laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Leena jõe delta

Leena jõe delta (vene keeles дельта Лены) asub Euraasia kirdeosas ja on üks suurimatest maailmas. Leena jõe deltast läänes asub Olenjoki laht, kuhu suubub Olenjok, ja idas Buor-Haja laht, kuhu suubub Omoloi jõgi. Edelast piirab Leena deltat Tšekanovski ahelik, mis eraldab Leenat ja Olenjokki. Selle kõrgeim tipp, 539 m, on otse Olenjoki haru kaldal. Delta kagukaldale ulatub Verhojanski mäestik, mille 994 m kõrgune tipp Sukuidahh-Hajata ei jää kaugele kohast, kus algab Leena delta. Delta pindala on 32 000 km². Selle algus paikneb umbes 150 km kaugusel Laptevite merest, kuhu Leena suubub. Selles kohas on Stolbovoi saar, mis on Haraulahski aheliku endine, veega eraldatud osa. Deltas on arvukalt madalaid saari ja saarekesi, harusid ja järvi, mis on suurvee ajal üle ujutatud. Nende kuju muutub pidevalt. Mereni jõuab väga palju jõeharusid, millest vaid kolm on laevatatavad: läänepoolseim Olenjoki haru, keskmine Trofimovski haru ja idapoolne Bõkovski haru. Kõik harud on laevatatavad, kuid tähtsaim neist on 130 km pikkune Bõkovski haru, sest selle kaudu jõuavad laevad Tiksi laheni, mille rannikul asub Tiksi sadam. Leena jõe delta territooriumil paiknevad Ust-Lenski looduskaitseala (14 330 km²) ja selle allüksus Leena-Ustje reservaat pindalaga umbes 60 000 km²[viide?]. Seal pesitsevad veelinnud (haned, luiged, pardid, kaurid, kajakad jt). Delta põhjaosas paiknevad Dunai saared. Leena jõe deltas asub kolm polaarjaama, mis kõik on alaliselt mehitatud: Dunai, mis asub Dunai saartel, Stolb, mis asub umbkaudu jõeharude lahknemise kohas, ja Habarovo, mis asub Bõkovski jõeharu kaldal. Delta kagutipus asub Bõkovski asula. Buluni uluss Suur maailma atlas, lk. 85 "Усть-Ленский заповедник". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2010. Vaadatud 25. septembril 2010.
Ida-Siber

Ida-Siber (vene keeles Восточная Сибирь) on piirkond Venemaal, Siberi idaosa. Selle läänepiiri moodustavad Jenissei ja idapiiri veelahkmeahelikud Vaikse ookeani ranniku lähedal. Ida-Siberi pindala on umbes 4 100 000 km². Suurema osa piirkonnast hõlmab okasmetsaga kaetud Kesk-Siberi kiltmaa, põhjaosas on tundraga kaetud madalikud (Põhja-Siberi jm). Lõuna- ja idaosas on Lääne- ja Ida-Sajaanid, samuti Taga-Baikali ning Jana ja Kolõma jõe vahel paiknevad kõrged mäeahelikud. Ida-Siberis voolavad Venemaa suurimad jõed Jenissei, Leena, Viljui, Selenga, Oljokma ja Angara. Ida-Siberi territooriumil paiknevad Burjaatia, Taga-Baikali krai, Irkutski oblast, Krasnojarski krai, Tõva ja Sahha. Ida-Siberi suurimad linnad on Krasnojarsk, Irkutsk, Ulan-Ude, Tšita, Jakutsk, Bratsk ja Norilsk.
Ronon Dex

Ronon Dex (teda mängib Jason Momoa) on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-USA ulmelises telesarjas "Tähevärav Atlantis". Ta on pärit planeedilt Sateda (P3R-534). Selle tehnoloogia oli võrreldav 20. sajandi Maaga, kuid nagu teisedki arenenud tsivilisatsioonid, olid nad lõpuks otsa leidnud wraith’ide tõttu. Kui Ronon Dex 2. hooaja jaos "Runner" Atlantise ekspeditsiooniga kohtus, oli ta olnud jooksja viimased seitse aastat. Ta liitub Atlantise ekspeditsiooniga pärast seda, kui Aiden Ford Sheppardi tiimist lahkus, olles sõltuvuses wraith’ide ensüümist. Ronon Dex asendas Aiden Fordi.
Gotha G4-61

