laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Derlis González

Derlis Alberto González Galeano (sündinud 20. märtsil 1994 Mariano Roque Alonsos) on Paraguay jalgpallur, kes mängib ründajana Paraguay kõrgliiga klubis Club Olimpia. González alustas klubikarjääri 2009. aastal kodumaa klubis Rubio Ñu. 2012. aastal liitus ta Portugali kõrgliiga klubiga Benfica, kuid klubi põhikoosseisus tal pääseda ei õnnestunud. 2013. ja 2014. aastal oli ta laenul Paraguay klubides Guaraní ja Olimpia. Hooajal 2014–15 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis Basel. 2015. aastal valiti ta Paraguay aasta jalgpalluriks. Pärast Baselist lahkumist mängis ta kolm hooaega Kiievi Dünamos. 2018. aasta juulis sõlmis ta kahe aasta pikkuse laenulepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Santos. Debüüdi Brasiilia kõrgliigas tegi ta 4. augustil võõrsilmängus Botafogo vastu. Esimese värava lõi ta Santose särgis 25. augustil kodumängus Bahia vastu. 2020. aastal naasis ta Paraguay kõrgliigasse, liitudes Club Olimpia. Debüüdi Paraguay rahvuskoondises tegi ta 26. märtsil 2014 sõprusmängus Costa Rica vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis sama aasta 14. novembril sõprusmängus Peruu vastu. 2015. aasta Copa América veerandfinaalis Brasiilia vastu lõi ta värava penaltist. Ta kuulus Paraguay koondisse ka 2016. aastal Copa América Centenariol. Basel Šveitsi Super League: 2014–15 Kiievi Dünamo Ukraina Premjer-Liga: 2015–16 Ukraina superkarikas: 2016 "Derlis González é o novo reforço do Santos FC". Santos FC. 31.7.2018. Vaadatud 21.10.2018 Derlis González soccerway.com lehel
896

896. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Aastakümned: 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad - 890. aastad - 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 940. aastad Aastad: 891 892 893 894 895 - 896 - 897 898 899 900 901 ... ... Formosus, paavst
Raamäke

Raamäke on mulla pindmise harimise (sh tasandamise ja murendamise) riist, millega teostati ka taimede kasvuaegset hooldamist. See on nelinurkse jäiga puuraamiga äke, mille äkkepulgad ehk piid on tapitud põikpuudesse. See oli 19. sajandil koos karuäkkega Lõuna-Eestis, Lätis ja Leedus põhiline äestamisriist. Mujal Eestis kasutati raamäket ainult kartuli äestamiseks. Esialgu olid raamäkkel puupulgad, hiljem pigem raudpulgad. kuuselatväke karuäke pakkäke Etnograafiasõnaraamat. Arvi Ränk. AS Pakett trükikoda. Tallinn. 1995. lk 250. Etnograafiasõnaraamat. Arvi Ränk. AS Pakett trükikoda. Tallinn. 1995. lk 160. Eesti rahvakultuuri leksikon. Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 237. Raamäke, Eesti Põllumajandusmuuseum Raamäke Laiuse kihelkonnast, Eesti Rahva Muuseum
Pakkäke

Pakkäke, ka liigestega äke, oli mulla kobestamise, harimise ja hooldamise riist. Pakkäke oli tapitud puupulkade ehk -piidega äke põlispõllu äestamiseks. Liikuvatest klotsidest koosnevat äket tunti kogu Eestis, v.a. Lõuna-Eesti. 19. sajandil tulid kasutusele juba raudpiid. Pakkäke oli iseloomulik kogu Skandinaaviale, millise eeskujul võeti see äke Eestis keskajal kasutusele. Äkkel oli 2-3 rida umbes 0,5 meetri pikkusi pakkusid, mille otstest käis läbi neid ühendav väät. Iga pakus oli kuni 3 sissetapitud pulka. Kaherealisi pakkäkkeid kasutati Hiiumaal ja Läänemaal, mujal olid ülekaalus kolmerealised. Pakkäke oli nõudlikumaks mullakobestamiseks parem, sest ta ei olnud nii kerge kui karuäke. Ta sobis oma liikuvate lülidega eriti hästi kiviste põldude äestamiseks. Kui karuäkkega tuli põld mitmeid kordi üle käia, siis pakkäkkega piisas paarist korrast - pikuti ja põigiti. Etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn. 1995. lk 135 Eesti rahvakultuuri leksikon. Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 199 Eesti rahvakultuur. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2008. lk 86 Pakkäke, EPM TR 62:5 E 16:5, Eesti Põllumajandusmuuseum, [1]
Labatorn

