laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ossip Benenson

Ossip Benenson (3. juuni 1919 Tallinn – 29. juuni 2017 Tallinn) oli Eesti filatelist. Ta lõpetas aastal 1936 Tallinna Linna Saksa Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Ta õppis 1937–1938 Milano Polütehnilises Instituudis. Teenis aega Pioneerpataljonis (kapral). Nõukogude Liidu okupatsiooni algul astus sõjaväeprokuratuuri teenistusse (tõlk, noorem sõjaväe jurist). 1941 evakueeriti Leningradi, pärast esimest blokaadi talve evakueeriti Taškenti, kus töötas Usbekistani tööstustarnete süsteemis. 1944 viidi üle Leningradi, kus töötas Eesti raudtee tarnete osakonnas. Insener-kapten. Pärast sõda töötas ajalehe Eesti Raudteetööline toimetaja asetäitjana, hiljem Eesti raudtee personaliosakonna ülema asetäitjana. 1966–1984 oli teadusliku ja tehnilise teabe osakonna ülema asetäitja Üleliidulise Teadusliku Uurimiste Instituudis Silikatobetoon Tallinnas. Eesti Filatelistide Liidu juhatuse liige. Ossip Benenson suri 29. juuni 2017 Tallinnas ja ta maeti 5. juulil 2017 Rahumäe kalmistule (Juudi ossa). https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=59661
Tallinskaja ulitsa

Tallinskaja ulitsa (Таллинская улица, ka Tallinna tänav) on tänav Peterburis Krasnogvardeiski rajoonis (vene keeles Красногвардейский район). Tänavale pandi Tallinskaja nimi 26. detsembril 1940 Eesti NSV pealinna Tallinna järgi. Tänava pikkus on 960 m.
Eesti Theravaada Sangha

Eesti Theeravaada Sangha Klooster on budistlik organisatsioon, mis loodi 2014. aastal koos Eestist, Taist ja Sri Lankast pärit Mahachulalongkornrajavidyalaya Ülikooli üliõpilasete ja õppejõududega. Varasemad nimed: Eesti Theravaada Sangha, MTÜ Buddhavacana. Eesti Theeravaada Sangha esindab algupärast theeravaada budismi. Sanghale kuulub Aegna saarel asuv WDS Aegna Meelearenduskeskus, kus toimuvad mõtluslaagrid, retriidid, kursused ning ordinatsioonid. Eesti Theeravaada Sangha juht on Ṭhitañāṇa bhikkhu (kodanikunimega Andrus Kahn), sekretär on Ṭhitamedha bhikkhu (Maarek Lind). Eesti Theeravaada Sangha on kirjastanud mitmeid Ṭhitañāṇa bhikkhu raamatuid: "Siddhatthast Buddhaks" (2017), "Virgumise tee - nii nagu õpetas Buddha" (2018), „Meditation - As Taught by the Buddha“ (2019), "Kasiṇa Meditation" (2020), "Meelerahu ja teadlikkuse loomine ning arendamine" (2021); "Puudža. Austusavaldused" (2022) jt. 2023 aastal kirjastas Eesti Theeravaada Sangha taskuraamatud "Tegu ja vili", "Meele arendamine", "Annetus" ja "Õige dhamma". esitleda Eestis ja Euroopas autentset Buddha õpetust; õpetada, juhendada ja toetada virgumisteele asunuid; organiseerida meditatsioonikursusi, -laagreid, -õppegruppe, -reise jm üritusi; tutvustada Eestis ja Euroopas paali keelt, milles on kirja pandud tänini ainsana säilinud Buddha õpetuste tervikkogumik – paalikeelne Tipiṭaka; koostada interaktiivne paali-eesti-paali sõnaraamat ja avaldada see tasuta; tõlkida Tipiṭaka eesti keelde ja avaldada see tasuta; vahendada informatsiooni ja teha koostööd teiste sarnaste organisatsioonidega. paalikeelse Tipiṭaka tõlkimine eesti keelde; esimese budistliku templi ehitamine Eestisse; mõtluskeskuse rajamine Aegna saarel; budistliku instituudi avamine Eestis. Äriregister [1] http://www.sangha.ee/et 02.07.2017 "Facebook'i leht: "Siddhatthast Buddhaks"". Thitanana (2022). "Virgumise tee – nii nagu õpetas Buddha". Eesti Theeravaada Sangha koduleht (2022). "Raamatud". ETSi Koduleht
Eesti-Türkmenistani suhted

