laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Cristoph Conrad Stremme

Cristoph Conrad Stremme (29. juuni 1806 Hannover, Saksamaa – 7. september 1877 Texas, USA) oli Saksa päritolu Eesti arhitekt, kes tegutses muuhulgas Tartu ülikooli arhitekti kohusetäitjana. Stremme õppis ehituskunsti Hannoveri arhitekti Hellneri juures ja Berliini akadeemias. Alates 1831. aastast oli ta Hannoveri kuningliku ehituskomisjoni arhitekti abi. 1839 sai Stremme Hannoveri hooviehitusmeistriks (Hofbaukonduktor) ja juhatas mitmesuguseid ehitustöid (kuninga loss Georgspargis, Montbrillanti ja Fürstenhofi loss). 1841. aastal kaitses ta filosoofiadoktori kraadi. 1841–1848 töötas Stremme Tartu ülikoolis ehituskunsti professorina. Kunstiajaloolase Voldemar Vaga hinnangul osutus ta selle ameti jaoks aga "täitsa ebakohaseks". 1848. aastal kaotati ehituskunsti professuur ning Stremme lasti ametist lahti. 1852. aastal siirdus ta Texasesse, kus oli mõnd aega San Antonios joonestaja. Lühibiograafia Voldemar Vaga teose "Tartu Ülikooli arkitektid" (1928) lisas Lühibiograafia Voldemar Vaga teose "Tartu Ülikooli arkitektid" (1928) lisas Stremme, Cristoph Conrad Texas State Historical Association
Kuninganna

Kuninganna on kuningriigi naissoost valitseja või kuninga abikaasa: Valitsev kuninganna on naissoost isik, kes on pärinud trooni ja omab kuningriigis reaalset võimu. Kuninganna (kuninga abikaasa) on valitseva kuninga abikaasa, kes reeglina ise võimu ei oma. Leskkuninganna on kuninga lesk. Kuninganna on ühiseluliste putukate ema, koloonia rajaja, sealhulgas mesilasema. Sõnal on ka muid tähendusi: Kuninganna, 2006. aasta film Kuninganna, Fixi laul
Riyāḑ Farīd Ḩijāb

Riyāḑ Farīd Ḩijāb (araabia keeles رياض فريد حجاب; sündinud 1966) on Süüria poliitik, kes oli 6. juunist 6. augustini 2012 Süüria peaminister. Tal on doktorikraad agrotehnika alal. Aastal 2008 määrati ta Al-Qunayţirah' provintsi kuberneriks ja veebruaris 2011 Latakia provintsi kuberneriks. Aprillist 2011 kuni peaministriks saamiseni oli ta põllumajandusminister. Riyāḑ Farīd Ḩijāb kuulus Araabia Taassünni Sotsialistlikku Parteisse. 6. augustil 2012 põgenes ta koos pere ja veel kahe Süüria valitsuse ministriga Jordaaniasse ning teatas, et deserteerub "terroristlikust ja mõrvarlikust režiimist" ning liitub revolutsiooniga.
Kasseli Ülikool

Kasseli Ülikool on ülikool Kasselis Saksamaal. Ülikool on asutatud aastal 1970. Seisuga september 2010 õppis seal umbes 18 113 üliõpilast. Koduleht
Purdue Ülikool

Purdue Ülikool on ülikool Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis West Lafayette'is. Ülikool on asutatud aastal 1869. Purdue Ülikoolis on töötanud tuntud semiootikud Myrdene Anderson ja Floyd Merrell.
Napoli ülikool

Napoli ülikool (Università degli Studi di Napoli Federico II) on ülikool Itaalias Napolis. Ülikool on asutatud aastal 1224. Ülikool on nimetatud selle asutaja, Saksa-Rooma keisri Friedrich II auks. Ülikoolil on 13 teaduskonda, seal õpib üle 90 000 üliõpilase.
Mushungwe

