laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Laine Kunnberg-Bortnikov

Laine Kunnberg-Bortnikov (sündinud 24. aprillil 1961 Tallinnas) on eesti kunstnik, poliitik ja Eesti Punase Risti tegelane. Ta oli IRL-i Saaremaa piirkonna juht, Kuressaare Haigla nõukogu liige ja endine Eesti Punase Risti Saaremaa seltsi tegevsekretär. Alates 1990. aastast elab ta Kuressaares. Bakalaureuse kraad õigusteaduses. Töötanud eelkõige personalitöö vallas. Tema huvideks on maalimine, joonistamine, keraamika. 1990–1992 õppis Tartu Riikliku Kunstimuuseumi Kujutava Kunsti kursusel joonistamist, akvarelli, õlimaali, kirjaõpetust ja plakatikujundust. Teoorias täiendanud oma teadmisi plastilises anatoomias, perspektiiviõpetuses, maalitehnoloogias, õppinud kunstiajalugu. Saaremaa Savistuudio (keraamika) asutajaliige. Alates 2005 Saaremaa Kunstiklubi liige, 2012 klubi president. Saaremaa kunstielus aktiivsemalt tegutsenud alates 2007. Osa võtnud mitmetest maalilaagrititest Eestis ja Lätis. 2007. aastal toimus tema näitus “Lilled sünnipäevaks” Kuressaare Kunstistuudios. Osalenud 1995 Saaremaa Savistuudio liikmete keraamika ühisnäitusel Holostovi kompleksis, iga-aastastel Saaremaa Kunstiklubi sügisnäitustel ja näitusmüükidel Ferrumi galeriis. Metsmaa, Monika (4. september 2022). "Punane Rist otsib oma Saaremaa seltsile uut koordinaatorit". Saarte Hääl. Vaadatud 23.03.2023.
Hobutransport

Hobutransport ehk hobuvedu on loomtranspordi liik, mille puhul veost või inimesi veavad või kannavad hobused[viide?]. hoburaudtee loomtransport veoloom voorimees
Uku Nurk

Uku Nurk (sündinud 17. juulil 1968) on eesti reklaamindustegelane. Ta on töötanud disainerina reklaamiagentuurides Bartalome (hilisem Baltic FCB) ja Kontuur Leo Burnett ning loovjuhina agentuuris Leo Express. Kaks aastat on ta olnud vabakutseline art director. Uku Nurk on osalenud Kuldmuna žürii töös, brändi "Welcome to Estonia" ning Leiburi uute toodete väljatöötamisel ja turuletoomisel. 2002. aastal osales ta ka Eesti Rahvusringhäälingu (ERR) veebistrateegia uuendamisel. Uku Nurk lõpetas aastal 1987 Tallinna 2. Keskkooli. 1995. aastal sai ta bakalaureusekraadi Eesti Kunstiakadeemias metallikunsti erialal. Uku Nurk on loovjuhina juhtinud agentuuris La Ecwador projekte, mis on pälvinud nii turundus- kui ka reklaamiauhindu: Nõo Lihavürsti Ampsiku lastesari Leiburi Ruksi ja Saibi lansseerimine (Turundustegu 2011 – peaauhind) Tallinna Vesi SAPO kampaania (Golden Hammer – diplom) Miia-Milla-Manda (muuseum) digimäng (Kuldmuna 2010 – pronks) Tallinna Vesi aastaraamat (ADC* Estonia Disainikonkurss 2010 – pronks) Maanteeameti turvavöö sotsiaalkampaania (Kuldmuna 2010 – pronks) Maanteeameti turvavöö telereklaam (Kuldmuna 2010 – pronks) Tallinna Vesi elektrooniline aastaraamat (Kuldmuna 2009) Estonian Air elektrooniline jõulumäng (Kuldmuna 2007) Uku Nurk on tuntud ka kui Eesti Jäätisekunn, kes peab eestikeelset jäätiseblogi. Uku Nurk tegeleb ka heliloominguga. Ta on osalenud Veljo Tormise töötluste kogumiku loomisel ning on ise välja andnud kaks plaati: "Mina laulan" ja "Tateree". Tal on kolm tütart. LinkedIn[alaline kõdulink] La Ecwadori koduleht "Kuldmuna". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. september 2017. Vaadatud 22. oktoobril 2013. "ADC Estonia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2013. Vaadatud 22. oktoobril 2013. Kuldmuna (2)[alaline kõdulink] Kuldmuna (3)[alaline kõdulink] Kuldmuna(4)[alaline kõdulink] "Jäätisekunni koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. veebruar 2020. Vaadatud 1. juulil 2022. "Muusika24". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. august 2016. Vaadatud 1. juulil 2022. "Melopainter". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. november 2018. Vaadatud 1. juulil 2022. Heli loob brändile lisaväärtust Laupäevaintervjuu Kevad käes! - Jäätisekuningas teab täpselt, kuidas ära tunda parim jäätis 7 nõuannet, kuidas muuta oma e-pood erakordseks Eesti jäätisekunn tutvustas oma suviseid lemmikuid Jäätiseblogija: kodune jäätis olgu rammus La Ecwador peab oma põlevkivi-kampaaniat edukaks Uku Nurk Tudish Piip kampaaniast
Eesti kohalikud postmargid

