laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mauritius Ferber

Mauritius Ferber (poola Maurycy Ferber; 1471 Danzig (Gdańsk) – 1. juuli 1537) oli teoloog ja Ermlandi piiskop aastatel 1523–1537. Ferber pärines Danzigi patriitsiperekonnast, tema isa ja vend olid bürgermeistrid. Ferber oli esialgu ilmik ning viibis pikka aega Inglismaal ja Itaalias, kuna oli kodulinnas alates 1498. aastast sisse segatud vaenusesse. 1507. aastaks oli temast aga saanud vaimulik ja paavstlik kassahoidja ning Ermlandi, Tallinna, Tartu ja Lübecki toomhärra. 1512. aastal sai temast ka Danzigi toomkiriku peajutlustaja; 1515. aastal sai Ferber Siena ülikoolist mõlema õiguse (nii ilmaliku kui ka kanoonilise õiguse) doktori kraadi (doctor utriusque juris). 1520. aastal pidi Ferber oma venna positsioonikaotuse tõttu raes Danzigist lahkuma. Ta asus Ermlandi, kus Poola kuningas Zygmunt I otsustas ta 1523. aastal kohalikuks piiskopiks nimetada. Ermland oli aastatel 1519–1521 kestnud Ratsanikesõja tõttu laastatud ning 1525. aastal püüdsid nii Preisimaa hertsog Albrecht kui ka Zygmunt I Ermlandi sekulariseerida, kuid Ferberil õnnestus oma ilmalik võim säilitada. Tema ajal taastati ka sõjapurustused. Ferberi ajal tõstatus Ermlandis ka protestantluse probleem, kui eriti Elblągi (Elbingi) linnas protestantlikud jutlustajad tegutsema hakkasid. Väljaspool viimatinimetatud linna õnnestus Ferberil protestantluse mõju siiski likvideerida. Preisimaa hertsog Albrecht ja tema vend, Riia peapiiskopi koadjuutor Wilhelm, püüdsid Mauritius Ferberit 1534. aasta alguses sisse segada Saare-Lääne vaenusesse, soovides temalt saada ametlikku Saare-Lääne piiskopi Reinhold von Buxhoevedeni vastast seisukohavõttu. Ferber keeldus seda siiski andmast, viidates, et tüliküsimust tuleks arutada paavsti juures ja et see tuleks lahendada ainult rahumeelseid vahendeid kasutades. 1531. aastal sai Ferber rabanduse ning pärast seda oli tema tervis vilets, mistõttu ta otsis endale koadjuutorit. Kuigi selleks arvati saavat tema head sõpra Tiedemann Gieset, jäi peale Poola kuninga sõna ning seetõttu nimetati 1537. aastal Ermlandi piiskopi koadjuutoriks Johannes Dantiscus. Kuid enne, kui seda otsust paavsti juures kinnitada jõuti, Ferber suri.
Martin Wetzer

Paul Martin Wetzer VR I/1 (1868–1954) oli Soome sõjaväelane, kes juhtis Soome kodusõjas valgete läänearmeed. Alates 1915. aastast kolonel, 1918. aastast kindralmajor ja 1925. aastast kindralleitnant. Martin Wetzer võttis lühikest aega osa Eesti Vabadussõjast ning oli 1919. aasta 25. jaanuarist kuni märtsi alguseni Lõunarinde ajutine juhataja. Samuti oli Wetzer Soome vabatahtlike väeosade üldjuhiks, kuigi Martin Ekströmi poolt juhitav pataljon Viru rindel ei allunud temale operatiivselt. Wetzeril oli oma staap, mis koosnes Soome ohvitseridest. Ta lahkus Eestist omal soovil 1919. aasta märtsi alguses. Wetzer on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule. Soome vikipeedia andmed seisuga 06. oktoober 2010. Rootsi vikipeedia andmed seisuga 06. oktoober 2010. "Eesti Vabadussõda", Vabadussõja Ajaloo Komitee: Tallinn, 1937. Kolmas trükk, I köide, lk 421–422. ISBN 9985-51-028-3.
Tallinna Ülikooli Pedagoogiline Seminar

