Erakorraline ja täievoliline suursaadik (NSV Liit ja Venemaa)

Erakorraline ja täievoliline suursaadik (vene keeles Чрезвычайный и полномочный посол) on kõrgeim diplomaatiline teenistusaste Venemaa Föderatsioonis (varem oli sama teenistusaste ka selle eelkäijas Nõukogude Liidus), erakorraline ja täievoliline suursaadik. Erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusaste seati sisse NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 28. maist 1943. See teenistusaste anti 14. juunil 1943 korraga 15 diplomaadile, sealhulgas välisminister Vjatšeslav Molotovile. Teenekamaid erakorralisi ja täievolilisi suursaadikuid Nõukogude Liidus oli Anatoli Dobrõnin, NSV Liidu suursaadik Ameerika Ühendriikides (1962–1986). Ainsa eestlasena oli kõrgeima teenistusastme saanud Vaino Väljas (märtsis 1980; oli aastatel 1980–1988 suursaadikuks Ladina-Ameerika maades). 1943 – Andrei Võšinski, välisministri esimene asetäitja 1943 – Vladimir Dekanozov, oli kuni 1941 suursaadik Saksamaal. 1943 – Maksim Litvinov, suursaadik Ameerika Ühendriikides 1943 – Ivan Maiski, suursaadik Suurbritannias 1943 – Jakov Malik, suursaadik Jaapanis 1943 – Aleksandra Kollontai, suursaadik Rootsis 1989 – Igor Ivanov, välisministeeriumi üldsekretariaadi ülem 1990 – Tšõngõz Ajtmatov, suursaadik Luksemburgis 1990 – Andrei Kozõrev, Vene NFSV välisminister 1990 – Vitali Tšurkin, välisministeeriumi valitsusülem 1991 – Aleksandr Bovin, suursaadik Iisraelis 1991 – Aleksandr Trofimov, suursaadik Malis, hiljem Eestis Pärast Nõukogude Liidu lagunemist (jõustus 26. detsembril 1991) said NSV Liidu suursaatkondadest Venemaa Föderatsiooni suursaatkonnad ja peaaegu kõikidest NSV Liidu suursaadikutest said Venemaa suursaadikud. Siiski, mõni kuu hiljem paljud suursaadikud vahetati välja. Nõukogude Liidus saadud erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusaste jäi Venemaa Föderatsioonis kehtima. Esimesena sai Venemaa Föderatsioonis erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusastme Ivan Silajev (4. jaanuaril 1992), kes oli Venemaa erakorraline ja täievoliline suursaadik Euroopa Liidu juures. Venemaa Föderatsioonis antakse erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusastet Venemaa välisministrile, ministri esimesele asetäitjale, välisministeeriumi peadirektorile, välisministeeriumi osakondade direktoritele, Venemaa suursaadikutele (välisriikides) ja Venemaa alalistele esindajatele rahvusvahelistes organisatsioonides. 1992 – Sergei Lavrov, välisministeeriumi osakonna direktor 1995 – Grigori Karassin, välisministeeriumi osakonna direktor 1996 – Jevgeni Primakov, välisminister 2000 – Juri Merzljakov, suursaadik Kasahstanis, hiljem Eestis 2003 – Viktor Tšernomõrdin, suursaadik Ukrainas 2004 – Aleksandr Udaltsov, välisministeeriumi osakonna direktor 2009 – Dmitri Rogozin, alaline esindaja NATO-s 2011 – Andrei Karlov, välisministeeriumi osakonna direktor. Ta oli hiljem suursaadikuks Türgis. Hukkus 2016. aastal atentaadi tagajärjel Ankaras. Sai postuumselt Venemaa kangelase aunimetuse. 2014 – Vladimir Jakunin, riigiettevõtte Venemaa Raudteed president (2005–2015). Vahetult diplomaadina on ta töötanud vaid aastatel 1985–1991 (NSV Liidu täievolilises esinduses ÜRO juures teise, seejärel esimese sekretärina). 2019 – Igor Gromõko, suursaadik Malis 2020 – Aleksandr Petrov, suursaadik Eestis (2015–2021) Erakorraline ja täievoliline suursaadik Erakorraline ja täievoliline suursaadik (Armeenia)