laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aleksandr Tšernov

Aleksandr Tšernov (1911 Moskva – 1978 Dimitrovgrad, Uljanovski oblast) oli Nõukogude julgeolekutöötaja. 1951–1953 Eesti NSV riikliku julgeoleku ministri asetäitja, polkovnik. Vedurimasinisti poeg, venelane. NLKP liige 1940. Haridus: 1930–1934 metsandustehniline instituut Arhangelskis, 1939–1940 NSVL NKVD kõrgema kooli kuulaja Töökohad: 1934–1939 oblasti maaosakonna insener-hüdrotehnik ja sektorijuhataja Arhangelskis, 1940 Komi ANSV NKVD majanduse osakonna (EKO) 2. jaoskonna ülem, 1940–1941 samas 1. jaoskonna ülem ja EKO ülema asetäitja, 1941 Komi ANSV NKGB salajase-poliitilise osakonna (SPO) ülema asetäitja, 1941–1943 Komi ANSV NKVD SPO ülem, 1943–1945 Komi ANSV NKGB 2. osakonna ülem, 1945–1946 NKVD/MVD Berliini operatiivsektori 4. osakonna ülema asetäitja, 1945–1948 Komi ANSV riikliku julgeoleku ministri asetäitja, 1948–1951 Tadžiki NSV Stalinabadi oblasti UMBG ülem, 1951 NSVL MGB kaadrivalitsuse käsutuses, 10.8.1951–16.3.1953 Eesti NSV riikliku julgeoleku ministri asetäitja, 23.3.1953–23.5.1953 Eesti NSV siseministri asetäitja, 1953–1954 Poola julgeolekuministeeriumi juures asuva NSV Liidu Siseministeeriumi vanemnõuniku asetäitja vastuluure alal, 1954–1958 Brjanski oblasti, 1958–1959 Smolenski oblasti UKGB ülema asetäitja, 1959–1963 asutuse „postkast nr. 30“ direktori abi režiimi alal Melekessis Uljanovski oblastis. Alates 1963 pensionär Dimitrovgradis. Ministri asetäitjana vastutas ta võitluse eest Eesti "natsionalistide" ja "bandiitidega". Tšernovi kohta on andmeid, et ta võttis isiklikult osa arreteeritud inimeste peksmisest, sealhulgas koos Eesti NSV julgeolekuministri Moskalenkoga. "Samal ajal, kui Moskalenko peksis A.P-d, peksid kõrvaltoas Tšernov ja MGB jaoskonnaülema asetäitja A.P. ema. 20. oktoobril 1951 peksid Moskalenko ja Tšernov ülekuulamise käigus julmalt läbi O.V., kes oli ennast Raplamaal metsatalus varjanud ja tulevahetuses haavata saanud. 1952. aasta aprillis peksid ENSV MGB töötajad Tšernovi juhtimisel Raplamaal kinnivõetud "bandiitide käsilasi" T.M-i ja E.K-d, kui need "vajalikke tunnistusi" ei andnud. Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomiteel said Tšernovi vägivallatsemised teatavaks, kuid ka teda ametisoleku ajal parteiliselt ei karistatud." Meelis Saueauk "Propaganda ja terror. Nõukogude julgeolekuorganid ja Eestimaa Kommunistlik Partei Eesti sovetiseerimisel 1944–1953". Lk. 410–411 Saueauk lk. 350–351
De Wahli reegel

De Wahli reegliks nimetatakse Edgar von Wahli poolt 1911. aastal välja töötatud sõnamoodustusreeglit, mida ta kasutas enda loodud tehiskeele oktsidentaali (pärast 1949. aastat interlingue) grammatikas. Reegli abil saab luua teatud grammatilisi vorme, näiteks omadus- ja nimisõnu tegusõna infinitiivist. Oktsidentaali tegusõna infinitiivil on kolm lõppu: -ar, -ir või -er. Sõna tüvest uute sõnade moodustamise reegel on kolmeosaline: Kui -r'i või -er'i eemaldamisel lõpeb tüvi vokaaliga, lisatakse tüve lõppu -t või juhul, kui tüvi lõpeb -y'ga, asendatakse see -t'ga, näiteks crea/r, crea/t-, crea/t/or; atiny/er, atin/t, atin/t/ion. Kui tüve lõpus on konsonandid d või r, asendatakse need -s'ga, näiteks decid/er, deci/s-, deci/s/ion. Ülejäänud juhtudel (kuue erandiga) on sõnamoodustuse aluseks infinitiivi lõpu eemaldamisel saadud tüvi, näiteks duct/er, duct-, duct/ion. Kuus erandit on: ced/er, cess-; sed/er, sess-; mov/er, mot-; ten/er, tent-; vert/er, vers-; veni/r, vent-. Erandite alla kuuluvad ka kõik prefiksite abil neist moodustatud tegusõnad. Kuna reegel koosneb kolmest osast, on seda vahel nimetatud ka "de Wahli kolmeks reegliks". Ehkki reegel oli loodud oktsidentaali jaoks, on seda mugandades on võimalik kasutada sõnamoodustusel ka romaani keeltes või keeltes, mille sõnavara pärineb romaani keeltest. Henry Jacob. The Preparatory Work for an International Technical Terminology Henry Jacob. Occidental (1922) by Edgar de Wahl
Vladimir Vedejev

Vladimir Vedejev (1914 Rasskazovo, Venemaa – 1966) oli NSV Liidu julgeolekutöötaja. 1944–1951 Eesti NSV riikliku julgeoleku rahvakomissari/ministri asetäitja kaadrialal ja kaadriosakonna ülem. Vladimir Vedejev õppis 1935–1938 Stalini nimelises Raudteetranspordi Instituudis, kuid ei lõpetanud kooli. 1938. aastal sai temast NSVL NKVD Moskva kraidevahelise kooli kursant. 1938–1940 töötas ta SARKi Moskva linna ja oblasti valitsuse vaneminspektori ja vanemoperatiivvolinikuna. 1940–1942 oli SARKi/RJRK Moskva linna ja oblasti valitsuse jaoskonnaülema asetäitja. 1942–1943 samas jaoskonnaülem, 1943–1944 samas kaadriosakonna ülema asetäitja. 1949. aasta Eesti märtsiküüditamise ettevalmistamisel Nõukogude julgeoleku poolt nimetati Vedejev Tallinnas asuva Eesti NSV MGB operatiivstaabi ülemaks. 12.10.1944–10.1951 oli Eesti NSV RJRK/RJM rahvakomissari/ministri asetäitja ja kaadriosakonna ülem. 1950. aastal lõpetas Tartu ülikooli õigusteaduskonna. Aprillis 1951 kutsuti ta Moskvasse NSVL RJM käsutusse. Oktoobrist 1951 töötas NSVL RJM Miilitsa Peavalitsuse Kriminalistika teadusliku uurimise instituudi ülema asetäitjana Moskvas. VK(b)P liige 1940. Aigi Rahi-Tamm, Andres Kahar "Deportation operation "Priboy" in 1949" – Estonia since 1944. Tallinn, 2009. pp. 455 Estonia since 1944. Tallinn, 2009. pp. 655 Meelis Saueauk "Propaganda ja terror. Nõukogude julgeolekuorganid ja Eestimaa Kommunistlik Partei Eesti sovetiseerimisel 1944–1953". 2015. Lk. 411 ‎
Vägilased (maal)

"Vägilased" (vene keeles "Богатыри") on Viktor Vasnetsovi maal. Maalil on kujutatud kolm müütilist vene vägilast: Dobrõnja Nikititš, Ilja Muromets ja Aljoša Popovitš.
Metsakaugused

"Metsakaugused" (vene keeles "Лесные дали") on Ivan Šiškini 1884. aastal valminud õlimaal. Poeetiline maal on valminud kunstniku kodukoha Jelabuga ümbruse maastike motiividel. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2016. Vaadatud 4. detsembril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Wang Yi

Wang Yi (hiina keeles 王毅; sündinud 19. oktoobril 1953 Pekingis) on Hiina poliitik, Hiina Kommunistliku Partei liige. Ta oli 16. märtsist 2013 kuni 30. detsembrini 2022 Hiina välisminister ja on taas samas ametis alates 2023. aasta 25. juulist. Wang sündis aastal 1953 Pekingis. Pärast keskkooli lõpetamist aastal 1969 töötas ta kaheksa aastat Heilongjiangi provintsis. Aastal 1977 pöördus ta tagasi Pekingisse, ta asus õppima Teise Pekingi Võõrkeelte Instituuti aasia ja aafrika keelte teaduskonda, spetsialiseerudes jaapani keelele. Ta oli aastatel 2004–2007 Hiina suursaadik Jaapanis. 1. juunist 2008 kuni 16. märtsini 2013 oli ta Hiina Riiginõukogu juures oleva Taiwani asjade talituse juht. 16. märtsist 2013 oli ta Hiina välisminister. Ta on abielus Hiina peaministri Zhou Enlai sekretäri Qian Jiadongi tütrega, neil on tütar. "Qin Gang: China removes foreign minister after unexplained absence". bbc.com (inglise). 25. juuli 2023, 18:50. Vaadatud 25. juulil 2023.
Bornhövedi lahing

Bornhövedi lahing (798) Bornhövedi lahing (1227) Bornhövedi lahing (1813)
Gideon Toury

Gideon Toury (6. juuni 1942 Haifa – 4. oktoober 2016 Tel Aviv) oli iisraeli päritolu tõlketeadlane ning Tel Avivi ülikooli poeetika, võrdleva kirjandusteaduse ja tõlketeaduse professor. Gideon Toury oli kirjeldava tõlketeaduse üks rajajaid. "Gideon Toury bibliograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuni 2018. Vaadatud 4. detsembril 2016.
Važa-Phšavela

Luka Razikašvili (gruusia keeles ლუკა რაზიკაშვილი; pseudonüüm Važa-Phšavela, gruusia keeles: ვაჟა-ფშაველა; 26. juuli 1861 Tšargali, Ida-Gruusia – 10. juuli 1915 Tiflis) oli gruusia kirjanik. Ta sündis preestri perekonnas. Ta õppis Thelavi vaimulikus seminaris, hiljem Gori õpetajate seminaris ja vabakuulajana Peterburi ülikooli õigusteaduskonnas. Ta on töötanud koduõpetajana ja külakooli õpetajana Gruusias. Ta on kirjutanud 36 poeemi (sealhulgas "Külaline ja tema meister", "Dändi pulmad"), umbes 400 luuletust, 3 jutustustekogu ning mitu näidendit ja olukirjeldust. Tema loomingus on kesksel kohal mägilaste elu kujutamine. Tema vennad Nikoloz Razikašvili ja Thedo Razikašvili olid kirjanikud. Tema järgi nimetati Džengiši läänetipp Važa-Phšavela. Kultuur ja kunst: Borjomi KODUMAA. borjomi.com/ee "Eesti nõukogude entsüklopeedia". Köide 8. Kirjastus Valgus: Tallinn, 1976. Lk 329
Kura poolsaar

Kura poolsaar ehk Kuramaa on poolsaar Läti lääneosas, mida läänest piirab Läänemeri ja idast Läänemere osa: Liivi laht. Poolsaare lõunapiir on Kauguri ja Ziemupe asulaid ühendav joon. Poolsaare põhjatipp on Kolka nina. Poolsaare pindala on 8900 km².
Alpamayo

Alpamayo on mägi Andides Cordillera Blanca mäeahelikus. 1966. aasta juulis ilmus Saksa ajakirjas Alpinismus USA fotograafi Leigh Ortenburgeri foto Alpamayo tipust. Tookord tehtud küsitluse järgi hindasid alpinismi valdkonna asjatundjad Alpamayo maailma ilusaimaks mäeks (teise koha sai Karakoramis asuv K2 ja kolmandaks jäi Alpides asuv Matterhorn). Halduslikult asub mägi Ancashi piirkonnas Peruus. Alpamayo kõrgus on 5947 m. Ta on Cordillera Blanca mäeaheliku kõrguselt 19. tipp (kui arvestada tippe topograafilise prominentsiga üle 400 m). Ta asub Quitaraju mäetipust (6036 m) 2,0 km edela suunas. Mägi on jääga kaetud püramiidikujulise tipuga ja väga järskude nõlvadega (kohati 60º). Eristuvad mäe põhja- ja lõunatipp. Mäe esmavallutajaks loetakse Saksa mägironijate neljaliikmelist rühma, kes jõudis tippu 1957. aastal põhjaribi kaudu. 6 aastat varem (1951) käis mäetippu esmavallutamas Raymund Leiningeri ja George Kogani juhtimisel Prantsuse-Belgia ühisekspeditsioon, kelle liikmetest jõudsid tippu väidetavalt George ja Claude Kogan, kuid 1957. aastal, fotomaterjalide võrdlusel, selgus, et tippu nad päris välja ei jõudnud. 2003. aasta juulis teatati, et tõenäoliselt laviini või jääseina kokkuvarisemise tõttu jäi kadunuks kuni 18 mägironijat. Enamik neist olid Saksa, Iisraeli, Argentina ja Venezuela alpinistid. Päästetööde käigus osa päästeti. Hukkunuid oli 7. 2015 – Priit Joosu, Priit Simson Pequeño Alpamayo Alpamayo, Peru. peakbagger.com Archivo del Museo Andino Peruano que fue fundado en 1972 - Oficina Regional de Cultura. Hibbert, Ian (2015). "Alpamayo to Everest: It’s Not About the Summit". Lulu Press. ISBN 9781483440736. Peruu Andides jäi kadunuks 18 mägironijat. 22.07.2003. epl.delfi.ee South America, Peru, Cordillera Blanca, Nevado Alpamayo, Tragedies. (2004) publications.americanalpineclub.org Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee Alpamayo. summitpost.org
Pļaviņase hüdroelektrijaam

Pļaviņase hüdroelektrijaam (lühemalt Pļaviņase HEJ) on Lätis Daugava jõel Aizkraukle linnas asuv hüdroelektrijaam. Hüdroelektrijaama kümne turbiini koguvõimsus on 894 MW. See on Läti suurim hüdroelektrijaam ja ka Euroopa Liidu riikides üks suuremaid. Jaama esimene turbiin pandi tööle 1965 ja täisvõimsuses hakkas jaam tööle 1968. Jaam on Läti suurim elektrienergia tootja. "Daugava hydropower plants". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. detsember 2018. Vaadatud 5. detsembril 2018.
Ben E. King

Benjamin Earl King (28. september 1938 Henderson, Põhja-Carolina – 30. aprill 2015 Hackensack, New Jersey) oli USA R&B ja soulilaulja. Tema kuulsaim hittsingel oli "Stand by Me". See jõudis 1961. aastal USA singlite edetabelis esikohale. Laulu on kaverdanud paljud teised artistid. 1958. aastal liitus ta doo-wop-ansambliga Five Crowns. Hiljem samal aastal vallandas ansambli The Drifters mänedžer George Treadwell The Driftersi esialgsed liikmed ja vahetas need välja Five Crownsi omadega. Aastatel 1959–1960 oli King The Driftersi põhiline solist. Tema tuntumad Driftersiga esitatud laulud olid "There Goes My Baby", "Save the Last Dance for Me", "Dance with Me", "This Magic Moment", "I Count the Tears" ja "Lonely Winds". 1960. aastal lahkus King The Driftersist ja alustas soolokarjääri. Tema esimene soolohitt oli "Spanish Harlem" (1961). Samal aastal ilmus ka "Stand by Me", mis oli väga edukas. 1986. aastal oli tema laul "Stand by Me" filmi "Ole minuga" ("Stand by Me") tunnuslauluks. Tänu sellele sai see laul uuesti hitiks, jõudes USA-s esikümnesse. Sellega sai King esimeseks, kes on saavutanud edetabelis Billboard Hot 100 esikümne singli neljal aastakümnel (1959. aastal The Driftersi koosseisus singlitega "There Goes My Baby" ja "Dance with Me", 1960. aastatel singlitega "Spanish Harlem" ja "Stand by Me", 1975. aastal singliga "Supernatural Thing" ning 1986. aastal uuesti "Stany by Me'ga"). "Suri R&B legend Ben E. King, kes laulis kuulsaks hiti "Stand By Me"". Publik. 1. mai 2015
B.B. King

Riley B. King, esinejanimega B. B. King (16. september 1925 Itta Bena, Mississippi osariik – 14. mai 2015 Las Vegas, Nevada) oli Ameerika Ühendriikide bluusimuusik, laulja, helilooja ja kitarrist. B. B. King mõjutas bluusi arengut ja levikut sedavõrd, et teda on nimetatud bluusikuningaks. Tema esimesed salvestised ilmusid 1940. aastate lõpus, sellest ajast on King andnud välja rohkem kui 50 albumit. Paljusid neist on nimetatud parimateks bluusialbumiteks, näiteks kontsertalbumit "Live At The Regal" (1965) ja koostöös Bobby Blandiga valminud albumit "Together for the First Time... Live" (1974). Aastate jooksul kujundas B. B. King Blind Lemon Jeffersoni, T-Bone Walkeri, Mississippi deltabluusi, Django Reinhardti, Charlie Christiani ja teiste muusikute mõjul välja talle ainuomase kitarristiili. Üldiselt põimuvad B. B. Kingi muusikas traditsiooniline bluus, džäss ja mainstream-pop, kuid tal on ka paar rütmi ja bluusi stiilis lööklaulu, näiteks "Three O'Clock Blues" (1951) ja "You Don't Know Me" (1952). B. B. King pälvis kokku 15 Grammy auhinda, viimase neist 2009. aastal albumi "One Kind Favor" eest. 1987. aastal võeti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. 2006. aastal andis president George W. Bush talle USA Presidendi Vabadusmedali. Ajakiri Rolling Stone paigutas ta 2011. aastal kõigi aegade 100 parima kitarristi seas kuuendale kohale. Üks Kingi kaubamärke oli musta värvi kitarr Lucille. 1949. aastal oli B. B. Kingil esinemine Arkansases Twistis. Esinemise ajal puhkes kahe mehe vahel ühe naise pärast kaklus. Kakluse ajal aeti ümber tantsusaali soojendanud põlev petrooleumitünn ja põhjustati tulekahju. Esialgu saalist välja rutanud King pöördus tagasi kokkuvarisemise äärel olnud põlevasse majja, et päästa oma akustiline Gibsoni kitarr. Päev pärast tulekahju sai King teada, et kakluse ajendiks olnud naise nimi oli olnud Lucille. Sestpeale kutsus B. B. King kõiki oma kitarre (enamasti mõni Gibson ES-335) Lucille'iks. 1990 – National Medal of Arts "B. B. King tuleb Eestisse". SL Õhtuleht, 11. märts 1997 Suri bluusimuusik B.B. King menu.err.ee, 15. mai 2015 (vaadatud 04.12.2016) "100 Greatest Guitarists". Rolling Stone Kerekes, Jim; O'Neill, Dennis (1. märts 1997). "B.B. King: Lucille Speaks". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2011. Vaadatud 25.01.2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Koduleht Blueskunkku B.B. King kulki kauan ja pitkälle, yle.fi
Karl Marxi mäetipp

Karl Marxi mäetipp on mägi Pamiiris Šohdara mäeahelikus. Halduslikult asub mägi Mägi-Badahšanis Tadžikistanis. See on Šohdara mäeaheliku kõrgeim tipp (6723 m). Sellest 4 km idakirdesse jääb Engelsi mäetipp (6510 m).. Mäe esmavallutajaks loetakse seitsmeliikmelist vene mägironijate rühma, kes jõudis tippu 1946. aastal, teiste seas Jevgeni Beletski, Jevgeni Abalakov ja Aleksei Ugarov. 1973 – Tõnu Tennissoni juhtimisel tõusti tippu traaversiga üle Nikoladze tipu (5B-raskuskategooria). Ekspeditsiooni juhtis Priit Vürst. 2011 – Priit Joosu, Priit Simson, Allan Valge, Jaan Sibul, Sven Oja. Pik Karl Marx, Tajikistan. peakbagger.com Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee Снова горы. Памир. Экспедиция на пики Патхор и Карла Маркса. poxod.ru
Paul Kossoff

Paul Francis Kossoff (14. september 1950 London – 19. märts 1976) oli inglise rokk-kitarrist, kes sai tuntuks ansambli Free liikmena. Ta oli näitleja David Kossoffi (eluaastad 1919–2005) poeg. 1966. aastal alustas ta mängimist blues rock '​i ansamblis Black Cat Bones, mis oli mitmel kontserdil Fleetwood Maci soojendusesineja. Black Cat Bones mängis koos ka pianisti Champion Jack Dupreega. 1968. aasta aprillis asutas Kossoff koos Paul Rodgersi, Andy Fraseri ja Simon Kirke'iga ansambli Free. Ansambel läks laiali 1973. aastal pärast kuuena albumi "Heartbreaker" välja andmist. Samal aastal avaldas Kossoff sooloalbumi "Back Street Crawler" ja asutas samanimelise ansambli, mis avaldas kokku kaks albumit. Kossoff mängis neljal Ken Hensley demol ja John Martyni albumi "Live At Leeds" (1975) kolmel laulul. Jim Capaldi sooloalbumil "Short Cut Draw Blood" (1975) on kaks Kossoffist inspireeritud laulu: "Seagull" ja "Boy With A Problem". Neist viimasel mängis Kossoff ise kitarril. Kossoff kannatas narkomaania all ja tema tervis halvenes pidevalt. Ta suri südamepuudulikkuse tõttu kõigest 25-aastaselt lennul Los Angelesest New Yorki 1976. aastal. Pärast oma poja surma algatas David Kossoff narkomaaniavastase kampaania. Ühe Kossoffi kitarridest, 1957. aasta Fender Stratocasteri, ostis pärast tema surma Dave Murray, kes ansambli Iron Maideni liikmena mängis sellel aastatel 1978–1990. Ajakiri Rolling Stone on valinud Kossoffi kõigi aegade 100 parima kitarristi seas 51. kohale. "David Kossoff". The Guardian. 24. märts 2005. Vaadatud 4.12.2016 "Iron Maiden's Dave Murray Talks About His 1957 Fender Stratocaster Guitar". Blabbermouth.net. 7. mai 2008. Vaadatud 4.12.2016 "100 Greatest Guitarists: David Fricke's Picks: Paul Kossoff". The 100 Greatest Guitarists of All Time. Rolling Stone. Koduleht
Alan Wilson

Alan Christie Wilson (4. juuli 1943 Arlington, Massachusetts – 3. september 1970 Topanga, California) oli USA muusik. Ta oli ansambli Canned Heat üks asutajaliikmeid. Tal tekkis huvi bluusi vastu juba noorena ja ta alustas mängimist Massachusettsi linnas Cambridge'is, kus kohtus kitarristi John Faheyga. Fahey andis talle tema suure lühinägevuse, ümara näojoone ja õpetlasliku loomuse tõttu hüüdnime "Blind Owl" ('Pime Öökull'). Koos Faheyga läks ta Los Angelesse, kus ta aitas Faheyl ülikooli magistritööd teha Charley Pattoni kohta. Los Angeleses kohtus Wilson Bob Hite'iga, kellega koos asutus ta ansambli Canned Heat. Canned Heatiga esines Wilson muu hulgas 1967. aastal Monterey popfestivalil ja 1969. aastal Woodstocki festivalil. Wilson kirjutas Canned Heati tuntumad laulud "On the Road Again" ja "Going Up the Country" ning oli neis lauludes solistiks. Ta mängis ka tanburi, suupilli ja kitarri. Wilson leiti 3. septembril 1970 surnuna tema ansamblikaaslase Bob Hite'i elukoha taga nõlvakul. Surma põhjuseks nimetati tahtmatut barbituraatide mürgistust. Wilson oli paar kuud varem väidetavalt tahtnud teha enesetappu, kui üritas autoga kiirteelt välja sõita. Ta viidi pärast seda tugeva depressiooni tõttu haiglasse, kust ta sai paar nädalat hiljem välja. Ka tema surma on peetud enesetapuks, kuid selle kohta puuduvad kindlad tõendid. Wilsoni surm leidis aset kaks nädalat enne Jimi Hendrixi surma ja neli nädalat enne Janis Joplini surma. Wilson, Hendrix ja Joplin surid kõik 27-aastastena ning kuuluvad sellega kurikuulsasse 27 Klubisse. http://alanwilsoncannedheat.com/
Itamar Even-Zohar

Itamar Even-Zohar (sündinud 1939) on Iisraeli kultuuriteadlane ja Tel Avivi ülikooli professor. Even-Zohar on polüsüsteemiteooria ning kultuuriliste repertuaaride teooria looja. "Polysystem studies" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 18. detsember 2011. Vaadatud 4. detsembril 2016.
Ludvík Svoboda

Ludvík Svoboda (25. november 1895 Hroznatín – 20. september 1979 Praha) oli Tšehhoslovakkia sõjaväelane ja riigitegelane. Esimeses maailmasõjas mobiliseeriti Ludvík Svoboda Austria-Ungari armeesse. 1916. aasta septembris läks ta Idarindel Venemaa poole üle ja astus Tšehhoslovakkia korpuse koosseisu. Kodumaale tagasi pöördus 1921. aastal. 1921. aasta oktoobris astus Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia armee teenistusse. 1923–1931 teenis Užgorodis algul rooduülemana ja hiljem polguülema asetäitjana. 1934. aastal sai ta alampolkovniku auastme. Tšehhoslovakkia okupeerimise järel osales põrandaaluses vastupanuliikumises. 5. juunil 1939 põgenes ta Poolasse. 3. septembril 1939 määrati Poolas asuvate Tšehhoslovakkia väeosade juhatajaks. Langes 1939. aasta septembris Poolasse tunginud Punaarmee kätte vangi, interneeriti ja viidi Nõukogude Liitu. 1942. aastast asus Svoboda Buzulukis korraldama Tšehhoslovakkia armeekorpust, mille juhatajaks ta sai. 1945–1950 oli Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia rahvusliku kaitse minister. 1948. aasta veebruaris astus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse. 1950–1951 oli Svoboda Tšehhoslovakkia valitsuse esimehe asetäitja. 1951. aasta lõpus sattus Ludvík Svoboda ebasoosingusse, ta vabastati valitsuse esimehe asetäitja kohalt ja heideti parteist välja. Lühikest aega viibis ta vangistuses. 1954. aastal võeti ta parteisse tagasi. Aastatel 1954–1964 oli ta Tšehhoslovakkia Rahvakogu juhatuse liige. 1955–1958 oli ta Sõjaväeakadeemia ülem. 30. märtsist 1968 kuni 29. maini 1975 oli Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia Sotsialistliku Vabariigi president. (CS) PRECLÍK Vratislav. Masaryk a legie (Масарик и Легии), Ваз. Книга, váz. kniha, 219 str., vydalo nakladatelství Paris Karviná, Žižkova 2379 (734 01 Karviná, CZ) ve spolupráci s Masarykovým demokratickým hnutím (изданная издательством «Пари Карвина», «Зишкова 2379» 734 01 Карвин, в сотрудничестве с демократическим движением Масаpика, Прага) , 2019, ISBN 978-80-87173-47-3, str. 150-153 Ludvík Svoboda Pražský hrad. Prezident ČR Ludvík SVOBODA * 25. 11. 1895 Hroznatín + 20. 9. 1979 Praha : generál, komunistický politik a československý prezident totalita.cz Ludvík Svoboda, prezident 1968-1975 Volba prezidenta České republiky Countries Cr-Cz rulers.org
Knjažõtši (Brovarõ rajoon)

Knjažõtši on küla Ukrainas Kiievi oblastis Brovarõ rajoonis. Küla asustustihedus on 692,42 in/km². Küla asub merepinnast 111 m kõrgusel. 2016. aasta 4. detsembri öösel toimus külas korrakaitsjate vahel tulevahetus, milles hukkus viis korrakaitsjat. "В Княжичах в результате перестрелки госслужбы охраны и полиции погибли 5 правоохранителей // Сотрудники госохраны приняли полицейских разведчиков, приехавших по вызову, за грабителей" (vene). 112 Ukraine. 4. detsember 2016, 10.33. Vaadatud 4. detsembril 2016. "Five people dead: policemen shot each other trying to apprehend serial robbers in Kyiv region. PHOTOS" (inglise). Censor.NET. 4. detsember 2016. Vaadatud 4. detsembril 2016. "Policemen were shot in marked car, - police spokesperson Zhukovych on tragedy in Kniazhychi". en.censor.net.ua (inglise). CENSOR.NET. 4. detsember 2016, 17.41. Vaadatud 5. detsembril 2016.  Knjažõtši – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Knjažõtši koduleht