laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Adela Cortina

Adela Cortina Orts (sündinud 1947. aastal Valencias) on Hispaania filosoof, esimene naisõpetlane, kes on valitud Kuningliku Moraali- ja Poliitikateaduste Akadeemia liikmeks selle loomisest saadik 1857. aastal. Ta töötab 1987. aastast Valencia Ülikoolis eetika- ja filosoofiaprofessorina. Ta on tuntud peamiselt eetikaalaste töödega. Ta lõpetas 1968. aastal Valencia Ülikooli ja kaitses samas 1976. aastal doktorikraadi transtsendentaalfilosoofiat käsitleva väitekirjaga. Ta sai teadusgrandi töötamaks külalisteadurina Müncheni ülikoolis, hiljem on ta töötanud külalisprofessorina Louvaini Katoliiklikus Ülikoolis (Belgias), Notre Dame'i ülikooli Mendoza kolledžis (Indianas) ja Nanovici Euroopa-uuringute Instituudis (Indianas). 2007 – Jovelannose rahvusvaheline esseeauhind 2008 – valiti Hispaania Kuningliku Moraali- ja Poliitikateaduste Akadeemia liikmeks 2009 – valiti Jaime I Ülikooli (asub Castellón de la Planas) audoktoriks 2012 – valiti Cartagena Polütehnilise Ülikooli audoktoriks Ta on valitud ka Tšiili Sotsiaal-, Poliitika- ja Moraaliteaduste Akadeemia välisliikmeks 1981: Dios en la filosofía trascendental de Kant, Universidad Pontificia de Salamanca 1986: Ética mínima: Introducción a la filosofía práctica. Madrid: Tecnos, 1986. 295 pp. ISBN 84-309-1748-9. 1990: Ética sin moral. Madrid: Tecnos, ISBN 84-309-2642-9 1991: La moral del camaleón: ética política para nuestro fin de siglo, Madrid, Espasa-Calpe 1993: Ética aplicada y democracia radical, Madrid, Tecnos 1994: Ética de la empresa: claves para una nueva cultura empresarial, Madrid, Tecnos 1995: Razón comunicativa y responsabilidad solidaria: ética y política en K. O. Apel, Salamanca, Sígueme 1998: Los ciudadanos como protagonistas, Barcelona, Galaxia Gutenberg/Círculo de Lectores 2001: Alianza y Contrato: Política, Ética y Religión Madrid: Editorial Trotta, ISBN 978-84-8164-485-2 2002: Ética civil y religión, Madrid, Promoción Popular Cristiana 2003: Construir confianza: Ética de la empresa en la sociedad de la información y las comunicaciones, Madrid, Trotta 2005: Ciudadanos del mundo. Hacia una teoría de la ciudadanía", Madrid, Alianza 2007: Ética de la razón cordial. Educar en la ciudadanía del siglo XXI. Ediciones Nobel, ISBN 978-84-8459-179-5 2009: Pobreza y libertad. Erradicar la pobreza desde el enfoque de Amartya Sen. Tecnos 2010: Las raíces éticas de la democracia, Universidad de Valencia 2010: Justicia cordial, Madrid, Trotta 2011: Neuroética y neuropolítica: sugerencias para la educación moral. Madrid, Tecnos 2013: ¿Para qué sirve realmente...? la ética. Barcelona, Paidós, ISBN 978-84-493-2877-0 Adela Cortina. coe.int Academia Chilena de Ciencias Sociales, Políticas y Moralesh. institutodechile.cl
Muster

Muster (ladina keeles mōnstrāre, näitama, märkima, juhendama) on muutumatu struktuur, mida on võimalik tuvastada selle korduval ilmnemisel. Sõna 'muster' (itaalia keeles mostra, märk, väljanäitamine) hakati antud tähenduses kasutama itaalia keeles 15. sajandil. Muster võib siduda sarnaseid objekte kõige erinevamal moel. Mustrite tuvastamise ja uurimisega tegeleb taksonoomia. Näiteks taimede morfoloogilised tunnused on aluseks bioloogilisele taksonoomiale. Muster võib olla ka funktsioon, mis võimaldab tuvastada ja reprodutseerida kordusi laiemas kontekstis. Kordused võivad olla ruumilised (näiteks kangamuster) ja/või ajalised (näiteks teatud käitumine) või tüpoloogilised. Mustrite ja kujundite märkamine aitab maailmas toimuvat kiiremini töödelda ja tõlgendada, kuid ühtlasi võib juhtuda, et mustreid, seoseid nähakse ka seal, kus seda pole. See võib väljenduda nägude nägemises juhuslikes objektides – seda nimetatakse pareidooliaks.[1] Samuti võib ülevõimendunud mustrite nägemine väljenduda sotsiaalsete seoste ületõlgenduses, vandenõuteooriates, üleloomulikesse nähtustesse uskumises.[2] Mustrid looduses
Hülgevõrk

