laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti Teatri Tehniliste Töötajate Ühendus

Eesti Teatri Tehniliste Töötajate Ühendus (lühend ETTTÜ) on 1996. aastal asutatud ja 2. juunil 2014 taasasutatud mittetulundusühing, mis koondab Eesti teatri tehnilistel aladel töötavaid ja nende õpetamise alal tegutsevaid isikuid. Ühendus on avalikes huvides tegutsev eriala- ja ametiühing, mis kuulub katusorganisatsiooni Eesti Teatriliit. ETTTÜ eesmärk on kaitsta oma liikmete kutsealaseid, sotsiaalseid ja majanduslikke õigusi. Oma eesmärkide saavutamiseks tegutseb ETTTÜ Eesti teatrite tehnilise personali ühiste huvide arendajana ja kaitsjana ning töösuundadeks on olla teatritehniline teabekeskus, luua eriaalane tööportaal, teha koostööd teatritehnilisi erialasid õpetavate haridusasutustega, uuendada kutsestandardeid ning korraldada ja vahendada täiendkoolitusi, eriaalast väljaõpet ja kutseeksameid. 15. detsembri 2023. aasta seisuga on ETTTÜ juhatus kümneliikmeline. Mait Visnapuu (esimees), Eesti Noorsooteater Janno Jaanus, Eesti Draamateater Emil Kallas, vabakutseline Eve Komissarov, Ugala Teater Tauno Makke, Eesti Draamateater Sander Aleks Paavo, Ugala Teater Taivo Pahmann, Rahvusooper Estonia Külli Pavelson, Tallinna Linnateater Siim Saarsen, Ugala Teater Margus Vaigur, Endla Teater Teatritehniline teabekeskus – erialaste messide, seminaride-workshop’ide, väljapaistvate lavastuste külastuste korraldamine/vahendamine, taotluste vormistamine Eesti Kultuurkapitalile, virtuaalse teatritehnilise infokeskkonna loomine. Teatri tehniliste töötajate tööportaali loomine. Teatritehniliste erialade hea maine kujundamine. Koostöö haridusasutustega, kes pakuvad teatritehniliste erialade väljaõpet. Täiendkoolituse, erialase väljaõppe korraldamine/vahendamine, eksamite korraldamine kutsestandardite taotlemiseks, kutsestandardite uuendamine, kutsestandardite rakendamise kontroll. Tehniliste töötajate õiguste kaitse, kollektiivlepingu täitmise jälgimine teatrites ja vajaduse korral selle muutmine. Teatri tehniliste töötajate aktiivne osavõtt Eesti Teatriliidu juhtorganite tööst. Ühenduse liikmete erialane ja juriidiline nõustamine. Alates 2023. aastast annab ETTTÜ välja aumärki, mille pälvib igal aastal rahvusvahelisel teatripäeval, 27. märtsil üks vähemalt 15 aastat erialast tööd teinud loovtehniline töötaja, kelle töö ja pühendumus väärib kolleegide hinnangul tunnustust, Eesti Teatri Tehniliste Töötajate Ühenduse aumärgi. 2023. aastal sai aumärgi Ain Austa, 2024. aastal Taimi Põlme. Eesti Teatri Tehniliste Töötajate Ühendus. Eesti Teatriliidu veebisait. Eesti Teatri Tehniliste Töötajate Ühendus. Eesti Teatri Agentuuri veebisait. Laureaadid 2023. Eesti Teatriliidu veebisait. Selgusid Eesti teatri auhindade laureaadid. Eesti Teatriliidu veebisait.
Eesti Tantsukunstnike Liit

