laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Soome kirjanike loend

Siin on loetletud soome keeles või Soomes kirjutanud või kirjutavaid kirjanikke. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Uula Aapa (Akseli Olli Väänänen) Aapeli (Simo Puupponen) Mikael Agricola Selja Ahava Juhani Aho Riikka Ala-Harja Claes Andersson (rootsikeelne) Helena Anhava Tuomas Anhava Kari Aronpuro Paavo Cajander Minna Canth Kristina Carlson Bo Carpelan (kirjutas rootsi keeles) Elmer Diktonius Jörn Donner (kirjutas rootsi keeles) Uula Eronen Monika Fagerholm (kirjutab rootsi keeles) Joel Haahtela Pentti Haanpää Alli Haapasalo Pauliina Haasjoki Paavo Haavikko Martti Haavio Pietari Hannikainen Eino Hanski Neil Hardwick Saima Harmaja Satu Hassi Jenni Haukio Lasse Heikkilä Reino Helismaa Aaro Hellaakoski Laila Hirvisaari Pentti Holappa Aaro Honka Kari Hotakainen Veikko Huovinen Matti Hälli Jaakko Hämeen-Anttila Virpi Hämeen-Anttila Helvi Hämäläinen Antti Hyry Ville Hytönen Santeri Ivalo Tove Jansson Eeva Joenpelto Matti Yrjänä Joensuu Maria Jotuni Jaakko Juteini Helvi Juvonen Arvid Järnefeldt Artturi Järviluoma Yrjö Jylhä Uuno Kailas Anu Kaipainen Viljo Kajava Leo Kalervo Aino Kallas Daniel Katz Sylvi Kekkonen Katja Kettu Ilmari Kianto Eeva Kilpi Volter Kilpi Tapani Kinnunen Väinö Kirstinä Marko Kitti Aleksis Kivi Eila Kivikkaho Viljo Kojo Yrjö Kokko Siri Kolu Jorma Korpela V. A. Koskenniemi Kaarlo Kramsu Leena Krohn Kirsi Kunnas Mauri Kunnas Matti Kurjensaari Sirpa Kähkönen Tuomas Kyrö Jarkko Laine Martti Larni Maiju Lassila (Algot Untola) Tuija Lehtinen Leena Lehtolainen Joel Lehtonen Eino Leino Piia Leino Juice Leskinen Rakel Liehu Rosa Liksom Väinö Linna Johannes Linnankoski Eha Lättemäe Elias Lönnrot Eeva-Liisa Manner Juha Mannerkorpi Otto Manninen Arto Melleri Veijo Meri Aila Meriluoto Camilla Mickwitz Marja-Leena Mikkola Arvid Mörne Timo K. Mukka Hannu Mäkelä Reijo Mäki Esa Mäkijärvi Sinikka Nopola Tiina Nopola Lassi Nummi Sofi Oksanen Olli Aki Ollikainen Hagar Olsson (rootsikeelne) Arto Paasilinna Erno Paasilinna Olavi Paavolainen Teuvo Pakkala Oiva Paloheimo Henry Parland Timo Parvela Toivo Pekkanen Jyrki Pellinen Riikka Pelo Juhani Peltonen Eila Pennanen Riikka Pulkkinen Kalle Päätalo Tuuli Reijonen Mirkka Rekola Ilkka Remes Mikko Rimminen Paavo Rintala Johan Ludvig Runeberg (kirjutas rootsi keeles) Pentti Saarikoski Pentti Saaritsa Pirkko Saisio Hannu Salama Juhani Salokannel Mauri Sariola Kaarlo Sarkia Roman Schatz Sirkka Selja Unto Seppänen Raija Siekkinen Olavi Siippainen Juhani Siljo Frans Emil Sillanpää Salla Simukka Elvi Sinervo Helena Sinervo Johanna Sinisalo Lassi Sinkkonen Anni Sinnemäki Johan Vilhelm Snellman Pajtim Statovci Jutta Zilliacus (kirjutab rootsi keeles) Tommy Tabermann Maila Talvio Marko Tapio Jari Tervo Arja Tiainen Ilpo Tiihonen Esko-Pekka Tiitinen Sakari Topelius (kirjutas rootsi keeles) Sirkka Turkka Arvo Turtiainen Antti Tuuri Aale Tynni Kaari Utrio Iris Uurto Elina Vaara Tatu Vaaskivi Katri Vala Nils-Aslak Valkeapää (kirjutas saami keeles) Anja Vammelvuo Tuula-Liina Varis Marja-Liisa Vartio Jukka Viikilä Lauri Viita Lauri Viljanen Jaakko Wallenius Mika Waltari Caj Westerberg Kjell Westö Hella Wuolijoki Soome kirjandus
Karlevi ruunikivi

