laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Legionowo

Legionowo on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Legionowo maakonna halduskeskus. Legionowo asub Varssavi kesklinnast ligikaudu 17 km põhjas. Legionowo sai alguse 1877. aastal seoses raudteeliini rajamisega, linnaõigused omandas 1952. aastal. Maakonnakeskus on Legionowo alates 1999. aastast. Legionowos on sündinud poliitik Mariusz Błaszczak. Kovel, Ukraina Sevlievo, Bulgaaria Jiujiang, Hiina Carnikava, Läti Bordžomi, Gruusia Historia Miasto Legionowo Legionowo Encyklopedia PWN BŁASZCZAK Mariusz NATO Parliamentary Assembly
Piaseczno

Piaseczno on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Piaseczno maakonna halduskeskus. Piaseczno asub Varssavi kesklinnast umbes 17 km lõuna pool. Piaseczno sai linnaõigused 1429. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. Linnaõigused sai Piaseczno tagasi 1916. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/071413018044-0921438?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Dzieje miasta Piaseczno
Ciechanów

Ciechanów on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Ciechanówi maakonna halduskeskus. Ciechanów asub Varssavist umbes 78 km põhjaloodes. Ürikutes on Ciechanówit esmamainitud 1065. aastal, linnaõigused sai 1400. aastal. Ciechanów oli aastatel 1975–1998 Ciechanówi vojevoodkonna halduskeskus. 3886471. Ciechanów. Historia miejscowości Wirtualny sztetl Historia Urząd Miasta Ciechanów
Jean-Joseph Sanfourche

Jean-Joseph Sanfourche, kunstnikunimega Sanfourche (25. juuni 1929 Bordeaux – 13. märts 2010 Saint-Léonard-de-Noblat) oli prantsuse maalikunstnik, luuletaja, joonistaja ja skulptor. Ta praktiseeris kunsti ning oli Gaston Chaissaci, Jean Dubuffet' ja Robert Doisneau sõber, kellega ta pidas kirjavahetust. https://www.artbrut.ch/en_GB/author/sanfourche-jean-joseph https://www.ledelarge.fr/5563_artiste_SANFOURCHE_Jean-Joseph https://www.oxfordartonline.com/benezit/view/10.1093/benz/9780199773787.001.0001/acref-9780199773787-e-00160422 https://data.bnf.fr/fr/12698209/jean-joseph_sanfourche/ https://peoplepill.com/people/jean-joseph-sanfourche/
Kännuvammik

Kännuvammik (Merulius tremellosus, sünonüüm Phlebia tremellosa) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist, seen kasvab lehtpuudel. Seen on maheda maitsega, mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 488 Kännuvammik andmebaasis eElurikkus
Männi-ebatarrik

Männi-ebatarrik (Gloeoporus taxicola) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist, kuuse ja männi lamatüvedelt. Männi-ebatarrik andmebaasis eElurikkus
Majamädik

Majamädik ehk majakoorik (ka keldrivamm; Coniophora puteana) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Majamädik on puitu lagundav seen. Seent on leitud ka Eestist. Pilt, Kalle 2007. Seened meie kodus 2: Majaseened. Eesti Loodus 7. Majamädik andmebaasis eElurikkus
Vahtratarjak

Vahtratarjak (Oxyporus populinus) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 546 Vahtratarjak andmebaasis eElurikkus
Kasetarrik

Kasetarrik (Gloeoporus dichrous) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 552 Kasetarrik andmebaasis eElurikkus
Ookerjas nääts

Ookerjas nääts (Junghuhnia nitida) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 560 Ookerjas nääts andmebaasis eElurikkus
Palamuse kihelkond