Gotha G4-61 on kolmest sektsioonist koosnev tramm, mida tootis VEB Waggonbau Gotha Saksa DV-s Gothas aastatel 1961–1967. Kokku valmistati 219 eksemplari, neist said Tallinn ja Lviv mõlemad 50 Gotha liigendtrammi. Tallinna Trammi- ja Trollibussikoondis   "Gotha G4". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2013. Vaadatud 25. septembril 2010. Tallinna tramm
Yāsir al-Ḩabīb

Yāsir al-Ḩabīb (araabia keeles ياسر الحبيب , sündinud 1979) on Kuveidist pärit šiiidi vaimulik. Alates 2004. aastast elab ta Suurbritannias. Ta arreteeriti novembris 2003, süüdistatuna Abū Bakri, ‘Umar ibn al-Khaţţābi ja ‘Ā'ishah' needmises. Ta on lindistanud kaks ingliskeelset loengut Who killed the Prophet Muhammad? ("Kes tappis prohvet Muḩammadi") ja Why do Shiites hate Umar Ibn al-Khattab ("Miks šiiidid vihkavad ‘Umar ibn al-Khaţţābi"). "International Religious Freedom Report 2004 - Kuwait". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2011. Vaadatud 26. septembril 2010. "The drop, Office of Sheikh Al-Habib in London - Video Youtube". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. september 2010. Vaadatud 26. septembril 2010.
Pariž (Tšeljabinski oblast)

Pariž on küla Venemaal Tšeljabinski oblastis Nagaibakski rajoonis. Küla asutati 1842 ja sai nime Pariisi lahingu auks. Elanikud on peamiselt nagaibakid (tatarlased). Külas asub 2005 valminud mobiilsidemast, mis on Eiffeli torni vähendatud (1:5) koopia.
Bassivõti

Bassivõti on noodivõti, mis määrab väikese oktavi F-noodi noodijoonestiku neljandale joonele. Bassivõti ulatub noodijoonestikul teisest viienda jooneni, neljas joon, mis näitab F-noodi asukohta, jääb punktide vahele. Noodikirjas kasutatakse bassivõtit kontrabassi, tšello, trombooni, tuuba, fagoti ja muude madala kõlaga instrumentide partiide, samuti klahvpillide vasaku käe partii jaoks.
Vasemaak

Vasemaak on kivim või mineraal, mis sisaldab piisavalt vaske ning on piisavalt hõlpsalt ligipääsetav, et tema kaevandamine oleks majanduslikult tasuv. 170 vaske sisaldavast mineraalist kasutatakse vase tootmisel 17: ehe vask Cu borniit Cu5FeS4 kalkopüriit CuFeS2 kalkosiin Cu2S koveliin CuS burnoniit CuPbSbS3 tetraedriit Cu12Sb4S13 tennantiit Cu12As4S13 enargiit Cu3AsS4 kupriit Cu2O tenoriit CuO malahhiit Cu2[CO3](OH)2 asuriit Cu3[CO3](OH)2 krüsokolla CuSiO3•nH2O brošantiit Cu4[SO4](OH)6 kalkantiit CuSO4•5H2O atakamiit CuCl2•3Сu(OH)2 Kuni 90% vaske toodetakse vase sulfiididest. Vasemaagid on tavaliselt kompleksmaagid, nad sisaldavad peale mittemaaksete mineraalide (kvartsi, seritsiidi, bariidi jt) püriiti, sageli pürrotiini, tsingi, plii, nikli, koobalti, molübdeeni, antimoni jt sulfiide ning hajuelementide (Cd, Se, Te, Ga, Tl, Ge, In, Re jt) lisandeid.
Žiganski uluss

Žiganski uluss ehk Edjigeeni uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Sahha Vabariigi keskosas. Asub Leena jõe keskjooksul. Ulussi läbivad ka paljud Leena lisajõed, millest suuremad on Linde ja Muna jõgi. Ulussi halduskeskus on Žiganski küla. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 4312, neist 47% evengid, 34% jakuudid ja 14% venelased. Uluss jaguneb neljaks kohalikuks omavalitsuseks (nasleg). Оценка численности населения на 1 января 2023 года по муниципальным районам
Ungari jalgpallikoondis

