laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Karula mõis (Viljandi)

Karula mõis (saksa keeles Karolen; ka Uue-Võidu mõis (saksa keeles Neu-Woidoma)) oli rüütlimõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda. Mõisat mainiti esimest korda 1593. Mõisas polnud välja ehitatud esinduslikku peahoonet. Algselt kuulus Karula mõis Wrangellide suguvõsale. Karula mõisa orjasid 18. sajandi lõpul Kristjan Jaak Petersoni vanemad. Aastatel 1822−1919 kuulus mõis Helmersenide suguvõsale. Mõisal oli soodne asukoht Viljandi lähedal, mistõttu oli mõis heal järjel. 19. sajandi lõpul edendati piimamajandust, kasvatati ida-friisi karja, puhtatõulisi jorkširi sigu ja tõulambaid, valmistati juustu, aeti viina. Aastatel 1852–1868 ehitas Karula mõisnik von Helmersen Viljandi linnas Posti tänav 1 krahvide Helmersenide elumaja. Kunagi tahtnud pururikas parun von Helmersen ehitada tee läbi järve teisele kaldale, tollal Pärsti mõisale kuulunud karjamõisa. Härra lasknud vedada terve hulga kivegi järve ulatuva neemiku otsa, kuid millegipärast jäi see töö pooleli. Alustatust annavad tunnistust kivihunnikud järve ääres. Kui Eesti riik Karula mõisa võõrandas, anti mõisasüda teenete eest Vabadussõjas kindralmajor Jaan Sootsile. Karula mõisa park on kaitse all Uue-Võidu maastikukaitseala koosseisus. Pargi põlispuude all asuv Karula mõisahäärber on invaliididekodu kasutuses. Helmersenid rajasid mõisa juurde ka kalmistu. Karula mõisa tuulik on üks omapärasemaid Hollandi tüüpi tuulikuid Eestis. Veski oli juba 20. sajandi algul ilma tiibadeta. 1964. aastal muutsid Viljandi matkaklubi liikmed (eeskätt Ilmar Palo) otstarbeta seisva veskikere alpinistide treeningupaigaks-ronimisseinaks. Karula veski on olnud alates 1970. aastatest alpinistide ja mägimatkajate õppe-treeningbaasiks. Veski tippu ehitati rippuvate köite kinnituseks spetsiaalne konstruktsioon, mida peetakse tihti hoopis vaateplatvormiks. Maakivist veskiseinast turritavad välja sinna ronimise raskendamiseks müüritud vanad mõisa aiapostid, mida on ka ekslikult arvatud kunagisteks tuuliku sabapuu kinnitamiskohtadeks. Veski on umbes 13 meetri kõrgune, veskis on ka kamin ja karniisiosa. Telliskivi seinaosal on võimalik proovida kaminaronimise eri tehnikaid kitsas kaminas ja laiemas kaminas. Karula mõis (Viljandi) Eesti mõisaportaalis (vaadatud 27.01.2016) Karula veski. Alpiklubi Hanno Talving. Ringreis Eestis mööda tuulikuid. Eesti Päevaleht, 6. mai 2005 Karula mõis (Viljandi) Eesti mõisaportaalis
Tusti mõis

Tusti mõis (saksa keeles Tustenhof) oli rüütlimõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda. Mõis oli kaua aega Viljandi mõisa karjamõis. 1878 sai see iseseisvaks rüütlimõisaks. Tusti mõisa peamaja Mõisa abihoone Mõisa park Mõisa sepikoda Karjakastelli varemed Tusti mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 27.01.2016) Tusti mõis Eesti mõisaportaalis
Tännassilma mõis (Viljandi)

Tänassilma mõis (ka Vana-Tännassilma mõis; saksa keeles Alt-Tennasilm) oli riigimõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda. http://www.mois.ee/pikknimy.shtml (vaadatud 27.01.2016)
Pinot Noir

