laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Dingelstädt

Dingelstädt on linn Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. See asub Unstruti ülemjooksul, 8 km Leinefelde-Worbisest lõunas ja 15 km Mühlhausenist loodes. Endised vallad Helmsdorf, Kefferhausen, Kreuzebra ja Silberhausen ühendati Dingelstädtiks jaanuaris 2019. Christian Joseph Jagemann (1735–1804), õpetlane, õukonnanõunik ja raamatukoguhoidja Anton Thraen (1843–1902), Saksa astronoom, minister ja Holungeni põliselanik, suri Dingelstädtis Jarosław Poolas (aastast 2001) Felsberg Saksamaal Wenden Saksamaal Dingelstädti kirik Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Luciana Lamorgese

Luciana Lamorgese (sündinud 11. septembril 1953 Potenzas Potenza provintsis Itaalias) on Itaalia riigiametnik ja poliitik. Ta on 5. septembrist 2019 kuni 22. oktoobrini 2022 Itaalia siseminister Giuseppe Conte teises valitsuses. Ta sündis aastal 1953 Potenzas Potenza provintsis Itaalias. Lamorgese õppis juristiks. Aastast 1979 on ta töötanud Itaalia siseministeeriumis. 5. septembrist 2019 kuni 22. oktoobrini 2022 oli ta Itaalia siseminister Giuseppe Conte teises valitsuses.
Sekani keel

Sekani keel on Kanadas Briti Columbias räägitav keel, mis kuulub naa-dene keelkonna atapaski keelte põhjaatapaski rühma. Sekani keel on kriitiliselt ohustatud väljasurev keel, mida oskas emakeelena 2014. aasta andmetel 30 inimest. Sekani keeles on 33 konsonantfoneemi ja 6 vokaalfoneemi ning 2 tooni (kõrge ja madal). http://www.endangeredlanguages.com/lang/1526 https://www.ethnologue.com/language/sek https://www.firstvoices.com/explore/FV/sections/Data/Athabascan/Kwadacha%20Tsek'ene/Kwadacha%20Tsek'ene https://omniglot.com/writing/sekani.htm http://www.language-archives.org/language/sek
En Esur

En Esur (heebrea keeles עין אסור, keelatud allikas) või Ein Asawir oli pronksiaegne kaananlaste asuala Lõuna-Levandis, mis sai piirkonna suurlinnaks umbes 3000 aastat eKr. Arheoloogid teatasid linna leidmisest 2019. aastal, samast leiti ka 7000 aasta vanune tempel. En Esur oli omal ajal piirkonna suurimaid linnu. Tänapäeval asub En Esur Iisraeli põhjaosas Haifa ringkonnas. Itai, Elad; Paz, Yitzak (2018). "En Esur (Asawir): Preliminary Report". Hadashot Arkheologiyot: Excavations and Surveys in Israel. 130. Vaadatud 7. oktoober 2019. Moyler, Hunter (6. oktoober 2019). "Archaeologists uncover an 'early bronze age New York' in northern Israel". Newsweek. Vaadatud 7. oktoober 2019. "Remains of 5,000-year-old ancient city unearthed by Israeli archaeologists". Jewish News. 7. oktoober 2019. Vaadatud 7. oktoober 2019.
FIDE Grand Prix