Ungari jalgpallikoondis on Ungari jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Ungarit rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Koondise põhivorm: punane särk, valged püksid, rohelised põlvikud Koondise varuvorm: valge särk, punased püksid, valged põlvikud Ungari koondis 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 1938 MM – hõbemedal 1952 OM – olümpiavõitja 1954 MM – hõbemedal 1960 OM – pronksmedal 1964 OM – olümpiavõitja 1964 EM – pronksmedal 1968 OM – olümpiavõitja 1972 OM – hõbemedal Flórián Albert – Ferenc Bene – József Bozsik – Balázs Dzsudzsák – Nándor Hidegkuti – Sándor Kocsis – Tibor Nyilasi – Ferenc Puskás – György Sárosi – Imre Schlosser – Lajos Tichy – Gyula Zsengellér Ungari jalgpallikoondis 1938. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Ungari jalgpallikoondis 1954. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Koduleht Ungari koondise mängud 1906– Ungari koondises osalenud mängijad
Namtsõ uluss

Namtsõ uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Sahha Vabariigi keskosas Jakutskist põhja pool. Ulussi halduskeskus on Namtsõ küla. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 21 454, neist 94% jakuudid ja 3% venelased. Uluss jaguneb 18 kohalikuks omavalitsuseks (nasleg). Оценка численности населения на 1 января 2023 года по муниципальным районам  Namtsõ uluss – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Fjodor Berman

Fjodor Berman (sündinud 10. aprillil 1951 Ukrainas) on Eesti ettevõtja ning ärijuht. Ta lõpetas 1974 Kaliningradi tehnikainstituudi. Ta on ettevõtte BLRT Grupp juht ja suurosanik. 2010. aastal oli ta Äripäeva rikaste edetabelis 2,478 miljardi krooniga esimene. 2016. aastal oli tema varade väärtus Äripäeva hinnangul 132 443 389 miljonit eurot ning ta paigutus sellega edetabelis 9. kohale. 2003 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk 2004 Valgetähe III klassi teenetemärk 2004 aasta ärimees 2005 aasta ärijuht 2014 Tallinna teenetemärk Fjodor ja Galina Bermanil sündisid poeg Mark ja tütar Rimma. Rikaste TOP: idufirma kaksikvõit Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Anne-Mari Alver. Ukraina poiss ärieliidis. kroonika.ee, 2. august 2001 Peeter Raidla. Fjodor Berman – Kopli tööstushiiu peremees. aripäev.ee, 24. detsemner 2003 Sirje Niitra. Fjodor Berman: surutises jäävad ellu kohanemisvõimelisemad (intervjuu). postimees.ee, 16. veebruar 2009 Aivar Hundimägi. Berman sai omanikuks üle noatera. aripaev.ee, 25. september 2010
Basset hound

Basset hound on Inglismaalt pärit väikese hagija tüüpi koeratõug. Koera turjakõrgus on 28–38 cm, kaal 23–35 kg. Tal on lühikesed jalad ja suhteliselt massiivne keha. Nahk on voldiline, karvkate lühike. Iseloomult on ta rahulik ja sõbralik. Eestis jahiks kasutatavad koeratõud, Eesti Kennelliit[alaline kõdulink]
Toomas Annus

Toomas Annus (sündinud 5. oktoobril 1960) on Eesti ettevõtja ja Merko Ehituse suuromanik. Ta on olnud ettevõtte Merko Ehitus juht, praegu AS-i Järvevana juhatuse liige. Riigikohus mõistis Toomas Annuse 2014. aastal kriminaalkorras süüdi pistise andmises. Pärast süüdimõistvat otsust võttis president Toomas Hendrik Ilves temalt ära ka 2006. aastal antud Valgetähe III klassi teenetemärgi. Äripäeva rikaste edetabelis on ta olnud neljal korral esimene.[viide?] 2015. aastal oli tema varade väärtus Äripäeva hinnangul 165 miljonit eurot ning ta paigutus sellega edetabelis 4. kohale. 2016. aastal oli tema varade väärtus Äripäeva hinnangul 195 623 001 eurot ning ta paigutus sellega edetabelis 3. kohale. 2004 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk 2004 aasta ärijuht 2022 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk http://www.postimees.ee/2842327/maadevahetuse-suuasi-sai-lopliku-lahendi "Rikaste TOP sai uue võitja" Äripäev, 29. september 2015 Rikaste TOP: idufirma kaksikvõit
Ferenc Puskás

