laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Salduse vald

Salduse vald (läti keeles Saldus pagasts) on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Salduse linnaga ja Lutriņi, Gaiķi, Zirņi ning Ciecere vallaga. Valla pindala on 42,1 km². Aastal 2011 oli elanikke 1482, aga 2021. aasta seisuga elas seal 1359 inimest. Aastal 2011 elas vallas 1346 lätlast, 42 venelast, 19 valgevenelast, 11 ukrainlast, 12 poolakat ja 43 leedulast. Valla keskuseks on Druva küla. Vallamaja asub aadressil Vienības iela 15 – 17, vallavanem on Ilze Kļava. Tänapäevasel valla territooriumil asus varem Kumbri mõis (Gut Kumbern). Aastal 1935 oli Kuldīga kreisi kuuluva Salduse valla pindala 76,2 km² ja seal oli 1544 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Bērzi ja Salduse külanõukogud, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Hiljem liideti Salduse külanõukoguga likvideeritav Bērzi külanõukogu. Aastal 1977 liideti sa Salduse külanõukogust Lutriņija Zirņi külanõukogudega. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all kunstnik Janis Rozentālsi maja. Kohaliku kaitse all on Birēni keskaegne kalmistu. Valla suurim jõgi on Lašupe jõgi. Vallas on kuus küla. Valla keskuses Druvas (lielciems) oli 2022. aastal 1031 elanikku. Ziedonis on staatusega vasarnīcu ciems ja aastal 2005 oli seal 8 elanikku. Ülejäänud külad on staatusega mazciems: Aronija 30 elanikuga aastal 2005, Lagzdiņas 39 elanikuga aastal 2006, Saldus stacija 94 elanikuga aastal 2005 ja Tiruļi 20 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Ethnic composition of Latvia 2011 Saldus novads, vaadatud 9.09 2022 Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. september 2022. Vaadatud 9. septembril 2022. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. september 2022. Vaadatud 9. septembril 2022. Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Salduse vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Druva

Druva (vanasti ka Kumbri) on küla (lielciems) Lätis Salduse piirkonnas, Salduse valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 105 meetri kõrgusel valla lõunaosas. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 5 ning Riiast 121 kilomeetri kaugusele. Külas on keskkool, kultuurimaja, lasteaed, apteek, spordikompleks, valla muuseum ja postkontor. Küla tekkis Kumbri mõisa (Kumbern) keskuse juurde. Aastal 1972 ehitati see välja kui kohaliku Druva kolhoosi keskasula. Aastal 2022 oli külas 1031 elanikku. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. ISBN 9984-00-412-0.
Zirņi vald

Zirņi vald (läti keeles Zirņu pagasts) on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Salduse linnaga, Jaunlutriņi, Lutriņi, Pampāļi, Novadnieki ja Salduse vallaga ning Kuldīga piirkonna Vārme ja Skrunda vallaga. Valla pindala on 205,4 km². Aastal 2011 oli elanikke 1556, aga 2021. aasta seisuga elas seal 1372 inimest. Aastal 2011 elas vallas 1428 lätlast, 28 venelast, 4 valgevenelast, 20 ukrainlast, 10 poolakat ja 57 leedulast. Valla keskuseks on Zirņi küla. Aastal 1945 moodustati Skrunda vallas Zirņi külanõukogu, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1977 liideti külanõukoguga likvideeritav Airītese külanõukogu, aastal 1966 osa Sātiņi külanõukogust. Aastal 1977 liideti sellega veel osa Salduse ja Lutriņi külanõukogu territooriumist. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Airītese linnamägi ja Oskars Kalpaksi Airītese memoriaalkompleks. Kohaliku kaitse all on Airītese raudteejaam, Zviedriņi muinaskalmed ehk Rootsi hauad, Kapukalni muinaskalmed ehk Rootsi mägi ja Bendeļi linnamägi ehk Vana mägi. Valla suuremad jõed on Ciecere jõgi, Ponakste, Krimelde jõgi ja selle lisajõgi Naša. Looduskaitse all on Lempji pärn, Pavāri pärn, Pavāri paljand (osaliselt) ja Ķīvuļi tamm, lisaks veel kakskümmend kaks nimetut põlispuud. Valda jääb osaliselt Sātiņi kalatiikide kaitseala. Vallas on kümme küla. Valla keskuses Zirņis (vidējciems) oli 2022. aastal 211 elanikku. Sama staatusega on veel Būtnāri 255 elanikuga aastal 2022. Kaks küla on staatusega skrajciems: Ķivīļi ja Višķernieki 39 elanikuga aastal 2005. Ziedonis on staatusega vasarnīcu ciems. Ülejäänud külad on staatusega mazciems: Cāļlauks 31 elanikuga aastal 2005, Stālmaņi 87 elanikuga aastal 2005, Ābari 11 elanikuga aastal 2005, Bukupe 43 elanikuga aastal 2015 ja Viduskrogs 5 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Ethnic composition of Latvia 2011 Saldus novads, vaadatud 9.09 2022 Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. september 2022. Vaadatud 9. septembril 2022. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. september 2022. Vaadatud 9. septembril 2022. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Zirņi vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Zirņi

Zirņi (vanasti ka Zierņu muiža) on küla (vidējciems) Lätis Salduse piirkonnas, Zirņi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 79 meetri kõrgusel valla keskosas maantee A9 ääres. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 17 ning Riiast 135 kilomeetri kaugusele. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. Zirņit on esmamainitud 170. aastal, mil sealses kõrtsis (Knokkenkrug) peatus kuningas Karl XII. Küla tekkis Skrunda mõisa tekkis Zirņi kõrvalmõisa (Erbsen) keskuse juurde ja ehitati Teise maailmasõja järel välja kui Rosme kolhoosi keskasula. Aastal 2022 oli külas 211 elanikku. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. ISBN 9984-00-412-0.
Positivism

Positivism on filosoofia suund, mis hõlmab Auguste Comte'i filosoofia, Ernst Machi ja Richard Avenariuse empiriokrititsismi ning Viini ringi (Rudolf Carnapi) algatatud loogilise positivismi. Positivismi peamine sisu on see, et filosoofia ja metafüüsika on muutunud üleliigseks ja edaspidi hoolitsevad kõige inimese jaoks vajaliku eest positiivsed eriteadused (info, mis on mõõdetav, konstruktiivne, selge, kasulik ja tegelik). Positivism algas 19. sajandil A. Comte katsest ühendada filosoofia ja teadus. Positivistliku filosoofia ülesandeks sai teaduses saavutatud tulemuste (teadmiste) korrastamine ja süstematiseerimine. Positivistid püüdsid filosoofiat kasutada lähtuvalt loodusteadustest. Näiteks Herbert Spencer ‘i ühiskonnaõpetus lähtus Darwini arenguõpetusest. Positivismitüli Loogiline positivism
Ala (Hiiumaa)

Ala (aastani 1998 Alaküla) on Hiiumaa vallas Kärdlast 5 km kagus olev küla. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda. Külast põhjas asub Lõpe), läänes Tubala, lõunas Loja ja idas Sakla küla. Tüübilt on Ala ahelküla (ridaküla). Küla hoonestuses on valdavad väikeelamud, millest kuus on uuemad. Säilinud on külatänav, mis lõpeb karjateega koplis. Maastik on hooldatud. Osaliselt kruusastel ja liivastel nõmmedel asuvad väljad vahelduvad puisniitude ja metsasaludega. Külaasumites ja maastikus on säilinud palju kultuuripärandit, muu hulgas kolm rehielamut ja vana külatänav. Külanimi tuleb sõnast "ala", mis tähendab 'allpool olev'. Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 26 inimest. Kõik olid eestlased. 1939. aastal oli külas 10 talukohta. Taludel oli 17 hobust, 24 veist ja 17 siga. 1945. aastal oli külas 14 talukohta. Ala talud 1939 Ala küla kuulus ajalooliselt Partsi mõisa alla. Leo Tiigi järgi on küla elanikest esimestena märgitud Sepe Janus (1564), pooladrik Janus Säpe ja pooladrik Säpe Jurgen (Sakla küla all, 1565), pooladrik Alla Janus (1567, 1577), pops Alla Jürgen (1584), pooladrik Ala Micku (1599). Küla oli olemas 1698 ja seal oli viis talu (Ala by) . 1835 võeti Ala külas perekonnanimed Alla, Alber, Herma, Juhhe, Kottus, Käbba, Lukk, Marro, Nest, Post ja Timmermann. Aastail 1953–1986 asus Jürna talus kolhoosi Rahu eest kontor. 1949. aastal asutati samas Sakala väikekolhoos. Sakala kolhoosi astus 13 peret, neist 28 täiskasvanut. 1977 liideti Ala Paladega, 1997 eraldati taas. Ühe aasta kandis ta nime Alaküla, aga sellenimelisi külasid on Eestis veel 4. Järgmisel aastal sai küla tagasi Ala nime. Küla asustatud kirdepoolne külg jääb 700 meetri kaugusele Heltermaa–Kärdla maanteest. Viimasega ühendab teda Palade bussipeatuse juurest algav Palade–Tubala tee. Küla piiresse jääb piimafarm, kus 2013. aasta seisuga oli 136-pealine lüpsikari. Külas asub majutusasutus Palade Retrovisiit. Uuendatud Andruse rehielamus töötab Palade lasteaed. Külas asus varem Palade raamatukogu. https://geoportaal.maaamet.ee/est/Ruumiandmed/Haldus-ja-asustusjaotus-p119.html, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 13.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Eesti kohanimeraamat, lk. 33 Statistikaameti andmebaas Pühalepa valla elanike ja kinnisvarade nimekirjad; Rahvusarhiiv RA, ERA.4320.2.166a Eestimaa näljahäda komisjoni materjalid 1698-1700; Rahvusarhiiv RA,EAA.1.2.943 Pühalepa kihelkond: perekonnanimede raamat 1835; Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.1.341 Sulev Matto pakub parimat piima. Maaleht, 6. august 2013. Vaadatud 20.08.2013
Mežvidi

Mežvidi on mitme Läti küla nimi: Mežvidi (Novadnieki vald) Mežvidi (Raiskumsi vald) Mežvidi (Valmiera vald) Mežvidi (Saulkrasti vald) Mežvidi (Saka vald) Mežvidi, Mežvidi valla Mežavidi küla teine nimetus Mežvidi 2, küla Lätis Burtnieki piirkonnas Burtnieki vallas
Mežvidi (Novadnieki vald)

Mežvidi on küla (vidējciems) Lätis Salduse piirkonnas, Novadnieki valla halduskeskus. Küla asub valla põhjaosas Ciecere jõe kaldal. Asula tekkis endise Upesmuiža karjamõisa (Bächhof) keskuse juurde. 2022. aastal oli külas 310 elanikku. Vietvārdu datubāze
Hilleste

Hilleste on küla Hiiumaa vallas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda. Hilleste naaberkülad on Vahtrepa, Aruküla, Valipe, Pühalepa ja Kerema. Küla on esmamainitud 1564 kui Helikeste, hiljem kui Hilckste, Hillikaste, Hilliste, Hillikas ja Hilligeste. Paul Ariste arvates tuletub nimi talle nimest (ille), Leo Tiigi arvates pärineb teadmata kabelilt (saksa keeles heilig – 'püha'), Marja Kallasmaa oletusel mehenimest Hille. Külas asuvad Laasma allik, Hilleste paemurrurahn ja Hilleste teeäärne rahn. Sealne Hilliste paemurd on Hilliste kihistu stratotüüp. Hillestes elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 14 inimest. Kõik elanikud olid eestlased. Hilleste talud 1939 Küla on ajalooliselt olnud jaotatud Pühalepa kirikumõisa ja Hiiu-Suuremõisa mõisa vahel, kuid 28. jaanuari 1825 korraldusega läks täielikult pastoraadi alla. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis oli külas 5 talu, mille peremehed olid Clemeti Hinder, Petho Claus, Esko Hinder, Peto Jüri ja Seppa Bengt. 1835 oli külas 7 talu ja vabadikud, elanikud said omale perenimeks Dampf, Daum, Ebrok, Esko, Huuk, Kassewälja, (Kasevälja), Köstre, Laasma, Lepp, Märk, Parras, Palmik, Peukel, Sirkel, Sääsk, Tommingas (Toomingas), Wiht (Viht) ja Wärraw (Värav). Küla lõunaosa läbib väike lõik Heltermaa–Kärdla–Luidja maanteest, küla keskosa läbib Hilleste–Hellamaa tee. Hillestes asus Hilleste tuuleveski. Külast on pärit maadleja Heiki Nabi. Külas asub baptistide kabel ja kogudus. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 2.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Hilleste" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Eesti stratotüüpsed paljandid Statistikaameti andmebaas Pühalepa valla elanike ja kinnisvarade nimekirjad; Rahvusarhiiv RA, ERA.4320.2.166a Pühalepa kihelkonna perekonnanimede panemise raamat. Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.2.VIII-198 1835
Lõpmatuse märk

"∞" suunab siia. Muude kasutuste kohta vaata artiklit Lõpmatus (täpsustus). Lõpmatuse märk ( ∞ {\displaystyle \infty } ) on matemaatiline sümbol, mis tähistab lõpmatust. Märki kutsutakse algebralise geomeetria järgi ka lemniskaadiks. Rucker, Rudy (1982). Infinity and the Mind: The science and philosophy of the infinite. Boston, Massachusetts: Birkhäuser. Lk 1. ISBN 3-7643-3034-1. MR 0658492. Erickson, Martin J. (2011). "1.1 Lemniscate". Beautiful Mathematics. MAA Spectrum. Mathematical Association of America. Lk 1–3. ISBN 978-0-88385-576-8.
Kotov

Kotov on perekonnanimi. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kotov 216 inimesel: 188 mehel ja 28 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kotov meeste puhul 323. kohal ja naiste puhul 4696. kohal. Kotov oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 60–64 aastat, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,08. Nimi oli kõige sagedasem Ida-Viru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 3,26 inimest. Nimede eestistamise käigus loobuti 1935., 1937. ja 1938. aastal nimest Kotov 5 juhul ning uueks nimeks võeti Kaljuse, Kallaste, Kiidumäe, Sammalpalu ja Tolmo. Aleksandr Kotov, vene maletaja ja maleliteraat (1913–1981) Aleksandr Kotov, vene näitleja (1949–2016) Aleksandr Kotov, vene geoloog ja keemik (1952–) Grigori Kotov, vene arhitekt (1859–1942) Juri Kotov, vene elektrofüüsik (1937–2010) Kaie Kotov, eesti semiootik (1978–) Nikolai Kotov, vene maalikunstnik ja graafik (1889–1968) Oleg Kotov, vene kosmonaut (1965–) Raivo Kotov, eesti arhitekt (1976–) Rein Kotov, eesti filmioperaator (1965–) Toivo Kotov, eesti orienteeruja, treener ja sporditegelane (1949–) Statistikaamet: Nimede statistika (vaadatud 09.09.2022) Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Kotov. Kotov statistikaameti andmebaasis
Kalgi

Kalgi on küla Hiiumaa vallas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda. Küla piirneb põhjas Viilupi, läänes Jõeküla, lõunas Salinõmme ning idas Valipe ja Suuremõisa külaga. 1650. aastal on kohanime mainitud Kalch. Vello Kaskori arvates on kohanimi seotud lubjapõletamisega. Küla idaosa piirneb Suuremõisa jõega. Külas asub Süllu allik. Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 7 inimest. Kõik elanikud olid eestlased. Kalgi talud 1939 Koht kuulus ajalooliselt Hiiu-Suuremõisa mõisa alla ja küla kujunes välja 20. sajandi alguses. 1650 on mainitud talunik Kalch Wolmarit ning 1688 Kallki Marti ja Kalki Larsi. Küla kuulus 1977–1997 Viilupi küla koosseisu. Küla põhjaosa piirneb Suuremõisa–Käina–Emmaste maanteega. Küla idaossa jääb lõik Suuremõisa–Salinõmme teest. Külas asub Kalginiidi bussipeatus. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 31.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kalgi" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Statistikaameti andmebaas Pühalepa valla elanike ja kinnisvarade nimekirjad; Rahvusarhiiv RA, ERA.4320.2.166a
Kukka

Kukka on Hiiumaa vallas Hiiumaa idaosas Läänemere rannikul Kukka lahe ääres asuv küla. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda. Kukka piirneb põhjas Hiiessaare, läänes Lõbembe, lõunas Palade ja idas Kõlunõmme külaga. Küla esmamainiti 1565 kujul Kucku. 1609 mainiti Kucku Wackan, 1688 Kuckaby ja Kukkuby, 1782 Kuckas ja 1798 Kukka. Külanime päritolu pole teada. Paul Ariste toob võrdluseks soome sõnad kukku: kukun 'kerajas tipp' ja kukkula 'tipp, latv, klint, mägi, kõrgendik, küngas' ning eesti sõna "kukal". Kukkas asuvad Kukka sood hõlmav Kukka looduskaitseala, Kukka-Luhastu loodusala, Hiiumaa suurim rändrahn Kukka kivi ja Kukka põllukivi. Külas puuduvad looduslikud kõrgendikud, mis võiksid küla nime osas selgust anda. Kukka lahe väikesaared jäävad Kõlunõmme küla alla. Kukkas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 11 inimest. Kõik olid eestlased. Kukka ajaloolised talud 1939 Kukka kuulus ajalooliselt Hiiu-Suuremõisa mõisa alla. 16. sajandil oli Hiiumaal ka Kukka vakus. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjoni alusel oli külas 14 talu. 1835 asus külas 12 talu, elanikud said perekonnanimedeks: Ahingas (Ahhingas), Ahwe, Hein, Herma, Hunga, Jõhvik, Karme, Kurriso, Laud, Lukk, Mast, Pail, Pannal, Pilpak (Pillpak), Rebbo, Siek, Sukko, Sõrro, Särk, Treumann ja Veski (Weski). 1939 oli külas 16 talu. Küla läbib Palade–Kõlunõmme tee. Kukkas asuvad Kukka tuulik ja Kukka lautrid. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 2.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kukka" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Statistikaameti andmebaas Pühalepa valla elanike ja kinnisvarade nimekirjad; Rahvusarhiiv RA, ERA.4320.2.166a
Kuri küla

Kuri on Hiiumaa vallas Hiiumaa idaosas asuv küla, mis piirneb Läänemerega. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda. Kuri piirneb põhjas Sääre, läänes Pühalepa-Harju ja Reikama ning lõunas Hellamaa külaga. Kohanime esmamainiti 1609 kujul Kuris. 1688 oli küla nimetatud Kuriskylla. Paul Ariste ja Lauri Kettunen seostasid kohanime päritolu Kurisu kohanimega (Emmaste-Kurisu ja Kurisu). Karstiauku nimetatakse kurisuks ja etümoloogiliselt on lähedane sõna kuristik, kuid Kuri küla kandis pole karstilehtreid ega kuristikku. Leo Tiik arvas, et nimi võib tuleneda eesnime Gregorius mugandusest Kurries, Kurri. Küla ala hõlmab Kuri-Hellamaa hoiuala. Küla alale jäävad Kadakalaid, Rambirahu ja Uuemererahu. Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 39 inimest. Kõik elanikud olid eestlased. Kuri ajaloolised talud 1939 Küla kuulus ajalooliselt Soonlepa mõisa alla, varem ka Hiiu-Suuremõisa mõisa alla. 1609 elas Hellamaa vakuses talunik Kuris Cornelius. 1688. aastaks oli kujunenud küla, millest hiljem moodustus kaks küla: Suur-Kuri ja Vähe-Kuri (rootsi keeles Stora Kuriß ja Lilla Kuriß, saksa keeles Gross-Kurri ja Klein-Kurri). Vähe-Kuris elasid 1688 talunikud Wähä Kuri Bengt ja Wähä Kuri Pafwell. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis oli mõlemas külas neli talunikku. 1835 oli moodustunud üks Kuri küla 9 taluga. Küla elanikud said perekonnanimed: Ahwe, Hani (Hanny), Knöp, Koop, Kuusik (Kusik), Kuuskor, Luisk, Mäll (Mäl), Neber, Pära (Pärra), Rakki (Rakky), Sang, Särglepp ja Tattra. Külas asus kihelkonnakool, peale Eesti taasiseseisvumist tegutses külas algkool. Küla lääneosa piirneb Heltermaa–Kärdla–Luidja maanteega. Küla läbib Tempa–Suuresadama tee. Külas asuvad Kuri õigeusu kiriku varemed, Kuri õigeusu kiriku koolimaja ja Kuri kalmistu. Kuri külas on sündinud vaimulik Konstantin Kokla, külas veetis oma lapsepõlve luuletaja Julius Oengo. Kuri kalmistu Julius Oengo mälestustahvel Kuri õigeusu kiriku koolimaja seina juures Kuri bussipeatus Tähva nina Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 2.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kuri" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Statistikaameti andmebaas Pühalepa valla elanike ja kinnisvarade nimekirjad; Rahvusarhiiv RA,ERA.4320.2.166a; 08.02.1939-09.02.1940 Pühalepa kihelkonna perekonnanimede panemise raamat. Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.2.VIII-198 1835
Cadoudal

Cadoudal on Prantsusmaa aadlisuguvõsa. Louis XVIII ülendas šuaan Georges Cadoudali 1814. aastal postuumselt Prantsusmaa marssaliks ja aadeldas 16. detsembril 1815 tema vennad Josephi ja Louis'.
Kõlunõmme

Kõlunõmme on küla Hiiumaa valla idaosas Läänemere rannikul. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda. Kõlunõmme piirneb põhjas Kukka lahega, läänes Kukka ja Palade, lõunas Partsi ja Pühalepa-Harju ning idas Sääre ja Suuresadama külaga. Asula nime on esmamainitud 1599. aastal kui Kollo ja 1606 kui Kölo. Paul Ariste järgi koosneb kohanimi kahest osast: sõnadest 'kõlu' ja 'nõmm'. Kõlunõmme hõlmab osa Kukka looduskaitsealast ja küla läbib Kõlu jõgi. Küla alale jäävad Hüljesterahu, Kukka rahu ja Umbrahu. Külas asuvad Kõlunõmme elektriliini rahn, Kõlunõmme Härma talu rahn, Kõlunõmme põllurahn ja Lapikkivi. Kõlunõmme põhjaosas asub Tika piirkond. Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 33 inimest. Neist 32 olid eestlased. Kõlunõmme ajaloolised talud 1939 Kõlunõmme on ajalooliselt kuulunud Hiiu-Suuremõisa ja Partsi mõisa alla. Algul oli tegemist eraldi talude, hiljem eraldi külaga. 1599. aastal on mainitud talunik Kollo Broosi. 1835. aastal elasid pered Pühalepa-Harju ja Joandi külas. Küla läbib Palade–Kõlunõmme tee. Küla lõunaosa piirneb Partsi–Kuri teega, kus asub Kõlunõmme bussipeatus. Talumees Kõlu Magnus (Maunus) (1710–1781) ja tema abikaasa Kadri olid näitlejate Tõnis Niinemetsa, Sepo Seemani ja Margus Tabori esivanemad. Kõlunõmme külakeskus, praegune rändpoe peatus Juuriku talu Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Kõlunõmme" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Statistikaameti andmebaas Pühalepa valla elanike ja kinnisvarade nimekirjad; Rahvusarhiiv RA, ERA.4320.2.166a Sinu uus sugulane. 1. osa: Tõnis Niinemets Eesti Televisioon. 31.12.2021 Raul Vinni. "KÕLUNÕMME LUGU | Iga vestlus viib bussipeatuseni." Hiiu Leht 25. detsember 2023
Esimene koolipäev

Esimene koolipäev on päev, mil pärast aasta pikimat puhkust algab haridusasutustes uus õppeaasta. Eestis on see Teadmiste päeval, 1. septembril. Paljudes riikides järgneb see suvevaheajale ja varieerub sõltuvalt geograafilisest asukohast: juulist septembrini põhjapoolkeral ja jaanuarist veebruarini lõunapoolkeral. See võib aga olla ka kevadel, näiteks Jaapanis ja Lõuna-Koreas. Seda päeva seostatakse ka majandusliku või poliitilise tegevuse taastamisega pärast puhkeaegset aeglustumist.
Linnumäe

Linnumäe on küla Hiiumaa vallas, Kärdlast lõunas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda. Linnumäe küla piirneb põhjas ja läänes Kärdlaga, lõunas Prählamäe ning idas Hausma külaga. Kohanimi tuletub eestikeelsetest sõnadest lind ja mägi. Linnumäe küla läbib Nuutri jõgi. Linnumäe külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 29 inimest. Kõik elanikud olid eestlased. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 28 elanikku. Linnumäe küla moodustati 1997. aastal. Varem kuulus ala Kärdla asunduse, seejärel Hausma ja Tubala küla koosseisu. Linnumäe küla keskosa läbib Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee. Küla idaosa piirneb Rehemäe teega. Küla lääneosas lõpeb Kärdla Ümarmäe tänav ja asub Padu-Alato tänav. Linnumäel peeti 2002–2018 Kärdla ratsupäevi. Linnumäe külas asuvad Hiiumaa Selver ja söögikoht Linnumäe kohvik-resto. Selveri juures asub Neste tankla. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 4.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Linnumäe" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Statistikaameti andmebaas 2021. aasta rahvaloendus RL21003: RAHVASTIK, 31. DETSEMBER 2021 | Aasta, Sugu, Elukoht ning Vanus. Statistikaamet. Vaadatud 17. juuni 2022 kl 17