laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kaug-Põhi

Kaug-Põhi (vene keeles Крайний Север või Дальний Север) on suur osa Venemaa Föderatsiooni territooriumist (eriti Venemaa Aasia-osast), mis asub põhjapolaarjoone taga või vahetult selle ees. Ametlikult hõlmab Kaug-Põhi tervet Jakuutiat, Magadani oblastit, Tšuktši autonoomset ringkonda, Kamtšatka kraid ja Murmanski oblastit, samuti teatud osi Arhangelski oblastist, Komi vabariigist, Tjumeni oblastist, Krasnojarski kraist, Irkutski oblastist, Sahhalini oblastist, Habarovski kraist, samuti kõiki Põhja-Jäämere ja selle merede saari, niisamuti Beringi ja Ohhoota mere saari. Kaug-Põhi on tuntut väga karmi kliima poolest. Töölised, välja arvatud põlisrahvad ja kinnipeetavad, kes seal töötavad saavad selle tõttu palgalisa ehk põhjaboonust (vene keeles северные надбавки), millele lisanduvad sotsiaalkindlustused ja muud soodustused. Jakutsk (311 760) Murmansk (295 374) Petropavlovsk-Kamtšatski (181 216) Norilsk (179 554) Nojabrsk (106 879) Novõi Urengoi (113 254) Magadan (92 782) Arhangelsk (349 742) on suurim linn Kaug-Põhjaga võrdsustatud aladel. Põhja-Aasia Kaug-Ida
Pille Kippar

Pille Kippar (sündinud 24. oktoobril 1935 Tallinnas) on eesti rahvaluuleteadlane. Ta on uurinud eesti ja teiste läänemeresoome rahvaste loomamuinasjutte ning koostanud eesti loomamuinasjuttude kataloogi. 1959. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. Filoloogiadoktor alates 1991. Aastatel 1964–1993 töötas Teaduste Akadeemia eesti keele ja kirjanduse instituudis. 1964. aastast Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõud (alates 1992 professor, 1993–1997 eesti filoloogia osakonna juhataja, alates 1998 emeriitprofessor). Kippar on alates 1984 Rahvusvahelise Rahvajutu-uurijate Seltsi (ISFNR) liige, alates 1989 Rahvusvahelise Etnoloogia ja Folkloristika Ühingu (SIEF) liige ja alates 1993 Kalevalaseura liige. Aastatel 1990–1995 oli ta Emakeele Seltsi rahvaluulesektsiooni esimees ja 1996–1997 Akadeemilise Rahvaluule Seltsi juhatuse liige. "Estnische Tiermärchen: Typen- und Variantenverzeichnis" (1986, koostaja) "Rahvajutte ja -tarkusi Kullamaa kihelkonnast: materjal rahvajutustajatele" (1998, koostaja) "Sugulaste muinasjutud: valimik soome-ugri rahvaste jutte" (2002, koostaja ja tõlkija) "Saagijagamine: Eesti muinasjutte loomadest ja Vanapaganast" (2010, koostaja) "Kippar, Pille". Eesti Entsüklopeedia. 2000. Vaadatud 16.10.2019. "Pille Kippari bibliograafia (1965–2005)". Koostanud K. M. Rooleid. Tallinn, 2005
Öakse laid

Öakse laid (ka Öakselaid) on 7,82 hektari suurune saar (laid) Hiiumaast kagus Salinõmme poolsaare lähistel. Laid jääb Hiiumaa valla Salinõmme küla territooriumile. Laiu nime päritolu on selgusetu. Laidu on esmamainitud 1886. aastal kui Öjakse laid. Öakse laid asub Hiiumaa rannikust 500 meetrit kagus Salinõmme sadama lähedal. Öakse laiu ja Hiiumaa vahel asuvad veel Auklaid ja mitu väikest kare ja rahu. Saarest põhja pool asub Suur Pihlakare. Saarest 600 meetri kaugusele lõuna poole jääb Saarnaki laid. Saar koosneb kahest kõrgemast puude ja põõsastega osast, mida ühendab kitsas maariba. Öakse laid kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala Laidude sihtkaitsevööndisse. Laiul on lubatud viibida 15. juulist kuni jääkatte lagunemiseni kaitseala valitseja nõusolekuta ning 1. juulist 15. juulini kaitseala valitseja nõusolekul. Öakse laid Eesti looduse infosüsteemis, vaadatud 25. augustil 2019. Marja Kallasmaa: "Hiiumaa kohanimed". Eesti Keele Sihtasutus. Tallinn 2010. Hiiumaa laidude maastikukaitseala kaitse-eeskirja ja välispiiri kirjelduse kinnitamine. Riigi Teataja
Indiana Jones and the Last Crusade (mäng)

