laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Padjaklubi

,,Padjaklubi" on seriaal neljast väga erineva iseloomuga noorest naisest. ,,Padjaklubi" peategelased on Eva-Lotta Maria (Maria), Kristina Keerutaja (Kristina), Laura-Pille Lind (Laura) ja Maarika Tutt (Miša). Naised on iseloomult ja maailmavaatelt täielikud vastandid, kuid elu keerdkäikude tõttu peavad nad elama ühe katuse all. ,,Padjaklubi" valiti Eesti Meelelahutusauhindade jagamisel 2014. aastal aasta parimaks teleseriaaliks. Eva-Lota Maria – Katariina Ratasepp Kristina Keerutaja – Kertu Moppel Laura-Pille Lind – Grete Klein Maarika (Miša) Tutt– Kristel Aaslaid Sander Rebane – Illimar (2016–2018) Amanda Hermiine Künnapas – Elisabeth, Gretta (2016) Martin Kõiv – Harly (2015–2016) Veiko Tubin – Toomas (2015) Imre Õunapuu – Mihkel (2015) Merle Jääger – Tädi Saša (2014) Raimo Pass – Kalle (2014) Kristo Toots – Margus (2013–2014) Vilma Luik – Diana (Maria ema) (2016-) Reimo Sagor – Ken-Stefan (2017) Andres Keil – Ervin (Illimari isa) (2017–) Margus Grosnõi – Gabriel (2017–2018) Janek Joost – Gregor (2018) Mihkel Tikerpalu – Ott (2018) Kristjan Lüüs – Bert (Hiidlane) (2018–2019) Aarne Soro – Meelis (2018) Jürgen Pärnsalu – Christian (2018–) Eliise Ra Tõemäe (e. Jurtšenko) – Eliise (Laura õetütar) (2015) Padjaklubi TV3 kodulehel Padjaklubi järelvaadatav TVPlay's Padjaklubi Facebook
Kloaaginääre

Kloaaginääre (inglise cloacal scent gland, cloacal gland) on osadel selgroogsetel (näiteks madudel) saba piirkonnas, kummalgil pool kloaaki, paiknev nääre. Kloaaginäärme areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Kloaaginäärme eritise, mida mõned uurijad nimetavad muskuseks, koostis ja otstarve ning biotoime jm on käesoleva ajani piisavalt uurimata. Teadlaste arvates toimivad lipiidide rohked eritised allomoonidena. Sellest on aga leitud ühendeid, mis peletavad sipelgaid. Nii näiteks märgistavad paaritumisvõitlustelt partneri juurde naasevad isased rästikud emase rästiku asupaiga. Selleks avab isane kloaagi juures paiknevad lõhnanäärmed ja liigub tagakeha väristades ringis, mille raadius on umbkaudu 2 m ja mille keskmes on partner. Teadlased oletavad ka, et harilikel rästikutel toimib kloaaginäärmete nõre liigisisese suhltemisvahendina, mille kaudu teavitavad suguküpsed emased maod oma valmisolekust või keeldumisest partneriga kopuleeruda. Näärmete nõre on inimeste jaoks ebameeldiva lõhnaga, nii näiteks on kiirikmadude anaalnäärmete eritised küüslaugulõhnalised. Uuringute tarvis kogutakse madudelt kloaaginäärmete nõret neid saba piirkonnast väga õrnalt pigistades, see peab toimuma äärmise ettevaatlikkusega kuna ärritunud ja ennast mitte kaitsta saaval maol võivad, ohtu tunnetades, kogemata kollabeeruda ka kopulatsioonielundid. Kloaaginäärme esmakirjeldajaks 1683. aastal peetakse Tyson'it. Anaalnääre Lõhnanääre Bruce A. Young, Carmen Marsit ja Karen Meltzer, Comparative morphology of the cloacal scent gland in snakes (Serpentes: Reptilia), köide 256, number 2, lk 127–138, 7 detsember 1999, Wiley-Liss, Inc., Issue The Anatomical Record, The Anatomical Record, DOI: 10.1002/(SICI)1097-0185(19991001)256:2<127::AID-AR3>3.0.CO;2-J, veebiversioon (vaadatud 05.05.2014) (inglise keeles) Loomade elu 5:264. William F. Wood, Joshua M. Parker, Paul J. Weldon, Volatile components in scent gland secretions of garter snakes (Thamnophis spp.), Journal of Chemical Ecology, veebruar 1995, köide 21, number 2, lk 213-219, veebiversioon (vaadatud 05.05.2014) (inglise keeles) Laurence Monroe Klauber,Rattlesnakes: Their Habits, Life Histories, and Influence on Mankind, 1. köide, 2. väljaanne, lk 473 — 474, 1972, University of California Press, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 05.05.2014) Carl Gans, David Crews, Hormones, Brain, and Behavior, Biology of Reptilia, 18 köide, Physiology E, lk 116 — 123, 1992, The University of Chicago Press, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 05.05.2014) (inglise keeles) Bruce A. Young, Carmen Marsit ja Karen Meltzer, Comparative morphology of the cloacal scent gland in snakes (Serpentes: Reptilia), köide 256, number 2, lk 127–138, 7 detsember 1999, Wiley-Liss, Inc., Issue The Anatomical Record, The Anatomical Record, DOI: 10.1002/(SICI)1097-0185(19991001)256:2<127::AID-AR3>3.0.CO;2-J, veebiversioon (vaadatud 05.05.2014) (inglise keeles) John C. Murphy, Secrets of the Snake Charmer: Snakes in the 21st Century, iUniverse, lk 216 — 217, 2010, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 05.05.2014) (inglise keeles)
Ma ei tule tagasi