"Pinot Noir" [pin'oo n'uaar] on üks tuntumaid Burgundia punaseid viinamarjasorte. "Pinot Noir" on üks vanemaid teadaolevaid veini tegemiseks kasutatud viinamarjasorte. Vana-Roomas tunti seda "Helvenacia Minori" nime all ja kasvatati juba 1. sajandil . "Pinot Noir" on maailmas laialdaselt levinud. Seda tuntakse ka teiste nimede all. Näiteks on Austrias "Pinot Noiri" nimeks "Blauburgunder" või "Spätburgunder", Itaalias "Pinot Nero", Šveitsis "Clevner" ja Balkani poolsaarel "Burgundac". Samas on "Pinot Noir" ka üks kapriissemaid sorte, mille levik toetub pigem selle populaarsusele kui kasvatamise lihtsusele. "Pinot Noirist" valmistatud vein on heledam punane kui enamiku teistest viinamarjasortidest saadav vein. Ka parkaineid on selles vähem kui näiteks "Cabernet Sauvignonis", täidlus on enamasti keskmine. Maitses domineerivad sellised muud marjad nagu maasikas, vaarikas ja kirss. "Pinot Noir" ((inglise keeles)).{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Vana-Pärsti mõis

Vana-Pärsti mõis (saksa keeles Alt-Perst) oli Pärsti mõisa kõrvalmõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda. Mõisast on teateid alates 16. sajandi keskpaigast. http://www.mois.ee/pikknimv.shtml Vana-Pärsti mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 27.01.2016) Vana-Pärsti mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Vana-Pärsti mõis (Viljandi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Viiratsi mõis

Viiratsi mõis (saksa keeles Wieratz) oli linnamõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb mõis Viljandi maakonda Viljandi valda. Mõis asutati 1634 Viljandi mõisast eraldatud alast. Mõis kuulus Viljandi linnale. Viiratsi mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 27.01.2016) Viiratsi mõis Eesti mõisaportaalis
Nebbiolo

"Nebbiolo" on üks kahest Itaalia väärikast punasest viinamarjasordist (teine on "Sangiovese"). "Nebbiolo" mari on üsna kapriisne, kasvatamise raskusastmelt võrreldakse seda mõnikord "Pinot Noiriga". Kõrgekvaliteedilist "Nebbiolot" õnnestub kasvatada praktiliselt ainult Itaalias Piemonte maakonnas. Sealsest "Nebbiolost" valmivad kuulsad Itaalia DOCG veinid Barolo ja Barbaresco. "Nebbiolost" valminud veinid on tumepunased, parkainerikkad ja täidlased veinid, mille aroomis leidub ploomi, šokolaadi, tubakat ja tõrva.
Vaimukirjastus

Vaimukirjastuse AS oli eesti kirjastus. See tegutses aastatel 1996–1998. Juhatuse liikmed olid Mart Kikas, Rain Tamm ja Heiki Puusaar. Hulgiuudised Diivan Noorus Nipitiri Ehitaja Kaupleja
Vedeno rajoon

Vedeno rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Vedeno. Q126683534  Vedeno rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Corpus Christi

Corpus Christi on sadamalinn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis, Nuecesi maakonna halduskeskus. Corpus Christi sai linnaõigused 1876. aastal. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Corpus Christi koduleht
Mojivka

Mojivka (ukraina keeles Моївка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšernivtsi rajoonis. Elanike arv on 1910. Pindala on 4,554 km².
FC St. Pauli

FC St. Pauli (täisnimega Fußball-Club St Pauli von 1910 e.V.) on Saksamaa jalgpalliklubi. Klubi mängib Saksamaa jalgpalli kõrgliigas Bundesliga. FC St. Pauli on osa suuremast spordiklubist, kus tegeldakse veel paljude spordialadega. Klubi loodi 1910. aastal Hamburgis St. Pauli linnaosas. Saksamaa kõrgliigasse tõusis St. Pauli uuesti tagasi 2024. aastal. Enne seda mängiti Bundesligas viimati hooajal 2010/11. St. Pauli linnarivaal on Hamburger SV. Kahe klubi vaheline rivaliteet on tuntud nime all Hamburger Stadtderby. Klubi kodustaadion on Millerntor-Stadion, mis mahutab 29 546 pealtvaatajat. St. Pauli on tuntud vasakpoolsust toetava fännikogukonna poolest. Seisuga 26. juuli 2024 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. "Unsere Profis ☠ FC St. Pauli" (saksa). FC St. Pauli. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. veebruar 2017. Vaadatud 5. juulil 2023. Ametlik koduleht "St Pauli, a football club like no other in the world". newframe.com. 17. märts 2022
Lubbock

