laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sevurallag

Sevurallag (vene keeles Севураллаг ehk Северо-Уральский исправительно-трудовой лагерь 'Põhja-Uurali parandusliku töö laager') ehk Sosva vangilaager loodi 5. veebruaril 1938 NKVD karistuslaagriks Sosvas Sverdlovski oblastis Nõukogude Liidus ja tegutses 1960. aastateni.[viide?] Aastatel 1938–1960 vangistati laagrisse 390 719 inimest.[viide?] Pole teada, kui palju vange ebainimlike kinnipidamistingimuste ja massiliste hukkamiste tõttu suri ja kuhu nad maeti.[viide?] Suurim vangide arv 33 757 oli 1942. aastal.[viide?] Statistika alusel oli Sevurallagis teiste rahvuste esindajate hulgas moldaavlasi üle tuhande, armeenlasi üle kuue tuhande, pärast sõda palju saksa sõjavange. Eestist saadeti Sevurallagi teadaolevate andmete kohaselt 443 poliitvangi, teisal[viide?] märgitud 471. Sverdlovski oblasti Sosva vangilaagris hukati Riigivolikogu liige Nikolai Viitak, Rahvuskogu ja Riigivolikogu liige Ernst Haabpiht, Riigikogu, Rahvuskogu ja Riigivolikogu liige August Laur, Riigivolikogu liige Elmar-Aleksander Lehtmets, Riigikogu, Rahvuskogu ja Riiginõukogu liige, haridusminister Alfred Julius Mõttus, Riigikogu, Rahvuskogu ja Riiginõukogu liige Johan Haagivang. 04.05.1942 hukati laagris Aleksander Muni. Laagris surid klaasivabrikant Johannes Lorup, eesti ettevõtja Oskar Sõmermaa, kaugsõidukapten Eduard Lepni. Sevurallagist pääses Ants Jõearu, sünd. 1928, kes arreteeriti 25.08.1945 Kohtla-Järvel, erin. 14.12.46 §58-13, karistus 5 aastat. Крупнейшие места заключения www.okupatsioon.ee Andmed tütrelt Juta Hinnobertilt, kontrollinud surmatunnistuse järgi lapselaps Mihkel Ollo Vene keeles laagri ajaloost
Anish Giri

Anish Koemar Giri (nepali: अनिश कुमार गिरी; sündinud 28. juunil 1994 Peterburis) on Venemaal sündinud nepali päritolu Hollandi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009). Giri sai suurmeistriks 14 aasta, 7 kuu ja 2 päeva vanuselt. Ta on noorim malesuurmeister Venemaa ja Hollandi maleajaloos, kuigi 2011. aasta oktoobri seisuga on 14 inimest saanud males suurmeistriks veelgi nooremalt kui tema, esimesena neist Péter Lékó 1994. Siiski oli Giri suurmeistriks saamise päeval kõige noorem suurmeister. Suurmeistri nimetuse saamiseks vajaliku viimase kolmanda suurmeistrinormi täitis ta 2009 Wijk aan Zees peetud turniiril. Anishi isa on nepallane Sanjay Giri ja ema venelane Olga Giri. Anishil on õed Natasha ja Ayusha. Lapsed sündisid Peterburis, kuid 2002. aastal asus perekond elama Jaapanisse ja 2008. aastal Hollandisse, kus elavad tänapäevani. Erinevalt enamikust lapstähtedest käib Giri iga päev korralikult koolis. Seetõttu on male talle poole kohaga tegevus, mitte põhitegevus. Siiski peab ta koolist tähtsamate turniiride ajal puuduma. Giri lemmikõppeained on füüsika, matemaatika, geograafia ja ajalugu. Lisaks vene, jaapani ja hollandi keelele räägib Giri vabalt inglise keelt ja natuke nepali keelt. Koolis on ta õppinud saksa keelt. Viimasel ajal[millal?] on Giri hakanud kirjutama artikleid maleajakirjadele ja -saitidele, sealhulgas omaenese partiide analüüse. Giri osales Hollandi meeskonnas 2010. aasta maleolümpial Hantõ-Mansiiskis. Ta mängis neljandat lauda. Holland tuli 15. kohale, aga Giri saavutas oma laual kolmanda koha (esimeseks tuli kõigi aegade noorim suurmeister Sergei Karjakin), olles Hollandi ainus maletaja, kes oma laual esikolmikusse pääses. 2011. aasta jaanuaris oli ta Elo reiting 2686, millega ta oli maailma 52. mängija. Jekaterinburgis peetud MM-i pretendentide turniiri (esimene ring peeti aprillis 2020, teine ring aprillis 2021) jäi Giri kolmandaks (võitis Jan Nepomnjaštši). Anish Giri koduleht Anish Giri FIDE andmebaasis
Sahtlissekirjutatu