Ferenc Puskás (2. aprill 1927 Budapest – 17. november 2006) oli Ungari jalgpallur. Puskás on Ungari kõigi aegade parim jalgpallur. Ta osales aastatel 1945–1956 84 korda Ungari rahvuskoondises ja lõi kokku 83 väravat. 6. detsembril 1943 tegi ta oma jalgpalluridebüüdi isa kunagises koduklubis Kispest. Juba 18-aastaselt 1945. aastal pidas Puskás esimese maavõistluse Ungari koondises Austria vastu. Tänu tema hiilgavale oskusele palli valitseda moodustati Kispesti meeskonnast uus armeespordiklubi Budapesti Honvéd, mis valmistas ühtlasi ette mängijaid rahvuskoondisele. 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel viis Ferenc Puskás koondise kaptenina ungarlased olümpiavõidule. Finaalis oldi võidukad Jugoslaavia üle. 1962. aastal sai ta Hispaania kodakondsuse ning mängis 4 kohtumist ka Hispaania rahvuskoondises, sealhulgas ka 3 kohtumist maailmameistrivõistluste finaalturniiril. 2009. aasta oktoobris kuulutas FIFA välja FIFA Puskási auhinna – see on auhind, mis määratakse aasta jooksul kõige ilusama löödud värava eest. 21. detsembril 2009 sai FIFA aasta jalgpalluri auhinnatseremoonial esimese Puskási auhinna Portugali jalgpallur Cristiano Ronaldo.
Šõšakõ

Šõšakõ on alev Ukrainas Poltava oblastis, Šõšakõ rajooni keskus. Asub Pseli jõe ääres. Asulat on mainitud 1399. 1970 sai aleviks.
Agejevo

Agejevo on alev Venemaal Tula oblastis Suvorovi rajoonis. Aleviks sai 1948. aastal.
Beagle (laev)

Beagle oli Suurbritannia mereväe parklaev, ehitatud 1820. aastal Inglismaal Woolwichis (pikkus 26,8 m). 1825. aastal kohandati see maailma esimeseks spetsiaalseks uurimislaevaks. Selle laevaga tehtud teisest ekspeditsioonist 1831–1836 võttis osa Charles Darwin (kapten Robert FitzRoy). Esimesel reisil 1826–1830 uuriti põhjalikult läbipääse Lõuna-Ameerika lõunatipu juures. Tulemaa ja lõunasse jäävate väiksemate saarte vaheline väinade süsteem ehk kanal kannab sellest alates nime Beagle'i väin. Kolmandal reisil 1837–1841 uuriti detailselt Austraaliat ümbritsevaid meresid ja rannikuid ning 1841–1843 kaardistati Novaja Zemljad. 1845. aastal kujundati Beagle ümber rannavalvelaevaks, 1870-ndail müüdi eravaldusse.  Beagle – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis The Voyage of the Beagle By Charles Darwin lk 16, H.M.S. Beagle üldjoonis.
Karl Laanekask

Karl Laanekask (sündinud 31. detsembril 1973 Tartus) on eesti kitarrist, bandžomängija ja kitarriõpetaja. Karl Laanekask on õppinud Tartus Miina Härma Gümnaasiumis (1981–1992), Tartu Ülikoolis norra keelt, slaavi keeli ja õigusteadust (1992–1999). Aastal 1986 lõpetas ta Tartu 2. lastemuusikakooli klarneti erialal ja aastal 2009 Viljandi Kultuuriakadeemia pop-džässmuusika erialal. Karl Laanekask on kaasa teinud põhiliselt kitarristi ja lauljana ansamblites Onu Bella ja Öörahu, The Claymakers, Luarvik Luarvik, Dahling, Gonzales ja Pojad, Genialistid, Bombillaz, Ro:toro. Karl Laanekask on ansamblite Estraadiraadio ja Äge Brass liige ning mängib pärimusmuusikaduos koos Kaisa Kuslapuuga. Karl Laanekask õpetab kitarri Tartu 1. Muusikakoolis ning pop- ja džässmuusika ajalugu Heino Elleri Muusikakoolis.
Must maavits