"Ma ei tule tagasi" on 2014. aastal Eesti, Venemaa, Valgevene, Kasahstani ja Soome koostöös valminud draamafilm, mille lavastaja on Ilmar Raag. Filmi maailma esilinastus toimus 18. aprillil 2014 Ameerika Ühendriikides Tribeca filmifestivalil. 2014. aastal käis Eesti kinodes filmi vaatamas 16 309 inimest. Aprill 2014 – Tribeca filmifestivalil (Ameerika Ühendriigid) Nora Ephroni žürii eripreemia "Ilmar Raagi uus film "Ma ei tule tagasi" võitis USA-s Tribeca festivalil auhinna" – menu.err.ee, 25.04.2014 (kasutatud 5.05.2014) http://filmi.ee/wordpress/wp-content/uploads/2015/03/kinolevi_2014.pdf "Ilmar Raadi uus film "Ma ei tule tagasi" pälvis USA-s eripreemia". Müürileht, 26.04.2014 (kasutatud 5.05.2014)
Tiitelnurk

Tiitelnurk ehk kirjanurk (inglise keeles titleblock) on joonise alumises parempoolses nurgas, pikema küljega vastu alumist ja lühemaga vastu parempoolset raamjoont asuv nurk. Koostejoonise kirjanurgas jäetakse tühjaks nii materjali kui ka näitamata piirhälvete lahtrid. Mitmesugused selgitused ja teksti kujul esitatavad tehnilised nõuded paigutatakse kas kirjanurga kõrvale või kirjanurgast kõrgemal asuvale alale. Vertikaalselt kasutataval formaadil A4 on tiitelnurk joonisevälja alaosas, ulatudes laiuses äärest ääreni. ISO standard annab tiitelnurga koostamiseks vaid üldisi soovitusi, seega tuleb firmadel ja koolidel leida endale ise kõige sobivama kirjanurga vorm. Tallinna Tehnikaülikooli Insenerigraafika keskus (1998). Tehnilise joonestamise põhimõisted. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool.
Aleksandr Astaškin

Aleksandr Astaškin (20. juuni 1928 Tambovi oblast – 27. aprill 2014) oli eesti maakorraldusteadlane. Ta lõpetas aastal 1951 maakorraldusinsenerina Valgevene Põllumajanduse Akadeemia. Ta kaitses aastal 1961 teaduste kandidaadi väitekirja ja aastal 1985 Jelgavas (doktoriväitekiri kinnitati aastal 1986) majandusdoktori väitekirja. Ta töötas aastatel 1951–1953 Eesti NSV Põllumajandusministeeriumi Maakorralduse Valitsuses. Aastatel 1953–1958 ja 1960–1993 oli ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppejõud (1962–1978 kateedrijuhataja, 1986–1988 professori kohusetäitja ja 1988–1993 professor). Aastast 1993 oli ta Eesti Maaülikooli emeriitprofessor. Tal on uurimusi maakorralduse ja põllumajandusrajoonide planeerimise alalt. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 28. Postimees. 3. mai 2014. lk. 18 (Nekroloog)
Näärmete loend