Hülgevõrk on võrk, mida minevikus kasutati püünisena hülgepüügil. Hülgevõrk oli tuntud mitmel Läänemere maal, näiteks Soomes oli ta kasutusel alates keskajast. Eestis kasutati hülgevõrku saartel, eriti Kihnus. Hülgevõrk oli jämedast lõngast kootud, suuresilmaline (silmad 30–50 cm), selle pikkus oli üle 20 meetri ja laius 6 m. Võrgul olid umbes 0,5 meetri pikkused puust ujukid ning kive ei kasutatud eesmärgil, et hüljes ennast paremini võrku mässiks. Hülgepüük algas mihklipäeval ning kestis kuni mere jäätumiseni. Hülgevõrk pandi pimedal sügisööl hüljeste lebamiskivide lähedale vette. Mõnikord korraldati hülgevõrguga püüki ka talvisel ajal jääaugust. Hülgeoda Hülgepüss Hülgeraud Hülgeõng Käks Tang Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 43 Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 28 Ilmari Manninen. Die Sachkultur Estlands, I Band. Õpetatud Eesti Selts, Tartu, 1931, 79–80. Filmiaparaadiga hülgepüügil. DIGAR. Päevaleht, nr. 85, 27. märts 1938. Hülged rahvapärimuses. Eesti Loodus, nr 12, 2014, 8–13. Prangli saare hülgeküttimise traditsioonid. Maaleht, 16. veebruar 2011.
Hülgeoda

Hülgeoda oli hülgepüügil kasutatud riist, millega mahalastud hüljes tõmmati veest välja. Oda pikkus oli kuni 3,75 m ja selle tipus oli ühe kisuga raudteravik. Hülgeoda kasutati Soomes ja Eesti alal Ruhnus. Käks Hülgepüss Hülgeraud Hülgevõrk Hülgeõng Tang Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 43 Ilmari Manninen. Die Sachkultur Estlands, I Band. Õpetatud Eesti Selts, Tartu, 1931, 76. Filmiaparaadiga hülgepüügil. DIGAR. Päevaleht, nr. 85, 27. märts 1938. Hülged rahvapärimuses. Eesti Loodus, nr 12, 2014, 8–13. Prangli saare hülgeküttimise traditsioonid. Maaleht, 16. veebruar 2011.
Eha Hiie

Eha Hiie (aastani 1963 Eha Hiiesalu; 17. juuli 1937 Tallinn – 3. mai 2017) oli eesti kasvatusteadlane. Lõpetas aastal 1958 Moskva Pedagoogilise Instituudi algõpetuse pedagoogika ja psühholoogia eriala kiitusega. Töötas Tallinna 21. Keskkoolis algklasside õpetajana. Aastatel 1965–1969 oli ta Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudis algõpetuse sektori juhataja. 1967. aastal kaitses ta pedagoogikateaduste kandidaadi kraadi. 1969. aastast oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi algõpetuse pedagoogika ja psühholoogia kateedri juhataja, aastatel 1976–1993 pedagoogikateaduskonna dekaan. 1990. aastast algõpetuse didaktika professor, 1997. aastast Tallinna Pedagoogikaülikooli (2005. aastast Tallinna Ülikooli) emeriitprofessor. Ta on koostanud algklasside õpikuid ja metoodilisi materjale õpetajatele. Eha Hiie on maetud Kullamaa kalmistule. 1976 – Eesti NSV teeneline õpetaja Tallinna Ülikool. In memoriam Eha Hiie[alaline kõdulink] "Tallinna Ülikooli emeriitprofessorid". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2017. Vaadatud 11. mail 2017. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 89. Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Hiie, Eha, Eesti NSV teeneline õpetaja, E. Vilde nim. Pedagoogilise Instituudi koolieelse pedagoogika teaduskonna dekaan (1984)
Hundivõrk

