laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jaak Ahelik

Jaak Ahelik (sündinud 22. juunil 1959) on eesti trummar ja poliitik. Ta on Isamaa liige. Ahelik on olnud trummar mitmes ansamblis, tuntumatest ehk Ultima Thule ja Magnetic Band. Jaak Ahelik on õppinud Tallinna Pedagoogilises Instituudis joonistamist ja joonestamist. 2015–2017 oli ta Tallinna linnavolikogu liige. Ahelik on andnud ka trummitunde ja tema õpilane on olnud Paavo Järvi, kes oli tollal Tallinna 21. Keskkooli õpilane. 2021. aastal postitas Jaak Ahelik sotsiaalmeedias peale Terviseameti korraldust kontrollida kaubanduskettidel klientide maskikandmist järgmise loosungi "Soovitus Selverisse minejale: laadige kümme käru kaupa täis, soovitatavalt pudinaid, sõitke kassase ja lahkuge ja nii kümme korda päevas, uskuge tuju läheb heaks, endal." Uus põlvkond kasvab: Jaak Ahelik õpetab Eve Kivi lapselapsele trumme Kroonika, 17. august 2018 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. november 2021. Vaadatud 6. jaanuaril 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "LEVIMAS ON KIUSLIK TREND! Jaak Ahelik: laadige kümme käru kaupa täis, sõitke kassase ja lahkuge. Selveri esindaja: see on väga madal!" Õhtuleht ""Tundub, et Tõnis Mägi on Jaak Aheliku peale köhinud": loe, kuidas tuntud trummari üleskutse pani sotsiaalmeedia kihama" Kroonika
Ešogett

Ešogett (prantsuse sõnast échauguette) ehk ripptorn on väike konsoolile toetuv torn keskaegse kindluse müüril või nurgal. Ešogette kasutati vahitornidena, seepärast on neile iseloomulikud vaate- ja laskeavad. Pärast keskaega kujunes ešogetist arhitektuurne kaunistuselement losside ja kirikute juures. Ärkel Urdaaž Mašikulii ehk piginukk
Turaida mõis

Turaida mõis (läti keeles Turaidas muiža, saksa keeles Treiden, ka Treyden) on endine mõis Lätis Sigulda piirkonnas Siguldas Turaida linnaosas. Mõisakompleks asub aadressil Turaidas iela 10. Venemaa keisririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Liivimaa kubermangu Riia maakonna Krimulda kihelkonnas. Turaida mõis kujunes Krimulda piiskopilinnuse linnuseläänist. Aastal 1569 sai mõisa esimeseks omanikuks Elert Kruse, kellele see kuulus aastani 1585. Aastal 1625 annetas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Turaida Nils Stjernscheldile, aastast 1652 said mõisa omanikeks aga Budbergid. Aastast 1818 said mõisa omanikeks Campenhausenid. Algselt kasutas mõis Turaida piiskopilinnuse hooneid. Aasta 1776 tulekahjuni linnuses elati. Seejärel linnust ei taastatud, kuid mõisnik laskis linnusehoovi ehitada puidust eluhoone. Mõisa peahoone on tänapäevaks hävinud. Mõisakompleksi kuuluvad vana ja uus valitsejamaja. Lisaks on säilinud kõrvalhooneid, nende seas kõrts-teemaja, uus ait, tall, teenijate elumaja, kuivati ja õunahoidla. XX sajandi alguses hakati mõisas tegelema kalakasvatusega, sellest ajast on säilinud 14 eri suurusega veekogu. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
León (Hispaania)

León on linn Hispaanias, Leóni provintsi keskus. Suure neljapäeva öösiti toimub purjus mehe Genaríni auks rongkäik. Genarín suri linna esimese prügiauto alla jäämise tõttu. Tava algatas neli inimest, kes pärast Genaríni surma laulsid ja rääkisid temast linna keskväljakul. Municipal Register of Spain of 2023 "Püha nädal ehk Semana Santa Hispaanias". Hispaania Maja. 3. aprill 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. aprill 2023. Vaadatud 5. aprillil 2023.
Veseļi karjamõis

