laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Dudu Cearense

Alessandro Silva de Sousa (enam tuntud nime all Dudu Cearense või lihtsalt Dudu; sündinud 15. aprillil 1983 Fortalezas) on endine Brasiilia jalgpallur (poolkaitsja). Ta alustas klubikarjääri Vitórias, kus mängis aastatel 2000–2003. Aastatel 2002 ja 2003 võitis ta klubiga Bahia osariigi meistrivõistlused Campeonato Baiano ning 2003. aastal võideti veel Copa do Nordeste. Seejärel mängis ta mitmes Euroopa klubis: Prantsusmaa klubis Rennes'i Stade (2004–2005), Venemaa klubis Moskva CSKA (2005–2008) ja Kreeka klubis PAE Olympiakós (2008–2011). Moskva CSKA-ga tuli ta kahel korral Venemaa meistriks, võitis superkarika ja karika, lisaks mängiti 2005. aastal Euroopa superkarikafinaalis, kus kaotati 1:3 Inglismaa klubile Liverpool. Olympiakósega tuli ta kahel korral Kreeka meistriks ja võitis korra karika. Pärast seda naasis Dudu Cearense Brasiiliasse. 2011–2012 mängis ta Atlético Mineiro eest, kellega võitis 2012. aastal Minas Geraisi osariigi meistrivõistlused Campeonato Mineiro. 2012–2013 esindas ta Goiást, millega ta jõudis 2013. aasta hooajaks Brasiilia kõrgliigasse. 2013. aastal võitis ta klubiga Goiási osariigi meistrivõistlused Campeonato Goiano. 2016. aastal võitis ta veel Fortalezaga Ceará osariigi meistrivõistlused Campeonato Cearense. Tema viimaseks klubiks jäi Brasiilia kõrgliiga klubi Botafogo, kus ta mängis aastatel 2016–2018. 2018. aasta hooajal võitis ta klubiga Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused Campeonato Carioca. 2003. aastal tuli ta Brasiilia juunioride koondisega maailmameistriks. Ta oli nelja väravaga turniiri üks suurimaid väravakütte. Brasiilia koondisse kuulus ta 2003. aasta konföderatsioonide karikavõistlustel, 2003. aasta Panameerika mängudel, mil võideti hõbemedal, ja 2004. aasta Copa Américal, mil tuldi seitsmendat korda Lõuna-Ameerika meistriks. Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2004–2007 11 mängu. Dudu Cearense veebisaidil National Football Teams (inglise)
Paulo Silas

Paulo Silas do Prado Pereira (sündinud 27. augustil 1965 Campinases) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja. Praegu töötab ta treenerina. Ta alustas klubikarjääri São Paulos, kus mängis aastatel 1985–1988. Aastatel 1985 ja 1987 tuli ta klubiga São Paulo osariigi meistriks, võites Campeonato Paulista. Seejärel mängis ta mitmes Euroopa klubis ning võitis 1991. aastal Sampdoriaga Itaalia superkarika Supercoppa Italiana. Pärast seda naasis ta Brasiiliasse ning tuli 1994. aastal Vasco da Gamaga Rio de Janeiro osariigi meistriks, võites Campeonato Carioca. 1995. aastal tuli ta Argentina klubiga San Lorenzo de Almagro riigi meistriks, võites Clausura meistrivõistlused. 2000. aastal tuli ta ka Atlético Paranaensega Paraná osariigi meistriks, võites Campeonato Paranaense, ja 2002. aastal Ituanoga São Paulo osariigi meistriks. 1985. aastal tuli ta Brasiilia juunioride koondisega maailmameistriks. Paulo Silas nimetati ka turniiri parimaks mängijaks. Ta kuulus Brasiilia koondisse 1986. ja 1990. aasta maailmameistrivõistlustel ning 1987. ja 1989. aasta Copa Américal, mil tuldi neljandat korda Lõuna-Ameerika meistriks. Treenerina on ta töötanud muu hulgas Katari klubis Al-Gharafa, peatreenerina Brasiilia klubides Flamengo ja Portuguesa. Alates 2019. aastast on Brasiilia esiliiga klubi São Bento peatreener. Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1986–1992 34 mängu ja lõi ühe värava. Paulo Silas veebisaidil National Football Teams (inglise)
Marcelinho Carioca