Siin on loetletud näärmeid. alalõuanääre ampullinääre Bartholini näärmed bronhiaalnääre Bulbouretraalnäärmed Cowperi näärmed Duvernoy nääre eesmaonääre eesnääre eesnahanääre emakakaelanääre emakanääre esikunääre haistmisepiteelinääre haistsminäärmed Harderi nääre harknääre higinääre hingetorunäärmed hüpofüüs imetinääre kaelanäärmed kaksteistsõrmikunääre kärsapeeglinäärmed keelealune nääre keelealune süljenääre keeletipunääre kilpnääre kitsusenäärmed kloaaginääre kubemeurkenäärmed kusejuhanäärmed kusitikõrvalnääre kusitinääre kusitsibulanääre kõhunääre kõrinäärmed kõrvalkilpnääre kõrvasüljenääre kõrvavaigunääre käbikeha käbinääre lauplaadinäärmed lehtritõrvenäärmed lihakesekõrvalnääre lisakõhunääre lisapisaranääre lisasugunäärmed lõuaalune nääre lukutinäärmed maitsmisnäärmed maolävisenääre maolukutinääre mokanäärmed nahanäärmed neelunäärmed neerupealis neeruvaagnanäärmed ninanääre ninapeeglinäärmed piimanäärmed pisaranääre põisiknääre põsenääre päkanäärmed pärakukõrvalurke-näärmed pärakuümbrusenäärmed päranipunääre pärismaonääre randmenäärmed rasunääre ripsmenääre sabanäärmed sapinääre sarnanääre sarvenääre sisenõrenääre soolenääre söögitorunäärmed süljenääre suulaenäärmed suur esikunääre suurosanäärmed tarsaalnääre varvastevaheurke-näärmed viimislõpusenääre väikesed keele süljenäärmed väikesed süljenäärmed välisavanäärmed väljakesenääre
Varietee

Varietee on meelelahutuslik segaeeskavaga (nt laul, tants, tsirkusenumbrid) kontsertetendus, mida esitatakse kabarees või music-hall'is. Varieteeks nimetatakse ka sellise segaeeskavaga meelelahutuskohta. Varieteega sarnaneb revüü; neid eristab see, et varietees pole ettekantavad numbrid süžeeliselt omavahel seotud. revüü Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 227. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] (vaadatud 04.04.2014)
Leedu suurhetman

Leedu suurhetman (valgevene keeles Вялікі гетман літоўскі, leedu keeles Lietuvos didysis etmonas, poola keeles Hetman wielki litewski) oli Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi kõrgeim sõjaväejuht ning peale Leedu ja Poola kuningriigiga ühinemist, 1569. aastal üks kahest Rzeczpospolita kahest kõrgemast väejuhist koos Poola Krooni suurhetmaniga. 1497–1500, leedupäraselt Konstantinas Ostrogiškis, poolapäraselt Konstanty Ostrogski 1500–1501, Simonas Alšėniškis, Semen Jurewicz Holszański 1501–1502, Stanislovas Jonavičius Kęsgaila, Stanisław Janowicz Kieżgajło 1503/1504–1507, Stanislovas Kiška ,Stanisław Kiszka 1507–1530, Konstantinas Ostrogiškis, Konstanty Ostrogski 1530–1531, vakants 1531–1541, Jurgis Radvila I, Jerzy Radziwiłł 1541–1553, vakants 1553–1566, Mikołaj Radziwiłł Must, Mikalojus Radvila Juodasis 1566–1572, Grigalius Chodkevičius, Grzegorz Chodkiewicz 1572–1576, vakants 1576–1584, Mikołaj Radziwiłł Punane, Mikalojus Radvila Rudasis, Mikołaj Radziwiłł Rudy 1584–1589, vakants 1589–1603, Krzysztof Mikołaj Radziwiłł, Kristupas Radvila Perkūnas, Krzysztof Radziwiłł Piorun 1603–1605, vakants 1605–1621, Jonas Karolis Chodkevičius, Jan Karol Chodkiewicz 1621–1625, vakants 1625–1633, Leonas Sapiega, Lew Sapieha 1633–1635, vakants 1635–1640, Kristupas Radvila Jaunasis, Krzysztof Radziwiłł 1640–1646, vakants 1646–1654, Jonušas Kiška, Janusz Kiszka 1654–1655, Jonušas Radvila, Janusz Radziwiłł 1656–1665, Povilas Jonas Sapiega, Paweł Jan Sapieha 1665–1667, vakants 1667–1682, Mykolas Kazimieras Pacas, Michał Kazimierz Pac 1682–1703, Kazimieras Jonas Sapiega, Kazimierz Jan Sapieha 1703–1707, Mykolas Servacijus Višnioveckis, Michał Serwacy Wiśniowiecki 1707–1708, Kazimieras Jonas Sapiega, Kazimierz Jan Sapieha 1708–1709, Jonas Sapiega, Jan Kazimierz Sapieha 1709–1709, Grigalius Antanas Oginskis, Grzegorz Antoni Ogiński 1709–1730, Liudvikas Pociejus, Ludwik Konstanty Pociej 1730–1735, vakants 1735–1744, Mykolas Servacijus Višnioveckis, Michał Serwacy Wiśniowiecki 1744–1762, Mykolas Kazimieras Radvila Žuvelė, Michał Kazimierz Radziwiłł 1762–1768, Mykolas Masalskis, Michał Józef Massalski 1768–1793, Mykolas Kazimieras Oginskis, Michał Kazimierz Ogiński 1793–1794, Simonas Kosakovskis, Szymon Marcin Kossakowski
Õlisalvei

