laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kahru

Kahru on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Küla alal on Kolga järv. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.09.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Rachel Carson

Rachel Louise Carson (27. mai 1907 Springdale, Pennsylvania – 14. aprill 1964 Silver Spring Maryland) oli Ameerika Ühendriikide zooloog, merebioloog ja ökoloog, kelle tähtsaima raamatu "Hääletu kevad" populaarsus pani aluse ülemaailmsele keskkonnakaitsepoliitika tekkele. Rachel sündis farmipidaja kolmelapselises peres noorimana. Juba lapsena huvitus ta loodusest: uuris tiike, viljapõlde ja metsi peamiselt ema juhendamisel. Esialgu kavatses ta koolis süveneda inglise keele ja kirjanduse õppele, kuid hiljem tekkis tal suurem huvi merebioloogia vastu. Aastal 1929 lõpetas ta Pennsylvania Tütarlaste Kolledži (tänapäeval Chathami Kolledž) cum laude. Vaatamata finantsraskustele jätkas ta zooloogia- ja geneetikaõpinguid Johns Hopkinsi Ülikoolis, mille lõpetas 1932. aastal magistrikraadiga zooloogias. Aastal 1932 suri tema isa, kes tütart oli rahaliselt toetanud, seetõttu ei olnud Rachelil võimalik alustada doktorikraadi õpet. Pärast kooli alustas ta osakohaga tööd USA Kalanduse Büroos, kus ta kirjutas ja toimetas raadiokäsikirju. Tema tööd olid hinnatud kõrge kirjutamiskvaliteedi poolest. Aastal 1937 suri Racheli õde ning ta pidi hoolitsema töö kõrvalt ka kahe õetütre eest. Rachel tegi Kalanduse Büroos edukat karjääri ning 1949 ülendati ta asutuse peatoimetajaks. Aastal 1952 loobus Rachel ametikohtadest ning pühendus üksnes kirjutamisele. Aastail 1956–1957 töötas ta mitme projekti kallal ja kirjutas populaarteaduslikele ajakirjadele artikleid. 1940. aastate keskel keskendus ta äsjaavastatud pestitsiidide, eriti DDT, ja nende loodusele avaldatava mõju uurimisele. Tema raamat "Hääletu kevad" räägibki suures osas keskkonnast, rõhutatud on pestitsiidide hukutavat mõju ökosüsteemidele. Rachel suri 14. aprillil 1964 rinnavähki. 1952 – USA riiklik raamatuauhind (National Book Award) 1953 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks Rachel Carsoni koduleht
Kaku (Rõuge)

Kaku on küla Võru maakonnas Rõuge vallas Rõuge jõe ääres. Küla jääb Võru–Mõniste–Valga maanteelt põhja. Küla läbiv jõelõik jääb Rõuge jõe hoiuala koosseisu. Endise Kaku vesiveski kohal on jõge paisutatud. Külas asub Laane talu, kus sündis Ferdinand Eisen. Endine Kaku vesiveski Sild üle Rõuge jõe, kust kulges üle Vana Võru–Valga maantee Paisutatud Rõuge jõgi endise ja tänapäevase maantee vahel Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.09.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Kaku vesiveski. Arhitektuurimälestise pass
Kaku

Kaku on mitme koha nimi: Kaku, küla Võru vallas Võru maakonnas Kaku, küla Rõuge vallas Võru maakonnas Kaku järv, järv Võrumaal Kaku liivamaardla Kaku (jalgpallur), Paraguay jalgpallur
Kaku (Võru)

Kaku on küla Võrumaal Võru vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Hellekunnu

Hellekunnu on küla Võrumaal Võru vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas. 1977. aastal liideti Hellekunnuga väiksem osa Lossina külast (suurem osa liideti Lepassaare külaga). Küla põhjapiirile jääb Valga–Koidula raudteelõik ja väike osa Lepassaare jaamast. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Evar Saar: artikkel "Lossina" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Husari

