laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jeff Davise maakond (Texas)

Jeff Davise maakond (Jeff Davis County) on maakond USA-s Texase osariigis. Maakonna halduskeskus on Fort Davis. Maakonna pindala on 5866 km². Veekogusid ei ole. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2342. Aastal 2000 oli elanike arv 2207. Reevesi maakond (põhjas ja idas) Pecosi maakond (idas) Brewsteri maakond (kagus) Presidio maakond (edelas) Hudspethi maakond (loodes) Culbersoni maakond (läänes ja põhjas) Jeff Davise maakond moodustati 15. märtsil 1887 Presidio maakonna osast. Maakond on saanud nime Ameerika Riikide Konföderatsiooni endise presidendi Jefferson Davise järgi. Davis Mountains State Park 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Jeff Davise maakonna koduleht (inglise keeles)
Pauldingi maakond

Pauldingi maakond (Paulding County) on maakond USA-s Georgia osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Dallas. Maakonna pindala on 816 km², millest 4 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 142 324. Aastal 2000 oli elanike arv 81 678. Bartow' maakond (põhjas) Cobbi maakond (idas) Douglase maakond (kagus) Carrolli maakond (lõunas) Haralsoni maakond (edelas) Polki maakond (läänes) Pauldingi maakond moodustati 3. detsembril 1832. aastal 87. Georgia maakonnana Cherokee maakonna osast. Maakond on saanud nime John Pauldingi järgi. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Pauldingi maakonna koduleht (inglise keeles)
Pauldingi maakond (Ohio)

Pauldingi maakond (Paulding County) on maakond USA-s Ohio osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Paulding. Maakonna pindala on 1085 km², millest 6 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 19 614. 2000. aastal oli elanikke 20 293. Defiance'i maakond (põhjas) Putnami maakond (idas) Van Werti maakond (lõunas) Alleni maakond (läänes) Pauldingi maakond moodustati 1. aprillil 1820 Darke'i maakonna osast. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Pauldingi maakonna koduleht (inglise keeles)
Säästukaart

Säästukaart on COOP püsikliendikaart. See võimaldab süsteemiga liitunud kauplustes saada hinnasoodustust ning boonuspunkte. Säästukaart on kasutuses olnud alates 2000. aastast. Algselt oli see ETK ja Prisma Peremarketi ühine kaart, kuid Prisma loobus Säästukaardist 2009. aastal. Detsembris 2011 lisandus Säästukaardi kõrvale Säästukaart Pluss, mis toimib maksekaardina ning annab rohkem boonuspunkte. 2005. aastal oli Säästukaart Eesti populaarseim püsikliendikaart, kaardiomanike arv ületas 2005. aasta juulis 270 000 piiri. Säästukaart kehtis tollal Prisma Peremarketites, Maksimarketites, Konsumites, EDU ja A&O kauplustes kogu Eestis. 2004. aastal maksis ETK ostuboonustena välja üle 63 miljoni krooni. 30. aprilliks 2007 oli neid väljastatud üle 332 000 ning kokku oli tagasi makstud üle 277 miljoni krooni (2006. aastal ligi 100 miljonit krooni). 2009. aasta algul oli Säästukaardi omanikke Eestis ligikaudu 400 000, 2008. aasta jõulude eel maksti klientidele boonustena 78,5 miljonit krooni. 2012. aastal kogusid Säästukaardi ja Säästukaart Plussi omanikud preemiaraha enam kui kolm miljonit eurot. Kasutamata jäetud boonusraha kogunes üle 71 000 euro, selle annetas ETK heategevuseks. Algselt sai boonuspunkte iga vähemalt 50-kroonise ostu pealt. Üks punkt oli võrdne ühe krooniga ja iga makstud 50 krooni andis 1,5 punkti. Näiteks 100-kroonise ostu pealt kogunes 3 punkti. Boonuspunktid maksti kasutajale tagasi kaks korda aastas - juunis ja detsembris. Väljamaksmisel võrdus 1 punkt ühe krooniga. Sarnaselt teiste sooduskaartidega on Säästukaart andnud ka teatud protsendi allahindlust ETK partnerfirmades, kelle seas on olnud nt Edelaraudtee, Nordic Jet Line, UnoX, Tallinna Optika, Salva Kindlustus ja Apotheka apteegid. Kaire Kenk, Levinuim püsikliendikaart – Säästukaart ÕL 11. november 2005 Prismast kaob Säästukaart PM 30. märts 2009 AARE LAINE Säästukaart Plussile joosti tormi SH 11/04/2012 Säästukaart kogub punkte juba esimeselt ostult JT 12.03.2013 Säästukaardi koduleht Säästukaardi tutvustus Põlva Tarbijate Ühistu kodulehel Lugeja: miks ma ei saa Säästukaart Plussi soodustusi, kui mul on kaart olemas? Kasulik.ee 02. mai 2015 Pood jättis eaka naise kliendikaardita PM 4. september 2014 Säästukaart kogub punkte juba esimeselt ostult JT 12.03.2013 ETK Säästukaart pakub sularahaautomaadile konkurentsi kaubandus.ee 28.06.2012 AARE LAINE Säästukaart Plussile joosti tormi SH 11/04/2012 Prismast kaob Säästukaart PM 30. märts 2009 Kaire Kenk, Levinuim püsikliendikaart – Säästukaart ÕL 11. november 2005
Alfonso III (Aragón)