Õlisalvei (Salvia hispanica) on huulõieliste sugukonda salvei perekonda kuuluv taimeliik. Õlisalveid kasvab Põhja-Ameerikas, Mehhikos, Argentinas, Paraguays ja Boliivias. Teda kultiveeritakse ka teistes maades. Metsikult kasvaval õlisalveil ja kultuursalveil on erinevusi. Seemned on Hispaania salvei kõige väärtuslikum osa. Nende läbimõõt on ainult umbes 1 mm. Need on tavaliselt tumedat värvi, näiteks pruunid või mustad, ovaalse kujuga. 100 g neist seemnetest sisaldab 485 kcal, 16,5 g valku, 34,5 g kiudaineid, 31 g rasva ja 42 g süsivesikuid.  Pikemalt artiklis Tšiiaseemned Õlisalvei on hea söögi- ja õlitaim ning rahvamediitsiinis kasutatav taim. Eestikeelsete taimenimede andmebaas, veebiversioon (vaadatud 06.05.2014) "semena-chia-ispanskij-shalfej | megapit.kz". Chia Seeds (Salvia Hispanica): Benefits, Side Effects, Nutrition, veebiversioon (vaadatud 06.05.2014) (inglise keeles) Sissekanne GRIN-is Sissekanne ITIS-es Sissekanne saidil Wikispecies Howard S. Gentry, Marc Mittleman, and Peter R. McCrohan, Introduction of Chia and Gum Tragacanth in the U.S., veebiversioon (vaadatud 06.05.2014) (inglise keeles) Norlaily Mohd Ali, Swee Keong Yeap, [...], ja Soon Guan Tan, The Promising Future of Chia, Salvia hispanica L., J Biomed Biotechnol. 2012; 2012: 171956., 21, november 2012. doi: 10.1155/2012/171956, veebiversioon (vaadatud 06.05.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Chia seisuga 06.05.2014.
Juurjalgsed

