laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jan-Krzysztof Duda

Jan-Krzysztof Duda (sündinud 26. aprillil 1998 Krakówis) on poola maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2013). Duda tuli 2008. aastal Vũng Tàus noorte maailmameistriks U10- ja 2012. aastal Prahas Euroopa noortemeistriks U14-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 15-aastaselt 2013. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on 2018. aasta Poola malemeister. Duda on mänginud Poola võistkonna koosseisus kolmel maleolümpial: 2014. aastal (kolmandal laual), 2016. aastal ( teisel laual) ja 2018. aastal Bathumis, kus Poola tuli neljandaks, mängis esimesel laual. Duda pääses FIDE presidendi nominatsiooni kaudu mängima augustis-septembris 2013 Tromsøs peetud maailma karikaturniirile, kus kaotas avaringis Vassõl Ivantšukile. 2015. aastal jagas ta Hantõ-Mansiiskis juunioride maailmameistrivõistlustel esikohta (lisamatš jättis ta teiseks). 2017. aastal maailma karikal Thbilisis kaotas ta teises ringis Ivantšukile. 2019. aastal maailma karikal Hantõ-Mansiiskis mängis ta edukamalt – pääses võiduga kolmandas ringis Dmitri Andreikini üle kaheksandikfinaali, kus aga kaotas Jeffery Xiongile. Tänu kõrgele ELO-reitngule pääses ta 2019. aastal mängima FIDE Grand Prix' sarja, kus juulis Riias toimunud turniiril võitis avaringis Peter Svidlerit, kuid veerandfinaalis kaotas Şəhriyar Məmmədyarovile. Juunis-juulis 2022 Madridis peetud MM-võistluste tiitlipretendentide turniiril jäi Duda seitsmendaks (võitis Jan Nepomnjaštši).  Jan-Krzysztof Duda – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Jan-Krzysztof Duda FIDE andmebaasis
Jeffery Xiong

Jeffery Xiong (sündinud 30. oktoobril 2000 Planos) on ameerika maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2015). Xiong sai suurmeistriks 15-aastaselt 2015. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2016. aastal tuli ta Bhubaneswaris juunioride maailmameistriks ja kvalifitseerus 2017. aastal Thbilisis peetud maailma karikaturniirile (128 osavõtjat, nokautsüsteem). Avaringis sai ta vastaseks Euroopa eksmeistri Aleksandr Motõljovi, kellele kaotas tulemusega ½:1½. USA meistrivõistlustel tuli Xiong 2016. aastal Saint Louises kuuendaks. 2019. aastal maailma karikaturniiril Hantõ-Mansiiskis sai Xiong turniiritabelis 31. asetuse. Avaringis võitis ta Venemaa eksmeistrit Igor Lõssõid, teises ringis Aasia meistrivõistluste medalisti Amin Tabatabaeid, kolmandas ringis Anish Girit ja kaheksandikfinaalis Jan-Krzysztof Dudat. Veerandfinaalis Xiong kaotas Teymur Rəcəbovile. Maleturniiril FIDE Grand Swiss 2019 sai Xiong 30. koha.  Jeffery Xiong – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Jeffery Xiong FIDE andmebaasis
Marta Litõnska

Marta Ivanivna Litõnska (sünninimi Marta Šul; ukraina keeles Марта Іванівна Літинська; vene keeles Марта Ивановна Литинская Marta Ivanovna Litinskaja; sündinud 25. märtsil 1949 Lvivis) on ukraina maletaja, naiste suurmeister (1976). Litõnska on kahekordne Ukraina naiste malemeister (1977, 1995). NSV Liidu naiste meistrivõistlustel võitis ta kuldmedali (1972) ja viis hõbemedalit (1971, 1973, 1974, 1982, 1985). Ta mängis FIDE tsooniturniiridel: 1972. (1. koht), 1978. (2. koht) ja 1985. aastal (1. koht) ning tsoonidevahelistel turniiridel: 1973. (2.–5. koht), 1976. (4.–5. koht), 1979. (4. koht), 1982. (6. koht), 1985. (1 koht) ja 1987. aastal (1. koht). Litõnska sai FIDE-lt 1972. aastal rahvusvahelise meistri ja 1976. aastal naiste suurmeistri nimetuse. Litõnska on mänginud ka kirimalet. Ta kuulus 1., 2. ja 3. naiste kirimaleolümpial olümpiavõitjaks tulnud Nõukogude Liidu naiskonna koosseisu. Litõnska sai ICCF-ilt 1978. aastal kirimale naiste rahvusvahelise meistri nimetuse. 1990 – NSV Liidu teeneline meistersportlane LIM Litinskaya, Marta. iccf.com  Marta Litõnska – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Marta Litõnska FIDE andmebaasis
Kaimar Karu

