laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Austria Mariana

Austria Mariana (Maria Anna; 23. detsember 1634 Viin – 1696 Madrid) oli Hispaania kuninganna, oma onu Felipe IV teine abikaasa, Saksa-Rooma keisri Ferdinand III ja Hispaania Maria Anna tütar, Carlos II ema. Maria Anna sündis oma isapoolse vanaisa Ferdinand II õukonnas. Maria Anna isa, kellest sai keiser 1637, oli tollal veel vaid Ungari ja Böömimaa kuningas ning oli suurema osa oma abikaasa raseduse ajast ära Kolmekümneaastases sõjas. Lapsena oli Maria Anna kihlatud oma nõo Baltasar Carlosega, Hispaania Habsburgide hulka kuuluva Hispaania troonipärija ja Astuuria printsiga. Ent kui too 1646 16-aastaselt suri, jäi Felipe IV ilma meessoost pärijata ja Maria Anna ilma peigmeheta. Aastal 1649 abiellus kuningas ise oma 14-aastase õetütrega. Teel Madridi toodi printsessile kingituseks siidsukad, kuid majordoomus viskas need kohe välja, öeldes: "Hispaania kuningannal ei ole jalgu." Maria Anna, kes avastas, et tema jalad on etiketile ohvriks toodud, langes minestusse. Felipel ja Marianal oli kaks last, kes elasid täiseani: Margarita Teresa (sündis 1651), noor infanta Diego Velázqueze maalil "Las Meninas", kes hiljem abiellus oma onu, Saksa-Rooma keisri Leopold I-iga, ja Carlos (sündis 1660), kellest sai viimane Habsburgide soost Hispaania kuningas Carlos II. Pärast Felipe surma 1665 päris ta kolmeaastaselt trooni. Carlos, kes enamasti ei suutnud kõndida ega rääkida, vajas regenti rohkem kui enamik teisi lapskuningaid. Teda kanti kätel kuni kümneaastaseks saamiseni. Mariana oli 1675. aastani regent ning valitses Hispaaniat väikesevaheajaga kuni oma surmani 1696. Ta pani valitsust juhtima Juan Everardo Nithard. Mariana aitas kaasa Devolutsioonisõjale (1667–1668) Louis XIV ning Aacheni rahu sõlmimisele 1668. Aastal 1673 sai kuninganna favoriidiks Fernando de Valenzuela. Aastal 1675 sai Carlos II täisealiseks, kuid hoolimata formaalse regendiaja lõpust avaldas ta oma nõrgale pojale endiselt väga suurt mõju. Vahepeal õnnestus eelmise kuninga sohipojal Austria Juan Josél 1677 toime pandud paleepöördega võimule tulla ning Mariana Madridist Toledosse pagendada, sest õukond ei olnud rahul sellega, et too toetas oma favoriiti Fernando de Valenzuelat. Kui Juan 1679 suri, naasis Mariana Madridi ja valitses edasi, kuigi ta polnud formaalselt regent. 1668. aastal nimetas jesuiidi misjonär Diego Luis de San Vitores tema nime järgi Mariaani saarestiku Vaikse ookeani põhjaosas.
Stereokeemia

Stereokeemia on keemia haru, mis tegeleb aatomite ruumilise paigutusega molekulis ja vastavate manipulatsioonidega. Stereokeemia on keemia kolmes mõõtmes (ka 3D-keemia), mille fookuses on stereoisomeerid ja olulisel kohal on kiraalsed molekulid. Stereokeemia tegeleb stereoisomeeride kirjeldamise, määramise, omaduste, saamise ja reaktsioonidega. Mingi stereoisomeeri reaktsioon on stereospetsiifiline, kui produktis säilib lähteühendi aatomite konfiguratsioon või kui produkti konfiguratsioon on lähteaine omale vastupidine (Waldeni inversioon, näiteks SN2 reaktsioonid). Kui reaktsioonis esineb sümmeetrilise konfiguratsiooniga vaheprodukt, siis saadakse isomeeride 1:1 segu ehk ratsemaat (näiteks SN1 reaktsioonides). Margus Lopp. Stereokeemia. Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus, 2014, 277 lk. Stereoisomeer Stereokese Stereoselektiivsus
Säästev elatis

