laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Indrek Erm

Indrek Erm (sündinud 16. juulil 1965 Jõhvis) on eesti arhitekt. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Indrek Erm Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1986–1991. Aastal 1992 täiendas ta end Virginia Polütehnilises Instituudis (Virginia Polytechnical Institute and State University, USA). 1989–1992 töötas Indrek Erm riiklikus projekteerimisinstituudis Eesti Maaehitusprojekt. 1992–1996 töötas ta Arhitektuuribüroo Künnapu & Padrik AS-is. Aastatel 1996–2000 töötas Indrek Erm arhitektuuribüroos Urbel ja Peil OÜ. Alates 2000 aastast töötab ta arhitektuuribüroos Emil Urbel OÜ. Indrek Ermi tuntumad tööd on Aaviku elurajoon, Rocca al Mare kool ja Nordea büroohoone Tallinnas Liivalaia tänaval. Lisaks nendele on Indrek Erm koostöös Emil Urbeliga mitme uusfunktsionalistliku elamu autor. Rocca al Mare kooli ja Aaviku elurajooni projekteerimise eest on Indrek Erm pälvinud Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemiad vastavalt aastatel 2000 ja 2003. Miidurannas asuv villa tunnistati 2003. aasta parimaks betoonehitiseks. Rocca al Mare kool, 2000 (kaasautorid Emil Urbel ja Ülo Peil) Residents Pirita teel, 2001 (kaasautor Emil Urbel) Eramu Suurupis, 2002 (kaasautor Emil Urbel) Aaviku elurajoon, 2003 (kaasautor Emil Urbel) Vaipelamu Kloostrimetsas, 2004 (kaasautor Emil Urbel) Eramu Meriväljal, 2004 (kaasautor Emil Urbel) Eramu Miidurannas, 2004 (kaasautor Emil Urbel) Liivaoja tänava elamud, 2005 (kaasautor Emil Urbel) Eramu Pääskülas, 2005 (kaasautor Emil Urbel) Mäha puhkemaja, saun ja ait, 2008 (kaasautor Emil Urbel) Nordea Maja, 2009 (kaasautor Emil Urbel) Viimsi Algkool-lasteaed, 2009 (kaasautor Emil Urbel) 2000 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia – koos Emil Urbeli, Ülo Peili ja Taso Mähariga; Rocca al Mare Kool 2003 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia – koos Emil Urbeli ja Tiit Nurklikuga; Aaviku elamurajooni puhul on arendaja ja arhitektide õnnestunud koostöö tulemusena sündinud Eesti viimaste aastate elamuehituse kontekstis uuekvaliteediline ja terviklik keskkond 2003 – parim betoonehitis 2003, villa Miidurannas "Arhitektuuribüroo Emil Urbel OÜ töötajad, Indrek Erm". "Arhitektuuribüroo Emil Urbel OÜ, tööd". Kurg, Andres. "Aaviku elurajoon Tallinnas". MAJA 3-2003. Ojari, Triin. "Villa Miidurannas". MAJA 4-2004. Urbel, Emil. "Ridaelamu Esku tänaval Tallinnas". MAJA 4-2004. Arhitektuuribüroo Emil Urbel OÜ
Indrek Rünkla

