laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kapyli rajoon

Kapyli rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1608 km². 2009. aasta seisuga elas seal 32 818 inimest. Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Baboŭnia, Bleŭčycy, Bratkava, Bučacina, Cimkavičy, Doktaravičy, Hrozava, Kamsamolskaja, Kapyli, Paciejki, Siemiežava, Słabada-Kučynka ja Vialikaja Rajoŭka külanõukogu. Halduskeskus on Kapyli linn, teine huvipakkuvam asula on Siemiežava. Hrozava Cimkavičy Savičy Rajooni põhjapiiril voolab nelja kilomeetri ulatuses Nemunas. Teine tähtsam jõgi on Morač. Rajooni territooriumil asub Kapyli kõrgustik. Kõrgused jäävad valdavalt vahemikku 160–200 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Nizkavičy küla juures (243 meetrit), madalaim koht Makrany küla juures (152 meetrit). 2009. aasta seisuga olid elanikest 95,48% valgevenelased, 3,17% venelased ja 1,35% oli teistest rahvustest. 92,74% elanike emakeel oli valgevene keel, 6,23% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 81,46%, vene keelt aga 15,96% elanikke. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Kapyli rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (vene keeles) Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Kedriku tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kedriku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Kedriku tänav on umbes 80 meetrit pikk umbtänav, mis algab Kupra teelt. Kedriku tänav sai nime 12. mail 1999. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Kedriku nime kandvad liblikad kuuluvad kedriklaste ja eistekedriklaste sugukonda. Kedriku tänav on rajatud endise Lepiku küla Lillepi (Lilupi) talu maadele. Tallinna linnavalitsuse 12. mai 1999 määrus nr 40 "Tänavanimede määramine Pirita linnaosas" Kedriku tänav detailplaneeringu joonisel
Vene muuseum

Vene muuseum võib olla: Riiklik Vene Muuseum, muuseum Venemaal Peterburis MTÜ Vene Muuseum, Tallinnas tegutsev eramuuseum Tallinna Vene Muuseum
NoScript

NoScript on Gecko-põhistele veebilehitsejatele (Mozilla Firefox, SeaMonkey jms) mõeldud vabatarkvaraline laiendus (ka lisa; ingl. extension või add-on), mis keelab tundmatutelt domeenidelt tulevad skriptid, pluginad ja muu aktiivse sisu ning teeb seeläbi kasutajate lehitsejad palju turvalisemaks ja vähendab nii brauseri ressursinõudlikkust arvutile või mobiiliseadmele. NoScript tugineb valgele nimekirjale, mille kasutaja peab tavaliselt ise üles ehitama. Vaikimisi sisaldab valge nimekiri peamiste Interneti-teenuste veebirakenduste (Google, Yahoo!, Microsoft) eel-lisatud domeene. Need võib installimisjärgselt vajadusel eemaldada. Lisaks vaikimisi valgele nimekirjale saab kasutaja Internetis surfates ja domeene lubades täiendavalt koostada omaenda valge nimekirja ja seda vastavalt eksportida-importida teiste lehitsejate töökeskkondadesse, kus on installitud NoScript (lehitseja/opsüsteemi profiilid, teine arvuti jne). Laienduse autor ja haldaja on Itaalia tarkvaraarendaja Giorgio Maone. Ametlik koduleht – NoScript 11.2 töölaua- ja mobiili-Firefoxi 57.0 ja hilisematele versioonidele NoScript Anywhere (3.5a15) Firefox ja IceCatMobile lehitsejatele Androidil, kuni versioon 56.0 (k.a.)
Silmiku tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Silmiku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Silmiku tänav on umbes 60 meetrit pikk umbtänav, mis algab Kupra teelt. Silmiku tänav sai nime 12. mail 1999. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Silmiku nime kannavad rohusilmiku, aasasilmiku, tõmmusilmiku, nurmikusilmiku, tumesilmiku, sõõrsilmiku, kesasilmiku, valgesilmiku, rabasilmiku, orasheinasilmiku ja härjasilmiku perekonda kuuluvad liblikad koerlibliklaste sugukonnast. Silmiku tänav 4 kinnistul asub arheoloogiamälestisena riikliku kaitse alla võetud 1. aastatuhandesse eKr dateeritud asulakoht. Silmiku tänav on rajatud endise Lepiku küla Lillepi (Lilupi) talu maadele. Tallinna linnavalitsuse 12. mai 1999 määrus nr 40 "Tänavanimede määramine Pirita linnaosas" Kultuurimälestiste riiklik register. Mälestis nr 2624. Asulakoht Silmiku tänav detailplaneeringu joonisel
Harksaba tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Harksaba tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Harksaba tänav on umbes 240 meetrit pikk kolmeharuline umbtänav, mis algab Pärnamäe teelt. Harksaba tänav sai nime 12. mail 1999. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Harksaba perekond kuulub tutlaste sugukonda. Harksaba tänav on rajatud endise Lepiku küla Liiva talu maadele. Tallinna linnavalitsuse 12. mai 1999 määrus nr 40 "Tänavanimede määramine Pirita linnaosas" Harksaba tänav detailplaneeringu joonisel
Põldma tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Põldma tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Põldma tänav on umbes 170 meetrit pikk umbtänav, mis algab Kõlviku teelt. Põldma tänav sai nime 12. mail 1999. Tänav on nimetatud endise Lepiku küla Põldma talu järgi, mille maadele tänav on rajatud. Tallinna linnavalitsuse 12. mai 1999 määrus nr 40 "Tänavanimede määramine Pirita linnaosas" Põldma tänav detailplaneeringu joonisel
RH