Juurjalgsed (Sarcodina, ebakorrektselt ka Rhizopoda[viide?]) on ainuraksed loomad. Juurjalgsed liiguvad ja haaravad toitu kulendite ehk pseudopoodide abil. Juurjalgseid on traditsiooniliselt käsitletud klassina, mis sõltuvalt kulendite toese olemasolule või puudumisele, jagati kaheks. Uuemates süsteemides on juurjalgsed sageli jaotatud kaheks suurrühmaks: Amoebozoa ja Rhizaria. Juurjalgsete klass jagati traditsiooniliselt kaheks: 1. Actinopoda (jäigad, toestatud kulendid) – Radiolaria (kiirelised) Acantharea Polycystinea Phaeodarea – Heliozoa (päikeseloomad, päikeselised) Actinophyridae Centrohelida Gymnosphaerida Taxopodida 2. Rhizopoda (toeseta pseudopoodid) – Lobosea (loboossed amööbid ehk loboosid) Gymnoaboebae (paljad loboosid) Testacealobosa (kodaloboosid) Arcellina Difflugina – Filosea (filoossete pseudopoodidega amööbid) Aconchulinida (paljad filoosid) Testaceafilosea (kodafiloosid) – Granuloreticulosea (pseudopoodid moodustavad võrgustiku) Foraminifera (kambrilised) Olli, K. 2010. Protistid. Õppematerjal veebis [1].
Rahvapäästekomitee

Rahvapäästekomitee (prantsuse keeles Comité de salut public) oli Prantsusmaal aastatel 1793–1795 eksisteerinud täidesaatva võimu organ. Rahvapäästekomitee oli üks arvukatest Prantsuse revolutsiooni ajal loodud uutest institutsioonidest. Selle moodustas 6. aprillil 1793 revolutsiooniline parlament Rahvuskonvent seni eksisteerinud, kuid ebaefektiivseks osutunud Üldise Kaitse Komitee asemele. Sisuliselt täitis komitee valitsuse ülesandeid, saavutades suurima võimutäiuse jakobiinide diktatuuri ajal juulist 1793 kuni juulini 1794, mil komiteed juhtis Maximilien Robespierre. Pärast 9. termidoori riigipööret 27. juulil 1794, millega jakobiinid kukutati, komitee reorganiseeriti ja selle tähtsus vähenes. Rahvapäästekomitee jäi tegelema ainult sõjaliste ja diplomaatiliste küsimustega ning selle liikmeskond roteerus regulaarselt. Kui Rahvuskonvent 26. oktoobril 1795 laiali saadeti, lõpetas tegevuse ka Rahvapäästekomitee. Üldise Julgeoleku Komitee Üldise Kaitse Komitee
Randvere raamatukogu (Viimsi vald)

Randvere Raamatukogu on Viimsi Raamatukogu haruraamatukogu, mis asub Harju maakonnas Viimsi vallas Randveres asuva Randvere Kooli 2. korrusel, aadressil Gustav Heinrich Schüdlöffeli tee 4. Randvere raamatukogu lugejate käsutuses on 157,42 m² pinda, millel paiknevad ilu-, noorte-, lastekirjandus, teatmekirjandus ja perioodika. Raamatukogus töötab 0,5 kohaga vanemraamatukoguhoidja. Kogus on ligikaudu 2800 teavikut, millele lisandub aasta jooksul ligikaudu 800 teavikut. Perioodikaväljaandeid on tellitud umbes 30 nimetust. Kõiki Randvere raamatukogus leiduvaid väljaandeid saab otsida e-kataloogist RIKSWEB. Randvere raamatukogus kehtib Viimsi Raamatukogu lugejapilet, lugejaks saab registreeruda isikut tõendava dokumendi alusel (alla 18-aastased lapsed vajavad ka lapsevanema nõusolekulehte). Raamatukogu peamised kasutajad on Randvere Kooli õpilased ja õpetajad. Keskmiselt külastab raamatukogu 20 inimest päevas. Klientide kasutuses oli kaks arvutikohta. Raamatukogu loodi Munitsipaalasutuse Viimsi Raamatukogu põhimääruse alusel. Raamatuid hakati Randvere harukogule komplekteerima 2013. aasta alguses, palju annetusi saadi ka Eesti Hoiuraamatukogult, Viimsi raamatukogust ja Viimsi elanikelt. Esimesed raamatud viidi raamatukokku 24. oktoobril 2013 ning raamatuid hakati laenutama 4. novembril. Fotod: Viimsi avas 450 õpilasele mõeldud Randvere kooli Delfi, 30. august 2013 Randvere raamatukogu Viimsi raamatukogu kodulehel E-kataloog RIKSWEB
Rein Virkus

