laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
AS Flora

AS Flora on Eesti ettevõte, mis traditsiooniliselt on tegelenud kodu- ja tarbekeemia tootmise ja müügiga, pärast 2006. aastat on ettevõtte tegevusvaldkond laienenud. 2006. aastal ettevõte reorganiseeriti ja moodustati AS Flora, millel on kolm põhitegevusala: kinnisvara, millega tegelevad AS Flora ja selle tütarettevõte AS Tehnoflora; tarbekeemiatooted ja küünlad, millega tegelevad AS Flora ja selle tütarettevõte AS Flora Kadrina; toitlustus, millega tegeleb AS-ile Flora kuuluv kohvik Floriin. 1889. aastal asutati Mayeri Keemiavabrik. Algul toodeti või- ja juuksevärve, hiljem tootevalik laienes. 1940. aastal natsionaliseeriti Tallinnas Paldiski maantee 25 territooriumi tegutsenud keemiaettevõtted ja moodustati neist artellid. Keemiatooteid tootvate väikeettevõtete baasil moodustati Tallinna Keemiakombinaat. 1940. aastatel muudeti ettevõtte nimi Keemiakombinaadiks Flora. 1947. aastal tsentraliseeriti Eesti tarbekeemiatööstus. 1960. aastal ühendati Tallinna Keemiakombinaadiga Tallinna Lakitööstus ja Vabrik “Flora”. Ühendatud ettevõttele anti nimi Tallinna Keemiakombinaat “Flora". Tallinna Keemiakombinaadi “Flora" neljas tsehhis toodeti tarbekeemiatooteid, kondi- ja nahaliimi, lakke ja värve, parfümeeriat, plasttaarat ja pudukaupu. 1960. aastatel said tuntuks sellised Tallinna Keemiakombinaadi “Flora" tooted nagu pesuleotusvahend Fermenta, aknapesuvahend Aknool, pesuvalgendi Liilia jt. Aastal 1964 moodustati mitme keemiaettevõtte ühinemisel Tarbekeemia Tootmiskoondis Flora. 1964. aasta 1. aprillil liideti Tallinna Keemiakombinaadiga „Flora“ Tartu Keemiakombinaadi tarbekeemiatsehh. Sellest alates kandis ühendettevõte nime Tarbekeemia Tootmiskoondis „Flora“ (TKTK „Flora“). Tarbekeemia Tootmiskoondise «Flora» direktorina tegutses Elmar Kruusma. Tootmiskoondisena tegutses ettevõte 1980ndate lõpuni, mil ettevõttest sai riiklik aktsiaselts – RAS Flora. Aastal 1993 ettevõte erastati ja samal aastal moodustati AS Flora Liit. EE 12. köide, 2003: 126. http://www.flora.ee/kinnisvara/?op=body&id=11&prn=1&art=31&cid=[alaline kõdulink] (vaadatud 05.02.2013) Ettevõtte koduleht
Stanislav Tšerepanov

Stanislav Tšerepanov (vene keeles Станислав Алексеевич Черепанов; sündinud 15. veebruaril 1969 Tallinnas) on Eesti poliitik. Ta oli veebruarist 2013 novembrini 2013 Paldiski linnapea. Ta lõpetas aastal 1998 Tallinna Tehnikaülikooli ökonomistina ja aastal 2001 Moskva Riikliku Sotsiaalülikooli juristina. Tšerepanov oli mõnda aega Sotsiaaldemokraatliku Erakonna aseesimees. Alates 17. septembrist 2012 oli Tšerepanov Paldiski abilinnapea. Ta oli Vene Erakonna Eestis esimees 21. detsembrist 2002 kuni erakonna ühinemiseni Sotsiaaldemokraatliku Erakonnaga 2012. aastal. 2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 4. Ta sai 111 häält ning valituks ei osutunud. http://www.vvk.ee/?id=12449&code=0784&dcode=5&cid=9203 http://rk2015.vvk.ee/detailed-4.html
Forseliuse Selts