Mushungwe (ka Mishungo, Mushongo) on saar Rwandas Kivu järves. Saar asub paarisaja meetri kaugusel rannast, umbes 8 km Gatarest loodes ja umbes 9 km Rwamatamust edelas. Mushungwe geograafilised koordinaadid on 2° 14′ 7″ S, 29° 10′ 46″ E. Saare pikkus kagu-loodesuunas on umbes 1,5 km ja suurim laius ligi 600 meetrit.
Ugami ahelik

Ugami ahelik (kasahhi Угам жотасы, usbeki Ugom tizmasi[küsitav]) on mäeahelik Aasias Usbekistanis ja Kasahstanis, Tian Shani lääneosas. Ugami ahelik kulgeb kirde-edela sihis ligikaudu 100 km pikkuselt. Kõrgus kuni 4238 meetrit.
Indiana Ülikool (Bloomington)

Indiana Ülikool Bloomingtonis on ülikool Bloomingtonis Indiana osariigis Ameerika Ühendriikides. See on Indiana Ülikooli süsteemi keskne ülikoolilinnak. Ülikool on asutatud aastal 1820. Indiana Ülikooli kunstide ja teaduste kolledži keeleteaduse osakonnas töötab Indrek Park. Faculty Department of Linguistics (vaadatud 2. märtsil 2023) Koduleht
Ritva Valkama

Ritva Karin Valkama (õieti Ritva Karin Valkama-Palo; 13. november 1932 Jyväskylä – 8. mai 2020 Helsingi) oli soome näitleja. Ta lõpetas 1956. aastal Soome teatrikooli. 1980. aastatel töötas ta teatrikoolis õppejõuna. Ta mänginud nii teatris, filmis kui ka telesarjades, sealhulgas paljudes koomilistes rollides. Ritva Valkama andmebaasis Elonet Ritva Valkama andmebaasis IMDb
Felicitas Hoppe

Felicitas Hoppe (sündinud 22. detsembril 1960 Hamelnis) on saksa kirjanik. Hoppe on õppinud mitmes ülikoolis muu hulgas kirjandusteadust, retoorikat, usuteadust, itaalia keelt ja vene keelt. Ta on töötanud mitmes keeltekoolis ja Goethe Instituudis saksa keele õpetajana, ajuti ka ajakirjanikuna. Alates 1990. aastast on ta saanud mitu stipendiumi ja auhinda, alates 1996. aastast elab ja töötab kirjanikuna Berliinis. 1997. aastal võttis ta konteinerlaeval ette ümbermaailmareisi Hamburgist Hamburgi. 2012 – Georg Büchneri auhind "Juuksurite piknik" ("Picknick der Friseure", tõlkinud Mati Sirkel; Loomingu Raamatukogu 33, 2001)
Jörn Donner