FIDE Grand Prix (inglise keeles FIDE Grand Prix) on FIDE egiidi all peetav rahvusvaheline maleturniiride sari. Korraldatakse 2008. aastast. Sarja kuulub 4 või 6 turniiri. FIDE Grand Prix' sarjad on maailmameistrivõistluste üheks kvalifikatsioonivõistluseks, kust kaks parimat pääseb edasi võistlema MM-i pretendentide turniirile (erinevalt lahtisest sarjast saab FIDE naiste Grand Prix' sarja võitja õiguse kohtuda tiitlimatšis valitseva naiste maailmameistriga). Sarjades osaleb 16–24 tippmaletajat. Grand Prix' sarja parimad saavad rahalised auhinnad. Näiteks FIDE Grand Prix 2019 auhinnafond moodustab 0,8 miljonit USA dollarit. Suurem osa osavõtjatest kvalifitseerub Grand Prix' sarja FIDE reitingutabeli alusel, vahel on mõned kohad reserveeritud viimaste maailma karikavõistluste parimatele, lisaks pääseb mängima sarja korraldaja ja vahel ka FIDE presidendi nominatsiooni kaudu. FIDE Grand Prix 2008–2010 – Levon Aronjan FIDE Grand Prix 2012–2013 – Veselin Topalov FIDE Grand Prix 2014–2015 – Fabiano Caruana FIDE Grand Prix 2017 – Şəhriyar Məmmədyarov FIDE Grand Prix 2019 – (lõpeb detsembris 2019) Levon Aronjan Veselin Topalov Fabiano Caruana Şəhriyar Məmmədyarov FIDE naiste Grand Prix 2009–2011 – Hou Yifan FIDE naiste Grand Prix 2011–2012 – Hou Yifan FIDE naiste Grand Prix 2013–2014 – Hou Yifan FIDE naiste Grand Prix 2015–2016– Ju Wenjun FIDE naiste Grand Prix 2019–2020 Hou Yifan Ju Wenjun Neljast turniirist koosnev malevõistluste sari. Mängitakse 2019. aasta jooksul (maist–detsembrini). Sarja kaks paremat pääsevad märtsis-aprillis 2020 Jekaterinburgis peetavale 8 osavõtjaga MM-i pretendentide turniirile. FIDE Grand Prix 2019 sarja kvalifitseerus 21 tippmaletajat – 20 FIDE reitingutabeli alusel ja 1 korraldaja valikul (Daniil Dubov). Osavõtjad peavad mängima kolmel neljast sarja raames peetavast turniirist. Mängitakse nokautsüsteemis. Esimene turniir toimus mais 2019 Moskvas (16 osavõtjat). Finaalis võitis Jan Nepomnjaštši Aleksandr Grištšuki. Teine turniir peeti mais 2019 Riias. Finaalis alistas Şəhriyar Məmmədyarov Maxime Vachier-Lagrave'i. Novembris 2019 toimus Hamburgis kolmas turniir. Finaalis alistas Aleksandr Grištšuk Jan-Krzysztof Duda. Detsembris peetakse sarja viimane turniir Tel Avivis. Maailma karikavõistlused males
Daniil Dubov

Daniil Dmitrijevitš Dubov (vene keeles Даниил Дмитриевич Дубов; sündinud 18. aprillil 1996 Moskvas) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2011). Dubov sai suurmeistriks 15-aastaselt 2011. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2017. aastal võitis Dubov Venemaa meistrivõistlustel pronksmedali. Ta kvalifitseerus 2013. aastal Euroopa meistrivõistlustelt samal aastal Tromsøs peetud maailma karikavõistlustele, kus ta teises ringis pidas tasavägise matši eksmaailmameistri Ruslan Ponomarjoviga, keda võitis tulemusega 5:4. Kolmandas ringis kaotas ta Anton Korobovile. 2017. aastal maailma karikal Thbilisis võitis Dubov avaringis Daniel Fridmani, teises ringis Sergei Karjakini ja kolmandas ringis Vladislav Artemjevit. Kaheksandikfinaalis kaotas ta Levon Aronjanile. 2019. aastal maailma karikal Hantõ-Mansiiskis võitis ta avaringis Emilio Córdovat, kuid kaotas teises ringis Alireza Firouzjale. 2019. aastal pääses Dubov turniirikorraldaja nominatsiooni kaudu mängima FIDE Grand Prix 2019 sarja (kokku osaleb seal 21 tippmängijat). Sarja viimane (4.) turniir lõpeb 24. detsembril. Sarja esimesel turniiril Moskvas (mais 2019) võitis ta avaringis Anish Girit, kuid teises ringis kaotas Hikaru Nakamurale. Teisel turniiril Riias (juulis 2019) kaotas Dubov avaringis Şəhriyar Məmmədyarovile. Tema vanaisa oli malekohtunik, FIDE auliige Eduard Dubov. Koos 43 teise Venemaa tippmaletajaga allkirjastas ta avaliku kirja Vladimir Putinile, milles protesteeriti Venemaa sissetungi vastu Ukrainasse. 'Stop the war.' 44 Top Russian Players Publish Open Letter To Putin chess.com, 20. aprill 2022 Daniil Dubov FIDE andmebaasis
Veselin Topalov

