Bernhard Caspar Otto von Stackelberg

Parun Bernhard Caspar Otto von Stackelberg (28. veebruar (vkj 16. veebruar) 1841 Pärnu – 8. august (vkj 27. juuli) 1898 Hermani mõis) oli Liivimaa mõisnik. Bernhard Caspar Otto von Stackelberg sündis Adavere, Imavere, Hermani ja Võrevere mõisniku Otto Karl Hermann von Stackelbergi ja Julie Hedwig von Stackelbergi (sünd. von Ditmar) pojana. Ta päris isalt Adavere, Imavere, Hermani ja Võrevere mõisa. 1876. aastal müüs ta Adavere mõisa Nikolai Karl Otto von Wahlile ning 1897. aastal müüs ta Imavere ja Võrevere mõisa Alexander Oskar von Strykile, kes kinkis selle oma väimehele Eugen von Pistohlkorsile. Nende mõisate müümise järel kolis Stackelberg Hermani mõisa, kus ta ka 1898. aastal suri. Väidetavalt olla ta surma hetkel elanud koos oma eestlannast armukeste Mari ja Juulaga ning paruni surmapõhjuseks olevat olnud enesetapp mürgivõtmise läbi.Ta maeti perekonnakalmistule Adaveres. Rahvajuttude järgi olnud parun kõva naistemees, kes pidanud palju armukesi. Kui neist tüdinud, siis pannud mõnele mõisaametnikule mehele. Stackelberg korraldanud mõisa juures jaanipidusid ja lasknud naistel üle lõkke hüpata. Kelle seelik kõige kõrgemale tõusnud, see saanud kingituseks siidrätiku. Kord jäänud mustlased Imavere mõisa maadele laagrisse. Stackelberg nõudis seepeale, et laagri omavolilise püstitamise eest peavad mustlased tema nähes sugu tegema. Kord vaielnud parun mõisanaistega selle üle, kas naised saavad meeste moodi pudelisse pissida. Seepeale käskis Stackelberg ühel naisel minna kõrvalisse kohta seda asjatoimetust tegema ning mõisa metsavahi saatis ta tunnistajana pealt vaatama. Stackelberg olnud lihtne mees, kes saanud hästi talupoegadega läbi, ning käinud nende pidudel ja pulmades, ning meeleldi silgumarja söönud. Paruni matusepäeval möllas kohutav äiksesetorm ning vihmasadu, millist ka vanemad inimesed polnud näinud. Selle peale olid inimesed öelnud, et nüüd hull parun sõitis tulise tõllaga põrgusse. Bernhard Caspar Otto von Stackelberg abiellus 1865. aastal paruness Lucie Alice von Roseniga (1846–1915). Abielust sündisid: Alice Julie Gertrud von Stackelberg (sünd. 1866), abiellus vabahärra Richard von Ferseniga Ebba Chalrotte Maria von Stackelberg (sünd. 1868) Helene von Stackelberg (1873–1885) 1886. aastal abiellus ta Marie Emma von Schulziga (1856–1889). 1892. aastal abiellus ta eestlanna Anna Jõega. Stackelberg "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1: Estland" Görlitz. 1930. lk.302 Raudla, lk. 100 Raudla, lk. 103 Raudla, lk. 102 Mari-Ann Remmel, "Arad veed ja salateed. Järvamaa kohapärimus". Eesti Kirjandusmuuseum, Tartu 2004 Lembe Allik, "Nendest, kes kunagi olid" Kõo Vallaleht, 1. juuni 2007 Heiki Raudla, "Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani". Viljandi muuseum, 2012 Mari-Ann Remmel, "Arad veed ja salateed. Järvamaa kohapärimus". Eesti Kirjandusmuuseum, Tartu 2004 Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust Stammtafeln des adligen und freiherrlichen Geschlechts Stackelberg, die Linien Piep-Sellie und Feckerort-Kassar, zusammengestellt von Magnus von Stackelberg, nebst zugehörigen Kopien von acht Urkundenaus den Archiven in Kopenhagen und Stockholm AM.20.1.42</ref>