laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
821

821. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Aastakümned: 770. aastad 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad - 820. aastad - 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad Aastad: 816 817 818 819 820 - 821 - 822 823 824 825 826 Thomas Slaavlane korraldas ülestõusu Bütsantsi keisri Michael II vastu. Frangi keiser Lothar I abiellus Tours'i Ermengardega. Tahir ibn Husayn tehti Khorāsāni piirkondlikuks valitsejaks Abbasiidide riigis, mis pani alguse Tahiriidide dünastiale. Ceolwulf I sai Mercia, East Anglia ja Kenti kuningaks. Tiibeti Impeeriumi valitseja Tritsuk Detseng sõlmis leppe Tangi Hiinaga, millega Tiibet saavutas oma ajaloo suurimad piirid. Gao Pian Artrí mac Cathail Aniane'i Benedict Baoyi Qaghan Borna Coenwulf Jeruusalemma Thomas I Li Su Lindisfarne'i Egbert Liu Zong Muḥammad ibn al-Mustanīr Mytilíni Jüri Orléans'i Theodulf Salzburgi Arno Tian Hongzheng Wei Guanzhi Zheng Yuqing
Ural (aurulaev)

Ural oli aurumasinaga baaslaev heeringapüügi teenindamiseks, kodusadamaks Tallinn. See oli aurulaev algselt ehitatud Chulym tüüpi söemaaagi laevaks ja kohandatud heeringatünnide vedamiseks. Ural oli ehitatud 1957. aastal Poolas Szczecini laevatehases, projekt B-32. Pikkus 94.7 m, kandevõime 3169 tonni, üks peamasin 1700 Hj, kiirus 12 sõlme, meeskonnakohti 66. 4. veenruar 1961 - 30 märts 1961 reisil Newfoundlandi madalikule tegi Uralil praktikandina kaasa teise klassi madusena Jüri Rästas. Praktikapäeviku järgi on Rästas kirjutanud sellest reisist oma memuaarides aastakümneid hiljem. Tookord on kapteniks olnud Petr Alekseevitš Jarkovoj, esimene abi Harri Jaani p. Viirmaa, teine tüürimees Uljan Nikititš Melnikov, kolmas tüürimees Juri lunin ja neljas Albert Malõsev, tehnoloog Ivan Sergejevitš Šitškin, pootsman Nikolai Alekseejevitš Bragin. Viljo Anslan on olnud enne Rästase kirjeldatut reisi Uralil pootsmaniks kaks aastat. Луценко Валерий. "Сухогрузный пароход типа "Чулым" проект B-32". Флот рыбной промышленности социалистических стран. Vaadatud 25.01.2021. Юрий Рястас. "ЭТО ВАМ, РОМАНТИКИ!". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. jaanuar 2021. Vaadatud 25.01.2021. Viljo Anslan Tollaste mängureeglite järgi. Looming september 1992, lk 1159
Säde (osake)

Põleva või hõõguva aine üliväike (paiskuv või lendav) osake. Väiksusest tingituna võib säde märkamatult põhjustada tulekahjusid: näiteks ketaslõikuri kasutamisel või keevitamise käigus ehitustöödel, samuti maastikupõlengud ja metsatulekahjud. Oskusliku tegutsemise korral saab sädemest ka tahtlikult lõket süüdata. Põlemine Lõke Tööohutus Ehitustööd Tulekahju Maastikupõleng Mölter, Riivo (29. märts 2019). "Säde ees, häving taga". Bioneer. Vaadatud 25. jaanuaril 2021. Võsoberg, Vidrik (2. mai 2016). "VAJALIKUD OSKUSED: 9 viisi lõkke süütamiseks ilma tikkudeta". Õhtuleht. Vaadatud 25.01.2021.[alaline kõdulink]
820

820. aasta Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand Aastakümned: 770. aastad 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad - 820. aastad - 830. aastad 840. aastad 850. aastad 860. aastad 870. aastad Aastad: 815 816 817 818 819 - 820 - 821 822 823 824 825 ... ... ...
Varju tänav (täpsustus)

