laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kõver mets

Kõver mets (poola keeles Krzywy Las, Krzywy las) on Poola lääneosas Saksamaa piiri lähedal kasvav mets, mille moodustavad moondunud tüvega männid. Mets asub Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Nowe Czarnowo küla lähedal. Läheduses asub ka Dolna Odra soojuselektrijaam. Männiku moodustavad sada kuni kolmsada puud, mis kasvavad umbes 0,3 hektaril (teistel andmetel 1,7 hektaril). Kõverat metsa ümbritsevas männikus on kõik puud sirgetüvelised. Puud istutati tõenäoliselt 1934. aastal. Kõigi puude tüved on vahetult maapinna kohal või veidi kõrgemal (10–50 cm kõrgusel) pöördunud enam-vähem täisnurga all põhjasuunas, moodustavad seejärel suure kaare, ja lõpuks suunduvad ülespoole. Kaardunud on umbes kolme meetri kõrgune osa tüvest. Kõige suuremate puude kõrgus on umbes 15 meetrit. On oletatud, et puude kasvamist võisid teadlikult kujundada näiteks tislerid, puusepad, saani- ja paadimeistrid, kes soovisid saada sobiva kujuga toormaterjali. Puude kõverdumise põhjust on otsitud ka asjaolust, et piirkonnas peeti Teise maailmasõja ajal ägedaid lahinguid. Puude kuju on püütud põhjendada ka üleloomulike jõudude või erakordsete ilmastikunähtustega. Saksa populaarteaduslikus telesaates "Galileo" jõuti järeldusele, et tõenäoliselt on puud kõverad, kuna kunagi on need maha saetud, kuid seda piisavalt kõrgelt, nii et mõni allesjäänud oks on edasi kasvanud ning saanud ise puu peatüveks. Kuna algselt teises suunas kasvanud puuoks on hakanud otse üles kasvama, siis ongi peatüveks saanud oksa kuju kõver. Puud saeti tõenäoliselt maha jõulupuudeks. Pomniki przyrody Turystyka "Krzywy las". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. märts 2012. Vaadatud 2. aprillil 2016. Starostwo Powiatowe w Gryfinie Puolalaisessa metsässä kasvaa outoja puita, eikä kukaan tiedä miksi Galileo. (14.03.2016). Wald aus krummen Kiefern | Galileo Lunch Break. www.youtube.com . vaadatud 18.09.2016.  Kõver mets – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Puolalaisessa metsässä kasvaa outoja puita, eikä kukaan tiedä miksi Poland's Mysterious Crooked Forest : Big Pic Kto odkryje tajemnicę Krzywego Lasu Krzywy las
Bubiai vald

Bubiai vald (leedu keeles Bubių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šiauliai rajoonis. 2011. aasta seisuga elas vallas 3176 inimest. Valla keskus on Bubiai küla. Vallamaja asub aadressil Šilojų g. 1. Vallavanem on Vytautas Slabys. Vallas asuvad Bazilionai alev (2011. aasta seisuga 390 elanikku) ja Kurtuvėnai alev (2011. aasta seisuga 256 elanikku). Vallamaja Viekvedžiai Trauleiniai muinaskalme Beinoriškė Blužgalis Šemetiškiai Slydžiai Girnikai linnamägi Venta kanal Skaudviliai paju Pikeliškė Meškiai Linartai kivi Gilvyčiai Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid: [1]. Šiaulių rajono savivaldybė, vaadatud 02.04.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 02.04.2016.
Vurnarõ rajoon

Vurnarõ rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia keskosas. Rajoonis on 1 alev ja 18 külaasundust, kus on kokku 102 asulat. Rajooni keskus on Vurnarõ alev. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 32 776. 2010. aasta seisuga olid elanikest 91% tšuvašid. Q126709394  Vurnarõ rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Vurnarõ rajooni ametlik koduleht
Erik Reinert

