laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Adriaen Isenbrant

Adriaen Isenbrant, ka Adriaen Isenbrandt või Adriaen Ysenbrandt (sündinud ajavahemikus 1480–1490, surnud juulis 1551) oli Madalmaade maalikunstnik, kes tegutses 16. sajandi algul Brugges. Tema töökojast on pärit Tallinnas Niguliste muuseumis eksponeeritav Kannatusaltar. Adrian Isenbranti on esmamainitud 1510. aastal, mil ta saab Brugge maalijate ja kullasseppade ning sadulseppade gildi liikmeks. Teda on nimetatud mittekohalikuks, kuid puudub viide ta sünnilinnale. Aastail 1516–1548 leiab ta mitmel korral äramärkimist kui gildi alamametnik (vanahollandi vinder), aastail 1526–1538 kui varahoidja (gouverneur). Ta oli kaks korda abielus, teise naisega oli tal kolm tütart. Amsterdamis 1624. aastal välja antud Antonius Sanderuse teose "De Brugensibus eruditionis fama claris libri duo" järgi – seal tsiteeritakse varasemat autorit Dionysius Hardwijni (1530–1604/1605) – oli Adriaen Isenbrant Gerard Davidi õpilane ja tema tugevateks külgedeks olid portreemaal ja alasti figuuride kujutamise oskus. Davidi õpilaseks olemisele pole tõendeid kirjalikes allikates, ja võimalik, et sõna "õpilane" ei tuleks mõista sõna-sõnalt. Isenbranti maalidest leiab tsitaate varasemate tunnustatud meistrite nagu Jan van Eycki ja Hugo van der Goesi maalidelt. Leitud on sarnasusi ka tema Brugge kaasaegsete Ambrosius Bensoni ja Lanceloot Blondeeli teostega. Isenbranti nimega seostatud teoste suur arv ja varieeruv kvaliteet reedab, et tal oli suur töökoda sellide ja õpipoistega ning arvukalt jäljendajaid. Isenbrant oli rahvusvahelise tuntusega meister, kelle tellijatering ulatus Hispaaniast Põhja-Euroopani ja kuninglikest õukondadest kaupmeesteni. Isenbrandti töökoja teoseid iseloomustavad oskuslik värvikäsitlus, detailipeenus, melanhoolse ilmega näod ja pikendatud proportsioonidega figuurid. Kannatusaltar. – Niguliste muuseum Adriaen Isenbrant. - National Gallery of Art Adriaen Isenbrandti (1480?––1551) töökoda. - EKM Digitaalkogu Video: Adriaen Isenbrandt (1490-1551) A collection of paintings 4K Ultra HD. - Master Painters
Aljona

Aljona (vene Алёна) on venepärane naisenimi. See on rahvapärane variant nimest Jelena. 2022. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 159. naisenimi. 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Aljona 1176 naisel. Aljona oli keskmiselt 32 aasta vanune (mediaanvanus oli 34). Aljona Lanskaja, valgevene laulja Aljona Malets, Eesti jalgpallur Aljona Sasova, Eesti jalgpallur Aljona Sidko, Venemaa endine murdmaasuusataja Aljona Suržikova, Eesti filmilavastaja Елена // Суперанская А. В. Словарь русских личных имён. — М.: Эксмо, 2006. — (Библиотека словарей). — ISBN 5-699-10971-4. https://www.stat.ee/nimed/ALJONA (vaadatud 31.10.2022) Aljona statistikaameti andmebaasis
Olena

Olena (ukraina Олена) on ukrainapärane naisenimi. See on pärit kreeka nimest Helene (Ἑλένη). 2022. aasta seisuga oli Olena Eestis populaarsuselt 398. naisenimi. 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Olena 323 naisel. Olena oli keskmiselt 44 aasta vanune (mediaanvanus oli 41). Vene keeles mugandatakse Olena Jelenaks (Елена). Olena Bilosjuk, Ukraina laskesuusataja Olena Kondratjuk, Ukraina poliitik Olena Petrova, Ukraina laskesuusataja Olena Stepova, ukraina blogija ja kirjanik Olena Šuljak, Ukraina poliitik Olena Zerkal, Ukraina diplomaat https://www.stat.ee/nimed/OLENA (vaadatud 31.10.2022) Olena statistikaameti andmebaasis
Paindlik vahelduvvoolu ülekandesüsteem