Kohalikke postmarke on Eestis 20. sajandil välja antud mitmes linnas ja mitu korda (1918., 1941. ja 1991. aastal)[viide?].  Pikemalt artiklis Otepää postmargid  Pikemalt artiklis Nõo postmargid Smiltene postmargid  Eesti postmargid – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis [1]
Nõo postmargid

Nõo postmargid on Eesti kohalikud postmargid, mida anti välja 1941. aasta juulis Nõos. Tänapäeval on need postmargid filatelistide seas kõrgelt hinnatud.
Togliatti

Togliatti (vene Тольятти) on linn Venemaal Samara oblastis. Asub Volga jõe ääres Kuibõševi veehoidla lähedal 60 km kaugusel Samarast. Togliatti on Stavropoli rajooni keskus. Asutatud 1737, linnaõigused 1780. aastast. 1950. aastatel jäi linna territoorium rajatava veehoidla alla ja linn ehitati uuesti üles veidi kaugemal. Kuni 1964. aastani kandis linn nime Stavropol (Ставрополь), mitteametlikult ka Stavropol Volga ääres või Volga-äärne Stavropol (Ставрополь-на-Волге või Ставрополь-Волжский). Linn nimetati ümber Itaalia Kommunistliku Partei peasekretäri Palmiro Togliatti järgi. Linnas on AvtoVAZ-i tehased, kus toodetakse sõiduautosid VAZ (LADA). Elanikke oli 2005. aastal 704 800 ja 2007. aastal 705 300. Togliatti on suurim Venemaa linn, mis ei ole Venemaa föderatsioonisubjekti keskus. Halduslikult jaguneb linn kolmeks (linna)rajooniks. 31. oktoobril 2007 plahvatas hommikuse tipptunni ajal ühes Togliatti linnaliini bussis pomm. Hukkus 8 inimest, vigastada sai 60. Q126076461 http://portal.tgl.ru/
Pimekurt