Lubbock on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis, Lubbocki maakonna halduskeskus. Linn paikneb osariigi kirdeosas Llano Estacado piirkonnas Amarillost 190 km kaugusel lõunas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 258 870. 2010. aastal oli seal 229 573 elanikku. See on elanike arvult osariigi 11. linn. Lubbocki hüüdnimi on "Hub City". Lubbock on asutatud 1876. aastal ja sai linnaõigused 1909. aastal. Samal aastal rajati Lubbockisse ka raudtee. Linn on saanud nime kolonel Thomas Saltus Lubbocki järgi. Linn hakkas kiiresti arenema pärast Teist maailmasõda. 1970. aasta mais tabas Lubbocki üks Texase ajaloo laastavamaid tornaadosid, mis jättis mitu tuhat inimest peavarjuta. 1951. aasta augustis novembrini nähti Lubbocki kohal taevas valguslaike (tuntud kui Lubbocki tuled), mida peeti ufodeks. Lubbockis valitseb poolkõrbeline kliima. Suved on kuumad, õhutemperatuur võib tõusta üle 40 °C. Talved on päikeselised ja võrdlemisi pehmed, kuid öösiti võib õhutemperatuur langeda alla nulli. Aasta keskmine sademete hulk on 485 mm. Lumesadu võib esineda peamiselt detsembrist veebruarini. Keskmine tuulekiirus on Lubbockis aastas 5,5 m/s, millega on see üks tuulisemaid linnu USA-s. Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur Lubbockis on 46 °C, mis mõõdeti 27. juunil 1994. Madalaim temperatuur mõõdeti 8. veebruaril 1933, mil oli −27 °C külma. Peamiseks majandusharuks on puuvillkasvatus. Linnas asub 1923. aastal asutatud Texase Tehnikaülikool (Texas Tech University). Linna teenindab Lubbock Preston Smithi rahvusvaheline lennujaam. Tähtsaim maantee on Interstate 27, mis ühendab linna Amarilloga. Lubbocki sõpruslinn on alates 1983. aastast Musashino (Jaapan). Lubbockis on sündinud Buddy Holly. Lubbockis asub etendus- ja kujutava kunsti keskus Buddy Holly Center. Lubbock. Encyclopædia Britannica "The Lubbock Lights, 1951, UFO Casebook Files". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2021. Vaadatud 24. detsembril 2021. Top 101 cities with the highest average wind speeds (population 50,000+) Koduleht
Degaičiai vald

Degaičiai vald (leedu keeles Degaičių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Telšiai rajooni territooriumil. Valla pindala on 112 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2115 inimest. Valla keskuseks on Degaičiai küla, vallamaja aadress on Anulėnų g. 3. Vallavanem on Antanas Kontrimas.. Lisaks asub vallas ka Eigirdžiai alev (2011. aastal 630 elanikku). Vallamaja Degaičiai kirik Pieliai Eigirdžiai kirik [1][alaline kõdulink]. Telšių rajono savivaldybė, vaadatud 27.01.2016. [2]. Telšių r. sav. , vaadatud 27.01.2016.
Puccini festival

Puccini festival on suvine ooperifestival, mis toimub igal aastal juulis-augustis Torre del Lago Puccini külas Massaciuccoli järve kaldal asuvas 3200 istekohaga vabaõhuteatris Teatro dei Quattromila. Giacomo Puccinil oli selle lähedal villa, kus ta elas üle kolmekümne aasta ja kirjutas paljud oma meistriteosed. Puccini festivali koduleht
Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik

Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik oli kroonimaa Habsburgide monarhia (1867. aastast Austria-Ungari) idaosas pealinnaga Lvivis. 1772. aastal kaotas Rzeczpospolita suurema osa Galiitsiast esimese Poola jagamise käigus Austria ertshertsogkonnale. Austria Habsburgid omandasid Galiitsia, tuginedes Ungari vanale pretensioonile selle territooriumi peale. Austria osana nimetati seda Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriigiks kahe keskaegse idaslaavi vürstiriigi Galiitsia ja Volodõmõri järgi. Piirkonna tuumikala oli tuntud Puna-Vene nime all. Austria Galiitsia koosseisu lisati ka suur osa Väike-Poolast. Pealinn oli Lemberg (praegune Lviv), kus täielikult domineeris poola aristokraatia. Galiitsia idaosas olid valdavas ülekaalus ukrainlased (ehk ruteenid, nagu Habsburgid oma riigi sisse jäävaid ukrainlasi nimetasid), lääneosas poolakad. Provintsis elas ka arvukalt juute. Galiitsia oli Austria suurim kroonimaa, ja üks vaesemaid. Kui Austria surus maha Krakówi Vabariigi iseseisvuse, läks see linn 1846 Austria Galiitsia koosseisu. 1786–1849 kuulus Galiitsia koosseisu Bukoviina. Alates 1868. aastast oli Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik Austria-Ungari Austria poole (Tsisleitaania) kroonimaa (ametlikult võrdväärne 16 ülejäänud kroonimaaga), kus ametlik keel oli poola keel. Esimese maailmasõja ajal võitlesid Austria-Ungari ja Venemaa ägedalt Galiitsia pärast. 26. juulil 1917 sai Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik täiesti iseseisvaks. Ida-Galiitsia kuulutas end 19. oktoobril 1918 Lvivis koos Bukoviina ja Taga-Karpaatiaga iseseisvaks Lääne-Ukraina Vabariigi nime all. 1. novembril 1918 sai Lääne-Galiitsia taastatud Poola Vabariigi osaks. "Проклямація Української Національної Ради від 19 жовтня 1918 року".
Ajaxi staadion

Ajaxi staadion (Spordiregistris: FC Ajax Staadion) on Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Võidujooksu tänav 8a asuv jalgpalliväljak. Väljaku omanik on Lasnamäe FC Ajax. Ajaxi staadion Eesti spordiregistris (vaadatud 27.01.2016) Ajaxi staadion Eesti spordiregistris
1. järgu kapten

1. järgu kapten (vene keeles капитан 1-го ранга) on Vene mereväe auaste, millele Vene jala- ja õhuväes vastab polkovnik. 1. järgu kaptenist kõrgem auaste on kontradmiral ja madalam auaste 2. järgu kapten. Teenistusastmete tabel
2. järgu kapten

2. järgu kapten (vene keeles капитан 2-го ранга) on Venemaa mereväe auaste, millele Venemaa jala- ja õhuväes vastab alampolkovnik. 2. järgu kaptenist kõrgem auaste on 1. järgu kapten ja madalam auaste 3. järgu kapten. Teenistusastmete tabel
Valge tänav

Valge tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Kurepõllu ja Uuslinna asumis. Tänav algab Laagna teelt ja lõppeb Turba tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 1400 m. Valge tänav sai nime 5. detsembril 2001. Tänav on saanud nime Põhjatuletorni (Valge majaka) järgi. Enne seda oli praegune Valge tänav Lasnamäe tänava osa. Tallinna ülemise tuletorni (Punase majaka) juures olev tänav kannab aga Punase tänava nime. Aadressil Weizenbergi 34 / Valge 1 asub Kumu. Aadressil Valge 3 on Tallinna Põhja tuletorn ehk Valge majakas. Nimest hoolimata on tuletorn värvilt pleekinud roosa. Algselt oli punane majakas hoopis Tallinna ülemine tuletorn, aga 1914. aastal vahetati nende värvid ära ja nii sai Valge majakas oma tänase värvi. Aadressil Valge 3/1 asub Laevaliikluse Korraldamise Keskuse hoone. Aadressil Valge 4 asub Transpordiameti peahoone. Aadressil Valge 6a asub endise Uuslinna mereväelinnaku Uuslinna staabihoone (Novõi Gorodok) ja Uuslinna mereväelinnaku peavahihoone. Aadressil Valge 16 asub endine EMT peahoone. Valge 3/1, Laevaliikluse Korraldamise Keskuse hoone Uuslinna staabihoone Uusehitised Valgel tänaval http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk 301 Josef Kats. "Majakad ja värvipimedus: kui Punane on tegelikult Valge" Lasnamäe leht, 16. november 2020 Uuslinna ("Novoi Gorodok") staabihoone, 18. saj. lõpp kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.11.2022)  Valge tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vana-Kuuli tänav

