laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Giedraičiai

Giedraičiai on alev Leedus Molėtai rajoonis, Giedraičiai valla halduskeskus. Alev asub Molėtaist 21 kilomeetrit edelas Kiementase järve ääres. Giedraičiais on gümnaasium, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealne aastal 1809 ehitatud katoliku kirik, selle XIX sajandi keskpaigast pärinev kellatorn ja kalmistul asuv Graužiniste suguvõsa hauakabel. Giedraičiaid on esmamainitud 1338. aastal ristisõdijate kroonikates nimega Gedereiten. Aastail 1373 ja 1375 rüüstasid piirkonda ristisõdijad. Tegemist oli ühe tähtsama Giedraitiste vürstisoole kuulunud asulaga. Aastal 1410 ehitati sinna esimene kirik, mis ehitati ümber aastail 1443 ja 1676. Aastal 1515 nimetati Giedraičiai aleviks. XVIII sajandi alguseks oli praktiliselt kogu alev läinud kiriku valdusse. Aastail 1777–1782 tegutses seal kihelkonnakool. Novembriülestõusu ajal aastal 1831 hõlvasid asula ülestõusnute väed. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Гедройце. Jaanuariülestõusu ajal ründasid A. Minskise juhitud ülestõusnud tsaariarmeed; järgnenud lahingus kaotas elu 15 ülestõusnut ja 45 neist vangistati. 17.–21. novembril 1920 toimus Giedraičiais lahing leedukate ja Lucjan Żeligowski vägede vahel, mis lõppes leedulaste võiduga. Teise maailmasõja ajal hukati suvel 1941 alevis elanud juudid. Nõukogude perioodil oli asula kohaliku liha- ja piimakarja kasvatusele orienteeritud sovhoosi keskasulaks. Toona rajati sinna ka Molėtai juustuvabriku tsehh. Maria Wojciechowska – Poola esimene leedi aastail 1922–1926 Juozapas Arnulfas Giedraitis – Žemaitija piiskop Merkelis Giedraitis – Žemaitija piiskop Vana koolimaja Gümnaasium Giedraičiai lahingus langenud leedu sõdurite hauad Giedraičiai kirik Kiriku sisevaade Graužiniste suguvõsa hauakabel 2011 m. surašymas Гедройце. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 1 (Аа — Гямъ-маликъ). СПб, 1862, 621 lk. Antanas Tyla jt. Giedraičiai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. VI (Fau-Goris). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. 437 lk. Holocaust Atlas of Lithuania Alev Poola geograafilises sõnastikus Alev portaalis vietoves.Lt
Ion Chicu

Ion Chicu (hääldub Kiku, sündinud 28. veebruaril 1972 Pîrjoltenis) on Moldova poliitik. Ta oli 14. novembrist 2019 kuni 31. detsembrini 2020 Moldova peaminister. Ta sündis aastal 1972 Călărași rajoonis Pîrjoltenis. Ta lõpetas aastal 1994 Moldova Majandushariduse Akadeemia. Ta oli aastatel 2005–2006 Moldova Vabariigi majandus- ja kaubandusministeeriumi struktuurireformide peavalitsuse direktor, esimese asepeaministri Zinaida Greceanîi nõunik. Aastatel 2006–2008 oli ta Moldova aserahandusminister. 4. aprillist 2008 kuni 9. septembrini 2009 oli ta peaministri Zinaida Greceanîi nõunik majandus- ja välispoliitika küsimustes. 2. jaanuarist 2018 kuni 12. detsembrini 2018 oli ta Moldova rahandusministeeriumi peasekretär (Eesti mõistes kantsler). 10. detsembrist 2018 kuni 8. juunini 2019 oli ta Moldova rahandusminister. Juulist novembrini 2018 oli ta Moldova presidendi Igor Dodoni nõunik majandusküsimustes. 14. novembrist 2019 oli ta Moldova peaminister. 23. detsembril 2020, päev enne uue presidendi Maia Sandu ametisse vannutamist, teatas ta oma tagasiastumisest. Ta on abielus ja tal on kolm last. Ta valdab rumeenia, vene, inglise ja prantsuse keelt. Usu poolest on ta õigeusklik.
Pirelli Star Driver