Alfonso III (aragoni keeles Alifonso III; kasutatud ka lisanimesid Liberal, Generoso ja Franco; katalaani keeles Barcelona krahvina Alfons II, ka lisanimedega el Franc ja el Liberal; 1265 Valencia, Valencia kuningriik – 18. juuni 1291 Barcelona, Kataloonia vürstiriik) oli Aragóni ja Valencia kuningas ning Barcelona krahv. Barcelona krahvkond Aragóni kuningate loend, Aragóni kroon Hispaania ajalugu
Võõras (täpsustus)

"Võõras" on mitme teose pealkiri. "Võõras" ("L'Étranger"; 1942) on Albert Camus' romaan. "Võõras" (1979) oli ulmeõudusfilmi "Tulnukas" ("Alien") algne eestikeelne pealkiri. "Võõras" (saksa keeles "Die Fremde") on Feo Aladagi film aastast 2010. "Võõras", originaalpealkirjaga "The Stranger", on Dolly Partoni laul, mille võib leida Kenny Rogersi albumilt "What About Me?". Eestikeelse versiooni on salvestanud Karl Madis ja ansambel Karavan. Eestikeelsete sõnade autor on Vello Salumets.
Alfonso III

Alfonso III on olnud mitme valitseja nimi: Alfonso III, Astuuria, Leóni, Galicia kuningas (866–910) Alfonso III, Aragóni kuningas (1285–1291) Alfonso III, Modena hertsog
Barbar Conan

Barbar Conan (inglise keeles Conan the Barbarian) on Robert E. Howardi poolt 1932. aastal välja mõeldud mõõgakangelane. Ta on esinenud paljudes raamatutes, koomiksites, videomängudes ja filmides. Filmidest tuntuimad on 1982. ja 1984. aastal valminud filmid Arnold Schwarzeneggeriga nimiosas "Barbar Conan" ("Conan the Barbarian") ja "Hävitaja Conan" ("Conan the Destroyer") ning 2011. aastal valminud "Barbar Conan" ("Conan the Barbarian"), kus nimiosas astub üles Jason Momoa. Metslane Cohen
Hagani Gayibli

Hagani Gayibli (sündinud 1. märtsil 1964 Gruusias) on Eesti keeleteadlane, uralist, turkoloog, kirjanik, ajakirjanik. Ta töötab Tartu Ülikoolis türgi keele lektorina. Gayibli juhtimisel rajati 1998. aastal Tartu Ülikoolis türgi keele kabinet. 2005. aastal kaitses Gayibli Tartu Ülikoolis oma magistritöö teemal "Verbistrukturaalseid võrdlusi eesti ja türgi keeles". Ott Kurs, Hagani Gayibli (2000). Eesti-türgi türgi-eesti turistisõnastik. Tartu Ülikooli Kirjastus. ISBN 9985564812 Hagani Gayibli (2004). Eesti-türgi türgi-eesti vestmik. Tartu: TÜ Kirjastus. ISBN 9985-56-991-1 Hagani Gayibli (2009). Palved on igavesed. Tallinn: Kirjastus Koolibri. ISBN 9789985022849 Hagani Gayibli (2014). Estonya hakkinda 12 soru. Tallinn: Eesti Instituut. ISBN 9789949950751 Kell: 13:12, 20.06.2000[alaline kõdulink] Eesti Vabariigi Valitsus Hagani Gayibli Eesti Teadusinfosüsteemis "Verbistrukturaalseid võrdlusi eesti ja türgi keeles"
Charlotte Weitze