Säästev elatis ehk jätkusuutlikud elatusvahendid (inglise sustainable livelihood) on inimesele eluks vajalikud vahendid ja varad (sh loodusvarad, tehnoloogiad, oskused, teadmised, tervis, juurdepääs haridusele, sotsiaalne võrgustik), mis on jätkusuutlikud elatisena siis, kui nende abil tullakse välja stressiolukordadest ja suurendatakse toimetulekut oma elukeskkonda kahjustamata. toimetulekuvõime Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Keskkonnategevuse tulemuslikkus

Keskkonnategevuse tulemuslikkus (inglise keeles environmental performance) on ettevõtte või muu organisatsiooni keskkonnakoormuse vähendamise eesmärgi saavutamise määr. Keskkonnategevuse tulemuslikkus iseloomustab organisatsiooni keskkonnategevust ja selle mõõdetavaid tulemusi. Keskkonnategevuse tulemuslikkuse hindamise meetoditeks võib lugeda selliseid keskkonnajuhtimisvahendeid nagu keskkonnaaudit, keskkonnamõju hindamine, ökokaardistamine, keskkonnabilanss, keskkonnaarvestus, ökotõhususe hindamine, olelusringi hindamine jt. keskkonnategevuse tulemuslikkuse indikaator ettevõtte keskkonnategevuse seire keskkonnajuhtimine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse indikaator

Keskkonnategevuse tulemuslikkuse indikaator (inglise keeles environmental performance indicator) on organisatsiooni keskkonnategevuse edukust kajastav kvantitatiivne või kvalitatiivne näitaja. Keskkonnategevuse tulemuslikkuse indikaatorid võib jagada kolme rühma: tegevuse tulemuslikkuse, juhtimise tulemuslikkuse ja keskkonnaseisundi indikaatorid. Indikaatoritel põhineva keskkonnategevuse hindamise juhised annab rahvusvaheline standard ISO 14031. keskkonnategevuse tulemuslikkus keskkonnaindikaator Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Keskmine eluiga

Keskmine eluiga (inglise keeles life expectancy) on organismi (sh inimese) keskmine eeldatav eluiga sünnimomendil. Tavaliselt tehakse vahet meeste ja naiste eeldataval keskmisel elueal. Imikute suremuse tõttu on keskmine eluiga sünnimomendil harilikult lühem kui näiteks pärast aastaseks saamist. Keskmine eluiga on 20. sajandil märkimisväärselt tõusnud, peamiselt laste suremuse languse tõttu. Eestis oli 2019. aastal keskmine oodatav eluiga sünnimomendil 78,8 aastat, sh meestel 74,4 ja naistel 82,8 aastat. imikusuremus inimarengu indeks Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012) "Eesti mehe oodatav eluiga on kasvanud 74,4 ja naise oma 82,8 aastani" ERR, 27. august 2020
Animatsioon

Animatsioon on liikumisillusioon, mis on loodud staatiliste piltide järjest esitamisega. Filmitootmises tähendab see tehnikat, kus iga filmikaader on loodud ja töödeldud eraldi. Sellised kaadrid võivad olla tehtud arvuti abil, pildistades joonistust või maali või siis muutes järjest objekti asendit ning pildistades seda igas etapis. Kui need kaadrid kokku monteerida ja filmina taasesitada, tekib illusioon pidevast liikumisest. Kuigi arvutite kasutuselevõtt on animeerimist oluliselt lihtsustanud, on selliste filmide tegemine töömahukas. Animatsiooni klassikaline vorm on joonisfilm, mille kaadrite liikumiskiirus on kuni 24 kaadrit sekundis. Joonisfilm sai oma tänapäevase tähenduse 20. sajandi alguses. Animatsiooni peamine otstarve on pakkuda vaatajale meelelahutust või autorile eneseväljendust. Praktilist kasutust leiab see enamasti instruktsioonides ja õppetöö abivahendina.  Pikemalt artiklis Eesti animafilmikunst Eesti animafilmikunst sai alguse 1930. aastatel, kui tehti esimesed eksperimentaalsed animafilmid. Sellest ajast on säilinud vaid üks lühianimafilm "Kutsu-Juku seiklusi". Alates ülemaailmsest majanduskriisist kuni 1958. aastani ei toimunud Eesti animafilmikunstis erilist arengut. Animafilmikunsti taassünniks peetakse 1958. aastat, kui Elbert Tuganov asutas filmistuudio Tallinnfilm juurde nukufilmiosakonna. Samal aastal valmis seal esimene animafilm "Peetrikese unenägu". Traditsiooniline joonisanimatsioon (hand-drawn animation) Rotoskoop Arvutianimatsioon Kollaažanimatsioon Analog computer animation Motion capture Go-motion Nukufilm Piksilatsioon Animafilm
Atahualpa

