laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Valimisringkond nr 9

Valimisringkond nr 9 on Riigikogu valimiste ringkond, mis hõlmab Jõgeva maakonna ja Tartu maakonna. Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 66 106, neist käis valimas 41 182 ehk 62,3%. E-hääli anti 11 823. Isikumandaadi sai Urmas Kruuse (RE; 5960 häält). Ringkonnamandaadi said Marika Tuus-Laul (KE), Tanel Talve (SDE), Igor Gräzin (RE) ja Aivar Kokk (IRL). Selles ringkonnas kandideerinutest said kompensatsioonimandaadi Raivo Põldaru (EKRE), Jaak Aaviksoo (IRL) ja Terje Trei (RE). Ringkonnas oli saadaval 7 mandaati. Isikumandaati ei saanud keegi. Ringkonnamandaadi said Urmas Kruuse (RE) 5398 häälega, Peeter Ernits (EKRE) 3846 häälega, Marika Tuus-Laul (KE) 2095 häälega ja Valdo Randpere (RE) 2079 häälega. Kompensatsioonimandaadi said Kert Kingo (EKRE) 1082 häälega ja Aivar Kokk (IE) 2536 häälega. Ringkonnas oli saadaval 7 mandaati. Valimisringkonnad ja valimisjaoskonnad http://rk2015.vvk.ee/detailed-9.html http://rk2015.vvk.ee/voting-results-9.html http://rk2015.vvk.ee/acquired-mandates.html https://rk2019.valimised.ee/et/election-result/district-9-election-result.html https://rk2019.valimised.ee/et/election-result/acquired-mandates.html https://www.valimised.ee/et/vabariigi-valimiskomisjon-jaotas-riigikogu-valimiste-mandaadid
I'd Do Anything for Love (But I Won't Do That)

"I'd Do Anything for Love (But I Won't Do That)" on Jim Steinmani kirjutatud ja komponeeritud ning Meat Loafi ja Lorraine Crosby esitatud laul. Laul avaldati 1993 plaadi "Bat Out of Hell II: Back Into Hell" esimese singlina. Lauluga "I'd Do Anything for Love (But I Won't Do That)" teenis Loaf parima soolorokklaulja Grammy. See laul oli 28 riigis singlite, sh Billboard Hot 100, edetabelite esilugu. Laulu muusikavideo lavastas Michael Bay. I'd Do Anything for Love (But I Won't Do That) YouTube'i video
MTÜ Eesti Naabrivalve

MTÜ Eesti Naabrivalve on 5. mail 2000 kodanikualgatuse korras asutatud naabrivalvet edendav ühing, mille eesmärk on tõsta elanike turvalisust kodudes ja nende lähemas ümbruskonnas elanike endi aktiivse tegutsemise tulemusel. Eesmärgi saavutamiseks aitab ühing kaasa elukeskkonna turvalisusega tegelevate mittetulundusühingute ja liikumiste tekkele ning nende tegevusele, tutvustab kogukonna turvalisuse põhimõtteid, annab välja trükiseid ja korraldab koolitusi ning arendab koostööd riigi- ja kohalike omavalitsuste, politsei ning teiste asutustega. Ühing on elukeskkonna turvalisusega tegelevaid mittetulundusühinguid ja isikuid ühendav organisatsioon, mis jagab oma liikmetele elukeskkonna turvalisuse alast teavet ja koolitust ning on oma liikmete esindajaks koostööpartnerite leidmisel ja nendega koostöö arendamisel. Ühingu missioon on tagada igaühe kodu ja naabruskonna turvalisus. Algatada ja toetada projekte, mille eesmärk on turvaline elukeskkond. Edendada ja propageerida kodanikualgatusel põhinevat kogukonna turvalisuse alast tegevust ning tagada sellekohase teabematerjali kättesaadavus. Olla elukeskkonna turvalisuse valdkonnas elanikkonna huvide esindajaks ja koostööpartneriks avalikule ja erasektorile ning mittetulunduslikele ühendustele. Sõlmida koostöölepingud teiste elukeskkonna turvalisust suurendavate organisatsioonidega (turva-, luku-, uste-, akna-, kindlustusfirmadega jne), luues oma liikmeskonnale soodsamaid võimalusi turvalisusteenuste saamiseks.
Kulundpea Records

