laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Repniku mõis

Repniku mõis, ka Hiiemetsa mõis. (saksa keeles Repnick) oli rüütlimõis Vaivara kihelkonnas Virumaal. Repniku oli Laagna mõisast 18. sajandi teisel poolel eraldatud rüütlimõis Vaivara kihelkonnas Virumaal, nüüdisajal jääb mõisakoht Ida-Viru maakonna Narva-Jõesuu linna Hiiemetsa küla maadele. Mõis eraldati 18. sajandil Laagna mõisast, 18. sajandi lõpus kuulus Repniku mõis H. G. von Wulfile. 1837. aastal omandas mõisa rittmeister Johann Andreas von Seidlitz. Tema pojatütar paruness Sophie von Stackelberg müüs mõisa 1876. aastal Laeweritele. 1881. aastal ostis mõisa kindral Eduard von Brevern. 1889. aastast kuulus mõis Alfred Alex von Baerile. Hiljem oli mõisaomanik õigusteadlane Karl Alfred von Baer, kelle käest ka mõis 1919. aastal võõrandati. 1827. aastal toimusid Repniku mõisas talurahvarahutused. Talupojad keeldusid tegemast teorenti, mida mõisnik tahtis suurendada. 1835. aastal sai mõisas 22 peret perenime ehk perekonnanime. Repnikus on olnud ka üks kuulus karjapoiss. 20. sajandi alguses pärast vanemate Narvasse kolimist pidas Repniku mõisas karjapoisiametit hilisem luuletaja ja publitsist August Alle. Mõisa hoonestus hävis Teises maailmasõjas Eestis toimunud ägedate Auvere ja Sinimägede lahingu ajal. Eesti mõisate loend Hiiemetsa küla Vaivara kihelkond Laagna lahing Repniku mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 14.01.2018) Repniku mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Hiiemetsa mõis (Vaivara khk), Kinnistute register Alo Särg "Ida-Virumaa mõisad ja mõisnikud". Tallinn. Argo. 2006 Virve Orav "Matkateed Narva lähistel ehk Vaivara radadel", Tallinn Olion
Hüüp (perekond)

Hüüp (Botaurus) on perekond linde haigurlaste sugukonnast. Siia kuulub 4 liiki. habehüüp (Botaurus lentiginosus) hüüp (B. stellaris), Eesti vähearvukas haudelind suurnokk-hüüp (B. pinnatus) lõunahüüp (B. poiciloptilus)
Ester Tuiksoo

Ester Tuiksoo (sündinud 5. märtsil 1965 Põlvas) on Paldiski Ettevõtjate Liidu tegevjuht. Ester Tuiksoo on lõpetanud Põlva Keskkooli 1983. aastal ning Tartu Ülikooli kaubandusökonoomika erialal 1990. aastal. Tuiksoo on töötanud Põlva Tarbijate Ühistus majatarvete kaupluse juhatajana 1990–1991, kaubamaja naistekaupade osakonna juhatajana 1990–1993 ja toitlustusdirektorina 1993–1996, Põllumajandus-Kaubanduskojas majandusjuhatajana 1996–1997, aseesimehena 1997–2001 ning juhatuse esimehena 2001–2004. Ta on Põlva Hoiu-Laenuühistu nõukogu liige, Ettevõtlike Naiste Assotsiatsiooni liige, Eesti Rukkiseltsi liige ning liikumise "Ei tubakale!" liige. Ester Tuiksoo oli põllumajandusminister Juhan Partsi valitsuses ning Andrus Ansipi esimeses valitsuses 2004–2007. Ta oli XI Riigikogu liige ja on XII Riigikogu liige. Tuiksoo oli Eesti Reformierakonna liige 1994–2000 ning 2004–2010 Eestimaa Rahvaliidu liige. Ta oli erakonna esimehe kohusetäitja 19. märtsist kuni 29. aprillini 2007 ning Rahvaliidu aseesimees. Novembrist 2010 kuulub ta Eesti Keskerakonda. 2011. aasta Riigikogu valimistel kogus ta 971 häält ja osutus valituks. Tuiksoo on Keskerakonna Põlvamaa piirkonna esimees. Valgetähe III klassi teenetemärk, 2006 (tagastatud 2014. aastal pärast süüdimõistva kohtuotsuse jõustumist) "Ester Tuiksoo jätkab Põlvamaa piirkonna juhtimist". Keskerakond.ee. 23. oktoober 2023. Vaadatud 24. veebruar 2024. "Põlvamaa". Keskerakond.ee. Vaadatud 24. veebruar 2024. Ester Tuiksoo astus Keskerakonda, Postimees, 12.11.2010
Jahve