"Indiana Jones and the Last Crusade" on seiklusmäng, mis jäljendab üsna täpselt Steven Spielbergi filmi "Indiana Jones and the Last Crusade" süžeed. Enne püha graali otsingute algust käib Indy Barney kolledžis, päästab Saksamaa piiri äärest isa jne. Vastavalt žanrile kasutab Indy rohkem nutti. Mängu on lisatud ka rusikavõitlused, mida aga saab maskeerimise ja kavaldamisega tihti vältida. Viimase teeb võimalikuks LucasArtsi toona uudne vestlussüsteem, kus saab valida erinevate lausete vahel. Filmist kaldub kõrvale ka juba Maniac Mansionis nähtud võimalus olukordi mitmel viisil lahendada. Varia: ühe fritsu lollitamiseks sobiv väide "I sell theese leather jackets" kordus naljana hiljem paljudes hilisemates LucasArtsi seiklusmängudes. Algselt DOS-is jooksnud mängu on praegu võimalik mängida muudelgi platvormidel ScummVM-i abil.
Indiana Jones and the Fate of Atlantis

"Indiana Jones and the Fate of Atlantis" on seiklusmäng. Lugu ei pärine George Lucaselt ja esitab Atlantise kadunud tsivilisatsioonist pigem teadusulmelise versiooni, mille järgi Atlantisel oli seni tundmatul energiaallikal põhinev tehnoloogia. Isegi Jonesi abistavat okultisi Sophia Haphgoodi juhendav vaim on tegelikult energiaolend. Mänguliselt paistab teos silma võimalusega läbida suur osa mängu kolmel viisil. Kuigi üks neist keskendub rohkem jõule, on mängus võimalus rusikavõitlused võita 0-klahviga. Mängu sissejuhatavas osas kohmerdab Indy Atlantiselt pärinevat kuju otsides füüsilise komöödia laadis. Algselt vanematel operatsioonisüsteemidel nagu DOS jooksnud mängu on praegu võimalik mängida enamikul platvormidel ScummVM-i kasutades.
Repovesi rahvuspark

Repovesi rahvuspark (soome keeles: Repoveden kansallispuisto) on Soome rahvuspark, mis asub Kouvola ja Mäntyharju vallas Kymenlaakso ja Lõuna-Savo maakonnas. Rahvuspark on asutatud 2003. aastal ja selle pindala on 15 ruutkilomeetrit. 2019. aastal külastas Repovesi rahvusparki üle 126 000 inimese. "Käyntimäärät maastossa". Metsähallitus. Vaadatud 27. november 2020. "https://www.nationalparks.fi/en/repovesinp". Nationalparks.fi. Vaadatud 16. oktoober 2019. {{netiviide}}: välislink kohas |pealkiri= (juhend)
Šoludkõ (Nemõrivi rajoon)

Šoludkõ (ukraina keeles Шолудьки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 268. Pindala on 0,1 km².
Salamajärvi rahvuspark

Salamajärvi rahvuspark (soome keeles: Salamajärven kansallispuisto) on Soome rahvuspark, mis asub Perho, Kivijärvi ja Kinnula vallas, Kesk-Pohjanmaa ja Kesk-Soome maakonnas. Salamajärvi rahvuspark on asutatud 1982. aastal ja selle pindala on 62 ruutkilomeetrit. Pargis on mitmeid matkaradu, mille kogupikkus on umbes 60 km. 2019. aastal külastas Salamajärvi rahvusparki üle 20 000 inimese. "Käyntimäärät maastossa". Metsähallitus. Vaadatud 27. november 2020. "Salamajärvi National Park". Nationalparks.fi. Vaadatud 16. oktoober 2019. "Salamajärvi National Park Trails". Nationalparks.fi. Vaadatud 16. oktoober 2019.
Põkivska Slobidka

