laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pihelgas

Pihelgas on Eesti perekonnanimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Pihelgas 315 inimesel (146 mehel ja 169 naisel). Perekonnanimede levikult on Pihelgas meeste puhul 477. ja naiste puhul 437. kohal. Carolina Pihelgas, eesti luuletaja ja tõlkija (1986–) Endel Pihelgas, eesti metsateadlane (1927–1997) Vello Pihelgas, eesti biofüüsik (1935–2014) https://www.stat.ee/nimed/pere/Pihelgas
Rosin (perekonnanimi)

Rosin on Eesti perekonnanimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rosin 360 inimesel (187 mehel ja 173 naisel). Perekonnanimede levikult on Rosin meeste puhul 326. ja naiste puhul 421. kohal. Argo Rosin, eesti tehnikateadlane (1972–) Kaupo Rosin, Eesti sõjaväelane (1977–) Linda Rosin, eesti kujur (1904–1981) Rait Rosin, eesti kunstnik (1981–) https://www.stat.ee/nimed/pere/Rosin
Sandro Ramírez

Sandro Ramírez Castillo (tuntud ka lihtsalt kui Sandro; sündinud 9. juulil 1995 Las Palmases) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Las Palmas. Ramírez on Hispaania kõrgliigas mänginud kokku kaheksa klubi koosseisus: Barcelona, Málaga, Sevilla, Real Sociedad, Valladolidi Real, Huesca, Getafe ja Las Palmas. Hispaania kõrgliigas on kaheksa klubi koosseisus mänginud veel ainult Carlos Aranda. Aastatel 2002–2009 kuulus ta UD Las Palmase noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta FC Barcelonaga. Hooajal 2013–14 debüteeris ta Barcelona reservmeeskonnas Hispaania esiliigas. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta Barcelona põhimeeskonnas 31. augustil 2014 mängus Villarreali vastu ja lõi 82. minutil mängu ainsa värava. Sama aasta 21. oktoobril lõi ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus värava Amsterdami Ajaxi vastu. Aastatel 2014–2016 pääses ta Barcelona põhimeeskonnas väljakule kokku 32 mängus ja lõi seitse väravat. 2016. aasta juulis liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga Málaga. Hooajal 2016–17 lõi ta Hispaania kõrgliigas 14 väravat. 2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubis Everton. Evertonis mängides lõi ta ainsa värava 23. novembril 2017 UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Atalanta vastu. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta Evertonist laenul Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla, hooajal 2018–19 Real Sociedadis ja 2019–20 Valladolidi Realis. 3. novembril 2019 lõi Sandro Valladolidi Realis mängides RCD Mallorca vastu oma esimese värava Hispaania kõrgliigas pärast kahte ja poolt aastat. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Huescaga. 2021. aasta augustis suundus ta üheks aastaks laenule Getafesse. 2022. aasta augustis läks Ramírez Huescast laenule Hispaania esiliigaklubisse Las Palmas, kellega tõusti 2023. aastal Hispaania kõrgliigasse, misjärel sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Aastatel 2011–2017 mängis Sandro Hispaania noortekoondistes. 2017. aastal saavutas Hispaania kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel teise koha. Barcelona La Liga: 2014–15, 2015–16 UEFA Superkarikas: 2015 Klubide maailmameistrivõistlused: 2015 "Sandro igualará el récord de Carlos Aranda con 8 clubes en Primera" (hispaania). Be Soccer. 12. august 2023. Vaadatud 19. augustil 2023. "Sandro Ramirez completes Everton transfer from Malaga on 4-year contract". Bleacher Report. 3.7.2017. Vaadatud 20.1.2022