Karlevi ruunikivi on ruunikivi, mis asub Ölandi saarel Karlevis Kalmari väina lähedal Rootsis. Arvatakse, et Karlevi ruunikivi pärineb 10. sajandist. Karlevi ruunikivile on talletatud ruunikirjas vanim teadaolev skaldiluule stroof: Fulkin likr hins fulkþu flaistr uisi þat maistar taiþir tulka þruþar traukr i þaimsi huki munat raiþ uiþur raþa ruk starkr i tanmarku aintils iarmun kruntar urkrantari lanti Stroof on värsimõõdus nimega dróttkvætt, see on ainus teadaolev ruunikivil täielikult säilinud terve skaldiluule stroof. Selles artiklis on kasutatud rootsi- ja ingliskeelse Vikipeedia artiklit seisuga 30.3.2011.
Isamaa Ajaloovihik

Isamaa Ajaloovihik on Julius Kuperjanovi Seltsi poolt alates 2011. aastast välja antav ja kord aastas ilmuv Eesti ajalooteemaline ajakiri. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2011. Vaadatud 30. märtsil 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Friedrich Wilhelm III

Friedrich Wilhelm III (3. august 1770 Potsdam – 7. juuni 1840 Berliin) oli Preisimaa kuningas 1797. aastast kuni surmani. Ta püüdis kõigi vahenditega Preisimaa võimsust suurendada, kuid see õnnestus alles pärast Viini kongressi, kui loodi Saksa Liit ning Preisimaa sai tagasi oma alad Elbest lääne pool. Friedrich Wilhelm toetas igati kultuuri ja hariduse, aga ka sõjaväe arendamist, et muuta oma riik tugevaimaks Saksamaal. Troonil järgnes talle tema vanem poeg Friedrich Wilhelm IV. Friedrich Wilhelm III isa oli Preisi kuningas Friedrich Wilhelm II ja ema Hessen-Darmstadti printsess Friderike Luise. Friedrich Wilhelm III oli abielus Mecklenburg-Strelitzi printsessi Augusta Wilhelmine Amalie Luisega. Abielust sündisid: Friedrich Wilhelm IV, 1795–1861, Preisimaa kuningas 1840–1861 Wilhelm I,1797–1888, Preisimaa kuningas 1861–1888 ja Saksa keiser 1871–1888 Charlotte,1798–1860, pärast abiellumist Nikolai I-ga Alexandra Feodorovna, Venemaa tsarinna 1825–1855 Friederike, 1799–1800 Carl, 1801–1883 Friederike Wilhelmine Alexandrine Marie Helene, 1803–1892 Ferdinand, 1804–1806 Luise, 1808–1870 Albrecht, 1809–1872
Eberhard Gutsleff