Pimekurt on inimene, kes on pime ja kurt. Üks tuntumaid pimekurte oli Helen Keller. Francisco Goya (1746–1828), hispaania maalikunstnik, jäi elu lõpus pimekurdiks Victorine Morriseau (1789–1832), esimene hariduse saanud pimekurt Pariisis Sanzan Tani (1802–1867), jaapani õpetaja, kes jäi kurdiks lapsena ja pimedaks hiljem, suhtles õpilastega puudutuste abil Hieronymus Lorm (1821–1902), leiutaja ja kirjanik Laura Bridgman (1829–1889), esimene hariduse saanud pimekurt USA-s Mary Bradley (?–1866), esimene hariduse saanud pimekurt Suurbritannias Helen Keller (1880–1968), kirjanik, aktivist, esimene kõrghariduse saanud pimekurt Alice Betteridge (1901–1966), esimene hariduse saanud pimekurt Austraalias Olga Skorohodova (1911–1982) Jack Clemo (1916–1994), Briti luuletaja Richard Kenney (1924–1979), õpetaja ja luuletaja, kolmas kõrghariduse saanud pimekurt USA-s Robert Smithdas (1925– ), esimene magistrikraadi saanud pimekurt USA-s Mae Brown (1935–1973), esimene kõrghariduse saanud pimekurt Kanadas Theresa Poh Lin Chan (1945? – ), Singapuri õpetaja ja kirjanik
Vana-Karjaküla mõis

"Karjaküla mõis" suunab siia. Vana-Karjaküla kõrvalmõisa kohta vaata artiklit Uue-Karjaküla mõis. Vana-Karjaküla mõis, ka Karjaküla mõis (saksa keeles Alt-Hohenhof) oli rüütlimõis Keila kihelkonnas, tänapäeva Karjaküla aleviku lähedal Lääne-Harju vallas Harju maakonnas. Mõis moodustati 1600. aasta paiku Keila ordumõisa aladest ja esimene omanik oli Jacob Philipson. 1715. aastal anti Eestimaa kindralkubernerile (1719-1728) krahv Fjodor Matvejevitsh Apraksinile teenete eest Karjaküla ja Uuemõisa igaveseks pärusvalduseks. 1732. aastal ostis Karjaküla mõisa 1730.-1733. aastal Pärnus teenistuses olnud Peeter I ristipoeg Abram Hannibal senaator Nikolai Fjodorovitsh Golovinilt. Hannibal asus mõisa elama 37-aastaselt, pärast erruminekut 1733. aastal. Mõis kuulus enne seda Hannibali sõbrale admiral Ivan Golovinile, kes oli selle saanud 1723. aastal kingiks tsaar Peeter I-lt aastatepikkuse laevaehitustöö eest. Mõisa juurde kuulus 50 aakrit maad ja kümmekond pärisorja; hoone olnud väike teivastaraga männipuust kahe toaga ehitis. Hannibali istutatud suur viljapuuaed on tänapäeval veehoidla all. 1747. aastal ostis Karjaküla mõisa Suure Gildi oldermanni Johann von Glehni lesk Catharina von Glehn (sünd Sendenhorst). Uue-Karjaküla mõis Vana-Karjaküla ms, www.eki.ee Vana-Karjaküla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Vana-Karjaküla mõis kinnistute registris, Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Hugh Barnes (2008). Hannibal. Peterburi moorlane. Tallinn: Varrak. Lk 246-247. ISBN 978-9985-3-1777-8. Vana-Karjaküla mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Vana-Karjaküla mõis Eesti mõisaportaalis Vana-Karjaküla mõis kinnistute registris, Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Vanamõisa mõis (Keila)

Vanamõisa mõis (saksa keeles Wannamois) oli rüütlimõis Keila kihelkonnas, tänapäeva Vanamõisa küla lähedal Saue vallas Harju maakonnas. 1670. aastatel eraldati see mõis Saue mõisast. Mõisa kuulus 17. sajandil nii Hastferitele kui ka Helwigitele. 18. sajandil olid mõisa omanikeks nii Ludwigid, von Buxhoevdenid, von Bremenid, von Manteuffelid, von Krusensternid, von Klugenid kui ka von der Pahlenid. 19. sajandi esimesel poolel oli mõis nii von Mohrenschildtide kui ka von Stenbockide valduses. 1853. aastast alates kuulus mõis Tallinna linnale, selle mõisa tuludest peeti ülal Dr. Martin Lutheri Lastekodu („Vaeste laste maja“). Alates 1882. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni oli mõis Saue mõisa viimaste omanike von Straelbornide käes. Vanamõisa mõis (Keila) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Vanamõisa ms, www.eki.ee "Vanamõisa mõis". Portaal "Eesti mõisad". Vaadatud 03.02.2021. Vanamõisa mõis (Keila) Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Rickettsiales

