laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti NSV teeneline sporditegelane

Eesti NSV teeneline sporditegelane on Eesti NSV-s välja antud aunimetus sporditegelaste tunnustamiseks. Eesti NSV teenelise sporditegelase aunimetus kehtestati 1963. aastal. Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium "kehakultuuri ja spordi alal töötajatele, samuti isikutele, kellel on suuri teeneid vabariigi kehakultuuri ja spordi arendamises ning kehakultuuri- ja spordialases pedagoogilis-metoodilises ning teaduslikus uurimistöös." 1964 Erna Abel, Erich Byström, Raimond Isok, Alfred Jalgma, Juhan Kalde, Johannes Kotkas, Fred Kudu, Alfred Neuland, Jüri Rebane 1965 Paul Keres, Vaike Kõresaar, Eugen Piisang, Ruudi Toomsalu, Konstantin Vitsut 1966 Elmar Ardma, Aleksander Kalamees 1967 Erich Mõtlik, Feliks Parre, Endla Peets, Elmar Saar, Heinrich Troost 1968 Eduard Jakobson, Karl Lont, Oliver Puri, Oleg Sapožnin 1969 Edith Elgas, Hugo Esop, Bruno Junk, Johannes Nittim, Eugen Plovits 1970 Harri Neem, Richard Rooden 1971 Leili Kaas, Peeter Matsov, Aita Roots, Erich Truumure, Aleksandr Vinogradov 1972 Mihhail Einola, Ellen Järvekülg, Vilma Jürisma, Ants Maiste, Heino Mikkin, Velju Rammo, Aksel Tiik 1973 Himma Kama, Ivan Kasmeridi, Bernhard Lõhmus 1974 Raymond Hallik, Sulo Johani, Martin Linnamägi, Juhan Mandre, Juri Noskov, Hillar Ojaste, Boris Valdek 1975 Uno Ausmees, August Englas, Gunnar Hololei, Eli Kaldma, Ella Rekker 1976 Harry Moikov, Heino Raam, Endel Soo, Virge Sõerde, Peeter Teesalu 1977 Hilja Guržinski, Vello Kivi, Arne Kivistik 1978 Anton Jürisson, Eva Koitla, Helmut Multer 1979 Helmuth Särekanno, Arnold Vaiksaar 1980 Uno Sahva, Viive Õigus 1981 Heino Kask 1982 Harri Laos, Villu Ojassalu 1983 Aino Läänmäe, Kalju Tiik 1984 Johannes Häelme, Silvia Oja 1985 Rein Kamarik, Tiiu Olm, Silvi Unt 1986 Inge Otsmaa, Enn Tasalain 1987 Uuno Aava, Heino Jeret, Karin Laine, Aksireelius Moorits, Artur Rand 1988 Ivar Hallop, Ülo Järv, Heinard Kaat, Helle Kokk, Linda Martis, Ants Männiste, Ülo Reedi 1989 Eugen Below, Tõnu Murašev, Richard Otstavel, Harri Pilbas, Ene Tõru Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. oktoobri 1963 seadlus Eesti NSV teenelise sporditegelase aunimetuse kehtestamise kohta. Eesti NSV Ülemnõukogu Teataja, 1963, 44, 184 Nõukogude Eesti, Tallinn, 1975, lk 328 Nõukogude Eesti, 2. trükk Tallinn, 1978, lk 394 Eesti spordi biograafiline leksikon
Harboes Bryggeri

Harboes Bryggeri A/S on Taani õlletootja, mille peakorter asub Taanis Skælskøris ning rajati 1883. Harboes on rahvusvaheline joogitootja, mil on tootmine kolmes riigis ja äritegevus enam kui 90 turul üle maailma. Kompanii kuulub juba 5 põlvkonda samale perekonnale. Firma toodab õlut, pudelivett, siidrit, limonaadi, energiajooke, mahlu ja gaseerimata jooke, samuti linnastel põhinevaid koostisaineid. Eestist kuulub Harboesi kontserni 1992. aastast AS Viru Õlu. Samuti kuulub firmale alates 2008. aastast ka Pärnu õlletehases kaks aastat varem kasutusele võetud kaubamärk H.F.Puls, mida samuti turustab Viru Õlu. http://www.harboes-bryggeri.dk
Brigita Pruul