Forseliuse Selts (täisnimega: Bengt Gottfried Forseliuse Selts) on aastal 1989 asutatud selts, mille asutasid õppeasutused, mille ajalugu oli vähemalt 300-aastane. Hiljem ühines seltsiga ka lühema ajalooga õppeasutusi. Seltsi põhikirja järgi on nende eesmärgid muu hulgas: koolitamine, haridus- ja kultuuriloo uurimine, hariduselu järjepidevuse väärtustamine, õpetaja töö väärtustamine ja õpetajakutse populariseerimine, Eesti hariduspoliitikasse ja -strateegiasse panustamine. Selts annab välja ajakirja Forseliuse Sõnumid. Seltsil on 71 liiget: 39 gümnaasiumi/keskkooli, 28 põhikooli, 1 algkool, 2 ametikooli, 1 haridusselts. Forseliuse Selts annab välja mitmeid autasusid. Nende seas on näiteks Bengt Gottfried Forseliuse medal, Suur Kuldtukat, Ignatsi Jaagu medal ja Suur Ignatsi Jaagu medal. Forseliuse seminar EE 12. köide, 2003: 127. https://web.archive.org/web/20160304222801/http://www.forselius.ee/index.php?page=memo-forseliuse-selts (vaadatud 05.02.2013) https://web.archive.org/web/20210508050036/http://www.forselius.ee/index.php?page=pohikiri (vaadatud 05.02.2013) Seltsi koduleht
Francis Goya

Francis Goya (sünninimega Francis Weyer; sündinud 16. mail 1946) on belgia kitarrist. Francis Goya sündis Belgias muusikute perekonnas ning alustas kitarrimängu erinevates rokkbändides juba 16-aastaselt. Goya professionaalse muusiku karjäär sai alguse 1970. aastal, kui ta lõi koos vennaga soulbändi The Jivaros ning hakkas koos töötama selliste tuntud artistidega nagu Demis Roussos, Barry White ja Vicky Leandros. 1975. aastal sai Francis Weyerist sooloartist Francis Goya, kelle kiire karjäär sai alguse pärast esikplaadi «Nostalgia» ilmumist, mis murdis kuld- ja plaatinaplaadi staatusesse nii Euroopas, Aasias kui ka Lõuna-Ameerikas. 1980. aastatel eksperimenteeris Goya erinevate orkestritega ja kujunes välja Goyale omapärane meloodiline, tundeküllane ning päikeseküllane stiil. Goya on andnud välja üle 40 albumi, mida on müüdud maailmas kokku 20 miljonit eksemplari. 2001. aastal andis Francis Goya välja Raimond Valgre muusikaga plaadi. Album oli üks müüdumaid Eestis ning selle litsentsid on müüdud kokku kaheksasse välisriiki. 8. märtsil 2013 esines ta Eestis Vene Kultuurikeskuse saalis. Nostalgia (1975) Souvenirs aus Griechenland (1979) Summernight Moods (1979) Romantic Guitar (1985) This is Francis Goya (1986) Rendez-vous (1988) Plays His Favourite Hits Vol.1 (1990) Bahia Lady (1990) Noche Latino (1993) Festival Latino (1994) The Very Best of (1994) Together (1994) Jacques Brel (1998) Plays His Favourite Hits Vol. 2 (1998) Francis Goya in Moscow (1999) Together (2000) Latin Romance (1999) Best of Francis Goya (1999) De Mooiste Sfeermelodieën (2000) Pleased to meet You, Mr. Valgre (2001) Hollands Glorie (2002) Hollands Glorie Kerst (2002) A tribute to Alexandra Pakhmutova (2002) Klassieke Droommelodieën (2003) Rakkaudella (2004) Intimité (2004) Magic Moments (2004) Gondwana (2004) Face to Face (2005) Wings for life (2008) Maailmakuulus kitarrist Francis Goya esineb naistepäeval Tallinnas, elu24, 5. veebruar 2013 Ametlik koduleht Francis Goya kavandab Eestisse muusikakooli, Õhtuleht, 1. märts 2013
Harmon Harmon

