laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mary Beard

Dame Winifred Mary Beard (sündinud 1. jaanuaril 1955 Much Wenlockis Shropshire'is) on briti klassikaline filoloog, Cambridge'i Ülikooli klassikalise filoloogia professor ja väljaande Times Literary Supplement klassikatoimetaja. 2013. aastast on ta Briti impeeriumi ordu ohvitser (OBE) ja 2018. aastast daamkomandör (DBE). 2013. aastal nimetati ta Kuningliku Kunstiakadeemia antiikkirjanduse professoriks. "Rome in the Late Republic" (koos Michael Crawfordiga, 1985, parandatud väljaanne 1999) "The Good Working Mother's Guide" (1989) "Pagan Priests: Religion and Power in the Ancient World" (toimetaja, koos John Northiga, 1990) "Classics: A Very Short Introduction" (koos John Hendersoniga, 1995) "Religions of Rome" (koos John Northi ja Simon Price'iga, 1998, 2 köidet) "The Invention of Jane Harrison" (2000) "Classical Art from Greece to Rome" (koos John Hendersoniga, 2001) "The Parthenon" (2002) "The Colosseum" (koos Keith Hopkinsiga, 2005) "The Roman Triumph" (2007) "Pompeii: The Life of a Roman Town" (2008; USA väljaande pealkiri: "The Fires of Vesuvius: Pompeii Lost and Found") "Confronting the Classics: Traditions, Adventures and Innovations" (2013) "Laughter in Ancient Rome: On Joking, Tickling, and Cracking Up" (2014) "SPQR: A History of Ancient Rome" (2015; eesti keeles "SPQR: Vana-Rooma ajalugu", tõlkinud Aldo Randmaa, Tallinn: Varrak, 2017) "Women & Power: A Manifesto" (2017) "Civilisations: How Do We Look / The Eye of Faith" (2018) Prof Mary Beard (Debrett's biodata) Mary Beardi koduleht Cambridge'i Ülikooli saidil A Don's Life (Mary Beardi ametlik blogi ajalehe The Times juures)
Erasmus Rotterdamist

"Erasmus" suunab siia. Euroopa kõrghariduse programmi kohta vaata artiklit Erasmuse programm. Desiderius Erasmus, Desiderius Erasmus Roterodamist või lihtsalt Erasmus Rotterdamist (28. oktoober 1466, 1467 või 1469 Rotterdam – 12. juuli 1536 Basel) oli varauusaja tähtsaim humanistik õpetlane ja teoloogia doktor. Ta jäi ise katoliiklaseks, kuid toetas kohati ka Martin Lutherit. 1516. aastal avaldas tekstikriitilise kreekakeelse Uue Testamendi "Novum Instrumentum omne". See on vanim trükitud Uue Testamendi kreekakeelne väljaanne. "Narruse kiitus" (kombesatiir). Ladina keelest tõlkinud ja järelsõna: Ülo Torpats; Hans Holbein Noorema joonistustega, Eesti Raamat, Tallinn 1967 "Renessansi kirjanduse antoloogia", Eesti Raamat, Tallinn 1984, lk 484–494: katkend "Usalduslikud kõnelused" ja kiri "Reis Pariisi" (tõlkinud Ülo Torpats) ning kommentaarid lk 693 Karl Umbleja, "Erasmus Rotterdamist" (500. sünniaastapäev) – Looming 1966, nr 10, lk 1625–27 "Rotterdami Erasmusest Bertrand Russellini. Kaasaegse kodanliku humanismi ja vabamõtlemise probleeme" (artiklite kogumik). Tõlkinud M. Lumi, Eesti Raamat, Tallinn 1972 (lk 5–16 A. Subbotini artikkel "Erasmuse pärand") Stefan Zweig, "Rotterdami Erasmuse triumf ja traagika". Tõlkija Uno Liivaku, Monokkel, Tallinn 1999
Woluwe-Saint-Lambert