Indrek Rünkla (sündinud 3. septembril 1971 Tallinnas) on eesti arhitekt. Keskhariduse omandas Indrek Rünkla Tallinna 7. Keskkoolis aastatel 1978–1989. Aastatel 1989–1991 õppis Indrek Rünkla Tallinna Tehnikaülikoolis infotehnoloogiat. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1991–1998. Aastal 1991 töötas Indrek Rünkla aktsiaseltsis Wirumaa Tiivad programmeerijana. 1997–1998 töötas ta Ars Interjöör OÜ-s arhitektina. Aastast 1998 töötab Indrek Rünkla arhitektuuribüroos Alver Arhitektid OÜ (endine Alver Trummal Arhitektid OÜ). Indrek Rünkla tuntumad tööd on kaubamaja Ferrum Kuressaares, City Plaza ja Vabaduse väljaku kujundus. Lisaks hoonetele on Indrek Rünkla koostanud urbanistlikke projekte – Mustamäe Tehnopark, Tallinna World Trade Centeri kompleks ja Rotermanni kvartal. Lisaks on Indrek Rünkla mitme autorikollektiivi koosseisus osalenud edukalt arhitektuurivõistlustel ja avaldanud arhitektuurialaseid artikleid. Kaubamaja Ferrum Kuressaares, 2002 (kaasautorid Andres Alver, Tiit Trummal, Tarmo Laht ja Ulla Mets) Pühajärve puhkekompleksi veekeskus, 2003 (kaasautorid Andres Alver, Tarmo Laht ja Ulla Saar) City Plaza kontorihoone, 2005 (kaasautorid Tiit Trummal, Andres Alver, Tarmo Laht, Ulla Saar ja Martin Melioranski) Mustamäe tehnopark, 2005 (kaasautor Andres Alver, Tarmo Laht, Ulla Saar ja Sven Koppel) Tallinna World Trade Centeri kompleks, 2005 (kaasautorid Andres Alver ja Sven Koppel) Rävala 4 multifunktsionaalne büroohoone, 2006 (kaasautorid Andres Alver, Tarmo Laht ja Ulla Saar) Noblessneri sadam, 2007 (kaasautorid Andres Alver, Tarmo Laht, Ulla Saar ja Sven Koppel) Tallinna Rotermanni kvartal, 2007 (kaasautor Andres Alver) Vabaduse Väljaku 1. osa, 2009 (kaasautorid Andres Alver, Tiit Trummal, Veljo Kaasik, Tarmo Laht, Sven Koppel ja Ulla Saar) Hiiu Lõvi Park, 2012 (kaasautorid Andres Alver, Tarmo Laht). Tallinna World Trade Centeri kompleks, 2005; 1. preemia Tallinna Noblessneri sadam, 2007; 1. preemia Tallinna uus raekoda, 2009; 2. preemia "Alver Arhitektid OÜ, töötajad". "Alver Arhitektid OÜ, hooned". "Alver Arhitektid OÜ, muud projektid". Lillemägi, Ingrid. "Ärihoone Ferrum Saaremaal Kuressaares". MAJA 2-2003. Kurg, Andres. "Postsotsialismist vaatemängulinna. Büroo- ja ärihooned City Plaza ning Rävala 4 Tallinnas". MAJA 1-2007. Paulus, Karin. Eigi, Ado (24. august 2006). "15 aastat ehitamist Eestis". Eesti Ekspress.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Rünkla, Indrek. "Millest on tehtud arhitektuur?". MAJA 1-2009. Hiiu Lõvi Park. "Tasakaal". www.hiiu.ee. Arhitektuuribüroo Alver Arhitektid OÜ
Hirundo

Hirundo (ladina 'pääsuke') on Eesti Ornitoloogiaühingu ajakiri. Selles avaldatakse ornitoloogilisi artikleid ja kommentaare, juhendeid, ornitoloogiaühingu kroonikat ning teateid. Ajakirjas ilmuvad eelkõige originaalsed uurimistulemused ja käsitlused Eesti lindude arvukuse, leviku ja bioloogia ning linnukaitse probleemide kohta. Ajakiri hakkas ilmuma 1988. aastal Eesti Looduseuurijate Seltsi ornitoloogiasektsiooni ajakirjana, selle eelkäija oli ebaregulaarne väljaanne "ELUS-i ornitoloogiasektsiooni infoleht". Hirundo ilmub kaks korda aastas. Lisaks antakse aperioodiliselt välja lisanumbreid (Hirundo Supplementum), milles avaldatakse tavalise artikli mahtu ületavaid ornitoloogiaartikleid ja -kokkuvõtteid. Ajakiri Hirundo Eesti Ornitoloogiaühing
Lindi piirkond