Tallinna Ülikooli Pedagoogiline Seminar oli Tallinnas rakenduskõrgharidust andev õppeasutus, Tallinna Ülikooli filiaal. Koolihoone asus Kristiine linnaosas aadressil Räägu 49. Koolis oli võimalik omandada rakenduslikku kõrgharidust kolmel erialal: koolieelse lasteasutuse õpetaja, noorsootöö ja sotsiaaltöö. Kooli asutas 1935. aastal Eesti Naisliit Kodumajanduse Instituudina (samal aastal suletud Tööstusliku Naiskutsekooli asemele), esimene asukoht oli Hariduse tänav 8. 1966. aastast asus kool Räägu tänaval, kus oli ka Tallinna Pedagoogilise Instituudi ühiselamu. Rakenduslikuks kõrgkooliks sai õppeasutus 2006. aastal. Kooli rektor oli 2007. aastast Koit Nõlvak. 27. augustil 2012 liideti Tallinna Pedagoogiline Seminar Tallinna Ülikooliga ja uue õppeasutuse nimeks sai Tallinna Ülikooli Pedagoogiline Seminar. Tänapäeval jätkab haridusteaduste õpetamist Tallinna Ülikooli haridusteaduste instituut 19 õppekaval. Õppeasutustest, mis õpetavad haridusteadusi, kuulub Tallinna Ülikool 2024. aasta andmetel 301-350 maailma parema õppeasutuse sekka. Kodumajanduse Instituut (1935–1940) Sotsiaal- ja Kodundusinstituut (1940–1944) Lastekasvatajate ja Eritoitlustuse Instituut (1944) Tallinna Toitlustus- ja Eelkoolikasvatuse Tehnikum (1945) Tallinna Õpetajate Seminar (1945–1947) Tallinna Eelkoolikasvatuse Seminar (1947–1950) Tallinna Eelkoolikasvatuse Kool (1950) Tallinna Eelkoolikasvatuse Pedagoogiline Kool (1950–1964) Tallinna Koolieelse Kasvatuse Kool (1964–1966) Tallinna Pedagoogiline Kool (1966–1986) Tallinna Pedagoogikakool (1986–1995) Tallinna Pedagoogiline Seminar (1995–2012) Tallinna Ülikooli Pedagoogiline Seminar (aastast 2012) Rahvasuus on seminar kandnud ka hüüdnime Pisipeda. www.tlu.ee Pedagoogiline seminar ühines Tallinna ülikooliga[alaline kõdulink], Delfi, 27. august 2012 https://www.tlu.ee/hti https://www.topuniversities.com/university-subject-rankings/education-training?region=Europe&countries=ee Eha Laanepere. Pisipeda pürib kõrgkooliks. EPL, 25. september 1996 (vaadatud 19. novembril 2011). Koduleht
Sergei Sinjakin

Sergei Sinjakin (vene Сергей Николаевич Синякин; 18. mai 1953 Novgorodi oblast – 24. november 2020) oli vene ulmekirjanik. Tema kriminaal- ja ulmejutte on avaldatud alates 1988. aastast. Laiema tuntuse saavutas Sinjakin 1999. aastal lühiromaaniga "Munk maailma äärel", mis tõi talle viis auhinda. Ta on hariduselt jurist ning töötas pensionini (aastal 1999) Volgogradi miilitsas mõrvaosakonna juhatajana, auastmelt miilitsa reservalampolkovnik.
Looduskirjanik

