laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aulin Rimm

Aulin Rimm (27. juuli 1930 Vana-Antsla vald, Urvaste kihelkond, Võrumaa – 21. september 1999 Tartu) oli eesti kunstnik (karikaturist ja skulptor). Pärast Valga 1. Keskkooli lõpetamist 1949. aastal alustas ta õpinguid Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. Ta lõpetas kooli (juba Tallinna viidud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi) 1955. aastal skulptorina. Aulin Rimm töötas peamiselt Tartus. Ta oli tuntud eelkõige portretistina, kuid joonistas ka karikatuure, mida avaldati ajalehe Edasi naljanurgas "Herilane". Figuuriplastikast paistavad silma dekoratiivsed lüürilised naisaktid ja abstraktses laadis teosed. 1960. ja 1970. aastatel oli Aulin Rimm tegus dekoratiivteoste kunstnik. Eri tehnikates reljeefkompositsioone leidub ühiskondlike hoonete interjöörides üle Eesti. Väätsa rahvamaja keraamiline keraamiline pannoo metallist lisanditega kompositsioon Viljandi Kutseõppekeskuses kolhoosi “Kalur” klubi (tänapäeval Treimani rahvamaja) metallvarbadest keevitatud kolmest naisfiguurist koosnev kompositsioon (1964) Riisipere sovhoosi klubi (tänapäeva Riisipere kultuurimaja) pannoo „Tants läbi põlvkondade“ (1971) - see teos on loodud spetsiaalselt klubihoone ametlikuks avamiseks 1972. aasta jaanuaris; 28. detsembril 2022 pandi teos pärast restaureerimist Riisipere kultuurimaja saali uuesti üles pronksskulptuur "Tuules" Heltermaa sadamas Rimm on teinud mitu mälestusmärki ja hauatähist, eelkõige Tartu kalmistutele. 1983 Kanavere lahingu mälestusmärgi bareljeef (pronks, graniit; mälestusmärk püstitati 1985). Kanavere küla, Kose vald, Harju maakond 1987 Oskar Lutsu ausammas. Kaasautor arhitekt Allan Murdmaa. Pronks, graniit. Tartu 1989 Jakob Hurda mälestussammas. Kaasautor arhitekt Andres Mänd. Pronks, graniit. Põlva Krahv Friedrich Georg Magnus von Bergi kipsbüst. Rukkikrahvi pronksbüstiga mälestussammas avati 2. juulil 2005 Sangaste lossi ees. 1956 Eesti NSV Kunstnike Liit, kuulus pikka aega Tartu Kunstnike Liidu juhatusse. "Aulin Rimm 27. VII 1930 - 21. IX 1999". Nekroloog. Sirp, 24. september 1999. Lk 20 "Ester Lauringson - Eesti linna- ja rajoonilehtede naljanurgad aastail 1953-1955". Eesti ajakirjanduse ajaloost X. Tartu: Tartu Ülikool - Ajakirjanduse osakond. 1996. Lk 76. Aulin Rimm. e-Kunstisalong. Soojärv, Anu. Peidus pärand. Unustatud teosed ja kunstnikud nõukogude Eesti monumentaalkunstis. Magistritöö. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn-Vigala 2021. Soojärv, Anu. PEIDUS PÄRAND ⟩ Treimani kultuurimaja metallist naisfiguurid mõjuvad nagu vanad egiptlased keset tempokat korvpallimatši. Postimees, 19. veebruar 2022. Toivo Toomemets. "Rimm, Aulin, kujur". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 441–442 "Aulin Rimm 27. VII 1930 - 21. IX 1999". Nekroloog. Sirp, 24. september 1999. Lk 20 "Aulin Rimm". Eesti Kunstimuuseum, EKM j 54743 FK 33 Haud Tartu Pauluse kalmistul
Paul James

Paul John James (sündinud 10. novembril 1963) on Kanada endine jalgpallur ja jalgpallitreener.
Juuro Kuusik