Marcelo Pereira Surcin (tuntud nimega Marcelinho Carioca või ka lihtsalt Marcelinho; sündinud 31. detsembril 1971 Rio de Janeiros) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja. Ta alustas klubikarjääri Flamengos, kus mängis aastatel 1988–1994. 1992. aastal tuli ta Flamengoga Brasiilia meistriks ja 1990. aastal võitis Brasiilia karika. 1991. aastal võideti Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused Campeonato Carioca. Aastatel 1994–2001 mängis ta klubis Corinthians Paulista kokku 420 mängus ja lõi 206 väravat, millega on klubi kõige aegade väravaküttide edetabelis kuuendal kohal. Ta tuli Corinthiansega Brasiilia meistriks 1998. ja 1999. aastal. 1995. aastal võitis ta Corinthiansega Brasiilia karikavõistlused Copa do Brasil ning võitis klubiga aastatel 1995, 1997 ja 1999 São Paulo osariigi meistrivõistlused Campeonato Paulista. 2000. aastal võideti esimest korda toimunud klubide maailma karikavõistlused. 1999. aastal võitis ta Brasiilia kõrgliiga hooaja parima mängija auhinna Bola de Ouro. 2003. aasta hooajal mängis ta Vasco da Gamas ja valiti samal hooajal Brasiilia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. Vaatamata muidu edukale klubikarjäärile ei õnnestunud tal Brasiilia jalgpallikoondises ühelgi suurturniiril mängida. Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1998–2001 kolm mängu ja lõi kaks väravat. Marcelinho Carioca veebisaidil National Football Teams (inglise)
Magno Alves

Magno Alves de Araújo (sündinud 13. jaanuaril 1976 Aporás) on Brasiilia jalgpallur, ründaja. Aastatel 1998–2003 mängis ta Brasiilia kõrgliiga klubis Fluminense. 2000. aasta hooajal oli ta 20 väravaga Dilli ja Romário kõrval Brasiilia kõrgliiga suurim väravakütt. 2003. aastal mängis ta Lõuna-Korea klubis Jeonbuk Hyundai Motors. Samal hooajal valiti ta liigahooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2006–2007 mängis ta Jaapani klubis Gamba Osaka. 2006. aastal oli ta Washington Stecanela Cerqueira kõrval 26 väravaga Jaapani kõrgliiga J.League hooaja suurim väravakütt. Samal hooajal valiti ta liiga sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2008–2010 mängis ta Katari klubis Umm Salal SC. 2009. aasta hooajal oli ta 26 väraga Katari kõrgliiga Qatar Stars League suurim väravakütt. Ta kuulus Brasiilia koondisse 2001. aasta konföderatsioonide karikavõistlustel. Magno Alves veebisaidil National Football Teams (inglise)
Marcos Paulo

Marcos Paulo Alves (sündinud 11. mail 1977 Doresópolises) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja. Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1999–2000 3 mängu ja lõi 1 värava. Marcos Paulo veebisaidil National Football Teams (inglise)
Washington Stecanela Cerqueira

Washington Stecanela Cerqueira (tuntud ka lihtsalt nime all Washington; sündinud 1. aprillil 1975 Brasílias) on Brasiilia endine jalgpallur, ründaja. Ta kuulus Brasiilia koondisse 2001. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel. Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2001–2002 9 mängu ja lõi 2 väravat. Washington Stecanela Cerqueira veebisaidil National Football Teams (inglise)
Peter-Michael Diestel