Atahualpa (umbes 1502 – 26. juuli 1533) oli inkade viimane kuningas. Ta tapeti hispaanlaste poolt.
Eesti haiku

Eesti haiku on luulevorm, mis on jaapani haikust lühem. Jaapani haikus on silpide arv 5 + 7 + 5, aga eesti haikus on kolme rea peal kokku vaid 4 + 6 + 4 silpi. Eesti haiku luulevormi leiutaja on Asko Künnap. Esimene eesti haikude kogu ilmus aastal 2010: Asko Künnapi, Jürgen Rooste ja Karl Martin Sinijärve "Eesti haiku". Selle eessõnas kirjutab Jürgen Rooste järgmiselt: "Eesti haiku koosneb kolmest värsist silpide arvuga 4, 6, 4, kokku seega 14 silbist, ja selles kujutatakse põhiliselt eestlasele, Eesti elule, olule ja loodusele olemuslikku või eksistentsiaalselt olulikku tabavas lakoonilises sõnastuses. Eesti haikude kirjutamist harrastatakse 21. sajandi teisel kümnendil ja edaspidi, kuni me kirjutatud keeleruumi lõpuni." Eesti haikude esimene tõlkekogumik "Aika sattuu. Vironhaikuja" ilmus Turu raamatumessil Soomes 2011. aastal. Soomekeelse teose jaoks leiutas tõlkija Hannu Oittinen žanri soome vasteks mõiste vironhaiku. Oktoobris 2012 ilmus Hannu Oittineni sulest "Assamallan asemalla. Vironhaikuja" esimene algselt soome keeles kirjutatud eesti haikude raamat, mis sisaldab soomekeelsetele eesti haikudele lisaks ka külalisluuletusi eesti keeles ning keelelisi katsetusi. Teatavasti on see teos esimene raamat maailmas, mis on välja antud Hellinnas ehk Helsingist ja Tallinnast moodustuvas fiktiivses kaksiklinnas. 2011. aasta Helsingi raamatumessil, kus Eesti oli peakülaline, korraldati eesti haikude kirjutamise võistlus. Eesti haiku valimikke on avaldanud Eesti Kirjanike Liidu ajakiri Looming. Facebookis töötab soome-eesti haikukirjutajate grupp Vironhaiku. Eesti haiku. Autorid Asko Künnap, Jürgen Rooste, Karl Martin Sinijärv. Eessõna kirjutanud Jürgen Rooste. Näo Kirik, Tallinn, 2010. ISBN 978-9949-21-073-2. Aika sattuu. Vironhaikuja. Autorid Asko Künnap, Jürgen Rooste, Karl Martin Sinijärv. Kujundanud Asko Künnap. Soomendaja ja eessõna kirjutaja Hannu Oittinen. Palladium Kirjat, 2011. ISBN 978-952-9893-67-6. Assamallan asemalla. Vironhaikuja. Autor Hannu Oittinen. Kujundaja Asko Künnap. Külalisluuletuste autorid: Asko Künnap, Mari-Liis Roos, Jürgen Rooste, Karl Martin Sinijärv. Näo Kirik, Hellinna, 2012. ISBN 978-9949-9172-6-6. Väikses linnas. Autor Adam Cullen. Kujundaja Asko Künnap. Tuum, Tallinn 2018. ISBN 9789949732401 Eesti haiku. Autorid Asko Künnap, Jürgen Rooste, Karl Martin Sinijärv. Eessõna kirjutanud Jürgen Rooste. Näo Kirik, Tallinn, 2010. Lk 17 Vironhaiku Facebookis: [1] [2] [3] [4] [5]
Manuel Serifo Nhamadjo