Veselin Aleksandrov Topalov (bulgaaria keeles Веселин Александров Топалов; sündinud 15. märtsil 1975 Ruses) on bulgaaria maletaja, FIDE maailmameister (2005–2006), rahvusvaheline suurmeister (1992). Topalov sai suurmeistriks 17-aastaselt 1992. aastal Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. FIDE maailmameistrivõistlustel 2000. aastal New Delhis (100 osavõtjat, nokautsüsteem) kaotas Topalov veerandfinaalis Michael Adamsile. 2002. aastal Dortmundis PCA maailmameistrivõistlustel kaheksa osavõtjaga pretendentide turniiril jõudis finaali, kus ta kaotas Péter Lékóle. 2004. aastal Tripolis FIDE MM-i poolfinaalis kaotas ta turniiri võitnud ja maailmameistriks tulnud Rustam Qosimjonovile. Ta pääses tänu kõrgele Elo reitingule septembris-oktoobris 2005 Argentinas San Luisis peetud kaheksa osavõtjaga FIDE MM-i turniirile, mille võitis Viswanathan Anandi ees ja sai FIDE maailmameistriks. PCA maailmameister Vladimir Kramnik, kes keeldus sellel turniiril osalemast, teatas pärast turniiri, et ta on nõus mängima matši FIDE maailmameistriga. Kramniku-Topalovi tiitlimatš toimus septembris-oktoobris 2006 Elistas. Tasavägiselt kulgenud matši Topalov kaotas tulemusega 6 (1½):6 (2½) ja jäi MM-tiitlist ilma. Tiitlimatši kaotajana ei pääsenud Topalov septembris 2007 Mexicos toimunud kaheksa osavõtjaga MM-i turniirile. Kompensatsiooniks otsustas FIDE pidada tiitlipretendentide matš Topalovi ja 2007. aasta maailma karikavõistluste võitja Gata Kamsky vahel. 2009. aastal Sofias toimunud matši võitis Topalov tulemusega 4½:2½ ja sai õiguse kohtuda 2010. aastal valitseva maailmameistri Viswanathan Anandiga. Tiitlimatš, mille Topalov kaotas tulemusega 5½:6½, peeti mais 2010 Sofias (auhinnafond kaks miljonit dollarit, millest võitja sai 60%). FIDE Grand Prix 2012–2013 võitjana pääses Topalov märtsis 2014 Hantõ-Mansiiskis toimunud MM-i pretendentide turniirile, kus jäi kaheksa osavõtja seas viimaseks. 2015. aastal maailma karikal Bakuus (128 osavõtjat) jõudis kaheksandikfinaali. Märtsis 2016 mängis ta Moskvas kaheksa osavõtjaga MM-i pretendentide turniiril, kuhu pääses tänu kõrgele ELO reitngule. Ta jäi turniiril viimaseks. Topalov on mänginud Bulgaaria võistkonna koosseisus üheksal maleolümpial (1994–2000, 2008–2016).  Veselin Topalov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Veselin Topalov FIDE andmebaasis
Gata Kamsky

Gata Kamsky (tatari keeles kirillitsas Гата Камский; vene keeles Гата Камский Gata Kamski; tegelik tatari nimi Гатаулла Рөстәм улы Сабиров Ğataulla Rөstəm uğlı Sabirov; sündinud 2. juunil 1974 Novokuznetskis) on Ameerika Ühendriikide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1990). 1989. aastast elab Kamsky Ameerika Ühendriikides. Suurmeistriks sai ta 16-aastaselt 1990. aastal. Ta on viiekordne USA malemeister (1991, 2010, 2011, 2013, 2014). Maleolümpiatel võitis ta USA võistkonna koosseisus kaks pronksmedalit (2006, 2008). FIDE maailmameistrivõistlustel tuli ta 1993. aastal Bielis tsoonidevahelisel turniiril kolmandaks ja pääses MM-i turniirile (kestis 1994–1996), kus võitis veerandfinaalis Viswanathan Anandit ja poolfinaalis Valeri Salovit, kuid kaotas finaalis maailmameistriks tulnud Anatoli Karpovile. 2005. aastal maailma karikavõistlustel Hantõ-Mansiiskis (128 osavõtjat, nokautsüsteem) sai Kamsky 9. koha ja pääses 2007. aastal Elistas toimunud 16 osavõtjaga pretendentide turniirile, kus veerandfinaalis kaotas Boris Gelfandile. Kamsky mängis novembris-detsembris 2007 Hantõ-Mansiiskis maailma karikal (128 osavõtjat), kus võitis veerandfinaalis Ruslan Ponomarjovi, poolfinaalis Magnus Carlsenit ja finaalis Alexéi Shírovit. Karikavõiduga sai ta õiguse kohtuda tiitlipretendentide matšis 2006. aasta MM-i tiitlimatši kaotaja Veselin Topaloviga. 2009. aastal Sofias toimunud matši Kamsky kaotas tulemusega 2½:4½. 2009. aasta tiitlipretendentide matši kaotajana pääses ta 2011. aastal Kaasanis peetud 8 osavõtjaga pretendentide matšturniirile, kus võitis veerandfinaalis Topalovit, kuid pidi alistuma poolfinaalis turniiri võitnud Boris Gelfandile.  Gata Kamsky – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Gata Kamsky FIDE andmebaasis
Baadur Džobava