Laskesuusatamine 2022. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamine 2022. aasta taliolümpiamängudel toimus Hualindongi suusakuurordis, Zhangjiakou laskesuusatamise keskuses, Pekingist 180 kilomeetrit põhja pool, 1665 meetri kõrgusel. Võistlused toimusid 5.–18. veebruarini. See oli esimene kord, kui Hiinas peeti laskesuusatamise tippvõistlusi. Aasta varem toimuma pidanud maailma karikasarja traditsioonilise testivõistlusena tuli koroonapandeemia tõttu ära jätta. Võistlusi ei peetud 2021/22 maailma karikasarja raames, mistõttu olümpiamängude tulemused MK-võistluste edetabelisse ei kuulu. Võrreldes eelmiste mängudega Sotšis 2014 ja Pyeongchangis 2018 võistlusprogramm ei muutunud. Eestit esindas laskesuusatamises 8 sportlast: meestest Rene Zahkna, Kalev Ermits, Kristo Siimer ja Raido Ränkel, naistest pääsesid olümpiale Johanna Talihärm, Regina Oja, Susan Külm ja Tuuli Tomingas. Naiste 12,5 km ühisstart tõsteti 18. veebruarile. Kuupäev: 12. veebruar Osavõtjaid: 94 Riike: 28 Olümpiavõitja 2018: Arnd Peiffer,  Saksamaa Maailmameister 2021: Martin Ponsiluoma,  Rootsi Ametlikud tulemused Kuupäev: 13. veebruar Osavõtjaid: 59 võistlejat Riike: 22 Olümpiavõitja 2018: Martin Fourcade,  Prantsusmaa Maailmameister 2021: Émilien Jacquelin, Ametlikud tulemused Kuupäev: 8. veebruar Osavõtjaid: 92 Riike: 28 Olümpiavõitja 2018: Johannes Thingnes Bø,  Norra Maailmameister 2021: Sturla Holm Lægreid,  Norra Ametlikud tulemused Kuupäev: 18. veebruar Osavõtjaid: 30 Riike: 13 Olümpiavõitja 2018: Martin Fourcade,  Prantsusmaa Maailmameister 2021: Sturla Holm Lægreid,  Norra Ametlikud tulemused Kuupäev: 15. veebruar Osavõtjaid: 21 võistkonda Olümpiavõitja 2018:  Rootsi Peppe Femling Jesper Nelin Sebastian Samuelsson Fredrik Lindström Maailmameister 2021:  Norra Sturla Holm Lægreid Tarjei Bø Johannes Thingnes Bø Vetle Sjåstad Christiansen Ametlikud tulemused Kuupäev: 11. veebruar Osavõtjaid: 89 Riike: 29 Olümpiavõitja 2018: Laura Dahlmeier,  Saksamaa Maailmameister 2021: Tiril Eckhoff,  Norra Ametlikud tulemused Kuupäev: 13. veebruar Osavõtjaid: 57 võistlejat Riike: 25 Olümpiavõitja 2018: Laura Dahlmeier,  Saksamaa Maailmameister 2021: Tiril Eckhoff,  Norra Ametlikud tulemused Kuupäev: 7. veebruar. Osavõtjaid: 87 Riike: 29 Olümpiavõitja 2018: Hanna Öberg,  Rootsi Maailmameister 2021: Markéta Davidová,  Tšehhi Ametlikud tulemused Kuupäev: 18. veebruar Osavõtjaid: 30 Riike: 15 Olümpiavõitja 2018: Anastassija Kuzmina,  Slovakkia Maailmameister 2021: Lisa Theresa Hauser,  Austria Ametlikud tulemused Kuupäev: 16. veebruar Osavõtjaid: 20 võistkonda Olümpiavõitja 2018:  Valgevene Nadežda Skardino Irõna Krjuko Dzinara Alimbekava Darja Domratševa Maailmameister 2021:  Norra Ingrid Landmark Tandrevold Tiril Eckhoff Ida Lien Marte Olsbu Røiseland Ametlikud tulemused Kuupäev: 5. veebruar Osavõtjaid: 20 võistkonda Olümpiavõitja 2018:  Prantsusmaa Marie Dorin Habert Anaïs Bescond Simon Desthieux Martin Fourcade Maailmameister 2021:  Norra Sturla Holm Lægreid Johannes Thingnes Bø Tiril Eckhoff Marte Olsbu Røiseland Ametlikud tulemused Laskesuusatamine 2022. aasta taliolümpiamängude kodulehel
Piikeel

