laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Gönc

Gönc on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis, Gönci kreisi halduskeskus. Gönc asub Slovakkia piirist vähem kui 6 km kaugusel, Miskolcist ligikaudu 62 km kirdes. Gönc on Ungari kõige põhjapoolsem linn. Gönci on ürikutes esmamainitud 1219. aastal. Linnaõigused sai 2001. aastal. Göncis oli reformeeritud kiriku pastoriks Gáspár Károlyi (u. 1529–1592), kes esimesena tõlkis Piibli ungari keelde. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Gonc (Borsod-Abauj-Zemplen, Hungary) CRW Flags. Vaadatud 27. mail 2023 Gönc történelme Gönc város hivatalos honlapja. Vaadatud 27. mail 2023 Károli Gáspár Szent Biblia. Vaadatud 27. mail 2023
Ivangorod (täpsustus)

Jaanilinn ehk Ivangorod on linn Venemaal; Ivanhorod on küla Ukrainas Tšerkassõ oblastis;
Neustift an der Lafnitz

Neustift an der Lafnitz on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Oberdorf im Burgenland

Oberdorf im Burgenland on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Borsodnádasd

Borsodnádasd on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis Ózdi kreisis. Borsodnádasd asub Slovakkia piirist 14,5 km kaugusel, Ózdist ligikaudu 12 km lõunas ja Miskolcist umbes 40 km läänes. Nádasdi küla on ürikutes esmamainitud 1327. aastal. Praeguse nime sai Borsodnádasd 1903. aastal. Linnaõigused anti Borsodnádasdile 2001. aastal. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Történelme Borsodnádasd város hivatalos honlapja. Vaadatud 27. mail 2023
Oberschützen

Oberschützen (ungari: Felsőlövő, Felső-Lövő, tuletatud: Felső = ülemine, Lövő = laskja) on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas. Vallaosad on Aschau im Burgenland, Oberschützen, Schmiedrait, Unterschützen ja Willersdorf. Lövő (saksa: Schützen), küla Ungaris Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Pinkafeld

Pinkafeld on vald (Stadtgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas. Vallaosad on Hochart, Gfangen, Alt-Pinkafeld, Nord-Pinkafeld ja Pinkafeld Stadt. Pinkafeld asub Pinka jõe kaldal, mille järgi on linn oma nime saanud. 860 - Pinkafeldi (Peincahu) esmamainimine 1289 - Pinkafeldi (Pinkafelde) hävitamine 1397 - Pinkafeld ei ole enam Bernsteini osa 1532 - Osmanid hävitavad Pinkafeldi 1658 - Ádám Batthyány ehitab Pinkafeldi linnuse 1921 - Pinkafeldist saab Austria osa, ei ole enam Ungari kontrolli all Norbert Hofer, Austria poliitik Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Nyírbátor

Nyírbátor on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis, Nyírbátori kreisi halduskeskus. Nyírbátor asub Rumeenia piirist 15,5 km kaugusel, Nyíregyházast ligikaudu 33 km idakagus. Asulat on ürikutes esmamainitud 1279. aastal. Nyírbátor kaotas linnaõigused 1872. aastal, kuid sai need tagasi 1973. aastal. Carei, Rumeenia Hust, Ukraina Rawa Mazowiecka, Poola Șimleu Silvaniei, Rumeenia Võnohradiv, Ukraina Hungarian Central Statistical Office, 14845, 14.12.2021. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Nyírbátor e-Castellum. Vaadatud 27. mail 2023
Rohepööre