Must maavits (Solanum nigrum) on maavitsaliste sugukonda maavitsa perekonda kuuluv taim. Esimesena kirjeldas musta maavitsa liigina Carl von Linné 1753. Kuid juba 1732. aastal avaldas Johann Jacob Dillen uurimuse, milles ta selgitas musta maavitsa erinevust teistest maavitstest. Veelgi varem, juba 1. sajandil, kirjeldas musta maavitsa Plinius Vanem, kelle tööd on säilinud Pedanios Dioscoridese vahendusel. Must maavits kasvab mägedes, karjamaadel, aedades ja põõsastikes peaaegu kõikjal Euraasias ja Ameerikas. Liik on pärit Euraasiast, aga Ameerikasse, Australaasiasse ja Lõuna-Aafrikasse on ta sisse viidud. Kasvab metsades ja jäätmaadel. Must maavits on tavaliselt üheaastane, harvem mõneaastane rohttaim. Varred on püstised, rohtjad, harunenud. Kasvab 15–70 cm pikkuseks. Lehed on munajad, tihedalt saagja servaga. Lehed on 4–7,5 cm pikad ja 2–5 cm laiad. Lehed võivad olla nii karvased kui ka karvutud. Leheroots on 1–3 cm pikk. Õied on valged, 10 mm läbimõõduga. Õielehti on 5. Äsjapuhkenud õie õielehed on rohkem torus, hiljem kaarduvad nad tagasi ja paljastavad õie keskel asuvad erekollased tolmukapead. Õied asuvad ebasarikais. Eestis õitseb must maavits juunist septembrini . Vili on must mari. Indias kasvab teistsugune alamliik, mille marjad muutuvad valmides punaseks. Marja läbimõõt on 6–8 mm ja ta on kujult munajas. Igas marjas on 15–96, tavaliselt 26–60 seemet. Seeme on 1,7–2,4 mm pikk. Taim sisaldab solaniini ja võib olla ohtlik karjamaal söövatele loomadele. Küpsed marjad sisaldavad solaniini vähe, kuid lastel on siiski esinenud mürgistusi. Mürgistusnähud on samad, mis tekivad hariliku maavitsa korral, lisandub vaid pupillide laienemine. Mitmel pool maailmas süüakse musta maavitsa marju ja neid valmistatakse toiduks mitmel moel. Süüakse ka lehti, kuid üksnes pärast keetmist. Siiski on kõikjal maailmas must maavits peamiselt näljaaja toit või toit, mida süüakse siis, kui paremad viljad pole veel küpseks saanud. Eesti taimede määraja (toim. M. Leht). EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu 2010, lk. 242 H. Nielsen, "Mürktaimed". Tallinn, "Valgus" 1990, lk. 124 Must maavits andmebaasis eElurikkus
Summaarne sündimuskordaja

Summaarne sündimuskordaja (inglise keeles total fertility rate, lühend TFR) on põlvkonna sünnitamisvõimet iseloomustav arvnäitaja: keskmine eeldatav elussündide arv naise kohta elu jooksul, kui kehtiksid vaadeldava aasta sündimuse vanuskordajad.
Araabia kiri

Araabia kiri on kirjasüsteem, mis oli algselt kasutusel araabia keele ülesmärkimiseks. Tänapäeval kasutatakse araabia kirja variante mitmete Aasia ja Aafrika keelte ülesmärkimiseks ning see on ladina kirja järel levikult teine kirjasüsteem maailmas. Araabia kiri põhineb araabia tähestikul, kus on 28 põhimärki. Neile märkidele on erinevate keelte ülesmärkimiseks lisatud mitmeid lisamärke. Araabia kirja kirjutatakse tänapäeval paremalt vasakule. Sõnade eraldamiseks kasutatakse sõnavahesid. Samuti on kasutusel kirjavahemärgid. Araabia kiri kuulub tähtkirjade hulka ning on üldpõhimõtetelt häälikkiri (täpsemalt konsonantkiri). Pikkade vokaalide märkimiseks kasutatakse tähemärke (pikk a: alif ‏ا‎, pikk i yā' ‏ي‎, pikk u wāw ‏و‎). Lühikesi vokaale tavaliselt ei märgita. Vajadusel kasutatakse nende märkimiseks abimärke, mis kirjutatakse konsonandimärgi kohale või alla. Need on fatḥah (lühike a), kasrah (lühike i), ḍammah (lühike u) ja sukūn (vokaal puudub). hamzah (ﺀ) alif'i, wāw'i või yā' kohal või all märgib kõrisulghäälikut. 1928. aastani kasutati türgi keele kirjutamisel araabia kirja. Enne 1928. aastat kasutati araabia kirja ka aserbaidžaani, usbeki, kirgiisi, tadžiki, kasahhi ja türkmeeni keele kirjutamiseks. Tänapäeval kasutatakse araabia kirja lisaks araabia keelele ka pärsia, urdu, kurdi, puštu, dari, belutši, pandžabi, uiguuri ja mitme muu keele kirjutamiseks. Mazandaraani araabia tähestik
Kashmir

