laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Conrad von Sengbusch (1849−1929)

Conrad Robert von Sengbusch (ka Konrad Robert von Sengbusch) (8. juuni 1849 Tallinn – 1929) oli baltisaksa arhitekt, kes tegutses muu hulgas Tartu linnaarhitekti abi ja Tartu ülikooli arhitekti kohusetäitjana. Õppis Tallinna gümnaasiumis ja 1867–1871 Karlsruhe Polütehnikumis, seejärel töötas Saksamaa raudteedel. 1875 tuli ta Riiga, kus õppis Riia polütehnikumis. Juba 1876. aastal jättis ta õppimise siiski katki ja siirdus Tartusse linnaarhitekti abiks. 1877. aastal tegi Sengbusch Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi ehituskomitee juures kutseeksami. 1878–1880 oli ta Tartu Ülikooli arhitekti ja ehituskunsti õpetaja kohusetäitja. Voldemar Vaga (1928). "Tartu Ülikooli arkitektid [sic]". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. veebruar 2014. Lühibiograafia Voldemar Vaga teose "Tartu Ülikooli arkitektid" (1928) lisas http://www.ua.tu-dresden.de/pdf_docs/ft.pdf
Carl Friedrich Eduard Siller

Carl Friedrich Eduard Siller (26. oktoober 1801, Danzig – 16. august 1852, Milwaukee, USA) oli farmakoloog. Ta oli tolliametniku poeg. Alates 1810. aastast elas ta Danzigi orbudekodus. Ta õppis Danzigi linnakoolis ja Danzigi gümnaasiumis. Alates 1815. aastast oli ta apteekri õpilane Danzigis, 1818. aastast õpipoiss mõnede Saksamaa linnade apteekides. 1828. aastal sooritas ta apteekrieksami Peterburi meditsiini-kirurgia akadeemias. 1829. või 1830. aastal kaitses ta Jena ülikoolis filosoofiadoktori kraadi. Aastatel 1828-1843 juhatas ta apteeke Vene sõjaväehospidalides. Töötas Tartu Ülikoolis farmaatsia professorina 1843–1850. Ta oli ka Tartu ülikooli farmaatsiainstituudi esimene direktor. 1950. aastal lahkus Siller ametist haiguse tõttu ja emigreerus Ameerikasse. Alates 1839. aastast toimetas Siller farmaatsiaajakirja ning andis 1843. aastal välja kaheköitelise farmaatsiaõpiku. Siller, Carl Friedrich Eduard TLÜAR rahvusbibliograafia isikud (vaadatud 5. jaanuaril 2015)
Vassili Sinaiski

Vassili Ivanovitš Sinaiski (25. juuli 1876 Lavrovo, Tambovi kubermang – 21. september 1949 Brüssel) oli vene ja Läti õigusteadlane. Vaimuliku poeg. Õppis Montpellier' ülikoolis, aastatel 1899–1903 ka Tartu ülikoolis. Töötas Tartu ülikoolis tsiviilõiguse eradotsendina aastatel 1907–1910. Oli korporatsioon Fraternitas Arctica liige.
Mihhail Sirinov

Mihhail Aleksandrovitš Sirinov (9. jaanuar 1878 Venemaa – 1929) oli Tartu Ülikoolis poliitilise ökonoomia ja statistika professor aastatel 1913–1917.
Viktor Skvortsov

Viktor Aleksejevitš Skvortsov (28. juuli 1872 Volsk, Venemaa – surmaaeg teadmata) oli vene farmakoloog. Õppis Tartu Ülikoolis 1896–1897, enne seda tudeeris Kaasani Ülikoolis. Töötas Tartu Ülikoolis farmaatsia eradotsendina 1908–1912.
Hanoveri vald

Hanover on vald Jamaical Cornwalli maakonnas.
Johann Wilhelm Snell

Johann Wilhelm Snell (8. aprill 1789, Idstein, Saksamaa – 8. mai 1851, Bern) oli saksa õigusteadlane. Gümnaasiumi direktori poeg. Õppis Giesseni Ülikoolis 1806–1819. Töötas Tartu Ülikoolis kriminaalõiguse professorina 1819, seejärel oli professor Baselis, Zürichis ja Bernis. Biograafia (saksa keeles) Deutsche Biographie
Peter Sniker