Woluwe-Saint-Lambert (prantsuse [wolyˈwe sɛ̃ lɑ̃bɛːʁ], hollandi keeles Sint-Lambrechts-Woluwe [sɪnt ˈlɑmbrɛçts ˈwoːlywə]) on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Malou loss Woluwe jõgi St. Lamberti kirik (XII sajand)  Prantsusmaa – Meudon, alates 1958  Saksamaa – Celle  Rwanda – Mbazi Totale oppervlakte volgens het Kadasterregister, België, gewesten en provincies Bevolking per gemeente op 1 januari 2020  Woluwe-Saint-Lambert – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (prantsuse ja hollandi keeles) Wolubilis (prantsuse ja hollandi keeles) Hof ter Musschen (prantsuse ja hollandi keeles)
Loeb Classical Library

"Loeb Classical Library" (lühend LCL) on Vana-Kreeka ja Rooma autorite tekstiväljaannete sari, milles vanakreeka- või ladinakeelse originaaliga kaasneb paralleeltekstina tõlge inglise keelde. Kreekakeelsete autorite väljaanded on rohelises köites, ladinakeelsete autorite väljaanded punases köites. Sarja asutas 1912. aastal pankur ja filantroop James Loeb, kes selle väljaandmist ka rahaliselt toetas. Algselt andis sarja välja kirjastus William Heinemann & Co. Londonis, USAs vahendas seda esmalt kirjastus Macmillan, seejärel Putnam ja alates 1933. aastast Harvard University Press. 1989. aastast on sarja ainuväljaandja Harvard University Press. Sarja esimene raamat oli Apollonios Rhodiose "Argonautika" väljaanne. Lisaks tuntud kreeka ja rooma autoreile on sarjas ilmunud ka spetsiifilisemaid ja vähem tuntud autorite väljaandeid, samuti kolm köidet papüürustekste, kreeka matemaatikute tekstide väljaanne, arhailise ladina kirjanduse fragmendid jm. Sarja iseloomustab tekstikriitilise aparaadi puudumine või nappus, mistõttu ei sobi need väljaanded tõsisema filoloogilise uurimistöö jaoks. Samas on sarjal ilmumise algusest alates suur tähtsus antiikkirjanduse populariseerimisel. Loeb Classical Library Harvard University Pressi saidil Nimekiri vaba juurdepääsuga vanematest köidetest
Woluwe-Saint-Pierre

Woluwe-Saint-Pierre (prantsuse [wolyˈwe sɛ̃ pjɛːʁ], hollandi keeles Sint-Pieters-Woluwe [sɪnt ˈpitərs ˈwoːlywə]) on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Sarnaselt ülejäänud Brüsseli valdadega on ka Woluwe-Saint-Pierre ametlikult kakskeelne, hollandi- ja prantsuskeelne. Woluwe park Woluwe jõgi  Rwanda: Ruyumba  Lõuna-Korea: Gangnam-gu (Sŏul)  USA: New Iberia  Rumeenia: Pecica  Hiina: Chaoyang  India: Chennai Bevolking per gemeente op 1 januari 2020  Woluwe-Saint-Pierre – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hotell Draakon

Draakon hotell on hotell Tartus, mis asub Raekoja platsi ääres Ülikooli tänava nurgal. Hotell paikneb kahes majas: restoranihoone (Raekoja plats 2) on barokne ja pärineb 18. sajandist, hotellihoone (Raekoja plats 4) on aga juba 19. sajandi alguse klassitsistlikus stiilis. Mõlemad kuuluvad Tartu vanalinna muinsuskaitsealasse. Hotell avati 2000. aasta mais. Hotelli omanik on AS Tony. Hotelli Draakon koduleht (vaadatud 27. veebruaril 2013) Hotelli koduleht Martin Pau "Hotell Draakon avab mai keskel uksed" Postimees, 4. aprill 2000
Flaami keel

Flaami keele all võidakse silmas pidada: Flandrias kõneldavaid hollandi keele murdeid Belgia hollandi keelt kui hollandi kirjakeele ühte varianti
Watermael-Boitsfort