Jahve (יהוה 'see, kes on', 'see, kes saab', 'olemise, saamise algpõhjus', 'igavesti olemasolev'; hájah 'olema'; tetragramm JHWH) on Iisraeli Jumala nimi Vanas Testamendis. Iisraeli Jumala nimi esineb Vanas Testamendis 7000 korda. Lühivormid: Jahu, Jo, Ja, Jeho; vrd El. Kuna heebrea kiri on konsonantkiri, siis vokaalide hääldusi on mitmeid (sõltub käändest). Juudid ei tohtinud Jumala nime välja öelda ja lugesid selle koha peal Adonai, mida eesti keelde tõlgitakse Issand. Hiljem, kui hakati lugemise hõlbustamiseks lisama vokaalimärke, lisati ka kirjapildile tetragramm JHWH. Sõnale lisati Elohim vokaalimärgid, millest tuli hiljem väärkuju Jehoova. Tegelik hääldus on Jahve. Et oleks üks Jumala nimi, kasutavad mitteteaduslikud Vana Testamendi tõlked Jahve asemel sõna Issand. Jumal ütles iisraellastele, et Tema nimi on Jahve, mis tähendab 'Mina olen (siin)', või veel täpsemas tõlkes 'Mina olen see, kes mina olen' (2 Moosese 3:13–15). 2 Ms 3:14 "Mina olen olemine" kõlab juba filosoofiliselt. Kui Jumal rääkis Moosesega põleva põõsa seest, küsis Mooses temalt: "Vaata, kui ma lähen iisraellaste juurde ja ütlen neile: "Teie vanemate Jumal on mind läkitanud teie juurde," aga nemad küsivad minult: "Mis ta nimi on?" mis ma siis pean neile vastama?" Ja Jumal ütles Moosesele: "Ma olen see, kes ma olen!" Ja ta jätkas: "Ütle Iisraeli lastele nõnda: "Mina olen on mind läkitanud teie juurde!" (2 Mo 3:14–14) Jahve (allikas)
Charlotte Perrelli