Brigita Pruul (kuni 2020. aasta lõpuni Brigita Murutar; sündinud 9. veebruaril 1997) on eesti poplaulja. Ta tegi lauljana debüüdi konkursil "Eesti Laul 2014" lauluga "Laule täis taevakaar", mis saavutas finaalkontserdil 7. koha. Ta on töötanud Kanal 2 uudistesaate "Reporter" ilmatüdrukuna ja raadios Elmar.[viide?] Murutar on õppinud Pärnu Ülejõe Gümnaasiumis, Valtu Põhikoolis ja Tartu Tamme Gümnaasiumis. Õppinud laulu Thea Paluoja laulustuudios ja Ursel Oja laulustuudios ning ukulele- ja klaverimängu Ülenurme Muusikakoolis.[viide?] Pärast gümnaasiumi läks Tartu Tervishoiu Kõrgkooli füsioteraapiat õppima, kuid pettus erialavalikus. 2018. aastal astus Murutar Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemiasse, kus õppis huvijuht-loovusõpetajaks. 2019. aasta sügisest töötab ta Jõgeva põhikooli muusikaõpetajana. Ta on tegelenud triatloni[viide?] ja ratsutamisega[viide?]. Tema vanemad on Alo ja Kati Murutar. 2017. aastal sündis tema ja Paul Neitsovi tütar Loore. Detsembris 2020 abiellus ta Priit Pruuliga. Paaril on 2022. aastal sündinud tütar Sandra. Reporteri ilmatüdruk Brigita Murutar räägib uuest loost Kanal 2 koduleht, 03.06.2014. Andra Kirna. Uus muusikaõpetaja Brigita Murutar õpetab laulmisega klassis ühtsustunnet. Vooremaa.ee, 07.09.2019. Palju õnne! Brigita Murutar sai pisitütre emaks ja pani talle armsa nime. Kroonika/Delfi, 06.10.2017. Brigita Murutar abiellus Postimees/Elu24, 30.12.2020. Mondela Urbala. Emad vajavad tuge! Brigita Pruul: kui sul on tekkinud halb suhtumine iseendasse, otsi oma karja, kes halva murraks Õhtuleht.ee, 31.12.2022. Tema blogi triatloniks valmistumisest Brigita Murutar: mu vanemad hoiavad madalat profiili ja lasevad mul esiplaanil olla Fotod: Brigita Murutar tegi läbi täieliku stiilimuutuse Püha Brigita tulemine Video: Brigita Murutar – "Laule täis taevakaar" ELU24 UNPLUGGED/ Külas käis särasilmne Brigita Murutar Video: Brigita Murutar "Laule täis taevakaar" Suurim üllataja? Nooruke Brigita Murutar kogus rahvalt rohkem hääli kui Lenna! Brigita Murutar toob Eesti Laulule üdini positiivse loo
Tupp (täpsustus)

Tupp on mitmetähenduslik sõna. Tupp on ümbritsev (kaitsev) moodustis v. ese, ümbris, ka kest, kas organismi osal (näit lehetupp) või esemel (mõõgatupp). Tupp (ladina vagina) on emasloomade (sh naiste) paaritu sisesuguelund. Tupe nime kannavad veel: Kõõlusetupp ehk kõõlusesünoviaaltupp (vag. synovilais tendinis) Kõõlusefibroostupp (vag.fibrosa tendinis) Kõhusirglihase-tupp (vag.m.recti abdominis) Pika I varba eemaldaja kõõluse tupp (vag. tendinis m. abductoris figiti I longi) Kodarmise randmesirutaja kõõluse tupp (vag.tendinis m. extensoris carpi radialis) Küünarmise randmesirutaja kõõluse tupp (vag.tendinis m. extensoris carpi ulnaris) Eesjala lateraalse varvastesirutaja kõõluse tupp (vag.tendinis m.extensoris digitorum lateralis manus) Ühise varvastesirutaja kõõluste tupp (vag.tendinum m.extensoris digitorum communis) Tagajala lateraalse varvastesirutaja kõõluse tupp (vag.tendinis m.extensoris digitorum lateralis pedis) Pika varvastesirutaja kõõluste tupp (vag.tendinum m.extensoris digitorum longi) Mediaalse varvastepainutaja kõõluse tupp (vag.tendinis m.flexoris digitorum medialis) Lateraalne pika pindluulihase kõõluse tupp (vag.tendinis m.peron(a)ei longi lateralis) ... Silma nägemisnärvil eristatakse: nägemisnärvi välimine tupp (vag.externa n.optici) nägemisnärvi sisemine tupp (vag.interna n.optici) Tupp ehk õietupp on õiekatte välimine ring. lehetupp silmamunatupp sünoviaaltuped tupp-villpea Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. EKSS "Eesti keele seletav sõnaraamat", Veebiversioon (vaadatud 05.03.2014)
Karlmann

