laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Penny Mordaunt

Penelope Mary Mordaunt (sündinud 4. märtsil 1973) on Briti poliitik, kes on 6. septembrist 2022 Ühendkuningriigi parlamendi alamkoja juht Tema Majesteedi Kõige Auväärsema Salanõukogu lordpresident. Ta kuulub Konservatiivsesse Parteisse. 1. maist 2019 sai temast Ühendkuningriigi kaitseminister, esimene seda ametit pidanud naine. Ta oli ametis 24. juulini, mil Konservatiivse Partei juhiks ja peaministriks tõusnud Boris Johnson ta valitsuskabinetist kõrvaldas, ning naasis parlamenti. Pärast seda, kui 2022. aasta juulis teatas Johnson oma tagasiastumisest, oli Mordaunt üks kandidaatidest Konservatiivse Partei juhi kohale, kuid hääletati viimaks parteikaaslaste poolt maha, misjärel avaldas ta toetust Liz Trussile. Uuesti püüdis ta peaministriks ja parteijuhiks saada pärast Trussi tagasiastumist 2022. aasta oktoobris, kuid ei kogunud piisavalt toetust, mistõttu päris ametid Rishi Sunak. Sunaki valitsuskabineti liikmena osales salanõukogu lordpresident Mordaunt 6. mail 2023 kuningas Charles III ja kuninganna Camilla kroonimisel, kandes protsessioonil Riigimõõka ja esitledes monarhile Ehitud Ohvrimõõka (Jewelled Sword of Offering). Ta oli esimene neid kohuseid täitnud naine. Oma esinemise ja kuldsete tikanditega sinakasrohelise kostüümi tõttu pälvis ta hulgaliselt tähelepanu ning kiitust, seejuures ka tööpartei poliitikutelt. Ta on astronoomiahuviline ning on olnud Briti Astronoomilise Assotsatsiooni liige. 2023 – Charles III kroonimismedal "The Rt Hon Penny Mordaunt". Ühendkuningriigi valitsus (inglise). Vaadatud 22. veebruar 2024. Kate Devlin (24. juuli 2019). "Penny Mordaunt sacked as defence secretary". The Times (inglise). Vaadatud 22. veebruar 2024. Andre Rhoden-Paul (6. mai 2023). "Penny Mordaunt's sword-wielding role - and other top Coronation moment". BBC (inglise). Vaadatud 22. veebruar 2024. Harry Taylor (6. mai 2023). "Pippa Middleton of the coronation: Penny Mordaunt steals the show". The Guardian (inglise). Vaadatud 22. veebruar 2024. Antonia Filmer (11. november 2017). "Penny Mordaunt's appointment applauded in Britain". The Sunday Guardian (inglise). Vaadatud 22. veebruar 2024.  Penny Mordaunt – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (inglise keeles)
Magnus Johann von Meyer

Magnus Johann von Meyer (24. juuni 1714 Vändra – 03. august 1763 Riia) oli Venemaa sõjaväelane (major) ning Plānupe mõisnik. Magnus Johann von Meyer oli major Carl Gustav von Meyeri ja Vändra mõisa pärijanna Johanna Regina von Meyeri (sündinud Bennet) neljas laps. Magnus Johann von Meyer abiellus 8. augustil 1755 Riia Toomkirikus Helena Margaretha von Hartungiga (sündinud 14. jaanuaril 1737 Riias), kes oli Tšehhi päritolu iidse Preisi perekonna esindaja kindralmajor Christian Ludwig von Hartungi ja Riiast pärit Helena Meyeri (1708–1785) vanim tütar. Abielust sündisid: Carl Gustav von Meyer (sündis 1755 Plānupes), Vene sõjaväelane, Pihkva jalaväerügemendi 2. järgu major (09.03.1792–1794). Ta abiellus 31.oktoobril 1792 Riia Püha Gertrudi kirikus Venemaa riiginõuniku, Kamtšatka ülemkomandöri, Vaba Majandusseltsi asutajaliikme ja Riia kubermangumagistraadi 2. departemangu presidendi 1. järgu majori Karl Magnus von Behmi vanima tütre Maria von Behmiga Helena Johanna von Meyer (sündis 1756 Plānupes), abiellus 17.veebruaril 1782 Riias kapten Carl Gustav von Langega Magnus Valentin von Meyer (1757–1759 Plānupe) Anna Dorothea von Meyer (sündis 1759 Plānupes) August Johann von Meyer (1761–1762 Plānupe) "Maj. Magnus* Johann von Meyer". Vaadatud 23.02.2024.
Tulnuk-tömbik