Husari on küla Võrumaal Võru vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas. Husari külas asus tehase Võrukivi filiaal, kus toodeti telliseid. Külas oli kuni 2001. aastani Husari raudteepeatus. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Albert Ivask. Võru. Tallinn: Eesti Raamat, 1967, lk 51
Kannu (Võru)

Kannu on küla Võru maakonnas Võru vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Scharnhorst (lahingulaev)

Scharnhorst oli Saksa sõjalaevastiku lahingulaev aastatel 1939–1943. Laev uputati inglaste poolt 26. detsembril 1943 Põhja neeme lahingus. 1968 mehest päästeti ainult 36 – neist mitte ükski ohvitser. Pikkus 235 m Laius 30 m Süvis 9,9 m Veeväljasurve 38 900 t Võimsus 165 000 hj Kiirus 31,5 sõlme Meeskond: 1840 inimest 9 suurtükki kaliibriga 280 mm 12 suurtükki kaliibriga 150 mm 14 õhutõrjesuurtükki kaliibriga 105 mm 16 õhutõrjesuurtükki kaliibriga 37 mm 10 õhutõrjekuulipildujat kaliibriga 20 mm 4 vesilennukit luure teostamiseks veeliinil 350 mm tekil 100 mm suurtükitornidel 360 mm 21.–27. november 1939 – lahinguretk koos Gneisenauga Islandi lähistele, et meelitada Inglise laevastikku Admiral Graf Spee pealt ära. 23. november 1939 – uputas abiristleja HMS Rawalpindi. 18–20. veebruar 1940 – operatsioon Nordmark. Katkestati. 7. aprill 1940 – operatsiooni Weserübung algus. Lahinguretked koos Gneisenauga invasioonilaevastku katmiseks ja patrullretked Norra ranniku lähistel. 9. aprill 1940 – lühike tulevahetus Inglise lahinguristleja HMS Renowniga. 4.–9. juuni 1940 – operatsioon Juno liitlasvägede Norrast evakueerumise takistamiseks. Peale operatsiooni lõppu läks Trondheimi. 8. juuni 1940 – uputas lennukikandja HMS Gloriouse ning hävitajad HMS Acasta ja HMS Ardent, sai Acasta torpeedoga pihta. 11.–13. juuni 1940 – lennukikandjalt HMS Ark Royal baseeruvate lennukite rünnakud, laev tabamusi ei saanud. 21. juuni 1940 – saabus Kieli. Juuli–oktoober 1940 – remondis Kielis. 28. detsember 1940 – 3. jaanuar 1941 – läbimurre Atlandile, katkestati. 22. jaanuar – 23. märts 1941 – lahinguretk koos Gneisenauga Atlandile, kahe peale kokku uputati 22 laeva. 23. märts 1941 – saabus Bresti. 23. juuli 1941 – saabus La Pallice. 24. juuli 1941 – RAFi õhurünnakus sai laev 5 tabamust. August 1941 – Brestis remondis. 11.–13. veebruar 1942 – operatsioon Cerberus: Scharnhorst, Gneisenau ja Prinz Eugen läbisid La Manche väina. Laev sõitis Hollandi ranniku lähedal kahele miinile. Saabus Wilhelmshavenisse. Veebruar–oktoober 1942 – remondis Kielis. 11. jaanuar 1943 – laeva üritati üle viia Norrasse, katkestati RAFi aktiivsuse tõttu. 8.–10. märts 1943 – viidi üle Altafjordeni Norras. 6.–9. september 1943 – operatsioon Sizilien: koos Tirpitziga rünnati Svalbardi. 25. detsember 1943 – lahinguretk liitlaste konvoi JW 55B vastu. 26. detsember 1943 – Nordkapi lahing – lahing kolme Briti raskeristlejaga, sai kaks tabamust HMS Norfolkilt. Hiljem järgnevas tulevahetuses tabab HMS Norfolki kaks korda. Hiljem tulevahetus lahingulaev HMS Duke of Yorki ja hävitajatega. Scharnhorsti tabas neli torpeedot ning laev jäi seisma. Hiljem tabas laeva vähemalt kümme torpeedot ning laev uppus. 1968 mehelisest meeskonnast päästeti ainult 36. Scharnhorst (ristleja)
Salve Regina