Jörn Johan Donner (5. veebruar 1933 Helsingi – 30. jaanuar 2020 Helsingi) oli Soome kirjanik, filmilavastaja, poliitik ja diplomaat. Jörn Donner oli soomerootslane ja kirjutas rootsi keeles. Tema isa Kai Donner oli soome-ugri keelte uurija ja antropoloog. Ta sai 1959. aastal Helsingi ülikoolist filosoofiamagistri kraadi. Tema esimene raamat (novellikogu "Välsignade liv") ilmus 1951. aastal, kolm aastat hiljem lavastas ta oma esimese lühifilmi. Aastal 1957 oli ta üks Soome filmiarhiivi loojaid. Aastatel 1961–1963 oli ta Dagens Nyheteri filmikriitik ja 1972–1977 Rootsi filmiinstituudi direktor. Ta on kirjutanud mitukümmend romaani ja avaldanud mitu novellikogu ning teinud lavastaja või produtsendina paarkümmend filmi. Ta oli muu hulgas Ingmar Bergmani filmi "Fanny ja Alexander" produtsent ja Bergmani sõber. Donner oli aastatel 1987–1995 ja 2013–2015 Soome Rootsi Rahvapartei esindajana Eduskunna liige ja 1996–1999 Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei esindajana Euroopa Parlamendi liige. Ta oli lühikest aega Eduskunna liige ka 2007. aasta alguses. Aastatel 1995–1996 oli ta Soome peakonsul Los Angeleses. 1963 Veneetsia filmifestivali parim debüütfilm ("En söndag i september") 1985 Finlandia kirjandusauhind (romaani "Isa ja poeg" eest) 1987 Pro Finlandia 2004 Svenska Akademiens Finlandspris 2008 riiklik kunstipreemia 2017 PÖFFi elutööpreemia "President", Loomingu Raamatukogu, Perioodika 1996, ISBN 5797905930 "Isa ja poeg", Perioodika 1997, ISBN 9985868196 "Rootsi: rännakud võõral maal", Hea Lugu, 2017, ISBN 9789949589340 Tema isa Kai Donner (1888–1935) oli fennougrist, antropoloog ja poliitik, vanaisa Otto Donner oli Helsingi Ülikooli sanskriti ja võrdleva keeleteaduse professor ning Soome Maapäeva liige; vend Joakim Donner on Helsingi Ülikooli geoloogia ja paleontoloogia professor, vend Kai Otto Donner oli (1922–1995) oli Helsingi Ülikooli zooloogia professor. Jörn Donner oli kolm korda abielus ja tal on kokku kuus last. Tema esimene abikaasa oli kirjanik Inga-Britt Wik. Ta on põdenud eesnäärme- ja kopsuvähki. Jörn Donner Eduskunna lehel Priit Hõbemägi (19. juuli 2017). "Rootsi rahvakodu räpased toanurgad". Eesti Ekspress. AS Ekspress Meedia. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. juuli 2017. Tutvustus Otava kodulehel Jörn Donner andmebaasis IMDb Jörn Donner Eduskunna lehel Jörn Donner ja elokuvaseksi, teleintervjuu, 1967 Teleintervjuu Jörn Donner. 375 humanitaari. Helsingi ülikooli humanitaarteaduskond. 28.7.2015. Suri Soome kirjanik ja filmilavastaja Jörn Donner
Antsla-Kraavi Prohvet Eelija kirik

Antsla-Kraavi Prohvet Eelija kirik on õigeusu kirik Kraavi külas Antsla vallas. Kirik ehitati õigeusu kogudusele 1895. aastal ja pühitseti prohvet Eelijale. Ehitus läks maksma 9000 rubla. Õigeusu koguduse tegevus lõpetati 1986. aastal. Kasutuseta seisnud kiriku seisukord halvenes. Antsla vallavolikogu otsusega anti Kraavi kirik 1994. aastal ning kiriku kõrvalhoone 1996. aastal Urvaste luteri kogudusele abikirikuks. See ei puudutanud aga hoonetealust maad. Altarimaal "Ülestõusmine" pärineb Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kirikust. 2011. aastal läks kirik tagasi õigeusu kiriku omandisse. Eesti Evangeelne Luterlik Kirik ja Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik olid jõudnud kokkuleppele, et EELK loobub Urvaste abikirikust Kraavil ning EAÕK omakorda kompenseerib hoonesse tehtud rahamahutused. "Ühe kiriku kaks sünnipäeva" Eesti Kirik, 30. november 2005 "Kraavi kirik tagasi õigeusklikele" Eesti Kirik, 12. jaanuar 2011 Puhkus Eestis (vaadatud 12. juuni 2012)
Ülikool relvavabaks

