laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tõnu Walk

Anton Waldmann (sündinud Tönno (Tõnu) Mihkli poeg Walk; surnud 15. oktoober 1898) oli Ontika mõisa talupoeg, esimene eestlasest suurmõisnik Eestimaal. 1862. aastal ostis ta Jõhvi mõisnikult, kreisisaadik krahv Peter Igelströmilt (1815–1895) 17 000 hõberubla eest Jõhvi mõisa Tarakuse poolmõisa. 1869. aastal anti Eestimaal vabaks mõisate omandamise õigus, mille järgi ostis Narva 1. Gildi kaupmees Tõnu Walk 3. detsembril 1870. aastal insener-polkovnik Alexander von Seidlitzile (1807–1883) kuulunud Türsamäe (Türsell) ja Vana-Sõtke (Söttküll) mõisa Vaivara kihelkonnas Virumaal, ning temast sai üks esimesi eestlasest talupojast rüütlimõisa omanikke. 1875. aastal ostis ta 45 000 hõberubla eest riiginõuniku ja vabahärra Konstant von Ungern-Sternbergi (1815–1872) pärijatelt ka Jõelähtme mõisa Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas. Hiljem saksastus (kadakasakslane) ja võttis saksapärase nime Anton Waldmann. Ta oli abielus Charlotte Johanni tütar Waldmanniga (sündinud Tomberg), kellega tal olid tütar Ada Waldmann (surnud 1904) ja poeg Oskar Georg Harald Waldmann (surnud 14.10.1904). Anton Waldmanni (surma järel 1898) kinnistati 1901. aastal Vana-Sõtke ja Türsamäe ning mõisamaatükk Tarakuse tema pärijatele, lesk Charlotte Waldmannile ja poeg Harald Waldmannile, kummalegi 2/5 osas ja tütar Adale 1/5 osas. Ada Waldmanni (surma järel 1904) pärisid Jõelähtme, Türsamäe, Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisad tema ema Charlotte ja vend Harald. Harald Waldmanni ((surma järel 1904) pärisid mõttelise osa Jõelähtme, Vana-Sõtke, Türsamäe ja Tarakuse mõisast võrdsetes osades tema onu Georg Waldmanni 2 poega (Oskar Konstantin Johannes Waldmann ja Nikolai Rudolf Waldmann) ja 3 tütart (Elisabeth Narusewitsh ja Marta Charlotte von Sivers). Neile kinnistati 1/2 Vana-Sõtke, Jõelähtme, Tarakuse ja Türsamäe mõisast. Mats Erdell (1792–1847), Taagepera talupoeg, Roobe mõisa pandiomanik (1833) Helme kihelkonnas Liivimaal Vaivara kodukandi ajaloost, Vaivara Kaja Nr. 6, detsember 2004, lk. 4 Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Jõhvi mõis (Jõhvi khk) Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Türsamäe mõis (Vaivara khk) Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Vana-Sõtke mõis (Vaivara khk) Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register: Jõelähtme mõis (Jõelähtme khk)
Heitlehisus

Heitlehisus ehk suvehaljus on taimede kohastumus hüljata lehed (ka okkad) ebasoodsate tingimuste saabudes. Esineb taimedel, mis kasvavad paikades, kus kuiva ja niiske ning külma ja sooja kliima perioodid vahelduvad. Troopikas kuivaperiood, parasvöötmes talveperiood. Heitlehine ehk suvehaljas on taim, millel toimub kevadel lehistumine ja sügisel lehtede varisemine. Heitlehisuse vastandmõiste on igihaljus. Heitlehisus on evolutsiooniliselt hilisem nähtus kui igihaljus. Igihaljus
Preformism

Preformism on vaade bioloogias, mille kohaselt pärilikkuse aluseks on sugurakkudes olemasolevate vormide kasv (lahtikeerdumine). Varane preformism (18. sajand) oletas, et sugurakkudes on olemas organismid miniatuursel kujul, homunkulusena. Bioloogia ajaloos asendus preformistlik vaade epigeneetilise vaatega 19. sajandi teisel veerandil, suuresti Karl Ernst von Baeri tööde mõjul. 1930. aastail, koos geneetika domineerimise algusega bioloogias, sai valdavaks niinimetatud geneetiline preformism. Epigeneesi on hakatud taas rohkem tähtsustama 20. sajandi lõpu ja 21. sajandi alguse bioloogias. Epigenees Epigeneetika Hertwig, Oskar 1896. Biological problem of today: preformation or epigenesis? The basis of a theory of organic development. London: W. Heinemann.
Sporofüüt