"Sahtlissekirjutatu" on Renate 2011. aastal välja antud debüütalbum. Album koosneb kahest plaadist: originaalide plaadist ja remikside plaadist. Albumi edukaimad lood on "Paanika", "Sõnu pole vaja", "Hasart", "Vii mind endaga" ja "Koopia". 1. Paanika (WhiteBwoy Remix) 2. Sõnu Pole Vaja (Aeglane Mix) 3. Sõnu Pole Vaja (Bootleg Bangers Remix) 4. Sõnu Pole Vaja (Cosmic Overdrive Remix) 5. Sõnu Pole Vaja (Lenny LaVida Remix) 6. Hasart (WhiteBwoy Remix) 7. Tugevam (WhiteBwoy Remix) 8. Vii Mind Endaga (WhiteBwoy Remix) 9. Võid Tulla Minuni (Speakerstyle) 10. Reveal Yourself (Alex Megane Remix) 11. Reveal Yourself (WhiteBwoy Remix) 12. Koopia (WhiteBwoy HHC Remix) 13. II Dimensioon (WhiteBwoy Remix) 14. Transit (2.0 Turbodiisel Mix) 15. Hard (WhiteBwoy Dubstep Remix) Album "Sahtlissekirjutatu". Järva Teataja 2. aprill 2011 Sahtlissekirjutatu andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
Põhja-Uural

Põhja-Uural (vene keeles Северный Урал) on Uurali mäestiku põhjaosa Lähispolaar-Uurali ja Kesk-Uurali vahel. Selle piirideks on Kosvinski Kamen ja Konžakovski Kamen (59° N) lõunas ning Telposizi massiivi põhjanõlvad ja Štšugeri jõgi (64° N) põhjas. Uurali mäestik kulgeb siin põhjast lõunasse mitme mäeahelikuna üldlaiusega 50–60 km. Need on keskmise kõrgusega lamedate tippudega mäed. Põhja-Uurali kõrgeimad tipud paiknevad lahkmeahelikust eemal. Need on lõunast põhja poole minnes Konžakovski Kamen (1569 m), Denežkin Kamen (1492 m), Tulõmski Kamen (1469 m), Otorten (1182 m), Kozõmiz (1195 m) ja Telpoziz (1617 m). Halduslikult jaguneb Põhja-Uural nelja haldusüksuse vahel. Haldusüksuste piirid langevad laias laastus kokku valglate piiridega. Põhja-Uurali edelaosa kuulub Permi kraisse. Põhja-Uuralis algavad Permi oblasti jõgedest Jaiva, Jazva, Uls, Veis, Višera ja Kolva, mis kõik viivad oma veed Kaama kaudu Volgasse ja edasi Kaspia merre. Põhja-Uurali loodeosa kuulub Komimaale. Põhja-Uuralis algavad Komi jõgedest Unja, Petšoora, Olõdž, Podtšerje ja Tšugor, mis kõik viivad oma veed Petšoora kaudu Barentsi merre. Põhja-Uurali kirdeosa kuulub Tjumeni oblastisse. Põhja-Uuralis algavad Tjumeni oblasti jõgedest Volja, Njais, Lopsija, Põhja-Sosva ja Leplja, mis kõik viivad oma veed Põhja-Sosva kaudu Obi ja edasi Kara merre. Põhja-Uurali kaguosa kuulub Sverdlovski oblastisse. Põhja-Uuralis algavad Sverdlovski oblasti jõgedest Ložva, Ivdel, Vagran ja Lobva, mis kõik viivad oma veed Tavda, Toboli ja Irtõši kaudu Obi. Põhja-Uural on Uurali üks kõige raskemini ligipääsetavaid piirkondi. Üks selle tippudest kannab nime Medveži Ugol (Karu nurk). Ivdelist, Vižaist ja Ušmast põhja pool asulad ja teed peaaegu puuduvad. Kogu Põhja-Uuralist ei lähe läbi ühtki ida-läänesuunalist maanteed. Mägedest idas ja läänes on läbimatud metsad ja sood. Kliima on karm. Mägedes leidub siin-seal igilume laike, mis ei jõuagi suve jooksul ära sulada. Leidub igikeltsa laike, isegi Põhja-Uurali lõunaosas Konžakovski Kameni lähedal. Põhja-Uurali põhjaosas Telposizi mäemassiivis on leitud 2 tillukest liustikku. Põhja-Uural on maavarade poolest rikas. Leidub boksiiti, mangaani ja rauamaaki. Kuigi Põhja-Uural on raskesti ligipääsetav ja karmi kliimaga, on ta siiski turismisihtkoht. Põhja-Uuralis asub manside pühapaik Man-Pulu-Njer[küsitav]. See koosneb 7 looduslikust sambast, mis on 30–42 m kõrged. Nad valiti 2008 seitsme vene ime hulka. Suur maailma atlas, lk. 67
Tadžikistani somoni