Looduskirjanik on loodusest kirjutav teaduskirjanik, looduskirjanduse looja. Tunnustatud looduskirjanikud on näiteks Jean Henri Fabre, Jossif Halifman, Aldo Leopold, Maurice Maeterlinck, David Quammen. Eesti looduskirjanike seas on Jaanus Järva, Fred Jüssi, Rein Kuresoo, Juhan Lepasaar, Johannes Piiper, Hendrik Relve, Osvald Tooming, Aleksei Turovski. loodusajakirjandus looduskirjandus teaduskirjanik
Märjamaa rajoon

Märjamaa rajoon oli haldusterritoriaalne üksus Eesti NSV-s. Rajooni keskus oli Märjamaa alevis. Märjamaa rajoon moodustati aastal 1950 pärast maakondade likvideerimist. Märjamaa rajoon hõlmas Läänemaa idapoolse osa, millele oli liidetud alasid endisest Harjumaast. Alaküla külanõukogu Kullamaa külanõukogu Leevre külanõukogu Liivi külanõukogu Märjamaa külanõukogu Paeküla külanõukogu Põlli külanõukogu Russalu külanõukogu Sipa külanõukogu Teenuse külanõukogu Vaikna külanõukogu Seoses külanõukogude ühendamisega vähenes 1954. aastal Märjamaa rajooni külanõukogude arv 11-lt 5-le. Alaküla külanõukogu Kullamaa külanõukogu Märjamaa külanõukogu Vaikna külanõukogu Varbola külanõukogu Aastal 1959 liideti Märjamaa rajooniga likvideeritud Pärnu-Jaagupi rajooni põhjaosa. Alaküla külanõukogu Kivi-Vigala külanõukogu Kullamaa külanõukogu Märjamaa külanõukogu Vaikna külanõukogu Varbola külanõukogu Velise külanõukogu Vigala külanõukogu Märjamaa rajoon likvideeriti aastal 1962, mil suurem osa liideti Rapla rajooniga, Kullamaa piirkond liideti Haapsalu rajooniga. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlus maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s. Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlus "Eesti NSV külanõukogude ühendamisest". Eesti NSV Teataja, 1954, 10, 104 "KUPITS - Halduspiiride kaardiserver". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2011. Vaadatud 13. oktoobril 2010.
Ambelau keel

Ambelau keel on Indoneesia Ambelau saare põhirahva ambelaude emakeel. Ambelau keelt kõneleb umbes 5700 inimest (1989), sealhulgas üle 5000 Ambelau saarel (või 7400). ISO 639-3 keelekood on amv. Ta kuulub Austroneesia hõimkonna Kesk-Ida-Austroneesia keelkonna Kesk-Malai-Polüneesia tsooni Kesk-Maluku haru idarühma, kus ta mõnikord liigitatakse Ambelau alarühma. Enamikust Buru saare põlisrahvaste keeltest on ambelau keel küllaltki erinev. Ambelau keel ja buru keel ei ole vastastikku arusaadavad. Kõige rohkem ühiseid sõnu (44%) on tal buru keele lõunamurde Masarete murdega. Näiteid ambelau keele sõnavarast: afu 'tuli' lanire 'taevas lea 'päike' elpia 'saago' rohoi 'muna' baβu 'siga' suha 'kirjutama' empuri 'valge' ?esbí 'üks' lúa 'kaks' rélo 'kolm' fa 'neli' líma 'viis' ne 'kuus' fičo 'seitse' valo 'kaheksa' siva 'üheksa' boro 'kümme' Ambelau keele kõnelejad elavad põhiliselt Ambelau saarel ja Buru saare Wae Tawa külas. Murdeerinevusi ei ole. Ambelaud kasutavad ambelau keelt nii olmes kui ka ühiskondlikus elus, kuigi paljud oskavad indoneesia keelt. Kirjakeel puudub[viide?]. Kõnelejate emakeelne kirjaoskus on alla 1%. Ambelau keelt on kõige rohkem uurinud Charles Grimes ja Barbara Dix Grimes 1980ndatel. Ethnologue Joshua Project Collins 1981:36–38 WolframAlpha James T. Collins. Preliminary Notes on Proto-West Central Maluku: Buru, Sula, Taliabo and Ambelau. – Robert Blust (toim). Historical Linguistics in Indonesia, Part 1, NUSA Linguistic Studies in Indonesian and Languages of Indonesia, Volume 10, Jakarta, Badan Penyelenggara Seri NUSA: 1981, lk 31–45. Barbara Dix Grimes. Buru inside out. – L. E. Visser (toim). Halmahera and beyond, Leiden 1994. Sissekanne saidil Ethnologue Ethnologue'i keelekaart Keelekaart saidil mutirzikin.com
Barbara Dix Grimes

