laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Toomas Kirss

Toomas Kirss (3. november 1958 Saaremaa – 28. juuni 2022) oli eesti teleprodutsent ja režissöör. Ta õppis aastatel 1966–1974 Raikküla 8-klassilises Koolis. Aastatel 1974–1978 õppis ta Rapla Keskkoolis, aastatel 1978–1979 Tehnikakoolis nr 19 Tallinnas .liftiremondilukksepa erialal ja aastatel 1980–1984 Tallinna Pedagoogilises Instituudis režissöör-lavastaja erialal. Aastatel 1984–1995 töötas ta Eesti Televisioonis režissöörina ja aastast 1995 teleprodutsendi ja režissöörina. 2008 – "Jackpot" 2018 – "Pilvede all. Neljas õde" 2018 – "Õigus õnnele" 2020 – "Salmonid. 25 aastat hiljem" 1989 – "Vigased pruudid" (telelavastus) 1990 – "Miss Marple'i lood" 1993–1995 – "Salmonid" 1995–1997 – "V.E.R.I." 1997–1999 – "Waba Riik" 1998–2001 – "Kired" 2006–2013 – "Kelgukoerad" 2007–2008 – "Brigaad 3" 2010–2020 – "Pilvede all" 2013–2014 – "Kartulid ja apelsinid" 2015–2016 – "Üheotsapilet" 2020 – "Sinu, minu, meie" 2021 – "Kümnest kümme" 2022 – panus Eesti televaldkonda (postuumselt) Haud Kudjape kalmistul
Harold Holt

Harold Edward Holt (5. august 1908 – 17. detsember 1967) oli Austraalia poliitik ja 17. peaminister. Holt sündis Sydney's ning kolis lapsena Melbourne'i. Ta lõpetas 1930. aastal õiguse erialal Melbourne'i Ülikooli ja töötas seejärel advokaadina. 1933. aastal astus ta Ühendatud Austraalia Parteisse (UAP). 1935. aastal sai ta Austraalia parlamendi Esindajatekoja liikmeks ning 1939. aastal portfellita ministriks. 1940. aastal astus Holt Austraalia maaväkke, kuid kutsuti tagasi valitsusse kui kolm ministrit hukkus lennuõnnetuses. Järgmisel aastal kaotas erakond usaldushääletuse ning UAP läks opositsiooni. 1945. aastal astus Holt samal aastal loodud Liberaalsesse Parteisse. Erakond võitis 1949. aasta föderaalvalimised. Holtist sai immigratsiooniminister ja tema ametiajal lõdvendati Austraalia immigratsiooniseadusi. 1958. aastal sai temast rahandusminister ning tema ametiajal asutati Austraalia Reservpank ning võeti kasutusele Austraalia dollar. 1966. aastal sai Holtist pärast Robert Menzies'e pensionile jäämist Austraalia peaminister. Holti ametiajal määrati põhiseaduse parandusega kõik aborigeenidega seotud küsimused föderaalvalitsuse haldusalasse, arendati suhteid Okeaania maadega ja Aasia riikidega ning saadeti Austraalia väed Vietnami sõtta. 17. detsembril 1967 läks Holt Victoria osariigis asuvas Cheviot Beachil ujuma ning jäi kadunuks. Kadumist pealt näinud tunnistajate sõnul viisid tugevad hoovused mehe ilmselt avamerele. Holt kuulutati järgmisel päeval surnuks. Holti otsingud lõpetati 5. jaanuaril 1968 ning tema surnukeha ei ole kunagi leitud. Holti kadumine on tekitanud mitmeid vandenõuteooriaid, kuid neid ei peeta usaldusväärseteks. Pärast Holti kadunuks jäämist sai peaministri kohusetäitjaks John McEwen. "Harold Holt". National Museum of Australia. Vaadatud 30. juuni 2022. "How Australia's PM went swimming 50 years ago and vanished forever". CNN. Vaadatud 30. juuni 2022. "Inside the disappearance of Harold Holt — one of the largest search operations in Australian history". ABC. Vaadatud 30. juuni 2022.
Giuliano de Paula