Rohepööre on majanduslik strateegia, mis võimaldaks muuta majanduse, ühiskonna ja keskkonna jätkusuutlikuks. Rohepööre on sotsiaalsete muutuste strateegia, mis võimaldab muuta globaalse olukorra uueks jätkusuutlikuks süsteemiks, mis juhib arengut ja rahu. Selle esmane eesmärk on tervendada elutingimusi, edendada jätkusuutlikku tulevikku (sh linnades) ja muuta puudused võimalusteks. Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärk on muuta Euroopa 2050. aastaks kliimaneutraalseks, elavdada majandust rohelise tehnoloogia abil, luua jätkusuutlik tööstus ja transport ning vähendada saastet. Kliima- ja keskkonnaprobleemide muutmine võimalusteks muudab ülemineku õiglaseks ja kõiki kaasavaks. Roheüleminek aitab lahendada Eesti majanduse madala ressursitõhususe ja tootlikkuse probleemid. Suure tõenäosusega paranevad töötajate tervis ja produktiivsus. Sektoreid, kes suudavad madala süsinikuheitega toota, ootab suurim kasv, kuna keskkonnahoidlikumad tooted aitavad saavutada häid positsioone uutel turgudel. Keskkonnaministeerium juhib rohepööret, toetades seda erinevate toetustega, töötades välja õigusakte ja juhendeid ning hinnates ja luues kriteeriumeid uutele projektidele. Koos teiste ministeeriumide ja huvirühmadega tagatakse üleminekuks vajalike meetmete, stabiilne regulatiivne keskkond ning rahalised ja informatiivsed stiimulid reformide ja investeeringute läbiviimiseks. Rohepöördeks vastava ühiskonna jaoks vajalikke tavasid ja regulatsioone valmistatakse ette nii riiklikult kui ka globaalselt. Toetuse näited: Kliimapoliitika arendamine Maakasutuse ja metsamajandamise toetamine (linnaplaneerimine, arukad linnad, metsaarvestus ja metsade inventeerimine) Rannikualade kaitse tõhustamine ning üleujutuste ja rannikuerosiooni riskijuhtimine Looduspõhiste lahenduste väljatöötamine, et tulla toime kuumalainete, põua ja üleujutustega ning parandada linnades õhukvaliteeti ELi heitkogustega kauplemise süsteemi rahastamisvahendite rakendamine Euroopa Komisjon aitab liikmesriikidel mobiliseerida vahendeid ja võtta meetmeid, et tagada sihtotstarbeline toetus piirkondadele ja sektoritele, mida üleminek kõige enam mõjutab. Struktuurireformide toe peadirektoraat abistab tehnilise toe instrumendi kaudu 17 liikmesriiki, et valmistada ette territoriaalsed õiglase ülemineku kavad, mille liikmesriigid peavad koostama õiglase ülemineku mehhanismi raames rahaliste vahendite saamiseks. "Green transition". reform-support.ec.europa.eu. Vaadatud 27. mail 2023. "The Green transition: what is it and how can it be boosted?". www.becas-santander.com. Vaadatud 27. mail 2023. "Rohepööre". reform-support.ec.europa.eu. Vaadatud 27. mail 2023. "Rohepööre | Eesti Vabariigi Valitsus". www.valitsus.ee. Vaadatud 27. mail 2023. "What is the green transition?". Ministry of the Environment. Vaadatud 27. mail 2023.
Csorvás

Csorvás (rumeenia keeles Ciorvaş) on linn Ungaris Békési komitaadis Békéscsaba kreisis. Csorvás asub Békéscsabast ligikaudu 20 km läänes. Asulat on esmamainitud 1217. aastal. Raudteeühenduse sai Csorvás 1871. aastal. Alevi staatus anti Csorvásile 1970. aastal. Linnaõigused sai Csorvás 1. juulil 2005. Ozuni vald, Rumeenia Sládkovičovo, Slovakkia Gornji Breg, Serbia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Die Stadt Csorvás Csorvás Város Önkormányzata. Vaadatud 27. mail 2023
Gračanica klooster