"Salve Regina" on kristluses traditsiooniline palve neitsi Maarja poole. Tekst ladina keeles Salve Regina, Mater misericordiae. Vita, dulcedo, et spes nostra, salve. Ad te clamamus exsules filii Hevae. Ad te Suspiramus, gementes et flentes in hac lacrimarum valle. Eja ergo, Advocata nostra, illos tuos misericordes oculos ad nos converte. Et Jesum, benedictum fructum ventris tui, nobis post hoc exsilium ostende. O clemens, o pia, o dulcis Virgo Maria. Ora pro nobis, sancta Dei Genitrix. Ut digni efficiamur promissionibus Christi. Oremus. Deus refugium nostrum et virtus, populum ad te clamantem propitius respice; et intercedente gloriosa et immaculata Virgine Dei Genitrice Maria, cum beato Josepho ejus Sponso, ac beatis Apostolis tuis Petro et Paulo, et omnibus Sanctis, quas pro conversione peccatorum, pro libertate et exaltatione sanctae Matris Ecclesiae, preces effundimus, misericors et benignus exaudi. Per eumdem Christum Dominum nostrum. Amen. Tekst eesti keeles Ole tervitatud, Kuninganna, Halastuse Ema, meie elu, meie rõõm ja me lootus, ole tervitatud. Sind palume meie, pagendatud Eeva lapsed; Sinu poole hüüame nuttes siin pisarate orus. Pööra nüüd Sina, meie eestkostja, oma halastavad silmad meie poole ning Jeesust, oma ihu õnnistatud vilja, meile pärast maist vangipõlve näita. Oo püha, oo vaga, oo helde neitsi Maarja. Palveta meie eest, püha Jumala Ema. Et me võiksime olla Kristuse lubaduste väärilised. Palvetagem. Jumal, meie kaitse ja tugevus, vaata armulikult alla oma rahva peale, kes hüüavad Sinu poole; läbi aulise ja puhta Neitsi Maarja, Jumala Ema, tema abikaasa Joosepi, Sinu pühade apostlite Peetruse ja Pauluse ja kõigi pühakute eestkoste, kuula armulikult ja halastavalt neid palveid, mida me Sulle toome patuste pöördumise ja Kiriku vabaduse ning ülendamise eest. Läbi sama Kristuse, meie Issanda. Aamen. Ave Maria
Heliopora coerulea

Nahkkoralliline Heliopora coerulea on koralliliik ainuõõssete hõimkonna õisloomade klassi nahkkoralliliste alamklassi seltsist Helioporacea, sugukonna Helioporidae ning perekonna Heliopora ainus retsentne liik. Liiki kirjeldas Peter Simon Pallas 1766. Ta sarnaneb välimuselt korallidega seltsist Scleractinia. Ta on haruldane ning elab India ja Vaikses ookeanis ekvaatori piirkonnas. Tema eluks on vajalik, et veetemperatuur oleks alaliselt vähemalt 22 °C (teistel andmetel 24 °C). Väga sarnased vormid on teada Tethyse ookeanist kriidiajastust. Heliopora coerulea'l on massiivne kaltsiumkarbonaadist toes. Kolooniad võivad moodustada suuri plokke plaaditaoliste harudega. Väljastpoolt on nad pruunid, toes on mitmesuguste rauasoolade tõttu sinine.
Ainuõõssete loend

