laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kitsarööpmeline soomusrong nr. 1

Kitsarööpmeline soomusrong nr. 1 oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe relvastuses olnud kitsarööpmeline soomusrong Eesti Vabadussõjas. Kitsarööpmeline soomusrong nr. 1 ehitati ajavahemikul 28. detsember 1918 kuni 1. jaanuar 1919 Pärnu veduridepoos Pärnu garnisoni ülema lipnik Peeter Pätsi initsiatiivil ja Ühistöö kohaliku osakonna kaasabil. Algselt oli kolmevaguniline rong relvastatud kahe raskekuulipilduja ja kolme Lewis-tüüpi kergekuulipildujaga. 1. jaanuar 1919 – 12. juuni 1919, leitnant Jaan Saar, KRSR nr 1 ülem juunist 1919 –, leitnant Arved Engmann, KRSR nr 1 ülem Eesti Vabadussõja lõpuni, leitnant Heinrich Mets, KRSR nr 1 ülem Kitsarööpmeline raudtee Eestis
Teisend (bioloogia)

Teisend ehk varieteet (varietas), lühend var., on bioloogilises taksonoomias liigisisese taksoni kategooria. Teisendist väiksemad üksused on alamteisend (subvarietas) ja vorm (forma). Alamteisendi kategooriat kasutatakse võrdlemisi harva, vormi aga kaunis sageli. alamliik rass (bioloogia)
Seinte vahel

"Seinte vahel" (originaalpealkiri "Entre les murs") on 2008. aastal valminud Prantsusmaa draamafilm. Film sai 2008. aastal Kuldse Palmioksa.
Võluri õpipoiss

"Võluri õpipoiss" (originaalpealkiri "The Sorcerer's Apprentice") on 2010. aastal valminud USA fantaasiafilm. Selle lavastaja on Jon Turteltaub, produtsent Jerry Bruckheimer ja levitaja Walt Disney Pictures. Filmis mängivad Nicolas Cage, Jay Baruchel, Alfred Molina, Teresa Palmer, Monica Bellucci jt. Film sai nime samanimelise lõigu järgi Disney 1940. aasta filmist "Fantaasia", kus peaosas oli Miki-Hiir; too film põhines omakorda Paul Dukase sümfoonilisel poeemil 1890. aastate lõpust ja Johann Wolfgang von Goethe ballaadil "Võluri õpipoiss" aastast 1797.
Performatiivsus

Performatiivsus (inglise keeles performativity) on humanitaarteadustes interdistsiplinaarne üldmõiste, mille alla on koondatud kogum avatud kriteeriume, mis katavad mis tahes tegevuse, mille käigus toimub esineja ja publiku suhtlemine. Termin 'performatiivsus' (performativity) on tuletatud ingliskeelsest tegusõnast to perform (täitma, teostama, talitama, toimima, sooritama, tegema, ette kandma, esitama, mängima, etendama, esinema, osa täitma). Sellega tähistatakse võimet panna toime tegu, viia midagi täide või teostada ettenähtud rituaali. Performatiivsusest võib rääkida ka kunstiteose ettekandmise, näiteks näitlemise, muusikainstrumendi mängimise, laulmise või tantsimise puhul. Performatiivsus kitsamas mõttes iseloomustab iga sellist sündmust, mis toimub publiku juuresolekul kindlas kohas ja kindlal ajal. Sel juhul kogeb publik nii esitajaid (actor) kui ka esitust (action) otseselt, see tähendab vähemalt nähtavalt ja kuuldavalt. Selline esitus võib toimuda kas tavamaailmas (näiteks pulmatseremoonia või kohtuistung) või see võib kujutada väljamõeldud sündmusi (näiteks teatrietendus). Esitus võib olla noteeritud sõnaliste või graafiliste kujutistena, filmistsenaariumi või koreograafiliste visanditena, mis võivad sisaldada juhiseid näiteks žestide, miimika ja häälevarjundite kohta. Performatiivsus laiemas mõttes võib tähendada ka mittekehalisi ilminguid (non-corporeal presentation), näiteks kirja pandud narratiive. Sel juhul tähistab performatiivsus esituse imiteerimist või illusiooni. Kuna lugeja konstrueerib esituse oma vaimus (mind), on tegu kujuteldava esitusega. Tegevused võivad toimuda performatiivse protsessi kahel tasandil, millest esimene on ajaloo tasand (level of histoire) (esitatud lugu) ja teine jutustamise tasand (level of the narration) (lugu vahendab jutustaja). Esimesel juhul on esitaja või lugeja tähelepanu suunatud tegevustele, mis loos toimuvad, teisel juhul aga jutustajale või jutustamise olukorrale endale. Kuna performatiivsus sõltub jutustamise olukorrast, mis on omakorda seotud laiema kultuurikontekstiga, võib näiteks autori sugu mõjutada narratiivi kui kultuurilise agendi tüübi (form of cultural agency) tajumist ja vastuvõttu. Berns, Ute: "Performativity". 14 Jan 2013. Hühn, Peter et al. (eds.): the living handbbook of narratology. Hamburg: Hamburg University Press
Õppetool