Gračanica klooster ([ɡratʃǎnitsa]; serbia keeles Манастир Грачаница, albaania keeles Manastiri i Graçanicës) on kunagine õigeusu klooster Kosovos Gračanicas, serblaste enklaavis Lipljani lähedal. Kloostri ehitas Serbia kuningas Stefan Milutin 1321. aastal. Kloostrikompleksist on tänapäevani säilinud üksnes kirik. Ehitis on Serbia Bütsantsi arhitektuuri nn Makedoonia koolkonna silmapaistev näide. 1990. aastal nimetati klooster eriti oluliseks kultuurimälestiseks ning 2006. aastal kanti UNESCO maailmapärandi nimistu objektide hulka ühena Kosovo keskaegsetest ehitismälestistest. Klooster oli kuningas Stefan Milutini valitsusaja üks viimaseid ehitisi. See püstitati varasema Jumalaema kiriku varemetele, valmis 1321. aastal ja pühitseti Jumalaema uinumisele. Kiriku lõunaseinale kirjutatud tekstis kirjeldatakse Lipljani piiskopkonna Gračanica Jumalaema templi varemeid ja teatatakse, et kirik on ehitatud alates alusmüürist ja kaunistatud ja maalitud seest ja väljast. Kloostrikompleksist on tänapäevani säilinud üksnes kirik, põhiplaanilt viiekupliline ristkuppelkirik kolme hulknurkse apsiidiga idaseinas. Narteks ja torn lisati mõned kümnendid pärast ehitise valmimist, et kaitsta lääneseina freskosid. Aastail 1379–1383 sai narteks türklaste mitme rünnaku ajal raskelt kannatada, torn põles maha ja hävis rikkalik käsikirjade kogu. 1383. aastal narteks taastati. Gračanica sai kannatada ka Kosovo lahingus 1389. aastal. Osmanite riigi perioodil sai Gračanicast tähtis kultuurikeskus. Metropoliit Nikanori ajal (1528–1555) maaliti hulk altariikoone, samuti trükiti tema käsul liturgilisi raamatuid ja muid kloostrile vajalikke trükiseid. 1564. aastal tellis metropoliit Dionissi, kelle surm on kujutatud narteksi ühel freskol, altarisse uued kuninglikud uksed. 1570. aastal müüriti välisnarteksi uksed kinni ja kaunistati freskodega, 17. sajandi algul sai kirik tinakatuse ja 1620. aastal telliti ikonostaasi jaoks suur Kolgata rist. 17. sajandi lõpul sai klooster taas viga Austria ja Veneetsia sõjakäikudes türklaste vastu pärast Viini teist piiramist, millest ka serblased Austria poolel osa võtsid. Gračanica, Auguste Léoni foto, 1913. Kloostri kirik Interjöör Interjöör Fresko kuninganna Hélène d'Anjoust nunnana ja kuningas Milutinist mungana. Fresko Serbia kuninganna Simonidast Viimne kohtupäev, fresko narteksis, 1321 Aabraham paradiisis Monastery Gračanica. - Serbian Medieval History. - BLAGO Fund, Inc. - USA/Serbia Monastery Gračanica. - Serbian Medieval History. - BLAGO Fund, Inc. - USA/Serbia Gračanica Monastery. - Mapping Eastern Europe Gracanica. - Wikivoyage
Paremkalda-Ukraina