Tadžikistani somoni on Tadžikistani valuuta. Rahaühikuna jaguneb üks somoni sajaks diramiks. Valuuta on nime saanud Ismoil Somoni järgi. Somoni võeti kasutusele 2000. aasta 30. oktoobril Tadžikistani rubla asemel kursiga 1 somoni = 1000 rubla.
Kasahhid

Kasahhid (endanimetus қазақтар) on turgi rahvas Kasahstanis ja teistes riikides. Kõnelevad turgi keelte kõptšaki-nogai rühma kuuluvat kasahhi keelt. Usklikud on islamiusulised (sunniidid). Kasahhide üldarv on ligikaudu 18 miljonit. Kasahstanis elab kasahhe 12 800 600, Hiinas 1 400 000–2 000 000, Usbekistanis 800 000–1 200 000, Venemaa Föderatsioonis 647 732, Mongoolias 140 152, Türkmenistanis 40 000–90 000, Kõrgõzstanis 33 200, Afganistanis 21 000, Türgis 19 000–25 000 ja Iraanis 10 000–15 000. Eestis elas 2000. aasta rahvaloenduse andmetel 127 kasahhi ja 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 107 kasahhi (neist 55 Tallinnas). Kasahhi rahvas kujunes pärast Kuldhordi lagunemist Kesk-Aasia steppides 15.–16. sajandil liitunud turgi hõimudest, kelle hulka teataval määral sulandus ka mongoli hõime. Tol ajal rajati Kasahhi khaaniriik. Arvatavasti 17. sajandil jagunes Kasahhi khaaniriik kolme suure hõimurühmitise alusel Vanemaks, Keskmiseks ja Nooremaks hordiks ehk žuziks. Vene riigiga ühendati Kasahstani ala aastatel 1731–1846. Traditsiooniliselt olid kasahhid tüüpilisimad Kesk-Aasia rändkarjakasvatajad. Nad tegelesid põhiliselt lambakasvatusega, vähemal määral veise-, hobuse- ja kaamelikasvatusega. Maaviljelusega hakkasid kasahhid laialdasemalt tegelema alles 19. sajandi teisel poolel. Tsaariajal ja nõukogude võimu algaastatel nimetati kasahhe ekslikult kirgiisideks. "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 20. septembril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Statistikaameti koduleht Statistikaameti koduleht
Dina Rubina

Dina Rubina (vene Дина Ильинична Рубина; sündinud 19. septembril 1953 Taškendis) on Iisraeli venekeelne kirjanik. Ta on õppinud Taškendi Konservatooriumis muusikat. 1990. aastal asus elama Iisraeli. "Millal ükskord langeb lund?", tõlkinud Hille Karm, Eesti Raamat 1989. "Päikeselisel tänavapoolel", tõlkinud Veronika Einberg, Tänapäev 2008. ISBN 9789985627242 "Cordoba valge tuvi", tõlkinud Veronika Einberg, Tänapäev 2017.
Moby

