laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Psittacini

Psittacini on triibus afrotroopilisi linde papagoilaste sugukonnas. Nende hulka kuulub 8 liiki kahes perekonnas. Paljudel selle triibuse esindajatel on alamliigid. Perekond Psittacus Hallpapagoi (Psittacus erithacus) Psittacus erithacus erithacus Psittacus erithacus timneh Perekond Poicephalus Suur-moorapapagoi (Poicephalus robustus) Poicephalus robustus robustus Poicephalus robustus fuscicollis Poicephalus robustus suahelicus Mets-moorapapagoi (Poicephalus gulielmi) Väike-moorapapagoi (Poicephalus meyeri) Tuhk-moorapapagoi (Poicephalus rueppellii) Võsa-moorapapagoi (Poicephalus cryptoxanthus) Somaali moorapapagoi (Poicephalus rufiventris) Baobabi-moorapapagoi (Poicephalus senegalus) Kuldpea-moorapapagoi (Poicephalus flavifrons) Savanni-moorapapagoi (Poicephalus crassus)
Ivar Abner

Ivar Abner (sündinud 28. oktoober 1962 Amblas) on endine eesti maadleja. Üheksakordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (1984, 1985, 1991, 1992, 1993, 1995, 1997, 1998, 1999). 1986. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht; 1987. aasta Eesti NSV Suvespartakiaad – 2. koht 1989. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht; 2000. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht 1992 Kopenhaagen – 11. koht (57 kg) 2002. aasta Tallinn – 11. koht (58 kg); Põhjamaade meistrivõistlused 1994. aasta – 3. koht; Kristjan Palusalu mälestusvõistlused 1991. aasta – 4. koht; 1996. aasta – 3. koht; 1998. aasta – 4. koht Georg Lurichi mälestusvõistlused 1991. aasta – 4. koht; Ivan Poddubnõi mälestusvõistlus 1987. aasta – 6. koht Biograafia ESBL-is
Carl Johann Sommer

Carl Johann Sommer (22. september/3. oktoober 1715 Tallinn – 27. september/8. oktoober 1765 Järva-Peetri) oli Eesti vaimulik. Sommer sündis Tallinnas klaasimeistrite tsunfti oldermanni Gottfried Sommeri pojana. Ta töötas aastani 1738 klaasimeistrina Tallinnas. Usuteadust õppis ta aastatel 1739–1743 (immatrikuleeriti 8. augustil 1739) Jena ülikoolis. Ordineeriti 12. märtsil/23. märtsil 1743 õpetajaks. Ta oli aastatel 1746–1748 (introdutseeriti 23. märtsil/3. aprillil 1746 Anton thor Helle poolt) Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1748–1765 oli ta (kutsuti aprillis 1748) Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja. Sommer kuulus hernhuutlaste hulka. Ta pidas tähtsaks, et kihelkondadesse asutataks koole, jagas lastele usuraamatuid ja õpetas nende järgi lapsi lugema. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
Loodeteelektrijaam

Loodeteelektrijaam ehk loodete-hüdroelektrijaam ehk tõusu-mõõnaelektrijaam on elektrijaam, mis muundab loodete energiat elektrienergiaks. Loodeteelektrijaam rajatakse basseini, milleks suletakse laht või jõe suue. Loodeteelektrijaama töö põhineb basseini ja mere veetaseme vahe muutumisel. Selle vahe muutumist põhjustavad tõus ja mõõn. Seetõttu sõltub elektrienergia tootmine loodeteelektrijaamas tõusu ja mõõna režiimist. Loodeteelektrijaamades kasutatakse kapselhüdroseadmeid, mis võivad töötada suhteliselt suure kasuteguriga nii elektrigeneraatori- kui pumbarežiimis. Vajadusel saab neist seadmetest vett ka niisama läbi lasta. Looded töötavad Maa-Kuu süsteemi pöörlemise energiat. See energia ei taastu, mistõttu loodete energia on taastumatu energiaallikas. Maa pöörlemine on tema eksisteerimise 4,5 miljardi aasta jooksul aeglustunud esialgselt 21,9 tunnilt 24 tunnini ja loodeteenergia kasutamine muudab Maa pöörlemist veelgi aeglasemaks, kuid see toimub üsna aeglaselt. Loodeteenergia kasutamist on Maa pöörlemise aeglustumises näha alles sajandite möödudes, kui selle kasutamine ei suurene. 1985. aastal oli maailmas viis loodeteelektrijaama. Neist esimene ja suurima võimsusega valmis Prantsusmaal Rance'is 1967 ja selle võimsus oli 240 MW. 1984 valmis USA-s Annapolises 20 MW võimsusega loodeteelektrijaam ja 1985 Hiinas Jianxias 2,0 MW loodeteelektrijaam. Neist märksa väiksemad loodeteelektrijaamad olid Hiinas Baishakous (1985), NSV Liidus Kislaja Gubas (1968) ja Hiinas Shashanis (1980). Tehnikaleksikon, lk. 280 "A ja O". Tallinn, "Valgus" 1987, lk. 283 Loodete elektrijaam TaskuTark
Vari (vesiehitus)

