laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Elena Jončeva

Elena Jončeva (bulgaaria keeles Елена Николова Йончева; sündinud 27. mail 1964 Sofias) on bulgaaria ajakirjanik, alates 2. juulist 2019 Euroopa Parlamendi liige. Ta on endine Bulgaaria Televisiooni korrespondent, kes on teinud telereportaaže paljudest konfliktipiirkondadest, näiteks Kosovost, Alžeeriast, Tšetšeeniast, Iisraelist, Somaaliast, Afganistanist, Iraagist, Venezuelast ja Colombiast. Ta on teinud dokumentaalfilme ka Antarktikas asuvast Bulgaaria polaarjaamast Ohridi Püha Klimenti baasist, mis asub Lõuna-Shetlandil Livingstoni saarel, ja Loode-Bulgaarias asuva Lomi linna mustlastest. Ühtekokku on tema kaasabil valminud üle 25 dokumentaalfilmi. Aastatel 1994–2009 elas ta koos Bulgaaria endise peaministri Sergej Staniševiga. Tal ei ole lapsi. Stanišev sai hiljem lapse teise naisega, kellega seejärel abiellus. 2008. aastal osales Jončeva saatesarja "Tantsud tähtedega" Bulgaaria versioonis. Saatesari osutus menukaks: seda vaatas keskmiselt 40% nendest, kes sel ajal Bulgaarias telerit vaatasid. Kuid Jončeva langes esimesena välja. Mais 2019 valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks Bulgaaria Sotsialistliku Partei nimekirjas.
Armand Assante

Armand Assante (sündinud 4. oktoobril 1949 New Yorgis) on Ameerika näitleja. Tema ema on iiri- ja isa itaalia-päritolu ameeriklased. Armand Assante esimeseks suuremaks tööks oli 1974 aasta film "The Lords of Flatbush". Ta oli kuni 1994. aastani abielus Karen McArniga. Tal on 2 tütart. Armand Assante andmekogus IMDb (inglise) Koduleht Fännilehekülg
Vassili Kljutševski

Vassili Ossipovitš Kljutševski (vene keeles Василий Осипович Ключевский; 28. jaanuar (vkj 16. jaanuar) 1841 – 25. mai (vkj 12. mai) 1911) oli mordva päritolu Venemaa ajaloolane. Kljutševski sündis külavaimuliku pojana. Isa suri 1850 ja pere kolis Pensasse. Vassili õppis algul kihelkonna ja hiljem kreisi vaimulikus koolis, 1856 astus Pensa vaimulikku seminari, kuid ei lõpetanud seda. 1861. aastal kolis ta Moskvasse, kus astus Moskva ülikooli ja õppis ajaloo-filoloogiateaduskonnas. Kljutševski kaitses kandidaaditöö "Välismaalaste ütlused Moskva riigi kohta", 1871 magistritöö "Keskaegsed pühakute elulood ajalooallikana" ja 1882 doktoritöö "Bojaaride duuma keskaegsel Venemaal". Kljutševski oli teise tuntud ajaloolase Sergei Solovjovi õpilane. Pärast Solovjovi surma 1879 sai Kljutševski tema ametikoha endale ja hakkas lugema Venemaa ajaloo kursust Moskva ülikoolis. Ta õpetas aastakümneid Venemaa kõrgkoolides, sealhulgas Moskva vaimulikus akadeemias ja naiskursustel, olles pikka aega Moskva ülikooli ajalooprofessor. 1887–1889 oli ta ajaloo-filoloogiateaduskonna dekaan ja ülikooli prorektor. 1889 valiti Kljutševski Venemaa Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliikmeks ajaloo- ja poliitikateaduste alal. 1900 valiti ta akadeemikuks Venemaa ajaloo ja muinsuste alal. Tema loengute põhjal välja antud Venemaa ajaloo kursuse neljaköitelist trükki peetakse üheks parimaks Vene ajaloo üldkäsitluseks. 1899 ilmus "Venemaa ajaloo lühikursus" ja alates 1904 ilmus täiskursus. Kokku ilmunud 4 köidet käsitlevad Venemaa ajalugu kuni Katariina II valitsusajani. 10. aprillil 1906 valiti ta Teaduste Akadeemia poolt Riiginõukogu liikmeks, aga ta keeldus sellest aust, sest tema arvates ei olnud osalemine nõukogu töös piisavalt sõltumatu selleks, et vabalt arutada Venemaa ühiskondliku elu ette kerkivaid küsimusi. Jaak Prozes: Onko Putin vepsäläinen?, lk 134. Tallinna-Kustannus Oy, 2016 Vassili Ossipovitš Kljutševski, Русская история. Полный курс лекций, http://www.bibliotekar.ru/
Heinz von zur Mühlen