Eesti-Türkmenistani suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Türkmenistani vahel. Türkmenistan tunnustas Eesti Vabariiki 13. septembril 1993. Kahe riigi diplomaatilised suhted sõlmiti 26. augustil 1994. Eesti suursaadik Türkmenistanis on Jaan Reinhold. Esimene Türkmenistani suursaadik Eestis on alates 2016. aastast Nazarkuly Shakuliyev, kes resideerib Minskis. Äriregistri andmetel oli seisuga 13. aprill 2016 Eestis kaks Türkmenistani osalusega ettevõtet. http://vm.ee/et/riigid/turkmenistan?display=relations (vaadatud 02.07.2017)
Eesti-Ukraina suhted

Eesti-Ukraina suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Ukraina vahel. Eesti ja Ukraina Sotsialistlik Nõukogude Vabariik tunnustasid teineteist 25. novembril 1921 sõlmitud lepinguga. Ukraina taastunnustas Eesti Vabariiki 26. augustil 1991. Millal Eesti Ukrainat taastunnustas, pole teada. Kahe riigi diplomaatilised suhted sõlmiti 4. jaanuaril 1992. Eesti suursaadik Ukrainas on Gert Antsu. Ukraina suursaadik Eestis aastatel 2011–2017 oli Viktor Krõžanivski. Arenguabi osutamisel on Ukraina Eesti jaoks üks prioriteetseid sihtriike. Riigikogus tegutseb Eesti-Ukraina parlamendirühm ja sarnane sõprusrühm tegutseb ka Ukraina parlamendis. Leping Eesti Demokraatliku Vabariigi ja Ukraina Sotsialistliku Nõukogude Vabariigi vahel Ukraina eestlased https://web.archive.org/web/20170702112116/http://vm.ee/et/riigid/ukraina?display=relations (vaadatud 02.07.2017)
Jessica Garlick

Jessica Julie Anna Garlick (sündinud 1981 Derbys) on Walesi poplaulja. Ta esindas 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Come back" esindas Suurbritanniat ning sai kolmanda koha. Pärast Eurovisiooni lauluvõistlust jäi tal laulmine tagaplaanile, sest ta pühendus perele ja lastekasvatamisele. Ta töötab Birminghamis pedagoogina, annab noortele muusikatunde ja juhatab koolikoori. Intervjuudes on ta kinnitanud, et Eurovisioonist on tal vaid väga head mälestused ning Tallinn kui võitluse toimumispaik oli imekaunis.
Francine Jordi

Francine Jordi (sündinud Francine Lehmann; sündinud 27. juunil 1977 Worbis) on Šveitsi laulja. 1998. aastal võitis ta folkmuusika võistluse Grand Prix der Volksmusik. Ta esindas 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Tallinnas Šveitsi prantsuskeelse lauluga "Dans le jardin de mon âme", mis sai 22. koha. Francine Jordi koduleht
Sarit Hadad

Sarit Hadad (sündinud 20. septembril 1978 Iisraelis) on Iisraeli laulja. Ta esindas 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Iisraeli lauluga "Light a candle", mis sai 12. koha. 2009 valiti ta 2000. aastate parimaks Iisraeli lauljaks. Sarit Hadadi ametlik koduleht
Heikki Leis