Eesti Tantsukunstnike Liit (lühend: ETKL) oli aastatel 2002-2016 tegutsenud mittetulundusühing, mis ühendas nüüdis-, modern- ja džässtantsuga tegelevaid tantsukunstnikke. Aastast 2012 on ETKL Kultuuriministeeriumi tunnustatud loomeliit ja ühtlasi ka Eesti Teatriliidu liige. 2016. aastal ühinesid 1996. aastal asutatud Eesti Tantsuhariduse Liit ja 2002. aastal asutatud Eesti Tantsukunstnike Liit. Ühinemisel sündinud uue liidu nimeks sai Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liit. Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liit https://web.archive.org/web/20160304123429/http://www.tantsuliit.ee/etklist-uldinfo/mis-on-liit (vaadatud 04.12.2013) Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liidu ajalugu. Eesti Tantsukunsti ja Tantsuhariduse Liidu veebisait
Eesti Muusikateatrite Vokaalsolistide Liit

Eesti Muusikateatrite Vokaalsolistide Liit oli aastal 2000 asutatud Eesti mittetulundusühing. Organisatsioon oli kustutatud Eesti äriregistrist 2010. aastal. Organisatsiooni eestvedajaid oli Riina Airenne. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 383 https://web.archive.org/web/20130725212153/https://ariregister.rik.ee/lihtparing.py (vaadatud 04.12.2013)
Eesti Jumestajate ja Grimeerijate Ühendus

Eesti Jumestajate ja Grimeerijate Ühendus (lühend: EJGÜ) on aastast 1997 tegutsev Eesti mittetulundusühing, mis ühendab kutselisi grimeerijaid ja jumestajaid. EJGÜ eesotsas on Anu Konze. https://web.archive.org/web/20100219151935/http://www.teater.ee/teater_eestis/liidud/Eesti_Jumestajate_ja_Grimeerijate_%C3%9Chendus.theatre_id-104 (vaadatud 04.12.2013)
Azzone Visconti

Azzone Visconti (7. detsember 1302 – 16. august 1339) oli Milano valitseja aastatel 1329–1339. Azzone Visconti tegi paavstiga rahu ja suurendas Milano valdusi. Azzone õhutas Milano majandust ehitades uusi sildu ja kauplemiskohti ning sillutades tänavaid. Ta laskis tugevadada linnamüüre ja soosis kunsti. Pärast Azzone varajast surma said Milano valitsejateks tema onud: kõigepealt Lucchino Visconti ja siis Giovanni Visconti.
Paavõlka järv

Paavõlka järv (ka Tsilgutaja Väikejärv) asub Rõuge vallas Ruusmäest Hurda küla suunas umbes 3 km kaugusel. Järv jääb Luutsniku-Ruusmäe tee äärde. Tsilgutaja järv Paavõlka järv keskkonnaportaalis
Draama (teatrifestival)

Draama (kasutatud ka stiliseeritud nimekuju DRAAMA) on aastast 1996 Eestis toimuv teatrifestival. Festival toimus esimest korda 1996. aastal Tartus. Aastani 2001 korraldasid seda Eesti Teatriliit ja Vanemuine. Aastast 2004 on festivali korraldanud Eesti Teatri Festival. 2003 Tartu Kultuurikandja (aasta kultuurisündmus: teatrifestival „Draama 2003“) A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 378
Komöödia (festival)

"Komöödia" on aastast 2004 Eestis toimuv komöödialavastuste festival. Festivali on korraldanud SA Eesti Teatri Festival. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 378
Draamake

"Draamake" on aastast 2006 Eestis toimuv lastelavastuste festival. Festivali on korraldanud SA Eesti Teatri Festival. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 378
Lehtkuld

Lehtkuld ehk kuldfoolium on mitmekordse valtsimise teel saadud üliõhuke kullast leht paksusega 1/12 000 mm. Kullalehti on mitmesuguse karaadi ja varjundiga. Kõige sagedamini kasutatakse 22-karaadist kollast lehtkulda. Hõbedavärvi valge lehtkuld sisaldab umbes 50% puhast kulda. Lehtkulda kasutatakse kunstiteoste, nagu kujude ja ikoonide, niisamuti pildiraamide kuldamisel, samuti raamatute ehislõigete kuldamisel.
Musikverein