Rein Virkus (18. juuni 1930 – 14. august 1998) oli eesti pedagoog ja tippjuht, Tallinna Pedagoogilise Instituudi rektor aastatel 1979–1992. 1951. aastal lõpetas ta Tallinna Õpetajate Instituudi, 1955. aastal kaugõppes Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse erialal. 1974. aastal kaitses ta Vilniuse Riiklikus Ülikoolis pedagoogikateaduste kandidaadi väitekirja "Внеклассная и внешкольная физкультурная работа в Германской Демократической Республике". Aastatel 1951–1958 töötas ta Loksa Keskkoolis õpetaja ja õppealajuhatajana ning 1958–1961 Sindi Keskkooli direktorina. 1962–1971 oli ta Eesti NSV Haridusministeeriumi koolivalitsuse juhataja asetäitja ja juhataja, 1971–1974 Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi sektorijuhataja. 1974. aastast töötas Tallinna Pedagoogilises Instituudi õppe- ja teadusprorektorina, aastatel 1979–1992 oli ta instituudi rektor, 1993. aastast emeriitprofessor. 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige. 1961 Tööpunalipu orden 1968 Eesti NSV teeneline õpetaja E-kataloog ESTER. Виркус, Рейн. Внеклассная и внешкольная физкультурная работа в Германской Демократической Республике: автореферат кандидата педагогических наук. Вильнюс: Вильнюсский государственный университет, 1974 [193.40.192.64/arhiiv/en/download/183311 Nõukogude Kool, 1983/11] Rein Virkus 18.06.1930–14.08.1998 (nekroloog). Õpetajate Leht, 21. august 1998
Valimissüsteem

Valimissüsteem on põhiseaduses või valimisseaduses määratud kord, mida järgitakse riigi ja kohalike omavalitsuste esindusorganite valimisel. Eristatakse enamuse ehk majoritaarset valimissüsteemi ja proportsionaalset (võrdelist) valimissüsteemi. valimised Eesti valimised Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 186.
37 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 50. aastad eKr | 40. aastad eKr | 30. aastad eKr | 20. aastad eKr | 10. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 40 eKr | 39 eKr | 38 eKr | 37 eKr | 36 eKr | 35 eKr | 34 eKr | ► | ►► Aasta 37 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Roomlased vallutasid Jeruusalemma. ... Antigonus II Mattathias, Juudamaa kuningas, Aristobulus II poeg Aristobulus II, Juudamaa kuningas
Miyazaki prefektuur

Miyazaki prefektuur on Jaapani prefektuur Kyūshū saarel Vaikse ookeani kaldal. Miyazaki prefektuur on jaotatud 30 omavalitsusüksuseks, neist 9 linna (市, shi). Ebino Hyūga Kobayashi Kushima Miyakonojō Miyazaki Nichinan Nobeoka Saito Miyazaki prefektuuri tunnuslind on faasan (Phasianus soemmerringii ijimae), tunnuspuu on kanaari dalipalm (Phoenix canariensis) ja tunnuslill jaapani kriinum (Crinum asiaticum var. japonicum). 宮崎県：宮崎県の推計人口と世帯数（令和3年3月1日現在）, vaadatud 25.03.2021. Miyazaki prefektuuri koduleht
38 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 50. aastad eKr | 40. aastad eKr | 30. aastad eKr | 20. aastad eKr | 10. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 41 eKr | 40 eKr | 39 eKr | 38 eKr | 37 eKr | 36 eKr | 35 eKr | ► | ►► Aasta 38 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Rooma konsuliteks olid Appius Claudius Pulcher, Gaius Norbanus Flaccus, Lucius Cornelius Lentulus ja Gaius Norbanus Flaccus. ... Nero Claudius Drusus, Rooma poliitik ja väejuht ...
Lahad Datu konflikt

