laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Konstantin Hunnius

Konstantin Hunnius (ka Constantin Hunnius; 22. jaanuar 1807 Tallinn – 3. veebruar 1868 Narva) oli Eesti vaimulik. Õppis Tallinna Toomkoolis ja Tallinna gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1827–1830. Oli seejärel koduõpetajaks Põhja-Eestis. Ordineeriti õpetajaks aastal 1831. Oli aastatel 1831–1868 Narva Johannese koguduse õpetaja, teenides pastorina ka filiaalkogudustes Oudovas (alates 1856) ja Jamburgis. Oli Narva kõrgema kreiskooli õpetaja, samuti erakooli ja pansioni eestseisja. Tema vend oli baltisaksa arst Karl Abraham Hunnius. Konstantin Hunnius oli kaks korda abielus. Esimene naine oli Henriette Dorothea (neiuna Hesse), kelle üks vend Conrad Eduard Hesse oli Saaremaa superintendent, teine vend Carl Hermann Hesse oli Paide kreisiarst ja poeg Fromhold Hermann Hunnius oli Viru-Nigula koguduse õpetaja. Teine naine oli Jenny (neiuna Müller), poeg Carl Benoni Justinus Hunnius oli baltisaksa luuletaja, vaimulik ja ajakirjanik; tütar Monika Hunnius oli laulupedagoog, kes kirjutas mälestusteraamatu "Minu onu Hermann", mis on tema isa esimese abikaasa vennast Carl Hermann Hessest ja suvedest tema juures Paides. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007 Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998 Deutschbaltisches Biographisches Lexikon 1710-1960. 1970. Böhlau Verlag Köln Wien
Muhu mänd

Muhu mänd ehk kaheksakand on pügalristi erikuju.
Saudi Araabia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Saudi Araabia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Saudi Araabia pääses kolmandat korda järjest MM-finaali lõppvõistlusele. Valikturniiril õnnestus saudidel MM-i pilet lunastada alles viimases voorus, kus suudeti kodus alistada Tai meeskond 4:1. Selle ajani alagrupiliidriks olnud Iraanile sai aga saatuslikuks 1:3 kaotus võõrsil Bahreinile. Nassar Al-Johar Saudi Araabia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
FARC

FARC (Fuerzas Armadas Revolucionarias de Colombia – Ejército del Pueblo – 'Colombia Revolutsioonilised Relvajõud – Rahvaarmee') on Colombias tegutsev marksistlik-leninistlik partisaniorganisatsioon. FARC loodi 1964. aastal Manuel Marulanda Véleze ja teiste Colombia Kommunistliku Partei liikmete poolt ja see pidas madala intensiivsusega sõda valitsusvägede vastu 2016. aasta septembrini, mil FARCi liider Rodrigo Londoño ja Colombia president Juan Manuel Santos sõlmisid Cartagenas rahuleppe. "Colombia valitsus ning FARC sõlmisid rahuleppe". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2016. Vaadatud 27. septembril 2016. BBC:Colombia peace deal: Historic agreement is signed
Fernando Henrique Cardoso

Fernando Henrique Cardoso (sündinud 18. juunil 1931 Rio de Janeiros) on Brasiilia poliitik, ta oli Brasiilia president 1995–2003. Cardoso on hariduselt sotsioloog, töötanud politoloogia- ja sotsioloogiaprofessorina São Paulo ülikoolis ning juhtis 1982–1986 Rahvusvahelist Sotsioloogiaassotsiatsiooni. Cardoso valiti 1982 São Paulo osariigi senaatoriks, kandideerides Brasiilia Demokraatliku Liikumise nimekirjas. 1985 kandideeris ta São Paulo linnapeaks Brasiilia Tööpartei kandidaadi, endise presidendi ja kahekordse São Paulo linnapea Jânio Quadrose vastu, aga kaotas. Sealjuures laskis ta end pildistada linnapea toolis veel enne valimisi. 1986 valiti Cardoso senaatoriks tagasi, kandideerides Brasiilia Demokraatliku Liikumise Partei nimekirjas, mis oli asendanud Brasiilia Demokraatliku Liikumise. Mõne aja pärast lahkus ta sellest erakonnast ja aitas 25. juunil 1988 asutada Brasiilia Sotsiaaldemokraatliku Partei. 1992. aasta oktoobrist 1993. aasta maini oli Cardoso Brasiilia välisminister ja seejärel 1994. aasta aprillini rahandusminister. Hoolimata lühikesest ametiajast juurutas ta plaani hüperinflatsiooni lõpetamiseks, mis osutus väga edukaks. Edust tiivustatuna otsustas ta presidendiks kandideerida ja teda toetas valitsev president Itamar Franco. 3. oktoobril 1994 valiti ta presidendiks juba esimeses voorus. Tema ametiajal muudeti Brasiilia põhiseadust, nii et presidenti tohtis nüüd tagasi valida. Cardoso kandideeriski teiseks ametiajaks ja valiti 4. oktoobril 1998 tagasi, taas esimeses voorus 53%-ga häältest. Valimistel jäi teiseks Luiz Inácio Lula da Silva 32%-ga. 2003 valiti Cardoso järglaseks Lula, kes valimiste teises voorus võitis Cardoso soosikut José Serrat. Lula valimist seostati Cardoso suurenenud ebapopulaarsusega teisel ametiajal. Cardoso oli abielus antropoloogiadoktori Ruth Cardosoga. Neil on neli last. Abikaasa suri 24. juunil 2008. Fernando Cardoso räägib vabalt portugali, inglise, prantsuse ja hispaania keelt.
Nava lava