Watermael-Boitsfort (prantsuse [wɑteʁmɑl bwɑˈfɔʁ], hollandi keeles Watermaal-Bosvoorde [ˈwaːtərˌmaːl ˈbɔsˌfoːrdə]) on üks 19 Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Üle poole valla territooriumist on kaetud metsaga (prantsuse keeles Forêt de Soignes, hollandi keeles Zoniënwoud). Watermaeli on esmamainitud 914. aastal. Kuni 19. sajandi alguseni olid Watermael ja Boitsfort omaette asulad.  Prantsusmaa – Chantilly  Šotimaa – Annan  Ungari – Hegyvidék Bevolking per gemeente op 1 januari 2020  Watermael-Boitsfort – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (prantsuse, hollandi ja inglise keeles)
Patti Page

Patti Page (kodanikunimega Clara Ann Fowler; 8. november 1927 Claremore, Oklahoma, USA – 1. jaanuar 2013 Encinitas, California, USA) oli Ameerika Ühendriikide poplaulja, kes viljeles traditsioonilist popmuusikat. 1950. aastatel oli ta laulja, kelle plaate osteti kõige rohkem, kokku osteti tema plaate üle 100 miljoni eksemplari. 1947. aastal sõlmis Page lepingu plaadifirmaga Mercury Records ning sai 1948. aastal ettevõtte esimeseks edukaks lauljannaks[viide?] lauluga "Confess". 1950. aastal valmis ta esimene miljoni eksemplarini jõudnud singel "With My Eyes Wide Open, I'm Dreaming", kokku müüdi tema 14 singlit aastatel 1950–1965 üle miljoni eksemplari. Page'i tunnuslaul "Tennessee Waltz" salvestati 1950. aastal. Tol aastal püsis "Tennessee Waltz" püsis 13 nädalat ajakirja The Billboard plaadimüügi edetabeli tipus. See oli üks 20. sajandi suurema läbimüügiga singleid ning ka üks Tennessee osariigi üheksast ametlikust laulust. Aastatel 1950–1953 jõudsid edetabelite tippu veel kolm Page'i singlit: "All My Love (Bolero)", "I Went to Your Wedding" ja "(How Much Is) That Doggie in the Window?". Page'ile oli omane, et ta segas oma poplauludesse kantrimuusikat. Seepärast kerkisid mitmed ta singlid ka Billboardi kantri edetabelisse.[viide?] 1970. aastail läkski Page üle kantrile ning püsis kantri edetabeleis 1982. aastani. Page oli üks väheseid lauljaid, kes on olnud USA kantri edetabeleis lausa viiel aastakümnel.[viide?] Kui 1950. aastate teisel poolel levis rock'n'roll, vähenes traditsioonilise popmuusika populaarsus. Page oli üks vähestest traditsioonilistest poplauljatest, kes suutis jääda edukaks.[viide?] 1960. aastate keskpaigast pärinevad tema hitid "Old Cape Cod", "Allegheny Moon", "A Poor Man's Roses (Or a Rich Man's Gold)" ja "Hush, Hush, Sweet Charlotte". 1997. aastal võeti Patti Page vastu Oklahoma Muusikakuulsuste Halli (Oklahoma Music Hall of Fame). 2013. aastal anti talle postuumselt Grammy elutööauhind. John Bush "Patti Page biography" Allmusic (vaadatud 23. juulil 2008). "Patti Page was a 'Singing Rage' in a phenomenal six decade career". South Coast Today. 17. veebruar 1999. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. oktoober 2015. Vaadatud 23. juuli 2008..
Forest (Brüssel)

Forest (prantsuse [fɔˈʁɛː], hollandi keeles Vorst vɔrst) on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Vallas asuvad kontserdisaal (prantsuse keeles Forest National, hollandi keeles Vorst Nationaal), kinnipidamisasutus, Audi tehas.  Prantsusmaa – Courbevoie Bevolking per gemeente op 1 januari 2020  Forest (Brüssel) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht Forest National
Rohu raketibaas