"Ülikool relvavabaks" oli üliõpilaste protestiliikumine Tartu Riiklikus Ülikoolis, mis nõudis "sõjalise õpetuse tingimusteta kaotamist" ülikoolist. Selle liikmed ei tegutsenud üldiselt ajendatuna patsifismist, vaid vastustasid kohustuslikke sõjalise õpetuse loenguid, mida viisid läbi Nõukogude armee erusõjaväelased. Liikumise tulemusena kaotas NSV Liidu Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi minister Gennadi Jagodin sõjanduse kateedrid tsiviilülikoolides. Mitmed liikumise liikmed osalesid hiljem korp! Sakala taastamisel Eestis. Mart Soidro (1996). "Palju kära eimillestki. Pluralismi kujunemisest Tartu Riiklikus Ülikoolis 1989. aasta talvel". Postimees. Vaadatud 12. juuni 2012.[alaline kõdulink] Peeter Tali (13. november 1999). "Pärlist veinipeekriga tervitan Sind Sakala!". Eesti Päevaleht. Vaadatud 12. juuni 2012.
Lauri Leis

Lauri Leis (sündinud 7. oktoobril 1978 Võrus) on eesti kergejõustiklane. Alustanud sportlasteed kolmikhüppajana, on Leis võistelnud ka kaugushüppes, 100 meetri jooksus ja 4×100 meetri teatejooksus. Leis on lõpetanud 1997. aastal Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi ja 2001. aastal Tallinna Tehnikaülikooli Tallinna Kolledži. Isiklik kolmikhüpperekord 16,77 (2008), kaugushüpperekord 7,48 (2005). Ateena olümpiamängudel (2004) saavutas 33. koha tulemusega 16,18. Teda on juhendanud Valeri Holodnjakov (Võrus) ja Sven Andresoo (2000–2007 Audentese Spordikool). 2007. aastast treenib Leis Andrei Nazarovi käe all. Lauri Leis. Eesti Spordi Biograafiline Leksikon Sport. Tallinna Kolledž Andrus Nilk. Lauri Leis loodab kaelalüli murru kiuste pääseda Ateena olümpiale.[alaline kõdulink] Postimees, 14. jaanuar 2004 Märt Roosna. Lauri Leis loodab Nazarovi grupis taastada eneseusu. Eesti Päevaleht, 24. november 2007 Lauri Leis Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Lauri Leis veebisaidil Olympedia (inglise)
Väike-Hingan

Väike-Hingan (Hiinas Xiao Hinggan Ling; (hiina 小兴安岭 (Xiao Xing'an Ling), vene keeles Малый Хинган) on mäestik Aasias Mandžuurias (Hiinas ja Venemaal). Mäestiku pikkus loodest kirdesse on umbes 500–600 km. Kõrgus kuni 1429 m (Pingding Shan). Saab alguse teda Changbai mägismaast lahutava Songhua jõe äärest kulgeb Amuuri paremkaldal loode-kagu sihis läbi Hiina Heilongjiangi provintsi Heihe Shi'sse. Ainult mõned lõunapoolsed harud küündivad 1500 m kanti, põhja pool jääb mäestik tunduvalt laugemaks. Teiselt poolt piirab mäestiku Hiina-osa Nun Jiangi org. Jõge piiravad veel Songliao tasandik ja Sanjiangi tasandik. Idas jätkub mäestik teisel pool Amuuri piki Juudi autonoomse oblasti piiri Amuuri oblasti ja Habarovski kraiga. Seal jääb kõrgus alla 1200 m ning Väike-Hingan läheb põhjas üle Bureja mäestikuks. Väike-Hingani taimkate moodustab ülemineku Changbai mägismaa segalehtmetsa ja loodes paikneva Suur-Hingani taiga (lehise- ja kasemets) vahel. Väike-Hingani metsad on Birari orotšonide traditsiooniline jahiala.
Dyslexie

Dyslexie on eriline kirjastiil või font, mis kergendab düslektikutel lugemist. Kuna paljude kirjade puhul on mitmed tähed üksteisega üsna sarnased, on selle kirja puhul pööratud suuremat tähelepanu nende tähekuju elementidele, mis aitavad tähti üksteisest paremini eristada.
Lehekirbulised