Charlotte Perrelli (sünninimi Anna Jenny Charlotte Nilsson; sündinud 7. oktoobril 1974 Hovmantorpis) on Rootsi poplaulja. Juba 13-aastaselt hakkas Charlotte laulma oma sünnilinnas Bengt Ingvari tantsuansamblis, mida hakati nimetama Bengt Ingvars med Charlotte. Kuid Hovmantorpis polnud keskkooli, nii pidi ta põhikooli lõpetamise järel haridusteed jätkama naaberlinnas Växjös, kus ta sai kohaliku bändi Kendix solistiks. 1994 hakkas Charlotte laulma juba üle Rootsi tuntud Anders Enbgergi tantsuansamblis. Samal aastal oli Anders lahutanud oma naisest Lotta Engbergist, kelle asemel Charlotte bändis laulma hakkaski. Charlotte on Lottast 11 aastat noorem. 1997. aastast laulis Charlotte tantsuansamblis Wizex, mis oli moodustatud juba 1973 ja tegutses veel 2012. aastalgi. Charlotte esitatud laul "Take Me to Your Heaven" võitis 1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse. 5 riiki, sealhulgas Eesti, andsid Perrellile maksimaalsed 12 punkti. Järgmine, kes Rootsile Eurovisiooni võidu tõi, oli Loreen 2012. aastal. 1999 salvestas Wizex plaadi "Take Me to Your Heaven", mida müüdi 235 tuhat eksemplari – see on läbi aegade suurima läbimüügiga Wizexi plaat. Ühtlasi mängis Charlotte 1997–1998 seebiooperis "Vita lögner", mille tegevus toimub haiglas, aeroobikainstruktorit. Seejärel alustas Perrelli soolokarjääri. Juba samal 1999. aastal avaldas ta omanimelise sooloalbumi. 2001. aastal ilmus album "Miss Jealousy" ning seda reklaamides käis ta turneel Euroopas ja isegi Uus-Meremaal. Sellelt plaadilt pärineva laulu "You Got Me Going Crazy" hispaaniakeelset kaverit, millest sai Hispaania laulja Natalia läbilöögihitt, müüdi ainuüksi Hispaanias üle 200 tuhande. 2003 juhtis Charlotte Eurovisiooni Rootsi eelvooru Melodifestivaleni poolfinaali. 2004 usaldati talle juba Melodifestivaleni juhtimine. Selle põhjal pakkus Rootsi telekanal TV4 talle oma telesaadet. Selleks sai laste talendiotsimissaade "Super Troupers", millest ongi välja kasvanud edukaid lauljaid. 2003 abiellus Charlotte Stockholmis restorani pidava itaallase Nicola Ingrossoga. Nicola vend Emilio Ingrosso oli abielus teise rootsi laulja Pernilla Wahlgreniga. Kuid Ingrossod läksid omavahel tülli, mistõttu Nicola Ingrosso ja Charlotte võtsid uueks perekonnanimeks Perrelli. Abielust sündis kaks poega: Angelo (2004) ja Alessio (2005). 2008. aasta juunis asusid Charlotte ja Nicola lahku elama ja usutavasti oli üks lahkumineku põhjusi Charlotte suur töökoormus. 24. septembril 2009 esitasid nad avalduse abielu lahutamiseks. Charlotte Perrelli esindas Rootsit ka 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, esitades laulu "Hero". Ta jõudis finaali ja sai 18. koha. Seekord andis Eesti talle 2 punkti. "Charlotte" (1999) "Miss Jealousy" (2001) "Gone Too Long" (2004) "I din röst" (2006) "Hero" (2008) "Rimfrostjul" (2008) "The Girl" (2012) "Min barndoms jul" (2013) "Mitt liv" (2017) "Take Me to Your Heaven" (1999) "I Write You a Lovesong" (1999) "Damn You" (2000) "You Got Me Going Crazy" (2001) "Miss Jealousy" (2001) "Broken Heart" (2003) "Million Miles Away" (2004) "I din röst" (2006) "Jag är tillbaks" (2007) "Hero" (2008) "Bullet" (2008)
Apollo 10

Apollo 10 oli Apollo programmi neljas mehitatud missioon, mis sooritas teise lennu Kuu orbiidile. Apollo 10 startis Kennedy Kosmosekeskusest 18. mail 1969 ja jõudis tagasi Maale 26. mail. Meeskonda kuulusid lennu komandör Thomas Stafford, juhtimismooduli Charlie Brown piloot John Young ja kuumooduli Snoopy piloot Eugene Cernan. Apollo 10 lend oli Kuul maandumise peaproov. Lennu eesmärk oli testida kuumoodulit Kuu orbiidil. Katsemanöövrite käigus jõudis moodul 15,6 km kaugusele Kuu pinnast. Esimest korda saadeti Maale värviline telepilt kosmosest. 2001. aasta Guinnessi rekordite raamatu väitel saavutas Apollo 10 tagasiteel Maale suurima kiiruse, millega mehitatud sõiduriist on kunagi liikunud – 39 897 km/h ehk 11,08 km/s. Charlie Brown Maatõus Meeskonna päästmine ookeanist
Alain Corbin

