laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ylva Johansson

Ylva Julia Margareta Johansson (sündinud 13. veebruaril 1964 Huddinge vallas Rootsis) on Rootsi poliitik. Ta on alates 1. detsembrist 2019 Euroopa Komisjoni siseasjade volinik von der Leyeni komisjonis. Ylva Johansson on õppinud aastatel 1983–1988 Lundi Ülikoolis ja 1991–1992 Stockholmi Haridusinstituudis. Tal on magistrikraad pedagoogikas ning ta on töötanud matemaatika-, füüsika- ja keemiaõpetajana. 1988. aasta Rootsi üldvalimistel valiti Johansson Rootsi parlamenti Vasakpartei liikmena. Hiljem lahkus ta parteist ja astus Rootsi Sotsiaaldemokraatlikku Töölisparteisse. Aastatel 1992–1994 töötas ta õpetajana, kuni peaminister Ingvar Carlsson määras ta oma valitsuses koolide ministriks. Aastatel 2004–2006 oli ta Göran Perssoni valitsuses hoolekande- ja eakate minister. Aastatel 2014–2019 oli ta Rootsi tööhõiveminister. Ta on olnud Rootsi parlamendi liige 4. oktoobrist 1998 kuni 30. septembrini 1991 ja 6. oktoobrist 2006 kuni 5. septembrini 2019. Aastatel 1990–1999 oli ta abielus Rootsi poliitiku Bo Hammariga. Alates 1998. aastast on ta olnud koos Rootsi tollase rahandusministri Erik Åsbrinkiga. Aastatel 2002–2015 olid nad ka abielus. Tal on kolm last: Bo Hammariga 1994. aastal sündinud kaksikud ja Erik Åsbrinkiga 2000. aastal sündinud poeg. "Von der Leyeni juhitavas Euroopa Komisjonis on kaheksa asepresidenti". ERR. 10.09.2019.
Zagreb Glavni kolodvor

Zagreb Glavni kolodvor ('Zagrebi pearaudteejaam') on Horvaatia pealinna Zagrebi peamine raudteejaam, mis asub kilomeetri kaugusel vanalinnast lõunas.  Zagreb Glavni kolodvor – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Achtung Baby

"Achtung Baby" on U2 seitsmes stuudioalbum. Võrreldes bändi varasema loominguga on "Achtung Babyl" rohkem elektroonika- ja tantsumõjutusi ning rohkem kitarriefekte. Zoo Station Even Better Than The Real Thing One Until The End Of The World Who's Gona Ride Your Wild Horses So Cruel The Fly Mysterious Ways Tryin' To Throw You Arms Around The World Ultra Violet (Light My Way) Acrobat Love is Blindness The Fly Mysterious Ways One Even Better Than The Real Thing Who's Gonna Ride Your Wild Horses
Pozzuoli punane

Pozzuoli punane, itaalia keeles Terra di Pozzuoli, on soojatoonilise oranžikaspunase värvusega looduslik anorgaaniline värvipigment, mis koostiselt on raudoksiidi sisaldav savimuld. Punaste ookrite hulka kuuluv pigment on nimetatud leidumiskoha, Itaalias Napoli lähedal Pozzuolis paikneva rauamaagimaardla järgi. Vulkaanilisest pinnasest saadavat pigmenti pozzolana rosso tundsid ja kasutasid juba vanad roomlased. Kasutati sageli freskomaalis, sest see muldpigment kuivas kiiresti ja jättis järele kõva tsemendisarnase pinna. Sobib kõigi sideainetega, kasutatakse õli-, akvarell- ja akrüülvärvides, samuti lubi- ja savikrohvi, kipsi ja mördi toonimiseks. On keskmise katvusega. Pigmendi värvus on veneetsia punasest sügavama ja soojema tooniga. Putsolaan https://www.naturalpigments.com/pozzuoli-red.html http://cameo.mfa.org/wiki/Pozzuoli_red https://www.colouredearthpigments.co.uk/product/pozzuoli-red/[alaline kõdulink] https://www.vasaricolors.com/products/italian-pozzuoli-red-genuine Pozzuoli punane kunsti- ja konserveerimismaterjalide andmebaasis CAMEO Pozzuoli red. - naturalpigments.com
2020. aasta Elazıği maavärin

