laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kaitseliidu keskjuhatus

Kaitseliidu keskjuhatus on Kaitseliidu täitevorgan, kes liidu keskkogu koosolekute vaheajal korraldab liidu mitmesuguseid tegevusi. Keskjuhatuse ülesannete seas on: liidu eelarve koostamine ja selle esitamine keskkogule, keskkogu ja liidu vanematekogu koosolekute töö korraldamine, Kaitseliidu ettevõtete valitsemine. 2016 kuuluvad keskjuhatusse Marek Ranne, Teet Kurs ja Olavi Tammemäe. Kaitseliidu keskkogu Kaitseliidu Peastaap Kaitseliidu vanematekogu http://www.kaitseliit.ee/et/keskjuhatus (vaadatud 02.08.2016) https://web.archive.org/web/20160802131258/http://uusweb.kaitseliit.ee/et/keskjuhatus-11388 (vaadatud 02.08.2016) Kaitseliidu keskjuhatus Kaitseliidu kodulehel
Kaitseliidu Keskkogu

Kaitseliidu Keskkogu on Kaitseliidu kõrgeim tegevust korraldav organ. Keskkogu ülesannete seas on Kaitseliidu üldtegevuse küsimuste arutamine, Kaitseliidu vanematekogu ja Kaitseliidu keskjuhatuse liikmete ning Kaitseliidu auliikmete valimine, Kaitseliidu eelarve kinnitamine. Kaitseliidu keskkokku valitakse vaid Kaitseliidu tegevliikmeid. Need tegevliikmed on malevate juhatuste esindajad. http://www.kaitseliit.ee/et/keskkogu (vaadatud 02.08.2016) Kaitseliidu Keskkogu kaitseliidu kodulehel
Marijampolė vald

Marijampolė vald (leedu keeles Marijampolės seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Marijampolė omavalitsuse territooriumil. Valla pindala on 187 km². 2011. aasta seisuga elas seal 6112 inimest. Valla keskus on Marijampolė linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil Lietuvininkų g. 18, vallavanem on Juozas Milius. Vallas asub veel Igliškėliai alev (2011. aastal elas seal 231 inimest). Marijampolės seniūnija. Marijampolės savivaldybė, vaadatud 02.08.2016. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 02.08.2016.
Ooteplatvorm

Ooteplatvorm on platvorm liiklusvahendi, näiteks trammi, rongi või bussi peatuses. Raudteejaama ooteplatvormi nimetatakse perrooniks. Tihti ehitatakse ooteplatvorme trammidele, eriti neile, mis peatuvad keset sõiduteed, et jalakäijate ooteala eristuks selgesti muust liiklusvoost.
Riigivaraamet

Riigivaraamet oli 1991 asutatud Eesti Vabariigi valitsuse organ, mis korraldas Eesti Vabariigi omandi (riigivara) valdamist, kasutamist ja käsutamist. 1993 moodustati Riigivaraameti ja Eesti Erastamisettevõtte ühendamisel nende kahe õigusjärglasena Eesti Erastamisagentuur. https://www.riigiteataja.ee/akt/29325 (vaadatud 02.08.2016) http://mt.legaltext.ee/esterm/concept.asp?conceptID=3466&term=Eesti%20erastamisagentuur (vaadatud 13.11.2014) Määrus "Eesti Vabariigi Riigivaraameti ajutise põhimääruse" kinnitamise kohta. eRT
Seto Kongress

Seto Kongress (eesti kirjakeeles Setu Kongress) on setude üritus, kus setud arutavad Setumaaga seotud kultuurilisi, majanduslikke ja poliitilisi küsimusi ning valivad oma esinduskogu – Vanemate Kogu. Kongress toimub pärast Eesti taasiseseisvumist iga kolme aasta tagant. Esimene kongress toimus 9.–10. oktoobril 1921 Petseris. 2014. aastal toimus XI kongress. Setu kuningriigi päevad https://web.archive.org/web/20160802211056/http://www.setomaa.ee/seto-kongress (vaadatud 02.08.2016) http://krzwlive.kirmus.ee/et/lisamaterjalid/ajatelje_materjalid?item_id=1564&table=Events (vaadatud 02.08.2016) Seto Kongress setomaa.ee kodulehel
Vilhelmine Klementi nimeline Õmblustootmiskoondis