Rohu raketibaas oli üks osa Rakvere rajoonis asunud Nõukogude Liidu tuumaraketibaasist. Rohu raketibaas tegutses 1960.–1970. aastatel, likvideeriti kui moraalselt vananenud 1978. aastal. Baasi juhiti Rakverest. Angaaris, kus olid kaks raketti ratastega alustel horisontaalasendis, hoiti aasta läbi ühesugust temperatuuri (+4 °C) ja niiskust. Selleks töötas automaatne ventilatsioonisüsteem. Tänaseks endine raketibaas suures osas varemetes, säilinud on raketi-, teenindus- ja hoidlaangaare ja stardiväljakuid. Raketiangaari on välja pandud Nõukogude Liidus kasutusel olnud 4 tüüpi rakette, kaasa arvatud R-12 Dvina. Rakett R-12 (pikkus 22,1 m, läbimõõt 1,65 m, stardikaal 41,7 tonni, kasulik koorem 1,6 t, tühikaal 3,15 t, kütus ja oksüdeerija kaalusid 37 t). Üheastmelise raketi maksimaalne lennukaugus oli kuni 2000 km. Jõuallikana kasutati neljakambrilist rakettmootorit RD 214. Tuumapomm Allan P: Rohu (Lebavere) raketibaas, 6. november 2009 Nõukogude okupatsioon. Raketibaas Väike-Maarja lähistel
Forest

Forest (Brüssel) on vald Belgias Pealinna Brüsseli piirkonnas Forest (Hainaut) on osavald Belgias Hainaut' provintsis Frasnes-lez-Anvaingi vallas
Vikitekstid

Vikitekstid (inglise keeles Wikisource) on Vikipeedia sõsarprojekt, milles on vabad alliktekstid. Eestikeelsed Vikitekstid Ingliskeelne Wikisource
Vikiõpikud

Vikiõpikud (varem eesti keeles Vikiraamatukogu, inglise keeles Wikibooks) on Vikipeedia sõsarprojekt, mille sisuks on kasutajate koostatavad vabad õpikud, kasutusjuhendid, toiduretseptid jne. Eestikeelsed Vikiõpikud Ingliskeelne Wikibooks
Genti ülestõus

Genti ülestõus (1449–1453) oli Genti ülestõus Burgundia hertsogkonna vastu Genti ülestõus (1539) oli Genti kodanike ülestõus Saksa-Rooma riigi vastu
Schaerbeek

Schaerbeek (prantsuse [skaʁˈbek], hollandi keeles Schaarbeek [ˈsçaːrbeːk]) on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Schaerbeeki kutsutakse ka "eeslilinnaks" (la cité des ânes või de ezelsgemeente). Nimi meenutab aegu, mil peamiselt kirsiõlle (Kriek) valmistamiseks hapukirsse kasvatanud schaerbeeklased saabusid kirssidega koormatud eeslitega Brüsseli turule. Eesleid peetakse Josaphati pargis tänini ning hapukirsipuudega on ääristatud mitmed Schaerbeeki Diamanti linnaosa tänavad (Milcampsi, Emile Maxi ja Opale puiesteed). Schaerbeek on olnud elupaigaks Jacques Brelile, René Magritte'ile, Paul Deschanelile ja paljudele teistele tuntud inimestele. Josaphati orust leitud tulekivist tööriistad annavad tunnistust inimasustuse olemasolust juba kiviajal. Schaerbeeki territooriumit läbinud rooma teede äärest on leitud ka Hadrianuse valitsusajast (2. sajand) pärinevaid kalmeid ja münte. Schaerbeeki on esmamainitud 1120. aasta dokumendis, millega Cambrai piiskop andis Scarenbecca ja Everna (praegune Evere) kirikute haldamise Soignies' kanoonikutele. 1540. aastal oli Schaerbeekis 112 majapidamist ja 600 elanikku. Schaerbeekis asub mitmeid art déco ja juugendstiilis elamuid. Aastatel 1845–1885 valminud Kuninglik Maarja kirik, kust 1925. aastal saadeti viimsele teele Giacomo Puccini. Esinduslik raekoda, mille õnnistas 1887. aastal sisse kuningas Léopold II. Josaphati park, mille pühitses 1904. aastal sisse samuti Léopold II. Pargi serval asub Brusilia, Belgia kõrgeim tornelamu (100 m). Clockarium, art déco stiilis portselankelladele spetsialiseerunud kellamuuseum. Schaerbeekis asuvad ka õllemuuseum ja mehaanilise oreli muuseum. Kuninglik Maarja kirik (1885) Josapati park Josapati park Õllemuuseum Clockarium Raudteejaam Schaerbeeki kalmistu Everes  Belgia – Houffalize, alates 1952  Kanada – Québec, alates 1976  Hiina – Anyang, alates 1985  Rumeenia – Vicovu de Sus, alates 1989  Kosovo – Priština, alates 1999  USA – Prairie Village, alates 2000  Maroko – Al-Hoceima, alates 2003  Türgi – Beyoğlu, alates 2004 Bevolking per gemeente op 1 januari 2020  Schaerbeek – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (prantsuse, hollandi ja inglise keeles)
Lebavere (Väike-Maarja)

