laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Villa Lituania

Villa Lituania on endine Leedu saatkonna hoone Roomas, mis on Venemaa valduses ja mida loeti viimaseks Venemaa poolt okupeeritavaks Leedu osaks. Leedu üüris hoone, mis kandis nime Villa Maria Luisa 1933. aastal. 1938. aastal müüs omanik selle 3 miljoni liiri eest Leedule. 2013. aastal leppis Leedu Itaalia pakutud kompensatsiooniga, milleks on Palazzo Blumenstihli 4. korrus. http://www.delfi.lt/news/daily/lithuania/lietuva-ir-italija-pasirase-sutarti-del-kompensacijos-uz-tarpukario-ambasada.d?id=60728112 Leedukeelne ajaleheartikkel fotodega
Illegaalsus

Illegaalsus on tegevuse omadus, mis seisneb selles, et ta on seadustega või muude normatiivaktidega keelatud. Illegaalseks võidakse nimetada ka illegaalse tegevuse tulemust, subjekti või objekti.
Saapaviks

Saapamääre ehk saapaviks kuulub Eesti Patendiameti jaotuse järgi klassi 04 - Tööstuslikud õlid ja rasvad; määrdeained; tolmu absorbeerivad, niisutavad ja siduvad ained; kütteained (k.a küttepiiritus) ja valgustusained, küünlad ja tahid. Saapamäärde baasnumber 040026. Eesti Patendiameti klassifikatsiooni järgi on määratletud ühe baasnumbriga saapamääre, saapaviks, kingamääre, kingakreem. Kingakreemi ülesandeks on kaitsta jalga niiskuse eest, säilitada kinganaha elastsust, katta kinga kriimustused ja soolarandid, puhastada jalatsit ja anda harjamisel läige. Kingakreemide koostisse kuuluvad silikoonõli, vaha, loomarasv, toonimisvärvid, orgaanilised lahustid.
Sulev Tuka mälestusturniir

Sulev Tuka mälestusturniir on Paistu valla korraldatav traditsiooniline kabeturniir. Viimastel aastatel on mängukohaks olnud Holstre Põhikooli võimla. 2007. aastal toimus 31. turniir. Alates 2006. aastast on meestest parimad olnud Vello Luht, Arno Uutma (2x), Uno Plakk, Arvo Rist ning naistest Janne Mumme (2x), Kaari Vainonen (2x), Inge Roots. 30. turniiri tulemused (2006) 31. turniiri tulemused (2007) 2008. aasta turniiri tulemused 2009. aasta turniiri tulemused 2010. aasta turniiri tulemused
Kuritöö ja karistus

"Kuritöö ja karistus" on vene kirjaniku Fjodor Dostojevski psühholoogiline romaan. Raamatuna ilmus 1866. aastal. Dostojevski alustas romaani kirjutamist 1865. aasta suvel. Mängusõltuvuse tõttu oli kirjanik raskes rahalises olukorras. Äsja oli surnud ta vend Mihhail ning lisaks oli Dostojevski laenuandjatele võlgu suure summa raha. Olukorra lahendamiseks kirjutas Dostojevski kirjastaja Katkoviga alla lepingu, mis pidi ta võlad pärast romaani ilmumist tasuma. Dostojevski tahtis raamatus lahata alkoholisõltuvust ja kuritöö psühholoogilisi tagajärgi ning need saidki romaani peamisteks joonteks. "Kuritöö ja karistus" on koos epiloogiga jaotatud kuude ossa. On märgatud, et raamatus on omapärane sümmeetria: kolm esimest osa jutustavad kuritööst ja kolm viimast karistusest. Lisaks on peategelaste nimedel vene originaaltekstis n-ö topelttähendus. Näiteks tähendab Raskolnikov (raskol) vene keeles lõhestatust, Razumihhin (razum) mõistlikkust ja Lužin (luža) lompi. Eesti keelde tõlkis romaani A. H. Tammsaare 1923. aastal, aga see ilmus alles 1929. aastal. Raamatul oli Tammsaare loomingule suur mõju. Vaene Peterburi üliõpilane Rodion Raskolnikov peab ennast moraalselt kõrgemalseisvaks isikuks ja tapab õilsatel kaalutlustel kaks inimest. Seejärel ta kannatab, kahetseb, annab ennast üles ja saadetakse Siberisse. Eerik Teder: A.H. Tammsaare ja F. Dostojevski. – Keel ja Kirjandus, nr 7/1997, lk 465. Pavel Reifman, "F. Dostojevski romaan "Kuritöö ja karistus"" – kogumikus "Kirjandusõpetuse küsimusi" VI, koostanud Kalju Leht, Valgus, Tallinn 1982, lk 156–227 (ka bibliograafia) Peeter Olesk, "Romaaniülikool: Fjodor Dostojevski "Kuritöö ja karistus"" – Eesti Päevaleht 23. märts 2007, lk 28
EE

Tähekombinatsioon EE võib tähistada järgmist: Eesti Entsüklopeedia, aastatel 1932–1937 välja antud entsüklopeedia Eesti entsüklopeedia, aastatel 1985–2007 välja antud entsüklopeedia Eesti Ekspress Eesti Energia Eesti maakood vastavalt ISO 3166 standardile Aero Airlines IATA kood .ee
Odekolonn

Odekolonn ehk Kölni vesi (ka kölni vesi või kölnivesi; prantsuse keeles Eau de Cologne, saksa keeles Kölnisch Wasser, 'Kölni vesi') on teatud tüüpi lõhnavesi, värskendav ja desinfitseeriv eeterlike õlide (peamiselt tsitruseliste) alkoholilahus. Selle leiutas Kölnis aastal 1709 itaallane Giovanni Maria Farina. Ta nimetas lõhnavee elukoha järgi Kölni veeks ning hakkas seda müüma oma luksuskaupade poes. Tänapäeval on algupärasest kölniveest kuulsam kölnlase Wilhelm Mühlensi aastal 1792 järeletehtud Eau de Cologne 4711. Troinoi Original eau de Cologne celebrates 300 years Deutsche Welle, 13.7.2009 (vaadatud 20.02.2017)
Insektitsiid

Insektitsiid ehk mikroorganismide või taimede endi toodetud looduslikud tõrjevahendid. Neid nimetatakse biotõrjevahenditeks, sest tegemist on bioloogilisel teel saadud või toodetud ainetega. Insektitsiidi näiteks on Tartu keemikute poolt orgaanilisel peensünteesil saadud feromoonpreparaadid, mida võib ka biotõrjevahendite sekka paigutada. Sellised bioloogilised tõrjevahendid toimivad väga spetsiifiliselt, mõjudes vaid kindlale kahjurile ja nad on (bio)degradeerivad ning seetõttu ei kogune keskkonnas; tavaliselt ei kujune putukatel nende vastu resistentsust. Võrreldes aga keemiliste insektitsiididega on nad suhteliselt nõrgad, neid on keerulisem toota, mis tõstab nende hinda ja biotõrjevahendite kasutusvõimalused on piiratud nende toimemehhanismi tõttu. herbitsiid pestitsiid
Hauptmann

Hauptmann on ohvitseri auaste saksakeelsetes riikides. Wehrmachtis ja politseiüksustes oli Hauptmannist kõrgemal major ning madalamal Oberleutnant. Tänapäeval kasutatakse Bundeswehris (NATO OF-2), Austria ja Šveitsi sõjaväes. Seda mõistet on tavaliselt tõlgitud kui kapten. Kuna "haupt" tähendab kaasaegses saksa keeles "peamine", on seda samuti dateeritud tähendusega "pea", st, et Hauptmann on otseselt tõlgituna "peamees". Üldisemalt võib seda kasutada, et märkida hierarhiliselt korrastatud inimrühma juhti, tihti kui terviksõna. Näiteks, on Austrias Feuerwehrhauptmann tuletõrjesalgakapten, samal ajal kui Räuberhauptmann viitab röövlijõugujuhile. Ametlikud Austria tiitlid, mis hõlmavad seda sõna, sisaldavad sõnu Landeshauptmann, Bezirkshauptmann, Burghauptmann ja Berghauptmann. Saksimaal Weimar'i Vabariigi ajal, tiitleid Kreishauptmann ja Amtshauptmann kasutati vanemate tsiviilteenijate poolt.
Raudristi Rüütlirist

Raudristi Rüütlirist (saksa keeles Ritterkreuz des Eisernen Kreuzes, tihti lihtsalt Ritterkreuz) oli Saksamaa autasu, mida jagati ülima lahinguvälja vapruse või õnnestunud juhtimise eest Kolmanda Riigi ajal. Rüütlirist jagati viide klassi: Raudristi Rüütlirist (Ritterkreuz des Eisernen Kreuzes). Raudristi Rüütlirist tammelehtedega (Ritterkreuz des Eisernen Kreuzes mit Eichenlaub). Raudristi Rüütlirist tammelehtede ja mõõkadega (Ritterkreuz des Eisernen Kreuzes mit Eichenlaub und Schwertern) Raudristi Rüütlirist tammelehtede, mõõkade ja teemantidega (Ritterkreuz des Eisernen Kreuzes mit Eichenlaub, Schwertern und Brillianten) Raudristi Rüütlirist kuldsete tammelehtede, mõõkade ja teemantidega (Ritterkreuz des Eisernen Kreuzes mit Goldenem Eichenlaub, Schwertern und Brillianten) Rüütliristi kavaleriks võis saada sõdur või ohvitser, kellel pidi olema 1939. aasta Raudristi 1. klass, kuigi Raudristi 1. klassi anti koos Rüütliristiga harvadel juhtudel. Üksuse komandöri võidi Rüütliristiga autasustada lahinguüksuse eeskujuliku juhtimise eest. Allveelaeva komandöri autasustati Rüütliristiga, kui tema juhitud laev oli lasknud põhja (hävitanud) vähemalt 100 000 brutoregistertonni väärtuses vaenlase laevu. Luftwaffe pilooti autasustati, kui oli kogunenud vähemalt 20 punkti järgmise punktisüsteemi alusel: 1 punkt anti siis, kui tulistati alla ühe mootoriga lennuk, 2 punkti kahe mootoriga ja 3 punkti nelja mootoriga allatulistatud lennuki eest. Kõik öölahingus alla tulistatud lennukite punktid olid kahekordsed. Rüütlirist lasti käibele 1939–1945, tema klasse ja saamise tingimusi järk-järgult sõja jooksul karmistati. Raudristi Rüütlirist (Ritterkreuz des Eisernen Kreuzes) autasu on saanud eestlastest 4 inimest: Alfons Rebane, Harald Riipalu, Paul Maitla ja Harald Nugiseks. Raudristi Rüütlirist tammelehtedega (Ritterkreuz des Eisernen Kreuzes mit Eichenlaub) autasu on saanud Alfons Rebane. Kokku valmistati 7313 Rüütliristi autasu, kuid ainult 883 said tammelehtedega ja 159 said tammelehtede ja mõõkadega (pluss üks auväärne saaja, Jaapani admiral Isoroku Yamamoto). Ainult 27 meest autasustati Rüütliristi teemantidega (3 armee ülemjuhatajat, 10 kindralit, 3 koloneli, 9 tipplendurit ja 2 allveelaeva kaptenit) ning Hans-Ulrich Rudel oli ainus Rüütliristi kuldsete tammelehtede, mõõkade ja teemantide saaja.
Franz Augsberger

Franz Xaver Josef Maria Augsberger (10. oktoober 1905 Viin, Austria – 19. märts 1945 Neustadt, Sileesia (tänapäeval Prudnik, Poola)) oli Teise maailmasõja ajal Saksamaa SS-Brigadeführer, (kindralmajor), kes oli Eesti SS-leegioni, 3. Eesti Vabatahtlike SS-brigaadi ja 20. Relvagrenaderide SS-diviisi komandör. Franz Augsberger oli Waffen-SS'i eesti väeosade komandör oktoobrist 1942 kuni 17. märtsini 1945). Franz Augsberger sündis 10. oktoobril 1905 Viinis hotelliomaniku pojana. Pärast ehitustehnikumi lõpetamist õppis lühemat aega tehnikakõrgkoolis ja asus arhitektina tööle Viinis. Töö kõrval täiendas ta ennast fotokunsti akadeemias, õppis selgeks norra keele ning töötas poolteist aastat Norras ehitusinsenerina. 1927. aastal Austria Kodukaitsega (Heimatschütz) liitunud, astus Augsberger oktoobris 1930 SA liikmeks. 20. aprillil 1932 astus ta Natsionaalsotsialistlikusse Töölisparteisse ning viidi ta SA-st üle SS-i (liikmekaart nr. 139 528). Temast sai parteipiirkonna – Gau – esioraator ja propagandajuht. 1933. aasta augustis, mil NSDAP Austrias keelustati, asus Augsberger Saksamaale. 1934. aasta oktoobris võeti ta teenistusse SS-i käsundusüksusesse SS-Untersturmführerina. Olles selle kõrvalt lõpetanud Braunschweigi SS-junkrukooli, ülendati Augsberger 1. juunil 1935 SS-Obersturmführeriks. Edasi töötas ta Rassi- ja Asustusküsimuste Peaametis ning 1936. aasta maist Braunschweigi SS-junkrukooli maailmavaateõpetajana. 1. juulil 1937 ülendati ta SS-Hauptsturmführeriks. 30. jaanuaril 1939 saadeti Augsberger teenima Hitleri ihukaitserügemendi Der Führer reservpataljoni. 1. augustil 1939 ülendati Augsberger SS-Sturmbannführeriks millele järgnes 1. augustist 1940 teenistus SS-Soomusdiviisis "Wiking" SS-rügemendi "Westland" ülemana[viide?]. Hiljem SS-rügemendi "Nordland" ülemana[küsitav][viide?] komandeeriti koos rügemendiga 11. SS-soomusgrenaderidiviis "Nordland"i. 7. SS-jalaväerügemendi pataljonikomandörina sai temast 20. aprillil 1942 SS-Obersturmbannführer ja sama aasta 20. mail pälvis ta Saksa Risti Kullas. 1943. aasta veebruaris määrati Augsberger juhtima Eesti SS-leegioni 1. Rügementi. 1. juulil 1943 tehti temast SS-Standartenführer ja määrati ametlikult Eesti SS-Leegioni ülemaks. Eesti leegioni lahinguformeeringuks oli Eesti SS-vabatahtlike brigaad, mis 5. mail 1944 nimetati ümber 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadiks. 24. jaanuaril 1944 alustati 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisi moodustamist 3. Eesti SS-Brigaadi baasil. Augsberger oli vahepeal ülendatud SS-Oberführeriks ning 21. juunil 1944 ülendati SS-Brigadeführeriks (kindralmajor). Peale Eesti kaitselahinguid formeeriti 20. Relvagrenaderide SS-diviis Saksamaal Neuhammeris uuesti ja läks Sileesias lahingusse. Augsberger oli esimene Braunschweigi SS-junkrukooli kasvandik, kellest sai Relva-SS-i kindral. 3. märtsil 1945 autasustati teda Raudristi Rüütliristiga 20. Eesti Relvagrenaderide SS-diviisi komandör Franz Augsberger langes 19. märtsil 1945 Prudnikus. Piiramisrõngast koos 20. Eesti Relvagrenaderide SS-diviisiga väljamurdmisel sai tema auto mürsu otsetabamuse. 31. märtsil 1945 autasustati teda postuumselt Tammelehtedega Raudristi Rüütliristi juurde.
Katrään

Katrään (prantsuse quatrain) on värsinelik, neljarealine salm. Näiteks sonett koosneb kahest katräänist ja kahest tertsetist.
Katekismus

Katekismus on lühike usuõpetuse käsiraamat küsimuste ning vastuste kujul. Esimene säilinud eestikeelne katekismus "Wanradti ja Koelli katekismus" trükiti Saksamaal Wittenbergis 1535. aastal. Kieveli katekismus Eesti entsüklopeedia veebis [1][alaline kõdulink] (vaadatud 26.11.2012)
Matt Damon

Matthew Paige Damon (sündinud 8. oktoobril 1970 Cambridge'is Massachusettsis) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -stsenarist. Tema tuntumate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Reamees Ryani päästmine", "Good Will Hunting", "The Talented Mr. Ripley", "Dogma", "Ocean's Eleven", "Bourne'i identiteet", "Süriaana" ja "Kahe tule vahel". Matt Damon on kolm korda olnud Oscari ja neli korda Kuldgloobuse kandidaatide hulgas. Seni on ta võitnud ühe Oscari ja Kuldgloobuse 1997. aastal parima originaalstsenaariumi kategoorias filmi "Hea Will Hunting" eest. Auhinda jagas ta Ben Affleckiga, kes oli selle stsenaariumi kaasstsenarist. Matt Damon News Column Matt Damon andmekogus IMDb (inglise) Lisateave filmiveeb.ee-s
Väike Miss Päikesepaiste

"Väike Miss Päikesepaiste" (originaalpealkiri "Little Miss Sunshine") on kahe Oscariga pärjatud 2006. aasta dramaatiline komöödiafilm, mille lavastas režissööritandem Jonathan Dayton ja Valerie Faris. "Väike Miss Päikesepaiste" on lugu veidi ebatavalisest probleemsest perekonnast, kes võtab ette teekonna USA California osariiki laste iludusvõistlusele. Film kandideeris 2007. aasta Oscarite jagamisel neljale Oscarile ja võitis neist kaks: parima originaalstsenaariumi (Michael Arndt) ja parima meeskõrvalosatäitja (Alan Arkin) kategoorias. Abigail Breslin – Olive Hoover Greg Kinnear – Richard Hoover Paul Dano – Dwayne Hoover Alan Arkin – Edwin Hoover Toni Collette – Sheryl Hoover Steve Carell – Frank Ginsberg Koduleht Little Miss Sunshine andmekogus IMDb (inglise) Little Miss Sunshine at Film Freak Central Little Miss Sunshine at Alternative Film Guide
Royal Border Bridge

Royal Border Bridge on raudteesild Inglismaal Berwicki lähedal Tweedi jõel. Sild on ehitatud 1847–1850, selle avas kuninganna Victoria. Kivist, 28-a 18,7 m sildega kaarega 38 meetrit kõrge ja 656 meetrit pikk, ümbritseval maastikul jõuliselt domineeriv massiivne sild. Siit kulgeb Inglismaa idaranniku raudtee pealiin (London–Edinburgh) Šotimaale.
Kaaskond (seriaal)

"Kaaskond" (originaalpealkiri "Entourage") on 2004. aastal esimest korda eetris olnud Ameerika Ühendriikide draama-komöödiasari, mille stsenarist on Doug Ellin. "Kaaskond" jälgib Hollywoodi filmitähe Vincent Chase'i ning tema lapsepõlvesõprade tegemisi ja näitlejaelu pahupoolt. Sari põhineb osaliselt näitleja Mark Wahlbergi läbielamistel Hollywoodi tippu pürgides, Wahlberg on ka üks sarja produtsente. Vincent "Vince" Chase (Adrian Grenier) – filminäitleja Eric "E" Murphy (Kevin Connolly) – Vince'i parim sõber ja mänedžer Johnny "Drama" Chase (Kevin Dillon) – näitleja; Vince'i poolvend Turtle (Jerry Ferrara) – Vince'i autojuht ja sõber Ari Gold (Jeremy Piven) – Vince'i agent Sarja koduleht Kaaskond andmekogus IMDb (inglise) Filmiveeb:Kaaskond
Akronüüm

Akronüüm (vanakreeka sõnadest ἄκρος akros 'äärmine' ja ὄνυμα onyma 'nimi') on sõnana häälduv ühend, mis on moodustunud mitme sõna algustähtedest. Näiteks EKI – Eesti Keele Instituut. kolmetähelised lühendid ehk kolmetähelised akronüümid (inglise three-letter acronym, TLA) lühend bakronüüm EKSS
Öine vahtkond (rühmitus)

Öine vahtkond (vene keeles "Ночной дозор") on pärast pronkssõduri mäkerdamist sinise värviga 21. mail 2006 pronkssõduri kaitseks moodustatud rühmitus. Rühmitus on nime saanud Sergei Lukjanenko ulmeromaani ja sellel põhineva filmi "Öine vahtkond" järgi. Öise vahtkonna liider Dmitri Linter vahistati pärast aprillirahutusi kuueks kuuks süüdistatuna rahutuste organiseerimises. 2009. aasta 23. juulil jõustus rahutuste ässitamise eest kohtu all olnud Öise Vahtkonna aktivistide Dmitri Linteri, Maksim Reva, Mark Sirõki ja Dimitri Klenski õigeksmõistmine, kui riigikohus ei võtnud nende süüasja arutusele. Kohus tuvastas, et süüdistatavate omavahelisel tegevusel ja aprillirahutustel polnud seost. Öine Vahtkond on tegutsenud ka mittetulundusühinguna Öine Vahtkond, mis 2011. aasta kevadel ei esitanud Harju maakohtu registriosakonnale juhatuse liikmete registreerimiseks vajalikke dokumente. Samuti ei esitanud mittetulundusühing registripidajale 2010. aasta majandusaasta aruannet, mistõttu ühendus võidakse sundlõpetada. 9. mai komitee ERR (24. juuli 2011). "Öine Vahtkond võidakse sundlõpetada". ERR. Vaadatud 10. oktoobril 2024. Notšnoi Dozori ametlik veebileht Notšnoi Dozori koduleht Viktoria Ladõnskaja, Notšnoi Dozor, Eesti Ekspress 31.05.2006 Öine Vahtkond kogub arvamusi vene autonoomia kohta, 16. november 2008 Erik Rand. Kohus mõistis pronksiöö korraldamises süüdistatud mehed õigeks EPL, 5. jaanuar 2009 Öine Vahtkond kavandab ühistegevusi Soome Kremli-meelsetega, Postimees, 14. veebruar 2009 Öise Vahtkonna liikmed hülgavad organisatsiooni, Postimees, 11. veebruar 2010
Aabla

Perekonnanime kohta vaata artiklit Aabla (perekonnanimi). Aabla (kohakääne Aablasse) on endine küla praeguses Harjumaal Kuusalu vallas Aablahe ääres. Aabla asub Juminda poolsaare läänekaldal. Kaldaäärset maanteed mööda põhja poole minnes on järgmine küla Leesi, lõuna poole minnes Pedaspea. Maa jagamisel Kiiu ja Kolga mõisa vahel jagati külagi kaheks, tänapäevaseks Kiiu-Aablaks ja Kolga-Aablaks. Mõlemad kuulusid Kuusalu kihelkonda. Juminda poolsaar kuulus Kolga mõisale, aga Kiiu mõisal oli poolsaare lääneosas üks lahustükk. Piiriks oli Aablaht, mis jagas küla kaheks, Kiiu-Aabla jääb põhja ja Kolga-Aabla lõuna poole. Aablat esmamainiti 1517 Kiiu mõisa rannakülana Habbelach. Hiljem mainiti teda 1535 kujul Habel ja 1538 kujul Habela (mõlemad Kiiu mõisas), 1586 kujudel Habelach ja Habell (Kiiu ja Kolga mõisas). 1699. aastast pärineb nimekuju Habbla Byy. 18. sajandil hakati saksa keeles Kiiu-Aablat nimetama Gross Habila 'Suur-Aabla' ja Kolga-Aablat Klein Habila 'Väike-Aabla'. Samal sajandil läksid Kiiu mõisa rannakülad Kolga mõisale. 1977–97 olid mõlemad külad ametlikult ühendatud Aablaks. Küla nimi pärineb lahe nimest, mis on algselt olnud h-alguline ja mille algusosa on puunimetus "haab". Küla läbib Aabla oja. Küla lähedal asub Aabla raba ehk Aabla soo ehk Keitma raba. Eesti kohanimeraamat, lk. 21 Eesti kohanimeraamat, kaart 3-4 Marje Joalaid: artikkel "Aabla" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 21.
À

À on täht A, millele on lisatud diakriitiline märk graavis. Eesti keeles on toorlaenust eessõnana kasutusel prantsuse keelest laenatud sõna à, mis pannakse hulka või muud määra tähistava fraasi ette, et näidata hulga või määra jaotumise ühikut. Näiteks fraasis kolm pastakat à 10 krooni peetakse silmas, et iga pastaka hind on 10 krooni.
Aadama Sild

Aadama Sild ehk Ram Setu on Hindustani poolsaare lõunatipu lähedal asuvat Pāmbani saart ja Sri Lanka looderannikul asuvat Mannari saart ühendav ning Palki väina läbiv 30 km pikkune leetseljakute, korallrahude ja saarte ahelik Mannari lahes. Ram Setu on korduvalt olnud ühenduses mandriga, viimati 15. sajandil. Kuulub nii Indiale kui ka Sri Lankale, on vana pärlipüügipiirkond. Ram Setu on sajandeid olnud Sri Lanka ja Hindustani poolsaare tamilite ühendustee. "Rāmājana" järgi on tegu jäänustega sillast, mille ehitas ahvikarja abiga Rāma. Nii sai Rāma oma röövitud abikaasa Sita Lankalt ära tuua. India valitsus kavatseb rajada läbi Ram Setu kanali laevadele, kuid eriti hindu rahvuslased on sellele ägedalt vastu. Eesti Nõukogude Entsüklopeedia. Tallinn: Valgus. 1985. Lk 9.
Aadlitiitel

Aadlitiitel on aadliku aste aadlisiseses hierarhias. Seda väljendab vastav sõna (tiitel). Paljud aadlitiitlid pärinevad funktsioonide nimetustest. Aadlitiitlite süsteemid on eri maades eri aegadel olnud erinevad. Üldistav koondtabel alanevas järjekorras on järgmine (järjekord hierarhias võib mõnel juhul erineda): keiser, keisrinna, imperaator kuningas, kuninganna asekuningas, asekuninganna ertshertsog, ertshertsoginna suurhertsog, suurhertsoginna hertsog, hertsoginna suurvürst, suurvürstinna kuurvürst, kuurvürstinna vürst, vürstinna suveräänne parun, suveräänne paruness markkrahv, markkrahvinna, markii, markiis krahv, krahvinna vikont, vikontess, asekrahv, asekrahvinna parun, paruness, vabahärra, vabaproua rüütel, ševaljee Aadlipartikkel
Karl Orviku

Karl Orviku (aastani 1927 Janson, Jaansoon; 17. august 1903 Kohtla, Ida-Virumaa – 7. märts 1981 Tallinn) oli eesti geoloog, loodusteaduste doktor (1940), geoloogia-mineraloogiadoktor (1946), Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1946). 1922. aastal lõpetas ta Rakvere poeglaste gümnaasiumi ja 1930 Tartu Ülikooli geoloogina. Aastatel 1926–1958 töötas ta Tartu Ülikooli geoloogiakateedris (1926–1930 geoloogiakabineti abijõud, 1931–1939 vanemassistent, aastast 1939 instruktor-assistent, 1944–1956 Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiakateedri juhataja). 1946. aastal valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks, 1954 akadeemikuks. Aastatel 1947–1952 oli ta ENSV Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudi asedirektor, aastail 1954–1968 samas direktor. Aastatel 1946–1952 Eesti Loodusuurijate Seltsi esimees, aastast 1963 auliige. Aastail 1961–1965 oli ta Rahvusvahelise Kvaternaariuurimisliidu täitevkomitee liige. Oli Eesti nüüdisaegse litoloogia rajaja ja litostratigraafia arendaja. Avaldanud põhjapanevaid uurimusi kvaternaarigeoloogia (eriti Pleistotseeni stratigraafia), meregeoloogia, neotektoonika ja geoloogia ajaloo alalt. Oli eluta looduse kaitse ja geoloogilise terminoloogia korrastamise pioneere. Algatas Eesti geoloogia ajaloo ja geoloogiaalaste kirjutiste refereerivate kokkuvõtete koostamise. 1969 – Eesti NSV teeneline teadlane 1976 – Karl Ernst von Baeri medal 1987 - mälestusmärk Rakveres (autorid Ilme ja Riho Kuld) 1991 – Eesti Vabariigi teaduspreemia (postuumselt) Ta on valitud Eesti 20. sajandi saja suurkuju hulka. Karl Orviku abikaasa oli Leonidia Orviku. Nende poeg Kaarel Orviku (1935–2021) oli samuti geoloog. Art 80 Eesti NSV teenelise teadlase aunimetuse andmise kohta. Orviku, Karl Karli p. — Eesti NSV Teaduste Akadeemia akadeemik. Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja, 7. veebruar 1969 Nr. 7 (172) "Rakvere gümnaasiumis avati geoloog Karl Orviku büst", Virumaa Teataja, 25. mai 2009
Leer

Leeriks (saksa sõnast Lehre 'õpetus'; murdekeeles ka peakool) nimetatakse mitmes kirikus (sealhulgas katoliku kirikus ja luteri kirikus) nii leeriõnnistamisele eelnevat õpetuse andmist kui ka sellele järgnevat õnnistamist ennast. Leeri käigus õpetatakse lapsele selgeks kristliku õpetuse põhitõed. Leeriõnnistuse (konfirmatsiooni) saanu loetakse täiskasvanuks. Tänapäeval käivad leeris ka täiskasvanud. Leeri läbimiseks peab inimene olema ristitud. Leeri läbinule antakse pärast leeriõnnistust vastav dokument – leeritunnistus. Ove Sander. "Kiriklikest talitustest: mis on leer?". Nõmme Sõnumid. 19. märts 2010 Marek Roots. Kuldleer Keila Miikaeli kirikus. Eesti Kirik. 20. mai 2008
Patent (õigusakt)

Patent oli Liivimaa ja Kuramaa kubermangus 18. ja 19. sajandil kindralkuberneri, kuberneri või kubermanguvalitsuse trükis avaldatud seadus, määrus või muu õigusakt. Patendid tehti teatavaks plakatitel ja loeti harilikult ka kirikus ette. Eestimaa kubermangus nimetati seda publikaadiks.
Patendiõigus

Patendiõigus on tsiviil- ja haldusõigusnormide kogum, millega kehtestatakse tehniliste lahenduste jm. tööstusomandiobjektide leiutiseks, tööstusnäidiseks või kasulikuks mudeliks (väikepatendiks) tunnistamise kord, patendivaldaja õigused patenditud esemeid kasutada ning nimetatud õiguste kaitse. Patendiõiguse vananenud nimetus on leiutusõigus.