Palamuse kihelkond (lühend Pal; saksa keeles Kirchspiel St. Bartholomäi) oli kihelkond Põhja-Tartumaal ja Tartu kreisis Liivimaa kubermangus. Kihelkonda on esimest korda mainitud juba 1234. aastal (paavst Gregorius IX mainib oma 20. novembri kirjas Palamuse vaimulikku Theoderici). Tollal moodustas kihelkond lõunapoolse osa Vaiga maakonnast. Palamuse kihelkond kuulus Tartumaale, välja arvatud 1783–1796, mil ta koos Laiuse ja Kursi kihelkonnaga oli Viljandi kreisi osa. Palamuse kiriku ja kihelkonna kohta on kirjutatud raamat, mis põhineb kahe kohaliku kirikuõpetaja peetud kroonikal ja käsitleb detailsemalt aastaid 1847–1910. Kihelkonnas asus 9 mõisat: 1 kirikumõis ja 6 rüütlimõisast peamõisat koos 2 kõrvalmõisaga. Lisandus veel 2 karjamõisat. Imukvere (Immofer, varem Brinkenhof) rüütlimõis Kassinurme, varem Rehevere (Cassinorm, varem Rehefer) rüütlimõis Kaarepere (Kersel, varem Waltershof) rüütlimõis Kuremaa (Jensel) rüütlimõis Luua (Ludenhof) rüütlimõis Palamuse (Pastorat St. Bartholomäi) kirikumõis Roela, varem Suurmõisa (Rojel, varem Brackelshof) rüütlimõis Soomevere (Sommefer) Kuremaa kõrvalmõis Võikvere (Woitfer) Kuremaa kõrvalmõis Palamuse kihelkonnakool (vt. ka Palamuse kihelkonnakooli hoone) Kaarepere kalmistu Kuremaa mõisa kalmistu Palamuse uus kalmistu Palamuse vana kalmistu Patjala kalmistu Tänapäeval jääb Palamuse kihelkonna territoorium tervikuna Jõgeva maakonna aladele. Kihelkonna keskalad hõlmab Jõgeva vald, mis lõunas ulatub kihelkonna piiridest väljagi. Väike ala kihelkonna idaservas (Roela mõis) jääb Mustvee valda. Eesti kihelkondade loend Palamuse kihelkond mõisaportaalis (vaadatud 18. augustil 2013) Büsching, Anton Friedrich (1773). Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt. Lk 383. Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 236–239. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 301–302. Hagemeister, Heinrich von; F. von Bulhovden (1836). Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands T. 1–2. Riga: E. Frantzen. Lk 111–118. "Palamuse kihelkond: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus", Tartu, Eesti Kirjanduse Selts, 1922. "Palamuse kiriku ja kihelkonna kroonika", Tartu, 1997. Eesti kihelkonnad Eesti kihelkondade kaart EKI lehekülgedel
Roosa pess

Roosa pess (Fomitopsis rosea) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Roosa pess andmebaasis eElurikkus
Baromeeterseen

Baromeeterseen ehk maatähik (Astraeus hygrometricus) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 616 Baromeeterseen andmebaasis eElurikkus
Punakas juurepähkel

Punakas juurepähkel (Rhizopogon roseolus) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 620 Punakas juurepähkel andmebaasis eElurikkus
Otwock

Otwock on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Otwocki maakonna halduskeskus. Otwock asub Visla paremal kaldal, Varssavi kesklinnast umbes 22 km kagus. Ürikutes on asulat esmamainitud 1407. aastal, linnaõigused sai asula 1916. aastal. Otwock City Media
Żyrardów

Żyrardów on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Żyrardówi maakonna halduskeskus. Żyrardów asub Varssavi kesklinnast ligi 45 km lääneedelas. Żyrardów on asutatud 1830. aastal, linnaõigused sai 1916. aastal. Linn on saanud nime piirkonnas tegutsenud prantsuse inseneri ja leiutaja Philippe de Girardi järgi. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/071427338011-0977210?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Miasto Żyrardów Powiat Żyrardowski Philippe de Girard (1775–1845) European Route of Industrial Heritage
Bełchatów

Bełchatów on linn Poolas Łódźi vojevoodkonnas, Bełchatówi maakonna halduskeskus. Bełchatów asub Łódźi kesklinnast umbes 44 km lõunas. Asulat on ürikutes esmamainitud 1391. aastal. Bełchatów sai linnaõigused 1737. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. 1925. aastal sai Bełchatów linnaõigused tagasi. Bełchatówis asub Euroopa suurim soojuselektrijaam Elektrownia Bełchatów. Bełchatów Słownik miast polskich Poola ei saa üle oma söesõltuvusest Forte Delfi, 4. juuni 2012
Siuglejate loend