Eberhard Gutsleff (umbes 1690 Tallinn – 21. jaanuar 1749 Peterburi) oli Eesti vaimulik ja pietistlik kirjamees. Sündis Tallinnas Püha Vaimu eesti koguduse pastori Eberhard Gutsleff vanema (1654–1725) pojana. Õppis (immatrikuleeriti 22. aprillil 1711) Halle ülikooli, pidevalt viibis seal aastast 1716, usuteaduskonnas hakkas õppima aastast 1720 liitus ka pietistidega. Sai aastal 1726 isa asemel Tallinna Püha Vaimu koguduse pastoriks. Korraldas eestikeelsete raamatute kirjastamist ja levi Eestimaa konsistooriumi juures loodud kirjastuskassa kaudu, Eberhard Gutsleff sai kirjastuskassa tegelikuks juhiks 1730. aastail. Tema osavõtul avaldati eestikeelse Uue Testamendi teine trükk aastal 1729 ning muu hulgas kirikukäsiraamatuid, katekismusi ja aabitsaid. Eberhard Gutsleff oli 1733. aastast alates Tallinna koolide inspektor ja Oleviste kiriku abipastor. Aastal 1738 määrati ta Saaremaa superintendendiks ja Kuressaare Laurentiuse koguduse pastoriks. Aastal 1740 pidas ta Upa külas lageda taeva all vennastekogudust toetavaid jutlusi. Vangistati 16. aprillil 1747 hernhuutlikus liikumises osalemise eest. Eberhard Gutsleff suri Peterburi vanglas ja ta maeti Peterburi Viiburi linnaosa Samsoni kalmistule. Eberhard Gutsleff redigeeris ja toimetas trükki Anton Thor Helle kirjutatud eesti keele grammatika ja kirjutas selle eessõna. Eberhard Gutsleff on grammatika lõpus avaldatud pastori ja surmamõistetu kahekõne autor. Sama kahekõne avaldati ka 1739 ilmunud teoses, mida on nimetatud "Hansu ja Mardi jutuks". Sama raamatu teised kahekõned ei pärine tõenäoliselt Gutsleffile. Eberhard Gutsleffi isa Eberhard Gutsleff oli Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja ja seotud Piibli uue tõlke ettevalmistamisega, vend Heinrich Gutsleffi oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007 1732 "Kurtzgefaßte Anweisung Zur Ehstnischen Sprache [Lühike sissejuhatus eesti keelde], in welcher mitgetheilet werden I. Eine GRAMMATICA. II. Ein VOCABULARIUM. III. PROVERBIA. IV. AENIGMATA. V. COLLOQUIA. Zuvörderst Denen, welche das Evangelium Christi der Ehstnischen Nation deutlich und verständlich zu predigen von GOtt beruffen werden; ... Zur Anleitung Mit Fleisz zusammen getragen; un nebst einem erwecklichen Sendschreiben Herrn D. Joh. Jacob Rambachs, ... an den EDITOREM, Auf Gutbefinden des Herrn AUTORIS Anton Thor Helle, mit einer Vorrede herausgegeben von Eberhard Gutsleff, Diacono bey der Ehstnischen Stadt-Gemeine in Reval". Tallinn: Eestimaa Konsistooriumi kirjastuskassa, 1732 (Halle: Gedruckt bey Stephan Orban), 419 lk. (NB! Sisaldab grammatika, sõnastiku 7000 sõna ja lausenäidistega, tähtpäevade kombed saksa-eesti rööptekstiga, 595 vanasõna ja kõnekäändu, 135 mõistatust, rahvapärased taimenimetused saksa-ladina rööptekstiga ja Tallinna tänavate, hoonete jm. ning Eestimaa kubermangu mõisate nimestik eesti ja saksa keeles lk. 307–321) (Tekst lk. 371-391) (Tekst lk. 391-419) (Digitaalselt) Pitser
Portugalikeelsete Riikide Ühendus

Portugalikeelsete Riikide Ühendus (portugali keeles Comunidade dos Países de Língua Portuguesa) on valitsusteülene sõprusorganisatsioon, kuhu kuuluvad riigid, kus portugali keelel on ametliku keele staatus. Organisatsiooni lõid 1996. aastal seitse riiki: Brasiilia, Portugal, Angola, Roheneemesaared, Guinea-Bissau, Mosambiik ning São Tomé ja Príncipe. Pärast iseseisvumist 2002. aastal liitus sellega ka Ida-Timor. Üheksandaks liikmeks sai 2019. aastal Ekvatoriaal-Guinea. Üheksas riigis elab kokku 287 miljonit inimest ning riikide kogupindala on 10 743 000 ruutkilomeetrit. Vaatlejariike on 32. Organisatsiooni eesmärk on arendada koostööd riikide vahel, mis paiknevad küll eri kontinentidel ja mida lahutavad suured vahemaad, kuid samas seovad keel ja kultuur. Ametlik koduleht (portugali keeles)
Nikolai Samohvalov