Heikki Leis (sündinud 12. juulil 1973 Tartus) on eesti kunstnik, kes on tuntud oma hüperrealistlike joonistuste ja hallitusefotodega. Ta on lõpetanud 1991. aastal Tartu kunstikooli skulptuuri erialal. Tegutseb fotograafi, joonistaja ja skulptorina. 2019 – Ado Vabbe nimeline stipendium "Iiri veri", pastakajoonistus, 2005 "Ema", grafiit, 2007 Priit Pärn. Sari "Igapäevased peegeldused". Grafiit, 2009 "Reaalsuse ebaadekvaatne kasutamine", grafiit, 2014 "Kõik on chill", grafiit, 2015 Foto sarjas "Afterlife", 2015 Foto sarjas "Afterlife", 2017 Foto sarjast "Tõejärgne ajastu", klaasnegatiiv, 2017 Foto Lola Liivatist. Sari "Eesti meistrid" Heikki Leis. "Afterlife". Tartu: Silmapete. 2017. ISBN 9789949817498 Heikki Leis. "Eesti meister". 2018. ISBN 9789949886241 Raimu Hanson. Heikki Leis trikitab oma näitusepiltidega tuju heaks Postimees.ee, 03.06.2019. "Ado Vabbe preemia pälvinud Heikki Leis tõi aastanäitusele üheküljelise, kuid mitte ühekülgse joonistuse" Tartu Postimees, 21. detsember 2019 Heikki Leisi koduleht
Anne Velt

Anne Velt (sündinud 19. jaanuaril 1969 Tartus) on eesti kultuurikorraldaja, näitleja ja lavastaja. Pärit Ida-Virumaalt, õppis ta Toila 8-klassilises koolis ja A. Kesleri nimelises Jõhvi Keskkoolis. 1988–1992 õppis kultuurikorraldust ja režiid Tallinna Pedagoogikaülikoolis. Anne Velt on töötanud teatris G-Garaaž, Eesti Riiklikus Nukuteatris näitlejana, Pärimusteater Loomise tegevjuhi ja lavastajana. Ta on 2010. aastal asutatud Ajateater asutajaliige ja lavastaja ning 2013. aastal loodud Hopneri Maja juhataja. Aastatel 2011–2020 oli ta Tallinna vanalinna päevade programmijuht/juht[viide?], 2003–... Tallinna Keskaja Päevade kultuuriprogrammi juht[viide?] ja 2010–2017 Keskaegse rüütliturniiri lavastaja[viide?]. 1992 – "Ullikese lood" (G-Garaaž) 2006 – M. Laar, L. Vahtre, A. Randmets "Vana Tooma pilgu all" (Pärimusteater Loomine) 2008 – A. Randmets, V. Kass, A. Velt "Hirm ja arm vanas Tallinnas" (A. H. Tammsaare nimeline Teater) 2009 – "Roheline preili ja teisi liivi lugusid", rahvaloomingu ainetel (A. H. Tammsaare nimeline Teater) 2009 – Loone Ots "Carmen Alexandrinum" (Pärimusteater Loomine) 2010 – Loone Ots "Keisrinna hull ehk Mees, kes rääkis tõtt" (Pärimusteater Loomine) 2010 – E.-E. Schmitt "Kooselu väikesed kuritööd" (Tammsaare Teater) 2012 – Molière "Naeruväärsed eputised" (Tammsaare Teater) 2013 – Loone Ots "Heliose lapsed" (Ajateater) 2014 – Loone Ots "Punane hukk" (Ajateater) 2014 – Loone Ots "Rupertuse heategu" (Ajateater) 2015 – Indrek Hargla "Patu käsk" (Ajateater) 2017 – Loone Ots “Vürst ja tantsijanna”, MTÜ Ajateater Keila Joa lossis 2019 – “Mälupildid”, MTÜ Ajateater lavastus-installatsioon Vabaduse väljakul 2021 – Indrek Hargla “Nõid”, MTÜ Ajateater Ohtu mõisa tallihoones 2022 – Wolfgang Kohlhaase, Rita Zimmer “Kala neljale”, Ajateater 2023 – Albert Hackett, Frances Goodrich “Anne Franki päevik”, Ajateater KUMU auditooriumis Ta on näidelnud ka telesarjades "Kättemaksukontor" ja "Ühikarotid", televisiooni lastesarjas "Kadekops" (1990–1991, Kadekops) ning filmis "Perekondlik sündmus" (1997, Faama Film, Eesti Televisioon, ema). Eesti Näitlejate Liidu liige (alates 1993) Eesti Lavastajate Liidu liige M. Vilbaste. Varjust välja – Reveli salajase vangi lugu. – Teater. Muusika. Kino 2010, 12 (http://www.temuki.ee/numbers/2010/12/article5174.pdf) KÖP. Isesugused inimesed. Pärimusteatri Loomine inimesed. – Eesti Rahvusringhäälingu arhiiv (2010) Saan hakkama. – Vikerraadio (2015) Anne Velt Eesti filmi andmebaasis
Auhind "Elutöö geneetikuna"