Piikeel on tehiskeel, milles iga tavakeele sõna esimesele silbipiirile või pika silbi keskele lisatakse rõhuline silp "pi". Piikeelt kasutatakse kõne šifreerimiseks peamiselt suulises kõnes ja seda peetakse laste mängukeeleks. Eestis on piikeel kasutusel 20. sajandi esimesest poolest ning see on oma olemuselt eesti keele jaoks kohandatud B-keel või P-keel (võrdle saksa keele B-Sprache ja portugali keele língua do P), kus "b" või "p" häälikute abil topeldatakse iga täishäälik või täishäälikuühend läbi kogu sõna. Nagu ka piikeele sugulastel teistes keeltes on ka piikeelel mängukeelena eri dialekte. Röövlikeel Caesari nihe "Pii-keel". Vanad ja uued mängud rahvaluulearhiivist. Vaadatud 21. jaanuar 2022.
Sulastemaja

Sulastemaja, ka sulasemaja (lõunaeesti murretes alatare) oli perekonnaga sulasele ehitatud väike elumaja. 19. sajandi esimesel poolel oli sulastemaja Lõuna-Eesti taludes võrdlemisi tavaline, enamasti ehitatud väikese rehielamuna. Kuna talusulased tegid pärast mõisa teotöö lõppu lisaks veel talutöid, ehitasid taluperemehed neile mõisa moonakamaja eeskujul taluõuest kaugemale sulastemaju. Sajandi lõpus vähenes perekonnaga sulaste arv oluliselt ning nendele elamute ehitamine lõpetati. Sulastemajas elas 1 või 2 sulaseperet, kahe puhul kummalgi oma tuba. Lisaks oli eraldi sahver ning peamiselt ka eraldi esik. Perel oli oma kolle, mis asus toas või esikus, hiljem kasutati pliite. Mõnikord oli elamu laudaga kokku ehitatud. Kalamaja Moonakamaja Palkmaja Pikkmaja Rehielamu Suitsutuba Taluarhitektuur Talumaja Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 282 Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 198 Gea Troska, Sotsiaalne diferentseerumine Mulgimaa suurtalude peredes 19. sajandil. Eesti külaelu arengujooni. Tallinn, 1985. Alatare. Eesti Põllumajandusmuuseum Sulastemaja joonis. Eesti Vabaõhumuuseum. Sora talu sulastemaja. Eesti Vabaõhumuuseum.
Õigussemiootika

Õigussemiootika on valdkond õigusteaduses, mis uurib juriidilise diskursuse semiootilisi aspekte. Erialaselts – International Association for the Semiotics of Law – loodi aastal 1987. Samast aastast ilmub ajakiri "International Journal for the Semiotics of Law / Revue Internationale de Sémiotique Juridique". Verenitš, Vadim 2018. Õigussemiootika. Rmt.: Salupere, Silvi; Kull, Kalevi (toim.), Semiootika. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 415–425. Õigussemiootika ajakiri
Jakob I (Baden)