Hundivõrk oli võrk, mida minevikus kasutati huntide püüdmiseks ajujahil. Hundivõrku sattunud hunt tapeti enamasti hundiorkidega. Eestis kasutati hundivõrku Rootsi eeskujul alates 17. sajandi lõpupoolest. 18. sajandil nende kasutamine lõppes. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 40
Kvoorum

Kvoorum on koosolekul osalejate arv, mis on vajalik selleks, et koosolek oleks otsustusvõimeline. ÕS 2013
Harilik kassinaeris

Kassinaeris (Malva neglecta) on kassinaeriliste perekonda kuuluv taimeliik. Perekonda kuulub 25–30 liiki ühe-, kahe- ja mitmeaastaseid rohttaimi. Perekonna levila on Aafrika, Aasia ja Euroopa paras- ja lähistroopiline ning troopikavööde. Harilik kassinaeris on üheaastane taim, mille kõrgus on 10–40 cm. Taim on kohati kaetud karvakestega. Välistupp peaaegu päristupe pikkune. Vars: tõusev või lamav, vahel punakas, karedakarvane, alusel sageli puitunud. Lehed: 4–7 cm suurused, ümarad, lamedalt hõlmised, pikarootsulised ja täkilised, karvakestega altpoolt. Abilehed on munakujulised. Õied: kroonlehed 1–1,5 cm pikad, tupest 1,5 korda pikemad, tipud pügaldunud, karvaturoosad või valged. Need arenevad lehekaenlas 3–4 kaupa. Tolmukatetorud on paljad. Vili: 6–7 mm läbimõõduga kettakujuline karbike. Viljad koosnevad 11–15 karpiidist. Harilik kassinaeris on levinud Euraasias lähistroopika- ja paraskliimas ning eelistab lämmastikurikast mulda. Põhja-Ameerikas leidub invasiivseid liike. Taim kasvab prahipaikades, teeservadel ja aedades. Kogu taim sisaldab lima- ja parkaineid. Lehed sisaldavad askorbiinhapet, tokoferooli ja karoteeni. Seemnete sees leidub triglütseriide (kuni 17,7%). Kõik osad on põletikuvastase, uriinieritust suurendava, röga lahtistava ja pehmendava toimega. Rahvameditsiinis kasutatakse kopsukatarri ja maohaiguste korral. Ravimi valmistamisel kasutatakse lehti või maapealset osa, mis varutakse taime õitsemise ajal. Välispidiselt kasutatakse seda nahahaiguste, angiini ja hemorroidide korral. [www.ars-grin.gov/cgi-bin/npgs/html/taxon.pl?23305 "Taxon: Malva neglecta Wallr"]. Germplasm Resources Information Network (Inglise keeles). Agricultural Research Service. Vaadatud 11.05.2017. {{netiviide}}: kontrolli parameetri |URL= väärtust (juhend)CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Kassinaeris". Vaadatud 07.05.2017. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend) "Мальва незамеченная". Vaadatud 10.05.2017. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend) H. Krall, T. Kukk, T. Kull, V. Kuusk, M. Leht, T. Oja, Ü. Reir, S. Sepp, H. Zingel, T. Tuulik. Eesti taimede määraja. Lk 191.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "Dwarf Mallow". Vaadatud 05.03.2018. "Malva neglecta Wallr". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2017. Ain Raal. Maailma ravimtaimede entsüklopeedia. Lk 547. Harilik kassinaeris andmebaasis eElurikkus  Harilik kassinaeris – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tantsutehnika