Põkivska Slobidka (ukraina keeles Пиківська Слобідка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Litõni rajoonis. Elanike arv on 130. Pindala on 0,076 km².
Ketevan Arakhamia-Grant

Ketevan Arakhamia-Grant (gruusia keeles ქეთევან არახამია Khethevan Arahhamia; sündinud 19. juulil 1968 Otšamtšires) on gruusia päritolu Šotimaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009). Ta tuli 1985. aastal Dobrnas naisjuunioride maailmameistriks. NSV Liidu naiste meistrivõistlustel saavutas ta 1984. aastal 3.–5., 1986. aastal 2.–3. 1987. aastal 3. koha ja 1990. aastal esikoha. 1991. aastal hakkas ta mängima Gruusia värvides. 1996. aastal abiellus ta Jonathan Grantiga ja asus elama Edinburghi. Rahvusvahelistel malevõistlustel jätkas ta esindamast Gruusiat. Alles 2008. aastast esindab ta rahvusvahelistel malevõistlustel Šotimaad. Arakhamia-Grant on kolmekordne Gruusia (1983, 1984, 1990) ja neljakordne Briti naiste malemeister (2003, 2004, 2006, 2007). Võisteldes koos meestega tuli ta kolmel korral Šotimaa malemeistriks (2003, 2011, 2016). Ta võitis 2001. aastal Varssavis Euroopa naiste meistrivõistlustel pronksmedali. Arakhamia-Grant mängis naiste maailmameistrivõistlustel. Tsoonidevahelisel turniiril Tuzlas (1987) sai ta teise koha ja pääses 1988. aastal Tskaltubos peetud MM-i pretendentide turniirile, kus jäi 8 osavõitja seas viimaseks. Tsoonidevahelistel turniiridel 1990. aastal Azovis jagas ta 5.–8. kohta, 1991. aastal Suboticas 5.–7. kohta; 1993. aastal Jakartas ja 1995. aastal Chişinăus võitis esikoha. Ta mängis pretendentide turniiridel 1994. aastal Tilburgis (9 osavõtja seas 9. koht) ja 1997. aastal Groningenis (jagas 10 osavõtja seas 5.–7. kohta). 2000. aastal nokautsüsteemis mängitud MM-i turniiril New Delhis (64 osavõtjat) Arakhamia-Grant 16 parema hulka ei pääsenud. 2001. aastal MM-i turniiril Moskvas kaotas ta avaringis Dagnė Čiukšytėle. 2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis kaotas ta teises ringis Maia Tšiburdanidzele ja kaheksandikfinaali ei pääsenud. 2008. aastal ta avaringist edasi ei pääsenud. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis võitis ta avaringis Hoang Thanh Trangi, kuid kaotas teises ringis Pia Cramlingile. 2018. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis kaotas ta avaringis Nino Batsiašvilile. Arakhamia-Grant võitis naiste maleolümpiatel neli võistkondlikku medalit: hõbemedali NSV Liidu naiskonna koosseisus (1990) ning kaks kuldmedalit (1994, 1996) ja pronksmedali (1998) Gruusia naiskonna koosseisus. Ta esines Šotimaa naiskonna koosseisus kolmel naiste maleolümpial (2014–2018; mängis esimesel laual). Ta sai FIDE-lt 1986. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1987. aastal naiste suurmeistri, 1993. aastal rahvusvahelise meistri ja 2009. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.  Ketevan Arakhamia-Grant – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ketevan Arakhamia-Grant FIDE andmebaasis
Bela Hotenašvili