Jakob I (15. märts 1407, Hachberg – 13. oktoober 1453, Mühlburg) oli Badeni markkrahv aastatel 1431-1453. Jakob oli markkrahv Bernhard I ja Anna von Oettingeni vanem poeg. Jakob I oli sügavate usuliste tõekspidamistega mees, kes oli tuntud kirikute rajajana. Ta asutas Fremersbergi kloostri ja oli Baden-Badeni kollegiaalkiriku suur heategija. Isa ettekirjutuse järgi tuli markkrahvkonna pärijateks lugeda vaid kahte tema poega. Seetõttu said ilmaliku hariduse ainult Karl ja Bernhard; teistel lastel oli range usuline kasvatus. Pärast nooruses usukutse omandamist naasis Georg korraks maailma, kuid pöördus 1454. aastal tagasi pühasse ordusse ja sai hiljem Metzi piiskopiks. Jakob I oli oma isa vastand; Enea Silvio Piccolomini (paavst Pius II) iseloomustas teda sakslaste seas kuulsana oma õigluse ja intelligentsuse poolest. Algusaastatel oli ta Hohenbergi perekonnavalduste valitseja, kuid 24-aastaselt sai ta Badeni valitsejaks. Teda kirjeldati kui kirglikku rüütlit ja kokkuhoidvat riigiisa ning ta oli vürstide seas populaarne vahendajana. Nii keiser Sigismund kui ka keiser Friedrich III, keda ta teenis, hindasid teda kõrgelt. Kui tema õde Agnes põgenes raseduse katkemise tõttu keset pärandivaidlust, kaotas markkrahv oma nõude Schleswigi hertsogkonnale. Ta oli nii vihane, et sulges Agnese elu lõpuni Ebersteini linnusesse Ebersteinburgis. (Juhtumist mäletatakse kui "Gottorfi topeltkatastroofi"). Kui 1427. aastal jõustus Sponheimi leping, omandas ta valdusi Moseli jõel. 1442. aastal ostis ta Walter von Geroldsecki järglastelt 30 000 kuldna eest poole Lahri ja Mahlbergi isandkonnast. Jakob abiellus 25. juulil 1418 Charles II de Lorraine'i tütre Catherine'iga. Nad said järgmised lapsed: Karl I (1427 – 24. veebruar 1475, Pforzheim) Bernhard II (hiljem õndsaks kuulutatud) (1428 – 12. juuli 1458, Moncalieri) Johann (1430 – 9. veebruar 1503, Ehrenbreitsteini kindlus), Trieri peapiiskop Margarete (1431 – 24. oktoober 1457, Ansbach) Georg (1433 – 11. veebruar 1484, Moyen), Metzi piiskop Markus (1434 – 1. september 1478), Liége'i ja Strasbourgi kanoonik Mathilde (1435/39 – 18. aprill 1485), Trieri abtiss Jakobil oli ka vallaspoeg Rudolf. Badeni valitsejate loend
Tartu linnapea ametiraha

Tartu linnapea ametiraha on Tartu linnapea ametitunnus. Ametiraha koosneb hõbedast valmistatud ketist ja medalist, millel on Tartu vapi kujutis. Ametiraha kujundas ehtekunstnik Ene Valter. 1875. aastal valmistati Tartu linnapea ametiraha, mida linnapead kandsid ametikohuste täitmisel kuni 1917. aastani, mil see kaduma läks. 1940. aastal leidis endine linnapea Heinrich Luht selle oma raamatukapist, kus see oli nähtavasti kogu aeg olnud, ja andis selle tolleaegsele linnapeale Robert Sinkale. Praegu kasutusel olev ametiraha valmis 1995. aastal, selle kujundas ehtekunstnik Ene Valter ja teostas Tallinna ARS Juveel. Ametiraha koosneb ketist ja medalist. Hõbedast valmistatud kaheksanurkse medali keskel on emailtehnikas Tartu vapi kujutis ning selle ümber kiri "Tartu linnapea". Vapi kujundamisel konsulteeris kunstnikku ajaloolane Hannes Walter. Ametiraha maksumus oli 31 000 krooni. Linnapea kannab ametiraha esindusfunktsiooni täitmisel, ametlikel ja pidulikel üritustel. Linnapeal on õigus kanda ametiraha oma ametivolituste lõppemiseni. Ametist lahkudes annab ta selle üle uuele valitud linnapeale. "Tartu Raekoda, voldik" (PDF). Tartu Linnavalitsus. 2020. Vaadatud 21.01.2022. Leiti Tartu linnapea ametiraha. Rahvaleht, 27. aprill 1940, nr. 99, lk. 7 "Eesti uudised". Eesti Päevaleht. 29.12.1995. Vaadatud 21.01.2022.
Hotel Claridge