Nava lava on Viljandimaal Mulgi vallas Lilli külas Nava talus asuv etenduspaik. 2005. aastal ehitas Nava talu teatrilembene peremees Jaak Kõdar taluõuele lava. Tostsaati toimuvad Nava laval mulgikeelsed suvelavastused, kontserdid, raamatuesitlused ja muud kultuuriüritused. Koostöös Mulgi kultuuri instituudi, Viljandi Kultuuriakadeemia ja Riigimetsa Majandamise Keskusega toimub seal mulgi kultuuri festival. Nava laval on etendatud peamiselt Jaak Kõdari kirjutatud näidendeid kohaliku ajaloo teemadel, sh "Kolm risti", "Muinassaar", "Jukra" ja "Kõik läheb mööda".
Parlamentäär

Parlamentäär on ühe sõdiva poole volitatud läbirääkija teise poolega. Tema tunnuseks on valge lipp. Parlamentääri isik on rahvusvahelise sõjaõiguse järgi puutumatu. Sõna "parlamentäär" ei soovitata kasutada tähenduses "parlamendi liige". https://keeleabi.eki.ee/?leht=8&id=206 EKI keelenõuanne J. N. Parlamentäärid rahvusvahelise sõjaõiguse järgi. – Sõdur, 19. mai 1939, nr 20, lk 463–466. Sõjamees valge lipuga. Uudisleht, 21. juuni 1940, nr. 162, lk. 4. https://dea.digar.ee/page/uudisleht/1940/06/21/4
Ecuadori jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Ecuadori jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel MM-finaalturniiril debüüdi teinud Ecuador sai valikturniiril alagrupis üllatuslikult Argentina järel teise koha. Lõpuks suutis Ecuador ühe punktiga edestada koguni neljakordset maailmameistrit Brasiiliat. Hernan Dario Gomez Ecuadori jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Amgun

Amgun (vene Амгунь; eveeni Амӈун; nivhi Ӽыӈгр) on jõgi Venemaal Habarovski krais, Amuuri vasakpoolne lisajõgi. Saab alguse Bureja mäestikust. Suubub Amuuri selle suudme lähedal. Pikkus 723 km, valgala 55 500 km². Suurim lisajõgi on Nimelen. Piki jõge kulgeb umbes 200 km ulatuses Baikali-Amuuri magistraalraudtee ületades seda 4 korral. Suuremad jõeäärsed asulad on Berjozovõi ja imeni Polinõ Ossipenko küla. Jõgi on kalarikas. Oktoobri lõpust mai alguseni on Amgun jääs.
Camerata Universitatis