Manuel Serifo Nhamadjo (25. märts 1958 – 17. märts 2020) oli Guinea-Bissau poliitik. Ta oli 11. maist 2012 kuni 23. juunini 2014 Guinea-Bissau presidendi kohusetäitja. Märtsist septembrini 2009 ja jaanuarist aprillini 2012 oli ta Guinea-Bissau parlamendi esimehe kohusetäitja. Pärast sõjaväelist riigipööret nimetas sõjaväehunta ta 19. aprillil 2012 riigipea kohusetäitjaks ja sama aasta 11. mail astus ta ametisse.
Rui Duarte de Barros

Rui Duarte de Barros (sündinud 18. veebruaril 1960) on Guinea-Bissau majandusteadlane ja poliitik. Ta oli 16. maist 2012 kuni 3. juulini 2014 Guinea-Bissau peaministri kohusetäitja. Ta on 20. detsembrist 2023 Guinea-Bissau peaminister. Ta nimetati üleminekuvalitsuse juhiks pärast aprillis 2012 toimunud sõjaväelist riigipööret.
Michaił Miaśnikovič

Michaił Miaśnikovič (nimekuju ka Mihhail Mjasnikovitš, valgevene keeles Міхаіл Уладзіміравіч Мясніковіч, vene keeles Михаил Владимирович Мясникович; sündinud 6. mail 1950 Minski oblasti Njasviži rajooni Novõ Snoŭ külas) on Valgevene poliitik, kes oli 28. detsembrist 2010 kuni 27. detsembrini 2014 Valgevene Vabariigi Ministrite Nõukogu esimees (peaminister). Erialase ettevalmistuse omandas ta Bresti inseneri-ehitusinstituudis, mille lõpetas 1972. aastal. 1989. aastal lõpetas ta Minski Kõrgema Parteikooli ja 1998. aastal sai doktorikraadi majandusteaduses. Kuni 1991. aastani kuulus Miaśnikovič Nõukogude Liidu Kommunistlikku Parteisse, pärast seda on ta olnud parteitu. Alates 1973. aastast kuni parteitööle asumiseni töötas ta Minskis insenerina. 1983. aastal valiti Miaśnikovič Minski Sovetski rajooni rahvasaadikute nõukogu täitevkomitee aseesimeheks ja edutati järgmisel aastal Minski linna täitevkomitee esimehe asetäitjaks. Aastatel 1985–1986 oli ta Valgevene Kommunistliku Partei Minski linnakomitee sekretär ning 1986–1990 Valgevene NSV elamu- ja kommunaalmajanduse minister. 1990. aastal edutati ta Valgevene NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitjaks ja 1991. aastal Valgevene Vabariigi Ministrite Nõukogu esimehe esimeseks asetäitjaks. Eri ametinimetuste all töötas ta sellel kohal kuni 1995. aastani, mil temast sai Valgevene presidendi administratsiooni ülem. 19. oktoobril 2001 sai Miaśnikovičist Valgevene Riikliku Teaduste Akadeemia president ja hiljem (2004. aastal) presiidiumi esimees. 28. detsembril 2010 nimetas president Alaksandr Łukašenka ta Valgevene valitsusjuhiks. Temast sai iseseisva Valgevene seitsmes peaminister.
Sekundaaremissioon

Sekundaaremissioon on elektronide väljapaiskumine ainest, kui selle pinnale langevad elektronid või muud laetud osakesed. Ainele langevaid elektrone nimetatakse primaarelektronideks ja sealt väljalöödavaid elektrone sekundaarelektronideks. Primaarosakesteks on peale kiirete elektronide sageli ka ioonid. Ioniseeritud gaasis võib sekundaaremissioon esile kutsuda laetud osakeste laviinitaolise paljunemise. Sekundaaremissiooni kasutatakse näiteks nõrga elektronivoo võimendamiseks elektronkordistis ja tahkiste pinnakihi struktuuri uurimisel. Elektrilahendus ENE 4. köide, 1989 Sekundaaremissioon
Kulutõhususe analüüs