Lehekirbulised (Psylloidea) on alamselts või ülemsugukond sarnastiivalisi putukaid. Neid on kokku umbes 1200 liiki. Eestis on kindlaks tehtud 49 liiki lehekirbulisi, kuid oletatakse 80 liigi esinemist. Väga levinud on õunapuu-lehekirp (Psylla mali). Euroopas elavad lehekirbulised kuuluvad viide sugukonda. Aphalaridae Calophyidae Homotomidae Psyllidae Triozidae Lehekirbulistest ZBI lehel
Vasakukäelisus

Vasakukäelisus on käelisuse vorm, mille korral juhtkäeks on vasak käsi. Vasakukäelised inimesed eelistavad kirjutada vasaku käega, samuti teha mitmesuguseid töid eelistatult vasaku käega. Vasakukäelisus on inimeste seas palju vähem esinev kui paremakäelisus. Ambidekstria Raamatu "Ettevaatust, kui vasak on parem" autor Maarika Ruuse räägib Pere ja Kodu taskuhäälingus vasakukäelisusest, 09.01.2021
Paremakäelisus

Paremakäelisus on käelisuse vorm, mille korral juhtkäeks on parem käsi. Paremakäelised inimesed eelistavad kirjutada parema käega, samuti teha mitmesuguseid töid eelistatult parema käega. Paremakäelisus on inimeste seas palju sagedamini esinev kui vasakukäelisus. ambidekstria
Käelisus

Käelisus on peamiselt inimesel esinev asümmeetria ühe või teise käe eelistamisel mitmesuguste tegevuste sooritamisel. Käelisus on seotud ajupoolkerade asümmeetriaga. Enamik inimesi on paremakäelised, kuid küllalt sageli leidub ka vasakukäelisi. Ambidekstria korral on käed enam-vähem võrdosavad. Vastavalt esineb käelisust ka mõnede tööriistade (näiteks vikat) juures, mis võivad olla kujundatud kasutamiseks kas parema või vasaku käega. Terminit "käelisus" kasutatakse ka kiraalsuse tähenduses.
Mõlemakäelisus

Mõlemakäelisus ehk ambidekstria on käte võrdosavus, käelisuse puudumine. Ambidekstria on inimeste hulgas haruldane, teiste primaatide seas aga valdav.
Mikrolained

Mikrolained on raadiolained, mille lainepikkus on vahemikus 1 mm kuni 1 m, vastavalt lainete sagedused vahemikus 0,3 GHz kuni 300 GHz (gigahertsi). Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu liigituse järgi kuuluvad mikrolainete alasse järgmised sagedused ja neile vastavad lainepikkused: Ultrakõrgsagedusala (UHF) ehk detsimeeterlaineala (300 MHz kuni 3 GHz) (1–10 dm) Superkõrgsagedusala (SHF) ehk sentimeeterlaineala (3 GHz kuni 30 GHz) (1–10 cm) Ekstrakõrgsagedusala (EHF) ehk millimeeterlaineala (30 GHz kuni 300 GHz) (1–10 mm) Kõige laiemat rakendamist on seni leidnud mikrolainete sagedusribad vahemikus 1 GHz kuni 40 GHz. Neid sagedusribasid tähistatakse rahvusvaheliste standardite liigituse kohaselt järgmiste tähttähistega: Elektromagnetspekter Jaak Umborg (2017). Raadiotehnika alused. Lk 19. "eEngineer – Radio Frequency Band Designations". Radioing.com. Vaadatud 8.11.2011.
Optoelektroonika