Varju tänav on tänava nimi mitmes Eesti asulas: Varju tänav, tänav Kohtla-Nõmme alevis Varju tänav, tänav Kukulinna külas Tartu vallas Varju tänav, tänav Kuressaares Varju tänav, tänav Narvas Varju tänav, tänav Rakveres Varju tänav, tänav Tartus Veeriku linnaosas Varju tänav, tänav Valjala alevikus Varju tänav, tänav Äksi alevikus
Kaur Maran

Kaur Maran (sündinud 2. juunil 1989) on Eesti ajakirjanik. Töötab Eesti Ekspressis. Aastatel 2021-2023 oli ta loodussaate Osoon toimetaja, sellele eelnevalt töötas teaduajakirjanikuna väljaandes Postimees. 2012. aastal ilmus Kaur Marani kaasautorlusel ülevaade keskkooli bioloogiast ja geograafiast teoses "Bioloogia ja geograafia raudwara" kirjastuselt Raudwara. Aastal 2015–2016 oli ta reporter Eesti Päevalehes. 2020. aastal esines Kaur Maran Eesti Teadusagentuuri konverentsil "Koroona õppetunnid teaduskommunikatsioonile" ettekandega "Noppeid Postimehe koroonakevade-kogemusest". 2016. aastal tunnustati Postimehe teadustoimetuse tegevust Eesti Teadusajakirjanike Seltsi poolt Ökuli muna auhinnaga. Toimetuse üks liige oli Kaur Maran. 2019. aastal pälvis ta koos Heleri Kurise, Aarne Seppeli ja Endel Kasterpaluga Eesti Meediaettevõtete Liidu auhinna parima digitaalse üksikprojekti ja peaauhinna üleriigiliste lehtede kujunduskonkursi kategoorias, loo eest “Suur lugu: kuidas ameeriklased 50 aastat tagasi Kuu-võidujooksu võitsid”. Eesti Teadusajakirjanike Selts Eesti Teadusagentuur Teadusajakirjandus Teaduskommunikatsioon "Osoon". ERR. Vaadatud 16.12.2021. Evert Eero, Kaur Maran, Lars Trunin. "Bioloogia ja Geograafia Raudwara". Kirjastus Raudwara. Originaali arhiivikoopia seisuga 20.01.2021. Vaadatud 26.01.2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "105 artiklit autorilt Kaur Maran". Eesti Päevaleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.03.2021. Vaadatud 26.01.2021. "Teaduskommunikatsiooni konverents 2020 – „Koroona õppetunnid teaduskommunikatsioonile"". Eesti Teadusagentuur. 13. november 2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.01.2021. Vaadatud 26.01.2021. "Tiit Kändler on pälvinud teadusajakirjanduse elutööpreemia". Eesti Loodus. Jaanuar 2017. Vaadatud 26.01.2021. "Teadus meediastunud maailmas" (PDF). Eesti Teadusagentuur. September 2016. Vaadatud 26.01.2021. "2019 ajakirjanduspreemiad". Eesti Meediaettevõtete Liit. 6. märts 2020. Vaadatud 26.01.2021. ""Suur lugu: kuidas ameeriklased 50 aastat tagasi Kuu-võidujooksu võitsid"". Postimees. 20. 2019. Vaadatud 26.01.2021. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend)
Jaan-Juhan Oidermaa