Auhind "Elutöö geneetikuna", ka Eesti Inimesegeneetika Ühingu elutööpreemia, on Eesti Inimesegeneetika Ühingu iga-aastane teadusauhind. Elutööpreemia asutati 2008. aastal ja seda antakse väljapaistavale Eesti geneetikule, kelle panus on olnud oluline ja nähtav Eesti geneetikateaduses. Auhinda määrates käsitletakse geneetikat kui laiaulatuslikku eriala, mis hõlmab peale inimesegeneetika ka meditsiinigeneetikat, molekulaargeneetikat, neurogeneetikat, geneetilist epidemioloogiat, looma- ja bakterigeneetikat ning teisi lähedasi erialasid. Auhinna statuudis on öeldud, et kandidaadi puhul peaks saama väita, et ta elutöö on juba enamasti tehtud. 2008 – Mart Viikmaa 2009 – Henni-Heidi Kallak 2010 – Tiina Talvik 2011 – Aavo-Valdur Mikelsaar 2012 – Ain Heinaru 2013 – Richard Villems 2014 – Mari Sitska 2015 – auhinda välja ei antud 2016 – Toomas Veidebaum 2017 – Riina Žordania 2018 – Andres Metspalu 2019 – ? 2020 – Mart Saarma Elutööpreemia. estshg.ebc.ee Tatrik, Katre 2017. Inimgeneetika Eestisse tooja pälvis elutööpreemia. Novaator 21. nov.
Eesti Inimesegeneetika Ühing

Eesti Inimesegeneetika Ühing (akronüüm EIGÜ) on Eesti teadusorganisatsioon, mis ühendab inimese- ja meditsiinilise geneetika valdkonnas töötavaid teadlasi. Mittetulundusühing Eesti Inimesegeneetika Ühing asutati 2000. aastal Tartus. Ühing edendab alus- ja rakenduslike uurimusi inimese- ja meditsiinilise geneetika vallas. Samuti on ühingu eesmärgiks geneetika alase teadustöö, arendustegevuse ja koolitusliku sisuga ürituste organiseerimine, koordineerimine ja populariseerimine ning Eesti Vabariigi valitsusasutuste professionaalne nõustamine. Ühingusse kuulub 2015. aasta oktoobri seisuga 158 üksikliiget ja 1 kollektiivne liige (AS Asper Biotech). EIGÜ annab üks kord aastas oma aastakonverentsil välja auhinna väljapaistvale geneetikule – auhinna "Elutöö geneetikuna". 2022. aasta oktoobri seisuga kuulusid ühingu juhatusse: Ana Rebane, TÜ bio- ja siirdemeditsiini instituut (juhatuses al. 2019, president alates 1. oktoober 2022) Neeme Tõnisson, TÜ genoomika instituut /TÜ Kliinikum (juhatuses alates 2016, president 2019–2022) Tõnis Org, TÜ molekulaar- ja rakubioloogia instituut, asepresident (juhatuses alates 2018, asepresident alates 2019), Andres Männik, TÜ tehnoloogiainstituut /Icosagen AS (juhatuses alates 2019) Agne Velthut-Meikas, TalTech keemia ja biotehnoloogia instituut (juhatuses alates 2021) Pirjo Spuul, TalTech keemia ja biotehnoloogia instituut (juhatuses alates 2021) Triin Laisk, TÜ genoomika instituut (juhatuses alates 2021) Laura Mauring, TÜ genoomika instituut/TÜ Kliinikum (juhatuses alates 2022) EIGÜ ei kuulu (erinevalt Läti, Leedu ja Soome inimesegeneetika seltsidest) Inimesegeneetika Seltside Rahvusvahelise Föderatsiooni[küsitav] (inglise International Federation of Human Genetics Societies, IFHGS) liikmeskonda. Põhikiri. estshg.ebc.ee Liikmed. estshg.ebc.ee Juhatus. Eesti InimeseGeneetika Ühing IFHGS All Members. ifhgs.org Eesti Inimgeneetika Ühing. estshg.ebc.ee
I Wanna