Karlmann on mitme ajaloolise isiku nimi: Karlmann, Ida-Frangi kuningas (876–880) Karlmann, Frangi kuningas (768–771) ja Karl Suure vend Karlmann, Frangi riigi majordoomus ja Pippin Lühikese vend Karlmann, Lääne-Frangi kuningas 879–884 Karlmann, Charles Paljaspea poeg (suri 874) Karlmann oli ka Karl Suure poeg, kes hiljem ristiti Pippiniks
Andres Käärik

Andres Lembit Käärik (27. jaanuar 1954 Stockholm – 20. oktoober 2007 Stockholm) oli eesti rahvusest Rootsi poliitik ja eesti aktivist Rootsis. Ta lõpetas Stockholmi Kuningliku Tehnikaülikooli (rootsi keeles Kungliga Tekniska högskolan). Ta oli EÜS Põhjala liige. Pärast kõrgkooli lõpetamist töötas ta ajakirjanikuna päevalehes Upsala Nya Tidning. Seejärel töötas ta Suur-Stockholmi omavalitsuses ja Stockholmi lääni omavalitsuses; ta on olnud tervishoiunõunik. Ta oli Liberaalse Rahvapartei liige, Stockholmi Eesti Kooli juhatuse esimees. Ta astus pidevalt välja Balti riikide vabaduse eest kongressidel ja demonstratsioonidel ning osales resolutsioonide koostamisel. Ta osales aktiivselt Eesti kodanike komiteede tegevuses ning 1990. aastal valiti ta Eesti Kongressi liikmeks (1990–1992). Andres Käärik suri 20. oktoobril 2007 Stockholmis ja ta on maetud Stockholmi Metsakalmistule. Tema abikaasa oli ajakirjanik Katrin Käärik, isa Kaljo Käärik oli tehnikateadlane, ema Aino Käärik (neiuna Mathiesen) on botaanik ja metsateadlane, vanaisa Andres Mathiesen oli metsateadlane. Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=939
Unenägude seletaja

Unenägude seletaja on raamat, milles tõlgendatakse unenägude motiive. Iidsed rahvad uskusid, et une abil suudame suhelda üleloomulike jõududega. Tänapäeval seostatakse unenägusid pigem inimese enda alateadvusega. kirgas unenägu
Glencadami destilleerimiskoda

Glencadami destilleerimiskoda on 1825. aastal asutatud viski destilleerimiskoda Šotimaal Anguse omavalitsuses.
Strathisla destilleerimiskoda

Strathisla destilleerimiskoda on aastal 1786 asutatud viski destilleerimiskoda Šotimaal Moray omavalitsuses.
Suriname lipp

Suriname lipp on Suriname Vabariigi riigilipp. Lipp koosneb viiest horisontaalsest triibust, mille värvid on roheline, valge, punane, valge, roheline ja laiuste suhe vastavalt 2:1:4:1:2. Punase triibu keskel on suur kollane viieharuline täht. Täht sümboliseerib etniliste rühmade ühtsust, punane värv edasiminekut ja armastust, roheline lootust ja viljakust, valge rahu ja õiglust. Lipp võeti kasutusele Suriname iseseisvumisel 25. novembril 1975. Aastatel 1959–1975 oli Suriname lipuks valge plagu, millel oli ellipsiga ühendatud viis erivärvilist viieharulist tähte, mis sümboliseerisid Suriname etnilisi rühmi.
Auchentoshani destilleerimiskoda

Auchentoshani destilleerimiskoda on Šotimaal aastal 1823 asutatud viskidestilleerimiskoda.
Bladnochi destilleerimiskoda