Tantsutehnika on kõikide tantsude esitamise põhialus. Tantsutehnikat õpitakse tantsukoolides, tantsustuudiotes ja tantsuringides. Tantsutehnika tundides keskendutakse tantsija keha ettevalmistamisele keerulisemateks tantsuelementideks. Iga tantsustiil läheneb kehale erinevalt. Mõned tantsutehnikad võtavad tugevaks aluseks inimese anatoomia (näiteks ballett, peotants jne), teised aga inimese vaimu või psüühika, kus emotsioon annab liigutusele tähenduse (näiteks Limoni tehnika, contemporary dance jne). Tähelepanu pööratakse õigele kehajoondumisele, tasakaalule, jõule, vastupidavusele, painduvusele jne. Lisaks õpitakse hüppeid, pöördeid ja teisi tantsutehnilisi elemente ning lihvitakse nende sooritamist. Tantsutehnika arendab üleüldist kehalist intelligentsust ja on kehale väga oluline, ennetamaks vigastuste teket. Enamasti on tantsutehnikad seotud lavatantsudega, sinna alla kuuluvad klassikaline ballett, karaktertantsud, estraaditantsud, rahvatantsud, vabatantsud, plastilised tantsud jne. Lavatantsudes kasutatakse tihti palju keerulisi elemente, mis tähendab, et tantsutehnika on väga olulisel kohal. Tantsutehnika abil õpib tantsija oma keha paremini tundma ja valitsema ning arendab oma füüsilist ja tehnilist võimekust. ballett contemporary dance moderntants hiphoptants jazz show swing vogue-tants idamaine tants ehk kõhutants rahvatants rivitants ehk line-tants ergutustants kontaktimprovisatsioon võistlustants: standard-ja ladinatantsud lindie-hop charleston Tantsutehnikat on võimalik õppida tantsukoolides, tantsustuudiotes ja tantsuringides sõltuvalt tantsustiilist. Tänapäeval on võimalik tantsutehnilisi elemente õppida ka omal käel, õppevideote abil, mis on kättesaadavad internetis. Tantsutehnika tunnid algavad klassikalises mõttes kehasoojendusega, mis hõlmab üldfüüsilisi jõu-, venitus- ja vastupidavusharjutusi, mille tagajärjel saavad lihased soojaks ja pulss kiireneb. Seejärel algab tantsutehnika õppimise osa, kus tantsijad õpivad tunnetama oma keha ning selle valitsemist ja kasutamist ruumis. Tund lõpetatakse olenevalt tantsutehnikast ja tantsustiilist, kuid põhieesmärk on tuua pulss tagasi alla, venitada treenitud lihasgruppe ja anda kehale rahu taastumiseks. Tants Kaasaegne tants https://www.varsity.com/event/1170/dance_technique (19.04.2017) http://entsyklopeedia.ee (15.04.2017) http://tartutants.ee/treeningud/tantsukool/lisatreeningud/tantsutehnika/ (19.04.2017) http://www.tantsuklubikoit.ee/stiilid/tantsu-tehnika/ (17.04.2017) http://tantsugeen.ee/stiilid/tantsuline-tantsutehnika/ (19.04.2017)
Raivo Piirsalu

Raivo Piirsalu (hüüdnimi Kuriraivo ehk KuriRaivo, sündinud 8. juulil 1975) on eesti muusik, ansambli Metsatöll basskitarrist ja laulja. Raivo Piirsalu Metsatöllu kodulehel Andri Riid. "Torupilliga töllid ja ürgne äng" Eesti Ekspress, 22. detsember 2004 Rainer Kerge. "Metsatöll on põllumehelikult matšolik ja hinge­lõhestavalt röökiv" Õhtuleht, 26. august 2006
Juri Trifonov

Juri Trifonov (vene keeles Юрий Валентинович Трифонов; 28. august 1925 Moskva – 28. märts 1981 Moskva) oli vene nõukogude kirjanik. Ta sündis aastal 1925 Moskvas. Tema isa Valentin Trifonov (1888–1938) oli revolutsionäär ja NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi esimees; ema Jevgenia Lurje (1904–1975) oli zootehnik, hiljem insener-ökonomist; ta tegutses ka lastekirjanikuna (pseudonüümi E. Tajurina all). Aastatel 1937–1938 vanemad represseeriti, Juri koos õega jäi vanaema Tatjana Lurje kasvatada.
2G

