laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Andrei Inešin

Andrei Inešin (sündinud 18. jaanuaril 1967 Tallinnas) on Eesti jahilaskur. Inešini treeneriks oli Eesti laskespordi suurkuju Mati Mark. Ta on tulnud 1984–2021 15 korda individuaalselt (sh 1 korra jahikaares) ja 8 korda meeskondlikult Eesti meistriks ja püstitanud Eesti rekordeid. Suurmeister (1989). Eesti Post laskis 2006. aastal välja temale pühendatud tervikasja. Osalemine olümpiamängudel (OM): 1992. aasta OM: sai 25. koha 1996. aasta OM: sai 7. koha 2000. aasta OM: sai 19. koha 2004. aasta OM: sai 21. koha 2008. aasta OM: sai 18. koha 2007 Eesti Vabariigi spordipreemia (kuldmedali võitmise eest kaarrajal laskespordi maailmameistrivõistlustel 2006. aastal) Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.04.2015) Biograafia ESBL-is
Andrus Murumets

Andrus Murumets (sündinud 20. juulil 1978 Üksnurmes Saku vallas) on eesti rammumees. Ta on osalenud võistlusel "Maailma tugevaim mees" (inglise World's Strongest Man). Ta on võitnud ürituse Eestimaa Rammumees aastatel 2002-2007 ja 2009. 2009 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (Eesti ja kogu maailma rammumees)
Andrus Sabiin

Andrus Sabiin (sündinud 25. veebruaril 1986 Pärnus) on Eesti sõudja. Lõpetas 2005. aastal Pärnu Ülejõe Gümnaasiumi, on õppinud aastast 2010 Tartu Ülikooli Pärnu Kolledžis. Aastast 2017 on ta OÜ SBN Haldus juhatuse liige. Sõudmistreeninguid alustas 2000 Mihkel Leppiku juhendamisel. Saavutused M8+ paadiklassis: MM-il 2007 16., EM-il 2009 4., 2010 8. ja 2011 7. MK etapil 2006 8., 2007 11. ja 2010 9. Üliõpilaste MM-il 2006 ja 2008 3. koht ning 2010 2. koht U23 MM-il 2005 ja 2006 7., 2008 6. koht 2007 võitis sõudmise U23 MM kuldmedali ja tuli maailmameistriks Juunioride MM-il paarisaerulisel neljapaadil 2003 15. ja 2004 9. koht. Tuli 12 korral Eesti meistriks: 2006–2007 ja 2009–2012 roolijata neljapaadil 2004 ja 2006 paarisaerulisel neljapaadil 2005–2007 ja 2009 kaheksapaadil 2006–2007 – Sõudeliidu parim juunior (U23) 2008 – Pärnu parima juunioride võistkonna nimetuse saanud paatkonnas https://www.esbl.ee/biograafia/Andrus_Sabiin Biograafia ESBL-is Meelis Kalme. "Kunagine sõudmise maailmameister mõisteti süüdi narkootikumide suures koguses käitlemises". Pärnu Postimees, 13. jaanuar 2020
Artur Maier

Artur Maier (sündinud 16. juunil 1986 Pärnus) on Eesti sõudja. Rita Maieri (*Morrisson) poeg, Merle Morrissoni õepoeg. 188 cm, 88 kg. Lõpetas 2005 Pärnu Koidula gümnaasiumi, aastast 2006 õppinud TTÜ mehaanikateaduskonnas. Olnud 2012–14 Artur Maier Customs OÜ ja a-st 2015 Prolekto OÜ juhatuse liige. Sõudmist hakkas harrastama 1998 Tatjana Jaansoni juhendamisel, jätkas Mihkel Leppiku treeningurühmas. Tulemused: Tulnud 2007 kaheksapaadil U-23 maailmameistriks. Üliõpilaste MM-il M8+ 2006 ja 2008 3., ning 2010 2. koha, M8+ MM-il 2007 16., U-23 MM-il 2005 ja 2006 7., 2008 6.; EM-il 2009 4., 2011 7. ja 2010 8. koha. Tulnud 13 korral Eesti meistriks: 2006–07 ja 2009–12 roolijata neljapaadil, 2004 ja 2006 paarisaerulisel neljapaadil 2004–07 ja 2009 kaheksapaadil. Pärnu parim noorsportlane 2003 Pärnu parima võistkonna liige 2007 Sõudeliidu parim juunior (U-23) 2006–07. Kuulunud aastast 2014 Pärnu Sõudeklubi juhatusse https://www.esbl.ee/biograafia/Artur_Maier
Artti Aigro

Artti Aigro (sündinud 29. augustil 1999) on eesti suusahüppaja. Suusahüpetega hakkas Artti Aigro tegelema nelja-aastaselt Otepääl isa juhendamisel, hiljem on treeninud Silver Eljandi ja Hillar Heina juures. Aigro sai 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis suurel mäel 48. ja normaalmäel 55. koha. 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis oli tulemuseks suurel mäel 30. ja normaalmäel 34. koht. Artti Aigro on olnud maailmameistrivõistlustel 2017. aastal suurel mäel 51. ja normaalmäel 52. kohal, 2019. aastal normaalmäel 49. ja suurel mäel 55. kohal ning 2021. aastal suurel mäel 25. ja normaalmäel 41. kohal. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Planicas sai ta normaalmäe võistlusel 31. koha, jäädes esimesena finaali ukse taha. Suusalennu maailmameistrivõistlused tuli ta 2020. aastal 25. ja 2022 19. kohale. Juunioride maailmameistrivõistlustel saavutas normaalmäel 2018. aastal 26. ja 2019 9. koha. MK etappide parimad tulemused on Aigrol olnud suurel mäel 2020. aastal 14., 2021. 18., 2018. 19., 2021. 20. koht ja 2022. aastal 23. koht. Suusalennu MK etapil 2021. aastal oli tulemuseks 21. koht. Aigro püstitas 2021. aastal Planica lennumäel Eesti rekordi (227 m). Nelja hüppemäe turneel 2023. aastal saavutas Artti Aigro nelja osavõistluse kokkuvõttes 37. koha. Aigro lõppkoht oli eestlaste jaoks läbi aegade parim. Lisaks tähistas tippmarki ka tema kogutud 508,4 punkti, varasem rekord oli Aigro aasta tagasi kogutud 419 punkti. Seejuures tõusid Aigro ja teine eesti suusahüppaja Kevin Maltsev Innsbruckis esimesteks eestlasteks, kes nelja hüppemäe turnee osavõistlusel on teise ringi jõudnud. Noorte olümpiamängudel saavutas Aigro 2016. aastal normaalmäel 16. koha. Ta on saanud Euroopa noorte olümpiafestivalil 2015. aastal suusahüpetes individuaalselt 34. ning kahevõistluses individuaalselt 36.koha ja meeskondlikult 10. koha. Eesti meistrivõistlustel on Aigro võitnud aastatel 2012–2021 individuaalselt 3 kulda ning meeskondlikult 2 kulda, 1 hõbeda ja 1 pronksi. Ta on tulnud aastatel 2011–2022 2 korda individuaalseks ja 6 korda meeskondlikult ka Eesti suviseks meistriks. Eesti koondises on ta võistelnud aastast 2017. Eesti parimaks suusahüppajaks on Aigro valitud aastatel 2020–2022. Artti Aigro ema on Krista Aigro ning isa on Kalev Aigro, kahevõistluses paljukordne Eesti meister. Atti Aigro. FIS. Olympic Winter Games. Artti Aigro. FIS. World Championships. Artti Aigro. FIS. World Cup. Artti Aigro ESBL. vaadatud 28.02.2023. Artti Aigro FIS-i kodulehel. Artti Aigro sportlikud tulemused. ESBL Noore olümpialase vanemad: unistused on juba täitunud. Lõuna-Eesti Postimees, 2. veebruar 2018 Pilk ajalukku: Artti Aigro tegi nelja hüppemäe turneel mitmel korral ajalugu. Delfi Sport, 8. jaanuar 2023
Dmitri Kurakin

Dmitri Kurakin (sündinud 5. juunil 1975 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja (jäätantsija). Tema jäätantsu partner on olnud Anna Mosenkova. Nad on võitnud mitu korda Eesti meistrivõistlused iluuisutamises jäätantsus.
Diana Nikitina

Diana Nikitina (sündinud 14. detsembril 1978 Kohtla-Järvel) on Eesti kergejõustiklane. Ta sai 1994–2001 Eesti meistrivõistlustelt kolmikhüppes 4 kulda (sh 2 hallis), 4 hõbedat (sh 1 hallis) ja 3 pronksi (sh 1 hallis) ning kaugushüppes 1 kulla, 2 hõbedat (sh 1 hallis) ja 2 pronksi (sh 1 hallis). Võitis 1997. aasta juunioride EM-il kolmikhüppes pronksi. Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.04.2015) Biograafia ESBL-is
Rooma seitse küngast

Rooma seitse küngast (itaalia keeles Sette colli di Roma, ladina keeles Septem montes Romae) on Tevere jõest idas asuvad künkad, mis moodustavad Rooma geograafilise keskpunkti, asudes muistse linna Serviuse müüriga piiratud osas. Seitse küngast on: Aventinuse küngas (ladina keeles Aventinus, itaalia keeles Aventino) Caeliuse küngas (Caelius, Celio) Kapitooliumi küngas (Capitolinus, Campidoglio) Esquilinuse küngas (Esquilinus, Esquilino) Palatinuse küngas (Palatinus, Palatino) Kvirinaali küngas (Quirinalis, Quirinale) Viminalise küngas (Viminalis, Viminale) Seitsme künka hulka ei loeta aga jõest loodes asuvat Vatikani küngast (ladina keeles Collis Vaticanus), jõest põhja pool asuvat Pinciuse küngast (ladina keeles Mons Pincius) ja jõest läänes asuvat Janiculumi küngast (ladina keeles Ianiculum). Legendi järgi asutas Romulus algse linna Palatinuse künkale. Mainitud seitsmel künkal elasid esialgu väikesed omavahel ühendamata kogukonnad, mis ei moodustanud ühtset Rooma linna. Seitsme künka asukad osalesid hiljem religioossetel mängudel, mis rahvarühmasid lähendama hakkas. Seega tekkis Rooma linn ühtse rühmana toimivatest eraldiseisvatest kogukondadest, kes hakkasid nendevahelisi soiseid orgusid kuivendama ja foorumiteks muutma. 4. sajandil eKr ehitati seitsme künka kaitseks ka Serviuse müür. Seitsmest künkast viis (Aventinuse, Caeliuse, Esquilinuse, Kvirinaali ja Viminalise künkad) on tänases Roomas täidetud monumentide, hoonete ja parkidega. Kapitooliumi künkal asub nüüd Rooma raekoda ja Palatinuse küngas on osa linna peamisest arheoloogilisest piirkonnast. Kui hiljem rajati Konstantinoopoli linn, väideti, et ka see asub sarnaselt Roomaga seitsmel künkal. Heiken, Grant, Funiciello, Renato ja de Rita, Donatella. "The Seven Hills of Rome: A Geological Tour of the Eternal City". Peatükk 11 ("Field Trips in and Around Rome"), lk 174. Princeton University Press, ISBN 9780691130385.
Dener Jaanimaa

Dener Jaanimaa (sündinud 9. augustil 1989 Tallinnas) on eesti käsipallur. Aastast 2013 mängib ta Saksamaa klubis ThSV Eisenach.
Egon Roolaid

Egon Roolaid (aastani 1935 Egon Rosenberg; 26. september 1918 Tallinn – 1943 Tšeljabinski oblast) oli eesti ujuja. Ta osales 1936. aastal Berliini OM-il, kus sai 100 m vabaujumises 21.-21. koha. Suri vanglas, rehabiliteeriti 1989. Ka tema vend Boris Roolaid oli ujuja. Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.04.2015) Biograafia ESBL-is
Hain Helde

Hain Helde (sündinud 21. märtsil 1972 Kohilas) on eesti aerutaja. Ta osales 1996. aasta Atlanta OM-il ühesüstal, kus sai 500 m distantsil 19. ja 1000 m distantsil 13. koha. Ühesüstal osales ta ka 2000. aasta Sydney OM-il, kus sai 500 m distantsil 25. ja 1000 m distantsil 18. koha. Biograafia ESBL-is (vaadatud 04.04.2015) Biograafia ESBL-is
Norman Davies

Ivor Norman Richard Davies (sündinud 8. juunil 1939) on Briti ja Poola ajaloolane, kes on spetsialiseerunud Euroopa, Poola ja Suurbritannia ajaloole. Ta on üks silmapaistvamaid Kesk-Euroopa ja Ida-Euroopa ajaloo spetsialiste.[viide?] Ta on UNESCO professor Jagelloonide Ülikoolis, emeriitprofessor Londoni University College'is, külalisprofessor Euroopa Kolledžis. 2008 Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk "Euroopa sõjas 1939–1945. Lihtsat võitu ei ole". Kirjastus Tänapäev, Tallinn 2009, lk 439. ISBN 9789985628201 "Kadunud riigid". Tõlkinud Tõnis Värnik. Kirjastus Varrak, Tallinn 2013, 912 lk. ISBN 9789985327050. "Euroopa ajalugu". Tõlkinud Rein Turu. Kirjastus Varrak, Tallinn 2014, 1255 lk. ISBN 9789985329269. "The News, 5. juuli 2014". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. oktoober 2014. Vaadatud 5. aprillil 2015. The Independent, Saturday, 29. august 2009 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
James May

James Daniel May (sündinud 11. jaanuaril 1963 Bristolis Suurbritannias) on inglise autoajakirjanik. 1980. aastatel töötas ta toimetajana ajakirjas Autocar, kuid vallandati peidetud ja "kergelt inetu teate" ajakirja sokutamise eest. Saatejuhina on ta eelkõige tuntud BBC autosaatest "Top Gear", mida ta juhtis koos Richard Hammondi ja Jeremy Clarksoniga (saadet näitavad praegu Eesti TV3 ja TV6, on näidanud ka Kalev Sport). Ta oli ka originaalse "Top Geari" (1977–2001) saatejuht sarja kahel viimasel aastal. Aastal 2002, kui "Top Geari" uus formaat läks eetrisse, tahtis Clarkson Mayd sinna saatejuhiks koos enda ja Hammondiga, kuid May arvas, et sarja uus formaat ei saavuta edu ja keeldus, tema asemel sai kolmandaks saatejuhiks Jason Dawe. Kui ta aga nägi sarja esimese hooaja vaatajanumbreid, otsustas ta sarjaga siiski liituda, ning juba teisel hooajal vahetas ta Dawe'i välja. 23. aprillil 2015, kui BBC lõpetas lepingu Clarksoniga, teatas ta, et ilma Clarksonita ta "Top Gearis" ei jätka, ka Hammond ja produtsent Andy Wilman lahkusid sarjast. Nad neljakesi lõid uue tootmisfirma W. Chump and Sons Ltd., ning sügisel 2016 tuli välja nende uus Amazon Prime'i autosaade "The Grand Tour". James Mayl on või on olnud järgmised autod: Saab 9-5 Aero Bentley T2 Rolls-Royce Phantom Triumph 2000 Rover P6 Alfa Romeo 164, 1971 Rolls-Royce Corniche Jaguar XJS Range Rover Fiat Panda Datsun 120Y, 2009 Porsche 911 Carrera S Vauxhall Cavalier Mk1 Ferrari F430 Porsche Boxster S Mini Cooper Citroën Ami Mazda MX-5 BMW i3 jt. Top Gear Cheap Car Challenges Michael Deacon, Interview: James May, 19. juuni 2009, veebiversioon (vaadatud 5.04.2015)(inglise keeles) James May 'will not return to Top Gear' without Clarkson, veebiversioon (vaadatud 25.04.2015)(inglise keeles) Dominic Tobin, Adieu, Captain Slow, I’m Colonel Canary now, 11. november 2012, veebiversioon (vaadatud 5.04.2015)(inglise keeles) May starts building Lego house, 1. august 2009 James May's Toy Stories James May's Toy Stories James May’s Lego house, 6. detsember 2010 Top Gear presenter James May awarded honorary doctorate, 15. juuli 2010 Video Skavlan: James May Interview "Some people like a slow man", YouTube'i video, 14. november 2014 James May. May reacts to Clarkson sack, The Independent, 25. märts 2015, (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:James May seisuga 5.04.2015.
Chulalongkorn

Chulalongkorn ehk Rama V (20. september 1853 – 23. oktoober 1910) oli Tai kuningas. Ta õppis Lääne haldusmeetodeid ja käivitas täisaeliseks saades 1873 ambitsioonika moderniseerimisprogrammi. Ta kaitses Siiamit koloniseerimise eest, vastandades nutikalt Prantsusmaa ja Suurbritannia huve üksteisele. Chulalongkorn sai hariduse mitmelt inglise koduõpetajalt ja reisis 1897 Euroopas ringi. Tema laialdaste reformide hulka kuulusid orjuse kaotamine, halduse tsentraliseerimine (et kärpida kohalike pealikute võimu), samuti kohtu- ja haridussüsteemi ümberkorraldamine. Chulalongkornil oli kuus abikaasat ja tal sündis 33 last: 1. Kuninganna Saowabha Phongsri (1. jaanuar 1864 – 20. oktoober 1919) Printsess Bahurad Manimaya (19. detsember 1878 – 27. august 1887) Kuningas Vajiravudh (Rama VI) (1. jaanuar 1881 – 26. november 1925) Tribej Rutamadhamrong (8. veebruar 1882 – 22. november 1887) Prints Chakrabongse Bhuvanath (3. märts 1883 – 13. juuni 1920) Siriraj Kakudhabhandha (27. november 1885 – 31. mai 1887) Asdang Dejavudh (12. mai 1889 – 9. veebruar 1925) Prints Chudadhuj Dharadilok (5. juuli 1892 – 8. juuli 1923) Kuningas Prajadhipok (Rama VII) (8. november 1893 – 30. mai 1941) 2. Kuninganna Savang Vadhana (10. september 1862 – 17. detsember 1955) Kroonprints Maha Vajirunhis (27. juuni 1878 – 4. jaanuar 1895) Isariyalongkorn (4. september 1879 – 25. september 1879) Vichitra Chiraprabha (21. aprill 1881 – 15. august 1881) Sommatiwongse Varodaya (9. juuni 1882 – 17. juuni 1899) Printsess Valaya Alongkorn (16. aprill 1884 – 15. veebruar 1939) Sirabhorn Sobhon (19. juuli 1888 – 28. mai 1898) Prints Mahidol Adulyadej (1. jaanuar 1892 – 24. september 1929) Kuningas Ananda Mahidol (Rama VIII) (20. september 1925 – 9. juuni 1946) Kuningas Bhumibol Adulyadej (Rama IX) (sündis 5. detsember 1927) 3. ? Prints Rabi Badhanasakdi (21. oktoober 1874 – 7. august 1920) Prints Chirapravati Voradej (7. november 1876 – 4. veebruar 1914) Prints Abhakara Kiartiwongse (19. detsember 1880 – 19. mai 1923) Prints Yugala Dighambara (17. märts 1883 – 8. aprill 1932) Prints Suriyong Prayurabandhu (29. juuli 1884 – 2. mai 1919) Prints Rangsit Prayurasakdi (12. november 1885 – 7. märts 1951) Nibha Nobhadol (4. detsember 1886 – 29. jaanuar 1936) Urubongse Rajasombhoj (15. oktoober 1893 – 20. september 1909) 4. ? Prints Kitiyakara Voralaksana (8. juuni 1874 – 27. aprill 1931) Prints Pravitra Vadhanodom (27. mai 1875 – 9. detsember 1919) Prints Purachatra Jayakara (23. jaanuar 1882 – 14. september 1936) Prints Benbadhanabongse (13. september 1882 – 11. november 1909) Prints Vudhujaya Chalermlabh (5. detsember 1883 – 18. oktoober 1947) Printsess Adisaya Suriyabha (14. veebruar 1890 – 27. jaanuar 1963) Printsess Varpi Busbakara (25. juuni 1891 – 15. detsember 1982) 5. Sunanda Kumariratana (10. november 1860 – 31. mai 1880) Karnabhorn Bejraratana (12. august 1878 – 31. mai 1880) 6. Kuninganna Sukhumala Marasri (10. mai 1861 – 9. juuli 1927) Suddhadibya Ratana (14. september 1877 – 2. jaanuar 1923) Prints Paribatra Sukhumbandhu (29. juuni 1881 – 18. jaanuar 1944)
Funktsionaal

Funktsionaal on operaator, mille väärtused on skalaarid. Ülo Kaasik: Matemaatikaleksikon, lk.61., Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1992
Joseph Roth

Joseph Roth (sünninimi Moses Joseph Roth; 2. september 1894 Brodõ, Austria-Ungari (tänapäeval Ukraina) – 27. mai 1939 Pariis) oli juudi päritolu Austria kirjanik ja ajakirjanik. Joseph Roth sündis Austria-Ungari Keisririigi koosseisu kuulunud Galiitsias vaeses juudi perekonnas. Hiljem olevat Roth väidetavalt astunud katoliku usku. Isa jättis varakult pere maha. Kuid tänu jõukate sugulaste abile oli Joseph Rothil võimalik omandada haridus. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis Roth Lembergi (Lvivi) ja Viini ülikoolis germanistikat ja filosoofiat. Pärast ülikooli lõpetamist astus ta 1916. aastal vabatahtlikuna Austria-Ungari armeesse ja võitles idarindel kuni sõja lõpuni. Esimese maailmasõja järel elas Roth mõnda aega Viinis ja asus seejärel elama Berliini, kus tegutses ajakirjanikuna. Ta töötas aastatel 1923–1932 Frankfurter Zeitungi korrespondendina ja reisis palju ringi. Enamasti elas ta hotellides, oma korter oli tal väga lühikest aega. 1922. aastal Roth abiellus, kuid abielu kujunes õnnetuks, kuna ta naine haigestus 1928. aastal skisofreeniasse. Joseph Rothi esimesed jutustused ilmusid 1916. aastal. Esikromaan "Das Spinnennetz" ("Ämblikuvõrk") ilmus 1923. aastal ajalehes järjejutuna. Rothi peateoseks peetakse romaani "Radetzkymarsch" ("Radetzky marss", 1932). Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel emigreerus Joseph Roth Prantsusmaale, kus elas Pariisis. Seal Rothi alkoholism süvenes. Ta suri haiglas kopsupõletikku. "Lõputu põgenemine: aruanne" (romaan). Tallinn, 1990 "Hiiob: ühe lihtsa mehe romaan". Tallinn, 1991 "Radetzky marss" (romaan). Tallinn, 1995 "Savoy hotell" (romaan). Tallinn, 1997 "1002. öö lugu" (jutustus). Tallinn, 1998 "Legend pühast joodikust" (novell). Tallinn, 1999 "Kaputsiinide hauakamber" (romaan). Tallinn, 2005 http://www.dieterwunderlich.de/Joseph_Roth.htm Joseph Rothi koduleht
Bîc

Bîc on jõgi Moldovas, Dnestri parempoolne lisajõgi. Bîc on 155 km pikk ja tema valgla pindala on 2150 km². Jõe ääres asub Moldova pealinn Chișinău.
Bic

Bic võib tähendada järgmist: Bic, jalgrattaklubi ... Bîc, jõgi Moldovas Bic Cristal
Leinsteri provints