Giuliano Victor de Paula (tuntud ka lihtsalt kui Giuliano; sündinud 31. mail 1990 Curitibas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Brasiilia esiliigaklubis Santos. Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Paraná. 2007. aastal debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas. Brasiilia kõrgliigas lõi ta esimese värava 10. novembril 2007 mängus Botafogo vastu. Järgmisel aastal, mil Paraná mängis esiliigas, murdis Giuliano end klubi põhikoosseisu. 2009. aastal liitus ta Brasiilia suurklubiga Internacional. 2010. aastal võitis ta klubiga Copa Libertadores. Ta lõi otsustava tähtsusega väravad Copa Libertadorese veerandfinaalis ja poolfinaalis. Finaalseerias alistati Mehhiko klubi Guadalajara tulemusega 5:3 ning seeria teises mängus lõi värava ka Giuliano. Ta valiti Copa Libertadorese hooaja väärtuslikumaks mängijaks. 2011. aasta märtsis liitus ta Ukraina kõrgliigaklubiga Dnipropetrovski Dnipro. Seal mängis ta kuni hooaja 2013/14 lõpuni. 2014. aasta juunis naasis Giuliano Brasiilia kõrgliigasse ja sõlmis nelja-aastase lepingu Grêmioga. 2016. aasta juuli siirdus ta seitsme miljoni euro eest Venemaa kõrgliigaklubisse Peterburi Zenit. Hooajal 2016/17 lõi ta Venemaa kõrgliigas kaheksa väravat, kuid kõikide sarjade peale 17 väravat, millega oli sel hooajal Zeniti suurim väravakütt. Eeskätt paistis Giuliano silma UEFA Euroopa Liigas, kus lõi kaheksa väravat. Kuigi Zenit langes välja juba 32 parema seas, oli Giuliano AS Roma mängija Edin Džeko kõrval Euroopa Liiga hooajal 2016/17 suurim väravakütt, lisaks jäi tema arvele viis väravasöötu. Hooajal 2017/18 mängis ta Türgi kõrgliigaklubis Fenerbahçe ning lõi sel hooajal Türgi kõrgliigas 14 väravat. Aastatel 2018–2020 mängis ta Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Nassr. Hooajal 2018/19 tuli ta klubiga Saudi Araabia meistriks. 2020. aasta oktoobris naasis Giuliano Türgi kõrgliigasse ning mängis ühe hooaja İstanbul Başakşehiris. 2021. aasta juulis sõlmis ta lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Corinthians. 2023. aasta detsembris sõlmis ta üheaastase lepingu Santosega. 2009. aastal võitis Giuliano Brasiilia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Giuliano oli turniiril Brasiilia koondise kapten ja ta pälvis turniiri lõpus Pronkspalli auhinna (auhind paremuselt kolmandale mängijale). Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2010–2017 kokku 14 korda. Internacional Campeonato Gaúcho: 2009 Suruga Bank Championship: 2009 Copa Libertadores: 2010 Al-Nassr Saudi Professional League: 2018–19 Saudi Super Cup: 2019 "Corinthians anuncia Giuliano". ge.globo.com. 16.7.2021. Vaadatud 30.6.2022 "Santos FC e Giuliano chegam a acordo para a temporada 2024" (Brasiilia portugali). Santos FC. 26. detsember 2023. Vaadatud 26. detsembril 2023.
Kavalkaad (film)