2020. aasta Elazıği maavärin oli maavärin, mis toimus 24. jaanuaril kell 20:55 kohaliku aja järgi (17:55 UTC) Türgis. Selle tugevuseks mõõdeti 6,7 magnituudi Richteri skaala järgi. Maavärina epitsenter asus Elazıği provintsis Sivrice linna lähedal ja see oli tajutav ka naaberprovintsides Diyarbakıris, Malatyas ja Adıyamanis ning naaberriikides Armeenias, Süürias ja Iraanis. Maavärinas hukkus 41 inimest, vigastada sai üle 1600. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuni 2020. Vaadatud 5. mail 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Dolichos

Dolichos ehk dolikhos [d'olikhos] ('pikk') oli jooksudistants antiikolümpiamängudel. Selle pikkus oli 6 või 12 diaulos 't (12 või 24 staadioni). Distants võeti kasutusele 720 eKr.
Sõne (informaatika)

Sõne (inglise keeles string) on tervikuna käsitletav samalaadsete elementide, näiteks märkide, järjend.. Sõnet peetakse programmeerimises tavaliselt andmetüübiks (sõne kui andmetüüp) ja sageli rakendatakse seda baitide andmestruktuuride massiivina. Sõnet kasutatakse kõigis programmeerimiskeeltes. IT terministandardi sõnastik
Don't Believe the Truth

"Don't Believe the Truth" on Oasise kuues stuudioalbum, välja antud aastal 2005. Kõik ansambli liikmed osalised lugude kirjutamises. Esmakordselt pärast "(What's the Story) Morning Glory?" ilmumist sai mõni Oasise album kiitva vastuvõtu osaluseks ja paljude arvates märkis "Don't Believe the Truth" bändi tagasipöördumist vana kvaliteedi juurde. Turn Up the Sun Mucky Fingers Lyla Love Like a Bomb The Importance of Being Idle The Meaning of Soul Guess God Thinks I'm Abel Part of the Queue Keep the Dream Alive A Bell Will Ring Let There Be Love Lyla The Importance of Being Idle Let There Be Love
Vello Tohver

Vello Tohver (3. detsember 1922 – 28. aprill 1995) oli eesti bioloog, mikrobioloog ja biokeemik. Ta oli dotsent Tartu Ülikooli taimefüsioloogia ja -biokeemia kateedris. Tohver, Vello 1966. Mikroobide biokeemia. 1. osa. Õpik Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna mikrobioloogia eriala üliõpilastele. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool. Tohver, Vello 1970. Teejuhid bioloogiasajandisse. Tallinn: Valgus. Tohver, Vello; Viileberg, Laine 1971. Tööstusmikrobioloogia. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool, taimefüsioloogia ja -biokeemia kateeder. Tohver, Vello 1973. Ülesandeid ja harjutusi biokeemias. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool. Tohver, Vello 1977. Üldine biokeemia. Tallinn: Valgus. Tohver, Vello 1994. Vitamiinide ABC. Tallinn: Valgus.
Leelisglasuur