Lindi piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias. Lindi piirkond asub Tansaania kaguosas India ookeani ääres. Ta piirneb põhjas Pwani, lõunas Mtwara ja Ruvuma ning läänes Morogoro piirkonnaga. Lindi piirkond moodustati 1. juulil 1972 varasemast Mtwara piirkonna osast. Piirkonna halduskeskus ja suurim linn on Lindi. Teised suuremad linnad on Nachingwea ja Liwale Mjini. Lindi piirkonna pindala on 67 000 km². Aastal 2002 elas piirkonnas 791 306 inimest. Suure osa piirkonnast moodustab Selousi metsloomade kaitseala. Piirkonna lõunaosast Tendaguru mägedest on leitud palju Juura ajastust pärinevate dinosauruste fossiile. Lindi piirkond jaguneb kuueks ringkonnaks: Liwale ringkond Kilwa ringkond Ruangwa ringkond Nachingwea ringkond Lindi linnaringkond Lindi maaringkond Sub-Divisional Population Projection for Year 2016 and 2017 Based on 2012 Population and Housing Census. National Bureau of Statistics, vaadatud 16.08.2019
Pāmban

Pāmban on linn Indias Tamil Nadu osariigis Rāmanāthapurami ringkonnas. Linn asub Pāmbani saare lääneküljel ning seal on populaarne kalasadam. 2001. aasta rahvaloenduse andmetel elas linnas 30 926 inimest, 2011. aasta rahvaloenduse järgi 37 819.
Märt Laur

Märt Laur (29. detsember 1980 – 29. jaanuar 2020 ) oli eesti kirjanik. Laur debüteeris 1998. aastal võrguajakirjas Algernon, viljeledes kuni 2004. aastani teadusulmet; aastatel 1997–2003 tegi ta kaastööd ajakirjale Arvutimaailm. Hiljem ilmus temalt realistlikus võtmes ilukirjandusteoseidː "Appassionata". Romaan. Tänapäev. 2012, mis pälvis kirjastuse Tänapäev romaanivõistlusel II koha ning oli Betti Alveri debüüdipreemia nominent; "Lahustumine". Romaan. Hea Lugu. 2015, mis pälvis Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistlusel II koha ning oli Vilde kirjandusauhinna nominent 2016. aastal; "Mürgiallikad". Romaan. Tänapäev. 2020. Raimu Hanson (19. veebruar 2020). "Suri kirjanik Märt Laur". Tartu Postimees. Vaadatud 19.02.2020. Kaarel Kressa. "Tapmise talumatu kergus". Eesti Päevaleht, 14. september 2015 Jüri Pino. "Peaaegu Suur Eesti Romaan". Postimees, 30. oktoober 2015 Tiina Jõgeda. "Lihast ja verest Eesti inimesed". Eesti Ekspress, 18. november 2015
Jost Weymer

Jost Weymer (10/20. oktoober 1641 – 1/11. september 1695) oli Kuressaare kaupmees ja raehärra. 21/31. detsembril 1693 aadeldati ta Karl XI poolt ja temast põlvneb Weymarnide aadlisuguvõsa. Ta oli abielus Judith von Schulziga, nende poeg oli Jost von Weymarn. Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Lindi (Tansaania)

Lindi on linn Tansaanias, Lindi piirkonna halduskeskus. Lindi asub Tansaania kaguosas India ookeani ääres Lindi lahe rannikul Lukuledi jõe suudmes. Linna geograafilised koordinaadid on 10° 0′ S, 39° 43′ E. Lindi asub 450 km Dar es Salaamist lõuna pool. Aastal 2002 elas linnas 41 549 inimest. Linnaelanikud tegelevad põhiliselt kalapüügi ja maaharimisega. Tööstusettevõtteid eriti ei ole. Linnas on palju araabia ja India kaupmehi. Lindis on turg, bussijaam, postkontor, lennuväli, algkool ja keskkool, pangad, internetikohvik ja võõrastemajad. Linna ja selle ümbruse teedevõrk on halvas seisukorras ning vihmaperioodil pääseb Lindisse ainult lennuki ja laevaga.
Rāmeswaram