Heinrich Dieter von zur Mühlen (tuntud eelkõige kui Heinz; 13./26. detsember 1914– 1. juuni 2005) oli baltisaksa ajaloolane. Heinz von zur Mühlen sündis Tallinna Niguliste koguduse õpetaja ja Saksa praostkonna praosti Konrad von zur Mühleni ning tema abikaasa Sara (sünd. von Gernet) pojana. Mühlen uuris peamiselt linna- ja asustusajalugu ning korraldas ka Paul Johanseni avaldamata jäänud tööde avaldamist. Ta oli tegus ajaloouurija peaaegu surmani. Deutsch und undeutsch im mittelalterlichen und frühneuzeitlichen Reval. Köln-Wien: Böhlau, 1973. Kaasautor Paul Johansen Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Teil 2, 3: Estland, Bd.: 3, Görlitz, 1930. Lk. 168–169 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930. Lk. 49–50 Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Teil 2, 3: Estland, Bd.: 3, Görlitz, 1930. Lk. 102–103 "Heinrich (Heinz) von zur Mühlen" Sirp, 17. juuni 2005
Norbert Angermann

Norbert Angermann (sündinud 2. novembril 1936 Forstis) on saksa ajaloolane. Angermann tegeleb peamiselt keskaegse Baltikumi poliitiliste probleemide ja keskaegsete Vene-Saksa suhete uurimisega. Angermann on Paul Johanseni silmapaistvamaid õpilasi. Hiljem on tema õpilastest kujunenud küllaltki lai koolkond, mis uurib samuti peamiselt keskaegse Liivimaa ajalugu, kuid mitmed omavad huvi ka hilisemate perioodide vastu, näiteks Olaf Mertelsmann. Kuni 2002. aastani, mil ta emeriteerus, oli Angermann Hamburgi ülikooli Ida-Euroopa ajaloo professor. Angermann on Balti Ajaloo Komisjoni liige. 2017 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk Die Deutschen in Litauen. Ein geschichtlicher Überblick. Nordostdeutsches Kulturwerk, Lüneburg 1996. ISBN 3-922296-98-X. Die baltischen Länder. Ein historischer Überblick. Nordostdeutsches Kulturwerk, Lüneburg 1990. Hermann Kellenbenz (toimetaja), kaastöö Norbert Angermannilt. Europäische Wirtschafts- und Sozialgeschichte vom ausgehenden Mittelalter bis zur Mitte des 17. Jahrhunderts. Klett-Cotta, Stuttgart 1986. ISBN 3-12-904750-6. Studien zur Livlandpolitik Ivan Groznyjs. Dissertatsioon. Herder-Institut, Marburg (Lahn) 1972. ISBN 3-87969-098-7. Robert Auty, Robert-Henri Bautier ja Norbert Angermann (toimetajad). Lexikon des Mittelalters. Metzler, Stuttgart und Weimar. ISBN 3-476-01742-7. Norbert Angermann ja Klaus Friedland (toimetajad). Novgorod. Markt und Kontor der Hanse. Böhlau, Köln 2002. ISBN 3-412-13701-4. Norbert Angermann ja Paul Kaegbein (toimetajad). Fernhandel und Handelspolitik der baltischen Städte in der Hansezeit. Nordostdeutsches Kulturwerk, Lüneburg 2001. ISBN 3-932267-19-2. Norbert Angermann und Ilgvars Misāns (toimetajad). Wolter von Plettenberg und das mittelalterliche Livland. Nordostdeutsches Kulturwerk, Lüneburg 2001. ISBN 3-922296-89-0. Wolter von Plettenberg. In: Westfalen und das Baltikum 1200 bis 2000. Das Emschertal-Museum. Herne, 2007, 90, lk. 59-61. ISBN 9873922987970 Wolter von Plettenberg - der grösste Ordensmeister Livlands. Bonn: Bund der Vertrieben, 1985. Wolter von Plettenberg - der grösste Ordensmeister Livlands. Toimetaja. Lüneburg: Nordostdeutsches Kulturwerk, 1985. ISBN 3922296297 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Bibliograafiline ülevaade (saksa keeles) Kirjandus Angermannilt ja Angermanni kohta Saksa Rahvusraamatukogu kataloogist (saksa keeles) Lühielulugu 65. sünnipäevaks pühendatud raamatu tutvustuses (saksa keeles)
Mikk Rand

Mikk Rand (sündinud 1. augustil 1970 Tallinnas) on Eesti filmilavastaja ja -produtsent. Tänu eksperimenteerivale iseloomule on tema teosed filmitehniliselt ja žanriliselt eriilmelised. Filmide lavastamise kõrvalt algatas Mikk Rand 2001. aastal üle-eestilise filmikoolituste organisatsiooni Kinobuss. Kinobussi eesmärk on populariseerida eesti filmi, viia kinokunst ja filmiteadmised kogu Eesti elanikeni – ka kohtadesse, kus kinosaali pole. Rännates linnast linna ja külast külla näitab Kinobuss eesti ja üleilmseid väärtfilme ja korraldab filmiõpitube. 2011. aastal toimusid Mikk Ranna eestvedamisel üle-eestilised Filmitalgud – suurejooneline filmikoolitus-eksperiment, mille käigus valmis vabatahtlikega ja vilunud filmitegijate juhendamisel üks täispikk rahvafilm. Film "Täitsa lõpp!" esilinastus 11.11.2011 kl 20.11 üle Eesti kokku 111 kinos (kinos, rahvamajas, kultuurimajas, selleks spetsiaalselt tekitatud punktis). 1985–1988 kooligrupeeringu «Yellow Morning» amatöörlühimängufilmid 1995 «Säid-Sobe» – «Põdra-Berta» näitlejaroll; lav. Urmas E. Liiv (lühimängufilm) 1997 «Aruanne» – lavastaja assistent; lav. Peeter Tammisto (lühimängufilm) 1997 «Havanna» – filmvideoperfomance (koos Ahto Meri, Priit Tender & Mait Laasiga) 1997 «Kronoloogiline 40 Juubelisegu» – segaja Mikk Rand (läbilõige Eesti nukufilmidest) 1998 «Koera Surm» – episoodiline roll; lavastaja Urmas E. Liiv (lühimängufilm) 1999 «Ideoloogiad» – diplomitöö juhendaja Eesti Kõrgemas Kunsti Instituudis; lavastaja Lembe Ruben 1998–2000 «Kreisiraadio» multikad – klipid telesaatele 2002 «Pinocchio» – animatsioon (Eurovisioon 2002 vaheklipp)
Sõrumäe

Sõrumäe on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018.
Sälliku

Sälliku on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018.
Taga-Roostoja

Taga-Roostoja on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 7 inimest. Kõik olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Tammetaguse

Tammetaguse on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018.
Tärivere

Tärivere on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda. Täriveret (Therpeneuere) on kirjalikult esmamainitud 1330. aastal. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 42 inimest. Kõik olid eestlased. Külas asuv Tärivere mägi on 89,3 m üle merepinna ja on kõrguselt teine tipp Ida-Virumaal Uljaste oosi järel. Mäel asub vaatetorn. Tärivere mõis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Vaikla

Vaikla on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda. Küla on esmamainitud 1583. aastal nimega Poskobi (Porska). 1837. aastal asutati külas Porskovo kool, mis oli tol ajal ainuke talurahvakool Alutaguse kihelkonnas. 1864. aastal ehitas külarahvas uue koolimaja. Porskovo külas sündis 1910. aastal Helend Peep. 1933. aastal nimetati Porskovo küla ümber Vaikla külaks. Vaikla küla läbib Alutaguse–Alajõe tee, mis ühendab küla Jõhvi–Tartu–Valga maantee ja Peipsi põhjarannikuga. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Vaikla ja Pootsiku küla arengukava aastani 2019[alaline kõdulink] Helmut Joonuks. Alutaguse. Tallinn: Eesti Raamat, 1969, lk 100 Eesti Muuseumide Veebivärav. Porskovo e Vaikla koolimaja
Varesmetsa

Varesmetsa on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Iisaku valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018.
Edivere

Edivere on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ediveres 28 elanikku, neist eestlasi 24 (85,7%). Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 17.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Jaama (Alutaguse)

Jaama (varem Vihtse, Wichtisby) on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas, Jaama jõe ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jaama külas 30 elanikku, sealhulgas mitte ühtegi eestlast. Jaama küla taga metsas asus kuni 2014. aasta alguseni Sotsiaalministeeriumi hallatav Illuka Varjupaigataotlejate Vastuvõtukeskus, mille ülesandeks oli korraldada taotlejale vajalike teenuste osutamist varjupaigamenetluse ajal. Jaama Püha Nikolause kirik Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Päring Statistikaameti andmebaasis Illuka pagulaskeskus kolitakse lähiajal tühjaks
Jaama

Jaama on mitme koha nimi: Jaama, küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Jaama, küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Jaama, endine küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Jaama, endine küla Põlvamaal Jaama (Kingissepp, Jamburg), linn Venemaal Leningradi oblastis, Kingissepa rajooni keskus Jaama, küla Soomes Rääkkylä vallas Jaama jõgi, Narva jõe vasakpoolne lisajõgi Jaama mõis, mõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartu linnas Jaama mõis, mõis Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Jõhvi kihelkonnas Jaama oja, oja Rõuge vallas Jaama tänav paljudes Eesti asulates Jaama vald, vald Tartu-Maarja kihelkonnas Tartu linnas Jaama vald, vald Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Jõhvi kihelkonnas Jaamaküla, küla Pärnu maakonnas Surju vallas Jaamamõisa
Kaidma

Kaidma on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kaidmas 20 elanikke, neist eestlasi 18 (90,0%). Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Kamarna

Kamarna on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kamarna külas neli elanikku, kõik eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Karoli

Karoli on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Karoli külas 3 elanikku, sealhulgas mitte ühtegi eestlast. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Kivinõmme

Kivinõmme on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kivinõmme külas 12 elanikku, kõik eestlased. Kivinõmme maastikukaitseala Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Konsu

Konsu on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Konsu külas 24 elanikku, neist eestlasi 17 (70,8%). Niinsaare Kurtna Ahvenjärv Must-Jaala järv Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Kuningaküla

Kuningaküla on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kuningakülas 22 elanikku, neist eestlasi 3 (13,6%). Küla asub Narva jõe kaldal. Kui pärast 1939. aasta valdade reformi hakati venepäraseid asulanimesid eestistama, siis nimetati Knjaz Selo (vene keeles Князь-Село) ümber Kuningakülaks. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Ohakvere

Ohakvere on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ohakveres 19 elanikku, neist eestlasi 12 (63,2%). Ohakvere mõis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistika andmebaas
Ongassaare

Ongassaare on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ongassaare külas 6 elanikku, neist eestlasi 5 (83,3%). Seal on sündinud eesti helilooja ja koorijuht Alfred Karindi Ongassaare küla all tuntakse endist Kõnnu küla mis alles peale 2010 millalgi muudeti Ongassaareks. Vana Ongassaare oli tegelikult Ongasaare, Tärivere mõisniku metsavahi maja. Nõukogude ajal muudeti see Ongassaareks ja seal elas Ongassaare metsavaht. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Permisküla