Nikolai Samohvalov (18. veebruar 1947 – 22. august 1999) oli eesti estraadilaulja. Tema esitatud lauludest on kõige suurem hitt "Mary-Helain" (originaal: Tony Bell "Mary Elaine" (1977)).[viide?]
Friedrich Wilhelm II

Friedrich Wilhelm II (25. september 1744 Berliin – 16. november 1797 Potsdam) oli Preisimaa kuningas 1786. aastast kuni surmani. Friedrich Suure vennapojana püüdis ta valgustatud monarhi ja eduka armeejuhina oma kuulsa onu jälgedes käia, kuid Prantsuse revolutsioon nurjas ta kavad. Friedrich Wilhelm II isa oli prints Wilhelm (1783–1851) ja ema Braunschweig-Beverni Luise Amalie. Friedrich Wilhelm II oli abielus Hessen-Darmstadti Friderike Luisega, nende järglased: Friedrich Wilhelm III, 1770–1840, oli Preisimaa kuningas aastatel 1797–1840 Christine, 1772–1773 Ludwig Karl, 1773–1796 Wilhelmina, 1774–1837, abiellus Hollandi kuninga Wilhelm I-ga, 1772–1843 Auguste, 1780–1841, abiellus Hesse-Kasseli kuurvürsti Wilhelm II-ga, 1777–1848 Heinrich, 1781–1846 Wilhelm, 1783–1851
Põhjamaade suursaatkonnad Berliinis

Põhjamaade suursaatkonnad Berliinis (saksa Nordische Botschaften) on ühisnimetus Taani, Rootsi, Norra, Soome ja Islandi suursaatkondade kohta Berliinis, mis kõik paiknevad ühises hoonekompleksis Tiergarteni linnajaos. 1999. aastal valminud kompleksi kujundasid arhitektid Tiina Parkkinen ja Alfred Berger. Kompleks koosneb kuuest hoonest. Viies neist paiknevad suursaatkonnad, mis on paigutatud vastavalt riikide geograafilisele asendile. Kuues hoone nimega Felleshuse on ühiskasutuses ning seal paikneb sissepääs kompleksi, auditoorium ja söökla. Kompleks ja Felleshus – Tiina Parkkinen, Alfred Berger Taani – 3XN Island – PK Hönun Norra – Snøhetta Rootsi – Wingårdh Arkitektkontor Soome – Viiva Arkkitehtuuri Oy
Põhjala Maja

Põhjala Maja (islandi Norræna húsið) on Islandil Reykjavíkis asuv kultuurikeskus, mille tegevust korraldab Põhjamaade Nõukogu. Hoone projekteeris Soome arhitekt Alvar Aalto ning see avati 1968. aastal. Põhjala Majas korraldatakse loenguid, näitusi, kontserte, konverentse ja kohtumisi. Lisaks paiknevad keskuses raamatukogu, Põhjamaade disainile ja toidule spetsialiseerunud pood ning kaasaegse Põhjamaade toidu restoran Dill. Reykjavíki Põhjala Majas on toimunud muuhulgas Reykjavíki Rahvusvaheline Filmifestival (RIFF), Reykjavíki Rahvusvaheline Kirjandusfestival, Põhjamaade Moebiennaal ja muusikafestival Iceland Airwaves. The Nordic House (inglise k.) Põhjala Maja koduleht (islandi k.)
T27