Kaimar Karu (sündinud 30. juunil 1980) on Eesti ettevõtja, 7. novembrist 2019 kuni 20. aprillini 2020 Eesti väliskaubandus- ja infotehnoloogiaminister. Tal on teadusmagistrikraad filosoofias Tartu Ülikoolist. Ta oli alates 2019. aasta septembrist Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutuse nõukogu Rahandusministeeriumi nimetatud liige. Karu on töötanud IT-sektoris eri ametikohtadel üle 20 aasta. 1. novembril 2019 avalikustas EKRE Karu kandidatuuri väliskaubandus- ja infotehnoloogiaministri kohale, asendamaks ametist tagasi astunud Kert Kingot. 2. novembril nimetas president Kersti Kaljulaid ta ametisse. 7. novembril andis ta Riigikogu ees ametivande ja astus sellega ministrina ametisse. 17. aprillil 2020 teatas EKRE, kes koalitsioonilepingu kohaselt vastutas selle valdkonna poliitilise juhtimise eest, et kutsub Karu ametist tagasi. Samal päeval esitas peaminister Jüri Ratas presidendile ministri vabastamise palve. 20. aprillil nimetas president uueks väliskaubandus- ja infotehnoloogiaministriks Raul Siemi. Ministri väljavahetamist on seostatud nii tema iduettevõtetesse soosiva suhtumisega Eestit tabanud koroonakriisis, mis ei läinud kokku EKRE üldise retoorikaga, kui ka Karu soovimatuses kooskõlastada 2020. aasta algul välismaalaste seaduse muudatusi, milles ta leidis mitmeid probleeme. Eesti ettevõtjate arvates sai Karu oma tööga hästi hakkama. Tema tegevuse iseloomustamisel on e-Eesti nõukogu liige Linnar Viik öelnud, et "see üle pika aja selline värskem sõõm Eesti digitaalvaldkonna arengusse". Andres Einmann & Anna Põld (1. november 2019). "EKRE esitab väliskaubandus- ja IT-ministri kandidaadiks Kaimar Karu". postimees.ee. Vaadatud 02.11.2019. "EKRE esitab väliskaubandus- ja IT-ministri kandidaadiks Kaimar Karu". err.ee. 1. november 2019. Vaadatud 02.11.2019. "FOTOD: Kaljulaid nimetas uue ministri ametisse". postimees.ee. 2. november 2019. Vaadatud 02.11.2019. "Galerii: Karu alustas tööd väliskaubandus- ja IT-ministrina". err.ee. 7. november 2019. Vaadatud 07.11.2019. Peaminister palus presidendil vabastada Karu ja nimetada ametisse Siem. ERR, 17.04.2020 Fotod: Kersti Kaljulaid nimetas Raul Siemi ametisse. ERR, 20.04.2020 Toomas Sildam: "Kaimar Karu: võime väljuda eriolukorrast, aga kriis jääb meiega kauaks" ERR, 20. aprill 2020 "SAHINAD | Kaimar Karu ainuke suur tüli Mart Helmega" Eesti Ekspress, 22. aprill 2020 "EKRE minister ei kooskõlastanud Helme välismaalaste seaduse muudatusi" Postimees, 20. jaanuar 2020 "Ettevõtjad Kaimar Karu ootamatust kangutamisest: “See on väga väga halb”" digi.geenius.ee, 2. juuni 2020 "IT-ettevõtjad: Kaimar Karu oli kui sõõm värsket õhku" ERR, 18. aprill 2020 Kaimar Karu Eesti Teadusinfosüsteemis Kaimar Karu, "Riigi tarkvaraprojektide õnnestumise võimalikkusest" ERR, 13. september 2019 Kaimar Karu, Seoses tänase uudisega ... postitus Facebookis, 1. november 2019 Astrid Kannel, "Kaimar Karu: ma ei ole EKRE kõigi väärtustega nõus" ERR, 1. november 2019 Anna Põld, "Ministrikandidaat Kaimar Karu: reisimisega probleemi pole" Postimees, 2. november 2019 "Karu: riigikogu erakondadest suudab EKRE kõige kiiremini oma karva vahetada" ERR, 28. jaanuar 2022
Jakob Vang Glud

Jakob Vang Glud (sündinud 6. aprillil 1988) on taani maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2014). FIDE andis talle 2006. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 2014. aastal. Glud on mänginud Taani võistkonna koosseisus kuuel maleolümpial (2008–2018). 2018. aastal maleolümpial Bathumis mängides esimesel laual kogus ta 7 punkti 9-st.  Jakob Vang Glud – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Jakob Vang Glud FIDE andmebaasis
Alireza Firouzja

Alireza Firouzja (pärsia keeles علیرضا فیروزجا; hääldus [æliːɾezɑː fiːɾuːzˈdʒɑː]; sündinud 18. juunil 2003 Bābolis) on Iraani päritolu Prantsusmaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2018). Malet hakkas ta õppima kaheksa-aastaselt. 2015. aastal tuli Aasia noortemeistriks U12-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 14-aastaselt 2018. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kahekordne Iraani malemeister (2016, 2019). Veebruaris 2018 tuli ta Moskvas Aerofloti rahvusvahelisel turniiril neljandaks. Juunis 2019 Xingtais tuli Firouzja Aasia meistrivõistlustel kuuendaks ja kvalifitseerus 2019. aastal Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniirile. Seal võitis ta teises ringis Daniil Dubovi, kuid kaotas kolmandas ringis Ding Lirenile. Firouzja on mänginud Iraani koondises kahel maleolümpial (2016, 2018). Ta lahkus Iraani maleföderatsioonist 2019. aastal riigi pikaajalise poliitika tõttu Iisraeli mängijatega võistlemise vastu. Firouzja mängis FIDE egiidi all kuni 2021. aasta keskpaigani, mil ta sai Prantsusmaa kodakondsuse ja asus esindama Prantsusmaad, kus ta juba elas. Alates 2023. aasta maist õpib Firouzja Pariisis moedisaini. 2021. aastal võitis Firouzja Riias peetud FIDE suure Šveitsi turniiri ja kvalifitseerus 2022. aasta tiitlipretendentide turniirile. Pärast 2021. aasta male maailmameistrivõistluste võitmist ütles Magnus Carlsen: "Kui pretendentide turniiri võidab keegi teine peale Firouzja, on ebatõenäoline, et ma mängin järgmise maailmameistrivõistluste tiitlimatši." Juunis-juulis 2022 Madridis peetud MM-võistluste pretendentide turniiril jäi Firouzja kuuendaks (võitis Jan Nepomnjaštši). Aprillis 2024 Torontos peetud pretendentide turniiril jäi Firouzja seitsmendaks (võitis Dommaraju Gukesh).  Alireza Firouzja – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alireza Firouzja FIDE andmebaasis
Ruum (ajakiri)

Ruum oli Eesti disaini- ja arhitektuuriajakiri, ilmus 2005. aasta detsembrist 2008. aasta aprillini. Ajakirja peatoimetaja oli Ene Läkk. "Ilmuma hakkab uus ajakiri RUUM" Postimees, 31. august 2005 "Ajakiri Ruum lõpetab ilmumise praegusel kujul" Eesti Päevaleht, 29. veebruar 2008
Villu Tamul

Villu Tamul (sündinud 15. juunil 1954 Tartus) on eesti ajaloolane. Ta lõpetas 1972. aastal Tartu 7. Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna ajaloolasena. Kaitses 1988. aastal ajalookandidaadi kraadi väitekirjaga "Профессорский институт и международные научные связи Тартуского университета в первой половине XIX века". Akadeemiliselt on ta Korporatsioon Sakala liige. Ta töötas pärast ülikooli lõpetamist Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis ja teenis Nõukogude armees sundaega. Ta oli aastatel 1980–1997 Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonnas ja Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ajaloo õppejõud. Aastast 1997 töötab ta kaitseväe peastaabi pressiosakonnas. Ta on uurinud Tartu Ülikooli ajalugu ja Eesti kultuurilugu, eriti 19. sajandi esimest poolt. Villu Tamul, Rein Helme. "Sõjateaduse õpetamisest ülikoolis 1802—1830". 1. osa. TRÜ. Tartu Riiklik Ülikool nr 3, 8. veebruar 1980. Lk 3 Villu Tamul, Rein Helme. "Sõjateaduse õpetamisest ülikoolis 1802—1830". 2. osa. TRÜ. Tartu Riiklik Ülikool nr 5, 22. veebruar 1980. Lk 3 "Sõjateadus oli ülikoolis populaarne". Eesti Päevaleht, 28. september 2004 Tema ema oli näitleja Elo Tamul. Tema abikaasa oli Sirje (Asu) Tamul. Tema elukaaslane oli keemik ja teaduse populariseerija Tiiu Sild. Tal on poeg Kaarel Tamul. "Meie autoreid". // Kleio 5/6. Tartu 1992. Lk 98 "Dotsent Tamul sõitis eesliinile". Postimees Extra, 8. november 1997. Lk 8 Kristel Rõss. "Tiiu Sild: kingitud aja elan viimase peal!" Postimees, 10. oktoober 2010 Villu Tamuli artiklid. Eesti Artiklite Andmebaas. Index Scriptorum Estoniae Villu Tamuli artiklid. Eesti Artiklite Andmebaas. Index Scriptorum Estoniae
Ürgbuda

Ürgbuda (sanskriti keeles ādibuddha; tiibeti keeles dang po’i sangs rgyas, thog ma’i sangs rgyas; hiina keeles 阿提佛陀 atifotuo; jaapani keeles ateibutsu) on hilises mahajaanas ja vadžrajaanas sümbolmõiste, mis tähistab buda alati ja igavesti virgunud aspekti. Tiibeti budismis peetakse ürgbudaks tavaliselt Samantabhadrat või Vadžradharat, hiina ja jaapani traditsioonis sagedamini Vairotšanat. Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Vadžradhara

Vadžradhara ehk vajradhara (sanskriti keeles वज्रधर 'vadžrahoidja'; tiibeti keeles rdo rje ’chang) on vadžrajaana mütoloogias buda, kes sümboliseerib kahesuse ületamist ja tõelise virgumise vahetut alust. Tiibeti budismis peetakse teda ürgbudaks. Ikonograafias istub tumesinise kehaga Vadžradhara ristijalu kas üksi või koos oma pradžnja Pradžnjāpāramitāga ning hoiab paremas käes vadžrat ja vasemas käes kellukest. Vadžrajaanas usutakse, et kõrgele tasemele jõudnud joogi võib saada õpetusi ja juhiseid otse Vadžradharalt. Näiteks olevat india mahasiddha Tilopa saanud temalt mahāmudrā õpetuse. Ida mõtteloo leksikon: Vadžradhara. [1]
Vallo Toomla

Vallo Toomla (sündinud 8. aprillil 1983) on eesti filmirežissöör. Ta on õppinud Tartu Ülikoolis teoloogiat ning mänginud Tartu Üliõpilasteatris. Aastatel 2008–2012 õppis ta filmirežiid Balti Filmi- ja Meediakoolis, ta on Jüri Sillarti õpilane. Vallo Toomla esimene tudengifilm "Koolja" (2009) valiti Pimedate Ööde Filmifestivali alafestivali Sleepwalkers programmi ja võitis auhinna Eesti parima lühifilmi eest. Tema tudengifilme on näidatud Eesti Rahvusringhäälingus ning lühifilm "Saatana Vodevill" (2010) linastus ka Eesti kinodes. 2013. aastal valmis tal filmistuudios Nukufilm animafilm „Limonaadi lugu“. Oma täispika mängufilmidebüüdi tegi filmiga "Teesklejad", mis esilinastus 2016. aastal San Sebastiani rahvusvahelisel filmifestivalil. 2019. aastal valmis tal dokumentaalfilm „Marju Lepajõe. Päevade sõnad“ – portreefilm religiooniloolasest, klassikalisest filoloogist ning tõlkijast, Tartu ülikooli õppejõust Marju Lepajõest. 2016 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (aasta mängufilm "Teesklejad", koos Erik Põllumaaga) 2019 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (parim dokumentaalfilm "Marju Lepajõe. Päevade sõnad", koos Kaie-Ene Rääguga) 2019 Tartu Kultuurikandja aunimetus (aasta teose looja – religiooniloolast Marju Lepajõed portreteerinud dokumentaalfilmi „Marju Lepajõe. Päevade sõnad“ eest) 2020 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (dokumentaalfilmi „Marju Lepajõe. Päevade sõnad“ loomine, koos Erik Põllumaa, Mart Kessel-Otsa ja Kaie-Ene Rääguga) 2021 stipendium "Ela ja sära"
John Kulasalu

John Kulasalu (sündinud 14. juunil 1956 Perthis, Lääne-Austraalias) on Austraalia endine ujuja, päritolult eestlane. Ta lõpetas 1973. aastal Perthis kolledži. Omandas hiljem õpetaja kutse. Alustas ujumistreeninguid 8-aastaselt, püstitas 12-aastaselt Lääne-Austraalia ujumisrekordeid ja tuli 1972. aastal Austraalia noortemeistriks. Oli 200 m vabaujumises 1974. aastal Austraalia meister. Tuli Austraalia meistrivõistlustel hõbedale 200 m vabaujumises (1973) ja pronksile 400 m vabaujumises (1973–1974). Kuulus aastatel 1973–1974 Austraalia koondisse. Sai maailmameistrivõistlustel 1973. aastal (Belgrad, Jugoslaavia) 4 × 200 m vabaujumises Austraalia teatemeeskonnas hõbeda. Briti Rahvaste Ühenduse mängudel 1974. aastal (Christchurch, Uus-Meremaa) võitis ta 400 m vabaujumises ja Austraalia teatemeeskonnas ka 4 × 200 m teateujumises kuldmedali. Biograafia ESBL-is
2019. aasta Pakistani reisirongi tulekahju

2019. aasta Pakistani reisirongi tulekahju leidis aset 31. oktoobril 2019, kui Karachist Rawalpindi poole teel olnud Pakistan Railwaysi reisirong süttis põlema. Õnnetuses kaotas elu vähemalt 75 inimest. Põleng võis alguse saada matkapriimusest, mida reegleid rikkudes kasutati rongis toidu valmistamiseks. Tegu on Pakistani ohvriterohkeima rongiõnnetusega pärast 2005. aastal aset leidnud Ghotki rongikokkupõrget, mis nõudis rohkem kui saja inimese elu. Õnnetus leidis aset kohaliku aja järgi kell pool seitse hommikul Tezgami ekspressrongil, mis oli teel Karachist Pawalpindisse. Rong oli põlengu puhkemise ajal Liaquatpuri tehsilis Rahim Yar Khani piirkonnas Pandžabi provintsis. Riigi raudteeminister šeik Rashid Ahmed teatas, et põleng sai alguse kahe kaasaskantava gaasiballooni plahvatustest. Põlengus hävis kolm vagunit. Gaasipliitide kasutamine Pakistani rongides on küll seadusevastane, kuid tavaline tegevus, kuna võimud vaatavad rikkumistele tihti läbi sõrmede. Alternatiivseks tule tekitajaks peetakse mõnes teates ka riket elektrisüsteemis. Rongis oli kokku 933 inimest, kellest 207 olid kolmes mahapõlenud vagunis. Sündmuskohale saadeti kümme tuletõrjeautot ja Pakistani jalaväeüksused, mis aitasid kannatanuid päästa. Raskemate vigastustega kannatanud saadeti Bahawalpuri ja Multani linnade haiglatesse. Väiksemate vigastustega pääsenud toimetati Liaquatpuri ja Rahim Yar Khani. Õnnetuskohale saadeti uus rong, mis viis lõksu jäänud reisijad oma sihtkohta Rawalpindisse. Mitmed ellujäänud väitsid, et põlengu tekitas rongi elektrisüsteemi viga, mitte gaasipõleti. Paljud hukkunutest surid, hüpates välja liikuvast rongist, mis väidetavalt sõitis põlevana veel 20 minutit edasi. Põlengus hukkunutest 57 surnukehad said isikutuvastuseks tules liigselt kahjustada. Kokku hukkus vähemalt 75 inimest ja vähemalt 43 sai vigastada, nendest 11 kriitiliselt. Pakistani peaminister Imran Khan andis korralduse algatada põlengu suhtes juurdlus. Birsel, Robert. "Fire engulfs Pakistani train, kills at least 65". Reuters. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. oktoober 2019. Vaadatud 31. oktoober 2019. Fahad, Muhamman. "At least 71 killed in Tezgam Train fires". The Financial Daily. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. oktoober 2019. Vaadatud 31. oktoober 2019. "Pakistan train fire: Karachi to Rawalpindi service blaze kills dozens". BBC News Online. Vaadatud 31. oktoober 2019. "Pakistan train fire: Are accidents at a record high?". BBC News online. Vaadatud 1. november 2019. "Pakistan train fire kills 65 as gas stove explodes". Independent Television News. Vaadatud 31. oktoober 2019. "At least 71 dead after cooking stoves explode on Pakistan train". Sky News. Vaadatud 31. oktoober 2019. Hewitt, Sam. "At least 73 dead in Pakistan train fire, police say". The Railway Hub. Vaadatud 31. oktoober 2019. "Family of Pakistan train fire victims struggle to identify loved ones". Reuters. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. november 2019. Vaadatud 1. november 2019. "75 killed in Tezgam train inferno". Financial Daily. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. november 2019. Vaadatud 1. november 2019.
Vadžrasattva

Vadžrasattva (sanskriti keeles vajrasattva ‘vadžraolend’; tiibeti keeles rdo rje sems dpa’) on vadžrajaanas tähtsamaid budasid ja idameid, meele puhtuse ja meeleplekkidest vabanemise sümbol. Mõnikord samastatakse Vadžrasattva Vadžradharaga. Vadžrasattva kehastab üheaegselt kõiki dhjaanibuddhasid; tema valge värvus sümboliseerib nende värvuste sulamit. Ikonograafias kujutatakse teda ristijalu istumas, vadžrat hoidev parem käsi südame kohal ja kellukest hoidev vasak käsi süles; sageli on ta koos oma pradžnja Vadžrasattvātmikā (sanskriti keeles vajrasattvātmikā) või Ghantāpanīga (ghaṇṭāpanī). Tiibeti budismis on olulisel kohal Vadžrasattva 100-silbiline mantra, mida noviitsid peavad ngöndrot sooritades lausuma 100 000 korda. Ida mõtteloo leksikon: Vadžrasattva. [1]
Grigori Savonenkov

Grigori Mihhailovitš Savonenkov (vene keeles Григорий Михайлович Савоненков; 17. märts 1898 Smolenski kubermang – 4. veebruar 1975 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralpolkovnik, 1951) ja diplomaat (I klassi erakorraline ja täievoliline saadik). 13. jaanuarist (esitas volitused 17. jaanuaril) 1948 kuni 8. aprillini 1951 oli ta Nõukogude Liidu saadik Soomes.
Pradžnja

Pradžnja ehk mõistmine (sanskriti keeles prajñā; paali keeles pañña; tiibeti keeles shes rab; hiina keeles 般若 banruo, 智慧 zhihui; jaapani keeles hannya, chi’e) on India õpetustes, eriti budismis, nii meeleharjutus kui ka selle tulemusel tekkinud teadvuse kõrgeim seisund. Mõistmine koos kõlbluse ja mõtlusega on üks budismi kolmest alusmõistest. Kaheksaosalises tees on mõistmine õige vaate ja õige kavatsuse ühisnimetajaks. Mahajaanas on mõistmine tähtsaim kuue ületava toimingu seas; ületav mõistmine (prajñāpāramitā) annab ka teistele ületavatele toimingutele nende ületava väärtuse. Mõistmine viitab eelkõige tühjuse mõistmisele ehk arusaamisele, kuidas asjad tegelikult on. Mahajaanas esineb mõistmine sageli koos kaastundega. Vadžrajaanas on mõistmine ja kaastunne ühtsed ning seda sümboliseerib mees- ja naispooluse ühendus. Vadžrajaanas on pradžnja ehk mõistmine budade, bodhisattvate, idamite ja teiste mütoloogiliste kujude naiselik aspekt, mis esindab mõistmist ja mille ikonograafiliseks sümboliks on kelluke. Mõned pradžnjad, näiteks Tārā, Vadžravarahī ja Kurukullā, esinevad ka iseseisvalt, toimides bodhisattva või idamina. Raevukad pradžnjad on daakinid. Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Meeleplekk

Meeleplekk (sanskriti keeles kleśa või cittakleśa, क्लेश; paali keeles kilesa või cittakilesa; tiibeti keeles nyon mongs, ཉོན་མོངས།; hiina keeles fannao, 煩惱; jaapani keeles bonnō) on budismis, džainismis ja teistes idamaistes õpetustes vaimse arengu, virgumise ja vabanemise peamine takistaja. Viieks suuremaks meeleplekiks peetakse budismi paali kaanonis enamasti kolme meelemürki: Taṇhā ehk iha Dosa ehk viha või tigedus Moha ehk rumalus. koos kadeduse ja uhkuse ehk ülbusega. Abhidhammapiṭaka ja Visuddhimagga tekstides loetletakse kümme meeleplekki (dasa kilesa-vatthūni): iha, viha, rumalus, ülbus (māna), valed vaated (micchāditthi), kahtlustamine (vicikicchā), laiskus (thīna), rahutus (uddhacca), häbitus (ahirika'), labasus (anottappa.) Kolm meelemürki Viis takistust Isiksuse moodustajad Mula Sutta, AN 3.69; SN 12.2 jm. Gombrich, Richard F. (2006). How Buddhism Began: The Conditioned Genesis of the Early Teachings, lk 65. Routledge. ISBN 9781134196395. Dhammasaṅgaṇi (Dhs. 1229ff.) ja Vibhaṅga (Vbh. XII) Vsm. XXII 49, 65 Rhys Davids & Stede (1921-5), p. 217; and, Nyanatiloka (1988), entry for "kilesa," retrieved 2008-02-09 from "BuddhaSasana" at https://web.archive.org/web/20120328192559/http://www.buddhanet.net/budsas/ebud/bud-dict/dic3_k.htm. Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Olemisratas

Olemiseratas (sanskriti keeles bhavacakra; paali keeles bhavacakka; tiibeti keeles srid pa’i ‘khor; hiina keeles 有輪 youlun; jaapani keeles u’rin) on üks budismi keskseid sümboleid, mis kujutab kannatusterikast suletud ringina pöörlevat olemasolu sansaaras. Olemisratast nimetatakse ka sansaara mandalaks, mis illustreerib sõltuvusliku tekkimise (sanskriti keeles pratītyasamutpāda) õpetust. Ratta sisemisel ringil kujutatakse üksteisel sabast kinni hoidvaid siga, madu ja kukke, kes sümboliseerivad vastavalt kolme põhilise meelemürgi – rumaluse, viha ja iha – sõltuvuslikku tekkimist. Teisel ringil on kujutatud kuut olemasolu valdkonda: jumalaid, asuraid, inimesi, loomi, preetasid ja põrguolendeid. Sündimist esimeses kolmes peetakse heaks sünniks, sündimist viimases kolmes aga halvaks. Kõiki kuut valda iseloomustab kannatus ning teo ja teovilja seaduse toime. Vaid sündimine inimesena annab võimaluse vabaneda sansaarast ja jõuda nirvaanasse. Olemasoluratas sisaldab mõnes variandis esimese ja teise ringi vahel veel üht ringi, mis on jaotatud kaheks: ühel poolel on kujutatud sansaaras kannatavaid inimesi, teisel poolel sellest vabanenud kõrgematesse seisunditesse jõudnud olendeid. Mandala välimisel ringil kujutatakse piltidena sõltuvusliku tekkimise ahela kahtteist lüli: kepiga teed kobav pime naine (teadmatus); anumaid vormiv pottsepp (moodustajad); ahv (teadvus); merd ületav paat (nimi ja kuju); tühi maja kuue aknaga (kuus võimete valda); armuühe (kokkupuude); silma tabanud nool (tunne); janu kustutamine (janu); vilja järele haaramine (kippumine); rase naine (olemasolu); sünnitamine (sünd); kaeblev rauk (vanadus ja surm). Kogu ratas on hirmsa koletise, aega sümboliseeriva Kāla hammaste ja küüniste vahel. Olemisrattast väljaspool ja sellest kõrgemal osutab Buddha seadmuserattale, mis sümboliseerib kannatuste lakkamise ja virgumiseni viivat kaheksaosalist teed. Sõltuvuslik tekkimine Kuus olemasolu valdkonda Ihade olu Kolmikilm Budistlik kosmoloogia "Paticcasamuppada: Practical Dependent Origination". The Dhamma Study & Practice Group, 2002 Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.