Jaan-Juhan Oidermaa on teadusajakirjanik ja korralduslik juht Eesti Rahvusringhäälingu teadusuudiste portaalis Novaator. Aastal 2020 tunnustas Eesti teadusajakirjanike selts teda tubli tegija auhinnaga Ökuli muna. Esile tõsteti tema usinust, millega ta toob eesti lugejani maailma teadlaste mõtted ja tööd, olles võrreldaval tasemel maailma tippteadusajakirjadega. Samuti oskuslikku multimeedia kasutamist lugeja tähelepanu püüdmisel kireval ja killustunud meediamaastikul. Aastal 2021 pälvis ta Eesti teaduse populariseerimise teise koha auhinna kategoorias "parim teaduse ja tehnoloogia populariseerija". 2022 – Eesti Teaduste Akadeemia medal "panuse eest Eesti Rahvusringhäälingu portaali Novaator arendamisse ning teaduste akadeemia kolme minuti loengute korraldamisse. Ta on portaali ja selle taga oleva toimetuse üles ehitanud professionaalseks teaduse kajastamise keskkonnaks, mis on võrreldaval tasemel maailma tipp-populaarteadusajakirjadega. Akadeemia kolme minuti loengute ettevõtmisse tõi ta mõne aasta eest juurde olulise dimensiooni, õpetades konkursi osalejaid kirjutama arvamusartiklit.". "ERR-i teadusportaal Novaator laiendab oma tegevust". ERR. 2. märts 2020. Vaadatud 25.01.2021. "Teadusajakirjanduse sõber on Irja Lutsar". Teadusajakirjanike selts. 14. november 2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 19.01.2021. Vaadatud 25.01.2021. "Teaduse populariseerimise elutööpreemia pälvis Tõnu Viik". ERR Novaator. 11.11.2021. Vaadatud 11.11.2021. "Selgusid Karl Ernst von Baeri ja teaduste akadeemia medalite laureaadid". ERR. 7. detsember 2022. Vaadatud 7. detsembril 2022.
Vin Diesel

Mark Sinclair (sündinud 18. juulil 1967), tuntud kui Vin Diesel, on Ameerika Ühendriikide filminäitleja. Tema kuulsaimaks rolliks võib pidada Dominic Toretto kehastamist filmisarjas "Kiired ja vihased". Diesel alustas oma karjääri 1990. aastal, kuid ei saavutanud erilist edu kuni 1995. aasta lühifilmini "Multi-Facial", milles täitis ta nii peaosa kui oli režissööriks ning stsenaristiks. Film jäi silma Steven Spielbergile, kes seepeale tegi ringi oma parasjagu pooleli olnud filmi "Reamees Ryani päästmine", et anda Dieselile selles kõrvalosa. Seejärel luges ta sisse 1999. aasta animafilmi "Raudhiiglane" peategelase teksti ning kogus tuntust märulifilmiseeriates nagu "Kiired ja vihased", "XXX" ja "Riddicki kroonikad". Ta on sisse lugenud ka Grooti tegelaskuju osa 2014. aasta filmis "Galaktika valvurid". Diesel on kirglik rollimängu "Dungeons & Dragons" harrastaja. Liz Shannon Miller (17. märts 2020). "Vin Diesel is a huge nerd – and it's made his movies, from Fast & Furios to BLooshot, so much better" (inglise). Vaadatud 25. jaanuar 2021. Vin Diesel IMDb-s Vin Dieseli profiil lehel Rotten Tomatoes
Mäekalda tänav (täpsustus)

Mäekalda tänav on tänava nimi mitmes Eesti asulas: Mäekalda tänav, tänav Aravete alevikus Mäekalda tänav, tänav Rakveres Mäekalda tänav, tänav Roela alevikus Mäekalda tänav, tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadrioru asumis Mäekalda tänav, tänav Türil Mäekalda tänav, tänav Varstu alevikus
Aru tänav (täpsustus)

Aru tänav on tänava nimi mitmes Eesti asulas: Aru tänav, tänav Kiili alevis Aru tänav, tänav Kilingi-Nõmmes Aru tänav, tänav Koeru alevikus Aru tänav, tänav Kohtla-Järvel Ahtme linnaosas Aru tänav, tänav Lelle alevikus Aru tänav, tänav Pärnus Aru tänav, tänav Roela alevikus Aru tänav, tänav Saku alevikus Aru tänav, tänav Siimusti alevikus Aru tänav, tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis Aru tänav, tänav Tartus Raadi-Kruusamäe linnaosas Aru on tänav kahes külas: Karkuse, Piira. Väike-Aru tänav Pärnus
Abel Hernández