RH võib tähendada järgmist: relative humidity (suhteline õhuniiskus) Rh võib tähendada järgmist: roodiumi tähis
Žvingiai

Žvingiai on alev Leedus Šilalė rajoonis Pajūrise vallas. Alev asub Jūra jõe kaldal. Aastal 1588 mainiti esimest korda sealset kirikut. Zvingiai vana venekeelne nimi on Жвинги. Praegune kirik valmis aastal 1939. Alevis asuvad põhikool ja raamatukogu. Rahvaloendus, andmed 1. märtsi seisuga. Gyventojai gyvenamosiose vietovėse. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 22.01.2015. Жвинги. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 2 (Дабанъ — Кяхтинское Градоначальство). СПб, 1865, 221 lk.  Žvingiai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Teneniai

Teneniai on alev Leedus Šilalė rajoonis, Teneniai valla halduskeskus. Alev asub Tenenyse jõe kaldal. Alevis asuvad põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on mõisa park ja kirik aastast 1782. Teneniaid on esimest korda mainitud aastal 1585. Toona asus seal Stankewiczitele kuulunud mõis, selle juures oli aga küla. Aastal 1731 läks asula Wojtkiewiczite valdusse, aastal 1782 aga Billewiczite omandisse. Aastal 1782 valmis sealne kirik ja Teneniaist sai kihelkonna keskus. XIX sajandil läks mõis abielu kaudu Piłsudskite suguvõsa valdusse, kuuludes ka Józef Piłsudskile. Nõukogude ajal sai Teneniaist kohaliku kolhoosi keskasula. Alev sai asulast aastal 1976.  Teneniai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Taktiilsus

Taktiilne (lad tactilis, puudutatud saama) on kompimisega tajutav tegevus (puutetaktiilne, kompetaktiilne); seotud füüsilise kontakti ja kompimismeelega.
Taktiilne kommunikatsioon

