laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Joe Morrell

Joseff John Morrell (sündinud 3. jaanuaril 1997 Ipswichis) on Inglismaal sündinud Walesi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Portsmouth ja Walesi jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Bristol Citys. Klubiga sõlmis ta esimese profilepingu 2012. aasta detsembris. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aasta oktoobris Football League Trophy mängus. Morrell sai järgmistel aastatel Bristol City põhimeeskonnas väljakule harva ning oli sageli laenul teistes Inglismaa klubides: hooajal 2016–17 tugevuselt viienda liiga klubis Sutton United ja tugevuselt kuuenda liiga klubis Margate, hooajal 2017–18 tugevuselt neljanda liiga klubis Cheltenham Town ja hooajal 2019–20 tugevuselt kolmanda liiga klubis Lincoln City. Hooajal 2020–2021 mängis ta Inglismaa esiliiga klubis Luton Town. 2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Luton Towniga. Walesi jalgpallikoondises tegi Morrell debüüdi 9. septembril 2019 mängus Valgevene vastu. Ta kuulus Walesi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Kieffer Moore

Kieffer Roberto Francisco Moore (sündinud 8. augustil 1992 Torquays) on Inglismaal sündinud Walesi jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa Premier League'i klubis AFC Bournemouth ja Walesi jalgpallikoondises. Hooajal 2012–13 mängis ta Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga klubides Truro City ja Dorchester Town, kus lõi vastavalt 13 ja seitse väravat. 2013. aasta juunis liitus ta Inglismaa esiliigaklubiga Yeovil Town. Hooajal 2013–14 lõi Moore Inglismaa esiliigas neli väravat. 2015. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Norra kõrgliigaklubiga Viking, kuid naasis 2016. aasta jaanuaris Inglismaale, liitudes tugevuselt viienda liiga klubiga Forest Green Rovers. 2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Ipswich Town, kuid ühtegi väravat ta selles klubi ei löönud. Hooaja 2017–2018 esimeses pooles mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga League One'i klubis Rotherham United, lüües 13 väravat. 2018. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Barnsley. Hooajal 2018–19 lõi ta Barnsley meeskonnas League One'is 17 väravat ja valiti samal hooajal liiga sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2019–20 mängis ta Inglismaa esiliigaklubis Wigan Athletic, lüües sel hooajal 10 väravat. 2020. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Cardiff City. Hooaeg 2020–21 oli Moore'i senise karjääri edukaim, kui ta lõi Inglismaa esiliigas 20 väravat, millega oli liigas paremuselt neljas väravakütt. Samal hooajal valiti ta Cardiff City hooaja parimaks mängijaks. 2022. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu AFC Bournemouthiga. 3. mail 2022 võitis Bournemouth Moore'i väravast Nottingham Foresti tulemusega 1:0, millega kindlustas Bournemouth pääsu tagasi Inglismaa kõrgliigasse. Walesi jalgpallikoondisse pääses Moore tänu oma emapoolsele vanaisale, kes oli pärit Walesist. Walesi jalgpallikoondises tegi Moore debüüdi 9. septembril 2019 sõprusmängus Valgevene vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus, sama aasta 10. oktoobril MM-i valikmängus Slovakkia vastu. 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste esimeses alagrupimängus 12. juunil lõi ta värava Šveitsi vastu, tuues Walesile 1:1 viigi. Phillips, Rob (31. jaanuar 2022). "Kieffer Moore: Bournemouth sign Wales striker from Cardiff City". BBC Sport. Vaadatud 1. veebruaril 2022. "Pictures: AFC Bournemouth celebrate Premier League return". bournemouthecho.co.uk. 4.5.2022. Vaadatud 15.7.2022 https://www.national-football-teams.com/player/75480/Kieffer_Moore.html (vaadatud 12.6.2021)  Kieffer Moore – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Luis Elizondo