Siin on loetletud ainuõõsseid. Selles nimekirjas on ainuõõssete liigid ja teised -taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid. Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis: Eestis tavaline – kogu Eestis tavaline või sage Eestis kohati – Eestis kohati tavaline, kohati puudub või haruldane Eestis haruldane – Eestis haruldane või väga vähestes kohtades levinud # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Dendrogramma enigmatica, perekond Dendrogramma Heliopora coerulea, sgk Helioporidae, India ja Vaikses ookeanis hüdraloomad (Hydrozoa), klass järvetõlvik ehk kaspia järvetõlvik (Cordylophora caspia), sgk Cordylophoridae Lophelia pertusa, sgk Carophylliidae merikell (Pelagia nocticula), sgk Pelagiidae meripõis (Physalia), perekond, sgk Physaliidae meririst (Aurelia aurita), sgk Ulmaridae süvaveekorallid, ökoloogiline rühm tabulaadid ehk põhikkorallid ehk kärgkorallid (Tabulata), alamklass või selts (välja surnud) täringmeduusid (Cubozoa), klass õisloomad (Anthozoa), klass
Nauru roolind

Nauru roolind (Acrocephalus rehsei) on linnuliik värvuliste seltsi põõsalindlaste sugukonna roolinnu perekonnast. Liik elab ainult Nauru saarel ning on väheuuritud. Nauru keeles on tema nimi itsirir. Liiki kirjeldas Friedrich Hermann Otto Finsch 1883 ornitoloogiaajakirjas Ibis (lk 143), andes talle nimeks Calamoherpe rehsei. See on liigi basionüüm. Liigil ei ole teada alamliike. Mõned autorid on teda käsitlenud Marshalli saartel levinud mikroneesia roolinnu (Acrocephalus luscinia) alamliigina Acrocephalus luscinia rehsei (või Acrocephalus luscinius rehsei). Nauru roolind on Nauru saare endeem. Ta on Nauru ainuke laululind ja ainuke endeemne linnuliik. Liik on levinud kogu saarel, asustustihedus on kõige suurem Buada laguuni ümbruses. Nauru roolind elutseb eelkõige Nauru keskplatoo järskudel nõlvadel paiknevas jäänukmetsas, kuid teda kohtab sageli ka rannaäärsetes aedades. Umbes 80 aastat kestnud fosforiidikaevandamine Naurul on keskkonnale laastavalt mõjunud ning linnu eluruumi märgatavalt piiranud, kuid fosforiidivarud on nüüd peaaegu ammendunud, ning Acrocephalus rehsei on asunud elama ka endiste fosforiidikaevanduste kohal asuvatele taastatud aladele. Elupaiku on hävitanud ka sõjategevus aastatel 1942 ja 1945. Nauru roolind on umbes 15 cm pikkune. Sulestik on ülalt hallikas-oliivivärvi, valge kulmutriibuga, alakülg on elevandiluukarva. Lind toitub putukatest, toitu otsib rannaäärses piirkonnas kookospalmide latvades. Laulu kohta andmed puuduvad. Arvatavasti sarnaneb see teiste Vaikse ookeani piirkonna roolindude omaga. Arvatakse, et isendeid on alla 10 000. Arvukuse muutuste kohta andmeid ei ole. IUCN arvab ta ohustatud liikide hulka, sest ta on vähese levikuga ning teda võivad ohustada näiteks tsüklonid või uute kiskjate introdutseerimine saarele. Erinevalt teiste Vaikse ookeani saarte roolindudest ei ole ta kannatanud rottide ega madude rünnaku all. Lind on kujutatud seitsmel Nauru postmargil. BirdLife International (2004). Acrocephalus rehsei. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2007. Acrocephalus rehsei Nauru postmargiplokil
Molokai