Erik Steenfeldt Reinert (sündinud 15. veebruaril 1949 Oslos) on norra majandusteadlane. Ta on lõpetanud Sankt Galleni Ülikooli (Šveits) 1973; Harvardi Ülikooli (USA), magistrantuur 1976; Cornelli Ülikooli (USA) doktorantuur ja PhD 1980. Ta on töötanud Oslo Ülikoolis 1992–2001, Prantsusmaal, Itaalias ja USAs. TTÜs 2004–…: humanitaar- ja sotsiaalteaduste instituudi tehnoloogia arengu juhtimise erakorraline professor 2004–2010; sotsiaalteaduskonna Ragnar Nurkse innovatsiooni ja valitsemise instituudi innovatsioonipoliitika ja tehnoloogia valitsemise õppetooli külalisprofessor 2010–2016; majandusteaduskonna Ragnar Nurkse innovatsiooni ja valitsemise instituudi külalisprofessor 2017–... Arenguökonoomika; riigi roll majandusarengus; majandusmõtte ja -poliitika ajalugu. ===Teadustöö mujal==? Eurpean Commission, Directorate General XIII&XVI, Luxembourg.Permanent Consultant. Member of several panels evaluating projects for the Regional Innovation and Technology Transfer Strategies and Infra-structures (RITTS) 1996-1999; Europaprogrammet, Oslo, Noriss (Norwegian Institute of Strategic Studies. Senior Research Associate 2004–2008; The other canon foundation, Norway. Chairman. A small foundation dedicated to the diffusion of evolutionary and history-based economic theory, www.othercanon.org. Grants and funds received from Norsk Investorforum, Norwegian Shipowners’ Association, 1995–2001 Head of Research, Norwegian Investor Forum; 1996–1999 Senior Research Associate, Center for Development and the Environment, University of Oslo; 1993–1997 Instructor in Economics, University of Oslo; 1992–1995 Senior Research Associate, STEP-Group – Studies in Technologyx, Innovation, and Economic Policy, Oslo; 1980–1981 Economist, evaluation of the Irish industrial policy, Telesis Inc., Paris – Dublin; 1972–1991 Founder, Managing Director (1972–1974), and Chairman (1974–1981), Matheson-Selig SPA, Bergamo, Italy; 1978 Lecturer in Economics, Hobart and William Smith Colleges, USA; Saami University College, Kautokeino, Norway. International Centre for Reindeer Husbandry. Professor. Economics of Reindeer Herding 2007–...; Res Publica, Oslo. Senior Research Associate 2009–... The Other Canon Foundationi esimees; Coordinator for the Nordic Innovation Network (NIN), a network of evolutionary economists in the Nordic countries. Annual conferences 1993-1998; Ural Federal University, Ekaterinburg, Russia 2012−2013; Tun Ismail Ali Distinguished Chair in Investment and Finance, National University of Malaysia (UKM), Kuala Lumpur 2012−2012; Institute of Public Management, Paul Cézanne University Aix-en-Provence, France 2009−2009; Asia-Europe Institute, University of Malaya, Kuala Lumpur, Malaysia. Master Programme in Regional Integration 2005−2006;Universidade Federal do Rio de Janeiro. Taught ‘History of Economic Policy in the Context of the History of Economic Thought’ 2002−2005; ESAN UNIVERSITY, Lima, Peru, various years 1997−2002. Reinert, Erik S. Globaalne majandus: Kuidas rikkad rikkaks said ja miks vaesed ühe vaesemaks jäävad. (Norra keelest tõlkinud Maarja Siiner.) Tallinn: Varrak 2013. Tema abikaasa on Fernanda Reinert, lapsed Sophus ja Hugo.
Virve Orav

Virve Orav (kuni 1953 Virve Brockberg; 11. detsember 1930 – 7. juuni 2013) oli eesti koduloolane ja sugupuude koostaja. Ta on uurinud peamiselt Vaivara kihelkonda ja eriti Narva-Jõesuud. Ta oli Põlevkivimuuseumi kodu-uurimisringi, Eesti Kodu-uurimise Seltsi ja Eesti Genealoogia Seltsi liige. "Matkateed Narva lähistel ehk Vaivara radadel". 1991 "Narva-Jõesuu kodu-uurija pilguga". 1993 "Vaivara kodu-uurija pilguga". 1998 "Narva-Jõesuu, mu kodu". 2000 1992 Virumaa missioonipreemia 1995 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (kodu-uurimuslik tegevus) 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk 2010 Narva-Jõesuu aukodanik Temast on tehtud lühifilm "Naine eesti kultuuriloos". "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. aprill 2016. Vaadatud 12. aprillil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://web.archive.org/web/20160402081705/http://eestielu.delfi.ee/idavirumaa/elu/koduloouurija-kus-sellist-ametit-opitakse-i-osa?id=43906081 (vaadatud 02.04.2016) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Koduloouurija – kus sellist ametit õpitakse? (I osa), delfi.ee, 26. jaanuar 2011 Haud Narva-Jõesuu kalmistul
Sodiaagivalgus