Õppetool (sks. Lehrstuhl) on ühe professuuriga (s.t ühe professorikohaga) seotud õppeüksus ülikoolis. Õppetoolis tehtava õppe- ja teadustöö temaatika ja õppetooli nimetus üldjuhul vastavad professuuri teemale (nimetusele) ja seda professuuri täitva professori teaduslikule kvalifikatsioonile. kateeder
Kateeder (kõrgkool)

Kateeder (vene кафедра) on õppe- ja uurimistöö allüksus ülikoolis. Eestis olid ülikoolides kateedrid Nõukogude perioodil. Kateedritest ja uurimislaboritest olid moodustatud teaduskonnad (ingl faculty). Eestis taasiseseisvumise järel toimunud ülikoolide reformimisel muudeti kateedrid üldjuhul instituutideks (ingl departments), millel omakorda võisid olla õppetoolid (ingl chairs) või muud alamjaotused. õppetool uurimisgrupp uurimislabor ehk teaduslabor õppelabor struktuuriüksused Autorite kollektiiv, 2014. Hariduse ja kasvatuse sõnaraamat. Eesti Keele Sihtasutus. Lk 182
Kirjandusfilosoofia

Kirjandusfilosoofia on esteetika haru, mis tegeleb kirjanduse, eelkõige ilukirjanduse uurimisega. Selle uurimisvaldkond kattub suuresti kirjandusteadusega, kuid erineb mõnevõrra meetoditelt. Platoni hinnangul on kirjandusel tugev mõju lugejate eetikale, seepärast pidas ta kirjanduses vajalikuks ranget tsensuuri. Uuemad filosoofid on suhtunud kirjandusse siiski vähem vaenulikult. Briti empiristidest ja Immanuel Kantist saati on filosoofid pööranud tähelepanu kirjanduse epistemoloogilisele kontekstile, vaadeldes inimese ideede ja maailma vahekorda. 20. sajandist alates käsitletakse kirjandust sageli keelefilosoofia vaatevinklist, kuna poeetiline keelekasutus erineb suuresti tavapärasest. Eestis on kirjandusfilosoofiaga tegelnud näiteks Arne Merilai, kes on arendanud välja oma poeetilise keelekasututse teooria - pragmapoeetika.
Intel i9

Intel i9 (Intel I7 Extreme Edition) in Inteli tootenimetusega 3. põlvkonna protsessor. Intel i9 kasutab 6 füüsilist ja 12 loogilist tuuma. Intel i9 avalikustati 20. detsembril 2012.
Auld Lang Syne