Molokai (havai keeles Molokaʻi) on saar Vaikses ookeanis, üks Hawaii saartest. Pindala 670 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 1515 meetrit. Põhjakaldal on kõrgeid panku. Saar kuulub Ameerika Ühendriikidele Hawaii osariiki. Saarel elas 2010. aasta rahvaloenduse andmeil 7345 inimest (2000. aasta rahvaloenduse andmeil 7400 inimest), kellest suur osa on havailaste järeltulijad. Suurem osa saarest kuulub Maui maakonda, erandiks on Kalawao maakond (1866–1969 pidalitõbiste koloonia), mis on Hawaii osariigi tervishoiuministeeriumi haldusala. 18.–19. sajandil saarele saabunud eurooplased levitasid paljusid haigusi, mille vastu pärismaalastel puudus immuunsus, nagu rõuged, koolera ja läkaköha, kuid ka pidalitõbi. Suhkrukasvatajad kartsid haiguste mõju tööjõule ning palusid valitsusel pidalitõve levikut takistada. Selleks loodi 1866. aastal saare kesk-põhjaosas eraldatud Kalaupapa poolsaarele Kalawao leprosoorium ning hiljem ka Kalaupapa leprosoorium. Kuna Kalaupapal oli parem kliima ja ligipääs merele, sai sellest peaasula. 1905. aastal moodustati nendest Kalawao maakond. 1900. aastal elas poolsaarel 1177 inimest. Kokku saadeti leprosooriumisse aegade jooksul ligi 8500 inimest, kes kuulutati ametlikult surnuks. Patsientidel ei lubatud asulast lahkuda, neil ei tohtinud olla külastajaid, ning nad pidid seal elama elu lõpuni. 1969. aastal, kui pidalitõbi oli välja ravitud, ning välja arendatud uued antibiootikumid, ning nakkusoht kadus, vabastati poolsaar karantiinist. Siiski otsustasid paljud endised haiged sinna jääda, kuna arvasid, et nende kehade tugeva moonutatuse tõttu oleks neil raske ühiskonda integreeruda. Nüüdseks juba Ameerika Ühendriikide osariik, lubas Hawaii valitsus neil seal elada kuni elu lõpuni. Tänapäeval ei võeta Kalawao maakonnas vastu uusi patsiente, keegi ei või ka sinna immigreeruda. Turistid võivad maakonda külastada ainult paketiturismina, ning alla 16-aastastel on maakonna külastamine keelatud (välja arvatud sugulasi külastavad lapsed). 2010. aastal elas maakonnas 90 inimest, 2019. aastal oli see langenud 86-le. Elanikest 16 on endised patsiendid 70.–90. eluaastates, 40 on riiklikud töötajad, ülejäänud on Hawaii osariigi tervishoiutöötajad.
546 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 7. sajand eKr | 6. sajand eKr | 5. sajand eKr | ► ◄ | 560. aastad eKr | 550. aastad eKr | 540. aastad eKr | 530. aastad eKr | 520. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 549 eKr | 548 eKr | 547 eKr | 546 eKr | 545 eKr | 544 eKr | 543 eKr | ► | ►► Aasta 546 eKr enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCVIII (208.) aasta ab urbe condita. Pärslased vallutasid Lüüdia. ...
Paul Masson

Paul Masson [pol mass'oon] (hiljem Paul Nossam; 30. november 1874 – 30. november 1944 või 1945) oli prantsuse jalgrattasportlane, esimene kolmekordne olümpiavõitja. 1896. aasta suveolümpiamängudel Ateenas võitis ta 6 jalgrattaspordialast kolm: trekisprint (333,33 m lendstardist 24,0), 2000 m sprint (4.58,2) ja 10 000 m trekisõit (17.54,2). Pärast Ateena olümpiamänge hakkas ta elukutseliseks ning muutis oma nime Paul Nossamiks (Masson tagurpidi), kuid edu ei saavutanud. Siiski tuli ta elukutseliste maailmameistrivõistlustel sprindis 1897 kolmandaks. Jalgrattasport 1896. aasta suveolümpiamängudel Foto
Buada laguun