Sodiaagivalgus on tuhm ja hajus valge kuma, mida võib näha öötaevas. See näib algavat horisondi all paikneva Päikese lähedalt ning kulgeb mööda ekliptikatasandit või sodiaagivööd. Kõige paremini on sodiaagivalgus vaadeldav kevadel pärast päikeseloojangut ning sügisel enne päikesetõusu, siis kui sodiaagivöö on horisondi suhtes järsu nurga all. Sodiaagivalgust põhjustab kosmilises tolmus hajunud päikesevalgus ning see on nii tuhm, et nii kuuvalgus kui ka valgusreostus muudavad sodiaagivalguse nähtamatuks. Sodiaagivalguse intensiivsus väheneb Päikesest kaugenedes, aga väga pimedatel öödel on nähtust vaadeldud üle terve ekliptikatasandi laiuva ribana. Tegelikult katab sodiaagivalgus terve taeva ning öödel, mil Kuu ei paista, valgustab taevast põhiliselt just sodiaagivalgus. Kosmiline tolm moodustab Päikesesüsteemis paksu ümara ja lapiku pilve, mida tuntakse sodiaagipilvena ning see paikneb ekliptikaga samal tasandil. Sealsete tolmuosakeste läbimõõt on 10 ja 300 mikromeetri vahel ning enamiku mass on 150 mikrogrammi lähedal. "Zodiacal cloud". http://www.daviddarling.info/encyclopedia/. vaadatud 02.04.2016. Reach, W. T. (1997). "The structured zodiacal light: IRAS, COBE, and ISO observations", lk. 1. Peucker-Ehrenbrink, Bernhard; Schmitz, Birger (2001). Accretion of extraterrestrial matter throughout earth's history. Springer. lk. 66–67. ISBN 0-306-46689-9.
Antal Reguly

Antal Reguly (11. juuli 1819 Zirc, Veszprémi komitaat – 23. august 1858 Buda) oli ungari keeleteadlane ja etnograaf. Antal Reguly oli pärit mõisavalitseja perekonnast. Ta õppis õigusteadust Pesti Kuninglikus Ülikoolis, mille lõpetas 1839. aastal. Seejärel sai ta ülikoolilt viieks kuuks võimaluse enesetäiendamiseks välismaal. Hamburgis kuulis Reguly Põhjamaade kaunist loodusest ja ta otsustas ka ise Skandinaaviat külastada. Stockholmis kohtus ta Soomest pärit Adolf Ivar Arwidssoniga, kellega tuli jutuks soome ja ungari keele sugulus, mis oli tol ajal alles vaieldav küsimus. Regulyt hakkas see teema huvitama ja ta otsustas hakata tegelema soome-ugri keelte ja rahvaste uurimisega. Aastail 1840–1841 elas ta Soomes, kus õppis soome ja saami keelt. 1841–1843 elas Reguly Peterburis. Alates 1843. aastast oli ta Ungari Teaduste Akadeemia korrespondentliige. 1843–1845 viibis Reguly uurimisretkedel Volgamaadel, Uuralites ja Lääne-Siberis, kus kogus rikkalikult mansi, handi, mari, mordva ja tšuvaši keele ainestikku. Ungarisse pöördus Reguly tagasi 1849. aastal. Ta asus tööle Budapesti Ülikoolis raamatukoguhoidjana. Pikad reisid, primitiivsed elutingimused ja haigused olid aga Reguly tervise ruineerinud. Ta ei suutnud oma kogutud materjale läbi töötada ja avaldada. Antal Reguly suri 1858. aasta augustis 39-aastaselt. Reguly kogutud materjalid ehk Regulyana anti välja alles pärast tema surma. Tänu Reguly pärandile kujunes Ungaris välja soome-ugri võrdlev keeleteadus. Ago Künnap, Paula Palmeos, Tõnu Seilenthal 1974. Põhja ja itta: lehekülgi meie sugulaskeelte uurimisloost. Tallinn, lk. 80-99.
Olga Korbut

