laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Teenistujate Ametiliitude Keskorganisatsioon

Teenistujate Ametiliitude Keskorganisatsioon (lühend TALO; varem nimega Teenistujate Ametiliitude Organisatsioon) on Eesti ametiliitusid ühendav organisatsioon. TALO liikmesliitusid: Eesti Kultuuritöötajate Ametiliit (EKAL) Eesti Teatriliit (ETL) Eesti Inseneride Kutseliit (EIK) Eesti Radioloogia Ühing (ERÜ) Ringhäälingu Töötajate Ametiliit (RTAL) Eesti Ajakirjanike Liit (EAL) Eesti Treenerite Ühendus (ETÜ) Eesti Maateenistujate Ametiliit (EMTA) Tallinna Tolliametnike Ametiühing (TTAÜ) https://web.archive.org/web/20140923114306/http://www.talo.ee/doc/Liikmesliidud/TALOliige.htm (vaadatud 23.09.2014) TALO koduleht
Pärnu Hansagümnaasium

Pärnu Hansagümnaasium oli aastatel 1958–2014 Pärnus tegutsenud gümnaasium. Pärnu Hansagümnaasium suleti 1. augustil 2014 ja koolihoones aadressil Kooli tänav 13 jätkas tööd Pärnu Ühisgümnaasium, kus on koolireformi tulemusel ainult gümnaasiumiklassid. 1. septembrist 1958: Pärnu 6. 7-klassiline Kool, tegutses aadressil Karja tänav 6 1. septembrist 1960: Pärnu 6. 8-klassiline Kool, 1965. aastal tegutses lisaks Karja tänavale ka aadressil Kuninga tänav 29; 1. septembrist 1971 tegutses aadressil Kooli tänav 13 1. septembrist 1979 keskkool: Pärnu 6. Keskkool 1. septembrist 1997: Pärnu Hansagümnaasium Pärnu Hansagümnaasiumi õppehoone oli alates 1971/1972. õppeaastast Pärnu südalinnas aadressil Kooli tänav 13 asuv arhitekt Olev Siinmaa projekteeritud koolihoone. Koolimaja ehitamist alustati 1938. aastal, lõplikult valmis see vahetult enne sõda 1941. aasta juunis. Interjöörid kujundas projekti autor arhitekt Olev Siinmaa ise, valmistades kavandid sisseehitatud mööblile, trepi käsipuu sepisvõrele ja mõnedele kipsdetailidele. Koolimaja eksterjööris ja interjööris on mitmeid skulptor Juhan Raudsepa valmistatud skulptuurikaunistusi ja reljeefe, mis on säilinud tänapäevani. Aastatel 2008–2010 viidi koolimajas läbi põhjalik kapitaalremont. 2006. aastal ehitati koolimaja kõrvale (Väike-Kuke tänav 8c) tööõpetusemaja ja kooli aia asemele kergejõustikuhall, mida esialgu kasutas Pärnu Hansagümnaasium. Alates 2014. aastast tegutseb Kooli tänav 13 hoones Pärnu Ühisgümnaasium. ... 1965–1969 Vilma Valkonen ... 2006–2004 Silja Kikerpill 2013. aastal õppis Pärnu Hansagümnaasiumis 337 õpilast. Koolis töötas 54 inimest, neist 33 õpetajat. Enamik õpetajatest olid vanempedagoogi kvalifikatsiooniga. Pärnu Hansagümnaasium tegi koostööd mitme kõrgkooliga, mistõttu olid õppesuundade valikainete õpetajateks ka kõrgkoolide õppejõud. Alates 1966. aasta jaanuarist, kui kool oli veel 8-klassiline ja asus Karja tänava õppehoones, oli koolis ka raamatukogu. Kui kool 1. septembril 1971 Kooli tänava õppehoonesse kolis, asus raamatukogu hilisemas geograafiakabinetis. Pärast maja kapitaalremonti sai raamatukogu 2009. aastal maja soklikorrusel (endised meditsiinikabinet, laoruum ja duširuumid) uued ruumid. 2007. aastal alustati raamatukogu e-kataloogimist (põhifondi raamatute ja õpikute sisestamine RIKS-programmi). Koolil oli oma lipp, tekkel ja laul.  Pikemalt artiklis Tapeet (koolileht) Pärnu Hansagümnaasiumi koolilehte Tapeet toimetasid peamiselt 10., 11. ja 12. meediaklassi õpilased. Leht on võitnud koolimeediakonkursside auhindu. Esna, Olaf. Pärnu I algkooli uue maja aeganõudnud ehituslugu. Pärnu Postimees, 13. september 2006. Kergejõustikuhall. Pärnu Spordikeskuse veebisait. Aasta üheks haridusjuhiks valiti Silja Kikerpill, Pärnu Postimees, 27. jaanuar 2012
1927. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste 1. klass