Lahad Datu konflikt oli 2013. aastal Lahad Datus aset leidnud lühiajaline relvastatud konflikt Sulu sultani toetajate ja Malaisia julgeolekujõudude vahel, mis sai alguse Sulu kuningliku pea Sultan Muedzul Lail Tan Kirami onust Jamalul Kiram III soovist ennast ise kuulutada sultaniks ning eduka sõjalise kampaaniaga seda võimu kinnistada. See oli Malaisia kõige suurem julgeolekukriis, mis hõlmas kolme osapoolt: Malaisiat, Filipiine ja Sulu sultanaadi toetajaid. Sulu sultani toetajad sõitsid Filipiinidelt üle mere, et esitada territoriaalne nõue Malaisiale kuuluvale Borneo saare osale ja Sabah osariigile, mis ajalooliselt on kuulunud Sulu Sultanaadile. Konflikt kestis 11. veebruarist kuni 24. märtsini. Selle aja jooksul hukkus 72 inimest. Ainus ja legitiimne Sulu Sultan Muedzul Lail Tan Kiram kutsus koos Malaisia ja Filipiinide riigipeadega Sulu sultanaadi toetajaid tagasi pöörduma koju ning konflikti lõpetamiseks ajama territoraalseid nõudeid puudutavaid asju rahumeelselt diplomaatilisel teel. Filipiinide uue riigipea Rodrigo Duterte esimene välispoliitiline avaldus oli väljakutseks Malaisiale, sest ta nõudis tagasi Sabah osariiki. Rodrigo Duterte hinnangul kuulub Sabah tegelikult Sulu sultanaadile ning seda valitsenud Kirami dünastiale.[2]
Munandimanusejuha

Munandimanusejuha (ladina ductus epididymis) on paljude isasloomade kuse-suguelundkonda kuuluv paariline juha. Munandimanusejuha saab alguse munandivõrgustikust lähtuvate munandimanuse sagarikkude torukestest ja jätkub munandimanusesabast alates seemnejuhana. Munandimanusejuha ülesandeks on seemnerakude küpsemine, säilitamine ja liigutamine seemnejuhadesse. Keerdunud munandimanusejuha paikneb munandimanusekeha ja -saba piirkonnas ning selle pikkus varieerub loomaliigiti: inimesel kuni 6 m; suurloomadel 40–81 m; väikeloomadel 1,5–8 m. Madudel võivad munandimanusejuha anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja funktsioonid liigiti erineda, nii moodustab munandimanusejuha lõpuosa osadel madudel omamoodi laiendi (ampulla), kus säilitatakse seemnerakke, kuid õud-lõgismadudel hoitakse seemnerakke juhas endas. "Meditsiinisõnastik" 487:2004. Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 138,2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Enn Ernits, Esta Nahkur, Koduloomade anatoomia, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 232–233, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. David O. Norris, Kristin H. Lopez, Hormones and Reproduction of Vertebrates, 1. köide, lk 121–122, Elsevier Inc, 2011, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 06.05.2014) (inglise keeles) José Palacios, Professor Javier Regadera, Ricardo Paniagua, Carlos Gamallo ja Manuel Nistal, Immunohistochemistry of the human ductus epididymis, Issue The Anatomical Record, The Anatomical Record, 235. köide, nr 4, lk 560–566, aprill 1993, Wiley-Liss, Inc., DOI: 10.1002/ar.1092350408, veebiversioon (vaadatud 06.05.2014) (inglise keeles) Stanley E. Trauth, David M. Sever, Male Urogenital Ducts and Cloacal Anatomy, Reproductive Biology and Phylogeny of Snakes, 10. peatükk, lk 411–475, Science Publishers; 1. väljaanne (15. aprill 2011), veebiversioon (vaadatud 06.05.2014) (inglise keeles) Sissekanne Terminologia Anatomicas A09.3.02.006: Ductus epididymidis. Munandimanusejuha Sissekanne Nomina Anatomica Veterinaria-s-s Ductus epididymidis. Munandimanusejuha, lk 59, 5. väljaanne, 2012
49 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 60. aastad eKr | 50. aastad eKr | 40. aastad eKr | 30. aastad eKr | 20. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 52 eKr | 51 eKr | 50 eKr | 49 eKr | 48 eKr | 47 eKr | 46 eKr | ► | ►► Aasta 49 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Lucius Cornelius Lentulus Crus ja Gaius Claudius Marcellus Maior olid Rooma konsulid. Algas Caesari kodusõda. 7. jaanuar – Senati erakorralise otsusega tehakse Pompeiusele ülesandeks kaitsta vabariiki Caesari vastu. 10. jaanuar – Julius Caesar ületas oma vägedega Rubico jõe. 19. aprill – algas Massilia piiramine. 24. august – Bagradase jõe lahingus said Julius Caesari kindrali Gaius Scribonius Curio väed lüüa Pompeiuse toetajate Publius Attius Varuse ja Numiidia kuninga Juba I vägedelt. ... ...