Olga Korbut (valgevene Вольга Валянцінаўна Корбут (omaladinas Volha Korbut), vene Ольга Валентиновна Корбут; sündinud 16. mail 1955 Hrodnas) on endine valgevene riistvõimleja. Võistlustel esindas Nõukogude Liitu. 17-aastaselt võitis ta 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis kuldmedali vabaharjutuses, poomil ja võistkondlikus mitmevõistluses. 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis võitis ta kuldmedali võistkondlikus mitmevõistluses ja hõbeda poomil. Pärast Montréali olümpiamänge lõpetas sportlaskarjääri. 1991. aastast elab USA-s, tal on USA kodakondsus. Olga Korbut oli 22 aastat abielus Valgevene ansambli Pesnjarõ laulja ja helilooja Leanid Bartkievičiga, neil on poeg (1979).  Olga Korbut – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Ristipäev

Ristipäeva all mõeldakse tavaliselt suurt ristipäeva ehk taevaminemispüha. Sellele eelnevad rahvakalendris: leheristipäev linnuristipäev tuuleristipäev Neid nelja päeva kokku on nimetatud ka ristipäevadeks.
Nõmme Rinnalaste ja Emade Kodu

Nõmme Rinnalaste ja Emade Kodu (ka Tallinna Rinnalaste ja Emade Kodu) oli Nõmmel, Nõmme alevi Lastekodu tänavas (tänapäevane aadress Laste tänav 1), tegutsenud sotsiaalasutus, kus abistati raskustesse sattunud emasid koos lastega ja orbe., asutist nimetati paralleelselt ka Tallinna Rinnalaste ja Emade Koduks. Asutuse asutas riigi toetusel 1919. aastal Tallinna Naisselts. Tallinna Rinnalastekodu tegutses Tallinnas mitmel pool, asutusel olid ruumid toonasel Suur-Balesna tänaval (tänapäeval Lembitu tänav), Kopli emade ja rinnalaste kodu samuti Koplis Vene-Balti laevatehase asumis endises laevatehase direktori elamus (tänapäeval Kaluri tänav 15). 1920. aastate algul hakati Tallinna Rinnalastekodule rajama uut suurt hoonet Nõmme alevisse. 1925. aastast tegutses asutus Kodu tänaval (nüüd Laste tänav) vastvalminud hoones, mille arhitekt oli Artur Perna. Asutuse alguskümnenditel oli asutuse hoolekogu esinaine Anna Tõrvand-Tellmann. Laste tänav 1 asus aastatel 1972–2001 Tallinna I Lastehaigla ja Tallinna Nõmme Lastehaigla. Emade ja Rinnalaste Kodu Kaagvere mõisas https://web.archive.org/web/20160402104138/http://www.hiiuravikeskus.ee/?page=ajalugu&subPage=rinnalasteJaEmadeKodu (vaadatud 02.04.2016) Emade ja rinnalaste kodud: hoolekande edumeelsusest Eesti Vabariigi algusaastatel, Tallinna Linnamuuseumi ajaveeb Emade ja rinnalaste kodu uue hoone nnrgakiwi Panemine Nõmmel., Kaja, nr. 174, 4 juuli 1924 Tartu linna waestehoolekandest ning emade- ja lastekaitsest läinud aastal., Päewaleht, nr. 125, 11 mai 1924 Asutusest SA Hiiu Ravikeskuse kodulehel
Kuuvalgus