Bladnochi destilleerimiskoda on Šotimaal aastal 1825 asutatud viski destilleerimiskoda. Destilleerimiskoda asub Bladnochi jõe ääres.
Glenkinchie destilleerimiskoda

Glenkinchie destilleerimiskoda on Šotimaal aastal 1837 asutatud viski destilleerimiskoda. See asub umbes 15 miili kaugusel Edinburghist.
Amazing

"Amazing" on Timo Vendti laul, millega poplaulja ja tantsija Tanja Mihhailova esindas Eestit 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Taanis Kopenhaagenis. Laul ei pääsenud finaali, kuna hääletati võistluse I poolfinaalis 12. kohale. Laul pääses 2014. aasta "Eesti laulu" finaali esimese poolfinaali võitjana. Lavaesituses tegid peale solisti kaasa taustalauljad Marilin Kongo, Kaire Vilgats ja Marvi Vallaste ning tantsija Argo Liik.
Borštši (Bari rajoon)

Borštši (ukraina keeles Борщі) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 89. Pindala on 0,461 km².
1413

1413. aasta Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand Aastakümned: 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad - 1410. aastad - 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad 1460. aastad Aastad: 1408 1409 1410 1411 1412 - 1413 - 1414 1415 1416 1417 1418 20. märts – Henry V sai Inglismaa kuningaks. 1413/1414 talvel külastas Venemaa reisi käigus Eesti ala prantsuse rüütel Ghillebert de Lannoy, kes oma mahukates kirjeldustes on nimetanud Tartut väga ilusaks linnaks. ... ... ... Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 1435
Haiti voodoo

Haiti voodoo ((hääldus vuuduu); ka vodun või vodoun, vudu jm) on sünkretistlik religioon, mida praktiseeritakse peamiselt Haitil ja Haiti diasporaas. Praktiseerijaid kutsutakse "vodouistideks" (prantsuse päraselt ka vodouisantideks) või "vaimude teenriteks" (Haiti kreoolkeeles: sèvitè). Vodouistid usuvad, et on üks peamine looja-jumal, keda kutsutakse Bondye ("Bondye" on tõenäoliselt tuletatud prantsuskeelsest terminist Bon Dieu – otsetõlkes "hea jumal"). Kuid kuna Bondye ei interakteeru inimeste maailmaga siis vodouistid kummardavad erinevaid Bondye alluvusse kuuluvaid vaime ehk loa'sid. Iga vaim ehk loa esindab mingit teatud aspekti inimeste elus. Et tavaelus paremini toime tulla, kultiveerivad vodouistid loadega häid isiklikke suhteid, tehes neile annetusi, luues altareid ja muid pühendusega objekte. Tähtsad on ka tseremooniad, milles kasutatakse laulu, tantsu, muusikat ja esineb ka vaimude poolt seestumisi. Haiti vudu on alguse saanud 18. sajandil prantslaste asutatud orjakolooniates Saint-Domingue'is (Haitil), kus orjastatud aafriklaste enda religiooni suruti aktiivselt maha ning neid sunniti üle võtma kristlust. Tänapäevane vudu on lähedaselt seotud ja välja kasvanud Lääne-Aafrika vodunist. Vudu sisaldab ka teiste Aafrika rahvaste sümboleid-elemente, näiteks jorubadelt ja bakongodelt; samuti Taíno religioonist, ja on ka elemente Euroopa vaimsest kultuurist – Rooma katoliiklusest, Euroopa müstitsismist, vabamüürlusest ja teistest. Vodou on Haiti kreoolkeelne sõna, mis varem viitas ainult väiksemale kogumile Haiti rituaalidele. See tuleneb ayizokeelsest sõnast, mis tähendab müstilisi jõude, mis valitsevad maailma ja ka neid, kes selles asuvad, kuid ka mitmeid kunstilisi vorme, mis toimivad nn voodoo energiate abil. Haitil kasutavad voodoo praktiseerijad nimetust vodou, kui viitavad Haiti religioonile üldiselt. Tavaline on ka see, et voodoo praktiseerijad kasutavad enda kohta väljendit "need, kes teenivad vaime" (sèvitè) rituaalsetes tseremooniates osalemisega, mida kutsutakse "loa'le pühendatud teenistusteks" (sèvis loa) või "Aafrika teenistusteks" (sèvis gineh). Neid nimetusi (kreoolkeelseid) võidakse kasutada märkimaks ka tervet Haiti voodoo usundid üldiselt. New Orleansi voodoo Lääne-Aafrika vodun
New Orleansi voodoo