Optoelektroonika (kreeka keeles optos nähtav) on elektroonika haru, mis hõlmab valguskiirguse ja elektrivoolu vastastikuse muundamisega seotud nähtusi ning nendel nähtustel põhinevaid optoelektronseadiseid. Niisuguste seadiste talitluses osalevad peale elektronide ka optilise kiirguse, sealhulgas nähtava valguse kvandid – footonid. Informatsiooni töötlemiseks, edastamiseks ja kuvamiseks ning energia muundamiseks kasutatavate optoelektronseadiste põhiliigid on järgmised: optoelektroonilised kiirgusallikad ‒ pooljuhtseadised, mis muundavad elektrienergiat optiliseks kiirguseks, kusjuures kiirgusspekter võib olla nähtava või ka nähtamatu (infrapunase või ultravioletse) valguse alas; seesugused kiirgurid on valgusdiood ja laserdiood; optoelektroonilised kiirgusvastuvõtjad ‒ pooljuhtseadised, mille elektrilisi omadusi mõjutab optiline kiirgus, näiteks fototakisti, fotodiood, fototransistor; kiirgusvastuvõtjate hulka kuulub ka mikrokiibina teostatud CCD-sensor. Niisugust optoelektronseadist, mis koosneb kiirgusallikast ja sellega optiliselt sidestatud kiirgusvastuvõtjast, nimetatakse optroniks ehk optiliseks paariks. Lembit Abo. Elektroonikakomponendid. Tallinn, 1997, lk 129–130.
Laserdiood

Laserdiood ehk pooljuhtlaser on optoelektrooniline kiirgusallikas, milles tekib optiline kiirgus nagu valgusdioodiski elektronide ja aukude rekombineerumisel, s.t vastasmärgiliste laengukandjate ühinemisel. Ent laserdioodis ei toimu see spontaanselt, vaid stimuleeritult; seega toimub valguse võimendus kiirguse stimuleeritud ehk indutseeritud emissiooni tulemusena. Sel juhul tekkiv kiirgus on monokroomne (ühevärviline) ja koherentne, mispuhul elektromagnetlainete faaside vahe püsib muutumatuna. Valguskiirguse tekkimiseks laserdioodis on vaja, et rekombinatsioone koos kvantide ehk footonite eraldumisega toimuks rohkem kui kvantide neeldumisi. Selleks tuleb siirde piirkonnas luua pöördhõive. Seda võib saavutada laengukandjate intensiivse sisestamisega heterosiirdesse (nagu see toimus esimestes pooljuhtlaserites 1960. aastatel). Kirjeldatud tingimustel tekibki valguskvante rohkem kui neid neeldub, mille tulemusena siirde tasapinnas leviv valguslaine võimeneb, s.t tema amplituud kasvab. Rekombinatsioonide arvu saab suurendada, kui panna valguskvandid siirde tasapinnas edasi-tagasi liikuma. Selleks lihvitakse pooljuhi monokristalli kaks otstahku paralleelseteks peegliteks, nii et moodustub optiline resonaator. Peegeldunud kvandid läbivad siis korduvalt pöördhõivestatud aktiivpiirkonna, kutsudes esile uute rekombinatsioonide ning seega kvantide tekke. Pärast mitmekordset peegeldumist väljub valguskiir läbi ühe, poolläbipaistva peegli. Laserdioodi toitevoolu energiast muutub valgusenergiaks vähemalt 50 %. Näiteid erisuguse lainepikkusega kiirgust tekitavate laserdioodide kasutusaladest teaduses ja tehnikas: 1654, 1877, 2004, 2330, 2680, 3030 ja 3330 nm ‒ gaasspektroskoopia 1064,1310, 1550 ja 1625 nm ‒ kiudoptikaside 785 nm ‒ CD-mängija, laserprinter, optron 670 nm ‒ vöötkoodiluger 650 nm ‒ DVD-draiv 635 nm ‒ lidar 445 nm ‒ valgusallikas videoprojektoris 405 nm ‒ BD- (Blu-ray Disc) draiv, HD-DVD-draiv "Laser Diode Wavelengths". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. juuni 2012. Vaadatud 12. juunil 2012.
Eesti putukad