T27 oli USA soomusauto prototüüp, mida Studebakeri korporatsioon USA armee jaoks 1944. aastal arendas. Soomusautol oli neli telge, millest kolm olid vedavad (8X6). Vedavad olid esimene, teine ja neljas rattapaar. Soomusauto relvastus koosnes 37 mm kahurist ja kahest .30 kaliibriga kuulipildujast, meeskonnas oli neli liiget. Aastal 1944 toodeti kaks prototüüpi, kuid tootma seda masinat ei hakatud. Selle asemel valiti hoopis Chevrolet' poolt välja töötatud soomusauto T28 (M38 Wolfhound). "T27 Armored Car" (Inglise keel). Vaadatud 30.03.2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Duncan Crow, Robert J. Icks Encyclopedia of Armoured Cars David R. Haugh Searching for Perfection: An Encyclopedia of U.S. Army T-Series Vehicle Development (1925–1958)
Suluseis

Suluseis on mõnes sportmängus teatud keelatud ründamisviis: suluseis jalgpallis (ründaja asumine söödu ajal kaitsjast kaugemal) suluseis jäähokis (ründaja liigub värava lähedale enne litrit) Suluseisuks nimetatakse ülekantud tähenduses ummikolukorda.
Turakas

Turakas – kaardimäng 2–6 inimesele. Mäng ja selle nimi pärineb Venemaalt (vene k. durak - loll), kus ta on siiamaani üks kõige populaarsematest kaardimängudest, mida lisaks veel nimetatakse trumbimänguks. Ei ole välistatud, et see kaardimäng on pärit Poolast, kus oli ta tuntud juba Sakside ajast kui vankrimäng või haara ehk veel piitsamäng, millest meenutas omal ajal Jędrzej Kitowicz. Mängimiseks kasutatakse 36 kaardist koosnevat mängukaardipakki, milles on kaardid kuuest kuni ässadeni. Mängu eesmärgiks ei ole mitte võitja leidmine, vaid hoopis kaotanud mängija ehk "turaka" selgeks tegemine. Mäng kahele inimesele: Mängijatele jagatakse kätte 6 kaarti kolme kaupa. Pärast jagamist võtab jagaja esimese kaardi pakist ja keerab selle näoga ülespoole paki alla viimaseks nii, et selle mast ja suurus on näha. Selle kaardi järgi määratakse trumbi mast. Mängija, kes ei jaganud kaarte paneb lauale kõige madalama kaardi, kui too ainult ei ole trumbina. Esimene mängija peab proovima ta tappa kõrgema kaardiga või siis trumbiga. Kui see õnnestub siis kaardid pannakse ära kõrvale ja kaardipakist sikutatakse järgmine kaart, et „käes“ oleks jälle 6 kaarti. Teine mängija alustab. Mängijate kaartide arv peab olema kõigile nähtav. Kui mängijal ei ole võimalust katta laual olevat kaarti, siis peab ta korjama laual olevad kaardid oma kätte. Võidab see mängija, kes esimesena saab oma kaartidest lahti. "Turakaks" jääb see mängija, kellele jäävad lõpuks kaardid kätte. Mängi internetis: "Vint.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. november 2014. Vaadatud 4. novembril 2014.
Elektro-L 1

Elektro-L (vene keeles Электро-Л) on geostatsionaarsel orbiidil vene ilmavaatluse tehiskaaslane. Elektro-L valmis Vene riikliku kosmoseagentuuri tootmiskoondises Lavotškin ja viidi orbiidile Baikonuri kosmodroomilt 20. jaanuaril 2011. Satelliit kaalub 1620 kg, tal on 1,7 kW võimsusega päikesepaneelid. Satelliit on 36 000 km kõrgusel ekvaatori kohal umbes 54° idapikkusel. Satelliidil on 1-km pikslitega nähtava valguse ja 4-km pikslitega lähi-infrapunakaamerad. Satelliit edastab Maa nähtava osa pildi (veidi vähem kui poolkera) iga poole tunni tagant. Visuaalselt loomulike värvifotodena välja nägevad pildid koostatakse punasest ja kahest lähi-infrapunasest spektraalpildist. Электро-Л, Геостационарный гидрометеорологический космический комплекс второго поколения
FC Elva II