Lebavere (18. sajandi Ludwig August Mellini kaardil Lebbafer) oli küla Väike-Maarja kihelkonnas, Eipri ja Avispea lähedal. 18. sajandi kaardi järgi oli Lebaveres kõrts. 8. septembrit 1941 aastal toimus Lebavere küla lähistel Lebavere lahing.
Molenbeek-Saint-Jean

Molenbeek-Saint-Jean (prantsuse [molənˈbek ˈsɛ̃ ʒɑ̃], hollandi keeles Sint-Jans-Molenbeek [sɪnˈcɑnsˈmoːlə(n)ˌbeːk]) on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Sarnaselt ülejäänud Brüsseli valdadega on ka Molenbeek-Saint-Jean ametlikult kakskeelne, hollandi- ja prantsuskeelne.  Maroko – Oujda  Prantsusmaa – Levallois-Perret Bevolking per gemeente op 1 januari 2020  Molenbeek-Saint-Jean – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (prantsuse ja hollandi keeles)
Narva Postiljon

Narva Postiljon on Narvas alates 24. jaanuarist 2004 ilmuv ajaleht. Leht ilmub üks kord nädalas, laupäeviti. Narva Postiljon on praegu ainuke eestikeelne perioodiliselt ilmuv ajaleht Narvas. Lehe väljaandjad on OÜ NG-Leht ja Sihtasutus Pro Narva. OÜ NG-Leht annab välja ka kaks korda nädalas ilmuvat venekeelset ajalehte Narvskaja Gazeta, mis on Narva Postiljoni emaleht. Narvskaja Gazeta ja Narva Postiljoni ühine peatoimetaja on Sergei Stepanov. Esimene Narva Postiljoni tegevtoimetaja on Tanel Mazur. Narva Postiljon vahetab materjali ja teeb muud koostööd üle-eestilise päevalehega Eesti Päevaleht. Narvas ilmus nõukogude perioodil eestikeelne ajaleht Narva Tööline (1940–1941, 1953–1962), mis suleti väidetavalt lugejate vähesuse tõttu. Hiljem ei ole kuni Narva Postiljoni ilmumahakkamiseni Narvas eestikeelset perioodiliselt ilmuvat ajalehte olnud. Et ajaleht Narvskaja Gazeta ilmus nõukogude ajal nime Narvski Rabotši all ja see oli omakorda Narva Töölise emaleht, siis peab ka Narva Postiljon ennast kaudselt Narva Töölise järglaseks.
Aura