Vilhelmine Klementi nimeline Õmblustootmiskoondis oli Tallinnas tegutsenud tekstiiliettevõte (tootmiskoondis). Ettevõte oli nimetatud Eesti Kommunistliku Noorsooühingu aktivisti Vilhelmine Klementi järgi. Ettevõte asutati 1944 nime all Pesutööstus "Osta" ja seda nime kandis aastani 1950. 1950–1954 oli ettevõte nimi Vilhelmine Klementi nimeline Pesuvabrik. 1954–1969 oli ettevõte nimi Vilhelmine Klementi nimeline Õmblusvabrik. 1969–1970 oli ettevõte nimi Vilhelmine Klementi nimeline Eksperimentaalõmblusvabrik. Seejärel kandis ettevõte oma eksisteerimise lõpuni[viide?] nime Vilhelmine Klementi nimeline Õmblustootmiskoondis ja V. Klementi nim Õmblusvabrik. 1992. aastal moodustati V. Klementi nimelise Õmblustootmiskoondise baasil RAS Klementi ning selle koosseisus RAS Pärnu Õmblusvabrik ja RAS Rapla Rõivas. Vilhelmine Klementi nimeline 32. Kutsekeskkool Argiasjust pühapäeval, err.ee, Märts 1980 Riiklik aktsiaselts Klementi, ERA.V-157 Vilhelmine Klementi nimeline Õmblustootmiskoondis, TLA.R-84 (vaadatud 02.08.2016)
Cederhelmi park

Cederhelmi park (ka Cederhilmi park) on park Tallinnas Kristiine linnaosas endisel Cederhilmi suvemõisa kinnistul. Endla ja Mooni tänava nurgal asunud suvemõisa omandas 9. oktoobril 1856 Louise Cederhilm, kelle järgi hakkas mõisa-ala kandma nime Cederhelm. Kasutusel on mõlemad nimekujud, nii Cederhilm kui ka Cederhelm, millest viimane on ka mitmes kaardirakenduses, nagu Tallinna veebikaart, Maa-ameti kaart jt. Pargi pindala on 1,0 ha ja selle aadress on Mooni 30d. 18. sajandist pärinevast mõisakompleksist on säilinud häärber (ehitati 1850) ja kaev (Mooni 61 territooriumil) ning vana kartulikelder (Mooni 30a). Häärberi taga on osa endist mõisaparki ning Eesti ühed vanimad lehised (üle 120 aasta vanad). Häärberi juures on siiani alles tõeliselt mõisalik paraadtrepp ning sealsed elanikud on asunud vana maja korrastama. Roheala, mis kuni vähemalt 1880. aastani oli heinamaana kasutuses, millest osa moodustabki tänapäeval tuntud Cederhelmi pargi. Nerman, Robert. Lilleküla ajalugu 1940. aastani. AS Pakett Trükikoda. 2011 Tallinn. Cederhilm'i suvemõisa peahoone ja park kultuurimälestiste riiklikus registris http://www.tallinn.ee/est/Cederhilmi-park EAA, f. 2840, n. 1, s. 5718, 1. 3-16.
Maido Soosalu