Abel Mathías Hernández Platero (sündinud 8. augustil 1990 Pandos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib ründajana Argentina kõrgliigaklubis Rosario Central. Ta alustas klubikarjääri Uruguay klubis Central Español, mille koosseisus debüteeris ta Uruguay kõrgliigas 2006. aastal. 2008. aastal liitus ta Peñaroliga. 2009. aasta veebruaris liitus ta Itaalia kõrgliigaklubiga Palermo. Esimese värava Itaalia kõrgliigas lõi ta sama aasta 29. oktoobril mängus Milano Interi vastu. Hooajal 2013–14 mängis ta Palermoga Itaalia esiliigas, kus oli 14 väravaga sel hooajal klubi suurim väravakütt. 2014. aasta septembris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Hull City. Üleminekusumma oli 10 miljonit eurot, mis tegi temast Hull City ajaloo suurima ostu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta sama aasta 14. septembril mängus West Ham Unitedi vastu. Hooajal 2015–16 mängis ta Hull Cityga Inglismaa esiliigas, kus ta lõi 20 väravat ja sel hooajal liigas paremuselt kolmas väravakütt. 2016. aastal valiti Hernández Hull City aasta mängijaks. 2018. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Moskva Spartak. Ta mängis Spartakis vaid ühe hooaja; ta oli kimpus vigastustega ja lõi hooajal 2018–19 liigas ainult kolm väravat. Hooajal 2019–2020 mängis Hernández Katari kõrgliigaklubis Al Ahli. 2020. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Internacional. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta sama aasta 12. oktoobril mängus Athletico Paranaense vastu. 2021. aasta aprillis siirdus ta samasse liigasse kuuluvasse klubisse Fluminense, kus mängis aasta lõpuni. 2022. aastal mängis Hernández Mehhiko kõrgliigaklubis Atlético San Luis ja 2023. aastal taas Peñarolis. 2024. aastal liitus ta Rosario Centraliga. 2009. aasta Lõuna-Ameerika kuni 20-aastaste meistrivõistlustel saavutas ta Uruguay noortekoondisega kolmanda koha. Hernández lõi turniiril viis väravat ja oli kolme teise mängija kõrval turniiri suurim väravakütt. Uruguay jalgpallikoondises tegi Hernández debüüdi 11. augustil 2010 sõprusmängus Angola vastu ja ta lõi selles mängus ka värava. 2011. aastal võitis ta Uruguay koondisega Copa América. 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri viimases alagrupimängus lõi ta Tahiti vastu neli väravat. Ta kuulus Uruguay koondisse veel ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta Copa Américal ja 2016. aasta Copa América Centenario. Lisaks kuulus ta 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Uruguay olümpiameeskonda. "Transfer deadline day: Abel Hernandez joins Hull in £10m deal". BBC Sport. 1.9.2014. Vaadatud 25.1.2021 "Inter contrata atacante Abel Hernández"[alaline kõdulink]. Sport Club Internacional. 28.8.2020. Vaadatud 25.1.2021  Abel Hernández – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sotsiaalne risk

Sotsiaalne risk on oht, et inimese toimetulekuvõime ja elukvaliteet ajutiselt või alaliselt halveneb, mille põhjuseks võivad olla vaesus, töötus, haigus, puue, vanadus, kodutus, toitjakaotus, perevägivald jne. Sotsiaalse kaitse eesmärk on aidata inimest juhul, kui tekib sotsiaalne risk, mille tõttu inimene vajab abi ja toetust.
Laktaas