Vari on liigutatav tarind, millega osaliselt või täielikult suletakse vesiehitise, näiteks ülevoolupaisu, lüüsi, torustiku, kalakäigu või hüdrotehnilise tunneli suudmeava. Varja avatakse ja suletakse vastava mehhanismi, näiteks vintsi, kraana või tungraua abil, mis võib olla nii paikne kui liikuv. Asukoha järgi eristatakse pindmisi varjasid, mis asuvad ülevoolu harjal, ja süvistatud varjasid, mis asuvad allpool ülemise bjefi veetaset. Süvistatud ehk süvavarja kasutatakse veealuste vooluavade sulgemiseks. Otstarbe järgi eristatakse põhi- ehk töö-, remondi-, avarii-, varu- ja ehitusaegseid varjasid. Ehituse järgi eristatakse tasand-, segment-, sektor- ja silindervarjasid. Varjasid kasutatakse veetaseme ja -hulga reguleerimiseks ning näiteks parvede, jää, ujuvprahi või kalade allalaskmiseks hüdrosõlmest. Tehnikaleksikon, lk 565
Viga

Viga (ehk eksimus) on miski mis on juhtunud mittevastavalt soovitule. Valetamine erineb eksimusest selle poolest, et valetaja tegelikult teab tõde. lapsus mõõtmisviga absoluutne viga suhteline viga taandatud viga mutatsioon valetamine
Süvendamine

Süvendamine on veekogu sügavamaks tegemine ja selle põhja kuju muutmine pinnase väljavõtmise või ümberpaigutamise abil. Süvendamine on vajalik uute vesiehitiste rajamiseks ning olemasolevate hooldamiseks ja ümberehitamiseks. Vastavalt eristatakse kapitaalseid ja ekspluatatsioonilisi süvendustöid. Näiteks veeteede laevatatavuse parandamiseks tehtavad tööd on kapitaalsed, aga veeteede normaalset kasutamist takistatavate setete kõrvaldamiseks tehtavad korralised tööd on ekspluatatsioonilised. Väikesi veekogusid saab süvendada kaldal asuvate mullatöömasinatega, suurte veekogude süvendamiseks kasutatakse süvendeid. Kui pinnas koosneb liivast, kruusast ja mudast, siis kasutatakse süvendamiseks pinnasepumpasid ja hüdromonitore. Seevastu kaljupinnas lõhestatakse ja võetakse välja mitmekopaliste süvenditega. Veekogu põhjast võetud pinnase ja vee segu nimetatakse pulbiks. Pulp viiakse süvenduskohalt puistekohale ja puistatakse sinna. Puistekoht võib asuda nii veekogus kui kuival maal. Pulpi saab puistekohta toimetada torustiku või renni abil, pinnasepraamiga või süvendi enese trümmis. Süvendustööd tekitavad veesambas planktonit. Tehnikaleksikon, lk. 488 Berit-Helena Lamp (5. aprill 2018). "Rukki kanali põhja võib siluda kuni mai alguseni". Keskkonnaministeerium.
Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsioon

Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsioon (ametlik lühend EENA; inglise keeles Estonian Association of Business and Professional Women, lühend BPW – Estonia) on 1992. aastal loodud mittetulundusühing, mis ühendab ametialaselt edukaid ja naiste ühiskondliku rolli edendamisest huvitatud Eesti naisi. Ühingu eesmärk on aidata kaasa oma erialal pädevate, ettevõtlike naiste ja naisjuhtide omavaheliste kontaktide loomisele, ideede ja arvamuste vahetamisele, ühiste tegevuskavade elluviimisele ning klubilise tegevuse traditsioonide säilitamisele. Rahvusvahelisel tasandil kuulub EENA alates 1993. aastast naisorganisatsioonide liitu Federation of Business and Professional Women. Aastatel 1995–1999 korraldas ühing iga aasta märtsis naiste ettevõtlusmessi. Alates 1993. aastast antakse välja aunimetusi "aasta naine" ja "aastate naine".
Aastate naine

Aastate naine on aunimetus, mida alates 1993. aastast annab välja Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsioon. Lisaks aastate naise aunimetusele annab sama organisatsioon välja ka aasta naise aunimetust. Aastate naise aunimetuse on siiani pälvinud ainult kuus inimest: 1993 – Salme Reek, näitleja 1997 – Marju Lauristin, sotsiaalteadlane ja poliitik 2007 – Ita Ever, näitleja 2012 – Siiri Oviir, poliitik 2019 – Anu Raud, kunstnik, kunstipedagoog, akadeemik 2022 – Kersti Kaljulaid, president Aasta naine
Aasta naine (täpsustus)

Aasta naine on aunimetus, mida annavad või on välja andnud mitmed Eesti organisatsioonid ja omavalitsused: Aasta naine on Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsiooni antav aunimetus; Aasta naine oli Ambla valla silmapaistvatele naistele antav aunimetus; Aasta naine oli Kareda valla silmapaistvatele naistele antav aunimetus; Viimsi Aasta Naine on Viimsi Ettevõtlike Daamide Assotsiatsiooni antav aunimetus.
Johannes Andreas Helwig

Johannes Andreas Helwig (26. jaanuar 1668 Berliin – 7. detsember/18. detsember 1719 Tallinn) oli Eesti vaimulik. Helwig tuli juulis 1677 koos isaga Tallinna. Ta õppis Riia lütseumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 6. detsembril 1686) Greifswaldi ülikoolis, Rostocki ülikoolis (immatrikuleeriti oktoobris 1688, pidas dispuudi aastal 1691), seejärel (immatrikuleeriti 31. oktoobril 1691) Wittenbergi ülikoolis, kus pidas aastal 1692 kolm ja aastal 1693 ühe disputatsiooni; sai 28. aprillil 1692 magistriks. Viibis aastatel 1693–1694 Uppsalas. Ordineeriti 19. juunil 1695 õpetajaks. Ta oli aastatel 1695–1696 Tallinna toomkiriku saksa koguduse abiõpetaja ja piiskopi adjunktõpetaja. Sai 27. oktoobril 1696 Narva Johannese koguduse abiõpetajaks, introdutseeriti 18. juulil 1697 õpetajaks, sai 1699/11. märtsil 1701 Narva Johannese kiriku ülempastoriks; aastal 1697 sai tast Narva konsistooriumi assessor ja aastal 1703 sai tast Narva konsistooriumi eesistuja-dekaan. Aastal 1708 viisid venelased ta Narva elanike küüditamisel ta Vologdasse vangi, ta oli seal vangistatute vaimulik. Vabastati vangistusest aastal 1713, oli seejärel aastatel 1714–1719 Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja ja Tallinna superintendent. Tema isa Jacob Helwig oli Eestimaa ja Tallinna piiskop, vend Johann Joachim Helwig oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja, poeg Christian Gottfried Helwig oli Helme Maarja koguduse õpetaja. Disp. de nomine missae in honorem sanctorum celebratae. Rostock, 1691 Disp. pro gradu magistri, de panibusfacierum. Wittenberg, 1692 Disp. de panibus facierum. Wittenberg, 1692 Disp. de nomine Jehovah patribus ignato ex Exod. VI. 3. Wittenberg, 1692 Disp. de Simone Mago, primo Novi Testamenti heresiarcha. Wittenberg, 1693 Saksakeelne jutluseraamat Spruch-Büchlein, darinnen die Reim-Gebetlein und Sprüche auf alle Sonnund Fest-Tage des ganzen Jahres enthalten, welche in hiesiger teutschen Schule der zarten Jugend pflegen beygebracht xu werden... Narva, 1703 Rostock Matrikelportal: Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift, Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, lk 69 Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
Tombolo