Leelisglasuur on madalkuumusglasuur, milles sulandajaks on leelismetalli naatrium või kaaliumi ühendid. Leelisglasuuride headeks omadusteks on nende säravad puhtad värvid, mida on võimalik saavutada madalkuumusel pliid kaasamata. Teisalt on need glasuurid eriti madalkuumuskeraamika puhul suhteliselt pehmed, kipuvad mõranema ja võivad ka pärast põletust osaliselt lahustuda, nii et sobivad enam dekoratiivesemetele kui toidunõude glasuurimiseks. Leelisglasuur on ajalooliselt vanim glasuuritüüp, ilmudes Lähis-Idas või Egiptuses umbes 4. aastatuhande eKr keskel. Tõenäoliselt leiutati leelisglasuur klaasi ja egiptuse pasta nimelise kvartsmassi valmistamise kogemuste baasil. Leelismetalli saadi nagu kvartsmassigi puhul algselt suure soolasisaldusega kõrbetaimede, näiteks soolarohu (Salicornia europaea) vms tuhast ja hiljem imporditud soola kasutades. Uuritud Lähis-Ida glasuurides on naatriumi sisaldus 7,7–10,8%, pliid ei sisaldu kas üldse või maksimaalselt 1,1%. Lähis-Ida leelisglasuurides oli suur ränisisaldus (keskmiselt 67%) ning lisaks sisaldasid need purustatud lubjakivi, millest saadavad kaltsiumoksiid ja magneesiumoksiid stabiliseerisid glasuure. Kuna kõik need toorained ja nende omadused olid juba varem teada kohalikele klaasitootjate, oligi varajaste glasuuride puhul tõenäoliselt tegemist pulbriks jahvatatud klaasipuruga, mis veega segatuna kas kvartsmassist või savist esemele kanti. Neid võib siis ka lugeda kõige varajasemateks frittglasuurideks. Põletus toimus suhteliselt kõrgel temperatuuril 1060–1100 °C. Neist komponentidest saab glasuuri ka ilma frittimata, segades peenestatud liiva, kohalikku heledat savi ja/või peenestatud lubjakivi ja soola (või soola sisaldava taime tuhka). Sel juhul on tegemist toorglasuuriga. Erinevad värvivad ühendid andsid glasuurile eri toone. Väga armastatud olid vasega saadud rohekassinised ja rohekad türkiisi toonid ja koobaltiga saadav sügavsinine. Sinakad ja rohekad leelisglasuurid olid populaarsed ka Indias. Nende valmistamise tehnoloogia jõudis sinna koos moslemitega Pärsiast. Erinevalt Lähis-Idast segati Hiina leelisglasuurid lihtsalt toorainetest kokku. Koostises olid salpeeter, kvartsipuru ja värviv ühend, näiteks vask. Segule lisati vett ja kanti esemele. Põhisulandajaks polnud Hiinas mitte naatrium, vaid kaalium. Sageli lisati ka pliiühendeid. Need andsid kogusest sõltuvalt koos vasega kas sinakamaid või rohekamaid toone. Leelisglasuurid. – Kersti Laanmaa. Tehnoloogia keraamikas II C. Pannabecker. Five Low Fire Alkaline Glaze Recipes. - Ceramic Arts Network Daily Leelisglasuurid. – Kersti Laanmaa. Tehnoloogia keraamikas II C. Pannabecker. Five Low Fire Alkaline Glaze Recipes
Yorki hertsog

Yorki hertsog (inglise keeles Duke of York) on kuninglik hertsogitiitel Ühendkuningriigi aadlis (Peerage of the United Kingdom). Tiitlit on alates 14. sajandist, algselt inglise aadli koosseisus, loodud kokku kaheksa korda. 1707. aasta Uniooniaktiga liideti tiitel Šotimaa aadlitiitliga Albany hertsog, mistõttu eksisteeris aastatel 1716–1827 koondtiitel Yorki ja Albany hertsog (loodi kolm korda). Tiitlib kannab traditsiooniliselt valitseva monarhi vanuselt teine poeg. Praegune Yorki hertsog on kuninganna Elizabeth II teine poeg, kuningas Charles III noorem vend prints Andrew. Prints Andrewl on kaks abielust sündinud tütart. Kui tal ei ole surres poegi, kes saaksid tiitli pärida, läheb see Briti Kroonile tagasi ja seejärel saab valitsev monarh tiitli uuesti luua ja anda. Edmund Langleyst Edward Norwichist Richard Plantagenêt Edward Plantagenêt (hiljem kuningas Edward IV) Richard Shrewsburyst Prints Henry (hiljem kuningas Henry VIII) Prints Charles (hiljem kuningas Charles I) Prints James (hiljem kuningas James II) Prints George (hiljem kuningas George V) Prints Albert (hiljem kuningas George VI) Prints Andrew Albany hertsog Yorki ja Albany hertsog
Ungari puust hauatähised