Hotel Claridge oli 16-korruseline kõrghoone New Yorgis Times Square'il, Broadway ja 44th Street kagunurgas. Algselt tuntud Hotel Rector ehitati beaux-arts-stiilis aastail 1910–1911. 240 külalistetoaga hotell lammutati 1972. aastal ja asendati 1500 Broadwayga.  Hotel Claridge – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
1500 Broadway

1500 Broadway on pilvelõhkuja, mis asub New Yorgis Times Square'il. 34-korruseline (119 m) büroopindadega kõrghoone valmis 1972. aastal Arlen Realty & Development Corporationi tellimusel lammutatud Hotel Claridge asupaika. 1500 Broadway on kuulus hoonet ümbritseva seitsmekorruselise NASDAQi ekraani ja ABC telesaate Good Morning America läbipaistva klaasiga stuudio poolest.  1500 Broadway – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Louisenlund

Louisenlund ('Louise salu') on üks Taani saare Bornholmi suuremaid bautakivide kogumeid. Mõne allika järgi on ta Bornholmi saarel suurim, kuid suurimaks on nimetatud ka Gryetit. Koha geograafilised koordinaadid on 55°8' N, 15°4' E. Praegu on puude vahel umbes 50 bautakivi, kuid algselt oli neid rohkem. Paljud neist on üle 2,5 m kõrgused. Arheoloogiahuviline Taani kuningas Frederik VII ostis Louisenlundi külaskäigul Bornholmile 1851. Ta andis kohale nime oma abikaasa Louise Rasmusseni (krahvinna Danneri) järgi. Too määras koha korrashoiuks iga-aastase toetuse. Praegu kuulub koht ühingule Jægersprisstiftelsen. Kivide otstarve ei ole täpselt teada. Et paljud kivid on viltu, on asjaarmastajad üritatud kivide suunda seostada taevatähtedega. Keskne kivi osutab suunda asimuudiga 51 kraadi, kust päike tõuseb suvisel pööripäeval. Paleoastronoomilistesse seletustesse tuleb siiski suhtuda ettevaatlikult, sest aja jooksul võivad kivid olla vajunud, kadunud või ka uuesti püsti pandud. Umbes 150 m Louisenlundist lõuna pool Gyldenså ojas on põhjanõlval ilus suur kivi Fænrisstenen. Kivi pinnal on viis piklikku selgelt inimtekkelist süvendit. Tõenäoliselt on kivi kunagi kasutatud kitsaste esemete, näiteks relvade lihvimiseks.
Rasmus Tähepõld

Rasmus Tähepõld on noorim tuulikufänn, omades populaarset Instagrami kontot, kus tal on pildid sadadest Eesti tuulikutest, mida ta on isiklikult avastanud ja ka leidnud. Rasmus sündis 2007. aastal 24. juunil ning tuulikuarmastus algas juba noorest east. Rasmus Tähepõld on mänginud 2015 aastal Eesti krimisarjas "Viimane võmm". 2021. aastal intervjueeriti Rasmus Tähepõldu Ringvaates tema Instagrami lehe tõttu "eesti_tuulikud", kuhu praeguseks on kogunenud juba üle 1000 jälgija.
Aaron Ramsdale

