Sündipop

Sündipop ehk süntpop (inglise keeles synth-pop, pikemalt synthesizer pop;: 60  ka techno-pop) on muusikažanr, mis tõusis esimest korda esile 1970. aastate lõpus ning mille põhiliseks instrumendiks on süntesaator. Žanri tekkele eelnes süntesaatori kasutamine 1960. aastatel ja varastel 1970. aastatel progressiivses rokis, elektroonilises muusikas, kunstirokis ja diskomuusikas, ning krautrocki ansamblite poolt, mille hulka kuulus näiteks Kraftwerk. Sündipop ilmnes eraldiseisva žanrina Jaapanis ja Suurbritannias post-pungi ajastul osana new wave'i liikumisest 1970. aastate lõpus. Salvestusstuudiotes praktiliselt kasutatavad süntesaatorid ilmusid turule 1960. aastate keskpaigas ning 1970. aastate keskel tekkisid mitmed kunstilise suunitlusega elektroonilise muusika artistid. Pärast Gary Numani edu Suurbritannia singlite edetabelis 1979. aastal nägid varajastel 1980. aastatel edu paljud süntesaatorikeskset muusikat viljelevad artistid. Jaapanis kasutas ansambel Yellow Magic Orchestra rütmimasinat TR-808 esmakordselt levimuusika tarbeks, ning bänd avaldas suurt mõju varajastele briti sündipopi esindajatele. Odavate polüfoonsete süntesaatorite areng, MIDI standardiseerimine ning tantsurütmid andsid sündipopile kommertslikuma ja ligipääsetavama kõla. Sündipopi suunitluse võtsid üle ka New Romantic žanri stiiliteadlikud artistid, ning esile tõusis ka muusikavideote kanal MTV. Need asjaolud viisid paljude briti sündipopi artistide edule teise Briti invasiooni ajal. Nimetuse "techno-pop" mõtles välja Yuzuru Agi tema 1978. aasta arvustuses Kraftwerki albumist "The Man-Machine", ning terminit kasutatakse sündipopi sünonüümina, ehkki sagedamini Jaapani sündipopist rääkides. Nimetus "techno-pop" kogus populaarsust ka Euroopas: Kraftwerk pani oma 1986. aasta albumi nimeks "Techno Pop", inglise ansambel The Buggles pani ühele oma laulule nimeks "Technopop" ning hispaania ansambel Mecano kirjeldas oma stiili kui techno-pop'i. "Sündipopi" nimetust kasutatakse sageli kui "electropopi" sünonüümi, aga "electropop" võib viidata ka sündipopi variandile, mis rõhutab kõvemat, elektroonilisemat kõla.: 107  1980. aastate keskpaigast võtsid duod nagu Erasure ja Pet Shop Boys üle stiili, mis oli USA tantsuedetabelites väga edukas, aga kümnendi lõpuks pidid sündipoppi viljelevad ansamblid nagu A-ha ja Alphaville teed andma house- ja teknomuusikale. Hiliste 1990. aastate indietronica ja electroclashi liikumised andsid sündipopile uue hoo ning 2000. aastatel oli sündipop suuresti taaselustatud, ehkki sagedasti electropopi žanri osana. Trynka, Paul; Bacon, Tony, toim-d (1996). Rock Hardware. Balafon Books. ISBN 978-0-87930-428-7. "High-fidelity sound systems". Stereo Review. 48: 89. 1983. Collins, Schedel & Wilson 2013, lk 97, "synth pop (also called electro pop, techno pop, and the like)"; Hoffmann 2004, lk 2153, "Techno-pop, also termed synth-pop or electro-pop" "Synth-Pop Music Guide: A Brief History of Synth-Pop". Masterclass. 7. juuni 2021. J. Miller (2008), Stripped: Depeche Mode (3 ed.), London: Omnibus, lk 21, ISBN 978-1-84772-444-1 Jason Anderson (28. november 2008). "Slaves to the rhythm: Kanye West is the latest to pay tribute to a classic drum machine". CBC News. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. august 2012. Vaadatud 29. mail 2011. Lewis, John (4. juuli 2008). "Back to the future: Yellow Magic Orchestra helped usher in electronica – and they may just have invented hip-hop, too". The Guardian. UK. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. november 2011. Vaadatud 25. mail 2011. S. Reynolds (2005), Rip It Up and Start Again Postpunk 1978–1984, Faber & Faber, lk 328, ISBN 978-0-571-21570-6 M. Russ (2004), Sound Synthesis and Sampling (3 ed.), Burlington MA, lk 66, ISBN 978-0-240-52105-3 N. Rama Lohan (2. märts 2007). "Dawn of the plastic age". Malaysia Star. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2012. "Anglomania: The Second British Invasion". Rolling Stone. Vaadatud 3. mail 2019. Shikata, Hiroaki (17. oktoober 2005). "The Origin of Techno-pop". All About (in Japanese). "Mecano site". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. oktoober 2023. Vaadatud 20. veebruaril 2024. Jones, Hollin (2006). Music Projects with Propellerhead Reason: Grooves, Beats and Styles from Trip Hop to Techno. PC Publishing. ISBN 978-1-870775-14-4. D. Lynskey (22. märts 2002). "Out with the old, in with the older". The Guardian. London. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. august 2012. Collins, Nick; Schedel, Margaret; Wilson, Scott (2013). Electronic Music. Cambridge University Press. ISBN 978-1-107-24454-2. Hoffmann, Frank (2004). Encyclopedia of Recorded Sound. Routledge. ISBN 978-1-135-94950-1.