Barbara Dix Grimes on Austraalia misjonär, antropoloog ja keeleteadlane. Alates 1981. aastast on ta koos abikaasa Charles Grimesiga töötanud Indoneesias, sealhulgas Buru saarel. Ta on tõlkinud Piibli buru keelde. Alates 1995. aastast juhivad nad Piibli Timori keeltesse tõlkimise projekti. Aastal 1993 kaitses ta ülikoolis National University of Australia doktoritöö antropoloogia alal. Neil on pojad Ben, Andrew ja David. Koos Charles Grimesiga. 1985. Bahasa-bahasa daerah di Sulawesi selatan: Ringkasan suatu studi leksiko-statistik. – Lontara, 24(28), lk 7–19. 1986. Wanted: computer programs for anthropology. – Notes on Translation, 115, lk 7–19. Koos Charles Grimesiga. 1987. Languages of South Sulawesi, Pacific Linguistics D, 78, Canberra: Australian National University. 1990. The return of the bride: affiliation and alliance on Buru, magistritöö, Australian National University. 1991. The development and use of Ambonese Malay. – H. Steinhauer (toim). Papers in Austronesian Linguistics 1, Pacific Linguistics A, 81, Canberra: Australian National University, lk 83–123. 1991. Exploring the sociolinguistics of Ambonese Malay. – Ray Harlow (toim). VICAL 2: Western Austronesian and contact languages, parts I and II: Papers from the fifth International Conference on Austronesian Linguistics, Auckland: Linguistic Society of New Zealand, lk 131–168. ... Sissekanne Bethel Grove'i kiriku saidil
Barbara Grimes

Barbara Grimes on kahe Austraalia kultuuriantropoloogi nimi: Barbara F. Grimes Barbara Dix Grimes
Yom Kippur

Yom Kippur (ka Jom Kippur) ehk lunastuspäev on judaismi tähtsaim päev, nõndanimetatud Sabatite Sabat. Seda tähistatakse tišri kuu kümnendal päeval. Yom Kippuri puhul alustatakse paastu enne päeva eelõhtu päikeseloojangut ning paastutakse järgmise päikeseloojanguni (kokku 25 tundi), hoidudes nii toidust kui ka joogist, kahetsetakse ja palutakse Jumalalt sünagoogis patte andeks. Töö tegemine ei ole lubatud. Samuti on keelatud pesemine, kosmeetika kasutamine, seksuaalsuhted ja nahkkingade kandmine. Kanda tuleb valget riietust. Õrnas eas lapsed, väetid vanainimesed, haiged ja imetavad emad täie rangusega paastuma ei pea. Juudi uskumuse järgi mõistab Jumal Rosh Hashanah ajal (tišri kuu esimesel kahel päeval) inimkonna üle kohut ja paneb Eluraamatusse kirja iga inimese saatuse. Ta ootab oma otsuse kinnitamisega Yom Kippurini. Sel ajal püüavad juudid oma käitumist parandada, heastada teistele tehtud kurja (Jumal ei saa andeks anda inimeste poolt teineteisele tehtut) ja patud Jumala vastu. Neile kes meelt parandavad annab Jumal hea uue aasta. Rosh Hashanah on juudi uusaasta, mis on Gregoriuse kalendri järgi enamasti septembris. Yom Kippurit tähistavad sünagoogi külastamisega ka paljud ilmalikud juudid, kes muid usukombeid ei järgi. Yom Kippurile eelnevat päeva tähistatakse kahe piduliku söömaaja, annetuste tegemise ja teistelt andestuse palumisega.
Ata-Džurt