"I Wanna" on Läti laulja Marija Naumova (lavanimega Marie N) laul ja singel. Marija võitis selle lauluga 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse. Laulu autorid on Marija Naumova ja Marats Samauskis. Singli tootis Baltic Records.
Konstantin Lagunov

Konstantin Jakovlevitš Lagunov (vene keeles Константин Яковлевич Лагунов; 16. september 1924 Uljanovski oblast – 19. juuli 2001 Tjumen) on vene ajakirjandusteadlane ja kirjanik. Ta oli Tjumeni Riikliku Ülikooli ajakirjanduse professor. Ta on avaldanud üle 50 teose, sealhulgas 12 romaani. Tema raamatute ainetel on tehtud kaks mängufilmi. Ta oli neenetsi kirjaniku Anna Njerkagi esimene juhendaja. Ta lõpetas 1950. aastal Tjumeni Pedagoogilise Instituudi ja 1956. aastal Lenini-nimelise Tadžiki Riikliku Ülikooli aspirantuuri. Ta on kaitsnud kandidaadikraadi ajaloos. Ta oli aastatel 1946–1956 komsomolitööl – töötas Leedu Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu (Leedu LKNÜ) Vilniuse rajoonikomitee esimese sekretärina, hiljem Tadžiki LKNÜ keskkomitee teise sekretärina. Aastatel 1961–1983 töötas ta Tjumeni oblasti kirjanike organisatsiooni vastutava sekretärina ja 1991. aastast Tjumeni Riikliku Ülikooli ajakirjanduse kateedri professorina. Писатели Ямала. Анна НЕРКАГИ. gcbs.ru Лагунов Константин Яковлевич . writer-tyumen.ru
Vjatšeslav Ogrõzko

Vjatšeslav Vjatšeslavovitš Ogrõzko (vene keeles Вячеслав Вячеславович Огрызко; sündinud 28. juunil 1960 Moskvas) on vene kirjandusteadlane, ajakirjanik, publitsist ja kriitik. Ta on päevalehe Literaturnaja Rossija peatoimetaja. Hulk artikleid ja raamatuid on ta pühendanud Põhja-Venemaa põlisrahvaste kirjandusele, sealhulgas on ta kajastanud neenetsi kirjaniku Anna Njerkagi loomingut. Ta lõpetas 1984. aastal Lenini-nimelise Moskva Riikliku Pedagoogilise Instituudi ajalooteaduskonna. Alates 1995. aastast töötab ta päevalehe Literaturnaja Rossija toimetuses, aastast 2004 peatoimetajana. 2014 – Anton Delvigi auhind kategoorias "Pronksist Delvig" (teose "Лица и Лики. Литература малочисленных народов Севера и Дальнего Востока" eest) Põhja-Venemaa põlisrahvaste kirjandusele pühendatud raamatud: "Лица и лики: Литература малочисленных народов Севера и Дальнего Востока" (I ja II köide ilmusid 2013). "Ульчская литература" "Эвенкийская литература" "Отечественные исследователи коренных малочисленных народов Севера и Дальнего Востока: Биобиблиографический словарь" "Ительменская литература" "Селькупская литература" Вячеслав Огрызко. У нас была великая литература. roman.ruspole.info Названы лауреаты премии имени Антона Дельвига. rg.ru
Ville Hytönen