Alain Corbin (sündinud 12. jaanuaril 1936) on prantsuse ajaloolane, kes tegeleb peamiselt 19. sajandi uurimisega. Ta on Sorbonne'i ülikooli emeriitprofessor. Corbin on tuntud oma uuenduslike meetodite ja valitud temaatika poolest: ta on uurinud tunnete, lõhnade, prostitutsiooni ja helitajumise ajalugu. Osaliselt võib tema teoseid liigitada ka mikroajaloo alla kuuluvateks. Kannibalide küla: hirm ja raev 19. sajandi Prantsusmaal. Tallinn: Varrak, 2000.
Isuri kõrgustik

Isuri kõrgustik ehk Isuri lavamaa (vene keeles Ижорская возвышенность ehk Ижорское плато) on kõrgustik Leningradi oblasti lääneosas, Ordoviitsiumi lavamaa suurim osa. Kõrgustik sai nime isurite järgi. Isuri kõrgustik paikneb Lauga, Oredeži ja Tosna jõe orgude vahel. Keskmine kõrgus merepinnast on 100 m, suurim 176 m. Kõrgustiku põhja- ja läänekallakud on küllaltki järsud (50–80 m) Balti klindi astangud. Isuri lavamaa moodustavad lubjakivi ja dolokivi, laialt levinud on karst. Lavamaa keskosas vetevõrk täiesti puudub, äärealadel (eriti klindi piirkonnas) esinevad sügavatel jäärakutel mineraalvee allikad (Lopuhhinka, Gostilitsõ, Ropša, Dudergof, Gattšina, Hrevitsõ jt). Lubjakivi ja dolokivi kasutatakse ehitusmaterjalina.
Schütze

Schütze on Saksamaa sõjajõudude kõige madalam auaste, mis võeti esmalt kasutusele I maailmasõjas. Sõna schütze kasutatakse Saksamaal ka lihtsalt püssimehena. II maailmasõjas võeti schütze auaste kasutusele Relva-SS-is. Praegusel ajal pole schütze enam sõjaväes eriti populaarne. Igalpool kasutatakse teisi auastme nimetusi.
Jehoova

Jehoova on Jumala nime Jahve (YHWH; JHWH; JHVH; יהוה) üks hääldusvariante, mille tunnustamise lõpetasid keeleteadlased 20. sajandil. Nimi Jehoova tekkis piiblitõlgetesse sellepärast, et judaismis on nime JHVH hääldamine keelatud. JHVH hääldamisel kasutatakse pigem nime Jahve, kuna vana testamendi tekstides on ka teisi sedalaadi vorme (nt Jah, Jaah). Hääldus jehoova on oletuslik. Seepärast ei saa ka väita, et vanemates piiblitõlgetes olev Jumala nimekuju Jehoova oleks täpne. Uuemates ristiusukiriku tõlgetes kasutatakse JHVH või Jehoova asemel Issand. Sellegipoolest pole piiblis nime JHVH hääldamine keelatud. Seda nime tohib kasutada, kuid mitte asjatult. Sama kehtib häälduse jehoova kohta. Tegemist on kahe erineva sõna häälikute kombinatsiooniga. JHVH kohal öeldakse juudi pärimuse kohaselt Adonai ('mu Isand'). Nime יהוה kohale paigutatakse tekstis sõna Adonai vokaalimärgid, et lugejale meenuks öelda Adonai. Kui lugeda nime יהוה nende vokaalimärkidega, saadaksegi Jehoova. Jehoova tunnistajad on võtnud omale nimetuse kirjakoha Jesaja 43:10 põhjal, kus on sõnad "Teie olete minu tunnistajad, ütleb Jehoova" (1968. aasta piiblitõlge).
Giga Bokeria