Peter Sniker, ka Snikers (25. november 1875 Skulte, Liivimaa – 5. detsember 1944 Riia) oli arstiteadlane. Ta oli vallavanema poeg. Õppis Sõjalis-Meditsiinilises Akadeemias. Töötas Tartu Ülikoolis naha- ja suguhaiguste eradotsendina 1916–1918.
Arkadi Sokolov

Arkadi Aleksandrovitš Sokolov (31. mai 1848, Pärnu – surma aeg teadmata) oli filoloog. Vaimuliku poeg. Õppis Tartu Ülikoolis 1866–1870, tudeeris ka Moskva Ülikoolis. Töötas Tartus slaavi filoloogia eradotsendina 1878–1883.
Aleksandr Solovjov (arstiteadlane)

Aleksandr Nikolajevitš Solovjov (Соловьев, Александр Николаевич, 23. veebruar 1844 – surma aeg teadmata) oli arstiteadlane. Õppis Moskva Ülikoolis, tudeeris ka Kaasanis, Viinis ja Prahas. Töötas Tartu Ülikoolis sünnitusabi, naiste- ja lastehaiguste professorina 1901–1902, töötas ka Kaasanis ja Moskvas.
Boriss Sreznevski

Boriss Izmailovitš Sreznevski (31. märts (19. märts vkj) 1857 Peterburi – 24. märts 1934 Kiiev) oli vene meteoroloog, Tartu ülikooli füüsilise geograafia ja meteoroloogia professor. Boriss Sreznevski sündis Peterburis maailmakuulsa slavisti akadeemik Izmail Sreznevski perekonnas. Ta õppis Peterburi ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas, pärast täiendas ennast Berliini, Pariisi, Heidelbergi ja teistes Lääne-Euroopa ülikoolides. Aastatel 1882–1892 töötas Boriss Sreznevski Füüsika Peaobservatooriumi meremeteoroloogia osakonnas, 1892–1894 Moskva ülikoolis eradotsendina. Alates 1893. aastast oli ta Tartu ülikooli audoktor. Aastal 1894 kutsuti ta tööle Tartu ülikooli, kus ta luges füüsikalise geograafia ja meteoroloogia kursusi ning oli geograafia ja meteoroloogia kateedri juhataja. Aastatel 1894–1918 oli Sreznevski ka Tartu ülikooli meteoroloogiaobservatooriumi direktor. Aastal 1918 oli Sreznevski Eesti Looduseuurijate Seltsi president. Samal aastal evakueerus ta Voroneži. Alates 1919. aastast töötas ta Kiievis ja oli Kiievi meteoroloogiaobservatooriumi direktor. Lingtermomeetri leiutamise eest sai Sreznevski 1900. aasta Pariisi maailmanäitusel hõbemedali. Oma sünoptiliste uurimuste "Ilmastikuülevaated" eest Füüsika Peaobservatooriumis sai Sreznevski Lomonossovi preemia. Sreznevski tõi meteoroloogiasse külmalaine mõiste. Sünoptika arendamise eest sai ta Vene Geograafiaühingu väikese kuldmedali. Ta valiti Kiievis Ukraina Teaduste Akadeemia akadeemikuks. "Tartu Ülikooli audoktorid". Tartu Ülikool. Vaadatud 13. detsembril 2022. Bibliograafia 150 aastat Boriss Sreznevski, esimese Eesti sünoptiku sünnist Ain Kallise ettekanne PDF-failina Boriss Izmailovitš Sreznevski Esimese Eesti sünoptiku sünnist möödus laupäeval 150 aastat Postimees, 2. aprill 2007 150 років з дня народження академіка-метеоролога Б.І.Срезневського (ukraina keeles)
Refektoorium