Musikverein ('Muusikaselts') oli aastatel 1835–1843 Tallinnas tegutsenud baltisaksa muusikaselts. Seltsi kuulusid teiste seas bürgermeister G. Fr. Bunge (mängis fagotti) ja keeleuurija Ferdinand Johann Wiedemann (mängis klarnetit). Eesti Muusika Kuukiri 4–5. 1929. Lk 112
Musik- und Orchesterverein

Musik- und Orchesterverein oli aastal 1837 Tartus asutatud baltisaksa muusikaselts. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 354
Luchino Visconti

Luchino Visconti (1292 – 24. jaanuar 1349) oli Milano valitseja aastatel 1339–1349. Lucchino jätkas oma vennapoja Azzone Visconti vallutusi, allutades Milanole uusi territooriume Piemontes, Toscanas ja tänapäevase Ticino kantoni ala Šveitsis. Milano jõuline laienemine ärgitas teisi Itaalia linnriike jätkuvalt moodustama koalitsioone ja Viscontide vastu võitlema. Pärast Luchino surma jäi võim Milanos tema venna Giovanni Visconti kätte.
Fanta

Fanta on karboniseeritud karastusjook, mille omanik on USA ettevõte The Coca-Cola Company. Nimi Fanta on tuletatud saksakeelsest sõnast fantastisch ('fantastiline'). Teise maailmasõja puhkedes kehtestas USA Saksamaa-vastase kaubandusblokaadi, mistõttu The Coca-Cola Company tehastel tekkisid Saksamaal raskused Coca-Cola siirupi impordiga. Et vältida sellest tulenevat tehaste sulgemist, otsustas ettevõte muuta Saksamaa tehased iseseisvaks. Max Keith, kellele oli usaldatud vastloodud Coca-Cola Deutschlandi juhtimine, asus looma uut jooki ameeriklaste Coca-Cola asendamiseks, kasutades vaid kohalikke tooraineid. 1940. aastaks jõutigi toonase peakeemiku dr Scheteligi juhtimisel uue joogini. Jook oli apelsinimaitseline ning selle ühe põhikomponendina kasutati vadakut. Tootmiseni jõuti 1941. aastal, aastatel 1942–1949 lõpetati Coca-Cola tootmine Saksamaal täielikult ning selle asemel toodeti Fantat. Fanta nime pakkus välja ettevõtte kauaaegne müügimees Joe Knipp. Idee tekkis sellest, et Max Keith korraldas nime leidmiseks ajurünnaku ning õhutas fantaasiat kasutama, mispeale Joe Knipp oligi pakkunud nime Fanta! Pärast sõda taastas The Coca-Cola Company oma õigused ning sai sellega kaasa tehased, retseptid ja ka Fanta kaubamärgi koos sõja ajal teenitud kasumiga, kuid joogi tootmine lõpetati. 1955. aastal hakkas The Coca-Cola Company taas Fantat tootma, et konkureerida 1950. aastail edukalt uute toodetega turule tulnud Pepsiga. Apelsini Fanta: vesi, suhkur, apelsinimahl kontsentraadist (5%), apelsiniekstrakt, süsihappegaas, happesuse regulaator, sidrunhape E330, antioksüdant, askorbiinhape (L-) E300, stabilisaator guarkummi E412, toiduvärv, karoteenide segud E160a.
Juuniorid

Juuniorid oli aastatel 1963–1965 tegutsenud Eesti biitmuusikaansambel. Ansamblisse kuulusid Georg Pomerants, Toomas Kõrvits, Henry Kirsipuu. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 364
Kalev (ansambel)

Kalev oli aastatel 1982–1992 tegutsenud Eesti bigbänd. Ansambli eestvedaja oli Valter Ojakäär. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 364
Giovanni Visconti