Rāmeswaram on linn Indias Tamil Nadu osariigis Pāmbani saarel. 2001. aastal oli elanike arv 38 000. http://www.census2011.co.in/data/town/803813-rameswaram-tamil-nadu.html
Sulfaatrespiratsioon

Sulfaatrespiratsioon ehk sulfaatne hingamine on anaeroobses keskkonnas toimuv hingamine, mille kaudu saavad energiat mõned bakterirühmad. Sulfaatsel hingamisel on elektronide lõppaktseptoriks sulfaatioon – SO42-). Hingamisprotsessi lõpptulemusena tekib teiste seas redutseeritud ühend – vesiniksulfiid (H2S). Sulfaadireduktsioon
Årsta

Årsta on Stockholmi valla linnaosa Söderorti linnapiirkonnas Enskede-Årsta-Vantöri linnaosapiirkonnas. Peaaegu kogu Årsta paikneb Årstavikeni lõunaosa ääres Södermalmist vahetult lõunas Nynäsvägen, Johanneshovsvägeni ja Årstabroarna vahel.
Feid

Feid (inglise fade) on helitöötluses ühtlane helitugevuse tõus või langus. Eristada saab sisse-, välja- ja ristfeidi: sissefeid on vaikusest helisse feidimine, väljafeid on helist vaikusesse feidimine ja ristfeid on ühest helist teise feidimine. Nisbett, Alec (1966). The Technique of the sound studio. Focal Press via http://en.wikipedia.org/wiki/Fade_(audio_engineering)
Årsta (täpsustus)

Årsta on mitme koha nimi Rootsis: Årsta, Stockholmi linnaosa Årsta talu, mille järgi Stockholmi linnaosa nime sai Årsta linnaosapiirkond, endine linnaosapiirkond Stockholmis Årsta loss, loss Haninge vallas Årsta, Uppsala linnaosa Årsta havsbad
Bjärka-Säby

Bjärka-Säby on asula Linköpingi valla lõunaosas Bjärka-Säby lossi ja Bjärkaholmi lähedal kohas, kus Tjustbanan ühineb Bjärka-Säby jaama juures Stångådalsbananiga. Aastal 2000 oli elanikke 167. Q113505564 Q113505564 Bjärka-Säby vana loss Bjärka-Säby loss ehk Bjärka-Säby uus loss Bjärka-Säby jaam
Patrick

Püha Patrick (iiri keeles Naomh Pádraig, ladina keeles Patricius; ca 387 Walesis – 493) oli katoliku pühak ja Iirimaa kaitsepühak. Tema sünninimi oli Maewyn. Teda peetakse Iirimaale ristiusu toojaks – tal olnud lihtne iirlasi ristiusku pöörata, kuna ta oli tugev isiksus. Kristlusse pöördus ta alles 16. eluaastal. Lapsena röövisid paganlikud iirlased Patricku orjaks, seepärast kasvas ta üles Iirimaal. Pärast vangipõlvest põgenemist õppis ta mitmel pool Euroopas, kuid pöördus lõpuks Iirimaale tagasi, et seal kristlust jutlustada. Pühale Patrickule omistatakse mitmeid imetegusid. Üks tuntumaid on uskumus, et just tema käskis kõigil madudel Iirimaalt lahkuda. Püha Patricku päeva tähistatakse enamasti 17. märtsil. Püha Patricku päev St. Patricku katedraal St. Patrick's Pub St. Patrick BBC Religions Catholic Online Moran, P.F. St. Patrick The Catholic Encyclopedia (1911). New York: Robert Appleton Company. Toivo Heinla. Püha Patrick. Miretha maailm. (Kasutatud 17. märtsil 2011.) "Homme on püha Patricku päev", Postimees, 16. märts 1996 "St Patrick - mees kes tõi Iirimaale ristiusu", Õhtuleht, 17. märts 2000 "FOTOD: 17. märts on Püha Patricku päev", Eesti Päevaleht, 17. märts 2001 Helen Arusoo, "Püha Patricku päev: Tiit Kikas ei pane rohelist parukat pähe", Õhtuleht, 17. märts 2001
Mario Borghezio