Richard Melville Hall (esinejanimega Moby; sündinud 11. septembril 1965 New Yorgis) on USA DJ, laulja ja laulusõnade autor. Ta sündis keemiaprofessori James Frederick Halli ja Elizabeth McBride'i (sündinud Warner) pojana. Keskmise nime Melville sai ta selle järgi, et põlvnes kirjaniku Herman Melville'i vennast. Melville'i peateose "Moby Dick" järgi sai poiss hüüdnime Moby, millest hiljem sai tema esinejanimi. Hall hakkas muusikat õppima üheksa-aastaselt. Kõigepealt õppis ta klassikalist kitarri ja muusikateooriat, seejärel klaverit ja trumme. Ta on teinud 7 laulu Mylène Farmeri plaadile "Bleu Noir", mis avaldati 6. detsembril 2010. Lisaks on ta koos Farmeriga esitanud kaks duetti ("Slipping Away (Crier la vie)" 2006 ja "Looking for My Name" 2008). 2008. aastal osales Hall plaadi "Songs for Tibet" tegemisel. See album tehti Tiibeti ja selle juhi dalai-laama Tenzin Gyatso toetuseks. Hall on olnud kuus korda nomineeritud Grammy auhinnale, kuid neist ühtki ta võitnud ei ole. 2000 – Grammy nominatsioon parima alternatiivse muusika esituse ("Play") ja parima rokkinstrumentaalesituse kategoorias ("Bodyrock"). 2001 – Grammy nominatsioon parima tantsusalvestise kategoorias ("Natural Blues"). 2002 – Grammy nominatsioon parima pika muusikavideo kategoorias ("Play"). 2003 – Grammy nominatsioon parima popinstrumentaalesituse kategoorias ("18"). 2009 – Grammy nominatsioon parima elektroonilise tantsualbumi kategoorias ("Last Night"). Richard Hall on kristlane, aga ei kuulu ühtegi kogudusse ega samasta end ühegi konkreetse usuvooluga, sest talle tundub, et kristlike organisatsioonide juhid ei ela Jeesuse õpetuste järgi. Kui Hall oli 19-aastane, proovis ta LSD-d ja hakkas kannatama paanikahoogude all. Tänapäeval tulevat tal paanikahooge ette siis, kui ta on mures töö pärast, tarbinud liiga kalju kofeiini ja eraelulises suhtes, mis ei kulge hästi. Hall on karsklane, taimetoitlane ja loomade õiguste eest võitleja. Kuni 2009. aasta keskpaigani kuulus talle teemaja, mille ta asutas koos oma kunagise pruudi Kelly Tisdale'iga, ja aeg-ajalt töötas ta seal ise kelnerina. Tänapäeval on selle teemaja omanik Tisdale üksinda. "Moby" (1992) "Ambient" (1993) "Everything Is Wrong" (1995) "Animal Rights" (1996) "I Like to Score" (1997) "Play" (1999) "Play: The B Sides" (2000) "18" (2002) "Hotel" (2005) "Last Night" (2008) "Wait for Me" (2009) "Destroyed" (2011) "Innocents" (2013) "Long Ambients 1: Calm. Sleep." (2016) "These Systems Are Failing" (2016) "More Fast Songs About the Apocalypse" (2017) "Everything Was Beautiful, and Nothing Hurt" (2018) "Long Ambients 2" (2019) "All Visible Objects" (2020) "Live Ambients – Improvised Recordings Vol. 1" (2020) "Reprise" (2021) "Ambient 23" (2023) "Resound NYC" (2023) "Always Centered at Night" (2024) "biography". moby.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. detsember 2010. Vaadatud 25. aprill 2008. Moby koduleht
Inklinomeeter