Charlotte Weitze (sündinud 12. aprillil 1974 Kongens Lyngbys) on taani kirjanik. Ta on õppinud folkloristikat Kopenhaageni ülikoolis. Weitze debüteeris 1996. aastal novellikoguga "Skifting". 1996 "Skifting" 1999 "Bjergtaget" 2001 "Fandekke" 2003 "Brevbæreren" 2005 "Mørkets Egne" (eesti keeles "Pimeduse pärusmaa", tõlkinud Kai-Mai Aja, Tallinn: Pegasus, 2008) 2010 "Sværmeri" 2011 "Det hvide kvarter" Charlotte Weitze | Litteratursiden Ametlik koduleht
Stalingrad (täpsustus)

Stalingrad oli Volgogradi (endine Tsaritsõn) linna nimeks aastatel 1925–1961. Stalingrad võib nii otseses kui ülekantud tähenduses viidata Stalingradi lahingule. "Stalingrad" on 1983. aasta dokumentaalfilm Stalingradi lahingust. "Stalingrad" on Nõukogude Liidu film aastast 1989. "Stalingrad" on Saksamaa film aastast 1993. "Stalingrad" on Venemaa film aastast 2013. "Stalingrad" on ansambli Eternal Flame demoalbum aastast 1988. Album sisaldab ka lugu "Stalingrad" "Stalingrad" on ansambli Accept album aastast 2012. Samuti leidub plaadil pala "Stalingrad". Stalingrad on Pariisi metroojaam. Jaamale anti selline nimi 1946. aastal Stalingradi lahingu auks. 2250 Stalingrad on asteroid. Stalingrad on mõiste preferansis. Stalingradi mõõk on tseremoniaalne mõõk, kuningas George VI kingitus Stalingradi inimestele. Selle andis Teherani konverentsil Winston Churchill üle Jossif Stalinile. Stalingradi varemetel oli jalgpalli sõpruskohtumine, mis peeti Stalingradi Dünamo ja Moskva Spartaki vahel 2. mail 1943. Stalingradi rinne oli marssal Semjon Timošenko juhitud rinne II maailmasõjas
Novosibirsk

Novosibirsk on elanike arvult Venemaa kolmas linn, Novosibirski oblasti keskus. Asub Lääne-Siberi lauskmaa kaguosas, Obi jõe kaldal. Mandrilise kliimaga linnas on talvel väga külm (jaanuaris keskmiselt −16 °C) ja suvel soe (juulis keskmiselt 20 °C). Õhutemperatuuri absoluutne maksimum on 38 °C, absoluutne miinimum oli 1915. aasta jaanuaris, kui õhutemperatuur langes kuni −51,1 °C. Sademetehulk on keskmiselt 442 mm aastas. Alates 24. juulist 2016 on Novosibirskis kasutusel Krasnojarski aeg (UTC+7:00 ehk Venemaal MSK+4). Kuni 1958. aastani oli linn kahes eri ajavööndis. Obi parem- ja vasakkaldal oli tunniajaline kellavahe. Pärast on linn olnud nii Krasnojarski kui ka Omski ajavööndis (UTC+6). Linn asutati 1893. aastal kohta, kus Siberi raudtee ületas Obi jõge. Aastatel 1895–1926 kandis asula keiser Nikolai II järgi ametlikult nime Novo-Nikolajevsk (sidekriipsu aga enamasti ei kasutatud). 1926. aastal sai linna nimeks ametlikult Novo-Sibirsk, kuid samuti on sidekriips aja jooksul kaotsi läinud. Aastal 1903. aastal sai ta linnaõigused. Novosibirsk on elanike arvult Venemaa kolmas linn. 2010. aasta rahvaloenduse esialgsetel andmetel elab linnas 1 473 730 inimest, mis on 4,6% võrra rohkem kui rahvastikuregistris. Novosibirskis elab üle 80 rahvuse esindajat. Enamik on venelased (93,8%), rahvusvähemustest paistavad silma sakslased, ukrainlased, siberi tatarlased, juudid ja valgevenelased. Linnas elavad ka poolakad, korealased, soomlased, burjaadid, armeenlased, aserbaidžaanid, tadžikid ja muud. Novosibirski linnaosas Akademgorodokis asub Novosibirski Riiklik Ülikool ja kümneid teaduslikke instituute, sealhulgas Hristianovitši Teoreetilise ja Rakendusmehaanika Instituut. Kokku on linnas 47 kõrgemat õppeasutust. Linnas asub Novosibirski HEJ. Linnas on palju masinatööstuse ja metallurgiaettevõtteid. Linn on tähtis raudteesõlm. Novosibirski pearaudteejaam on üks suuremaid Venemaal. Linnas on kaks lennujaama: Tolmatšovo rahvusvaheline lennujaam ja Severnõi lennujaam, lisaks on olemas Jeltsovka lennuväli. Novosibirsk oli Moskva ja Peterburi järel kolmas linn Venemaal, kus avati metroo (1985). Lisaks bussiliinidele töötab 20 trolli- ja 18 trammiliini. Tuntuim Novosibirskis tegutsev spordiklubi on jäähokiklubi Novosibirski HK Sibir, mis mängib KHL-is. Novosibirskis asub Venemaa Välisministeeriumi Esindus. Välismaade konsulaadid Novosibirskis: Venemaa Teaduste Akadeemia Siberi osakond Novosibirski Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater Q126684906 "Novosibirski linna arenguplaan". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2010. Vaadatud 13. veebruaril 2011. "Teadus Siberis". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2011. Vaadatud 13. veebruaril 2011. Venemaa Hüdrometeoroloogiakeskus "Novosibirskist linna ametlikul leheküljel". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. september 2011. Vaadatud 13. veebruaril 2011. Novosibirski linnavalitsuse veebileht
Henning Larsen