Juuro Kuusik (13. oktoober 1928 Tartumaa – 18. juuni 2012 Tartu) oli eesti kunstnik ja karikaturist. Juuro Kuusik sündis Haava algkooli juhataja peres neljanda ja ühtlasi noorima lapsena, tema isa oli Vesneri Rahvaraamatukogu Seltsi juhataja. Alghariduse omandas Juuro Kuusik Haava koolis, keskhariduse Tartu 1. Keskkoolis, erihariduse Tartu Õpetajate Seminaris. Juuro Kuusik on töötanud algklasside õpetajana Võnnus ja Lähtel. Aastatel 1964–1974 töötas ta kunstnik-retušeerijana Tartus ajalehe Edasi toimetuses, kus joonistas karikatuure naljanurka "Herilane". Alates 1975. aastast kuni pensionieani teenis ta leiba Lähtel Sootaga sovhoosis kunstnikuna, kus kujundas diplomeid, tänukirju, kuulutusi, kirjutas koolilõpetajatele raamatutesse pühendusi. Tegi kaastööd Tartu Valla Kuukirjale. Tema kujundatud on kirjanik Mait Metsanurga mälestuskivi Metsanuka külas. Koostöös skulptor Ado Kochiga valmis Äksi nõiale pühendatud kivide ansambel Puhtaleiva külas. Oma isa 120. sünniaastapäeval organiseeris Juuro Kuusik Haava koolimajale mälestustahvli. Valdava osa Juuro Kuusiku loomingust moodustavad šaržid ja buksiimid. Olev Türn – "Peatänavale" (olupilte, portreid ja kroonikat Tartu spordielust), kaas ja šaržid Juuro Kuusik – Tallinn, Eesti Raamat 1968 Riho Lahi – "Ühepajatoit Rakvere moodi" (följetone), illustreerinud Juuro Kuusik. – Tallinn, 1972 Riho Lahi – "Kihva Värdi läheb objektile" (följetonid), illustreerinud Juuro Kuusik. – Tallinn, Eesti Raamat 1976 Uno Uiga – "120 aastat Eesti üldlaulupidusid", kaanekujundus Külli Keskküla, illustratsioonid Juuro Kuusik, 1989 H. Lahi – Juuro Kuusiku eksliibrised (näituse kataloog) – Tartu, Raamatuühingu Tartu Eksliibriseklubi, 1993 Kalju Lomp – "Ilmatark", kujundanud Juuro Kuusik, 1997 Tiit Veeber – "Tiidu suits. Tartu elu pild", kujundanud Juuro Kuusik, 1998 Illustreerinud hulga noodiraamatuid Tartu Valla Kuukiri Nr 10 Oktoober 2008, Eve Toots - Kunstnik Juuro Kuusik – 80 (lk 3) Tartu Postimees 31. märts 2003 – Juuro Kuusik kaunil kevadhommikul kell 10.40 Kuukiri 2008 nr 10 Juuro Kuusik – buksiim, Jaak Uudmäe
Jerzy Stuhr

Jerzy Oskar Stuhr (18. aprill 1947 Kraków – 9. juuli 2024 Kraków) oli poola näitleja ja režissöör. Jerzy Stuhr lõpetas 1972. aastal Krakówis Ludwik Solski Draamakunstide Akadeemia. Ta oli ka selle õppeasutuse rektor aastatel 1990–1996 ja 2002–2008. Näitlejana "Amatöör" (1979) – režissöör Krzysztof Kieślowski "Juhus" (1981) – režissöör Krzysztof Kieślowski "Seksmisja" (1983) – režissöör Juliusz Machulski "Rahuliku päikese aasta" (1984) – režissöör Krzysztof Zanussi "Rong Hollywoodi" (1987) – režissöör Radosław Piwowarski "Dekaloog X" (1989) – režissöör Krzysztof Kieślowski "Habemus papam" (2011) – režissöör Nanni Moretti Režissöörina "Spis cudzołożnic" (1994) http://www.filmpolski.pl/fp/index.php?osoba=111973 Jerzy Stuhr andmekogus IMDb (inglise)
Monika Järg