Ungari puust hauatähised või täpsemalt päitsipuud/hauapuud (ungari keeles fejfa, mitm fejfák) on hauatähised, mis on levinud kalvinistlike ungarlaste seas Ida-Ungaris ja Transilvaanias. Tuntuma teooria järgi on need muinasmadjari ehk soome-ugri päritolu, kuid kindel päritolu on teadmata. Nimetus hauapuu (fa - puu ung.) viitab ka varasemale kombele matta surnuid puude alla või surnu päitsisse istutada puu, mida mõnel pool praktiseeritakse siiani. Ungari päitsipuud jagatakse harilikult kolme ossa: 1) fejfa, 2) kopjafa, 3) gombosfa. Fejfa ehk päitsipuu on sammas, millele on enamasti antud paadi kuju. Kõige paremini on päitsipuude traditsioon säilinud Szatmárcsekés, kuid päitsipuid võib leida ka mujal Ungari aladel. Päitsipuude sarnasust obiugrilaste matusekommetele märkis ka Lennart Meri oma filmis "Linnutee tuuled". Hantidel ja mansidel oli kombeks matta surnuid paatidesse, mille vöör rajuti maha ning püstitati surnumaja päitsisse. Ka ungarlaste rahvapärimuse järgi maeti vanasti esivanemaid paatidesse. Samas leidub samasugune komme ka mitteungarlastel, näiteks mõnede Ungaris elavate protestantlikke saksa kogukondade seas. Kopjafa ehk odapuud on pikad, kaunilt ehitud hauatähised, enim levinud Transilvaanias kalvinistlike seekäide seas. Enne kirjaoskuse laiemat levikut anti surnu kohta käivat infot edasi läbi nikerduste ja värvivaliku, mis näitasid surnu sugu, rahvust, majanduslikku seisust, vanust ja surmapõhjust. Näiteks lühike odapuu viitas, et tegu on lapse hauaga, odapuu otsa nikerdatud tulp aga seda, et tegu oli naisterahvaga. siniseks võõbatud odapuu viitas enneaegsele surmale (enamasti lapsed), punane värv aga vägivaldsele surmale. Loomulikku surma surnute odapuud värviti mustaks. Kirjaoskuse levikuga hakati odapuudele aga kirjutama ning erinevate värvide asemel värviti sambad üle tavalise õlivärviga. Esimesed kirjalikud andmed odapuude kohta pärinevad 16. sajandist, kui seekäi sõjameestel kujunes komme surnud sõdurite haudade päitsisse torgata odad. Leidub ka neid, kelle sõnul on see komme palju vanem, ulatudes maahõive aegadesse. Tänapäeval on odapuud muutunud populaarseks ka teiste piiritaguste ungari kogukondade seas, et end eristada mitteungari enamustega kalmistutel. Gombosfa ehk nupukujuline puu on hauatähis, mille tipp on ümmargune või kerakujuline, meenutades inimest. Need on enim levinud Kunságis, kuhu 13.sajandil asusid elama Ungari kuningalt asüüli saanud kumaanid ja jaassid. on oletusi, et tegu võib olla nii muinasungari, kui ka stepinomaadidest kumaanide kombega. Etnosemiootika_hauamargid.pdf https://www.youtube.com/watch?v=i_dYIfsS9Cc&t=1550s Etnosemiootika_kogukonnad.pdf
Brouckerque

Brouckerque (hollandi: Broekkerke, tähendusega "padurakirik") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Grande-Synthe'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Putsolaan