Luis Elizondo (hüüdnimega Lue) on endine Ameerika Ühendriikide kaitseministeeriumi töötaja ning endine Ameerika Ühendriikide rahvusliku vastuluure- ja julgeolekukeskuse töötaja (inglise keeles National Counterintelligence and Security Center, lühend NCSC). Aastatel 2010–2012 juhatas ta Ameerika Ühendriikide kaitseministeeriumi programmi AATIP (Advanced Aerospace Threat Identification Program), kus ta oli töötanud juba 2008. aastast. Pentagoni ufovideod "Luis Elizondo Official". Vaadatud 12.06.2021. "Luis Elizondo, Former Director, Advanced Aerospace Threat Identification Program". Washington Post Live (YouTube). 8. juuni 2021. Vaadatud 12.06.2021.
Flattnitzi kuru

Flattnitzi kuru (1400 m) on kõrge mäekuru Austrias Gurktali Alpides. Kuru asub Kärnteni liidumaal, ühendades Glödnitzi Gurki orus Stadliga Muri jõe ääres Steiermargi liidumaal. Kurul asub hajaküla koos kõrgmäestiku sanatooriumi (Luftkurort) ja alpijärvega (Flattnitzer See). See on populaarne sihtkoht matkajatele ja talviti murdmaasuusatajatele. Kuru oli võibolla tuntud Rooma ajal, seda on esmamainitud 898. aasta dokumendis, mille väljastas Karolingist keiser Arnulf. 1173. aastal püstitasid Gurki piiskopid romaani stiilis Ristija Johannesele pühitsetud kabeli, mis ehitati 1330. aasta paiku ümber kihelkonnakirikuks koos külgneva hospiitsihoonega. Piiskopid kasutasid Flattnitzi (sloveeni keeles blato 'sammal') suveresidentsina. Kuru laastasid 1478. aastal sissetunginud Osmanite väed. 17. sajandil oli Flattnitz hõbeda, rauamaagi ja seatina kaevandamispiirkond.
Längsee (Kärnten)

Längsee on järv Austria Kärnteni liidumaal. Selle ääres asub Sankt Georgen am Längsee.
Palupera valla vapp

Palupera valla vapp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Palupera valla vapp. Vapp kinnitati 15. oktoobril 2004. Hõbedase kilbi tüvimikus roheline lainelõikeline varras. Selle kohal kolm rohelist ülessuunatud kiilu, millest keskmine on teistest kõrgem. Laineline varras sümboliseerib valla paiknemist künklikul Lõuna-Eesti maastikul ja valla veerikkust. Kolm ülespoole suunatud teravikuga kiilu tähistavad valla kolme peamist asustuskeskust (Hellenurme, Nõuni ja Palupera), osutavad paiga metsarikkusele ning viitavad edasipürgimisele ja tulevikulootusele. Vapikilbi hõbedane toon sümboliseerib lootust, puhtust ja valgust ning viitab samuti valla veerikkusele; roheline tähistab puhast loodust ja igavesti korduvat eluringlust. Palupera valla lipp Valga maakond Palupera valla sümboolika valla kodulehel Palupera valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Kevin Mbabu

Melingo Kevin Mbabu (sündinud 19. aprillil 1995 Chêne-Bougeries's) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Fulham ja Šveitsi jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Šveitsi klubis Servette FC, mille meeskonnas sai ta hooajal 2012–13 kirja ühe kohtumise Šveitsi kõrgliigas. 2013. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa klubiga Newcastle United. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2015. aasta septembris Inglismaa liigakarika mängus. Sama aasta 26. septembril tegi ta mängus Chelsea vastu oma debüüdi Inglismaa kõrgliigas. Hooajal 2015–16 pääses ta Newcastle Unitedi meeskonnas Inglismaa kõrgliigas väljakule veel kahes mängus. 2016. aasta augustis läks Mbabu Newcastle Unitedist laenule Šveitsi kõrgliigaklubisse BSC Young Boys, kellega sõlmis 2017. aastal püsiva lepingu. Hooaegadel 2017–18 ja 2018–19 tuli ta Young Boysiga Šveitsi meistriks. 2019. aasta aprillis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga VfL Wolfsburg. 2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Fulhamiga. Šveitsi jalgpallikoondises tegi Mbabu debüüdi 8. septembril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Islandi vastu. Ta kuulus Šveitsi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Young Boys Šveitsi Super League: 2017–18, 2018–19 Rutzler, Peter. "Fulham sign Kevin Mbabu from Wolfsburg". The Athletic. Vaadatud 27. juulil 2022.
Terezín