Kashmir (ka Kašmiir, kašmiiri کٔشِیر, कॅशीर) on piirkond Ees-India loodeosas. Kashmir jaguneb tänapäeval kolme riigi kontrolli all olevateks aladeks. India koosseisu kuuluvad Jammu ja Kashmiri ning Ladakhi liiduterritoorium, Pakistanile kuuluvad Gilgit-Baltistani ja Azad Kashmiri territoorium ning Hiinale Aksai Chin ja Shaksgami org. Tänased piirid on suuresti paika pannud 1947. aastal peetud sõjaga India ja Pakistani vahel, kuid kumbki riik peab teisele kuuluvaid alasid enda omaks. India peab endale kuuluvaks ka Pakistani poolt 1960. aastatel Hiinale loovutatud Kashmiri alasid. Kašmiir Kašmiiri keel
Alexander Wurz

Alexander Wurz (sündinud 15. veebruaril 1974 Waidhofen an der Thayas) on Austria Vormel 1 sõitja. Wurz debüteeris Vormel 1 sarjas 1997. aasta Kanada GP etapil. Karjääri jooksul osales ta 69 võistlusel ning kogus 45 punkti. Aastatel 2001–2004 oli ta McLareni, 2006 Williamsi ja 2008 Honda F1 testisõitja. Aastal 2009 on ta Brawn GP testisõitja. 1997–2000 Benetton (52 etappi) 2005 McLaren 2007 Williams (18 etappi) 1997 – 14. koht; 4 punkti 1998 – 8. koht; 17 punkti 1999 – 13. koht; 3 punkti 2000 – 15. koht; 2 punkti 2005 – 17. koht; 6 punkti 2007 – 11. koht; 13 punkti Alexander Wurz on 186 cm pikk ja kaalub 82,4 kg. Tema lemmikjook on mineraalveega õunamahl. Lemmikansamblid on Pink Floyd, Beatles, Rolling Stones. Vabal ajal meeldib talle suusatada ja jalgrattaga sõita. Ta on abielus Juliaga; neil on kolm poega. Koduleht
Kašmiir

Kašmiir on õhuke sile peenest villasest lõngast valmistatud kangas.
Heinu Koitel

Heinu Koitel (11. jaanuar 1937 – 22. september 2010) oli eesti õigusteadlane. Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli juristina ning sai 1970. aastal Eesti esimeseks[viide?] õigusteaduste kandidaadiks tööstusomandi õiguskaitse valdkonnas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta 7 aastat elektrotehnika tehases Estoplast juriskonsuldi, inseneri ja patendibüroo juhatajana. Aastatel 1967–1997 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia majanduse ning filosoofia, sotsioloogia ja õiguse instituudis vanemteadur ja õigusosakonna juhataja. 1971. aastal asutas Koitel Tallinnas Moskva Patendiinstuudi filiaali[viide?], mis tegutses kuni 1985. aastani. 1992. aastal asutas ta Patendi- ja Kaubamärgibüroo Koitel[viide?], mille juhatuse esimees oli 2010. aastani. 1993. aastast oli ta Eesti Sisekaitse Akadeemia tsiviil- ja kaubandusõiguse õppetooli juhataja ja professor, Tallinna Tehnikaülikooli Kõrgema Majanduskooli õigusdistsipliinide õppejõud, Audentese Ülikooli õppejõud, õppetooli juhataja ja professor ning kuni 2010. aastani Tallinna Tehnikaülikooli õiguse instituudi professor. 1992. aastast oli ta Eesti patendivolinik leiutiste, kaubamärkide ja tööstusdisainilahenduste valdkonnas, alates 2002. aastast Euroopa patendivolinik leiutiste valdkonnas ning alates 2004. aastast kaubamärkide ja tööstusdisainide valdkonnas. Ta oli Eesti Patendivolinike Seltsi liige (juhatuse esimees 2004–2007), Eesti Juristide Liidu ning rahvusvaheliste organisatsioonide AIPPI (International Association for the Protection of Intellectual Property) ja INTA (International Trademark Association) liige. Koitel avaldas üle 100 teaduspublikatsiooni ning esines ettekannetega paljudel rahvusvahelistel teaduskonverentsidel. Heinu Koitel on juhendanud Viktor Turkini magistritöid "Kaubamärkide rahvusvaheline kaitse" (2003) ning "Leiutiste õiguskaitse - siseriiklik ja rahvusvaheline regulatsioon" (2006) ning olnud Aleksei Kelli doktoritöö "Eesti intellektuaalse omandi süsteemi arengud teadmistepõhise majanduse tingimustes" (2009) oponent. Valgetähe IV klassi teenetemärk 2007 Heinu Koitel Eesti Teadusinfosüsteemis
Georg Theodor Wilhelm Eisenschmidt