Giovanni Visconti (umbes 1290 – 5. oktoober 1354) oli itaalia kardinal ja Milano valitseja aastatel 1349–1354. Pärast tema surma jagati Milano valdused tema kolme vennapoja Matteo II, Galeazzo II ja Bernabò vahel. Elulugu. (inglise keeles)
Prohvet (ansambel)

Prohvet oli aastatel 1986–1989 tegutsenud Eesti ansambel. Ansambli eestvedaja oli Joel Steinfeldt. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 365
Psycho (ansambel)

Psycho oli aastatel 1973–1978 tegutsenud Eesti fusion-ansambel. Ansambli koosseisu kuulusid Andres Põldroo, Heigo Mirka, Paap Kõlar, Helmut Aniko. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 365
Sireenide kalju

Sireenide kalju (itaalia keeles Scoglio delle Sirene) on kaljusaar Itaalias Sitsiilias Türreeni mere Lipari saarestikus. Saar kuulub halduslikult Messina provintsi Lipari valda. Kaljusaar asub sissepääsul Vulcano saarel asuvasse Ponente sadamasse. Martinucci, 2007, op. cit., p. 35. Mimmo Martinucci, Sognando le isole italiane. Guida per radioamatori. Vol. 3 - Tutte le isole della Sicilia, Albino, Sandit Libri, 2007. ISBN 978-88-89150-57-3. Oreste Ragusi (a cura di), Da Milazzo alle Isole Eolie, OR, 1990.  Sireenide kalju – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rütmikud (ansambel 1948–1950)

Rütmikud oli aastatel 1948–1950 tegutsenud Eesti džässiansambel. Ansambli eestvedaja oli Uno Naissoo. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 365
Matteo II Visconti

Matteo II Visconti (1319 – 29. september 1355) oli Milano valitsejaks 1354–1355. Mürgitati tõenäoliselt oma vendade Galeazzo II ja Bernabò poolt, kes tema valdused seejärel omavahel ära jagasid.
Swing Club

Swing Club oli aastatel 1947–1957 tegutsenud Eesti svingansambel. Ansambli eestvedaja oli Uno Naissoo. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 365
August Georg Wilhelm Pezold

August Georg Wilhelm Pezold (5. august 1794 Rakvere – 12. märts 1859 Peterburi) oli baltisaksa maalikunstnik ja graafik. August Georg Wilhelm Pezold sündis Rakveres Rakvere kreisiarsti Johann Diedrich Pezoldi viielapselises peres. Ta sai pärast vanemate surma esialgu krahv Karl von Rehbinderi juures Virumaal Udriku mõisas koduõpetust, seejärel õppis alates 1808. aastast Tallinna toomkoolis ja aastatel 1812–1814 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Ülikooliajal avastas Pezold aga oma tõelise kutsumuse – kunsti ning 1814. aastal siirduski koos Otto Friedrich Ignatiusega Berliini kunsti õppima. Seal tegid nad Johann Gottfried Schadowi õpetamisel tutvust tollase Berliini klassitsismiga. Aastatel 1815–1816 elas Pezold Viinis, kus õppis põgusalt Viini Kunstiakadeemias ja Caroline Pichleri ateljees. Aastatel 1817–1818 rändas ta koos Ignatiuse ja Gustav Adolf Hippiusega Itaalias ning 1819–1820 Saksamaal ja Šveitsis, seejärel viibis veel Prantsusmaal, Inglismaal ja jälle Saksamaal. Aastast 1821 töötas Eesti- ja Liivimaal, sealhulgas Tartus ja Riias portretistina. Aastatel 1824–1830 oli ta õpetaja Smolnõi instituudis Peterburis, hiljem tegutses jälle Baltimail. 1837. aastal reisis ta Soomes ja Kesk-Euroopas, 1839. aastal sai Peterburi Kunstiakadeemialt vabakunstniku nimetuse. Pezold osales 1842. aastal Eestimaa Kirjanduse Ühingu asutamises, samast aastast töötas ta Peterburi Ülikooli ning mere- ja pedagoogilise instituudi joonistusõpetajana. Viinis ja Itaalias tegi Pezold peamiselt maastikuvisandeid ja portreid, 1820. aastaist on teada mitmesuguseid rahvatüüpe kujutavad portreejoonistused. Ka õlimaalidest ja litograafiatest on tuntuimad portreed. Tõi ühena esimestest baltisaksa kunsti eesti, liivi ja ka soome ainestiku. Pezoldi väheste religiooniteemaliste maalide hulka kuuluvad Türi Püha Martini kiriku altarimaalid „Kolgata“ ja "Püha õhtusöömaaeg" (1856). Teema poolest on „Kolgata“ tüüpiline näide historitsismiperioodi altarimaalist. Altarimaal "Kolgata", A. G. Pezold, 1856 (õli, lõuend) Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon, Tallinn, 1996 August Pezoldi looming EKM Digikogus
Vanemõde