Terezín (saksa keeles Theresienstadt) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Litoměřice ringkonnas. Terezín asub Ohře jõe ääres, Litoměřicest ligi 3 km ja Ústí nad Labemist umbes 18 km lõunas. Terezín asutati kindlusena 1780. aastal, linnaõigused sai 1782. aastal. Terezíni vanalinn on alates 29. juulist 1992 ajalooline linnakaitsereservaat. Saksa okupatsiooni ajal aastatel 1941–1945 tegutses linnas Theresienstadti koonduslaager. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie města Terezín Město Terezín Terezín - městská památková rezervace Národní památkový ústav Theresienstadt Holocaust Encyclopedia
Spittal an der Drau ringkond

Spittal an der Drau ringkond on haldusringkond Austrias Kärnteni liidumaal. Pindalalt on ringkond Austrias suuruselt teine (Liezeni järel), isegi suurem kui Austria Vorarlbergi liidumaa ja ülekaalukalt suurim ringkond Kärntenis. Halduskeskus on Spittal an der Drau, teised suuremad asulad on Gmünd, Greifenburg, Millstatt am See, Obervellach, Radenthein, Seeboden am Millstätter See, Steinfeld ja Winklern. Koos naaberringkondade Hermagori ja Feldkircheniga moodustab Spittal Ülem-Kärnteni (Oberkärnten) piirkonna vastavalt statistiliste territoriaalüksuste nomenklatuurile (NUTS). See külgneb Ida-Tirooliga (Lienzi ringkond) läänes ja Austria Salzburgi liidumaaga põhjas. Mägine ala hõlmab Kõrg-Tauerni lõunapoolsed mäestikud ja Mölltali oru, Gurktali Alpide lääneosa (Nocki mäed), samuti laia Drava oru ja Gailtali Alpide põhjanõlvad. Kõrgeim punkt on Großglockneri tipp, mis on Austria kõrgeim mägi (3798 m). Ringkonnas on ka Millstätter See ja Weißensee, kaks suurt Kärnteni järve. Gmünd (sloveeni Sovodje) Radenthein (sloveeni Radenče) Spittal an der Drau (sloveeni Špital ob Dravi) Greifenburg Lurnfeld (sloveeni Lurnsko polje) Millstatt am See (sloveeni Milje) Oberdrauburg (sloveeni Gornji Dravograd) Obervellach (sloveeni Zgornja Bela) Sachsenburg Seeboden am Millstätter See (sloveeni Jezernica) Steinfeld (sloveeni Kamen) Winklern (sloveeni Kotlje) Bad Kleinkirchheim (sloveeni Cirkniške Toplice) Baldramsdorf Berg im Drautal (sloveeni Gora v Dravski dolini) Dellach im Drautal (sloveeni Dole v Dravski dolini) Flattach Großkirchheim (sloveeni Veliko Cirkno) Heiligenblut am Großglockner (sloveeni Sveta Kri) Irschen (sloveeni Rženo) Kleblach-Lind Krems in Kärnten Lendorf Mallnitz (sloveeni Malnice) Malta Mörtschach (sloveeni Morče) Mühldorf (sloveeni Mlina Vas) Rangersdorf Reißeck (sloveeni Rajžek) Rennweg am Katschberg Stall Trebesing (sloveeni Trebežinče) Weißensee (sloveeni Belo jezero)
Košťany

Košťany (saksa keeles Kosten) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Teplice ringkonnas. Košťany asub Saksamaa piirist ligi 8 km kaugusel, Teplicest ligikaudu 5,5 km ja Ústí nad Labemist 20 km läänes. Košťanyt on esmamainitud 1394. aastal, linnaõigused sai 1994. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie města Město Košťany
Marcelo Brozović