Harmon Harmon (sündinud 15. mail 1980) on Cooki saarte kergejõustiklane. Harmon Harmon on 176 cm pikk ja kaalus tippsportlasena 68 kg. Tutvustus IAAFi lehel
Ahmed Best

Ahmed Best (sündinud 19. augustil 1973 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide dublaažinäitleja. Ta on andnud hääle Tähesõdade saaga tegelasele Jar Jar Binksile, seda nii filmides, kuid ka multifilmisarjas "Star Wars: The Clone Wars". Best on võitnud Annie auhinna. Ahmed Best andmekogus IMDb (inglise)
Josh Keaton

Josh Keaton (õieti Joshua Luis Wiener; sündinud 8. veebruaril 1979 Hacienda Heightsis Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja, laulja ja muusikaprodutsent. IMDb link puudub Josh Keaton andmekogus IMDb (inglise)
Kath Soucie

Kath Soucie (õieti Kathleen Elaine Soucie; sündinud 18. novembril 1953 Ohio osariigis Clevelandis) on Ameerika Ühendriikide dublaažinäitleja. Kath Soucie andmekogus IMDb (inglise)
Adam Garcia

Adam Garcia (täielik nimi Adam Gabriel Garcia; sündinud 1. juunil 1973 Wahroongas Uus-Lõuna-Walesis) on austraalia näitleja ja stepptantsija. Adam Garcia andmekogus IMDb (inglise)
OÜ Forte

OÜ Forte on aastal 1991 asutatud Eesti heliplaadifirma, juriidiliselt tegutseb ettevõte tänaseni, kuid aktiivset äritegevust ei toimu . Ettevõte on välja andnud mitmeid klassikalise, džäss- ja lastemuusika heliplaate ja -kassette. Muu hulgas andis ettevõte välja Eesti laulupidude tuntumate laulude kogumiku "125 aastat eesti laulupidusid", samuti mitu Veljo Tormise ja Gustav Ernesaksa loominguga muusikaplaati. Ettevõtet juhtis 1991–2008 Mart Maripuu . EE 12. köide, 2003: 127–128. Creditinfo Eesti AS. "Väljavõte E-Krediidinfo veebilehelt". Vaadatud 07.12.2018. http://www.postimees.ee/209561/tallinna-heliplaadistuudio-parand-1000-plaati-muusikat-ja-sonakunsti/ (vaadatud 05.02.2013)
Fotoleht

Fotoleht oli aastatel 1993–2002 ilmunud fotograafiaajakiri. Ajakiri avaldas artikleid Eesti ja maailma fotograafiast, samuti fotograafia tehnilist infot. Ajakirja toimetaja oli Juris Moks. Ajakiri ilmus 1 või 2 korda aastas. Selle tiraaž oli 900–1000. https://web.archive.org/web/20160312073856/http://erb.nlib.ee/?kid=10721964 (vaadatud 06.02.2013) EE 12. köide, 2003: 128.
Gerd Neggo tantsustuudio

Gerd Neggo tantsustuudio oli aastatel 1924–1940 Tallinnas töötanud tantsustuudio, kus viljeleti moderntantsu. Tantsustuudio asutas eesti tantsija ja pedagoog Gerd Neggo. Tantsustuudios on õppinud teiste seas Ida Urbel, Helmi Tohvelman, Geeni Raudsepp, Juta Arg, Boris Blinov, Senta Ots. Tantsustuudios olid ka liikumis- ja võimlemisrühmad. EE 12. köide, 2003: 364.
Daiseni vulkaan

