laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kommutaatormasin

Kommutaatormasin on elektrimasin (mootor, generaator), mille ankru- (rootori-) mähis on ühendatud kommutaatoriga. Kommutaatormasinates juhitakse elektrivool ankrumähistele läbi kommutaatori lamellidel libisevate harjade. Kommutaatormasinate hulka kuuluvad kõik alalisvoolumasinad, välja arvatud unipolaarmasinad. Vahelduvvoolumasinates kasutatakse kommutaatoreid suhteliselt harva ja juhtudel, kus on vaja suurtes piirides muuta elektrimootori pöörlemisagedust ning ei ole võimalik kasutada alalisvoolumootoreid. Vahelduvvoolu-kommutaatormasinad on kallid ja ei ole nii töökindlad. 20. sajandi lõpus oli elektroonika arenenud sellisesse staadiumisse, kus oli võimalik lühisrootoriga vahelduvvoolumootorite pöörlemiskiirust suurtes piirides muuta elektrooniliselt sagedusmuunduritega. Sellest tulenevalt puudub tänapäeval vajadus ehitada võimsaid vahelduvvoolu-kommutaatormasinaid. Tänapäeval kasutatakse vahelduvvoolu-kommutaatormootoreid väikestes ühefaasilistes elektrilistes käsitööriistades ja mõningates kodumasinates (vt Ühefaasiline kommutaatormootor). Kommutaator Kommutatsioon Ühefaasiline kommutaatormootor
Sombori vald

Sombori vald on vald Serbias, Vojvodina autonoomses piirkonnas, Lääne-Bačka ringkonnas. Vallas on järgmised asulad: Sombor (halduskeskus), Aleksa Šantić, Bački Breg, Bački Monoštor, Bezdan, Čonoplja, Doroslovo, Gakovo, Kljajićevo, Kolut, Rastina, Riđica, Svetozar Miletić, Stanišić, Stapar ja Telečka. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli valla elanikest serblasi 61,5%, ungarlasi 12,7% ja horvaate 8,3%. Sombori valla koduleht
Kašuubi keel

Kašuubi keel (kaszëbsczi jãzëk) on lääneslaavi keelte hulka kuuluv Poola põline piirkondlik keel, mida kõnelevad põhiliselt Pomorze piirkonnas elavad kašuubid. Kašuubi keelt on peetud ka poola keele murdeks või murderühmaks, tänapäeval on see aga tunnustatud kui üks Poola regionaalkeeltest, mida kaitstakse ja arendatakse Euroopa regionaal- ja vähemuskeelte harta raames. Kašuubi keelele iseseisva keele staatuse saavutamine on olnud oluline kašuubide rahvuslikule eneseteadvusele. Kašuubi keelel on oma kirjakeel ja kirjaviis, mis erineb poola keelest mitme tähemärgi (nt ã ja ë) osas. Kašuubi tähestik koosneb 36 tähest: A, Ą, Ã, B, C, Cz, D, E, É, Ë, F, G, H, I, J, K, L, Ł, M, N, Ń, O, Ò, Ó, Ô, P, R, S, Sz, T, U, Ù, W, Y, Z, Ż. Antakse välja ajalehte, ilukirjandust ja õppematerjale. Toimuvad laste kašuubikeelsete kirjatööde konkursid. Kašuubi kirjandus Kašuubikeelne Vikipeedia Vikipeedia kašuubi keeles Cassubia Slavica Kashubian and modern forms of media
Sombor

Sombor (serbia keeles Сомбор, Sombor; ungari keeles Zombor) on linn Serbias Vojvodinas Lääne-Bačka ringkonna ja Sombori valla keskus. Somboris on Sombori Rahvusteater, linnamuuseum, kaasaegse kunsti muuseum ja Serbia vanim, 1778. aastal asutatud gümnaasium. Elanike arv on 2005. aasta andmetel umbes 60 000. Linnas ilmub ajaleht Somborske novine.  Sombor – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Leelisaku