Paremkalda-Ukraina (ukraina keeles Правобережна Україна, vene keeles Правобережная Украина, poola keeles Prawobrzeżna Ukraina, Slovaki keeles Pravobrežná Ukrajina, ungari keeles Jobb parti Ukrajna) on ajalooline ja territoriaalne nimetus tänapäeva Ukraina osale Dnepri jõe paremal (lääne)kaldal, mis vastab tänapäevastele Vinnõtsja, Žõtomõri, Kirovohradi oblastitele, aga ka Kiievi ja Tšerkassõ lääneosadele. See eraldati varemete ajal vasakust kaldast. Paremkalda-Ukraina piirneb läänes Volõõnia ja Podoolia ajalooliste piirkondadega, edelas Moldaavia, lõunas Jedisani ja Zaporižžja piirkonnaga, idas Vasakkalda-Ukrainaga ning põhjas Polesjega. Piirkonna peamised linnad on Tšerkassõ, Kropõvnõtskõi, Bila Tserkva, Žõtomõr ja Oleksandrija. Parem- ja Vasakkalda-Ukraina ajalugu on tihedalt seotud Hmelnõtskõi ülestõusuga aastatel 1648–1657. Territoorium kuulus Poola-Leedu Rahvaste Ühenduse koosseisu Vasade all kuni Vene-Poola sõjani, mille vallandas Hmelnõtskõi Perejaslavi leping 1654. aastal Moskva liiduga. Pärast 13-aastast konflikti ühendas võidukas Moskva tsaaririik 1667. aastal pärast Andrusovo vaherahu Vasakkalda-Ukraina koos Kiievi linnaga. Samal ajal jäi Paremkalda-Ukraina Rahvaste Ühendusse kuni Poola jagamiseni 18. sajandi lõpus. Poola krooni Väike-Poola provintsi osana jagati see kaheks vojevoodkonnaks: Kiieviks ja Bracławiks. 1669. aastal lubas hetman Petro Dorošenko paremkaldal asuval Ukrainal olla Osmanite impeeriumi osa. Osmanid vallutasid 1672. aastal Ukraina paremkalda lõunapoolseima Podoolia. Pärast kristlike suurriikide 1683. aasta võitu Viini lahingus tagastati 1699. aastal Karlowitzi lepinguga need maad Rahvaste Ühendusele. 18. sajandi jooksul toimus kaks kasakate ülestõusu. Aastal 1793 annekteeris Paremkalda-Ukraina Poola teisel jagamisel Vene impeeriumiga, saades Väike-Venemaa kubermangu osaks. 19. sajandil oli Paremkalda-Ukraina elanikkond valdavalt ukrainlased, kuid suurem osa maast kuulus Poola või poloniseeritud Ukraina aadlile. Paljud külad ja linnad kuulusid juutide asustuspiirkonda ja neis oli palju juute, samas kui poola keelt kõnelev aadel oli enamasti roomakatoliiklane. Suurem osa talurahvast muutus kreekakatoliiklikuks alles 18. sajandil ja pärast Poola jagamist läks suures osas õigeusku juba ammu enne Unia lagunemist aastal 1839. Paremkalda-Ukraina jagati seejärel neljaks kubermanguks, millest igaüks oma administratsiooniga: Kiiev, Volõõnia, Herson ja Podoolia. 1684–1689 Andri Mohõla 1689–1692 Hrõško Ivanovõtš 1693–1699 Samilo Samus Michał Szuster, Uniwersytet Śląski (2006). "Władysław IV Vasa; genealogia, heraldyka". Poczet.com (Internet Archive). Originaali arhiivikoopia seisuga 11. detsember 2008. Vaadatud 18. septembril 2014. Kołodziejczyk, Dariusz (2004). "Introduction". The Ottoman Survey Register of Podolia (ca. 1681) Part I: Text, Translation, and Commentary. Harvard University Press. Lk 3. Orest Subtelny; Ukraine: A History; University of Toronto Press; 2000. ISBN 0-8020-8390-0. pp 117, 145–6, 148
Tamási

Tamási on linn Ungaris Tolna komitaadis, Tamási kreisi halduskeskus. Tamási asub Balatoni järvest 35 km kagus ja komitaadikeskusest Szekszárdist ligikaudu 46 km loodes. Tamási lossi on ürikutes esmamainitud 1315. aastal. Aastatel 1541–1686 oli Tamási Osmanite riigi võimu all. Tamásile anti alevi staatus 1730. aastal. Linnaõigused sai Tamási 1984. aastal. Aastatel 1945–1989 olid linna servas asunud kasarmud Nõukogude armee käsutuses. Montigny-en-Gohelle, Prantsusmaa Wurzen, Saksamaa Isernhagen, Saksamaa Suchy Las, Poola Volgodonsk, Venemaa http://www.ksh.hu/apps/hntr.telepules?p_lang=HU&p_id=24563 Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Tamásiról Tamási. Vaadatud 27. mail 2023 Nagyboldogasszony templom : Tamási Középkori templomok. Vaadatud 27. mail 2023
Vasakkalda-Ukraina