New Orleansi voodoo ehk Louisiana voodoo on nimetus Aafrika diasporaast pärinevale ja põhiliselt USA-s, Louisiana osariigis levinud uskumuste kogumile. New Orleansi voodoo on alguse saanud prantslaste poolt Aafrikast sinna toodud orjadest, kelle kultuuri ja religiooni segunemiselt kristlusega selline usundivorm tekkis. Louisiana voodoo võtmeelementideks on erinevate taimede kasutamine, mürgid ja rituaalide abil kõikvõimalike kaitsvate või vaenlasele kahjutoovate amulettide loomine. Haiti voodoo Lääne-Aafrika vodun
Fonid

Fonid või Fon nu on Lääne-Aafrikas, Beninis ja edela Nigeerias peamine etniline ning ligvistiline grupp, koosnedes üle 3,5 miljonist inimesest. Lõuna Beninis räägitavatest keeltest peamine on Gbe keelte hulka kuuluv foni keel. Fonid arvatakse pärinevat Tadost, Benini piiri lähedal kagu Togos asuvast külast. Enamik fone elab tänapäeval külades ja väikelinnades, mudast seinte ja lainelisest plekist katustega majades. Fonide ehitatud linnade hulka kuuluvad ajalooline Dahomee pealinn Abomey ja Orjarannikul asuv Ouidah. Need linnad olid orjakaubanduse ühed peamised keskpunktid. Enamus fone elab Ida-Beninis ja Edela-Nigeerias Benini-Nigeeria piiri lähedastel aladel. Fonide suuliselt edasiantud pärimuse järgi on Benini fonid aja'de järeltulijad. Fonide suulise pärimuse kohaselt emigreerusid 12.-13. sajandi paiku mõned ajad, kes ise olid pärit Kagu-Togo külast Tadost ja Mono Jõe äärest, ida poolsetele aladele, mis on praegune Benin, ja lõid seal Allada linna. Hiljem moodustasid Allada ajad uue riigi: Suure Ardra, kus kuningad valitsesid järgides küla vanemate juhiseid ja nõuandeid. Allada oli Suure Ardra pealinnaks. Aasta 1625 paiku olevat tekkinud aga kuninga kolme poja vahel vaidlus, et kes nendest pärib isa trooni. Selle dispuudi tulemusel jagunes kuningriik kolmeks osaks: üks vend, Kokpon, püüdis säilitada Suurt Ardrat. Teine vend, Do-Aklin, rajas Abomey linna ja kolmas, Te-Agdanlin, rajas Ajatche linna või Väikse Ardra (kutsutakse portugali kaupmeeste järgi, kes seal kauplesid ka Porto-Novo'ks). Ajad, kes elasid Abomey's, segunesid aeglaselt kohalike hõimudega, mille tulemusel olevatki tekkinud "fonid". http://archiver.rootsweb.ancestry.com/th/read/CARIBBEAN/2003-07/1058724996 CARIBBEAN-L Archives
Borštši

Borštši on mitme asula nimi: Borštši, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis ...
Islandi väljak