Rickettsiales on bakterite selts. Selts Rickettsiales klassifitseritakse järgmisteks sugukondadeks: Rickettsiaceae Anaplasmataceae Holosporaceae. Garrity, George (2005). Bergey's Manual of Systematic Bacteriology. Springer. ISBN 0-387-24145-0.
Rickettsiaceae

Rickettsiaceae on bakterite sugukond. Mõned autorid jagavad Rickettsiaceae kaheks triibuseks: Rickettsieae Wolbachieae Sugukond Rickettsiaceae hõlmab järgmisi bakteriperekondasid: Rickettsia Orientia Occidentia Mediannikov, Oleg; Nguyen, Thi-Thien; Bell-Sakyi, Lesley; Padmanabhan, Roshan; Fournier, Pierre-Edouard; Raoult, Didier. "High quality draft genome sequence and description of Occidentia massiliensis gen. nov., sp. nov., a new member of the family Rickettsiaceae". Standards in Genomic Sciences. 9.
Rickettsieae

Rickettsieae on bakterite triibus, millese klassifitseeritakse kaks bakteriperekonda Orientia ja Rickettsia.
Jaunmokase loss

Jaunmokase loss (Jaunmoku pils) on loss Lätis Tukumsi piirkonnas Tume vallas. Saksa keeles Neumocken. Jaunmokase mõis kuulus aastail 1536–1781 Brigenite perele. 1892. aastal sai mõisa omanikuks Riia bürgermeister George Armitstead. Aastail 1904–1910 olid mõisa omanikud Brinkenid, pärast seda Ungern-Sternbergid. Enne mõisa võõrandamist oli üsna väikese, 1394 hektari suuruse mõisa viimane omanik Vilhelm Freimanis. Tänapäeval asub mõisas metsandusmuuseum. Jaunmokase loss rajati 1901. aastal George Armitsteadi jahilossina. Lossi projekteeris arhitekt Wilhelm Ludwig Nicholas Bockslaff ja hoone on uusgooti stiilis. Mõisakompleksi juurde kuuluvad sammastega tallihoone ja tiikidega park. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles) Video lossist
Alfaproteobakterid

Alfaproteobakterid on gramnegatiivsete bakterite klass. Alfaproteobakterite klassi klassifitseeritakse järgmised bakterite seltsid: Caulobacterales Henrici & Johnson 1935 Kiloniellales Wiese et al. 2009 Kordiimonadales Kwon et al. 2005 Magnetococcales Bazylinski et al. 2013 Parvularculales Rhizobiales Kuykendall 2006 Rhodobacterales Garrity et al. 2006 Rhodospirillales Pfennig & Trüper 1971 Rickettsiales Gieszczykiewicz 1939 Sneathiellales Kurahashi et al. 2008 Sphingomonadales Yabuuchi & Kosako 2006 Osad autorid liigitavad alfaproteobakterite klassi veel ka mitmed mujal klassifitseerimata bakterite seltsid. J.P. Euzéby, List of Prokaryotic Names with Standing in Nomenclature, Veebiversioon (vaadatud 22.10.2013) (inglise keeles)
Mežmuiža mõis