Veseļi karjamõis (Veseļu pusmuiža, ka Veseļmuiža) on endine karjamõis Lätis Jēkabpilsis, Veseļi linnaosas. Karjamõis kuulus Krustpilsi piiskopilinnusele. Venemaa keisririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus karjamõis Viciebski kubermangus. Veseļi karjamõisa mainitakse esimest korda aastal 1897. Toona kuulus selle juurde seitse majapidamist ja seal elas 32 elanikku. Kompleksi juurde kuulus kaks mõisatööliste maja, seal asusid ka tallid. Aastal 1906 kuulus karjamõisa juurde 423 tiinu maad. Pärast agraarreformi tekkis sinna väike küla; seal oli ka metskonna keskus. Samas jäi karjamõis administratiivse üksusena alles. Piirkond hakkas arenema peale seda, kui Veseļi lähedale rajati aastal 1941 sõjaväe lennuväli. Aastaks 1942 oli karjamõisa valduses 11,53 hektarit maad.
Sentjanivka

Sentjanivka (1930 kuni 2016 Frunze) on alev Ukrainas Luhanski oblastis Slovjanoserbski rajoonis, umbes 43 km kaugusel Luhanskist lääneloodes. Frunze asutati 1867. aastal. Luhani kallastel asuva asula kõrgus merepinnast on 66 meetrit. 2011. aasta 1. jaanuaril elas alevis 3321 inimest. "Державний комітет статистики України. Чисельність наявного населення України на 1 січня 2011 року, Київ-2011 (doc)". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. oktoober 2012. Vaadatud 20. oktoobril 2014. Frunze Ukraina Ülemraada veebilehel (ukraina keeles) 20. oktoober 2014. Liga Novosti. На Луганщине жертвами обстрелов боевиков стали двое военных - МВД (vene keeles)
Levkiv (Krõžopili rajoon)

Levkiv (ukraina keeles Левків) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis. Elanike arv on 756. Pindala on 1,894 km².
Meelika (eesnimi)

Meelika on eesti naisenimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Meelika Eestis 130 naisel. Meelika Hainsoo, rahvamuusik Meelika Öpik, tõlkija Nimede statistika (vaadatud 19. juulil 2019)
Oleksandr Zahhartšenko

Oleksandr Zahhartšenko (26. juunil 1976 Donetsk – 31. august 2018 Donetsk) oli tunnustamata riigi Donetski Rahvavabariigi juht. Alates 7. augustist 2014 oli ta Donetski oblasti valitsusvastaste relvajõudude üksuste kontrolli all oleva ala nominaalne juht. Ukraina Julgeolekuteenistus kuulutas Zahhartšenko 2015. aasta veebruaris tagaotsitavaks terroriühendusse kuulumise tõttu. Ta lõpetas Donetski Tööstusautomaatika Tehnikumi ja õppis Donetski Õigusteaduse Instituudis, viimases jäid õpingud pooleli. Zahhartšenko hukkus 31. augustil 2018 Donetski kesklinnas kohvikus Separ toimunud plahvatuses. Samas plahvatuses sai vigastada Donetski Rahvavabariigi rahandusminister Aleksandr Timofejev. Donetski Rahvavabariigi Kuldtäht DRV Georgi Rist Luhanski Rahvavabariigi Vapruse Orden Новим прем´єр-міністром «ДНР» став електромеханік з трьома дітьми Марина Перевозкина «Если Донбасс поднимется, места всем будет мало» // Московский комсомолец. — № 26503. — 15.04.2014 Совмин проголосовал за нового премьера ДНР — Александра Захарченко // Официальный сайт пресс-центра Правительства и Верховного Совета ДНР, 07.08.2014 Boroday tired of "prime minister", Ukrajinska Pravda (7. august 2014) "Russian resigns to make way for Ukrainian as new head of 'Donetsk People's Republic'". theguardian.com. 8. august 2014. Vaadatud 20. oktoober 2014. Ukraina kuulutas mõlemad ühendused, nii Donetski Rahvavabariigi kui ka Luhanski Rahvavabariigi, terroriorganisatsioonideks ja algatas nende vastu 2014. aasta aprillis keskpaigas "Terrorismivastase operatsiooni" ("Антитерористична операція", lühend ATO). https://maailm.postimees.ee/6176487/interfax-donetski-separatistide-liider-zahhartsenko-hukkus-plahvatuses "Ukrainian Separatist Leader Zakharchenko Killed In Cafe Blast" (inglise). RFE/RL. 31. august 2018. Vaadatud 31.08.2018. "Rebel leader in east Ukraine killed in blast" (inglise). Reuters. 31. august 2018. Vaadatud 31.08.2018. "Ukraine crisis: Blast kills top Donetsk rebel Zakharchenko" (inglise). BBC. 1. september 2018, 00:30. Vaadatud 1.09.2018. "Александр Захарченко на съезде ОД «Донецкая республика»" (vene). Официальный сайт Правительства и Народного Совета ДНР. 28. veebruar 2015. Бородай ушёл в отставку, его место займёт Захарченко 28. august 2014. BBC News Online. Ukraine crisis: Key players in eastern unrest (inglise keeles) 20. oktoober 2014. Liga Novosti. Главарь ДНР Захарченко заявляет о прекращении перемирия (vene keeles) 24. september 2016. Infovastupanu. Анализ InformNapalmа: Культ Захарченко - взлет от слесаря до дважды «генерал-майора». ВИДЕО. ФОТО (vene keeles)
Puugnitsa kääpad