Islandi väljak on Tallinna kesklinnas asuv Rävala puiesteega piirnev haljastatud plats ning sellest kagu poole jääv sõidu- ja parkimisriba selle platsi ja Välisministeeriumi hoone vahel. Selle nime sai haljastatud plats Rävala puiesteel Tallinna Linnavalitsuse määrusega nr 51 21. augustist 1998. Nimi on antud taastatud Eesti Vabariiki esimesena tunnustanud Islandi auks. 11. augustil 1999 taotles Välisministeerium oma senise aadressi Rävala puiestee 9 muutmist aadressiks Islandi väljak 1. 31. augustil 1999 muutis Tallinna Linnaplaneerimise Amet oma kirjaga Välisministeeriumi aadressi taotletud viisil. Et see otsus osutus juriidiliselt ebapädevaks, palus Tallinna Linnaplaneerimise Amet 19. oktoobril 1999 Välisministeeriumil uue aadressi kasutamine ja sellega seotud toimingud õiguslikult korrektse lahenduse leidmiseni peatada. Vastusena teatas Välisministeeriumi kantsler Indrek Tarand 25. oktoobril, et on juba tellitud uue aadressiga dokumentide blanketid, pitsatid, visiitkaardid jne ning edastatud kõikidele välisesindustele noot teatega, et Välisministeeriumil on uus aadress. Samuti oli president Lennart Meri 1999. aasta oktoobris toimunud riigivisiidil Islandile teavitanud Islandi võime Eesti Välisministeeriumi aadressi muutmisest ja selle tagamaadest. Seega ei tulnud aadressi muutmatajätmine välispoliitilistel põhjustel enam kõne alla. Tallinna Linnavalitsus pakkus välja lahenduse, et Islandi väljakut laiendatakse senisele Rävala puiestee osale Välisministeeriumi ees. 10. novembril 1999 nõustus kohanimenõukogu sellega kui erandliku lahendusega, rõhutades, et "kohanimede politiseerimine ja pühendusnimedega liialdamine ei kuulu Põhjamaade ega ka Eesti ajaloolisse nimetraditsiooni". 10. mail 2000 realiseeris Tallinna Linnavalitsus selle kava määrusega nr 31, mis jõustus 15. mail 2000. Väljak, millel algul puudus nimi, loodi 1944. aasta märtsipommitamises hävinud hoonestuse kohale vastavalt Harald Aarmani 1949. aastal valminud "Tallinna Kultuurikeskuse" projektile "Võidu allee" ja "Estonia esplanaadi" telgede ristumiskohale. Aastal 1950 avati väljakul skulptor Nikolai Tomski kujundatud Lenini ausammas, mille graniidist pjedestaali kavandas Alar Kotli. Monument eemaldati 1991. aastal. 22. augustil 2006 avas Islandi peaminister Geir H. Haarde Välisministeeriumi hoone seinal mälestustahvli, mis on pühendatud Eesti taasiseseisvumise tunnustamisele Islandi poolt. Islandi päev Kohanimenõukogu istungi protokoll Tallinna linnavalitsuse määrus 2000. aastast
Triatsetüültselluloos

Triatsetüültselluloos ehk triatsetaattselluloos on tselluloosi keemilisel modifitseerimisel saadav polümeerne saadus põhiliselt kiud- ja kilematerjalide tootmiseks. Triatsetüültselluloos saadakse tselluloosi (polüsahhariidi) molekulides hüdroksüülrühmade maksimaalsel asendamisel atsüülrühmadega (vähemalt 92% ulatuses). Selle keemiline valem on [C6H7O2(OOCCH3)3]n. Saadakse see tselluloosi atsetüülimisel jää-äädikhappe või äädikhappeanhüdriidiga. Triatsetaat sarnaneb monoatsetüültselluloosiga, kuid on oluliselt kuumuskindlam materjal. Tselluloos Atsüülimine
Borõslav

Borõslav (ukraina keeles Борислав, poola keeles Borysław) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Drohobõtši rajoonis. Borõslav asub Lvivist umbes 75 km edelas. Linna on esmamainitud 1387. aastal. Borõslav on naftatööstuse keskus. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Borõslavi elanikest ukrainlasi 95,8%, venelasi 2,6% ja poolakaid 0,8%. Про кількість та склад населення Львівської області за підсумками Всеукраїнського перепису населення 2001 року Державний комітет статистики України. Всеукраїнський перепис населення 2001 Borõslavi koduleht
Gröönimaa leping

Gröönimaa leping (täielik nimi inglise keeles Treaty amending, with regard to Greenland, the Treaties establishing the European Communities) oli Euroopa Majandusühenduse liikmesriikide vaheline kokkulepe seoses Gröönimaa väljaastumisega. See järgnes 1982. aastal toimunud Gröönimaa referendumile, millega valijad otsustasid ühendusest välja astuda. 1984. aasta 13. märtsil sai kaheksas ametlikus keeles leping Brüsselis kümne osapoole allkirjad. Leping jõustus 1985. aasta 1. jaanuaril ning sama aasta 1. veebruaril astus Gröönimaa ka vormiliselt ühendusest välja. Lisaks Gröönimaa väljaastumisele parandas leping varasemaid ühenduse lepinguid ning sel kujul on tegemist ka Euroopa Liidu põhiseadusliku aluse lahutamatu osaga. Otsus ühendusest lahkuda tehti pärast seda, kui Gröönimaa oli saanud autonoomia, ning selle sammu eesmärk oli tagada Gröönimaa õigused oma kalavetele ja piirata väliseid mõjusid. Gröönimaa ja Euroopa Liidu suhted "The Greenland Treaty of 1985" (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 3.05.2011. Vaadatud 06.03.2014. "TREATY amending, with regard to Greenland, the Treaties establishing the European Communities" (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 13.07.2016. Vaadatud 06.03.2014.
Maine (täpsustus)