Mario Borghezio (sündinud 3. detsembril 1947 Torinos) on Itaalia poliitik ja Euroopa Parlamendi liige. 1992–2004 kuulus ta Itaalia parlamenti. Borghezio seisab vastu immigratsioonile ja poliitika mõjutamisele salaorganisatsioonide poolt.
Tsirkulatsioon

Tsirkulatsioon on millegi ringlemine, ringe, ringlus. Sõna kasutatakse terminina nii üksiksõnana kui ka sõnaühendi komponendina: Tsirkulatsioon on mõiste merenduses. Õhu tsirkulatsioon on mõiste meteoroloogias. (Vee) tsirkulatsioon võib tähendada: Tsirkulatsioon ehk ümberkihistumine on limnoloogias perioodiliselt toimuv veekogude veemasside segunemine. Veeringe Termohaliinne tsirkulatsioon Vee tsirkulatsioon on mõiste jõeteaduses.
Aluskord

Aluskord (inglise basement) on tard- ja moondekivimeist koosnev pealiskorra alune kivimkeha. Aluskorda katab setendeist koosnev pealiskord. Eesti aluskorra moodustavad peamiselt Proterosoikumi moondekivimid, mille sees on kohati nooremaid tardkivimite intrusiive. Suurem osa Eesti aluskorrast on tekkinud Paleoproterosoikumi jooksul. Eesti ala oli sel ajal ilmselt saarkaar, midagi sarnast tänasele Jaapanile. Sellele järgnes kompressioonistaadium ehk intensiivne mäetekkeprotsess (analoogia Himaalajaga) ja kivimite sügavamale vajumine ning moondumine. Seejärel aga väga pikk, ligi 800 miljoni aastane ajavahemik, mil valdavaks olid kulutusprotsessid, mis tekkinud mäed tasandasid ja valmistasid ette pinnast aeglaseks šelfimereliseks settimiseks, mille käigus Ediacara ajastu ja Vanaaegkonna jooksul moodustusid pealiskorra settekivimid. Nii kaugetest aegadest on siiski väga vähe teada ja olemasolevad teadmised on enamasti oletuslikku laadi. Eestis aluskord ei paljandu. Lähim aluskorrakivimite paljand on Soome lahe idaosas asuval Suursaarel. Põhja-Eestis on aluskorra sügavus maapinnast pisut üle 100 meetri. Lõuna suunas see suureneb aeglaselt ulatudes Võru all 600 meetrini, Ruhnu saare all isegi 800 meetrini. Lõuna-Eestit lõikab vallitaoline kõrgem aluskorra osa, Valmiera-Lokno kerge, mille Eesti piiresse jäävat osa nimetatakse Mõniste kerkeks. Aluskord on seal umbes 300 meetri sügavuses. Hiiumaal on aluskord kohati ainult 15...20 meetri sügavuses. Tegemist pole intrusiivi, vaid rõngasstruktuuriga ehk astrobleemiga, mis tekkis meteoriidiplahvatuse tagajärjel. Lõuna-Eesti aluskorra kivimid on tugevamini moondunud kui Põhja-Eesti aluskorrakivimid, kuuludes granuliidifaatsiese kivimite hulka. Ilmselt on Lõuna-Eesti aluskorrakivimid moondunud sügavamal ja tektooniliste liikumiste käigus hiljem kõrgemale tõusnud. Tõusu puhul ei räägi me mitte mõnest või mõnekümnest meetrist, vaid tõenäoliselt kilomeetreist. Jõhvi ümbruse kvartsiidist koosnevais aluskorrakivimeis sisaldub rauamaaki (Rauasisaldus keskmiselt 31%), milleks on peamiselt hematiit ja magnetiit. See põhjustab Jõhvi magnetilise anomaalia, mis tekitab probleeme näiteks kompassi kasutamisel. Suure sügavuse tõttu ei ole rauamaagi kasutamine maavarana esialgu otstarbekas. Küll aga võivad maavarana kasutusele tulla tardkivimite intrusiivid. Enim on räägitud Neeme intrusiivist, mis on Tallinnast vaid mõnikümmend kilomeetrit ida pool asuv, ligi saja meetri sügavuselt algav rabakivimassiiv. Pealiskord Aluspõhi Pinnakate
Obelisk

