laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Loksa Püha Neitsi Maarja kogudus

EELK Loksa Püha Neitsi Maarja kogudus on luterlik kogudus Loksal, mis kasutab Loksa kirikut. Kogudus kuulub Ida-Harju praostkonda. Kogudust hooldab Kuusalu koguduse õpetaja. Koguduse hooldajaõpetaja on Jaanus Jalakas, kogudust teenib diakon Ahti Udam, organistid Harri Roopenani ja Kai Peterson, juhatuse esimees Eivolt Genergard. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.30 Loksa kirikus. Kuni 1920 oli köstri asemel ametis laulumees. 1827–1859 Jaagup Janter (1798–1859) 1859–1915 Jaagup Janter (1832–1915) 1926–1928 Joosep Janter (1866–1928) Loksa kogudus ja kabel, Eesti Kirik (1923-1940), nr. 11/12, 26 märts 1931, lk. 98-99
Leesi Katariina kogudus

EELK Leesi Katariina kogudus on luterlik kogudus Leesil, mis kasutab Leesi kirikut. Kogudus kuulub Ida-Harju praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Jaanus Jalakas, organist Harri Roopenani, juhatuse esimees Karli Lambot. Jumalateenistused on kaks korda kuus kell 13.00 Leesi kirikus. Sirje Semm. Toimekas juhatuse esimees Karli Lambot. Eesti Kirik. 07.11.2012
Kõpu Peetri kogudus

EELK Kõpu Peetri kogudus on luterlik kogudus Kõpus, mis kasutab Kõpu Peetri kirikut. Kogudus kuulub Viljandi praostkonda. Koguduse õpetaja on Hedi Vilumaa, organistid on Merike Saaremets ja Mihkel Pajupuu, juhatuse esimees Taivo Lehesmets. Jumalateenistused algavad pühapäeviti kell 11 või vastavalt kavale Kõpu Peetri kirikus. Koguduse koduleht
Russell Crowe

Russell Crowe (sündinud 7. aprillil 1964 Uus-Meremaal Wellingtonis) on Austraalia filminäitleja. 2001. aastal pärjati ta Oscariga rolli eest filmis "Gladiaator". Russell Crowe andmekogus IMDb (inglise) Russell Crowe andmekogus Filmiveeb
Püha Jakobi kogudus

EELK Püha Jakobi kogudus on luterlik kogudus Pühal. Kogudus kuulub Saarte praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Anti Toplaan. Juhatuse esimees on Mati Mägi. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 15.00 Püha Jakobi kirikus. Tiiman Brakel/Timann Brackel (ca 1535–1602), koguduse pastor, Taani ajal 1783–1785, Johann von Luce, Püha Jakobi koguduse pastor 1785–1833, Peter Heinrich von Frey, Püha Jakobi koguduse pastor 1834–1888, Heinrich Gahlnbäck, Püha Jakobi koguduse pastor 1888–1906, Gottwald Grohmann, Püha Jakobi koguduse pastor 1929–1933, Harri Haamer, Püha Jakobi koguduse kirikuõpetaja 1935–1939, Rudolf Reinaru, Püha Jakobi koguduse kirikuõpetaja 1993– Anti Toplaan, Püha ja Kuressaare koguduse kirikuõpetaja Püha Jakobi koguduse vaimulikud Timann Brakel Püha Jakobi kogudus Eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrtenlexikon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. Hrsg. von Johann Friedrich von Recke, Karl Eduard Napiersky. Bd. 1. Mitau: Steffenhagen und Sohn 1827, lk. 232
Lüganuse Ristija Johannese kogudus

EELK Lüganuse Ristija Johannese kogudus on luterlik kogudus Lüganusel. Kogudus kuulub Viru praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Avo Kiir, koguduse diakon on Tõnis Tamm. Organist on Inge Kasesalk. Juhatuse esimees on Risto Lindeberg. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Lüganuse kirikus, lisaks on kuu 1. ja 3. pühapäeval algusega kell 09.30 teenistus Kiviõlis. enne 1550 Balthasar Pommeranus 1546 Joachim Gorries 1571–1574, 1582–1589 Petrus Stamer 1589–1596 Jacob Hohenkirchen 1596–1598 Elias Hilner 1623 Johannes Lotaides 1624–1630 Michael Michaelis 1632–1646 Andreas Besicke 1647–1660 Wolmar Holtzhausen 1661–1698 Martin Closius (surn. 1703) 1699–1710 Heinrich Kohsen 1716–1735 Andreas Chalenius 1735–1770 Eberhard von Renteln 1771–1780 Gabriel Kempe 1781–1787 Georg Salomon 1788–1795 Otto Wilhelm Masing 1795–1844 Carl Friedemann Vogt 1844–1882 Carl Heinrich Friedemann Vogt (1838–1844 adjunkt) 1882–1918 Carl Ferdinand Sigismund Walther 1920–1939 Bruno Hörschelmann 1940–1944 Martin Ots 1949–1959 Johannes Selliov 1959–1971 Arnold Võsu 1973–1985 Einar Soone 1985–1993 Üllar Kask Georg Adelheim. „Das Revaler Bürgerbuch 1624-1690 nebst Fortsetzung bis 1710" (ibid., 1933), lk 107
Gerhard Alexander Robert Plath

Gerhard Alexander Robert Plath (13. oktoober 1897 Käina – 2. juuni 1983 Paderborn) oli Eesti vaimulik. Lõpetas aastal 1915 Tallinna Toomkooli. Õppis aastatel 1915–1916 ja 1920–1924 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, aastatel 1916–1917 ja 1918–1920 oli sõjaväeteenistuses. Ordineeriti 3. jaanuaril 1926 õpetajaks. Oli aastatel 1926–1927 Peetrimõisa koguduse abiõpetaja ja 1927–1939 sama koguduse õpetaja. Töötas aastatel 1923–1939 lisaks kooliõpetajana. Siirdus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1940–1945 pastor Lüderitzis (praegu Łabiszyn Żnini maakonnas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Poolas) ning aastatel 1941–1945 Wehrmachti juures. 1945–1953 oli sõjavangis. 1954–1956 oli ametis Bielefeldi läheduses Eckardtsheimis Betheli kiriklikus abiorganisatsioonis. 1956–1964 oli ta pastor Rietbergis (Nordrhein-Westfaleni liidumaal). Läks aastal 1964 emerituuri. Suri aastal 1983 Paderbornis. Tema isa Paul Wilhelm Ernst Plath oli Käina Martini koguduse õpetaja, vend Werner Arthur Wolfgang Plath oli arst. Tema poeg Volker Plath on pastor Saksamaal. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
Õunapuu-võrgendikoi

Õunapuu-võrgendikoi (Yponomeuta malinellus) on võrgendikoilaste sugukonda kuuluv liblikas. Ta on Euroopas levinud viljapuukahjur. Ta elab peamiselt õunapuudel, harvem pirnipuudel. Koi talvitub röövikuna. Kevadel ja suve algul söövad röövikud puude pungi ja lehti ning mässivad lehed ja hiljem terved oksad paksu võrgendisse. Kollakasrohelised röövikud kogunevad võrgendist kootud pesadesse. Juulis koovad nad igaüks endale hõbevalge kookoni, mille sees nad nukkuvad. Juuli lõpul või augustis kooruvad nukkudest liblikad. Liblikas muneb okstele kuni sajast munast koosnevaid kogumikke ning katab need näärmenõrega, mis moodustab oksaga värvuselt sarnaneva tugeva kilbi. Kilbi all munadest koorunud röövikud taluvad isegi kuni −37 kraadini ulatuvat pakast. Liblikas Võrgendisse mähkunud puu Võrgendipesa http://www.aiandus.ee/loe.php?id=5623
Turrialba

Turrialba on asula Costa Ricas Cartago provintsis. Asula geograafilised koordinaadid on 9° 54′ N, 83° 41′ W. Turrialba elanike arv on 32 752 (2010, arvutuslik). World Gazetteer
Kai Kai

Kai Kai (1840. aastate lõpp – umbes 1940) oli kitsai keelejuht, viimane kitsai keele kõneleja, kes keelt vabalt valdas. Tema käest pärineb peaaegu kogu teadaolev kitsai keeleaines. Kai Kai täpne sünniaasta ei ole teada. 1929. aastal, kui algas Kai Kai koostöö keeleteadlase Alexander Lesseriga, oli ta veidi üle 80-aastane. Kai Kai oli olnud mitu korda abielus, kuid pärast oma viimase abikaasa surma pidas ta üle 40 aasta elu lõpuni lesepõlve. Kai Kai elas kauem kõikidest oma lastest ja lastelastest. Pärast 1900. aastat elas Kai Kai üksinda Oklahomas, Anadarkost 8 miili põhjas enne Indiaaniterritooriumi kaotamist valitsuse antud hingemaal asuvas rohtelamus. Aastal 1923 lasi Kai Kai Anadarkos resideerival indiaanivolinikul endale kõrvalhoonega puumaja ehitada. Kai Kai elatas ennast peamiselt valgetele talunikele väljarenditud hingemaalt saadavast tulust, enda kasutada jättis ta ühe aakri. Pärast Saint Louise maailmanäitusel käimist 1904. aastal vältis Kai Kai linnu ja rahvahulki ning rohkem ta kodust ei lahkunud, välja arvatud kord nädalas Anadarkos toidukraami järel käimine. 1932. aastal kirjutas ajakiri Time Kai Kaist lühikese portreeloo, esitledes teda "viimase kitsaina". Kai Kai suri kas 1930. aastate lõpus või 1940. aastate alguses. 1928. aastal tuvastas Oklahomas välitöödel viibiv Alexander Lesser vaid neli võimalikku kitsai keele kõnelejat. Kuna kitsai keel oli viiest kado keelkonda kuuluvast keelest väljasuremisele kõige lähemal, tegi Lesseri doktoriväitekirja juhendaja Franz Boas talle ülesandeks igakülgselt kitsai keeleainest koguda ja kirjeldada. 1929. aasta suvel naasis Lesser Oklahomasse, kus töötas kahe nädala jooksul viie keelejuhiga, keda peeti kitsai keele kõnelejateks. Töö toimus vitšita keele tõlgi vahendusel, sest keelejuhtidest keegi inglise keelt ei vallanud. Lesser tegi peatselt kindlaks, et Anadarko ümbruses hajutatult vitšitate seas elavatest viimastest kitsaidest suutis vaid Kai Kai kitsai keelt vabalt kõnelda. Kuna vaid kitsai ja vitšita keelt rääkiv Kai Kai inglise keelt ei osanud, toimus Lesseri töö ka Kai Kaiga alguses vitšita keele tõlgi Tom Haddoni vahendusel. Aja jooksul omandas Lesser kitsai keele põhialused ning tõlgi abi kasutati edaspidi vaid pisteliselt uute sõnade ja tekstide tõlkimiseks. Lesser dokumenteeris Kai Kai abiga kitsai keelt 1929. ja 1930. aasta suvel ning pisteliselt veel järgnenud sügisel ja talvel. Analüüsitud interlineaarsete kitsai tekstide maht ületas lõpuks 750 lehekülge, millele lisandub üle 500 lehekülje muid märkmeid ja muuteparadigmasid. Kokku kirjutas Lesser Kai Kailt üles umbes 25 eri pikkusega teksti. Lisaks koostas Lesser tekstides leiduvast ja keelejuhi käest süstemaatiliselt kogutud sõnavarast põhjaliku sedelkogu. Science: Last of the Kitsai www.time.com, 27. juuni 1932. Vaadatud 23.01.2018 Lesser, Alexander. 1977. Kitsai texts. International Journal of American Linguistics, Native American Texts Series 2.1:44. Parks, Douglas. 1985. Alexander Lesser. Plains Anthropologist 30:66. Bucca, Salvadore & Alexander Lesser. 1969. Kitsai phonology and morphophonemics. International Journal of American Linguistics. 35:7.
Antarktiline kliima

Antarktiline kliima on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi kliimatüüp, mis on iseloomulik antarktilisele kliimavöötmele. Aasta läbi valitsevad siin antarktilised õhumassid, mis põhjustavad madalaid õhutemperatuure. Seda põhjustab ka päikesekiirte väike langemisnurk, kuni poole aastani kestav polaaröö ning valge jää ja lumega kaetud pinna tõttu suur albeedo ehk peegelduva kiirguse osakaal. Samuti on Antarktise keskmine üldkõrgus üle 3000 m, mis tähendab, et õhutemperatuurid on keskmiselt 18 kraadi võrra madalamad kui meretasemel. Antarktist ümbritsev Läänetuulte hoovus takistab soojema veega veemasside liikumist rannaaladele. Antarktilise kliimaga piirkondades on väga madalad õhutemperatuurid nii talvel (keskmine õhutemperatuur mandri keskosas −60...−70 °C (mererannikul on õhutemperatuur kõrgem – umbes −30...−35 °C), absoluutne miinimum −89,2 °C oli registreeritud Vostoki polaarjaamas 21. juulil 1983) kui ka suvel (jaanuari keskmine õhutemperatuur mandri keskosas on umbes −25...−45 °C, mere rannikul umbes −5...+2 °C). Absoluutne maksimum Antarktises (+14,6 °C) on registreeritud Hope Bay rannikul ja Vanda polaarjaamas 5. jaanuaril 1974. Aasta keskmine sademete hulk on umbes 166 mm, aga see kõigub kliimavöötme ulatuses suurtes piirides (suurim on üle 600 mm Antarktika poolsaarel, madalaim 50 mm aastas Antarktise keskosas). Sademed on peaaegu alati lume kujul. Bellingshauseni polaarjaama kliimadiagramm Novolazarevskaja polaarjaama kliimadiagramm Davise' polaarjaama kliimadiagramm Amundsen-Scotti polaarjaama kliimadiagramm Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi vastab antarktilisele kliimatüübile E polaarkliima kõige soojema kuu keskmise temperatuuriga alla +10 °C, kus eristatakse kaht kliimatüüpi: ET – tundrakliima kõige soojema kuu keskmise temperatuuriga 0 °C ja +10 °C vahel ja EF – külmakõrbe kliima, kui ühegi kuu keskmine temperatuur ei ületa 0 °C.
Johannes (Rinne)

Johannes (kodanikunimega Johannes Wilho Rinne; 16. august 1923 Turu – 1. juuli 2010 Turu) oli Soome Õigeusu Kiriku pea tiitliga Karjala ja kogu Soome peapiiskop, aastatel 1996–1999 ühtlasi Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku pea locum tenens. Ta oli 1987–2001 Soome õigeusu kiriku peapiiskop ning täitis aastatel 1996–1999 ka Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku juhi ülesandeid. 2001. aastal andis president talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärgi. Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh Bartholomeos I ülendas Johannese 2001. aastal Nikea metropoliidiks. Selles ametis sai temast ajaloo esimene soomlasest piiskop, kes osales Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhaadi Püha Sinodi töös. 2002. aastal anti talle Püha Platoni orden. Metropoliit Johannesele Platoni orden. Õhtuleht, 14. jaanuar 2002 Suri Soome ja Eesti kirikujuht Johannes. Delfi, 2. juuli 2010 "Peapiiskop Johannes". Estofilia. Tallinn: Soome suursaatkond. 2018. Vaadatud 04.05.2018.
Kara

Kara (korea keeles 카라) on Lõuna-Korea popmuusikaansambel. Ansambel loodi 2007. aastal. Bändi nimi tuleb kreeka sõnast χαρά, mis tähendab rõõmu, kuid mida bänd tõlgendas meeldiva meloodiana. 2005. aastal lõpetas tegevuse Lõuna-Korea populaarne tüdrukutebänd Fin.K.L ja mõnda aega ei olnud Lõuna-Koreas väga menukat tüdrukutebändi. Selle niši pidi täitma Kara ja avalikkuse ootused olid kõrged. Bändi liikmed valis välja Lõuna-Korea tuntuim muusikaagentuur DSP Media, kes valis ka nende laulud ja otsustas nende kuvandi üle. 2007. aastal hakkas bänd tegutsema, esialgu kvartetina, avaldas singli "Break it" ja sama aasta märtsis plaadi "The First Blooming". Bänd püüdis läbi lüüa tugeva naise kuvandiga ning teha muusikat rütmi ja bluusi stiilis. Kuid avalikkus ei võtnud neid hästi vastu ja ärilises mõttes esikplaat äpardus. Järgmisel aastal lahkus Kim Sung-hee bändist oma vanemate survel ja tema asemele võeti kaks uut liiget Go Ha-ra and Kang Ji-young. Bänd muutis oma kuvandit, püüdes välja näha loomulik ja armas, ning muusikastiili. 2008. aasta juulis ilmus neilt minialbum "Rock U". 2009. aastal ilmunud "Honey" oli bändi esimene laul, mis jõudis Lõuna-Korea edetabeli tippu. Sama aasta juuli ilmus nändi teine stuudioalbum "Revolution" ja sellelt sai hitiks laul "Mister". Kara laiendas oma tegevust Jaapanisse ja osutus sealgi ülimalt populaarseks. Laulu "Mister" müüdi seal 2,4 miljonit eksemplari, millega osutus Jaapani kõigi aegade edukaimaks tüdrukutebändi singliks. Mittejaapanlastel on raske Jaapanis läbi lüüa, kuid Karat aitas see, et nad laulsid jaapani keeles ja nägid ka ise jaapanlaste moodi välja. Nende rekordi ületas juba järgmisel aastal jaapani tüdrukutest koosnev bänd AKB48. Ent Lõuna-Korea kõigi aegade edetabelis ei tõusnud "Mister" ega Kara järgnevad singlid ega albumid kõrgele kohale, sest bänd tegutses põhiliselt Jaapanis. 15. märtsil 2012 sai Karast esimene bänd, mis laskis müügile neid endid kujutavad nukud. Neid müüdi Jaapanis ja Lõuna-Koreas. 18. juunil 2012 lisandus bändi oma lõhnaaine. See töötati välja Pariisis ja oli väidetavalt mõeldud kingituseks lojaalsetele fännidele, ent seda ka müüdi. 2014 otsustasid Kara kaks liiget DSP Mediaga lepingut mitte pikendada. Nicole hakkas sooloartistiks ja Jiyoung Jaapanis näitlejaks. DSP Media otsustas nende asemele uue liikme võtta ja korraldas telekonkursi, mille võitja sai bändi uueks liikmeks. Osales 7 lauljat, neist 3 olid lagunenud tüdrukutebändi Puretty liikmed ja veel 2 olid varem osalenud laulustaarisaates. 1. juulil 2014 kuulutati võitjaks ja Kara uueks liikmeks Heo Youngji. Kuid Ahn Sojin, keda ei valitud, sooritas 8 kuud hiljem enesetapu. 15. jaanuaril 2016 teatas DSP Media, et Gyuri, Seunyeoni ja Hara leping lõppes ning kompanii neid ei pikendanud. Sellega saatis DSP Media bändi laiali. Youngji, kellel on DSP Mediaga endiselt leping, jätkab sooloartistina.
2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste koosseisud

2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalturniirile Saksamaal pääses 32 meeskonda 8 alagrupis. Mängude ja väravate arv on uuendatud enne turniiri. Costa Rica Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Alexandre Guimaraes Ecuador Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Luis Fernando Suárez Poola Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Paweł Janas Saksamaa Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Jürgen Klinsmann Inglismaa Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Sven-Göran Eriksson Paraguay Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Anibal Ruiz Rootsi Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Lars Lagerback Trinidad ja Tobago Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Leo Beenhakker Argentina Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Jose Pekerman Elevandiluurannik Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Henri Michel Holland Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad Peatreener: Marco van Basten Serbia ja Montenegro Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Ilja Petković Angola Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Luís Oliveira Gonçalves Iraan Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Branko Ivanković Mehhiko Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Ricardo La Volpe Portugal Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Luiz Felipe Scolari Ghana Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Ratomir Dujkovic Itaalia Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Marcello Lippi Tšehhi Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Karel Brückner USA Väravavahid : Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Bruce Arena Austraalia Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Guus Hiddink Brasiilia Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Carlos Alberto Parreira Horvaatia Väravavahid: Kaitsjad Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Zlatko Kranjčar Jaapan Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Zico Lõuna-Korea Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Dick Advocaat Prantsusmaa Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Raymond Domenech Šveits Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Koebi Kuhn Togo Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Otto Pfister Hispaania Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Luis Aragonés Saudi Araabia Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Marcos Paquetá Tuneesia Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Roger Lemerre Ukraina Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Peatreener: Oleg Blohhin
Lähisantarktiline kliima

Lähisantarktiline kliima on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi kliimatüüp, mis on iseloomulik lähisantarktilisele kliimavöötmele. See on levinud Lõuna-Jäämeres ning Vaikse, Atlandi ja India ookeani lõunaosas. Talvel valitsevad siin antarktilised õhumassid, mis põhjustavad madalaid õhutemperatuure. Suvel esinevad parasvöötme õhumassid, mis on soojemad ja niiskemad. Suvised õhutemperatuurid on kogu kliimavöötme ulatuses ühtlased – umbes 0 ˚C. Talvised õhutemperatuurid alanevad kliimavöötme põhjapiirist lõuna poole minnes ning ulatuvad kuni −20 ˚С ja madalamale. Selles piirkonnas esinevad sageli tsüklonite keskused. Selle tõttu on pilvisus päris suur, tihti esineb udu ja sajab. Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi vastavad lähisantarktilisele kliimatüübile Dfc, Dwc, Dfd ja Dwd.
2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste koosseisud

2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalturniirile Lõuna-Aafrika Vabariigis pääses 32 meeskonda 8 alagrupis. Igas meeskonnas on 23 mängijat. Alaliidud pidid teatama mängijate nimekirja 1. juuniks 2010. Lõuna-Aafrika Vabariik Peatreener: Carlos Alberto Parreira Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Mehhiko Prantsusmaa Uruguay Holland Peatreener: Bert van Marwijk Väravavahid: Kaitsjad: Poolkaitsjad: Ründajad: Jaapan Kamerun Taani
Bert Pringi

Bert Pringi (sündinud 6. juulil 1976) on eesti laulja ja hääletreener/pedagoog. Tema esimene suurem avalik ülesastumine oli ETV lauljate võistlusel "Kaks takti ette" (1998/1999). Pringi pääses võistluse finaali, jagades lõpptulemusena 5-6 kohta koos oma parima sõbra MAIKENIGA. Ta on osalenud solistina ja ka taustalauljana Eesti Laulu konkursil. Suurema tuntuse on Pringi saavutanud rollidega muusikalides. Tal oli peaosa Tallinna linnahallis etendunud lavastuses "Hull sinu järele" (2004-Linnahall), samuti on ta laulnud muusikalides "Kuningas ja Mina" (1998-Linnahall) ,"La Cage Aux Folles e. Linnupuur"(1999-Linnahall), "Väike Õudustepood"(1999-Eesti Draamateater), "Vampiiride tants" (2000-Linnahall),"Miss Saigon" (2001-Linnahall), "Hüljatud" (2002-Linnahall),"West Side Story"(2004-Vanemuine), "Tuhkatriinu" (2005-Linnahall), "CATS" (2005-Vanemuine) , "Grease" (2003-Eesti Nukuteater), "Cabaret" (2003 - Vene Draamateater), "Tutvumiskuulutus" (2007 - Vene Draamateater), "Nii On Meil Moes" (2008 - Linnahall). Pringi on teinud showprogramme ka kruiisilaevadel. Ta oli solist ja tantsija Tallinki meelelahutusprogrammis. Ta on õppinud G.Otsa nim. Tallinna Muusikakoolis aastatel 1995-1998 ja erialaliselt täiendanud end Taanis Complete Vocal Institute 'is Catherine Sadolin'i juures. Bert Pringi töötab hääletreenerina huvikoolis WAF ja erialaõpetajana ning hääleseadjana Tallinna Muusika- ja Balletikoolis MUBA. Bert on lõpetanud aastal 2020 Kutsepedagoogika eriala Tallinna Ülikoolis. TV3 saate "Su nägu kõlab tuttavalt" 6. hooaja 1. saates (1.10.2017) parodeeris Bert Pringi Heli Läätse laulu – "Kaunid baleriinid". 8. oktoobril edastatud 2. saates aga Nicki Minaji laulu "Anaconda". 15. oktoobri saates (kolmas) esitas Bert Sam Smithi laulu "Lay Me Down". 6. hooaja neljandas saates (21.10.17) parodeeris Pringi Eesti ansambli Dagö laulu "Muusik". 29. oktoobri saates sai parodeeritavaks Onu Bella ja tema laul "Ma võtsin viina". https://bertpringivokaalstuudio.ee/ "Cathrine Sadolin". Complete Vocal Institute (Ameerika inglise). Vaadatud 3. juulil 2024. «Su nägu kõlab tuttavalt» neljas osaleja on..., 18. august 2017, veebiversioon vaadatud 2. oktoobril 2017) SNKT2: BERT PRINGI - Nicki Minaj..., veebiversioon (vaadatud 9. oktoobril 2017) SNKT4: BERT PRINGI - Dagö..., veebiversioon (vaadatud 23. oktoobril 2017) SNKT5: BERT PRINGI - Onu Bella..., veebiversioon (vaadatud 30. oktoobril 2017) SNKT1: BERT PRINGI - Heli Lääts… SNKT2: BERT PRINGI - Nicki Minaj... SNKT3: BERT PRINGI - Sam Smith... SNKT4: BERT PRINGI - Dagö... SNKT5: BERT PRINGI - Onu Bella...
Kaootilised kiudpilved

Kaootilised kiudpilved (Cirrus intortus ehk Ci intortus ehk Ci int) on kiudpilvede vorm, mis avastati 1951. aastal. Need koosnevad väga erilisel kombel omavahel läbipõimunud niitidest, mis moodustavad taevas valgeid tompe ning kerajaid või lilletaolisi kujundeid. Kaootilised kiudpilved koosnevad jääkristallidest, mis tekivad jäätunud veepiisakestest. Nad esinevad hea ilma ja tõusva õhuvoolu korral, kui saabub soe front. Parasvöötmes paiknevad need 7–10 km ja troopikas 17–18 km kõrgusel. Pilvekihi paksus ulatub mitmesajast meetrist kuni mitme kilomeetrini. Kaootilised kiudpilved on tavaliselt läbipaistvad ning päevavalgust ei vähenda. Sademeteks on väikesed jääkristallid, millest pilved koosnevad. Jääkristallid kukuvad aeglaselt ja tavaliselt aurustuvad kõrgel õhus maapinnale jõudmata. Pilvemääraja. Pilvede põhiliigid. I klass: ülemised pilved Ilm.ee lehel M. Jürissaar. Kiudpilved, Eesti Loodus, 1999, nr 4 Атлас облаков Kaootiliste kiudpilvede pilt
Jevreinovi väin

Jevreinovi väin ehk Viies Kuriili väin (vene keeles пролив Евреинова ehk Пятый Курильский пролив) on väin Vaikse ookeanis Venemaa idaosas, eraldab Onekotani Makanruši saarest ning ühendab Ohhoota merd Neljanda Kuriili väinaga. Väin paikneb Sahhalini oblasti akvatooriumis. Jevreinovi väin on saanud nime valgevene maadeavastaja Ivan Jevreinovi järgi. "Ермоленко В.А. Белорусы и Русский Север". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. oktoober 2010. Vaadatud 4. juulil 2010.
402

◄ | 4. sajand | 5. sajand | 6. sajand | ► ◄ | 370. aastad | 380. aastad | 390. aastad | 400. aastad | 410. aastad | 420. aastad | 430. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 398 | 399 | 400 | 401 | 402 | 403 | 404 | 405 | 406 | ► | ►► 402. aasta Vana-Rooma konsuliteks olid Flavius Arcadius ja Flavius Honorius. Läänegoodid tõrjuti pärast Stilicho juhitud Rooma vägede käest Pollentia lahingus lüüasaamist Itaaliast välja. Ravennast sai Lääne-Rooma keisririigi pealinn. 10. jaanuaril 402 kuulutas keiser Arcadius oma aastase poja Theodosiuse augustuseks. ... ... David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst. Lk 25-32.