Vanemõde on Andrus Kerstenbecki loodud Eesti diskoroki ansambel. Ansambli eripära on, et nii salvestustel kui ka kontsertidel on lisaks põhikoosseisule osalenud külalisena paljud tuntud Eesti muusikud. Algul esitati ja lindistati Päratrusti repertuaari, siis tulid Nõukogude laulude töötlused ja muud koopiad nii välismaa kui ka Eesti hittidest. Sal-Salleri ajal hakati ka oma lugusid tegema, tekste kirjutasid Hardi Volmer, Ivan Makarov, Henno Käo ja Jüri Leesment, saavutati küllaltki suur edu just tänu Modern Talkingu loo "Brother Louie" eestindamisega, millele kirjutas sõnad Hardi Volmer. Sal-Salleri Soome elama siirdumisega jäi ka bänd soiku, esineti harva, aga samas lindistati erinevate solistidega uut materjali. 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate algul muutus koosseis täiesti venekeelseks ning esineti põhiliselt Nõukogude Liidus. Uuel Eesti ajal on tegutsemine olnud küllaltki kaootiline. Vennad Urbid ehk Tarmo Urb ja Toomas Urb ei ole mitte kunagi olnud ansambli Vanemõde solistid. Küll aga kasutasid nad ansambli Vanemõde muusikuid oma laulu "Välgud peeglis" (tekst Artur Alliksaar) lindistamisel. Andrus Kerstenbeck – trummid, ansambli juht Hendrik Sal-Saller – laul, kitarr Jaak Arro – laul Mihkel Raud – kitarr Ivar Liinev – kitarr Margus Minn – basskitarr Alo Puustak – basskitarr Roald Jürlau – kitarr, laul Angela Aak/Andres Aak – kitarr Urmas Podnek – laul Ülari Tõkke – laul Juhan Tiik (Kojamees) – laul Artur Talvik – laul Indrek Patte – laul Jaan-Willem Sibul – laul Aigar Kõrgessaar – laul Peeter Saar – laul Hardi Volmer – laul Urmas Alender – laul, kitarr Tõnu Kõrvits – basskitarr Raul Sepper – basskitarr Raul Ukareda – kitarr Jaanus Raudkats – basskitarr Riho Kuub – laul Yoko Alender – laul Ranele Raudsoo – laul Õnnela Vaarik – laul Elmu Värk – kitarr Tiit Aunaste – klahvpillid, programmeerimine Tõnu Väärtnõu – klahvpillid Ivan Makarov – laul, tekstikirjutaja Rustam Ivanovitš – laul, kitarr Ivan Sepenko – laul, basskitarr Elina Gerodes – laul Tarmo Urb – laul Toomas Urb – laul Tõnu Trubetsky – laul Madis Arro – laul Erkki Reimann – kitarr Are Kangus – kitarr, bass, heli Erik Olle – bass Avo Ulvik – saksofon, klahvpillid Sergei Ivanov – laul Andres Teppor – laul Freddy Tomingas – laul Jüri Roosa – basskitarr Veljo Vingissar – vokaal, kitarr, asutajaliige Hannes Agur Vellend – basskitarr
Galeazzo II Visconti