Kulundpea Records on Eesti plaadifirma, mis tegeleb rokkansamblite plaatide väljaandmisega. Bändid, kelle plaate on toodetud: Agent M ... Ettevõtte koduleht (oli kättesaamatu märts 2015)
Aoshima (Ehime)

Aoshima on Jaapanile kuuluv saar Ehime prefektuuris Ōzu linna territooriumil. Kuulus Nagahama linna alla kuni 2005. aastani, mil Nagahama liideti Ōzuga. Saar on tuntud kassirohkuse poolest. Aoshima — saar, kus sind tervitavad vaid kassid… ja mõni üksik inimene. Lemmikloom.ee, 3. märts 2015.
Mõnuvere jõgi

Mõnuvere jõgi (ka Are jõgi) on jõgi Pärnu maakonnas. Jõe pikkus on 29,1 km ja selle valgla suurus on 127,9 km². Are jõgi suubub Sauga jõkke 24 km kaugusel tolle suudmest. Jõel asub Pärivere paisjärv. Are jõkke suubuvad Marjassaare kraav, Kõressoo oja ja Saki jõgi. Mõnuvere jõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 22.04.2022. Mõnuvere jõgi Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 9. aprillil 2015)
Mark (eesnimi)

Mark on ladina päritolu mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mark 1899 mehel. Mark oli levikult 92. mehenimi. Mark oli keskmiselt 19 aasta vanune (mediaanvanus oli 16). Kõige populaarsem oli eesnimi Mark vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 41,84. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mark 2053 mehel. Mark oli populaarsuselt 83. mehenimi. Mark Levin, venekeelne Eesti ajakirjanik Mark Raidpere, eesti foto- ja videokunstnik, fotograaf Mark Soosaar, filmilavastaja ja poliitik Mark Švets, eesti jalgpallur ... Mark Kitajev, Eesti DJ Mark (perekonnanimi) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2019. Vaadatud 14. septembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Chetumal

Chetumal on linn Mehhikos, Quintana Roo osariigi pealinn ja Othón P. Blanco valla halduskeskus. Linn asub Yucatani poolsaarel Chetumali lahe kaldal Belize'i piiri ääres. Chetumal on nime saanud maiade linna Chactemali järgi (mida nimetati ka Chetumaliks), mis asus tänapäeva linna lähedal. Chetumal asutati 1898. aastal kaubasadamana Payo Obispo nime all. Praeguse nime sai linn 1936. aastal. Chetumal oli väike linn 1960. aastateni, mil valmisid ühendusteed ülejäänud Mehhikoga. Järgnenud immigratsioon kasvatas linna elanike arvu mitu korda. 1955 ja 2007 tabasid linna troopilised orkaanid (vastavalt Janet ja Dean), mis põhjustasid suuri purustusi. Linnas asub Kaunite Kunstide Kultuurikeskus, Maia Kultuuri muuseum ja loomaaed. Majanduses annab tooni kaubavahetus Belize'iga. Boulevard de Bahia Maia kultuuri muuseum Instituto Nacional de Estadística y Geografía  Chetumal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Anneliis Simm

Anneliis Simm (10. jaanuar 1920 Tartu – 12. jaanuar 2013 Toronto, Kanada) oli eesti filmindustegelane. Anneliis Simm oli Ants Simmi ja Linda Simmi tütar. 1969. aastast töötas Anneliis Simm Eesti Televisioonis, kus oli Eesti Telefilmi tootmisjuht ja filmidirektor. Anneliis Simmi urn on maetud Simmi talu kalmistule. Internet Movie Database: Anneliis Simm Eesti filmi andmebaas: Anneliis Simm Vestlus kohtumisest estdocsil Eesti Telefilmi ja Tallinnfilmi aegse filmidirektori Anneliis Simmiga Eesti rahvusbibliograafia: otsing Anneliis Simm
Mihkel Salong