Teise põlvkonna mobiilsidevõrgu standard (2G) on digitaalsidel põhinev mobiilside tehnoloogia, mis on peamiselt disainitud häälkõnede ja aeglase andmevahetuse jaoks. Eestis avas esimese GSM-võrgu EMT (AS Eesti Mobiiltelefon) 1998. aastal. Teisele põlvkonnale eelnes esimene generatsioon (1G). Uuendus võrreldes esimese põlvkonnaga oli krüpteerimine ja andmeside, näiteks SMS ehk kiirsõnumid. Kuigi tänapäeval on kasutusel uuema põlvkonna mobiilside, leidub ka kohti maakeral, kus on ikkagi kasutusel teise põlvkonna tehnoloogia. Tänaseni on GSM Eestis ja mujal Euroopas kasutusel paljudele nuputelefonidele ja üldiselt varuvariandina tänu oma töökindlusele ja levile. Kuigi teise põlvkonna raadiotornide vahel olid võrreldes esimese omaga kasutusel digitaalsignaalid, andis selle kasutamine ka telefoni ja raadiotorni vahelistel ühendustel parema kõne kvaliteedi. Digitaalsete kõnede puhul esines staatilisi ja soovimatuid taustahelisid palju harvem. Digitaalside võimaldas ka krüpteerimise (mis lubas ainult ettenähtud saajal sõnumit vastu võtta ja lugeda), sõnumside nt SMS või MMS (nii pilt- kui ka tekstsõnumid) ja mobiilandmeside (GPRS ja EDGE). Seda kõike oli võimalik teha väga väikse aku kasutusega. Suurenes ka süsteemide läbilaskevõime, kuna digitaalsignaali on võimalik kompressida, efektiivsemalt multipleksida ja see vähendas koormust, kuna digitaalsignaaliga süsteemid olid disainitud edastama nõrgemaid raadiosignaale. Kuna kasutusel oli mittetagasipööratav ehk kadudega kompressioon, siis halvendas see heli kvaliteeti. Vastavalt kasutusel olevale sagedusele, mida kõrgemal kasutada, oli teise põlvkonna puuduseks see, et kui signaal ei olnud piisavalt tugev, siis ei saanud seda edastada. Lisaks katkes digitaalside kohe levialast väljumisel, samas kui analoogside läheb üle sujuvalt. Sellel põlvkonnal on olemas mitmed standardid, mis jagunevad multipleksimise tüübi alusel: GSM – pärineb Euroopast, seda kasutas suurem osa maailmast väljaspool Põhja-Ameerikat. Sellel standardil on kasutusel TDMA. CDMA – oli Ameerikas ja mõnes Aasia osas kasutusel, aga paljud migreerisid üle GSM-i peale. PDC – kasutusel Jaapanis. iDEN – kasutusel Nexteli poolt Ameerika Ühendriikides ja Telus Mobility poolt Kanadas. General Packet Radio Service ehk GPRS (n-ö 2,5G) – kui siiani kasutati ühenduse hoidmiseks kasutajaga ühte stabiilset ühendust, võimaldas see tehnoloogia jagada ühte ühendust mitme kasutaja vahel. See saavutati tänu sellele, et ühendus ise muudeti väikesteks pakkideks. EDGE (n-ö 2,75G) – GPRS-süsteemi põhjal väljaarendatud võrk, kus ühe ühebitise pakikese asemel hakati saatma kolmebitiseid pakikesi, suurendades läbilaskekiirust raadiotorni ja kasutaja vahel. Teoreetiline maksimaalne andmevahetuse kiirus on GPRS-i kasutamise korral 50 kbit/s ja EDGE-i kasutamise korral 1 Mbit/s. Aga tegelikult oli GPRS-i kiirus 40 kbit/s ja EDGE-i oma 500 kbit/s. Esimese põlvkonna mobiilside Kolmanda põlvkonna mobiilside Neljanda põlvkonna mobiilside Viienda põlvkonna mobiilside Gordon A. Gow, Richard Keith Smith (2006). Mobile and Wireless Communications: An Introduction. Narang (2006). 2G Mobile Networks. Kasera (2008). 2.5G Mobile Networks.
Menisk (anatoomia)

Menisk ehk liigesevõruketas (kr meniskos "poolkuu") on kõhreline struktuur, mis aitab vähendada koormust liigese pindadele. Menisk meenutab ristlõikes kiilu, mille välimine serv on paksenenud ning sisemine serv on õhuke. Meniski ülemine pind on nõgus ja alumine lame. Keskmine menisk on suurema kõverusraadiusega ja poolkuujas. Külgmine menisk läheneb kujult ringile ja on laiem. Meniskid parandavad liigesepindade kongruentsust, aitavad moodustada liigeseauku, laiendada raskuse ülekandepinda reieluult sääreluule, puhverdada tõukeid ja põrutusi.
Ora oja