Obelisk on ülespoole ahenev neljatahuline kivisammas.
Stafülokokk

Stafülokokk ehk kobarkokk (Staphylococcus) on grampositiivsete bakterite perekond. Mikroskoobi all paistavad nad ümmargustena ning moodustavad kobaraid. Stafülokokke on teada 32 liiki. Nad on levinud üle maailma. Enamik neist on kahjutud ning elavad loomade (sealhulgas inimese) nahal ja limaskestadel. Neid on ka mullas. Stafülokokid võivad inimestel ja teistel loomadel põhjustada mitmesuguseid haigusi. Nad on tavalised toidumürgistuse põhjustajad. Staphylococcus aureus põhjustab mitmesuguseid naha- jm nakkusi. Staphylococcus afermentans Staphylococcus aureus Staphylococcus auricularis Staphylococcus capitis Staphylococcus caprae Staphylococcus cohnii Staphylococcus epidermidis Staphylococcus felis Staphylococcus haemolyticus Staphylococcus hominis Staphylococcus intermedius Staphylococcus lugdunensis Staphylococcus pettenkoferi Staphylococcus saprophyticus Staphylococcus schleiferi Staphylococcus simulans Staphylococcus vitulus Staphylococcus warneri Staphylococcus xylosus Metitsilliinile resistentne Staphylococcus aureus Paul Vos, George Garrity, Dorothy Jones, Noel R. Krieg, Wolfgang Ludwig, Fred A. Rainey, Karl-Heinz Schleifer, William B. Whitman, Bergey's Manual of Systematic Bacteriology: Volume 3: The Firmicutes, 2.trükk, 3. köide, lk 392, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 29.10.2014)(inglise keeles)
Samara aeg

Samara aeg (lühend SAMT) on vööndiaeg, mis kehtib Venemaal Samara, Saratovi, Astrahani ja Uljanovski oblastis ning Udmurtias. Samara aeg erineb Moskva ajast +1 tunni võrra ning maailmaajast +4 tunni võrra. 28. märtsist 2010 kuni 26. oktoobrini 2014 kehtis Samara oblastis ja Udmurtias Moskva aeg. 2016. aastal läksid Samara ajale üle Samara, Saratovi ja Uljanovski oblast. 28. oktoobril 2018 läks Samara ajale üle Volgogradi oblast, kuid 27. detsembril 2020 see tühistati.
Nadežda (raadiojaam)