Auld Lang Syne on šotikeelne laul rahvapärase viisi ja Robert Burnsi 1788. aastal kirjutatud sõnadega. Laul on väga tuntud, eriti inglise keelt kõnelevates riikides. Seda laudakse tihti uue aasta pidustustel, matustel, kooli lõpetamisel ja muudel hüvastijätuga seonduvatel üritustel. Eestis on seda esitanud näiteks Vennaskond (eestikeelsete sõnadega) ja Kukerpillid. [1] Kukerpillide veeb
Kuno Tehva

Kuno Tehva (sündinud 26. juunil 1971) on Eesti ettevõtja ja jalgpallitegelane. Temaga on seotud kaubamärgid Nõmme Kalju, Kalju Mängude Maja, ADNOC, OrgCom, moekonkurss SuperNoova, Club Privé, Stereo ja Sun Dance Music Festival. Tehva on Nõmme Kalju jalgpalliklubi president, juhatuse esimees ja üks taasasutajatest. 2000. aastate alguses tegeles Kuno Tehva määrdeainetega, esindades nii Eestis kui Lätis Araabia Ühendemiraatide naftatööstusettevõtet ADNOC (Abu Dhabi National Oil Company). Eestist pärit muusikaduo Rulers Of The Deep (Meelis Meri ja Priit Juurmann) esindamisega saavutas Kuno Tehva edu nii USA-s kui Inglismaal, sõlmides Eestist pärit muusikute eest plaadilepinguid selliste plaadifirmadega nagu Defected Records, Distance, Ovum, Stelth, Hed Kandi jne. Alates 2002. aastast on Kuno Tehva arendanud Eesti jalgpalli ning olnud tegev jalgpalliklubi Nõmme Kalju presidendina. Suurimateks saavutusteks jalgpallis on Nõmme Kaljuga võidetud meistritiitlid aastatel 2012 ja 2018 ning Evald Tipneri karikasarja võitmine aastal 2015; Kalju esindusmeeskonna Meistriliigasse viimine ning seal kuue aasta jooksul neljal korral UEFA Euroopa liigasse pääsemine. Nõmme Kalju noortemeeskonnad on võitnud U17 ja U19 Eliitliigad ning Nõmme Kalju rannajalgpallimeeskond on neljakordne Eesti meister rannajalgpallis. Nõmme Kalju jalgpalliklubis tegutseb 600 last ning kokku on jalgpalliklubis ligi 30 noortemeeskonda. Kuno Tehva seos Nõmmega on tema vanavanaisade Johannes Lindemanni, kes oli Nõmme esimene linnapea, ning Eduard Kansa, kes oli lühikest aega Hiiu kooli direktor, kaudu. Aastatel 1991–1998 elas Kuno Tehva USA-s. Tema elukaaslane on Helen Mahmastol. Tema ema oli pianist ja muusikapedagoog Irene-Maria Lindi (1943–2017). [1] Eesti Päevaleht [2] soccernet.ee "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. august 2016. Vaadatud 19. juulil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Muusikaauhind

Muusikaauhind on auhind muusikas. Muusikapreemia – Eesti Muusikanõukogu stipendium Heino Elleri nimeline muusikapreemia – Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi preemia Kooriühingu aastapreemia – Eesti Kooriühingu preemia Eesti NSV muusika aastapreemia Pulitzeri preemia – iga-aastane kirjandus-, ajakirjandus- ja muusikaauhind
Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia

Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia on Eesti Muusikanõukogu välja antav preemia. Preemiat antakse välja eesmärgiga tunnustada eesti muusikuid või muusikainstitutsioone, kelle tegevus on kaasa aidanud muusikavaldkonna arengule. Preemiat antakse välja alates 2002. aastast ja igal aastal antakse välja kolm preemiat: heliloomigupreemia, interpretatsioonipreemia ja preemia muusikaelu jaoks olulise ja väljapaistva tegevuse eest. Vastavalt statuudile antakse muusikpreemiad üle igal aastal rahvusvahelisel muusikapäeval. Muusikapreemia. Eesti Muusikanõukogu
Joosep Sild