Labatorn on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Labatorn (Labbatorn) on pandud Kose-Uuemõisa mõisas Kose kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Labatorni-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Aasa (1937. aastal Tallinnas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
895

895. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Aastakümned: 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad 880. aastad - 890. aastad - 900. aastad 910. aastad 920. aastad 930. aastad 940. aastad Aastad: 890 891 892 893 894 - 895 - 896 897 898 899 900 Ungarlased saabusid Ungarisse ... ... ...
Saba (perekonnanimi)

Saba on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Saba (Sabba) on pandud Pajusi ja Uue-Põltsamaa vallas Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Saba-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kirss, Sabbo ja Soodla. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Seajalg

Seajalg on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Seajalg on pandud Vao mõisas Koeru kihelkonnas Järvamaal. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Bernhard Pärni

Bernhard Pärni (kuni 12. septembrini 1936 Bernhard Piilberg; 27. september 1908 Virumaa, Kadrina lähistel – 18. september 1998 Läänemaa, Risti) oli Eesti kooliõpetaja, riigiametnik ja karikaturist. Sündis Kadrina lähedal Karjamulgu raudteeputkas raudteetöölise tütre ja kooliõpetaja peres. Isa töökoha tõttu sattus pere enne esimest maailmasõda Krimmi. Alustas kooliõpinguid Krimmis, kuid kui 1920. aastal tuli pere tagasi Eestisse, jätkas õpinguid juba Kadrina koolis. Seejärel õppis 1922–1928 Rakvere Õpetajate Seminaris. Pärast kooli lõpetamist töötas 1928–1929 Udriku algkoolis õpetajana, kuid pärast järgnenud sõjaväeteenistust ei leidnud enam õpetajana tööd. 1930–1931 oli ta töötu. Kuna õpetajana tööd ei leidnud, õppis ta ümber raudteeametnikuks ja sai jaamateenija koha uues Lihula raudteejaamas Läänemaal. Lihulas juhatas ta raudteetöö kõrvalt tuletõrjeseltsi noorteorkestrit ja lühemat aega ka laulukoori. 1932–1933 andis koos töökaaslase H. Virkusega välja šapirograafiga paljundatud ajalehte Lihula Kohinad, mis olid põhiliselt tema kirjutatud ja rikkalikult karikatuuridega illustreeritud (ilmus vaid 3 numbrit). Raudteekarjäär jätkus Pärnus, edasi jaamaülemana Riisseljal, Loodil ja lõppes Türil, kus ta oma nõukogudeaegse jaamaülema ameti tõttu pidi 1941. aasta sügisel Saksa võimude otsusel Paide vanglas olema. 1941–1942 oli jälle töötu. 1942. aasta märtsis sai ta tööd Tootsi Briketitööstuses turbaraba töölisena, kui edutati varsti töödejuhatajaks, turbameistriks, freesväljade ülemaks ja lõpuks tootmis-plaaniosakonna juhatajaka. 1963. aastal viidi ta üle Virumaale Jaan Anveldi nimelisse Oru Turbakombinaati, kus algul töötas vanemtöödejuhatajana ja hiljem tootmistehnika osakonna ülemana. Seal töötas ta kuni 1. oktoobrini 1968, mil jäi pensionile. Koos August Raudsepaga andis ta välja ajaloolise raamatu "Jaan Anveldi nim. Oru Turbakombinaat. Ajalooline ja majanduslik koondmik". Viimased eluaastad veetis ta Läänemaal Risti alevikus, kus ka suri. Ta on maetud Kuijõe kalmistule. 1938 – Valgetähe teenetemärgi I klassi medal (eeskujuliku raudteeteenistuse eest Riisselja jaamaülemana) 1950 – Stalini preemia (Eesti turbatööstuse tegelasena) "Jaan Anveldi nim. Oru Turbakombinaat. Ajalooline ja majandus..." Eesti Muuseumide Veebivärav. "Läänemaaga seotud kultuuri– ja ühiskonnategelaste tähtpäevi 2013". Lääne Elu, nr. 2. 5. jaanuar 2013. Bernhard Pärni Teenetemärkide kavalerid
Pärni (perekonnanimi)

Pärni on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Pärni (Paerni) on pandud Purdi mõisas Anna kihelkonnas Järvamaal. Nimede eestistamisel määrati Pärni uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Barnabas, Berlin, Didvi, Petrov, Piilberg, Poroschna, Premann, Reimann ja Seidenberg. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Pärni Eestis 9 mehel ja 12 naisel. Bernhard Pärni (1908–1998), eesti karikaturist
Šapirograaf

Šapirograaf on 1869. aastal leiutatud želatiini põhjal ja aniliinist spetsiaalvärviga paljundustehnika. Spetsiaalse vahaga immutatud koopiapaberil olev originaal tekst või pilt annab oma kujutise želatiini põhjale, millelt lihtsalt pressides saab võtta vähemalt 50 koopiat tavalisele paberile. Kõik koopiad saadakse šapirograafi tindiga.
Rõõmusoks

Rõõmusoks on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Rõõmusoks (Roemusk, Römusk) on pandud Kaarepere mõisas Palamuse kihelkonnas Tartumaal. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Rõõmusoks Eestis 15 mehel ja 24 naisel. Arvo Rõõmusoks (1928–2010), eesti geoloog
Daina Teters

Daina Teters (sündinud 1963) on läti semiootik. Ta on kultuurisemiootika ja filosoofia professor Läti Kultuuriakadeemias Riias. Teters, Daina (ed.) 2008. Metamorphoses of the Mind: Out of One’s Mind, Losing One’s Mind, Light-mindedness, Mindlessness. Riga: Latvias Kultūras Akadēmija. Teters, Daina 2010. Metamorphoses of the World: Traces, Shadows, Reflections, Echoes and Metaphors. Riga: Technical University of Riga. Teters, Daina; Neumaier, Otto 2018. Metamorphoses of the Absolute. Vol. 1. Cambridge Scholars Publisher. Teters, Daina TRANS – Biographies CV.
Kruusamägi

Kruusamägi on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Kruusamägi (Krusameggi) on pandud Emumäe mõisas Simuna kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Kruusamägi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Robinkor ja Tschirikov. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kruusamägi Eestis 60 mehel ja 57 naisel. Nime tuntud kandjate seas on näiteks põllumajandusettevõtja Hans Kruusamägi ja vikipedist Ivo Kruusamägi.
Toompea (perekonnanimi)

Toompea on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Toompea on pandud Nimede eestistamisel isikutele, kelle perekonnanimi oli Toomberg (Paides 1936. aastal). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Toompea Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Kures

Kures on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Kures uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Koch (1936. aastal Tallinnas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5. Voldemar Kures (1893–1987), eesti ajakirjanik.
Kodumaa (perekonnanimi)

Kodumaa on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Kodumaa uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kunnmann ja Laarents. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
915

915. aasta Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand Aastakümned: 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad - 910. aastad - 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad Aastad: 910 911 912 913 914 - 915 - 916 917 918 919 920 ... ... ...
Raudleht

Raudleht on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Raudleht uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Evartov (Lehtse vallas 1936. aastal) ja Frosch (Tihemetsa vallas 1940. aastal). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Raudleht Eestis 5 mehel ja 6 naisel.
Emajõe

Emajõe on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Emajõe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Embach (Kaiu vallas 1937. aastal ja Küti vallas 1935. aastal). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Emajõe Eestis 11 mehel ja 11 naisel.
Embach (perekonnanimi)

Embach on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Embach on pandud Porkuni mõisas Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Embachi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Elvisto, Elvistu, Emajõe, Parijõe, Randvee ja Raudvee. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Pede (perekonnanimi)

Pede on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Pede (Pedde) on pandud Tamme mõisas Rannu kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Pede uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Peddelmann ja Pull. [viide?] 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Pede Eestis 6 mehel ja alla viiel naisel. Nimi on tuletatud eestikeelsest sõnast pedajas, mis tähendab mändi. [viide?]
Naelapea

Naelapea on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Naelapea (Nalapea) on pandud Uusna mõisas Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Naelapea Eestis 17 mehel ja 10 naisel. Yri Naelapea (1896–1969), eesti kirjanik, ajakirjanik ja kirjastaja Heldia Estam (endine Heldia Naelapea, 1923–2004), eesti ajakirjanik ja fotograaf, eelmise tütar
Naelaste

Naelaste on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Naelaste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Nanelson (Olustvere vallas 17. mail 1935). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Naelaste Eestis alla viiel mehel ja 5 naisel. Jüri Naelaste (Naanelson)
Lüpsik (perekonnanimi)

Lüpsik on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Lüpsik (Lüpsiak) on pandud Uue-Suislepa mõisas Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal. Hiljem on võtnud sellenimelised isikud uueks perekonnanimeks Laasing (Leebiku vallas 1936. aastal). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Rooste (perekonnanimi)

Rooste on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Rooste on pandud Vana-Vigala mõisas Vigala kihelkonnas Läänemaal ja Kulli mõisas Kärla kihelkonnas Saaremaal (Roste). Nimede eestistamisel määrati Rooste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Rodeman ja Roosmann. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Rooste Eestis 19 mehel ja 18 naisel. Jürgen Rooste (sündinud 1979), eesti luuletaja
Pitka

Pitka on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Pitka on pandud Võhmuta mõisas Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal ja Arumäe mõisas Vaivara kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Pitka uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Pitk. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Pitka Eestis 11 mehel ja 30 naisel. Johan Pitka (1872–1944), Eesti sõjaväelane Peäro August Pitka (Ansomardi, 1866–1915), eesti kirjanik ja Vene sõjaväelane
914

914. aasta Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand Aastakümned: 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad - 910. aastad - 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad Aastad: 909 910 911 912 913 - 914 - 915 916 917 918 919 ... ... ...
Santiago Tréllez

Santigo Tréllez Vivero (sündinud 17. jaanuaril 1990 Medellínis) on Colombia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliiga klubis Sport Recife. Enne Brasiiliasse suundumist mängis Tréllez Colombia, Mehhiko, Paraguay ja Argentina klubides. 2017. aasta juulis liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Vitória. Debüüdi Brasiilia kõrgliigas tegi ta 19. juulil kodumängus Grêmio vastu. Esimese värava lõi ta kõrgliigas 2. augustil kodumängus Ponte Preta vastu. Ta kujunes Vitória jaoks hooaja teises pooles väga oluliseks mängijaks, kui lõi kokku kümme väravat ja aitas Vitórial kõrgliigasse püsima jääda. 19. augustil alistas Vitória võõrsil väljakul tema väravast Corinthianse, lõpetades klubi 34 mängu järjest kestnud kaotuseta seeria. Lisaks alistati tema väravate toel ka Atlético Mineiro ja Palmeiras. 2018. aasta jaanuaris liitus ta São Pauloga. São Paulo särgis lõi ta kõrgliigas esimese värava 13. mail võõrsilmängus Bahia vastu. 2019. aastal suundus ta laenule Internacionali. 2021. aastal liitus ta laenulepingu alusel Sport Recifega. Ta on Colombia endise koondislase John Jairo Tréllezi poeg. Monarcas Morelia Copa MX: Apertura 2013 Atlético Nacional Categoría Primera A: 2014-I "Quinto reforço: São Paulo acerta contratação de Tréllez, do Vitória". Globo Esporte. 27.1.2018. Vaadatud 23.10.2018 Santiago Tréllez soccerway.com lehel
Viljandi Kammerkoor

Viljandi Kammerkoor oli Viljandi Muusikakooli juures aastatel 1966–1976 tegutsenud kammerkoor. Koori asutasid 1966. aastal Kalle ja Maie Tamra. See koosnes peamiselt kohalikest muusikaõpetajatest. Kümne tegevusaasta jooksul juhatasid koori Maie Tamra, Aita Tammpere, Jaak Moks, Heli Kahu ja Tõnu Kallaste. Alates 1971. aastast esines koos kammerkooriga mõnikord ka vanamuusikaansambel, mille asutas flöödiõpetaja Tõnu Sepp. Nii sündis tänaseni tegutsev Viljandi Linnakapell. Viljandimaa Kammerkoor Viljandi KEK-i Kammerkoor Viljandi Muusikakooli ajaloost - 60 juubelil. Viljandi Muusikakooli veebisait.
913

913. aasta Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand Aastakümned: 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad - 910. aastad - 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad Aastad: 908 909 910 911 912 - 913 - 914 915 916 917 918 ... ... ...
Karl Pärnoja