Eesti Maaülikooli kammerkoor Camerata Universitatis on Tartus tegutsev kammerkoor. 1991. aastal loodi Tartu Ülikooli arstiteaduskonna üliõpilaste initsiatiivil Tartu Ülikooli arstiteaduskonna koor, mis hiljem nimetati Tartu Ülikooli Kunstide Osakonna Kammerkooriks. Sellest kujunes 2000. aastal kammerkoor Camerata Universitatis. Eesti Maaülikooli egiidi all tegutseb koor 2004. aastast. Koori lauljate hulgas on nii Tartu Ülikooli kui ka Eesti Maaülikooli üliõpilasi, õppejõude ja vilistlasi. Koori dirigent on alates 1995. aastast Seidi Mutso. Koori koormeister on Roosi Rõõmusaare ja hääleseadja Karmen Puis. Camerata Universitatis on Eesti Kammerkooride Liidu liige. "Eesti Maaülikooli kammerkoori Camerata Universitatise veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2021. Vaadatud 26. aprillil 2020. Eesti Maaülikooli kammerkoori Camerata Universitatise koduleht
Tsiteerimine

Tsiteerimine ehk tsiteering on teisest kirjalikust või suulisest tekstist või sama teksti teisest osast pärineva tekstilõigu paigutamine kirjalikku või suulisse teksti koos selle toimingu märgatavaks tegemisega, tavaliselt koos selle tekstilõigu autori, allika või mõlema äranäitamisega. Sel juhul öeldakse, et tsiteeritakse vastava tekstilõigu autorit või allikaks olevat teksti. Tsiteerimisel teksti paigutatud lõiku koos tsiteerimise fakti ja tekstilõigu päritolu edasiandmise vahenditega nimetatakse tsitaadiks. Erijuhul võib tekst koosnedagi ühest või mitmest tsitaadist. Mõnikord esitatakse tsiteeritav tekstilõik väljajätetega, mõnikord jälle koos tsiteerija (või toimetaja) märkustega ja rõhutustega tsiteeritud tekstilõigu sees. Tsiteerimisel võidakse kasutada ka lähteteksti tõlget. Kirjalikus kõnes markeeritakse tsiteerimist eesti tavas tavaliselt jutumärkides. Võidakse kasutada ka taanet või raamistust. Suulises kõnes võidakse tsiteerimist markeerida, kasutades enne tsitaadi algust fraasi "ma tsiteerin" ja pärast tsitaadi lõppu "tsitaadi lõpp". Väljajätted (sealhulgas lause lõpu või alguse ärajätmine, kuigi lõpus kasutatakse punkti) markeeritakse tavaliselt kolme punktiga, mis võivad olla ka ümar- või nurksulgude sees. Tsitaadi vahele lisatud märkused ja rõhutustele osutamised paigutatakse tavaliselt nurksulgudesse ning lõpevad tavaliselt mõttekriipsule järgneva autorimarkeeringuga, milleks on initsiaalid või isiku rollile osutav sõna või lühend, näiteks "K. V.", "Autor", "Toim". Kui tsitaadi asukoht lauses nõuab suure algustähe asendamist väikesega või ümberpöördult, siis paigutatakse vajalik algustäht nurksulgudesse. Kui tsitaat ei ole põimitud teksti sisse (näiteks motode ja aforismikogumike puhul), jutumärke tavaliselt ei kasutata. Autorile või lähtetekstile osutamiseks võidakse autori nimi või teksti pealkiri anda pärast tsitaati sulgudes (tekstisse põimitud tsitaadi puhul), mõttekriipsu või lihtsalt sõnavahe järel või eraldi lõiguna. Tekstisse põimitud tsitaadi puhul võidakse autorit või pealkirja ka teksti sees mainida. Teadustekstides jm nõudlikes tekstides varustatakse tsitaadid tavaliselt allikaviidetega. Tsiteerimist võidakse kasutada mitmel otstarbel. Tsiteerimise abil võidakse tõendada, et tsiteeritav autor on tõesti väitnud seda, mida tsitaati kasutava teksti autor talle omistab. Tsiteerimise abil võidakse dokumenteerida tsiteeritava autori täpset sõnastust, mille omapära ja nüansse ei ole võimalik refereerimise, ümberjutustamise ja tõlkimise teel edasi anda. Selle eesmärk omakorda võib olla näiteks võtta tsiteerijalt vastutus refereeringu õigsuse eest, illustreerida tsiteeritava autori stiili, näidata ära lähtekeelne sõnastus. Otsene kõne Parafraas Plagiaat Referaat
Tsiteering

"Tsiteering" on sõna, millel on kaks tähendust: 'tsitaat' 'tsiteerimine'
Pesapallikurikas

