laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Magadani oblast

Magadani oblast on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas. See piirneb idas Ohhoota merega ja Vaikse ookeaniga, põhjas Tšuktši autonoomse ringkonna ja Kamtšatka kraiga, läänes Sahha Vabariigiga ja lõunas Habarovski kraiga. Kolm neljandikku pindalast on kaetud tundra ja metsatundraga. Tähtsamad jõed on Kolõma ja Ajan-Jurjah. Oblasti põliselanikeks on eveenid ja jukagiirid. 1989. aastal oli oblasti rahvaarv 385 300. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli rahvaarv 182 726, millest venelasi oli 80,2% (146 511), ukrainlasi 9,89% (18 068), eveene 1,38% (2257), valgevenelasi 1,19% (2169) ja tatarlasi 1,1 % (2006). 2009. aasta alguses oli oblasti rahvaarv 163 000. Rahvaarv oli 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 156 996, kellest 84,1% (127 936) oli venelasi, 6,5% (9857) ukrainlasi, 1,7% (2635) eveene ja 0,9% (1415) tatarlasi. Jukagiire oli 71. Oblast on jaotatud 8 rajooniks ja 2 linnaks. Rajoonid: Hassõni rajoon (Хасынский район) Jagodnoje rajoon (Ягоднинский район) Ola rajoon (Ольский район) Omsuktšani rajoon (Омсукчанский район) Severo-Evenski rajoon (Северо-Эвенский национальный район) Srednekani rajoon (Среднеканский район) Sussumani rajoon (Сусуманский район) Tenkinski rajoon (Тенькинский район) Linnad: Magadan Sussuman Peamisteks majandusharudeks on maavarade (kuld, hõbe, tina, volfram, molübdeen, nafta, pruunsüsi) kaevandamine ja kalapüük. "2010. aasta rahvaloenduse andmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuni 2012. Vaadatud 21. mail 2012.  Magadani oblast – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ābsard

Ābsard (pärsia keeles آبسرد‎) on linn Iraanis Teherani provintsis Damāvandi maakonnas. Linn asetseb umbes 1900 m kõrgusel merepinnast Teherani ja Fīrūzkūhi vahelise maantee ääres 70 km kaugusel Teheranist. 2016. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 10648 elanikku. Ābsardi ümbruses on palju puuviljaaedu ja Teherani elanike maamaju. جمعیت به تفکیک تقسیمات کشوری, vaadatud 29.10.2023.
Ḩalabjah' kubernerkond

Ḩalabjah' kubernerkond on 1. järgu haldusüksus (kubernerkond) Iraagis. See moodustati 2014. aastal väikesest osast As-Sulaymānīyah' kubernerkonnast. Piirneb idas ja lõunas Iraaniga. Ḩalabjah' kubernerkond on osa Iraagi Kurdistanist. Kubernerkonnas on neli ringkonda. http://www.citypopulation.de/Iraq-Cities.html
Chabařovice

Chabařovice (saksa keeles Karbitz) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Ústí nad Labemi ringkonnas. Chabařovice asub Ústí nad Labemi kesklinnast ligikaudu 7 km läänes. Chabařovicet on esmamainitud 1352. aastal. 1520. aastal on Chabařovicet mainitud ürikutes kui linna. Pruunsöe leiukohad avastati linna lähedal 1774. aastal. 20. sajandi viimasel veerandil kavandati söekaevandamise tõttu Chabařovice likvideerimist, kuid valitsus tühistas 1991. aastal need plaanid. 1. jaanuaril 1986 liideti Chabařovice Ústí nad Labemi linnaga. 1990. aastal sai Chabařovice iseseisva linna staatuse tagasi. Chabařovice vanalinn on alates 1995. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Chabařovice. Historie obce Chabařovice Místopisný průvodce po České Republice Chabařovice - městská památková zóna Národní památkový ústav
Põõsas-kobarheinik

Põõsas-kobarheinik ehk pruun kobarheinik (Lyophyllum decastes) on kobarheiniku perekonda kuuluv seeneliik. Eestis kasvab põõsas-kobarheinik haljasaladel ja huumusrohketes segametsades. Seen on söödav värskelt. Põõsas-kobarheinik andmebaasis eElurikkus
Söögi-kobarheinik

Söögi-kobarheinik (Lyophyllum shimeji) on kobarheiniku perekonda kuuluv seeneliik. Eestis kasvab söögi-kobarheinik liivastes männimetsades. Jaapanikeelne nimetus on hon-shimeji. Seen on söödav värskelt. Söögi-kobarheinik andmebaasis eElurikkus
Úštěk

Úštěk (saksa keeles Auscha) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Litoměřice ringkonnas. Úštěk asub Litoměřicest umbes 16 km idakirdes ja Ústí nad Labemist ligikaudu 23 km idakagus. Úštěkit on esmamainitud 1218. aastal. Linnaõigused sai Úštěk 1361. aasta paiku. Úštěki vanalinn on alates 1980. aasta oktoobrist linnakaitsereservaat. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Úštěk. Historie obce Úštěk Místopisný průvodce po České Republice Úštěk - městská památková rezervace Národní památkový ústav
Algaja löök

Algaja löök on standardkombinatsioon rahvusvahelises kabes. Nimetuse on ta saanud seetõttu, et selle väga lihtsa kombinatsiooni otsa kukuvad just äsja kabemänguga alustanud ja seda pahatihti juba teisel käigul. 1.32-28 18-23 2.37-32?? (vt diagrammi) ning must võidab mängides 2...23-29. Samamoodi on võimalik löök ka teisele poole 1.33-28 18-22 2.39-33? (vt diagrammi 2) nüüd siis järgneb 2...22-27+
Tüvi-kobarheinik

Tüvi-kobarheinik ehk hall kobarheinik (Lyophyllum fumosum) on kobarheiniku perekonda kuuluv seeneliik. Eestis kasvab tüvi-kobarheinik liivastes männimetsades. Seen on söödav värskelt. Tüvi-kobarheinik andmebaasis eElurikkus
Morgenshtern

Ališer Tagirovitš Morgenštern, esinejanimi Morgenshtern (vene keeles Алишер Тагирович Моргенштерн; sünninimi Алишер Валеев; sündinud 17. veebruaril 1998 Ufas Baškortostanis) on Venemaa räppar, poplaulja, muusik ja meelelahutaja (sõumees). Morgenshternil on ilmunud 2021. aasta novembri seisuga 8 stuudioalbumit, kaks minialbumit ja 63 singlit. YouTube'is on tema kanalil 2023. aasta seisuga 11,8 miljonit jälgijat. Seal avaldatud muusikavideotest on vähemalt kolme neist vaadatud üle 100 miljoni korra. Ajakirja Forbes venekeelse versiooni kohaselt kuulus Ališer Morgenštern 2020. aastal Venemaa 40 edukama kuni 40-aastase tähe hulka (aastatulu 1,5 miljonit USA dollarit andis edetabelis 21. koha). Oktoobris 2020 avati Moskvas ühe ärihoone viimasel korrusel restoran Kaif Provenance, mille pearahastaja ja üks kolmest kaasomanikust on Morgenshtern. Novembris 2021 teatas Venemaa Föderatsiooni Juurdluskomitee esimees Aleksandr Bastrõkin meediale, et räppar Morgenštern "sisuliselt müüb sotsiaalmeedias narkootikume". Varsti pärast seda lahkus Morgenštern Venemaalt. 40 самых успешных звезд России до 40 лет. Рейтинг Forbes. forbes.ru, 2020 Бастрыкин обвинил Моргенштерна в торговле наркотиками в соцсетях. rbc.ru, 23. november 2021  Morgenshtern – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Morgensterni muusikavideo "Pablo". YouTube, 27. mai 2021
Valge kobarheinik

Valge kobarheinik (Leucocybe connata, varem Lyophyllum connatum) on Leucocybe perekonda kuuluv seeneliik. Eestis kasvab see näiteks metsateede servades. Seen ei ole söödav. Valge kobarheinik andmebaasis eElurikkus
Charles Joseph Bonaparte

Charles Joseph Bonaparte (9. juuni 1851 Baltimore, Marylandi osariik, USA – 28. juuni 1921 Baltimore'i maakond, Marylandi osariik, USA) oli prantsuse päritolu Ameerika Ühendriikide riigitegelane, Prantsuse keisri Napoleon I venna Vestfaali kuninga Jérôme Bonaparte'i lapselaps. Charles Joseph Bonaparte sündis Ameerika farmeri Jérôme Napoléon Bonaparte'i (1805–1870) perekonnas. 1871. aastal lõpetas ta Cambridge'is Harvard College'i. Seejärel jätkas õpinguid Harvard Law Schoolis. Bonaparte töötas mõnda aega juristina Baltimore'is ja tegi kohalikku poliitikat. Hulk aastaid võitles ta oma linnas mustanahaliste õiguste kaitse eest. Astus Vabariiklikku Parteisse. Juulist 1905 kuni märtsini 1909 kuulus Bonaparte president Theodore Roosevelti kabineti koosseisu, esialgu sõjamerejõudude ministrina (Secretary of the Navy), seejärel (alates detsembrist 1906) justiitsministrina. Märtsis 1909 lõppes Roosevelti ametiaeg ja koos sellega ka Bonaparte'i ministrikarjäär. Justiitsministrina asutas Bonaparte justiitsministeeriumi haldusalas 1908. aastal Juurdlusbüroo (BOI), mida J. Edgar Hooveri juhtimise ajal oluliselt laiendati ja mis sai 1935. aastal tänapäevase nimetuse Föderaalne Juurdlusbüroo.  Charles Joseph Bonaparte – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Eugène Labaume

Louis Eugène Antonin de Labaume (14. august 1783 Viviers, Ardèche'i departemang – 5. veebruar 1849 Pont-Saint-Esprit, Gardi departemang) oli prantsuse sõjatopograaf ja sõjaajaloolane. Eugène Labaume teenis alates 1805. aastast Itaalia kuningriigi sõjaväes topograafina. 1812. aastal võttis osa kapteni auastmes 1812. aasta Prantsuse-Vene sõjast. Osales ka 1813. ja 1814. aasta Napoleoni sõjakäikudes. 1839. aastal läks sõjaväeteenistusest erru. Auleegioni rüütli klassi orden (1812) Püha Louis' Kuningliku Sõjalise Ordu rüütli klassi orden (1821) Auleegioni ohvitseri klassi orden (1833) Relation circonstanciée de la campagne de Russie en 1812. (1814) Relation complète de la campagne de Russie en 1812. (1816) Réflexions sur les inconvénients et les avantages de l'histoire contemporaine. (1818) Histoire de la chute de l'empire de Napoléon. Ornée de huit plans ou cartes pour servir au récit des principales batailles livrées en, 1813 et 1814 par Eugène Labaume, chef de bataillon au corps royal de l'état-major, chevalier de la Légion d'Honneur et de l'ordre impérial de la Couronne de fer d'Autriche. (1820) La famille Sainte-Amaranthe ou le règne de la Terreur. (1827) Manuel de l'officier d'état-major. (1827) Histoire monarchique et constitutionnelle de la Révolution Française. Composée sur un plan nouveau et d'après des documents inédits, précédée d'une introduction et d'un tableau du règne de Louis XVI jusqu'à l'ouverture des États généraux par Eugène Labaume.(1834)
Kobarheinik

Kobarheinik (Lyophyllum) on Lyophyllaceae sugukonda kuuluv perekond seeni. Eestis on leitud kasvamas vähemalt 12 liiki kobarheinikuid. Põõsas-, tüvi-, söögi- ja nahk-kobarheinik on söödavad. Lyophyllum amygdalosporum – mandeleoseline kobarheinik Lyophyllum caerulescens – sinetuv kobarheinik Lyophyllum decastes – põõsas-kobarheinik ehk pruun kobarheinik Lyophyllum eustygium Lyophyllum fumosum – tüvi-kobarheinik ehk hall kobarheinik Lyophyllum konradianum Lyophyllum loricatum – nahk-kobarheinik Lyophyllum leucophaeatum – lõhnav kobarheinik ehk värvuv kobarheinik Lyophyllum mephitica – pisi-kobarheinik Lyophyllum palustris – soo-kobarheinik Lyophyllum semitale – kääveoseline kobarheinik Lyophyllum shimeji – söögi-kobarheinik Lyophyllum ulmarium, puidu-kobarheinik, on liigutatud servikheiniku perekonda: Hypsizygus ulmarius – servikheinik Lyophyllum connatum, valge kobarheinik, on liigutatud perekonda Leucocybe: Leucocybe connata Lyophyllum rancida, jahu-kobarheinik, on liigutatud perekonda Tephrocybe: Tephrocybe rancida Kobarheinik andmebaasis eElurikkus.
Schlei maakonna vapp

Schlei maakonna vapp on Saksamaa Schleswig-Holsteini liidumaa Rendsburg-Eckernförde kreisi endise maakonna Schlei vapp. Vapi kirjelduse kiitis siseminister heaks 22. juulil 1994. Vapp oli kasutusel kuni maakonna liitmiseni 1. jaanuaril 2008. Hõbedase kilbijalami kohal on lame roheline viismägi. Sinisel laiul on vasakule pööratud hõbedane kolmnurkne puri, mida paremalt ülalt saadab hõbedane kajakas. Purjepaat ja kajakas sümboliseerivad Schlei lahe tähtsust maakonna valdadele. Viis küngast kilbijalamil osutavad maakonna viiele vallale ning künklikule maastikule. Roheline värv sümboliseerib maastiku tähtsust piirkonnas.
Suchdol nad Lužnicí

Suchdol nad Lužnicí (saksa keeles Suchenthal, ka Suchental an der Lainsitz) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Jindřichův Hradeci ringkonnas. Suchdol nad Lužnicí asub Austria piirist 7 km kaugusel, Jindřichův Hradecist 30 km lõunaedelas ja České Budějovicest 31 km idakagus. Suchdol nad Lužnicí asub merepinnast 454 meetri kõrgusel. Asulat on esmamainitud 1362. aastal. Linnaõigused sai Suchdol nad Lužnicí 2005. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Suchdol nad Lužnicí Místopisný průvodce po České Republice Suchdol nad Lužnicí Město Suchdol nad Lužnicí
Zlaté Hory

Zlaté Hory (aastatel 1869–1948 Cukmantl, saksa keeles Zuckmantel, poola keeles Złote Góry) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Jeseníki ringkonnas. Zlaté Hory asub Poola piiri ääres, Jeseníkist ligikaudu 14 km idakirdes. Asulat on esmamainitud 1263. aastal, linnaõigused sai 1306. aastal. 1910. aasta rahvaloenduse andmetel pidas 100% linna elanikest saksa keelt emakeeleks. Kulla kaevandamist alustati Zlaté Horys tõenäoliselt 13. sajandil. Kullakaevandamine lõpetati 1993. aasta detsembris. Zlaté Hory vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie Zlatých Hor Město Zlaté Hory ZLATE HORY: Bruntal, Silesia, Moravia International Jewish Cemetery Project Hornictví v okolí Zlatých Hor Město Zlaté Hory Městská památková zóna Zlaté Hory : právní ochrana Národní památkový ústav
Hiina turakas

Hiina turakas on kaardimäng, mille eesmärk on kaotada kõik oma mängukaardid. Mäng sai seas populaarseks 20. sajandi lõpus. Kuigi mängu põhistruktuur jääb üldiselt muutumatuks, on mängu algsetes reeglites piirkondlikke variatsioone.   Parlett, David (1979). The Penguin Encyclopedia of Card Games. Lk 480. ISBN 0140280324. (Karma, Palace, Shed, many other names) "Shithead - Card Game Rules". www.pagat.com.
Güby vald

Güby vald (taani keeles Gyby) on vald Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis Schlei-Ostsee maakonnas Schlei lõunakaldal Große Breite ääres, umbes 8 km Schleswigist ida pool. Valla pindala on 11,89 km² (Schlei maakonna kodulehe andmetel 11,95 km²). Elanike arv oli 714 (31. detsember 2012) ja 842 (30. juuni 2005). Schlei maakonna kodulehe andmetel oli elanike arv 31. märtsi 2012 seisuga 857. Rahvastiku tihedus oli 60 in/km². vallaesinduses on 12 kohta. Pärast 2006. aasta kohalikke valimisi on Kristlik-Demokraatlikul Liidul 6 kohta, Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikul Parteil 2 kohta, Güby Aktiivsel Valijateühendusel (Aktive Wählergemeinschaft Güby) 2 kohta, Rohelistel 1 koht ja Güby Vabal Valijateühendusel (Freie Wählergemeinschaft Güby) 1 koht. Vallavanem (Bürgermeister) on Manfred Pohl (SPD). Varem oli vallavanem Heinz Meggers (Kristlik-Demokraatlik Liit). Valla asulad on Güby, Ahrensberg-Louisenlund, Esprehm ja Wolfskrug. Tähtsateks majandusharudeks on saanud veesport ja turism. Valda läbib maantee B 76, mis viib Schleswigist Eckernfördesse. Algkool, lasteaiad, arstid, apteek, hoiukassa ja spordiühing on naabervallas Fleckebys. Louisenburgi lähedal Schlei ääres on golfirada. Saab tegeleda ratsutamise ja veespordiga. On matka- ja jalgrattaradu. Klassitsistlik Louisenlundi loss Schlei Große Breite ääres paikneb suures inglise pargis. See ehitati 1772–1776 Karl von Hessen-Kasseli suveresidentsiks. Arhitekt Hermann von Motz laiendas seda 1790. aasta paiku tunduvalt ning ehitas juurde muuhulgas kasvuhoone. Praeguse väljanägemise sai loss Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi hertsogite ajal. Tänapäeval töötab Louisenlundi lossis internaatkool Stiftung Louisenlund, mis asutati 1949 riiklikult tunnustatud gümnaasiumina. Sealt pärineb tuntud purjetajaid. Koolis õpib umbes 350 õpilast. See on üks Saksamaa suuremaid internaatkoole. Hoolimata arvukatest ümberehitustest on ka siseruumides säilinud eripärasid, nagu näiteks krohvlaed härrastemajas. Mõisast lääne pool on säilinud 17. sajandist pärit mõisavalitseja talu jäänused koos kõrvalhoonetega 18. sajandist. Vallas tegutsevad vabatahtlik tuletõrjeühing muusikarühmaga, Saksa Punane Rist, pensionäride ring, küttide gild ja küttide ühing. Güby vald kuulub Koseli kihelkonda. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Güby Amt Schlei-Ostsee lehel (saksa keeles) Ülevaade Güby vallast Internaatkooli koduleht (saksa keeles)
Witi