FC Elva II on Eesti jalgpalliklubi FC Elva duubelmeeskond, mis mängib III liigas. Otepää ja Puka mängijatest komplekteeriti võistkond FC Elva Puka, mis oli FC Elva II duubelmeeskond. Kodumängud mängiti Puka staadionil.
Tuli

Tuli on kõrgel temperatuuril põlemisel leekide moodustumisel ilmnev nähtus, mille käigus eraldub valgust ja soojust. Tule tekkimise eelduseks on kolme komponendi olemasolu: kütus, oksüdeerija ja piisavalt suur kuumus. Oksüdeerija võib olla näiteks õhuhapnik ning peab toimuma süttimistemperatuuri ületamine. Kuna elame õhu atmosfääris, milles kõige aktiivsem oksüdeerija on hapnik, siis enamasti ongi tule puhul tegemist hapniku ja põleva aine (täpsemalt pürolüüsi käigus tekkinud aurude) kiire omavahelise reaktsiooniga. Kuna tuli koosneb kolmest osast, siis ka tule kustutamine, tuletõrje on sihipärane tegevus selleks, et neid osasid vähendada. Tule kustutamiseks tuleb võimalusel vähendada kütuse hulka, alandada temperatuuri ja takistada hapniku juurdepääsu. Kui tule kuumus pole väga kõrge, saab tuld kustutada veega. Kuna vee keemilised sidemed vee molekulides ja molekulidevahelised vesiniksidemed kokku omavad küllalt palju energiat, siis neelab vesi palju soojusenergiat-soojeneb suhteliselt aeglaselt. See on põhjuseks, et vesi jahutab tule kollet, vähendades pürolüüsi. Kuna vesi katab põleva pinna, siis takistavad vee molekulid vabade hapniku molekulide juurdepääsu. Kui tule kaks komponenti on piisavalt vähendatud, siis tuli kustub. Kui aga põlemistemperatuur on piisavat kõrge, siis vee molekulid lagunevad ja kuna tekib juurde täiendavat hapnikku, siis põlemisprotsess, tuli muutub hoopis aktiivsemaks. Samuti ei tohi tuld veega kustutada voolu all elektrijuhtmete läheduses. Suure kuumuse tõttu tekitab tuli põletusi. Tulest alguse saanud soojusenergia kandub edasi kahel viisil. Nii aine osakeste liikumise kaudu elik konvektsiooni ja soojusjuhtivuse abil, kui ka välja kaudu - elektromagnetilise välja kiirgusena infrapunakiirguse ehk soojuskiirgusena. See on laetud oskeste liikumisest tekkiv kiirgus, mille lainepikkus on suurem kui nähtaval valgusel ja väiksem kui raadiolainetel. lõke plahvatus tuletael tulekahju tuletikk välgumihkel [1] (ingliskeelne video tulest ja põhjustest, miks tuld saab veega kustutada)
K

K (väiketähena k) on eesti tähestiku ja teiste ladina kirja kasutavate tähestike täht. K on ladina tähestiku 11. täht. K-le vastab kreeka tähestikus kapa ja kirillitsa К.
II liiga 2010

II liiga 2010 võitis ida/põhja tsoonis FC Puuma ja lääne/lõuna tsoonis Tartu FC HaServ. Meistriliiga 2010 Esiliiga 2010 III liiga 2010 IV liiga 2010 http://www.jalgpall.ee/top10.php?b=II.W/S&year=2010
Pärnu JK Vaprus III

Pärnu JK Vaprus III oli Eesti jalgpalliklubi Pärnu JK Vaprus üks duubelmeeskondadest.
Lumeleopard (täpsustus)