Joosep Sild (27. jaanuar 1877 Salla talu, Jõemetsa küla, Avinurme vald, Tartumaa – 1946 vangilaagris Nõukogude Liidus) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja Jõgeva linnapea. Ta õppis Jõhvi ministeeriumikoolis ja 1898. aastal oli juba sõjaväeteenistuses Soomes, kus teenis Viiburi kindluse suurtükiväes. Eesti suurtükiväe formeerimisel, 26. detsembril 1917 moodustati 1. Eesti jalaväepolgu alluvuses 1. diviisi komandöri käskkirja alusel suurtükiväelaste komando, mille ülemaks sai nooremleitnant Joosep Sild. Osales Vabadussõjas, alates 15. jaanuarist 1920 oli Joosep Sild Naissaare komandant (tema juhtimisel korrastati Krimmi sõja aegsed Briti meremeeste hauad Naissaarel). 1925. aastal lõpetas ta alalisväe ohvitseride kursuse. 1. mail 1929 arvati maakaitseväkke. Pärast Kaitseväest erru saatmist 1929. aastal elas ta Äksis, Jõgeval ja Haapsalus. Aastail 1942–1944 oli ta Jõgeva linnapea. Linnapeana oli ta Eesti Õhukaitseliidu Jõgeva esinduse juht. Ka tema kaks poega olid sõjaväelased. Arreteeriti 1944. aastal. "Naissaare komandant kapten Joosep Sild 50-aastane." Päewaleht, nr. 26, 27. jaanuar 1927 Esimene Naissaare valitseja. Rahvaleht, 25. oktoober 1928, nr. 126, lk. 4. Eesti Õhukaitseliit kogu rahva organisatsiooniks. Eesti Sõna, 16. juuli 1944, nr. 163, lk. 3. Ohvitseride andmekogu Õigluseotsijast erukapten Joosep Sild 1942–1944 Jõgeva linnapeana Geni: Joosep Sild (1877-1946)
Röövlitütar Ronja

"Röövlitütar Ronja" on raamat, mille kirjutas Astrid Lindgren aastal 1981. Eesti keelde tõlkis raamatu Vladimir Beekman ning tõlge ilmus esmakordselt aastal 1987 (raamatuga "Vennad Lõvisüdamed" ühtede kaante vahel). 1996. aastal ilmus "Röövlitütar Ronja" esmakordselt eraldi raamatuna.
Vello Saatpalu

Vello Saatpalu (kuni 1937 Santpank; 31. mai 1935 Tallinn – 5. jaanuar 2013) oli eesti insener, poliitik ja purjesportlane. Ta lõpetas aastal 1949 Tallinna 1. Keskkoolis 7. klassi ja aastal 1953 Tallinna Polütehnikumi. Aastal 1966 lõpetas ta kaugõppes Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina automaatika ja telemehaanika erialal. Ta töötas aastatel 1956–1961 Tallinna Mõõduriistade Tehases, aastatel 1961–1969 Tallinna Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituudis, aastatel 1969–1974 Raadioelektroonika Konstrueerimisbüroos, aastatel 1974–1979 Eesti Maaehitusprojektis, aastatel 1979–1983 Eesti NSV Kehakultuuri- ja Spordikomitees Vabariikliku Purjespordikeskuse juhatajana, aastatel 1983–1990 Küberneetika Instituudi Arvutustehnika Erikonstrueerimisbüroos, aastatel 1990–1991 Eesti Linnade Liidu büroos direktorina. 1988–1992 oli Saatpalu tegev Rahvarindes, ta oli nii Eesti Kongressi kui ka Põhiseaduse Assamblee liige. 1989–1990 kuulus ta Eesti Demokraatlikku Tööerakonda, olles selle asutajaliige ja esimees. 1990–1995 oli Saatpalu Eesti Sotsiaaldemokraatliku Parteis ehk Mõõdukate liige. 1992–1995 kuulus Saatpalu VII Riigikokku, juhtides Mõõdukate (hilisem Sotsiaaldemokraatlik Erakond) fraktsiooni ning alates 12. oktoobrist 1992 ka parlamendi väliskomisjoni. Samuti kuulus ta Tallinna linnavolikokku ja Eesti Linnade Liidu juhatusse. 1995. aastal läks Saatpalu pensionile. Saatpalu harrastas purjetamist ning võitis arvukalt medaleid Eesti, Tallinna ja spordiseltsi Kalev meistrivõistlustelt. Saatpalu sulest on ilmunud ka mitu raamatut merendusest, purjetamisest ja spordist. Muusik, laulukirjutaja ja näitleja Lauri Saatpalu on Vello Saatpalu poeg. Biograafia ESBL-is Suri endine poliitik Vello Saatpalu 12. september 2006, Delfi: Vello Saatpalu (sünd. 1935): Pitser tervisele
Peter Jackson