Putsolaan ehk potsolaan ehk potsuolaan (itaalia keeles puzzolana, pozzolana kohanime Pozzuoli järgi) on vulkaanilise päritoluga ränihapperikas roosakaspunase värvusega savimuld, mida antiikajast alates on lisatud lubjasegule veekindlate omaduste andmiseks. Laiemas tähenduses igasugused kivimid, mida purustatud kujul kasutatakse ehituses sideainete hüdrauliliseks lisandiks. Putsolaani koostises on tavaliselt ränidioksiid, savimuld, lubjakivi, raudoksiid ja aluselised ühendid. Materjali on kasutatud antiigist alates nii värvipigmendina freskomaalis kui ka putsolaantsemendi ühe komponendina. Moodustab kaltsiumhüdroksiidi ja veega sideainena kasutatava aeglaselt kõveneva, ent väga vastupidava segu. Kirjanduses kasutatakse materjali kohta mitut erinevat kirjapilti. Ehituses mõistetakse selle termini all tavaliselt kõiki hüdraulilisi lisandeid. Vulkaanilise päritoluga lisandid on vulkaanilised tuhad tuff ja trass, harvem pimss. Putsolaanideks nimetatakse neid peamiselt siis, kui need on kaevandatud Vesuuvi ümbrusest, kus tuntuim ja vanim on Puteoli (Pozzuoli) linna lähedane maardla. Napoli lähedal asetseva Pozzuoli asutasid kreeka kolonistid 6. sajandil eKr, roomlased kutsusid teda Puteoliks seal asuvate paljude väävligaase ajavate koobaste või aukude pärast. Puteolist sai antiikajal tähtis kaubanduskeskus. Juba vanad roomlased tundsid ka sealt, aga samuti Rooma lähedalt, Auvergne'ist ja mujalt leitavat aluselist sideainet. Seda kasutati laialdaselt Rooma betooni valmistamisel. Et ta moodustab veega kokku puutudes lubjaga vastupidava segu, kasutati putsolaani liivana eriti hüdraulilistes konstruktsioonides. Tänapäeval on sõnal laiem tähendus. Putsolaanideks nimetatakse peale algse pudeda vulkaanilise pinnase ka mõnesid teisi ränihapperikkaid settekivimeid, samuti tööstuslikke šlakke, tuhka jm., mida kasutatakse samaks otstarbeks kui Pozzuoli putsolaani. https://www.eki.ee/dict/vsl/index.cgi?Q=putsolaanid&F=M&C06=et Keel ja Kirjandus 10, 1962. lk 634 http://cameo.mfa.org/wiki/Pozzolana "H. Helves. Ajalooliste lubimörtide uurimise analüütilisi probleeme. Magistritöö. Tartu, 1996" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2021. Vaadatud 28. jaanuaril 2020. Putsolaan kunsti- ja konserveerimismaterjalide andmebaasis CAMEO
Cappelle-Brouck

Cappelle-Brouck (hollandi: Kapellebroek, tähendusega "kabelipadur") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Grande-Synthe'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Westminsteri hertsog

Westminsteri hertsog (Duke of Westminster) on tiitel Ühendkuningriigi aadlis (Peerage of The United Kingdom), mille lõi kuninganna Victoria 1874. aastal kolmandale Westminsteri markiile Hugh Grosvenorile. Tiitel on ühtlasi uusim mittekuninglik hertsogitiitel. Tiitliga kaasnevad viisakustiitlid "Westminsteri markii", "krahv Grosvenor", "vikont Belgrave", "parun Grosvenor" ja "Eatoni baronet". Seitsmes ja praegune Westminsteri hertsog on Hugh Grosvenor, kes on ühtlasi Cambridge'i printsi George'i ristiisa. Hertsogi traditsioonilised residentsid on Eaton Hall Cheshire'i krahvkonnas ja Abbeystead House Lancashire'i krahvkonnas. Hugh Grosvenor, esimene Westminsteri hertsog (1825–1899) Hugh Grosvenor, teine Westminsteri hertsog (1879–1953) William Grosvenor, kolmas Westminsteri hertsog (1894–1963) Gerald Grosvenor, neljas Westminsteri hertsog (1907–1967) Robert Grosvenor, viies Westminsteri hertsog (1910–1979) Gerald Grosvenor, kuues Westminsteri hertsog (1915–2016) Hugh Grosvenor, seitsmes Westminsteri hertsog (sündinud 1991) Wiltoni krahv Parun Ebury Parun Stalbridge "Duke" (inglise). Debrett's. Vaadatud 28. jaanuar 2020. "Prince George christening: Godparents announced". BBC (inglise). 23. oktoober 2013. Vaadatud 28. jaanuar 2020.
Craywick

Craywick (prantsuseflaami: Craeywyck; hollandi: Kraaiwijk) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Grande-Synthe'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Drincham

Drincham (flaami keelest; kaasaegses hollandi kõnepruugis Drinkam) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Grande-Synthe'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Kerilaud