Peter-Michael Diestel (sündinud 14. veebruaril 1952 Proras Rügenil) on saksa jurist ja endine Saksa poliitik. Peter-Michael Diestel on pärit ohvitseri perekonnast. Gümnaasiumi lõpetamise järel ei lubatud tal esialgu poliitilistel põhjustel ülikoolis edasi õppida ja ta töötas ujumisõpetajana, loomakasvatajana ja muudel töökohtadel. 1974. aastal asus ta Leipzigi Ülikoolis õigusteadust õppima. Ülikooli lõpetas ta 1978. aastal. Ta oleks tahtnud töötada advokaadina, kuid poliitilistel põhjustel tal seda tol ajal Saksa DVs ei võimaldatud, ja Diestel asus tööle Delitzschi Agraartööstuskoondise juristina. Doktoriväitekirja kaitses ta 1986. aastal. 1989. aasta detsembris oli Peter-Michael Diestel üks Saksamaa Kristlik-Sotsiaalse Partei asutajaid. 1990. aasta jaanuaris võttis Diestel Leipzigis osa Saksa Sotsiaalse Liidu asutamisest. Ta oli kuni 1990. aasta juunini Saksa Sotsiaalse Liidu peasekretär. 1990. aasta juunis astus ta Saksa Sotsiaalsest Liidust välja ja astus sama aasta augustis Saksamaa Kristlik-Demokraatlikku Liitu. 1990. aasta märtsist kuni oktoobrini oli Peter-Michael Diestel Rahvakoja (parlamendi) liige. Lisaks oli ta 1990. aasta aprillist kuni oktoobrini Saksa DV peaministri asetäitja. 1990. aasta 12. aprillist kuni 2. oktoobrini oli Peter-Michael Diestel Saksa DV siseminister. Ta oli viimane Saksa DV siseminister. 1990. aasta oktoobrist kuni 1994. aastani oli Peter-Michael Diestel Brandenburgi Maapäeva liige. 1993. aastast töötab ta advokaadina. Peter-Michael Diestel : deutscher Jurist und Politiker; Innenminister der DDR (1990); Fraktionsvorsitzender der CDU in Brandenburg (1990-1992); Dr. jur. Munzinger Dr. Peter-Michael Diestel : Ministerbiographie deutsche-einheit-1990.de German Democratic Republic : Ministries, political parties, etc. rulers.org Winfried Wagner. Peter-Michael Diestel Der letzte Innenminister der DDR wird 65 Mitteldeutsche Zeitung, 14. veebruar 2017 Digitalisierung und Onlinestellung des Bestandes DA 1 Volkskammer der DDR, Teil 10. Wahlperiode Bundesarchiv
Lucas Digne

Lucas Digne (prantsuse hääldus: [lykɑ diɲ]; sündinud 20. juulil 1993 Meaux's) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Aston Villa ja Prantsusmaa jalgpallikoondises. Ta võib vajadusel mängida ka vasaku poolkaitsjana. 2016. aasta suvel liitus Digne Hispaania kõrgliiga klubiga Barcelona. Oma esimese värava lõi ta Copa del Rey avavoorus Hérculesi vastu, Barcelona võitis 7:0. 2016–17 hooajal tuli ta klubiga Hispaania karika võitjaks, kui Barcelona alistas finaalis Alavési 3:1. 2018. aasta augustis sõlmis ta Evertoniga viie aasta pikkuse lepingu. 2019. aastal valiti ta Evertoni aasta mängijaks. 2022. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Aston Villa. Paris Saint-Germain Ligue 1: 2013–14, 2014–15 Coupe de France: 2014–15 Coupe de la Ligue: 2013–14, 2014–15 Prantsusmaa superkarikas: 2013, 2014, 2015 Barcelona La Liga: 2017–18 Copa del Rey: 2016–17 2017–18 Hispaania superkarikas: 2016 Prantsusmaa Hõbemedalist Euroopa meistrivõistlused: 2016 "Barcelona soetas veel ühe prantslasest kaitsja". ERR Sport. 13. juuli 2016. Vaadatud 21. juuli 2016. "Barcelona 7–0 Hercules (Agg 8–1)". Daily Mail. Vaadatud 17. juuni 2017. "Iniesta ja Messi võitsid Barcelona mängijatena 30. trofee". DELFI. 28. mai 2017. Vaadatud 28. mai 2017. "Lucas Digne: Everton sign full-back from Barcelona for £18m". BBC Sport. 1.8.2018. Vaadatud 14.8.2018 "Villa announce Lucas Digne signing". Aston Villa F.C. 13.1.2022. Vaadatud 13.1.2022
Kingsley Coman

