Abasiini keel

Abasiini keel (on kasutatud ka nimetust abaasi keel) on abhaasi-adõgee keelte abhaasi-abasiini allrühma kuuluv keel. Lähim sugulaskeel on abhaasi keel. Abasiini keel on umbes 1000 aastat tagasi geograafilise isolatsiooni tõttu lahknenud (abasiinide esivanemad rändasid Taga-Kaukaasiast põhja poole). Abasiini keele nimi on abasiini keeles абаза бызшва, vene keeles абазинский язык, inglise keeles Abasinian või Abaza. Abasiini keelt kõnelevad abasiinid, kellest enamik elab Venemaal Karatšai-Tšerkessi Vabariigis. Nende kompaktne asustus jaguneb 13 asula vahel, mis on hajutatud Karatšai-Tšerkessia viie erineva rajooni vahel. Venemaa 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli Venemaal 41 094 abasiini, kelle emakeel oli abasiini keel. 2002. aasta Venemaa rahvaloenduse andmeil oli Venemaal 38 247 abasiini keele oskajat. Kõnelejate arv Nõukogude Liidus oli 1979. aasta rahvaloenduse andmetel 27 000. 1970. aastal oli see arv 24 000. 93% Karatšai-Tšerkessia abasiinidest kõneleb abasiini keelt. Abasiini keele murded on tapanta murre (orumurre) ja ašhari murre (ašharaua, šharaua; mäemurre), mis vastavad abasiinide kahele etnilisele rühmale. Murretevahelised erinevused on peamiselt foneetilised. Abasiini keele murded jagunevad viieks murrakuks: Abazakti, Apsua, Kubina-Elburgani, Kuvinskoje (Starokuvinskoje ja Novokubinskoje) ning Psõži–Krasnõi Vostoki murrakuks. Ka murrakute vahel on märkimisväärsed foneetilised erinevused. Kirjakeele aluseks on tapanta murde Kubina-Elburgani murrak ("sisisev variant"). Ašhari murre on lähedane abhaasi keelele. Abasiini keeles on kaks põhivokaali – a ja ы. Teised vokaalid (е, о, и, у) moodustuvad а ja ы assimileerumisel ja kokkusulamisel poolvokaalidega. Konsonantide süsteem on keeruline. Abasiini keele foneetikat peetakse endise Nõukogude Liidu keelte hulgas kõige keerulisemaks. [viide?] Tegusõnal on keeruline aegade ja kõneviiside süsteem ning suur hulk eesliidete abil väljendatavaid kategooriaid (näiteks kausatiiv). Isikulised asesõnad ja isikulis-asesõnalised eesliited jagunevad tavaliselt kolmeks klassiks (mehed, naised ja asjad), mõnikord kaheks klassiks (inimesed ja asjad). Nimisõnal on definiitsust, indefiniitsust ja üksikust väljendav vorm. Süntaktilisi suhteid väljendavad käänded (nagu nimetav, ergatiiv või daativ) puuduvad, kuid on olemas mõningate käändevormide alged. Abasiini keele morfoloogiline ehitus on lähedane abhaasi keele omale. Erinevusi on näiteks näitavate asesõnade ning järg- ja kordarvude moodustamises, järelsõnade kasutamises, aja- ja kõneviisivormides, tegusõnade eitusvormides ja määrsõnade moodustamises. Nimisõnad jagunevad inimese klassiks ja asjade klassiks. Inimese klassi kuuluvad inimest tähistavad sõnad, sealhulgas isikunimed, sugulussõnad ja elukutsete nimetused, ja antropomorfsete jumaluste nimetused. Nad vastavad küsimusele дзачӀвыйа (дзачӀвыя)? või дызда 'kes?'. Asjade klassi kuuluvad mitteinimesi tähistavad sõnad. Nad vastavad küsimusele ачӀвыйа? (ачӀвыя?) 'mis?'. Abasiini keel on tugevalt sünteetiline keel. Öeldises võib olla korraga mitu isikuklassi-eesliidet, koha- ja muud tunnust ning tegevuse ja seisundi varjundit väljendavat sufiksit. Sõnajärg on SOV (alus, sihitis, öeldis). Isikuklassi-eesliidete järjekord öeldises oleneb sellest, kas öeldis on sihiline või sihitu. Abasiini keeles kasutatakse kõrvallausete asemel tavaliselt kesksõnu ja tegevusnimesid sisaldavaid tarindeid. Abasiini keeles on palju laene kabardi-tšerkessi keelest. Abasiini tähestik, mida kasutatakse alates 1938. aastast, põhineb vene tähestikul. Kirjakeele loomist alustati 1932–1933 ladina kirja alusel, kuid varsti ladina kirjast loobuti. KNABi vastetega: Suure Nõukogude Entsüklopeedia artikkel; allikas Abasiinikeelne ajaleht Abazašta