Daisen (jaapani 大山 'suur mägi') on vulkaan Honshū saarel Jaapanis Tottori prefektuuris. Vulkaani kõrgus on 1729 meetrit. Daisen asub mere kaldal, Honshū põhjarannikult 20 km lõunas. See muudab ta kaugele nähtavaks ja ta tundub eriti suurena. Daisen kuulub Jaapani 100 kuulsaima mäe hulka. Esimest korda mainiti seda mäge aastal 733 nime all Ōkami-take, mis sõna-sõnalt tähendab 'suure jumala mägi'. Hiljem on teda nimetatud ka Hōki Fuji ja Izumo Fuji, sõltuvalt sellest, kummal mäeküljel ütleja oli, sest Daisen jäi vanasti Hōki provints ja Izumo provintsi piirile. Vulkaan asub Edela-Honshū vulkaanilises kaares, kus Filipiini laam sukeldub Hiina-Korea platvormi alla. Daisen on liitvulkaan ning on tekkinud paljude aastatuhandete pikkuse vulkaanilise tegevuse tulemusena. Pursked selles piirkonnas algasid 1,8 miljonit aastat tagasi ja tekitasid umbes pool miljonit aastat tagasi nn Vana Daiseni. Vana Daiseni kaldeerasse hakkas 50 tuhat aastat tagasi teise pursete seeria tulemusel tekkima tänapäevane Uus Daisen. See protsess algas nii vägeva purskega, et sellest pärit vulkaanilist tuhka on leitud isegi Honshū põhjaosas olevast Tohoku prefektuurist, ja lõppes 10 tuhat aastat tagasi (hiljem pole Daisen pursanud). Mäe küljel umbes poolel mäe kõrgusest on budistlik tempel Daisen-ji, mille asutas Tendai sekt juba Heiani perioodil aastal 718. Mäel on kolm kõrgemat tippu. Kõige kõrgem on Kengamine (1729 m), teine on Misen (1709 m). Ilma Daisen-ji templi munga juuresolekuta on mäe otsa ronida karmilt keelatud ja kuni Edo perioodini ei tohtinud lihtrahvas üldse mäe otsa ronida. Aastal 2000 toimus Tottoris maavärin, mille järel tunnistati mägi ebastabiilseks: mõned tema tipud on kokkuvarisemise äärel. Nii näiteks on mäe Kengamine tippu üldse keelatud ronida, minna tohib üksnes Miseni tippu. Tõus Daisen-ji templist Miseni tippu kestab 3 tundi.  Daiseni vulkaan – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mary Leakey

Mary Douglas Leakey (neiupõlvenimi Nicol; 6. veebruar 1913 – 9. detsember 1996) oli briti arheoloog ja antropoloog, kes avastas kivistunud Proconsul'i kolju. Tegemist oli väljasurnud ahviga, keda tänapäeval peetakse üheks inimese eellastest. Lisaks avastas ta Olduvai jäärakust ühe varase hominiidi Paranthropus'e kolju ja Laetoli jalajäljed. Suurema osa karjäärist töötas ta koos abikaasa Louis Leakeyga Olduvai kuristikus, kaevates välja varaste hominiidide fossiile ja tööriistu. Leitud kivist tööriistade klassifitseerimiseks lõi ta oma süsteemi. Temast sai 1960. aastal Olduvai väljakaevamiste direktor. Pärast abikaasa surma 1972. aastal sai temast üks tähtsamaid paleoantropolooge ning oma poja Richard Leakey väljaõpetamisega Leakeyde traditsiooni looja. 1959 – Hubbardi medal 1980 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks The Leakey Foundation
Geislingeni Eesti Rahvuskoondise Teater

Geislingeni Eesti Rahvuskoondise Teater (ka: Geislingeni Eesti Teater, lühendatult: GET) oli aastatel 1945–1949 Saksamaal Geislingenis tegutsenud pagulaseestlaste kutseline teater. Teatris töötas üle 100 inimese. Teater mängis tegutsemise jooksul 15 sõnalavastust, 3 operetti ja lasteetendusi. EE 12. köide, 2003: 128. https://web.archive.org/web/20131113154809/http://tmm.ee/teatriaasta/doku.php?id=rahvusteatrid (vaadatud 06.02.2013)
Veepall 1968. aasta suveolümpiamängudel

