laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Orkestratsioon (infotehnoloogia)

Orkestratsioon on infotehnoloogias arvutisüsteemide ja tarkvara automatiseeritud seadistamine, koordineerimine ja haldamine. Selle saavutamiseks on mitmesuguseid tarkvarapakette, näiteks Ansible, Puppet, Salt, Terraform ja Kubernetes. Orkestratsiooni kasutatakse tihti teenusele orienteeritud arhitektuuri (SOA), virtualiseerimise (ka konteineriseerimise) ja dünaamiliste andmekeskuste kontekstis. Orkestreerimine aitab kaasa rakenduste, andmete ja infrastruktuuri vastavusse viimisel ärinõuetega. Konteinerarhitektuuris tähendab orkestreerimine paljude erinevate konteinerite üheaegset haldamist - näiteks nende automaatset eemaldamist või lisamist (skaleeritavus). Docker Virtualiseerimine DevOps Yevgeniy Brikman (26. september 2016). "Why we use Terraform and not Chef, Puppet, Ansible, SaltStack, or CloudFormation". Vaadatud 16. jaanuaril 2019. "Docker: A Favourite in the DevOps World". Serdar Yegulalp (9. jaanuar 2019). "What is Kubernetes? Container orchestration explained". Vaadatud 16. jaanuaril 2019.
Nõmme ema

Nõmme ema on Mare Mikoffi skulptuur, mis asub Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme Ema pargis. Skulptuur avati 1998. https://www.tallinn.ee/est/keskkond/Nomme-Ema-park (vaadatud 16.01.2019)
Ettevõtluse auhind

Ettevõtluse auhind on Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse korraldatav ettevõtluskonkurss, kus tunnustatakse silmapaistvaid ettevõtteid. Konkurss toimub aastast 1996. aasta ettevõte aasta uuendaja aasta piirkonna ettevõte aasta eksportöör aasta vastutustundlik ettevõte aasta välisinvestor piirkonna edendaja (endine kategooria). https://www.eas.ee/ettevotluseauhind/ajalugu/ (vaadatud 16.01.2019) https://www.eas.ee/ettevotluseauhind/ajalugu/
Otopeni

Otopeni on linn Rumeenias Ilfovi maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, Bukarestist 15 km põhja pool. Linna haldusalasse kuulub Odăile küla. Otopenis asub Bukaresti Henri Coandă rahvusvaheline lennujaam. Otopenit on esmamainitud 1582. aastal. Otopeni sai linnaõigused 30. novembril 2000. Otopeni România Geografică
Sângeorgiu de Pădure

Sângeorgiu de Pădure (ungari keeles Erdőszentgyörgy, saksa keeles Sankt Georgen auf der Heide) on linn Rumeenias Transilvaanias Mureși maakonnas. Linna haldusalasse kuulub kolm küla: Bezid (Bözöd), Bezidu Nou (Bözödújfalu) ja Loțu (Lóc). Asulat on kirjalikes allikates esimest korda mainitud 1333. aastal. Linnaõigused sai 2004. aastal. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sângeorgiu de Pădure elanikest ungarlasi 73,71%, rumeenlasi 17,47% ja mustlasi 4,6%.
Ruutjuur

Matemaatikas nimetatakse mittenegatiivse reaalarvu a {\displaystyle a} ruutjuureks ehk aritmeetiliseks ruutjuureks mittenegatiivset reaalarvu a {\displaystyle {\sqrt {a}}} , mille ruut on antud arv a {\displaystyle a} . Igal mittenegatiivsel reaalarvul on parajasti üks aritmeetiline ruutjuur. Ruutjuure võtmine on kahega astendamise pöördtehe. Ruutjuure all võidakse silmas pidada ka teise astme juurt, n-astme juure erijuhtu. Sel juhul tähendab arvu a ruutjuur võrrandi x2=a lahendit. Selles tähenduses on positiivsel reaalarvul a {\displaystyle a} kaks ruutjuurt: üks positiivne arv ja üks negatiivne arv a {\displaystyle {\sqrt {a}}}   ja − a {\displaystyle -{\sqrt {a}}} . Arvul 0 on üksainus ruutjuur 0 = 0 {\displaystyle {\sqrt {0}}=0} . Negatiivsel reaalarvul –a reaalarvulised ruutjuured puuduvad, sel on kaks puhtimaginaarset ruutjuurt: i a {\displaystyle i{\sqrt {a}}\,}   ja − i a {\displaystyle -i{\sqrt {a}}} , kus i on imaginaarühik. Üldiselt, igal kompleksarvul on kaks kompleksarvulist ruutjuurt (arvu 0 puhul langevad nad kokku). Väga targad naised arvutavad ruutjuurt peast! n-astme juur Aritmeetiline juur Juurimine Ü. Kaasik Matemaatikaleksikon (Valgus 1982)
Euroinsener

Euroinsener (inglise keeles European Engineer, lühendatult Eur Ing või Eur-Ing) on kõrge kvalifikatsiooniga Euroopa riikide (sealhulgas Eesti) inseneridele antav kutsetunnistus. Euroinseneri kutsetunnistusi annavad välja Euroopa Riiklike Inseneriassotsiatsioonide Föderatsiooni (European Federation of National Engineering Associations, FEANI) nime kandva katusorganisatsiooni liikmesorganisatsioonid taotluse alusel. Säilitamaks kutsetunnistuse ühtlast ja kõrget professionaalset taset, peab euroinsener FEANI reeglite kohaselt taotluses tõestama kogemust ja kompetentsust teaduse vallas, professionaalseid oskusi, ohutuse ja keskkonna alaseid teadmisi, vastutustunnet ning suhtlusoskust niihästi juhendatava kui juhendajana. Euroinseneri väljaõpe ja tööstaaž peavad ühtekokku olema kestnud vähemalt 7 aastat ning see peab sisaldama insenerikraadi omandamist, sellele järgnevat täiendõpet ja laialdast vastutavat töökogemust. Eestis on euroinsenere nimetatud alates 1998. 2014 Raul Kaupmees, Monika Kollo, Arvu Mägi http://www.insener.ee/eesti-inseneride-liit/euroinsenerid/ (vaadatud 16.01.2019) http://www.insener.ee/eesti-inseneride-liit/euroinsenerid/
Kuldne Nael

Kuldne Nael on Eesti reklaamiauhind. Auhinda antakse välja alates 1997. aastast. Aasta telereklaam aasta raadioreklaam aasta trükireklaam aasta välireklaam Tambet Kaugema. Reklaamiauhinnale Kuldne Nael 24 kandidaati. Postimees/Kultuur, 18.11.1997. Tambet Kaugema. Reklaamiauhinnale Kuldne Nael 24 kandidaati. Postimees/Kultuur, 18. november 1997
Atsetüleerimine

Atsetüleerimine on histoonide modifikatsioon, mille puhul geenid käivitatatakse.
Metüleerimine

Metüleerimine on histoonide modifikatsioon, mille puhul geenid lülitatakse lõplikult välja.
Rapla kihelkonna auhind

Rapla kihelkonna auhind on Rapla Maarja-Magdaleena koguduse ja selle piirkonna nelja omavalitsuse ühiselt välja antav auhind isikule või kollektiivile, kellel on erilisi teeneid sealse koguduse või sealse piirkonna kultuuri- või vaimuelu edendamise ees. Auhind kujutab endast Tauno Kangro tehtud Maarja-Magdaleena pronkskuju. Auhinda antakse aastast 1998. 1998 Evald Saag, teoloogiaprofessor ... 2022 Pille Lill, ooperilaulja ja kultuuritegelane, Rapla Kirikumuusika Festivali kunstiline juht alates 2010 http://www.eestikirik.ee/kihelkonna-auhind-anti-juhatuse-esimehele/ (vaadatud 16.01.2019) http://www.eestikirik.ee/kihelkonna-auhind-anti-juhatuse-esimehele/
Raadioteatri näitlejaauhind

Raadioteatri näitlejaauhind on ERR-i Raadioteatri välja antav auhind märkimisväärsele Raadioteatri näitlejale. Sellega jäädvustatakse kuuldemängude pikka traditsiooni eesti kultuuris ja väärtustatakse näitlejate tööd kunstilise sõnaga raadios. Näitlejaauhind antakse möödunud hooaja parima osatäitmise eest kuuldemängus ja/või kunstilise sõnaga viljaka töötamise eest raadios. Auhinda antakse 1998. aastast. 2021. aasta seisuga on kaks korda on selle auhinna pälvinud Ines Aru, Jan Uuspõld, Rein Oja ja Tõnu Oja. 1997 – Aarne Üksküla 1998 – Kalju Orro 1999 – Helene Vannari 2000 – Rein Oja 2001 – Jan Uuspõld 2002 – Ines Aru 2003 – Liina-Riin Olmaru 2004 – Tarmo Tagamets 2005 – Üllar Saaremäe 2006 – Arvo Kukumägi 2007 – Anu Lamp 2008 – Ülle Kaljuste 2009 – Andrus Vaarik 2010 – Tõnu Oja 2011 – Kaie Mihkelson 2012 – Hans Kaldoja 2013 – Liivika Hanstin 2014 – Ines Aru 2015 – Tambet Tuisk 2016 – Andres Raag 2017 – Tõnu Oja ja Rein Oja 2019 – Jan Uuspõld 2020 – Ursula Ratasepp ja Märt Avandi 2021 – Piret Laurimaa 2022 – Peeter Tammearu http://www.sirp.ee/online-uudised/raadioteatri-naeitlejaauhind-2008-uelle-kaljuste/ (vaadatud 16.01.2019) Raadioteatri näitlejaauhinna pälvib Tambet Tuisk. Elu24, 11. aprill 2016. Raadioteatri näitlejapreemia laureaat 2021 on Piret Laurimaa ERR, 12.04.2022. https://elu.ohtuleht.ee/154935/meie-pidu-tuleb-pikk-sest-auhindu-on-palju-kokku-46 http://www.erkf.ee/meist/noukogu/anu-lamp http://arhiiv.err.ee/vaata/raadioteatri-naitlejaauhind-2009-97010 http://arhiiv.err.ee/vaata/raadioteatri-naitlejaauhind-2010/same-series https://arhiiv.err.ee/vaata/raadioteatri-naitlejaauhind-2012-118531 https://arhiiv.err.ee/vaata/raadioteatri-auhind-138303/same-series https://vikerraadio.err.ee/794003/ines-aru-palvis-raadioteatri-naitlejaauhinna-felix-moori-nimelise-tanuauhinna-sai-heli-pikk https://menu.err.ee/290194/galerii-raadioteatri-naitlejaauhinna-palvis-tambet-tuisk "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. veebruar 2020. Vaadatud 19. veebruaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.ohtuleht.ee/956044/galerii-raadioteatri-91-sunnipaeval-esietendus-otseulekandes-ott-kiluski-kusti Raadioteatri näitlejapreemia pälvis Peeter Tammearu, ERR, 12.04.2023.
Sirbi laureaat

Sirbi laureaat on auhind, mida ajaleht Sirp annab välja parimatele kaastöölistele. 2009 Jaak Tomberg, Meelis Oidsalu, Mart Kivimäe 2010 Karin Hallas-Murula, Mihkel Kunnus, Alvar Loog 2011 Paavo Matsin, Kristel Pappel, Donald Tomberg 2012 Mati Hint, Elli Soolo, Kerri Kotta, Anto Veldre 2013 Hent Kalmo, Eero Epner, Lembit Liivak 2014 Ave Randviir, Aro Velmet, Tuul Sepp 2015 Margus Ott, Aare Tool ja Märt Väljataga, 2016 Marta Bałaga, Mari-Liis Sepper, Jüri Reinvere 2017 Johannes Saar, Mihhail Trunin, Rebeka Põldsam, Heili Sepp 2018 Ülo Niinemets, Gregor Taul, Mikael Raihhelgauz 2019 Janek Kraavi, Karin Paulus, Mele Pesti, Ragne Kõuts-Klemm 2020 Aveliina Helm, Siim Lill, Eneli Kindsiko, Tõnis Saarts 2021 Hille Hanso, Gregor Kulla, Urmas Lüüs 2022 Airi Triisberg, Katrin Tiidenberg, Jan Kaus, Joosep Susi 2023 Sveta Grigorjeva, Lauri Laanisto, Ardo Ran Varres https://kultuur.postimees.ee/3970503/sirbi-laureaadid-on-teada (vaadatud 16.01.2019) Sirbi laureaadid 2009. Sirp, 17. detsember 2009 Sirbi laureaadid 2010: Karin Hallas-Murula, Mihkel Kunnus ja Alvar Loog. Sirp, 10. detsember 2010 Sirbi laureaadid 2011. Sirp, 6. jaanuar 2012 Sirp, 10. jaanuar 2013 Sirbi laureaadid 2013. Sirp, 9. jaanuar 2014 Sirbi laureaadid 2015. Sirp, 8. jaanuar 1016 Lea Larin.Sirbi laureaadid 2018 – Ülo Niinemets. Sirp, 11. jaanuar 2019 Valle-Sten Maiste. Sirbi laureaadid 2018 – Mikael Raihhelgauz. Sirp, 11. jaanuar 2019 Sirbi 2019. aasta laureaadid Sirp 10. jaanuar 2020
Alfred Candidus Ferdinand zu Windisch-Graetz

Vürst Alfred Candidus Ferdinand zu Windisch-Graetz (ka Windisch-Grätz või Windischgrätz; 11. mai 1787 Brüssel – 21. märts 1862 Viin) oli Austria sõjaväelane, feldmarssal (1848) ja riigivürst. Steiermargist pärinev Windischgrätz astus Austria armeesse 1804. aastal ning võitles kõigis Austria sõdades Napoleoni vastu rügemendijuhina. Ta teenis ära suure lugupidamise oma sõjaliste oskustega ning oli armees pidevalt kõrgetel positsioonidel. 1833. aastal ülendati ta feldmarssal-leitnandiks ning määrati diviisijuhiks. 1840. aastal sai ta Böömimaa vägede juhatajaks. 1848. aasta revolutsiooni ajal tegutses Windischgrätz algselt Viinis, kus talle anti märtsis linna üle täievolituslik militaar- ja tsiviilvõim, kuid sealsed poliitilised jõud, eriti liberaalsed ministrid, seisid sõjalise jõu kasutamisele vastu ja nõnda pidi marssal Böömimaale naasma. Juunis tegutses ta Prahas, kus surus maha mässukatsed, ähvardades linna pommitama hakata. Oktoobris anti talle hädaolukorraks võim kõigi väljaspool Itaaliat paiknevate Austria armeede üle. Samal aastal sai ta ka feldmarssaliks. 1848. aasta oktoobris naasis ta taas Viini ning vallutas linna revolutsionääridelt tagasi. Tema ja ta soosiku Felix zu Schwarzenbergi initsiatiivil viidi läbi ka keiser Ferdinandi asendamine tema 18-aastase vennapoja Franz Josephiga. 1849. aastal saavutas Windischgrätz esialgu suurt edu Ungaris, vallutades mässulistelt Buda, kuid et ta väed jäid pärast seda toppama ning ungarlaste juht Lajos Kossuth suutis oma vägede moraali taastada, järgnesid austerlastele rängad kaotused, lisaks oli Windischgrätz väejuhina üpris keskpärane. Need põhjused viisid Windischgrätzi poliitikukarjääri kiiresti tupikusse. Peaminister Schwarzenberg kutsus ta 1849. aasta aprillis tagasi. Peale seda ta enam avalikku ellu eriti ei sekkunud. Ta läks erru ning suri 1862. aastal Viinis. "Alfred, Fürst (prince) zu Windischgrätz". Vaadatud 27.06.2023. "The Encyclopaedia Britannica : a dictionary of arts, sciences, literature and general information". Vaadatud 27.06.2023.
Veeremine

Veeremine on mehaanikas liikumise tüüp, kus keha pöörleb olles kontaktis mingi pinnaga ja samas liigub keha pöörlemistelg kulgevalt antud pinna suhtes. Veeremist ilma pindade vahelise libisemiseta nimetatakse puhtaks veeremiseks. Sel juhul on veereva keha kokkupuutepunkti hetkkiirus võrdne pinna kiirusega ehk veereva keha pinnaga kokkupuutepunkti hetkeline kiirus pinna suhtes on võrdne nulliga. Lihtsaimini kirjeldatav veeremine on puhas veeremine, kus silindriline keha veereb ilma libisemiseta tasapinnal. Sellisel juhul joonistavad külgvaates kõik silindri punktid veeremisel trohhoide, välja arvatud punktid pöörlemisteljel, mis moodustavad sirgeid jooni ja punktid silindri pinnal, mis moodustavad tsükloide. Iga veereva keha punkti hetkelise kiiruse saab leida valemiga v = ω × r {\displaystyle \mathbf {v} ={\boldsymbol {\omega }}\times \mathbf {r} } , kus r {\displaystyle \mathbf {r} } on vaadeldava punkti kohavektor kontaktis oleva punkti (joone) suhtes ja ω {\displaystyle {\boldsymbol {\omega }}} on nurkkiirus sama punkti suhtes. Seega jagunevad veereva keha punktide hetkelised kiirused analoogselt juhuga, kui keha pöörleks kokkupuutepunkti ümber. Kuna kineetiline energia sõltub ainult keha massist ja kiirusest on võimalik näidata, et (ilma libisemiseta) veereva keha kineetiline energia on võrdne tema kulgliikumise ja pöördliikumise kineetilise energiate summaga: K veeremine = K kulgliikumine + K pöörlemine . {\displaystyle K_{\text{veeremine}}=K_{\text{kulgliikumine}}+K_{\text{pöörlemine}}.} Pöörlemine Veeretakistus Liikumine Libisemine
Piirikotkas

Piirikotkas on Eesti piirivalve eraldusmärk ja ühtlasi ka piirivalvega seotud politseinike teenetemärk.[viide?] Teenetemärgiga tunnustatakse politseiametnikke piirivalvealase tegevuse arendamisel ja korraldamisel osutatud teenete eest. Erimärgi kujundas kunstnik Günther Reindorff piirivalve 10. aastapäevaks 1932. aastal. Piirivalve erimärgi kandvaks ideeks on piiriposti ette paigutatud mõõka hoidva kotka kujund. Rahvuseeposest tuntud Põhjakotka avatud tiibadega figuur sümboliseerib valvsust, vaprust ja võitlusvalmidust. Eraldusmärk Piirikotkas sümboliseerib endise ja tänapäevase piirivalve tegevuse ja traditsioonide järjepidevust. Diagonaalselt paigutatud rahvusvärvi stiliseeritud piiripostil koos posti ülaosas paikneva Eesti väikese kuldvärvilise riigivapiga väljendavad rahvusvabariigi ajaloolisi ideaale. Kaheteralist mõõka hoidev tõstetud tiibadega kotkas väljendab Eesti riigi kaitsmise ideed, relvastatud piirivalvurite valvsust ning kindlameelsust, kuid ka hoiatust mistahes vaenulikkuse suhtes. Mõõgaga kotkas on hõbedavärviline. Hõbedast põhjakotkast ja rahvusvärvides piiriposti ümbritseb hõbedast värvi tammelehtedest pärg kui ühtekuuluvuse ja mehisuse sümbol. Eraldusmärgi alumises osas tammepärga ühendaval hõbedasel lindil on Eesti piirivalve asutamise kuupäev 1. november 1922. https://www.riigiteataja.ee/akt/13357242 (vaadatud 16.01.2019)
Rotokase keel

Rotokase keel on paapua keelte Põhja-Bougainville'i keelkonda hulka kuuluv keel, mida kõneldakse Paapua Uus-Guineas Bougainville'i saare põhjaosas. Kõnelejate arv oli 1981. aastal ligikaudu 4300. Keeles on 3 murret. Rotokase keel on tuntud kui üks kõige väiksema foneemide arvuga keeli. Rotokase keskmurdes on 6 konsonantfoneemi (p, t, k, b ~ β, d ~ ɾ, ɡ ~ ɣ) ja 5 vokaalfoneemi (a, e, i, o, u). Vokaalid võivad olla pikad või lühikesed. Rotokase keel on SOV-keel. Omadussõnad ja näitavad asesõnad eelnevad põhisõnale. Kasutatakse tagasõnu. Rotokase tähestikus on 12 tähte: A E G I K O P R S T U V. Tähte S (hääldub [ts] või [s]) kasutatakse ainult I ees ja sõnas "Rotokas". Tähte T ei kasutata kunagi I ees. Enamik keele kõnelejatest on oma keeles kirjaoskajad. http://www.ethnologue.com/language/roo https://phoible.org/inventories/view/528 https://wals.info/languoid/lect/wals_code_rtk http://globalrecordings.net/fr/language/roo http://www.omniglot.com/writing/rotokas.php http://www.zapata.org/stuart/linguistics/rotokas/ https://pnglanguages.sil.org/resources/search/language/roo
Gordon Williams (latinist)

Gordon Willis Williams (19. märts 1926 Dublin – 28. august 2010 New Haven, Connecticut) oli klassikaline filoloog; ajaleht Times iseloomustas teda ladina kirjanduse uurimise rahvusvahelise liidrina. Gordon Williams õppis klassikalisi teadusi (Classics) (klassikaline filoloogia, vanaaja ajalugu ja arheoloogia) Dublinis Trinity College'is, omandades magistrikraadi. Seejärel töötas ta Londoni King's College'is, Cardiffi ülikoolis ja Oxfordi ülikooli Balliol College'is, kus ta omandas teise magistrikraadi. Seejärel töötas ta 1963. aastast õppejõuna Šotimaal, külalisõppejõuna Indiana ülikoolis ja California Ülikoolis Berkeleys ning 1974. aastast Yale'is. Uuris Rooma luulet, eelkõige Horatiust ja Vergiliust. Avaldas 1968. aastal teose "Traditsioon ja algupärasus rooma luules" ("Tradition and Originality in Roman Poetry"), mis on jätkuvalt mõjukas klassikaliste filoloogide seas. Williamsi olulised teosed on veel "Change and Decline: Roman Literature in the Early Empire" (1978), "Figures of Thought in Roman Poetry" (1980) ja "Technique and Ideas in the Aeneid" (1983). https://www.thetimes.co.uk/article/gordon-williams-qhtjdvqhg3k
Riik riigis

Riik riigis (ladina keeles imperium in imperio) on poliitikas negatiivse tähendusega mõiste, mis hõlmab ühiskonnas füüsiliste isikute rühmi, organisatsioone või geograafilisi piirkondi, mis ei allu riigivõimule ning tegutsevad oma seaduste alusel. Riigi riigis võivad moodustada näiteks rahvuslikud või muud vähemused riigiaparaadi osad nagu armee, salateenistused või jõuametkonnad huvirühmad, ettevõtted, ametiühingud, kogudused vms kriminaalsed organisatsioonid süvariik tagatuba varivalitsus nukuvalitsus viies kolonn Baruch de Spinoza 1670. Tractatus Politicus, Peatükk II, § 6. Maakohus muutis oma varasemat seisukohta ja lubas ühingule nimeks "Süvariik" ERR, 15. juuni 2020
Heikki Haavisto

Heikki Johannes Haavisto (20. august 1935 Raisio – 22. juuli 2022) oli Soome keskerakondlik poliitik, välisminister (1993–1995). Ta astus kõrgkooli aastal 1953, aastal 1957 sai agronoomi kvalifikatsiooni ja aastal 1962 õigusteaduste kandidaadiks. Aastast 1966 töötas ta Põllumajandus- ja Metsatootjate Keskliidus, seejuures aastatel 1975–1994 Keskliidu esimehena. 5. maist 1993 kuni 3. veebruarini 1995 oli ta Soome välisminister Esko Aho valitsuses.
Barbiroosa

Barbiroosa (häälduspärane variant "Barbie roosast") on punase ja lilla vahel asetsev värvitoon, külma tooniga erkroosa, mille Barbie-nukku tootev firma Mattel on ametlikult registreerinud oma kaubamärgina (trademarked color) enam kui sajas kategoorias mullivannist hommikuhelvesteni. Värvitoon on Pantone koodiga 219 C. 2011. aastal andis Mattel välja kollektsionääridele mõeldud Barbie-nuku, mille kleidi volangid ja muud kaunistused olid kujundatud Pantone 219 C värvinäidistest. Igapäevakeeles nimetatakse esemete kirjeldamisel barbiroosaks sageli igasuguseid eelnimetatuga sarnanevaid ereroosasid ja fuksiapunaseid värvivarjundeid, pidamata silmas täpselt Pantone 219 C koodiga erkroosat. Barbiroosa 1990. aasta Jaguar XJ-S, Barbie auto Coventry Motor Museum'is W. L. Hamilton. Seeing The Future In All Its Hues. – The New York Times, January 10, 2002 You Can Get Sued For Using These 7 Colors In Your Designs. – Digital Synopsis. Design, Advertising & Creative Inspiration Pink In PANTONE® Barbie® Doll. – barbie.mattel.com/shop/ Valgesoo kaitseala matkarada. Põlvamaa. – Gaia GPS "L. Pihl. Ålanderi teatraalne maailm Ajamaja galeriis. – Meie Maa, 4. jaanuar 2013". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. jaanuar 2019. Vaadatud 17. jaanuaril 2019. K. Koppel. Kadriorus aastaid räämas seisuga silma riivanud mälestis renoveeritakse eramuks. – err.ee
Theocháris Kessídis

Theocháris Kessídis (kreeka keeles Θεοχάρης Κεσσίδης, vene keeles Феохарий Харлампиевич Кессиди; 13. märts 1920 Santa, Khvemo Kharthli, Gruusia — 23. detsember 2009 Ateena) oli vene-kreeka filosoof ja filosoofiaajaloolane, antiikfilosoofia spetsialist. Sündis gruusia kreeklaste (Pontose kreeklaste) peres. Õppis algul psühholoogiat ja filosoofiat Thbilisi ülikoolis, läks seejärel üle Moskva Riiklikku Ülikooli (MRÜ) filosoofiateaduskonna 5. kursusele. Lõpetas 1946. aastal MRÜ filosoofiateaduskonna, seejärel aspirantuuri filosoofia ajaloo valdkonnas. 1950. aastal kaitses kandidaadiväitekirja teemal "Ephesose Herakleitose filosoofia"; 1968. aastal kaitses doktoriväitekirja "Varakreeka filosoofia ja selle suhe müüti, kunsti ja religiooni". Töötas aastatel 1970—1992 NSV Liidu Teaduste Akadeemia filosoofiainstituudi filosoofia ja ajaloo sektoris. Alates 1992. aastast elas Kreekas. Filosoofiateaduste doktor (1968). Ateena Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1987). Enam kui 250 teadustöö autor; tema töid on tõlgitud 15 keelde. Eesti keelde on tõlgitud tema raamat Sokratesest (Feohari Kessidi "Sokrates", Tallinn, 1987. Vene keelest tõlkinud Jaan Unt).
Hansapanga kunstipreemia