Taktiilne kommunikatsioon (ingl tactile communication) on taktiilne informatsiooni vahetamine ning selle kogemine kompimismeelega. Taktiilset kommunikatsiooni loetakse osaks mitteverbaalsest kommunikatsioonist (näoilme, silmside, kehahoiak ja liikumine, hääletoon, positsioneerimine rühmas jm). Semiootik Winfried Nöth peab taktiilset info vahetamist kõige primitiivsemaks kommunikatsioonivormiks. Taktiilne kommunikatsioon on kasutusel primitiivsetest elusolenditest inimeseni. Inimese igipäevaelus on taktiilne kommunikatsioon näiteks lemmiklooma paitamine, teretamisel käe surumine või füüsiline intiimsus. Samuti on seda füüsiline vägivald. Kultuuriti on taktiilse kommunikatsiooni kasutamine ja tõlgendamine erinev. Taktiilse kommunikatsiooni kasutamine, uurimine ja vahendamine kuulub paljude teoreetiliste ja praktiliste valdkondade juurde: semiootika, psühholoogia, antropoloogia, zooloogia, haridus, tehnoloogia jne. Üheks taktiilse kommunikatsiooni tehnoloogiliseks väljundiks on 1825. aastal loodud ja endiselt kasutusel olev pimedate punktkiri ehk Braille kiri, mille trükkimine nõuab tehnilist seadet. Puutetundlike ekraanide tavakasutusse tulemisega on iga sellise seadme (nutitelefon, tahvelarvuti) kasutaja seotud taktiilse kommunikatsiooniga. 2015. aastal toob tehnoloogiafirma Apple turule uue taktiilse kommunikatsiooniga seotud seadme iWatch. Käekellana kantav seade võimaldab info edastaja ja vastuvõtja vahel imiteerida n-ö näpuga puudutamist ja vahendada südamelöökide taktiilset tunnetamist. Selline infovahetusvõimalus loob uue meediakanali. Näiteks võimaldab selline seade taaskasutusse võtta morsekoodi, mida vastuvõtja ei pea lugema ega kuulama, vaid kogeb seda kompimismeelega. Inglise keeles kasutatakse mõisteid "taktiilne" (tactile) ja "haptiline" (haptic) sageli kõrvuti ja segamini. Mõlemad mõisted on samatähenduslikud, kuid pärit eri keeltest: taktiilne ladina keelest, haptiline kreeka keelest (kr ἅπτω, puudutan). Eesti keeles on normatiivselt kasutusel mõiste "taktiilne". Kommunikatsioonivormina peetakse taktiilset kommunikatsiooni samaväärseks haptilise kommunikatsiooniga (ingl haptic communication) või ka selle alla kuuluvaks. Mõnes valdkonnas on "haptiline" võetud erialamõistena üle eesti keelde. Näiteks kognitiivses psühholoogias loetakse taktiilsust haptilise tunnetuse liigiks. Winfried Nöth. "Handbook of Semiotics" (Bloomington, Indianapolis: Indiana Univ. Press 1990) Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2013. http://www.eki.ee/dict/qs/index.cgi?Q=taktiilne&F=M
Gladio

Gladio (lühend it keelest ('lühimõõk'), kr gladios ('kahe teraga nuga'); ka operatsioon Gladio) oli koondnimi, millega tähistati CIA ja MI6 koostööd NATO-ga ning salajaste sõjaväeüksuste võrgustikku Euroopas külma sõja ajal. Eesmärgiks oli võidelda kommunismiga ning takistada Nõukogude Liidu tungimist Lääne-Euroopasse. NATO, CIA ja MI6 rahastatud, treenitud ja varustatud Gladio üksustesse Itaalias värvati antikommuniste, keda nimetati gladiaatoriteks. Kuna igas riigis kasutati erinevaid varinimetusi, siis nähtuse üldnimeks on kujunenud nimetus "NATO salajane armee". Pärast Teist maailmasõda oli läänemaailmale suurimaks ohuks kommunism. CIA juht Allen Dulles paigutas Lääne-Euroopasse ja Türki laiali sajad eriüksuslaste väljaõpetatud tagalaväeüksused, kelle ülesandeks oli tõrjuda NSV Liidu sissetung. Üksus koosnes 20–50 salasõdurist. Gladiot juhiti NATO Euroopa peakorterist (SHAPE) Monsist (Belgia). Gladio eesmärgiks oli Itaalias võidelda kommunistidega nii juhul, kui NSV Liit peaks üritama sinna laieneda, kui ka siis, kui kohalikud kommunistlikud erakonnad saavad liiga palju võimu. Itaalias toetati paavsti Pius XII loal Vatikani Panga kaudu Itaalia Kristlik-Demokraatliku Parteid 60 miljoni dollariga. Kuna skeem õnnestus, siis hakkas CIA rahastama Vatikani igal aastal u 20 miljoni dollariga. Katoliku kiriku kaudu laienes CIA kommunismivastane võitlus Aasiasse ja Ladina-Ameerikasse (operatsioon Kondor). NATO pole Gladio kohta teavet avalikustanud. CIA juhid on teatanud USA senatile Gladio lõppemisest.[viide?] Romaanides on kujutatud Gladio sõjaväeüksuste koostööd Sitsiilia narkomaffia, terroristide või paremäärmuslastega (uusfašistid). Ilukirjanduse müüdid ei pruugi ajaloolist tegelikkust õigesti kajastada. NATO salajane armee Konstantínos Dóvas
Tallinna Püha Neitsi Maarja Piiskoplik Toomkogudus