Monika Järg (sündinud 7. novembril 1975 Tallinnas) on eesti tekstiilikunstnik. Monika Järg on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia tekstiili eriala bakalaureuseõppe 2000. aastal ja magistriõppe aastal 2003. 2002 "3Dekstiil", Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum, Tallinn 2007 "Orav", SooSoo galerii, Tallinn (koos Keret Altperega) 2006 "Palju õnne!", HOP galerii, Tallinn 2008 "Kasvamise kunst", HOP galerii, Tallinn 2009 "Kivist, puust ja villast. Vaibad", Võru linnagalerii 2010 "Connected with the Past" (koos Monika Žaltauskaitė ja Severija Inčirauskaitėga), HOP galerii, Tallinn 2012 "White - set of structures", Joensuu 2012 "Home, sweet home! biennaali "Contextile 2012" raames (residentuuriprojekt), Guimarães 2013 "Kangast ja klaasist", Helsingi Eesti Maja 1999 Mari Adamsoni nimeline parima tekstiilitudengi stipendium 2000 äramärgitud töö tarbekunstitriennaalil "Omand" 2006 Eesti disainiauhinna BRUNO nominent 2006 Eesti Tekstiilikunstnike Liidu preemia Aasta tekstiiliteos 2009 Eesti Tekstiilikunstnike Liidu preemia Aasta noor tekstiilikunstnik 2010 Eesti disainiauhinna BRUNO nominent 2012 Eesti disainiauhinna BRUNO nominent, lisaks kaks äramärgitud tööd 2014 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Maasike Maasiku, Malle Jürgensoni ja Krista Leplandiga; näituse „ornaMENTAALNE“ eest) Monika Järg kuulub Eesti Tekstiilikunstnike Liitu aastast 2003. Aastatel 2006–2010 oli ta liidu juhataja. Aastast 2005 kuulub ta Eesti Disainerite Liitu ning on alates 2008. aastast selle juhatuse liige. 2006. aastal astus Monika Järg Eesti Kunstnike Liitu ning samast aastast kuulub ta ka MTÜ-sse Disainiöö, olles selle asutajaliige. Aastast 2011 on ta Eesti Disainikeskuse nõukogu liige. Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751
Kruonise hüdroakumulatsioonijaam

Kruonise pumpejõujaam ehk pumphüdroelektrijaam ehk hüdroakumulatsioonijaam asub Leedus Kruonise alevi lähedal, ligikaudu 34 km Kaunasest ida pool. Selle jaama põhieesmärk on energia tarbimisvajaduse puhverdamine. See töötab koos Kaunase hüdroelektrijaamaga (100,8 MW). Väiksema energianõudluse ajal (tavaliselt öösiti) kasutab pumpejõujaam odavamat elektrit, et pumbata vesi alumisest veehoidlast ülemisse. Suurema energianõudluse ajal lastakse ülemisest veehoidlast vesi läbi turbiinide alumisse veehoidlasse, aidates täita suurenenud nõudlust energia järele päeval. Jaama koguvõimsuseks oli kavandatud 1600 MW, mis pidi tulema kaheksast 200 MW generaatorist. Hiljem plaane muudeti ja rajati neli 225 MW generaatorit . Täielikult täidetud ülemise veehoidla korral suudab pumpejõujaam toota 900 MW energiat kuni 12 tundi. Kavandatakse viienda, 225 MW generaatori paigaldust, mis on varasematest paindlikum ja efektiivsem. Generaatori ja pumba üleüldine kasutegur on 78%, mis on 4% suurem nelja senise generaatori omast . Kruonise jaam kasutab tehisjärvi hüdroenergiaallikatena. Jaama energia läheb Elektrėnai, kus on Leedu suurim fossiilkütuse elektrijaam Elektrėnai Elektrijaam, ja Kaunase vahelisse 330 kV elektriliini. Energia ülejäägi korral toimib jaam pumbana, pumbates vett alumisest reservuaarist ülemisse. Energia puudujäägi korral toimib jaam tavalise hüdroelektrijaamana, lastes vett ülemisest veehoidlast välja, tootes niimoodi elektrit. Kruonise jaam on ainus töötav hüdroakumulatsioonijaam Baltimaades. "Kruonis Pumped Storage Hydroelectric Plant (the KPSHP)". Lietuvos energija (inglise). Vaadatud 24.12.2021. Leedu Vabariigi energiaministeerium. "Pumped-storage hydroelectricity Plant Kruonis (5th block)". Originaali arhiivikoopia seisuga 12.04.2020. Vaadatud 24.12.2021.
Mulk (ajakiri)

Mulk oli huumoriajakiri, mis ilmus 1908. aasta veebruaris Viljandis. Toimetaja ja väljaandja Aadu (Ado) Tõllasepp. Digari "Mulk" 1908 "ERB Mulk". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. august 2017. Vaadatud 7. aprillil 2017. Viljandimaa muuseum Hans Leoke – raamatukaupmees ja kirjastaja
Offenbach

