Napoli pitsa

Napoli pitsa (itaalia keeles pizza napoletana) on tomatite ja mozzarella juustuga valmistatud pitsa. Tomatid peavad olema kas San Marzano tomatid või pomodorini del Piennolo del Vesuvio, mis kasvavad Vesuuvi mäest lõunapool asuvatel vulkaanilistel tasandikel. Juust peab olema mozzarella di bufala campana kaitstud päritolunimetusega juust, mis on valmistatud Campania ja Lazio soodel poolmetsikult kasvanud vesipühvli piimast, või fior di latte, lehmapiima mozzarella, mis on garanteeritud traditsioonilise eritunnusega (GTG). Napoli pitsal on kaitstud staatus, mille on andnud Itaalia standardiorganisatsioon, mida haldab Associazione Vera Pizza Napoletana (AVPN). Kaitstud nimetuse saavad pizzeriad, mis vastavad rangetele Napoli pitsavalmistamise traditsioonilistele nõuetele. Pizza napoletana on traditsiooniline garanteeritud eritoode (GTG) Euroopas ning selle valmistamise kunst on kantud UNESCO vaimse kultuuripärandi nimekirja. . Garantiisertifikaat tõendab, et toidul on teatud eriomadused, mis eristavad seda kõigist teistest selle kategooria toodetest, ning et selle tooraine, koostis või tootmismeetod on olnud ühtlane vähemalt 30 aastat. Euroopa Liit on tunnustanud pizza napoletana't garanteeritud traditsioonilise eritunnusega alates 5. veebruarist 2010. Associazione Verace Pizza Napoletana (AVPN) väljapakutud reeglite kohaselt koosneb ehtne Napoli pitsa tainas nisujahust, naturaalsest Napoli pärmist või õllepärmist, soolast ja veest. Tainas peab olema rasva- ja suhkruvaba. Tainas peab olema valmistatud peeneks jahvatatud nisujahust. Tainast tuleb sõtkuda käsitsi või miksriga väikesel kiirusel. Pärast kergitamist tuleb tainas vormida käsitsi ilma taignarulli või muu masina abita ja see ei tohi olla paksem kui 3 millimeetrit. Pitsat tuleb küpsetada 60–90 sekundit 485 °C puuküttega ahjus. Küpsetamise ajal peaks tainas olema pehme, elastne, õrn ja lõhnav. Variante on erinevaid, näiteks algse nimega pizza Margherita'le lisatakse tomatit, mozzarellat, basiilikut ja ekstra neitsioliiviõli, mõnikord puistatakse peale ka parmesani juustu. Teine variant on pizza marinara, millele lisatakse tomatit, küüslauku, punet ja ekstra neitsioliiviõli. Veel üks variant on Pizza Margherita DOP, mida valmistatakse tomatist, Campaniast pärit pühvlimozzarellast, basiilikust ja ekstra neitsioliiviõlist.  "How to Make Neapolitan Pizza". La Cucina Italiana. Vaadatud 18. juunil 2024. "Official Journal of the European Union". lex.europa.eu. 2008. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2012. Vaadatud 14. aprillil 2021. "Selezione geografica". Europa.eu.int. 23. veebruar 2009. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2005. Vaadatud 2. aprillil 2009. "Naples' pizza twirling wins Unesco 'intangible' status". The Guardian (Briti inglise). Agence France-Presse. 7. detsember 2017. ISSN 0261-3077. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. detsember 2017. Vaadatud 7. detsembril 2017. Kennedy, Duncan (4. veebruar 2010). "Naples pizza makers celebrate EU trademark status". BBC News. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuni 2021. Vaadatud 19. septembril 2021. Tosato, Andrea (2013). "The Protection of Traditional Foods in the EU: Traditional Specialities Guaranteed". European Law Journal. 19 (4): 545–576. DOI:10.1111/eulj.12040. "Commission Regulation (EU) No 97/2010 of 4 February 2010 entering a name in the register of traditional specialities guaranteed [Pizza Napoletana (TSG)]". eur-lex.europa.eu. 4. veebruar 2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. juuni 2013. Vaadatud 16. septembril 2021. "Regulations for obtaining the use of the collective trade mark "Verace Pizza Napoletana" Production Rules ('Il Disciplinare')" (PDF). Associazione Verace Pizza Napoletana. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 28. aprill 2022. Vaadatud 21. veebruaril 2020.