Baadur Džobava (gruusia keeles ბაადურ ჯობავა; sündinud 26. novembril 1983 Galis) on gruusia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001). Džobava sai suurmeistriks 18-aastaselt 2001. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kolmekordne Gruusia malemeister (2003, 2007, 2012). 2006. aastal võitis ta Moskvas peetud Aeroflot Openi A-turniiri. Džobava võitis 2010. aastal Rijekas hõbemedali Euroopa meistrivõistlustel. Mängis FIDE Grand Prix 2014–2015 sarjas, kus sai 16 osavõtja seas 14. koha (eespool eksmaailmameister Rustam Qosimjonovist).  Baadur Džobava – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Baadur Džobava FIDE andmebaasis
Rustam Qosimjonov

Rustam Qosimjonov (sündinud 5. detsembril 1979 Taškendis) on usbeki maletaja, FIDE maailmameister (2004–2005), rahvusvaheline suurmeister (1997). Qosimjonov on võitnud noorte maailmameistrivõistlustel U16-vanuseastmes kaks pronksmedalit (1994, 1995). 1996. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 17-aastaselt 1997. aastal. Ta on 1998. aasta Aasia malemeister. 1999. aastal Jerevanis võitis Qosimjonov hõbemedali juunioride maailmameistrivõistlustel. 2002. aastal Hyderabadis toimunud maailma karikavõistlustel tuli ta Viswanathan Anandi järel teiseks. Juunis-juulis 2004 Tripolis toimunud FIDE maailmameistrivõistlustel (128 osavõtjat, nokautsüsteem) võitis Qosimjonov finaalis Michael Adamsit ja sai maailmameistriks. Septembris-oktoobris 2005 Potrero de los Funeses peetud 8 osavõtjaga FIDE maailmameistrivõistlustel jäi ta kuuendaks (uueks maailmameistriks tuli Veselin Topalov). 2004. aasta MM-i võitjana lülitati ta 2007. aastal Elistas peetud 16 osavõtjaga pretendentide turniiri koosseisu. Ta kaotas seal avaringis Boris Gelfandile. Qosimjonov tegutseb ka malefunktsionäärina ja maletreenerina. Ta oli 2014. aastal Sergei Karjakini ja 2016. aastal Fabiano Caruana abilisi. Elab Saksamaal. Ta on Usbekistani Maleföderatsiooni asepresident.  Rustam Qosimjonov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rustam Qosimjonov FIDE andmebaasis
Aleksandr Halifman