Karl Pärnoja (kuni 1936. aastani Permann) (11. november 1916 Vändra, Pärnumaa – 15. jaanuar 1985 Toronto, Kanada) oli Eesti, Soome ja Saksa sõjaväelane (nooremleitnant 1940, luutnantti, Obersturmführer, 1944). Lõpetas 1935. aastal Vändra Gümnaasiumi. Tegi kooli ajal sporti. Tema tulemused 100 m jooksus ja teivashüppes kuulusid tollal Pärnumaa parimate hulka. Osales ka noorkotkaste organisatsioonis. Läks kohe pärast kooli lõpetamist Ratsarügementi sundaega teenima. Asus seejärel Sõjakoolis õppima, mille lõpetas 1940. aastal. Määrati rühmaülemana teenistusse Ratsarügementi. Pärast Eesti okupeerimist ja Ratsarügemendi likvideerimist 1940. aastal määrati ta Laskurdiviisi juures oleva luurepataljoni ratsarühma ülemaks. Selle koosseisus viidi koos 22. territoriaalse laskurkorpusega Venemaale, kus langes mõne aja pärast sakslaste kätte vangi ja viidi Saksamaale vangilaagrisse. Koju tagasi jõudis 1942. aasta alguses. Asus õppima Tallinna Tehnikaülikoolis, kuid oli sunnitud õpingud katkestama ning lahkus 1943. aasta mais Soome. Soomes alustas ta teenimist 47. jalaväerügemendi III pataljonis, mille koosseisus oli üle poole aasta. Pärast rügemendi JR 200 moodustamist saadeti Pärnoja õpetajaks eesti ohvitseride kursustele. Viiburi lahe tõrjelahingute ajal oli ta JR 200 I pataljoni 2. kompanii ülema abi. Tema sõjalisi teeneid hinnati 4. klassi Soome Vabadusristiga. 19. augustil 1944 tuli koos JR 200 võitlejatega 7000-tonnisel transpordilaeval Wartheland Hanko sadamast Paldiskisse, sealt viidi meeskond Männiku sõjaväelaagrisse. Soomepoiste I pataljon (nüüd juba 20. eesti diviisi 46. rügemendi III pataljon) suunati Tartu alla rindele. Pärnoja oli esimene soomepoiss, kes Eestis haavata sai – veel enne esimest lahingut mürsukilluga reide. Ei läinud siiski hospidali, sõdis selle haavaga pikka aega, kuni kild lõpuks välja võeti. Pataljoni ülem Hauptsturmführer Voldemar Pärlin sai 2. septembril 1944 lennukipommi killust haavata ning sellest kuupäevast täitis pataljoniülema kohustusi Obersturmführer Karl Pärnoja. Tartu rinde lagunemise järel juhtis pataljoni taganemist üle Põltsamaa Läti suunas. 23. septembril läksid pataljoni riismed (umbes 70 meest) Mõisaküla lähedal Laatres laiali. Pärnoja ütles, et Eesti kaotamise järel ei ole enam midagi kaitsta jäänud, soovitas meestel minna väikeste gruppidena Eesti lääne- või põhjaranda ja sealt edasi vabadusse. Ise suutis oma haavatud jalaga liikuda Põhja-Eestisse ja sealt oktoobris läbi Soome Rootsi põgeneda. Rootsis töötas metsatöödel, 1949. aastal õnnestus edasi asuda Kanadasse. Töötas Kanadas algul Toronto linnavalitsuses joonestajana, hiljem sai temast suurfirma Artistic Woodworking Co üks asutajaliikmeid. Võttis osa Teatristuudio tööst, laulis Helmi Betlema ja Toronto koguduse kooris. 1950. aasta mais asutasid Kanadasse jõudnud soomepoisid oma organisatsiooni Soomepoiste Klubi Torontos. Selle neljaliikmelisse juhatusse kuulus ka Karl Pärnoja. Ohvitseride andmebaas Elulugu, I osa Elulugu, II osa Elulugu, III osa
Goh Kun

Goh Gun [go g'on] (고건; 高建; sündis 2. jaanuaril 1938 Seoulis) on Korea poliitik. Ta oli Korea Vabariigi peaminister 27. veebruarist 2003 24. maini 2004. Alates 12. märtsist 14. maini 2004, kui president Roh Moo-hyun oli tagandatud, oli ta Korea Vabariigi ajutine president.
912

912. aasta Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand Aastakümned: 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad - 910. aastad - 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad Aastad: 907 908 909 910 911 - 912 - 913 914 915 916 917 ... ... Leo VI (keiser) Rudolf I (Burgundia) Oleg ...
911

911. aasta Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand Aastakümned: 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad - 910. aastad - 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad Aastad: 906 907 908 909 910 - 911 - 912 913 914 915 916 Rollo rajas Normandia ... ... Ludwig III Laps, Ida-Frangi kuningas
Võrusoo Põhikool

Võrusoo Põhikool oli 1925-2004 Võru maakonnas (sealhulgas Võrus) tegutsenud kool. Kool asutati 1925 Kirepil. Kooli nimed: 1925 kooli algus Kirepil 1926 Võrusoo Algkool 1937 Võru Linna III Algkool 1946 Võru III Mittetäielik Keskkool 1952 Võru III 7-klassiline Kool 1960 Võru II 8-klassiline Kool 1989 Võru II 9-klassiline Kool 1991–2004 Võrusoo Põhikool. http://koolid.voru.ee/~vorusoo/ajalugu.htm (vaadatud 21.10.2018) Koolist Võru koolide (koolid.voru.ee) kodulehel
Subsidiaarsus

Subsidiaarsuse põhimõte (ka lähimuspõhimõte) on ELi üks keskseid printsiipe, mille kohaselt ELi poliitilised otsused tuleb alati teha madalaimal võimalikul haldus- ja poliitilisel tasandil ning võimalikult lähedal kodanikele. Kui välja arvata ELi ainupädevuse valdkonnad, tähendab see, et EL saab tegutseda üksnes juhul, kui kõnesolevat õigusakti on parem rakendada ELi kui riigi, piirkondlikul või kohalikul tasandil. http://www.europarl.europa.eu/estonia/et/euroopa-parlament/valjaanded/elektroonilised/101_kusimust_ja_vastust/11_mida_tahendab.html
910

910. aasta Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand Aastakümned: 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad - 910. aastad - 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad Aastad: 905 906 907 908 909 - 910 - 911 912 913 914 915 asutati Cluny klooster, Guillaume Vaga poolt Akvitaania hertsogkonnas eraldatud maadel, millest sai hiljem benediktiinide keskus ... ... ...
Jaak Moks

Jaak Moks (29. aprill 1930 Tarvastu vald, Viljandimaa – 9. oktoober 2012) oli eesti dirigent ja muusikapedagoog. Õppis Ämmuste algkoolis, seejärel aastatel 1946–1950 Viljandi 2. Keskkoolis. Ühtlasi õppis ta Viljandi Lastemuusikakoolis viiulit Augustin Punga õpilasena, mängis viiulit Viljandi sümfooniaorkestris ja laulis meeskooris. 1950. aastast õppis Viljandi 1. Keskkooli pedagoogilises klassis, samast aastast laulis segakooris Koit. 1951. aastast töötas Viljandi 2. Keskkooli algklasside muusikaõpetajana ja Viljandi Pioneeride Maja direktorina. 1963. aastast oli ta Viljandi linna RSN TK kultuuriosakonna juhataja. 1970. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala Gustav Ernesaksa õpilasena. Aastatel 1966–1990 oli ta Viljandi Kultuurikooli direktor. Koolijuhi ameti kõrvalt juhatas ta mitut koori. 1955. aastal asutas ta Viljandi poistekoori ja oli selle dirigent; 1965–1969 oli ta naiskoori Eha ja 1966–1970 Viljandi Kammerkoori dirigent. Aastatel 1980–1995 oli ta segakoori Koit peadirigent. Ta on maetud Viljandi Metsakalmistule. 1985 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 2012 – Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia teenetemärk 2014. aastal avati Viljandi lauluväljakul Jaak Moksi mälestuspink. In memoriam Jaak Moks. Sakala, 16. oktoober 2012 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lõpetajad Kalmistute register HAUDI Anne Lugima. Viljandi lauluväljakul avatakse pink kooli- ja koorijuhile Jaak Moksile. Maaleht, 25.04.2014
Schneverdingen

Schneverdingen (alamsaksa: Snevern) on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Heidekreisi kreisis. Linna pindala on 234,58 km². 31. detsembril 2017 elas seal 18 638 inimest. Linn paikneb Lüneburgi nõmmel. Schneverdingen asub umbes 15 km Soltaust põhjas ja 50 km Hamburgist lõunas. Schneverdingen kuulus 1180. aastal loodud Verdeni vürstlikule piiskopkonnale. 1648. aastal muudeti vürstlik piiskopkond Verdeni vürstkonnaks, mida esialgu valitseti personaalunioonis Rootsi krooniga - mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) - ja 1715. aastast alates Hannoveri krooniga. Hannoveri kuningriik liidendas vürstkonna reaaluniooni ja vürstlikust territooriumist, sealhulgas Schneverdingenist, sai osa uuest 1823. aastal loodud Stade ringkonnast. Barlinek, Poola Eksjö, Rootsi Höpeni lennuväli Camp Reinsehlen Heidegarten Pietzmoor Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.schneverdingen.de