Ora oja (ka Rängle peakraav ja Oraoja) on peakraav Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Kraavi pikkus on 3,6 km, valgla suurus 4,4 km², langus 9 m ja lang 2,5 m/km. Kraav kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Kraav saab alguse 105 m kõrguselt Mäeküla külas ja suubub 96 m kõrgusel Mäeküla järve. Ora oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 12.05.2017) Ora oja keskkonnaportaalis (vaadatud 12.05.2017) Ora oja Eesti looduse infosüsteemis Ora oja keskkonnaportaalis
Bolšoje Selo rajoon

Bolšoje Selo rajoon (vene keeles Большесельский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblastis, asudes oblasti keskosas. Rajooni keskus on Bolšoje Selo küla. Rajoon piirneb põhjas Rõbinski rajooniga, idas Tutajevi rajooniga, kagus Jaroslavli rajooniga, lõunas Borissoglebski rajooniga ning läänes Uglitši ja Mõškini rajooniga. Rajooni pindala on 1353 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 9906. 2002. aastal oli elanikke 10 703 ja 1989. aastal 13 053 . Bolšoje Selo rajoonis on 318 asustatud punkti, mis kuuluvad kolme külaasunduse koosseisu. 26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, vaadatud 23.01.2019.
Fakopp

Fakopp Bt (Fakopp Enterprise Bt) on Ungari firma, mis toodab mittepurustava puidudiagnostika mõõteseadmeid. Firma põhineb 1994—2005 tegutsenud ettevõttel, mis seadmete arendamist alustas. Nimetust Fakopp kasutatakse ka mittepurustaval meetodil testimise kohta. Fakopp Microsecond Timer võimaldab hinnata puidu struktuuri ja peidetud defekte. Vineeri ja väikeste puitobjektide testimiseks (haamrit kasutamata). Juurestiku testimiseks. Fakopp Bt koduleht.[alaline kõdulink] (vaadatud 12.05.2017) Marko Teder. Kasutuses olnud konstruktsioonipuidu uurimine mittepurustavalt ja purustavalt. (magistritöö)(vaadatud 12.05.2017)
Elsa Värte

Elsa Värte (10. märts 1930 – 20. juuni 2011) oli eesti õpetaja ja koolijuht. Aastatel 1959–1981 oli ta Tallinna 4. Keskkooli direktor. Ta on ka õpetanud näiteks vene keelt ja ajalugu. 1966 medal "Töövapruse eest" 1977 Eesti NSV teeneline õpetaja Tallinna Kristiine Gümnaasium. Kooli ajaloost Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Elsa Värte, ELKNÜ Tallinna LK töötaja 1950. aastatel, hiljem koolidirektor Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Tallinna 4. Keskkooli direktor, Eesti NSV teeneline õpetaja Elsa Värte (1977) Haud Tallinna Hiiu kalmistul
Vapper Sirk

Vapper Sirk (23. veebruar 1930 – 3. mai 2011) oli eesti õpetaja. Töötas Tallinna Merekooli, hiljem Tallinna Merekolledži õpetaja ja metoodikuna. Ta on kirjutanud õpiku "Insenerigraafika I. Joonestustehnika, tasapinnalised konstruktsioonid ja kujutav geomeetria" ( Eesti Merehariduskeskus, 1992). Ta on maetud Rahumäe kalmistule. 1988 Eesti NSV teeneline õpetaja Reede, 23. veebruar 1990 E-kataloog ESTER. Sirk, Vapper. Insenerigraafika I, Joonestustehnika, tasapinnalised konstruktsioonid ja kujutav geomeetria. Tallinn: Eesti Merehariduskeskus, 1992 Kalmistute register HAUDI
Gaussi seadus elektrivälja jaoks