Mežmuiža mõis (läti keeles Mežmuiža muiža, ka Augstkalnes muiža, saksa keeles Grenzhof) on mõis Lätis Tērvete piirkonnas Augstkalne vallas Augstkalne asulas. Mežmuiža mõis pärineb 19. sajandi keskpaigast. Esimesed omanikud olid Lievenid. Aastast 1954 asub mõisas Augstkalne keskkool. Aastail 1992–1994 restaureeriti mõisa peahoone. Uusgooti stiilis peahoone ehitati 1870. aastatel. Peahoone juures asuvad ka majandushooned, veski, aedniku, mõisavalitseja ja teenijate majad, veidi eemal asuvad küünid. Mõisa tallis asub kooli spordisaal ja internaat. Mõisakompleksi juurde kuulub ka sammastega 12 hektari suurune park. Eksootilistest liikidest kasvavad seal palsamnulg ja euroopa nulg, punane tamm, must mänd ja mägimänd, torkav kuusk. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Tuulikki Tolli

Tuulikki Tolli (sündinud 15. novembril 1957 Tallinnas) on eesti teatrikunstnik. Ta on lõpetanud 1976. aastal Tallinna 36. Keskkooli ja 1982. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi teatrikunsti erialal. Tolli töötas aastatel 1982–1984 kunstiõpetajana Tallinna 21. Keskkoolis, seejärel on ta tegutsenud vabakunstnikuna. Ta on 1990. aastast Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Teatriliidu liige. Ta on valmistanud teatridekoratsioone ja -kostüüme paljudele Eesti teatritele ning teinud kostüüme filmidele „Jüri Rumm“ (Jaan Kolberg, 1994), „Elavad pildid“ (Hardi Volmer, 2013). Tema vabaloomingu moodustavad ekspressiivse vormikäsitlusega akvarellid. Tema ema on graafik Vive Tolli, isa oli skulptor Lembit Tolli. Lembit ja Tuulikki Tolli ühisnäitus „90-60“ Eduard Vilde muuseumi Kastellaanimaja galeriis, pressiteade 07.05.2018 Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996
Vana-Auce loss

Vana-Auce loss (Vecauces pils) on loss Lätis Auce piirkonnas Auce linnas. Saksa keeles Alt-Autz. Vana-Auce mõisa esimesed omanikud olid Bremenid. Hiljem kuulus mõis Vietinghoffidele ja siis Behridele, 1768. aastast kuni võõrandamiseni 1920. aastal aga Medemitele. Aastal 1921 anti loss ja selle ümbruse maad Läti Ülikooli põllumajanduse fakulteedile õppekeskuseks. Hiljem kujunes sellest Läti Põllumajandusülikooli õppe- ja katsemajand. Loss ehitati aastatel 1839–1843 Friedrich August Stühleri projekti järgi. Loss restaureeriti aastail 1988–1993. Praegu asub seal võõrastemaja Vecauce. Kõrvalhoonetest on säilinud aedniku maja ja aidad. Park rajati 19. sajandil. Vabakujundusega pargi suurus on umbkaudu 13 hektarit, seda ehivad tiigid ja pärnaalleed. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles) Video lossist
Püha maa

Püha maa (ka Püha Maa); heebrea keeles אֶרֶץ הַקוֹדֵשׁ Eretz HaQodesh, araabia keeles الأرض المقدسة Al-Arḍ Al-Muqaddasah) on Iisraeli nimi judaismis. Traditsiooniliselt nimetavad nii juudid kui ka mittejuudid seda piirkonda Palestiinaks. Muslimid ja kristlased nimetavad nõnda ka piirkonda Jordani jõe ja Vahemere vahel, mis hõlmab nii tänapäeva Iisraeli kui ka Palestiinat. See piirkond on osalt tähtis just Jeruusalemma religioosse tähenduse tõttu, kuna linn on püha nii judaismis, kristluses kui ka islamis. Püha maa tähtsus kristlastele oli üks ristisõdade ideoloogilisi aluseid, kuna Euroopa kristlased püüdsid vallutada maa seldžuki türklaste käest, kes olid selle omakorda saanud islami usku araablastelt, kes vallutasid selle kristlikult Bütsantsi keisririigilt. Paljudesse püha maa paikadesse on juba sajandeid teinud palverännakuid eri usundite esindajad, sealhulgas juudid, kristlased ja muslimid.
NUTS:EE