Veepall 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 14.–26. oktoobrini. Olümpiavõitja 1964: Ungari. 15 meeskonda. Austraalia kvalifitseerus olümpiamängudele, kuid otsustas mitte osaleda. Sportlased hankisid omal käel piletid ja elukoha Méxicos. Austraalia Olümpiakomitee kaebas ROK-ile ja Austraalia meeskonnal ei lubatud võistelda. Saksa FV – Mehhiko 6:3 Hispaania – Jaapan 5:0 USA – Holland 6:3 Saksa DV – Kuuba 8:2 Jugoslaavia – Ungari 8:6 NSV Liit – Itaalia 8:5 Viimase koha mäng: Brasiilia – Araabia Ühendemiraadid 5:3 13. koha mäng: Kreeka – Brasiilia 5:2 11. koha mäng: Mehhiko – Jaapan 5:4 9. koha mäng: Hispaania – Saksa FV 7:5 7. koha mäng: Holland – Kuuba 8:5 5. koha mäng: USA – Saksa DV 6:4 Pronksimäng: Ungari – Itaalia 9:4 (või 6:4) Finaal: Jugoslaavia – NSV Liit 13:11 (normaalaeg 11:11) 1. Jugoslaavia: Ozren Bonačič, Dejan Dabovič, Zdravko Hebel, Zoran Jankovič, Ronald Lopatny, Uroš Marovič, Miroslav Poljak, Dorde Perišič, Mirko Sandič, Karlo Stipanič, Ivo Trumbič. 2. NSV Liit: Juri Grigorovski, Boriss Grišin, Vadim Guljajev, Leonid Ossipov, Vladimir Semjonov, Aleksandr Sidlovski, Vjatšeslav Skok, Oleg Vovin, Aleksei Barkalov, Aleksandr Dolgušin, Givi Tšikvanaja. 3. Ungari: András Bodnar, Zoltan Dömötör, László Felkal, János Konrad, Ferenc Konrád, Mihaly Mayer, Endre Molnár, Denes Pocsik, László Sarosi, János Steinmetz, István Szivos.
Geislingeni Eesti Sümfooniaorkester

Geislingeni Eesti Sümfooniaorkester oli aastatel 1945–1949 Saksamaal Geislingenis tegutsenud pagulaseestlaste moodustatud sümfooniaorkester. Orkestri asutas Peeter Paul Lüdig. Orkestris oli 25 liiget. Orkester andis nii iseseisvaid kontserte kui esines ka muusikalavastustes ja mujal. EE 12. köide, 2003: 129.
Tallinna Kõrgem Giidikool

Tallinna Kõrgem Giidikool oli aastal 1998 asutatud erakõrgkool. Aastal 2004 ühines kool Eesti Hotelli- ja Turismimajanduse Erakooliga. Koolis õpetati kahte eriala: giidi ja reisisaatja eriala. Kooli direktor oli Margit Hallmägi. EE 12. köide, 2003: 553. https://web.archive.org/web/20120315042641/http://www.ehte.ee/et/ueldinfo (vaadatud 06.02.2013)
Erin Tierney

Erin Hinano Tierney (sündinud 29. juunil 1970) on Cooki saarte kergejõustiklane. Erin Tierney on 170cm pikk ja kaalub 56 kg. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. detsember 2008. Vaadatud 6. veebruaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.iaaf.org/athletes/cook-islands/erin-tierney-64924
Venemaa Teatrikunsti Instituut – GITIS

Venemaa Teatrikunsti Instituut – GITIS (vene keeles Российский институт театрального искусства – ГИТИС) on aastal 1878 Moskvas asutatud teatrikõrgkool. 1922. aastast kandis kool nime Riiklik Teatrikunstiinstituut (venekeelne lühend GITIS). Aastatel 1934–1992 oli kooli nimi Anatoli Vassiljevitš Lunatšarski nimeline Riiklik Teatrikunstiinstituut. Aastatel 1992–2015 kandis kool nime Venemaa Teatrikunsti Akadeemia ja alates 2015. aastast on kooli nimi Venemaa Teatrikunsti Instituut – GITIS. Aastatel 1948–1953 tegutses koolis GITIS-e eesti stuudio. Eesti entsüklopeedia veebis [1] (vaadatud 06.02.2013) EE 12. köide, 2003: 129. Koduleht
GITIS-e eesti stuudio