Vasakkalda-Ukraina (ukraina keeles Лівобережна Україна, vene keeles Левобережная Украина, poola keeles Lewobrzeżna Ukraina) on Dnepri jõe vasakul (ida)kaldal asuva Ukraina osa ajalooline nimi, mis hõlmab tänapäevaseid Tšernihivi, Poltava ja Sumõ oblasteid ning Kiievi ja Tšerkassõ idaosa. Mõiste ilmus 1663. aastal, kui Ivan Brjuhhovetskõi valiti Ukraina hetmaniks opositsioonis Pavlo Teterjaga. Brjuhhovetskõi oli esimene teadaolev "Vasakkalda-Ukraina" hetman selle piirkonna üle, mis oli Venemaa mõju all. Kuni 17. sajandi keskpaigani kuulus ala Poola-Leedu Rahvaste Ühendusse. 1654. aasta Perejaslavi rahulepinguga läks piirkond esialgu Moskva kontrolli alla, kui kohalikud kasakate juhid vandusid vastutasuks sõjalise kaitse eest truudust Vene monarhiale. Venemaa suveräänsust piirkonna üle kinnitati hiljem Andrusovo lepinguga (1667) ja igavese rahulepinguga (1686) Poola-Leedu Rahvaste Ühenduse ja Moskva tsaaririigi vahel. Vene võimu all oli Vasakkalda-Ukraina algselt tsaaririigis (alates 1721. aastast Venemaa keisririik) teatud autonoomia kasakate hetmanaadina, mis 18. sajandi jooksul, kui Zaporižžja Sitš hävitati, viidi aeglaselt tagasi. Paremkalda-Ukraina Braĭchevs'kyĭ, M. I︠U︡. (1974). Annexation Or Reunification: Critical Notes on One Conception. Ukrainisches Institut für Bildungs-politik. Lk 114. Subtelny, Orest (2000). Ukraine History. University of Toronto Press. Lk 117–148. ISBN 0-8020-8390-0.
Didzis Šmits

Didzis Šmits (sündinud 14. veebruaril 1975 Riias) on Läti ettevõtja ja poliitik. 2022. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta ühisnimekirjas "Apvienatais listis" (kuhu kuulusid Läti Roheline Partei, Läti Regioonide Ühendus ja Liepaja partei) seimi liikmeks. Ta oli 14. detsembrist 2022 kuni 15. septembrini 2023 Läti põllumajandusminister. Ta on lõpetanud Riia Prantsuse Lütseumi ja Läti Ülikooli (bakalaureusekraad politoloogias rahvusvahelistes suhetes (1998)), samuti omandanud magistrikraadi rahvusvaheliste organisatsioonide diplomaatia erialal Pariisi 11. Ülikoolis (2000). Ta on tegutsenud lobistina. Ta oli Läti kalakasvatajate liidu president (valitud 2006. aasta lõpus) ja Läti Toiduettevõtete Föderatsiooni nõukogu esimees, samuti Euroopa Vähipüügi Assotsiatsiooni juht. 2004. aastal oli ta Rahvapartei välisministrite Rihards Pīksi ja Artis Pabriksi büroo juhataja. Aastal 2006 liitus ta enne 2006. aasta Läti parlamendivalimisi parteiga Uus Aeg (Jaunais Laiks), olles ühtlasi ka partei seimi fraktsiooni konsultant ja pressisekretär. Aastal 2009 oli ta üks partei "Jaunlatvija" asutajatest, valiti erakonna juhiks ja kandideeris Riia linnavolikogu valimistel, kuid see nimekiri ei pälvinud valijate toetust. Aastal 2010 osales ta parteiühenduse "Hea Läti Eest" ("Par labu Latviju") asutamises, esindades selles erakonda "Jaunlatvija", kuid erakonna üldkogu lükkas hiljem osalemisplaani tagasi. Aastal 2018 astus ta erakonda Kellele kuulub riik? ja valiti selle nimekirjast seimi. Valitsuse moodustamise ajal eeldati talt majandusministri portfelli, kuid vahetult enne valitsuse kinnitamise hääletust keeldus ta pakkumisest. 2015. aasta Läti presidendivalimistel kandideeris ta Läti presidendiks, kuid jäi alla Egils Levitsile. Seejärel lahkus ta seimi fraktsioonist ja parteist. Mais 2021, kui Kellele kuulub riik? seimi fraktsioonist oli lahkunud hulk saadikuid, teatati, et Didzis Šmits naaseb fraktsiooni, kuigi ta ei osalenud Koroonapandeemia seimi koosolekutel (seim oli kaugtööl). 2022 aasta alguses astus ta Läti Rohelise Partei ridadesse ning tegi koostööd Roheliste ja Talurahvaliidu Seimi fraktsiooniga. 2022. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta ühisnimekirjas "Apvienatais listis" seimi liikmeks. 14. detsembril 2022 sai tast Läti põllumajandusminister. Tema õde on kunstnik Gita Šmite.
Bryan Johnson