Giorgi (Giga) Bokeria (გიგა ბოკერია; sündinud 20. aprillil 1972) on Gruusia poliitik. Ta on Ühinenud Rahvusliku Liikumise liige ning üks selle asutajaid. Bokeriat on peetud Rahvusliku Liikumise halliks kardinaliks ja Mihheil Saakašvili kõige lähedasemasse usaldusaluste ringi kuuluvaks isikuks. Bokeria mängis olulist rolli "rooside revolutsiooni" ettevalmistamisel. Tema abiga toodi Gruusiasse rahumeelse revolutsiooni läbiviimise tehnikaid õpetama Serbia noorteliikumise Otpor aktivistid. 2004. aastal valiti Bokeria Gruusia parlamenti. Aastatel 2005–2008 oli ta Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee asepresident. 2008. aasta aprillis määrati Bokeria riigi asevälisministriks. Alates 2010. aasta novembrist on Bokeria presidendi julgeolekunõunik ja Julgeolekunõukogu sekretär. http://www.onlinenews.ge/index.php?id=4579&lang=eng[alaline kõdulink]
Paavo Lipponen

Paavo Tapio Lipponen (sündinud 23. aprillil 1941 Turtolas) on Soome poliitik. Ta lõpetas 1971. aastal Helsingi Ülikooli magistrikraadiga rahvusvaheliste suhete alal. Õpingute ajal töötas ta ajakirjanikuna. Paavo Lipponen on olnud Eduskunna liige 1983–1987 ja 1991–2007. Aastatel 1993–2005 oli ta Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees. Paavo Lipponen oli kahe järjestikuse Soome valitsuse peaminister aastatel 1995–2003. Seejärel oli ta 2003–2007 Eduskunna esimees. Paavo Lipponen lahkus poliitikast 2007. aasta parlamendivalimiste eel. 15. augustil 2008 teatas Paavo Lipponen, et sõlmis Põhja-Euroopa gaasijuhet rajava rahvusvahelise kontsortsiumiga Nord Stream AG lepingu, mille kohaselt asub üheks aastaks tööle ettevõtte nõustajana. 2011. aastal naasis ta poliitikasse ning oli Sotsiaaldemokraatliku Partei kandidaat 2012. aasta Soome presidendivalimistel. Ta kogus 1. voorus vaid 6,7% häältest jäädes viiendaks. 1995 Valgetähe I klassi teenetemärk 2001 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk "Muutoksen suunta" (1986) "Kohti Eurooppaa" (2001) "Seitsemän veljeksen perilliset" (2008) Paavo Lipponen oli nooruses Soome tipptasemel veepallur ja ujuja ning on tegutsenud ka veepallitreenerina. Ta on teist korda abielus (abikaasa Päivi Lipponen). Tal on kolm tütart. Soome ekspeaminister Lipponen läks Nord Streami teenistusse, Postimees.ee, 15. august 2008 Lipponen: praegu pole õige aeg liituda NATOga, Postimees.ee, 27. oktoober 2008 Kaarel Kressa. Paavo Lipponen: tulevikku ei saa rajada loodusvaradele EPL.ee, 14. märts 2009 Läbipaistvad Põhjamaad, Eestis tegutsev KGB kasutab Soome baase, Postimees.ee, 26. august 1997 Paavo Lipponen ja KGB, osa 1 Paavo Lipponen ja KGB, osa 2
Kalevi Sorsa

Taisto Kalevi Sorsa (21. detsember 1930 Keuruu – 16. jaanuar 2004 Helsingi) oli Soome poliitik, pikaajalisim peaminister Soome ajaloos. Sorsa oli aastatel 1975–1987 Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees ja 1989–1990 Eduskunna esimees. Ta oli kokku nelja Soome valitsuse peaminister (1972–1975, 1977–1979, 1982–1983, 1983–1987). Kalevi Sorsat peetakse üheks Soome heaoluriigi rajajatest. Ta oli kolmel korral ka Soome välisminister. Kalevi Sorsa suri soolevähki. Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Jaan Manitski