Pirelli Star Driver algatati selleks, et toetada noori ralli sõitjaid, ning see oli organiseeritud Pirelli ja FIA poolt. Viis sõitjat valiti tervest maailmast. Need samad viis sõitjat võistlesid kuuel autoralli maailmameistrivõistluste rallil. Kõik sõitsid identsete Mitshubishi Lancer Evolution X mis oli seadistatud ja valmistatud Ralliart poolt Itaalias. Edaspidi muudeti programmi nimeks WRC Academy Results. Pirelli Star Driver meeskonnas sõitis ka Ott Tänak aastal 2010 ja võitis selles meeskonnas Soome-ja Walesi ralli.
Euroopa kõrgjõudlusega andmetöötluse ühisettevõte

Euroopa kõrgjõudlusega andmetöötluse ühisettevõte on nõukogu 28. septembri määrusega (EL) nr 2018/1488 Euroopa kõrgjõudlusega andmetöötluse algatuse rakendamiseks asutatud ühisettevõte. Luksemburgis asuv ühisettevõte alustas tegevust 2018. aasta 6. novembril ja on kavandatud jätkama tegevust 2026. aasta lõpuni. Eesmärkideks on üleeuroopalise hiidarvutite võrgu väljatöötamine ning uurimis- ja uuendustegevuse toetamine. Ühisettevõtte eelarveks on kavandatud 1 miljard eurot, millest pool tuleb ELi eelarvest ja teine pool osalevatelt liikmesriikidelt. Täiendavad vahendid, enam kui 400 miljonit eurot, on kavas saada erasektori partneritelt. "Nõukogu määrus (EL) 2018/1488, 28. september 2018, millega asutatakse Euroopa kõrgjõudlusega andmetöötluse ühisettevõte". eur-lex.europa.eu (eesti ja inglise). ELT. 28. september 2018. Vaadatud 20.11.2019.{{cite web}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "European Commission - Press release - Council backs Commission's plans to invest €1 billion in world-class European supercomputers". europa.eu. 28. september 2018. Vaadatud 10. juuni 2019. Feldman, Michael (1. oktoober 2018). "Europeans Budget 1.4 Billion Euros to Build Next-Generation Supercomputers | TOP500 Supercomputer Sites". www.top500.org. Vaadatud 10. juuni 2019. "EuroHPC Takes First Steps Towards Exascale". insideHPC. 15. veebruar 2019. Vaadatud 10. juuni 2019. Stoye, Emma (5. oktoober 2018). "European commission to invest €1 billion in supercomputers". Chemistry World (inglise). Vaadatud 10. juuni 2019. Veebileht
My Way (täpsustus)

"My Way" (1964) on Eddie Cochrani laul. "My Way" (1968) on laul, mille kirjutasid Claude François, Jacques Revaux ja Paul Anka ning kuulsaks laulis Frank Sinatra. "My Way" (1997) on Usheri laul. "My Way" (2001) on Limp Bizkiti laul. "My Way" (2004) on Avril Lavigne'i laul. "My Way" (2006) on Christina Aguilera laul. "My Way" (2016) on Calvin Harrise laul. "My Way" (1964) on Eddie Cochrani album. "My Way" (1969) on Frank Sinatra album. "My Way" (1997) on Usheri album. My Way on veebiportaal. My Way oli eesti punkansambel, mis tegutses 1992. aasta algusest kuni 12. märtsini 1993, mil selle uueks nimeks sai The ShitheadS.
Šerpad

Šerpad (šerpa keelest shyar 'ida' + pa 'rahvas') on Himaalaja lõunanõlvadel elav rahvas Nepalis, kes räägivad emakeelena põhiliselt Tiibeti-Birma keelte rühma kuuluvat šerpa keelt. Šerpad on tuntud kohalike saatjatena mägironimise ekspeditsioonidel.
Logba keel

Logba keel on peamiselt Ghana kaguosas kõneldav kvaa keel, mis kuulub naa-togo rühma. Logba keelt räägib umbes 7500 inimest. http://www.endangeredlanguages.com/lang/6039 https://glottolog.org/resource/languoid/id/logb1245
Mari Poll

Mari Poll (sündinud 16. novembril 1987 Tallinnas) on eesti muusik (viiuldaja). Viiuliõpinguid alustas ta 5-aastaselt Nõmme Muusikakoolis, õpingud jätkusid aastani 2004 Tallinna Muusikakeskkoolis. Polli edasine haridustee jätkus Inglismaal Chethami Muusikakoolis (Chetham School of Music) ja Londoni Kuninglikus Muusikakolledžis, kus ta omandas aastal 2010 bakalaureusekraadi ja 2012 magistrikraadi. Lisaks on Mari Poll osalenud meistrikursustel, näiteks New Virtuosi Mastercourse ja Lausanne Duo meistriklass. Aastatel 2014–2019 töötas Poll Norras Stavangeri Sümfooniaorkestri teise kontsertmeistrina, samuti on ta olnud külaliskontsertmeister Kristiansandi Sümfooniaorkestris, Norrbotten NEO ansamblis, Norra Kammerorkestris, Bodo Sinfoniettas ning abikontsertmeister Stockholmi Filharmooniaorkestris. Alates hooajast 2019/2020 töötab Mari Poll Rahvusooper Estonia kontsertmeistrina. Samast hooajast on ta ka Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia viiulilektor. Mari Poll mängib Eesti Pillifondi poolt talle kasutada antud Nicolaus Gagliano viiulil (1723). Mari Poll on andnud kontserte nii solisti kui ka kammermuusikuna Euroopas, Venemaal, Uus-Meremaal ja USA-s. Ta on teinud koostööd mitme orkestri ja ansambliga, nagu Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Tallinna Kammerorkester, Pärnu Linnaorkester, Liverpooli Mozarti orkester, Trondheimi Sümfooniaorkester ja Norra Raadio orkester. Ta on üles astunud Kuressaare Kammermuusika Päevadel, Leigo Järvemuusika festivalil, Pärnu Muusikafestivalil jt. Tihedat koostööd teeb Mari Poll oma pianistist venna Mihkel Polliga. Mari Poll on pälvinud tunnustust paljudel konkurssidel: ta on võitnud III preemia ja Robert Casadesuse esiauhinna Vibrarte rahvusvahelisel viiuldajate konkursil Prantsusmaal (2011); neli eripreemiat Heino Elleri nimelisel rahvusvahelisel viiuldajate konkursil (2008); eripreemia Louis Spohri nimelisel rahvusvahelisel viiuldajate konkursil Saksamaal (2007) ja V preemia Schöntali kloostri rahvusvahelisel viiuldajate konkursil Saksamaal (2005). Aastal 2012 andis Londoni Kuninglik Muusikakolledž Mari Pollile Tagore Kuldmedali – auhinna, mis antakse igal aastal kolledži kahele väljapaistvaimale üliõpilasele. Aastal 2013 pälvis Poll Londoni City Music Foundation auhinna, mida antakse perspektiivikatele noortele kutselistele muusikutele karjääri edendamiseks. Mari Pollil on koos pianist Mihkel Polliga ilmunud plaat „Ensecu. Poulenc. Schönberg. Tüür“ (2017). Tema ema on Kadri Hunt, isa oli pianist ja muusikapedagoog Siim Poll (1965–2014), vend pianist Mihkel Poll.
Kose (täpsustus)

Kose on mitme koha nimi Eestis: Kose, alevik Harju maakonnas Kose vallas Kose, alevik Võru maakonnas Võru vallas Kose, küla Ida-Viru maakonnas Jõhvi vallas Kose, küla Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Kose, küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Kose, asum Tallinnas Kose, linnaosa Võrus Kose-Risti, asum Kose vallas Kose-Uuemõisa, alevik Kose vallas Kose, perekonnanimi Kose kihelkond Kose kirik Kose Püha Nikolause kogudus Kose-Uuemõisa mõis Kose vald Kosé, Jaapani kosmeetikafirma Kose, Itaalia disainifirma Kose Kanaoka, Jaapani kunstnik
Rahvusvaheline arbiiter

Rahvusvaheline arbiiter (inglise keeles International Arbiter; lühend IA) on males rahvusvahelistel võistlustel malekohtunikuna tegevuse eest antav kõrgeim nimetus. Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) 1951. aastal. Nõuded rahvusvahelise arbiitri nimetuse saamiseks on kõrgemad kui FIDE arbiitri (FA) nimetuse saamiseks. Rahvusvahelise arbiitri nimetus on eluaegne. Sõltuvalt kohtunikutegevuse aktiivsusest jaotatakse IA-d kahte kategooriasse – aktiivsed IA-d ja inaktiivsed IA-d. Inaktiivseks rahvusvaheliseks arbiitriks loetakse malekohtunikku, kes viimase kahe aasta jooksul pole kohtunikuna kordagi töötanud rahvusvahelistel võistlustel. 2019. aasta oktoobri seisuga on FIDE andmebaasides kirjas 2348 malekohtunikku, kes on saanud rahvusvahelise arbiitri nimetuse. Nende seas on 318 kohtunikku, kes on ühtlasi kõrgema järgu maletajad, sealhulgas 14 naiste suurmeistrit ja 25 rahvusvahelist suurmeistrit. Aktiivsed rahvusvahelised arbiitrid omakorda liigitatakse sõltuvalt kohtunikutegevuse kogemustest nelja kategooriasse (A, B, C, D). A-kategooria on kõrgeim ja selle andmisel eeldatakse, et kohtunik on olnud aktiivne vähemalt viimasel viiel aastal, näidanud suurepäraseid teadmisi maleturniirireeglite tundmisel ja ei oma karistusi kohtunikutegevuse vallas. A-kategooria kohtunik peab olema töötanud viimase viie aasta jooksul vähemalt korra peakohtuniku või peakohtuniku abina tähtsamatel tiitlivõistlustel (maleolümpia, maailmameistrivõistluste turniirid ja matšid, maailma karikavõistlused, võistkondlikud maailmameistrivõistlused, noorte ja juunioride maailmameistrivõistlused) või vähemalt viiel maailmajao tiitlivõistlustel (näiteks Euroopa, Aasia, Ameerika individuaalsed ja võistkondlikud meistrivõistlused). 1951 – Milan Vidmar, Vjatšeslav Ragozin, Karel Opočenský, Ari Ilmakunnas, Jacques Mieses, Gideon Ståhlberg 1952 – Ossip Bernstein 1954 – Igor Bondarevski 1962 – Albéric O'Kelly de Galway 1963 – Salomon Flohr 1964 – Olga Rubtsova 1968 – Vladas Mikėnas 1969 – Juri Averbahh 1970 – Milunka Lazarević 1972 – Svetozar Gligorić 1973 – Vasja Pirc 1975 – Lothar Schmid 1979 – Geurt Gijssen 1980 – Faiq Həsənov 1983 – Miyoko Watai 1984 – Andrzej Filipowicz 1986 – Elisabeta Polihroniade, Borislav Ivkov 1993 – Panagiόtis Nikolόpoulos, Ašot Vardapetjan 1995 – Nana Alekhsandria, Zsuzsa Verőci 1995 – Zoltán Ribli 2002 – Anastassija Sarokina 2004 – Xie Jun 2014 – Shohreh Bayat 2016 – Giorgi Giorgadze Eesti teenekam malekohtunik on Lembit Vahesaar, kes tegutses kohtunikuna MM-i tiitlimatšidel Tšiburdanidze–Alekhsandria (1981) ja Karpov–Kasparov (1985–1987), kuuel naiste maailmameistritiitli pretendentide turniiril ning viiel maleolümpial. 1969 – Lembit Vahesaar 1974 – Paul Keres 1986 – Harry Ello 2004 – Margit Brokko 2016 – Sten Kasela 2014 – Marek Kolk 2022 – Peep Narusberg FIDE arbiiter Rahvusvaheline kohtunik probleemmales Regulations for the classification of the chess arbiters. fide.com "Mälestusi Paul Keresest". Koostanud Merike Rõtova. Eesti Raamat, 1983. Lk 72 International Arbiter. ratings.fide.com
Lasuurvärv

Lasuurvärv ehk lasuur on läbipaistva kihina pinda kattev vähese pigmendisisaldusega värv. Laseerival maalimisel jääb aluspinna värvus ja tekstuur õhukeste värvikihtide alt nähtavaks. Lasuure kasutatakse lakkimises, maalikunstis, trükinduses. Lasuurvärvile vastupidine on opaakne kattevärv, laseerivale maalimisele pastoosne maalimisviis. Ainult laseeriv tehnika on akvarell. Laseerivalt on võimalik maalida ka muudes tehnikates, näiteks õli- ja akrüülmaalitehnikas, kuid mitte pastellis. Laveering Kunstileksikon. Tallinn, 2001 Lasuurid, õlid, vahad, polituurid ja lakid. khk e-õpe
The ShitheadS

The ShitheadS on eesti punkansambel. tegutses 13.03.93 - 05.04.03(vist sai õige kuupäev)... esialgne koosesis: Kaido 12 - vokaal Heini "Heinz" Sööbik - kitarr Meelis "Oi!" Kubujuss - trummid Aadu Sitapea - bass Koosseisus on aastate jooksul olnud palju muutusi. ilmunud kauem mängitav looming: The ShitheadS - The ShitheadS ShittingS SongS, ShitSoundS Co 1999 The ShitheadS - Kaido 12... elik ...The Shitheads Smells Like Shit, ShitSoundS Co 2006 The Shitheads The Shitsounds plaadifirma kodulehel The Shitheads Eesti punkbändide andmebaasis
Miroslav Filip

Miroslav Filip (27. oktoober 1928 Praha – 27. aprill 2009 Praha) oli tšehhi maletaja, maleajakirjanik ja malekohtunik, rahvusvaheline suurmeister (1955). Filip oli kolmekordne Tšehhoslovakkia malemeister (1950, 1952, 1954). Suurmeistriks sai ta 27-aastaselt 1955. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on mänginud maailmameistrivõistluste neljal tsoonidevahelisel (1955, 1958, 1962, 1970) ja kahel pretendentide turniiril (1956, 1962). Pretendentide turniiril 1956. aastal Amsterdamis (10 osavõtjat, võitis Vassili Smõslov) jagas ta 8.–9. kohta ja 1962. aastal Curaçaol (kaheksa osavõtjat, võitis Tigran Petrosjan) jagas ta koos Mihhail Taliga 7.–8. kohta. Filip mängis Tšehhoslovakkia võistkonna koosseisus 12 maleolümpial (1952–1974). Ta tegutses ka malekohtunikuna. Ta oli 1986. aastal Dubais peetud maleolümpia peakohtunik.  Miroslav Filip – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Lepimormia hemiboreale

Libliksääsk Lepimormia hemiboreale on putukaliik libliksääsklaste sugukonnast libliksääse perekonnast. Ta on väike (tiibade siruulatus 1,7 mm) ja karvane, meenutab veidi kärbest. Tüüpleiukoht on Kanna allikasoo Viidumäe looduskaitsealal. Holotüüp on hoiul Helsingi Ülikooli Zooloogiamuuseumis, paratüübid säilitatakse sealsamas ja Viidumäe looduskaitseala putukakollektsioonis. Putukate loend Lepimormia hemiboreale andmebaasis eElurikkus
Irina Vlah

Irina Vlah (gagauusi keeles İrina Vlah; sündinud 26. veebruaril 1974 Comratis) on Moldova poliitik. Ta oli aastatel 2005–2009 ja 2014–2015 Moldova parlamendi liige. Ta on 15. aprillist 2015 Gagauusia pealik (Baškan). Ta sündis aastal 1974 Comratis bulgaarlannast ema ja gagauusist isa tütrena. Ta lõpetas aastal 1996 Comrati Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Aastal 2008 kaitses ta Moldova Teaduste Akadeemias doktoriväitekirja. Ta oli aastatel 1996–2003 Gagauusia maksuinspektsiooni jurist. Aastatel 2003–2005 oli ta Gagauusia täitevkomitee õigusosakonna juhataja. Ta on olnud Moldova Vabariigi Kommunistide Partei ja on Moldova Vabariigi Sotsialistide Partei liige. Tema ema on bulgaarlanna ja isa gagauus. Ta on tütre ema. Usu poolest on ta õigeusklik. Irina Vlahi koduleht
Victor Gaiciuc

Victor Gaiciuc (sündinud 12. märtsil 1957 Pepenis) on Moldova sõjaväelane (brigaadikindral), diplomaat ja poliitik. Ta oli 19. aprillist 2001 kuni 15. oktoobrini 2004 Moldova kaitseminister. Teist korda oli ta Moldova kaitseminister alates 14. novembrist 2019 kuni 16. märtsini 2020. Kolmandat korda oli ta Moldova kaitseminister alates 9. novembrist 2020 kuni 6. augustini 2021. Ta sündis aastal 1957 Pepenis Sîngerei rajoonis. Ta lõpetas aastal 1978 Harkovi Kõrgema Sõjalennukooli ja aastal 1989 Lenini nimelise Sõjaväe Poliitilise akadeemia. Aastal 1997 lõpetas ta NATO kolledži Roomas. Moldova. Ministries, etc. rulers.org
Mustafa Najem

Mustafa Masi Najem (ukraina keeles Мустафа Найєм; sündinud 28. juunil 1981 Kabulis) on Ukraina ajakirjanik ja poliitik. Ta sündis aastal 1981 Kabulis, ta on rahvuselt puštu, tema emakeel on dari keel. Euromaidani alguseks peetaks tema postitust Facebookis, milles ta kutsus üles kogunema: "Olgu, võtame seda nüüd tõsiselt. Kes on valmis täna enne keskööd Maidanile tulema? Kui saame tuhat kokku, tuleme välja. On 21. november, aasta 2013." ERR Kiievis: rahvasaadiku sõnul ei ole Ukraina presidendil siiski ainuvõimu - ERR, 30.03.2019 (vaadatud 21.11.2019) Найем стал заместителем гендиректора "Укроборонпрома" - Lb.ua, 21.11.2019
Donald Trumpi tagandamisjuurdlus

Donald Trumpi tagandamisjuurdlus algas 2019. aasta keskel, kui vilepuhuja süüdistas Ameerika Ühendriikide presidenti Donald Trumpi Ukraina presidendilt teenete väljapressimises, mis oleksid tal aidanud 2020. aasta valimistel ametisse jääda. Tunnistajate ütlused viitasid, et Trump ja mõned teises valitsusametnikud olid üritanud Ukraina ning teiste välisriikide juhtidelt välja pressida ettevõtte Burisma Holdings kohta avaliku juurdluse alustamist; Burismas oli töötanud Hunter Biden sellel ajal, kui tema isa Joe Biden oli Ameerika Ühendriikide asepresident. Tunnistajate väidete kohaselt survestati Ukrainat ka toetama teooriat, mille järgi ei sekkunud 2016. aasta valimistesse mitte Venemaa, vaid Ukraina. Avaldatud memo telefonikõnest Donald Trumpi ja president Volodõmõr Zelenskõi vahel näitab, et Ukrainat ähvardati sõjalisest abist ilmajätmisega. Tunnistajate süüdistusi on kinnitanud mitmed ametnikud, muuhulgas Ameerika Ühendriikide suursaadik Ukrainas Bill Taylor, USA Ukraina-poliitika eest vastutav Pentagoni kõrge ametnik Laura Cooper, endine Valge Maja ametnik Fiona Hill ning veel vähemalt kuus Valge Maja ametnikku. Kramer, Andrew E. (7. november 2019). "Ukraine's Zelensky Bowed to Trump's Demands, Until Luck Spared Him". The New York Times (Ameerika inglise). ISSN 0362-4331. Vaadatud 13. november 2019. Kramer, Andrew E. (24. oktoober 2019). "The Cost of Trump's Aid Freeze in the Trenches of Ukraine's War". The New York Times (Ameerika inglise). ISSN 0362-4331. Vaadatud 13. november 2019. Shane, Scott (3. oktoober 2019). "How a Fringe Theory About Ukraine Took Root in the White House". The New York Times. Vaadatud 14. november 2019. Press, The Associated (13. november 2019). "Debunked Ukraine Conspiracy Theory Is Knocked Down-Again". The New York Times (Ameerika inglise). ISSN 0362-4331. Vaadatud 19. november 2019. Sheth, Sonam (1. oktoober 2019). "The White House is 'paralyzed' and 'teetering on the edge of a cliff' as it grapples with Ukraine fallout and 'Hurricane Rudy'". Business Insider. Vaadatud 1. oktoober 2019. Becket, Stefan; Farhi, Arden; Watson, Kathryn (23. oktoober 2019). "Top diplomat tells lawmakers Ukraine aid was directly tied to investigations". CBS News. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. november 2019. Vaadatud 24. oktoober 2019. Moe, Alex; Shabad, Rebecca (23. oktoober 2019). "Key Pentagon official finally testifies after Republicans storm impeachment hearing". NBC News. Vaadatud 24. oktoober 2019.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) "Document: Read the Whistle-Blower Complaint". The New York Times. 26. september 2019. Vaadatud 19. oktoober 2019. Keith, Tamara (12. oktoober 2019). "Trump, Ukraine And The Path To The Impeachment Inquiry: A Timeline". NPR. Vaadatud 15. oktoober 2019.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link)
Lõunasöök

Lõunasöök, tuntud kokanduse slängis ka kui lantš (inglise keeles lunch), on keskpäeva paiku söödav toidukord. Lõunasöök on tihti päeva teine toidukord, järgnedes hommikusöögile ja eelnedes õhtusöögile. "Lantš". Võõrsõnade leksikon. Vaadatud 21. november 2019. Alan Davidson (2014). The Oxford Companion to Food. OUP Oxford. lk 478. ISBN 978-0-19-104072-6.  Lõunasöök – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Djamindjungi keel

Djamindjungi keel on väljasuremisohus keel, mida traditsiooniliselt kõnelesid djamindjungid Austraalia Põhjaterritooriumil. 2016. aasta rahvaloenduse andmetel oli Austraalias 29 djamindjungi keele kõnelejat. Djamindjungi keeles on 4 vokaalfoneemi ja 18 konsonantfoneemi. Eristatakse lühikesi ja pikki vokaale. Frikatiive ja sibilante keeles ei ole. Nimisõnu ja omadussõnu ei eristata. Tegusõnad moodustatakse umbes 30 tüvest, millele lisatakse isiku- ja ajatunnused ning muutumatutest abiverbidest, mis kannavad tegusõna põhitähendust. Sõnajärg lauses on suhteliselt vaba. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. detsember 2018. Vaadatud 21. novembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://glottolog.org/resource/languoid/id/djam1255 http://www.endangeredlanguages.com/lang/2608 http://dobes.mpi.nl/projects/jaminjung/ https://collection.aiatsis.gov.au/austlang/language/N18?code=N18
Rekonstrueerimise ajastu

Rekonstrueerimise ajastu oli periood Ameerika Ühendriikide ajaloos, mis kestis aastatel 1863–1877. See oli oluline peatükk Ameerika kodanikuõiguste ajaloos, millele eelnes laastav Ameerika Ühendriikide kodusõda aastatel 1861–1865.
Progresseerumise ajastu

Progresseerumise ajastu oli kogu Ameerika Ühendriikides laialt levinud sotsiaalse aktivismi ja poliitiliste reformide periood pärast niinimetatud kullatud ajastut, mis kestis 1890. aastatest kuni 1920. aastateni. Progressiivse liikumise peamised eesmärgid olid industrialiseerimisest, urbaniseerumisest, immigratsioonist ja poliitilisest korruptsioonist põhjustatud probleemidega tegelemine.
Cecilia Seghizzi

Cecilia Seghizzi (5. september 1908, Gorizia – 22. november 2019, Gorizia) oli itaalia helilooja ja maalikunstnik, kes elas 111-aastaseks. Tema isa oli helilooja ja koorijuht Cesare Augusto Seghizzi. Seghizzi õppis viiulit Milano konservatooriumis ning töötas pärast selle lõpetamist muusikaõpetajana. Hiljem õppis ta Trieste konservatooriumis kompositsiooni ning hakkas tegelema heliloominguga. Seghizzi muusikaline looming hõlmab umbes 130 teost, sealhulgas koorilaulud. Sonata per oboe e pianoforte (1963) Di notte per flauto, soprano e pianoforte (1979) Concertino per fiati ed archi (1981) Divertimento per violino e pianoforte (1982) Valzerino per flauto e pianoforte (1984)