1927. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste 1. klass oli Eesti jalgpalli meistrivõistluste 7. hooaeg. Eesti meistriks tuli Tallinna VS Sport. Hooaeg mängiti karikavõistluste formaadis. Eesti kõrgeim tase kandis nime 1. klass, teine tase Ringkonnaklass ‡Võit anti hiljem Nõmme SS Kaljule, kuna Narva KS Võitleja kasutas keelatud mängijat (Remmel, kes oli Rakvere SS Kalevi mängija). ‡Võit anti hiljem Tallinna SR Võitlejale, kuna Narva KS Võitleja kasutas keelatud mängijat (Remmel, kes oli Rakvere SS Kalevi mängija). Eduard Ellman-Eelma (Tallinna Jalgpalli Klubi) - 6 väravat Arnold Pihlak (Tallinna Jalgpalli Klubi) - 6 väravat Ringkonnaklassi võitja Tallinna VK Merkur sai õiguse osaleda 1927. aasta 1. klassis.
Kim Thúy

Kim Thúy (sündinud 19. septembril 1968 Saigonis Vietnamis) on Vietnami päritolu Kanada kirjanik. Ta lahkus 10-aastaselt koos vanematega paadipõgenikuna Vietnamist ning asus elama Québeci. Ta on lõpetanud Montréali Ülikooli keeleteaduse ja tõlke (1990) ning õigusteaduse alal (1993). Kim Thúy debüütromaan "Ru" ilmus prantsuse keeles 2009. aastal ning võitis 2010. aastal Kanada kindralkuberneri auhinna prantsuskeelse ilukirjanduse alal. Eesti keeles ilmus raamat Triinu Tamme tõlkes 2014. aastal Loomingu Raamatukogu sarjas (nr 28–29). "Ru" (2009) "À toi" (2011, koos Pascal Janovjakiga) "Rouma (2013) "Mãn" (2013) "From lawyer to novelist: an alumna's amazing journey". Université de Montréal nouvelles, 9. veebruar 2010. Marie-Josée Montminy, "Les nombreuses vies de Kim Thuy", Le Nouvelliste, 24. märts 2012.
1928. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste Liiduklass

1928. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste Liiduklass oli Eesti jalgpalli meistrivõistluste 8. hooaeg. Eesti meistriks tuli Tallinna Jalgpalli Klubi. Esimest korda autasustati meistermeeskonda Riigivanema hõbekarikaga. Eesti Jalgpalli Liit otsustas enne hooaja algust minna karikasüsteemilt üle tavalisele liigasüsteemile, aga mingil põhjusel olid suured klubid Tallinna VS Sport ja Tallinna ESS Kalev täielikult selle vastu. Lõhe EJL-i ja klubide vahel läks nii suureks, et Sport ja Kalev keeldusid osalemast ning nende eeskujul loobusid veel mõned klubid. Eesti kõrgeim tase kandis nime Liiduklass, teine tase A-klass ja kolmas tase Ringkonnaklass. Liiduklassis pidi osalema 4 meeskonda, kuid Tallinna VS Sport ja Tallinna ESS Kalev, kes olid uue süsteemi vastu, loobusid osalemast. Seega jäid osalema ainult kaks klubi, Tallinna Jalgpalli Klubi ja Tallinna VK Merkur (mis oli sisuliselt TJK duubel meeskond). Tallinna Jalgpalli Klubi v Tallinna VK Merkur Veerandfinaalis loositi kokku Tallinna SR Võitleja ning Narva KS Võitleja, Pärnu SS Tervis pääses otse poolfinaali, kus mängiti veerandfinaali võitjaga. Poolfinaali võitja pääses finaali, kus mängiti ringkonnaklassi esivõistluste võitjaga. Tartu Jalgpalli Klubi sai õiguse osaleda järgmise hooaja Liiduklassis. Ringkondade esivõistlustel osalesid ringkondade meistrid: Tallinna ringkonnast Hõimla ÜENÜ, Põhja-Eesti ringkonnast Rakvere SS Kalev, Lõuna-Eesti ringkonnast Tartu Jalgpalli Klubi, Lääne-Eesti ringkonnast Jõelähtme SS Ühendus (Harjumaa), Kesk-Eesti ringkonnast Türi SR. Loosi tulemusel mängisid veerandfinaalis SS Ühendus ja Türi SR, ülejäänud kolm meeskonda pääsesid otse poolfinaali. Võitja, Tartu Jalgpalli Klubi pääses A-klassi esivõistluste finaali. Igast ringkonnast pääses võitja mängima ringkonnaklassi esivõistlustele. Tartu Jalgpalli Klubi pääses otse ringkondade esivõistlustele, kuna vastaseid polnud. Selle ringkonna tabel pole veel täielik. Luik, Margus, toim (2009). Estonian Football 100 years / Eesti Jalgpalliliit (31 cm) (inglise). Tallinn: ML Agency. Lk 18 ja 464. ISBN 978-9949-18-257-2. {{cite book}}: |format= nõuab parameetrit |url= (juhend); |pages= ja |page= dubleerivad üksteist (juhend) Eesti Spordileht, 7. september 1928
1929. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste Liiduklass

1929. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste Liiduklass oli Eesti jalgpalli meistrivõistluste kõrgeima taseme 9. hooaeg. Eesti meistriks tuli Tallinna VS Sport.
R (täpsustus)

R või r on täht või lühend, mis võib tähendada järgmist: R on ladina tähestiku täht R on reede (lühendina ka r) R on Reede (nädalaleht; praegu Sirp) R on programmeerimiskeel (vt R) R on universaalse gaasikonstandi tähis R on reaalarvude hulga tähis ...
Riigi Infokommunikatsiooni Sihtasutus

"RIKS" suunab siia. Raamatukogude kataloogi kohta vaata artiklit RIKS - Raamatukogude Info- ja Kataloogisüsteem. Riigi Infokommunikatsiooni Sihtasutus (lühend RIKS) on Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi alluvuses tegutsev mittetulunduslik sihtasutus. RIKS loodi 2000. aastal. RIKSi ülesanne on muu hulgas teenindada sidealaselt riigiasutusi ja teisi riigieelarvelisi institutsioone. https://web.archive.org/web/20140923134410/http://www.riks.ee/3.html (vaadatud 23.09.2014) RIKSi koduleht
Musterpeenar

Musterpeenar ehk vaippeenar on mustriline tasapinnaline või keskelt kuhikjas peenar, mille moodustavad näiteks ühekõrgused madalad suve- või püsililled. Eestis kujundas 1930. aastate II poolel eesti vöökirjalisi musterpeenraid Albert Undriste. http://www.keskkonnaamet.ee/public/Pargiterminite_seletuss6naraamat.pdf (vaadatud 23.09.2014) Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 150.
Lissaboni Portela lennujaam

Lissaboni Portela lennujaam (IATA: LIS, ICAO: LPPT) on Portugali rahvusvaheline lennujaam. See asub Portela de Sacavémis, Lissaboni kesklinnast 7 kilomeetrit põhja pool. Tallinnast Lissaboni lendas aastatel 2014–2015 TAP Portugal. 2019. aastal teenindas lennujaam ligi 31,2 miljonit reisijat.
TAP Air Portugal

TAP Portugal (portugali keeles: Transportes Aéreos Portugueses) on Portugali lennufirma, mille peakorter asub Lissabonis. Lennufirma kodulennujaam on Lissaboni Portela lennujaam. Lennufirma asutati 14. märtsil 1945. Reisijateveoteenust hakati osutama alates 19. septembrist 1946, kui Lissabonist sõitis Madridi Douglas DC-3 lennufirma Transportes Aéreos Portugueses (TAP) nime all.
Barcelona El Prati lennujaam

Barcelona – el Prati Josep Tarradellase lennujaam (katalaani Aeroport Josep Tarradellas Barcelona – el Prat, hispaania Aeropuerto Josep Tarradellas Barcelona – El Prat, lühemalt Aeroport del Prat; IATA: BCN, ICAO: LEBL) on rahvusvaheline lennujaam, mis asub Barcelona kesklinnast 12 kilomeetrit edela pool el Prat de Llobregati, Viladecansi ja Sant Boi de Llobregati linnade haldusalas Llobregati jõe deltas. Lennujaam kannab 21. detsembrist 2018 Kataloonia endise valitsusjuhi (ametis 1954–1980, sellest eksiilis 1954–1977) Josep Tarradellase nime. Lennujaama haldab Aena (Aeropuertos Españoles y Navegación Aérea). El Prati lennujaam on reisijate arvult Hispaanias Madridi Barajase Adolfo Suáreze lennujaama järel 2. ja maailmas 31. kohal. El Prati lennujaam on Vueling Airlinesi kodulennujaam. Estonian Air teenindas liini Barcelonast Tallinna aastatel 2006–2011, suvest 2014 on seda teenindanud Vueling Airlines.
Kaashäälikuühend

Kaashäälikuühend ehk konsonantühend on häälikuühend, mis koosneb kahest või enamast eri kaashäälikust. Eri keelte fonotaktika erineb selle poolest, millised kaashäälikuühendid on keeles lubatud. Mõnes keeles on need täiesti keelatud, näiteks havai keeles. Jaapani keeles on lubatud ainult kaashäälikuühendid, milles on nasaal või aproksimant. Soome keeles ei tohi kaashäälikuühend esineda sõna algul (välja arvatud mõnes Lõuna-Soome murdes ja laensõnades) ja sõna sees on lubatud kuni kolmekonsonandilised ühendid. Spektri teises otsas on näiteks gruusia keel, milles ei ole ebatavalised nelja, viie või kuue järjestikuse kaashäälikuga ühendid. Pikkade kaashäälikuühendite poolest on tuntud ka slaavi keeled. Kaashäälikuühendis kirjutatakse tähed ühekordsetena. NÄIDE: kolmandas, vandeseltslaslikult Eranditeks on liitsõnad: kepphobune rõhuliitega (-ki/-gi) sõnad: kasski, konngi sõnad, mille tüvi lõppeb sama häälikuga, millega liide algab: keskkond sõnad, kus ülipikk s on sõna lõpus ning selle ees l, m, n või r, või kui sellisele s-le järgneb täishäälik: valss, varssa
Šelfimeri

Šelfimeri ehk epikontinentaalne meri on meri, mille põhjaks on mandrilava ehk šelf. Šelfimeredeks on näiteks Läänemeri, Pärsia laht, Põhjameri, Arafura meri jne. Šelfimerede sügavus ei ületa reeglina 300 m. Sisemeri Ääremeri
Abe

"Abe" võib tähendada mitut asja. abe on abessiivi ehk ilmaütleva käände lühend Abe on jaapani perekonnanimi Keiko Abe, helilooja Kōbō Abe, kirjanik Kōmei Abe, helilooja ja dirigent Shinzō Abe, poliitik Abe on nimi, mida kasutatakse ingliskeelsetes maades Abrahami variandi või hüüdnimena või tõelise eesnimena
Abraham (eesnimi)

Abraham on eesnimi. Abraham Chemnitz Abraham Jacob van der Aa Abraham Lincoln Abraham Maslow Abraham Moresin Abraham Niclas Edelcrantz Abraham Nicolaus Winkler Abraham Ortelius Abraham Winkler noorem Abraham Winkler vanem Abraham Zapruder Abraham ibn Daud Abraham van Calraet Aabraham Abe Abram Aabram Ibrahim Aapo
Zagrebi rahvusvaheline lennujaam

Zagrebi rahvusvaheline lennujaam (horvaadi Međunarodna zračna luka Zagreb; IATA: ZAG, ICAO: LDZA) on Horvaatia rahvusvaheline lennujaam. Lennujaam asub Plezos, Zagrebi kesklinnast 10 kilomeetrit lõuna pool.
Ljubljana Jože Pučniki lennujaam

Ljubljana Jože Pučniki lennujaam (sloveeni Letališče Jožeta Pučnika Ljubljana; IATA: LJU, ICAO: LJLJ) on Sloveenia rahvusvaheline lennujaam. Lennujaam asub Zgornji Brnikis, Ljubljana kesklinnast 24 kilomeetrit põhja pool.
Adria Airways

Adria Airways (varem Inex-Adria Airways) oli Sloveenia suurim lennufirma. Selle kodulennujaam oli Ljubljana Jože Pučniki lennujaam. Adria Airways teenindas lende 22 sihtkohta Euroopas. 2004. aastast oli firma Star Alliance'i liige ning alates 1996. aastast Lufthansa partner. 30. septembril 2019 ettevõte pankrotistus ja tühistas kõik lennud. Lennufirma peakorter asus Sloveenias Ljubljana lähistel Cerklje na Gorenjskemis, esindused olid nii Brüsselis, Moskvas, Frankfurdis kui ka Zürichis. Piletimüügikohad olid peaaegu igas Euroopa riigis. Adria Airways opereeris ka tšarterlende, peamiselt suviti Vahemere-äärsetesse linnadesse. Ainukesed tšartersihtkohad, kuhu lennati aasta läbi, olid Sharm el Sheikh ja Hurghada. Novembrist 2015 toimusid Nordic Aviation Groupi lennud Adria Airwaysi platvormi ja kaubamärgi all. "Adria Airways - Company Profile". Adria.si. Originaali arhiivikoopia seisuga 18.04.2016. Vaadatud 16.04.2016. Ch-aviation.ch: Adria Airways Destinations (vaadatud 25. september 2012) BNS (30. september 2019). "Sloveenia lennufirma Adria Airways läks pankrotti Ettevõte võlgneb Nordicale ligi 8 miljonit eurot Sloveenia lennufirma Adria Airways teatas esmaspäeval, et taotleb pankrotti. Loe lähemalt: https://majandus24.postimees.ee/6790612/sloveenia-lennufirma-adria-airways-laks-pankrotti". Postimees Majandus. Vaadatud 24.11.2019. {{netiviide}}: välislink kohas |pealkiri= (juhend)
Gifu prefektuur

Gifu prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas, sisemaal. Piirneb põhjas Toyama, idas Nagano, lõunas Aichi ning läänes Mie, Shiga, Fukui ja Ishikawa prefektuuriga. Suurem osa rahvastikust elab prefektuuri lõunaosas. Prefektuuri on mägine, lääneosas asub Ryōhaku mäestik, idaosas Hida ahelik. Suuremad jõed on Hida, Kiso, Ibi ja Nagara jõgi. Gifu prefektuuri tunnuslind on lumepüü (Lagopus mutus), tunnuspuu on ida-jugapuu (Taxus cuspidata) ja tunnuslill hundihammas (Astragalus sinicus). Gifu prefektuur on jaotatud 42 omavalitsusüksuseks, millest 21 on linnad (市 shi). Ena Gero Gifu Gujō Hashima Hida Kakamigahara Kani Kaizu Mino Minokamo Mizuho Mizunami Motosu Nakatsugawa Ōgaki Seki Tajimi Takayama Toki Yamagata 人口・世帯数 - 岐阜県公式ホームページ（統計課）, vaadatud 10.11.2020. Gifu prefektuuri koduleht (jaapani ja inglise keeles)
Ishikawa prefektuur

Ishikawa prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas Jaapani mere kaldal. Piirneb läänes Toyama ja Gifu ning lõunas Fukui prefektuuriga. Ishikawa prefektuuri tunnuslind on kaljukotkas (Aquila chrysaetos), tunnuspuu on hiibapuu (Thujopsis dolabrata) ja tunnuslill kamtšatka püvilill (Fritillaria camtschatcensis). Ishikawa prefektuur on jaotatud 19 omavalitsusüksuseks, millest 11 on linnad (市 shi). Hakui Hakusan Kaga Kahoku Kanazawa Komatsu Nanao Nomi Nonoichi Suzu Wajima いしかわ統計指標ランド　石川県の統計情報ポータルサイト Ishikawa prefektuuri koduleht (jaapani, inglise, hiina, korea ja vene keeles)
Tumala mõisa kalmistu

Tumala mõisa kalmistu on kalmistu Pöide kihelkonnas Saaremaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tumala külas Saaremaa vallas Saare maakonnas. Kalmistu rajasid arvatavasti 1833. aasta paiku Tumala mõisa tollased omanikud Stackelbergid, sest siis toimus seal esimene matus. Sinna on üldse maetud umbes 15 lahkunut. Kalmistu jääb kunagisest mõisa südamest linnulennult umbes 500 m kaugusele põhjakirdesse. Kalmistu on praegu jäetud maha ja rüüstatud, kuid seal säilinud on hauatähiseid ja nende osasid. Kalmistul paikneb klassitsistlikus stiilis matusekabel. See rajati arvatavasti 1846. aastal ning oli kaunistatud dolomiidist raiddetailidega. Praegu on kabel varemetes, kuid sellele on paigaldatud ajutine katus. Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Lk 70 Valdo Praust. "Tumala mõis (Thomel)". // Saaremaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2006. Lk 165 Alo Särg. "Tumala (Thomel)". - Saaremaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 146 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Kultuurimälestis nr 4146 "Tumala mõisa kalmistu kabeli varemetega"
Kummistu kalmistu

Kummistu kalmistu on kalmistu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kerema külas, Heltermaa–Kärdla maantee Suuremõisa teeharust umbes 200 meetrit Kärdla pool, kirde suunda jäävas metsas. Kalmistu pindala on 0,56 ha. Kummistu kalmistul on kaks väravat: üks ida- ja teine lääneküljel. Väravapostid on laotud paekivist, väravad puuduvad. Kalmistut ümbritseb pinnasega toetatud kiviaed. Kalmistu on rajatud pärast Vene Keisririigi Senati 1772. aasta ukaasi, mis keelas matused kirikutesse ja kirikute ümbrusse. Vaatamata sellele sängitasid "saksad" (mõisnikud ja pastorid) oma pereliikmeid edasi Pühalepa kiriku juurde. Kummistu kalmistu ja Pühalepa kirikukalmistu matustel on omapärane seos – kui Kummistu kalmistule maeti peamiselt vaid talupoegi, siis paremale järjele jõudnud kohalikud (laevakaptenid, mõisarahvas) maeti edaspidigi kiriku juurde. Sakstest on Kummistu kalmistule maetud vaid kolm pastor Alexander von Sengbuschiga seotud naist: abikaasa Juliane Wilhelmine von Sengbush (sünd. von Nolcken; 1802–1875), vanim tütar Maria von Sengbusch (1828–1855) ning Pühalepa pastoraadi seltsidaam/õpetajanna mademoiselle Luise Catharina Krellenberg (16.10.1820 Pärnus – 20.05.1854 Pühalepa pastoraadis). Hauad asuvad maanteepoolsest väravast sisenedes vasakus nurgas ning on piiratud jämeda raudketiga. Kalmistu keskel kõrgub ainulaadne, nelja meetri kõrgune raudteerööbastest rist. Mälestusrist oli kingitus Pühalepa kiriku pastori (1822–1877) Alexander von Sengbuschi pojale, Peterburi tehnikakooli direktorile Johannes von Sengbuschile. Mälestusristi kinkisid Peterburi tehnikakooli õpilased. Kokku on kalmistule maetud 1400–1500 inimest. Kalmistule matmine lõpetati 20. sajandi alguses ruumi puudusel. Vanim säilinud hauatähis pärineb 1851. aastast ja on püstitatud Ingel Baiole (Pajule) ning viimane säilinud daatumiga hauatähis kuulub Ann Liigile ja pärineb 1924. aastast. Aastatel 1998–2000 puhastati maanteelt kalmistule viiv tee ning kalmistu ise võsast ja risust. Praegu on kalmistu hooldamata. Kummistu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Pühalepa kirikuaed

Pühalepa kirikuaed on Pühalepa kirikut ümbritsev ala. Pühalepa kirik ja kirikukalmistu asuvad Pühalepa külas kümmekonna meetri kaugusel Heltermaa–Käina maanteest. Koos Pühalepa kiriku ehitusega 13. sajandi keskpaigas hakati ka kirikuaias matuseid pidama. Kirikuaia pindala on 0,9 ha. Kirikuaeda piirab lõhestamata graniitkividest sideaineta piirdemüür 3–4-realise laudiskihiga (laius 1–1,3 m, kõrgus 0,9–1,3 m). Edelanurgas on kalmistu piirdeks Ungern-Sternbergi perekonna hauaplats, mis on piiratud malmist piirdeaiaga. Kirikuaia lääneküljel paikneb ainuke väravakoht, mille moodustavad kaks püstiselt paigaldatud piklikku graniitrahnu, mille vahele on sobitatud puitvõred. Lisaks Pühalepa kirikule paikneb kirikaias veel krahvinna Ebba Margaretha von Stenbocki matusekabel. Kuna pärast Vene Keisririigi Senati 1772. aasta ukaasi keelati matused kirikutesse ja kirikute ümbrusse, rajati 1775. aastal surnud mõisaproua matmiseks eraldiseisev hauakabel. Kabel oma ristkülikukujulise põhiplaani, krohvitud seinte, ümmarguste akende, kalasabalaudisega kaetud kahepoolsete ustega ning S-kivi katendiga telkkatusega on suurepärane näide barokiperioodi arhitektuuri väikevormidest. Säilinud on 63 hauatähist. Hauatähiste väiksest arvust olenemata on kirikuaias esindatud kõik Eesti kalmistukultuuris 17.–20. sajandini esinevad hauatähiste liigid ja põhitüübid (välja arvatud hauaskulptuur). Enamasti asetsevad hauad korrapäratult, suurem osa neist asub kalmistu lõunapoolses osas. Unikaalseimateks hauatähisteks võib pidada 17. sajandisse dateeritud kahte ratasristi fragmenti ja ainulaadset ketasristi, mis on pinnasest leitud kalmistu korrastamisel 1979. aastal. Vanemad kui teise maailmasõja lõpp (kuni 1945. aastani) hauatähised ja piirded: metallhauatähiseid – 26, sh sepisristid – 6; sepisaiad – 1; kivist hauatähised – 33, sh 12 hauakatteplaati. Pühalepa kirikuaeda maeti kuni 1940. aastateni. Matuste arv vähenes tunduvalt 19. sajandi lõpus, kui kirikust 1 km põhja pool rajati uus Pühalepa kalmistu. Kirikuaed, kirikuaia piirdemüür ja kabel on arvele võetud kultuurimälestistena. 17. sajandisse dateeritud rõngasrist Ristid kiriku surnuaial Rõngasrist ja ketasrist kiriku surnuaial Pühalepa kirikaia ketasrist Constantin (1837–1843) ja Ida Hermine Marcusseni (1842–1843) hauaplaat Constantin von Ungern-Sternbergi (1842–1857) hauaplaat Krahv Ewald Andreas Ungern-Sternbergi (1824–1899) ja tema abikaasa Adele (sündinud krahvitar Stackelberg; 1833–1915) hauaplaadid Eestimaa rüütelkonna peamees vabahärra Gustav von Ungern-Sternbergi (1821–1876) hauatähis Duellil langenud Theodor von Ungern-Sternbergi (1819–1847) hauatähis Pühalepa kirikaia kivirist Pühalepa kirikuaed kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.09.2014) Pühalepa kirikuaed kultuurimälestiste riiklikus registris Pühalepa kirikuaia piirdemüür kultuurimälestiste riiklikus registris
Kärdla kalmistu

Kärdla kalmistu on kalmistu Hiiu maakonnas Hausma külas. Kalmistut kasutab seniajani Kärdla linn. Kalmistu on muinsuskaitse all ning eraldi kunstimälestiseks on arvatud 28 kalmistul paiknevat risti. Tuntud inimestest on kalmistule maetud koorijuht Liisa Kuusk, kunstnik Paul Kamm ja muusik Oleg Sõlg. Kärdla hiiurootslaste kalmistu Kärdla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 24.09.2014) Kärdla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Kärdla kalmistu Eesti kalmistute andmekogus
Mehhiko valitsejad 1813–1824

Mehhiko riigipeade loend 1813–1824 Mehhikol on olnud kaks korda riigipeaks monarh. Mõlemad valitsesid väga lühikest aega, kuid suutsid monarhia inimestele meelde jätta. Iturbide oli konservatiivne teise põlvkonna ülemklassi mehhiklane, kes aktiivselt võttis osa Hispaania võimu lõpetamisest Mehhikos. Tema valitsemine näitas kujukalt, miks ei ole tark valida sellist inimest troonile, keda tema enda ühiskonnaklassi esindajad ei austa rohkem kui ennast ja enda positsiooni. Riigist välja aetuna tuli ta riiki tagasi, kuid hukati pärast aastast tagasiolekut. Tema järglaseks sai Benito Juarez. Teine keiser, Habsburgide dünastiast pärit Maximiliano, oli troonil heade suhete tõttu Prantsusmaaga. Iturbide dünastia Augustine I 1822–1823, suri 1824 Augustine II 1824–1864, suri 1866 Angelus 1867–1872 Vaudemont (Lorraine-Habsburg) Maximiliano I 1864–1867 Maximiliano ja tema abikaasa Charlotte olid lastetud ja adopteerisid 1865. aastal ametlikult Iturbide dünastia troonipärijad. Sellest momendist ühinesid Iturbide ja Habsburgi järjepidevus. Habsburg-Iturbide dünastia Angelus 1867–1872 Augustine III 1872–1925 kuninganna Maria Josepha 1925–1949 Tunkl-Iturbide dünastia kuninganna Maria Anna 1949–1997 kuninganna Maria Gizella 1997–1999 Götzen-Iturbide dünastia Maximiliano II Gustavo 1999–