Sir Peter Robert Jackson KNZM (sündinud 31. oktoobril 1961) on Uus-Meremaa filmirežissöör, produtsent, stsenarist ja näitleja, keda tuntakse filmitriloogiate "Sõrmuste isand" (2001–2003) ja "Kääbik" (2012–2014) järgi, mis põhinevad J. R. R. Tolkieni samanimelistel romaanidel. Rahvusvahelise kuulsuse võitis Jackson õuduskomöödiatega, millest esimene oli "Bad Taste" (1987). Põhivoolus sai ta tuntuks 1994. aasta filmiga "Taevalikud olendid" ("Heavenly Creatures"), mille eest jagas parima stsenaariumi Oscarit oma partneri Fran Walshiga. Jackson on pälvinud kokku kolm Oscarit, sealhulgas parima režissöörina 2003. aastal. Samal aastal võitis ta ka BAFTA auhinna, Kuldgloobuse ja Saturni auhinna parima lavastuse eest. Jacksoni filmide seas on ka "Meet the Feebles" (1989), "Braindead" (1992), "Forgotten Silver" (1995), "The Frighteners" (1996), "King Kong" (2005), "Minu armsad luud" (2009) ning "Kääbiku" triloogia, millesse kuuluvad "Kääbik: Ootamatu teekond" (2012), "Kääbik: Smaugi laastatud maa" (2013) ja "Kääbik: Viie väe lahing" (2014). Ta oli ka filmide "District 9" (2009) ja "Tintini seiklused" (2011) produtsent. Sõrmuste isand: Sõrmuse vennaskond Sõrmuste isand: Kaks kantsi Sõrmuste isand: Kuninga tagasitulek "The Queen's Birthday and Diamond Jubilee Honours List 2012". New Zealand Honours Lists. Department of the Prime Minister and Cabinet. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2012. Vaadatud 29. juuni 2012. Dastgheib, Shabnam (4. juuni 2012). "Peter Jackson Makes Order of New Zealand". Dominion Post. Vaadatud 4. juuni 2012. Tan, Lucinda (31. detsember 2009). "Better than the Oscars, says Sir Peter Jackson". New Zealand Herald. Vaadatud 30. detsember 2009. Brooks Barnes (30. november 2012). "Middle-Earth Wizard's Not-So-Silent Partner". New York Times. "This gorilla of a film is blockbuster of the year". Daily Mail. London. 5. detsember 2005. J.C. Maçek III (2. august 2012). "'American Pop'... Matters: Ron Thompson, the Illustrated Man Unsung". PopMatters. "Release date for highly anticipated, third 'Hobbit' film announced". Fox News. Vaadatud 31. august 2012. Peter Jackson Facebookis Peter Jackson IMDB-s
Peamurre