Siin on loetletud siuglejate liike ja teisi taksoneid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y ksenoturbelliidid (Xenoturbellida), alamhõimkond umbelised (Acoela), klass umbeliselaadsed (Acoelomorpha), alamhõimkond Xenoturbella, perekond, sgk Xenoturbellidae Xenoturbella bocki, sgk Xenoturbellidae, Rootsi läänerannikul Xenoturbella churro, sgk Xenoturbellidae, California ja Mehhiko rannikul Xenoturbella hollandorum, sgk Xenoturbellidae, California rannikul Xenoturbella monstrosa, sgk Xenoturbellidae, California ja Mehhiko rannikul Xenoturbella profunda, sgk Xenoturbellidae, Mehhiko rannikul Xenoturbella westbladi, sgk Xenoturbellidae, Rootsi läänerannikul Xenoturbellidae, sugukond
James Lighthill

Sir Michael James Lighthill, LKS liige (23. jaanuar 1924 – 17. juuli 1998) oli Ühendkuningriigi rakendusmatemaatik, keda tuntakse tema teedrajavate uurimuste tõttu aeroakustikas. Lighthill, M. J. (1952). "On sound generated aerodynamically. I. General theory". Proceedings of the Royal Society A. 211 (1107): 564–587. Bibcode:1952RSPSA.211..564L. DOI:10.1098/rspa.1952.0060. Lighthill, M. J. (1954). "On sound generated aerodynamically. II. Turbulence as a source of sound". Proceedings of the Royal Society A. 222 (1148): 1–32. Bibcode:1954RSPSA.222....1L. DOI:10.1098/rspa.1954.0049. Lighthill, M. J. (1958). Introduction to Fourier Analysis. Cambridge Monographs on Mechanics. Cambridge, UK: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-09128-2. Lighthill, M. J. (1958). Introduction to Fourier analysis and generalised functions. New York: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-05556-7. Lighthill, M. J. (1960). Higher approximations in aerodynamics theory. Princeton University Press. ISBN 978-0-691-07976-9. Lighthill, M. J. (1986). An informal introduction to theoretical fluid mechanics. Oxford: Clarendon Press. ISBN 978-0-19-853630-7. Lighthill, M. J. (1987). Mathematical Biofluiddynamics. CBMS-NSF Regional Conference Series in Applied Mathematics. Society for Industrial Mathematics. ISBN 978-0-89871-014-4. Lighthill, M. J. (2001). Waves in fluids. Cambridge, UK: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-01045-0. Lighthill, M. J. (1997). Hussaini, M. Yousuff (toim). Collected papers of Sir James Lighthill. Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-509222-6. Pedley, Tim J. (2001). "Sir (Michael) James Lighthill. 23 January 1924 – 17 July 1998: Elected F.R.S. 1953". Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society. 47: 333–356. DOI:10.1098/rsbm.2001.0019. "The Oxford Dictionary of National Biography". 2004. DOI:10.1093/ref:odnb/68885. {{cite journal}}: viitemall journal nõuab parameetrit |journal= (juhend) "Engines of Ingenuity No. 2250: Sir Michael James Lighthill by John H. Lienhard". Pedley, T. J. (2001). "James Lighthill and his contributions to fluid mechanics". Annual Review of Fluid Mechanics. 33: 1–41. Bibcode:2001AnRFM..33....1P. DOI:10.1146/annurev.fluid.33.1.1. Lees, Milton (1959). "Review: Introduction to Fourier analysis and generalised functions, by M. J. Lighthill". Bull. Amer. Math. Soc. 65 (4): 248–249. DOI:10.1090/S0002-9904-1959-10325-6.
Ploomiluudik

Ploomiluudik (Taphrina pruni) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 622 Ploomiluudik andmebaasis eElurikkus
Sagarik

Sagarik (Hypocreopsis lichenoides) on kottseente hõimkonda, helekottseeeneliste sugukonda kuuluv seeneliik. Sagarikul on hele- kuni punakaspruunid sagarjad stroomad. Eestis on 2019. aasta seisuga teada kuus leiukohta. Suurem osa leidudest pärineb vanadelt surnud, kuid püsti seisvatelt pajudelt. Seen on mittesöödav. Kadri Pärtel, Kadri Põldmaa, Irja Saar "Aita leida haruldasi ja ohustatud seeni", Eesti Loodus 8/2019, lk 22 Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 626 Sagarik andmebaasis eElurikkus
Okaspuu-komuseen

Okaspuu-komuseen (Corinectria fuckeliana) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 628 Okaspuu-komuseen andmebaasis eElurikkus
Liituv padjandsüsik

