laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Buddy Hackett

Buddy Hackett (õieti Leonard Hacker; 31. august 1924 Brooklyn – 30. juuni 2003 Malibu, California) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik. Buddy Hackett andmekogus IMDb (inglise)
Hamish Linklater

Hamish Linklater (sündinud 7. juulil 1976 Great Barringtonis Massachusettsis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Hamish Linklater andmekogus IMDb (inglise)
Kevin McDonald

Kevin Hamilton McDonald (sündinud 16. mail 1961 Montréalis Québecis) on Kanada näitleja ja koomik. Kevin McDonald andmekogus IMDb (inglise)
Richard Schrock

Richard Royce Schrock (sündinud 4. jaanuaril 1945 Berne'is Indianas) on Ameerika Ühendriikide keemik, Nobeli auhinna laureaat. 2005. aastal sai ta koos Robert Grubbsi ja Yves Chauviniga Nobeli keemiaauhinna metateesimeetodi väljaarendamise eest orgaanilises sünteesis. Schrock lõpetas 1967. aastal California Ülikooli Riverside'is ja sai 1971. aastal doktorikraadi Harvardi Ülikoolist. 1975. aastal asus ta tööle Massachusettsi Tehnoloogiainstituuti, 1980. aastal sai ta sealsamas professoriks. 1989 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks 1992 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks 2005 – Nobeli keemiaauhind 2008 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks Richard Schrock Nobeli auhinna lehel
Yves Chauvin

Yves Chauvin [iiv šov'ä(n)] (10. oktoober 1930 Belgia Menin – 28. jaanuar 2015) oli prantsuse keemik. Chauvin lõpetas 1954. aastal Lyoni École Supérieure de Chimie Industrielle'i. Ta töötas Pariisi lähedal Rueil-Malmaisonis Institut Français du Pétrole'is, 1990. aastate keskel läks ta pensionile ning nimetati instituudi auteadusdirektoriks. 1996. aastast oli ta Prantsuse Teaduste Akadeemia liige. 2005. aastal sai ta koos Robert Grubbsi ja Richard Schrockiga Nobeli keemiaauhinna metateesimeetodi väljatöötamise eest orgaanilises sünteesis. Yves Chauvin Nobeli auhinna lehel
Mardus

Mardus (ka marras, mardajus, marras) tähendas Eesti rahvausundis algselt surnut, siis surnu kehast eraldunud hinge või surmahaldjat, hiljem kindlat surmaennet. Mardus oli sellisena tuntud peamiselt Põhja-Eestis, Lääne-Eestis tähendas ta ka õnnetust või häda. Ta ilmus looma, linnu või inimese kujul, aga ka nime hüüdva hääle või helinana. Kui hõigatu vastas, siis ta suri. Kuna surnute hingi arvati minevat putukate sisse, siis mardusega seoses on mardika nimetus. Sõna võib olla etümoloogiliselt seotud iraani tüvega marta-, mis tähendas surelikku. Samast tüvest võib pärineda ka marrasknahk - surmale määratud nahk. Novembrikuu (kooljakuu) kannab soomlastel "marraskuu" nime, ilmselt hingedeaja tõttu. Eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg" mõistetakse marduse all erilist surnut, kes hauas rahu ei saa. Temast on juttu eepose Sissejuhatuses: Kuulin Mardust kiljatamas, Laane nurgas nuttemassa, Metsa kaisus kaebemassa. Mardus leinab langu verda, Langu verda, häda härda, Mardus ilmub ikka sinna, kus keegi inimene on surmale määratud. Aga ka kohal, kus keegi õnnetult surma saanud ja maha maetud, on täheldatud marda sagedast ilmumist. Leitakse mahamaetud ehk maast välja tulnud kondid ja maetakse surnuaiale maha, kaovad marda ilmumised. Tavaliselt näitab mardus inimese kujul, harva loomana. Ent looma kujul käib marda meel ja mõte tavaliselt ikka kurja peale. Mardus on surma käskjalg. Mardus sünnitab majades ja majade ümber viirastusi. Mõnikord ei tähenda marda ilmumine peatset surma, vaid surma koguni alles pika aja pärast. Tihti ei näita marras end, vaid kuulutab oma ligiolekut kolistamise, müristamise, oigamise või käimisega. Eesti murrete sõnaraamat Vaadatud 10.12.2020 Eesti etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 114. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 163. Kalevipoeg, Kirjastus Eesti Raamat. Tallinn 1975, lk 284 Matthias Johann Eisen. Eesti mütoloogia. Mardus. Kristjan Raud. Eesti Kunstimuuseum Haldjad ja mardused Juhan Kunder Surmahaldjas Marduse kodupaik Maaleht 24.07.2010
Leedi ja Lontu 2: Võrukaela seiklused