Permisküla on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Permiskülas 15 elanikku, sealhulgas mitte ühtegi eestlast. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Permiskülas 33 elanikku, sealhulgas 7 eestlast. Permisküla mõis (saksa keeles Permesküll) oli Pagari mõisa kõrvalmõis Iisaku kihelkonnas, 1891. aastal moodustati Permisküla vald Jõhvi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1891. aastast 23. oktoobrini 1920. Pärast 1939. aasta valdade reformi alustati ka Narva-taguste alade venepäraste asulanimede eestistamist, ka Verhneje Selo nimetati Permiskülaks. Permisküla saare kohal, mis asub Narva jõe keskel, toimusid 1944. aastal Narva kaitselahingud Nõukogude vägede vastu, kes püüdsid üle Narva jõe tungida. Seal võitles 6. Eesti Piirikaitse Rügement. Pärast Nõukogude vägede läbimurret lõunas Tartu suunast anti Narva rindel Saksa vägedele taandumiskäsk, nii oli ka 6. piirikaitse rügement sunnitud taanduma idarindelt ja taganema Avinurme kaudu Kesk-Eesti suunas. 6. piirikaitse rügemendi ülem oli tol ajal endine Eesti armee ohvitser kolonelleitnant Paul Lilleleht. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas Statistikaameti andmebaas Permisküla Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 26.01.2018) Permisküla vald. 1891; -23.10.1920 VI_MNo, www.eki.ee Sõjamälestused Permisküla saare juurest - 1944 Kaitselahingud.
Puhatu

Puhatu on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Puhatu külas 16 elanikku, neist eestlasi 14 (87,5%). Puhatu karjamõis Puhatu järv Puhatu looduskaitseala Puhatu Martiska järv Puhatu oja Puhatu soostik Sootaguse Puujala Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 22.02.2018. Statistikaameti andmebaas
Amula

Amula on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kaasikaia

Kaasikaia on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda. Kaasikaia küla ajaloo alguseks võib pidada 1919. aasta maareformi, mille käigus riigistatud Järve mõisa maad jagati 7–8 ha suurusteks kruntideks. Aastal 1925 ehitati külla esimene elumaja. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kaasikvälja

Kaasikvälja on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Mõisamaa (Toila)

Mõisamaa on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Ontika

Ontika on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda. Ontika maastikukaitseala Ontika mõis Ontika paekallas Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Paate

Paate on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Peeri

Peeri on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Roodu

Roodu on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda. Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 6.04.2023. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 19.07.2023.
Servaääre

Servaääre on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Vitsiku

Vitsiku on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Åke Lindman

Åke Leonard Lindman (aastani 1948 Järvinen; 11. jaanuar 1928 Helsingi – 3. märts 2009 Espoo) oli Soome filmirežissöör, näitleja ja jalgpallur. Åke Lindman treenis nooruses jalgpalli. Ta mängis ka Soome koondises 1952. aasta suveolümpiamängudel. Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule. "Kertokaa se hänelle" (1961) "”Ei se mitään!” sanoi Eemeli" (1962) "Lapin kullan kimallus" (1999) "Etulinjan edessä" (2004) "Tali-Ihantala 1944" (2007) Åke Lindman andmekogus IMDb (inglise)
Batman (Türgi)

Batman on linn Türgi idaosas, Batmani provintsi keskus. Ta on saanud nime Batmani jõe järgi. Batman oli 1950ndateni väike peamiselt kurdidega asustatud küla, kuid seejärel hakkas seoses naftapuurimise algusegakiiresti kasvama. Linnas asub 1955. aastal rajatud naftatöötlemistehas, mis on Türgi vanim.  Batman (Türgi) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis http://www.batman-bld.gov.tr/
Ähtäri linn

Ähtäri on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes Lääne-Soome läänis Lõuna-Pohjanmaa maakonnas. Seal asub Ähtäri loomapark. Population growth biggest in nearly 70 years Ähtäri koduleht