Mihkel Salong (17. juuli 1877 Vanemi talu, Koimla küla, Lümanda vald – 21. aprill 1946) oli eesti klaverimeister. Noore mehena ehitas merepaate. Hiljem elas Tallinnas, 1903 siirdus Peterburi, kus õppis kuulsate klaverimeistrite käe all uut ametit. 1906 avas Peterburis oma töökoja. Tema kvaliteetsed, heakõlalised ja suhteliselt odavad klaverid olid suurlinnas minev kaup. 1918 oli sunnitud Oktoobrirevolutsiooni järgse kaose eest kogu tööstuse sisseseadet ja muud varandust maha jättes Eestisse põgenema. Naise ja kaksikutest laste Karli ja Rosaliega saabus ta Kuressaarde ja pidi otsast alustama. 1922 sisustas Mihkel Salong klaveritöökoja Väike-Sadama 4 majas, 1936 ostis ta avarama maja (Tolli 3). Seal jätkus klaverite tegemine kuni 1941. aasta natsionaliseerimiseni. Mihkel Salong on maetud Kudjape kalmistule. Heli Salong. Vana klaver jõudis tagasi sünnipaika. Meie Maa, 9. veebruar 2015
Gohar Markosjan-Käsper

Gohar Markosjan-Käsper (armeenia keeles Գոհար Մարկոսյան-Կասպեր; 14. juuli 1949 Jerevan – 10. september 2015 Barcelona) oli Tallinnas elanud vene keeles kirjutanud Armeenia kirjanik. Tema isa oli ooperilaulja ning ema balletitantsija. Aastal 1990 abiellus ta eesti kirjaniku ja tõlkija Kalle Käsperiga ja kolis 1991. aastal Eestisse. Hariduselt oli Markosjan-Käsper arst ja meditsiiniteaduste kandidaat, kuid Eestisse asumise järel pühendus ta täielikult kirjandusele. Ta kirjutas vene keeles. Markosjan-Käsperi tuntuim teos on romaan "Penelope", mis on tõlgitud ka prantsuse, saksa, hollandi, hispaania ja itaalia keelde. Ta oli Eesti Kirjanike Liidu liige. Nõelraviarst annab nõu: punktimassaaž kõigile (1996) Пенелопа (2001; Penelope) Елена (2000; eesti keeles "Helena" 2003) Кариатиды (2005; Karüatiidid) Пенелопа пускается в путь (2007) В Микенах, златом обильных (2009, eesti keeles "Kullarohkes Mükeenes" 2017) Memento mori (2012, eesti keeles 2013) Lumi rohul: valitud luulet aastatest 1972–1990 (vene keelest tõlkinud [ja koostanud] Kalle Käsper; EKSA 2021) 2005 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (venekeelse autori kirjandusauhind: "Karüatiidid") 2012 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (venekeelse autori kirjandusauhind: „Memento mori“) Postimees. 29. september 2015. lk. 21 (surmakuulutused) Gohar Morkosjan-Kasper: "Penelope, die Listenreiche". Eine literarische Verneigung vor Joyce und Homer http://magazines.russ.ru/zvezda/2003/8/goar-pr.html http://www.ekl.ee/liikmed.html http://www.bibliomonde.net/pages/fiche-auteur.php3?id_auteur=2065 |Gohar Marcossian http://www.dradio.de/dlf/sendungen/buechermarkt/165476/ http://www.ekspress.ee/viewdoc/C8F1B66C2D6F2D10C225701300316B0C |ELU ÜHES PÄEVAS: Gohar Markosjan-Käsper http://rus.postimees.ee/030806/glavnaja/kultura/3198.php | Прозрачные слова Гоар Маркосян-Кяспер | http://www.dradio.de/dlf/sendungen/buechermarkt/165476/ http://www.ekspress.ee/viewdoc/C8F1B66C2D6F2D10C225701300316B0C Игорь Котюх Прозрачные слова Гоар Маркосян-Кяспер. Postimees http://www.markosjan-kasper.com
Aav