GITIS-e eesti stuudio oli aastatel 1948–1953 Anatoli Vassiljevitš Lunatšarski nimelises Riiklikus Teatrikunstiinstituudis tegutsenud eestlastest moodustatud õppestuudio. Stuudio lõpetas üks kursus 25 õpilasega. Eestisse naasis neist 24 ja nad kõik asusid tööle Draamateatrisse. Ervin Abel Lembit Anton Virve Aruoja Leili Bluumer Ben Drui Ita Ever Endla Hermann Erich Jaansoo Kalju Karask Harry Karro Tõnis Kask Kaljo Kiisk Virve Kiple Olev Kitsas Grigori Kromanov Arvo Kruusement Aasa Käsi Silvia Laidla Asta Lott Aksel Orav Jaanus Orgulas Ellu Puudist Vello Rummo Karin Sepre EE 12. köide, 2003: 129. GITIS: Eesti stuudio Moskvas 1948-1953. Koostajad Iivi Lepik ja Anne Tuuling; intervjueerija Virve Koppel. Tallinn: Eesti Teatriliit, 2011
Tragun

Tragun (prantsuse sõnast dragon) on ratsaväeüksuse liige. Algselt kasutasid tragunid hobuseid vaid transpordiks ja ise liikusid jalgsi, kuid alates 17. sajandist hakkasid nad ratsanikeks. Esimesed traguniväeüksused loodi 16. sajandil Prantsusmaal. Kuni 20. sajandi alguseni leidus traguniüksusi enamikus Euroopa riikide armeedes. Tragunite vorm ja relvastus (valdavalt tulirelvad ja jalaväemõõk) sarnanevad jalaväe omadega. Venemaa keisririigis oli Napoleoni sõdade ajal 36 ja Esimese maailmasõja ajal 22 tragunipolku. Tragunite alaliikideks võib lugeda ka karabinjeere (Venemaa keisririigis kuni 20 polku) ja ratsagrenadere (Venemaa keisririigis kuni 6 polku). Hannes Walter. "Husaar".
Boris Blinov

Boris Blinov (ka Boris Blinoff; 19. aprill 1909 Tallinn – 4. märts 1982 Tallinn) oli Eesti tantsija ja ballettmeister. Ta õppis 1926. aastani Tallinna vene gümnaasiumis, tantsu Gerd Neggo tantsustuudios ja Estonia teatri Rahel Olbrei õpperühmas. Ta oli aastatel 1926–1960 Estonia teatri balletisolist, seadis tantse ooperitele ja operettidele (ka Vanemuises ja Ugalas), oli mitme ballettmeistri (Anna Ekston, Boris Fenster) assistent ning Paul Sepa erateatristuudios ja Tallinna Riiklikus Konservatooriumis liikumisjuht. 1949 Nõukogude Eesti preemia 1957 Eesti NSV teeneline kunstnik Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000
Gusli (selts)

Gusli oli aastatel 1864–1940 Tallinnas tegutsenud kohalikest venelastest laulmise-, pilli- ja näitemängu harrastajaid ühendav selts. Aastatel 1898–1924 kandis selts nime Vene Muusikasõprade Selts "Gusli", 1924–1940 Vene Kaunite Kunstide Selts "Gusli". Gusli tippaeg oli 1870. ja 1880. aastad, mil seltsi kuulus üle 200 liikme. Seltsi asutas vene kaupmees Aleksei Jepinatjev. EE 12. köide, 2003: 129.
Heino Elleri nimeline rahvusvaheline viiuldajate konkurss