Idealistlik demokraatlik poliitiline partei Ata-Džurt ('Isamaa') on rahvusliku suunitlusega Kõrgõzstani partei. Partei toetuspind asub eelkõige riigi lõunaosas. Partei protesteeris ajutise valitsuse poolt 2010. aastal läbi viidud põhiseadusreferendumi vastu, nõudes selle edasilükkamist seoses riigi lõunaosas juunis aset leidnud veriste sündmustega ning hääletusel olnud küsimuste eraldi, mitte komplektina, hääletamist. 2010. aasta parlamendivalimiste eel läbi viidud arvamusküsitluse põhjal oli parteil valijaskonna seas umbes 10-protsendiline toetus. Valimistel saavutati 8,47% valimisnimekirja kantud valijate toetus ja 28 kohta parlamendis. Ata-Džurt kaasati detsembris moodustatud valimiskoalitsiooni Respublika ja Sotsiaaldemokraatliku Parteiga. Valimistele eelnenud nädalal algatas peaprokuratuur seoses partei juhi ja saadikukandidaadi Kamtšõbek Tašijevi väidetavate väljaütlemisega valimiskampaania käigus kriminaaluurimise rahvustevahelise vaenu õhutamist käsitleva paragrahvi alusel. Partei kinnitusel pole uurimise aluseks saanud salvestisel kõnelejaks Tašijev. Ajutise Valitsuse esindaja seostas endist ministrit Tašijevit suvel rahutuste korraldamisega riigi lõunaosas. Vastased on parteid süüdistanud sidemetes kukutatud presidendi Kurmanbek Bakijeviga. http://www.atajurt.kg/index.php?option=com_content&view=article&id=15%3A-l-r&catid=2%3A2010-06-14-15-23-48&Itemid=7&lang=ru[alaline kõdulink] Кыргызстан: В результате опросов выявлено семь фаворитов предвыборной кампании Фергана.Ру, 4. oktoober 2010 Генпрокуратура обвиняет партию «Ата-Журт» в возбуждении межрегиональной розни http://centralasiaonline.com/cocoon/caii/xhtml/en_GB/features/caii/features/main/2010/07/15/feature-02 Partei veebileht Partei programm Kyrgyzstan: Q&A with Ata-Jurt Leader Kamchybek Tashiev, Eurasianeti intervjuu parteijuht Tašijeviga .
A-horisont

A-horisont ehk huumushorisont on enim humifitseerunud orgaanilist ainet sisaldav mullahorisont. A-horisont on ülaltpoolt teine horisont: ta paikneb O-horisondi all. A-horisondis on mineraalne aine segunenud orgaaniliste ainetega, mis on tekkinud organismide lagunemisel. A-horisondis toimub enamus pinnase bioloogilisest aktiivsusest. A-horisondi paksus sõltub tugevalt piirkonnast. Tavaliselt on see 2–8 cm, kuid mustmullapiirkonnas võib see küündida poole meetri ja isegi enamani. Enamik taimejuuri paikneb A-horisondis ja hangib just sealt toitained. Suurte taimede juured ulatuvad harilikult sügavamale, sest pakuvad kaitset väljakitkumise ja ümberpuhumise vastu. A-horisont moodustabki viljakandva maa. Kui poes müüakse mulda, siis on selle koostis kõige sarnasem just A-horisondi omaga. Mulda ostetakse aedadesse ja potipõllunduse jaoks. Viljapõldude jaoks seda ei osteta, sest suurte põldude jaoks mulla ostmine on liiga kallis. A-horisont on pude ja sellepärast väga vastuvõtlik erosioonile. Seda võib kahjustada nii veevool kui tuul. Igal aastal hävib erosiooni toimel 25 miljardit tonni A-horisonti. A-horisondi puudumine muudab taimede kavutingimused väga raskeks. Soodsates tingimustes kulub 1 cm A-horisondi moodustumiseks umbes 100 aastat. Selleks on vaja õiges vahekorras orgaanilist ja anorgaanilist ainest ning niiskust. Paljudes kultuurides on A-horisondi vajalikkuse tõttu inimeluks tekkinud maaema kultus. Maaviljelusjumalust on sageli kummardatud viljakusjumalusena.
Jean-Claude Trichet