Laktaas on ensüüm, mida toodavad paljud organismid. See asub inimeste ja teiste imetajate peensoole harjapiiril. Laktaas on vajalik täispiima täielikuks seedimiseks, see lagundab laktoosi, suhkrut, mis annab piimale magusust. Laktaasi puudumisel võivad piimatooteid tarbivad inimesed tunda laktoositalumatuse sümptomeid. Laktaasi saab osta toidulisandina ja see lisatakse piimale "laktoosivabade" piimatoodete tootmiseks. Laktaas on ensüüm, mida mõned inimesed ei suuda oma peensooles toota. Laktoosivaba piima, jäätise ja jogurti tootmise tehnoloogiat kasutatakse piimale laktaasi lisamiseks, hüdrolüüsides seeläbi piimas looduslikult leiduvat laktoosi, muutes selle kergelt magusaks, kuid kõigile seeditavaks. Ilma laktaasita suunavad laktoositalumatusega inimesed laktoosi seedimata jämesoolde, kus bakterid selle lagundavad, tekitades süsihappegaasi, mis põhjustab puhitus ja kõhugaasid. Laktaas (täpsemalt laktaas-florisiinhüdrolaas) asub peensoole enterotsüütide harjapiiril ja vastutab toidulaktoosi hüdrolüüsi eest. Varasemad uuringud laktaasi aktiivsuse kohta imetajatel avaldati sajandivahetuse paiku. Aastal 1903 leiti, et koeral oli laktaasi aktiivsus väga madal ja seetõttu jäi laktoos hüdrolüüsimata, põhjustades kõhulahtisust. Inimese hüpolaktaasiat demonstreeriti 1963. aastal ja peagi leiti, et see on enamuses maailmas väga levinud, tavalisem kui laktaasi püsivus. 1973. aastal näitas täiskasvanu tüüpi hüpolaktaasia pärilikkust üks autosomaalselt retsessiivne üksikgeen. Laktoosivaba piima, jäätise ja jogurti tootmise tehnoloogia töötas välja USDA põllumajandusuuringute talitus 1985. aastal. Inimese laktaasi optimaalne temperatuur on umbes 37 ° C ja optimaalne pH on 6. Ainevahetuses hüdrolüüsitakse D-laktoosis sisalduv β-glükosiidne side, moodustades D-galaktoosi ja D-glükoosi, mis võivad imenduda läbi sooleseinte ja vereringesse. Laktaasi katalüüsitav üldine reaktsioon on C12H22O11 + H2O → C6H12O6 + C6H12O6 + kuumus. Laktaas katalüüsib ka florisiini muundumist floretiiniks ja glükoosiks. "Eesti Entsüklopeedia". Vaadatud 26. veebruaril 2023. T. Gilat, M.D.; S. Russo, M.D.; S. Gelman-Malachi, E (27.01.1972). "Lactase in Man: A Nonadaptable Enzyme". Gastroenterology. Vaadatud 26. veebruaril 2023. Sahi, T. (juuli 2009). "Hypolactasia and Lactase Persistence Historical Review and the Terminology". Scandinavian Journal of Gastroenterology. Vaadatud 26. veebruaril 2023. Hrmida, Carmen; Corrales, Guillermo; J. Canada, Francisco; J. Aragon, Juan; Fernandez-Mayoralas, Alfonso (juuli 2007). "Optimizing the enzymatic synthesis of β-d-galactopyranosyl-d-xyloses for their use in the evaluation of lactase activity in vivo". Bioorganic and Medicinal Chemistry. Vaadatud 26. veebruaril 2023. Skovbjerg, Hanne; Sjöström, Hans; Noren, Ove (märts 1981). "Purification and Characterisation of Amphiphilic Lactase/Phlorizin Hydrolase from Human Small Intestine". European Journal of Biochemistry. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2021. Vaadatud 26. veebruaril 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link)
Kohtuekspertiisi ja Kriminalistika Keskus