Bryan Johnson (sündinud 22. augustil 1977 Provos Utah' osariigis) on Ameerika Ühendriikide edukas ettevõtja, riskikapitalist ja kirjanik. Ta on asutaja ja tegevjuht ajutegevust jälgivale ja salvestavale ettevõttele Kernel ning alustavatesse teadus- ja tehnoloogiaettevõtetesse investeerivale riskikapitaliettevõttele OS Fund. Ta oli ka e-kaubanduses mobiili- ja veebimaksesüsteemidele spetsialiseerunud ettevõtte Braintree asutaja, juhatuse esimees ja tegevjuht. Venmo omandas selle 2012. aastal 26,2 miljoni dollari eest. PayPal omandas liidetud üksuse 2013. aastal 800 miljoni dollari eest. Johnson kasvas üles kolme venna ja ühe õega Springville'is Utah' osariigis. Pärast vanemate lahutust elas ta ema juures, tema kasuisa oli omanik veondusettevõttes. 19-aastaselt sai temast mormooni misjonär, mis on tavaks kohalikele noortele meestele Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kirikus. Ta veetis misjonil kaks aastat Ecuadoris. Johnson alustas ettevõtlusega aastail 1999–2003, asutades kolm idufirmat. 2003. aastal lõpetas ta Brigham Youngi Ülikooli, saades bakalaureusekraadi rahvusvaheliste uuringute alal. 2007. aastal lõpetas ta Chicago Boothi Ülikooli, saades magistrikraadi ettevõtluses. Tal on kolm last. Ta on piloot. 2011. aastal eemaldus ta kirikust. Ta on avaldanud kaks lasteraamatut “Code 7: Cracking the Code for an Epic Life” (2017) ja “The Proto Project: A Sci-Fi Adventure of the Mind” (2019). Esimest korda tutvustati tema isiksust laiemalt 2020. aasta dokumentaalfilmis “I Am Human”, mis käsitleb aju ja masina vahelisi liideseid. Project Blueprint avalikustati 13. oktoobril 2021, selle eesmärk on bioloogiliselt mõõta ja maksimaalselt ümber pöörata inimese vanust. Katsed laseb ta läbi viia enda seitsmekümnel elundil. Johnson väidab, et projekti tulemusel on tema epigeneetiline vanus vähenenud 5,1 aasta võrra, mis on taganud nooruslikuma südame. Transhumanism https://elu24.postimees.ee/7783832/21-sajandi-vampiir-usa-multimiljonar-ajab-igavest-noorust-taga-eriskummalisel-moel https://www.tribecafilm.com/films/i-am-human-2019
Põikpinna telginertsmoment

Põikpinna telginertsmomendiks nimetatakse tugevusõpetuses teise astme pinnamomenti, milleks on y-telje suhtes põikpinna geomeetriline karakteristik, mis on määratud integraaliga I y = ∫ F z 2 d F {\displaystyle I_{y}=\int _{F}{}z^{2}dF} , analoogiliselt z-telje suhtes I z = ∫ F y 2 d F {\displaystyle I_{z}=\int _{F}{}y^{2}dF} , kus z on elementaarpinna dF kaugus y-teljest y on elementaarpinna dF kaugus z-teljest. Põikpinna polaarinertsmoment Põikpinna tsentrifugaalmoment
Medgyesegyháza

Medgyesegyháza (slovaki keeles Medeš) on linn Ungaris Békési komitaadis Mezőkovácsháza kreisis. Medgyesegyháza asub Rumeenia piirist 16 km kaugusel, komitaadikeskusest Békéscsabast ligikaudu 20 km lõunas. Asulat on ürikutes esmamainitud 1418. aastal. Raudteeühendus on Medgyesegyházal alates 1883. aastast. Linnaõigused sai Medgyesegyháza 1. juulil 2009. Kolárovo, Slovakkia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Történeti áttekintés Medgyesegyháza Város Önkormányzata. Vaadatud 28. mail 2023
Nyírmada