Sporofüüt on elutsükli diploidses faasis olev taim. Õistaimedel moodustab sporofüüdifaas taimede elutsükli peamise osa. Sammaltaimedel on aga sporofüüt lühemaealine, selle moodustab eoskupar, mis areneb gametofüüdi peal. Sporofüüt koosneb jalast ja kaanega kuprast.
Kullilised

"Kullilised" (Falconiformes) on eesti keeles varem kasutusel olnud linnuseltsi nimetus. Praegu nimetatakse seltsi Falconiformes eesti keeles pistrikulisteks. Sõltuvalt süstemaatikast katab see selts kas kõik varem kulliliste hulka arvatud sugukonnad (pistriklased, haugaslased, kondorlased, kalakotkaslased ja kurgkotkaslased) või jäetakse sellesse seltsi (pistrikulised kitsamas tähenduses) ainult pistriklased ning ülejäänud arvatakse haukaliste seltsi, mida mõnikord nimetatakse ka kulliliste seltsiks.
Pakisorteerimisliin

Pakisorteerimisliin on mehaaniline, pool- või täisautomaatne peamiselt posti- ja logistikaettevõtetes kasutatav konveierseade, mis on ette nähtud suures koguses pakkide kiireks sorteerimiseks piirkonna, kliendi või mõne muu samalaadse tunnuse järgi.
Kaater

Kaater (vene катер, inglise cutter) on jõuseadme abil liikuv, vähemalt ühe kajutiga, tavaliselt vähemalt osaliselt pealt tekiga kaetud ja tavaliselt kiirekäigulisem väiksem veesõiduk. Kaatrit saab kutsuda lihtsustatult ka kajutiga mootorpaadiks. Kaatriteks võidakse nimetada ka umbes kuni 50 m pikkusi, umbes kuni 500 t veeväljasurvega ja tavaliselt kiirekäigulisi sõjaliseks või riigivõimu teostamise otstarbeks valmistatud teenistuslaevu. "Kaater" ei ole Eesti merenduses ametlik õigustermin, kuid on keelepruugis igapäevases kasutuses. Terminit kaater (inglisekeelset otse-vastet cutter) ei kasutata üldiselt läänemaailma keeltes ja praktiliselt ei kasutatud ka eesti keeles enne nõukogude okupatsiooni. Selle asemel nimetatakse läänemaailmas kõiki väiksemaid mootoriga veesõidukeid lihtsalt paatideks. Venemaa mereväes nimetati purjelaevade ajastul kaatriks 10–16-aerulist kiiret sõudepaati. Aurulaevade ajastul hakati Venemaal nimetama sõjalaevade suuremaid aurumootoriga abipaate aurukaatriteks ja hiljem, sisepõlemismootorite kasutuselevõtul lihtsalt kaatriteks. Sõna kaater tänaseks eesti keeles väga tugevalt juurdunud ja igapäevaselt kasutusel. Kaater on mootorpaadist autonoomsem, suurem või ilmastiku- ja merekindlam ning üldjuhul hea liikuvusega veesõiduk. Kaater võib olla nii sise-, kui päramootoriga, kuid pigem on mootor paigutatud statsionaarselt. Kaatris on sageli majutusvõimalus - vähemalt paar magamiskohta (koid) ja ka sisse ehitatud mageveesüsteem ning WC. Kaatri ohutuks kasutamiseks on vaja tavaliselt vähemalt kaheliikmelist laevaperet, kuigi väiksema ja lihtsama kaatri või hea ilma puhul võib toime tulla ka ühe liikmega. Tsiviilotstarbelised kaatrid võivad olla näiteks matka- ehk lõbusõidukaater, reisikaater ehk barkass, lootsikaater, politseikaater, päästekaater, hüdrograafiakaater, võidusõidukaater. Militaarotstarbelised kaatrid võivad olla näiteks valvekaater või patrullkaater, torpeedokaater, lahingukaater, raketikaater, dessantkaater. Väikelaev Jaht Mootorpaat Võidusõidukaater
Oldekop