Kohtuekspertiisi ja Kriminalistika Keskus oli Politseiameti haldusalas olev Eesti Vabariigi valitsusasutus. Keskus teostas kohtuekspertiise ja kriminalistikauuringuid ning võttis osa uurimistoimingute teostamisest. Kohtuekspertiisi ja Kriminalistika Keskuse koosesisus olid: dokumendilabor, tehnolabor, keemia- ja bioloogialabor, trassoloogia- ja relvalabor, liiklustehnikalabor, daktüloskoopialabor, DNA labor, Ida regionaalkeskus, Lõuna regionaalkeskus, Lääne regionaalkeskus, Põhja regionaalkeskus, Politseikoerte treeningkeskus, Analüüsi- ja arenguskeskus ning tugiüksused. Keskuse põhiklientideks oli vabariigi politseiasutused, kes tellisid ligikaudu 95% ekspertiisidest. 2005. aastal telliti asutuselt kokku 9071 ekspertiisi. Asutuses oli kokku 110 ameti- ja abiteenistuskohta. 1998. aastast oli Keskus Euroopa Kohtuekspertiisiasutuste Liidu (ENFSI) liige. Keskuse eelkäija oli Politseiameti Kohtuekspertiisi ja Kriminalistika Büroo, mis kujundati valitsusasutuseks ümber 1998. aasta 1. juulil. Keskuses sai teha järgmist liiki kriminaalekspertiise: aineekspertiis; alkoholiekspertiis; daktüloskoopia- ehk sõrmejäljeekspertiis; DNA-ekspertiis; dokumendiekspertiis; hääleekspertiis; infotehnoloogiaekspertiis; trassoloogia- ehk jäljeekspertiis; kiuekspertiis; käekirjaekspertiis; liiklusekspertiis; lõhkeaineekspertiis; lõhkeseadeldise ja plahvatuse ekspertiis; narkootilise aine ekspertiis; põlevvedelikuekspertiis; raamatupidamisekspertiis; tulekahjuekspertiis; ballistika- ehk tulirelvaekspertiis; värvkatteekspertiis. 1. jaanuaril 2008 loodi Eesti Kohtuekspertiisi Instituut (EKEI) riikliku ekspertiisiasutusena Justiitsministeeriumi haldusalas. Instituut tekkis Eesti Kohtuarstliku Ekspertiisibüroo ning Kohtuekspertiisi ja Kriminalistika Keskuse ühinemisel ja on nende asutuste õigusjärglane. Eesti Kohtuarstlik Ekspertiisibüroo Eesti Kohtuekspertiisi Instituut Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Juriidilise Komisjoni Eesti NSV Kohtuekspertiisi Labor ENSV Justiitsministeeriumi Kohtuekspertiisi Teadusliku Uurimise Laboratoorium, Toom-Kuninga 10 Kohtuekspertiisi ja kriminalistika keskus avab renoveeritud peahoone, epl.delfi.ee, 24.10.2001 Politsei uus peadirektor on Robert Antropov, www.aripaev.ee, 10. juuni 2003 Tiiu Põld,Kohtueksperdid saavad ühte majja, www.postimees.ee, 26. mai 2007 DNA-ekspertiiside pikk järjekord ohustab usaldust õiguskaitsesüsteemi vastu, 15.12.2005 Eesti Kohtuekspertiisi Instituudi koduleht Euroopa Kohtuekspertiisiasutuste Liidu koduleht Tiiu Põld "Ajud põgenevad kohtuekspertiisi instituudist" Postimees, 21. oktoober 2008
Villa Sellgren

Villa Sellgren on datša ja maavaldus Venemaal Leningradi oblastis Viiburi rajoonis Lihaniemi poolsaarel Läänemere Soome lahes, ligi 20 km kaugusel Soome piirist. Aleksei Navalnõi kinnitusel kuulub villa sõprade kaudu Vladimir Putinile. "Kauppaneuvos Sellgrenin huvila Venäjänsaari". Suomen Sotahistoriallinen Seura (soome). Vaadatud 25. jaanuaril 2021. "Tietosanakirja / 11. Täydennysosa" (soome). 1922. Vaadatud 25. jaanuaril 2021. {{cite web}}: eiran tundmatut parameetrit |editore= (juhend) Will Stewart (27.08.2017). "HOME FIT FOR A TSAR Vladimir Putin's lavish new 'holiday home' featuring gold plated swimming pool and underground spa captioned with his initials revealed" (inglise). The Sun. Vaadatud 25. jaanuaril 2021. Luhn, Alex (31. august 2017). "Russian activist Navalny launches new attack on Putin with claim of 'secret mansion'". The Daily Telegraph (inglise). Vaadatud 25. jaanuaril 2021. Parfitt, Tom (1. september 2017). "Putin's 'hideaway' exposed by rival Alexei Navalny". The Times (inglise). London. Vaadatud 25. jaanuaril 2021. "Is this the secret villa of Russia president Vladimir Putin?". Euronews (inglise). 31. august 2017. Vaadatud 25. jaanuaril 2021. "Навальный обнаружил виллу под Выборгом, в которой отдыхал Путин" (vene). Vabadusraadio. 30.08.2017. Vaadatud 25. jaanuaril 2021. Lauri Laugen, Viiburi lahe saarelt leiti uus Putini residents Villa Sellgren, mis on olnud Sherlock Holmesi filmi võttepaik, Delfi, 24.08.2017
Unai Simón