Buada laguun on järv Nauru saarel, Nauru suurim siseveekogu. Ta paikneb saare edelaosas Buada ringkonnas 1,3 km kaugusel mererannast 4–5 m merepinnast madalamal, keset kesklava asetsevas 12 ha suuruses soolohus. Laguuni pindala on 3–4 ha (suurim pikkus 280 m, suurim laius 140 m), suurim sügavus 5 m, keskmine sügavus 1–2 m. Võrreldes Okeaania atollide laguunidega on Buada laguun üsna väike. Ta on kujunenud endise atolli laguunist tektooniliste liikumiste toimel. Saari laguunis ei ole. Laguuni lähedal on Arenibeki küla ja Buada kabel. Buada laguuni peetakse Nauru saare kauneimaks kohaks. Lohk, milles laguun asub, on moodustunud korallilubjakivi lahustumise tõttu, millele on järgnenud pinnase vajumine. Lohu tekke ajal oli merepind praegusest madalamal. Moqua Welli ja veel mõne väikese tiigi kõrval on Buada laguun Nauru ainus mageveeallikas, kuigi vee soolsus on 2 promilli, nii et tegu on pigem riimveega. Vee pH on 8. Vesi on pisut rohekas. Laguuni toidab äravoolav pinnavesi peamiselt mussooni ajal novembrist veebruarini. Aasta keskmine sademete hulk on 2000 mm. Vastavalt hooajale laguuni veetase tõuseb või langeb. Vooluveekogusid laguuniga seotud ei ole. Laguuni ümbritseb tihe valdavalt kiu-ilulehiku mets (on ka kookospalme) ja soo. Seetõttu on fosforiidikaevanduste keskkonnareostus laguuni väga vähe puudutanud. Laguun on saare ainsale laululinnule, Nauru roolinnule, ligitõmbav pesitsuskoht. Aastatel 1979 ja 1980 kasutati FAO raames mosambiigi tilaapiate hävitamiseks rotenooni, mis tekitas keskkonnaprobleeme (tilaapiad introdutseeriti 1960. aastatel sääsevastsete hävitamiseks). Laguuni on korduvalt risustatud prügiga. Laguunis on varem kasvatatud piimkala. Kalad kasvasid aeglaselt; põhjuseks oli osalt laguunis elavad mosambiigi tilaapiad, osalt vähene looduslik toit. Laguun on jaotatud eri hõimude kalakasvatusaladeks. Mehed on pidanud laguunis regulaarselt tammuma, et vees oleks rohkem hapnikku ja toitaineid. Viimasel ajal on võetud meetmeid piimkala intensiivseks kasvatamiseks, sest piimkala peetakse rasvunud naurulaste oluliseks kvaliteetseks toiduks. Laguuni ümbritsevas soos kasvatatakse vähesel määral kruvipuud, hõlmist leivapuud, pärisbanaani ja mitmesuguseid köögivilju. Buada laguunist saadakse ka joogivett. Buada laguuni juurest läheb maantee Aiwo ringkonda.
Glasuurpõletus

Glasuurpõletus on põletusliik keraamikas, mille käigus toimub eelpõletatud keraamiliste toodete teistkordne põletamine pärast eelpõletatud toodete glasuurimist. Glasuurpõletuse käigus kinnitub glasuur põletatavatele toodetele. Keraamika Keraamikapõletusahi
Kühmamäe

Kühmamäe on küla Võrumaal Võru vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Lehemetsa

Lehemetsa on küla Võrumaal Võru vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas. Küla lõunapiiri äärde jääb Valga–Koidula raudteelõik. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Listaku (Võru)

Listaku on küla Võrumaal Võru vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas. 2011. aasta 31. detsembri rahvaloenduse andmetel oli Listaku küla elanikuks registreeritud 26 inimest. Listakult läheb läbi Võhandu jõgi. Lisaks sellele on Tõutsimäe talu, kus asub suur vaatetorn. Külas on kaks järve. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
204

204. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad Aastad: 199 200 201 202 203 - 204 - 205 206 207 208 209 ... Philippus Araablane, Vana-Rooma keiser ...
205

205. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad Aastad: 200 201 202 203 204 - 205 - 206 207 208 209 210 ... ... ...
206

206. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - 200. aastad - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad Aastad: 201 202 203 204 205 - 206 - 207 208 209 210 211 ... Trebonianus Gallus ...
Taksidermia (film)