NUTS:EE on Eesti territoriaalne liigendussüsteem statistiliste territoriaaljaotuste nomenklatuuri (NUTS) järgi. NUTSi regioonide aluseks olevad Eesti haldus- ja asustusüksuste andmed pärinevad Maa-ametist ning on liigitatud Eurostati kehtestatud NUTS-klassifikaatori (NUTS) alusel. Statistikaamet on ametlik NUTSi regioonide hoidja ja haldaja Eestis. NUTS-koodide klassifikatsiooni alusel jaotub Euroopa Liidu majandusterritoorium kolme statistilise taseme vahel. NUTS I - suurim piirkond, millel on administratiivne funktsioon. NUTS II - keskmise suurusega statistiline piirkond, varieerudes 800000 elanikust kuni 3 miljoni elanikuni. NUTS III - väikseim piirkond, enamasti ka halduspiirkond. Eesti ei jaotu NUTS I ja NUTS II alusel väiksemateks gruppideks. NUTS III tase koondab maakonnad järgmisteks gruppideks: Põhja-Eesti: Harju maakond Lääne-Eesti: Hiiu maakond, Lääne maakond, Pärnu maakond ja Saare maakond Kesk-Eesti: Järva maakond, Lääne-Viru maakond ja Rapla maakond Kirde-Eesti: Ida-Viru maakond Lõuna-Eesti: Jõgeva maakond, Põlva maakond, Tartu maakond, Valga maakond, Viljandi maakond ja Võru maakond
Névache

Névache on asula ja vald (commune) Prantsusmaa kaguosas Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Hautes-Alpesi departemangus. See asub Prantsuse Alpides Itaalia piiri kõrval. Névache keskmine kõrgus merepinnast on 1596 meetrit. Névache asula paikneb Clarée jõe orus. Talvekuudel on seal populaarne tegevus murdmaasuusatamine. Populations légales 2021  Névache – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Bitches Brew

"Bitches Brew" on Miles Davise duubelalbum aastast 1970, mis paljude meelest lõi džäss-rock'i ehk fusion'i kui žanri, kuigi eksperimente džässi ja rocki kokkusulatamiseks oli tehtud varemgi. Album ilmus 1970. aastal plaadifirmalt Columbia/CBS ja algselt oli sellel 6 lugu (4 Davise kirjutatud, 1 Joe Zawinulilt ja 1 Wayne Shorterilt).
Séez

Séez on vald (commune) asula Prantsusmaa kaguosas Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Savoia departemangus. Séez asub Bourg-Saint-Maurice'st 3 km kaugusel kirdes Tarentaise'i orus Väikese Saint-Bernardi mäekuru jalamil Itaalia piiri lähedal, umbes 15 km kaugusel edelas Itaalia vallast La Thuile. Populations légales 2021  Séez – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
La Brigue

La Brigue on asula ja vald (commune) Prantsusmaa kaguosas Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Alpes-Maritimesi departemangus. Vald kuulub Prantsusmaale 1947 sõlmitud Pariisi lepingu alusel. Enne Teist maailmasõda oli see Itaalia provintsi Cuneo osa. Populations légales 2021  La Brigue – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Breil-sur-Roya

Breil-sur-Roya (hääldus bröl sür roja) on asula ja vald (commune) Prantsusmaa kaguosas Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Alpes-Maritimesi departemangus. See piirneb idas Itaaliaga. Breil-sur-Roya elanike arv aastatel 1968–2008. Populations légales 2021  Breil-sur-Roya – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Valdeblore

Valdeblore [val'de'bloor] on vald (commune) Prantsusmaa kaguosas Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Alpes-Maritimesi departemangus. Valdeblore'i elanike arv aastatel 1968–2008. Kirik l’Invention-de-la-Sainte-Croix Populations légales 2021  Valdeblore – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ortoloogid