Leelisaku ehk leelisakumulaator on aku, mille elektrolüüt on leeliseline. Leelisaku leiutas 1901. aastal rootsi insener Ernst Waldemar Jungner. Leelisaku anum valmistatakse terasplekist ja elektrolüüdina kasutatakse kaalium- või naatriumhüdroksiidi vesilahust. Anoodi plaadi materjaliks kasutatakse nikkeloksiidhüdroksiidi (NiOOH) ja katoodi plaadil kaadmiumi (Cd). Tänapäeval tuntakse neid nikkel-kaadmiumakude (NiCd) nime all. 1903. aastal asendas Thomas Alva Edison kaadmiumist elektroodi rauaga ja patenteeris raudnikkelaku (FeNi). Raudnikkelakud on laiatarbest kadunud nende madalate energeetiliste näitajate tõttu. Ka NiCd-akude turustamine Euroopa Liidus on peatatud (2008. aastal) kaadmiumi keskkonnaohtlike omaduste tõttu. Selliseid akusid võib veel kohata akutööriistades ja mudelautodes. Nende akude asemel on kasutusel nikkel-metallhüdriidakud (NiMH), kus elektroodidena kasutatakse juba tuntud nikkelhüdroksiidi (+) ja niklit (‒). Selliseid akusid iseloomustab kordades suurem erimahutavus ja väiksem sisetakistus. Näiteks AA-tüüpi akudes on Fe-Ni süsteemi mahutavus u 400 mAh, Ni-Cd süsteemi mahutavus u 800 mAh, Ni-MH süsteemi mahutavus u 3000 mAh. Nikkelkaadmiumaku arendati kasutamisvalmis 1948. aastal. Leelisaku keskmine pinge on 1,25 volti ja kasutegur kuni 67%. Happeakude ehk pliiakudega võrreldes on leelisakud mõõtmetelt väiksemad ja kohati vastupidavamad. Teatud leelisakusid (AgZn) saab kasutada palju külmemas kliimas kui pliiakusid ning säilitada kauem, ilma et nende omadused halveneksid. Leelisakude miinuseks on tunduvalt kallim hind, üksikelemendi madalam pinge ning keskkonnaohtlikkus. Tänapäeval asendavad NiMH akusid järjest ulatuslikumalt liitiumioonakud. Siiski on leelisakud olulisel kohal mitmetes kasutusvaldkondades, näiteks elektritööriistad, mänguasjad, ja isegi mootorsõidukid (Toyota Hybriid mudelid ja Honda Insight, Civic-Hybrid).
Laviinfotodiood

Laviinfotodiood ehk APD-diood (lühend inglise keele sõnadest avalanche photodiode) on fotodiood, mis kasutab laengukandjate tekitamiseks sisefotoefekti ja kiirguse mõjul tekkiva fotovoolu sisemiseks võimendamiseks kontrollitud laviinläbilööki. Otstarbe ja suure optilise tundlikkuse poolest on laviinfototodiood võrreldav vastava elektrovaakumseadisega, s.o fotokordistiga. Laviinfotodiood sarnaneb ehituselt pin-dioodiga, kuid selle erinevusega, et siirde struktuuris on lisaks omajuhtivusega i-kihile võrdlemisi tugevalt legeeritud (dopeeritud) kitsas p-kiht. Niisuguse struktuuri vastupingestamisel kasvab p-tsoonis järsult väljatugevus, mis kiirendab laengukandjaid sedavõrd, et nad kutsuvad esile tõukeionisatsiooni teel järjest uusi sekundaarseid laengukandjaid. Kui vastupinge dioodil on lähedane läbilöögipingele, saavutatakse võimendus (multiplikatsioonitegur) M = 100…1000. Võimendus kasvab koos vastupingega. Seetõttu on niisuguste dioodide läbilöögitugevus vähemalt sadades voltides (mõnel tüübil isegi 1500 V). Veelgi suuremat võimendust (105…106) annavad diooditüübid, mida on võimalik tööle panna läbilöögirežiimis. Sel juhul kasutatakse väga lühiajalisi stabiliseeritud kõrgepingeimpulsse. Niisuguste laviinfotodioodidega detektorid võivad reageerida üksikutele footonitele (piisavalt madala mürataseme korral). Laviinfotodioodid on võimelised detekteerima väga nõrka kiirgust gigahertsidega mõõdetavas sagedusalas. Suurim spektraalne tundlikkus jääb olenevalt lähtematerjalidest lainepikkuste vahemikku 250…1700 nm. Iga diooditüüp katab sellest vahemikust ainult teatud osa. APD-dioodid on kasutusel näiteks laserkaugusmõõdikutes ja kiudoptilistes sideliinides. Uutest kasutusvaldkondadest võib nimetada positronemissioontomograafiat ja elementaarosakeste füüsikat. Fotodiood Laviindiood Sisefotoefekt Si APD
Peltier' efekt