Jaan Manitski (sündinud 7. märtsil 1942 Viinistul) on Eesti poliitik, ettevõtja ja kunstikoguja. Ta põgenes sõja ajal koos ema ja isaga 1943. aasta sügisel Soome ning pärast Soome ja Nõukogude Liidu rahulepingu sõlmimist Rootsi. Ta õppis Göteborgi Ülikoolis majandusteadust (1968) ning töötas seejärel Rootsis mitmes finantsettevõttes. Eestisse tuli ta esimest korda 1989. aastal. Oli Eesti Kongressi liige. Pärast Lennart Meri siirdumist suursaadikuks Soome 1992. aastal sai Jaan Manitskist Tiit Vähi esimese valitsuse välisminister. Seejärel kuulus ta Eesti Erastamisagentuuri nõukokku ning oli selle peadirektor. 2000. aastatel tegutseb Jaan Manitski eraettevõtjana ja kodukoha Viinistu aktiivse arendajana, olles kohaliku kultuurielu elavdaja ja suuremaid tööandjaid Viinistul. Manitskile kuulub üks suuremaid erakunstikogusid Eestis, mida ta eksponeerib endale kuuluvas Viinistu Kunstimuuseumis. Temast on tehtud portreefilm "Jaan Manitski tagasitulek" (režissöör Rein Raamat, Eesti 2009). 2005 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2011 Harju maakonna aukodanik. “See pole heategevus, vaid privileeg.”Jaan Manitski "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 374 "Harju maakonna aukodanik 2011 on Jaan Manitski"[alaline kõdulink] eestielu.ee, 2. märts 2011 Kaladega kõrbenud Manitski ehitab vanalinnas, www.ohtuleht.ee, 3. juuni 1999 "Jaan Manitski on Eestisse panustanud ligi 90 mln krooni" Äripäev, 7. juuli 2003 "Mees Viinistu rannast" Eesti Päevaleht, 20. detsember 2003 "Vahel Stockholmis saan ABBA poistega kokku" SL Õhtuleht, 17. aprill 2004 “See pole heategevus, vaid privileeg” Kultuur ja Elu
Martin Höllwarth

Martin Höllwarth (sündinud 13. aprillil 1974 Schwazis) on endine Austria suusahüppaja. Aprillist 2008 kuni sügiseni 2009 oli ta Eesti suusahüppajate koondise peatreener. Höllwarth tõusis maailma suusahüppajate tippu maailma karikasarja 1991/1992 hooajal, kui ta tuli nelja hüppemäe turneel üldarvestuses teisele kohale ja sai 1992. aasta olümpiamängudel Albertville'is hõbemedali nii normaalmäel, suurel mäel kui ka meeskonnavõistluses. Järgmistel hooaegadel Höllwarthil nii hästi ei läinud, alles 1998. aasta OM-il Naganos võitis ta meeskonnavõistluses pronksmedali. Maailmameistrivõistlustel on Höllwarth tulnud meeskonnavõistluses kolm korda maailmameistriks ja võitnud kaks pronksmedalit. Lisaks on tal individuaalne pronksmedal 2001. aasta maailmameistrivõistlustelt Lahtis. Nelja hüppemäe turneel sai ta üldarvestuses teise koha 2003/2004 ja 2004/2005 hooajal ning kolmanda koha 2001/2002 hooajal. Maailma karikasarjas on Höllwarth võitnud kaheksa etappi ja jõudnud 29 korda poodiumile. Nelja hüppemäe turneel sai ta ühe etapivõidu 2005. aasta jaanuaris Bischofshofenis. Höllwarth lõpetas sportlaskarjääri 2008. aasta kevadel. Sama aasta 12. aprillil kinnitas Eesti Suusaliit ta suusahüppajate peatreeneriks, kuigi ta polnud päevagi treenerina töötanud, kui mitte arvestada seda, et ta oli viimasel viiel hooajal iseennast juhendanud. 17. septembril 2009 otsustas Eesti Suusaliit eelkõige rahapuuduse tõttu koostöö Martin Höllwarthiga lõpetada. 1992 Albertville'is hõbemedal normaalmäel (K-90) hõbemedal suurel mäel (K-120) hõbemedal meeskonnavõistluses suurel mäel (K-120) 1998 Naganos pronksmedal meeskonnavõistluses suurel mäel (K-120) 2001 Lahtis maailmameister meeskonnavõistluses normaalmäel (K-90) pronksmedal normaalmäel (K-90) pronksmedal meeskonnavõistluses suurel mäel (K-116) 2005 Oberstdorfis maailmameister meeskonnavõistluses normaalmäel (HS-100) maailmameister meeskonnavõistluses suurel mäel (HS-137) 1991 Reit im Winklis juunioride maailmameister normaalmäel (K-70) 1992 Vuokattis pronksmedal normaalmäel (K-80) Martin Höllwarth osales 307 korda maailma karikasarja etappidel ja jõudis poodiumile 29 korral, millest 8 korda kõige kõrgemale astmele. 2. koht: 1991–1992, 2003–2004, 2004–2005 3. koht: 2001–2002 Martin Höllwarth FIS-i kodulehel (inglise) Intervjuu Martin Höllwarthiga Eesti Päevalehes Martin Höllwarthi pressikonverents ETV vahendusel
Aprikoosipuu