Liituv padjandsüsik (Jackrogersella cohaerens, varem Hypoxylon cohaerens, Annulohypoxylon cohaerens) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent pole Eestist leitud, see kasvab pöögil. See meenutab koorik-padjandsüsikut, mis kasvab kasel, ka Eestis. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 632 Liituv padjandsüsik andmebaasis eElurikkus
Saser Muztagh

Saser Muztagh on mäeahelik Aasias, Karakorami idapoolseim ahelik, mis territoriaalselt jääb India Ladakhi regiooni. Saser Muztaghi kõrgemad mäetipud asuvad Jammu ja Kashmiris Saser Kangri mäemassiivis: seitsmetuhandelised Saser Kangri I (7672 m), Saser Kangri II (7513 m), Saser Kangri III (7495 m). Samuti Kangri IV (7416 m) ja Plateau Peak (7287 m), kuid topograafilise prominentsiga erinevalt eelmistest alla 500 meetri. Kuigi Saser Muztaghi piirkonna varased uurimised brittide poolt toimusid juba 19. sajandi teisel poolel, jäid aheliku kõrgemad mäetipud alpinistide poolt vallutamata kuni 1970. aastateni. 2018. aastal tegid Eesti alpinistid esmatõusu kuuetuhandelise Kunchang Kangri tippu.
Tammeoksa-nööpaukseen

Tammeoksa-nööpaukseen (Colpoma quercinum) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Tammeoksa-nööpaukseen andmebaasis eElurikkus
Roheline pisikeel

Roheline pisikeel (Microglossum viride) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 642 Roheline pisikeel andmebaasis eElurikkus
Harilik pahtlik

Harilik pahtlik (Spathularia flavida) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen ei ole söödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 644 Harilik pahtlik andmebaasis eElurikkus
Harilik ringik

Harilik ringik (Cudonia circinans) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seen esineb Eestis sageli okasmetsades. Harilik ringik on mürgine, sisaldab güromitriini. Kuulo Kalamees, Vello Liiv. 400 Eesti seent. Tartu: Eesti Loodusfoto, 2010, lk 36 Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 646 Harilik ringik andmebaasis eElurikkus
Hiidmürkel

Hiidmürkel (Morchella elata) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seen esineb Eestis harva, peamiselt Põhja- ja Lääne-Eestis, maist juunini. Hiidmürkel on hinnatud söögiseen. Kuulo Kalamees, Vello Liiv. 400 Eesti seent. Tartu: Eesti Loodusfoto, 2010, lk 50 Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 660 Hiidmürkel andmebaasis eElurikkus
Sõrmkübarseen (perekond)

Sõrmkübarseen (Verpa) on mürkliliste hulka kuuluv seente perekond. Verpa bohemica – kurrel Verpa conica – harilik sõrmkübarseen Verpa digitaliformis – sõrmkübarseen Verpa krombholzii Verpa speciosa Sõrmkübarseen andmebaasis eElurikkus.
Hiidkogrits

Hiidkogrits ehk hiid-kogritsliudik ehk kogritsliudik ehk suur kogrits (Gyromitra gigas) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Kasvab rohkem Põhja- ja Lääne-Eestis. Seen on toorelt mürgine, kuid pärast kupatamist söödav. Kogritsaid võib täitsa otsima minna Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 664 Hiidkogrits andmebaasis eElurikkus
Mogielnica

Mogielnica on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Grójeci maakonnas, Mogielnica valla halduskeskus. Mogielnicat on ürikutes esmamainitud 1249. aastal. Linnaõigused sai Mogielnica 1317. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal. Mogielnica sai linnaõigused tagasi 1919. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/071427306074-0973665?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Historia Gmina Mogielnica
Sügiskogrits

Sügiskogrits (Gyromitra infula) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 666 Sügiskogrits andmebaasis eElurikkus
Must helvell

Must helvell (Helvella atra) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 668 Must helvell andmebaasis eElurikkus
Sadulhelvell

Sadulhelvell (Helvella ephippium) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 670 Sadulhelvell andmebaasis eElurikkus
Pikkjalg-helvell

Pikkjalg-helvell (Helvella macropus) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 672 Pikkjalg-helvell andmebaasis eElurikkus
Kahvatu liudik

Kahvatu liudik (Peziza cerea) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 674 Kahvatu liudik andmebaasis eElurikkus
Hiiurootslased