Peltier' efekt (prantsuse füüsiku Jean-Charles Peltier' järgi) on termoelektriline nähtus, mis seisneb kahe erisuguse elektrit juhtiva aine liitekohas soojuse eraldumises või neeldumises võrdeliselt liitekohta läbiva elektrivooluga. Seejuures voolu suunast oleneb, kas soojus neeldub või eraldub. Peltier' element
Berta Mäger

Berta Mäger (30. oktoober 1918 Petrograd – 26. detsember 1999) oli eesti graafik. Petrogradis eestlasest ametniku peres sündinud Berta Mäger tuli vanematega Eestisse 1921. aastal. Nõmme Gümnaasiumi lõpetamise järel 1935. aastal asus ta õppima Riigi Kunsttööstuskooli. Viieaastase õppeaja lõppedes tegutses peamiselt portselanimaali alal. Kolmekümneaastasena astus ta tolleaegsesse Eesti Riiklikku Tarbekunsti Instituuti, kus õppis aastail 1948–1952 graafikat. Tegutses peamiselt vabakunstnikuna. Eesti kunsti elavnemisega 1950. aastate teisel poolel keskendus Berta Mäger peamiselt graafikale. Linnavaated, eeskätt oforditehnikas "Vana Nõmme" (1973), rahvuslik-etnograafilisse ainepiiriga sarjad "Leib" (1978) ja "Koguva legend" (1980) tähistavad kunstniku vabagraafilise loomingu tippu. Samal ajal hakkas kunstnikku järjest enam paeluma väike formaat. Berta Mäger tõusis sügavtrükitehnikais teostatud pisigraafika suurmeistriks. Teostanud rohkesti eksliibriseid. Suure osa raamatumärkidest lõi kunstnik ilma tellimuseta, südamest tulnud poolehoiuavaldusena rahvuskultuuri säilitamise ja edendamise alal tegutsevatele inimestele. Viljelenud ka akvarelli. Teinud plakateid ja šarže. Berta Mägeri teoseid Eesti muuseumides
Primaarvalgusallikas

Primaarvalgusallikas (inglise keeles primary light source) on esmane valgusallikas. Primaarvalgusallikas on ka pind või ese, mis emiteerib energia muundamisel tekkinud valgust. sekundaarvalgusallikas
Sekundaarvalgusallikas

Sekundaarvalgusallikas (inglise keeles secondary light source) on pind või ese, mis ise valgust ei tekita, kuid millele langeb valgus ja mis kiirgab sellest vähemalt osa peegeldumise või läbimise näol. Looduslikuks sekundaarvalgusallikaks on näiteks kuu. primaarvalgusallikas
Sekundaartõrge

Sekundaartõrge ehk järeltõrge ehk sõltuv tõrge (inglise keeles secondary failure) on tõrge, mis on otseselt või kaudselt põhjustatud mõne teise elemendi tõrkest. Primaartõrge
Sekundaarvool

Sekundaarvool on elektrivool trafo sekundaarmähises, kui primaarmähist läbib elektrivool. Trafo
Primaarvool

Primaarvool on elektrivool trafo primaarmähises. Trafo
Primaarmähis

elektrienergia Primaarmähis (inglise keeles primary winding) on trafo mähis, millega ühendatakse elektrienergia allikas. Trafo
Primaartõrge