Peamurre on mingi keeleala (nt Eesti) murderühmi koondav üksus. Eestis eristatakse tavaliselt kahte peamurret: lõunaeesti ja põhjaeesti peamurre. Mõnedes Eesti murdeteadustöödes samastatakse terminid "peamurre" ja "murderühm"; sellisel juhul räägitakse ka Eesti kolmandast nn peamurdest: kirderanniku murded. EE 12. köide, 2003: 404.
S-laine

S-laine (nimi tuleneb ingl.k. secondary) ehk seismiline nihkelaine on seismiline laine, mille levikul toimub aineosakeste siire risti laine levisuunale. Nihkelained levivad vaid tahkistes, kuna tahkiseid iseloomustab vastupanu nihkedeformatsioonile ehk suured nihkeelastusmooduli väärtused. Vedelikke ja gaase iseloomustab väike nihkeealastsusmooduli väärtus, mistõttu nihkelained nendes ei levi. Erinevalt P-lainetest (seismilistest pikilainetest) ei levi S-lained Maa välistuumas, kuna see on vedelas olekus. Seismiline energia levib välistuumas P-lainete vahendusel. S-lainete jaoks tekib niinimetatud varjutsoon. Sise- ja välistuuma piiril P-lained murduvad ning S-lained saavad uuesti tekkida. Sisetuuma levivad mõlemat tüüpi lained. Sisetuumast väljudest muutuvad S-lained uuesti P-laineteks. Lihtsaimal juhul ühtlases keskkonnas saab S-lainete levimise kiirust leida järgneva valemi abil: v s = μ ρ {\displaystyle v_{s}={\sqrt {\frac {\mu }{\rho }}}} , kus μ {\displaystyle \mu } on keskkonna nihkeelastsusmoodul ja ρ {\displaystyle \rho } on keskkonna tihedus. Maakoores levivad P-lained kiirusega 3–4 km/s ja see kasvab koos sügavusega. Maksimaalse levikiiruse, mis on ligikaudu 7 km/s saavutab S-laine sügavusel vahevöö ja välistuuma piirpinnal (~3000 km) . Tahket sisetuuma läbib S-laine kiirusega 2.5-3.0 km/s. S-lained levivad üldiselt pikilainetest aeglasemalt. Seega jõuavad S-laine seismojaamadesse peale P-laineid. P-lained Seismilised lained Maavärin Earthquake Glossary S-wave University of Illinois at Chicago (17 July 1997).Seismographs and the Earth'interior, lecture 16[alaline kõdulink] Robert J. Lillie (1999). Whole Earth Geophysics: An Introductory Textbook for Geologists and Geophysicists, lk 54-55, 213, 210-211
August Aron

August-Eduard Aron VR I/3 (13. november 1896 Laupa, Särevere vald, Järvamaa – 23. veebruar 1930 Lehtse vald, Järvamaa) oli Eesti sõjaväelane (major). Aron alustas teenistust Venemaa keisririigi sõjaväes. Ta lõpetas 1916. aastal Peterhofi lipnikekooli, seejärel alalisväe ohvitseride kooli ja pataljoniülemate kursuse. Ohvitserina alustas ta teenistust Viapori kindluse 2. suurtükiväepolgu 12. roodus. Aron astus Eesti Rahvaväkke 27. novembril 1918. aastal ja Eesti Vabadussõjas teenis ta 1. detsembrist 1918 – 27. jaanuarini 1919. aastal Aegna komandandina, seejärel 2. kindluse-raskesuurtükiväedivisjonis, kus oli nooremohvitser ja patareiülema abi, Kindluse patarei nr 8 patareiülem ning seejärel 1. Diviisi suurtükiväes. 1928. aastas 1. detsembrist kuni 1929. aasta novembrini oli Aron 1. Soomusrongirügemendi ülema kohusetäitja ja ka Tapa garnisoni ülem. 1929. aasta novembrist nimetati Aron 1. Suurtükiväegrupi ülema abiks, kuid halvenenud tervise tõttu suunati ravile Taagepera sanatooriumi. August Aron suri 23. veebruaril 1930. aastal kopsutuberkuloosi ja maeti Toila kalmistule. Riigikogu poolt 15. weebruaril 1923 a. wastu wõetud Wabadussõjast osawõtnud kaitsewäelaste autasu seaduse § 5 p. c põhjal, ühekordne toetusraha neljakümne tuhande mk. (40.000 mk.) suuruses., Riigi Teataja, nr. 69-70, 28 aprill 1925 August Aron Eesti ohvitseride andmebaasis, EESTI SÕJAMUUSEUM - KINDRAL LAIDONERI MUUSEUM. EESTI OHVITSERID 1918-1940.
Assooride vapp