Paindlik vahelduvvoolu ülekandesüsteem (inglise keeles Flexible AC Transmission System, lühendatult FACTS), hõlmab elektroenergeetikas juhtimissüsteeme, mida rakendatakse selleks, et vahetult mõjutada energiavoogusid elektritoitevõrkudes. Nendes süsteemides kasutatakse sama tüüpi jõuelektroonika komponente mis kõrgepingelise alalisvoolu (HVDC) ülekandmisel. Jõuelektroonikat aga ei kasutata siin alalisvoolu abil energia edastamiseks, vaid selleks, et mõjutada võimsusvoogusid kolmefaasilistes vahelduvvooluvõrkudes ilma elektrimasinateta. IEEE definitsiooni järgi on FACTS jõuelektroonikal (ja muudel elementidel) põhinev süsteem, mis võimaldab juhtida vahelduvvooluvõrgu ühte või mitut parameetrit, et tõhustada juhitavust ja suurendada edastatavat võimsust. FACTS tõstab vahelduvvoolu ülekandesüsteemide töökindlust ja vähendab seejuures energia ülekande kadusid. Süsteem parandab ülekantava elektrienergia kvaliteeti ja suurendab ülekande efektiivsust induktiivse või mahtuvusliku reaktiivenergia reguleerimisega võrgus. Võimsusvoogude ülekande efektiivsust vahelduvpingevõrkudes saab juhtida, muutes reaktiiv- ja aktiivvõimsuse vahekorda. Selleks on näiteks kasutatud toitetrafode tertsiaarmähistega ühendatud kondensaatorpatareisid või siis kompensatsioonimähiseid. See vastab paralleelkompensatsioonile. Lisaks saab võimsusvoogusid muuta jadakompenseerimise abil, näiteks faasinihketrafo abil. Piiratud ulatuses on võimalik muuta koormusnurka sünkroongeneraatoritel otse elektrijaamas. .FACTS võimaldab võrgu stabiliseerimiseks juhtida koormusvooge jõuelektroonika vahenditega, seejuures otse vajalikus võrgupiirkonnas. Jõuelektroonikal põhineva juhtimise eeliseks on ka see, et reageerimine muutustele toimub peaaegu viivitamatult. Paindlike vahelduvvoolu ülekandesüsteemide valdkonda kuuluvad näiteks: staatiline sünkroonkompensaator (Static Synchronous Compensator, STATCOM) – elektrooniline seade mahtuvusliku või induktiivse reaktiivvõimsuse paralleelseks kompenseerimiseks; universaalne võimsusvoo kontroller (Unified Power Flow Controller, UPFC) – funktsionaalselt võimas elektrooniline süsteem, mida saab kasutada nii mahtuvusliku kui induktiivse reaktiivvõimsuse paralleel- ja ka jadakompenseerimiseks ning aktiivvõimsusvoogude sihipäraseks juhtimiseks kõrgepingeliinides. Lisaks saab teatud võrguosades tasakaalustada faaside koormusi. Flexible AC Transmission System – Need, Definition & Types
Naslavcea

Naslavcea on küla Moldovas Ocnița rajoonis. Asub Dnestri jõe paremkaldal. Naslavceas asub Moldova kõige põhjapoolsem punkt. 2004. aastal oli külas 1130 elanikku, neist 86% olid ukrainlased. 2014 Moldovan census http://www.statistica.md/pageview.php?l=ro&idc=295&id=2234 A Russian missile falls in the north of Moldova / На півночі Молдови впала російська ракета. Militaaria, 31. oktoober 2022
Mari-Liis Kalvik