Kulutõhususe analüüs (inglise keeles cost-effectiveness analysis, lühend CEA) on tulude ja kulude parima suhte otsimine. Kulutõhususe analüüs on keskkonnamajanduse meetod nõutava keskkonnakvaliteedi saavutamiseks minimaalsete kuludega või parima tulemuse saavutamine etteantud kulutuste juures. tasuvusanalüüs teostatavusuuring vähimast kulust lähtuv planeerimine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Materjalikulu

Materjalikulu (inglise keeles material input) on ainevoog ja kogukulu tootmistegevuses; peegeldab ainete tarbimisega seotud kogumõju (nt kaevandamise füüsiline mõju, saastamine, jäätmeteke). Materjalikulu hulka arvestatakse ka näiteks lubjatootmises kaevandamise käigus eemaldatavad mulla- jt ainekihid ning kaevandamise kõrvalmõjust (nt erosioon) tekkivad ainevood. Kui materjalikulu ja materjalivooge vähendada, siis vähenevad ka tootmisega seotud keskkonnaprobleemid. keskkonnabilanss materjalikulu teenuseühiku kohta materjalivoo analüüs olelusringi hindamine tööstusökoloogia ökoloogiline jalajälg ökoloogiline seljakott ökotõhusus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Materjalivoo analüüs

Materjalivoo analüüs (inglise material flow analysis, lühendatult MFA) on analüüsimeetod, mis käsitleb materjalikasutuse tõhusust tootmises ja tarbimises. Materjalivoo analüüsi abil saab tuvastada süsteemis kõige suurema materjalikulu ja materjali väljavooluga (jäätmed, heitmed) osad, et seda ohjata. Tavapärased majandusanalüüsi meetodid enamasti materjalikasutuse tõhusust ei peegelda, sest need käsitlevad rahavooge. olelusringi hindamine sotsiaalne metabolism tööstusökoloogia ökoloogiline jalajälg ökoloogiline seljakott ökotõhusus ühendivoo analüüs Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Otsustusprotsess

Otsustusprotsess (ka otsustamisprotsess[viide?]; inglise decision making process) on sammsammuline tegevus probleemse situatsiooni võimalike lahenduste leidmiseks. On olemas ekspertide, poliitilised, juriidilised jm otsustusprotsessid, mis erinevad ülesehituselt ja üldsuse kaasamise astmelt. Säästev arendamine taotleb võimalikult laiapõhjalisi otsuseid, mis on saavutatavad üldsuse ja huvirühmade kaasamisega otsustusprotsessi nii varases staadiumis kui võimalik. Århusi konventsioon avalik huvi hea valitsemistava säästev areng Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Puutumus

Puutumus (inglise contiguity või interest) on põhjuslik seos Århusi konventsiooni ellurakendamisel, sest see loob aluse põhjendatud huvile, mis omakorda annab kaebeõiguse. Århusi konventsioon käsitleb valitsuse (halduse) aruandekohustust ja avatust, otsuste selgust ning arusaadavust, kuna keskkonda kahjustava tegevuse võimalikud tagajärjed ei ole tavaliselt personaalselt suunatud ja seetõttu on senised kaebeõiguse standardid (nt õiguste rikkumine, isiklik seos, vajadus õigusvastasuse tuvastamiseks) tõsiselt takistanud üldsuse esindajate juurdepääsu keskkonnaalasele õigusemõistmisele. Keskkonnakahju hajus iseloom eristab keskkonnakaitset teistest valdkondadest (nt tarbijakaitsest), kus isiklikku puutumust ja õiguste rikkumist on tunduvalt lihtsam kindlaks teha. juurdepääs õigusemõistmisele sotsiaalne vastutus üldsuse osalemine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Reduktsionism

Reduktsionismiks nimetatakse teadusfilosoofias vaadet, mille kohaselt ühe teadusharu mõisted, meetodid, seletused vms on tuletatavad teise teadusharu omadest. Reduktsionism (inglise keeles reductionism) on metodoloogiline lähenemine, mis tegeleb ainult ühe probleemi tahuga mitmest võimalikust dimensioonist. Reduktsionism vastandub süsteemikäsitlusele (holismile), mis peab keskseks komplekssust. Näiteks rahaline reduktsionism väljendab keskkonnaprobleemi vaid rahalise mõõtmena, eirates huvirühmade vaatenurki ja käsitlusi. holism sotsiaaldarvinism Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012) Reductionism. The Internet Encyclopedia of Philosophy
Saaste eksport

Saaste eksport (inglise export of pollution) on saaste siirdamine tehniliste vahenditega või tootmise paigutamine ühest kohast teise. Nt kõrgemate korstnate abil välditakse kohalikku saastet, kuid põhjustatakse saastet tootmisüksusest kaugemal. Tootmise siirdamisega teise riiki siiratakse probleem ühest kohast teise. kasvuhoonegaaside heite ülekandumine piiriülene saaste ökoloogiline dumping Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Saastetasu

Saastetasu (inglise pollution charge, effluent charge, emission charge) on hüvitus, mida tasub juriidiline või üksikisik keskkonna saasteainete või jäätmetega kahjustamise eest. Saastetasu makstakse väljastatud keskkonnaloa alusel. heite piirväärtus keskkonnakvaliteedinorm keskkonnatasu otsene piiramine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll

Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll (inglise integrated pollution prevention and control, lühendatult IPPC) on eelkõige tööstusettevõtetele kohaldatud keskkonnalubade andmise süsteem, mille puhul saab ära hoida saastuse ülemineku ühest valdkonnast teise või väärtuslike varade (vesi, energia) kasutuse valedel eesmärkidel. Keskkonna kui terviku kaitsele suunatud süsteem hõlmab järgmisi valdkondi: välisõhukaitse, jäätmehooldus, veekaitse, müra, vibratsioon, loodusvarade (vesi, tooraine, energia) kasutuse seire ja kontrolli protseduurid. keskkonnakompleksluba saaste vältimine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Sisekolonialism

Sisekolonialism (inglise keeles internal colonialism) on kolonialismilaadsed nähtused rahvusriikide sees. Osa mõne sõltumatuks saanud rahva ladvikust on võrreldud endiste koloniaalrõhujatega. Termin on enim kasutusel just seoses vähemusrahvuste, natsionalismi ja protonatsionalismiga. kolonialism neokolonialism postkolonialism ökokolonialism Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Rudolf Pehka

Rudolf Pehka (10. märts 1912 Ulila vald, Tartumaa – 7. november 2003 Tallinn) oli eesti laskesportlane ja treener. [1] (vaadatud 19.03.2013) Biograafia ESBL-is
Sotsiaalne vastutus

Sotsiaalne vastutus ehk sotsiaalne aruandekohustus (inglise social accountability) kodanike ja riigi puhul tähendab see ühelt poolt valitsuse aruandekohustust oma tegevuse kohta inimeste elukvaliteedi parandamisel ja õiguste kaitsmisel ning teiselt poolt kodanike aktiivset osalemist selle jälgimisel: nt poliitika kujundamisel osalemisega, riigieelarvelistel kulutustel ja avalikel teenustel silma peal hoidmisega. Seega tähendab sotsiaalne vastutus ka avalikule teabele juurdepääsu soodustamist. Sotsiaalne vastutus peaks toimima kogu demokraatliku valitsemistsükli jooksul, mitte ainult valimiste ajal. hea valitsemistava partnerlus üldsuse kaasamine üldsuse osalemine Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Sotsiaalne audit

Sotsiaalne audit (inglise keeles social audit) on organisatsiooni tegevuse sotsiaalse mõju süstemaatiline hindamine standardite ja huvirühmade ootuste alusel. Globaalne Aruandlusalgatus keskkonnaaudit sotsiaalse mõju hindamine sotsiaalse vastutuse standard SA 8000 Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)
Kohuke

Kohuke (varasem nimetus kohupiimajuustuke) on magusast kohupiimamassist või kohupiimakreemist vormitud väike tavaliselt torukese- või risttahukakujuline maiustus. See võib olla ümbritsetud glasuuriga (glasuurkohuke, varasem nimetus glasuurjuustuke) ning sellele võib olla lisatud täidis või segatud lisandeid. Traditsiooniline on vanillimaitse, mis saadakse sünteetilise vanilliini abil. Levinuim on šokolaadiglasuur, ehkki kasutatakse ka muid. Kakaoõli asemel tarvitatakse glasuuris sageli palmiõli, kuid esineb kohukesi, milles on naturaalne šokolaad ja vanill. Kohukesed on eriti populaarsed Eestis, Lätis ja Leedus. Sarnaseid tooteid valmistatakse ka Venemaal, Ungaris (Túró Rudi), Poolas ja Rumeenias. 1949. aastal hakati Lätis tootma Mazulise kohukest. Neid valmistati käsitsi 1970. aastateni, mil kohukeste valmistamiseks paigaldati Läti toiduainetööstuse üks esimesi tootmisliine. Kārumsi kohuke sündis ettevõttes Rīgas Piensaimnieks 1994. aastal. Eestis toodeti kohukesi Eskimo jäätise liinil. Nõukogude kauplustesse jõudsid kohukesed 1950. aastatel, kiiresti sai neist tõeline kultustoode. Mõned vanemad püüdsid anda glasuurkohukesi lastele Eskimo jäätise pähe, eriti kui lastel oli kurk haige. Klassikaline pakend oli kollase-sinise-valgekirju, Venemaal püüab enamik tootjaid tänini nõukogudeaegset disaini matkida. 1980. aastail muutusid kohukesed defitsiidiks. 1990. aastate algul ilmusid kohukesed taas lettidele. Ehkki neid valmistasid mitu tootjat, oli sortiment algselt lihtne: vanilje- ja kakaomaitselised. 1990. aastate keskel laienes nii tootjate arv kui ka maitsete valik, moodsate pakendite tulekuga paranes ka kohukeste säilivusaeg isegi konservantideta. Paljud tootjad lisasid siiski kohukestele säilivuse parandamiseks kaaliumsorbaati. 1956. aasta nõukogude lastefilmis "Vanake Hottabõtš" ("Старик Хоттабыч") on episood, kus peaosaline sööb hulga Eskimo jäätisi üksteise järel. Et mitte külmetuda, sõi näitleja Nikolai Volkov tegelikult kohukesi. Kohupiimajuustukesi hoidis oma auto külmkapis Eno Raua lasteraamatu "Naksitrallid" tegelane Muhv. 2005. aasta omavalitsuste valimiste eel lasi AS Kohuke müüki K kohukese, mille reklaamid sarnanesid Keskerakonna reklaamidega. Ajakirjanduses süüdistati Keskerakonda kavatsuses hiilida sel viisil mööda poliitilise välireklaami keelust. Keskerakond eitas seotust K-kohukese reklaamiga. Black Mama Saare Jänks K kohuke Kārums Kohuke Säästu Kohuke Muma Kohuke Nopri Kohoke KellyBar HenryBar Maag Piimatööstus AS Saaremaa Delifood OÜ A/S Rīgas Piensaimnieks Tere AS AS Kohuke Lakomka Fresh Food Factory GmbH OÜ Delibalt Production OÜ Nopri Talumeierei History of Karums (vaadatud 04.01.2012) Urve Vimmsaare. Glasuurkohuke – ammu tuttav ja samas uus. – Toiduäri, 2002, nr 1, lk 22–23. Selle artikli kirjutamisel on kasutatud venekeelset artiklit ru:Творожный сырок seisuga 4. jaanuar 2012.
Sotsiaalne metabolism

Sotsiaalne metabolism (inglise social metabolism) on ühiskonna tarbimise füüsiline dimensioon, mida mõõdetakse materjalivoo analüüsi abil. Sotsiaalset metabolismi kasutatakse elukvaliteedi, materjalikulu ja energiamahukuse vaheliste seoste uurimisel. sotsiaalökoloogia Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 15.10.2012)