Henning Gøbel Larsen (20. august 1925 – 22. juuni 2013) oli taani arhitekt. 1959. aastal asutas ta arhitektuuribüroo Henning Larsen Architects. Enne seda oli ta töötanud nii Arne Jacobseni kui ka Jørn Utzoni büroos. Henning Larseni projekteeritud on näiteks Kopenhaageni ooperimaja, Saudi Araabia välisministeeriumi hoone ja Taani saatkonna hoone Ar-Riyāḑis, Kopenhaageni IT-ülikooli ja veel paljude haridusasutuste hooned, muuseumi Ny Carlsberg Glyptotek laiendus, Taani Disainikeskuse hoone. Aastatel 1958–1996 oli ta kunstiakadeemia arhitektuurikooli professor. Ta õpetas ka Yale'i ja Princetoni ülikoolis. 1965 – Eckersbergi medal 1980 – valiti Rootsi Kuningliku Kaunite Kunstide Akadeemia välisliikmeks 1985 – C. F. Hanseni medal 1986 – Prints Eugeni medal 1986 – valiti Ameerika Arhitektide Instituudi auliikmeks 1987 – The Daylight and Building Component Award 1997 – Kasper Salini auhind 2012 – Praemium Imperiale Henning Larsen Architects
Minu onu Benjamin

"Minu onu Benjamin" (Mon oncle Benjamin) on prantsuse film 1969. aastast. Režissöör oli Édouard Molinaro. Peaosi mängisid Jacques Brel (Benjamin) ja Claude Jade (Manette). Filmi keskne tegelane on neljakümnendates aastates vallaline maa-arst Benjamin. Filmi tegevustik toimub ligi kaks ja poolsada aastat tagasi. Peategelast ootab truult õrn ja kaunis neiu, kes filmi lõpus tema omaks saab.
Määramatus (õigusteadus)

Määramatuse kontseptsiooni kohaselt ei ole õiguslikel küsimustel üheseid vastuseid ning seetõttu ei ole õigusreeglite kohaldamise (näiteks kohtumenetluse) tulemusi võimalik ennustada. On väidetud, et õiguse määramatus tuleneb: keele ähmasusest; lünkadest ja vastuoludest õiguses; õigusnormide eranditest. Määramatuse kontseptsioon on vastuolus Ronald Dworkini õigusekäsitlusega, mille kohaselt kõigil õiguslikel küsimustel on ühesed õiged vastused. D'Amato, Anthony, Indeterminacy, in The Philosophy of Law: An Encyclopedia, C. B. Gray, ed. pp. 398-400, (Garland Reference Library of the Humanities, v.1743) Garland Publishing, (1999).
Amicus curiae

Amicus curiae (ladina keeles 'kohtu sõber') on hagiavaldusega sarnanev kirjalik seisukoht isikult, kes ei ole kohtuasjas (kolmanda osapoolena) osaline, kuid keda kohtuotsus mõjutab ning kel on seetõttu kohtuasjas huvi. Mõistet kasutatakse peamiselt angloameerika ehk üldises õiguses.
Stare decisis