Galeazzo II Visconti (umbes 1320 – 4. august 1378) oli Milano valitsejaks aastatel 1354 kuni 1358. Galeazzo II oli osav diplomaat, kes alustas oma rohkearvuliste valduste ühendamist ühtse organisatsiooniga riigiks. Resideeris Pavias, kus ta ehitas Castello Visconteo ja asutas Pavia ülikooli ja raamatukogu. Oli helde kunstipatroon, sealhulgas Petrarca sõber ja toetaja.
Säilinud kloaak

Säilinud kloaak on valdavalt tütarlastel soolte ja kuse- ja suguteede kaasasündinud väärarend. Säilinud kloaagi korral ühinevad pärak, tupp ja kuseteed ühissooleks. Säilinud kloaagi eeldatav esinemissagedus on 1: 20 000 elussünni kohta. Diagnoosimisel juhindutakse Eestis rahvusvahelise haiguste klassifikatsioonisüsteemist RHK-10. RHK-10 alusel kuulub säilinud kloaak alamjaotisse: [Q43.7].  Pikemalt artiklis kloaak (embrüoloogia) Säilinud kloaagi etioloogia on ebaselge. Arvatakse, et looteil võib embrüonaalses arengus (4. – 6. nädalal) ette tulla seisundeid, mil kloaagi vaheseina ei moodustu ning kloaak kogu ülejäänud prenataalse eluperioodi vältel ning ka peale seda säilib. Meditsiiniteenistujate poolt pakutav ravi on valdavalt operatiivne. Operatiivse ravi õnnestumine oleneb oluliselt iga individuaalse vastsündinu anatoomilis-füsioloogilistest eripäradest. fetus fistul päraku kaasasündinud puudumine, atreesia ja stenoos fistulita Q.42.3 sirenomeelia Spitz, Lewis; Coran, Arnold G (2006), Operative Pediatric Surgery (6th ed.), London: Hodder Arnold, lk 503–519. Ashcroft, Keith; Holcomb, George; Murphy, J Patrick (2005), Pediatric Surgery (4th ed.), Philadelphia: Elsevier Saunders, lk 496–517. Y.Hamai,T.Fujii, M.Iwasaki, E.Muronosono,A case of pregnancy in a woman with cloacal dysgenesis and a rudimentary uterine horn, Human Reproduction vol.12 no.5 pp.1103–1105, 1997, Veebiversioon (vaadatud 04.12.2013) (inglise keeles) J.E. Waghmare, S.K. Daf, P.D. Kamble, A.K. Pal,A rare and atypical female pseudohermaphroditism with phallic urethra, bicornuate uterus and persistent Cloaca., Curr Pediatr Res 2010; 14 (2): 86-88, Veebiversioon (vaadatud 04.12.2013) (inglise keeles) Chih-Ping Chen, Tung-Yao Chang,, Chin-Yuan Hsu, , Yu-Peng Liu, Fuu-Jen Tsai, Pei-Chen Wu, Wayseen Wang, http://homepage.vghtpe.gov.tw/~jcma/75/4/190.pdf Persistent cloaca presenting with a perineal cyst: Prenatal ultrasound and magnetic resonance imaging ﬁndings, Journal of the Chinese Medical Association, Volume 75, Issue 4 , Pages 190-193, April 2012, Veebiversioon (vaadatud 04.12.2013) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Persistent cloaca seisuga 15.11.2013.
Masis