Hiiurootslased on Hiiumaale kolinud rootslased (rannarootslased) ja nende järeltulijad. Kaks tuntumat rühma on reigirootslased ja kärdlarootslased. Esimesed rootslased jõudsid Hiiumaale tõenäoliselt juba 13. sajandi keskel. Suurem sisseränne toimus umbes sajandi pärast. Nad maksid ordule aastas 20 Riia marka, kuid pärisorjusest olid nad vabad. Pikka aega oli Tahkuna poolsaar asustatud rootslastega. Rootslasest aadlik Jakob De la Gardie tõstis pärast 1624. aastal Hiiumaa omandamist makse ja kohustas talupoegi mõisa heaks tööd tegema. Nemad aga ei andnud alla ja vägikaikavedu mõisnikega kestis veel pärast Põhjasõdagi, kui Eesti oli juba Vene tsaaririigi koosseisus. 18. sajandil kuulusid reigirootslased Kõrgessaare mõisnikule Karl Magnus Stenbockile, kes ei tunnistanud seda, et nad ei pidanud mõisale tööd tegema. 1779. aastal kutsusid rootslased oma õigusi kaitsma saksa juristi Heinrich Ernst Stoeckeri. Kuid suurem edu jäi saavutamata. Rootslased võisid jääda Stenbocki maadele vaid 1781. aasta märtsini. Kohtusaaga hakkas silma vürst Grigori Potjomkinile, kes vastutas Musta mere ääres vallutatud alade koloniseerimise eest. Ta tegi Katariina Teisele ettepaneku reigirootslased Dnepri äärde ümber asustada ning Katariina andis välja sellekohase ukaasi. 20. augustil 1781 peeti viimane palvus Reigi koguduse õpetaja Carl Forsmanni juhatusel Ristimäel, kuhu püstitati esimene rist, seejärel alustasid reigirootslased teed Lõuna-Ukrainasse. Kokku oli minejaid 1319 (mõnedel andmetel 1200), kellest üle 350 olid lapsed. Nii jäid tolleaegsed rootslaste külad Malvaste, Mudaste, Kodeste, Kidaste, Tahkuna ja Reigi tühjaks. Järgmisel kevadel jõudsid umbes pooled küüditatud Lõuna-Ukrainasse (ülejäänud surid teel). Hiiurootslased asustati, kokku 888 hinge, Dnepri kallastele, hilisemas Hersoni kubermangus, Berõslavi linna lähedal. Reigirootslased rajasid Ukrainas Gammalsvenskby (tõlkes Vana Rootsiküla). Alles 1929. aastal said väljasaadetute järeltulijad võimaluse emigreeruda Rootsi, seda kasutas umbes 800 inimest. 20. augustil 1991 avati reigirootslaste järeltulijate poolt Ristimäel väike mälestuskivi, tähistamaks väljarände 210. aastapäeva. Hiiurootslaste vanad külad Reigi (rootsi keeles Reike) on Paul Ariste tõlkinud "Suitsu" ja Kärdla (rootsi keeles Kärrdal) "Soooru", mis ei jäta mingit kahtlust nende rootsilisele tekkele. Rannarootslased O. Laaman, Eesti asundused Venemaal[alaline kõdulink], Meie Tee, nr 3-4, 1978, lk 49 Paul Ariste. "Ortnamnen i Pühalepa och Reigi socknar på Dagö". // Svio-Estonica. Akadeemilise Rootsi–Eesti Seltsi väljaanne. Vol 5, Lund, 1938, lk 5–57
Mõhkliudik

Mõhkliudik (Peziza vesiculosa) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 676 Mõhkliudik andmebaasis eElurikkus
Jänes-kõrvliudik

Jänes-kõrvliudik (Otidea leporina) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 678 Jänes-kõrvliudik andmebaasis eElurikkus
Juurduv soverbiell

Juurduv soverbiell (Sowerbyella radiculata) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 680 Juurduv soverbiell andmebaasis eElurikkus
Harilik pigiliudik

Harilik pigiliudik (Pseudoplectania nigrella) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seen kasvab kuuskede all okkakõdus. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 682 Harilik pigiliudik andmebaasis eElurikkus
Säraliudik

Säraliudik (Caloscypha fulgens) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on söödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 684 Säraliudik andmebaasis eElurikkus
Różan