Jean-Claude Trichet (sündinud 20. detsembril 1942 Lyonis) on Prantsusmaa riigiametnik ja rahandustegelane. Aastatel 1993–2003 oli ta Prantsusmaa Keskpanga president. Alates 1. novembrist 2003 kuni 31. oktoobrini 2011 oli ta Euroopa Keskpanga president. Euroopa poliitilise kultuuri auhind (2010) Tutvustus Euroopa keskpanga lehel
Aleksi Härkönen

Aleksi Härkönen (sündinud 15. mail 1952) on Soome diplomaat, kes oli 17. septembrist 2010 kuni 1. septembrini 2014 Soome Vabariigi suursaadik Eesti Vabariigis. Ta on lõpetanud 1977. aastal Helsingi Ülikooli ühiskonnateaduste kandidaadi kraadiga. 1980. aastast töötab ta Soome välisministeeriumis. Ta on töötanud muu hulgas Soome suursaatkondades Caracases, Bonnis ja Washingtonis. Aastatel 2002–2007 oli ta Viinis Soome alaline esindaja OSCE juures ning seejärel Soome OSCE eesistumissekretariaadi juhataja. Märtsist 2009 oli ta Soome presidendi Tarja Halose välispoliitikanõunik. 2014 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk Soome suursaadikuks Tallinnas saab Aleksi Härkönen Delfi, 29. aprill 2010 Rain Kooli. Soome suursaadik Delfile: Siber on õpetanud eestlasi hoopis teisiti kui soomlasi Delfi, 22. jaanuar 2011
Lise Kleven Grevstad

Lise Nicoline Kleven Grevstad (sündinud 1954) on Norra diplomaat, kes oli aastatel 2010–2014 Norra suursaadik Eestis. Ta on lõpetanud Norra Spordikõrgkooli ja Oslo Ülikooli magistrikraadiga politoloogias. Alates 1990. aastast on ta töötanud Norra välisministeeriumis, sealhulgas suursaatkondades Brüsselis, Helsingis, Lissabonis ja Kopenhaagenis. 2014 – Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk Tutvustus Norra saatkonna lehel
Tiit Tralla (vaimulik)

Tiit Tralla (sündinud 2. augustil 1937 Tallinnas) on eesti vaimulik. Tema koolitee algas Rootsis (vanemad kolme pojaga lahkusid aastal 1944 Rootsi) ja lõppes Torontos (kuhu vanemad emigreerusid aastal 1951) Western Tehnika ja Kommertskooli lõpetamisega. Tralla töötas aastatel 1958–1976 perefirma Viking Bakery A. Tralla and Sons juhatajana. Aastatel 1976–1981 töötas ta firmas Trallas' Realty Holding Co koos kahe vennaga. Kogu aja on Tiit Tralla ka kirikuga seotud olnud. Algul teenis ta Toronto Peetri koguduses pühapäevakooliõpetajana ja ka selle juhatajana. Aastal 1969 valiti ta koguduse nõukogusse ning hiljem oli ta kolm aastat ka koguduse juhatuse esimees. Kui asutati E.E.L.K. Usuteaduslik Instituut, oli ta seal esimesi õppureid ja kuuel aastal ka õpilaskonna vanem. Lisaks lõpetas ta kursuse hingehoiu alal St. Josephi haiglas Torontos. Pärast Usuteadusliku Instituudi lõpetamist oli ta prooviaastal Toronto Vana-Andrese koguduse juures praost Udo Petersoo juhatusel. 17. juunil 1990 ordineeriti ta Toronto Vana-Andrese kirikus piiskop Karl Raudsepa poolt õpetajaks. Aastast 1990 on ta teeninud Kanada praostkonna vikaarõpetajana. Samuti on ta vajaduse korral teeninud E.E.L.K. kogudusi USA-s. Pärast Albert Roosti haigestumist valiti Tralla Kanada praostkonna sinodil 20. märtsil 1999 praostkonna praostiks. Praosti ametis oli ta 2007. aastani. Alates aastast 2007 on Tralla praost emeeritus ja kirikuvalitsuse liige. Eesti Kirik nr. 3. 2002 Sissekanne Väliseesti isikuloolises andmebaasis (VEPER)
Gödöllő