Kuuvalgus on valgus, mida Kuu peegeldab Maale. See koosneb peamiselt päikesevalgusest, kuid vähesel määral ka tähevalgusest ja maavalgusest. Kuuvalguse tugevus on üsna muutlik, olenedes kuu faasist. Võrreldes päikesevalgusega ei ole kuuvalgus kuigi ere, isegi täiskuu valgustugevus on tavaliselt ainult 0,1 luksi. Kuid troopilistel laiustel paiknevatel kõrgetel aladel võib kuuvalguse tugevus ulatuda 0,26 luksini. Kuu albeedo on 0,136, see tähendab, et ainult 13,6% päikesevalgusest, mis Kuule langeb, peegeldub tagasi. Tihtipeale segab kuuvalgus astronoomilisi vaatlusi, seega tavaliselt väldivad astronoomid vaatlusi täiskuu ajal. Folklooris on kuuvalgusel tihti kahjulik mõju. Näiteks magamine täiskuu valgel muutis uskumuse kohaselt inimese libahundiks. Samuti usuti, et kuuvalgus süvendab kuutõbiste sümptomeid ning et kuuvalgel magamine võib muuta inimese pimedaks või hulluks. Ka usuti, et kanapimedust põhjustab kuuvalgel troopilistel aladel magamine. Vasak Kuu pool on valgustatud maavalgusega, parem pool päikesevalgusega Kuuvalguses 50-minutise säriajaga tehtud foto "Clair de lune sur le port de Boulogne", Édouard Manet' maal (1869). Toomer, G. J. (detsember 1964). "Review: Ibn al-Haythams Weg zur Physik by Matthias Schramm". Isis 55 (4): 463–465 [463–4]. doi:10.1086/349914. Bunning, Erwin; Moser, Ilse (aprill 1969). "INTERFERENCE OF MOONLIGHT WITH THE PHOTOPERIODIC MEASUREMENT OF TIME BY PLANTS, AND THEIR ADAPTIVE REACTION". Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America 62 (4): 1018–1022. Bibcode:1969PNAS...62.1018B. vaadatud 10.11.2006. Matthews, Grant (2008). "Celestial body irradiance determination from an underfilled satellite radiometer: application to albedo and thermal emission measurements of the Moon using CERES". Applied Optics 47 (27): 4981–93. Bibcode:2008ApOpt..47.4981M. A Dictionary of English folklore, Oxford University Press, 2000 Gessner, Conrad (1555). Descriptio Montis Fracti sive Montis Pilati [Description of Mount Fractus, or Mount Pilatus] (ladina keeles). p. 54. Retrieved 12.03.2016.
Flore'i auhind

Flore'i auhind (prix de Flore) on Prantsusmaa kirjandusauhind, mille asutas 1994. aastal üks Pariisis Saint-Germain-des-Prés' kvartalis kohvikus Café de Flore koos käiv seltskond. Auhind, mille asutas 1994. aastal naaberkohvikuga seotud auhinna Prix des Deux Magots mõnetisel eeskujul Frédéric Beigbeder, annab välja ajakirjanikest žürii noorele paljutõotavale kirjanikule (sageli debüütromaani eest). See kuulutatakse välja iga aasta novembris kohvikus Café de Flore. Aastal 2007 anti erandlikult välja ka lütseumiõpilase Flore'i auhind. Kohviku Café de Flore omanik ja žürii auesimees Miroslav Siljegovic annab laureaadile üle 6100 eurot ning õiguse juua aasta jooksul selles kohvikus veini Pouilly-Fumé klaasist, millele on graveeritud tema nimi. Flore'i auhinna žüriis olid 2015. aasta seisuga järgmised liikmed: Frédéric Beigbeder (asutaja), Jacques Braunstein, Manuel Carcassonne, Carole Chrétiennot, Michèle Fitoussi, François Reynaert, Jean-Pierre Saccani, Bertrand de Saint-Vincent, Christophe Tison, Philippe Vandel, Jean-René Van Der Plaesten ja Arnaud Viviant. Composition du jury, prixflore.fr. Des nouvelles du prix de Flore, Flammarion, 2004, ISBN 2-08-068715-8. Koduleht
Pertti Virtaranta

