Abhayamudrā

Abhayamudrā (kartmatuse mudra) on teatud käeasend, üks vanemaid mudrasid. Ta sümboliseerib kaitset, rahu ning kartuse hajumist. Kergelt tõstetud (parema või mõlema, paljukäelistel jumalatel ühe parema käe) käe avatud püstine peopesa on õla või südame kõrgusel ettepoole suunatud, sõrmed ülespidi (sirgelt või ka kergelt kõverdatuna). Käsivarre ja küünarvarre vahel on ligikaudu täisnurk. Küünarnukk on puusast kõrgemal. Kui vasak käsi pole kasutusel, ripub ta vabalt või on varadamudrā asendis. Abhayamudrā esineb paljudel hinduismi, budismi ja džainismi pühadel kujutistel, sealhulgas Gautama Buddha, Avalokitešvara ja tirthankarate kujutistel. Selle žestiga sisendatakse turvalisust ja enesekindlust ning pakutakse õnnistust ja kaitset ("ära karda"). Šiva Nāṭarāja kujul on parem käsi abhayamudrā asendis. Tantsus võidakse nõnda kujutada mis tahes jumalust. Abhayamudrā väljendab ka lahtiütlemist. Arvatakse, et seda žesti on iidsest ajast kasutatud heade kavatsuste märgina: tõstetud ja relvastamata käsi pakub sõprust või vähemasti rahu. Theravaadas on selle mudra puhul tavaliselt parem käsi õla kõrgusel, käsivars peopesa suhtes nurga all, sõrmed sirged ja koos ning vasak käsi seismisel vabalt alla langev. Mahajaanas teeb vasak käsi sageli teist mudrat. Pärimuse järgi on see Buddha žest pärast Virgumist. Buddha nõbu Devadatta põhjustas oma kadeduse tõttu Buddha õpilaste seas lõhe. Kui tema uhkus kasvas, püüdis ta Buddhat tappa, saates tema teele märatseva elevanti. Buddha rahustas elevandi abhayamudrā abil kohe maha. Sageli kasutatakse seda mudrat koos varadamudrā'ga. Jaapani budismis nimetatakse seda mudrat semui-in (施無畏印) ning seostatakse Gautama Buddhaga (Shaka-Nyorai) ning Amoghasiddhiga (Fukujoju Nyorai). See mudra muudab kadeduse teostamise tarkuseks ning sümboliseerib karma lõpetamiseks vajalikku tarkust. Amoghasiddhi puhul tähendab see mudra "vältimatut edu". Seda seostatakse episoodiga Buddha elust, kui tema õpetuse vastu võtnud seitsmepealine naaga Mutšilinda varjas sügavas meditatsioonis viibivat Buddhat seitse päeva tormi ja vihma eest, laotades oma pead tema üle. Abhayamudrā, mille puhul keskmine sõrm on teistest pisut eespool, on Jaapani budismi shingon'i koolkonna sümbol. Hiina budismis nimetatakse seda mudrat shiwuwei yin. Tais ning eriti Laoses seostatakse seda mudrat Buddha kõndimisega ning nimetatakse ka jalajälge jätvaks Buddhaks. Buddha kujudel on abhayamudrā peaaegu alati kujutatud jalad koos seisval või kõndival Buddhal. Gandhāra kunstis ning Põhja-Wei dünastia ja Sui dünastia aja skulptuuris on see mudra mõnikord tähistanud jutlustamist. On ka väidetud, et see mudra oli algselt dharma jutlustamise sümbol. Et dharma järgimine viib surmahirmu ületamiseni, olevat tähendus laienenud kartmatusele üldse. Mudrajoogas mõistetakse abhayamudrā all püstist peopesa, mille nimetissõrme ots puudutab pöidla otsa. Mõlemat peopesa hoitakse pea lähedal. See mudra kutsub esile kartmatu meele ning julguse- ja jõutunde. magna manus Margaret Stutley. An Illustrated Dictionary of Hindu Iconography, Routledge & Kegan Paul 1985 Eva Rudy Jansen. The Hindu Book of Imagery: The Gods and Their Symbols, Binkey Kok 1995 Frederick W. Bunce. A Dictionary of Buddhist and Hindu Iconography, Illustrated: Objects, Devices, Concepts, Rites, and Related Terms, D. K. Printworld 1997 Anna L. Dallapiccola, Dictionary of Hindu Lore and Legend, Thames & Hudson 2002, ISBN 0-500-51088-1 Peopesa asend abhayamudrā ning teiste Buddha mudrade puhul: joonised Abhayamudrā joogas