Mari-Liis Kalvik (sündinud 7. septembril 1979) on eesti keeleteadlane. Kalvik on lõpetanud 1997. aastal Tallinna Tondiraba Keskkooli ja 2002. aastal Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti ja soome-ugri keeleteaduse erialal. Aastal 2004 kaitses ta Tartu Ülikoolis magistrikraadi ning jätkas 2012–2015 doktoriõppes. Ta on töötanud alates 2004. aastast Eesti Keele Instituudis, alates 2016. aastast vanemleksikograafina. Ta on "Eesti murrete sõnaraamatu" toimetaja alates 16. vihikust (2004). Ta on teadurina uurinud eesti keele hääldust (välde, palatalisatsioon, sõnaalguline h) ning lauseprosoodiat (sõnarõhk, fookus, emfaas), samuti toimetanud murdekogumikke ja -ülevaateid ("Harju-Madise murrak", 2012; "Loode-Eesti murdelood. Risti ja Harju-Madise", 2017; "Eesti murrete grammatika”, 2020). Mari-Liis Kalvik on Emakeele Seltsi tegevliige. Kalvik on pälvinud üliõpilaste teadustööde riikliku konkursi II preemia. Kalvik, Mari-Liis; Piits, Liisi (2015). Lugemiseksperiment fonoloogilise varieerumise uurimiseks. Eesti ja soome-ugri keeleteaduse ajakiri = Journal of Estonian and Finno-Ugric Linguistics, 6 (3), 49−77. Sahkai, Heete; Mihkla, Meelis; Kalvik, Mari-Liis (2015). Emfaas ja fookus eesti keeles. Eesti ja soome-ugri keeleteaduse ajakiri = Journal of Estonian and Finno-Ugric Linguistics, 6 (3), 97−122. Kalvik, Mari-Liis; Piits, Liisi (2019). Palatalisatsioonist ühesilbilistes i-tüvelistes pika vokaaliga sõnades. Roos närtsis, sest vaas oli tühi. Keel ja Kirjandus, 7, 513−533. Kalvik, Mari-Liis; Piits, Liisi (2021). Fonoloogiline varieerumine eesti keeles kolme nähtuse näitel. Emakeele Seltsi aastaraamat, 66 (1), 177−201. Mari-Liis Kalvik Eesti Teadusinfosüsteemis https://www.etis.ee/CV/Mari-Liis_Kalvik/est
Militarnõi

Militaaria (ukraina keeles Мілітарний, tuntud ka kui MIL.IN.UA, kuni 2021. aastani "Ukraina militaariaportaal" (ukraina keeles Український мілітарний портал)) on alates 2009. aastast tegutsev militaartemaatikat käsitlev Ukraina veebimeediakanal. Sisu põhiosa moodustavad uudised Ukraina ja maailma jõustruktuuride, sõjaliste operatsioonide ja sõjatööstuse kohta. 2017. aastal loodi MTÜ "Ukraina militaarkeskus" («Український мілітарний центр»). "Militarnyi". reddit.com (inglise). Reddit. Vaadatud 30. märtsil 2023. Militarnyi is the most popular Ukrainian media outlet covering the Armed Forces, the defense industry, and the Russian-Ukrainian war since 2009. This is the official Reddit profile of our outlet. Militarnõi Facebookis Koduleht (inglise, ukraina, poola ja hispaania keeles) Militarnõi Twitteris Militarnõi videouudised YouTube'is
Accra

Accra (varem eesti keeles Akra) on Ghana pealinn ja suurim linn, Suur-Accra piirkonna halduskeskus. Accra asutati gaa hõimu poolt 16. sajandil. 17. sajandil rajasid sinna oma tugipunktid britid ja hollandlased. 1877. aastast oli briti koloonia Kullaranniku pealinn. Accras asub Kotoka rahvusvaheline lennuväli (IATA-kood ACC).
Togg

Togg ehk Turkey's Automobile Joint Venture Group Inc. (türgi keeles Türkiye'nin Otomobili Girişim Grubu A.Ş.) on Türgi autotööstusettevõte, mis asutati ühisettevõttena 2018. aastal. Ettevõte on välja kuulutanud, et nende esimene auto on seeriatootmiseks valmis 2022. aastal. "About the Togg car". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. oktoober 2022. Vaadatud 31. oktoobril 2022. "Togg showcases first body assembly of Turkey's homegrown car". Ettevõtte koduleht
Erzbach (Enns)

Erzbach on jõgi Austrias Steiermargi liidumaal. See on Ennsi parempoolne lisajõgi Hieflaus. https://wis.stmk.gv.at/wisonlineext/wbo_dgk_auszug.aspx?GEW_CODE=632, vaadatud 17.04.2021.
Schoberi kuru

Schoberi kuru (kõrgusel 849 m) on kõrge mäekuru Austria Alpides, Steiermargi liidumaal.
Puhkus põgenemisel Egiptusse

Puhkus põgenemisel Egiptusse on kristlikus kunstis esinev pildisüžee, millel kujutatakse Maarjat, Joosepit ja Jeesuslast puhkepeatuse ajal teel Egiptusse. Süžee lähtub Matteuse evangeeliumi tekstist, mille kohaselt perekond pidi põgenema Herodese viha eest. Tavaliselt on püha perekond neil piltidel kujutatud maastiku keskel. Teema ilmus kunsti 14. sajandi teisel poolel. Ainus kirjakoht, mis mainib põgenemist, on Matteuse evangeelium 2:14: "Siis Joosep tõusis, võttis lapse ja tema ema ning põgenes öösel Egiptusesse.". Sellele tekstile lisaks leidus legende Egiptusse põgenemise kohta Uue testamendi apokrüüfides, milles kirjeldatud imelised juhtumid jõudsid keskaja kristlikku pärimusse. Uusi detaile lisandus ka keskajal, eriti ühest hiliskeskaegsest allikast, Saksi Ludolfi "Vita Christi", mis koostati 1374. aasta paiku, pisut enne seda, kui ilmus esimene teadaolev pilt puhkusest põgenemisel Egiptusse. Enamik pildisüžees kujutatud detailidest pärineb sellest hilisemast pärimusest. Varaseim teadaolev kujutis selle süžeega on Grabowi altari tsüklisse kuuluv tahvelmaal umbes aastast 1379, mille loojaks on Põhja-Saksamaa maalikunstnik meister Bertram. Kuni umbkaudu 1500. aastani esines see motiiv ainult põhja pool Alpe. Enamik selle teemaga maale olid loodud mitte niivõrd kirikute kui rikaste tellijate erapalveks ning olid seetõttu harva osa mingist suuremast Kristuse elule pühendatud tsüklist (Grabowi altar ongi üks erandeid). Motiivi populaarsus oli seotud maastikumaali esiletõusuga sel perioodil. Sageli on maastiku keskmes istuv madonna lapsega, mõnikord imetamas, samas kui Joosep toimetab tagaplaanil, korjates puid, tehes lõket, tuues vett või noppides puult vilju, või on teda kujutatud magamas. Mõnikord abistavad perekonda väikesed inglid. Varasematel suurematel maalidel võib kaugel tagaplaanil olla kujutatud põgenemisega seotud legendaarseid sündmusi, nagu Petlemma lastemõrva või nisupõllu kasvamise imet. Meister Bertram. Paneel Grabowi altarilt, u 1379. Fra Bartolomeo, 1500, varajane näide Itaalia maalikunstist. Lucas Cranach vanem, 1504, Gemäldegalerie, Berliin Michelangelo Caravaggio, u 1597, Galleria Doria Pamphili, Rooma Annibale Carracci, u 1604, Ermitaaž Abraham Bloemaert, 1632, Rijksmuseum Rembrandt, 1647, Iirimaa Rahvusgalerii Aert de Gelder, u 1690, Museum of Fine Arts Boston Püha perekond Põgenemine Egiptusse Matteuse 2. - piibel.net Schwartz, S. THE ICONOGRAPHY OF THE REST ON THE FLIGHT INTO EGYPT. - New York University ProQuest Dissertations Publishing,  1975. 7528590. The Flight into Egypt. The Iconography. - christianiconography.info Schwartz, S. THE ICONOGRAPHY OF THE REST ON THE FLIGHT INTO EGYPT. - New York University ProQuest Dissertations Publishing,  1975. 7528590.
Antonius Sanderus

Antonius Sanderus (sünninimega Antoon Sanders; 15. september 1586 Antwerpen – 10. jaanuar 1664 Affligem) oli flaami katoliiklasest vaimulik, luuletaja ja ajaloolane, teose "Flandria Illustrata" (1641) autor. Antonius Sanderus. - British Museum Geraardsbergen, by Antonius Sanderus. 1641-1644. - Sanderus. Antique Maps and Books
Ašoka praakrit

Ašoka praakrit oli keskindo-aaria murdekontiinum, mille keelekujusid kasutati Maurjate riigi valitsejale Ašokale (valitses 268–232 eKr) omistatud Ašoka ediktides. Need "ediktid" on raidkirjad monumentaalsetel sammastel (Ašoka sambad), mis räägivad Ašoka pöördumisest budismi ja budismi põhimõtetest. Murrete seas on esindatud Loode-India, Lääne-India ja Ida-India keelte eellasmurded, Kesk-India keelte omad mitte; vastava piirkonna raidkirjad kasutavad Ida-India keelekujusid. Ašoka praakrit põlvneb vanaindia keele murdest, mis on lähedases suguluses veedade keelega, lahknedes sellest mõne India algkeelest säilinud vanapärasuse tõttu. Ašoka praakriti mälestised on kirjutatud braahmi ja kharošthi kirjas (ainult loodes). Thomas Oberlies. Aśokan Prakrit and Pali. – George Cardona, Dhanesh Jain (toim). The Indo-Aryan Languages., lk 179–224. Colin Masica. The Indo-Aryan Languages, Cambridge University Press 1993, ISBN 978-0-521-29944-2, lk 50.
Vello Vaaderpass

Vello Vaaderpass (31. jaanuar 1930 – 28. oktoober 2022) oli Eesti mootorrattasportlane ja treener. Vaaderpass sündis Harjumaal Ravila külas. Teda huvitas tehnika. Talle õpetasid mootorrattasporti Johannes Tomson ja Richard Laur. 1949. aastal alustas motoklubis mootorratturite kursusega. Sealt hankis omale esimese mootorratta, kasutatud IŽ-350. Vaaderpass harrastas motokrossi, ringraja- ja hipodroomisõitu ning vormelisõitu. Tema poeg on Ivar Vaaderpass. 1950: Võru. Katkestas kännule otsa sõitmise tõttu. 1951: Eesti krossimeistrivõistlus, Pirita. Teine koht. 1952-1966: 12-kordne Eesti meister ringrajasõidus ning moto- ja talimotokrossis. 350 cm3, 350 cm3 A ja 350 cm3 külgvankriga mootorratastel. 1953: meistersportlane. 1956: Leningradi rahvusvaheline võistlus, Leningrad. Teine koht. 1959: 500 cm3 klassi meistrivõistlused. Pronks. 1963: NSV Liidu meistersportlane 350 cm3 külgvankriga mootorrataste klassis, külgvankris oli Jaan Tulik. 1963: Nõukogude Liidu ringrajasõidu meistrivõistlused 350 cm3 A klassis. Pronks. "Lahkus legendaarne Vello Vaaderpass". Eesti Mootorrattaspordi Föderatsioon. 31. oktoober 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 31.10.2022. Vaadatud 1.11.2022. Biograafia ESBL-is
Conakry

Conakry on Guinea pealinn ja suurim linn. Asub Atlandi ookeani rannikul. Prantslased vallutasid linna 1887. aastal. Conakry oli Prantsuse Guinea pealinn, 1958. aastast on iseseisva Guinea pealinn.
Jacques Plante

Joseph Jacques Omer Plante (17. jaanuar 1929 – 27. veebruar 1986) oli Kanada jäähokimängija (väravavaht). Ta mängis jäähokit profitasemel aastatel 1947–1975 ning teda peetakse märkimisväärseks spordiala uuendajaks. Aastatel 1953–1963 esindas ta klubi Montreal Canadiens, mis võitis sellel perioodil Stanley karika kuus korda (viis korda järjest). 2017. aastal pälvis Plante tunnustuse kui üks NHL-i 100 parimast mängijast. Jaques Plante loobus sel tasemel hokimängust 1965. aastal, kuid 1968. aastal veendi ta NHL-i naasma ning ta hakkas mängima St. Louis Bluesis. 1970. aastal liitus ta Toronto Maple Leafsiga ja 1973. aastal Boston Bruinsiga. Aastatel 1973–1974 oli ta jäähokiliigas World Hockey Association mängiva klubi Quebec Nordiquesi peatreener ja mänedžer. Pärast seda oli ta samas jäähokiliigas Edmonton Oilersi väravavaht 1975. aastani, kui ta karjääri lõpetas. Plante oli esimene NHL-i väravavaht, kes kandis regulaarselt väravavahi maski. Koostöös ekspertidega katsetas ta karjääri jooksul mitmesuguseid kaitsemaske. Ta nimetati 1978. aastal Hockey Hall of Fame'i ning 1985. aastal Kanada dream team'i väravavahiks. Plante võitis NHL-is mängides 437 mängu, NHL-i väravavahtidest on temast ajaloo jooksul rohkem matše võitnud kuus mängijat. Väravavahi mask Montreal Canadiensi ajalugu NHL-is üle 300 mängu võitnud väravavahtide loend O'Brien, Andy with Plante, Jacques (1973) The Jacques Plante Story. Toronto: McGraw Hill. ISBN 0-07-092991-2. Denault, Todd (2009) Jacques Plante: The Man Who Changed the Face of Hockey. Toronto: McClelland & Stewart. ISBN 978-0-7710-2633-1 [1] Plante, Jacques (1972). On goaltending: Fundamentals of hockey netminding by the master of the game. Toronto: Collier MacMillan Canada. ISBN 0-02-081120-9. Published 1972 in French as Devant le filet. Toronto: Collier MacMillan Canada. ISBN 0-02-973410-X. Both editions reprinted 1997. Montreal: Multimedia Robert Davies. ISBN 1-55207-003-4 (inglise) ja ISBN 2-89462-026-8 (prantsuse). "100 Greatest NHL Players". NHL.com. 1. jaanuar 2017. Vaadatud 1. jaanuaril 2017. NHL (22. märts 2017), Jacques Plante changed game when he donned mask, originaali arhiivikoopia seisuga 1. november 2022, vaadatud 25. aprillil 2017{{citation}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) "Masks for goalies gain acceptance". Spokesman-Review. (Spokane, Washington). Associated Press. 23. november 1969. Lk 7, sports. History by the Minute—re-enactment of the game where Plante first wore a goaltender mask in regulation play NHL Network Online video article on Plante, including footage from November 1, 1959 Mini biography of Jacques Plante, History by the Minute Plante's 1956 appearance on What's My Line? Jacques Plante on Find A Grave
Eesti Käsipalli Liit (1923)

Eesti Käsipalli Liit oli 1923. aastal asutatud spordiliit, eesmärgiga edendada Eestis erinevaid käsipallimänge ning korraldada liidu liikmetele võistlusi. Esimesed käsipallialade näidismängud peeti Eestis juba enne 1920. aastat (korvpalli puhul näiteks 1913. aastal Narvas Peterburi meeskonna poolt). 1920. ja 1921. aastal Eesti spordiseltsides käsipallimänge eraldi alana üldiselt ei harrastatud. Need olid vaid osaks jalgpallurite ja kergejõustiklaste hooajaeelsete treeningute läbiviimisel. 1923. aastaks oli olukord muutunud, kuna korraldati põhiliselt koolinoorte meeskondade vahel sageli pallimänguvõistlusi. Eesti Käsipalli Liidu asutamiskoosolek toimus 14. detsembril 1923. aastal, osalesid seitsme spordiseltsi esindajad. Uus liit ühendas eelkõige korv- ja võrkpalli harrastajaid, peatselt lisandus pesapall. Kuid eesmärgiks võeti ka käsipalli, ragbi ja lauatennise (tolleaegse nimetusega ping-pong) arendamine. 1. veebruaril 1924. aastal võeti vastu põhikiri ja valiti juhatus noortest meestest koosseisus Aleksander Strömling (Matsalu) (esimees), Richard Mast, Aleksander Adorf (Aadu Adari), Herbert Niiler ja Herbert Kichlefeldt. Liidu põhikirjalisteks õigusteks olid: auhindade peale võistluste ja mängude korraldamine, harjutus- ja võistlussaalide asutamine, käsipallimängude kursuste korraldamine, loengute ja kõneõhtute pidamine, kirjanduse väljaandmine, käsipallimääruste väljaandmine, oma raamatukogu ja einelaua pidamine jne. 1924. aasta suveks oli Eesti Käsipalli Liidul 6 liikmesorganisatsiooni (spordiseltsi) - Noorte Meeste Kristlik Ühing, S.R. Flora, Nõmme Kalju, Võimlemis- ja Spordiselts Sport, Eesti Spordiselts Kalev ja Tallinna Spordiselts Võitleja. Eesti Käsipalliliit Eesti Võrkpalli Liit Eesti Korvpalliliit Korvpall. Koostaja Vello Lään. Väljaandja Eesti Korvpalliliit. 2002. lk. 35 Kuidas pandi 100 aastat tagasi Eestis alus korvpallile? Postimees, 8 juuni 2020.
Brugge madonna

Brugge madonna on Michelangelo loodud skulptuur, mis on välja raiutud marmorist ja kujutab neitsi Maarjat Jeesuslapsega. Raidkuju paikneb Brugge Maarja kirikus Belgias. Skulptuuri kõrgus on umbes kaks meetrit ja see on välja raiutud ühest valge marmori tükist. Kuju valmis umbes 1504. aastal ja pärast valmimist viisid tellijad, rikkad villakaupmehed Giovanni ja Alessandro Moscheroni (kohalikus kirjapildis Mouscron), selle Bruggesse. On arvatud, et see pidi olema paigutamiseks mõnesse altariseina. Itaalia varases 16. sajandi skulptuuris on selgelt äratuntav sama kõrgrenessansile iseloomulik püramiidjas kompositsioon, mis on 15. sajandil loodud madonnapiltidel. Michelangelo käsitlus sellest stseenist erineb veidi tema eelkäijatest. Kui tavaks oli kujutada Maarjat hoidmas Jeesust käte vahel süles ja vaatamas armastavalt talle otsa, vaatab Michelangelo Maarja küll alla, kuid tema pilk on suunatud lapsest eemale. Maarja istub sirgeselgselt nagu kuninganna, tema näos paistev stoilisus viitaks nagu sellele, et tajudes oma lapse saatuse traagilist paratamatust, püüab ta jääda rahulikuks. Kristuslaps ei istu mitte ema süles, vaid seisab oma jalgadel Maarja ees ja toetub vaid kergelt tema käele. Teme püstine asend viitab tema juhirollile ja missioonile, millele ta nagu astuks vastu. Lapse nägu on tõsine, Michelangelo ei kujutanud teda lapselikult armsana. Brugge madonnat on sageli võrreldud "Pietàga", viis aastat varem valminud Michelangelo skulptuuriga. Sarnasusi on Maarja näojoontes, kallutatud peas ja kleidi voogavas voldistikus. Mõlemas on läbiv tundetoon vaikne resignatsioon. Teine skulptuurteos, mille puhul on leitud sarnasusi, on Pitti tondo, mis valmis 1503. aastal ja samuti kujutab madonnat Jeesuslapsega. Arvatud on, et Pitti tondol ja Brugge madonnal olid samad modellid, ning Pitti tondo on esimene skulptuurteos, millel Michelangelo rakendas oma hiljem tuntuks saanud käekirja, jätta pinnaviimistluses peitlijäljed kaotamata. Brugge madonna on tähelepanuväärne ka selle poolest, et see on ainuke Michelangelo raidkuju, mis viidi Itaaliast välja kunstniku eluajal. Hiljem on see kahel korral Belgiast minema viidud. 1794. aastal saatsid linna kodanikud selle Pariisi ajal, kui Prantsuse revolutsioonisõdades vallutati Austriale kuuluvad Madalmaad. Pärast Napoleoni lüüasaamist tagastati skulptuur 1816. aastal Belgiale. Teise maailmasõja ajal 1944. aastal viisid selle minema Saksa sõdurid, peites selle üle piiri viimiseks madratsitesse mähitult Punase Risti veokisse. Aasta hiljem leiti raidkuju Altaussee soolakaevanduses Austrias. Pärast skulptuuri tagasitoomist paigutati see Brugge Maarja kirikusse. Madonna of Bruges. - Michelangelo. - michelangelo.net Michelangelo's Pitti Tondo | John Robinson. - https://www.bradshawfoundation.com/ V. M. Traverso. The amazing story of the rescue of the Madonna of Bruges by the Monuments Men - Art and Culture. - - Aleteia. Published on 09/18/20
Dionysius Hardwijn

Dionysius Hardwijn ehk Dionysius Harduinus (sündinud 1530, surnud 1605) oli Gentis tegutsenud jurist ja humanist, kes 16. sajandil koondas kokku teabe varasematest Madalmaade maalikunstnikest. Hardwijni tekst pole tänapäevaks teadaolevalt säilinud, kuid teda on korduvalt tsiteeritud allikmaterjalina hilisemates kirjutistes, näiteks Antonius Sanderuse ja Arnoldus Bucheliuse tekstides. Flemish Primitives. - vlaamseprimitieven.vlaamsekunstcollectie.be