Offenbach ehk Offenbach Maini ääres on linn Saksamaa lääneosas Hesseni liidumaal. Paikneb Maini jõe ääres ja piirneb Frankfurdiga. Offenbachi on esimest korda mainitud 977. aastal. Linn sai oluliseks nahatoodete tootmise keskuseks. 2014. aasta lõpus oli linna elanike arv 120 988. Selle näitaja poolest on Offenbach Hesseni viies linn. Märtsi 2015 seisuga oli Offenbach 35,5 protsendiga suurima välismaalaste osakaaluga linn Saksamaal. Detsembris 2014 oli Offenbachi elanikest 58 protsenti immigrante. statistik-hessen.de vaadatud 26.09.15 "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 26. septembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Simon: Offenbach ist die größte Integrationsmaschine "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 26. septembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Offenbachi koduleht
Up'n Down

"Up'n Down" oli Tartus alguse saanud Eesti noorte bänd aastatel 1994–1996 mis sai esiti tuntuks oma looga "Unenägu" ning seejärel looga "Naeratus" (solist Hanna-Liina Võsa). Up'n Downi esimene manager oli kuulus Tartu diskor Ervin Hurt. Pärast võttis ansambli üle Alexela Entertainment ja Erik Sakkov. Koosseis: Hanna-Liina Võsa, Kätlin Vilimaa, Henrik Raave ja Meelis Niinepuu. 2017.04.07 21:09 - TV3 "Me armastame Eestit" 8. hooaeg 6. osa Saate muusika voorus tuli arvata ära saate ansambli esitatava laulu pealkirja kui ka bändi nime, peale minutit loo esitamist vastas esmalt Indrek Vaheoja ansambliks "Up’n Down" ja looks "Kaunis päev või Ilus päev" parandades loo nimeks "Sügis". Youtube video loost Sügis aastal 1995.Uploaded on Jan 30, 2010
Stockholmi veoautorünnak

Stockholmi veoautorünnak toimus 7. aprillil 2017, kui Stockholmis veoki ärandanud isik sõitis sellega suurel kiirusel mööda jalakäijate tänavat ja rammis seal liikunud inimesi. Kuriteo käigus hukkus kohapeal neli ja sai vigastada 15 inimest, kes hospitaliseeriti. Üks haiglasse toimetatud kannatanu suri 28. aprillil ja rünnaku tõttu hukkunud inimeste arv tõusis viieni. Lisaks hukkus üks koer. 7. aprillil 2017 kell 14.53 kohaliku aja järgi sõitis veoauto (auto kuulus õlletehasele Spendrups) ärandanud mees Stockholmi kesklinnas jalakäijate tänaval (Drottninggatanil) rahva sekka. Seejärel rammis juht autoga Åhléns City kaubanduskeskuse vitriini. Autojuht sai selle käigus vigastada ja põgenes. Kurjategijaks osutus 39-aastane Usbekistanist pärit mees, kelle elamisloataotlus oli tagasi lükatud. Ta tulnuks riigist välja saata, kuid immigratsiooniametnikel ei õnnestunud teda enam üles leida. Swedish local politician dies from Stockholm terror attack injuries. The Local. 28.04.2017 Sea of flowers for Iggy, a dog killed in the Stockholm terror attack. Metro.co.uk. 12.04.2017 REKONSTRUKTSIOON: Ärandatud veokiga jalakäijate tänavale ja vastu kaubamaja seina
Praktiline Arvutikasutaja

Praktiline Arvutikasutaja (algul kandis nime: Arvutikasutaja) oli aastatel 2001–2009 ilmunud eestikeelne IT-, foto- ja elektroonikaajakiri. Ajakirja väljaandja oli aastatel 2001–2005 ALT MV OÜ, 2006–2008 kirjastus Digipraktik ja sealt edasi Kalev Meedia. Peatoimetaja oli Mati Vabamäe (2001–2008, jaanuar) ja kuni tegevuse lõpuni Ando Urbas. Aastatel 2001–2002 ilmus ajakiri 2 korda kuus, alates 2002 aasta 11. numbrist üks kord kuus. 2004 aasta septembris anti välja ka erinumber "Digi". Kokku ilmus 90 numbrit. 2003 aasta numbrid 19–30 ilmusid ka CD-ROMil. EE 12. köide, 2003: 26. "Pratiline Arvutikasutaja". ESTER.
Rahvusvaheline romade päev