Marcelo Brozović (sündinud 16. novembril 1992 Zagrebis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Nassr ja Horvaatia jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Horvaatia klubis Hrvatski Dragovoljac, mille meeskonnas debüteeris ta Horvaatia kõrgliigas hooajal 2010–11. 2011. aasta juunis liitus ta NK Lokomotivaga, kust siirdus 2012. aasta augustis Zagrebi Dinamo. Zagrebi Dinamos mängis ta aastatel 2012–2015 ning tuli klubiga hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 Horvaatia meistriks. 2015. aasta jaanuaris liitus ta Milano Internazionalega. Esimese värava lõi Itaalia kõrgliigas hooaja 2014–15 viimases mängus Empoli vastu. Hooajal 2020–21 tuli ta Internazionalega Itaalia meistriks. Hooajal 2021–22 valiti Brozović Itaalia kõrgliiga hooaja parimaks poolkaitsjaks. Suvel 2023 siirdus ta 18 miljoni euro eest Al Nassri. Horvaatia jalgpallikoondises tegi Brozović debüüdi 7. juunil 2014 mängus Austraalia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 13. oktoobril EM-i valikmängus Aserbaidžaani vastu. Ta on kuulunud Horvaatia koondisse kõikidel suurturniiridel alates 2014. aasta maailmameistrivõistlustest. Zagrebi Dinamo Prva HNL: 2012–13, 2013–14 Horvaatia superkarikas: 2013 Milano Internazionale Serie A: 2020–21 UEFA Euroopa Liiga: Teine koht 2019–20  Marcelo Brozović – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Milano Internazionale kodulehel
Josip Brekalo

Josip Brekalo (sündinud 23. juunil 1998 Zagrebis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Torino ja Horvaatia jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Zagrebi Dinamos, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2006. aastal. Dinamo meeskonnas debüteeris ta Horvaatia kõrgliigas hooajal 2015–16. 2016. aasta mais siirdus ta kümne miljoni euro eest Saksamaa kõrgliiga klubisse VfL Wolfsburg. 2017. aastal oli ta laenul VfB Stuttgartis ning lõi Stuttgardi meeskonnas 17. novembril 2017 mängus Dortmundi Borussia vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas. Wolfsburgi meeskonnas lõi Brekalo Saksamaa kõrgliigas esimese värava 23. veebruaril 2018 mängus Mainz 05 vastu. 8. mail 2021 tegi ta Saksamaa kõrgliiga mängus Union Berlini vastu kübaratriki. 2021. aasta augustis läks ta laenule Torinosse. Horvaatia jalgpallikoondise tegi Brekalo debüüdi 15. novembril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Hispaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. septembril 2020 Rahvuste Liiga mängus Prantsusmaa vastu. Ta kuulus Horvaatia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. https://int.soccerway.com/players/josip-brekalo/318355/ (vaadatud 13.6.2021)
Cap-Haïtien

Cap-Haïtien (kohalik prantsuskeelne nimi Le Cap) on sadamalinn Haiti põhjarannikul, Põhjadepartemangu keskus. Elanike arv on umbes 500 000 (?). 1995. aastal hinnati elanike arvuks 100 600. Linna ümbruses kasvatatakse müügiks sisaliagaavi, suhkruroogu, kohvipuud, banaani ja ananassi. Sadama kaudu eksporditakse kohvi, kampešipuud, kakaod, mett ja sisalit. Linna asutasid prantslased 1670. aastal. Umbes sada aastat oli see Haiti (Santo Domingo) pealinn. Enne 1842. aasta maavärinat hüüti linna väikeseks Pariisiks. 1791 vallutas Cap-Haïtieni orjade ülestõusu juht Toussaint Louverture. 1811–1820 oli Cap-Haïtien Henri Christophe'i kuningriigi pealinn. Sellest ajast on säilinud Sans Souci palee ja tsitadell La Ferrière.
Tuuru

Tuuru on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Küla piirneb läänes Topu lahe ning põhjas Allika ja Panga, idas Sinalepa, kagus Kiideva, lõunas Koidu ning edelas Põgari-Sassi külaga. Tuuru küla lõunaosa asub Matsalu rahvuspargi territooriumil. Küla läbivad Parila–Kiideva tee ja Tuuru–Puise tee. Tuuru külas asub Altmõisa külalistemaja. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 26.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Zlatko Dalić