Masis (armeenia keeles Մասիս) on linn Armeenias Ararati maakonnas Jerevanist 9 km kagu pool. Linn paikneb Hrazdani jõe vasakkaldal. Ta asub Jerevani ja Ararati vahel ning on üks Araratile lähemaid asulaid. Linna pindala on 5,7 km² ja elanike arv 22 200 (2009). Asustustihedus on umbes 3900 in/km².  Masis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
OÜ Juveel

OÜ Juveel on Eesti ja Soome kapitalile põhinev ettevõte, mis tegeleb väärismetall- ja metallesemete ning vääriskividega ehete tootmise ja turustamisega. Ettevõtte eelkäija on 1923. aastal asutatud ettevõte Roman Tavast. Teise maailmasõja järgsetel aastakümnetel kujunes ettevõte endise Nõukogude Liidu üheks suuremaks hõbeda- ja juveelitoodete valmistajaks, kus kõrgajal oli üle 800 töötaja. 1990. aastate algus avas lauanõudele, märkidele ja ehetele uued turud Läänes, Rootsis loodi müügifirma Estonian Juveel AB. OÜ Juveelile pandi alus aastal 1994, kui varem Nõukogude ajal ümber nimetatud Tallinna Juveelivabrik erastati[viide?]. Erastamisel moodustati kaks ettevõtet: OÜ Juveel ja OÜ Roman Tavast. Ettevõte jätkab traditsioonilist tegevussuunda, eksportides toodangut nii Ida- kui ka Lääne-Euroopasse, samuti SRÜ riikidesse. OÜ Juveel meistritekoda asub Tallinnas (Kadaka tee 36). Seal toodetakse suurem osa tootevalikust, ka lauahõbe. OÜ Juveel alla kuuluvad ka kauplused nimega Eesti Juveel: Kadaka tee 36, Kristiine Keskuses, Rocca al Mare keskuses, Järve Keskuses ja Tartus Tartu Kaubamaja Keskuses. OÜ Juveel loodud ehteid müüvad ka paljud edasimüüjad üle Eesti. Ettevõte tõi aastal 2015 turule aksessuaaridebrändi Lummus, mille ehete disaineriteks on Krista Lehari, Gvido Valickis, Birgit Skolimowski. Hiljem lisandus tiimiga uus disainer - Siim Anton, kelle inspiratsioonist sündis Kollektsioon “Tammetunne”. Lummus on Eestis tööstuslikult toodetud disainehete bränd, mis sisaldab erinevaid, Eestist inspireeritud kollektsioone, mida aja jooksul lisandub. Senised kollektsioonid: “Tammetunne” “Ballett” "Aastasada" "Võsailu" "Võilill" "Aovalgus" "Suvemaja" "Pühendusega Pärdile" "Aovalgus" "Rannarahvas" http://romantavast.ee/et/roman-tavast/ (vaadatud 04.12.2013) http://www.juveel.ee/ajalugu (vaadatud 04.12.2013) https://web.archive.org/web/20131203092624/http://romantavast.ee/et/roman-tavast/ajalugu/roman-tavast-eesti-margitoostuse-hiiglane/ (vaadatud 04.12.2013) Ettevõtte koduleht Brändi LUMMUS koduleht
Akzo Nobel Baltics AS

Akzo Nobel Baltics AS on Eesti värvitootmisettevõte. Ettevõtte asutasid 1987. aastal Eesti Kolhoosiehitus ja Soome Sadolin nimega EKE Sadolin S. P.. Asutamise ajal oli see Eesti (tollal veel Eesti NSV) esimene ettevõte, mis loodi väliskapitali abiga. 12. detsembril 1984 avati Rapla Pinotexi tootmistsehh. Uue ühisettevõtte nime all alustati tootmist Raplas 2. septembril 1987. 1989. aasta lõpus avati alküüditsehh, kus hakati tootma alküüdvärve ja lakke. Ettevõtte juhtkond asub Tallinnas Tobiase tänaval. Akzo Nobel Baltics AS Rapla tehas asub Kastani tänav 7. 1993. aastal korraldati ettevõte ümber, uueks nimeks sai ES Sadolin AS. 1995. aastast kuulus ES Sadolin rahvusvahelisse kontserni Akzo Nobel. 2011. aastast oli ettevõtte nimi Akzo Nobel Baltics AS. Ehkki ettevõte nimi muutus, jäi kaubamärgina kasutusele nimi Sadolin. Sadolini spordihoone AkzoNobeli kunstipreemia Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 501. Sadolin jätkab üksnes kaubamärgina (vaadatud 04.12.2013) Juubel: EKE-Sadolin sünnist saab 30 aastat, www.aripaev.ee, 6. veebruar 2017
Mosambiigi lipp