Kingsley Coman (prantsuse hääldus: [kiŋslɛ kɔman] või [kɔmɑ̃]; sündinud 13. juunil 1996 Pariisis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib Saksamaa klubis Müncheni Bayern. Ta kuulub ka Prantsusmaa jalgpallikoondisse. Ta mängib peamiselt ääreründaja või äärepoolkaitsja kohal. Ta vanemad on pärit Guadeloupe'ilt. Ta tegi debüüdi Prantsusmaa rahvuskoondises 5. novembril 2015 sõprusmängus Saksamaaga. Esimese värava lõi ta koondises 29. märtsil 2016 mängus Venemaa vastu. Ta kuulus Prantsusmaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Ta tegi kaasa kõigis kohtumistes kuni finaalini, välja arvatud poolfinaalis. Ta oli üks kandidaate turniiri parima noormängija auhinnale, kuid ei võitnud seda. Paris Saint-Germain Ligue 1: 2012–13, 2013–14 Trophée des champions: 2013 Juventus Serie A: 2014–15 Coppa Italia: 2014–15 Supercoppa Italiana: 2015 Müncheni Bayern Bundesliga: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19 DFB-Pokal: 2015–16, 2018–19 DFL-Supercup: 2016, 2017, 2018 Coman on öelnud, et mõlemad hääldused on võimalikud; [kɔmɑ̃] on Guadeloupe'i originaalne hääldus, kuid ta kasutab varianti [kɔman], kuna esimene on samakõlaline sõnaga comment (prantsuse keeles "kuidas"), mis põhjustas lapsepõlves õrritamist, ja ta arvab, et teine kõlab paremini. "Sa coupe de cheveux, Guardiola, Ribéry… Coman raconte son quotidien au Bayern Munich" [Soeng, Guardiola, Ribéry... Coman räägib oma igapäevakogemustest Müncheni Bayernis]. BFM TV (prantsuse). 22. märts 2016. Vaadatud 19. juunil 2016.  Kingsley Coman – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Milonga