Bela Hotenašvili (gruusia keeles ბელა ხოტენაშვილი; sündinud 1. juunil 1988 Thelavis) on gruusia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2013). Hotenašvili tuli 2004. aastal noorte maailmameistriks neidude U16-vanuseastmes. Ta on kahekordne Gruusia naiste malemeister (2012, 2017). Ta on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel. 2012. aastal MM-turniiril Hantõ-Mansiiskis (64 osavõtjat) sai turniiritabelis 13. asetuse. Ta kaotas seal avaringis ja 32 parema hulka ei pääsenud. 2015. aastal MM-turniiril Sotšis sai Hotenašvili turniiritabelis 10. asetuse. Ta võitis avaringis Kübra Öztürki ja teises ringis Huang Qiani, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Zhao Xuele. 2017. aastal MM-turniiril Teheranis kaotas ta avaringis Olga Ziminale. 2018. aastal Hantõ-Mansiiskis võitis ta avaringis Võ Thị Kim Phụni, kuid kaotas teises ringis Harika Dronavallile. Hotenašvili on võitnud Gruusia naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel kaks pronksmedalit (2010, 2018) ning naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel kuldmedali (2015) ja kolm pronksmedalit (2011, 2017, 2019). Ta sai FIDE-lt 2006. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2007. aastal naiste suurmeistri, 2009. aastal rahvusvahelise meistri ja 2013. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.  Bela Hotenašvili – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Bela Hotenašvili FIDE andmebaasis
Meri Arabidze

Meri Arabidze (gruusia keeles მერი არაბიძე; sündinud 25. veebruaril 1994 Samtredias) on gruusia maletaja, naiste suurmeister (2012). Arabidze on tulnud kolmel korral noorte maailmameistriks neidude seas: 2004. aastal U10-, 2005. aastal U12- ja 2011. aastal U18-vanuseastmes. Ta on 2019. aasta Gruusia naiste malemeister. Ta on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis (64 osavõtjat) sai ta turniiritabelis 45. asetuse. Ta võitis seal avaringis Elisabeth Pähtzi, teises ringis Yaniet Marrero Lopezi ja kaheksandikfinaalis Viktorija Čmilytėt, kuid kaotas veerandfinaalis Harika Dronavallile. Gruusia naiskonna koosseisus võitis Arabidze 2018. aastal naiste maleolümpial Bathumis pronksmedali ning naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel 2015. aastal Chengdu Shis kuldmedali ja 2019. aastal Nur-Sultanis pronksmedali. Ta sai FIDE-lt 2009. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2012. aastal naiste suurmeistri ja 2014. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse.  Meri Arabidze – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Meri Arabidze FIDE andmebaasis
Lela Džavahhišvili

Lela Džavahhišvili (gruusia keeles ლელა ჯავახიშვილი; sündinud 23. aprillil 1984 Thelavis) on gruusia maletaja, naiste suurmeister (2003). Džavahhišvili on neljakordne Gruusia naiste malemeister (1999, 2005, 2012, 2014). Ta mängis naiste maailmameistrivõistlustel. MM-i turniiridel 2000. aastal New Delhis ja 2004. aastal Elistas kaotas ta avaringis. 2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis võitis ta avaringis, kuid kaotas teises ringis Subbaraman Vijayalakshmile. 2012. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis võitis ta teises ringis Katerõna Lagnot, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Harika Dronavallile. 2015. aastal Sotšis sai ta turniiritabelis 19. asetuse. Ta võitis seal avaringis Sophiko Guramišvilit ja teises ringis hilisemat maailmameistrit Tan Zhongyid, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Anna Muzõtšukile. 2017. aastal MM-i turniiril Teherans sai Džavahhišvili turniiritabelis 18. asetuse, kuid kaotas avaringis Phạm Lê Thảo Nguyênile. 2018. aastal Hantõ-Mansiiskis kaotas ta avaringis Zhu Jin'erile. Džavahhišvili võitis Gruusia naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel kuldmedali (2008. aastal Dresdenis) ja kaks pronksmedalit (2010, 2018). Naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel sai ta Gruusia naiskonna koosseisus kuldmedali (2015) ja kolm pronksmedalit (2011, 2017, 2019). Ta sai FIDE-lt 1999. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2003. aastal naiste suurmeistri ja 2005. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse.  Lela Džavahhišvili – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Lela Džavahhišvili FIDE andmebaasis
Nino Maisuradze