Aprikoosipuu ehk harilik aprikoosipuu (Prunus armeniaca ehk Armeniaca vulgaris) on viljapuu, mis kuulub roosõieliste sugukonna toompuu perekonda. Aprikoosipuu kasvab looduslikult Kesk-Aasias ja Hiinas. Kultiveerti Hiinas 3. aastasajal enne meie ajaarvamist. Ka Kesk-Aasias Fergana orus ja Armeenias on teda ammust ajast kasvatatud. Itaalias tunti aprikoosipuud esimesel sajandil, sinna viidi ta Armeenia ja Väike-Aasia kaudu. Kuni 5 m kõrgune puu on vähenõudlik ja pikaealine, nõuab vähem hoolt kui mõned tuntumad viljapuud. Aprikoosipuud kasvatatakse lähistroopikas ja ka parasvöötmes. Eestis on katsetatud aprikoosipuuga ja on selgunud et mõnel aastal võib siingi saaki saada. Kuid ebapüsiva ilmastikuga talved kahjustavad puid, mis on õrnemad kui meil rajoonitud ploomisordid. Huvilised võivad siiski katsetada aprikoosipuu kasvatamist koduaedades varjatud kasvukohas. Hariliku aprikoosipuu ladinakeelne teaduslik nimetus Prunus armeniaca tähendab 'armeenia ploomipuu'. Aprikoos on üks Armeenia sümboleid. Hariliku aprikoosipuu osad kuuluvad meditsiiniliselt oluliste droogide hulka. Droogina kasutatakse vilju (Pruni armeniacae fructus), rasvõli, puukoort, lehti ja aprikoosi seemneid.  Pikemalt artiklis Aprikoos Aprikoosipuu vili on aprikoos, mis on luuvili. John H. Wiersema. "USDA Germplasm Resources Information Network (GRIN)". Ars-grin.gov. Vaadatud 22.06.2012. Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 747, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010 Harilik aprikoosipuu andmebaasis eElurikkus Sissekanne GRIN-is Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s
Käsitööline

Käsitööline on elukutseline käsitöö tegija, kes müüb oma toodangut või on ühinenud teiste käsitöötegijatega artelli või kooperatiivi. maakäsitööline Käsitööstuskoda  Käsitöölised – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Norman Salumäe

Norman Salumäe (sündinud 12. juunil 1991) on eesti laulja, üks "Eesti otsib superstaari" teise hooaja finalistidest. Ta on õppinud Gustav Adolfi gümnaasiumis ning elab Tallinnas. Ta on laulnud ETV laulustuudios Aarne Saluveeru juhatusel, Lydia Rahula poistekooris, Estonia poiste- ja meestekooris ning käib WAF-i muusikakoolis.[viide?] Ta on näidelnud ja laulnud muusikalis "Oliver". 2010. aastast on Norman noorteansambli August Hunt solist. Ansambel on välja andnud plaadi ja mitu singlit. Populaarseim on olnud singel "Tantsulõvi", mis sai konkursil Eesti Laul 2012 8. koha. August Hundi solistina esines ta Eesti Laul 2014 esimeses poolfinaalis lauluga "Kus on EXIT?" 14. veebruaril ja teises poolfinaalis 21. veebruaril astus ta lavale oma lauluga "Search". 2019. aasta sügisel osaleb ta TV3 paroodiasaates "Su nägu kõlab varsti tuttavalt".
Bjørn Einar Romøren

Bjørn Einar Romøren (sündinud 1. aprillil 1981 Oslos) on Norra suusahüppaja, kes võistleb maailma karikasarjas alates 2002. aastast. Romøren on seni kehtiva pikima suusahüppe maailmarekordi omanik 239 meetriga, mille ta hüppas 20. jaanuaril 2005 Sloveenias Planica lennumäel. 2004. aastal Planicas ja 2006. aastal Kulmis kuulus ta Norra võidukasse meeskonda suusalennu maailmameistrivõistlustel ning 2008. aastal Oberstdorfis pronksmedali saanud meeskonda. Oberstdorfis juhtis ta esimese päeva järel individuaalvõistlust, kuid langes lõpuks neljandaks. 2003. aasta MM-il Val di Fiemmes ja 2005 Oberstdorfis sai ta meeskonnavõistluses pronksmedali. 2006. aasta olümpiamängudel Torinos sai ta jälle meeskondliku pronksmedali. Maailma karikasarjas on Romøren saanud seitse etapivõitu, olnud viis korda teine ja kaheksa korda kolmas. Esimene etapivõit tuli 6. jaanuaril 2003 Bischofshofenis. 2006 Torinos pronksmedal meeskonnavõistluses suurel mäel (HS-140) 2003 Val di Fiemmes pronksmedal meeskonnavõistluses suurel mäel (HS-137) 2005 Oberstdorfis pronksmedal meeskonnavõistluses suurel mäel (K-120) 2004 Planicas maailmameister meeskonnavõistluses lennumäel 2006 Kulmis maailmameister meeskonnavõistluses lennumäel 3. koht: 2004 Bjørn Einar Romøren on (seisuga 12. aprill 2008) osalenud 146 maailma karikasarja etapil, millest poodiumile jõudnud 20 korda ja neist 7 korral kõige kõrgemale astmele. Bjørn Einar Romøren FIS-i kodulehel (inglise)
Astyanax (Heraklese poeg)

Astyanax oli Heraklese ning Thespiose tütre Epilaise poeg.
Skamandrios

Skamandrios oli Hektori poja Astyanaxi tegelik nimi. Skamandrios oli Ateena esimene arhont 510–509 eKr.
Punakaart

Punane kaardivägi (vene keeles Красная гвардия) ehk Punakaart oli bolševike partei peamine relvajõud oktoobrirevolutsiooni ajal ja Vene kodusõja alguses aastatel 1917–1918. Punakaart koosnes töölisvabatahtlike võitlussalkadest, mida juhtisid bolševikud. Petrogradis oli oktoobripöörde eel 32 000 punakaartlast. Eestis oli Saksa vägede sissetungi ajal 1918. aasta veebruaris ja märtsis umbes 5000 punakaartlast, põhilisteks formeerimiskohtadeks olid tööstuslinnad Tallinn, Narva ja Tartu. Enamik punakaartlasi astus 1918. aasta märtsis Punaarmeesse. Eesti kütiväed