Maido Soosalu (3. september 1908 Valgu – 26. juuli 1964) oli eesti vaimulik. Ta sündis aastal 1908 Valgul. Eesti okupeerimise järel mobiliseeriti ta 27. juulil 1941 Punaarmeesse. Ta teenis 7. Eesti Laskurdiviisi 354. Laskurpolgus. Maido Soosalu ordineeriti 5. septembril 1956 aseõpetajaks. Ta on teeninud aastatel 1956–1964 EELK Kärdla, Käina, Pühalepa, Reigi ja Emmaste Immanueli kogudust. Maido Soosalu suri 26. juulil 1964. Tundmatu Vrager. Elmar Vrageri vähetuntud kirjatöid. Koostanud Vaapo Vaher. Kärdla 2016. EESTLASED VENE SÕJAVÄES 1940-1945. Kolmas osa. Koostanud Leo Õispuu. Tallinn, 2011 (lk. 214).
Nõmme Koduloohuviliste Koda

MTÜ Nõmme Koduloohuviliste Koda (lühend NKK) on Tallinnas Nõmme linnaosas tegutsev koduloohuvilisi mehi ühendav organisatsioon. NKK kontor asub aadressil Pärnu maantee 326. Koja eesmärkide seas on väärtustada Nõmme ajalugu, tegelda heategevusega. 2010 pälvis NKK auhinna Nõmme aasta tegu. Auhind anti NKK-le Nikolai von Glehni ausamba rajamise idee algatamise eest ning Nõmme kultuuripärandi väärtustamise ja taastamise eest. https://www.facebook.com/nommekoda/info/?entry_point=page_nav_about_item&tab=page_info (vaadatud 03.08.2016) Nõmme Koduloohuviliste Koja koduleht Facebookis
Presidendi Mõttekoda

Presidendi Mõttekoda on Tallinnas Eesti Vabariigi Presidendi juures tegutsev institutsioon. Mõttekoja tegevuse eesmärk on "nõustada Vabariigi Presidenti tema põhiseadusest tulenevate ülesannete täitmisel". Mõttekoja liikmed nimetab ametisse Vabariigi President. Mõttekoja töövorm on koosolek ja koosoleku kutsub kokku Vabariigi President. https://www.president.ee/et/vabariigi-president/institutsioonid/59-presidendi-mottekoda/4926-toeoekord/layout-institution.html (vaadatud 03.08.2016) Presidendi Mõttekoda Vabariigi Presidendi kodulehel Mõttekoja liikmed
Eesti Koostöö Kogu

Eesti Koostöö Kogu (kirjutatud ka Eesti Koostöökogu; Koostöö Kogu; lühend EKK või KK) on Tallinnas Eesti Vabariigi Presidendi juures tegutsev institutsioon (sihtasutus), mis toimib koostöövõrgustikuna Eesti pikaajalisest arengust huvitatud valitsusväliste organisatsioonide vahel. Koostöö Kogu korraldab Eesti pikaajalist arengut mõjutavate teemade seiret ning töötab selle põhjal huvigruppe kaasates välja analüüse, ettepanekuid ja poliitikasoovitusi. Koostöö Kogu on oma tegevuses erakonnapoliitiliselt sõltumatu. Koostöö Kogu mõjukatest arvamusliidritest koosnev nõukogu ja KK töötajad tegeleb järgmiste valdkondadega: rahvatervis, haridus, inimeste elukvaliteet ja tööjõud, rahvusvahelised suhted, riigipidamise korraldu ja avaliku sektori reform ning osalusdemokraatia edendamine (Rahvakogu, rahvaalgatusveeb). Lisaks kureerib Koostöö Kogu alates 2006. aastast inimaregu aruande väljaandmist. EKK osaliste vahel on kokku lepitud kolmeks aastaks koostatud spetsiaalne harta, mis suunab osaliste tegevust. EKK rajas 2007. aastal Vabariigi President. 2016 kuulub EKK-sse 77 osalist. Koostöö Kogu tegevus lähtub koostöövõrgustikku kuuluvate organisatsioonide poolt iga kolme aasta järel vastu võetavast strateegiast ehk hartast. Harta 2018-2020: Demokraatia arendamine digiajastule kohaselt. 2014 sõlmitud harta kolm prioriteetset tegevusvaldkonda on järgmised: uuenev avalik haldus, hool demokraatia tervise eest ja sisuline sotsiaalpartnerlus. https://web.archive.org/web/20160803124628/https://www.president.ee/et/vabariigi-president/institutsioonid/uudised/4933-eesti-koostoeoe-kogu/layout-institution.html (vaadatud 03.08.2016) SA Eesti Koostöö Kogu. "Harta 2018-2020". SA Eesti Koostöö Kogu koduleht Eesti Koostöö Kogu Vabariigi Presidendi kodulehel
Maarja Päikesekodu