Stare decisis (ladina keeles 'seisku [varasem] otsus') on kohtuotsuse tegemine varasema pretsedendi alusel üldises õiguses.
Araabia Ühendemiraatide lipp

Araabia Ühendemiraatide lipp on Araabia Ühendemiraatide ametlik lipp. Riigi- ja rahvuslipp võeti kasutusele 2. detsember 1971 ehk 4. Dhu al-Qedah´il 1391 islami kalendri järgi. Lipp on horisontaalsete väljadega trikoloor, rohe-valge-must. Kanga vardapoolsele küljele on lisatud vertikaalne punane laid, see moodustab 1:4 lipu laiusest. Punane pärineb emiraatide lippudelt ja sümboliseerib verd. Roheline on lootuse värv. Valge tähistab neutraalsust ja puhtust. Must aga viitab emiraatides leiduvale naftale ja sümboliseerib kättemaksu. Riigipea lipp on rahvuslipp, mille valge välja keskele on lisatud Araabia Ühendemiraatide vapp. Araabia Ühendemiraatide vapp Araabia Ühendemiraatide lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Enrico Fermi

Enrico Fermi (29. september 1901 Rooma – 28. november 1954 Chicago) oli itaalia füüsik, kes on tuntud kui beetalagunemise uurija, esimese tuumareaktori looja ja kvantteooria arendajana. Enrico Fermi sündis Roomas ja õppis aastatel 1918–1922 Pisa ülikoolis. Ta täiendas end Göttingenis ja Leidenis, kus tutvus ka Albert Einsteiniga. Ta tegi katseid aeglaste neutronitega ja avastas, et aatomituumade neutronitega pommitamisel on võimalik saada uusi radioaktiivseid isotoope. Pärast Nobeli auhinna kättesaamist emigreerus ta perega New Yorki, sest ta naine oli juudi päritolu. Ta töötas Columbia ülikoolis ja hiljem Chicagos ning osales Manhattani projektis. 1942. aasta 2. detsembril õnnestus tal esimene juhitav aheltuumareaktsioon. 1926 – Matteucci medal 1938 – Nobeli füüsikaauhind 1939 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks 1942 – Hughesi medal 1947 – Franklini medal 1950 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks 1953 – Henry Norris Russelli auhind 1953 – Rumfordi auhind 1954 – Max Plancki medal Fermi järgi on nimetatud keemiline element fermium, pikkusühik fermi, Enrico Fermi auhind ja Enrico Fermi Instituut. Samuti on tema nimest tuletatud ainet moodustavate elementaarosakeste üldnimetus fermion ja Enrico Fermi tuumaelektrijaam Michiganis. Fermi-Diraci statistika Fermi pind Fermi paradoks Fermi probleem Fermi gaas Fermi resonants Fermi tase Ionisatsiooni platoo Enrico Fermi Nobeli auhinna lehel
Gaius Marius

Gaius Marius ehk Marius (157 eKr – 16. jaanuar 86 eKr) oli Vana-Rooma riigimees ja sõjaväelane. Ta on tuntud põhiliselt oma armeereformi poolest, mis tõi kaasa nii kodusõjad kui ka Rooma vabariigi languse. Marius oli edukas väejuht, kes saavutas suure populaarsuse Numiidia sõdades, ja ta valiti 107 eKr esimest korda konsuliks. Selle aja jooksul viis ta läbi armeereformi, mis muutis senise talupoegadest maakaitseväe professionaalseks palgaarmeeks. Senine varanduslike tsensuste järgi armeesse värbamine asendati vabatahtlike kutsumisega sõjaväkke, mis erinevalt eelnevast maksis nii palka kui ka andis varustuse ja peavarju. Väeteenistuse aeg pikenes aga 16 aastani, misjärel võisid veteranid saada tüki maad ning hakata põlluharijateks. Hiljem saavutas ta võite ka kimbrite ja teutoonide üle ning valiti konsuliks koguni viiel aastal järjest (104–100 eKr). 100 eKr otsustas Marius avalikust elust tagasi tõmbuda, kuid 91 eKr naasis ta taas poliitikasse, kuna puhkes Liitlassõda. Pärast selle lõppu algas sõda Pontose kuninga Mithridates VI vastu ning Roomas puhkes vaidlus, kas väge peaks juhtima Lucius Cornelius Sulla või Marius. Konflikt päädis lühikese kodusõjaga, mille võitis Sulla. Marius pages Aafrikasse. Gaius Marius naasis sealt aga 87 eKr, kui Sulla oli parajasti sõjas Mithridatesega, ning valiti 86. aasta konsuliks. Kuid ta suri juba aasta algul, ehkki tema toetajad säilitasid Roomas võimu veel kuni 82 eKr, mil Sulla naasis sõjast ja kehtestas pärast teist kodusõda diktatuuri.
Peter Bieri