Lumeleopard (Uncia) on kaslaste sugukonda kuuluv perekond. Lumeleopard ehk irbis (Uncia uncia) on lumeleopardi perekonna ainus liik. Lumeleopard oli Nõukogude Liidus kasutatud aunimetus alpinistile, kes on roninud kõigile üle 7000 m kõrgustele mägedele. "Lumeleopard" on Riho Västriku 1999. aasta film Jaan Künnapist. Mac OS X Lumeleopard (Snow Leopard) on versioon 10.6 Apple OS X operatsioonisüsteemist. Lumeleopard, vesilind.ee
Lumeleopard (aunimetus)

Lumeleopard (vene Снежный барс) on Venemaal ja endistes Nõukogude Liidu vabariikides alpinistidele ehk mägironijatele antav aunimetus, mille saamise tingimusi on paar korda muudetud. Tiitli ja aumärgi pälvimiseks oli vaja vallutada esialgu neli (hiljem viis) Nõukogude Liidu seitsmetuhandelist mäetippu: Ismoili Somoni/Kommunismi, Džengiše/Pobeda, Lenini ja Korženevskaja tipp. Han-Tengrit (7010 m), mis on üks tehniliselt raskemaid mägesid, ei loetud toona seitsmetuhandeliseks mäetipuks, kuna selle kõrgus on ilma liustikuta 6995 m. Tiitli saamiseks tuleb vallutada eri mäetipud ning sama tipu mitu korda alistamine ei lähe arvesse. Samuti peavad aunimetuse saamiseks olema tulemused korralikult dokumenteeritud. Hiljem on mitu tippalpinisti vallutanud ka samal kõrgmäestikualal, kuid Hiina territooriumil Ida-Pamiiris asuvad veelgi kõrgemad mäed – raske Koskulaki (7028 m) ja tehniliselt kergema Muztagata (7509 m) –, kuid lumeleopardi aunimetusega neid ei seostata. Alates 1970. aastast peab Lumeleopardide ametlikku nimekirja Vladimir Šatajev. Aastatel 1961–1984 olid neli nõutavat tippu Ismoili Somoni ehk Kommunismi mäetipp, Džengiše ehk Pobeda mäetipp ning Lenini ja Korženevskaja mäetipp. 1985–1989 oli Pobeda asemel vaja jõuda Han-Tengri mäetippu. Alates 1990. aastast peab aunimetuse saamiseks vallutama kõik viis mainitud tippu. Aastal 2019 pärast Džengiše tipu alistamist said esimeste eestlastena kõik viis mäetippu vallutatud Ain Rästa ja Priit Joosu. Snow Leopards. russianclimb.com Список альпинистов выполнивших требования на звание «Снежный барс». mountain.ru "Eesti alpinistid ronisid seitsme kilomeetri kõrgusele". delfi.ee. 12. august 2019. Vaadatud 11. jaanuar 2021. Lumeleopard, 1999, vesilind.ee Raskuskategooriate võrdlustabel, jkalpiklubi.ee Snow Leopard program. Statistics. "Снежный Барс России" Открытое первенство альпклуба "Барс" по индивидуальной альптехнике
Rock'n'roll