Maarja Päikesekodu on Tartus aadressil Puiestee 126 tegutsev sihtasutus, mis tegeleb intellektipuudega inimestega. Sihtasutuse põhikirja järgi on tema ülesanded järgmised: "keskmise, raske ja sügava intellekti- ja/või liitpuudega täiskasvanud inimeste elukestva õpetuse, täisväärtusliku ja inimväärse elu ning ühiskonna töö- ja eluprotsessides aktiivse osalemise tagamine"; "kohaliku loodusliku keskkonna kaitsmine ning keskkonnateadlik-ökoloogilise ja keskkonnatehnoloogise toimimise õpetamine ja arendamine". http://www.maarjapaikesekodu.ee/index.php/maarja-paikesekodu (vaadatud 03.08.2016) Maarja Päikesekodu koduleht
Bender

Bender (ka Tighina [tig'iina]; vene Бендеры) on linn Moldovas. Asub Dnestri paremkaldal. De facto kuulub Transnistria Vabariigile. Linnas asub Benderi kindlus. 1919. aasta 27. mail toimus linnas kommunistlik Benderi ülestõus, mille surus maha Rumeenia-Prantsuse armee. 1992. aastal toimusid linnas lahingud Transnistria separatistide ja Moldova armee vahel (vaata Benderi lahing (1992)). Benderist on pärit endine Rumeenia president Emil Constantinescu. Benderi kindlus Korterelamud Jeesuse ülestõusmise kirik Bussijaam Linna ühistransport Mälestusmärk Anna ja Joakimi kirik http://mer.gospmr.org/gosudarstvennaya-sluzhba-statistiki/informacziya/ezhegodnik-gosudarstvennoj-sluzhby-statistiki/statisticheskij-ezhegodnik-2017.html Tighina koduleht
Melchior Grodziecki

Melchior Grodziecki (1582 või 1584 Cieszyn, Sileesia, tänapäeva Poola – 7. september 1619 Košice, Sileesia, tänapäeva Slovakkia) oli poola roomakatoliiklik vaimulik, jesuiit, märter ja pühak. 1603. aastal astus Cieszyni aadlisuguvõsast pärit Grodziecki jesuiitide ordusse noviitsiks ja kaks aastat hiljem andis vanded. Tulevane silmapaistev teoloog õppis jesuiitide kolleegiumites Brnos 1603–1605 ja Kłodzkos 1605–1607. Õpetajakoolituse sai ta aastases seminaris České Budějovices. 1608. aastal naasis ta Kłodzkosse, et lõpetada oma muusikaharidus. Ta lõpetas Praha Clementinumi filosoofia ja teoloogia alal, pärast vaimulikuks pühitsemist 1614. aastal tegutses ta algul Prahas vaeste üliõpilaste majutusasutuse juhina ning hiljem Tšehhimaal jutlustaja ja pihiisana. Kolmekümneaastase sõja ajal saadeti ta Košicesse tollase Ungari aladel koos ungari kaasseminaristi István Pongrácziga. Pärast linna vallutamist Transilvaania vürsti György I Rakoczy vägede poolt võeti nad mõlemad ja kanoonik Marko Krizin riigireetmises ja Poola vägede Ungarisse kutsumises süüdistatuna kinni, piinati ja neil raiuti pea maha. 350 aastat hiljem kuulutas paavst Johannes Paulus II Melchior Grodziecki koos ta kahe saatusekaaslasega 2. juulil 1995 Slovakkias pühakuks. Tema säilmeid hoitakse tänini ursuliinide nunnakloostris Tarnawas, tema peamine pühapaik asub Košices. Püha Melchior Grodziecki mälestuspäev on 7. september, tema kaitse alla kuuluvad Katowice arhediötsees ja Bielsko-Żywieci diötsees. "Parish of Bielsku-Białej". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 3. augustil 2016. "dziedzictwo.ekai.pl". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2016. Vaadatud 3. augustil 2016. "Jesuit Curia in Rome". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2007. Vaadatud 11. oktoobril 2007.
Sise-Eesti kliimavaldkond