Zlatko Dalić (sündinud 26. oktoobril 1966 Livnos) on Horvaatia jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Jalgpallurina oli ta kaitsev poolkaitsja. Tema jalgpallurikarjääri kestis aastatel 1983–2000, mille jooksul mängis ta Jugoslaavia ja Horvaatia liiga klubides, kõige enam Spliti Hajdukis ja Varteksis. Treenerina alustas Dalić tööd 2000. aastatel oma viimase koduklubi Varteksi juures. Aastatel 2007–2008 oli ta Horvaatia klubi HNK Rijeka, 2008–2009 Albaania klubi Tirana FK Dinamo ja 2009–2010 Horvaatia klubi NK Slaven Belupo peatreener. Pärast seda töötas ta mitu aastat Araabia klubide peatreenerina. 2017. aasta oktoobris määrati Dalić pärast Ante Čačić Horvaatia koondise peatreeneriks. 2018. aasta maailmameistrivõistlustel jõudis Horvaatia koondis tema juhtimisel finaali.
Halifaxi sadam

Halifaxi sadam (inglise keeles Halifax Harbour) on suur looduslik sadam, mis asub Atlandi ookeani rannikul Nova Scotia provintsi pealinnas Kanadas. Halifax  Halifaxi sadam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Purdy's Wharf

Purdy's Wharf on kahest kõrghoonest (Tower I ja Tower II) koosnev bürookompleks, mis asub Kanadas Nova Scotia pealinnas Halifaxis. Postmodernism
Autopõleng

Autopõleng tekib auto süttimisel või süütamisel. 2019. aastal registreeriti näiteks USA maanteedel 189 500 autopõlengut. Eestis kutsuti 2017. aasta esimese 11 kuu jooksul päästjad välja 347 sõiduki põlengu juures. Aasta varem registreeriti Eestis 421 transpordivahendite põlengut. Süttimispõhjused võivad olla tahtlik süütamine (vandalism, kättemaks, kindlustuspettus), tehniline rike, hooletus või autoõnnetus. Põhiline põlemispõhjus on tehniline rike, näiteks õlilekked mootorist, bensiinileke, blokeerunud piduritega sõitmine, rikkis laager, hõõrduv rihm, elektriseadmestik ning lekkiv kollektoritihend. Tehnilistest riketest peamine tulekahju põhjus on kuumale pinnale sattuv põlevvedelik – õli, bensiin, diislikütus. Süttida võib ka auto last. Mõnikord on teatud automargile omane tüüpviga, mis võib põhjustada masina süttimist. Elektriautod ja nende akud võivad põleda eriti intensiivselt ja pikalt – akud süttivad üha uuesti – ning neid kustutada on seetõttu vahel keerulisem kui vedelkütusel töötavaid sõidukeid. Nii võib Tesla toodetud sõiduk põleda 24 tundi ja selle kustutamiseks kuluda ligi 11 000 liitrit vett. Samas on vähemalt Tesla väidetel nende elektriautode süttimine kümme korda haruldasem kui vedelkütusel töötavate autode süttimine sama arvu läbitud kilomeetrite juures auto kohta. Süttimise korral soovitatakse auto kiirelt teeservas peatada ja sõitjatel autost väljuda, võimalusel akuklemmid lahti ühendada ja tulekustutit kasutada. Tulekahju peatamiseks ja ohutuse tagamiseks peab iga sõiduki lisavarustuses olema tulekustuti, mille omadused varieeruvad vastavalt sõiduki eripäradele. Teisalt piisab sõiduki kustutist vaid kiire reageerimise korral põlengu algusfaasis, suuremaid leeke sellega enam kustutada ei saa. tuletõrje tulekahju "A Tesla Model S erupted ‘like a flamethrower.’ It renewed old safety concerns about the trailblazing sedans" The Washington Post, 28. detsember 2020 "Mullu lõõmas Eestis üle 347 sõiduki" Õhtuleht, 3. jaanuar 2018 Tampere, Uku (25.09.2019). "Põlevad autod on igapäevane nähtus: kuidas seda vältida ja mida põleva sõiduki puhul teha?". Delfi Forte. Vaadatud 13.06.2021. Vaksmann, Liis (12.07.2012). "Vaatepilt oli kohutav. Nende autodega pole enam midagi teha". Õhtuleht. Vaadatud 13.06.2021. "Mazda pidurdusenergia kogumissüsteem võib põhjustada tulekahju". Auto24. 15.08.2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 13.06.2021. Vaadatud 13.06.2021. Alliksaar, Joonas (28.03.2019). "Hollandis uputasid tuletõrjujad põlema süttinud BMW i8 vee alla". "Mida peaks iga autojuht teadma tuleohutusest autos". Intercars24. Vaadatud 13.06.2021. Maanteeamet. "Sõiduk". Maanteeamet. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.06.2021. Vaadatud 13.06.2021.
Eugen Uuemaa