Aleksandr Valerjevitš Halifman (vene keeles Александр Валерьевич Халифман; sündinud 18. jaanuaril 1966 Leningradis) on Venemaa maletaja ja maletreener, FIDE maailmameister (1999–2000), rahvusvaheline suurmeister (1990), FIDE vanemtreener (2012). Halifman sai suurmeistriks 24-aastaselt 1990. aastal. Neli aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on 1996. aasta Venemaa malemeister. Halifman võitis 1999. aastal Las Vegases FIDE maailmameistrivõistluste turniiri (100 osavõtjat, nokautsüsteem) (Anatoli Karpov, Garri Kasparov ja Viswanathan Anand turniirist osa ei võtnud). Ta on võitnud Venemaa võistkonna koosseisus kolm kuldmedalit maleolümpiatel (1992, 2000, 2002) ja ühe kuldmedali võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (1997). 2017. aastal tuli Halifman neljaliikmelise Peterburi võistkonna koosseisus Kreetal seenioride võistkondlikuks maailmameistriks vanuseastmes 50+ (Halifman mängis esimesel, Sergei Ivanov teisel laual). 2008. aastal maleolümpial Dresdenis oli ta Eesti võistkonna juhendaja (treener). Koos 43 teise Venemaa tippmaletajaga allkirjastas ta avaliku kirja Vladimir Putinile, milles protesteeriti Venemaa sissetungi vastu Ukrainasse. Российские команды - чемпионы мира среди сеньоров. ruchess.ru, 2. mai 2017 'Stop the war.' 44 Top Russian Players Publish Open Letter To Putin chess.com, 20. aprill 2022  Aleksandr Halifman – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Aleksandr Halifman FIDE andmebaasis
Capital One

Capital One Financial Corporation on krediitkaartidele, autolaenudele, pangandusele ja hoiukontodele spetsialiseerunud pangandusettevõte, mille peakorter asub Ameerika Ühendriikides Virginia osariigis McLeanis. Lisaks Ameerika Ühendriikidele tegutseb ettevõte Kanadas ja Ühendkuningriigis. Capital One on varade järgi USA suurimate pankade loendis kümnendal kohal. See on Fortune 500-s 98. kohal, Fortune'i 100 parima ettevõtte nimekirjas 17. kohal. Pangal on 755 kontorit, sealhulgas 30 kohvikustiilis asukohta ja 2000 sularahaautomaati. Ettevõte aitas 1990. aastatel luua krediitkaartidele massiturundust. 2016. aastal oli see ostumahu järgi suuruselt viies krediitkaartide väljastaja American Expressi, JP Morgan Chase'i, Bank of America ja Citigroupi järel. 5-protsendise turuosaga Capital One on Ally Financiali järel ka Ameerika Ühendriikide suuruselt teine autofinantseerimisettevõte.
Bank of Montreal

Bank of Montreal (prantsuse keeles: Banque de Montréal), mis tegutseb BMO Financial Groupina, on Kanada rahvusvaheline investeerimispank ja finantsteenuseid osutav ettevõte, mille peakontor asub Kanadas Quebecis Montrealis. See on üks Kanada viiest suurest pangast, turukapitalisatsiooni ja varade järgi Kanada suuruselt neljas pank ning üks Põhja-Ameerika kümnest suurimast pangast. Tavaliselt tuntakse seda akronüümi BMO kaudu, mis on ühtlasi nii Toronto kui ka New Yorgi börsil oma aktsiasümbol. Pank alustas äritegevust 3. novembril 1817 ja on tänapäeval tegutsevatest Kanada pankadest vanim. Kanadas tegutseb pank kui BMO Bank of Montreal ja sellel on enam kui 900 kontorit, mis teenindavad üle seitsme miljoni kliendi.
Morgan Stanley

Morgan Stanley on Ameerika rahvusvaheline investeerimispank ja finantsteenuseid pakkuv ettevõte, mille peakontor asub 1585 Broadwayl Morgan Stanley Buildingus Midtown Manhattanil New Yorgis. Ettevõtte, millel on esindused enam kui 42 riigis ja töötajaid üle 60 000, klientideks on ettevõtted, valitsused, asutused ja eraisikud. Morgan Stanley on kogutulude järgi Ameerika Ühendriikide suurimate kontsernide 2018. aasta Fortune 500 nimekirjas 67. kohal. Algne Morgan Stanley, mille moodustasid JP Morgan & Co partnerid Henry Sturgis Morgan (JP Morgani pojapoeg), Harold Stanley jt, tekkis 16. septembril 1935 vastusena Glassi-Steagalli seadusele, mis nõudis äri- ja investeerimispanganduse ettevõtetelt aktsiate nimiväärtuste tükeldamist. Esimesel tegevusaastal tegutses ettevõte 24% turuosaga (1,1 miljardit USA dollarit) avalike pakkumiste ja erainvesteeringute valdkonnas. Praegune Morgan Stanley on algse Morgan Stanley ja Dean Witter Discover & Co 1997. aastal aset leidnud ühinemise tulemus. Dean Witteri esimehest ja tegevjuhist Philip J. Purcellist sai ühinenud ettevõtte Morgan Stanley Dean Witter Discover & Co. esimees ja tegevjuht. 2001. aastal muudeti ettevõtte nimi siiski tagasi Morgan Stanleyks. Tänapäeval on ettevõtte peamised ärivaldkonnad institutsionaalsed väärtpaberid, varahaldus ja investeeringute haldamine.
Credit Suisse