Primaartõrge ehk algtõrge ehk esmatõrge ehk sõltumatu tõrge on tõrge, mis ei tulene ei otseselt ega kaudselt mõne teise süsteemielemendi tõrkest. sekundaartõrge
Primaarpinge

Primaarpinge (inglise keeles primary voltage) on pinge trafo, primaarmähisel. Trafo
Sekundaarpinge

Sekundaarpinge (inglise keeles secondary voltage) on pinge trafo sekundaarmähisel. Trafo
Hetktõrge

Hetktõrge on isekõrvalduv tõrge, mis vaid lühiajaliselt kahjustab seadme töövõimet.
Pingetrafo

Pingetrafo on mõõtetrafo kõrge vahelduvpinge madaldamiseks mõõtmiseks sobiva väärtuseni. Pingetrafo nimisekundaarpinge on enamasti 100 V. Ühtlasi eraldab pingetrafo mõõteriista (voltmeetri, arvesti, kaitselülituse) primaarahela kõrgest potentsiaalist, seega katkestab mõõteriista ahela galvaaniliselt mõõdetava pinge ahelast. Ehituspõhimõttelt on pingetrafo tavaline pinget madaldav trafo. Sekundaarmähisega on rööbiti koormustakisti (takistusega mõnekümnest kuni mõne tuhande oomini, sõltuvalt pingetrafo võimsusest). Mõõteriist näitab sellel takistil tekkivat pingelangu. Sekundaarpinge on määratud primaar- ja sekundaarmähise keerdude arvu suhtega, s.o ülekandesuhtega, mis väikesel ning püsival koormusel on küllaltki konstantne. Seega on sekundaarpinge võrdlemisei täpselt võrdeline primaarpingega ja trafo mähiste õigel ühendamisel nende pingete vaheline faasinurk nullilähedane. Pingetrafo primaarmähisele rakendatakse kas faasidevaheline pinge või faasi ja maa vaheline pinge. Sekundaarmähise üks klemm maandatakse mõlemal juhul. Kõrgetel pingetel (üle 100 kV), mille korral oleks mähiste isoleerimine väga kulukas, kasutatakse trafosse antava pinge madaldamiseks mahtuvuslikku pingejagurit. Pingejagur Muundurid
Bloomsbury Publishing

Bloomsbury Publishing plc (varem M.B.N.1 Limited ja Bloomsbury Publishing Company Limited) on Suurbritannia kirjastus, mis kirjastab nii ilukirjandust kui ka teatmeteoseid. Bloomsbury on kirjastanud näiteks J. K. Rowlingu Harry Potteri raamatuid. Bloomsbury peakontor asub Londonis Camdeni linnaosas ning kontorid on ka New Yorgis, Sydneys ja Delhis. Kirjastus asutati 1986. aastal. 1999. ja 2000. aastal nimetati Bloomsbury Suurbritannia aasta kirjastuseks. Bloomsbury Advances in Semiotics – raamatusari Kirjastuse koduleht
Mähis

Mähis on mäjisealuse või seadmeosa ümber mähitud isoleerjuhtme keerdudest moodustatud elektriahel või nende kogum. Mähis on elektromagnetite, trafode ja elektrimasinate tähtsaim osa. Mähiseid kasutatakse magnetvälja tekitamiseks (nt magneetimis- ehk ergutusmähis), indutseeritud elektromotoorjõu allikana (nt trafo sekundaarmähis) või induktiivtakistuse loomiseks (nt induktiivpooli mähis). Induktiivpool Induktor (mähis) Primaarmähis Sekundaarmähis Ergutusmähis
Hiiliv tõrge

Hiiliv tõrge on tõrge, mis on põhjustatud detaili või seadme karakteristikute sujuvast muutumisest ajas. Hiilivat tõrget saab eelneva katsetamise ja seirega ennustada ja vältida.
Ingel ja Suli