Aav on eesti perekonnanimi. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Aav 80 mehel ja 84 naisel. Perekonnanimede levikult oli Aav meeste puhul 1107. ja naiste puhul 1183. kohal. Nimi on levinuim Saare maakonnas, kus seda esineb 10 000 elaniku kohta 11,16. 2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Aav 77 mehel ja 85 naisel. Perekonnanimede levikult oli Aav meeste puhul 1177. ja naiste puhul 1172. kohal. Aleksei Aav, eesti sordiaretaja Enriko Aav, Eesti riigiametnik Evald Aav, eesti näitleja Herman Aav, eesti õigeusu vaimulik Irja Aav, eesti näitleja Jana Aav, eesti meditsiiniõde Lauri Aav, eesti koorijuht ja muusikaprodutsent Maie Aav, eesti vallaametnik Rando Aav, eesti ajakirjanik Tõnu Aav, eesti näitleja https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/AAV[alaline kõdulink] https://www.stat.ee/nimed/pere/Aav
S. R. Ranganathan

Shiyali Ramamrita Ranganathan (9. august 1892 – 27. september 1972) oli India matemaatik ja raamatukoguhoidja. Ta töötas välja viis raamatukogunduse seadust ning vähetuntud, aga mõjuka koolonliigituse. Teda peetakse India raamatukogunduse isaks. Ta töötas viis aastat matemaatikaprofessorina Mangalore'i, Coimbatore'i ja Madrase Ülikoolis hoolimata sellest, et töötamise tegi keeruliseks kogelemise kõnehäire. Esialgu ei kavatsenud Ranganathan raamatukoguhoidjana töötada, aga kui 1923. aastal otsis Madrase Ülikool raamatukokku töötajat, kes korrastaks halvasti organiseeritud kogu, otsustas ta kandideerida ja ta valiti 900 kandidaadi hulgast välja. Tema teadmised raamatukogunduse valdkonnas piirdusid artiklitega Encyclopædia Britannicast, seetõttu läks ta Londonisse raamatukogundust õppima. Seal tekkis tal huvi liigitusega seotud probleemide vastu ja 1933. aastal töötas ta välja koolonliigituse kavandi. Kui Ranganathan Indiasse tagasi pöördus, oli ta veendunud, et India rahvale on ühtne raamatukogusüsteem väga oluline. Järgmised kakskümmend aastat töötas ta Madrase Ülikooli raamatukogu direktorina. Selle aja jooksul asutas ta Madrase Raamatukogude Ühingu ning osales rahvaraamatukogude ning India Rahvusraamatukogu rajamisel. 1932. aastal sõnastas ta viis raamatukogunduse seadust: Raamatud on mõeldud kasutamiseks Igale raamatule tema lugeja Igale lugejale tema raamat Säästa lugeja aega Raamatukogu on arenev organism Pärast 20 aastat töötamist lahkus Ranganathan Madrase Ülikoolist juhtkonnaga tekkinud erimeelsuste tõttu ning asus professorina tööle Vārānasis Banarasi Hindu Ülikooli raamatukogus. 1955–1957 elas Ranganathan Zürichis, sest tema poeg abiellus Euroopast pärit naisega. Taoline ebatraditsiooniline suhe talle aga ei sobinud ja ta pöördus tagasi Indiasse, kuid suutis luua ja säilitada rohkesti kontakte Euroopa raamatukogunduse valdkonnas töötavate inimestega. 1957. aastal anti talle Padma Shri, mis on India neljanda järgu orden tsiviilisikutele. 1962. aastal asutas Ranganathan Bangalore'is Dokumentatsiooni Teadus- ja Koolituskeskuse. 1965. aastal nimetas India valitsus ta panuse eest raamatukogundusse riiklikuks teadusprofessoriks. Ranganathan suri 27. septembril 1972 pikaajalise raske bronhiidi tagajärjel. "Shiyali Ramamrita Ranganathan". Encyclopædia Britannica. 18.09.2013. Vaadatud 11. märtsil 2015. Broughton, Vanda (2006). Essential Classification. London, Facet Publishing. ISBN 978-1-85604-514-8 Indian Statistical Institute Library and Sarada Ranganathan Endowment for Library Science. "S. R. Ranganathan – A Short Biography." Indian Statistical Institute. Srivastava, A.P. (1977). Ranganathan: A pattern maker. New Delhi: Metropolitan Book Co., p. 125. "Five Laws of Library Science". University of Southern California. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. november 2017. Vaadatud 11. märtsil 2015. Kirjandus S. R. Ranganthani kohta Berliini Riikliku Raamatukogu kataloogis
Rasina remmelgas