Puugnitsa kääpad on neli kääbast Võru maakonnas Setomaa vallas Puugnitsa külas. Kääpad on arvele võetud arheoloogiamälestistena. Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas 1. aastatuhande II poolde. Puugnitsa kääbastik muististe ja pärimuspaikade andmebaasis
Valdis Toomast

Valdis Toomast (sündinud 5. märtsil 1969 Keilas) on ettevõtja ja munitsipaalpoliitik, Isamaa erakonna liige 2002. aastast. Ta lõpetas 1987. aastal Tallinna 21. Keskkooli. Ta valiti Saue linna volikokku 1999. aastal, oli Saue linna volikogu esimees aastatel 2008–2017. Saue linna, Saue valla, Kernu valla ja Nissi valla ühinemise järel 2017. aastal on ta Saue valla volikogu liige (volikogu aseesimees). Ta oli aastatel 2009–2013 MTÜ Jalgpallihaigla juhatuse liige. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 91 häält ning ei osutunud valituks. http://info.kov2013.vvk.ee/kandidaadid/?code=0037&scode=0728&cid=1833 http://www.vvk.ee/varasemad/k99/kandidaadid/5782.html "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2014. Vaadatud 20. oktoobril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.delfi.ee/teemalehed/valdis-toomast
Levkiv

Levkiv (ukraina keeles Левків) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Žõtomõri rajoonis. 2004. aastal elas külas 2886 inimest.
Óscar de la Renta

Óscar Arístides de la Renta Fiallo (22. juuli 1932 Santo Domingo, Dominikaani Vabariik – 20. oktoober 2014 Kent, Connecticut, Ameerika Ühendriigid), tuntud ametialaselt kui Oscar de la Renta, oli üks maailma tuntumaid moeloojaid. Óscar de la Renta sündis 22. juulil 1932 Dominikaani Vabariigis Santo Domingos seitsmelapselises peres ainukese pojana. Ta ema Carmen María Antonia Fiallo oli Dominikaani päritolu ja isa Óscar Avelino de la Renta Puerto Rico päritolu. Perekond oli mõjukas. De la Rentat kasvatati katoliiklikus vaimus. 18-aastaselt suundus ta Hispaaniasse Madridis asuvasse San Fernando kuninglikku akadeemiasse maalimist õppima. Lisaraha teenimiseks tegi ta ajalehtedesse ja moemajade jaoks moejoonistusi. 1956. aastal nägi USA suursaadiku John Davis Lodge’i abikaasa Francesca Lodge ta kleidikavandeid ning palus oma tütrele kleidi luua. Kleit jõudis sama aasta ajakirja Life esikaanele. De la Rentas tekkis moe vastu huvi ning ta hakkas koostööd tegema mõjukamate Hispaania moemajadega. Ta kohtus tollase Hispaania tuntuma moekunstniku Cristóbal Balenciagaga, kellest sai ta mentor. 1961. aastal suundus de la Renta Pariisi, et jätkata Antonio del Castillo käe all Lanvini moemajas. 1963. aastal liitus de la Renta Ardeni moemajaga New Yorgis ning 1965. aastal Ameerika moemajaga Jane Derby. Sama aasta augustis, pärast Derby surma asus ta seda juhtima. 1960. aastatel sai ta rahvusvaheliselt tuntuks kui üks moedisainereid, kes riietas Jacqueline Kennedy. 1977. aastal tuli de la Renta välja oma parfüümiga "Oscar", millele lisandusid hiljem aksessuaarid ja kodukaubad. Aastatel 1993–2002 aastal disainis de la Renta kõrgmoekollektsiooni Balmaini moemajas ning oli esimene Dominikaani päritolu moelooja Prantsusmaa moemajas. 2006. aastal keskendus Oscar de la Renta bränd pulmamoele. 2006. aastal diagnoositi de la Rental vähk. Ta suri 20. oktoobril 2014 oma kodus Ameerika Ühendriikides Connecticuti osariigis Kentis 82 aasta vanuses. Oscar de la Renta nimeline moemaja jätkab ka praegu avaliku elu, teiste seas filmitähtede ja kuningapere liikmete riietamist. Cathy Horyn, Enid Nemy (20. oktoober 2014). "Oscar de la Renta, Who Clothed Stars and Became One, Dies at 82". The New York Times. Vaadatud 15. märtsil 2021. Rosemary Feitelberg (7. november 2013). "Oscar de la Renta Sits for Q&A at the Design Leadership Summit". wwd.com. Vaadatud 15. märtsil 2021.
Lõve mõisa kalmistu