Witiness Chimoio João Quembo (tuntud kui Witi; sündinud 26. augustil 1996 Beiras) on Mosambiigi jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolikuna Portugali kõrgliiga klubis CD Nacional ja Mosambiigi jalgpallikoondises. Nacionaliga liitus ta 2014. aastal. Portugali kõrgliigas debüteeris ta 11. jaanuaril 2015 mängus Boavista vastu. Kolm päeva hiljem lõi ta Taça da Liga mängus värava Moreirense vastu. Mõni aeg hiljem liitus ta Lissaboni Benficaga, kuhu kuulus kuni hooaja lõpuni. 2015. aasta juunis naasis Witi Nacionali. Esimese värava Portugali kõrgliigas lõi ta 10. aprillil 2016 mängus Estorili vastu. Mosambiigi jalgpallikoondises debüteeris Witi 5. mail 2015 COSAFA CUP'i veerandfinaalis Malawi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 26. mail 2019 COSAFA Cup'i alagrupimängus Namiibia vastu. Pikkus: 1.78m Kaal: 65kg https://www.transfermarkt.com/witi/profil/spieler/352425 (vaadatud 22.12.2021) https://www.national-football-teams.com/player/59277/Witi.html (vaadatud 22.12.2021)
Simon Kofe

Simon Kofe (sündinud aastal 1983 Funafutil) on Tuvalu poliitik. Ta on 19. septembrist 2019 Tuvalu justiits-, side- ja välisminister. Ta sündis aastal 1983 Funafutil Tuvalus Vaikse ookeani lõunaosa ülikooli õpetaja pojana. Ta omandas 2004. aastal Vaikse ookeani lõunaosa ülikoolis õigusteaduse bakalaureusekraadi, millele järgnes 2014. aastal Malta ülikooli magistrikraad mereõiguse alal. Kuna endine Tuvalu vanemkohtunik Afele Kitiona läks juuni keskel pensionile, määrati ta Tuvalu vanemkohtunikuks 24. septembril 2014. Kuna sir Kamuta Latasi astus parlamendiliikme kohalt tagasi 17. oktoobril 2018. 20. novembril 2018 toimusid järelvalimised, kus Kofe võitis oma koha 30,5% häälte koguarvust. Ühes intervjuus märkis ta, et soovib panustada põhiseadusreformi projekti, millega ta osales vanemkohtunikuna. Ta töötas parlamendi opositsioonis peaminister Enele Sopoaga valitsuses 2015-2019 ametiaja viimastel kuudel. Parlamenti valimise ajal oli ta 35-aastane parlamendiliikmetest noorim. Ta valiti tagasi 2019. aasta Tuvalu üldvalimistel. 19. septembril 2019 valiti Kausea Natano kümneliikmelise parlamendihäälteenamusega Tuvalu peaministri ametisse. Kofe nimetati justiits-, side- ja välisministriks.
Saint Gilesi katedraal

Saint Gilesi katedraal (inglise keeles St Giles' Cathedral, šoti keeles High Kirk of Edinburgh, gaeli keeles Cathair-eaglais Naomh Giles) on šoti kiriku kihelkonnakirik Edinburghis.  Saint Gilesi katedraal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Theodor Teder

Theodor Aleksander Teder (ka Tedder; 14. november 1871 Helda küla, Maidla vald, Juuru kihelkond, Harjumaa – 25. detsember 1913 Tallinn) oli eesti organist ja koorijuht. Theodor Teder oli pärit koolmeistri perekonnast. Tema isa Juhan Teder oli Maidla vallakooli koolmeister ja hiljem Juuru Mihkli kiriku köster. Muusikaande päris ta oma isalt, kelle käe all sai ta esimese juhatuse orelimängu alal. Keskhariduse omandas ta Tallinnas Nikolai (tänapäeval Gustav Adolfi) gümnaasiumis, mille kõrvalt täiendas ennast Tallinna Toomkiriku sakslasest organisti Ernst Reinicke juures. Viimase innustusel jätkas ta õpinguid Leipzigi konservatooriumis (1893–1896), kus õppis oreli, klaveri ja kompositsiooni erialal. Seega kuulub ta esimeste Eesti soost muusikute hulka, kes olid saanud kõrgema muusikahariduse. Lõpetamise järel tegutses ta Tallinnas klaveriõpetajana ning 1898. aastast "Lootuse" ja Käsitööliste Seltsi, hiljem ka "Lyra" seltsi koorijuhina. Järgnes töö organistina: 1900–1904 Tallinna roomakatoliku Peeter-Pauli kirikus ja 1904–1913 Tallinna Kaarli kirikus. Aastatel 1898–1901 oli ta ühtlasi August Buschi väljaandel ilmuva Eesti Postimehe noodikaasande "Muusiku-Lisaleht" tegevtoimetaja, mis oli Karl August Hermanni toimetatud "Laulu ja mängu lehe" järel tähtsaim perioodiline noodiväljaanne. Ta käis kontserdireisidel koos tuntud sopranite Aino Tamme, Paula Brehm-Jürgensoniga ja teistega. Ühtlasi kuulus ta 1910. aastal Tallinnas toimunud VII üldlaulupeo ettevalmistavasse toimkonda. Inimesena oli Theodor Teder tagasihoidlik, jäädes avalikus elus meelsamini varju. Siiski jättis ta oma ligemale paar aastakümmet kestnud tööga Tallinna muusikaellu märgatava jälje. Theodor Teder suri 25. detsembril 1913. aastal Tallinnas. Tema poeg oli jurist Teofil Teder. Ene Pilliroog. Kaarli orelist ja mängijaist (II). - Sõnad ja teod. EELK Tallinna Toompea Kaarli koguduse kuukiri. Juuli 2013, nr. 6/ 16. O. Kuningas. Juurust pärit helikunstnik. - Ühistöö, 1972, 27. mai.
Scandinavia House

Scandinavia House (täieliku nimega Scandinavia House – The Nordic Center in America) on Põhjamaade kultuurikeskus Ameerika Ühendriikides. Keskus korraldab mitmesuguseid kultuuriüritusi (näitusi, kontserte), mis seotud Skandinaavia ja Baltimaade kultuuriga. Keskus asub New Yorgis, Manhattanil, aadressil 58 Park Avenue. See kuulub Ameerika-Skandinaavia fondile (The American-Scandinavian Foundation) ja avati aastal 2000.  Scandinavia House – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mangaia

Mangaia on saar Polüneesias, üks Cooki saartest. See on Cooki saartest lõunapoolseim ja suuruselt teine pindalaga 51,8 ruutkilomeetrit. Saare kõrgeim tipp on 169 m kõrgune Rangi-motia. Saarel elas 2016. aasta rahvaloenduse andmetel 499 inimest, peamiselt rarotongad ehk Cooki maoorid. 1966. aastal oli saare rahvaarv 2002, kuid see hakkas seejärel vähenema majanduskriisist tingitud väljarände tõttu. Suurim asula on läänerannikul asuv Oneroa. 1901. aastast kuulub saar Uus-Meremaale. 1946. aastal hakati saarel kasvatama ananasse. Saarel räägitakse maoori keelele lähedase rarotonga keele mangaia murret. Saare avastas 29. märtsil 1777 James Cook, kuid see vajus unustusse kuni 1823. aastal avastas selle uuesti inglise misjonär John Williams.  Mangaia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis http://www.ck/mangaia.htm http://www.cookislands.org.uk/mangaia.html