Aura (ladina keeles 'tuuleõhk, hingus') võib tähendada mitut asja: Aura on mõjujõud; muljet kujundav õhustik Aura on okultismis ja parapsühholoogias inimkeha ümbritsev eriline kiirgusvöönd või muu mõjuväli Aura on epilepsia- ehk langetõvehoole eelnev seisund, hoiatusperiood Aura on soome naisenimi Aura on soome perekonnanimi Aura on aktsiaseltsi A. Le Coq kaubamärk. Aura ehk Aurajoki, jõgi Päris-Soome maakonnas Aura vald Päris-Soome maakonnas Aura an der Saale, vald Saksamaal Aura im Sinngrund, vald Saksamaal Aura, 3. järgu haldusüksus (woreda) Etioopias Aura, jõgi Norras Aura, satelliit 1488 Aura, asteroid "Aura", Asia album, 2001 Aura Keskus
Tartu Loomemajanduskeskus

Tartu Loomemajanduskeskus on Tartu kesklinnas asuv ettevõtlusinkubaator, mis pakub loomemajanduse valdkonnas alustavatele ettevõtjatele ruume ning ärialustusteenuseid. Keskuse tööd haldab ja koordineerib SA Tartu Loomemajanduskeskus. Tartu Loomemajanduskeskus avati 2009. aastal ning tegutses algselt Kalevi 13 majas, kus enne seda asus Tartu Herbert Masingu Kool. Septembris 2011 avati keskuse teine maja (Kalevi 15). Keskuse kolmas maja (Kalevi 17) avati märtsis 2012. Tartu Loomemajanduskeskuse esimene maja, Kalevi 13 Tartu Loomemajanduskeskuse kolmas maja, Kalevi 17 Tartu Loomemajanduskeskuse ja loodusmaja park Tartu Loomemajanduskeskuse koduleht
Priit Prillup

Priit Prillup (aastani 1935 Boris Prillup; 1. aprill 1909 Narva – 17. oktoober 1986 Lilyfield Austraalia) oli eesti näitleja. Ta lõpetas 1928. aastal Narvas gümnaasiumi. Ta mängis 1930. aastatel Narva teatris ja Rakvere näiteringis ning töötas ametnikuna Rakvere linnavalitsuses. Aastatel 1940–1944 oli ta Rakvere Teatri näitleja. Põgenes 1944. aastal Saksamaale, oli Schwarzenbeki ja Geislingeni Eesti rahvuskoondise teatri rajajaid. Läks 1949. aastal Austraaliasse, mängis 1951. aastast Sydney Eesti Teatris. 1940 Tammsaare / Andres Särev "Andes ja Pearu" (Indrek ja Juss) 1942 Eduard Vilde "Side" (Jaak Grünberg) 1943 Tammsaare / Andres Särev "Karin ja Indrek" (Sutt ja Rönee) 1943 Maria Jotuni "Mehe küljeluu" (Yrjö Kallio) 1947 Agapetus "Patuoinas" (Koikkalainen) 1948 Tennessee Williams "Klaasmenažerii" 1948 ja 1952 A. Sepp "Kuldsed väravad" (Oja) 1955 August Mälk "Mees merelt" (Laas Räimes) Ta oli 1937. aastast abielus Elli Vartsiga. Neil on poeg Peeter Prillup, kes emigreerus Eestist Austraaliasse 1989. aastal.
Uccle

Uccle (prantsuse [ykl], hollandi keeles Ukkel [ˈʏkəl]) on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Sarnaselt ülejäänud Brüsseli valdadega on ka Uccle ametlikult kakskeelne, hollandi- ja prantsuskeelne. Uccle on Brüsseli piirkonna lõunapoolseim vald. Pärimuse järgi pühitses paavst Leo III koos Karl Suure ja Liege'i piiskopi Gerbaldiga 803. aastal Uccle'is asunud Peetri kiriku sisse. Kirjalikes allikates on asundust esmamainitud XII sajandil. Uccle'i vald loodi 1795. aastal. Uccle'is asub Belgia ilmajaam, Kuninglik Meteoroloogiainstituut, mille kõrval paikneb Belgia Kuninglik Observatoorium. Uccle'i kalmistu, tuntud ka kui Diewegi kalmistu, rajati pärast Brüsselit 1866. aastal tabanud kooleraepideemiat. Bloemenwerf – arhitekt Henry Van de Velde poolt 19.–20. sajandi vahetusel ehitatud juugendstiilis villa. Nemo 33 – maailma sügavaim siseujula (34,5 m).  Prantsusmaa – Neuilly-sur-Seine Bevolking per gemeente op 1 januari 2020  Uccle – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (prantsuse ja hollandi keeles)
Jaan Mürk