Heino Elleri nimeline rahvusvaheline viiuldajate konkurss on aastal 1991 Tallinnas alguse saanud viiuldajate võistlus. Konkursi üks eesmärke on Heino Elleri loomingu tutvustamine. Esimesel konkursil osales viiuldajaid peale Eesti ka Lätist, Leedust ja Soomest. Hiljem on osavõtjaid olnud muudestki riikidest, sealhulgas näiteks ka Koreast. Neljas rahvusvaheline Heino Elleri nimeline viiuldajate konkurss toimus 11.–19. oktoobril 2008 Tallinnas. Esimest preemiat jagasid Linnea Hurttia Soomest ja Magdalena Filipczak Poolast. Teist preemiat välja ei antud. Kolmanda preemia sai Liis Joamets Eestist. EE 12. köide, 2003: 112. Neljas rahvusvaheline Heino Elleri nimeline viiuldajate konkurss toimus 11. – 19. oktoobril 2008. aastal Tallinnas., ESTA (vaadatud 6. veebruar 2013)
Tartu Elektriteater

Tartu Elektriteater on väärtfilmikino Tartu linnas, mis kasvas välja varem Athena Keskuses tegutsenud kinost Athena. Tartu Elektriteatri nime all alustati tegevust aastal 2012. Varem tegutseti Laial tänaval. Praeguseks on kolitud endise Tartu Ülikooli kiriku ruumidesse aadressil Jakobi 1. Kino programm keskendub peamiselt Eesti ja Euroopa mängu- ja dokumentaalfilmidele, sekka näidatakse animatsiooni, lühifilme ja filmiklassikat. 2012 Tartu Kultuurikandja aunimetus (aasta uustulnuk) 2017 Tartu Kultuurikandja aunimetus (kutseline kooslus) 2021 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (10 aastat väärt kino Tartu linnas!) 2023 Europa Cinemas aasta ettevõtja - Andres Kauts Kino koduleht "Vanas kirikus hakkab kino saama" kultuur.postimees.ee, 24. jaanuar 2018 ERR (13. detsember 2023). "Euroopa kinovõrgustik tunnustas Elektriteatri juhti aasta ettevõtja tiitliga". ERR. Vaadatud 24. veebruaril 2024.
Helmi Betlemi laulustuudio

Helmi Betlemi laulustuudio oli aastatel 1945–1949 Rootsis Stockholmis ja 1949–1990 Kanadas Torontos tegutsenud stuudio, mille asutas eesti laulja ja muusikapedagoog Helmi Betlem. Torontos andsid laulustuudio õpilased ka kõrgetasemelisi avalikke kontserte ja esitasid oratooriume. Tuntud õpilasi Toronto aegadest: Estra Väli, Ellen Kuuskne, Raimond Tralla jt. EE 12. köide, 2003: 37.
Haapsalu vanamuusikafestival

Haapsalu vanamuusikafestival on aastast 1994 Haapsalus toimuv rahvusvaheline varajase muusika festival. Festivali asutaja ja kunstiline juht on Toomas Siitan. Aastatel 1996–2009 korraldas festivali kontserdiagentuur Concerto Grosso. Aastast 2010 korraldab festivali Muusikaühing Studio Vocale. Aastast 2019 on festivali kaaskorraldaja MTÜ Floridante ja tegevjuht Saale Fischer. EE 12. köide, 2003: 135. http://www.festivals.ee/?s=17 (vaadatud 06.02.2013) Festivali koduleht Arvustusi Edith-Helen Ulm. "Üha elusam vanamuusika". Muusika, 3. september 2020 Tõnu Õnnepalu. "Rahulikus peeglis. Tõnu Õnnepalu vanamuusikapäevik". Postimees, 27. juuli 2021 Andreas Kalkun. "Baroksed ekstaasid". Sirp, 30. juuli 2021 Eva Lepik. "Haapsalu vanamuusikafestival 2021 – oaas ajatuses ja hetkes" Muusika, 13. september 2021 Max Nyffeler, "Im Dom am Meer, zur halben Nacht". Frankfurter Allgemeine Zeitung, 3. august 2022 Äli-Ann Klooren. "Vanamuusika kõrghetked Haapsalus". Sirp, 5. august 2022 Eva Lepik. "Sõja aja muusika. Mõtteid ja märkmeid Haapsalu vanamuusikafestivalilt" Muusika, 5. september 2022 "Ootamatu tunnustus: BBC valis Eesti muusikafestivali parimate hulka". Postimees, 19. juuni 2023 Janar Ala. "Vana muusika on uus muusika". Postimees, 1. august 2023 Liisi Laanemets. "Tulgem nagu palverändurid muiste". Sirp, 4. august 2023 Eva Lepik. "Haapsalu vanamuusikafestival kui ajastute, inimeste, ideede ja muusika kohtumispunkt" Muusika, 13. september 2023
Johannes Bleive