Ortoloogid ehk ortoloogsed geenid on geenid, mis on tekkinud ühisest eellasgeenist liigitekke käigus. Vahel nimetatakse homoloogseteks ainult neid geene, mis on ortoloogsed. Liikidevaheliste genealoogiliste suhete rekonstrueerimiseks tuleb võrrelda ortolooge.
Bēne mõis

Bēne mõis (läti keeles Bēnes muiža, saksa keeles Behnen) on mõis Lätis Auce piirkonnas Bēne vallas Bēnes. Bēne mõis sai alguse 16. sajandil. 19. sajandi algul olid mõisa omanikud Medemid, seejärel Reked. Viimasteks omanikeks enne võõrandamist olid Birkensteinid. Aastast 1922 oli mõisa peahoone omanik Otto Valdemārs Gailītis, kes rajas sinna Bēne kultuurikeskuse. Mõisa peahoone rajati aastail 1876–1878. Uusgooti stiilis hoonet rünnati aastal 1905. Säilinud on ka mõned kõrvalhooned: laut, ait, veski, teenijate maja jt. Aastal 1880 rajati mõisa juurde allee, mis on tänapäeval looduskaitse all. Domineerivaks puuliigiks on harilik pärn, ent sinna on istutatud ka läänepärna. Zarāns, Alberts (2006). Latvijas pilis un muižas. Castles and manors of Latvia. Riga. ISBN 9984-785-05-X. OCLC 72358861. https://www.daba.gov.lv/upload/File/zin_p/AL_Benes_anketa_2016.pdf[alaline kõdulink] Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Červonka

Červonka on küla (vidējciems) Lätis Augšdaugava piirkonnas. Vecsaliena valla halduskeskus. Asulas asub Vecsaliena mõisa (saksa keeles Alt-Sallensee) peahoone. Lisaks on seal veel raamatukogu ja klubihoone. Aastatel 2009–2021 jäi asula Daugavpilsi piirkonda.
Thobias Fredriksson

Thobias Fredriksson (sündinud 4. aprillil 1975 Dals Rostockis) on rootsi murdmaasuusataja (sprinter). Tema vend on Mathias Fredriksson. 2002 Salt Lake Citys 17. koht sprindis 2006 Torinos olümpiavõitja teatesprindis pronksmedal sprindis 2001 Lahtis 11. koht sprindis 2003 Val di Fiemmes maailmameister sprindis 2005 Oberstdorfis pronksmedal sprindis 9. koht sprinditeates 2009 Liberecis 29. koht sprindis Thobias Fredriksson osales 102 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 20 korral, millest viiel korral kõige kõrgemale astmele. Thobias Fredriksson FIS-i kodulehel
Vecsaliena mõis

Vecsaliena mõis (läti keeles Vecsalienas muiža, ka Červonkas muiža, saksa keeles Alt-Sallensee, poola keeles Czerwony dwór) oli mõis Kuramaal Aizlauce kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Lätis Augšdaugava piirkonnas Vecsaliena vallas Červonkas. Vecsaliena mõis kuulus võõrandamiseni von Hahnide perekonnale. Uusgooti stiilis peahoone ehitati aastal 1870. Ehitamiseks kasutatud punaste kivide tõttu sai piirkond nime Červonka (poola keeles tähendab czerwony "punane"). Esimese iseseisvusperioodi ajal asus mõisas sõjaväeosa, hiljem kolhoosikeskus. Aastast 1970 on seal kool. Kõrvalhoonetest on säilinud kaks lauta, ait, tall, teenijate maja. Pargi servas asub 19. sajandil püstitatud õigeusu kirik. Mõisasüdame juurde kuuluvad kalatiigid ja 25 hektari suurune puuviljaaaed. Mõisakompleksist veidi eemal asuvad lubjapõletus- ja telliseahjud. Kunagi 6 hektari suurune park on jäänud 3 hektari suuruseks. Mõisast veidi eemal on mõisa kabel, mille ümber on Vecsaliena piirkonna vana kalmistu. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Edmund Hillary