Różan (saksa keeles Rozan) on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Maków Mazowiecki maakonnas, Różani valla halduskeskus. Różan asub Narewi jõe kaldal, Maków Mazowieckist umbes 20 km idas. Różan sai linnaõigused 1378. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. Różan sai linnaõigused tagasi 1919. aastal. Teises maailmasõjas hävis 95% linnast. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/071422611074-0966412?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Historia Różana Gmina Różan
Adílson Warken

Adílson Warken (tuntud lihtsalt kui ka Adílson; sündinud 16. jaanuaril 1987 Bom Princípios) on endine Brasiilia jalgpallur (kaitsev poolkaitsja). Ta alustas klubikarjääri 2005. aastal Rio Grande do Suli osariigi klubis Caxias. Seejärel liitus ta aasta hiljem Grêmioga, mille meeskonnas debüteeris ta 2007. aastal Brasiilia kõrgliigas. Klubi põhikoosseisu liikmeks sai ta 2009. aastal. 29. novembril 2009 lõi ta mängus Barueri vastu oma esimese värava Brasiilia kõrgliigas. 2011. aastal liitus ta Venemaa kõrgliiga klubiga Groznõi Terek, kus ta mängis kokku kuuel hooajal. 2017. aasta märtsis naasis ta Brasiilia kõrgliigasse, liitudes Atlético Mineiroga. 12. juuli 2019 teatas ta karjääri lõpetamisest, kuna tal oli diagnoositud hüpertroofiline kardiomüopaatia. Tema viimaseks mänguks Atlético Mineiro särgis jäi Brasiilia kõrgliiga kohtumine sama aasta 13. juunil São Pauloga. 21. juulil 2019 lõi ta kohtumises Fortaleza vastu mängu sümboolse avalöögi. Grêmio Campeonato Gaúcho: 2007, 2010 Atlético Mineiro Campeonato Mineiro: 2017 "Adilson, volante do Atlético-MG, anuncia a aposentadoria em função de um problema cardíaco". Globo Esporte. 12.7.2019. Vaadatud 23.7.2019 Alterações na equipe e homenagens a Adílson: Galo recebe o Fortaleza no Horto". falagalo.com.br. 21.7.2019. Vaadatud 23.7.2019
Wyszogród

Wyszogród on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Płocki maakonnas, Wyszogródi valla halduskeskus. Linn asub Visla paremal kaldal, Płockist umbes 37 km kagus. Ürikutes on Wyszogródi esimest korda mainitud 1065. aastal, linnaõigused sai 1398. aastal. 1921. aastal moodustasid juudid 57% Wyszogród elanikest. Wyszogródis on sündinud Nahum Sokolow (1859–1936), üks sionistliku liikumise juhte, ajakirjanik ja kirjanik. Polska w liczbach - Wyszogród Wyszogród. Historia miejscowości Wirtualny sztetl Historia gminy Gmina i Miasto Wyszogród Nahum Sokolow (1859 - 1936) Jewish Virtual Library
Must trühvel

Must trühvel ehk perigord-trühvel (Tuber melanosporum) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent ei ole Eestist leitud. Must trühvel on söödav. See on üks kallimaid söögiseeni. Kilo hind on vahemikus 800–3000 eurot. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 688 https://www.t-online.de/leben/essen-und-trinken/id_79316236/trueffel-mit-diesen-preisen-sollten-sie-rechnen.html Must trühvel andmebaasis eElurikkus
Kaug-Lõuna

Kaug-Lõuna on euroopalik looduslik-kultuuriline regioon lõunapoolkeral, mille moodustavad Põhja riikide hulka kuuluvad Austraalia ja Uus-Meremaa. Need maad on endised ümberasumiskolooniad, mille elanikkonna põhiosa moodustavad Briti saartelt väljarännanute järeltulijad. Varem on Kaug-Lõuna riikide hulka loetud ka Lõuna-Aafrika Vabariiki ning kolme Lõuna-Ameerika riiki: Tšiilit, Argentinat ja Uruguayd.
Ialomița maakond

Ialomița maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Munteenias. Amara Căzănești Fetești Fierbinți-Târg Slobozia Țăndărei Urziceni 2021 Romanian census
Ruuge trühvel

Ruuge trühvel (Tuber rufum) on kottseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 688 Ruuge trühvel andmebaasis eElurikkus