LGBT ajalugu

See artikkel tutvustab lesbide, geide, biseksuaalsete ja transsooliste (LGBT) inimeste ja nende kultuuri ajalugu üle kogu maailma. LGBT-inimeste ajalugu ulatub tagasi vanaaegsetesse tsivilisatsioonidesse, kust pärinevad esimesed allikad samasoolisest armastusest ja seksuaalsusest. Säilinud ajalooallikad näitavad, et osad ajaloolised isikud omasid suhteid oma sookaaslastega kas eksklusiivselt või koos vastasooliste suhetega. Peaaegu kõikidest vanaaja tsivilisatsioonidest leidub näiteid samasoolisest armastusest. Lisaks on jäädvustatud transsoolisi ja kolmanda soo inimesi läbi inimkonna ajaloo peaaegu kõikides kultuurides. LGBT-inimesi on tagakiusatud mitmeid sajandeid, mis on endaga kaasa toonud salatsemise, häbi ning enda seksuaalsuse allasurumise. Sellele vaatamata on säilinud allikaid, mis võimaldavad uurida LGBT-inimeste ajalugu. Viimastel aastakümnetel on otsitud LGBT ajaloo allikaid ning põimitud neid peavoolu ajaloo narratiividega. 1994. aastal algatati Ameerika Ühendriikides LGBT ajaloo kuu, mis on levinud ka teistesse riikidesse. Kuu jooksul tõstetakse esile LGBT-inimeste ja LGBT õiguste liikumiste ajalugu. Ameerika Ühendriikides peetakse päeva oktoobris, et hõlmata riiklikku kapist välja tulemise päeva 11. oktoobril. Suurbritannias peetakse seda veebruaris, et see langeks ühte seaduse tühistamise tähistamisega, mis keelas kui 2005. aastani koolides rääkida LGBT teemadel ja nõustada LGBT või enda seksuaalsust uurivaid noori. Oletatakse, et vanas riigis umbes 2400 eKr elanud maniküürijad Khnumhotep ja Niankhkhnum võisid olla samasoolises suhtes. Oletus tugineb sellele, et mehed jagavad hauakambrit, kus neid on kujutatud teineteist kallistamas ja ninasid kokku hõõrumas. Vanas-Egiptuses sümboliseeris ninade kokkuhõõrumine harilikult suudlust. Keskmisest riigist pärineb lugu kuningas Neferkare'ist ja väejuht Sasenet'st. Lugu jutustab kuninga salajasest homoseksuaalsest afäärist ühe tema väejuhiga. See võib viidata vaaraole Pepi II-le, kes oli tõenäoliselt homoseksuaalne. Siwa oaas on antropoloogide ja sotsioloogide huviorbiidis seetõttu, kuna seal on homoseksuaalsust ajalooliselt heaks kiidetud ning korraldatud rituaale, millega on tähistatud samasooliste abielu. Praktika tekkis arvatavasti seetõttu, kuna vanaajast saadik on nõutud, et vallalised mehed ja noorukiealised poisid elaksid ja töötaksid väljaspool Shaili linna. Seal olid nad mitu aastat naistest eraldatud. Seda praktikat on Egiptuse võimud 20. sajandi algusest peale kasvava eduga üritanud maha suruda. Egiptuse arheoloog Ahmed Fakhry, kes uuris Siwat kolm kümnendit, täheldas 1973. aastal: „Kui Siwani elanikud elasid ikka veel enda müüriga eraldatud linnas, siis ei lubatud vallalistel meestel veeta ööd linnas. Nad pidid magama väljaspool linna müüre... Sellistes tingimustes ei ole üllatav, et homoseksuaalsus oli nende seas tavaline... 1928. aastani ei olnud haruldased kahe mehe vahelised kirjutatud kokkulepped, mida mõnikord kutsuti ka abielulepinguks. Alates kuninga Fu'ād I külaskäiku oaasi oli see praktika täielikult keelatud... Sellele vaatamata jätkusid sellised kokkulepped suure saladuskatte all kuni Teise maailmasõja lõpuni. Praegu seda kommet enam ei järgita.“ Antropoloogid Stephen Murray ja Will Roscoe teatasid, et Lesotho naised osalesid sotsiaalselt lubatud "pikaajalises erootilises suhtes", mida kirjeldati tähisega motsoalle. Edward Evan Evans-Pritchard kirjeldas, et meessoost azande sõdalased (elavad Kongo Demokraatliku Vabariigi põhjaosas) võtsid rutiinselt poiss-naisi vanusevahemikus 12–20. Poiss-naised aitasid majapidamises ja osales enda vanema abikaasaga jalavahelises seksis. Praktika suri välja 20. sajandi alguses seoses sellega, et Euroopa oli saavutanud Aafrika üle kontrolli. "LGBT History Month Resources". Glsen.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuni 2003. Vaadatud 25. juuni 2017. "Local Government Act 2003 (c. 26) – Statute Law Database". Statutelaw.gov.uk. 27. mai 2011. Vaadatud 23. juuni 2017. Local Government Act 1988 (c. 9) , osa 28. Vaadatud 26. juuni 2017. Thomas A Dowson, "Archaeologists, Feminists, and Queers: sexual politics in the construction of the past". In Pamela L. Geller, Miranda K. Stockett, eds., Feminist Anthropology: Past, Present, and Future, pp 89–102. University of Pennsylvania Press 2006, Richard Parkinson: Homosexual Desire and Middle Kingdom Literature. In: The Journal of Egyptian Archaeology (JEA), vol. 81, 1995, pp. 57–76. Patrick F. Houlihan (2001). Wit and Humour in Ancient Egypt. Rubicon. Greenberg, David, The Construction of Homosexuality, 1988; Parkinson, R.B., 'Homosexual' Desire and Middle Kingdom Literature Journal of Egyptian Archaeology, vol. 81, 1995, p. 57-76; Montserrat, Dominic, Akhenaten: History, Fantasy, and Ancient Egypt, 2000. Emma Brunner-Traut: Altägyptische Märchen. Mythen und andere volkstümliche Erzählungen. 10th Edition. Diederichs, Munich 1991, , lk 178–179. Fakhry, Ahmed (1973). Siwa Oasis. Cairo: The American University in Cairo Press. Lk 41–43. Murray, Stephen; Will Roscoe, toim-d (1998). Boy Wives and Female Husbands: Studies of African Homosexualities. New York: St. Martin's Press. ISBN 0-312-23829-0. Evans-Pritchard, E. E. (Detsember 1970). Sexual Inversion among the Azande. American Anthropologist, New Series, 72(6), 1428–1434. Indrek Ojamets. Homoseksuaalsuse ajaloo allikad maalivad minevikust kirju pildi. ERR Novaator, 24. november 2020