Eugen Gottlieb Uuemaa (kuni 26. märts 1936 Neumann; 1. juuli (vkj)/ 14. juuli 1903 Tartu – 25. juuli 1940 Keskvangla, Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane ja majandustegelane. Lõpetas 1922. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1929. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonna. Akadeemiliselt oli ta korporatsioon Vironia liige. Oli aastatel 1925–1927 Eesti Panga Tartu osakonna ametnik, 1927–1928 välisjaoskonna juhataja, 1928–1932 raamatupidaja abi, 1932–1935 prokurist, 1935–1936 raamatupidaja ja välisjaoskonna juhataja. Oli aastatel 1936–1937 Majandusministeeriumi nõunik, 1937–1938 Majandusministeeriumi kaubandusameti juhataja, 1938–1940 kaubandusosakonna direktor. 1940. aastal oli ta Välisministeeriumi väliskaubanduse osakonna juhataja. Ta arreteeriti Nõukogude teise okupatsiooni ajal 19. juulil 1940 (ametlikult oli olemas veel Eesti Vabariik), tegi 25. juulil 1940 Keskvanglas enesetapu. Surnukeha tuvastati 13. oktoobril 1941, Saksa teise okupatsiooni ajal, kui kaevati Tallinna Liiva kalmistul välja Nõukogude okupatsiooni ajal maetute surnukehi. Hakkas sportima koolipõlves, oli spordiringi Ilmarine ja Tartu koolinoorte ühingu Union asutajaid ning Eesti esimese ülemaalise noorte püha võistluste tegelik juht ja üldvõitja. Tuli aastatel 1921–1924 110 m tõkkejooksus, kümnevõistluses ja hoota kõrgushüppes Eesti meistriks ning sai meistrivõistlustelt 8 muud medalit. Ta osales Eesti eest 1924. aastal Pariisi olümpiamängude kergejõustikuvõistlusel, kus sai kümnevõistluses 16. koha. Rak´hvusvahelistel üliõpilasmängudel sai ta 1924. aastal 110 m tõkkejooksus ja kaugushüppes hõbemedali ning teivashüppes, kuulitõukes ja teatejooksus pronksmedali. Oli Eesti Akadeemilise Spordiklubi esimees ja 1939–1940 Kergejõustikuliidu esimees. Tema vend oli arst Eduard Uuemaa. Biograafia ESBL-is (vaadatud 13. juuni 2021) Ruudi Toomsalu. "Üks kevade ja üks suvi". Tallinn 1993, lk 155. Biograafia ESBL-is Eugen Uuemaa veebisaidil Olympedia (inglise) Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944 Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Bakuu olümpiastaadion