"Kavalkaad" ("Cavalcade") on 1933. aasta Ameerika Ühendriikide eepiline draamafilm, mille lavastas Frank Lloyd. Peaosades mängivad Diana Wynyard ja Clive Brook. Reginald Berkeley ja Sonya Levieni kirjutatud stsenaarium põhineb Noël Cowardi 1931. aasta samanimelisel näidendil. Film annab ülevaate elust Inglismaal 1899. aasta uusaastaõhtust 1933. aasta uusaastapäevani heal järjel olevate Londoni elanike Jane ja Robert Marryoti ning nende laste, lähedaste sõprade ja teenijate vaatenurgast. Film võitis 1934. aasta Oscari-galal kolm auhinda, sealhulgas parima filmi, parima lavastaja ja parima kunstnikutöö Oscari. 2002. aastal jäädvustati film Akadeemia Filmiarhiivi. Diana Wynyard – Jane Marryot Clive Brook – Robert Marryot Una O'Connor – Ellen Bridges Herbert Mundin – Alfred Bridges Beryl Mercer – kokk Irene Browne – Margaret Harris Tempe Pigott – proua Snapper Merle Tottenham – Annie Frank Lawton – Joe Marryot Ursula Jeans – Fanny Bridges Margaret Lindsay – Edith Harris John Warburton – Edward Marryot Billy Bevan – George Grainger Ronnie James – Desmond Roberts Dick Henderson juunior – peremees Edward Douglas Scott – peremees Joey Sheila MacGill – noor Edith Bonita Granville – noor Fanny Claude King – jutustaja Brandon Hurst – näitleja (tiitrites mainimata) Will Stanton – Tommy Jolly (tiitrites mainimata) "The All Time Best Sellers". International Motion Picture Almanac 1937–38 (inglise). Quigley Publishing Company. Lk 942. Vaadatud 30. juuni 2022. "Nädal filmi". Postimees. 12. november 1933. Vaadatud 30. juuni 2022. "Preserved Projects". Akadeemia Filmiarhiiv (inglise). Vaadatud 30. juuni 2022. "Kavalkaad" andmekogus IMDb (inglise) "Kavalkaad" filmiarvustuste lehel Rotten Tomatoes (inglise) "Kavalkaad" Ameerika Filmiinstituudi kataloogis (inglise)
LIGO

LIGO (Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory) on gravitatsioonilainete observatooriumi laser-interferomeeter. Interferomeeter koosneb kahest 4km pikkusest teineteisega risti paiknevast kanalist, kus liikuvad laserkiired tekitavad peale mitmekordseid peegeldusi lõpuks liitudes interferentspildi. Gravitatsioonilained on ruumi meetrika (koordinaadistiku) häiritused ning saabuv gravitatsioonilaine muudab veidi laserkiirte läbitavaid teepikkuseid, põhjustades sellega interferentpildi muutuse, mida on võimalik seejärel tuvastada. Albert Einstein oletas gravitatsioonilainete olemasolu 1916. aastal. Observatoorium loodi 1992. aastal USA-s, gravitatsioonilainete olemasolu tehti kindlaks LIGOs 2015. aastal. 2017. aastal pälvisid lainete avastajad Rainer Weiss, Barry C. Barish ja Kip S. Thorne Nobeli auhinna. astrofüüsika must auk üldrelatiivsusteooria "LIGO (laser-interferomeetriline gravitatsioonilainete observatoorium)". Õpikud. Vaadatud 30. juunil 2022. Aesma, Madis (3. oktoober 2017). "Värinad aegruumis: gravitatsioonilained tuvastanud kolmikule anti täna füüsika-Nobel". Forte. Vaadatud 30. juunil 2022.
Venemaa õhu- ja kosmosejõud