Johannes Bleive (17. september 1909 Tartu – 16. mai 1991 Tartu) oli eesti muusikapedagoog ja -kriitik ning helilooja. Johannes Bleive õppis aastatel 1928–1931 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis viiulit (Robert Peenemaa klassis) ja aastatel 1931–1938 kompositsiooni (Heino Elleri klassis), lõpetas aastal 1939 eksternina Tallinna Konservatooriumi (Artur Kapi klassis) Ta oli aastatel 1940–1985 Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli muusikateoreetiliste ainete õppejõud; ta on tegutsenud ka dirigendi ja muusikaarvustajana. Ta oli aastast 1949 Eesti Heliloojate Liidu liige, aastast 1957 juhtis ta liidu Tartu osakonna tööd. Tema õpilasi: Leo Schotter, Aare Allikvee, Johannes Jürisson, Valdeko Viru, Mare Põldmäe. Johannes Bleive heliloomingut iseloomustab värvikas harmoonia ja väljenduse ekspressiivsus. Tema kammerteoseid on esitanud paljud interpreedid, sealhulgas Elsa Avesson, Vaike Vahi, Charles Kipper, Ago Russak, Tiiu Usk, Rein Bleive, Ellen Laidre, Avo Kittask, Kaljo Räästas, Evi Vanamölder, Sigrid Orusaar ja Tõnu Reimann. Bleive loodud orkestriteoseid on juhatanud Kirill Raudsepp, Roman Matsov, Valdeko Viru, Endel Nõgene ja teised. Tema isa Mihhail Bleive (1873–1919) oli Rõngu Issanda Taevaminemise koguduse preester ja Tartu Jumalaema Uinumise koguduse esipreester. Mihhail Bleive mõrvasid 14. jaanuaril 1919 kommunistid Tartus Krediidikassa keldris, aastal 2000 kanoniseeriti ta pühakuks. Ka Johannese vend Theodor Bleive (1901–1979) oli preester. Poeg Rein Bleive (s. 1944) on pianist ja Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli klaveriõpetaja. https://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=32&id=134&lang=est&action=view&method=teosed
Harjumaa Muuseum

Harjumaa Muuseum on aastal 1988 Keila Muinsuskaitse Seltsi eestvõttel asutatud muuseum, mis asub Keila mõisahoones. Muuseum on olnud mitmes alluvuses, alates 2017. aastast kuulub see Keila linnale. Põhikirjas järgi on muuseumi põhiülesanne "ajaloolise Harjumaa ajaloo ja kultuuripärandi ning nendega seotud materjalide uurimine, kogumine ja säilitamine ning avalikkusele tutvustamine". Aastal 2010 avati Paldiskis Harjumaa muuseumi filiaal – Amandus Adamsoni Ateljeemuuseum. Harjumaa Muuseumi peavarahoidjana on 1988–2015 töötanud Mall Siniveer. http://www.hmk.ee/history.php[alaline kõdulink] (vaadatud 06.02.2013) EE 12. köide, 2003: 145. ""Harjumaa Muuseum"". www.hmk.ee. Vaadatud 14.11.2011. Muuseumi koduleht
Mark Sherwin

Mark Dennis Sherwin (sündinud 22. jaanuaril 1970 Austraalias Adelaide'is) on Cooki saarte kergejõustiklane (100 meetri ja 200 meetri jooksja). Mark Sherwin on osalenud sprindidistantsidel 1992. aasta Barcelona ja 1996. aasta Atlanta olümpiamängudel ning 1987, 1991 ja 1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel. Mark Sherwin on 180 cm pikk ja kaalub 72 kg. http://www.iaaf.org/athletes/cook-islands/mark-sherwin-7088 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. mai 2009. Vaadatud 6. veebruaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)