Aaron Christopher Ramsdale (sündinud 14. mail 1998 Stoke-on-Trentis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Arsenal. 2013. aastal liitus ta Sheffield Unitediga, kellega sõlmis esimese profilepingu 2016. aasta mais. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 6. novembril 2016 Inglismaa karikavõistluste mängus Leyton Orienti vastu. 2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga AFC Bournemouth. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta Bournemouthist laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Chesterfield ja hooaja 2018–19 teises pooles Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis AFC Wimbledon. Hooajal 2019–20 oli Ramsdale Inglismaa kõrgliigas Bournemouthi põhiväravavaht. Hooaja 2019–20 lõpus valiti ta Bournemouthi fännide poolt klubi hooaja parimaks mängijaks. 2020. aasta augustis naasis Ramsdale Sheffield Unitedi, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Hooaja 2020–21 lõpus valiti ta Sheffield Untedi hooaja parimaks mängijaks ja parimaks noormängijaks. 2021. aasta augustis liitus ta Arsenaliga. Aastatel 2016–2021 mängis Ramsdale Inglismaa noortekoondistes. 2017. aastal tuli ta Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2021. aasta juunis kutsuti Ramsdale 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel osalevasse Inglismaa jalgpallikoondisse vigastada saanud Dean Hendersoni asemele. Koondisedebüüdi tegi ta 15. novembril 2021 MM-i valikmängus San Marino vastu. "Aaron Ramsdale: Sheffield United re-sign goalkeeper from Bournemouth". BBC Sport. 19.8.2020. Vaadatud 21.1.2022 "End of Season Awards". Sheffield United F.C. 23.5.2021. Vaadatud 21.1.2022 "Aaron Ramsdale joins in permanent deal". Arsenal F.C. 20.8.2021. Vaadatud 21.1.2022  Aaron Ramsdale – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Aaron Ramsdale'i profiil Arsenali kodulehel
Piison

Piison (Bison) on veislaste sugukonda pärisveislaste kuuluv sõraliste perekond. Tänapäeval on säilinud piisonite perekonnas kaks liiki – ameerika piison (Bison bison) ja euroopa piison ehk pürg (Bison bonasus). Lisaks kuulub perekonda kuus väljasurnud liiki.
Fænrisstenen

Fænrisstenen ('Fænrisi kivi') on ilus suur kivi Taani saarel Bornholmil umbes 150 m Louisenlundist lõuna pool Gyldenså ojas põhjanõlval. Kivi pinnal on viis piklikku selgelt inimtekkelist süvendit. Tõenäoliselt on kivi kunagi kasutatud kitsaste esemete, näiteks relvade lihvimiseks. Muistendi järgi heitis hiid (jotun) Fænris, kelle kodu olevat olnud Helvedesbakkerne, kivi Aarsdalest Ibskeri kiriku (Sankt Ibs Kirke) poole, sest ta oli vihane kirikukellade helina taastumise pärast hetkel, kui ta pidas end saare valitsejaks. Ta viskas vasaku käega ning surus nii kõvasti, et kivisse jäi käe jälg. Kivi sai liiga suure hoo, lendas kõrge kaarega üle kiriku ja kukkus Gyldenså ojja. Uurdekivi
Choguel Kokalla Maïga

Choguel Kokalla Maïga (sündinud 1958. aastal) on Mali poliitik. Pärast Bamako tehnikagümnaasiumi lõpetamist 1977. aastal õppis ta Moskva Elektrotehnilises Sideinstituudis, mille lõpetas 1983. aastal telekommunikatsiooniinsenerina. Riikliku doktorikraadi telekommunikatsiooni alal sai ta 1988. aastal. 1997. aasta veebruaris asutas ta Patriootliku Uuendusliikumise (Mouvement patriotique pour le renouveau), mille esimees on siiani. Alates 7. juulist 2021 kuni 21. augustini 2022 oli ta Mali peaminister ja taas alates 5. detsembrist 2022. Choguel Kokalla MAÏGA aBamako Choguel Kokalla Maïga : Portrait La Fédération Atlantique des Agences de Presse Africaines (FAAPA) Countries Ma. Mali rulers.org
Martin Kupka

Martin Kupka (sündinud 28. oktoobril 1975 Jilemnices) on Tšehhi poliitik, ta on Kodanike Demokraatliku Partei liige. Ta on 17. detsembrist 2021 Tšehhi transpordiminister. Ta lõpetas aastal 2001 Prahas Karli Ülikooli sotsiaalteaduskonna ajakirjanduse ja massikommunikatsiooni erialal. Ta oli aastatel 2010–2021 Líbeznice (asub Kesk-Tšehhi maakonnas) linnapea. 17. detsembrist 2021 on ta Tšehhi transpordiminister. Ta on abielus ja tal on kaks last. Martin Kupka koduleht
Louise Rasmussen