Lõve mõisa kalmistu on kalmistu Helme kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lõve külas Tõrva vallas Valga maakonnas. Kalmistu rajasid Lõve mõisa tollased omanikud Anrepid 1773. aastal, arvatavasti samaaegse mõisasüdame väljaehitamisega. Esimene matus oli 1796. aastal, kalmistule on teadaolevalt maetud 17 lahkunut. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult 400 meetri kaugusele idakirdesse. Kalmistu on harvaesinevalt kuusnurkse põhiplaaniga ning see on ümbritsevast maapinnast kõrgem. Kõrgendit ääristab graniitrahnudest kuivmüür. Kalmistu on jäetud maha ja rüüstatud, kuid seda on hakatud korrastama. Säilinud on hauatähiseid ja nende osi, peavärava graniitpostid ning piirdemüür. Kalmistu keskosas paiknes matusekabel, mis praegu on hävinenud. Kabeli tagaseinas oli väike altar, rohkem pole sisustusest teada. 1861 Friedrich (Fritz) Peter Ludwig Edler von Rennenkampff (1826-1861) 1900 Marie Johanna (Jenny) von Anrep (1833-1900) Kultuurimälestis nr 23223 "Lõve mõisa park" Lõve mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Lk 75 Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Leht 41 1932 "Helme". - Valgamaa // Eesti V. Tartu 1932. Lk 334-335 2009 Valdo Praust. "Mõisaomanike matusepaigad". - Viljandimaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2009. Lk 59 2009 Valdo Praust. "Lõve mõis (Lauenhof)". - Viljandimaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2009. Lk 101 2009 Alo Särg. "Lõve (Lauenhof, varem Löwenküll)". // Valgamaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2009. Lk 71-72 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Pärandkultuuri objekt: "Lõve mõisnike perekonnakalmistu" (613:HAU:002) Eesti looduse infosüsteemis
Abū Muḩammad al-Jawlānī

Abū Muḩammad al-Jawlānī (araabia keeles أبو محمد الجولاني, ka al-Joulani, al-Djaulani) on salafide pühasõdalaste terrorirühmituse Jabahat an-Nusra liider Süüria kodusõjas. Abū Muḩammad al-Jawlānī võib pärit olla Iisraeli poolt hõivatud Golani kõrgustiku aladelt. On võidelnud Iraagis.
Iggaüks