Eesti putukad on Eesti alal elavad ja sigivad putukad. Eestis on kindlaks tehtud veidi enam kui 11 000 putukaliigi esinemine, oletatav liikide arv on aga 20 000 või veidi enam. Suurimad putukarühmad (seltsid) Eestis on mardikalised (seni määratud 3400 liiki), kahetiivalised (2900 liiki), liblikalised (2400 liiki), nokalised (920 liiki), kiletiivalised (720 liiki), ehmestiivalised (170 liiki) ja hooghännalised (90 liiki). Määratud liikide arvult järgnevad kiililised (63 liiki), ühepäevikulised (45 liiki), sihktiivalised (43 liiki), kõdutäilised (40 liiki), ripstiivalised (40 liiki), võrktiivalised (35 liiki), kirbulised (25 liiki), täilised (20 liiki) ja kevikulised (18 liiki) ning mõned väiksemad rühmad (väivilised, koonulised, kaamelkaelalised, suurtiivalised, nahktiivalised, harjashännalised, harkhännalised, tõukjalalised, lehviktiivalised – neis kokku 25 liiki). Eesti putukate punane nimestik Eesti loomastik Eesti elustik Eesti hooghännaliste nimestik Eesti kiililiste süstemaatiline nimestik Eesti liblikaliste nimestik Eesti sihktiivaliste nimestik Eesti liblikate loend Eesti mardikate loend Eesti Loodus 6/7, 2012, lk 90. ELUSi aastaraamat kd 86, 2011, lk 246. ELUSi aastaraamat kd 86, 2011, lk 231. ELUSi aastaraamat kd 86, 2011, lk 219 andmetel 57 liiki. Hiljem on 6 liiki juurde leitud. Putukaliikide arv maailmas ja Eestis
Supressordiood

Supressordiood ehk TVS-diood (lühend inglise keele sõnadest transient voltage suppressor diode), ka nime all TAZ-diood (transient absorption Zener diode), on optimeeritud ülepinge tekkimisel kiiresti šunteerima (mööda juhtima) suuri impulssvoole ja niiviisi kaitsma elektriahela elemente liigpingeimpulsside eest (ka tingituna välgulahendustest). Erinevalt tavalistest stabilitronidest ja varistoridest reageerivad nad pingeimpulssidele väga kiiresti: seadise sisetakistus muutub nullilähedaseks pikosekundite jooksul. Peamiselt kasutatakse bipolaarseid seadiseid, mis koosnevad kahest vastuühenduses TVS-dioodist, kusjuures väljaviikudega on ühendatud pn-siirete välimised piirkonnad, s.o anoodid. Niisuguseid liigpingelahendusdioode rakendatakse pinge kahepoolseks piiramiseks vahelduvvooluahelais. How To Select Transient Voltage Suppressors
Valgamaa lipp

Valgamaa lipp on Eestis asuva Valga maakonna lipp. Lipp on registreeritud 17. septembril 1996. Valga maakonna lipp koosneb kahest võrdse laiusega horisontaalsest värvilaiust, millest ülemine laid on valge ja alumine roheline. Valge laiu keskel on maakonna eritunnusena Valgamaa vapp. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm. Valgamaa vapp Valga maakonna lipp ja vapp maakonna ametlikul lehel
Gunni diood

Gunni diood ehk Gunni element on pooljuhtseadis mikrolainete tekitamiseks ja võimendamiseks. Seadise nimetamine dioodiks on tinglik, sest tema talitlus ei põhine mitte siirde omadustel, vaid negatiivsel diferentsiaaltakistusel. Dioodi nimetust õigustab see, et seadisel on nagu tavalisel dioodilgi pluss- ja miinuselektrood ‒ anood ja katood. Gunni diood koosneb galliumarseniidi (GaAs) või galliumnitriidi (GaN) kihtidest: need kihid on kõik n-juhtivusega, kuid legeeritud erineva tugevusega (legeerimine seisneb sobivate lisandainete manustamises eesmärgiga tekitada vabu laengukandjaid, vaadeldaval juhul elektrone). Dioodi pingestamisel tekib kõige suurem pingelang keskmisel, nõrgalt legeeritud kihil, kus ilmnebki negatiivne diferentsiaaltakistus: pinge tõustes elektronide liikuvus mitte ei suurene, vaid väheneb; vastavalt väheneb ka dioodi läbiv vool. GaAs-dioodid on võimelised genereerima sagedusi kuni 140 GHz ja GaN-dioodid kuni 3000 GHz (gigahertsi). Gunni generaator on lihtsa ehitusega, koosnedes Gunni elemendist ja õõsresonaator-võnkeringist. Ta muundab energiat võrdlemisi tõhusalt, genereeritav võimsus piirdub sadade millivattidega. Gunni generaatoreid kasutatakse mikrolainete saatjana andmeedastustehnikas, miniatuursetes radarseadmetes ja amatöörraadiosides. The Gunn Effect
Laviindiood