Assooride vapp on Atlandi ookeanis asuvate ja autonoomse regioonina Portugali koosseisu kuuluvate Assoori saarte vapp.
Saarte murre

Saarte murre on põhjaeesti murderühma kuuluv murre, mida ajalooliselt on räägitud Saaremaal, Hiiumaal, Muhus ja Kihnus ning neid nelja saart ümbritsevatel väikesaartel. Tegemist on eesti keele allkeelega. Saarte murde saab jagada viide murrakurühma – Hiiumaa, Muhu, Ida- ja Kesk-Saaremaa, Lääne-Saaremaa ja Kihnu murrak – mida vahel nimetatakse ka keelteks (hiiu keel, saare keel ja kihnu keel). Eestis on saarte murret uurinud teiste seas Paul Ariste, Juhan Peegel ja Enn Koit. EE 12. köide, 2003: 500.
Läänemurre

Läänemurre on põhjaeesti murderühma kuuluv murre, mida ajalooliselt on räägitud Lääne- ja Edela-Eestis. Läänemurde tähtsaim erijoon on see, et heliliste häälikute ümbruses on täht "v" tähena "b" (nt sõna "kivi" on läänemurdes "kibi"). Läänemurde murrakuid saab jagada nelja murrakurühma: keskrühm, põhjarühm, edelarühm ja lõunarühm. EE 12. köide, 2003: 312.
Saksa laenud eesti keeles

Saksa laenud on alates 16. sajandi teisest poolest Eesti linnades levima hakanud ülemsaksa keelest eesti keelde tulnud laentüved. Saksa laenud on üks arvukamatest laensõna rühmadest eesti keeles. Huno Rätsepa järgi on selliseid laentüvesid kokku 486–520, 2012. aasta Eesti etümoloogiasõnaraamatu hinnangul aga 361–507. Näiteid: aabits, ahv, just, kamm, kleit, lihvi-, loss, pirn, ring, siksak, sink, vürts. germaani laenud eesti keeles alamsaksa laenud eesti keeles baltisaksa laenud eesti keeles vanarootsi laenud eesti keeles rootsi laenud eesti keeles balti laenud eesti keeles slaavi laenud eesti keeles vanavene laenud eesti keeles vene laenud eesti keeles soome laenud eesti keeles Metsmägi, Iris; Sedrik, Meeli; Soosaar, Sven-Erik (2012). Eesti etümoloogiasõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. http://www.eki.ee/books/ekk09/index.php?link=L_10 (vaadatud 04.01.2013)
Murrakurühm

Murrakurühm on murrakuid ühendav üksus, mis moodustab murde. Nt läänemurde ühe murrakurühma moodustavad Häädemeeste ja Saarde kihelkonna murrakud. Eestis langeb mingi koha murrak tavaliselt kokku kihelkonnaga (kihelkonnamurre), murrakurühm hõlmab aga tihedas seoses (nt majanduslikes) olnud naaberkihelkondade murrakuid. EE 12. köide, 2003: 343.
Murdeliit