Rasina remmelgas on Põlva maakonnas Põlva vallas Rasina külas endise kiriku kõrval kasvav hõberemmelgas. Rasina remmelgas koosneb mitmest jämedast kokkukasvanud tüvest, mis 1 meetri kõrgusel harunevad neljaks. Hendrik Relve mõõtis 2001. aastal tema kõrguseks 20 meetrit ja tüveümbermõõduks kõige peenema koha pealt, 30 sentimeetri kõrguselt, 1092 sentimeetrit. Remmelgate seas, keda saab mõõta rinnakõrgusest madalamalt, võib tema olla nii Eesti kui ka koguni Euroopa jämedaim paju ja ka Põlvamaa jämedaim puu. 27. oktoobril 2019 murdus suure tormiga Rasina remmelgal ära üks pool tüvest ning kadusid ka harud. Hendrik Relve, "Põlispuud", lk 226, 2003, Koolibri "Rasina remmelgas" Eesti Loodus, 2006/6
Reigi õpetaja (film)

"Reigi õpetaja" on Eesti 1977. aasta mängufilm. Filmi režissöör on Jüri Müür. Film on tehtud Aino Kallase samanimelise jutustuse ainetel. Peategelast Paulus Andreas Lempeliust mängis Mikk Mikiver. Reigi õpetaja Eesti filmi andmebaasis
Reigi õpetaja (ooper)

"Reigi õpetaja" on Eduard Tubina 1971. aastal valminud ooper. Ooperi libreto kirjutas Jaan Kross, kes võttis aluseks Aino Kallase jutustuse "Reigi õpetaja". Ooper lavastati 1979. aastal Vanemuise teatris, 1988. aastal Estonia teatris ja 2014. aastal taas Vanemuises. Ooper on kahes vaatuses ja kuues pildis. Helilooja teine, väga tugeva faabulaga ooper. Komponeeritud 1970.–1971. aastal Estonia teatri tellimusel. Kuid Eesti NSV ideoloogiline juhtkond keeldus mitmel korral andmast luba teose lavaletoomiseks Estonias. Kaarel Ird hankis Vanemuisele loa otse Moskvast, kuid teater sai ooperit esitada vaid neli korda, kui tuli korraldus see repertuaarist maha võtta. Esmaettekanne toimus 10. juunil 1979 Tartu teatris Vane­muine. Peaosades olid Henn Pai (Paulus Lempelius), Anu Lomp (Catharina), Väino Karo (Kempe). Estonia esitas ooperi suure eduga 1988. aastal. Vanemuine tõi ooperi lavale taas 2014. aastal. Reigi kirikuõpetaja Paulus Lempelius (bariton) tema naine Catharina Wycken (metsosopran) diakon Jonas Kempe (tenor) Viiu (sopran) Kristi (metsosopran) Sauna-Ann (sopran) Henn (tenor) Tegevus toimub aastatel 1644–1649 Hiiumaal Reigis ja Tallinnas. Reigi abiõpetajaks (diaconus) saabub Jonas Kempe, kelle õpetaja Paulus Lempelius lahkelt vastu võtab. Kempet köidab Lempeliuse naise Catharina ilu. Ka Catharinale meeldib noor abiõpetaja, mis peagi jõuab ka tema mehe teadvusse. Peagi ei ole Catharina ja Jonase vahekord kellelegi saladus. Teenijad räägivad Catharina kiusamiseks talle igasuguseid jutte abielurikkujate karistamisest. Catharina on nendest juttudest häiritud. Lempelius ja Kempe tulevad tagasi pikalt teekonnalt, kuid nad ei ole omavahel Catharinast rääkinud. Lõpuks hakkab Lempelius nõudma Kem­pelt ülestunnistust. Nende sõnavahetus läheb ägedaks. Lempeliuse löögist langeb Kempe meelemärkusetult põrandale. Appi rutanud Catharina paljastab mehe ees oma kire. Catherina ja Kempe otsustavad põgeneda. Mõne aja pärast nad taba­takse Soome saarestikust ja viiakse Tallinna lossikohtu ette. Seal tunnistavad nad end salasuhtes süüdi ja kinnitavad, et põgenesid armastuse sunnil. Lempelius on valmis andestama Catha­ri­nale, kuid mitte Kempele. Mõlemad mõistetakse abielurikkumise eest surma ja viiakse Raekoja platsile hukkamisele. Lempelius kutsub oma naist tagasi, kuid see keeldub. Timukas viib otsuse täide. Kempe ja Lempeliuse duett „Oh, ma toon oma viit” Catharina ja Kempe duett „Catharina, kas sa mäletad ülemlaulu” Lempeliuse aaria "Tulevad Pikast Hermannist alla" Kõrtsistseen kooriga „Mina, Hiiumaa pastor Lempelius” Nordiska Musikförlaget/Gehrmans Musikförlag andis 2014. aastal välja CD-plaadi Vanemuise 2014. aasta etenduse helisalvestisega. Peaosades on Jassi Zahharov (Paavali Lempelius), Karmen Puis (Catharina Wycken), Mati Turi (Jonas Kempe), Pirjo Püvi (Viiu). Dirigent Paul Mägi.
Leili Padevest