Gödöllő on linn Ungaris Pesti komitaadis, Gödöllő kreisi halduskeskus. Asub Budapestist 30 km kirdes. Gödöllőt on esmamainitud 1349. aastal. Linnaõigused sai 1966. Linnas on 18. sajandil rajatud loss, mis oli Austria-Ungari keisrite suveresidents. 1848. aasta vabadusvõitluse ajal asus lossis vürst Windisch-Graetzi staap ja hiljem Lajos Kossuthi staap. 1920–1944 kuulus loss Miklós Horthyle. Gödöllős asub 2000. aastal asutatud Püha Istváni Ülikooli peahoone. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Linna koduleht
Artur Lind

Artur Lind (6. aprill 1927 – 30. november 1989) oli eesti molekulaarbioloog ja Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1987), Eesti molekulaarbioloogia rajaja Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna kirurgia erialal. Töötas seejärel samas kirurgia ja 1956–1978 biokeemia kateedri õppejõuna, oli aastast 1979 TRÜ üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi molekulaarpatoloogialaboratooriumi (aastast 1984 osakonna) ning aastast 1986 Tartu Ülikooli teadusosakonnas molekulaarbioloogiaosakonna juhataja ja professor. Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks valiti 1987. aastal molekulaarbioloogia alal. Artur Lind on maetud Tartu Vana-Jaani kalmistule. Uurinud valkude biosünteesi, molekulaarbioloogia meetodeid, ribonukleiinhappe ehitust, desoksüribonukleiinhappe järjestuse määramise meetodeid, onkogeene ning ribosoomi ehitust ja funktsiooni, sh eraldas esimesena eukarüoodi ribosoomidest madalmolekulaarse ribonukleiinhappe (5S-RNA). Artur Linnu käe all töötasid näiteks Richard Villems, Mart Saarma, Mart Ustav, Merike Kelve, Andres Metspalu, Ene Metspalu, Toivo Maimets, Jaanus Remme, Tago Sarapuu, Juhan Sedman, Larissa Uusküla jt. 1980 – Eesti NSV riiklik preemia Aastal 2001 asutati Artur Linnu Stipendiumifond, mille eesmärgiks on geeni- ja biotehnoloogia valdkonna üliõpilaste ja teadustöötajate akadeemilise tegevuse toetamine sihtotstarbeliste stipendiumide kaudu. Artur Linnu järgi on nimetatud ärimaja Ülemiste City ärilinnakus (Artur Lindi hoone). "Artur Lindi maja, Sepapaja 6". Ülemiste City. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2016. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 2. köide. Tallinn, 2005 Artur Lind'i (1927-1989) haud Tartus Margus Maidla. "Ruum, kus sündis Eesti molekulaarbioloogia" Sirp, 14. oktoober 2016 "Artur Lindi hoone". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2022. Vaadatud 24. mail 2022. "Akadeemikud: Artur Lind" elulugu, 7. oktoober 1988. ERR Arhiiv
Friedrich Wilhelm

