerja, Tudulinna, Oonurme mõisa ja Iisaku kirikumõisa maadele. Kantselei asus Iisaku mõisas. Edgar von Vorkampff-Laue 1920–1923 Karl Puhvel 1923 Artur Russov 1923–1925 Johannes Lukats 1925–1926 Johannes Jänes 1926–34 Martin Romberg 1934–41 Hendrik Mardiste 1941–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 14. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Jõgeva metskond

Jõgeva metskond (aastatel 1953–1995 Kaarepere metskond) loodi 1920. aastal Kärde, Vaimastvere, Ripuka, Jõgeva, Härjanurme, Kassinurme, Kaarepere, Luua, Kuremaa, Imukvere, Kivijärve, Reastvere, Leedi, Visusti mõisa ning Palamuse kirikumõisa maadele. Kantselei asus Pakastel. 1953. aastal nimetati metskond Kaarepere metskonnaks ja 1973. aastal viidi Kaarepere metsakatsejaama koosseisu. 1995. aastal taastati endine nimetus. 1997. aastal metskonna tegevus lõpetati ja metsad liideti Pikknurme metskonnaga. Max Haffner (Maks Haffner) 1920 Martin Romberg 1920–1922 Eduard Lind 1922–1926 Anton Joab 1926–1929 Jaan Järv 1929–1931 Andrei Küng, revidentmetsaülem 1931–1935 Richard Pärt, revidentmetsaülem 1935–1939 Eduard Eslas, revidentmetsaülem 1939–1944 Erik Allak (Erich Valentin Apfelbaum) 1945–1947 Helmut Taimre 1948–1949 Jüri Tõldsepp 1949–1952 Osvald Pogen 1952 Laine Evald 1952–1953 Adolf Pikkat 1953–1961 Vello Talve 1961–1968 Uudo Oole 1968–1972 Lembitu Tarang 1973–1977 Jaak Vaas 1979–1982 Urmas Orusalu 1982–1984 Ain Malm 1984–1992 Kaupo Ilmet 1995–1997 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk 14–15. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144 Jõgevamaa metsad. Koostaja Kaupo Ilmet, toimetaja Toivo Meikar, lk 148–149, ISBN 9789985984277 Jõgevamaa metsad. Koostaja Kaupo Ilmet, toimetaja Toivo Meikar, lk 147, ISBN 9789985984277
Jõhvi metskond

Jõhvi metskond loodi 1920. aastal Pühajõe, Edise, Kukruse, Toila, Ontika, Järve, Jõhvi, Sompa, Tammiku ja Konju mõisa ning endise Vene Põllupanga Voka mõisa maadele. Kantselei asus Edise mõisas. August Tõldsepp 1920–1921 Valter Laidoner 1921–1924 Juhan Nenn 1924–1925 Alfred Laansoo 1925–1941 Paul Nei 1941–1942 Jüri Tõldsepp 1942–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 15. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Jäneda metskond

Jäneda metskond (nimetati 1927. aastal Aegviidu metskonnaks) loodi 1920. aastal Jäneda, Lehtse, Pruuna, Põriki, Linnape, Rägavere, Moe, Tapa, Saiakopli, Räsna, Kaarli mõisa maadele. Kantselei asus Jäneda mõisas. Gustav Winterfeld Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 15. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Jäärja metskond

Jäärja metskond loodi 1920. aastal Tali ja Jäärja mõisa maadele. Kantselei asus Jäärja mõisas. August Unt 1920–1933 Harry Haller 1933–1937 Villem Naha 1937–1939 Jaan Sulg 1939–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 15. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Kaavere metskond

Kaavere metskond (1928. aastal nimetati Kurista metskonnaks) loodi 1920. aastal Kaavere, Kaave, Kurista, Tapiku, Pajusi, Adavere, Rutikvere, Lustivere ja Kaliküla mõisa maadel. Kantselei asus Kurista mõisas. Roman Steinberg Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918-1944. Eesti Metsaselts, lk. 15. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Kabala metskond

Kabala metskond loodi 1920. aastal Kabala, Navesti, Eistvere, Imavere, Laimetsa, Jalametsa, Loopre, Hermani mõisa ja endise Vastsemõisa riigimetskonna (Taevere ja Tervearu vahtkond) maadel. Kantselei asus Kabala-Tõrvaaugul. Paul Kügler 1920–1923 Hugo Ilves 1923 Arnold Sild 1923–1925 Anton Joab 1925–1926 Jaan Hellat, revidentmetsaülem 1926–1939 Juhan Muiste, revidentmetsaülem 1939–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 15–16. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Peipsiääre vald (täpsustus)

Peipsiääre vald on olnud mitme valla nimi: Peipsiääre vald (Kodavere kihelkond) Peipsiääre vald (1939) Peipsiääre vald (1991) Peipsiääre vald, moodustatud 2017. aastal
Aserbaidžaan 2018. aasta taliolümpiamängudel

AZE Aserbaidžaan osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis ühe sportlasega. Aserbaidžaani esindas mäesuusatamises Austria päritolu Patrick Brachner.
Müra (muusika)

Müra on muusikas heli, mis tekib heliallika korrapäratul võnkumisel. Müra põhiomadused on helivältus, helitugevus ja tämber, kuid puudub üheselt tajutav helikõrgus. Müra on oluliseks komponendiks paljude muusikainstrumentide tämbri kujunemisel, kuna iga muusikainstrumendi helis on peale põhitooni ehk esimese osaheli ning ülemhelide ehk kõrgemate osahelide ka muusikainstrumendi mängimisel tekkivaid iseloomulikke helisid, näiteks õhujoa kahin puhkpillis või kuuldavad klõpsatused klappide avamisel-sulgemisel keelpilli poogna ebamäärase või ülemäärase surve korral tekkivad sahinad, kahinad, kriginad või kräginad laulja hingamisest või hääleaparaadi teatud ehitusest tulenevad mürad, mis annavad inimhäälele isikupära mitmesugused häiringud (distortion) elektrikitarri helis, mis on oluliseks esteetiliseks komponendiks paljude löökpillide, näiteks trummi, triangli, gongi, kastanettide poolt tekitatav heli Sotsiaalkultuuriliselt tingituna on suhtumine mürasse olnud lääne muusikakultuuris tihti välistav või tauniv ning mürale on antud mitmesuguseid hinnanguid: müra on peetud määrmatuks, kontrollimatuks, valjuks, ebamusikaalseks või soovimatuks heliks. Muusika paradigmamuutus 20. sajandi lääne nüüdismuusikas on toonud kaasa müra teadliku kasutuselevõtu ning estetiseerimise. Müra Valge müra Roosa müra
Henry Ulick Lascelles

Henry Ulick Lascelles (s. 19. mail 1953) on Gerald Lascellesi ja tema esimese abikaasa, Angela Dowdingu ainus laps ning George V lapse-lapselaps. Ta on 2011. aasta seisuga Briti troonipärilusjärjestuses 59. kohal. 25. augustil 1979 abiellus ta Alexandra Claire Ruth Mortoniga (s. 15. aprillil 1953). Neil on üks poeg, Maximilian Lascelles (s. 29. detsembril 1991).
Kaiavere metskond

Kaiavere metskond loodi 1920. aastal Kaiavere, Pataste, Mäemõisa, Elistvere, Vara, Vedu, Vesneri, Saadjärve, Kukulinna mõisa ning Maarja-Magdaleena kirikumõisa maadel. Kantselei asus Kaiavere mõisas. Adalbert Vassar 1920–1927 Leonhard Obet, revidentmetsaülem 1928–1939 Sulev Kelder, revidentmetsaülem 1939–1941 Oskar Putnik 1921–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 16. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Kuntsevo kalmistu

Kuntsevo kalmistu (vene keeles Кунцевское кладбище) on kalmistu Moskvas Lääneringkonnas Kuntsevo rajoonis aadressil Rjabinovaja ulitsa 20. Kuntsevo kalmistu on üks vanimaid Moskva surnuaedu, mis on tekkinud külakalmistuna 17. sajandi lõpus. Praegust nime kannab kalmistu alates 1928. aastast. Alates 1960. aastast on Kuntsevo kalmistu linnapiiri laiendamise tõttu Moskva linna territooriumil. Kuntsevo kalmistu pindala on ligikaudu 17 hektarit. Vitali Abalakov Aleksei Arbuzov Leonid Gaidai Valeri Harlamov Venedikt Jerofejev Aleksandr Kaidanovski Lazar Lagin Aleksandr Luria Trofim Lõssenko Georgi Malenkov Jevgeni Martõnov Nonna Mordjukova Jevgeni Morgunov Nikolai Nossov Arkadi Perventsev Kim Philby Anatoli Rõbakov Varlam Šalamov Larissa Šepitko Vladimir Tendrjakov Juri Trifonov Aleksejevskoje kalmistu Novodevitšje kalmistu Peredelkino kalmistu Trojekurovo kalmistu Vagankovo kalmistu Vostrjakovo kalmistu Кунцевское кладбище Московские могилы. Vaadatud 21. juulil 2023
Kambja metskond