Leili Padevest (2. august 1945 – 3. märts 2015) oli eesti teleajakirjanik. Ta lõpetas 1970 Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanikuna ja töötas toimetajana Eesti Televisioonis. Kui 1993. aastal asutati Kanal 2, läks Leili Padevest sinna toimetajaks ja töötas seal kuni surmani. https://reporter.elu24.ee/3551449/kanal2-leinab-head-kolleegi
Guido-Roland Raudver

Guido-Roland Raudver (2. juuni 1927 – 1. märts 2015) oli eesti ajakirjanik ja koduloo-uurija. Ta on töötanud ajalehtede Töörahva Lipp, Töörahva Elu ja Edasi toimetustes (vaheaegadega aastatel 1953–1983). Lühikest aega oli ta ajalehe Läänlane peatoimetaja (1993). http://www2.kirmus.ee/biblioserver/isik/index.php?id=2961 http://www.antikvariaat.eu/tr%C3%BCkis/haapsalu-labi-aegade-ja-inimeste/7008 http://online.le.ee/2014/07/22/laane-elu-25-laanlase-tous-ja-langus/
Galiitsia vürstiriik

Galiitsia vürstiriik oli 12. sajandi keskel Kiievi-Vene riigist eraldunud vürstiriik, mida valitsesid Rjurikovitšite dünastia Romanovitšite liini esindajad. Galiitsia vürstiriiki valitsesid Rjurikovitšite dünastia Romanovitšite liini (Jaroslav Targa poja Vladimir Jaroslavitši poja Rostislavi poja Volodar Rostislavitši järglased) esindajad: Volodymyrko Volodarovitš (1141–1153), Jaroslav Osmomõsl (1153–1187) ja Volodymir Jaroslavitš (1189–1199). Sisemiste vastuolude järel nõrgenenud ja lagunevast Vana-Vene riigist iseseisvunud riigi moodustas 12. sajandi keskel Volodymyrko Volodarovitš, kes päris varem väiksed Zvenigorodi vürstiriigi (1124), Przemyśli vürstiriigi (1129), Terebovlia vürstiriigi (1129), Galiitsiamaa (1141) ning asutas uue pealinnana 1444. aastal Halychi linna, ühendatud vürstiriigi keskusena. Volodymyrko Volodarovitši poeg, Jaroslav Osmomõsl laiendas veelgi valdus (1153–1187) ning lisas valduste hulka ka veel alad Karpaatia mägede ja Dnisteri jõe vahelistel aladel, kuni Doonau alamjooksuni. Viimase Romanovitšite liinist valitseja Volodymir Jaroslavitši (1189–1199) surma järel 1199. aastal, kutsusid bojaarid riiki valitsema naabervürstiriigi,Rjurikovitšite dünastia Mstislavitšite liini esindaja Volõõnia vürstiriigi vürsti Roman Mstislavitši, kes ühendas Galiitsia ja Volõõnia ning moodustas ühise Galiitsia-Volõõnia vürstiriigi, mida valitses Novgorodi, Volõõnia, Galiitsia vürsti ja Kiievi suurvürstina. 1141–1153, Volodymyrko Volodarovitš (ukrainapäraselt) 1153–1187, Jaroslav Osmomõsl 1189–1199, Volodymir Jaroslavitš Galiitsia-Volõõnia vürst 1199–1205 Roman Mstislavitš Galiitsia, Volõõnia Galiitsia-Volõõnia vürstiriik
Sümfoonia (Ester Mägi)