Milonga on Ladina-Ameerika päritolu tants milongamuusika saatel, üks tango eelkäijaid. Muusikaliselt on milonga aluseks elavaloomuline 2/4 taktimõõt, mis kujunes, kui habanera muutus kaks korda kiiremaks; kiirenemises on nähtud polka mõju. Kasutatakse sünkopeeritud rütmi, mille kaheksast taktist on rõhulised 1. (vahel lisaks ka 2.), 4., 5. ja 7. takt. Milongas kasutatakse samu põhielemente kui tangos, kuid see lubab jalgadele ja kehale rohkem pingevaba liikumist. Rütm ja liigutused on milongas üldjuhul kiiremad ja pausid harvemad. Valdavalt koosneb milonga rütmilistest kõnnisammudest ilma keerukate figuurideta ning seda tantsitakse humoorikamas ja maalähedasemas stiilis kui tõsise ja dramaatilise loomuga tangot. Kaks levinumat milongastiili on milonga lisa ("lihtne milonga"), milles tantsija astub igal löögil, ning milonga con traspié, milles tantsija kasutab muusika tõlgendamiseks traspié'sid ehk contrapaso'sid - tugijala vahetust ja tagasivahetust, astudes kaks korda taktis või kolm korda kahe takti jooksul. Nii saab tantsida dünaamiliselt, tegemata kiirkõndi ja võtmata palju ruumi. 1883. aastal ilmunud raamatus märkis Ventura Lynch, tuntud Buenos Airese provintsi tantsude ja folkloori uurija, afroargentiina tantsijate mõju valgetele kaasmaalastele (compadritos), kes nähtavasti külastasid afroargentiina tantsusaale: "milongat tantsivad üksnes valged, kes matkivad sellega tantse, mida mustad oma tantsusaalides tantsivad". Ventura Lynch täheldas ka milonga populaarsust: "Milonga on linnakeskkonnas sedavõrd levinud, et on kohustuslik osa kõigil alamklassi tantsupidudel (bailecitos de medio pelo) ning seda võib kuulda esitatuna kitarridel, kammipillidel ning rändmuusikute flöötidel, suupillidel ja viiulitel. Selle on korjanud üles ka leierkastimehed, kes on pannud selle kõlama habanera laadis. Milongat tantsitakse ka kahtlastes klubides suurte turgude ümbruses ning voorimeeste, sõdurite ja valge lihtrahva tantsupidudel ning peiedel." Mõned elemendid laenati milongasse candombe'st: quebradas, improviseeritud, jõnkslikud, poolsportlikud dramaatilised painutused, ning cortes, kõnekas paus või äkiline katkestus tantsufiguuris. Erinevalt tolleaegsest "tangost", kus neid liigutusi tantsiti eraldi, tantsitakse neid tänapäeval koos. Jose Gobello on arvanud, et sadamarajoonides kasutati ära ka masurka võtteid. Sellisesse aafrikapärasesse milongatangosse, nagu ka habanera'sse ja masurkasse, suhtus Argentina toonane kõrgseltskond äärmise halvakspanuga ja pidas seda täiesti vastuvõetamatuks. Muusikaliste mõjude ja sammude lisandudes kujunes milongast algne tango. Robert Thompson. "Tango the Art History of Love", lk 129 Simon Collier, "Tango!: The Dance, the Song, the Story" (New York: Thames and Hudson, 1995), lk. 44-45, tsiteerib Ventura Lynchi raamatut "La provinciade Buenos Aires hasta la definicion de la cuestion Capital de la Republica", lk 16. Simon Collier, "Tango!: The Dance, the Song, the Story" (New York: Thames and Hudson, 1995), lk. 46–47. Tango! The Dance, the Song, the Story. Collier, Cooper, Azzi and Martin. 1995. Thames and Hudson, Ltd, lk. 51. ISBN 0-500-01671-2.
Sädelahendus

Sädelahendus on lühiajaline (mikrosekundites mõõdetav) kaarlahendus kahe elektrijuhi vahel. Säde tekib siis, kui energiaallika võimsusest ei piisa pideva kaarlahenduse või huumlahenduse tekitamiseks. Sädelahendus on sageli nähtav hargnevate helendavate kanalitena ja lahendusega kaasneb ragin. Et õhus tekiks säde, on vaja pinget umbes 3000 V elektrijuhtide (elektroodide) vahekauguse iga millimeetri kohta. Ülelöögi pikkus, s.o elektroodide vahekaugus sõltub elektrijuhtide kujust (teravikud soodustavad sädeme tekkimist), samuti õhu niiskusest ja rõhust. Sädemed tekivad vooluahelate katkestamisel, näiteks lüliti või relee kontaktide vahel, elektrimootori kommutaatoril jm. Sädeme tekkimisega kaasnevad peale valgus- ja ultraviolettkiirguse alati raadiolaineimpulsid laias sagedusalas, kutsudes esile häireid raadiosignaalide edastamisel kuni gigahertsidesse ulatuvate sagedusteni. Sädelahendust rakendatakse nt sisepõlemismootori süütesüsteemis ja metallipinna sädetöötlemisel. Looduslik sädelahendus on välk, milles voolutugevus võib ulatuda 100 000 amprini. Välklamp Tehnikaleksikon. Tallinn, Valgus, 1981
Koroonalahendus