Inklinomeeter ehk klinomeeter on kaldenurga mõõtur. Inklinomeeterid loovad tehishorisondi ja mõõdavad selle horisondi suhtes nurkkallet. Instrumenti tuntakse ka kui kaldenäidiku, kaldeanduri, kallutusmõõturi, kalde gabariidi, gradiendimõõturi, gradiomeetri, taseme mõõturi, deklinomeetri ja kalde indikaatorina. Inklinomeetriga on võimalik mõõta nii kaldeid (positiivsed kalded, kui vaatleja vaatab ülespoole) kui langusi (negatiivsed kalded, kui vaatleja vaatab alla), kasutades kolme mõõtühikut: kraade, protsente ja topot. Astrolaabid on inklinomeetrid, mida kasutati navigeerimiseks ja astronoomiliste objektide asukoha määramiseks iidsetest aegadest renessansini. Esimesed inklinomeetrid koosnesid kahest põhiosast, millest üks on lame külg või alus, millel see seisab. Teine on õõnes ketas, mis oli pooleldi täidetud mõne raske vedelikuga. Ketta klaaspind on ümbritsetud gradueeritud skaalaga, mis tähistab vedeliku pinna seisunurka tasase aluse suhtes. Kui joon 0 oli alusega paralleelne, siis vedelik seisis sellel joonel ja tasane külg oli horisontaalne. Kui joon oli 90-ga aluse suhtes risti, siis seisis vedelik sellel joonel ja tasane külg oli risti. Varasemad elektroonilised eklimeetrid kasutasid mingil kujul kaalu, pikendust ja potentsiomeetrit. Inklinomeetreid kasutatakse mitmesugusteks mõõdistamistoiminguteks. Inklinomeetriga mõõdetakse näiteks kalde gradienti tunneli projekteerimisel ja kaevamisel. Tunnelite ja kaevikute tegemisel saab selle abil jälgida maapinna ja kiviplokkide võimalikku nihkumist. Samuti saab inklinomeetri abil jälgida nõlvade stabiilsust nii ehituse ajal kui ka pärast seda. Metsanduses saab inklinomeetri abil mõõta puude kõrgust. Inklinomeetri saab paigaldada vertikaalselt puuraukudesse, seinapinna kõrvale või konstruktsioonelementidesse. Teatud ülitundlike elektrooniliste inklinomeetri andurite väljundresolutsioon võib olla kuni 0,0001°, sõltuvalt tehnoloogiast ja nurga suurusest võib see kahaneda 0,01°. Inklinomeetri tõeline või absoluutne täpsus (mis on summeeritud koguviga) on anduri algkomplektide kombinatsioon: tundlikkus nullnihke suhtes, anduri sirgjoonelisus, hüsterees ja korratavus ning tundlikkus. Elektroonilise inklinomeetri täpsus jääb vahemikku ± 0,01–2° sõltuvalt andurist ja keskkonnast. Inklinomeetri kasutamist mõjutavad tegurid: gravitatsioon; temperatuur; kaldeanduri kalibreerimine; lineaarsus; ristsuunaline tundlikkus. "Inclinometer" (Inglise keeles). Vaadatud 7. mail 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)[alaline kõdulink] "Inclinometers: Types, How It Works, & Uses". Encardio Rite (Inglise keeles). Vaadatud 7. mail 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Inclinometer and tilt sensor". Positek (Inglise keeles). Vaadatud 7. mail 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Barle'i jõgi

Barle'i jõgi asub Edela-Inglismaal Exmoori rahvuspargis Somerseti krahvkonnas. Jõe pikkus on 12 kilomeetrit. Ta suubub Exe jõkke, mis omakorda suubub La Manche'i. Barle'i jõe kõige suuremad vaatamisväärsused on selle jõe sillad, millest mõned on väga vanad. Tarr Stepsi kiviplaatsild võib olla isegi 3000 aastat vana. Tähelepanu väärib ka kivist keskaegne võlvkaarne Withypooli sild. Barle'i jõgi läbib 1,2 ha suuruse tiigi. Selle rajasid John Knight ja tema poeg 19. sajandil tammi abil. Tiigi otstarve on teadmata, aga selle lähedalt on leitud väikese kanali jäänused. Suuremas osa kulgeb jõgi jalgtee kõrval. Barle'i jõe ülemjooks on kärestikuline, kuid sobib sõitmiseks algajatele ja keskmise tasemega kajaki- ja kanuusõitjatele. Barle'i jõest püütakse lõhet ja forelli. Walk 1860 - The River Barle and Withypool from Tarr Steps[alaline kõdulink] Walking Britain (inglise keeles)
Båstadi vald