Nino Maisuradze (gruusia keeles ნინო მაისურაძე; sündinud 13. juunil 1982 Thbilisis) on gruusia päritolu Prantsusmaa maletaja, naiste suurmeister (2009). Maisuradze elab 2003. aastast Prantsusmaal. Prantsusmaa kodakondsuse sai ta 2009. aastal. Ta on kahekordne Prantsusmaa naiste malemeister (2013, 2014). Ta on mänginud Prantsusmaa naiskonna koosseisus kahel naiste maleolümpial (2010, 2012). 2014. aastal ta maleolümpia naiskonda ei pääsenud, sest malekoondise treener Matthieu Cornette leidis, et kuigi Maisuradze võitis 2014. aasta maletšempioni tiitli, jääb tema mängutase teistele alla. Maisuradze sai FIDE-lt 2001. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2009. aastal naiste suurmeistri nimetuse. Ta on abielus malesuurmeister Alexandr Fieriga.  Nino Maisuradze – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Nino Maisuradze FIDE andmebaasis
Batmani tagasitulek

"Batmani tagasitulek" (originaalpealkiri "Batman Returns") on 1992. aasta Ameerika Ühendriikide mängufilm. Film on tinglik järg samuti Tim Burtoni lavastatud 1989. aasta filmile "Batman". Selles filmis suhtub autor iroonilisemalt ühiskonda, mis kujutab kurikaelu sümboolselt teistsuguste olenditena, mitte tavaliste ameeriklaste hulka kuuluvatena. Burtoni suurem loominguline vabadus, mille ta oli võitnud filmiga "Edward Käärkäsi", kajastub süngemas meeleolus, ebakonventsionaalsemas huumoris ja traagilisemas toonis. Kurikael Pingviin on Burtoni versioonis edward-käärkäelik, teistsuguste võimetega isiksus. Ühtlasi tekitab tema füüsis kaastunnet, kuid samas parodeerib koomiksi kurikaelade füüsilist moonutatust. Kassnaine ei tõsta mitte ainult mässu meeste maailma vastu, vaid on ka Batmani analoog, kaksikelu elav inimene, kelle vägivaldse külje varjus on armastust ihkav olend. Burton pole jätnud isegi suurtööstur Max Schrecki läbinisti ebasümpaatseks, vaid laseb tal oma poja saatuse pärast muretseda. Kiirustades filmitud linateoses on märgata mõningast loo lihvimatust, mis on tulnud eri käsikirjavariantide ühendamisest. Väiksem kommertsedu "Batmaniga" võrreldes, liigne süngus noorte vaatajate jaoks ning peaosatäitja Michael Keatoni suured nõudmised viisid järgnenud Batmani filmide laadi ja tegijate väljavahetamiseni. Michael Keaton – Batman / Bruce Wayne Danny DeVito – Pingviin / Oswald Cobblepot Michelle Pfeiffer – Kassnaine / Selina Kyle Christopher Walken – Max Shreck Michael Gough – Alfred Pennyworth Pat Hingle – komissar James Gordon Michael Murphy – major Vincent Schiavelli – leierkastimees Andrew Bryniarski – Charles Shreck (Chip) Cristi Conaway – jääprintsess
Patukahetsuspsalmid