Sir Edmund Hillary (20. juuli 1919 Tuakau, Auckland – 11. jaanuar 2008 Auckland) oli Uus-Meremaa alpinist ja maadeuurija, kes sai kuulsaks Džomolungma mäetipu vallutajana. Ta tõusis selle tippu 29. mail 1953 koos šerpast teejuhi Tenzing Norgayga. Edmund alustas mägironimist teismelisena ning sooritas esimese tähtsama mäkketõusu 1939. aastal. Teise maailmasõja ajal oli ta sõjaväelendur. Hillary võttis osa Uus-Meremaa ebaõnnestunud Džomolungma-ekspeditsioonist. 1953. aastal osales ta Briti ekspeditsioonis, mille liikmena ta 29. mail jõudiski Džomolungma tippu. Aastatel 1956, 1960–1961, 1963–1965 vallutas Hillary veel 10 Himaalaja tippu. Samuti jõudis ta Briti Rahvaste Ühenduse transantarktilise ekspeditsiooni koosseisus 4. jaanuaril 1958 lõunapoolusele. Kuninganna Elizabeth II lõi Edmund Hillary 16. juulil 1953 rüütliks. Hillary oli Ameerika Himaalaja Fondi auesimees. See Ameerika Ühendriikide fond aitab parandada nepallaste, šerpade ja tiibetlaste keskkonna- ja elutingimusi Himaalajas. Džomolungma vallutamise 50. aastapäeva tähistamise tseremoonial Katmandus anti Edmund Hillaryle esimese välismaalasena Nepali aukodaniku nimetus. Samal aastal püstitati Mount Cooki rahvuspargi külastuskeskuses tema ausammas. 1999. aastast on Hillary portree Uus-Meremaa 5-dollarilisel kupüüril. Mälestusvideo portaalis Delfi
Madagaskari lipp

Madagaskari lipp on Madagaskari Vabariigi ametlik lipp (rahvuslipp ja riigilipp). Lipp võeti kasutusele 14. oktoobril 1958. See leidis aset seoses autonoomse vabariigi staatuse saamisega Prantsuse Ühenduse raames (kaks aastat enne iseseisvumist). Lipu proportsioonid on 2:3. Vardapoolne kolmandik on vertikaalne valge triip. Ülejäänud osa on jagatud kaheks võrdseks horisontaaltriibuks, millest ülemine on punane ja alumine roheline. Valge sümboliseerib puhtust. See on koristatud riisi värv (riis on vanilli kõrval üks Madagaskari põhilisi varasid) ja malagassi rahvarõiva lamba värv naistel. Punane sümboliseerib suveräänsust. See on Imerina traditsiooniliste majade savi värv, kunagiste kuningate surilinade värv ning animismis surnute tagasituleku nimel ohverdatud seebude vere värv. Roheline sümboliseerib lootust. See on madagaskari ränduripuu värv, inimese ja looduse ühtsuse sümbol ning riisipõldude värv. Madagaskari lipp põhineb 1896 Prantsusmaale alistunud Merina kuningriigis viimase valitseja kuninganna Ranavalona III punavalgel lipul. Punane esindas Volamena valitsejasugu, valge Volafotsy valitsejasugu. Arvatakse, et need värvid on pärit Kagu-Aasiast, kus nad praegu figureerivad Indoneesia lipul. Roheline on lisatud Prantsusmaa ülemvõimu vastases vabadusvõitluses tähtsat osa etendanud hova klassi (merinade vabade mitteaadlike klass) esindamiseks. Praegune lipp valiti välja võistlusel. Madagaskari vapp Madagaskari lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)