Nadežda oli Interliikumise raadiojaam. Raadiojaam oli eetris esimest korda 29. augustil 1990 ja viimast korda 1991. aasta 21. augusti varahommikul. Jaama esimene saatja asus Toompea külje all NSV Liidu mereväe Tallinna mereväebaasi staabi territooriumil ja saateid oli kuulda saatjast umbes kahe kilomeetri raadiuses. Hiljem sai saatja asupaigaks Keila tankipolgu territoorium ja siis levisid saated läänes peaaegu Haapsaluni, lõunas Järvakandini ja idas Aegviiduni. Raadiojaamale oli eraldatud barakk Tondil paiknenud sõjaväeosas. Saated lindistas Nadežda peatoimetaja Viktor Kiemets oma korteris. Tondil tehti lõplik montaaž ja valmis saated viidi Keilasse eetrisse laskmiseks. Raadiojaama filiaali saatja paigaldati ka Kohtla-Järvel asunud Nõukogude Armee sõjaväeosa nr 75222 territooriumile, kuid seda saatjat ei jõutud enne raadiojaama tegevuse lõppu kasutusele võtta. Viimast korda oli raadiojaam Nadežda eetris 21. augusti varahommikul. 22. augustil otsustas Eesti Vabariigi Valitsus raadiojaama likvideerida. Valitsuse esimees Edgar Savisaar andis siseministeeriumile käsu "viie päeva jooksul sulgeda raadiojaam Nadežda, mille tegevus on vastuolus Eesti Vabariigi seadustega ja on pikema aja jooksul kandnud õõnestuslikku iseloomu". Prokuratuur algatas kriminaalasja "registreerimata piraatraadiojaama Nadežda" vastu 26. augustil, süüdistades Kiemetsa ja raadiojaama peadirektorit Juri Rudjakki putšiste toetavate saadete edastamises. Juba samal päeval kell 15.30 võeti raadiosaatja Keilas üle. Eeluurimine tuvastas, et Rudjak ja Kiemets toetasid Nadežda eetris aktiivselt Moskva riigipöörajaid, mida süüdistatavad ka ei eitanud. Kuid uurimine jäi venima ja kriminaalasi lõpetati enne kohtusse jõudmist. Toonase prokuratuuri uurimisosakonna ülema Alar Kirsi sõnul jooksis kriminaalasi ummikusse seetõttu, et endiselt kehtinud ENSV kriminaalkoodeksi järgi mõisteti riigivastase tegevuse all Nõukogude Liidu vastast tegevust. Kiemets ja Rudjak olid aga võidelnud Nõukogude Liidu säilimise eest. Erelt, Pekka (17. august 2006). "Raadiohääl Keila tankipolgust". Eesti Ekspress. Vaadatud 31. juulil 2022.
Nikolai Anikin

Nikolai Petrovitš Anikin (vene keeles Николай Петрович Аникин; 25. jaanuar 1932 Išim, Tjumeni oblast – 14. november 2009 Duluth, Minnesota) oli vene murdmaasuusataja ja treener. Ta võitis Nõukogude Liidu koondises 4×10 km teatesuusatamises kuldmedali 1956. aastal Cortina d'Ampezzo olümpiamängudel, pronksmedali 1960. aastal Squaw Valley olümpiamängudel ja hõbemedali 1958. aastal Lahti maailmameistrivõistlustel. Squaw Valleys võitis ta pronksmedali ka 30 km suusatamises. Aastal 1954 lõpetas ta Moskva kehakultuuriinstituudi. Aastatel 1982–1984 oli ta Nõukogude Liidu suusakoondise peatreener ja 1989–1992 USA suusakoondise treener ja konsultant.
Išim

Išim on linn Venemaal Tjumeni oblastis, Išimi rajooni halduskeskus. Linn asub Išimi jõe kaldal. Linna geograafilised koordinaadid on 56° 7′ N, 69° 30′ E. Išim on asutatud 1687, linnaõigused on aastast 1721. Aastal 2002 elas Išimis 67 757 inimest. Linnas on masinatööstuse ettevõtted ja suur viinavabrik. Išimi läbib Siberi raudtee.
O.K. Records

O.K. Records (varem OK Music) oli[millal?] Tartus tegutsev plaadifirma, mis andis välja peamiselt kodumaiseid hitikogumikke. Seda juhtis Urmas Kolsar. Andmeid kogutud ESTER e-kataloogist ja osta.ee müügikuulutuste fotodelt. Loetelu pole täielik ja on ilmunud ka singleid. O.K. Records andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
Petri tass