Patukahetsuspsalmid on psalmid 6, 31, 37, 50, 101, 129 ja 142 Taaveti laulude raamatus. Patukahetsuspsalmidena määratles nad Cassiodorus 6. sajandil. Psalm 6 – Domine, ne in furore tuo arguas me. (Pro octava). (Issand, ära nuhtle mind oma vihas) Psalm 31 (32) – Beati quorum remissae sunt iniquitates. (Õnnis on see, kelle üleastumine on andeks antud) Psalm 37 (38) – Domine ne in furore tuo arguas me. (Issand, ära nuhtle mind oma vihas) Psalm 50 (51) – Miserere mei, Deus, secundum magnam misericordiam tuam. (Jumal, ole mulle armuline) Psalm 101 (102) – Domine, exaudi orationem meam, et clamor meus ad te veniat. (Issand, kuule mu palvet ja mu appihüüd tulgu su ette!) Psalm 129 (130) – De profundis clamavi ad te, Domine. (Põhjatuist sügavusist hüüan ma sinu poole, Issand!) Psalm 142 (143) – Domine, exaudi orationem meam: auribus percipe obsecrationem meam in veritate tua. (Issand, kuule mu palvet, pane tähele mu anumist!) Tekstid väljendavad kurbust patu pärast ning neid on korduvalt eri keeltesse tõlgitud ning muusikale seatud. Tuntuim on ilmselt Orlando di Lasso tsükkel "Psalmi Davidis poenitentiales". Seitset patukahetsuspsalmi on viisistanud renessansiajal ka Andrea Gabrieli. William Byrd kirjutas kõigi seitsme psalmi ingliskeelsed versioonid kolmele häälele ("Songs of Sundrie Natures" (1589)). Üksikuid psalme sellest komplektist on muusikasse seadnud mitmed heliloojad. Tuntuim on tõenäoliselt Gregorio Allegri Miserere, sama psalmi on viisistanud nt ka Josquin des Prez.
Eichstruth

Eichstruth on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Lenterode

Lenterode on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Lutter (Eichsfeld)

Lutter on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Mackenrode

Mackenrode on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Röhrig

Röhrig on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Schönhagen (Eichsfeld)

Schönhagen on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Steinheuterode

Steinheuterode on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Vald asub 316 m kõrgusel Steinbergi jalamil ja on metsaga ümbritsetud. Majad on koondunud St. Albani kiriku ja kogukonnakeskuse ümber. Küla on esmamainitud 1228. aastal, kui seda kutsuti Hauwerterode. Et eristada seda Eichsfeldi külast Wüstheuterode, lisati eesliide Stein. Mõisahoone ehitati 1575. aastal. 1732. aastal ehitati mõisahoovi purskkaev Regine, mis on täna kogukonnakeskuse teenistuses. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Thalwenden

Thalwenden on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Suur näär

Suur näär (Pimpinella major) on sarikaliste sugukonda nääre perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim, Eestis looduslik. Suur näär sarnaneb vägagi hariliku näärega ning nende eristamisel on korduvalt eksitud. Suure nääre juurmistel lehtedel on vähemasti alumised sulglehekesed rootsukestega, munajad või piklikud, paljad ja läikivad. Ka ülemised varrelehed on lihtsulgjad, mitte mitmelisulgjad nagu harilikul näärel. Võrreldes hariliku näärega on suurel näärel vars rohkem lehistunud, kuid juurmised ja varrelehed on omavahel sarnased. Suur näär kasvab sagedamini puisniitudel ja niisketel niitudel, hõredates lehtmetsades ja metsaservadel, teede äärtes ja jõgede kallastel. Eelistab viljakat parasniisket mulda. Üldlevilalt eurosiberi liik – suure nääre areaal ulatub Euroopast Siberi keskkohani. Eestis areaali põhjapiiril. Paigutise levikuga, sagedamini Lääne-Eestis. Talts, Silvia (1969). Sugukond sarikalised - Umbelliferae. Eesti NSV floora 4. kd. Tallinn: Valgus. Lk 111-114. "Pimpinella major — suur näär". Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon. 2019.
Uder

Uder on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Soolmalts

Soolmalts (Halimione) on rebasheinaliste (Amaranthaceae; kitsamas mõttes maltsaliste, Chenopodiaceae) sugukonda kuuluv taimeperekond. Soolmaltsa perekonna eristas maltsa perekonnast Paul Aellen 1938. aastal. Hiljem on soolmaltsa liike tihti loetud ikkagi maltsa perekonda kuuluvaks. Eraldi perekonnana käsitlusel hõlmab soolmaltsa perekond kolm Euraasia levikuga liiki, kellest Eestis on levinud hall soolmalts (Halimione pedunculata). Perekonda iseloomustavad põisjad näärmekarvad, mis paistavad hallika või hõbedase kirmena. Emasõie kandelehekesed suurenevad pärast õitsemist ja ümbritsevad vilja. Vili on ühepesaline üheseemneline pähklike. Puusepp, Visolde (1971). Sugukond maltsalised – Chenopodiaceae. Eesti NSV floora 8. kd. Tallinn: Valgus. Lk 198–199.
Wüstheuterode