Murdeliit on murdeteaduses selliseid murdeid koondav murdeüksus, millele on omased sarnased hilised ühismuutused. Eestis on murdeliite leitud nt mitmetest Peipsi-äärsetest murretest, kuna neil on hilise ühismuutusena saav kääne moodustatud st-lõpu abil (nt sõnavorm "meheks" on nendes murretes sõnavormina "mehest"). EE 12. köide, 2003: 342.
Eesti kirjakeel

Eesti kirjakeel on allkeel, mida kasutatakse kogu eesti keele alal; sellises tähenduses vastanduvad talle kohamurded. Mõne käsitluse järgi võidakse eesti kirjakeele all mõelda ka kirjutatud eesti keelt, vastandades talle suulist eesti kirjakeelt. Eesti kirjakeele normi alus on õigekeelsussõnaraamat (ÕS), mida Eesti valitsuse ülesandel koostab Eesti Keele Instituut. Eesti keele grammatika eesti kirjakeele norm eesti tähestik kirjakeel keelekonverentsid EE 12. köide, 2003: 224.
Endotermiline reaktsioon

Endotermiline reaktsioon on keemiline reaktsioon, mille käigus neeldub soojust. Endotermilise reaktsiooni soojusefekt on positiivne. See tähendab seda, et süsteem saab ümbritsevast keskkonnast energiat juurde, soojuse, valgusenergia või mehaanilise energia kujul. Keemilise sideme lagunemine on alati endotermiline protsess. Eksotermiline reaktsioon
Lubja tänav (Tartu)

Lubja tänav (Kalkstraße) on tänav Tartus Ülejõe ja Raadi-Kruusamäe linnaosas. Tänav algab Emajõe vasakul kaldal jalakäijate rajalt, mida nimetatakse Ranna teeks. See ristub Ujula tänava, Staadioni tänava, Puiestee tänava, Maarjaturu ja Peetri tänavaga ning lõpeb Raadi kalmistu veeres kulgeval Kalmistu tänaval. Tänava pikkus on umbes 590 meetrit. Lubja tänava kohal ulatub Emajõe parema kaldani Marja tänav.
Valdur Ploom

Valdur Ploom (1. november 1926 Kärdla alev, Läänemaa – 26. oktoober 1978 Tallinn) oli eesti motosportlane. 1958 NSV Liidu meistersportlane 1966 Kalevi auliige Tema poeg on motosportlane Tarvo Ploom. Biograafia ESBL-is Haud Tallinna Metsakalmistul
Dieter Kottysch

Dieter Kottysch (30. juunil 1943 Gleiwitz (praegu Gliwice, Sileesia vojevoodkond, Poola) – 9. aprill 2017 Hamburg, Saksamaa) oli Lääne-Saksamaa poksija. Kottysch oli kokku kuuekordne Lääne-Saksamaa meister – II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1964–1968 ning I keskkaalus (kuni 71 kg) 1972. aastal. Kottysch võitis I keskkaalus (kuni 71 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta oli esimene ja ka ainus Lääne-Saksamaa poksija, kes on olümpiamängudel võitnud kuldmedali ja tulnud olümpiavõitjaks. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Volodõmõr Mussalimovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Kottysch osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 17. Euroopa meistrivõistlustel (Rooma, 1967), kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Bohumil Němečekile (Tšehhoslovakkia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning I keskkaalus (kuni 71 kg) 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Ion Gyorfile (Rumeenia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Lääne-Saksamaa meistrivõistlused poksis 1949–1989. Tulemused inglise keeles 20. suveolümpiamängude poksivõistlus. München 1972. Tulemused inglise keeles 19. suveolümpiamängude poksivõistlus. México 1968. Tulemused inglise keeles 17. Euroopa meistrivõistlused poksis. Rooma 1967. Tulemused inglise keeles 19. Euroopa meistrivõistlused poksis. Madrid 1971. Tulemused inglise keeles Dieter Kottysch veebisaidil Olympedia (inglise)