Refektoorium (ladina sõnast refectorium) ehk remter on ühine söögisaal konvendihoone tüüpi linnustes, kloostrites ja ka lossides. Õigeusu kloostrites peeti refektooriumi pühaks paigaks ja sageli see ehitati kirikukujulisena koos altari ja ikonostaasiga. Mõnikord peeti seal isegi jumalateenistusi. Kogu pakutav toit peab olema pühitsetud ja selle tarbeks hoitakse köögis pühitsetud vett. Refektooriumis sõid mungad tavaliselt pikkadel pinkidel. Kloostri juhtkond ja teised tähtsamad isikud sõid refektooriumi ühes otsas, kus põrandat oli kõrgendatud. Kätepesukoht oli tavaliselt refektooriumist väljaspool. Refektooriumi suurus sõltus kloostri rikkusest, suurusest ja ka vanusest. Mõnikord olid need üsna suured. Normannide rajatud Norwichi kloostri refektoorium oli 49 meetrit pikk ja 11 meetrit lai. Moskva oblastis Zvenigorodis asuva Savva-Storoževski kloostri refektoorium, mis rajati 1652–1654, polnud oluliselt väiksem. Juba kõige vanemates refektooriumides olid üldjuhul aknad, kuid kõrgkeskajal muutusid need arvukamateks ja suuremateks. Cluny kloostri refektooriumi valgustasid 36 suurt klaasakent. 12. sajandil rajatud Mont-Saint-Micheli kloostri refektooriumis oli 6 akent, mis olid 1½ m laiad ja 6 m kõrged. Mõnes kloostris oli kaks refektooriumi, üks talve- ja teine suveperioodil kasutamiseks. Refektoorium on ka pidulik kokkutulekuruum ning asus tavaliselt ehitise lõunatiivas. Mõnes ülikoolis nimetatakse sööklaid refektooriumideks. Eriti on see komme levinud Suurbritannias.
Julius Alfons Nikolai Szymanowski

Julius Alfons Nikolai Szymanowski (27. jaanuar 1829 Riia – 13. aprill 1868 Kiiev) oli arstiteadlane. Aadlikust ametniku poeg. Õppis Tartu Ülikoolis 1850–1856. Töötas Tartu Ülikoolis kirurgia eradotsendina 1857–1858, pärast seda oli Helsingi Ülikooli professor kuni 1861, misjärel suundus Kiievi ülikooli, kus pidas professoriametit oma surmani. Hasselblatt, Arnold / Otto, Gustav: Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat, Dorpat, 1889. — S. 412.
Ernst Stadelmann

Ernst Stadelmann (8. detsember 1853 Insterburg, Ida-Preisimaa – 12. märts 1941 Berliin) oli saksa arstiteadlane. Arsti poeg. Õppis Zürichis ja Königsbergis. Oli Königsbergis assistent 1878, pidas sama ametit Heidelbergis 1884–1887. Töötas Tartu Ülikoolis kliinilise propedeutika dotsendina 1887–1894, seejärel suundus Berliini Ülikooli.
Ernst Otto Staude

Ernst Otto Staude (27. märts 1857, Limbach, Saksamaa – 9. aprill 1928, Rostock) oli saksa matemaatik. Arsti poeg. Õppis Leipzigi Ülikoolis 1876–1881 (Dr Phil 1881), oli Breslau Ülikooli eradotsent 1883–1886. Töötas Tartu Ülikoolis rakendusmatemaatika professorina 1886–1888, seejärel oli professor Rostockis kuni surmani. Bibliograafia Teoseid
Ludolf Eduard Stephani

Ludolf Eduard Stephani (29. märts 1816, Beucha, Saksamaa – 30. mai 1887, Pavlovsk) oli klassikaline filoloog ja arheoloog. Vaimuliku poeg. Õppis Leipzigi Ülikoolis 1836–1842. Töötas Tartu Ülikoolis klassikalise filoloogia professorina 1845–1850. Ludolf Stephani
Heinrich Kurt Stever

Heinrich Kurt Stever (14. oktoober 1789 Rostock – 21. aprill 1827 Riia) oli õigusteadlane. Raehärra poeg. Õppis Rostocki Ülikoolis, tudeeris ka Berliinis, Jenas ja Göttingenis. Oli eradotsent Rostockis 1815–1817, töötas Tartu Ülikoolis kohaliku õiguse professorina 1819–1820.
Ludwig Stieda