Sise-Eesti kliimavaldkond (ka Sise-Eesti mandrilise kliima piirkond) on üks kahest Eesti kliimavaldkonnast (teine on Läänemere kliimavaldkond). Kahe kliimavaldkonna peamine erinevus on temperatuurirežiimis. Sise-Eesti kliimavaldkonnas eristatakse kahte allvaldkonda: Lõuna- ja Lääne-Eesti ning Põhja-Eesti allvaldkond. Nende kahe allvaldkonna piir kulgeb loode-kagusuunaliselt umbes Põõsaspea neemest Vooremaani ja sealt edasi kulgeb piir Peipsi ranniku juurest kirdesse. Lõuna- ja Lääne-Eesti allvaldkonna aktiivsete temperatuuride keskmine summa on üle 1750 ºC; Põhja-Eesti allvaldkonna keskmine summa on aga sellest väiksem. Sise-Eesti kliimavaldkond Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 03.08.2016)
Lasteekraani Muusikastuudio

MTÜ Lasteekraani Muusikastuudio on Tallinnas aadressil Faehlmanni tänav 12 tegutsev stuudio, kus antakse lastele ja noortele muusikalist huviharidust. Muusikastuudio kasvandikud esinevad ka kontsertidel ning raadio- ja telesaadetes. Stuudio moodustati 1990. aastal Eesti Televisiooni juurde ning see kandis algul nime ETV Lasteekraani Laulustuudio. Septembris 1990 hakkasid stuudios tegutsema 3–6-aastaste ja 7–10-aastaste laste koorid. Koore hakkas juhendama Aarne Saluveer. 1992. aastal alustas stuudio lauluvõistlust "Laulukarussell". Septembris 1995 nimetati Lasteekraani Laulustuudio ümber Lasteekraani Muusikastuudioks. 1995. aastal alustasid stuudios tegevust ka 4–5-aastaste koor ja mudilaskoor. 1997. aastast tegutseb stuudio mittetulundusühinguna. ETV tütarlastekoor Lasteekraani Muusikastuudio Lastekoor https://web.archive.org/web/20160803194851/http://muusikastuudio.ee/?page_id=21 (vaadatud 03.08.2016) https://web.archive.org/web/20181124111412/http://muusikastuudio.ee/?page_id=48 (vaadatud 03.08.2016) Lasteekraani Muusikastuudio koduleht
Vana-Võidu Mädajärv

Mädajärv (ka Vana-Võidu Mädajärv) on looduslik järv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Vana-Võidu ja Taari külas. Järve pindala on 3 ha, pikkus 800 m, suurim laius 90 m ja kõrgus merepinnast 41 m. Järv asub Sakala kõrgustiku põhjaosa piiriks olevad Tänassilma ürgorus. Järv on edela-kirdesuunaline ja sellest voolab läbi Tänassilma jõgi.. Piki järve kulgeb Vana-Võidu ja Taari küla piir, järve kaguservas asub kaitsealune Kivistiku metsapark. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Tänassilma jõgi Tänassilma-Viljandi-Raudna org Kivistiku metsapark Rutsniku Mädajärv Mädajärv keskkonnaportaalis (vaadatud 26.04.2017) Mädajärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 26.04.2017) Kivistiku metsapark Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 26.04.2017) Mädajärv Eesti looduse infosüsteemis Mädajärv keskkonnaportaalis
Rutsniku mädajärv