Pesapallikurikas on puidust või alumiiniumist nui, mida kasutatakse pesapalli palli löömiseks. Pesapallikurikas peab olema ringikujulise läbilõikega, kuni 42 tolli (u 107 cm) pikk ja võib jämedamas kohas olla läbimõõduga kuni 2,75 tolli (u 7 cm). Kurika kaal ei ületa tavaliselt 1 kilogrammi. Pesapallikurikat on võimalik kasutada, kui külmrelva. Samuti võib pesapallikurikat praktikas mõista külmrelvana, kui seda hoitakse või kantakse kaasas mitte-sihipärasel (pesapalli mängimise) eesmärgil.
Tsitaat

Tsitaat on teksti paigutatud lõik, mis pärineb algselt teisest kirjalikust või suulisest tekstist või sama teksti teisest osast. Tavaliselt tõstetakse selline lõik esile, paigutades selle jutumärkidesse või kursiivi, kasutades taanet põhiteksti suhtes, raamistust või muid kujundusvõtteid. Teaduses ja ajakirjanduses on kombeks näidata ära tekstilõigu autor, allikas või mõlemad. Mõnikord esitatakse tsiteeritav tekstilõik väljajätetega, koos tsiteerija (või toimetaja) märkustega või rõhutustega tsiteeritud tekstilõigu sees. Tsitaat võib olla ka tõlgitud. tsiteerimine tsitaatsõna otsene kõne
Ebavars

Ebavars on taimel püstist maapealset vart ja sellele kinnitunud lehti meenutav osa, mis anatoomiliselt koosneb alusele kinnitunud lehtede tuppedest ja rootsudest, mis on kokku pakitud või katavad üksteist. Ebavars on näiteks banaanidel ja laukudel.
Vladimir Raska

Vladimir Raska (sündinud Heinrich Raska; 15. veebruar 1852 Abja-Päraküla, Halliste kihelkond – 23. oktoober 1919) oli eesti rahvusliku liikumise tegelane ja õigeusu vaimulik. Sündis Abja-Pärakülas Tõõtsimõisa taluperemehe pojana. Õppis kohalikus vallakoolis, aastatel 1872–1874 Tartu gümnaasiumis ja 1875–1876 Pärnu gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1877–1886 (ei lõpetanud ülikooli). Ülikoolis oli aastast 1877 Eesti Üliõpilaste Seltsi liige ja võttis osa eesti seltskonna tegevusest. Kuid pärast mitmekordset teoloogia lõpueksami äpardumist astus ta aastal 1886 vene õigeusku ning õppis Peterburi Vaimulikus Akadeemias aastatel 1886–1891, lõpetas Peterburi Vaimuliku Akadeemia kandidaadina. Pühitseti preestriks 9. märtsil 1891. Oli aastatel 1891–1919 Prangli-Maaritsa õigeusu koguduse preester. Töötas Kuuste ministeeriumikoolis usuõpetajana. Eesti Üliõpilaste Selts 1870-1905, Väljaandja Eesti Üliõpilaste Seltsi vanematekogu, New-York 1965 http://www.osta.ee/13072248[alaline kõdulink]
Karl Hunnius

Karl Konstantin Hunnius (12/23. oktoober 1766 Tallinn – 1/13. jaanuar 1841 Tallinn) oli kaupmees, Tallinna Suurgildi oldermann ja Tallinna raehärra aastail 1814–1817. Ta oli abielus Emilie Friederike Dreyeriga, tema pojad olid Narva Johannese koguduse abiõpetaja Konstantin Hunnius ja Haapsalu arst Karl Abraham Hunnius. Hunnius, Carl, Deutsche Biographie Hunnius, Carl Constantin (1766-1841), BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
32 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 32 sõidab Männiku ja Kopli peatuse vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub tööpäevadel tipptunni ajal. Väljumised 20-30 minuti tagant
Sünonüümia