Christian Hermann Ludwig Stieda (7. november 1837 Riia – 19. november 1918 Gießen) oli baltisaksa arstiteadlane (histoloog). Stieda oli kaupmehe poeg. Ta õppis Tartu Ülikoolis 1856–60, tudeeris ka Gießeni, Erlangeni ja Viini Ülikoolis. 1861 kaitses ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi ja 1862 habiliteerus ehk sai eradotsendiks, mis andis õiguse ülikoolis loenguid pidada. Alates 1864 töötas ta Anatoomikumis assistendina ja 1875 sai ta Tartu Ülikooli anatoomiaprofessoriks. 1885–1912 oli ta Königsbergi ülikooli anatoomiaprofessor. Alates 1886 oli ta Saksamaa Loodusteaduste Akadeemia Leopoldina liige ja alates 1904 Peterburi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliige. Temast järele jäänud dokumendid asuvad Saksi-Anhalti ülikooli ja liidumaa raamatukogu arhiivis. Tal oli kaks poega: Alfred Stieda (1869–1945) ja kirurg Alexander Stieda (1875–1966). Untersuchungen über die Entwickelung der Glandula Thymus, Glandula Thyreoidea und Glandula Carotica, Leipzig, Verlag von Wilhelm Engelmann, 1881
Wilhelm Stieda

Wilhelm Christian Hermann Stieda (1. aprill (vkj. 13. aprill) 1852 Riia – 21. oktoober 1933 Leipzig) oli baltisaksa majandusteadlane ja statistik, Rostocki ja Leipzigi ülikooli rektor ning Tartu Ülikooli professor. Stieda oli ametniku poeg. Pärast reaalkooli lõpetamist Riias 1868 õppis ta kuni 1873. aastani Tartu ülikoolis ja pärast Berliini ülikoolis poliitökonoomiat ja statistikat. Tartus astus ta korporatsiooni Fraternitas Rigensis. Berliinis oli tema õppejõud endine Tartu ülikooli kateedrijuhataja Adolph Wagner. Seejärel õppis ta Strasbourgi ülikoolis ajalugu ja sotsiaalpoliitikat, kus tema õppejõud olid Gustav von Schmoller ja Wilhelm Lexis – Lexis läks Strasbourgist kohe Tartu ülikooli professoriks. 1875 kaitses ta Tübingeni ülikoolis doktorikraadi riigiteaduste alal. 1875 asus ta tööle statistikabüroosse, 1876 sai ta Strasbourgi ülikoolis eradotsendiks, detsembris 1877 poliitökonoomia ja statistika erakorraliseks professoriks. 3. juunil 1880 abiellus ta Hessenis Auguste Kochiga (1857–1931). Augustis 1880 valiti ta Tartu ülikooli geograafia, etnograafia ja statistika kateedri korraliseks professoriks. 1882 kutsuti ta Berliini keiserliku statistikabüroo nõunikuks. 1884 läks ta sealt Rostocki ülikooli riigiõiguse professoriks. Ühtlasi oli ta 1888–89 ülikooli dekaan ja 1896–97 rektor. 1887 astus ta Baltimaade Ajaloo ja Muinsuste Ühingusse ning 1892 Eestimaa Kirjanduse Seltsi. 1898 läks Stieda Leipzigi ülikooli. 1898–1925 kuulus ta Saksimaa riiklikku kultuurinõukokku, 1904 sai Saksimaa Teaduste Akadeemia liikmeks. 1909 sai ta ülikooli dekaaniks ja 1916–17 oli rektor. 1923 Stieda emeriteerus ja suri 21. oktoobril 1933.
Adalbert von Stromberg