Kerilaud (ka keripuu) oli puust seadeldis lõnga vihist kerimiseks. Kerilauad koosnesid püstse kerijala otsas oleva telje (naga) ümber pöörlema pandavast kahest ristatud lauakesest. Kerilaudu kinnitati ka pingile või puupakule. Lauakeste otsas olid augud, millest läbitorgatud pulkadele kinnitati lõngaviht, mis keriti kerra või poolile. Igas harus oli mitu auku, et pulki saaks vastavalt vihi suurusele ümber paigutada. Ristkerilauad koosnesid kahest ristpuust horisontaalse puust tiivikuga, mis toetus jalale. Püstkerilaudade pöörlevad rullikud olid paigaldatud kinnisesse raami.. kerapõhi kerimine keripulk niks Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 58 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 80 Kerilaud, Eesti Põllumajandusmuuseum
Grande-Synthe

Grande-Synthe (lääneflaami: Groot-Sintn) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Grande-Synthe'i kantonis. See jääb Dunkerque'ist läände ja on Dunkerque'i suuruselt kolmas eeslinn. Suwałki, Poola Remy Vercoutre, jalgpallur Lucas Pouille, tennisemängija Gare de Grande-Synthe, raudteejaam Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Grand-Fort-Philippe

Grand-Fort-Philippe (hollandi: Groot-Filipsfort) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Grande-Synthe'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Moskva leping

Moskvas on sõlmitud mitmeid lepinguid: Moskva rahuleping (Gruusia ja Nõukogude Venemaa), 1920. aastal sõlmitud rahuleping Gruusia Demok­raatliku Vabariigi ja Nõukogude Venemaa vahel Moskva rahuleping (Leedu ja Nõukogude Venemaa), 1920. aastal sõlmitud rahuleping Leedu ja Nõukogude Venemaa vahel Moskva leping (1921), 1921. aastal sõlmitud leping Türgi ja Nõukogude Venemaa vahel Moskva rahuleping, 1940. aastal sõlmitud rahuleping Nõukogude Liidu ja Soome vahel Moskva leping (1992), relvarahu lepe Moldova, Transnistria ning Venemaa vahel.
Looberghe

Looberghe (flaami keelest; kaasaegses hollandi kõnepruugis Loberge) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Grande-Synthe'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Kerimine

Kerimine on kerilaudade abil lõnga vihist poolile või kerasse seadmine. Kera alustuseks võeti puupulk ehk keripulk, kivi- või savitükk, paberinutsak, kuivatatud hanekõrist keeratud rõngas jms. Ühte kerasse keriti pool vihti. kerapõhi niks Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 58
Pehmepall 2020. aasta suveolümpiamängudel

Pehmepall 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos peetakse 22. kuni 28. juulini. Pehmepallis võistlevad ainult naiste võistkonnad, milles osaleb kuus võistkonda. Viimati kuulus softball olümpiaprogrammi Pekingis 2008. aastal, ka tema sõsar-spordipall pesapall on ennistatud olümpiaprogrammi ja moodustavad osa Tokyo 2020. aasta mängudest. Pehmepall on üks viiest spordialast, mis lisati ainult 2020. aasta olümpiamängude programmi. 2024. aastal see kavasse ei kuulu. Softball-i olümpiaturniirile kvalifitseerub kuus võistkonda, sealhulgas Jaapan, kes vastuvõtva riigina kvalifitseerub automaatselt. Ameerika Ühendriikide võistkondkond võitis 2018. aasta naiste softballi maailmameistrivõistlused ja pääses otse olümpiale. Ülejäänud neli kohta jagatakse kolme kvalifikatsiooniturniiri kaudu: üks koht Euroopa / Aafrika turniirile, üks koht Aasia / Okeaania turniirile ja kaks kohta Ameerika turniirile. Pehmepallis mängivad võistkonnad ühes alagrupis, kus nad mängivad üks kord vastamisi. Pärast alagrupivõistlusi mängitakse finaal ja pronksimatš. Kaks parimat võistkonda pääsevad kuldmedalimatšile. Kolmanda ja neljanda koha saanud meeskonnad pääsevad pronksimängule. Uuendatud pärast 22. juulil 2021 mängitud matše. Allikas: WSBC, Tokyo 2020 Pesapalli-Pehmepalli ametlik lehekülg Tokyo OM-il
Väikekägu