Rutsniku Mädajärv on looduslik järv Viljandi maakonnas Sakala kõrgustikul asuvas Tänassilma ürgorus. Piki järve kulgeb Vana-Võidu ja Peetrimõisa küla piir. Mõnedel andmetel saab järvest alguse Tänassilma jõgi, levinuma seisukoha järgi voolab jõgi järvest läbi. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Rutsniku Mädajärv on madal, sopilise kaldajoonega ja tugevasti kinnikasvav. Järve üksikuid osi eraldavad õõtsikuribad ja ümbritsevad tihedad pillirookogumikud. Järve põhja katab rohke hõljuva muda kiht. Tänassilma jõgi Tänassilma-Viljandi-Raudna org Vana-Võidu Mädajärv Tänassilma jõgi Eesti entsüklopeedia veebiversioonis "Saarepeedi valla üldplaneeringu keskkonnamõju strateegilise hindamise aruanne, 2008". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2016. Vaadatud 3. augustil 2016.
Jolanta Tambor

Jolanta Barbara Tambor (sündinud 1958) on Poola sileesia päritolu keeleteadlane, lingvistikaprofessor Sileesia Ülikoolis Katowices. 1977–1981 õppis Tambor poola filoloogiat Sileesia Ülikoolis Katowices. 1988. aastal kaitses ta doktorikraadi väitekirjaga poola keelest teadusulmes. Ta habiliteerus samas 2006. aastal väitekirjaga "Ülemsileeslaste keel, nende keeleline ja etniline teadlikkus". 2015. aastal sai ta professoriks. 1982. aastast töötab ta Sileesis Ülikoolis, algselt poola keele ajaloo osakonnas, hiljem pragmaatilise keeleteaduse osakonnas ning dotsendina poola keele instituudis. Ühtlasi on ta Sileesia Ülikooli poola keele ja kultuuri kooli direktor. Teadustöös tegeleb ta eelkõige polonistikaga. Enne presidendivalimisi 2010. ja 2015. aastal kuulus Jolanta Tambor Bronisław Komorowski toetuskomiteesse. 2010. aastal pälvis ta Poola Kuldse Teeneteristi (Złoty Krzyż Zasługi). 2011. aastal määras Sileesia vojevood Zygmunt Łukaszczyk Jolanta Tambori rahvuslike ja etniliste vähemuste komisjoni täievoliliseks liikmeks. Jolanta Tambor, Aldona Skudrzykowa "Gwara śląska – świadectwo kultury, narzędzie komunikacji". Śląsk – Wydawnictwo Naukowe. Katowice 2002. ISBN 83-7164-314-4 (uus ISBN 9788371643149) Danuta Ostaszewska, Jolanta Tambor "Fonetyka i fonologia współczesnego języka polskiego". Wydawnictwo Naukowe PWN. Warszawa 2004. ISBN 83-01-14302-9 (uus ISBN 9788301129927) Jolanta Tambor "Mowa Górnoślązaków oraz ich świadomość językowa i etniczna" + CD. Wydawnictwo Uniwersytetu Śląskiego. Katowice 2006. ISBN 83-226-1523-X (uus ISBN 9788322615232) Jolanta Tambor "Fonetyka i fonologia współczesnego języka polskiego. Ćwiczenia z CD-ROM". Wydawnictwo Naukowe PWN. Warszawa 2007. ISBN 978-83-01-15042-6 Prezydent wręczył nominacje profesorskie 47 osobom prezydent.pl, 23. juuni 2015 Komitet poparcia Bronisława Komorowskiego onet.pl, 16. mai 2010 Kto wszedł do komitetu poparcia Komorowskiego dziennik.pl, 15. mai 2015 Monitor Polski, 2010. No. 87, 1023 Prof. Jolanta Tambor pełnomocnikiem wojewody śląskiego ds. mniejszości narodowych i etnicznych us.edu.pl, 17. märts 2011 Jolanta Tambor poola Vikitsitaatides Jolanta Tambor us.edu.pl Jolanta Tambor Poola teadlaste andmebaasis "Ludzie nauki" portaalis Nauka Polska
Valuoja

Valuoja on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas ja Viljandi linnas. Oja on 9,3 km pikk, valgla pindala 13,6 km², langus 50 m ja lang 5,37 m/km. Oja saab alguse 92,5 m kõrgusel Pärsti külas Kuuni järvest ja suubub 42 m kõrgusel Viljandi linnas Viljandi järve. Oja alamjooks kuulub Viljandi maastikukaitseala koosseisu. Valuoja lähtub Kuuni järvest ning voolab umbes 1,3 km pärast Tallinna–Viljandi raudteeliini alt läbi. 1,1 km pärast voolab oja Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee alt läbi. 1,2 km pärast voolab oja Jämejala tee alt läbi. 1,1 km pärast jõuab oja Viljandi linna ja voolab mööda Paalalinna ja Jämejala vahelist sood Paala järve. Järvest väljudes voolab oja jäbi truubi Carl Robert Jakobsoni tänava alt läbi ja kuni Vaksali tänava truubini voolab mööda puhkealaks kujundatud Valuoja orgu. Pärast Vaksali tänava truubist läbivoolamist läbib Valuoja nn Ugala tiigid ja jõuab pärast Reinu tee alt läbivoolamist Viljandi maastikukaitsealale. Sealt alates jõuab oja Huntaugu mägede ja Lossimägede vahele, langus muutub oluliselt järsemaks ja kaldad kõrgemaks ning kohati väga püstiseks. Selles lõigus läbib oja Hariduse tänava truubi ja voolab oru Viljandi lossimägede poolses servas kuni Ranna puiesteeni. Pärast Ranna puiestee alt läbivoolamist jõuab oja Viljandi järve ääres olevale luhale, kus langus pole enam järsk. Valuoja suubub Viljandi järve Huntaugul, kus oja suudmesse on rajatud supelrand. Valuoja lähe asub Pärsti külas, oja voolab läbi Aindu ja Jämejala külade ning läbi Viljandi linna. Valuoja voolusängi ümbritsevat orgu nimetatakse Viljandi linnas Valuoja oruks. Orus asuvad Paala järv, terviserada, park, Ugala teatrihoone, Viljandi Gümnaasium ja Viljandi lennukitehas. Valuoja nimi pärineb Rootsi ajast, kui oru kaldal toimusid hukkamised. Valuoja voolab oma praeguses pikkuses alates 1930. aastate lõpust, mil Kuuni järvest väljuv vesi suunati Valuojasse. Enne seda oli oja lühem ja sai alguse Aindu külast. 1897. aastal ehitati üle Valuoja sild Viljandi linna ja raudteejaama vahelise kaubaveo parandamiseks. 20. sajandi alguses rajati Valuoja oru keskosasse linna puukool ning hiljem kujundati ala ümber pargiks. 1960. aastatel ehitati Viljandi linnas oja sängi Valuoja paisjärv, mis kannab tänapäeval nime Paala järv. Valuoja oja alamjooksul vana nahavabriku kohal umbes 600 m enne suubumist Viljandi järve Umbes 500 m enne Viljandi järve. Oja asub seal sügavas ja kitsas Valuoja orus, millest ida poole jäävad Lossimäed ja edelasse Huntaugu mäed Umbes 500 m enne Viljandi järve. Ojapõhjas ja kaldal paljastuvad devoni liivakivi all lubjakivikihid Kuuni järv Paala järv Viljandi järv Viljandi maastikukaitseala Valuoja Eesti looduse infosüsteemis "Viljandimaa väärtuslikud maastikud". Viljandi: Viljandi Maavalitsuse planeeringutalitus. 2015. Teemaplaneering "Asustust ja maakasutust suunavad keskkonnatingimused". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. august 2016. "Uueveski oja veehulk suureneb". Sakala. 20. mai 1938. "Kodumaalt". Postimees. 7. mai 1897. Valuoja Eesti looduse infosüsteemis Valuoja keskkonnaportaalis Fotoalbum Valuojast ajapaik.ee lehel
Mereinspektsioon