Iggaüks oli 1802. aastal Eestimaa Rüütelkonna Eestimaa Maapäeva poolt vastu võetud regulatiiv. Regulatiivi kinnitas Venemaa keiser Aleksander I reskriptiga 25. septembrist 1802. Regulatiiviga "Iggaüks...", said talupojad omandiõiguse vallasvarale ja jätkusuutlikul talupidamisel, talukoha põlise kasutamise õiguse. Asutati valla- ja kihelkonnakohtud. Aleksander I nõusolekul kuulutati regulatiiv välja mõisniku nimelt ja tema hea tahte avaldusena, nii et talupojad arvasid selle vabatahtlikult mõisniku poolt kingitud olevat. Regulatiiv avaldati alles 1803. aasta algul talupoegadele pärast seda, kui Keila Miikaeli koguduse pastor Otto Reinhold von Holtz oli selle eesti keelde tõlkinud ja see Tallinnas "J. H. Gresseli kirjadega" ära oli trükitud. 1803. aastal jagasid ülem-kirikueestseisjad äratrükitud regulatiivi, mida selle eestikeelse trüki algussõnade järgi "Igga üks" (õigem oleks: "Iggaüks") hakati nimetama, kohalikele mõisnikele välja. Viimased kuulutasid selle sisu oma talupoegadele ja andsid neile iga adramaa kohta uuest regulatiivi, st ühe eksemplari. Regulatiiviga kutsuti talurahvast üles oma majapidamise eest korralikult hoolitsema, lubati parandada nende seisukorda, kes oma kohuseid korralikult täidavad. Kõik talu vara, mis otsekohe talu inventari hulka ei kuulunud, tunnustati talupoja omanduseks. Taluperemehele anti eluaegne tarvitamisõigus ja teatav pärandamisõigus oma talu kohta. Mõisnik võis laiska või hooletut peremeest talust välja tõsta ainult vallakohtu otsuse põhjal, millised kohtud mõisates ellu kutsuti talurahva omavaheliste asjade jaoks. Ka üksiku talupoja äramüümiseks läks vaja vallakohtu nõusolekut. Mõisniku vastu sihitud kaebuste lahendamiseks asutati ainult aadlimeestest koostatud kihelkonnakohtud. Nende paremuste kõrval osutas aga see regulatiiv ka rea tähtsaid puudusi. Teoorjuse ja talupoja teiste kohustuste reguleerimise küsimus jäi täiesti lahtiseks: lubati ainult üldiselt seniseid orjusi mitte tõsta. Kodukariõigust ei piiratud ja talupoegade müük jäi ikkagi teatavais piires lubatuks. Võrdlemisi suurte õigustega varustatud vallakohtu koosseisu kindlaksmääramine seati rippuvaks mõisniku heast tahtest, sest vallakohtu liikmed kinnitas ametisse mõisnik. Samuti võimaldas regulatiivi ebamäärane kuju selle eriviisilist tõlgendamist üksikute aadelmeeste poolt. Regulatsiooni eestikeelne versioon erines originaalist, saksakeelsest regulatsioonist järgmistes osades. Tekstis eneseski leidus mitmeid kõrvalekaldumisi originaalist: paragrahvide järjekord ja isegi arv on eesti keeles mõnes kohas erinev saksakeelse teksti omast, originaalis esineva impersonaalse väljendamisviisi asemel rääkis mõisnik eesti keeles iseenda nimel, l. isikus, ja üldiselt on eestikeelne redaktsioon mõnes suhtes paljusõnalisem, kuid sisult ja toonilt valjem. Ka lõpposa, alates uutest manitsussõnadest "Kohtomehhed ja valla-rahvas", puudus originaalis. Iggaüks, kes nouab sannakulik ja öige olla ..., 1802
Jan Trei