Rahvusvahelise romade päev, ka rahvusvaheline mustlaste päev, on rahvusvaheline tähtpäev, mille algatas 8. aprillil 1971 Londonis toimunud esimene rahvusvaheline mustlaste kongress. Ametlikult kinnitati kuupäev 1990. aastal neljandal Romade Kongressil, mis toimus Poolas Serockis. "Международный день цыган" (vene keel). Vaadatud 8.04.2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "International Roma Day – When a Romani Movement and Anthem Were Born" (inglise keel). 8.04.2012. Vaadatud 8.04.2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Ülekuumenemine

Ülekuumenemine on nähtus, kus temperatuur vooluahelas tõuseb. Ülekuumenemine võib põhjustada kahju vooluahela komponentidele, põhjustada tulekahju või plahvatust. Ülekuumenemise tagajärjel tehtud kahju on pöördumatu, s.t et ainus viis parandamiseks on vooluahela komponentide väljavahetamine.  Ülekuumenemisel tõuseb temperatuur üle töötemperatuuri. Ülekuumenemine toimub,  kui soojust on toodetud rohkem kui oodatud kogus (näiteks lühised või andes rohkem pinget kui lubatud). Soojuse kadu on halb ja tavaliselt toodetud jääksoojus ei voolu ära korrektselt. Ülekuumenemist võib põhjustada voolu juhuslik rike (lühis või "spark-gap"), toote vale disain või valmistus (soojuse ärahajumis süsteemi viga). Soojuse kogunemise tõttu, süsteem jõuab soojuse kogunemise ja hajumise tasakaaluni palju kõrgemal temperatuuril kui oodatud. Automaatkaitselülitit pannakse vooluringi erinevatele osadele. Kui oodatust rohkem voolu läbib seda, "avab" automaatkaitselüliti vooluringi ning peatab kogu voolu. Sulavkaitse on laialdlaselt levinud automaatkaitselüliti, mis sisaldab otsest Joule-ülekuumenemise mõju. Sulavkaitse asetatakse vooluringis kohta, mille pinget ta peab mõjutama. Olenevalt tööst, sulavkaitsme sees on kitsas on kitsas kindla materialiga traat. Kui oodatust rohkem voolu läbib kaitset; kaitsetraat sulab ja "avab" vooluringi. Selleks võivad olla masina keres ventilatsiooniavad või pilud. Rohkesti soojust eraldavate vooluringiosade külge kinnitatakse radiaatorid, et vähendada nende osade ülekuumenemise riski. Tihti kasutatakse ka ventilaatorite abi. Mõnda kõrgepingekomponenti hoitakse täielikult õlis. Mõningatel juhtudel on üleliigse soojus eemaldamiseks vaja jahutussüsteemi, nagu näiteks õhu konditsioneer või jahutus-soojuspump.
Eevi Ross

Eevi Ross (sündinud 1. septembril 1938) on eesti keeleteadlane. Eevi Ross on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis filoloogiat ja töötanud hiljem Eesti Keele Instituudis, osalenud Emakeele Seltsi töös, toimetanud Vikerraadio saadet "Keelekõrv", koostanud murrete sõnaraamatu. Rossil on kolm poega, kellest kaks töötavad panganduses ja üks on arst. 2006. aastal anti talle aasta ema auhind. Alo Raun (14. mai 2006). "Aasta emaks sai Eevi Ross". Postimees. Tema toimetatud teosed
Kadri Muischnek

Kadri Muischnek (sündinud 15. jaanuaril 1965) on eesti keeleteadlane. Ta lõpetas 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti keele ja kirjanduse erialal. 1998. aastal kaitses Tartu Ülikoolis magistritööd üldkeeleteaduse alal (juhendaja Haldur Õim). 2006. aastal sai doktorikraadi Tartu Ülikoolis väitekirjaga "Verbi ja noomeni püsiühendid eesti keeles" (juhendaja Mati Erelt). 1992–2005 Tartu Ülikool, Filosoofiateaduskond, Eesti ja soome-ugri keeleteaduse osakond, teadur 2002–... Tartu Ülikool, Eesti ja üldkeeleteaduse instituut, arvutilingvistika teadur 2008–... Tartu Ülikool, Arvutiteaduse instituut, keeletehnoloogia vanemteadur, dotsent "Kadri Muischnek". Eesti Teadusinfosüsteem. Dissertatsioon
Hella Keem