Gaussi seadus elektrivälja jaoks ehk Gaussi teoreem on C. F. Gaussi poolt 1835. aastal formuleeritud seadus, mis kirjeldab elektrilaengute välja jõujoonte läbiminekut ümbritsevast kinnisest pinnast: elektrivoog läbi kinnise pinna võrdub selle pinna poolt piiratud elektrilaengute algebralise summaga. Gaussi seadus integraalkujul Ψ = ∮ A D → ⋅ d A → = Q , {\displaystyle \Psi =\oint _{A}{\vec {D}}\;\cdot \mathrm {d} {\vec {A}}=Q,} kus Ψ {\displaystyle \Psi } on elektrivoog (elektrinihke voog) läbi kinnise pinna A, mis ümbritseb kogulaengut Q, ja D → {\displaystyle {\vec {D}}} on elektrivoo tihedus. Sama seadust väljendatakse ka elektrivälja tugevuse vektorvälja E → ( x → ) {\displaystyle {\vec {E}}({\vec {x}})} voona läbi pinna A: Φ E = ∮ A E → ⋅ d A → = Q ε 0 , {\displaystyle \Phi _{E}=\oint _{A}{\vec {E}}\;\cdot \mathrm {d} {\vec {A}}={Q \over \varepsilon _{0}},} kus ε 0 {\displaystyle \varepsilon _{0}} on elektriline konstant. Gaussi seaduse valemid diferentsiaalkujul on artiklis Maxwelli võrrandid. Gaussi teoreem ja selle rakendused
Theodore Caplow

Theodore Caplow (sündinud 1969. aastal New Yorgis) on USA ettevõtja, keskkonnainsener, leiutaja ja säästva põllumajanduse edendajaid. Tema projekteeritud on Science Barge'i ('teaduspargase') ujuvteaduspargid New Yorgi osariigis Yonkersis (2006) ja Miamis Miami Science Barge'is (2012). Ta patenteeris 2009. aastal koos Zakery Ward Adamsiga hüdropoonika meetodit rakendava vertikaalselt integreeritud kasvuhoone. Ta lõpetas 1992. aastal Harvardi Ülikooli bakalaureusekraadiga sotsioloogias (cum laude) ja sai 1998. aastal Princetoni Ülikoolist magistrikraadi masinaehituses. 2004. aastal kaitses ta Columbia Ülikoolis New Yorgis doktorikraadi keskkonnatehnoloogias. Tema isa Theodore Caplow oli Virginia Ülikooli sotsioloogia emeriitprofessor. Caplow, Theodore "Ted". dailyprogress.com Science Barge Intro. youtube.com, 5. detsember 2014
Luana DeVol

Luana DeVol (sündinud 30. novembril 1943 aastal California osariigis San Mateos) on Ameerika Ühendriikide sopran, tunnustatud vokaalpedagoog, Las Vegase Ooperi Nõukogu asepresident ja Klaudia Taevi Konkursi žürii esimees aastal 2017. Luana DeVol on esitanud kõiki tähtsamaid dramaatilise soprani rolle maailma olulisematel ooperilavadel sealhulgas La Scalas ja METis. Ta on esinenud koos selliste maailma nimekaimate artistidega nagu Luciano Pavarotti ja Lorin Maazel. Metropolitan Opera debüüdi tegi ta Ortrudi rollis aprillis 2007 Wagneri ooperis "Lohengrin". Saksa ajakiri Opernwelt on ta pärjanud aasta lauljaks lausa kahel korral: aastatel 1997 ja 2000. Luana DeVol külastas Eestit aastal 2017, kui ta oli Klaudia Taevi nimelise ooperilauljate konkursi žürii esimees ja andis meistriklassi Pärnu Rahvusvahelise Ooperimuusika Festivali PromFest raames.  "Wer sind die besten Sänger unserer Zeit?", Opernwelt (9. aprill 2010) (Saksa keeles)
Tünn

Tünn on kumerate külgede ja kahe põhjaga laudnõu, millel üks põhi on eemaldatav. Eesti alal tulid tünnid kasutusele tõenäoliselt 13. sajandil. Tünnides hoiti ja nendega veeti näiteks soolakala, soola, vilja. Tünni kasutati ka mõõdunõuna (tünder). vaat Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 323-324
Põhiheli (meetrum)

Põhiheli (saksa keeles Hauptnote) on muusikas meetrilisse struktuuri kuuluv heli. Põhihelide välised kaunistavad helid moodustavad ornamendi.
Ornament (muusika)

Ornament on muusikas meetrilise struktuuri väliste helide kogum, mis ei ole meloodia või harmoonia edasikandmiseks esmavajalikud, kuid mille eesmärk on dekoratiivse detailsuse lisamine ja esitaja väljendusvabaduse suurendamine. Ornament võib olla esituse käigus improviseeritud või teose noodikirja sisse kirjutatud. Ornamente on mitut liiki, nt triller, mordent, grupeto, glissando. eellöök figuratsioon