Jaan Mürk (29. november 1908 Palupera – 19. jaanuar 1997 Sydney) oli eesti näitleja, lavastaja ja teatrijuht. Ta õppis aastatel 1934–1936 Tartu Näitekunsti Stuudios. Aastatel 1936–1941 oli ta näitleja Eesti Draamateatris (aastal 1941 ka teatri direktor). Saksa võimud arreteerisid ta 4.09.1941 ning ta oli aastatel 1944–1945 Stutthofi ja Biesingeni koonduslaagris. Aastatel 1945–1949 mängis ja lavastas ta Eesti Rahvusteatris Schwarzenbekis ja Oldenburgis. Aastatel 1950–1961 mängis ja lavastas ta Sydney Eesti Teatris, olles aastatel 1950–1954 ka teatri juht. 1947 Tammsaare/Kaarel Söödor "Karin ja Indrek" 1947 Mārtiņš Zīverts "Mülkasoo" 1948 A. Sepp "Kuldsed väravad" 1948 Louis Verneuil "Saadan" 1949 Tennessee Williams "Klaasmenažerii" 1952 A. Sepp "Kuldsed väravad" 1952 Louis Verneuil "Saadan" 1954 Hugo Raudsepp "Oheliku orjaveri" 1955 August Mälk "Mees merelt" 1961 Enn Vaigur "Kraavihallid" 1936 Tammsaare "Kuningal on külm" (Ülempreester) 1937 Alexandre Dumas "Daam kameeliatega" 1939 Erskine Caldwell/Jack Kirkland "Tubaka tee" (Lov Bensey) 1940 H. Nowaczynski "Tseesar ja inimene" (Andrei Kopernik) 1941 Maksim Gorki "Põhjas" (Bubnov) 1946 Lydia Koidula/Kaarel Söödor "Ojamölder ja tema minia" (Kirja-Tiits) 1948 Hugo Raudsepp "Vedelvorst" (Kustav)
Saint-Gilles

Saint-Gilles (prantsuse [sɛ̃ ˈʒil], hollandi keeles Sint-Gillis [sɪnt ˈçɪlɪs]), on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Sarnaselt ülejäänud Brüsseli valdadega on ka Saint-Gilles ametlikult kakskeelne, hollandi- ja prantsuskeelne.  Prantsusmaa – Puteaux  Luksemburg – Esch-sur-Alzette  Itaalia – Velletri  Saksamaa – Offenbach am Main  Austria – Mödling  Serbia – Zemun  Holland – Tilburg  Šveits – Schaffhausen  Suurbritannia – Tower Hamlets Bevolking per gemeente op 1 januari 2020  Saint-Gilles – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (prantsuse ja hollandi keeles)
Haren

Haren (hollandi hääldus: [ˈɦaːrə(n)], prantsuse [aˈʁɛn], mõnikord prantsuse kirjapildis ka Haeren) on Belgia pealinna Brüsseli linnaosa, Brüsseli haldusringkonna Brüsseli valla osavald. Brüsseli kirdeosas asuv Haren ühendati Brüsseli halduspiiridesse 1921. aastal. Harenis asuvad NATO, Eurocontroli ja mitmete suurte rahvusvaheliste ettevõtete peakorterid. 1914. aastast 1950. aastate alguseni asus Harenis Brüsseli esimene lennuväli. Üks osa NATO peakorterist jääb Evere territooriumile.  Haren – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Bloemenwerf

Bloemenwerf (prantsuse keeles maison Bloemenwerf, hollandi keeles Bloemenwerf Huis) on villa Belgias Brüsseli piirkonnas Uccle'is. Villa ja ümbritsev park on arhitektuurimälestisena kaitse all alates 1983. aasta augustist. L’œuvre architecturale d’Henry van de Velde – UNESCO maailmapärandi nimistu esialgne kirje (prantsuse keeles) Hoone kirjeldus (inglise keeles)
Alo TV

Alo Televisioon on Eesti telekanal, mis näitab ööpäev läbi Eesti muusikavideoid. Algul oli kanali äriidee keskenduda teksti-TV uudistele. Peatoimetajat polnud, I tegevdirektor oli Ülo Veldre. Tehti paar katsesaadet, kuni lõpuks jõudis järg Jaan Kalmuse kätte. ALO-TV omanik inseneriühistu ALO (Tõnis Mets) oli osaline ka Tartu Raadios[viide?] (kui ERR 1993 Tartu Raadiost loobus[viide?]). ALO TV looja Tõnis Mets sai oma teleprogrammile taasiseseisvunud Eestis väljastatud eetriloa number üks. ALO TV juhatusse kuulus Tõnis Mets kuni 20. veebruarini 2007. Alo TV alustas tegevust 27. detsembril 1992, kui eetrisse anti esimene, kolme tunnine otsesaade. Esimest otsesaadet juhtisid Tiina Joosu ja Hando Sinisalu. Selles üle kolmetunnises saates tegi oma eetridebüüdi ka EHHEE-TV seltskond koosseisus Erkki Kõlu, Valdo Jahilo ja Janek Luts. Lisaks osalesid Tarmo Jürisson, Tõnis Mets, Enn Räpp, Lembitu Kuuse jpt. Pärast kanali Seitse sulgemist 31. detsembril 2016 on Alo TV ainuke muusikakanal Eestis. Erinevalt kanal Seitsmest näeb Alo TVs ainult Eesti loomingut. Suur osa vanematest muusikapaladest on salvestatud ALO TV vanas stuudios EPA torni all. Kui varem piirdus telekanali leviala Tartu linna lähiümbrusega, siis nüüd on see nähtav ka Elioni ja Starmani Digi-TVs. Kanali kodulehe andmetel kulutavad eestimaalased ALO-TV vaatamisele 10 000 tundi ööpäevas ja igas kuus lülitub ALO-TVd vaatama üle 200 000 inimese. Alo TV juht oli Jaan Kalmus seenior, hiljem Jaan Kalmus jr. Autorite ühing soovis ALO TV tegevusloa äravõtmist 2019. aastal, kuna kanalil puudub ühingu luba muusikateoste salvestamiseks ja edastamiseks. Kultuuriministeerium siiski pikendas luba 2024. aasta veebruarini. Kerge, Rainer (19. oktoober 2022). ""ALO TVst vaadatakse kõige rohkem kella!"". Elu. Vaadatud 30. oktoobril 2022. Õhtuleht "ALO TVst vaadatakse kõige rohkem kella" (31. märts 2007) Vaida, Ann (27. detsember 2019). "Palju õnne sünnipäevaks, ALO-TV!". Diktor. Vaadatud 30. oktoobril 2022. "Jaan Kalmus: 35 aastat kroonikuna kaamera taga". Äripäev. 26. jaanuar 2022. Vaadatud 30. oktoobril 2022. "Autorite ühinguga vaidlev Alo TV sai tegevusloa pikenduse". ERR. 1. veebruar 2019. Vaadatud 30. oktoobril 2022. Alo TV
Oksaalatsetaat

Oksaalatsetaat on orgaaniline ühend keemilise valemiga C4H4O5 ehk HOOC-(C=O)-(CH2)-COOH. Oksaalatsetaat on lähteühendiks mitmetele metaboolsetele radadele, nagu näiteks glükoneogenees ja glüoksulaadi tsükkel.
IV liiga 2010

IV liiga 2010 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2010. aasta hooaeg. Meistriliiga 2010 Esiliiga 2010 II liiga 2010 III liiga 2010
IV liiga 2009

IV liiga 2009 oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2009. aasta hooaeg. Meistriliiga 2009 Esiliiga 2009 II liiga 2009 III liiga 2009