Oldekop on perekonnanimi. Evald Oldekop (1885–1952) oli eesti hüdroloog ja filosoof Gustav Adolph Oldekop (1755–1838) oli Eesti vaimulik, luuletaja ja ajakirjanik Hans Oldekop (1883–1924) oli eesti ajaloolane Justus Oldekop (1597–1663) oli saksa jurist, nõiaprotsesside tuntumaid vastaseid Justus Heinrich Oldekop (1631–1686) oli Tallinna Toompea saksa koguduse õpetaja, kuningliku Eestimaa konsistooriumi assessor, Ida-Harju praost, (1661,1662) Saaremaa superintendent (1666–1686), eelmise poeg Werner Oldekop (sünd. 1927) on Eestist pärit füüsik Saksamaal Justus Heinrich Oldekop (1631–1686): Im Jahr Christi MDCLXI den 21. Tag Monats Junij, M. Justus Henricus Oldekop, Bey Der Königlichen Haupt-Kirchen, auff dem Dom zu Reval Teutscher Pastor, Ober-Assessor des Königl. Consistorij, und Probst über Ost-Harrien. ESTER Justus Heinrich Oldekop (1631–1686): den 7. Januarij MDCLXII. M. Justus Henricus Oldekop, Teutscher Pastor daselbst, Primarius Assessor des Königl. Consistorij, und Probst über Ostharrien. ESTER
Neovitalism

Neovitalism on vaateviis bioloogias, mis kujunes 19. sajandi lõpul ja oli mõjukas 20. sajandi alguse bioloogia filosoofias. Neovitalism kujunes reaktsioonina lihtsustatud mehhanitsistlikule arusaamale organismidest, mis levis 19. sajandi teisel poolel seoses biokeemia ja biofüüsika kujunemise esimeste sammudega. Mehhanitsitlike arusaamade kohaselt on kõik eluavaldused seletatavad universaalsete füüsikaseadustega. Neovitalistide meelest on aga olemas spetsiifiliselt elusolendeis ilmnevad jõud ja nähtused. Neovitalism sarnaneb mõneti Aristotelese vitalistlike arusaamadega. Samuti toetus neovitalism 17. ja 18. sajandi vitalismile. Neovitalismi algatavaks kirjutiseks oli Gustav Bunge artikkel aastal 1887. Tuntuimaks neovitalismi esindajaks oli Hans Driesch. Neovitalistlike vaadete populaarsus bioloogias hääbus 1930. aastail. Neovitalismile lähedaste vaadetega on filosoofid Henri Bergson, Georges Canguilhem, Gilles Deleuze, Hans Jonas. vitalism holism organitsism Bunge, Gustav 1887. Vitalismus und Mechanismus. In: Bunge, Gustav, Lehrbuch der physiologischen und pathologischen Chemie. Leipzig: F.C.W.Wogel, 3–15.
Vitalism

Vitalism on arusaam bioloogias, mille kohaselt elusolendeile on iseloomulik füüsikalistest jõududest erineva elujõu (vis vitalis) olemasolu. Vitalismi eelkäijaks peetava Aristotelese arusaama kohaselt on elusolendeile omased eripärased eluprintsiibid – entelehhiad. Vitalismi (kitsamas mõttes) tuntud esindajad olid Jan Baptist van Helmont (1577–1644), Georg Ernst Stahl (1660–1734), Albrecht von Haller (1708–1777), Johann Friedrich Blumenbach (1752–1840). 19. sajandi lõpul sai vitalism populaarseks uuel kujul – neovitalismina. Vitalismi kummutajaks loetakse saksa keemikut F. Wöhlerit. 1828. aastal üritas ta keemilise reaktsiooniga saada ammooniumtsüanaati, aga sai hoopis karbamiidi, mis tekib ka elusorganismide ainevahetuses. Sellega kummutas Wöhler tahtmatult vitalismi teooria, mille kohaselt elusorganismide kemikaalid erinevad fundamentaalselt elutust ainest. élan vital neovitalism
Hans Jonas

Hans Jonas (10. mai 1903 Mönchengladbach – 5. veebruar 1993 New York) oli juudi päritolu Saksamaa filosoof. Ta kirjutas oma doktoritöö Marburgis, kus õppis Edmund Husserli, Martin Heideggeri ja Rudolf Bultmanni juures. Seal tutvus ta ka Hannah Arendtiga, kellega nad jäid elu lõpuni sõpradeks. Jonas elas ja töötas aastast 1955 kuni elu lõpuni New Yorgis. Tuntud ja mõjukad on tema tööd bioloogia filosoofia alal. 1966. The Phenomenon of Life: Toward a Philosophical Biology. New York: Harper & Row.
Richard Woltereck

Richard Woltereck (6. aprill 1877 – 23. veebruar 1944) oli saksa zooloog ja filosoof. Woltereck avaldas rea olulisi töid bioloogia filosoofia alal. Wolterecki rajatud on maailma üks vanemaid hüdrobioloogia ajakirju Internationale Revue der gesamten Hydrobiologie und Hydrographie, mis loodi aastal 1908. Ta on tähtsaid plastilisuse fenomeni uurijaid bioloogias, millega seoses võttis ta kasutusele reaktsiooninormi mõiste. Woltereck, Richard (1932). Grundzüge einer allgemeinen Biologie: Die Organismen als Gefüge/Getriebe, als Normen und als erlebende Subjekte. Stuttgart: F.Enke. Woltereck, Richard (1940). Ontologie des Lebendigen. Stuttgart: F.Enke. Harwood, Jonathan 1996. Weimar Culture and Biological Theory: A Study of Richard Woltereck (1877-1944). History of Science 34: 347–377. Uhlmann, Dietrich; Walz, Norbert 2008. The Centenary of the International Review of Hydrobiology: From Documentation of Single Plankton and Benthos Phenomena to Community Metabolism and Use of Molecular Probes. International Review of Hydrobiology 93(4/5): 624-632.
Elefsína laht

Elefsína laht (kreeka keeles Κόλπος Ελευσίνος) on laht Kreekas Salamína saarest põhja pool, Egeuse mere osa. Eraldab Salamína saart Euroopa mandriosast, on ühenduses Saroni lahega Salamína ja Mégara väina kaudu. Pindala 67 ruutkilomeetrit, sügavus kuni 33 m.
Hans Sissas

Hans Sissas (28. august 1933 Võru – 16. juuni 2012) oli eesti memuaarikirjanik. Ta oli Eesti Ema monumendi idee autor. Ta oli omaaegse Võrumaa peaarsti Ellu Sissase abikaasa, neil oli kolm last. Hans Sissas suri 16. juunil 2012 ja tema matusetalitus toimus 20. juunil 2012 Võru Katariina kirikus. "Meenutused I" – 1992, 1996 "Meenutused II" – 1998 "Meenutused III" – 1999 "Meenutused IV" – 2000 "Meenutused V" – 2001 "Meenutused VI" – 2003 2002 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk 2003 Bernard Kangro kirjanduspreemia 2008 Aasta isa Võrumaa Teataja; 19. juuni 2012 (surmakuulutused) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Võrumaa Keskraamatukogu: Sissas, Hans Kui tõde tõuseb, siis vale vaob – Maaleht, 22. jaanuar 2001
Reaktsiooninorm

Reaktsiooninorm on mingi genotüübi võimalike fenotüüpide hulk. Reaktsiooninorm on omaduste ja nende avaldumisastmete kogum, mis võib sama genotüübiga organismide fenotüübis ilmneda nende arengul ja elutegevuses erinevates keskkonnatingimustes. Reaktsiooninorm määrab antud genotüübiga indiviidi modifikatsioonide kvalitatiivsed ja kvantitatiivsed piirid, s.t selle, millist laadi ja missuguse ulatusega (amplituudiga) tunnusemuutused võivad mingite keskkonnamuutuste (või isendi aktiivsuse muutuste) korral aset leida. Reaktsiooninorm ei ole operatsionaalne mõiste, kuna mis tahes üksiku genotüübi kõigi võimalike fenotüüpide hulk on põhimõtteliselt määramatu suurus – kõikvõimalike keskkondade hulk ei ole kuidagi piiratav ega kirjeldatav. Reaktsiooninormi mõiste võttis kasutusele Richard Woltereck, kes aga määratles genotüübi reaktsiooninormi kaudu. Ökoamplituud
Operatsionaalsus

Operatsionaalsus on määratletus kontrollitaval viisil. Operatsionaalselt defineeritud mõisted on need, mille kasutamise õigsust on võimalik kuidagi kontrollida. Teaduslikud mõisted peaksid kõik olema operatsionaalsed. Operatsionaalsuse mõiste võttis kasutusele füüsik ja teadusfilosoof Percy Williams Bridgman.
Sadamapass

Sadamapass oli dokument, mis võimaldas Eesti sadamat kasutada sadamateenuste osutamiseks. Sadamapass tõendas, et sadam oli vastavuses kehtestatud õigusnormidega, milles tohtis osutada sadama teenuseid ning sadam oli laevaliikluseks ohutu. Sadamapassi koostas sadama laevaliikluseks avamise akti alusel sadama valdaja ning kinnitas majandus- ja kommunikatsiooniminister. Sadamapassi puudumisel oli sadama kasutamine sadama teenuste osutamiseks keelatud. Kõik Eesti sadamapassi omavad sadamad olid kantud riiklikusse sadamaregistrisse. Sadamapassi omamise nõue sadamateenuse osutamiseks kehtis 1. jaanuarist 1999 kuni 31. detsembrini 2009. "Sadamaseadus". Riigi Teataja. 22.10.1997. Vaadatud 29.06.2018. "Sadamaseadus". Riigi Teataja. 15.06.2009. Vaadatud 29.06.2018. Sadamapasside kinnitamise määrused (kehtetud) Riigi Teatajas
Percy Williams Bridgman

Percy Williams Bridgman (21. aprill 1882 Cambridge, Massachusetts – 20. august 1961 Randolph, New Hampshire) oli Ameerika Ühendriikide füüsik ja teadusfilosoof, Nobeli auhinna laureaat. Ta võttis kasutusele operatsionaalse definitsiooni mõiste. 1946. aastal pälvis ta Nobeli füüsikaauhinna avastuste eest kõrgete rõhkude alal. 1916 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks 1949 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks Percy W. Bridgman Nobeli auhinna lehel
Ökoamplituud

Ökoamplituud ehk ökoloogiline amplituud ehk ökovalents ehk ökoloogiline tolerants on mingi ökoloogilise teguri (keskkonnaparameetri) intensiivsuste vahemik, milles vaadeldava taksoni isendid saavad elada, kasvada ja paljuneda. Suure ökoamplituudiga organismi nimetatakse eurovalentseks; väikese ökoamplituudiga aga stenovalentseks organismiks. Modifikatsiooniline muutlikkus Plastilisus Reaktsiooninorm Ökonišš Adaptatsioonisõnastik. [1] (vaadatud 31.08.2011)
Sten Suvio

Sten Suvio (varem Sten Schuschin; 25. november 1911 Hannila Viiburi lähedal – 19. oktoober 1988 Helsingi) oli Soome poksija. Suvio võistles harrastajana aastatel 1927–1936. Ta oli neljakordne Soome meister kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) (1933–1936). Ta võistles kaks korda Eesti-Soome maavõistlustel (1935, 1936) ning võitis mõlemad oma kohtumised. Suvio võitis 1936. aasta Berliini olümpiamängudel kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) kuldmedali. See oli Soome esimene olümpiavõit poksis. Novembris 1936 jätkas ta karjääri elukutselisena. Ta pidas 46 kohtumist, millest võitis 34 (neist 15 nokaudiga), kaotas 9, ja kolm kohtumist lõppes viigiliselt. Pärast elukutselise karjääri lõppu 1949. aastal töötas ta poksitreenerina Rootsi ja Türgi poksikoondise juures. Sten Suvio veebisaidil BoxRec (inglise)
Puritaan

Puritaan (ladina keeles pūritas - 'puhtus') oli ajalooliselt "puhtausuline" ehk range usulise elukorraldusega protestantliku usulahu liige Inglismaal või Uus-Inglismaal 16. ja 17. sajandil. Tänapäeval tähistab see pigem liialdatud usulist rangust ning silmakirjalikku kõlblust.
Aasta sportlane

Aasta sportlane on aunimetus, mida antakse alates 1955. aastast Eesti parimale sportlasele. Võitjad kuulutatakse välja Eesti Olümpiakomitee auhinnagalal Spordiaasta Tähed. Kõige rohkem kordi on selle aunimetuse saanud jalgrattur Erika Salumäe (üheksa korda) ja suusataja Kristina Šmigun (kaheksa korda). Aasta sportlane valitakse internetis toimunud rahvaküsitluse, spordiliitude hinnangute ja spordiajakirjanike valikute liitmisel. Kõige noorem laureaat: 16 aastat – Kaire Indrikson (1977) ja Marina Trofimova (1980); meestest 20-aastane Aavo Pikkuus (1974) Kõige vanem laureaat: 46 aastat – Paul Keres (1962); naistest 35-aastane Heidi Rohi (2001) Aasta noorsportlane Aasta treener Aasta võistkond Aasta parasportlane Aasta seeniorsportlane Varasemad aastad — aastasportlane.eok.ee Eesti spordiliikumise arengu kronoloogia Aasta sportlased 2009 on Ksenija Balta ja Andrus Veerpalu, võistkond sõudmise kahepaat, treener Mati Alaver Aasta sportlased 2010 on Kristina Šmigun-Vähi ja Nikolai Novosjolov, võistkond Eesti võrkpalli rahvuskoondis, treener Avo Keel
Enigma (film 2001)

"Enigma" on 2001. aastal valminud draama/põnevusfilm. Film jutustab loo inglise koodimurdjatest, kes töötasid Bletchley Parkis II maailmasõja ajal. Filmi lavastas Michael Apted, stsenaariumi kirjutas Tom Stoppard. Filmi aluseks on Robert Harrise 1995. aastal ilmunud romaan. Peaosi mängivad Dougray Scott ja Kate Winslet.
Michael Apted

Michael David Apted (10. veebruar 1941 – jaanuar 2021) oli inglise filmilavastaja, produtsent, stsenarist ja näitleja. Tema kõige pikaajalisem projekt algas 1964. aastal dokumentaalfilmide seeriaga "Up!".
Korea kuusk

Korea kuusk (Picea koraiensis) on igihaljas okaspuuliik kuuse perekonnast. Korea kuusel eristatakse kahte teisendit: Picea koraiensis var. koraiensis ehk põhiteisend kasvab Venemaal Primorje krai lõunatipus (ulatub kuni 49. põhjalaiuskraadini), Korea poolsaare põhjaosas, Kirde-Hiina provintsides Heilongjiang ja Jilin; Picea koraiensis var. pungsanensis (Uyeki ex Nakai) Farjon – kasvab Põhja-Koreas Pungsani ja Hamnami mäe nõlvadel. Korea kuusk kasvab 20–30 (35) m kõrguseks. Eluiga on 200–300 aastat. Tüve läbimõõt on 0,4–0,8 (1,2) m. Puukoor on hallikas- või punakaspruun, kestendav. Võra on püramiidja kujuga. Võrsed on noorena kollakas- kuni punakaspruunid, karvadeta. Okkad on teravad, 0,8–1,6 (2,2) cm pikkused, rohelised, sirged või pisut kõverdunud. Pungad on punakaspruunid, munaja kujuga, kuni 6 cm pikkused, veidi vaigused. Käbid on 5–8 (10) cm pikkused ja läbimõõduga 2,5–3,5 cm, noorelt helerohelised, valminult kollakaspruunid või pruunid. Seemned on tumehallid, munaja kujuga, ca 4 mm pikkused, helepruunide tiivakestega (pikkus 0,9–1,2 cm). 1000 seemne mass on 6–7 g. Levila põhjaosas kasvab korea kuusk peamiselt jõgede madalikel, harvem mägede alumistel nõlvadel. Areaali lõunapoolsel osas tõuseb Sihhote-Alini ja Changbai Shani mägedes kuni 1800 m kõrgusele. Levila põhjapiiri on raske määrata, kuna seal kasvab segus väga sarnase siberi kuusega (Picea obovata). Levilas on aasta keskmine õhutemperatuur 0...6 °C. Keskmine sademete hulk on vahemikus 700–900 mm. Külmakraade talub talvel –29...–39 °C. Mullatüüpidest on levinud leetmullad, pruunmullad ja turvasmullad. Lähtekivimitest on esindatud andesiit, lipariit, kiltkivi, liivakivi, konglomeraat ja jõesetted. Kasvab parasniisketel ja veega küllastunud kasvupinnasel, talub hästi varju, halvasti talub põuda. Moodustab puhaspuistuid ja segametsi koos järgmiste puuliikidega: olga lehis (Larix gmelinii var. olgensis), amuuri nulg (Abies nephrolepis), ajaani kuusk (Picea jezoensis), korea seedermänd (Pinus koraiensis), lamedalehine kask (Betula platyphylla) jt. Mandril õitseb mais-juunis, saartel juunis. Käbid valmivad augustis-septembris. Head seemneaastad esinevad 2–3 aasta järel. Korea kuusk introdutseeriti Eestisse möödunud sajandi esimesel poolel. Praegu on ta meil üsna vähe levinud. Ta on osutunud meil täiesti külmakindlaks. Suuremad grupid kasvavad Järvseljal, Toila-Oru pargis ja Räpinas. Kannab käbisid ja seemnete kvaliteet on väga hea (idanevus kuni 95%). Siiski on ta meil suhteliselt madalakasvuline ja võrdlemisi lühiealine. "Conifer database: "Picea koraiensis"". Catalogue of Life: 2010 Annual Checklist (inglise). Vaadatud 02.09.2010. Conifer Specialist Group (1998). Picea koraiensis. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2010. Flora of China: "Picea koraiensis" Heldur Sander. "Eesti võõrokaspuud Aleksei Paiveli käsitluses 1950. ja 1960. aastatel", 2006. Yukito Nakamura, Pavel V. Krestov. "Coniferous Forests of the Temperate Zone of Asia", Amsterdam: Elsevier B.V, 2005. ISBN 978-0-444-81627-6 Korea kuusk andmebaasis eElurikkus
Boheemlane

Boheemlane, ka boheem, on loomingulise ja/või intellektuaalse kalduvusega haritlane, kes elab ja käitub väljaspool konventsionaalse käitumise kriteeriume. Sõna "boheemlane" on tulnud prantsuskeelsest sõnast, mis tähendas mustlast. Algul nimetati boheemlasteks vaba vaimuga rändavaid mustlashingi (eriti neid, kes olid pärit Böömimaalt (ladina Bohemia)), autsaidereid, kes olid eraldunud konventsionaalsest ühiskonnast ja keda selle vastuvõtmatus nende suhtes üldse ei häirinud. Böömimaal võis tol ajal elada ja töötada odavalt ning käituda ebakonventsionaalselt, mis oli viljakas pinnas uute eluviiside vohamiseks. See oli "vabade hingede" kollektiiv väljaspool ühiskonda. Tänapäeval kasutatakse seda nimetust eeskätt kunstiga tegelevate või lihtsalt loominguliste inimeste kohta. Tavaarusaamades on selline inimene muretu ja ebakorrapärase eluviisiga, üldjuhul iseloomustabki teda paindlikkus, muretus, innovaatilisus ja romantika. Eesti õigekeelsussõnaraamatus on boheemlane defineeritud kui "korrapäratu, muretu eluviisiga haritlane". Võõrsõnade leksikon täpsustab, et boheemlane on "ebakorrapärase, muretu eluviisiga inimene (eriti nn vabade elukutsete esindajate – näitlejate, kirjanike, kunstnike hulgast)". Boheemlaslik välimus vihjab mugavale riietusstiilile näiteks kampsuni, salli ja baretiga. Boheemlasstiil jagatakse viide suuremasse rühma: nouveau-, mustlas-, biitnike, zen- (hipi-) ja dändistiil.[viide?] Boheemluse manifesti on raske luua, kuna tänapäeva boheemlasi ei saa klassifitseerida. Erinevad boheemlaskultuurid segunevad individuaalse suva järgi. Boheemlane Eesti õigekeelsussõnaraamat (ÕS) 2018. Boheemlane Võõrsõnade leksikon, 2012. aasta väljaande veebiversioon.
Looduskompleks

Looduskompleks on geograafilist terviküksust tähistav mõiste, mille võttis 1920. aastail kasutusele Eduard Markus. Looduskompleks hõlmab mingi paiga taimestiku, mullastiku, veerežiimi. See on lähedane ökosüsteemi mõistele (selle eelkäija), mis paralleelselt kasutusele võeti ja tuntumaks sai. Markus, E. 1925. Naturkomplexe. Sitzungsberichte der Naturforscher-Gesellschaft bei der Universität Dorpat (Tartu) (Loodusuurijate Seltsi aruanded) 32(3/4): 79–94.