Båstadi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Skåne läänis. Valla keskus on Båstad. Suuremad asulad on veel Förslöv, Torekov, Grevie, Östra Karup ja Västra Karup. Valla koduleht
Umeå vald

Umeå vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis. Lisaks vallakeskusele Umeåle on suuremad asulad Holmsund, Sävar, Hörnefors, Röbäck ja Obbola. Valda läbib Umeälveni jõgi. Swedish Land and Water Area Report 2012–2019 Q129406980 Valla koduleht
Exmoor

Exmoor on Suurbritannias Edela-Inglismaal Devoni ja Somerseti krahvkonnas asuv piirkond, mis on tänapäeval rahvuspark. Rahvuspark asutati 1954. Selle pindala on 693 km². Rahvuspargist 71% asub Somersetis ja 29% Devonis. Exmooris elab 10 600 inimest. Umbes kolmveerand pargist on eraomanduses. Suurimad maaomanikud Exmooris on Ajaloolise Väärtusega või Looduskaunite Kohtade Riiklik Trust (10%) ja rahvuspargi juhatus (7%). Veel on suured maaomanikud riigi metsandusamet, Suurbritannia monarh ja vee-ettevõtted. Suurim eraomanik on jahimeeste huve kaitsev Badgworthy Land Company. Exmooris on parasvöötme mereline kliima, natuke niiskem ja pehmem kui mujal Inglismaal. Aasta keskmine temperatuur on Exmoori keskel rannikust kaugel Simonbathis +8,3 °C. Temperatuuri aastane ja päevane kõikumine on Exmooris väiksem kui mujal Inglismaal. Kõige soojemad kuud on juuli ja august, kus päeva maksimaalne temperatuur on keskmiselt +21 °C. Lund sajab sisemaal keskmiselt 23 päeva aastas, rannikul keskmiselt 6 päeva aastas. Püsivat lumikatet talvel ei moodustu. Pilved moodustuvad sageli sisemaal, mägede lähedal, ja vähendavad sealset päikesevalgust. Keskmiselt paistab päike 1600 tundi aastas. Kõige rohkem päikest paistab juunis, kõige vähem detsembris. Vihma sajab Exmoori idaosas 800 mm aastas, aga mägedes üle 2000 mm. 15. ja 16. augustil 1952 sadas ööpäeva jooksul 225 mm sademeid. Samal päeval toimus Lyni jõel asuvas Lynmouthi külas uputus, mille käigus Lyn tõusis üle kallaste ja hävitas üle saja maja. Hukkunuid oli 34. Exmooris on 208 kultuuri- ja loodusmälestist. Nende seas on Dunsteri linnus, Tarr Stepsi kiviplaatsild ja Dunsteri kandehobusesild. Exmooris on 16 reservaati. Exmoor on matkajate, mägironijate ja muidu looduses viibijate seas populaarne. Nende tarbeks on Exmooris 58 km pikkune jalgtee Colerige'i tee, mis on saanud nime 18. sajandi lõpus ja 19. sajandi alguses tegutsenud luuletaja Samuel Taylor Coleridge'i järgi ning algab tema kodu juurest. Exmoori läbivad ka 166 km pikkune Kahe Nõmme tee, mis ühendab Exmoori Dartmooriga, ja 1014 km pikkune Edelaranniku tee, mis on Suurbritannia kõige pikem jalgtee. Exmoor National Park
Dartmoor