Wüstheuterode on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Büttstedt

Büttstedt on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Eichsfeldi kreisis. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Ikva

Ikva (ukraina keeles Іква) on jõgi Volõõnia kõrgustikul Ukrainas, Lvivi, Ternopili ja Rivne oblastis. Ikva, Stõri parempoolse lisajõe kaldal asub Dubno linn. "Іква - Енциклопедія Сучасної України" [Ikva – Tänapäeva Ukraina entsüklopeedia]. esu.com.ua (ukraina). Енциклопедія Сучасної України. Vaadatud 16.11.2019.
Karamagara sild

Karamagara sild (türgi keeles Karamağara Köprüsü 'musta koopa sild') on Kapadookias Ida-Türgis asuv Bütsantsi-aegne sild, teadaolevalt vanim teravkaarega ehitis. 1975. aastal jäi ta Kebani tammi ehitamisel Eufrati jõele koos suurema osaga jõeorust vee alla. Praeguse haldusjaotuse järele asub ta Elazıği provintsis. Sild on ehitatud kividest ilma mördita, sildeava on 17 meetrit. Idapoolsel allavoolu jääval küljel on kreekakeelne raidkiri peaaegu kogu silla ulatuses 121. psalmist: Κύριος ὁ Θεὸς φυλ[ά]ξει τὴν εἰσοδ[όν] σου κε τὴν ἐ[ξ]οδόν σου ἀπὸ τοῦ νῦν καὶ ἔως τοῦ αἰῶνος, ἀμὴ[ν], ἀμ[ὴν], ἀ[μὴν]. Kýrios ho Theós phyláxei tēn eisodón sou ke tēn exodón sou apó tou nyn kai héōs tou aiṓnos, amḗn, amḗn, amḗn. Issand hoiab su minemist ja su tulemist nüüd ja igavesti, aamen, aamen, aamen. Kirja paleograafilisel analüüsil on kirja ja silla vanuseks dateeritud 5. või 6. sajand. http://www.oldest.org/structures/bridges/ https://structurae.net/de/bauwerke/karamagara-bruecke Karamagara-Brücke. – structurae.net Karamagara Bridge. – https://kantaratlas.blogspot.com
Vara keel

Vara keel on Burkina Fasos räägitav keel, mis kuulub guri keelkonda. Vara keel on ohustatud, 2002. aasta andmetel rääkis seda 2700 inimest. "Die Wara von Niansogoni (Burkina Faso)" . Trost, Franz (2002) Berlin: Reimer https://glottolog.org/resource/languoid/id/wara1292 http://endangeredlanguages.com/lang/3819
Paul Maibaum

Paul Maibaum (sündinud 1940) on eesti maadleja ja endine Eesti NSV poliitik. Ta lõpetas Vaeküla Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikumi. 1959. aastast töötas lukksepana Tapa Remondi- ja Tehnikajaamas. Aastatel 1959–1962 teenis Nõukogude armees. 1962. aastast töötas autojuhina autotranspordikoondises Kohtla-Järve Autoveod. 1971. aastal tuli ta Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluses kaalukategoorias kuni 62 kg. 1977. aastal tuli ta Eesti meistriks vabamaadluses kaalukategoorias kuni 68 kg. Lisaks võitis ta aastatel 1966–1977 Eesti meistrivõistlustel maadluses neli hõbe- ja kuus pronksmedalit. Aastatel 1975–1980 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseisu liige. Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis: biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat, 1976 Sporditulemused. Paul Maibaum Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem FOTIS. Maibaum, Paul – Eesti NSV Ülemnõukogu saadikukandidaat (1975)