Tulnuk-tömbik (Acartia tonsa) on aerjalaliste (Copepoda) seltsi tömbiku (Acartia) perekonda kuuluv kosmopoliitse levikuga vähiliik, Eesti faunas umbes 1920. aastatest. Kui enamikku aerjalalisi esineb Eesti merevete hõljumis praktiliselt kogu aasta jooksul, siis tulnuk-tömbikut kohtab seal ainult suvel. Acartia tonsa on poolläbipaistva, bilateraalsümmeetrilise kehaga, pikkusega 0,5–1,5 mm. Esimene tundlapaar on väga pikk, vähemalt poole keha pikkune, teine tundlapaar on kaheks harunenud. Viienda ja kuuenda kehalüli vahel on liikuv ühendus. Karapaks puudub. Toidu närimiseks on paar lõugjalgu. Emased on tavaliselt isastest veidi suuremad ning nende tundlad on pikemad ja sirgemad; isaste tundlad on otstest kaardunud ja neid kasutatakse emaslooma hoidmiseks paljunemise ajal. Acartia tonsa algkodu arvatakse olevat India ja Vaikse ookeani piirkonnas. Seda liiki peetakse tänapäeval kosmopoliitseks ning seda leidub Atlandi ookeanis, India ja Vaikses ookeanis, Aasovi meres, Läänemeres, Mustas meres, Kaspia meres, Vahemeres ja Põhjameres, samuti Mehhiko lahes ja muudes merekeskkondades ning jõgede lehtersuuetes. Kosmopoliitse leviku põhjuseks peetakse liigi levimist laevade ballastveega. Nagu paljud lehtersuuete ökosüsteemide planktilised loomad, talub A. tonsa laia temperatuuri- ja soolsusevahemikku, mis on mõnes piirkonnas aidanud kaasa liigi invasioonile. H. Ojaveer, L. Eek, J. Kotta. Vee võõrliikide käsiraamat. Tallinn, 2011 Selts: Aerjalalised. - Lülijalgsed. zbi.ee Acartia tonsa. - Animal Diversity Web Acartia tonsa. - Animal Diversity Web
Jakob von Sonnenberg

Jakob von Sonnenberg (surnud 1710) oli Rootsi sõjaväelane. Ta osales kaptenina Põhjasõjas. Jakob von Sonnenberg sai 1700. aastal Tartus kahurväe leitnandiks. Samal aastal ülendati ta kapteniks. 1701. aasta detsembris juhatas ta ka Erastvere lahingus Rootsi vägede kahurvägesid ning sai lahingu järel Wolmar Anton von Schlippenbachilt kiita. Jakob von Sonnenberg suri 1710. aastal Tallinnas. Lewenhaupt, Adam. Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar. Lk 640. 1920.
Prantsusenasv

Prantsusenasv on Saare maakonda kuuluv nasv Laidevahe looduskaitsealas. Prantsuse laid Eesti looduse infosüsteemis, vaadatud 23. veebruaril 2024.
Johann von Brackel (surnud 1651)