Mosambiigi lipp on Mosambiigi riigilipp. Lipp on kasutusel alates 1. maist 1983. Lipu pikkuse ja laiuse suhe on 3:2. Lipu roheline värv tähistab loodust, must Aafrikat, kollane maavarasid, valge rahu ja punane vabadusvõitlust. Kollane viisnurk sümboliseerib sotsialismi ja rahvusvahelist solidaarsust, avatud raamat haridust, kõblas maaharimist ning täägiga automaatrelv AK-47 riigikaitset. Lipp aastatel 1975–1983 Lipp aastal 1983 Mosambiigi vapp
Madde Kalda

Madde Kalda (aastani 1925 Magdalena Alavina, aastatel 1925–1936 Magdalena Kalda, aastast 1936 Madde Kalda; 23. august (10. august vkj) 1903 Põikma, Hageri kihelkond, Harjumaa – 6. aprill 1984 Väike-Maarja) oli eesti kirjanik. Ta sündis talupidaja tütrena, õppis Hageri vallakoolis ja Hageri Haridusseltsi koolis, mille lõpetas aastal 1917. Ta töötas aastatel 1923–1925 Kernu, Hageri ja Vao vallavalitsuses sekretäri abina, seejärel oli ta koduperenaine Väike-Maarjas. Aastatel 1978–1981 elas ta Muhu saarel Tamse külas, seejärel Väike-Maarjas, kus ta ka suri. 1978. aasta romaanivõistlusel märgiti ära tema "Vigalast Siberimaale", mis lühendatult ilmus 1981. aastal pealkirjaga "Seitse tähte taeva Sõelas". See oli autori ema eluloole ja perekonnapärimustele rajanev detailiehe ja olustikuliselt usaldusväärne, rohke etnograafilise ainestikuga jutustus Läänemaa küla- ja mõisarahva elust 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Teos pälvis sooja vastuvõtu. 1979 – äramärkimine 1978. aasta romaanivõistlusel 1982 – Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind ("Seitse tähte taeva Sõelas") Tema tütar oli kirjandusteadlane Maie Kalda. Autobiograafia. // "Seitse tähte taeva Sõelas". Eesti Raamat. Tallinn 1981. Lk 252–253 Lehte Tavel. "Kalda, Madde, prosaist". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 167 Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000
Hüvitusfond

Hüvitusfond on Eesti Rahandusministeeriumi alluvuses töötanud asutus, mis tegutses aastatel 1993–2003. Ettevõtte eesmärk oli rahuldada erastamisväärtpaberite ehk EVP-de omanike rahalisi nõudeid õigusvastaselt võõrandatud vara kompenseerimise teel. Alates 1996. aastast tegutses ettevõte avalik-õigusliku juriidilise isikuna. Asutust juhtis seitsmeliikmeline nõukogu. Kokku korraldas fond 17 võlakirjaemissiooni 609 miljoni krooni väärtuses. Hüvitusfond lõpetas rahandusministri käskkirjaga tegevuse 20. mail 2003. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 157. Väinu Rozental, Jane Suu & Annika Matson Kald (12. jaanuar 2023). "Juubeli TOP: 100 suuremat 20-aastast ettevõtet". Äripäev. Vaadatud 1. august 2023.