Koroonalahendus ehk koroona (ladina k corona, kroon, pärg) on atmosfäärirõhul või sellele lähedasel rõhul toimuv gaaslahendus, millega kaasneb sinakas helendus. Koroona tekib elektrivälja tugevusel üle 30 kV/cm teravike ja peenikeste juhtmete ümber, kus väljatugevuse muutus on kõige suurem. Koroona põhjustab raadiohäireid ja energiakadu kõrgepingelistes õhuliinides (alates 110 kV); koroonakadu suureneb õhurõhu vähenemisel ja õhuniiskuse suurenemisel. Looduses on see nähtus jälgitav äikese ajal Elmo tulena, näiteks laevamasti või kirikutorni tipus. Gaaslahendus ENE, 5. kd, 1990, lk 65
Kiik

Kiik on vahend, millel meelelahutuse või mängimise eesmärgil kiigutakse. Kiikesid on ehituselt mitmesuguseid. Kõige tavalisem kiik koosneb kahest või rohkemast postist, millele on kinnitatud võll, mille küljes on aisad või nöörid ja nende vahele kinnitatud istumisalus. Kiikesid leidub näiteks lasteväljakutel, meelelahutuspaikades. Kiiged jõudsid Euroopasse 1450-1300 aastat eKr[viide?]. Kiikedest on inspiratsiooni saanud ka spordiala kiiking. Kiiking leiutati Eestis. kiiking külakiik
Sverre Kjelsberg

Sverre Kjelsberg (18. oktoober 1946 Tromsø – 19. juuni 2016 Tromsø) oli norra muusik. Aastail 1963–1967 oli Kjelsberg ansambli The Pussycats laulja ja bassimängija. Koos Mattis Hættaga esindas lauluga "Sámiid Ædnan" Norrat 1980. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laul teenis 15 punktiga 16. koha.
Kummolovo

Kummolovo (vene Куммолово) oli küla Venemaal Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis. Tänapäeval on küla elaniketa ja see on kustutatud Venemaa asulate registrist. Küla on esimest korda mainitud 1500. 1928 elas külas 106 inimest. Küla hääbus Teise maailmasõja ajal.
Lesgafti-nimeline Riiklik Kehakultuuri Ülikool

Lesgafti-nimeline Riiklik Kehakultuuri Ülikool (vene keeles Национальный государственный университет физической культуры, спорта и здоровья имени П. Ф. Лесгафта) on Venemaal Peterburis asuv avalik-õiguslik ülikool. Kool asutati 24. augustil 1893 nime all Kursused Peterburi bioloogia laboratooriumi juures (vene keeles Курсы при Санкт-Петербургской биологической лаборатории). Hiljem on kool nimetatud Venemaa Keisririigi anatoomi ja bioloogi Pjotr Lesgafti järgi. Kool on läbi aegade kandnud palju nimesid, nende seas Leningradi Lesgafti-nimeline Kehakultuuri Instituut. Moskva Kehakultuuri Keskinstituut Kooli koduleht
Maximi kuulipilduja

Maximi kuulipilduja (eestipäraselt ka Maksimi kuulipilduja) on raskekuulipilduja. Kuulipilduja töötas 1883 välja inglasest relvameister Hiram Stevens Maxim. See kuulipilduja oli üks esimesi automaatrelvi. Kuulipilduja Vene modifikatsioon on PM M1910. Kuulipildujat kasutati laialdaselt Inglise-Buuri sõjas, Esimeses ja Teises maailmasõjas.
Edgar Lawrence Doctorow