Vana-Kuuli tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Paevälja asumis. Tänav algab Narva maanteelt ja Liikuri tänavaga ristudes läheb üle Lindakivi puiesteeks. Tänava pikkus on umbes 550 m. Vana-Kuuli tänav sai nime 5. aprillil 1991, enne seda oli praegune Vana-Kuuli tänav ajaloolise Kuuli tänava algusosa. Tänav on saanud nime läheduses asunud sõjaväe lasketiiru järgi. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 301
Vaniku tänav

Vaniku tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosa Pelgulinna asumis. Tänav algab Preesi tänavalt ja lõppeb Sõle tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 190 m. Tänava esialgne nimi oli alates 27. augustist 1930 Pärja tänav. Nime kordumise tõttu asendati see pärja sünonüümiga ja praeguse nime sai Vaniku tänav 25. septembril 1959. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 133
Volodõmõr (linn)

Volodõmõr (ukraina keeles Володимир) on linn Volõõnias, praeguses Ukrainas Volõõnia oblastis, Volodõmõri rajooni keskus. Asub umbes 15 km kaugusel Poola piirist. Detsembrini 2021 oli linna nimi Volodõmõr-Volõnskõi. Volodõmõr-Volõnskõi koduleht Міська рада підтримала ініціативу повернення місту історичної назви «Володимир»
Varraku tänav

Varraku tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Laagna ja Tondiraba asumis Tänav algab Punaselt tänavalt ja lõppeb Liikuri tänavaga ristudes. Varraku sild on telgjoone suhtes nihkes ida poole. Selle põhjuseks peetakse projekteerimisviga kanali rajamisel. Antud anomaalia tekitab ka liikluse aeglustumist Tähesaju-Varraku tänava ristmikul. Aadressil Varraku 14 on Tondiraba jäähall. Aastatel 1979–1994 kandis tänav Punaarmee leitnant Johannes Lumiste auks nime Johannes Lumiste tänav. .http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Tallinna tänavanimed EKI KNAB (vaadatud 31.01.2016)  Varraku tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Atšhoi-Martani rajoon

Atšhoi-Martani rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Atšhoi-Martan. Q126709394  Atšhoi-Martani rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Atšhoi-Martani rajooni koduleht
Vasara tänav

Vasara tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinnas Kopli asumis. Tänav algab Kopli tänavalt ja lõppeb Meeruse tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 550 m. Vasara tänav on saanud nime 19. detsembril 1950 Nõukogude Liidu vapi ühe elemendi järgi. Tänava nimevalikut on mõjutanud lähedal asuv Sirbi tänav. Vasara tänav 18 asub Lasteaed Maasikas. Lasteaed alustas tegevust 1. märtsil 1970 Balti Laevaremonditehase ametkondliku lasteaiana. Vasara 7 Lasteaed Maasikas, vana hoone Vasara 18 Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 134 Tallinn otsib Vasara tänava lasteaia ehitajat, pealinn.ee, 23. august 2021
Ago Liblik

Ago Liblik (21. november 1967 – 27. jaanuar 2016) oli eesti ettevõtja. Ago Liblik oli AS Kuressaare Sanatooriumi enamusosanik ja Tehumardi Puhkekeskuse omanik. Tema isa oli ettevõtja Prits Liblik, vend Tullio Liblik on samuti ettevõtja.
Vesilennuki tänav