Credit Suisse Group AG on Šveitsis asutatud ja baseeruv rahvusvaheline investeerimispank ja finantsteenuseid osutav ettevõte. Selle peakorter asub Zürichis ja esindused kõigis maailma suuremates finantskeskustes. See on üks kaheksast globaalsest Bulge Bracketi pangast, mille teenused hõlmavad investeerimispangandust, privaatpangandust, varahaldust ja jagatud teenuseid. Credit Suisse on tuntud oma rangete panga-klientide konfidentsiaalsuse ja pangasaladuse hoidmise tavade poolest. Credit Suisse asutati 1856. aastal Šveitsi raudteesüsteemi arendamise rahastamiseks. See andis välja laene, mis aitasid luua Šveitsi elektrivõrku ja Euroopa raudteesüsteemi. 1900. aastatel hakkas see üle minema jaepangandusele vastusena keskklassi tõusule ning UBS-i ja Julius Bäri konkurentsile Šveitsis. Credit Suisse tegi koostööd First Bostoniga 1978. aastal. Pärast suurt ebaõnnestunud laenu sattus First Boston rahalistesse raskustesse ja nii ostis Credit Suisse 1988. aastal kontrollitava osaluse pangas. Aastatel 1990–2000 tegi ettevõte mitmeid omandamisi, suurendades dramaatiliselt oma turuosa, ostes muu hulgas Winterthur Groupi, Swiss Volksbanki, Swiss American Securities Inc. (SASI) ja Bank Leu. Ettevõte korraldas end ümber aastatel 2002, 2004 ja 2006. See oli üks ülemaailmse finantskriisi ajal kõige vähem mõjutatud pankasid, kuid hakkas pärast seda vähendama oma investeerimisäri, korraldama koondamisi ja kärpima kulusid. Pank oli mitme maksustamise vältimisega seotud rahvusvahelise uurimise keskpunktis, mille tulemuseks oli süüdimõistmine ja 2,6 miljardi USA dollari suuruste trahvide konfiskeerimine aastatel 2008–2012. 2017. aastal oli Credit Suisse hallatavate varade maht 1,376 triljonit Šveitsi franki, mis on 9,9% rohkem kui 2016. aastal. 2010. aastate lõpul ja 2020. aastate algul sattus pank mitmesse skandaali, mis kahjustas selle mainet. 2023. aasta märtsis tabasid panka rahalised raskused ja teine Šveitsi suurpank UBS tegi ostupakkumuse, mille väärtus oli 3,25 miljardit dollarit (3 miljardit Šveitsi franki). Ülevõtmise käigus kirjutati maha 17 miljardi USA dollari väärtuses Credit Suisse võlakirju ning Šveitsi keskpank kohustus tagama 100 miljardi frangi ulatuses rahalisi vahendeid, et pangal oleks piisavalt likviidseid varasid. "FT: Šveitsi suurim pank UBS nõustus ostma Credit Suisse'i" ERR, 19. märts 2023 "Šveitsi suurpanga valus lõppvaatus sai läbi. UBS ostis Credit Suisse’i" Delfi Ärileht, 19. märts 2023 "Credit Suisse collapse: consequences and open questions" swissinfo.ch, 20. märts 2023
Mart Võrklaev