Kambja metskond loodi 1920. aastal Suure-Kambja, Väike-Kambja, Kodijärve, Luke, Vastse-Prangli, Vana-Prangli, Krüüdneri, Reola, Haaslava, Veski, Vana-Kuuste, Kriimani, Unipiha, Kammeri, Kaagvere mõisa, Kambja kirikumõisa ning endise Võru riigimetskonna (Pangodi metsandik) maadel. Kantselei asus Suure-Kambja mõisas. Viktor Sihle 1920 Jaan Tattar 1920–1922 Albert Milk, revidentmetsaülem 1922–1934 Juhan Kaalep 1934–1937 Aadu Valmet 1940 Friedrich Käämbre 1940–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 16. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144 Postimees, 25.04.1934
Kamarovka

Kamaroŭka (vene keeles Komarovka, transkribeerituna Kamarovka) on Minski linnaosa, mis asub linna keskosas Saviecki rajooni territooriumil kesklinnast loodes. Linnaosa paikneb Viera Charužaja tänava (Вуліца Веры Харужай), Kuibõševi tänava (Вуліца Куйбышава), Jakub Kołase tänava (Вуліца Якуба Коласа), Jakub Kołase väljaku (Плошча Якуба Коласа) ja Leen Kullmani nime järgi saanud Kullmani tänava (Вуліца Кульман) ümbruskonnas. Piirkond oli varem soine. Veel aastal 1902 kirjutas linnaaarst N. Vladimirov linnavõimudele, et selles piirkonnas on nii palju sääski, et see on inimestele ohtlik. Ühe teooria järgi ongi sääsed seal asunud külale nime andnud, teine põhineb kohalikul legendil usumäratseja Fedkast, kes seal elas ja kelle hüüdnimeks oli Sääsk. Kolmanda hüpoteesi esitas valgevene ajaloolane P. Rusav, kes lähtus sellest, et vanematel kaartidel olid soo nimekujuks Komorovi soo, seega võis nimi tuleneda soosse rajatud hüttidest. Sealne küla oli kuni aastani 1812 Radziwillide valduses, seejärel läks see Wankowiczite valdusse. XIX sajandi lõpus liideti piirkond Minskiga. Aastal 1911 sooritas sealsel väljakul lennu Sergei Utotškin, seda lendu ka filmiti. Aastal 1925 asuti sealset sood kuivendama. Aastal 1929 avati trammiliin, mis ühendas linnaosa Minski südalinnaga. Aastal 1953 hakkasid linnaosa tänavatel liiklema ka trollid. Sealsel väljakul peatus enne loomaaia rajamist rändloomaaed. Aastal 1979 rajati selle väljaku asemele Kamaroŭka turg. Kamaroŭka turg Jakub Kołase tänav http://komarovka.by/about
Kangruselja metskond

Kangruselja metskond tekkis 1923. aastal, kui Kuressaare metskond Kangruseljaks nimetati. Kangruselja metskond liideti 1931. aastal Kuressaare ja Karjalasma metskonnaga. Grigori Schitikov 1923–1931 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 16. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Kariste metskond

Kariste metskond loodi 1920. aastal Uue-Kariste mõisa ja Kariste riigimetskonna maadel. Kantselei asus Uue-Kariste mõisas. Georg Struck 1920–1924 Richard Westren-Doll 1924–1926 Aadu Valmet 1926–1928 Ado Laul, revidentmetsaülem 1928–1944 Heino Villem. Eesti Vabariigi metskonnad ja metsaülemad 1918–1944. Eesti Metsaselts, lk. 17. Jõgeva, 1998, ISBN 9985605144
Zjaljonõ Lug

Zialony Łuh (vene keeles Zeljonõi Lug, transkribeerituna Zjaljonõ Lug) on Minski linnaosa, mis asub linna põhjaosas Pieršamajski ja Saviecki rajooni territooriumil Łahojskisse viiva maantee ääres Ślapianka kanali kallastel. Linnaosas on ligi 100 000 elanikku. Linnaosa koosneb seitsmest mikrorajoonist. Minski südalinnaga ühendavad seda nii trammid kui ka trollid. Linnaossa jääb ka Zialony Łuhi metsapark. Linnaosa on nime saanud samanimeliselt külalt, mis selle aladel varem asus. Külas oli ka samanimeline kõrts. 1971. aastal oli külas 1040 elanikku ja selle maad liideti Minskiga 1976. aastal. Linnaosa asuti rajama aastal 1962, kuigi ehitust ei alustatud mitte Zialony Łuhis, vaid naaberkülas. Piirkond oli varem soine. 1980. aastatel rajati neljas ja viies mikrorajoon, mis asuvad Ślapianka kanali lähistel terrassidel. Ślapianka kanal Zialony Łuh Metsapark Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Зеленый Луг // Минск : энциклопедический справочник / Л. В. Аржаева и др.; редколлегия: И. П. Шамякин (главный редактор) и др. — Минск: Белорусская Советская Энциклопедия, 1983. — 467 lk.