Laviindiood on pooljuhtseadis, mille talitlus põhineb laviinläbilööginähtusel. Spetsiaalse legeerimisprofiiliga siiret vastusuunas läbides omandavad laengukandjad sedavõrd lisaenergiat, et on suutelised moodustama uusi elektron-auk-paare, nii et toimub laengukandjate laviinitaoline paljunemine. Laviindioodide tuntumad liigid on laviin-fotodiood ja TVS-diood. Laviin-fotodiood suudab võimendada väga nõrka valgussignaali. Niisuguse dioodi npip-struktuuris on i-kiht küllalt tugeva vastupinge korral täielikult vaegunud ning seal toimib tugev elektriväli, mis suurendab talitluskiirust ja võib esile kutsuda laengukandjate laviinpaljunemise. Avalanche diode: construction and working
Lembit Abo

Lembit Abo (sündinud 15. aprillil 1930 Virumaal) on eesti toimetaja ja käsiraamatute autor. Ta on lõpetanud Väike-Maarja Keskkooli 1949. aastal ja Tallinna Polütehnilise Instituudi 1954. aastal elektriinsenerina. Töötanud aastail 1954–1990 tehnikaraamatute toimetajana kirjastustes Eesti Riiklik Kirjastus, Eesti Raamat ja Valgus. Kirjutanud Käsikiri ja korrektuur. Tallinn, Valgus, 1966; teine trükk 1975 Autori meelespea. Tallinn, Valgus, 1980 Raadioseadmete üksikosad. Tallinn, Valgus, 1981 Raadiolülitused. Tallinn, Valgus, 1990 Koduaedniku aabits. Tallinn, Mats, 1994 Elektroonikakomponendid. Tallinn, 1997 Autori teatmik. Tallinn, Pirgu Arenduskeskus, 2001 Koduelektroonika käsiraamat. Tallinn, 2006; teine trükk 2007 Elektroonika ja infotehnika leksikon (inglise-saksa-soome-eesti). Tallinn, 2010 Toimetanud, täiendanud ja koostanud (2000 jj) Eesti-saksa sõnaraamat. 5. trükk.Tallinn, Valgus, 2003 Insener Luige paraboloid. Tallinn, Koolibri, 2007 Saksa-eesti tehnikasõnaraamat. Tallinn, TTÜ Kirjastus, 2012 Materjalitehnika seletav sõnaraamat: inglise-eesti terminite register. Tallinn, TTÜ Kirjastus, 2014 Materjalitehnika seletav sõnaraamat: vene-eesti terminite register. Tallinn, TTÜ Kirjastus, 2014 Arvo Ots.Tahkekütuse keevkihtpõletustehnika.Tallinn, TTÜ Kirjastus, 2016 Vikipedist Lembit Abo: “Näen Vikipeediat kui järjest usaldusväärsemat kõikehõlmava teabe allikat.” Wikimedia Eesti, 22. juuli 2024
Pasila teletorn

Pasila teletorn (soome keeles Pasilan linkkitorni, tuntud ka kui Yle saatetorn) on 146 meetri kõrgune teletorn Helsingis Pasilas. Pasila teletorn ehitati 1983. aastal. See on Soomes Näsinneula järel kõrguselt teine torn.  Pasila teletorn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis