laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Apofoonia

Apofoonia ehk vokaalivahetus ehk ablaut on vokaali vaheldumine etümoloogiliselt kokkukuuluvates sõnades või sõnaosades. Indoeuroopa keelte puhul on põhjuseks rõhuseigad indoeuroopa algkeeles, millel on mõju kõigile indoeuroopa keeltele. Saksakeelse termini Ablaut võttis keeleteaduses kasutusel 1819. aastal Jacob Grimm germaani keelte tugevate verbide tüvevokaali muutumise kohta (sõna kasutati sarnases tähenduses varemgi, kuid mitte kindla tähendusega terminina). Eristatakse kvalitatiivset apofooniat (vokaali tämbri vaheldumine) ja kvantitatiivset apofooniat (vokaali pikkuse vaheldumine). Indoeuroopa keelte apofoonias eristatakse kolme astet: täisaste pikkaste nullaste Tänapäeva arusaama järgi sisaldas enamik algindoeuroopa juuri (näiteks *bʰer- 'tooma', *dewk- 'juhtima', *peh₃- 'jooma') vokaali */e/. Peale selle olid kõigil algindoeuroopa juurtel algkonsonandid, nii et näiteks **ed- 'sööma', **es- 'olema', **ag̑ - 'ajama' ja **okʷ- 'nägema' olid välistatud. Ferdinand de Saussure esitas larüngaalteooria, mille hilisema täiustatud versiooni järgi tekkisid algkeeles larüngaalide mõjul algse */e/ kõrval ka */a/ ja */o/. Ei ole päris selge, milliste häälikutena larüngaalfoneemid realiseerusid (selgust ei ole ka mõnede teiste foneemide puhul, vt glotaalteooria); oletatakse, et *h₁ hääldus kui */h/ või */ç/, *h₂ kui */x/ ja *h₃ kui */γw/. Seejuures *h₁ ei muuda vokaali tämbrit (*h₁ed- 'sööma', *h₁es- 'olema'), *h₂ tekitab vokaali */a/ (h₂eg̑ - 'ajama' > h₂ag̑ -) ja *h₃ tekitab vokaali */o/ (h₃ekʷ- 'nägema' > h₃okʷ-). Pärast tämbri muutust ja pikenemist (juhul kui larüngaal on pärast vokaali; *peh₃ 'jooma' > pō) larüngaalid kaovad kõigis keeltes, välja arvatud *h₂ anatoolia keeltes (> heti ḫ või ḫḫ; algpositsioonis on säilinud ka *h₃). Kui */e/ on muutumatult säilinud, siis on tegemist -e-täisastmega. Kui algselt oodatav */e/ indoeuroopa algkeeles oli rõhutu, siis see kadus; vastav sõnaosa oli siis nullastmesse (ainsuse kolmas pööre *h₁és-ti 'ta on', mitmuse kolmas pööre *h₁s-énti 'nad on'; tekivad "tugevad" ja "nõrgad" osatüved). Peale nullastme oli veel pikkaste */ē/. Nullastmest, täisastmest ja pikkastmest koosnevat rida nimetatakse ka kvantitatiivseks apofooniaks.
Kristofer von Burmeister

Kristofer von Burmeister (sündinud u 1600 Eestis) oli sõjaväelane. Ta määrati 1656 Teises Põhjasõjas Viiburi piirkonna kaitsjaks. 1658–1671 oli ta Pärnu komandant. Burmeisterist Projekt Runebergi teatmeteoses
Ettearmustus

Ettearmustus ehk abolitsioon on kuriteos süüdi oleva isiku vabastamine kohtulikust karistusest enne kohtuotsuse tegemist amnestiaga või armuandmisega.
Apoptoosi indutseeriv faktor

Apoptoosi indutseeriv faktor (apoptosis inducing factor; lüh AIF) on mitokondriaalne flavoproteiin, mis reguleerib tänapäeva imetajate mitmete rakutüüpide ainevahetust ja kutsub esile apoptoosi. Apoptoosi indutseeriva faktori täpsed funktsioonid pole tänapäeval selged. AIF võib toimida mitokondris antioksüdandina, reguleerib reaktiivseid hapnikuühendeid, saades apoptootilise signaali kandub rakutuuma (mitochondrial outer membrane permeabilization (MOMP)) ja seondub DNA-ga ning võib põhjustada DNA lagundamist, osaleda perifeersete T-rakkude apoptoosi radades. AIFi ekspresseerivad enamik rakke peaajus, pankreases, tüümuses, südames, nahas, immuunsüsteemis, maksas. AIFi seostatakse ka neuronite programmeeritud surmaga. Pankreases reguleerib AIF ka Langerhansi saarte beetarakkude normaalset programmeeritud rakusurma. Apoptoosi hoogustusmit (üleküllus) seostatakse I ja II tüüpi diabeediga. AIF osaleb tümotsüütide arengus. Aif-puudulikkus võib mõjutada T-raku populatsioonide arengut tüümuses (Harlequin mouse tüümuses). AIFi peetakse imetajate arengus oluliseks, AIFi 'välja jätmine' hiirtel enne sündi on surmav. Peaajus reguleerib AIF neurodegeneratsiooni. AIF mängib olulist rolli ka teatud tüüpi vähirakkude kasvus. AIF tuvastati 1990. aastate lõpus. Koostaja Laine Trapido, "Meditsiiniterminite lühendeid", 2. trükk, AS Medicina, lk 15, 2007 Lorenzo HK, Susin SA, Penninger J, Kroemer G., Apoptosis inducing factor (AIF): a phylogenetically old, caspase-independent effector of cell death., Cell Death Differ. juuni 1999;6(6):516-24., veebiversioon (vaadatud 28.02.2015)(inglise keeles) Joza N, Pospisilik JA, Hangen E, Hanada T, Modjtahedi N, Penninger JM, Kroemer G., AIF: not just an apoptosis-inducing factor., Ann N Y Acad Sci. august 2009 ;1171:2-11. doi: 10.1111/j.1749-6632.2009.04681.x., PMID 19723031 Hridesh Banerjee, Abhishek Das, Smita Srivastava, Hamid R. Mattoo, Krishnamurthy Thyagarajan, Jasneet Kaur Khalsa, Shalini Tanwar, Deepika Sharma Das, Subeer S. Majumdar, Anna George, Vineeta Bal, Jeannine M. Durdik, ja Satyajit Rath, A role for apoptosis-inducing factor in T cell development, JEM, 209. väljaanne, nr 9, 6. august 2012, lk 1641-1653, The Rockefeller University Press, doi: 10.1084/jem.20110306, veebiversioon (vaadatud 28.02.2015)(inglise keeles) Chen Q, Szczepanek K, Hu Y, Thompson J, Lesnefsky EJ., A deficiency of apoptosis inducing factor (AIF) in Harlequin mouse heart mitochondria paradoxically reduces ROS generation during ischemia-reperfusion., Front Physiol. 22. juuli 2014;5:271. doi: 10.3389/fphys.2014.00271. veebiversioon (vaadatud 28.02.2015)(inglise keeles)
2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus

2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus olid 33. Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 5.–8. märtsini Prahas Tšehhis. Võistlused toimusid O2 Arenal. Võistluses osales 643 sportlast 49 riigist. Võistluste ametlik maskott oli Väike Mutt (Krtek), kes on tuntud Zdeněk Mileri lasteraamatutest. Kuupäev: 7.–8. märts Osavõtjaid: 36 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 33 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal Kuupäev: 6.–8. märts Osavõtjaid: 40 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal Kuupäev: 7.–8. märts Osavõtjaid: 28 Eeljooksud Finaal Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 25 Eeljooksud Finaal Kuupäev: 6. märts Osavõtjaid: 27 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal Kuupäev: 8. märts Osavõtjaid: 6 Finaal Kuupäev: 6.–8. märts Osavõtjaid: 26 Kvalifikatsioon Finaal Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 23 Kvalifikatsioon Finaal Kuupäev: 5.–6. märts Osavõtjaid: 24 Kvalifikatsioon Finaal Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 21 (Stardileht) Kvalifikatsioon Finaal Kuupäev: 5.–6. märts Osavõtjaid: 33 Kvalifikatsioon Finaal Kuupäev: 7.-8. märts Osavõtjaid: 15 Ametlikud tulemused Kuupäev: 7.–8. märts Osavõtjaid: Eeljooksud Poolfinaalid Finaal Kuupäev: 7.–8. märts Osavõtjaid: 28 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal Kuupäev: 6.–8. märts Osavõtjaid: 20 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal Kuupäev: 8. märts Osavõtjaid: 11 Finaal Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 19 Eeljooksud Finaal Kuupäev: 6. märts Osavõtjaid: 26 Eeljooksud Poolfinaalid Finaal Kuupäev: 8. märts Osavõtjaid: 6 Finaal Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 22 Kvalifikatsioon Finaal Kuupäev: 6.–8. märts Osavõtjaid: 23 Kvalifikatsioon Finaal Kuupäev: 6.–7. märts Osavõtjaid: 22 Kvalifikatsioon Finaal Kuupäev: 7.–8. märts Osavõtjaid: 23 Kvalifikatsioon Finaal Kuupäev: 5.–7. märts Osavõtjaid: 15 Kvalifikatsioon Finaal Kuupäev: 6. märts Osavõtjaid: Ametlikud tulemused Little Mole - the official patron of the championships. praha2015.org. Kasutatud 28. veebruar 2015 Ametlik koduleht
Even Toomas

Even Toomas (sündinud 30. detsembril 1987) on eesti suusaorienteeruja. 2007. aastal lõpetas Värska Gümnaasiumi. Aastatel 2008–2016 on võitnud suusaorienteerumise Eesti meistrivõistlustel 13 kulda, 2 hõbedat ja 2 pronksi. Aastatel 2010–2013 osalenud suusaorienteerumise Euroopa meistrivõistlustel, parim tulemus 2013. aastal 6. koht segateatesprindis koos Daisy Kudrega. Aastatel 2011–2015 osalenud suusaorienteerumise maailmameistrivõistlustel, parimad tulemused 2011. aastal 12. koht lühirajal ja 2015. aastal 6. koht teatesõidus Eesti meeskonna koosseisus. Aastatel 2008, 2010 ja 2012 osalenud suusaorienteerumise maailma karikasarja etappidel. Harrastab ka murdmaasuusatamist. 2012. aastal võitis Estoloppeti suusamaratonide sarja kuuluva Viru Maratoni. "Värska Keskkooli ja Gümnaasiumi vilistlased. L lend 2007". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 1. märtsil 2015. ESBL sporditulemused. Even Toomas Maratoni võitsid Even Toomas ja Kadri Lehtla. Virumaa Teataja, 28.01.2012 http://www.postimees.ee/teema/even_toomas IOF Photo Gallery, Ski Orienteering, Estonia, Even Toomas
Jüri Lembra

Jüri Lembra (6. mai 1933 Mustvee – 30. september 2016 Tartu) oli eesti füüsik. Jüri Lembra lõpetas Võru 1. Keskkooli 1951, Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna 1956 ja NSV Liidu Teaduste Akadeemia A. Joffe nimelise Füüsika- ja Tehnikainstituudi aspirantuuri tuumafüüsika erialal 1959. Aastail 1959–1998 töötas Tartu ülikoolis vanemõpetajana ja dotsendina, 1969–1975 oli füüsika-keemiateaduskonna dekaan. Füüsika-matemaatika-kandidaadi väitekirja "Magnetvälja asimutaalse variatsiooniga kimbu fasotronist väljutamise teooria" kaitses Tartu ülikoolis 1963. Uurimisalad: laenguga osakeste kiirendite teooria, kilefüüsika ja kvantmehaanika. Esitanud maatriksmeetodi osakeste trajektooride mähisjoone arvutamiseks. Täiustanud molekulaarkimpude epitaksiaalkile paksusjaotuse arvutamise metoodikat ja osalenud aatomkihtepitaksia modelleerimises kineetiliste võrrandite abil. Toimetanud 12 kõrgkoolis füüsika õpetamise metoodika alast kogumikku sarjas "Abiks õppejõule" 1978-1991. Temalt ilmus üle 70 teadustrükise ja 40 teadus-metoodilist artiklit. 1998 Tartu Ülikooli medal Siimon, H.; Uustare, T.; Lembra, J. (1992). Description of the atomic layer epitaxial-growth based on kinetic-equation techniques. Physica Status Solidi A-Applied Research, 132(2), 413 - 418. Aarik, J., Lembra, J., Siimon, H. (1991). Comparison of growth-kinetics and source material utilization efficiency in MBE under conventional and ale conditions. In: Minchev, G; Pramatarova, L. (Eds.) Molecular Beam Epitaxy. Materials Science Forum, 69, 41-44. Lembra, J. Kvantmehhaanika füüsikalised alused. Tartu Riiklik Ülikool, 1981, 124 lk. Lembra, J. Tuumafüüsika. Tartu Riiklik Ülikool, 1966, 276 lk. Lembra, J. Aatomispektrid. Tartu Riiklik Ülikool, 1983, 72 lk. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 2. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Jüri Lembra Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Domus (ajakiri)

Domus on Itaalias Milanos ilmuv disaini- ja arhitektuuriajakiri. Ajakirja asutasid 1928. aastal arhitekt Gio Ponti ja barnabiidist isa Giovanni Semeria. Editoriale Domuse poolt Milanos väljaantava rahvusvahelise levikuga ajakirja ilmub 11 numbrit aastas. Ajakirja itaalia- ja ingliskeelne veebileht asutati 2000. aasta septembris. Domuse kohalikud versioonid ilmuvad Hiinas (alates 2006. aastast), Iisraelis (2009), Indias (2011) ja Mehhikos (2011). Ajakirja esimene saksakeelne väljaanne ilmus Saksamaal, Austrias ja Šveitsis 8. mail 2013. Per incrementare ulteriormente la presenza del brand in aree di particolare interesse e sviluppo, all’edizione internazionale sono state affiancate negli ultimi anni versioni locali Juliette Caputo, “Domus: 45 ans d’architecture, design, art”, Domus, Milano, 1973. Giancarlo De Carlo, “Scritti per Domus”, Domus, Rozzano, 2005. Charlotte & Peter Fiell (a cura di) “Domus 1928 – 1999”, Taschen, Köln 2006, 12 volumi + 1 CD-ROM. Ajakirja koduleht (itaalia ja inglise keeles) Ajakirja arhiiv
Paleogeen

Paleogeen on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Paleogeen vastab ajavahemikule 65...23 miljonit aastat tagasi. Paleogeen kuulub Kainosoikumi aegkonda, olles selle vanimaks ajastuks. Paleogeenile eelneb Kriit ning järgneb Neogeen. Paleogeen jagatakse kolmeks ajastikuks. Geokronoloogiline skaala
Sachsenhausen

Sachsenhausen on Oranienburgi põhjapoolne linnaosa, mis liideti linnaga 1. aprillil 1974. Aastast 1936 paiknes piirkonnast kagus Sachsenhauseni koonduslaager, mis hoolimata nimest asus siiski Oranienburgi toonases Sandhauseni linnaosas. Sachsenhausenist voolab läbi Haveli jõgi, algab Oranienburgi ning lõpeb Ruppini kanal. Linnaosa läbib raudteetrass Berliin–Stralsund.
Juhan Kunderi mälestussammas

Juhan Kunderi mälestussammas on Juhan Kunderi 50. surma-aastapäevaga seoses püstitatud mälestusmärk Rakveres Tammiku tänav 1. Monumendi autor on skulptor Roman Haavamägi ja see avati pidulikult 24. aprillil 1938. Monument on kantud Eesti kultuurimälestiste registrisse kui 1930. aastate monumentaalskulptuuri hea näide. Monumendist lehel monument.ee Juhan Kunderi mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris Juhan Kunderi mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Kaeveõõs

Kaeveõõs on maavara kaevandamiseks või allmaarajatiste tarbeks rajatud või kaevandamise tulemusena moodustunud tühimik. Kaeveõõsi nimetatakse ka kaevanduskäikudeks. Enne kaevandamist koostatakse mäetööde plaan, millele märgitakse kaeveõõnte asetus. Kaeveõõsi liigitatakse asendi, asukoha, otstarbe, kasutamisaja ja kasutamisviisi järgi. Vertikaalselt rajatud kaeveõõned on pimešaht, gesenk, šaht, šurf, puurauk. Horisontaalselt rajatud kaeveõõned on stoll, tunnel, kveerslaag, strekk, ort, vahekäik, rööplõõr. Kallakalt rajatud kaeveõõned on kaldšaht, bremsberg, tõstekallak, liug, ramp, diagonaalstrekk, kaldgesenk, kaldlõõr, kald-inimkäik, kald-stoll, kaldsurf. Allmaakaevandamisel tekkinud kaeveõõned on pimešaht, gesenk, šaht, šurf, puurauk, stoll, tunnel, kveerslaag, strekk, ort, vahekäik, rööplõõr, kaldšaht, bremsberg, tõstekallak, liug, ramp, diagonaalstrekk, kaldgesenk, kaldlõõr, kald-inimkäik, kald-stoll, kaldsurf. Avakaevandamisel tekkinud kaeveõõned on karjäär, väljak, tranšee (kaevand), kraav. Ettevalmistuskaeveõõned on kaeveõõned, mis rajatakse kaevandustes paneelide ja korruste avamiseks. Koristuskaeveõõned on kaeveõõned, kust toimub raimatud maavara eemaldamine. Uuringukaeveõõned on kaeveõõned, mis on rajatud uuringu eesmärgil. Enamasti on nendeks puuraugud, kaevandid, šurfid. Pikaealised ehk kapitaalsed kaeveõõned on kindlat toestatud ning nende eluiga on sama pikk kui kaevanduse või karjääri oma. Toestamiseks kasutatakse ankurdamist ja betoneerimist. Lühiealisi kaeveõõsi kasutatakse lühiajaliselt kaevise eemaldamise ajal. Toestamiseks kasutatakse ankruid või tugesid. Transpordikaeveõõnte kaudu toimub kaevise, inimeste ja seadmete transport. Transportimiseks kasutatakse mobiilseid masinaid, konveiereid, skippe, konge, rööbastransporti. Tuulutuskaeveõõsi kasutatakse värske õhu juhtimiseks kaevandusse ja kasutatud õhu väljajuhtimiseks. Eriotstarbelised kaeveõõsi kasutatakse eriotstarbeliselt. Näiteks lõhkeaineladu, töökoda, söökla. Horisontaalsete kaeveõõnte ristlõiked valitakse vastavalt kivimite füüsikalis-mehaanilistele omadustele ning kivimi paiknemisele (kihi paksus, suund, mäerõhk). Ristkülikukujuline (a) on kõige enam levinud, kui puudub kivi külgsurve. Toestamiseks kasutatakse puittoestikku, ankruid ja segatüüpi toestust (betoonseinad ja -põrandad, metalltalad). Trapetsikujuline (b) võtab vastu nii vertikaalset kui ka horisontaalset mäerõhku. Toestamiseks kasutatakse puidust, metallist, betoonist toestikku. Hulknurkset (c) ristlõiget kasutatakse siis, kui külgkivimid on tugevad, kuid lagi vajab toestamist. Toestamiseks kasutatakse trapetsikujulist toestust, mis toetub tugevale kivimile. Kaarekujulist (d) ristlõiget kasutatakse, et vähendada vertikaalset mäerõhku. Kaarjat (e) ristlõiget kasutatakse, kui vertikaalne mäerõhk on suurem kui horisontaalne. Toestuseks kasutatakse metallist kaari. Ümar kuju (f) on kõige sobivam hüdrostaatilise rõhu korral. Ümara kuju korral saab toestamiseks kasutada valmis betoonelemente ja betoonist või metallist kinnitusdetaile. Kui vertikaalne ja horisontaalne mäerõhk erinevad üksteisest, võtab kaeveõõs ellipsi kuju (g, h).
Islandiit

Islandiit on vulkaaniline kivim. Kuulub andesiitsete kivimite hulka. Tüüpiline keskmise koostisega kivim. Mineraloogiliselt koosneb islandiit peamiselt andesiinist, hüpersteenist ja augiidist. Islandiidi koostis on lähedane rüodatsiidi ja teoliitse basaldi omaga. Võrreldes andesiidiga on islandiidis suurem (Fe2O3+FeO) sisaldus (mahuprotsendid vastavalt 9,2 ja 7,1) ja väiksem Al2O3 sisaldus (mahuprotsendid vastavalt 14,4 ja 17,2). Islandiiti eristab havaiidist hüpersteeni sisaldus ja suur SiO2 sisaldus (60% massist). Nimetus "islandiit" on tuletatud Islandi saare järgi. Islandiidile andis nimetuse Briti geoloog Ian Carmichael 1960. aastatel, kui ta uuris Þingmúli vulkaani Ida-Islandil. Gordon Andrew Macdonald, Agatin Townsend Abbott, Frank L. Peterson (1983). Volcanoes in the Sea: The Geology of Hawaii. Google Books. Lk 128. Eric A. K. Middlemost (2013). Magmas, Rocks and Planetary Development: A Survey of Magma/Igneous Rock Systems. Google Books. Lk 184. Исландит. GeoWiki – открытая энциклопедия по наукам о Земле.
Libedik

Libedik ehk libemagu (abomasum) on mäletsejaliste seedeelund, liitmao viimane osa. See vastab lihtmaoga loomade maole. Libediku maht on varieeruv nii liigiti kui isenditi ja arenguastmeti. Veistel on see 15 ja lammastel ning kodukitsedel 3,5 liitrit. Vastsündinul seedib libedik üksnes piima. Libedik asetseb kiideka all ja on kiidekast eraldatud sügava ringvaoga. Libedikul eristatakse parietaalset ja vistseraalset pinda, libedikupõhja (fundus abomasi), libedikukeha (corpus abomasi) ja lukutiosa (pars pylorica). Lukutiosa läheb maksa pinnal üle kaksteistsõrmikuks. Libediku sein koosneb lihas- ja limaskestast. Sarnaselt ühekambrilise maoga sisaldab libediku põhja ja keha limaskest mao- ehk maopärisnäärmeid. Libedikku varustavad verega arterid ja närvistuse tagavad nucleus posterior nervi vagi ja uitnärvi haru. Lümfisüsteemi struktuurideks libedikus on väiksemad lümfisõlmed. Libedik on kantud kehtivasse loomaanatoomia standardisse Nomina Anatomica Veterinariasse. Veiste libedikku kasutatakse juuretisena. Libedikku kasutatakse ka kulinaarias - söödav libedik kannab nimetust Lampredotto ja seda peetakse Firenze linnas kulinaarseks hõrgutiseks. Veiste libediku paigaltnihkumine Nomina Anatomica Veterinaria, lk 52, 5. väljaanne, 2012 William Perez ja Hassen Jerbi, Gross Anatomy of the Stomach of the Oryx dammah (Cretzschmar, 1826), American Journal of Animal and Veterinary Sciences 7 (1): 12-15, 2012, ISSN 1557-4555 Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia. Kõrgkooliõpik", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 181, 185, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Abomasum - Anatomy & Physiology Merck Manual, Left or Right Displaced Abomasum and Abomasal Volvulus, YouTube, (Viewer Discretion is Advised) - Displaced Abomasum in a cow
Aboso

Aboso on asula Ghanas Läänepiirkonnas Tarkwa lähedal, Wassa Westi ringkonna keskus. 1984. aasta rahvaloenduse järgi oli elanike arv 4700.
Jegard Kõmmus

Jegard Kõmmus (eesnimi ka Jekart, Jegart; 21. detsember 1914 Sõru – 30. mai 1988 Kärdla) oli Hiiumaa kirjanik, koduloolane, keelemees ja rahvaluulekoguja. Ametilt oli ta kaugsõidu-meremees ja sadamaülem Hiiumaal. Oli Eesti Kirjandusmuuseumi rahvaluule osakonna (praegune Eesti Rahvaluule Arhiiv) korrespondent ja Eesti Etnograafiamuuseumi (praegune Eesti Rahva Muuseum) aukorrespondent. Avaldas aastatel 1960–1987 jutustusi, mälestusi ja luulet ajalehes Nõukogude Hiiumaa. Kirjutas murdekeelset loomingut Emmaste kihelkonna murrakus. Kasutas kirjanikuna pseudonüümi Toomas Laido. Jegard Kõmmus on eesti folkloristi ja etnomusikoloogi Helen Kõmmuse isapoolne vanaisa. 2014 – Jegard Kõmmus. Iiu Leiger. Emasde Söruotsa murragus loodud muisdendide sari Iiuma vägimihesd Leigrisd. Kunstnik Liia Lüdig-Algvere. Toim. Helen Kõmmus. Eesti Kirjandusmuuseumi Teaduskirjastus. Tartu 2015 – Jegard Kõmmus. Iiu Leiger. Emasde Söruotsa murragus loodud muisdendide sari Iiuma vägimihesd Leigrisd. Teine, täiendatud trükk. Kunstnik Liia Lüdig-Algvere. Toim. Helen Kõmmus. Eesti Kirjandusmuuseumi Teaduskirjastus. Tartu 2014 – Jegard Kõmmus. Sõjaaegseid tagalamälestusi. – Lee. Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Seltsi väljaanne 20. Toim. Tiina Tael. Tartu. Lk 146–174 2015 – Jegard Kõmmus. Elutöö ühe ööga. Soome kuunari Gullkrona meeskonna päästmine Hiiumaa rannikul 1941. Toim. Helen Kõmmus. Eesti Kirjandusmuuseumi Eesti Rahvaluule Arhiiv, Sõru Muuseum. Sõru-Tartu. Lk 16–34 2015 – Jegard Kõmmus. Iiuma vägimihe Leigri seiklused. Kogu pere jütu-, värvi ja mänguraamand Iiuma Emasde murragus ja eesti keeles. Kunstnikud Kahrut-Silvester Vilbaste ja Liia Lüdig-Algvere. Toim. Helen Kõmmus. Eesti Kirjandusmuuseumi Teaduskirjastus. Tartu 2016 – Jegard Kõmmus. Hiiumaa meremees jutustab. Uurimusi ja mälestusi Hiiumaa mereloost I. Toim. Helen Kõmmus. Eesti Kirjandusmuuseumi Teaduskirjastus. Tartu "Jegard Kõmmus" – Mälu paberil. Eesti Rahva Muuseumi korrespondentide võrgu 75. aastapäevaks. Tartu 2006. Lk 39 ja 99-100
Priidu Pärna

Priidu Pärna (sündinud 25. mail 1971 Märjamaal) on eesti jurist. 1998 sai ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnast magistrikraadi. 2011 kaitses Pärna Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas doktorikraadi ja töötab õppejõuna. 1993–2005 töötas ta Justiitsministeeriumis. Notarina on ta andnud tasuta õigusnõu Vikerraadio saates "Päevatee". Aastatel 2005–2014 oli ta Eesti Juristide Liidu president. Alates augustist 2009 on Pärna IRLi liige. 2014. aastast on Pärna Tallinna linnavolikogu liige ja Eesti Omanike Keskliidu juhatuse esimees. Ta sai 2015. aasta Riigikogu valimistel 381 häält ja valituks ei osutunud. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 260 häält ning ei osutunud valituks. Pärna on elanud Tallinnas 20 aastat (6 aastat Lasnamäel ja 14 aastat Kesklinnas). On abielus ja peres on kaks poega. Eesti omanike keskliit valis juhatuse esimeheks Priidu Pärna, ERR, 5. november 2014 http://rk2015.vvk.ee/detailed-2.html IRLi lehel tema kohta
Bolšoi Moskvoretski sild

Suur Moskvoretski sild (vene keeles Большой Москворецкий мост, Bolšoi Moskvoretski most) on betoonist kaarsild Venemaa pealinnas Moskvas. Aastatel 1936–1937 Moskva jõele ehitatud sild ühendab Punast väljakut Bolšaja Ordõnka tänavaga. Jalakäijatele ja mootorsõidukitele mõeldud kolmekaarelise monoliitraudbetoonist silla pikkus on 554 m ja laius 40 m, geograafilised koordinaadid on 55° 44′ 56″ N, 37° 37′ 28″ E. 1987. aasta 28. mail maandus sillal saksa harrastuslendur Mathias Rust. 2015. aasta 27. veebruaril mõrvati sillal opositsioonipoliitik Boriss Nemtsov. LeCompte, Tom (juuli 2005). "The Notorious Flight of Mathias Rust". Air & Space/Smithsonian. Washington, D.C.: Smithsonian Institution. Vaadatud 4. aprillil 2009. Hadjimatheou, Chloe (7. detsember 2012). "Mathias Rust: German teenager who flew to Red Square". BBC World Service. Vaadatud 17. märtsil 2014. "В Москве убит Борис Немцов". TASS. 28. veebruar 2014. Heritage, Timothy; Golubkova, Katja (28. veebruar 2014). "Russians to march in memory of murdered critic of Putin". Reuters. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. veebruar 2015. "Boris Nemtsov murder prompts Putin 'justice' pledge". BBC News Online. 28. veebruar 2014. Amos, Howard; Millward, David (28. veebruar 2015). "Leading Putin critic gunned down outside Kremlin". The Telegraph. "Russian opposition leader Boris Nemtsov's murder caught on CCTV". The Telegraph. 1. märts 2015. Носарев В.А., Скрябина, Т.А., "Мосты Москвы", М, "Вече", 2004, стр. 94-101 (Moskva sillad, 2004, p. 94-101) ISBN 5-9533-0183-9  Bolšoi Moskvoretski sild – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
(You're) Having My Baby

"(You're) Having My Baby" on Kanada laulja Paul Anka kirjutatud ja salvestatud laul. Laul on salvestatud duetina koos Odia Coatesiga. Laul avaldati 1974. aasta juunis. See laul on Anka esimene singlite edetabeli Billboard Hot 100 esilugu pärast 1959. aasta laulu "Lonely Boy". (You're) Having My Baby YouTube'i video