Ville Otto-Erik Hytönen (sündinud 9. aprillil 1982 Porvoos) on soome kirjanik ja kirjastaja, kes elab 2013. aastast Eestis,Tallinnas ja Harku Vallas. Ta on Soome kirjanike liidu esimees (2022-) ja oli kirjastuse Savukeidas asutaja ja tegevjuht (2001-2019). Ville Hytönen on raamatupoe Tulenkantajat asutajaid Tamperes, kirjanduskeskuse Kirjantalo asutajaid Turus ning kirjandusagentuuri Burning Bridge asutajaid. Ville Hytönenil on Eestis kirjanikukorterid Haapsalus ja Viljandis. Ville Hytönen on avaldanud ligi 50 raamatut. Tema raamatutest 10 on tõlgitud eesti keelde. Hytöneni luulet on tõlgitud 18 keelde ning ta on saanud nii Soome kõige suurema (Sammon tekijät, 50 000 eurot) kui ka kõige väiksema (Nuoren Voiman Liitto, 1 euro) kultuuriauhinna.
Witness (Katy Perry album)

"Witness" on Ameerika Ühendriikide laulja Katy Perry viies stuudioalbum. Albumi andis välja Capitol Records 9. juunil 2017. Juba enne albumi ilmumist oli albumilt avaldatud kolm singlit "Chained to the Rhythm" koos Skip Marleyga 10. veebruaril 2017, "Bon Appétit" koos Migosega 28. aprillil 2017 ja "Swish Swish" koos Nicki Minajiga 19. mail 2017. Albumi neljas singel "Save as Draft" avaldati 26. juunil 2017. USA albumiedetabelis "Billboard 200" jõudis album oma esimesel müüginädalalal edetabeli tippu 180 000 albumiga võrdväärse ühikuga. See on Katy Perry kolmas järjestikune album selle edetabeli tipus pärast albumeid "Teenage Dream" (2010) ja "Prism" (2013), mis samuti jõudsid edetabeli tippu kohe esimesel nädalal. Märkused ^[a] – täiendav produtsent ^[b] – vokaali produtsent ^[c] – peamine ja vokaali produtsent ^[d] – peamine ja täiendav vokaali produtsent ^[e] – täiendav vokaali produtsent Sämplite autorid "Power" sisaldab sämplit laulust "Being with You", mille autor ja esitaja oli Smokey Robinson. "Swish Swish" sisaldab sämplit loost "I Get Deep", autoriks Roland Clark. "Witness by Katy Perry on Apple Music" (Autoreid saab vaadata pärast laulude lisamist iTunesi teeki). iTunes Store. Vaadatud 3. juuni 2017. "Katy Perry – Witness (Target Exclusive)". Target. Vaadatud 19. mai 2017. "Witness Exclusive Deluxe CD". Katy Perry. Vaadatud 21. mai 2017. "ケイティ・ペリー、新作『ウィットネス』の日本盤トラックリストが明らかに | NME Japan". NME.jp (jaapani). Vaadatud 5. juuni 2017. "CDJapan : Witness (Deluxe Edition) [w/ DVD, Limited Edition]". CDJapan.
Lauri Tolmats

Lauri Tolmats (sündinud 7. mail 1998) on eesti valimisreklaamide koguja ja koduloolane. Ta on korraldanud mitu valimisreklaami näitust Eesti eri paigus. Valimisreklaamide kogumise ja sellega seotud temaatika propageerija. Tema hobi sai alguse vanapaberi sorteerimise käigus, kui ta pani kõrvale mõned valimisreklaamid. http://www.postimees.ee/3962855/naopiltidega-glasuurkupsised-ehk-vaata-milliseid-parleid-leiab-vanade-valimisreklaamide-seast
Ohvitseri asetäitja