EELK Tallinna Püha Neitsi Maarja Piiskoplik Toomkogudus on luterlik kogudus Tallinnas. Kogudus kuulub Tallinna praostkonda. Koguduse õpetaja on Arho Tuhkru, organistid Kadri Ploompuu ja Piret Aidulo. Juhatuse esimees on Indrek Treufeldt. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Tallinna toomkirikus.  Pikemalt artiklites Tallinna Toompea saksa kogudus ja Tallinna toomkiriku rootsi kogudus 1927. aastast võeti kirik seniselt Tallinna Toomkiriku saksa koguduselt ära ja asutati uus, Eesti Evangeelne Luterlik Kiriku Toomkogudus, hilisem EELK Piiskoplik Toomkogudus. Senised saksa koguduse liikmed astusid Oleviste ja Niguliste kogudusse. Kiriku uksed avati muukrauaga ja kirik anti Toompea lossi komandandi major Konstantin Kanepi järelevalve alla. 3. aprillil 1927 pidas piiskop Hugo Bernhard Rahamägi kirikus esimese eestikeelse jumalateenistuse. Tallinna toomkogudus allus otse EELK Konsistooriumile. 1933, asetäitja õpetaja Rein Uhke 1934, asetäitja õpetaja Paul Kuusik 1934–1939, Hugo Bernhard Rahamägi Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja 1934–1941, Kurt Saarse 1936–1938, asetäitja õpetaja Leopold Raudkepp, Heino Karm, Georg Klaus 1941, asetäitja õpetaja Heino Karm 1941–1944, August Pähn 1945–1948, Elmar Paldra 1949, Jaan Kiivit seenior 1950–1975, Rein Premet 1975–1990, Eerik Hiisjärv 1990–2010, titulaarpraost Ivar-Jaak Salumäe 2010–2015, Urmas Viilma 2015 – Arho Tuhkru Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse nõukogu endised ja praegused tuntumad liikmed: Riho Terras Enn Kunila Kristjan Lemmsalu Raido Rüütel Vahur Glaase Mati Maanas Jüri Kraft Hannes Võrno Riivo Sinijärv Indrek Treufeldt Tallinna sakslased sõjajalal. Esmaspäev, 21. veebruar 1927, nr 8, lk 1. Piiskop oma kirikus. Esmaspäev, 4. aprill 1927, nr 14, lk 1. Tallinna Piiskoplikku Toomkoguduse vaimulikud, Tallinna Piiskoplikku Toomkirik (vaadatud 16. august 2013) "Nõukogu liikmed". 20.12.2016. EELK Tallinna toomkoguduse koduleht
Sügislase tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Sügislase tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Sügislase tänav sai nime 26. juunil 2002. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja ning on pandud sügislase järgi. Sügislase tänav rajati endise Lepiku küla Potsepa talu maadele. Detailplaneeringu alusel rajatud Sügislase tänav oli algselt umbes 220 meetrit pikk tänav, mis kulges kaarjalt Kloostrimetsa tee ja Lepiku tee vahel. Tänava keskosa oli läbitav üksnes jalgsi, nii et liikluse seisukohalt oli tegemist kahe umbtänavaga, millest üks algas Kloostrimetsa teelt ja teine Lepiku teelt. Tallinna linnavalitsuse 6. mai 2015 korraldusega muudeti Sügislase tänava leviala ning anti senise Sügislase tänava Lepiku teelt algavale osale nimeks Karuslase tänav. Nüüdne Sügislase tänav on Kloostrimetsa teelt algav umbes 100 meetrit pikk umbtänav. Tallinna linnavalitsuse 22. juuni 2002 määrus nr 77 "Tänavanimede määramine Pirita linnaosas" Tallinna Linnavalitsus 06.05.2015 korraldus nr 688 "Tänavanime leviala muutmine ja tänavanime määramine Pirita linnaosas" Sügislase tänav detailplaneeringu joonisel Sügislase tänava leviala muutmise ja Karuslase tänava skeem
Täpiku tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Täpiku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Täpiku tänav on umbes 220 meetrit pikk umbtänav, mis algab Sompa teelt. Täpiku tänav sai nime 19. veebruaril 1999. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Perekond täpik kuulub koerlibliklaste perekonda. Täpiku tänav on rajatud endise Lepiku küla Soone talu maadele. Tallinna linnavalitsuse 19. veebruari 1999 määrus nr 12 "Tänavanimede määramine Pirita linnaosas" Täpiku tänava skeem Kadri Jakobson. Supervilla läheb lammutamisele. Õhtuleht. 25.08.2001 Uwe Gnadenteich. Linn keeldub Täpiku tee hiigelhoonet seadustamast. Postimees. 18.05.2010 Täpiku tänava kolemaja ootab osaline lammutamine. Eesti Elu. 19.05.2010
Kose veskijärv