"Ingel ja Suli" on eesti rokkansambli Ultima Thule 2005. aastal ilmunud album. As Seen on TV (Riho Sibul/Villu Kangur) 3:45 Tahaks jääda iseendaks (Riho Sibul/Jüri Leesment) 4:29 Kõik ei ole kunst mis tüütab (Raul Vaigla/Ivar Põllu) 4:24 Ingel ja suli (Riho Sibul/Jüri Leesment) 4:48 Mida iganes (Riho Sibul/Jüri Leesment) 4:48 Saada mind kiusatusse (Riho Sibul/Jüri Leesment) 4:33 Öö alleel (Riho Sibul/Jüri Leesment) 4:45 Elu on kunst (Raul Vaigla/Villu Kangur) 5:34 Otsesõnu (Riho Sibul/Hardi Volmer) 3:42 Viiv ei kuhugi viiv (Kalle Vilpuu/Vladislav Koržets) 3:55 Keskea kriis (Riho Sibul/Kalle Vilpuu/Jüri Leesment) 2:54 Riho Sibul – laul, kitarrid Raul Vaigla – basskitarr Kalle Vilpuu – kitarrid, drell Toomas Rull – trummid Aare Põder – klahvpillid Ingel ja suli andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
Heledus

Heledus (ingl k luminance) on valgussuurus, mis väljendab isehelendavalt või hajutavalt pinnalt antud suunas lähtuvat valgusvoogu: L = d Φ d A cos ⁡ ϑ d Ω , {\displaystyle L={\frac {\mathrm {d} \Phi }{\mathrm {d} A\cos \vartheta \,\mathrm {d} \Omega }},} kus L on heledus antud suunas või pinna antud punktis; dΦ on kiirtekimbus läbi antud punkti minev ja ruuminurgas dΩ leviv valgusvoog;, dA on selle kiirtekimbu ristlõige, mis sisaldab antud punkti (joonisel dS); ϑ on nurk nimetatud ristlõike normaali (ristsirge) N ja kiirtekimbu suuna vahel (joonisel α). Tulenevalt valgussuuruste omavahelistest seostest saab sellest heleduse üldmäärangust tuletada valemid heleduse arvutamiseks ja mõõtmiseks valgustugevuse I või valgustustiheduse E kaudu. Kui pinnaelement dA asub isehelendaval pinnal, on selle valgustugevus dI = dΦ/dΩ, millest dΦ = dI × dΩ, järelikult L = d I d A cos ⁡ ϑ . {\displaystyle L={\frac {\mathrm {d} I}{\mathrm {d} A\cos \vartheta }}.} Kui pinnaelement dA asub pinnal, millele valgus langeb, seega valgust hajutaval pinnal, siis on selle pinna valgustustihedus dE = dΦ/dA, millest dΦ = dE × dA ja järelikult L = d E d Ω cos ⁡ ϑ . {\displaystyle L={\frac {\mathrm {d} E}{\mathrm {d} \Omega \cos \vartheta }}.} Seda valemit kasutatakse ka siis, kui valgusallikal ei ole kindlat välispinda (nt pilvede korral). Heledus fotomeetrilise suurusena on defineeritav iga punkti (pinnaelemendi dA) kohta, mis võib asuda valgust väljasaatval või seda vastuvõtval pinnal. See punkt võib niisiis asuda isehelendava allika pinnal (nt elektripirni klaaskolvil, kuvari ekraanil), valgust hajutaval pinnal (nt paberil, kinolinal) või ka valguse levimise teekonnal (nt taevavõlvil). Pinna heledus oleneb kiirtekimbu ja pinnanormaali vahelisest nurgast. See sõltuvus on seda väiksem, mida suurem on pinna hajutusvõime. Hea hajutusvõimega (väikese peegeldusteguriga) on nt karedad ja matid pinnad. Ideaalselt hajutava valge kiirgava pinna heletus on suunast sõltumatu. Vaadeldava pinna heleduse ja samaselt valgustatud ideaalselt hajutava (täismati) pinna heleduse suhet nimetatakse heledusteguriks. Heledus (heleolek) on ühtlasi nägemisaistingu omadus, mille kohaselt valgust kiirgav või hajutatult peegeldav objekt näib heledam või tumedam. Heleduse näiteid: mati kolviga 60 W hõõglamp – 120 000 cd/m², ksenoonlamp – 5·109 cd/m²; LCD-kuvari ekraan – 150–500 cd/m² (nitti), LED-infotabloo – 5000 cd/m²; selge taevas – 8000 cd/m², pilvine taevas – 2000 cd/m², kuuketas – 2500 cd/m². Fotomeetria Eesti standard EVS-EN 12665:202. Valgus ja valgustus: Põhioskussõnad ja valgustusnõuete valiku alused
Päriskärblased

Päriskärblased (Muscidae) on kärbseliste sugukond, kuhu kuulub umbes 3000 liiki kärbseid. Nad on väliselt sarnased ja meenutavad harilikku toakärbest (Musca domestica). Eluviisidelt on nad aga nii valmikute kui vastsete osas erinevad. Toakärbest väljaspool asulaid ei esine, kuid inimesega koos võib ta minna igale poole. Sellist nähtust nimetatakse sünantroopiaks. Päriskärblaste hulgas on ka mitu verd imevat liiki. Eestis on selline näiteks harilik pistekärbes (Stomoxys calcitrans), kes on väliselt toakärbsega väga sarnane, kuid erinevalt temast on liikvel vaid ühel kindlal ajal aastas – suve lõpupoole. Nii see kärbes kui ka toakärbsed võivad haigusi edasi kanda. Ühe kärbse keha pinnal ja soolestikus võib leiduda kümneid miljoneid mikroorganisme, sealhulgas ka tõvestavaid. Päriskärblaste hulka kuuluvad ka kurikuulsad tsetsekärbsed (perekond Glossina), kes on tuntud unitõve ja nagaanatõve (koduloomade haigus) levitajatena. Toakärbse areng toimub täismoondega ning selle võib jagada neljaks faasiks. Areng algab viljastatud munarakust, millest koorub välja vagel, kes kasvab teatud suuruseni ning moodustab kookoni. Vagla ja valmiku üleminekuperioodi nimetatakse nukustaadiumiks. Toakärbes on väga suure viljakusega ja ühe emase järeltulijate arv ideaalsetel tingimustel võib ühel suvel olla 5 triljonit. Munade areng vältab vahel vaid 8 tundi, harva 3 päeva või kauem. Seejärel kooruvad munadest vaglad. Need on valget värvi, jalutud, värtnakujulised, eestpoolt kitseneva kehaga. Keha teravatipulises esiotsas paikneb suuava. Toakärbse vaglad võivad elutseda mitmesugustes orgaanilistes jäätmetes, näiteks prügis ja sõnnikus. Vagla ainsaks tegevuseks on söömine. Kuna vastsetel ei ole pead, lasevad nad toidule seedeensüüme ja imevad vedelaks muutunud toidu endasse. Mõne päeva möödudes on vaglad valmis nukkumiseks. Edasine areng toimub pruunikas, paksude seintega tünnikujulises kookonis. Kui nukk on täielikult välja arenenud, puhub see kookoni esiotsas oleva raku katki, mis avab kookoni esiotsas asuva kaanekese. Kookonist väljub valmik, kes kohe pärast tiibade kuivamist ära lendab. Tsetsekärbse vastne areneb kaua aega emase tagakehas ja nukkub otsekohe pärast sünnitamist. Musca — toakärbes Muscina Thricops semicinereus
Pedetsi jõgi

Mitte segi ajada Pedeli jõega Pedetsi (läti keeles Pededze) on jõgi Eestis ja Lätis. Algab Haanja kõrgustiku kagunõlvalt, Kirikumäe järvest. Voolab valdavalt lõunasse ja edelasse. Suubub paremalt Aiviekstesse. Edasi voolavad veed Daugavasse. Pedetsi jõe pikkus on 159 km, valgla 1690 km². Eestisse jääb sellest 26 km pikkune lõik koos 119 km² valgalaga.
Salzburgi Alpid

Salzburgi Alpid on mäestik Euroopas, osa Alpidest. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 2995 meetrit (Hoher Dachstein). Mäestik määratleti 1926. aastal 9. Itaalia geograafiakongressil, kus Alpid jagati kolmeks põhiosaks ja need omakorda 26 sektsiooniks.
Liugkontakt

Liugkontakt on kontakt, mille kontaktpoolte liikumine kontaktpindade suhtes on pikisuunaline. Elektrikontakt Abikontakt Kontakt
Ultima Thule + Keelpillikvartett

"Ultima Thule + Keelpillikvartett" on Eesti rock-ansambli Ultima Thule 1998. aastal ilmunud album. Turbatuli (Riho Sibul/Peep Ilmet) 3:52 Tuulemeelne (Riho Sibul/Peep Ilmet) 5:07 Kassitapp (Riho Sibul/Ott Arder) 3:34 Kuutõbiste tants (Riho Sibul/Peep Ilmet) 4:17 Aed (Riho Sibul/Vladislav Koržets) 6:33 Muuseas (Riho Sibul/Villu Kangur) 4:09 Kakskeelne (Riho Sibul/Villu Kangur) 3:11 Ilmtingimata (Riho Sibul/Villu Kangur) 4:03 Hallaöö (Riho Sibul/Ott Arder) 5:01 Laulev jõgi (Riho Sibul/Ott Arder) 5:40 Vägev vähk (Riho Sibul/Peep Ilmet) 4:42 Videvik (Riho Sibul/Vladislav Koržets) 6:31 Riho Sibul – laul, akustiline kitarr Raul Vaigla – 4 ja 6-keelne fretless bass Kalle Vilpuu – akustilised kitarrid Toomas Rull – löökriistad Tõnis Mägi – laul Aare Põder – klahvpillid Ülo Kaadu – viiul Tarmo Adson – II viiul Arvo Haasma – altviiul Andres Narma – tšello Peeter Volkonski – hääled Erkki-Sven Tüür – keelpillikvarteti seaded Elmu Värk – lindistamine Hannu Leiden – kokkumäng J. Drome – CD mastering Mari Kaljuste – visuaalne ilu, fotod Toomas Huik – fotod Ultima Thule + keelpillikvartett andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
Ekspertsüsteem

Ekspertsüsteem on tarkvararakendus, mis aitab asjatundlikult lahendada probleeme mingis valdkonnas või rakendusalal, kasutades andmebaase, mis on rajatud inimkogemuse põhjal. Terminit kasutatakse mõnikord ka teadmusbaasisüsteemi sünonüümina. Teadmussüsteem Teadmusbaas Tehisintellekt
Pededze

Pededze on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Pededze valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 150 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Alūksnest 30 ja Riiast 227 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel põhikool, rahvamaja, raamatukogu ja postkontor. Seal asub Pededze bussipeatus. Küla varasem asukoht oli praegusest 8 kilomeetrit läänes Pedetsi jõe kaldal Valga kreisis (piirkond jääb tänapäeval Mārkalne valda). Tänapäevase küla asukoht asus toona Pihkva kubermangu Pihkva maakonnas ja kandis nime Лесник (Lesnik). Piirkond läks aastal 1920 Läti koosseisu, erinevalt ülejäänud Lätiga liidetud Pihkva kubermangu aladest hakkas see aga koos ülejäänud vallaga kuuluma Valka maakonda. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku külanõukogu halduskeskuseks ja kohaliku kolhoosi keskasulaks. Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele. Pededze õigeusu kirik asub naaberkülas Ķuršis. Aastal 2005 oli külas 95 elanikku, aastal 2017 oli elanikke 90, aastal 2019 aga 86. Läti Ruumiandmete Agentuur "Alūksnes novads. Pededzes pagasta pārvalde". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuni 2016. Vaadatud 29. juunil 2017. Autotransporta direcija Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk. Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики Vietvārdu datubāze, vaadatud 29. juuni 2019
Seiffeni vald

Seiffen on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. Bad Einsiedel Heidelbach Heidelberg Niederseiffenbach Oberseiffenbach Seiffen Steinhübel Valla koduleht (saksa keeles)
Venusberg (Maagimäestik)

Venusberg oli vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Kesk-Maagimäestiku kreisi. 2010. aastal liideti Drebachi vallaga. Grießbach Spinnerei Wiltzsch Im Grund Wilischthal