Hansapanga kunstipreemia (aastast 2008 Swedbanki kunstipreemia) oli Hansapanga välja antav preemia ühele silmapaistvale Balti riikide kunstnikule. Esimene preemia anti välja 2000. Alates 2003. aastast laienes preemia ka Läti ja Leedu kunstnikele ning samal aastal anti preemia Leedu kunstnikule Artūras Railale. Preemiaraha oli 5000 eurot. Sellele lisandus võimalus korraldada isikunäitused kõigis kolmes Balti riigis. Alates 2008. aastast toimus näitus, mis hõlmas kõiki nominente, ning preemiaraha tõsteti 10 000 euroni. 2000 Marko Laimre 2001 Ene-Liis Semper 2002 Marko Mäetamm 2003 Artūras Raila (Leedu) 2004 Gints Gabrāns (Läti) 2005 Mark Raidpere 2007 Valdas Ozarinskas (Leedu) 2008 Miks Mirēvics (Läti) 2009 Jonas Gasiūnas (Leedu) https://web.archive.org/web/20190116185250/https://kumu.ekm.ee/hansapanga-kunstipreemia-transverse/ (vaadatud 16.01.2019) https://kumu.ekm.ee/hansapanga-kunstipreemia-transverse/
AkzoNobeli kunstipreemia

AkzoNobel Kunstipreemia (kuni aastani 2019 Sadolini kunstipreemia) on AS-i Akzo Nobel Baltics igal aastal välja antav kunstipreemia Eesti kunstnikule. Preemiat antakse aastast 1995, kuid aastatel 2001 ning 2007–2011 preemiat välja ei antud. 1995 Agur Kruusing 1996 Mall Nukke 1997 Vano Allsalu 1998 Kaido Ole 1999 Urmas Viik 2000 Urmas Muru 2002 Jaan Elken 2003 Marko Mäetamm 2004 Eve Kask 2005 Jüri Kask 2006 Ado Lill 2012 Paul Kuimet 2013 Kristi Kongi 2014 Paco Ulman 2015 Tanja Muravskaja 2016 Eleriin Ello 2017 Liisi Eelmaa 2018 Mirjam Hinn 2019 Lola Liivat 2020 Jaan Elken 2021 Veiko Klemmer 2022 Ludmilla Siim http://www.varvimaailm.ee/et/varvimaailm/sponsorlus (vaadatud 16.01.2019) http://kunstiveeb.sadolin.ee/kunstipreemia/preemia/ (vaadatud 16.01.2019) http://kunstiveeb.sadolin.ee/
Kyle Gass

Kyle Richard Gass (sündinud 14. juulil 1960 Walnut Creekis Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Kyle Gass andmekogus IMDb (inglise)
Didier Guillaume

Didier Guillaume (sündinud 11. mail 1959 Bourg-de-Péage'is Drôme'i departemangus) on Prantsusmaa ja Monaco poliitik, alates 2. septembrist 2024 Monaco riigiminister (peaminister). Ta oli aastani 2018 Sotsialistliku Partei liige, aastast 2018 on ta sõltumatu. 16. oktoobrist 2018 kuni 2. juulini 2020 oli ta Prantsusmaa põllumajandus- ja toitlustusminister. Veinijoomist kaitsnud Prantsuse ministrit tabas kriitikatulv
Keijo Liinamaa

Keijo Antero Liinamaa (6. aprill 1929 Mänttä – 28. juuni 1980 Helsingi) oli Soome ühiskonnategelane ja sõltumatu poliitik. Ta oli aastal 1975 Soome peaminister, lisaks oli ta aastal 1970 Soome justiitsminister (Teuvo Aura esimeses valitsuses) ja aastatel 1971–1972 Soome tööminister (Teuvo Aura teises valitsuses).