Peter Bieri (kirjanikunimega Pascal Mercier; 23. juuni 1944 Bern – 27. juuni 2023 Berliin) oli Šveitsi filosoof ja kirjanik. Gümnaasiumi lõpetamise järel Bernis õppis Peter Bieri Londonis ja Heidelbergis filosoofiat, anglistikat ja indoloogiat. 1971. aastal omandas ta Dieter Henrichi ja Ernst Tugendhati juhendamisel Heidelbergis doktorikraadi aja filosoofia alal ning töötas seejärel teadusliku assistendina Heidelbergi ülikooli filosoofia seminaris. Bieri teaduslik uurimistöö keskendus filosoofilisele psühholoogiale, tunnetusteooriale ja moraalifilosoofiale. Aastatel 1990–1993 oli ta filosoofia ajaloo professor Marburgi Ülikoolis, 1993. aastast kuni 2007. aastani õpetas filosoofiat Ernst Tugendhati järglasena keelefilosoofia õppetoolis Berliini Vabas Ülikoolis. 2006. aastal andis Göttingeni Teaduste Akadeemia talle Lichtenbergi medali. 2010. aastal valiti ta Luzerni Ülikooli audoktoriks. Pascal Mercieri kirjanikunime all on tal ilmunud neli romaani: "Perlmanns Schweigen" (Perlmanni vaikimine, 1995), "Der Klavierstimmer" (Klaverihäälestaja, 1998), "Nachtzug nach Lissabon" (Öine rong Lissaboni, 2004) ja "Lea" (2007). 2006. aastal sai ta ilukirjandusliku loomingu eest Marie Luise Kaschnitzi auhinna (Marie-Luise-Kaschnitz-Preis). Tema kolmas romaan "Öine rong Lissaboni" on osutunud üheks viimase aja menukamaks saksa keeles avaldatud teoseks. Sellest on saanud rahvusvaheline bestseller, mida on tõlgitud rohkem kui 15 keelde ning ainuüksi Saksamaal on selle trükiarv peaaegu kaks miljonit eksemplari. 2012. aastal ilmus "Öine rong Lissaboni" ka eesti keeles. Vikerraadio kuulaja on võinud katkendeid sellest kuulata saatesarjas "Järjejutt". 2013. aastal valmis romaani "Öine rong Lissaboni" ainetel samanimeline mängufilm (režissöör Bille August, peaosas Jeremy Irons). Pascal Mercier. Perlmanns Schweigen. Albrecht Knaus, Munich 1995. ISBN 3-442-72135-0 Pascal Mercier. Der Klavierstimmer. Albrecht Knaus, Munich 1998. ISBN 3-442-72654-9 Peter Bieri. Das Handwerk der Freiheit. Hanser, Munich 2001. ISBN 978-3-446-20070-8 Pascal Mercier. Nachtzug nach Lissabon. Hanser, Munich 2004. ISBN 3-446-20555-1 Pascal Mercier. Lea (Novelle). Hanser, Munich 2007. ISBN 978-3-446-20915-2 Lembit Liivak. "Olematu olemasolemine" - Sirp, 27. märts 2013. Öine rong Lissaboni. Tõlkinud Piret Pääsuke, toimetanud Kai Nurmik, kujundanud Ülo Emmus. Tallinn: Eesti Raamat, 2012. ISBN 9789985659243 Otsingutulemused: Paul Mercier "Öine rong Lissaboni" arhiiv.err.ee (vaadatud 24.06.2012) Train to Lisbon (2013) www.imdb.com Ott Ojamets. "Tegelikult oleme me vabad" – Postimees, 16. juuni 2012. Lembit Liivak. "Olematu olemasolemine" – Sirp, 27. märts 2013.
Kohavektor