Sünonüümia ehk samatähenduslikkus on sõnadevaheline paradigmaatiline suhe. Sünonüümidel on sama või lähedane tähendus. Täissünonüüme saab üksteisega asendada millises tahes kontekstis, sest nende denotatiivne ja konnotatiivne tähendus on sama. Osasünonüüme saab üksteisega asendada teatud kontekstis, sest nende tähendused kattuvad osaliselt. Tähendussünonüümide denotatiivne tähendus on sama, kuid konnotatiivne tähendus, stiil jmt erinev. Ideograafilised sünonüümid erinevad üksteisest tähendusvarjundi poolest, näiteks jõuk ja kamp. Stiilisünonüümid kuuluvad eri stiili, näiteks ühikas ja ühiselamu. Leksikaalsed sünonüümid on kujult üksteisest erinevad, kuid tähenduse poolest sarnased või lähedased samast sõnaliigist sõnad, näiteks ämber ja pang. Grammatilised sünonüümid on leksikaalselt samasisulised, aga grammatiliselt vormistuselt erinevad sõnad või sõnaühendid, näiteks püsti ja kahel jalal. Sünonüüm Antonüümia Hüponüümia Sünonüümisõnastik Eesti keele tesaurus
Mecklenburgi laht

Mecklenburgi laht (saksa keeles Mecklenburger Bucht ehk Mecklenburgische Bucht; taani keeles Mecklenburg Bugt) on laht Läänemere edelaosas. Piirneb põhjas Lollandi ja Falsteriga, läänes Fehmarniga, lõunas Euroopa mandriosaga. Fehmarn Beldi ja Fehmarni väina kaudu on ühenduses Kieli lahega, Kadetrinneni kaudu Läänemerega. Pindala u. 3500 ruutkilomeetrit, sügavus kuni 27 m.
Eksemptsioon

Eksemptsioon (saksa keele eeskujul ka eksemtsioon) tähendab üldmõistena teatavatest üldistest koormistest või kohustustest vabastamist. Enamasti kasutatakse eksemptsiooni mõistet katoliku kirikus, kus see tähendab isiku või asutuse väljaarvamist oma otsese ülemuse alluvusest. Mõiste tuleneb ladinakeelsest sõnast exemptio ('väljaarvamine') või eximere ('välja võtma', 'kõrvaldama'), mis saksa keeles on kujul Exemtion. Seetõttu ei kasutatud varem ka eesti keeles sõna keskel p-tähte. Katoliku kirikus tähendab eksemptsioon isiku või asja vabastamist alluvusest vahetult kõrgemale kiriklikule ülemusele. Tihti on vabastatud piiskop või klooster peapiiskopi võimu alt ja allutatud ta otse paavstile. Näiteks oli 13. sajandi alguses eksemptne ka Riia piiskopkond, mis vabastati Bremeni peapiiskopkonna alluvusest. Eksemptsiooni all mõeldi ka sõjaväeteenistusest vabastamist 18. ja 19. sajandil. Võõrsõnade leksikon. 7, parandatud ja täiendatud trükk, lk 236. Audomar Scheuermann, Exemtion. In: Theologische Realenzyklopädie. 10. 1982, lk-d 696–698. Markus Meumann, Art. Exemtion. In: Albrecht Cordes, Heiner Lück, Dieter Werkmüller, Ruth Schmidt-Wiegand (Hrsg.), Handwörterbuch zur deutschen Rechtsgeschichte, 2., trükk, I köide, Erich Schmidt Verlag, Berlin 2008. ISBN 978-3-503-07912-4 Eksemptsiooni artikkel Katoliku Entsüklopeedias
Põhja ringkonnaprokuratuur

Põhja Ringkonnaprokuratuur on Justiitsministeeriumi valitsemisalas olev valitsusasutus, Riigiprokuratuuri allasutus. Ringkonnaprokuratuur asub Tallinnas Lubja 4. Tööpiirkonnaks on Harju maakond. 2019. aasta seisuga on Põhja Ringkonnaprokuratuuri juhtivprokuröriks Saskia Kask. Ringkonnaprokuratuuris töötab kokku 80 prokuröri. 2004. aastal korraldati Tallinna prokuratuur ja Harju prokuratuur ümber Põhja Ringkonnaprokuratuuriks. Vastavalt Prokuratuuriseaduse § 1. on Prokuratuur: Justiitsministeeriumi valitsemisalas olev valitsusasutus, mis osaleb kuritegude tõkestamiseks ja avastamiseks vajaliku jälitustegevuse planeerimises, juhib kohtueelset kriminaalmenetlust, tagades selle seaduslikkuse ja tulemuslikkuse, esindab kohtus riiklikku süüdistust ning täidab muid seadusega prokuratuurile pandud ülesandeid. I osakond – narko-, organiseeritud ja rasked kuriteod II osakond – majanduskuriteod III osakond – alaealiste ja lähisuhte vägivalla kuriteod IV osakond – rasked varavastased ja küberkuriteod V osakond – üldkuriteod Põhja piirkondlik haldustalitlus Prokuratuuriseadus. Vastu võetud 22.04.1998. a seadusega (RT I 1998, 41/42, 625), jõustunud 20.05.1998, osaliselt 1.01.2001. Elektrooniline Riigi Teataja Põhja ringkonnaprokuratuur. Prokuratuur. Justiitsministeerium Elektrooniline Riigi Teataja. "Ringkonnaprokuratuuride asukoha ja tööpiirkonna kehtestamine". Vabariigi Valitsuse määrus 26.02.2004 nr 46. Avaldamismärge: RT I 2004, 10, 62. "Põhja Ringkonnaprokuratuur". Originaali arhiivikoopia seisuga 15.10.2018. Vaadatud 18.04.2018.
Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasium

Mitte segi ajada Tallinna Mustamäe Gümnaasiumiga Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasium (endise nimega Tallinna 51. Keskkool) on vene õppekeelega üldhariduskool Tallinnas Mustamäel aadressil E. Vilde tee 64, mis tegutseb alates 1967. aastast. Direktor aastast 2013 Natalja Vergun. 1966 aastal asutatud õppeasutus kandis nime Tallinna 51. 8.-kl.Kool ja alates 1970 aastast Tallinna 51. Keskkool. 1992 aastast kannab kool Tallinna Mustamäe Reaalkooli ning 1996 juba Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasium nimetust. Max Kaur poliitik Daniel Novikov jalgrattur Sergei Metlev ühiskonnategelane Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasium koduleht Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasium. Tallinna Haridusasutused Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasiumi Facebooki leht Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasiumi Instagram
Lehetupp

Lehetupp ehk tupp (vagina) on rohttaimedel lehelaba või leherootsu alumine osa, mis täielikult või osaliselt ümbritseb vart. Võib püsida üle talve, näiteks tarnadel. Lehtedetupp
Uuemõisa mõis (Ridala)

Uuemõisa mõis (saksa keeles Neuenhof) oli rüütlimõis Läänemaal Ridala kihelkonnas. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Haapsalu linna territooriumile. Uuemõisa mõisat on esmamainitud 1539. aastal, mil see kuulus Saare-Lääne piiskopile. 17. sajandil kuulus mõis De la Gardiedele. 1716. aastal kinkis Vene tsaar Peeter I mõisa Eestimaa kindralkuberner admiral Fjodor Apraksinile. 1734. aastal tagastas Venemaa keisrinna Anna Ivanovna Uuemõisa De la Gardie tehtud võlgade eest maanõunik Christoph Richteri pärijatele. 1789. aastal panditi 87 aastaks Uuemõisa koos Sutlepa ja Löwe karjamõisaga kammerhärra Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternbergile, 1796. aastal loovutas ta Uuemõisa pandi krahv Jakob Pontus Stenbockile. 1814. aastal loovutas maanõunik krahv Jakob Pontus Stenbock Uuemõisa pandi oma pojale Magnus Johann Stenbock-Fermorile. 1822. aastal omandas Uuemõisa pandiõiguse Karl Johann von Gernet, Gernetid valdasid mõisa kuni 1899. aastani, mil mõisa omandas koos Uuemõisaga Vilkla (494 tiinu) ja Saunja mõisamaaga doktor Hans von Wilcken. 1907. aastal omandas müisa Harry von Müller ning 9. märtsil 1911 ostis Uuemõisa ja Vilkla mõisa 275 000 rublaga vürstinna Eugenie Šahhovskaja-Glebova-Strešneva (1841–1924), kes oli sõjaväelase ja riigitegelase vürst Mihhail Šahhovskoi-Glebov-Strešnevi abikaasa. Vürstinna jäi mõisa omanikuks 1919. aasta võõrandamiseni. Uuemõisa mõisa kahekorruseline järelklassitsistlikus stiilis hoone valmis 1833. aastal. 1920. aastatel ehitati endine härrastemaja arhitekt Karl Burmani projekti järgi ümber. Hoonele lisati pikad ühekorruselised tiibhooned. Aastatel 1923–1932 tegutses ümberehitatud mõisakompleksis Läänemaa Õpetajate Seminar. 1. augustist 1932 anti tühjaks jäänud mõis Haridusministeeriumilt üle Kaitseministeeriumile. Varemetesse jäänud hoone taastati 1980. aastatel. Uuemõisa mõisa park Läänemaa mõisate loend Uuemõisa mõis (Ridala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Läänemaa Õpetajateseminar 1921–1932. Haapsalu, 1931 Mahajäetud maja. Päewaleht, 2. august 1932 Uuemõisa 360° aeropanoraam / aerofoto Uuemõisa mõis Mõisaportaalis
Vác