Maine võib tähendada järgmist: Maine, USA osariik Maine (Prantsusmaa), piirkond Prantsusmaal Maine'i jõgi, jõgi Prantsusmaal Maine'i laht, Atlandi ookeani suurlaht Kanada ja USA idarannikul Cape Codi ja Nova Scotia vahel Masluva (ka Masneva, Maslova, Maine, Viinamäe), küla Võrumaal Setomaa vallas reputatsioon, üldiselt levinud hinnang Maine de Biran (1766–1824), Prantsuse filosoof Charles Eric Maine (1921–1981), Inglise kirjanik kodanikunimega David McIlwain Henry James Sumner Maine (1822–1888), Briti õigusloolane
Mälu-T-rakud

Mälu-T-rakkudeks ehk T-mälurakkudeks (inglise memory T cells) nimetatakse paljude selgroogsete lümfisüsteemi (lümfoid(-immuun)süsteemi) rakke. Mälu-T-rakud liigitatakse T-lümfotsüütide hulka, kuna nad moodustuvad nii CD4+T- kui ka CD8+-T-rakkudest. T-mälurakud on tüümustekkelised, kuid migreeruvad hiljem luuüdisse. T-mälurakkude populatsioon on väike, kuid nad ringlevad mitte ainult lümfoidkoes, vaid kogu organismis. Nende ülesandeks loetakse antigeeniga kokkupuute kohta käiva informatsiooni säilitamist ja kiiret reageerimist sama antigeeniga kokkupuutel, isegi aastate möödudes. T-mälurakke ja B-mälurakke (indutseeritud vaktsiinipõhiseid) seostatakse immuunmäluga. T-mälurakkude kohta on vähe andmeid. Kokkupuutel sama antigeeniga aktiveerivad APC-rakud arvatavasti 2 tunni jooksul T-mälurakud. Pärast aktivatsiooni moodustavad T-mälurakud üsna kiiresti hulgaliselt T-abistaja- ja tsütotoksilisi T-rakke. Enamik T-lümfotsüüte hävib pärast ägeda nakkuse taandumist, kuid arvatakse, et T-mälurakud jäävad siis ellu. Arvatakse, et T-mälurakud on need, kes käivitavad siiratud elundite hülgamise. T-mälurakkude populatsioonil eristatakse järgmisi allpopulatsioone: central memory ehk (TCM cells) – komplekteerivad ja eritavad IL-2, kuid mitte gammainterferooni (IFNγ) või IL-4; effector memory ehk (TEM cells) – komplekteerivad tsütokiine IFNγ ja IL-4. Ain Heinaru, "Geneetika" õpik kõrgkoolile, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 727, 2012, ISBN 978-9949-32-171-1 Kuulo Kutsar, Vaktsineerimisega mikroobide ja viiruste vastu, veebiversioon (vaadatud 06.03.2014) Fadi G. Lakkis, Mohamed H. Sayegh, Memory T Cells: A Hurdle to Immunologic Tolerance, JASN September 1, 2003 vol. 14 no. 9 2402-2410, Veebiversioon (vaadatud 06.03.2014) (inglise keeles) Camille L Novis, Nancie M Archin, Maria J Buzon, Eric Verdin, June L Round, Mathias Lichterfeld, David M Margolis, Vicente Planelles, Alberto Bosque, Reactivation of latent HIV-1 in central memory CD4+ T cells through TLR-1/2 stimulation, Retrovirology 2013, 10:119 doi:10.1186/1742-4690-10-119, Veebiversioon (vaadatud 06.03.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Memory T cell seisuga 06.03.2014.