"Taksidermia" ("Taxidermia") on ungari filmilavastaja György Pálfi 2006. aastal valminud mängufilm. See on sürrealistlik musta komöödia sugemetega film. Filmis jälgitakse kolme põlvkonna elu alates Teisest maailmasõjast. Film valmis Ungari, Austria ja Prantsusmaa koostöös. Filmi koduleht IMDb link puudub Taksidermia andmekogus IMDb (inglise)
Leelo Märjamaa-Reintal

Leelo Märjamaa-Reintal (neiupõlvenimi Märjamaa; sündinud 27. juunil 1969 Tallinnas) on eesti tõlkija, kirjastaja ja pedagoog. 1997. aastal lõpetas ta bakalaureusekraadiga Rutgersi ülikooli USAs.[viide?] Seejärel töötas kirjastuses W. W. Norton & Company New Yorgis.[viide?] Alates 2004. aastast elab ta Tallinnas ja töötab EBS Gümnaasiumis kirjanduse ja psühholoogia õpetajana. Ta on lasteraamatuid välja andva kirjastuse Draakon & Kuu omanik, ka tõlgib ta peamiselt lasteraamatuid. "Matilda" (Roald Dahl; 1999, 2005) "Helde puu" (Shel Silverstein; 2001) "James ja hiigelvirsik" (Roald Dahl; 2001) "Köögilauarüütlid" (Jon Scieszka; 2003) "Vilets veski" (Lemony Snicket; 2005) "Augud" (Louis Sachar; 2005) "Nõiad" (Roald Dahl; 2006) "Lugu hiirest nimega Despereaux" (Kate DiCamillo; 2006) "Karm kool" (Lemony Snicket; 2006) "Aardekirstul kolm teist meest" (Jon Scieszka; 2007) "Kõik Winn-Dixie pärast" (Kate DiCamillo; 2008) "Pahupidikool kukub kokku" (Louis Sachar; 2008) "Pahupidikooli isemoodi lood" (Louis Sachar; 2008) "Tiiger virgub" (Kate DiCamillo; 2008) "Kaelkirjak, Pelku ja mina" (Roald Dahl; 2010) 2002 5 kaunimat Eesti lasteraamatut ("Cupido & Psyche", koos Sveta Aleksejevaga) 2006 Paabeli Torni auhind (Louis Sachar, "Augud", tõlge eesti keelde) 2010 IBBY aunimekirja kandmine (Kate DiCamillo raamatu "Tiiger virgub" tõlke eest) Greta Kaupmees "Leelo Marjamaa – lastekirjanduse misjonär Ameerikast, ohtuleht.ee, 8. mai 2004
Kõnnu (Jõgeva)

Kõnnu on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 81 elanikku, neist 69 (85,2%) olid eestlased. Külas asub Vabadussõja Kõnnu lahingu mälestussammas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Sertolovo

Sertolovo (soome Sierattala) on linn Venemaal Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis. Asub 25 km Peterburist põhjas. Sierattalat on mainitud juba 16. sajandi alguses. Tänapäeva Sertolovo asutati 1936. aastal sõjaväelaste asulana endise ingeri küla kohale, mille elanikud küüditati. Linnaõigused sai 1999. aastal.
Võšni Volotšok

Võšni Volotšok on linn Venemaal Tveri oblastis, Võšni Volotšoki rajooni keskus. Linn asub Tverist 120 km loodes Tsna jõe (Võšni Volotšoki veehoidla) suudmes, Msta jõe kaldal. Asulat on esmamainitud 1471. aastal. Linnaõigused sai 1770. aastal. Linna läbib Peterburi–Moskva raudtee. Võšni Volotšokis on sündinud Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelane Jekaterina Furtseva (1910–1974), kes oli aastatel 1960–1974 Nõukogude Liidu kultuuriminister. Q126684906 Речь не о книге, речь о личности Вышний Волочёк