Väikekägu (Cuculus poliocephalus) on linnuliik kägulaste sugukonnast käo perekonnast. Linnu kehapikkus on kuni 25 cm ja kaal umbes 40 g. Väikekägu on levinu Ida- ja Lõuna-Aasias, talvitub detsembrist aprilli keskpaigani Lõuna-Aafrikas. Rändel ületab India ookeani ning teda on kohatud sel ajal Mauritiusel ja Seišellidel. Väikekägu on pesaparasiit, kes muneb oma munad värvuliste pessa. Jaapani luules (jaapani 不如帰; ほととぎす; hototogisu) on väikekägu sage kirjanduslik motiiv. Vanadel aegadel peeti käo esmakordse vidistamise kuulmist heaks endeks ja selle kohta kirjutati tihti luuletusi. Erakmunk Saigyō kirjutas: Vaikimisharjutuse ajal väikekäo esmakordset vidistamist kuuldes Suvine kägu -- lauluvidinat kuulsin esimesena, kuid sellest teatamata kasu pole midagi. Saigyō (2012). Mägikodu. Tallinn: TLÜ Kirjastus. Lk 86. Tõlkinud Alari Allik
Nayib Bukele

Nayib Armando Bukele Ortez (sündinud 24. juulil 1981) on El Salvadori poliitik ja ettevõtja, alates 1. juunist 2019 El Salvadori president. Ta kandideeris valimistel partei GANA eest ning temast sai esimene president pärast aastatel 1984–1989 võimul olnud José Napoleón Duartet, kes ei kuulu ühte riigi kahest suurimast parteist, FMLN ja ARENA. Aastal 2012 valiti ta Nuevo Cuscatláni ning aastal 2015 San Salvadori linnapeaks. Ta kandideeris mõlematel valimistel vasakäärmusliku FMLN-i eest. "Biografía". Nayib Bukele. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 28. jaanuaril 2020.
Amadou Gon Coulibaly

Amadou Gon Coulibaly (10. veebruar 1959 Abidjan, Prantsuse Lääne-Aafrika – 8. juuli 2020 Abidjan) oli Elevandiluuranniku poliitik, alates 10. jaanuarist 2017 kuni surmani Elevandiluuranniku peaminister. Aastatel 2011–2017 töötas ta president Alassane Ouattara kantselei juhatajana. 1990. aastate alguses oli Coulibaly tolleaegse peaministri Alessane Ouattara nõunik. Aastatel 1995–2000 kuulus ta Elevandiluuranniku rahvusassambleesse. Ta on olnud ka Korhogo linnapea. Aastatel 2002–2010 oli ta riigi põllumajandusminister. Kui Ouattara sai presidendiks, nimetati Coulibaly presidendikantselei juhatajaks. Sellel ametikohal oli ta aastatel 2011–2017. 10. jaanuaril 2017 nimetas president Ouattara ta peaministriks, uue valitsuse koosseis avalikustati järgmisel päeval. Coulibaly valitsus sarnanes suures osas eelmise peaministri Daniel Kablan Duncani omaga, lõviosa võtmeministritest jäi ametisse. Ministrite arv vähenes 35-lt 28-le. Sama aasta 19. juulil määrati Coulibalyle ka eelarveministri kohustused. Tema kodupartei RDR-i kolmandal üldkongressil 2017. aasta septembris määrati Coulibaly võimupartei esimeseks asepresidendiks. Juulis 2018 saatis president Ouattara Coulibay valitsuse laiali, kuid tegi talle kohe ettepaneku uus valitsus moodustada. "Côte d'Ivoire: Amadou Gon Coulibaly nommé nouveau Premier ministre", Radio France Internationale, 10. jaanuar 2017 (prantsuse keeles). "Ivory Coast's Ouattara names close ally as new vice-president". Reuters. 10. jaanuar 2017. "Ivory Coast's Ouattara names new government with few changes", Reuters, 11. jaanuar 2016. "Ivory Coast reshuffles cabinet, replaces key ministers", Reuters, 19. juuli 2017. Anna Sylvestre-Treiner, "Côte d’Ivoire : Alassane Ouattara choisit Henriette Dagri Diabaté pour présider son parti", Jeune Afrique, 10. september 2017 (prantsuse keeles). Loucoumane Coulibaly (4. juuli 2018), Ivory Coast's Ouattara dissolves government amid coalition infighting Reuters.