Mart Võrklaev (sündinud 30. mail 1984 Tallinnas) on Eesti poliitik, endine Eesti rahandusminister. Ta oli XV Riigikogu liige. Ta lõpetas 2003. aastal Jüri Gümnaasiumi (XXI lend). 2008. aastal lõpetas ta Eesti Maaülikooli geodeesia erialal. 2009. aastast õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust. Ta töötas aastatel 2006–2007 ettevõtte Empower Engineering OÜ nooremgeodeedina ja 2007–2012 Rae vallavalitsuses maakorraldajana. 2012. aastal oli ta Rae valla abivallavanem, aastatel 2012–2019 oli ta Rae vallavanem. 28. aprillil 2010 astus ta Reformierakonda. 30. septembrist 2019 on ta (seoses Kalle Pallingu tagasiastumisega) XIV Riigikogu liige, 7. oktoobril 2019 andis ta ametivande. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 908 häält ning osutus valituks. Tal on kaks poega. Tema hobideks on golf, jalgrattasport ja reisimine. "Lennud | Jüri Gümnaasium". www.jyri.edu.ee. Vaadatud 28. veebruaril 2024. "Mart Võrklaev | Eesti Vabariigi Valitsus". valitsus.ee. Vaadatud 28. veebruaril 2024. "e-Äriregister –". ariregister.rik.ee. Vaadatud 28. veebruaril 2024. "Valimised". rk2023.valimised.ee. Vaadatud 28. veebruaril 2024.
2018.–2019. aasta Iraagi meeleavaldused

2018.–2019. aasta meeleavaldused tööpuuduse ja korruptsiooni vastu algasid Bagdadis ning teistes, peamiselt Iraagi kesk- ja lõunaosa linnades 2018. aasta juulis. Oktoobris 2019 tapsid riigiüleste protestide käigus julgeolekujõud üle 100 meeleavaldaja, rohkem kui 6000 sai vigastada; riigi president Barham Aḩmad Şāliḩ nimetas julgeolekujõudude käitumist lubamatuks. Meeleavalduste käigus on hukkunud ka politseinikke. Tegu on ohvriterohkeima ajaga kodusõjajärgses Iraagis. "Kuus päeva ja 104 hukkunut: Iraagis jätkuvad protestid". Postimees. 7. oktoober 2019. Vaadatud 9. oktoober 2019. Loveluck, Louisa; Salim, Mustafa (7. oktoober 2019). "Iraqi military admits to 'excessive force' in crackdown against protesters". The Washington Post. Vaadatud 8. oktoober 2019. "Iraq protests: All the latest updates". www.aljazeera.com. Vaadatud 8. oktoober 2019.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) Alkhshali, Hamdi; Tawfeeq, Mohammed; Qiblawi, Tamara (5. oktoober 2019). "Iraq Prime Minister calls protesters' demands 'righteous,' as 93 killed in demonstrations". CNN. Vaadatud 5. oktoober 2019.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) "Iraq protests: UN calls for end to 'senseless loss of life'". BBC. 6. oktoober 2019.
Bartmann-kann

Bartmann-kann ehk habemikkann, ka Bellarmino-kann on reljeefse habemikmaskiga kaunistatud kõhuka kujuga ja soolaglasuuriga kaetud kivikeraamikakann. Seda tüüpi kannusid valmistati Saksamaal Reini aladel, eelkõige Kölnis 16.–19. sajandil ja neid kasutati õlide, hapete, droogide ja muude vedelike hoidmiseks. Bellarmino-kannuks nimetati nõu protestantlikes maades Itaalia jesuiidi teoloogi kardinal Roberto Bellarmino järgi, kes arvati olevat groteskse habemikuportree prototüübiks. Habemikkanne ja -kannude katkendeid on leitud varauusaja arheoloogilises materjalis Tallinnas, Tartus, Viljandis jm. A. Tvauri. Archaeological investigations at Lossi 15, Tartu. - Archaeological Fieldwork in Estonia 2008. Arheoloogilised välitööd Eestis 2008 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2019. Vaadatud 9. oktoobril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kunstileksikon. Tallinn, 2001 http://www.campion.ox.ac.uk/?q=node/93 https://www.maine.gov/dacf/parks/discover_history_explore_nature/history/colonialpemaquid/bellarmine.shtml A. Tvauri. Archaeological investigations at Lossi 15, Tartu. - Archaeological Fieldwork in Estonia 2008. Arheoloogilised välitööd Eestis 2008 A. Haak. Viljandi Pikk tänav keskajal ja varauusajal. Bakalaureusetöö. Tartu, 2001 Roosiga habemikkann 17. sajandist Metropolitan Museumi kogus Ruutudes medaljonidega kaunistatud habemikkann 17. sajandist Metropolitan Museumi kogus Bartmannkrug. - britannica.com V. Jackson. Shakespeare in 100 Objects: 'Bartmann' jug. - Shakespeare Birthplace Trust (blog)