Bakuu olümpiastaadion (aserbaidžaani keeles Bakı Olimpiya Stadionu) on 69 870-kohaline staadion Aserbaidžaani pealinnas Bakuus. See on kavandatud ja ehitatud vastama Euroopa Jalgpalliliitude Liidu (UEFA) ja Rahvusvahelise Jalgpalliliidu Föderatsiooni (FIFA) kehtestatud staadionite rahvusvahelistele standarditele ning Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu (IAAF) nõuetele. See on Aserbaidžaani suurim staadion. 225 000-ruutmeetrise staadioni ehitamine 650 000-ruutmeetrisele alale viidi lõpule 2015. aasta veebruaris. Boyukshori järve lähedal asuv kuuekorruseline 65,7 meetri kõrgune hoone avati 6. märtsil 2015. Staadioni peamine rentnik on Aserbaidžaani jalgpallikoondis, kes kolis sinna oma eelmisest kodust Tofiq Bahramovi vabariiklikult staadionilt. 2015. aasta juunis oli staadion Euroopa mängude peamine võistluspaik, kus korraldati avamis- ja lõputseremoonia ning mitmeid spordivõistlusi. Staadion on mõeldud UEFA Euro 2020 veerandfinaalide ja kolme alagrupimängu korraldamiseks.
Markus Kasemaa

Markus Kasemaa (sündinud 28. augustil 1972 Tallinnas) on eesti kunstnik. Ta on õppinud 1990–1991 Tartu Kunstikooli skulptuuriosakonnas ja 1991–1995 Tartu Ülikooli maaliosakonnas. Ta on kujundanud raamatuid. Tema isa oli Andrus Kasemaa, ema Saskia Kasemaa, emapoolne vanaisa Elmar Kits, emapoolne vanaema Linda Kits-Mägi. Raamatukoi Markus Kasemaa koduleht www.kasemaa.ee
Krásná Lípa

Krásná Lípa (saksa keeles Schönlinde) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Děčíni ringkonnas. Krásná Lípa asub Saksamaa piirist 4 km kaugusel, Děčínist ligikaudu 26 km kirdes. Asulat on esmamainitud 1361. aastal. Alevi staatuse sai Krásná Lípa 1731. aastal ja linnaõigused 1870. aastal. Linna saksa rahvusest elanikkond saadeti aastatel 1945–1946 riigist välja, lammutati umbes 300 tühjaks jäänud maja. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie a kronika města Město Krásná Lípa
Hypatius

Flavius Hypatius (kreeka keeles: Ὑπάτιος; sünniaeg teadmata, suri jaanuaris 532), oli Bütsantsi aadlik ja idas vägede komandör Justinus I ajal. Ta valiti Nikaia mässu käigus Konstantinoopolis rahva poolt uueks keisriks Justinianus I vastu ning hukati peagi pärast seda. Hypatius oli keiser Anastasius I, kes valitses enne Justinus I, õepoeg, mis andis talle ka õiguse keisritrooni nõuda. Sellest hoolimata ei olnud Hypatiusel ambitsioone keisriks saada. Hypatiusel ja tema vendadel oli hea läbisaamine nii keiser Justinus I kui ka Justinianus I. Nikaia rahutuste kõrghetkel sai Hypatiusest ja tema vendadest Pompeiusest ja Probusest rahva jaoks peamised kandidaadid troonile. Kui sai selgeks, et rahvas soovib uut keisrit, põgenes Probus Konstantinoopolist, Hypatius ja Pompeius otsisid peavarju keisri paleest koos Justinianus I ja Bütsantsi senatiga. Vennad ei soovinud keisri vastu üles tõusta, sest nad kartsid, et neil on liiga vähe toetajaid. Sellest hoolimata kartis Justinianus reetmist ning ta saatis senati ja vennad paleest välja, juhatades sellega võimalikud usurpaatorid otse rahvahulga kätte. Rahvas viis Hypatiuse sunniviisiliselt tema kodust hipodroomile, kus ta keisriks kuulutati. See toimus millalgi jaanuaris 532. aastal. Sellel hetkel loobus Hypatius vastuhakust rahvale ning andis rahvale järele. Tal polnud ka muud valikut, sest signaal Justinianusele oli antud ning tema olukord polnud niikuinii enam turvaline. Peagi surus keiserlik kaardivägi rahutuselt edukalt, kuid veriselt maha ning Justinianuse mehed arreteerisid Hypatiuse. Väidetavalt soovis Justinianus usurpaatori elu säästa, kuid tema naine Theodora oli sellele kategooriliselt vastu ning tema nõudmine jäi peale. Jaanuari lõpus Hypatius hukati.