Jan Trei (sündinud 31. oktoobril 1979 Tallinnas) on eesti jurist ja poliitik, erakond Isamaa liige. 1998. aastal lõpetanud Tallinna 21. Kooli ja 2004. aastal Tartu Ülikooli õigusinstituudi. 2006. aastal jätkas Trei magistriõpinguid Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastast 2013 on ta Tallinna Ülikooli riigiteaduste magistrant. 2003–2005 Saue Linnavalitsuse jurist ja linnavalitsuse liige 2005–2006 Lasnamäe Linnaosa Valitsuse linnaosa vanema asetäitja 2006–2007 Eesti Notarite koja jurist 2007–2009 Viimsi abivallavanem kommunaal- ja ehitusvaldkonnas 2009–2011 Siseministeeriumis ministri nõunik 2011–2013 Viimsi abivallavanem hariduse; kultuuri; spordi- ja noorsootöö, sotsiaal- ja tervishoiuvaldkonnas 2014–2015 Viimsi vallavanem 2015–2016 Saue abilinnapea hariduse, kultuuri, spordi- ja noorsootöö ning sotsiaal- ja tervishoiuvaldkonnas 2016–2017 Viimsi Vallavalitsuses Viimsi abivallavanem hariduse, kultuuri, spordi- ja noorsootöö ning sotsiaal-ja tervishoiuvaldkonnas; valla munitsipaalettevõtte OÜ Viimsi Haldus nõukogu esimees 2018 justiitsministri nõunik 2018. aastast Eesti Linnade ja Valdade Liidu asedirektor Jan Trei on Eesti Juristide Liidu ja Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi liige. Alates 2001. aastast kuulub ta erakonda Isamaa (kuni 2006. aastani erakonda Res Publica). On kandideerinud 2009, 2013 ja 2017 Viimsi Vallavolikokku Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas ning olnud ühtlasi valituks vallavolikogu liikmeks. 2015 Harjumaa Omavalitsuste Liidu juhatuse liige ja 2016–2017 kultuuri- ja hariduskomisjoni aseesimees. Alates 2015. aastast Euroopa Regioonide Komitee Eesti delegatsiooni asendusliige ja (SEDEC töökomisjoni liige) Sotsiaalpoliitika, haridus-, tööhõive-, teadus- ja kultuurikomisjoni (SEDEC) liige. Avaldanud arvamuslugusid riigihalduse ja kohaliku omavalitsuse korralduse kohta. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 83 häält ning ei osutunud valituks. Jan Trei on abielus, peres kasvab kaks last. Vabariigi Valimiskomisjon (2013). "Kohalikud valimised 2013. Kandidaadid". Vaadatud 11.02.2019. Piirsoo, S (11.09.2015). "Saue abilinnapeaks sai Jan Trei". Saue Sõna. Originaali arhiivikoopia seisuga 20.09.2020. Vaadatud 11.02.2019. Viimsi vald. "Ajalugu. Vallavanemad". Originaali arhiivikoopia seisuga 12.02.2019. Vaadatud 11.02.2019.
Liigsekund

Liigsekund on ühesekundiline parandus, mis lisatakse koordineeritud maailmaajale (UTC) astronoomilise aja ja rahvusvahelise aatomiaja aja klapitamiseks. Ilma sellise paranduseta jääks Maa pöörlemise kiirusel rajanev ajaarvestus Maa pöörlemise ebaühtlase aeglustumise tõttu aatomiajast maha. Liigsekundite süsteemi hakati rakendama 1972. aastal ja alates sellest on ajamõõtmist korrigeeritud sekundite lisamisega (30. juunil või 31. detsembril), vastavalt vajadusele (maa pöörlemiskiiruse aeglustumisele). 26. liigsekund lisati 30. juunil 2015, kell 23:59:60 UTC. Maailmaaeg
Wang Yaping

Wang Yaping (sündinud 27. jaanuaril 1980 või veebruaris 1978) on hiina lendur ja taikonaut. 11. juunil 2013 startis ta lennul Shenzhou 10 ning temast sai teine kosmosesse lennanud hiina naine. Wang Yaping
Askorbiinhape