Parun Adalbert Eduard Eugen Maximilian Otto von Stromberg (22. juuli 1880 Tāšu-Padure, Kuramaa – 31. detsember 1922 Tartu) oli baltisaksa usuteadlane. Adalbert von Stromberg sündis Talsi kreisiülema, parun Adalbert von Strombergi (surnud 1907), ja Tāšu-Padure (Tels-Paddern) mõisast pärit Anna Jeanette Theophile von Keyserlingi (1853–1910) pojana. Õppis Tartu Ülikoolis 1901–1913, tudeeris ka Berliini Ülikoolis. 1908. aastal Tallinna toomkiriku koguduse adjunktpastor, 1912–1913 Tartu ülikooli kiriku adjunktpastor. Aastatel 1910–1911, 1913–1914 ja 1917–1918 oli Tallinna toomkooli juhataja. Töötas Tartu Ülikoolis eksegeetika ja Uue Testamendi eradotsendina 1914–1916 ja professorina 1919–1922. Die Geschichte der israelitischen Propheten in den Grundzügen, 1910 Die Geschichte der alten Kirche bis zirka 600 in den Grundzügen, 1910 Die Geschichte der Kirche der Neuzeit im Grundriß, 1911 Studien zur Theorie und Praxis der Taufe in der christlichen Kirche der ersten zwei Jahrhunderte, 1913, 2. Aufl. 1973 "Väljavõte Kuramaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust, osa 3.1, lk 141". Stromberg, Adalbert* Eduard Eugen Maximilian Otto Bar. v. (1880-1922), BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust, Görlitz 1930, Osa 2.3, lk 401 Stromberg, Adalbert* Eduard Eugen Maximilian Otto Bar. v. (1880-1922), BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital
1702

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1698 | 1699 | 1700 | 1701 | 1702 | 1703 | 1704 | 1705 | 1706 | ► | ►► 1702. aasta (MDCCII) oli 18. sajandi 2. aasta. 8. märts – Anne krooniti Inglismaa, Šotimaa, Iirimaa ning Suurbritannia kuningannaks. 19. juuli (rootsi kalendri järgi 9. juuli) – Põhjasõda: Poola-Saksi väed said Kliszówi lahingus lüüa endast kaks korda väiksemalt Rootsi armeelt. 9. jaanuar (vana kalendri järgi 29. detsember 1701) – Põhjasõda. Erastvere lahing, milles sundis Venemaa korpus Boriss Šeremetevi juhatusel taanduma Wolmar Anton von Schlippenbachi Rootsi väliväe. Rootslased kaotasid lahingus ligi 2000 meest. Erastvere lahing oli Vene vägede esimene suurem võit Põhjasõjas. 29. juuli (rootsi kalendri järgi 19. juuli) – Põhjasõda: Rootslased said Väikse Emajõe lähedal Hummulis lüüa. 10. oktoober – Ferenc Borgia Kéri, Ungari ja Slovakkia füüsik, astronoom, filosoof ja ajaloolane 17. veebruar – Peder Syv, Taani filoloog ja folklorist 8. märts – William III, Inglismaa, Šotimaa ja Iirimaa kuningas
Karl Ludwig Struve

Karl Ludwig Struve (2. mai 1785, Hannover – 17. juuni 1838, Königsberg) oli baltisaksa filoloog. Gümnaasiumidirektori poeg. Õppis Göttingeni Ülikoolis 1801–1802, tudeeris ka Kieli Ülikoolis. Töötas Tartu Ülikoolis klassikalise filoloogia eradotsendina 1805–1814.
Aktöbe

Aktöbe (kasahhi Ақтөбе 'valge küngas') on linn Kasahstanis, Aktöbe oblasti keskus. Asub Ileki jõe ääres. Linn on asutatud 1869. aastal. Linnaõigused sai 1880. http://pop-stat.mashke.org/kazakhstan-cities.htm Aktöbe ametlik koduleht
1701