Kose veskijärv on veekogu Pirita jõe keskjooksul Harjumaal Kose alevikus. Veskijärve pindala on 1,9 hektarit ja sügavus sõltuvalt sesoonsest veetasemest umbes 0,5–2,5 meetrit. Algne jõesäng asub veskijärve põhjas paremkalda lähedal.Tänapäevani on säilinud 19. sajandi lõpus ehitatud vesiveski hoone jõe paremkaldal ning tammirajatised, mis on Kose sümbolid, kajastudes ka valla vapil. Veskit on Kosel mainitud juba keskajal. Tänapäevani säilinud veskihoone (ehitatud 1884) on eraomandis, varem on seal asunud näiteks klaastaara kogumise punkt ja mööblikauplus. Veskitammi ja sellega seotud rajatisi on korduvalt ümber ehitatud: 1960. aastatel rajati kaks betoonist tammi, millest parempoolsel on lüüsid veetaseme reguleerimiseks veskijärves. 2014. aastal lammutati vasakkalda pais ning rajati selle asemele kalatrepp. Veskijärv ise on säilinud endistes piirides, ehkki veetase on alanud nii palju, et paremkaldal oleva paisu ülevool on suurema osa aastast kuiv. Vesiveski paisu kohal ületab Pirita jõge jalakäijatele mõeldud sild, mis enne mõnikümmend meetrit allavoolu asuva uue silla valmimist 1970. aastatel oli Kose alevikus ainus suurem jõesild, mida said ületada ka sõidukid. Uue silla valmides rekonstrueeriti veskisild vaid jalakäijate vajadustele vastavaks. Veskihoone alune vee läbivoolukanal on pinnasega täidetud või lammutatud ega ole algsel kujul vaadeldav.
Nikolai Losski

Nikolai Losski (6. detsember (vkj. 24. november) 1870 Krāslava – 24. jaanuar 1965 Pariis) oli vene filosoof. Ta pagendati aastal 1922 Nõukogude Venemaalt, elas 1922–1942 Prahas, 1942–1945 Bratislavas. aastast 1947 USA-s New Yorgis. Nikolai Losski suri 24. jaanuar 1965 Pariisis, ta on maetud Sainte-Geneviève-des-Bois' kalmistule. Losski oli mõjustatud Gustav Teichmülleri filosoofiast. Meeleline, intellektuaalne ja müstiline intuitsioon. Tõlkinud HIllar Künnapas. Tartu, 2024.
Aleksei Kozlov