Ohvitseri asetäitja (lühidalt aseohvitser, mereväes gardemariin) oli Vabadussõja ajal antud ohvitseride ja allohvitseride vaheline auaste, mida anti ohvitseride ametikohtadel teenivaile alamväelastele, kel ei olnud keskharidust. Ohvitseri ametikohal teenivaid alamväelasi, kellele ei antud ohvitseri asetäitja auastet, nimetati ohvitseride kohustetäitjateks (o. k. t.). Vabadussõja algul nimetati ohvitseri auastmeta juhte ja endiste Vene sõjakoolide õpilasi segaste ja ebaühtlaste nimetustega (ohvitseri asetäitja, aseohvitser, ohvitseri kohustetäitja, aselipnik, alam-lipnik, portupeijunker, lipnik). Ohvitseri asetäitja auaste asutati ametlikult Sõjavägede Ülemjuhataja käskkirjaga 21. jaanuaril 1919, Vene alamlipniku (подпрапорщик) auaste kaotati 13. märtsil 1919 ja aselipniku auaste (зауряд-прапорщик) 13. mail 1919. Pärast Vabadussõja lõppu, tegid 56 ohvitseri asetäitjat, ohvitseri kohustetäitjat ja junkrut eksternidena ära eksami Sõjakooli juures ja ülendati lipnikeks vanusega 22. aprillist 1920 (Käsk Vabariigi sõjavägedele nr. 642-a, 30. maist 1920). Neist ohvitseri asetäitjad: Herman Anderson Raimond Hindper Karl Tuvikene Viktor Stahlberg Emil Heimberg Jaan Soe August Schiller Gustav Kalkun Oskar Angelus Johannes Sinkelmann Aleksander Zeemann Rudolf Kehkla Johannes Mitt Theodor Balbatov Friedrich Siimon Erich Pebusch Elmar Kogger Paul Pommer Voldemar Prins Aleksander Lest August Martinson Martin Vilibert Robert Kirschbaum Ernst Saar Aleksander Arro Ernst Heinrikson Harald Luik Gustav Simmo Ferdinand Silmann Kristjan Leinberg Jaan Innus Edmund Seppik Otto Nurmberg Johannes Grauberg Gustav Oamer Johannes Kiilas Nikolai Villberg August Sander Ernst Reinap Ado Kuum Johannes Martins Kristoph Manke Hans Ingerman Robert Perlits August Alles August Einok Ludvig Saar Johannes Parvei Ohvitseri asetäitjad, keda ei ülendatud lipnikeks, võeti reservi minnes arvele ühesugustel alustel ohvitseridega ja ohvitseri asetäitja auaste säilis kuni 1940. aastani. Ohvitseri asetäitjail oli õigus kuuluda väeosa ohvitseride kogu reservohvitseride sektsiooni. Udo Einsild Karl Haas Adolf Johannes Julius Kasper Peeter Kass Roman Kuul Edgar Johan Kuusik Voldemar Luik Raiu Mullari Jakob Tabur Harald Tammer Ohvitseri-asetäitjaist Vabadussõjas. Vabadussõja Tähistel, nr. 4 (13), 11. mai 1935, lk. 6.
Saichō

Saichō (jaapani keeles 最澄), ka Tengyō Daishi, 767 – 822, oli jaapani budismi tendai koolkonna rajaja. Sündinud budistlikus perekonnas, sai ta juba 12-aastaselt mungaks ning sai 19-aastaselt täieliku pühitsuse. Saichō veetis aastaid erakluses Kyōto lähedal Hiei mäel, kuhu rajas isikliku templi, millest hiljem sai tendai koolkonna keskus. Loonud head suhted keisri ja õukonnaga, rändas ta 804 Hiinasse, kus õppis tiantai, samuti chani ja nn esoteerilise budismi ehk hiina tantrismi (hiina keeles mizong) õpetajate juures. Pärast Jaapanisse naasmist tema suhted õukonnaga jahenesid ning ta pidi oma õpetusi ja seisukohti kaitsma teiste koolkondade ja õpetajate, eriti Kūkai, rünnakute eest. Tendai õpetus Saichō interpretatsioonis on eklektilisem kui Hiina tiantai, keskendudes küll «Lootossuutrale», kuid rakendades ka chan’i shikantaza meetodit ja tantristlikke rituaale. Saichō nõudis oma koolkonna liikmetelt bodhisattva tõotuse andmist ja 12-aastase ettevalmistava õppimisperioodi läbimist enne mungaks pühitsemist. Tiantai Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Vesna Pisarović