Johann von Brackel (surnud 1651) oli Brackelite aadlisuguvõsast pärit Rootsi mõisnik, sõjaväelane ja poliitik. Ta oli 1644–1647 Eestimaa rüütelkonna peamees. Johann von Brackel sündis Johann von Brackeli ja Dorothea von Brackeli (sünninimega von Bremen) perekonda. 1620. aastal õppis Brackel Helmstedti Ülikoolis. Peale õpinguid astus ta Rootsi sõjaväkke ning oli hiljem rittmeister, Ingerimaa rüütelkonna Ingerimaa aadlilipkonnas. 1636. aastal oli ta Virumaal meeskohtunik. 13. veebruarist 1644 kuni 4. veebruarini 1647 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja 1647–1650 oli ta Eestimaa maanõunik. Talle kuulusid, Aidu, Maidla ja Ingerimaa kubermangu Soikina mõisad. Johann von Brackel abiellus Anna von Wachtmeisteriga (1611–1685), maetud Tallinnas 1686. Abielu jäi lastetuks. Johann von Brackel suri 1651. aastal. Ta maeti 30. juulil Tallinna Niguliste kirikusse. Hn. Johann Brackel, Ihrer Königl. Majest. zu Schweden wohlbestalten Rittmeisters der Ingermanlandischen Ritterschafft, www.ester.ee Brackel, Peter von. Das Geschlecht von Brackel. Stammtafeln über die Linien in Westfalen und im Baltikum mit 3 zusätzlichen Exkursen. Sonderheft der Baltische Ahnen- und Stammtafeln. Hamburg. Lk 43. 1999. Wrangell, Wilhelm; Krusenstern, Georg von. Eestimaa rüütelkond. Rüütelkonna peamehed ja maanõunikud. Argo. Lk 353, 362. 2018.
Ewert Wolmar von Brackel

Ewert Wolmar von Brackel (1689–1747) oli Brackelite aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane (leitnant), kes osales Põhjasõjas. Talle kuulusid Kodijärve ja Arula mõis. Ewert Wolmar von Brackel sündis 1689. aastal Berend von Brackeli ja Margaretha Elisabeth von Brackeli (sünninimega Cornet) peres. Tema vanem vend oli Heinrich Johann von Brackel. Põhjasõja algul astus Brackel Stackelbergi Liivimaa jalaväerügementi ning sai seal teenides veltveebliks. 1706. aastal oli ta kornet Schreiterfelti tragunirügemendis. 1709. aastal osales ta Poltava lahingus, kuid langes selle järel vangi. Ta naasis vangistusest 1722. aasta aprillis ning läks samal aastal leitnandi auastmes sõjaväest erru. 1728. aastal abiellus Brackel Dorothea Johanna von Reutziga. Abielust sündis kuus last. 1738. aastast elas ta Porvoos. Ewert Wolmar von Brackel immatrikuleeriti 1742 Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse (nr 12) all Ewert Wolmar von Brackel suri 1. aprillil 1747. Adam Lewenhaupt, Karl XII:s officerare. Biografiska anteckninga, Stockholm. P. A. Norstedt & Söners förlag, STOCKOLM 1920, lk 76 Lewenhaupt, Adam. Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar. Lk 76. 1920. Transéhe-Roseneck, Astaf von. Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft. Görlitz. Kd. 1. Lk 77. 1929.
Sofia (Clairo laul)

"Sofia" on laul ameerika laulja Clairo repertuaarist. See oli kolmas laul tema esimesel albumil "Immunity", mis ilmus 26. juulil 2019. Laulu kirjutasid Clairo ja Rostam Batmanglij, kes oli ühtlasi laulu produtsent. Laulus mängib löökpille Danielle Haim. "Sofia" sai kuulsaks videote jagamise keskkonnas TikTok. "Sofia" võib liigitada elektroonilise tantsumuusika (täpsemalt eurodisco), dance rock ja soft rock muusika žanrite alla. Laulus kordub salm: I think we could do it if we tried If only to say, you're mine Sofia know that you and I Shouldn't feel like a crime Eesti keelde tõlgituna: Ma arvan, seda suudaks me, kui teeks, kui ainult ütleks "oled minu". Sofia, tea, mis meie oleme, ei tohiks olla nõnda valus. Clairo selgitas oma Facebooki postituses, et laulu looma inspireerisid teda tema nooruspõlve kogemused sellega, kuidas tal olid romantilised tunded vanemate naisterahvaste suhtes, keda ta nägi sotsiaalmeedias, nagu näiteks näitlejanna Sofía Vergara või näitlejanna Sofia Coppola. "Clairo drops new track "Sofia"". The FADER (inglise). Vaadatud 23. veebruaril 2024. "Clairo outlasted viral fame to blossom into the artist she wants to be". triple j (Austraalia inglise). 8. august 2019. Vaadatud 23. veebruaril 2024. Mackay, Emily (4. august 2019). "Clairo: Immunity review – a winning debut". The Observer (Briti inglise). ISSN 0029-7712. Vaadatud 23. veebruaril 2024. Clairo - Immunity Album Reviews, Songs & More | AllMusic (inglise), vaadatud 23. veebruaril 2024 "Review: clairo - Immunity | Sputnikmusic". www.sputnikmusic.com. Vaadatud 23. veebruaril 2024. "Clairo - Sofia Lyrics | AZLyrics.com". www.azlyrics.com (inglise). Vaadatud 23. veebruaril 2024. Cottrill, Clairo (12. märts 2021). "Sofia explanation". www.facebook.com (inglise). Vaadatud 23. veebruaril 2024. Clairo - "Sofia" Youtube'is
Oklahoma ülikool