Aleksei Kozlov on mitme inimese nimi. Aleksei Aleksandrovitš Kozlov – vene filosoof (1831–1901) Aleksei Kozlov – Eesti iluuisutaja (sündinud 1979) Aleksei Anatoljevitš Kozlov – vene jalgpallur (sündinud 1986)
Aleksei Kozlov (filosoof)

Aleksei Aleksandrovitš Kozlov (20. veebruar (vkj. 8. veebruar) 1831 Moskva – 12. märts (vkj. 27. veebruar) 1901 Peterburi) oli vene filosoof. Ta oli Gustav Teichmülleri õpilane. Teichmüllerilt päritud personalistlik filosoofia avaldas Kozlovi kaudu mõju reale vene filosoofidele – Jevgeni Bobrov, Sergei Askoldov, Nikolai Losski, Nikolai Berdjajev. Tema poeg oli filosoof Sergei Askoldov.
Sergei Askoldov

Sergei Askoldov (Сергей Аскольдов, kodanikunimi Сергей Алексеевич Алексеев, 9. märts (vkj. 25. veebruar) 1871 Moskva — 23. mai 1945 Potsdam) oli vene filosoof. Ta arendas Gustav Teichmülleri filosoofiat. Ta oli filosoof Aleksei Kozlovi poeg.
Upyna

Upyna on alev Leedus Šilalė rajoonis, Upyna valla halduskeskus. Alev asub Šunija jõe kaldal. Upyna vana venekeelne nimi on Упина. Alevis asuvad keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on katoliku kirik (1835–1836). Upynat mainiti esimest korda aastal 1554. Upyna-nimelist paika on mainitud juba XIII sajandil, toona asus sellenimeline paikkond žemaitide Karšuva muinasmaakonnas, kuigi pole teada, kas seal asus ka asula. XVII sajandi alguses sai Upynast alev. Aastal 1663 andis Władysław IV Waza linnale turuprivileegid, asula sai ka õiguse kaks korda aastas laata pidada. Aastal 1688 ehitati sinna esimene katoliku palvemaja. Aastal 1711 laastas alevit katk. Praegune kirik valmis aastail 1835–1836. Aastal 1913 seda uuendati. Aastal 1926 loodi kiriku juurde ka kihelkond. Abram Deborin – Vene filosoof Stasys Girėnas – Leedu lendur Упина. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 5 (Таарджалъ — Яя). СПб, 1885, 323 lk.  Upyna – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich (poola keeles)
Kirilase tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kirilase tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Kirilase tänav on umbes 200 meetrit pikk umbtänav, mis algab Lepiku teelt. Kirilase tänav sai nime 27. juunil 2001. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Liblikaliste seltsis on kirilaste sugukond. Kirilase tänav on rajatud endise Lepiku küla Lepiku talu maadele. Tallinna linnavalitsuse 27. juuni 2001 määrus nr 86 "Tänavanimede määramine Pirita linnaosas" Kirilase tänava skeem
Lumiku tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Lumiku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Lumiku tänav on umbes 240 meetrit pikkune kaheharuline umbtänav, mis algab Sompa teelt. Lumiku tänav sai nime 27. juunil 2001. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Perekond lumik kuulub koerlibliklaste sugukonda. Lumiku tänav on rajatud endise Lepiku küla Sompa talu maadele. Tallinna linnavalitsuse 27. juuni 2001 määrus nr 86 "Tänavanimede määramine Pirita linnaosas" Lumiku tänava skeem
Jonathan Rhys Meyers