"Sümfoonia" on Ester Mäe 1968. aastal valminud sümfoonia; ühtlasi helilooja ainus sümfoonia. Sümfoonia esiettekanne oli 23. aprillil 1969 Eesti Raadio Sümfooniaorkestri esituses Roman Matsovi dirigeerimisel. Sümfoonia osad: Allegro assai Andante Presto. http://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=32&id=58&lang=est&action=view&method=teosed (vaadatud 04.03.2015)
Lac la Ronge

Lac la Ronge on liustikujärv Kanadas Saskatchewani provintsis. Järv on provintsis suuruselt viies. Arvatakse, et järv on nime saanud nime kobraste näritud pajude järgi (ronger on prantsuse keeles 'närima'). Järv asub Prince Alberti linnast 250 kilomeetrit põhja pool. La Ronge'i, Air Ronge'i ja Lac La Ronge First Nationi asulad on järve läänekaldal. Järv ja selle ümbrus on populaarne puhkepaik. Järvel käiakse kalastamas, paadi ja kanuuga sõitmas ning järve kallastel on ka matkarajad. 1966. aastal ehitati järvest välja voolavale Churchilli jõele Lac la Ronge'i tamm (kaldapealne betoontamm), et reguleerida järve veetaset. Tamm on 3,1 meetrit kõrge ja sellel on neli väravat. 2007. aastal paigaldati tammile ka kalatrepp. Lac La Ronge'i provintsi park algab La Ronge'i linnast ja ulatub järve idakaldale, seega piirab järve kolmest küljest. Pargis on 4 karavaniparklat. 26 km La Ronge linnast põhja pool asub jahimajake. Nistowiaki juga, mis asub Churchilli jões on üks kõrgemaid Saskatchewani piirkonnas. Seda saab vaadelda pargi põhjaosas kanuuga matkates. Saskatchewani 2. kiirtee möödub järve lääneosast ning lõpeb La Ronge'i linnas, kus see muutub Saskatchewani 102. kiirteeks . Stanley Missioni asulasse viib Saskatchewani 915. kiirtee, mis möödub pargi põhjaosast. Põhiline asustus on Churchilli jõe kallastel, kus asub ka Saskatchewani regiooni vanim hoone Püha Kolmainu anglikaani kirik. Järves elab koha, kollane ahven, Catostomus catostomus, Sander canadensis, Catostomus commersonii, luts, haug, järveforell, siig, Coregonus artedi. Erinevalt teistest Saskatchewani piirkonna järvedest on Lac la Ronge'il kala püüdmiseks vaja lisaks tavalisele kalapüügiloale ka eriluba. Eriluba on tasuta ja seda saab taotleda keskkonnaministeeriumist La Ronge'i linnas. "Dams and Reservoirs". Saskatchewan Water Security Agency. Originaali arhiivikoopia seisuga 2.04.2015. Vaadatud 22.10.2012. "Natural Resources Canada-Canadian Geographical Names (Lac la Ronge)". Vaadatud 29.08.2014. "Fish Species of Saskatchewan" (PDF). Saskatchewan Watershed Authority. Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 19.07.2011. Vaadatud 13.10.2012. https://web.archive.org/web/20150312190005/http://environment.gov.sk.ca/adx/aspx/adxGetMedia.aspx?DocID=bc022bb7-684b-4547-b064-49526fb40a99 Saskatchewan Anglers' Guide 2014 Lac la Ronge - Encyclopedia of Saskatchewan Lac La Ronge Provincial Park
Jacques Fontanille

Jacques Fontanille (sündinud 1948) on prantsuse semiootik. Ta on üks peamisi Algirdas Greimase töö jätkajaid. Greimas, Algirdas J.;, Fontanille, Jacques 1993. Semiotics of Passions: From States of Affairs to States of Feeling. University of Minnesota Press.