Vesilennuki tänav on tänav Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis Tallinna lahe ääres. Tänaval asub Tallinna vesilennukite angaar. Vesilennuki tänav sai nime 28. septembril 2011. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 302
Naurskaja rajoon

Naurskaja rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis. Rajooni lõunapiiri moodustab Tereki jõgi. Rajooni halduskeskus on Naurskaja. 1989. aastal olid 59,4% elanikest tšetšeenid ja 35,7% venelased. 2010. aastal oli tšetšeene 84,7% ja venelasi 8,03%. Q126687602  Naurskaja rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Veskimetsa tänav

Veskimetsa tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe asumis ja Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Marja allasumis. Tänav algab Tuuleveski tänavalt ja lõpeb ristumisel Mustjõe tänavaga. Tänava pikkus on umbes 850 meetrit. Veskimetsa tänav (veebruar 2013) Tallinna tänavanimed. KNAB.  Veskimetsa tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nožai-Jurti rajoon

Nožai-Jurti rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigis. Rajooni halduskeskus on Nožai-Jurt. Q126687602  Nožai-Jurti rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Viimsi tee

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Viimsi tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis. Tänav algab Ida teelt ja lõppeb Ranna teega ristudes. Tänava pikkus on umbes 950 meetrit. Viimsi tänav sai nime 1924. aastal. Tänav on saanud nime Viimsi mõisa järgi. Viimsi põik http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 303
Viadukti tänav

Viadukti tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Luite asumis. Tänav algab Leete tänavalt ja lõppeb ringristmikuga. Tänava pikkus on umbes 800 m. Tänav kulgeb rööbiti raudteega. Tänava nimeks oli varem Kaare tee, kuid Veskiposti tänavaga paralleelne lõik kandis Liivaaugu tee nime. Viimane sai nime tänase veepuhastusjaama koha peal asunud Liiva Augu järgi. 1946. aasta NL topokaardi järgi kandis tänav ekslikult kaasaegse Järvevana tee osana Suur-Sõjamäe tänava nime. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Tallinna Linna Arhitektuuri osakond (1930ndad). ""Tallinna Linna plaan". Sõjaeelne detailne hilisemate täiendustega linnaplaan. Ca 1950-1960". Tallinna Linnaplaneerimisameti kaardiarhiiv. Vaadatud 07.06.2020. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "NSVL o42 topograafiline kaart 1:10 000 (1946-1989)". Maa-amet. 1946. Vaadatud 07.06.2020.
Grigori Pomerants