"Leedi ja Lontu 2: Võrukaela seiklused" (Lady and the Tramp II: Scamp's Adventure) on Ameerika Ühendriikide 2001. aasta valminud Walt Disney animastuudio joonisfilm, mille on lavastanud Darrell Rooney. See on filmi "Leedi ja Lontu" järg.
Abiajamine

Abiajamine või viinutamine (Lõuna-Eestis ka linutamine, Saaremaal ja Virumaal ajamine) oli 20. sajandi alguseni vana külakondlik abistamiskomme, mis seisnes vaestele või tuleõnnetuse ohvritele õlgede, heina, põhu, kartulite, lina vms andmises lonksu viina või õlle vastu. Abi ajamas käidi põhiliselt sügisel ja talvel eeskätt sugulaste ja tuttavate juures. Eesti talupojapulmas nimetati viinutamiseks tava, kui mõrsja käis kosjaviinaga sugulastele pulmadest teatamas, saades vastu andeid (nt Jõhvi, Kuusalu, Märjamaa, Vändra jm). Lisaks tähendas viinutama ehk hundihända ajama (nt Rapla, Varbla, Tõstamaa, Pärnu-Jaagupi, Kolga-Jaani jm) pruudiandide kogumist, mida teostas mõrsja koos abilisega. Kogujad pakkusid viina (ja ninatubakat), neile anti villu, lõnga ja valmisesemeid (sukad, sokid, kindad, vööd jne). Hilisemal ajal anti kingiks eelmise pulma veimavakast saadud annid (mis muutusid seega tarbeesemetest rändkinkideks). Kogumas käidi kas teisipäeval, neljapäeval või laupäeval (nn head päevad) – ühel päeval nädalas, käidi nii tuttavate kui võõraste pool, eriti just viimaste pool. Komme püsis Eestis kohati veel 1930. aastateni. Eesti rahvakultuuri leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 352 Ülo Tedre. Pulmasõnastik I Etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn. 1995. lk 3
Abiellumus

Abiellumuseks nimetatakse demograafias abielude sõlmimise (abiellumise) nähtust. Abielude sõlmimise sagedust iseloomustavad abiellumuskordajad. Abiellumustabel Abielulisus
Abielulisus

Abielulisus ehk abielulevimus on abielus oleku levimus rahvastikus. Abielu levimust mingil perioodil iseloomustab keskmine abielulisus, abieluinimeste keskmise arvu ja keskmise rahvaarvu suhe. Abielu levimust mingis põlvkonnas iseloomustab lõplik vallalisus.
Abietiinhape

Abietiinhape (sõna moodustamisel on kasutatud ladina sõna abies 'nulg'; molekulivalem C19H29COOH) on vaikhapete hulka kuuluv keemiline aine, üks tähtsamaid vaikhappeid. Abietiinhappe sulamistemperatuur on 173...175 °C, keemistemperatuur 248...250 °C.
Ars longa

"Ars longa" oli Eesti Televisiooni saatesari aastatel 1968–1978, milles kunstiteadlane Leo Soonpää rääkis kunstist ja kunstiajaloost. Saatesarja esimene osa oli eetris 3. jaanuaril 1968. Saate toimetaja oli Tiina Alla (Park) ja režissöör Elvi Koppel. "ETV ajalugu: 1968". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2014. Vaadatud 20. novembril 2014.
Vaatevinkel

"Vaatevinkel" oli Eesti Televisiooni päevakajalise sisuga saatesari aastatel 1985–1991. Saatejuhid olid Mati Talvik, Uno Maasikas ja Märt Müür. Saate tegemisel osalesid ka toimetaja Aarne Rannamäe ja režissöör Sulev Talberg ning Juhan Aare ja Märt Müür. Esimene saade läks eetrisse 5. detsembril 1985. "ETV ajalugu: 1985". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2014. Vaadatud 20. novembril 2014.
Ove Abildgaard

Ove Johannes Abildgaard (17. september 1916 Lemvig – 11. oktoober 1990) oli taani luuletaja, tõlkija ja kriitik. Tema vanemad olid kaupmees Alfred Julius Abildgaard (1876–1954) ja Asta Katrine Dalgaard (1886–1965). 13-aastaselt asus ta õppima Haslevi gümnaasiumi, mille ta lõpetas 1935. Ta õppis Kopenhaageni ülikoolis õigusteadust ja kirjandust. Noorte kunstnike klubi kaudu puutus ta kokku 1940ndate luuletajate põlvkonnaga. Aastatel 1943–1944 oli ta Dybvadis koduõpetaja. 30-aastaselt debüteeris ta luuletajana. Aastatel 1953–1966 oli ta vabakutselise leksikoniautor, tõlkija ja kirjanduskriitik sotsiaaldemokraatlikus ajakirjanduses. Aastatel 1967–1983 töötas ta Taani Raadio luuletoimetajana. Ta debüteeris 1946 koguga "Uglegylp". Pärast 1954. aastat, kui ta oli juba omandanud moodsa klassiku maine, vaikis ta luuletajana paarkümmend aastat. Kogus "Og Lises hånd i min" (1972) ja "Mariehønen" (1976) katsetas ta uusi vorme. Mälestuskillud "Hvorfor netop i dag da det er søndag" (1986) sisaldavad konkreetse luule mõjulises küljenduses luulet ja proosat. Ta oli traditsiooni- ja vormiteadlik luuletaja, kellel oli oma stiil. Sageli puudutas ta humoorikas, sentimentaalsust ja paatost vältivas metafooririkkas sõnastuses suuri eluprobleeme. "Uglegylp" (1946, luulekogu) "Hvirvler" (1948, luulekogu) "Glødende sten" (1952, luulekogu) "Sommerens ekko" (1954, luulekogu). "Det langsamme for år" (1957, esseekogu) "Og Lises hånd i min" (1972, luulekogu) "Mariehønen" (1976, luulekogu) "Hvorfor netop i dag da det er søndag" (1986, mälestused) 1951 Morten Nielseni mälestusstipendium 1954 Henri Nathanseni sünniaastapäevastipendium 1955 Johannes Ewaldi stipendium 1963 Aarestrupi medal Ta abiellus 5. mail 1948 Kopenhaagenis Unnur Skúladóttir Thoroddseniga (sündis 12. juulil 1917 Islandil Ísafjörðuris), Islandi advokaadi ja parlamendiliikme Skúli S. Thoroddseni (1890–1917) ning Guðrún Skúladóttiri (1897–1950) tütrega. Sissekanne Taani biograafilises leksikonis
Viiekümnendad

"Viiekümnendad" oli aastatel 1986–1989 eetris olnud Eesti Televisiooni ajalooteemaline saatesari, milles käsitleti 1940. aastate teise poole ja 1950. aastate sündmusi. Saatejuht oli Rein Järlik ja režissöör oli Juho Jalviste. Esimene osa oli eetris 15. novembril 1986. Sari löppes märtsis 1989 23. saatega. Need on vaadatavad ERR-i kodulehel ning Jupiteris. "ETV ajalugu: 1986". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2014. Vaadatud 20. novembril 2014.
Õhutusklapp

Õhutusklapp on seade õhu automaatseks väljastamiseks vesi-küttesüsteemist. Õhutusklapi korpuses on ujuk, mis ujukiruumi täitumisel veega sulgeb õhu väljastamisava. Õhutusklapid paigaldatakse küttesüsteemi kõrgematesse osadesse, kuhu muidu koguneks õhk.
Rein Hanson

Rein Hanson (18. juuni 1948 Hälvati – 8. detsember 2012) oli eesti ajakirjanik. Koolipõlves avaldas lühikirjutisi Haapsalu rajooni ajalehes nime "ajakirjanik Benson" all. Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli kaugõppes ajakirjanduse erialal 1973. aastal. Eesti Televisioonis oli üks saatesarja "Viljaveski" juhte. Ta oli aastatel 1992–1995 VII Riigikogu liige (valimisliidus Kindel Kodu, sai valimistel 2120 häält). Hiljem pidas kodutalu Hälvatis. 2006 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2006 – Rukkiräägu kultuuriauhind Tema abikaasa Ene Hanson on keeletoimetaja. Aktuaalne Kaamera (FB), Rein Hanson sündis ja elas ka suurema osa oma elust Läänemaal Lihula lähedal Hälvati külas Suri ajakirjanik Rein Hanson http://www.aki.ut.ee/et/instituut/vilistlastele/vilistlaste-nimekirjad[alaline kõdulink] http://www.vvk.ee/varasemad/r92/htl_3000000.stm Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti rahvusbibliograafia: Hanson, Rein "Rein Hanson jahtis kaameraga metskitse" Eesti Päevaleht, 3. detsember 2005 "Rein Hansoni uus film "Eedeni aed" uurib koduaia ööelu" Klassikaraadio, 2. oktoober 2007 Rein Hanson, mõned fotod ETV arhiivist, mis jäävad Reinu meenutama, AK FB Haud Kirbla kalmistul
Nemenčinė

Nemenčinė (poola Niemenczyn) on linn Leedus Vilniuse rajoonis. Asub umbes 20 km Vilniusest kirdes. Nemenčinėt on esmamainitud 1338. aastal. Linnaõigused sai 1955. aastal. Enne Teist maailmasõda olid 35% elanikest juudid. 2001. aastal oli 56,3% elanikest poolakad ja 24,2% leedulased. 3139 (1970) 5892 (2001) Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023.  Nemenčinė – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Abi

Abi ehk abistamine ehk aitamine on vabatahtlik tegutsemine kellegi teise eesmärkide saavutamise heaks või kellelegi teisele kahjulike sündmuste ärahoidmiseks. Abiks nimetatakse ka abi tulemust või abistamiseks tehtud annetust.
Reet Kudu

Reet Kudu (sündinud 10. augustil 1949) on eesti ajakirjanik, kirjanik, koreograaf ja tantsukriitik. Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal 1972. aastal. Ta on loonud autorilavastusi, koreograafiat lavastustele põhiliselt VAT Teatris ja Vanemuises ning mujal. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Savisaare valimisliidu ja Tegusa Tallinna nimekirjas ning sai 122 häält. Ta on Fred Kudu tütar. http://www.aki.ut.ee/et/instituut/vilistlastele/vilistlaste-nimekirjad[alaline kõdulink] Savisaare valimisliit ja Tegus Tallinn avalikustas esinumbrid, ERR, 4. september 2017 http://vvk.ee/arhiiv/kandidaadi-otsing/?otsi_ajaloost=kudu Olev Remsu. "Ikka õiglusmeele suunamisel. Reet Kudu - 70!". Postimees, 16. august 2019 (online) ja 7. september 2019 (paberleht)
Vilniuse rajoon

Vilniuse rajoon on 1. järgu haldusüksus (omavalitsus) Leedus Vilniuse maakonnas. Ümbritseb kolmest küljest Vilniust ja piirneb idas Valgevenega. Kuulub Vilniuse maakonda. Halduslikult jaguneb 23 vallaks (seniūnija). Rajoonis on Nemenčinė linn ja 4 alevit: Bezdonys, Maišiagala, Mickūnai ja Šumskas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vilniuse rajooni elanikest poolakaid 52,07%, leedulasi 32,48%, venelasi 8,01%, valgevenelasi 4,18%, ukrainlasi 0,65%, tatarlasi 0,38% ja juute 0,11% "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2015. Vaadatud 14. aprillil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Vilniuse rajooni omavalitsuse koduleht
Abi (täpsustus)

Abi on aitamine või selle tulemus. Abi on abistavate ülesannetega ametikoht. Abikülä ehk Abiküla ehk Abi on endine küla Võru maakonnas Rõuge vallas Trolla küla alal.
Urmi Reinde

Urmi Reinde (sündinud 12. novembril 1953) on eesti naisajakirjanik. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 1978. aastal kaugõppe teel ajakirjanduse erialal. Urmi Reinde on töötanud Tallinna Polütehnilise Instituudi ajalehe peatoimetajana ja ajakirja Kultuur ja Elu toimetuses. Ta on teinud ka Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööpartei ajalehte. Alates 2007. aasta maist oli ta ajalehe Kesknädal peatoimetaja. 29. septembril 2016 vallandas Keskerakonna juhatus Reinde usalduse kaotuse tõttu häältega 9:6. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Savisaare valimisliidu ja Tegusa Tallinna nimekirjas ning sai 79 häält. http://www.aki.ut.ee/et/instituut/vilistlastele/vilistlaste-nimekirjad[alaline kõdulink] Karilaid pärast juhatust: garantiikirjad õigustühised, Reinde vallandati Savisaare valimisliit ja Tegus Tallinn avalikustas esinumbrid, ERR, 4. september 2017 https://kov2017.valimised.ee/valimistulemus-vald.html#0784-1 Urmi Reinde: Savisaare nimekirja lähevad tema Facebooki toetajad, ERR, 31. juuli 2017
Abikülä

Abikülä ehk Abiküla ehk Abi oli küla Rõuge kihelkonnas. Tänapäeval asuvad endise küla maad Võru maakonnas Rõuge vallas Trolla küla lääneosas.
Mart Riikoja

Mart Riikoja (sündinud 21. jaanuaril 1959) on eesti ajakirjanik. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal 1983. aastal. http://www.aki.ut.ee/et/instituut/vilistlastele/vilistlaste-nimekirjad[alaline kõdulink]
Margus Mets

Margus Mets (sündinud 2. septembril 1961) on eesti ajakirjanik ja ajakirjandustegelane. Ta on lõpetanud 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna žurnalistikaosakonna. Töötanud ajalehtede Edasi, Rahva Hääl, Päevaleht ja Eesti Päevaleht toimetuses, seejärel Ajakirjade Kirjastuses, Pärnu Postimehes ja Ühinenud Ajalehtedes.[viide?] 2015. aasta detsembrist on Margus Mets Postimees Grupi juhatuse liige. Tema isa oli ajakirjanik Sulev Mets (1930–2018), ema on tekstiiliinsener Milvi Mets. Õde on raamatukogundustegelane Triin Soone.
Briand

Briand on perekonnanimi. Anne Briand, sportlane Aristide Briand, Prantsusmaa peaminister ja Nobeli auhinna laureaat Jimmy Briand (* 1985, Vitry-sur-Seine), jalgpallur Kelloggi-Briandi pakt Martigné-Briand, Maine-et-Loire
Mati Narusk

Mati Narusk (sündinud 18. detsembril 1940) on eesti ajakirjanik. Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli 1969. aastal ajakirjanduse erialal kaugõppes. 2009 Rukkiräägu kultuuriauhind http://www.aki.ut.ee/et/instituut/vilistlastele/vilistlaste-nimekirjad[alaline kõdulink]
Ratsaväekindral

Ratsaväekindral (saksa keeles General der Kavalierie) oli sõjaväeline auaste ratsavägedes, kus oli kasutusel Saksa sõjaväemudel. Sama kõrge auastmega suurtükiohvitser oli suurtükiväekindral (General der Artillerie) ja jalaväeohvitser jalaväekindrali (General der Infantrie). Ratsaväekindral (Austria) – auaste Saksa-Rooma riigi, Austria keisririigi ja Austria-Ungari keiserlikus armees Ratsaväekindral (Soome) – auaste Soome kaitseväes Ratsaväekindral (Saksamaa) – auaste Saksa keisririigi keiserlikus armees, sõdadevahelises Weimari vabariigi Reichswehris ja Kolmanda Riigi Wehrmachtis
Ra's al-Abyaḑ

Ra's al-Abyaḑ (رأس الابيض) ehk Cap Blanc ('valge neem') on neem Vahemere ääres Tuneesias Banzarti linnast põhjas. Seda peeti Tuneesia mandriosa ja Aafrika mandri kõige põhjapoolsemaks punktiks, praegu peetakse kõige põhjapoolsemaks punktiks 950 meetrit lääne pool asuvat Ras ben Sakka neeme, mis ulatub põhja poole 30 meetrit võrra kaugemale. Geograafilised koordinaadid on 37° 20′ 0″ N, 9° 50′ 0″ E.
Itaalia embleem

Itaalia embleem (itaalia emblema della Repubblica Italiana) on Itaalia Vabariigi kasutatav embleem. Tihtipeale nimetatakse seda küll vapiks, aga kuna see ei vasta heraldika reeglitele, siis on tegemist embleemiga. Embleem võeti kasutusele 5. mail 1948. Embleemi keskmes on punasega ääristatud valge viisnurk (Itaalia täht), taustaks hammasratas, vasakul pool ääristab embleemi oliivioks, paremal tammeoks. Oksad on all köidetud punase lindiga, millel on valgete tähtedega kiri "REPVBBLICA ITALIANA" (Itaalia Vabariik). Valge täht sümboliseerib Itaalia ühtsust. Hammasratas viitab Itaalia konstitutsiooni artiklile, mis ütleb, et "Itaalia on tööl põhinev demokraatlik riik". Oliivioks sümboliseerib rahu ja esindab Lõuna-Itaaliat. Tammeoks sümboliseerib tugevust ja väärikust ning esindab Põhja-Itaaliat. Alcide de Gasperi valitsus otsustas oktoobris 1946 pärast vabariigi väljakuulutamist kehtestada uue vapi. Kuulutati välja avalik konkurss tingimustel, et erakondade sümbolite kasutamine on keelatud ja kavand peab sisaldama Itaalia tähte. Viis võitjat said uued tingimused ja nad parandasid omi kavandeid. Nende seast kuulutati veebruaris 1947 võitjaks Paolo Paschetto. Avalikkusele see kavand ei meeldinud. Niisiis korraldati uus konkurss. Ka selle võitis Paolo Paschetto. Veebruaris 1948 esitati uus kavand konstitutsioonilisele assambleele ja 5. mail kuulutas president Enrico de Nicola embleemi ametlikult välja. L'Emblema veebileht itaalia keeles
Cap Blanc

Cap Blanc (prantsuse keeles 'valge neem') on mitme koha nimi: Ra's al-Abyaḑ ehk Cap Blanc, neem Tuneesias, mida peetakse Aafrika mandri põhjapoolseimaks punktiks Cap Blanc, neem Mauretaanias Abri de Cap Blanc, arheoloogiline leiukoht Prantsusmaal
Abilaev

Abilaev on tsiviillaevanduses teiste laevade põhiülesande täitmise toetamiseks või nende teenindamiseks mõeldud laev, mereväes sõjaliste põhitegevuste toetamiseks või teiste laevade teenindamiseks mõeldud laev. Abilaevu on väga erineva otstarbega. Abilaevu, mis pole mõeldud otseselt vaid teiste laevade teenindamiseks või meresõidu toetamiseks (näiteks õppelaev, uurimislaev), võib liigitada ka eriotstarbelisteks laevadeks. (Võivad olla mõnikord ka mereväe koosseisus) jäämurdja puksiir päästelaev reostustõrjelaev tanker (laevakütusele või pilsivee kogumiseks) ujuvdokk varustuslaev veevedaja hüdrograafialaev lootsilaev tuukrilaev staabilaev tender (varustuslaev) transpordilaev ujuvtöökoda hospidallaev torpeedoretriiver toetuslaev luurelaev dessantlaev õppelaev Sõjalaev Kaubalaev Kalalaev Eriotstarbeline laev Reisilaev
Salme Masso

Salme Masso (neiupõlvenimega Salme Liigand; 19. oktoober 1909 Tartu – 5. august 1990) oli eesti õpetaja, kokk ja kokaraamatute autor. Ta õppis aastatel 1917–1928 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumi majandusharus ja 1928–1930 Kehtna kodunduskooli majandusharus. Andis aastal 1932 Tallinna Pedagoogiumis kesk- ja kutsekooliõpetaja kutseeksami, sai aastal 1934 kutsetunnistuse. Jätkas õpinguid aastatel 1949–1953 Tallinna Polütehniline Instituudi majandusteaduskonnas kaubandusökonoomika erialal (lõpetas kiitusega). Ta töötas aastatel 1931–1934 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumis ja 1935. aastast Tallinna Kodumajanduse Instituudis õpetajana, 1945–1951 Tallinna Ühiskondliku Toitlustamise Tehnikumis direktori asetäitjana õppealal ja aastani 1960 õpetajana. Aastatel 1960–1972 töötas ta vanemõpetajana Tallinna Pedagoogilise Instituudi üldtehniliste distsipliinide kateedris. Teise maailmasõja eel kuulus Masso 1940. aastal valitud Kodumajanduskotta. Nõukogude ajal avaldasid tema kokaraamatud ja esinemised telesaadetes[viide?] suurt mõju Eesti köögi kujunemisele. Salme Masso hukkus 5. augustil 1990 liiklusõnnetuses ja ta maeti 10. augustil 1990 Metsakalmistule. Tema isa Oskar Karl Johann Liigand oli koolmeister ja Riigikogu liige. Abikaasa Nikolai Masso oli agronoom, nende poeg Tiit Masso on ehitusinsener. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2010. Vaadatud 25. märtsil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=Salme&filter_maetud_perenimi=Masso&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink] Tiit Masso "Salme Masso elukäigust" Tuglas-seura kodulehel
Abilava

Abilava on teatris lava abiruum, kus paiknevad lavavankrid. Abilava ülesannet täidavad tagalava või külglavad.
Niccolò Cusano ülikool

Niccolò Cusano ülikool (Università degli Studi Niccolò Cusano, UNICUSANO) on ülikool Itaalias Roomas aadressil Via don Carlo Gnocchi, 3. Ta asutamisajaks arvatakse aastat 2006. Ülikoolis on kuus teaduskonda: haridus-, õigus-, poliitika-, majandus-, inseneri- ja psühholoogiateaduskond. Sebastiano Scarcella (2006–2010) Giovanni Puoti (2010–2013) Fabio Fortuna (2013. aastast) "Business people". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. mai 2013. Vaadatud 30. septembril 2012. "Freeonline". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2012. Vaadatud 30. septembril 2012. Koduleht
Eer

Eer on piiblitegelane. Esimeses Moosese raamatus on ta Juuda vanim poeg.
Emil Kolozsvári Grandpierre

Emil Kolozsvári Grandpierre (15. jaanuar 1907 Kolozsvár – 11. mai 1992 Budapest) oli Ungari kirjanik, kriitik, tõlkija ja ajakirjanik. Eesti keeles on ilmunud tema muinasjutukogumik "Imeflööt" (tõlkinud Valmen Hallap, Paul Kokla, Tiiu Kokla, K. Kont, H. Niit, Paula Palmeos, Aino Pervik, Huno Rätsep, Erik Vaheri illustratsioonidega, Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1959 ja kordustrükk Tallinn: Varrak, 2006; 2. trükk Heldur Laretei illustratsioonidega Tallinn: Eesti Raamat, 1981).
Abilene

Abilene ['äbeliin] on linn USA-s Taylori ja Jonesi maakonnas 300 km Dallasest edelas, Taylori maakonna keskus. Elanike arv on 117 063 (2010. aasta rahvaloendus). Linna rajasid 1881 karjakasvatajad raudtee Texas and Pacific Railroad karjalaadimispunktina. Linn on saanud nime Chisholm Traili algse lõpp-punkti, Kansases asuva Abilene'i järgi. Abilene'i ümber on preeria põllumajanduspiirkond. Linnas on nafta- ja gaasitöötlemistehased. Linnas on 1891 asutatud baptistlik eraülikool Hardin–Simmons University. Abilene'is on sündinud sprinter Bobby Morrow. Vaatamisväärsus on vesternistiilis turismiatraktsioon Old Abilene Town. Gazetteer Files – 2020, vaadatud 9.11.2021. Explore Census Data – Abilene city, Texas, vaadatud 9.11.2021. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.  Abilene – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Abilaevastik

Abilaevastik on kalalaevastiku osa, kuhu kuuluvad abilaevad, sealhulgas tankerid, veevedajad, jäämurdjad ja päästepuksiirlaevad.
Kure tänav

Kure tänav on mitmes Eesti asulas: Kure tänav Alu alevikus Kure tänav Elva linnas Kure tänav Jõhvi linnas Kure tänav Kaerepere alevikus Kure tänav Lagedi alevikus Kure tänav Märjamaa alevis Kure tänav Paide linnas Kure tänav Pärnu linnas Kure tänav Sindi linnas Kure tänav Tallinnas Kure tänav Tartu linnas Kure tänav Võru linnas
Anderlues

Anderlues (prantsuse [ɑ̃.dɛʁ.ly]) on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis. Anderlues' territooriumil asub Haine'i jõe läte.  Anderlues – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (prantsuse keeles)
Abilöök

Abilöögiks nimetatakse sõjanduses pealetungioperatsiooni või rünnaku käigus pealööki andvaid peavägesid toetavat lööki. Abilöögi suunda nimetatakse tavaliselt kõrvalsuunaks.