Friedrich Wilhelm oli mitme valitseja nimi. Friedrich Wilhelm (1620–1688) oli alates 1640 Brandenburgi markkrahv ja kuurvürst. Friedrich Wilhelm I (1688–1740) oli alates 1713 Preisimaa kuningas. Friedrich Wilhelm II (1744–1797) oli alates 1786 Preisimaa kuningas. Friedrich Wilhelm III (1770–1840) oli alates 1797 Preisimaa kuningas. Friedrich Wilhelm IV (1795–1861) oli alates 1840 Preisimaa kuningas. Friedrich Wilhelm, Oelsi ja Braunschweig-Lüneburgi hertsog ning aastatel 1806–1807 Wolfenbütteli vürst Friedrich Wilhelm, Schleswig-Holstein-Sonderburg-Becki hertsog 1816–1825 ja Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi hertsog 1825–1831
Ruoholahti metroojaam

Ruoholahti metroojaam (soome keeles Ruoholahden metroasema; rootsi keeles Gräsvikens metrostation) on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Ruoholahti linnaosas. Jaam avati 16. augustil 1993 ja selle on kavatsenud Jaakko Kontio ja Seppo Kilpiä. Ruoholahe metroojaamast on 1,169 järgmise jaamani idas, Kamppi metroojaamani. Ruoholahest 16,853 kilomeetri kaugusel asub itta jääv põhjaharu lõppjaam Mellunmäki, 16,157 kilomeetri kaugusel lõunaharu lõppjaam Vuosaari ning 13,317 kilomeetri kaugusel hakkab asuma läänemetroo (länsimetro) 1.lõigu lõppjaam Matinkylä.
Kamppi metroojaam

Kamppi metroojaam (soome keeles Kampin metroasema, rootsi keeles Kampens metrostation) on üks Helsingi metroo 30 jaamast. Asub Ruoholahti ja Rautatientori metroojaama vahel. Jaam asub Kamppi linnaosas Helsingi kesklinnas. Kamppi metroojaam avati 1. märtsil 1983. Seal on kaks sissepääsu. Uus, idapoolne sissepääs avati 2. juunil 2005.
Rahhat Älijev

Raxat Älïev või Rahhat Älijev (kasahhi Рахат Мұхтарұлы Әлиев; 10. detsember 1962 – 24. veebruar 2015) oli Kasahstani ärimees, endine riigitegelane, diplomaat ja president Nursultan Nazarbajevi väimees, kes oma elu viimased aastad elas pagenduses. Aastatel 2002 kuni 2005 oli Älïev Kasahstani erakorraline ja täievoliline suursaadik Austrias. 2005. aasta juulis sai temast Kasahstani välisministri esimene asetäitja, augustis riigi eriesindaja koostööküsimustes OSCEga. 2007. aasta veebruaris sai temast taas suusaadik Austrias ning Kasahstani alaline esindaja OSCE ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juures Viinis. 2007. aasta 26. mail teatas Älïev, et asub president Nazarbajeviga opositsiooni ja vabastati kõigilt ametikohtadelt. Mai lõpus esitati talle süüdistused tõsistes kuritegudes (korduv relvastatud inimrööv organiseeritud grupi poolt omakasu motiividel). Austria föderaalkohus keelas Älïevi väljaandmise Kasahstanile, tuues põhjenduseks, et ei saa loota, et kohtupidamine tema üle seal õiglane on. 2008. aasta jaanuaris mõistis Almatõ rajoonikohus Älïevile tagaselja 20 aastat range režiimiga koloonias koos omandi konfiskeerimisega. 2009. aastal avaldas Älïev raamatu Nazarbajevist pealkirjaga "The Godfather-in-law" (Ristiäi). Nursultan Nazarbajevi tütre Darigaga on Älïevil kaks poega ja tütar. Abielu oli lahutatud.