Dartmoor on Edela-Inglismaal Cornwalli poolsaarel Devoni krahvkonnas asuv piirkond, mis on peamiselt kaetud nõmmega. 1951 rajati piirkonna looduse kaitseks Dartmoori rahvuspark. Selle pindala on 956 km². Rahvuspargi kõrgeim koht asub merepinnast 621 m kõrgusel (High Willhays) ja madalaim 24 m kõrgusel. Osalt rahvuspargi tõttu on Dartmoor saanud turismisihtkohaks. Dartmoorile on iseloomulikud metsatud künkad, rabad ja sood. Dartmooris on 625 km² suurune piirkond, kus aluspõhi koosneb graniidist, ja see on suurim selline koht Suurbritannia saarel. Enamasti katavad graniiti turbalademed. Graniit tungis seal maapinnale kivisöeajastul 309 miljonit aastat tagasi. Graniidiga on seotud gravitatsiooniline anomaalia. Anomaalia uurimine on aidanud kindlaks määrata graniidimassi kuju, suurust ja ulatust. Dartmoorist algab hulk jõgesid. Pikim neist on Taw, mis voolab põhjakaarde ja suubub Barnstaple'i lahte. Cornwalli kliima on Suurbritannia saare kõige pehmem. Püsivat lumikatet ei moodustu. Vegetatsiooniperiood on kõrgeimatel tippudel 175 päeva aastas ja see on tüüpiline näiteks Eestilegi, seevastu rannikul kestab vegetatsiooniperiood 300 päeva. Kliima on mereline, suvelgi ei tõuse temperatuur õieti üle +20 °C. Sademeid on väga palju, suvel pisut vähem, talvel rohkem. Keset Dartmoori Princetownis 453 m kõrgusel merepinnast sajab aastas 1975 mm, kõige rohkem detsembris (251 mm) ja novembris (234 mm), kõige vähem mais (100 mm) ja aprillis (109 mm). Dartmooris on Briti armee enam kui 200 aastat korraldanud laskeharjutusi. Dartmooris toimub Arthur Conan Doyle'i romaani "Baskerville'ide koer" tegevus. Conan Doyle'i jutustus põhineb osalt piirkonna pärimuses tuntud üleloomuliku musta koera muistendil. Dartmooris ja Dartmoori rahvuspargis toimub S. K. Tremayne'i (Sean Thomasi pseudonüüm) tänapäevase romaani "Just Before I Died" (2018) tegevus. Eesti keeles on see romaan ilmunud pealkirjaga "Tõde tõuseb, vesi vaob" Aive Lauriste tõlkes (Pegasus, 2019). Suur maailma atlas, lk. 55 Dartmoor National Park
Grigori Skulski

Grigori Skulski (vene Григорий Михайлович Скульский; 9. oktoober 1912 Mõrgorod – 12. juuli 1987 Rakovo, Valgevene) oli juudi rahvusest Ukraina ja Eesti ajakirjanik ja kirjanik, kes kirjutas vene keeles. Skulski sündis Mõrgorodis (Poltaava kubermangus, praegu Ukraina) arsti pojana. Lõpetas aastal 1931 Kiievi rahandus-majandustehnikumi ja aastal 1937 Kiievi Pedagoogilise Instituudi filoloogiateaduskonna. Aastatel 1937–1941 töötas ta õpetaja ja teadusliku töötajana. II maailmasõja ajal oli ta aastatel 1941–1945 rindeajakirjanik. Aastatel 1949–1952 töötas ta sõjalaevastiku ajalehe На вахте toimetuses. Pärast demobiliseerimist jäi elama Eestisse. Aastatel 1963–1964 oli ta ajalehe Sovetskaja Estonija toimetuse osakonnajuhataja, seejärel Tallinnfilmi stsenaariumikolleegiumi liige ja kutseline kirjanik. Oli filmi "Varastati Vana Toomas" (Tallinnfilm, 1970) üks stsenariste. Skulski suri 1987. aastal Valgevenes Rakovos. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. В далекой гавани ("Kauges sadamas") Белые скалы ("Valged kaljud") Ka ees ootavad tormid. Jutustused ja lühiromaan. Tõlgitud vene keelest. ERK Tallinn 1964. Eilne valgus. Jutustused ja novellid. Vene keelest tõlkinud Valeeria Villandi, Virve Krimm, Remmelgas; kaaneümbris ja kaas: Uno Roosvalt 1982 Eesti NSV teeneline kirjanik Üks tema tütar on kirjanik, tõlkija ja ajakirjanik Jelena Skulskaja, tütretütar Marina Skulskaja on Peterburis elav ülikooli kostüümiajaloo õppejõud ja moeajakirjanik. Teine tütar on Zoja Gabovitš, arst-homöopaat. Eesti kirjanike leksikon. Tallinn, 2000.