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1697 | 1698 | 1699 | 1700 | 1701 | 1702 | 1703 | 1704 | 1705 | ► | ►► 1701. aasta (MDCCI) oli 18. sajandi 1. aasta. Käis Põhjasõda Inglismaal anti välja seadus, mille järgi kõik katoliiklased jäeti troonipärimise õigusest ilma: troonile võis saada üksnes protestant. Sama kehtis kuninglikku perekonda kuuluva isiku kohta, kes abiellub katoliiklasega. Seadus ei sätestanud sama siis, kui kuningliku isikuga abielluja oli abielludes anglikaan, aga hiljem usku vahetas. Asutati Detroit jaanuar – Monaco vürstiks sai Antoine I 18. jaanuar – Brandenburgi markkrahv ja kuurvürst Friedrich III krooniti Friedrich I nime all Preisimaa kuningaks. 6. veebruar – algas Hispaania pärilussõda. 24. juuli – asutati Detroiti linn 9. oktoober – asutati Yale'i ülikool Põhjasõda: Eestis viibisid Rootsi väed eesotsas Karl XII-ga lahkusid juunikuus. Põhjasõda: suvel hakati Rootsi kuninga käsul talupoegadest moodustama maamiilitsa üksusi. 27. aprill – Carlo Emanuele III, Savoia hertsog ja Sardiinia kuningas 27. november – Anders Celsius, Rootsi füüsik ja astronoom 16. september – James II, Inglise kuningas 1685–1688 11. november – Berend Johann von Uexküll, baltisaksa poliitik Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 91
Eesti ETNO

Eesti ETNO on pärimusmuusika õppelaager noortele pillimängijatele vanuses 16–30. Eesti ETNO laager toimub igal suvel vahetult enne Viljandi Pärimusmuusika Festivali. Laagrist osavõtjad esinevad festivali lavadel laagris õpitud repertuaariga. Lugude õppimine toimub kuulmise järgi. Eesti ETNO pärimusmuusikalaager sai alguse aastal 1997, nime all Noorte Moosekantide Pillimängupäevad. Eesti ETNO August Pulsti Õpistu
Merihumur

Merihumur (Honckenya peploides) on nelgiliste sugukonda kuuluv õistaim. Merihumur kasvab eelkõige liivastel ja klibustel mererandadel, ka Eestis. Et sellises pinnases on vesi väga sügaval, kogub ta vett oma lihakatasse lehtedesse ja vartesse. Merihumur kasvab sageli rannaserval tiheda padrikuna. Merihumur andmebaasis eElurikkus
1703

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1699 | 1700 | 1701 | 1702 | 1703 | 1704 | 1705 | 1706 | 1707 | ► | ►► 1703. aasta (MDCCIII) oli 18. sajandi 3. aasta. 27. mai – Peeter I rajas Venemaa uue pealinna Peterburi. Põhjasõda: venelasid korraldasid Eesti idaosas laiaulatuslikke rüüsteretkesid. ... ... ... Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 92
Jarmo Karing

Jarmo Karing on eesti tantsija ja koreograaf. 1996. aastal lõpetas Karing Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumi. Ta lõpetas 2001. aastal Pedagoogikaülikooli koreograafia eriala ning sai magistrikraadi 2003. aastal Tartu Ülikooli Avatud Ülikoolis kultuurikorralduse erialal. On loomingulise rühmituse ZUGA Ühendatud Tantsijad liige. Jarmo Karing oli 2001. aastal Nukuteatri muusikali "Risk" koreograaf.
1704

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1700 | 1701 | 1702 | 1703 | 1704 | 1705 | 1706 | 1707 | 1708 | ► | ►► 1704. aasta (MDCCIV) oli 18. sajandi 4. aasta. 29. veebruar – Kuninganna Anne'i sõda: Prantsusmaa ja põlisameeriklaste väed ründasid Massachusettsis Deerfieldis inglaste asundust, tappes üle 50 kolonisti. 3. august – Briti-Hollandi ühendväed vallutasid Gibraltari. 13. august – Hispaania pärilussõda: Blenheimi lahingus Saksamaal saavutasid Inglise, Saksa ja Hollandi väed olulise võidu Prantsuse ja Baieri vägede üle. 24. august – Hispaania pärilussõda: Inglise-Hollandi ja Prantsuse laevastike vahel toimus Vahemerel Málaga lahing. Venelased vallutasid Tartu ja Narva ja nende komandandiks määrati Kirill Narõškin. 20. august (vkj 9. august) – Põhjasõda: venelastel, kes olid koondanud Narva alla 45 000 meest, õnnestus linn vallutada. Eraldati Narva maakond Alutaguse kihelkonnast ja liideti Ingerimaaga. 4. mai – Christian Kelch, Tartu raehärra 7. mai – Carl Heinrich Graun, saksa helilooja 4. juuni – Benjamin Huntsman, inglise leiutaja 17. juuni – John Kay, inglise leiutaja 29. oktoober (ristiti) – John Byng, Briti sõjaväelane 24. veebruar – Marc-Antoine Charpentier, prantsuse helilooja 17. märts – Menno van Coehoorn, Hollandi sõjaväelane ja insener 28. oktoober – John Locke, inglise filosoof
Dormitoorium