Vesna Pisarović (sündinud 9. aprillil 1978 Brčkos Bosnia ja Hertsegoviinas) on Horvaatia laulja. Ta esindas 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Horvaatiat lauluga "Everything I Want", mis sai 11. koha. 2012. aastal ilmus tema džässalbum "With Suspicious Minds".
Witness

Witness, Peter Gabrieli asutatud inimõiguste teemadega tegelev mittetulundusühing "Witness", Show of Handsi album, 2006 "Witness", Modern Life Is Wari album, 2005 "Witness", Spooky Toothi album, 1973 "Witness", Blessthefalli album, 2009 "Witness", Dave Douglase album, 2001 "Witness", Katy Perry album ja selle nimilaul, 2017 "Witness", Joan as Police Womani laul albumilt "The Classic", 2014 "Witness", Sarah McLachlani laul albumilt "Surfacing", 1997 "Witness", Tori Amose laul albumilt "The Beekeeper", 2005
Pesa (täpsustus)

Pesa võib tähendada mitut asja. Pesa on looma loodud rajatis või looduslik koht, kus paiknevad loomade munad, ja/või koht elamiseks ning järglaste üleskasvatamiseks. Pesa on botaanikas sigimikus, viljas või tolmukapeas olev õõs. Pesa on süvend milleski, kuhu mingi asi sisse käib, nt laagripesa, lambipesa, pistikupesa. Pesa on sõjanduses kaevik laskuri või kollektiivtulirelva ja seda teenindavate võitlejate jaoks. Pesa on pesapalli mänguväljakul koht, mida jooksja peab läbima ja kus ta on vastase visete eest kaitstud. Pesa tänav
Act My Age

"Act My Age", One Directioni laul albumit "Four" "Act My Age", Madchildi laul EP-lt "Switched On" "Act My Age", Katy Perry laul albumilt "Witness"
Ingeri Evangeelne Luterlik Kirik

Ingeri Evangeelne Luterlik Kirik (lühemalt Ingeri Kirik; vene keeles Евангелическо-лютеранская церковь Ингрии, soome keeles Inkerin Evankelis-Luterilainen Kirkko) on Venemaal ajaloolisel Ingerimaal tegutsev luterlik kirik. Ingeri Kiriku ajalugu algab aastal 1611, kui Ingerimaal Lempaalas asutati esimene luterlik kogudus. Aastast 1993 on Ingeri Kirik iseseisev usuorganisatsioon oma piiskopiga, kellele allub umbes 60 kogudust üle kogu Venemaa. Ingeri Kiriku piiskop on aastast 2020 Ivan Laptev (s 1979), eelmine pikaaegne piiskop aastatel 1996–2020 oli Aarre Kuukauppi (s 1953) ja toomkirikuks Peterburi Püha Maria kirik. Ingerimaale on ehitatud ka uusi kirikuid ning vanu on taas avatud. Ingeri Kiriku ametlikud keeled on vene ja soome keel. Saressalo: Ingeri. Lk. 50. Ingeri Kiriku koduleht (vene keeles) Ingeri Kiriku koduleht (soome keeles)
Dance with the Devil

"Perdita Durango" (USA-s pealkirjaga "Dance with the Devil"), Hispaania põnevusfilm, 1997 "Dance with the Devil", Cozy Powelli instrumentaalpala, 1973 "Dance with the Devil", UB40 instrumentaalpala albumilt "UB40", 1988 "Dance with the Devil", Breaking Benjamini laul albumilt "Phobia", 2006 "Dance with the Devil", Immortal Technique'i laul albumilt "Revolutionary Vol. 1", 2001 "Dance with the Devil", The Soundsi laul albumilt "Something to Die For", 2011 "Dance with the Devil", Katy Perry laul albumilt "Witness", 2017