Nyírmada on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis Vásárosnaményi kreisis. Nyírmada asub Ukraina piirist 24 km kaugusel, Nyíregyházast ligikaudu 37 km idakirdes. Asulat on ürikutes esmamainitud 1296. aastal. Nyírmada sai linnaõigused 1. juulil 2009. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Nyírmada története Nyírmada Város Önkormányzata. Vaadatud 28. mail 2023 A városról Nyírmada Város Önkormányzata. Vaadatud 28. mail 2023
Körösladány

Körösladány on linn Ungaris Békési komitaadis Szeghalomi kreisis. Körösladány asub Békéscsabast 32 km põhjas, Rumeenia piirist 35 km kaugusel. Körösladányit on ürikutes esmamainitud 1222. aastal. Körösladány sai linnaõigused 2007. aastal. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Körösladány Körösladány város. Vaadatud 28. mail 2023
Hristianovitši Teoreetilise ja Rakendusmehaanika Instituut

Hristianovitši Venemaa TA Siberi Osakonna Teoreetilise ja Rakendusmehaanika Instituut (vene keeles Институт теоретической и прикладной механики им. С. А. Христиановича СО РАН; lühend IPTM) on Novosibirskis asuv teadusuurimisinstituut, mis kuulub Venemaa Teaduste Akadeemia Siberi osakonna struktuuri. Instituut asutati 1957. aastal. Instituudi teadustegevuse põhisuunad on: matemaatiline modelleerimine mehaanikas füüsikaline ja keemiline mehaanika tahkisemehaanika (sealhulgas deformeeruva ja puruneva tahke keha mehaanika) aerogaasidünaamika Sergei Hristianovitš (1957–1965) Nikolai Janenko (1976–1984) Aleksandr Šipljuk (2015–) Mais 2023 pöördusid instituudi töötajad avaliku kirjaga üldsuse poole palvega "kaitsta Venemaa aerodünaamikateadust, päästa eelseisva krahhi eest see, mis loodi Nõukogude Liidu ja Venemaa teadlaste, inseneride ja tööliste aastakümnetepikkuse ennastsalgava tööga!" Kirjas kurdeti, et viimase aasta jooksul on süüdistatuna riigireetmises arreteeritud instituudi kolm väljapaistvat aerodünaamikateadlast Anatoli Maslov, Aleksandr Šipljuk ja Valeri Zvegintsev. Kirjas mainitakse ka 2022. aasta suvel üldsust šokeerinud surmaga lõppenud juhtumit, kui kvantoptika eriteadlane Dmitri Kolker arreteeriti. Открытое письмо. itam.nsc.ru, 23. mai 2023 Koduleht
Rakamaz

Rakamaz on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis Nyíregyháza kreisis. Rakamaz asub Tisza jõest umbes 3 km idas, komitaadikeskusest Nyíregyházast ligikaudu 27 km loodes. Asulat on ürikutes esmamainitud 1067. aastal. Rakamaz sai linnaõigused 2000. aastal. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Történelem Rakamaz Város Önkormányzata. Vaadatud 28. mail 2023 Kronológia Várossá nyilvánítás. Vaadatud 30. juunil 2024
Lõuna-Uurali Riiklik Ülikool

Lõuna-Uurali Riiklik Ülikool (vene keeles Южно-Уральский государственный университет; lühend JuUrGU) on Tšeljabinsks asuv ülikool, Tšeljabinski oblasti suurim kõrgkool, rahvuslik uurimisülikool. Ülikool loeb enda asutamisaastaks 1943. aastat, kui asutati Tšeljabinski Mehaanika-Masinaehituse Instituut (Челябинский механико-машиностроительный институт). Aastatel 1951–1990 kandis kõrgkool nime Tšeljabinski Polütehniline Instituut ja 1990–1997 Tšeljabinski Riiklik Tehnikaülikool. Vladimir Degtjar, aerokosmose õppesuuna lennuaparaatide kateedri juhataja Koduleht