Dormitoorium on ühine magamisruum keskaja ja tänapäeva kloostrites ning lossides. Tänapäevastes kloostrites on enamasti siiski igal mungal (või nunnal) oma kamber, dormitoorium puudub.
Vaivara Vabadussõja mälestussammas

Vaivara Vabadussõja mälestussammas (ka Vabadussõjas langenute mälestussammas) on 1924. aastal rajatud mälestusmärk Vabadussõjas langenud 36 vaivaralasele. Mälestussammas asub Sinimägede juures Grenaderimäest veidi läänes, Vaivara uuel kalmistul. Sammas purustati Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal ja taastati 1991. aastal. Kiviplokkidest sambal on Voldemar Melliku dolomiitskulptuur (taastanud poeg Tõnu Mellik), mis kujutab isa hoidmas kätel surevat poega. Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas Eesti Vabadussõja mälestusmärkide loend Vaivara Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
1705

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | 1720. aastad | 1730. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1701 | 1702 | 1703 | 1704 | 1705 | 1706 | 1707 | 1708 | 1709 | ► | ►► 1705. aasta (MDCCV) oli 18. sajandi 5. aasta. Edmond Halley määras Halley komeedi tiirlemisperioodiks 76 aastat. 20. veebruaril andis Peeter I sõjaväereformi lõpus välja seaduse nekrutite värbamise kohta eluaegse teenistuskohustusega. 15. juulil vkj. (26. juulil ukj.) toimus Liivimaal Põhjasõja käigus Gemauerthofi lahing (Mūrmuiža lahing) Moskva tsaaririigi ja Rootsi kuningriigi vägede vahel. Venemaal Astrahanis toimus nn pulmamäss. Georg Friedrich Händeli esimesed ooperid "Almira" ja "Nero" esietendusid Hamburgis. 1705 aasta kohta ilmus soomlaste esimene omakeelne kalender. Asutati Poolas Valge Kotka orden, . Saksa matemaatik Gottfried Wilhelm Leibniz avaldas töö "Kahendaritmeetika selgitus", milles kirjeldas tänapäevase kahendsüsteemi aluseid. 28. juulil purustas Eestimaa aadlilipkonna värvatud tragunirügement Joachim Friedrich von Lieveni juhtimisel Purdi küla juures 1000-mehelise vene rüüsteväe. 13. veebruar – Franciszka Urszula Wiśniowiecka, poola ja valgevene kirjanik 9. märts – Tommaso Temanza, itaalia arhitekt 27. märts – Matias Aires, Portugali filosoof ja literaat 21. juuni – David Hartley, inglise filosoof 24. september – Leopold Joseph von Daun, Austria väejuht 31. oktoober – Clemens XIV, paavst 1. november – Gustav Ernst Hasselblatt, Eesti vaimulik 5. mai – Leopold I, Saksa-Rooma riigi keiser 1658–1705, Ungari ja Tšehhi kuningas 5. mai – Ernst Glück, piibli läti keelde tõlkija, Venemaa esimese gümnaasiumi asutaja 17. mai – Johann Fischer, saksa teoloog 16. august – Jakob Bernoulli, šveitsi matemaatik 13. september – Imre Thököly, Ungari aadlik, väejuht
Ophelia (täpsustus)

Ophelia on mitme asja ja inimese nimi: Ophelia (eesnimi) Ophelia on tegelane Shakespeare'i tragöödias "Hamlet". Liisu Ophelia Hansen on eesti ujuja. Ophelia on Uraani kuu. 171 Ophelia on asteroid. "Ophelia" on John Everett Millais' maal (1852). Ophelia on roosa roosisort. Ophelia nime on kandnud mitu orkaani. "Ophelia" on Natalie Merchanti muusikaalbum. Ofelia