Hella Keem (6. aprill 1915 – 27. detsember 1997) oli eesti keeleteadlane, folklorist ning Võru murde ja Tartu murde uurija. Hella Keem oli viljakas murdeuurija, kes pani kirja 229 615 sõnasedelit ning 3930 lehekülge murdetekste. Ta oli pärit Urvaste Kihelkonnast Vaabinast. 1936. aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli. "Kuidas minust sai murdekoguja." Kodumurre nr. 3–4, 1962, lk. 28–38. Tartu murde tekstid (Tallinn: Valgus, 1970) Võru keel (Tallinn: Eesti TA Emakeele Selts, 1997) "Leivakünast ahjuluuani: Leivavalmistamisest ja sellega seotud esemetest" (Eesti Keele Instituut ja EKSA, 2020) 1990 Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind 1997 Bernard Kangro kirjanduspreemia ("Võru keel") Võrumaa teataja (23.05.2015) Liina Valper "Hella Keem". Eesti rahvamuusika antoloogia. Eesti Kirjandusmuuseum. Vaadatud 25. detsember 2019. "Lind lohutamas" Hella Keemi esituses. Eesti rahvamuusika antoloogia
Herbert Haljaspõld

Herbert Haljaspõld (kuni 1921. aastani Herbert Grünfeldt; 7. veebruar 1896 Valga – 5. mai 1963 Sydney, Austraalia) oli eesti keeleteadlane. Ta oli "Entsüklopeedilise võõrsõnastiku" autor. Ta õppis aastatel 1906–1913 Tallinna Hansakoolis, 1913–1915 Tallinna Reaalkoolis, 1915–1917 Riia Polütehnikumi kaubandusosakonnas Moskvas, Balti tehnikaülikoolis Riias 1918. aastal, 1920–1921 Berliini kaubandusülikoolis, 1924–1925 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas, 1925–1927 Antwerpeni Kaubandusinstituudis, 1928. aastal omandas ta magistrikraadi Brüsseli Ülikoolist. Ta oli korporatsioonide Vironia ja Ugala vilistlane. Ta osales esimeses maailmasõjas ja vabadussõjas. 1920. aastal oli ta välisministeeriumi sekretariaadi juhataja ja asekonsul Riias. Haljaspõld asutas kirjastuse Areng ja oli selle ärijuht aastatel 1922–1924 ning Postimehe raamatukaupluse juhataja 1924–1925. Ta oli ajakirjade Laevandus ja Kõigile ning ajalehtede Tallinna Teataja ja Päevaleht toimetaja. Ta oli Belgias, Jugoslaavias, Hollandis ja Luksemburgis Eesti ajalehtede korrespondent. Aastatel 1929–1932 oli ta Tallinna Börsikomitee kaubandussekretär ja 1930–1931 AS Drommeter & Ko direktor, 1943–1944 Eesti Julgeolekupolitsei referent. 1944. aastal lahkus ta Saksamaale, 1948. aastal Filipiinidele, kus oli Filipiinide ülikooli keeleteaduse professor. 1954. aastal siirdus ta Austraaliasse. Ta oli Eesti Ajakirjanike Liidu ja Välis-Eesti Ühingu liige. Tema isa Peeter Grünfeldt oli ajakirjanik, kirjanik ja tõlkija. Haljaspõld (1921. aastani Grünfeldt), Herbert "Eesti rahvusbibliograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. "TLÜAR väliseesti isikud". isik.tlulib.ee. Vaadatud 27. septembril 2023.
Valmen Hallap

Valmen Hallap (18. detsember 1928 Tallinn – 13. detsember 1987 Tallinn) oli eesti keeleteadlane. [entsyklopeedia.ee/artikkel/hallap_valmen "Hallap, Valmen"]. Eesti Entsüklopeedia. {{netiviide}}: kontrolli parameetri |URL= väärtust (juhend)
Märt Hennoste

Märt Hennoste (sündinud 1958) on eesti keeleteadlane ja Eksamikeskuse eesti keele peaspetsialist. Epp-Mare Kukemelk (24.06.2012). "Märt Hennoste: osaoskustega eesti keele eksam on mitmekülgsem". Delfi. Vaadatud 8.04.2017.
Eeva Ahven