Jonathan Rhys Meyers (sündinud Jonathan Michael Francis O'Keeffe; 27. juulil 1977 Dublinis) on Kuldgloobusega pärjatud iiri näitleja. Ta on eelkõige tuntud filmidest "Tribla nagu Beckham", "Matšpall", "Võimatu missioon III" ja 2005. aasta telefilmist "Elvis" . Lisaks kehastab ta alates 2007. aastast Inglismaa kuningat Henry VIII teleseriaalis "The Tudors". Jonathan sündis Dublinis, kuid aasta vanusena kolis tema pere County Corki. Kui Rhys-Meyers oli kolmeaastane, jättis isa pere maha ning Jonny ja tema kolm nooremat venda jäid ema kasvatada. Rhys-Meyers veetis tormilise lapsepõlve, olles mõnda aega lastekodus. Koolist visati ta lõplikult välja 16-aastaselt. Õnnelikuna, et sai koolist eemale, veetis ta aega kohalikus ujulas, kus ta avastas Hubbard Casting. Tulevaste osatäitjate otsijad soovitasid Rhys-Meyersil osaleda David Puttnami produtseeritud filmi "War of the Buttons" (1994) proovis. Kolme proovipäeva järel ei saanud ta siiski rolli ning loobus mõttest näitlejaks püüelda. Mõne aja pärast sai ta kõne, kus teda kutsuti osalema Knorri supi kampaanias. Kuigi alguses häbenes ta reklaami abil saadud tähelepanu, pakuti talle varsti osa mängufilmis. Tema mängufilmidebüüt oli väike roll filmis "A Man of No Importance" (1994). Rhys-Meyersi esimene peaosa oli filmis "The Disappearance of Finbar" (1996). Järgnes Michael Collinsi mõrvari roll Neil Jordani filmis "Michael Collins" (1996). Suure kiituse teenis ta kriitikutelt Brian Slade'i osa eest filmis "Velvet Goldmine" (1998) ning Briti miniseriaalis "Gormenghast" Steerpike'i rolli eest. Sümpaatse rolli tegi ta jalgpallitreenerina filmis "Tribla nagu Beckham" (2002). 2006. aasta Kuldgloobuste jagamisel pälvis ta auhinna kategoorias "Parim meesnäitleja minisarjas või telefilmis" osatäitmise eest telefilmis "Elvis". "A Man of No Importance" (1994) "La Lengua asesina" (1996) "Michael Collins" (1996) "Samson and Delilah" (1996) "The Disappearance of Finbar" (1996) "Telling Lies in America" (1997) (Valetamine Ameerikas) "The Maker" (1997) "B. Monkey" (1998) "The Tribe" (1998) "The Governess" (1998) "Velvet Goldmine" (1998) "Ride with the Devil" (1999) "The Loss of Sexual Innocence" (1999) "Titus" (1999) "Gormenghast" (2000) "Happy Now" (2001) "Prozac Nation" (2001) (Prozaci rahvas) "Tangled" (2001) "Bend It Like Beckham" (2002) (Tribla nagu Beckham) "The Magnificent Ambersons" (2002) "I'll Sleep When I'm Dead" (2003) "Octane" (2003) "The Lion in Winter" (2003) "The Emperor's Wife" (2003) "The Tesseract" (2003) "Alexander" (2004) "Vanity Fair" (2004) (Edevuse laat) "Elvis" (2005) "Match Point" (2005) "Mission: Impossible III" (2006) "Brontë" (2007) "Toussaint" (2007) "August Rush" (2007) "The Children of Huang Shi" (2007) Rhys-Meyers on ka andekas laulja ja muusik, esitades ise laulud "Velvet Goldmine'is". Neid kuuleb filmi helikandjal. Ta elab endiselt County Corkis. Jonathan Rhys-Meyers andmekogus IMDb (inglise)
Vaksiku tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Vaksiku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Vaksiku tänav kulgeb Lepiku tee ja Päevakoera tänava vahel. Tänav on Lepiku tee ja Päevakoera tänava vahel umbes 190 meetrit pikk ja sellel on umbes 130 meetrit pikk umbtänavast kõrvalharu. Vaksiku tänav sai nime 27. juunil 2001. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Vaksiklased on liblikaliste sugukond. Vaksiku tänav on rajatud endise Lepiku küla Tindi ja Muuga talu maadele. Tallinna linnavalitsuse 27. juuni 2001 määrus nr 86 "Tänavanimede määramine Pirita linnaosas" Vaksiku tänava skeem