Edgar Lawrence Doctorow (kasutas nimekuju E. L. Doctorow; 6. jaanuar 1931 Bronx, New York – 21. juuli 2015 Manhattan, New York) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik. Teda on nimetatud üheks olulisemaks 20. sajandi USA romaanikirjanikuks.[viide?] Doctorow sündis teise põlve vene-juudi sisserändajate peres. Ta õppis Ohio osariigis Kenyoni College'is ja New Yorgis Columbia ülikoolis. Tema esikromaan oli vestern "Welcome to Hard Times" ("Tere tulemast Rasketesse Aegadesse"; 1960). Tuntuse saavutas ta 1971. aastal raamatuga "The Book of Daniel". Tema romaanides on ühendatud sotsiaalne kriitika ja ajaloolised teemad. Ta kirjutas 12 romaani, kolm lühijutustuste köidet, näidendeid ja esseistikat. Nende hulka kuuluvad hinnatud "Ragtime" (1975), "Billy Bathgate" (1989) ja "The March" (2005). Nendes teostes nagu paljudes teistes Doctorow' romaanides asetab kirjanik väljamõeldud tegelased äratuntavasse ajaloolisse konteksti, kus esinevad tuntud ajaloolised isikud. Tihti kasutas ta erinevaid narratiive. Tema lood on tunnustatud originaalsuse ja mitmekülgsuse ning Doctorow'd ennast tema julguse ja kujutlusvõime poolest. Paljudest tema raamatutest on tehtud filmimugandused, sh "Tere tulemast Rasketesse Aegadesse" ("Welcome to Hard Times", 1961) peaosas Timothy Huttoniga, ja "Billy Bathgate" (1991) peaosas Dustin Hoffmaniga. Tuntumad mugandused on film "Ragtime" (1981) ja Broadway muusikal "Ragtime" (1985), mis võitis neli Tony auhinda. Doctorow võitis mitu kirjandusauhinda, sh National Book Critics Circle'i auhinna teoste "Ragtime", "Billy Bathgate" ja "The March" eest. Doctorow suri 2015. aastal 84-aastaselt kopsuvähki. 1960 – "Welcome to Hard Times" (raamatu põhjal valmis 1967 film "Welcome to Hard Times") 1966 – "Big As Life" 1971 – "The Book of Daniel" (raamatu põhjal valmis 1983 film "Daniel") 1975 – "Ragtime" (eesti keeles 1981, Tallinn: Eesti Raamat, tõlkinud Enn Soosaar; raamatu põhjal valmis 1981 film "Ragtime" ja 1998 Broadway muusikal "Ragtime") 1980 – "Loon Lake" 1985 – "World's Fair" 1989 – "Billy Bathgate" (eesti keeles 1996, Tallinn: Tuum, tõlkinud Enn Soosaar; raamatu põhjal valmis 1991 film "Billy Bathgate") 1994 – "The Waterworks" 2000 – "City of God" 2005 – "The March" 2009 – "Homer & Langley" 2014 – "Andrew's Brain" National Book Critics Circle Award romaanide "Ragtime", "Billy Bathgate" ja "The March" eest National Book Award parima ilukirjandusliku teose eest – "World's Fair" (1986) 1984 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks "Romaaniülikool: E. L. Doctorow “Ragtime”". Eesti Päevaleht. 8. juuni 2007. "Ameerika kirjanik EL Doctorow suri 84-aastasena". ERR Kultuur. 22. juuli 2015
Gdovka

Gdovka (ka Oudova jõgi[viide?]; vene Гдовка) on jõgi Venemaal Leningradi oblastis Oudova rajoonis. Jõgi suubub Peipsi järve. Jõe pikkus on 23 km ja jõe valgla on 150 km² Jõe ääres asub mitu asulat: Oudova, Ustje ja Jevreino.
Ustje

Ustje (vene Устье 'suue') on kohanimi: Ustje, küla Leningradi oblastis Tihvini rajoonis Ustje, küla Leningradi oblastis Volossovo rajoonis Ustje, küla Pihkva oblastis Oudova rajoonis Ustje, küla Pihkva oblastis Puškinskije Gorõ rajoonis Ustje, küla Karjala vabariigis Äänisranna rajoonis ... Belskoje Ustje, Pihkva oblastis Novoje Ustje, Leningradi oblastis Severnoje Ustje, Pihkva oblastis
Phsou

Phsou (abhaasi Ҧсоу, gruusia ფსოუ, vene Псоу) on jõgi Lääne-Kaukasuses. Jõgi on kogu oma pikkuses riigipiiriks Venemaa ja Abhaasia vabariigi (või Gruusia) vahel. Jõe pikkus on 53 km ja jõe valgla on umbes 421 km². Jõgi suubub Musta merre. Jõe suudme lähedal asub Salme küla, mida on jõe järgi nimetatud ka Phsou külaks.