Venemaa Föderatsiooni õhu- ja kosmosejõud (vene keeles Воздушно-космические силы Российской Федерации) on üks Venemaa Relvajõudude relvaliike. 1. augustil 2015. aastal reorganiseeriti senised Venemaa õhujõud ja Venemaa kosmoseväed ühiseks uueks väeliigiks Venemaa õhu- ja kosmosevägedeks. 1997. aastal oli juba liidetud Venemaa õhuvägedega õhukaitseväed, ÕKV raketi- ja kosmosekaitsejõud aga oli liidetud strateegiliste raketivägedega. Venemaa õhujõud koosnevad lennuväest (pommituslennukid, ründelennukid, hävituslennukid, õhutõrjelennuväest, luure-, transpordi- ja eriotstarbelistest lennukitest), õhutõrje raketivägedest, raadiotehnilistest vägedest, spetsiaalsetest vägedest, väeosadest ja tagalaasutustest. Venemaa õhujõudude relvaliigid allusid neljale väejuhatusele: kaugmaaõhuväed, 37. (strateegiline) õhuarmee - 22. raskepommituslennukitediviis ja 79. raskepommituslennukitediviis (Дальная Авиация), rindeõhuväed (Фронтовая Авиация), transpordiõhuväed - 61. õhuarmee (Βоенно-транспортная Авиация) ning reservi ja kaadri koolitusõhuväed. Operatiivjuhtimise õiguse kõigi ringkonnas paiknevate üksuste üle oli sõjaväeringkondadel. Venemaa õhujõudude koosseisus oli viis õhuarmeed: 6. õhu- ja õhukaitsearmee (staap Peterburis Leningradi sõjaväeringkonnas), 4. õhu- ja õhukaitsearmee (staap Doni äärses Rostovis Põhja-Kaukasuse sõjaväeringkonnas), 11. õhu- ja õhukaitsearmee (staap Habarovskis Kaug-Ida sõjaväeringkonnas), 14. õhu- ja õhukaitsearmee (staap Tšitas Siberi sõjaväeringkonnas), 5. õhu- ja õhukaitsearmee, 2001. a ühinenud Volga ja Uurali sõjaväeringkondade baasil. Eristaatusega Moskva õhu- ja õhukaitseringkond. Õhuarmee koosseisus oli 1-2 diviisi, mille koosseisus on: õhukaitse hävituspolgud, õhutõrjeraketi ja raadiotehnilised üksused, 1-2 õhudiviisi, kes suudavad pakkuda tuletoetust sõjaväeringkonna üksustele ja eraldi seisvatele polkudele. Venemaa kosmosevägede koosseisu kuuluvad: kosmose raketikaitseühendus Esimene riiklik katsekosmodroom Plessetsk Georgi Titovi nimeline Peamine kosmosesidekeskus ja katsepolügoon Kosmose raketiseadmete juhtimiskeskus A. Možaiski nimeline kosmosevägede sõjaline kosmoseakadeemia, Peterburis. Tupolev Tu-22M Venemaa kosmoseväed NSV Liidu õhuvägi Удар БПЛА по аеродрому під Рязанню пошкодив стратегічний ракетоносець Ту-22М3 (vaadatud: 05.12.2022)
Late Night Talking

"Late Night Talking" on Briti laulja Harry Stylesi laul. See ilmus 20. mail 2022 teise singlina tema kolmandalt stuudioalbumilt "Harry's House" (2022). 1. aprillil 2022 andis Styles välja juhtiva singli "As It Was", mis saavutas kriitikute tunnustuse ja ärilise edu. Lugu debüteeris tema Coachella 2022 ajal koos teiste "Harry's House'i" avaldamata lugudega. Ta esitas loo 19. mail saates Today Show ja lisas selle loo ka BBC Radio 1 jaoks esitatavasse komplekti koos lauludega "As It Was", "Boyfriends" ja 24. mail 2022 ilmunud laulja Wet Legi loo "Wet Dreami" kaas. "Late Night Talkingu" muusikavideo YouTube'is
Ranoidea caerulea