Erkki Pertti Ilmari Virtaranta (20. mai 1918 Karkku – 9. juuli 1997 Helsingi) oli soome keeleteadlane. Pertti Virtaranta vanemad olid algkooliõpetajad Vihtori Arvid Virtaranta (1879–1959) ja Sigrid Josefiina Hietaranta (1881–1983). Ta lõpetas gümnaasiumi 1936. aastal ja asus õppima Helsingi Ülikoolis, kus sai filosoofiakandidaadi kraadi 1943. aastal ja doktorikraadi 1946. aastal. 1947–1955 oli Pertti Virtaranta soome keele lektor Lundi Ülikoolis. Pertti Virtaranta oli aastatel 1959–1981 Helsingi ülikooli soome keele professor, 1969–1975 oli ta ajaloo-keeleteaduse teaduskonna dekaan. 1955–1983 oli ta Karjala keele sõnaraamatu peatoimetaja. Alates 1990. aastast oli Pertti Virtaranta Soome Teaduste Akadeemia akadeemik. Perti Virtaranta põhilised uurimisteemad olid soome keele murded ja karjala keel. 1992 – Antero Wareliuse auhind http://www.kotikielenseura.fi/virittaja/hakemistot/jutut/hv.pdf "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2016. Vaadatud 2. aprillil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 15. aprill 2016. Vaadatud 2. aprillil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Batõrevo rajoon

Batõrevo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia kaguosas. Rajoonis on 19 külaasundust, kus on kokku 56 asulat. Rajooni keskus on Batõrevo. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 35 142. 2010. aasta seisuga olid elanikest 75% tšuvašid ja 22% tatarlased. Q127416281  Batõrevo rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Batõrevo rajooni koduleht
Lilian Tamm

Lilian Vellerand (enne 1935 Lilian Valkenklau; 1987. aastast Lilian Tamm; sündinud 25. novembril 1932 Tallinnas) on Eesti teatriteadlane, -ajaloolane ja -kriitik. Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna 7. Keskkooli, 1956 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina ja 1969 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi aspirantuuri teatriajaloo valdkonnas. Lilian Vellerand oli 1956–1957 Keila ajalehe Kollektiivne Töö korrektor, 1957–1965 ja 1975–1977 Eesti NSV Teaduste Akadeemia raamatukogu bibliograaf, 1965–1970 Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi laborant ja seejärel teadur. 1970–1975 töötas ta Draamateatri kirjandusala juhatajana. 1977–1981 ja 1985–1987 oli Eesti NSV Teatriühingu konsultant ja teatripropaganda osakonna juhataja, 1981–1985 Kultuuriministeeriumi draama- ja muusikateoste kolleegiumi liige. Alates 1968. aastast on avaldanud teatriarvustusi, kirjutanud hooaja- ja aastakümneülevaateid, näitleja- ja rolliportreid, koostanud teatriartiklite kogumikke. Ta on osalenud kollektiivse monograafia „Eesti sõnateater 1965–1985” I köite (Tallinn, 2015) koostamisel. Ta on tõlkinud näidendeid, näiteks Nikolai Gogoli "Hullumeelse päeviku". 1984 Eesti NSV Teatriühingu kriitikaauhind 1993 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind 1997 Priit Põldroosi nimeline auhind 2003 Valgetähe III klassi teenetemärk Tema abikaasa oli tõlkija ja toimetaja Aksel Tamm. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 596. Lilian Vellerand. Eesti Entsüklopeedia. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Vaime Kabur

Vaime Kabur (kuni 1935 Miralda Eugenia Vilandberg, 1935–1941 Vaime Vilgma; 25. november (vkj)/ 8. detsember 1914 Pada mõis, Viru-Nigula kihelkond, Virumaa – 2. veebruar 2005 Tallinn) oli eesti bibliograaf. Ta lõpetas 1933. aastal Rakvere Ühisgümnaasiumi. 1934–1940 õppis ta Tartu Ülikoolis eesti kirjandust ja 1948–1950 Tartu Riiklikus Ülikoolis bibliograafiat ja raamatukogundust. 1947–1968 oli ta ENSV Riikliku Raamatukogu vanembibliograaf ja 1968–1983 peabibliograaf. Ta on koostanud muu hulgas mitme eesti kirjaniku (näiteks A. H. Tammsaare) personaalbibliograafia. 1998 Riigivapi V klassi teenetemärk Ta oli olnud abielus Boris Kaburiga. https://web.archive.org/web/20160402142118/http://ery.tlulib.ee/index.php?id=2001 (vaadatud 02.04.2016) Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 639. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Vaime Kabur". // Padaorust Viru mereni. Viru-Nigula kihelkonna kirjanduslik-kodulooline antoloogia. Viru-Nigula ja Tallinn 1994. Lk 87 Ülle Kurs. "Kabur, Vaime". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 164–165 Eesti entsüklopeedia 14 (Eesti elulood). Tallinn 2000. Lk 639 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Oblast (Kasahstan)