Vác on linn Ungaris Pesti komitaadis, Váci kreisi halduskeskus. Linna saksakeelne nimi oli Waitzen, slovakikeelne on Vacom. Vác asub Doonau vasakul kaldal Budapestist 34 km lõuna pool. Ta on pisut allavoolu kohast, kus Doonau murrab läbi Börzsöny ahelikust ja pöördub seejärel lõunasse. Linna läbivad suur maantee ja raudtee. Lõuna poole lähevad mõlemad piki Doonau kallast Budapesti. Raudtee pöördub Vácis läände piki Doonaud, aga maantee läheb otse põhja; mõlemad jõuavad peatselt Slovakkiasse. Tänapäeva Váci kohal oli asula juba Vana-Rooma ajal. Kuid tänapäevast linna mainiti esimest korda alles 11. sajandil. Linna maeti aastal 1077 Ungari kuningas Géza I. 1241. aastal hävitasid linna mongolid, aga linn taastati. 14. ja 15. sajandil saabus majanduslik õitseng. Váci piiskopkond oli Ungari kuningriigis väga mõjukas. Piiskopkond rajati István Püha ajal. Mitu Váci piiskoppi said riigi kantsleriks või peapiiskopiks. Osmanite riik vallutas Váci 1541. Kuid Habsburgide Austria võitis Váci all türklasi 1597 ja 27. juunil 1684 ning vallutas linna tagasi. Strateegilise asukoha tõttu Viini ja Budapesti vahelisel veeteel käisid linna pärast sageli lahingud ja ajavahemikul 1541–1686 vahetas linn omanikku 40 korda. 1686. aastaks oli linn täielikult varemetes ja inimtühjaks jäänud. 1731 tabas linna ränk tulekahju. Alles pärast seda hakkas linna tähtsus taastuma ja sajandi teisel poolel rajati esimesed tänapäevani säilinud majad. Linna vanim hoone on piiskopi loss, mis ehitati pärast türklaste väljaajamist. Tänapäeval asub selles ajaloomuuseum. Säilinud on gooti stiilis Terav torn ja mõned kindluseseina jäänused, millest osa on tänapäeval kasutusel elumajade seintena. 18. sajandi algul rajati halastajaõdede kellatorn, 1745 piaristide klooster, 1755 dominiiklaste klooster (tänapäeval on seal näitus "Memento mori"). 1764 rajati linna keskväljakule barokkstiilis raekoda. Samal aastal külastas linna keisrinna Maria Theresa ja tema auks püstitati linna Ungarile väga ebaiseloomulik triumfikaar. 1770 valmis uusklassitsistlikus stiilis katedraal, mis asub kunagise romaani stiilis kiriku kohal, kuhu oli maetud Géza I. 1795 valmis kreeka kirik, milles tänapäeval on näitusesaal. Raudtee jõudis Váci 1846. Ungari 1848. aasta revolutsiooni ajal toimus 10. aprillil 1849 Váci juures suur lahing, milles ülestõusnud kihutasid Austria sõjaväe linnast välja. 17. juulil toimus samas teine lahing, milles Venemaa sõjavägi võitis ülestõusnuid. 1910. aasta rahvaloenduse andmetel olid Váci elanikest 76,3% katoliiklased, 11,2% juudid, 8,3% kalvinistid, 2,8% luterlased ja 1,4% muust usust. Tänapäeval on Vác arenenud infrastruktuuri ja kasvava elanikkonnaga linn. Kuna ta asub kahe välisriigi läheduses, on viimasel ajal linna jaoks tähtsaks muutunud turism. Vácil on kuus sõpruslinna: Deuil-la-Barre (Prantsusmaa), Donaueschingen (Saksamaa), Dubnica nad Váhom (Slovakkia), Giv'atayim (Iisrael), Järvenpää (Soome), Odorheiu Secuiesc (Rumeenia) ja Šahy (Slovakkia). Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Suur maailma atlas, lk. 57, 64 Váci koduleht