Georg Theodor Wilhelm Eisenschmidt (26. september 1845 Pärnu – 26. märts 1879 Tarvastu) oli eesti vaimulik. Georg Eisenschmidt sündis kooliõpetaja pojana, gümnaasiumihariduse omandas Tartus. Aastatel 1864–1870 õppis ta usuteadust Tartu Ülikoolis ja 1870–1871 oli prooviaastal Kambja koguduses õpetaja Eduard Hasselblatti juures, olles ühtlasi tema lastele koduõpetajaks. Ordineeriti 11. juulil 1871 Viljandis õpetajaks. 1871–1872 oli ta Tarvastu koguduse abiõpetaja (introdutseeriti 18. juulil 1871) ja 1872–1879 Tarvastu koguduse õpetaja. Tema vend Heinrich Hermann Louis Eisenschmidt oli Riia Jakobi koguduse abiõpetaja. Tema äi Johann Georg Schwartz ja naisevend Johann Georg Schwartz olid Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse õpetajad. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Édouard Balladur

Édouard Balladur (sündinud 2. mail 1929 İzmiris) on Prantsusmaa poliitik, peaminister 29. märtsist 1993 kuni 10. maini 1995.
Mediteerimine

Mediteerimine võib tähendada mitut veidi erinevat asja: meditatsiooni — vaimset praktikat mitmetes religioonides kontemplatsiooni — meditatsioonitaolist sisemist vaatlust
Palumetsad

Palumets on pohla ja mustika kasvukohatüüpides levinud metsatüüp. Eesti metsatüüpidest on palumetsad kõige levinumad, nende kogupindala moodustab 23,5 % metsade pindalast. Palumetsades on kõige levinumad männikud (60,7 %), kuusikud (19,2 %), kaasikud (15,7 %) ja haavikud (3,6 %). Metsad kasvavad parasniisketel kuni ajutiselt liigniisketel liivastel lubjavaestel muldadel ning nad on levinud peamiselt Kagu- ja Lõuna-Eestis, vähem Kirde-, Põhja- ja Lääne-Eestis ning saartel. Palumetsade nimetus on tulnud sõna palu (tulekahju) järgi kuna sellises kuivas metsas toimuvad sageli põlengud. Nendele metsadele iseloomulik pohl on samuti ühe oma nimedest palukas saanud just kasvukoha järgi. Oma valgusküllasuse ja kuivuse tõttu on palumetsad kõige eelistatumad puhkemetsad. Sügisel meelitab sinna inimesi seenerohkus. Puurindes on kõige rohkem harilikku mändi, kasvab ka harilikku kuuske ja arukaske. Põõsarinne puudub ja alustaimestik on liigivaene, kui puurinne on tihe. Põõsarindes kasvavad harilik kadakas, harilik vaarikas ja harilik pihlakas. Puhmarinne on lausaline ja koosneb pohlast, harilikust mustikast, kanarbikust. Rohurinne on kidur, liigivaene. Hajusalt kasvavad seal harilik jänesekapsas, palu-härghein, leseleht, kilpjalg, kõrrelised (võnk-kastevars, lamba-aruhein, jäneskastik, karvane piiphein). Samblarinne on aga pidev ja tihe. Levinumad liigid on harilik palusammal, harilik laanik, lainjas kaksikhammas, harilik lehviksammal. ""Aastaraamat mets 2008"" (PDF). www.keskkonnainfo.ee. Keskkonnaministeerium. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6.03.2016. Vaadatud 26.11.2010.