Ranoidea caerulea (sünonüüm Litoria caerulea) on sugukonda Pelodryadidae kuuluv päriskonnaline. Ta on pärit Austraalia põhja- ja idaosast, aga ka Uus-Guineast. Tegemist on suurte konnadega – täiskasvanud isendi suurus võib olla 13 sentimeetrit. Tavaline värvus on roheline, kuigi nad võivad olla ka pruunid, kui nad on stressis või nende keskkond pole õige. Austraalia valge puukonna õige keskkonna tagamiseks on vajalik hea ventilatsiooniga terraarium (minimaalselt 45cm*45cm*60cm), UVB lamp (5-7%), soojuslamp, hüdromeeter, termomeeter, veekauss, taimed, puud ja peidikud. Kogenud omanikud soovitavad terraariumi niiskust hoida 40–50% juures, aeg-ajalt tõsta see korraks 80%. Kuigi mitmed konnaliigid vajavad kõrget niiskusetaset, siis valgete puukonnade puhul tuleb see hoida madalana, et konnad oleksid terved. Liiga palju niiskust võib viia erinevate bakteriaalsete infektsioonideni. Jean-Marc Hero, Stephen Richards, Richard Retallick, Paul Horner, John Clarke, Ed Meyer. (2004). Litoria caerulea. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2004. "White's Tree Frog Caresheet Care Guide". REPTILE CYMRU. 20.02.2021. Lynette Ayersman (14.12.2020). "White Tree Frog Care Sheet: Humidity".
Harry's House

"Harry's House" on inglise laulja ja laulukirjutaja Harry Stylesi kolmas stuudioalbum, mille andsid 20. mail 2022 välja Columbia ja Erskine Records. Album kirjutati ja salvestati suures osas aastatel 2020 ja 2021 ning seda on nimetatud Stylesi kõige introspektiivsemaks teoseks. "Music for a Sushi Restaurant" – 3:14 "Late Night Talking" – 2:58 "Grapejuice" – 3:12 "As It Was" – 2:47 "Daylight" – 2:45 "Little Freak" – 3:23 "Matilda" – 4:05 "Cinema" – 4:03 "Daydreaming" – 3:07 "Keep Driving" – 2:19 "Satellite" – 3:37 "Boyfriends" – 3:12 "Love of My Life" – 3:11
Róger Guedes

Róger Krug Guedes (sündinud 2. oktoobril 1996 Ibirubás) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Katari kõrgliigaklubis Al-Rayyan. Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta Criciúma meeskonnas 2014. aasta novembris. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas sama aasta 6. detsembril mängus Corinthianse vastu. Criciúma põhikoosseisus kindlustas ta koha 2015. aastal. 2016. aasta aprillis sõlmis ta viieaastase lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Palmeiras. 2016. aastal lõi ta Brasiilia kõrgliigas neli väravat ja tuli samal aastal Palmeirasega Brasiilia meistriks. 2017. aasta detsembris läks ta Palmeirasest laenule Brasiilia kõrgliigaklubisse Atlético Mineiro (samal ajal liikus vastupidises suunas Marcos Rocha). 2018. aasta Brasiilia kõrgliigahooaja esimese 12 mänguga lõi Guedes üheksa väravat. 2018. aasta juulis siirdus ta Hiina kõrgliigaklubisse Shandong Luneng. 2019. aasta hooajal lõi ta Brasiilia kõrgliigas 21 mänguga 12 väravat. 2021. aasta augustis naasis Guedes Brasiilia kõrgliigasse, sõlmides lepingu Corinthiansega. 2022. aastal lõi ta Brasiilia kõrgliigas kümme väravat ja oli sellega liigas Corinthiansi suurim väravakütt. 2023. aasta augustis siirdus ta Katari kõrgliigaklubisse Al-Rayyan. Palmeiras Campeonato Brasileiro Série A: 2016 Shandong Luneng Chinese FA Cup: 2020 "Palmeiras acerta contratação de Roger Guedes, atacante do Criciúma". gazetaesportiva.com. 5.4.2016. Vaadatud 30.6.2022 "Corinthians anuncia a contratação do atacante Róger Guedes". ge.globo.com. 27.8.2021. Vaadatud 30.6.2022 "Róger Guedes aceita proposta do Al-Rayyan e não joga mais pelo Corinthians". ge.globo.com. 1.8.2023. Vaadatud 5.8.2023 "Em vídeo, Róger Guedes confirma saída do Corinthians: "Espero um dia voltar"". ge.globo.com. 1.8.2023. Vaadatud 5.8.2023
Tüüp 99 (vintpüss)