Unai Simón Mendibil (sündinud 11. juunil 1997 Vitorias) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Athletic Bilbao ja Hispaania jalgpallikoondises. Athletic Bilbao noorteakadeemiaga liitus ta 2011. aastal. 2014. aastal debüteeris ta Hispaania tugevuselt neljandas liigas CD Basconia meeskonnas. Aastatel 2016–2018 mängis ta Athletic Bilbao reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hispaania kõrgliigas tegi Simón debüüdi 21. augustil 2018 mängus CD Leganése vastu. Hooajal 2019–20 sai ta Athletic Bilbao põhiväravavahiks. Ta oli sel hooajal Hispaania kõrgliigas üks liiga parimaid väravavahte, lastes 33 mänguga sisse ainult 29 väravat ja oli Ricardo Zamora karikavõistluste arvestuses kolmas. 2015. aastal tuli ta Euroopa omavanuste meistriks Hispaania kuni 19-aastaste koondisega ja 2019. aastal kuni 21-aastaste koondisega. Hispaania jalgpallikoondises tegi Simón debüüdi 11. novembril 2020 sõprusmängus Hollandi vastu. Athletic Bilbao Supercopa de España: 2020–21
Ander Capa

Ander Capa Rodríguez (sündinud 8. veebruaril 1992 Portugaletes) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsja või äärepoolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Athletic Bilbao. Ta kuulus noorena Athletic Bilbao noorteakadeemiasse, kuid liitus 2011. aastal SD Eibariga. Aasta hiljem debüteeris ta Eibari põhimeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Järgmisel aastal kindlus tas Capa koha Eibari põhimeeskonnas. Hooajal 2013–14 mängis ta Eibariga Hispaania esiliigas ja alates hooajast 2014–15 Hispaania kõrgliigas. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 8. detsembril 2014 mängus UD Almería vastu. 2018. aasta juulis liitus ta Athletic Bilbaoga. 2014. aastal debüteeris Capa Baskimaa jalgpallikoondises. Athletic Bilbao Supercopa de España: 2020–21
Talitsa

See artikkel räägib Sverdlovski oblasti linnast. teiste asulate kohta vaata artiklit Talitsa (täpsustus). Talitsa on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Talitsa linnaringkonna keskus. Linn asub Põšma jõe ääres, 220 km Jekaterinburgist idas ja 132 km Tjumenist läänes. Asula tekkis 1732. aastal viinapõletustehase juurde. Linnaõigused sai 1942. aastal. Q126719912
Raúl García

Raúl García Escudero (sündinud 11. juulil 1986 Pamplonas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Athletic Bilbao. Ta mängib peamiselt ründava poolkaitsjana, kuid võib mängida ka keskpoolkaitsjana. Ta alustas klubikarjääri CA Osasunas, mille koosseisus debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2004. aastal. 2007. aasta juulis liitus García Madridi Atléticoga. Ta mängis Madridi Atléticos seitse hooaega, tuli klubiga Hispaania meistriks ning võitis Hispaania karika, Hispaania superkarika, UEFA Euroopa Liiga ja kaks UEFA Superkarikat. Hooajal 2011–12 mängis ta laenul Osasunas. 2015. aasta augustis siirdus ta Athletic Bilbaosse. Hooajal 2019–20 tegi ta oma seni parima hooaja Hispaania kõrgliigas, lüües kokku 15 väravat. Hispaania jalgpallikoondises debüteeris García 4. septembril 2014 sõprusmängus Prantsusmaa vastu. Madridi Atlético La Liga: 2013–14 Copa del Rey: 2012–13; Teine koht 2009–10 Supercopa de España: 2014; Teine koht 2013 UEFA Euroopa Liiga: 2009–10 UEFA Superkarikas: 2010, 2012 UEFA Meistrite Liiga: Teine koht 2013–14 Athletic Bilbao Supercopa de España: 2020–21  Raúl García – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis