laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Surnud 17. augustil

Siin loetletakse 17. augustil surnud tuntud isikuid. 1786 – Friedrich II, Preisimaa kuningas 1869 – Jules André, prantsuse kunstnik 1898 – Carl Zeller, austria helilooja 1903 – Hans Gude, norra kunstnik 1908 – Radoje Domanović, serbia kirjanik, ajakirjanik ja õpetaja 1916 – Umberto Boccioni, itaalia maalikunstnik ja skulptor 1918 – Moissei Uritski, Nõukogude kommunistlik partei- ja riigitegelane 1921 – Maria Piłsudska, poola õpetaja, poliitaktivist ja riigijuht Józef Piłsudski esimene abikaasa 1924 – Paul Natorp, saksa filosoof ja pedagoog 1925 – Ioan Slavici, rumeenia kirjanik ja ajakirjanik 1936 – Armin Lomp, eesti fotograaf 1942 – Jaan Tallo, eesti advokaat 1944 – Günther von Kluge, Saksa sõjaväelane, feldmarssal 1945 – Shimaki Kensaku, jaapani kirjanik 1953 – Gao Gang, hiina kommunist ja Hiina Rahvavabariigi riigitegelane 1957 – Antanas Vienuolis, leedu kirjanik 1963 – Jaan Tartland, eesti insener ja ehitusettevõtja 1969 – Otto Stern, saksa füüsik 1971 – Wilhelm List, Saksa sõjaväelane, marssal 1972 – Aleksandr Vampilov, vene kirjanik 1973 – Jean Barraqué, prantsuse helilooja 1978 – Vera Maretskaja, vene näitleja 1987 – Rudolf Heß, Saksamaa poliitik ja riigitegelane 1988 – Muhammad Zia-ul-Haq, Pakistani sõjaväelane ja poliitik 1989 – Lawrence Stevens, Lõuna-Aafrika poksija 1990 – Enn Terasmäe, Eesti ja Kanada põllumajandusteadlane 1991 – Zygmunt Franciszek Szystowski, Poola sõjaväelane 1994 – Boris Kõrver, eesti helilooja 1995 – Juhan Kalde, eesti maadleja ja sporditegelane 2000 – Franco Donatoni, itaalia helilooja 2000 – Martin Neithal, eesti kirjandusteadlane 2002 – Valentin Plutšek, vene teatrilavastaja 2004 – Kain Tapper, soome skulptor 2009 – Robert Feldhoff, saksa ulmekirjanik 2010 – Francesco Cossiga, itaalia poliitik 2010 – Jüri Rästas, eesti meremees 2011 – Michel Mohrt, prantsuse kirjanik 2011 – Leo Tivas, eesti maletaja, treener ja kohtunik 2011 – Vassõl Džartõ, Ukraina poliitik 2011 – Pierre Quinon, prantsuse teivashüppaja 2011 – Jekaterina Golubeva, Prantsuse filminäitleja 2011 – Nikita Jemšanov, vene näitleja 2011 – Valvo Raag, eesti päritolu USA füüsik 2013 – Tamara Waskoff, Eesti tekstiilikunstnik 2014 – Miodrag Pavlović, serbia luuletaja, proosakirjanik ja kriitik 2014 – Arvi Hallik, eesti näitleja 2016 – Arthur Hiller, Kanada filmilavastaja 2017 – Sirkka Selja, soome luuletaja 2020 – Tarmo Õuemaa, eesti ajakirjanik 2023 – John Devitt, Austraalia ujuja
Novorossija (projekt)

Rahvavabariikide Liit ehk Novorossija Rahvavabariikide Liit (vene keeles Союз народных республик Новороссия Sojuz narodnõhh respublik Novorossija) oli Ida-Ukrainas Luhanski ja Donetski oblasti territooriumil Ukraina kriisi ajal väljakuulutatud tunnustamata Luhanski Rahvavabariigi ja Donetski Rahvavabariigi 24. mail 2014 sõlmitud föderatsioon. Ukraina kuulutas föderatsiooni mõlemad liikmed, Luhanski Rahvavabariigi ja Donetski Rahvavabariigi, separatistlikuks ja terroriorganisatsiooniks. Venemaa Föderatsioonis koordineeris pseudoriigi põhiseaduse loomist ja infosõda koordinatsioonikeskus Novaja Rus («Новая Русь»). Pavel Gubarevi kinnitusel hakkab Novorossija koosseisu kuuluma kokku 8 Ukraina oblastit: lisaks Donetski ja Luhanski oblastile ühineb Gubarevi väitel referendumite korraldamise teel veel 6 oblastit: Dnipropetrovski, Zaporižžja, Odessa, Mõkolaivi, Harkivi ja Hersoni oblast. "Самопроголошені республіки у Донецькій та Луганській областях кваліфіковано як терористичні організації". ГПУ. 16. mai 2014. Vaadatud 19. mai 2014. ГПУ оголосила так звані ДНР і ЛНР терористичними організаціями. ТВі. 16.05.2014. Проект Конституции Новороссии ДНР и ЛНР подписали документ о создании государства Новороссия Uudisteagentuur Novorossija (vene keeles) Авторы Центр координации «Новая Русь» (vene keeles)
Võrkkesta pigmentepiteel

Võrkkesta pigmentepiteel ehk võrkkesta pigmentrakukiht (ladina keeles stratum pigmentosum retinae, epithelium pigmentosum retinae) on osade loomade (sh inimeste) silmamuna võrkkesta kõige välimine, pigmenti sisaldav epiteelikiht, mis paikneb pärissoonkesta all. Mõnikord arvatakse võrkkesta pigmentepiteel soonkesta koosseisu. Võrkkesta pigmentepiteel on neuroektodemaalse päritoluga ja koosneb ühest, melaniini komplekteerivast, rakukihist, mille ülesandeks on tõenäoliselt kaitse oksüdatiivse stressi eest. Võrkkesta pigmentepiteel on kantud kehtivasse rahvusvahelisse inimese anatoomia standardisse Terminologia Anatomica (A.15.2.04.008. Stratum pigmentosum. Pigmentrakukiht) "Meditsiinisõnastik" 848:2004. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", 519:2011. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Retinal pigment epithelium seisuga 31.08.2014.
Mālpilsi mõis

Mālpilsi mõis (läti keeles Mālpils muiža, saksa keeles Lemburg) oli mõis Lätis Mālpilsi kihelkonnas. Endine mõisasüda jääb tänapäeval Sigulda piirkonda Mālpilsi. Mālpilsi mõis kasvas välja Mālpilsi ordulinnusest. 1625. aastal annetas Rootsi kuningas Gustav II Adolf ordulinnuse koos linnuselääniga hilisemale Ingeri ja Liivimaa kindralkubernerile ooberst Nils Assersson Mannersköldile. Tollal kuulusid linnuse juurde veel Mūru (Muremoise, Rodenhof), Dravantase (Drewenshof) ja Žiburtu mõis (Sieburt, Siebertmoise). Vaatamata sellele, et Lemburi linnus oli purustatud, püstitati sinna puidust mõisahooned ja mõisakeskus tegutses seal kuni 18. sajandi keskpaigani, kui ehitati uus härrastemaja. 1638. aasta adramaarevisjonis on öeldud, et Poola ajal moodustas Lemburi staarostkonna ning viimase staarosti nimi olnud Ostrovski. Veel on kirjas, et linnuse juurde kuulub 3 mõisat, 3 kõrtsi, 2 veskit jne. 1680. aastate reduktsiooniga võeti Lemburi (Mālpilsi) mõis tagasi Rootsi riigile. Ilmselt Põhjasõja järel 1700–1721 Lemburi linnuse territoorium hüljati. 1753. aastal andis Vene keisrinna Jelizaveta Petrovna valduse polkovnik Melgunovi naisele proua von Straussile. 18. sajandi teisel poolel läks mõis Taubede valdusse. 1782 on August Wilhelm Hupel kirjeldanud Lemburit kui mõisat, kus palju ilusaid kivist hooneid silma rõõmustavad. 1820 ostis valduse oksjonil maanõunik Friedrich von Grote, tema suguvõsa kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni 1920. aastal. 1760 ehitas parun Gustav Wilhelm von Taube mõisale umbes 1 km kaugusele ordulinnusest loode poole uue härrastemaja. Vanad linnusevaremed lammutati arvatavasti ehitusmaterjaliks. Klassitsistlik peahoone ehitati 1911. aastal Wilhelm Bockslaffi projekti järgi ümber. Pärast võõrandamist asus hoones algul algkool, seejärel kuulus see Läti erusõjaväelaste ühendusele ning 1935. aastasi oli eravalduses. Nõukogude ajal oli seal algul maaparandajate kool ja seejärel sovhoosi keskus; 1966. aastast on see muuseum. Pärast Läti taasiseseisvumist tagastati hoone õigusjärgsele omanikule ja sellest ajast saati on see olnud eravalduses. 2008. aastal lõpetati hoone restaureerimine. Tänapäeval on hoones restoran ja võõrastemaja. Mõisakompleksi juurde kuulub park. Selle pindala on 24 hektarit. Park on rajatud terrassidele, seda liigendavad tiigid. Keskse osa pargist moodustab õunaaed, pargi ümber on maakividest müür. Pargis kasvab eksootilisi puuliike, nende seas läänepärn, torkav kuusk, hõbevaher, hall pähklipuu. Pargis asub Gustav Wilhelm von Taube mälestusmärk. Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles) Mõisa koduleht
Hancavičy

Hancavičy (transkribeerituna Gantsavitšõ) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Hancavičy rajooni halduskeskus. Leedu keeles Hancavičai või Gancevičiai, poola keeles Hancewicze. Hancavičy asub Cna jõe kaldal, linna läbib raudteeliin Baranavičy-Łuniniec. Linna piirides on kolm keskkooli, gümnaasium, lütseum ja internaatkool. Hancavičys on ka kultuurimaja. Antakse välja ajalehte Савецкае Палессе ja rajoonilehte Ганцавіцкі час. Hancavičys on toiduainetetööstus, seal töödeldakse puitu ja valmistatakse ehitusmaterjale. Asula lähistel asub Venemaale kuuluv radarijaam. Linnas asub koduloomuuseum. Linna piiridesse jääb ka 1840ndatel rajatud mõisakompleks. Hancavičy nime kandis XVII sajandi asutatud mõis, mis alates aastast 1733 kandis Hancavičy nime. Selle juurde rajati aastal 1884 samanimeline raudteejaam, mille ümber hakkasid tekkima ettevõtted. Selles piirkonnas asunud asulat, tänapäeva linna eelkäijat, hakati Hancavičyks nimetama aastal 1898. Aastast 1921 oli Hancavičy Poola koosseisus, toona hävitas suur tulekahju aastal 1934 suure osa asulast. 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga, aastal 1940 sai asulast rajoonikeskus ja alev. Linnaõigused sai asula aastal 1973. Nõukogude ajal asus linna juures raketihoiatussüsteem, seetõttu oli see kinnine linn. Maksim Łynša – Valgevene kergejõustiklane The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Hancavičy – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kohalik infoportaal Hancavičy Hancavičy Kohaliku ajalehe veebiversioon Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
Hancavičy rajoon

Hancavičy rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1710 km². 2009. aasta seisuga elas seal 31 170 inimest. Rajoon moodustati aastal 1940. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Aharevičy, Chatyničy, Čudzini, Dzianiskavičy, Lubašava, Lusina, Malkavičy ja Nači külanõukogu. Halduskeskus on Hancavičy linn. Małyja Kruhovičy Vialikija Kruhovičy Rajoon asub Polesje madalikul, kõrgused ulatuvad valdavalt 150-160 meetrit üle merepinna. Suurim kõrgus on 195,8 meetrit üle merepinna (Šaški küla lähistel) madalaim paik aga asub Cna jõe orus (145 meetrit). Rajooni jõed voolavad Prõpjatsi jõkke, suuremad nende seas on Cna, Łań ja Bobryk. 2009. aasta seisuga olid elanikest 95,6% valgevenelased, 2,18% venelased, 1,17% poolakad ja 1,05% oli teistest rahvustest. 90,51% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 8.53% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 73,63% elanikke, vene keelt aga 23,39%.  Hancavičy rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart Rajoon YouTube'is
Matinkylä metroojaam

Matinkylä metroojaam (soome keeles Matinkylä metroasema, rootsi keeles Mattby metrostation) on metroojaam Helsingis. See avati 2017. aastal. Jaam oli Helsingi metroo Lääneliini lõppjaam kuni 2022. aastani, mil avati viis uut jaama. Jaam hakkab asuma Iso Omena ostukeskuses.
Pakri vald (Harju-Madise kihelkond)

Pakri vald (saksa keeles Rogoe) oli vald Harju-Madise kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Paldiski linna territooriumil, Väike-Pakri saarel Suurkülas. Vald moodustati 1891. aastal Suur-Pakri ja Väike-Pakri valla ühendamisel. 1939. aasta valdade reformiga loodi samades piirides uus Pakri vald. Maa-ameti kaardirakendused
Prometheus (täpsustus)

Prometheus on vanakreeka mütoloogia tegelaskuju, kes tõi inimestele tule. "Prometheus" võib tähendada ka muid asju. Prometheus on vähemalt 4862 aastaseks elanud puu Ameerikas Prometheus on Saturni kuu. Prometheus on vulkaan Jupiteri kuul Io-l. 1809 Prometheus on asteroid. "Prometheus" on 2012. aasta ulmefilm. Prometheus on Orbital Sciences Corporationi kosmoselennuki kontseptsioon. "Prometheus" on Ferenc Liszti sümfooniline poeem.
Ämari lennuväekalmistu

Ämari lennuväekalmistu on kalmistu Harju-Madise kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Ämari alevikus Lääne-Harju vallas Harju maakonnas. Kalmistu jääb Ämari mõisa südamest linnulennult umbes 2,3 km kaugusele lõunakagusse. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Tritthofid millalgi 19. sajandil. Arvatavasti paiknes algne kalmistu (või selle süda) praeguse lennuväekalmistu kõrval, sellest pisut kagu pool. Kalmistule mõisa-ajal maetute üldarv ei ole teada. Kalmistul on olemas kaks arvatavasti varasemast ajast pärit hauatähist, kuid pole teada, kas need on oma algsel kohal või on sinna toodud hiljem. Mõisa kalmistu rüüstati arvatavasti pärast 1945. aastat Suurkülla ja Ämarile lennuväebaasi ja sõjavangilaagri ning selle juurde asula rajamist uute asukate poolt. Samal ajal või pärast seda võeti kalmistu kasutusele uue lennuväeasula kalmistuna. Teadaolevalt esimene matus toimus 1949. aastal. Võimalik, et algselt kasutati endist mõisakalmistut vangilaagri kalmistuna ning uue asula kalmistu rajati endisest kalmistust loode poole. Kui laager likvideeriti, tasandati ka selle kalmistu ning hiljem rajati sinna elamuid. Kasutusele jäi uus kalmistu (või vana kalmistu uus osa), algse kalmistu hauatähiseid võidi aga kasutada ära uuel kalmistul. Praegu on kalmistu jäetud maha, kuid see on üldiselt veel hooldatud. Kalmistul on lennuõnnetustes hukkunud lendurite haudadele püstitatud lennuki tiivaosadega tähiseid. Üks varasem hauatähis Ämari lennuväekalmistul Teadaolevalt vanim haud praegusel Ämari lennuväekalmistul (1949) 18. märtsil 1986 toimunud lennuõnnetuses hukkunud lendurite haud Ämari lennuväekalmistul Lennukiosadega hauatähised Ämari lennuväekalmistul Nõukogude topograafiline 1: 25000 kaart 1947. aastast Maa-ameti Geoportaalis
Danny Teeson

Daniel Teeson (sündinud 27. mail 1975), hüüdnimega Danny Teeson, on inglise näitleja ja laulja. Danny Teeson andmekogus IMDb (inglise)
Brad Dourif

Bradley Claude Dourif (sündinud 18. märtsil 1950 Huntingtonis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. IMDb link puudub Brad Dourif andmekogus IMDb (inglise)
Pühalepa vald (Pühalepa kihelkond)

Pühalepa vald (kuni 1935. aastani Suuremõisa vald; saksa keeles Grossenhof; kohalikus kõnepruugis lühemalt ka Suurevald) oli vald Pühalepa kihelkonnas. Valla keskus asus algul Kerema külas, kuid 20. sajandi alguses viidi Reikama külla. Vald asus kuni 1917. aastani Haapsalu kreisis ning seejärel kuni 1946. aastani Lääne maakonnas ja aastail 1946–1950 Hiiu maakonnas. Vald moodustati 1866. aastal sarnaselt teiste Hiiumaa valdadega (1866. aasta vallareform). 1935. aastal nimetati vald Pühalepa vallaks. 1939. aasta vallareformiga valla piirid ei muutunud. 1945 septembris moodustati Pühalepa vallas Pühalepa külanõukogu keskusega Partsi asunduses, Palade külanõukogu keskusega Palade asunduses ja Suuremõisa külanõukogu keskusega Suuremõisa asunduses. 1950. aastal Pühalepa vald likvideeriti ja selle alad arvati Hiiumaa rajooni koosseisu. Pühalepa valla elanikke on hiidlaste seltside jaotuses nimetatud ehthiidlasteks või ka pärishiidlasteks. Kuulumist ehthiidlaste hulka on Pühalepa valla rahva hulgas seletatud sellega, et vald ja eriti Tubala ning Nõmba küla olla Hiiumaa vanim asustatud piirkond, nagu Kärdla parun olla Tubala küla ühes talus jalga puhates rääkinud. Samuti seletatakse nimetust sellega, et vallas asub vai, mis Hiiumaad mere põhjas kinni hoiab, nii et see triivima ei lähe. Pühalepa vald Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Eesti NSV Teataja, 1945, 32, 501 Eesti NSV Teataja, 1950, 11, 114 Hugo Puss. Hiidlaste seltsid. Etüüd Hiiumaa siseetnonüümika alalt. Keel ja Kirjandus 1973, nr 11, lk 678–679; teise, pigem väljaspool valda levinud tõlgenduse järgi olevat ehthiidlased Kärdla elanikud. Prof. J. Uluots avastas Hiiumaal muistse sõjasadama. Päevaleht, 1. september 1939, nr. 236, lk. 5.
Seli vald (Tõstamaa kihelkond)

Seli vald (saksa keeles Sellie) oli vald Tõstamaa kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Seliste küla aladel. Vald moodustati 1866. aastal. Valla pindala oli 9651,7 ha ning see oli kihelkonna suurim. 1891. aastal liideti Seli vallaga Pootsi vald. 1926. aastal nimetati vald ümber Seliste vallaks. 1939. aasta valdade reformiga läks kogu valla maa-ala uue Seliste valla koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused
Federica Mogherini

Federica Mogherini (sündinud 16. juunil 1973 Roomas) on vasakpoolne Itaalia poliitik ja poliitikateadlane. Ta on alates 1. novembrist 2014 kuni 30. novembrini 2019 Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ("Euroopa Liidu välisminister"). 21. veebruarist kuni 31. oktoobrini 2014 oli ta Itaalia välisminister. 30. augustil nimetati ta Euroopa Liidu kõrgeks esindajaks välisasjade ja julgeolekupoliitika alal ning vahetas 1. novembril välja sel ametikohal olnud paruness Catherine Margaret Ashtoni. Federica Mogherini on Itaalia filmirežissööri ja stsenaristi Flavio Mogherini (1922–1994) tütar. Federica Mogherini on abielus Matteo Rebesaniga, kellega tal on kaks tütart, Caterina (2005) ja Marta (2010). Gentiloni nuovo ministro degli Esteri "Italy's Mogherini and Poland's Tusk get top EU jobs". BBC News Online. 30. august 2014. Vaadatud 1. septembril 2014. Caizzi, Ivo (1. september 2014). "L'italiana Mogherini ministro degli Esteri d'Europa. Il polacco Tusk guida il Consiglio" (itaalia). Corriere della Sera. Vaadatud 1. septembril 2014.  Federica Mogherini – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Federica Mogherini ametlik blogi (itaalia keeles)
Mõisate ülevõtmine

Mõisate ülevõtmine oli 20. sajandil Venemaa Nõukogude Vabariigis endistel Venemaa keisririigi aladel toimunud protsess, mille käigus võeti üle mõisnike, kirikute ja kloostrite maavaldused. Mõisate ülevõtmist tehti II Ülevenemaalise Nõukogude Kongressi maadekreedi järgi. Eesti alal algas mõisate ülevõtmine 1917. aastal. Eestis tehti mõisate ülevõtmist vastavalt Eesti Töörahva ja Sõjaväelaste Nõukogu 24. novembri 1917. aasta otsusele. Seda otsust toetas ka Eesti maatameeste konverents Tallinnas 3. ja 4. detsembril. Üldiselt läks mõisate ülevõtmine rahulikult, vaid Püssis tekkis tõsine konflikt 10. detsembril 1917, kus lasti maha Tallinnast kohale saabunud kolm punakaartlast Mihkel Aitsam, R. Imberg ja J. Kalmus. mõisate reduktsioon Eesti maaelu entsüklopeedia (L–Ü), 2009. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 138
King (täpsustus)

King on mitmetähenduslik sõna. King on jalanõu King on adratalla sünonüüm "King" on film King oli Suurbritannia new wave'i-ansambel "King" on T.I. album King on aadlisuguvõsa King on saar Alaskal King on saar Tasmaanias "King" on Briti ansambli Years & Years laul
Heurnia

Heurnia on veemadulaste sugukonda kuuluv maoliste monotüüpne perekond. Perekonda Heurnia klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Heurnia ventromaculata de Jong, 1926 Heurnia ventromaculata on endeemne Lääne-Paapua provintsis Indoneesias. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Heurnia Roomajate andmebaasis (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne Elu entsüklopeedias Sissekanne IUCN-is Sissekanne ITIS-es Sissekanne Roomajate andmebaasis
San Francisco (täpsustus)

San Francisco on linn USA-s California osariigis. See võib tähendab veel mitut asja. San Francisco on linn Argentinas. San Francisco on vald Guatemalas. San Francisco on mahajäetud linn USA Minnesota osariigis. San Francisco on mitme asula nimi Filipiinidel. "San Francisco" on ansambli Cascada laul. "San Francisco" on Tor Endreseni laul. "San Francisco" on 1936. aasta film 1906. aasta San Francisco maavärinast. "(I Left My Heart in) San Francisco", Tony Bennetti tunnuslaul.
Gerarda (perekond)

Gerarda on veemadulaste sugukonda kuuluv maoliste monotüüpne perekond. Perekonda Gerarda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Gerarda prevostiana (Eydoux & Gervais, 1822) Gerarda prevostiana levila asub India, Sri Lanka, Birma, Kambodža, Malaisia poolsaare ja Singapuri rannikualade vetes. Gerarda prevostiana toitub krabidest, kelle rebib neid tükkideks ja neelab saaklooma tükk-haaval. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Gerarda Roomajate andmebaasis (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne IUCN-is Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne WoRMS-is
Saksi valla lipp

Saksi valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Saksi valla lipp. Lipp oli kasutusel 28. aprillist 1998 kuni 2005. aastani, mil ühinesid Saksi vald, Tapa linn ja Lehtse vald (Järva maakonnast). Uue valla nimeks sai Tapa vald. 29. detsembril 2005 toimus Lääne-Viru Maavalitsuse lipuväljakul ühinenud kohalike omavalitsusüksuste lippude langetamise ning uue Tapa valla lipu heiskamise tseremoonia. Saksi valla lipu langetas endine Saksi vallavolikogu esimees Aivar Ojavere. Saksi valla lipp oli vapilipp, mille sinise kanga jaotasid diagonaalselt pooleks, vardapoolsest ülanurgast lehvipoolsesse alanurka ulatuvad kolm kitsast lainelist laidu, valge, sinine ja kollane. Lipu normaalmõõtmed olid 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11 ühikut. Saksi valla vapp Tapa valla lipp Tapa lipp Lehtse valla lipp Lääne-Viru maakond Saksi valla sümboolika
Fordonia

Fordonia on veemadulaste sugukonda kuuluv maoliste monotüüpne perekond. Perekonda Fordonia klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Fordonia leucobalia (Schlegel, 1837) Fordonia leucobalia levila asub India, Bangladeshi, Birma, Tai, Kambodža, Malaisia, Singapuri, Indoneesia, Filipiinide, Ida-Timori, Paapua Uus-Guinea ja Austraalia rannikualade vetes. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Fordonia Roomajate andmebaasis (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne IUCN-is Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne WoRMS-is
Eesti Raudteelane

Eesti Raudteelane oli aastatel 1941–1962 ilmunud ajaleht. Ajaleht ei ilmunud 1942–1944 ja 1954–1955 ning 1953–1956 ilmus ajalehe asemel väljaanne Balti Raudteelane. Ajaleht oli mitme organisatsiooni häälekandja: 1945–1949 Eesti Raudteevalitsuse ja Raudteelaste Ametiühingu häälekandja; 1949–1953 Eesti Raudteevalitsuse, Poliitosakonna ja Raudteelaste Ametiühingu häälekandja; 1956–1957 Eesti Raudtee Valitsuse ja Ametiühingu Raudteekomitee häälekandja. 01.09.2014 E-kataloogis ESTER
Nossivtsi

Nossivtsi (ukraina keeles Носівці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Gaissõni rajoonis. Elanike arv on 1046. Pindala on 3,477 km².
Šõpõnkõ

Šõpõnkõ (ukraina keeles Шипинки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 858. Pindala on 1,3 km².
Kažan-Haradok

Kažan-Haradok (valgevene keeles Кажан-Гарадок, transkribeerituna Kažan-Garadok, poola keeles Kożangródek, Korzangródek) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Bresti oblastis Łuninieci rajoonis Cna jõe kaldal. Asula on Haradoki külanõukogu halduskeskus. Haridust annavad keskkool ja muusikakool. Kažan-Haradokis on raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsusteks on endine kreekakatoliku, praegune õigeusu kirik aastast 1818. Lisaks asub asula lähedal rauaaegne linnus. Kažan-Haradokis kasvab tamm, mil vanust viissada aastat, mõningatel andmetel on see Valgevene kõige jämedam puu. Kažan-Haradokki mainitakse esimest korda Haradzieci (Гарадзец) nime all aastal 1493, toona oli see Mangirdaitiste valduses olev küla. Asula hakkas kuuluma Navahradaki vojevoodkonda ja Navahradaki maakonda. Aastal 1588 läks asula Kiszkade valdusse, aastal 1599 sai Kažan-Haradokist alev. XVII sajandil oli alev Podbereskite, hiljem Tarnowskite valduses. Aastal 1655 rüüstasid asulat Moskva väed. Poola jagamisel läks Kažan-Haradok aastal 1795 Venemaa koosseisu. Asulas toimusid regulaarselt laadad, alevis oli suur juutide kogukond. Aastal 1897 oli alevis 3894 elanikku, neist 1597 olid juudid; aastal 1909 oli elanikke 8654, neist 2880 juudid. Alev oli toona Niemirowicz-Szczyttide valdus. Pärast esimest maailmasõda kuulus Kažan-Haradok Poola koosseisu. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu, ühtlasi kaotas see ka alevi staatuse. 3. septembril 1942 lasid natsid maha 930 sealses getos elanud juuti. Õigeusu kirik Janusz Rzeszewski – Poola filmirežissöör http://luninets.brest-region.gov.by/index.php?option=com_content&view=article&id=26940:2014-11-18-08-15-29&catid=806:2013-09-13-06-08-57&Itemid=2800&lang=ru, vaadatud 2.12.2017. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2015. Vaadatud 25. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kažan-Haradok
Ferania

Ferania on veemadulaste sugukonda kuuluv maoliste monotüüpne perekond. Perekonda Ferania klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Ferania sieboldi (Schlegel, 1837) Ferania sieboldi levila asub India, Bangladeshi, Birma ja Malaia poolsaare rannikualade vetes. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Ferania Roomajate andmebaasiS (inglise keeles) Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne uBio-s