Askorbiinhape on keemiline ühend molekulivalemiga C6H8O6, mida enamasti samastatakse C-vitamiiniga. Askorbiinhappe korral võib olla tegemist optiliste isomeeride seguga ning C-vitamiinile vastavat toimet omab just askorbiinhappe L-vorm. IUPACi nimetus (R)-3,4-dihüdroksü-5-(S)-1,2-dihüdroksüetüül)furaan-2(5H)-oon; CAS-number on 50-81-7. ATC-kood A11GA01; ATCvet-kood QA11GA01. Askorbiinhape on valge (või kollakas) kristalne pulber, ilma lõhnata, omab haput maitset ja lahustub kergesti vees. Askorbiinhappe molekuli võib vaadelda kui suhkru derivaati, millel on antioksüdandi omadused. Stereoisomeerid. Askorbiinhappe molekulis on kaks asümmeetria tsentrit; võimalikud on 4 stereoisomeeri: L-Askorbiinhape (R,S); D-Askorbiinhape (S,R); L-Isoaskorbiinhape (R,R); D-Isoaskorbiinhape (S,S). Redutseerija. Askorbiinhape oksüdeerub kergesti. Seetõttu tema säilitamisel tuleb vältida hapniku juurdepääsu, valgust, kõrgendatud temperatuuri ja kokkupuudet metallidega. Happesus. Askorbiinhape käitub orgaanilise happena, milles kaksikside etendab elektronpaari ülekandja osa hüdroksüülrühma ja karbonüülrühma vahel. Tautomerism. Enoolvorm, ehkki stabiilsem, võib anda kaks vähem stabiilset diketooni vormi: 1,2-diketoon ja 1,3-diketoon. Määramine. Levinud viisiks määrata askorbiinhappe sisaldust lahuses on tiitrimine oksüdeeriva reagendiga: joodi lahus koos tärklis-indikaatoriga või jodaat ja jodiid ioonid happelises lahuses või N-bromosuksiinimiid.  Pikemalt artiklis C-vitamiin Askorbiinhappe esinemine ja funktsioonid eluslooduses on käsitletud artiklis C-vitamiin. L-Askorbiinhape on tuntud C-vitamiinina. Teatavasti on see oluline skorbuudi vältimiseks ja tõstab organismi vastupanuvõimet haigustele. Primaadid, sealhulgas ka inimene, on kaotanud võime sünteesida seda organismi siseselt (endogeenselt) ja peavad selle saama toiduga (eksogeenselt). Askorbiinhapet (E300) ja selle naatrium- (E301), kaalium- (E303) ja kaltsium- (E302) sooli kasutatakse keemia- ja toiduainetetööstuses ka toidulisanditena, mis evivad antioksüdandi omadusi. Need soolad on vesilahustuvad ega väldi seetõttu rasvade oksüdeerumist. Viimasel otstarbel kasutatakse askorbiinhappe rasvlahustuvaid palmitiinhappe ja steariinhappe estreid (E304). Askorbiinhapet kasutatakse redutseerijana ka fotograafias ilmutilahuste ühe komponendina. Askorbiinhappe biosüntees taimedes kasutab galaktoosi ja paljudes elusorganismides (välja arvatud primaadid) glükoosi. Sünteetiliselt saadakse seda glükoosist. Käesoleval ajal toodetakse 80% askorbiinhappest Hiinas. Sünteetiliselt valmistatud askorbiinhappe eraldamiseks geenmuundatud organismide kaudu toodetud C-vitamiinist (mis on kallim) tähistatakse viimane tähisega GMO C-vitamiin. C-vitamiin Biosynthese des Vitamin C. Sissekanne saidil www.chemgapedia.de (vaadatud (24.05.2013) De Tullio, M. C. The Mystery of Vitamin C. Nature Education 3(9):48, 2010. (vaadatud 05.06.2013) "Veebiversioon (vaadatud 14.08.2013)". Originaali arhiivikoopia seisuga 4.03.2016. Vaadatud 14.08.2013. Nicholas Smirnoff, The Function and Metabolism of Ascorbic Acid in Plants, Annals of Botany 78: 661–669, 1996
Frunze (täpsustus)

Frunze on mitmete inimeste, asulate ja muude objektide nimi. Enamik kohti ja objekte, mis kannavad või kandsid Frunze nime, on selle saanud Nõukogude sõjaväelase Mihhail Frunze auks. Esitatud nimekiri ei ole täielik. Frunze on rumeeniakeelse sõna (nime) Frunză venepärane kuju. Mihhail Frunze (1885–1925) oli Nõukogude Venemaa sõjaväelane; Timur Frunze (1923–1942) oli NSV Liidu sõjaväelane, eelmise poeg; Frunze, küla Kasahstanis Frunze oli aastatel 1926–1992 pealinna Biškeki nimi Frunze, küla Ukrainas Harkivi oblastis Harkivi rajoonis Frunze, küla Ukrainas Hersoni oblastis Genitšeski rajoonis Frunze, küla Ukrainas Krimmis Pervomaiske rajoonis Frunze, alev Ukrainas Luhanski oblastis Slovjanoserbski rajoonis Mihhail Frunze, jõelaev Frunză