Rock'n'roll on muusikastiil, mis arenes välja gospelist ja rhythm and blues'ist 1940. aastatel USA-s ning muutus populaarseks 1950. aastatel. Rock'n'roll'i peetakse esimeseks rokkmuusika žanriks ja Bill Haleyt esimeseks rock'n'roll'i lauljaks. Alan Freed, kes oli ühe Clevelandi raadiojaama töötaja ja kelle toimetada oli õhtune klassikalise muusika programm, uuris ühe heliplaadikaupluse omaniku palvel valge noorsoo muusikalist maitset ning avastas, et noorukeid erutas just rhytm and blues, mida üldiselt peeti valgete kultuurile täiesti võõraks. Freed palus ülemustelt luba panna oma programmi lõppu erisaade rhytm and blues'ist. Saade sai pealkirja "Moondog's Rock and Roll Party" ja Freed edendas selles segu bluusist, kantrimuusikast ja rhythm and blues'ist. Sellega oli Alan Freedist – anarhistist, kes kasutas varjunime Moondog ('Kuukoer') – saanud uue žanri, rock'n'roll'i ristiisa. David Nœbel on öelnud: "Rock'n'roll on anarhistide vandenõu ameerika elulaadi hävitamiseks." Boogie Company Lucky Jeans Jolly Roger Nine Lives The Rockin' Guys Terminaator Rock'n'Roll Band The Tramps Wild Cats Billy Fury Cliff Richard The Shadows Tommy Steele Marty Wilde Rock’n’Roll Gang Hurriganes Teddy & The Tigers Chuck Berry Chubby Checker Eddie Cochran Alan Dale Bo Diddley Fats Domino Bill Haley & His Comets Buddy Holly & The Crickets Wanda Jackson Jerry Lee Lewis Elvis Presley Little Richard Gene Vincent & The Blue Caps Rokkmuusika Rockabilly Rock'n'rolli Kuulsuste Hall Rockerid Teddyboyd The History of Rock'n'Roll 1954–1963 Aja jälg kivis. Rock'n'rolli Kuulsuste Hall Saate autorid Helgi Erilaid ja Jarmo Seljamaa. ERR, 2011.
Fääri kirjandus

Fääri kirjandus on fääri keeles või Fääri saarte asukate kirjutatud kirjandus. Fääri kirjandus selle tavapärases tähenduses on vaid 100–200 aastat vana, tänapäevane kirjandustraditsioon kujunes alles 20. sajandil. Selle peamine põhjus on, et fääri keelel puudus pikka aega ühtne ortograafia. Kuni 15. sajandini sarnanes fääri keele ortograafia islandi ja norra keele omaga, kuid pärast reformatsiooni 1538. aastal keelasid Taani võimud fääri keele kasutamise koolides, kirikutes ja ametlikes dokumentides. Seetõttu püsis fääri keel 300 aastat üksnes rikkaliku suulise traditsiooni najal ning kõik luuletused ja lood kandusid edasi vaid suuliselt. Vanem kirjanduspärand jagatakse kolme harru: sagnir (saagad ehk ajaloolised jutustused), ævintýr (lood) ja kvæði (ballaadid ehk lugulaulud, mida saatsid tihti muusika ja keskaegne rivitants). Vana fääri kirjandus kirjutati üles alles 19. sajandil. Fääri lugulaulude hulgas on Eddade ja Völsungite saagaga samaainelisi lugusid, samuti "Rolandi laulu" kohalikke variante. 1854. aastal avaldas Venceslaus Ulricus Hammershaimb kaasaegse fääri keele ortograafia, mida kasutatakse tänini. Tema loodud kirjaviis ühtib varasema kirjatraditsiooniga, mis ulatub tagasi vanapõhja keeleni. Fääri keele kauakestnud tõrjutusele vaatamata pärineb Fääri saartelt terve rida kirjanikke ja luuletajaid. Tuntuimad nende seas on Jørgen-Frantz Jacobsen (romaani "Barbara" autor) ning William Heinesen, kes mõlemad kirjutasid taani keeles. Tuntud kirjanike seas on ka Heðin Brú ("Vanamees ja ta pojad") ning Jóanes Nielsen. Luuletajate sekka kuuluvad vennad Janus ja Hans Andreas Djurhuus ning Rói Patursson. Nii Heinesen kui ka Patursson on pälvinud Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna.
S

S (väiketähena s) on eesti tähestiku ja teiste ladina kirja kasutavate tähestike täht. S on ladina tähestiku 19. täht. S-ile vastab kreeka tähestikus sigma ja kirillitsa С. Eesti keeles on S sageduselt 4. täht ja kõige sagedamini esinev kaashäälikutäht. Selle sagedus proosatekstis on 8,5%.[viide?] s lühendina tähendab sajand. Väävel Siimens Svedberg Sekund Pikk s
Kuivajõe meeskoor

Kuivajõe Meeskoor on meeskoor Kose vallas Kuivajõel. Koor loodi aastal 1962. Koorijuht on Mareks Lobe. Koor Facebookis