Petri tass on klaasist või plastist (läbipaistvast polüstüroolist) madal lame silindriline kaanetatud läbipaistev anum, milles mikrobioloogid kasvatavad mikroobikultuure. Petri tasse kasutatakse ka rakukultuuride kasvatamiseks ja muul laboratoorsel otstarbel. Ta on saanud nime Julius Richard Petri järgi. Petri leiutas selle 1887 Robert Kochi assistendina töötades. Tassi kõrgus on sageli 15 mm ning läbimõõt 50 või 100 mm (siseläbimõõt u 90 mm). Petri tassid asetatakse tavaliselt üksteise peale. Kui on tarvis tugevamat õhuvahetust tassi sisemusega, tehakse kaas sellise ehitusega, et naabertasside vahel oleks õhku. Klaasist Petri tasse saab pärast steriliseerimist taaskasutada. Steriliseerimiseks kasutatakse näiteks autoklaavi või kuiva kuumutamist kuuma õhuga ahjus 160 °C juures tunni jooksul). Katsete puhul, kus saastumine eelmise katse materjaliga võib olla probleemiks, kasutatakse plastist Petri tasse, mis on mõeldud ühekordseks kasutamiseks. Tänapäeval kasutatakse bioloogias ja meditsiinis peaaegu eranditult plastist tasse. Mikrobioloogias kasutatakse väga sageli agarsöötmega või muu geelja substraadiga Petri tassi. Anum on osaliselt täidetud sooja vedela agariga, millesse on segatud toitaineid, lambaverd, sooli, suhkruid, värve ja aminohappeid ning mõnikord antibiootikume. Pärast agari tahkestumist (toatemperatuuril) on tass valmis mikroobide pealekandmiseks. Agarsööde varustab organisme vee ja toitainetega ning hoiab nad paigal, nii et kultuur levib ainult aktiivse kasvu, mitte segunemise tõttu. Geelja söötme eelised on järgmised: saasted jäävad lokaalseks ning on enamasti äratuntavad; vastava pealekandmistehnika korral on äratuntavad ja isoleeritavad üksikutest rakkudest põlvnevad kolooniad; võimalik on vaadelda tüüpilisi kasvuvorme; kasvurindel on alati saadaval noored kultuurid, mitte kasvavate ja surevate rakkude segu. Petri tasse inkubeeritakse ülevalt alla (agar jääb ülespoole), et kaas oleks vajutuse all ja steriilsus säiliks ja üleliigne vesi kõrvalduks.
Andris Šķēle

Andris Šķēle (sündinud 16. jaanuaril 1958 Apes) on Läti poliitik ja ettevõtja. Ta oli Läti peaminister 21. detsembrist 1995 kuni 6. augustini 1997 ja 16. juulist 1999 kuni 5. maini 2000. Esimesel ametiajal oli ta parteitu. Ta oli seimi 7., 8. ja 10. koosseisu liige. Andris Šķēle oli konservatiivse Rahvapartei (läti keeles Tautas partija) asutaja 1998 ja esimene esimees kuni 2002. 2003. aastal eemaldus ta poliitikast tõestamata jäänud süüdistuste tõttu pedofiilias, mille tema vastu tõstatas tollal Läti Sotsiaaldemokraatlikkusse Töölisparteisse kuulunud Jānis Ādamsons, ning asus tegelema äriga. Ta jäi erakonna lihtliikmeks, aga üldiselt usuti, et tal on sellegipoolest erakonnas suur mõju. 2006. aastal oli Ādamsons sunnitud maksma Šķēlele 11 700 Läti latti (15 tuhat eurot) hüvitist laimamise eest. Ta on üks Läti rikkamaid inimesi. 21. novembril 2009 valiti ta uuesti Rahvaerakonna esimeheks. Alates oktoobrist 2010 kuni oktoobrini 2011 oli ta taas seimi liige. Läti prokuratuur esitas märtsis 2021 Šķēlele süüdistuse pettuses ja rahapesus seoses digitaaltelevisioonile üleminekuga 2008. aastal. Läti prokuratuur esitas süüdistuse endisele peaministrile Andris Skelele, ERR, 22. märts 2021