Tüüp 99 Arisaka (jaapani keeles 九九式短小銃, Kyūkyū-shiki tan-shōjū) on käsilukustusega Arisaka-tüüpi Jaapani vintpüss, mida keiserlik armee kasutas teises maailmasõjas. Filipiinid Hiina Rahvavabariik Hiina Vabariik  Indoneesia Jaapan  Lõuna-Korea  Põhja-Korea  Tai  Vietnam Walter, John (2006). Rifles of the World (3rd ed.). Iola, WI: Krause Publications. Lk 33. ISBN 0-89689-241-7.[alaline kõdulink] Scarlata, Paul (20. detsember 2009). "Small arms of the Philippine Constabulary: from Moro to Japanese and back again! Part 2". Shotgun News. Smith, Joseph E. (1969). Small Arms of the World (11 ed.). Harrisburg, Pennsylvania: The Stackpole Company. Lk 299. ISBN 9780811715669. "Best Rifle of the Pacific War?". 7. aprill 2020. [전쟁기념관×건들건들: 헌신의 도구] 제1편 국군의 손에 쥐어진 첫 무기, M1 소총 (inglise), vaadatud 3. september 2021 Bak, Dongchan (märts 2021). Korean War : Weapons of the United Nations (PDF) (Korean). Republic of Korea: Ministry of Defense Institute for Military History. Lk 35 ~ 37. ISBN 979-11-5598-079-8. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 20. september 2022. Vaadatud 30. juunil 2022.{{cite book}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Edwards, Paul M. (2006). The Korean War. Westport, CT: Greenwood Press. Lk 77. ISBN 0-313-33248-7. Windrow, Martin (15. november 1998). The French Indochina War 1946–54. Men-at-Arms 322. Osprey Publishing. Lk 45. ISBN 9781855327894. Hatcher, Julian S. (1966). Hatcher's Notebook. Harrisburg, PA: Stackpole Company. Honeycutt Jr., Fred L.; Anthony, F. Patt. (2006). Military Rifles of Japan. USA: Stackpole Company. ISBN 0-9623208-7-0. Voight, Don (2010). The Japanese Type 99 Arisaka Rifle. USA: Lodestone Publications. ISBN 978-0-9801826-8-2.
Harkivi Rahvuslik Õhujõudude Ülikool

Ivan Kožedubi nimeline Harkivi Rahvuslik Õhujõudude Ülikool või lühendatult Harkivi Rahvuslik Õhujõudude Ülikool (ukraina keeles Харківський національний університет Повітряних сил імені Івана Кожедуба, lühend ХНУПС) on kõrgem õhuväe õppeasutus Ukrainas Harkivis. Allovhitseride ettevalmistamise kolledž УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №564/2022 Про присвоєння військових звань. 2. Присвоїти військове звання бригадного генерала: полковнику БЕРЕЖНОМУ Андрію Олександровичу - начальнику Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, 05.08.2022 У Харкові відбувся випуск професійних сержантів — авіаційних фахівців 18.02.2022 (vaadatud: 09.07.2022)
Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituut

Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituut (ETUI) ehk Pirita Tee Instituut (PTI) oli 1958. aastal ENSV Rahvamajandusnõukogu initsiatiivil ja Aleksander Voldeki juhtimisel loodud elektrotehnika uurimise, projekteerimise ja tootmise instituut. 1983. aastaks oli Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituut tootnud kolm tehnikateaduste doktorit ja 72 peamiselt tehnikateaduste kandidaati, tegevuse lõpetamise ajaks 1990. aastate alguses oli instituut hinnanguliselt 800 töötajaga Eesti suurim kompaktne teadusasutus. Instituudis projekteeriti ja ehitati 1960. aastate alguses Eesti esimene elektronarvuti STEM. Loomisel kandis loomisel nime Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituut (ETUI), 1970. aastatel NSVL Elektrotehnika Tööstuse Ministeeriumi Elektritööstuse Planeerimis-Tehnoloogiline Instituut (TUPTI), tegevuse lõpetamisel 1990. aastate alguses Tallinna Elektrotehnika Tehase ja/või M. I. Kalinini nimelise Tootmiskoondise Teadusliku Uurimise Instituut (TETTUI), lühidalt TK M. I. Kalinini nimeline TET TUI (vene keeles Научно-исследовательский Институт ПО «ТЭЗ имени М. И. Калинина»). Nime pikenemise tõttu rohkete muutuste käigus tunti seda pigem Pirita Tee Instituudi nime all selle asukoha tõttu aadressil Pirita tee 20, kuhu koliti veidi rohkem kui aasta pärast asutamist 1959. aasta detsembris Tartu maantee tubakavabriku "Leek" ruumidest. Arvutustehnika Erikonstrueerimisbüroo Küberneetika Instituut Jüri Engelbrecht, Erki Tammiksaar (22. august 2018). "Eesti teaduse 100 aastat". Ülo Ennuste blogi.
Karelson

Karelson on perekonnanimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Karelson 93 inimesel: 41 mehel ja 52 naisel. Perekonnanimede levikult oli Karelson meeste puhul 2693. kohal ja naiste puhul 2199. kohal. Perekonnanimi Karelson oli kõige rohkem levinud üle 85-aastaste vanuserühmas, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,49. Nimi oli kõige sagedasem Tartu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 2,44 inimest. 19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Viljandi, Helme, Karula, Rapla, Simuna, Ambla, Nõo, Võnnu ja Vändra kihelkonna mõisavaldades talupoegadele nimeks Karelsohn, Carelson ja Karelson kokku 10 korral. Nimede eestistamise käigus loobuti nimest Karelson 27 korral, kui 1935.–1939. aastal võeti uuteks nimedeks Kaarelsoo kolmel, Kaljumägi, Kaare ja Kalmet kahel juhul, samuti Allika, Einaru, Kaaret, Kaarlimäe, Kaarsoo, Kaljula, Kaljurand, Kaljusaar, Kallemaa, Kalmoja, Kesa, Tammiste jne. Ello-Rahel Karelson, eesti biokeemik (1946–) Kaupo Karelson, eesti teleprodutsent (1974–) Mati Karelson, eesti keemik (1948–) Richard Karelson, Eesti maadleja (1977–) Rudolf Karelson, eesti keeleteadlane (1929–2006) Tiia Karelson, eesti kunstiettevõtja (1949–) Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 25.06.2022) Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Karelson. Rahvusarhiiv. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Karelson. Karelson statistikaameti andmebaasis
Everson Felipe Marques Pires