Kohavektor ehk raadiusvektor on vektor r = O P → , {\displaystyle \mathbf {r} ={\overrightarrow {OP}},} mis määrab punkti P asukoha mõne fikseeritud punkti, enamasti koordinaatide alguspunkti, O suhtes. Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Vladimir

Vladimir on linn Venemaal, Vladimiri oblasti keskus. Asub Kljazma jõe ääres, Moskvast 200 km idas. Vladimir oli keskaegse Moskoovia pealinn (enne Moskvat). Linna asutamisaastaks loetakse aastat 1108, kui Vladimirit on esmamainitud kroonikas. Vladimiri nime seostatakse Kiievi suurvürsti Vladimir Monomahhiga. 1137. aastal asus soome-ugri rahvaste asualale Rostovi-Suzdali vürstiriiki Vladimir Monomahhi noorem poeg, Juri Dolgoruki. J. Dolgoruki poja Andrei Bogoljubski valitsemisajal sai linnast Vladimiri-Suzdali vürstiriigi pealinn. Andrei Bogoljubski keskendus eelkõige oma uue pealinna Vladimiri arengule, mille ta laskis esinduslikult välja ehitada (Vladimiri Jumalaema Uinumise peakiriku ning teisi kirikuid ja kloostreid). Linna laiendati tunduvalt ning ümber linna rajati kindlustused. Kiievi-Vene keskus Kiiev muutus aja jooksul tähtsusetuks, eriti pärast Andrei venna Mstislav Jurjevitši rüüsteretke sinna aastal 1169 Andrei käsul. Mstislavi juhitud väed vallutasid Kiievi ning linn põletati maha, kuid Andrei pöördus tagasi kirdesse. See tegi lõpu Kiievi vürstide valitsemisele. Andrei andis Kiievi osastiseks oma vennale Gleb Jurjevitšile, ise aga võttis Vladimiris endale suurvürsti tiitli. Ta viis Kiievi lähedalt Võšgorodist ära Võšgorodi Jumalaema ikooni, mis seejärel sai tuntuks kui Vladimiri Jumalaema ikoon. Vladimiri lähedale ehitati kindlustatud Bogoljubovo loss, mis oli Andrei lemmikresidents. Oma lisanime "Bogoljubski" ongi ta selle koha järgi saanud. Andrei Bogoljubski valitsemise ajal omandas Vladimiri-Suzdali vürstkond märkimisväärse võimu ning oli Vana-Vene vürstiriikide seas tugevaim. Vladimiri tähtsuse tõstmiseks taotles Andrei 1160. aastal sinna uue metropoliidi residentsi loomist, mis oleks tähendanud Vene õigeusu kiriku jaotamist kaheks metropooliaks. Konstantinoopoli patriarh aga keeldus sellest. Vastuseks keeldus Andrei Bogoljubski Kiievis vabaks jäänud ametikohale uue Kiievi ja kogu Vene metropoliidi ametisse nimetamisest. 1238. aastal vallutasid linna mongolite hordid Batu khaani juhtimisel. Pärast mongoli ikkest vabanemist ei saavutanud Vladimir oma endist tähtsust ning jäi Moskva ja Novgorodi varju. Aastal 1299 sai linnast Vene õigeusu kiriku metropoliitide residents. Tänapäeval kuulub Vladimir "kuldse ringi" linnade hulka. Jumalaema Uinumise peakirik, Püha Dimitri katedraal ja Kuldne värav kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimistusse. Linna peamised tööstusharud on masinaehitus ja keemiatööstus. Linn jaguneb 3 linnarajooniks: Lenini, Oktoobri- ja Frunze rajoon. 2006. aasta algusest liideti linnaga linnalähedased alevid Kommunar, Orgtrud, Energetik, Jurjevets ja Mostostroi. Lisaks neile kuulub linna haldusalasse üle 10 küla ja aleviku. Koos nendega oli 1. jaanuaril 2007 elanike arv 339 900. https://www.citypopulation.de/en/russia/cities/central/, vaadatud 27.09.2022. Vladimiri portaal
Vladimir (täpsustus)

Vladimir on mitme isiku ja koha nimi. Vladimir (eesnimi) Valitsejad: Vladimir (Bulgaaria), Bulgaaria kuningas 889–893 Vladimir Püha, Kiievi vürst 980–1015 Vladimir Monomahh, Kiievi vürst 1113–1125 Linnad: Vladimir, linn ja oblastikeskus Venemaal Vladimir, Ukraina linna Volodõmõri venekeelne nimi