Mereinspektsioon oli Keskkonnaministeeriumi alluvuses tegutsenud asutus (inspektsioon). Mereinspektsiooni põhimääruse järgi oli selle tegevusvaldkonnad "sise- ja territoriaalmeres, majandusvööndis ja piiriveekogudel looduskeskkonna ja -varude kasutamise ja kaitse alase järelevalve teostamine ning seaduses ettenähtud alustel ja ulatuses riikliku sunni kohaldamine". 1999. aastal liideti Keskkonnainspektsioon ja Mereinspektsioon ning ühendatud asutuse nimeks sai Keskkonnainspektsioon. https://www.riigiteataja.ee/akt/87753 (vaadatud 03.08.2016) http://www.kki.ee/est/?part=html&id=25 (vaadatud 03.08.2016)
Jõhvi rajoon

Jõhvi rajoon moodustati Jõhvimaast 26. septembril 1950 vastu võetud seadusega. 1. oktoobril 1950 jõustus Eesti NSV-s uus administratiiv-territoriaalne jaotus, mis vastas NSV Liidus kehtivale. Uue korraga kaotati kõik maakonnad ja vallad ning kehtestati uuesti kaheastmeline halduskorraldus, mis oli 1945 külanõukogude moodustamisega muudetud kolmeastmeliseks. Jõhvimaa likvideeriti, selle alal moodustati Jõhvi ja Kiviõli rajoon ning Narva linnapiirkond, osa alasid anti Mustvee rajoonile. Maakondliku alluvusega Jõhvi linn muudeti rajoonilise alluvusega linnaks. Jõhvi rajooni keskus oli Jõhvi linn, lisaks oli rajoonis Kohtla-Järve vabariikliku alluvusega linn, Ahtme, Sompa ja Viivikonna alev ning 21 külanõukogu. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 17. juunist 1954 toimus suur külanõukogude ühendamine seoses kolhooside ja sovhooside liitmisega. 1959 likvideeriti Kiviõli rajoon ning selle alal moodustati Kohtla-Järve linnapiirkond, millega liideti Kiviõli linn ning Kohtla ja Kukruse alev. Piir Jõhvi rajooniga nihutati Kukruse mõisa joonele. Samal ajal vähendati Narva linnapiirkonna maa-ala Jõhvi rajooni kasuks. 14. oktoobril 1960 moodustati põlevikivitööstuspiirkonna ühtne halduskeskus keskusega Kohtla-Järvel. Selle käigus likvideeriti eraldi Jõhvi ja Ahtme linn ning Sompa alev, mis liideti Kohtla-Järve linnaga. Rajooni valitsemisorganid jäid Jõhvisse. 1961. aastal allutati Jõhvi rajoon Kohtla-Järve linnapiirkonnale ja likvideeriti sellega.
Epra–Sürgavere–Klaassepa tee

Epra–Sürgavere–Klaassepa tee (registrinumbriga 24126) on kõrvalmaantee Viljandi maakonnas. Tee pikkus on 16 km. Tee saab alguse Epra külas Viljandi – Suure-Jaani tee 18. kilomeetrilt, läbib Sürgavere, Kookla ja Pärsti küla ning lõppeb Aindu külas Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maantee 45. kilomeetril. Tee 7. kilomeetrilt saab alguse ida suunas kulgev 3,6 km pikkune Auksi tee, 14. kilomeetril asub Tallinna–Viljandi raudteeliini ülesõit. Riigimaanteede nimekiri ja riigimaanteede liigid Riigi Teatajas