Grigori Solomonovitš Pomerants (vene Григорий Соломонович Померанц; 13. märts 1918 Vilnius – 16. veebruar 2013 Moskva) oli juudi päritolu Vene kirjandusteadlane, kultuuriteoreetik, filosoof ja õiguskaitsja[viide?]. Lõpetas 1940. aastal Moskva Ajaloo-, Filosoofia- ja Kirjandusinstituudi vene kirjanduse osakonna. Et tema kursusetöö polevat olnud ideoloogiliselt väljapeetud, siis teda aspirantuuri ei võetud. Võttis osa suurest isamaasõjast. Käis läbi sõjatee Stalingradist Berliinini. Sai kaks korda haavata. 1946. aastal heideti Pomerants parteivastaste avalduste eest parteist välja. 1949. aastal arreteeriti ta süüdistatuna nõukogudevastases tegevuses ning mõisteti süüdi. Pärast Stalini surma 1953. aastal ta vabastati ja 1956. aastal rehabiliteeriti. Pomerants oli tihedates suhetes dissidentlike ringkondadega. Tema teoseid anti palju välja tamizdatis ja samizdatis. Aastail 1976–1988 oli Nõukogude ajakirjanduses keelatud Grigori Pomerantsi nime mainida. Grigori Pomerants on maetud Danilovskoje kalmistule. 1940–1941 – Tula Pedagoogilise Instituudi õppejõud Töökoht trustis Sojuzenergomontaž 1946–1949 – Ajakirjanduslevi kiosköör 1953–1959 – maakooli õpetaja 1956. aastast NSV Liidu Teaduste Akadeemia ühiskonnateaduste fundamentaalraamatukogu Aasia ja Aafrika maade osakonna bibliograaf 1965 – samizdatis avaldati tema diskussiooniline ettekanne "О роли нравстенного облика личности в жизни исторического коллектива" ("Isiksuse kõlbelise palge rollist ajaloolise kollektiivi elus"), millest sai üks 1960. aastate teisitimõtlemise märgilisi sündmusi 1972 – "Неопубликованное" ("Avaldamata kirjutised"; 1960. aastatel samizdatis avaldatud tekstide kogumik), München 1984 – "Сны Земли" ("Maa unenäod"), Pariis 1989 – "Открытость бездне. Этюды о Достоевском" ("Avatus kuristikule. Etüüdid Dostojevskist"), New York 1990 – "Открытость бездне. Встречи с Достоевским" ("Avatus kuristikule. Kohtumised Dostojevskiga"), Moskva 1993 – "Собирание себя" ("Enesekogumine"; esseede tsükkel isiksuse saamisloost), Moskva 1994 – esseekogu ajakirjas Russkoje Bogatstvo 1995 – "Выход из транса" ("Transist väljumine"; filosoofilised ja religioossed esseed 1960. aastatest 1990. aastateni), Moskva 1998 – "Записки гадкого утенка" ("Inetu pardipoja märkmed"; filosoofilised memuaarid), Moskva 1998 – "Страстная односторонность и бессмертие духа" ("Kirglik ühekülgsus ja vaimu surematus"; esseed, põhiliselt kirjandusest), Moskva Pomerants avaldas raamatuid ka kaasautorluses oma luuletajast abikaasa Zinaida Mirkinaga, näiteks "Великие религии мира" ("Maailma suured religioonid"). Ta pidas regulaarselt loenguid Moskvas Venemaa metseenide ja heategijate muuseumis. Grigori Pomerantsi ettekanne Isiksuse kõlbelise palge rollist ajaloolise kollektiivi elus Gleb Pavlovski. Померанц и изобретение советской интеллигенции, gefter.ru, 19. veebruar 2013
Jorge Videla

Jorge Rafael Videla Redondo [h'orhe rafa'el vid'eela] (2. august 1925 Mercedes – 17. mai 2013) oli Argentina sõjaväelane ja poliitik. Ta oli Argentina diktaator 1976–1981, juhtides sõjaväehuntat. Tema režiimi iseloomustasid arvukad "kadumised" ja lapseröövid "räpase sõja" käigus. 2010. aastal mõisteti 1985. aastast sõjaväediktatuuri ajal toime pandud kuritegude eest eluaegset vanglakaristust kandma mõistetud Jorge Videla koos kindral Luciano Benjamín Menéndez inimsusvastaste kuritegude eest eluks ajaks vangi.
Videviku tänav

Videviku tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis. Tänav algab Planeedi tänavalt ja lõppeb Tehnika tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 500 m. Videviku tänav 14 tegutseb autokauplus Volga Videviku 14, kauplus Volga Videviku tänav 32 Videviku tänav Kauplus Volga – Eesti vanim autovaruosade pood, www.accelerista.com, 16. MÄRTS 2021
Veskiposti tänav

Veskiposti tänav on tänav Tallinnas, Juhkentali asumis. Tänav algab Tehnika tänavalt ja lõppeb ristmikuga. Veskiposti tänav moodustati Filtri tee 18 kinnistu detailplaneeringuga. Veskiposti tänava harude vahele jääb ajalooline Veskiposti manööverjaama hoone ning tulevasel Tehnika tänava ja Veskiposti tänava ristmikul asub ka Veskiposti bussipeatus. Veskiposti tänav 1 asub DEPO kauplus-ladu. Tänavanime määramine Kesklinnas, Tallinna Linnavalitsuse määrus vastu võetud 04.09.2013 nr 15. RT IV, 12.09.2013, 3 DEPO  Veskiposti tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis