laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aeluroglena

Aeluroglena on maoperekond. Perekonda Aeluroglena klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Aeluroglena cucullata BOULENGER, 1898. Levila piirdub Somaalia ja Etioopiaga. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Aeluroglena Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 20.12.2013) (inglise keeles) Boulenger, The annals and magazine of natural history : zoology, botany, and geology,On a second collection of reptiles made by Mr. E. Lord-Phillips in Somaliland. Annals and Magazine of Natural History, ser. 7, vol. 2, p. 130-133, (1898), Veebiversioon (vaadatud 20.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ReptileDB-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Aeluroglena cucullata seisuga 20.12.2013.
Aprosdoketophis

Aprosdoketophis on maoperekond. Perekonda Aprosdoketophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Aprosdoketophis andreonei WALLACH, LANZA & NISTRI, 2010. Levinud Etioopias. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Aprosdoketophis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 20.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ReptileDB-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Aprosdoketophis andreonei seisuga 20.12.2013.
Stara planina

Stara planina (eesti keeles on mööndav nimekuju Balkani mäed; bulgaaria Стара планина) on mäestik Balkani poolsaarel. Kulgeb ida-lääne sihis Serbiast läbi Bulgaaria põhjaosa Musta mereni. Lääneots pöördub loodesse. Pikkus 555 km, maksimaalne kõrgus 2376 m (Botev). Stara planina orden
Ott Karulin

Ott Karulin (sündinud 9. veebruaril 1980) on eesti teatriteadlane, ajakirjanik ja riigiametnik. Ta lõpetas 1998. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 2005. aastal kirjanduse ja rahvaluule erialal. 2013. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoritöö teemal "Rakvere Teater „täismängude” otsinguil aastail 1985–2009". 2014–2018 oli ta kultuurilehe Sirp peatoimetaja. Alates 2018 on ta Riigikantselei strateegiabüroo nõunik. 2020 Reet Neimari nimeline kriitikaauhind http://sytevaka.ee/leht.php?id=65[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2016. Vaadatud 20. detsembril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Doktoritöö täistekst Tartu Ülikooli raamatukogu repositooriumis (PDF) "Eesti Teatriliit. Ott Karulin".
Indoeuroopa laenud eesti keeles

Indoeuroopa laenud on indoeuroopa algkeelest uurali algkeelde laenatud ja sealt eesti keelde jõudnud laentüved, mida on kokku 16-37. Need laenud on ühtlasi ka eesti keele vanimaks laenukihiks. Indoeuroopa laensõnad on nt iva, mesi, müü-(ma), nimi, pelga-(ma), sool (kristalne aine), veda-(ma), vii-(ma).. indoiraani laenud eesti keeles germaani laenud eesti keeles alamsaksa laenud eesti keeles saksa laenud eesti keeles baltisaksa laenud eesti keeles vanarootsi laenud eesti keeles rootsi laenud eesti keeles slaavi laenud eesti keeles vanavene laenud eesti keeles vene laenud eesti keeles soome laenud eesti keeles läti laenud eesti keeles Metsmägi, Iris; Sedrik, Meeli; Soosaar, Sven-Erik (2012). Eesti etümoloogiasõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus.
Indoiraani laenud eesti keeles

Indoiraani laenud on indoiraani algkeelest eesti keelde jõudnud laentüved, mida on kokku 20–39. Mõned neist laenudest võivad samas olla ka veidi hilisemast, algiraani keelekujust. Indoiraani laentüved on seotud peamiselt põllumajanduse ja loomakasvatusega. Indoiraani laentüved on nt abi, iha, keder, marrask, paras, põrsas, sada, sarv, udar, varss, vasar. Laentüved, mis võivad olla ka algiraani laenud, on ahne, era-, maks-(ma), soe, sündi-(ma), tõug (suvivili). indoeuroopa laenud eesti keeles germaani laenud eesti keeles alamsaksa laenud eesti keeles saksa laenud eesti keeles baltisaksa laenud eesti keeles vanarootsi laenud eesti keeles rootsi laenud eesti keeles slaavi laenud eesti keeles vanavene laenud eesti keeles vene laenud eesti keeles soome laenud eesti keeles läti laenud eesti keeles Metsmägi, Iris; Sedrik, Meeli; Soosaar, Sven-Erik (2012). Eesti etümoloogiasõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus.
Xyelodontophis

Xyelodontophis on maoperekond. Perekonda Xyelodontophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Xyelodontophis uluguruensis Broadley & Wallach, 2002. Endeemne Tansaanias. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Xyelodontophis uluguruensis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 20.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ReptileDB-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Xyelodontophis uluguruensis seisuga 20.12.2013.
Xenelaphis

Xenelaphis on maoperekond. Perekonda Xenelaphis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Xenelaphis ellipsifer Boulenger, 1900 Xenelaphis hexagonotus (Cantor, 1847). Levinud Kagu-Aasias: Indoneesias, Malaisias, Tais, Vietnamis ja Singapuris. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Xenelaphis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 20.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Xenelaphis seisuga 20.12.2013.
Trimorphodon

Trimorphodon on maoperekond. Perekonda Trimorphodon klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Trimorphodon biscutatus (Duméril, Bibron & Duméril, 1854) Trimorphodon lambda Cope, 1886 Trimorphodon lyrophanes (Cope, 1860) Trimorphodon paucimaculatus Taylor, 1938 Trimorphodon quadruplex Smith, 1941 Trimorphodon tau Cope, 1870 Trimorphodon vilkinsonii Cope, 1886. Levinud Ameerika Ühendriikides, Mehhikos ja Kesk-Ameerikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Trimorphodon Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 20.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Trimorphodon seisuga 20.12.2013.
Staraja Russa

Staraja Russa on linn Venemaa Novgorodi oblastis, samanimelise rajooni keskus. Asub Polisti jõe ääres 100 km Veliki Novgorodist lõunas. Linn on teada 11. sajandi 70. aastatest. Kuulus Novgorodi vabariigi koosseisu. 16. sajandil oli linn Vene riigis suuruselt neljas (majapidamiste arvult, pärast Moskvat, Pihkvat ja Veliki Novgorodi). 15.–17. sajandil oli soolatootmise keskus. 1776. aastast oli Staraja Russa Novgorodi kubermangu Staraja Russa maakonna maakonnalinn. Teises maailmasõjas linn purustati, kuid on hiljem taastatud. Q127323885 http://russa.novgorod.ru/
Olga Syahputra

Olga Syahputra (õieti Yoga Syahputra; 8. veebruar 1983 Jakarta – 27. märts 2015 Singapur) oli Indoneesia näitleja, koomik, laulja ja telesaatejuht. Ta suri meningiiti. "Comedian Olga Syahputra passes away in Singapore" The Jakarta Post, 27. märts 2015 Olga Syahputra andmekogus IMDb (inglise)
Biešankovičy

Biešankovičy (transkribeerituna Bešankovitšõ) on alev Valgevenes Viciebski oblastis, Biešankovičy rajooni halduskeskus. Poola keeles Bieszenkowicze. Asub Daugava jõe lõunakaldal. Asulas on kultuurimaja ja raamatukogu. Tegutsevad laste muusikakool ja spordikool. Antakse välja ajalehte Зара. Alevis on kergetööstus ja toiduainetetööstus, toodetakse ehitusmaterjale. Alev on tõenäoliselt saanud nime sõnast бешань ehk suur jõelooge. Biešankovičys tegutseb koduloomuuseum. Asula on traditsiooniliste savitoodete ehk "Biešankovičy keraamika" valmistamise keskuseks. Vaatamisväärsusteks on alevis õigeusu kirik aastast 1870 ja Chreptowiczite mõis. Esimest korda mainitud kas aastal 1447 või 1460. Asula kuulus Drutski-Sakolinskitele, Jazerskitele ja Orša marssalile Andravonžile. Aastast 1630 sattus Biešankovičy Kazimierz Leon Sapieha valdusse ja aastal 1634 muutis kuningas Władysław IV Waza asula aleviks. Aastal 1650 ehitas Sapieha linna katoliku kiriku. Sajandi lõpus said asula omanikeks Ogińskid, alevisse hakati ehitama kivimaju. Suur Põhjasõda tõi alevisse Vene väed, kohalikus kloostris ööbis Peeter I. XVIII sajandil sai Biešankovičyst 6000 elanikuga linn. Linn oli seebivalmistamise ja keraamikatööstuse keskus, seal peeti ka laatasid, mis olid Valgevene aladel ühed rahvarohkemad. Aastal 1770 rajas Michał Kazimierz Ogiński linna juurde lossi ja eksootiliste taimedega pargi. Aastal 1772, Poola esimesel jagamisel, sattus linna Daugava jõe põhjakaldal asunud 600 majaga osa Vene riigi koosseisu ja sellest ajast peale asub Biešankovičy ainult jõe lõunakaldal. Kui Ignacy Ogiński suri, läks linn üle Chreptowiczite suguvõsale. Aastal 1793 liideti Venemaaga Polal teisel jagamisel ka ülejäänud Biešankovičy ja linnast sai taas alev. Enamik rahvastikust tegeles nüüd põllumajandusega. Aastal 1812 peatus alevis Napoleon I. Sellest ajast pärines aastani 2010 alevi üheks vaatamisväärsuseks olnud Napoleoni tamm. Aastal 1821 peatus alevis aga Aleksander I. Aastal 1881 hakkas Daugava jõel Uła ja Viciebski vahel regulaarselt käima praam, mis peatus ka Biešankovičys. Esimene maailmasõda muutis Biešankovičy rindelinnaks. Aastast 1924 on see Valgevene NSV koosseisus. Teises maailmasõjas kaotas linnas ja selle ümbruskonnas elu 10 276 inimest, nende seas 2900 juuti. Aastal 1987 tähistas Biešankovičys oma sünnipäeva Monica Lewinsky. Michas Bagdanovič – valgevene kunstnik Łeŭ Davatar – kindralmajor Salaman Judovin – Valgevene graafik Maisiej Judovin – Valgevene luuletaja Joachim Chreptowicz – luuletaja, marssal, poliitik Gavriil Glikman – Vene skulptor Fjodor Nikonovitš – Vene keisririigi poliitik Napoleoni tamm Juudi kalmistu Keskväljak Biešankovičy õigeusu kirik Biešankovičy Alev valgevene fotoentsüklopeedias Biešankovičy legende Biešankovičy
Paekivi tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Paekivi tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sikupilli asumis. Paekivi tänav algab Kivimurru tänavalt, ristub Katusepapi tänavaga ja lõpeb seejärel umbtänavana. Paekivi tänav on põhiosas peaaegu põhja-lõunasuunaline ja ligikaudu 210 meetri pikkune. Piirkonna 20. sajandi alguse miljööd esindab kolmest lähestikku paiknevast puitelamust – Paekivi 2, Kivimurru 30/Paekivi 3 ning Paekivi 9 – moodustuv ansambel. Paekivi tänav 2 asub 20. sajandi alguse Tallinna puitagulile tüüpiline kahekorruselise väikekorteritega puitelamu. Elamu on ehitatud 1907. aastal insener Konrad Mauritza projekti järgi. Hoones on säilinud Lenderi tüüpi majale iseloomulik plaanilahendus: keskne koridor ja kummalgi korrusel neli ligikaudu 25,5 m2 suurust kööktuba. Väärtuslikeks detailideks interjööris on kaks puittreppi koos piirete ja käsipuudega, lambrii koridoris ja trepikojas ning sarnaste profileeritud laudadega kaetud laed, laudpõrandad, korterite välisuksed koos piirdelaudadega, akende sisemised piirdelauad, ehitusaegsed soemüüriga pliidid. Hoone all on ruumikas täiskelder. Krunt on piiratud piirkonnale iseloomuliku kõrge plankaiaga. Kultuurimälestis nr 28351. Paekivi tn 3 // Kivimurru tn 30 asub 20. sajandi algul ehitatud kahekorruseline puitelamu. Kultuurimälestis nr 28352. Paekivi tänav 9 asub kahekorruseline nn Lenderi tüüpi puitelamu. Kultuurimälestis nr 28353. Paekivi tänav sai nime 1902. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Flisenstrasse ja venekeelne Плитная улица. Tänavale on nimi pandud paemurrust saadavate kõnniteeplaatide järgi, nagu tõendab tänava saksa- ja venekeelne nimi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Puithoone Paekivi tänav 2 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 08.07.2021) Puithoone Paekivi tn 3 // Kivimurru tn 30 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 08.07.2021) Puithoone Paekivi tänav 9 kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 08.07.2021) Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 89
Väikesed Karpaadid

Väikesed Karpaadid (slovaki Malé Karpaty) on mäestik Slovakkias. Kulgeb 100 km pikkuselt Doonaust Bratislava kohal Valgete Karpaatideni. Maksimaalne kõrgus 768 m (Záruby). Väikesed Karpaadid on osa Lääne-Karpaatidest. Valdavad tamme- ja pöögimetsad, nõlvade madalamatel osadel kasvatatakse viinamarja.
Motherwell FC

Motherwell Football Club on 1883. aastal asutatud šoti jalgpalliklubi, mis tegutseb Motherwellis. Motherwell mängib Šoti jalgpalli kõrgliigas ja nende kodustaadion on Fir Park. Meeskonna peatreener on Stephen Robinson. Henrik Ojamaa (2012–2013, 55 liigamängu ja 11 väravat) Henri Anier (2013–) Koduleht
Garegin II

Garegin II (armeenia keeles Գարեգին Բ, kodanikunimega Ktritšh Nersisjan; sündinud 21. augustil 1951 Voskehatis Armeenias) on aastast 1999 Armeenia Apostliku Kiriku katoolikos. Ta sündis aastal 1951 Voskehatis (asub Armaviri maakonnas) Armeenias. Aastal 1965 astus ta vaimulikku seminari, mis asub Etšhmiadzinis; seminari lõpetas ta aastal 1971. Aastal 1970 pühitseti ta diakoniks, aastal 1972 preestriks.
Uła

Uła, ka Vuła [Ula], valgevene keeles У́ла või Ву́ла, poola keeles Ułła, on agrolinnake (varem linn, alev ja küla) Valgevenes Viciebski oblasti Biešankovičy rajoonis, Uła külanõukogu halduskeskus. Asub oblasti keskosas, Daugava ja Uła jõe ühinemiskohas. 1069 elanikku (2010). Esimest korda on Ułat mainitud Liivi sõja ajal, mil Daugava ääres asusid Uła kindlustatud koht ja sellest 35 kilomeetrit idas Uła asula. Aastal 1563 hakkas kuningas Zygmunt II August Daugava ja Uła jõe ühinemiskohta kindlust rajama, kuid juba aastast 1569 jäi kants tühjalt seisma. Kindluse juurde tekkinud asula hakkas aga kandma Uła linna nime. Aastal 1577 tehti kindluse juures olnud asula ametlikult aleviks, mis sai ka vapi. Kuningas Stefan Batory võttis kindluse taas kasutusele, rajades selle ümber kuue meetri kõrgused muldvallid, mis on praeguse ajani säilinud. Pärast sõda kaotas kindlus tähtsuse ja sattus eravaldusse. Aastal 1648 sai Ułast linn ka ametlikult. Aastal 1669 ehitati Ułasse katoliku kirik. Venemaa koosseisu läks linn teisel Poola jagamisel aastal 1793. Linnast sai taas alev. Paljud elanikest töötasid lootsidena, kes juhtisid pargaseid ja lotjasid mööda jõge Riia linnani. Praegust katoliku kirikut ehitati aastail 1853–1864, õigeusu kirik valmis aastal 1896. Kuni 1917. aastani oli Uła Venemaa Keisririigi koosseisus, aastast 1924 Valgevene NSV osa. Aastal 2004 kaotas asula alevi õigused, aga 2009. aastal sai Ułast agrolinnake. Uła katoliku kirik Uła õigeusu kirik Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
Kääbik: Viie väe lahing

"Kääbik: Viie väe lahing" (inglise keeles The Hobbit: Battle of the Five Armies) on kolmas ja viimane osa ulmefilmide triloogiast, mille režissöör Peter Jackson lavastas J. R. R. Tolkieni 1937. aastal ilmunud raamatu "Kääbik ehk Sinna ja tagasi" ainetel. Sellele eelnesid "Kääbik: Ootamatu teekond" (2012) ja "Kääbik: Smaugi laastatud maa" (2013). Triloogia on Jacksoni varasema filmitriloogia "Sõrmuste isand" eellugu. Film esilinastus 12. detsembril 2014. Bilbo Paunaste, Thorin Tammiskilp ja tema päkapikkude kompanii on kogemata maailma vallandanud eluohtliku jõu. Vihane Smaug valab oma viha välja Järvelinna meeste, naiste ja laste peale. Thorin Tammiskilpi tabab lohetõbi ning ta toob ohvriks sõpruse ja au, et leida üles legendaarne Laekakivi. Bilbo üritab seejärel Thorinile aru pähe panna, sest haldjad ja Järvelinna inimesed on omavahel liidu moodustanud ning Thorini appi kutsutud päkapikkude armee valab õli veel enam tulle. Samal ajal ei märka keegi peale Gandalfi, et ohtlik vaenlane on Keskmaale naasnud ja Üksildase mäe poole on teel Sauroni leegionid.
Issaklõ rajoon

Issaklõ rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Samara oblasti põhjaosas. Rajooni läbib Soki jõgi. Elanikest olid 2011. aasta seisuga 42,6% tšuvašid, 31,5% venelased, 21% mordvalased ja 1,7% tatarlased. Rajoonis on 9 kohaliku omavalitsuse üksust 47 külaga. Põhiline tegevusala on põllumajandus. Q126684906 http://isakly.narod.ru/history.htm Issaklõ rajooni koduleht
Keskmaa

Keskmaa (inglise keeles Middle-earth) on fiktiivne maailm Briti ulmekirjaniku J. R. R. Tolkieni loomingus. Selles toimuvad paljud tema teosed, tuntumad neist on "Kääbik ehk Sinna ja tagasi", triloogia "Sõrmuste isand" ja "Silmarillion". Samuti on Keskmaa Tolkieni teoste põhjal loodud filmide, arvutimängude jt teoste toimumispaik. Tolkien visandas Keskmaad kirjeldades selle maailma ulatusliku geograafilise ja ajaloolise kirjelduse ning töötas välja mitu seal kõneldavat keelt (quenya, sindarin, khuzdul jt). Keskmaa on üks klassikalisse kõrgfantaasiasse kuuluvaid maailmu: seal esineb maagia, elavad fantastilised olendid (lohed, trollid, vaimud jne) ning mitu inimesesarnast mõistuslikku rassi (päkapikud, haldjad, mäekollid jne). Samuti kirjeldas Tolkien Keskmaa panteoni ja loomislugu. Keskmaa ajalugu on maagia kuhtumise lugu, mille lõpuks asustavad maailma eelkõige inimesed, muud rassid aga muutuvad üha haruldasemaks või lahkuvad Keskmaalt (haldjad). Nii nagu kogu Tolkieni looming, on ka Keskmaa kui selle keskne element avaldanud ulatuslikku mõju tänapäeva kultuurile. Selle põhjal on valminud arvukalt filme, arvutimänge, muusikapalu jt teoseid. Tuntumate hulka neist kuuluvad režissöör Peter Jacksoni filmitriloogiad "Kääbik" ja "Sõrmuste isand".
Kääbik: Smaugi laastatud maa

"Kääbik: Smaugi laastatud maa" (inglise keeles "The Hobbit: The Desolation of Smaug") on 2013. aastal linastunud ulmefilm, mille režissöör Peter Jackson lavastas J. R. R. Tolkieni 1937. aastal ilmunud raamatu "Kääbik ehk Sinna ja tagasi" ainetel. See on teine kolmest filmist; eelnes "Kääbik: Ootamatu teekond" (2012) ja järgneb "Kääbik: Sinna ja tagasi" (2014). Triloogia on Jacksoni varasema filmitriloogia "Sõrmuste isand" eellugu. Filmi tegevus toimub Keskmaal 60 aastat enne "Sõrmuste isandat", osa sündmustikust pärineb Tolkieni romaani "Kuninga tagasitulek" lisadest. Võlur Gandalf uurib kasvavat kurjust Dol Guldoris, samas kui kääbik Bilbo Baggins (Martin Freeman) jätkab oma retke koos kolmeteistkümne päkapikuga Thorin Tammiskilbi (Richard Armitage) juhtimisel, et võita Üksildane mägi tagasi lohe Smaugilt (Benedict Cumberbatch). Stsenaariumi kirjutasid Peter Jackson, tema pikaajalised kaastöölised Fran Walsh ja Philippa Boyens ning Guillermo del Toro, kes algselt pidi olema filmi režissöör, kuid lahkus projektist 2010. aastal. Suur osa võtetest toimus Uus-Meremaal, nagu ka Jacksoni eelmise Tolkieni-teemalise filmitriloogia puhul. Film esilinastus 2. detsembril 2013 Los Angeleses ning rahvusvaheliselt 11. detsembril 2013. "'The Hobbit: An Unexpected Journey': Your unexpected questions answered". Vaadatud 16. detsember 2012. Filmi ametlik koduleht Film andmebaasis IMDB
Tömpkoon-botrops

Tömpkoon-botrops (Bothrops ammodytoides) on maoliik. Tömpkoon-botrops on botropsi perekonna väikseim liik. Nende looduslik levila on Argentina. Tömpkoon-botropsid on inimese suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib inimesel mõõduka mürgistusseisundi esile kutsuda. Loomade elu 5:333. Adolfo R. de Roodt, Jorge A. Dolab, Silvia E. Hajos, Eduardo Gould, Hernan Dinápoli, Juan C. Troiano, Jorge Gould, J.Christian Dokmetjian, Julio C. Carfagnini, Teresa Fernández, Marcela Amoroso, Liliana Segre, Juan C. Vidal, Some toxic and enzymatic activities of Bothrops ammodytoides (yarará ñata) venom, Toxicon Volume 38, Issue 1, January 2000, Pages 49–61, Veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) J. Descotes,Human Toxicology, lk 78,6 1996, Elsevier Science, ISBN 0 444 81 557 0, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Bothrops ammodytoides seisuga 21.12.2013.
Kiriši

Kiriši on linn Venemaal Leningradi oblastis, Kiriši rajooni keskus. Asub Volhovi jõe kaldal, 115 km Peterburist kagus. Nimi on soome-ugri päritolu (Kirisoo). Kiriši küla on esmamainitud 1693. aastal. Teise maailmasõja ajal hävis küla lahingutes täielikult. 1960. aastal hakati külla rajama naftatöötlemisetehast ja hiljem soojuselektrijaama. Nende juurde tekkinud asula sai linnaõigused 1965. aastal. 55 400 (2005) 55 000 (2007) 54 600 (2009) 52 800 (2010. aasta rahvaloendus) Kiriši koduleht
José Enrique Sánchez

José Enrique Sánchez Díaz (sündinud 23. jaanuaril 1986) on hispaania jalgpallur. Ta mängib Liverpoolis kaitsjana. Football League Championship: 2009–10 Football League Cup: 2011–12
Thermophis

Thermophis on maoperekond. Perekonda Thermophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Thermophis baileyi (Wall, 1907) Thermophis zhaoermii Guo, Liu, Feng & He, 2008. Perekonna kaks liiki on endeemsed Hiinas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Thermophis, Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne veebisaidil Wikispecies Neu beschriebene Reptilien Thermophis shangrila, veebiversioon (vaadatud 04.02.2015) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Thermophis seisuga 21.12.2013.
Thermophis baileyi

Thermophis baileyi on maoliik. Thermophis baileyi on kõige kõrgemal elav madu, kes elab Tiibetis rohkem kui 4000 m kõrgusel merepinnast. Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Thermophis baileyi seisuga 21.12.2013.
Kingissepp

Kingissepp (vene keeles Кингисепп; eesti keeles ka Jaama, Jamburg) on linn Venemaal Leningradi oblastis, Kingissepa rajooni keskus. Asub Lauga jõe kaldal, 120 km Peterburist edelas ja 20 km Narvast idas. 1384. aastal ehitasid novgorodlased Vadjamaale linnuse Jam (ka Jamski gorodok), mis pidas vastu rootslaste rünnaku. 15. sajandil oli linnuse kohta kasutusel Liivimaal ja saksakeelses kirjanduses rööpnimi Nyslott, vene keeles Ниенслот, 'uus linn, uus linnus'. 1449. aastal alustati uue Jamburgi kindluse ehitamist, mille mõõdud olid u 140 m ja 240 m ning pindala u 2,6 hektarit. Aastatel 1510–1520 täiendati kindluse kaitserajatisi: laiendati kindlusemüüre ja kaasajastati suurtükikaitset. Liivi sõja ajal 1583. aastal lõpul vallutas Rootsi väejuht Pontus de la Gardie Jami ning aastatel 1583–1595 oli Jamburg koos Ingerimaaga Rootsi Ingerimaana Rootsi valduses ja kandis nime Jama. Kahekümneviieaastases sõjas 1590–1595. aastate Vene-Rootsi sõja tulemusel vallutasid Moskva tsaaririigi väed Venemaa tsaari Fjodor I juhtimisel Ingerimaa ning said Täyssinä rahulepingu alusel Ingerimaa koos sealsete linnuste ja linnadega (Jaanilinn, Jama, Koporje, Schlüsselburg) ning Käkisalmi lääni, mis olid kõik saadud Pljussa vaherahuga. Ingeri sõja ja Stolbovo rahu tulemusel oli Jamburg koos Ingerimaaga Ingerimaa kubermanguna aastatel 1617–1703 Rootsi valduses ja kandis nime Jamburg. Rootsipärast nime hakati kasutama ka hiljem vene keeles. 1656. aasta alanud Rootsi-Vene sõjas hõivasid Vene tsaaririigi väed 1658. aasta alguses Jamburgi eeslinna. Sõja lõpetas 1658. aasta lõpus sõlmitud Rootsi ja Venemaa vahel Narva lähedal Vallisaare mõisas Vallisaare vaherahu. 1682. aastal pärast Jamburgi kindluse seisukorra inspekteerimist Erik Dahlbergi poolt otsustati kindluse ehitisi mitte parandada, vaid kindlus hävitada, mida ka õhkides tehti. Aastatel 1702–1703 vallutati Põhjasõjas Ingerimaa, 14. mail Jamburg ning Jamburg liideti Moskva tsaaririigi koosseisu. 1796. aastal nimetati Jamburg Jamburgi maakonna maakonnalinnaks. 20. sajandi alguses oli Jamburgis ka eesti kool ja luteri kogudus. Jamburgis on kooliõpetajana töötanud Carl Robert Jakobson. 1922. aasta mais nimetati Jamburg eesti enamliku tegelase Viktor Kingissepa järgi Kingissepaks. Saksa väed vallutasid linna 17. augustil 1941. Punaarmee tungis uuesti linna 1. veebruaril 1944. Linna läbib Lauga jõgi. 5003 (1926) 17 315 (1970) 38 784 (1979) 50 400 (2005) 50 500 (2006) 49 900 (2009) 48 700 (2010. aasta rahvaloendus) Q127207202 Клейненберг И.Э., О названии новгородского пригорода Ямы в западных источниках XV в. Kingissepp. Viletsuste ja varemete linn. // Eesti Sõna, 2. jaanuar 1942. Lk 6. Kingissepa linna koduleht (vene keeles) Kingissepa linn tahab tagasi vana nime, Postimees.ee, 3. aprill 2012