Louise Christine Rasmussen (hiljem krahvinna Danner (taani keeles Grevinde Danner); 21. aprill 1815 – 6. märts 1874) oli taani näitleja ning Taani kuninga Frederik VII kolmas abikaasa.
Àlex Moreno

Alexandre Moreno Lopera (sündinud 8. juunil 1993 Sant Sadurní d'Anoias) on Hispaania jalgpallur, kes mängib vasakkaitsja või vasaku äärepoolikuna Inglismaa kõrgliigaklubis Aston Villa. Ta alustas klubikarjääri FC Vilafrancas. Aastatel 2011–2012 kuulus ta FC Barcelona noorteakadeemiasse. Hooajal 2012–13 mängis ta Hispaania tugevuselt kolmanda liiga klubis UE Llagostera ja hooajal 2013–14 Hispaania esiliigaklubis RCD Mallorca. 2014. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Rayo Vallecano. Hooajal 2015–16 oli ta Rayo Vallecanost laenul Hispaania esiliigaklubis Elche. Rayo Vallecanos mängis ta kokku neli hooaega, neist kaks Hispaania kõrgliigas. 2019. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Real Betis. 2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Aston Villaga. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 17. detsembril 2023 mängus Brentfordi vastu. 2022. aastal debüteeris Moreno Kataloonia jalgpallikoondises. Rayo Vallecano Segunda División: 2017–18 Betis Copa del Rey: 2021–22 "Villa confirm Álex Moreno signing". Aston Villa F.C. 11. jaanuar 2023. Vaadatud 11. jaanuaril 2023. Profiil Aston Villa kodulehel
Germán Pezzella

Germán Alejo Pezzella (sündinud 27. juunil 1991 Bahía Blancas) on Argentina jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis ja Argentina jalgpallikoondises. Aastatel 2011–2015 mängis ta Argentina klubis River Plate, kellega tuli hooajal 2013–14 Argentina meistriks ja võitis 2015. aastal Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused. 2015. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu äsja Hispaania kõrgliigasse tõusnud Real Betisega. 2017. aastal suundus ta laenule Itaalia kõrgliiga klubisse Fiorentina, sõlmides aasta hiljem klubiga püsiva lepingu. 2021. aasta augustis naasis Pezzella Real Betisesse. 2011. aastal võitis Pezzella Argentina kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika omavanuste meistrivõistlustelt pronksmedali ja kuni 23-aastaste koondisega Panameerika mängudelt hõbemedali. Argentina jalgpallikoondises debüteeris ta 2017. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. oktoobril 2018 sõprusmängus Iraagi vastu. 2021. aastal võitis ta Argentina koondisega Copa América. River Plate Argentina Primera División: 2013–14 Copa Campeonato: 2013–14 Primera B Nacional: 2011–12 Copa Libertadores: 2015 Copa Sudamericana: 2014 Recopa Sudamericana: 2015 Argentina Copa América: 2021
Petr Gazdík

Petr Gazdík (sündinud 26. juunil 1974 Uherské Hradištěs) on Tšehhi poliitik ja pedagoog, ta on erakonna Starostové a nezávislí liige. Ta oli 17. detsembrist 2021 kuni 29. juunini 2022 Tšehhi haridus-, noorsoo- ja spordiminister Petr Fiala valitsuses. Ta sündis aastal 1974 Uherské Hradištěs (asub Zlíni maakonnas). Aastal 1992 lõpetas ta Uherský Brodis gümnaasiumi. Aastal 1996 lõpetas ta Brnos asuva Masaryki ülikooli pedagoogikateaduskonna matemaatika-geograafia õpetajana. Aastatel 1996–2002 oli ta Bánovis põhikooli õpetaja. 17. detsembrist 2021 kuni 29. juunini 2022 oli ta Tšehhi haridus-, noorsoo- ja spordiminister Petr Fiala valitsuses. Ta on abielus ja tal on neli last. Petr Gazdíki koduleht