Eeva Ahven (kuni 1935 Bachmann; 1935. aastal Randalu; kuni 1953 Kurve; 2. veebruar 1924 Tartu – 28. oktoober 2009) oli eesti keeleteadlane. Ta lõpetas 1949. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele eriala. 1953. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja "Eesti kirjakeele arenemine aastail 1900–1917", mis ilmus 1958. aastal monograafiana. 1948–1992 töötas ta Eesti TA Keele ja Kirjanduse Instituudis (teadussekretärina 1953–1968), teadusdirektorina 1968–1989 ning vanemteadurina 1989–1992. Ta on uurinud eesti kirjakeele ajalugu. 2007 Keele ja Kirjanduse Instituudi 50. aastapäevaks ülevaade "Pilk paberpeeglisse. Keele ja Kirjanduse Instituudi kroonika 1947–1993" 2003 Valgetähe V klassi teenetemärk Tema isa oli Eesti endine poliitik Adam Randalu ning poolvennad olid õigusteadlane Hillar Aleksander Randalu ja muusik Ivalo Randalu. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Hille Pajupuu, Peeter Päll. In memoriam Eeva Ahven (2. II 1924–28. X 2009). Keel ja Kirjandus 1/ 2010. Lk 78–79 Haud Tallinna Metsakalmistul
Mari Must

Mari Must (11. november 1920 – 20. veebruar 2008) oli eesti keeleteadlane. Oli Keele ja Kirjanduse Instituudi ning 1993. aastal selle põhjal moodustatud Eesti Keele Instituudi töötaja, muuhulgas 1956–1976 instituudi keeleuurimise sektori, hilisema nimetusega murdesektori juhataja. Instituudis vastutas "Eesti murrete sõnaraamatu" ja peatoimetajana "Eesti murdetekstide" koostamise eest. Ta tegutses Emakeele Seltsis, oli nii murdevõistluste žüriis (esimees 1964–1988) kui ka murdetoimkonnas (vanem 1962–1988). Ta oli Kalevala Seltsi välisliige 1966. ja Soome-Ugri Seltsi välisliige 1968. aastast. Soome Kirjanduse Seltsi kirjavahetajaliige 1974. ja Emakeele Seltsi auliige 1990. aastast. 1998 Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk 2003 Eesti Vabariigi teaduspreemia (raamatute "Vene laensõnad eesti murretes" ja "Põhjaeesti keskmurre: häälikulisi ja morfoloogilisi peajooni" eest) Hille Pajupuu (2008, nr 4). "Mari Must" (PDF). Keel ja Kirjandus. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Áron Szilágyi

Áron Szilágyi (sündinud 14. jaanuaril 1990 Budapestis) on Ungari vehkleja, kahekordne olümpiavõitja ja maailmameister. Szilágyi tuli olümpiavõitjaks espadroni individuaalvõistluses 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis ja 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros. Maailmameistrivõistlustelt võistkonnavõistluses on ta seni võitnud ühe kulla (2007), ühe hõbeda (2016) ja kaks pronksi (2009 ja 2014). Individuaalarvestuses võitis ta 2013. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Euroopa meistrivõistlustel 2015. aastal võitis ta individuaalvõistluse kuldmedali. Aastal 2013 võitis ta meeskondlikus espadronis hõbemedali. Aastal 2016 valiti ta Ungari aasta sportlaseks.  Áron Szilágyi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Andmed eurofencing lehel
Saarlaste Mats

Saarlaste Mats oli huumoriajakiri, mis ilmus 1920. aastal Saaremaal Kuressaares. Väljaandja oli Saaremaa Kirjastusühisus, vastutav toimetaja Aleksander Valtin (Waltin). Toimetus asus Kauba tänav 2. Hinnaks 2 marka. Saarlaste Matsi ilmus ainult kaks numbrit, seejärel lõpetati ajakirja ilmumine majandusraskuste tõttu. Hiljem on ajakiri "Saarlaste Mats" olnud inspiratsiooniks Kalev Tammistu 1971. aastal ilmunud raamatule "''Saarlaste Matsist'' ''Sõnumini'' - Legaalne revolutsiooniline töölisajakirjandus kodanlikus Eestis 1920-1924." "Eesti rahvusbibliograafia Saarlaste Mats". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. Vaadatud 8. aprillil 2017.
Mittelülitatav sidur

Mittelülitatav sidur on sidur, mida ei saa masina töötamise ajal lahutada. Siia hulka kuuluvad jäigad sidurid, mida kasutatakse rangelt samateljeliste võllide ühendamiseks; kompenseerivad sidurid, mis võimaldavad võllide nihkumist ja nende telgede nurgiasendit; elastsed sidurid, mis pehmendavad lööke ja tõukeid.