Oblast (kasahhi keeles облыс oblõs, mitmuses облыстар oblõstar) on 1. järgu haldusüksuse tüüp Kasahstanis (teine on keskalluvusega linn). Oblastid jagunevad rajoonideks. Oblastit juhib akim, kelle on ametisse nimetanud president. 2022. aastal moodustati kolm uut oblastit: Abaj, Žetisu ja Ulõtau oblast. Kasahstanis on 17 oblastit. Pindalalt suurim oblast on Aktöbe oblast (300 629 km²), väikseim Ida-Kasahstan (97 800 km²). 2009. aastal oli elanikerohkeim Lõuna-Kasahstani (praegu Türkistani) oblast (2 622 125 inimest), elanikevaeseim Atõrau oblast (542 937 inimest).
Mihhail Epstein

Mihhail Epstein (Михаи́л Нау́мович Эпште́йн; sündinud 21. aprillil 1950) on vene kultuuriteoreetik ja esseist. Epstein, Mikhail N. 2008. Semiurgy: From language analysis to language synthesis. Russian Journal of Communication 1(1): 24–41. Epstein, Mihhail 2004. Essee esseest. (Vene keelest tõlkinud Igor Kotjuh.) Vihik 9: 14–17. Epstein, Mihhail 2011. Début de siècle ehk post-ilt proto-le: uue sajandi manifest. (Vene keelest tõlkinud Kajar Pruul.) Vikerkaar nr. 4/5, lk. 103–129. 1991 – Andrei Belõi preemia 2000 – preemia Liberty (panuse eest vene-ameerika kultuuri ning Venemaa ja USA kultuurisidemete arendamise eest) 1999 – rahvusvahelise eeseistika konkursi laureaat (Berliin-Weimar) 2000 – weimari klassika fondi stipendiaat 2023 – Тhe Modern Language Association (MLA): Aldo and Jeanne Scaglione Prize for the best book in Slavic studies (USA, 2023), for the book "Ideas Against Ideocracy: Non-Marxist Thought of the Late Soviet Period (1953–1991)" (London, Boston: Bloomsbury, 2022).
Nimetav kääne

Nimetav kääne ehk nominatiiv on üks kõige tavalisemaid käändeid. Enamiku keelte puhul, milles on käändsõnu, on nominatiivi vorm algvorm ja sõnastikus esinevaks põhivorm. Nimetav kääne on koos omastava ja osastavaga abstraktne kääne. Nimetaval käändel puudub tunnus. Nimetav kääne vormistab: täisalust, nt Lind istub pesal. Samuti vormistab nimetav alusele lähedasi lauseliikmeid: absoluuttarindi tegevussubjekti, nt Lind istub pesal, tiivad sorgus; ütet, nt Võta end kokku, Juku; alusega ühilduvat öeldistäidet, nt Ilm on ilus. Võib vormistada ka: täissihitist, nt Praht visati lõkkesse; täissihitise sarnast aja- või kvantumimäärust, nt Ootasin kolm päeva. Suusatasin viis kilomeetrit. Lisaks vormistab nimetav: eeslisandit, nt Küsige seda härra Tammelt; liitsõna täiendosa, nt kuldkell, sukkpüksid. Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1995. Eesti keele grammatika I. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Eesti Keele Instituut. Mati Erelt, Tiiu Erelt, Kristiina Ross 2007. Eesti keele käsiraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus.
Gruzdžiai vald

Gruzdžiai vald (leedu keeles Gruzdžių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šiauliai rajoonis. Valla pindala on 186 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 2436 inimest. Valla keskuseks on Gruzdžiai alev (2011. aasta seisuga 1467 elanikku). Vallamaja asub aadressil J. Šliupo g. 2. Vallavanem on Nijolė Bagdonavičienė . Vallamaja Šiupyliai kirik Račiai Kulnyse tamm Lisaks küladele on vallas ka Gruzdžiai huutor (aastal 2011 oli seal 18 elanikku). [1][alaline kõdulink]. Šiaulių rajono savivaldybė, vaadatud 02.04.2016. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 02.04.2016.