Tombolo on maasäärekujuline rannakuhjevorm, mis ühendab mandrit selle lähedal oleva saarega, harvem kaht saart omavahel. Tombolo on tavaliselt laugete nõlvadega. Ta koosneb veeristest, kruusast ja liivast. Tüüpiline tombolo tekib lainete refraktsiooni tagajärjel. Kui laine läheneb saarele ja jõuab selle läheduses madalasse vette, siis tema liikumine aeglustub. Seejärel laine murdub või paindub: laine see osa, mis möödub saarest kaugemalt, jätkab liikumist sügavamas vees, ei aeglustu ja jõuab sama ajaga kaugemale. Laine paindub saarest mõlemalt poolt mööda ning kusagil teisel pool saart on koht, kus laine saarest kummaltki poolt möödunud osad kokku saavad. Kui tuuled ja hoovused on püsivad, siis kaldub ka laine iseendaga kokkusaamise koht olema umbkaudu püsiv. Kui laine kannab endaga tahkeid aineosakesi, siis kipuvad need selles kohas põhja settima, sest kummaltki poolt tulevad lained piltlikult öeldes kustutavad teineteist ära ja puudub jõud, mis aineosakesi üleval hoiaks. Mida rohkem ainet saare tagumisse külge settib, seda enam kaotavad lained seal jõudu ja seda enam kuhjavad nad sinna uut ainet. Kui osakesed on pikka aega saare taha settinud, siis lõpuks kerkib setetest moodustunud maariba veepinnast kõrgemale. Tombolod näitavad kaldajoone muutlikkust. Suhteliselt väike maalapp, sel juhul saar, muudab oluliselt lainete liikumise ja setete ladestumise viisi. On juhtunud, et saare ja mandri vahele moodustub kaks tombolot, mille vahele jääb väike laguun. Lõpuks täitub ka laguun tavaliselt settega. Eestis oli Antsülusjärve ajal tombolo Toompea ja Tõnismäe vahel, aga keskajal see enamjaolt tasandati Tallinna kaitsekindlustuste ja vallikraavi rajamise käigus.
Michael Michaelsen

Michael Jacob Michaelsen (11. aprill 1899 Sundby, Kopenhaagen – 13. august 1970 Frederiksberg) oli Taani poksija, rahvuselt juut. Michaelsen oli kokku neljakordne Taani meister: poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1929. aastal ning raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1928, 1930 ja 1932. Michaelsen sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Arturo Rodríguezele (Argentina) ning võites 3. koha kohtumises Sverre Sørsdali (Norra). Michaelsen võitis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 2. Euroopa meistrivõistlustel (Berliin, 1927) pronksmedali. Taani meistrivõistlused poksis 1915–2000. Tulemused inglise keeles 9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles 3. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1930. Tulemused inglise keeles 2. Euroopa meistrivõistlused poksis. Berliin 1927. Tulemused inglise keeles Michael Michaelsen veebisaidil Olympedia (inglise)
Ranulph Glanville

Ranulph Glanville (13. juuni 1946 London – 20. detsember 2014) oli arhitektuurifilosoof, arhitekt ja küberneetik. Tema lähtepositsiooniks on, et iga inimene ehitab endale ümbruse ise. Sellega seoses on ta vaated lähedased radikaalsele konstruktivismile. Ta on kirjutanud artikleid teist järku küberneetika teemadel. Ta on olnud Ameerika Küberneetika Seltsi (American Society for Cybernetics) president. Ta külastas Eestit veebruaris 2012 ja pidas loenguid Eesti Kunstiakadeemias. Edition Echoraum (Vienna): The Black Boox Vol. I - Cybernetic Circles ISBN 978-3-901941-19-1 The Black Boox Vol. II - Living in Cybernetic Circles ISBN 978-3-901941-20-7 The Black Boox Vol. III - 39 Steps ISBN 978-3-901941-21-4 Ranulph Glanville et al.: Trojan Horses ISBN 978-3-901941-38-2 Ranulph Glanville & Alexander Riegler (eds.): The Importance of Being Ernst ISBN 978-3-901941-14-6 Ranulph Glanville & Karl H. Müller (eds.): Gordon Pask, Philosopher Mechanic ISBN 978-3-901941-15-3 Glanville, Ranulph 2014. Teadmine, disain ja loomepõhine uurimistöö. Ettekanne Eesti kunstiakadeemia arhitektuuriteaduskonna doktoriõppe konverentsil. (Tlk Veronika Valk.) Sirp 12. dets., lk 32–33. Brier, Søren 2008. Ranulph Glanville: The Cybernetician of Ignorance. Cybernetics & Human Knowing 15(1): 81–89. Valk, Veronika 2014. Powering up – interview with Ranulph Glanville. Müürileht 7. juuli. Valk, Veronika 2014. Loovusele tuleb anda ruumi ja jõudu. Sirp 3. juuli. Vaikla, Tüüne-Kristin 2013. Ülikool annab aega enda harimiseks. Vestlus (arhitektuuri) õppimisest ja õpetamisest professor Ranulph Glanville'iga. Maja: Eesti arhitektuuri ajakiri 75(1): 57−61.
Anmary

Anmary (õieti Linda Dinsberga; sündinud 3. märtsil 1980) on Läti laulja. Veebruaris 2012 võitis Anmary lauluvõistluse Eirodziesma 2012 ja esindas Lätit 57. Eurovisiooni lauluvõistlusel Bakuus lauluga "Beautiful Song". Laul finaali ei jõudnud. 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel edestas ta Läti punktid.
Talassoteraapia

Talassoteraapia ehk mereravi on merevee kasutamine ravi eesmärgil. Kuigi talassoteraapia kasulik mõju on tõestamata, kaasneb talassoteraapiaga tavaliselt hulk tervisele kasulikke tegevusi: suplemine, ujumine ja päevitamine, samuti viibimine värskes õhus ja mõõdukas kehaline aktiivsus, lisanduda võivad vesiravi, mudaravi ja mineraalvee tarvitamine. Talassoteraapia pooldajate arvates mõjub merevesi hästi naha pooridele. Samuti peavad nad kasulikuks, et merevees viibides imendub läbi naha inimese organismi mitmesuguseid ioone, põhiliselt naatriumi, kaltsiumi, kaaliumi, magneesiumi ja joodi ioone. Talassoteraapia idee pakkus esimesena välja 18. sajandi inglise arst Richard Russell, aga laiemalt hakkas see levima alles 19. sajandil Inglismaal ja Prantsusmaal. Talassoteraapiat leidub mitmel kujul. See võib sisaldada soojendatud merevee dušše, meremudaga kokkumäärimist ja mereudu sissehingamist. Leidub spaasid, kus pakutakse protseduure soojendatud mereveega ja isegi vetikatesse mähkimist. Mudaravi Turvasravi
Arini

Arini on triibus neotroopilisi linde papagoilaste sugukonnas. Triibusesse kuulub ligi 32 perekonda. Paljud liigid on hiljuti antropogeensetel põhjustel välja surnud. Ara – aara
Mairo Marjamaa

Mairo Marjamaa (sündinud 8. juunil 1988) on eesti saksofonist. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink]
René Puura

René Puura (sündinud 18. septembril 1986) on eesti klahvpillimängija. Ta on mänginud klahvpille telesaadetes "Eesti otsib superstaari" (2010; stuudiovoor), "Laulud tähtedega" (2010), "Eesti otsib superstaari" (2011) ja "Laulupealinn" (2011). Ta mängib ansamblites Karl-Erik Taukar, Liis Lemsalu ja InGeneral. 2021. aasta maikuu teisest poolest mängib Terminaatoris. Ta on Sirje ja Väino Puura poeg, nime on ta saanud isa ooperirolli järgi. Liis Lemsalu ja Väino Puura poeg René. Kas uus kuum paar?[alaline kõdulink] Delfi, 9. september 2011 Stella K. Wadowski, Abielu nagu ooper[alaline kõdulink], Kroonika, 28. august 2001
CR Vasco da Gama

Club de Regatas Vasco da Gama on Brasiilia spordiklubi, mille kodulinn on Rio de Janeiro. Klubi on eelkõige tuntud oma jalgpallimeeskonna poolest, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlustel Campeonato Carioca. Klubi asutati 21. augustil 1898 sõudeklubina; jalgpalliklubina tegutseb see alates 5. novembrist 1915. Klubi asutasid Portugali sisserändajad ja ka tänapäeval on klubil Rio de Janeiros suur portugallaste toetajaskond. Vasco da Gama on Brasiilia üks populaarsemaid jalgpalliklubisid, sellele on vähemalt kümme miljonit toetajat. Vasco da Gama on tulnud neljal korral Brasiilia meistriks (aastatel 1974, 1989, 1997 ja 2000) ja korra Brasiilia karikavõistluste Copa do Brasil võitjaks (aastal 2011). Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused on võidetud 24 korral. 1998. aastal võideti Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadores, kui finaalis alistati Ecuadori klubi Barcelona. Tänu sellele pääses Vasco da Gama 2000. aasta klubide maailmameistrivõistlustele, mille finaalis kaotati teisele Brasiilia klubile, Corinthiansele. 2008. aastal langes klubi esimest korda kõrgliigast välja. Edu saavutati taas 2011. aastal, mil Brasiilia meistrivõistlustel saadi teine koht, võideti Brasiilia karikas ja jõuti Brasiilia karikavõistlustel Copa Sudamericana poofinaali. Edukas oli ka 2012. aastal, mil Brasiilia meistrivõistlustel saadi viies koht ja Copa Libertadoresel jõuti veerandfinaali. Järgmised neli aastat osutusid taas klubile rasketeks ja kahel hooajal tuli mängida esiliigas. Klubi kodustaadion on alates 1927. aastast olnud Estádio São Januário, mis mahutab 21 880 pealtvaatajat. Osad tähtsamad mängud, sealhulgas derbimängud, peetakse Maracanã staadionil. Vasco da Gama suurim rivaal on Flamengo ning kahe klubi vahelised mängud on tuntud nimega Clássico dos Milhões. Tegemist on Brasiilia ühe kõige populaarsema derbimänguga. Klubi on saanud nime Portugali maadeavastaja Vasco da Gama järgi, kes jõudis 1498. aastal esimesena purjetades Euroopast Indiasse (Vasco da Gama sõudeklubi asutati täpselt 400 aastat hiljem, 1898. aastal). Seisuga 29. juuli 2023 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Rahvusvahelised Copa Libertadores (1): 1998 Campeonato Sul-Americano de Campeões (1): 1948 Copa Mercosur (1): 2000 Trofeo Teresa Herrera (1): 1957 Trofeo Ramón de Carranza (3): 1987, 1988, 1989 Üleriigilised Campeonato Brasileiro Série A (4): 1974, 1989, 1997, 2000 Campeonato Brasileiro Série B (1): 2009 Copa do Brasil (1): 2011 Osariigilised Torneio Rio – São Paulo (1): 1958, 1966 (jagas võitu veel kolme klubiga), 1999 Campeonato Carioca (24): 1923, 1924, 1929, 1934, 1936, 1945, 1947, 1949, 1950, 1952, 1956, 1958, 1970, 1977, 1982, 1987, 1988, 1992, 1993, 1994, 1998, 2003, 2015, 2016 Enim väravaid klubi särgis – Roberto Dinamite (702 väravat aastatel 1971–1990 ja 1992–1093) Koduleht
August Hunt

August Hunt on Eesti ansambel, mis kogunes 2010. aastal. Bändi laulja Norman Salumäe oli üks "Eesti otsib superstaari" teise hooaja finalistidest. August Hundil ilmus 1. detsembril 2011 esikplaat "Meie aeg on käes...", mille tuntumad lood on "Thomas Malthus on surnud, mu arm" ja singel "Tantsulõvi". Debüütplaat on saanud arvukalt positiivset vastukaja nii kriitikutelt kui ka kuulajatelt. ETV2 edetabelisaate "Eesti TOP 7" 2011. aastal koostatud parimate kodumaiste muusikavideote koondedetabelis Eesti TOP 50 esikohal võidutses August Hunti video "Thomas Malthus on surnud, mu arm" (režissöör Andzei Matsukevits). Lauluvõistlusele Eesti Laul 2012 esitas bänd kolm laulu, millest sõelale jäi "Tantsulõvi" (autorid: August Hunt ja Heiti Kender). Esimeses poolfinaalis jõudis laul viie edasipääseja hulka. Lauluvõistlusel Eesti Laul 2014 pääses bänd lauluga "Kus on EXIT?" poolfinaali. Norman Salumäe – laul Martin Petermann – löökpillid Siim Avango – basskitarr Harri Uljas – kitarr Mirko Miilits – kitarr "Meie aeg on käes..." (Kulundpea Management, 2011) August Hunt. Facebook Superstaari Norman alustab soolokarjääri. Publik, 06.06.2008 Eesti TOP 50 võiduvideo on August Hunti Thomas Malthus on surnud, mu arm.[alaline kõdulink] Eesti Televisioon. ERR Tubli! August Hunt tegi esimese plaadi valmis! Publik, 05.12.2011 7. Tantsulõvi – August Hunt. Poolfinalistid 2012. Eesti Laul 2012. ERR August Hunt-Meie aeg on käes... Muusika24 Kaspar Käänik. August Hunt lubab "Eesti laulul" akrobaatilisi trikke. Õhtuleht, 8. veebruar 2012 Koduleht August Hunt. Myspace August Hunt. Facebook August Hunt. Youtube August Hunt. Twitter August Hunt andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
Jan Mukařovský

Jan Mukařovský (11. november 1891 Písek – 8. veebruar 1975 Praha) oli tšehhi kirjandusteadlane ja kunstiteoreetik. Ta oli Praha lingvistilise ringi liige.
Inna Sõrmus

Inna Sõrmus (sündinud 15. juulil 1967) on eesti balletitantsija ja õpetaja. Aastatel 1972–1976 õppis ta Tallinna 38. Keskkoolis, 1976–1981 Tallinna Balletikoolis ja 1981–1986 Peterburi Vaganova nimelises Balletiakadeemias. 1986–2008 Rahvusooper Estonia balletisolist 2006–2008 Spordiklubi Põhjatäht pedagoog-koreograf 2008–2009 Fitness klubi Olé bodyballet' treener 2009– ... Kaie Kõrbi Balletistuudio õpetaja 2009– ... Tantsuakadeemia pedagoog Maria, ballett "Pähklipureja" Fleur de Lys, ballett "Esmeralda" Svanilda, ballett "Coppelia" Gamzati, ballett "Bajadeer" Väike luik, ballett "Luikede järv" Bajadeer, ballett "Luikede järv" Sonja, ballett "Kuritöö ja karistus" Eva, ballett "Creedo" Maria Magdalena, ballett "Creedo" Lesbia, ballett "Catulli Carmina" Chloe, ballett "Daphnis ja Chloe" Tütarlaps, ballett "Tütarlaps ja surm", koreograaf Robert North
Heiki Toots

Heiki Toots (sündinud 15. augustil 1939 Tartumaal) on eesti endine Kreeka-Rooma maadleja ja maadlustreener (4. kutsetase). Viiekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (1961, 1962, 1964, 1965, 1967) Meistersportlane Kreeka-Rooma maadluses – 1960. Kalevi auliige – 1967. Alates 1972. aastast töötab Tartu Kalevis maadlustreenerina. Tema poeg on maadleja Hardo Toots. Parim õpilane – Gennadi Bogoljubov Biograafia ESBL-is Sport24
Tiit Madalvee

Tiit Madalvee (sündinud 28. juunil 1937 Tallinnas) on eesti maadleja ja maadlustreener. Üheksakordne Eesti meister vabamaadluses (1961, 1962, 1963, 1964, 1966, 1968, 1969, 1971, 1972) Kolmekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (1961, 1962, 1963) NSV Liidu meistersportlane vabamaadluses – 1958 NSV Liidu meistersportlane Kreeka-Rooma maadluses – 1961 Kuulsaim õpilane – Heiki Nabi Biograafia ESBL-is
AFI's 100 Years...100 Stars

"AFI's 100 Years...100 Stars" on 1999. aastal avaldatud koondtabel sajast Ameerika Ühendriikide mees- ja naisfilmitähest. Nimekirja avaldas Ameerika Filmiinstituut. AFI's 100 Years...100 Stars. American Film Institute AFI's 100 Years...100 Stars. American Film Institute List of the 500 nominated star legends. List of the 50 winning legends.