Oklahoma ülikool (inglise keeles University of Oklahoma; lühend OU) on avalik teadusülikool USA-s Oklahoma osariigis Normanis. Ülikoolis õppis 2023. aasta sügise seisuga üle 32 600 üliõpilase. Ülikooli linnakus asuvad kunstimuuseum Fred Jones Jr. Museum of Art ja loodusloomuuseum Sam Noble Oklahoma Museum of Natural History ning riiklik ilmakeskus (National Weather Center). Oklahoma ülikool annab välja kirjandusajakirja World Literature Today, mis tegeleb "Ameerika Nobeliks" kutsutava Neustadti rahvusvahelise kirjandusauhinna väljaandmisega. 1929. aastast tegutseb ülikooli juures kirjastus University of Oklahoma Press. Oklahoma ülikool pakub umbes 170 bakalaureuse-, 200 magistri- ja 100 doktoriõppe programmi. Ülikoolil on muuhulgas inseneriteaduste kolledž, ärikool Michael F. Price College of Business, vabade kunstide kolledž, kaunite kunstide kolledž (Weitzenhoffer Family College of Fine Arts), ajakirjanduse ja massikommunikatsiooni kolledž, atmosfääri- ja geograafiateaduse kolledž ning õigusteaduse kolledž. Ülikooli tervishoiu kolledž paikneb Oklahoma Citys ning lisaks tegutsevad ülikooli meditsiinikolledži ühed osad Tulsas. Oklahoma ülikool on USA ülikoolide seas silmapaistev muuhulgas meditsiini, tervishoiu, raamatukogu- ja infoteaduse, maateaduste, õigusteaduse, ajaloo ja politoloogia õpetamise poolest. Oklahoma ülikoolis on võimalik õppida mitut põlisameeriklaste keelt: tšerokii, tšokto, maskogi, kaiova ja potavatomi. 1960. aastate alguses pandi alus ülikooli tantsuosakonnale, mis arenes 1998. aastaks eraldi teaduskonnaks. Sealne õppekava oli esimene täielikult akrediteeritud tantsuõppekava Ameerika Ühendriikides. Tänapäeval tegutseb teaduskonna juures kaks tantsutruppi, Oklahoma Festival Ballet ja Contemporary Dance Oklahoma. Ülikooli spordivõistkonnad kannavad nimetust Oklahoma Sooners, mis viitab esimestele Oklahomasse saabunud valgetele asunikele (sooners). Oklahoma ülikool on USA üliõpilasspordi organisatsiooni NCAA konverentsi Big 12 Conference'i liige. Ülikooli Ameerika jalgpalli meeskond on tulnud USA ülikoolide meistriks seitsmel korral ja pesapallimeeskond kahel korral ning pehmepallinaiskond seitsmel korral, samuti on ülikool saavutanud silmapaistvaid tulemusi sportvõimlemises ja maadluses. Ülikooli vililaste hulka kuuluvad teiste seas USA Esindajatekoja endine spiiker Carl Albert, Michigani osariigi endine kuberner David Boren, New Mexico osariigi endine kuberner Susana Martinez, poliitik Tom Coburn, korvpallur Blake Griffin, näitlejad Ed Harris, Van Heflin ja Nate Parker, näitleja, modell ja telesaatejuht Olivia Munn ning astronaudid Fred Haise ja Shannon Lucid. Kalder, Daniel (12. august 2013). "America’s Nobel: The Neustadt International Prize for Literature". publishingperspectives.com. Vaadatud 23.02.2024 "Statement of Accreditation Status". Higher Learning Commission. 27. detsember 2023. University of Oklahoma's Graduate School Rankings. usnews.com. Vaadatud 6.5.2021 Native American Languages at OU. ou.edu. Vaadatud 23.02.2024 The School of Dance's History The University of Oklahoma School of Dance. Vaadatud 23.02.2024 Ametlik koduleht
Heinrich Johann von Brackel

Heinrich Johann von Brackel (1668–1732) oli Brackelite aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant, 1718), kes osales Põhjasõjas. Talle kuulus Arula mõis Liivimaal. Heinrich Johann von Brackel sündis 1668. aastal Berend von Brackeli ja Margaretha Elisabeth von Brackeli (sünninimega Cornet) perekonda. Tema noorem vend oli Ewert Wolmar von Brackel. 1683. aastal oli Brackel Savo lääni jalaväerügemendis lipnik. 1691. aastal oli ta Stade garnisonirügemendis leitnant, üheksa aastat hiljem ülendati ta kaptenleitnandiks. 1712. aastaks oli ta saanud majoriks. Samal aastal osales ta linna kaitsmisel. 1716. aastal oli ta major Västgöta-Dalarna rügemendis. 1718. aastal läks ta ooberstleitnandi auastmes erru. 1721. aastal abiellus Brackel Christina Elisabeth von Löwensterniga. Abielu oli lastetu. Heinrich Johann von Brackel suri 1732. aastal. Lewenhaupt, Adam. Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar. Lk 76. 1920. Transéhe-Roseneck, Astaf von. Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft. Görlitz. Kd. 1. Lk 75. 1929.
Valencia elamukompleksi tulekahju

22. veebruaril 2024, umbes kell 17:30 Kesk-Euroopa aja järgi, puhkes Hispaanias Valencias Campanari linnaosas asuvas 14-korruselises luksuslikus elamukompleksis laastav tulekahju. Tulekahju kiire levik, mida võimendasid tugev tuul, ehitusmaterjalid ja korstnaefekt(en), viis kompleksi 138 korteri täieliku hävimiseni, paljud elanikud jäid lõksu. Teadaolevalt hukkus vähemalt kümme inimest. "Death toll rises after huge fire in Valencia apartment blocks" (Briti inglise). BBC News. 23. veebruar 2024. Vaadatud 24. veebruaril 2024. We're wrapping up our live coverage of the fire that tore through adjoining apartment buildings in Valencia on Thursday evening, killing ten people - including four members of one family. "Incendio de Valencia, en directo: El edificio afectado en Valencia está asegurado por 26,5 millones de euros" [Valencia tulekahju, live: Valencia põlenud hoone on kindlustatud 26,5 miljoni euro eest]. elconfidencial.com (Euroopa hispaania). El Confidencial. 24. veebruar 2024. Vaadatud 24. veebruaril 2024. Villena, Tamara (22. veebruar 2024). "El edificio calcinado en Campanar, una promoción de lujo del boom inmobiliario en la Comunitat" [Tules hävis hoone Valencia piirkonna kinnisvarabuumi luksuslikus arendusprojektis Campanar]. Las Provincias (hispaania). Vaadatud 23. veebruaril 2024. Seddon, Sean; Vock, Ido (22. veebruar 2024). "Valencia fire: High-rise building engulfed by flames in Spain". BBC News (inglise). Vaadatud 23. veebruaril 2024. Antoine Demaison; Marco Trujillo (23. veebruar 2024). "Spanish apartment block fire: 14 people still missing, five confirmed dead". reuters.com (inglise). Reuters. Vaadatud 23. veebruaril 2024.
Chickasha

Chickasha on linn USA-s Oklahoma osariigis, Grady maakonna halduskeskus ja suurim linn. Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 16 051. Chickasha asub Oklahoma Cityst ligi 70 km kaugusel edelas. Linna läbivad kiirtee Interstate 44, mis ühendab Chickasha'd kirdes Oklahoma Cityga ja edelas Lawtoniga, ning maanteed U.S. Route 62 ja U.S. Route 81. Linna põhjaosa läbib Washita jõgi. Linna nimi tuleneb tšikasoo rahva nimest. Linna asutas 1892. aastal, kui läbi Indiaani territooriumi ehitati Chicago, Rock Island and Pacific Railroadi raudteeliin. Chickasha sai linnaõigused 1902. aastal. Chickasha kujunes Grady maakonna kaubandussõlmeks, peamisteks majandusharuks sai põllumajandus (veise- ja nisukasvatus). Teise maailmasõja ajal tegutses Chickashas lennukool. 1944. aastal loodi Chickashas saksa sõjavangide laager. Linnas tegutseb vabade kunstide kolledž University of Science and Arts of Oklahoma. 1993. aastast toimub Chickashas jõulutuldefestival Festival of Light. Finck, James; Majors, Gennifer Majors (2012). Chickasha. Arcadia Publishing Library Editions. ISBN 9780738591797. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Bright, William (2013). Native American Placenames of the Southwest: A Handbook for Travelers. Norman, Oklahoma: University of Oklahoma Press. Lk 21. ISBN 978-0-8061-2444-5. Chickasha. The Encyclopedia of Oklahoma History and Culture. Vaadatud 23.02.2024 About. chickashafestivaloflight.org. Vaadatud 23.2.2024 https://www.chickasha.org/
Phanerochaete

Phanerochaete on kandseente perekond. Phanerochaete jose-ferreirae Phanerochaete laevis Phanerochaete sanguinea Phanerochaete sordida Phanerochaete velutina Phanerochaete andmebaasis eElurikkus.
Grady maakond

Gray maakond (Grady County) on kahe maakonna nimi Ameerika Ühendriikides. Grady maakond (Georgia) Grady maakond (Oklahoma)
11577 Einasto

11577 Einasto (1994 CO17) on asteroidide vöö siseosasse kuuluv asteroid orbitaalperioodiga 1402,099784025407 päeva (3,84 aastat). Asteroidi avastas 8. veebruaril 1994 Euroopa Lõunaobservatooriumis belgia astronoom Eric Walter Elst. Asteroid sai nime eesti astrofüüsiku ja kosmoloogi akadeemik Jaan Einasto järgi. JPL: Small-body Database Browser on 11577 Einasto Euroopa Lõunaobservatoorium
Opositsioon (astronoomia)

Vastasseisuks ehk opositsiooniks nimetatakse kahe Päikesesüsteemi taevakeha asendit taevasfääril, kui nende geotsentrilise ekliptilise pikkuse vahe on 180 kraadi, st kui nad paiknevad taevalaotusel diametraalselt. Päikesega saab vastasseisus olla välisplaneet. Vastasseisu on üks kahest süsüügiast. Vastasseisus olev Päikesesüsteemi taevakeha kulmineerub kesköösel. Eelsalu, Heino (1996). Astronoomialeksikon. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 63. ISBN 5899000414.
Arend Dietrich von Metztacken

Arend Dietrich von Metztacken (1646–1676) oli Metztackenite aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane ja ooberstleitnant, kes osales Skåne sõjas. Ta oli Metztackenite meesliini viimane esindaja. Arend Dietrich von Metztacken sündis 1646 Reinhold von Metztackeni ja Anna von Metztackeni (sünninimega Hastfer) perekonda. Peale oma isa surma 1657. aastal päris Metztacken Palmse mõisa, kuid asus peale seda Lääne-Euroopa reisile. Arend Dietrich von Metztackenile kuulusid ka Käru, Mädapea, Riguldi, Ingerimaa Kupanitsa kihelkonna Klopitsa, Soomes Wohla ja Sohrola mõisnik. 1670ndate algul astus ta Rootsi armeesse, kus sai ooberstleitnandi auastme. Teenis Hollandis Ühendatud Provintside Vabariigi armees 1671–1675, Kolmandas Inglise-Hollandi sõjas (1672–1674) ja Prantsuse-Hollandi sõjas (1672–1678). Ta osales 1676. aasta juulis Landskrona kaitsmisel, Skåne sõjas. Ta hukkus 30. juulil lahingutegevuses täpsuslaskuri lasust. Tallinnas trükiti tema matuste (19. veebruar 1677) jaoks ka noodilehti. "Mõisnike ajalugu". Vaadatud 23.02.2024. Katalog der Familienkundlichen Ausstellung zu Reval 1933. − Beiträge zur Kunde Estlands. Hrsg. O. Greiffenhagen. Band XVIII. Heft 4/5. Reval: Franz Kluge, 1932/34. Lk 193−268. Siin: lk 219 [1]. "Vanitatis Vanitatum". Vaadatud 23.02.2024. "Lieder (fast) ohne Noten. Gelegenheitsdrucke Meders als sozialhistorische und musikalische Quellen" (PDF). Lk 165. Vaadatud 23.02.2024.
Põhjamere garneel

Põhjamere garneel, ka harilik krevett (Crangon crangon) on kümnejalaline vähilaadne garneeli (Crangon) perekonnast. Põhjamere garneel on 30–50 mm (kuigi on leitud ka kuni 90 mm pikkusi isendeid) pikkune garneel, kes on levinud Põhjamere lõunapoolses osas, Iiri meres, Läänemeres, Vahemeres ja Mustas meres. Ta on reeglina merepõhjaga sama värvi, helepruun või beež väikeste tumedate tähnidega. Karapaks on pea pool pikenenud, ulatudes silmade vahele (rostrum). Painduv tagakeha lõpeb lehvikja telsoniga. Täiskasvanud garneelid elavad epibentiliselt eelkõige jõgede lehtersuuete madalas vees ja rannikulähedastes vetes. Tavaliselt on isendeid hulgakaupa ja neil on suur mõju oma ökosüsteemile. Põhjamere garneel toitub öösel, päevasel ajal poeb liiva sisse. Toitumises on nad oportunistid, kes söövad seda, mida on rohkem saadaval, ja ei põlga ära ka väiksemate liigikaaslaste söömist. Tavalisemad saakloomad on põhjas elavad pisivähid (kirpvähilised, müsiidilised, aerjalalised), hulkharjasussid, aga ka kalamaimud. Põhjamere garneel on oma arvukuse tõttu oluline saakloom suurematele loomadele, nagu kalad, merelinnud ja -imetajad. Emasvähid saavutavad suguküpsuse umbes 22–43 mm pikkusena, isasloomad 30–45 mm pikkusena. Munadest koorunud vastsed elavad hõljumis ja läbivad viis kestumist, enne kui laskuvad elama merepõhja. Põhjamere garneeli süüakse delikatessina eriti Belgias, Põhja-Saksamaal ja Inglismaal, aga ka Prantsusmaal, Hollandis ja Taanis. Belgias on neist tehtav roog croquette crevette, Belgias ja Hollandis tomate-crevettes ja Inglismaal potted shrimps. Garneeli aastane väljapüük 2014. aastal oli 44 835 tonni, peamisteks püüdjateks on Saksamaa ja Holland. Common shrimp (Crangon crangon). - ARKive Belgian shrimp croquettes. - Food Classic potted shrimps recipe. - BBC Good Food Põhjamere garneel ehk harilik krevett (Crangon crangon). - Eesti kalastuse entsüklopeedia, 2018
Karapaks

Karapaks (vanakreeka keeles χάραξ chárax 'kindlustus', 'palissaad' ja πάγιος págios 'tugev') ehk seljakilp on lülijalgsete (vähilaadsete ja ämblikulaadsete) kitiinist välisskeleti selgmine kumer pead ja rindmikku kattev osa. Samuti nimetatakse nii kilpkonnade selgmist kilpi.
Vösendorf

Vösendorf on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Mödlingi ringkonnas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.