Everson Felipe Marques Pires (tuntud ka lihtsalt kui Everson; sündinud 22. juulil 1990 Pindamonhangabas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib väravavahina Brasiilia kõrgliigaklubis Atlético Mineiro. 2003. aastal liitus ta São Paulo noorteakadeemiaga, kuid klubi põhimeeskonda ta välja ei jõudnud. Aastatel 2010–2013 kuulus Everson Brasiilia esiliigaklubisse Guaratinguetá, kus ta oli Jailsoni ja Saulo järel varuväravavahiks. 2014. aasta jaanuaris liitus ta River Atlético Clubega, kellega tuli samal aasta Piaui osariigi meistriks. Sama aasta juunis siirdus ta Brasiilia tugevuselt neljanda liiga klubisse Confiança, kellega kindlustas samal hooajal pääsu Brasiilia tugevuselt kolmandasse liigasse. 2015. aastal tuli ta Confiançaga Sergipe osariigi meistriks. 24. aprillil 2015 lõi ta osariigi meistrivõistlustel mängus Estanciano vastu penaltist värava. 2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Brasiilia esiliigaklubiga Ceará. Ta sai kiiresti Ceará esiväravavahiks. 2017. aastal kindlustas klubiga pääsu Brasiilia kõrgliigasse. 6. septembril 2018 lõi ta Brasiilia kõrgliigas karistuslöögist värava Corinthianse vastu. Aastatel 2017 ja 2018 tuli Everson Cearága Ceará osariigi meistriks. 2019. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Santosega. 2019. aasta hooajal sai ta Santose esiväravavahiks, kui võttis selle koha üle Vanderleilt. 2020. aasta juulis esitas ta klubi vastu kohtuhagi, väites, et klubi on talle palga maksmata jätnud, kuid tema kaebus jäeti rahuldamata. 2020. aasta septembris sõlmis ta lepingu Atlético Mineiroga. 2021. aastal tuli ta Atlético Mineiroga Brasiilia meistriks. 2021. aasta augustis kutsuti Everson MM-i valikmängudes Brasiilia jalgpallikoondisse, kuid koondisedebüüti pole ta seni teinud. River Campeonato Piauiense: 2014 Confiança Campeonato Sergipano: 2015 Ceará Campeonato Cearense: 2017, 2018 Atlético Mineiro Campeonato Brasileiro Série A: 2021 Copa do Brasil: 2021 Campeonato Mineiro: 2021, 2022 Supercopa do Brasil: 2022 "É DO PEIXE! GOLEIRO EVERSON ASSINA CONTRATO DE QUATRO ANOS COM O SANTOS FC". santosfc.com.br. 24.1.2019. Vaadatud 30.6.2022 "Justiça nega liminar a Everson para ser liberado do Santos". UOL Esporte. 21.7.2020. Vaadatud 30.6.2022 "Everson é anunciado pelo Atlético-MG e assina até 2022; goleiro se torna 17º reforço do clube em 2020". Globo Esporte. 10.9.2020. Vaadatud 30.6.2022
Kavalkaad

Kavalkaad on pidulik ratsanike rongkäik. Eriti kasutatakse seda sõna protsessiooni kohta, millega vastkroonitud paavst siirdub Lateraani basiilikasse.
Thukydidese lõks

Thukydidese lõks on Ameerika politoloogi Graham T. Allisoni poolt kasutusele võetud mõiste, millega ta kirjeldas ühiskonna ilmset liikumist sõja suunas, kui tärkav jõud ähvardab olemasolevat jõudu piirkondliku või rahvusvahelise hegemoonina välja tõrjuda. Mõiste põhineb Vana-Kreeka ajaloolase ja kindrali Thukydidese tekstis "Peloponnesose sõja ajalugu" leiduval väitel, et 5. sajandil eKr toimunud Peloponnesose sõda Ateena ja Sparta vahel oli vältimatu, kuna spartalased kartsid Ateena ülemvõimu kasvu. Tänapäeval kasutatakse seda peamiselt võimaliku USA ja Hiina Rahvavabariigi vahelise konflikti kirjeldamiseks. Graham Allison tugineb oma väidetes Harvardi ülikooli Belferi teaduse ja rahvusvaheliste suhete keskuses läbi viidud uuringule, milles leiti, et 16 ajaloolisest juhtumist, kus esilekerkiv võim konkureeris valitseva võimuga, lõppes 12 sõjaga. See uuring on aga pälvinud märkimisväärselt kriitikat ja teadlaste arvamused Thukydidese lõksu kontseptsiooni paikapidavuse suhtes, eriti võimaliku USA-Hiina sõjalise konflikti kontekstis, lähevad lahku.