Leinsteri provints (iiri keeles Laighin) on provints Iirimaa idaosas. Provints jaguneb 12 krahvkonnaks: Carlow' krahvkond Dublini krahvkond Kildare'i krahvkond Kilkenny krahvkond Laois' krahvkond Longfordi krahvkond Louthi krahvkond Meathi krahvkond Offaly krahvkond Westmeathi krahvkond Wexfordi krahvkond Wicklow' krahvkond
Connachti provints

Connachti provints on provints Iirimaa lääneosas. Provints jaguneb viieks krahvkonnaks: Galway krahvkond Leitrimi krahvkond Mayo krahvkond Roscommoni krahvkond Sligo krahvkond
Horrea Galbae

Horrea Galbae nime kandis antiikaegse Rooma lõunaosas olnud ladude (horreumide) kompleks, mis asus Aventinuse künka lõunapoolse otsa ja prügimäe Monte Testaccio vahel (Augustuse aegse Rooma 13. regiones, mis kandis nime Aventinus). Ladude kogupikkus oli märkimisväärne ja need võisid ulatuda isegi nii kaugele kui Porta Ostensis idas ja Tiberi (nüüdse Tevere) kaldal asuv portikus Porticus Aemilia. Horreumid ehitati tõenäoliselt kohta, kus enne seda asus väljapaistvale Sulpicii Galbae (ka Galbana, Galbiana, Galbes jne) ülikuperele, kuhu kuulus ka hilisem keiser Galba, kuulunud villa. Ladudekompleksi ees seisis Servius Sulpicius Galba hauakamber; tõenäoliselt oli tegemist aastal 108 eKr konsuliks olnud Servius Sulpicius Galba hauaga, mitte tema samanimelise isa Servius Sulpicius Galba hauaga. Ladude rajamise aeg ei ole teada, kuid oletatakse, et see toimus mõni aeg peale hauakambri ehitamist ehk see võis toimuda 1. sajandil eKr. Lähtuvalt Rooma nimetraditsioonist tunti ladusid tõenäoliselt algselt Sulpicia suguvõsa järgi nimega "Horrea Sulpicia", kuid need said keiser Galba ajal oma hilisema nimekuju. Arheoloogilised väljakaevamised ja massiivse marmorist kaardi Forma Urbis Romae säilinud osad näitavad, et Horrea Galbae koosnes kolmest paralleelsest ristkülikukujulisest hoovist, millest igaüht ümbritsesid kaupluste (tabernae) sammastikud või kaarkäigud ja millest igaühel oli üks lühemal küljel asuv sissepääs. Ladusid tarvitati lisaks ühiskondlikule teraviljavarule (annona publica) ka oliiviõli, veini, toiduainete, rõivaste ja isegi marmori hoiustamiseks. Horrea Galbae oli ülisuur ka kaaskaasaegsete standardite järgi, sest ainuüksi hoone esimene korrus koosnes 140 ruumist, mille pindala oli umbes 21 000 m². Arvatakse, et laokompleksiga oli seotud ka lao taga asunud üks antiikaja suurimaid prügimägesid Monte Testaccio. Kaugelt Hispania Baetica provintsist (tänapäeva Hispaania aladelt) imporditud oliiviõli tühjendati ilmselt horreumis mahukatesse konteineritesse ja nõud, millega õli Roomasse viidi, purustati ja visati Monte Testaccio mäkke. Rooma sisse veetud õli kogust saab oletada selle järgi, et oletatavasti sisaldab mägi vähemalt 53 miljoni oliiviõli vedamiseks kasutatud amfora jääke. Nendega viidi Rooma ligikaudu 6 miljardit liitrit õli. Horrea Galbae kompleksist on väga vähe säilinud. Arheoloogid on leidnud ilmselt 1. sajandist pärinevaid müüre ja tellisehitusi ning järgmisel sajandil valitsenud Hadrianuse valitsemisajast pärinevate kirjadega suuri pliitorusid. Lawrence Richardson. "A New Topographical Dictionary of Ancient Rome", lk 193. JHU Press, 1992. ISBN 0-8018-4300-6. David Stone Potter, D. J. Mattingly. "Life, Death and Entertainment in the Roman Empire", lk 180. University of Michigan Press, 1999. ISBN 0-472-08568-9. Bryan Ward-Perkins. "The Fall of Rome: And the End of Civilization", pp. 91-92. Oxford University Press, 2005. ISBN 0-19-280728-5.
Rudi Dutschke

Rudi Dutschke (kodanikunimi Alfred Willi Rudi Dutschke; 7. märts 1940 Schönefeld – 24. detsember 1979 Århus, Taani) oli saksa sotsioloog, üliõpilasliikumise tegelane ja poliitaktivist. Postiametniku poja Rudi Dutschke noorusaastad möödusid Saksa DV-s. 1956. aastal astus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu. 1958. aastal lõpetas Rudi Dutschke gümnaasiumi. Ta oleks tahtnud edasi õppida Leipzigi Ülikoolis spordiajakirjandust, kuid selleks oleks tulnud läbida sõjaväeteenistus Saksa DV Rahvaarmees. Dutschke keeldus sõjaväeteenistusest ning ei saanud seetõttu õigust ülikoolis õppida. Seejärel õppis ta aastatel 1958–1960 kaubandust. Seejärel kavatses Rudi Dutschke ülikoolis edasi õppida Lääne-Saksamaal. 1960. aastal hakkas ta käima regulaarselt Lääne-Berliinis, et saada Lääne-Saksa gümnaasiumi lõputunnistus. Kui 1961. aasta augustis ehitati Berliini müür, jäi Rudi Dutschke läände ja alustas samal aastal sotsioloogia õpinguid Berliini Vabas Ülikoolis. Ülikoolis õppides tutvus Dutschke marksismi alternatiivsete vooludega. 1965. aasta jaanuaris astus ta Sotsialistlikku Saksa Üliõpilasliitu, mis kujunes vasakpoolse üliõpilasliikumise keskuseks. Alates 1966. aastast organiseeris Dutschke demonstratsioone keskkoolireformi, suure koalitsiooni, eriolukorraseaduse ja Vietnami sõja vastu. Samuti võttis ta osa Parlamendivälise Opositsiooni (Außerparlamentarische Opposition) tegevusest. 2. juunil 1967 lasi politseinik Karl-Heinz Kurras meeleavalduse ajal ebaselgetel asjaoludel maha üliõpilase Benno Ohnesorgi. See tõi kaasa Lääne-Saksa üliõpilasliikumise radikaliseerumise. Rudi Dutschkest kujunes üks vasakpoolse radikaalse üliõpilasliikumise liidreid. 11. aprillil 1968 tulistas 23-aastane tööline Josef Bachmann Rudi Dutschket mitu korda haavates teda raskelt. Atentaadi tagajärjel raskelt vigastatud Rudi Dutschke pidi uuesti rääkima õppima. Ta elas mõnda aega välismaal ja pöördus Saksamaale tagasi 1972. aastal. Doktorikraadi sai ta 1973. aastal. Atentaadi käigus saadud vigastustest ei paranenud Dutschke täielikult kunagi. Ta uppus 39-aastaselt vannis teda ootamatult tabanud epileptilise ataki tagajärjel. Rudi Dutschke Planet Wissen Rudi Dutschke 1940–1979 Planet Wissen Rudi Dutschke 1940–1979 / Biografie dieterwunderlich.de Anschlag auf Rudi Dutschke : Der Studentenführer wird lebensgefährlich verletzt wissen.de Hosea Dutschke. Das letzte Weihnachten Spiegel Online, 2009, nr. 52
You and I (One Direction)

"You & I" on Briti-Iiri poistebändi One Directioni esitatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona. "You & I" laulu sõnad "You & I" YouTube'i muusikavideo Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:You & I (One Direction song) seisuga 5.04.2015.
Hans Villemi

Hans Villemi (sündinud 16. oktoobril 1995) on eesti autosportlane. Sissekanne andmebaasis Driver Database